cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דיקסי (שיר)
תמליל צבא הדרום, שהיה להמנונו
To arms! To arms! And conquer peace for Dixie!
הו בני דרום, קודרים ורועמים! דגלי צפון ברוח הדרום מכים! אל הנשק! אל הנשק! אל הנשק חיש בדיקסי! אחורה השיבום בזעם אין רחם! אל מול בריתם הארורה נקום ונילחם! אל הנשק! אל הנשק! אל הנשק חיש בדיקסי! הרימו הנס, דגל דיקסי שאו, הורא! הורא! בדיקסי לנד רגלינו נטועות, למען דיקסי עד מוות נילחם! אל הנשק! אל הנשק! ניצחון נביא לדיקסי ושלום! אל הנשק! אל הנשק! ניצחון נביא לדיקסי ושלום!
תמליל צבא הצפון, שנכתב כהתרסת-נגד
On! ye patriots to the battle,
Hear Fort Moultrie's cannon rattle!
Then away, then away, then away to the fight!
Go meet those Southern traitors,
And should your courage falter, boys,
Remember Bunker Hill.
למען המולדת חושו לוחמים, התותחים ממולטרי רועמים! קדימה, קדימה, לקרב הסתער! את הבוגדים הביסו, באומץ ובגיל ואם יפול לבכם, זכרו את בנקר היל.
בנוסף כתבו חיילים בעת מלחמת האזרחים ללחן השיר גרסאות רבות של שירי רובאים הכוללים הומור שחור, נונסנס, בדיחות גסות וכיוצ"ב.
תפיסות מודרנית
המנהג לשיר את השיר היה נוהג מקובל באירועי ספורט וחגיגות ציבוריות אחרות בדרום והיה לאחד מסמליו. מקס שטיינר, מלחין הפסקול לסרט חלף עם הרוח, שילב גרסה איטית ונוסטלגית של הלחן בתמונה הפותחת של הסרט.
מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 ועליית התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית, נחשב השיר לשריד גזעני ופוגעני ונוצרה דרישה להסיר את מנהג שירתו מהמרחב הציבורי. ב-1968 למשל אסר נשיא אוניברסיטת מיאמי את השמעת השיר לפני משחקי פוטבול ובאירועים ציבוריים אחרים. לאורך השנים נראו פעמים רבות פעילים חברתיים מוחים או עוזבים אירועים כאשר נוכחים אחרים פצחו בשירת "דיקסי".
זירה (כדורגל)
מועדון הכדורגל זירה (באזרית: Zirə Futbol Klubu), הידוע בקיצור כזירה, הוא מועדון כדורגל אזרי מהעיר באקו, המשתתף בליגת העל האזרית. המועדון נוסד ב-28 ביולי 2014.
היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 2014, והצטרף ישירות לליגה האזרית השנייה. בתום עונתה הראשונה בליגה העפילה הקבוצה לליגת העל האזרית. בעונתה הראשונה בליגת העל האזרית סיימה הקבוצה במקום השני, אך לא הורשתה להשתתף בליגה האירופית בעונת 2016/2017.
רומי לוי
רומי לוי (נולדה ב-23 באוגוסט 2000) היא כדורסלנית ישראלית, המשחקת בעמדת הסמול פורוורד/פאוור פורוורדית במכללת אובורן ושחקנית נבחרת ישראל.
ביוגרפיה
לוי נולדה וגדלה בהרצליה. סבתה תמר מטל-שומכר היא קפטנית עבר של נבחרת ישראל ומכבי תל אביב, אמה ליאת היא שחקנית עבר בנבחרת ישראל, ואחותה שון שחקנית עבר בקבוצת בנות הרצליה. לוי החלה לשחק כדורסל מגיל 4 בהרצליה, בהמשך עברה לאקדמיה לכדורסל במכון וינגייט שם שיחקה בעונת 2018/2019 בליגה הלאומית נשים.
קבוצות בוגרות
בעונה 2019/20 שיחקה לראשונה בליגת העל בקבוצת אליצור חולון כאשר היא שחקנית חמישייה קבועה. הליגה הופסקה באותה עונה עקב משבר הקורונה כאשר הקבוצה ממוקמת במקום החמישי. לוי בממוצע קלעה 5.6 נקודות ולקחה 4.2 ריבאונדים למשחק. בתום העונה הצטרפה למכללת אובורן בארצות הברית.
נבחרות ישראל
ב-2018 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 18 דרג ב' שנערך אוסטריה. לוי סיימה את הטורניר עם ממוצע של 4.5 נקודות. הנבחרת עלתה לדרג א' בתום הטורניר לאחר שסיימה במקום השלישי. ב-2019 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 20 דרג ב'.לוי כקפטנית הנבחרת סיימה את הטורניר עם ממוצע של 11.5 נקודות 8.5 ריבואנדים ו-2.2 אססיטים.
החל משנת 2019 לוי היא חלק מסגל נבחרת ישראל.
אדוארד בייטס
אדוארד בייטס (באנגלית: Edward Bates; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. הוא ייצג את מיזורי כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן כתובע הכללי של ארצות הברית בממשלו של הנשיא אברהם לינקולן. הוא היה בן למשפחה רבת השפעה וחבר הקבינט הראשון שהגיע ממדינה ממערב לנהר המיסיסיפי.
בייטס נולד במחוז גוצ'לנד שבווירג'יניה. בשנת 1814 הוא עבר לסנט לואיס, שם הוא הקים משרד עורכי דין. ב-1820 הוא מונה לתובע הכללי הראשון של מדינת מיזורי. במשך שלושים השנים הבאות הוא כיהן תקופת כהונה אחת בבית הנבחרים של ארצות הברית והיה חבר בבית המחוקקים והסנאט של מיזורי. הוא היה לחבר בולט במפלגה הוויגית. הוא ייצג בהצלחה את לוסי דילייני בתביעה שלה לחירותה.
לאחר שניתק את קשריו עם המפלגה הוויגית בראשית שנות ה-50 של המאה ה-19, הוא הצטרף לזמן קצר למפלגה האמריקאית ולאחר מכן היה חבר במפלגה הרפובליקנית. הוא היה מועמד לנשיאות בוועידה הארצית של המפלגה ב-1860, אך במועמדות המפלגה זכה לינקולן. ב-1861, עם פרוץ מלחמת האזרחים, מונה בייטס כתובע הכללי של ארצות הברית. הוא ביצע בהצלחה כמה מצעדי המדיניות של הממשל בנוגע למלחמה, אך התנגד להצהרת האמנציפציה והתפטר מהקבינט ב-1864 לאחר שלא מונה לשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. לאחר שסיים את כהונתו הוא התנגד ללא הצלחה לאימוץ החוקה החדשה של מיזורי.
ראשית חייו
אדוארד בייטס נולד במחוז גוצ'לנד שבווירג'יניה לתומאס פלמינג בייטס ולקרוליין מטילדה וודסון. אביו היה יליד המחוז ונולד באחוזת בלמונט המשפחתית. הוא שירת במיליציה המקומית, כולל במצור על יורקטאון בסוף מלחמת העצמאות של ארצות הברית. כמו אחיו, אחיותיו וחבריו, זכה בייטס לחינוך ביתי. לכשהתבגר הוא למד באקדמיית שארלוט הול שבמרילנד.
קריירה
בייטס השתתף במלחמת 1812 וב-1814 עבר לסנט לואיס, אז בטריטוריית מיזורי, יחד עם אחיו הגדול ג'יימס, שהחל לעבוד שם כעורך דין. אחיהם הבכור פרדריק כבר היה בסנט לואיס באותה עת, שם הוא שירת כמזכיר טריטוריית לואיזיאנה וטריטוריית מיזורי.
אדוארד בייטס למד משפטים בהדרכתו של רופוס איסטון והתגורר בביתו. איסטון היה שופט בטריטוריית לואיזיאנה, שהייתה מחוז השיפוט הגדול ביותר של ארצות הברית מאז רכישת לואיזיאנה. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין עבד בייטס כשותף במשרדו של איסטון. ב-1817 ארגנו השניים את מעבורת ג'יימס (James Ferry), שקישרה בין סנט צ'ארלס שבמיזורי לאלטון שבאילינוי. אלטון נוסדה על ידי איסטון והוא קרא לה על שם בנו הבכור.
שותפו לעריכת דין של בייטס היה ג'ושוע ברטון, שהיה מזכיר המדינה הראשון של מיזורי. ברטון נודע כמי שניהל דו-קרבות בבלדי איילנד שבנהר המיסיסיפי. ב-1816 היה בייטס ה"משנה" של ברטון בדו-קרב מול תומאס המפסטד, אחיו של אדוארד המפסטד, הנציג הראשון של טריטוריית מיזורי לבית הנבחרים של ארצות הברית. האירוע הסתיים ללא שפיכות דמים. ברטון נהרג בדו-קרב אחר שנערך על האי ב-1823.
ב-1822 נבחר בייטס לבית הנבחרים של מיזורי. בשנים 1827–1829 הוא כיהן תקופת כהונה אחת כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. לאחר מכן הוא כיהן כחבר הסנאט של מיזורי בשנים 1831–1835 ולאחר מכן בשנת 1835 הוא כיהן שוב בבית הנבחרים של המדינה. הוא התמודד על מושב בסנאט של ארצות הברית, אך הפסיד למועמד המפלגה הדמוקרטית תומאס הארט בנטון.
