cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מאטל
בני הזוג הנדלר היו בעלי החברה עד לשנת 1963, אז החלו מניותיה להיסחר בבורסה של ניו יורק. בשנת 1955 יזמה רות הנדלר, שהייתה סגנית נשיא החברה, קניית זמן פרסום בתוכנית הטלוויזיה של וולט דיסני "מועדון מיקי מאוס", דבר שהביא לחשיפה רחבה של מוצרי החברה לילדים. בשנת 1968 התמנתה רות הנדלר לנשיאת החברה. הנדלר ובעלה פרשו מניהולה הפעיל של החברה ב-1975, בעקבות ממצאים שהראו על דיווחים כוזבים של החברה לבורסה לניירות ערך.
פגוש את ג'ון דו
פגוש את ג'ון דו (באנגלית: Meet John Doe) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1941 מסוגת דרמה קומית, בבימויו של פרנק קפרה עם גרי קופר וברברה סטנוויק בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי רוברט ריסקין שכתב מספר תסריטים עבור סרטיו של קפרה. התסריט מבוסס על סיפור של ריצ'רד קורנל ורוברט פרסנל שהיה מועמד לפרס אוסקר על סיפור מקורי. בעת הפקת סרט זה הם הסתכסכו על רקע כספי ונפרדו.
הסרט דן בקשרי הון-שלטון ובהשפעתה החזקה של התקשורת (אז - עיתונות ורדיו) על ההמונים וכוחה ליצור תנועות שורשיות המאיימות על השלטון הקיים.
תקציר העלילה
המכתב מעורר התרגשות ברחבי ארצות הברית. מיצ'ל מודה בפני העורך כי בדתה את הדמות של ג'ון דו אבל היא מציעה למצוא אדם שיסכים להעיד על עצמו שהוא ג'ון דו ולהפריך את החששות שכל הסיפור הוא שקר. העורך מסכים ומחזיר את מיצ'ל לעבודה בחוזה מיוחד. אנשים רבים מגיעים למערכת העיתון וטוענים שהם ג'ון דו שכתב את המכתב.
מיצ'ל בוחרת את ג'ון וילובי (גרי קופר), גבר גבוה ונאה. בעבר היה שחקן בייסבול וכעת נווד רעב עם בגדים קרועים. אליו מצטרף בעל כרחו חברו הנווד המכונה "הקולונל" (וולטר ברנן). היא נותנת לו 50 דולר, בגדים חדשים ואופנתים ומשכנת אותו בבית מלון מהודר ביחד עם הקולונל שמזהיר אותו כל הזמן שלו ייפול בפח. בינתיים היא ממשיכה לפרסם עליו כתבות ותפוצת העיתון מרקיעה שחקים.
השפעת הנאום מתפשטת במהירות ווילובי נהפך לידוען מפורסם ומכובד. בכל מדינות ארצות הברית נפתחים "מועדוני ג'ו דו". כעת מחליט נורטון לממש את השקעתו הכספית ב"ג'ון דו". הוא מארגן כינוס ארצי של כל המועדונים. נורטון נותן למיצ'ל תכשיט יקר ומבקש ממנה לכתוב נאום לוילובי ובו יודיע על הקמת מפלגה חדשה שתרוץ לבחירות ובראשה נורטון ותתחרה במפלגה הדמוקרטית והמפלגה הרפובליקנית. קונל מספר זאת לוילובי הנדהם וזה ממהר לביתו של נורטון, מפריע לישיבה שלו עם חבריו הטייקונים, מתעמת איתו ומודיע לו כי הוא הולך כעת לכינוס לגלות את כל המזימה. נורטון מקדים אותו ולפני שוילובי מתחיל לנאום, פורצים לכינוס אנשי נורטון ומחלקים עיתונים שהודפסו זה עתה ובו כותרות על ג'ון דו המזויף. נורטון עולה לבמה, חוטף את המיקרופון ומודיע לכולם על מעשה הרמאות הזה. האנשים מתחילים לזרוק חפצים על וילובי והוא נמלט מהמקום עם חברו "הקולונל".
וילובי המדוכא מחליט לבצע את איומו ולהתאבד בערב חג המולד. הוא עולה למגדל בית העירייה. קבוצה ממאמיניו וכן מיצ'ל עולים אחריו ומיצ'ל מודה בפניו שהתאהבה בו, מבקשת סליחה, מתחננת שלא יקפוץ ומתעלפת בזרועותיו. קבוצת המאמינים מבטיחה לו כי הרעיון של ג'ון דו לא נפל והם יפתחו מועדונים חדשים.
סטראמנופילס
ה-סְטְרַמֵנוֹפִילס (Stramenopiles לעיתים נקראת באנגלית Heterokont) היא הקבוצה הגדולה ביותר בתוך על-קבוצת SAR וקבוצה משמעותית בתוך האיקריוטים. מקובל להגיד שהיא מכילה כ-25,000 מינים ידועים. רוב המינים של קבוצה זאת נחשבים לאצות והם מכילים מגוון רב של צורות חיים ומבנים מורפולוגיים, מיצורים רב-תאיים ענקיים כמו הקלפ (ממחלקת החומיות) ועד יצורים דו-תאיים או חד-תאיים כמו הצורניות. חלק מהמגוון של הקבוצה מתבטא גם בעובדה שחלק מהמינים אוטוטרופים (כמו החומיות והצורניות) וחלק מהמינים הטרוטרופים (כגון הסדרה Oomycete המכילה מינים טפיליים רבים כמו ה-Phytophthora שגרמה לרעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד). למרות המגוון הרב, מקובל לראות בסטרמנופילים קבוצה מונופילטית.
מורפולוגיה
מכיוון שמדובר בקבוצה ששורשיה האבולוציונים הם קדומים ביותר, יש מעט מאפיינים פיזיולוגים ברורים שניתן לשייך לכל המינים בתוכה, מכיוון שרבים מהמאפיינים האלה הופיעו או נעלמו במהלך הברירה הטבעית. למרות זאת, ישנן תכונות הקיימות בלפחות חלק מהמינים בכל אחת מהקבוצות ולכן הן נחשבות לתכונות מאחדות של כלל המינים.
תאים בעלי כושר תנועה
רבים מהסטרמנופילים הם חד-תאיים בעלי שוטונים. חלק מהמינים חסרי שוטונים ברוב שלבי החיים שלהם אך יפתחו שוטונים בשלב חיים מסוים, בדרך כלל בשלב הגמטות. לרוב, יהיו לתאים אלה שני שוטונים, אשר יהיו נבדלים באורכם בצורה ברורה, ממאפיין פיזיולוגי ברור זה נגזר גם השם הנרדף Heterokont. השוטון הארוך של תאים אלה מכוסה בשורה או שתיים של שערות הנקראות מסטיגונמות (באנגלית: mastigonemes) המחולקות בצורה ברורה לשלושה חלקים, ולעיתים נדירות לשני חלקים. השוטון הקצר של תאים אלה הוא בדרך כלל חלק ולעיתים כמעט ולא בולט מתוך הגוף המרכזי. לעיתים יהיה מבנה של מיקרו-צינוריות התומך בשוטונים בבסיסם.
המסטיגונמות מיוצרות משרשראות של גליקופרוטאין בתוך הרשתית התוך-פלזמית לפני שהן מוסעות בתוך גוף התא אל מקומם על החלק החיצוני של השוטון. כאשר השוטון זז, השערות יוצרות זרם הופכי לכיוון התנועה ומושכות את התא בתוך המים ובמקרים מסוימים גם עוזרות לו לאסוף אוכל. העובדה שהשערה מחולקת באופן ברור לשלושה חלקים אופיינית לסטרמנופילים ונמצאת במספר מועט של קבוצות מחוץ לקבוצה זאת (בצורה בולטת בעיקר ב-Cryptista שמעמדה הסיסטמטי לא ברור) אם כי חשוב לציין שכמה מהשושלות בתוך הקבוצה, כמו הצורניות, איבדו את התכונה המאפיינת הזאת.
כלורופלסטים
להרבה מהסטרמנופילים יש כלורופלסטים המוקפים בארבע שכבות של ממברנות, דבר המיחד אותם מהכלורופלסטים של שאר הקבוצות האיקריוטיות השונות. הממברנה הפנימית ביותר היא למעשה המשך של הרשתית התוך-פלזמית, הממברנה השנייה מבדילה בין הרשתית לבין הנהור. לאחר מכן יבואו שתי ממברנות צמודות שביניהן ימצא הקרום של התילקואיד. הסידור הזה של ארבע ממברנות מייצג לדעת חוקרים רבים את העובדה שמקור הכלורופלסטים אצל הסטרמנופילים הוא באנדוסימביוזה של אדומית בתוך אחד מהאבות הקדומים של כל הסטרמנופילים שמבצעים פוטוסינתזה.
לכלורופלסטים של הסטרמנופילים יש בדרך כלל גם כלורופיל a וגם כלורופיל b ובדרך כלל הם מכילים בעיקר את הפיגמנט פוקוקסנטין המעניק לקבוצות שונות את צבען החום-ירקרק.
מיון
למרות המאפיינים הפיזיולוגים המשותפים של רבים מהסטרמנופילים, אפיון מלא של הקבוצה כקבוצה מונופילטית התרחש רק לאחר מחקרים פילוגנטיים. כיום נהוג למקם את הסטרמנופילים בתוך על-קבוצת SAR, שהיא בעיקרה קבוצה שקשה להצביע על מאפיינים פיזיולוגים דומים של כל הנמצאים תחתה.
