cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סטריאוטיפים על להט"בים
אסייתים
ביפן, לסביות מבוגרות מוצגות, לעיתים קרובות, כמעשנות בתקשורת היפנית. יחסיה של התרבות היפנית עם הקהילה הגאה, לעיתים קרובות, קשורה לשכיחותם של יאוי (הומוסקסואליות) ויורי (לסביות). בעוד שהתרבות היפנית מזהירה משימושם של שתי הסוגות, פרסומים שונים, כמו מגזין המנגה היפני, "Comic Yuri Hime", דיווחו שוב ושוב על שימוש גבוה בשתי הסוגות.
הדיוקן המשפחתי (וויאג'ר)
תיאור
לפסיפס יש מראה בלתי אחיד. התמונות הבודדות צולמו באמצעות מסננים שונים בחשיפות משתנות כדי להוציא כמה שיותר פרטים בכל אחת. לדוגמה, השמש צולמה עם המסנן הכהה ביותר והחשיפה הקצרה ביותר הקיימת, כדי למנוע פגיעה בתתי המערכות של מערכת ההדמיה. רוב התמונות צולמו בגווני אפור עם מצלמת הזווית הרחבה של הגשושית, בעוד שתצוגות תקריב של כל כוכב לכת צולמו בצבע באמצעות מצלמת הזווית הצרה.
רצף התמונות צולם במרחק של כ-40.11 יחידות אסטרונומיות (6 מיליארד ק"מ) מכדור הארץ ומזווית של כ-32 מעלות מעל מישור המילקה. מבין שתי חלליות וויאג'ר, וויאג'ר 1 נבחרה לצלם את הפסיפס מאחר שמסלולה של הגשושית לקח אותה מחוץ למישור המילקה ובניגוד לוויאג'ר 2, היא הייתה במיקום בו יכלה לצלם את צדק בצורה נקייה מהפרעות הנובעות מבוהק השמש. בשנת 2013 צולמה תמונה הפוכה של וויאג'ר 1, באמצעות טלסקופי רדיו. את וויאג'ר 1 לא ניתן לראות באור נראה, אבל אות הרדיו שלה בהיר מאוד בהשוואה לרוב העצמים הטבעיים שנחקרו על ידי טלסקופי רדיו.
עדי חבשוש
עדי חבשוש (נולדה ב-1 בפברואר 1987) היא שחקנית וקומיקאית ישראלית.
ביוגרפיה
חבשוש נולדה וגדלה בפתח תקווה כבת זקונים ולה שני אחים גדולים. היא למדה בתיכון ברנר פתח תקווה.
בצעירותה למדה אצל סיגי ניסן ריקוד, ובשנת 2003 הייתה חלק מצוות הרקדנים של הפסטיגל.
את שירותה בצה"ל עשתה כאפסנאית טכנית. לאחר סיום השירות הצבאי, עבדה בצוות בידור באילת, למדה במשך שלוש שנים בבית הספר לביטוי בימתי "הדרך" ובמקביל למדה משחק מול מצלמה אצל המורה רות דייכס.
בהיותה בת 23 נפטרה אמה ממחלת הסרטן.
בשנת 2011 גילמה את סימה הספרית בקומדיה "הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן".
בשנת 2014 הופיעה חבשוש בסרטה של טליה לביא "אפס ביחסי אנוש", שבו גילמה את דמותה של החיילת שירה.
בשנת 2016 הופיעה בסדרות "צומת מילר" (בשידורי קשת) ו"תאג"ד" (ב-yes) וכן, החלה לככב בסדרה של גורי אלפי "האחיות המוצלחות שלי" ב-yes, בתפקיד ליזו מלכה. שיחקה גם בסדרה "תאג"ד" בתפקיד הקצינה אושר, אשר רימתה חיילים דתיים בבסיס כשטענה בפניהם שנכנסה מהם להריון, במטרה לסחוט מהם כסף.
בשנים 2017- 2021 הופיעה בפרסומות ל"תמי 4" בתפקיד "סיגל הצמאה", כשלצידה השתתפה בפרסומת השנייה מיכל הקטנה ולאחר מכן, הופיע לצידה הזמר עידן חביב.
בחנוכה בשנת 2017, השתתפה בפסטיגל ושנה אחר כך, השתתפה פעם נוספת במופע.
בשנים 2018–2019 השתתפה בעונות 1–3 של סדרת הנעורים "כפולה" בתור "נמסיס" (אסותא/אלימור אלימלך דינר).
משנת 2018 משחקת בסדרה "צומת מילר" בתפקיד רותם, בתו של עופר, הסוכן של אדיר מילר.
ב-2019 שיחקה בסדרה "גיבור אמיתי" ב-yes.
ב-2021 גילמה את המורה אילנה בסדרה "שקשוקה". בנוסף, הופיעה בסדרות "החנות שיש בה הכל" ו"שבאבניקים".
בשנת 2022 גילמה את השפית מעין בן-בסט בסרט "הסיפור שלנו".
יעל שלביה
יעל שלביה כהן (נולדה בי"ב באלול ה'תשס"א, 31 באוגוסט 2001) היא דוגמנית בינלאומית ושחקנית ישראלית.
שלביה הופיעה בקמפיינים בינלאומיים של דוגמנות. הוצגה על ידי TC CANDLER בשנת 2018 במקום השלישי ברשימת מאה הנשים היפות בעולם, בשנת 2019 במקום השני, ובשנת 2020 במקום הראשון.
ביוגרפיה
יעל שלביה כהן נולדה בנהריה, למשפחה דתית-לאומית. הילדה השלישית מתוך חמישה. אמה, עופרה כהן, היא מתווכת וספרנית. אביה, עופר כהן, הוא מפקח במפעל. מוצא משפחתה מהאי ג'רבה שבתוניסיה, משם הגיע השם שלביה בו היא משתמשת כשם משפחתה בשם הבמה שלה. פרצה לתודעה בזכות תמונותיה ברשת החברתית אינסטגרם. זמן קצר לפני יום הולדתה ה-16 קיבלה הצעה להצטלם באופן מקצועי מהצלמת מרינה מושקוביץ והסכימה, מה שפתח את קריירת הדוגמנות המקצועית שלה.
שלביה גדלה במשפחה דתית ועיסוקה בדוגמנות הביא למחלוקת והתנגדות מצד האולפנה שבה למדה, שאיימה לסלקה. מאידך משפחתה תמכה בקריירה שלה, כל עוד לא תפריע ללימודיה. לאחר פנייה למשרד החינוך, הורשתה שלביה להמשיך בלימודים בתנאי שתעמוד בהנחיות מסוימות. קריירת הדוגמנות התנגשה באורח חייה מבחינת צניעות הלבוש ושמירה על שבת וכשרות. במהלך צילום קמפיין דוגמנות במילאנו שלביה סיפרה כי הסתפקה באכילת קרקרים בלבד במשך ארבעה ימים, מכיוון שלא הצליחה למצוא אוכל כשר. לדבריה, איבדה חוזי דוגמנות רבים בגלל שמירת השבת ודרישות צניעות מסוימות שעליהן עמדה באותה עת, כמו הימנעות מצילומים בבגדי ים או בהלבשה תחתונה, נכון לאותה עת.
קריירה
שלביה דגמנה עבור רשתות האופנה הישראליות פוקס וקסטרו, והצטלמה עבור קמפיינים במדינות ובערים שונות בעולם כמו פריז ומילאנו, כמו כן במונטה קרלו, בשוודיה, בפולין ובארצות הברית.
בשנים 2017–2020 הייתה הפרזנטורית של רשת האופנה הישראלית רנואר.
בשנת 2018 דגמנה למותג KKW Beauty של הידוענית האמריקאית קים קרדשיאן, שם נבחרו תמונותיה על ידי קים קרדשיאן. שימשה כפרזנטורית למותג הטלפון הסלולרי FINNEY מבית Sirin Labs (של הישראלי משה חוגג), לצד כוכב הכדורגל הארגנטינאי ליונל מסי. בשנת 2019 נבחרה שלביה להוביל את קמפיין מותג הטיפוח של הידוענית האמריקאית קיילי ג'נר.
החל מאפריל 2020, משחקת בתפקיד הבכורה שלה בתור רות הירש, בסדרה הדרמה התקופתית לנוער "פלמ"ח" בערוץ TeenNick למנויי yes.
במאי 2021 נבחרה שלביה לפרזנטורית של רשת הגלידריות הישראלית, דלי קרים.
שלביה נכללה ברשימת פורבס 30Under30 של כתב העת "פורבס ישראל" לשנת 2022.
בפברואר 2023 השתתפה בסדרת יוטיוב בשם "צרחות", יחד עם הזמרת אנה זק, בה הן סוקרות רכבות הרים בפארקים שונים בעולם.
חיים אישיים
בעברה הייתה במערכת יחסים עם הדוגמן ברק שמיר.
מ-2019 עד 2022 הייתה בזוגיות עם המיליארדר האמריקאי-יהודי ברנדון קורף, בנם של הרב יצחק אהרן קארף, ושל שרי רדסטון (Redstone), מבעלות השליטה בתאגיד ViacomCBS, מתאגידי התקשורת הגדולים בארצות הברית.
החל משנת 2022, שלביה בזוגיות עם הזמר עומר אדם, עמו הייתה במערכת יחסים כבר בעבר. בינואר 2023, הם עברו לאיחוד האמירויות הערביות ומתגוררים בדובאי.
תור: העולם האפל
תור: העולם האפל (באנגלית: Thor: The Dark World) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי בלייב אקשן מ-2013, ובהפקה מבית אולפני מארוול. הסרט בוים על ידי אלן טיילור, ונכתב על ידי כריסטופר יוסט וכריסטופר מרקוס וסטיבן מק'פילי. הסרט מהווה המשך ל"תור" מ-2011, והוא חלק מהיקום הקולנועי של מארוול, כשהוא מבין הפותחים את השלב השני בו.
