cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סיטומתא
סיטומתא: היקף הדין – שלש גישות
כך מתואר דין סיטומתא בתלמוד: "אמר רב פפי משמיה דרבא: האי סיטומתא קניא [הסיטומתא הזו - קונה]. למאי הלכתא? [לעניין איזו הלכה (נאמרו הדברים)?] רב חביבא אמר: למקניא [לקנות] ממש; רבנן אמרי [וחכמים אמרו]: לקבולי עליה [לקבל עליו] מי שפרע. והלכתא [והלכה היא]: לקבולי עליה מי שפרע. ובאתרא דנהיגו למקני ממש [ובמקום שנהגו לקנות ממש] - קנו." מדובר במקרה בו נתנו סימן (סיטומתא) על סחורה שנקנתה, על מנת לסמנה כשייכת לקונה. לפי רב פפי, אף שהעסקה לא נעשתה במעשה הקניין הקבוע לה, סיטומתא זו תוכר כדרך קניין תקפה.
לדעת רש"י ואחרים, הסיטומתא נועדה במיוחד לקניית חביות של יין, שנהוג לקנותן ולהשאירן באוצר (=במחסן) הבעלים-המוכרים, לאחר שסימנו שהן של פלוני-הקונה. לדעת הגאונים ורוב הראשונים, מדובר בחותם שרושם הקונה על ממכר כלשהו, ולאו דווקא על חביות יין. גם לפי גישות אלו, קניין 'סיטומתא' מצומצם למקרה מסוים, וממילא אינו יכול לבסס את תוקפם של דרכי קניין נהוגות אחרות, שאינן מוזכרות במשנה ובתלמוד.
בעקבות כך פוסקים שונים נקטו גישה דווקנית וצרה ביחס ל"סיטומתא". כך, לדוגמה, ר' פנחס הלוי מברצלונה מציע ש"סיטומתא" היא מטבע שאין עליו צורה. פוסקים אחרים, נקטו גישה מרחיבה ביחס לסיטומתא. בעקבות זאת קבעו שיש לתת תוקף לדרכי קניין שונות שנהגו במקומותיהם, אף שאינן בכלל דרכי הקניין ההלכתיות. כך פסק, למשל, הרשב"א: "...בכל דבר שנהגו התגרים לקנות – קונין". לפי גישה זו, מקח שנגמר בצורה שבה נוהגים סוחרי אותו המקום לגומרו, הוא מקח תקף. דוגמה לכך היא מסירת מפתח. כך במקרה בו המוכר מסר בידי הקונה את המפתח לחדר בו מונחת הסחורה. ראב"ן פסק שיש לקניין כזה תוקף מדין סיטומתא, שכן מנהג הסוחרים לקנות במסירת מפתח. גם ראב"ד פסק, שמקום בו נהוג לקנות על ידי מסירת מפתח, יש תוקף לקניין זה. דוגמאות נוספות הן: תקיעת כף, נתינת דמי קדימה ונתינת מטבע. כך לדוגמה נפסק, שנתינת מטבע מהווה מעשה קניין: "אם המקום מקום שקונין קנין גמור בנתינת אותו פשוט [מטבע], הדין עם ראובן [הקונה]...", שהקניין תקף מדין סיטומתא.
יש גם גישה שלישית, רחבה עוד יותר, ולפיה דין הסיטומתא חל אף בנושאים שאינם נוגעים ישירות למעשה הקניין. לפי גישה זו ניתן לתת תוקף, באמצעות סיטומתא, גם לעסקאות בממכר שאינו בר-קניין כדוגמת "דבר שלא בא לעולם". באופן אחר, סיטומתא עשויה להכשיר הקנאה בדיבור, אף שאין כאן מעשה קניין כלשהו. נפרט:
יישומים של דין סיטומתא בימינו
עם התפתחות המסחר המודרני, התפתחו גם דרכים חדשות ליצירת קניין והתחייבות. חלק ניכר מהן אינן תקפות על פי ההלכה, אלא אם יינתן להן תוקף על ידי שימוש ב"קניין סיטומתא". לצורך תוקף כזה, יש לבחון הן את חוק המדינה והן את המנהג הרווח בנוגע לאותה צורת קניין.
מקרוצפליה
מקרוצפליה (מיוונית: μακρός =גדול ו-κεφάλη = ראש, (אטימולוגיה אחרת: μακρύς - ארוך) הוצע השם העברי "ענקות הראש") היא פגם מולד הגורם לכך שהיקף הראש גדול מהממוצע באופן יחסי לגיל ומין התינוק או הילד. נהוג להתייחס אל ראש כבעל ממדי ענק אם הוא מעל 2 סטיות תקן מהטווח התקין הממוצע לגיל, גזע ולמין הילד. כ-2% מהאוכלוסייה מוגדרים כמקרוצפלים.
מקרוצפליה יכולה להגרם מסיבות שונות בהן: תורשה, הפרעה עוברית, מוח גדול מהממוצע (מגלאנצפליה), הידרוצפלוס, גמדות, אוטיזם, נוירופיברומטוזיס, מחלת עצם מטבולית, מאקרו-קרניה (הגדלת עובי הגולגולת), או טרשת קרשית.
איי טרייס
איי טרייס (באנגלית: Trice Islands) היא קבוצה של איים קטנים המכוסים בקרח, במצר פיקוק, מדרום לאי ת'רסטון בארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
האיים ממוקמים בסמוך ממערב לנקודת אוואנס שבחוף הדרומי של האי ת'רסטון.
שנורקל
שנורקל (בעברית: צַנְרָן או קנה) הוא צינור חלול בעזרתו אדם או כלי רכב יכול לשאוף אוויר כאשר הוא נמצא מתחת לפני המים.
איי טרייס
גילוי ומיפוי האיים
האיים מופו לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה, בעונת המחקר (הקיץ האוסטרלי) 1946–1947.
שנורקל
שנורקל שחייה
שנורקל שחייה הוא צינור גלילי באורך של כ-30 ס"מ בדרך כלל בצורת האות הלטינית J, בעל פיה נוחה ועשוי מגומי או פלסטיק. השנורקל משמש את השחיין לשאיפת אוויר ללא צורך להוציא את פתחי הנשימה של (פה, אף) אל מחוץ למים. פעולת השחיה או הצלילה באמצעות שנורקל, נקראת "שנורקלינג". שימוש בשנורקל נעשה כאשר האדם מכניס את הפיה לפיו ומשאיר את הקצה העליון של השנורקל מעל פני המים. כך הוא יכול להשאיר את ראשו מתחת לפני המים לזמן בלתי מוגבל. בדגמים מסוימים, ממוקם שסתום חד-כיווני בחלקו העליון של השנורקל, המונע ממים לחדור לתוכו. השסתום מעוצב כך שכאשר הצוללן הלא מנוסה (כגון ילדים) צולל וקצהו העליון של השנוקל יורד מתחת לפני המים, נכנס כדור לפתח השנורקל ומונע ממים להיכנס לתוך הצינור.
השנורקל הארוך ביותר הוא צינור באורך של כ-50 ס"מ. הצינור הארוך מאפשר לצוללן לשהות בעומק רב יותר אך בעומק זה הלחץ על הריאות חזק ומונע מהן להתנפח לגודל הרצוי על מנת לשאוב אוויר.
איי טרייס
מקור השם
שמם של האיים ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
האיים נקראים על שמו של על שמו של ג'ק ל. טרייס (Jack L. Trice), שהיה מטאורולוג בתחנת בירד בין השנים 1964 - 1965.
שנורקל
שנורקל שחייה
השנורקל מגדיל את הנפח המת שהצוללן שואף, שכן האוויר שהצוללן נושף נשאר בחלקו בתוך השנורקל וממוחזר בשאיפה הבאה, כך שתהליך הנשימה איננו יעיל.
שנורקל צוללות
שנורקל צוללות הוא מכשיר המאפשר לצוללת להישאר מתחת לפני המים בזמן שהיא מקבלת את אספקת האוויר שלה. מכשיר זה פותח לראשונה על ידי ההולנדים קצת לפני מלחמת העולם השנייה והועתק על ידי הגרמנים בזמן המלחמה. עד עידן הצוללות האטומיות נהגו הצוללות לפעול בעיקר קרוב לפני המים ולצלול רק בעיתות חירום.
שנורקל רכב
כלי רכב צבאיים כגון ג'יפים ורכבי שטח ניתנים להרכבת שנורקל על המפלט וצינור אספקת האוויר למנוע. שיטה זו מאפשרת לרכב לצלוח מכשולי מים עמוקים. בשנורקלים אלה, עומק המים המקסימלי שהרכב יכול לצלוח הוא גובה ראש הנהג וגובה השנורקל. במקרה של ג'יפים כל המנועים והחיווט אטומים והנהג צריך להפעיל לחץ אוויר גבוה במנוע כדי למנוע ממים לחדור אליו.
טנקים אמפיביים
במלחמת העולם השנייה פותחו כמה כלים אמפיביים כגון טנקים המסוגלים לצלוח מכשולי מים עמוקים. טנקים אלה, אשר צוידו בשנורקל ייעודי, שימשו בעיקר לנחיתה על חופים מנחתות.
רגעים של אמת
רגעים של אמת הוא ספר מאת שלמה קאלו, שיצא לאור בשנת 1995.
תוכן
ספר זה כולל שמונה סיפורים קצרים. הסופר חוזר ואומר מספר פעמים כי כל הסיפורים מבוססים על אמת לאמיתה. שמות הסיפורים הם: על לא עוול בכפו, המנצח, עמק הוורדים, הנמלט, חסד מופלא, כובשי עולם, הצופי הגדול, המתפלל המושלם.