מיון פנימי
נהוג לחלק את הסטרמנופילים מורפולוגית לשלוש קבוצות עיקריות:
נעשו בשנים האחרונות מספר חלוקות המנסות למדל בצורה יותר טובה את החלוקה הפילוגנטית בתוך הסטרמנופילים אך חלוקות אלה עדיין שנויות במחלוקת ומשתנות באופן תדיר.
מגוון פנימי
בגלל עושר המינים הרב בתוך הקבוצה, קיים בתוכה מגוון רב של צורות חיים וצורות פיזיולוגיות.
הרי קלמון
הרי קלמון (בערבית: جبال القلمون) הם רכס הרים המהווה את החלק הצפון-מזרחי של הרי מול הלבנון. הם ממוקמים צפון-מזרחית לבירה הסורית דמשק, לאורך גבול סוריה-לבנון: החל מעמק נהר ברדה בדרום-מערב ועד לעיר היישה בצפון-מערב. גובה השיא של הרכס הוא בסביבות 2,500 מטרים מעל פני הים.
אקלים ותיירות
האקלים על פסגות ההרים הוא נעים עד קריר מעט בקיץ, והופך לקר במיוחד בחורף עם שלג כבד; כתוצאה ממזג האוויר הייחודי, החקלאות באזור כוללת מטעים של דובדבנים, משמשים, שזיפים, אפרסקים, תפוחים, תאנים וענבים באיכות גבוהה.
בין קפלי הרי קלמון יש עשרות שרידים של מערות ומבנים שנחצבו בסלע, מקדשים, מנזרים, כנסיות ומבנים היסטוריים אחרים, רובם משתייכים לעם הארמי אשר חלק מהכפרים על מורדות ההרים עדיין דוברים את שפתו העתיקה (ארמית) בחיי היומיום שלהם. בנוסף, יש לאורך הרכס מעיינות מים טבעיים ומינרלים. ההרים תופסים חלק חשוב במלחמת האזרחים בסוריה, ומהווים את שדה הלחימה העיקרי בין המורדים הסורים לחזבאללה במהלך זליגת מלחמת האזרחים בסוריה ללבנון.
ערים ויישובים בולטים
לאורך המורדות של הרי קלמון (בעיקר בצד הסורי) יש עשרות ערים בינוניות לצד מאות כפרים קטנים. בין היישובים הבולטים ניתן למנות את הבאים:
במלחמת האזרחים בסוריה
בשנה הראשונה של מלחמת האזרחים בסוריה, המורדים הצליחו לכבוש עיירות אסטרטגיות בגבול סוריה-לבנון כמו זבדאני וקוסייר. המורדים ניצלו את הגבול הלבנוני להעברת נשק מהאוכלוסייה שתומכת בהם בלבנון. חזבאללה שהחל לעזור למשטרו של בשאר אל-אסד בתחילה עם יועצים צבאיים ולבסוף עם גדודים שלמים של לוחמים, היה חשוף מעתה לפגיעות מצד המורדים הסורים שתיעבו את הארגון בשל מעורבותו בדיכוי האוכלוסייה הסונית בסוריה. הרי קלמון בגבול שימשו את המורדים הסורים כאזור מושלם לאספקת נשק מלבנון וכן כבסיס עורפי לפעולות סביב דמשק. המורדים היוו איום הן לצבא הסורי שמחסני התחמושת הענקיים שלו בחומס היו סמוכים מדי לאזור והן עבור חזבאללה בשל קרבת ההרים ליישובי השיעים בבקע' והחשיבות האסטרטגית שלהם. נוסף על כך המורדים תקפו שיירות נשק ולוחמים של חזבאללה שחלפו באזור. מספרם של המורדים הסורים משני צידי הגבול הגיע לכ-10,000 לוחמים מה שחידד את הסכנה הנשקפת מהם בעיני אסד ונסראללה. ב-15 בנובמבר 2013, חיל האוויר הסורי פתח במתקפה אווירית כבדה על מעוזי המורדים משני צידי הגבול כשבמקביל אלפי לוחמי חזבאללה פתחו במתקפה קרקעית משטח לבנון שנמשכה חודשים רבים כדי לכבוש לגמרי או באופן חלקי את הערים הסוריות הסמוכות לגבול לבנון: קרע, יברוד, זבדאני, סאידיאנה, אן-נאבק ועוד. לאחר קרבות ממושכים בכל האזור שערכו למעלה משנה, המורדים הסורים נדחקו בלבנון לאזור קטן באופן יחסי, כאשר חזבאללה השתלט לראשונה בפומבי על שטחים לבנוניים והניף שם את דגלו - כדי למנוע מהמורדים לכבוש אותם בחזרה. הקרבות הרציניים נמשכו עד סוף ינואר 2014 כאשר המורדים מכותרים בשטחה של לבנון ונדחקים מהאזורים שבשליטתם בצד הסורי. למרות הניצחונות של חזבאללה, המאמצים לסלק את הג'יאהדיסטים לחלוטין מהרי קלמון טרם הצליחו. סך האבדות של המורדים עמד על כ-930 לוחמים, בעוד שאבדותיו של חזבאללה אינן ידועות אך יש המעריכים שמודבר בעשרות.
הארמייה השנייה (רומניה)
הארמייה השנייה (ברומנית: Armata a 2-a Română) הייתה ארמייה רומנית, שלחמה במלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.
מלחמת העולם הראשונה
עם הצטרפות רומניה לצד מדינות ההסכמה, נפרסה הארמייה השנייה בגבול עם הונגריה, והשתתפה בקרב על טרנסילבניה. בעקבות כישלון המתקפה, ומתקפת הנגד הנמרצת של מעצמות המרכז, נכבש מרבית שטחה של רומניה בידי הקיסרות הגרמנית ובכלל זה עיר הבירה בוקרשט. הארמייה השנייה נסוגה אל מולדובה, האזור היחיד שלא נשלט כעת בעדי האויבים. בחורף 1916–1917 עברה הארמייה תהליך של מודרניזציה שנועדה לשקם את הצבא הרומני המותש.
מלחמת העולם השנייה והפירוק
הארמייה הוקמה שוב עם כניסת רומניה למלחמת העולם השנייה לצד מדינות הציר. אם כי פעילותה במהלך מלחמה זו הייתה מעטה. לאחר המלחמה, ביוני 1947, פורקו כל הארמיות של צבא רומניה והומרו ל"אזורים צבאיים". הארמייה השנייה הפכה ל"האזור הצבאי ה-2" שבסיסו היה בעיר הבירה בוקרשט. בצבא רומניה המודרני היורשת של מורשת הארמייה השנייה היא הדיוויזיה ה-2.
סטאראיה רוסה
אטימולוגיה
מאז האזכור הראשון של העיר במאה ה-12 ועד המאה ה-16 היא נודעה בשם "רוסה" (Руса, עם С יחידה בניגוד לשם המודרני). ההסבר המקובל ביותר הוא שהיא קרויה על שם נהר רוסה, יובל של נהר פוליסט הידוע היום בשם נהר פורוסיה. לאחר שבמאה ה-16 נוסדו בקרבת מקום שני כפרים שנודעו גם הם בשם זה, הוסף לשם התואר "סטאראיה" (מילולית: "הישנה") כדי להבדיל אותה מהם. במאה ה-19 הכתיב הרוסי השתנה והאות С בשם רוסה הוכפלה, כחלק ממגמה שהייתה באותה תקופה של הכפלת אותיות בשמות.
היסטוריה
לא ברור מתי העיר הוקמה. האזכור הראשון של העיר הוא מ-1167, כשהיא מוזכרת כאחת הערים המרכזיות של רפובליקת נובגורוד. בסוף המאה ה-12 ובתחילת המאה ה-13 העיר התפתחה ונבנו בה מנזר, קתדרלה וביצורים.
ב-1456 העיר נכבשה על ידי כוחותיה של נסיכות מוסקבה במסגרת מלחמה שלה עם רפובליקת נובגורוד, אך הוחזרה לנובגורוד עם סיום הלחימה וחתימת חוזה יז'לביצי. במסגרת מלחמה נוספת בין השתיים ב-1471 העיר הוחרבה על ידי כוחותיה של מוסקבה ולאחר מכן סופחה סופית לנסיכות.
החל מהחצי השני של המאה ה-16 מעמדה של העיר ירד באופן דרסטי. ב-1581, במהלך מלחמת ליבוניה, היא נכבשה והוחרבה על ידי האיחוד הפולני-ליטאי ונשארה בשלטון האיחוד גם בתחילת תקופת הצרות. ב-1608 היא נכבשה על ידי כוחותיו של דמיטרי הכוזב השני, אך ב-1609 היא נכבשה על ידי כוח רוסי-שוודי שנלחם נגד דמיטרי. השוודים השתלטו לבדם על האזור ב-1611 והוא הוחזר לרוסיה בחוזה סטולבובו ב-1617. באותו זמן העיר הייתה חרבה לחלוטין ונותרו בה 38 בני אדם בלבד מתוך 8,000 בסוף המאה ה-16, והיא החלה בתהליך שיקום ארוך.
ב-1708 האימפריה הרוסית חולקה מנהלית מחדש והעיר נכללה בפלך סנקט פטרבורג. ב-1727 היא עברה לפלך נובגורוד. ב-1763 העיר חרבה בשרפה, והיא הוקמה מחדש על הגדה הימנית של נהר פוליסט. בסוף המאה ה-18 היא החלה להתעצב כעיר מרפא ונופש.
עם הקמתה של ברית המועצות בתחילת המאה ה-20 האזור סופח למחוז לנינגרד.
