cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חלקת סיילם (סרט)
ליהוק
באוגוסט 2021, נמסר על ליהוקו של לואיס פולמן לתפקיד הראשי של הסרט, לצדם של מקנזי לי, ביל קאמפ וספנסר טריט קלארק. בספטמבר 2021, נמסר על ליהוקה של אלפרה וודארד לגילום דמותה של ד"ר קודי, דמות אשר ברומן המקורי מופיעה כגבר אך עברה היפוך מגדרי עבור הסרט, לצד ליהוקם של ויליאם סאדלר ופילו אסבק.
צילומים
צילומי הסרט החלו בספטמבר 2021, בבוסטון, תחת פיקוחו של הצלם מייקל בורגס. הצילומים במדינת מסצ'וסטס עתידים להתקיים בעיירות סטרלינג וקלינטון, הן בווסטר והן באיפסוויץ'. בנוסף, הספרייה הציבורית של פרינסטון שבמסצ'וסטס נסגרה לצורך שלושה ימי צילום.
הפצה
הסרט עתיד לצאת לאקרנים במהלך שנת 2023 תחת הפצתם של אולפני "האחים וורנר.
ורנר הראשון, רוזן הבסבורג
ורנר הראשון, רוזן הבסבורג היה אציל ממייסדי בית הבסבורג. הוא היה אב קדמון של המלך רודולף הראשון, מלך גרמניה.
ביוגרפיה
ורנר שכונה לעיתים בשם ורנר האדוק, היה בנו של ראדבוט, רוזן הבסבורג, ואידה דה לורן, בתו של פרידריך הראשון, דוכס לורן העילית.
משפחתו
בשנת 1057 התחתן ורנר עם רגינלינדה מנלנבורג, ממנה היו לו שני בנים: אוטו השני, רוזן הבסבורג ואלברכט השני, רוזן הבסבורג.
מבנים (כתב עת)
"מבנים" הוא כתב עת לענף הבניה – ירחון מקצועי וכלי תקשורת בין-תחומי.
העיתון משקף היסטוריה מתהווה בתחום הבניה במשך ארבעים שנה, שינויים שחלו בענף וסוגיות שעדיין על הפרק. הכותבים המקצועיים היו בעלי מוניטין בתחומם, והעיתון שמר על כללי העיתונות הקלאסית ומשלב לשוני אחיד. סגנון הכתיבה משובץ במושגים מעולמות התרבות המקומית והגלובלית ("מיתוס הצבר" מול "מיתוס הבטון"). החומר הכתוב לווה בצילומים מהשטח וגרפיקה ייחודית.
מדי שנה בפרוס השנה האזרחית מאז 1996 נערכה בחירת אנשי השנה של "מבנים". נבחרו אנשי מקצוע משכמם ומעלה שפועלים כסוכני שינוי לטובת החברה. בגיליון ינואר פורסם גם אינדקס מאמרים של השנה שחלפה.
ירידי הבניה בחוץ לארץ שסוקרו בקביעות על ידי "מבנים" היו "Batimat" בפאריס ו"Messe " ו"Bauma" במינכן. מ־1997 "מבנים" סקר את תערוכות הבניה הרב תחומיות "בילדקס" בישראל.
גיליונות נושא וסדרות הדגישו תחומים מתפתחים כמו: בניינים אינטליגנטיים, אתגרים בבניית מרכזים רפואיים, מקצוע האדריכלות על פרשת דרכים, סדרת המילניום, מיתוג ערים, תכנון גדות האיילון, בינוי ותחזוקה בבית המשותף.
עותקי "מבנים" עומדים לרשות הקוראים בספריות אקדמיות, כמפורט ב"מפתח אוניברסיטת חיפה" : בספריה הלאומית, באוניברסיטאות – תל אביב, בן-גוריון וחיפה, טכניון, בצלאל – אקדמיה לאמנות ולעיצוב, ובמכללות: למינהל (אדריכלות פנים), ספיר, גליל מערבי, ויצו, כנרת, אחוה, בית ברל ואורט בראודה. עיתון "מבנים" מיוצג גם בארכיון "אדריכלות ישראלית" מייסודו של ד"ר אדריכל צבי אלחייני.
תולדות העיתון
אהרון פלמון (בעלים) ודב צ'רנוברודה (עורך מייסד) הכירו בגרעין נחל במשגב עם. צ'רנוברודה למד אדריכלות בטכניון והקים משרד אדריכלים פרטי שתכנן פרויקטים ברחבי הארץ. במגזר הערבי הוא נחשב לחלוץ בתכנון. שניהם חברו להקים את כתב העת "מבנים". הגיליון הראשון יצא לאור בשנת 1981.
חייו של אדריכל דב צ'רנוברודה נקטעו בפיגוע במסעדת "מצא" בחיפה בשנת 2002.
ב"דבר עורך" של גיליון מס' 1 פנה צ'רנוברודה לקורא העתידי כך: "כתב עת לגורמי הבניה מוגש לעיונך ולביקורתך. ... חוקרי שירה משתמשים בדימויים חומריים לסימול גורמי השיר. ב'מבנים', החומר הוא המסר ונקודת המוצא. ... חיפשנו נוסחה הקושרת סקרנות מקצועית למידע ולהערכה תכנונית, יחד עם המניע לפרסום, העומד ברקע שיווק מוצרים. וכמו בהכנת תערובת בטון, הרטבנו את העיסה המערכתית בלחלוחית יצירתית ובמגוון נושאים רחב...".
בתקופתה של העורכת גילה קולקה ניכרה השפעת הסקטור הפרטי על תכנון מבנים לשירות הציבור והבעלות עליהם. קולקה כתבה על תכנון שמשקף שינוי/נטישת ערכים סוציאליסטיים.
כותבים מקצועיים וכתבים
רשימה חלקית:
לורנס קליין
לורנס רוברט קליין (באנגלית: Lawrence Klein; ) היה כלכלן יהודי-אמריקאי. עבור עבודתו ביצירת מודלים ממוחשבים לחיזוי מגמות כלכליות בתחום האקונומטריקה, אותה ביצע במחלקה לכלכלה של אוניברסיטת פנסילבניה, הוענק לו פרס נובל לכלכלה ב-1980, "עבור יצירת מודלים אקונומטריים ויישום שלהם לניתוח תנודות כלכליות ומדיניות כלכלית."
בשל מאמציו, מודלים אלו הפכו נפוצים בקרב כלכלנים. פרופסור מרטין פלדשטיין מאוניברסיטת הרווארד אמר לוול סטריט ג'ורנל כי קליין "היה הראשון ליצור מודלים סטטיסטיים שהדגימו את הכלכלה הקיינסיאנית" כלים אלה עדיין בשימוש על ידי הבנק הפדרלי ובנקים מרכזיים אחרים.
קורות חיים
קליין נולד באומהה, נברסקה, להוריו בלאנש וליאו ביירון קליין. הוא המשיך את לימודיו בלוס אנג'לס סיטי קולג', שם הוא למד מתמטיקה; באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם הוא החל לייצר מודלים ממוחשבים. קיבל תואר ראשון בכלכלה בשנת 1942; וקיבל את הדוקטורט בכלכלה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בשנת 1944, כשהיה תלמיד הדוקטורט הראשון של פול סמואלסון.
פרסים הנצחה
ב-1959 זכה קליין במדליית ג'ון בייטס קלארק.
קליין קיבל דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן בשנת 1994.
על שמו של קליין ישנו רחוב בראשון לציון.
רועי צזנה
רועי צזנה (נולד ב-8 במאי 1980) הוא חוקר עתידים ישראלי במרכז למחקר סייבר בינתחומי ע"ש בלבטניק באוניברסיטת תל אביב. מחקריו ומאמריו עוסקים בעיקר בניתוח טכנולוגיות חדשניות והשפעותיהן על החברה.
ביוגרפיה
צזנה נולד בחיפה ולמד בבית הספר הריאלי. שירת בצה"ל כחובש קרבי. בתקופת שירותו בצה"ל התחיל את לימודי הביולוגיה באוניברסיטה הפתוחה.
עם תום תקופת השירות השלים תואר ראשון בביולוגיה בטכניון, משם המשיך ללימודי תואר שני ושלישי בננו-טכנולוגיה במגמת מחקר בתחום הנדסת רקמות בהנחיית פרופסור שולמית לבנברג מהפקולטה להנדסה ביו-רפואית ופרופסור איל זוסמן מהפקולטה להנדסת מכונות בטכניון. עם סיום הדוקטורט עבר צזנה לעסוק בחקר עתידים במרכז הבינתחומי לניתוח ותחזית טכנולוגית ליד אוניברסיטת תל אביב, שם קיבל הדרכה מדוקטור אהרון האופטמן, דוקטור יאיר שרן, דוקטור יואל רבן ודוקטור טל סופר והמשיך ליחידה לחיזוי טכנולוגי וחברתי באוניברסיטת תל אביב.
בשנים 2014–2015 ניהל את התוכנית לחקר עתידים ביחידת להב פיתוח מנהלים באוניברסיטת תל אביב, המשויכת ליוזמה לרובוטיקה ממוקדת אנושות באוניברסיטת בראון. העביר קורסים בנושא עתידנות גם באוניברסיטה העברית ובטכניון. הקים ועומד בראש פרויקט "סימפוליטיקס" לחיזוי פוליטי.
צזנה הוא מייסד-שותף של טלה-באדי, חברה המפעילה רובוטי טלפרזנס, המאפשרים להרצות, ללמד ולנהל מיזמים דרך אוואטרים רובוטיים המשמשים כגופים חלופיים ברחבי העולם .
