cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תפוח ובצל ירוק
בישראל, הסדרה הייתה זמינה בדיבוב עברי בשירות ה-VOD של חברת yes החל מ-23 ביולי 2020, כחלק מספריית Cartoon Network. רק ארבעים פרקים מעונתה הראשונה של הסדרה דובבו לעברית, והאחרונים מביניהם עלו לספריה ב-2021. ב-31 באוקטובר 2021, הוסרה הסדרה מהשירות יחד עם שאר תוכני הספרייה. ב-1 במאי 2023 הסדרה חזרה הספרייה לשירות עם מספר מועט של תכנים, כאשר משתמש הרוכש אותה מקבל גם את ספריית ה-דיסקברי+ ולהפך.
מדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי אורנה כץ ומיכאל דובוביק, והופק על ידי תומר קאופמן, דן שצברג, אמי בכר ורעות גדות. הדיבוב נעשה בוידאופילם אינטרנשיונל. בנוסף, בדיבוב העברי דיבבו אורנה כץ, טליה ברקאי ואדם מיקלף.
JLI
JLI - מכון רוהר ללימודי יהדות (באנגלית The Rohr Jewish Learning Institute) הוא סַפַּק של קורסים ולימודי תוכן יהודיים בנושאים שונים בתולדות ישראל, משפט עברי, אתיקה, פילוסופיה וספרות תורנית. הארגון מפתח תוכניות לימודים לגברים, לנשים, סטודנטים, בני נוער וקשישים.
בשנת 2014 היו 117,500 אנשים רשומים ב- JLI, מה שהופך אותה לרשת החינוך היהודית הגדולה ביותר בעולם. על פי הצהרתה, משימתה היא להפוך את תורתו, ערכיו ומסורתו של העם היהודי לנגישים ומשמעותיים ליהודים, ללא קשר לרקע שלהם או להשתייכותם הדתית. חומרי הלימודים של JLI בנויים על בסיס מודל של הוראת תורת ישראל המסורתית במסגרת אקדמית עכשווית. מטה הארגון ממוקם באזור קראון הייטס בברוקלין, ניו יורק.
הצהרת משימה
המשימה של JLI היא להפוך את תורתו, ערכיו ומסורתו של העם היהודי לנגישים ומשמעותיים לכל יהודי, ללא קשר לרקע או השתייכות שלו או שלה. JLI מעורר השראה ללמידה יהודית ברחבי העולם ומשפיע על החיים היהודיים ועל הקהילה באמצעות לימוד תורת ישראל.
JLI יצרה רשת עולמית של תלמידים מלאי ידע, וחוויה יהודית. הקורסים מתייחסים לאופני למידה מגוונים וסוגי אינטליגנציות מרובות, ומטפחים צמיחה אישית וחברתית על ידי הקניית ערכים יהודיים. הקורסים נכתבים עם דרכי הוראה המבוססות על מחקרים, ונועדו להיות רלוונטיים עבור האדם המודרני. הקורסים כוללים ספרי לימוד, מצגות שקופיות, משחקים, תרגילי למידה וסרטונים.
JLI היא חברת בת של המרכז לענייני חינוך, והיא אחת מזרועות החינוך והלימוד למבוגרים של תנועת חב"ד ליובאוויטש .
היסטוריה
JLI נוסד בשנת 1999 על ידי הרב אפרים מינץ. הקורס הראשון, "מיסטיקה היהודית", נוסה באופן ראשוני בחמישה עשר מרכזי חב"ד. המכון התרחב לאחר מכן עם צמיחה מבוקרת והציג את תוכנית הלימודים בין 15 ל -20 ערים חדשות בשנה עד 2005 אז נוספו ארבעים ערים חדשות. מאז הקמתה, מעל 260,000 סטודנטים השתתפו בקורסים עם הרשמה של 12,000 - 16,000 תלמידים בכל סמסטר. נכון לשנת 2013, פיתחה ארבעים ושלושה קורסים של שישה שבועות, שהפופולריים שבהם היו בנושאים של המחשבה, החוק והמיסטיקה היהודית. בשנת 2005, חומר JLI תורגמו לראשונה לשפה זרה, ספרדית, על מנת לשרת את הקהילות היהודיות של מרכז ודרום אמריקה. בשנת 2011, פותחה תוכנית הלימודים בעברית ונלמדה בעשר ערים בישראל. בישראל ישנם 30 מקומות, כמו גם שיעורים בעברית ברחבי העולם, בקהילות עם ריכוזים גדולים של ישראלים בצפון אמריקה. חטיבת השפה הרוסית נוספה בשנת 2012 ומונה חמישים סניפים ברחבי ברית המועצות לשעבר. חומרי הלימוד של JLI פותחו בגרמנית באותה שנה, ונלמדים בחמש ערים בגרמניה. נכון לשנת 2013, 382 סניפים ב -24 מדינות בעולם, ושלושים ואחת ממדינות ארצות הברית. בשנת 2005 השיקה את חטיבת Torah Studies (ראו להלן), אשר פעילה בכמעט 250 קהילות ברחבי העולם.
קורסים
על ידי רשת של סניפים מקומיים של הארגון, מציעים JLI קורסים שונים לקהילות היהודיות ברחבי תבל. הקורסים עיקריים של הארגון (קורסי הדגל) מורכבים משישה מפגשים שבועיים, בני שעה וחצי, כאשר כל יחידת לימוד נלמדת בו זמנית בכל הסניפים. קורסים ספציפיים מוסמכים להציע נקודות זיכוי של לימודי המשך של לשכת עורכי הדין, ועבור השתלמות בלימודי רפואה. JLI הוזמן על ידי משפחתו של ראש הממשלה לשעבר יצחק שמיר, לפתח סדרה של שיעורים חינוכיים עבור שעות הצהרים של עובדי משרדי החברה בישראל.
מחלקות
בנוסף לקורסי המרכזיים, מציע הארגון תוכניות לימודים שונות עבור הסוגים השונים של הקהילות היהודיות:
בני נוער
מטרת הקורסים עבור בני הנוער, היא להפוך את מסורת ישראל לרלוונטית ומשמעותית עבורם, וליצור דור חדש של מנהיגות יהודית. הנוער עוסקים בשורה של קורסים מקיפים בנושאים שהם בחורים, ומספקים מקום בטוח לדיון בנושאים כגון התאבדות, אתיקה וערכים אישיים, אנטישמיות, תכלית בחיים, יחסים, אמונה והגיון, צדק חברתי, מנהיגות, וישראל. כמה בני נוער מכל סניף המפגינים תכונות מנהיגות מוזמנים להצטרף לתוכנית ההתמחות הבינלאומית של JLI Teens. תפקידם של המתמחים כולל השתתפות בשיחות ועידה משותפות לשיתוף רעיונות, מתן משוב והצעות מוקדמות למפתחי הקורס, וכן השתתפות בתחרויות ובפעילויות מיוחדות. התוכנית מוצעת בשבעים ערים ברחבי ארצות הברית, קנדה, דרום אמריקה, רוסיה, דרום אפריקה, סין, אירופה וישראל.
Sinai Scholars
תוכנית מלגות משולבת לסטודנטים בקמפוסים, הכוללים לימוד תורה, פעילויות חברתיות והזדמנויות קשרים. תבנית הלימודים בת שמונה החלקים עוסקת בחלקים החיוניים ביהדות, ומציגה את התלמידים למשמעות העכשווית של החיים היהודיים. הסטודנטים מגישים מאמר אקדמי על המחשבה היהודית, ומעורבים באירועי קהילה וחג. התוכנית נוצרה בשיתוף פעולה של ארגון "חב"ד בקמפוס" ומוצעת במעל מאה אוניברסיטאות. התוכנית נותנת חסות לסימפוזיון השנתי של סטודנטים וחוקרים. קבוצה נבחרת של סטודנטים מכל רחבי המדינה מציגים מאמרים על הרלוונטיות המודרנית של רעיונות ואמונות יהודיים מרכזיים, למחבר המאמר הזוכה מוענק פרס כספי. בסימפוזיון התלמידים נפגשים עם חוקרים יהודים בקהילה האקדמית ומתחברים עם עמיתים מקמפוסים אחרים.
עיצור מכתשי, חוכך שורק, אטום
עיצור מכתשי חוכך שורק אטום הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא S לטינית /s/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-<tt>s</tt>. זהו הצליל לאות ס.
JLI
Rosh Chodesh Society
המחלקה ללימוד הנשים, (עמותת ראש חודש), מבקשת להעצים את הנשים היהודיות להתחבר למורשתן היהודית, ולהעניק השראה למשפחותיהם ולקהילותיהם. על ידי רשת בינלאומית של מלומדות יהודיות, מנהיגות ומחנכות מעניקה לחברות בארגון באמצעות תוכניות תרבותיות וחברתיות חודשיות. התוכנית הוקמה בשנת 2009 לזכרה של רבקה הולצברג, אשר יחד עם בעלה, הרב גבריאל הולצברג, שליחי חב"ד בהודו נרצחו בפיגוע במומביי, הודו. קורס הבכורה של התוכנית, 'אוהל רבקה', היה סדרה של שבעה חלקים של לימוד מבוסס טקסט, של שלוש המצוות שהופנו במיוחד לנשים היהודיות. ל- RCS יש חברות ב-150 קהילות ברחבי העולם.
עיצור מכתשי, חוכך שורק, אטום
עיצור מכתשי מלועלע, חוכך שורק, אטום [sˤ]
עיצור מכתשי מלועלע, חוכך שורק, אטום הוא צליל עיצורי המצוי במספר שפות מדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /sˤ/. זהו הצליל הישן לאות העברית צ, וניתן היה לשמעו בהגיית העברית הטברנית ובעברית שומרונית. זהו צליל האות הערבית ص.
