cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נמל התעופה דבלין
טרמינל 2
בטרמינל זה קיימת עמדת גבול של ארצות הברית (פריקלירנס), המאפשרת לעוברים בה כניסה מהירה בשדות היעד.
יעדים ארוכי טווח
ל-DAA, מפעילת הנמל, תוכניות התרחבות שאפתניות, במסגרתה נוספו בשנים האחרונות יעדים חדשים בצפון אמריקה ובמזרח התיכון. כמרבית שדות התעופה בעולם, הושפעו גם הטיסות הטרנס-אטלנטיות מהנמל מפיגועי 11 בספטמבר.
בשנת 2005 השיקה חברת התעופה מבחריין, גאלף אייר, קו סדיר בין המדינות. בשנת 2006 החלה אייר לינגוס להפעיל קו סדיר לדובאי. למרות רווחיותו, בוטל הקו לבחריין ביוני 2007, כחלק מארגון מחדש של גאלף אייר, מהלך זה נוצל על ידי איתיחאד איירווייז שהשיקה קו לאבו דאבי ביולי אותה השנה. אייר לינגוס הפסיקה את טיסותיה לדובאי במרץ 2008.
באפריל 2014 החלה אייר לינגוס להפעיל טיסות סדירות לסן פרנסיסקו ולטורונטו-פירסון. בספטמבר 2014 תגברה אמירטס את הקו לדובאי בטיסה יומית נוספת, וכן שודרגו המטוסים בקו לבואינג 777-300ER. איתיחאד איירווייז הוסיפה גם היא מספר טיסות.
תחבורה אל הנמל וממנו
אל הנמל מגיע הכביש המהיר M-1.
קישורים חיצוניים
מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה של דבלין באתר Airliners.net
אנה קארנינה (סרט, 1985)
אנה קארנינה (באנגלית: Anna Karenina) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי משנת 1985, עיבוד לרומן "אנה קארנינה" מאת לב טולסטוי בכיכובם של ז'קלין ביסט וכריסטופר ריב. הסרט שודר לראשונה ברשת CBS ב-26 במרץ 1985.
תקציר העלילה
ברוסיה של המאה ה-19 אנה קארנינה עוזבת את בעלה הקר למען הרוזן ורונסקי. שורה של אירועים אומללים מותירים אותה נואשת ומדוכאת.
הפקה
השחקן כריסטופר ריב טען בביוגרפיה שלו "Still Me" שלמד לרכב על סוסים כשצילם סרט זה. הוא התאהב ברכיבה, מה שגרם בסופו של דבר לתאונה הטרגית שלו, כעבור עשר שנים, כשנפל ב-1995 מעל גבי סוס ונותר משותק.
אייקון פור הייר
היסטוריה
אייקון פור הייר הוקמה בשנת 2007 על ידי חברי הילדות אריאל בלומר ושון ג'אמפ (שכעבור מספר שנים גם התחתנו). בהמשך הצטרף ללהקה המתופף אדם קרונשגן והשלושה החלו להופיע ולנגן בפאבים קטנים במדינת אילינוי. לאחר מכן גם צורף גם הבאסיסט ג'ושוע דייוויס והרביעייה החליטה יחד על שם הלהקה, שהוא למעשה ביקורת סאטירית על הדרך בה מתייחסים למוזיקאים בתעשיית המוזיקה. דייוויס עזב את הלהקה לאחר שהוציא עימה כ-2 EPs בין 2008 ל-2009, וחברת התקליטים "Tooth & Nail" גילתה את הלהקה דרך פלטפורמת מייספייס והציעה לה חוזה הקלטות. הלהקה עבדה על אלבום הבכורה, "Scripted", בשנת 2010 עם מפיקים מכובדים בתעשייה דוגמת רוק הוקינס ואארון ספרינקל. האלבום בסופו של דבר יצא באוגוסט 2011 והיה הצלחה אדירה כאלבום בכורה. הוא מכר קרוב ל-5,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו (שיא כל הזמנים של "Tooth & Nail"), ונכנס למאה הגדולים של מצעד האלבומים היוקרתי של מגזין הבילבורד. ההצלחה האדירה הגיעה בעיקר להודות לסינגל הבכורה של הלהקה, "Make a Move", שקידם את האלבום וזכה להצלחה במצעדים ברחבי העולם, בסצנת האימו ובמגזינים נחשבים דוגמת "Guitar World". מהאלבום יצאו עוד מספר סינגלים מוצלחים דוגמת "Get Well" ו-"Off With Her Head".
ניקולאס ריירה
ניקולאס ריירה (בספרדית: Nicolas Riera; נולד ב-29 במאי 1985) הוא שחקן וזמר ארגנטינאי. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידו בטלנובלה "כמעט מלאכים" בתור טצ'ו / חואן מורלס. היה חבר בלהקת "טין אנג'לס" יחד עם מריאנה אספוסיטו, חואן פדרו לנסאני, גסטון דלמאו ואאוחניה סוארס שהוחלפה מאוחר יותר ברוסיו איגרסבל.
אייקון פור הייר
היסטוריה
אלבום אקוסטי של הלהקה בשם "Still Can't Kill Us: Acoustic Sessions" יצא בדצמבר 2018, ולאחריו הלהקה פתחה בפרויקט מימון המונים נוסף על מנת להוציא את אלבומה הרביעי. האלבום אמור היה לצאת בשנת 2020, אך בשל התפשטות נגיף הקורונה יציאתו נדחתה ובסופו של דבר "Amorphous" יצא בפברואר 2021 (כמעט חמש שנים מאז יציאתו של אלבום האולפן הקודם). האלבום כלל מספר סינגלים שהצליחו בתחנות הרדיו האמריקאיות דוגמת "Curse or Cure", Last One Standing" ו-"Waste My Hate". הלהקה עבדה בחשאי על אלבומה החמישי מרגע יציאתו של "Amorphous", והודיעה עליו במפתיע לקראת סוף שנת 2022. "The Reckoning" יצא בספטמבר 2022 וזכה לביקורות חיוביות רבות שהגדירו אותו כחלק חשוב בתחייה המחודשת של ז'אנר האימו.
ניקולאס ריירה
ביוגרפיה
החל את דרכו אצל כריס מורנה כששיחק תפקידים אורחים בסדרות "אלמה פיראטה ו"קטנטנות".
הוא שיחק בסדרה "כמעט מלאכים" כאחד מהשחקנים הראשיים יחד עם חבריו לסדרה חואן פדרו לנסאני, מריאנה אספוסיטו, גאסטון דלמהאו, ואאוחניה סוארס. איתם גם הקים את להקת "טין אנג'לס" (Teen Angels). ה"טין אנג'לס" הופיעו בישראל 3 פעמים: באוקטובר 2009, במרץ 2010 ובפורים 2011. ב-2012 הודיעו חברה הלהקה שהם מתפרקים ועושים סיבוב הופעות פרידה אחרון.
בשנת 2012 שיחק בטלנובלה "אהבה מתוקה" לצד רוסיו איגרסבל.
בשנת 2013 שיחק בטלנובלה "taxxi", שם שיחק את בנה של רוסיו איגרסבל.
בשנת 2016 שיחק בטלנובלה "עשירים לא מבקשים רשות" בתפקיד חואן דומינגז חוארז.
בשנים 2018 - 2021 כיכב ריירה בשלוש עונות של הטלנובלה Millennials" שמדברת על שישה חבר'ה צעירים בני דור המילניום ועל חייהם, האהבות שלהם, האינטרסים שלהם והקונפליקטים שלהם.
בשנת 2022 שיחק בתפקיד משני בטלנובלה "הראשון מבינינו" לצדם של מרסדס פונס, בנחמין ויקוניה ולוסיאנו קסטרו.
חיים אישיים
בשנת 2008 החל לצאת עם אאוחניה סוארס אשר הכיר על הסט של ״כמעט מלאכים״ השניים נפרדו ב-2010.
בשנים 2011-2012 ניהל מערכת יחסים עם הרקדנית והשחקנית סילבינה אסקודרו.
בשנת 2012 החל לצאת עם רוסיו איגרסבל, עמה שיחק ב״כמעט מלאכים״, אך בשנת 2014 נפרדו.
בשנים 2018-2020 היה בזוגיות עם השחקנית ג'וליה גבטה.
ויליאם טרוסט ריצ'רדס
ויליאם טרוסט ריצ'רדס (באנגלית: William Trost Richards; 14 בנובמבר 1833 - 8 בנובמבר 1905) היה אמן נוף אמריקאי. הוא היה קשור הן לאסכולת נהר ההדסון והן לתנועה הפרה-רפאלית האמריקאית.
ביוגרפיה
ויליאם טרוסט ריצ'רדס נולד ב־14 בנובמבר 1833 בפילדלפיה, פנסילבניה. ב־1846 וב־1847 למד בבית הספר התיכון המרכזי המקומי. בין השנים 1850–1855 למד במשרה חלקית אצל האמן הגרמני פאול ובר, בזמן שעבד כמעצב ומאייר עבודות נוי ממתכת. התערוכה הציבורית הראשונה של ריצ'רדס הייתה חלק מתערוכה בניו בדפורד, מסצ'וסטס, שאורגנה על ידי האמן אלברט בירסטדט בשנת 1858.
בשנות ה-70 של המאה ה-19 הוא הפיק נופים רבים בצבעי מים של ההרים הלבנים, וכמה מהם נמצאים כעת באוסף של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות. ריצ'רדס הציג באקדמיה הלאומית לעיצוב בין השנים 1861 עד 1899, ובאגודה לאמנות בברוקלין בין השנים 1863 עד 1885.
בשנת 1881 הוא בנה בית בג'יימסטאון, רוד איילנד, שם התגורר ועבד עד סוף חייו.