ב-9 באוגוסט 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, העיר נכבשה על ידי הארמייה ה-16 של הוורמאכט. רוב תקופת הלחימה העיר הייתה באזור החזית ונחרבה לחלוטין פעם נוספת. הצבא האדום ניסה לשחרר את מספר פעמים - ב-1942 וב"מבצע סטאראיה רוסה" ב-1943 - ללא הצלחה. העיר שוחררה סופית ב-18 בפברואר 1944 על ידי ארמיית ההלם הראשונה של החזית הבלטית השנייה במסגרת מבצע לנינגרד-נובגורוד. גם ב-1959, עת התקיים מפקד האוכלוסין הראשון לאחר המלחמה, היו בה כ-25,000 תושבים בלבד, לעומת כ-40,000 ב-1939. כהוקרה לסבל שעברה העיר במהלך המלחמה הוענק לה ב-1984 עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה וב-6 באפריל 2015 נשיא רוסיה ולדימיר פוטין העניק לה את אות עיר תהילה צבאית.
הקהילה היהודית
הקהילה במקום מנתה כמה מאות יהודים והתקיימה לפחות מסוף המאה ה-19, אז ישבו בה 624 יהודים מתוך כ-15,000. ערב מלחמת העולם השנייה ישבו בה כ-830 יהודים שהיו כשני אחוזים מהאוכלוסייה.
בשואה
הגרמנים כבשו את העיר ב-9 באוגוסט 1941 ועל המקום הופקדה יחידה של איינזצגרופה א'. מרבית היהודים הצליחו לברוח מזרחה או שגויסו לצבא האדום, אך עדיין נותרו בה בין 15 ל-20 אחוזים מהקהילה המקורית. בתחילת ספטמבר נערך רישום של היהודים והם חויבו לשאת טלאי צהוב וסרטים לבנים והגרמנים השתמשו בהם לעבודות כפייה שונות. תוך זמן קצר היהודים כונסו במעין גטו בבית כלא מקומי ובמנזר שלידו.
כעבור מספר שבועות, ככל הנראה ב-15 באוקטובר, הגטו חוסל על כל יושביו שנקברו בקבר אחים. כעבור חודש נעצרו כמה עשרות יהודים מתבוללים שלא נעצרו קודם לכן, והם נרצחו בשלב כלשהו בחודש דצמבר. בסך הכל נהרגו בסטאראיה רוסה בין 150 ל-200 יהודים.
ינון בן שושן
ינון בן שושן (נולד ב-10 במאי 1993) הוא עיתונאי ישראלי המשמש ככתב הטכנולוגיה של וואלה! וכעורך מדור הטכנולוגיה באתר האינטרנט.
ביוגרפיה
ינון בן שושן נולד בירושלים וסיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר הגימנסיה העברית רחביה. לאחר שירותו הצבאי, החל ללמוד בקורס הגשה ושידור בבית הספר למקצועות הטלוויזיה של רשת 13 (לשעבר "רשת"), ״הברזל 23״.
את דרכו בתקשורת החל בגיל 15, ככותב צעיר באתרי אינטרנט, בהם פריים-טיים ו-Gadgety. בשנת 2014 החל לכתוב בעיתון ידיעות ירושלים, ובהמשך מונה לכתב חינוך במקומון כל העיר. בשנת 2015 הצטרף לאתר nrg כמפיק בדסק החדשות ועורך מבזקים. בין היתר היה עורך כתבות בנושאי טכנולוגיה. ב-2017, עם המיזוג בין אתר nrg לישראל היום, מונה בן שושן למפיק בדסק החדשות של האתר והעיתון. בנובמבר 2018 מונה לעורך המשנה במדור הטכנולוגיה של אתר מאקו (NEXTER). במקביל הופיע גם בתוכנית next, עם דרור גלוברמן. במרץ 2020 שב בן שושן לישראל היום וערך את מדור הטכנולוגיה. ביוני 2021 מונה לעורך הטכנולוגיה של אתר וואלה!.
במסגרת עבודתו, הוביל בן שושן דרישה לשיפור הליקויים הרבים שמהם סובל מערך ה"רב-קו" לתשלומים בתחבורה הציבורית. בהמשך הכריז משרד התחבורה על שיפורים רבים במערך. בזמן מגפת הקורונה, חשף את הקלות שבה ניתן לזייף תעודת מתחסן (דרכון ירוק).
בן שושן מסקר מוצרי טכנולוגיה, מרואיין בנושאי טכנולוגיה בתוכניות אקטואליה. בעבר הגיש את הפודקאסט "תתחברו" בוואלה!. ב-2023 החל להנחות את התוכנית ״סוויפ-אפ״ בערוץ הטלוויזיה וואלה+. בנוסף, בן שושן מחזיק בחשבון אינסטגרם עם יותר מ-33 אלף עוקבים.
חיים אישיים
ב-2017 יצא מהארון כהומוסקסואל. נכון ל-2023, בן שושן מתגורר בראשון לציון עם בן זוגו, בני אהרון. ב-2022 השניים התארסו.
מערכת מכוונת
מערכת מכוונת או מערכת מכוונת ישירה בקטגוריה מסוימת היא אוסף עצמים באותה קטגוריה (קבוצות, חבורות או חוגים למשל). באופן אינטואיטיבי אפשר לראות אותה כמעין עץ של עצמים מקוננים, שבו כל שני איברים נחשבים לשווים אם הם שווים בעצם כלשהו המכיל את שניהם. היא מוגדרת כאיחוד הזר של העצמים במערכת עם יחס השקילות הבא: שני איברים בעצמים A ו-B נקראים שקולים אם קיים עצם C ה"מכיל" את A ו-B שבו שני האיברים שווים. למנה של האיחוד הזר של אוסף העצמים ביחס ליחס שקילות זה קוראים "הגבול הישר" של המערכת המכוונת. מערכות מכוונות משמשות בין היתר באלגברה הומולוגית וטופולוגיה אלגברית. למשל: קוהומולוגיית צ'ך מוגדר כגבול הישר של מערכת מכוונת של עידונים של כיסויים פתוחים של מרחב טופולוגי.
הגדרה
קבוצה מכוונת (directed set) היא קבוצה שמוגדר עליה סדר חלקי ( I, \le ), ומקיימת: לכל שני אינדקסים i ו-j קיים אינדקס שלישי k כך ש-.
מערכת מכוונת ישירה של קבוצות, חבורות או חוגים (נקרא להם עצמים) היא אוסף של עצמים בקטגוריה המתאימה בעלת קבוצת אינדקסים שהיא קבוצה מכוונת, ביחד עם פונקציות שיכון   המהוות מורפיזמים בקטגוריה המתאימה, שמקיימות את התכונות הבאות:
נסתכל על איברי הקו-מכפלה שהיא בעצם איחוד זר של כל העצמים במערכת. כעת נגדיר יחס שקילות \sim על שני איברים בסדרה: יהיו. נאמר שהם שקולים אם קיים k כך ש- ומתקיים בנוסף. במילים אחרות, שני איברים הם שקולים אם הם נהיים שווים "בסופו של דבר" (כלומר: בתוך עצם גדול יותר).
הגבול הישר (direct limit או injective limit) של מערכת מכוונת ישירה בקטגוריה מסוימת היא עצם באותה קטגוריה המורכב מעצם המנה של האיחוד הזר של כל העצמים במערכת ביחס ליחס השקילות שהוגדר לעיל. בנוסחה
לזר פוליאקוב
לזר (אליעזר) פוליאקוב (ברוסית: Лазарь Соломонович Поляков ), (1842, אורשה – ינואר 1914, פריז), היה נדבן יהודי ידוע, מבני משפחת פוליאקוב. אחיהם של איש העסקים יעקב פוליאקוב והבנקאי שמואל פוליאקוב. נחשב לאביה של אנה פבלובה.
קורות חיים
לזר (אליעזר) פוליאקוב נולד ב-1842 למשפחה אמידה של הסוחר שלמה פוליאקוב וזלטה רבינוביץ' (פוליאקוב). בתחילת הקריירה הוא עזר לאחיו הגדול שמואל לנהל את עסק אביו.
תוך זמן קצר פוליאקוב החל לעסוק בבנקאות. הוא היה יו"ר הנהלה של מספר בנקים לרבות בנק האדמות המוסקבאי.
לאחר שהאימפריה הרוסית כבשה שטחים בטורקסטן לזר פוליאקוב החל להשקיע באזור. הוא הקים בית החורשת לגפרורים בטשקנט, לאור עלויות ייצור גדולות המפעל לא היה כלכלי.
בשנת 1890 הוא מונה לקונסול של פרס במוסקבה. באותה תקופה כיהן כראש הקהילה היהודית בעיר.
בשנת 1908, בעקבות המשבר הכלכלי, הוא איבד את כל תפקידיו במערכת הבנקאיות.
לזר פוליאקוב נפטר בשנת 1914 בפריז ונטמן בבית העלמין היהודי במוסקבה. בתו ציטה נישאה לאליהו ברלין.
פעילות ציבורית ונדבנות
פוליאקוב תרם רבות. בין היתר הוא רכש חלקת אדמה להקמת בית הכנסת הכוראלי במוסקבה ובהמשך תרם לבניית הבניין לתחזוקתו.
הוא השתתף בהקמת מוזיאון פושקין ואחד האולמות של המוזיאון היה על שמו.
על הפעילות הציבורית והכלכלית הוענקו לו עיטורים של האימפריה הרוסית, פרס, האימפריה העות'מאנית ורומניה.
קסיאוזאורוס
קסיאוזאורוס (שם מדעי: Xiaosaurus; בסינית: "Xiáo" - דרומי, "Saurus" - לטאה, כלומר: "לטאה דרומית") הוא סוג של דינוזאור בן לקבוצה בעלי אגן דמוי עוף שחי במשך היורה התיכון, לפני 169 עד 163 מיליון שנה מזמננו.