בשנות ה-40 של המאה ה-19 היה בייטס לחבר בולט במפלגה הוויגית, שם הוא התקרב בהשקפותיו הפוליטיות להנרי קליי. באותה תקופה הוא החזיק בבעלותו עבדים, והחל לגלות עניין במקרה של פולי ברי, שב-1843 קנתה את חירותה לאחר שנים רבות לאחר שהוחזקה כשפחה באופן בלתי חוקי במדינת אילינוי במשך כמה חודשים.
לאחר שקנתה את חירותה, היא שכרה את שירותיו של בייטס כעורך הדין שלה בתביעה נפרדת לחירותה של בתה לוסי אן ברי, אז בת 14 בערך. על פי עיקרון "ההליכה בעקבות הרחם", מאחר שאמה הייתה אישה חופשית בעת לידת בתה, פסק בית המשפט שלוסי הייתה חופשייה גם היא. באותה תקופה, למד אוריון קלמנס, אחיו של מארק טוויין, משפטים בהדרכתו של בייטס.
ב-1850 ביקש הנשיא מילרד פילמור מבייטס לכהן כמזכיר המלחמה, אך הוא דחה את ההצעה ובמקומו מונה צ'ארלס קונרד. בוועידה הארצית של המפלגה הוויגית ב-1852 נחשב בייטס למועמד אפשרי לסגן הנשיא מטעם המפלגה, ובסבב ההצבעה הראשון הוא הוביל, אך בסבב השני הוא הפסיד לויליאם גרהאם.
לאחר שהתנתק מהמפלגה הוויגית בשנות ה-50 של המאה ה-19, הצטרף בייטס לזמן מה למפלגה האמריקאית ולאחר מכן הוא עבר למפלגה הרפובליקנית והיה אחד מהמועמדים הראשיים של המפלגה בבחירות לנשיאות של 1860. הוא קיבל בתחילה את תמיכתו של הוראס גרילי, שבהמשך העביר את תמיכתו לאברהם לינקולן. בשנה שלאחר מכן, לאחר שהושבע כנשיא, מינה לינקולן את בייטס כתובע הכללי של ארצות הברית, משרה בה הוא כיהן בשנים 1861–1864. בייטס היה חבר הקבינט הראשון של ארצות הברית שהגיע ממדינה ממערב לנהר המיסיסיפי.
התובע הכללי של ארצות הברית
תקופת כהונתו של בייטס כתובע הכללי של ארצות הברית זכתה לביקורות מנקודות מבט שונות. מחד, היה לו תפקיד מרכזי בהוצאה לפועל של כמה מצעדי מדיניות המלחמה המוקדמים של הנשיא לינקולן, כולל מעצרים שרירותיים של צפוניים שאהדו את הדרום והסיתו לטובתו. מאידך, כשצעדי המדיניות של לינקולן נעשו יותר רדיקאלים, הפך בייטס יותר ויותר בלתי רלוונטי. הוא חלק על דעתו של לינקולן בנוגע להצהרת האמנציפציה וגיוסם של השחורים לצבא האיחוד. ב-1864 מינה הנשיא לינקולן את סלמון צ'ייס כנשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית, משרה שבייטס שאף להתמנות לה. בעקבות זאת התפטר בייטס מתפקידו כתובע הכללי והוחלף בג'יימס ספיד, עורך דין מקנטקי בעל השקפות רפובליקניות רדיקליות.
שנותיו האחרונות
לאחר שהתפטר מתפקידו שב בייטס למיזורי. הוא השתתף במאבק של השמרנים נגד אימוץ חוקת מיזורי ב-1865. בעיקר הוא התנגד ל"שבועת השריון" שנדרשה להוכחת נאמנות, ולזמן מה גרמה לשלילת זכות הבחירה של תומכי הדרום. הוא כתב שבעה מאמרים בהם שטח את טענותיו נגד חוקת המדינה, אך בסופו של דבר היא אושררה. גם לאחר פרישתו מן החיים הפוליטיים נהג בייטס להגיב על אירועי השעה בעיתונות המקומית.
חיים אישיים
בייטס היה מאושר במשפחתו הגדולה. בנו, ג'ון בייטס, שירת בצבא ארצות הברית, ולימים היה לראש מטה צבא ארצות הברית. במהלך מלחמת האזרחים, לחם בנו פלמינג בייטס בשורת צבא הקונפדרציה תחת פיקודו של גנרל סטרלינג פרייס. העניין גרם למתיחות בין האב לבן ובייטס הזכיר לעיתים רחוקות את פלמינג ביומנו מתקופת המלחמה. בנו הבכור, ברטון בייטס, כיהן במהלך המלחמה כשופט בבית המשפט העליון של מיזורי. בנו הצעיר, צ'ארלס בייטס, היה בתקופת המלחמה עדיין במהלך הכשרתו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית.
אדוארד בייטס נפטר בסנט לואיס ב-25 במרץ 1869 ונטמן בבית הקברות בלפונטיין שבעיר.
באטלגראונד (2013)
באטלגראונד (2013) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע נערך ב-6 באוקטובר 2013, באולם פירסט ניאגרה סנטר שבבאפלו, ניו יורק. האירוע היה האירוע הראשון בסדרת אירועי באטלגראונד.
שיעור הקנייה של האירוע בטלוויזיה היה 114,000. שיעור קנייה זה היה השני הנמוך ביותר מזה 17 שנים מאז האירוע ECW December to Dismember.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
לאחר שניצח את רנדי אורטון באירוע לילה של אלופים על אליפות ה-WWE, דניאל בריאן הופשט מתואר זה לאחר שהשופט, סקוט ארמסטרונג, הודה שהוא ביצע ספירת שלוש מהירה מדי. לעומת זאת, טריפל H לא העניק לאורטון את חגורת האליפות בחזרה, משום שהוא ואשתו, סטפני מקמהן, האמינו שהיכולת של אורטון באירוע לילה של אלופים לא הייתה ברמה שבה הם ציפו מהפנים של ה-WWE להיות. הם טענו שהם רצו את אורטון האכזרי, שניהל מולם פיוד בעבר. לאחר מכן, נקבע שבריאן ואורטון יתמודדו פעם נוספת זה מול זה, הפעם על חגורת האליפות הפנויה.
ב-23 בספטמבר, ברי בלה הצמידה את AJ לי במהלך קרב חמש נגד חמש. הצמדה זו העניקה לברי את ההזדמנות להתמודד על אליפות הדיוות מול AJ לי באירוע באטלגראונד.
באירוע לילה של אלופים, רוב ואן דאם ניצח את אלוף העולם במשקל כבד, אלברטו דל ריו, כתוצאה מפסילה. לעומת זאת, דל ריו שמר על תוארו, מכיוון שחגורת אליפות לא יכולה להחליף ידיים כתוצאה מפסילה. ב-20 בספטמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, טריפל H העניק לואן דאם קרב חוזר מול דל ריו על התואר באירוע באטלגראונד. מיד לאחר מכן, דל ריו תקף את ואן דאם מאחורי הקלעים. שבוע לאחר מכן בתוכנית, הקרב קיבל התניה מסוג קרב הארדקור. ב-4 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, ואן דאם ניצח את פאנדנגו כתוצאה מפסילה, אך לאחר הקרב, ואן דאם הניח פח אשפה בפניו של פאנדנגו ואז ביצע עליו את מהלך ה-Van Terminator. מאוחר יותר באותו הערב, ואם דאם שלח את פח האשפה המרוסק לדל ריו כ"מתנה".
CM פאנק פתח בפיוד בחודש יולי עם פול היימן לאחר שהיימן גרם לו לאבד את הסיכויים לזכות במזוודת כסף בבנק אשר הייתה על חוזה לאליפות ה-WWE במהלך קרב הסולם כסף בבנק באירוע כסף בבנק. היימן עשה זאת, מכיוון שפאנק הודיע להיימן שהוא לא יזדקק לשירותיו כמנג'ר מעתה ואילך. מעשה זה הוביל לכך שפאנק נאבק מול ברוק לסנר באירוע סאמרסלאם, שבו פאנק הפסיד. פאנק המשיך בעימות שלו מול היימן ומול הלקוח האחר שלו, קורטיס אקסל, כאשר זה הוביל לקיום קרב הדחות האנדיקאפ 2 נגד 1 באירוע לילה של אלופים. לאחר שאקסל הודח, פאנק אזק את היימן ותקף אותו בצורה דומה שבה היימן עשה לו שבועות ספורים קודם לכן בפרק של התוכנית Raw. רייבאק הגיע ונחלץ לעזרת היימן, כשהוא השליך את פאנק לתוך שולחן ועזר להיימן לנצח בקרב. ב-23 בספטמבר בפרק של התוכנית Raw, קרב בין פאנק לרייבאק נקבע לאירוע באטלגראונד.