צזנה הוא חבר בפרויקט המילניום ובאגודה לעתיד העולם, בה הוא משמש יועץ מדעי בכיר. הוא חבר בוועד המייעץ של Lifeboat Foundation, שנועדה לשמר את האנושות מכיליון וערך מחקרים עבור ה- Global Challenges Foundation. בנוסף הוא פועל כאנליסט בכיר בחברת ויקיסטראט לייעוץ בכוח ההמונים וחוקר בכיר בארגון X-Prize.
צזנה כתב שני ספרים. ב-2013 כתב את הספר המדריך לעתיד, אשר ראה אור באמצעות פרויקט מימון המונים באתר הד-סטארט. הספר עוסק בעתידנות ובדרך בה ישפיעו הטכנולוגיות על החברה.
בספרו מ-2017, השולטים בעתיד, עוסק צזנה בשלטון בעתיד ובחלוקת הכוח בין הממשלה, התעשייה והציבור. הספר מציג כיצד טכנולוגיות חדשניות כגון כלכלה משתפת, בלוקצ'יין והאינטרנט של הדברים יעצבו בעתיד את המבנה החברתי ואופי הכלכלה ואת היחס בין החברות הבינלאומיות, הממשלה והציבור.
בספטמבר 2022 התפרסם כי הצליח ליצור זיוף של הנחיתה על הירח בעזרת צילומים ווידוי של בכיר לשעבר בנאס"א שהופקו באמצעות קריינים ובינה מלאכותית. זוהי תופעת דיפ-פייק.
חיים אישיים
צזנה נשוי ואב לשניים.
צזנה עבר את מבחני אגודת הקוסמים הישראלית ובזמנו הפנוי פעיל כקוסם ואמן חושים.
דן ואן דר ואט
דניאל פרנסיס ירן ואן דר ואט (בהולנדית: Daniel Francis Jeroen van der Vat; 28 באוקטובר 1939 – 9 במאי 2019) היה עיתונאי, סופר והיסטוריון צבאי, עם דגש על היסטוריה של לוחמה ימית.
חייו
ואן דר ואט נולד באלקמאר, צפון הולנד, וגדל בהולנד הכבושה על ידי גרמניה. הוא למד בבית הספר לזכר הקרדינל ווהן בלונדון. בשנים 1957 עד 1960 למד באוניברסיטת דרהאם וסיים תואר ראשון בלימודים קלאסיים.
הוא היה חניך מתלמד ב-The Journal, עיתון בניוקאסל על הטיין. מאוחר יותר הצטרף לדיילי מייל במנצ'סטר וחזר לניוקאסל ככתב הראשי האזורי של עיתון זה. הוא גויס על ידי סאנדיי טיימס בשנת 1965 ועבר לטיימס בשנת 1967. הוא היה כתב חוץ במשך עשר שנים, פתח את סניף העיתון בדרום אפריקה, אך מאוחר יותר גורש מהמדינה לאחר שתואר על ידי רשויות האפרטהייד כ"ליברל מזיק". הוא הפך למנהל סניף העיתון בגרמניה, אך לאחר שרופרט מרדוק רכש את הטיימס בשנת 1981, עזב והצטרף לגרדיאן בשנה שלאחר מכן. הוא היה כתב זר מוביל וב-1988 עזב כדי לכתוב ספרים. הוא המשיך לכתוב הספדים לגרדיאן.
חוסה סנפיליפו
חוסה פרנסיסקו סנפיליפו (בספרדית: José Francisco Sanfilippo; נולד ב-4 במאי 1935 בבואנוס איירס) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת החלוץ.
סנפיליפו הוא מבכירי הכובשים בהיסטוריה של נבחרת ארגנטינה, עם ממוצע מרשים 21 שערים בפחות משלושים הופעות. הוא ייצג את הנבחרת בשני טורנירי מונדיאל, והוביל אותה לזכייה בטורניר קופה אמריקה 1959 כמלך שערי הטורניר.
קריירת משחק
סנפיליפו החל את דרכו במחלקת הנוער של סן לורנסו, ועלה לשחק בקבוצה הבוגרת בעונת. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-15 בנובמבר 1953, במפגש מול ניואל'ס אולד בויס. שבוע אחר כך כבר כבש צמד בניצחון 0–4 על באנפילד. בשתי עונותיו הראשונות היה סנפיליפו שחקן מחליף, אך כבר אז הפגין את יכולת הכיבוש שלו, עם שישה שערים ב-11 הופעות.
בעונת היה סנפיליפו לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, מקום עליו שמר במשך שמונה עונות. בעונת, בה סיימה הקבוצה במקום השלישי עונה אחת אחרי שהייתה לסגנית האלופה, היה סנפיליפו למלך השערים של ליגת העל הארגנטינאית בפעם הראשונה מתוך ארבע רצופות. בכל שלוש העונות הבאות, בהן זכה בתואר מלך השערים, קבע סנפיליפו ממוצע של מעל לשער למשחק, ולשיאו הגיע בעונת, עם 34 שערים בשלושים הופעות בלבד. עונה קודם לכן, מלבד הזכייה בתואר מלך השערים, זכה סנפיליפו לראשונה בקריירה באליפות ארגנטינה עם סן לורנסו. עונתו האחרונה של סנפיליפו בקבוצה הייתה עונת. בתום עשר עונות בקבוצה היה סנפיליפו למלך השערים בכל הזמנים של סן לורנסו, ולאחד משיאני הכיבושים בליגה הארגנטינאית בכלל.
בעונת עבר סנפיליפו לבוקה ג'וניורס. הקבוצה סיימה במקום הרביעי בלבד בליגה, וסנפיליפו קבע את כמות השערים הנמוכה ביותר שלו מזה עשור, כשכבש שבעה שערי ליגה. עם זאת באותה עונה העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע ליברטדורס, ושם היה סנפיליפו למלך שערי הטורניר עם שבעה כיבושים. הוא הבקיע שלושער לרשתה של אוניברסידד דה צ'ילה בשלב הבתים, כבש שער ניצחון בגומלין חצי הגמר מול פניארול בו ניצחה בוקה 0–1 (3-1 בסיכום), וסייע לקבוצתו להעפיל עד לגמר בו פגשה את סנטוס עם כוכבה הגדול פלה. בוקה הפסידה בשני המשחקים, 3-2 בבית ו-1–2 בחוץ, ואת כל שלושת שעריה בשלב הגמר כבש סנפיליפו.
לאחר עונה אחת בלבד בבוקה עזב סנפיליפו לראשונה את ארגנטינה ועבר לנסיונל מליגת העל האורוגוואית. סנפיליפו פתח היטב את עונת הבכורה שלו בקבוצה, וקבע ממוצע של מעל לשער במשחק בליגה. הוא תרם להעפלתה של נסיונל לגמר גביע ליברטדורס עם צמד במשחק הראשון של חצי הגמר מול קולו-קולו (8-4 בסיכום שני המפגשים), אך אז ספג פציעה קשה במהלך משחק ידידות מול ואסקו דה גאמה הברזילאית, ונאלץ להיעדר תקופה ארוכה. ללא סנפיליפו, הפסידו נסיונל בגמר הכפול לאינדפנדיינטה, מבלי שכבשה בצמד המפגשים (1-0 לאינדפנדיינטה בסיכום). סנפיליפו חזר לזמן קצר עונה אחר כך, ובסיומה נפרד מנסיונל ללא תואר ועם 25 שערי ליגה ב-21 הופעות בלבד.
לאחר שנתיים באורוגוואי חזר סנפיליפו לארגנטינה והצטרף לבאנפילד, במדיה ערך חמישים הופעות ליגה וכבש 19 שערים בשתי עונות. בעונת עזב פעם נוספת את ארגנטינה, והצטרף לבאנגו הברזילאית מריו דה ז'ניירו. במהלך אותה עונה, לאחר קדנציה קצרה של 11 משחקים ללא שער, עבר לתחנה הבאה שלו בברזיל, באהיה, הקבוצה המעוטרת ביותר במדינת באהיה. סנפיליפו בלט בארבע העונות שלו בקבוצה עם 48 שערים ב-71 הופעות, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות המקומית פעמיים רצופות, בעונות ו-.
ב-1972, כשהוא בן 38, חזר סנפיליפו למועדון בו הפך לסמל, סן לורנסו. הוא שיחק במשך שני הטורנירים של אותה העונה (מטרופוליטנו ונסיונל) תחת המאמן חואן קרלוס לורנסו, וזכה עם הקבוצה בשניהם. בתום שתי הזכיות, פרש סנפיליפו ממשחק פעיל, כאשר עד היום הוא אחד מבכירי הכובשים בכל הזמנים בליגה הארגנטינאית, עם 226 שערים ב-330 הופעות.
נבחרת ארגנטינה
בשנת 1959 נערכו שני טורנירי קופה אמריקה. בטורניר הראשון, בו הובילה את ארגנטינה שלישיית מאמנים (חוסה בריירו, ויקטוריו ספינטו וחוסה דלה טורה), סנפיליפו לא נכלל בסגל וראה את ארגנטינה קוטפת את התואר בפעם השנייה ברציפות. מספר חודשים אחר כך, בטורניר השני, תחת המאמן חוסה מנואל מורנו שהגיע לקדנציה קצרה כמאמן הנבחרת, סנפיליפו זומן לסגל ופתח בכל ארבעת משחקיה של ארגנטינה בטורניר. הוא כבש שלושער בניצחון 2–4 על במשחק הראשון ושלושער נוסף בניצחון 1–4 על  במשחק האחרון, וסיים את הטורניר עם שישה שערים ועם תואר מלך שערי הטורניר. ארגנטינה סיימה את הטורניר במקום השני, אחרי אורוגוואי.