המתפללים תמיד
הספר מסתיים בסיפור משה רבנו אשר היה "המתפלל המושלם", כהגדרתו של הכותב. קאלו מדגיש אצל משה רבנו את ענוותו. ואף משווה ענווה זו לאי-ענוותו של רבי שמעון בר-יוחאי, (עמוד 182). עיקר יכולתו של משה רבנו ממוקדת בפסוק אחד: "והאיש משה ענו מאוד מכל האדם אשר על פני האדמה" (במדבר, פרק 12 פס' 3), כלומר, כדי להיות המתפלל המושלם, צריך אדם להגיע לדרגת הענווה (עמוד 173), לאותה דרגה של ביטול האגו, המודגש בכתביו של קאלו.
בפרק "הצופי הגדול" (עמוד 154), עוסק הכותב בדמותו של אבו חמיד אל-גזאלי (עמוד 157) שהיה ככל הנראה אחד מראשוני הצופים (או הסופים). הסופר מתאר את התמודדותו של אל-גזאלי עם אהבתו לאלוהיו והתמסרותו המוחלטת אליו. אל-גזאלי חוכך בדעתו האם לעזוב הכול, לפרוש מעולמו מלא השמחות, לעזוב את ביתו, עושרו, אוצרותיו, משרתיו, משפחתו, ילדיו. דילמה זו גוררת אחריה בכי וכאב בסביבתו למשך כחצי שנה. עד לרגע שבו בוקע האור הגדול. המשנה את חייו לעד. על שירו הקצר של אל-גזאלי, אומר קאלו (עמוד 158): "מעטות הן יצירות הפיוט, ההגות והרוח שיוכלו להתחרות בו": מזגת רוחך ברוחי / כיין הנמהל במים זכים / ובנגוע בך דבר - נגע בי / כי אנוכי אתה בכול הזמנים".
מתפללים לרגע
בפרק "כובשי עולם" (עמוד 137) מסופר על מלחמת טאמרלאן (או טימור או טימורלאנק), בנסיך הרוסי וואסילי, על גדת הנהר אוקה. בסיפור מתאר המחבר את חולשתו של הנסיך הרוסי אל מול כוחו הרב וצבאו העצום, בעל התחושות העזות והביטחון המוחלט בניצחון המובטח. כאן נחשפת בפנינו התיזה של קאלו, אף כי המחבר אינו מביא את מקורותיו, בכוחה של אמונה, כוחה של תפילת המונים, לנצח צבא חמוש היטב, מסודר כראוי, מאורגן למלחמה.
סיפור "הנמלט" (עמוד 93) הוא סיפורו של מנהיג האימפריה הבריטית, וינסטון צ'רצ'יל. קאלו מתאר בקצרה קורות חייו של האיש, קשייו הרבים בבתי הספר השונים שאליהם נשלח על ידי משפחתו. כישלונותיו הרבים בעיקר בתחום המתמטיקה. מסלול חייו הצבאי החל בלימודיו הצבאיים בבית מדרשם של הפרשים. בו צ'רצ'יל החל להוכיח יכולותיו, ועד נסיעתו להודו ונפילתו בשבי.
בהקדמה לספר, המחבר מדגיש בפני קוראיו: "העומדים במרכזם של אירועים אלה, משתייכים לקבוצות שונות של מתפללים ובחלקם, ניתן לכנותם "מתפללים של רגע" (עמ' 7). דהיינו משה רבנו איננו משתייך לקבוצה זו, וגם לא הצופי, אל-גזארי. לעומת זאת צ'רצ'יל ניחן בכישרון זה. ברגע של אמת, ברגע של חסד אלוהי הוא יאמר תפילה עמוקה שתביא לשינוי מכריע בחייו. אך הדבר לא ישנה את מהלך חייו ואולי אף ישתכח מליבו כאירוע מכונן. או כדברי המחבר בפתיח לספר: "לרגע קל, בשעת מצוקה ואבדן דרך ומכוחה של אותה מצוקה, ניתק אותו 'מתפלל של רגע' מן הספק ותפילתו, ככל תפילת-אמת, נענית. הענות זו מוגדרת כאירוע חריג, מהמם, 'נס', שלעיתים יחולל מהפך עמוק במערכי-נפשם של הזוכים בו וישנה מן היסוד את אורח-חייהם ולעיתים, לא לעיתים רחוקות, לא יוסיף דבר ולא יגרע מאומה וכמו מעולם לא אירע." (עמ' 7).
סיפור מתח
וכאן מתערבת יד הגורל, באמצעות התפילה. אמו דורשות ממנו להתפלל. עמנואל מתעלם תחילה. לאחר מכן מתחיל בתפילותיו ומבקש עזרה מאלוהיו. אך אמו אומרת לו לבקש "כוח". ובמפגש יוצא דופן עם אייקונה הקבועה בקיר (עמ' 50), בלי לתת לעצמו דין וחשבון, פונה אל האיקונה בקיר, "וממלמל דברי תפילה היוצאים היישר מן הלב, שבאותו רגע מופלא אחד ואין בלתו, נקי מכל שמץ של ספק. תפילת-אמת היא זו, היינו, תפילה שלעולם תענה, שתמיד היא נענית". זוהי אמונתו העיקרית של קאלו בספר זה. אמונה המבוססת על אמת, על רגע של חסד, דברים היוצאים מן הלב, בתפילה טהורה אל האלוהים, יזכו לא רק להענות האלוהים, אלא לשינוי אמיתי במציאות החיים על פני האדמה.
קם ליה בדרבה מיניה
קם ליה בדרבה מיניה (קלב"מ; תרגום מארמית בבלית: עמד לו בזה שגדול ממנו) הוא כלל הלכתי הקובע כי כאשר מגיעים לאדם כמה עונשים על מעשה אחד, הוא מקבל רק את העונש החמור מביניהם.
מקור הכלל
בתורה מופיעים מספר מקורות מהם נלמד דין זה. הראשון נמצא בספר שמות, בפרשת משפטים: "וכי ינצו אנשים, ונגפו אשה הרה ויצאו ילדיה ולא יהיה אסון, ענש יענש... ואם אסון יהיה ונתתה נפש תחת נפש". מדובר במקרה שבו אדם מכה אשה הרה, ועובריה נהרגים בעקבות כך. אם האשה נהרגת- המכה פטור מלשלם על העוברים, בעוד שאם היא שורדת, הוא חייב לשלם עליהם.
מקור נוסף מתייחס למקרה שבו אדם מחויב עונש מלקות וממון. על מקרה כזה נאמר: "וְהִפִּילוֹ הַשֹּׁפֵט וְהִכָּהוּ לְפָנָיו כְּדֵי רִשְׁעָתוֹ במספר". במסכת מכות, דרשו על פסוק זה כך: "על רשעה אחת אתה מחייבו, ואין אתה מחייבו משום שתי רשעיות"- כלומר, אתה מחייב אדם בעונש אחד לכל מעשה, ולא יותר.
לכלל זה יש יוצא מן הכלל יחיד - הדין של מוציא שם רע, הייחודי בכך שהאיש המוציא שם רע מחויב גם בקנס כספי וגם במלקות. בנוסף יש גם כמה מקרים בודדים בהם האדם נענש דווקא בממון ולא במלקות. כך לדוגמה בעדים זוממים שהעידו עדות ממון, שמשלמים ולא לוקין, וכן מכה חבירו הכאה שיש בה שווה פרוטה, אף שהיה צריך ללקות על הלאו של "לא יוסיף", בכל זאת משלם.
דיני קלב"מ מרוכזים בעיקר בתחילת הפרק השלישי של מסכת כתובות, "אלו נערות". הנושא נידון גם במסכת סנהדרין, בבא קמא, מכות ועוד.
מיתה ומלקות
כאשר שני העונשים המוטלים על האדם הם מיתה ומלקות, נחלקו התנאים האם אומרים קים ליה בדרבה מיניה או לא. לדעת רבי עקיבא, הכלל חל ולכן האדם לא ילקה, ואילו לדעת רבי ישמעאל, ילקה, מאחר שהמלקות יכולות להחשב כחלק מהמיתה.
המיתה הפוטרת מתשלום היא רק מיתה בידי אדם, כלומר מיתת בית דין, או מקרה שבו אפשר להמית את האדם גם מחוץ לבית הדין- בדין רודף או הבא במחתרת. אם דין המוות הוא בידי שמים, כחילול יום הכיפורים שעונשו כרת, יש מחלוקת: לשיטת רבי נחוניא בן הקנה יש בזה דין של קלב"מ, אך לא נפסק כמותו להלכה. למרות זאת, רש"י מביא את שיטת הגאונים, שבמקרה זה יוכל הניזק לקחת בכוח את הכסף המגיע לו מממונו של המזיק, למרות שבית הדין לא יחייב אותו. ראשונים אחרים חולקים וסבורים שהניזק אינו יכול לעשות כן, למרות הסכמתם העקרונית כי המזיק חייב בדיני שמיים.
מלקות וממון
הדין של "חייבי מיתות שוגגין", לפיו גם כשאינו נענש בפועל במיתה אינו מתחייב ממון, קיים רק במיתה, ולא קיים במלקות. לכן, אם אדם עשה בשגגה עבירה שעונשה מלקות, ובאותו מעשה התחייב בממון, אין אומרים קלב"מ, וכל עוד לא יתחייב מלקות בפועל, צריך לשלם.
מיתות רבות
כאשר אדם מתחייב ביותר מסוג אחד של מיתה, אי אפשר להעניש אותו בכולן- אדם יכול למות רק פעם אחת. לכן, האדם ייהרג במיתה החמורה יותר.
לרבי יוסי, האדם ייהרג במיתה הראשונה שהעידו עליו.
מייבאך אקסלרו
דגם ה"מייבאך אקסלרו" הוצג לראשונה בברלין בשנת 2005.
מפרט
המכונית בעלת 700 כ"ס, מגיעה ל-351 קמ"ש ומאיצה מ-0 ל-100 ב-4.4 שניות.