קודי רודס פוטר מה-WWE על ידי טריפל בשל אי ציות לאחרון. אחיו, גולדאסט, פתח במאמצים כדי להחזיר את קודי. ב-30 בספטמבר בפרק של התוכנית Raw, האחים רודס היו אמורים להתמודד מול אלופי הזוגות של ה-WWE, רומן ריינס וסת' רולינס מקבוצת המגן בקרב שאינו היה על חגורות האליפות של האחרונים. טריפל H וסטפני מקמהן החליטו שבמידה שהאחים רודס ינצחו, קודי יוחזר ל-WWE. מנגד, אם הם יפסידו, גולדאסט ואביו של קודי, דאסטי רודס, ששימש כמאמן ב-NXT, יפוטרו מה-WWE בנוסף להרחקת משפחת רודס מהארגון לאלתר.
באותו הערב, R-טרות' ניצח את האלוף הבין יבשתי, קורטיס אקסל, בקרב שאינו היה על התואר. יומיים לאחר מכן בפרק של התוכנית Main Event, נודע שהשניים יתמודדו זה מול זה על האליפות הבין יבשתית באירוע באטלגראונד.
ב-30 בספטמבר בפרק של התוכנית Raw וב-4 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, בריי וויאט שלח מסרים סודיים לקופי קינגסטון לאחר הקרבות של האחרון. מסרים אלה הובילו לקביעת קרב בין השניים באירוע באטלגראונד.
עוד, נקבע שקאלי הענק וסנטינו מארלה יתמודדו בקרב זוגות מול The Real Americans (אנטוניו סזארו וג'ק סוואגר).
מופע מקדים
המופע המקדים הכיל קרב אחד בודד, ובו דולף זיגלר התמודד מול דמיאן סנדאו. זיגלר ניצח בקרב לאחר שביצע על סנדאו את מהלך הסיום שלו, הזיג זג.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב שבו אלברטו דל ריו הגן על אליפות העולם במשקל כבד נגד רוב ואן דאם בקרב הארדקור. דל ריו הכריח את ואן דאם להיכנע למהלך הקרוס ארמברייקר שלו, כאשר ידו של ואן דאם נעטפה בתוך כיסא. כתוצאה מכך, דל ריו ניצח בקרב ושמר על התואר בהצלחה.
אז, קאלי הענק וסנטינו מארלה התמודדו מול The Real Americans (אנטוניו סזארו וג'ק סוואגר). האחרונים ניצחו בקרב לאחר שסזארו ביצע על קאלי את מהלך הסזארו סווינג אשר הספיק לו כדי להצמיד את קאלי לספירת שלוש מוצלחת.
בקרב שבא לאחר מכן, קורטיס אקסל (שלווה לקרב על ידי פול היימן) הגן על האליפות הבין יבשתית נגד R-טרות'. בסיום, אקסל שמר על תוארו בהצלחה לאחר שביצע על טרות' את מהלך ההאנגמן פייסבאסטר.
בקרב הרביעי, AJ לי הגנה על אליפות הדיוות נגד ברי בלה. AJ לי שמרה על תוארה לאחר שביצעה מהלך הצמדה על ברי.
לאחר מכן, קודי רודס וגולדאסט התמודד מול אלופי הזוגות של ה-WWE, המגן (רומן ריינס וסת' רולינס) בקרב שבו משרות העבודה של משפחת רודס הונחו על כף המאזניים. רודס וגולדאסט ניצחו בקב לאחר שרודס ביצע על רולינס את מהלך הקרוס רודס. בעקבות זאת, השניים שמרו על עבודתם ב-WWE.
בקרב שבא לאחר מכן, בריי וויאט התמודד מול קופי קינגסטון. וויאט ניצח בקרב לאחר שביצע על קינגסטון את מהלך "האחות אביגיל".
הקרב המרכזי
בקרב המרכזי, דניאל בריאן ורנדי אורטון התמודדו אחד מול השני על אליפות ה-WWE הפנויה. ברגעי הסיום של הקרב, ביג שואו תקף את שני המשתתפים בקרב ואף את השופט. כתוצאה מכך, הקרב הסתיים ללא הכרעה.
תוצאה לאורך זמן
לילה לאחר מכן בפרק של התוכנית Raw, נקבע שרנדי אורטון יתמודד פעם נוספת נגד דניאל בריאן על אליפות ה-WWE הפנויה, הפעם בקרב גיהנום בכלוב במסגרת האירוע גיהנום בכלוב. לקהל ניתנה האפשרות לבחור את השופט המיוחד בקרב מבין בוקר טי, בוב באקלנד ושון מייקלס. מייקלס היה זה שנבחר על ידי הקהל כמי שישפוט בקרב על אליפות ה-WWE בין בריאן לאורטון. באירוע גיהנום בכלוב, אורטון ניצח את בריאן והפך לאלוף ה-WWE לאחר שמייקלס ביצע על בריאן את מהלך הסופרקיק.
לאחר שתקף את בריאן ואורטון, ביג שואו פוטר על ידי סטפני מקמהן. תגובתו של ביג שואו לא איחרה לבוא, כאשר הוא תקף את טריפל H מאוחר יותר באותו הערב ואת הג'נרל מנג'ר של Raw, בראד מדוקס ב-18 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון. ב-21 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw, הוא נהג במשאית ונכנס איתה אל האולם במטרה לעצור את האות'וריטי ואת אורטון, ובשבוע לאחר מכן, הוא תקף את אורטון. ביג שואו הורחק מה-WWE על ידי טריפל H, אך ב-4 בנובמבר בפרק של התוכנית Raw, הוא הוחזר לארגון, כשהתמודד מול אורטון על אליפות ה-WWE באירוע סדרת ההישרדות, קרב שבו אורטון ניצח.
לאחר שרוב ואן דאם נותר מחוץ לתמונת האליפות, אלברטו דל ריו ניסה לכפות על ויקי גררו להפוך אותו ל"פנים של ה-WWE" עקב העובדה שהוא האלוף הראשי היחיד בארגון. מאוחר יותר באותו הערב, דל ריו התמודד מול ריקרדו רודריגז. ויקי גררו קבעה שדל ריו יגן על תוארו באירוע גיהנום בכלוב מול ג'ון סינה, שנעדר מפעילות בעקבות פציעה במרפק מאז האירוע סאמרסלאם. בקרב בינו לבין רודריגז, דל ריו ניצח, כשלאחר הקרב הוא תקף את רודריגז בעזרת כיסא. באירוע גיהנום בכלוב, דל ריו הפסיד את האליפות לסינה.
CM פאנק המשיך בפיוד שלו עם פול היימן ורייבאק. ב-9 באוקטובר, נקבע ש-CM פאנק יתמודד פעם נוספת נגד רייבאק, הפעם באירוע גיהנום בכלוב. חמישה ימים לאחר מכן בפרק של התוכנית Raw, היימן התלונן בפני הג'נרל מנג'ר של Raw, בראד מדוקס, על כך שפאנק השתמש במכה מתחת לחגורה כדי לנצח את רייבאק בזמן שגבו של השופט הופנה למתרחש. כתוצאה מכך, מדוקס קבע אתגר "נצח את השעון", שבו מי שינצח בקרב ויקבע את הזמן הקצר ביותר, יוכל לבחור את ההתניה לקרב ביניהם באירוע גיהנום בכלוב. רייבאק ניצח בקרב שלו את R-טרות' בזמן של 5 דקות ו-44 שניות, בעוד שפאנק ניצח את קורטיס אקסל בזמן של 5 דקות ו-33 שניות. הניצחון בזמן הקצר ביותר היה שייך לפאנק, ולכן בחירת ההתניה לקרב הייתה בידיו. פאנק בחר להיאבק מול רייבאק ופול היימן בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1 מסוג גיהנום בכלוב. בקרב זה פאנק ניצח ולאחר מכן הוא תקף את היימן על גג הכלוב.
קודי רודס וגולדאסט אתגרו את ריינס ורולינס לקרב זוגות ללא פסילות על אליפות הזוגות של ה-WWE. רודס וגולדאסט ניצחו את ריינס ורולינס והפכו לאלופי הזוגות החדשים של ה-WWE לאחר שביג שואו תקף את חברי קבוצת המגן.
AJ לי נותרה בביתה לאחר שהיא הראתה סימנים של זעזוע מוח מקרב ההגנה שלה על אליפות הדיוות באירוע באטלגראונד. ב-18 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, ברי בלה ניצחה את AJ לי בקרב שאינו היה על התואר. שלושה ימים לאחר מכן בפרק של התוכנית Raw, ברי ואחותה, ניקי, ניצחו בקרב זוגות את AJ לי וטמינה סנוקה, כשברי היא זו שהצמידה את AJ לי לניצחון. הצמדה זו העניקה לברי הזדמנות נוספת להתמודד על אליפות הדיוות מול AJ לי באירוע גיהנום בכלוב.
ביקורות
האירוע זכה לביקורות שליליות בקרב המבקרים והצופים.
מייק ג'ונסון מהאתר PWInsider.com כינה את האירוע ככישלון עד כדי כך שהארגון חייב התנצלות בפני קהל אוהדיו.
ג'יימס קאלדוול מהאתר PWTorch.com אמר שהקרב על האליפות הבין יבשתית והקרב בין פאנק לרייבאק היו ברמה של מופע רגיל שאינו שודר בטלוויזיה. הוא המשיך ואמר ש"ארגון ה-WWE היה חייב לתת למשפחת רודס את הניצחון באירוע על מנת לזרוק לקהל הצופים עצם כלשהו, במיוחד לאחר שהקרב המרכזי על אליפות ה-WWE הפנויה הסתיים ללא הכרעה ברורה ואור הזרקורים על ביג שואו לא יכול ליצור מחווה לרצון טוב. בסך הכל, הקרב המרכזי היה ברמה אחת או שתיים נמוכה יותר מהקרב המרכזי של החודש שעבר. הקרב מעולם לא הועבר להילוך שני".
