cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Masterpiece
בישראל
את סיבוב ההופעות "The MDNA Tour" (2012) פתחה מדונה בישראל, בהופעה שאירעה באצטדיון רמת גן. הופעה זו הוכרזה על ידי מדונה כ"הופעה לשלום", המזינה מספר ארגוני שלום להוקיר ולהכיר אנשים המחפשים שלום במזרח התיכון. ההופעה אוחדה עם זו שהייתה צריכה להיערך יומיים קודם לכן, ב-29 במאי, עקב עיכובים בהפקה. במהלך ההופעה, ביצעה מדונה את "Masterpiece", לצד שלישיית קלקאן. הופעתה זכתה לשבחים ביקורתיים מטעם מאקו, ynet, ואתרים אינטרנטיים נוספים בישראל.
קרדיטים
הקרדיטים והצוות מותאמים מהערות האלבום של MDNA.
עונת 1966/1967 בליגת העל ההולנדית
עונת 1966/1967 הייתה העונה ה-11 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. אלינקוויק ווילם II ירדו לליגת המשנה.
מבנה
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (15 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו נאק ברדה, פ.צ סיטארד וXerxesDZB שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות במקום ה-17 וה-18 נשרו לליגת המשנה ההולנדית.
הליגה הוגדלה בחזרה ל-18 קבוצות לאחר כ-4 עונות בהן שיחקו 16 קבוצות.
Turn Up the Radio
Turn Up the Radio (בעברית: הגבירי את הרדיו) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית מדונה. השיר יצא לאור ב-2 באפריל 2012, כסינגל השלישי מתוך אלבומה ה-12, MDNA. את השיר כתבה מדונה ביחד עם מרטן סולבג, מייקל טורדג'מן, ג'ייד ויליאמס, מארק לגט וג'ארד וושבורן.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה של השיר צולם בפירנצה, איטליה ב-18 וב-19 ביוני 2012. במאי הקליפ היה טום מונרו שהפיק וביים עבורה גם את הקליפ של "Give It 2 Me". כשהייתה באמצע סיבוב ההופעות "The MDNA Tour", החליטה מדונה כי היא תפסיקו לטובת צילום הקליפ לשיר בסטודיו ארטמיו פראנצי. על פי ה-"דיילי מייל", נאמר כי בקליפ מדונה תיסע במכונית ישנה והיא תצבע את שיערה לבלונד. רשת האופנה "באלמין", סיפקה את התלבושות עבור הקליפ, והוא פורסם ב-16 ביולי 2012, עם תצוגה מקדימה שפורסמה כבר ב-13 ביולי 2012.
הקליפ מתחיל כאשר ניתן לראות את מדונה כשהיא בורחת מצלמי פפראצי, אל תוך מכוניתו של הנהג שלה. לאחר מכן הנהג מדליק את הרדיו והיא נרגעת בהדרגה. לאורך הנסיעה, ממשיכים הצלמים לרדוף אחרי מדונה והיא בורחת מהם.
נכון לאוקטובר 2017, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-10 מיליון צפיות.
קווין-פרינס בואטנג
קווין-פרינס בואטנג (בגרמנית: Kevin-Prince Boateng; נולד ב-6 במרץ 1987) הוא כדורגלן עבר גרמני-גנאי ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה
בואטנג נולד בברלין המערבית לאם גרמניה ולאב מגאנה שבאפריקה, וגדל במשפחה בעלת מסורת ספורטיבית: מצד אמו, הוא קרוב משפחה של שחקן הכדורגל הלמוט ראן שהבקיע את שער הניצחון בגמר מונדיאל 1954. שני אחיו של בואטנג, ג'ורג' וג'רום בואטנג (אחיו למחצה מאביו) הם שחקני כדורגל מקצועניים. בואטנג נשוי לדוגמנית מליסה סאטה שהייתה חברתו משך זמן רב.
קריירת מועדונים
בואטנג החל את הקריירה בקבוצת הנוער של המועדון רייניקנדורפר פישסה.
בגיל שבע עבר בואטנג למחלקת הנוער של הרטה ברלין ובה שיחק 13 שנים, מה-1 ביולי 1994 ועד ה-31 ביולי 2007. אחרי שהתקדם עד לקבוצה הבכירה של המועדון דרך מחלקות הנוער, שיחק בקבוצת המילואים במשך שתי עונות, ולאחר מכן זומן לסגל הקבוצה הבכירה בעונת 2005–2006. הופעת הבכורה שלו במדי הרטה ברלין הייתה נגד איינטרכט פרנקפורט, בסיבוב השני של העונה, כאשר עלה כמחליף בתחילת המחצית השנייה של המשחק. כבר במשחקו הראשון הראה יכולת טובה, ומאז נשאר בסגל הבכיר של הקבוצה, על אף היותו בן 18 בלבד. בואטנג המשיך במגמת השיפור כאשר שיחק בהרטה ברלין, וערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הפותח במשחק הבונדסליגה נגד בורוסיה מנשנגלדבך, אשר נגמר בתיקו 2-2.
ב-27 ביולי 2006, בואטנג זכה בפרס "מדליית הזהב על שם פריץ ואלטר" ובתואר "הכדורגלן הצעיר הטוב ביותר" לשנת 2006 בגרמניה. בשנת 2005 בואטנג זכה במדליית הארד בתחרות הפרסים על שמו של פריץ ואלטר.
ב-31 ביולי 2007, חתם בואטנג בטוטנהאם הוטספר תמורת סכום של 4.5 מיליון פאונד. ב-3 בנובמבר 2007 ערך בואטנג את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במשחק נגד מידלסברו, ולאחר מכן המשיך להיות שחקן הרכב. בעקבות התפטרותו של מאמן טוטנהאם מרטין יול, והחתמתם של מספר שחקנים בעלי שם, בואטנג הוצא מן ההרכב ונאלץ לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. בואטנג ערך את הופעת הבכורה שלו תחת המאמן החדש חואנדה ראמוס בניצחון 4–2 על ליברפול בסיבוב הרביעי של גביע הליגה, ואת הופעת הבכורה בעונת 2008/2009 בהפסד הביתי 0–1 לאברטון בנובמבר 2008.
בחלון ההעברות של ינואר 2009 הושאל בואטנג לבורוסיה דורטמונד עד תום העונה. הוא לא זכה להצלחה רבה בבונדסליגה, כיוון שסבל מפציעה וממספר בעיות משמעת למרות יכולת טובה במשחקים שבהם כן שותף. הוא חזר לטוטנהאם לאחר שהנהלת דורטמונד לא הייתה מעוניינת לשלם את המחיר שנדרש תמורת כרטיס השחקן שלו. משחקו האחרון במדי טוטנהאם היה בניצחון 5–1 בגביע הליגה על דונקסטר רוברס ב-26 באוגוסט 2009, לאחר שעלה כמחליף בדקה ה-50 במקום סבסטיאן באסונג.
לפני תחילת עונת 2009/10, הצטרף בואטנג לפורטסמות', וחתם על חוזה לשלוש שנים ב-28 באוגוסט. בואטנג הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 2–3 לבולטון וונדררס, ובהמשך זכה לדקות משחק רבות מהמאמן פול הארט ובתואר שחקן החודש של פורטסמות' לחודש ספטמבר. ב-17 באוקטובר 2009 הוא הבקיע שער מול קבוצתו הקודמת טוטנהאם הוטספר, בהפסד הביתי של קבוצתו בתוצאה 1–2.
באוגוסט 2010, נרכש על ידי גנואה האיטלקית. גנואה השאילה לאחר מכן את בואטנג למילאן שבסופו של דבר נרכש על ידיה, ושיחק במועדון בהצלחה רבה במשך שלוש עונות, אך רכש תדמית של שחקן בעל בעיות משמעת רבות.
ב-30 באוגוסט 2013 נרכש בואטנג על ידי שאלקה 04 תמורת 10.5 מיליון אירו. בואטנג חתם במועדון לשלוש שנים. בואטנג ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-1 בספטמבר 2013 נגד באייר לברקוזן בניצחון 0–2. בדצמבר 2015 פקע חוזהו בקבוצה, לאחר שהושבת ממשחק לאורך תקופה ארוכה בגין בעיות משמעת.
ב-5 בינואר 2016 חזר בואטנג למילאן. ב-9 בינואר ערך את הופעתו הבכורה המחודשת בקבוצה בתיקו 1-1 נגד רומא. ב-17 בינואר הבקיע את שערו הראשון המחודש במילאן בניצחון 0–2 על פיורנטינה.
ב-2 באוגוסט 2016 חתם בלאס פאלמס הספרדית. ב-23 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה בהופעתו הראשונה בקבוצה, בניצחון החוץ 2–4 על ולנסיה. ב-18 באוגוסט 2017 חתם בואטנג לשלוש שנים באיינטרכט פרנקפורט הגרמנית. בעונת הבכורה שלו בפרנקפורט, 2017/18, זכה בואטנג עם הקבוצה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון מפתיע 1–3 בגמר על באיירן מינכן, במשחק בו בואטנג הצטיין.
ב-5 ביולי 2018 חתם בואטנג בססואולו לשלוש שנים.
ב-21 בינואר 2019 הושאל בואטנג לברצלונה עד סוף עונת 2018/2019.
ב-31 ביולי 2019 חתם בואטנג בפיורנטינה לשנתיים תמורת מיליון אירו. ב-24 באוגוסט 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 3–4 לנאפולי. הוא כבש במשחק את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה ארבע דקות בלבד לאחר שעלה לשחק כמחליף. ב-31 בינואר 2020 הושאל לבשיקטש עד לתום העונה.
