cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בניין מועצת העבודה וההגנה
היסטוריה
במקור תוכנן להיות בניין גרנדיוזי שיוביל לארמון הסובייטים. ברם, במתכונתו הנוכחית, הבניין נבנה בשנים 1932–1935, כאשר תוכניתו של לנגמן לא יושמה במלואה. על פי הפרויקט הראשוני, הבניינים היו אמורים לעמוד בכיכר סגורה עד לסמטת גאורגייבסקי ולכלול את בית האיגודים. ביקורת מצד האדריכל הראשי של מוסקבה סרגיי צ'רנישייב, שהאמין שפתרון כזה ייצור אפקט של נקיק צר, אילצה לנטוש את הפרויקט במלואו. שנתיים לאחר השלמת הבניין, מועצת העבודה וההגנה פורקה. במדריך הטיולים השנתי של מוסקבה הופיע הבניין כבית מועצת הקומיסרים העממיים של ברית המועצות. מאוחר יותר, הבניין הועבר לידי מועצת השרים של ברית המועצות ואז לידיועדת התכנון הממלכתית של ברית המועצות (גוספלאן).
משנת 1994 שוכנת כאן הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, הבית התחתון בפרלמנט הרוסי. תוכנן כי לאחר הקמת מרכז פרלמנטרי חדש במרכז מוסקבה, ייהרס הבניין על מנת לבנות במקומו בית מלון או מרכז קניות. תוכניות כאלה הוכרזו על ידי איש העסקים מיכאיל גוצרייב, שהיה אמור לקבל לידיו את הבעלות על הנכס. ברם התוכניות לא הבשילו לכדי מימוש.
אולימפיאדת החורף 1944
אולימפיאדת החורף 1944 הייתה אולימפיאדה אשר בוטלה עקב מלחמת העולם השנייה.
לימים, ב-1956, אירחה קורטינה ד'אמפצו את משחקי אולימפיאדת החורף השביעית וצפויה ב-2026 לארח ביחד עם מילאנו את משחקי אולימפאידת החורף העשרים ושש.
תעשיית השקרים
תעשיית השקרים (Industry of Lies) הוא ספר עיון מאת העיתונאי והמשפטן בן-דרור ימיני שבוחן את הסכסוך הישראלי-ערבי ובפרט את הסכסוך הישראלי-פלסטיני מנקודת מבט מחקרית. הספר נכתב בעת שימיני שהה בשנת שבתון בארצות הברית ופורסם בשנת 2014. הספר עוסק בהפרכת שקרים בנוגע לסכסוך הישראלי-ערבי באמצעות הפנייה למספר רב של מחקרים וניתוחים סטטיסטיים. לטענת הספר שקרים אלה כנגד ישראלים, בוטים ומרובים עד כדי דמוניזציה, מתדלקים את האנטישמיות החדשה ומלבד לפגוע ביהודים ובמדינת ישראל פוגעים גם בערבים עצמם, שסובלים מהטרור האסלאמי הרצחני. ב-2017 יצאה מהדורה מעודכנת של הספר באנגלית, בשם "Industry of Lies: Media, Academia and the Israeli-Arab Conflict".
תקציר
בחיבורו זה של בן-דרור ימיני הוא מתאר שורה של טענות שלדבריו מופיעות בתקשורת בישראל ובאוניברסטאות בישראל ובעולם על אודות הסכסוך הישראלי-ערבי, ומנסה להראות שהן שקריות על ידי בדיקת נתונים סטטיסטיים והבאת סימוכין ממקורות מידע שונים. מסקנתו של ימיני היא כי טענות אלה אינן פוגעות רק במדינת ישראל, אלא גם בתהליך השלום ובפלסטינים. ימיני תוקף בספרו בעיקר את עיתון "הארץ", את הפרופסור אילן פפה, ואת העיתונאי גדעון לוי, וטוען כי עיקר הדמוניזציה של מדינת ישראל מקורה בכתביהם של אלה המלווים בשקרים ובעיוות האמת.
אריאל מליאר
אריאל (אריק) מליאר (נולד ב-5 במרץ 2000) הוא שחיין פאראלימפי ישראלי.
מליאר נולד עם שיתוק מוחין במרכז הרפואי בני ציון שבחיפה, לאלכס ולדיאנה. אחיו התאום, מארק מליאר, הוא שחיין ואלוף פאראלימפי המתחרה בדרגת נכות S7.
בשנת 2018 דורג במקום השמיני באליפות אירופה ובשנת 2019 דורג תשיעי באליפות העולם.
ב התחרה בארבעה משחים בדרגת נכות S4. במשחה 50 מטר בסגנון חופשי העפיל למשחה הגמר וסיים במקום השביעי עם תוצאה של 41.70 שניות, ובשלושה משחים השתתף במשחה המוקדמות: במשחה 50 מטר בסגנון גב סיים את משחה המוקדמות עם תוצאה של 58.81 שניות, במשחה 100 מטר בסגנון חופשי סיים את משחה המוקדמות עם תוצאה של 1:36.04 דקות ובמשחה 200 מטר בסגנון חופשי סיים את משחה המוקדמות עם תוצאה של 3:38.51	דקות.
מליאר מתגורר בקריית מוצקין.
ג'רג' שארושי
ביוגרפיה
ג'רג' שארושי היה כדורגלן בעל טכניקה גבוהה ושיחק במגוון תפקידים לאורך הקריירה שלו. תפקידו העיקרי היה עמדת החלוץ השני אך היה יכול גם לשחק בעמדת הקשר והבלם. לשארושי היה חלק משמעותי בהצלחתה של פרנצווארוש בשנות השלושים של המאה ה-20. הוא כבש עבורה המון שערים שסייעו לה לזכות ב-5 תוארי אליפות, 4 גביעים ובגביע מיטרופה ב-1937. שארושי בטורניר זה כבש 12 שערים כשמחצית מהם הגיעו בשני משחקי הגמר נגד לאציו עם שלושער בכל משחק.
עם 351 שערים ב-383 הופעות הוא מלך שערי הקבוצה בכל הזמנים, וגם ממוקם במקום השני מבחינת הופעות אחרי פטר ליפצ'י. שארושי נחשב עד היום לאחד השחקנים הגדולים לפני מלחמת העולם השנייה.
שארושי כבש שער במונדיאל 1934, ובמונדיאל 1938 כבש חמישה שערים להונגריה והגיע איתם לגמר ראשון בהיסטוריה. בגמר הונגריה הפסידה לנבחרת איטליה בתוצאה 4–2 כששארושי צימק זמנית את התוצאה ל-2–3. בסיום הטורניר הוא זכה בכדור הארד וגם נבחר להיות בנבחרת המצטיינת לצד חברו בהתקפה גיולה ז'נגלר. שארושי הוא הכובש החמישי בהיסטוריה של הונגריה עם 42 שערים ב-62 הופעות.
לאחר פרישתו מקריירת משחק שארושי נהיה מאמן ועבר לאמן באיטליה, שם אימן מספר מועדונים, ביניהם ג'נובה, יובנטוס עימה זכה באליפות ב-1952, בארי ורומא. הוא היה גם המנהל של קבוצת לוגאנו.
שארושי נפטר ב-20 ביוני 1993 בגיל 80 בג'נובה שבאיטליה. ב-1999 נבחר להיות לאחד ממאה השחקנים האירופיים של המאה ה-20 וסיים במקום החמישי בקטגוריית שחקני הונגריה.
טוסנו (כדורגל)
מועדון הכדורגל טוסנו (ברוסית: Футбольный клуб Тосно) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר טוסנו שבמחוז לנינגרד שנוסד לראשונה בשנת 2013.
בריאות הנפש בצה"ל
היסטוריה
ענף בריאות הנפש בצה"ל הוקם בתקופת מלחמת ששת הימים. לאחר מלחמת יום הכיפורים לאור ריבוי החיילים שסבלו מתגובת קרב ופוסט טראומה, הוקדשו משאבים רבים יותר לטיפול בחיילים. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, הוקמה מחלקת בריאות הנפש, ובימי מלחמת לבנון הראשונה, סייעה לחיילים שחוו תגובות קרב במהלך הלחימה בקרבות. מיסוד התחום הגיע בעקבות מלחמת וייטנאם וקבלת הפרעת דחק פוסט-טראומטית ל-DSM כאבחנה רשמית.
מחלקת בריאות הנפש מונה כ-250 קב"נים, כאשר מרביתם הן קצינות. כ־60 אחוזים מהם בעלי הכשרה בעבודה סוציאלית, כ־30 אחוזים פסיכולוגים קליניים, והשאר רופאים פסיכיאטריים. קצינים אלו עוברים הכשרה ייעודית בהיקף של שלוש שנים.
מחלקת בריאות הנפש
כחלק מחיל הרפואה, פועלת במפקדת קצין רפואה ראשי בתל השומר, מחלקת בריאות הנפש בראשות הקב"ן הראשי בדרגת אלוף-משנה. מחלקה זו עוסקת בקביעת מדיניות טיפול בבריאות הנפשית של חיילים בשירות סדיר ושירות קבע, ופיתוח אמצעים להתמודדות עם משברים נפשיים וטראומה נפשית. הרמ"ח הנוכחי הוא אל"ם ד"ר אריאל בן יהודה.
טוסנו (כדורגל)
היסטוריה
מועדון הכדורגל טוסנו הוקם לראשונה במרץ 2013 ביוזמת חברת ההחזקות Fort Group וכבר בעונת הבכורה שלה הורשתה להתמודד בליגה הרוסית השנייה.
בריאות הנפש בצה"ל
מחלקת בריאות הנפש
קצין בריאות נפש (קב"ן. בחיל האוויר: קצין פסיכולוגיה (קפ"ס)) - קצין שהכשרתו המקצועית היא פסיכולוג או עובד סוציאלי ולעיתים אף פסיכיאטר (שהוא רופא). קב"נים מטפלים בבעיות נפשיות של חיילים ומתגייסים. הטיפול יכול לכלול פגישות טיפוליות (בדומה לשיחה אצל פסיכולוג), טיפול תרופתי (במקרה ומדובר בפסיכיאטר) או בהמלצות למפקדים. קב"ן ממונה ברמת כל יחידה צה"לית, לרוב גדוד או חטיבה. הקב"ן אינו לובש מדים כדי לשדר קשר אנושי בלתי מאיים אך מכנה עצמו "קצין" (גם אם אינו קצין) כדי לסמל את שייכותו לצה"ל.
