cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הערפל (סרט)
הכנסות
הסרט הופץ בארצות הברית וקנדה ב-21 בנובמבר 2007. בשבוע הראשון הכניס הסרט כ-9 מיליון דולרים במדינות הנ"ל. ונכון ל-9 באוגוסט 2009 הכניס כ-58 מיליון דולרים ברחבי העולם.
מדיה ביתית
הסרט הופץ בגרסאות DVD ו-Blu-ray ב-25 במרץ 2008.
סדרת טלוויזיה
בנובמבר 2013 חשף בוב ויינשטיין כי פרנק דרבונט והוא יצרו סדרת טלוויזיה בת 10 פרקים המבוססת על הסרט. בפברואר 2016 רכשה רשת ספייק את הפיילוט של הסדרה. באפריל 2016 ספייק רכשה את כל הסדרה. הבמאי זוכה האמי, אדם ברנשטיין, ביים את הפיילוט. שהוקרן בבכורה עולמית ב-22 ביוני 2017.
הטיירוי
הטיירוי (מיוונית: έταίροί - רֵעַ; ידועים בעברית גם בשם "רעי המלך") היו נושאי רומח רכובים שהשתייכו לחיל הפרשים הכבדים בצבאות מוקדון והממלכות ההלניסטיות שקמו עם התפרקותה של האימפריה שייסד אלכסנדר הגדול.
במקדוניה המסחר לא היה מפותח יחסית, לכן רק בעלי אדמות היו יכולים להרשות לעצמם לרכוש את שריון הפרש הכבד ואת הסוס אם כי היה נהוג שהחייל היה מקבל חלקת קרקע מסוימת כדי לממן את העלויות האלה. כתוצאה מכך גויסו פרשים אלו מקרב בני אצולה. סיבה נוספת ליחידה שמורכבת על טהרת האריסטוקרטיה נעוצה בחשיבות שייחסו בני מעמד זה לשירות בחיל הפרשים וניסיונם לשמור על החיל היוקרתי לעצמם בלבד. עם הזמן המצב השתנה ובימיו של פיליפוס השני גם אנשים שלא נמנו עם האריסטוקרטיה היו יכולים להתגייס להטיירוי, אם כי במספרים קטנים. פיליפוס הסכים לגייס אפילו יוונים עשירים. בימי בנו, אלכסנדר הגדול, השירות נפתח לבני כל הלאומים, בתנאי שעמדו לרשותם האמצעים הנדרשים לכך.
אחת היחידות של ההטיירוי שנקראת "אגמה" הייתה אחראית, בין היתר, על שלמות גופו של המלך בקרב. מתוך יחידה זו גויסו גם קצינים בכירים הידועים בשם "שומרי ראש". אין פירושו של דבר שהם שימשו כשומרי ראשו של המלך, אלא היו קציניו הנאמנים. הם קיבלו בדרך כלל משימות חשובות ואף פיקוד אד-הוק על חלקים מהצבא. עם מותו של אלכסנדר הגדול, שומרי הראש חילקו את האימפריה שלו ביניהם וקראו לעצמם "דיאדוכים" (יורשים).
ארגון
ההטיירוי היו מאורגנים בפלוגות בנות כ-200 פרשים שנקראות "אילה". פלוגה מיוחדת הידועה בשם "אגמה" הייתה גדולה יותר והורכבה ככל הנראה מ-300 פרשים. פולר וטארן סבורים שמקור כל ההטיירוי באילה זו. ככל הנראה היו 14 אילות סדירות ואילה מוגדלת ששימשה בתור שומרת הראש של המלך (האגמה). במסעו מזרחה, לקח אלכסנדר 7 אילות סדירות ואת האילה המלכותית, סך הכול כ-1,800 הטרייוי, היתר נשארו ביוון אצל אנטיפטרוס לשמור על השקט בבית. האילות גויסו על בסיס טריטוריאלי, למעט האגמה שגיוסה, ככל הנראה, לא היה טריטוריאלי. למרות הגיוס הטריטוריאלי, האילות נקראו על שם האיליארך.
האילות בתורן כונסו לגדודים שהיו בדרך כלל בני שתי אילות, אבל לעיתים גם בני שלוש וארבע אילות כל אחד. גדוד זה ידוע בשם "היפרכיה" ומפקדו כונה "היפרך".
חימוש ולבוש
החימוש כלל רומח פרשים הידוע בשם "קסיסטון" וחרב ישרה הנקראת "קסיפוס". להגנתו לבש הפרש שריון גוף וקסדה.
ראשו של הפרש היה מוגן בקסדת ארד חזקה. נראה שאלכסנדר החליף את הקסדה הפריגית בקסדה בויוטית לפרשיו. כמו כן, היה נהוג להוסיף סמלים שציינו את דרגת הפרש לקסדה. לגופו לבש בדרך כלל הפרש טוניקה עם שרוולים קצרים, אך יש עדויות ללבישת טוניקות עם שרוולים ארוכים. בנוסף לכך, לבשו הפרשים גלימות. הפרשים לא השתמשו באוכפים, אלא רק בכיסוי מבד עבה שנפרס על גב הסוס. צבע הבד סימן את השתייכותו של הפרש לחיל מסוים. סביר להניח על פי הממצאים הארכאולוגיים דוגמת הסרקופג, הפסיפס, קברים ועדויות נוספות שצבע הבד שכיסה את סוסי ההטיירוי היה סגול. לעיתים הוסיפו לבד גם פרוות טורף דוגמת פנתר, אך זה היה נדיר והיה ככל הנראה בשימוש הקצינים בלבד.
כלי הנשק העיקרי של הפרש היה הרומח שלו - הקסיסטון באורך של כ-4 מטרים. בגלל העדר האוכף והארכוף, הפרש לא יכול היה לדקור עם הרומח את היריב כשהוא רוכב על גבי סוס דוהר כי הוא היה נופל ארצה. על מנת למנוע את הנפילה, העץ שנחבר כחומר הגלם לרומח היה נוטה להישבר בהתנגשות חזיתית. על מנת לאפשר לפרש להילחם גם כשהרומח נשבר, הקסיסטון היה מצויד בשני חודים.
בנוסף לרומח הייתה לכל פרש גם חרב. לרוב השתמשו בחרבות ישרות הידועות בשם "קסיפוס" בעלות להב באורך של כ-60 ס"מ. חרב זו הייתה נפוצה מאוד בקרב פרשים יוונים, אף על פי שהיו חרבות טובות יותר בעלות להב מעוקל דוגמת המכיארה והקופיס. החרב הייתה נשק משני בלבד יחסית לרומח.
טקטיקה
הטקטיקה העיקרית של ההטיירוי, כמו של רוב סוגי הפרשים הכבדים הייתה הסתערות בגוש צפוף לתוך מערכי האויב. מערך הקרב של הטיירוי היה דמוי טריז עם מפקד בראש ושני מש"קים בקצוות השורה האחרונה (ראו תרשים). בדומה לפלנקס המקדוני, גם ההטיירוי זכו לאימונים טובים ונודעו בזכות אומץ לבם ומשמעת הברזל שהייתה נהוגה בחיל זה.
בקרב עצמו, בניגוד לאבירים מימי הביניים, ההטיירוי לא ניסו למוטט את מערך החי"ר שניצב מולם, אלא תקפו בעיקר פרשים וחי"ר מעורער שהותקף כבר על ידי חילות אחרים. הסיבה לכך נעוצה בהבדל בין שני החילות. בעוד שהאבירים משוריינים מכף רגל ועד ראש, השריון של ההטיירוי היה קל יותר. בנוסף לכך ואף חשוב יותר, ההטיירוי לא השתמשו באוכף וארכוף. כתוצאה מכך השימוש שלהם ברומח היה שונה: במקום להחזיק אותו מתחת לזרוע ולדקור את האויב, הטיירוי נאלצו להניף את הרומח מעל הראש ולדקור מלמעלה למטה. אילו היו מחזיקים את הרומח בסגנון של אבירים מימי הביניים, היו עפים מהסוס בגלל העדר האוכף והארכוף. בשימוש נכון בכלי הנשק והמבנה שלהם היו יכולים ההטיירוי לשבור גם את ההתנגדות של האויב המר ביותר. ידוע מקרב שבו הטיירוי הצליחו למוטט ולהביס את הגדוד הקדוש של תבאי שהיה מורכב מהופליטים בקרב כירונאה.
נוואף אל-עקידי
נוואף אל-עקידי (בערבית: نواف العقيدي, בתעתיק מדויק: נואף אלעקידי; נולד ב-10 במאי 2000 בריאד שבערב הסעודית) הוא כדורגלן סעודי המשחק בעמדת השוער בקבוצת א-נסר מליגת העל הסעודית.
קריירת מועדונים
אל-עקידי גדל במחלקת הנוער של א-נסר. ב-8 באוגוסט 2019 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון. ב-30 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 1–3 על אבהא במסגרת המחזור השביעי בליגת העל הסעודית לעונת.
ב-30 בינואר 2022 הושאל אל-עקידי למשך חצי עונה לא-טאא'י מליגת העל הסעודית. ב-12 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על אל-באטין במסגרת המחזור ה-20 בליגה. בסך הכל ערך אל-עקידי שבע הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
בסוף תקופת ההשאלה חזר אל-עקידי לא-נסר.
קריירה בינלאומית
בשנת 2022 זכה אל-עקידי עם נבחרת ערב הסעודית עד גיל 23 בטורניר גביע אסיה עד גיל 23.
נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר מונדיאל 2022, על-אף שלא ערך הופעות במדי הנבחרת עד למועד הזימון.