JLI
תורה קפה
אתר וידאו, "תורה קפה", בו היא מציעה הרצאות, סדנאות והשראה מתוך הספרים והקורסים ש הארגון. הסרטונים עוסקים במגוון רחב של נושאים, כולל לימוד אקדמי של תורה, שפה, ספרות יהודית, היסטוריה יהודית, ביוגרפיות של אישים יהודיים, מוזיקה ומוזיקה יהודית.
National Jewish Retreat
JLI נותנת חסות לריטריט של שישה ימים, הריטריט הלאומי היהודי. הכולל הרצאות וסדנאות אינטראקטיביות על החיים היהודיים, המשפט, ההיסטוריה, התרבות והמסורת, בהובלת חוקרים ומומחים בתחומי הלימוד השונים. האירוע השנתי מתארחת מדי קיץ במלון ומטרתו להעסיק את המוח ולרענן את הרוח, ומספק מנות גורמה כשרות ובידור. חוקרים ומומחים שהשתתפו בעבר:
בשנת 2013, השיקה את הכנס השנתי של המוסר והאתיקה היהודית, שבו מתקיימים דיונים אינטראקטיביים בין רופאים ומומחי אתיקה רפואית.
The Land and The Spirit
כתגובה לדרישה ארצית של סטודנטים שהשתתפו בקורס בסתיו 2007 על הארץ, השיקה JLI לראשונה במרץ 2008 את ה"חוויה הישראלית". הסיור הדו-שנתי מציג מבט מבפנים על ישראל. בנוסף לביקור באתרים היסטוריים ודתיים, נפגשים המשתתפים עם פוליטיקאים ומקבלי החלטות ישראלים, מלומדים ותושבים מקומיים. המשתתפים מביאים מסרים של תמיכה מקהילות התפוצות לכוחות צה"ל ולמשפחות נפגעי טרור. 2,500 יהודים מהתפוצות הצטרפו לתוכנית. בתוכנית השתתפו ונאמו הרבנים הראשיים שלמה משה עמאר, ישראל מאיר לאו ויונה מצגר; חברי הכנסת ודמויות הממשלה, בנימין נתניהו, בני בגין, יולי אדלשטיין, צחי הנגבי, יואל חסון, נשיא המדינה ראובן ריבלין, נתן שרנסקי ואפרים הלוי; רבנים, פרופסורים, עיתונאים וחוקרים, כולל הרבנים עדין שטיינזלץ, שמואל רבינוביץ, ד"ר איתן אלירם, פרופ' דניאל הרשקוביץ, רונה רמון ושמואל אליהו.
מכון שמואל
מכון המחקר על שם סמי רוהר, בחסות מכון רוהר ללימודי יהדות, מלשרת עשרות שלוחים ברחבי העולם, בחקר מעמיק של מאמרים מלאים, הכוללים רקע יסודי ומקורות מקיפים המכסים כמעט כל נושא בתורה.
סרטים תיעודיים
JLI הפיק את הסרט "מעפר קומי", (באנגלית: With my Whole Broken Heart) סרט תיעודי על הורים שחייהם של ילדיהם נגדעו על ידי הטרור.
הכשרת מרצים
האקדמיה של JLI מספקת הכשרה שוטפת למדריכים המסונפים אליה בפדגוגיה ובלימוד מעמיק של נושאים הקשורים לתוכן הלימודים. האקדמיה מארגנת כנס שנתי, ובינר לסירוגין, פודקאסטים, הדרכה אינטראקטיבית והזדמנויות אימון אחד לאחד. האקדמיה של JLI משמשת גם כפורום לדיון בין צוות פיתוח תוכניות הלימודים לבין שותפיה. האקדמיה פועלת בתור אוזן קשבת עבור מדריכים, ומספקת הדרכה. כנס JLI מוקדש לשיתוף טיפים ורעיונות לחינוך מבוגרים, לימוד דרכים חדשות להרחבה ושיפור של יותר מ -350 סניפי JLI ברחבי העולם. הכנס כולל מומחים ידועים, ביניהם הרב איתמר גינזברג, ד"ר ישי פלקוביץ, מרצה לשיווק ישיר, אלן רוזנספן, מיכאל ברנדווין, פרופסור יונתן סרנה, הרב ברל בל והרב יוסף יצחק ג'יקובסון.
קרן קהלת
מאז סתיו 2010, JLI היא ספקית של חינוך יהודי למבוגרים באמצעות תוכנית המלגות של קרן קהלת, התוכנית כוללת חוויית לימוד יהודית דו-שנתית להורים של תלמידי בתי ספר יהודיים במדינות ארצות הברית. המשתתפים לומדים טקסטים יהודיים, בקורסים או בלימוד יחידני, משתתפים באירועי למידה קהילתיים, ולימוד משפחתי. ומקבלים את שכר הלימוד עבור בתי הספר של ילדיהם במימון מענק קרן קהלת ושותפיה הפיננסיים. הקורסים נבנים על ידי JLI והמרכז של ישיבה יוניברסיטי לעתיד יהודי.
הזהב של נורמן
הזהב של נורמן (באנגלית: Da 5 Bloods; בתרגום מילולי לעברית; 5 הדמים) הוא סרט דרמת הרפתקאות מלחמה אמריקאי משנת 2020, בבימויו ובהפקתו של ספייק לי. בהפקה השתתפו גם ג'ון קיליק, ביאטריז לוין ולויד לוין בזמן שאת התסריט כתב לי ביחד עם דני בליסון ,פול דה-מיאו וקווין ווילמוט לפי סיפור מקורי של לי. בסרט מככבים דלרוי לינדו, ג'ונתן מג'ורס, קלארק פיטרס, נורם לואיס, איסיה וויטלוק ג'וניור, מלאני תיירי, פול וולטר האוזר, יספר פאקונן, ז'אן רנו וצ'דוויק בוזמן. העלילה עוקבת אחר קבוצה של בוגרי מלחמת וייטנאם שחורים שחוזרים לווייטנאם כדי לחפש אוצר של מטילי זהב שהחביאו בעת ששירתו שם.
במקור נכתב התסריט על ידי דני בילסון ופול דה מאו בשנת 2013, אך הוא עובד מחדש על ידי לי וקווין וילמוט לאחר שעבדו על סרטו הקודם של לי, "שחור על לבן" (2018). צוות השחקנים לוהק בפברואר 2019 והצילומים החלו כחודש לאחר מכן, נמשכו עד יוני והתקיימו בדרום מזרח אסיה. תקציב ההפקה היה 35–45 מיליון דולר, מהסרטים היקרים ביותר של לי.
הסרט היה סרטו האחרון של צ'דוויק בוזמן לשנת 2020 ובכלל ,בעקבות מותו כחודשיים לאחר מכן.
עלילת הסרט
במהלך מלחמת וייטנאם כיתת חיילים שכללה חמישה גברים אפרו-אמריקנים, פול, אוטיס, אדי, מלווין ומנהיג החוליה שלהם נורמן, שקוראים לעצמם "הדמים", מאבטחים אתר של התרסקות מטוס של ה-CIA ובו תיבה עם מטילי זהב המיועדת לתשלום עבור התושבים הילידים על עזרתם במלחמה בוייטקונג. בהשראת נאומו של נורמן על הטיפול הגרוע באפרו-אמריקאים על ידי ממשלת ארצות הברית לאורך ההיסטוריה, הם מחליטים לקחת לעצמם את הזהב ולקבור אותו כדי שיוכלו לאסוף אותו אחר כך. עם זאת, בהתקפת נגד ווייטנאמית, נורמן נהרג והחיילים מגלים אחר כך שאתר הזהב הקבור אבד אחרי שנפילת נפאלם שיבשה את כל ציוני הדרך המזהים.
בהווה נפגשים פול, אוטיס, אדי ומלווין בהו צ'י מין סיטי. הם שוכרים את וין, מדריך שייקח אותם לאזור לאחר שמפולת בוץ חשפה את זנבו של המטוס שהתרסק ועם המידע החדש הזה הם מתכננים למצוא את הזהב ואת גופתו של נורמן. אוטיס מתאחד מחדש עם חברתו הווייטנאמית הוותיקה טיין שעוזרת לו ליצור קשר דה רוש, איש עסקים צרפתי שמעוניין לקנות מהם את הזהב. אוטיס גם מגלה שיש לו בת עם טיין שלא ידע עליה, שהציקו לה בילדותה בשל צבע עורה הכהה. פול מגלה גם שבנו דייוויד הלך אחריו לווייטנאם, מה שמעמיד את מערכת היחסים השברירית שלהם במבחן. הם מסכימים לתת לדייוויד להצטרף אליהם, אך אסור לו לקבל חלק מהזהב.
וין מוביל את הקבוצה אל וייטנאם הכפרית, שם מפגש עם סוחר מקומי מכריח את פול להודות שיש לו הפרעת דחק פוסט-טראומטית וכי הוא מאשים את עצמו באופן במותו של נורמן. בבר במלון דייוויד פוגש את הדי, מייסדת ארגון המוקדש לפינוי מוקשים בשם LAMB ומפלרטט איתה. למחרת, וין נוטש את הקבוצה ואומר להם שהוא יאסוף אותם בעוד כמה ימים. במהלך הלילה הראשון שלהם, פול מחרים את האקדח שאוטיס קיבל בחשאי מטיין והחברים חושדים במניעיו. הוא מנסה לתקן את מערכת היחסים שלו עם דייוויד. בסופו של דבר, החיילים מוצאים את מטילי הזהב הפזורים לצד גבעה. הם מוצאים גם את שרידיו של נורמן ומתפללים עליו.