תפקיד הקב"ן נרחב וכולל מספר תפקידים: ייעוץ והדרכת סגלי פיקוד, רפואה (רופא יחידה) ורווחה (מש"קית ת"ש) כדי לאתר, למנוע ולהתמודד עם חיילים בודדים או בקבוצות שמגלים קשיי הסתגלות לשירות בצה"ל. המערך עוסק גם בהליכי סינון למשל בגיבושי מיון ליחידות קרביות. במקרה של אסון נרחב כפיגועים, תאונות או מלחמות, מספקת היחידה הנפשית, תמיכה פסיכולוגית לחיילים ולמפקדים באמצעות מתן הדרכה למפקד או טיפול ישיר מול החייל.
טוסנו (כדורגל)
היסטוריה
בעונת 2013/2014 הקבוצה התמודדה במקביל גם בגביע הרוסי והעפילה עד לשלב רבע גמר הגביע והיה למועדון הכדורגל הראשון ממחוז לנינגרד שהגיע למעמד זה. מאמן הקבוצה בעונת הבכורה היה ויקטור דמידוב. הוא הוחלף באמצע העונה על ידי קיריל גשיצ'ב.
בריאות הנפש בצה"ל
במהלך השירות
אופי השירות בצה"ל וגיל הגיוס הצעיר (בשלהי גיל ההתבגרות), עשוי להביא את המתגייסים למצב שבו הם לא מצליחים להכיל את המציאות הצבאית שכוללת הסתגלות לשהות בבסיס שעשוי להיות מרוחק מהבית, מבודד או בעל כח אדם מצומצם. הטירונות כוללת כניסה לשגרה ובמשמעת צבאיים ופגיעה בפרטיות במגורים, מקלחות, שירותים וחדרי אוכל משותפים.
טוסנו (כדורגל)
היסטוריה
בפברואר 2014 מונה אולג לשצ'ינסקי למאמן הקבוצה. תחת הדרכתו העפילה הקבוצה לשמינית גמר הגביע הרוסי והדיחה באופן סנסציוני את קבוצת הפאר ספרטק מוסקבה ושוב העפילה לרבע גמר הגביע, ברם הקבוצה כשלה בנסיונותיה להעפיל לחצי גמר הגביע לאחר שהודחה על ידי קרסנודר.
בריאות הנפש בצה"ל
במהלך השירות
קושי השירות מורכב ממשתנים אובייקטיביים: קושי פיזי (שירות ביחידה קרבית דורש כושר קרבי וגופני גבוהים), סגנון הפיקוד ביחידה ומידת הסכנה הכרוכה בה וממשתנים סובייקטיבים המושפעים מאישיות החייל, בגרותו הנפשית ומצבו המשפחתי והחברתי. מתח או יחס מזלזל מצד המפקדים עשוי להוביל לסירוב פקודה, משפט צבאי ועד כדי מעצר או כליאה.
התמיכה הנפשית עוסקת בכמיהה לחופשות, הקלות בתורניות (שמירות, מטבח וכו') ואי התאמה תפקודית או חברתית. הקב"ן מתערב במישור הפסיכולוגי ומעודד את מפקדי החייל להיות קשובים למצוקתו ולפתח עמו דיאלוג פורה כדי שישתף פעולה. בנוסף, ממליץ הקב"ן על הקלות ברמה תפקודית, שינוי ההצבה או התפקיד וסיוע סוציאלי בתמיכת גורמי הת"ש היחידתיים.
הפניה הראשונה לקב"ן במהלך שירות סדיר, דורשת אישור המפקד הישיר, שממלא גם חוות דעת על תפקוד החייל ומתאר את הפתרונות הפיקודיים שהוצעו. במקרה של סירוב המפקד, ניתן לקבל הפניה גם דרך רופא היחידה. מטרת אישורים אלו היא עירוב המפקדים במצוקת החייל, כדי שיסייעו ויציעו פתרונות פיקודיים, ויהיו ערים למצוקת החייל.
לפניות חירום מעבר לשעות הפעילות, פועל מוקד ברה"ן ("בריאות הנפש") דרך מוקד מקול הלב.
שאול וג'ימה
שאול וג'ימה הוא ספורטאי בענף ספורט נכים לשעבר.
טוסנו (כדורגל)
היסטוריה
ב-15 במאי 2014 מונה מנכ"ל חדש לקבוצה, ויאצ'סלב מאטיושנקו. בסוף מאי סיימה הקבוצה בראשות הטבלה בליגה והעפילה לליגת הכדורגל הלאומית.
שאול וג'ימה
וג'ימה השתתף לראשונה במשחקי סטוק מנדוויל בשנת 1970. הוא היה חבר איל"ן בפתח תקווה והתבלט כשחקן כדורסל כיסאות גלגלים בליגה הלאומית.
בריאות הנפש בצה"ל
במהלך השירות
פקודות מטכ"ל מסדירות את נוהלי הטיפול באופן שוטף ובהם גם הפניה ראשונית של חייל המעוניין בפניה לקב"ן או במקרה שקיים סיכון גבוה לאובדנות. על פי הפקודות, חייל המאיים בהתאבדות, נשקו יילקח והוא יישאר במעקב שני קצינים (או חיילים בדרגתו) עד שיובא בפני גורם בריאות הנפש לקבלת הערכה נפשית.
טוסנו (כדורגל)
היסטוריה
ביולי 2014 מונה ניקולאי קוסטוב למאמן הקבוצה החדש הקבוצה התייצבה בראשות הטבלה. בדצמבר 2014 מונה אלכסנדר גריגוריאן למאמן החדש. בפברואר 2015 גריגוריאן הוחלף ביבגני פרברטיילו אך הקבוצה לא הצליחה להתייצב בראשות הטבלה כדי להבטיח את העפלתה לפרמייר ליג ובאוגוסט 2015 הקבוצה החתימה מאמן חדש, את דמיטרי פארפיונוב
בריאות הנפש בצה"ל
קשיי הסתגלות
קב"ן המאבחן הפרעה נפשית או אפשרות שחייל יגלה קשיים בשירות, יקבע לחייל ציון קה"ס (קשיי הסתגלות) שעשוי גם להוריד את הפרופיל הצבאי עד לקבלת פטור משירות (פרופיל 21). כחלק מהקלות אלו, רשאי הקב"ן לספק ימי חופשת מחלה ("גימלים"). חלק מהדירוגים מחייבים לינת בית, בדומה לקבלת הקלות תנאי שירות (קה"ש).
שאול וג'ימה
כחבר נבחרת ישראל בכדורסל בכיסאות גלגלים השתתף פעמיים במשחקים הפאראלימפיים. באולימפיאדת הנכים היידלברג (1972) היה שותף לזכיית הנבחרת במדליית כסף ובאולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) היה שותף לזכייה במדליית זהב.
פרננדו נבארו
ברצלונה
בעונת 2002/03, לאחר עזיבתו של סרג'י ברז'ואן המגן השמאלי הקבוע של ברצלונה, הפך נבארו לחבר סגל של הקבוצה הבוגרת. נבארו השתתף במרבית משחקי הקבוצה, הן בליגה והן בליגת האלופות. ב-3 בנובמבר 2002 הבקיע נבארו את שערו הראשון והיחיד במדי ברצלונה, בתיקו 1 עם ראסינג סנטאנדר. התקדמותו בקבוצה הבוגרת נקטעה כשקרע את הרצועה הצולבת בברכו הימנית בהפסד 3-0 לסביליה ב-17 בדצמבר. פציעה זו השביתה את נבארו ממשחק במשך חצי שנה, עד מעבר לתום העונה. עד הפציעה הספיק נבארו לקחת חלק ב-23 משחקים בכל המסגרות.
שאול וג'ימה
וג'ימה פעיל גם כשחקן טניס כיסאות גלגלים.
טוסנו (כדורגל)
היסטוריה
בעונת 2016/2017 הקבוצה התחזקה משמעותית והתייצבה במקום השני בבית בהפרש ניכר מהמקום השלישי. בגביע הרוסי הצליחה הקבוצה להעפיל לרבע גמר הגביע לאחר שגברה על ארסנל טולה ורוסטוב, אך הודחה על ידי לוקומוטיב מוסקבה, שגברה עליה בתוצאה 1:0. לקראת סיום העונה, הקבוצה התייצבה במקום השני והבטיחה את העפלתה לליגת העל הרוסית בכדורגל שלושה מחזורים לפני סיום העונה.
בריאות הנפש בצה"ל
קשיי הסתגלות
מדרג הקה"ס נע בין 0 ל־60, כאשר לקה"ס 0 ולקהס 20, אין משמעות או השפעה ממשית על השירות.
פרננדו נבארו
ברצלונה
בקיץ 2003 הצטרף לברצלונה המגן השמאלי ג'ובאני ואן ברונקהורסט, שתפס את מקומו של נבארו בהרכב הקבוצה. נבארו הוחזר לברצלונה ב' על מנת להתאושש בהדרגה מהפציעה. הוא השתתף ב-8 משחקים בליגה השלישית עד ינואר 2004, אז הושאל נבארו לאלבסטה ששיחקה אז בליגה הראשונה. עד סוף העונה שיחק נבארו ב-7 משחקים במדי אלבסטה. בעונת 2004/05 היה נבארו גיבוי לוואן ברוקנהורסט, והוא מיעט להשתתף במשחקי הקבוצה. הוא פתח ב-4 משחקים בלבד ונכנס כמחליף ב-4 נוספים. ברצלונה זכתה באליפות ספרד, אך חלקו של נבארו בתואר, כאמור, היה מצומצם.