ב-28 בספטמבר 2020 חתם בואטנג במונצה מהליגה האיטלקית השנייה לעונה אחת. ב-23 ביוני 2021 חזר בואטנג למועדון נעוריו וחתם בהרטה ברלין לעונה אחת.
קריירה בין־לאומית
קווין-פרינס בואטנג שיחק מספר פעמים עבור נבחרות גרמניה הצעירות עד גיל 16, עד גיל 19 ועד גיל 21. ב-20 ביולי 2005 כבש שער ממחצית המגרש במשחק אליפות אירופה לנבחרות עד גיל 19 נגד נבחרת יוון, בו ניצחה גרמניה 0–3. השער שכבש במשחק נבחר להיות שער החודש בערוצי הספורט הגרמניים.
לקראת מונדיאל 2006 הציעה נבחרת גאנה לבואטנג לשחק עבורה, אך הוא סירב להצעה. מאמן הרטה ברלין, דיטר הינה, שיבח אותו על סירובו לשחק בנבחרת גאנה ושאיפתו לייצג את גרמניה. אולם, ב-27 במרץ 2007, פורסם בתקשורת הגרמנית כי בואטנג הודיע למאמן הנבחרת הגרמנית יואכים לב, כי החליט לבסוף לשחק עבור נבחרת גאנה.
במונדיאל 2010 שיחק בואטנג במדי נבחרת גאנה, ואף הזדמן לו לשחק נגד אחיו ג'רום, אשר הופיע במדי נבחרת גרמניה. זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות המונדיאל שבה שני אחים מייצגים נבחרות שונות ומשחקים זה נגד זה. הם נפגשו שוב במסגרת המונדיאל ארבע שנים מאוחר יותר בברזיל במסגרת משחקי בית ז'. בואטנג לא זומן על ידי מאמן הנבחרת אברהם גרנט לסגל לגביע אפריקה לאומות 2015.
המכון הגבוה לתורה
המכון הגבוה לתורה (בראשי תיבות מג"ל) הוא מוסד ישיבתי תורני ומדרשה תורנית לנשים הפועל בתוך אוניברסיטת בר-אילן.
בית המדרש
המכון הגבוה לתורה נוסד בקיץ 1972 (אלול ה'תשל"ב) במטרה לאפשר לסטודנטים באוניברסיטה הלומדים במגמות שונות, להמשיך בלימוד תורה כפי שהורגלו בישיבות הגבוהות בטרם בואם לכותלי האוניברסיטה.
מתכונת הלימודים במוסד היא מתכונת ישיבתית מצומצמת, והיא מותאמת לתלמידים אשר מצויים בחלק משעות היום בלימודים במחלקות השונות באוניברסיטה.
הלימודים מתמקדים בתחומים הבאים: גמרא בעיון; הלכה - לקראת מבחני הסמכה לרבנות; וכן שיעורים במקרא, מחשבת ישראל ומבואות לספרות חז"ל, בדומה לישיבות גבוהות במגזר הציוני דתי. נוסף על כך, במכון הגבוה לתורה פועלת תוכנית מיוחדת לדוקטורנטים מצטיינים; תוכנית הכשרה מעשית לרבנים; תוכנית "ראשית", תוכנית העשרה מיוחדת לסטודנטים חסרי רקע בלימודי יהדות. המכון מפעיל גם את כינוסי "ניצוצות" העוסקים בחידושי תורה ומדע.
מייסדי המכון הגבוה לתורה הם ד"ר זרח ורהפטיג, ממנהיגי הציונות הדתית, הרב לוקשטיין, נגיד האוניברסיטה דאז, ופרופ' מ"צ קדרי, רקטור האוניברסיטה דאז, ששם המוסד הוצע על ידו. המכון הגבוה לתורה נוסד בעזרתו של הפילנתרופ היהודי לודוויג יסלזון, ואף נקרא על שמו.
בשנת יסודו מנה המכון הגבוה לתורה 15 תלמידים; כיום הוא מונה מעל 350 תלמידים. ראשון הר"מים במוסד היה הרב קונוטופסקי. בהמשך כיהנו בו ר"מים שונים ביניהם הרב שלמה דיכובסקי, שעמד לזמן קצר בראש בית המדרש, והרב משה רזיאל, אשר במשך שנים ארוכות כיהן כראש בית המדרש. את הרב רזיאל החליף הרב אהרן כ"ץ המכהן כר"מ במג"ל מאז שנת תשל"ד. באלול ה'תשס"ח (2008) החליף הרב שבתי רפפורט את הרב כץ שחזר לתפקידו כר"מ וכראש כולל הלכה. כעבור עשור, באלול ה'תשע"ח (2018), החליף הרב ד"ר את הרב רפפורט בתפקיד.
ר"מים נוספים במג"ל: הרב מאיר ברקוביץ'; הרב רפאל שטרן; הרב ד"ר מיכאל אברהם, הרב דוד בגנו והרב.
המדרשה
ראש המדרשה בעת היווסדה היה הרב ובשנת הלימודים הראשונה למדו במדרשה 44 תלמידות. בשנת 1996 מנתה המדרשה קרוב לאלף תלמידות.
בשנים 2013-2019 עמדה בראש המדרשה ד"ר, תחת נשיאותו של הרב פרופ' שפרבר, וכיום עומדת בראש המדרשה ד"ר.
במדרשה נלמדים ארבעה תחומים מרכזיים: מקרא, תורה שבעל פה, הלכה ומחשבת ישראל.
רבות מהתלמידות לומדות במדרשה בשיעורים המהווים תחליף לקורסי יסוד ביהדות הנדרשים באוניברסיטה (ביחס של 2 קורסים במדרשה לקורס יסוד ביהדות).
בקיץ תשע"ז נבנה בבניין המדרשה בית מדרש "אוהל שרה" לזכרה של סוזי ונגרובסקי בתרומת בעלה - על מנת לאפשר לתלמידות המעוניינות בכך ללמוד בסדרים בבית המדרש במקום בשיעורים פרונטליים.
קיימים במדרשה מסלולים נוספים:
יוליאן טובים
יוליאן טובים (בפולנית: Julian Tuwim; נכתב לעיתים יוליַן; 13 בספטמבר 1894, לודז' – 27 בדצמבר 1953, זאקופנה) היה סופר ומשורר יהודי-פולני.
יוליאן טובים נחשב לאחד מגדולי הסופרים הפולנים במאה ה-20. תרומתו לשירה הפולנית בתחום השירה לילדים הייתה גדולה לאין ערוך, אך הוא ידוע בעיקר עבור תרומתו לשירה הפולנית המודרנית בין שתי מלחמות העולם.
ביוגרפיה
את הקריירה הספרותית שלו החל יוליאן טובים בשנת 1913. הוא הקים קבוצת משוררים שכתבו בפולנית בעלי נטייה מודרנית בשם "סקמנדר". טובים אהב לתאר את האנשים ברחוב ואת שפתם באופן שבו נשמעה, וזכה לביקורת שייחסה לספרותו וולגריזם. תחילת דרכו הייתה מלאה באופטימיות, אך כבר בשנות ה-20 אפף את יצירותיו פן פסימי. בשנות ה-30 יצא בביקורת נגד הממשלה הפולנית (ביצירתו 'הנשף באופרה'), וכן כתב יצירות שמהן נשמעה ביקורת נגד גרמניה הנאצית. בתקופת השואה היגר לרומניה, משם לצרפת, לברזיל ולבסוף לארצות הברית. לאחר המלחמה חזר לפולין. בפולין הקומוניסטית נרדף בגלל השקפותיו, כמו כן לעיתים קרובות הזכירו לו את יהדותו.
יחסי לאוס–רוסיה
יחסי לאוס–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס לבין הפדרציה הרוסית. ב-31 בדצמבר 1991, לאוס הכירה בפדרציה הרוסית כמדינה היורשת של ברית המועצות, לאחר פירוקה של האחרונה. לאוס מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה, ואילו רוסיה מחזיקה בלאוס שגרירות בויינטיאן.
יחסי ברית המועצות–לאוס
ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם לאוס ב-7 באוקטובר 1960. נציג לאוס בצרפת הוסמך אף לברית המועצות, ושגריר ברית המועצות בקמבודיה הוסמך אף ללאוס. ב-1 בדצמבר 1962, ברית המועצות ולאוס חתמו על מספר הסכמים, כולל הסכמי סחר ותשלומים, על סיוע כלכלי וטכני בבניית תחנת כוח הידרואלקטרית בנהר נאם נאפ ועל הקמת בית חולים ובית תחנת רדיו בויינטיאן על בסיס תרומות.
חינוך
בית הספר לשגרירות הרוסית בווינטיאן משרת משפחות רוסיות בלאוס.
משפט בן שמן
משפט בן שמן היה אחד המשפטים הבולטים של שלטונות המנדט הבריטי נגד אנשי "ההגנה".
רקע היסטורי
כפר הנוער בן שמן נוסד בשנת 1927 על ידי איש החינוך ד"ר זיגפריד להמן. כפר הנוער, על 450 התלמידים ו-150 המבוגרים, היה מנותק משאר היישובים היהודיים. ד"ר להמן היה איש תנועת ברית שלום ודגל בדו-קיום עם הערבים. הוא קיים יחסי ידידות עם נכבדי הכפרים הערביים בסביבה והשתדל להסביר להם כי אין זה נאה לפגוע בכפר שרוב תושביו הם ילדים. חרף זאת, במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט נערכו יותר מ-100 התקפות ירי על הכפר ושני שומרים נהרגו. בקשתו של ד"ר להמן מהשלטונות הבריטים להקים במקום נקודת משמר צבאית נדחתה. על כן, כדי להגן על הכפר, הבריחו למקום כלי נשק והטמינום בסליקים. כן נרכש בעזרת מטה "ההגנה" משדר אלחוטי, באמצעותו קויים קשר קבוע עם מרכז "ההגנה" בתל אביב.