פרובינציות נפאל
מבחינה מנהלית נפאל כוללת 7 פרובינציות (नेपालका प्रदेशहरू) שהוקמו בהתאם לחוקה ב-20 בספטמבר 2015. החלוקה הקודמת ל-14 אזורים בוטלה. בינואר 2018 הוחלט על מושבו הזמני של מרכזי המדינות.
קישורים חיצוניים
* נתוני אוכלוסין, 2020
נאם לה
נאם לה (באנגלית: Nam Le, נולד ב-1978) הוא סופר אוסטרלי ממוצא וייטנאמי. הסיפורים שכתב וספרו הסירה (The Boat) זיכו אותו בפרסים ספרותיים.
ביוגרפיה
כשהיה בן פחות משנה היגר עם הוריו מווייטנאם לאוסטרליה בסירת פליטים. למד בבית הספר היסודי במלבורן (Melbourne Grammar School) ובאוניברסיטת מלבורן. לאחר סיום לימודיו עבד כפרקליט. בשנת 2004 החליט, בגלל אהבתו לקריאה, להסב את מקצועו לכתיבה. הוא למד בסדנת כתיבה בתוכנית לכתיבה יצירתית (Iowa Writers' Workshop) במדינת איווה בארצות הברית וסיים תואר שני בכתיבה יצירתית. חזר לאוסטרליה בשנת 2008 ואחר כך עבר לבריטניה בה הוא עמית כתיבה באוניברסיטה של מזרח אנגליה.
בראיון שערכה עמו סופרת הסיפורים הקצרים קייט קנדי (Cate Kennedy) האוסטרלית, סיפר נאם לה שספרו "הסירה" השיב את הסיפורים הקצרים למרכז הבמה הספרותית. בראיון שהתקיים איתו ב-21 באוגוסט 2008 סיפר כי מקור ההשראה שלו הוא ההורים שלו בגלל הבחירות שעשו ובגלל ההקרבות שהקריבו.
סיפורים קצרים
סיפורים קצרים (במקור באנגלית The Boat), הוא ספר שכתב נאם לה ויצא לאור בשנת 2008. הספר תורגם לעברית על ידי יצהר ורדי ויצא לאור בישראל בהוצאת ידיעות ספרים בשנת 2009. הספר כולל שבעה סיפורים קצרים שכל אחד מהם מתרחש במקום שונה ומציג דמות שונה בכל סיפור בנקודות מפנה חשובות בחייהם של הדמויות שבהן עוסק הסיפור. הסיפור הראשון הוא אודות המחבר נאם לה, יליד וייטנאם הלומד בסדנת כתיבה ונפגש עם אביו.
הסיפורים מתרחשים בתקופות זמן שונות ובמקומות שונים בעולם. נאם לה מיטיב לתאר את הקשר בין האנשים בסיפורים השונים, קשר ראשוני המתקיים בסיפור בין הדמויות הנוטלות בו חלק פעיל בזמן הסיפור וקשרים משניים שהתקיימו בעבר או ברקע של האירועים המתוארים. לדוגמה הקשר של נאם לה עם אביו שאיננו מרוצה מהסיפור שהוא כותב, אך קשרים דומים קיימים גם בסיפורים האחרים.
גטה (כדורגל)
בשנת 2008 המועדון התמזג עם מועדון אחר באיי פארו, ליירביק, ונוצר מועדון חדש בשם ויקינגור גטה המשחק בליגת העל של איי פארו ומייצג את שניהם כיום.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-29 באוקטובר 1926. לאחר 57 שנים, בשנת 1983, היא זכתה באליפות הליגה של איי פארו. הקבוצה החלה את הופעותיה האירופיות במוקדמות גביע אופ"א בעונת 1994/1995, כשהליגה של איי פארו הפכה להיות מקצועית וחברה באופ"א, לאחר שזכתה פעם נוספת באליפות הליגה. היא הוגרלה בשלב המוקדם נגד קבוצת טרלבורגס אף-אף משוודיה והפסידה בשני המשחקים ולכן הודחה מהמפעל. הקבוצה חזרה למוקדמות בעונה שלאחר מכן, לאחר שזכתה באליפות נוספת, אז הוגרלה בשלב המוקדם נגד קבוצת ראית' רוברס מסקוטלנד, אך הפסידה לה בסיכום שני המשחקים והודחה מהמפעל. גם בעונה שלאחר מכן, עונת 1996/1997, אז הוגרלה בשלב המוקדם נגד קבוצת פ.צ. ג'אז מפינלנד היא הפסידה בסיכום שני המשחקים והודחה מהמפעל.
בעונת 1997/1998 הקבוצה זכתה באליפות והשתתפה במוקדמות ליגת האלופות, אז הוגרלה בשלב המוקדם הראשון מול קבוצת גלאזגו ריינג'רס מסקוטלנד והפסידה לה בתוצאות 0–6 ו-0–5 והודחה מהמפעל. בעונה שלאחר מכן, עונת 1998/1999, שיחקה הקבוצה במוקדמות גביע המחזיקות, לאחר שזכתה בגביע, אז הוגרלה בשלב המוקדם מול קבוצת אמ-טה-קה מהונגריה, הפסידה לה בתוצאות 1–3 ו-0–7 והודחה מהמפעל.
הקבוצה השתתפה בגביע האינטרטוטו בעונת 2000/1999, אז הוגרלה בשלב הראשון מול קבוצת ידינסטבו ביחאץ' מבוסניה והרצגובינה והפסידה לה בסיכום שני המשחקים. היא חזרה למוקדמות גביע אופ"א בעונת 2000/2001, לאחר שזכתה בגביע, הוגרלה בשלב המוקדם מול קבוצת נורשפין משוודיה והפסידה לה בסיכום המשחקים. בעונה שלאחר מכן, עונת 2001/2002, הוגרלה מול קבוצת אוביליץ בלגרד מסרביה ומונטנגרו (מאוחר יותר, עם התפלגות סרביה ומונטנגרו לסרביה ומונטנגרו שיחקה הקבוצה בליגת העל הסרבית בשל מיקומה הגאוגרפי בסרביה), הקבוצה הפסידה בסיכום שני המשחקים גם הפעם. בעונה שלאחר מכן, עונת 2002/2003, רשמה הקבוצה תבוסה נוספת כשהפסידה בשלב המוקדם לקבוצת היידוק ספליט מקרואטיה והפסידה בשני המשחקים 0–3 ו-0–8.
הקבוצה השתתפה בגביע האינטרטוטו בשנת 2003, אז הוגרלה בשלב הראשון מול קבוצת דאצ'יה קישינב ממולדובה והפסידה לה בסיכום המשחקים. ההופעה האחרונה של הקבוצה במפעלים האירופיים הייתה במוקדמות גביע אופ"א בעונת 2006/2007, אז הוגרלה מול קבוצת ונטספילס מלטביה אך הפסידה לה בסיכום המשחקים ביניהן. מאז עונה זו, הקבוצה לא השתתפה במפעלים אירופאים, ולא זכתה יותר בשום תואר.
בשנת 2008 המועדון התמזג עם מועדון ליירביק ונוצר מועדון חדש בשם ויקינגור גטה המשחק מאז בליגת העל של איי פארו במקומו.
פולרטון שירותי בריאות
קבוצת פולרטון שירותי בריאות (באנגלית: Fullerton Health Group) היא חברה סינגפורית המספקת שירותי בריאות פרטיים ללקוחות במדינות שונות ברחבי אסיה.
המטה הראשי של החברה נמצא בסינגפור, מלבדו מפעילה החברה כ-198 מרפאות ברחבי סינגפור, הונג קונג, אינדונזיה, מלזיה ואוסטרליה ומעסיקה כ-2,000 עובדים.
היסטוריה
חברת פולרטון הוקמה בשנת 2010 על ידי ד"ר מייקל טאן (Dr. Michael Tan) וד"ר דניאל צ'אן (Dr. Daniel Chan).
בשנת 2011, רכשה את חברת ג'ת'ין-ג'ונס (Gethin-Jones) המספקת שירותים אמבולטורים ואת חברת טריתאל הוי דייוויס (Drs Trythall Hoy Davies) המספקת ציוד רפואי.
בשנת 2012, החלה החברה לספק שירותי בריאות באיי קיימן.
בשנת 2013, רכשה את חברת ג'ובפיט (Jobfit) האוסטרלית והשקיעה בחברה המספקת שירותי בריאות וחדרי ניתוח בהונג קונג.
בשנת 2014, רכשה את חברת טירטה שירותים רפואיים (Tirta Medical Group) מאינדונזיה.
בשנת 2015, רכשה 80 אחוזים מחברת HMMP מהונג קונג תמורת 33 מיליון דולר, את חברת ההדמיה רדלינק-אסיה (RadLink-Asia) מסינגפור תמורת 111.2 מיליון דולר והשקיעה בחברת קוסבי (COSSB) המספקת שירותי בריאות במלזיה.
בשנת 2016, רכשה את חברת Global Assistance & Healthcare ובהמשך שינתה את שמה לפולרטון בריאות אינדונזיה (Fullerton Health Indonesia).
בשנת 2016, רשמה פולרטון ציון דרך כאשר רשמה בממוצע כ-4 מיליון ביקורים בשנה וסיפקה שירותים רפואיים שונים ל-10 מיליון אנשים.
בסוף שנת 2016, ביצעה מיתוג מחודש כאשר הציגה לוגו ושם אחיד לכל שירותי החברה - Fullerton Health.
בשנת 2017, רכשה את חברת Healthscope Medical Centers מאוסטרליה.
בשנת 2017, חברת ההחזקות הסינית פינג אן השקיעה בפולרטון שירותי בריאות כ-800 מיליון רנמינבי.
בשנת 2017, גייסה החברה הון בסך של כ-175 מיליון דולר בצורה של איגרת חוב.
בשנת 2018, רכשה 60 אחוזים מחברת Intellicare המספקת שירותי בריאות בפיליפינים.