מיורקה
בעונת 2005/06 הושאל נבארו למיורקה מברצלונה. במיורקה היה נבארו שחקן הרכב קבוע והוא לקח חלק במרבית משחקי הקבוצה. את שערו הראשון והיחיד לאותה עונה כבש נבארו ב-21 בספטמבר 2005, במשחק מול חטאפה שהסתיים בתוצאה 1-1. נבארו הורחק פעמיים בכרטיס אדום באותה עונה, במשחקים מול סביליה ואתלטיקו מדריד. נבארו שיחק ב-33 משחקי ליגה מתוך 38, והוא עזר לקבוצה לסיים במקום ה-13. בתום ההשאלה רכשה מיורקה את כרטיס שחקנו של נבארו מברצלונה בתמורה ל-6 מיליון אירו, ונבארו חתם על חוזה ל-4 שנים במועדון.
טוסנו (כדורגל)
היסטוריה
בעונת הבכורה שלה בליגה הציגה כדורגל משכנע וזכתה בגביע הרוסי בכדורגל 2017/2018 לאחר שגברה על קבוצות כדינמו מוסקבה, טום טומסק, לוצ'-אנרגיה ולדיווסטוק, ספרטק מוסקבה ואוונגרד קורסק. בזכות הזכייה בגביע, טוסנו אמורה הייתה לקבל למקום בשלב הבתים של הליגה האירופית, אך לדברי הנהלת התאחדות הכדורגל הרוסית הקבוצה לא הצליחה לקבל את רישיון אופ"א ואת מקומה בליגה האירופית קיבלה אופה מהמקום הששי בליגה. בסיום העונה טוסנו סיימה במקום ה-15 ונשרה חזרה לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה.
פרננדו נבארו
מיורקה
בעונת 2006/07 המשיך נבארו להיות המגן השמאלי הקבוע של מיורקה. ב-15 באפריל 2007, בדקות האחרונות של המשחק מול קבוצת נעוריו ברצלונה, הבקיע נבארו שער עצמי, שבגללו הפסידה מיורקה 1-0. ב-13 במאי הבקיע נבארו שער לרשתה של ראסינג סנטאנדר, והוא עזר לקבוצתו לנצח 2-0. בסך הכול השתתף נבארו ב-37 משחקי ליגה באותה עונה, ומיורקה סיימה במקום ה-12. בעונה הבאה היה לנבארו חלק חשוב בהגעתה של מיורקה למקום ה-7 בליגה, עם 36 הופעות במדיה. כמו כן, נבארו סייע לקבוצה להגיע לרבע גמר גביע המלך, לאחר שגברה על ריאל מדריד בשמינית הגמר.
טוסנו (כדורגל)
היסטוריה
לקראת עונת 2018/2019 הקבוצה לא קיבלה את רישוי ליגת הכדורגל הלאומית ובעונת 2018/2019 היא לא השתתפה בליגת הכדורגל הלאומית, בשל אובדן הספונסר וקשיים פיננסיים שליוו את הקבוצה למן העפלתה לליגת העל.
פרננדו נבארו
סביליה
בסוף עונת 2007/08 עבר נבארו ממיורקה לסביליה בתמורה לכ-5 מיליון אירו. נבארו היה המגן השמאלי הקבוע גם של סביליה. בעונת 2008/09, בה השתתף נבארו ב-31 משחקי ליגה, סיימה סביליה במקום השלישי ובזכות כך העפילה לליגת האלופות. בגביע אופ"א הודחה סביליה כבר בשלב הבתים. נבארו השתתף ב-5 ממשחקי הקבוצה במפעל. בעונה הבאה עזר נבארו לסביליה לסיים את שלב הבתים בליגת האלופות במקום הראשון ולהעפיל לשמינית הגמר, בו הודחה על ידי צסק"א מוסקבה. בליגה סיימה סביליה במקום הרביעי, ממנו מגיעה הקבוצה למוקדמות ליגת האלופות. בגביע המלך סייע נבארו לסביליה להגיע לגמר, אך בשל צבירת כרטיסים צהובים הוא הושעה ממשחק הגמר מול אתלטיקו מדריד, אותו ניצחה סביליה 2-0 וזכתה בתואר.
טוסנו (כדורגל)
היסטוריה
ביוני 2018 המועדון פורק.
פרננדו נבארו
סביליה
עונת 2010/11 החלה בסימן רע עבור סביליה. היא כשלה להעפיל לשלב הבתים של ליגת האלופות, לאחר שספורטינג בראגה גברה עליה בתוצאה מצטברת 5-3, ואת הסופר קאפ הספרדי הפסידה לברצלונה בתוצאה מצטברת זהה. נבארו המשיך להיות שחקן קבוע בסביליה. נבארו לקח חלק בהגעתה של הקבוצה לחצי גמר גביע המלך, לשלב 32 האחרונות בליגה האירופית ולמקום ה-5 בליגה. נבארו הורחק פעמיים באותה עונה, פעם אחת בכרטיס צהוב שני בניצחון על אתלטיק בילבאו ב-24 באוקטובר 2010, ובכרטיס אדום ישיר ב-14 בנובמבר בניצחון על ריאל סרגוסה.
טוסנו (כדורגל)
אטלנט טוסנו
בשנת 2018 הוקם בית ספר לכדורגל בשם "אטלנט טוסנו", במימון חברת Fort Group, שהחזיקה בעבר בבעלות על קבוצת האם.
פרננדו נבארו
סביליה
בעונת 2011/12 מצבה של סביליה נהיה רעוע אף יותר. מהליגה האירופית הודחה עוד בשלב המוקדמות הראשון על ידי הנובר 96. בגביע הגיעה עד שמינית הגמר בלבד, ואת הליגה סיימה סביליה במקום ה-9, ובכך נקבע שלא תיקח חלק במסגרת אירופית לראשונה מאז 2004. מעמדו של נבארו נותר איתן הן בעונה זו והן בעונת 2012/13, שגם בה סביליה הייתה במקום ה-9. במשחק הראשון של חצי גמר גביע המלך מול אתלטיקו מדריד הורחק נבארו בכרטיס אדום, והוא הושעה ממשחק הגומלין, בסיומו העפילה אתלטיקו לגמר על חשבונה של סביליה.
טוסנו (כדורגל)
הקמה מחדש
באפריל 2023, טוסנו הוקמה מחדש על בסיס אקדמיית "אטלנט טוסנו", בתמיכת עיריית טוסנו וממשלת נפת טוסנו של מחוז לנינגרד. המועדון נרשם להתמודדות באליפות מחוז לנינגרד במסגרת הליגה השלישית.
פרננדו נבארו
סביליה
על אף שסיימה במקום ה-9 בלבד בעונה שעברה, השתתפה סביליה בעונת 2013/14 בליגה האירופית. מעמדו של נבארו דעך בשל עלייתו של המגן השמאלי הצעיר אלברטו מורנו, ולעיתים הוסט נבארו לעמדת הבלם. נבארו שיחק ברוב משחקיה של הקבוצה בליגה האירופית והיה לו חלק משמעותי בזכייתה בטורניר, אם כי הוא לא השתתף במשחק הגמר מול בנפיקה ליסבון בו סביליה ניצחה בדו-קרב בעיטות עונשין. באותה עונה רשם נבארו את מספר הופעות הליגה הנמוך ביותר מאז עבר למיורקה ב-2005: 24 בלבד.
טוסנו (כדורגל)
מגרש הבית
בשנתה הראשונה הקבוצה אירחה את משחקיה באצטדיון העירוני, הממוקם ברחוב אלכסייבה בעיר טוסנו במרחק 53 קילומטרים מהעיר סנקט פטרבורג ומכיל 250 מושבים בלבד. האצטדיון שנחנך בשנת 1988 שימש את הקבוצה כמתקן האימונים שלה.
פרננדו נבארו
סביליה
בעונת 2014/15, למרות עזיבתו של מורנו, מעמדו של נבארו לא שב לקדמותו. נבארו פתח ב-15 משחקי ליגה ונכנס כמחליף ב-4 נוספים, בכולם שיחק כמגן שמאלי. המאמן אונאי אמרי העדיף את בנואה טרמולינאס במקומו ברוב המשחקים. סביליה זכתה בפעם השנייה ברציפות בליגה האירופית, הודות לניצחון 3-2 במשחק הגמר על דניפרו דניפרופטרובסק, אך גם בגמר זה לא שותף נבארו.
טוסנו (כדורגל)
מגרש הבית
לאחר שהחלה להתמודד במסגרות המקצועניות הקבוצה אירחה את משחקיה באצטדיון קירובץ בעיר טיחווין שבמחוז לנינגרד, בשל חוסר באצטדיון ראוי בעיר טוסנו מאחר שהאצטדיון העירוני בטוסנו לא עומד בתקני הליגות המקצועניות. לאחר מכן עברה הקבוצה לארח את משחקיה בהיכל הספורט הקטן של אצטדיון פטרובסקי בסנקט פטרבורג.
פרננדו נבארו
דפורטיבו לה קורוניה
בתום 7 עונות בסביליה חתם נבארו ב-19 ביוני 2015 בדפורטיבו לה קורוניה על חוזה לשנתיים.
טוסנו (כדורגל)
מגרש הבית
בקיץ 2014 הנהלת הקבוצה הצהירה על כוונתה לבנות אצטדיון כדורגל משלה בעיר טוסנו ברם, בהיעדר תמיכה מעיריית טוסנו ומממשלת מחוז לנינגרד בבניית האצטדיון, באפריל 2016 עברה הקבוצה לארח את משחקיה באצטדיון "אלקטרון" שבוליקי נובגורוד, המכיל 3,223 מושבים.
פרננדו נבארו
נבחרות לאומיות
נבארו ייצג את מדינתו במדי נבחרת ספרד עד גיל 21. הוא השתתף עמה במשחק ידידות ב-20 באוגוסט 2002 מול ובשני משחקי מוקדמות אליפות אירופה לנוער בהמשך השנה, אך בשל הפציעה שסבל ממנה בסוף 2002 נגדע חלקו בנבחרת הצעירה.