"תור: העולם האפל" זכה להצלחה רבה, וגרף בקופות ברחבי העולם הכנסות של $644,783,140, אותו הן דירגו כסרט העשירי בגודל הכנסותיו לשנת 2013 וכן גם כסרט החמישה-עשר בגודל הכנסותיו בזיכיון היקום הקולנועי של מארוול. למרות הצלחה מסחרית זו, הביקורות לסרט היו פושרות, וכך לדוגמה באתרי הסקירה "Rotten Tomatoes" ו-"Metacritic" הוא זכה לציונים של 66% ו-54%, בהתאמה.
עלילה
בבריאת היקום, בור, אביו של אודין, מביס את קבוצת האלפים האפלים ואת מנהיגם מלקית' הארור. בור דורש ממלקית' להחזיר את היקום לקדמותו ולתקן את ההרס שזרע בו, בעזרת "כוח האיתר" המסתורי. מלקית' אמנם מעניק לבור בלית ברירה את "כוח האיתר", אך הוא אינו מוסר עצמו להסגר, ובורח יחד עם סגנו ויד ימינו אלגרים בהבטחה כי בבוא מן הימים יחזור לנקום.
בהווה, לוקי נשפט באסגארד באשמת בגידה, לאחר שהחריב את ניו יורק בפלישת חייזרים שארגן לכדור הארץ. במקביל, תור נלחם בחיילי ואנאהיים יחד עם פאנדרל, וולסטאג וסיף לשם שחרורו של הוגאן אשר נפל שם בשבי.
בלונדון שבאנגליה, ג'יין פוסטר נפגשת לדייט עם אדם בשם ריצ'רד, לאחר שהחליטה לוותר על אהבתה הנכזבת לתור. כאשר בין השניים מתחילה להתפתח שיחה, דארסי לואיס מופיעה לפתע, וקוטעת את הדיאלוג בין השניים כשהיא לוקחת את פוסטר מהפגישה ל"עניינים חשובים". לואיס מובילה את פוסטר למפעל נטוש, בו נראה כי חוקי הפיזיקה אינם מתקיימים, וכי במקומות שונים ישנם מעין "חורי תולעת" המשגרים חפצים לעולמות אחרים. המומה ממראה עיניה, פוסטר מנסה לחקור את הנושא, כשלפתע אחד מחורי התולעת שואב אותה לעולם אחר, בו כוח האיתר נכנס לתוך גופה.
באסגארד, כרוז מודיע על כך שלממלכה מתקרבת ישות עוצמתית המבטלת את חוקי הפיזיקה במקומות בהם היא עוברת. כאשר תור משוחח על הדבר עם אביו, היימדל מגיח, ומספר לתור כי פוסטר נעלמה מעיניו וכי היא אינה שוכנת עוד על כדור הארץ, ובדאגה הוא יוצא לשם על מנת לחפשה. במקביל בכדור הארץ, פוסטר חוזרת מחור התולעת, ומתעוררת במפעל תשושה, וחוששת מ"הכוח" שנכנס לגופה. לפתע, תור מגיע למקום ולוקח אותה לאסגארד על מנת שתטופל.
לאחר שכל ניסיונות הטיפול בפוסטר נכשלים, היא פוגשת ברעיית אודין פריגה, כשלפתע הישות העוצמתית מגיעה לאסגארד, ומתגלה כחללית צבאו של מלקית', אשר תוקף את הממלכה. אלגרים נוחת בסמוך לפוסטר, ובעזרת כוח האיתר שבגופה הוא הופך לגדול ממדים ודמוי מינוטאור, ובצורתו החדשה הוא הורג את פריגה. תור מתמלא זעם, ותוקף בכל כוחו את צבאו של מלקית', עד אשר הוא מביס אותו לגמרי, וגורם לו לסגת. באותו הלילה, מתקיימת הלווייתה של פריגה, שבור לב אודין מחליט לקחת פסק-זמן. בינתיים, תור מבריח את פוסטר לעולם האפל, במחשבה כי שם מלקית' לא יימצא אותה. על מנת לעבור לעולם האפל הוא מבריח מהכלא את לוקי, שהוא היחיד שיודע כיצד לעבור לעולם האפל.
בכדור הארץ, לואיס משחררת את אריק סלביג ממוסד לחולי נפש בו אושפז בשל ניסויים בעירום בסטונהנג'. אחר שחרורו, סלביג מספר ללואיס כי תהליך נדיר בשם "ההתכנסות" קרב להתרחש, וצפוי לגרום לאיחודים זמניים בין תשע המלכות, וליצור ביניהן חורי תולעת שיגרמו לחוקי הפיזיקה להתבטל. לא די בכך, הוא מוסיף כי בכוונתו של מלקית' לנצל את האירוע על מנת להשמיד את תשע הממלכות בבת אחת.
בעולם האפל, תור, לוקי ופוסטר מגיעים לאזור הקרוא "השממה", ובו הם פוגשים במלקית' וצבאו. תור מתעמת עם מלקית', שחוטף את פוסטר ומוציא מגופה את כוח האיתר. עם כוחו הנשגב, מלקית' תוקף את לוקי ותור, ובין הצדדים מתפתח קרב. כאשר פוסטר כמעט ונהרגת מהתקפה, לוקי מקריב עבורה את חייו. זועם, תור מפעיל את כל כוחות המיולניר כנגד מלקית' וכוח האיתר, אך נכשל. בלית ברירה, תור נאלץ לברוח, והוא עובר יחד עם פוסטר ללונדון.
בלונדון, תור פוגש בלואיס וסלביג, שמסבירים לו כיצד להילחם במלקית' על ידי ניצול אירוע ההתכנסות. בעודם מדברים, ההתכנסות מתחילה, ותור יוצא להילחם במלקית' וצבאו, כשבמקביל פוסטר, לואיס וסלביג יוצאים לנצל את ההתכנסות להחלשתו והבסתו של מלקית'. תור נאבק במלקית', ולאחר שהוא נותר תשוש בשל החלשתו, תור הודף אותו למרחק רב, וחלליתו נופלת עליו והורגת אותו.
בתום האירועים, תור חוזר לאסגארד, ומספר לאודין על מותו של לוקי תוך כדי שהוא מציין אותו כגיבור שמת בכבוד. אודין מתרשם מתור, ומציע לו בשנית את כס המלוכה. תור עונה בשלילה, ומבקש את ברכת אודין לחזרתו לכדור הארץ עבור פוסטר. אודין מברכו לשלום, וכאשר תור עוזב הוא מתגלה כלא אחר מאשר לוקי.
בסצנה שבין הכתוביות, וולסטאג וסיף מעבירים את כוח האיתר (שמתגלה כאחד מאבני האינסוף) לידיו של האספן שבע הרצון המוכן לאסוף עוד. בסצנה שאחרי הכתוביות, פוסטר סועדת עם לואיס וסלביג בביתה כשהשלושה משוחחים אודות חזרתו האפשרית של תור לכדור הארץ, בעוד פוסטר תולה בדבר תקווה לואיס דוחה אותן ומזכירה כי בפעם האחרונה שעזב הוא לא שב במשך שנתיים. בעודם ממשיכים לשוחח, מחוץ לבית מתחילה להשתולל סופת ברקים ממנה יוצא תור. פוסטר יוצאת לקראתו, והשניים מתאחדים בנשיקה.
שחקנים ודמויות
יוצר דמות הקומיקס סטן לי הופיע בהופעת אורח, כמטופל במוסד לחולי נפש. בסצנה שבין הכתוביות, הופיעו בהופעת אורח גם בניסיו דל טורו ואופליה לוביבונד בתפקיד האספן ועוזרתו קארינה, בהתאמה. סצנה זו מהווה חלק סיפורי מסרט אחר בשלב השני של היקום הקולנועי של מארוול, "שומרי הגלקסיה" שיצא ב-2014, והיא בוימה על ידי ג'יימס גאן. כריס אוונס מופיע בהופעת אורח קצרה בתפקיד סטיב רוג’רס, כאשר לוקי מתחזה אליו על מנת ללעוג לתור.
הפקה
לאחר הפצתו המוצלחת יחסית של "תור" במאי 2011, אולפני מארוול הכריזו על צאתו של המשך ב-26 ביולי 2013. מאוחר יותר, יציאת הסרט נדחתה ל-15 בנובמבר, ולאחר מכן היא הוקדמה ל-8 בנובמבר. כחלק מכנס "קומיק-קון" שנערך ביולי 2012, הוכרז כי שמו של הסרט יהיה "העולם האפל". לתפקיד הבימוי נשכרה תחילה פטי ג'נקינס, אך עוד טרם החלה ההפקה היא פרשה בשל "הבדלים יצירתיים". במקומה, נשכר לתפקיד אלן טיילור.
כריס המסוורת', טום הידלסטון ונטלי פורטמן אושרו לחזור לתפקידיהם הראשיים כתור, לוקי וג'יין פוסטר, בהתאמה. גם שחקני המשנה אושרו לחזור לתפקידיהם - אנטוני הופקינס כאודין, אידריס אלבה כהיימדל, ג'יימי אלכסנדר כסיף, ריי סטיבנסון כוולסטאג, טדאנובו אסאנו כהוגאן, סטלאן סקארסגארד כאריק סלביג וקאט דנינגס כדארסי לואיס. ג'וש דאלאס שגילם את פאנדרל בסרט הקודם הביע רצון לחזור לתפקיד גם בסרט זה, אך הדבר אינו קרה בשל מחויבותו הקודמת בסדרת הטלוויזיה "עד עצם היום הזה". במקומו, לתפקיד לוהק זאקרי לוי. בנוסף, לתפקיד האנטגוניסט הראשי מלקית' הארור לוהק כריסטופר אקלסטון, ולתפקיד סגנו ויד ימינו אלגרים לוהק אדוואלה אקינואויה-אגבאג'ה.