בשנת 2018, השקיעה בחברת Global Doctor הסינית.
חברות בת
במהלך השנים רכשה והשקיעה פולרטון במגוון חברות, להלן החברות הרשומות כחברות בת:
פימפ מיי רייד
פימפ מיי רייד (באנגלית: "Pimp my ride", תורגם בחלק מלוחות השידורים בישראל כ"תדליק לי ת'אוטו") היא תוכנית מציאות ששודרה בערוץ MTV משנת 2004 עד 2007. בתוכנית, הראפר אקזיביט וחברי מוסך West Coast Customs מאתרים צופים בעלי מכונית ישנה או חבוטה ומשפצים אותה בצורה יוצאת דופן וצבעונית. התוכנית מצליחה מאוד, נחשבת לאחת מתוכניות הדגל של הערוץ ואף הולידה שתי גרסאות-בת - בריטית ובינלאומית.
פתיחה
כל פרק של התוכנית מציג בעל מכונית צעיר (בגילאי 18 - 24) אשר חי באזור לוס אנג'לס/דרום קליפורניה. הפרק מתחיל בשידור קטע וידאו קצר בו בעל המכונית מסביר מדוע המכונית שלו זקוקה לשיפוץ. לאחר מכן התוכנית מציגה את הראפר אקזיביט מגיע לבית הצעיר הנבחר ומודיע לו על קבלתו לתוכנית תוך שהוא סוקר את הרכב המיועד לשיפוץ ומשמיע הערות סרקסטיות ומשעשעות על מצבו העגום בדרך כלל של הרכב.
השיפוץ
הרכב מובל לסדנת West Coast Customs (או WCC בקיצור) ועובר לידיהם של מכונאי הרכב במוסך. לפני הטיפול המכונאים ואקזיביט מקיימים ישיבה בה הם מחליטים כיצד ובאיזה סגנון לשפץ את הרכב. טיפול ממוצע במוסך כולל צביעה בצבעים ייחודיים ותבניות יוצאות דופן (כדוגמת צביעה בשחור עם תבניות של להבות בצדדים), התקנת מערכות שמע משוכללות עתירות רמקולים ומסכי פלזמה קטנים ולבסוף התקנת "גימיק" ייחודי ומפתיע במכונית. בין הגימיקים המפורסמים: לבחור האוהב לרבוץ במיניוואן שלו הותקן ג'קוזי לשניים, לנהגת חובבת סרטים הותקן מקרן בתא המטען כך שעם הפעלתו הוא מקרין סרט על השמשה הקדמית של הרכב ולנהגת טנדר חובבת ביליארד הותקן שולחן ביליארד שלם בחלקו האחורי של הרכב.
סיום הפרק
בסיום הפרק מובל בעל הרכב לפגוש את רכבו. עם הסרת הכיסוי מהרכב, פורץ בדרך כלל בעל הרכב בצעקות שמחה היסטריות בעוד אקזיביט וחברי WCC סוקרים בפניו את השיפוצים והשיפורים שנעשו ברכבו. לאחר מכן נוסע בעל הרכב חזרה לביתו לפגוש את משפחתו או חבריו על מנת שגם הם יביעו את שמחתם מהמכונית המשופצת והמשודרגת. התוכנית מסתיימת עם צילום של בעל הרכב עוצר את רכבו ליד המצלמות ואומר: "תודה MTV שסירסרתם לי את האוטו!".
הצלחת התוכנית ומשתתפיה
התוכנית הפכה במהירות לאחת מהתוכניות המצליחות ביותר ששודרו בMTV. הצופים התאהבו בלשונו החלקלקה של המנחה אקזיביט ובחברי מוסך WCC - חבורה צבעונית עתירת קעקועים ופירסינג. בנוסף, בעוד שתוכניות קודמות מסוג שיפור עצמי (תת-ז'אנר של תוכניות מציאות), כדוגמת טאצ' עליז לסטרייט שיעיז, התמקדו בשיפור דירות ואורח חיים וכפועל יוצא בקבוצת גיל של 25 - 45 (בעלי דירות), התמקדה פימפ מיי רייד לראשונה בקהל יעד צעיר בגילאי 18 - 24. עקב העדר מיסים בארצות הברית על מכוניות ודלק צעירים רבים יכולים לרכוש מכוניות ישנות בקלות והתוכנית הציעה להם אפשרות קוסמת לשדרג את מכוניתם.
בתום העונה הרביעית הודיע בעליו של WCC על פרישתו מהתוכנית עקב רצונו להתמקד ביצירת סניפים חדשים ופיתוח סדרת טלוויזיה עבור ערוץ דיסקברי. את מקומו יתפוס המוסך Galpin Auto Sports (או בקיצור - GAS).
השפעה על השפה האנגלית
בנוסף לאמור לעיל, לתוכנית הייתה גם השפעה על השפה האנגלית - היא הוציאה את הפועל "pimp" ("לסרסר") מהגטו האפרו-אמריקני אל הציבור הרחב. בעבר, אמצעי המדיה והבידור תיארו סרסורים כאנשים עם טעם ראוותני, צעקני ומופגן בבגדים, מכוניות ונשים. כתוצאה מהתיאור השנוי במחלוקת הזה, הפך התואר "מסורסר" (Pimped) לתיאור של כל דבר אשר משודרג ומשופץ בראוותנות. לא רק רכב ניתן ל"סרסור", גם בית מושקע או מערכת קולנוע ביתית מפוארת יתוארו כ"מסורסרים", ובמשחקי מחשב המוניים - כלי נשק עתירי בונוסים ופונקציות מיוחדות מכונים אף הם "מסורסרים". לפני עליית התוכנית לאוויר שימוש נרחב בביטוי היה קיים רק בקרב האוכלוסייה האפרו-אמריקנית. הביטוי תפס מקום בתרבות הפופולרית עם עליית התוכנית לאוויר והצלחתו של ז'אנר הבלינג בלינג בהיפ הופ, המהלל את דמות הסרסור, ונציגיו הבולטים הם 50 סנט וסנופ דוג. כיום הביטוי רווח בכל המגזרים בארצות הברית, כאשר הדוגמה הקיצונית ביותר לנפיצותו הוא השימוש שנעשה בו במגזין המדע המוביל, נייצ'ר; כתבה על ריפוי באמצעות נוגדנים משופרים כונתה "סרסר לי את הנוגדן".
ספין-אוף
עקב הצלחת התוכנית קמו לה תוכניות-בת, ספין אוף ופרודיות לרוב. חלקן רשמיות, מבית היוצר של MTV, וחלקן לא רשמיות, ברשתות אחרות ואתרי אינטרנט.
בית פרנק
בית פרנק היה המבנה הראשון שנבנה במושבה הגרמנית בירושלים. המבנה ממוקם ברחוב עמק רפאים 6.
היסטוריה
המבנה נבנה בשנת 1873 על ידי הטוחן מתיאס פרנק. מבנה זה היה המבנה הראשון שנבנה על ידי הטמפלרים בירושלים. פרנק רכש את אדמות המושבה מכפריי הכפר בית צפאפא בשנת 1872 והחל לבנות את ביתו במקום בסגנון כפרי גרמני, תוך התאמות מקומיות. סגנון זה עתיד היה להפוך לסגנון האופייני לבנייה הטמפלרית בארץ ישראל. בסמוך למבנה בנה פרנק את טחנת הקמח שהופעלה באותה עת בקיטור - והייתה תחנת הקיטור הראשונה שהוקמה בארץ ישראל. בעקבות הקמת טחנה זו דעכה טחנת הרוח שפעלה בשכונת ימין משה אשר תחזוקתה והפעלתה לא היוו תחרות לטחנת הקיטור. בבוסתן הבית נטעו עצים רבים ונבנתה בריכת שחייה, גם היא הראשונה בירושלים.
בשנת 1939, כאשר נאסרו הטמפלרים על ידי שלטונות המנדט הבריטי הושכר הבית, ומאז משמש כבית דירות.
המבנה הוא מבנה דו קומתי. בחזיתו גמלון משולש האופייני לאדריכלות הטמפלרית ובו חלון עגול. במשקוף שער הבית נחקק שמו של הבית - אבן העזר (Eben Ezer), ובראש הכיפה שעל השער נחקקה שנת הבנייה - 1873.
הבית קרוי על שם המקום המתואר בספר שמואל א':
ריי קוניף
ג'וזף ריימונד קוניף (באנגלית: Joseph Raymond Conniff; 6 בנובמבר 1916 – 12 באוקטובר 2002) היה מוביל הרכב ומעבד מוזיקלי אמריקאי שהיה ידוע בעיקר בזכות להקתו "זמרי ריי קוניף" (Ray Conniff Singers), שהייתה פעילה בשנות השישים של המאה ה-20.
חייו
ריי קוניף נולד בעיר אטלבורו (Attleboro) שבמדינת מסצ'וסטס, ארצות הברית ולמד מאביו לנגן על טרומבון. הוא למד עיבוד מוזיקלי באופן עצמאי מספר לימוד.