המאמן חואן קרלוס לורנסו זימן את סנפיליפו לסגל ארגנטינה לקראת מונדיאל 1962 בצ'ילה, בו הודחה ארגנטינה פעם נוספת בסיום שלב הבתים. בניגוד לטורניר הקודם בו לא צבר כלל דקות, פתח סנפיליפו בהרכב ארגנטינה למשחק הראשון מול, בו ניצחה ארגנטינה 0–1. הוא פתח בהרכב פעם נוספת במשחק השני מול, ואף כבש בדקה ה-81 את השער המצמק של ארגנטינה בהפסד 1–3. הוא לא שותף במשחק השלישי בו נפרדה ארגנטינה בשוויון 0-0 עם והודחה מהטורניר.
על אף שרשם רק 29 הופעות בקריירה הבינלאומית הקצרה שלו, הוא עדיין אחד מבכירי הכובשים בנבחרת בכל הזמנים, עם 21 כיבושים.
אדי גומז
אדגר (אדי) גומז (בספרדית: Eddie Gómez; נולד ב-4 באוקטובר 1944) הוא בסיסט ג'אז אמריקאי ממוצא פורטוריקני, שהשתתף בהקלטתם של מאות אלבומי אולפן. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו עם שלישיית ביל אוונס בין השנים 1966 עד 1977.
ביוגרפיה
גומז נולד בפוארטו ריקו ובצעירותו עבר עם משפחתו לניו יורק, שם גדל. בגיל אחת עשרה הוא התחיל לנגן בקונטרבס ובגיל שלוש עשרה הלך לבית הספר הגבוה למוזיקה ואמנות בניו יורק. בין השנים 1959 - 1961 הוא ניגן בלהקת הנוער של פסטיבל ניופורט, בהנהגתו של מרשל בראון. ב-196 סיים את לימודיו בבית הספר ג'וליארד.
גומז ניגן במשך אחת עשרה שנים עם שלישיית ביל אוונס, בתקופה שכללה הופעות רבות ברחבי העולם וכן עשרות הקלטות. במהלך הקריירה שלו גומז ניגן עם מוזיקאים רבים אחרים בהם ג'רי מאליגן, צ'יק קוריאה, ג'ון אברקרומבי, ג'ק דז'ונט, ריצ'רד שטולצמן, ג'ון סקופילד, מישל פטרוצ'אני והרבי מאן. הקריירה שלו מורכבת בעיקר מעבודה כמלווה, והוא ידוע בתפקידים המהירים והמלודים שלו. בנוסף לעבודה כנגן אולפן באלבומי ג'אז מפורסמים רבים, הוא הקליט כמנהיג הרכב תחת Columbia Records, Projazz ו-Stretch. רבות מההקלטות האחרונות שלו כמנהיג נעשו בשיתוף עם פסנתרן הג'אז מארק קרמר.
במאי 2013, הוענק לגומז תואר דוקטור לשם כבוד למוזיקה ממכללת ברקלי למוזיקה בוולנסיה, ספרד. זה היה דוקטור לשם כבוד הראשון שניתן בקמפוס הבינלאומי החדש של המכללה בספרד.
Lie
Lie (בעברית: לשקר) הוא שיר של להקת הפופ והנשמה הדנית לוקאס גרהאם. השיר יצא לאור 27 בספטמבר 2019 על ידי חברות התקליטים קופנהגן רקורדס ו-Then We Take the World. השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הדני. את השיר כתבו דייוויד לברל, ג'ורג' טיזרד, ג'רמי דניאלס, לוקאס פורקאמר, ריק פרקהאוס וסטפן פורסט.
קליפ
הווידאו קליפ לשיר יצא ב-27 בספטמבר 2019. בקליפ מופיעים שני שחקנים שמגלמים זוג לסירוגין (שנפרד וחוזר שוב ושוב). הנער מבחין בחברתו לשעבר ממשיכה בחייה עם בחור אחר, ומתגעגע לימים בהם היו מאושרים יחד. הזיכרונות של המריבות והמזמוזים מופיעים לאורך הסרטון בין הסצנות של המציאות הנוכחית. לקראת סוף הסרטון, הם חזרו להיות ביחד. נכון לנובמבר 2020, הקליפ צבר למעלה מ-13 מיליון צפיות ביוטיוב.
דניאל אפרייה
דניאל אפרייה ברנייה (באנגלית: Daniel Afriyie Barnieh; נולד ב-26 ביוני 2001 בקומאסי שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אקרה הארטס אוף אוק מליגת העל הגאנאית ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים
אפרייה החל את הקריירה המקצוענית שלו ברהימו מליגת העל הבורקינאית. ב-15 בינואר 2020 חתם על חוזה לשלוש עונות באקרה הארטס אוף אוק מליגת העל הגאנאית.
קריירה בינלאומית
ב-10 ביוני 2022 ערך אפרייה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בהפסד 1–4 לנבחרת יפן במסגרת חצי גמר גביע קירין.
ח'ליפה נאטור
ח'ליפה נאטור (בערבית: خليفة ناطور) הוא שחקן מוסלמי-ישראלי.
קורות חייו
ח'ליפה נאטור גדל בקלנסווה שבמשולש, הילד ה-13 במשפחה בת 14 ילדים. אביו היה בעל חנות כלבו בכפר ואמו עבדה בחקלאות במקביל לטיפול בילדים. כבר מילדותו היה פעיל בדרמה במרכז החינוכי בכפר ומשזה נסגר מחוסר תקציב, הוא בנה במה קטנה בכפר, התחיל לכתוב, לביים ולשחק ביחד עם חבריו והם הוזמנו להופיע באירועים.
בגיל 18 עזב את הכפר, עבר לכפר סבא, עבד כמטפל בזקנים בבתי אבות וכברמן וחסך כסף ללימודי המשחק. למד בבית צבי, בו קיבל תפקידים ראשיים רבים – ביניהם אותלו ב"אותלו" וטימון ב"טימון איש אתונה", וסיים את לימודיו ב-1991. בבית צבי הכיר את הבמאית אופירה הניג שביימה את ההצגה "הסוחר מוונציה", ומאז שיחק בהצגות רבות בבימויה. מייד בתום לימודיו התקבל לתיאטרון הבימה, בו שיחק בשנים 1991–1994 במספר הצגות, הראשונות שבהן הייתה "פצפונת ואנטון", בבימויה של אופירה הניג ו"קרב של שחור וכלבים" בבימויו של רוני פינקוביץ'.
הוא השתתף בהפקת "רומיאו ויוליה", קופרודוקציה של תיאטרון החאן ותיאטרון אל-קאסבה ממזרח ירושלים, בבימוים של ערן בניאל ופואד עווד. ההפקה הייתה דו-לשונית, עברית-ערבית. בקבוצת בית מונטאגיו שיחקו שחקנים פלסטינים ובקבוצת קאפולט שיחקו שחקנים יהודים. נאטור גילם את דמותו של רומיאו (בדאבל קאסט עם דיראר סולימאן), אורנה כץ ואחר-כך ענת פדרשניידר גילמה את דמותה של יוליה. בתפקיד מר קפולט שיחקו לסירוגין אלכס פלג ובוריס אחנוב, איילת מרגלית גילמה את דמותה של אמה של יוליה. עליזה רוזן הייתה האומנת. בהצגה שיחקו גם מוחמד בכרי ובסאם זועמוט. ההצגה הייתה בסבב הופעות בחו"ל: בפסטיבל ליל ותיאטרון לה וילט בצרפת, בפסטיבל ברגן שבנורווגיה ובציריך שבשווייץ.
בשנים 1995–1996 שיחק בתיאטרון באר שבע בניהולו של גדי רול.
נאטור שיחק בהצגה "ג'ידאריה" (ציור קיר), המבוססת על פואמה מאת מחמוד דרוויש, בבימויו של ניזאר זועבי, שהציגה בתיאטרון אל חכוואתי - התיאטרון הלאומי הפלסטיני בירושלים. היצירה מספרת על משורר בערוב ימיו, שנתקף בחרדה ומנסה להיזכר בחייו. הוא מפנטז על שירים שלא כתב, על אהבה שלא התממשה ומנסה לתהות על משמעות המוות. נאטור היה שותף לעיבוד הפואמה. ההצגה הציגה בחו"ל, בין היתר - בתיאטרון בוף דה נור של פיטר ברוק.
נאטור כיכב בהצגת היחיד "בטווח יריקה". כותב ההצגה הוא השחקן הפלסטיני טאהר נג'יב. הבמאית אופירה הניג הזמינה אותו להשתתף בהצגה "פרגודים", שביימה בהבימה. נג'יב טס לישראל מפריז בה התגורר, היה זה יום לאחר פיגועי 11 בספטמבר, ונג'יב כתב את המחזה שתיאר את התלאות שעבר בדרכו לישראל. הופעת הבכורה של "בטווח יריקה" הייתה בתיאטרונטו מספר 16, שנערך במרכז סוזן דלאל. נאטור זכה על משחקו בפרס הראשון ע"ש נסים עזיקרי, באפריל 2006. השופטים, הבמאים שיר פרייבך, אלדד שאולי ואילן אלדד, כתבו בנימוקי ההחלטה שלהם:
ההצגה הועלתה בתיאטרון של פיטר ברוק בפריז, במרכז הברביקן בלונדון, בפסטיבל רומא - אירופה, באופרה של סידני, בתיאטרון השאוביהנה בברלין ועוד. ההצגה נוצרה בידי אופירה הניג בשיתוף ובהשתתפות ח'ליפה נאטור ומעצב התאורה ג'קי שמש.
פיטר ברוק שהיה אורח פסטיבל ישראל, צפה בהצגה "בטווח יריקה" והתלהב. מאותה עת נאטור והניג הסתובבו עם ההצגה ברחבי תבל במשך שנתיים. נאטור הוזמן לשחק בהצגות של פיטר ברוק ועבד איתו בסדנאות ובשתי הפקות בשנים 2007–2010.