שלב הצילומים החל ב-10 בספטמבר 2012 באנגליה, ותם ב-14 בדצמבר. צילומי השלמה נעשו ביולי 2013.
הפצה ושיווק
הצגת הבכורה של הסרט התקיימה ב-22 באוקטובר 2013 בלונדון. בארצות הברית החלו הקרנות הסרט ב-8 בנובמבר, ובישראל שבוע קודם לכן, ב-31 באוקטובר. המדיה הביתית של הסרט, DVD ו-Blu-ray, יצאה ב-4 בפברואר 2014, והיא כללה בה סצנות מחוקות וגנוזות ופרשנות אודיו של צוות השחקנים והבמאי, וכן גם סרט קצר המהווה מעין אפילוג ל"איירון מן 3", "All Hail the King". כמו גם, בדצמבר 2015 הסרט נכלל במארז DVD מיוחד של כל סרטי השלב השני ביקום הקולנועי של מארוול.
עבור קידום הסרט, במרץ 2013 יצאה לאור חוברת קומיקס שהייתה למעין הקדמה לסרט, והיא נכתבה על ידי קרייג קייל וכריסטופר יוסט ואוירה בידי סקוט איטון. חברת משחקי הווידאו "Gameloft" הודיעה ביולי על הפצתו של משחק למכשירי סמארטפון שיעקוב אחר עלילות הסרט, "Thor the Dark World: The Official Game". עוד ביולי, טום הידלסטון הגיח להופעה קצרה בכנס "קומיק-קון" בתלבושת דמותו של לוקי, שם הוא שיחק מונולוג קצר עבור הקהל ולאחר מכן הקרין להם טריילר מיוחד לסרט. באוגוסט, קווין פייגי הוביל פאנל קצר יחד עם נטלי פורטמן, אנטוני הופקינס וכן גם הידלסטון בכנס D23, ושם הם שוחחו מעט על ההפקה וכן הציגו לנוכחים טריילר מיוחד.
פסקול
פטריק דויל, שהלחין את פסקול "תור", הביע רצון להלחין גם את פסקול סרט זה. עם זאת, לתפקיד נשכר קרטר בורוול, אך הוא עזב במהרה בשל "הבדלים יצירתיים". במקומו, לתפקיד נשכר בריאן טיילר. הפסקול יצא לאור ב-28 באוקטובר 2013 בעותק דיגיטלי, וב-12 בנובמבר בעותק פיזי.
המשך
בינואר 2014, אולפני מארוול הכריזו על צאתו של סרט המשך ב-3 בנובמבר 2017, אשר יענה לשם "תור: ראגנארוק" (Thor: Ragnarok). למלאכת הבימוי נשכר טאיקה וואטיטי ולמלאכת הכתיבה נשכרו קרייג קייל וכריסטופר יוסט. כמו גם, בתפקיד המפיק צפוי לשמש קווין פייגי. צילומי הסרט צפויים להתחיל ביוני 2016 באוסטרליה.
כריס המסוורת' וטום הידלסטון יחזרו לגלם את דמויותיהם של תור ולוקי, ומארק רופאלו צפוי להופיע בתפקיד ראשי כברוס באנר/הענק הירוק, וזאת לאחר שגילם את הדמות בסרטים "הנוקמים" ו"הנוקמים: עידן אולטרון". במאי 2016, אולפני מארוול הכריזו על צוות השחקנים. השחקנים קייט בלאנשט, ג'ף גולדבלום, קארל אורבן וטסה תומפסון לוהקו לתפקידי הלה, גראנדמאסטר, מוציא להורג ו-ולקיריה, בהתאמה. בנוסף לכך, נודע כי השחקנים אנתוני הופקינס ואידריס אלבה עתידים לשוב לגלם את דמויותיהם של אודין והיימדל, בהתאמה, בסרט.
רובן יאנייס
קריירה
רובן יאנייס נולד בבלאנס, בז'ירונה,קטלוניה. בגיל 12 החל לשחק כדורגל מקצועי במחלקת הנוער של יורט המקומית, לאחר שלוש שנים עבר למחלקת הנוער של ז'ירונה. בשנת 2010 בהיותו בן 17, הוא הצטרף לקבוצת הנוער של ריאל מדריד.
בעונת 2012/2013 הצטרף יאנייס לריאל מדריד C בליגה הספרדית השנייה, באותה עונה ערך 26 הופעות בליגה.
ביולי 2013, יאנייס הועלה לקבוצת ריאל מדריד קסטיליה, הליגה הספרדית השנייה בכדורגל.
ב-8 בספטמבר 2013 יאנייס ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בהפסד 1-0 למיראנדס.
במהלך עונת 2013/2014 רובן היה בעיקר כגיבוי לפרננדו פאצ'קו בליגה, הוא השתתף בארבעה משחקים לצידו בליגה בתור שוער שני. לאחר הקידום של פאצ'קו לסגל הקבוצה הבוגרת, יאנייס היה השוער הראשון של הקבוצה בעונת 2014/2015 עם 30 הופעות.
ב-5 באוגוסט 2015 הועלה יאנייס לקבוצה הבוגרת על ידי רפאל בניטס המאמן החדש וערך את הופעת הבכורה שלו כעבור ארבעה ימים, כשעלה כמחליף של קיקו קאסייה בתיקו 0-0 במשחק ידידות נגד ואלרנגה.
ב-17 באוגוסט 2017 חתם יאנייס בחטאפה והושאל לקאדיס.
בריידי נון
קריירה
בשנת 2010, נון החל את הקריירה שלו בסדרת הטלוויזיה אימפריית הפשע, כשגילם את תומאס דרמודי. בשנת 2019, הוא גילם את ת'ור בסרט הקומדיה ילדים טובים", בשנת 2021 דיבב את קולו של גרג הפלי בסרט המצויר של דיסני+, יומנו של חנון, ובסרט ההמשך מ-2022, יומנו של חנון 2: רודריק שולט. בשנת 2021, הוא גילם את אוון מורו בסדרה של דיסני+ "The Mighty Ducks: Game Changers", ובשנה לאחר מכן הופיע בסרט הקומדיה חתונה בהפתעה. ובסרט "Family Leave" של נטפליקס בתור ואייט. בשנת 2023, הוא לוהק לתפקיד רפאל בסרט צבי הנינג'ה: טירוף המוטנטים. בספטמבר 2021, הוא לוהק לתפקיד לוקאס הוליסטר לסרט המערבון ראסט אך הוחלף על ידי פטריק סקוט מקדרמוט באפריל 2023, עקב הפסקת ההפקה במשך יותר משנה, אשר נגרמה על ידי תקרית הירי במהלך צילומי הסרט.
יונדאי אינטראדו
יונדאי אינטראדו (באנגלית: Hyundai Intrado) היא מכונית קונספט בתצורת SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle), עם מנוע חשמלי הפועל באמצעות תא דלק מימן מתוצרת יצרנית הרכב יונדאי מוטור אשר הוצגה לראשונה בשנת 2014.
ז'רמן אוניקובסקי
ביוגרפיה
ז'רמן אוניקובסקי נולדה בצרפת, בת להורים ילידי פולין. את מלחמת העולם השנייה עברה תחילה בפריז, ולאחר מכן אצל משפחה בכפר סמוך. לאחר המלחמה נסעה אל קרובי משפחתה במקסיקו וחייתה שם תקופה מה. בהמשך חזרה לפריז.
בשנת 1962 עלתה לישראל. בארץ שיחקה במספר הצגות בתיאטרון חיפה ובהן "קרנפים", "אנדורה", "הלילה לאיש" ועוד.
ב-1963 שיחקה במחזמר "ארלקינו" ב״תיאטרון העונות", עיבוד סצנריו של קומדיה דל ארטה מאת נסים אלוני, ובבימויו עם פזמונים מאת חיים חפר ומוזיקה שהלחין גארי ברתיני.
ב-1966 גילמה בסרט הישראלי "שני קוני למל", בכיכובו של מייק בורשטיין, את ליבל'ה, בת השדכן. על משחקה בסרט שני קוני למל היא זכתה בפרס כינור דוד. באותה שנה שיחקה בסרט העלילה "פיצוץ בחצות". כעבור שנה, ב-1967, השתתפה אוניקובסקי בסרט "שלושה ימים וילד" (בתפקיד יעל) שביים אורי זוהר. בהמשך השתתפה בסרט "הגלולה" על-פי תסריט של נסים אלוני. צילומי הסרט החלו ב-1967 אך נקלעו לקשיים, והוא יצא לאקרנים חמש שנים מאוחר יותר, ב-1972.
בפברואר 1968 נישאה אוניקובסקי לרקדן דני בינסטד. בינסטד, יליד חיפה, בנה של המורה לבלט מרים בת ארצי, מהמורות הראשונות לבלט בחיפה; בשנות ה-60 היה רקדן בלהקת בת-שבע וכן היה רקדן בלהקת המחול של יונתן כרמון ובלהקות נוספות.
ב-1969 השתתפה בהצגת הבידור "פריז הקטנה" מאת ז'ורז' פיידו, שביים שייקה אופיר.
באפריל 1970 נמנתה עם הרכב השחקנים והזמרים בהצגת הסטירה "מלכת אמבטיה" של המחזאי חנוך לוין, שהוצגה בתיאטרון הקאמרי וכללה בצוות השחקנים גם את תיקי דיין, ישראל גוריון, יוסי גרבר ונחום שליט. אחר כך באותה שנה שיחקה במחזה "הביקור"	מאת לייל קסלר ב"קאמרי".
בתחילת שנות ה-70 הייתה בעלת חנות בגדים ברחוב אבן גבירול בתל אביב.