מאובני הקסיאוזאורוס נתגלו בסין במחוז סצ'ואן וכללו שתי דגימות בתצורת שאשימיאו. סוג זה הוגדר ב-1983 בידי החוקר דונג ג'ה-מינג (Dong Zhiming) וטאנג זילו (Tang Zilu). בסוג כלול מין אחד - Xiaosaurus dashanpensis, הקרוי על שם האזור "Danshanpu".
הקסיאוזאורוס נחשב לאחד מראשוני בעלי האגן דמוי העוף, והוא קרוב בעיקר להיפסילופודון או ללסוטוזאורוס וכן לאגיליזאורוס שהתגלה לצידו, וכמה חוקרים רואים בו בן למשפחת ההיפסילופודוניים או הפברוזאוריים, אף שבימינו הוא נחשב לטקסון מוטל בספק. אורך עצם הירך שלו הגיע ל-11 סנטימטרים ואורכו הכולל הגיע למטר אחד. היה זה יצור דו-רגלי אוכל צמחים שנע במהירות כדי לברוח מאויבים כמו הסינרפטור או היאנגצ'ואנוזאורוס שחיו באזור.
טיפול בעור במחטים זעירות
טיפול בעור במחטים זעירות (באנגלית: (CIT) Microneedling, Collagen Induction Therapy) היא שיטה לטיפול בעור, המעודדת יצירת קולגן באמצעות דקירה של העור במאות מחטים זעירות (Micro Needles). אורך המחטים נע, בדרך כלל, בין 0.15 מ"מ ל-2.5 מ"מ.
לעיתים השיטה נקראת "dermarolling" על שם המכשיר הנפוץ ליישומה - derma roller (דרמה רולר).
אופן פעולה
במהלך טיפול, יוצר המכשיר מאות חרירים זעירים בשכבה המחוספסת החיצונית של העור (Stratum Corneum) מבלי לפגוע בשכבת האפידרמיס. מחקרים הראו שהטיפול גורם לעור באזור המטופל לייצר חלבוני קולגן ואלסטין חדשים בשכבת העור הפפילארי וכן גורם ליצירת נקבוביות חדשות והגברת זרימת הדם. נמצא כי מאפיינים אלו הם בעלי השפעה חיובית על טיפולים הקשורים להקטנה של נראות צלקות, העלמת כתמי אקנה, הצערת העור וטשטוש סימני מתיחה.
אופן פעולת המכשיר מאפשר שימוש בהעברה טרנסדרמלית (דרך העור) של חומרים שונים כמו ליפו-פפטידים וחומרי אנטי אייג'ינג שונים.
שיטת טיפול
טיפול במחטים ארוכות מתבצע ידי רופא דרמטולוג ונחשב להליך פשוט. לאחר הרדמה מקומית של האזור המטופל, מגלגלים את המכשיר בין 15 ל-20 פעמים בצורה מאוזנת, מאונכת ובאלכסון ליצירת כ-250 חרירים זעירים לסנטימטר מרובע בקירוב.
לאחר הטיפול מומלץ להימנע מחשיפת האזור המטופל לשמש במשך שבוע. כמו כן, ייתכן והרופא ימליץ על שימוש במשחה אנטיביוטית למשך מספר ימים. המטופל יחזור לחזור לפעילות שגרתית למחרת הטיפול.
מומלץ להקפיד על משך הפסקה של 6 שבועות לפחות בין טיפול לטיפול על מנת לאפשר לעור לייצר קולגן טבעי חדש.
קיימים גם מכשירים לשימוש ביתי, בעלי מחטים קצרות יותר.
סכנות ותופעות לוואי
ישנם מקרים בהם מטופלים פיתחו סימנים של האדמה של העור (Erythema) באזור המטופל, אך סימנים אלו נעלמים לרוב בתוך כ-2–3 ימים מרגע הטיפול. מלבד מקרים אלו, לא דווחו תופעות לוואי נוספות היות שהחרירים בעור הנגרמים על ידי המחטים נסגרים באופן מיידי כך שזיהומים פוסט-טיפוליים אינם מתהווים.
קרן לפעולה והגנה
הקרן לפעולה והגנה (בהונגרית: Tett és Védelem Alapítvány -TEV) היא ארגון יהודי לא-ממשלתי בהונגריה, שמטרתה לשקף את האורינטציות הדתיות והתרבותיות היהודיות החשובות ביותר הפועלות בהונגריה על פי אסטרטגיה של זהות יהודית חיובית וארגון קהילתי.
הקרן נוסדה בנובמבר 2012 ביוזמת הרב שלמה כובש על ידי הקהילה היהודית המאוחדת של הונגריה EMIH, התאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה (Mazsihisz), וארגון "שים שלום".
היסטוריה
להקמת הארגון קדמה התייעצות חברתית-קהילתית נרחבת שהשיק הרב שלמה כובש באביב 2012. הארגון הושק לבסוף בנובמבר 2012 לאחר חודשים של התייעציות וחילופי דעות עם תלמידי תיכון וסטודנטים באוניברסיטאות, פוליטיקאים אנשי ממשל ואופוזיציה, אינטלקטואלים ומנהיגי דת. סדרת ההתבטאויות האנטישמיות והידרדרות איכות השיח הציבורי בכלל מילאו תפקיד חשוב בהיווצרות הארגון. הקרן מבקשת לספק אלטרנטיבה חדשה לחוסר הידע המתדלק את האנטישמיות ואת ההדרה (של היהודים) וכן לפעול נגד הפעולה המשפטית הרפה שננקטת נגד זוועות והפקרות, בדרך של אסטרטגית זהות יהודית חיובית וארגון קהילתי. בעקבות הפילוסופיה הבסיסית יש בקרן אנשי התאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה שמייצגים את היהדות הנאולוגית ואת האורתודוקסיה, את בכירי עולם הסטטוס קוו אנטה / EMIH - חסידות חב"ד ואת הרפורמים של "שים שלום", כמו גם מנהיגים של ארגונים מוכרים ללא קשר לזרם כלשהו גם הם בין המשתתפים בעבודת הקרן.
ארגונים שותפים
לפני רישומו הרשמי, הקרן לפעולה והגנה יצרה קשר עם הארגונים השותפים המקומיים והבינלאומיים החשובים ביותר, הגופים הפוליטיים והממשלתיים הרלוונטיים. השותפים של הקרן לפעולה וההגנה הם הליגה האמריקנית נגד השמצה (ADL), ה- Community Security Trust (CST) הבריטי הוועד היהודי-האמריקאי (AJC) ומכון אתנה בהונגריה, מכון טום לנטוש, קרן זכור, חבר-הקרן לתועלת הציבור של החינוך היהודי הבלתי פורמלי החברה לחירויות (HCLU) והסוכנות היהודית. במהלך פעילותה, מטרתה המפורשת של הקרן היא לשמור על קשר רציף עם ארגונים שותפים בינלאומיים ומקומיים על בסיס חילופי מידע והעברת ידע.
פעילות
המעקב אחר פשעי שנאה אנטישמיים מתבצע על בסיס שיטות שפותחו והומלצו על ידי מכון בריסל, הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה (OSCE). במסגרת עבודת הניטור שלו, מכון בריסל מתעד ומנתח תופעות אנטישמיות על בסיס מידע הנמסר ממקורות סטנדרטיים שונים. הרקע המקצועי, הניהול והפיקוח על פעילויות המחקר והניטור של מכון בריסל, כולל את ד"ר אנדראש קובאץ', סוציולוג, פרופסור באוניברסיטה המרכז-אירופאית (CEU) ויועץ מדעי למכון לחקר מיעוטים אתניים-לאומיים של האקדמיה ההונגרית למדעים, את ד"ר אילדיקו ברנה, סוציולוגית, מרצה בכירה במחלקה למתודולוגיה של החוג למחקר חברתי באוניברסיטת אטווש לוראנד ואת אנדרו סרולביץ' (Andrew Srulevitch), מומחה למזרח אירופה של הליגה נגד השמצה (ADL).
בעקבות עבודתה של הקרן לפעולה והגנה, האקדמיה ההונגרית למדעים הצהירה של"באלינט הומן" היה תפקיד רציני בעידן האנטישמי וימני קיצוני של עוצר הונגריה בין שתי מלחמות העולם מיקלוש הורטי והייתה לו מעורבות אישית בפיתוח מערכת הדיקטטורה.
סיפורי יהודים
סדרת הסרטונים שכותרתה "סיפורי יהודים" מציגה 54 סרטים קצרים (6-2 דקות) עם: אמנים ידועים ומוכרים, אישי ציבור, אנשי מדע ואינטלקטואלים על המשמעות של היהדות עבורם או אילו זיכרונות או ניסיון ישיר יש להם בקשר עם היהדות. רוב המרואיינים אינם בעלי זהות יהודית-דתית ויש להם דעות שונות על קהילות וזהויות יהודיות, אך חוויותיהם ודעותיהם מהסרטים בשום אופן אינן חריגות, מקוממות או שליליות. ההקלטות צולמו באחד מבנייני הטלאי הצהוב לשעבר בתקופת השואה בניין אחר לכל דמות. כל המוזמנים להופיע היו חיוביים לגבי הפרויקט, ואף אחד לא סירב להשתתף תוך ציון סיבות עקרוניות.
מבנה ארגוני
נשיא הקרן הוא דניאל בודנר. חברי חבר הנאמנים הם גרגיי גובה, נשיא "שים שלום", ד"ר אנדראש בהם, סגן נשיא EMIH (קהילות הסטטוס קוו אנטה) ואנדראש מג'רי.
שיבוש מהלכי משפט
שיבוש מהלכי משפט היא עבירה פלילית שמטרתה לפגוע בתקינותו של ההליך המשפטי ולהקשות על רשויות החוק לבצע את מלאכתן. דוגמאות נפוצות לפעולות שיבוש הליכים: העלמת ראיות, שינוי פיזי בזירת הפשע, מתן עדות שקר ועוד.
מאפייני העבירה
עבירת שיבוש הליכי משפט נתפסת במערכת המשפט כעבירה חמורה בעלת פוטנציאל נזק משמעותי, עד כדי כך שהשופט מנחם אלון קבע שזו אחת משתי העילות הבודדות שבגינן ניתן לעצור אדם עד תום ההליכים, וזאת על אף זכותו הבסיסית של האדם לחירות.
עבירת שיבוש הליכי משפט היא עבירה 'התנהגותית', שאינה דורשת תוצאה של שיבוש בפועל. היסוד העובדתי של העבירה הוא רחב, וניתן לבצע את העבירה במעשה או במחדל, אשר גורמים להפרעה בתקינותו של ההליך השיפוטי. דהיינו, די בהוכחה ממנה עולה בבירור כי זו הייתה כוונתו של הנאשם. די בכך שהמעשה היה עלול להביא לשיבוש הליכים, ולהביא לפגיעה באושיות המשפט, כדי לבסס יסוד מספיק לגיבוש יסודות העבירה.
שיבוש הליכי משפט חל על כל התהליך השיפוטי, וכולל גם את שלב החקירה הפלילית וההוצאה לפועל. לחובת הנאמנות הקיימת בין הסניגור למרשו, קודמת חובת הציות לחוק בכלל, ולחוק הפלילי וכללי האתיקה בפרט. משכך, אסור לסניגור לסייע באופן פעיל למעשה שעלול להיחשב כשיבוש הליכי משפט. עבירה זו, על אף היותה מנוסחת כלפי הנאשם, יש לראותה, לדברי ד"ר לימור זר-גוטמן, כחובה החלה גם על עורך הדין, שמחויב שלא להטעות את בית המשפט מבחינה אתית-מוסרית ולאו דווקא על ידי חקיקה או פסיקה.
חקיקה ופסיקה בישראל
שיבוש הליכי משפט היא עבירה פלילית המוגדרת בחוק העונשין, כאחת משלל עבירות הנכללות בסימן א': שיבוש עשיית משפט, וזו לשון הסעיף: "העושה דבר בכוונה למנוע או להכשיל הליך שיפוטי או להביא לידי עיוות דין, בין בסיכול הזמנתו של עד, בין בהעלמת ראיות ובין בדרך אחרת, דינו – מאסר שלוש שנים; לעניין זה, "הליך שיפוטי" – לרבות חקירה פלילית והוצאה לפועל של הוראת בית משפט".
שיבוש הליכי משפט היא עבירה פלילית נפוצה, המתווספת לעיתים קרובות כעבירה משלימה לעבירות חמורות יותר. דוגמאות לאנשי ציבור שהואשמו (בין השאר) בשיבוש הליכי משפט: משה קצב, הרב יאשיהו פינטו, שלמה בניזרי, ועוד.
דוגמאות מהמשפט העברי
בסיפור התנ"כי של מכירת יוסף על ידי אחיו, מנסים האחים להעלים ראיות למכירת יוסף, באמצעות טבילת כתונת הפסים שלו בדם שעיר עיזים ובאמצעות ראייה זו לטעון שנטרף על ידי חיית טרף. מעשה זה מהווה מעין שיבוש הליכים תוך ניסיון להעלים ראיות בנוגע לעבירה שבוצעה.
יקי ודמני
יקי (יעקב) ודמני (נולד ב-1952) הוא מנהל ישראלי, דירקטור בחברת החשמל לישראל. בעבר היה בכיר בשב"כ ומנכ"ל של מספר חברות ישראליות, רובן ציבוריות שפעלו בתחומי התעשייה, המסחר, הקמעונאות ושירות לקוחות, לשעבר יו"ר חברת שופרסל.
ביוגרפיה
יקי (יעקב) ודמני נולד בתל אביב לאלברט ושולמית, ולמד ב. שירת בחיל השריון. במלחמת יום הכיפורים שימש כמפקד פלוגה בגדוד 198 בחזית הדרומית. נפצע ביום ה-12 של המלחמה מצדה המערבי של התעלה. סיפור לחימתו מופיע במספר ספרים שראו אור אחרי המלחמה.
ודמני בוגר תואר ראשון במדע המדינה ולימודי עבודה (חטיבה מורחבת) מאוניברסיטת תל אביב והמסלול לקצינים בכירים במגמת ניהול של לה"ב בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.
בשב"כ
לאחר שחרורו מצה"ל התגייס לשב"כ, שם שירת באגף לסינון, מניעה וסיכול ריגול. בעקבות פרשת קו 300 ותמיכתו בחושפי הפרשה, פרש ודמני מהשירות לאחר 16 שנים, בתפקיד רמ"ח.
תפקידי ניהול באזרחות
עם סיום שירותו בשב"כ הצטרף לחברת עלית, תחילה כפרויקטור בתחום האבטחה. לאחר מספר חודשים, הקים את חטיבת הלוגיסטיקה הראשונה בישראל, ועמד בראשה במשך כשנתיים, ולאחר מכן התמנה גם לתפקיד סמנכ"ל המכירות בחברה. במהלך כהונתו, הובילה עלית לראשונה את המודל שהפך למודל לחקוי, להפרדת מערכי המכירות לערוצי מכירה מתמחים, ונכנסה לתחום החטיפים המלוחים, תוך "מלחמות השיווק" שהתפרסמו בעיקר מול חברות כמו "ורד הגליל" ואסם.
בתום שבע שנים פרש מהחברה, ומונה לנהל את חברת נביעות, ולאחר. זמן קצר, מונה למנכ"ל חברת טמפו. בתפקידו זה התמודד עם ההשקה המחודשת של פפסי בישראל, ועזב עם ההחלטה לפצל את החברה לשתי פעילויות.
בינואר 2000 מונה למנכ"ל רשת אייס וניהל את הרשת האמריקאית בישראל ואת רשת אוטו דיפו במשך כ־6 שנים.
בינואר 2007 מונה כמנכ"ל אלקטרה מוצרי צריכה וכיהן בתפקיד במשך שבע שנים. בתקופתו, התייצבה אלקטרה כמובילה את שוק מוצרי החשמל בישראל עם רכישת רשת "מחסני חשמל" ורשת אייס והיקף מכירות של למעלה מ-2.5 מיליארד שקלים.
בשנת 2017 הספיק לכהן מספר חודשים כמנכ"ל קבוצת קופיקס וסיים את תפקידו כשנמכרה החברה לרמי לוי.
בספטמבר 2019 החל לכהן כחבר דירקטוריון חברת החשמל.
בנובמבר 2020, נבחר לתפקיד יו"ר חברת שופרסל. ב-11 באפריל 2022, התפטר מתפקידו, בעקבות חילוקי דעות עם הדירקטוריון לגבי אופן התנהלות החברה.
חיים אישיים
ודמני נשוי ואב לחמישה, 4 בנות ובן, מתגורר ברעננה. ב-2014 הצטרף למשפחת ודמני חייל בודד שעלה מרוסיה ומאז הפך לחלק בלתי נפרד מהמשפחה.
אסף ברטוב
אסף ברטוב (נולד ב-27 בפברואר 1977) הוא יזם חברתי, מתכנת ומתרגם ישראלי. העורך המייסד של "פרויקט בן-יהודה" ופעיל תוכן חופשי.
ביוגרפיה
אסף ברטוב נולד וגדל ברעננה, השני מחמשת בניהם של אמיר ברטוב, גזבר עיריית רעננה, וחיה ברטוב, סוכנת ביטוח.
בשנת 1992, בגיל 15 וחצי, עזב את התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות בירושלים שבו למד, והחל לעבוד במשרה חלקית בחברת ההיי-טק "מסכי זהב". את בחינות הבגרות השלים באופן עצמאי.
שירת בצה"ל כמדריך נוער. בשנת 2004 נכלא למשך שלושה שבועות לאחר שמטעמי מצפון סירב לשרת בשטחים במסגרת שירות מילואים.
ברטוב למד לתואר ראשון בחוג לספרות כללית ולימודים קלאסיים באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2007 לימד באוניברסיטת תל אביב לשון יוונית. מאז הוא מלמד בהתנדבות, יחידים וקבוצות, יוונית עתיקה ולטינית קלאסית.
בין השנים 1999–2011 עבד בחברת שירותי התוכנה "לוג-און", תחילה כמתכנת ומאוחר יותר כארכיטקט תוכנה ויועץ. תכנת ומתכנת בשפות התכנות: C ,C++, Perl ,Ruby ,JavaScript. כותב תוכנה חופשית.
ברטוב עוסק בתרגום. שירים של אלישה סטולינגס, שתרגם מאנגלית, פורסמו בשנת 2017 בכתב העת "הו!".
בשנת 2020 החל לעסוק בהוצאה לאור, כשיזם את הוצאת ״סדרת נמלה״, ששמה לה למטרה להנגיש את הספרות האוקראינית לדוברי העברית. הספר הראשון בסדרה, שאותו גם ערך, הוא "מוסקוביאדה" מאת יוּרי אנדרוּחוֹביץ ובתרגום אנטון פפרני, אשר יצא לאור בהוצאת תשע נשמות, בשיתוף אוריאל קון.