הוא נפטר ב־17 באפריל 1905 בניופורט, רוד איילנד.
סגנון
ריצ'רדס דחה את הגישה הרומנטית והמסוגננת של ציירי נהר ההדסון האחרים ובמקום זאת התעקש על ביצוע ריאליסטי מוקפד. ציוריו את ההרים הלבנים, הם כמעט כמו צילומים בריאליזם שלהן. בשנים מאוחרות יותר צייר ריצ'רדס כמעט אך ורק בצבעי מים.
עבודותיו מוצגות במוזיאונים אמריקאיים חשובים רבים, כולל הגלריה הלאומית, מוזיאון סנט לואיס, מוזיאון לאמנות אמריקאית סמיתסוניאן (SAAM), וודסוורת' אתנאום, מוזיאון פילדלפיה לאמנות, הגלריה לאמנות של אוניברסיטת ייל (YUAG), המוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון (MFA Boston), מוזיאון פוג באוניברסיטת הרווארד, מוזיאון ברוקלין לאמנות, מוזיאון תיסן בורנמיסה, מוזיאון קריסטל ברידג'ס לאמנות אמריקאית ועוד.
גם בתו אנה ריצ'רדס ברוסטר הפכה לציירת.
לואיס בלק
לואיס בלק (באנגלית: Lewis Black; נולד ב-30 באוגוסט 1948) הוא סטנדאפיסט, תסריטאי וכותב מחזות יהודי-אמריקאי. את מרב פרסומו קיבל בלק דרך פינתו השבועית "בק אין בלק" בתוכנית הדיילי שואו של ג'ון סטיוארט ותוכניות ספיישל ב-HBO. בלק הוא אחד הקומיקאים הציניים ביותר בארצות הברית, והעצבנות והזעם שהוא מפגין בעת הופעתו הפכו לסימן ההיכר שלו. כיום הוא מתגורר בניו יורק.
רקע וקריירה מוקדמת
לואיס בלק נולד בוושינגטון הבירה, בנה של ג'נט, מורה, וסם בלק, אמן ומהנדס מכונות. הוא גדל במשפחה יהודית מהמעמד הבינוני בסילבר ספרינג, מרילנד, וסיים את לימודיו בתיכון ספרינגברוק בשנת 1966. את התואר הראשון שלו בכתיבת מחזות קיבל בלק מאוניברסיטת צפון-קרוליינה ואת תוארו השני קיבל ממחלקת הדרמה של אוניברסיטת ייל. במהלך לימודיו בשנות ה-60 הוא היה חלק מילדי הפרחים, השתתף בהפגנות וצרך סמי הזיות בכמויות נכבדות. חוויות אלו שימשו כר פורה מאוחר יותר למחזותיו והופעות הסטנד-אפ שלו.
לאחר סיום לימודיו, עבד בלק כשנה ברשות הפדרלית לשיקום האינדיאנים, שם נתקל בפעם הראשונה במלוא עוצמתה של הבירוקרטיה האמריקנית. בעוד בלק הצעיר והאידיאליסט ניסה לבצע את עבודתו ולעזור לאינדיאנים עליהם היה מופקד, חומות הבירוקרטיה, הטימטום והאטימות ששררו שם לדבריו, השאירו בבלק רושם עמוק ומאז חלק לא קטן ממופעיו עוסק בתסכול ובזעם שלו מהבירוקרטיה האמריקנית.
לאחר פרק זה בחייו, התמסר בלק לאהבתו העיקרית, תיאטרון. הוא כתב מעל 40 מחזות ואף היה המנהל האומנותי של תיאטרון "מטבחו של השטן" ברחוב 42, ניו יורק בין השנים 1981 - 1989. עם התחלפות ההנהלה, עזב בלק לטובת קריירת סטנד-אפ בטלוויזיה ורדיו.
בתקופה זו הספיק בלק גם להתחתן. באוטוביוגרפיה שלו הוא כתב שכאשר הוא יצא עם אשתו החדשה מאולם החתונה, הוא ראה אדם מובל באזיקים על ידי שוטרים. בלק התייחס אל אירוע זה כסימן מבשר רעות. הנישואים החזיקו מעמד שנה.
בק אין בלק והזינוק בקריירה
ב-1996 החל בלק להגיש פינה קומית-אקטואלית בתוכנית ה"דיילי שואו", והוא מגיש אותה עד היום. בפינה הוא סוקר את המהלכים הפוליטיים ואירועים בארצות הברית בדרכו הייחודית. באופן מלא ציניות, תסכול והומור חד, תוקף בלק את כל חוליי החברה האמריקנית. הפינה הפכה ללהיט והקנתה לבלק את מרב פרסומו.
מאז 2003 מנחה בלק מדי שנה את טקס פרסי הטיפשות העולמי המחולקים במונטריאול, קנדה. כיום בלק מנחה תוכנית משלו בקומדי סנטרל בשם The Root of All Evil (שורש כל הרוע) במסגרתה הוא מנהל משפט, בו שני קומיקאים מציגים טיעונים נגדיים, לגבי מי מהנתבעים הוא "שורש כל הרוע". בסיום הצגת הטיעונים הפותחים, שאלות מבלק לקומיקאים ונאום הסיכום של שני הקומיקאים/תובעים, בלק המתפקד כשופט קובע מי מבין שני הנתבעים הוא מרושע יותר (למשל אופרה וינפרי או הכנסייה הקתולית).
בשנת 2006 השתתף בסרט "איש השנה" ובסרט לכל המשפחה "כל הטיסות בוטלו".
בשנת 2015 דיבב את הרגש "כעס" בסרט האנימציה "הקול בראש". בשנת 2016 דיבב את דמותו של לינוקס בסרט האנימציה "כלב מי שמנגן".
בשנת 2019 גילם את דמותו של הקומיקאי מקס בקר בסרט "הצחוק האחרון".
מקלארן אוטומוטיב
מקלארן אוטומוטיב (באנגלית: McLaren Automotive) היא יצרנית מכונית ספורט, שהוקמה על ידי קבוצת מקלארן בשנת 2010 והחליפה את מקלארן מכוניות.
מטה החברה ממקום במשרדי קבוצת מקלארן בוויקינג שבמחוז סארי שבמדינת אנגליה.
היסטוריה
בשנת 2010 הוקמה מקלארן אוטומוטיב על ידי מנכ"ל קבוצת מקלארן לשעבר רון דניס, היא החליפה את מקלארן מכוניות שהוקמה בשנת 1985.
בשנת 2017 קנתה קבוצת מקלארן את מניותיו של רון דניס במקלארן אוטומוטיב ובכך מקלארן אוטומוטיב הפכה לבעלותה המלאה של קבוצת מקלארן.
ב-27 באוקטובר 2021 פרש מייק פלוויט מתפקידו כמנכ"ל החברה לאחר שמונה שנים שבהן הוא כיהן כמנכ"ל החברה.
מקלארן GT
מקלארן GT היא חטיבת המרוצים של מקלארן אוטומוטיב. היא הוקמה בשנת 2011. מקלארן GT מפתחת ומייצרת את גרסאות המירוץ למקלארן 720s ולמקלארן 570s.
המכונית הראשונה שפותחה על ידי מקלארן GT הייתה גרסת המירוץ למקלארן MP4-12C, שהושקה בשנת 2011.
מקנזי דייוויס
מקנזי ריו דייוויס (באנגלית: Mackenzie Rio Davis ; נולדה ב-1 באפריל 1987) היא שחקנית ודוגמנית קנדית, אשר ידועה בעיקר בתפקידה בתור המתכנתת קמרון האו בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "קוד שרוף" ברשת AMC.
ביוגרפיה
דייוויס נולדה בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה, בתם של לוטה, מעצבת גרפית בריטית - ילידת דרום אפריקה, ולג'ון דייוויס, ספר מליברפול, אנגליה. הוריה הם הבעלים של AG Hair - חברה למוצרי טיפוח לשיער.
דייוויס סיימה את לימודיה בבית הספר קולינגווד במערב ונקובר בשנת 2005 ולאחר מכן למדה באוניברסיטת מקגיל במונטריאול שבקוויבק. לאחר מכן, למדה דייוויס משחק בבית הבובות השכונתי שבניו יורק.
קריירה
החל משנת 2014 משחקת בתפקיד קמרון האו בסדרת הטלוויזיה "קוד שרוף". כן שיחקה דייוויס בשנת 2014 בסרט הקומדיה "הדייט שהביך אותי" לצד זאק אפרון ואימוג'ן פוטס.
בשנת 2015 הופיעה בתפקיד מהנדסת נאס"א בסרט שובר הקופות "להציל את מארק וואטני", בבבימויו של רידלי סקוט, אשר מבוסס על הספר "לבד על מאדים" מאת אנדי ויר משנת 2011.
בשנת 2016 הופיעה בפרק סאן ג'וניפרו בסדרת הטלוויזיה "מראה שחורה".
בשנת 2017 שיחקה בסרט המדע הבדיוני שביים דני וילנב "בלייד ראנר 2049" לצד האריסון פורד וג'ארד לטו.
בשנת 2020 שיחקה בסרטה של קליאה דובאל "עונת השמחות" בדמותה של הרפר.
מחלף חצוצרה
מחלף חצוצרה הוא סוג של מחלף שנועד לחבר בין שני כבישים מהירים.
תיאור המבנה
המחלף בנוי משלוש רמפות ולולאה אחת.
לדוגמה: כביש A מתחבר לכביש B שנגמר במחלף.
מכביש B יש רמפה לכביש A לכיוון אחד ולכיוון השני - או רמפה או לולאה.
מכיוון נוסף של כביש A יש חיבור לכביש B באמצעות לולאה או רמפה.