ראשית הקריירה
לאחר ששירת בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה, כמעבד מוזיקלי עבור תחנת הרדיו של הכוחות המזוינים של ארצות הברית תחת ניהולו של וולטר שומן, הוא הצטרף לביג בנד של ארטי שאו וכתב עבורו עיבודים רבים. לאחר סיום פעילותו אצל שאו, הוא עבר לעבוד עבור מיץ' מילר, אז מנהל חברות התקליטים קולומביה רקורדס ו-A&R, כמעבד הבית שלהן ועבד עבור כמה אומנים, כולל רוזמרי קלוני, מרטי רובינס, פרנקי ליין, ג'וני מאטיס, גאי מיטשל וג'וני ריי. ב-1955 הוא כתב את העיבוד לשיר "רצועת הזהב" (Band of Gold) של הזמר דון צ'רי, סינגל שמכר יותר ממיליון עותקים. בין הסינגלים המפורסמים שהוא ליווה עם תזמורת (ובהמשך גם עם מקהלת גברים), היו: "כן הלילה ג'וזפין" (Yes Tonight Josephine), "רק הולך בגשם" (Just Walkin' in the Rain) של ג'וני ריי; "הסיכויים הם" (Chances Are) ו"זה מתאים לי להגיד" (It's Not for Me to Say) של ג'וני מאטיס; "מעיל ספורט לבן" (A White Sport Coat) ו"עץ התליה" (The Hanging Tree) של מרטי רובינס; "המהמרים לאור הירח" (Moonlight Gambler) של פרנקי ליין; "מעל לראשי" (Up Above My Head), דואט של פרנקי ליין וג'וני ריי; ו"לטף אותי פופה" (Pet Me, Poppa) של רוזמרי קלוני. הוא גם ליווה את האלבומים "טוני" של טוני בנט, "בלו סווינג" של איילין רוג'רס ו"ריקוד בשניים" (Swingin' for Two) של דון צ'רי. בשנים מוקדמות אלו של הקריירה שלו הוא עסק בהפקה עבור חברת התקליטים אפיק רקורדס בשם "ג'יי ריי" (קיצור של השם ג'וזף ריימונד) ובין השאר ליווה את האלבומים והסינגלים יחד עם קבוצת הזמרים הווקאלית Somethin' Smith and the Redheads.
בעשור שבין השנים 1957 – 1968 נרשמו 28 מאלבומיו של קוניף ברשימת הלהיטים American Top 40, כשהידוע מביניהם היה "אי שם אהבתי" (Somewhere My Love). ב-1969 היה האלבום שלו "תזמורתו, מקהלתו, זמריו וקולו" (His Orchestra, His Chorus, His Singers, His Sound) בראש רשימת האלבומים בבריטניה, אלבום שבמקור פורסם כדי לקדם את סיבוב ההופעות שהוא ערך בגרמניה, אוסטריה ושווייץ באותה שנה. ב-1974 היה קוניף האומן הפופולרי האמריקאי הראשון שהקליט בברית המועצות, יחד עם מקהלה מקומית. אלבומיו המאוחרים יותר, כמו "רק לטינו" (Exclusivamente Latino), "אהבה אהבה" (Amor Amor) ו"לטיניסמו" (Latinisimo), הפכו אותו לפופולרי מאוד בארצות אמריקה הלטינית, ואף יותר מכך לאחר שהוא הופיע בפסטיבל הזמר הבינלאומי בויניה דל מאר. בשנות השמונים והתשעים, כשהוא היה בשנות ה-70 וה-80 שלו, היה היחס אליו בברזיל ובצ'ילה כאל כוכב פופ צעיר.
לדבריו של קוניף, "פעם הקלטתי אלבום עם מיץ' מילר – יחד עם ביג בנד ומקהלה קטנה. החלטתי שהמקהלה תשיר יחד עם התזמורת ללא מילים. הנשים הוכפלו על ידי החצוצרות והגברים הוכפלו על ידי הטרומבונים. מיץ', שישב בתא המבודד, היה מופתע ונרגש עד מאוד מהאופן בו זה עבד היטב". בשל ההצלחה של העיבודים שלו, ובשל הצלילים החדשים שקוניף יצר, אפשר לו מילר להקליט אלבום משלו והיה זה האלבום "זה נפלא!" ('S Wonderful!), אוסף של להיטים שהוקלטו עם תזמורת ועם מקהלה ששרה ללא מילים (ארבעה גברים, ארבע נשים). הוא הוציא לאור אלבומים דומים רבים, כולל ’s Marvelous (אלבום זהב משנת 1957), ’s Awful Nice (1958), "קונצרט עם קצב" (Concert in Rhythm, אלבום זהב משנת 1958), "ברודוויי עם קצב" (Broadway in Rhythm, 1958), "הוליווד עם קצב" (Hollywood in Rhythm, 1959), "קונצרט עם קצב 2" (1960), "אמור זאת עם מוזיקה" (Say It With Music, 1960), "זה הדבר שעשוי מזכרונות" (Memories Are Made of This, אלבום זהב, 1960) ו-’s Continental (1962).
זמרי ריי קוניף
ב-1959 הקים קוניף את הלהקה "זמרי ריי קוניף" (The Ray Conniff Singers), שמנתה 12 נשים ו-13 גברים והוציא לאור את האלבום "זוהי שיחת העיר" (It's the Talk of the Town).להקה זו הקליטה את האלבום המוצלח ביותר בקריירה שלו, "אי שם אהבתי" (Somewhere My Love, 1966). למילים של כותרת האלבום הוצמד הלחן של Lara's Theme מהסרט דוקטור ז'יוואגו, שהיה ללהיט מעשרת הלהיטים הגדולים בארצות הברית.
האלבום הגיע לרשימת 20 הגדולים בארצות הברית וקוניף זכה בפרס גראמי. הסינגל והאלבום הגיעו גם לדירוגים גבוהים במצעדים הבינלאומיים באוסטרליה, גרמניה, בריטניה ויפן. הראשון מבין ארבעת אלבומי חג המולד שהוציאה הלהקה, Christmas with Conniff (1959) היה גם הוא מוצלח.
ב-2004, כמעט חמישים שנה לאחר יציאתו, הוענק לקוניף לאחר מותו אלבום פלטינה. אלבומים מפורסמים נוספים שהוצאו על ידי הלהקה כללו את "האלבום ההוואיי של ריי קוניף" (Ray Conniff's Hawaiian album) ב-1967 שכלל את הלהיט "צדפי פנינה" (Pearly Shells) ואת "גשר על מים סוערים" (Bridge Over Troubled Water) מ-1970 שכלל את יצירתו המקורית של קוניף, "מישהו" (Someone) ואת הרימייקים ללהיטים כמו "כל מה שעלי לעשות הוא לחלום" (All I Have to Do Is Dream), "לעולם לא אתאהב שוב" (I'll Never Fall in Love Again) ו"משהו" (Something).
שנותיו האחרונות
ב-1979 עסק קוניף בעיבוד מחדש והקלטה של הגרסה החדשה של "אלה היו הימים" (Those Were The Days) ו"לזכור אותך" (Remembering You), נעימות הפתיחה והסיום של הסדרה הכל נשאר במשפחה, עבור סדרת הבת בכיכובו של קרול או'קונור, "המקום של ארצ'י בנקר" ברשת CBS בהשתתפות הרכב קטן, סולו טרומבון ופסנתר הונקי טונק. קוניף מכר כ-70 מיליון אלבומים ברחבי העולם והמשיך להקליט ולהופיע עד יומו האחרון.
מותו
ב-2004 יצא אוסף זיכרון של שני תקליטורים, The Essential Ray Conniff, שכולל קטעים נדירים רבים וכאלה שלא פורסמו קודם לכן. שלושה אלבומי אוסף נוספים יצאו בשנים 2005, 2007 ו-2009. אוספים אלו כוללים קטעים נדירים וכאלה שלא יצאו לאור קודם לכן. המוזיקה של קוניף הופיעה בהבלטה בסרט משתגעים על מרי.
מוחמד זיא אל-חאק
מרי אזרחי והפיכה
ככל שהתארכה כהונתו של בהוטו במשרת ראש הממשלה גברה הביקורת הציבורית על מנהיגותו, והאהדה אליו הלכה ופחתה. בהוטו סבל מאופוזיציה הולכת וגוברת באספת הנבחרים. אף בקרב חברי מפלגתו, מפלגת העם, החלו נשמעים קולות התנגדות למנהיגותו ורציחת אביו של אחד מן הבולטים במתנגדיו מבית, אחמד ראזה קאסורי, הובילה לביטויי זעם כלפי בהוטו והאשמות של השתתפות בתכנון הרצח. כמה מן המנהיגים הבולטים במפלגת העם גינו את בהוטו באופן פומבי וקראו להפגנות כנגד משטרו. המשבר המדיני בחבל הצפון-מערבי של פקיסטן ובבלוצ'יסטן החריף כאשר הוכרז על ביטול שורה של חירויות אזרח באזורים אלה וכ-100,000 חיילים נשלחו לאזור והואשמו בפגיעה בזכויות אזרח ובהרג מספר רב של אזרחים.
ב-8 בינואר 1977 מספר גדול של חברי אופוזיציה התאספו כדי ליצור את "הברית הפקיסטנית הלאומית" (PNA-Pakistan National Alliance). בהוטו קרא לבחירות חדשות לאספה הלאומית וה-PNA השתתפה בבחירות, אולם מיד עם היוודע כי לא הצליחה לגבור על מפלגת העם, האשימה את בהוטו בהטיית התוצאות. בתגובה החרים ה-PNA את הבחירות המקומיות והכריז כי ממשלתו החדשה של בהוטו איננה חוקית. אף מנהיגים מוסלמים בולטים קראו להפיכה נגד משטרו של בהוטו. לאור גל גואה של אי-שקט והפגנות נפגש בהוטו לשיחות עם מנהיגי ה-PNA, אשר בסופן הושג הסכם לפיזור בתי הנבחרים ולבחירות חדשות אשר עד לעריכתן תכהן ממשלת אחדות לאומית. אולם, ב-5 ביולי 1977 בהוטו וחברי ממשלתו נעצרו על ידי כוחות הצבא בפיקודו של גנרל זיא.