ב-2017, לאחר שהות בת 6 שנים בארצות הברית, שב להתגורר בישראל. עבר לאוקראינה, שם הכיר את אשתו, בת המקום. התגורר עימה ועם בתם בבירה קייב במשך כמה שנים עד הפלישה הרוסית ב-2022, שבעקבותיה נמלטו לישראל.
פרויקט בן-יהודה
בהשראת פרויקט גוטנברג יזם ברטוב בשנת 1999 את "פרויקט בן-יהודה", מיזם תרבותי על טהרת ההתנדבות, אשר פועל באינטרנט ומטרתו לשמר, להנגיש ולחשוף לציבור את הקלאסיקות של הספרות העברית בקלות ובאופן חופשי לשימוש. הפרויקט כולל, בין היתר, שירה, סיפורת, תרגום, עיון ומסות בעברית מימי הביניים ועד ימינו. אתר הפרויקט החל לפעול בשנת 2001, וברטוב מכהן כעורכו הראשי מאז. בשנת 2004 הקים את "העמותה למחשוב ספרות עברית" התומכת בפעילות הפרויקט, ושימש כיושב ראש העמותה עד שנת 2011, ונכון ל-2020 כחבר הוועד המנהל שלה. אביו של אסף, אמיר ברטוב, שנמנה עם מייסדי העמותה, שימש כגזבר העמותה ובעבר גם כחבר בוועד המנהל שלה, ואחותו של אסף, הילה לוי, שימשה עורכת ראשית שותפה. הפרויקט זכה למספר פרסים: בשנים 2005 ו-2009 בתגי "מלאכים ברשת" ובשנת 2014 זכה ברטוב בפרס יגאל אלון "על מעשה מופת חברתי-חלוצי" עבור הקמת הפרויקט והעביר את הפרס לעמותה.
ברטוב כתב את הפרק "אל פרשת דרכים ? פרויקט בן-יהודה, השפה העברית, החינוך והציבור" בספר "לשון רבים : העברית כשפת תרבות", בעריכת יותם בנזימן, שיצא לאור בשנת 2013 בהוצאת מכון ון ליר בירושלים והוצאת הקיבוץ המאוחד.
מיזמים נוספים
בשנת 1998 נמנה עם מקימי "העמותה למשחקי תפקידים בישראל" ומילא תפקיד מרכזי בפעילותה בשנותיה הראשונות.
בשנים 2006–2007 ו-2009 היה חבר ועדת הביקורת של עמותת "המקור", הפועלת לקידום תוכנה חופשית וקוד פתוח בישראל. בנוסף, התנדב גם בליבריווקס, מיזם של קריאה והקלטת טקסטים ליצירת ספרי אודיו לרשות הציבור. עם הטקסים שהקריא והקליט נמנה הנוסח העברי של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם.
בין השנים 2008–2011 היה בין הפעילים המרכזיים בעמותת ויקימדיה ישראל. שימש כחבר הוועד המנהל של העמותה.
ברטוב כותב ועורך בויקיפדיה העברית והאנגלית. הוא מרבה לכתוב ערכים על נשים. על מנת ללמוד על הפער המגדרי בוויקיפדיה, מיפה ברטוב את אחוז הערכים על גברים ונשים בוויקיפדיות ב-41 שפות, באמצעות ויקינתונים. מהנתונים שפרסם, המעודכנים ליוני 2016, עולה כי אחוז הערכים על נשים מסך כלל ערכי הביוגרפיות נע בין 12.7 ל-48.8, כאשר בוויקיפדיה העברית האחוז עומד על 16.8, מעט מעל ויקיפדיה האנגלית, בה אחוז הערכים על נשים הוא 16.3.
Malwarebytes' Anti-Malware
Malwarebytes' Anti-Malware היא תוכנת מחשב לגילוי והסרת תוכנות זדוניות. יצאה לאור לראשונה על ידי חברת Malwarebytes, בינואר 2006. התוכנה זמינה בגרסה חופשית, אשר סורקת ומסירה תוכנות זדוניות בעת הפעלה ידנית כולל תוכנות אבטחה מזויפות, ותוכנות פרסום. בנוסף קיימת גרסה בתשלום, אשר מספקת סריקות מתוזמנות, הגנה בזמן אמת, וסריקת זיכרון פלאש. בגרסה ששוחררה באפריל 2013 נוספה היכולת לסרוק קבצים הכלולים בתוך קובצי ארכיון (כגון ZIP).
תסמונת חוסר הרגישות לאנדרוגן
תסמונת חוסר הרגישות לאנדרוגן (באנגלית: Androgen insensitivity syndrome; או תנגודת לאנדרוגנים) היא תסמונת בה תאי הגוף אינם מגיבים לאנדרוגן, שהוא ההורמון המפתח את סימני המין הזכריים. חוסר הרגישות להורמונים אלו עשוי להיות חלקי או מלא.
סיווג
השוני בביטוי הקליני של הלוקים בתסמונת רחב מאוד, ונע למשל בין מבנה גוף גברי עם פגם בייצור זרע או שיעור מופחת, לבין מבנה גוף נקבי לחלוטין. סיווג התסמונת מתבצע על פי רמת זכרור אברי המין החיצוניים.
תנגודת שלמה
במצב זה רקמות הגוף לא מגיבות לאנדרוגנים כלל, ולכן אברי המין החיצוניים יהיו נקביים והצינורות הוולפיאנים לא יתפתחו. קריוטיפ של הילוד הוא XY, האשך מתפתח כרגיל ומפריש הורמון אנטימילריאני ולכן תהיה נסיגה של הצינורות המולריאנים ולא תהיה התפתחות של רחם וחצוצרות. מיקומם של האשכים יהיה לרוב בבטן. הפרשת הטסטוסטרון בגיל ההתבגרות תהיה מוגברת מתוך ניסיון של הגוף להתגבר על התנגודת ויש הפיכה תקינה של הטסטוסטרון להורמון המין הנשי אסטרוגן. רמות האסטרוגן הגבוהות גורמות בגיל ההתבגרות להתפתחות רגילה של החזה אך עקב התנגודת לטסטוסטרון יהיה שיעור מיני מופחת. התנגודת להורמוני המין הגבריים קימת גם במוח ולכן הזהות המינית תהיה נשית. תנגודת שלמה לאנדרוגנים היא הסיבה היותר שכיחה לבנות בעלות קריוטיפ XY.
תנגודת חלקית
מצב זה מתרחש כאשר השינויים בקולטנים לאנדרוגים קלים יותר. התנגודת תהיה חלקית ואז הביטוי החיצוני יהיה אברי מין שבין בן לבת - או דגדגן מוגדל או פין קטן עם היפוספדיאס (הפתח של צינור השתן הוא בבסיס הפין ולא בקצהו), יהיה איחוי חלקי של השפתיים הגדולות או שק אשכים מפוצל, והאשכים יהיו בבטן, במפשעות או בשק האשכים. הפרשת ההורמון האנטי-מולריאני רגילה ולכן לא יהיו רחם וחצוצרות. בנוסף, הפרשת הטסטוסטרון מוגברת, וכתוצאה מהפיכתו לאסטרוגן, בגיל ההתבגרות תהיה גדילת חזה ויופיע שיעור מיני חלקי. מטופלים עם אברי המין דומים יותר לאלו של בת יגודלו כבנות ואלו עם אברי מין דומים יותר לבן יגודלו כבנים, מתוך הנחה שהתנגודת במוח ומכאן גם הזהות המינית יהיו מקבילים לאלו של התפתחות אברי המין החיצוניים.
תנגודת קלה
מצב של ירידה קלה ברמת התגובה של התאים להורמון האנדרוגן. הלוקים בתסמונת בעלי פנוטיפ גברי טיפוסי והם מתפתחים באופן תקין במהלך תקופת הינקות וההתבגרות. ההשפעה העיקרית על הלוקה היא ירידה ברמת הפריון וצמצום כמות השיעור הגברי.
אבחון
התסמינים שמופיעים אצל הלוקים בתסמונת אינם ייחודיים לתסמונת אי הרגישות לאנדרוגן, לכן אבחון מדויק דורש שלילה יסודית של מחלות אחרות. ממצאים קליניים ייחודיים לתסמונת אי הרגישות לאנדרוגן כוללים קיצור הנרתיק, אברי מין זכריים לא מפותחים, נסיגת המבנים המולריאנים ופגם בייצור הזרע ובויריליזציה.
לרוב תנגודת שלמה לאנדרוגן לא תאובחן בלידה מכיוון שהפנוטיפ של הילוד הוא נשי. החשד עלול להתעורר כאשר הוסת הראשון לא מגיע, או במצב של בקע מפשעתי המתגלה בזמן הוסת הראשון.
במצב של תנגודת חלקית, האבחנה המבדלת מורכבת במיוחד עקב דמיון בתסמינים לתסמונות אחרות. ניתן לחפש בניתוח גנטי מוטציות בגן AR על מנת לאשר אבחנה של תנגודת חלקית. אולם, במקרים רבים לא ניתן למצוא את המוטציה בבדיקה כזו, ולכן לא ניתן לשלול באמצעותה תנגודת חלקית. דרכים נוספות לאבחן תנגודת חלקית היא דגימת תאי הסיב שבעור איבר המין, עריכת בדיקה אנדוקרינולוגית, אולטרה סאונד למציאת ראיות לרחם ומדידת רמת ההורמון האנטי-מולריאני.
ברוב המקרים של תנגודת קלה לא ניתן להבחין בתסמינים, פרט למקרים של בעיות פוריות. גם בעזרת בדיקות מעבדה יהיה קשה להבחין בין גברים הלוקים בתסמונת ובין גברים בריאים.
טיפול
הטיפול בתסמונת חוסר הרגישות לאנדרוגן מוגבל כיום לטיפול סימפטומטי בלבד. נכון להיום, לא קיימת דרך לתקן את החלבון הפגומים של הקולטן לאנדרוגן. תחומי הטיפול כוללים ייעוד מגדרי, גניטופלסטיקה, הסרת בלוטות המין על מנת להפחית סיכון לגידול, טיפול הורמוני חלופי, ייעוץ גנטי וייעוץ פסיכולוגי.
מורייטה
מורייטה (באנגלית: Murrieta) היא עיר במערב מחוז ריברסייד שבקליפורניה אשר בארצות הברית. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת בכ-116,000 תושבים.
מבחינה כלכלית, המעסיקים המרכזים בעיר הם וולמארט, טארגט, וכן מערכות הבריאות והחינוך המקומיות. העיר מורייטה נחשבת לעיר שינה, ורבים מתושביה נוסעים לעבוד במחוזות סן דייגו, אורנג' ולוס אנג'לס.
היסטוריה
אזור מורייטה לא היה מיושב משמעותית עד שנת 1873. אז רכשו דומינגו פוג'ול, פרנסיסקו סנג'ורג'ו וחואן ואסקוויל מורייטה את מענקי הקרקע המקסיקניים של ו, הכוללים 52,000 דונם (210 קמ"ר) באזור. אסקוויל חזר לספרד והעביר את האדמה לאחיו הצעיר, חואן מורייטה (1844–1936), שהביא לעמק 7,000 כבשים והשתמש בכרי הדשא כדי להאכיל את צאנו. השותפות התמוססה בשנת 1876, אסקוויל וחואן מורייטה שמרו על 15,000 דונם של המחצית הצפונית של ראנצ'ו טמקולה. אזקוויל וחואן מורייטה העניקו  ב-28 באפריל 1882 זכות דרך ברוחב מאה מטר ל כדי שניתן יהיה לבנות את המסילה דרך העמק של ראנצ'ו טמקולה.
בשנת 1884, חברת Temecula Land and Water רכשה כ- 14,500 דונם מחואן מורייטה ומיפתה אתר לבניית עיירה לאורך הרכבת הדרומית של קליפורניה. אחרים גילו את העמק לאחר הקמת תחנת רכבת בשנת 1887 שחיבר את מורייטה לתוואי הרכבות היבשתית של דרום קליפורניה. ובשנת 1890 כבר חיו במוריאטה כ- 800 איש. כאשר תנועת הרכבות פסקה בשנת 1935, התיירות, שבזכות הרכבת ומעיינות חמים היוותה חלק חשוב מכלכלת העיירה, דעכה בהדרגה והותירה את מורייטה כעיירה כפרית קטנה.
העיירה הוכרזה כעיר רק בשנת 1991, כאשר גרו בה כ-24,000 תושבים. כיום חלק גדול מהאתר (כ -50 דונם) הוא בית מדרש ומרכז כנסים לתנ"ך, בבעלות קאלווארי צ'אפל קוסטה מסה, שהשקיעה מיליוני דולרים בשיקום ובניית חדרי הנופש הישנים.
נעם גיל
נעם גיל (נולד ב-17 בפברואר 1979) הוא מחזאי ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה
נעם גיל נולד בתל אביב וגדל בכפר סבא.
בשנת 2006 כתב את המחזה הראשון שלו, "סופה של בדיחה," קומדיה שחורה המתרחשת במהלך ארוחת ערב שמשתבשת כאשר אחת הדמויות מחליטה לקפוץ אל מותה מהמרפסת. המחזה זכה בפרס "צו קריאה" והוצג בתיאטרון הבימה ובשיתוף תיאטרון צוותא.
מבקר התיאטרון איתן בלום כתב עליו בעיתון הארץ:
"במחזותיו של נעם גיל ארוגים ומתורגמים היטב דגמים דרמטורגים השאובים בעיקר מהתרבות האנגלו-אמריקאית, החל בסמואל בקט, הרולד פינטר, אדוארד אלבי ושרה קיין וכלה בדייוויד מאמט ובבמאי הקולנוע האחים כהן. היכולת שלו להקשיב לדמויות במצבים קיצוניים (שאינם מפרים את חוקי הסבירות) ולדברר אותן במשלבי שפה גבוהים ונמוכים היא לעילא ולעילא, והיא רעננה וישירה גם משום שהיא מודעת היטב לקצב שהדור הנוכחי מורגל לו. המצבים שבוחר גיל מדויקים ביכולתם להעלות אל פני השטח רגשות עמוקים, תחושות מעיקות המעוררות חרדה בנוגע ל"אחרים", ל"בלתי מתאימים" ולרוחות ולשדים שטאטאו כאן מתחת לשטיח במשך שנים – וכעת יוצאים לאור כמפלצות."
כתב גם לתוכניות טלוויזיה קצרים ומקום לדאגה.
נעם גיל הוא בעל דוקטורט בספרות אמריקאית יהודית מטעם אוניברסיטת תל אביב.
מלמד בחוג לאנגלית וללימודים אמריקאיים באוניברסיטת תל אביב ובחוג לספרויות זרות ובלשנות באוניברסיטת בן-גוריון תיאטרון פוליטי וכתיבה יוצרת.
נעם גיל מתגורר באבן יהודה עם בת זוגו ושלושת ילדיהם.
מחזות
בקשתה האחרונה של רווקה
בכורה: תיאטרון הבימה (2021), במאי: יגאל זקס.
ג'ונגל בווילה
בכורה: תיאטרון תמונע, במסגרת אנסמבל קבוצת עבודה (2021), במאי: יגאל זקס.
בכורה: תיאטרון תמונע, במסגרת "קבוצת עבודה" (2019), במאי: יגאל זקס.
צעצועים
בכורה: תיאטרון תמונע, במסגרת "קבוצת עבודה" (2018). במאי: יגאל זקס.
בכורה: תיאטרון תמונע, במסגרת "קבוצת עבודה" (2017). במאי: יגאל זקס.
הענק וגנו
עיבוד בימתי לסיפורו הקצר לילדים של אוסקר ווילד, בהפקת תיאטרון לילדים ולנוער באר שבע (2017). במאי: יאיר שרמן.
משחקים פיראטיים
המתנחל
בכורה: תיאטרון תמונע, במסגרת "קבוצת עבודה" (2015), במאי: יגאל זקס.
סופה של בדיחה
די רויטע וועלט
די רויטע וועלט (יידיש: 'העולם האדום') היה כתב עת ביידיש שיצא לאור בעיר חרקוב שבברית המועצות בין ספטמבר 1924 ל-1933.
כתב העת יצא לאור ביוזמת משה רביץ' צ'רקסקי ומוטל קיפר, העורכים היו רביץ' צ'רקסקי וחנוך קזקביץ'. במערכת כתב העת בתקופות שונות השתתפו לייב קוויטקו, איציק פפר ועזרא פינינברג. על גבי דפיו של כתב העת סוקרו נושאים, אבל חלקה של התרבות החל לתפוס יותר מקום עם הזמן.
בין 1929 ל-1931 ערך את כתב העת שכנא אפשטיין אחרי חזרתו מארצות הברית. העורך האחרון של כתב העת היה המשורר היידי חיים גילדין.
דוד בן רפאל מילדולה
רבי דוד מילדולה (התע"ד, 1714 – התקע"ח, 1818) היה רב בליוורנו ואמסטרדם, ראש ישיבה, מחבר ספרי הלכה, ובעל בית דפוס, דמות מרכזית בפולמוס שבת החתונה.
ביוגרפיה
רבי דוד נולד לרבי רפאל ולרחל בשנת 1714 בליוורנו, בהמשך חייו עבר לאמסטרדם שם כיהן כראש ישיבת משענת זקנים.
רבי דוד הקים בית דפוס בו הדפיס את ספריו שלו וספרים רבים אחרים, ביניהם מסילת ישרים, מקדש מלך לרבי שלום בוזגלו, ועוד.
רבי דוד התכתב עם רבים מרבני דורו ביניהם, מהר"ץ חיות, היעב"ץ, בעל הפני יהושע, רבי שמואל לניאדו, רבי רפאל שלמה לניאדו, רבי יעקב שאול ועוד. בבואו להאג להשיא את ביתו, נפגש עם החיד"א.
ביתו היווה מקום לשלוחי ארץ ישראל הרבים.
נפטר בגיל מבוגר מאוד באמסטרדם.
בפולמוס שבת החתונה
מעשה אירע בקהילת פיזה (בערך בשנת תצ"ה) אשר לכבוד עליה לתורה לחתן הביאו חזן מיוחד, בעת הקריאה העלו את החתן כחלק משבעה קרואים, החזן שתק ולא אמר דבר מפני שראה שהמרא דאתרא רבי אליעזר סופינו שתק, לאחר השבת שאל לרבי דוד (בן אברהם) מילדולה האם נהג כשורה, רדב"א ענה לו ששגו בדין, רבי דוד ביקש את עזרת גיסו רבי רפאל מלדולה ואף הוא כתב תשובה בנושא, כששמע רבי אליעזר סופינו על תשובתו חלק על דבריו בחריפות ופסק שהדין עם הציבור.
לאחר שתשובות רדב"א ורבי רפאל מילדולה נדפסו בשו"ת מים רבים, רבי אליעזר כתב קונטרס ובו תגובות לדבריהם ושלחו להדפסה באמשטרדם, כנראה מפני דלותו של המחבר לקח להדפסה זמן רב, והיא נגמרה רק לאחר שלוש שנים, בדרך פלא נודע למשפחת מילדולה על ההדפסה ובטרם הגיעו הקונט' לליוורנו הוחרמו הקונטרסים על ידי הבית דין על סמך פסקו של רבי אריה ליב לבנשטם, לאחר תקופה הקונטרסים נשרפו כליל.
רבי דוד בן רבי רפאל מלדולה אסף תשובות מרבני דורו אשר הסכימו עם פסק אביו ותכנן להדפיסם, לפני הדפסת דברי רבי דוד ושאר הרבנים, החליט רבי אליעזר לעלות לארץ, ולהתיישב בירושלים.
קארפי (כדורגל)
מועדון כדורגל קארפי 1909 הוא מועדון כדורגל מהעיר קארפי שנוסד ב-1909. המועדון משחק בסרייה ד'.
A.C. קארפי (1909-2000)
המועדון הוקם בקיץ 1909 על ידי הסטודנט המקומי אדולפו פנקוני כ-Jucunditas (בלטינית "עליצות"). השם שונה ל-Associazione Calcio קארפי כמה שנים מאוחר יותר. המועדון שיחק שלוש עונות באליפות הכדורגל האיטלקית, אשר קדמה לסרייה א', מעונת 1919-1920 עד 1921-1922. החל מ-1930, הם שיחקו בעיקר בין סרייה ג' לסרייה ד'. המועדון השיג את התוצאה הטובה ביותר בשנת 1997, אז סיים במקום השלישי תחת המאמן לואיג'י דה קאניו בזכותו שיחקו בפלייאוף קידום לסרייה ב', אך המועדון הפסיד למונצה. המועדון פורק בשנת 2000 בעקבות ירידה לסרייה ד' ופשיטת רגל שלאחר מכן.
מועדון כדורגל קארפי 1909 (2000-הווה)
לאחר פשיטת הרגל הוקם מועדון חדש בשם קלסיאו קארפי, לאחר שעלו לסרייה ד' והתמזגו עם קבוצתה השנייה של העיר, דורנדו פיאטרי קארפי, שזה עתה עלתה לסרייה ד' אף היא. המועדון שינה את שמו לשם הנוכחי בשנת 2002.
בסוף עונת 2009-10, בשל קשיים כספיים של מספר קבוצות, המועדון ירד ל-סרייה ד'. בעונת 2010-11, המטרה הייתה לשוב ל-סרייה ג'. בעונת 2011-12, כתוצאה מהעבודה שנעשתה באצטדיון שלהם, סנדרו קאבסי, הקבוצה שיחקה באצטדיון סיטה דל טריקולור.
סרייה ב' (2013)
בעונת 2012-13 המועדון עלה מ-סרייה ג' לסרייה ב' בפעם הראשונה אי-פעם בתולדותיו, כאשר ניצח את לצ'ה בגמר הפלייאוף 2-1 במצטבר. זו הייתה העלייה השלישית של המועדון בארבע עונות.
המשחק הראשון אי-פעם של קארפי בסרייה ב' הסתיים בהפסד 1-0 בחוץ לטרננה קלצ'ו ב-24 באוגוסט 2013. הניצחון הראשון של המועדון בסרייה ב' היה 2-0 על ספציה. בסיום העונה הראשונה של קארפי בסרייה ב' המועדון סיים במקום ה-13.
עלייה לסריה א' (2015)
בעונת 2014-15 מאמן הקבוצה היה פבריציו קסטורי, המועדון סיים את המחצית הראשונה של העונה במקום הראשון עם 43 נקודות ויתרון של תשע נקודות מהמקום השני. ב-28 באפריל 2015 קרפי עלתה לסרייה א' לראשונה בתולדותיה לאחר 0-0 עם בארי ארבעה מחזורים לפני סיום העונה.
ב-3 באוקטובר קארפי ניצחה בפעם הראשונה בתולדותיה בליגה הבכירה לאחר שניצחה את טורינו 1-2.
תארים
אליפות הסרייה ב': (1)
ג'ון ויליאם קסילייר
ג'ון ויליאם קסילייר (באנגלית: John William Casilear; 25 ביוני 1811 - 17 באוגוסט 1893) היה אמן נוף אמריקאי השייך לאסכולת נהר ההדסון.
ביוגרפיה
קסילייר נולד בניו יורק. הכשרתו המקצועית הראשונה הייתה אצל הליתוגרף הבולט בניו יורק, פיטר מאווריק בשנות העשרים של המאה ה-19. הוא המשיך להתאמן עם אשר דיורנד, בעצמו שהיה ליתוגרף באותה תקופה. קסילייר ודיורנד התיידדו, ושניהם עבדו יחדיו בניו יורק במשך שנות ה-30.
באמצע שנות ה-30 של המאה ה-19 התעניין דיורנד בציור נוף בעקבות ידידותו עם תומאס קול. דיורנד, בתורו, הפנה את תשומת ליבו של קסילייר לציור הנוף. עד שנת 1840 התעניינות של קסילייר באמנות היה מספיק חזקה כדי ללוות את דיורנד, ג'ון פרדריק קנסט, תומאס פריצ'רד רוסיטר במהלך טיול באירופה שבמהלכו רשמו סצינות, ביקרו במוזיאונים לאמנות והעשירו את התעניינותם בציור.
קסילייר פיתח בהדרגה את הכישרון שלו באמנות ציור הנוף, כשהוא מצייר בסגנון שלימים התפרסם כאסכולת נהר ההדסון. באמצע שנות החמישים של המאה ה-19 הוא הפסיק לחלוטין את קריירת החריטה שלו לטובת ציור במשרה מלאה. הוא נבחר לחבר מן המניין באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1851, לאחר שהיה חבר מקורב מאז 1833, והציג שם את עבודותיו במשך למעלה מחמישים שנה.
קסילייר נפטר בסרטוגה ספרינגס, ניו יורק בשנת 1893. דוגמאות לאמנותו נמצאות באוספי מוזיאון המטרופוליטן, ניו יורק, הגלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון הבירה, והמוזיאון לאמנות וודמיר, פילדלפיה, פנסילבניה.
הארמייה הראשונה (רומניה)
הארמייה הראשונה (ברומנית: Armata a 1-a Română) הייתה ארמייה רומנית, שלחמה במלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה, והמשיכה לפעול עד שנת 2000.
מלחמת העולם הראשונה
עם הצטרפות רומניה לצד מדינות ההסכמה, נפרסה הארמייה הראשונה בגבול עם הונגריה, והשתתפה בקרב על טרנסילבניה. הארמייה חדרה לטרנסילבניה מצד מערב, ומפקדה יואן קולצ'ר עצר מתוך זהירות יתירה את הארמייה, שהתקדמה בשלושה צירים המופרדים על ידי רכסי הרים בלתי עבירים, לפני שהגיעה לאתרים שנקבעו כמטרה. הוא הציע לייצב את החזית על קו הנהר אולט ולהתכונן למגננה, כי חשב שהכוחות היריבים עדיפים. הצעתו נדחתה והפיקוד נלקח ממנו והועבר לגנרל יואן דרגלינה. יום לאחר מכן נפצע דרגלינה והפיקוד נמסר לניקולאי פאטאלה. בעקבות כישלון המתקפה, ומתקפת הנגד הנמרצת של מעצמות המרכז, נכבש מרבית שטחה של רומניה בידי הקיסרות הגרמנית ובכלל זה עיר הבירה בוקרשט. הארמייה הראשונה נסוגה אל מולדובה, האזור היחיד שלא נשלט כעת בעדי האויבים. הארמייה לקחה חלק במתקפה הרומנית של שנת 1917, ופורקה ב-1 ביוני 1918 עקב החתימה על הסכם בוקרשט.
מלחמת העולם השנייה
הארמייה הוקמה מחדש בשנת 1941 עם כניסתה של רומניה למלחמת העולם השנייה לצד מדינות הציר. הארמייה כללה את הקורפוסים ה-1 ה-6 וה-7, והוצבה במרכז רומניה. בניגוד לארמיות השלישית והרביעית, היא שימשה כעתודה ולא השתתפה בקרבות. לאחר שבשנת 1944 החליפה רומניה צדדים ועברה לתמוך בברית המועצות, החלה הארמייה הראשונה להיכנס לקרבות כנגד גרמניה הנאצית. היא השתתפה בקרב דברצן, ולאחר מכן במצור על בודפשט כחלק מהחזית האוקראינית השלישית של הצבא האדום. לצד הארמייה הרביעית היא לחמה בקרב על פראג כחלק מהחזית האוקראינית השנייה.
אחרי מלחמת העולם השנייה
הארמייה התקיימה במהלך המלחמה הקרה כחלק מברית ורשה, ופורקה רק בשנת 2000, כאשר על בסיסה הוקם הקורפוס הטריטוריאלי ה-1.
הלמאיוגרה
הלמאיוגרה (בהונגרית: Halmajugra) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
האזור כולו היה מיושב כבר מהמאה ה-13 והיה מיושב לסירוגין עד ימינו.
יהודי ג'נג'שהלמאי
יהודים חיו בג'נג'שהלמאי במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
יהודי הוושוגרה
יהודים חיו בהוושוגרה במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
סולטאן קוסן
סולטאן קוסן (בטורקית: Sultan Kösen; נולד ב-10 בדצמבר 1982) הוא האדם הגבוה ביותר החי כיום, ואחד מחמשת האנשים הגבוהים בהיסטוריה. גובהו במדידה האחרונה שנערכה לו הוא 2.51 מטרים.
צמיחתו המוגברת היא תוצאה של גידול בבלוטת יותרת המוח. גובהו הרב אינו מאפשר לו יציבה נאותה ולכן הוא צריך להיעזר במקל הליכה.