דקה (כתב עת)
דקה הוא כתב עת ישראלי לשירה וביקורת היוצא לאור החל משנת 2006 בהוצאת פרדס.
היסטוריה
כתב העת נולד בעקבות מסע שערכו עורכיו - בעז יניב, ערן צלגוב ורוני הירש - ברחבי ישראל, תחת השם "ינשוף האבן" (על פי שיר מאת רועי ארד), על מנת להביא את השירה לקהלים חדשים. מגמה זו מתבטאת גם בשאיפתם המוצהרת של העורכים "להחזיר לשירה את הקרנבלי, את האנרגיה של הרוק, הקסם שבכישוף, ואל הדיבור ברחוב". מסיבות אלה מתומחר כתב העת במחיר עלות והעורכים שמים דגש על הקראות פומביות ואירועים ברחבי הארץ. גם אם החבורה הדגישה בהתחלת דרכה, שהם מהווים אלטרנטיבה להגמוניה התל אביבית, הרי שאין הם רואים בעצמם פריפריה שונה מכל תנועה/קבוצה פואטית אחרת. לדרכם, כל שירה היא תמיד פריפריה. ולכן יש לנסות דרכה לאתגר את המרכז המדושן והמנומנם. חברי הקבוצה אף מדגישים את הקשר הבל ינותק בין הפואטי לפוליטי בפעילותם בתחום השירה ומחוצה לה.
בחורף 2008 יצאו עורכי כתב העת למסע הופעות תחת הכותרת "ערב טרנסטקסטואלי", הלקוחה משירו של ערן צלגוב שטרם פורסם. בהופעות שולבו שבבי שירים של שלושת העורכים בצלילי גיטרה בסגנון רוק פסיכדלי ורוק מתקדם פרי יצירתו של אבינועם שטרנהיים, המוכר כגיטריסט של להקת לבנון. הדיסק שיצא בעקבות המופע במהדורה מוגבלת, צורף לחוברת השלישית, וזכה לתשבחות באתר המוזיקה השרת העיוור ובעקבותיו זכתה הקבוצה להזמנה לפסטיבל השירה השנתי במטולה 2008.
בנובמבר 2008 ראה אור גיליונו הרביעי של כתב העת וזכה לשבחים רבים מצד המבקרת יערה שחורי כבר בהשקתו הראשונית בתל אביב, ובהמשך אף הכריז מבקר השירה ידיעות אחרונות, אלי הירש על כתב העת כי "דווקא כתב העת הצנוע 'דקה' מייצג טוב מאחרים את השירה הישראלית הצעירה".
ב-1 בינואר 2009, ארבעה ימים לאחר מבצע עופרת יצוקה, חבר כתב העת "דקה" לכתבי העת מעין, אתגר, מארב, למה שלימים יכונה "גרילה תרבות", להוצאת "לצאת!" - אסופת שירה נגד המלחמה.
גיליון מספר 7, האחרון עד כה, יצא בדצמבר 2012.
ליגת העל הקפריסאית
ליגת העל הקפריסאית (ביוונית: Παγκύπριο Πρωτάθλημα Α΄ Κατηγορίας) היא ליגת הכדורגל הבכירה בקפריסין. כיום, הליגה כוללת בתוכה 14 קבוצות. בתום כל עונה שלוש הקבוצות הנמצאות בתחתית הטבלה יורדות לליגה הקפריסאית השנייה, ואילו שלוש הקבוצות הנמצאות בראש טבלת הליגה הקפריסאית השנייה עולות לליגת העל הקפריסאית.
רמתה של ליגת העל הקפריסאית, שנחשבה חלשה ושולית למדי עד סוף המאה העשרים, עלתה בהדרגה בעקבות הצטרפות שחקנים זרים רבים מאירופה ומרחבי העולם, ובעקבות השקעה כספית רבה יותר. קבוצות מקפריסין החלו להעפיל לשלב הבתים בליגת האלופות, ובעונת 2011/2012 אף הגיעה אפואל ניקוסיה לרבע הגמר בטורניר זה, הנחשב לאחד היוקרתיים בכדורגל העולמי.
הקבוצות בליגה
להלן הקבוצות המשתתפות בליגת העל הקפריסאית לעונת 2023/2024:
אדרי
אדרי הוא שם משפחה נפוץ בקרב יהודים מרוקאים שמוצאם מעמק הדרעא:
תורת לחימה
תורת לחימה (בראשי תיבות: תו"ל) היא תורה מוסדרת של ארגון צבאי (לרוב צבא), העוסקת בהפעלת הכוח הצבאי שלו, חלקו או פריטים ממנו, במצב נתון.
תורת הלחימה מורכבת מעקרונות המכתיבים את אופייה הכללי של הלחימה. עקרונות אלו מושפעים מהמצב המדיני והתרבותי של המדינה או הארגון. בין השאר, תורת לחימה של מדינות חסות מושפעת רבות מזו של בוני צבא מדינת החסות (לרוב - המדינה נותנת החסות).
תורת הלחימה הצה"לית למשל, מתחלקת לפי סוגי צורות הקרב כגון - התקפה, התקדמות ורדיפה, פשיטה, מארב, הגנה, נסיגה והשהייה וכן הלאה.
לדוגמה, לסוריה הייתה במשך שנים רבות תורת לחימה שהתמקדה בהגנה לעומק, שעל פיה מוקמו כוחות גדולים בעלי הכשרה נמוכה על קו הגבול עם ישראל, וברצועות ההגנה הפנימיות יותר הוצבו כוחות בעלי הכשרה גבוהה יותר. במרכז ההגנה עמדה עיר הבירה דמשק, שעליה הגנה דיוויזיית כוחות מיוחדים. תורה זו שאבה רבות מתורת הלחימה של ברית המועצות. עם השנים (ובפרט לאחר התמוטטות ברית המועצות ב-1989) הוברר לסורים שתורת לחימה זו שגויה בנסיבות הגאופוליטיות, ומתעלמת מההתפתחות הצבאית של מדינת ישראל, ולכן סוריה ערכה שינויים רבים בתורת הלחימה שלה.
את תורת הלחימה משלימה תורת הפעלה של כוחות או אמצעים מיוחדים.
פירושים נוספים
הביטוי "תורת לחימה" נמצא בשימוש גם באמנויות לחימה היפניות כתרגום לביטוי היפני "בּוּגֵיי" (קאנג'י: 武芸) וכן בקפואירה.
Whole Lotta Woman (שיר של קלי קלרקסון)
Whole Lotta Woman הוא שיר בביצועה של הזמרת האמריקאית קלי קלרקסון, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, Meaning of Life. השיר נכתב על ידי קלי קלרקסון, יוסיפר, NOVA Wav (דניסיה אנדרוס ובריטני קוני), פייד מג'ה וג'סי שטקין והופק על ידי יוסיפר, NOVA Wav (דניסיה אנדרוס ובריטני קוני), פייד מג'ה וג'סי שטקין. כמו כן, חלק מחברי להקת Earth, Wind & Fire מופיעים בשיר.
נכון לאוקטובר 2022, השיר הושמע למעלה מ-17 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-2 מיליון פעמים ביוטיוב.
הופעות חיות
ב-31 באוקטובר 2017, קלרקסון הופיעה עם השיר ב-The Tonight Show Starring Jimmy Fallon. ב-2 בנובמבר 2017, היא הוציאה גרסה חיה של השיר שצולמה באודיטוריום לזכר המלחמה בנאשוויל.
בנוסף, במהלך 2017 ו-2018, היא ביצעה את השיר בקארפול קריוקי, Dick Clark's New Year's Rockin' Eve, פרסי המוזיקה של בילבורד 2018 ובפסטיבל המוזיקה iHeartRadio.
ב-11 באוקטובר 2018, לרגל יום הילדה הבין-לאומי לשנת 2018, קלארקסון ביצעה את השיר ב-Today, כחלק מהשקת הקמפיין החינוכי Global Girls Alliance של הגברת הראשונה של ארצות הברית, מישל אובמה.
מכללת סכנין
מכללת סכנין (בערבית: كلية سخنين) היא מכללה אקדמית לחינוך והוראה הממוקמת בסח'נין שבגליל התחתון.
תואר ראשון
המכללה מעניקה תואר ראשון (B.Ed) למורים וגננות בחינוך לגיל הרך (עם התמחות בשפה וספרות ערבית), חינוך מיוחד, חינוך יסודי (עם התמחויות בערבית, אנגלית או מדעים) וחינוך על-יסודי (עם התמחויות באנגלית, מתמטיקה או מדעי המחשב).
תואר שני
המכללה מעניקה תואר שני (M.Ed) למורים בניהול וארגון מערכות חינוך, ייעוץ חינוכי, הערכה בית ספרית ולקויות למידה קליניות.
כמו כן, המכללה מקדמת השקפת עולם הומניסטית ודמוקרטית, ערכי יסוד של שוויון, כבוד האדם וסולידריות חברתית, ובריאות ואורח חיים בריא.
סולם מוקטן
סולם מוקטן (קרוי גם סולם אוקטטוני) הוא סולם מוזיקלי המורכב משמונה צלילים המרכיבים סדרת מרווחים עוקבים של טון וחצי-טון. ניתן להגדירו כסולם דיאטוני (בעל שבעה צלילים) שכל הדרגות בו מוקטנות. סולם זה יכול להופיע בשתי צורות: נקרא גם הסולם המוקטן הסימטרי. נקרא גם הסולם הדומיננטי הסימטרי.
מבחינה הרמונית, הסולם המוקטן לא מושך לעבר טוניקה מסוימת; דבר זה נובע מכך שכל סולם מוקטן יהיה זהה לחלוטין לסולם המוקטן הגבוה ממנו בטרצה קטנה (מלבד חילופים אן-הרמוניים), וכן לזה שגבוה ממנו בטריטון (שתי טרצות קטנות) ולזה שגבוה ממנו בסקסטה גדולה (שלוש טרצות קטנות).