דחיית הבחירות וקריאה להטלת אחריות ציבורית
הוקם טריבונל שיפוטי לצורך פסילת מועמדות מועמדים לבית הנבחרים, ומספר חברי פרלמנט מן העבר הואשמו ברשלנות ונפסלו מלהמשיך ולהשתתף בהליך הפוליטי למשך שבע שנים. זיא פרסם ספר לבן המאשים את ממשלת זולפיקאר עלי בהוטו המודח בגרימת עוולות לאומה.
דוקטרינת ההכרח
אשתו של זולפיקאר עלי בהוטו, נוסראט בהוטו, הגישה תביעה כנגד שלטונו הצבאי של גנרל זיא וקראה תיגר על חוקיות ההפיכה הצבאית. תביעה זו הביאה את בית המשפט העליון של פקיסטן לפסוק, במה שיכונה מאוחר יותר כדוקטרינת ההכרח, כי לאור המצב המדיני הבלתי יציב והמסוכן קודם לביצוע ההפיכה, ההפיכה של גנרל זיא והדחתה בכוח של ממשלת בהוטו הייתה חוקית ובגדר הכרח בנסיבות שבהן התבצעה. פסק דין זה חיזק את אחיזתו של זיא בשלטון.
קבלת משרת נשיא המדינה
במשך שש השנים הבאות חתם זיא על מספר צווים נשיאותיים, אשר תיקנו את החוקה והוסיפו לסמכויותיו. הבולט שבהם היה צו "חידוש חוקת 1973", אשר שם בידי זיא את הכוח לפזר את אספת הנבחרים על פי רצונו הבלעדי.
משפטו של זולפיקאר עלי בהוטו
ב-4 באפריל 1979 הוצא זולפיקאר עלי בהוטו להורג בתלייה, לאחר שבית המשפט העליון דחה את ערעורו ואישר את גזר דינו של בית המשפט העליון בלהור, שהרשיעו בקשר לרציחת אביו של אחמד ראזה קאסורי, מדינאי שהתנגד למפלגת העם. פסק דינו של בית המשפט העליון של פקיסטן התקבל בהכרעה של ארבעה כנגד שלושה. זיא סירב להעניק לבהוטו חנינה, למרות פניות רבות מראשי מדינות זרות, באומרו כי מדובר ב"פעילות של איגוד מקצועי". התגובות להוצאתו להורג של ראש ממשלה נבחר על ידי שליט צבאי שתפס את השלטון בכוח זכו לביקורת עזה בעולם ובקרב הקהילה המשפטית בפקיסטן.
הכרזת חנינה
בעת שתפס את השלטון בפקיסטן, ירש זיא מרי אזרחי נרחב שהחל עוד בעת שלטונו של בהוטו, בפרובינציה הגדולה בפקיסטן, בלוצ'יסטן. סכסוכים שבטיים והתנגשויות על רקע שליטה בקרקעות הביאו את בלוצ'יסטן אל סף פרישה והכרזת עצמאותה מפקיסטן. זיא פעל במהירות והכריז על חנינה כללית לאלה אשר יניחו את נשקם וכן פעל לפיוס בין השבטים הניצים. כאשר ראה כי מאמציו אינם משפיעים על שינוי האווירה השלטת, זיא הורה על הסגת חלק ניכר מכוחות צבא פקיסטן מן החבל ובכך הביא לקיצן תנועות מרי אזרחי.
תקופת שלטונו של זיא נחשבת כתור הזהב של בלוצ'יסטן ובתקופתו נערכו השקעות ענק בחבל ארץ זה, אשר כללו פרויקטים גדולים.
מינוי רחימודין חאן
זיא מינה את גנרל רחימודין חאן, אשר בלט עד לאותה עת כקצין מצטיין, למשרת המושל הצבאי בבלוצ'יסטן (ומאוחר יותר אף מושל חבל סינד). גנרל רחימודין החל מיד במדיניות של בידוד המשפחות הפאודליות ממשרות שלטוניות. הוא שלט בבלוצ'יסטן באופן קפדני ודיכא כל סימן למרי אזרחי.
מינויו של רחימודין, לאור אופי שלטונו הדיקטטורי בבלוצ'יסטן, עוררה מחלוקת במדינה, כיוון שלמעשה שלט בחבל ארץ זה כמעט באופן עצמאי מן השלטון המרכזי במדינה. הביקורת שהושמעה על המינוי נעלמה לאחר שהתבררו הישגיו של רחימודין בקידומה של בלוצ'יסטן בעת שלטונו (1978 - 1984).
הקמת המאג'ליס-א-שורא
לאחר שפיזר את אספת נבחרים, החליט זיא להקים מערכת אלטרנטיבית. בשנת 1980 הוא הציג את המאג'ליס-א-שורא. רוב חברי השורא היו אינטלקטואלים, מלומדים, עיתונאים, כלכלנים ואנשי מקצוע מתחומי חיים שונים. השורא פעלה כמועצה מייעצת לנשיא. כל 284 חברי השורא מונו על ידי הנשיא באופן אישי.
משאל העם בשנת 1984
גנרל זיא החליט לקיים בחירות בפקיסטן. אולם לפני העברת השלטון לידי נבחרי הציבור, הוא החליט להבטיח את משרתו כעומד בראש המדינה. בחודש דצמבר 1984 התקיים משאל עם שבו עמדה לבחירה השאלה, האם לבחור בגנרל זיא כנשיא המדינה העתידי. על פי התוצאות הרשמיות, יותר מ-95% מן הציבור בחר בהמשך כהונתו של זיא כנשיא המדינה, ולכן נבחר לתקופת כהונה נוספת של חמש שנים. אולם, משאל העם לווה בהאשמות קשות על אי-סדרים והפרות חוק באופן הנוגד בחירות דמוקרטיות.
התיקון השמיני ובחירות 1985
לאחר שהבטיח את נשיאותו במשאל עם, החליט זיא לקיים בחירות כלליות במדינה בחודש פברואר 1985. הוא קבע כי בחירות אלה יהיו על בסיס לא מפלגתי. בתגובה החליטו רוב מפלגות האופוזיציה להכריז חרם על הבחירות, למרות זאת תוצאות הבחירות הצביעו על כך כי רבים מן הנבחרים השתייכו למפלגה כזו או אחרת. זיא בחר מבין חברי בית הנבחרים את מוחמד חאן ג'וניג'ו כראש ממשלה. לרבים בחירתו של ג'ונג'ו, אדם פשוט וחסר יומרות, סימלה את רצונו של זיא למנות ראש ממשלת בובות. בטרם יעביר באופן רשמי את השלטון לידי הממשלה הנבחרת, דאג זיא לכך שהאסיפה הלאומית תאשר באופן רטרואקטיבי את כל הפעולות השלטוניות אותן ביצע זיא במשך שמונה שנות שלטונו עד לאותה עת, כולל ההפיכה בשנת 1977. כמו כן, דאג כי האספה תאשר מספר תיקונים חוקתיים, הבולט שבהם היה התיקון השמיני אשר נתן בידי הנשיא "סמכות מילואים" המאפשרת לו לפזר את האספה הלאומית. אולם, תיקון זה הפחית במידה ניכרת את כוחו, קודם לבחירות, שכן אז היה יכול לפזר אף את בית המחוקקים ללא כל נימוק. התיקון השמיני איפשר לזיא לפזר את האספה הלאומית אך ורק אם מתמלאים שני תנאים: הראשון, הממשלה נפלה בהצבעת אי-אמון ולא נראה כי ניתן לבחור בממשלה חלופית. השני, הממשלה לא יכולה להמשיך ולתפקד בהתאם לחוקה.
הפלישה הסובייטית לאפגניסטן
ב-25 בדצמבר 1979 פלשו כוחות ברית המועצות, אשר הייתה מעצמת-על באותה עת, לאפגניסטן. גנרל זיא, כנשיאה של פקיסטן השכנה, התבקש על ידי מספר חברי ממשלתו להימנע מלהתערב במלחמה, זאת לאור עליונותה הצבאית המוחלטת של ברית המועצות. אולם זיא, מוסלמי אדוק בדתו, לא היה יכול לקבל את הרעיון כי כוחות קומוניסטים השתלטו על מדינה מוסלמית שכנה ולא הסתיר את כוונותיו לסייע באופן כלכלי וצבאי לכוחות המוג'הידין האפגניים.
רפורמה כלכלית
תחת שלטונו של זיא, בוטלו באופן הדרגתי פעולות ההלאמה מעת שלטונו של זולפיקאר עלי בהוטו והחלה תנועה של הפרטה במשק. זאת כחלק מתמיכתו המוצהרת של גנרל זיא בשיווין זכויות ובתיעוש המדינה.
חיזוק תוכנית הגרעין הפקיסטנית
הנשיא זיא תרם באופן משמעותי להשגת יכולתה הגרעינית של פקיסטן. פעולותיו זכו לביקורת מחוץ לפקיסטן, מצד שלל ארגונים בינלאומיים ובמיוחד על העובדה כי פקיסטן לא הצטרפה לאמנה למניעת הפצת נשק גרעיני. דרכו של זיא להגיב לביקורת שהושמעה נגד מדיניותו הייתה להדגיש את הקשר שבין פעולות ארצו לבין תוכנית הגרעין ההודית. הוא אף ניסח הצעה בת חמש נקודות כתגובה ללחץ הבינלאומי הכוללת גינוי לשימוש בנשק גרעיני. למרות זאת, הוא לא הסתיר את תמיכתו הכלכלית במפעל להעשרת אורניום בקחוטה בניהולו של ד"ר עבדול קאדיר חאן, מי שלימים סייע ללוב בתכנון תוכנית גרעין משלה.