טוסנו (כדורגל)
מגרש הבית
לאחר שהקבוצה העפילה לליגת העל, תחילה היה חשש כי בשל חוסר באצטדיון כדורגל ראוי בעיר טוסנו, ייתכן שהקבוצה לא תורשה ליטול חלק בליגה הבכירה, אך לבסוף הושג הסכם לפיו הקבוצה תארח את משחקיה באצטדיון פטרובסקי שבסנקט פטרבורג בעונת 2017/2018.
פרננדו נבארו
נבחרות לאומיות
זימונו הראשון של נבארו לנבחרת ספרד היה על ידי המאמן לואיס אראגונס, למשחק ידידות ב-6 בפברואר 2008, אך נבארו לא נטל בו חלק. את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת ערך נבארו ב-4 ביוני במשחק ידידות מול, כהכנה ליורו 2008. נבארו נכלל בסגל הנבחרת לטורניר והשתתף במשחק האחרון של שלב הבתים, בו ניצחה ספרד את 2-1. נבארו לא שיחק ביתר משחקיה של הנבחרת, שזכתה בו בסיומו הודות לניצחון 1-0 בגמר על.
טוסנו (כדורגל)
תארים
הגביע הרוסי בכדורגל:
פיטר גריפין
פיטר לאוונבראו גריפין (באנגלית: Peter Griffin) הוא דמות מצוירת בדיונית בקומדיית המצבים המונפשת האמריקנית "איש משפחה". פיטר הוא הדמות הראשית בסדרה שעוסקת במשפחתו, משפחת גריפין. הוא הופיע לראשונה בטלוויזיה ב-20 בדצמבר 1998 והוא מדובב על ידי יוצר הסדרה סת' מקפרלן, שגם יצר ועיצב אותו. פיטר הוא אביהם של סטואי, מג וכריס ונשוי ללויס. פיטר מתגורר בעיר הבדיונית קוהוג שברוד איילנד עם משפחתו וכלב המשפחה בריאן.
אישיות
פיטר נולד במקסיקו בשם "ג'סטין פיטר לאוונבראו גריפין", לתלמה גריפין ולמיקי מקפיינגן. רק בבגרותו גילה את הזהות האמיתית של אביו ועד גיל מאוחר סבר כי אביו הוא פרנסיס גרפין שהיה נשוי בעבר לאמו הביולוגית (פרנסיס נפטר זמן-מה אחרי שפיטר נפל עליו בעודו שיכור). פיטר הוא מקרה מייצג של עובד צווארון כחול. בעברו עבד פיטר כמפקח בטיחות במפעל הצעצועים "Happy-Go-Lucky". לאחר מות בעל המפעל קנה סירה והחל לעבוד כדייג לצד שני עוזריו, סנטוס ופסקאוול, שני מהגרים פורטוגזיים. כיום, לאחר שסירתו נהרסה, הפך לאחראי הובלה במבשלה שבעיר.
פיטר מוחק את השם "ג'סטין" משמו המלא, בטענה של לויס (אשתו), שגילוי שמו הפרטי "משנה את אישיותו". דמותו של פיטר לא מתבגרת שכן בסדרה אין עקביות בזמן. ביחד עם חבריו ג'ו, קליבלנד וקווגמייר, נוהג פיטר לשתות לשוכרה במסבאה השכונתית "הצדפה השיכורה", אותה מנהל הוראס. לאחר שהוראס מת במהלך משחק בייסבול על ידי חברו של פיטר, ג'רום, ג'רום קונה את "הצדפה השיכורה" והופך למנהלה. פיטר נוהג להילחם עם ארני התרנגול הענק, אויבו המושבע. לראשונה נלחם ארני בפיטר לאחר שנתן לו קופונים שפג-תוקפם, מה שהרגיז את פיטר. עם זאת, ייתכן ושורש המריבה ביניהם הוא אגרוף שהכניס פיטר לארני 20 שנה לפני כן בעת נשף סיום התיכון שבו נכחו השניים. סיבה נוספת ליריבות ביניהם היא מחלוקת על מי ישלם על הארוחה שחלקו עם אשתו של ארני. פעמים רבות מגיע מלאך המוות, חבר קרוב של המשפחה, כדי לקחת את חייו של פיטר ונכשל במשימה.
יועד בית-יוסף
יועד בית-יוסף (נולד ב-2 בדצמבר 1987 בגבעתיים), הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדות הרכז בקבוצת הבת של מכבי עירוני רמת גן מליגה ב' גובהו 1.82 מטר.
קריירה
בית-יוסף גדל במחלקת הנוער של הפועל גבעתיים אצל המאמנים יואב חריש ורן קוניק, ובעונתו האחרונה בנוער אף זכה בתואר שחקן העונה. (2005/6).
בעונת 2006-2007 החל בית-יוסף את דרכו בבוגרים במדי מכבי אשדוד, אז בליגה הלאומית, בה שיחק גם בעונת 2007-2008.
את הפריצה האמיתית הראשונה שלו עשה בית-יוסף בעונה שלאחר מכן, 2008-2009, בה שיחק באליצור רמלה, ושם קלע למעלה מ-10 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת 2009-2010 הגיע יועד לקדנציה הראשונה שלו בקבוצת מכבי באר יעקב.
את עונת 2010-2011 החל בית-יוסף בקבוצת הפועל בארי, אך לאחר מספר מחזורים חזר לבאר יעקב, שם המשיך והשתפר עד שהגיע לממוצע של מעל 15 נקודות למשחק. בקיץ של אותה עונה זומן בית יוסף לנבחרת האולימפית ששיחקה באוניברסיאדת שנג'ן (2011). יועד קלע בטורניר יותר מ-8 נקודות למשחק.
בעונת 2011-2012 המשיך בית-יוסף להצטיין במדי באר יעקב, ואף הוביל אותה למשחקי הפלייאוף לעלייה לליגת העל. בית-יוסף נבחר למצטיין העונה עם קרוב ל-20 נקודות בממוצע למשחק ועם יכולת נפלאה. גם במהלך הפלייאוף המשיך בית יוסף להצטיין, אך הפסיד עם קבוצתו בסדרת הגמר להפועל תל אביב.
לאור היכולת שגילה זכה בית-יוסף לקידום משמעותי בקריירה ובתחילת עונת 2012/13 לראשונה חתם על חוזה לשנתיים בליגת העל בקבוצת הפועל גלבוע/גליל.
בקיץ 2014 חתם בקבוצת הפועל חולון.
שנה מאוחר יותר חתם בית-יוסף בעולה החדשה לליגה הלאומית הפועל רמת גן. בספטמבר 2016 חתם בבני הרצליה. לאחר זמן קצר ביקש להשתחרר מהקבוצה, מכיוון שהתקשה להקדיש את הזמן לאימונים בליגת העל, וחתם בעירוני רמת גן מהליגה הלאומית. במרץ 2017 עבר בית יוסף להפועל באר שבע/ב"ש באוגוסט 2017 חתם באליצור עירוני נתניה מהליגה הארצית. ב-2018 עבר למכבי רמת גן יהלום מליגה ב' (קבוצת הבת של מכבי עירוני רמת גן)
ג'יין אייר (סדרה, 2006)
ג'יין אייר (באנגלית: Jane Eyre) היא מיני סדרה טלוויזיונית עיבוד לרומן באותו שם מאת שרלוט ברונטה. הסיפור, שזכה למספר רב של עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה, מגולל את קורות חייה של ג'יין אייר, יתומה באנגליה של אמצע המאה ה-19. הסדרה בת ארבעת הפרקים שודרה בבריטניה בערוץ BBC One.
הסדרה נחשבת לעיבוד מוצלח של הרומן, והיא זכתה לשבחי המבקרים וכן זכתה בפרסים ומועמדויות לפרסים.
תקציר עלילה
ג'יין אייר (ג'ורג'י הנלי) היא ילדה הגדלה אצל דודתה, גברת ריד (טרה פיצג'רלד) כקרובת משפחה ענייה. כאישה צעירה ג'יין (רות וילסון) מועסקת על ידי סוכנת הבית של תורנפילד הול כאומנת לילדה אדל (קוזימה ליטלווד). בעל האחוזה הוא מר רוצ'סטר (טובי סטיבנס) והוא מחזר אחרי בלאנש אינגרם היפה (כריסטינה קול).
פרק ראשון
אחרי מותו של מר ריד, דודה של ג'יין, היא נשארת בחסותה של דודתה האדישה והאכזרית. גם בני הדודים מתעללים בג'יין והיא אינה מרגישה בבית בגייטסהד הול. ג'יין מואשמת שיש בה "דם רע" וגברת ריד שולחת את ג'יין לפנימיית לווד. כמו גייטסהד, לווד הוא מוסד קר. חברתה היחידה של גיין מתה, והיא נשארת שוב לבד. בשאיפה להיות עצמאית, ג'יין מתכוונת לעבוד כאומנת.
בגיל 18 היא עוזבת את לווד ומקבלת משרה כאומנת לילדה ב"תורנפילד הול". מתברר שהילדה, אדל, נולדה בצרפת והיא בת חסותו של אדון האחוזה, אדוארד רוצ'סטר. עוד נודע לג'יין שבעל האחוזה נמצא בביתו לעיתים רחוקות. באחד הימים כשהיא בדרכה לתורנפילד הול, ג'יין פוגשת את רוצ'סטר.
לילה אחד, ג'יין מתעוררת ושומעת קולות מחדרו של רוצ'סטר. היא ניגשת לשם ורואה שחדרו עולה באש והוא בסכנת חיים.
פרק שני
אחרי שג'יין מצילה את רוצ'סטר, היא מתחילה לתהות מי גרם לשריפה ומה הם הקולות המוזרים שנשמעים מכיוון המגדל הצפוני. רוצ'סטר לא עונה לשאלותיה, ובבוקר עוזב את האחוזה. אחרי זמן מה הוא חוזר ואיתו חבורה של מכרים וביניהם בלאנש אינגרם ואמה ליידי אינגרם.
