cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
איציק עדי
ביוגרפיה
בשנת 1967 סיים עדי את לימודיו בבית הספר לאמנות קלישר 1967, במהלכן היה עדי תלמידו של אריה מרגושילסקי.
בשנת 1970 עבר לפריז ולמד תחריט אצל ג'וני פרידלנדר. בתחילת שנות השבעים הציג תערוכת יחיד בשם "נקודה מול קו" וכמו כן השתתף בתערוכות קבוצתיות ופרויקטים רבים בישראל ומחוצה לה. כן עדי יצר והציב מספר פסלי מתכת מרחביים במקומות שונים בארץ.
עדי זכה בפרסים ובמלגות לימודים בישראל ומחוצה לה, ביניהם: קרן שרת לאמנים צעירים, קרן אמריקה-ישראל להשתלמות בפיסול אצל הנרי מור, מענק מקרן פרץ נפתלי של ההסתדרות, פרס לספרות ואמנות של מועצת עמק הירדן, מלגה ע"ש דבורה דיוידזון של הקיבוץ הארצי.
עדי ייסד וריכז את "הסדנה החופשית לאמנות". בנוסף, לימד עדי אמנות בבית הספר הגבוה לציור בבית הספר קלישר, במכון אבני, המדרשה לפיסול ברמת גן ובאגודת הציירים והפסלים בתל אביב.
כן שימש עדי כאוצר ומנתח מערכות בחשיבה אמנותית וכאוצר גן הפסלים בעינות ובגבעתיים. בנוסף לכך, עסק בביקורת אמנות ברדיו ובעיתונות.
נפטר בהרצליה בשנת 1998.
אלווין בצ'ירי
אלווין בצ'ירי (באלבנית: Elvin Beqiri; נולד ב-27 בספטמבר 1980) הוא כדורגלן עבר אלבני, ששיחק בעמדת הבלם ומאמן כיום את נבחרת אלבניה בכדורגל עד גיל 17.
קריירת מועדונים
בצ'ירי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ולזניה שקודרה ובעונת, הצטרף לקבוצה הבוגרת. עונה לאחר מכן, בצ'ירי הפך לשחקן הרכב פותח בקבוצה, ובסיום העונה זכתה ולזניה באליפות.
בקיץ, חתם במטאלורג דונייצק מליגת העל האוקראינית. בתחילת עונת חתם באלניה ולדיקווקז מליגת העל הרוסית. ב-2 בפברואר 2006, בצ'ירי חתם במכבי תל אביב מליגת העל.
בקיץ חזר לקדנציה שנייה במטאלורג דונייצק. בקיץ חתם בארסנל קייב, אך כעבור זמן קצר חזר לוולזניה שקודרה.
בינואר חתם בחזר לנצ'ראן מליגת העל האזרית. בקיץ חזר לוולזניה שקודרה, בה שיחק שלוש עונות ובסיומן פרש ממשק פעיל.
ביולי, מונה למאמן נבחרת אלבניה בכדורגל עד גיל 17.
קריירה בינלאומית
ב-5 בינואר 2002, בצ'ירי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלבניה בתיקו 0-0 נגד. בצ'ירי, שיחק בנבחרת עד שנת במהלך שנותיו בנבחרת רשם 47 הופעות בנבחרת, בהן לא כבש אף שער.
דניס גלושאקוב
דניס בוריסוביץ' גלושאקוב (ברוסית: Денис Борисович Глушаков, נולד ב-27 בינואר 1987) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת הקשר במועדון חימקי מליגת העל הרוסית.
קריירת מועדונים
גלושאקוב התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ניקה מוסקבה אליה הגיע מזו של צסק"א מוסקבה. בקיץ חתם בלוקומוטיב מוסקבה. בתחילת הקדנציה שלו בלוקומוטיב התקשה לקבל דקות משחק והושאל לסק"א רוסטוב וזווזדה אירקוטסק ובעונת חזר לצסק"א. ב-13 ביולי 2008 השלים לראשונה 90 דקות במשחק הליגה נגד דינמו מוסקבה. שבועיים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בלוקומוטיב במשחק הליגה נגד פ.צ. מוסקבה ואף נבחר לשחקן המצטיין של המשחק. בסיום העונה נבחר לשחקן העונה על ידי אוהדי הקבוצה. במרץ האריך את חוזהו בלוקומוטיב ב-4 וחצי שנים נוספות.
ב-18 ביוני 2013 חתם בספרטק מוסקבה. ב-16 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו עבור ספרטק במשחק הליגה נגד קריליה סובטוב סמרה. ב-10 בנובמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בספרטק בניצחון 2–4 נגד זניט סנקט פטרבורג.
בספטמבר 2018 הוא הושעה מהקבוצה יחד עם אנדריי ישצ'נקו בשל לחיצת "לייק", על פרסום באינסטגרם, של השחקן דמיטרי נזארוב, שביקר את התנהלותו של מאמן ספרטק מוסקבה, מאסימו קאררה, בעקבות רצף הפסדים.
הפופולריות שלו בקרב האוהדים ירדה מאוד ובקיץ 2019 ספרטק החליטה להיפרד ממנו. ביוני 2019 חתם באחמט גרוזני הצ'צ'נית. הופיע במדיה לראשונה בניצחון קבוצתו על אורנבורג בתוצאה 1–2, ב-5 באוגוסט. את שני שערי הבכורה במדי אחמט הבקיע במשחק שמינית גמר הגביע הרוסי בכדורגל נגד לוץ' ולדיווסטוק, במשחק שהסתיים בתוצאה 1–5. בליגה הרוסית הבקיע לראשונה במשחק המחזור ה-18 נגד רובין קאזאן ב-30 בנובמבר 2019.
בספטמבר 2020 חתם בחימקי. לאחר חתימתו מונה לקפטן הקבוצה.
ריצ'רד מקוניסבורג, רוזן קיימברידג' השלישי
ריצ'רד מקוניסבורג, רוזן קיימברידג' (באנגלית: Richard of Conisbrough, 3rd Earl of Cambridge; 20 ביולי 1385 – 5 באוגוסט 1415) היה בנם השני של אדמונד מלנגלי, הדוכס הראשון מיורק, ושל איזבלה מקסטיליה, הדוכסית מיורק. ראשו נערף בשל חלקו במזימת סאות'המפטון, מזימה נגד המלך הנרי החמישי. הוא היה אביו של ריצ'רד פלנטג'נט, הדוכס השלישי מיורק, וסבם של המלכים אדוארד הרביעי וריצ'רד השלישי.
עונת 2022 של נורשפין
בעונה זו, נורשפין העפילה לרבע גמר הגביע.
ריצ'רד מקוניסבורג, רוזן קיימברידג' השלישי
ראשית חייו
ריצ'רד מיורק נולד ב-20 ביולי 1385 בטירת קוניסברו, יורקשייר, והיה בנם השני של אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק, ושל אשתו הראשונה, איזבלה מקסטיליה. מצד אביו, הוא היה נכדם של המלך אדוארד השלישי ושל פיליפה מאנו, ומצד אמו, נכדם של פדרו האכזר, מלך קסטיליה ולאון, ושל המאהבת האהובה עליו, מריה דה פדילה. הסנדק שלו היה המלך ריצ'רד השני. אין תיעוד על לידתו או הטבלתו ויש הטוענים כי לידתו הייתה בערך בשנת 1375. ריצ'רד השני היה ביורק ב-20 ביולי 1385, ובשנת 1375 היה המלך לעתיד רק בן שמונה; לא היה סביר שהוא היה סנדק בגיל הזה, וכאשר אביו עדיין היה בחיים.
עונת 2022 של נורשפין
סגל השחקנים
סגל השחקנים לעונת 2022:
I Can't Go On
I can't Go On (בעברית: אני לא יכול להמשיך) הוא שיר של הזמר השוודי רובין בנגטסון, אשר השתתף בתחרות האירוויזיון לשנת 2017 מטעם שוודיה.
ריצ'רד מקוניסבורג, רוזן קיימברידג' השלישי
ראשית חייו
ריצ'רד היה צעיר ב-12 שנים מאחיו, אדוארד. באופן מוזר, ריצ'רד לא קיבל קרקעות מאביו ולא הוזכר לא בצוואת אביו ולא בצוואת אחיו. נסיבות אלו נתפסו על ידי ג.ל. האריס כאינדיקציה לכך שאביו ואחיו של ריצ'רד לא הכירו בו כקרוב משפחה מלא, ושייתכן שהוא היה ילד לא חוקי של אמו ואחיו למחצה של המלך ג'ון הולנד. תאוריה זו זכתה לחיים חדשים בעקבות מחקרי ה-DNA של שרידי ריצ'רד השלישי בשנת 2014.
למרות שאדמונד מלאנגלי לא דאג לריצ'רד בצוואתו מ-25 בנובמבר 1400, אמו איזבלה כינתה את המלך ריצ'רד השני כיורש לפני מותה ב-23 בדצמבר 1392 וביקשה ממנו להעניק לבנה הצעיר קצבה של 500 מארק. המלך נענה לבקשה. ב-3 בפברואר 1393, הוא סיפק לבן הסנדקות שלו קצבה של 100 ליש"ט מההכנסות ביורקשייר שקיבלה איזבלה בעבר, וב-16 במרץ 1393, הוא סיפק לו קצבה נוספת של 350 מארק (233 ליש"ט) מהאוצר. לפי T.B. Pugh, ניתן היה לצפות למענק נוסף מהמלך כאשר ריצ'רד הגיע לבגרות; עם זאת, ריצ'רד השני הודח ב-1399. לדברי ג.ל. האריס, ריצ'רד מיורק 'לא קיבל טובות הנאה מהמלך החדש, הנרי הרביעי'. לאחר עלייתו לשלטון של הנרי הרביעי, קצבאותיו של ריצ'רד, מקור הכנסתו היחיד, שולמו באופן לא סדיר, או שלא שולמו כלל.