אף שנעשה בו שימוש כבר במוזיקה הקלאסית בתקופה הרומנטית במאה התשע עשרה ואף לפני כן, הסולם החל להופיע ביצירות רבות רק במפנה המאה ה-20. בתחילת המאה העשרים השתמשו בסולם מוזיקאים רבים מסביבתו של ניקולאי רימסקי-קורסקוב, ביניהם איגור סטרווינסקי, והוא כונה ״סולם קורסקובי״. בין השאר שימש הסולם רבות את אוליביה מסיאן, שהעניק לו מקום חשוב בשיטתו המוזיקלית, כאחד מהסולמות הסימטריים.
בשל אופיו ההרמוני הייחודי נמצא הסולם בשימוש רחב יחסית בתחום המוזיקה האטונאלית. ניתן למצוא שימוש בו גם בג'אז, אך במקרים אלה הוא יופיע לרוב רק כמעבר ולא כסולם של ממש.
הערות שוליים
八音
איגרת יעקב
התמה המרכזית של האיגרת היא ניצחון הסבלנות בזמן ניסיונות ומפני פיתויים. האיגרת מגנה חטאים שונים וקוראת לנוצרים להמתין בסבלנות לביאתו השנייה של ישו.
תוכן האיגרת
האיגרת הייתה ממוענת לקהילות נוצרים ממוצא יהודי ("לשְׁנֵים־עָשָׂר הַשְּׁבָטִים שֶׁבַּגּוֹלָה") מטרת כותב האיגרת היא לקבוע את אורח החיים הנוצרי בקהילות אלה, להזהיר מפני פורמליזם וטקסים חיצוניים, ואמירה כי האל מעדיף אמונה אמיתית וטהורה על פנטיות. בסיום האיגרת דורש כותבה מהקהילות להמתין בסבלנות מפני רדיפות ולחכות לביאתו השנייה של ישו. דוקטרינת משיחת החולה מופיעה לראשונה באיגרת זו:
בפרקים א וה' של האיגרת יש התייחסות לאידיאל העוני (הקרוב בהשקפתו לאידיאל של כת האביונים)
מחבר האיגרת
בראשית האיגרת מצוין כי מחברה הוא "יעקב, משרת האל ומשרת ישו המשיח". החל מאמצע המאה השלישית מזוהה יעקב הצדיק, אחיו של ישו ככותבה של האיגרת. ז'אן קלווין הציע כי כותב האיגרת היה השליח יעקב בן חלפי המכונה יעקב הקטן. מלומדים נוצרים אחרים משייכים את האיגרת ליעקב בן זבדי, אחיו של יוחנן כותב הבשורה.
מרבית החוקרים המודרניים סבורים כי האיגרת נכתבה בשלהי המאה הראשונה או ראשית המאה השנייה, לאחר מועד פטירתם של כל הכותבים המוזכרים לעיל. מניתוח היוונית של האיגרת עולה כי לא נכתבה על ידי יהודי שהתגורר בירושלים, אלא ככל הנראה על ידי יהודי שהתנצר והתגורר ברחבי הגולה מחוץ לארץ ישראל.
שילוב האיגרת בברית החדשה
האיגרת מוזכרת כחלק מהברית החדשה על ידי אוריגנס מאלכסנדריה וכן על ידי אירנאוס וקלמנט מאלכסנדריה ואוסביוס. האיגרת מוזכרת בין 27 ספרי הברית החדשה על ידי אתאנאסיוס מאלכסנדריה, ואושרה כחלק מספרי הקודש בוועידות שנערכו במאה הרביעית, אולם קודם לוועידות אלה היו ספקות בכנסייה בדבר שיוך האיגרת לספרי הקודש – ככל הנראה לאור העובדה שנכתבה על ידי יהודי נוצרי ועבור יהודים נוצריים, ולכן לא נפוצה כמו איגרות פאולוס בקרב הקהילות הנוצריות של הגויים שהתנצרו.
רוזנות ליפה-אלפרדיסן
רוזנות ליפה-אלפרדיסן מגרמנית: Landgrafschaft Lippe-Alverdissen) הייתה מדינה היסטורית באזור מרכז גרמניה של היום, אשר השתייכה לבית ליפה.
היסטוריה
בשנת 1613 חולקה רוזנות ליפה בין בניו של זימון השישי, רוזן ליפה-דטמולד; בנו הבכור זימון השביעי ירש את רוזנות ליפה-דטמולד, בנו השני אוטו ירש את רוזנות ליפה-בארקה, ובנו הצעיר פיליפ ירש את רוזנות ליפה-אלפרדיסן. בשנת 1640 ירש פיליפ חלק מרוזנות שאומבורג, ובכך יצר את רוזנות שאומבורג-ליפה.
לאחר מותו של פיליפ בשנת 1681, פוצלה נחלתו בין בניו; בנו הבכור פרידריך כריסטיאן ירש את שאומבורג-ליפה, ואילו בנו השני פיליפ ארנסט ירש את רוזנות ליפה-אלפרדיסן.
לאחר מותו של וילהלם, רוזן שאומבורג-ליפה בשנת 1777 ללא ילדים, ירש אותו פיליפ ארנסט השני, רוזן שאומבורג-ליפה, ובכך איחד מחדש את הרוזנות.
פאולין נירמאסוהוקו
פאולין נירמאסוהוקו (באנגלית: Pauline Nyiramasuhuko; נולדה באפריל 1946) היא פוליטיקאית רואנדית, שכיהנה בתפקיד שרה במשרד הרווחה וקידום נשים. היא הורשעה על כך שהסיתה את כוחות המיליציה לבצע אונס בנשים במהלך רצח העם ברואנדה בשנת 1994. היא נשפטה על רצח עם והסתה לאונס על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה (ICTR) בארושה, טנזניה. ביוני 2011 הורשעה בשבעה אישומים ונידונה למאסר עולם. היא האישה הראשונה שהורשעה ברצח עם על ידי ICTR, והאישה הראשונה שהורשעה באחריות לאונס.
תחילת חיים וקריירה
פאולין נירמאסוהוקו נולדה בכפר חקלאי קטן במחוז במחוז בוטרה, למשפחה ענייה משבט ההוטו. כשלמדה בתיכון התיידדה עם אגתה אווילינגימאנה, אשתו לעתיד של Juvénal Habyarimana, שהפך נשיא רואנדה ב-1973.
באקארה (משחק)
באקארה (בצרפתית: Baccarat או Baccara) הוא משחק קלפים אותו משחקים בבתי קזינו. קיימות שלוש גרסאות נפוצות של המשחק: פונטו בנקו (Punto banco או "באקארה צפון אמריקני"), באקארה דה שמי דה פר (Chemin-de-fer או "שמי"), ו"באקארה בנק" (או שתי טבלאות  deux tableaux). בפונטו בנקו, המהלכים של כל שחקן נקבעים על פי הקלפים שחולקו לו. בשתי הגרסאות האחרות, לעומת זאת, שני השחקנים יכולים לבצע בחירות במהלכי המשחק. סיכויי הזכייה במשחק הם לטובת הבנק, עם יתרון בית שאינו פחות מאשר אחוז אחד.
פאולין נירמאסוהוקו
תחילת חיים וקריירה
נירמאסוהוקו למדה באוניברסיטה עבודה סוציאלית ועבדה בתחום. ב-1968 נישאה והיו לה ארבעה ילדים. אחד מילדיה נידון אף הוא על ידי ICTR על שותפות ברצח העם. נירמאסוהוקו הועסקה בתפקיד ממשלתי מטעם משרד הרווחה, והתמקדה בחינוך נשים לבריאות וטיפול בילדים. ב-1986, החלה ללמוד משפטים באוניברסיטה הלאומית של רואנדה. מונתה לשרת הרווחה וקידום נשים בממשלה מ-1992.
באקארה (משחק)
באקארה הוא משחק של השוואת ערכי קלפים בין שתי ידיים, האחת מכונה "השחקן" והשנייה היא ה"בנקאי". לכל סיבוב במשחק יש שלוש תוצאות אפשריות: "שחקן" (לשחקן יש ציון גבוה יותר), "בנקאי" ו"תיקו".
פאולין נירמאסוהוקו
רקע לפשעיה
רצח העם ברואנדה החל ב-6 באפריל 1994, מיד לאחר התנקשות באגתה אווילינגימאנה. בני הוטו חמושים התפרסו, הקימו נקודות בדיקה ל בני הטוטסי הנמלטים, ועודדו את רציחתם. בני ההוטו שסירבו להשתתף ברצח העם הותקפו. בני הוטו אחרים שמרו על היציאות ומנעו את בריחת בני הטוטסי.
ממשלת המעבר של רואנדה שלחה את פאולין נירמאסוהוקו מהבירה קיגאלי, לעיר הולדתה. כנציגת הממשלתה היא תבעה ממושל המחוז לארגן את הרציחות. כאשר הוא סירב, הוא הוצא להורג, ו נירמאסוהוקו פעלה להבאת כוחות מעיר הבירה שימשיכו ברצח העם.
באקארה (משחק)
קיימת מחלוקת בין היסטוריונים באשר למקורותיו של המשחק, יש היסטוריונים הטוענים כי מקור המשחק במאה ה-19. מנגד יש הטוענים כי המשחק הובא מאיטליה לצרפת בסוף המאה ה-15 על ידי חיילים ששבו מן המלחמה בתקופת שלטונו של שארל השמיני.
