cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אופני תנודה עצמיים
אופני תנודה עצמיים (מלשון אֹפֶן ולא אוֹפַן, באנגלית: Normal Modes) במערכת מתנודדת (בדרך כלל אוסף של מתנדים (אוסצילטורים) הרמוניים מצומדים) הם מצבים מיוחדים בהם כל רכיבי המערכת מתנודדים באותה תדירות (הנקראת "תדירות עצמית" או "תדירות מותרת").
פרשת תצוה
תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת תצוה יכולה לחול בעשרה תאריכים שונים:
אופני תנודה עצמיים
מציאת אופני תנודה מנצלת את כוחה של האלגברה הליניארית המיושמת לגבי מערכת ליניארית של משוואות דיפרנציאליות מצומדות. את המערכת אפשר לייצג בצורת וקטורים ומטריצה ואז ללכסן אותה, כלומר: לחפש את הווקטורים העצמיים שלה. וקטורים עצמיים אלה הם אופני התנודה של המערכת, והתדירויות העצמיות הן הערכים העצמיים המתאימים.
דוגמה - אופני תנודה של מתנדים מצומדים
נניח שני גופים, כל אחד בעל מסה M, מחוברים זה לזה באמצעות קפיץ בעל קבוע-קפיץ K. חיבורים מתואר באיור הבא:
כאשר נקודות הקצה מקובעות ואינן יכולות לזוז. אנו נציין ב - \ x_1(t) את ההעתק של המסה השמאלית ממצב שיווי המשקל, וב \ x_2(t) נציין את ההעתק של המסה הימנית.
אם נציין את הנגזרת השנייה של ההעתק \ x(t) לפי הזמן בסימון \ x'' אזי המשוואות הן:
מאחר שאנו מצפים לפתרון מתנודד ננחש פתרון שהוא אופן תנודה ובו שתי המסות מתנודדות באותה תדירות:
בהצבתן במשוואות נקבל:
ובייצוג מטריצי:
כדי שיהיה קיים למערכת זו פתרון לא-טריוויאלי (במשתנים A1 ו-A2), על הדטרמיננטה להתאפס. כלומר:
נפתור עבור \omega, ונקבל:
אלו הן התדירויות העצמיות, כעת נחפש את הווקטורים העצמיים המתאימים.
אם נציב \omega_1 במטריצה ונפתור עבור (A_1, A_2), נקבל את הווקטור (1, 1). אם נציב \omega_2, נקבל את הווקטור (1, 1-).
אופן התנודה הראשון הוא
אופן התנודה השני הוא
הפתרון הכללי הוא סופרפוזיציה של אופני התנודה כאשר c1, c2, φ1, ו φ2, נקבעים על ידי תנאי ההתחלה של הבעיה (במקרה שלנו, ההעתק והמהירות ההתחלתית של כל מסה).
י"ז באלול
נפטרו
ה'תשע"א – פרופ' שאול פלדמן – חתן פרס ישראל למדעי הרפואה לשנת 2005
אופני תנודה עצמיים
דוגמה - אופני תנודה של מתנדים מצומדים
התהליך שהודגם כאן גם ניתן להכללה, לניסוח ולביצוע גם בפורמליזם הלגראנז'י וההמילטוני (כלומר: מכניקה אנליטית עם לגראנז'יאן או המילטוניאן).
גלים עומדים
גל עומד הוא צורה רציפה של אופן תנודה. בגל עומד כל האלמנטים המרחביים (מיוצגים על ידי הקואורדינטות x,y,z) מתנודדים באותה תדירות ובאותה פאזה (מגיעים ביחד לנקודת שיווי המשקל), אך לכל אלמנט מרחבי אמפליטודה משלו.
המשוואה הכללית המתארת גל עומד היא
כאשר \ f(x,y,z) מייצגת את "גל המעטפת", התלות של האמפליטודה במיקום במרחב, ואילו רכיבי הסינוס והקוסינוס מייצגים את התנודות בזמן.
בדרך כלל, בבעיות עם תלות רציפה בקואורדינטות x,y,z אין מספר סופי של אופני תנודה, אלא יש מספר אינסופי של אופני תנודה אפשריים. אם הבעיה חסומה (כלומר: מוגדרת על קטע סופי וקומפקטי של המרחב) אז יש מספר בן מנייה (אינסוף בדיד) של אופני תנודה (בדרך כלל מסדרים אותה בסדרה לפי הערכים העצמיים). אם הבעיה איננה חסומה יש ספקטרום רציף של אינסוף אופני תנודה.
התדירויות המותרות תלויות באופני התנודה, וכן בקבועים הפיזיקליים של הבעיה (צפיפות התווך, מתיחות התווך, לחץ וכדומה) שקובעות את מהירות הפאזה של הגל. אוסף כל התדירויות המותרות נקרא ספקטרום התדירות של הבעיה. בדרך כלל, כל תדירות מדוגמת באמפליטודה (של אופן התנודה המתאים) או באנרגיה שהיא נושאת, ואז נוצר גרף של ספקטרום אנרגיה של התנודות.
במוזיקה, אופני תנודה של כלים רוטטים (כלי מיתר, חלילים וכלי נשיפה, תופים ועוד) נקראות הרמוניות או צלילים עיליים.
אופני תנודה במכניקת הקוונטים
במכניקת הקוונטים, מצב של מערכת מתואר על ידי פונקציית גל של (x, t) שפותרת את משוואת שרדינגר. הריבוע של הערך המוחלט של המשרעת, כלומר
היא צפיפות ההסתברות למצוא את החלקיק במקום x בזמן t.
בדרך כלל, כאשר יש פוטנציאל בבעיה, פונקציית הגל מפורקת לסופרפוזיציה של מצבים עצמיים של ההמילטוניאן (מצבים עצמיים של האנרגיה), שכל אחד מהם "מתנודד" בתדירות. לכן, אפשר לכתוב
יחסי אוסטריה–לוב
יחסי אוסטריה–לוב הם יחסי החוץ בין רפובליקת אוסטריה ובין לוב.
היסטוריה
לאוסטריה יש קשרים ארוכי שנים עם לוב והיא הייתה בין המדינות הראשונות שהכירו ותמכו במועצת המעבר הלאומית במאבקה להתנער מהדיקטטורה של קדאפי. אוסטריה תמשיך בתמיכתה בבניית לוב דמוקרטית ומשגשגת, נקייה מפחד ודיכוי.
ממשלת אוסטריה מצפה להעצים את שיתוף הפעולה שלה עם ממשלת לוב על בסיס דו-צדדי וכן במסגרת האיחוד האירופי.
עד כה אוסטריה העניקה טיפולים רפואיים מיוחדים באוסטריה ליותר ממאה לוחמי חופש פצועים. צוותי רופאים אוסטרים ביצעו עשרות ניתוחים בבתי חולים בלוב.
חברות אוסטריות, בעלות ניסיון מוצק בלוב, מוכנות לעסוק בשיקום ופיתוח נוסף של לוב.
סומואה
S35 סומואה (צרפתית: SOMUA S35) היה טנק פרשים צרפתי משנות השלושים. הטנק כלל מספר חידושים אשר הפכו אותו לטנק הטוב ביותר של צרפת בשנות השלושים, והוא נחשב לטנק הבינוני המוצלח ביותר של זמנו. הטנק שירת בצבא הצרפתי במהלך מלחמת העולם השנייה.
הטנק
החידוש החשוב שהביא הסומואה נעוץ בדרך הבנייה שלו. בניגוד למקובל בתקופה, הסומואה לא נבנה מלוחות שריון שרותכו יחד. הסומואה היה הטנק הראשון שנבנה מכמה חלקי יציקה גדולים. הודות לשיטת הבנייה הזו, שריון הטנק היה חזק ועמיד הרבה יותר משל מקביליו. למיגון של הטנק היה גם חיסרון, בדמות נקודות החיבור של היציקות, שכן אלה לא היו מרותכות זו לזו אלא מחוברות על ידי ברגים.
החימוש של הסומואה היה תותח 47 מילימטר, שאיפשר לו לחדור את רוב הטנקים הבינוניים בעולם. כמות התחמושת שנשא הטנק הייתה נמוכה, רק שמונה עשרה פגזים, וזה היה חסרונו החמור היחידי.
הסומואה שקל יותר מעשרים טון אך בעזרת מנוע של 190 כ"ס הגיע למהירות גבוהה יחסית של 40 קמ"ש.
רוב טנקי הסומואה לא נשאו מכשירי קשר, אך זה היה נפוץ למדי בשנות השלושים ולא נחשב לחסרון.
במהלך הקרב על צרפת לא התבטאה איכותו של הטנק, בעיקר בשל חוסר יכולת מצד הפיקוד הצרפתי והכמות הקטנה שהייתה זמינה. הגרמנים התרשמו לטובה מהסומואה, וטנקי סומואה שנפלו לידיהם הוכנסו לשירות הצבא הגרמני. הגרמנים הכניסו בטנקים האלה מכשירי קשר.
התגרענות
הִתְגַּרְעֲנוּת (בלועזית: נוּקְלֵאַציה) היא תופעה פיזיקלית המאפיינת את תחילתו של תהליך מעבר פאזה או של תהליך הפרדת פאזות. התופעה מתאפיינת בכך ששינוי הפאזה מתחיל בנקודות מסוימות במרחב, והחומר סביב אותן נקודות עובר למצב הצבירה החדש. לנקודות אלו, שבהן מתחיל מעבר הפאזה, קוראים אתרי התגרענות.
