cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ברק כהן
מחאת "באים לבנקים"
באוקטובר 2014 פרסם כהן פוסט אישי בפייסבוק שסימן את תחילת מחאת "באים לבנקאים". הוא הקים עמוד פייסבוק ייעודי ואתר אינטרנט שנקרא "באים לבנקאים" שבו פרסם פעולות מחאה נגד אישים מתחום הבנקאות הישראלית. קבוצת "באים לבנקאים" החלה לקיים פעולות מחאה נגד בכירים במערכת הבנקאות, בהם מנכ"לית בנק לאומי, רקפת רוסק עמינח, ומנכ"ל בנק הפועלים, ציון קינן, ונגד בני משפחותיהם. במסגרת הפעילות כהן קרא במגפון קריאות בגנות רוסק עמינח ליד התיכון שבה בתה לומדת ופיזר כרזות בגנות רוסק עמינח בחצר בית הספר.
בעקבות פנייתם הוציא בית המשפט לכהן ולחבריו לקבוצה צו הרחקה מרוסק עמינח וקינן, בגין הטרדה מאיימת. במאי 2019 הודה כהן במסגרת הסדר טיעון בפגיעה בפרטיות במסגרת פעולות המחאה של "באים לבנקאים", ובנובמבר 2019 נגזר עליו עונש של שישה חודשי מאסר על תנאי וקנס של 20 אלף ש"ח. במאי 2017 החליט בית הדין המשמעתי בלשכת עורכי הדין להשעות את כהן לשנה וחצי מעיסוק כעורך דין, בעקבות כתב אישום שהוגש נגדו וייחס לו איומים והטרדה של ראשי המערכת הבנקאית. כהן ערער על החלטה זו לבית המשפט המחוזי, ואחר כך הגיש בקשת רשות ערעור לבית המשפט העליון, אך בקשתו נדחתה, והשעייתו נותרה על כנה. בשנת 2015 נבחרו ברק כהן וחבריו לקבוצת "באים לבנקאים" למקום ה-77 ברשימת 100 האנשים המשפיעים של מגזין TheMarker.
מחאות פוליטיות
כהן יצא תקפות כנגד אנשי ציבור ופוליטיקאים, בייחוד ברשת החברתית טוויטר. באפריל 2017 נחקר כהן באזהרה לאחר שפרסם סרטון שבו תקף מילולית את השרה מירי רגב בעת שטיילה ברחוב עם משפחתה. בנובמבר 2017 העלה סרטון שבו הוא תוקף מילולית את יושב ראש מפלגת העבודה, אבי גבאי, בטענה כי הוא "שולח מבקשי מקלט אל מותם" וכינה אותו בכינויי גנאי.
ביולי 2019 תיעד כהן את עצמו קורא קריאות גנאי לעבר אבנר נתניהו, בנו של ראש הממשלה, בעת שישב במסעדה. בתגובה הגיש אבנר נתניהו תלונה במשטרה כנגד כהן, וזה נחקר במשטרה. באוגוסט 2019 הוציא נגדו בית המשפט השלום בתל אביב צו הרחקה מאבנר נתניהו בהתאם לחוק מניעת הטרדה מאיימת, עד לפברואר 2020, לאחר שבשתי הזדמנויות צעק וגידף אותו במרחב הציבורי.
ביולי 2020 הפריע לקיום ראיון שערך שמעון ריקלין לתוכנית הצינור תוך קריאות גנאי הדדיות. ב-28 באפריל 2021 התפרץ לשידור של תוכניתו של ריקלין בערוץ 20 ועוכב לחקירה בידי המשטרה לאחר שסמדר שמואלי הגישה תלונה.
מחאות אחרות
ב-2011 החל לייצג בהתנדבות פעילים במחאה החברתית שנעצרו על ידי המשטרה.
ביולי 2017 הוביל כהן קמפיין המוני לדירוג שלילי של האפליקציה הבנקאית "Pepper" של בנק לאומי ב-Google Play. לבקשת הבנק מחקה חברת גוגל 850 ביקורות שליליות כנגד האפליקציה.
בספטמבר 2018 החל כהן בקמפיין לסילוקו של אפי נוה מלשכת עורכי הדין ומהחיים הפוליטיים, לקראת הבחירות בלשכה. בין השאר פרסם בטוויטר ובפייסבוק סרטונים ומסרים נגד נוה.
במאי 2019 פרסם בטוויטר סרטון בו הוא מוחה בפני שלדון אדלסון על הפגיעה לשיטתו בדמוקרטיה בישראל, מטיח בו כינויי גנאי וקורא לעברו: "אתה חי יותר מדי".
בנובמבר 2019 הביע תמיכה במחאת השולמנים.
באוקטובר 2020 הוציאו ברק כהן ולהקתו אלבום שירי מחאה בסגנון המוזיקה המזרחית בשם "צליל מיתר נגד המשטר".
במאי 2023 פתח כהן במאבק נגד חזרתו של אפי נוה לראשות לשכת עורכי הדין. במסגרת המחאה הוא פרסם סרטונים בטוויטר ובפייסבוק, פתח קמפיין מימון המונים והקים אתר אינטרנט ייעודי לגיוס עורכי דין כגוש הצבעה נגד נוה בבחירות ללשכה.
עיסוק במוזיקה
כהן כתב שירים ומוזיקה למגירה, ורק בשנת 2013 החל לעסוק ביצירה מוזיקלית שמשתלבת עם מאבקיו האזרחיים ופרסם את שיריו. במסגרת פעילותו כתב את השיר 'רכז מידע', השיר עוסק בפגיעת השלטון בחופש ההפגנה באמצעות רכזי מודיעין משטרתיים. במסגרת מאבק באים לבנקאים נגד ראשי המערכת הבנקאית כתב את השיר 'רקפת' המוקדש למנכל"ית בנק לאומי רקפת רוסק עמינח. משם נבעו שירי מחאה נוספים, חלקם מבוססים על לחנים טורקיים, יוונים ומצריים וחלקם מקוריים בהלחנתו של ברק. עם הזמן נוצר רפרטואר של שירים בסגנון אישי אותנטי, עם לחנים קלילים ומרקידים בדרך כלל ומצד שני אמירה נוקבת. השירים אוגדו באלבום 'צליל מיתר נגד המשטר'. האלבום נבחר למקום 26 במצעד האלבומים השנתי של רדיו הקצה. כהן הופיע עם שיריו בין היתר בתיאטרון יפו, ובמועדון הבארבי.בהמשך יצר כהן אלבום נוסף בשם 'ברק ונועם' יחד עם המפיק המוזיקלי והקלידן נעם אוקסמן. האלבום הוקלט בתקופת המחאה נגד בנימין נתניהו, והשירים 'ניסו גואטה' ו'שרהלה' התכתבו עם ההתרחשות הפוליטית באותה תקופה. השיר 'ניסו גואטה' מספר על סגן ניצב שנהג בתוקפנות מיוחדת בהפגנות. הפזמון החוזר הקליט של השיר שהושר על ידי המפגינים אומר "והמפגין עמד המום לפתע, אכל אגרוף לראש מניסו גואטה". באוגוסט 2022 הורשע גואטה בבית משפט בגין אלימות זו.
השיר "רכז מידע"
בעקבות עימות בין כהן לבין אלון חמדני, רכז המודיעין בתחנת המשטרה מוריה בירושלים, על רקע סיוע משפטי שהעניק כהן לחברי ארגון "לה פמיליה", פרסם כהן בשנת 2014 את השיר "רכז מידע", שכתב, הלחין וביצע. השיר לעג לחמדני וכלל את הפזמון "חמדני שוטר זוטר, רכז מידע למען המשטר". בעקבות זאת נעצר כהן לחקירה. השיר זכה גם לביצוע של להקת הפוסי של לוסי. בסוף שנת 2015, בעת שרואיין כהן על ידי העיתונאי גיא לרר בתוכנית "הצינור", הוקרן קטע מן השיר. בעקבות זאת נחקר לרר באזהרה במפלג ההונאה של המשטרה. בעקבות פרסום השיר ועוד שורת פרסומים נגד חמדני, הורשע כהן בהעלבת עובד ציבור והפרעה לשוטר בעת מילוי תפקידו. בינואר 2018 הוא נידון ל-300 שעות שירות לתועלת הציבור ולקנס ונדרש לפצות את חמדני ב-5,000 שקלים. כהן ערער על פסק הדין, והמדינה ערערה על קלות העונש. שני הערעורים נדחו. במאי 2020 שופט בית המשפט המחוזי בירושלים, משה בר-עם קבע כי על כהן לפצות את חמדני ב-150,000 ש"ח לאחר שקיבל את טענות התביעה נגדו . בעקבות זאת יצר כהן את השיר '150 אלף', שמופיע באלבום 'ברק ונועם'.
ברווזי צדפות
ברווזי צדפות (שם מדעי: Tadorninae) היא תת-משפחה של עופות מים במשפחת הברווזיים בה מיני ברווזים החיים בעיקר באזורים הטרופיים או בחצי הכדור הדרומי, למעט מיני הסוג טדורנה המגיעים גם לחלק הצפוני. ברווזים אלה משכשכים על פני המים ומחפשים מזון על היבשה כמו גם במים. כמו תת-משפחת ברווזים מצויים, אלו מינים אוכלי-כל הניזונים הן מהחי והן מהצומח.
רבים מבני תת-משפחה זו שויכו בעבר לתת-משפחת Cairininae שבוטלה. חלק מהסוגים הנכללים בקבוצה שויכו בעבר לתת-משפחת ברווזים מצויים ואחרים יכולים להיות שייכים לתת-משפחת ברווזי ים (Merginae) או ברווזי צלילה (Aythyinae). חלקם גם מזכירים יותר אווזים מאשר ברווזים.