אלון דאי
אלון דאי (נולד ב-4 בנובמבר 1991) הוא נהג מרוצים ישראלי. אלוף אסיה בפורמולה רנו לשנת 2009, אלוף סדרת הנאסקאר האירופית בשנים 2017, 2018 ו-2020 ואלוף ישראל בטורינג קאר לשנת 2021. מתחרה באליפות הנאסקר האירופית במסגרת קבוצת PK Carsport. דאי משדר כיום גם את מרוצי הטורינג, הקארטינג וה-MDC מטעם ההתאחדות לספורט המוטורי והקארטינג בישראל.
תחילת הדרך
דאי נולד וגדל באשדוד, בנם של אברהם ומגי דאי. כשהיה בן 10 החל להתחרות בקארטינג, זכה במקום השני באליפות ישראל וב-2006 החל להתחרות באירופה באליפות אנגליה ואליפות גרמניה בקארטינג. בשנת 2009 הפך דאי לספורטאי הראשון בתחום הספורט המוטורי שזוכה למעמד של ספורטאי מצטיין. את שירותו הצבאי עשה בבסיס חצור של חיל האוויר. באותה שנה קיבל את פרס שרת הספורט לספורטאי המצטיין בעל הישג יוצא דופן.
מרוצי פורמולה (2007-2012)
בשנת 2007 החל דאי להתאמן בהונגריה בנהיגה בדגם פורמולה רנו. ב-2008 החל להתאמן במסגרת Asia Racing Team שבסין, והתחרה עמה בטורנירים באסיה. ב-2009 הצטרף לקבוצת Top Speed Racing הממוקמת בשאנגחאי. במהלך העונה השתתף ב-14 תחרויות במסגרת אליפות אסיה בפורמולה-רנו, מהן ניצח בשש, ובשבע נוספות עמד על הפודיום. בסוף העונה זכה באליפות הסבב.
בתחילת 2011 נבחר דאי, לצד 11 נהגים נוספים מתוך 120 מועמדים, לאקדמיה של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA), המכשירה נהגי מרוצים צעירים לתחרויות ברמות הגבוהות ביותר, והחל ללמוד ולהתאמן יחד עם נהג הפורמולה 1 אלכסנדר וורץ.
באותה שנה חתם בקבוצה האוסטרית HS Technik עימה התחרה לעונה נוספת באליפות גרמניה בפורמולה 3. בעונה זו סיים במקום הרביעי.
לאחר שישה מרוצים עזב דאי את הקבוצה, וחזר באמצע העונה למרוצים האחרונים באליפות גרמניה בפורמולה 3 וזכה בשני פודיומים.
מרוצי GT
ב-2013 עבר דאי להתחרות ברכבי GT לאחר כמה מבחנים מוצלחים בקבוצת שברולט, BMW, ומרצדס. לאחר מכן חתם בחברת מרצדס והחל להתחרות באליפות העולם, FIA GT Series, על רכב המרצדס SLS GT3.
כבר במרוצו הראשון זכה במקום השלישי והחל מיד להילחם על תואר האליפות ביחד עם בן קבוצתו מקסימיליאן בוק הגרמני. דאי סיים את העונה במקום החמישי עם ניצחון אחד וארבעה פודיומים מתוך 12 מרוצים. במהלך השנה עבד גם כמדריך נהיגה באקדמית הנהיגה של AMG בגרמניה.
בינואר 2014 הוחתם בקבוצת JMB ממונקו, העושה שימוש ברכבי ניסאן GTR GT3. בסופו של דבר החוזה לא יצא לפועל ודאי חזר לנהוג עבור מרצדס בקבוצת BKK Mobil Oil Racing Team Zakspeed. במהלך העונה הגיע פעמיים לפודיום, אך לא ניצח באף מרוץ. את העונה הוא סיים במקום ה-15 עם 60 נקודות.
Nascar
בעונת 2015 עשה אלון דאי מעבר נוסף והחל להתחרות באליפות הנאסקר האירופאית (NASCAR Whelen Euro Series). דאי התחרה עבור קבוצת CAAL Racing ונהג בשברולט. במהלך העונה זכה בשלושה מרוצים וזינק ארבע פעמים מפול פוזישן. את עונת הבכורה בסבב סיים במקום השני והוכתר כסגן אלוף אירופה, בנוסף זכה גם בתואר רוקי העונה וכחביב הקהל.
בעונת 2016 המשיך להתחרות באליפות הנאסקר האירופאית. דאי סיים את העונה במקום השלישי עם שלושה ניצחונות וחמישה זינוקים מפול פוזישן. ביולי 2016 חתם על חוזה להשתתפות בשני מרוצים בסבב הנאסקר האמריקאי.
בעונת 2017 זכה באליפות הנאסקר האירופאית לאחר שניצח בארבעה מרוצים. בנוסף, זינק חמש פעמים מפול פוזישן. באוקטובר 2018 זכה בבלגיה באליפות הנאסקר האירופאית בפעם השנייה ברציפות, בדצמבר 2020 זכה באליפות זו בפעם השלישית בסך הכל. בשנת 2022 חתם אלון דאי בקבוצת ה-eSports הישראלית Team Finest כשחקן מקצועי במרוצי סימולטורים.
מרוצי סיבולת
בעונת 2021 זכה דאי עם קבוצת PK Carsport במרוץ 24 השעות של מסלול המרוצים זולדר - אחד המרוצים החשובים של האליפות הבלגית למרוצי סיבולת. בכך הפך לנהג הישראלי הראשון שמנצח מרוץ 24 שעות באחד הסבבים החשובים באירופה.
חיים אישיים
דאי נולד וגדל באשדוד, הבן הצעיר מבין ארבעה אחים לאברהם ומגי דאי. כיום מתגורר ביישובי גדרות ונשוי למגישה וכתבת חדשות 13 גיל לוין. השניים משדרים יחדיו את מרוצי הטורינג, הקארטינג וה-MDC מטעם ההתאחדות לספורט המוטורי והקארטינג בישראל.
סטיבן צ'דוויק
סטיבן פאולר צ'דוויק (באנגלית: Stephen Fowler Chadwick; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאורגון, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אורגון החמישי בשנים 1877–1878. הוא היה מושל המדינה הראשון שהושבע לתפקידו לא לאחר שנבחר בבחירות, אלא מתוקף סדר הירושה המדינתי.
ראשית חייו
סטיבן צ'דוויק נולד בעיר מידלטאון שבקונטיקט. הוא הוכשר כעורך דין, וב-1850 התקבל ללשכת עורכי הדין של מדינת ניו יורק. ב-1851 הוא עבר לאורגון ופתח משרד עורכי דין ביישוב סקוטסבורג שבמחוז דאגלס. הוא גם שימש כמנהל הראשון של משרד הדואר המקומי.
ראשית הקריירה הפוליטית
לאחר שעבר מסקוטסבורג לרוזבורג, התמודד צ'דוויק על משרת השופט של מחוז דאגלס. בהמשך הוא ייצג ב-1857 את המחוז בוועידת החוקה של אורגון. בבחירות לנשיאות של 1864 ובאלו של 1868 הוא שימש כאלקטור מטעם המפלגה הדמוקרטית.
ב-1870 נבחר צ'דוויק כמזכיר המדינה של אורגון, וב-1878 נבחר לתקופת כהונה שנייה לתפקיד.
צ'דוויק היה זה שהעלה כמזכיר המדינה של אורגון את הרעיון להכריז על 15 ביוני כיום חג מדינתי בשם "יום החלוץ" (Pioneer Day). תאריך זה נבחר לכבוד חתימת אמנת אורגון מ-1846, שיישבה באופן רשמי את התביעות שבין ארצות הברית לבין הממלכה המאוחדת על שטחי טריטוריית אורגון.
מושל אורגון
ב-1877 התפטר מושל אורגון לה פאייט גרובר מתפקידו לאחר שנבחר על ידי בית המחוקקים של אורגון כסנאטור. צ'דוויק, מתוקף תפקידו כמזכיר המדינה, היה הראשון בסדר הירושה למשרת המושל, והושבע כמושל הבא כדי לכהן בשארית תקופת כהונתו המתוכננת של גרובר. אף על פי שהדבר היה מנוגד לפרק 5 סעיף 1 של חוקת אורגון, הוא המשיך במקביל לכהן כמזכיר המדינה. כאשר חתם על מסמכים הדורשים את חתימותיהם של המושל ושל מזכיר המדינה, הוא חתם על שני צידי המסמך.
צעד המדיניות הבולט ביותר של ממשלו הייתה עמדתו של צ'דוויק בנוגע למלחמה נגד שבט הנז פרס, שהתחוללה בחלק הדרום-מזרחי של אורגון. צ'דוויק לא היה שבע רצון מהקיפאון במצב, ופיקח באופן אישי על המצב בחזית. הוא סייע למתיישבים הלבנים במהלך העימות, ודרש שיינקטו על ידי הצבא עונשים קשים יותר כלפי האינדיאנים המורדים וכלפי מנהיגי השבטים שלא שתפו פעולה.
צ'דוויק בחר שלא להתמודד על תקופת כהונה נוספת כמושל בזכות עצמו, ושב לעסקיו הפרטיים בעריכת דין.
סטיבן צ'דוויק נפטר בסיילם ב-15 בפברואר 1895, ונטמן בבית הקברות פיוניר שבעיר. בנו, סטיבן ג'יימס צ'דוויק, היה שופט בבית המשפט העליון של מדינת וושינגטון.
מין מתפרץ
מין מתפרץ הוא מין מקומי שמרחיב את התפוצה שלו ומספר פרטיו גדל משמעותית כתוצאה מנוכחות האדם. לרוב משמש המונח לתאר מינים שהשינוי בנוכחותם בשטח יוצר לחץ על מינים מקומיים אחרים או גורם נזקים לאדם.