בדרכם חזרה, הקבוצה מתחילה להתווכח על חלוקת הזהב, כשפול מתעקש שדייוויד יקבל נתח. באדי מנסה להרגיע אותם ועולה בטעות על מוקש, שהורג אותו. בתוהו ובוהו, דייוויד צועד על מוקש נעל בעצמו אך לא מפעיל אותו כאשר הדי ושני מתנדבים אחרים מ-LAMB, סיימון וספו, מופיעים. בהשראת חוויה דומה במהלך המלחמה, פול ממציא תוכנית להוציא את דייוויד מהמוקש בבטחה, אך כמעט מיד אחר כך מחזיק את שלושת הזרים כבני ערובה עם אקדחו של אוטיס, מתוך פרנויה שהם ידווחו לרשויות על תוכניתם לקחת את הזהב. פול מאלץ את דייוויד לקשור את הדי ומשאיר אותה מאוכזבת. במהלך הלילה ספו בורח בזמן שדייוויד והאחרים לוקחים בכוח את האקדח מידיו של פול.
לאחר שפוגש את וין במקום המפגש המוסכם, קבוצת חמושים מופיעה בדרישה לקבל את הזהב בתמורה לספו. קרב יריות שמתפתח גורם לכך שספו נהרג על ידי מוקש בעת שניסה להימלט ודייוויד נורה ברגלו. בהנחה שדה-רושה בגד בהם, וין מציע לחזור למקדש נטוש סמוך כדי להגן על עצמם מפני תגבורת שעלולה להגיע, ואילו אוטיס מציע להתקשר לטיין לעזרה, מה שמביא את פול להאשים אותה במצב. כשהוא מרגיש נבגד ולא מוכן לסמוך על אף אחד, פול לוקח את חלקו בזהב ופונה אל הג'ונגל לבדו. עד מהרה הוא מאבד את הזהב שלו לאחר שננשך על ידי נחש ונופל במורד הגבעה. שאר החבורה מציעה לווין, הדי וסיימון לקחת חלק מהזהב שנותר.
כשהוא כועס על עצמו, לפול יש חזיון של נורמן שמזכיר לו שהוא זה שהרג אותו, לאחר שירה בו במקרה במהלך מארב. נורמן אומר לו שעליו להרפות מאשמתו. אנשיו של דֶה-רוש מוצאים את פול ומאלצים אותו לחפור את קברו שלו. כשהוא לא מוכן לומר להם איפה הזהב, הוא נהרג על ידם. דה-רוש מגיע למקדש. הוא אומר לאוטיס כי לטיין לא היה שום קשר לבגידה שלו. אוטיס והדי הושיטו לו תיק כבד שמתגלה כמלא בסלעים. אוטיס, מלווין ו-ווין מתחילים לירות, כשהם הורגים את כל אנשיו של דה-רושה, שפוצע את אוטיס ומנסה לחסל אותו ברימון יד, אך מלווין מקריב את עצמו בכך שהוא מזנק עליו. דֶה-רושה מתכונן להוציא להורג את אוטיס, אך דייוויד יורה והורג אותו באקדחו של אוטיס.
הפקה
הצילומים החלו ב-23 במרץ 2019. שלב הצילומים נמשך שלושה חודשים, לרוב צילומים נערכו בהו צ'י מין סיטי, בנגקוק וצ'יאנג מאי.
הפצה
הסרט שוחרר ב-12 ביוני 2020 על ידי נטפליקס. לפני מגפת COVID-19, הסרט אמור היה להיות מוקרן בבכורה מחוץ לתחרות בפסטיבל קאן 2020 ואז להיות מוקרן בבתי קולנוע נבחרים במאי או ביוני לפני שישוחררו לצפייה בנטפליקס. אך הסגר העולמי שהוטל בעקבות התפרצות הנגיף אילצה לשחרר את הסרט ישירות לצפייה דיגיטלית.
עם שחרורו, זה היה הסרט הפופולרי ביותר בסוף השבוע הראשון שלו בנטפליקס.
קישורים חיצוניים
ביקורות
דוד (אי, אנטארקטיקה)
האי דוד (באנגלית: Dodd Island) הוא איון הממוקם בחלק הדרום מזרחי של מדף הקרח פבליקיישנז למול חופי ארץ הנסיכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.
אנתוני בנט
אנתוני האריס בנט (באנגלית: Anthony Harris Bennett; נולד ב-14 במרץ 1993 בטורונטו, קנדה) הוא כדורסלן קנדי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד עבור שינג'ו JKO ליוניירס מליגת הכדורסל הטאיוואנית. בנט, שנבחר במקום הראשון בדראפט ה-NBA 2013 נחשב בעיני רבים לשחקן הגרוע בהיסטוריה שנבחר במקום הראשון בדראפט
דוד (אי, אנטארקטיקה)
האי ממוקם 20 קילומטרים מדרום לאיי סוסטרן.
אנתוני בנט
קריירה
בנט רשם ממוצעים של 16.1 נקודות ו-8.1 ריבאונדים למשחק בשנתו היחידה בקולג', נבחר ראשון בדראפט 2013 על ידי קליבלנד קאבלירס, והיה לקנדי הראשון שנבחר בבחירה הראשונה בדראפט. ב-23 באוגוסט 2014 עבר למינסוטה טימברוולבס כחלק מטרייד משולש ששלח גם את אנדרו ויגינס ות'דאוס יאנג למינסוטה, את קווין לאב לקליבלנד קאבלירס ואת לוק בא א מוטה, אלכסיי שבד ובחירת דראפט לפילדלפיה 76'. ב-22 בספטמבר 2015 שחררה מינסוטה טימברוולבס את בנט, שבכך הפך לשחקן חופשי.
דוד (אי, אנטארקטיקה)
מיפוי האי
האי מופה לראשונה על ידי משלחת לארס כריסטנסן (שנערכה בעונת הקיץ האנטארקטי 1936 – 1937), בהתבסס על תצלומי אוויר. האי מופה בשנית על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה.
אנתוני בנט
קריירה
ב-28 בספטמבר 2015 חתם בנט על חוזה לעונה אחת בטורונטו ראפטורס. אחרי ששיחק כמה משחקים בקבוצת הפיתוח של הראפטורס, ראפטורס 905, והפך לשחקן הראשון שנבחר בבחירה הראשונה בדראפט לשחק בליגת הפיתוח, נופה בנט מסגל טורונטו. הנימוקים כללו ייאוש מצד הצוות המקצועי בנוגע להיעדר רצונו של בנט לשחק כדורסל.
דוד (אי, אנטארקטיקה)
מקור השם
שמו של האי ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של אוסטרליה.
האי נקרא על שם די. אם. דוד (D.M. Dodd), שהיה צופה מזג אוויר בתחנת דייוויס בשנת 1963.
ג'יי. ג'יי. רדיק
'''ג'ונתן קליי "ג'יי. ג'יי." רדיק (באנגלית: Jonathan Clay "J. J." Redick'''; נולד ב-24 ביוני 1984) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בעמדת הקלע. הוא נבחר במקום ה-11 בדראפט 2006 על ידי אורלנדו מג'יק, לאחר שכיכב בקבוצת המכללות של אוניברסיטת דיוק.
רדיק ידוע בשל יכולת קליעה טובה מהשלוש ומקו העונשין. במהלך קריירת המכללות שלו קבע שיאי נקודות ואף שבר את שיא הנקודות לקריירה בעונה הסדירה של חטיבת החוף האטלנטי (ACC), שנשבר לאחר מכן שוב על ידי טיילר הנסברו ב-2009 ובטורניר אליפות ה-ACC. רדיק אף קבע כמה שיאי מועדון בדיוק, ובהם מספר הנקודות הכולל בעונה אחת, והוא עדיין שומר על מקומו כקלע המוביל בכל הזמנים של דיוק.
קריירה בתיכון
רדיק שיחק בתיכון קייב ספרינג (Cave Spring) ברואנוק, וירג'יניה, ובשנתו האחרונה השתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ואף זכה בפרס ה-MVP של המשחק.
באתר הסקאוטינג Scout.com דורג רדיק בציון מקסימלי של חמישה כוכבים, ודורג שני בטיבו בעמדת הקלע ובמקום ה-13 הכללי בארצות הברית בשנת 2002.
קריירת מכללות
בשנתו הראשונה באוניברסיטת דיוק, הוביל את קבוצתו לניצחון מול אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בגמר החוף האטלנטי, עם 30 נקודות. בסיבוב השני של טורניר אליפות המכללות, מול אוניברסיטת מרכז מישיגן, קלע 26 נקודות. בשלב ה-Sweet Sixteen התקשה דווקא, בהפסד מול אוניברסיטת קנזס, כשקלע רק שתיים מתוך 16 זריקות.
בעונת 2004-2005, בשנתו השלישית, הוביל רדיק את טבלת קלעי דיוק עם 21.8 נקודות למשחק. הוא זכה בתואר שחקן השנה של החוף האטלנטי, וזכה בפרס אדולף פ. רופ לשחקן השנה במכללות. ניצחונו של רדיק בהצבעה על פרס רופ עמד בניגוד לקונצנזוס סביב שחקנה של אוניברסיטת יוטה אנדרו בוגוט, שזכה בכל פרס חשוב אחר לשחקן השנה. ב-2006, לאחר קרב צמוד לאורך השנה עם שחקן אוניברסיטת גונזגה אדם מוריסון, זכה רדיק בפרסים החשובים לתואר שחקן השנה.
ב-14 בפברואר 2006, במחצית הראשונה של משחק נגד אוניברסיטת וייק פורסט, שבר רדיק את השיא של בוגר אוניברסיטת וירג'יניה קרטיס סטייפלס למספר השלשות לקריירה, עם 413 שלשות. קיידרן קלרק מסיינט פטר'ס קולג' עוד הספיק לעבור את השיא שלו, אך רדיק קלע לאחר מכן 15 שלשות בטורניר ה-ACC ועוד 12 בטורניר ה-NCAA, וסיים את שנות המכללה עם מספר שלשות רב יותר מקלרק. בסוף קריירת המכללות קלע 457 שלשות עם 40.4% מטווח השלוש. שיא השלשות לקריירה שקבע, נשבר ב-2 בפברואר 2014 על ידי טרוויס ביידר מאוניברסיטת אוקלנד.