ב-1972 השתתפה במחזה טלוויזיה, "החצר של מומו הגדולה", על־פי ספרה של יהודית הנדל, בעיבודו ובבימויו של יהודה ג'אד נאמן.
ב-1973 נסעה אוניקובסקי עם בעלה להולנד. היא השתלמה שם בקולנוע ולמדה באוניברסיטת ליידן ובאמסטרדם לימודי ספרות אנגלית. במקביל ביימה סרטים קצרים. ב-1983 עבר הזוג לחיות בבלגיה. ב-1994 שבה לישראל, ומאז 1996 היא מתגוררת בישוב קציר שבנחל עירון (וואדי עארה).
מאז שובה לארץ חזרה אוניקובסקי לשחק בשורה של הצגות וסרטים.
ב-1996 שיחקה בתיאטרון חיפה בהצגת "ציפור מתוקה של נעורים" ובהצגה "טיפולים אחרונים" של א.ב. יהושע בצוותא בתל אביב.
ב-2002 השתתפה בסרט הטלוויזיה "לבנה יקירתי", שביימה דינה צבי ריקליס על-פי תסריט של איה שבא, שהופק ושודר על ידי זכיינית ערוץ 2 "טלעד".
ב-2005 שיחקה בתיאטרון חיפה במחזה "יעקב השקרן" בבימוי אילן תורן.
ב-2007 שיחקה בסרט "אסקימוסים בגליל" וב-2009 השתתפה גילמה את נהורה קוחנסקי בסדרת הטלוויזיה "פולישוק".
ב-2009 שיחקה בתיאטרון בית ליסין בהצגה "הדוד וניה".
JackBoys
JackBoys הוא אלבום אוסף של ג'קבויז (חברת התקליטים האמריקאית קקטוס ג'ק רקורדס) והראפר האמריקאי טראוויס סקוט (ראש החברה). ג'קבויז הוא קולקטיב והרכב של ראפרים אמריקאים החתומים בחברת התקליטים של סקוט, קקטוס ג'ק רקורדס: שק ווס, דון טוליבר, לוקוסרי טקס והדי ג'יי של סקוט צ'ייס בי. האלבום יצא לאור ב-27 בדצמבר 2019, על ידי חברות התקליטים אפיק רקורדס וקקטוס ג'ק רקורדס. האלבום מכיל הופעות אורח של רוסליה, ליל בייבי, קוואבו ואופסט מההרכב מיגוס ופופ סמוק. האלבום הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200 ב-11 בינואר 2020, והיה לאלבום הראשון משנת 2020 שהגיע למקום הראשון במצעד. האלבום הוא אלבומו השלישי של סקוט שהגיע למקום הראשון במצעד, לאחר Birds in the Trap Sing McKnight משנת 2016, ו-Astroworld משנת 2018.
רקע והוצאה
במרץ 2017 הודיע סקוט כי ישיק חברת תקליטים משלו בשם קקטוס ג'ק רקורדס. במהלך ראיון אמר סקוט, "אני לא עושה את זה כדי להיות בעל שליטה כספית במוזיקה שלי. אני רוצה קודם כל לעזור לאמנים אחרים, להשיק שמות חדשים, לספק הזדמנויות. אני רוצה לעשות עבורם את מה שקרה לי, אבל יותר טוב". בספטמבר 2017, חתם הראפר סמוקפורפ בחברה, אך עזב זמן מה מאוחר יותר בשנת 2019.
בפברואר 2018 חתם הראפר שק ווס בחברה על עסקה משותפת עם אינטרסקופ רקורדס ו-GOOD Music. באוגוסט, הוחתם בחברה גם הראפר דון טוליבר. לאחר צאת אלבום האולפן השלישי של סקוט, Astroworld, בשנת 2018, האמנים שק ווס ודון טוליבר החלו לזכות לפופולריות לאחר שהופיעו באלבום. השיר של ווס, "Mo Mamba", שיצא ביוני 2017, הפך לוויראלי בשנת 2018, והשיר "No Idea" של טוליבר, שיצא במאי 2019, הפך לוויראלי באפליקציית טיקטוק באותה השנה.
ב-29 בנובמבר 2019 פרסם סקוט מרצ'נדייז של JackBoys באתר שלו, כולל הזמנה מראש של אלבום דיגיטלי בסכום של 10 דולר. ב-24 בדצמבר, סקוט חשף בטוויטר כי האלבום ייצא לאור במהלך השבוע. ב-26 בדצמבר, יום לפני צאת האלבום, נחשפו עטיפת האלבום ותאריך צאתו, בעוד ששמות השירים שבו הודלפו באפליקציית שזאם.
הצלחה מסחרית
האלבום הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם 154,000 יחידות שקולות לאלבום, מתוכן 79,000 מכירות אלבום טהורות. בשבוע השני, ירד האלבום למקום הרביעי, וצבר 47,000 יחידות שקולות לאלבום. בשבוע השלישי, ירד האלבום למקום השביעי במצעד, וצבר 38,000 יחידות נוספות באותו השבוע.
כל שירי האלבום הגיעו למצעד הבילבורד הוט 100, למעט "JackBoys".
הרנאן דיאז
הרנאן דיאז (נולד ב-1973) הוא סופר אמריקאי יליד ארגנטינה. הרומן הראשון שלו, In the Distance טרם תורגם לעברית. הרומן השני שלו נאמנות תורגם לעברית בידי שרון פרמינגר ויצא לאור בהוצאת משכל. ספר הנאמנות שפורסם ב-2022 זכה בפרס פוליצר לספרות באותה שנה.
חיים אישיים
דיאז נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה. כשהיה בן שנתיים עברה משפחתו לשוודיה. המשפחה שבה לארגנטינה לאחר החזרת הדמוקרטיה למדינה. הוא למד תואר ראשון בספרות באוניברסיטת בואנוס איירס ולאחר מכן עבר ללונדון כדי ללמוד לתואר MA בקינגס קולג'.ב-1999 עבר לניו יורק וקיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת ניו יורק בהנחיית אביטל רונאל וסילביה מולוי בתחום ספרות השוואתית ופילוסופיה.
קריירה
דיאז קיבל מלגות ממרכז קולמן לחוקרים וסופרים של הספרייה הציבורית בניו יורק, מרכז בלאג'יו של קרן רוקפלר. הרומנים של דיאז תורגמו ליותר מ-20 שפות. מאמריו וסיפוריו הקצרים פורסמו בין השאר ב-פלייבוי וב- The Yale Review.
מלבד כתיבתו, הוא מנהל שותף של המכון ההיספני לתרבויות אמריקה הלטינית והאיברי באוניברסיטת קולומביה, ומשמש כעורך מנהל של כתב העת בשפה הספרדית Revista Hispanica Moderna.
בשנת 2019, הוא זכה בפרס וויטינג, המעניק $50,000 לכל זוכה לעשרה סופרים חדשים ומגוונים בתחומי סיפורת, עיון, שירה ודרמה. הפרס ניתן "על סמך הישגים בתחילת הקריירה, שנושאים בחובם הבטחה ליצירה ספרותית מעולה שצפויה בהמשך."
גנאיוס פולביוס פלאקוס
גנאיוס פולביוס פלאקוס (בלטינית: Gnaeus Fulvius Flaccus; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מגיסטראט רומאי, אשר הובס בקרב הרדוניה בזמן המלחמה הפונית השנייה, ולאחר מכן יצא לגלות.
ביוגרפיה
פולביוס פלאקוס היה בנו של מרקוס פולביוס פלאקוס (קונסול בשנת 264 לפנה"ס) ואחיו של קווינטוס פולביוס פלאקוס. הוא נזכר לראשונה כפראיטור בשנת 212 לפנה"ס. אותה שנה שימש אחיו כקונסול. הוא נע באזור העיר הרדוניה שערקה למחנהו של חניבעל לאחר קרב קאנאי. הוא התקשה לשלוט בחייליו, ובאופן כללי שררו במחנהו בלבול וחוסר משמעת. חניבעל קיבל מידע על כך, ותקף אותו בקרב הרדוניה. טיטוס ליוויוס מאשים את פלאקוס בפחדנות, וטוען שמיד עם תחילת הקרב נמלט מהאזור עם 200 פרשים. כל השאר נטבחו בידי חניבעל.
כשחזר לרומא, נוהל נגדו משפט והוא הותקף בחריפות ונתפס כאשם העיקרי לתבוסה הקשה. אחד התובעים אף הצהיר שחייליו לא הובסו בידי חניבעל, אלא בידי מפקדם. פלאקוס ניסה להאשים את חייליו שאילצו אותו לצאת לקרב ביום שלא רצה, אולם טענתו זו רק הסבה לו נזק רב יותר. הטריבונים של העם סירבו לערער בשבילו וגם אחיו שהיה אז בשיא תהילתו לא התערב. לפיכך הוא יצא לגלות בטרקוויניה. מכאן ואילך לא ידוע עליו דבר.
שנה לאחר מכן חנה הפרוקונסול גנאיוס פולביוס קנטומלוס גם כן באזור הרדוניה. חניבעל תכנן לארוב גם לו, וטען בפני חייליו שהלא רק שנה לפני כן הביס גנאיוס פולביוס אחד בהרדוניה, ולכן גם הפעם ינצח. ואכן קרב הרדוניה השני הסתיים גם כן בניצחון קרתגי מוחץ. ולריוס מקסימוס מספר שהוא עשה "מעשים גדולים" ושהרומאים רצו להעניק לו כיבודים כאות תודה, אולם הוא סרב. ידיעה זו מוזרה מאוד בהתחשב בכל מה שידוע לנו עליו, ולכן סביר להניח שמקסימוס התבלבל בשם או שמדובר במעשים שקרו לפני תבוסתו ואינם ידועים לנו.