מיון
הסוגים והמינים הבאים נכללים בתת-משפחה זו:
ברווזים נוספים שאולי משויכים לתת-המשפחה:
איב-ז'וזף דה קרגלן דה טרמרק
איב-ז'וזף דה קֶרְגֶלֶן-טְרֶמָרֶק (בצרפתית: Yves-Joseph de Kerguelen-Trémarec 13 בפברואר 1734 - 3 במרץ 1797) היה מגלה ארצות ברטוני וקצין צי צרפתי.
חייו
קרגלן-טרמרק נולד בלנדודאל, פיניסטר. במהלך מלחמת שבע השנים פיקד על אוניית התקפה, אך ללא הצלחה מרובה.
רוקול
בשנת 1767 הפליג קרגלן-טרמרק סמוך לרוקול. אף כי ייתכן שלא התקרב לטווח צפייה, או אפילו למרחק 240 ק"מ ממנו, נראה שהייתה לו אינפורמציה טובה לגבי האי הזעיר. המיקום שציין במפה היה רק כ-32 ק"מ ממיקומו הממשי והוא תיאר נכונה את מראיהו ואת שונית הלן הסמוכה, "מזרחית לרוקול, 1/4 ליגה [כ-1.2 ק"מ] ממנו, יש צוק סלע שקוע שהמים משתברים מעליו".
גילוי איי קרגלן
בראשית 1772, הפליג קרגלן-טרמרק לאזור אנטארקטיקה, בחיפוש אחר טרה אוסטרליס האגדית, שם גילה את איי קרגלן הנידחים צפונית ליבשת והכריז חזקה על טריטוריות שונות לצרפת. נלווה אליו במסע זה חוקר הטבע ז'אן גיום ברוגייר.
בדין וחשבון שלו למלך לואי ה-15 הפריז מאוד בערכם של איי קרגלן, שאותם תיאר כבעלי חשיבות חיונית בנתיב להודו, לאיי מולוקה ולסין וכעתירי סיכויים לכריית מחצבים שונים. נוסף לכך, תיאר בהתלהבות את הילידים החיים באי, שצרפת תרעיף עליהם את כל טובה של התרבות המערבית, ברוח "הפרא האציל" של ז'אן-ז'אק רוסו. כתוצאה מכך, שלח אותו המלך בסוף 1773 בראש משלחת שנייה לאיי קרגלן, שנמשכה עד תחילת 1774. בשלב זה היה ברור, שמדובר באיים שוממים וחסרי כל תועלת, וודאי אינם "טרה אוסטרליס". בשובו לצרפת, נדרש קרגלן-טרמרק להתייצב לחקירה מקיפה ובסופה נשלח לכלא, אף כי לא לבסטיליה אלא לבית קטן סמוך לסונור.
בתקופת המהפכה הצרפתית ראו בקרגלן-טרמרק קורבן של המשטר הישן. מעמדו הקודם הושב לו והוא השתתף בקרב גרואה. הוא מת בשנת 1797 כסגן-אדמירל ומפקד נמל ברסט.
דונלד נורקרוס
דונלד נורקרוס (באנגלית: Donald W. Norcross; נולד ב-13 בדצמבר 1958) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת ניו ג'רזי, מאז 2014. בסיס המחוז באזור המטרופוליני של פילדלפיה. טרם היבחרו של נורקרוס, חבר המפלגה הדמוקרטית, היה חבר בסנאט המדינתי של ניו ג'רזי בשנים 2010–2014.
ביוגרפיה
נורקרוס נולד בדצמבר 1958 בקמדן שבניו ג'רזי, בנו של ג'ורג' א. נורקרוס הבן. הוא ושלושת אחיו גדלו בעיירת פנסאוקן (Pennsauken Township). במכללת מחוז קמדן השלים לימודי תואר ראשון בצדק פלילי, ולמד באוניברסיטת ראטגרס-קמדן. הוא התחנך על ברכי הלותרניזם. בשנת 1980 היה מתלמד באחווה הבינלאומית לעובדי החשמל (IBEW), ולאחר זמן מה מונה למנהל מקומי של האחווה. כמי שכיהן כנשיא מועצת המסחר בבנייה של דרום ניו ג'רזי, נורקרוס עמד בראשות מועצת העבודה המרכזית של הסתדרות העובדים האמריקאית AFL-CIO בדרום ניו ג'רזי במשך 16 שנה.
בשנת 2009, נורקרוס ועמיתו למרוץ אנג'ל פואנטז – נשיא מועצת עיריית קמדן – נבחרו אל בית המחוקקים של ניו ג'רזי לאחר שנציגי מחוז הבחירה החמישי נילאס קרוז-פרז וג'וזף ג'. רוברטס פרשו שניהם מהחיים הפוליטיים. זמן קצר לאחר מכן מונה נורקרוס למושב הסנאט שהתפנה על ידי דיינה רד שנבחרה לראשות העיר קמדן. נורקרוס זכה בבחירות המיוחדות לסנאט בשנת 2010 למילוי שארית תקופת כהונתה של רד, ואז נבחר מחדש לסנאט בניו ג'רזי ב-2011 וב-2013.
ב-4 בפברואר 2014, חבר הקונגרס רוב אנדרוז, הודיע ​​כי יתפטר ממושבו ב עד סוף החודש, והתפטרותו נכנסה לתוקף ב-18 בפברואר. ב-5 בפברואר הכריז נורקרוס על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הראשון של ניו ג'רזי, וחיש מהר זכה לתמיכתם של אישים בולטים במפלגה הדמוקרטית בהם מושל ניו ג'רזי לשעבר ג'ים פלוריו והסאנטור קורי בוקר. נורקרוס זכה בקלות בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הדמוקרטית עם 72% מקולות הבוחרים, התחרות האמיתית במעוז דמוקרטי זה. ב-4 בנובמבר 2014 נבחר בבחירות ביניים למלא את שארית כהונתו של אנדרוז, ולאחר מכן נבחר שוב בבחירות רגילות לתקופת כהונה מלאה.
נורקרוס הושבע לתפקידו ב-12 בנובמבר 2014 על ידי ג'ון ביינר, יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית. משום שהושבע לתפקידו שבועות ספורים טרם התפזרות הקונגרס ה-113 של ארצות הברית, זכה לוותק רב יותר מעמיתיו שנבחרו אל הקונגרס ה-114 בבחירות 2014. זמן קצר אחרי כניסתו לתפקיד מונה נורקרוס לעוזר מצליף הסיעה הדמוקרטית, תפקיד שמילא גם אחרי בחירות 2016. הוא חבר בוועדת החינוך והעבודה ובוועדת הכוחות המזוינים.
פרנקפורטר צייטונג
פרנקפורטר צייטונג (בגרמנית: Frankfurter Zeitung, FZ; מילולית: עיתונה של פרנקפורט) היה עיתון יומי ליברלי בגרמנית שראה אור בפרנקפורט מ-1856 ועד שנסגר על ידי השלטון הנאצי ב-1943. .
היסטוריה
עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933 בחרו היטלר וגבלס לשמר את עצמאותו של העיתון ואת חופש העיתונות שלו, כטקטיקה שנועדה להציג בפני העולם את השלטון הנאצי החדש כדמוקרטי ופתוח לביקורת. עם זאת, כותבים יהודים בעיתון, כוולטר בנימין וזיגפריד קרקאואר, אולצו להתפטר. בשנת 1934 הועברה הבעלות על העיתון לתאגיד הכימיה אי גה פארבן בראשות קארל בוש. לאחר ועידת מינכן (ספטמבר 1938) לא נזקק עוד השלטון הנאצי להעמדת פנים של עיתונות חופשית, תאגיד אי גה פארבן פנה לתגבור הייצור המלחמתי ומכר את העיתון לבית ההוצאה של המפלגה הנאצית, Eher-Verlag. כך הוכפף העיתון, ככל עיתוני הרייך למשרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם ונסגר כליל באוגוסט 1943.
ב-1949 ייסדו עיתונאים-לשעבר בעיתון את ה"פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג".
מדיניות עורכי העיתון
למעט שנות קיומו הראשונות והאחרונות, לעיתון לא היה עורך ראשי. העורכים הוותיקים היוו את ה-Engere Konferenz ("הוועדה הפנימית"), והם אלו אשר היו אחראיים על קביעת מדיניות העיתון ומינוי העורכים. בהשוואה לעמיתיהם בעיתונים חשובים אחרים, משכורתם של עורכי העיתון, גם הוותיקים שביניהם, הייתה נמוכה יחסית. שכרם הנמוך נבע בעיקר מכיוון שהעיתון הניב רווחים מועטים. הפרסומות שנכללו בעיתון נקבעו על ידי העורכים, ולכן הייתה להם האפשרות להטיל וטו על פרסומות שלדעתם לא תאמו את העיתון. יתכן כי סינון הפרסומות הקפדני תרם לרווחיות הנמוכה של העיתון, ובסופו של דבר לאובדן עצמאותו.
תפוצה
העיתון הופיע חמישה ימים בשבוע, בשלוש מהדורות מדי יום (בוקר, צהריים ("מהדורה שנייה"), וערב). המהדורה הרגילה כללה ארבעה עמדים באותיות גותיות בפורמט גדול (39X57 ס"מ). במהלך הזמן הונהגו בו מוספים כגון סקירת ספרות, מגזין לנוער, מגזין לאשה, מגזין לעניינים טכניים ומוסף לחינוך, חברה ואופנה.