ב-19 בפברואר 2006, במשחק הבא לאחר ששבר את שיאו של סטייפלס, נגד אוניברסיטת מיאמי, קלע רדיק 30 נקודות והפך לקלע המוביל של דיוק בכל הזמנים, עם 2,577 נקודות. ב-25 בפברואר 2006, במשחק נגד אוניברסיטת טמפל, רדיק שבר את שיאו בן 51 השנה של דיקי המריק לכמות הנקודות בקריירה בליגת ה-ACC, עם 2,587 נקודות. רדיק סיים את קריירת המכללות עם 2,769 נקודות. השיא שקבע נשבר בראשית טורניר NCAA בשנת 2009 על ידי טיילר הנסברו מצפון קרוליינה.
הישג נוסף שרשם רדיק היה 36 משחקים שבהם קלע מספר דו-ספרתי של נקודות בעונה אחת, התוצאה החמישית הטובה ביותר בקטגוריה הזו בהיסטוריה של דיוק, יחד עם ג'ון שאייר, שיין באטייה וג'יי ויליאמס.
כשחקן המוביל של דיוק, רדיק היה מושא שנאה של אוהדים יריבים. כתב CBS Sports קליי טרוויס כינה אותו "הספורטי הפעיל השנוא ביותר באמריקה" בשנת 2007. לאחר שסטודנטים מאוניברסיטאות מרילנד וצפון קרוליינה היריבות גילו את מספר הטלפון הנייד שלו, רדיק העריך שקיבל בין 50 ל-75 שיחות ביום מאוהדים יריבים במטרה להקניט אותו. כמו כן היה באופן תדיר מושא לקראות שנאה מאוהדים יריבים.
ב-4 בפברואר 2004 חולצתו של רדיק, מספר 4, הוכרזה כ-retired number (כלומר מספר חולצה שלא ישתמשו בו עוד) בקבוצתה של אוניברסיטת דיוק, ונתלתה באולם שלה בטקס מיוחד במחצית.
אורלנדו מג'יק (2006–2013)
בדראפט ה-NBA ב-2006 נבחר רדיק על ידי אורלנדו מג'יק בסיבוב הראשון, כבחירה ה-11. דוחות סקאוטינג שהופקו לפני הדראפט שיבחו את קליעתו של רדיק מחצי מרחק ואת אינטליגנציית המשחק שלו, אך ציינו לשלילה את כישוריו ההגנתיים ואף טענו כי ייתכן שהוא לא גבוה או אתלטי מספיק כדי לייצר לעצמו קליעות נוחות בליגת ה-NBA. הערכה זו קיבלה חיזוק במשחק של דיוק נגד אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה (LSU) בטורניר ה-NCAA ב-2006. שחקנה של LSU גארט טמפל, רכז הידוע בשל האתלטיות שלו וזרועותיו הרחבות, נצמד לרדיק כל המשחק, והוציא אותו מקצב המשחק הרגיל שלו. רדיק, שהיה באותו זמן שני בטבלת הקלעים הארצית, סיים עם מאזן של 3 מתוך 18 מהשדה, ועם 11 נקודות, בהפסד של דיוק.
בריאיון ל-Charlotte Observer, אמר רדיק כי "אני חושב שאהיה, כמו 80 אחוז מהשחקנים בליגה. אני לא מצפה להיות כוכב גדול, אני פשוט אקלע ואהיה שחקן קבוצתי". באורלנדו שיחק רדיק בעמדת הקלע, והיה בעמדה זו מחליפו של גרנט היל הוותיק. רדיק קיבל באורלנדו זמן משחק מועט, אך לאחר פציעתו של היל, קיבל תפקיד משמעותי יותר ברוטציה. רדיק נכנס לקצב בתחילת פברואר, וקלע מספר נקודות דו-ספרתי בארבעה מתוך חמישה משחקים, עם ממוצע של 9 נקודות.
ב-31 בינואר 2008 פורסם שרדיק ביקש מסוכנו לבדוק אופציה לטרייד עבורו. מאמן המג'יק סטן ואן גנדי אמר בתגובה: "במצב הנוכחי יהיה קשה מאוד לשלב את רדיק. אני יודע שזה קשה גם להמשיך להושיב אותו על הספסל... האם אנחנו צריכים לשחק אתו? כרגע אנחנו במצב טוב, כך שככל הנראה לא נפריע לדברים להתנהל". המועדון אישר את דבריו של ואן גנדי, ואישר כי רדיק לא יקבל דקות נוספות, ומנגד גם לא יועבר בטרייד לפני 21 בפברואר, המועד הסופי לטרייד.. במשחק האחרון של העונה, כשהמועד האחרון לטרייד כבר חלף, קיבל רדיק את דקות המשחק הרבות ביותר שקיבל לאורך העונה, והוביל את קלעי המג'יק עם 18 נקודות, לראשונה בקריירת ה-NBA שלו.
בעונת 2008-09 החל רדיק לקבל דקות משחק רבות יותר, וסיים את העונה עם ממוצע של 17.4 דקות, לעומת 8.1 דקות בעונה הקודמת, ושיחק ב-64 משחקים לעומת 34. כמו כן קלע 6 נקודות בממוצע, בדומה לעונתו הראשונה.
אנתוני בנט
קריירה
לאחר מכן חתם בנט כשחקן חופשי בברוקלין נטס, שם שוב שיחק לעיתים בקבוצת הפיתוח ושוב שוחרר מהקבוצה, לפני סיום העונה. ב-13 בינואר 2017, ארבעה ימים לאחר ששוחרר מברוקלין, חתם בנט בפנרבחצ'ה עד תום העונה, וזכה איתה בסיום העונה האירופית בגביע היורוליג.
ג'יי. ג'יי. רדיק
אורלנדו מג'יק (2006–2013)
ב-25 באפריל 2010 קלע רדיק מספר שיא של נקודות במדי המג'יק - 31 נקודות - במשחק נגד השארלוט בובקטס. במשחק זה קלע 6 מתוך 10 זריקות מהשלוש ודייק בשבע זריקותיו מהקו.
מילווקי באקס (2013)
ב-21 בפברואר 2013 רדיק הועבר למילווקי באקס בטרייד בין המג'יק לבאקס, במסגרתו הועבר יחד עם הרכז איש סמית והפורוורד גוסטבו איון בתמורה לרכז בנו אודריך, לקלע דורון למב ולפורוורד טוביאס האריס.
לוס אנג'לס קליפרס (2013–2017)
ב-10 ביולי 2013 נרכש רדיק על ידי לוס אנג'לס קליפרס בעסקת משולשת בין הקליפרס, הבאקס ופיניקס סאנס. לפי הפרסומים בתקשורת, רדיק חתם על חוזה בן ארבע שנים בתמורה ל-27 מיליון דולר.
אנתוני בנט
קריירה
ב-12 ביולי 2019 חתם ביוסטון רוקטס לעונת אחת, אך שוחרר מהקבוצה בזמן מחנה האימונים.
ג'יי. ג'יי. רדיק
לוס אנג'לס קליפרס (2013–2017)
רדיק השתלב בתפקיד משמעותי במשחק ההתקפה של המאמן דוק ריברס, וקיבל תפקיד דומה לזה שהיה לריי אלן בבוסטון סלטיקס תחת ריברס. ב-15 בינואר 2014 רדיק קלע מספר שיא של נקודות לקריירה - 33 נקודות - בניצחון של הקליפרס על הדאלאס מאבריקס 129-127.
אנתוני בנט
קריירה
ב-25 באוגוסט 2021 חתם בהפועל ירושלים לעונה אחת. ב-2 בינואר 2022 שוחרר מהקבוצה. בתקופתו הקצרה בקבוצה שיחק בנט 13 דקות, קלע 6.3 נקודות, לקח 3.3 ריבאונדים ומסר 0.9 אסיסטים בממוצע למשחק.
ג'יי. ג'יי. רדיק
פילדלפיה 76' (2017–2019)
ב-8 ביולי 2017, חתם רדיק על חוזה של 23 מיליון דולר בפילדלפיה 76'. ב-3 בנובמבר 2017, קלע רדיק 31 נקודות עם 8 מ-12 מהשלוש בניצחון 110-121 על אינדיאנה פייסרס. את העונה הסדירה סיים רדיק עם שיא אישי של 17.1 נקודות בממוצע למשחק. בפלייאוף עזר רדיק לקבוצתו לעבור בסדרה את מיאמי היט בתוצאה 1-4 לאחר מכן הפסידו 4-1 לבוסטון סלטיקס. רדיק שיחק 10 משחקים בפלייאוף בו קלע 18.2 נקודות בממוצע למשחק – הכי הרבה בקריירה שלו.
ניו אורלינס פליקנס (2019–2021)
ב-15 ביולי 2019 חתם רדיק על חוזה בניו אורלינס פליקנס. את עונת סיימה ניו אורלינס במקום ה-13 באזור המערבי, ובכך החמיץ רדיק את הפלייאוף לאחר 12 העפלות רצופות.
אנתוני בנט
קריירה
בפברואר 2022 חתם בגאושיונג סטילרס מליגת הכדורסל הטאיוואנית.
ג'יי. ג'יי. רדיק
דאלאס מאבריקס (2021)
במרץ 2021 הועבר עם ניקולו מלי בטרייד לדאלאס מאבריקס, תמורת ג'יימס ג'ונסון, וסלי איוונדו ובחירת דראפט עתידית. ב-21 בספטמבר באותה השנה הודיע על פרישה מקריירת הכדורסל, ופנה לעסוק כשדרן ספורט ב-ESPN.