דם חם (פירושונים)
דם חם הוא תכונה המתקיימת אצל מספר מחלקות של בעלי חיים - ראו: בעלי דם חם. בהשאלה, הביטוי "דם חם" מהווה מטאפורה לנטיה להתרגז בקלות.
The Way We Were: Original Soundtrack Recording
The Way We Were: Original Soundtrack Recording (בעברית: כך היינו: הפסקול המקורי) הוא פסקול לסרט "כך היינו", בכיכובם של ברברה סטרייסנד ורוברט רדפורד. הפסקול הופץ בינואר 1974. רצועות האלבום הולחנו על ידי מרווין האמליש ורובם הופקו על ידי פרד סאלם.
ביקורת והצלחה
האלבום זכה לביקורת חיובית ב-"AllMusic" אשר נתנו לאלבום ציון של 3 כוכבים מתוך 5 ואף הגיע למעמד אלבום זהב בארצות הברית, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה בסך הכול. בקנדה האלבום הגיע למקום ה-23 במצעד האלבומים הקנדי.
פריד שאווקי
פריד שאווקי (בערבית: فريد شوقي محمد عبده; 30 ביולי 1920 – 27 ביולי 1998) היה שחקן, תסריטאי ומפיק מצרי. הוא שיחק ביותר מ-350 סרטים והיה בין השחקנים המפורסמים במהלך שנות ה-50.
ביוגרפיה
פריד שאווקי נולד ביולי 1920 בפרברי קהיר. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עבד בשרות הציבורי. הוא התחיל לשחק בתיאטרון מקומי והצטלם בתפקידים קטנים בסרטים. במקביל הוא היה בין מקימי `The National League of Acting', קבוצת שחקנים שכללה גם את אשתו הצעירה. בשנת 1943 הלהקה קיבלה הכרה בעיר. בעקבות ההצלחה, שאווקי עזב את השרות הציבורי. בשנת 1947 הוא זכה להצלחה גדולה עבור תפקידו בסרט “Mala’eka Fi Gohanam”. בשנת 1951 הוא התחתן עם הודא סולטאן וביחד הם שיחקו ביותר מ-80 סרטים.
הוא היה מאוד פופולרי ברחבי המזרח התיכון. המבקרים התייחסו אליו כ"ג'ון ויין" או "אנתוני קווין" הערבי. באותה תקופה כ-80% מאוכלוסיית מצרים לא ידע לקרוא ולקולנוע הייתה השפעה גדולה על חיי האזרחים.
במהלך הקריירה הוא שיחק ב-351 סרטים, 27 מחזות, 17 סדרות טלוויזיה. כמו כן הוא כתב תסריט ל-25 סרטים והפיק 30 סרטים. על הסרטים הוא קיבל מספר פרסים של הקולנוע המצרי עבור המשחק וגם עבור התסריטים שכתב.
צ'רטר מלכותי
באנגליה של ימי הביניים שימש הצ'רטר המלכותי (באנגלית: Royal charter) להכרזה רשמית על ערים, כלומר על ישויות מקומיות עם זכויות וחובות. תאריך מתן הצ'רטר נחשב לתאריך הייסוד של העיר, גם אם האתר בו היא שכנה היה מיושב קודם לכן. בעבר הענקת צ'רטר מלכותי הייתה הדרך היחידה שבה גוף מאוגד היה יכול להיווצר, וכיום משמשים לצורך זה גופים שונים כגון רשם החברות.
בין הגופים והקבוצות שהוקמו בצ'רטר מלכותי ניתן למנות את חברת הודו המזרחית הבריטית, חברת הלבנט, חברת מפרץ הדסון, חברת דרום אפריקה הבריטית והקולוניות הבריטיות בצפון אמריקה. העיר באת', לדוגמה, קיבלה את הצ'רטר המלכותי שלה מהמלכה אליזבת הראשונה ב-1590, הנחשבת לשנת הקמתה, על אף שהיא הייתה מיושבת כבר בתקופה הרומית בבריטניה. צ'רטרים מלכותיים ניתנו גם על ידי המועצה המלכותית הבריטית.
סהר-י בהלול
סהר-י בהלול (באורדו: سری بہلول) היא עיר ואתר ארכאולוגי סמוך לתח'ת-י בהי ליד העיר, כ-70 קילומטרים צפונית-מערבית לפשאוור במחוז ח'ייבר פח'טונח'ווה, בפקיסטן. סהר-י בהלול ואתר תח'ת-י בהי הסמוך נחשבים בין השרידים החשובים ביותר של הבודהיזם בכל מה שהיה פעם גנדהארה, הם "נשמרו בצורה יוצאת דופן". והוכרזו יחדיו ב-1980 כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
תיאור
האתר מכיל שרידים של בודהיזם, שלא נחפרו כראוי. עתיקות כגון פסלים, מטבעות, כלים ותכשיטים נמצאו בשפע. המקומיים ממשיכים בחפירות בלתי חוקיות בבתיהם ובקרקעותיהם, ופוגעים במונומנטים ההיסטוריים. חלק מסוחרי העתיקות המקומיים מטעים את האוכלוסייה המקומית ומסיתים אותה להמשיך בחפירות בלתי חוקיות. מצב זה דורש תשומת לב לאומית ובינלאומית על מנת לשמור את השרידים בסהר-י בהלול.
ג'רמי בורדה
ג'רמי מיכאל בורדה (אנגלית: Jeremy Michael Boorda; 26 בנובמבר 1939 – 16 במאי 1996) היה אדמירל (ארבעה כוכבים), מפקד המבצעים הימיים (Chief of Naval Operations), התפקיד הבכיר ביותר בצי ארצות הברית. בורדה הוא היהודי היחיד שהגיע לתפקיד זה, והיחיד שהגיע לתפקיד שלא מהאקדמיות הימיות. הוא היה מהקצינים שרכשו ניסיון כאיש צוות בכלי שיט עוד לפני קורס הקצינים. התמחותו של בורדה הייתה באניות שטח ובתפקידי מטה עסק בעיקר בכוח אדם. בורדה השתתף במלחמת וייטנאם ובמבצעים ביוגוסלביה. בין שאר הנושאים שטיפל בעת תפקידו כ-CNO גם נענה לבקשת חיל הים הישראלי והעמיד את יכולת האיתור במים עמוקים של הצי האמריקני לצורך מציאת שברי הצוללת דקר.
כניסתו לתפקיד הייתה בתקופת רגיעה ממלחמות אך רוויה במתח ציבורי. האוויראים בצי חשו שנעשה להם עוול והצי היה בהתגוננות, על רקע שילוב נשים בתפקידי לחימה. עם זאת הצליח להשפיע בנושאים שאותם ראה כחשובים. בורדה פתח מחדש את מסלול הקצונה מתוך השירות, השקיע מאמצים בשיפור היחס לחוגרים, קידם את המידע האוקיינוגרפי על האזורים החופיים ופעל לשדרוג נושאי התקשוב בצי. בורדה לא סיים את משמרת בת ארבע שנים. בשנת 1996 פורסם תחקיר עיתונאי בו נטען כי נשא סימני Valore device על שניים מעיטוריו הרבים, מבלי שהיה זכאי לכך. בורדה לא מיצה את האפשרויות שהיו לו לתיקון הנושא וקיפד את חייו במו ידיו.
ילדות ומשפחה
ג'רמי מיכאל בורדה נולד בסאות בנד, אינדיאנה, כבן בכור לגרטרוד והרמן בורדה, משפחה יהודית, הסבא והסבתא הגרו בתחילת המאה לארצות הברית מאוקראינה. ג'רמי ששמו השני מיכאל חונך כיהודי וחגג את בר המצווה בגיל 13. משפחתו עברה לעיר מומנס, אילינוי, שבה לאביו הייתה חנות בגדים.
בגיל 19 נשא בורדה את בטי מורן, ממשפחה פרוטסטנטית. בנם הראשון דוד נולד עם מגבלות קשות. לזוג נולדו שני בנים נוספים, אדוארד ורוברט ובת אנה. הילדים גדלו וקיבלו חינוך לפי הנצרות הפרוטסטנטית.
שירות צבאי
בורדה עזב את בית הספר התיכון בגיל 17 והתגייס לצי ארצות הברית בשנת 1956. רכש מקצוע צבאי - נגד כוח אדם והועסק על נושאת מטוסים, תחילה בטייסת התקפה 144 ואחר כך בטייסת התראה אווירית מס 11.
בשנת 1962 הפעיל הצי תוכנית לשילוב חוגרים לקצונה. בורדה נבחר ונכנס לבית הספר למועמדים לקצונה בניופורט, רוד איילנד. והוסמך לקצונה באוגוסט 1962 לאחר שסיים את לימודיו בהצלחה. הוא הוצב במשחתת Porterfield כקצין מרכז הלחימה בדרגת סגן. אחרי לימודים נוספים בבית הספר בניופורט, בשנת 1964 הוצב כקצין נשק, במשחתת '''ג'ון ר. קרייג''' (DD-885) בתפקיד זה ביצע הפגזות חוף בווייטנאם. ב-15 בדצמבר 1971 הוצב כסגן המפקד במשחתת ברוקס שהועברה לווייטנאם ב-1972 ובה שירת עד 20 בפברואר 1973. התפקיד הבא שלו היה פיקוד עצמאי על שולת מוקשים פארוט, (MSC-197).
תפקיד החוף הראשון של בורדה היה מדריך נשק בבית הספר למשחתות, בניופורט. בשנת 1971, לאחר השתתפותו במכללת המלחמה של הצי רכש גם תואר ראשון באוניברסיטת רוד איילנד. קיבל את תפקיד סגן המפקד במשחתת הטילים ברוק. נשלח לתקופת לימודים קצרה באוניברסיטת אוקלהומה. מכאן עבר בדרגת רס"ן לתפקיד במספן כח אדם, בוושינגטון. תפקידו היה אחראי לשיבוץ קצינים בדרגת אלוף-משנה.
ג'ק פיקינג
ג'ק פיקינג (באנגלית: Jake Picking; נולד ב-2 במרץ 1991) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו כרוק הדסון במיני-סדרה "הוליווד" (2020), שיצר ריאן מרפי. הוא ידוע גם בזכות תפקידו בתור שון קולייר בסרט "הגיבורים של בוסטון" משנת 2016.
ג'רמי בורדה
שירות צבאי
משנת 1975 עד 1977, פיקד בורדה על משחתת הטילים (Farragut (DDG-37. תפקידו הבא היה כעוזר בכיר לסגן מזכיר הצי לנושאי כוח אדם וענייני מילואים. בתפקיד זה החזיק עד 1981, כאשר קיבל את הפיקוד על שייטת המשחתות מס 22.
ג'ק פיקינג
ביוגרפיה
ג'ק פיקינג נולד בגרמניה, שם שירת אביו, איש צבא ארצות הברית, בוגר וסט פוינט, בזמן לידתו (על פי מקורות אחרים הוא נולד במדינת מסצ'וסטס בארצות הברית). עם זאת, הוא גדל בבוסטון, מסצ'וסטס. הוא למד באוניברסיטת ניו יורק שם פיקינג היה שחקן בקבוצת הוקי הקרח. הוא עזב את בית הספר לעסקים לאחר שנה כדי להיות שחקן. כשחקן הוקי קרח, פיקינג הופיע בפרסומת של ה-NHL לפני קריירת המשחק שלו.
ג'רמי בורדה
שירות צבאי
בשנים 1983–1984, שימש כעוזר בכיר לראש מספן כח אדם. בדצמבר 1984, קיבל את דרגת האדמירל והמשיך כסגן ראש מספן כח אדם עד יולי 1986. בשנה זאת קיבל פיקוד על שייטת סיירות-משחתות 8 שבסיסה בנורפוק; בהמשך פיקד על קבוצת הקרב שבמרכזה נושאת המטוסים סרטוגה (CV-60), וכמפקד כוח הקרב של הצי השישי בשנת 1987.
באוגוסט 1988, מונה בורדה לקצין כוח אדם ראשי של חיל הים האמריקאי. בנובמבר 1991, הועלה בדרגה וקיבל את הכוכב הרביעי כאדמירל. בדצמבר 1991, מונה למפקד כוחות ברית נאט"ו בדרום אירופה, CINC SOUTH – ומפקדתו בנאפולי ובמקביל תיפקד גם כמפקד כוחות חיל הים של ארצות הברית באירופה CINC USNAVEUR – ממפקדתו בלונדון. בתפקידו זה היה מפקדם של כל כוחות נאט"ו העוסקים בפעולות לאכיפת הסנקציות של האו"ם במהלך מלחמות יוגוסלביה.
ג'ק פיקינג
קריירה
פיקינג החל ללכת לאודישנים בבוסטון, ובשנת 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט הקולנוע "העולם על פי דאנקן" עם סטיב קארל. לאחר מכן הופיע בתפקידי אורח בין היתר בסדרה "איירונסייד". כדי להתחיל בקריירת משחק מקצועית הוא עבר ללוס אנג'לס.
ג'רמי בורדה
שירות צבאי
ב-1 בפברואר 1993, בעת ששירת בתור מפקד כוחות בעלות הברית באירופה, פיקד על מבצע  Provide Promise והיה אחראי לאספקת סיוע הומניטרי לבוסניה-הרצגובינה דבר שבוצע בהצנחות והנחתות מהאוויר. כן הפעיל כוחות במשימות אחרות של האו"ם ברחבי הבלקן.
ב-23 באפריל 1994, מונה בורדה לראש המבצעים Chief of Naval Operations (ה-25) של חיל הים האמריקאי. התפקיד זה נחשב לבכיר ביותר מבין קציני הצי. בורדה היה הראשון (ועד עתה היחיד) שהגיע לתפקיד Chief of Naval Operations מהקצינים שלא היו בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית. וכן היהודי היחידי שהגיע לתפקיד זה.
ג'ק פיקינג
קריירה
בשנת 2018 שיחק בסרט הפעולה והפשע "סיקאריו: הנקמה" בכיכובו של בניסיו דל טורו. בהמשך השנה השתתף בתור קיילר בסרט הקומדיה "מאבדים את זה".
בשנת 2020 כיכב במיני-סדרה "הוליווד" שיצר ראיין מרפי עבור נטפליקס; פיקינג גילם שם את שחקן הקולנוע רוק הדסון.
במרץ 2021 לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה הגברת הראשונה. הסדרה עלתה לאקרנים בשנת 2022. באותה שנה שיחק בתפקיד משני בסרט הקולנוע "אהבה בשחקים: מאווריק" לצד טום קרוז.
ג'רמי בורדה
התחלה קשה
כניסתו של בורדה לתפקיד ראש המבצעים הימיים (CNO) הייתה בתקופה שבין המלחמות וכשמעמד הצי נשחק בדעת הקהל. נושא שילוב נשים בתפקידי לחימה נכנס בעצלתיים בצי עקב ההתנגדות המסורתית לכך מצד הימאים. על רקע זה הייתה בקורת מארגוני הנשים בנושא רגיש זה.
בשנת 1991 התרחש אירוע נופש שגרר בעקבותיו תגובה קיצונית, כמעט טיהור בתחום האוויראים של הצי. הכינוס השנתי של עמותת האוויראים (Tailhook Association) התקיים בספטמבר 1991 במלון הילטון שבלאס וגאס. לכנס, שהנושא המרכזי בו היו סיפורי מלחמת המפרץ שהסתיימה, הוזמנו האוויראים בשירות סדיר אך נשותיהם לא הוזמנו.
באווירת החופש של לאס וגאס, בתי המלון המפוארים ומתקניהם, בגדי הנופש, השתייה שניתנה חינם והמחסור בנשים, נעשו האוויראיות שהשתתפו בכנס, מושא לחיזורים לא רצויים, להצעות מגונות ולהטרדות מיניות. עמותת האוויראים והצי לא היו ערוכים למנוע את ההטרדה. לאחר הכנס החלו להגיע תלונות של הנפגעות כלפי חלק מאוויראים, ונטען כי מפקדים לא מנעו את ההטרדות. בארצות הברית ישנו פתגם "מה שקורה בלאס וגאס נשאר בלאס וגאס", אך הפעם לא כך קרה. הצי ניסה להכיל את האירועים אך לא הצליח לרצות את כל האוויראיות הנפגעות. סגנית שר הצי ברברה פופ איימה להתפטר ולפרסם את הדברים בתקשורת, אם האירועים לא יחקרו כראוי. בהחלטת שר הצי הועברה החקירה למחלקה משפטית של משרד ההגנה.
כך אירוע שהמשתתפים בו נהגו לפי כללי מסיבת מכללה, הביא לבדיקה משפטית לפי כללים צבאיים. בסופה של החקירה לא היו כתבי אישום, אך השר לענייני הצי Henry L. Garrett III נאלץ להתפטר. ה-CNO, אדמירל פרנק קלסו נאלץ לעזוב את תפקידו חודשיים לפני המועד. ראשי המחלקה המשפטית של הצי ועוד כ-100 אוויראים בדרגות גבוהות נאלצו להשתחרר מהצי. קידומם של כ-300 אוויראים אחרים היה טעון בדיקה, שנועדה לוודא שאינם קשורים לשערורייה וגם קשר עקיף מנע את קידומם.
בורדה, שלא היה טייס בעצמו, לא היה קשור לשערורייה והגיע לתפקידו רק לאחר תום החקירות. הוא קיבל לידיו את הצי כאשר ענף האוויראות, שמייצג את עיקר כושר התקיפה של הצי, פגוע ביותר. הכלל הוא שקידום לדרגת אל"ם ומעלה נעשה באישור הנשיא וועדת הכוחות המזוינים בסנאט. נוצר מצב שאנשים שלא הועמדו למשפט, לא הואשמו לכן גם לא יכלו להוכיח את חפותם. רשימת המיועדים לעיכוב הייתה חסויה, והמועמדים לא יכלו לברר עד תום במה בדיוק הם מואשמים. בורדה לא הצליח להשפיע על ממשל קלינטון לשנות את העדיפות שנתן לארגונים הפמיניסטים על פני מורל הצי. האוויראיות והנשים בצי בכלל נעשו מושא לשנאה. מפקדים בדימוס וכאלה שהיו שרי צי לשעבר הביעו את דעתם בפומבי, שבעימות מול הפמיניסטיות "הרים הצי דגל לבן".
קושי בתקציבים - בתקופת כהונתו של בורדה כ-CNO שררה אווירה של קיצוצים בהוצאות הביטחון. ברית המועצות חדלה להתקיים כמעצמה עולמית, ולא נראה היה צורך בכוח צבאי רב. פרויקטים חשובים של הצי לא תוקצבו, ובורדה נתפש כמי שאינו מצליח לשכנע את הממונים עליו להביא את התקציבים הדרושים לצי. עם זאת קידם בורדה מספר תוכניות שייחס להן חשיבות מתוך ניסיונו האישי.
נושאים בעדיפות
מימאי לאדמירל - בורדה שהיה תוצר של תוכנית הגיוס מתוך השורות שהופעלה בתחילת שנות ה־60, חידש את התוכנית ההיסטורית, ונתן לה שם Seaman to Admiral. במרבית הצבאות הקצונה נבחרת מבין החיילים המצטיינים. כנגד זאת במרבית ציי העולם גם בצי ארצות הברית נתפשת הקצונה כמקצוע שיש להכשיר אותו בנפרד מהימאים. אנשים מגיעים לקצונה במסלול מיוחד מהאקדמיות המיוחדות לכך או מקורס קציני הים, אליו נכנסים בוגרי מכללות ללא שירות קודם בכלי השייט. עליה לקצונה מושטת מתוך צוותי הים נעשית רק במקרים חריגים.