למונח אין מקבילה לועזית מלאה ומינים מתפרצים נחשבים לרוב בעולם כמקרה פרטי של מינים פולשים (local invasive species). הגדרת המונח בעייתית ותלויה בפרשנות, מאחר שלא מדובר במקרים מובהקים כגון אלו הקיימים בתופעת המינים הפולשים, בהם אורגניזם שהגיע מחלק אחר בעולם התרבה בטבע בחלק אחר, אלא בתופעה שעל מנת לקבוע את קיומה והיקפה בוודאות יש צורך בניתוח סטטיסטי של מצב המערכת האקולוגית לאורך זמן, וגם אז הקביעה שמין מסוים גורם נזק אקולוגי לרוב תהיה תחת מחלוקת.
מאפייני מינים מתפרצים
מינים מתפרצים מעצם הגדרתם יהיו מינים שישגשגו בסביבת האדם. בקרב בעלי החיים מינים אלו יהיו לעיתים קרובות אוכלי נבלות אשר הסתגלו לאכילת אשפה. חלקם הגדול יהיו גם מינים המפגינים אינטליגנציה גבוהה, אשר אפשרה להם לסגל את התנהגותם לאדם במהירות גדולה, לעיתים תוך דורות בודדים. לעיתים מינים אלו יהיו פשוט מינים סתגלנים יותר בלי מאפיין מיוחד אחר, אשר מנצלים מאפיינים בסביבת האדם, כגון קיום חקלאות וגינות, מקומות קינון ומסתור בבניינים, ואף האכלת חתולי רחוב באופן המאפשר להם להתרבות באופן נרחב יותר מזה הנצפה בטבע. מינים רבים יתרבו באופן נרחב בסביבת האדם, אך מאחר שלא יגרמו נזקים נראים לעין לאדם או לבעלי חיים אחרים, ולכן על אף שהם עונים על ההגדרה, לא יתויגו כמזיקים. דוגמאות למינים כגון אלו הן דורבן מצוי, צופית בוהקת, דרור הבית ושממית הבתים. ישנם מינים מתפרצים שהגידול במספריהם מיוחס להכחדת מינים אחרים, שהיוו אויבים טבעיים או מתחרים שלהם בעבר. בישראל, ההכחדה העיקרית שהתפרצות מינים מיוחסת לה כיום היא הכחדת מיני הטורפים הגדולים (דב חום סורי, נמר, ברדלס אסייאתי, תניני יאור) שהושלמה ברובה במהלך החצי הראשון של המאה ה-20. הגדלת חלקם היחסי של מינים אלו במארג המזון, גם אם אינם פוגעים ישירות במינים האחרים, עשויה להוביל לשינוי במאזן האקולוגי, שיכול לבוא לידי ביטוי בתופעות תפיסת אתרי קינון, התנהגות טריטוריאליות שתמנע ממינים אחרים גישה למשאבי מזון ומים, ותופעות נוספות המופיעות באופן דומה בעת התבססות מין פולש בשטח.
בקרב צמחים, מינים מתפרצים יהיו לרוב מינים בעלי עמידות מוגברת לנזקי האדם, כגון זיהום מים, זיהום אוויר וזיהום קרקע. היתרון היחסי שלהם בסביבת האדם יוביל להשתלטותם על בתי גידול, וגזילת משאבים מהמינים העמידים פחות לנזקי האדם, לעיתים עד דחיקתם מבית הגידול, שעשוי להיות בית הגידול היחידי שבו התקיימו, מה שעשוי להוביל להכחדתם.
בעלי חיים מתפרצים בישראל
חגב נודד עשוי להתפרץ בלהקות הארבה המשמידות מזון בצורה הרסנית לכלכה. גם חולדות ועכברים עלולים להתפרץ מעבר לאוכלוסייתם בשנים טובות.
ראו גם
מין פולש - בשונה ממין מתפרץ, מין פולש לא נכלל בפאונה או בפלורה המקורית של האזור.
מעלול
מעלוּל (בערבית: معلول) היה כפר ערבי במורדות הדרומיים של הגליל התחתון, על שלוחה מערבית של הרי נצרת, כ-6 ק"מ דרומית-מערבית לעיר נצרת. בכפר גרו ערבים נוצרים ומוסלמים.
היסטוריה
בקרבת היישוב הקדום נמצאה "כתובת שבת" שלדעת החוקרים ציינה את תחום השבת של היישוב הקדום או של תל שמרון הסמוך.
במפקד האוכלוסין המנדטורי של 1931 נמנו בכפר 390 תושבים: 228 מוסלמים ו- 162 נוצרים. בכפר נמנו 90 בתי מגורים. בסקר הכפרים המנדטורי משנת 1945 השתרע הכפר ושטחיו החקלאיים על פני 4,698 דונמים, מתוכם 2,719 דונמים בבעלות יהודית ו-30 דונמים היו שטחים ציבוריים. לפי הסקר נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-690 תושבים: 490 מתוכם מוסלמים.
לאחר 1948
במהלך מלחמת העצמאות, במסגרת מבצע דקל נגד צבא ההצלה, נכבש הכפר ב-15 ביולי 1948 על ידי כוח מחטיבת גולני. רוב בתי הכפר נהרסו ולאחר מכן עברו רבים מתושביו לנצרת וליפיע הסמוכות.
כיום חלקים מהכפר מצויים בשטחים סגורים שמחזיק צה"ל וחלק מהכפר משמש כיער קק"ל הקרוי יער כפר החורש. באתר הכפר נותרו שתי כנסיות, שאחת מהן שופצה בשנת 2010 ומופעלת על ידי צאצאי בני הכפר. כמו כן נותרו בשטח שרידי מסגד, בתי הקברות המוסלמי והנוצרי, בורות מים ובתי מגורים.
על חורבות בתי הקברות של הכפר הוקם בסיס של חיל האוויר. בעוד שהגישה לשתי הכנסיות והמסגד נותרה פתוחה, הכניסה לבתי הקברות נחסמה לאחר הקמת הבסיס. ביוני 2019 קיבלה סלוא סאלם קובטי, ילידת הכפר המתגוררת בכפר כנא, רשות לבקר שלוש פעמים בשנה בבית הקברות הנוצרי, בו קבורים אביה ובני משפחה נוספים, ולתחזק את הקברים בזמן הביקור.
גדר ההפרדה בין מצרים לרצועת עזה
גדר ההפרדה בין מצרים לרצועת עזה היא מחסום גבול באורך 14 ק"מ שנמצא לאורך הגבול בין מצרים לבין רצועת עזה.
מעבר הגבול ברפיח הוא מעבר הגבול היחיד בין רצועת עזה למצרים והוא למעשה הפתח ה"חוקי" והרשמי היחיד בגדר ההפרדה.
לדברי אנליסטים בכנס הביטחון המצרי בינואר 2010, המכשול משקף את החשש המצרי שפעילי טרור שעובדים עבור או בשליחות אל-קאעדה ופועלים ברצועת עזה יסתננו למצרים בעקבות העובדה שהם נרדפים אחר חמאס, ארגון ששולט בפועל ברצועה ומוגדר על ידי ישראל, מצרים, ארצות הברית, האיחוד האירופי ומדינות נוספות כארגון טרור.
היסטוריה
בדצמבר 2009, בשיתוף חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית ובסיוע צרפתי החלה מצרים לבנות חומת פלדה לאורך הגבול עם רצועת עזה. כ-10–11 קילומטרים של גדר הוצבו במקום ובעומק של 18 מטרים מתחת לאדמה.
באוקטובר 2014 החלה ממשלת מצרים בהקמת אזור חיץ ברוחב של כ–500 מטר באורך של 14 ק"מ, לאורך גבול רצועת עזה. תחילה פונו 120 בתים ברפיח המצרית במסגרת מאבק הממשל במנהרות מרצועת עזה, ואחר כך כ-880 בתים נוספים כשרוחב הרצועה גדל לקילומטר. באוגוסט 2015 החלה מצרים לחפור בריכות דגים בגבול עם עזה כדי להרוס מנהרות הברחה.
בפברואר 2020 החלה מצרים לבנות חומת בטון חדשה בת 3 ק"מ לאורך גבולה עם רצועת עזה, מהקצה הדרום מזרחי של הרצועה (בצמוד לקיבוץ הישראלי, כרם שלום) ועד מעבר הגבול ברפיח . המחסום החדש האריך את גדר ההפרדה לאורך של כ-14 קילומרים וכמו קודמו, נבנה בצד המצרי של הגבול. הגדר החדשה תצויד בחיישנים אלקטרוניים . לצד הגדר, יוקם באזור הגבול אזור סחר.
היבטים טכניים
מצרים תגברה את הגבול בכמה מאות חיילים כדי להגן על צוותי הבנייה של הגדר מפני התקפות של צלפים פלסטינים.
מקורות פלסטיניים אמרו כי בניית המכשול פוגעת בעשרות מנהרות הברחה שנמצאות בעומק של עד כ-30 מטר מתחת לאדמה, ובשל המחסום 1,500 המנהרות בין הרצועה למצרים הפכו ברובן לחסרות חשיבות ולא ניתן להשתמש בהן.
מוזיאון לאופולד
מוזיאון לאופולד (גרמנית: Leopold Museum) הוא מוזיאון לאמנות הממוקם ברובע המוזיאונים בווינה בירת אוסטריה.
המוזיאון נוסד בשנת 2001 ומכיל את אחד האוספים הגדולים בעולם של אמנות אוסטרית מודרנית, ומציג יצירות מעשה ידי אגון שילה (אוסף היצירות הגדול בעולם של אמן זה, ובהן דיוקנה של ואלי), גוסטב קלימט, אוסקר קוקושקה וריכרד גרסטל.
