cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרעלת אלכסיי נבלני
הרעלה והתאוששות
לאחר מכן, הדוברת שלו, קירה ירמיש, אמרה שהוא נמצא בתרדמת מחובר למכונת הנשמה בבית החולים. היא גם אמרה שנבלני שתה רק תה משעות הבוקר וכי יש חשד שמשהו נוסף למשקה שלו. מבית החולים נמסר שהוא נמצא במצב יציב אך חמור, ולאחר שהודה בתחילה כי ככל הנראה הורעל נבלני, סגן הרופא הראשי של בית החולים אמר לעיתונאים כי הרעלה היא "תרחיש אחד מני רבים". אף על פי שרופאים הציעו בתחילה שהוא סובל מהפרעה מטבולית הנגרמת מרמת סוכר נמוכה בדם, מאוחר יותר הם הצהירו כי ככל הנראה הורעל מתרופות אנטי-פסיכוטיות וכי נמצאו כימיקלים תעשייתיים כמו דו-אתיל-הקסיל דיפניל פוספט. תצלום ברשתות החברתיות שצילם עובר אורח הראה את נבלני שותה תה בבית קפה בשדה התעופה בטומסק, שם דיווחה סוכנות הידיעות אינטרפקס כי בעלי בית הקפה בודקים צילומי טלוויזיה במעגל סגור כדי לראות אם ניתן לספק ראיות.
החל מה־2 בספטמבר 2020, נבלני היה בתרדמת מלאכותית. רופאים גרמנים אמרו שאם הוא יחלים לא ניתן לשלול תופעות מתמשכות. ד"ר מורחובסקי כתב מכתב לשאריטה, בדרישה להציג נתוני מעבדה אודות הרעלתו במעכב כולינסטרוז והצהיר שהרופאים בבית החולים לא מצאו ראיות כאלה. הוא הצהיר כי ירידה בכולינאסטרז עשויה לקרות מצריכת תרכובת או באופן טבעי, וכן פרסום ניתוח בלתי תלוי כביכול שלא גילה מעכבי כולינסטרוז. הוא אישר שנתן לו אטרופין, המשמש לנטרול חומרי גז עצבים מסוימים והרעלת חומרי הדברה, אך טען שהסיבות אינן קשורות להרעלה.
ב־7 בספטמבר, רופאים הוציאו את נבלני מהתרדמת ששהה בה ובהודעה לתקשורת נמסר כי "מצבו של אלכסיי נבלני... השתפר. המטופל הוצא מתרדמת ונגמל מהנשמה מכנית. הוא מגיב לגירויים מילוליים. עדיין מוקדם מדי לאמוד את ההשפעות הפוטנציאליות לטווח הארוך של ההרעלה הקשה שלו." ב־10 בספטמבר דיווחו כלי תקשורת חדשותיים כי ההגנה המשטרתית מחוץ לבית החולים הוגברה, כי נבלני מסוגל לדבר שוב, אך דוברתו של נבלני הגדירה את הדיווחים על התאוששותו המהירה כ"מוגזמים". ב־14 בספטמבר, נמסר מבית החולים כי נבלני מסוגל לקום מהמיטה. לראשונה נאמר מטעם בית החולים כי פרסם את ההצהרה בעקבות התייעצויות "עם המטופל ואשתו" ולא עם אשתו בלבד. ב־15 בספטמבר הדוברת של נבלני אמרה כי נבלני ישוב לרוסיה. נבלני גם העלה תמונה ממיטת בית החולים שלו ברשתות החברתיות לראשונה מאז הרעלתו. הקרמלין שלל אפשרות לפגישה בין נבלני לפוטין. ב־22 בספטמבר, הרופאים בבית החולים שאריטה הכריזו שמצבו מספיק טוב כדי להשתחרר מאשפוז. לפי כתב העת הרפואי לאנסט כל התסמינים שמהם סבל נבלני נעלמו עד 12 באוקטובר. לאחר השחרור מבית החולים, נבלני עבר להתגורר במקום סודי בגרמניה.
חקירת הרשויות ברוסיה
ב־27 באוגוסט, המשטרה הרוסית ומשרד הפנים הודיעו שפתחו בחקירה ראשונית בנושא ההרעלה, שתוארה כעניין שגרתי ובדקו את חדר המלון של נבלני, את צילומי האבטחה וחיפשו אחר ראיות. המשטרה גם אמרה כי נאספו מעל 100 ראיות פוטנציאליות. תובעי משרד התובע הכללי אמרו שאין צורך בחקירה נוספת לאחר החקירה המקדמית, וטענו שלא נמצא שום סימן לפשע.
חקירות חיצוניות
לאחר שממשלת גרמניה הגיעה למסקנה שנבלני הורעל מנוביצ'וק, אשתו של השוטר הבריטי ניק ביילי, שנחשף לנוביצ'וק לאחר ההרעלה של סרגיי ויוליה סקריפאל, צייצה בטוויטר, "עברו כמעט שנתיים וחצי אחרי האירועים בסולסברי ולא היה צדק לשחר ולמשפחתה ואף לא לבני סקריפאל, צ'רלי או אנחנו. ועכשיו זה קרה שוב".
ב־11 בספטמבר גילה ברונו קאל, ראש שירות הביון הפדרלי הגרמני, כי הנוביצ'וק שזוהה מתוצאות הטוקסיקולוגיה של נבלני היה בצורה "קשה" יותר ממה שנראה בעבר, דבר שמרמז כי מדובר בתרכובת שונה מזו ששימשה להרעלת סקריפאל. התרכובת הספציפית בה נעשה שימוש לא נחשפה. ב־17 בספטמבר הצוות של נבלני אמר כי עקבות החומר העצבי המשמש להרעלת נבלני אותרו על בקבוק מים ריק מחדר המלון שלו בטומסק, מה שמרמז על כך שהורעל לפני שעזב את המלון. עוד צוין כי לפני שעזב את רוסיה, הוחרמו בגדיו של נבלני על ידי ממשלת רוסיה.
ב־6 באוקטובר הודיע הארגון למניעת הפצת נשק כימי כי תוצאות בדיקות דגימות שהושגו מנבלני אישרו את נוכחותו של הגז נוביצ'וק, באומרם כי : "...לסמנים הביולוגיים של מעכב הכולינסטרוז שנמצא בדגימות הדם והשתן של מר נבלני מאפיינים מבניים דומים לכימיקלים הרעילים השייכים ל-1.A.14 ו-1.A.15 שנוספו לנספח הכימיקלים לאמנה. [אמנת החומרים הכימיים] במהלך מושב 24 של ועידת המדינות החברות בנובמבר 2019, מעכב כולינסטרז זה אינו מופיע בנספח הכימיקלים לאמנה." המבנה המדויק של הגז המעורב לא נחשף, אך על פי ההודעה לעיל, המתחם חולק קווי דמיון מבניים עם A-232 ו־A-242.
ב־13 בדצמבר, דיווח סאנדיי טיימס, שציטט מקורות מודיעיניים אנונימיים, כי נבלני הורעל בפעם השנייה בזמן שהיה בבית חולים באומסק; מתן התרופה הקודם של התרופה אטרופין בתגובה להרעלה הראשונה נחשב למעשה שהציל את חייו של נבלני בכך שהיה נוגדן למנה השנייה של נוביצ'וק. בהמשך כינה נבלני בראיון את הכתבה כ"מוזרה מאוד".
בעקבות חקירה זו אך לפני פרסומה, התקשר נבלני לקונסטנטין קודריאבצב, אחד מפעילי שירות הביטחון הפדרלי המעורבים, והתחזה לעוזרו של ניקולאי פטרושב וביקש פרטים מדוע ניסיון ההרעלה נכשל. בהקלטה שפרסם נבלני נשמע קודריאבצב אומר שנוביצ'וק הוחדר לתחתוניו של נבלני בעת ששהה במלון בטומסק, אך בעודו לובש אותם לטיסה כמתוכנן, נראה שהרעל נקלט לאט מדי מכדי שיהיה לו השפעות קטלניות לפני שהמטוס ביצע נחיתת חירום. בעקבות הפינוי הרפואי של נבלני לגרמניה נשלח קודריאבצב לטפל בבגדיו של נבלני כדי להסיר עקבות נוביצ'וק לפני שניתן יהיה לבדוק אותם על ידי מומחים עצמאיים.
תגובות ברוסיה
לאחר ההרעלה, דובר הקרמלין, דמיטרי פסקוב, אמר שהקרמלין מאחל לו החלמה מהירה וכי רשויות החוק יפתחו בחקירה אם יהיה אישור שבוצעה הרעלה. נשיא צרפת עמנואל מקרון הצהיר כי צרפת מוכנה להציע "את כל הסיוע הנדרש... בכל הקשור לשירותי בריאות, מקלט והגנה" לנבלני ולמשפחתו ודרש לברר את נסיבות האירוע. קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל הציעה גם כל סיוע רפואי הדרוש בבתי חולים גרמניים. אמנסטי אינטרנשיונל קראה לחקירת ההרעלה.
לדברי ג'ון סייפר, ראש תחנת ה־CIA לשעבר במוסקבה אמר כי "בין אם פוטין הורה להרעיל באופן אישי ובין אם לאו, הוא עומד מאחורי כל המאמצים לשמור על השלטון באמצעות הפחדה ורצח". הקרמלין הכחיש מעורבות בהרעלת נבלני לאחר טענות שפוטין הורה על ההרעלה של נבלני, כאשר דובר הקרמלין דמיטרי פסקוב ביטל את הטענות כלא נכונות.
ב־25 באוגוסט צוטט על ידי שירות העיתונות של חברת הקייטרינג קונקורד ניהול וייעוץ איש העסקים יבגני פריגוז'ין, שכונה "השף של פוטין", באומרו שבכוונתו לאכוף החלטה בבית המשפט בשנה שעברה לפיה דרש מנבלני, מקורבתו ליובוב סובול ושותפתו בקרן למניעת שחיתות לשלם 88 מיליון רובל פיצויים לחברת מוסקובסקי שקולניק בשל חקירת וידאו שערך על הרעלה אפשרית של מזון שמסופק לבתי ספר ברוסיה. שירות העיתונות של קונקורד טען שפריגוז'ין קנה את החוב כדי שנבלני ושותפתו יהיו חייבים לו ישירות. פריגוז'ין צוטט על ידי החברה באומרו "אני מתכוון להפשיט את הבגדים והנעליים של קבוצת האנשים חסרי המצפון הללו" וכי אם נבלני ישרוד, הוא יהיה אחראי "במלוא חומרת החוק הרוסי".
במסיבת העיתונאים השנתית, שנערכה בדצמבר 2020, טען ולדימיר פוטין בתוקף, שהשירותים החשאיים של רוסיה אינם עומדים מאחורי ההרעלה וכי לו רצו להרעיל את נבלני היו "מסיימים את העבודה".
ב-22 בדצמבר 2020 משרד החוץ הרוסי יצא בהצהרה בנוגע לתגובת הארגון למניעת הפצת נשק כימי לבקשת רוסיה לסיוע טכני לבירור מה שאירע לנבלני: "ב-1 באוקטובר שלחנו בקשה לפרננדו אריאס, מנכ"ל הארגון למניעת הפצת נשק כימי וראש המזכירות הטכנית, לקבלת סיוע טכני לפי תת-סעיף 38 (е) של סעיף VIII לאמנת הנשק הכימי (CWC). כעבור חודשיים וחצי אנחנו עדיין מחכים לתגובה משמעותית. ההסבר שלהם הוא היעדר אישור הרשויות הגרמניות לשיתוף פעולה רחב היקף בין מומחי הסוכנות לבין ארגונים רוסיים מוסמכים כדי להבהיר את הנסיבות במה שברלין מתארת כהרעלת הבלוגר. הצעותיה של רוסיה בנוגע לאופנים העיקריים לביקור מתוכנן של נציגי המזכירות הטכנית של הארגון למניעת הפצת נשק כימי ברוסיה נדחו גם כן. תכננו להשתמש במומחיות הארגון למניעת הפצת נשק כימי בבדיקה לפני החקירה שערכו רשויות אכיפת החוק הרוסיות כדי להבהיר את השאלות העיקריות, כלומר, המקום והנסיבות שבהן חומרים כימיים הופיעו בחומרים הביולוגיים של הבלוגר מחוץ לרוסיה, שרשויות גרמניה, צרפת ושוודיה, כמו גם המזכירות הטכנית של הארגון למניעת הפצת נשק כימי שהוקמה "ללא ספק" מקבוצת התרכובות הכימיות שמוגדרת כ"נוביצ'וק" במדינות המערב וזאת מסיבות פוליטיות. תרכובות אלה אינן ברשימת הנשק הכימי הנשלט על ידי CWC. עם זאת, מומחים מהמדינות הנ"ל הצליחו להגיע למסקנות נחרצות אף על פי שלפני כן הכחישו פקידי מדינותיהם את עצם ביצוע המחקר שלהם על גזי הנוביצ'וק הידועים לשמצה. רוסיה ביקשה את הסיוע הטכני של הארגון למניעת הפצת נשק כימי לאחר שהקריאות הרבות שלה לשיתוף פעולה ראוי נדחו על ידי גרמניה, כמו גם צרפת ושוודיה, שברלין הייתה מעורבת בניתוח הדגימות של נבלני. לכן, שלוש מדינות אלה למעשה לא הצליחו ליישם את חובתן לספק סיוע משפטי למערכת אכיפת החוק של רוסיה ולסוכנויות מתמחות אחרות, כמפורט בסעיף VII ב-CWC ובאמנה האירופית לסיוע הדדי בעניינים פליליים. משרד התובע הכללי ומשרד החוץ של רוסיה שלחו כתריסר בקשות כאלה וקיבלו כמה תשובות שליליות שאינן מסבירות את הדברים בכל הנוגע למהות העניין. בעיקרו של דבר הם אמרו שנבלני עצמו וממשלת גרמניה לא התירו לחשוף בפני רוסיה את הנוסחאות של החומרים הכימיים שנמצאו בדגימות הבלוגר. קיווינו לתגובה מסוג אחר כשביקשנו סיוע של הארגון למניעת הפצת נשק כימי (נפרסם את ההתכתבויות הקשורות בין נציג הקבע של רוסיה לארגון למניעת הפצת נשק כימי. לא קיבלנו את זה. הארגון למניעת הפצת נשק כימי שוב הפך לבן ערובה לאלה שמנסים להשתמש בו בעקשנות לאינטרסים הגאופוליטיים שלהם. כתוצאה מכך, האמון שלנו בארגון למניעת הפצת נשק כימי יורד במהירות."
על פי סקרים שערך מרכז לבאדה בספטמבר 2020, 77% מהנשאלים הרוסים שמעו על ההרעלה של נבלני. 55% מהנשאלים אמרו שאינם מאמינים לדיווחים כי הורעל, ואילו 33% האמינו שהורעל.
בשירות הביטחון הפדרלי הרוסי פרסמו הצהרה בזו הלשון: "מה שמכונה 'החקירה' שפרסם נבלני על הפעולות לכאורה נגדו, הוא פרובוקציה מתוכננת שמטרתה להכפיש את שירות הביטחון הפדרלי הרוסי ואת עובדי שירות הביטחון הפדרלי, שיישומה לא היה אפשרי ללא תמיכה ארגונית וטכנית של שירותים מיוחדים זרים. הסרטון הטלפוני הוא מזויף. השימוש בשיטת הסתרת מספר המנוי הוא טכניקה ידועה של שירותים מיוחדים זרים, שנבדקו בעבר לא פעם בפעולות נגד רוסיה, המאפשרת לא לכלול את האפשרות לזהות את המשתתפים האמיתיים בשיחה. בעניין זה נערכה חקירה, על פי תוצאותיה תינתן הערכה פרוצדורלית."
תגובות ברחבי העולם
סגן מזכיר המדינה של ארצות הברית, סטיבן ביגן, הצהיר שארצות הברית מוצאת את המסקנה הגרמנית בדבר השימוש בנוביצ'וק "אמינה מאוד" ו"מעוררת דאגה עמוקה".
השירות האירופי לפעולה חיצונית (EEAS) גינה את ההרעלה ואמר כי "חיוני שממשלת רוסיה תחקור באופן יסודי ובצורה שקופה את ניסיון ההתנקשות במר נבלני".
בעודו מחלים לאחר השחרור מבית החולים, אמר נבלני "אני טוען שפוטין עמד מאחורי הפשע, ואין לי הסבר אחר למה שקרה. רק שלושה אנשים יכולים לתת פקודות להוציא לפועל 'אמצעים פעילים' ולהשתמש בנוביצ'וק... (אבל) מנהל שירות הביטחון הפדרלי, אלכסנדר בורטניקוב; ראש שירות ביון החוץ, סרגיי נרישקין ומנהל המודיעין הצבאי; אינם יכולים לקבל החלטה כזו ללא הוראת פוטין."