הסבר פיזיקלי
מעבר פאזה יכול להתרחש רק כאשר התנאים התרמודינמיים (לחץ וטמפרטורה) מתאימים. אולם, משיקולים אנרגטיים, התהליך יתרחש בסבירות גבוהה רק בסמיכות לחומר שנמצא כבר בפאזה החדשה. אם לא קיים עדיין חומר במצב הצבירה החדש, צפוי להתרחש קירור יתר, שבו נוזל מקורר מתחת לנקודת הקיפאון שלו, אך איננו קופא. באופן דומה, בתנאים מסוימים ניתן ליצור תמיסה במצב של רוויית יתר, כלומר כמות החומר המומס בה גדולה מהכמות המרבית שמתאימה לתנאים הפיזיקליים. גם למצב שבו לחץ האדים באוויר גדול מלחץ האדים המתאים לטמפרטורה הנמדדת, קוראים רוויית יתר.
מבחינה אנרגטית, לנוזל שקורר מתחת לנקודת הקיפאון שלו, יש עדיפות לעבור למצב צבירה מוצק. הכוח שמונע מתהליך זה להתרחש בתנאים מסוימים, הוא כוח הקוהזיה, כלומר המשיכה בין מולקולות הנוזל. אם קיים אתר התגרענות בנוזל, כלומר מוצק נקודתי, אז נוכחותו של המוצק תקטין את עצמת כוח הקוהזיה בסביבתו. מעל לגודל מסוים של אתר ההתגרענות יהיה יתרון אנרגטי למעבר הפאזה, אשר יתרחש סביב אתר זה. שיקולים פיזיקליים דומים מעורבים בהתגרענות הקשורה למעברי פאזה אחרים.
התגרענות הטרוגנית היא תהליך התגרענות שבו אתרי ההתגרענות עשויים מחומר שונה מאשר החומר שעובר מעבר פאזה, כמו למשל חלקיקי אבק זעירים במים שסביבם מתחיל להיווצר קרח. לעומת זאת, אם אתרי ההתגרענות אינם מורכבים מחומר שונה, תתרחש התגרענות הומוגנית. כך למשל, גבישי קרח מתחילים להיווצר במים נקיים לחלוטין, בתהליך של התגרענות הומוגנית, רק כאשר המים מקוררים עד לטמפרטורה של 38°C-. המים יכולים להישאר במצב נוזלי בצורת טיפות זעירות עד לטמפרטורה של כ-41°C-.
מבחינים בין שני סוגי נוקלאציה:
1. נוקלאציה הומוגנית (אחידה)- הגרעין מתפתח בנפח באופן אחיד במטריצת האם.
סמוויז גמג'י
סֶמוַּיז (סם) גַּמְגִּ'י (נולד ב-2980 לעידן השלישי) הוא דמות מהארץ התיכונה מסדרת "שר הטבעות" מאת ג'ון רונלד רעואל טולקין. סם הוא הוביט פשוט, שמלווה את פרודו בגינס במסע להשמדת הטבעת האחת שיצר שר הרשע סאורון. סם הוא אחת הדמויות הראשיות בספר ונחשב בעיני רבים לגיבור הגדול של הסיפור (לצד פרודו, גנדלף וארגורן).
לפני שר הטבעות
סם הוא הבן של האמפאסט גמג'י, גנן במעון באג. לאחר שאביו פרש לגמלאות, הוא המשיך בדרכו והפך לגנן במעון באג. בילבו בגינס לימד אותו לקרוא ולכתוב וסיפר לו סיפורי הרפתקאות.
שר הטבעות
כ"עונש" על כך שהקשיב לשיחה של גנדלף עם פרודו בגינס בעניין הסכנות של הטבעת האחת, גמג'י היה הראשון שנבחר ללכת עם פרודו לריוונדל בתחילת עלילת שר הטבעות. לאחר שהגיעו לריוונדל, התנדב פרודו מרצונו החופשי לקחת את הטבעת להר האבדון שבלב מורדור ולהשמידה שם. סם, אף על פי ששוחרר ממחויבותו לגנדלף, התנדב אף הוא מרצונו ללוות את פרודו במסעו הקשה.
במהלך המסע להר האבדון הציל סם את חייו של פרודו מספר פעמים. לאחר ששילוב העכבישה תקפה את פרודו, ונדמה היה שהרגה אותו, סם לקח את הטבעת מפרודו כדי להשלים את המשימה. מכיוון שנשא אותה למשך זמן מה, הוא נחשב לאחד מנושאי הטבעת. הטבעת ניסתה לפתות אותו להשתמש בה כשהיא הראתה לו מראה של מורדור בתור גינה ירוקה, אך הוא עמד בפיתוי. לאחר מכן סם גילה שפרודו עדיין חי במגדל האורקים קירית אונגול, וחילץ אותו משם. אחרי שחילץ אותו משם, סם החזיר לפרודו את הטבעת מרצונו, ובכך גילה כוח רצון חזק ושליטה עצמית רבה. לאחר מכן, ליווה סם את פרודו אל לוע הר האבדון, כאשר בדרך הוא נאבק בגולום ולאחר השמדת הטבעת חילץ את פרודו מההר שהחל לקרוס לתוך עצמו.
לאחר מלחמת הטבעת, סם התחתן עם רוז קוטון בפלך. היו להם 13 ילדים: אלאנור הנאווה, פרודו, רוז, מרי, פיפין, גולדילוקס, האמפאסט, דייזי, פרימרוז, בילבו, רובי, רובין וטולמן. לאחר שוילי וייטפוט פרש מתפקיד ראש הפלך בשנת 7 לעידן הרביעי, סם נבחר לתפקיד לשבע תקופות רצופות של 7 שנים כל אחת.
אחרי שאשתו מתה בשנת 62 לעידן הרביעי, סם השאיר את הספר האדום עם אלאנור, ועזב את הארץ התיכונה להצטרף לפרודו בואלינור.
מקור השם
שמו הפרטי המקורי של סם, כפי שנכתב בספר האדום, הוא "בנזיר", שם שמשמעותו בלשונם של ההוביטים היא "חכם-למחצה". השם המתורגם, "Samwise", הוא צורה מודרנית של המילה "Samwîs" באנגלית עתיקה, שמשמעותה דומה.
מקורו של השם גמג'י הוא מהמילה גמג'י ששימשה באזורים הכפריים באנגליה ככינוי לצמר גפן. טולקין למד את המילה כאשר התגורר בכפר סיירהול שבאנגליה יחד עם אחיו ואמו.
אזכור במדיות אחרות
את דמותו של סם בסרט האנימציה "שר הטבעות" בבימויו של ראלף באקשי מדבב השחקן מייקל גרהם קוקס. בטרילוגיית שר הטבעות של פיטר ג'קסון מגלם אותו השחקן שון אוסטין.
רצח רינת רואס
רצח רינת רואס הוא רצח שהתרחש באשדוד ב-31 במאי 2005. הרצח נותר בלתי מפוענח במשך תשע שנים, עד שבשנת 2014 ניטלה דגימת ה-DNA מבילאל שאכר כחלק מאירוע הקטטה שהשתתף בו. שאכר, אשר לא הודה במעשה, הורשע על ידי בית המשפט ב-2017 ברצח ובאונס של רואס.
הרצח
ב-31 במאי 2005, סיימה רינת רואס שהייתה בת 20, את עבודתה במגדלי עזריאלי בתל אביב, ומנהלה הסיע אותה לביתה באשדוד. המנהל הוריד אותה בצומת הסמוך לביתה סמוך לשעה 23:00, ומאז נעלמו עקבותיה. לאחר שמשפחתה וחבריה החלו בחיפושים אחריה, נמצאה גופתה למחרת היום ב-1 ביוני 2005 כשהיא מוטלת עירומה מתחת לשיח באתר בנייה הסמוך לביתה, וללא רוח חיים. ממצאי החקירה העלו כי רואס עברה התעללות מינית קשה ובשלב כלשהו נחנקה למוות. הרופא המשפטי שבדק את גופתה של רינת נטל דגימות DNA מכמה אזורים בגופה.
לפי הודעת המשטרה, חקירת מקרה הרצח והאונס הוטלה על חוקרי יחידת התשאול של מרחב לכיש, והועברה להמשך חקירה ביחידה המרכזית של מרחב לכיש מיד עם הקמתה בשנת 2006. בשל חומרת המקרה, הוצב הטיפול בתיק החקירה בסדר עדיפות עליון ובמהלך השנים מונו שבעה צוותי חקירה שונים במטרה להביא לגילוי החשוד במעשה ולמצות כל כיוון חקירה אפשרי, אם כי החקירה נקלעה למבוי סתום.
כעבור תשע שנים בשנת 2014, נעצר בילאל שאכר, ערבי תושב בועיינה-נוג'ידאת, בקריית מלאכי בגין אירוע קטטה. דגימת ה-DNA שניטלה ממנו נמצאה מתאימה לשלוש הדגימות שנלקחו מגופתה של רואס. בחקירתו, כמו גם בבית המשפט, הכחיש שאכר את המיוחס לו. תחילה הכחיש כי עבד אי פעם באשדוד אך בהמשך שינה גרסתו והודה כי עבד באשדוד בתקופות מסוימות, לרבות בעת הרלוונטית לאירוע הרצח. שאכר טען כי מעולם לא ראה את רואס אך מאידך לא סיפק כל הסבר להימצאות DNA שלו על גופה.
בנובמבר 2017 הרשיע פה אחד בית המשפט המחוזי בבאר שבע את שאכר ברצח ואונס רינת רואס, וגזר עונש של מאסר עולם ועוד 20 שנות מאסר, מתוכן 15 בפועל. בית המשפט חייב את שאכר לשלם למשפחה פיצוי מרבי של 258 אלף שקל, לאחר שקבע כי מדובר ברצח חריג בחומרתו - "מעשיו של הנאשם מזעזעים", וכן קבע בית המשפט ש"עליו לשאת בעונש חמור ביותר". לפי פסק הדין, שאכר שעבד באותה עת כפועל בניין בקרבת ביתה של רואס- הבחין ב-רואס צועדת לביתה, גרר אותה בניגוד לרצונה אל סבך שיחים המצוי באתר הבנייה; שם בעל אותה וביצע בה מעשה סדום, בניגוד להסכמתה ותוך שרואס נאבקת בו. בהמשך חנק שאכר את רואס עד שהביא למותה, ואז נמלט מהמקום כשהוא מותיר את גופתה בתוך סבך השיחים.
בדצמבר 2019 דחה בית המשפט העליון פה אחד את ערעורו של שאכר. משפחת רואס הגישה נגד שאכר תביעה אזרחית לפיצויים, והיא עדיין תלויה ועומדת.
ביוני 2020 יצא פרק של הסדרה הדוקומנטרית "קצה חוט" מאת תאגיד השידור הציבורי המתאר את חקירת הרצח ואת תפיסתו של הרוצח.
עבידיים
עבידיים או עַב-יָדִיִּים (שם מדעי: Scorpionidae) היא משפחת העקרבים המכילים את המינים הגדולים ביותר בסדרה כשהגדול מכולם הוא המין Heterometrus swammerdami שאורכו מגיע ל-23 ס"מ ושוקל עד 32 גרם.
מאפיינים
מינים אלה קיבלו את שמם על שם הצבתות הגדולות והגפיים הגדולות הנושאות אותם. הם בעלי שריון כהה ועבה וזנב קצר ומעובה בעל ארס חלש יחסית, אך עדיין קטלני לטרפו.
בני הקבוצה חיים ביערות גשם, ערבות או מדבריות כמו הסהרה. כמו רוב העקרבים הם יוצאים בלילה לחפש טרף הכולל בעיקר חרקים וכן עכבישנים אחרים וכמה חולייתנים קטנים. הם הורגים אותם באמצעות הצבתות העבות והעקיצה בזנבם. הם אינם קטלניים לבני אדם (למעט לאלה שאלרגיים להם) וחלק מהם הם חיות גידול מבוקשות.
ייתכן שגם בני משפחת הנבואיים (Diplocentridae) הדומה להם מאוד שייכת לעבידיים כתת-משפחה.
חצי האי קולה
חצי האי קולה (ברוסית: Кольский полуостров) הוא חצי אי בצפון רוסיה, במחוז מורמנסק. חצי האי גובל בים ברנץ מצפון, ובים הלבן ממזרח ומדרום. שטחו 100,000 קמ"ר, ומשתרעים בו שני רכסי הרים: הרי חיביני והרי לובוזרו (Ловозёрские тундры), המגיעים לגובה של 1,200 ו-1,120 מטר, בהתאמה.
בחצי האי מצויה עיר הנמל החשובה מורמנסק, שהיא בסיס של הצי הצפוני הרוסי. מפרץ קולה מוביל ממנה צפונה אל הים הפתוח.
יגאל פת-אל
יגאל פת-אל (נולד ב-1959) הוא חבר איגוד האסטרונומי הבינלאומי. ניהל את מצפה הכוכבים בגבעתיים מ-1986 עד 2016 ומ-1987 שימש כיושב ראש האגודה הישראלית לאסטרונומיה. במסגרת עבודתו במצפה הכוכבים בגבעתיים הנחה עבודות חקר של תלמידים בנושא האסטרונומיה וחקר החלל מכל רחבי ישראל. ב-2006 השלים את חובותיו וקיבל תואר דוקטור על מחקרו בנושא השביטים במסגרת המחלקה לגיאופיזיקה ומדעים פלנטריים באוניברסיטת תל אביב. בצעירותו רכש השכלה ככלכלן ואף עבד בתחום בבנק הפועלים כאחראי תחום הדרכת תחום אשראי וסחר-חוץ.
תרומתו להחדרת נושא האסטרונומיה בקרב הקהל הרחב ובמערכת החינוך בישראל ניכרת בין השאר בסיוע להקמת מרכזי אסטרונומיה שונים ברחבי ישראל והשתתפות בוועדות היגוי במיזמים ארציים בתחום האסטרונומיה, כגון החידונים השנתיים על שם אילן רמון לחטיבות הביניים ולבתי הספר היסודיים. בהיבט האקדמי לקח חלק בצוות הפיתוח של הקורס "צפונות היקום" באוניברסיטה הפתוחה ובצוות ההיגוי והפיתוח של המגמה "הנדסת חלל" ברשת אורט. פת-אל לימד ומלמד את נושא האסטרונומיה בבתי ספר יסודיים, בחטיבות ביניים, בבתי ספר תיכוניים, במסגרת האוניברסיטה הפתוחה, אוניברסיטת בר-אילן, המרכז הבינתחומי הרצליה ובמצפה הכוכבים בגבעתיים. פת-אל משמש כיועץ לגופים שונים בתחום האסטרונומיה, ובמסגרת זו בין היתר לגופים כמו הפלנתניה - הפלנטריום העירוני שבנתניה וסוכנות החלל הישראלית וכן את הקמת פארק החלל הישראלי באשקלון.
פת-אל שימש שנים רבות כעורך ועורך מדעי של הרבעון "אסטרונומיה" (לשעבר "כל כוכבי אור") של האגודה הישראלית לאסטרונומיה וכן ערך את האלמנך השנתי של שמי ישראל, עד לשנת 2011, אז הוחלף האלמנך בספר השנה לשמי ישראל. כותב בענייני אסטרונומיה בכתבי עת שונים ומשמש בשנים האחרונות כמנהל פורום האסטרונומיה של אתר ynet. כמו כן כתב מספר ספרים בתחום האסטרונומיה התצפיתית - אסטרונומיה - מדריך להכרת השמים, שיצא בארבע מהדורות (האחרונה בשנת 2012), העוסק ביסודות האסטרונומיה התצפיתית וכן את האנציקלופדיה של קבוצות הכוכבים בשני כרכים, העוסקת בקבוצות הכוכבים בשמים, מקור השמות של הכוכבים, הסיפורים המיתולוגיים הקשורים בקבוצות הכוכבים וכן מידע על גרמי השמים השונים בכל קבוצה. כמו כן משנת 2012 כותב ועורך את ספרי השנה לשמי ישראל, העוסק בתופעות האסטרונומיות הנצפות בשמי ישראל שהחליף את האלמנך השנתי של האגודה הישראלית לאסטרונומיה.
בשנת 2014 נבחר על ידי סוכנות החלל הישראלית, להיות יו"ר משותף של ועדת ההיגוי הבינלאומית IPC co-chair של פדרציית האסטרונאוטיקה הבינלאומית (IAF) עבור שני הקונגרסים השנתיים של הפדרציה (IAC) שהתקיימו בטורונטו שבקנדה בשנת 2014 (IAC65) ובירושלים בשנת 2015 (IAC66).
פת-אל מרבה להופיע בפני הציבור הרחב בהרצאות בתחום, ומופיע בתקשורת בנושאים אסטרונומיים אקטואליים.
תחום התמחותו באסטרונומיה קלאסית, בקבוצות הכוכבים והמיתולוגיה שלהן, וכן כחוקר במעבדה לחקר שביטים בחוג לגיאופיזיקה ומדעים פלנטריים באוניברסיטת תל אביב.
במסגרת עיסוקיו, פת-אל שותף בניהול חנות לציוד אסטרונומי בשם קוסמוס.
אשר גרוניס
אשר דן גְרוּניס (נולד ב-17 בינואר 1945) הוא משפטן ישראלי, שכיהן כנשיא העשירי של בית המשפט העליון בשנים 2012–2015. החל מ-2020 מכהן כפרופסור בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה.
תולדות חייו
אשר גרוניס נולד בשנת 1945 בתל אביב ליונה גרוניס ובלהה לבית מרגלית. הוא נכדו של הרב אשר גרוניס שהיה רב בפולין ובבריטניה (ואשר הוא קרוי על שמו) וצאצא למשפחת רבנים נודעים, דוד אביו היה הרב יצחק מאיר אלתר, מייסד חסידות גור, ואמו מתייחסת למשפחת הרב פנחס שפירא מקוריץ. הוא למד בבית הספר התיכון "גאולה". בכיתה י' התייתם מאביו ולאחר מכן הוריד מראשו את הכיפה. לאחר תום שירותו הצבאי למד משפטים בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה. ב-1968 החל את התמחותו בבית משפט המחוזי אצל שלמה לוין ובהמשך במשרד ש. הורוביץ ושות', אצל אמנון גולדנברג. בשנת 1969 קיבל רישיון לעריכת דין. עבד במשך שנתיים בשוק הפרטי ואז המשיך בלימודיו ולמד לתואר שני באוניברסיטת וירג'יניה ולתואר דוקטור באוניברסיטת יורק בטורונטו. הוא שב לישראל בשנת 1976 והחל ללמד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ובמקביל עבד כעורך דין בשוק הפרטי.
קריירה שיפוטית
בחודש ספטמבר 1988 מונה השופט גרוניס לכהן כשופט בבית המשפט המחוזי בבאר שבע. בהמשך, בחודש אוקטובר 1996, עבר לכהן בבית המשפט המחוזי בתל אביב. תחילת דרכו בבית המשפט העליון הייתה בחודש אפריל 2002, עת מונה לכהונה בפועל לתקופה של שנה. ב-16 ביוני 2003 מונה לכהן כשופט של בית המשפט העליון, וב-28 בפברואר 2012 התמנה לכהונת נשיא בית המשפט העליון.
מינויו לנשיא בית המשפט
בעת פרישתה של השופטת דורית ביניש מנשיאות בית המשפט העליון, היה השופט גרוניס הוותיק שבשופטי הבית, ועל כן, על פי שיטת הסניוריטי, היה צפוי למלא את מקומה (אמנם אליעזר ריבלין ותיק יותר, אך נותר לו זמן כהונה קצר ומינויו לנשיא נראה חסר טעם). אף על פי כן, חוק שעבר ביוזמתו של דניאל פרידמן, בתקופה שבה כיהן כשר משפטים, קבע כי לתפקיד הנשיא יתמנו רק שופטים שנותרו להם לפחות שלוש שנים עד סיום כהונתם. על כן, השופט גרוניס, שנותרו לו שלוש שנים פחות 41 יום של כהונה, מרגע פרישתה של ביניש ועד הגיעו לגיל שבעים, לא יכול היה להתמנות ביוזמתו של חבר הכנסת יעקב כ"ץ מהאיחוד הלאומי שונה החוק, בתיקון שלימים כונה "חוק גרוניס", כך שהמגבלה הוסרה והתאפשר מינויו לנשיא בית המשפט העליון. על החוק נמתחה ביקורת מצד גורמים באופוזיציה ובאקדמיה שהעלו את הטענה שמדובר בחוק שנחקק לקדם מועמדותו של אדם אחד ושגרוניס זוכה להעדפה בשל פסיקותיו השמרניות.
לאחר שינוי החוק בחרה הוועדה לבחירת שופטים בשופט גרוניס לנשיא בית המשפט העליון, בפברואר 2012. בחירתו הייתה מובטחת שכן לא הוצגו מועמדים אחרים, אולם חבר הוועדה חבר הכנסת דוד רותם נמנע מלתמוך בגרוניס, כמחאה נגד שיטת הסניוריטי.
גרוניס התמנה והושבע ביום שלישי ה-28 בפברואר 2012 כנשיא בית המשפט העליון, וכיהן בתפקיד זה עד הגיעו לגיל פרישה, ב-17 בינואר 2015.
לאחר פרישתו מכס השיפוט
בשנת 2020 מונה לפרופסור בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת חיפה.
ב-20 בפברואר 2022 מונה ליושב ראש ועדת החקירה הממלכתית לרכש הצוללות וכלי השיט.
הנשיא גרוניס מעביר גם פרוסמינריון בנושא תמורות במשפט בפקולטה למשפטים של המסלול האקדמי המכללה למנהל.
ב- 2023 יצא לאור ספר אשר גרוניס, על ידי נבו הוצאה לאור, ובעריכת קרו אזולאי, אהרן ברק, רון גולדשטיין, גלעד לובינסקי זיו, שלמה לוין, אליעזר ריבלין.
פסיקה עיקרית וגישה משפטית
במרוצת השנים נתן השופט גרוניס אלפי פסקי דין והחלטות. בפסיקותיו עסק בכל ענפי המשפט, וקבע הלכות חשובות בתחומי המשפט האזרחי, הפלילי, המינהלי והחוקתי.
משפט פלילי
לשופט גרוניס עמדה ייחודית ביחס לכללי הפרשנות בפלילים.
גרוניס הוביל מהלך לצמצום תחולת עבירת ההריגה, כאשר בדיון נוסף הוביל את רוב השופטים לקביעה שנאשם בהשתתפות במרוץ מכוניות פיראטי בה נהרג אדם בתאונה בה הנאשם לא היה שותף, לא יורשע בהריגה. כחלק מנימוקיו כתב:
השופט גרוניס גם קבע כי בהליך פלילי יש לאפשר לערכאת הערעור מרחב גדול יותר, בהשוואה להליך האזרחי, להתערבות בקביעת מהימנות, לשם הגנת הנאשם. בנוסף, בפסיקתו, התבטא השופט גרוניס נגד קביעת עונשי חובה בחוק, באופן השולל מבית המשפט כל מרחב תמרון.
בפסיקתו בתחום הפלילי נדרש השופט גרוניס לא אחת לפער הכוחות המוּבְנה שבין התביעה לבין הנאשם. נוכח פער זה, הוא צידד במספר מקרים במתן פרשנות העשויה להקל עם הנאשם, בין בהיבט הדיוני, בין בהיבט המהותי. כך, למשל, קבע השופט גרוניס, בניגוד לעמדת יתר חבריו להרכב, כי יש לאפשר לתביעה לחזור בה מהסכמתה להסדר טיעון רק במקרים חריגים ביותר, ובמקרים אלה, יש לאפשר לנאשם לחזור בו מהודייתו, אם יראה לנכון לעשות כן. בנוסף, לשיטתו, יש להגמיש את המבחנים למתן רשות ערעור בעתירות שמגישים אסירים נגד החלטה של נציב בתי הסוהר בעניין הנוגע למאסר או למעצר.
בפרשת יששכרוב, העיר השופט גרוניס (שנשאר במיעוט לעניין התוצאה באותו מקרה) כי אין זה ברור האם ראוי לאמץ דוקטרינה רחבה של פסילת ראיות שהושגו שלא כדין בדרך של "חקיקה שיפוטית", או שמא ראוי כי מהלך משמעותי שכזה ייעשה על ידי המחוקק. בנוסף, הוא התריע כי המעבר מקבילות הראיות למשקלן, עלול להגדיל את הסיכון לחפים מפשע. בעיניו, עדיפה הסכנה של זיכוי נאשם בעקבות הצבת מחסומים של קבילות, על פני הרשעת חפים כתוצאה מחשיפת בית המשפט לכל הראיות.
בערעור בו זיכה גרוניס אדם מחמת הספק, כנגד דעתה החולקת של השופטת עדנה ארבל, כתב:
משפט חוקתי ומינהלי
חלק ניכר מפועלו השיפוטי של השופט גרוניס הוקדש למשפט החוקתי והמינהלי, תחום בו עסק עוד מימיו כשופט בבית המשפט המחוזי.
אחד הדגשים החשובים בפסיקתו בנושאים אלה הוא חובתה של המדינה לקיים את התחייבויותיה בפני בית המשפט והצורך לציית לפסקי דין ולשמור על עיקרון סופיות הדיון. באחת הפרשות הוא הדגיש כי "במקרים בהם המדינה מקבלת על עצמה התחייבות לבצע פעולה כלשהי או להימנע מפעולה, נמנע בית המשפט, לעיתים, מהוצאת צו אופרטיבי מתוך כיבוד הדדי בין הרשויות. אולם, מרגע שההתחייבות כלולה בפסק דין, מדובר בחובה לקיים את פסק הדין לכל דבר ועניין".
בכל הנוגע לבחינה חוקתית של חוקי הכנסת, מתאפיינת גישתו של השופט גרוניס בריסון שיפוטי, והוא נחשב למתנגד בולט לאקטיביזם שיפוטי. גרוניס הדגיש לא פעם כי יש לנהוג איפוק, מתוך כבוד למרחב התמרון הנתון למחוקק והערכה לעיקרון הפרדת הרשויות, כמו גם מתוך מודעות למגבלות כוחו של בית המשפט. לדוגמה, גרוניס התנגד לפסילת חוק טל בנמקו שהצידוק העיקרי לביקורת שיפוטית על חקיקה ראשית הוא הצורך להגן על מיעוט ועל יחידים מפני עריצות הרוב, וכן, לפקח על התקיימות כללי המשחק הדמוקרטיים, כך שתישמר האפשרות העומדת למיעוט להפוך לרוב. לדבריו, כשהרוב פועל באופן דמוקרטי ומקבל חוק הנותן עדיפות למיעוט על בסיס פשרה חברתית ודיון ציבורי מקיף, אין מקום שבית המשפט יהפוך לפטרונו של הרוב. בפרשה אחרת, הוא הדגיש את "מרחב התמרון החקיקתי" וציין כי כמעט תמיד ניתן יהיה לחשוב על אמצעים שונים מאלה שבהם בחר המחוקק, שיהיה בהם כדי לפגוע פחות בזכות היסוד הנדונה. אולם, בית המשפט לא יתערב באמצעי שנבחר על ידי המחוקק כל עוד אין הוא חורג מהמתחם הנתון לו ואינו בלתי מידתי. במקרה אחר, הזהיר השופט גרוניס כי מקום שמחירה של הטעות השיפוטית בהחלטה לבטל חוק הוא פגיעה בלתי הפיכה בחיי אדם ובשלמות הגוף, חובה להותיר את החוק על כנו.
לא אחת נותר השופט גרוניס בדעת מיעוט בעניינים אלה. דוגמה בולטת היא פסק הדין בעניין חוקתיות תיקון מס' 4 לחוק למניעת הסתננות, שם הוא נותר במיעוט בדעה כי אין לבטל את התיקון לחוק שמכוחו הוקם מתקן חולות והתאפשר להחזיק מסתננים במשמורת לתקופה של עד שנה. עמדתו באותו עניין הייתה כי על בית המשפט לנהוג זהירות כפולה ומכופלת בעת בחינת חוקתיות החוק, בהתחשב בכך שאך שנה קודם לכן הוא ביטל את ה"גלגול" הקודם של החוק ולאור השינויים שנערכו בחוק לאחר מכן.
לעומת זאת, מקום שמדובר בפגיעה בזכויות יסוד, בזכויות המיעוט ובעקרונות היסוד של המשטר הדמוקרטי, סבור השופט גרוניס כי קיימת הצדקה מיוחדת להתערבות של בית המשפט. בהתאם, הוא נמנה עם דעת הרוב במספר לא מבוטל של פסקי דין בהם הורה בית המשפט על ביטול חקיקה ראשית, ובהם: פסק הדין בו בוטלו סעיפי חוק מחוק יישום תוכנית ההתנתקות, שהגבילו את זכות המפונים לקבל פיצוי; פסק הדין שביטל את החוק המאפשר את הפרטת בתי הסוהר; פסק הדין המבטל סעיפי חוק שמנעו מתושבי האזור לתבוע את המדינה אם נפגעו על ידי כוחות הביטחון אף במסגרת פעולה שאינה מלחמתית; פסק הדין המבטל הוראות בפקודת מס הכנסה שהעניקו הטבות מס ליישובים ללא קריטריונים שוויוניים; פסק הדין בעניין תיקון מספר 3 לחוק למניעת הסתננות; ופסק הדין המבטל הוראה שאיפשרה לדון בהארכת מעצר של חשוד בעבירת ביטחון שלא בנוכחותו.
דגש בולט נוסף בפסיקת השופט גרוניס הוא הצורך להקפיד, במסגרת הבחינה החוקתית, על כל שלבי הביקורת השיפוטית, בדגש על השלב הראשון, שעניינו בחינת עצם קיומה של פגיעה בזכות חוקתית, שהוא השלב הקודם לבדיקת השאלה האם הפגיעה עומדת בתנאי פיסקת ההגבלה. גישתו הזהירה בעניין זה, באה לידי ביטוי גם בעמדתו לפיה יש להישמר מפני הרחבת יתר של היקף הזכויות החוקתיות בדרך של פרשנות, מתוך חשש שהדבר יוביל לזילות הזכויות החוקתיות ולרידוד השיח החוקתי.
בפסקי דינו של השופט גרוניס בכל התחומים מודגשת חשיבותה של הוודאות המשפטית. עמדה זו באה לידי ביטוי, בין השאר, בעמדתו הביקורתית כלפי עילת הסבירות במשפט המינהלי. במספר פסקי דין עמד השופט גרוניס על הבעייתיות הכרוכה בעילה זו, המתאפיינת ברמת הפשטה גבוהה אשר מעצימה את שיקול הדעת השיפוטי, מה שמוביל להגדלת חוסר הוודאות המשפטי. באחת הפרשות הוא ציין כי עילת הסבירות בלעה לתוכה, "כאדם שאינו יודע שובע", עילות פרטיקולריות שהוכרו בעבר בפסיקה, ולדעתו, יש להעדיף שימוש בעילות קונקרטיות יותר, כגון שיקולים זרים, מטרה זרה, או הפליה בעת הפעלה של ביקורת שיפוטית על החלטות מינהליות. היבט מרכזי נוסף בתפישתו של השופט גרוניס הוא ההכרח לנצל ביעילות את משאביה המוגבלים של מערכת בתי המשפט. אמצעי אחד להגשמת מטרה זו הוא ההקפדה על עילות הסף הנהוגות בבג"ץ. כך, למשל, הוא קבע כי יש מקום לבחון האם עתירות לבג"ץ "בשלות" להכרעה וציין כי ראוי לחשוב מחדש על השינויים שחלו בהלכה לגבי זכות עמידה, שהובילו להסרתו, למעשה, של תנאי סף זה.
משפט אזרחי
השופט גרוניס נתן פסקי דין רבים בתחומי המשפט האזרחי המהותי, על ענפיו השונים. בפסיקתו, פיתח את הדין בתחומים של דיני חוזים, קניין, קניין רוחני, לשון הרע, פשיטות רגל ופירוק חברות. בפרשת ארגון מגדלי הירקות, שם נדונה השאלה האם יש לשנות מ"הלכת אפרופים" שעניינה דרך הפרשנות של חוזים, העיר השופט גרוניס כי מעורבות היתר של בתי המשפט בפרשנות חוזים טומנת בחובה פגיעה בוודאות המשפטית. לדעתו, הבעיה אינה בהלכת אפרופים עצמה, אלא באווירה שיצרה. לדבריו, "האזהרה מפני הפיכתו של בית המשפט למעין 'צד' לחוזה, ומפני שכתוב החוזה על ידי בית המשפט, ראוי לה שתהדהד מבית המשפט בקריית שמונה ועד לזה שבאילת".
בפרשת מליבו עמד השופט גרוניס על חשיבותה של זכות הגישה לערכאות וציין כי בהיעדר אפשרות לפנות לבית המשפט, לא יוכל אדם לזכות בסעד בגין פגיעה בזכויותיו וממילא לא תהא משמעות אפקטיבית לזכויותיו. לשיטתו, לאור חשיבותה של זכות הגישה לערכאות, קמה חזקה פרשנית לפיה תכליתו של חוזה אינה למנוע אפשרות של מי מהצדדים לפנות לערכאות שיפוטיות.
בפרשת מלול, בחן הרכב מורחב של בית המשפט העליון האם ניתן לפסוק פיצוי בדיני הנזיקין על פי הסתברות ("אחריות יחסית") כאשר לא ברור האם הנזק שנגרם לתבוע מקורו בהתרשלות או בגורם אחר שאינו עוולתי ("סיבתיות עמומה"). השופט גרוניס הצטרף לדעת הרוב שהשיבה לכך בשלילה. הוא הדגיש כי אין הצדקה להביא למהפכה בעקרונות יסוד של דיני הנזיקין, ובראשן עקרון הצדק המתקן, ובדיני הראיות, והדגיש כי אימוץ הכלל בדבר אחריות יחסית היה מעצים באופן בלתי ראוי את שיקול הדעת השיפוטי ובמקביל היה מגביר את אי-הוודאות המובנית במשפט. בנוסף, לדבריו, אחריות יחסית דומה לפסיקה על דרך הפשרה, אף שבעלי הדין לא הסכימו לכך. לבסוף, ציין השופט גרוניס כי המקרה שנדון באותה פרשה, רשלנות רפואית שגרמה נזקים חמורים לילדה, הוא מקרה קשה, אך על בית המשפט לכוון את דרכו על יסוד אזהרתו של השופט הולמס לפיה "Hard cases make bad law".
בפרשת סרן ר', שעסקה בתביעת לשון הרע בגין פרסומים בתוכנית "עובדה", כתב השופט גרוניס את חוות הדעת המרכזית של שופטי הרוב. הוא קבע כי הפרסומים הנדונים נהנים מהגנת "העיתונאות האחראית", הפוטרת מאחריות לפי חוק איסור לשון הרע ופירט את התנאים לתחולת הגנה זו, בדגש על עשיית הפרסום בתום לב תוך עמידה באמת מידה מחמירה של "עיתונאות אחראית". בנוסף, קבע השופט גרוניס כי הגנת "אמת הפרסום" הקבועה בחוק תחול רק על פרסומים נכונים, להבדיל מפרסומים שנדמה היה בעת פרסומם כי הם נכונים, אך בדיעבד התברר כי לא כך הוא.
לשופט גרוניס יש מומחיות מיוחדת בתחום של פשיטות רגל ופירוק חברות. ביחד עם המשנה לנשיא בית המשפט העליון (בדימ') שלמה לוין, חיבר ספר בנושא פשיטת רגל, המהווה מורה דרך לשופטים ולעורכי הדין העוסקים בתחום. תפישתו היסודית ביחס להליכי פשיטת רגל מבקשת לאזן בין זכויות הנושים, בעלי החוב, לבין האינטרס החברתי הרחב שיש במתן "הפטר" (שחרור מחובות) לחייבים בפשיטת רגל. זאת, על מנת לאפשר לפושטי הרגל לפתוח דף חדש. אולם, בפסיקתו ארוכת השנים צידד בעמידה בלתי מתפשרת על כך שפושטי רגל יצייתו לצווים שיפוטיים שניתנו בעניינם, ולא ינסו להתחמק מחובותיהם לנושים. בפסיקתו בנושאים אלה נדרש השופט גרוניס, בין היתר, לשאלות המתייחסות לאיסור על העדפת נושים ולעקרון השוויון בין הנושים ולאינטרסים הציבוריים בהליכי חדלות פרעון.
סדרי הדין
אחד הנושאים המרכזיים בהם התמקד השופט גרוניס הוא תחום סדרי הדין. השקפתו הבסיסית היא שסדרי הדין אינם אסופה של כללים טכניים בלבד, אלא כלי מהותי החיוני להגשמת זכויותיו של בעל הדין, להגעה לחקר האמת ולהכרעה נכונה בסכסוך. בהקשר זה, הוא עמד לא פעם על הקשר שבין סדרי הדין לבין זכות הגישה לערכאות, המהווה, לגישתו, זכות בסיסית ויסודית, הנגזרת מהצורך להבטיח כי מי שסבור כי הוא זכאי לסעד משפטי יוכל להביא את עניינו לפני ערכאות שיפוטיות.
בחלק ניכר מהחלטותיו הדיוניות שם השופט גרוניס דגש רב על היעילות הדיונית, כמכשיר חיוני למימוש זכויות מהותיות ולשיפור השירות שניתן על ידי מערכת המשפט לכלל המתדיינים. ידועה אמירתו, עליה חזר בהקשרים שונים, לפיה משאב הזמן הוא המשאב היקר ביותר מבין המשאבים שמקדישה הרשות השופטת למילוי תפקידיה. עיקרון זה היה נר לרגליו של השופט גרוניס ברבות מפסיקותיו בתחום סדרי הדין. ואכן, בהחלטות רבות שלו בתחום סדרי הדין ואף בתחום הפלילי ניתן משקל לשיקולים בדבר יעילות הדיון והצורך לנצל באופן מיטבי את משאביה של מערכת המשפט. בהחלטותיו, הוא שם דגש לא רק על היעילות שבבירור ההליך הפרטני, אלא גם על היעילות הכלל מערכתית של הרשות השופטת ועל האינטרס של כל המתדיינים בבירור תביעותיהם.
באותה הרוח, ביקש השופט גרוניס בהחלטותיו לפשט את הכללים הדיוניים, על מנת שיהיו ידידותיים למשתמשים בהם: ציבור בעלי הדין ועורכי הדין. כך, באחד המקרים, הוא מתח ביקורת על קביעתם בדין של מועדים בלתי אחידים להגשת ערעורים בתחומים שונים, וציין כי קביעת מועד אחיד להגשת ערעור תמנע "מצב בו מועדי התקיפה השונים של החלטות שיפוטיות יכולים לשמש כחומר בבחינות הכניסה ללשכת עורכי הדין או אולי כשאלות בחידוני טריוויה לעורכי דין".
כן ראוי להזכיר את החלטתו של השופט גרוניס בשאלה האם ניתן לקיים דיון נוסף על פסק דין שניתן על ידי הרכב מורחב של בית המשפט העליון. בעניין זה הוא קבע, בניגוד לדעת הרוב בפרשת נחמני, כי משמעותה של ההוראה בחוק לפיה ניתן לקיים דיון נוסף ב"עניין שפסק בו בית המשפט העליון בשלושה", היא כי לא ניתן לעתור לדיון נוסף בפסק דין שניתן בידי הרכב העולה על שלושה שופטים.
תובענות ייצוגיות
תחום נוסף בו מתמחה השופט גרוניס הוא תובענות ייצוגיות, והוא טיפל אישית ברוב הערעורים שהגיעו לבית המשפט העליון בעניין זה. במסגרת פסיקותיו איזן בין הצורך במתן תמריצים להגשת תובענות ראויות, לבין החשש מפני הצפת בתי המשפט בתובענות סרק ובמסגרת זאת מתח ביקורת על התופעה של הגשת תובענות ייצוגיות בחופזה, ימים ספורים בלבד אחרי האירוע נשוא ההליך. בנוסף, הכיר השופט גרוניס בהשלכות הקשות שעלולות להיות לאישור הגשת תובענה ייצוגית על הנתבע. לפיכך, לטעמו, יש להיכנס לעובי הקורה בבחינת עילות התביעה בעת אישור התובענה הייצוגית.
בהחלטות עקרוניות, התווה השופט גרוניס את הכללים למתן רשות ערעור על החלטה המאשרת הגשת תובענה ייצוגית ואת אמות המידה לפסיקת שכר טרחת עורך דין בתובענה ייצוגית, כולל הקביעה שהבסיס לחישוב שכר טרחת עורך הדין תהיה באחוזים מהגמול שקיבלה קבוצה המיוצגת בפועל, ולא על פי שעות העבודה שלו.
חיים אישיים
גרוניס נשוי בשנית לרנה משל (שהם) שופטת בית המשפט המחוזי בדימוס. הוא אב לשלוש בנות מאסתר, אשתו הראשונה.
המנון זימבבואה
ההמנון מושר בשתי שפות הרשמיות בזימבבואה, אנגלית ושונה, וכמו כן הוא תורגם גם לשפת הנדבלה, שמעמדה הוא שפה אזורית מוכרת.
טרה נוסטרה
טרה נוסטרה (בפורטוגזית: Terra Nostra) היא טלנובלה ברזילאית של רשת הטלוויזיה הברזילאית רדה גלובו שעלתה לראשונה ב-20 בספטמבר 1999.
עלילה
מרקו אנטוניו, בנם של פרנצ'סקו וז'אנט, מתאהב בג'וליאנה, היא דוחה אותו ונחושה למצוא את מתאו, אך לאחר שהיא מגלה שמתאו מחכה לילד שעומד להיוולד הוא רואה זאת כהזדמנות להיות עימה, הוא מציאה לה להתחתן איתו וג'וליאנה מפחד מסכימה להצעה.
האחים אווט
האחים אֶוֶוט (אנגלית: The Avett Brothers) היא להקת פולק רוק אמריקאית מקונקורד, קרוליינה הצפונית, שהוקמה בשנת 2000. הלהקה נקראת על שם שני האחים שהקימו אותה, סְקוֹט אֶוֶוט (בנג'ו, גיטרה, פסנתר, תופים ושירה) וסֶת' אֶוֶוט (גיטרה, פסנתר, תופים ושירה), וחברים בה גם בּוֹב קְרוֹפוֹרְד (קונטרבס, גיטרה בס וכינור) וג'וֹ קְווֹן (צ'לו). למסעות ההופעות של הלהקה מצטרפים גם מַיְיק מַארְשׁ (תופים), טַנְיָה אֶלִיזָבֶּת' (כינור), ואחותם של סקוט וסת', בּוֹנִי אֶוֶוט-רִינִי (פסנתר). הלהקה משלבת סגנונות בלוגראס, קאנטרי, פאנק, פופ, פולק, רוק, אינדי רוק, הונקי טונק ורגטיים. "האחים אווט" היוותה השראה ללהקת הפולק-רוק הבריטית ממפורד אנד סאנס.
האחים לבית אווט
סקוט יֶנְסִי (Scott Yancey) נולד ב-19 ביוני 1976 בשַיֵין (Cheyenne), ויומינג. טִימוֹתִ'י סת' (Timothy Seth) נולד ב-30 ביולי 1980 בשארלוט, קרוליינה הצפונית. הם בניהם של סוזי (Susie) וג'ים (Jim). אחותם הבכורה, בוני, נולדה בשנת 1973.
אבי המשפחה, ג'ים, יליד 1947, עסק בריתוך ונהג לעסוק במוזיקה כתחביב. בשנת 2008, הוציא אלבום עם שירי גוספל, בו מופיעים גם שלושת ילדיו, והחל להופיע ברחבי ארצות הברית. את אהבתו למוזיקה ספג בילדותו - אביו היה כומר נודד בכנסייה המתודיסטית ואמו הייתה פסנתרנית.
אם המשפחה, סוזי לבית גְּלִיסוֹן (Gleason), הייתה מורה בבית ספר יסודי. אביה שירת בחיל הרגלים האמריקאי, ובמהלך מלחמת העולם השנייה נשלח לגרמניה, שם נשאר במשך זמן מה אחרי תום המלחמה. אשתו הצטרפה אליו לגרמניה, ושם נולדה, בשנת 1947, סוזי.
סקוט נשוי לשרה (Sarah) משנת 2003. לזוג שלושה ילדים: אלינור (Eleanor), ילידת 2008; מקסוול (Maxwell), יליד 2011; ולוק (Luke), יליד 2015. פרט לקריירה המוזיקלית שלו, סקוט עוסק גם בציור והוא בעליה של גלריה לאמנות בקונקורד.
סת' היה נשוי לסוּזָן קֵיי אַדְקִיְנס (Susan Kay Adkins) משנת 2008 ועד לגירושיהם, בשנת 2013. במאי 2016 נישא סת' לשחקנית ג'ניפר קרפנטר. בנם של בני הזוג, אייזק (Isaac), נולד בפברואר 2015.
הרקע להקמת הלהקה
"האחים אווט" נולדה ממיזוג של שתי להקות בהן ניגנו, בנפרד, סת' וסקוט בנעוריהם, במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20.
סת' אווט היה חבר בלהקה בשם Margo בעת שלמד בתיכון במאונט פלזנט (Mount Pleasant), קרוליינה הצפונית, באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20. בשנת 1995, הקליטה הלהקה את האלבום היחיד שלהם, שכלל ארבעה שירים.
במקביל, היה סקוט חבר בלהקת Nemo 1934 (הוקמה בשנת 1996), עת למד בקולג' בגרינוויל (Greenville), קרוליינה הצפונית. הלהקה הוציאה שלושה אלבומים והתפרקה מעט אחרי הוצאתו של האלבום השלישי, בשנת 2001. מדי פעם, היו חברי Nemo מגיעים למאונט פלזנט ומנגנים ביחד עם חברי Margo.
לקראת סוף שנות ה-90 של המאה ה-20 התאחדו שתי הלהקות תחת השם Nemo. בשנת 2000, כשלהקת Nemo הייתה על סף התפרקות, הוציאו סת' וסקוט, ביחד עם הגיטריסט של הלהקה, מיני-אלבום בסגנון קאנטרי, וקראו לו על שמם, The Avett Brothers. שנה לאחר מכן, הם נפרדו מן הגיטריסט איתו הקליטו את המיני-אלבום, צירפו אליהם את בוב קרופורד, ואיתו המשיכו כלהקת "האחים אווט".
אלבומים
הלהקה הוציאה 10 אלבומי אולפן, 4 אלבומי הופעה ו-5 מיני-אלבומים.
Americana Music Honors & Awards
"האחים אווט" זכתה ארבע פעמים בפרסים מטעם הארגון Americana Music Honors & Awards. בשנים 2007, 2010 ו-2011 זכו בפרס "צמד/להקת השנה", ובשנת 2007 זכו גם בפרס "הבטחת השנה". בנוסף לזכיות אלו, הייתה הלהקה מועמדת ארבע פעמים לפרסים נוספים מטעם הארגון: בשנת 2007, היה אלבומה "Emotionalism" מועמד בקטגוריה "אלבום השנה"; בשנים 2008 ו-2014 הייתה מועמדת בקטגוריות "צמד/להקת השנה"; ובשנת 2010, היה השיר "I and Love and You" מועמד בקטגוריה "שיר השנה".
Hollywood Music In Media Awards
סקוט וסת' אווט זכו, בשנת 2019, בפרס "השיר המקורי הטוב ביותר" מטעם Hollywood Music In Media Awards, על השיר שכתבו, "Sun, Flood, or Drought", לסרט "The Biggest Little Farm".
פרסי גראמי
שלוש פעמים הייתה הלהקה מועמדת לפרסי גראמי: בשנת 2013 היה האלבום "The Carpenter" מועמד בקטגוריה "אלבום אמריקנה של השנה", ובשנת 2017 היה האלבום "True Sadness" מועמד באותה הקטגוריה; בשנת 2017 היה השיר "Ain't no Man" מועמד בקטגוריה "Best American Roots Performance".
כי אנו עמך
<DIV style="clear:left; float:left; background:#c6dbf7; border:1px #aaaaaa solid; font-size:120%; font-family:David"> כי אנו עמך הוא פיוט הנכלל בחזרת הש"ץ בתפילות העמידה של יום הכיפורים, ובו שלל דימויים ליחס שבין עם ישראל לאלוהים. מחברו של הפיוט אינו ידוע. לפיוט גרסאות אחדות (זו המוצגת משמאל היא מנהג פולין).
על הפיוט
הפיוט מתחיל בבקשה משולשת: שלאחריה הדימויים של היחס שבין עם ישראל לקב"ה מהווים מעין הנמקה לבקשה זו. שלוש השורות שלפני השורה האחרונה של הפיוט מציגות בתקבולת ניגודית את חטאי העם לעומת רחמי הקב"ה, והשורה האחרונה מציגה את אפסות האדם אל מול נשגבות האל.
חב"ד
בחסידות חב"ד מושר הפיוט "כי אנו עמך" בשני לחנים, שאותם לימד האדמו"ר רבי מנחם מנדל שניאורסון, הניגונים מוכרים גם מחוץ לחסידות חב"ד, ומושרים בקהילות שונות, ואף מחוץ לעולם החסידות. כך בחסידות סאטמר ובישיבת פוניבז'. מצוי ששני הלחנים מושרים ברצף.
ויז'ניץ
בחסידות ויז'ניץ קיים לחן עתיק לפיוט, שלפי המסורת האדמו"ר רבי מנחם מנדל הגר מחסידות קוסוב קנה את הלחן מרועה צאן. ניגון זה מושר גם כן על המזמור הללויה בתוך תפילת השופרות בתפילת מוסף של ראש השנה.
חנית שוורץ
חנית שוורץ (נולדה ב-23 באוקטובר 1987) היא כדורגלנית עבר ישראלית, המשחקת בתפקיד השוערת בקבוצת מ.כ רמת השרון בליגת העל והחל משנת 2005 בנבחרת ישראל.
ביוגרפיה
שוורץ בעלת תואר ראשון בפיזיולוגיה ובעלת תעודת מקצוע בספורטתרפיה. כמו כן מחזיקה בתעודת מאמנת כדורגל C.
משנת 2013 עובדת במשמר בתי המשפט כאחראית משמרת.
כדורגל בארצות הברית
בשנת 2008, לאחר שחרורה מהצבא, עברה שוורץ לארצות הברית לשחק בליגת המכללות National Association of Intercollegiate Athletics (NAIA) במחוז The TranSouth Athletic Conference (TSAC). במהלך שנים אלו במכללת מרטין מתודיסט קולג' (Martin Methodist College) זכתה עם הקבוצה ב-4 אליפויות מחוז בנוסף לתארים אישיים רבים.
עם סיום הקולג' במאי 2012 שיחקה בקבוצת Maryland Capitols בעונת קיץ בליגה החצי מקצוענית Women's Premier Soccer League (WPSL).
בליגת העל
עוד במהלך שנתה האחרונה בקולג' שיחקה במכבי חולון את עונת 2012/2013. עם חזרתה ארצה הצטרפה למכבי באר שבע לעונה אחת ומאז משחקת במ.כ רמת השרון שם זכתה באליפות הראשונה של הקבוצה בעונת 2015/2016 ואחר כך גם בגביע היסטורי בעונת 2017/2018. בעונת 2019/2020 הוסיפה לרשימה אליפות נוספת.
במהלך התקופה ברמת השרון הושאלה לאס"א תל אביב ולמ.ס קריית גת לתקופות קצרות לטובת השתתפות במוקדמות ליגת האלופות.
בנבחרת ישראל
החל מגיל 16 שיחקה בנבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 19 ורשמה 12 הופעות בשלושה קמפיינים במסגרת מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19.
כבר בגיל 18, באוגוסט 2005, רשמה את משחק הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת מול נבחרת אסטוניה. מאז רשמה 28 הופעות במדי הנבחרת הלאומית.
פיה גטי
פיה כריסטינה מילר גטי (באנגלית: Pia Christina Miller Getty; נולדה ב-1966) היא אשת חברה אמריקאית.
ביוגרפיה
גטי נולדה בניו יורק, הבכורה משלוש בנותיו של המיליונר רוברט וורן בטי ואשתו האקוודורית, אחיותיה הן מארי שנטל, נסיכת יוון שהתחתנה עם יורש העצר היווני ואלכסנדרה פון פירסטנברג, שלושתם ידועות בקרב החברה הגבוהה כ"האחיות מילר".
היא בילתה הרבה מהילדות שלה בהונג קונג ולמדה בבית ספר לה רוזי בשווייץ, אחרי כן היא למדה תולדות האמנות באוניברסיטת ג'ורג'טאון.
היא משמשת כדוברת חברת הקוסמטיקה הצרפתית "Sephora" וגם הופיעה מספר פעמים במגזינים כמו ווג ו-"Vanity Fair".
ב-2008 סרט תיעודי שהיא יצרה "China Power - Art Now After Mao" העוסק בסצנת האמנות של סין, ב-2011 יצא הסרט השני בו הייתה שותפה בבימוי "Axis of Light" העוסק באמנים מהמזרח התיכון.
ב-1992 נישאה ליורש ההון כריסטופר רונאלד גטי, נכדו של ז'אן פול גטי, נולדו להם ארבעה ילדים, ב-2005 הם התגרשו.
התנועה לשחרור בריטני
התנועה פועלת ברחבי הרשת על מנת לעורר ולהעלות מודעות למצבה של ספירס תחת אפוטרופסות גוף ורכוש מצד אביה, ובצורת התארגנות מחאתית מחוץ לדיונים משפטיים בנושא. התנועה מזוהה עם הצבע הורוד ועליו כיתוב לבן FreeBritney#.
רקע
בשנת 2008, בעקבות שורה של משברים אישיים פומביים שכללו גירושים מקווין פדרליין, תקיפה של צלם פפראצי ואובדן המשמורת על שני בניה, נשלחה ספירס לאשפוז פסיכיאטרי במשך שישה ימים. עם תום האשפוז, הגיש אביה של בריטני, ג'יימס ספירס, בקשה להיות האפוטרופוס הזמני שלה. האב החל לשמש כאפוטרופוס של ספירס וקיבל ייפוי כוח לניהול כספיה וחייה האישיים באופן קבוע.
פעילות
באפריל 2019, פורסם פודקאסט הסוקר את עניינה המשפטי של ספירס. בפודקאסט הושמעה הודעה קולית מאדם אנונימי שטוען כי היה חבר בצוות המשפטי של הזמרת. האנונימי טען כי החזקה המשפטית של ג׳יימי לין על אחותה הושהתה לאחר שספירס סירבה ליטול את תרופותיה הפסיכיאטריות. עוד הוא טען כי ספירס מוחזקת שלא מרצונה במוסד לחולי נפש מחודש ינואר. לאחר פרסום הפודקאסט, מחו המונים מול בניין העירייה של הוליווד, וקראו לשחרורה של ספירס מהמוסד. באמצעות סרטון טיקטוק, הרגיעה ספירס את הלך הרוחות בקרב מעריציה, ועזבה את המוסד הפסיכיאטרי בסמוך לאירועים הללו.
התנועה החלה לצבור פופולריות ברשת תוך הפצת שמועות ותאוריית קשר בדבר מצבה של ספירס. התנועה טענה כי הזמרת מוחזקת בניגוד לרצונה בביתה ללא גישה לטלפון או לאינטרנט, שאין לה שליטה על כספה או על גופה וכי אביה מכריח אותה להופיע ולעשות כרצונו. ב-2019 החלה ספירס להלעות סרטונים לעמוד האינסטגרם שלה, בהם מצבה נראה לא תקין, לדעתם של מעריצים רבים. פעילותה של ספירס ברשת החברתית העלתה חשד כי הזמרת שותלת מסרים למעריציה בדבר מצבה. על אף כל השמועות, ספירס או מי מטעמה מעולם לא הגיבו לדברים.
בחודש מאי 2018, ביקשה שופטת התיק, ברנדה פני, חוות דעת פסיכיאטרית לכשירותה של ספירס הן מבחינה פיזית והן מבחינה נפשית. לאחר תקרית אלימה בין ספירס האב לאחד מבניה של בריטני, קווין פדרליין, הגרוש של בריטני, קיבל צו הרחקה מאביה, על מנת שלא יתקרב לבניו. בעקבות האירועים מונה ג'ודי מונטגומרי לאפוטרופוס החדש של ספירס במקום אביה.