החיפוש והמאסרים
ב-22 בינואר 1940 עם חשיכה, הגיעו לבן שמן שוטרים ובלשים רבים בפיקודו של הקצין ג'פרי מורטון (שרצח כעבור שנתיים את אברהם שטרן), כשהם מצוידים במידע מודיעיני מדויק. הם פרצו את שער החומה שהקיפה את הכפר והחלו מיד בחיפושים. עצים נעקרו וגינות נוי נהרסו. תלמידי המוסד ועובדיו ניעורו לקול הרעש ונתבקשו להיכנס לחדר האוכל ולא לצאת משם עד להוראה נוספת.
המחפשים פנו מיד לחדרו של רופא השיניים, תלשו את כיסא הטיפולים וחשפו מתחתיו לוח ברזל. כשהרימו את הלוח נחשף מתחתיו בור ענק מלא בכלי נשק, מפות ומסמכים. יחידה אחרת נגשה למקום שבו היו חברי "ההגנה" ועצרה אותם מיד. השוטרים דרשו מחברי "ההגנה" לגלות את כל מחבואי הנשק בכפר. כאשר השיבו שאינם יודעים, הם הוכו מכות נמרצות.
האלחוטנית הספיקה לשדר לתל אביב על הנעשה ונתפסה מיד לאחר מכן. הבריטים הצליחו לחשוף שלושה מתוך חמישה מחסני הנשק ובהם 27 רובים, 5 תת-מקלעים ו-38 מחסניות למקלעים, 5,000 כדורי רובה, 23 רימונים מתוצרת התע"ש, מדוכות רימונים, אלפי כדורי אקדח, חומר נפץ, אבק שרפה ועוד.
הבריטים עצרו 12 איש ובראשם ד"ר להמן. הם נלקחו לבית המעצר ברמלה ומשם לבית הכלא ביפו.
המשפט
ב-15 באפריל 1940 נפתח במחנה אלנבי בירושלים משפטם של 12 מורים ועובדים מכפר הנוער ובראשם ד"ר להמן. המשפט ארך שבוע ועורר התעניינות עצומה בקרב היישוב היהודי בארץ ישראל. בנאום הסיכום אמר הסניגור:
ב-22 באפריל 1940 הוצא פסק הדין: ד"ר להמן ומפקד ההגנה במקום, ישראל (שורה) פרנקל, נידונו לשבע שנות מאסר. שישה נאשמים אחרים נידונו לחמש ולשלוש שנות מאסר. שלשה מהנאשמים זוכו. האלחוטנית ציפורה לישיצקי נידונה לשנתיים מאסר בבית הכלא לנשים בבית לחם.
התגובות על פסק הדין
מיד לאחר פרסום פסק הדין פרסמו חברי הנהלת הוועד הלאומי, הסוכנות היהודית והרבנים הראשיים כרוז ובו נכתב:
ארגון "ההגנה" העביר בקרב היישוב כתב הזדהות עם אסירי "ההגנה" ואסירי בן שמן, שעליו חתמו 125,000 איש.
לחץ כבד הופעל על ממשלת בריטניה מצד הסוכנות היהודית ואישים בעלי שם ברחבי העולם ובראשם אלברט איינשטיין. מאסרו של ד"ר להמן, שהיה ידוע כפציפיסט מושבע וכאיש "ברית שלום", שם ללעג את פסק הדין והדבר הובא לדיון בבית הנבחרים הבריטי.
סיום הפרשה
המשוחררים התקבלו בפרחים ובשירה על ידי כל תושבי כפר הנוער. החניכים והעובדים הסתדרו בשתי שורות ביניהן עברו המשוחררים עד לבמה מקושטת עליה נגנה תזמורת הכפר לכבודם.
טיסה 236 של אייר טראנסט
טיסה 236 של אייר טראנסט (air transat) הייתה טיסת נוסעים מסחרית, שנשאה 306 נפשות, והייתה מעורבת באירוע אווירי חמור בשמי האוקיינוס האטלנטי ב-24 באוגוסט 2001. הדלק במכלי המטוס שנשא את הטיסה דלף ואזל בדרכו מקנדה לפורטוגל ומנועיו כבו. טייסי המטוס הצליחו להנחית את המטוס בשלום בשדה תעופה באיים האזוריים ללא אבדות בנפש. במהלך הטיסה דאה המטוס ללא כוח מנועים במשך 19 דקות – הדאייה הארוכה ביותר אי פעם של כלי-טיס שלא נועד לדאייה.
ראשית הטיסה
טיסה 236 הופעלה על ידי חברת אייר טראנסט, חברת שכר קנדית, שבסיסה ממוקם בשדה התעופה הבינלאומי במונטריאול. המטוס שנשא את הטיסה היה מדגם A330 בעל שני מנועים מתוצרת חברת איירבוס. הוא יוצר בשנת 1999 ונמסר לאייר טרנסאט באותה שנה.
המטוס נשא 293 נוסעים ו-13 אנשי צוות (סה"כ 306). הוא המריא מנמל התעופה הבינלאומי של טורונטו בשעה 00:52 (לפי שעון גריניץ') כשיעדו שדה התעופה הבינלאומי של ליסבון שבפורטוגל. במכלי המטוס היו 47.9 טון דלק. טייסי המטוס היו הקברניט רובר פישה (Robert Piché) וטייס המשנה דירק דה-ייגר (Dirk DeJager).
במהלך הטיסה, עקב עומס תנועה בנתיב האווירי בו טס המטוס, הורה פיקוח הטיסה למטוס לעבור לטוס בנתיב טיסה דרומי יותר.
כארבע שעות לאחר ההמראה התפתחה נזילה בצנרת הדלק שהזינה את המנוע הימני של המטוס, והדלק מן המכל שבכנפו הימנית של המטוס החל לדלוף החוצה דרך המנוע, בקצב ממוצע של גלון אחד לשנייה.
בשעה 05:16 התריעו מערכות המטוס בפני הטייסים על קיום טמפרטורת שמן מנוע נמוכה ולחץ שמן מנוע גבוה במנוע הימני. לא היה מוכר קשר ברור בין תופעות אלו לבין דליפת דלק, למרות ששתיהן נבעו ממנה: דליפת הדלק גרמה לזרימה מוגברת שלו, בין היתר במחליף חום דלק-שמן (fuel-oil heat exchanger, בר"ת FOHE), שתפקידו לקרר את השמן מחד, ולחמם את הדלק לשיפור נצילותו ולמניעת קפיאתו מאידך (הדלק המאוחסן במיכלים קר, ואילו השמן מתחמם עקב סיכת המנוע). קירור היתר גרם לשמן להיות קר מדי ולכן צמיג מדי, מה שהעלה את לחצו. הטייסים סברו תחילה שאזהרות אלו הן תוצאה של תקלות מחשב, והתייעצו בדבר ברדיו עם מרכז התחזוקה של טרנסאט, שגם אנשיו לא קישרו בין התקלות.
בשעה 05:36 התריעו מערכות המטוס על היווצרות חוסר איזון בדלק בין שני מכלי הדלק שבשתי כנפי המטוס. הטייסים ניסו לתקן את הבעיה על ידי פתיחת שסתום, שאיפשר העברת דלק ממכל-כנף אחד לשני (Cross-Feed Valve). התוצאה הייתה שהדלק מן המכל בכנף השמאלית זרם למכל הכנף הימנית ודלף גם הוא דרך מקור הנזילה במנוע הימני.
12 דקות לאחר התרעת חוסר האיזון בדלק, משהוברר לטייסים כי קיבולת הדלק במכלים פחתה בצורה מסוכנת, הם הכריזו על מצב חירום והופנו על ידי בקרת הטיסה האזורית לנחיתת חירום. אתר הנחיתה המיועד היה בסיס האוויר הצבאי לאז'ס (Lajes), באי טרסירה (Terceira) שבקבוצת האיים האזוריים, כ-1,500 קילומטר ממערב לליסבון. שירותי החירום בשדה תעופה זה הועמדו הכן מיד.
הדאייה
בשעה 06:13 כבה המנוע הימני של המטוס בשל מחסור בדלק. הקברניט הגביר את פעולת המנוע השמאלי לכוח מקסימלי, אבל אפילו כך היה על המטוס להנמיך מגובה של 39,000 רגל (כ-12 קילומטר) לגובה של 33,000 רגל (כ-10 קילומטר). לאחר 13 דקות, בשעה 06:26, כבה גם המנוע השמאלי. באותה עת נמצא המטוס 120 קילומטר ממערב לשדה התעופה לאז'ס.
לאחר שכבו מנועי המטוס הוא החל לדאות באמצעות כוח העילוי הקיים שלו בעודו מאבד גובה. טייס המשנה חישב את שיעור ההנמכה וקבע כי בתוך 15 עד 20 דקות ינמיך המטוס עד לגובה פני הים ויהיה עליו לנחות על פניו.