המוזיאון היהודי של רודוס
המוזיאון היהודי של רודוס הוא מוזיאון השוכן ברובע היהודי לה ג'ודריה של העיר רודוס באי רודוס, המציג את ההיסטוריה של יהדות רודוס. המוזיאון ממוקם בשטח בית הכנסת קהל שלום.
באטלגראונד (2013)
ביקורות
מגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter הכתיר את אירוע זה לאירוע ההיאבקות הגרוע ביותר של שנת 2013.
המוזיאון היהודי של רודוס
הקמת המוזיאון
בשנת 1997 הקים אהרון חסון את המוזיאון. חסון תושב לוס אנג'לס שסבו וסבתו נולדו ברודוס, ביקר ברודוס בשנת 1995 במסע בעקבות הקהילה היהודית של רודוס שהתגוררה באי, ובעיקר ברובע היהודי לה ג'ודריה. קהילת רודוס הייתה מרכזית וחשובה עד השואה (שניים מרבני רודוס מונו לראשון לציון לאחר עלייתם לארץ ישראל). בביקורו התוודע חסון כי תיירים רבים עוברים בשכונה שהייתה יהודיות ואף נכנסים לבית הכנסת קהל שלום, אך אין שום הסברים ומידע עבור המבקרים. בנוסף התברר לו שאין מוזיאון שינציח את ההיסטוריה של הקהילה היהודית אשר חיה שם במשך מאות שנים. על כן ראה חשיבות בהקמת מוזיאון אשר ישמר את ההיסטוריה היהודית הייחודית של המקום. חסון הקים גם ארכיון על מנת לשמר את זיכרון הקהילה.
משחק ילדים (סרט, 2019)
משחק ילדים (באנגלית: Child's Play) הוא סרט אימה אמריקאי שבוים על ידי הבמאי לארס קלברג ונכתב על ידי טיילור ברטון סמית' ומככבים בו אוברי פלזה, גבריאל בייטמן, מארק המיל ובריאן טיירי הנרי בתפקידים הראשיים. הסרט מהווה אתחול לסדרת סרטים הנושאת את שמו והוא מבוסס על סרט באותו השם שיצא לאקרנים בשנת 1988.
הסרט עלה לאקרנים ב-21 ביוני 2019.
תקציר העלילה
קארן (אוברי פלאזה), אם חד-הורית לבנה אנדי (גבריאל בייטמן), היא אישה קשת-יום העובדת בשירות לקוחות של חנות כלבו בשיקגו. כאשר אחת מלקוחותיה מחזירה בובה פגומה מסוג "באדי" מבית היוצר של תאגיד "קסלן", קארן לוקחת את הבובה לביתה ומעניקה אותה כמתנת יום הולדת לאנדי, וזאת מבלי להיות מודעת לטבעה המרושע והאימתני של הבובה הזו.
פיתוח
ב-3 ביולי 2018, הוכרז רשמית שגרסה מודרנית של הסרט "משחק ילדים", שתהווה אתחול לסדרת הסרטים, נמצאת בפיתוח על ידי אולפני "מטרו גולדווין מאייר", ללא מעורבותם של היוצר דון מנסיני, התסריטאי דייוויד קירשנר, ושל השחקן שגילם את דמותו של צ'ארלס לי "צ'אקי" ריי הבובה, בראד דוריף. לארס קלברג נשכר למלאכת הבימוי, עם תסריט מאת טיילר ברטון סמית' (שנשכרו לצוות ההפקה לאחר המוניטין שיצא להם בסרט האימה "פולארויד" ובמשחק הפעולה "Quantum Break", בהתאמה). המפיקים סת' גראהם סמית' ודייוויד קצנברג, שהיו אחראים להפקת הסרטים "זה" ו"זה: חלק 2", אמונים על מלאכת הפקת הסרט. תקציר עלילת הסרט פורסם זמן קצר לאחר מכן.
ליהוק
ב-26 ביוני 2018, נודע שהפקת הסרט שוקלת ללהק את ליב טיילור עבור תפקיד בסרט.
ב-18 בספטמבר 2018, נודע שאוברי פלאזה, בריאן טיירי הנרי וגבריאל בייטמן לוהקו לסרט כקארן בארקלי, הבלש מייק נוריס ואנדי בארקלי. ב-5 בנובמבר 2018, נודע שטיי קונסיגליו ופטרישיה קיטסוס לוהקו לדמויותיהם של חבריו של אנדי.
צילומים
צילומי הסרט החלו ב-20 בספטמבר 2018 בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה, והסתיימו ב-8 בנובמבר 2018.
שיווק
בספטמבר 2018, הופצה תמונה ראשונה המציגה את עיצובו החדש של צ'אקי הבובה.
קישורים חיצוניים
ביקורות
עיבוד נתונים מקדים
כאשר אין בקרה הדוקה על הנתונים הנכנסים למאגר מידע, דבר הקרוי בעגה "זבל פנימה, זבל החוצה" (GIGO), נתונים שגויים או לא רלוונטיים נכנסים למאגר המידע. לדוגמה, עלולים להיכנס נתונים של משתנה מסויים מחוץ לטווח הרלוונטי (משקל: 900 קילו) או שילוב נתונים בלתי אפשרי בין כמה משתנים (למשל, מין: זכר, בהריון: כן). באופן מקביל ברישומי EEG המנסים לעקוב אחר פעילות המוח, ייתכן וייכנסו אותות אשר מקורם לא בקליפת המוח, אלא בשרירי הקרקפת. בהליך העיבוד המקדים, מפרקים את האותות באמצעות שיטות לזיהוי רכיבים בלתי תלויים כמו independent component analysis (ICA), תרים אחר אותות בעליי מאפיינים מיוחדים המזוהים עם פעילות שרירי הקרקפת, ומסירים אותם.
ניתוח הנתונים לפני שבוצע איתור בעיות מסוג זה, או ללא התייחסות מתאימה לאותן הבעיות בטרם הניתוח עלול להוביל להסקת מסקנות שגויות או פחות מדוייקות. בשלב עיבוד הנתונים המקדים מטפלים בבעיות אלו. לעיתים הליך זה הוא כה חשוב בהתייחס למסד הנתונים הספציפי, עד שהוא הופך להיות השלב החשוב ביותר בהליך השימוש בנתונים בכללותו.
דוגמאות להליכים המבצעים בעיבוד נתונים מקדים הם: ניקוי, בחירת מופעים, נורמליזציה, One Hot Encoding, טרנספורמציה, חילוץ ובחירה של תכונות וכו'.
עיבוד הנתונים המקדים עשוי להשפיע על פרשנות התוצאות של הניתוח בכללותו. לפיכך יש להפעיל שיקול דעת בהפעלת הכלים השונים כחלק מהליך זה, מתוך הבנה של המשמעויות שהכלים יוצרים על פרשנות התוצאות.
פזל-אללה זאהדי
פזל-אללה זאהדי (בפרסית: فضل‌الله زاهدی, תעתיק מדויק: פָטַ'ל-אַלְלָה זְאַהָדִי; 17 במאי 1892 – 2 בספטמבר 1963) היה לוטננט גנרל בכוחות המזוינים של איראן וראש ממשלת איראן בין השנים 1953–1955, לאחר ההפיכה באיראן של שנת 1953, שהונהגה בידי מוחמד רזא שאה פהלווי נגד מוחמד מוסאדק. שירותו של פזל-אללה בבריגדת הקוזאקים הפרסית קישרה אותו עם רזא שאה פהלווי ויורשו, שליטי שושלת פהלווי האיראנית. לאחר ירידתו מתפקיד ראש הממשלה, הפך פזל-אללה לשגריר איראן באומות המאוחדות.
ביוגרפיה
זאהדי נולד בעיר המדאן, השושלת הקאג'ארית, בשנת 1892. למשפחתו היה מעמד גבוהה בפוליטיקה המדינית בחצר המלוכה של נאסר א-דין שאה קאג'אר וזאהדי החל מוקדם בקריירה צבאית. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית האיראנית בשנת 1916. הוא הצטרף לבריגדת הקוזאקים הפרסית (תחת פיקוד צבא האימפריה הרוסית) ובגיל 25 – בתפקיד מפקד בריגדה – התבדל על ידי השמדת מרד כורדי במערב איראן במסגרת פעילויות של בדלנות כורדית באיראן. שלוש שנים מאוחר יותר הוא דיכא תנועת אוטונומיה ערבית בראשות השייח' חזאל ח'אן, בח'וזסתאן בתמיכתו של שר המלחמה ומפקד הצבא בפועל, רזא ח'אן.