מעמדו הבינלאומי וחידוש הסיוע
הנשיא זיא זכה לעליה במעמדו הבינלאומי לאחר הצהרתו כי ילחם בפולש הסובייטי לאפגניסטן ובזמן קצר השתנתה תדמיתו בתקשורת המערבית, מזו של שליט צבאי עריץ לאלוף העולם החופשי. ביחסי ארצות הברית ופקיסטן ידעו הרעה עם הכרזתו של הנשיא ג'ימי קרטר על הפסקת הסיוע לפקיסטן, לאור סירובה לנקוט בצעדים לריסון תוכנית הגרעין שלה. אולם ב-25 בדצמבר 1979, עם הפלישה הסובייטית לאפגניסטן, הציע הנשיא קרטר סיוע אמריקאי של 325 מיליון דולר למשך שלוש שנים. זיא דחה את ההצעה בטענה שמדובר ב"פירורים". לאחר עלייתו של רונלד ריגן לשלטון, בבחירות 1980 בארצות הברית, הוטב יחסה של ארצות הברית לפקיסטן. הודות למאמציו של חבר הקונגרס צ'ארלי וילסון, ובמסגרת מבצע ציקלון של ה-CIA, הוגבר הסיוע האמריקאי לפקיסטן ולמוג'הידין באופן משמעותי, בניסיון לגייס את זיא להילחם את מלחמתה של ארצות הברית כנגד ברית המועצות.
מעורבות במלחמת אפגניסטן
עם עליית ריגן לשלטון מצא עצמו זיא בעמדה שבה יכול היה לדרוש ולקבל מיליארדי דולר בסיוע עבור המוג'הידין. מעורבות שירותי הביון הפקיסטנים והכוחות המיוחדים שלה במלחמת אפגניסטן הלכה וגברה, זאת בשיתוף פעולה עם ה-CIA ועם הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. בשנת 1981 סיפק ממשלו של ריגן לזיא משלוח ראשון של 40 מטוסי F-16, אולם הסובייטים המשיכו לשלוט בשמי אפגניסטן עד שנת 1986, אז סיפקו האמריקאים טילי סטינגר למוג'הידין. מאותה עת הלכה ונחלשה אחיזת הסובייטים באפגניסטן, עד לנסיגתם בינואר 1988. לפקיסטן היה תפקיד מרכזי במעורבות מדינות המערב במלחמת אפגניסטן.
האיסלמיזציה של זיא אל-חאק
ב-2 בדצמבר 1978, לרגל ציון ההג'רה, פנה זיא בנאום לאומה והאשים מנהיגים שקדמו לו על שניצלו את שם האסלאם למטרותיהם: "רבים השליטים שעשו ככל העולה על רצונם בשם האסלאם." אם תפיסת השלטון החל זיא בתוכנית של מחויבות ציבורית לאכיפת ניזאם-א-אסלאם (שיטת חוק האסלאם), אשר היוותה תפנית חדה למסורת החוק האנגלו-סכסי, עוד מימי השלטון הבריטי. כצעד ראשוני לביסוס חברה איסלמית בפקיסטן הכריז זיא על יסוד מוסד השריעה.
על עבירות רכוש העונש הקבוע בחוק העונשין הפקיסטני היה מאסר, קנס, או שניהם יחד. עם אכיפת תקנות החודוד משנת 1979, הומרו עונשים אלה בכריתת כף יד ימינו של הגנב בשורש כף היד בידי מנתח. על עבירת שוד, נכרתה בניתוח יד ימינו של השודד בשורש כף היד וכף רגלו השמאלית בקרסול. חודוד (בערבית: حدود) הוא מונח הנמצא בשימוש תכוף בספרות האיסלמית המשפטית והחברתית לציון גבולות מקובלים להתנהגות חברתית. אף שהעונשים נאכפו על פי כללי החודוד, המשיכה מערכת המשפט לעבוד במסורת האנגלו-סכסית. כיוון שעל פי חוקי האסלאם ניתן לאכוף את עונשי החודוד רק אם מופיעים ארבעה עדים לפשע, רק לעיתים נדירות נגזרו עונשים אלה בפועל.
עד לשנת 1977 לגימת יין (ובכלל זה משקאות אלכוהוליים) לא הייתה אסורה בפקיסטן על פי חוק העונשין. החל משנת 1977 נאסר בחוק לצרוך או למכור יין על ידי מוסלמים בתחומי פקיסטן ועבירה על חוק זה נענשה בשישה חודשי מאסר, או קנס של 5,000 רופי, או שניהם יחד. כך גם הוחמרה הענישה על ניאוף והאשמים בעבירה זו נענשו ב-100 מלקות אם אינם נשואים. אם היו נשואים אזי דינם מוות בסקילה.
בשנות השמונים (1980, 1982 ו-1986) תוקן חוק העונשין ותקנות סדר הדין הפלילי, כך שכל הבעת חוסר כבוד לנביא מוחמד, לבני משפחתו (בערבית: أهل البيت), לצחאבה ולסמלי האסלאם, היה לעבירה פלילית שעונשה מאסר, או קנס, או שניהם יחדיו. עוד נוספה לספר החוקים "תקנה 20" משנת 1984 ולפיה נאסר על אחמדים לכנות עצמם "מוסלמים", או להשתמש במונחים מוסלמיים, או לקיים פולחנים מוסלמיים. בכך, הפכה באחת הקהילה האחמדית בפקיסטן למגזר מיעוטים.
פיזור ממשלת ג'ונג'ו
ככל שחלף הזמן מעת שנבחר, גברה התביעה בבית המחוקקים לקבלת עצמאות וסמכויות נוספות. בתחילת שנת 1988 התפשטו שמועות על קרע בין ראש הממשלה ג'ונג'ו לבין הנשיא זיא.
ב-29 במאי 1988 פיזר הנשיא זיא את האספה הלאומית ופיטר את ראש הממשלה על פי סמכותו בחוקה המתוקנת. בין המניעים למעשה הייתה הסכמתו של ג'ונג'ו לחתום ב-14 באפריל על הסכמי ז'נבה ליישוב הסכסוך באפגניסטן. זאת כנגד דעתו של זיא. לאחר 11 שנה שוב עמד זיא והבטיח לאומה בחירות חדשות בתוך 90 יום. בנזיר בהוטו, בתו של זולפיקאר עלי בהוטו, שבה מגלות בשנת 1986 והכריזה מיד על התמודדותה בבחירות. עם עליית התמיכה בבנזיר וירידה בסיוע הבינלאומי לרגל נסיגת ברית המועצות מאפגניסטן, זיא מצא עצמו במצב מדיני קשה.
תאונת מטוס
ב-17 באוגוסט 1988, בעודו מתמודד עם משבר שלטוני, נהרג לפתע זיא בתאונת מטוס. לאחר שנכח במצעד טנקים בעיר באהאוואלפור, זיא עזב את המקום במטוס הרקולס. זמן קצר לאחר ההמראה איבד מגדל הפיקוח קשר עם הטייס. לדברי עדי ראייה, המטוס טס באופן לא סדיר ומיד אחר כך צלל והתפוצץ על הקרקע. במטוס נהרגו גנרל זיא, מספר גנרלים בכירים אחרים וכן שגריר ארצות הברית לפקיסטן ארנולד רפאל וגנרל מצבא ארצות הברית, הרברט מ. ווטסון, ראש המשלחת הצבאית לפקיסטן. החשד הכללי בפקיסטן היה כי מדובר ברצח פוליטי, אף שהדבר מעולם לא הוכח. בעקבות מותו שטף את פקיסטן גל של תאוריות קשר, והוא אף קיבל ביטוי בעיתונות העולמית. בין שלל הגורמים שהואשמו במותו היו קצינים בכירים בצבא פקיסטן, בני משפחת בהוטו, חברי קהילת האחמדים, שירותי הביון של ארצות הברית, ברית המועצות וישראל.
הלווייתו
הלווייתו של זיא נערכה בבירה איסלמאבאד ב-19 באוגוסט 1988. הייתה זו הלוויה המונית בהשתתפות מיליוני פקיסטנים, כן הגיעו להלוויה נציגי מדינות רבים. שרידי גופתו נקברו בקבר צנוע מחוץ למסגד המלך פייסל באיסלמאבאד. מנהיגים ברחבי תבל פרסמו הודעות השתתפות באבלה של פקיסטן לשמע מותו.
הרס בית הכנסת
בין הוראותיו האחרונות של זיא הייתה צו הריסת בית הכנסת מגן שלום בעיר קראצ'י, בית הכנסת נבנה בתאריך 21.5.1893 ושימש את הקהילה היהודית בעיר אשר מנתה כ-2,500 איש ואישה (רובם מקהילת הבני ישראל (הודו)) בסביבות 1947, ומספרם ירד לבודדים עקב רדיפות דת ותקיפות בית הכנסת, בית הכנסת נהרס עד הייסוד בתאריך 17.7.1988, חודש לפני מותו.
פנסיון שמידט
פנסיון שמידט הוא מבנה אשר שימש במקור כביתו של ראש ועד המושבה של המושבה הגרמנית בירושלים. המבנה ממוקם ברחוב עמק רפאים 8.
הבניין שימש להתכנסויות החילוניות בשכונה, ולאירועי תרבות, ושימש מקום משכנה של המקהלה הטמפלרית המקומית.
בצלע הבניין השתמר גרם מדרגות מקורה עץ האופייני לבנייה הטמפלרית.
נוף עם כרכרה ורכבת
נוף עם כרכרה ורכבת הוא ציור בצבעי שמן של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך שנוצר בשנת 1890 בעת שואן גוך התגורר באובר-סור-אוּאז שבצרפת.
אודות היצירה
ואן גוך חיי את חודשיו האחרונים באובר-סור-אוּאז, עיירה בצפון צרפת, לאחר שעזב את המוסד הפסיכיאטרי במאי 1890. הוא צייר את היצירה כשבוע לאחר שהשלים את דיוקנו של ד"ר פול גאשה. הנוף המתואר ביצירה מאופיין ביחסיות, כלומר היצירה מומחשת כתמונה אמיתית עם יחסיות מרחק בראייה רגילה. הנוף בעל הפרספקטיבה הזה הפך לאחד מהאוהבים ביותר על הצייר ביחד עם הנוף בסכוונינגן שבהאג.