הערכת שווי יד
בבקרה מעריכים שווי קלפים בנקודות: קלפים מספר 2 עד מספר 9 שוויים בנקודות כערך הנקוב עליהם; לקלפי העשרות, נסיכים, מלכות ומלכים אין ערך בנקודות (כלומר שווים אפס); אסים שווים נקודה אחת; ג'וקרים אינם בשימוש במשחק זה. שווי היד זהה לשווי הספרה הימנית בסכום הקלפים. לדוגמה, אם ביד קיימים קלפים בערך נקוב של 2 ו-3, אזי שווי היד כולה יהיה 5, אולם אם ביד קלפים בערך נקוב של 6 ו-7, אז שווי היד כולה יהיה 3 (כיוון ש-3 היא הספרה הימנית בסיכום הנקודות שהוא 13). לכן ערך היד הגבוה ביותר האפשרי בבאקארה הוא תשע (המכונה Natural).
פאולין נירמאסוהוקו
רקע לפשעיה
ב-25 באפריל 1994, הוזמנו אלפי פליטים בני טוטסי להתאסף באצטדיון בו היה הצלב האדום אמור לספק מזון ומחסה. נירמאסוהוקו הורשעה כי ארגנה מלכודת מוות מתוכננת באצטדיון. כוחות הוטו צבאיים, בראשות בנה של פאולין בן ה-24, Arsène Shalom Ntahobali, הקיפו את האצטדיון. הפליטים עברו אונס, עינויים, ורצח. חלקם נרצחו על ידי קטיעת איברים, חלקם אף נשרפו בעודם בחיים. נירמאסוהוקו הורשעה כי נתנה הוראה לחיילי הצבא "לאנוס את כל הנשים לפני שרוצחים אותן". במקרה מתועד אחר, היא הזמינה חיילי הצבא, שעליהם הייתה ממונה, לקחת פחיות של בנזין מהרכב שלה ולהשתמש בהם כדי לשרוף קבוצה של נשים למוות, והותירה מספר נשים קרבנות האונס כעדות.
היא עזבה ברואנדה בשנת 1994, בעקבות רצח העם ונמלטה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. היא נעצרה בשנת 1997 בניירובי, קניה, יחד עם בנה, ועם ראש הממשלה לשעבר ז'אן קמבנדה, ועם שמונה אחרים. הבן שלה נתפס בעודו חי את חייו כמנהל חנות מכולת בניירובי. אחרים שברחו לארצות הברית נתפסו והועמדו למשפט.
באקארה (משחק)
פונטו בנקו
הרוב המכריע של משחקי באקארה בבתי קזינו בארצות הברית, בריטניה, קנדה, אוסטרליה, שוודיה, פינלנד, ומקאו הם בגרסת "פונטו בנקו" ומכונים בפשטות "באקארה". כ-91% מסך הכנסות בתי הקזינו במקאו בשנת 2014 הגיעו ממשחק פונטו בנקו. בפונטו בנקו הקזינו הוא שמשלם הימורים זוכים במשחק כל הזמן, ומתחייב למשחק בשתי ידיים בהתאם לכללים קבועים מראש, המכונים "הטבלה", זאת בניגוד למשחקי באקארה היסטוריים בהם בכל אחת מן הידיים ("שחקן" ו"בנקאי") יש שחקן המקבל החלטות באשר למשיכת קלפים. השחקן ("פונטו") והבנקאי ("בנקו") מציינים צד בכל אחת משתי הידיים שמחלקים בכל סיבוב משחק, המניבות שתי תוצאות שבהן המהמר יכול לתמוך; ליד המכונה ה"שחקן" אין קשר מיוחד עם מהמר, כך גם ליד ה"בנקאי" אין קשר עם בית הקזינו.
במדינות מסוימות גרסה זו של המשחק מכונה "טבלה" או "לוח" (tableau).
פאולין נירמאסוהוקו
המשפט
פאולין נירמאסוהוקו נשפטה על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה (ICTR). היא הייתה האישה הראשונה שהועמדה לדין על ידי בית-הדין הבינלאומי. כתב האישום הוגש ב-9 באוגוסט 1999, באשמת קשירת קשר לביצוע רצח עם, השמדת עם, בשותפות לפשע השמדת עם, הסתה פומבית וישירה לבצע רצח עם, פשעים נגד האנושות, והפרות נוספות של סעיף 3 המשותף אמנות ז'נבה. היא טענה להיעדר אשמה בכל הסעיפים. נירמאסוהוקו עמדה למשפט בפני בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה, עם חמישה נאשמים אחרים. המשפט החל בשנת 2001 והסתיים רק בשנת 2011. בנה הועמד למשפט במשותף עמה והורשע אף הוא. המשפט נמשך זמן רב, מאחר שלא נותרו עדים רבים מקורבנות ההתעללות והרצח, והמעטים שנותרו לרוב לא היו במצב בו יכלו להעיד.
באקארה (משחק)
פונטו בנקו
במשחק פונטו בנקו מחלקים קלפים מתוך מתקן המכונה "נעל" המכיל 6 או 8 חפיסות קלפים מעורבבות יחד. כמות של 8 חפיסות קלפים ב"נעל" היא הנפוצה ביותר. כרטיס חיתוך בגודל קלף משחק (בדרך כלל בצבע צהוב) העשוי פלסטיק, ממוקם מול הקלף השביעי מסוף החבילה, הוצאת קלף החיתוך מן הנעל מסמנת את הסיבוב האחרון לנעל המשחק. בכל סיבוב משחק שולפים שני קלפים לכל יד ומניחים על השולחן עם הפנים כלפי מעלה (כאשר ערכם גלוי), קלף ראשון ל"שחקן" ואחר כך לסירוגין בין שתי הידיים. איש המקצוע המחלק את הקלפים ("קרופיה" או "דילר") עשוי לקרוא בקול את ערכי הקלפים (למשל: "חמש שחקן, שלוש בנקאי"). אם בשלב זה בצד השחקן, או הבנקאי, יש יד ששוויה 8 או 9, הסיבוב מסתיים והתוצאה מוכרזת: ניצחון שחקן, או ניצחון בנקאי, או תיקו. אם אף לא אחת מן הידיים מכילה קלפים בשווי 8 או 9, מיישמים את כללי המשחק כדי לקבוע האם יש לתת קלף שלישי לשחקן, או לבנקאי. לאחר מכן, בהתבסס על הערך של הקלף שנמשך מן הנעל לשחקן, מיישמים את הכללים כדי לקבוע האם גם הבנקאי צריך לקבל קלף שלישי. בשלב זה מסתיים הסיבוב, מחלק הקלפים מכריז על התוצאה והימורים זוכים משולמים למהמרים והימורים מפסידים נאספים לקופת הקזינו.
טבלת כללי משיכת קלפים
אם אין ביד של השחקן או הבנקאי סך של 8 או 9 נקודות לאחר שהונחו שני קלפים הראשונים (קלפים בסך 8 או 9 נקודות מכונים "נאטורל" natural), המשחק ממשיך להתנהל בהתאם לכללי הטבלה, תחילה הכלל לשחקן ואז הבנקאי.
פאולין נירמאסוהוקו
המשפט
ב-24 ביוני 2011, נמצאה נירמאסוהוקו אשמה בשבעה אישומים, כולל רצח עם והסתה לאונס מלחמה; היא נידונה למאסר עולם,היא זוכתה משלושה אישומים נוספים. אמנם נשים נוספות הורשעו של רצח עם על ידי בתי המשפט, אך הנירמאסוהוקו הייתה האישה הראשונה שהורשעה על ידי ICTR. הבן שלה הורשע גם הוא ונשלח למאסר עולם.
בפסק הדין בערעור שניתן ב 2015 עונשה הופחת ל 47 שנות מאסר בכפוף לניכוי הזמן שכבר ריצתה במעצר.
באקארה (משחק)
טבלת כללי משיכת קלפים
אם שחקן משך קלף שלישי, הבנקאי פועל על פי הכללים המורכבים הבאים:
בתי הקזינו מפרסמים את רשימת הכללים בנוסח המקל על זכירתו:
מחלק הקלפים יפעל על פי כללי החלוקה ויכריז על היד המנצחת: שחקן או בנקאי. ההימורים שהפסידו ייאספו על ידי המחלק וסכומי הזכייה ישולמו על פי הכללים של הבית. בדרך כלל, ישולם יחס של 1 ל–1 ישולם על הימור על שחקן ו-95% או 19 ל-20 על הימורים על בנקאי (1 ל-1 לאחר הפחתת 5% עמלה לבית על הזכייה").
אם הבנקאי והשחקן הם בעלי אותו ערך בסוף הסיבוב, מחלק הקלפים יכריז "égalité" - הימורים על שוויון זוכים. כל ההימורים על שוויון ישולמו ביחס של 8 ל-1 ואילו כל ההימורים על שחקן או בנקאי יישארו על השולחן ויהיו בתוקף למשחק הבא (בהתאם לכללי הקזינו ייתכן והמהמר יכול לחזור בו מהימור במקרה כזה).
יתרון הבית (ב"נעל" עם 8 חפיסות קלפים)
מיקום המשחק בבית הקזינו
בבתי קזינו בארצות הברית פונטו בלנקו נמצא בדרך כלל באזור התחום בחבל בשולי בית הקזינו, או בחדרים פרטיים המופרדים מאולם המשחקים הראשי. משחק הבאקארה אהוב על מהמרים כבדים, העשויים להמר עשרות ואפילו מאות אלפי דולרים על יד בודדה. הימור מינימלי על יד באקארה הוא בדרך כלל בסכום גבוה יחסית, לעיתים קרובות בין 100 ל-500 דולר. תקרת ההימור במשחק מותאמת בדרך כלל למהמר. בחלק מבתי הקזינו יש גם שולחנות מיני-באקארה, בהם מוצב מחלק קלפים אחד והם מוצבים באולם המשחקים הראשי, בשולחנות אלה סכומי המינימום להימור נמוכים יותר.
כיוון שמשחק הבאקארה מושך בדרך כלל מהמרים עשירים, בית קזינו עשוי להרוויח או להפסיד מיליוני דולר בכל לילה של משחק, דבר העשוי להשפיע ישירות על מאזן הרווח וההפסד של החברה בעלת הקזינו. משכך, בדוחות הרבעוניים של חברות הימורים ציבוריות, הנסחרות בבורסה, ניתן למצוא לעיתים קרובות אזהרות רווח ודיווחים על הפסדים וזכיות משמעותיות במשחקי באקארה.