ב-2007 נאטור שיחק באחד התפקידים הראשיים בסרטו של ערן קולירין "ביקור התזמורת". הוא גילם את דמותו של סימון, נגן תזמורת המשטרה של אלכסנדריה, שמבקרת בעיירה הדמיונית "בית התקווה". ביחד עם חלק מחברי הלהקה הוא מבלה את הלילה בארוחת ערב בבית משפחה ישראלית. במהלך שהותו בבית המשפחה הוא מצליח לעשות את מה שנכשל בו מזה שנים – לסיים את הלחנת הקונצ'רטו הראשון שלו. הסרט היה מועמד ל-13 פרסי אופיר וזכה ב-8.
באפריל 2012 החל לשחק בהצגה "אנשים קשים" פרי עטו של יוסף בר-יוסף, בבימויו של משה נאור, שמוצגת בתיאטרון חיפה. ההצגה מספרת על רחל (הלנה ירלובה), רווקה אנגלית מבוגרת, שאחיה (משה איבגי) השב מביקור בישראל מביא איתו חתן מיועד (אליעזר (לייזר) ויינגרטן, אותו משחק נאטור). בין לייזר לרחל מתפתח קשר, אולם אחיה משבש אותו. בהצגה משחק גם סלים דאו. הוא מועמד על תפקידו לפרס התיאטרון הישראלי לשחקן המשנה.
נאטור מככב בתפקיד הראשי של יוליסס בהצגה "יוליסס על בקבוקים" בבימויה של אופירה הניג, בתיאטרון חיפה. הוא היה מועמד על תפקידו לפרס התיאטרון הישראלי לשחקן בתפקיד הראשי, ההצגה ומחברה (גלעד עברון) זכו בפרסי התיאטרון.
נאטור זכה בפרס התיאטרון הישראלי לשחקן המשנה לשנת 2013 על תפקידו בהצגה "רוח ים" של תיאטרון חיפה.
ח'ליפה נאטור הוא רווק ומתגורר בחיפה.
דיוויזיית המשמר הראשונה (האימפריה הגרמנית)
דיוויזיית המשמר הראשונה (בגרמנית: 1. Garde-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-19 ביוני 1813 במהלך מלחמות השחרור בגרמניה, אולם פורקה ב-8 באוגוסט אותה שנה. ב-4 בספטמבר 1818 הוקמה הדיוויזיה מחדש, וב-1866 לחמה במלחמת אוסטריה–פרוסיה. בקרב קניגרץ לחמה כחלק מקורפוס המשמר אשר היה חלק מהארמייה השנייה. הדיוויזיה השתתפה גם במלחמת צרפת–פרוסיה ולחמה בקרבות גרבלוט, סדאן והמצור על פריז.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מקורפוס המשמר בפיקוד קרל פון פלטנברג, אשר היה חלק מהארמייה השנייה בפיקוד קרל פון בילוב. הדיוויזיה השתתפה במערכה על הגבולות לרבות קרב שרלרואה, ולאחר מכן השתתפה בקרב על המארן. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב איפר הראשון, כחלק מ"פלגת הארמייה פון פבק". במאי 1915 הועבר הקורפוס לחזית המזרחית, ולחם תחת פיקוד הארמייה ה-11 במתקפת גורליצה-טרנוב. בשנת 1915 הוחזרה הדיוויזיה לחזית המערבית והשתתפה בקרב ארטואה השלישי, ובשנת 1916 לחמה בקרב על הסום. בשנת 1917 הוחזרה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרב ריגה, ובשנת 1918 שוב חזרה לחזית המערבית, שם השתתפה במבצע מיכאל כחלק ממתקפת האביב. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרב השלישי על האן ובקרב השני על המארן, ולאחר מכן השתתפה בקרבות מתקפת מאה הימים עד סוף המלחמה.
קלאסיקת ברטאן
קלאסיקת ברטאן - מערב צרפת (בצרפתית: Bretagne Classic Ouest–France, נקרא בעבר גם "גרנד פרי דה פלואה") הוא מרוץ אופני כביש המתקיים בצפון מערב צרפת. המרוץ נחשב למרוץ החד יומי הצרפתי הכי יוקרתי בעולם אחרי המונומנט פריז - רובה. המרוץ נוסד בשנת 1931, הוא מתאים לרוכבים בעלי יכולות מגוונות והוא חלק מסבב מרוצי ה-UCI World Tour.
היסטוריה
המרוץ נקרא בהתחלה "סרקט דה פלואה", ולאחר מכן גם "גרנד פרי דה פלואה". בין 1989 ובין 2015 נקרא המרוץ "GP Ouest–France" על שם נותן החסות, עיתון הפועל בצפון מערב צרפת, Ouest-France. החל מ-2016 נקרא המרוץ בשמו המלא "Bretagne Classic Ouest–France" ובקיצור, "Bretagne Classic". המרוץ נוצר על ידי רופא הטור דה פראנס, ד"ר ברטי, שהשתמש בהשפעתו כדי למשוך רוכבים צרפתים בכירים למרוץ. המנצח הראשון היה פרנסואה פאווה הצרפתי. בשנותיו הראשונות נשלט המרוץ על ידי רוכבים צרפתיים, המנצח הראשון שאינו צרפתי היה אוגו אנליז האיטלקי שעשה זאת ב-1954, הרוכב הלא צרפתי השני שניצח במרוץ היה פריץ פירארד ההולנדי ב-1979.
שון קלי היה הרוכב דובר אנגלית הראשון שניצח במרוץ ב-1984, והשלישי שאינו צרפתי. פרנק ואנדנברוק היה הרוכב הצעיר ביותר שניצח במרוץ, כאשר עשה זאת בגיל 21 בשנת 1996. ב-2005, ניצח ג'ורג' הינקאפי את המרוץ בעונה טובה שכללה גם מקום שני ב-פריז - רובה. אחד הניצחונות הגדולים הראשונים בקריירה של וינצ'נצו ניבאלי, הגיע במרוץ הזה כאשר ניצח במפתיע ב-2006. ב-2009 ו-2010, ניצחו האוסטרלים סיימון גרנס ומת'יו גוס בהתאמה. ב-2011, גרגה בולה הפך לסלובני הראשון שניצח במרוץ.
בשנת 2000 נערכה בפלואה אליפות העולם באופני כביש, כשהסיבוב בן 14 הקילומטרים המסיים את המרוץ הקלאסי, שימש כסיבוב המרכזי של מרוצי האליפות. במרוץ הכביש לגברים ניצח הרוכב הלטבי, רומאנס ויינשטיינס ובמרוץ הכביש לנשים ניצחה הבלארוסית, זינאדיה סטהורסקיה.
המרוץ נערך באזור שבו מרוצי אופני כביש נחשבים כפופולריים במיוחד בקרב האוכלוסייה המקומית. הנהלת המרוץ נעזרת מדי שנה ב-600 מתנדבים מקומיים לקיום המרוץ. המרוץ הוא שיאו של פסטיבל אופניים שנתי בן ארבעה ימים, הכולל גם את מרוץ הנשים, מרוצי אופני BMX, מרוצי מסלול ומרוץ פונדו המוני.
מסלול
המרוץ מתקיים במחוז מורביאן בחבל ברטאן שבצפון-מערב צרפת. המסלול מתחיל ומסתיים בכפר קטן בשם פלואה, שעל שמו נקרא המרוץ בעבר. עד 2016 היה המרוץ בנוי מ-8 הקפות בנות 27 קילומטרים ועוד הקפה של 14 ק"מ. המרוץ ידוע בין היתר בטיפוסים והמורדות הטכניים שלו. המרחק הכולל הוא 248 ק"מ. החל מ-2016, עקב שינוי שם המרוץ כך שיכלול את שם חבל הארץ ברטאן, שונה המסלול. לאחר הזינוק מפלואה, המסלול פונה צפונה ולאחר מכן מערבה לכיוון פיניסטר, כשהנקודה מערבית ביותר בו היא ארגול. משם המסלול פונה מזרחה ומגיע חזרה לפלואה ומסתיים בהקפה המסורתית המסיימת של 14 קילומטרים. למסלול המרוץ ב-2019 הוכנסו שני קטעים קצרים של כביש ישן ומשובש באורך כולל של 2.5 קילומטר.
מרוץ הנשים - גרנד פרי דה פלואה ברטאן
מ-2002, מתקיים מרוץ נשים בשם גרנד פרי דה פלואה ברטאן, שנערך יום לפני מרוץ הגברים. ליזי דייגנן ניצחה בשלוש מהדורות של המרוץ (2015, 2017 ו-2020) ומחזיקה בשיא הניצחונות במרוץ.
NEOS – אוסטריה החדשה והפורום הליברלי
NEOS – אוסטריה החדשה והפורום הליברלי (בגרמנית: NEOS – Das Neue Österreich und Liberales Forum) היא מפלגה פוליטית ליברלית באוסטריה. היא הוקמה בשם NEOS – אוסטריה החדשה בשנת 2012. בשנת 2014 התמזגה NEOS עם הפורום הליברלי ואימצה את שמה הנוכחי.
מאז 2018, יושבת ראש המפלגה היא ביטה מיינל-רייסינגר. זו המפלגה הקטנה ביותר במועצה הלאומית עם 15 מושבים (מתוך 183), לאחר שזכתה ב-8.3% בבחירות בשנת 2019. בנוסף הלכת, למפלגה יש נציג אחד במועצה הפדרלית של אוסטריה. NEOS מיוצגת בשישה מתוך תשעת הפרלמנטים של מדינות אוסטריה ומעורבת בממשלה בזלצבורג ובווינה. ל-NEOS יש נציג אחד בפרלמנט האירופי, שחבר בסיעת התחדשות באירופה.