דוקרנית
דוקרנית (שם מדעי: Mycteroperca) הוא סוג של דגי גרם ממשפחת הדקריים ומתת-משפחת הדקרים, אם כי הם משויכים לעיתים לתת-המשפחה Anthiinae.
מיני הדוקרנית הם דגים גדולים טורפים החיים סביב שוניות לאורך האוקיינוס האטלנטי ומזרח האוקיינוס השקט בימים הטרופיים והסובטרופיים. הם יכולים להגיע לאורך של 150 ס"מ ולמשקל 100 ק"ג אצל המין דוקרנית שחורה. הסנפירים שלהם קצרים וכהים והראשים גדולים עם לסתות חזקות המופנות קדימה. רוב המינים הם דיכוגגמים והנקבות יכולות להחליף את מינם לזכרים.
הצעירים ניזונים לרוב מזואופלנקטון אך הבוגרים הם טורפים הניזונים בעיקר של דגים אחרים וסרטנים כמו לובסטרים.
ייזהר הקונה
"ייזהר הקונה" (בלטינית: Caveat emptor) הוא ביטוי שמקורו בלטינית, המתאר דוקטרינה משפטית בדיני חיובים, המקובלת במשפט המקובל, אשר לפיה בחוזה מכר על כל צד לדאוג לענייניו: על הקונה לבדוק את הדבר הנמכר היטב, ואילו על המוכר לא חלה כל חובה לגלות לקונה על פגם בו, גם אם ידע המוכר כי הקונה פועל מתוך טעות.
דין זה בצורתו הנוקשה לא תאם את יחסי המסחר בשוק המודרני, ועל כן נוצרו לו חריגים רבים גם במשפט המקובל; המשפט הישראלי, שאימץ בתחילה את הדין האנגלי, הלך והתרחק ממנו עם השנים, וקבע כללים המנוגדים לכלל של "ייזהר הקונה". דין זה מנוגד גם לדיני אונאה ומקח טעות במשפט העברי, שלפיו, במקרה של פעולת קניין שבוצעה במחיר החורג בשישית מערכו של החפץ, יש להשיב את הפער, ובחריגה גדולה יותר, או במקרה שבסחורה יש פגמים שלא היו ידועים לקונה, המכר בטל.
דוקטרינת "ייזהר הקונה" והפעלתה במשפט המקובל
דוקטרינת "ייזהר הקונה" קבעה כי בחוזה מכר לא יוכל הרוכש לקבל פיצוי מן המוכר בשל פגמים ברכוש שנרכש על ידו, אף אם פגמים אלו הביאו לכך שהממכר לא היה ראוי לשימוש. החריג היחיד לכלל היה במקרה שבו המוכר הסתיר את הפגם באופן אקטיבי. כלל נוקשה זה לא תאם את יחסי המסחר בשוק המודרני, ובתי המשפט באנגליה פעלו ליצור לו חריגים רבים נוספים, במיוחד באמצעות שימוש בהשתק ובמקרים בהם היו קיימים בין הצדדים יחסי אמון מיוחדים.
המגמה המודרנית היא להחליף את הכלל בדוקטרינת "תניית כשירות מכללא", שלפיה כל חוזה מכר כולל תנאי מכללא שהממכר ראוי לשימוש. השימוש בדוקטרינה מודרנית זו הוא בדרך כלל בהקשר של חוזי מכר בין קבלן ורוכש דירה.
בנוסף לאיכות הסחורה, הביטוי מתאר גם את מדיניות ההחזרה. במרבית מערכות החוקים, אין חובה חוקית על המוכר לאפשר החזרת המוצר תמורת החזר כספי, זיכוי כספי או החלפה. בתחום מוצרי התוכנה והבידור, מקובל כי ניתן להחליף מוצר רק תמורת עותק אחר של אותו מוצר. מרבית החנויות ורשתות המסחר דורשות מהקונה הבא להחזיר מוצר, לספק הוכחה (כגון חשבונית) כי רכש את המוצר באותה חנות או רשת, וכן קובעות מגבלת זמן על אפשרות ההחלפה.
על בסיס ביטוי זה נוצרו ביטויים דומים אחרים, כגון "ייזהר הקורא" (Caveat lector).
הכלל במשפט הישראלי
דיני החיובים במשפט הישראלי הושפעו בתחילתם מן המשפט המקובל, עקב ההתפתחות ההיסטורית והחקיקתית שהביאה להשפעה של המשפט האנגלי על המשפט הישראלי. עם זאת, החל המשפט הישראלי בפיתוח דיני חיובים ודיני חוזים עצמאיים, שהתנתקו מן המשפט האנגלי והדוקטרינות המלאכותיות שנוצרו במסגרתו, ושאפו לפתח משפט ישראלי עצמאי. בדיני החוזים הישראלים שולט עקרון תום הלב הנוגד את עקרון "ייזהר הקונה", ולפי סעיפים 39 ו-61 לחוק החוזים (חלק כללי) הוא מקיף את מלוא דיני החיובים במשפט הישראלי. גם הסעיפים העוסקים בטעות ובהטעיה בדיני החוזים פורשו בפסיקת בית המשפט כמטילים חובות גילוי מיוחדות במקרים מסוימים, בניגוד לכלל זה.
היחסים בין המוכר והקונה, חובת הגילוי המוטלת על המוכר, והדרך שבה יכול הקונה לקבל פיצוי על אי התאמה, מוסדרים בסעיפי חוק המכר, המאפשרים לקונה, בנסיבות מסוימות, להסתמך על אי התאמה של המכר גם לאחר רכישת הממכר וקבלתו לחזקתו, ובאופן המנוגד לכלל "ייזהר הקונה".
סעיף 16 לחוק המכר, תשכ"ח-1968, קובע כי אם אי ההתאמה בממכר נבעה מעובדות שהמוכר ידע או היה עליו לדעת עליהן בעת חתימת החוזה, ולא גילה אותן לקונה, זכאי הקונה להסתמך עליהן (גם אם לא הודיע עליהן מיד לאחר הבדיקה, או שאי ההתאמה לא הייתה נסתרת, או על אף כל הסכמה נוגדת). סעיף דומה הוא סעיף 4 לחוק המכר (דירות), תשל"ג-1973. בית המשפט העליון ראה בסעיפים אלו משום ביטול של כלל "ייזהר הקונה" בדיני המכר במשפט הישראלי.
שתי מערכות חוקים הקובעות חובות אקטיביות על המוכר לגלות כל פרט רלוונטי לקונה, הן דיני ניירות הערך ודיני הגנת הצרכן.
דיני הגנת הצרכן כוללים חובות גילוי רבות במקרים שונים, וכן חובות אקטיביות החלות על המוכר לשאת באחריות לממכר: השפעת סעיפים אלו היא לא רק זניחתו של כלל "ייזהר הקונה" אלא החלפתו בכלל הפוך לפיו המוכר חייב לגלות פרטים רבים ככל האפשר לקונה, ובמקרים רבים לאפשר לו לבטל את החוזה ולהחזיר את הממכר בתוך זמן מה מהרגע שבו קיבל את הממכר לידיו.
במובן זה אימץ למעשה המשפט הישראלי את עקרונות החוק הרומי, לפי הנוסחה הידועה: "כל דבר הניתן לאדם, יש לעשות זאת בתום לב (Bona Fide)". על פי שנים-עשר הלוחות (החוקים הכתובים הראשונים ברומא), חייב היה המוכר להצהיר בפני הרוכש על כל הפגמים הקיימים בנכס, והוא אף אינו פטור בשתיקתו. אנשי המשפט ברומא קבעו כי על כל פגם שעלול להתגלות בנכס (עליו ידע המוכר מבלי לחשפו בעת המכירה), הרי שחייב הוא בנזקו.
עמדת היהדות
גישה שכזו ודין זה מנוגד לדיני אונאה ומקח טעות במשפט העברי, שלפיו, במקרה של פעולת קניין שבוצעה במחיר החורג בשישית מערכו של החפץ, יש להשיב את הפער, ובחריגה גדולה יותר, או במקרה שבסחורה יש פגמים שלא היו ידועים לקונה, המכר בטל.
שאיפת היהדות היא לייצר "עולם בטוח" בו אדם אינו צריך להיזהר מאדם אחר, אלא מתקיימים יחסי אמון הדדיים בין הבריות. כל פעולה של רמייה, אונאה, שקר, ומניפולציות נגד הזולת, נתפסות כלא רצויות. ובאופן דומה, התורה מקדמת עמדות הפוכות ותמיכה בהתנהגויות שמגבירות את יחסי האמון של האדם עם הזולת, כמו חיזוק דיבור האמת והיושרה, כמו מצוות השבת אבדה (שבה הסביבה מייצרת תחושת אמון אצל האדם שהחברה מגויסת עבורו ומחויבת לשמור על רכושו ולהשיב לו), או כמו שאר מצוות אחרות נוספות שמנסות לקדם מערכות יחסים חיוביות בין אדם לחברו, כאלה שכל הצדדים המעורבים פועלים בתום לב בעסקאות השונות, ובכלל בכל אינטראקציה אנושית.
גישה שבה האדם צריך להיזהר ולבדוק את המכר היא אכן נכונה על פי ההלכה היהודית, אך זאת מטעמי "חשד בריא" ועירנות.
היהדות עוסקת בהסבר על טבע האדם, ואומרת שאכן ייצרו הרע של האדם עלול לנסות לפתות אותו לרמייה ולחוסר תום לב, כמו למשל מה שכתוב במשנה בפרקי אבות "אלמלא מוראה, איש את רעהו חיים בלעו". עם זאת, עבודת הרוחניות כרוכה בתיקון ייצרו הרע של האדם וזיכוך נפשו למען הגברת הנטיות האנושיות החיוביות.