סיכויי זכייה ואסטרטגיה בפונטו בנקו
היתרון הניתן לבית הקזינו על פני המהמרים, בהימורים במשחק פונטו בנקו, הוא בין הקטנים בין משחקי הקלפים בקזינו, ובאותה עת אף בין הגדולים בין משחקי הקלפים בקזינו, זאת בהתאם לסוג ההימור. הימור על זכיית יד "שחקן" נותן לבית הקזינו יתרון של 1.24% לאורך זמן ואילו הימור על יד "בנקאי" נותן לקזינו יתרון זעיר של 1.06% על פני המהמר לאורך זמן (אף על פי שמן הזכייה נגבית עמלה של 5%).
לעומת זאת, הימור על תוצאת תיקו, אשר מניבה תשלום על זכייה ביחס של 8 ל-1, נותנת לבית הקזינו יתרון של 14.4% על פני המהמר לאורך זמן. רוב בתי הקזינו בבריטניה משלמים על זכייה בהימור על תיקו ביחס של 9 ל-1, המפחיתה את יתרון בית הקזינו ל-4.85% לאורך זמן.
למרות היתרון הנמוך של בית הקזינו על פני המהמר במשחק הבאקארה בגרסת פונטו בנקו, לא ניתן במשחק זה להטות את היתרון לטובת המהמר בשיטת משחק מסוימת ולמרות קווי הדמיון שבין משחק באקארה לבלאק ג'ק, ספירת קלפים במשחק זה איננה יעילה.
Chemin-de-fer
גרסת Chemin-de-fer (מילולית: "המסילה"), המכונה בקיצור "שמי", של המשחק הופיעה לראשונה במאה ה-19 ושמה נגזר מן העובדה שגרסה זו מאפשרת משחק מהיר יותר מן המשחק המקורי. הכינוי "המסילה" בא כיוון שבתקופת פיתוח הגרסה היה זה אמצעי התחבורה המהיר ביותר. זוהי הגרסה הפופולרית ביותר בצרפת.
בגרסה זו מעורבבות שש חפיסות קלפים. המהמרים יושבים בסדר אקראי ליד שולחן אובלי; הקלפים בהם כבר נעשה שימוש במשחק נצברים באמצע השולחן. המשחק מתחיל מימינו של הקרופיה וממשיך בניגוד לכיוון השעון. בתחילת המשחק הקרופיה ולאחריו המהמרים, מערבבים את קלפי המשחק לפי סדר. לבסוף הקרופיה מערבב את הקלפים בפעם האחרונה והמהמר שלשמאלו "חותך" את החבילה.
הבנקאי מחלק ארבעה קלפים כשפניהם כלפי מטה: שניים לעצמו ושניים לשאר השחקנים. השחקן עם סכום ההימור הגבוה ביותר מבין השחקנים, מייצג את שאר השחקנים. שני הצדדים נוטלים את הקלפים ובודקים אותם. אם לאחד הצדדים סך נקודות כולל של 8 או 9, מכריזים על כך והקלפים מגולים לכל המהמרים. אם אף לא אחת מן הידיים מכילה 8 או 9 נקודות, השחקן יכול לקחת, או לסרב, לקלף שלישי. אם הוא לוקח קלף שלישי הרי שזה מונח על השולחן עם פניו מעלה. המנהג הוא לקחת תמיד קלף שלישי אם סך הנקודות הוא בין 0 ל-4 ולסרב תמיד לקלף נוסף בסכום נקודות של 6 או 7. לאחר שהשחקן מחליט, הבנקאי רשאי לקבל או לסרב קלף שלישי. לאחר שהתקבלו ההחלטות, הקלפים מגולים לעיני שאר המהמרים ונקבע הזוכה בהימור.
אם סכום הנקודות ביד השחקן גבוה מזה של הבנקאי, כל אחד מן המהמרים בצד השחקן מקבלים חזרה את כספים וסכום יחסי מתוך הימור הבנקאי. תפקיד הבנקאי עובר למהמר הבא ליד השולחן, לפי הסדר. אם יד הבנקאי זוכה, כל ההימורים שביד השחקן משולמים לבנקאי והמהמר בתפקיד הבנקאי ממשיך בתפקידו גם בסיבוב הבא. אם יש תיקו, ההימורים נותרים על השולחן לסיבוב הבא.
אם הבנקאי מבקש לסיים תפקידו, הבנקאי החדש יהיה המהמר הראשון המוכן להמר על אותו הסכום הנמצא כעת בבנק. אם לא קיים מהמר כזה, אזי השחקן הבא בתור יקבל את תפקיד הבנקאי וסכום ההימור ישתנה לאותו סכום שהוא מוכן לסכן. במשחקים רבים נקבע סכום מינימום להימור.
Baccarat Banque
להבדיל מגרסת "שמי", שם תפקיד הבנקאי מועבר למהמר אחר מיד לאחר זכייתו של הבנקאי בהימור, בגרסת ה"בנק" תפקיד הבנקאי הרבה יותר קבוע. בגרסה זו מערבבים שלוש חפיסות קלפים (שלוש חפיסות הוא המסמפר המקובל, עם זאת, מספר החפיסות עשוי להשתנות ל-4 ואף ל-2). הבנקאי - הפורש מתפקידו אך ורק מרצונו, או מכיוון שכילה את תקציבו - מחזיק בתפקיד לאורך כל סיבובי המשחק עד חלוקת כל הקלפים בחבילה שעורבבה.
בתחילת המשחק נעשה מכרז על תפקיד הבנקאי והוא ניתן למהמר המוכן לסכן את סכום הכסף הגדול ביותר מבין המהמרים ליד השולחן. בחוגים מסוימים התפקיד ניתן לראשון שהציע להחזיק בו, והוא קובע את סכום ההימור.
משהוחלט על תפקיד הבנקאי, הוא תופס את מקומו לידי השולחן באמצע צידו האחד של השולחן האובלי, מול הקרופיה, סל הקלפים שבהם נעשה שימוש במשחק מוצב ביניהם. לשני צידי הבנקאי מתיישבים השחקנים (עשרה שחקנים מהווים שולחן מלא). כל שאר המהמרים המבקשים להצטרף למשחק עומדים מאחורי שורת השחקנים והם רשאים להמר אך ורק אם הסכום עליו מהמר הבנקאי, אינו מושווה על ידי השחקנים היישובים ליד השולחן.
לאחר שהקרופיה ערבב את הקלפים, כל אחד מהשחקנים בתורם מערבב את הקלפים והבנקאי רשאי לערבבם אחרון ולבחור בשחקן שיעשה את חיתוך החבילה. לאחר שכל אחד מן השחקנים הימר, הבנקאי מחלק שלושה קלפים, אחד לשחקן שלימינו, אחד לשחקן שלשמאלו ואחד לעצמו; הוא חוזר על אותה פעולה בפעם השנייה. חמשת המהמרים לימינו של הבנקאי זוכים או מפסידים בהימור בהתאם לקלפים שחולקו לצד שלהם, כך גם המהמרים לשמאלו של הבנקאי. הכללים לנטילת קלף שלישי, כמו גם כללי הזכייה, זהים לאלה של גרסת "שמי". השחקן המחזיק בקלפים, ממשיך בתפקידו זה על עוד הצד שלו זוכה, והתפקיד מועבר לבא בתורו מצידו, לאחר הפסד בהימור. כל מהמר רשאי להשוות את סכום ההימור המונח בבנק, זכות זו ניתנת ראשית לשחקן מימינו של הבנקאי ואחר לשחקן משמאלו וכך לסירוגין עד השחקן החמישי מכל צד. אם שני שחקנים מבקשים להשוות את סכום ההימור בבנק, אזי הם יתחלקו בסכום ההימור. במקרה שמהמר משווה את סכום ההימור לזה המונח בבנק ומפסיד, הוא יכול לשוב ולהמר עד שלוש פעמים ברצף בגובה זה ולא יותר.
מהמר הנוטל על עצמו את תפקיד הבנקאי חייב לשחק סיבוב אחד לפחות ולאחריו לבקש לפרוש מן התפקיד. בעת פרישתו מן התפקיד הוא חייב להצהיר מה היא יתרת הכספים שבידו. בחירת הבנקאי הבא תעשה לפי סדר הישיבה, לסירוגין מימין ומשמאל לאמצע, והבנקאי שפרש יתיישב במקומו של מי שמחליף אותו. "שבירת" הבנק, אינה מונעת מן הבנקאי להמשיך במשחק, בהנחה שיש בידו די כספים להמשיך ולהמר כשחקן מן השורה.
שערוריית משחק הבאקארה המלכותי
שערוריית משחק הבאקארה המלכותי התפרסמה בבריטניה בשנת 1891 לאחר תביעת דיבה שהגיש איש החברה הבריטי ויליאם גורדון קמינג, זאת לאחר שהמלך אדוארד השביעי, שהיה אז הנסיך מוויילס, הופיע כעד בתביעה ועורר עניין רב בעיתונות ובציבור. השערורייה פרסמה את קיומו של משחק הבאקארה בציבור הבריטי ועיתוני התקופה עסקו בחוקי המשחק ובפרטי הפרשה. השערורייה הייתה לנושא בשירים ובמחזות.