היסטוריה
NEOS – אוסטריה החדשה קיימה את כינוס ההקמה שלה ב-27 באוקטובר 2012. היועץ הפוליטי מתיאס סטרולץ נבחר ליושב ראש עם 96.2% מהקולות. הוא הצהיר כי המפלגה "תעמוד נגד הקיפאון והשחיתות בפוליטיקה האוסטרית", וכי היא מהווה אלטרנטיבה לבוחרים מתונים שהתפכחו מהממשלה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית באוסטריה (SPÖ) ומפלגת העם האוסטרית (ÖVP). הוא הצהיר כי מטרת המפלגה לבחירות הפדרליות הבאות היא לזכות בלמעלה מ-10% מהקולות. עם הקמתה, הצטרפו למפלגה במאות אנשים. בינואר 2013, היו בה למעלה מ-1,000 חברים.
במארס 2013, NEOS התאחדה עם הפורום הליברלי והמפלגה הליברלית הצעירה של אוסטריה, שפעלו בשם NEOS. באפריל ערכה המפלגה את הפריימריז הראשונים שלה לקביעת הרשימה הפדרלית שלה לבחירות הקרובות. ההרכב הסופי של הרשימה הפדרלית של NEOS הוכרז ב-1 במאי 2013.
ב-13 ביולי, NEOS הודיעה כי אספה 3,100 חתימות לבחירות הקרובות, העולות על 2,600 הנדרשות להופיע בקלפי ברחבי הארץ. ב-5 בספטמבר החלו התעשיין, לשעבר פוליטיקאי הפורום הליברלי, וכספי NEOS, הנס פיטר האסלשטיינר, במערכה למען המפלגה.
בבחירות ב-29 בספטמבר התמודדה NEOS בשם "NEOS – האוסטריה החדשה והפורום הליברלי", עם השם הקצר "NEOS". הרשימה זכתה ב-4.96% מהקולות ותשעה מושבים, והפכה לקטנה מבין שש המפלגות במועצה הלאומית.
בבחירות שלאחר מכן (ספטמבר 2019) NEOS זכתה ב-8.10% מהקולות – עלייה של 2.8% לעומת 2017. בתוצאה מכך הסיעה גדלה בחצי – מ-10 נציגים ל-15.
ג'ון ולש
אישים ששמם ג'ון וֵלְשׁ: {{פירושונים|
ראו גם
}}
הנקה ובריאות הנפש
הנקה ובריאות הנפש היא תחום העוסק בהשפעה של פעולת ההנקה על המצב הנפשי של האם ותינוקה. מחקרים מראים שלפעולה זו יש השפעות חיוביות על הנפש הכוללות בין היתר: הפחתת לחץ נפשי, ירידה בסיכויים לדיכאון לאחר לידה, פיתוח מואץ של רגשות חברתיים בתינוק, חיזוק הקשר בין האם לתינוק.
השפעה על מצב הרוח ומדד הלחץ
הנקה משפיעה באופן חיובי על הרווחה הנפשית והרגשית של האם, מכיוון שהיא משפרת את מצב הרוח והלחץ. בשל כך, הנקה מכונה 'חוצץ מתח' לאימהות בתקופה שלאחר הלידה. פעולה ההנקה משרה על האם מצב נפשי רגוע יותר ומפחיתה תחושות חרדה, רגשות שליליים ומתחים. ניתן לראות זאת בא לידי ביטוי בתגובה הפיזיולוגית של האימהות להנקה, לחץ הדם וקצב הלב יורדים. אפקט ׳חוצץ המתח׳ של ההנקה נובע מההורמונים אוקסיטוצין ופרולקטין המופרשים במהלך הפעולה. אימהות שמניקות חוות משך ואיכות שינה משופרים, בעוד שמצבים של הפרעות שינה פוחתים. הפעילות משפיעה באופן חיובי על האופן שבו האימהות מגיבות למצבים חברתיים, מה שמסייע בשיפור מערכות יחסים ואינטראקציות חברתיות. אימהות מניקות מגיבות פחות להבעות פנים שליליות (למשל, כעס) ומגבירות את תגובתן להבעות פנים חיוביות (למשל, אושר). בנוסף, הנקה מסייעת לאימהות להרגיש בטוחות ומועצמות, בשל המודעות לכך שהנקה מועילה לילדן.
השפעות של דיכאון אחרי לידה על הנקה
מחקרים מלמדים שאימהות הסובלות מדיכאון אחרי לידה מניקות בתדירות נמוכה יותר. ההנקה היא פעולה אינטימית הדורשת מגע פיזי ממושך בין האם לתינוק. אימהות הסובלות מדיכאון נוטות להימנע ממפגש עם התינוק לכן יניקו אותו פחות. הדיכאון יכול גם לפגום ביכולות ייצור חלב אם. לא מומלץ לאימהות שנוטלות תרופות נוגדות דיכאון להניק את תינוקן, החומרים בתרופות עלולים לעבור לתינוק דרך ההנקה ולפגוע בהתפתחות התקינה שלו. מומלץ להתייעץ עם רופא לפני כן על סוגי התרופות שנוטלים בזמן הנקה. הסיכויים שאימהות הסובלות מדיכאון אחרי לידה ויהיו עם דימוי עצמי שלילי כלפי הנקה יתחילו להניק מאוחר ויפסיקו להניק מוקדם, גדולים יותר מאימהות שלא נמצאות בדיכאון.
השפעות של הנקה על דיכאון אחרי לידה
הנקה יכולה למנוע דיכאון אחרי לידה או להקל על התסמינים שלו, יש הטוענים שהיא יעילה יותר מתרופות נוגדות דיכאון. אוקסיטוצין והורמון פרולקטין מופרשים אצל האם בזמן ההנקה, הם יכולים לשפר את מצב הרוח ולהפחית את הסיכון להיכנס לדיכאון. נשים המניקות סובלות פחות מדיכאון בהשוואה לנשים שאינן מניקות. לחץ נפשי הוא אחד מהגורמים המרכזים בפיתוח דיכאון, ההנקה מורידה את הלחץ הנפשי ובכך מקטינה את הסיכוי לדיכאון. יתרונות נוספים להנקה הם דפוסי שינה משופרים, חיזוק הקשר בין התינוק לאם, ויצירת תחושת מסוגלות עצמית. כל אלו עוזרים להוריד את הסיכוי להיכנס לדיכאון אחרי לידה.
הפרעות בהנקה ודיכאון אחרי לידה
קושי והפרעות בהנקה מובילות למצב נפשי ירוד ומעלות את הסיכון להיכנס לדיכאון אחרי לידה. במחקר שנערך בשנת 2011 על ידי נילסון ועמיתיו נמצא כי נשים שאינן מסוגלות להניק היו בסיכון גבוה פי 2.4 לפתח סימפטומים של דיכאון 16 שבועות לאחר הלידה. הסיבות להפרעות בהנקה הם: כאבים בפיטמה, השתוללות ובכי של התינוק, מחסור בייצור חלב, שד לאחר ניתוח ודלקת בשד (מסטיטיס). חוסר הביטחון או הקושי בלבצע את ההנקה היא דאגה נפוצה אצל נשים הסובלות מדיכאון אחרי לידה. מומלץ לנשים הסובלות מהפרעות הנקה לפנות לעזרה נוספת ולבחון האם יש להם דיכאון אחרי לידה. עידוד וייעוץ על ידי מומחים עוזרים לבנות תחושת מסוגלות עצמית והעצמה אצל האימהות. גם מצב הרוח של התינוק יכול להשפיע על תהליך ההנקה ולכן מומלץ שאימהות יבינו לעומק איך התינוק שלהם אוכל בזמן ההנקה כדי לצפות בעיות פוטנציאליות ולתכנן את פתירתן מראש.
הקשר בין הנקה לדיכאון אחרי לידה
קיים קשר ברור בין הנקה לדיכאון לאחר לידה. עם זאת, האופי המדויק של הקשר בין הנקה לדיכאון לאחר לידה אינו ברור למדע מכמה סיבות: דוחות משנת 2016 מראים כי קיים קשר הדדי או דו כיווני בין הנקה לדיכאון לאחר לידה. כלומר, דיכאון לאחר לידה מביא להפחתת פעילות הנקה והפסקה מוקדמת, והתנזרות מהנקה או אי סדירות בהנקה מגדילה את הסיכון ללקות בדיכאון לאחר לידה.
מנגנוני פעולה
הקשר בין הנקה לבריאות הנפש של האם יכול לנבוע מכמה סיבות:
מנגנונים פיזיולוגיים
ההסבר הפיזיולוגי העומד בבסיס היתרונות של הנקה על בריאות הנפש של האם מיוחס לתהליכים נוירו-אנדוקריניים. חלב אם מכיל הורמונים לקטוגניים, אוקסיטוצין ופרולקטין, המכילים השפעות נוגדות דיכאון ומפחיתים חרדה. פרולקטין הוא ההורמון העיקרי האחראי על ייצור החלב, והרמות שלו הן ביחס ישר לתדירות ההנקה ולדרישות החלב של הילד. פרולקטין מגביר התנהגות אימהית, משמש כמשכך כאבים ומקטין את תגובות הלחץ של האם. כמות ההורמונים הללו גבוהה יותר בקרב נשים שמניקות בהשוואה לנשים שאינן מניקות. אוקסיטוצין מפחית מתח ומקדם התנהגות רגועה וטיפוח עצמי. לפני ההנקה, במהלך ההיריון, אוקסיטוצין משתחרר לזרם הדם כדי לסייע בשחרור החלב. אוקסיטוצין ופרולקטין משתחררים גם במהלך גירוי הפיטמה כאשר הילד יונק. סיבי העצבים המקושרים להיפותלמוס שולטים בשחרור זה וההורמונים משתחררים בהתאם לגירוי. לכמות המוגברת של הורמונים אלה במהלך ההנקה יש השפעה מיטיבה על בריאות הנפש של האם. כאשר הן נחשפות ללחץ פיזי או פסיכולוגי, מתרחשת אצל אימהות מניקות תגובת הפחתה של הורמון הקורטיזול עקב ירידה בייצור הורמוני הלחץ ושיפור בשינה. מגע פיזי של האם והתינוק במהלך ההנקה מחליש את תגובת הקורטיזול. דיכאון לאחר לידה וכישלון הנקה מיוחסים גם למנגנונים נוירו-אנדוקריניים. דיכאון לאחר לידה קשור קשר הדוק גם לדלקת הנגרמת על ידי זיהומים לאחר לידה או מחסור בשינה, שהם חוויות נפוצות של אימהות. הנקה מקטינה את הסיכוי להתפתחות דלקת הזו ובשל כך מועילה לבריאות הנפש של האם.