לאחר שכבו המנועים פסקה כליל גם אספקת החשמל למכשיריו השונים. במטוס זה, כמקובל במטוסי נוסעים מודרניים, הייתה מותקנת טורבינת אוויר קטנה מחוברת למחולל, אשר נועדה להשתחרר אוטומטית מתוך גוף המטוס במצב חירום ולייצר זרם חשמלי מינימלי למכשיריו. כאשר כבו המנועים שוחררה הטורבינה וסיפקה כוח להפעלת מכשירי הטיסה הבסיסיים בתא הטייסים. למרות זאת לא היו הטייסים יכולים להפעיל את המערכות ההידראוליות של המטוס, שהפעילו את אמצעי הבלימה העיקריים של המטוס - המדפים ומחבלי הזרימה.
נחיתת האונס
הקברניט יישר את המטוס לנחיתה במסלול 33 של הבסיס. בהיעדר אפשרות להפעיל את המדפים ומחבלי הזרימה של המטוס התקשו הטייסים להאט את מהירותו, שגברה ככל שהוא איבד גובה. על כן עמדה מהירות המטוס בעת שניגש לנחיתה על 370 קילומטר לשעה – הרבה למעלה ממהירות הנחיתה האופטימלית באותן נסיבות, שעמדה על 269 קילומטר לשעה. במהירות כזו היה ספק אם ניתן יהיה לבלום את המטוס לפני שיגיע לקצהו של המסלול בן 3,000 המטרים.
בשעה 06:45, לאחר דאייה ללא כוח מנועים במשך 19 דקות, נחת המטוס בבסיס לאז'ס. במהלך ריצת הנחיתה של המטוס על המסלול ומאמצי הבלימה של הטייסים באמצעות מעצורי החירום התפוצצו כמה מצמיגי כני-הנסע של המטוס והתלקחו. הוא נעצר כ-700 מטר לפני קצה המסלול. הצמיגים הבוערים כובו מיד על ידי מכבי האש של השדה. צוות המטוס שחרר את מגלשות החירום ופינה דרכן את הנוסעים מן המטוס.
בנחיתה עצמה לא היו נפגעים. 16 נוסעים ושני אנשי צוות נפצעו במהלך תהליך הפינוי מהמטוס.
הנחיתה בבסיס לאז'ס נתאפשרה גם בזכות הוראת פיקוח הטיסה למטוס מוקדם יותר לפנות לנתיב טיסה דרומי יותר – החלטה אשר קירבה אותו לאיים האזוריים.
חקירת האירוע
האירוע נחקר על ידי רשות ממשלתית פורטוגזית – "המשרד למניעת וחקירת תאונות מטוסים" (GPIAA) וכן על ידי רשויות התעופה של קנדה וצרפת.
החקירה העלתה כי, כאמור, במנוע הימני של המטוס התפתחה נזילה אשר רוקנה את מכלי הדלק של המטוס. נקבע שהגורם לנזילה היה התקנת חלק חילוף בלתי מתאים במערכת ההידראולית של המנוע על ידי מכונאי אייר טרנסאט. משום שמידותיו של החלק לא היו אלו הנדרשות, לא נשמר המרווח הדרוש בין הצנרת ההידראולית וצנרת הדלק באותה נקודה של המנוע. עקב כך נוצר מגע ביניהן, והפעימות של הצנרת ההידראולית כרסמו בצינור הדלק עד אשר התהווה בו חור.
אייר טרנסאט הכירה באחריותה לתקלה, ושילמה קנס של 250,000 דולרים קנדיים, אשר הוטל עליה על ידי הממשלה הקנדית.
נקבע כי גם טעות אנוש של הטייסים תרמה לאירוע (בכך שפתחו את השסתום שאיפשר את מעבר הדלק בין שני מכלי הכנפיים). עם זאת, הייתה זו מיומנות הטיסה שלהם ומיומנות פקח הטיסה הצבאי שהנחה אותם לנחיתה, אשר הביאו לדאיית ונחיתת המטוס ללא כוח מנועים, ללא אבדות בנפש ותוך גרימת נזק מועט למטוס (שתוקן והוחזר לשירות לאחר מכן). בשובם לקנדה זכו שני הטייסים לקבלת פנים של גיבורים מצד כלי התקשורת המקומיים.
בעקבות האירוע פרסמו רשויות התעופה של ארצות הברית וצרפת הוראת כשירות טיסה (Airworthiness Directive), שהתייחסה למפעילים של מטוסי איירבוס מן הדגמים A318 עד A321. אלו נדרשו לשנות את ספר ההוראות של המטוסים (Flight Manual) כך שידגיש, כי על צוותי הטיסה לבדוק שחוסר איזון בכמות הדלק במכלי הכנפיים איננו נובע מנזילה לפני כל פתיחה של השסתום המאפשר העברת דלק ביניהם.
חברת איירבוס ערכה שינוי במערכות המחשב של מטוסיה, באופן שהן עוקבות כעת אחרי הוצאת הדלק מן המכלים, ונותנות התרעה לצוות הטיסה כאשר כמות הדלק במנועים היא פחותה מכפי שהמנועים יכולים לצרוך על פי תוכנית הטיסה. גם חברת רולס-רויס – יצרנית המנוע בו אירעה הנזילה – פרסמה הודעה המזהירה מפני התקנת חלק החילוף השגוי במנוע כפי שאירע במקרה זה.
לאירוע הוקדש פרק בסדרת הטלוויזיה תעופה בחקירה (Air Crash Investigation), תחת השם "Flying on Empty" ("טיסה במכלים ריקים"). כמו כן, סיפורו של הקברניט פישה הוצג במסגרת סרט הדרמה הביוגרפי הקנדי-צרפתי Entre ciel et terre ("בין שמיים וארץ"), ששיאו הוא האירוע שהתרחש בטיסה 236.
קניון חיפה
קניון חיפה או קניון עזריאלי חיפה הוא מרכז מסחרי הממוקם במבואות הדרומיים של חיפה. הקניון נמצא ברחוב פלימן 4, סמוך לדרך פרויד העולה למרכז העיר, לכביש 4 ולכניסה למנהרות הכרמל, וכן סמוך לפארק מת"ם, אצטדיון סמי עופר, תחנת הרכבת חיפה - חוף הכרמל ותחנת האוטובוסים מרכזית חוף הכרמל.
היסטוריה
הקניון הוקם בין השנים 1995 ל-1997 על ידי חברת דנקנר השקעות שהחזיקה 60% מהבעלות, אנשי העסקים שמשון פריצקר שהחזיק 23%, יעקב חי 13%, וחברת קמור (שהייתה בבעלות אהרון אחיעז ודן ברנר) שהחזיקה 5%. ביולי 1998 רכש איש העסקים הרוסי-ישראלי ולדימיר גוסינסקי מ"דנקנר השקעות" 28.5% ממניות הקניון, תמורת 31 מיליון דולר, על פי שווי קניון של כ-110 מיליון דולר. בשנת 1999 נפתח בקניון סניף של רשת מועדוני כושר הבינלאומית הולמס פלייס. בשנת 2001 התקבל אישור לבנות על גג הקניון מגדל משרדים, בשטח של 20 אלף מ"ר, בהשקעה של 16 מיליון דולר אך המגדל לא נבנה.
ב-2004 נמכרה חברת דנקנר השקעות לחברת דלק נדל"ן מקבוצת דלק שבבעלות יצחק תשובה, שהייתה לבעלת השליטה בקניון. בינואר 2010 נרכש הקניון מדלק נדל"ן על ידי קבוצת עזריאלי, תמורת 300 מיליון שקל.
איגנץ שלזינגר
איגנץ שלזינגר (בהונגרית: Schlesinger Ignác; ברטיסלאבה, 9 במרץ 1810 – פשט, 22 באוגוסט 1849) היה רופא יהודי-הונגרי, פוליטיקאי. שלזינגר הוא אחת הדמויות החשובות ביותר שתרמו רבות להקמת אגודות ומוסדות יהודיים בעיר פשט (לימים בודפשט) בתקופת ההתגבשות הן של הלאומיות ההונגרית והן של הלאומיות הדתית היהודית הונגרית בממלכת הונגריה.
ביוגרפיה
איגנץ שלזינגר נולד כבנו של סוחר יהודי בברטיסלאבה (אז ממלכת הונגריה ומקום מושב האספה הלאומית ההונגרית). משנת 1816 למד בפשט. הוא בילה את שלוש השנים הראשונות (התאורטיות) להשכלתו הגבוהה באוניברסיטת פשט (כיום שמה אוניסרסיטת אטווש לוראנד) משנת 1828, ולאחר מכן את שנות הלימודים (המעשיות) באוניברסיטת וינה שם קיבל את התואר דוקטור לרפואה בהדרכת פרופסור פרנץ חבר פון הילדנברנד (Franz Xaver von Hildenbrand) (1849-1789) בשנת 1832. במשך תקופה קצרה עבד כרופא נשים בבית החולים הכללי בווינה. בשנת 1833 מונה לרופא של בית החולים של הקהילה היהודית בקסג. ב-1835 עבר לפשט ובנוסף לפעילותו הרפואית עסק בפעילות ציבורית יהודית ופעל להקמת "האגודה ההונגרית יהודית למלאכה וחקלאות" (MIKÉFE-Magyar Izraelita Kézműves és Földmívelő Egylet) של הקהילה היהודית של פשט והפך גם למזכיר שלה. האגודה נוסדה בשנת 1842 ביוזמת קהילה היהודית למטרות הבאות:
קניון חיפה
מבנה הקניון
שטחו 30,000 מטר רבוע, והוא כולל עשרות חנויות ועסקים מגוונים. תמהיל ענפי המסחר בקניון כולל חנויות הלבשה והנעלה, חנויות ספרים, חנויות חשמל, אלקטרוניקה ומחשוב, אופטיקה, תכשיטים, רשת פארם, בתי קפה, מסעדות, רשתות מזון מהיר, מרכזי שירות של חברות סלולר, מתפרה, מאפיה, רשת מרכולים ומכון כושר. הוא משרת בעיקר את תושבי חיפה, טירת כרמל ויישובי מועצה אזורית חוף הכרמל.