I Can't Go On
השיר הגיע למקום הראשון בתחרות המוזיקה מלודיפסטיבלן אשר משמשת כקדם האירוויזיון השוודי, ומתוקף כך ייצג את מדינתו בתחרות הבינלאומית לשנת 2017 שהתקיימה בעיר קייב, אוקראינה. בחצי גמר האירוויזיון סיים השיר במקום השלישי, ובגמר במקום החמישי.
ריצ'רד מקוניסבורג, רוזן קיימברידג' השלישי
ראשית חייו
מאפריל 1403 עד אוקטובר 1404, ריצ'רד פיקד על כוח קטן שהגן על הרפורדשייר נגד מנהיג המורדים הוולשי אווין גלינדור, אך חוץ מזה לא ביצע שירות צבאי ראוי לציון. עם זאת, בתקופה זו, לפי T.B. Pugh, ריצ'רד כונן את היחסים עם משפחות מורטימר וצ'רלטון שהביאו לנישואיו עם אן דה מורטימר. המינוי המשמעותי היחיד של ריצ'רד בתקופה זו הגיע באוגוסט 1406 כאשר, יחד עם הבישוף של באת', לורד פיצהו ולורד סקרופ, הוא נבחר ללוות את בתו של הנרי הרביעי, מלך אנגליה פיליפה לדנמרק לרגל נישואיה למלך אריק. ריצ'רד זכה לתואר אבירות ביולי אותה שנה, אולי בציפייה לשליחות זו. פו מציין שבמהלך שלושת החודשים האלה של השליחות בדנמרק, ריצ'רד הכיר היטב את לורד סקרופ, שנישא לאמו החורגת של ריצ'רד ג'ואן הולנד בספטמבר 1411, ואיתו היה ריצ'רד מעורב מאוחר יותר במזימת סאות'המפטון של 1415 שעלתה לשניהם בחייהם.
מזימת סאות'המפטון
בפרלמנט של 1414, קיבל ריצ'רד את התואר רוזן קיימברידג', תואר שהחזיק בעבר אחיו הבכור, אדוארד, הדוכס השני מיורק, שקודם לכן הפסיק להיות רוזן קיימברידג' או על ידי התפטרות או שלילת התואר.
אולם, מינויו של ריצ'רד כרוזן מקיימברידג' בשנת 1414 לא הביאה איתה כל הענקה נלווית של אדמות, ולפי האריס, קיימברידג' הייתה 'הענייה מבין הרוזנויות' שהיו אמורים לצאת לפלישה של הנרי החמישי לצרפת. כתוצאה מכך, חסרו לו המשאבים להצטייד כראוי למשלחת. אולי חלקית מסיבה זו, ריצ'רד קשר קשר עם לורד סקרופ וסר תומאס גריי להדיח את הנרי החמישי, מלך אנגליה ולהציב על כס המלוכה את אחיה של אשתו המנוחה אן, אדמונד מורטימר, רוזן מרץ' החמישי. ב-31 ביולי חשף מורטימר את המזימה למלך. מאוחר יותר, הוא כיהן בוועדה שדנה את ריצ'רד למוות. למרות שריצ'רד התחנן בפני המלך בבקשת חנינה, ראשו נערף ב-5 באוגוסט 1415 והוא נקבר בקפלה של בית אלוהים בסאות'המפטון (כיום כנסיית סנט ג'וליאן, סאות'המפטון). הצי הפליג לצרפת כמה ימים לאחר מכן, ב-11 באוגוסט 1415.
מזימת סאות'המפטון מומחזת בהנרי החמישי של שייקספיר, ובמחזה האנונימי, ההיסטוריה של סר ג'ון אולדקאסל.
מורשתו
למרות שתוארו של קיימברידג' חולט, לא הוטל עליו קלון, ובנו ריצ'רד בן הארבע ירש אותו. תוך שלושה חודשים, אחיו הבכור של קיימברידג', אדוארד מנוריץ', הדוכס השני מיורק, נהרג באז'נקור, ובנו בן הארבע של קיימברידג' ירש בסופו של דבר את התארים והאחוזות של דודו וכן את אלו של אביו.
בפרלמנט של 1461, המלך אדוארד הרביעי ביטל את גזר הדין שנגזר על סבו, ריצ'רד, רוזן קיימברידג', כ"לא סדיר ולא חוקי".
משפחתו
בתחילת 1408 התחתן ריצ'רד עם אן מורטימר, הבכורה מבין ארבעת ילדיהם של רוג'ר מורטימר, רוזן מרץ' הרביעי, ואלינור הולנד. אן הייתה אחייניתה של אמו החורגת של ריצ'רד ג'ואן הולנד ונכדה של בת דודתו הראשונה, פיליפה מקלרנס. לפיכך, ריצ'רד ואן הם בני דודים ראשונים משני צדדים, אך היו קרובים בגילם; ריצ'רד למעשה היה מבוגר ממנה רק בשלוש שנים.
הנישואים התקיימו בחשאי, ללא הסכמת ההורים, ואושרו ב-23 במאי 1408 על ידי האפיפיור. זה לא הביא לריצ'רד שום תועלת כלכלית, שכן הכנסתה היחידה של אן הייתה קצבה בסך 50 ליש"ט שניתנה לאחזקתה על ידי הנרי הרביעי ב-1406
מאשתו הראשונה, היו לריצ'רד שני בנים ובת:
אן מורטימר מתה ב-22 בספטמבר 1411 זמן קצר לאחר לידת בנה ריצ'רד.
לאחר מותה של אן מורטימר, ריצ'רד התחתן עם מוד קליפורד, אשתו הגרושה של ג'ון נוויל, הברון השישי לטימר, ובתו של תומאס דה קליפורד, הברון השישי דה קליפורד, ואליזבת, בתו של תומאס דה רוס, הברון הרביעי דה רוס, מהלמסלי.
לאחר מותו של ריצ'רד ב-1415, התגוררה אשתו השנייה, מוד קליפורד, חיה בטירת קוניסברו ובמקומות אחרים. היא מתה ב-26 באוגוסט 1446 ונקברה במנזר Roche, יורקשייר.
התנועה לפירוק נשק גרעיני
התנועה לפירוק נשק גרעיני (באנגלית: Campaign for Nuclear Disarmament, בראשי תיבות: CND) היא תנועת מחאה, הקוראת לפירוק נשק גרעיני בכל מדינות העולם. התנועה דוגלת בהסכמי שלום בינלאומיים, דוגמת האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני. היא מתנגדת לפעולות צבאיות, שעלולות להוביל לשימוש בנשק גרעיני, כימי או ביולוגי. התנועה תומכת בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE); מתנגדת להימצאות בסיסי צבא אמריקאים באירופה ולחברות בריטית בנאט"ו. בבריטניה, פעילי התנועה מתנגדים לבניית תחנות כוח גרעיניות.
התנועה הוקמה בשנת 1957 והייתה לחוד החנית של תנועות השלום בבריטניה. בשנות השישים, ערכו פעילי התנועה צעדת מחאה שנתית מהקריה למחקר גרעיני באלדרמסטון, ברקשייר, עד לכיכר טרפלגר בלונדון.
מטרות התנועה
מטרות תנועת ה-CND הן:
התנועה ארגנה מספר הפגנות מחאה נגד המלחמה בעיראק, ומתנגדת בפומבי למדיניות ארצות הברית ובריטניה במזרח התיכון. בעבר, הפגינה התנועה נגד מלחמת וייטנאם.
בשנת 2007, ארגנה התנועה מספר הפגנות נגד תוכנית "טריידנט", בתמיכתם של מספר חברי פרלמנט ממפלגת הלייבור. התוכנית אושרה לבסוף בקולות המפלגה השמרנית.
מבנה ארגוני
התנועה פעילה בעיקר בבריטניה. מרכזה בלונדון, וקיימות קבוצות תמיכה ברחבי בריטניה.
בתנועה מספר קבוצות ייחודיות הפועלות במגזרים שונים: לובי בפרלמנט, לובי במפלגת הלייבור, לובי אקולוגי ("ירוק"), תנועת נוער, תנועת סטודנטים, ארגון עובדים, וכן תת-תנועה בעלת צביון דתי-נוצרי.
היסטוריה
בשנות החמישים הפכה בריטניה למעצמה הגרעינית השלישית, לאחר ארצות הברית וברית המועצות, וביצעה ניסוי גרעיני בפצצת מימן. התנועה לפירוק נשק גרעיני נוסדה בשנת 1957 עקב חששות כבדים מעימות גרעיני ומהשפעותיהם של ניסויים גרעיניים.
המחזאי ג'יי בי פריסטלי פרסם מאמר בנובמבר 1957 הקורא לבריטניה לפרק את הנשק הגרעיני שברשותה. בעקבות המאמר החלו מפגשים של פעילי שלום, שהובילו להקמת התנועה. ההכרזה הפומבית על הקמת התנועה הייתה ב-17 בפברואר 1958 בהשתתפות 5,000 איש, באולם הסיטי של וסטמינסטר. ברטרנד ראסל נבחר לנשיא התנועה. לאחר האספה פנו המשתתפים להפגין מול רחוב דאונינג.