אורח בלתי צפוי נוסף מגיע לרוצ'סטר ואינו מתקבל בברכה. אורח זה, מייסון שמו, נפצע באורח קשה באותו לילה. בעוד רוצ'סטר מביא את הרופא, הוא משאיר את ג'יין להשגיח על מייסון במגדל הצפוני. שוב ג'יין שומעת את הקולות המוזרים, וכשהיא מטפלת במייסון היא נחרדת לשמוע רעשים מצדה השני של הדלת.
פרק שלישי
אל תורנפילד הול מגיעה בסי, המשרתת מגייטס הד. היא מספרת לג'יין שדודתה חולה ושהיא מבקשת לראות את ג'יין לפני מותה. כשנדמה שהדודה אינה מזהה אותה, ג'יין שואלת אותה מדוע היא כל כך שנאה את אחייניתה. גברת ריד עונה שהסיבה לכך היא שבעלה אהב את ג'יין יותר מאשר את ילדיו שלו, ואפילו בקש לראותה על ערש דווי. עוד נודע לג'יין מפי גברת על דוד נוסף שלה. דוד זה, אח של אביה, ביקש לטפל בה עוד בהיותה ילדה. אך גברת ריד הודיעה לו שג'יין מתה. למרות זאת ג'יין סולחת לדודתה.
כשהיא נמצאת הרחק מתורנפילד הול, ג'יין מבינה שתורנפילד הוא הבית שמעולם לא היה לה. עם זאת, היא מוטרדת מהשמועות על נישואיו הקרבים של מר רוצ'סטר לבלאנש אינגרם. היא חוששת שתאלץ לעזוב את תורנפילד, המקום האהוב עליה.
רוצ'סטר מנסה לברר מה הם רגשותיה של ג'יין כלפיו, והוא מתגרה בה בלי הרף. לבסוף היא מתוודה על אהבתה לרוצ'סטר עצמו בנוסף לאהבתה לתורנפילד. רוצ'סטר מצהיר גם הוא על אהבתו לג'יין ומציע לה נישואים, והיא מסכימה להינשא לו.
יומיים לפני החתונה ג'יין מגלה שהשמלה שלה נהרסה. רוצ'סטר מייחס לחלום את צל האישה שהיא ראתה בחדרה בלילה. ביום החתונה מתבררת האמת כולה. אשתו של רוצ'סטר, ברתה, מתגוררת במגדל הצפוני. הטירוף שלה עובר בתורשה במשפחתה, והיא נכלאה כדי שלא תסכן את עצמה ואת האחרים. מייסון, שהוא אחיה של ברתה, מגיע ברגע האחרון לכנסייה ומונע את עריכת טקס הנישואים. רוצ'סטר מתעקש על כך שהוא עדיין אוהב את ג'יין ומציע לה שיחיו ביחד "כאח ואחות". בכל זאת ג'יין עוזבת בלילה את ת'ורנפילד.
פרק רביעי
אחרי זמן מה סט. ג'ון ריברס מודיע לג'יין שהיא ירשה סכום כסף גדול מדוד שלה, וגם הוא מספר לה שהם קרובי משפחה. עוד היא מגלה שסט. ג'ון יודע על קורותיה כולל על ימיה בתורנפילד הול.
סט. ג'ון מציע נישואים לג'יין, אך היא לא מסכימה להינשא לו ולחיות איתו כמיסיונרים בחו"ל. היא שומעת את קולו של רוצ'סטר קורא לה, והיא מבינה שמקומה לצידו בת'ורנפילד. כשהיא חוזרת היא מגלה שמת'ורנפילד נותרו רק חורבות ורוצ'סטר חלוש ועיוור. נאמר לה שהבית נשרף, ורוצ'סטר נפגע כשניסה להציל את אשתו ברתה, אך היא נהרגה. רוצ'סטר מזהה את קולה של ג'יין והוא מאושר שהיא חזרה אליו. השניים מתחתנים, ובסצנת הסיום כל המשפחה מתאספת - רוצ'סטר, ג'יין, אדל, שתי האחיות ריברס, שני ילדים קטנים (ילדיהם של ג'יין ואדוארד), והכלב פיילוט - לציור פורטרט משפחתי. סט. ג'ון ריברס בהיותו במרחקים, מצויר בנפרד בצד התמונה.
הבדלים בין הסדרה לרומן
על אף שהסדרה נאמנה ברובה למקור הספרותי, יש בתסריט שינויים אחדים. בסדרה החלק הראשון (בית הספר לווד) והחלק השלישי (סט. ג'ון) הם הרבה יותר קצרים מאשר ברומן. החלק האמצעי של הרומן מפותח יותר, אך גם כאן סצנות אחדות בעלילה שונו והועברו לזמן או מקום אחר. הבריחה של ג'יין מתורנפילד מוצגת כרצף פלאשבק קצר של דקות אחדות. סצינות אחדות נוספו לתסריט המדגישות את התשוקה שבאופיים של ג'יין ושל רוצ'סטר. שוני נוסף הוא בהופעת האישה הצועניה בת'ורנפילד, בעוד שבספר זהו רוצ'סטר עצמו המחופש לצועניה, בסדרה הוא שוכר אישה למלא את התפקיד. רוצ'סטר משתמש גם בלוח סיאנס בסצנה שנכתבה במיוחד לתסריט.
אליעזר זלמן (לואי) ברנשטיין
אליעזר זלמן (לואי) ברנשטיין (כ"ט באדר ב' ה'תרפ"ז – ח' באדר ה'תשנ"ה; 1927–1995) היה רב, דוקטור, מראשי רבני תנועת המזרחי בארצות הברית, נשיא ההנהלה ויושב ראש "ועדת ארץ ישראל" של הסתדרות הרבנים דאמריקה.
ביוגרפיה
נולד בניו יורק בשנת ה'תרפ"ז (1927) לסם ואנה ברנשטיין. למד בישיבה יוניברסיטי וקיבל שם תעודת הוראה, סמיכה לרבנות ובהמשך תואר דוקטור. בין השנים 1953–1954 שירת בצבא ארצות הברית כרב צבאי. לאחר מכן לימד יהדות בבית הספר התיכון ובבית הספר למורים שהיו חלק ממוסדות ישיבה יוניברסיטי ובהמשך גם במוסד האוניברסיטה המרכזי. בשנת 1980 נתמנה לפרופסור חבר ובשנת 1987 לפרופסור מן המניין.
משנת 1956 עד פטירתו שימש כרב קהילת "ישראל הצעיר" בוינדזור פארק, קווינס. תחת הנהגתו גדלה הקהילה ממפגש מניין קטן בבית פרטי, לבית הכנסת האורתודוקסי הבולט ביותר במזרח קווינס.
היה חבר הנהלת הסתדרות הרבנים של אמריקה ואף נבחר שם שלוש פעמים לנשיא (1974–1972, 1986–1984, 1995–1994). שימש גם בתור יושב ראש "ועדת ארץ ישראל" של ההסתדרות. מתוקף תפקידו שימש יושב ראש של מוסדות בתמיכת ההסתדרות– ישיבת הדרום ברחובות וישיבת אחוזת יעקב ביבנה.
בין השנים 1945–1981 היה פעיל במחנות מסד שהיו מחנות קיץ עבריים במדינת פנסילבניה ומילא שם מגוון תפקידים: ראש המדריכים במסד א' (שכבת הגיל הקטנה), ראש החוגים במסד ב' (שכבת הגיל הגדולה), מנהל חינוכי של מסד ב' ומנהל כללי של שתי שכבות הגיל.
בשנות החמישים היה סגן יושב הראש המועצה הארצית של הפועל המזרחי. בין השנים 1975–1980 שימש בתור נשיא המזרחי והפועל המזרחי, ובשנים 1980–1984 שימש יושב ראש הוועד הפועל שלהן. היה נציג התנועה בהנהלת ההסתדרות הציונית העולמית, שם גם שימש בתור יועץ למחלקה לתרבות תורנית. כן היה חבר בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית. נטל חלק מרכזי בשינוי חוקי מדינת ניו יורק כך שיותר ליהודים שומרי שבת לפתוח עסקים ביום ראשון. היה גם פעיל נגד הניסיון לאסור שחיטה.
כשהיה סטודנט לתואר שני ערך את עיתון "The Commentator" (הפרשן) של ישיבה יוניברסיטי, בו האיץ לתמוך במדינת ישראל ההולכת וקמה. מאז ערך כמעט כל עלון של ארגון שעמד בראשו, כמו "Rabbinical Council Record" (רשימות הרבנים) של הסתדרות הרבנים דאמריקה, "Jewish Horizon" (אופק יהודי) של תנועת המזרחי, "כולנו" של תנועת המזרחי ואף ערך את העלון של בוגרי ישיבה יוניברסיטי. היה בעל טור ב- Jewish Press.
הרב ברנשטיין נפטר בניו יורק ביום ח' באדר ה'תשנ"ה (1995), והובא לקבורה בבית שמש.
לאחר פטירתו החליטו מנהיגי הסתדרות הרבנים והנהלת "ישיבת הדרום" לקרוא את בית הספר התיכון של המוסד לזכרו "חזון אליעזר".
חיים אישיים
ב-13 במרץ 1955 נישא לפנינה (פרל) מושל ובהמשך נולדו להם ארבעה ילדים.
הגותו
הרב ברנשטיין ראה את הרבנים באמריקה בעלי תפקיד קריטי בשמירה על היהודים מפני התבוללות ובשמירה על היהדות מפני הרפורמים והקונסרבטיביים.
התמודד גם עם נושא נישואי התערובת בארצות הברית, שבימיו גאה לשיאים חדשים. לטענתו, הדרך להתמודד היא חינוך מקטנות ואין מה לעשות לאחר שהנישואים נעשו.
ראה בשני הנושאים הללו מתפקידה העיקרי של הסתדרות הרבנים דאמריקה:
הרב תמך במדינת ישראל והיה ציוני נלהב, הוא סבר שהיא הדבר המאחד את היהודים בארצות הברית.
אולימפיאדת הנוער לוזאן (2020)
אולימפיאדת הנוער לוזאן (2020) היא אולימפיאדת הנוער השלישית במתכונת של משחקי החורף האולימפיים לנוער. האולימפיאדה היא אירוע ספורט רב-ענפי לנוער בגילאים 15–18 ברוח המשחקים האולימפיים. המשחקים התקיימו בין 9 בינואר 2020 עד 22 בינואר. באולימפיאדה עתידים להשתתף כ-1,880 ספורטאים מ-71 מדינות שיתחרו ב-7 ענפי ספורט שונים. לוזאן נבחרה כעיר המארחת לאחר שהועדפה על פניה של בראשוב ב-31 ביולי 2015 בכנס ה-128 של הוועד האולימפי הבינלאומי בקואלה לומפור.
המכרז
ארבע ערים הביעו עניין באירוח המשחקים, אך רק שתי ערים הגישו לבסוף את מועמדותן: בראשוב (רומניה) ולוזאן (שווייץ). ב-5 בדצמבר 2014 אישר הוועד האולימפי הבינלאומי את המועמדות של הערים. ב-31 ביולי 2016 בכנס ה-128 של הוועד האולימפי ברואלה לומפור נבחרה לוזאן כעיר המארחת לאחר שזכתה בהצבעה ב-71 קולות לעומת 10 קולות לבראשוב.
ארגון
ב-26 באוקטובר 2015, נשיא הוועד האולימפי הבינלאומי, תומאס באך, מינה את דנקה ברטקובה, קלעית סלובקית ומדליסטית אולימפית, כיו"ר ועדת התיאום לקראת משחקי החורף האולימפיים ה-3 - לוזאן 2020. ועדת התיאום מורכבת משישה חברים השייכים לוועד האולימפי הבינלאומי. יחד עם ועדת התיאום עובדת על הכנת המשחקים הוועדה המארגנת של אולימפיאדת הנוער לוזאן (LYOGOC). מנכ"ל הוועדה המארגנת הוא איאן לוגן.
ענפי הספורט
במשחקי החורף האולימפיים לנוער ב-2020 התקיימו 81 תחרויות ב-8 ענפי ספורט שונים המחולקים ל-16 מקצועות שונים בהשתתפות 1,872 ספורטאים בני 15 עד 18. מאפיין ייחודי של המשחקים הוא קיום תחרויות של קבוצות מעורבות המורכבות מספורטאים ממדינות שונות.
טבלת המדליות
הוועדה המארגנת של משחקי אולימפיאדת הנוער בלוזאן (LYOGOC) לא מקיימת רישום של טבלת מדליות רשמית. באולימפיאדה הוענקו סך הכל 243 מדליות ב-81 תחרויות. המדליות של הקבוצות המעורבות שהורכבו מספורטאים ממדינות לאום שונות רשומות בטבלה כמדליות שהוענקו ל"נבחרת לאומים מעורבת" ואינה מדורגת בטבלה.
המדינות המשתתפות
79 מדינות השתתפו באולימפיאדת הנוער לוזאן. 12 מדינות השתתפו לראשונה במשחקי החורף לנוער:, , , , , , , , , , ו. ו שלחו השנה משלחת למשחקים לאחר שלא השתתפו באולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016). אולם, ו לא השתתפו לראשונה במשחקי החורף לנוער.
ישראל באולימפיאדה
המשלחת הישראלית מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים ספורט: החלקה אמנותית, סקי אלפיני, סקי בסגנון חופשי. נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה המחליק האמנותי, ניקיטה קובלנקו. המשלחת הישראלית זכתה במדליית כסף וארד ראשונות. הגולשת האלפינית, נועה סולוש, זכתה במדליית כסף במסלול המשולב ובמדליית ארד במסלול הסופר G.
אורי ששון
אוֹר (אוֹרי) שָׂשׂוֹן (נולד ב-18 באוגוסט 1990) הוא ג'ודוקא עבר ישראלי, זוכה מדליית ארד מאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 בקטגוריית המשקל של מעל 100 ק"ג ומדליית ארד מאולימפיאדת טוקיו 2020 בקטגוריית הנבחרות המעורבות. פעמיים ברציפות סגן אלוף אירופה (באקו 2015 וקאזאן 2016).
ביוגרפיה
ששון נולד בירושלים בשכונת פסגת זאב ליצחק ששון, קב"ט בעירייה ולורדה, אשת חינוך. בגיל 8 החל להתאמן בג'ודו בעקבות אחיו הגדול אלון ששון, לימים ג'ודוקא בעצמו, במתנ"ס שבשכונת הגבעה הצרפתית.
עיצור בתר-מכתשי, מחוכך שורק, אטום
עיצור בתר-מכתשי מחוכך שורק אטום הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ʧ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-tS. העיצור מוכר לדוברי עברית כצ|צד"י גרושה (צ׳) המשמשת לכתיבת מלות סלנג (לדוגמה: "התגלץ׳", "ריצ׳רץ׳") ומלים שאולות. כדי לבטא עיצור זה נדרש לבטא את העיצורים [] ו-[] בו-זמנית. זהו צליל ה-צ' במילה צ'אט, וכמו Ch במילה באנגלית Chase וכדומה.
אורי ששון
ביוגרפיה
את שירותו בצה"ל העביר על תקן "ספורטאי מצטיין", ושירת בקריה.
עיצור בתר-מכתשי, מחוכך שורק, אטום
למעשה, תעתיקו האמיתי של עיצור זה אינו /tʃ/ אלא /ṯʃ/, שכן בהידמות בסיס החיתוך (המכתשי) של פונמת /t/ לזה של /ʃ/ (בתר־המכתשי) הופך זה לאלופון [ṯ] (עיצור בתר-מכתשי, סותם, אטום), אך מפאת הנוחות והזהות לאוזניים רגילות, נוח יותר לתעתקו כבתמונה הנ"ל.
אורי ששון
ביוגרפיה
סטודנט ללימודי פסיכולוגיה במרכז הבינתחומי הרצליה.
קריירה ספורטיבית
בשנת 2007, בגיל 17, זכה לראשונה באליפות ישראל, בה זכה עוד שבע פעמים בקריירה. בשנת 2009 הוא זכה במדליית זהב במכביה השמונה-עשרה.
במאי 2010, ששון זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות בינלאומית לבוגרים, כאשר זכה במדליית ארד בטורניר שנערך בלונדון במסגרת גביע אירופה 'European Cup London'.
בשנת 2011 זכה פעמיים באליפות ישראל (קטגוריית המשקל עד 100 ק"ג וקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג), וכן זכה במדליות ארד בגראנד פרי אמסטרדם ובטורניר 'World Cup Tallinn'. גם בשנת 2012 זכה באליפות ישראל, בפעם השישית ברציפות, וכן זכה במדליות בטורנירים במסגרת גביע העולם: מדליית זהב בפראג ומדליות ארד במדריד ובליסבון. הוא לא נכלל בסגל הישראלי לאולימפיאדת לונדון 2012, מאחר שבמשחקים האולימפיים יכול להשתתף ג'ודוקא אחד מכל מדינה בכל קטגוריית משקל, ובקטגוריית המשקל שלו אז, עד 100 ק"ג, התחרה אריק זאבי שהגיע להישגים גבוהים ממנו והיה מדורג גבוה יותר.
בשנת 2013 סיים במקום החמישי באליפות אירופה בג'ודו שנערכה בבודפשט כשהפסיד לסיריל מארה הצרפתי בקרב על מדליית הארד. באותה שנה זכה במסגרת טורנירי "European Open" במדליות זהב בטביליסי ובוורשה ובמדליית ארד בזאגרב, כמו כן זכה במדליית ארד בגראנד פרי אולן בטור. בשנת 2014, ששון עלה לקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג וזכה במדליית זהב בטורניר בטאלין ובמדליית ארד בגראנד פרי זאגרב, כמו כן הוא סיים במקום החמישי בגראנד פרי אסטנה.
סגן אלוף אירופה
בשנת 2015, במשחקים האירופיים שנערכו באותה שנה בבאקו, ושהיוו גם את אליפות אירופה בג'ודו 2015, רשם את הישג השיא שלו עד אז, כשזכה במדליית כסף במשקל מעל 100 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח ביוקו את מיכל הוראק הצ'כי, בשמינית הגמר הוא ניצח באיפון את דניאל נתיאה הרומני לאחר ריתוק וברבע הגמר ניצח באיפון את רוי מאייר ההולנדי. בחצי הגמר גבר שוב באיפון על רנט סאידוב הרוסי לאחר תרגיל סיאו-נגי ובגמר הפסיד באיפון לאדם אוקרואשווילי הגיאורגי. באותה השנה זכה במדליית ארד בגראנד פרי דיסלדורף והשתתף באליפות העולם שנערכה באסטנה, שם הודח בסיבוב השני.
בפברואר 2016, ששון התחרה בגראנד סלאם פריז היוקרתי וזכה במדליית הכסף לאחר שהגיע עד הגמר בו הפסיד להיסאיושי הראסווה היפני. ב-27 במרץ זכה במדליית זהב בגראנד פרי טביליסי כשניצח בגמר את רוי מאייר מהולנד. באליפות אירופה באותה שנה שנערכה בקאזאן שברוסיה זכה שוב במדליית הכסף. בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר הוא ניצח את אושנגי קוקאורי האזרי, ברבע הגמר ניצח את יוהאן מטיס האסטוני, בחצי הגמר את דניאל נתיאה הרומני ובגמר הפסיד לצרפתי טדי רינר.