ניר ברגר
ניר ברגר (נולד ב־19 בדצמבר 1986) הוא תסריטאי ובמאי ישראלי, זוכה טקס פרסי הטלוויזיה בשנת 2021 ובשנת 2022.
ביוגרפיה
נולד בתל אביב וגדל ברמת השרון. השלים את לימודי הקולנוע שלו בהצטיינות בחוג לקולנוע של אוניברסיטת תל אביב בשנת 2013. בוגר תוכנית Serial Eyes לתסריטאי טלוויזיה אירופיים.
נודע תחילה בשנת 2014 בזכות סדרת מערכונים קצרים בנושא הרשתות החברתיות בשם "שיחות יוצאות", שכתב וביים עם יוגב יפת. הסדרה זכתה להצלחה וקיבלה את פרס הסדרה הטובה ביותר בפסטיבל סדרות רשת בהונג קונג.
בשנת 2017 יצר וביים את סדרת הקומדיה לילדים הכלום הגדול עבור יס קידס. באותה שנה גם כתב עבור העונה השנייה של סדרת הנוער כדברא ששודרה בערוץ ניקלודיאון ולעונה השישית של הסדרה החפרנים ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית.
בשנת 2018 כתב עבור סדרת הטלוויזיה מתחת לעור ששודרה בכאן חינוכית.
בשנת 2019 כתב וביים את סדרת האנימציה נושאת הפרסים סוף הדרך ששודרה בערוץ הדיגיטלי של תאגיד השידור הישראלי כאן 11. באותה שנה כתב וביים גם את הסרט הקצר זוכה הפרסים טאצ'. באותה שנה הצטרף לצוות הכותבים של סדרת הנוער צפוף שמשודרת בערוץ זום של רשת HOT והיה כותב ראשי בעונה השנייה של אבודים בריבוע המשודרת בכאן חינוכית.
בשנת 2020 הצטרף לצוות הכותבים בעונה הרביעית של הסדרה היהודים באים, המשודרת בערוץ כאן 11. אותה עונה זכתה בפרס התסריט לתוכנית סאטירה בטקס פרסי הטלוויזיה של האקדמיה הישראלית.
באפריל 2021 עלתה לשידור סדרת הדרמה הקומית המפקדת אותה יצר ברגר יחד עם עטרה פריש, שגם ביימה. הסדרה שודרה בתאגיד השידור הישראלי כאן 11.
במרץ 2022 זכתה המפקדת בעשר קטגוריות של פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה, ביניהן הדרמה הקומית הטובה ביותר וגם פרס אישי לברגר על התסריט הטוב ביותר בשותפות עם התסריטאית עטרה פריש.
באפריל 2023 זכתה המפקדת בשמונה קטגוריות של פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה, ביניהן בפעם השנייה ברציפות הוכתרה לקומדיה הטובה ביותר והוענק בשנית גם פרס אישי לברגר על התסריט הטוב ביותר בשותפות עם התסריטאית עטרה פריש.
חיים בוכבינדר
קריירה
בוכבינדר החל לשחק במכבי חיפה בעונת 1961/62, בגיל 18. כבר בעונתו הראשונה במדי הקבוצה בליגת העל הישראלית הוא סיים במקום השביעי בדירוג הקולעים של הליגה עם 356 נקודות בסך הכול, ובעונה שלאחר מכן סיים במקום השלישי בדירוג הקולעים עם 435 נקודות. הוא המשיך להצטיין גם בעונות הבאות, אך לא הצליח להגיע להישגיים קבוצתיים ולא זכה מעולם באליפות.
בעונת 1967/68 זכה בוכבינדר לראשונה בתואר מלך הסלים של ליגת העל, לאחר שקלע 792 נקודות בממוצע גבוה של 30.4 למשחק. הוא שב וזכה בתואר גם בעונת 1968/69. ב-1971 הוא הגיע עם מכבי חיפה להישג הגדול ביותר שלו, כשהוביל אותה להעפלה הראשונה בתולדותיה לגמר גביע המדינה בכדורסל, שם היא הפסידה למכבי תל אביב שהייתה הקבוצה הבכירה בכדורסל הישראלי. בשנת 1972 עזב בוכבינדר את מכבי חיפה ופרש ממשחק כדורסל פעיל.
בוכבינדר הוא מלך הסלים של מכבי חיפה בכל הזמנים, ואף מדורג במקום השביעי בדירוג הקולעים של ליגת העל בכל הזמנים, עם 6,044 נקודות בסך הכול ב-11 עונות בהן שיחק. הוא מחזיק בשיא ממוצע הנקודות לשחקן ישראלי בקריירה, עם 23.5 בממוצע. במדי נבחרת ישראל בכדורסל שיחק בוכבינדר 46 פעמים והשתתף באליפות אירופה בכדורסל 1969, אך לא היה משחקניה המובילים.
לאחר פרישתו הפך בוכבינדר למאמן. הוא החל לאמן בשנת 1981 את הפועל חיפה וב-1983 את נבחרת הקדטים של ישראל, ולא הצליח להצעיד אותה להשתתפות באליפות אירופה. בעונת 1984/85 הוא אימן את הפועל גליל עליון. באמצע עונת 1987/88 הוא מונה במקומו של יוסי הררי למאמנה של קבוצתו לשעבר מכבי חיפה, אך עזב בסיום העונה שבה היא סיימה במקום השביעי. ב-1990 אימן את מכבי קריית מוצקין. בוכבינדר גם שימש לאחר פרישתו כפרשן בתוכנית "צעד וחצי" בגלי צה"ל. היה מורה להתעמלות בבית ספר תיכון עירוני ה' בחיפה ואימן קבוצת כדורסל נכים בבית הלוחם חיפה.
שני ילדיו של בוכבינדר, ניצן ואלון, גם הם כדורסלנים המשחקים בליגות הכדורסל בישראל.
פירמונט
גאוגרפיה
פירמונט מצוי שני ק"מ מערבית למרכז העסקים הראשי של סידני, ומקיף את דרלינג הרבור, אחד המפרצים הבולטים במפרץ ג'קסון. פירמונט הוא נמל מסחר פעיל וחשוב, וכולל מזחים, מעגנים, מבדוקים יבשים, מפעלים וחנויות טקסטיל.
היסטוריה
טרם ההתיישבות האירופאית, האבורג'ינים שישבו במקום קראו לו פיראמה. הכביש בקצהו של פירמונט עדיין נקרא בשם זה, לזכר ההתיישבות הילידית במקום. שטר הקניין הראשון על פירמונט הוענק ב-1795, והשטח חולק ונמכר בשנית ב-1799 בעבור גלון אחד של רום לקפטן ג'ון מקארת'ור. אזור פירמונט הוקצה למכרות אבן חול, מחצב ששימש כחומר בנייה למרבית הבתים סביב סידני במאה ה-19. ב-1900 גרו בפרוור כ-30,000 איש, אך במרוצת המאה ה-20 הוא הפך לאזור תעשייתי וכמות התושבים שבו הייתה נמוכה, עד שהגיעה לפחות מ-900 ב-1991; בתחילת המאה ה-21 חלה חזרה של תושבי העיר למגורים בפירמונט.
תרבות
בפירמונט נמצא הקזינו הגדול באזור סידני, סטאר סיטי קזינו, המשקיף על דרלינג הרבור. קזינו זה כולל שתי קומות משחקי הימורים, שמונה פאבים, שבע מסעדות ו-350 חדרי אירוח. כמו כן מצוי בפרוור שוק הדגים של סידני, בצדו של בלקוואטל ביי. שוק זה הוא הגדול מסוגו בסידני ומושך קהל מקומי וקהל תיירים, ולטובת תעבורת הנוסעים הרבה נבנתה תחנת רכבת קלה הקרויה על שמו בסמוך.
המערך לאחדות פועלי ארץ ישראל
"המערך לאחדות פועלי ארץ ישראל" היה ברית בין מפא"י לבין אחדות העבודה - פועלי ציון, שהוקמה לקראת הבחירות לכנסת השישית, על פי הסכם שנחתם בחיפה ב-19 במאי 1965. מטרות המערך היו ציוניות וסוציאליסטיות ובמיוחד להביא ל"אחדות שלמה של תנועות הפועלים" ולהדוף את "הסכנה מצד כוחות עוינים לתנועת הפועלים ... עם הקמת הגוש הימני הקיצוני, בו כרוכים יחד אינטרס התעשרות וניצול הזולת ... עם השאיפה ההרפתקנית לשבור כוחה של תנועת הפועלים ..." (מתוך "דבר המערך לאחדות פועלי ישראל").
חתימת ההסכם, שבא גם כדי לשמור על תנועת הפועלים כנגד גח"ל, האיצה את פרישת רפ"י ממפא"י. בבחירות זכתה רשימה המערך ל-45 מנדטים לעומת 42 חברי כנסת שהיו לשתי המפלגות עם פיזור הכנסת החמישית.
הקמת הגוש הפרלמנטרי המשותף הייתה פועל יוצא של מספר גורמים:
ג'קי בכר
ג'קי (יעקב) בכר (נולד ברמת גן ב-26 בינואר 1965) הוא במאי ומפיק אירועים ישראלי, העוסק בייזום ובניהול אומנותי של פסטיבלים, אירועים ופרויקטים תרבותיים, ובקידום תיאטרון הרחוב, הן בישראל והן בעולם החל מאמצע שנות ה-90.
ביוגרפיה
בכר נולד וגדל בעיר רמת גן, עם הוריו, יוסף (קצין משטרה) וחנה בכר (לבורנטית) ועם 3 אחיותיו. למד בבית ספר יסודי "מכלל", ומגיל 9 ועד הצבא שיחק בקבוצת הפועל רמת גן בכדורגל.