ג'יימס בונד
באקארה בגרסת "שמי" chemin-de-fer היא המשחק האהוב על ג'יימס בונד הסוכן החשאי, יציר הספרות של איאן פלמינג. בונד משחק באקארה בכמה מסיפוריו של פלמינג, הבולט שבהם היה קזינו רויאל משנת 1953, שבו ציר העלילה הוא משחק בין בונד לבין סוכן חשאי סובייטי. בגרסת הספר המקורית נכתב הסבר על משחק הבאקארה לטובת הקורא שאינו בקיא ברזי המשחק. משחק הבאקארה הופיע גם בשישה סרטי ג'יימס בונד, בהם קזינו רויאל, ד"ר נו, כדור הרעם, בשרות הוד מלכותה, לעינייך בלבד, וגולדן איי. בגרסת 2006 של הסרט קזינו רויאל הוחלף משחק הבאקארה במשחק הקלפים טקסס הולדם, עקב הפופולריות הגוברת של משחק זה בעת עשיית הסרט.
ג'ו ורדור
ביוגרפיה
ורדור נולד וגדל בפילדלפיה, פנסילבניה.
שיאן עולם
בתחרות שחייה שנערכה בביינברידג', ג'ורג'יה ב-5 באפריל 1946 קבע ורדור במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:35.6 דקות, שיפור לשיא בן ה-5 שנים של אלפרד נקש יהודי מצרפת (2:36.8 דקות). הוא שיפר את שיאו העולמי במשחה זה 4 פעמים נוספות והעמידו על תוצאה של 2:30.0 דקות בתחרות שנערכה ב-28 ביוני 1948 בניו הייבן, קונטיקט.
אלוף אולימפי
בתחרות שחייה שנערכה בניו הייבן, קונטיקט ב-31 במרץ 1950 קבע ורדור במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:28.3 דקות ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-2:30 דקות. שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי הרברט קליין יהודי מגרמניה (2:27.3 דקות).
בשנת 1991 נפטר ורדור בגיל 65 ממחלת הסרטן.
דובי לנץ
דובי לנץ (20 באפריל 1947 – 28 ביוני 2023) היה עורך מוזיקלי ושדרן רדיו ישראלי. כמו כן היה מבקר מוזיקה ויועץ מוזיקלי, בעיקר בתחומי ג'אז, פיוז'ן ומוזיקת עולם.
ביוגרפיה
לנץ נולד וגדל בפתח תקווה להורים שהגיעו מרומניה. את האהבה למוזיקה ספג מהבית בגיל צעיר כשהאזין לרדיו ולמוזיקה קלאסית. אביו של לנץ עזב את הארץ כשהוא בן שנתיים, והוא גדל יחד עם אימו במשך 6 שנים בחדר שכור בבית של משפחת אריה סלומון, מצאצאי מייסד פתח תקווה, יואל משה סלומון. בזכות העובדה שאחת מבנות המשפחה, שרה, הייתה נשואה לאחד מנגני התזמורת הפילהרמונית, חיים בור ("פימקה"), זכה כילד לראות לא מעט חזרות וקונצרטים של התזמורת. בין שאר הקונצרטים שזכה לראות באותם ימים היו של אמני מוזיקת פולקלור וג'אז, למשל, פיט סיגר והאורגים. את שירותו הצבאי עשה לנץ בתחילה כחובש קרבי, ומאוחר יותר, כאחראי מרפאה בפנימייה צבאית בגלילות (שם הייתה לו לתקופה קצרה היכרות עם יואב קוטנר).
קריירה
אחרי שיחרורו מהצבא נרשם לנץ ללימודי תיאטרון, אך לאחר שהבין שלא יוכל להתפרנס מזה החל ללמוד כלכלה וסטטיסטיקה. את אהבתו הגדולה של לנץ למוזיקה, ובעיקר לרדיו הוא לא זנח גם בזמן לימודיו. עוד בגיל 14 השתתף בחידוני ידע מוזיקליים ברדיו ובעיתוני נוער, כמו "מעריב לנוער". בין התוכניות בהן השתתף הייתה גם תוכניתה של רבקה מיכאלי, אליה נהג להתקשר בלילות להשתתף בחידונים. וכך, בתקופת לימודיו באוניברסיטה, נוצר קשר מחודש בינו לבין מיכאלי, שהגישה אז תוכנית צהריים ברשת ב', והוא החל לערוך את המוזיקה בתוכניתה. בנוסף, השתתף לנץ בתחילת שנות ה-70 בצוות התוכנית "מפצח האגוזים", חידון מוזיקלי חודשי, בהגשת רם עברון.
רדיו
בשנת 1973 התפנתה בגלי צה"ל משרת עורך מוזיקלי, בתקן אזרח עובד צבא, ולנץ, שניגש לבחינות התקבל לתפקיד מיד. מספר חודשים מאוחר יותר, הוא אף כיהן כראש מחלקת המוזיקה של התחנה, תפקיד שמילא בהמשך מספר פעמים נוספות בתחנה.
את ההשראה למתכונת התוכנית המזוהה איתו ביותר "הכל זורם", אותה החל להגיש ב-1 מאי 1982, סיפר לנץ כי קיבל מהאזנה לתחנת הרדיו הצרפתית, FIPundefined, ששידרה באותם ימים 24 שעות ביממה מוזיקה ברצף ללא דברי קישור וחיברה סגנונות מוזיקה שונים ומגוונים. את הרעיון הזה אימץ לנץ בחום והביא למימושו בתוכניתו השבועית, ששודרה עד לפרישתו לגימלאות מגלי צה"ל. בתוכנית "הכל זורם" היה ניתן לשמוע כמעט מכל ז'אנר מוזיקלי אפשרי, בין אם זה מוזיקה קלאסית, מוזיקה אפריקאית, מוזיקה מארצות הבלקן, ג'אז ובלוז או מוזיקה ברזילאית שלנץ היה, לצד אלי ישראלי, אחד משגריריה הגדולים ברדיו הישראלי. בשנת 2012, אף, נערכה במועדון "האזור" הופעת מחווה, לציון 30 שנה לתוכנית הראשונה, בה השתתפו, בין השאר, שלומי שבן, שלמה בר, יסמין לוי, קרולינה, יאיר דלאל ואלי דג'יברי.
בשנת 2014, הצטרף לנץ לצוות שדרי תחנת הרדיו 88FM והגיש את תוכנית הג'אז "לא רק ג'אז", מדי יום שלישי. בשנת 2017, לאחר חילוקי דעות, עזב את התחנה וחזר לשדר בגלי צה"ל, את התוכנית "קול הג'אז הזה", שהייתה מזוהה כל כך עם דני קרפל, שנפטר שנה קודם. בנוסף, שידר לנץ מאותה שנה ועד למותו מדי יום שלישי ברדיו הקצה תוכנית רדיו שבועית בשם "פעמיים כי דוב".
טלוויזיה
בשנת 1991 הגיש לנץ, לצד דני קרפל, את התוכנית "לא רק ג'אז" בערוץ 2. מספר חודשים לאחר עליית התוכנית, פרשו השניים בשל חילוקי דעות, ודורי בן זאב החליף אותם בהגשת התוכנית.
לנץ היה בתפקיד היועץ המוזיקלי, ואף תרגם שירים, לתוכנית הנוער "לא כולל שירות" של צעירי תל אביב, ששודרה בין השנים 1990–1993.
ניהול אמנותי
החל משנת 2011 ועד למותו שימש לנץ כמנהל האמנותי של פסטיבל "ג'אז חורף בים האדום", ומשנה לאחר מכן, כמנהל האמנותי (לצד אלי דג'יברי) של פסטיבל ג'אז בים האדום. בנוסף, ניהל מסוף שנות ה-90 (1998) ועד לאמצע שנות ה-2000, את פסטיבל "שומעים עולם" למוזיקת עולם במשכן לאמנויות הבמה בתל אביב, את "פסטיג'אז", פסטיבל הג'אז בתיאטרון גבעתיים (החל משנת 2002 ולמשך כעשור), ואף נבחר בשנת 2002 לשמש כחבר הוועד המנהל של הפורום האירופי של פסטיבלי מוזיקת העולם EFWMF.
עריכת אלבומים
בשנת 1977 יצא תקליט לילדים בשם "אגדת קוקית השעון: סיפור מוזיקלי לילדים". את הטקסט לסיפור האגדה הדמיוני, בהגשת דניאל פאר, כתב בחרוזים וערך לנץ על פי יצירות קלאסיות קצרות, ובליווי תזמורת מקומית מיפן.
לצד עבודתו כעורך ברדיו, ערך לנץ כמה אלבומי אוסף עבור חברות התקליטים בישראל, בהם אלבומי אוסף של מוזיקת עולם ומוזיקה ברזילאית, למשל: "Fiesta Bomba"‬ והאוסף "The Girl From Ipanema" (מיטב הקלאסיקות הברזילאיות). בשנת 2011, כשנה וחצי לאחר מותה של הזמרת מרסדס סוסה, ערך את האוסף הכפול, "מרסדס סוסה - הקול של דרום אמריקה".
תרגום
בשל ידיעתו שפות רבות עסק לנץ גם בתרגום, והוא תירגם מגרמנית סדרת ספרי ילדים, שכתבה דניאלה קולוט, סופרת ומאיירת גרמניה, ובהם: "תנין קטן ורגש לו גדול" (2001), "התנין הקטן והאהבה הגדולה" (2005) ו-"תנין וג'ירפה – זוג מוזר ומאוהב!" (2007).
חיים אישיים
בשנת 1975 נישא לנץ לדורית צוקרמן, מפיקה בחברת התקליטים סי בי אס ישראל, לשניים נולדה בת. לנץ היה גיסה של הקריינית אורלי יניב, אחותה של דורית.
לנץ נפטר ב-28 ביוני 2023 לאחר מאבק במחלת הסרטן, בגיל 76. נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.
מירה (כוכב)
מירה (או ο (אומיקרון) בלווייתן) (ο Ceti) הוא הכוכב המשתנה הראשון שזוהה ואחד הכוכבים המשתנים שהשתנותם היא הבולטת ביותר לעין.