הקמת תנועת ה-CND היוותה שינוי משמעותי יחסית לתנועות השלום הבינלאומיות, מכיוון שרוב פעילות המחאה האנטי-מלחמתית עד אז נעשתה בעיקר על ידי המועצה לשלום עולמי, ארגון אנטי-מערבי שנוהל על ידי המפלגה הקומוניסטית הסובייטית. הקמת CND ייצגה את צמיחתה של תנועת שלום עולמית שאינה קשורה ל-WPC ואינה נתונה להשפעתה של אף מעצמה ("unaligned").
בחג הפסחא של 1958 ארגנה התנועה צעדת מחאה מלונדון עד לקריה למחקר גרעיני באלדרמסטון, ברקשייר, מרחק של 52 קילומטר. הצעדה נמשכה ארבעה ימים. צעדה זו הפכה לאירוע שנתי של התנועה, עד 1965.
סמל תנועת ה-CND עוצב ב-21 בפברואר 1958 על ידי ג'רלד הולטום והוא מורכב משילוב הסמפור של האות "N" עם הסמפור של האות "D" - ראשי תיבות של "Nuclear Disarmament" - "פירוז גרעיני". הולטום ציין מאוחר יותר שהסמל מייצג גם "אדם מיואש, בידיים מושטות מטה, העומד בפני כיתת יורים", בהשראתו של הציור שלושה במאי 1808 של פרנסיסקו גויה.
תנועת ה-CND זכתה לתמיכתם של רבים מחברי מפלגת הלייבור. בכנס של המפלגה ב-1960 הוחלט לקרוא לפירוק גרעיני חד-צדדי בבריטניה. זה היה שיא התמיכה של הלייבור בתנועה; ההחלטה בוטלה בכנס של המפלגה ב-1961.
בשנת 1960 פרש ברטרנד ראסל מראשות התנועה, והקים תנועת שלום נפרדת בשם "ארגון המאה". תנועה זו חדלה לפעול ב-1968.
בשנת 1963, לאחר שנחתמה האמנה למניעת ניסויים גרעיניים באטמוספירה, בחלל החיצון, ותחת פני המים, הייתה תחושה בציבור שאחת המטרות החשובות של תנועת ה-CND הושגה, והתנועה החלה לפעול גם בנושאים אחרים, בהם מחאה נגד משבר הטילים בקובה, מלחמת ביאפרה ומלחמת וייטנאם.
לקראת סוף שנות השישים דעכה פעילות התנועה. היא חודשה רק בשנת 1980, בעקבות המלחמה הקרה והמתח בין המעצמות לאחר פריסת טילי SS-20 Saber במדינות הגוש הסובייטי.
במהלך השנים, מאות אלפי בריטים נרשמו כחברי התנועה. בהפגנה למען פירוק נשק גרעיני בשנת 1981 בלונדון השתתפו 250,000 איש. באוקטובר 1983 התקיימו הפגנות רבות נגד הצבת טילי פרשינג באירופה בהשתתפות מיליוני אנשים ממדינות מערב אירופה, ובהם 300,000 מפגינים בלונדון. בין המפגינים בלונדון היו גם נציגי מפלגת הלייבור.
תנועת CND עדיין קיימת בבריטניה, אך אינה בולטת בנוף הפוליטי. בשנת 2006 היו 32,000 חברים רשומים בתנועה.
התנגדות לתנועה
חלק מהפעילים בתנועה היו גם פעילים במפלגה הקומוניסטית של בריטניה. בשנת 1960 הצהיר ה-MI5 שנבדק קשר בין CND לתנועות קומוניסטיות בברית המועצות, אך לא נמצאו ראיות לקשר כזה.
בשנות השמונים מספר ארגונים מחו נגד פעילות ה-CND. גם ממשלת בריטניה נזעקה מפעילות התנועה, ומשרד ההגנה מימן הפגנות וקמפיינים פרסומיים נגדה, וכן הפעיל אמצעי מודיעין נגד מנהיגיה. באחת ההפגנות נגד התנועה הונפה כרזה מוטסת ובה נכתב "עזרו לסובייטים, תמכו ב-CND!"
סוכנת של MI5 שחשפה את מעקבי הארגון אחר פעילות התנועה אמרה בשנת 1985 שהתנועה לא היוותה איום ביטחוני, והמעקבים נעשו בגלל שיקולים פוליטיים. בין השאר סיפרה שהוחדרו מספר חפרפרות לתנועה.
בישראל
לעיתים קרובות מובעת מחאה נגד תוכנית הגרעין הישראלית על ידי ארגוני שמאל בישראל. בדצמבר 1960 הוקם הוועד לפירוז גרעיני של המזרח התיכון, שבו השתתפו אליעזר ליבנה וישעיהו ליבוביץ. הוועד חדל מפעילותו לאחר מלחמת ששת הימים.
בשנת 2008 קבוצת פעילי שמאל בראשותו של גדעון ספירו הקימה ארגון בשם "הוועד הישראלי למען מזרח תיכון חופשי מנשק אטומי ביולוגי וכימי", וכן אתר אינטרנט בשם "ארמגדון" ובו מידע ודיונים בנושאים הקשורים לנשק להשמדה המונית. ארגון זה קיבל מימון מתנועת ה-CND הבריטית.
המדינה החופשית
המדינה החופשית (באנגלית: Free State) היא אחת מתשע פרובינציות דרום אפריקה. בירת הפרובינציה והעיר הגדולה ביותר בה היא בלומפונטיין.
סלייגו
סלייגו (באירית: Sligeach, באנגלית: Sligo) היא עיר בצפון-מערב אירלנד במחוז סלייגו. העיר ממוקמת על חוף האוקיינוס האטלנטי מצפון, ובסמוך לאגם גייל מדרום. נכון ל-2011 אוכלוסיית העיר מונה 19,452 תושבים.
העיר היא אחת הערים המרכזיות בצפון-מערב אירלנד, והיא מהווה מוקד משיכה לטיולים באזור, כמו גם לעיר עצמה. בעיר ישנו נמל חשוב, על שפך נהר גארבוגה, אשר דרכו הפליגו 30,000 אנשים מאירלנד לארצות הברית בתקופת הרעב הגדול.
תרבות וספורט
בסלייגו גדל המשורר המפורסם וזוכה פרס נובל ויליאם בטלר ייטס. גם הסופר ספייק מיליגן התגורר בעיר.
חברי להקת הבנים ווסטלייף גדלו בעיר.
שני שושנים
שני שושנים הוא שיר ישראלי שכתב יעקב אורלנד והלחין מרדכי זעירא בשנת 1943. זהו אחד השירים העבריים המבוצעים ביותר. הוא בוצע לראשונה על ידי אסתר גמליאלית, התפרסם עם ביצועה של שושנה דמארי וזכה לגרסאות כיסוי רבות של זמרים ישראליים נודעים.
לאחר ביצועיהן של גמליאלית ודמארי השיר בוצע על ידי אמנים רבים במשך השנים, בהם כמה ביצועים של יהורם גאון, וכן אריק איינשטיין, ברכה צפירה, אבי טולדנו, רן אלירן, זוהר ארגוב, שלומית אהרון, אופירה גלוסקא, יהודית רביץ, איתן מסורי, קרן הדר, רוני גינוסר, מתי כספי, עפרה חזה, מרתה שלמה, מירה זכאי, אסתר עופרים, זהבה בן, עדנה לב, שמרית אור, עדי כהן, חן אמסלם, יזהר כהן, גיתית שובל, שלומית אהרון, אילנית, רוני גינוסר וחיים אוליאל, שם טוב לוי, עדי-קשת כהן, שירי גולן, ירוסלב יעקובוביץ', להקות סקסטה, להקת כרמון, גאיה, פנחס ובניו, אנסמבל קוינטה וחצי, ליאורה ויניק, ליאור ייני וחבורת רננים, מארש דונדורמה וליאורה יצחק, באנסמבל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ועשרות ביצועים נוספים בהם הופעות, מחזות, אלבומים, להקות וזמרים מישראל ומחוצה לה.
כמו כן, הגבעטרון ביצע בתחילת דרכו שיר באותו הלחן ובמילים דומות, תחת השם "שני מטאטאים".
אלגוטק
אלגוטק מערכות היא חברה בת של תאגיד פיליפס ועוסקת בפיתוח מערכות מידע ועיבוד בתחום ההדמיה הרפואית. חברת האם, Philips, היא מהגדולות בשוק העולמי בנושא מכשירי הדמיה ומערכות מידע.
דוד גרנות
דוד גרנות (נולד ב-30 בינואר 1947) הוא כלכלן ומנכ"ל ישראלי.
אלגוטק
אלגוטק, המונה 235 עובדים ברעננה, ישראל, מהווה את מרכז המחקר, הפיתוח והתכנון האסטרטגי של Philips בתחום מערכות מידע ועיבוד להדמיה רפואית. החברה מפתחת פלטפורמה המאפשרת למוסדות רפואיים ניהול דיגיטלי כולל של קריאה ועיבוד תמונות רדיולוגיות ממכשירי הדמיה מגוונים, כמו CT, MRI ורנטגן, וכן ניהול של תמונות רפואיות אחרות מתחומים עתירי הדמיה כמו קרדיולוגיה, גינקולוגיה, אנדוסקופיה, רפואת עיניים, רפואת עור, פתולוגיה ופלסטיקה.
טכנולוגיה
פלטפורמת הדימות של אלגוטק מספקת פתרונות למספר רב של צרכים כמו ניהול מערך הדימות, האיבחון (פיענוח), העיבוד, הדיווח, ההפצה, והאירכוב של בדיקות רדיולוגיה וקרדיולוגיה לסוגים רבים של מרכזים רפואיים.
ניהול זה מתאפשר באמצעות שילוב של טכנולוגיות מגוונות הכוללות תקשורת מסוגים שונים, דחיסה והזרמת מדיה, טכנולוגיות אחסון ואיחזור מידע, וירטואליזציה, טכנולוגיות ענן, טכנולוגיות Web, טכנולוגיות מובייל, אלגוריתמיקה לעיבוד תמונות במספר ממדים, CAD (computer assisted diagnosis), טכנולוגיות זיהוי דיבור, עיבוד שפה טבעית, וניתוח "ביג דאטה".
מוצרי החברה מאפשרים לרופאים גישה מהירה לבדיקות הדמיה ומידע רפואי נלווה מכל מקום באמצעות אמצעי מחשוב ניידים ונייחים. כל המוצרים מאושרים על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקני (FDA).
גונוויל ברומהד
מייג'ור גונוויל ברומהד (29 באוגוסט 1845 בוורסאי, צרפת - 9 בפברואר 1891 באללהאבאד, הודו הבריטית) היה איש צבא בריטי שהתפרסם בעיקר עקב שירותו במלחמת הזולו. בקרב רורק'ס דריפט הצליחו 139 לוחמים תחת פיקודו להדוף קרוב ל-4,000 לוחמי זולו. על גבורתו בקרב עוטר ברומהד בצלב ויקטוריה - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי.
אלגוטק
היסטוריה
אלגוטק הוקמה בראשית 1993 על ידי ד"ר מנשה בנימין ושותפיו ד"ר דוד מובשוביץ ואהוד בן-ראובן, וחברת אלסינט, ונוהלה על ידי ד"ר בנימין שניהל את החברה עד לרכישתה על ידי פיליפס. היא הייתה מראשונות חברות ההיי-טק ברעננה, ופעלה ממשרדים קטנים בין המוסכים של אזור התעשייה הישן, כיום אזור ההיי-טק של רעננה. החברה החלה לפעול באופן עצמאי והתבססה כלכלית על פיתוחים לחברת אלסינט (בשנות האלפיים, GE ופיליפס בישראל), במקביל לפעילות עסקית עצמאית. בשלב מאוחר יותר, הושקעו בחברה שישה מיליון דולר על ידי הקרנות סטאר וג'פקו. בסוף שנת 2003 החברה נרכשה על ידי חברת קודאק, אשר השקיעה רבות במרכז הפיתוח של אלגוטק ברעננה. לאחר מכן נרכשה על ידי Carestream העולמית, שהסתעפה בשנת 2007 מתוך חטיבת ההדמיה הרפואית של קודאק. Carestream הכריזה על אלגוטק כמרכז פיתוח בתחום טכנולוגיות המידע הרפואי, והמשיכה להשקיע רבות בחברה. כך גדל מרכז הפיתוח ברעננה מ-45 ל-200 עובדים.
גונוויל ברומהד
תחילת דרכו
ברומהד נולד ב-29 באוגוסט 1845 בעיר ורסאי שבצרפת. הוא היה צעיר הבנים של מייג'ור אדמונד ברומהד ואשתו ג'ודית. למשפחתו היה עבר צבאי מפואר: סבא-רבה שלו לחם במלחמת הצרפתים והאינדיאנים תחת פיקודו של ג'יימס וולף, סביו לחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית, אביו לחם בקרב ווטרלו ושלושת אחיו הגדולים שירתו בצבא הבריטי.
דוד גרנות
ביוגרפיה
בשנת 1971 התקבל לעבודה במשרד האוצר בו התקדם עד לתפקיד חשב עסקאות מטבע חוץ. ב-1978 מונה למנהל מחלקת הלוואות בחטיבה הבינלאומית בבנק לאומי לישראל ובשנת 1980 מונה למנהל מחלקת מטבע זר. בשנת 1983 מונה למנהל מחלקת ניירות ערך במשרד הראשי של בנק לאומי. גרנות שימש כדירקטור בבורסה לניירות ערך (מטעם לאומי). בשנת 1986 עבר לארצות הברית כשמונה לאחראי על ארבעה מסניפי הבנק.
אלגוטק
היסטוריה
הרכישה של אלגוטק בידי קודאק, ומאוחר יותר המעבר לידי Carestream, הביאו לצמיחה במכירות מוצרי אלגוטק. בשנת 2003 הסתכמו מכירות מוצרי החברה בכ-12 מיליון דולר, ובשנת 2015 גדלו מכירות מוצרי החברה ללמעלה מ-200 מיליון דולר. מכירות אלו מייצגות כ-6% מנתח השוק העולמי בתחום. נתח השוק של מוצרי אלגוטק בישראל הוא כ-70%, וכולל את כללית שירותי בריאות והמרכז הרפואי ע"ש שיבא בתל השומר.
גונוויל ברומהד
תחילת דרכו
הוא גדל והתחנך במחוז לינקולנשייר, ובשנת 1867 התגייס כמו כל משפחתו לצבא הבריטי. ב-28 באוקטובר 1871 הועלה לדרגת לוטננט. הוא כונה "גאני" בידי עמיתיו. במשך השנים נהפך ברומהד לכבד שמיעה, אולם לטענת ההיסטוריון איאן נייט, עובדה זו לא הפריעה לו לפקד על אנשיו. הוא נודע כמפקד שקול מנוסה ואחראי. הוא שרת במושבת הכף ולחם במלחמות קוסה. במאי 1878 הוא קיבל פיקוד על פלוגה ב' של הגדוד השני של הרגימנט ה-24.
דוד גרנות
ביוגרפיה
ב-1988 מונה לראש חטיבת שוק ההון ושירותים פיננסיים, וניהל את חברות הבת בנק לאומי הפועלות בשוק ההון. כחלק מתפקידו, שימש יו"ר מועצת המנהלים של ויזה כ.א.ל, ונציג בנק לאומי בדירקטוריון מגדל ובבורסה לניירות ערך. ב-1991 מונה לדירקטור ומנכ"ל בנק לאומי בבריטניה וחבר מועצת המנהלים של בנק לאומי בצרפת ולוקסמבורג.
אלגוטק
היסטוריה
באוגוסט 2019 נמכרה Carestream HSIC ל-Philips, ובספטמבר 2021 הושלמה הקליטה של אלגוטק אל תוך פיליפס ישראל, והפכה להיות "Philips-Algotec".
גונוויל ברומהד
מלחמת הזולו
עם פרוץ מלחמת הזולו בשנת 1879 סופחה הפלוגה של ברומהד ל"טור הפלישה מס' 1", כהכנה לקראת הפלישה לממלכת הזולו. עם זאת, הפלוגה שלו הושארה עם תחילת הפלישה במיסיון השוודי "רורק'ס דריפט". בתחילה שהה במיסיון גם "טור הפלישה מס' 2" בפיקודו של לוטננט קולונל אנתוני דורנפורד, אולם זה עזב את המיסיון ב-21 בינואר בהוראתו של המפקד העליון של הפלישה, לורד צ'למספורד.
דוד גרנות
ביוגרפיה
בשנת 2001 מונה למנכ"ל הבנק הבינלאומי אותו ניהל עד לשנת 2007. בתחילת 2008, מינה אותו בני שטיינמץ ליו"ר מועצת המנהלים בחברת הנדל"ן סקורפיו. גרנות כיהן כדירקטור בהראל השקעות, אלרוב, אורמת טכנולוגיות וטמפו. הוא נחקר בנוגע לחשדות לעבירות שוחד והלבנת הון של בני שטיינמץ ושוחרר ללא הגבלות. בשנת 2017, לאחר שהחלה חקירתו של שאול אלוביץ' בפרשת 4000, מונה ליו"ר הזמני של בזק. הוא כיהן בתפקיד זה עד לאוגוסט 2020 בו מונה גיל שרון ליו"ר קבוע.
גונוויל ברומהד
מלחמת הזולו
בשעות הצהריים של ה-22 בינואר הגיעו שני פרשים ודיווחו על קרב איסאנדלוואנה ותוצאותיו המחרידות. יתירה מכך, "קרן" של הזולו בפיקודו של הנסיך דבולמנזי קמפנדה נעה אל רורק'ס דריפט. המפקד הבריטי הבכיר באזור, מייג'ור הנרי ספולדינג עזב את האזור זמן קצר לפני כן, ולפיכך תפס ברומהד יחד עם קצין נוסף בשם ג'ון צ'ארד את הפיקוד על המוצב המאולתר. בתחילה שקל ברומהד להורות על פירוק המוצב ועל נסיגה, אך הוא וצ'ארד הסכימו עד מהרה שלוחמי הזולו קלי הציוד ידביקו עד מהרה את השיירה הבריטית המסורבלת, ועל כן החליטו להילחם.
דוד גרנות
חיים אישיים
גרנות נשוי ואב לשלושה.
גונוויל ברומהד
מלחמת הזולו
כבר על תחילת הקרב, כשנראו קרוב ל-4,000 לוחמי זולו נעים אל עבר רורק'ס דריפט, נמלטו חלק מהילידים שלחמו בצבא הבריטי. החיילים הבריטים הזועמים ירו בהם מאחורי גבם, וברומהד וצ'ארד התעלמו מכך. נותרו להם כעת 139 אנשים בלבד. התפתח קרב אכזרי וקשה: הבריטים ירו אש מדויקת אל הזולו שהסתערו בשורות צפופות, אולם הזולו דילגו על גופות חבריהם וניסו לטפס על המתרסים המאולתרים של הבריטים. עם זאת, הם נאלצו לעשות זאת כשיד אחת מטפסת והשנייה אוחזת בנשק, כך שהבריטים דקרו אותם בכידוני הרובה שלהם ללא כל בעיה. במהלך הקרב ברומהד הסתובב בין אנשיו, חילק פקודות, העביר תגבורות מגזרה לגזרה, ובו זמנית נלחם באומץ עם רובה וכידון.
הקרב המשיך לאורך הלילה, אולם לקראת הבוקר דעכה התלהבותם של הזולו, והם נסוגו. בהמשך אף הגיעה התגבורת בפיקודו של לורד צ'למספורד. תוצאות קרב רורק'ס דריפט היו מדהימות: 17 הרוגים בריטים ו-12 פצועים, מול 351 הרוגים של הזולו.
אחריתו
לאחר התבוסה הקשה של איסאנדלוואנה, היה הניצחון הגדול ברורק'ס דריפט כמו משב רוח רענן בבריטניה. העיתונים לא הפסיקו להרעיף תשבחות על ברומהד וצ'ארד, והם הפכו לגיבורי היום. עם זאת, מכיוון שעד אז שניהם נודעו כקצינים בינוניים ומטה, היו שסברו שמגזימים בתיאורים של גבורתם, וכי הם רק מילאו את חובתם. גרנט ג'וזף וולסלי תיאר את השבחים הללו כ"מפלצתיים". לאחר הקרב הפך ברומהד למסוגר ושקט, וייתכן שסבל מטראומה כלשהי. הוא וצ'ארד הועלו שניהם לדרגת מייג'ור, ועוטרו ב"צלב ויקטוריה" - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי. יחד עמם עוטרו עוד 9 חיילים שלחמו בקרב זה (סה"כ 11, מספר חסר תקדים). הם אף הוזמנו לראיון אישי עם ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
בסרט "זולו" משנת 1964, ברומהד מגולם בידי מייקל קיין. הוא מתואר שם כאריסטוקרט גנדרן. הוא הדמות הראשית ברומן "Relief" מאת פטר הו דייוויס.
רולס-רויס 25/30 כ"ס
רולס-רויס 25/30 כ"ס (Rolls-Royce 25/30 HP) היא מכונית סלון יוקרתית, אשר יוצרה על ידי חברת רולס-רויס הבריטית בין השנים 1936–1938. סך הכול יוצרו 1,201 יחידות.
חברת רולס-רויס
חברת רולס-רויס נוסדה בשנת 1906 על ידי צ'ארלס סטיוארט רולס ופרדריק הנרי רויס. החברה הייתה קרויה "רולס-רויס לימיטד", (Rolls-Royce Limited). בשנת 1940 פיתחה החברה את מחלקת המנועים. משנת 1973 קרויה החברה: "Rolls-Royce Motors".
צבי נצר
צבי נצר (20 באפריל 1920 - 13 בינואר 1993) היה מפעילי תנועת החלוץ הצעיר. איש המוסד לעלייה ב' ומראשי ארגון הבריחה שסייע ליהודים ממזרח אירופה לעלות ארצה. פעיל בארגון נתיב.
נעוריו
צבי נצר נולד כצבי מלניצר בקובל שבפולין לאברהם מלניצר וחנה (לבית רוזמן). נצר היה הבכור מארבעה ילדים שנולדו לזוג (צבי, יעקב, אשר וחנה). האב אברהם עסק בכריתה וסחר בעצים וכן היה בעלים של מנסרה לעצי בנייה וריהוט וקיים בית אמיד. נצר למד בגימנסיה "תרבות" שבקובל. בזמן לימודיו הצטרף לתנועת דרור (במסגרת החלוץ הצעיר) ויצא למחנה מדריכים שם פגש ביצחק (אנטק) צוקרמןץ עם סיום לימודיו הלך בעקבות צוקרמן לחוות ההכשרה בגרוכוב שליד וורשה.
ארגון הבריחה
ב-1945 גויס נצר על ידי שאול אביגור למוסד לעליה ב' ומונה לנהל (יחד עם יוחנן כהן ואיסר בן צבי) את תנועת "הבריחה" בפולין. לצורך התפקיד קיבל את השמות המחתרתיים "אלכסנדר" ו"פאן (אדון) חרקובסקי". תפקידיו העיקריים של נצר היו:
לאחר פוגרום קיילצה ב-1946 התרככו השלטונות הפולנים ונצר הגיע להסכם עם גנרל רוסי בשם צ'רווינסקי (שהיה מפקד גבולות פולין) על יציאתם של יהודים מפולין לצ'כיה ומשם לחופי הים התיכון ולישראל בעזרת תנועת "הבריחה". ההסכם שנחתם ביולי 1946 היה תקף עד פברואר 1947 ואיפשר יציאת כ-70 אלף יהודים מרוסיה לפולין. ההסכם התבטל בלחצם של הבריטים שביקשו למנוע מיהודים להגיע ארצה.
ארגון נתיב
ב-1957 קרא שאול אביגור בשנית לנצר לשירות המדינה. נצר נשלח שוב לפולין, הפעם כשליח של ארגון נתיב. תפקידו הרשמי היה נספח תרבות ומזכיר ראשון בשגרירות ישראל בוורשה אך למעשה עסק בקשר עם יהודים שהגיעו מרוסיה לפולין במסגרת "הסכם הריפטריאציה" על מנת לשכנעם לא להשתקע בפולין אלא להמשיך ולעלות ארצה. עם סיום שליחותו חזר ארצה אך המשיך לעבוד ב"נתיב" ועמד בראש אגף "בר" שפעל לגיוס דעת הקהל במערב למען עליית יהודי ברית המועצות לישראל.
אגף "בר" פעל ממשרד במתחם הקריה בתל אביב שכונה "לשכת הקשר, משרד החוץ". תפקידו של אגף זה היה לנהל מאבק למען פתיחת השערים של מסך הברזל עבור יהודי ברית המועצות באמצעות שינוי דעת הקהל היהודי והלא יהודי במערב. פעילות זו נעשתה באמצעות שיתוף פעולה עם משפיעי דעת הקהל, אנשי תקשורת, אישי ציבור, פוליטיקאים וידוענים בעולם המערבי כולו כדי להציג, מצד אחד, את מצבם העגום של יהודי ברית-המועצות וכדי להפעיל, מצד שני, לחץ ציבורי על ממשלת ברית המועצות לאפשר את עליית היהודים מסיבות הומניטריות של איחוד משפחות. אנשי "בר", ובראשם נצר, הדגישו שישראל אינה מנהלת מלחמה נגד ברית המועצות אלא פועלת ממניעים הומניטריים יהודיים וכלל עולמיים. בין האישים שנתנו ידם למאבק היו ז'אן-פול סארטר, ברטראנד ראסל, אינגריד ברגמן וכן מדינאים אירופאים וסנטורים מארצות הברית.
משפחה
נצר נשא באלונים את חיה (לבית צוקרוביץ) אותה הכיר בחוות ההכשרה בגרוכוב. לזוג נולדו שני ילדים: מרים ויצחק. עם התחלת עבודתו במשרדי "נתיב" בתל אביב עזבה המשפחה את הקיבוץ ועברה למרכז הארץ.
נצר שינה את שמו ב-1948 ממלניצר לנצר. גם אחיו, יעקב, שעסק בתחום העלאת יהודי אירופה ארצה, שינה שמו לנצר.
אליהו חזן (ראש ישיבה)
הרב אליהו שמחה הלוי חזן (רֶבּ אֶלֶ'ה חזן; תרס"ו, 1906 - י"ט בטבת ה'תשמ"ב, 14 בינואר 1982) היה רב וראש ישיבה אמריקאי, ראש ישיבת תורה ודעת בניו יורק.
ביוגרפיה
בשנת ה'תש"א שהה כמו בחורי ישיבה רבים בווילנה ושמע את שיעוריו של הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק "הרב מבריסק". ניצל מן השואה, בה נהרגו הוריו ואחיו. הוא היגר לאמריקה ונישא לפרל בת הרב יעקב בן ציון וייס (נפטרה בי"ד בסיון תשמ"ז). בתקופה הראשונה אחרי מלחמת העולם השנייה כיהן כרב בית המדרש "חברה ש"ס" במונטריאול שבקנדה, והיה חבר בוועד הרבנים של העיר. הוא כיהן גם כר"מ בישיבת "מרכז התורה". בראשית שנות ה-60 הגיע לארצות הברית כדי לעמוד בראש ישיבת תורה ודעת וכראש המתיבתא של חסידי גור בניו יורק.
במקביל היה בשנות ה-60 וה-70 מעורכי האנציקלופדיה התלמודית, והוציא לאור את ספרו "דברי אליהו" על משנה תורה לרמב"ם בחמישה כרכים. הוא גם פרסם מאות מאמרים תורניים בכתבי עת שונים.
נפטר מהתקף לב בניו יורק בי"ט בטבת ה'תשמ"ב, 14 בינואר 1982 ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים. הותיר אחריו את בנו הרב בן ציון חיים חזן, בתו חיה לאה ובעלה הרב יהושע סלומון, ר"מ בישיבת נחלת דוד בפתח תקווה. לאחר פטירתו הדפיסו תלמידיו ובני משפחתו את חידושיו למסכתות הש"ס.
מחוז וסטמית'
מחוז וסטמית' (באנגלית: County Westmeath, אירית: Contae na hIarmhí) הוא אחד ממחוזות אירלנד. המחוז נמנה עם מחוזות פרובינציית לנסטר.