אנתוני בנט
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA
נכון לינואר 2017
ג'יי. ג'יי. רדיק
קריירה בינלאומית
רדיק היה חבר בנבחרת ארצות הברית הצעירה ב-2003. ב-2005 השתתף עם נבחרת ארצות הברית מתחת לגיל 21 באליפות העולם ובמשחקים העולמיים (Global Games), וזכה עמה במדליות זהב. ב-2006 נבחר רדיק לנבחרת ארצות הברית הבוגרת, ושיחק בה בשנים 2006-2008. במשלחת ארצות הברית לאולימפיאדת 2008 התחרה על מקום בסגל, אך לבסוף לא נכנס אליו. פציעת גב חוזרת מנעה ממנו להשתתף באליפות האמריקות של פיב"א לשנת 2007.
BBC - בני ברק ביזנס סנטר
BBC - בני ברק ביזנס סנטר הוא שמו של מרכז העסקים הראשי של העיר בני ברק. האזור החל את דרכו כאזור התעשייה של העיר, אך החל מתחילת העשור השני של המאה ה-21 עבר תהליך של התחדשות עירונית, שמגדלי משרדים החליפו רבים ממפעלי התעשייה (בעיקר תעשיית טקסטיל ומוסכים) שפעלו קודם לכן במקום.
מיקום
האזור ממוקם סמוך לשכונת תל גיבורים, בין צירי התנועה: ציר ז'בוטינסקי, דרך אם המושבות, דרך מבצע קדש ורחוב בן-גוריון, החוצץ בין רמת גן ובני ברק.
היסטוריה
הקמת אזור התעשייה של בני ברק החלה במחצית השנייה של שנות ה-40 של המאה ה-20, בשטח בן 120 דונם בצפון-מזרח המושבה, ובו הוקמו בשלב ראשון 18 מפעלים, בין היתר נבנו: מפעלי "משי זקס" ומפעל "ארגמן", חברת הטקסטיל "ארג" והקואופרטיב "טווה-אורג". בשנת 1949 הועסקו באזור כ-2,000 עובדים. בשנת 1954 נחנך באזור התעשייה מפעל של חברת "פרומין" לייצור ביסקוויטים ודברי מאפה. עם הגידול במספר העובדים באזור הוקמה לראשונה בבני ברק מועצת פועלים שכללה נציגים של המפלגה הקומוניסטית הישראלית, מפ"ם ומפא"י. בשנת 1966 הוקם באזור התעשייה מפעל של חברת "אלישרא" לייצור מערכות לוחמה אלקטרונית.
החל מסוף שנות ה-90 הודיעה העירייה כי בכוונתה ליישום תוכנית של פינוי בינוי לאזור, מאחר שמחיר הקרקע באזור עלה משמעותית, רוב המפעלים היו בניינים שבהם קומה אחת בלבד באזור וסביבתו היה ביקוש למבני מסחר ומשרדים בגלל מיקמו הנגיש ליד צירים מרכזיים. במקביל החלו בעלי המפעלים באזור למכור את המגרשים עליהם פעלו לטובת הריסה ופיתוח מחדש. בין השאר רכשה קבוצת ב.ס.ר בדצמבר 2000 מגרש להקמת שני מגדלים. ביוני 2008 רכשה מגרש נוסף בסמוך להקמת מגדל שלישי, ובאוגוסט 2011 רכשה מגרש להקמת מגדל רביעי במתחם.
ב-15 במרץ 2011 נערך טקס בו מותג האזור מחדש כ-"BBC - בני ברק ביזנס סנטר", בנוסף הושקה תוכנית פיתוח עירונית לאזור שתוכננה על ידי האדריכל עדן בר, ממשרד בר לוי אדריכלים ומתכנני ערים.
ביולי 2011 נפתחה לתנועה דרך אם המושבות, המחברת את האזור ישירות לכביש גהה. בשנת 2012 הסתיים חיבור דרך מבצע קדש לרחוב אבוחצירא המחבר את האזור לציר ז'בוטינסקי.
מגדלים במתחם
{|
הדיוויזיה ה-319 (ורמאכט)
דיוויזיית הרגלים הסטטית ה-319 הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה בנובמבר 1940 מיחידות של הדיוויזיות ה-299 ה-87, וה-169. ב-30 באפריל 1941 החליפה הדיוויזיה ה-319 את דיוויזיית הרגלים ה-216 בהגנה על איי התעלה ונשארה בעמדה זו עד לכידתה במאי 1945 על ידי הכוחות הבריטיים.
Church of Scars
Church of Scars (בעברית: כנסיית הצלקות) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הבריטית בישופ בריגס. האלבום יצא לאור ב-20 באפריל 2018 על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס. מתוך האלבום חמישה סינגלים.
עונת 2001 בליגת העל הרוסית בכדורגל
עונת 2001 בליגת העל הרוסית הייתה העונה התשיעית של ליגת העל הרוסית, מאז שנוסדה לאחר פירוק ליגת העל הסובייטית ב-1991 והייתה ליגת הכדורגל הבכירה ביותר ברוסיה.
העונה נודעה כמתוחה במיוחד והייתה הפעם האחרונה שספרטק מוסקבה (עד עונת 2017) זכתה באליפות. לראשונה ייצגו את העיר מוסקבה מספר שיא של 6 קבוצות. בסיום העונה הוחלט שהחל מהעונה הבאה תנוהל הליגה על ידי ארגון הפרמייר-ליג הרוסי בכדורגל, ארגון שהוקם כדי לערוך רפורמה במבנה הליגה ולנהל אותה בנפרד מההתאחדות לכדורגל.
בסוף העונה הודחו צ'רנומורץ נובורוסיסק וקבוצת פאקל מוורונז' ובמקומן שבו לליגה הבכירה אוראלאן אליסטה ושיניק ירוסלבל.
מבנה
העונה נפתחה עם 16 קבוצות ונערכה בשיטת טבלת אליפות בעלת 2 סבבים, בדומה לאליפויות הקודמות.
הקבוצות
בעונת 2001 של הדיוויזיה הרוסית העליונה נטלו חלק הקבוצות הבאות:
גורדון אלוט
גורדון לוואלין אלוט (באנגלית: Gordon Llewellyn Allott; 2 בינואר 1907 – 17 בינואר 1989) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שייצג את מדינת קולורדו בסנאט של ארצות הברית בשנים 1955–1973.
ביוגרפיה
אלוט נולד בפואבלו שבקולורדו לברטה (לבית לוואלין) ולאונרד ג'יי אלוט. הוריו של אמו היו ממוצא ולשי והוריו של אביו היו אנגלים. ב-1927 סיים אלוט את לימודיו באוניברסיטת קולורדו שבבולדר ושנתיים לאחר מכן, ב-1929, סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של האוניברסיטה. בצעירותו היה אתלט והשתתף בריצת 400 מטר משוכות באליפות ארצות הברית לשנת 1929. באותה השנה התקבל אלוט אל לשכת עורכי הדין של מדינת קולורדו והחל לעסוק בעריכת דין בפואבלו. הוא עבר לעיר למאר שבדרום מזרח קולורדו ב-1930 והמשיך לעסוק בעריכת דין.
אלוט נבחר לסנאט של ארצות הברית ב-1954. הוא נבחר מחדש ב-1960 ושוב ב-1966, וייצג את קולורדו בסנאט עד לינואר 1973, שם היה יושב ראש ועדת המדיניות הרפובליקנית, מה שהפך אותו לשלישי הבכיר ביותר מבין חברי המפלגה הרפובליקנית. הוא היה תומך נלהב בהגדלת תקציב הכוחות המזוינים של ארצות הברית ובמלחמת וייטנאם, בטענה שאין לאפשר מבוי סתום כמו במלחמת קוריאה. במקביל, התנגד למרבית החקיקה בתחומי מדיניות הפנים של הנשיאים ג'ון פיצג'רלד קנדי ולינדון ג'ונסון, למעט חוק זכויות האזרח מ-1964. לטענתו, רבות מהרפורמות האלה, ובפרט תוכניות "החברה הגדולה" של ג'ונסון, היו יקרות מדי ואינפלציוניות. עם עוזריו בסנאט נמנה ג'ורג' ויל. אלוט הלך לעולמו בעיר אנגלווד שבקולורדו, ונטמן בבית העלמין פיירמונט שבדנוור.
כדורסל באולימפיאדת טוקיו (1964)
אולימפיאדת 1964 נערכה בטוקיו, יפן. תחרויות הכדורסל נערכו בין ה-11 באוקטובר ל-23 באוקטובר. זו הייתה תחרות כדורסל השישית במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 189 ספורטאים מ-16 נבחרות גברים. המשחקים נערכו באולם הספורט הלאומי יויוגי.
נבחרת ארצות הברית זכתה במדליית זהב בפעם השישית ברציפות. נבחרת ברית המועצות זכתה במדליית כסף בפעם הרביעית ברציפות.
יחסי דרום סודאן–קניה
יחסי דרום סודאן–קניה הם היחסים הדו-צדדיים בין דרום סודאן לבין רפובליקת קניה. דרום סודאן היא שותפה אסטרטגית של קניה, ולשתי המדינות גבול משותף. בין שתי המדינות קווי דמיון תרבותיים רבים, ורבים מדרום סודאן התגוררו בקניה לפני קבלת העצמאות. לדרום סודאן שגרירות בניירובי, בירת קניה, ולקניה שגרירות בג'ובה, בירת דרום סודאן.
