cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HSK
הבחינה בכתב
הבחינה מורכבת מ2–3 חלקים - שמיעה, קריאה וכתיבה. השאלות הן סגורות (כלומר בעלות תשובה נכונה אחת בלבד) מלבד החלק של הכתיבה.
בכל חלק ניתן לצבור עד 100 נקודות. ב HSK 1-2 ניתן לצבור עד 200 ונדרשות 120 נקודות על מנת לעבור את הבחינה בהצלחה. ברמות הגבוהות, ניתן לצבור עד 300 נקודות, ועל מנת לעבור את הבחינה דרושות 180 נקודות לפחות. מדובר בציון כולל לבחינה, ומכאן שאין מינימום של נקודות לצבירה בכל אחד מחלקי המבחן (ניתן להצליח מאוד בחלק אחד על חשבון חולשה בחלק אחר).
הבחינה בעל פה
המבחן בעל פה הוא מבחן נפרד המכיל שלוש רמות, אולם הן מיועדות להתאים לשש רמות הבחינה הכתובה.
הבחינה בישראל
בישראל ניתן כיום ללמוד סינית בבתי ספר ברמת בגרות 5 יחידות, באוניברסיטאות, ובקורסים פרטיים. בוגרי תיכון שולטים בכ-600 סימנים, ורמת הסינית שלהם תואמת למדרג YCT4 (הדומה ל-HSK עבור נוער), השקול בערך לרמת HSK3. תלמידי אוניברסיטה לתואר ראשון בלימודי אסיה בדרך כלל יכולים לגשת לבחינת HSK4 בשנתם השלישית, ולרמות הגבוהות יותר בתואר השני.
לקריאה נוספת
* Wang Jiang, Stimulated Tests of the New Chinese Proficiency Test HSK (HSK Level 1) (Discs Included) (Chinese Edition), 2010
האל קרמר
הרולד "האל" קרמר (באנגלית: Harold "Hal" Kramer) היה שחיין אמריקאי-יהודי. אלוף המכביה הראשונה (1932) במשחה ל-400 מטר חופשי.
ביוגרפיה
קרמר גדל בניו יורק ולמד בסיטי קולג' של ניו יורק.
במכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 זכה קרמר ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:37.8 דקות, לפני אלפרד גוט מאוסטריה (5:41.1 דקות) ומדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:22.8 דקות, אחרי האי מצ'כוסלובקיה (1:13.8 דקות) ולפני יעקב גודארד מארץ ישראל (1:28.9 דקות) ובמשחה שליחים 3x100 מטר מעורב ביחד עם יוג'ין סיגל ולו אבלסון בתוצאה של 3:52.6 דקות, אחרי צ'כוסלובקיה (3:47.6 דקות) ולפני פולין (4:11.7 דקות).
אינגריד ואנג ניימן
אינגריד ואנג ניימן (בדנית: Ingrid Vang Nyman; 21 באוגוסט 1916 – 13 בדצמבר 1959) הייתה מאיירת דנית, הידועה באיוריה לספר בילבי מאת אסטריד לינדגרן.
ואנג ניימן נולדה בדנמרק וב-1935 החלה בלימודי אומנות באקדמיה המלכותית לאומנות בקופנהגן, אך אלו לא היו לרוחה והיא לא סיימה אותם. בשנת 1940 נישאה לארנו ניימן, אך הנישואים לא עלו יפה, ולאחר לידת בנם התגרשו, והיא עברה עם בנה לסטוקהולם שם התפרנסה מאיור ספרי ילדים. בשנת 1945 איירה את הספר בילבי מאת אסטריד לינדגרן. איוריה הפכו לאיורים המזוהים עם הספר, והופיעו במהדורותיו הרבות ברחבי העולם.
בשנותיה האחרונות הידרדר מצב בריאותה, והיא נאלצה לגור עם קרובי משפחה בדנמרק. בשנת 1959 התאבדה. בנה פדר היה גם הוא למאייר.
מפת אילש - ירושלים ממעוף הציפור
מפת אילש - ירושלים ממעוף הציפור (בגרמנית: Jerusalem aus der Vogelschau) היא מפה היסטורית או תרשים דו-ממדי, שצויר בפרספקטיבה אלכסונית "ממעוף הציפור" מדרום-מערב לצפון-מזרח (זווית הסתכלות בלתי שגרתית על ירושלים בתיאורים מהתקופה כיוון שאין נקודת מבט מקיפה על העיר מזווית זו).
המפה הוכנה על ידי סטפן אילש בעקבות הכנת דגם ירושלים על ידו. המפה צוירה בתאריך לא ידוע לאחר שנת 1872 ולפני שנת 1879.
גודל המפה 33 על 45 סנטימטרים. המפה הודפסה על ידי גוברנר והיירהאמל בווינה, בשמו של סטפן אילש מירושלים. הציור מפורט ומדויק ביותר.
היסטוריה
המפה הייתה ידועה עוד לפני שהתגלה הדגם התלת-ממדי של אילש.
החוקרים מוטי יאיר וריכב רובין ביססו את ההשערה שהמפה נוצרה לפי הדגם ולא לפי תצפית ישירה על העיר, הן מבחינת התיארוך (למשל, הופעתה של כיפת בית הכנסת תפארת ישראל שנשלמה ב-1872 ואי-הופעת מבני המתחם הצרפתי בירושלים שנבנו החל מ-1879) והן מבחינת הזווית הבלתי שגרתית ונפילת האור הבלתי-אפשרית (צל המבנים במפה פונה לכיון דרום, דבר שאינו אפשרי שכן השמש אינה מאירה על העיר ירושלים מכיוון צפון). יאיר ורובין אף סוברים שייתכן מאוד כי המפה המודפסת ליוותה את הצגת הדגם והופצה בעת הצגתו כמזכרת למבקרים.
עותק מהמפה נמצא כיום באוסף הקרטוגרפיה ע"ש לאור באתר הספרייה הלאומית בספרייה הלאומית.
תיאור המפה
המפה מתארת את העיר העתיקה של ירושלים מכיוון אלכסוני - דרום מערב לצפון מזרח. המפה מתמקדת בעיר העתיקה שכן רק מבנים מועטים נבנו בתקופה זו מחוץ לחומות ירושלים. יחד עם זאת ניתן לראות את הסימנים הראשונים של השפעת העת החדשה על העיר ירושלים - כך לדוגמה בצידה הצפון מערבי של העיר (הפינה השמאלית התחתונה של המפה) ניתן לראות את קו הטלגרף לירושלים, הנכנס אל העיר מבעד לשער יפו ומגיע לבית הדואר האוסטרי.
בין המבנים שניתן לראות מחוץ לחומות העיר - מגרש הרוסים, בית הספר גובאט על הר ציון.
בתוך חומות העיר העתיקה ניתן לזהות מבנים בולטים ובהם מבני הר הבית, כנסיית הקבר, בית הכנסת החורבה, בית הכנסת תפארת ישראל שברובע היהודי, וכן ההוספיס האוסטרי ברובע המוסלמי ובית הדואר האוסטרי.
לורנס רופ
לורנס רופ (בגרמנית: Laurence Rupp; נולד ב-10 באוגוסט 1987 בווינה, אוסטריה) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע אוסטרי. הוא שיחק באנסמבל בורגתיאטר בווינה וכעת הוא חבר בברלינר אנסמבל. ידוע ממשחקו בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, "ברברים".
ביוגרפיה
לורנס רופ משחק מאז שהיה ילד. הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה "המפקח רקס" משנת 1999. לאחר מכן, רופ התמסר ללימודיו בבית הספר ומדי פעם הופיע בתפקידים קטנים מול המצלמה, כולל בשנת 2001 בסרט הטלוויזיה "טום וכנופיית הבונה".
זמן קצר לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בשנת 2006, הבמאי אנדראס פרוצ'סקה ליהק אותו לסרט האימה "In 3 Days You're Dead". אופרת הסבון האוסטרית "Mitten im 8en", בה השתתף רופ בשנת 2007, בוטלה לאחר 56 פרקים בגלל ירידה במדרוג. באותה שנה שיחק גם בסרט הקומדיה השווייצרי של מייק אשמן, "Tell".
משנת 2010 ואילך למד רופ דרמה בסמינר מקס ריינהרדט בווינה. מספטמבר 2013 הוא היה חבר באנסמבל השחקנים בבורגתיאטר בווינה. מעונת 2017/2018 עבר לשחק בברלינר אנסמבל בהנחיית אוליבר ריס.
משנת 2020, רופ מככב בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, "ברברים" בתפקיד "ארמיניוס". עבור משחקו בסדרת הטלוויזיה "שוטרים" הוענק לו פרס הקולנוע האוסטרי לשנת 2019 בקטגוריה "התפקיד הראשי הטוב ביותר".
חיים אישיים
ב-12 בנובמבר 2007 נולד בנו הראשון עם השחקנית האוסטרית סברינה רייטר. בני הזוג נפרדו לאחר הלידה.
במרץ 2015 נולד בנו השני, מהשחקנית הגרמנית פאולה שרם.
קאטו ארי
קאטו ארי (בהונגרית: Eőry Kató; בודפשט, 6 בספטמבר 1905 – בודפשט, 7 במרץ 2000) הייתה שחקנית הונגרייה, חסידת אומות העולם.
ביוגרפיה
קאטו ארי נולדה בשנת 1905 בבודפשט. אביה היה יוז'ף שימקו, מורה וחבר האספה הלאומית ההונגרית (חבר פרלמנט), ואמהּ הייתה ברתה דמן. היא סיימה את בית הספר התיכון ברחוב ואצי. מ-1926 עד 1929 הוא הייתה סטודנטית במכללה לאמנויות הבמה (לימים האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע). בין השנים 1929–1948 הייתה חברה בתיאטרון הלאומי של בודפשט ובין השנים 1948–1949 שיחקה בתיאטרון מרכז העיר. בין השנים 1953–1956 שיחקה בתיאטרון צבא העם ההונגרי, ובין השנים 1956–1961 הייתה חבר בתיאטרון יוזף אטילה. נישאה לטיבור מאטיאסי, ולהם נולדו שני ילדים ארזבט וזסולט.