השפעות פיזיות ומנטליות על התינוק
הנקה קשורה לשיפור בקשרים בין-אישיים, בריאות והתפתחות הילד. פעולת ההנקה גורמת להשפעות מרגיעות ומשככות כאבים אצל התינוק. במהלך פעולה זו קצב הלב והמטבוליזם של הילד יורד ורגישותם לכאב מופחתת.
מחקרים מראים כי תינוקות שיונקים יותר משלושה או ארבעה חודשים מפתחים פחות הפרעות התנהגות. הנקה עשויה גם להקל על ירידה בתוקפנות ובנטיות אנטי-חברתיות אצל תינוקות וקיים קשר להתנהגות בבגרות. במחקר אורכי שנערך על ידי מרג'ונן ועמיתיו (2011), נמצא כי מבוגרים שלא הניקו בגיל הינקות הפגינו רמות גבוהות יותר של עוינות ותוקפנות. תינוקות שיונקים גם מפגינים יותר 'מרץ' ותגובות עזות בהשוואה לתינוקות המוזנים בבקבוק לתינוקות. כדי לאותת להוריהם על מנת שיספקו את צורכיהם, תינוקות שיונקים עלולים להציג יותר מצוקה ותסכול.
מנגנוני ההשפעה
ההשפעה המרגיעה, משככת כאבים ורגישות מופחתת לכאב נובעת ממספר גורמים:
הפחתת ההתנהגות החברתית והתוקפנות מיוחסת לעלייה ברמות האוקסיטוצין אצל התינוק במהלך ההנקה. חלב אם אנושי מכיל אוקסיטוצין והורמון זה משתחרר גם בילד עקב מגע פיזי וחום במהלך ההנקה. רמות מוגברות של אוקסיטוצין מקדמות התפתחות חברתית ורגשית וזה מאפשר רמות נמוכות יותר של תוקפנות והתנהגויות אנטי-חברתיות אחרות.
פעולת ההנקה עשויה להוות גם אינדיקציה להתנהגות אמהית של האם. ההימנעות או ההארכה מיותרת של ההנקה עשויות להצביע על כך שהאם אינה במצב נפשי מה שעלול להשפיע על התנהגות אנטי-חברתית אצל הילד.
הפרעת ספקטרום האוטיזם
מחקרים מראים כי הנקה עשויה להגן על ילדים מפני הפרעת ספקטרום האוטיזם והפרעה נפשית המאופיינת בכישורים חברתיים ותקשורתיים לקויים. לתינוקות שאינם יונקים, תינוקות שמתחילים לינוק מאוחר יותר או תינוקות שיונקים למשך זמן קצר יש סיכון גבוה יותר להיות מאובחנים בהפרעות אלו. המנגנון הפיזיולוגי המדויק של קשר זה אינו ברור נכון לשנת 2020, אך קשר זה יכול להיות בגלל היעדר צריכת קולוסטרום מחלב אם המכיל נוגדנים חיוניים, חלבונים ותאי חיסון הנחוצים להתפתחות חברתית-רגשית ובריאותית.
עם זאת, מדענים הדגישו שקיימת אפשרות שילדים שאובחנו מאוחר כבעלי הפרעת ספקטרום אוטיסטי הם בעלי תכונות התנהגותיות המונעות מהם פעילויות הנקה סדירות. נמצא שילדים המאובחנים על הספקטרום האוטיסטי יש בעיה עם שליטה על המפרקים, קושי ליצור אינטראקציה חברתית או חוסר שיתוף פעולה. כל אלו יכולים להוביל לדפוסי הנקה לא סדירים. לעומת זאת קיימים מחקרים שמראים שלא קיים קשר בין הנקה והתפתחות. לדוגמה, הוסק וקים (2015) ערכו סקר רחב היקף עם הורים לתינוקות בגיל שנתיים עד 5 ולא מצאו שום קשר מובהק בין התפתחות לקויה לבין נוכחות/היעדר הנקה או משך הנקה. נדרשים מחקרים נוספים כדי לשפר את הבנת ההנקה ואת הקשר שלה, והמנגנונים הפיזיולוגיים הבסיסיים.
הנקה והקשר בין האם לילד
הנקה משפרת את הקשר הרגשי והחברתי בין האם לילד    וקשר זה חשוב לבריאותם הנפשית. קשר זה מגביר את יכולות האם והילד לשלוט ברגשותיהם, להפחית את תגובת הלחץ ומעודד התפתחות חברתית בריאה אצל הילד. מגע פיזי במהלך ההנקה מעלה את רמות האוקסיטוצין אצל האם והילד, מה שמשפר את הקשר בין האם לילד. תינוקות יונקים הופכים תלויים יותר באמהותיהם ומפתחים קשר חברתי ורגשי עמוק עמם. כמו כן, הנקה מקלה על הקשר הרגשי של אמהות עם ילדן ולכן אמהות בדרך כלל מביעות יותר חום ורגישות.
בהשוואה בין אמהות מניקות לאמהות שלא מניקות ניתן לראות:
מחקר הדמיה מוחית של אמהות ניתן לראות שאמהות אשר מאזינות לבכי התינוק קיימת במוחם פעילות גדולה יותר באזורים לימביים. הדבר מצביע על התגובה הרגשית, האמפתית והרגישה המשופרת של האם לילדם, התומכת בקשר בין אם לתינוק. קיימים מחקרים שאינם מדגימים קשר משמעותי בין הנקה לבין היחסים בין אם לתינוקה. לדוגמה, בריטון ועמיתיו (2006) לא מצאו קשר משמעותי בין הנקה לבין היחסים בין אם לתינוקה, אך מצאו שאמהות המציגות רגישות רבה יותר נוטות יותר להניק מאשר להאכיל את ילדם דרך בקבוק. דבר מצביע על כך שלרגישות האם עשויה להיות השפעה ישירה יותר על היחס בין אם לילד, כיוון שאמהות רגישות יותר נוטות יותר להניק ולהציג רגישות גדולה יותר.
מקסים פורקאייב
מקסים אלכסייביץ' פורקאייב (ברוסית: Максим Алексеевич Пуркаев; 14 באוגוסט 1894 – 1 בינואר 1953) היה מפקד בכיר בצבא האדום אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
תחילת דרכו
פורקאייב נולד ב-14 באוגוסט 1894 במורדוביה שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. בשנת 1915 התגייס לצבא האימפריה הרוסית, במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא עבר קורס קצינים מזורז ושירת כקצין זוטר ביחידה עורפית, אשר לא השתתפה בלחימה. בשנת 1918 התנדב לצבא האדום ולחם בשורותיו במלחמת האזרחים ברוסיה. במהלך המלחמה פיקד על פלוגה ולאחר מכן על גדוד, וב-1923 השלים קורס קצינים ומונה למפקד רגימנט. באוקטובר 1928 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-48, ובדצמבר 1933 מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי מוסקבה. ב-17 בינואר 1936 הועלה לדרגת פודפולקובניק, וביולי של אותה שנה מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-1. ב-3 באפריל 1938 מונה לראש מטה המחוז הצבאי בלארוס. ב-15 ביולי של אותה שנה הועלה לדרגת פולקובניק, ב-9 בפברואר 1939 הועלה לדרגת גנרל מאיור, ב-2 בספטמבר של אותה שנה מונה לראש המטה של החזית הבלארוסית, וב-11 באוקטובר של אותה שנה הוחזר לתפקיד ראש מטה המחוז הצבאי. בנובמבר 1939 נשלח כנספח צבאי לברלין, וב-4 ביוני 1940 הועלה לדרגת לייטננט גנרל. ב-27 ביולי 1940 הוחזר לרוסיה ומונה לראש המטה הכללי של המחוז הצבאי המיוחד קייב.
מלחמת העולם השנייה
עם פתיחת מבצע ברברוסה, מונה פורקאייב לראש מטה החזית הצפון-מערבית, והחזיק בתפקיד עד 28 ביולי 1941. ב-2 בנובמבר של אותה שנה מונה למפקד הארמייה ה-60. פורקאייב פיקד עליה במהלך הקרב על מוסקבה כחלק מאזור ההגנה מוסקבה, וב-25 בדצמבר שונה שמה לארמיית ההלם השלישית. ב-26 באוגוסט 1942 מונה למפקד חזית קלינין, ופיקד עליה במהלך מבצע מארס, וב-18 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל-פולקובניק. ב-25 באפריל 1943 מונה למפקד חזית המזרח הרחוק, בנובמבר של אותה שנה קיבל את עיטור לנין, ב-26 באוקטובר 1944 הועלה לדרגת גנרל של ארמייה, וב-5 באוגוסט 1945 מונה למפקד חזית המזרח הרחוק השנייה. החזית שלו הוצבה במזרח הרחוק הרוסי מול מנצ'וקוו כהכנה לקראת הפלישה הסובייטית לתחומי האימפריה היפנית. ב-8 באוגוסט הכריזה ברית המועצות מלחמה על יפן, וב-9 באוגוסט החזית החלה לנוע אל מנצ'וקוו במסגרת מבצע סערת אוגוסט. החזית הנחילה תבוסה ניצחת לכוחות היפניים, וכבשה אזורים רבים ובין היתר את חרבין וסחלין.