לפני קבלת העצמאות
קניה היא בין המדינות שתרמו לעצמאות של דרום סודאן. פרוטוקול מצ'קוס שנחתם בעיר מצ'קוס בקניה ב-2002 הביא להפסקת אש במלחמה בין הכוחות הסודנים והדרום סודנים במדינה. הסכם זה היה חלק משורה של הסכמים שהביאו בהדרגה להקמת הממשל האוטונומי של דרום סודאן, ומאוחר יותר להקמת דרום סודאן כמדינה עצמאית ב-2011. בנוסף, מנהיגים רבים של תנועת העצמאות של דרום סודאן התגוררו בעבר בקניה, ובשיאה של מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה קניה אירחה כ-100 אלף תושבי דרום סודאן. קניה הייתה אחת המדינות השכנות שהואשמה באספקת נשק ללוחמים בדרום סודאן.
מאז קבלת העצמאות
קניה ודרום סודאן הסכימו במספר מקרים על שיתוף פעולה במטרה לעזור לדרום סודאן להקים ממשלה מתפקדת. ידוע ששירות החוץ הקנייתי הכשיר גורמים דרום סודנים בדיפלומטיה. כמו כן, התמיכה של קניה בדרום סודאן כללה התייחסות לנושאים כמו שלום, חוסר ביטחון ואחרים שעלו בעקבות הסכסוך בסודאן.
מלחמת האזרחים בדרום סודאן
קניה, כחלק מ-IGAD, ארגון בין ממשלתי שעוסק בשיתוף פעולה אזורי, ורשויות אזוריות בין-ממשלתיות אחרות הייתה מעורבת במאמץ לסיים את מלחמת האזרחים בדרום סודאן שהחלה ב-15 בדצמבר 2013. ממשלת קניה הייתה חלק מהמאמץ לגרום לצדדים המעורבים לחתום על הסכם הפסקת אש.
מסחר
הייצוא מקניה לדרום סודאן עמד על 57.6 מיליון דולר בשנת 2005, וגדל עד ל-207.3 מיליון דולר ב-2010. חברות קנייתיות רבות הקימו משרדים בדרום סודאן, בעיקר במגזר הפיננסי, ורכשו לדוגמה את בנק דרום סודאן, ששולט ב-50% מהשוק.
בתשתיות, שתי הממשלות פועלות לקישור בין קניה ודרום סודאן, והכביש בין קיטלה שבצפון קניה לבין ג'ובה מיועד לשיקום. בעתיד, שתי המדינות יהיו מחוברות גם במסילת רכבת לפי תוכנית LAPSSET. כחלק מהתוכנית, לאמו וג'ובה יחוברו בכביש, ובנוסף דרום סודאן חסרת הגישה לים תקבל גישה לנמל ימי עבור צינורות הנפט.
ביטול שיטת ההאן
מלחמת בושין
לאחר תבוסת הכוחות הנאמנים לשוגונות טוקוגאווה במלחמת בושין ב-1868, החרימה ממשלת מייג'י החדשה את כל האדמות שהיו תחת שליטת השוגון או תחת שליטת הדאימיו הנאמנים לו. אדמות אלה היוו כרבע מכלל השטח של יפן, והן אורגנו מחדש בצורת מחוזות עם מושלים שמונו ישירות מטעם השלטון המרכזי.
השלב השני בביטול שיטת ההאן התרחש ב-1869. את התנועה הוביל טקיושי קידו מנחלת צ'ושו, ששכנע את אדוני הנחלות צ'ושו וסצומה, שתי הנחלות ששיחקו תפקיד ראשי בהדחת השוגון, לוותר על נחלותיהם לטובת הקיסר. בין 25 ביולי ו-2 באוגוסט 1869 עשו כדוגמתם דאימיו של 260 נחלות אחרות, מתוך חשש שנאמנותם לקיסר תועמד בספק. בראשית סירבו רק 14 דאימיו לוותר על נחלותיהם, אך הם נכנעו לאחר שבית המשפט הזהיר אותם מפני פעולה צבאית במקרה שיעמדו בסירובם.
בתמורה לוויתור על סמכויותיהם לממשל המרכזי מונו הדאימיו למושלים של נחלותיהם-לשעבר (שקיבלו את השם "מחוזות"), והותר להם לשמור עשרה אחוז מהכנסות המיסים של המחוז. כמושלים, היו הדאימיו זכאים למנות את הכפופים להם רק במקרה בו המועמד עמד בתנאי הקבלה שהכתיב הממשל המרכזי. בנוסף, קצבאות שעברו בירושה לסגניו של הדאימיו שולמו על ידי הממשלה ולא על ידי הדאימיו, בצעד שנועד להחליש את הקשרים הפאודליים. התואר "דאימיו" בוטל סופית ביולי 1869.
ביסוס השיטה החדשה
אף על פי שהדאימיו הפכו לעובדי הממשלה, הם המשיכו לשמר מידה מסוימת של עצמאות כלכלית וצבאית. מצב זה היווה איום על הממשל המרכזי, וגרם לדאגה בצמרת המדינית בעקבות מספר מרידות סמוראים שאירעו באותה תקופה. באוגוסט 1871 פרסמה הממשלה צו קיסרי שקבע ש-261 נחלות הפאודליות-לשעבר יהפכו לשלושה מחוזות עירוניים ו-302 מחוזות. המספר ירד עם השנים וב-1888 הוא עמד על שלושה מחוזות עירוניים ו-47 מחוזות, מספרים שעומדים על כנם על היום.
ארגון-מחדש זה הצליח מכיוון שהממשל המרכזי הבטיח לדאימיו לשעבר קצבאות נדיבות, ביטול חובותיהן של הנחלות והחלפת המטבע של הנחלה במטבע הלאומי החדש בערך הנקוב. האוצר היפני לא עמד בהבטחות נדיבות אלה, ולכן ב-1874 הפכו הקצבאות לאיגרות חוב ממשלתיות שהיו שוות ערך לחמש שנות קצבאות.
אלעד גבאי
אלעד גבאי (נולד ב-15 בנובמבר 1985) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני.
קריירת מועדונים
גבאי נולד בראשון לציון. החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של בני יהודה תל אביב בגיל 6 כקיצוני ימני, שם התגלה כישרונו. בגיל 19 אמור היה לעלות לבוגרים של בני יהודה, אך מאמן בני יהודה דאז, ניצן שירזי, החליט להשאיל אותו לשנה ומחצה להפועל מרמורק מהליגה הארצית. במרמורק הציג יכולת גבוהה עם 10 בישולים ו-15 שערים. בתום תקופת ההשאלה שוחרר מבני יהודה וחתם, בקיץ 2006, בהפועל בני לוד לארבע שנים. בלוד עבר לשחק בעמדת המגן הימני וצבר 157 הופעות.
ב-2010 הסתיים חוזהו בלוד וגבאי עבר לעירוני קריית שמונה לשנתיים על תקן מגן מחליף לברק בכר. בתחילת העונה נפצע בכר, ולכן קיבל גבאי מקום בהרכב של רן בן שמעון. עד מהרה הפך לשחקן חשוב במערך של הקבוצה, שסיימה את העונה במקום החמישי ואף זכתה בגביע הטוטו.
בעונתו השנייה בקריית שמונה סייע לה לזכות בפעם השנייה ברציפות בגביע הטוטו, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה.
בעונת 2012/2013 העפיל עם קבוצתו לגמר גביע המדינה הראשון בתולדות המועדון. הוא פתח בהרכב במשחק הגמר, אך קבוצתו נכנעה להפועל רמת גן בדו-קרב בעיטות עונשין.
ב-11 ביוני 2013 חתם גבאי בקבוצת מכבי חיפה לארבע עונות. ב-25 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0-8 על חזר לנצ'ראן במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בעונתו הראשונה בקבוצה נאבק על מקומו בהרכב עם אייל משומר, ושותף ב-14 משחקי ליגה. בעונת שותף ב-13 משחקי ליגה. ב-21 ביולי 2015 שוחרר גבאי ממכבי חיפה.
ב-6 בספטמבר 2015, חתם גבאי לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת בבית"ר ירושלים. ב-27 בספטמבר 2015, ערך גבאי הופעת בכורה במדי בית"ר ירושלים בניצחון 3-1 על הפועל כפר סבא. ב-22 בנובמבר 2015, כבש גבאי את שער הניצחון של בית"ר בניצחון 1-0 על הפועל עכו בדקה האחרונה של המשחק. גבאי אף נבחר לכדורגלן החודש בליגת העל בחודש זה.
ב-1 ביולי 2016 חתם גבאי בהפועל רעננה.
ב-12 בספטמבר 2018 חתם על חוזה בהפועל פתח תקווה, אך בינואר שוחרר מהקבוצה.
נבחרת ישראל
יכולתו הטובה של גבאי הובילה לזימון בכורה לנבחרת ישראל הבוגרת, על ידי המאמן הלאומי אלי גוטמן. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך גבאי ב-29 בפברואר 2012, במשחק ידידות מול אוקראינה.
בשנים 2012-2013, בסך הכל ערך 6 הופעות במדי הנבחרת הלאומית.
גבעת איינטהובן
גבעת איינטהובן (באנגלית: Einthoven Hill) היא גבעה בקצה הדרומי של רמת אוורולווה בצדו המזרחי של האי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
הגבעה ממוקמת 6 קילומטרים דרומית-מערבית לנקודת מיטשל.
עזרא קליין
עזרא קליין (באנגלית: Ezra Klein; נולד ב-9 במאי 1984) הוא עיתונאי, בלוגר ופרשן פוליטי יהודי אמריקאי בעל מדור בניו יורק טיימס ופודקסט. קליין הקים והיה העורך הראשי של אתר החדשות.
גבעת איינטהובן
גילוי ומיפוי הגבעה
הגבעה צולמה מהאוויר על ידי הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1956–1957.