בתי הקולנוע שפעלו בקניון בעבר נסגרו, אך בספטמבר 2019 נפתח בקניון בית קולנוע מרשת Movieland.
איגנץ שלזינגר
ביוגרפיה
בתחילה נאבקה האגודה בלגרום למאסטרים לקבל (שוליות) חניכים יהודים. בשנת 1843 הקימה האגודה בית ספר משלה לרכישת ידע יסודי. לאחר "מלחמת העצמאות של 1848" דאגה האגודה גם להשכלתם הגבוהה של כמה מהסטודנטים המוכשרים יותר. בשנת 1893 עלה מספר חברי האגודה ל-1,189 ומספר התלמידים באגודה ל-410.
במהלך מהפכת 1848 בהונגריה ומלחמת העצמאות ההונגרית שלאחריה, הוא עבד בבית חולים למגפות, שם נפטר משחפת זמן קצר לאחר ההתמוטטות מלחמת העצמאות. מאמריו פורסמו בכתבי עת רפואיים רבים של אותה תקופה לרבות ב"עבודות ומחקרים של רופאים ואנשי טבע הונגרים" (1847) וב"יומן השנה הראשון של יהודי הונגריה" (1848).
Jurassic Park: Operation Genesis
Jurassic Park: Operation Genesis הוא משחק וידאו מסדרת סרטי פארק היורה אשר יצא בחודש מרץ 2003. משחק זה הוא משחק סימולציות ניהול ובנייה, בו שחקן בודד מפתח ובונה פארק שעשועים על אי בקוסטה ריקה.
המשחק מיועד לשימוש בשלוש פלטפורמות: Windows ,פלייסטיישן 2 ו-Xbox (האחרון יצא מעט לאחר קודמיו).
תוכן
משחק זה מזכיר מעט את אירועי הסרט הראשון, בו ג'ון האמונד מנסה לבנות פארק על האי "איסלא נובלר" ולהפוך את האי לרמת "5 כוכבים". השחקן צריך לשלוח צוותי חפירה לחפש ממצאי ענברי יתושים או מאובנים של דינוזאורים ולהקים אותם לחיים. הוא יכול לייצר מעל 65 זנים נכחדים שונים הנחלקים ל-4: טורפים גדולים כמו הטירנוזאורוס והספינוזאורוס שצריכים שמירה מאובטחת, טורפים קטנים יותר, צמחוניים בינוניים וצמחוניים גדולים מאוד כמו טריצרטופס וברכיוזאורוס. לאחר שהדינוזאורים קיימים הוא צריך לספק להם אוכל ושתייה ולספק לטורפים חיות כמו כבשים ועזים. דינוזאורים שטורפים דינוזאורים אחרים יכולים לספק לשחקן עוד חומר ליצירת הDNA להחזרתם לחיים.
באי ישנם אזורים רבים בהם אפשר לחפור וחלקם מלאים בנוסף למאובנים בכסף, זהב ואבנים. חלק מצוותי החפירה יכולים להיקנות במהלך המשחק. בהמשך מגיעים מבקרים והשחקן מרוויח כסף בהתאם לפופולריות של הפארק. לשם כך המבקרים צריכים להיות מרוצים ולצפות בדינוזאורים. ישנם חנויות שהשחקן יכול לבנות במשך המשחק וכן תרופות למחלות שצריך להשקיע מחקר כדי להגיע אליהם.
בנוסף על הרווחת כסף השחקן צריך למלא 10 משימות שונות ומשתנות בפארק.
מייקל סוקולובסקי
מיכאל סוקולובסקי (בפולנית: Michał Sokołowski; נולד ב-11 בדצמבר 1992) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד בהפועל חולון.
קריירה
את קריירת הבוגרים שלו החל סוקולובסקי בשנת 2011, כששיחק באנוויל ולוצלאבק הפולנית. הוא שיחק במועדון שלוש שנים, עד שבשנת 2014 חתם ברוסה ראדום. הוא זכה פעמיים בתואר שחקן ההגנה של העונה בעונות ו-, ולשחקן הפולני של העונה בעונת.
ביולי 2019, חזר סוקולובסקי לאנוויל ולוצלאבק. הוא העמיד שם 5.3 נקודות ו-3.3 ריבאונדים בממוצע למשחק.
ב-24 באוגוסט 2020, הוא חתם בלגיה ורשה. בקבוצה הוא העמיד ממוצעים של 12.2 נקודות, 6 ריבאונדים ו-4.7 אסיסטים ב-9 משחקים.
ב-16 באוקטובר 2020, זמן קצר לאחר תחילת העונה, הוא חתם ביוניברסו טרוויזו באסקט מהליגה האיטלקית.
ב-20 במאי 2021, חתם סוקולובסקי עד תום העונה בהפועל חולון לאחר שחלק מזריה עזבו בזמן מבצע שומר החומות.
ממשלת פרנסואה פיון
ממשלת פרנסואה פיון (Gouvernement François Fillon) היא הקבינט היחיד בתקופתו של נשיא צרפת ניקולא סרקוזי. זו הייתה ממשלה בשלוש קדנציות, והממשלות ה-32, 33 ו-34 של הרפובליקה החמישית, בראשותו של ראש הממשלה פרנסואה פיון. פיון היה ראש ממשלה בשלוש קדנציות, וממשלתו מתחלקת לממשלת פיון הראשונה (מ-18 במאי עד 18 ביוני 2007), ממשלת פיון השנייה (18 ביוני 2007 עד 14 בנובמבר 2010), וממשלת פיון השלישית (מ-14 בנובמבר 2010 עד 18 במאי 2012).
הייתה זו אחת הממשלות היציבות בהיסטוריה של הרפובליקה החמישית, ופיון כיהן כראש ממשלה בכל תקופת נשיאותו של ניקולא סרקוזי.
היסטוריה
לפי החלטה של ניקולא סרקוזי, נשיא הרפובליקה, פרנסואה פיון מונה לראש הממשלה ביום חמישי, 17 במאי 2007. ממשלת פיון, שהייתה ממשלתו הראשונה של הנשיא ניקולא סרקוזי, הוקמה ב-18 במאי 2007.
ב-18 ביוני 2007, על פי מסורת הרפובליקה של צרפת, לאחר הבחירות לפרלמנט, ראש הממשלה פרנסואה פיון הגיש את התפטרות ממשלתו לנשיא ניקולא סרקוזי, והלה מינה אותו מחדש לראש הממשלה. הרכב ממשלת פיון השנייה שונה ותוקן עשר פעמים לאחר מכן.
הממשלה כיהנה ברציפות עד נובמבר 2010, כשפיון הגיש לנשיא שוב את התפטרות הממשלה (ב-13 בנובמבר 2010), והנשיא שב ומינה אותו לראש הממשלה, וכך הוקמה ממשלת פיון השלישית.
במהלך הקמפיין לנשיאות, ניקולא סרקוזי הודיע על כוונה לפעול לשוויון בין המינים בממשלתו, אך הנשים היו עדיין מיעוט בממשלתו. בזמן מינוי ממשלת פיון הראשונה היו 33% נשים בסך הכל, ו-49% גברים וארבעת מזכירי מדינה היו גברים. היחס לא השתנה גם במהלך ההכרזה על הקמת ממשלת פיון השנייה: בין מזכירי מדינה היו ארבע נשים, אך שלושה משרדים ממשלתיים בלבד היו בידי אישה: משרד המשפטים, משרד הפנים (שאז מונתה שרת פנים אישה לראשונה בתולדותיה של צרפת) ומשרד הכלכלה (גם היא, שרת הכלכלה האישה הראשונה בהיסטוריה הצרפתית).
בממשלת פיון השלישית היו 13 נשים (5 שרות, ו-8 מזכירות מדינה) ו-25 גברים (16 שרים ו-9 מזכירי המדינה). במינוי ממשלת פיון השלישית היו כ-34.2% נשים כנגד 65.8% גברים. אף על פי שהיה ייצוג מכובד לנשים במזכירויות המדינה, חלקן בדרגי הממשל הבכירים היה עדיין נמוך מאוד (24% שרות אל מול 76% גברים).
ממשלת פיון השלישית התפטרה לאחר שהנשיא ניקולא סרקוזי הפסיד בבחירות לנשיאות למועמד הסוציאליסטי פרנסואה הולנד, שמינה במקום פיון את ז'אן-מארק ארו לתפקיד ראש ממשלת צרפת.
הישגי הממשלה
הממשלה יישמה רפורמות שהובטחו על ידי הנשיא ניקולא סרקוזי במהלך מסע הבחירות לנשיאות. הנשיא היה מעורב מאוד במדיניות הממשלה ובמספר רב של פרויקטים.
מאז בחירתו של ניקולא סרקוזי הייתה הממשלה מעורבת מאוד בהליכי חקיקה. הממשלה הציעה חוק לרפורמה חוקתית והתחייבה להפחית את הגירעון הציבורי. בין החוקים השונים שנחקקו על ידי הממשלה היו גם החוק להגנה פלילית של נכסים ספרותיים ואמנות ביצירה באינטרנט, שהטיל עונש פלילי על מי שגונב יצירות ספרותיות.