אחיזת היהלום של אנגלה מרקל
אחיזת היהלום של אנגלה מרקל היא מחווה גופנית שנעשתה על ידי הנחת 2 הידיים על הבטן אחת ליד זו כך שקצות האצבעות של 2 הידיים נפגשות והאגודל ואצבע המרה יוצרת צרובעת הדומה לצורתו של יהלום. מחווה גופנית זו נתפסת כסימן ההיכר הבולט ביותר של קנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל ונחשבת אחת ממחוות הידיים המוכרות ביותר בעולם.
כאשר מרקל נשאלה כיצד יצרה את הסימן כסימן ההיכר שלה, היא הצהירה כי היא עשתה זאת מכיוון שחיפשה היכן להניח את ידיה וכך זה נוצר. מרקל אף הודתה שהדבר מעיד על חיבתה לסימטריה. אף על פי זאת, המחווה הפך במהרה למושא של תאוריות קונספירציה בנוגע לחלקה של מרקל ב"סדר עולמי חדש" או באילומינטי.
שימוש על ידי תומכים ומתנגדים
מחוות היד שימשה לא פעם את מתנגדי של מרקל וגם את מבקריה. מלבדם, גם קומיקאים רבים שחיקו אותו, עשו את אחיזת היהלום, ובשילוב של המעילים הצבעוניים שהיא בדרך כלל לובשת. מלבד זאת, גם מפלגתה של מרקל (המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית) משתמשת במחווה כסמל פוליטי להנהגתה של מרקל.
ב-2 בספטמבר 2013, מספר ימים הבחירות שנערכו באותו החודש חשפה המפלגה הנוצרית-דמוקרטית כרזה ענקית בתחנת הרכבת ברלין האופטבנהוף, שכללה פסיפס תמונות שבנוי מ-2150 תמונות של תומכי המפלגה עושים את "אחיזת היהלום". לצד הפסיפס, נכתבה סיסמה "לשים את עתידה של גרמניה בידיים טובות". באופוזציה מתחו ביקורת על הכרזה וטענו כי היה מדובר בקמפיין "פולחן אישיות מפלצתי". המפלגה עשתה שימוש ב"אחיזת היהלום" גם לקראת הבחירות שנערכו ב-2017. המפלגה פתחה בקמפיין בו פורסמו ברחבי גרמניה כרזות של מרקל ואחיזת היהלום לצד הסיסמה "I love Raute". בנוסף לכך, המפלגה עודדה את תומכיה להעלות תמונות שלהם לצד סיסמה זו.
ג'ון ולש (שחקן)
ג'ון ולש (באנגלית: John Welch; 7 בנובמבר 1914 - 21 באפריל 1985) היה שחקן אירי.
ביוגרפיה
ג'ון ולש נולד בווקספורד שבאירלנד.
ולש התחיל את קריירת המשחק על במות התיאטרון בדבלין. בשנות החמישים של המאה העשרים עבר לשחק בקולנוע ובטלוויזיה הבריטיים. ב-1967 גילם את ג'יימס פורסייט בעיבוד הטלוויזיוני "ההגדה לבית פורסייט" עיבוד לספריו של ג'ון גולסוורתי. הוא שיחק בתפקיד הבאטלר מרימן בסדרת הדרמה "הדוכסית מרחוב דיוק", סרג'נט קאף בעיבוד לרומן "אבן הירח", והשתתף בתפקיד קטן בסדרה חמדת ימים. עוד הופיע ולש בקומדיה "Hancock's Half Hour", בסדרה "האחים", במיני-סדרה "Prince Regent", בסדרה "To Serve Them All My Days" ובעיבוד הטלוויזיוני לרומן "המצודה" מאת א. ג'. קרונין. כמו כן שיחק בתפקיד מפקד המשטרה בעונות הראשונות של הסדרה "Softly, Softly". הוא גילם תפקידים שונים בסדרת הדרמה "Danger Man" בהם דיפלומטים ובאטלרים.
חיים אישיים
ולש נפטר בלונדון ב-21 באפריל 1985.
ברוק טסמאכר
ברוק ניקול אדמס (באנגלית: Brooke Nichole Adams; נולדה ב-4 בדצמבר 1984) הידועה יותר בשם הבמה שלה, ברוק טסמאכר היא דוגמנית ומתאבקת עבר אמריקאית.
היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling (TNA), שבו הייתה שלוש פעמים אלופת הנוקאאוטס של TNA ופעם אחת אלופת זוגות הנוקאאוטס של TNA ביחד עם טארה, כשהשתיים נודעו בשם TnT. כמו כן, היא מוכרת בשל תקופתה בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment (WWE) בין השנים 2006 ל-2007, שבו היא הופיעה לצד קלי קלי וליילה כחלק מקבוצת Extreme Expose במותג ECW של הארגון.
ביוגרפיה
ברוק אדמס נולדה ב-4 בדצמבר 1984 בסנט לואיס, מיזורי ובגיל שבע עברה ליוסטון, טקסס.
לפני שהחלה בקריירת ההיאבקות, אדמס השתתפה בתחרויות ביקיני כמו מיס הוואין טרופיק, מיס בגדי הים של ארצות הברית ומיס הוטרס.
חיים אישיים
לאדמס יש אחות תאומה לא זהה בשם בריטני, הצעירה ממנה בשמונה דקות.
היא מאורסת לדוגמן ומאמן הכושר, וסטון ויין פייפר. בנם הראשון, ג'ייס, נולד ב-3 בספטמבר 2016. בתם הראשונה, פיניקס פרסלי-לי פייפר, נולדה ב-31 באוקטובר 2018.
Alive (שיר של רופוס דו סול)
"Alive" הוא שיר של להקת הדאנס האלטרנטיבי האוסטרלית רופוס דו סול, שיצא ב-13 ביולי 2021 כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן הרביעי שלהם, Surrender. השיר הגיע למקום ה-62 במצעדי ARIA.
בהצהרה לעיתונות, הסולן טיירון לינדקוויסט אמר "".
השיר זכה בפרס גראמי להקלטת הדאנס/אלקטרונית הטובה ביותר לשנת 2022. בטקס פרסי המוזיקה של ARIA לשנת 2021, השיר זכה בקטגוריות "הלהקה הטובה ביותר" ובפרס "שיר הדאנס הטוב ביותר".
BAIC Group
BAIC Group (שם מלא באנגלית: Beijing Automotive Industry Holding Co) היא אחת מ-5 יצרני הרכב הגדולים בסין ובסיסה בבייג'ינג. החברה נמצאת בבעלות ממשלתית. בשנת 2014 במפעלי הקבוצה נבנו מעל ל-2 מיליון מכוניות.
בשנת 1953 בבייג'ינג הוקם מפעל לייצור חלקי מכוניות שהחל משנת 1958 נקרא Beijing Automobile Works. בשנת 1984 החל ייצור מכוניות תוך שיתוף פעולה עם אמריקן מוטורס על ידי חברת בת Beijing Jeep Corporation. בשנת 2002 החלה לפעול חברת בת נוספת לייצור מכוניות יונדאי. בשנת 2013 החברה רכשה 70% של יצרן מיניבוסים Changhe.
החברה פועלת כיום במספר חבות בת עיקריות:
דניס אנקרומה-קורסה
דניס קודוו אנקרומה-קורסה (באנגלית: Dennis Kodwo Nkrumah-Korsah; נולד ב-25 בפברואר 1996 בגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אקרה הארטס אוף אוק מליגת העל הגאנאית ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים
אנקרומה-קורסה החל את הקריירה המקצוענית שלו באבוסואה דווארפס מליגת העל הגאנאית. ב-1 בפברואר 2022 חתם באקרה הארטס אוף אוק, גם היא מליגת העל הגאנאית.
קריירה בינלאומית
ב-10 ביוני 2022 ערך אנקרומה-קורסה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בהפסד 1–4 לנבחרת יפן במסגרת חצי גמר גביע קירין.
הקונצנזוס המדעי באשר לשינוי האקלים
קיים קונצנזוס מדעי חזק באשר לעובדה שכדור הארץ מתחמם, ושההתחממות הזו נגרמת בעיקר מפעילות אנושית. קונצנזוס זה נתמך על ידי מחקרים שונים על עמדותיהם של מדענים ועל ידי תצהירי עמדה של ארגונים מדעיים, שרבים מהם מסכימים במפורש עם דו"חות הסינתזה של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC), אשר מצוטטים באופן נרחב ברוב הדיונים הנוגעים לשינוי האקלים, וקיבלו הכרה כמקור סמכותי ומהימן.
כמעט כל מדעני האקלים הפעילים (97%–100%) סוברים שבני האדם גורמים לשינויי אקלים. סקרים של הספרות המדעית הם דרך נוספת למדוד קונצנזוס מדעי. סקירה משנת 2019 של מאמרים מדעיים מצאה כי הקונצנזוס באשר לגורם לשינויי האקלים עומד על 100%, ומחקר משנת 2021 הגיע למסקנה שלמעלה מ-99% מהמאמרים המדעיים מסכימים על הגורם האנושי לשינויי האקלים. מאמרים אשר חלקו על הקונצנזוס אינם ניתנים לשחזור מדעי (כדי להשיג תוצאה עקבית) או מכילים שגיאות.