בתקופת השואה
השחקנית היהודיה אווה רוטקאי מצאה מחסה בתקופת שואת יהודי הונגריה בביתה המרווח של קאטו ארי ביחד עם אמה. איתן הסתתרו יהודים נוספים. לאחר חודשיים משגברה הסכנה שמלשינים ידווחו על מיקומם, היא נמלטה בעזרת דוד של קאטו ארי, ובעזרת תעודות אמיתיות שלה, שנתנה לה בתה של קאטו ארי – ארז'בט שימקו. רוטקאי החזיקה מסמכים המעידים שהיא פליטה מהעיר סגד שבינתיים שוחררה בידי בעלות הברית. קאטו ארי ואווה רוטקאי הפכו לימים לשחקנים מפורסמים בהונגריה ושמרו על קשר קרוב. ב-21 בדצמבר 2009 הכיר מוסד יד ושם בקאטו ארי (שבינתיים הלכה לעולמה) ובבתה ארז'בט מתיאשי (Erzsébet Mátyássy) כחסידי אומות העולם.
קוקינו
קוקינו (במקדונית: Кокино) הוא אתר ארכאולוגי מתקופת הברונזה שנמצא במקדוניה הצפונית, כ-24 ק"מ מהעיירה קומאנובו, וכ-6 ק"מ מהגבול מקדוניה הצפונית-סרביה. האתר נמצא בפסגת טאטיצ'ב קאמן (Татиќев камен) ומשקיף על הכפר קוקינו.
האתר התגלה ב-2001 על ידי הארכאולוג יוביקה סטנקובסקי, מנהל המוזיאון הלאומי בקומאנובו. ב-2002, יוביקה סטנקובסקי יחד עם ג'ורה סנב פרסמו את הטענה כי האתר מכיל "מצפה ומקלט מגלתי" (мегалитска опсерваторија и светилиште).
האתר הארכאולוגי הרחב יותר של קוקינו משתרע על שטח של כ-30 דונם. הממצאים הארכאולוגיים העתיקים ביותר מתוארכים למאה ה-19 לפנה"ס, המתאימים לתקופת הברונזה האירופית הקדומה. ממצאים אלו הראו סימנים שבו שימשו בהם לעבודה לתקופה שבין המאות ה-19 לפנה"ס עד ה-7 לפנה"ס. רוב הממצאים מתוארכים לאמצע תקופת הברונזה (בערך המאות ה-16 לפנה"ס עד ה-14 לפנה"ס, כאשר בעיקר נמצאו כלי קרמיקה, רחיים, מספר תבניות ותליון. ב-2009, נמצאו ממצאים שמתוארכים לתקופת הברזל. שרידי כלים מלאים נמצאו כשהם מונחים בסדקי סלעים, מה שהביאה בטעות לפרשנות כי האתר הוא "הר קדוש".
רודריק אוקונור
רודריק אוקונור ( באנגלית:Roderic O'Conor; 17 באוקטובר 1860 – 18 במרץ 1940) היה צייר אירי, שבילה חלק ניכר מהקריירה המאוחרת שלו בפריז וכחלק מאסכולת פונט-אוון. עבודתו של אוקונור מדגימה את ההשפעה האימפרסיוניסטית והפוסט-אימפרסיוניסטית.
ראשית חייו
נולד במילטאון, מחוז רוסקומון באירלנד, אוקונור למד בבית הספר מטרופוליטן ובאקדמיה המלכותית בהיברניאן בתחילת דרכו. אביו, רודריק ג'וזף אוקונור, פעל כשופט שלום ומונה לשריף בכיר של המחוז בשנת 1863. אמו, אלינור מרי, גדלה במשפחת בעלי אדמות ממחוז מית'. המשפחה עברה להתגורר בדבלין כשאוקונור עוד היה ילד. הוא למד במכללת אמפלפורת', וכמו חברו לכיתה, ריצ'רד מוינן, נסע לאנטוורפן לפני שעבר לפריז כדי לצבור ניסיון נוסף. בהיותו בצרפת הוא הושפע מהאימפרסיוניסטים.
יצירה
בשנת 1892 אוקונור נסע לפונט-אוון שבבריטאני שם עבד בצמוד לקבוצת אמנים סביב הצייר פול גוגן, אתו התיידד. שיטת הציור שלו עם משיכות מכחול של צבעים מנוגדים מושפעת הרבה גם מואן גוך.
במרץ 2011 נמכרה יצירה של אוקונור תמורת 337,250 ליש"ט (383,993 אירו). נוף, שמן על בד, צויר על ידי אוקונור בדרום צרפת בשנת 1913 ונמכר בסותביס במחיר גבוה משמעותית ממחיר האומדן.
היחסים עם סומרסט מוהם
בתחילת המאה העשרים, אוקונור היה אחד מקבוצת הציירים, הסופרים והאינטלקטואלים שפקדו את צ'אט בלאן, מסעדה ברחוב ד'אודסה ליד גאר מונפרנאס בפריז, קבוצה שכללה את ג'רלד קלי, אליסטר קראולי וסומרסט מוהם הצעיר. אוקונור "לא אהב את מוהם, שלימים נזכר כי נוכחותו בשולחן נראתה כמי שעצבנה את האירי והוא היה צריך רק להעיר הערה כדי שאוקונור יתקוף אותה." מוהם נקם באוקונור באמצעותו שימוש בו כבסיס לשתי דמויות בדיוניות - אובריאן ב"הקוסם" וקלוטון ב "שעבוד אנושי". שני הדיוקנאות אינן מחמיאות: אובראיין הוא דמות של מפסידן שמרירותו עיקמה את נשמתו ולא סולח להצלחתם של אחרים ומכה בכל אמן כישרוני", ואילו קלוטון הוא "צייר ששמח מאוד כאשר הוא יכול למצוא קורבן לסרקזם שלו ". עם זאת, באמצעות אוקונור התעניין מוהם לראשונה בפול גוגן. סומסרט מוהם נסע לטהיטי ובסס את הרומן על חייו של גוגן.
חיים אישיים
בשנת 1933 התחתן אוקונור עם בת זוגו הנרייטה (רנה) הונטה, שלעיתים דגמה עבורו. בני הזוג התגוררו בצרפת ובספרד, עד למותו של אוקונור בביתם בצרפת.
הוא נפטר בנוייל-סור-ליאון, ב־18 במרץ 1940.
Beg for You
Beg for You (בעברית: להתחנן בשבילך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית צ'ארלי XCX בהשתתפות הזמרת הבריטית–יפנית רינה סאוואיאמה. הוא יצא לאור ב-27 בינואר 2022, על ידי חברות התקליטים אסיילום רקורדס ווורנר מיוזיק גרופ, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן של XCX, Crash. "Beg for You" הוא סימפול של השירים "Cry for You" של הזמרת השוודית ספטמבר ו-"Don't Cry" של להקת הדאנס הבלגית מילק אינק.
השיר הגיע למקום ה-24 במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה
XCX הכריזה לראשונה על שיתוף הפעולה שלה עם סאוואיאמה בשידור חי בערוץ הטיקטוק שלה, שהועלה במאי 2021, ובו חשפה כמה פרטים על Crash והשמיעה כמה קטעים מרצועותיו. בדצמבר פרסמה בחשבון האינסטגרם שלה צילום מסך של התכתבות בינה לבין סאוואיאמה בו הן מכריזות באופן רשמי על השיר המשותף שלהן. ב-21 בינואר 2022 חשפה סאוואיאמה את שם השיר בחשבון הטיקטוק שלה. הוא הושמע לראשונה ב-27 בינואר ב-BBC Radio 1.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-11 בפברואר 2022. נכון למאי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-5.5 מיליון צפיות.
מאנה (כדורגלן)
קריירה
מאנה נולד בעיירת החוף טאריפה שבדרום ספרד והחל את דרכו המקצוענית במחלקת הנוער של ריאל ליננסה. לאחר מכן שיחק גם בדיטר ספרה, בשורותיה רשם שמונה משחקים בלבד בליגה השלישית.
בגיל 22 עבר לאתלטיקו מדריד ב' בה כבש 14 שערים ב-68 משחקים, ובשנת 2005 הושאל לריאל מורסיה מליגת המשנה עמה שיחק ב-39 משחקי ליגה וכבש שני שערים. הופעותיו בקבוצה סייעו לו לעבור לאלמריה, והוא היה שותף לעונת ההעפלה ההיסטורית של הקבוצה לליגה הראשונה. בעונתו השנייה בקבוצה, עונת, כבש פעמיים נגד מיורקה ורקראטיבו ולבה וקבוצתו הייתה אחת מהפתעות העונה כשסיימה במקום השמיני. בעונה זו נבחר מאנה לנבחרת העונה של סקיי ספורטס.
בשנת 2009 חתם בשורות חטאפה לארבע שנים עבור 2.5 מיליון אירו. בעונת התחרה מאנה על עמדת המגן השמאלי עם פיטר מסיללה, ולרוב היה שחקן הרכב קבוע בקבוצה. בעונת חווה פציעה בקרסול במהלך משחק חוץ נגד ולנסיה שהשביתה אותו לשלושה וחצי חודשים, אך בסיומה חזר מיידית להרכב הראשון. בעונה זו רשם מאנה 13 משחקים ואף הבקיע נגד אספניול ב-25 בנובמבר 2012.
ב-2 ביולי 2013 חתם מאנה במכבי תל אביב לשנתיים, וחבר לחברו לשעבר לקבוצת אלמריה, קרלוס גארסיה. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה עשה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות במשחק הגומלין מול גיור ההונגרית באצטדיון בלומפילד. במסגרת ליגת העל שותף מאנה לראשונה במחזור הראשון מול הפועל עכו, ובסך הכל שותף בחמישה משחקי ליגה.
ב-23 בדצמבר 2013 שוחרר מאנה ממכבי תל אביב וחתם לעונה וחצי באלמריה, קבוצתו לשעבר, ובתום חוזהו שוחרר מהמועדון.
סטטירה השנייה
סטטירה השנייה (ביוונית: Στάτειρα, בפרסית: استاتیرا; ידועה לעיתים גם בשם ברסינה; 340/339 לפנה"ס - 323 לפנה"ס) הייתה נסיכה פרסית, בתו של דריווש השלישי אחרון מלכי האימפריה הפרסית ושל סטטירה הראשונה. סטטירה השנייה נפלה בשבי אלכסנדר הגדול מלך מוקדון, יחד עם אמה, אחיותיה ואחיה, לאחר קרב איסוס. היא הפכה לאשתו השנייה של אלכסנדר, וחתונתם נערכה בשושן בשנת 324 לפנה"ס. שנה לאחר מכן נרצחה סטטירה בידי אשתו הראשונה של אלכסנדר, רוקסנה.
ילדות ונפילה בשבי
השם "איסטטירה" משמעו "נערת התפילה". אריאנוס מכנה אותה ברסינה, אך אין להתבלבל בינה לבין ברסינה - אצילה פרסייה שהייתה פילגשו של אלכסנדר וילדה לו בן, אולם מעולם לא נישאה לו באופן רשמי. סביר להניח שברסינה היה שמה האמיתי, ולאחר שנישאה לאלכסנדר והפכה רשמית למלכת פרס, קיבלה את השם סטטירה. היא נולדה ככל הנראה בשנת 339 לפנה"ס או 340 לפנה"ס, לדריווש השלישי מלך הממלכה האחמנית והמלכה סטטירה הראשונה. הוריה היו אחים, אולם נישואי קרובים היו מקובלים מאוד בקרב האצולה הפרסית. הייתה לה אחות בשם דריפטיס, ואח קטן בשם אוכוס. אף על פי שהדבר אינו מצוין במקורות, חלק מהחוקרים מניחים שברסינה הייתה אשה יפה, כיוון שאמה תוארה בתור "האישה היפה ביותר באסיה". אביה אירס אותה לסטראפ מזאוס, אולם היא לא נישאה לו מעולם.
בשנת 334 לפנה"ס פלש אלכסנדר הגדול לאימפריה הפרסית. לאחר מספר ניצחונות שהשיג אלכסנדר באסיה הקטנה ולפני שכבש את מצרים, החליט דריווש לצאת לקראת אלכסנדר בעצמו. דריווש גייס צבא של 100,000 איש, והוביל אותו בעצמו. כמנהג המלכים הפרסיים הוא לקח עמו לקרב את שתי בנותיו ובנו, וכן את אשתו ואמו סיסיגמביס. חרף העליונות המספרית הניכרת של הצבא הפרסי, קרב איסוס הסתיים בניצחון מוקדוני מוחץ, ודריווש נמלט משדה הקרב. האוהל המלכותי עם בני משפחתו של המלך, נפל בידיהם של המוקדונים. אף על פי שנשים פרסיות אחרות זכו ליחס אכזרי, לא כן היה עם משפחת המלוכה. אלכסנדר נכנס בעצמו לאוהל, והתייחס בחביבות רבה אל ברסינה ומשפחתה. סביר להניח שפעולה זאת לא נבעה מנימוס או טוב לב, אלכסנדר רצה לבסס את טענתו לכתר הפרסי על ידי כך שיאמץ כבני משפחתו את משפחת המלך הקודם.
דריווש הציע הסכם שלום לאלכסנדר, וביקש שבמסגרתו ישחרר אלכסנדר את בני משפחתו שנפלו בשבי. דריווש הציע לשם כך לשלם כופר נפש ואף הסכים לוותר לטובת אלכסנדר על כל השטחים שממערב לנהר האליס. אלכסנדר מצדו השיב תשובה מחוצפת לדריווש, והודיע לו שהוא מוכן לשחרר את משפחתו ללא כל תמורה, בתנאי שיכיר בו כמלך אסיה כולה ויפנה אליו בתואר זה. לפני קרב גאוגמלה, דריוש הנואש הוסיף להצעת השלום את ידה של ברסינה. אלכסנדר השיב לו שאם ירצה יוכל להינשא לברסינה בין אם דריווש יסכים ובין אם לאו. ייתכן גם שאלכסנדר לא רצה לשחרר את המשפחה המלכותית כיוון שניהל רומן עם אשתו של דריווש, סטטירה האם, שנפטרה במהלך לידה, בסביבות 332 לפנה"ס, על פי חלק מהסברות אב הילוד היה לאלכסנדר. האפוטרופסות על שתי הנסיכות עברה לסבתא, סיסיגמביס.
נישואים לאלכסנדר
לאחר שבשנת 331 לפנה"ס כבש את עילם, הותיר אלכסנדר את ברסינה ומשפחתה בבירת עילם שושן, והורה להעניק להן חינוך מוקדוני. יש הסוברים שכבר אז ייעד אלכסנדר את סטטירה להיות אשתו, והכין אותה לחיים כמלכה מוקדונית. שבעה או שמונה חודשים לאחר מכן נרצח דריווש בידי אנשי החצר שלו. במרץ 324 לפנה"ס נישאו אלכסנדר וברסינה בטקס המוני הידוע כ"חתונות שושן". נישואים אלו לא נבעו מאהבה, אלכסנדר חפץ למחוק את הקו המפריד בין הכובש והנכבש ולאחד את שתי השושלות. אלכסנדר היה כבר נשוי אותה תקופה לנסיכה הבקטארית רוקסנה, ובאותו טקס ממש נישא לבת דודתה של ברסינה, הנסיכה פריסטיס השנייה, בתו של ארתחששתא השלישי. בכך קשר את עצמו אלכסנדר לשני בתי המלוכה המתחרים של פרס. "חתונות שושן" נערכו במשך חמישה ימים, ובמהלכן נישאו 90 אצילות פרסיות לקצינים מוקדוניים ממקורביו של אלכסנדר. חברו הקרוב ביותר של אלכסנדר, הפאיסטיון, נישא לדריפטיס, וחבר קרוב נוסף, קרטרוס, נישא לבת דודתה אמיסטריס. ככל הנראה בשלב זה של חייה היא קיבלה את השם "סטטירה", על שם אמה.
שנה לאחר מכן, ב-323 לפנה"ס, מת אלכסנדר. חודש לאחר מותו, ילדה רוקסנה בן בשם אלכסנדר הרביעי, והמצביא פרדיקס מונה כעוצר עבורו. כעת הפכה סטטירה לאיום הן עבור רוקסנה ובנה והן עבור פרדיקס, במיוחד בהתחשב בעובדה שכנראה הייתה בהריון. בעידודו של פרדיקס, ארגנה רוקסנה את חיסולה של סטטירה. על פי פלוטרכוס, באותו זמן נרצחה גם דריפטיס, אולם נראה שפלוטרכוס טעה, וסביר יותר שהנרצחת הנוספת הייתה פריסטיס, אשתו השלישית של אלכסנדר.
זכויות להט"ב ברומניה
מאז תחילת שנות ה-2000, רומניה הציגה חוקים רחבי היקף נגד אפליה כלפי נטייה מינית, השוותה את גיל ההסכמה בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד והנהיגה חוקים נגד פשעי שנאה מטעמים הומופובים. חברי קהילת הלהט"ב הרומנית הפכו גלויים יותר בשנים האחרונות, כתוצאה מאירועים ציבוריים שנתיים כגון ציון מצעד הגאווה בבירה בוקרשט ופסטיבל לילות הסרטים הגאה של קלוז'-נאפוקה. בשנת 2006, רומניה הוכתרה על ידי ארגון זכויות האדם הבינלאומי "Human Rights Watch" כאחת מחמש מדינות בעולם שעשו "התקדמות למופת במאבק בפגיעה בזכויות על סמך נטייה מינית וזהות מגדרית". עם זאת, בשנת 2022, ארגון זכויות הלהט"ב האירופי, "ILGA-Europe" דירג את רומניה במקום ה-26 מתוך 27 מדינות האיחוד האירופי במעמד הגנה על זכויות להט"ב, מאחורי כל מדינות הארגון מלבד פולין.
מעמד בחוק
חוק העונשין שהוכרז על ידי אלכסנדרו יואן קוזה בשנת 1864, בהשראתו בעיקר מחוק העונשין הצרפתי משנת 1810 (שבמשך הזמן ביטל את הפללתה של פעילות הומוסקסואלית), לא התייחס ליחסים הומוסקסואלים באופן שונה מיחסים הטרוסקסואלים, ולפיכך, הומוסקסואליות הייתה בלתי חוקית רק אם נעשתה על בסיס אי הסכמה. החל משנת 1878, הקוד הטרנסילבני-הונגרי המקביל העניש גברים הומוסקסואלים רק אם הם עסקו במעשים הומוסקסואלים אלימים, כגון אונס או ניסיון אינוס. כמו כן, אזור בוקובינה העניש אונס הומוסקסואלי באמצעות סעיף 129 הישן של אוסטריה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה שני האזורים סופחו לרומניה וכתוצאה מך יצרה המדינה חוק עונשין לאומי חדש. בהשפעת חקיקה נגד הומוסקסואליות במדינות פשיסטיות טוטליטריות, חוק העונשין הרומני הפליל הומוסקסואליות במדינה לראשונה בשנת 1937. חוק זה (כתוצאה מדיון ציבורי על מיניות) אסר על הומוסקסואליות ציבורית בסעיף 431 אשר העניש "מעשים מיניים" שבוצעו בין גברים או בין נשים, אם עוררו "שערורייה ציבורית". בשנת 1948, פרשנות הומוסקסואליות ציבורית זו הורחבה על ידי בית משפט, כך שכללה את כל המצבים הציבוריים או הפרטיים אשר "מעוררים שערורייה" ובכך, הפכה הומוסקסואליות למעשה פלילי. בחוק העונשין החדש של הרפובליקה העממית הרומנית, סעיף 431 החמיר את העונשים לעוברים על החוק למינימום של שנתיים מאסר ומקסימום של 5 שנים. בשנת 1957 הוסרה ההתייחסות ל-"שערורייה ציבורית" ומאתה ואילך כל קיום יחסים בהסכמה בין בני אותו המין הופלל. לאחר עלייתו של ניקולאי צ'אושסקו לשלטון, בשנת 1968, הקוד הבסיסי תוקן שוב, הציג את סעיף 200 והעביר את אכיפת ההפרה לרשויות הפרטיות אשר הצהיר באומרו כי,
הגבלות אלו על פי חוק העונשין הוגדרו כייחודיות בהחלט לרומניה ולשום מדינה אירופית אחרת. ההגבלות כללו רק מערכות יחסים בעוד רומנים שהגדירו את עצמם הומוסקסואלים לא נענשו אלא נחשבו כ-"חולי נפש". בתחילת שנות ה-90, כאשר פעילי זכויות הומוסקסואלים, ארגוני זכויות אדם בינלאומיים והמועצה האירופית החלו ללחוץ על ממשלת רומניה להעביר אי-הפללה של פעילות הומוסקסואלית בהסכמה ולהבטיח שוויון זכויות לכלל אזרחיה, האליטות הפוליטיות השמרניות והכנסייה האורתודוקסית טענו כי "מיעוטים מיניים לא היו קיימים ברומניה לפני 1989" בעוד הומוסקסואליות היא "תוצר בלתי רצוי של הקפיטליזם", "אורח חיים שנגרם על ידי הדמוקרטיות המערביות" ולא חלק מהתרבות הרומנית ההטרונורמטיביות. בשנת 1995, רומניה הגישה בקשה לחברות בארגון האיחוד האירופי. עם זאת, נכון ל-1995, הייתה עדיין אחת משלוש המדינות היחידות באירופה שהפלילו פעילות הומוסקסואלית בהסכמה. עקב לחץ בינלאומי חזק בעיקרו, בשנת 1996 תוקנה הפסקה הראשונה של סעיף 200 בעוד רק יחסים הומוסקסואלים שבוצעו בפומבי או כאלה שנחשבים מקור לשערורייה ציבורית נענשו בחוק.
בשנת 2000 החלה רומניה במשא ומתן להצטרפות לאיחוד האירופי. בעקבות זאת נאלצה המדינה להפגין התקדמות בהרמוניה של חוקיה עם מעמד החקיקה של האיחוד האירופי ובעיקר, הייתה צריכה להוכיח שזכויות אדם של מיעוטים מיניים לא הופרו על ידי המדיניות והחקיקה של המדינה. בינואר 2001, ממשלתו של אדריאן נסטאסה אימצה את פקודת החירום מס. 89/2001, אשר ביטלה את סעיף 200 לחוק העונשין והתאימה סעיפים אחרים המתייחסים לעבירות מין. פקודה זו נכנסה לתוקף בינואר 2002, לאחר שהנשיא יון איליאסקו חתם על החוק החדש.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות
רומניה אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור). נכון לשנת 2022, רומניה היא בין מדינות האיחוד האירופי היחידות שאינן מכירות בשום צורה של מערכות יחסים בין בני זוג מאותו המין.
חוקת רומניה מגדירה את המונח משפחה כנישואים בהסכמה חופשית בין בני זוג באופן נייטרלי מבחינה מגדרית, "'סעיף 48 – משפחה (1) המשפחה תהיה מושתתת על נישואים בהסכמה חופשית בין בני זוג, על שוויון מלא וזכותם וחובתם של ההורים להבטיח את גידולם, חינוך והוראתם של ילדים'."עם זאת, נישואים חד מיניים אסורים בסעיף 259 של תוכן החוק האזרחי, בהיותו מכיר בנישואים בין בני המין השני בלבד באומרו,"'סעיף 259 – נישואין (1) נישואים יהיו איחוד בהסכמה חופשית בין גבר לאישה, הנכרת על פי החוק'."באפריל 2013, חבר הפרלמנט מטעם מפלגת הירוקים, רמוס סרנה, הכריז על הצעת חוק שתעניק לנישואים חד מיניים את אותן זכויות ההכרה לאלו של נישואים בין בני המין השני. ב-7 ביולי 2013, הגיש סרנה את הצעת החוק בסנאט, בהמתנה לקבלת דוחות ואישורים מהוועדות הפרלמנטריות בדצמבר 2013. ב-17 בדצמבר 2013, הצעת החוק נדחתה על ידי הסנאט. לאחר שנשלחה לבית הנבחרים, הצעת החוק נדחתה באופן סופי ב-11 ביוני 2014. ב-7 ביוני 2013, רומניה ניסתה לשנות את חוקתה באמצעות ועדה שתפקידה לשנות אותה אשר כללה הכרה בנישואים בין בני המין השני בלבד ובכך, אסרה דה יורה על הכרה בנישואים חד מיניים כאשר 15 חברי פרלמנט בוועדה הצביעו בעדה תיקון החוקה ו-3 נמנעו. עם זאת, התיקון בוטל בעקבות תגובה פנימית ברומניה ובינלאומית שלילית כאחד.
באוקטובר 2014, רמוס סרנה הגיש הצעת החוק של הכרה בשותפות אזרחית לפרלמנט. באפריל 2015, הסנאט הצביע 49 נגד מול 8 בעד הצעת החוק. בדצמבר 2015, הצעת החוק הגיעה לבית הנבחרים ושם נדחתה פעם נוספת.
בשנת 2016 תביעה שיזם גבר רומני המבקש לקבל הכרה בנישואיו לגבר אמריקאי אשר נערכו בבלגיה, בה נישואים חד מיניים מוכרים משנת 2003, הגיעה לבית המשפט לחוקה, שהתייעץ עם בית הדין האירופי לצדק בעניין. בית הדין קבע ביוני 2018 בעניין התובע כי לבני זוג חד מיניים "ישנה אותה זכות מגורים אם נישואיהם נערכו כחוק במדינה מטעם האיחוד האירופי בו חברה רומניה".
במרץ 2018, נשיא הסנאט וראש ממשלת רומניה לשעבר קלין פופסקו-טריצ'אנו ויושב ראש בית הנבחרים ליביו דראגניה הביעו את כוונתם להכשיר שותפויות אזרחיות לזוגות חד מיניים ברחבי המדינה. בהקשר זה, המועצה הלאומית למאבק באפליה הציגה הצעת חוק שבאמצעותה זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד שאינם מעוניינים או אינם יכולים להינשא, יוכלו לבחור בגישה לאיחוד אזרחי בהסכמה. כמו כן בשנת 2018, בית המשפט העליון ברומניה קבע כי "יש לתת לזוגות חד מיניים את אותן זכויות תושבות במדינה". בספטמבר 2018, בית המשפט העליון פסק כי לזוגות חד מיניים "צריכות להיות אותן זכויות משפטיות כמו זוגות הטרוסקסואלים".
הגנה מפני אפליה
בשנת 2000, הפרלמנט הרומני חוקק חוק שאסר באופן מפורש אפליה על רקע נטייה מינית במגוון תחומים בהם: תעסוקה, אספקה וגישה לסחורות ושירותים, דיור, חינוך, בריאות, תכנות אור-קולי, מערכת המשפט, שירותים ציבוריים אחרים וביטוח לאומי. החוק, אשר מוגדר כבין המקיפים ביותר באיחוד האירופי נגד אפליה, נבדק בהצלחה על ידי המועצה הלאומית למאבק באפליה (CNCD), גוף השוויון של רומניה, שקנס מספר יחידים וחברות בגין אפליה על רקע של נטייה מינית. דוגמה לפעולה זו הייתה כאשר טארום, חברת התעופה הלאומית של רומניה, נקנסה על כך שסירבה לאפשר לשותפים חד מיניים לנצל את ההנחות שלה לזוגות ביום הולנטיין לשנת 2005. מלבד הטלת קנס, "CNCD" חייב את החברה לשנות את המצב.
הגנה חוקתית מפני אפליה
ב-5 ביוני 2013 הצביעה ועדה פרלמנטרית לבחינת החוקה על הכללת נטייה מינית כעילה מוגנת מפני אפליה בחוקה החדשה. אותה ועדה הצביעה, למחרת, לשנות את הטופס הנוכחי של חוק הנישואין, המתאר נישואין באופן נייטרלי מגדרית כ-"איחוד בהסכמה בין בני זוג" לצורה המגבילה יותר, הכוללת את המשפט "כאיחוד בין גבר לאישה בלבד" ובכך, אוסר על הכרה בנישואים חד מיניים באופן חוקתי. נוכח שורה של תגובת נגד מצד החברה האזרחית וארגונים מקומיים ובינלאומיים, בהם "ACCEPT" ואמנסטי אינטרנשיונל, הוועדה חזרה בה משני התיקונים. עשרות ארגונים לא ממשלתיים מחו על המהלך עבור החזרת ההגנה החוקתית מפני אפליה על רקע נטייתם המינית בטענה כי "חברי הוועדה לתיקון החוקה שוללים את ההגנה של האזרחים שהכי זקוקים לה", "כמדינה חברה של האיחוד האירופי, חובה על רומניה ליישם את הוראות הדין הקהילתי בחקיקה הלאומית". חבר הפרלמנט רמוס סרנה, תומך מופגן של חקיקת זכויות להט"ב ברומניה ומי שהציג הצעת חוק לסנאט על מנת להכשיר נישואים ושותפויות אזרחיות עבור זוגות חד מיניים, הצהיר על המהלך כעל "נסיגה דמוקרטית ברורה".
חקיקת מניעת פשעי שנאה ודברי שטנה
באותה שנה תוקן חוק העונשין על מנת להפליל הסתה לשנאה והטרדה על רקע נטייה מינית.
הורות ואימוץ
זוגות חד מיניים אינם רשאים לאמץ ילדים ברומניה, הן עבור אימוץ חורג או משותף. עם זאת, רווקים רשאים לאמץ ללא קשר לנטייה מינית. חוק מס. 273/2004 על הליך האימוץ ברומניה אינו קובע כתנאי כי על המאמץ להיות בעל נטייה מינית הטרוסקסואלית. לפיכך ניתן להסיק כי הומוסקסואלים יחידים רשאים לאמץ.
ברומניה ישנה הכרה בגישה לאמצעי הזרעה בסיוע (הפריה חוץ-גופית) לנשים רווקות, כולל לסביות. בשנת 2005 קבע בית המשפט לחוקה כי אין זה חוקתי לשלול רבייה בסיוע רפואי, כגון הפריה חוץ גופית, מיחידים או מי שאינם נשואים.
זהות מגדרית
מאז 1996, ישנה הכרה בשינוי מגדר עבור מי שביצעו ניתוח להתאמה מגדרית לשנות את מינם באופן חוקי במסמכיהם הרשמיים ברומניה. עם זאת, החוק המסדיר את יכולתם של טרנסג'נדרים לשנות את זהותם מעורפל ולא שלם, אשר כתוצאה מכך, נוצרת חוסר עקביות בפרקטיקה השיפוטית הנוגעת להכרה משפטית בזהותם המגדרית. במקרים מסוימים לאורך השנים שללו הרשויות הכרה בשינוי מגדר אלא אם התרחשה התערבות לשינוי מין. בשל ההליך המשפטי להכרה מגדרית, לרוב לא ניתנת גישה לטרנסג'נדרים לקבל מסמכים המשקפים את זהותם המגדרית, מה שמוביל לקשיים בכל השירותים הדורשים תעודות זהות (בריאות, כרטיסי תחבורה, שירותים בנקאיים).
חוקי נתוני רישום אזרחי והליכי מסמכי זיהוי מציעים הדרכה עקיפה לגבי הליך שינוי מגדר, שמות ונתוני זיהוי. שינוי מעמד אזרחי מצריך החלטת בית משפט המבוססת, בפועל, על תעודה שהונפקה על ידי המכון הלאומי לרפואה משפטית.
שירות צבאי
לסביות, הומואים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בגלוי בכוחות המזוינים של רומניה. על פי מדיניות הגיוס של משרד הביטחון, "זכותו של כל אזרח רומני לקחת חלק במבנים הצבאיים של ארצנו, ללא קשר לנטייתם המינית". עם זאת, הומוסקסואלים ולסביות רבות מטעם הצבא בוחרים להישאר דיסקרטיים במקום שירותם לגבי נטייתם המינית בקרב סביבתם בשל חשש מתמשך לקבלת אפליה הומופובית.
תרומת דם
רומניה אוסרת נכון לשנת 2022 על גברים המקיימים יחסי מין עם גברים (MSM) לתרום דם, עקב סבירות גבוהה יותר על פי דיווחים עבור "הידבקות במחלות מין". עם זאת, בספטמבר 2007, קבעה המועצה הלאומית של רומניה למאבק באפליה כי האיסור אינו חוקי, מהווה אפליה על רקע נטייה מינית ויוצר "אווירה עוינת, משפילה ופוגענית עבור הומוסקסואלים". המועצה, הידועה כ-"עורכת הדין של שוויון ברומניה", הורתה למשרד הבריאות לבטל את האיסור. בינואר 2008, על מנת לקיים את פסיקת המועצה, פרסם משרד הבריאות חוק חדש המבטל את האיסור על "MSM" לתרום דם. עם זאת בניגוד להצהרה, החוק טרם יושם.
תנאי מחיה
הומוסקסואליות גלויה עדיין מוגדרת כנדירה מחוץ למרכזים עירוניים גדולים ברומניה, בעוד לסביות והומוסקסואלים כפריים מסתירים בדרך כלל סגורים את נטייתם המינית האמיתית בקרב סביבתם. סצנת קהילת הלהט"ב הרומנית הבולטת ביותר במדינה נוכחת בערים בוקרשט וקלוז'-נאפוקה בהן ישנם מספר מועדונים הומוסקסואלים ידועים ואירועי תרבות שונים. מצעד הגאווה בבוקרשט מתקיים מדי שנה מאז 2005, בעוד ציונו ה-15 ב-2020 הוביל למספר שיא של כ-10,000 מפגינים מאז היווסדותו. קיום המצעד מאורגן על ידי "ACCEPT", ארגון זכויות הלהט"ב הגדול ביותר במדינה.
ישנם מספר אירועים המתקיימים מדי שנה בקלוז'-נאפוקה המאורגנים על ידי "Be An Angel", ארגון זכויות להט"ב רומני נוסף הכוללים את פסטיבל לילות הסרטים הגאה (פסטיבל סרטי להט"ב בינלאומי), טקס הפרס הגאה (טקס פרסים להוקרה עבור תורמים לתרבות וזכויות להט"ב), ומיס טראוסטי רומניה, תחרות יופי המציגה קרוס-דרסינג. ב-18 בדצמבר 2005 הוקמה תחנת הרדיו "Radio Q" (תחת השם "2G") המשדרת עבור קהל חברי קהילת הלהט"ב הרומנית באמצעות שירות סטרימינג שונים כאשר עיקר שידוריה מורכבים ממוזיקה מסוגות משתנות עם התמקדות במוזיקה אלקטרונית וטראנס לצד מגוון תוכניות הדנות בתרבות וסוגיות להט"ב במדינה.
גישה מוגברת לאינטרנט בעשורים האחרונים הובילה לפיתוח של תקשורת ובלוגוספירת להט"ב תוססת. מגזינים בקרב חברי הקהילה כללו את: "Angelicuss", "GayOne" ו-"Switch" אשר יצא לאור בשנת ב-1 ביולי 2005 ועסק רבות בארגון מצעד הגאווה הראשון במדינה. באוקטובר 2008 השיק הארגון "Be An Angel" את ערוץ הטלוויזיה הראשון ברומניה בקרב אזרחי להט"ב, "Angelicuss TV", אשר משודר באופן מקוון. אף על פי שלבירה בוקרשט ישנם מספר אמנים, פעילים ועיתונאים הידועים כחלק מקהילת הלהט"ב הרומנית, פעילויות מחוץ לבירה נוטות להיות מוגבלות כתוצאה מדיכוי פוליטי, דתי וחברתי. למרות גישה רבה יותר לפעילות בסוגיות שונות בבוקרשט באמצעות מדיה חברתית, קיים פער רחב באיחוד הפעילים האזוריים עם אלו שבבירה.
אפליה
ב-28 במרץ 2007 העניקה המועצה הלאומית לאודיו-קולי קנס בסך 10,000 לאו רומני (3,000 אירו) לתוכנית סאטירת-קומדיה קרוניקה קרקוטאילור, בגין הערות הומופוביות. בשתי פרקים, מגישי התוכנית צחקו על מירצ'ה סולקנו, מנחה טלוויזיה של הערוץ "Pro 2" שיצא מהארון כהומוסקסואל. נשיא המועצה, ראלו פיליפ, נימק את הטלת הקנס בטענה כי "בלתי מתקבל על הדעת הדרך בה הם צוחקים על נטייה מינית בדרך זו, במיוחד מכיוון שמדובר בקולגה". זו הייתה הפעם הראשונה שתוכנית לאודיו-קולי נקנסה בגין הומופוביה במדינה, המבוססת על סעיף 46 לחוק האודיו-קולי, המונע מתוכניות להכיל אפליה כלשהי על רקע גזע, מוצא אתני, מגדר ונטייה מינית. התקרית עוררה ויכוח ציבורי בנוגע לתופעת ההומופוביה ברומניה ולייצוג של אזרחי להט"ב בתקשורת המיינסטרים. אטילה גספאריק, סגן נשיא המועצה הלאומית לאודיו-ויזואלי, הצהיר כי קרוניקה קרקוטאילור, כמו גם תוכניות טלוויזיה מפורסמות אחרות, ימשיכו להתקיים תחת "התבוננות קפדנית".
בערב ה-20 בפברואר 2013 כ-50 מפגינים עצרו את הקרנת סרט הלהט"ב "הילדים בסדר" במוזיאון האיכר הרומני בבוקרשט, תוך כדי שהם צועקים סיסמאות הומופוביות ותוקפים מילולית את צופי התיאטרון. קבוצת המפגינים כינתה את הצופים כ-"חיות", "חלאות" והצהירה את הקריאות "מוות להומוסקסואלים", "אנחנו לא רוצים אתכם כאן" ו-"אתם לא רומנים". לאחר מכן המשיכה הקבוצה לשיר את ההמנון הלאומי של רומניה ומזמורים אורתודוקסים נוצריים, והשתמשה בסמלים דתיים ופשיסטים (הצדעות נאציות). בשנת 2021, בית הדין האירופי לזכויות אדם קבע כי רומניה הפרה את סעיף 8 ו-11 של האמנה האירופית לזכויות אדם על רקע אי הגנה על חופש ההתאגדות של צופי הסרט על ידי עריכת חקירה יעילה כלפי המפגינים. בית המשפט קבע כי הרשויות הרומניות "הפלו את המבקשים לעשות זאת בשל נטייתם המינית".  במקרה מתוקשר אחר באותה שנה, רשת הטלוויזיה האמריקאית "CNA" העניקה קנס של 10,000 לאו רומני לרשת הטלוויזיה הרומנית "Antena 1" וקיבלה נזיפה מחברת הטלמנט הבריטית "FremantleMedia" המחזיקה ברישיון התוכנית "X Factor" ברחבי העולם, לאחר שצ'לו, שופט המהדורה הרומנית של התוכנית, קרא אמירות מפלות על רקע הומופובי כלפי מתחרה הומוסקסואל גלוי איטלקי.
בעקבות סקר שערך הארגון "ACCEPT" בקרב אזרחי להט"ב רומנים, כ-68.2% מהנשאלים סבלו מאפליה או הדרות שונות בשל נטייתם המינית או זהותם המגדרית, מעל 50% נפגעו מאמירות הומופוביות, 30% היו מאוימים באלימות פיזית, 25% הודרו במכוון, ו-25% סבלו מהטרדה מינית כאשר שיעור הנשים שהוטרדו מינית גדול משיעור הגברים, בעוד שהטרדות המשטרה מתרחשות בשיעור גבוה יותר בקרב גברים הומואים.
סמל העיר רמלה
סמל העיר רמלה, סמלה הרשמי של העיר והעירייה, אומץ ב-1952 ואושר ב-13 בנובמבר 1958.
תיאור הסמל
סמל העיר מורכב ממגן בעל שדה ירוק כהה, ובו נראים בלבן ענף ועלי עץ זית, זכר לכרמי הזית הנרחבים מהם ייצרו הן שמן והן סבון ושהיו מרכיב משמעותי בכלכלת העיר, גלגל שיניים המדגיש את פיתוחה התעשייתי של העיר ומגן דוד המסמל את זהותה של העיר כעיר עברית הקולטת עלייה.
היסטוריה
במסגרת תחרות שפורסמה על ידי העירייה לעיצוב סמל העיר נבחרה עיצובו של הגרפיקאי תושב ירושלים צבי נרקיס ונבחר ב-1952 על ידי ועדה בראשות יעקב בן-סירא. על הזכייה בתחרות זכה ב-150 לירות ישראליות. הסמל אומץ רשמית על ידי הכנסת ב-18 באוקטובר 1970.
סמל זה הונצח על בול של דואר ישראל שהונפק ב-9 ביולי 1969 בערך נקוב של 0.18 ל"י בעיצוב האחים שמיר.
מרד יהוא
מרד יהוא הוא אירוע המתואר ב-. המרד התרחש בתמיכתו של אלישע הנביא ביהוא, זאת בשל דברי אלוהים על בית אחאב.
רקע
לאחר סיפור אליהו בנקרת הצור, אלוהים מצווה את אליהו לעשות שלושה דברים:
לבסוף אליהו לא מבצע פעולות אלה אלא רק מושח את אלישע לנביא אחריו. את שני המעשים האחרים מבצע אלישע לאחר מות אליהו.
לאחר שאליהו משח את אלישע, מתרחש מעשה כרם נבות בו אחאב רוצח ויורש את נבות היזרעאלי. לאחר מעשה כרם נבות אלוהים אומר לאליהו שיגיד לאחאב שהמלוכה תילקח ממנו:
הביטוי "משתין בקיר עצור ועזוב בישראל" מתאר שכל גבר בבית אחאב יושמד, כך שהנשים לא יושמדו במרד. לאחר שאחאב שומע את הדברים הללו הוא מתאבל ומשום כך אלוהים מחליט לדחות את החורבן של בית ישראל לימי יורם בן אחאב, כמו שאומר הכתוב:
המרד
בעת שהחל במרד, שימש יהוא כאחד משרי הצבא של יורם וחנה עם צבא ישראל ברמות גלעד. אלישע בן שפט קרא לאחר מבני הנביאים, וציווה אותו למשוח את יהוא בן נמשי למלך ממלכת ישראל. הנער עושה כן ומצווה את יהוא להכות את בית אחאב ואת איזבל, ויהוא הוכרז כמלך על ידי אנשי הצבא ועל ידי רעיו שרי הצבא. יהוא מיהר ליזרעאל, שם שהה בחופשת החלמה המלך יורם מלך ישראל שנפצע בקרב רמות גלעד נגד חזאל מלך ארם. יורם חושב תחילה שיהוא בא בתור שר צבאו בדרכי שלום ומנסה לשלוח שליחים אליו, לבסוף יורם יוצא בעצמו אל יהוא ומנסה לברוח כשמגלה שיהוא מנסה להורגו, אך יהוא יורה עליו חץ והורג אותו. יהוא הרג את יורם וגם את אחזיה מלך יהודה שבא לבקר את יורם.
בנוסף, יהוא הרג גם את איזבל, אמו של יורם ואשתו של אחאב, ומתקיים דבר הנביא אליהו כי הכלבים יאכלו את בשר איזבל. יהוא שולח לבני אחאב והמקורבים לו שנשארו שליח שימנו לעצמם שליט וילחמו בו. בני אחאב ומקורביו מפחדים ונכנעים, לבסוף יהוא הורג אותם וזורק אותם לבור עקד.
She Came in Through the Bathroom Window
She Came in Through the Bathroom Window (בתרגום חופשי: היא נכנסה דרך חלון האמבטיה) הוא שיר רוק של להקת הביטלס מאלבומם Abbey Road מ-1969. השיר נכתב על ידי פול מקרטני (הקרדיט ניתן גם לג'ון לנון).
מקרטני ציין כי השיר נכתב בהשראת "אפל סקארפס" (Apple scruffs, קבוצת אוהדים מסורים שהסתובבו מחוץ לאולפני אבי רוד ובתיהם של הביטלס), אשר פרצו לביתו של מקרטני בלונדון. ג'סיקה סמואלס, אחת מחברי הקבוצה, אמרה: "היינו משועממים, הוא היה בחוץ אז החלטנו לבקר אותו, מצאנו סולם בגינה שלו ותקענו אותו על חלון השירותים שהושאר פתוח חלקית". סמואלס טיפסה ונכנסה פנימה ופתחה את דלת הכניסה כדי לאפשר לאחרים להיכנס, והם פשטו על ארון המכנסיים שלו, וכל אחד מהם לבש אותם בתורו. הקבוצה גם גנבה מספר תצלומים. חברה נוספת בשם, מרגו בירד, נזכרת כי הם היו חברים טובים של מקרטני - לעיתים קרובות היא הייתה לוקחת את כלבו לטיול - ומאוחר יותר קיבלה משרה בבית אפל קורפס. לדבריה, היא התבקשה להחזיר תמונה מסוימת, וכך עשתה.
הקלטה אחרת של השיר נמצאת באלבום Anthology 3.
בסיקור של השיר נטען כי.
דורון דוד גולד
הרב דורון דוד גולד הוא משגיח ישיבת מגדל עוז, מחבר ספרי מוסר ומחשבה. בעבר היה משגיח בישיבת איתרי ובישיבת דרך חכמה.
ביוגרפיה
נולד בארצות הברית לשרה ולרב שמואל יהושע גולד, מחבר הספר 'עיונים ברש"י'. בילדותו עלתה משפחתו לישראל והתיישבה בפתח תקווה. למד בישיבת נחלת יעקב בבני ברק אצל הרב אברהם יצחק ברזל. לאחר נישואיו התגורר בבני ברק. לאחר תקופה התמנה למשגיח בישיבת איתרי וכשהוקמה הישיבה הספרדית תפארת משה בבני ברק מונה במקביל למשגיח בה. בשנת תשס"ג (2003) עבר לשמש משגיח בישיבת דרך חכמה בירושלים. בשנת תשפ"ב (2022) עבר לשמש משגיח בישיבת מגדל עוז בגבעת זאב.
בעבר מסר הרב גולד שיחות קבועות בישיבת רבנו חיים עוזר ובישיבת היכל התורה.
הרב גולד מוסר שיחות והרצאות בסמינרים ובכינוסי חיזוק.
הוא מתגורר בשכונת משכנות יעקב בבני ברק.
חיבוריו
הרב גולד חיבר ספרי מוסר ומחשבה רבים בתחומים שונים. חלקם מסדרות של שיחות שמסר בישיבות.
היפרבולוס
היפרבולוס (ביוונית: Ὑπέρβολoς; בלטינית: Hyperbolos; ? – 411 לפנה"ס), הידוע גם כהיפרבולוס בן אנטיפנס, היה מדינאי אתונאי בן המאה החמישית לפנה"ס, שהיה פעיל במהלך המלחמה הפלופונסית בין אתונה לספרטה.
נטיית הפועל בגרמנית
בגרמנית, פעלים מוטים בהתאם לשימוש בהם: כמו באנגלית (שפה קרובה), גם הם תלויים בגוף (זהות) ובמספר הדקדוקי של נושא המשפט, כמו גם בזמן ובמודוס (דרך). צורת המקור של הפעלים בגרמנית היא שם הפועל, שבדרך כלל מורכב מהצורה של הפועל לבד עם סיומת e)n)-. במהלך נטייתם של פעלים רגילים, הסיומת הזו מושמטת ומוחלפת בסיומות אחרות.
היפרבולוס
חייו
היפרבולוס נולד בפריתודיאה, אחד מהדימוסים של אתונה. הוא השתייך לשכבה חברתית של אתונאים עמידים בעלי עסקים, שלא היו חלק מהאריסטוקרטיה האתונאית, וכנראה לא זכה בנערותו לחינוך המתלווה לשייכות למעמד האצולה. היפרבולוס בעצמו היה בעל עסק של יצור או מכירת מנורות, או לפי פירוש אחר, בית מלאכה לנרות.
נטיית הפועל בגרמנית
בדרך כלל, הצורות החריגות של פעלים בַשפה קיימות כדי לאפשר הגייה יותר קלה וברורה. כמו כן, לרוב התנועה שנמצאת במרכז המילה היא זאת שמשתנה בדרכים לא צפויות (למרות שגם הסיומות יכולות להשתנות במידה מועטה). השינוי הזה הוא לעיתים קרובות שינוי מקום ההגייה של התנועה למקום יותר קדמי בפה. לתהליך הזה קוראים אומלאוט גרמאני. עם זאת, מספר פעלים כגון sein ("להיות/to be") הם חריגים במלואם.
היפרבולוס
חייו
נראה שהיפרבולוס היה פעיל ציבורית כבר מ-425 לפנה"ס, כיוון שהוא מאוזכר בקומדיה האכארנים של אריסטופאנס, שהוצגה לראשונה במסגרת פסטיבל הלנאיה שנערך בשנה זאת. פרופסור דבורה גילולה סבורה, על בסיס אזכור זה, שהיפרבולוס נמצא בתחילת דרכו הפוליטית בשנה זאת, ושהוא ניסה לעשות שם לעצמו על ידי הצטיינות בהופעות בבתי הדין. לאחר מותו של קליאון, מנהיג הסיעה הדמוקרטית באתונה, היפרבולוס הסתמן כמחליפו, והתבלט כמי שמייצג את החוגים הדמוקרטיים של בעלי מלאכה, סוחרים ותושבי פיראוס באספת העם האתונאית.
נטיית הפועל בגרמנית
בזמנים רבים בגרמנית, הפועל נשאר בצורה שאיננה תלויה בנושא ואליו מתלווה פועל עזר שמטים אותו. לדוגמה: Ich habe das Buch gekauft (תרגום: "קניתי את הספר/I have bought the book").
הזמנים והמודוסים שלהלן דורשים הטיה ישירה של הפועל:
היפרבולוס
חייו
כאמור, בתקופת פעילותו הפוליטית של היפרבולוס אתונה הייתה נתונה בעיצומה של המלחמה הפלופונסית, מאבק ארוך שנים שניהלה נגד ספרטה. מותו של קליאון בשנת 422 לפנה"ס לא רק שהביא להגדלת השפעתו של היפרבולוס, אלא גם היה בין הגורמים שסללו את הדרך לחתימת הסכם השלום בין שתי הערים שנה לאחר מכן, שלום ניקיאס. היפרבולוס התנגד להסכם זה, ונקט במדיניות קיצונית שדגלה במלחמה בכול מחיר בספרטה, ושיקומה של האימפריה האתונאית.
נטיית הפועל בגרמנית
זמנים ומודוסים בגרמנית
לפעלים בגרמנית יש מגוון צורות המביעות מספר וסטטוס חברתי: בגרמנית, הרבים בגוף ראשון ושלישי וצורת הרבים הנימוסית בגוף שני כולם זהים מבחינת נטיית הפועל. משתמשים ב־Sie בגוף שני כדי להתייחס לאיש אחד או יותר בעל מעמד גבוה.
להלן סיכום של הזמנים, המודוסים והאספקטים בשפה הגרמנית:
היפרבולוס
חייו
שני המנהיגים הבולטים והמשפיעים ביותר באתונה בשנים שלאחר שלום ניקיאס היו ניקיאס ואלקיביאדס, יריבים פוליטיים בני מעמד האצולה, שייצגו גישות שונות לניהול המלחמה: ניקיאס החזיק בעמדה שמרנית פייסנית, בעוד אלקיביאדס נקט בגישה לוחמנית ורדף תהילה גם במחיר הסתכנות בקרבות. היפרבולוס ניצל את העימות הפוליטי והמדיני בין השניים, וניסה לגרום לציבור האתונאי להגלות אחד מהם מהעיר, באמצעות שימוש בנוהל הפוליטי של האוסטרקיזם. המטרה המוצהרת של נוהל האוסטרקיזם הייתה הגנה על המשטר הדמוקרטי באתונה מפני עלית טיראן, אך בפועל שימש האוסטרקיזם להכרעה במאבקים פוליטיים, בדרך כלל מאבקים על דרך מדינית. התוצאה של שימוש באוסטרקיזם הייתה סילוק אחד המנהיגים מהזירה הפוליטית, מהלך שהכריע לטובת הקו המדיני אותו הוליכו יריביו. בדרך זאת ניתן היה למנוע קיפאון מדיני או תנודות חריפות במדיניות.
נטיית הפועל בגרמנית
פעלים רגילים מסוג en- (פעלים רפים) (lieben, "לאהוב")
הטבלאות שלהלן מכילות רק את הזמנים הפשוטים ואת הצורות הפעילות (active): אלה שיוצרים אותם באמצעות הטיה ישירה של הפועל. ההשמטה של הסיומת e- (יחיד, ציווי) במשלב הדיבור היא כמעט מחייבת. במשלב הסטנדרטי ניתן להשמיטה וניתן להשאירה: !lieb או !liebe, או, למשל, !sag או !sage.
הסיומת e- (גוף ראשון, יחיד) של ההווה תמיד נשמרת בסגנון כתיבה רגיל, אבל גם לפעמים ניתן להשמיטה במשלב הדיבור. הדבר יותר נפוץ כאשר הפועל בא באמצע המשפט, וכשהוא בא בסופו הדבר קצת פחות נפוץ.
היפרבולוס
חייו
ההיסטוריון היווני פלוטרכוס מתאר את ניסיונו של היפרבולוס להשתמש באוסטרקיזם בשלוש ביוגרפיות שונות, שאחת הגרסאות טוענת שהיריב שעמד מול אלקיביאדס היה אדם בשם פאקס, ובשתי האחרות עמד אלקיביאדס מול ניקיאס. עדותו של פלוטרכוס נתמכת על ידי מחקרים מודרניים, שבמסגרתם נמצאו כ-30 אוסטרקונים (שברי חרס עליהם כתב כל אחד מהמצביעים את שם האדם אותו רצה להגלות) אשר היו קשורים להצבעה ההיא. שמותיהם של היפרבולוס, אלקיביאדס, ניקיאס, ופאקס מופיעים בשברים אלו.
נטיית הפועל בגרמנית
פעלים רגילים מסוג n- (פעלים רפים) (handeln, "לפעול")
כשהשורש של הפועל (verb stem) מסתיים ב־el- או er-, הסיומת en- מושמטת לטובת n-.
פעלים רגילים מסוג ten- (פעלים רפים) (arbeiten, "לעבוד")
כשהשורש של הפועל מסתיים ב־t-, מוספת -e- לפני רוב הסיומות כדי להימנע מכמות גדולה של עיצורים במקום אחד (consonant cluster).
היפרבולוס
חייו
היפרבולוס רצה כנראה להרחיק את אחד משני האישים מאתונה, על מנת לצבור יתרון פוליטי בזירה הציבורית על חשבונם: אם ניקיאס היה מורחק היפרבולוס היה נפטר מיריב אידאולוגי שהתנגד למדיניות התוקפנית והאימפריליסטית שהוא תמך בה, ואילו הרחקתו של אלקיביאדס הייתה פוטרת אותו ממתחרה על אהדת והנהגת העם. לרוע מזלו, ניקיאס ואלקיביאדס החליטו לשלב כוחות, והשתמשו בהשפעתם המשותפת כדי להתסיס את הציבור ולשכנעו להרחיק את היפרבולוס עצמו, והוא הוגלה מאתונה בשנת 417 לפנה"ס.
נטיית הפועל בגרמנית
פעלים חריגים מסוג en- (פעלים חזקים) (fahren, "לנהוג")
פעלים מסוימים משנים את התנועה שבמרכזם בגוף שני ושלישי ביחיד. הם בדרך כלל משתייכים לאחת משלוש הקבוצות האלה:
פעלים חריגים (gehen, "ללכת")
(פסקה זו זקוקה להשלמה)
היפרבולוס
חייו
היפרבולוס בחר לשהות באי סאמוס בתקופת הגלות שלו. בשנת 411 לפנה"ס, במהלכה של מהפכה שלטונית כושלת שנערכה בסאמוס, הוא נרצח על ידי הסיעה האוליגרכית הסאמית, ועל ידי בני בריתם מקרב אנשי הצי האתונאי שעגן באי.
נטיית הפועל בגרמנית
פעלים מודאליים (dürfen, "רשאי/may")
בפעלים מודאליים, התנועה שבשורש של הפועל משתנה בכל ההטיות של היחיד בהווה הפשוט. השינויים הללו ייחודיים לכל פועל. בנוסף לכך, הסיומת תושמט בהטיות של גוף ראשון ושלישי ביחיד בהווה הפשוט.
haben (מקביל ל־"to have", בעזרתו יוצרים את הזמנים המושלמים)
Ihr haben (נימוסי)
היפרבולוס
השפעה וחשיבות
היפרבולוס היה המדינאי האתונאי האחרון שהוגלה באמצעות תהליך האוסטרקיזם, ופלוטרכוס מציין בפירוש את הרחקתו כסיבה להפסקת השימוש בנוהל. לפיו, העם האתונאי הזניח וביטל את האוסטרקיזם, כיוון שיוקרת הנוהל נפגעה בשל כך ששימש לסילוקו של אדם לא הגון כהיפרבולוס מהחיים הציבוריים, אדם שלא היה ראוי לכבוד שהתלווה להגלייה.
נטיית הפועל בגרמנית
פעלים פריקים ואי־פריקים
בגרמנית, מילות יחס ותחיליות לעיתים קרובות מוספות לפעלים כדי לשנות את משמעותם. פעלים שנוצרו בצורה הזאת מתחלקים לשתי קבוצות: פעלים פריקים שמתנתקים מהתחיליות שלהם בהווה ופעלים אי־פריקים שאינם עושים זאת. ההטיות זהות לאלה של הפועל המקורי והמיקום של התחיליות אצל הפעלים הפריקים והאי־פריקים מתאים לדפוס מסוים. בהרבה מקרים, השפעת התחילית על הפועל איננה צפויה, ולכן בדרך כלל צריך ללמוד את המשמעות של כל פועל בנפרד.
פעלים פריקים מתנתקים מהתחיליות שלהם בהווה, בעבר הפשוט ובציווי. ממקמים את התחיליות בסופן של פסוקיות (clauses). צורת הבינוני (past participle) במקרים כאלה היא התחילית שמוצמדת לצורת הבינטוני הרגילה. שם הפועל שומר על התחילית במקרים שמשתמשים בו, כמו למשל בצורת התנאי ובעתיד. פעלים אי־פריקים שומרים על התחיליות שלהם בכל המקרים. בצורת הבינוני (past participle) התחילית באה במקום ge-. כמו כן, היא שומרת על החריגויות של צורת הבינוני של הפועל המקורי. ישנם כמה פעלים שהם פריקים עם משמעות אחת ואי־פריקים עם משמעות אחרת. לדוגמה, משמעות הפועל "übersetzen" היא "לתרגם" כשהוא אי־פריק ו"להעביר/to ferry" כשהוא פריק.
היפרבולוס
השפעה וחשיבות
דוד סבור שלהגלייתו של היפרבולוס ישנה חשיבות היסטורית כיוון שהיא שופכת אור על שימוש בשתי שיטות פוליטיות מנוגדות במשטר האתונאי: שיטת הפנייה הישירה לעם האתונאי, שבה נקט היפרבולוס, והשיטה שבה נקטו יריביו, שיטה שהסתמכה על קשרים פוליטיים חשאיים וקנוניות. לפי דוד, העובדה שהשיטה השנייה ניצחה, היוותה תמרור אזהרה לדמוקרטיה האתונאית.
המרוויח הפוליטי העיקרי מהגלייתו של היפרבולוס היה אלקיביאדס, לא רק שהוא ניצל מניסיון ההרחקה, הוא גם נפטר ממתחרה קולני על הובלת הקו המדיני שתמך בחידוש המלחמה נגד ספרטה. יותר מכך, לפי ניתוחו של ההיסטוריון הבריטי פיטר ג'ון רודס, המהלך שבו היפרבולוס הורחק, אפשר לאלקיביאדס ליצור ברית זמנית עם ניקיאס, יריבו הגדול. אבל הניצחון הפוליטי של אלקיביאדס היה קצר מועד: הרחקתו של היפרבולוס, הנציג הבולט של החוגים הדמוקרטיים באתונה, יצרה טינה ניכרת בקרבם. ששורה של מעשי חילול קודש וונדליזם התרחשו בעיר, ערב היציאה של אתונה למסע מלחמה בסיציליה, אויביו של אלקיביאדס מקרב החוגים הנ"ל ניצלו את ההזדמנות כדי לנקום בו על מעורבותו במפלתו של היפרבולוס, והצביעו עליו כמוקד הפעילות העבריינית.
להאשמות אלו היו השפעות מרחיקות לכת לאתונה בכלל, ולאלקיביאדס בפרט, והן התחילו שרשרת אירועים שהובילו לעריקתו של האחרון לספרטה, ותרמו באופן ניכר לכישלון המסע האתונאי לסיציליה.
דמותו של היפרבולוס
היפרבולוס, כמו קודמו קליאון, נחשב לדמגוג, וכמו קליאון, הוא היה מטרה בולטת ללעגם של כותבי הקומדיות האתונאיים של זמנו. בין השאר הוא תואר כמי שמוצאו היה זר, או מזרע עבדים, האשמה שאין לה כנראה בסיס. בין תוקפיו ניתן למנות את המחזאים אאופוליס והרמיפוס. ביקורת נוקבת במיוחד על היפרבולוס נמצאת בכתביו של אריסטופאנס, גדול מחברי הקומדיה באתונה העתיקה. היפרבולוס מאוזכר בשבע קומדיות מ-11 הקומדיות של אריסטופאנס שנשתמרו ובכולן הוא מוצג באור שלילי ומהווה מטרה ללעג: דמותו של היפרבולוס מוצגת כשלילית גם בכתבי ההיסטוריונים של העת העתיקה; תוקידידס, היסטוריון אתונאי בן התקופה ומחברה של תולדות המלחמה הפלופונסית, מתאר את היפרבולוס כ"איש נקלה", ותולה את סיבת הגלייתו מאתונה לא בנסיבות הפוליטיות, כי אם בשל היותו איש שפל, שהטיל קלון על אתונה. פלוטרכוס, שהביוגרפיות, שחיבר מהוות את המקור העיקרי לפרשת ההרחקה של היפרבולוס, מתאר אותו כ"אדם רשע ונקלה", ומאשים אותו בעזות פנים, פזיזות והתנהגות שנובעת מ"טירוף הדעת".
כאמור, היפרבולוס נחשב לדמגוג, ואף על פי שלמונח זה הייתה במקור משמעות נייטרלית של "מנהיג העם", כבר בסוף המאה ה-5 לפנה"ס המונח החל לקבל הקשר שלילי, הקשר שהתלווה אליו עד לתקופה המודרנית. המחקר המודרני מציג גישה מאוזנת יותר לאלו שכונו דמגוגים, כגון היפרבולוס, ושאבו את כוחם מאספת העם. אפרים דוד למשל, מציין שכול המקורות הקיימים מהתקופה הם עוינים לדמגוגים, ויש חשש שהם מציגים תמונה שטחית ומגמתית, כאשר העוינות נובעת, בין השאר, בשל מוצאם ועיסוקם של הדמגוגים, וסגנונם הרטורי והפוליטי.
ביחס לדמותו של היפרבולוס בקומדיות של אריסטופאנס, דוד מזהיר באופן כללי מלהשתמש באחרונות כמקור היסטורי ללא הפעלת שיקול דעת, הן בשל המגמתיות השלילית של מחברן ביחס לדמגוגים, והן כיוון שחלקן, כגון הפרשים, מהוות סטירות הבנויות על קריקטורות מוגזמות. לפי ההיסטוריון הישראלי אלכסנדר פוקס, אריסטופאנס תקף באופן שיטתי את כול הדמגוגים ביצירותיו, אותם הוא ראה כרודפי בצע המוליכים שולל את המדינה האתונאית. פוקס גם קבע שקו בולט בכול הקומדיות של אריסטופאנס הייתה הדרישה או השאיפה לשלום בין מדינות יוון. כיוון שהיפרבולוס היה מתנגד חריף למדיניות הנ"ל, וכיוון שהוא שאב את השפעתו מאספת העם ומבתי הדין, ונחשב לדמגוג, לאריסטופאנס היה תמריץ ניכר להשמיץ ולתקוף אותו בכתביו.
סמל העיר רעננה
סמל העיר רעננה, סמלה הרשמי של העיר והעירייה, אומץ ב-1963, עבר גרסאות שונות וחזר לגרסתו הנוכחית ב-2013.
תיאור הסמל
הסמל מורכב מצורה המזכירה תלתן שמסמל את עץ ההדר ששולח את פירותיו לכיוונים שונים. ההסתעפות בכיווני הצמיחה של עץ ההדר נועדה לסמל את ההסתעפות מפעלי התעשייה בעיר. צורת העץ מוטענת בשם העיר ומאחוריה מגדל מים העומד מעל בריכת מים, אלו מייצגים את שלושת מגדלי המים שהיו במושבה שהיו עומדים מעל בריכות מים. מעל שם העיר בסמל משלושים המייצגים גגות רעפים וגגותיהם של מבני תעשייה.
השילוב בין מגדלי המים ועץ ההדר, שמסמל גם תעשייה, לגגות המסמלים תעשייה נועד לסמל את השילוב בין חקלאות לתעשייה שיש בעיר.
היסטוריה
הסמל עוצב ב-1963 בידי ישעיהו בן-יליד, בן המושבה. ב-1989 הוסף לסמל המוטו "רעננה פנינת השרון". ב-2009 הוסף מוטו נוסף מעל הסמל ובו נאמר "כל יום מחדש!".
ב-2012, לכבוד חגיגות ה-90 להיווסדותה של העיר, שונה סמלה באופן זמני וכלל את המספר 90 בוורוד מעל שם העיר בירוק. מהמספר יצאו טיפות בצבעים שונים ששיוו מראה של זיקוקים. ב-2013, עם בחירתו לראשות העיר של זאב בילסקי, בוטלו השינויים של העשור האחרון והוחזר סמלה המקורי.
גבעת ואספ
גבעת ואספ (באנגלית: Wasp Hill) היא גבעה בחלק הדרום-מערבי של חצי האי ביירז, באי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הגבעה 72 מטרים מעל פני הים; הגבעה מתנשאת מעל נקודת סבאר.
גבעת ואספ ממוקמת 1.01 קילומטרים צפונית-מערבית מגבעת סילר;
גבעת ואספ ממוקמת 1.4 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת סבאר;
גבעת ואספ ממוקמת 2.74 קילומטרים מזרחית -צפון-מזרחית מנקודת דבילז;
גבעת ואספ ממוקמת 3.12 קילומטרים דרומית-מערבית מפקק אוסניאה;
גבעת ואספ ממוקמת 3.91 קילומטרים דרומית-מערבית מחרוט צ'סטר.
גילוי ומיפוי הגבעה
הגבעה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968; מיפוי מדויק נעשה על ידי סוקרים ספרדיים בשנת 1992; מיפוי מדויק נוסף נעשה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2005 ובשנת 2009.