ב-17 באוגוסט 2020, הביע עורך דינה, את רצונו לחילוף האפוטרופוס שלה, ממונטגומרי לאחותה, ג׳יימי לין. בנובמבר 2020 הושגה פשרה בין שני הצדדים, ג׳יימי לין תחזור לנהל עזבונה של ספירס דרך משרד משפחתי. בפברואר 2021, הוקרן בטלוויזיה הסרט התיעודי "לשחרר את בריטני" שהציף מחדש את מצבה של ספירס ואת פעילות התנועה לשחרורה. לאחר כשבועיים, העלתה ספירס תמונה בחשבון האינסטגרם שלה וכתבה כי לאחר פרסום הסרט, היא בכתה ונכנסה לדיכאון מתחושת ההשפלה שחוותה. בן זוגה של ספירס, סם אסגהרי, תמך בהקרנת הסרט והעיד כי ספירס האב הוא אדם רע וכי ״אין לו כבוד אליו״.
עדותה של ספירס הכתה גלים בכל העולם, וזכתה לחשיפה גבוהה מצד התקשורת. ידוענים רבים יצאו להגנתה וקראו לשחרר אותה. ספירס כתבה פוסט באינסטגרם בו התנצלה שהעמידה פנים אודות מצבה, והודתה כי שיקרה כשאמרה כל השנים שהיא בסדר.
תגובת הציבור
בין השנים 2019–2021, זכתה התנועה לשחרור בריטני לתמיכה ממספר ידוענים דוגמת מיילי סיירוס, שר, פריס הילטון, הלסי ומריה קארי. האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות פרסם הצהרה התומכת במאבקה של ספירס. ביולי 2020, טען אחיה של ספירס, בריאן, כי ניהול הקריירה וחייה האישיים של ספירס מועיל למשפחתם. חודש לאחר מכן ביקר ספירס האב באופן חריף את התנועה אף שכינתה אותה כבדיחה. אחותה של ספירס, ג'יימי לין, שאף שימשה כאפוטרופוסית הצהירה כי היא תומכת במאבקה של אחותה לביטול האפוטרופוסות.
ביוני 2021, לאחר עדותה של ספירס בבית המשפט, ידוענים נוספים דוגמת ברנדי נורווד, רוז מק'גוון וג'סטין טימברלייק הביעו את תמיכתם בזמרת. הראפרית איגי אזליה, שבמרוצת השנים שיתפה פעולה עם בריטני, טענה כי הייתה עדה להתנהגות האלימה שהופעלה כלפיה. באותו החודש, הזמינו חברי בית הנבחרים של ארצות הברית, מרג'ורי טיילור גרין, ברג'ס אוונס ואנדי ביגס, את ספירס לנאום מול הקונגרס האמריקאי במאבקה לזכויותיה. הסנאטורים אליזבת וורן ובוב קייסי ביקשו ממחלקת הבריאות ושירותי האנוש וממחלקת המשפטים של ארצות הברית לספק להם מידע על המקרה של ספירס. במידה ויגבשו דעה על המקרה, יכתבו לבית המשפט המלצה.
קוד (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
השמות הערביים של חודשי לוח השנה הגרגוריאני
לוח השנה הגרגוריאני (בערבית: تقويم ميلادي; תעתיק מדויק: תקוים מילאדי) נמצא בשימוש כמעט בכל מדינות העולם הערבי, והוא שונה מלוח השנה המוסלמי (בערבית: تقويم هجري; תעתיק מדויק: תקוים הג'רי), שעל פיו נקבעים חגי האסלאם ומועדיו. כל המדינות הערביות, מלבד סעודיה (המשתמשת בלוח השנה המוסלמי לכל צרכיה), משתמשות בלוח השנה הגרגוריאני למטרות אזרחיות. אין גרסה אחידה בכל העולם הערבי לשמות הערביים של חודשי לוח השנה הגרגוריאני. בחלק מהמדינות מדובר בהגייה ערבית של שמות החודשים בלוח הגרגוריאני המקובלים בשפות אירופיות. בלוח השנה הנמצא בשימוש בעיראק ובמזרח התיכון שמות חודשי השנה הם שמות אכדיים של חודשים בלוח השנה האשורי.
הלבנט ומסופוטמיה
שמות אלה נמצאים בשימוש בעיקר בעיראק, סוריה, לבנון, הרשות הפלסטינית, וירדן. בקרב ערביי ישראל שמות אלה נמצאים בשימוש לצד השמות המצריים-מפרציים. חודשים אלה נגזרים כנראה מהשמות האכדיים של הלוח האשורי, והשמות "שבאט", "אאד'אר", "ניסאן", "איאר", "תמוז", "אאב", "אילול" ו"תשרין" דומים מאוד לחודשים בלוח השנה העברי: שבט, אדר, ניסן, אייר, תמוז, אב, אלול, ותשרי. חלק משמות אלה התבססו גם בטורקית בהשפעת השפה הערבית:
אלג'יריה ותוניסיה
שמות החודשים באלג'יריה ובתוניסיה מבוססים על השמות הצרפתיים של החודשים, והם משקפים את הקולוניזציה הארוכה של צרפת במדינות אלו (1830-1962 - באלג'יריה ,1881-1956 - בתוניסיה).
מרוקו
במרוקו מקובלים שמות החודשים הגרגוריאנים שהשתמרו בשפה הברברית:
ידעאל סטפק
ידעאל סטפק (נולד ב-21 באוגוסט 1940, חיפה) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת אמן פיד"ה.
בשנת 1958 הוא זכה באליפות ישראל לנוער בשחמט עד גיל 20. הוא השתתף באליפות ישראל בשחמט 1961 וסיים במקום הרביעי. בשנות ה-60 של המאה ה-20 החל סטפק לשחק בתחרויות בינלאומיות.
בשנת 2004 הוא היה חבר בנבחרת ישראל לסניורים (לצידם של מארק צייטלין, יעקב מוריי ויאיר קריידמן), שניצחה בתחרות לסניורים. בשנת 2011 הוא זכה במקום השני באליפות ישראל לסניורים.
בשנת 2014 הוא ניצח באליפות ישראל לסניורים (הקדים, בין היתר, את מארק צייטלין שסיים במקום השלישי).
ידעאל סטפק באולימפיאדת השחמט
בשנת 1964 השתתף סטפק באולימפיאדת שחמט:
בסיס ציוד ותובלה
בצ"ת - בסיס ציוד ותובלה או בסיס ציוד ותספוקת, בשמו הקודם יחס"ן - "יחידת אחסנה ימית" הוא בסיס הציוד של זרוע הים, ומהווה את המרכז הלוגיסטי העיקרי של החיל.
איימי מיינזר
איימי מיינזר (באנגלית: Amy Mainzer; נולדה ב-2 בינואר 1974) היא אסטרונומית אמריקאית, המתמחה במכשור אסטרופיזי ובאסטרונומיה בתחום האינפרא אדום. היא סגנית מדען הפרויקט של סייר הסקר האינפרא-אדום הרחב והחוקרת הראשית של פרויקט NEOWISE לחקר כוכבי לכת מינוריים ואת המשימה המוצעת של מצלמת טלסקופ חלל של אובייקטים קרובי ארץ.
בסיס ציוד ותובלה
הבסיס שכן משנותיו הראשונות במחנה הקישון, ובסוף המאה ה-20 החלה העברה הדרגתית שלו למחנה החותרים שמדרום לטירת כרמל.
איימי מיינזר
ביוגרפיה
מיינזר היא בוגרת תואר ראשון בפיזיקה מאוניברסיטת סטנפורד בהצטיינות (1996), תואר שני באסטרונומיה מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה (2000), ותואר דוקטור באסטרונומיה מאוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס (2003).
פרויקט רוזי
"פרויקט רוזי" (באנגלית: "The Rosie Project") הוא ספר הביכורים של הסופר האוסטרלי גרהם סימסיון, שיצא לאור ב-30 בינואר 2013. הספר מתמקד בהתמודדות הגיבור, פרופסור לגנטיקה, שככל הנראה בעל תסמונת אספרגר, בפיתוח יחסים רומנטיים. הספר זכה באוסטרליה לתואר "ספר השנה" בשנת 2014. 40 מדינות רכשו את זכויות התרגום לספר, לאחר הצלחתו המסחררת.
איימי מיינזר
ביוגרפיה
תחומי המחקר שלה כוללים אסטרואידים, ננסים חומים, אטמוספירות של פלנטות, דיסקיות שברים, היווצרות כוכבים ותכנון ובנייה של מכשור חדש מבוסס קרקע וחלל.
פרויקט רוזי
עלילה
דון טילמן הוא פרופסור אוסטרלי לגנטיקה המבלה את ימיו בארגון ותזמון קפדני של חייו בציפייה להקטין חוסר יעילות ככל האפשר. הוא אינו משתלב היטב עם אחרים, וכתוצאה מכך יש לו מספר מצומצם מאוד של חברים ומעולם לא היה בקשר רומנטי. העובדה שטרם חווה קשר רומנטי מטרידה אותו, מכיוון שהוא מאמין כי מנת המשכל שלו, הבריאות הגופנית, הממון והמעמד החברתי שלו אמורים לגרום לו להיות בן זוג מושך. לאחר שיחה עם חבריו היחידים, עמיתו ג'ין ואשתו קלודיה, הגה דון את "פרויקט הרעיה", שאלון שיסייע לו למצוא את בת הזוג המושלמת עבורו.
בסיס ציוד ותובלה
תפקידי הבסיס
בצ"ת נותן מענה לוגיסטי ליחידות השונות של החיל, מה שמאפשר לחיל הים להילחם באופן רצוף ללא השבתות. הבסיס אחראי הן על רכש, אחזקה ואספקה של ציוד וחומרים, באופן שוטף ולתפקוד מבצעי. בשנים 2011–2013 הועברו כל המחסנים ממחנה הקישון, למחנה החותרים. לטובת התייעלות תנאי האחסון נסגר המחנה בקישון בשנת 2014.