הממשלה הציעה גם חבילת מס ופטור ממס, כולל הפחתה של מסי ירושה, ופטור ממס עבור סטודנטים (במקום גיל 21 היו זכאים גם סטודנטים בני 25).
עקב החמרת המשבר הפיננסי בספטמבר 2008, בתקופה שצרפת הייתה נשיאת האיחוד האירופי, הממשלה הובילה צעדים רבים לריסון המשברים בכלכלה הצרפתית. עם זאת, המשבר הפיננסי גרם להאטה, ובדצמבר 2008 הכריז סרקוזי על חבילת תמריצים בגובה 26 מיליארד אירו. על רקע זה פנה נשיא הרפובליקה סרקוזי במכתב לראש הממשלה והודיע לו על הצורך להוריד 10% מהוצאות הממשלה בשלוש השנים שאחר כך.
בחודשים אוקטובר ונובמבר 2007 יזמה הממשלה את הרפורמה בפנסיה. הרפורמה זכתה לביקורת כי היא לא אפשרה חיסכון אמיתי בתקציב המדינה בתקופה של משבר פיננסי. בינואר 2008 יזמה הממשלה רפורמה ברשויות המקומיות. חלק מכך היה שינוי במס המקומי, עם סיוע לעסקים קטנים.
גיום מוסו
גיום מוסו (בצרפתית: Guillaume Musso, נולד ב-6 ביוני 1974) הוא סופר צרפתי, שכתב ספרים רבים, חלקם מסוגת הפנטזיה. רוב ספריו הפכו רבי מכר, ותורגמו לעשרות שפות. מוסו נחשב לאחד מהסופרים הצרפתיים הפופולריים ביותר בעולם.
קורות חיים
מוסו נולד ב-1974 בעיר אנטיב, שבריביירה, דרום מזרח צרפת. אמו הייתה ספרנית ואחיו הצעיר ולנטין מוסו (נולד ב-1977), גם הוא סופר. האח ידוע בעיקר בשל ספרי הבלשים שלו.
בהיותו בן עשר כתב מוסו את סיפורו הקצר הראשון, סיפור רומנטי - פנטסטי, שזכה במקום הראשון בתחרות סיפורים קצרים שארגן מורה הכיתה בה למד.
לאחר סיום לימודי התיכון נסע גיום מוסו לארצות הברית וגר בניו יורק כמה חודשים, שם התפרנס כמוכר גלידה. חזר לצרפת ולמד וסיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת ניס, אף היא בריביירה הצרפתית, סמוך לעיר הולדתו. לאחר קבלת התואר החל ללמד כלכלה בבתי ספר תיכוניים.
דרכו הספרותית
ב-2001, כשהיה בן 27 התפרסם ספרו הראשון, רומן מתח בשם "Skidamarink" בהוצאת "Anne Carrière", אז הוצאה פריזאית חדשה בת שנים אחדות בלבד. הספר לא זכה להצלחה מסחררת במיוחד ואת ספריו הבאים העביר מוסו להוצאה לאור אחרת.
זמן מה לאחר פרסום ספרו הראשון עבר מוסו תאונת דרכים קשה, בה כמעט נהרג. בהשפעת תוצאותיה של תאונה זו הוא כתב את ספרו השני, "Et après", על ילד החוזר מן המתים, ספרו הראשון בעל הגוונים הפנטסטיים. ספר זה, שפורסם ב-2004, בהוצאת "XO éditions" היה לרב-מכר כשתורגם ליותר מעשרים ושתיים שפות ונמכר ביותר משני מיליון עותקים ברחבי העולם. ב-2008 הוא אף עובד לסרט קולנוע קנדי - אמריקאי דובר אנגלית בשם "Afterwards", בכיכובם של ג'ון מלקוביץ' ואוונג'לין לילי. ב-2009 יצאה לסרט גם גרסה צרפתית.
הצלחתו של הספר סללה את המשך דרכו הספרותית של מוסו, שהפסיק לעבוד כמורה והיה לסופר במשרה מלאה, הכותב ומוציא לאור ספר חדש מדי שנה, כולם על ידי "XO éditions", אותה הוצאה לאור שהוציאה את ספרו השני, המצליח כל כך.
בדיקת ABR
בדיקת ABR (באנגלית: Auditory Brainstem Response audiometry; בעברית: רישום פוטנציאלים מעוררים מעצב השמע וגזע המוח), היא בדיקה להערכת התפקוד העצבי של מערכת השמיעה מהאוזן הפנימית ועד גזע המוח. בדיקה זו מאפשרת הערכה של ספי השמיעה (רגישות שמיעתית) בתדרים שונים והערכת אופי הליקוי השמיעתי וחומרתו.
הבדיקה מתבצעת על ידי מדידת אותות חשמליים בגזע המוח כתגובה לגירוי קול המגיע אליו באמצעות עצב השמיעה, ומשתייכת לקבוצת בדיקות לאבחון הפעילות החשמלית הספונטנית במוח, בדומה לבדיקת EEG. הבדיקה מפיקה רישום תנודות עצביות המכונות "גלי מוח". ברישום מתקבלים מספר גלים המייצגים את פעילות עצבי הגולגולת האחראים על השמיעה.
מגילוי הפעילות החשמלית עד המצאת בדיקת EEG
פריצת הדרך בחקר המוח אשר הובילה להמצאת בדיקת ABR היא גילוי הפעילות החשמלית של המוח. בהמשך שוכללו השיטות למדידת פעילות זו ובתוך כך הומצאה בדיקת ה-ABR.
בדיקת ABR
בדיקת ABR מהווה רישום של פעילות מוחית חשמלית באופן לא פולשני, באופן דומה לבדיקת EEG אשר קדמה לה והיוותה את הבסיס להמצאתה, כאשר דגש הגירוי בבדיקה זו הוא שמיעתי.
יישומים נוספים של בדיקת ABR
מספר מחקרים שנערכו בשנות ה-70' הוכיחו את יעילות בדיקת ABR הן באבחון בעיות שמיעה והן בתחומים נוספים.
רקע על מערכת השמיעה
השמיעה האנושית מבוססת תרגום חשמלי של גירוי על בסיס אוויר שנעשה בקרבת האוזן החיצונית. התרגום מתאפשר בזכות התאמה בין מבנה האוזן לתפקידה. האוזן הפנימית מכילה ממברנות לצורך העברת רטט האוויר לאורך חלל האוזן, לצד סיבי עצבים קרניאלים המוליכים את האות למוח, שם מבוצע תרגום מרטט לקול.
סוגי גירויים
בבדיקת ABR נעשה שימוש בשני סוגי גירויים למערכת השמיעה, המבוססים על מסלולי הנעה שונים של השבלול באוזן הפנימית. גירויים אלה נקראים גירוי אוויר וגירוי עצם.
גירוי אוויר הוא גירוי המבוסס על מסלול השמע דרך האוזן החיצונית. הגירוי מתקבל באמצעות הרעדת האוויר בסמוך לאוזן (בדרך כלל באמצעות אוזניות) ומוביל לשרשרת רעידות בתוך האוזן התיכונה והאוזן הפנימית עד לתרגום רעד לצליל בתוך השבלול. גירוי זה הוא הגירוי הנפוץ יותר בשימוש שכן הוא מאפשר בחינת שמע בסיסית.
גירוי עצם הוא גירוי העובד על עצם הגולגולת. הגירוי מתקבל באמצעות הרעדת האוויר על עצם המסטואיד (מאחורי האוזן) שמוביל לגירוי ישיר של השבלול, ללא צורך במעבר באוזן החיצונית והתיכונה. גירוי זה לא בהכרח מוביל לתרגום רטט לצליל, אך מאפשר לבחון את תפקוד השבלול וכן את אופי לקות השמיעה. השימוש בשיטה זו נעשה בדרך כלל לאחר שבבדיקה על בסיס גירוי אוויר מתקבל רישום גבוה מהנורמה.
בבדיקות שמיעה אצל מבוגרים בדרך כלל נעשה שילוב של שתי הבדיקות במטרה לבחון אם המקור ללקות השמיעה הוא באזור האוזן החיצונית והתיכונה או מגורם עצבי.
הבדלים בין השיטות :
תהליך הבדיקה
הקול המופק באוזניות, מוביל לרצף של פעולות במערכת השמע הנקלטות על ידי החיישנים, והללו מתרגמים את הפעילות החשמלית לרישום של "גלי מוח".
על מנת להפחית רעשי רקע הבדיקה נעשית בחדר אטום לרעש ומתאימה את צורת הבדיקה למטופל, כך שירגיש נינוח בהמלכה, למשל: בשכיבה נינוחה במבוגרים, בזמן שינה טבעית אצל תינוקות עד גיל 3 חודשים ותחת הרגעה (טשטוש) או הרדמה בתינוקות ובילדים.
מנגנון הפעולה ושיטות גירוי
בדיקת ABR היא אחת מתוך בדיקות רבות אשר נמדדות לאחר ייצור פוטנציאל פעולה באזור המוח. החיישנים המונחים על פני המטופל מודדים את הפרש האותות אשר מתקבלים מכל חיישן. חיישן אחד יונח באזור בו ישנה פעילות גבוהה וחיישן שני יונח באזור פעילות נמוכה. כאשר החיישנים פוגשים במטענים שונים הנוצרים בשל כניסה ויציאה של נתרן ואשלגן לתאי השיערה, במכשיר הABR נרשמים לגלים עולים ויורדים.
חלקו העולה של הגל יתקבל בעת כניסת מטען חיובי כגון נתרן לפנים התא, ואילו חלקו היורד של הגל יתקבל בעת יציאת מטען חיובי כגון אשלגן מפנים התא. צורת ה"וי" (V) המתקבלת בבדיקה נובעת עקב מרחקן של האלקטרודות אחת מהשנייה וחזרת מדידת פוטנציאל הפעולה לאפס בין האלקטרודות.
בעת שליחת קול אל האוזן, תתקבל במכשיר הABR קליטה של רכיב אות ורכיב רעש. אותות עם רעשים גדולים יפסלו בבדיקה ואילו אותות המכילים כמות קטנה של רעש יקבלו משקל רב יותר בטכניקה הנקראת Bayesian weighting. בבדיקת EEG למשל, מתבצעת קליטה רחבת טווח של אותות מהמוח. אולם, בבדיקת ABR יפסלו אותו מסוימים העלולים לפגוע בפירוש הבדיקה. מדובר למעשה באותות EEG אשר נפסלים, הן על פי טווח התדרים הרלוונטי לבדיקת ABR, והן לפי עוצמת רכיב הרעש ורכיב האות.
על מנת ליצור בדיקת ABR מהימנה, נקבע ערך המביע את היחס בין רכיב האות לרכיב הרעש, ערך זה נקרא FMP. ערך FMP גדול מ-7 בקרב תינוקות או גדול מ-3.1 בקרב מבוגרים יאפשר בדיקה מדויקת ב-99%. ערך ה-FMP נקבע בבדיקה מקדימה לבדיקה עצמה ובה יקבע היחס בן האות לרעש הנקרא הרעש הנותר (Residual noise באנגלית).
כמו כן, מתבצע סינון אותות שונים הקיימים במוח אשר אינם חלק מבדיקת ABR. על כן, משתמשים בטכניקת "Signal filtering", אשר מסננת אותות בתדרים נמוכים מאזור הפעילות של ABR ואף תדרים גבוהים מאזור פעילות זה. טווח קליטת התדרים בבדיקה נקרא "window of acceptance".
בבדיקה זו, הגירוי נעשה לרוב בתצורה של קול (ראה הרחבה תחת סוגי גירויים). בבדיקת ABR, מתקבלים שבעה גלים שונים אשר מיוצרים כתגובה של חלקים שונים במוח. שלושת הגלים הראשונים נובעים מאזור שבלול האוזן והעצב האקוסטי (עצב קרניאלי מספר 8), ואילו גלים 4 ו-5 נובעים מגזע המוח כאשר גל מספר 5 הוא החשוב ביותר מבחינה קלינית לקביעת סף שמיעה. שני הגלים האחרונים אינם משמשים כיום לניתוח תוצאות בדיקת ABR כיוון שאינם בעלי משמעות קלינית.
בבדיקות רבות שיטת הגירוי הנפוצה ביותר לשימוש היא על ידי השמעת תדר ספציפי הנקראת צליל נקי. אולם, גירוי זה אינו מתאים לשימוש בבדיקת ABR. על כן, נעשה שימוש בגירויים מסוגים שונים היוצרים טווח תדרים:
מבחן נקישות – שיטה בה מייצרים גירוי בטווח רחב של תדרים, החל מ-250 Hz ועד 4000 Hz. בדיקה זו מסוגלת לייצר ABR בטווח רחב אך אינה מדויקת לתדר ספציפי. בבדיקה זו נשלחים מספר רב של תדרים אל האוזן בבת אחת.
CE chirp - שיטה נוספת אשר מייצרת גירוי בטווח תדרים רחב, אך בשונה משיטת click stimulation, שיטה זו מסוגלת לארגן מחדש את התדרים באזור הגירוי עצמו כך שיתאים לעיכוב נדידת הגל לאורך שבלול האוזן. בשיטה זו התדרים הנמוכים ייצאו אל תוך האוזן ראשונים והתדרים הגבוהים אחרונים. זמן המחזור של תדרים נמוכים הוא ארוך יותר, ובשיטה זו יקבלו התדרים הנמוכים את הזמן המרבי כדי להגיע ליעדם. שיטה זו מסוגלת לייצר גירוי חזק פי שניים.
אולם, בדיקת ABR משמשת כדי למדוד תגובה מגובה תדר ספציפי ולא מטווח רחב של תדרים ועל כן נעשה שימוש בשיטות גירוי נוספות.
Tone burst ABR - שיטת גירוי אשר מייצרת טווח מצומצם יותר של תדרים אך מייצרת גל פחות מדויק בתוצאות ה-ABR.
NB CE chirp - שיטה זו מעט רחבה יותר מבחינת טווח התדרים שלה בהשוואה לTone burst, אולם מייצרת משרעת ברורה יותר המתבטאת בגל מספר 5 גדול יותר.
פירוש תוצאות
כל גל ABR נוצר על ידי הפעלה של רכיב שונה במסלול השמיעה. הגלים יוצרים זמן הופעה מתחילת הגירוי, המכונה זמן השהיה מוחלט. הפרש הזמן בין הופעת כל גל נקרא טווח או השהיה בין טווחית. לפיכך, הפרשנות של ABR נעשית על ידי ניתוח השהיות המוחלטות, מרווחי השיא, המורפולוגיה והמשרעת של הגלים שנוצרו.
גל מספר 5 הוא המרכיב החשוב ביותר בתוצאות בדיקת ABR ומקורו בגזע המוח אך תלוי בתהליכים היקפיים בעצב השמיעה ושבלול האוזן. הסממן המהימן ביותר לפגיעה שמיעתית הוא הבדל בזמני השהיה של הופעת גל 5 כאשר באוזן פגועה זמן השהיה של גל 5 יתארך.
טרם פירוש התוצאות, בעת הסתכלות על תוצאות ממכשיר הABR, תחילה יש לקבוע האם גל מספר 5 קיים בבדיקה, האם זמן ההשהיה של גל מספר 5 תואם את גיל המטופל וכי האמפליטודה תואמת לגודל בדיקת ABR (כ-0.1 מיקרו וולט). שנית, יש לבדוק כי הבדיקה חוזרת על עצמה על ידי ביצוע בדיקה נוספת. לבסוף, יש לוודא כי היחס בין רכיב האות לרכיב הרעש (FMP) עומד בקריטריונים לבדיקת ABR תקינה.
כדי לקבוע את סף השמיעה של מטופל יש לקבל מספר מדדים בתוצאות הABR. הבדיקה עצמה תתבצע בקביעת עוצמות שונות של צליל אשר יושמעו למטופל. עוצמה ראשונית סטנדרטית היא 40db מעל הסף החשוד. יש לקבל מדד Clear response מעל הסף החשוד, בו יוצג גל 5 ברור אשר עומד בקריטריונים לבדיקה תקינה. לאחר מכן, יש למצוא את מדד Response absent מתחת לסף החשוד, בו יוצג במכשיר הABR קו ישר ללא גלים ברורים.
מגבלות הבדיקה
הבדיקה מסייעת באבחון היכולת של מערכת השמיעה הפריפרית, קרי עצבי השמיעה בגזע המוח. כך שמנקודת מבט נוירולוגית, ABR הוא כלי שימושי רק במטופל עם שבלול ועצבי שמיעה מתפקדים. בשל הכוונת הבדיקה למערכת העצבית, האבחון באמצעותה מוגבל מסיבות שונות, להלן :
התאמת מכשירי שמיעה
בדיקות שמיעה שונות מאפשרות לקבוע את ספי השמיעה התחתונים, המהווים את עוצמת הקול הנמוכה ביותר אליה מגיב הנבדק. כאשר הסף התחתון נמוך מסף הנורמה מתאימים לנבדק מכשיר שמיעה, שישמש על פי רוב להגברה של התדרים הנמוכים.
לדוגמה, סט מסוים של פקטורי תיקון מנמיך את סף ה-ABR מאזור Hz 4,000 לאזור 500 Hz המתאים לטווח של סף התנהגות.
בשלבים מוקדמים יותר, מבחני שמע מגזע המוח נשענו על השוואת משרעות נורמליות (ללא לקות שמיעה) אל מול משרעות פתולוגיות במטרה למצוא את נקודת הגברת השמע המתאימה. שיטה זו מבוססת על ההנחה כי משרעת פוטנציאל הפעולה בגזע המוח קשורה באופן ישיר לתפישת עוצמת הקול. כלומר לפי הנחה זו, כאשר גזע המוח מקבל גירוי באמצעות מכשיר השמיעה, המשרעת שתתקבל תהיה קרובה למשרעת אצל אדם ללא לקות שמיעה.
סף ABR לא בהכרח משתפר באמצעות מכשיר השמיעה, וכן לא מהווה בהכרח כלי מדויק להתאמת מכשיר שמיעה, בשל הקושי לעבד מספר רב של גירויים מעוררי תגובה.
יתרונות בהתאמת מכשיר שמיעה באמצעות ABR:
חסרונות בהתאמת מכשיר שמיעה באמצעות ABR:
גוש השטרלינג
]] גוש השטרלינג (באנגלית: sterling bloc או sterling area) הוא קבוצת המדינות ושטחי החסות של הכתר הבריטי שבהן משמשת הלירה שטרלינג הבריטית הילך חוקי או שבהן נהוגים מטבעות לאומיים הצמודים לליש"ט. ההצמדה לליש"ט מבוצעת הלכה למעשה באמצעות מועצת מטבע.