בעידן המודרני, בו כח האדם מגיע מאותו מקור, ההפרדה יוצרת עוינות בין הקצונה לצוות הימאים. בורדה האמין שיש לתת את ההזדמנות להצטיין, לאנשים טובים מתוך צוותי הספינות. מעצמו ידע את הערך והתרומה של קצינים שעלו מהשורות עם ניסיון מעשי, שלא במסלול המסורתי. התוכנית שממשיכה להתקיים גם כיום, מספקת הזדמנות לצעירים מוכשרים להתקדם. התוכנית מעלה את המוטיבציה לשירות בצי ומסייעת בגיוס כוח אדם, בעל כישורים יוצאי דופן.
דו"ח כשירות קצין – Officer Fitness Report כמי שעשה שנים רבות במערך כוח האדם, הוביל בורדה עדכון כדי להפוך את דו"חות הערכת הקצינים והימאים ליותר שיטתי ועקבי.
נושאי השליטה בכח הימיC4I – בורדה התעניין במיוחד ויזם התקדמות בנושאי פיקוד, בקרה, תקשורת, מחשבים ומודיעין בספינות הצי והמפקדות השונות. היזמה באה לידי ביטוי במרכזי ידיעות הקרב של האניות, קשר לוויינים.
חזונו של בורדה מיקד את הצי על פעולות מהים אל החוף Naval Projection, כדי לענות על דרישות אלה, נדרש חיל הים האמריקאי להרחיב את המאמץ האוקיינוגרפי מפלטפורמות מסורתיות (ספינות, סירות, מטוסים לטכנולוגיות חדשות (לוויינים, חיישנים מרוחקים, וכו') ולשתף פעולה עם גורמים אחרים, לאומיים ובינלאומיים.
צרות בצמרת
בתפקיד ה-CNO היה אדמירל בורדה מטרה לתלונות מסוגים שונים:
פרשת אדמירל סטן ארתור – הקשיים של בורדה מול ממשל קלינטון לא התבטאו רק בנושאים תקציביים. קצינים בכירים בעיקר מקרב טייסי הצי גילו כלפיו עוינות ואף טענו שבגד בחיל הים בכך שהתפשר לבקשת קלינטון בנושא של הצבת אדמירל ארתור כמפקד זירת האוקיינוס השקט USPACOM. ארתור היה אז סגנו של בורדה, אדמירל ארבעה כוכבים, הטייס הבכיר ביותר בצי והוערך כמתאים ביותר לתפקיד. לא כך חשב סנטור ממינסוטה, ד. דורנברגר, ניצל את יכולתו לעכב את המינוי ודרש דיון בוועדת המינויים בהאשמות לכאורה שארתור לא טיפל כיאות, בתלונה של הטרדה מינית שהוגשה על ידי צוערת טיסה. הצוערת שהייתה מבין מצביעיו של אותו סנטור, הודחה מקורס הטיס עקב ביצועים לא מספקים. לאנשים בצי נראה העניין כהתנקמות. הסנטור מראה את יכולתו למצביעיו.
שר ההגנה העריך שהמשך תהליך המינוי ידרוש דיוני שימוע ממושכים. וחשש שכל אותה עת תהיה זירת האוקיינוס השקט ללא מפקד. על כן החליט לבטל את המועמדות. אדמירל סטן ארתור החליט להקל על המערכת והחליט לפרוש מהצי. מיד הוזמן לתפקיד נשיא חברת הטילים ובקרת האש בקבוצת לוקהיד מרטין במשכורת משולשת.
בורדה פרסם הודעה שהוא מקבל בצער את פרישתו של אדמירל סטן ארתור אותו הוא מאוד העריך, אך בין טייסי הצי הייתה הערכה כי ארתור "התפוטר" ואווירת הנכאים שאחרי ה Tailhook Scandal עלתה מחדש.
קדטים סוררים -על כך שבין הקדטים באנפוליס התגלתה מערכת השקעות לא ראויות בבורסה. הופץ מכתב בעילום שם מבין חוגי הצי על כי האדמירלים איבדו אימון במנהיגותו של בורדה. זכויות אנשי הצי - באותו עיתוי נשא שר הצי לשעבר ג'יימס ווב, גיבור וייטנאם בעצמו, נאום בו תקף את בורדה על אי עמידה על זכויות אנשי הצי. נושאים אלה היו ספיחים מהטיפול בשערוריית Tailhook scandal שלא נשכחה ובורדה הרגיש נפגע.
קשר לישראל
בורדה לא הסתיר את יהדותו והיה לו מקום בלב, קשר ואהדה לעניין הישראלי, כמו גם לקצינים רבים אחרים בצי האמריקני לאחר שנוכחו בהצלחת חיל הים הישראלי במלחמת יום הכיפורים ובקשרי המידע שהתפתחו. בורדה ביקר בישראל מספר פעמים, נפגש עם אנשי חיל הים ודיבר בגלוי על מחויבותו לישראל.
בסימפוזיון מפקדי צי בניופורט נקבעה למפקד חיל הים עמי אילון פגישת עבודה עם בורדה. היה זה ב-5 בנובמבר 1995, ראש הממשלה יצחק רבין נרצח ואיילון נאלץ לחזור לארץ. הפגישה קוימה עם הנספח הימי אל"ם חזי משיטה שמסר לבורדה ספר תנ"ך מעוטר עם הקדשה, מתנה מאיילון. לאיילון היו אז מספר נושאים על הפרק אך הנחייתו למשיטה הייתה להעלות רק את נושא החיפושים אחרי שברי הדקר. הצורך בסיוע נבע מכך שבחיל הים הגיעו למסקנה כי מיצה את החיפושים בקרבת החופים שהיו במסגרת יכולתו וכי כעת יהיה צורך לחפש במים עמוקים והכישורים לכך נמצאו אצל האמריקאים. בפגישה נכחו מספר אדמירלים מהצי ובורדה הנחה אותם לראות מה ניתן לעשות. בורדה השאיר את משיטה לשיחה אישית, בה הביע את הבטחתו לעשות הכל ואת ביטחונו כי הדקר תימצא.
חיל הים מצידו לא בנה על יהדותו של בורדה כאשר הגיש את בקשתו. הבקשה לחיפושים הוגשה למספר ציים. הזירה הימית במלחמת יום הכיפורים עם קרבות הטילים והאלקטרוניקה המתקדמת, שהופעלו בהצלחה, העלו את הערכה לישראל בחוגי הצי ושיתוף פעולה התקיים בנושאים רבים. העיתוי היה מתאים. כי בארצות הברית ירדה רמת הסודיות, שאפפה את כושר הפעילות במים עמוקים. זכותו של בורדה עמדה לו להיות במשמרת ה- CNO באותה עת כדי לקבל את הבקשה ולאשרה. כהוכחה לכך שגם אדמירל אחר היה נוהג כך, ניתן לראות בפעילות המאומצת של אנשי הצי האמריקני, לאחר מותו של בורדה, שהביאה ב-28 מאי 1999 למציאת השברים.
אותות השירות והטענות נגדם
בכוחות המזוינים האמריקאים נהוג להעניק עיטורים רבים יותר מאשר בישראל. מטרת העיטורים להפגין תשומת לב והערכה לחייל וקצין על שירותו. במישור המנהלי מאפשרים העיטורים מתן תגמול למשרתים ללא צורך בהוצאה תקציבית. שירותו המסור של בורדה זיכה אותו ב-16 עיטורים. אלו כללו: מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה, מדליית השירות המצוין של הצי (שלוש פעמים), אות לגיון ההצטיינות (שלוש פעמים), מדליית השירות ראוי לשבח (פעמיים), מדליית המלצה של הצי, מדליית הישגים של הצי, מדליית התנהגות טובה של הצי (פעמיים). כן נשא אותות סימני יחידות ומבצעים.
החוק הצבאי מורה לאדם לענוד רק את האותות שהוא זכאי להם כפי נרשמו בתיק השירות האישי. תיק השירות הוא חומר דיסקרטי שאינו מוצג לעיון הציבור. המידע על עיטורים שניתנו 25 שנה בעבר אינו בולט לעין בתיק. קיימת סברה שמישהו מתוך משרדי כוח האדם של הצי ידע שסוכנות חקירות המחפשת חומר עבור התקשורת תשלם עבור מידע מעניין. חקר ומצא שסימני Combat Distinguishing Device  בצורת האות V מברונזה ונקראים גם Valore Device שבורדה עונד על עיטורי ה-Navy Achievement Medal וגם זו על Navy Commendation Medal אינו זכאי להם לפי התיק האישי. המידע נמסר בתשלום לעיתונאי של ניוזוויק שפרסם כתבה על כך שבורדה לא חווה קרב במלחמת וייטנאם ולכן אינו ראוי לחובשם. נהוג היה לחשוב את סימן ה- V כמציין שירות בווייטנאם והסתבר שלא כך הוא.
בורדה שחווה פעילות קרבית בווייטנאם. בעת שירותו כקצין נשק במשחתת USS Craig ואחר כך כסגן מפקד במשחתת  USS Brooke במלחמת וייטנאם. נשא את שני הסימנים אלה במשך עשרות שנים על אותותיו כי חשב בתום לב שהגיעו לו. כששמע על הטענות קיים בדיקה משלו והוריד אותם, אך בכך העניין לא תם. כשנתבקש להתראיין בנושא (ב-16 במאי 1996) ירה בעצמו. תוצאות הנתיחה שלאחר המוות לא פורסמו. תוכן שני מכתבי התאבדות שהשאיר לא פורסם. אחד היה מיועד לאשתו והשני לקצין יחסי הציבור.