אליהו חזן (ראש ישיבה)
לקריאה נוספת
יעקב הייזלר, גאון התורה - פרקים בתולדות רבי אליהו חזן, ירושלים חש"ד
מחוז וסטמית'
המחוז נוצר ב-1543 לאחר פירוק הפרובינציה החמישית של אירלנד - מיד או מית' (Mide, Meath) וחלוקתה בין יתר הפרובינציות. ב-1840, טרום רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד, הגיעה אוכלוסיית המחוז לשיא - מעל 140,000 תושבים. לאחר האירועים פחתה האוכלוסייה דרמטית, ובשנות השישים של המאה העשרים הגיעה לשפל חסר תקדים של כ-53,000. משנות השבעים החלה האוכלוסייה לגדול שוב.
וסטמית' הוא אחד מהקטנים שבמחוזות אירלנד, הוא ממוקם במקום ה-23 בשטחו, 1,764 קמ"ר, ובמקום ה-22 באוכלוסייתו (כ-79,000 תושבים ב-2006). המחוז גובל בארבעה מחוזות: בדרומו במחוז אופאלי, במערב במחוז רוסקומון, בצפון מערב במחוז לונגפורד, ובמזרח במחוז מית'.
בירת המחוז היא מלינגר (Mullingar). במחוז נמצאת עיירה חשובה נוספת ושמה אתלון.
השוטה (קלף טארוט)
השוטה הוא אחד מ-78 קלפי הטארוט, אחד מ-22 הקלפים של הארקנה הגדולה. לקלף זה במקור לא היה מספר, אך בחבילות החדשות משייכים לו את המספר 0 או 22.
משמעות הקלף
קלף השוטה מייצג תמימות, נאיביות, לב טהור, וכניסה אל הלא נודע.
ניתן לחלק את משמעותו של קלף השוטה לשני אספקטים עיקריים. האספקט הראשון הוא יציאה למסע חדש, היציאה היא אל ה"לא נודע". האספקט השני הוא אמון, השוטה יוצא למסעו מתוך אמון ואופטימיות שהדברים יהיו טובים. כמו כן, השוטה מסמל את הנשמה הזכה המתחילה את מסעה כשהיא "לוח חלק".
כאשר הקלף יוצא במהופך בקריאת טארוט, ניתן לייחס את המשמעות לצד השלילי של השוטה - התעלמות מההשלכות, בורות, וממש כפי שנראה בציור, הוא אינו שם לב עד כמה הנקודה בה הוא עומד מסוכנת.
לפי הנומרולוגיה, קלף זה מיוצג על ידי הספרה 0 - שמשמעותה אפשרויות בלתי מוגבלות.
לפי ארתור אדוארד וייט, קלף השוטה מסמל מצד אחד את הנשמה יוצאת למסע בעולם החומר כדי לצבור חוויות וניסיון ותפיסת עולם הרוח מצד אחד, ואיוולת, טירוף, שיכרון חושים, חוסר זהירות, בטלנוות, והבל מצד שני..
אוזל
אוּזָל הוא דמות מקראית. הוא בנו של יקטן ואחיהם של 12 אחיו: אַלְמוֹדָד, חֲצַרְמָוֶת, שָׁלֶף, יֶרַח, הֲדוֹרָם, אֲבִימָאֵל, דִּקְלָה, עוֹבָל, שְׁבָא, אוֹפִר (אופיר), חֲוִילָה ויוֹבָב.
אוזל הוא ככל הנראה שם של קבוצה אתנית או שם של אזור גאוגרפי.
פורטל הדף היומי
פורטל הדף היומי הוא אתר האינטרנט הגדול ביותר המרכז תכנים, דיונים וכלי עזר ללומדי הדף היומי לפי סדר דפי התלמוד הבבלי. פורטל הדף היומי נחשב לבית המדרש הווירטואלי הגדול ביותר בעולם.
היסטוריה
פורטל הדף היומי הוקם בג' באלול ה'תשס"ט (23 באוגוסט 2009) על ידי הרב הראל שפירא, מתוך מגמה לשמש אתר אינטרנט מרכזי בו יוכלו לומדי הדף היומי למצוא מגוון רב של חומרי לימוד וכלי עזר אחרים ללימוד ולהבנת הדף היומי. כיום קיימים באתר מעל 52,000 מאמרים וקישורים ומעל ל-130,000 שיעורים מוקלטים על הדף היומי לפי סדר התלמוד הבבלי. לאתר יש משתמשים קבועים ומזדמנים רבים וכ-7,500 כניסות ביום בממוצע.
1944 בגרמניה
1944 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה 73 שנות לאום.
הנהגה
ראש המדינה:
קנצלר גרמניה:
צבא דרום וייטנאם
צבא דרום וייטנאם (South Vietnamese Army - SVA ,Army of the Republic of Viet Nam - AVRA) היה צבאה של רפובליקת וייטנאם, שהתקיימה משנת 1955 עד לנפילת סייגון ב-1975. מוערך כי הצבא סבל כ-1.4 מיליון אבדות (הרוגים ופצועים) במהלך מלחמת וייטנאם.
לאחר נפילת העיר סייגון לכוחות הצבא הצפון וייטנאמי הפולש, ARVN פורק. מספר קצינים בכירים ממנו ברחו מהמדינה לארצות הברית או מקומות אחרים. אלפי קצינים נשלחו לאחר המלחמה למחנות "חינוך מחדש" על ידי הממשלה הקומוניסטית של המדינה הווייטנאמית המאוחדת החדשה, הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם.
הצבא הווייטנאמי הלאומי 1949–1955
ב-8 במרץ 1949, לאחר הסכמי אליס, הוכרה מדינת וייטנאם רשמית על ידי צרפת כמדינה עצמאית הנשלטת על ידי הקיסר באו דאי. אז נוצר הצבא הלאומי. הוא לחם יחד עם כוחות חיל המשלוח הצרפתי של האיחוד הצרפתי נגד כוחות הגרילה הקומוניסטיים, הוייט מין שהונהגו על ידי הו צ'י מין. הצבא הלאומי לחם במגוון רחב של קרבות הכוללים גם את מבצע אטלס, קרב נא סאן וקרב דיין ביין פו.
בסיוע הצרפתים הפך הצבא הלאומי לצבא מודרני במהירות. הוא כלל כוחות חיל רגלים, ארטילריה, קשר, שריון, צי, חיל אוויר וכוחות ומוטסים ואקדמיה צבאית. עד 1953 היו החיילים והקצינים כולם וייטנאמים. הקצינים הוכשרו במוסדות צרפתיים שונים.
לאחר הסכמי ז'נבה ב-1954 חדלה הודו-סין הצרפתית מלהתקיים ועד 1956 נסוגו חיילי האיחוד הצרפתי ומלאוס, וייטנאם וקמבודיה.
אישטוואן טיסה
שנים ראשונות וכהונה ראשונה
טיסה הגיע ממשפחה פוליטית. אביו, קלמן טיסה, היה ראש ממשלת הונגריה בשנים 1875–1890 מטעם המפלגה הליברלית. הוריו השתייכו לאצולת בעלי הקרקעות ממוצא קלוויניסטי. טיסה למד משפטים באוניברסיטאות ברלין, היידלברג ובודפשט ואת הדוקטורט שלו במדע המדינה ערך באוניברסיטת אוקספורד. ב-1886 נכנס לפרלמנט ההונגרי כחבר המפלגה הליברלית. ב-1897 קיבל את תואר הרוזן, כיהן כנשיא הבנק ההונגרי למסחר ותעשייה והיה חבר האקדמיה ההונגרית למדעים.
ב-1903 נבחר לכהן כראש ממשלה ושר פנים והחליף בתפקיד את קלמן סל שנאלץ להתפטר. בתקופתו נחנך בניין הפרלמנט ההונגרי ודוכאה ביד קשה שביתת פועלי רכבת והתקוממות איכרים במחיר של עשרות הרוגים ופצועים.
בין הכהונות
לאחר שהפסיד למפלגת העצמאות הקים ב-1910 את "מפלגת העובדים הלאומית" (Nemzeti Munkapárt) והצליח להיכנס כראשה לפרלמנט. פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ביקש להנהיג זכות בחירה כללית ברחבי האימפריה, טיסה התנגד ליוזמה (יחד עם פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה) כיוון שסבר שזכות כזו תעלה את כוחם של המיעוטים האתניים וה"אינטלקטואלים העירוניים" (כלומר הקומוניסטים) ותוריד מכוחו של הרוב (הדחוק) ההונגרי השולט ולפיכך סירב למשרת שר בממשלה.
ב-1912 כיהן טיסה כיו"ר הפרלמנט ותמך ברפורמה שמטרתה לחזק את ההונגרים בתוך הצבא האוסטרו-הונגרי, ובמרכזה דרישה להכיר בשפה ההונגרית כשפת פיקוד בצבא לצד הגרמנית. לאחר ניסיון הפיכה סוציאליסטי ב-22 במאי 1912, השתמש בחוקים לשעת חירום על מנת לאסור חברים ממפלגות האופוזיציה. עקב כך, נורה טיסה ב-7 ביוני על ידי מתנקש, שהחטיא.
כהונה שנייה ומלחמת העולם הראשונה
שנה לאחר ניסיון ההתנקשות, ב-7 ביוני 1913 הושבע טיסה כראש ממשלה בפעם השנייה. הוא המשיך להשתמש בסמכויות החירום והעביר חוק שהגביל את חופש הדיבור. למרות שהטיף בעד מדיניות יד קשה נגד סרביה, לא היה בין התומכים ביציאה למלחמה נגדה לאחר רצח פרנץ פרדיננד על ידי לאומן סרבי בסרייבו בסוף יוני 1914. טיסה חשש מפני תסיסה של מיעוטים סלביים בתוך גבולות הונגריה (שכבר עלו במספרם על ההונגרים) ובפני פלישה רומנית לטרנסילבניה. עקב לחץ כבד מצד מצדדי המלחמה, הרמטכ"ל האוסטרי קונרד פון הצנדורף ושר החוץ לאופולד פון ברכטולד ומצד האימפריה הגרמנית נכנע טיסה לבסוף ונתן את הסכמתו לגיוס ויציאה למלחמה, לאחר שמנע מכת-פתע נגד סרביה במסגרת משבר יולי. העיכוב שכפה טיסה ביציאה למלחמה נתן בידי סרביה שהות לגייס את צבאה ולהתכונן לפלישה.
בעת המלחמה ניהל טיסה ניהל מדיניות הונגרית-לאומית. הוא תמך בצבא, תוך הדגשת מקומם של מפקדים הונגרים ומאידך, ניצל את חולשתה של וינה על מנת להשיג הישגים לאומיים, בין היתר על ידי סירוב לאספקת מזון מהונגריה לאוסטריה. הפרלמנט שימש לטיסה כ"עלה תאנה" על מנת לתת תוקף חוקי להחלטותיו.
בשובו מביקור בחזית נעשה כנגדו ניסיון התנקשות שני, על ידי חייל.
במאי 1917 אולץ טיסה להתפטר, תחת לחצו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה, שביקש למצוא דרך לסיים את המלחמה ולעצור את ההפסדים.
סוף ימיו
לאחר שהתפטר מתפקידו כראש ממשלה, שירת טיסה שירות סמלי בצבא.
ב-16 באוקטובר 1918 ניסה סוציאליסט אנטי-מיליטריסטי להתנקש בחייו של טיסה, כאשר האחרון עזב את בניין הפרלמנט. טיסה ניצל גם מניסיון התנקשות זה, שהיה השלישי במספר. המתנקש נתפס, אך שוחרר כעבור 15 יום במסגרת ההפיכה.
ב-31 באוקטובר, במסגרת מהפיכת החרציות, פרצו חיילים לביתו של טיסה וירו בו לנגד עיני אשתו. ההאשמה בה הואשם הייתה "חרחור מלחמה" ובין היתר סומן על ידי המהפכנים כמי שדחף ליציאה למלחמה.
In corpore sano
"In corpore sano" (בעברית: "בגוף בריא"; בלטינית קלאסית: [ɪŋ ˈkɔrpɔrɛ ˈsaːnoː]; בלטינית כנסייתית: [iŋ ˈkorpore ˈsano]) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הסרבית קונסטרקטה. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים PGP-RTS, ב-11 בפברואר 2022, כחלק מפרויקט שלושת השירים שלה, Triptih (טריפטיכון). הוא נכתב על ידי קונסטרקטה עצמה, לצד מילובן בושקוביץ'. לאחר שזכה ב-Pesma za Evroviziju '22, הוא ייצג את סרביה באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו שבאיטליה.
כשהצטרפה ל-Pesma za Evroviziju '22, הקדם הלאומי של סרביה לאירוויזיון, עמד לנגד עיניה הקידום של יצירותיה שנכללו ב-Triptih ברחבי מדינות הבלקן. לאחר הופעתה בחצי הגמר הראשון של התחרות, צברה קונסטרקטה פופולריות רבה, והפכה למוקד התעניינות רב במוספי התרבות של כלי התקשורת במדינה. "In corpore sano" אף הושווה ליצירתה המופרסמת ביותר של אמנית המיצג מרינה אברמוביץ', "Rhythm 0, 1974", יצירה שתפקידה היה לבחון את גבול מערכת היחסים שבין האמן לבין הקהל.
"In corpore sano" בוצע על ידי קונסטרקטה בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2022, שהתקיים ב-12 במאי. הוא הגיע למקום השלישי עם 237 נקודות, והעפיל לשלב הגמר, שהתקיים יומיים לאחר מכן. קונסטרקטה שובצה במקום ה-24 בסדר ההופעות של הגמר, לפני סטפן, נציג אסטוניה. עם תום הקראת התוצאות "In corpore sano" הגיע למקום החמישי עם 312 נקודות. לאחר התחרות הגיע השיר למקום ה-11 וה-15 במצעד הסינגלים הליטאי והאיסלנדי בהתאמה, ולעשרת השירים הפותחים של מצעדי ההשמעות בספוטיפיי במדינות אירופה שונות, דוגמת בלגיה, יוון ופולין.
רקע
תחילה הגישה קונסטרקטה את "In corpore sano" כמועמד להשתתפות בקדם, וציינה כי היא איננה מתכוונת לבצע אותו על בימת הקדם בעצמה. אולם לבסוף החליטה לשיר את "In corpore sano" כיוון שלא נמצא זמר אחר. קונסטרקטה רצתה לקדם את פרויקט שלושת השירים שלה, ש-"In corpore sano" נכלל בו לצד "Nobl" ו-"Mekano". הוא עמד בקריטריונים של רשות השידור הסרבית, הקובעים בין היתר את אורכו המקסימלי של השיר (שלוש דקות).
Triptih פורסם ב-28 בפברואר 2022, כווידאו קליפ באורך 12 דקות, הכולל את כול שלושת השירים. הקונספט שלו, דימוי החיים המודרניים בסרביה, נוצר על ידי קונסטרקטה, אנה רודיץ' ומאיה אוזלאץ. בשיר "Nobl" היא מבקרת את תרבות השוביניזם והאפליה המגדרית שחוותה כשהייתה נערה ביוגוסלביה, וב-"Mekano" מוצגים מספר נושאים שחגים סביב דיכאון, כמו אכילה רגשית ובדידות.
ניתוח השיר
"In corpore sano" הולחן על ידי קונסטרקטה, שגם כתבה אותו, ומילובן בושקוביץ'. השיר נע בין סוגות הפופ הניסיוני, הארט פופ והפופ החדשני. אלי מיור ממגזין "אינדפנדנט" טענה כי יש ב-"In corpore sano" מוטיבים שמזוהים על להקת הטכנו הגרמנייה קרפטוורק. Classic FM דווקא שמו דגש בכתבה שפורסמה על קונסטרקטה על הדמיון בין הרצועה לאחד מלחניו של גרגוריו אלגרי, "מיזררה".
"In corpore sano" מתחיל ברצונה של קונסטרקטה לדעת מהי שגרת הטיפוח של שערה של מייגן, דוכסית סאסקס. לאחר מכן היא מתארת מצבים רפואיים שונים שתסמיניהם נראים על העור והשיער. בפזמון נראה כי קונסטרקטה שרה תחת היפנוזה, מעין דקלום של שורות המציינות כי עליה להיות בריאה ואיתנה ("" – "האמנית מוכרחה להיות בריאה!"). הבית השני מבוצע בנימה אופטימית יותר, ומתאר את טיוליה של הזמרת עם הכלב שלה תוך שהיא סומכת על לבה ועל מערכת העצבים שלה שידאגו לבריאותה. בבית זה משולבים כמה סממנים דתיים ופולחניים בהתאם לאמונה שבריאות איתנה מובאת לאדם על ידי אלוהים ("" – "אלוהים ייתן לנו בריאות!"). נעשה שימוש בביטוי הלטיני העתיק "Orandum est ut sit mens sana in corpore sano" של יובנאליס, בשינוי מזערי במילותיו בהתאם לתרגום השפה הלטינית לסרבית. הבית השלישי מתחיל באמירה "Nemam knjižicu" ("אין לי ביטוח בריאות"). בהמשך מוסבר כי מערכת הבריאות בסרביה איננה מספקת שירותי בריאות בחינם לאמנים. סיום השיר, שמבוצע פעם נוספת בלטינית, מחליף את תיאורי "הגוף הבריא" של הביטוי "In corpore sano" לתיאורים נגדיים כגוון "מוח חלש", "נפש עצובה", "נפש מפוחדת בגוף בריא" ועוד. השיר מסתיים בפתאומיות בשאלה "" ("אז מה עושים עכשיו?").
וידאו הקליפ של "In corpore sano" מפרויקט ה-Triptih שלה, כמו גם הופעתה ב-Pesma za Evroviziju '22, כללו שטיפת ידיים חוזרת ונשנית באופן אובססיבי של קונסטרקטה. בהופעתה בקדם הסרבי היא לבשה מדים לבנים של עובדת בספא. הוא קיבל מספר תגובות שהשוו אותה למיצג האמנות  של מרינה אברמוביץ'. הוא הוצג לראשונה בשנת 1975 בקופנהגן, בירת דנמרק, ובו סרקה והברישה אברמוביץ' את שיערה, כשהיא אומרת במקביל "אמנית חייבת להיות יפה, אמן חייב להיות יפה". בריאיון ל-Jutarnji list הסבירה קונסטרקטה כי ההתייחסות לאברמוביץ' הייתה מכוונת, אם כי לא בהקשר הזה. בהזדמנות אחרת הסבירה קונסטרקטה כי הרציונל מאחורי שטיפות הידיים שחוזרות על עצמו נעוץ במתן היבט כפייתי לשיר, כמו כסיסת ציפורניים שנחשבת להתנהגות כפייתית ולא רצויה. דבר נוסף שהפך למוקד התעניינות בעיתונות ובכלי התקשורת הסרביים שסיקרו את הקדם הארצי הוא פרח הציפורן אותו עטתה קונסטרקטה בהופעתה בקדם. בריאיון לאחד מכלי התקשורת סיפרה כי פרח הציפורן הוא סמל של אהבה, הבנה וכבוד. בגמר האירוויזיון היא ענדה סנדלי בורוסאנס – סמל לעבודה שנכפתה על נשים במפעלים ב. קונסטרקטה התעקשה ללבוש את הסנדלים הללו, שנשלחו אליה מזאגרב, בירת קרואטיה, במהלך הופעתה.
פרשנויות
תחילה סברו רבים ממבקרי המוזיקה בסרביה כי "In corpore sano" הוא מֶחְוָה למירוסלאב ניצ'יץ', גיטריסט לשעבר של הלהקה הסרבית "", שגם קונסטרקטה הייתה חברה בה. ניצ'יץ' נפטר מלוקמיה, ולא היה לו ביטוח בריאות. קונסטרקטה דחתה את הפרשנות הזו, וטענה כי יש בשיר רבדים נוספים מעבר לתחום הבריאות, וניתן להבינו במספר דרכים. כשהתבקשה על ידי Informer להתייחס לאזכורה של מייגן מרקל היא השיבה:. מאוחר יותר היא הצהירה שמרקל מסמלת את האישים בתקשורת שאנו מתמקדים בהם.
הפורטל הסרבי Glossy סבר כי החזרתיות בשיר מתייחסת ללחץ שנשים, במיוחד אמניות, נאלצות להתמודד מולו בקשר ליופיין החיצוני. יתרה מזאת, הם טוענים שהמשמעות מאחורי הבית הראשון של "In corpore sano", בו התייחסה קונסטרקטה למייגן מרקל, היא האבחון הרפואי העצמי שאמנים נאלצים לעשות כלפי גופם כיוון שאין להם ביטוחי בריאות. מייגן מרקל מסמלת את המעמד הגבוה, אותו המעמד שאינו זקוק לדאוג לביטוחי בריאות, משום שיש להם את היכולת הכספית לממן אותם. שטיפות הידיים האינטנסיביות והקדם-פזמון הלטיני מוסברים בפורטל כהתייחסות למגפת הקורונה ולבריאות הנפש בהתאמה. האופטימיות של הבית השני והשימוש במילות וביטויי פולחן דתיים, כמו "אלוהים ייתן לנו בריאות", מסמלים את ניסיונות ההרגעה שהאמנית חייבת לעשות לעצמה אחרת נפשה תסבול מלחץ ומחרדה. טנה שרצ'ביץ' מהפורטל הקרואטי Glazba.hr חשב שהשיר דווקא מוחה על המשכורת הנמוכה שהאמנים הסרבים מקבלים. לטענתו, זה מאפיל על בריאותם הפיזית והנפשית. הוא טען שההתייחסות למייגן מרקל היא בעצם ביקורת על השטחיות של כלי התקשורת, ושקונסטרקטה משתמשת בקולות מחשב כמעין סאטירה לעידן הטכנולוגי המתקדם בו אנו חיים.
הפורטל Buka ערך השוואה בין הופעותיה של קונסטרקטה ומרינה אברמוביץ'. הוא קבע כי קונסטרקטה שוטפת את ידיה שוב ושוב בעודה תוהה מה הסוד מאחורי שיעור ועור בריא באותו האופן שבו אברומוביץ' מסרקת את שערה כמה פעמים כשהיא אומרת במקביל "אמנית חייבת להיות יפה, אמן חייב להיות יפה". לטענתו, שתיהן עושות זאת כדי למשוך תשומת לב ליופיין החיצוני על מנת שיתחילו להיחשף לאומנות שלהן וליצירותיהן.
לפני האירוויזיון
בין התאריכים 28 בספטמבר – 1 בדצמבר 2021 שלחו אמנים שמעוניינים להשתתף בקדם הסרבי לאירוויזיון (״Pesma Za Evrovizjiu") לרשות השידור הלאומית את מועמדותם. הם נדרשו להיות אזרחי סרביה, ושירם היה חייב להיות מושר באחת מהשפות הרשמיות של המדינה. לאחר סיום תקופה זו נשלחו 150 שירים לוועדה של רשות השידור הסרבית שהורכבה בעיקר ממפיקי מוזיקה. היא בחרה עשרים ושישה שירים שישתתפו בקדם הלאומי, שנחשפו ב-14 בינואר 2022.
"In corpore sano" התחרה בחצי הגמר הראשון לצד 17 שירים נוספים. היא שובצה כהופעה ה-12, לפני איגור סימיץ' עם "To nisam ja" ואחרי אצה לוקאס בביצוע השיר "Oskar". כל חמשת השופטים (ז'ליקו ואסיץ', טיאנה מילושביץ', ווייסלאב אראליצה, טיאנה בוגיצ'ביץ' וביליאנה קרסטיץ') העניקו לקונסטרקטה את "שתים עשרה הנקודות" – מספר הנקודות הגבוה ביותר שניתן להעניק למתמודד על ידי שופט אחד. הקהל העניק לשיר שמונה נקודות, וזה מיקם אותה במקום השני בחצי הגמר. הגמר התקיים ב-5 במרץ, וכלל את 18 השירים שעלו לשלב זה מחצאי הגמר. זהות המנצח נקבעה באמצעות שילוב של קולות השופטים והצבעות הקהל ביחס שווה של 50/50. "In corpore sano" הגיע למקום הראשון הן על פי דירוג השופטים והן על פי דירוג הקהל, ועל כן קיבל את מירב הנקודות ששיר יכול לקבל (24).
לאחר הגמר האשים הזמר אצה לוקאס, שהגיע למקום החמישי עם השיר "Oskar", את תאגיד השידור הסרבי (RTS) באי-סדרים שחלו בזמן ההצבעה, ואף הצהיר כי בכוונתו להגיש תלונה פלילית נגד הפקת הקדם. RTS מסרה בתגובה כי קולות ה-SMS נספרו על ידי תוכנה ממוחשבת. חברת Comtrade System Integration, שתכנתה את יישום ספירת הקולות בו השתמש תאגיד השידור הסרבי, אמרה כי היא מוכנה למסור את הנתונים המדויקים של אחוזי ההצבעה לתאגיד אם יתבקש ממנה. היא הוסיפה כי מספר הקולות המדויק מופיע גם אצל חברות הסלולר המקומיות. לוקאס גם לעג להופעתה של קונסטרקטה וכתב:. הוא הוסיף וטען כי לדעתו קונסטרקטה עובדת עבור מספר מפלגות פוליטיות באופוזיציה של ממשלת סרביה. קונסטרקטה בתגובה הציעה לו לשטוף את רגליו במקומו בהלצה.
קידום
קונסטרקטה ביצעה את "In corpore sano" במסיבת האירוויזיון הישראלית "Israel Calling", שנערכה ב-7 באפריל 2022 בתל אביב-יפו. היא זכתה לביקורות טובות על הופעתה, חרף מספר כשלים טכניים שאירעו במהלכה. היא הופיעה לבד על הבמה והשתמשה במגבות של המלון בו היא שהתה לניגוב ידיה. יומיים לאחר מכן הופיעה בפרק השלישי של העונה העשירית של "Zvijezde pjevaju", תוכנית ריאליטי שירה שהיא הגרסה הקרואטית של התוכנית הבריטית "Just the Two of Us", בערוץ HRT 1. קונסטרקטה חברה ל-, יצרנית כלי מטבח סרבית. היא הפיקה סדרה מוגבלת של 500 סטים של כדים. היא החליטה להשתמש בסט המיוחד הזה במהלך הופעתה באירוויזיון. העלות של כל כד עמדה על 5,000 דינר סרבי, וההכנסות של הקנייה נתרמו לאיגוד הלאומי של הורים לילדים חולי סרטן (NURDOR).
ב-28 באפריל הכינה RTS טקס פרידה חגגי וממלכתי מקונסטרקטה, שטסה לטורינו שבאיטליה להתחיל את חזרותיה לקראת הופעתה בחצי הגמר. נכחו בטקס אזרחים רבים, ביניהם שגריר איטליה בסרביה, קרלו לו קאשו; עורכת תוכניות הבידור אוליברה קובאצ'ביץ' והבמאית דראגאן בוישביץ'. גם חברי ה-OGAE הסרבי, ארגון מעריצי תחרות הזמר של האירוויזיון הגדול בעולם, עיתונים ומקורביה של קונסטרקטה השתתפו בטקס. כמיטב המסורת הוענק לקונסטרקטה כמה דגלי סרביה. שגריר איטליה בסרביה העניק לה את דגל איטליה, המדינה המארחת של אירוויזיון 2022, ואיחל לה הצלחה רבה בתחרות.
באירוויזיון
המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-26 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי סרביה תופיע בחלק הראשון של חצי הגמר השני.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. סרביה הופיעה שלישית, לאחר ישראל ולפני אזרבייג'ן. ב-12 במאי 2022 ביצעה קונסטרקטה את "In corpore sano" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. הופעתה הייתה דומה מאוד להופעה בקדם הסרבי, אך הוקרנו במהלך השיר מספר כתוביות באנגלית שמתרגמות את מילות השיר. לאחר מכן הוכרזה קונסטרקטה כנציגה הראשונה שביצעה שיר שכלל מילים מהשפה הלטינית על בימת האירוויזיון. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. סרביה הופיעה כמדינה ה-24, לפני אסטוניה ואחרי פולין. ב-14 במאי, לאחר ספירת הקולות, הגיע השיר למקום החמישי עם 312 נקודות (87 מהשופטים ו-225 מהקהל). זהו מספר הנקודות הגבוה ביותר שנציג סרבי צבר במהלך התחרות מאז ניצחונה של מריה שריפוביץ' באירוויזיון 2007 עם 268 נקודות.