הגבעה מופתה לראשונה, בשנת 1959, על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי חברת האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בין השנים 1956–1957.
מקור השם
שמה של הגבעה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
עזרא קליין
קריירה
ב-2003 קליין החל לעבוד כמתמחה במגזין Washington Monthly והחל לכתב בלוג בנושאים פוליטיים. ב-2009 הוא ההצטרף לוושינגטון פוסט כבלוגר. בהמשך כתב טורי דעה ופרשנות עבור המהדורה המודפסת של העיתון. הוא גם החל לשמש, מאותה שנה, כפרשן פוליטי בערוץ MSNBC, ובפרט בתוכניות של רייצ'ל מדאו וכריס מתיוס. במאי 2011 קליין כתב גם עבור בלומברג. בינואר 2014, קליין פרש מהוושינגטון פוסט והקים עם מספר עיתונאים את אתר החדשות וקס (Vox). הוא שימש כעורך ראשי של האתר.
קליין היה אחד מהיוצרים של התוכנית "מקרוב', המשודרת בנטפליקס החל משנת 2018. ב-2020 קליין הצטרף לניו יורק טיימס.
חיים אישיים
קליין נשוי מאז אוקטובר 2011 ל, כתבת לענייני כלכלה של "האטלנטיק" ולזוג שני ילדים.
מאטי קרדרופל
ביוגרפיה
קרדרופל נולד בשנת 1983 בעיירה אקסטר שבניו המפשייר. הוריו התגרשו כאשר היה צעיר. הוא בוגר האקדמיה לקולנוע של ניו יורק. לאחר לימודיו עבד כעוזרו האישי של השחקן לוק וילסון.
קריירה
את תפקידו הראשון קיבל בשנת 2008 בסרט הקומי "שומר ראש במבצע" שבכיכוב אוון וילסון ובשנה שלאחר מכן בסרט הדרמה "Absolute Evil – Final Exit" בתפקיד של צלם.
בשנת 2010 הופיע בתפקיד אורח בסדרה הקומית "סקראבס" בתור פרנק.
גבעת איינטהובן
לקריאה נוספת
• Geological Survey (U.S.), Coastal-change and Glaciological Map of the Trinity Peninsula Area, P 30
מאטי קרדרופל
קריירה
בשנת 2012 שיחק בסרט "קרועים על כל הראש" גם כצלם. בשנת 2014 הופיע בסרט הקומדיה "טיפשים בלי הפסקה 2" של האחים פארלי לצד ג'ים קארי וג'ף דניאלס. בסרט הוא משחק ממציא. בנוסף הופיע בסדרות "Comedy Bang! Bang!" ו-"סלפי" בתור צ'רלי.
בשנת 2015 הופיע בסרטו שובר הקופות של קולין טרוורו "עולם היורה" בתור ג'וש, מפעיל של מתחם רכבי כדור משוריינים, הנאלץ לסגור אותו בשל מצב חירום. בשנה שאחריה שיחק בסדרת קומדיית המצבים "הבחורה החדשה" בפרק בודד בתור קארל ובסדרה "NCIS" בתור קלארק.
בשנת 2017 הופיע בסדרה "סדרה של צרות" בתפקיד "האדם שהוא לא גבר ולא אישה", תפקיד בו שיחק בשתי עונות ואף שיחק בעונה השנייה של הסדרה "דברים מוזרים" בתור קית'. בנוסף הופיע בשנה זו בסרט הרומנטי "חולי אהבה" כסטו ובסרט הדרמה "לוגאן לאקי" של סטיבן סודרברג כקצין משטרה.
בשנת 2021 הופיע בסרט "לשחרר את גאי" של שון לוי, בתפקיד יוטיובר של המשחק "פרי סיטי". באותה שנה ביצע הופעות אורח בסדרות הטלוויזיה "טירון" ברשת ABC, "שבב של אהבה" ברשת HBO Max ו-"Immoral Compass" של שירות הסטרימינג Roku (לשעבר קוויבי).
לאון רבינוביץ
יהודה לייב (לאון) רבינוביץ (בכתיב שנהג בזמנו: ראבינאוויץ; נודע בשם העט: איש יהודי; א' בשבט תרכ"ב, 2 בינואר 1862 – ה'תרצ"ח, חורף 1937–1938) היה סופר ועיתונאי יהודי, מו"ל ועורך "המליץ".
קורות חיים
נולד בעיירה ברסטוביץ הסמוכה להורדנה, אמו הייתה מושה בת הרב אברהם צבי איזנשטט מחבר "פתחי תשובה", היא הייתה שוחרת ידע ובקיאה בתנ"ך, ולימדה את בנה את השפה הגרמנית. אביו אברהם, נפטר בהיותו בן שלושה חודשים. בצעירותו למד בישיבת וולוז'ין ובישיבת מיר, ואחר כך ב"קיבוץ הפרושים" אשר באיישישוק. בהמשך החל בלימודי רפואה באוניברסיטת קניגסברג, ואחר כך עזב את לימודי הרפואה ונסע ללמוד מדעי הטבע בסורבון שבפריז.
ב-1887 התחיל לכתוב מאמרים ולפרסמם בכתבי עת עבריים בני התקופה, ביניהם כתב העת המליץ. שנה לאחר מכן הוזמן לערוך את כתב העת "המגיד". ב-1890 הזמין אותו אלכסנדר צדרבוים (אר"ז) לשמש כעוזרו בעריכת "המליץ", ולאחר מותו שימש בפועל כעורך כתב העת. רבינוביץ החליף רשמית את יצחק (ארנולד) גולדנבלום, חתנו של אר"ז, כעורך המליץ, רק ב-13 בדצמבר 1899, והיה עורכו של העיתון עד סגירתו ב-1904. בשנת 1899 הוציא רבינוביץ לאור את מאסף "הגן", מאסף לספרות ומדע.
לאחר סגירת "המליץ", פרסם חלק ממאמרי המערכת שכתב, בספר בשם "הירושה והחינוך".
הוא ניסה את כוחו בתחום העיתונות גם לאחר דעיכת וסגירת "המליץ", תקופה מסוימת הוציא לאור יומון יידי בשם "דער טאג" (היום) שנסגר לאחר תקופה קצרה. אחר הוציא ירחון, אף הוא ביידיש, בשם "בלעטער פון מאן-בוך" שעסק במדע פופולרי.
בשנות חייו תחת השלטון הסובייטי, עמד זמן קצר בראש הקהילה היהודית בפטרוגרד, אבל עד מהרה הסתלק מהזירה הציבורית. לפי גצל קרסל, שימש רבינוביץ בסוף ימיו כשמש בבית כנסת בלנינגרד. באוקטובר 1926 הוא הביא את ברכת קהילת לנינגרד לוועידת הרבנים שהתכנסה בקורוסטן.
הוא נפטר בסוף שנת 1937 או ראשית 1938 ביום שישי, ובניו קברו אותו במהלך השבת בלי לקיים טקס הלוויה.
גלריה
<gallery mode="nolines"; gallery widths=350px ;gallery heights=250px>
קובץ:Menahem_Mendel_Dolitzki,_Iakov_Maze_and_Leon_Rabinovich._1885.jpg|מימין: מנחם מנדל דוליצקי, לאון רבינוביץ (עומד) ויעקב מזא"ה, 1885. על השולחן תמונתם של פרץ סמולנסקין ואחרים קובץ:Minsk_conference_of_1902.jpg|תצלום קבוצתי של המשתתפים בוועידת מינסק, בקיץ 1902. בשורה הראשונה נראים, בין היתר: חמדה בן יהודה, שמואל יעקב יצקן, נחום סוקולוב, ישראל יסינובסקי, שמואל ליב ציטרון, מרדכי בן הלל הכהן, משה ליב לילינבלום, ליאון רבינוביץ, שמואל צ'רנוביץ </Gallery>
קישורים חיצוניים
מפרסומיו:
אלברט קרדוש
אלברט קרדוש, (במקור אברהם כ"ץ, בהונגרית: Kardos Albert, רצ'אה-קריסטור; 26 בדצמבר 1861 – גסטלינג אם דר אבס, אוסטריה, 9 בינואר 1945) היה היסטוריון ספרות יהודי-הונגרי אביו של היסטוריון הספרות פאל קרדוש. הוא גורש בשואה למחנה ריכוז ונספה שם.
ביוגרפיה
אברהם כ"ץ סיים את הגימנסיה בהיידוסובוסלו ואת המכללה בדברצן. בשנים 1880–1884 למד באוניברסיטת בודפשט, והמשיך במשך שנה נוספת בהכשרת מורים, כהכנה לקריירת הוראה, בשנת 1885 השיג תעודה בהוראה ותואר דוקטור לפילוסופיה. בשנת 1887 מונה למורה קבוע בגימנסיה המחוזית של סנטש. בשנת 1891 מונה למורה קבוע בבית הספר הממלכתי הריאלי הראשי של דברצן, במקצועות הונגרית-גרמנית-לטינית ולאחר מכן הפך למנהל הגימנסיה בשנים 1913–1922. את שם משפחתו המקורי כ"ץ שינה לקרדוש בשנת 1884. הוא גורש למחנה ריכוז כחלק מרדיפות וגירוש היהודים במלחמת העולם השנייה למרות גילו (מעל 80) ומת במחנה הריכוז. מנישואיו נולדו לו שלושה ילדים: מריה (מורה), רוז'ה (רופאה) ופאל (1900-1971, מורה, היסטוריון ספרות).
פדרו סאה
פדרו סאה (בספרדית: José Pedro Cea; נולד ב-1 בספטמבר 1900 במונטווידאו שבאורוגוואי) היה כדורגלן ומאמן אורוגוואי, ששיחק בעמדת הקשר התקפי בקבוצת נסיונל ובנבחרת אורוגוואי.