בשנת 1919 הופצו 84,000 עותקים מכל מהדורה (לשם השוואה, הברלינר טאגבלאט הופץ ב-300,000 עותקים). ב-1932 הופצו 55,000 עותקים (הברלינר טאגבלאט: 60,000), מתוכם 37,000 (68%) נשלחו למנויים.
גביע המדינה בכדורגל 1949/1951
גביע המדינה בכדורגל 1949/1951 הייתה התחרות ה-17 מאז היווסדה והראשונה לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו ב-9 באפריל 1949. בתחרות השתתפו 16 קבוצות בלבד.
בעקבות השתתפות הנבחרת במוקדמות מונדיאל 1950 ההתאחדות החליטה שמשחקי הגביע צריכים להסתיים עוד לפני המשחק הראשון של הנבחרת באוגוסט 1949. מתכונת המשחקים שונתה והוחלט שכול המפגשים למעט משחק הגמר יכללו שני סיבובים. בתחרות השתתפו קבוצות מהליגה העליונה וליגת משנה. משחקי רבע הגמר הסתיימו אך לאור הערעור של מכבי תל אביב ומכבי אבשלום פתח תקווה לא היה ניתן להמשיך. עם תחילת משחקי הליגה ב-28 במאי 1949 קידום משחקי הגביע נעצר. החלטה על הערעורים התקבלה רק בתחילת 1951. משחקי חצי הגמר החלו במהלך פברואר 1951 אך המפעל לא הסתיים וננטש.
התוצאות
הערה: * מסמן קבוצות ששיחקו בליגת המשנה.
השירות הלאומי לחקירות פליליות
השירות הלאומי לחקירות פליליות (בנורווגית: Kriminalpolitisentralen), המכונה "קריפוס", היא סוכנות מיוחדת של שירות המשטרה הנורווגית שהוקמה בברין, אוסלו בשנת 1959, כיחידה לאומית שנועדה להיאבק בפשע מאורגן וחמור. היא פועלת הן כיחידה מסייעת למחוזות המשטרה, תוך התמקדות מיוחדת בחקירה טכנית וטקטית והן כגוף עצמאי למאבק בפשע מאורגן. הוא משמש כמרכז לשיתופי פעולה בינלאומיים במשטרה, כולל הענקת סיוע לאינטרפול וליורופול. הוא כפוף להנהלת המשטרה הלאומית. הגוף מייצג ארבעה אחוז מכלל כוח המשטרה הנורווגית, ומונה כמעט 500 עובדים.
היסטוריה
ב-1 בינואר 2005 שמו של הארגון נקרא Nye Kripos ובשמה הרשמי Den nasjonale enhet for bekjempelse av organert and other alvorlig kriminalitet (DNEFBAOAAK). שר המשפטים אמר אז שהשימוש הנפוץ של השם סקוטלנד יארד כסקוטלנד יארד החדש, הופך זאת לטבעי לשנות את השם קריפוס - ל"קריפוס החדשה". עם זאת, בשנת 2006, Nye Kripos הוחלף בחזרה לקריפוס.
ברווזי ים
ברווזי ים או מרגוניים (שם מדעי: Merginae) היא תת-משפחה של עופות מים במשפחת הברווזיים שמיניה מצויים בעיקר לחופי הימים, אם כי לא יוצאים לאוקיינוס הפתוח. הם תרים אחר מזונם גם מתחת למים ומשתמשים ברגליהם ובכנפיהם לצלילה. הם בעלי בלוטות גדולות העוזרות בסינון מלחים, אך קטנים יחסית לעופות ים אחרים. מזונם העיקרי הוא סרטנים קטנים ורכיכות וחלקם אפילו ציידי דגים כמו בני קבוצת המרגון והם בעלי "שיניים" קטנות על מקורם.
אלה ברווה
אָלָה בּרֶוֶוה (בכתב לטיני: alla breve) הוא משקל מוזיקלי זוגי פשוט (כלומר בעל שתי פעמות) שבו הפעמה באה על כל תו של חצי. כשבכל תיבה יש שני חצאים חתימת הזמן היא כלומר שתי פעמות של חצי בתיבה. סימון שקול לאלה ברווה הוא, כלומר האות C עם קו אנכי באמצעה. משמעות השם באיטלקית היא בסגנון ברווה. ברווה הוא התו עם ערך הזמן של שני שלמים, שהיה הקצר (breve באיטלקית) שבתווים בשיטת התווים המנסורלית שהייתה נהוגה במאות ה13-16. זאת להבדיל מהמשקל הנפוץ שבו בכל תיבה ארבע פעמות של רבעים, והמסומן ב או.
שימוש באלה ברווה
אלה ברווה קשור בבצוע זריז יותר של המוזיקה. כפי שניתן לראות בדוגמה שלהלן, כאשר המוזיקה היא מהירה מצטברים יותר תווים קצרים בכל תיבה - דבר המקשה מעט על קריאתה. שיכתוב התווים למשקל אלה ברווה יפחית את התווים בכל תיבה ויקל על קריאתה.
כמו כן, בצוע או ניצוח על תווים קיימים במשקל אלה ברווה יגרום להכפלת המהירות או לפחות להאצתה, כיוון שכל פעמה תכסה מרווח תווים רב יותר (חצי במקום רבע). לכן בצוע אלה ברווה נפוץ למשל במצעדים.
ההיסטוריה של הסימון אלה ברווה
סימני התווים המוקדמים התפתחו במסדרים דתיים נוצרים ולכן קיים רקע דתי לחלק מהם. כך, המשקל המשולש (בעל שלוש פעמות) נקרא המשקל המושלם בגלל הקישור לשילוש הקדוש ולכן סומן בעיגול, ללא התחלה או סוף. המשקל הזוגי (בעל שתי פעמות) נקרא המשקל החסר ולכן סומן בעיגול פתוח. סימן זה עדיין בשימוש אך משמעותו השתנתה לסמן את המשקל הנפוץ. קו אנכי באמצע העיגול הפתוח "חותך" את המשקל ל - כלומר לאלה ברווה.
אפקט המכל המלא חלקית
אפקט המכל המלא חלקית (או אפקט השטח החופשי באנגלית: Free surface effect) הוא תופעה מוכרת בתחום הספנות, שנגרמת בגלל מכלים גדולים מלאים חלקית בנוזל. כאשר ספינה שעליה מכל מלא חלקית נוטה על צידה בגלל ים סוער, העמסת מטען או מסיבה אחרת, הנוזל שבמכל מתאסף בצד אחד שלו, כתוצאה מזה משתנה מרכז הכובד של הספינה, והיא עלולה לאבד יציבות ולהתהפך בתוך דקות. כל עוד המכל כמעט מלא או כמעט ריק, תזוזת הנוזל שבתוכו אינה גורמת לשינוי משמעותי במרכז הכובד של הספינה, ולא מהווה סכנה. מקובל שמכל שבו עד 10% נוזל או מעל 90% נוזל, הוא בטוח להובלה. אפקט המכל המלא חלקית הוא משמעותי גם במשאיות להובלת נוזלים, וכן במטוסים, במיוחד מטוסי כיבוי שנושאים כמות גדולה של מים.
יציבות הספינה
יציבות ספינה היא היכולת שלה להתיישר מעצמה אחרי נטייה. שני כוחות חיצוניים פועלים על ספינה, האחד כוח הכובד שפועל כלפי מטה, והשני כוח הציפה שפועל כלפי מעלה, והוא שווה למשקל המים שהספינה דוחה (חוק ארכימדס). לצורך חישוב, נכון להתייחס לכוח הכובד כאילו הוא פועל על נקודת מרכז הכובד של הספינה, וכוח הציפה פועל על מרכז הציפה שהוא מרכז הכובד של המים שהספינה דוחה. כלי שיט צפים נמצאים במצב מיושר כאשר כוח הכובד וכוח הציפה נמצאים על אותו אנך ומאזנים זה את זה - איור 1.
עד זווית מסוימת - תלוי בצורת כלי השיט ובמטען שעליו - נטייה הצדה של הספינה מתוקנת מעצמה על ידי מומנט שנוצר בגלל התזוזה של מרכז הציפה, והספינה מתיישרת - איור 2. לעומת זה במכל שאינו מלא הנוזל מצטבר בצד השקוע וגורם להקטנת המומנט המיישר - איור 3.
מומנט השטח החופשי
גודל התזוזה של מרכז הכובד נקרא מומנט המכל המלא חלקית או מומנט השטח החופשי (free surface moment). מומנט זה מחושב בזמן התכנון לגבי כל מכל, הוא תלוי בממדי המכל, במומנט ההתמד של שטח המכל (מומנט שני של שטח), וכן בצפיפות הנוזל שבמכל וצפיפות המים בהם הספינה שטה. בזמן תנועת גלגול (הטייה לצדדים) מומנט ההתמד M של מכל מלבני הוא:
כאשר L הוא אורך המכל ו-B הוא הרוחב.
כאשר {d} הוא צפיפות הנוזל במכל, ו-{\Delta} הוא נפח המים שהספינה דחתה.
מומנט השטח החופשי של הספינה הוא סיכום המומנטים בכל המכלים שעל הספינה, כולל מכלי דלק, מכלי מי נטל, מכלי מים מותפלים וכן הלאה.
מטא-סנטר
המטא-סנטר הוא נקודת המפגש בין אנך שעולה ממרכז הציפה לכיוון פני הים לבין קו האמצע של הספינה (איור 2). הגובה המטא-סנטרי G-M הוא המרחק בין מרכז הכובד של הספינה למטא-סנטר. גובה זה קטן וגדל יחד עם הזרוע המיישרת G-Z, והוא משמש כמדד ליציבות הספינה בכל רגע. הגובה המטא-סנטרי משתנה עם תנודות הספינה, ועם השתנות המטען שעליה שמזיז את מרכז הכובד שלה. מתכנני ספינות משרטטים גרף שמראה את היחס בין זווית הנטייה לבין הגובה המטא-סנטרי או לבין הזרוע המיישרת.