למד בתיכון בליך. בצה"ל השתתף בקורס טיס, אך נפל בשלבים הראשונים. בהמשך הפך לקצין תחזוקה וסיים את השירות ביחידת הקישור לכוחות זרים. השתחרר ב-1987 בדרגת סגן.
לבכר 3 ילדים מנישואים ראשונים. ב-2013 נישא בפעם השנייה ועבר לגור בקיבוץ אור הנר בעוטף עזה. בשנת 2020 עבר לגור בתל אביב.
פעילות מקצועית
בכר למד בין השנים 1985 עד 1987, בבית הספר לתיאטרון רחוב של אברהם דנא, ממייסדי תיאטרון הרחוב בישראל. זהו בית ספר שהפך לקבוצת תיאטרון בשם "מהרבא".
ג'קי בכר התמחה בעולם הליצנות, ויחד עם שותפו, שמוליק ארן, הופיעו כ"ג'קי ופפו" בכל רחבי הארץ. בשנת 1990 הקים את קבוצת תיאטרון הרחוב דיאבולו. יחד עם הקבוצה יצר ג'קי בכר מספר רב של מופעים והצגות רחוב, כמו: "המפלצת", "פולחן האש", "הציפורים", "עולם הים", "טכנו", "קלאש" ורבים אחרים. בשנת 1999, ולאחר מות אביו, יצר בכר מופע מיוחד שהוזמן על ידי פסטיבל ישראל בירושלים – "חסד ורחמים" – סיפור ירושלמי באווירת יהודי ספרד בשכונת נחלאות, למרגלות בית הכנסת שבנה סב המשפחה. בשנת 1992 הקים בכר את קבוצת "ראש חוצות -ג'קי בכר".
בכר ייסד בשנת 1996, יחד עם המפיק אלי לוי והמנהל העסקי בני מורן, את הפסטיבל הבינלאומי לתיאטרוני רחוב בבת ים, הפסטיבל הראשון שיזם והקים, והיה אמון על הפקתו והניהול האומנותי שלו לאורך 10 שנים. פסטיבל זה שהיה פורץ דרך בתחומו, הביא לארץ אומנים מכל העולם, יצר והפיק עשרות הצגות מקוריות וקידם את תיאטרון הרחוב ויוצריו בישראל.
ב-1997 הזמין מפיק פסטיבל עכו את בכר לנהל ולהפיק את אירועי החוצות של פסטיבל עכו עד שנת 2000 ניהל את אירועי החוצות של הפסטיבל, בשנת 2000 הפך גם לחבר הוועדה האומנותית של הפסטיבל, ובשנת 2001 מונה למפיק הפסטיבל כולו - תפקיד שביצע עד לשנת 2005, כולל. בשנת 2006 ליווה את הפסטיבל כמפיק מלווה, בתהליך הפיכת ההפקה להפקה עצמאית של העיר עכו. בשנת 2010 הוזמן לחזור ולנהל את אירועי החוצות של הפסטיבל.
בשנת 1997 הוזמן ג'קי בכר לנהל אומנותית ולהפיק אמנותית את העדלאידע של חולון - הוא ניהל אותה 5 שנים עד לשנת 2001, כולל. בשנה השנייה יצר את העדלאידע היחידה שהייתה בישראל - בלילה.
בשנת 2010 השיק בכר את פסטיבל הפסלים ברחובות.
ראש חוצות
בשנת 1992 הקים ג'קי בכר את חברת ההפקות - ראש חוצות, והחל לנהל את תיאטרון דיאבולו וגופים ואומנים נוספים באמצעות החברה. בשנים הראשונות, ייצג ג'קי בכר וראש חוצות גם הצגות ילדים ומופעי מוזיקה מיוחדים. ביניהם המופע "מרבד הקסמים", שהובילו גיל רון שמע, אבישי בר-נתן ואודי בן כנען, שמאוחר יותר הקימו את להקת שבע. המופע הוצג למעלה מ-1,000 הופעות ברחבי הארץ.
ראש חוצות החלה להתפתח כשהיא מייצגת עשרות אומנים וקבוצות תיאטרון רחוב במגוון רחב מאוד של מופעים. בין הקבוצות והאומנים שיוצגו בראש חוצות: קבוצת תיאטרון דיאבולו, משה חנוכה - תיאטרון אספלט, משה מלכא - תיאטרון זיצלנד, קבוצת התיאטרון קליפה, להקת טררם שהוקמה על ידי ג'קי בכר ודורון רפאלי ובשנותיה הראשונות פעלה בניהולו של ג'קי בכר - ורבים אחרים. בשנת 2002 הפכה ראש חוצות לקבוצה בת שתי חברות, ובשנת 2015 הפכה להיות קבוצה בת 4 חברות.
מחאת האמנים
בתקופת מגפת הקורונה בישראל היה בכר שותף לוועד הפעולה של תעשיית התרבות והאירועים. הוועד התמודד עם הסגרים, ביטול אירועי התרבות, ונלחם על מתן פיצויים ומענקים לאנשי עולם התרבות והאירועים. ב-11.6.20 במהלך הפגנה של ועד הפעולה, נעצר בכר, נפגע ואושפז.
פרסים והישגים
מהישגיו הגדולים של בכר, הוא שכל הפסטיבלים שהקים "חיים ובועטים" (נכון ל-2018): פסטיבל הפסלים ברחובות כבר תשע שנים, פסטיבל הקרקס במודיעין חוגג שבע שנים, פסטיבל הליצנים בנתניה חוגג השנה 5 שנים, פסטיבל אופקים לתיאטרון רחוב בינלאומי חוגג שלוש שנים, פסטיבל עפולה לציורי רחוב בתלת מימד חוגג 3 שנים, פסטיבל השוקולד בנצרת עילית חוגג שלוש שנים.
על פועלו ועבודתו בתחומים הנ"ל זכה בכר במגוון פרסים:
מנחם דונקלבלום
מנחם דונקלבלום (24 באוגוסט 1889 - 12 בנובמבר 1951) היה שופט בית המשפט העליון בין השנים 1948–1951.
חייו
דונקלבלום נולד בקרקוב ב-1889, לעקיבא וטויבה דונקלבלום. עוד כנער היה בין מייסדי הספרייה העברית הראשונה בעיר, ספרית "עבריה", בה שימש כספרן ומזכיר. לאחר שסיים לימודי משפטים באוניברסיטת קרקוב, שם השלים גם לימודים לתואר דוקטור במשפטים בשנת 1914, החל לעבוד בווינה. ב-1915 עבר להולנד, שם למד ולימד שפות ולמד במכללת קראקא וכן למד משפט מוסלמי במכללת ליידן. החל מ-1907 היה פעיל בתנועה הציונית. ב-1917 הצטרף לקבוצה ציונית מקומית, וב-1919 עלה לארץ ישראל יחד עם ועד הצירים. ב-1937 שב לבקר את הוריו שגרו באוסטריה במטרה לשכנעם לעלות לארץ עקב גלי האנטישמיות באירופה באותה תקופה, והצליח לשכנעם לעלות שבועות ספורים בלבד לפני סיפוח אוסטריה לגרמניה (האנשלוס) ובכך הציל את חייהם וחיי אחותו אלזה שעלתה עימם.
עם הגיעו לארץ ישראל התגורר בדירת רווקים בירושלים (במבנה בו שוכן כיום בית הספר לקולנוע "מעלה"), ולאחר שב-1920 עבר את בחינות ההסמכה לעורכי דין זרים, והחל לשמש כיועץ משפטי להנהלה הציונית, לצדו של דניאל אוסטר. כן היה פעיל באגודת שוחרי האוניברסיטה העברית, ולמשך זמן מה גם כיהן כיושב ראש האגודה. באביב 1920 הועמד לדין צבאי בעוון אחזקת כלי נשק בימי המאורעות אך זוכה בסופו של דבר.
ב-1924 עבר לתל אביב. הוא פתח משרד פרטי בעיר, וכן כיהן כיועץ המשפטי לעיריית תל אביב בתקופת כהונתם של מאיר דיזנגוף וישראל רוקח כראשי העירייה, ואף היה עורך דינו האישי של חיים נחמן ביאליק ומחוג חבריו הקרובים.
בשנת 1924 היה דונקלבלום מועמד בקבוצת המרכז במפלגת "ההתאחדות של הבלתי מפלגתיים" לבחירות הראשונות שנערכו לעיריית תל אביב, שנקבעו ל-20 בינואר 1924. בראש הקבוצה עמדו מאיר דיזנגוף וישראל רוקח. בשנת 1946, בקונגרס הציוני העולמי ה-22, הוא נבחר כסגן התובע הכללי בבית הדין של הקונגרס.
לקראת סוף תקופת המנדט הבריטי מונה לנשיא הסתדרות עורכי הדין היהודיים בארץ-ישראל (קודמתה של לשכת עורכי הדין). בתוקף תפקידו זה עמד בראש ועדה שהקימה הסתדרות עורכי הדין במטרה להמליץ על מועמדים מטעמה לכהונת שופטים. ועדה זו, בראשותו של דונקלבלום המליצה, בין היתר, על דונקלבלום עצמו. כן עמד דונקלבלום בראש "הוועדה למבנה מיניסטריון המשפטים ובתי הדין", שהייתה אחת מ-18 תת-הוועדות שהוקמו תחת המועצה המשפטית שתפקידה היה להקים את התשתית המשפטית בארץ ישראל. המועצה המשפטית עצמה הייתה תת-וועדה של וועדת המצב שהוקמה על ידי הנהלת הוועד הלאומי והנהלת הסוכנות היהודית בתקופת המעבר בין המנדט לקום המדינה.