כיום, היצירה מוצגת במוזיאון פושקין, מוסקבה, רוסיה.
לואיס פראה
לואיס קרלוס פראה (בספרדית: Luis Carlos Perea), המכונה "קורונקורו", הוא כדורגלן עבר קולומביאני. היה חלק מנבחרת קולומביה ששיחקה בשני טורנירי גביע העולם ב-1990 ו-1994 ובארבעה טורנירי קופה אמריקה בין השנים 1987–1993. כמו כן, זכה גם עם אתלטיקו נסיונל בקופה ליברטדורס בשנת 1989.
נבחרת לאומית
פראה שיחק במשך 7 שנים ברציפות במדי הנבחרת הלאומית של. הוא זומן לראשונה ב-1987 ושיחק בטורניר הקופה אמריקה שנערך בארגנטינה באותה שנה ובו קולומביה סיימה במקום השלישי. כעבור שנתיים השתתף בטורניר הקופה אמריקה שנערך בברזיל, שם כשלה קולומביה לעבור את שלב הבתים. פראה הפך לשחקן הרכב בנבחרת ואייש את מרכז ההגנה לצידו של אנדרס אסקובר. הוא עזר לקולומביה לסיים במקום הראשון בבית מוקדמות מונדיאל 1990 ולגבור על נבחרת ישראל בפלייאוף בדרך להעפלה ראשונה של הנבחרת למונדיאל לאחר 28 שנים. במונדיאל באיטליה שיחק פראה בכל ארבעת המשחקים של קולומביה, שהודחה בשמינית הגמר על ידי 1-2 לאחר הארכה. שיחק ב-1991 בטורניר הקופה אמריקה שנערך בצ'ילה ובו שוב סיימה קולומביה את בית הגמר במקום הרביעי. ב-1993 בטורניר שנערך באקוודור, קולומביה העפילה לרבע הגמר ופיגרה מול 0-1 עד לדקה ה-88. אז קיבל פראה מסירה מלאונל אלברס ובבעיטה מרחוק הצליח לאזן את התוצאה. בסופו של דבר הייתה זו קולומביה שניצחה בדו-קרב פנדלים 3-5 והעפילה לחצי הגמר. את הטורניר היא סיימה במקום השלישי. באותה שנה שיחקה קולומביה במוקדמות מונדיאל 1994 וגם הפעם סיימה במקום הראשון כאשר היא מביסה את ארגנטינה במחזור האחרון 0–5 באצטדיון המונומנטל ומעפילה למונדיאל שני ברציפות שלה. בטורניר הגמר בארצות הברית קולומביה איכזבה וסיימה את הבית המוקדם במקום האחרון, מה שהיה גם סיום הקריירה הבינלאומית של פראה. בסך הכל שיחק פראה 78 משחקים במדים הלאומיים וכבש שני שערים: מול אורוגוואי ובמשחק ידידות שנערך ב-1988 מול ובו ניצחה קולומביה 0–3.
חיים אישיים
לאחר הפרישה, עבר למיאמי והחל לעבור כמאמן לפיתוח שחקנים צעירים. ללואיס יש בן שקרוי על שמו, לואיס אלברטו פראה, המשחק כדורגל מקצועני בתפקיד החלוץ.
סם גרינווד
סם גרינווד (באנגלית: Sam Greenwood; נולד ב-11 באוקטובר 1988) הוא שחקן פוקר אמריקאי אשר זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר ובשני גביעי סבב טריטון.
ביוגרפיה
גרינווד החל את קריירת הפוקר שלו כשחקן טורנירים אונליין. הפעם הראשונה בה הגיע לכסף בטורניר פוקר היה כשסיים במקום השמיני בטורניר המרכזי בסבב הפוקר העולמי באונטריו, קנדה, וזכה בכ-77.5 אלף דולר. הטורניר הראשון אותו ניצח היה ב-2015, כאשר זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר הראשון שלו, ובפרס של כ-319 אלף דולר.
בספטמבר 2022 ניצח בטורניר Short Deck עם עלות כניסה של 50 אלף דולר בסבב טריטון, וזכה בכ-341 אלף דולר. בפברואר 2023 עשה את זכייתו הגדולה ביותר, כאשר ניצח בטורניר Super High Roller במסגרת אליפות פוקרסטארס בקריביים ובפרס של כ-3.3 מיליון דולר.
נכון למרץ 2023, גרינווד זכה בסך של כ-30.5 מיליון דולר מטורנירי פוקר והוא אחד מבין שחקני הפוקר הקנדים בעלי מירב ההכנסות מטורנירים.
חיים אישיים
אחיו התאום לוקאס, ואחיהם הגדול מקס, שחקני פוקר אף הם.
מלון אספלנדה
מלון אספלנדה (בגרמנית: Hotel Esplanade) היה מלון שעמד בעבר בכיכר פוטסדאם שבברלין בירת גרמניה. תולדות המבנה מסמלות את תולדותיה של ברלין במהלך המאה ה-20 - החל מבנייתו בראשית המאה ה-20, ההרס המבנה במלחמת העולם השנייה ובשל היותו בסמוך לחומת ברלין במהלך המלחמה הקרה, ושיקומו לאחר איחוד ברלין. כיום מהווים שרידי המלון חלק ממרכז סוני.
היסטוריה
המלון נבנה בין השנים 1907–1908 על פי תוכניותיו של האדריכל אוטו רניג (אשר תכנן גם את מלון אקסלסיור שעמד בסמוך) בעלות של 23 מיליון מארקים גרמניים. המלון נפתח בשנת 1908. חזית המבנה עוטרה באן חול בסגנון הבל אפוק ופנים המבנה נבנה בסגנון נאו - בארוק ונאו - רוקוקו. במבנה היו מספר אולמות נשפים מפוארים בהם אולם הקייזר (Kaisersaal) בו ערך הקייזר וילהלם השני אירועים. מבנה המלון כלל גן ששטחו 1,600 מ"ר. הגן, ששכן בחצר פנימית של המבנה, תוכנן על ידי אדריכל הנוף וילי וונדט.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 היה המלון אתר פופולרי של חיי החברה בברלין. במלון נערכו מסיבות תה בשעות אחר הצהריים ומסיבות ריקודים אשר שודרו ברדיו. במלון התארכו בין היתר צ'ארלי צ'פלין וגרטה גרבו.
במהלך חורף 1944–1945 נהרס 90% מהמלון בהפצצות בעלות הברית. שרידי המלון שנותרו עומדים כללו את אולם הקייזר ואולם ארוחת הבוקר של המלון. לאחר תום מלחמת העולם שוקמו חדרים אלה, ושוקמו מספר אולמות נוספים של המלון - והאולמות שימשו כמסעדות וכאתרי כנסים ותצוגות אופנה בברלין (אף שיתר המלון, כמו גם יתר מבני כיכר פוטסדאם נותר הרוסים).
לאחר נפילת חומת ברלין בשנת 1989 הוכרז המבנה כאתר היסטורי לשימור, אולם בעת שהוחלט על שיקום כיכר פוטסדאם לא נלקח בחשבון שיקום המבנה, וכאשר תוכנן מרכז סוני הוחלט להרוס את המבנה. בשל התנגדות ציבורית הוחלט בשנת 1993 להזיז את אולם הקייזר ואולם ארוחת הבוקר למרחק של 75 מטרים ולשלב אותם בתוך מרכז סוני. עלות הזזת שרידי המבנה הסתכמה ב-75 מיליון מרקים.
ארז תדמור (איש תקשורת)
ארז תדמור (נולד ב-14 באוגוסט 1980) הוא בעל טור, פובליציסט ושדרן רדיו בעל רצועת שידור יומית ברדיו גלי ישראל; אחד משני המייסדים של תנועת "אם תרצו". שימש כותב הנאומים של בנימין נתניהו בבחירות 2015. מחבר הספר "מדוע אתה מצביע ימין ומקבל שמאל?", שיצא לאור בהוצאת סלע מאיר ב-2017. ב-2011 היה מחבר שותף של הספרון "נכבה חרטא".
ביוגרפיה
במהלך שירותו הצבאי בחיל ההנדסה, כאשר היה סמל מחלקת טירונים, הורשע בגנבת פריטי אמל"ח ורכוש צבאי. תדמור נידון ל-45 ימי מאסר בפועל לריצוי בעבודות צבאיות, 4 חודשי מאסר על-תנאי והורדה לדרגת רב-טוראי. .
ב-2002 היה בין מייסדי המאחז שדה בועז.
תדמור עבד ככתב ב"ידיעות ירושלים" (2003–2004), במקור ראשון (2004–2006) ובהמשך גם באתר nrg. למד החל מ-2006 לתואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים, סיים כבוגר במדע המדינה ובתוכנית הלימודים הרב תחומית במדעי הרוח (BA כללי). המשיך אחר כך לתואר שני במדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן.
ב-2006 שימש בתפקיד בכיר במטה הבחירות של הליכוד בירושלים. בינואר 2007 הקים עם רונן שובל את תנועת "אם תרצו". ביוני 2012 פרש מהתנועה. זמן קצר לאחר מכן הצטרף לאתר מידה, ובסוף 2012 כיהן במשך תקופה קצרה כעורך באתר nrg מעריב.
במאי 2011 הוציאה "אם תרצו" ספרון בן 73 עמודים בשם "נכבה חרטא", שכתבו במשותף תדמור ואראל סג"ל. על פי הפרסום, הנכבה היא מיתוס פלסטיני שהומצא כדי להפוך את התוקפן לקורבן.