ככל שהגובה המטא-סנטרי ארוך יותר הספינה יציבה יותר ותתיישר אחרי ההטיות הצידה. עם זאת, מטא-סנטר גבוה גורם לכך שתנועות גלגול של הספינה (תנודות לצדדים) מתוקנות בחוזקה והטלטולים המהירים גורמים אי נוחות לאנשים שעל הספינה ועשויים לפגוע במטען ובמכשור. לכן יש לאזן בין יציבות לנוחות, גובה מטא סנטר נע בין 0.5 מטר ל-8 מטר.
אותם חישובים קיימים לגבי היציבות האורכית של הספינה, בהשפעה של התנדנדות חרטום הספינה מעלה ומטה (תנועת עלרוד), אך המטא-סנטר האורכי הוא כה גבוה, שהתהפכות כלי שיט עקב תנועת עלרוד היא נדירה מאד.
התגעשות נוזל במכל
תופעה נוספת שקורית במכלים מלאים חלקית היא התגעשות הנוזל בגלל תנודות הספינה בים סוער (באנגלית sloshing). מאות טונות של נוזל שניטחות שוב ושוב בקירות המכל יוצרות לחצים חוזרים עצומים, שללא אמצעי הגנה יגרמו להתעייפות החומר וסדקים בתאים. כדי למתן את התופעה מתקינים בתוך המכלים חוצצים בצורות שונות (באנגלית baffles). בחוצצים יש חורים ומעברים לנוזל, הם לא נועדו לבלום את הזרימה מצד לצד, אלא להאט אותה ולמתן את ההתגעשות על הדפנות. חוצצים אלה אינם מונעים את אפקט המכל המלא חלקית.
מכליות
מכליות הן אוניות שמיועדות להובלת נוזלים, הן מטבען מועדות להשפעת אפקט המכל המלא חלקית ומתוכננות כדי להפחית ככל האפשר את התופעה. מהנוסחה לחישוב מומנט השטח החופשי נובע שלרוחב המכלים יש השפעה מכרעת על המומנט בעת הטיה הצידה של הספינה - הרוחב מועלה בחזקה שלישית. לכן עדיפים תאים צרים וארוכים משני צדי האוניה, על פני מכל המשתרע לרוחב הספינה.
על פי תקנות הבטיחות הימית על הקפטן לוודא שמספר התאים המלאים חלקית הוא מינימלי. בעת שיט מכלים של מי נטל חייבים להיות כמעט מלאים או כמעט ריקים.
אוניות צובר
אוניות צובר מובילות חומרים יבשים בתוך תאי ענק (holds) שנמצאים מתחת לסיפון. הן אינן ייעודיות לחומר מסוים, ומובילות חומרים בתפזורת כגון דגנים, פחם ועפרות, וגם חלקי ברזל, כבלים, וכל מוצר שכלכלי להוביל אותו בתוך התאים. בניגוד למכליות, באוניות צובר התאים אינם מחולקים והם ממוקמים לרוחב הספינה.
התנזלות חומר גרגירי
כמה מהחומרים המסוכנים להובלה בים אינם נפיצים או רעילים, אלה עפרות סלעיות כתושות כגון עפרת ברזל, עפרת ניקל, ועפרת בוקסיט שהיא המקור הראשי בעולם לאלומינום. הסכנה הטמונה בהם נובעת מתופעת ההתנזלות. התנזלות קורית בחומרים גרגיריים כשהם מכילים לחות, ובעקבות לחץ עליהם המים שנמצאים בין הגרגרים צפים מעלה והחומר כולו הופך לבוצה. כאשר ספינה עוברת בים גועש, הטלטולים של מסת החומר הגדולה בין דפנות התא יוצרים לחץ רב על החומר והוא עשוי להתנזל. כשזה קורה, נכנס לפעולה אפקט המכל המלא חלקית ומסכן את האוניה. מסיבה זו הוכנסו תקנות המגבילות את תכולת הלחות בחומרים בתפזורת ל-10%.
טביעת Bulk Jupiter
ב-2015 טבעה אוניית הצובר 'באלק יופיטר' בעת שנשאה 46,400 טון בוקסיט ממלזיה שהיו מיועדים לסין. מתוך 19 אנשי הצוות שהיו עליה ניצל רק אחד. באמצע דצמבר 2014 האוניה העמיסה בוקסיט בנמל במלזיה. ההעמסה התעכבה ונמשכה שבועיים עקב הפסקות בגלל מזג אוויר גשום במיוחד, ובחלק מהזמן העפרה הייתה חשופה לגשם על הרציף. בהצהרת המטען שסיפקה חברת ההובלה בים לבעלי האוניה נכתב שרמת הלחות בבוקסיט היא בשיעור 10%. לעומת זה בבדיקת מעבדה שבוצעה לבקשת היצואן, נמצא שהלחות בעפרה עומדת על 21.3%, אלא שתוצאות הבדיקה לא היו מיועדות לקפטן ולא הגיעו אליו. ב-30 בדצמבר, בעת שהספינה הייתה מול חופי וייטנאם החלה באזור סופה טרופית, מזג האוויר החמיר והאוניה התחילה להיטלטל בחוזקה. בבוקר ה-2 בינואר הספינה נטתה בזווית של 45 מעלות לצד starboard של הספינה (ימין ושמאל בכלי שיט) ולא התיישרה. הושמעה אזעקת חירום בספינה, והצוות נקרא להגיע לסירת ההצלה בצד ה port side של הספינה. כעבור כ-20 דקות מרגע שהושמעה האזעקה הספינה טבעה. היחיד שנותר בחיים כדי לספר על מה שהתרחש היה הטבח הראשי, שיחד עם הקפטן דרכם אל סירת ההצלה נחסמה בגלל נטיית האוניה, הם קפצו למים בצד השני, ורק הטבח נמשה חי על ידי כוחות הצלה. הספינה טבעה, אך על אף המחסור בראיות פיזיות מסקנת התחקיר הייתה שהתנזלות הבוקסיט ואפקט המכל המלא חלקית גרמו לנטייה הקטלנית של הספינה על צידה.
בין 2009 ל-2018 נספו 101 יורדי ים בגלל התנזלות עפרה באוניות צובר.
"מבחן הפחית"
אחוז המים בחומר נבדק בעזרת מכשיר מיוחד. מבחן הפחית הוא שיטה מאולתרת לבדיקה, שצוות הספינה יכול לבצע כדי להתרשם מבטיחות החומר. על פי ההוראות יש למלא פחית כדי מחציתה בחומר הנבדק ולהטיח אותה 25 פעמים על משטח קשה מגובה של 20 סנטימטר. אם התהוותה לחות על פני החומר הוא חשוד, ויש לבדוק אותו במעבדה.
ג'ונתן טיילור תומאס
ג'ונתן טיילור תומאס (באנגלית: Jonathan Taylor Thomas; נולד ב-8 בספטמבר 1981) הוא שחקן אמריקאי. התפרסתם בתפקידו כרנדי טיילור בסדרת הטלוויזיה "שפץ ביתך" ברשת ABC, ובתור דיבוב קולו של האריה סימבה בסרט המצויר "מלך האריות".
ביוגרפיה
ג'ונתן טיילור וייס (באנגלית: Jonathan Taylor Weiss) נולד בעמק ליהיי שבקליפורניה. הוריו, קלודין גונסלבס וסטיבן וייס, התגרשו ב-1991. למד שנתיים פילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטת הרווארד במסצ'וסטס, ואת שנתו האחרונה למד באוניברסיטת סנט אנדרוז בסקוטלנד. תומאס הוא בוגר תואר שני מאוניברסיטת קולומביה.
מקפיד על אורח חיים צמחוני.
קריירה
החל את קריירת המשחק שלו ב-1990, כשגילם את התפקיד של קווין בריידי, בנו של גרג בריידי, בסדרה "The Bradys", ספין-אוף של סדרת הטלוויזיה משנות השבעים "משפחת בריידי". בשנת 1991 הופיע תומאס בשני פרקים בסדרת הסיטקום של פוקס "בצבעים חיים". באותה שנה, לוהק לתפקיד של רנדי טיילור בסיטקום "שפץ ביתך" של רשת ABC. תומאס נשאר עם התפקיד גם בשנות העשרה שלו, אבל עזב את התוכנית ב-1998 כדי להתמקד בלימודים אקדמיים.
בשנת 1994 דיבב את סימבה בצעירותו בסרט האנימציה "מלך האריות" של חברת וולט דיסני.
בתחילת 2004, לתומס היה תפקיד אורח בתור ג'רמי בסיטקום מבית ABC; "8 כללים פשוטים", והופיע בסדרה "סמולוויל" ברשת The WB בתפקיד אורח ב-2002 וב-2004. בשנת 2005, הוא הופיע בדרמת המסתורין "ורוניקה מארס" ברשת UPN.
ב-22 במרץ 2013, ביצע הופעת אורח בתור ג'ון בייקר בסיום העונה השנייה של הסיטקום "גבר מי שנשאר אחרון" של רשת ABC, ושוב בפרק הרביעי של העונה השלישית ב-11 באוקטובר 2013, והתאחד עם טים אלן, אביו הטלוויזיוני מ"שפץ ביתך". ב-10 בינואר 2015, תומאס שוב התארח בפרק ה-12 של העונה הרביעית, הפעם בתור רנדי טיילור, תפקידו מהסיטקום "שפץ ביתך", בפרק הזה שיחק לצד הוריו הטלוויזיוניים, טים אלן ופטרישיה ריצ'רדסון.