ביוגרפיה
סאה נולד ב-1 בספטמבר 1900 במונטווידאו שבאורוגוואי. הוא שיחק את כל הקריירה שלו בקבוצה נסיונל האורוגוואית וזכה עימה במספר אליפויות.
סאה ערך את הופעת הבכורה בנבחרת אורוגוואי בנובמבר 1923. הוא זכה עימה בשני טורנירי קופה אמריקה בשנים 1923 ו-1924, וגם בשתי מדליות זהב אולימפיות באולימפיאדות 1924 ו-1928. במונדיאל 1930, המונדיאל הראשון בהיסטוריה שנערך באורוגוואי, סאה היה הכובש הפורה ביותר משחקני נבחרתו. הוא כבש שלושער בחצי הגמר נגד יוגוסלביה, וגם כבש בגמר נגד ארגנטינה את שער השוויון. אורוגוואי ניצחה בסוף המשחק 2–4 וזכתה במונדיאל. בסיום הטורניר זכה סאה בנעל הכסף ונבחר להיות בנבחרת המצטיינת.
בתור מאמן אימן סאה את נבחרת אורוגוואי ואת משחקו הראשון ערך ב-12 במרץ 1940, בניצחון 2–3 על צ'ילה במשחק ידידות. אימן אותה בשני טורנירי קופה אמריקה ב-1941 ו-1942, כשבאחרון מביניהם הוא הוביל אותה לזכייה. בסוף מרץ 1943 הוחלף בתפקיד בטורניר הקופה מינאבורו על ידי חברו לנבחרת בעבר, הקטור קסטרו, אך הוא שב לאמן את אותה במסגרת הקופה ניוטון של 1945. סאה נפטר ב-18 בספטמבר 1970 בגיל 70.
לודוויג דה קודר
לודוויג דה קודר (בגרמנית: Ludwig des Coudres; 10 במאי 1820 – 23 בדצמבר 1878) היה צייר היסטוריה ודיוקנאות גרמני. היה פרופסור ומורה לקלאסיקה ולציור ומנהל זמני של האקדמיה לאמנויות יפות בקרלסרוהה. בנו היה צייר הנוף אדולף דה קודר.
קורות חייו
לודוויג דה קודר נולד ב-10 במאי 1820 בקאסל. אביו יוהאן דה קודר היה הדור השלישי שניהל מפעל לקישוטים באובר קניגשטראסה. כשלודוויג היה בן שנתיים אביו נפטר. אוצרות הטבע והאמנות של קאסל, כמו גם הקשרים המשפחתיים עם מנהל האקדמיה של קאסל, לודוויג הומל, גירו את לודוויג לצייר.
בשנת 1836 החל ללמוד אדריכלות בבית הספר הפוליטכני שהוקם באותם ימים. בשנה שלאחר מכן אמו איפשרה לו לעבור לאקדמיה לאמנויות בקאסל. לודוויג אמיל גרים, אחיהם של יקוב וילהלם גרים, היה המורה שלו לציור שם. על מנת להשתחרר מהרוח של האקדמיה, עזב דה קודר את האקדמיה לאחר זמן קצר עם חבריו פרידריך גונקל (1819–1876) וגוסטב קאופרט (1819–1897). השלושה שכרו סטודיו משותף והתאמנו עם בעלי גלריית התמונות בקאסל. בשנת 1839 המשיך דה קודר את לימודיו באקדמיה במינכן אצל יוליוס שנור פון קרולספלד. לאחר שובו לקאסל, בשנה שלאחר מכן, ניסה את כוחו בתמונות היסטוריות. בשנת 1843 עבר לרומא לשנתיים, שם התגורר עם בני ארצו. הוא חזר לקאסל בשנת 1845, שם פגש את הצייר יוהאן וילהלם שירמר.
שירמר המליץ לו ללמוד עם קרל פרדיננד זון, וילהלם פרידריך שדו באקדמיה לאמנות בדיסלדורף. שם הוא פנה לציור פורטרטים. בנוסף לשני האחים אוסוולד ואנדראס אטנבאך, צייר הנוף הנורווגי הנס גודה היה אחד מחבריו הקרובים. בדיסלדורף היה לודוויג דה קודר ממייסדי עמותת האמנים מלקסטן.
על פי הצעתו של שירמר, שמונה לבית הספר לאמנות בקרלסרוהה, על ידי יורש העצר הנסיך ואחר כך הדוכס הגדול פרידריך הראשון מבאדן בשנת 1854, התקבל לודוויג דה קודר לבית הספר לאמנות בקרלסרוהה כפרופסור ומורה לקלאסיקה ולציור בקיץ 1855. יחד עם שירמר עבד על הקמת האקדמיה החדשה. עם כישרונו הדידקטי, מקצוע ההוראה בקרלסרוהה הפך לייעוד האמיתי שלו. תלמידיו המפורסמים ביותר כללו ציירי באדן הנס תומה ורודולף אפ.
בשנת 1858 התחתן לודוויג דה קודר עם אליז פון רק, בתו של אלוף-משנה מבאדן בקרלסרוהה. הילדים לואיז (1859–1915) וצייר הנוף אדולף דה קודר (1862–1924) היו ילדיהם.
המזכר שלו על החוק להגנת זכויות יוצרים ביצירות ספרות ואמנות, שפורסם על ידי הוועד המרכזי של הקואופרטיב הגרמני לאמנות בוויימאר בשנת 1864, הייתה חשיבות רבה. לאחר מותו של שירמר בשנת 1863, לקח דה קודר את ניהול האקדמיה לאמנויות יפות בקרלסרוהה. עם זאת, נפילה על הקרח בשנת 1864 הובילה לפציעה קשה, ממנה לא התאושש עד מותו ב־23 בדצמבר 1878.
יצירתו
בקארלסרוהה, דה קודר התמסר לציור פורטרטים, אך גם לציורי היסטוריה דתית. קפדנות הצורה והדיוק של הרישום משולבים ביצירותיו של לודוויג דה קודר עם ציור מסודר ואלגנטי, כדי לייצר ציור מאופק באופן מיוחד. הוא לא היה חלוץ של אמנות הצביעה החדשה, אבל העשור בדיסלדורף נתן לו הבנה לגבי הטיפול הנקי בצבע. תלמידו החשוב ביותר היה הנס תומה.
דיוקנו של בתו בת ה-18 לואיז דה קודר משנת 1877 הוא יצירת מופת. בדיוקן כבר אין רגשנות, אלא חוויה מוגברת של אינדיבידואליות. הדיוקן מרשים ביחסים קרובים בין הטבע שמסביב לדמות המצוירת. בנוסף לקומפוזיציה השברירית, הדבר מושג באמצעות סגנון הציור המשוחרר, החופשי, האימפרסיוניסטי. כאן ההשראה היא של גוסטב קורבה, אדואר מאנה.
ורמיר האחרון
ורמיר האחרון (באנגלית: The Last Vermeer) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2019 בבימויו של דן פרידקין מתוך תסריט מאת ג'ון אורלוף (בשם העט ג'יימס מק'גי), מארק פרגוס והוק אוטסבי. הסרט מבוסס על הספר "האיש שעשה ורמירים" מאת ג'ונתן לופז משנת 2008. בסרט מככבים גאי פירס וקלייס באנג. הקרנת הבכורה העולמית נערכה בפסטיבל Telluride ב-31 באוגוסט 2019. הוא מתוכנן לצאת לאקרנים ב-20 בנובמבר 2020 על ידי Tristar Pictures.
תקציר עלילת הסרט
גיבור העם ההולנדי האן ואן מיגרן רימה את הנאצים במיליוני דולרים בכך שמכר להם זיופים של ציורי יאן ורמיר ונחשב לזייפן האמנות המצליח ביותר בכל הזמנים.
פיתוח
ב-25 באפריל 2018 הוכרז כי Imperative Entertainment החלה בהפקת הסרט תחת השם הזמני "Lyrebird", בבימויו של דן פרידקין ובהפקתו של רידלי סקוט מתוך תסריט מאת ג'יימס מק'גי, מארק פרגוס והוק אוסטבי. הסרט הוא סרט הביכורים של פרידקין כבמאי.
ליהוק
לצד ההכרזה הראשונית של הסרט, אושר כי גאי פירס, קלייס באנג, ויקי קריפס ורולאן מולר לוהקו לתפקידים הראשיים בסרט.
צילומים
על פי הדיווחים הצילומים העיקריים של הסרט התנהלו באפריל 2018 בבריטניה ובהולנד. ב-22 במאי 2018, הצילומים התקיימו בפורט ווידלי בפורטסמות', אנגליה. באפריל ובאוגוסט 2018, הצילומים התקיימו בדורדרכט ובשיידאם, הולנד.
האי דוד
{{פירושונים|
ראו גם
}}
What Are You Doing New Year's Eve?
What Are You Doing New Year's Eve? הוא שיר פופולרי שנכתב על ידי פרנק לוסר בשנת 1947, ויצא לאור כשיר עצמאי שלא נכתב עבור מחזה זמר כלשהו, בשונה מרוב יצירותיו של לוסר.
השיר הוקלט לראשונה על ידי מרגרט וויטינג בשנת 1947, ודורג לראשונה תחת הביצוע של להקת הרית'ם אנד בלוז האמריקאית The Orioles, שגרסתה הגיעה למקום התשיעי במצעד "Best-Selling Retail Rhythm & Blues" של המגזין בילבורד בדצמבר 1949.
השיר הוקלט על ידי אמנים רבים, ביניהם ברברה סטרייסנד, בט מידלר, הארי קוניק ג'וניור, אנדי ויליאמס, אלה פיצג'רלד, דוני אוסמונד, ויק דיימון, הקרפנטרז, קתרין מקפי, קייסי מאסגרייבס ואזיליה בנקס.