זמן קצר לאחר הפלת המרד בח'וזסתאן, הפך רזא ח'אן לשאה החדש והסדיר את שושלתו, שושלת פהלווי בשלטון על איראן בשנת 1925. רזא ח'אן, (או רזא שאה פהלווי בשמו המלוכני) מינה את זאהדי למושל צבאי במחוזות ח'וזסתאן ואספהאן, תפקיד שמילא עד ספטמבר 1942, כאשר הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן הביאה לפיטורו מתפקידו. שלטונות הצבא הבריטי חשדו בזאהדי כי זמם תמיכה עם גרמניה הנאצית, והוא הוגלה מאיראן ונעצר במנדט הבריטי, וחזר לאיראן בשנת 1945, בסיומה של מלחמת העולם השנייה. בנובמבר 1949 מונה למושל הצבאי ומפקד המשטרה בטהראן. באותה תקופה הוא גם היה חבר בסנאט החדש שנוצר בהוראת מוחמד רזא שאה פהלווי (בנו ויורשו של רזא ח'אן).
לאחר רצח ראש הממשלה חאג' עלי רזמארא בשנת 1951, זאהדי מונה לשר הפנים בקבינט של ראש הממשלה החדש, חוסיין עלא, תפקיד ששימש בקבינט הראשון של מוחמד מוסאדק. עקב אי הסכמה עם מדיניותו של מוסאדק, זאהדי התפטר בדצמבר 1951 ובאוקטובר 1952 הואשם על ידי ראש הממשלה בתכנון הפיכה. במאי 1953 מצא זאהדי מקלט במג'לס (פרלמנט), שם הוגן על ידי דובר הפרלמנט, אייתוללה אבו אל-קאסים קשאני. לאחר שקשאני איבד את תפקידו במשרד הדובר ביולי 1953, עזב זאהדי לזמן קצר את איראן.
מאבק הכוחות המחריף בין מוסאדק ומוחמד רזא שאה פהלווי, כמו גם פלגים שונים במג'לס הגיע לשיאו ב-16 באוגוסט 1953, כאשר השאה ברח מאיראן. אולם לפני צאתו מינה השאה – בדחיפת נציגי סוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית – את ראש ממשלת זאהדי להחליף את מוסאדק. ב-19 באוגוסט הכוחות שהונהגו על ידי זאהדי התארגנו ביחד עם אשרף פהלווי והוציאו לפועל את ההפיכה באיראן; הפילו את ממשלתו של מוסאדק, קיבלו על עצמם כוח וסמכות מדינית וקראו לשאה לשוב ארצה. בליל 19 באוגוסט נעצר מוסאדק ומוחמד רזא שאה שב לאיראן.
השאה, שחשש כי קצין הצבא הפופולרי עלול להוות איום על עמדתו שלו, דחק בזאהדי מתפקידו בשנת 1955, ושלח אותו לשמש כשגריר באו"ם במטה האירופי של הארגון בז'נבה. זאהדי שירת בתפקיד זה עד לפטירתו בשנת 1963. הוא נקבר בחלוקת משפחתו בבית קברות בריי.
Google Plugin for Eclipse
GPE מסייע למפתחים ביצירת ממשקי משתמש מורכבים, יצירת קידוד Ajax (בו נעשה שימוש בGoogle Web Toolkit), מיקסום הביצועים עם מעקב אחר מהירות ופריסת אפליקציות ב־Google App Engine. GPE זמין לשימוש תחת תנאי הסכם השירות של Google.
היסטוריה
GPE שוחרר לראשונה ב-7 באפריל 2009. הגרסה האחרונה 2.3 שוחררה ב-3 במאי 2011.
מאפיינים
תמיכה ב־Google Web Toolkit
גילוי וגישה פשוטה ל־Google APIs
ייבוא פרויקטים מ־Project Hosting
כניסה אחת, שירותים רבים
מאגר מקומי של APIs
אשף אפליקציות רשת
אפליקציות רשת בתצורת Launch
מצעדי סינגלי ואלבומי הדאנס הבריטיים
מצעדי סינגלי ואלבומי הדאנס הבריטיים (באנגלית: UK Dance Singles and Albums Charts), הוא מצעד פזמוני דאנס שבועי בריטי אשר מופק על ידי חברת המצעדים הרשמית. במצעד משוקללים נתוני המכירות בממלכה המאוחדת (על גבי תקליטורים פיזיים ושל קובצי מוזיקה דיגיטליים).
המצעד, אשר אינו מושמע נכון להיום ברדיו או בטלוויזיה, מתפרסם מדי שבוע הן באתר האינטרנט של BBC Radio 1 והן באתר האינטרנט של חברת המצעדים הרשמית.
המצעד מפרסם את 40 הסינגלים ו-40 האלבומים הנמכרים ביותר באותו השבוע בסוגת הדאנס בממלכה המאוחדת.
המצעד החל להתבסס גם על הורדות דיגיטליות החל מיוני 2009. לפני כן המצעד התבסס רק על מכירות של תקליטורים ותקליטים. בניגוד למצעד הדאנס האמריקני המרכזי Hot Dance Club Songs של בילבורד אשר בו משוקללים נתונים אודות ההשמעות של הסינגלים במועדונים, מצעד הדאנס הבריטי משקלל את נתוני המכירות.
הליופוליס (רובע בקהיר)
הליופוליס, או מצרים החדשה (בערבית: مصر الجديدة, תעתיק מדויק: מצר אלגדידה) הוא רובע יוקרתי בקהיר שבמצרים. הרובע הוקם בשנת 1905 על ידי חברת הליופוליס אואזיס שבראשה עמדו התעשיין הבלגי אדואר אמפן ובוע'וס נובאר, בנו של ראש ממשלת מצרים, נובאר באשא.
היסטוריה
הברון אמפן, יזם אירופי בולט ואגיפטולוג חובב, הגיע למצרים בשנת 1904 במטרה להציל את אחד ממיזמיה של החברה שבבעלותו במצרים – סלילת מסילת הרכבת בין אל-מטרייה לפורט סעיד. אף שהפסיד במכרז על מסילת הרכבת לבריטים, נשאר אמפן במצרים. בשנה לאחר מכן הקים אמפן את "חברת מסילות הברזל החשמליות של קהיר ונאות המדבר של און", אשר רכשה מהשלטון הקולוניאלי שטח מדברי גדול מצפון-מזרח לקהיר במחיר נמוך. על שטח זה הוא בנה את העיירה הליופוליס, 10 ק"מ ממרכז קהיר. העיירה נבנתה בסגנון הליופוליס ותוכננה כעיר של מותרות ופנאי, עם שדרות רחבות המצוידות בכל התשתיות הנדרשות ומתקני בילוי, לרבות מגרש גולף. בעיר הוצע גם דיור בשכירות במגוון סגנונות עיצוביים לצד וילות, בנייני דירות ובקתות עובדים במטרה למשוך מעמדות שונים לעיר.
בתחילה התגוררו בהליופוליס בעיקר אריסטוקרטים מצרים ואזרחים אירופאים. בניגוד לפרברים אחרים של קהיר, בהליופוליס היה בתחילת המאה ה-20 אחוז גבוה יותר של תושבים מצרים. לאחר מהפכת הקצינים החופשיים, שבראשה עמד גמאל עבד אל נאצר, עברו לשכונה מלומדים מן המעמד הבינוני של קהיר. עם התרחבותה של קהיר נבלעה הליופוליס בתוך המטרופולין של קהיר. בשל הגידול המשמעותי באוכלוסייתה, על רוב שטחי הגנים המקוריים שמילאו אותה נבנו בתי מגורים.
בניגוד לאופייה הפרברי השקט בעבר, כיום נחשבת הליופוליס לאזור ראשי בקהיר, ומתגוררים בה פוליטיקאים, ידוענים, שחקני כדורגל ומשפחות מן המעמד הגבוה.
אתרים
להליופוליס חשיבות פוליטית וצבאית מיוחדת במצרים משום שהמטה הכללי של צבא מצרים וחיל האוויר ממוקמים בה. שדה התעופה הצבאי אל-מזה גם כן נמצא בקרבתה. עוד בתחומי הרובע מטותיהם האזוריים של ארגון הבריאות העולמי והסהר האדום. בעיר נמצא מעונו של נשיא מצרים לשעבר, חוסני מובארכ. בשנת 1981 הפך מלון הליופוליס פאלאס לארמון נשיאות הרפובליקה ולמשרדו של הנשיא.
כנסיית הבזיליק הקתולית הנמצאת ברחוב אל-אהראם היא אתר בולט בהליופוליס ומקום קבורתו של הברון אמפן. מלבדה, בעיר בתי תפילה רבים, בהם מסגדים, כנסיות ואף בית כנסת. בית הקברות הצבאי הליופוליס שוכן ברחוב נביל אל-וקאד. בבית קברות זה נמצאת אנדרטת פורט תאופיק לזכר 4,000 חיילי צבא הודו הבריטית שנהרגו במלחמת העולם הראשונה. אנדרטה זו הוקמה במקור בפורט תאופיק, אך הועברה להליופוליס בשנת 1967.
יהודים
בעבר התגוררו בהליופוליס יהודים רבים שעלו לישראל. יהודים אלו היגרו למצרים לאחר מלחמת העולם הראשונה, מאיטליה ומטורקיה בעיקר, ונמנו עם הקבוצה המבוססת ביותר כלכלית במצרים. חיים צרור הקים בשכונה בית ספר עברי שפעל במשך שלוש שנים.
כיום אין יהודים ברובע, לאחר שרובם ככולם עלו לישראל בפרויקט של ראש ממשלת ישראל השני, משה שרת, שהיה מקורב מאוד לראשי הקהילה היהודית המצרית. הקהילה כוללת אנשי רוח ואקדמאים, כמו גם בעלי מקצועות חופשיים שהשתלבו בחברה הישראלית בתפקידי מפתח לאחר שעלו לישראל.