החלת גוש השטרלינג
שורשיו של גוש השטרלינג נעוצים עוד בימי אליזבת הראשונה, כאשר תבוסת הצי הספרדי מול חופי אנגליה סללה את הדרך להתבססות האימפריה הבריטית. במהלך שלטונה של אליזבת הראשונה חלו שינויים גאו-פוליטיים נוספים שהביאו להרחבת השפעתה של אנגליה ברחבי העולם ובכללם: סיפוח סקוטלנד ואירלנד לממלכה המאוחדת, וכתוצאה מכך התחלת השימוש במטבע האנגלי כהילך חוקי במדינות אלה; פרישת אנגליה מהכנסייה הקתולית, שהחלה עוד בימי הנרי השמיני, ושחרורה סופית מעול הציות לכס הקדוש.
בה בעת, התרחב הצי האנגלי והשתכלל (בין היתר מכיוון שהצי הספרדי המובס לא היווה עוד איום משמעותי), כך שהוא אפשר לבריטניה להכפיף למרותה שטחי חסות חדשים ולהקים מושבות כתר חדשות. מגמה זו הואצה במאות ה-17 עד ה-19, שבמהלכן הרחיבה בריטניה את תחום שליטתה באזורים נוספים: אמריקה, אסיה, אוסטרליה, אפריקה והמזרח התיכון.
במקביל להרחבת שטחי החסות הבריטיים, הכריז הפרלמנט הבריטי ב-1816 על רפורמה מוניטרית – The Recoinage Act – שכללה את ביטול הגינאה והחלפתה בסובריין – מטבע זהב בשווי לירה שטרלינג אחת. הרפורמה קיבעה את ערכה של הליש"ט כשוות־ערך ל-7.32 גרם זהב טהור, שהם 20 שילינגים או 240 פני. הרפורמה הונעה בין היתר מהרצון להקל על המסחר הבינלאומי הענף בין בריטניה למושבות הכתר. לשם כך, נקבעה הליש"ט כמטבע הייחוס הבינלאומי, כלומר, מאזני סחר חוץ ויתרות מטבע חוץ ננקבו בליש"ט או במטבעות מקומיים שהוצמדו לליש"ט. גם מדינות שלא היו כלולות בגוש השטרלינג, כמו איטליה וצרפת, הנהיגו יחס המרה קבוע בין המטבע הלאומי שלהן לליש"ט כשבפועל, יחס ההמרה נגזר משווי תכולת הזהב או הכסף בכל אחד מהמטבעות כאמור.
פירוקו של הגוש
כל עוד בבריטניה התקיים בסיס הזהב, יחסי ההמרה בין המטבעות השונים ברחבי האימפריה הבריטית נגזרו מתכולת הזהב והכסף שבהן. בעקבות השפל הגדול, השעתה בריטניה את בסיס הזהב ב-1931. כתוצאה מכך, חדל הזהב לשמש תקן בינלאומי לקביעת שווי מטבעות, ומדינות רבות הצמידו את המטבע שלהן לליש"ט במסגרת מועצת מטבע. מדינות אלה היוו את גוש השטרלינג. הליש"ט נבחרה כמטבע הייחוס מאחר שהיא הייתה מטבע היתרות המוביל באותה עת, בדומה לדולר האמריקאי בימינו. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, חוקקו מדינות גוש השטרלינג חוקים שקיבעו את מעמד הליש"ט כמטבע הייחוס. מטרתן הייתה כפולה – להבטיח את יציבות הליש"ט ולהבטיח את יציבות המטבעות המקומיים שלהן. הסכם ברטון-וודס, ביולי 1944, שימר את הסטטוס־קוו וקבע יחס המרה מוגדר בין מטבעות גוש השטרלינג לדולר האמריקאי – שווי הליש"ט נקבע על 2.80 דולר.
הסדר זה שרד עד 1971, אז ביטל נשיא ארצות הברית, ריצ'רד ניקסון, את הצמדת הדולר האמריקאי לבסיס הזהב (בהסכם ברטון-וודס נקבע שוויו של הדולר על כ-1/35 של אונקיית זהב). נטישת בסיס הזהב היוותה למעשה פרישה חד-צדדית של ארצות הברית מהסכם ברטון-וודס, אך היא אפשרה לפחת את הדולר כלפי הזהב ובכך למנוע הידלדלות מסוכנת של יתרות הזהב הפדרליות. הסכנה ליתרות נבעה מכך שארצות הברית שקעה בגירעונות עצומים עקב מלחמת וייטנאם, שאותם מימנה בהדפסת דולרים. מדינות זרות שאגרו דולרים האמינו כי יוכלו להמיר אותם לזהב בכל עת, אך כשהשגריר הבריטי בוושינגטון ביקש להמיר מיליארדי דולרים לזהב ב-1971, נאלצה ארצות הברית לסרב והיא ביטלה את בסיס הזהב. בניגוד לדעה רווחת, הדולר האמריקאי אינו מגובה כיום ביתרות זהב, סחורות או מטבעות אחרים, וערכו נקבע עלי-ידי כוחות השוק והמדיניות המוניטרית של הבנק הפדרלי.
ביטול בסיס הזהב הביא להתייקרות ניכרת ומהירה של הזהב. אונקיית זהב שנסחרה ב-1970 במחיר ממוצע של 35.94 דולר הגיעה לשיא של 67.03 דולר באוגוסט 1972, וביוני 1973 עלה מחירה ל-120 דולר. פיחות הדולר הוביל לאפקט דומינו: בריטניה פיחתה את הליש"ט ב-1972 מכיוון שכבר לא הייתה עוד כבולה להסכם ברטון-וודס. פיחות הליש"ט הוביל לפרישה של מדינות רבות מגוש השטרלינג, ובהן אוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה, הודו, ירדן, קפריסין ומדינות המפרץ הפרסי, אשר בתורה הביאה לצמצום משמעותי של הגוש, אם כי לא לביטולו לחלוטין – סינגפור, אירלנד והונג קונג המשיכו להצמיד את המטבעות שלהן לליש"ט. בשנת 1979, עם השיפור במצבה הכלכלי, ביטלה בריטניה את המגבלות שחלו על המרת הליש"ט, והליש"ט הפכה למטבע בר המרה שערכו נקבע בשוקי המטבע לפי היצע וביקוש. בכך התפרק למעשה גוש השטרלינג, ונותרו בו מספר מצומצם של חברות: מדינות הממלכה המאוחדת וחלק מהמושבות ומשטחי החסות הבריטיים.
נכון לשנת 2020, מלבד הממלכה המאוחדת, שבהן הליש"ט של בנק אנגליה היא הילך חוקי, בסקוטלנד ובצפון אירלנד נוהגים בנקים מקומיים להנפיק שטרות כסף הנקובים בליש"ט. בטריטוריות ושטחי חסות אחרים של הממלכה המאוחדת נהוג הסדר דומה, ולפיו מונפקים שטרות ומטבעות מקומיים הנקובים בליש"ט במסגרת של מועצת מטבע. טריטוריות ושטחי חסות אלה כוללים את איי התעלה, האי מאן, גיברלטר, איי פוקלנד, סנט הלנה ואיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים.
ארץ ישראל כחלק מגוש השטרלינג
ב-1927 הנפיקו שלטונות המנדט לראשונה שטרות ומטבעות הנקובים בלירה ארץ ישראלית (לא"י). הלא"י הוצמדה ללירה שטרלינג במסגרת של מועצת מטבע ביחס ההמרה של 1:1. כך, הייתה הלא"י חלק מגוש השטרלינג.
עם תחילת הדיונים על סיום המנדט הבריטי על ארץ ישראל, בנובמבר 1947, הודיעו הבריטים שהישארות בגוש השטרלינג תהיה החלטה של השלטון החדש שיוקם בארץ ישראל. ב-22 בפברואר 1948 הוצאה ארץ ישראל המנדטורית באופן רשמי מגוש השטרלינג בעקבות החלטת ממשלת בריטניה. הוועד הלאומי החל בתכנון הנפקת מטבע חדש, עוד לפני הכרזת העצמאות. ב-17 באוגוסט 1948 החליפה הלירה הישראלית את הלא"י.
בפברואר 1949 בריטניה הזמינה את מדינת ישראל להצטרף לגוש השטרלינג, אך ישראל לא נענתה להצעה.
המזרח התיכון כחלק מגוש השטרלינג
בנוסף לארץ ישראל, ארצות נוספות במזרח התיכון שהיו בשליטה או תחת השפעה בריטית היו חלק מגוש השטרלינג.
שקנאי מסולסל
שקנאי מסולסל (שם מדעי: Pelecanus crispus) הוא מין במשפחת השקנאיים. הוא מתרבה מדרום-מערב אירופה דרך אסיה עד סין בביצות ובאגמים רדודים. השקנאי המסולסל הוא מזדמן נדיר בישראל.
מאפיינים
השקנאי המסולסל נודד למרחקים קצרים, הוא נראה אלגנטי בזמן דאייה, כשהלהקה עפה בתיאום. קינו הוא למעשה ערימה גסה של צמחייה ומשוך אחורה כשל קינה של האנפה. השקנאי תופס דגים ויצורי מים קטנים בשק שבתחתית מקורו.
כמו השקנאי המצוי, אוכלוסיית השקנאי המסולסל נפגעה קשות בעקבות הרס בתי גידול וציד.
השקנאי המסולסל הוא אחד מהעופות בהם עוסק הסכם עופות המים האפריקני-אסיאתי (AEWA).