את הספר "מדוע אתה מצביע ימין ומקבל שמאל?" החל תדמור לכתוב ב-2014, כפרויקט סיום בסמינר "קרן תקווה" שהשתתף בו בניו יורק. ב-2017 ראה הספר אור. על פי מאמר ביקורת שכתב על הספר יריב אופנהיימר, "מרביתו ככולו של הספר מוקדש לניתוח מעמיק וקולח של "האליטות השמאלניות" ויכולתן לכפות כביכול על הרוב את עמדותיהן". לפי הספר, מנחם בגין לא חולל מהפך אלא הנציח את שליטת האליטות בדרגי המקצוע והייעוץ.
באפריל 2016 החליף את אראל סג"ל כמגיש רצועה יומית ברדיו גלי ישראל. הוא בעל טור באתר nrg, ובאתר "מידה".
ב-12 ביולי 2022 הודיע על התמודדות בפריימריז במפלגת הליכוד. תדמור הגיע בבחירות אלו למקום ה-47, שנחשב ללא ריאלי.
עמדותיו
תדמור סבור ששופטים בבית המשפט העליון פוסקים לפי עמדותיהם הפוליטיות בניגוד לרצון הבוחר, וכך יוצרים דיקטטורה שיפוטית. לדבריו, "רוח המפקד" של השופטים בבית המשפט העליון פוגעת בביטחון אזרחי המדינה, בפרט בנושא הריסת בתי מחבלים. על פסיקתם בפרשת לארה אל-קאסם כתב שמדובר בטעות אסטרטגית של בג"ץ, שתאפשר לשכנע את הציבור שבג"ץ הוא גוף בעל אג'נדה אנטי-דמוקרטית ואנטי-ציונית.
מבחינה כלכלית דעותיו של תדמור הן ליברליות ומתנגד לכלכלה מתוכננת.
חיים אישיים
תדמור נשוי ואב לשלושה. מאז 2007, הוא מתגורר באפרת.
קישורים חיצוניים
ממאמריו:
ויראט קוהלי
ויראט קוהלי (באנגלית: Virat Kohli; נולד ב-5 בנובמבר 1988) הוא שחקן קריקט בינלאומי הודי והקפטן לשעבר של נבחרת הודו בקריקט המשחק כחובט ימני בנבחרת Royal Challengers Bangalore בליגת הקריקט של הודו (IPL). קוהלי נחשב לאחד החובטים (בקריקט) הגדולים בכל הזמנים, הוא מחזיק בשיא הבקעות הן ב- T20 הבינלאומי והן בליגת הקריקט של הודו. בשנת 2020, מועצת הקריקט הבינלאומית כינתה אותו שחקן הקריקט של העשור. קוהלי גם תרם להצלחות של הודו בזירה הבינלאומית עם ניצחונות בגביע העולם בקריקט ב-2011 ובגביע האלופות ב־2013.
קוהלי התאמן באקדמיית הקריקט של מערב דלהי. הוא התחיל את קריירת הנוער שלו עם נבחרת דלהי עד גיל 15. בהמשך ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו ב-2008 והפך במהירות לשחקן מפתח בקבוצת קריקט מסוג ODI (שיטת משחק קריקט המקצרת את זמן המשחק - One Day International). הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע העולם בקריקט ב-2011. בשנת 2013, קוהלי הגיע למקום הראשון בדירוג של מועצת הקריקט הבינלאומית (ה-ICC) עבור חובבי ODI בפעם הראשונה. במהלך גביע העולם בקריקט בשיטת T20 של 2014, הוא קבע שיא של מספר הריצות הגבוה ביותר שהושג בטורניר. בשנת 2018, הוא השיג עוד אבן דרך, והפך לחובט הטסט המדורג בדירוג העליון בעולם, מה שהפך אותו לשחקן הקריקט ההודי היחיד שמחזיק במקום הראשון בכל שלושת הפורמטים של המשחק. ב-2019, הוא הפך לשחקן הראשון שקלע 20,000 ריצות בינלאומיות בעשור בודד. בשנת 2021 קיבל קוהלי את ההחלטה לפרוש מתפקיד קפטן נבחרת הודו בקריקט T20, בעקבות גביע העולם בקריקט T20 ובתחילת 2022 הוא פרש מתפקידו גם כקפטן נבחרת הטסט.
קוהלי זכה לשבחים רבים על הופעותיו במגרש הקריקט. הוא הוכר כשחקן השנה של מועצת הקריקט הבינלאומית ב-2012 וזכה בגביע סר גארפילד סוברס, שניתן לשחקן קריקט השנה של מועצת הקריקט הבינלאומית, בשתי הזדמנויות, ב-2017 וב-2018. קוהלי גם זכה בפרס שחקן השנה של מועצת הקריקט הבינלאומית בטסט ובפרס שחקן השנה של מועצת הקריקט הבינלאומית בשנת 2018, והפך לשחקן הראשון שזוכה בשני הפרסים באותה שנה. בנוסף, קוהלי נבחר לשחקן הקריקט המוביל בעולם במשך שלוש שנים רצופות, מ-2016 עד 2018. ברמה הלאומית, קוהלי זכה בפרס ארג'ונה ב-2013, ב- עיטור פאדמה שרי בקטגוריית הספורט ב-2017 ובפרס ראג'יב גאנדי חל רטנה, הכבוד הספורטיהגבוה ביותר בהודו, ב-2018.
בשנת 2016, הוא דורג כאחד הספורטאים המפורסמים בעולם על ידי ESPN ואחד ממותגי האתלטיקה היקרים ביותר על ידי פורבס. בשנת 2018, מגזין טיים כלל אותו ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם. בשנת 2020, הוא דורג במקום ה-66 ברשימת פורבס של 100 הספורטאים בעלי השכר הגבוה ביותר בעולם לשנת 2020 עם רווחים מוערכים של למעלה מ-26 מיליון דולר. כיום קוהלי נחשב לאחד משחקני הקריקט הרווחיים ביותר, עם רווחים מוערכים של 21 מיליון דול רק רק בשנת 2022.
נכון לינואר 2023 קוהלי נחשב כשחקן הקריקט הרווחי ביותר, עם רווח שנתי מוערך ב 21 מיליון דולר. קוהלי מוכר כיום כאדם האסייתי הנעקב ביותר והספורטאי השלישי הכי נעקב (אחרי כריסטיאנו רונאלדו וליונל מסי) בפלטפורמת המדיה החברתית אינסטגרם, ומתגאה בלמעלה מ-237 מיליון עוקבים בפלטפורמה. דיווחים מצביעים על כך שהוא מסוגל לגבות שכר טרחה של מיליון דולר עבור כל פוסט ממומן בפלטפורמה.
ביוגרפיה
ב-19 בדצמבר 2006, נפטר אביו עקב שבץ מוחי. במהלך ילדותו, אביו מילא תפקיד מכריע בתמיכה באימוני הקריקט שלו. קוהלי זוכר את אביו כמי שהסיע אותו להתאמן כל יום. לאחר פטירתו של אביו אמו הבחינה בשינוי משמעותי באישיותו. נראה כי קוהלי נעשה בוגר יותר בן לילה, והתחיל לקחת כל משחק קריקט ברצינות. משפחתו של קוהלי התגוררה במירה באג, פשים ויהר עד שנת 2015, ולאחר מכן עברו לגורגאון בצפון הודו לא רחוק מדלהי.
בהודו
קוהלי התאמן באקדמיית הקריקט של מערב דלהי. הוא התחיל את קריירת הנוער שלו עם נבחרת דלהי בגיל 15 בשנת 2002. ארבע שנים מאוחר יותר ביולי 2006 נבחר כחלק מנבחרת הקריקט "הודו עד גיל 19" בסיבוב התחרויות שלה באנגליה. הוא העמיד ממוצעים של 105 בסדרת ה-ODI של שלושת המשחקים נגד אנגליה עד גיל 19, ובמקביל גם רשם ממוצעים של 49 בסדרת הטסטים של שלושת המשחקים. בעקבות הצלחתה של נבחרת הודו עד גיל 19 הן בסדרת ה-ODI והן בסדרת הטסטים, מאמן הנבחרת לאלצ'אנד ראג'פוט ציין את מיומנותו של קוהלי והביע את הערצתו ליכולות שלו. בספטמבר 2016, נבחרת הודו עד גיל 19 התחרתה בפקיסטן. במשחק המבחן הראשון, קוהלי קלע 63 ו-28 כשהודו ניצחה ב-271 סיבובים מול נבחרת פקיסטן עד גיל 19. במשחק השני, הוא תרם 83 סיבובים לניצחון של הודו ב-240 ריצות וסיבוב. הוא סיים את התחרות עם 80 ריצות במשחק ODI האחרון בלאהור. בתחילת 2007, קוהלי היה חלק מנבחרת הודו עד גיל 19 שסיירה בניו זילנד, שם קלע 113 כבר במשחק הטסט הראשון. התחרות הסתיימה בתיקו עם תוצאה של 1-1. בחודש שלאחר מכן, הקבוצה נסעה למלזיה לסדרה משולשת נגד נבחרת אנגליה עד גיל 19 ונבחרת סרי לנקה עד גיל 19, שם קוהלי לא קיבל הרבה הזדמנויות לחבוט. בחודשים יולי אוגוסט של אותה שנה, נבחרת הודו עד גיל 19 יצאה למסע תחרויות מול נבחרת סרי לנקה עד גיל 19 ונבחרת בנגלדש עד גיל 19, שם הוא לא כבש חצי מאה באף אחד מהמשחקים. עם זאת, הוא עשה קאמבק עם ציונים של 144 ו-94 ללא הפסד בסדרת הטסטים הבאה.