הסופר קאפ האירופי 2011
הסופר קאפ האירופי 2011 היה המהדורה ה-36 של הסופר קאפ האירופי, משחק כדורגל שנתי שמאורגן על ידי אופ"א ומשחקות בו האלופות המכהנות של שתי תחרויות המועדונים המובילות באירופה, ליגת האלופות והליגה האירופית. הוא התקיים באצטדיון לואי השני במונקו ב-26 באוגוסט 2011. במשחק התמודדו ברצלונה, הזוכה בליגת האלופות 2010/11, ופורטו, הזוכה בליגה האירופית 2010/11. ברצלונה ניצחה 2–0 וזכתה בסופר קאפ האירופי הרביעי שלה.
מיקום
אצטדיון לואי השני במונקו היה המיקום של הסופר קאפ האירופי בכל שנה מאז 1998. האצטדיון, שנבנה בשנת 1985, משמש כביתה של קבוצת הכדורגל מונקו, המשחקת בליגה הצרפתית.
שגרירות ישראל בסטוקהולם
שגרירות ישראל בסטוקהולם היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל בשוודיה. השגריר מכהן משנת 2021 הוא זיו נבו קולמן.
היסטוריה
השגרירות הוקמה ב-1950 וייצגה את ישראל בכלל ארצות סקנדינביה – שוודיה, נורווגיה ואיסלנד. הנציג הראשון, אברהם קצנלסון, היה במעמד ציר, והציר השני חיים יחיל הועלה במהלך כהונתו למעמד שגריר.
בחודש ינואר 2004, שגריר ישראל בשוודיה, צבי מזאל, השחית את יצירתו של האמן הישראלי-שוודי דרור פיילר ושל רעייתו גונילה חולד-פיילר, "שלגיה ושגעון האמת", אשר הוצגה במוזיאון לאומנות מודרנית בסטוקהולם, והציגה את המחבלת המתאבדת שביצעה את הפיגוע במסעדת מקסים בתור "שלגיה". פעולתו של השגריר חוללה תקרית דיפלומטית בין שתי המדינות.
ב-2011 עברה השגרירות ל.
לאחר היבחרו של ראש ממשלת שוודיה סטפן לוון באוקטובר 2014, הודיע לוון כי ארצו תכיר במדינה פלסטינית. בעקבות כך החליט משרד החוץ הישראלי להורות לשגריר יצחק בחמן לחזור לארץ להתייעצות.
בספטמבר 2021, בתקופת כהונתה של מגדלנה אנדשון כראש ממשלת שוודיה, שר החוץ הישראלי יאיר לפיד ושרת החוץ השוודית אן לינדה נפגשו, הודיעו על סיום המשבר ביחסים ועל חידוש הקשרים הדיפלומטיים בין המדינת.
מכנסיים קצרים
מכנסיים קצרים הם סוג מכנסיים המשמשים כלבוש גברי ונשי. ביגוד זה נלבש על אזור האגן, מקיף את המותניים ומתפצל כדי לכסות את החלק העליון של הרגליים, לפעמים נמשך עד הברכיים אך לא מכסה את כל אורך הרגל, כלבוש עליון (ותחתיו נלבשים תחתונים כלבוש תחתון). למכנסיים קצרים דרגות אורך שונות - יש המכסים רק את אזור אגן הירכיים, והמכנסיים מסתיימים בחלק הירך העליון, יש מכנסיים קצרים המגיעים עד הברכיים (והמכונים מכנסי ברמודה), ויש מכנסיים קצרים המגיעים באורכם אל מתחת לקו הברך (מכנסי שלושה רבעים או מכנסי שבע שמיניות).
המכנסיים נקראים "מכנסיים קצרים" מאחר שבניגוד למכנסיים רגילים, מכנסיים קצרים אינם מכסים את כל אורך הרגל, והם קצרים יותר מאורכה של הרגל. מכנסיים קצרים משמשים בעיקר לאקלים חם או לצורכי ספורט (ומכונים בהתאם "מכנסי ספורט").
מכנסונים הם גרסה קצרה יותר של מכנסיים קצרים הנלבשים על ידי נשים ובמידה פחותה יותר גם על ידי גברים. אין הגדרה ברורה המבדילה בין מכנסיים קצרים למכנסונים, והגדרה זו השתנתה לאורך השנים, אך לרוב משתמשים במונח מכנסונים לתיאור מכנסיים קצרים במיוחד, צמודים ושאורכם אינו ארוך בהרבה מקו הישבן, ולפעמים אפילו קצר ממנו.
היסטוריה
לפני המהפכה הצרפתית, המעמד העובד לבשו מעין מכנסיים ארוכים ואצילים לבשו מכנסיים מצועצעים ומקושטים צרים או רחבים עד לברכיים ומתחתם גרביים מקושטות. לאחר המהפכה גברים מכל המעמדות התחילו ללבוש מכנסיים ארוכים. אך ילדים קטנים הולבשו במכנסיים קצרים, שהתארכו עם הגיל. משם באה האמירה ש'גבר בוגר לובש מכנסיים'.
באירופה של המאה ה-19 נהגו להלביש ילדים במכנסיים קצרים (בעיקר כתלבושת אחידה בבתי הספר). כאשר הילדים הגיעו לגיל העשרה הם הולבשו במכנסיים באורך מלא. על מנת שלא להיראות כלובשי בגדי ילדים, אנשים מבוגרים לא נהגו ללכת עם מכנסיים קצרים.
במלחמת העולם הראשונה הבריטים הקימו את המפקדה הצפון אמריקאית שלהם באי ברמודה. הייתה שם רק חנות תה אחת והבריטים שתו הרבה תה, למרות החום המעיק, בעל החנות רצה להלביש את עובדיו, כך שיהיה להם נוח לעבוד. הוא מצא רק מכנסי חאקי וקיצר אותם עד מעל לברכיים. אדמירל העורף הבריטי מאסון בארידג' (Mason Berridge) שנהג לשתות את התה שלו שם, התלהב מהרעיון ואימץ אותו עבור חבריו הקצינים וכינה את המכנסיים הללו בשם 'מכנסי ברמודה'. מהר מאוד החלו קציני הצי הבריטי ואחריהם קציני הצבא הבריטי כולו ששירתו באזורים חמים לאמץ את המראה הנוח הזה כמדי הקיץ של הצבא הבריטי. אחרי זה השכיל המטכ"ל הבריטי להפוך את מכנסי הברמודה לחלק ממדי המשרתים באזורים הטרופיים של האימפריה הבריטית.
ב-1920 אימצו תושבי ברמודה את המכנסיים כבגד מקומי של אנשי העסקים שלהם.
ב-1932 עוררה כוכבת הטניס אליס מארבל (Alice Marble) האמריקאית שערורייה כשהופיעה לתחרויות עם מכנסיים בגזרת A שהגיעו עד ברכיה.
בראשית המאה ה-20, עם העלייה בתרבות הספורט והפנאי, החלו אנשים מבוגרים (הן גברים והן נשים) ללבוש מכנסיים קצרים בעת פעילויות אלה. מה שעורר התנגדויות במקומות שונים. העיר הונסדייל (Honesdale) בארצות הברית, הוציאה בשנת 1938 תקנה שאוסרת ללבוש מכנסיים קצרים בתחום העיר בטענה שהעיר 'צנועה ואיננה חוף רחצה'.
בעוד שבמכנסי גברים כבר שולבו רוכסנים בשלהי תקופת השפל הגדול, במכנסי נשים, הם התחילו להופיע רק בסוף שנות ה-40 וראשית שנות ה-50, והם נתפרו בתפר הצדדי של המכנס הנשי, כי רוכסן קדמי נחשב לא צנוע לאישה.
בשנת 1949 צולמה שחקנית הקולנוע מרילין מונרו במכנסיים קצר קצרים (short shorts), ובראשית שנות ה-50 התחילו יותר ויותר נשים ללבוש את גזרת המכנס הזה שהתאפיין באורך של 6 אינץ מעל לברך, מותן מוגבה ורוכסן צד. גם כלבוש יומיומי ברחובות ולא רק כבגד נופש. הדבר עורר ביקורות רבה כי התלבושת הנשית המקובלת הייתה אז חולצה, חצאית ארוכה, גרבי ניילון ונעלי עקב. באביב 1952 שלחה אשה שהגדירה עצמה כ'גברת מהוגנת' מכתב תלונה למועצת העיר פורט וורת' (Fort Worth) שבטקסס שבו כינתה את המכנסיים הקצר קצרים הללו כ'פרסומת לניאוף'. היא גם התלוננה על כך שהיא נאלצת להתבונן ב'רגליים מכוערות' ושהמכנסיים הקצר קצרים הם 'חרפה לאנושות'. מועצת העיר שקלה לאסור את לבישת המכנסיים בקהילה המקומית, אך הסיפור הגיע לכותרות בכל ארצות הברית, ועורר שם את הוויכוח בעד ונגד מכנסיים קצרים בכלל. מה שגרם לכך שבשנות ה-60 תעשיית האופנה החלה לעצב ולעודד חצאיות מידי כתחליף למכנסיים הקצרים. חצאיות המידי לא התקבלו ברצון על ידי הנשים, הייתה זו תקופת חופש מיני ונשים חיפשו ביגוד שיבטא אותו.