רהל טוולדה
רהל טוולדה (נולדה ב-1975) היא במאית קולנוע אריתראית.
ויגאנטפטנד
ויגאנטפטנד (בהונגרית: Vigántpetend) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בויגאנטפטנד מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 248 תושבים, ובשנת 2020 רק 160 תושבים.
רהל טוולדה
רקע
טוולדה נולדה באסמרה, שבאריתריאה, וסיימה תואר ראשון בכימיה באוניברסיטת אסמרה. אך חייה לקחו תפנית מן המדע לו הייתה מחויבת כל חייה, משום שהרגישה, לדבריה, שיש לה בתוכה סיפורים "המוכרחים לצאת". היא כתבה וביימה את הסרט הראשון שלה, "סליחה" (היד'גת) בשנת 2003. משום שאין באריתריאה בתי ספר לקולנוע, העוסקים בתחום נאלצים ללמוד בכוחות עצמם, או בעזרת סדנאות ומרצים שמבקרים מעת לעת בארצם. טוולדה, שעבדה במשרד התרבות האריתראי, סייעה בארגון קורסים מסוג זה מידי קולנוענים אמריקאים ואירופאים, כולל קורס בן שלושה חודשים ליצירת סרטים קצרים ב-2005.
ויגאנטפטנד
עד שנת 1938 היה הכפר מורכב משני כפרים קטנים ויגאנט (Vigánt) וזלפטנד (Zalapetend)
רהל טוולדה
רקע
היא כתבה וביימה את סרטה השני, "היפים" (שיקורינתאת) ב-2006. הסרט עוסק בדור הצעיר, עם מוסר השכל נגד בזבוז הפוטנציאל הטמון בכולנו. לדברי טוולדה, היא מיקמה את העלילה במעמד הביניים כי ביקשה להעביר מסר שהעוני אינו מגדיר את אריתריאה. "הייצוג שלנו לא צריך להיות של המעמד הנמוך. זה לא התפקיד שלנו להיות 'העניים'. אנחנו עובדים קשה. המדינה שלנו חדשה, יש לנו הרבה מגבלות ואתגרים, מכל מיני כיוונים. אנחנו עובדים לשיפור מצבנו, ואני לא רוצה שהדימוי יהיה תמיד של עוני". בין האתגרים שעומדים פני הקולנוענים האריתראים, לדברי טוולדה, הוא הקושי לשתף את עבודתם בפסטיבלים בינלאומיים. בתחילה, לא הצליחו להשיג הזמנות, ואחר כך, כשהשיגו אותן, לדוגמה - להשתתף בפסטיבל הסרטים אמקולה קמפלה באוגנדה, לא הצליחו לקבל מימון. אך עם הזמן המצב השתפר, והצליחו להשתתף במספר פסטיבלים. טוולדה היא בין המקימים של פסטיבל הסרטים העצמאי של אריתריאה, והקרינה שם מסרטיה.
ויגאנטפטנד
יהודי ויגאנטפטנד
בויגאנטפטנד חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
רהל טוולדה
רקע
סרטה הראשון, "סליחה", מומן על ידי משרד הבריאות של אריתריאה, ותורגם לאנגלית וערבית, וזכה משום כך להפצה בינלאומית בערוצי טלוויזיה. הסרט עוסק בזוג, בעל ואשה, ששניהם נשאי HIV. הסרט שואל את השאלה: האם ניתן לסלוח למי שמדביק אותך במחלה כזו? עד סופו, אין הצופה יודע מי מבני הזוג הדביק את השני. את הסרט "היפים" היא השלימה בתקציב של $30,000, במימון משרד התרבות. הסרט נבחר להקרנה בפסטיבל הקולנוע בקאן, וזכה להכרה בינלאומית. הסרט יצא גם לאקרנים בבתי הקולנוע באריתריאה, ואף יצא ב-DVD ונרכש על ידי אריתראים ברחבי עולם.
ב-2015 יצא סרטה "גואלאי" (ጉዕላይ ,GuElai). זהו סרט קומדיה, המספר על זוג אריתריאי צעיר. האישה, מהאריטה, רוצה עוד ילדים בנוסף לבן היחיד שלהם, אך בן זוגה, גואלאי, מציב כתנאי שהכנסת המשפחה תעלה בהתאם; בינתיים, הוא לא מצליח למצוא או להחזיק במשרה, והמתח בין השניים גובר לכדי משבר. צוות השחקנים של הסרט כולל את מיטב הקומיקאים האריתראים, ביניהם האגוס ולדגבריאל (סוזינינו), מבראטו סלמון, וסארון ברקת.
ב-2018 יצאה טוולדה בסרט קומדיה נוסף, "מוטנטה".
בנוסף לעבודתה ביצירת סרטים משלה, טוולדה תרגמה את "Casablanca" מאת מייקל קרטיס לטיגריניה (השפה הלאומית האריתראית) בשנת 2004, ועבדה בתיאטרון בעת שלקחה את צעדיה הראשונים כיוצרת, וכן עובדת כמנהלת אמנותית ובמאית דיבוב.
ג'סטין עמאש
ג'סטין עמאש (באנגלית: Justin Amash; נולד ב-19 באפריל 1980) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת מישיגן בשנים 2021-2011. עמאש היה חבר המפלגה הרפובליקנית עד שהודיע על פרישתו מהמפלגה ביולי 2019, וב-8 ביולי 2019 הכריז על עצמו כפוליטיקאי עצמאי. באפריל 2020 חבר אל המפלגה הליברטריאנית, וייצג מטעמה את מחוז הקונגרס השלישי של מישיגן עד לתום כהונתו בראשית ינואר 2021, עם התפזרות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
ביוגרפיה
עמאש נולד בגרנד ראפידס שבמישיגן. אביו עטאללה הוא נוצרי-פלסטיני שהיגר לארצות הברית ב-1956 ממחנה פליטים בגדה המערבית והקים במישיגן עסק לייצור כלי עבודה. מימי, אמו של עמאש, היגרה לארצות הברית מסוריה. ב-1998 סיים את לימודיו בתיכון הנוצרי בגרנד ראפידס. ב-2002 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת מישיגן וב-2005 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת מישיגן. לאחר הלימודים עבד בעסק המשפחתי.
ב-2008 התמודד וניצח בבחירות לבית הנבחרים של מדינת מישיגן. ב-2010 זכה בבחירות למושב המחוז השלישי של מישיגן בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא זכה בבחירות לכהונה נוספת ב-2012, ב-2014, ב-2016 וב-2018. עמאש מכהן כחבר בוועדת הכלכלה המשותפת של הקונגרס וכחבר בוועדת הפיקוח על הרפורמה הממשלתית.
ב-4 ביולי 2019 הודיע על פרישתו מהמפלגה הרפובליקנית.
עמאש לא התמודד לבחירה חוזרת ב-2020.
התמודד בבחירות המקדימות למועמד המפלגה הליברטריאנית לנשיאות ארצות הברית, אך הופרש מהמירוץ השלב מוקדם.
עמאש נשוי ואב לשלושה. הוא משתייך לכנסייה האנטיוכית.
עמדותיו
עמאש הציג לאורך השנים עמדות ליברטריאניות. הוא גיבש את דעותיו לאחר קריאת הספר "הדרך לשעבוד" של הכלכלן פרידריך האייק, ממובילי האסכולה האוסטרית.
בתקופת כהונתו בבית הנבחרים של מישיגן התבלט בדעותיו העצמאיות וכ-70 פעמים היה היחיד שהתנגד להחלטות וחקיקות מוצעות. גם בקונגרס של ארצות הברית המשיך להציג דעות המנוגדות לקו הרשמי של המפלגה הרפובליקנית בנושאים מסוימים. הוא הודח על ידי הנהגת הסיעה הרפובליקנית מכהונתו כחבר בוועדת התקציב, בין השאר בעקבות התנגדותו להצעת התקציב של פול ראיין שלדבריו לא כללה קיצוץ מספיק בהוצאות הממשלה.
הוא מכהן כיו"ר השדולה הליברטריאנית בבית הנבחרים של ארצות הברית. מתחילת כהונתו בקונגרס ועד מרץ 2017 לא החמיץ הצבעה אחת מתוך 4,289 שהתקיימו בעת כהונתו בקונגרס, ונוהג לנמק את הצבעותיו בפוסט בפייסבוק. במרץ 2017 פספס לראשונה בקריירה הצבעה לאחר שלא שם לב לקריאת הנוכחות האחרונה. בעקבות חשיפת פרשת הציתותים בארצות הברית קידם שינוי בחוק במטרה להגביל את ה-NSA מלצותת לאזרחים אמריקאיים. השינוי נדחה ברוב של 217 מתנגדים לעומת 205 תומכים.
ב-2014 היה מהמתנגדים הבודדים להחלטה לסיוע חירום לישראל ב-225 מיליון דולר עבור מערכת כיפת ברזל. בנושא הסכסוך ערבי-ישראלי ציין שהוא תומך בעמדתו של הנשיא לשעבר ג'ורג' ווקר בוש לגבי חזון שתי מדינות לשני עמים ושהוא תומך בזכותה של ישראל לנהל את מדיניותה באופן עצמאי.