בראשית ימיה של מדינת ישראל פעל לזמן קצר משרד המשפטים ממשרדו הפרטי שבשדרות רוטשילד בתל אביב. ביולי 1948 אישרו הממשלה הזמנית ומועצת המדינה הזמנית את הצעת שר המשפטים, פנחס רוזן למנות את דונקלבלום כאחד מחמשת השופטים הראשונים של בית המשפט העליון. בשנת 1949 היה יו"ר ועדת הבחירות המרכזית הראשונה מאז קום המדינה - בעת הבחירות לאספה המכוננת.
דונקלבלום היה נשוי ללאה דונקלבלום, שהייתה שחקנית התיאטרון הארץ ישראלי. בתם היחידה, רות דונקלבלום, נישאה לאוריאל גורני שהיה פרקליט מחוז תל אביב והיועץ המשפטי למערכת הביטחון.
ביתר
ביתר (בכתיב הארץ־ישראלי הקדום: "ביתתר" או "בית תר") היא עיר יהודית קדומה בהרי יהודה, על שלוחת הר המוקפת על ידי נחל רפאים משלושה כיוונים. העיר ממוקמת מספר קילומטרים מדרום-מערב לירושלים. ביתר מלאה תפקיד חשוב במרד בר-כוכבא וכן הייתה מבצרו ומעוזו האחרון של שמעון בר כוכבא. ביתר מזוהה כיום עם חירבת אל-יהוד שבתחומי הכפר הפלסטיני בתיר.
העיר ביתר מוזכרת פעמים אחדות בתלמוד ובמקורות היהודיים. ביתר מוזכרת בתנ"ך בשם הרי בתר (שיר השירים ב, יז) ופירש ר"י מטראני: על הרי בתר הרים ידועים בארץ ישראל בשם הרי בתר. ונזכרת גם בתרגום השבעים לספר יהושע ט"ו, נט, בפירוט ערי נחלת יהודה במחוז בית לחם, שאינו מופיע מנוסח המסורה: . ביתר נזכרת במקורות חז"ל, למעט פעם אחת כל האזכורים מופיעים בהקשר לנפילתה בסופו של מרד בר כוכבא.
הזיהוי והמחקר הארכאולוגי
בביתר נערך סקר ארכאולוגי על ידי כוכבי בשנת 1968 (סקר החירום), ועל ידי אבי עופר בשנות השמונים. האתר נחפר בידי דוד אוסישקין בשנת 1984.
לפי הסקר, נוסד היישוב כבר בתקופת הברזל 1 ובהיקף ניכר, וקיומו נמשך ברציפות עד חורבנו בתקופה הרומית. נראה כי היישוב חדל להתקיים בסוף מלחמת בר כוכבא.
בחפירות אוסישקין לא התגלה ממצא מתקופת הברזל 1 אלא רק בתקופת הברזל 2, במאות 7–8 לפסה"נ. בחפירותיו נמצאה טביעת 'למלך' דו-כנפית, מימי מרד חזקיהו בסנחריב (705–701 לפסה"נ).
ביתר בימי מרד בר כוכבא
אוסביוס ציין שביתר הייתה מצודה חזקה, בסמוך לירושלים, כאשר המלחמה הגיע לשיאה בשנתו ה-18 של אדריאנוס (שנת 135 לספירה) והמצור עליה נמשך זמן רב, עד שנכנעו יושביה ברעב ובצמא: הירונימוס, מציין כי ביתר נכבשה בחודש אוגוסט, בדומה למסורת המוכרת במשנה שביתר נכבשה בתשעה באב.
זיהוי ביתר ההיסטורית עם השרידים שמעל הכפר הערבי בתיר, הוצע כנראה לראשונה על ידי רבי אשתורי הפרחי במאה ה-14, בספרו "כפתור ופרח". ויקטור גרן היה הראשון שחקר וזיהה את ביתר. ו"ד קארול עשה סקר יסודי בביתר בשנת 1923, הוא זיהה את הדרך המוליכה ליישוב, חפיר חצוב בסלע, ומתקנים חקלאיים רבים. כמו כן הוא מצא את שרידי מערכת הביצורים של ביתר: מגדלים וחומות, שהוקמו לדעתו תחת לחץ וחיפזון. בשנות הארבעים של המאה העשרים זוהו מחנות המצור הרומיים מדרום לביתר, ועימם מערכת המצור הרומית שכללה דייק (חומת מצור, כרקום, בלטינית: CIRCUMVALLATIO) שהקיף את ביתר, וכלל גם עמדות ירי כנראה בצד הדרום מערבי אורך הדייק היה מעל 4,000 מ' - יותר מהדייק של מצדה. ניתן להניח שבנוסף לחומת האבן ששרידיה נשתמרו בשטח כללה מערכת הדייק אלמנטים נוספים המוכרים הן מן הספרות הרומאית והן מן הספרות התלמודית כדוגמת מכשולים שונים, ועוד.
בסקר שערך כוכבי, נמצאו אתרים נוספים, ביניהם מערכת של מצודות ונקודות תצפית מהתקופה הרומית, שהיו חלק מהמצור על ביתר. בשנת 1984 חפר בביתר דוד אוסישקין. הוא חשף חלקי חומה ומגדלים, שלדעת החופר נבנו בחיפזון שכן הבנייה הייתה רשלנית ולא אחידה. כמו כן נמצאו אבני קלע, וכן ראשי חצים המעידים על הקרב שנערך במקום.
הכוח הרומאי שהשתתף במצור מנה עד 12,000 איש מתוכם 8,000 איש שהשתתפו ישירות בלחימה. כתובת לטינית שנמצאה ליד המעיין בביתר מזכירה את הלגיון החמישי מקדוניקה והלגיון האחד-עשר קלאודיה. מאחר ששני הלגיונות האלה היו מוצבים בדאקיה זמן קצר לפני מרד בר כוכבא, בתקופת שלטונו של טראיאנוס, נראה כי גדודים משני לגיונות אלה הובאו לעזרה בדיכוי מרד בר כוכבא והוצבו כחיל משמר בביתר, לאחר כיבושו. בנוסף ללגיונות אלו היו גם יחידות עזר לא ידועות.
ביתר מוזכרת בפפירוס ידין 44, בתעודה זו מהשנה השלישית למרד בר כוכבא, החכיר פרנסו של בר כוכבא בעין גדי, יונתן בן מחניים, חלקות קרקע לארבעה אנשים. בשורה האחרונה בפפירוס, בסוף רשימת העדים בתעודה, מופיע "שמעון בר יהוסף עד לא מן ביתר".
טרם נעשתה חפירה ארכאולוגית מקיפה בביתר בשל מיקומה השנוי במחלוקת.
ביתר במקורות התלמודיים
על פי התלמוד הירושלמי נפלה ביתר בעקבות פעולתו של בוגד. רבי אלעזר המודעי שהיה מנהיגם הרוחני של הנצורים בביתר היה שרוי בצום ובתענית, והיה ידוע כי כל עוד עומדת לנצורים זכותו של רבי אלעזר, הרי שהעיר לא תיפול. כותי אחד חדר לעיר, ודיבר עם רבי אלעזר המודעי דברים של מה בכך. משתפס בר כוכבא את הכותי, החשיד הכותי את רבי אלעזר המודעי בכך שהוא מתכוון למסור את העיר לאויב. בר כוכבא חקר את רבי אלעזר בדבר חשד זה, ורבי אלעזר הכחיש את הדברים. בר כוכבא לא האמין להכחשות, בעט ברבי אלעזר, והלה מת. לאחר מות רבי אלעזר נפסקה ההגנה האלוהית על העיר, והתאפשר לאדריאנוס לכבשה.
סופת השלגים נמו
סופת השלגים נמו הייתה סופת שלגים רבת עוצמה באמריקה הצפונית שהתחילה ב-7 בפברואר 2013 והסתיימה ב-10 בפברואר 2013.
ביתר
ביתר במקורות התלמודיים
בתיאור זה עולה כי תפילתו של רבי אלעזר המודעי מצילה את ביתר. המצור הממושך גורם לדמורליזציה דווקא אצל אדריאנוס. אז נחלץ לעזרתו שומרוני (כותי), חודר אל העיר בסתר ומסובב בתחבולה את הריגת ר' אלעזר המודעי בידי בר כוכבא. בהמשך הסיפור ישנו תיאור הטבח שבא בעקבות לכידת העיר והסיפור לפיו בן כוזיבא לא נהרג בידי אדם אלא מנכישת נחש. בהקשר זה מובא זיכרון חי מפי רבן שמעון בן גמליאל לפיו גם תלמידי בתי הספר בביתר (שמספרם מוצג בצורה מופלגת) הצטרפו ללחימה:
זוהי עדות המתארת את שיטת מבחני הקבלה לצבאו של בר כוכבא. בתחילה נהג בר כוכבא לכרות את אחת מאצבעותיהם של החיילים (או שעשו זאת בעצמם). אולם התנגדותם של החכמים בעניין גרמה לבר כוכבא לעוץ בהם כיצד הם חושבים שיש לבחון את חייליו. תשובתם הייתה שחייל ראוי בצבאו יכול לרכב על סוסו ותוך כדי דהירה לעקור ארז.
על טיב הדייק ומשמרות הפיטרול הרומיים סביב ביתר מרמזים דברי התוספתא (יבמות יד, ח):
על פי המסורת נפלה ביתר ביום תשעה באב המועד לפורענות, הוא היום שבו חרב בית המקדש הראשון ובית המקדש השני:
כיבוש ביתר על ידי הרומאים (על פי המסורת בתשעה באב של שנת 135), הריגת שמעון בר כוכבא והטבח בתושבי העיר היה למעשה סוף המרד והעצמאות היהודית בארץ ישראל עד קום מדינת ישראל.