בסוף שנות ה-60 התחילה מרי קוואנט המעצבת הוולשית, לעצב חצאיות מיני שקראה תיגר על 'האופנה המקובלת' להלבשת נשים. בגלל הביקוש לבגדים יותר ויותר קצרים היא עיצבה בשנות ה-70 מכנסיים קצרים מאוד שתפר המפשעה שלהם היה 2 אינץ' והם זכו לכינוי 'מכנסיים לוהטים' (Hot Pants) ההצלחה הייתה מיידית והן נלבשו על ידי כל המי ומי כולל ג'קלין קנדי-אונאסיס. גם גברים כגון אלטון ג'ונס ודויד בואי התחילו ללבוש את המכנסים הלוהטות. אך סגנון המכנסיים הלוהטות שאף אומץ על יד כמה חברות תעופה כמדים של הדיילות, התחיל להיות מזוהה יותר ויותר עם תעשיית המין ובאמצע שנות ה-70 המכנסיים איבדו את הפופולריות שלהם. נעלמו ל-20 שנה והופיעו שוב בשנות ה-90 כחלק מהתלבושת של שחקניות קולנוע וזמרות פופ כגון ג'ניפר לופז ובריטני ספירס.
מכנסיים קצרים בישראל
החלוצות שהגיעו לפלשתינה (א"י) לבשו מכנסיים קצרים, מתוך תחושת שוויון עם הגברים, זה לא תמיד התקבל באהדה. המכנסיים הקצרים הובאו ארצה על ידי עולות סוציאליסטיות שבאו ממזרח אירופה בעליה השנייה והעלייה השלישית.
מתקופת טרום-המדינה ידוע השיר 'זלמן יש לו מכנסיים' ששורתו השנייה היא 'מגיעות עד הברכיים', כלומר מעין מכנסי ברמודה.
בספרה 'חליפות העתים' כותבת אילה רז שבסוף שנות ה-30 התחילו המכנסיים הקצרים להיות פופולריים בתל אביב, לנשים וגברים. ובעוד בעולם הם היו בגדי פנאי וספורט בלבד, בתל אביב הם הפכו לבגד לכל עת.
בזמן הצנע בישראל, ב-1949 מיד לאחר קום המדינה כולם בכל שכבות החברה לבשו מכנסיים קצרים.
המאייר והקריקטוריסט דוש יצר את דמותו של 'שרוליק' כסמל לישראלי. שרוליק לובש מכנסיים קצרים, חובש כובע טמבל ונועל סנדלים.
מאבק תלמידות התיכונים בישראל
מזה כמה שנים, מתעורר בכל קיץ בארץ מאבק של תלמידות בתי הספר התיכוניים לאפשר להן ללבוש מכנסיים קצרים כמו שמאפשרים לבנים.
בקיץ 2015 התלוננו בנות על אפליה ב'קוד הלבוש' בבית הספר, כאשר בנים התלבשו איך שרצו בעוד המורות בדקו עם סרגלים 'בדיקת צניעות' את אורכי המכנסיים של הבנות וכן אם החולצה לא חושפנית מדי. הבנות טענו שדווקא האפליה הזו מלמדת את הבנים שהבנות הן אובייקט מיני ושהן 'אחראיות בצורת ההתלבשות שלהן, לצורה שבה נערים וגברים רואים אותן'. שר החינוך, נפתלי בנט, טען שצריכים להיות גבולות לצורת הלבוש. הבנות לעומת זאת טענו שזו אפליה סקסיסטית.
קסנקנתידה
"קרניים" קטנות מעל מצחם או מעל עורפם שימשו, ככל הנראה, להגנה מטורפים. במבנה גופם הם היו דמויי צלופח, חלקם בעלי מפרש גבי בולט, וייתכן מאוד שחיו במים מתוקים. בדומה לשאר הכרישים הם היו טורפים, וניזונו בעיקר מפרוקי-רגליים וצדפות שמחצו בלסתות חזקות, בעלות בליטות מיוחדות לאורך הלסת כדי לאחוז ולמחוץ את הטרף. רובם היו קטנים יחסית אך חלקם עלו על חמישה מטרים.
סדרה זו כוללת שלוש משפחות ובתוכם שבעה סוגים בנוסף לסוג Anodontacanthus.
דילן וולש
דילן וולש (באנגלית: Dylan Walsh; נולד ב-17 בנובמבר 1963) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה
וולש נולד בלוס אנג'לס, הוריו הכירו באתיופיה בעת שעבדו בתפקיד דיפלומטי מטעם שירות החוץ של ארצות הברית, כתוצאה מעבודת הוריו כילד הוא גר במספר מדינות, בהיותו בן עשר חזר עם משפחתו לארצות הברית והם התיישבו בוירג'יניה, בתיכון החל ללמוד משחק.
הוא סיים תואר באנגלית באוניברסיטת וירג'יניה ולאחר מכן עבר לניו יורק על מנת לקדם את קריירת המשחק שלו.
ב-1990 שיחק בסרט "החתונה של בטסי" לצד אלן אלדה.
ב-1995 שיחק בתפקיד הראשי בסרט המבוסס על הספר קונגו.
הוא שיחק תפקיד אורח בסדרות "אזור הדמדומים" ו"אוורווד".
ב-2002 גילם בלש בסרטו של קלינט איסטווד "Blood Work".
ב-2003 הוא החל לגלם את תפקידו הידוע כמנתח הפלסטי שון מקנמרה בדרמה "ניפ/טאק".
בין 2011–2016 שיחק את אחד התפקידים הראשיים בסדרה המשטרתית "Unforgettable".
בנוסף הופיע בין היתר בסרטי הקולנוע "חיילים היינו" ו"הבית באגם".
לוולש חמישה ילדים ממספר מערכות יחסים.
רוזמרי, נסיכת זאלם-זאלם
רוזמרי, נסיכת זאלם-זאלם (בגרמנית: Rosemary von Salm-Salm; 13 באפריל 1904 - 3 במאי 2001), הייתה נכדתו של הארכידוכס פרידריך, דוכס טשן, ואשתו של הוברט סלבטור, ארכידוכס אוסטריה - נכדו של פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה.
ביוגרפיה
רוזמרי נולדה בפוטסדאם ב-13 באפריל 1904 לעמנואל, נסיך הכתר של זאלם-זאלם ולמריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של הארכידוכס פרידריך, דוכס טשן ואיזבלה, נסיכת קרוי.
ב-25 בנובמבר 1926 התחתנה רוזמרי עם הוברט סלבטור, ארכידוכס אוסטריה, ממנו נולדו לה 13 ילדים. בשנת 1971 מת בעלה הוברט סלבטור, וב-3 במאי 2001 מתה רוזמרי בטירת פרזנבורג, פרזנבורג-גוטסדורף.
משפחתה
ב-25 בנובמבר 1926 התחתנה רוזמרי עם הוברט סלבטור, ארכידוכס אוסטריה, ממנו נולדו לה 13 ילדים:
רן אדליסט
רן אֶדֶליסט (נולד ב-27 ביולי 1943) הוא עיתונאי וסופר ישראלי.
ביוגרפיה
אדליסט נולד בעפולה. עם גיוסו לצה"ל התנדב לסיירת שקד. בסיירת עבר אדליסט מסלול הכשרה כלוחם וכן קורס מ"כים חי"ר וקורס סיור. עם תום המסלול השתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הסיירת בפיקוד הדרום
עבד ככתב צבאי בטלוויזיה הישראלית. באפריל 1969, במהלך מלחמת ההתשה, נפצע מירי תוך כדי סיקור חדשותי. בנובמבר 1969 נפצע בעת שירות מילואים בתעלה. בדצמבר 1969 התלווה לכוחות הפושטים במבצע תרנגול 53.
ב-1978 היה ממייסדי תנועת שלום עכשיו. במאמר שפרסם במעריב בפברואר אותה שנה תחת הכותרת "שלום עכשיו" טען ש"רק גל ציבורי של מורעבי שלום שיסחוף אותנו ואת הממשלה יביא אותנו למצב שבו נהיה מוכנים לשלום. גל שיגאה תחת הכותרת שלום - עכשיו, ויידחף על ידי אלה שאין להם מה להפסיד פרט לארץ ישראל ולמלחמה הבאה, ויהפוך את הממשלה לממשלת עם ישראל ולא רק לממשלת ארץ ישראל".
אדליסט כתב בעיתון "חדשות" ובירחון "מוניטין", אותו גם ערך בשנות ה-90. פרסם כתבות רבות בעיתונות הישראלית, בעיקר בנושאי צבא וביטחון. כמו כן כתב ספרים רבים, בעיקר מותחנים וספרי עיון בנושאים ביטחוניים.
בשנות האלפיים שימש אדליסט הכתב הצבאי של הערוץ הראשון וביים תוכניות דוקומנטריות בטלוויזיה.
במרץ 2007 שודר בערוץ הראשון סרט תיעודי שיצר אדליסט בשם "רוח שקד" על סיירת שקד, אשר עורר תקרית דיפלומטית בין ישראל למצרים. בסרט נטען כי חיילי הסיירת, בפיקודו של בנימין בן אליעזר, הרגו 250 חיילי קומנדו מצריים במלחמת ששת הימים. בתקשורת המצרית נטען כי מדובר בשבויי מלחמה לא חמושים, לאחר שהפסקת האש נכנסה לתוקף. ערוץ 1 ואדליסט הבהירו כי לא נטען שחיילי הסיירת רצחו שבויים מצרים, ואדליסט ציין כי תמונות של שבויים מצריים שנכנסו לסרט הוכנסו ללא ידיעתו על ידי עורך מחלקת התעודה איתי לנדסברג.
אדליסט שימש מספר שנים כמנהל התוכן הישראלי בתחנת הרדיו "כל השלום".
כיום הוא כותב בעיתון "מעריב השבוע" ובמגזין "ליברל".
הוא מחזיק ב-2.5% ממניות ערוץ הלא TV.
אדליסט הוא חבר קיבוץ עין שמר.