עמאש היה בן בריתו של חבר הקונגרס הליברטריאני רון פול ותמך בבנו, הסנאטור ראנד פול, לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, לאחר שזה פרש, העביר את תמיכתו לטד קרוז.
עמאש היה חבר בקבוצה השמרנית של המפלגה הרפובליקנית בבית הנבחרים, "Freedom Caucus". לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית היה עמאש למבקרו החריף ביותר מקרב חברי הקונגרס הרפובליקנים, וכן התנגד, לצד רוב סיעתו, לחוק הבריאות (AHCA) שקודם על ידי טראמפ ופול ראיין ולבסוף נכשל במרץ 2017.
לטיפה בינת-מוחמד אל-מכתום השנייה
שייח'ה לטיפה בינת-מוחמד בן ראשד אאל מכתום (בערבית: شيخة لطيفة بنت محمد بن راشد آل مكتوم; נולדה ב-5 בדצמבר 1985) היא נסיכה אמירתית מדובאי. נמלטה מדובאי בפברואר 2018 והוחזרה בכוח מהמים הבינלאומיים ליד החוף ההודי במבצע משותף בין הודו לאמירויות ב-4 במרץ 2018.
רקע
לטיפה ואחיה מג'יד טופלו בילדותם המוקדמת על ידי דודתם מצד אביהם. לטיפה התחנכה בבית הספר דובר אנגלית בדובאי ובהמשך בבית הספר הבינלאומי שויפאת ושנה אחת בבית הספר "לטיפה" לבנות. לטיפה היא צנחנית מנוסה והודרכה על ידי אלופת העולם לשעבר בצניחה חופשית, סטפניה מרטיננגו.
פרשת היעלמותה
ב-24 בפברואר 2018 לטיפה וחברתה הפינית טינה יאוהיאינן עזבו את דובאי במכונית וחצו את הגבול לעומאן. הן עזבו את עומאן על גבי אופנועי ים והצטרפו לאזרח אמריקני-צרפתי ולקצין המודיעין הצרפתי לשעבר, הרווה ג'וברט, וצוותו ביאכטה "נוסטרומו". כעבור יומיים היא יצרה קשר עם עורך הדין הבריטי דייוויד היי והודיעה לו על עזיבתה את דובאי. היא פרסמה כמה הודעות עזיבה בחשבונות המדיה החברתית שלה, תוך פירוט הנסיבות לעזיבתה. ב-3 במרץ 2018, ג'וברט יצר קשר עם עיתונאי הודי לקראת סיום מסעם. למחרת הוא, לטיפה וחברתה וכן צוות של שלושה אזרחי הפיליפינים נעצרו על ידי הרשויות ההודיות עם התקרבותם לגואה. לפחות שלוש אוניות מלחמה הודיות ושתיים מהאמירות, שני מטוסים צבאיים ומסוק היו מעורבים בפשיטה על נוסטרומו, כ-50 מיילים מחופי גואה.
ב-9 במרץ 2018, דיווח ה"דיילי מייל" את הידיעה על היעלמותם של נוסטרומו והאנשים שהיו על סיפונה לאחר שיצרו עמם קשר באי כוחה של לטיפה. לטיפה הכינה מבעוד מועד סרטון באורך 39 דקות לפני ניסיון הבריחה, שישוחרר למקרה שחייה היו בסכנה, הוא פורסם ב-11 במרץ 2018. הקליפ הוקלט בדירתה של חברתה הפינית ומסביר את הרקע המשפחתי שלה ואת הנסיבות שהובילו להחלטתה לברוח. בסרטון היא גם מאשימה את אביה בהתעללות בה ובאחותה שמסה (גם שמסה ניסתה לברוח מחיק המשפחה במהלך חופשה בבריטניה אך נתפסה במהרה) יחד עם אישומים חמורים נוספים, בהם רצח.
לשכת החקירות הלאומית של פינלנד אישרה את היעלמותה של יאוהיאינן ופתחה בחקירה בשיתוף משרד החוץ הפיני. אחיה של יאוהיאינן אישר את חברותה עם שייחה לטיפה. ב-20 במרץ 2018 אותרה היאכטה נוסטרומו בנמל פוג'יירה שבאיחוד האמירויות. למחרת היא יצאה לסרי לנקה עם הצוות המשוחרר, כולל ג'וברט ושלושת האזרחים הפיליפינים. נוסטרומו הגיעה לגאלה שבסרי לנקה ב-2 באפריל 2018. ב־22 במרץ 2018 נמצאה יאוהיאינן, מה שגרם למשרד החוץ הפיני להפסיק את חיפושו בשיתוף פעולה עם רשויות דובאי. המיקום בו נמצאה יאוהיאינן ופרטים על אירועים קודמים לא פורסמו רשמית, אך לדברי משפחתה היא חזרה מדובאי לפינלנד באותו הלילה.
בדצמבר 2018, לפני יציאתו של פרק בסדרת הטלוויזיה הדוקומנטרית BBC Two - Escape from Dubai: The Mystery of the Missing Princess - הוציא בית המשפט המלכותי בדובאי הצהרה לפיה לטיפה בטוחה בבית. ב־25 בדצמבר פורסמו תצלומים שצולמו ב־15 בדצמבר ובהם ניתן לראות את לטיפה לצד מרי רובינסון, הנציבה העליונה של האו"ם לזכויות האדם לשעבר ונשיאת אירלנד לשעבר.
ב-16 בפברואר 2021 חשפה רשת ה-BBC סדרת סרטונים שצילמה בחשאי ב-2018, בתא השירותים שבביתה בו שהתה, בהם היא מגוללת את אשר עברה וטוענת שאביה מחזיק אותה כבת ערובה וכי נשקפת סכנה לחייה.
משפחתה
אביה, שיח' מוחמד בן ראשד אאל מכתום, הוא המונרך (אמיר) של דובאי וראש הממשלה וסגן נשיא איחוד האמירויות הערביות, ואמה, חוריה אחמד למרה, היא מאלג'יריה.
לשייחה לטיפה יש שתי אחיות למחצה עם אותו שם (אחת מבוגרת ממנה ואחת צעירה). היא אחותה המלאה של שיח'א מאיתא (ילידת 1980), שייחה שמסא (ילידת 1981), ושייח מג'יד (יליד 1987).
אנדרו סטנדלי
סטנדלי נולד בבריטניה ולמד תחילה בצרפת, אחר כך למד תולדות האמנות באוניברסיטת קיימברידג' ובהמשך סיים תואר מוסמך ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. הוא עבד בעבור ממשלת בריטניה באזור דרום האוקיינוס השקט ובעבור האומות המאוחדות בז'נבה ובבנגלדש.
בשנת 1986 החל לעבוד בנציבות האירופית. תחילה שירת באסיה ובאמריקה הלטינית ואחר כך גם במטה הראשי של האיחוד האירופי בבריסל. טרם הגעתו לישראל היה אחראי לתיאום וניתוח בתוך המנהלה הכללית של הנציבות לקשרי חוץ.
משלחת האיחוד האירופי למדינת ישראל (אנגלית: Delegation of the European Union to the State of Israel) היא נציגות דיפלומטית של האיחוד האירופי בישראל. שמה הקודם היה "משלחת הנציבות האירופית למדינת ישראל", והוא השתנה עם כניסת אמנת ליסבון לתוקף ב-1 בדצמבר 2009, במסגרתה אף הוכפפה המשלחת לנציגה העליונה קתרין אשטון.
סטנדלי הגיש את כתב האמנתו לנשיא פרס ב-9 בדצמבר 2009 וסיים את תפקידו בשנת 2013. מחליפו בתפקיד היה לארס פאבורג-אנדרסן. לאחר סיום תפקידו בישראל סטנדלי שימש כשגריר האיחוד האירופי למקסיקו.
פלאוניסקום
הדג הגיע לאורך 30 סנטימטר והיה בנוי כמו טורפדו. הוא היה בעל זנב גבוה ומחודד וסנפיר גבי חזק, שהיה בנוי לשחייה מהירה. לצדי פיו נמצאו מעין "שקיות" ששימשו כשלפוחית אוויר ועזרו לדג לנשום.
הדג היה טורף מהיר באגמים ובביצות של הפרם, ככל הנראה של דגים קטנים יותר ויצורים דומים, והיה בעל שיניים מתחלפות בדומה לשיני כרישים.
Sans attendre
Sans attendre (באנגלית: Without Waiting, ובעברית: בלי לחכות) הוא אלבום האולפן העשרים וארבעה של הזמרת הקנדית סלין דיון. האלבום יצא לאור על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס ב-2 בנובמבר 2012. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים בסך הכול.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד האלבומים של קוויבק.
רקע והפקה
האלבום הופק על ידי תיירי בלנצ'רד, איוון קסאר, דייוויד גגטנו, פטריק המפרטזום, קלוד למאי, סקוט פרייס, ג'וליאן שולתיס, סטניסלס וז'אק ונרוסו. סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic, הפנה כלפי האלבום ביקורת חיובית, תוך שהעניק לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול.
ב-Ottawa Sun הוענק לאלבום ציון של שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול.