הכוכב משנה את בהירותו במחזוריות של 332 יום ונע בין דרגה 2, אז ניתן לראותו בעין, לדרגה 10, אז ניתן לראותו באמצעות טלסקופ בלבד. פרוש שמו הוא "המדהים" או "המופלא" והוא מהכוכבים הבודדים שיש להם שם על אף שבחלק מהזמן לא ניתן לראותו בעין רגילה.
היסטוריה
על אף שהופעתם של "כוכבים חדשים" והיעלמותם לאחר מכן (נובות וסופרנובות) תועדה על ידי טיכו ברהה כבר ב-1572 (ועל ידי הסינים עוד בשנת 1054), מירה הוא הכוכב הראשון שתועד כמופיע ונעלם לסירוגין ושבהירות נראיתו אינה קבועה (ייתכן שהשתנותו של אלגול זוהתה עוד קודם, אך אין לכך תיעוד אמין).
השתנותו של מירה התגלתה בשנת 1596 על ידי האסטרונום ההולנדי דוד פבריציוס, שהשתמש בו כנקודת יחוס למדידת תנועתו של כוכב חמה. פבריציוס שם לב שבהירותו של הכוכב עלתה בדרגה שלמה בתקופה של שלושה שבועות וחודשיים לאחר מכן נעלם הכוכב. פבריציוס שיער שמדובר בנובה, אך זיהה את הכוכב שנית בשנת 1609. בשנת 1638 זיהה האסטרונום יוהאן הולוורדה שמירה משתנה במחזוריות של כ-11 חודשים וב-1662 קבע האסטרונום הצרפתי איסמאל (ישמעאל) בוּליאלדוּס את זמן מחזור ההשתנות על 333 ימים, קרוב לידוע כיום (ייתכן שזמן המחזור משתנה מעט). באותה השנה טבע האסטרונום יוהנס הווליוס את השם מירה - "מדהים" או "מופלא" בשל תכונותיו הייחודיות.
מאפיינים
מירה A הוא ענק אדום בשלב התפתחות מתקדם מאוד. רדיוסו משתנה באופן מחזורי ואתו גם הטמפרטורה וכתוצאה מכך נגרמים שינויים גדולים בעוצמת הארתו. כאשר הכוכב מתכווץ, השכבות החיצוניות של הכוכב, המגיעות לרדיוס של יותר מ-500 רדיוסי שמש, מתקררות ובולעות חלק ניכר מהקרינה באור נראה ופולטות קרינה בתחום התת-אדום בלבד. כתוצאה מכך ההשתנות של עוצמת ההארה בתחום התת-האדום קטנה בהרבה מההשתנות בתחום הנראה - כשתי דרגות בהירות בלבד. ביחד עם התחום התת-האדום, עוצמת ההארה הממוצעת של מירה הוא פי 8,500 משל השמש בעוד שבתחום הנראה עוצמת ההארה נעה בין פי 1.5 ועד לפי 2,000 מהשמש. השינויים בספקטרום הקרינה גם משנים את הסיווג הספקטרלי של מירה בין M5 ל-M9.
בדומה לענקים אדומים אחרים, מירה פולט לחלל הבין־כוכבי חומר בקצב גבוה פי 10 מיליון מרוח השמש. כמו כן, הוא נע במהירות גבוהה יחסית - כ-130 ק"מ לשנייה, ובשל כך הוא משאיר מאחוריו "זנב" גז באורך של כ-13 שנות אור, שניתן להבחין בו על ידי צילום בתחום העל-סגול.
מירה סיים כבר מזמן את תהליכי ההיתוך של מימן להליום והוא נמצא בשלבי הסיום של התכת הליום לפחמן וחמצן. כשתהליכים אלו יסתיימו הוא צפוי להפוך לננס לבן כאשר שכבותיו החיצוניות יהפכו לערפילית פלנטרית.
DAX
DAX (ר"ת של Deutscher Aktienindex - מדד המניות הגרמניות), ולעיתים DAX 30, הוא מדד מניות הכולל את 30 החברות העיקריות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בפרנקפורט. חישוב המדד נעשה על ידי מערכת Xetra, ומתבצע מדי שנייה. לדברי דויטשה בורסה, מפעיל Xetra, מודד DAX את ביצועי של 30 חברות גרמניות הגדולות ביותר במונחים של נפח מסחר ושווי שוק. מדד זה מקביל ל-FT 30, מדד דאו ג'ונס ומדד תל אביב 35, ובשל מבחר החברות הקטן המיוצג בו, אינו מייצג בהכרח את כלכלת גרמניה כולה.
היסטוריית מחירים
שיעור המדד הבסיסי, בן 1000 נקודות, נקבע ב-30 בדצמבר 1987. חישוב המדד באמצעות מערכת Xetra נעשה מדי שנייה החל מ-1 בינואר 2006.
ב-16 במרץ 2015 עבר לראשונה מדד הביצועים את רמת ה-12,000
חברות מרכיבות
החברות הנכללות במדד ה-DAX, נכון לסקירה הרבעונית מ-24 בספטמבר 2012:
Symphony: Pre-Show Music (Orchestral)
הוא מארז תקליטורים שהופץ במהדורה מוגבלת של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן. מארז התקליטורים יצא לאור ב-16 בינואר 2008, בהוצאה עצמית. כמו כן, מחולק מארז התקליטורים לשני תקליטורים המכילים שש עשרה רצועות בסך הכול.
מארז התקליטורים יצא בפורמטים שונים ברחבי העולם.
רקע והוצאה
בנוסף לכך, הופק מארז התקליטורים על ידי פרנק פיטרסון, שהפיק לברייטמן אלבומים רבים במהלך הקריירה שלה.
צ'דוויק
צ'דוויק (באנגלית: Chadwick) הוא שם משפחה, ושמם של מספר יישובים.
Marry Me (שיר של קריסטה סיגפרידס)
Marry Me (בתרגום חופשי לעברית: תתחתן/י איתי) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הפינית קריסטה זיגפרידס שייצג את פינלנד באירוויזיון 2013. השיר יצא ב-1 בינואר 2013 כסינגל הראשי מאלבום האולפן הראשון שלה Ding Dong! (2013).
וידאו קליפ
הוידאו קליפ התפרסם ב-13 בפברואר 2013 ב-Vevo של זיגפרידס. זה היה הסרטון הראשון בערוץ זה.
באירוויזיון
במהלך הופעתה, היא חלקה נשיקה עם אחת הרקדניות שעל הבמה. לדברי זיגפרידס, המעשה היה חלק מהמופע וקרא לפינלנד להכיר בנישואים חד-מיניים. ב-16 במאי זיגפרידס עלתה לגמר האירוויזיון שהתרחש ב-18 במאי. עם זאת, בגמר היא סיימה במקום ה-24 מתוך 26 המדינות, עם סך של 13 נקודות.
הצנזורה במדינות שונות
על פי המפקח בפועל של האירוויזיון, יון אולה סאנד, טורקיה הודיעה בנובמבר שהיא לא תשתתף באירוויזיון. אף על פי שהרשות הבטיחה להציג את התחרות, הרשות לרדיו ולטלוויזיה בטורקיה ביטלה את הצגת חצי הגמר ואת הגמר בגלל החשש מהנשיקה הלסבית המובטחת של זיגפרידס, לטענת פעילי להט"ב שונים. כאשר סין שידרה את האירוויזיון באוקטובר 2013, גורמים רשמיים שידרו את הופעתה של זיגפריד אך הסירו את הנשיקה כתוצאה מצנזורת הטלוויזיה בסין והפרת האתיקה הסינית, ועוררו זעם בקרב אוהדי האירוויזיון במדינה.
הרוזן ממונטה כריסטו
תקציר העלילה
עלילת הספר מתרחשת בעיקרה בצרפת ובאיטליה בשנים 1814–1838, על רקע סוף תקופתו של נפוליאון בונפרטה. הספר עוסק בנושאים של צדק, נקמה וגמול.
הספר מגולל את סיפורו של אדמונד דנטס, מלח צעיר ומבטיח בן העיר מרסיי, העומד להינשא לאהובתו ולהתמנות לרב-חובל של ספינת סוחר, אך בהצלחותיו הביא על עצמו את שנאתם וקנאתם של מספר אנשים: פרננד מונדנגו המאוהב בארוסתו מרסדס, רואה חשבון בשם דנגלאר המתחרה על תפקידו של דנטס בספינה, ושכנו קאדרוס החומד את רכושו; התקופה היא בעת מלכותו של לואי השמונה עשר, כאשר נפוליאון בונפרטה שוהה בגלותו באי אלבה טרם הרסטורציה, וכך מופלל דנטס על ידי אויביו בקשר פוליטי להשבת נפוליאון לשלטון.
מזימתם צולחת, ודנטס נשלח למאסר במצודת איף לשארית חייו, לאחר שווילפור, השופט-חוקר שבפניו הובא דנטס, פסק לו גזר דין של מאסר עולם כשהבין כי אם ישחרר את דנטס החף מפשע, יגרום לכך שבמקומו יופלל אביו של וילפור, מהפכן בשם נוארטייה, השואף באמת להשיב את נפוליאון לשלטון. בכלא פוגש דנטס אסיר נוסף, שהיה איש דת לפני מאסרו, והופך לידידו ולמורהו. בעזרת אב המנזר הכלוא מצליח דנטס לרכוש השכלה וגינוני כבוד, ואף מגלה את הסיבה לכליאתו: מרמתם של וילפור, פרננד, קאדרוס ודנגלאר. לאחר זמן מה בו נעלמו עקבותיו של דנטס, נישאת מרסדס אהובתו לפרננד.
לאחר ארבע עשרה שנים בכלא מת ידידו הכומר, אך קודם מותו הוא מגלה לדנטס את מיקומו של אוצר אדיר, המצוי על האי הזעיר מונטה כריסטו שבים הטירני. דנטס מצליח להימלט מהכלא על ידי התחזות לגופת חברו המת, המושלכת הימה, משם שוחה דנטס אל מקום מבטחים.