אדמירל אלמו זומוולט, CNO בעצמו בעבר, רואיין בתוכניתו של לארי קינג למחרת ההתאבדות, והכריז כי בורדה היה ראוי לשאת את סימני ה-V על אותותיו וכי הוא עצמו בהיותו מפקד הכוחות הימיים, במלחמת וייטנאם הורה על כך לאנשיו. פנייתו של זומוולט להעניק לבורדה את הזכות לשאתם בדיעבד נדחתה על ידי שר הצי. עם זאת ראה השר בדברי זומוולט הסבר לכך שבורדה נשא את האותות בתום לב ובהוראתו הוכנס מכתבו של זומוולט לתיק השירות של בורדה.
אחד מבניו של בורדה פנה לצי בדרישה להבהיר את נושא ה-CDD. מסקנות הוועדה, Board for Correction of Naval Records, היו כי בורדה לא היה זכאי לענוד אותם. והשיבו בשלילה לבקשה לתקן את הרישום בתיק השירות. מדו"ח הוועדה עולה כי סיפור האותות לא היה פשוט וכי ודאי יש עוד קצינים בצי העונדים סימנים כאלה בטעות. הדו"ח מציין כי הסמכות להורות על חבישת העיטורים לא הייתה בידי אדמירל זומוולט, כמפקד הצי במימי וייטנאם אלא בידי שר הצי.
שארים ומסורת
בורדה הותיר אחריו את אשתו, בטי מורן בורדה, ארבעה ילדים ו-11 נכדים. מתוכם שני הבנים וכלתו משרתים כקצינים בחיל הים האמריקאי. שלושה מנכדיו שירתו בכוחות המזוינים של ארצות הברית: פיטר בורדה היה נגד במשמר החופים, אנדרו בורדה הוא קצין שריון בצבא היבשה, פיליפ בורדה הוא מפקד רכב אמפיבי בחיל הנחתים. אנדרו, ופיליפ הם תאומים, כמו סבא שלהם, בוגרי תואר ראשון באוניברסיטת רוד איילנד. כן יש נכד נוסף, גם הוא בוגר אוניברסיטת רוד איילנד, המשרת כקצין התותחנים בצבא היבשה. ג'רמי מיכאל בורדה ראה את עצמו יהודי, גם אם לא נהג במסורת היהדות. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון, כאשר על מצבתו מגן דוד כמקובל לגבי יהודים מתוך הכוחות המזוינים של ארצות הברית שהלכו לעולמם. קברו של בורדה, ממוקם במקטע 64, חלקה 7101, רשת MM17.
קישורים חיצוניים
אדמירל בורדה. המתאר אנשים מתוך ממשל קלינטון שנפטרו בדמי ימיהם על האווירה בעקבות השערורייה
קולוניה (להקה)
קולוניה הוא הרכב מוזיקלי קרואטי מוינקובצי. ההרכב נוסד בשנת 1996, הוא הוציא מספר גדול של שירים במהלך השנים כאשר זכו חלקם למעמד פלטינה בקרואטיה. ההרכב זכה בתחרות יורודאנס בשנת 2001, והתמודד על הזכות לייצג את קרואטיה באירוויזיון 2020 ובאירוויזיון 1998.
הקמה ואלבום ראשון (1996-1997)
ההרכב המוזיקלי קולוניה נוסד בשנת 1996 על ידי בוריס דורדביץ' וטומיסלאב יליץ', שני תקליטנים מהעיר וינקובצי שבקרואטיה. כאמור, הן יליץ' והן דורדביץ' הם תקליטנים ולא יכלו לשיר. בעקבות כך הם שכרו את אינדירה לבאק להפוך לווקאליסטית שלהם. השם של הלהקה מקורו משמה הלטיני של עירם וינקובצי - "קולוניה אאורליה קיבלאה".
שירו הראשון של ההרכב לצאת לאור הוא "Nek' vatre gore sve" שיצא כבר ב-1996. השיר נשלח לתחנות רדיו בכל קרואטיה וזכה להצלחה, אם כי הצלחה מתונה. הסינגל הבא של ההרכב, "Sve Oko meme je grijeh" זכה לעומת קודמו בהצלחה גדולה מאוד. הוא הצליח להיכנס למצעד הפזמונים הקרואטי ולהפוך ללהיט. ההרכב חתם בשנת 1997 בחברת התקליטים Crno-bijeli svijet ודרכה שחררו חבריו את אלבומם הראשון, "Vatra i led" שמכר 40,000 עותקים.
דורה וחתימה בקרואטיה רקורדס (1998–2001)
ב-1998 נרשם קולוניה לקדם האירוויזיון הקרואטי, "דורה", שנערך ב-6 במרץ 1998 עם שירם "U ritmu ljubavi". בקדם היו 20 שופטים והצבעת קהל ששווה להצבעה אחת של חבר השופטים. ההרכב התמקם במקום הרביעי עם 87 נקודות, בהפרש גדול יחסית מהמקום השלישי. מספר חודשים לאחר מכן זכה קולוניה בפרס עבור השיר "Lady Blue" איתו התמודד בתחרות "Melodije hrvatskog Jadrana", תחרות שירים שנתית. ב-1999 הוציא קולוניה לאור את הסינגל "Njeno ime ne zovi u snu" ומיד לאחר מכן את אלבומו השני, "Ritam ljubavi".
קולוניה נעשה לאחד מהרכבי המוזיקה המוכרים ביותר בקרואטיה והחליף חברת תקליטים (חתם בקרואטיה רקורדס). עם קרואטיה רקורדס הוציאו לאור קולוניה אלבום סטודיו שלישי שזכה לשם "Jaca nego ikad" והיה האלבום הראשון שיצא בכל הרפובליקות לשעבר של יוגוסלביה. השיר "Budimi zbogdom" נכנס לתחרות הרדיו הקרואטי וזכה במקום השני. שיר נוסף מהאלבום, "Deja Vu", זכה לגרסת כיסוי מצד להקה יפנית. בעקבות גרסת הכיסוי הוא זכה להצלחה באסיה כשהגיע למקום הראשון במצעדים.
ב-2001 הוציאו לאור חברי הלהקה אלבום נוסף, "Milijun milja od nigdje". אלבום זה מכר 50,000 עותקים בקרואטיה ומעל 300,000 בכל רחבי העולם. נתונים אלו הפכו את האלבום לנמכר ביותר בקרואטיה. אלבום זה יצא לאור גם הוא בכל הרפובליקות לשעבר של יוגוסלביה. השיר מתוך האלבום, "Za tvoje snene oci" זכה במקום הראשון בתחרות הרדיו הקרואטי והפך ללהיט קיצי ולשיר המנוגן ביותר בקרואטיה לשנת 2001. השיר נכנס לתחרות השנתית יורודאנס 2001 וזכה בה. האלבום שוחרר מחדש לאחר מספר שנים עם מספר רמיקסים חדשים.
המשך ההצלחה (2002–2003)
בשנת 2002 הוציא לאור קולוניה את אלבומו החמישי, "Izgubljeni svijet", אשר כלל בתוכו 13 שירים חדשים ודי וי די עם הביוגרפיה של חברי קולוניה, הדיסקוגרפיה של ההרכב וקליפים לשירים. השיר מתוך האלבום "Oduzimaš mi dah" זכה בתחרות הרדיו הקרואטי והיה השיר המושמע ביותר בקרואטיה לשנת 2002, שיר שני ברצף שזוכה להישג זה. מספר חודשים לאחר מכן הוציא ההרכב לאור לקט.
ב-2003 יצא לאור האלבום השישי של קולוניה, "Dolazi oluja", והסינגל הראשון מתוכו זכה פעם נוספת בתחרות הרדיו הקרואטי, ניצחון שלישי ברצף לקולוניה. האלבומים "Milijun milja od nigdje" ו-"Izgubljeni Svijet" שוחררו בסלובקיה ובצ'כיה וזכו להיכנס למצעדים במדינות אלו. "Izgubljeni Svijet" שוחרר במדינות יוגוסלביה לשעבר רק כדיסק אודיו.
הצלחה בינלאומית (2004)
בינואר 2004 יצאה לאור גרסה אנגלית לשיר "Za tvoje snene oci". השיר יצא לאור כתקליט ויניל ובדיסק, וזכה להצלחה ב-36 מדינות שונות, ובייחוד בקנדה, בה הגיע השיר למקום הראשון במצעד הדאנס. בקיץ 2004 זכו שירי קולוניה להצלחה בקוריאה הדרומית.
אלבום שביעי (2005–2006)
במהלך קיץ 2006 יצאו חברי קולוניה לסיבוב הופעות ברחבי קרואטיה שהכיל 22 הופעות. הוא התחיל באומג והסתיים לאחר שלושה חודשים בדוברובניק.
אלבום שמיני (2006–2007)
ב-5 בדצמבר 2006 הוציא ההרכב לאור את אלבומו השמיני, "Do Kraja", אלבום דאנס מודרני עם אלמנטים בלקניים. ב-2007 הפך "Do Kraja", הסינגל הראשון מתוך האלבום, למקום הראשון במצעד הקרואטי ובמצעד הסלובני, כאשר עוד אחד משיריהם נבחר להיות שיר הנושא לגרסה הקרואטית של התוכנית האח הגדול. קולוניה נכנסו לתחרות יורודאנס 2007 ושם התמקמו במקום ה-16 מתוך 41.
הסינגל של הלהקה, "Pogledom me skini" יצא לאור עם שלושה רמיקסים וקליפ. השיר התמודד בגמר הלאומי הקרואטי לתחרות ה-OGAE השנתית והגיע למקום הרביעי עם 32 נקודות. התחרות דומה לאירוויזיון אך מובלת על ידי ה-OGAE, מועדון החובבים הרשמי.