הצלחה מסחרית
האלבום זכה להצלחה מסחרית בינלאומית כאשר כבש את פסגת מצעד האלבומים שבצרפת, תוך שנמכר שם בלמעלה מ-800,000 עותקים. בקנדה נמכר האלבום בלמעלה מ-300,000 עותקים, תוך שבפולין נמכר בלמעלה מ-10,000 עותקים. בבלגיה קיבל האלבום את תואר הפלטינה על מכירות של למעלה מ-30,000 עותקים, תוך שבמצעד האלבומים של ולוניה הגיע אל המקום הראשון. בפלנדריה הגיע אל המקום ה-19.
בשווייץ הצליח האלבום להגיע אל המקום השני במצעד האלבומים, תוך שנמכר שם בלמעלה מ-15,000 עותקים. בקוויבק זכה האלבום להצלחה גם כן, כאשר כבש את פסגת מצעד האלבומים הרשמי של הפרובינציה. בסך הכול, נמכר האלבום בלמעלה מ-1.5 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ספריית זלוסקי
ספריית זלוסקי (בפולנית: Biblioteka Załuskich) הייתה הספרייה הציבורית הפולנית הראשונה ואחת מהספריות הציבוריות הראשונות באירופה. נוסדה בוורשה בשנים 1747–1759 על ידי שני הבישופים הקתולים האחים יוזף אנדז'יי זלוסקי ואנדז'יי סטניסלב זלוסקי.
לאחר מרד קושצ'ושקו (1794) חיילים רוסים, שפעלו לפי פקודות של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, העבירו אוספי זלוסקי לאוסף פרטי של הקיסרית בסנקט פטרבורג. שנה לאחר מכן הם היוו את אבן הפינה של הספרייה הציבורית הקיסרית.
בשנת 1920 הממשלה של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית החזירה חלק מהאוספים לרפובליקה הפולנית השנייה הודות להסכם ריגה. חלק מהאוספים נהרסו בכוונה על ידי חיילים גרמנים, במשך דיכוי מרד ורשה בשנת 1944.
היסטוריה
הספרייה הייתה הספרייה הציבורית הפולנית הראשונה ואחת מהספריות הגדולות בעולם. בכל אירופה היו רק ספריות בודדות שמנו אוסף כה גדול. הספרייה החזיקה בהתחלה כ-200,000 פריטים, אשר גדלו בסוף שנות ה-80 של המאה ה-18 לכ-400,000 פריטים מודפסים, מפות וכתבי יד. היא גם החזיקה אוספי אמנות, כלים מדעיים, דגימות צמחים ובעלי חיים.
הספרייה ביקשה מתומכיה להיות שקטים בעת השהות בספרייה ולהתפלל בעד מטרתם של האחים זלוסקי. היה אסור להוציא את הספרים מחוץ לספרייה, שכן גנבת הספרים הייתה בעיה הולכת וגוברת, עד כדי כך שהפטרונים של הבישופים החליטו לבקש מהאפיפיור עזרה. בתגובה לבקשתם, ב-1752 האפיפיור בנדיקטוס הארבעה עשר פרסם בולה אפיפיורית המאפשרת להכריז נידוי של אנשים שלוקחים את הספרים מהספרייה, אבל אפילו האיום הזה לא חיסל את הבעיה.
לאחר מותם של האחים, ועדת החינוך הלאומי לקחה את ניהול הספרייה על עצמה, ושינתה הספרייה שם ל"ספרייה של הרפובליקה של האחים זלוסקי".
עשרים שנה מאוחר יותר, בשנת 1794, בעקבות החלוקה השנייה של פולין ומרד קושצ'ושקו, אוסף זלוסקי הוחרם על ידי כוחות של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, ונשלח לסנקט פטרבורג. הספרים הפכו לחלק האוספים של הספרייה הציבורית הקיסרית. חלקי האוסף ניזוקו, נהרסו ואפילו נגנבו במהלך ההובלה לרוסיה.
חלקי האוסף זלוסקי חזרו לפולין בשני תאריכים נפרדים במאה התשע-עשרה: 1842 ו-1863. בשנות ה-20 של המאה ה-20, בעקבות המלחמה הפולנית-סובייטית והסכם ריגה, ממשלת הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית החזירה כ-50,000 פריטים מהאוסף לפולין. בשנת 1944 האוספים המיוחדים נשרפו על ידי הנאצים כחלק מדיכוי מרד ורשה. רק 1,800 כתבי יד ו-30,000 חומרים מודפסים מהספרייה המקורית שרדו את המלחמה.
היום הספרייה הלאומית של פולין (ביבליוטקה נארודובה), שנוסדה בשנת 1928, נחשבת לצאצאית של ספריית זלוסקי.
יחסי מיאנמר–שווייץ
יחסי מיאנמר–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איחוד מיאנמר לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה
בין הרפובליקה של איחוד מיאנמר לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איחוד מיאנמר לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים ידידותיים וחמים במסגרתם מתקיימים שיתופי פעולה רבים.
מיאנמר היא גלגול של ממלכות שקמו במהלך המאה האחת עשרה לספירה, והיא נשלטה על ידי הממלכה המאוחדת בין השנים 1824–1948. מיד לאחר שקיבלה את עצמאותה, הכירה שווייץ במיאנמר כמדינה עצמאית וריבונית. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו בשנת 1956. קונסוליית כבוד נפתחה בעיר הבירה ראנגון (כיום יאנגון) והיא פעלה מ-1957 עד 1965. בשנת 2012 פתחה שווייץ שגרירות ביאנגון בתגובה לתהליך הדמוקרטיזציה של מיאנמר ולהיפתחותה לעולם.
יחסים כלכליים
במאי 2012 שווייץ הפחיתה מרוב הסנקציות שהיו על מיאנמר. בעקבות הפרת זכויות אדם תחת החונטה הצבאית, האמברגו על נשק שהטילה שווייץ על מיאנמר יחד עם רוב מדינות העולם נשאר על כנו.
שווי המסחר עם מיאנמר הוא בדרך כלל נמוך, אך נרשמת צמיחה בדרך כלל ביחסי מיאנמר–שווייץ הכלכליים. הייצוא השווייצרי למיאנמר ב-2017 הסתכם בשווי של 25 מיליון פרנקים שווייצריים, כאשר ענפי הייצוא המרכזיים היו פרמצבטיקה וציוד אלקטרוני. הייבוא ממיאנמר באותה השנה הגיע לשווי של 67 מיליון פרנקים שווייצריים וכלל בעיקר טקסטיל, אבני חן ומתכות.
שווייצרים במיאנמר
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו במיאנמר מאה שלושים ושבעה אזרחים שווייצרים.
יחסי הפיליפינים–קוריאה הצפונית
יחסי הפיליפינים–קוריאה הצפונית הם היחסים הדיפלומטיים של הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה ושל הרפובליקה של הפיליפינים.
שנים מוקדמות
במהלך מלחמת קוריאה לחמה הפיליפינים לצד קוריאה הדרומית, נגד קוריאה הצפונית.
מיסוד יחסים רשמיים
בשנת 1998, כיו"ר הפורום האזורי של ASEAN, הפיליפינים יזמה את תהליך קבלת קוריאה הצפונית כחברה בפורום, אולם זו האחרונה הצהירה כי על מדינות דרום מזרח אסיה, כמו ברוניי והפיליפינים, לכונן תחילה יחסים רשמיים עם קוריאה הצפונית לפני שתצטרף ל-ARF.
שרי החוץ של שתי המדינות נפגשו בניו יורק בספטמבר 1999, בשולי העצרת הכללית של האומות המאוחדות, כדי לדון בשיפור הקשרים הדו-צדדיים. לאחר מכן פגישה בקולומביה, במהלך ועידת המדינות הבלתי-מזדהות באפריל 2000, שם הסכימו באופן עקרוני לכונן יחסים דיפלומטיים.
פיתוח עתידי
עוד דווח בתחילת העשור השני של המאה ה-21, כי קוריאה הצפונית הציעה להקים שגרירות קבועה במנילה, שאותה דחו גורמים בפיליפינים. על פי הדיווחים, הדחייה נבעה מהחשד של הרשויות בפיליפינים כלפי דיפלומטים צפון קוריאניים, שכן הם נחשבו בעלי מוניטין לנהל "פעילויות חוץ דיפלומטיות" כגון הברחות וזיופים במדינות זרות אחרות. שר החוץ הפיליפיני סיאזון התעקש כי קוריאה הצפונית מעולם לא הגישה בקשה כזו. עם זאת, הוא נותר פתוח להרחבת הקשרים הדיפלומטיים בין שתי המדינות.
הפיליפינים, כבעלי ברית של קוריאה הדרומית וארצות הברית, ממשיכה לגנות את ניסויי הטילים הגרעיניים של קוריאה הצפונית הנחשבים כמנוגדים להחלטות מועצת הביטחון של האו"ם האוסרים על קוריאה הצפונית להשתמש בטכנולוגיה בליסטית לכל מטרה שהיא.
במרץ 2016, בהתאם לסנקציות של האומות המאוחדות (האו"ם), הפיליפינים השתלטו על ספינה צפון קוריאנית, ג'ין טנג, אך לא מצאו עליה חומר נפץ או חומרים אסורים. כעבור מספר שבועות השתלטו שוב על ספינה אחרת, תרזה בגוניה, ושוב לא נמצאו חומרים אסורים.