ב-29 במאי 2016, התחרה ששון בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בגוודלחרה במקסיקו וזכה במדליית הכסף. בשמינית הגמר ניצח באיפון את האוסטרי דניאל אלרסטורפר 13 שניות מפתיחת הקרב, ברבע הגמר ניצח את רוי מאייר לאחר שהקרב הסתיים עם עונש אחד לחובתו של ההולנדי ובחצי הגמר ניצח את בארנה בור ההונגרי לאחר שקיבל ניקוד יוקו. בגמר ששון פגש את דניאל נתיאה הרומני והפסיד כחצי דקה מפתיחת הקרב לאחר שהרומני הצליח לרתק אותו וקיבל ניקוד איפון.
מדליית ארד בריו 2016
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה ששון במדליית הארד בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג, המדליה השנייה של המשלחת הישראלית במשחקים. בדרך לזכייה הוא ניצח באיפון בסיבוב הראשון את אסלאם אל־שהאבי ממצרים, שסירב ללחוץ את ידו בתום הקרב וספג קריאות בוז מהקהל המקומי. בשמינית הגמר ניצח בוואזארי את מצ'איי סרנצקי מפולין וברבע הגמר הוא ניצח שוב בוואזארי את רוי מאייר מהולנד. בחצי הגמר ששון הפסיד בוואזרי לטדי רינר הצרפתי בשנייה האחרונה של הקרב ונשר לקרב על מדליית הארד שבו ניצח את הקובני אלכס גרסיה מנדוסה בקרב שהוכרע על חודם של עונשים.
אחרי ריו
ב-8 באוקטובר 2017, ששון חזר להתחרות לראשונה מאז המשחקים האולימפיים, וזכה במדליית זהב בגראנד פרי טשקנט כאשר ניצח בגמר את יורי קרקובצקי מקירגיזסטן. ב-28 באוקטובר, זכה במדליית ארד בגראנד סלאם אבו דאבי לאחר ניצחון בווזארי על בנג'מין הרמני מבלגיה. באפריל 2018, ששון השתתף באליפות אירופה שנערכה בתל אביב והפסיד בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר לטמרלן בשייב הרוסי. ב-29 ביולי, הוא זכה במדליית כסף בגראנד פרי זאגרב כאשר ניצח כל קרב באיפון, למעט קרב הגמר בו הפסיד באיפון לגוראם טושישוילי הגיאורגי.
ב-17 במרץ, הוא זכה במדליית כסף בגראנד סלאם יקטרינבורג לאחר שניצח בחצי הגמר את דויד מורה והפסיד בגמר לטמרלן בשייב הרוסי. ב-14 ביולי 2019, לאחר שחזר מפציעה, זכה במדליית זהב בגראנד פרי בודפשט, לאחר שניצח בארבעת הקרבות בטורניר, נגד אריק אברמוב הגרמני, דניאל ארלשטופר האוסטרי (אותו ניצח באיפון), אנטון קריבובוקוב הרוסי (אותו ניצח בעונשים), ובקרב הגמר ניצח בווזארי מיד עם תחילת ניקוד הזהב את היפני קוקורו קאג'רווה.
ב-2020 התמודד בשעשוען הריאליטי "הזמר במסכה" בקשת 12, שר בדמות ה"פלאפל" וסיים במקום השלישי.
ב-2021 שיחק בעונה השנייה של הסדרה "פלמ"ח" של yes, בתור ברגמן.
אולימפיאדת טוקיו 2020
באולימפיאדת טוקיו 2020, ששון זכה במדליית ארד עם נבחרת ישראל בקטגוריית הנבחרות המעורבות. בתחרות האישית בקטגוריית המשקל של מעל 100 ק"ג, ששון הודח בשלב שמינית הגמר לאחר קרב אחד. הוא הגיע לתחרות האולימפית מדורג במקום ה-9 מבין המתחרים והחל את דרכו בשלב שמינית הגמר בו הפסיד בווזארי לאלוף האולימפי המכהן, טדי רינר הצרפתי.
ששון הוא היחיד מנבחרת ישראל המעורבת גברים-נשים בג'ודו שהפסיד בשני הקרבות היחידים בהם השתתף האישי והקבוצתי, שניהם לטדי רינר הצרפתי  באולימפיאדת טוקיו 2020, ובכל-זאת קיבל את מדליית הארד האולימפית של הנבחרת המעורבת, עם שאר חברי וחברות הנבחרת שניצחו לפחות בקרב קבוצתי אחד (יחד עם זאת, בנוסף לשמונת הג'ודוקא הישראלים שהשתתפו בפועל בקרבות הנבחרת המעורבת, היו רשומים גם לטורניר המסוים הזה ברוך שמאילוב, ענבר לניר ושירה ראשוני, שלושתם קיבלו מדליית ארד אולימפית משותפת ביחד, על אף שלא-שותפו בכלל בטורניר הקבוצתי הספציפי זה  והג'ודוקא הישראלית גילי כהן שהיא היחידה מהמשלחת לטוקיו 2020 שלא-הייתה רשומה לטורניר קבוצתי ספציפי זה, ועל-כן לא-קיבלה את מדליית הארד המשותפת האולימפית, לעומת כל שאר חברי וחברות המשלחת הישראלית בג'ודו באולימפיאדה זו שכן קיבלו).
ב-12 במאי 2022, הודיע ששון על פרישתו מג'ודו תחרותי.
פרסים
מקור:
פולריס RZR
פולריס RZR (אנגלית: Polaris RZR) הם רכבי שטח תחרותיים קטנים לנהג ונוסע מסוג באגי, שנועדו לנהיגת שטח בתנאים קיצוניים. חיל הנחתים של ארצות הברית רכש דגמים לשימוש צבאי של הפולריס RZR ב-2016. הדגם הצבאי של ה-RZR נקרא MRZR (ראשי תיבות של Military / Marine RZR).
את רכבי ה-RZR מייצרת חברת "פולריס", (POLARIS INDUSTRIES INC) יצרנית אמריקאית של טרקטורונים, ורכב חשמלי. בנוסף, מייצרת החברה אופנועים באמצעות חברת הבת "ויקטורי אופנועים", (Victory Motorcycles).
מטה החברה נמצא במינסוטה שבארצות הברית.
בישראל, יבואנית חברת "פולריס" היא חברת "ד.ל.ב מוטו ספורט".
פולריס RZR טורבו
בסוף שנת 2016 חשפה "פולריס" את גרסת ה- "פולריס RZR טורבו", בעלת מנוע 2 צילינדרים, 925 סמ"ק, המפיק 144 כ"ס, ומומנט של 14.5 ק"ג-מטר. מחשב ניהול המנוע מתוכנת לביצועים זהים ללא תלות ב-צפיפות האוויר בתווך הגובה שבין פני הים עד ל-3,000 מטר. תצורת המיתלים ומהלכם נותרו ללא שינוי, אך בכל ארבע הפינות מותקנים בולמי זעזועים של "פוקס" בייפאס 3 מאחור ו-2.5 מלפנים (לעומת 2.5 ו-2.0 בהתאמה בגרסה האטמוספירית) עם מיכל חנקן חיצוני ונוסף מוט מייצב מלפנים שאמורה למזער את זוויות הגלגול. תיבת ההילוכים : אוטומטית רציפה.
מודלים של רכבי RZR
(בהתאם לנפח המנוע - בסמ"ק)
חוקיות בישראל
בישראל נחשב כלי רכב לזה על פי חוק לטרקטורון, ועל כן, חלים עליו כל החוקים של הטרקטורון, לרבות איסור נסיעה בכבישים סלולים.
וגצרטופס
וגצרטופס חי בקרטיקון העליון בקמפן באמריקה הצפונית ושרידיו התגלו באלברטה שבקנדה. הוא היה דינוזאור צמחוני שהלך על ארבע. מעריכים שאורכו היה כ-7 מטר ומשקלו כשל קרנף בוגר. לווגצרטופס הייתה עטרה מרובעת ארוכה עם "חלונות" עטרה גדולים בדומה לכסמוזאורוס. בקצה העליון של העטרה היו 10 זיזים קטנים שהתעקלו כלפי מטה וקדימה. קרני הגבה שלו היו מנוונות וקרן האף קטנה וקהה.
להלן מיקומו הפילוגנטי בקליידוגרמה מאת ד"ר סקוט סמפסון ב-2010:
מריון קאונטי רקורד
"מַריוֹן קָאוּנְטִי רֶקוֹרְד" (באנגלית: Marion County Record, "רישום מחוז קאונטי") הוא עיתון מתעד שבועי במדינת קנזס שבארצות הברית.
העיתון נוסד בשנת 1869 סמוך לדטרויט, קנזס תחת השם ״ידיעות המערב״ (The Western News). לאחר מכן עבר למריון והחליף ידיים ושמות מספר פעמים עד 1874, כאשר נרכש על ידי משפחת הוך שהחזיקה בו עד 1998, עת נמכר למשפחת מאייר שהייתה מעורבת בניהולו עוד משנת 1948.
באוגוסט 2023, כמה לקוחות דיווחו למשטרה המקומית שהעיתון חדל לפרסם תיעודים. שוטרי משטרת מחוז מריון פשטו על משרדי העיתון והחרימו מחשבים ודיווחים פיננסיים של העיתון. אחת מבעלי העיתון, ג'ואן מאייר, בת ה־98, מתה למחרת הפשיטה. הפרשה עלתה לתודעה הציבורית ועוררה ביקורת על התנהלות הרשויות כלפי העיתונות המקומית בארצות הברית.
מדינת קליפורניה נגד מייקל ג'קסון
מדינת קליפורניה נגד מייקל ג'קסון (שם מלא: 1133603: אנשי מדינת קליפורניה נגד מייקל ג'ו ג'קסון) היה משפט פלילי שנערך בשנת 2005 בבית המשפט העליון במחוז סנטה ברברה בסנטה מריה, קליפורניה, בו היה הזמר והיוצר האמריקאי מייקל ג'קסון מואשם בהתעללות מינית בנער בשם גאווין ארוויזו אשר היה בן 13 באותו הזמן. נגד ג'קסון הוגש כתב אישום של 14 סעיפים בגין התעללות בקטין, הטרדה מינית של קטין, קשירת קשר על מנת להחזיק את הילד ומשפחתו בכפייה וקשירת קשר לביצוע סחיטה באיומים וחטיפת ילדים. נמשך כארבעה חודשים, החל בבחירת חבר המושבעים שהחל ב-31 בינואר 2005. חבר המושבעים דחה את כל ההאשמות.
זהו אינו היה המשפט הראשון של ג'קסון שכן בשנת 1993 עמד בפניי משפט נוסף על התעללות בג'ורדן צ'נדלר. אך במשפט זה ג'קסון לא יצא זכאי אלא המשפט נגמר בפשרה במסגרתה ג'קסון שילם 23 מיליון דולר לג'ורדן והוריו. בנוסף החקירה הסתיימה לאחר שהוריו של ג'ורדן סירבו להמשיך לשתף פעולה עם החקירה וכתוצאה מכך היה מצב של חוסר ריאיות.
המשפט משך תשומת לב תקשורתית בינלאומית שכללה עדויות של מפורסמים, כולל השחקנים מקולי קאלקין וכריס טאקר, בין היתר. שנים לאחר מותו של ג'קסון, בשנת 2013, אחד מעדי ההגנה, וויד רובסון, שינה את עמדתו, ואמר כי למעשה הוא עבר התעללות על ידי ג'קסון, אך שיקר בעדותו מתוך רצון להגן עליו. עם זאת, שופטי המשפט שהופיעו ב-"The Jury Speaks" בשנת 2017 אמרו שהם עדיין היו מזכים את ג'קסון.
רקע
ההאשמות נגד ג'קסון בגיל התעללות מינית בילידים החלו עוד בשנת 1993 כאשר ג'קסון הואשם בהתעללות מינית בנער בן 13 בשם ג'ורדן צ'נדלר. ההתעללות התרחשה לכאורה בביתו של ג'קסון בסנטה ברברה, קליפורניה. בסופו של דבר המשפט הסתיים בכך שג'קסון הגיע להסכם פשרה בינו לבין הוריו של ג'ורדן כאשר במסגרת הסדר זה ג'קסון שילם 23 מיליון דולר, 5 מיליון דולר לכיסוי הוצאות משפטיות ועוד 18 מיליון דולר פיצוי לג'ורדן והוריו. בנוסף החקירה המשטרתית נגד ג'קסון נסגרה עקב חוסר ראיות.
בשנת 2000 הכיר ג'קסון את גאווין ארוויזו, ילד חולה סרטן. ג'קסון הכיר את ארוויזו דרך איש העסקים ג'יימי מסדה. ג'קסון וארוויזו התיידדו וג'קסון הזמין את ארוויזו ומשפחתו לביתו בחוות נוורלנד ראנץ'. ארוויזו הודה לג'קסון אשר עזר לו להיות שמח יותר בימים אלו בהם היה חולה בסרטן נאלץ לעבור טיפולים קשים. אך לדברי ארוויזו לאחר כמה ביקורים בחוות נוורלנד ג'קסון הפסיק להתקשר אליו וארוויזו טען כי חש "נטוש".
אך בשנת 2002 ג'קסון חידש את הקשר עם ארוויזו כאשר הזמין אותו לקחת חלק בסרט דוקומנטרי שצולם עליו באותה תקופה. בסרט הדוקומנטרי ג'קסון וארוויזו נראו מחזיקים ידיים. בצילומים של הסרט נשאל ג'קסון על מהות הקשר בינו לבין ארוויזו אך ג'קסון הכחיש את העובדה כי הקשר הוא מיני. ג'קסון טעם כי אכן יצא לו לישון במיטה עם מספר ילדים בעבר אך לא היה ביניהם שום דבר.
הסרט עורר סערה וגרם לאנשים רבים לקרוא להסרת המשמורת של ג'קסון מילדיו. ג'קסון בתגובה כינה את הסרט "מטעה" ו"עיוות גס של האמת". יוצר הסרט דחה את הטענות של ג'קסון וטען כי הדברים הוצגו כפי שהם היו. בתגובה לכך ג'קסון הקליט סרט תיעודי נוסף בן שעתיים תחת השם "The Michael Jackson Interview: The Footage You Were Never Meant to See". השחקן מקולי קאלקין אשר היה ילד בתקופה בה הכיר את ג'קסון וג'קסון ציין בסרט את שמו כדוגמה לאחד הילדים שישן איתם טען כי אכן לא היה שום דבר מיני בינו לבין ג'קסון. קאלקין טען כי הם סך הכל "שיחקו במשחקי וידאו" וכי חדר השינה של מייקל היה בן שתי קומות ולכן לא היה שום דבר אינטימי ובכך שישן בחדר השינה של ג'קסון.
פרקליט מחוז סנטה ברברה, תומאס ו. סנדון ג'וניור יצא גם הוא להגנתו של ג'קסון וטען כי שינה עם ילד באותה מיטה ללא שום התנהגות פוגענית היא אינה עבירה על החוק. גלוריה גרובר, נשיאת ארגון מניעת התעללות בילדים בקליפורניה לעומת זאת יצאה כנגד ג'קסון כאשר טענה כי העובדה שג'קסון ישן עם ילדים זרים באותה מיטה מעוררת דאגה וכי יש לראיין את הילדים איתם ג'קסון ישן. אימו של ארוויזו לעומת זאת יצאה להגנתו של ג'קסון וטענה כי הסרט הוא אכן "עיוות גס של האמת". כתוצאה מכך היא ביקשה ממשרד עורכי דין בלונדון להגיש תלונה לוועדת הטלוויזיה העצמאית אשר מפקחת על רשת ITV אשר הפיקה את הסרט.
חקירה ומעצר
מספר שבועות לאחר שידור הסרט התיעודי ערכה מחלקת שירותי ילדים ומשפחות בלוס אנג'לס חקירה ראשונית של ג'קסון וארוויזו אך גורם אנונימי הדליף לתקשורת כי ההמחלקה לא מצאה הוכחות מבוססות אשר מוכיחות כי ג'קסון עשה משהו לא הולם עם ארוויזו.
ביוני 2003, סנדון פתח מחדש את החקירה. בחודשים יולי ואוגוסט הוא חקר את ארוויזו יחד עם אביו, אמו ואחיו. בנובמבר סיפר ארוויזו למשטרה שג'קסון התעלל בו מספר פעמים בין ה -7 בפברואר ל-10 במרץ 2003, כאשר, לדברי ג'נט אימו ג'קסון החזיק את המשפחה בשבי בחוות נוורלנד.
נמל התעופה הבין-לאומי סיאטל-טקומה
נמל התעופה הבינלאומי סיאטל-טקומה (באנגלית: Seattle–Tacoma International Airport) ידוע גם כנמל התעופה של סי-טק הוא נמל תעופה בינלאומי הממוקם בתחום השיפוט של העיר סי-טק, ומשרת את הערים סיאטל, טקומה ושאר מערב מדינת וושינגטון.
מדינת קליפורניה נגד מייקל ג'קסון
חקירה ומעצר
ב-18 בנובמבר 2003 ערכה המשטרה חיפוש בחוות נוורלנד עם צו חיפוש. באותו זמן ג'קסון וילדיו היו בלאס וגאס במסגרת צילומים של קליפ חדש. ג'קסון נעצר ב-20 בנובמבר אך הוא שוחרר כעבור שעה לאחר ששילם ערבות בסך 3 מיליון דולר.
זמן קצר לאחר המעצר פרסם ג'קסון הודעה לפיה הטענות "מבוססות על שקר גדול". בריאיון לתוכנית החדשות 60 דקות אמר ג'קסון כי המשטרה התעללה בו וטען כי פרקו לו את הכתף. הוא אישר שוב את חפותו ואמר כי הוא נחוש בדעתו לא להסכים להסדר טיעון כפי שעשה בשנת 1993. באוגוסט 2004, פרקליטות היועץ המשפטי לממשלה בקליפורניה הגיעה למסקנה, לאחר חקירה עצמאית, כי ג'קסון לא טופל כמו שצריך ולא התייחסו אליו כאשר נלקח למעצר.
נמל התעופה הבין-לאומי סיאטל-טקומה
נמל התעופה מדורג במקום ה-15, ברשימת שדות התעופה העמוסים בארצות הברית. בשנת 2012 עברו בנמל התעופה 33,223,111 נוסעים, ב-309,597 תנועות מטוסים. חניון נמל התעופה מכיל 13,000 מקומות חנייה, והוא מבנה החנייה הגדול בעולם.
מדינת קליפורניה נגד מייקל ג'קסון
חקירה ומעצר
ב-18 בדצמבר 2003 הואשם ג'קסון בשבעה אישומים בגין התעללות בילדים ושני אישומים נוספים בגין מתן חומר משכר לצורך ביצוע עבירה. ב-21 באפריל 2004, חבר מושבעים גדול האשים את ג'קסון בכמה אישומים נוספים בגין קשירת קשר על מנת לחטוף ילד, כליאת שווא וסחיטה. ג'קסון הודה בהאשמות נגדו ב-30 באפריל. בעקבות כך עמד בפניי האפשרות לקבל עונש של עד 18 שנות מאסר.
נמל התעופה הבין-לאומי סיאטל-טקומה
בשנת 2012 החברות שהפעילות ביותר בנמל היו: אלסקה איירליינס (39.07%), הורייזון אייר (12.88%), דלתא איירליינס (10.26%), יונייטד איירליינס (9.94%), וסאות'ווסט איירליינס (9.74%).
מדינת קליפורניה נגד מייקל ג'קסון
המשפט
המשפט החל ב-28 בפברואר 2005 בבית המשפט של סנטה מריה, סנטה ברברה. שופט מחוז סנטה ברברה, רודני מלוויל, ניהל את המשפט. מלוויל, שניהל מערכת יחסים שנויה במחלוקת עם כלי התקשורת, אסר על מצלמות באולם המשפטים והוציא צו איסור פרסום משני הצדדים. הוא עיכב את תהליך בחירת המושבעים למשך שלושה ימים בעוד ג'קסון אושפז, על פי הדיווחים כחולה בשפעת.