גבעות גורל
גבעות גורל הן שטח הררי בנגב, צפונית לבאר שבע, דרומית ללהבים ולכביש 310, מזרחית לכביש 40 ומערבית ללקיה. חלק משטח הגבעות מוכרז כשמורת טבע "להב דרום". האזור משמש את צה"ל לאימוני ניווטים.
גאוגרפיה ומידע כללי
גבעות גורל הן חלק מרכס גבעות להב. חלק משטח הגבעות הוכרז כשמורת טבע. שמן של הגבעות הוא ככל הנראה שיבוש עברי של שמו של הכפר הבדואי טֻוֵויל אַבּוּ גֵ'רְוַאל (או בעברית - שלוחת אבו ג'רוואל) שנהרס מספר פעמים בשטחן של גבעות גורל.
גובהן של גבעות גורל נע בין 300 ל-500 מטרים מעל פני הים. הן תחומות בין יער להב שבצפון, לקיה ויישובים בדואים נוספים במזרח, יער דודאים במערב ובאר שבע ובקעת באר שבע בדרום. בין הגבעות נמצאים ערוצי הנחלים כרכור, דודאים, בְּתָרִים, פֶחַר ועַלֶקֶת. בתחומן של הגבעות גדלים מיני פרחים וצמחים רבים.
על גבעה 503, נמצאים שרידיה של מצודת פחר, מצודה ישראלית, המתוארכת למאה ה-9 לפנה"ס, והייתה הדרומית ביותר מבין מערכת המצודות הישראליות שנמצאו מתקופה זו. כ-300 מטר מזרחית למצודה נמצאת הגבוהה בגבעות שגובהה 506 מטר.
כשטח אימונים
גובהן היחסית נמוך, והעובדה שאינן תלולות, הביאה לכך שצה"ל עורך אימוני ניווט בגבעות אלו. דרגת הקושי של הניווט בגבעות אלו בינונית נמוכה. פני הקרקע הסלעיים, האגנים הברורים והניצבים שיוצרים הנחלים, קווי התבליט הבהירים יחסית ומיעוט התכסית הופכים את השטח לנוח ללימודי ניווט והתמצאות בשטח מדברי.
פורפיריה סגולה
פורפיריה סגולה (שם מדעי: Porphyrio porphyrio) היא עוף מים בינוני החי בביצות בצפון אפריקה, המזרח התיכון ובדרום אירופה וגם בישראל.
מאפיינים
הפורפיריה היא עוף ביצה בגודל תרנגולת, אורכה 45–50 ס"מ בממוצע ומוטת הכנפיים 90–100 ס"מ. למין מקור אדום וענקי עם כרבולת אדומה מעל המצח, הראש והעיניים האדומות קטנים וכמעט כל הגוף כחול למעט הכנפיים הירוקות והרגליים הוורודות בעלות האצבעות הארוכות העוזרות לה ללכת בין צמחי המים.
הפורפוריות הן עופות ביצות, שדות וגדות נהר שונים, בעיקר באזור הטרופי. הפורפיריה הסגולה חיה מדרום אירופה עד צפון אפריקה וכן באיים בים התיכון ומדינות מערב הים התיכון, כולל ישראל. חלק מהאוכלוסיות נודדות בזמנים קרים דרומה יותר.
אלה עופות מונוגומיים החיים בביצות ומחפשים במים יצורים קטנים יותר כמו סרטנים, חרקים, דגים קטנים, ראשנים ודוחיים ואף אפרוחי עופות אחרים. הם יודעים גם לתפוס צלופחים בביצות.
אווזים
אווזים (שם מדעי: Anserinae) היא תת-משפחה של עופות מים במשפחת הברווזיים, בה המינים הגדולים במשפחה: האווזים והברבורים ודומיהם. הם גדולים יותר משאר התת-משפחות ומצויים על פני המים ועל היבשה.
הם ניזונים מעשבים, ירקות ופריטי מזון קטנים שהם שולים מפני המים. לעיתים נדירות הם צוללים והם מצויים בקרבה למים מתוקים או ליבשה. חלקם נודדים בלהקות גדולות כל שנה למרחקים גדולים.
מיון
ייתכן שגם הקבוצה הנכחדת מואה נאלו מהוואי שייכת לתת-משפחה זו, כשלפעמים היא משויכת לתת-משפחת ברווזים מצויים. גם המינים אווז עורבני ואווז מקורנן כנף השתייכו לקבוצה בעבר.
אדולף דסלר
אדולף "אדי" דסלר (בגרמנית: ;Adolf "Adi" Dassler; 3 בנובמבר 1900, הרצוגנאורך, ממלכת בוואריה, הקיסרות הגרמנית – 6 בספטמבר 1978, הרצוגנאורך, גרמניה המערבית) היה מייסד חברת הביגוד הגרמנית אדידס, ואחיו הצעיר של רודולף "רודי" דסלר מייסד חברת פומה. בעקבות עליית הנאצים לשלטון בגרמניה בשנות השלושים, הצטרפו שני האחים ל.
ביוגרפיה
נולד בעיר הפרנקונית הרצוגנאורך. לאחר מלחמת העולם הראשונה בה לחם, החל דסלר לייצר נעלי ספורט במכבסה של אמו. אביו כריסטוף עבד במפעל לנעליים, אחיו רודולף ייצר סוליות לנעליים, ושניהם תמכו בו בהקמת עסק משלו לייצור נעלי הספורט. ב-1 ביולי 1924, רודולף הצטרף לעסק של אחיו, והוא הפך ל-"Gebrüder Dassler Schuhfabrik" (בגרמנית: מפעל הנעליים של האחים דסלר). ספורטאים רבים נעלו את נעלי החברה במהלך אולימפיאדת אמסטרדם, דבר שפרסם את החברה. הספורטאי ג'סי אוונס נעל את נעלי החברה במהלך ריצה באולימפיאדת ברלין, אולימפיאדה שבה זכה בארבע מדליות זהב, למגינת לבו של היטלר.
בעקבות עליית הנאצים לשלטון בשנות השלושים הצטרפו האחים למפלגה הנאצית, אך רודולף נחשב לתומך נלהב יותר של המפלגה מבין השניים. במהלך מלחמת העולם השנייה נוצר קרע בין האחים: ב-1943 נכנסו אדולף ואשתו למקלט במהלך הפצצה של בעלות הברית, מקלט שאליו נכנסו, קודם לכן, רודולף ומשפחתו. אדולף אמר "הממזרים המטונפים חזרו", בהתייחסו, ככל הנראה, למטוסיהן של בעלות הברית, אלא שרודולף היה משוכנע כי אדולף מתייחס אליו ואל משפחתו. לאחר שרודולף נפל בשבי הצבא האמריקני, ונחשד כאיש אס אס, החריפה היריבות בין שני האחים, משום שרודולף סבר כי החשד בו נבע ממידע שהדליף אחיו. בתקופת שביו של רודולף, אדולף המשיך בפיתוח החברה, וקידם מכירת מגפיים לוורמאכט. בשנת 1948 הריב בין השניים הגיע לנתק מוחלט. רודולף ניתק את השותפות והקים את חברת פומה, ואדי שינה את שמה של חברת הנעליים ל-"אדידס" על שם עצמו (Adi Dassler).
בשנת 1973 הקים בנו של אדולף, הורסט, את חברת ארנה, המייצרת ציוד וביגוד לשחייה. לאחר מות אדולף בשנת 1978, הורסט ואשתו קטי העבירו לידיהם את ניהול חברת אדידס. אדידס הפכה לחברה פרטית בשנת 1989 לאחר מותו של הורסט שנתיים לפני כן, אך רכוש החברה נשאר בידי המשפחה עד הנפקתה בשנת 1995.
פול אלי
ביוגרפיה
אלי למד באקדמיה הצבאית סן-סיר וסיים את לימודיו לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה. ב-1930 הוא הועלה לדרגת קפטן, וב-1938 לדרגת קומנדנט. במהלך הפלישה הגרמנית לצרפת ב-1940, אילי נפצע בידו. לאחר סיום כיבוש צרפת, הצטרף אלי לצבא צרפת של וישי. בסוף שנת 1942 כבשו הגרמנים את צרפת של וישי ופרקו את מה שנותר מהצבא הצרפתי. אלי חבר לארגון ההתנגדות של הצבא - ארגון סמי-צבאי שהתנגד לנאצים, אך גם לארגון צרפת החופשית של שארל דה גול. בהמשך, עזב אלי את ארגון ההתנגדות של הצבא וחבר לדה גול. הוא הפך לאיש הקשר בין דה גול לרזיסטאנס. בשל פעילותו, אשתו נעצרה בידי הגרמנים ונכלאה במחנה הריכוז לנשים ראוונסבריק.
לאחר סיום המלחמה מונה אלי בידי דה גול למפקד כוחות הפנים הצרפתיים. בהמשך הוא הפך לנציג צרפת במועצת נאט"ו. ב-19 באוגוסט 1953 הוא מונה לראש מטה הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד 4 ביוני 1954 אז מונה למפקד הכוחות הצבאיים בהודו-סין הצרפתית. בעקבות התבוסה הצרפתית במלחמה, נקרא אלי לחקור את סיבות התבוסה. אילי כתב דו"ח מקיף שהשפיע השפעה רבה על החשיבה הצבאית בצרפת. ב-2 במרץ 1956 הוא חזר לצרפת לשמש כראש מטה הכוחות המזוינים עד 18 במרץ 1958 אז הוחלף באנרי לוריו. בעקבות ההפיכה הצבאית שהעלתה את דה גול חזרה לשלטון בצרפת, הוא נקרא חזרה לתפקיד ראש מטה הכוחות המזוינים. הוא כיהן בתפקיד עד 1959. ב-1961 הוא פרש מהצבא.