נקודות ההסכמה
הקונצנזוס המדעי הנוכחי הוא ש:
נעשו מספר מחקרים על הקונצנזוס המדעי. בין המצוטטים ביותר הוא מחקר משנת 2013 של כמעט 12,000 תקצירי מאמרים על מדעי האקלים שעברו ביקורת עמיתים, אשר פורסמו מאז 1990, מתוכם קצת יותר מ-4,000 מאמרים הביעו דעה בנוגע לסיבה להתחממות הגלובלית לאחרונה. מתוכם, 97% מסכימים, במפורש או במרומז, שההתחממות הגלובלית מתרחשת ונוצרת על ידי האדם. "סביר מאוד" שהתחממות זו נובעת מ"פעילות אנושית, במיוחד פליטות גזי חממה" באטמוספירה. לשינוי טבעי לבדו היה אפקט קירור קל ולא אפקט חימום.
דעה מדעית זו באה לידי ביטוי בדו"חות סינתזה, על ידי גופים מדעיים בעלי מעמד לאומי או בינלאומי, ועל ידי סקרי דעה בקרב מדעני אקלים. מדענים בודדים, אוניברסיטאות ומעבדות תורמים לחוות הדעת המדעית הכוללת באמצעות פרסומיהם שעוברים ביקורת עמיתים, ותחומי ההסכמה המשותפת והוודאות היחסית מסוכמים בדו"חות ובסקרים המוערכים הללו. דו"ח ההערכה החמישי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (AR5) הושלם בשנת 2014. להלן עיקרי מסקנותיו:
אקדמיות ואגודות מדעיות לאומיות ובינלאומיות למדע העריכו את העמדה המדעית הנוכחית על ההתחממות הגלובלית. הערכות אלו תואמות בדרך כלל את המסקנות של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים.
מספר גופים מדעיים המליצו על מדיניות ספציפית לממשלות, והמדע יכול למלא תפקיד במתן מענה אפקטיבי לשינויי האקלים. עם זאת, החלטות מדיניות עשויות לדרוש שיפוט ערכי ולכן אינן נכללות בחוות הדעת המדעית.
קרב אייגוספוטמוי
הרקע לקרב
ב-405 לפנה"ס, בעקבות המפלה בקרב הימי בארגינוסאי, נמסר הפיקוד על הצי הספרטני לידיו של ליסנדרוס, מי שהנחיל לעירו את ניצחונותיה הימיים הראשונים על הצי האתונאי. חוקי הספרטנים אסרו להחזיק במשרת הנאוארכוס (מפקד הצי) יותר מפעם אחת, וכדי לעקוף את המכשלה מונה ליסנדרוס לסגן הנאוארכוס (אפיסטולאוס), אך למעשה החזיק בשרביט הפיקוד.
הקונצנזוס המדעי באשר לשינוי האקלים
נקודות ההסכמה
אף גוף מדעי בעל מעמד לאומי או בינלאומי אינו מחזיק בדעה רשמית החולקת על כל אחת מנקודות ההסכמה העיקריות הללו. הגוף המדעי הלאומי או הבינלאומי האחרון שנטש את ההתנגדות היה האגודה האמריקאית לחקר הגאולוגיה של הנפט, אשר ב-2007 עדכנה את דבריה לעמדתה הנוכחית הבלתי-מחייבות. כמה ארגונים אחרים, בעיקר אלה המתמקדים בגאולוגיה, מחזיקים גם הם בעמדות בלתי-מחייבות.
קרב אייגוספוטמוי
הרקע לקרב
אחד מיתרונותיו של ליסנדרוס כמצביא הייתה ידידותו עם הנסיך הפרסי כורש, בנו של דריווש השני מלך פרס. הודות לקשרים אלה קיבל מן הפרסים כסף לבניית צי חדש במקום זה שאבד בארגינוסאי. כאשר נקרא כורש על ידי אביו לשוב לשושן, נקט הנסיך הפרסי בצעד חריג ומינה את ליסנדרוס לסטרפ של אסיה הקטנה. עתה, כשלרשותו עומדים משאבי הסטרפיה כולה, יכול היה ליסנדרוס להשלים במהירות את בניית האוניות ולגייס מלחים וחותרים.
הקונצנזוס המדעי באשר לשינוי האקלים
דו"חות סינתזה
דו"חות סינתזה הם הערכות של ספרות מדעית אשר מעבדות את התוצאות של מגוון מחקרים עצמאיים על מנת להגיע לרמה נרחבת של הבנה, או לתאר את מצב הידע לגבי נושא מסוים.
קרב אייגוספוטמוי
הרקע לקרב
אחר כך יצא עם הצי אל הים האגאי. הוא לכד ערים אחדות שהיו בשליטת אתונה ותקף איים רבים, אך לא יכול היה להוסיף ולהמשיך צפונה אל ההלספונטוס בשל נוכחותו של צי אתונאי בסאמוס. כדי לסלקו, נקט ליסנדרוס פעולת הטעייה ושט מערבה. הוא הגיע עם אוניותיו למרחק לא רב מאתונה, תקף את אייגינה וסלמיס ואף הנחית את חייליו בחוף אטיקה. הצי האתונאי מיהר בעקבותיו, אך ליסנדרוס חמק ממפגש אתו, שב אל ההלספונטוס, קבע את בסיסו באבידוס וממנה תקף והשתלט על למפסקוס בעלת החשיבות האסטרטגית. דרכו אל הבוספורוס הייתה כעת פתוחה, ומכאן יכול היה לחסום את תנועת אוניות הדגן מהים השחור אל אתונה ולהרעיבה עד כניעה.
הקונצנזוס המדעי באשר לשינוי האקלים
הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (2014)
דו"ח ההערכה החמישי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים שמר על אותו מבנה כללי כמו דו"ח ההערכה הרביעי, והוא מורכב משלושה דו"חות קבוצת עבודה ודו"ח סינתזה מתכלל. דו"ח קבוצת העבודה 1 (WG1) פורסם בספטמבר 2013. בסיכום עבור קובעי המדיניות בדו"ח נקבע כי התחממות המערכת האקלימית היא 'חד משמעית' ומתבטאת בשינויים חסרי תקדים על פני עשרות עד אלפי שנים, ביניהם התחממות האטמוספירה והאוקיינוסים, אובדן שלג וקרח ועליית מפלס הים. פליטות גזי חממה, המונעות בעיקר כתוצאה מצמיחה כלכלית וגידול אוכלוסין, הובילו לריכוז גזי חממה חסר תקדים לפחות ב-800,000 השנים האחרונות. אלה, יחד עם גורמים אנתרופוגניים אחרים, הם "בסבירות רבה" (כלומר הסתברות של יותר מ-95%) הגורם הדומיננטי להתחממות הגלובלית הנצפית מאז אמצע המאה ה-20.
קרב אייגוספוטמוי
הרקע לקרב
הסכנה לקיומה של העיר הייתה כעת מוחשית, וזמן קצר אחרי שהשתלט ליסנדרוס על למפסקוס שב הצי האתונאי אל ההלספונטוס וקבע את בסיסו בססטוס. את מחנה האוניות הקימו הסטרטגים האתונאים לא בססטוס עצמה, אלא בחוף פתוח קרוב יותר ללפסקוס; המיקום לא היה אידיאלי בשל המחסור בנמל והקושי לספק את צורכי הצי במזון, אבל הקרבה לאויב הייתה כנראה השיקול העיקרי. את הפיקוד על הצי חילקו ביניהם הסטרטגים האתונאים על פי תור. מדי יום הורדו האוניות למים והפליגו במערך קרבי אל למפסקוס. הן המתינו מחוץ לנמל, קוראות תיגר על הצי הספרטני, אך ליסנדרוס סירב לצאת ועל כן שבו בסוף היום למחנה האוניות. הדבר חזר על עצמו משך ארבעה ימים.
הקונצנזוס המדעי באשר לשינוי האקלים
הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (2014)
בדו"ח נכתב כי:
קרב אייגוספוטמוי
הלחימה
מצויים בידינו שני תאורים של מהלך הקרב. דיודורוס סיקולוס מספר כי פילוקלס, הסטרטגוס שפיקד על הצי האתונאי ביום החמישי, יצא ראשון מססטוס עם שלושים אוניות, וציווה על שאר האוניות לצאת גם הן ולשוט בעקבותיו. אם אומנם כך קרה, הרי שמחשבת האתונאים הייתה לפתות את הספרטנים להתקפה על כוח קטן ולהפתיעם עם כוח גדול יותר ששט אחריו. בסופו של דבר הובסו שלושים האוניות של פילוקלס כבר בתחילת הלחימה, ושאר אוניות הצי נתפסו אחר כך בחוף כשהן בלתי מוכנות.
הקונצנזוס המדעי באשר לשינוי האקלים
הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (2014)
בדיווח של הגרדיאן על פרסום הדו"ח, נכתב כי:
קרב אייגוספוטמוי
הלחימה
קסנופון, לעומת זאת, מספר כי ביום הקרב יצא כל הצי האתונאי לים כהרגלו, וכי ליסנדרוס נשאר בנמל כמנהגו בימים הקודמים. כאשר שבו האתונאים למחנה, התפזרו המלחים כדי לחפש מזון; אוניותיו של ליסנדרוס ניצלו את שעת הכושר, חצו את המצר מאבידוס ולכדו את מרבית אוניות האויב בעודן נחות על החוף ולא בקרב ים.
הקונצנזוס המדעי באשר לשינוי האקלים
הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (2014)
הניו יורק טיימס דיווח כי: