cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טכנולוגיה במסע בין כוכבים
מגינים מתחדשים (Regenerative shields)
המגינים המתחדשים הם דגם ייחודי ומתקדם, המופיע רק בשמו במסע בין כוכבים: וויאג'ר, המותקן על סיפון האב-טיפוס "יו-אס-אס פרומתאוס". בניגוד למגינים הרגילים שאינם מסוגלים לשחזר את רמתם המקורית בלא שיבוצע בהם תיקון, המגינים המתחדשים מסוגלים כפי הנראה להתחדש באופן אוטומטי ואפילו תוך כדי הקרב.
מגינים מערבלי-תהודה (Resonance- scrambling shields)
דגם זה הוא שכלול של טכניקה המיועדת ללחימה בבורג, שיכולת ההתאמה המתקדמת שלהם מונעת התגוננות בעזרת מגינים בעלי תדר אחד (שכן קוביות הבורג מסוגלות להתאים את תדרי הפייזרים שלהן במהירות מסחררת). מגינים אלו משנים את התדר בו הם משודרים באופן אוטומטי.
שדות כוח לשלמות מבנית (Structural integrity forcefields)
שדות הכוח לשלמות מבנית הם שדות בשימוש תמידי המיועדים לחזק את גוף הספינה. הם מסייעים לסגסוגת המצפה את גוף הספינה לעמוד בלחצים השונים הפועלים עליה, בפריקות האנרגטיות ובפגיעות הנשק שהיא עשויה להיתקל בהם. מעשי חבלה למיניהם פוגעים בדרך כלל קודם כל ביציבות השדה לשלמות מבנית.
שדות כוח לשעת-חירום (Emergency forcefields)
כאשר ניבעת פרצה בגוף הספינה, מופעלים מיד שדות כוח לשעת-חירום - שדות כוח הנפרשים על הפרצה ומונעים ממנה לרוקן את האוויר (וכן חפצים ואנשי-צוות) מהאזור בשל הפרשי הלחצים.
שדות בשימוש יום-יומי
בנוסף למגינים והשדות לשלמות מבנית, הספינות השונות ביקום מסע בין כוכבים עושות שימוש דרך קבע במגוון שדות כוח.
שדות רפואיים
המרפאות והמעבדות השונות במסע בין כוכבים עושות שימוש תכוף ומועיל ביותר במגוון שדות הכוח העומדים לרשותם, והם משלימים פעמים רבות את עבודתו של הרופא או החוקר ומייתרים את הצורך באנשים נוספים על מנת לסייע לו בעבודתו התקינה. שני השדות בשימוש התכוף ביותר הם:
שדה הגבלה (Confinement field)
שדה הנמצא בשימוש בעיקר בקרב כוחות האבטחה של צי הכוכבים. שדה זה משמש לסגירת אדם, בעל חיים או אובייקט מסוים בחלל בלא שיוכל לצאת ממנו. נפוץ בעיקר במכניזם הנעילה של תאי המעצר במתקנים שונים, וכאמצעי עזר במרדפים אחר חשודים בתוך מבנה.
שדות קרינה
נוסף על שדות הכוח, במסע בין כוכבים נעשה שימוש מדי פעם בפעם בשדות קרינה, ממקור טבעי או ממקור מלאכותי. המוזכרים ביותר הם:
מעטפת מקוטבת
במסע בין כוכבים: אנטרפרייז, המתרחשת באמצע המאה ה-22, צי הכוכבים בפרט והאנושות בכלל עדיין לא השיגו שליטה בטכנולוגיית שדה-הכוח. אי לכך, המיגון המרכזי של האנטרפרייז הוא קיטוב המעטפת, משמע - העברת זרם אלקטרומגנטי בציפוי החיצוני של גוף הספינה כך שהוא יהפוך, למעשה, למגנט אחד גדול; וכמו לכל מגנט, גם לציפוי המקוטב יש מטען חשמלי, תכונה העוזרת לו להדוף נשק מבוסס־פלזמה, האיום העיקרי על ספינות כדור הארץ באותם ימים.
שריון
בפרק הסיום של מסע בין כוכבים: וויאג'ר, אדמירל ג'ינווי מן העתיד מביאה עמה טכנולוגיה מתקדמת בכ-30 שנה, שפותחה ללוחמה נגד הבורג - שריון מעטפת. מדובר במערך של קינים על גוף הספינה, הפורסים בהינתן הפקודה שריון לוחות מתקדם המכסה את כל הספינה, מן הגשר ועד לקני המנוע. שריון זה עמיד ביותר אפילו לכלי נשק בני-זמנו, ולא כל שכן לנשק המפגר בשלושים שנה יחסית אליו.
הקדמה: תת-חלל (Subspace)
התת-חלל הוא שכבה נפרדת של המרחב-זמן. שכבה זו היא המאפשרת את דחיסת המרחב עבור שיוט בעל-חלל, ואובייקטים הנמצאים בה אינם נקלטים בחיישנים הרגילים - בין אם הם קטנים כמוקש ובין אם הם גדולים כספינה.
תקשורת תת-חלל (Subspace communications)
אחד השימושים המרכזיים של התת-חלל הוא תווך לתדרי הקשר המשמשים את המינים השונים. באמצעות שליחת האותות בתת-חלל ניתן להגיע למרחקים גדולים בהרבה מכל תקשורת בתחום התת-אדום בלא שהאות יידהה - ספינת סיור קטנה מסוגל לשמור על קשר תת-חלל רציף עם כוכב במשך חודש של מסע בעיוות כמעט מקסימלי, ללא כל ממסר ביניהם.
תקשורת בין כלים
בכל ספינה מוצבת מערכת קשר, המופעלת בידי קצין הקשר (מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית ומסע בין כוכבים: אנרטרפרייז) או בידי הקצין הטקטי או קצין המבצעים (מסע בין כוכבים: הדור הבא, מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 ומסע בין כוכבים: וויאג'ר). כאנטנה לשידור ולקליטה משמשת צלחת הדפלקטור, או משואה אוטומטית במקרה חירום.
קשר אישי
בנוסף למערכת התקשורת, יקום מסע בין כוכבים מציג גם מערכת קשר אישי, המשמשת לתקשורת בין יחידים או בין יחיד לספינה. במאות ה-22 וה-23, בהן מתרחשות מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית ומסע בין כוכבים: אנרטרפרייז, טרם פותח תג-הקשר, ולכן מופיעות בהן בנפרד מערכת קשר-פנים ומערכת תקשורת מחוץ לכלי.
מצפי תת-חלל
אחד מכלי המחקר האסטרונומיים המרכזיים של צי הכוכבים הן תחנות חלל לא-מאוישות המפוזרות ברחבי הפדרציה, שעליהן מגוון מכשירים המסוגלים לצפות בכוכבים ותופעות חלליות אחרות. התחנות פועלות כרדיו-טלסקופים, אך במקום לסרוק את הספקטרום התת-אדום הן מאזינות לתדרי התת-חלל. האנטנות שעל המצפים מדויקות מספיק על מנת לספק תמונות מדויקות של מתקנים קרקעיים במרחק עשרות שנות אור, יכולת שהעמידה אחדים מהם במרכזן של מספר פרשיות ריגול.
טרייקורדר רפואי (Medical tricorder)
הטרייקורדר הרפואי הוא מכשיר עזר של הרופא, שמסייע לו לנתח את מדדי־החיים של המטופל. הטרייקורדר מסוגל להבחין בממדי קצב לב, הזעה, לחץ דם, סוכר בדם, מתח, חרדה ועוד. לטרייקורדר מעין מכשיר קטן שאותו הרופא יכול לכוון לחלקים מסוימים בגוף המטופל ולאבחן אותם.
הייפו-מזרק (Hipospray)
ההייפו־מזרק הוא מכשיר הטוען בתוכו שלל זריקות ותמיסות שאותן יכול הרופא להזריק למטופל בלחיצה. הרופא מזין למכשיר את סוג החומר שאותו הוא רוצה שיוזרק, והמזרק מכין אותו לרופא מיד. בעזרת ההייפו-מזרק ניתן להזריק למטופל גם דרך בגדים, דבר המועיל מאוד בזמני חירום רפואי.
הולודקים (Holodeck)
ההולודקים הם חדרים ייעודיים בהם נמצאים מספר מקרני הולוגרמות כמו גם שדות כוח ומשכפלי חומר. כל אלה מסייעים ביצירת סביבות מלאכותיות שמדמות בצורה מדויקת סביבות אמיתיות. להולודק רצפה מיוחדת הדומה להליכון, ובעזרתה מי שנמצא בהולודק יכול לגמוע מרחקים ארוכים מבלי להיתקל בקירות או לצאת מגבולות החדר. שדות הכוח נותנים לחפצים מימד מוצק, ובכך ניתן לגעת ולהשתמש בחפצים בהולודק.
שיגור מאתר-לאתר (Site-to-site transport)
שיגור מאתר- לאתר הוא שיגור קצר־טווח המשמש בדרך כלל להעברת אנשים וחפצים ממקום למקום בתוך ספינות חלל, ועיקר השימוש בו הוא במצבי חירום.
משכפלים
משכפלי מזון
קרן גרירה
קרן הגרירה היא קרן אנרגיה המשמשת ספינות חלל בעיקר. היא מאפשרת להן לגרור ולהזיז מעבורות, פסולת חלל, ספינות חלל אחרות וכל עצם אחר הקטן מהן. קרן הגרירה משמשת בעיקר לתפיסה של עבריינים ולהובלת עצמים שאיבדו שליטה.
קויוט ביוטס
אזור קויוט ביוטס (באנגלית: Coyote Buttes) הוא אזור בו נגלית אבן חול נאוואחו מתקופת היורה בצורה של שיכוב צולב בשל שחיקה רוחית. האזור הוא חלק מקניון פאריה, ונהר הפאריה זורם בסמוך אליו.
האזור מנוהל על ידי לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית, ונמצא בין יוטה ואריזונה, מדרום לכביש 89, בין הערים קנאב ופייג'. האזור מחולק לשניים: צפון קויוט ביוטס ודרום קויוט ביוטס.
גאולוגיה
צבעם של אבני החול נאוואחו משתנה ברחבי הקויוט ביוטס בשל ריכוז תחמוצת ברזל שגורם לשינוי בפיגמנטים.
האזור כולל גם אזורים גדולים ובהם סחיפה משמעותית ורחבה של סלעי משקע בצורה גלית, בדומה לצורת המבנה של דיונות.
מסלול הדינוזאור
מסלול הדינוזאור הוא אזור המתפרס על פני כשלושה קילומטרים רבועים הממוקם בקויוט ביוטס. בשטח המסלול נמצאים כ-1,000 עקבות רגליים של דינוזאורים. תארוך העקבות הוא מלפני כ-190 מיליון שנים. העקבות שייכים לדינוזאורים דמויי זאורופודים ולעוד שלושה סוגי דינוזאורים נוספים.
חשמונה
חַשְׁמֹנָה, אתר מקראי, אחת מתחנות נדודי בני ישראל במדבר. אל חשמונה הגיעו בני ישראל ממסעם ממתקה ומשם המשיכו בדרכם למוסרות. לפי המסופר במקרא נמצאת חשמונה במדבר פארן. בתרגום השבעים מופיע: צלמונה.
זיהוי המקום
יש הסוברים כי חשמונה נמצאת ליד ואדי אל חשים. מנגד יש הסוברים כי חשמונה נמצאת באזור היישוב בני עצמון.
בית הכנסת אבריטש
בית הכנסת 'אבריטש' (בשמו המלא: בית הכנסת ע"ש האדמו"ר רבי אברהם דב מאבריטש) הוא בית הכנסת מהמאה ה-19, השוכן בלב העיר העתיקה בצפת וידוע, בין היתר, בעקבות הינצלותם של עשרות מתפללי בית הכנסת בזמן רעידת האדמה הגדולה של 1837, כאשר מייסד בית הכנסת האדמו"ר רבי אברהם דוב מאבריטש ציווה לתלמידיו להתאסף סביבו ולהשתטח על הארץ. כל תלמידיו של הרב שפעלו לפי הוראתו ניצלו והאבנים שעל-גבם לא קרסו.
היסטוריה
בית הכנסת הוקם בשנת ה'תקצ"ב (1832) על ידי רבי אברהם דב אויערבך מאבריטש, מחבר הספר 'בת עין' ומצאצאי הבעל שם טוב שעלה לישראל שנה קודם לכן מהעיר אווריטש שבמחוז ז'יטומיר שבאוקראינה וקבע את מקומו בצפת. הוא ממוקם בסמטת אלקבץ בצפת, בסמוך לבתי הכנסת אבוהב, האלשיך והאר"י האשכנזי והיווה מקום התפילה והלימוד המרכזי לקהילה החסידית בצפת במאה ה19.
בית הכנסת בזמן רעידת האדמה בצפת ולאחריה
ב-1837 - כ"ד בטבת התקצ"ז, כשנתיים לאחר הקמת בית הכנסת, התחוללה בצפת וסביבותיה רעידת אדמה חזקה אשר הותירה אלפי הרוגים, החריבה את העיר וזרעה הרס רב. ע"פ המסורת, האדמו"ר מאבריטש חזה את הרעש העומד להתרחש וקרא ברבים לבוא ולהתכנס בבית הכנסת שלו בלשון: "כל מי שחפץ חיים, יבוא ויחזיק בספר התורה". רבים מחסידיו ומתושבי צפת שעו לעצתו והגיעו להתאסף סביב ארון הקודש, תחת כיפת בית הכנסת. ואכן, כאשר ארעה רעידת האדמה, על אף שחלקים גדולים מבית הכנסת נהרסו כליל, אותו מעגל בו הצטופפו האדמו"ר ותלמידיו נשאר שלם כליל, קירותיו ותקרתו. עם-זאת, רעידת האדמה גבתה קורבנות גם ממשפחתו הקרובה של האדמו"ר. בנו החורג - בן האישה האלמנה שנשא בצפת, לא שמע לאזהרות והיה אף הוא בן הנספים. בעקבות העובדה שרוב מבנהו של בית הכנסת נשמר ולא נהרס ברעידת האדמה – בשונה משאר בתי הכנסת בצפת, היה ביה"כ בימים שלאחר הרעש מקום התפילה המרכזי של יהודי צפת, יחד עם בית כנסת האלשיך, שגם הוא שרד את רעידת האדמה ולא ניזוק כלל. בבית הכנסת נותר ספר תורה בכתב ידו של האדמו"ר מאבריטש, ספר שאת הפסוק האחרון בו כתב משה מונטיפיורי בעת ביקורו בבית מדרשו של האדמו"ר, ב-1839. ספר התורה שרד בשלמותו את רעידת האדמה והוא נמצא בשימוש עד היום. בפברואר 2011, נגנב מבית הכנסת כתר ספר התורה על ידי פורצים אלמוניים. כשבוע לאחר מכן, הוא אותר על ידי משטרת ישראל והוחזר לבית הכנסת.
לאחר פטירת האדמו"ר
בשנת התר"א (1840), כשלוש שנים לאחר רעידת האדמה הגדולה, פרצה מגפה בצפת אשר הפילה חללים רבים, ביניהם גם האדמו"ר מאבריטש אשר הבטיח כי הוא יהיה חללה האחרון של המגפה. לאחר פטירתו, המשיכו חסידיו לפקוד את בית הכנסת, אך בעקבות האירועים שלוו את צפת באותן שנים עזבו את העיר רבים מתושביה וקבעו את מושבם בירושלים ובערים אחרות, מה שהמעיט משמעותית את מתפללי בית הכנסת. מלחמת העולם הראשונה ופרעות תרפ"ט, היו הקש ששבר את גב הגמל מבחינת יהודי צפת ומעטים מהם נשארו בעיר, מה שהקשה משמעותית על קיום מניינים סדירים בבית הכנסת. עם-זאת, גבאי בית הכנסת רבי שמשון פלפל אשר היה מתלמידיו של האדמו"ר מאבריטש, המשיך להתגורר בעיר ולתחזק את בית הכנסת, זאת על אף גילו הישיש.
ב-1936, עבר להתגורר בסמיכות לבית הכנסת רבי שלמה (המאירי) מזרחי, יהודי צפתי ממוצא פרסי. כאמור, באותם ימים, היה מצב ביטחון יהודי צפת רעוע ובמסגרת זו, הטילו ערביי האזור חרם על כל מי שישא ויתן עם יהודי. בעקבות כך, ר' שלמה, שכל עסקיו היו עם ערבים, נותר חסר כל. באחד הלילות, הופיעו בחלומו של ר' שלמה יהודי בעל הדרת פנים שהתברר למפרע כאדמו"ר מאבריטש, והבטיח לו כי אם יתחייב לשמור על בית הכנסת שלו, יפעל הוא שפרנסתו תהיה ברווח גדול. בעקבות החלום, קיבל על עצמו ר' שלמה לסייע ככל יכולתו לגבאי ר' שמשון פלפל ופעל למען הגעתם של יהודים נוספים מארצות המזרח להתפלל בבית הכנסת. אט אט הצטרפו מתפללים ספרדים נוספים, בעוד מספר המתפללים האשכנזים הלך ופחת ובעקבות כך שונה נוסח בית הכנסת מנוסח ספרד - נוסחו המקורי, לנוסח עדות המזרח. ב-1940 נבחר ר' שלמה לגבאי בית הכנסת, מה שסימן באופן רשמי את הפיכתו לבית כנסת בנוסח-עדות המזרח. שמונה עשרה שנה שימש ר' שלמה כגבאי בית הכנסת עד לפטירתו. אחריו, מילא את מקומו בנו מאיר אשר נטל על עצמו את תפקיד גבאי בית הכנסת, כאשר הוא מקיים מדי שנה הילולה מפוארת בבית הכנסת ביום פטירתו של האדמו"ר ומשפץ ומתחזק את בית הכנסת, זאת עד לפטירתו ב-24.6.19, כא' בסיון, התשע"ט. גם לאחר פטירתו של המאירי ממשיך בית הכנסת לתפקד והוא פתוח בעיקר בשבתות וחגים, כאשר מתפלליו הקבועים – מותיקי היישוב בצפת, דואגים לתחזקו.
לקריאה נוספת
מנחם כהן - סיפורי צפת, עמודים 223–228
אליס משמפאן
אליס משמפאן (Alix de Champagne-Jérusalem, 1196–1246) הייתה נסיכה צלבנית שגורלה נקשר הן בממלכת ירושלים והן בממלכת קפריסין.
ילדותה
אליס משמפאן הייתה בתו של אנרי השני, רוזן שמפאן הידוע גם כאנרי הראשון, מלך ירושלים ואשתו איזבל הראשונה, מלכת ירושלים. אביה של אליס מת בתאונה משנפל מחלון מצודת עכו אל תוך החפיר בשנת 1197. איזבל מירושלים נישאה לאמלריך הראשון, מלך קפריסין, נישואים שנסתיימו בטרגדיה עם מותם של בני המשפחה בשנת 1205, אליס נותרה יתומה בת 9 ברשות סבתה מריה קומננה שהחל משנת 1208 פעלה לחתן אותה עם הוגו הראשון, מלך קפריסין (שהיה אחיה החורג של אליס), המשא ומתן האמור הוא הפעם האחרונה בה מופיע שמה של מריה קומננה על דפי ההיסטוריה. החתונה עצמה נערכה בספטמבר 1210 בקפריסין.
עם מותו של הוגו הראשון בינואר 1218 הפכה אליס לעוצרת לשלטון עבור בנה אנרי שהיה תינוק עול ימים, אך בספטמבר אותה שנה החליטה אספת הווסאלים של האי כי פיליפ מאיבלין ישלטו בקפריסין בשם העוצרת אליס.
ביולי 1225 נישאה אליס לבוהמונד החמישי, נסיך אנטיוכיה וחזרה וניסתה לתפוס את מושכות השלטון בקפריסין אך תמיכת האפיפיור הונוריוס השלישי בפיליפ מאיבלין שיבשה את תוכניתה. בשנת 1227 התגרשה אליס מבוהמונד. עם מותו של פיליפ מאיבלין נטל האציל הצלבני ז'אן ד'איבלין, אדון ביירות את מושכות השלטון בממלכת קפריסין אך הפעם נתקלו האיבלינים - במקור אצילים מממלכת ירושלים בהתנגדות של אצילי קפריסין שדבקו באליס כמי שמסוגלת לייצג אותם בדרישה להעברת השלטון. בצר להם פנו אצילי קפריסין לפרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהיה האדון הפיאודלי העליון של האי ובדרכו למסע צלב בארץ הקודש, מסע הצלב השישי. ביום 28 ביוני 1228 יצא פרידריך השני מנמל ברינדיזי ועימו צי קטן של כארבעים ספינות וכמה מאות חיילים. מסע בן שלושה שבועות הביא את הצי אל נמל לימסול בקפריסין. ביקורו של הקיסר בקפריסין לא היה מקרי אלא חלק מפעולות שנועדו לביסוס מעמדו כשליט בזכות של ממלכות הצלבנים במזרח - הזדמנות להשתלט על האי ועושרו ואפשרות ליצירת בסיס ימי לאימפריה הרומית.
בספטמבר 1228 נערך העימות בין הקיסר פרידריך השני לצלבני ממלכת קפריסין וירושלים. בארוחת ערב בארמון משפחת איבלין בלימסול פונה הקיסר לז'אן מאיבלין בדרישה, בגיבוי כוח צבאי קיסרי חמוש, כי הלה יעביר לידיו את העיר ביירות והכנסות המדינה הצלבנית בקפריסין. בניגוד לצפיותיו כי דרישותיו יתקבלו ללא ערעור, ויוציאו את משפחת איבלין מהמשחק, מעצם משקלן הפיננסי, נתקל הקיסר בהתנגדות מנומקת על פי החוק המקומי ודרישה מצד ז'אן מאיבלין להעמיד את תביעת הקיסר למבחן בית משפט של ממלכת ירושלים.
המצב הגיע אל סף רתיחה והצדדים פרשו למחנותיהם, בני משפחת איבלין העמידו את כוחותיהם באי בכוננות, אך לא היו מוכנים להיכנס לעימות צבאי מול הקיסר שמצדו לא היה מוכן לסכן את מעמדו המעורער בלאו הכי, בהיותו מוחרם על ידי הכנסייה. המסדרים הצבאיים תיווכו שביתת נשק שסיכומה הוא העברת מבצרי האי לשליטת המלך הקטין, מינוי מפקדים למבצרים מטעם הקיסר, והעברת הכנסות ממיסוי האי לידי הקיסר פרידריך השני והתחייבות של שני הצדדים לשיתוף פעולה בארץ ישראל.
מאבקי ירושה במחוז שמפאן
ביחד עם אחותה פיליפה ניסתה אליס להילחם על זכויות ירושת אביה במחוז שמפאן. פיליפה משמפאן ובעלה אררד מבריין נחתו בצרפת בשנת 1216 וסביבם נקבצו אצילים מקומיים של מחוז שמפאן. מול אלמנתו של תיבו השלישי, רוזן שמפאן בלאנש מנווארה. בשלב זה גלש הסכסוך מתחומי הרוזנות במהלך שנת 1218, ככל הנראה לבקשת האפיפיור ובוודאי בסיוע לאינטרסים של הכס הקדוש בצרפת, סייע פרידריך לפיליפ השני, מלך צרפת ולדוכס בורגונדיה לסיים את מלחמת הירושה של שמפניה. צבא גרמני בפיקודו נכנס למחוז לורן, כבש ושרף את ננסי ותפס את תאובלד, דוכס לוריין. מהלך זה הוציא מהמשחק הפוליטי את ארארד מבריין - יריבו של פיליפ, מלך צרפת והעביר את המחוז לשליטה של הכתר הצרפתי. בשנת 1233 הגיע תורה של אליס לתבוע את חלקה, אך בשלב זה היו אבירי המחוז קשורים בשבועת נאמנות למלך צרפת, בספטמבר 1234 הציע הכתר הצרפתי לאליס ליסוג מתביעתה תמורת תשלום של 40,000 כתרים ותשלום קצבה של 2000 ליברות, ההצעה נתקבלה על ידי אליס.
אליס חזרה לקפריסין בשנת 1236 אך בנה, המלך סירב להעניק לה מקלט. בשנת 1241 היא התחתנה עם ראול מסואסון וביחד עם בני משפחת איבלין העלתה - מחדש את תביעתה לכיסא ממלכת ירושלים.
עוצרת ממלכת ירושלים
ממלכת ירושלים שהייתה קרועה במלחמות אזרחים ומאבקי כוח בין מושלים מטעם האימפריה הרומית הקדושה לבין אצילי משפחת איבלין ואצילי ממלכת ירושלים בראשות בליאן מאיבלין-ביירות ופיליפ ממונפורט. ביום 25 באפריל 1243 הגיע קונראד השני, מלך ירושלים לבגרות ומעמד העוצר נשלל מאביו פרידריך השני. על פי החוק הפיאודלי היה על קונראד להופיע בממלכת ירושלים לקבל את שבועת הנאמנות הווסלית של אצילי הממלכה ולהעניק להם בתמורה את האחוזות שלהם בחזרה כפיאודום. היעדרו של קונראד שהיה נתון במאבק לחיים ולמוות לצידו של אביו מול הכס הקדוש, נתן לאצילי הממלכה את העילה והכלי להיפטר מהשלטון האימפריאלי ושליחיו. בישיבה מיוחדת של אצילי ממלכת ירושלים במעמד הארכיבישוף של צור הועלתה התביעה שאליס מקפריסין שהייתה "הקרובה ביותר לכתר" כבתה של איזבל הראשונה, מלכת ירושלים ובעלה יקבלו את שבועת האמונים של אצילי הממלכה ויקבלו בחזקה את השלטון בממלכה. בטרם התכנסה הוועידה גמרו בני משפחת איבלין ובני בריתם לקבל את דרישת אליס מקפריסין אך בתמורה לקחת את השלטון בפועל כעוצרים. אליס מתה בשנת 1246 ובנה אנרי הראשון, מלך קפריסין החזיק גם הוא בתואר חסר המשמעות אדון הממלכה הירושלמית.
כתוצאה מהמהלך נתבטלו כל הצווים והמינויים של פרידריך בהיותו עוצר והוראותיו של קונראד כפי שניתנו על ידי נציגיו. צבא שגויס על ידי משפחת איבלין עלה על העיר צור בה ישבו נציגי המלך ובזכות הסכם סודי עם בורגני העיר נפתחו בפניהם השערים והם דחקו את הכוח הקיסרי אל מצודת העיר. לאחר חודש של מצור נכנעו מגיני המצודה ביום 10 ביולי 1243. משדרשו אליס מקפריסין ובעלה ראול מסואסון לקבל לידם את העיר הודיעו להם האיבלינים כי מאחר ששאלת השלטון בממלכה לא נפתרה באופן סופי הם יחזיקו בהם עד שיהיה ברור למי עליהם למסור אותם. בכל תקופה זו שלטו בארץ אצילי מפלגת הברונים המקומיים בתהליך ששלל ממלכת ירושלים שלטון מרכזי ואיפשר אנרכיה מוחלטת בחסות החוק, הצדדים הניצים על הכתר עצמו החזיקו בתואר שהוגדר על ידי היסטוריון של התקופה "שאין בידו כוח ולא פיקוד ואין הוא אלא צל".
ראול מסואסון הגיע למסקנה כי מעמדו כנסיך - בעל חסר כל השפעה ומעמד עזב את ארץ הקודש ואת אשתו אליס בשנת 1244 שנפטרה בעכו בשנת 1246.
נכד
נכד של יצור חי הוא בן בנו, או בן בתו של אותו יצור. באותו אופן, נכדה של יצור חי היא בת בנו או בת בתו.
מרבית היצורים בטבע, לרבות מרבית היונקים והעופות, אינם מטפלים בנכדיהם. מעבר לזאת, מבין היצורים שכן מטפלים בנכדיהם, ברוב המקרים רק הנקבות מטפלות בנכדיהן ולא הזכרים (לדוגמה, פילות מטפלות בנכדיהן, אך לא פילים ממין זכר). האדם הוא בקבוצת המיעוט הקטנה בטבע, שבה הן הסב והן הסבתא מטפלים בנכדיהם. אצל מיני יצורים חיים, המטפלים בנכדים, קיים לחץ אבולוציוני להזדקנות איטית.
בתרבויות רבות, אדם מתייחס לא רק כבן להוריו אלא כנכד לזקניו. למשל, רבות מהדמויות המוצגות בתנ"ך, מוצגות באופן המזכיר את שם אביהן ושם סבן (למשל "זכריה בן ברכיה בן עדו"). כמו כן, בתרבויות רבות ובמדינות רבות לנכדיו של אדם יש זכויות חוקיות הקשורות בו. למשל, בישראל, אם אדם נפטר ולא הותיר אחריו צוואה, רכושו מחולק שווה בשווה בין ילדיו ואם ילדיו נפטרו לפניו, רכושו מחולק בין נכדיו. החוק עשוי להכיר גם בילדים ובנכדים מאומצים. בישראל, זכויותיו של בן מאומץ זהות לאלו של אחיו, שאינם מאומצים, אך זכויותיו של נכד מאומץ (ילד שבנו הטבעי של אדם אימץ) דווקא כן פחותות מאלו של נכדים, שאינם מאומצים.
מקור המילה מן התנ"ך, כמו בשבועת אברהם לאבימלך מלך פלשתים "אם תשקר לי ולניני ולנכדי". נקרא בתנ"ך גם שילש.
בנו של הנכד הוא נין (או ריבע). נכדו של הנכד הוא חימש.
מעטים מפרשני המקרא והתלמוד משתמשים במילה "נכד" במשמעות של בן אח או בן אחות. כך כתב הרשב"ם על לוט: "בשביל שהיה נכדו של אברהם", כשידוע שלוט היה בן אחיו של אברהם וגם גיסו אחי אשתו, אולם לא היה נכדו.
The Singles Box
The Singles Box (בעברית: קופסת הסינגלים) הוא מארז תקליטורים של הזמרת אלניס מוריסט אשר יצא ב-8 באפריל 1997 על ידי מאבריק רקורדס. המארז כולל 5 דיסקים אשר כל דיסק כולל ביצועים חיים או גרסאות נוספות לסינגלים מאלבומה "Jagged Little Pill".
רקע והפצה
כל הסינגלים מ-"Jagged Little Pill" נכללו במארז התקליטורים מלבד "All I Really Want" ,שמסיבות לא ידועות לא נכלל במארז התקליטורים, מה שהוביל לכך שהשיר הזה ו-"Mary Jane" הם השירים היחידים מ-"Jagged Little Pill" שלא יצאו באלבום כלשהו.
האלבום שוחרר באירופה ואוסטרליה בלבד במהדורה מוגבלת.
פונדק ג'מייקה (סרט)
פונדק ג'מייקה (באנגלית: Jamaica Inn) הוא מותחן פשע בריטי משנת 1939 בבימויו של אלפרד היצ'קוק עם צ'ארלס לוטון ומורין או'הרה בתפקידים הראשיים. זה היה סרטו האחרון של היצ'קוק בבריטניה בטרם יצר לארצות הברית בהזמנתו של המפיק דייוויד או. סלזניק. כן היה זה הסרט הראשון של מורין או'הרה בתפקיד ראשי. אשתו של היצ'קוק, עלמה רוויל, השתתפה בכתיבת התסריט.
התסריט הוא עיבוד קולנועי המבוסס באופן חופשי על הרומן הגותי "פונדק ג'מייקה" מאת דפנה דה מוריאה משנת 1936. היא ביססה את העלילה סביב פונדק ג'מייקה שנמצא באזור בודמין מור (Bodmin Moor) במחוז קורנוול. הבניין נבנה ב-1750 ושימש מבריחים ופושעים שעסקו בשוד ספינות שנתקעו על החוף.
ב-1983 הופקה סדרת טלוויזיה על פי הספר, וב-2014 הפיק ה-BBC סדרת טלוויזיה נוספת ששודרה בערוץ BBC One.
תקציר העלילה
פונדק ג'מייקה משמש בסיס לחבורת פושעים ורוצחים המכוונים ספינות לסלעי חוף בקורנוול, הורגים את הצוות ושודדים את הסחורה.
למקום זה מגיעה אישה צעירה מאירלנד בשם מרי ילן (מורין או'הרה) שאימה מתה והיא בדרך לדודתה פשיינס הגרה בפונדק ג'מייקה. הרכב מסרב מפחד לעצור ליד הפונדק ומביא אותה לארמונו של בעל האחוזה הקרוב בשם סיר המפרי (צ'ארלס לוטון).
לאחר שהם מצליחים בקושי להיחלץ, הם מגיעים לביתו של סיר המפרי. הם לא יודעים שהמפרי משתף פעולה עם הפושעים. הוא נוהג להודיע להם על ספינה שעוברת במקום ושולח אותם לתפוס אותה. הספינה מתרסקת לחוף המסולע לאחר שהם מכבים את אור המגדלור. הם מעבירים את הסחורה הגנובה להמפרי והוא מאכסן אותה אצלו ומשלם לג'וס חלק קטן מהרווחים כדי שייחלק לחבורתו.
ג'ם מגלה להמפרי שהוא למעשה סוכן של השלטונות שהסתנן לחבורת הפושעים. המפרי עושה עצמו לא מופתע וכולם נוסעים לפונדק ג'מייקה. המפרי מודיע בחשאי לג'וס כי עליהם לשדוד בלילה ספינה נוספת על מנת שיוכל לממן את בריחתו לצרפת. ג'וס והפושעים קושרים את ג'ם ואת המפרי יוצאים לחוף עם מרי. מרי מצליחה למנוע את כיבוי המגדלור. הספינה ניצלת והפושעים רוצים להרוג אותה, אך ג'וס שמעריך את אומץ ליבה מעלה אותה לעגלה ובורח אתה לאחר שנפצע קשה מיריות הפושעים.
בינתיים בפונדק "משתחרר" (לאחר שנקשר כאילו על ידי ג'וס על מנת לא לעורר חשד על הקשר ביניהם) המפרי מהכבלים ומבקש מפיישנס שתשמור על ג'ם. ג'ם משכנע אותה שתשחרר אותו כדי למנוע שפיכות דמים. היא משתכנעת והוא יוצא במהירות להזעיק חיילים. ג'וס הפצוע מת בפונדק ומרי מנסה לגלות לדודתה על המפרי, אבל הוא מקדים אותה, הורג את פיישנס וחוטף את מרי על מנת לברוח אתה לצרפת.
הפושעים חוזרים לפונדק ונכבלים על ידי החיילים. ג'ם והחיילים ממהרים לנמל שם התמקם המפרי עם מרי. הם עולים על הספינה, אבל המפרי עולה אל ראש התורן ומתאבד בנפילה. מרי ניצלת וג'ם מחבק אותה.
סיטי לז - 12
סיטי לז - 12 (באוקראינית: СітіЛАЗ-12, באנגלית: CityLAZ-12, קרוי גם: ЛАЗ А183) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית האוטובוסים האוקראינית LAZ (שם רשמי: Lwiwśkyj Awtobusnyj Zawod, שם רשמי באוקראינית: Львівський Автобусний Завод (ЛАЗ)) אשר מיוצר משנת 2004 ועד היום.
בית השקעות
בית השקעות הוא עסק העוסק בהשקעת כספי לקוחותיו בשוק ההון. שירותיו העיקריים של בית ההשקעות כוללים בדרך כלל את המרכיבים הבאים, כולם או חלקם: ניהול תיקי השקעות של לקוחותיו, ניהול קרנות נאמנות וקופות גמל וחיתום ניירות ערך. לצד השירותים הללו הנוגעים להשקעה עצמה, לרוב כולל בית השקעות גם שירותי ייעוץ השקעות, המעניקים ייעוץ ללקוחותיו בנושאי מיזוגים ורכישות.
בבתי ההשקעות יש המנהלים גם חשבון נוסטרו, שהוא תיק השקעות של בית ההשקעות עצמו. מצב זה עלול ליצור ניגוד עניינים בין האינטרס של בית ההשקעות לזה של לקוחותיו. גם ניהול קרנות נאמנות עלול ליצור ניגוד עניינים, כאשר בית ההשקעות מעדיף השקעה בקרנות הנאמנות שלו.
תפקידים בבית השקעות
עיסוקים אופייניים בבית השקעות הם:
בישראל הפיקוח על פעולתם של בתי השקעות נעשה על ידי רשות ניירות ערך ועל ידי אגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר.
גמטופור
גמטופור הוא הלחם בסיסים של שתי מילים מיוונית עתיקה: γαμετή (גמטה - תא הרבייה) ו-Φορά (פור - לשאת), כלומר האיבר הנושא את תא הרבייה. בטחבי-עלים ובשרכים הגמטופור הוא האיבר הנושא את הארכגוניום ואת האנטרידיום. במידה והארכגוניום והאנטרידיום נמצאים על אותו צמח אז הוא יקרא "חד-ביתי" (Monoicous) ואם הם יהיו אך ורק על פרטים נפרדים אז הצמח יקרא "דו-ביתי" (Dioicous).
Halloween (פסקול)
Halloween (בעברית: ליל המסכות) הוא פסקול מאת ג'ון קרפנטר, של סרט האימה האמריקאי "ליל המסכות", משנת 1979. מהדורת יום השנה ה-20 המורחבת של הפסקול יצאה לאור בשנת 1998, על ידי חברת התקליטים אלן האוורט אינקפורד.
הפסקול זכה להצלחה וקטע הכלי "Halloween Theme" נחשב לאחד מקטעי האימה המוכרים והמצליחים בהיסטוריה.
הוצאות
באוגוסט 1979, יצא הפסקול ביפן על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס והיה זמין לרכישה בפורמטים שונים. באוקטובר 1983, היה זמין לרכישה בארצות הברית ויצא על ידי חברת התקליטים וארס סרבאנדה. בסמוך לכך, הופץ בגרמניה על ידי חברת התקליטים סלין רקורדס. בשנת 1998 יצא מחדש לרגל 20 שנים ליציאת הסרט.
בשנת 2018, לרגל עלייתו של הסרט "האלווין", זכה הפסקול להצלה נוספת, תוך שאת השני מביניהם ביקרו אתרים שונים.
אריך מגנוס
קריירה מוקדמת
מגנוס נולד ב-31 ביולי 1892 בדנציג, ובשנת 1911 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-128, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה הצטרף מגנוס לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1937 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בדצמבר אותה שנה הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-12.
מלחמת העולם השנייה
במהלך המערכה בפולין לחם מגנוס עם גדודו כחלק מהדיוויזיה ה-31, וב-25 באוקטובר 1939 הוא מונה למפקד רגימנט רגלים. ב-1 במרץ 1940 הוא הועלה לדרגת אוברסט, ובמהלך המערכה על צרפת ומבצע ברברוסה לחם עם הרגימנט שבפיקודו. ב-1 באוקטובר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-1 בנובמבר מונה למפקד הדיוויזיה ה-389. הדיוויזיה לחמה בקרב סטלינגרד כחלק מהקורפוס ה-51, וב-19 בינואר 1943 פרש מגנוס מתפקידו בעקבות מחלה, אולם נשאר בסטלינגרד, וב-31 בינואר נלקח בשבי הצבא האדום.
לאחר המלחמה
ב-6 באוקטובר 1955 שוחרר מגנוס מהשבי, ולאחר שחרורו מהשבי חי בגרמניה המערבית, עד למותו ב-6 באוגוסט 1979.
קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות היא מכללה למקצועות ויזואליים-יצירתיים, הממוקמת בתל אביב. בוגרי המוסד הם אמנים, יוצרים ואנשי מקצוע בתחומי הצילום, הקולנוע, אנימציה וכתיבה.
היסטוריה
המכללה נוסדה בשנת 1978 על ידי אריה המר ומיכל רובנר כ"חדר חושך להשכרה" בדירת מרתף ברחוב שלמה המלך בתל אביב. התקיימו בה בתחילה קורסי צילום, פיתוח והדפסה בשחור-לבן על פי דרישת הפונים. בשנת 1980 נוסדה המחלקה לצילום, אליה הצטרפה חמש שנים לאחר מכן, בשנת 1985 המחלקה לקולנוע, ובשנת 1992 נוסדו המחלקה למדיה דיגיטלית ולאנימציה והמחלקה לכתיבה ולתסריטאות.
בית הספר נדד מאז משכנו הראשון לרחוב ביאליק לצד המזרקה ומשם לבניין ברחוב אלנבי, פינת ברנר.
בעוד שהמחלקה לצילום תרמה להתפתחות הצילום המקומי כמדיום אמנותי וכביטוי אישי, המחלקה לקולנוע הייתה מבין מסגרות הלימוד הראשונות, אם לא היחידה באותה עת, אשר אימצה ללימודי הקולנוע, את הווידאו ככלי הוראה ולימודים זמין, בעל עלויות נמוכות מאלו של הפילם. המחלקה למדיה דיגיטלית ולאינמציה, הקדימה את זמנה ועם הקמתה בשנת 1992 שמה לה למטרה לחקור את השפעות המהפכה הדיגיטלית על העשייה האמנותית והתרבותית ולקחת חלק בניסוחן המחודש - תחומים ומושגים שבחלקם נהגו ב'קמרה', לצורך בניית תשתית ללימודי התקשורת החזותית, כמקובל היום ברוב האקדמיות בעולם.
גם המחלקה לכתיבה הציעה מסגרת לימודים ייחודית אשר שילבה התנסות בתחומי הכתיבה השונים, ואיזון שאינו בנמצא במוסדות אקדמיים אחרים, בין יסודות תאורטיים לבין עבודה מעשית ואינטסיבית בסדנאות כתיבה כמותן ניתן למצוא היום בתוכניות היוקרתיות של אוניברסיטאות מובילות בארצות הברית.
בספטמבר של אותה השנה בית הספר נרכש על ידי יואב גרא, מנהל בית הספר "סאונד – בית הספר הישראלי לעיצוב ולהנדסת קול", ששכן באותו מבנה וקיים יחסי ידידות וגומלין עם קמרה אובסקורה החל משנת 1990.
הלימודים בבית הספר
הלימודים ב”קמרה אובסקורה” מתמקדים במקצועות ויזואליים-יצירתיים.
בבית הספר ארבע מחלקות ללימודים מלאים: צילום, קולנוע, אנימציה ובית הספר לכתיבה. במסגרת הלימודים מתקיים שיתוף פעולה בין-מחלקתי המפרה ומעמיק את היצירה בכל אחת מהמחלקות, והתלמידים מוזמנים לשלב התמחויות וקורסים ממחלקות בית הספר המקבילות וכן מבית הספר "סאונד" השכן.
מתכונת הלימודים היא שלוש שנות לימוד; שנתיים ראשונות המכשירות את התלמידים ביסודות המקצוע ושנה שלישית המיועדת להתמחות מקצועית. בסיום שלוש שנים מאפשר בית הספר לתלמידים המעוניינים לבצע פרויקט אישי במהלך שנת לימודים נוספת.
לצד מסגרת הלימודים המלאה, בית הספר מקיים מסגרת ללימודי ערב, תוכנית בת שנתיים, המיועדת לאנשים עובדים המעוניינים בתפנית מקצועית וכן מערך של 'קורסי חוץ' לחובבי צילום, קולנוע וכתיבה.
“קמרה אובסקורה” משתפת פעולה עם College Mercy בארצות הברית ובאפשרות בוגריה להשלים לימודים לתואר ראשון של בתחומים מנהל עסקים, מדעי המחשב ופסיכולוגיה.
כמו כן מתקיימים ימי עיון בעניינים אקטואליים הקשורים לתחומי הלימוד בבית הספר ופעילויות תרבותיות למען הקהילה והציבור הרחבץ
אלגוריתם אוקלידס
אלגוריתם אוקלידס הוא אלגוריתם אריתמטי המאפשר למצוא, בהינתן שני מספרים טבעיים, את המחלק המשותף המקסימלי שלהם.
התיעוד הקדום ביותר של האלגוריתם הוא בספר יסודות של אוקלידס, בסביבות שנת 300 לפני הספירה. זהו אחד האלגוריתמים העתיקים ביותר הנמצאים בשימוש היום.
האלגוריתם הוא אחד מהכלים המרכזיים בתורת המספרים ויש לו שימושים רבים, לדוגמה בצופן RSA.
רקע
המחלק המשותף המקסימלי של מספרים, המסומן gcd(a,b) או בקיצור (a,b), היא פעולה המקבלת שני מספרים טבעיים, ומחזירה את המספר הגדול ביותר שמחלק את שניהם.
לדוגמה, המחלק המשותף המקסימלי של 36 ו-24 הוא 12, מאחר שהמספר מחלק את שניהם ואין מספר גדול יותר בעל תכונה זאת.
תמיד יש מספר כזה כיוון שהמספר אחד מחלק כל מספר. ואכן המחלק המשותף המקסימלי של שני מספרים ראשוניים (כלומר זרים) הוא אחד.
דרך אפשרית למציאת המחלק המשותף המקסימלי היא פירוק שני המספרים לגורמים ראשוניים, והכפלת הגורמים המשותפים. בדוגמה הנ"ל, הפירוק לראשוניים של 36 הוא 2×2×3×3 ושל 24 הוא 2×2×2×3, הגורמים המשותפים הם 2, 2 ו-3, ומכפלתם היא 12. דרך זו היא אינטואיטיבית, אך אינה שימושית עבור מספרים גדולים, כי פירוק לגורמים הוא פעולה מורכבת ואין שיטה פשוטה לחישובו. אלגוריתם אוקלידס מאפשר את מציאת המחלק המשותף המקסימלי ללא פירוק לגורמים, בדרך פשוטה יחסית. למעשה, שיטות מתקדמות לפירוק לגורמים (לדוגמה אלגוריתם נפת שדה מספרים) משתמשות באלגוריתם אוקלידס.
דרך פעולת האלגוריתם
האלגוריתם מבוסס על העיקרון הבא: הוספת כפולה של אחד המספרים למספר השני, אינה משנה את המחלק המשותף הגדול ביותר. בניסוח מתמטי, אם b,c ו-q מספרים טבעיים אז מתקיים:.
בתכונה זו ניתן להשתמש בכיוון ההפוך - במקום להגדיל את אחד המספרים, מקטינים אותו: לכל זוג מספרים a,b, כאשר a הוא הגדול בין השניים, ניתן לחשב את השארית c מחלוקת a ב-b, כך ש-a=c+qb, c<b. מכאן מתקבל השוויון, שבו הוחלף המספר הגדול a במספר c קטן יותר משני המספרים המקוריים, בלי לשנות את המחלק המשותף. אפשר להמשיך בתהליך שוב ושוב עם מספרים קטנים יותר ויותר, עד שמגיעים לזוג שאחד המספרים בו הוא 0; (a,0)=a, ולפיכך נמצא המחלק המשותף הגדול ביותר.
באופן רקורסיבי ניתן להגדיר את האלגוריתם בצורה הבאה: לחישוב (a,b) (כאשר a>b), אם b הוא 0, התוצאה היא a. אחרת, חלק את a ב-b ומצא את השארית c; התוצאה היא (b,c) (שאותה יש לחשב בעזרת אותו אלגוריתם עצמו).
באופן כללי, ניתן להשתמש באלגוריתם בכל חוג אוקלידי. כך לדוגמה ניתן להשתמש באלגוריתם כדי למצוא את המחלק המשותף המקסימלי של שני פולינומים מעל שדה.
הוכחה
ראשית יש להוכיח את השוויון.
נניח ש-g מחלק את b ו-c. אז קיימים m,n טבעיים כך ש-b=mg, c=ng. מכאן:. כלומר g מחלק את c+qb, ומכאן שהוא מחלק משותף של b ושל c+qb.
בכיוון ההפוך, נניח ש-h מחלק את c+qb וגם את b. אז קיימים m,n טבעיים כך ש-. מכאן:. כלומר h מחלק את c, ומכאן שהוא מחלק משותף של b ושל c.
קיבלנו שמספר הוא מחלק משותף של c+qb ושל b אם ורק אם הוא מחלק משותף של b ושל c. לכן קבוצת המחלקים המשותפים של הזוגות זהה, ובפרט האיבר המקסימלי שלהם זהה. מכאן.
דוגמה
נחשב את המחלק המשותף המקסימלי של 1071 ו-462, או (1071, 462):
לפתרון ניתן לתת משמעות גאומטרית כמודגם באיור: 21 הוא אורך הצלע של האריח הריבועי הגדול ביותר שמאפשר לרצף במדויק את המלבן שצלעותיו הן 1071 ו-462.
יעילות
מבחינת סיבוכיות חישובית, האלגוריתם יעיל. מספר הפעולות הנדרשות לביצוע אינו עולה על (\ \varphi הוא יחס הזהב). על כן הסיבוכיות שלו היא לוגריתמית. ניתן להגיד שמספר הפעולות אינו עולה על פי-5 ממספר הספרות.
המקרה הגרוע ביותר (worst case) הוא כאשר מדובר בשני מספרי פיבונאצ'י עוקבים; זאת, כיוון שככל שהמנה המתקבלת בפעולות החילוק קטנה יותר, המספר קָטֶן פחות, ויש צורך ביותר פעולות. במספרי פיבונאצ'י כל המנות הן 1, ועל כן התהליך הוא הארוך ביותר. תכונה זו נתגלתה על ידי גבריאל לאמה.
אלגוריתם אוקלידס המורחב
אחת התכונות החשובות של המחלק המשותף המקסימלי היא שניתן להציג אותו בצורה הבאה: (A,B)=mA+nB, כאשר m,n שלמים.
ניתן לחשב את m,n בעזרת אלגוריתם אוקלידס בעזרת התכונה שאם כל פעם השתמשנו ב-a=c+qb, אז c=a-qb. לפיכך, אם אנחנו יודעים בשלב מסוים איך להציג את שני המספרים a ו-b בצורה mA+nB (ההתחלה פשוטה: n=0 ,m=1, או להפך) ניתן להציב בביטוי c=a-qb ולהתקדם בשלבי האלגוריתם עד להצגה הרצויה.
לדוגמה, נמצא בדוגמה להלן את ההצגה של 10 כ-100n+230m: לפיכך: n=7, m=-3.
האלגוריתם המורחב שימושי בחשבון מודולרי, למשל לצורך מציאת הופכי כפלי מודולרי, עבור שני מספרים זרים.
מידת סיבוכיות האלגוריתם המורחב היא מאותו סדר גודל של הרגיל, מאחר שאין צורך לבצע איטרציות נוספות אלא רק חישובים בסיסיים.
כל הזמן שבעולם (סרט)
כל הזמן שבעולם (באנגלית: About Time) הוא סרט דרמה קומית רומנטית בריטי-אמריקאי משנת 2013 שכתב וביים ריצ'רד קרטיס. בסרט מככבים דונל גליסון, רייצ'ל מקאדמס וביל ניי. בסרט מסופר על צעיר בעל יכולת לנסוע בזמן, ושמנסה לשנות את עברו בתקווה לשפר את העתיד שלו. הסרט יצא לאקרנים בממלכה המאוחדת ב-4 בספטמבר 2014. הוא קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים.
תקציר עלילה
טים לייק גדל בקורנוול בבית ליד הים יחד עם אביו ג'יימס, אמו מרי, דודו התמהוני דזמונד, ואחותו קתרין (קיט-קאט). ביום הולדתו ה-21 מגלה לו אביו סוד משפחתי, שהגברים במשפחתם יכולים לנסוע לאחור בזמן, לרגעים בחייהם בעבר. ג'יימס לא ממליץ להשתמש בכישורים אלה כדי להרוויח כסף או לזכות בתהילה, וטים מחליט לנסות לשפר את חיי האהבה שלו.
בשנה שאחר כך מבקרת בבית המשפחה חברתה של קיט-קאט, שארלוט. טים מתאהב בה מיד, אבל הוא מחכה לסוף הביקור שלה כדי להתוודות על אהבתו. היא משיבה לו שהיה צריך לדבר לפני כן. טים חוזר לעבר כדי לדבר עם שארלוט באמצע הביקור, אבל אז היא אומרת לו שיחכה ליום האחרון. טים שבור הלב מבין שהיא אינה מעוניינת בו ושמסע בזמן לא יגרום לה לשנות את דעתה.
טים עובר לגור בלונדון כדי לקדם את הקריירה שלו כעורך דין. הוא חי בביתו של מכר של אביו בשם הארי, מחזאי כועס ומיזנתרופ. טים מבקר במסעדה החשוכה Dans le Noir, שם הוא פוגש את מרי. הם מפלרטטים באפלה, ואחר כך מרי נותנת לטים את מספר הטלפון שלה. טים חוזר לבית ומוצא את הארי זועם על כך שליל הבכורה של המחזה שלו נהרס, מפני ששחקן שכח את הטקסט. טים חוזר לעבר כדי לתקן את המצב, ואכן המחזה נוחל הצלחה רבה.
הרגלי השתייה של קיט קאט גורמים לה לעשות תאונה ביום ההולדת הראשון של פוזי. טים מחליט להתערב בחייה. הוא מונע את התאונה בכך שהוא חוזר לעבר עם קיט קאט ומבטל את מערכת היחסים האומללה שלה עם ג'ימי. כשהם חוזרים להווה, טים מגלה שפוזי לא נולדה מעולם, ובמקום הילדה יש לו בן. ג'יימס מסביר לטים שהם לא יכולים לשנות אירועים שקרו לפני שנולדו הילדים שלהם, ואין דרך לדעת אם ייוולד אותו ילד. טים מבין שאינו יכול לשנות את העבר של אחותו, וכדי להבטיח את הולדתה של פוזי, הוא מאפשר לתאונה לקרות. בהמשך הוא ומרי עוזרים לקיט קאט לפתור את בעיותיה ולשפר את חייה. היא מתגוררת עם ג'יי, החבר של טים, ונולד לה ילד. גם לטים ומרי נולד תינוק נוסף.
טים מגלה שאביו חולה בסרטן, ומסע לעבר לא יוכל לשנות זאת. אביו ידע זאת כבר זמן מה, והוא נסע לעבר כדי להאריך את חייו ולאפשר לו לבלות זמן נוסף עם משפחתו. הוא אומר לטים שכדי להיות ממש מאושר, צריך לחיות כל יום פעמים. פעם ראשונה עם המתחים והדאגות היומיומיות, אבל בפעם השנייה לשים לב לדברים הטובים. טים מקבל את עצתו. אביו נפטר, אבל טים חוזר לבקר אותו בעבר כאשר הוא מתגעגע אליו.
מרי אומרת לטים שהיא רוצה עוד ילד. הוא לא רוצה מפני שהוא יודע שלא יוכל לבקר שוב את אביו. טים אומר לאביו שלא יוכל לבקר אותו שוב, ובפעם האחרונה יחד הם נוסעים לרגע משותף שאז טים היה ילד קטן. מרי יולדת בת, וטים יודע שלא יראה שוב את אביו. טים מחליט להפסיק עם המסע בזמן, ומתחיל להעריך את חייו עם משפחתו כאילו חי את ימיו בפעם השנייה.
סיפורה של רות
סיפורה של רות (באנגלית: The Story of Ruth) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת סרטים רומנטיים היסטוריים משנת 1960 בבימויו של הנרי קוסטר, עם אילנה עדן, סטיוארט ויטמן ופגי ווד בתפקידים הראשיים.
בתפקיד הראשי משחקת השחקנית הישראלית אילנה עדן. היא הייתה בת 19 וזה היה סרטה הראשון. היא הופיעה עוד בסרט נוסף - מבצע קהיר (1966) בתפקיד משנה ואלה היו הופעותיה היחידות בסרטי קולנוע.
התסריט מבוסס בחלקו על מגילת רות אבל מתרכז גם בתרבות הפגנית של מואב עם הקרבת ילדות לאל כמוש והוויכוח בין הדת היהודית המונותאיסטית לתרבות האלילית.
תקציר העלילה
רות (אילנה עדן) משרתת ככוהנת במקדש לאל כמוש במואב תחת פיקוחה של הכוהנת הראשית (ויוקה לינדפורס). אביה העני הביא אותה בילדותה לכוהן הגדול (ת'אייר דייוויד) תמורת כסף. כדי שתהיה קורבן לכמוש. היא עמדה להיות מוקרבת אלא שהתגלה כתם בזרועה שפסל אותה וחברתה הועלתה כקורבן במקומה. כעת מתכוננות הכוהנות לקורבן נוסף.
כאשר הכהן הגדול עומד לנעוץ את חרבו בילדה השוכבת למרגלות כמוש, משמיעה רות צעקה והכהן נעצר אך לבסוף מבצע את זממו. רות נמלטת אך נתפסת, נעצרת ושערה נגזז. חיילים מתפרצים לביתו של אלימלך, הורגים את אלימלך וכליון ולוקחים את מחלון לעבודת פרך במחצבה לכל חייו.
כעבור מספר חדשים משוחררת רות ומנסה לשחרר את מחלון בעזרת שוחד. בעת הבריחה נדקר מחלון ונפצע קשה. הוא מובל לבית אלימלך ולפני מותו הוא מקדש את רות בטבעת. נעמי מחליטה לחזור לבית לחם. את אלמנתו של כליון, ערפה, (זיוה רודן) היא משכנעת להישאר במואב ולהקים שם משפחה אבל רות דובקת בה ומחליטה לחזור אתה לבית לחם.
בדרך הן מתחמקות מחיילים מואבים שרודפים אחריהם.
הן מתקבלות בבית לחם בזלזול על ידי הנשים בעיקר בגלל מוצאה המואבי של רות. רות ונעמי משתכנות בחורבה ורות מתחילה ללקט שיבולים בשדות של בועז (סטיוארט ויטמן), קרוב משפחה של אלימלך. המפגש הראשון ביניהם הוא טעון בגלל יחסו המתנשא של בועז על האישה המואביה אף על פי שהוא נשבה ביופייה. טוב (ג'ף מורו) הוא קרוב משפחה עשיר של אלימלך וגם הוא מתאהב ברות, משפץ את ביתם, מצייד אותם במזון רב ומתכוון לשאת אותה לאישה.
בבית לחם עורך טוב את חגיגת היין ומודיע שמחר יישא את רות לאישה. כולם שותים ומשתכרים. לפי עצת נעמי מגיעה רות לבועז ומביעה לפניו את אהבתו אליה ורצונה להינשא לו.
למחרת מתלבשת רות לחתונה, מתקרבת לטוב ואומרת לו בפומבי שאינה אוהבת אותו. טוב מודיע שבתור קרוב משפחה הוא חייב לשאת את רות (חוק ייבום). בועז מגלה לכולם את פגישתם בלילה וטוב זורק לעברו את סנדלו ומשחרר את רות מהתחייבותו וכל הקהל מריע.
לבסוף נאמר כי הם הולידו את עובד ועובד הוליך את ישי וישי הוליד את דוד ומדוד נולד המשיח (ישו).
מארק א. גרין
מארק אדוארד גרין (באנגלית: Mark Edward Green; נולד ב-8 בנובמבר 1964) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת טנסי. גרין שירת בצבא ארצות הברית במשך כשלושים שנה עד שפרש בדרגת מייג'ור, ולאחר מכן נכנס לזירה הפוליטית כחבר הסנאט של טנסי. בשנת 2017 היה מועמדו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לתפקיד מזכיר הצבא של ארצות הברית, אך ויתר על המועמדות לאחר ביקורת שהטוחה בו בשל אמירותיו הלהט"בופוביות והאסלאמופוביות. ב-2018 נבחר לראשונה אל הקונגרס של ארצות הברית.
ביוגרפיה
גרין נולד בג'קסונוויל שבפלורידה ב-1964. בשנת 1986 השלים גרין את לימודיו ב, שם קיבל תואר ראשון בניהול עסקי כמותי. בשנה העוקבת השלים באוניברסיטת דרום קליפורניה לימודי תואר שני בניהול מערכות, ובשנים 1987–1990 שירת כקצין חי"ר בצבא ארצות הברית. תפקידו הראשון לאחר תום הכשרתו בבית הספר ריינג'ר של הצבא היה בחטיבת השריון ה-149 בפורט נוקס, שם שירת כמפקד מחלקה, מפקד מחלקת סיור, וכשליש גדודי בגדוד חיל רגלים. לאחר קורס קציני חי"ר הועלה לדרגת קפטן בדיוויזיה המוטסת ה-82 כקצין אספקה ​​מוטס גדודי ומפקד פלוגת רובאים.
לאחר שירותו הצבאי הקים וניהל את "Align MD", המספקת כוח אדם לניהול מחלקות לטיפול נמרץ במרכזים רפואיים שונים במדינות ארצות הברית. הוא הוסיף להקים את חברת "Two Rivers Medical Foundation", המספקת שירותי בריאות לאוכלוסיות מוחלשות ברחבי העולם באמצעות מסעות רפואיים, ומפעילה מרפאה ציבורית ללא תשלום בעיר הולדתו ובממפיס. ב-2012 הצטרף גרין לפוליטיקה של ארצות הברית כאשר נבחר אל הסנאט של טנסי והביס את הסנאטור הדמוקרטי המכהן טים ברנס. בבחירות 2014 עלה שמו כמתמודד אפשרי לסנאט של ארצות הברית מול למאר אלכסנדר, אך לבסוף מיאן לקרוא תיגר על עמיתו הרפובליקני הוותיק. במהלך כהונתו בסנאט המדינתי נודע בשל חקיקתו שביטלה את "מס ההכנסה ע"ש הול", שהחילה מיסוי על ריביות ודיבידנדים מהשקעות – הפעם השנייה בלבד בהיסטוריה של ארצות הברית בה ביטלה מדינה את מס ההכנסה שלה.
באפריל 2017 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על מינויו של גרין למזכיר הצבא של ארצות הברית. גרין היה המועמד השני של טראמפ לתפקיד זה לאחר שהמועמד הראשון, וינסנט ויולה, משך את מועמדותו. לאחר ההכרזה על מינויו של גרין התעוררה התנגדות ציבורית למינוי בשל אמירות להט"בופוביות נגד טרנסג'נדרים. בכינוס של חברי תנועת מסיבת התה בספטמבר 2016 בצ'טנוגה אמר גרין: הוא גם תמך בחוק מדינתי שהגביל את גישתם של טרנסג'נדרים לבתי שימוש התואמים את מינם הביולוגי בלבד אך לא את זהותם המגדרית. בהמשך הסביר למנחה תוכנית רדיו אינטרנטית בשם "CJ Porter" כי הוא ראה את תמיכתו בחוק זה כחלק מחובתו כסנאטור "לרסק את הרוע". אמירות נוספות מטעמו שזוהו כאסלאמופוביה הביאו בסופו של דבר להסרת מועמדותו ב-5 במאי 2017.
ב-4 בינואר 2017 הגיש גרין טפסים להתמודדות לתפקיד מושל טנסי בבחירות 2018, אך בשלהי 2017 הכריזה חברת הקונגרס מרשה בלקברן על התמודדותה לסנאט של ארצות הברית ולאחר מכן הודיע גרין כי יתמודד במקומה אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השביעי של טנסי. בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית נבחר למועמד המפלגה ללא התנגדות מהותית, ולאחר שניצח ביום הבחירות הכלליות הוא הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2019.
מוריץ, רוזן הסן
מוריץ, רוזן הסן (בגרמנית: Moritz Landgraf von Hessen; 6 באוגוסט 1926 - 23 במאי 2013), היה נסיך גרמני מבית הסן ונכדו של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה.
ביוגרפיה
מוריץ נולד ב-6 באוגוסט 1926 בטירת ראקוניגי, קונאו, לפיליפ, רוזן הסן ולמפאלדה, נסיכת סבויה, בתם של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה ואלנה, נסיכת מונטנגרו. בשנת 1943 נעצרה אמו ונשלחה למחנה הריכוז בוכנוואלד, שם מתה בשנת 1944 כתוצאה מהפצצת בעלות הברית את המחנה.
בשנת 1960 אומץ מוריץ על ידי לודוויג, נסיך הסן, בנו של ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן וראש בית הסן-דרמשטדט כיורשו, ולאחר מותו של לודוויג בשנת 1968 ללא יורשים, ירש אותו אביו פיליפ, רוזן הסן ואיחד תחתיו את בית הסן, לראשונה מאז מותו של פיליפ הראשון, רוזן הסן בשנת 1567.
בקיץ 1964 התחתן מוריץ עם טטיאנה, נסיכת זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג, בתם של גוסטב אלברכט, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג החמישי ומרגריט פוש, ממנה נולדו לו 4 ילדים, אולם בשנת 1974 התגרשו השניים.
בשנת 1980 מת אביו פיליפ, רוזן הסן, ומוריץ ירש את תאריו. מוריץ היה אספן אמנות מפורסם, ובנוסף גם היה בעליו של מלון ארמון קרונברג.
ב-23 במאי 2013 מת מוריץ בבית חולים בפרנקפורט כתוצאה ממחלת ריאות, ובנו דונאטוס, רוזן הסן ירש את תאריו.
משפחתו
בקיץ 1964 התחתן מוריץ עם טטיאנה, נסיכת זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג, בתם של גוסטב אלברכט, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג החמישי ומרגריט פוש, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
רמי בר יחזקאל
רמי (בירושלמי רבי אמי) בר יחזקאל, היה אמורא בדור השני לאמוראי בבל, היה אחיו הצעיר של רב יהודה, ובנו של רב יחזקאל.
עלה לארץ ישראל, וביקר בבני ברק, אחר כך סיפר משבחה של ארץ ישראל שראה שם.
היו בידו ברייתות שהביא מתקופת שהותו בארץ ישראל, ולכן בתלמוד מביאים פעמים רבות ברייתות, בשמו לפעמים היה חולק על רב יהודה בדברי הלכה, ואומר לבני בית המדרש: אל תקשיבו לכללים הללו שכולל יהודה אחי בשמו של שמואל (או רב).
עונת 1986/1987 ב-NBA
עונת 1986/1987 היא העונה ה-41 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה העשירית של לוס אנג'לס לייקרס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את בוסטון סלטיקס בתוצאה 4–2. מג'יק ג'ונסון זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר בפעם השלישית בקריירה, וכן בתואר ה-MVP של העונה הסדירה לראשונה בקריירה. בשנת 1996 נבחרו הלייקרס של עונה זו לאחת מ-10 הקבוצות הגדולות בתולדות ה-NBA.
רמי בר יחזקאל
בין השאר, אנו מוצאים אותו עומד בקשרי לימוד עם רב עמרם אליו התייחס בתואר הכבוד "מר". ככל הנראה מדובר ברב עמרם הראשון, תלמידו של רב.
עונת 1986/1987 ב-NBA
דראפט 1986
הדראפט בעונה זו התקיים ב-17 ביוני 1986 במדיסון סקוור גארדן שבניו יורק. דראפט זה מחזיק בשיא מספר הנבחרים ששיחקו בליגת ה-NBA עם 68 (מתוך 162 שנבחרו בסך הכול). בבחירה הראשונה בחרה קליבלנד קאבלירס את בראד דוהרטי מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית. בבחירה השנייה נבחר לן ביאס על ידי בוסטון סלטיקס, אך יומיים לאחר בחירתו הוא מת מהפרעת קצב שנבעה ממנת יתר של קוקאין. ביאס נחשב אחד משחקני הכדורסל הטובים ביותר שלא שיחקו ברמה מקצוענית.. בסך הכול נבחרו בדראפט 1986 חמישה שחקני אולסטאר: בראד דוהרטי, מארק פרייס (בחירה 25), דניס רודמן (27), קווין דאקוורת' (33) וג'ף הורנסק (46). בנוסף, נבחרו בדראפט שני חברי היכל התהילה ארווידאס סאבוניס (בחירה 24) ודראז'ן פטרוביץ' (בחירה 60). שחקנים בולטים אחרים שנבחרו בדראפט זה כוללים את צ'אק פרסון שזכה בתואר רוקי העונה (בחירה רביעית), רוי טארפלי (7), רון הארפר (8), דל קרי (15), סקוט סקיילס (22), ג'וני ניומן (29) ונייט מקמילן (30).
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך שבעה סיבובים):
אולסטאר 1987
משחק האולסטאר נערך ב-8 בפברואר 1987 בסיאטל, וושינגטון. המאמנים במשחק היו קיי סי ג'ונס מבוסטון סלטיקס ופט ריילי מלוס אנג'לס לייקרס. חמישיית המזרח כללה את מייקל ג'ורדן, דומיניק וילקינס, ג'וליוס אירווינג, לארי בירד ומוזס מלון, וחמישיית המערב כללה את מג'יק ג'ונסון, אלווין רוברטסון, ג'יימס וורת'י, טום צ'יימברס והאקים אולאג'ואן. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המערב בתוצאה 154-149. בתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה צ'יימברס לאחר שקלע 34 נקודות במשחק.
פלייאוף 1987
סגל האלופה, לוס אנג'לס לייקרס: מג'יק ג'ונסון, ג'יימס וורת'י, כרים עבדול-ג'באר, ביירון סקוט, מייקל קופר, איי. סי. גרין, מייקל תומפסון, קורט רמביס, בילי תומפסון, וס מת'יוז, אדריאן בראנץ' ומייק סמרק.מאמן ראשי: פט ריילי.
מסלול פצאל
מסלול פצאל (באנגלית: Pezael Circuit) הוא מסלול למרוצי מכוניות מאספלט שנמצא על יד מושב פצאל, בקעת הירדן.
תכנון, בנייה ושימוש
תחילת בניית המסלול החלה במאי 2016, עקב שיתוף פעולה של מיקי יוחאי, יזם מתחום הספורט המוטורי מחברת קרוס קאונטרי, יחד עם ראש המועצה האזורית בקעת הירדן, דוד אלחייני, והרשות לנהיגה ספורטיבית.
המסלול יועד בראשונה להיות מסלול מרוצי ראלי-קרוס, המאושרים על פי התקן של הפדרציה הבינלאומית לרכב.
בספטמבר 2017 המסלול נחנך לשימוש תחרותי.
המסלול הסטנדרטי הוא המסלול ה"סגור", בעל אורך של 1340 מטרים, 11 פניות (4 ימינה ו-5 שמאלה), כאשר ישנם שיפועים של בין 2 מעלות בעלייה ו-4 בירידה.
בשנת 2020 התקיימו במסלול צילומי הסרט "פול ספיד" בביומו של קובי מחט.
ביוני 2022 הוכפלה אורכו של המסלול מ-1.2 ק"מ צנועים ל-2.4 ק"מ, כולל ישורת ארוכה יחסית של כ-600 מטר והגדלת מספר הפניות מ-9 ל-17 - כל אחת. התאמות נוספות שנערכו מאפשרות לבחור בין שישה תוואי מסלול שונים. בנוסף הוסטו נקודות הזינוק והסיום, ויש גדר הפרדה ייעודית המאפשרת לצוותים טכניים להעביר באמצעות לוחות ייעודיים מידע חשוב לנהגים בזמן המירוץ. המסלול עומד בתקן בינלאומי של FIM ו-FIA.
July
July (בעברית: יולי) הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית נואה סיירוס. השיר יצא לאור ב-31 ביולי 2019 כסינגל ראשון מתוך המיני-אלבום השני של סיירוס, The End of Everything, על ידי חברות התקליטים קולומביה ו-RECORDS.
רקע והפקה
השיר נכתב על ידי נואה סיירוס, פיטר הרדינג, ג'נה אנדרוס ומייקל סוניר והופק על ידי מייקל סוניר.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של סיירוס ב-31 ביולי 2019, בסמוך לצאתו כסינגל. הקליפ מציג את סיירוס מבצעת את השיר בשדות.
סיטי לז - 20
סיטי לז - 20 (באוקראינית: СітіЛАЗ-20, באנגלית: CityLAZ-20) הוא אוטובוס ארוך (אוטובוס מפרקי או אוטובוס אקורדיון) מתוצרת יצרנית האוטובוסים האוקראינית LAZ (שם רשמי: Lwiwśkyj Awtobusnyj Zawod, שם רשמי באוקראינית: Львівський Автобусний Завод (ЛАЗ)) אשר מיוצר משנת 2007 ועד היום.
ויליאם הרט (צייר)
ויליאם הרט (באנגלית: William Hart; 31 במרץ 1823 – 17 ביוני 1894) היה צייר נוף אמריקאי יליד סקוטלנד, והשתייך לאסכולת נהר הדסון. אחיו הצעיר, ג'יימס מקדוגל הרט, ואחותו הקטנה ג'ולי הרט בירס, היו גם הם אמנים. הוא למד אצל ז'ול-ג'וזף לפבר.
ביוגרפיה ועבודה
ויליאם הרט נולד בפייזלי, שבסקוטלנד ובשנת 1831 היגר לארצות הברית עם משפחתו, והתיישב באולבני, שבניו יורק. הוא הוכשר לציור דקורטיבי באולבני, ניו יורק. הוא התאמן גם כצייר דיוקנאות, ככל הנראה לאחר 1834. הוא סייר במדינות המערב התיכון, בעיקר במישיגן, בשלהי שנות השלושים של המאה ה-19 וחיפש עבודות בציור דיוקנאות, ולא הצליח למצוא.
הוא הציג את עבודתו הראשונה באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1848, וחזר לאלבני לצמיתות בשנת 1849.
בסוף 1849 שוכנע על ידי ד"ר אורמסבי לנסוע לאירופה ללמוד ציור נוף. הוא צייר בעיקר בסקוטלנד עד 1852, לאחר מכן חזר לאולבני, ניו יורק, ואז בשנת 1853, עבר לעיר ניו יורק.
כשהוא חזר לאמריקה, הרט העביר את האנרגיה שלו לציור נוף. כמו רוב אמני הנוף האמריקניים הגדולים באותה תקופה, הרט התיישב בעיר ניו יורק, שם פתח סטודיו ברחוב העשירי בשנת 1858. בשנת 1865 נבחר לנשיא האקדמיה לעיצוב ברוקלין. הרט היה חבר מן המניין באקדמיה הלאומית בשנת 1858 והמשיך להציג שם את ציוריו בקביעות באמצע שנות ה-70. הוא גם הציג באיגוד האמנות בברוקלין ובתערוכות מרכזיות ברחבי הארץ. הרט היה חבר באגודה האמריקאית לצבעי מים, והיה נשיאה בשנים 1870 - 1873. הומר דודג' מרטין היה בין תלמידיו.
סגנון הנוף הבוגר שלו התאים לסגנון של אסכולת נהר ההדסון, כשהוא מדגיש אור ואווירה, במיוחד תיאור אור שמש זוויתי וצל בחזית.