יחזקאל לנדא מווילנא
רבי יחזקאל סגל הלוי לנדא (ה'תקל"ט, 1779 – כ"א בחשוון ה'תר"ל, 26 באוקטובר 1869) היה רבה הראשי בפועל של יהדות וילנה והסמכות ההלכתית העליונה שלה, במשך שלושים ושלוש שנה (תקצ"ז-תר"ל). אחרון רבני הקהילה שהשתמש רשמית בתואר "ראב"ד" לאחר שתואר 'רב העיר' חדל להיות בשימוש רשמי מאז כהונתו של רבי שמואל בן אביגדור. היה תלמידו של רבי חיים מוולוז'ין.
קורותיו
נולד לר' יצחק אייזיק הלוי. בגיל 15 נישא לבת דודו, חיה שרה בת ר' אריה לייב ("ר' לייבלה ר' בערס"), מעשירי וילנה וממקורבי הגר"א. מסופר כי בהיותו חתן זכה לברכה מאת הגר"א, אשר הניח עליו את ידו. המעשה נמסר בגרסאות שונות ועורר דיונים הלכתיים.
למד מפי ר' חיים מוולוז'ין בתקופה שקדמה להקמת ישיבת וולוז'ין.
רבנות וילנא
לאחר פטירת רבי שמואל בן אביגדור, פסקו ראשי קהילת וילנא מלמנות רבנים ראשיים רשמיים. אולם, פרנסי הקהילה המשיכו למנות רב שיהיה ראש לרבנים בעיר, ויהיה אחראי על התחומים שהיו שמורים לרב הראשי, כסידור גיטין למשל. רבנים אלה נשאו בתואר "ראש בית דין" (ראב"ד), במקום התואר אב בית דין שהיה שמור לרבנים הראשיים הרשמיים שהיו עד אז.
בשנת תקצ"ז, לאחר פטירת גיסו רבי אברהם אבלי פאסוועלער, התמנה רבי יחזקאל לנדא לתפקיד זה ונשא בתואר "ראב"ד ווילנא". תפקיד זה מילא במשך שלושים ושלוש שנים, עד לפטירתו.
במחלוקת בישיבת וולוז'ין על חלוקת התפקידים בין הנצי"ב לרבי יוסף דוב סולובייצ'יק התמנה רבי יחזקאל לנדא לבורר יחד עם רבי דוד טביל ממינסק.
בפסח תרכ"ח, עקב מחסור חמור בווילנא והתייקרות תפוחי האדמה, עמד הרב לנדא בראש הרבנים שהתירו לעניים אכילת קטניות.
לא הותיר כתבים פרט להסכמות מעטות. דברים מתורתו פזורים בכתבי תלמידיו.
מתלמידיו
האחים רבי בצלאל הכהן, בעל "ראשית ביכורים", ורבי שלמה הכהן מווילנא, בעל ה"חשק שלמה" ושו"ת "בנין שלמה", המזכירים אותו מספר פעמים בספריהם ודנים בדבריו.
משפחתו
בנו הרב חיים, נפטר בחיי אביו.
בתו עלקא, נישאה לרב דוד הלוי אפשטיין מווילנא.
בתו רייזלא, נישאה לרב חיים קלאצקי, גבאי צדקה בווילנא.
מוריס CS9
אב הטיפוס הוצג בשנת 1936.
99 יחידות יוצרו בשנת 1938, ותרמו למאמץ המלחמתי של מלחמת העולם השנייה.
זיהוי תבניות
זיהוי תבניות הוא תהליך זיהוי של כללים או דפוסים וסדירויות בנתונים מורכבים. ליכולת לזהות תבניות יש יישומים במשימות חישוביות רבות, כגון בניתוח נתונים סטטיסטיים, בעיבוד אותות, בניתוח תמונות, בניתוח אודיו של דיבור, בגרפיקה ממוחשבת, ובלמידת מכונה.
תהליך זיהוי תבניות כרוך בשימוש באלגוריתמים שונים ובטכניקות מתמטיות שונות במטרה לנתח ולחלץ תכונות רלוונטיות מנתונים, ולפתח מודלים וסיווגים המבוססים על התכונות הללו.
החלק מהגישות המודרניות לזיהוי תבניות כוללות שימוש בלמידת מכונה, בשל הזמינות המוגברת של כמויות גדולות במיוחד של נתונים וכוח עיבוד עצום. תחום זיהוי התבניות עבר התפתחות מהותית במהלך המאה ה-21 והתחום ממשיך להתרחב ככל שמתפתחות שיטות מתקדמות יותר לניתוח נתונים מורכבים.
יישומים של זיהוי תבניות בהם נעשה שימוש רב בחיי היומיום כוללים לדוגמה יישומים שמתמחים בניתוח קטעי אודיו של דיבור או יישומים שמתמחים בניתוח תמונות על מנת לזהות ולסווג תכונות שונות של השפה המדוברת או אובייקטים חזותיים בתמונות, או ביישומים שמתמחים בניתוח טקסטים על מנת לפרש את המשמעות של הטקסט. לתחום זיהוי התבניות יש גם את היכולת לזהות הונאה פיננסית, ולנטר תהליכי ייצור לצורך בקרת איכות.
אוסקר לוי
אוסקר לוי (1940 - 6 ביולי 2005) היה פרופ' לכימיה ישראלי, מייסד המחלקה לכימיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב והמכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון.
ביוגרפיה
לוי נולד וגדל ברומניה. החל דרכו בהוראה במכללה הטכנולוגית עוד בהיותו חייל בקמ"ג וסחף אחריו את חבר ילדותו (אוצו), פרופ' ג'ורג' מרקוביץ'. בעל תואר ראשון מאוניברסיטת קלוז' ותואר שני (1965) ודוקטורט מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עם סיום לימודיו, הקים את המחלקה לכימיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. במכללה הקים את המגמה להנדסאי כימיה ועמד בראשה, שימש כמשנה למנהל המכללה, פעל להקמת תיכון עירוני מקיף ח'.
ב-1995 ייסד את המכללה האקדמית להנדסה בנגב וכיהן כנשיאה כעשור עד למותו.
בשנת 2005 בהיותו בן 65 נפטר לוי מסרטן הכבד והותיר אחריו אישה ושני ילדים.
ביל ג'ונסון
ויליאם לזלי "ביל" ג'ונסון (באנגלית: William Leslie "Bill" Johnson; נולד ב-10 בנובמבר 1954) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת אוהיו, מאז 2011. מחוז הקונגרס השישי משתרע לאורך רוב מזרח אוהיו, וגובל במדינות וירג'יניה המערבית, קנטקי ופנסילבניה. ג'ונסון חבר המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה
ג'ונסון נולד בעיירה רוזבורו (Roseboro) שבקרוליינה הצפונית בשנת 1954, וגדל בחווה חקלאית שהייתה בבעלות משפחתו. בשנת 1973 התגייס אל חיל האוויר של ארצות הברית, ונישא לוונדה פלורנס פורטר ב-30 באפריל 1975. נולדו להם שלושה ילדים. משירותו הצבאי בן 26 השנים פרש בדרגת לוטננט קולונל. ב-1979 סיים בהצטיינות את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת טרוי, ובשנת 1984 השלים לימודי תואר שני במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה. במהלך שירותו בחיל האוויר האמריקאי זכה לתואר בוגר מצטיין של חילות הכשרת קציני חיל האוויר.
על שירותו הצבאי עוטר במדליית השירות המצטיין של חיל האוויר, במדליית השבח של חיל האוויר ובמדליית שירות ההגנה הלאומי. כקצין המנהל הראשי של מטה המידע של חיל האוויר בפיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית, עבד ג'ונסון במישרין עם חברי קונגרס בכירים ועם מזכיר ההגנה של ארצות הברית, כמו גם עם מראשי סוכנויות קהיליית המודיעין האמריקאית, במטרה להבטיח שכוחות המבצעים המיוחדים של ארצות הברית יהיו מצוידים כראוי לביצוע משימות קריטיות עבור הביטחון הלאומי של ארצות הברית.
בתום חייו בחיל האוויר, פנה ג'ונסון למגזר הפרטי, וייסד את "קבוצת הניהול ג'ונסון-שלי" (Johnson-Schley Management Group), חברת ייעוץ עסקי לטכנולוגיית מידע שהגדילה את הכנסותיה ביותר מ-200% בשלוש שנות הניהול של ג'ונסון. ב-2003 עזב את החברה כדי להקים את הארגון "J2 פתרונות עסקיים", שם סיפק תמיכה בתחום טכנולוגיית המידע כקבלן צבאי מול צבא ארצות הברית. בשנים 2006–2010 שימש כמנהל מידע ראשי של יצרנית רכיבים אלקטרוניים עולמית לתעשיית התחבורה.
במאי 2010 ניצח ג'ונסון שני יריבים בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס השישי של אוהיו בבית הנבחרים של ארצות הברית. בבחירות הכלליות גבר על נציג המחוז המכהן צ'ארלי וילסון, עם 50% מקולות הבוחרים. הוא החל את כהונתו בקונגרס ה-112 של ארצות הברית ב-3 בינואר 2011. ב-2017 התקבל במליאת בית הנברים "חוק תפילת הזיכרון במלחמת העולם השנייה", שיחייב להציב באנדרטת מלחמת העולם השנייה את התפילה שנשא פרנקלין דלאנו רוזוולט ביום ה-ע'. בנוסף, חוק נוסף שהגה ג'ונסון ועבר בבית הנבחרים הוא "חוק הפסקת המלחמה בפחם", שבלם תקני אסדרה המאיימים על תעשיית הכרייה.