ראש המטה של נבלני, ליאוניד וולקוב, אמר ש"בשנת 2020, הרעלת נבלני עם נוביצ'וק זהה להשארת חתימה בזירת הפשע".
תפילת שוא
תפילת שוא הוא מונח המתאר תפילה על דבר שכבר נעשה ואי אפשר לשנותו. המונח משמש גם כביטוי בשפה העברית לדבר שאי אפשר לשנותו.
מקור האיסור וטעמו
מקור האיסור להתפלל תפילת שוא על מקרה שחלף זמנו ועבר נמצא ב. את טעם האיסור מביא רבי עובדיה מברטנורא "דמאי דהוה הוה", כלומר - מה שהיה היה, את המציאות כבר לא ניתן לשנות על ידי תפילה. הערוך השולחן טוען שהודאה בשונה מתפילה כן אפשר על העבר "דמה יועיל תפילה על העבר, על העבר לא שייך רק לשון הודאה, על העתיד שייך רק לשון תפילה".
המשנה מביאה שתי דוגמאות לתפילת שוא:,.
דוגמה נוספת מובאת ב וב אולם בגמרא זו מובא טעם שונה במקצת לאיסור תפילת שוא, במשנת יעקב מציע שמדובר באותו טעם כי מאחר שאין הברכה שרויה בדבר הנמדד, ברכה לא יכולה כבר להיות, ולכן הרי זה כצועק ומתפלל על לשעבר.
בספר ישועות יעקב מביא שטעם האיסור הוא שמא ינכו לו מזכויותיו, כמאמר התלמוד בבלי
תפילה על נס
בברכת המזון של חנוכה כששכח על הנסים אומר בסוף ברכת המזון "הרחמן הוא יעשה לנו ניסים כמו שעשה לאבותינו", לכאורה זה תפילת שוא על נס, ונראה שמותר.
רבי יוסף בכור שור טוען שעל נסים שיכולים לבוא בדרך הטבע אפשר לבקש. . אולם על ניסים הנוגדים את טבע העולם אסור להתפלל.
היאבקות בוץ
היאבקות בוץ היא היאבקות אשר מתרחשת בבוץ. בדרך כלל, היאבקות הבוץ היא סוג של ספורט ארוטי, והיא מתרחשת בין שתי נשים בעלות לבוש מינימלי ורגליים יחפות. היאבקות הבוץ היא תחלופה להיאבקות אמיתית, שנועדה להיות מעין מחזה משעשע לצופה, ובדרך כלל מי שנחלש ראשון בהיאבקות, מפסיד.
היסטוריה
אנשים רבים טוענים שממציא היאבקות הבוץ היה פול בוש, מכוון שהוא רצה להוציא את הרעיון ולגרום לגאס זוננברג להרנם סינג להיאבק בבוץ בסיאטל, וושינגטון. הפופולריות שלו ענף הספורט בארצות הברית גדלה בשנות ה-80 של המאה ה-20, ולאחר מכן אף הגיעה למקומות אחרים בעולם.
היאבקות הבוץ זכתה לפופולריות בצרפת בתוכנית משחקי הטלוויזיה "Fort Boyard", בתוכנית ספרדית משנות ה-90 "El gran juego de la oca", בסרט שים פס על הפס ובעוד מקומות רבים.
בהמשך היו רבים שהחליטו להחליף את הבוץ בג'לטין, בתפוחי אדמה מרוסקים ובעוד חומרים שונים.
רקמז
כמו יישובים רבים באירופה גם ברקמז מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 5,235 ובשנת 2020 רק 4,289 תושבים.
יהודי רקמז
היהודים הראשונים החלו להתיישב ברקמז במחצית השנייה של המאה ה-18, בחסותם של בעלי האחוזות. רובם עסקו במסחר ובמלאכה ואחדים רכשו משקים שעובדו בידי איכרים ואחרים ניהלו אחוזות של האצולה המקומית.
הקהילה התארגנה בשנת 1840. באותה שנה נוסדו גם החברה קדישא והוקם "חדר" בעיר. בשנת 1885 נסתפחו יהודי רקמז לקהילה האורתודוקסית שבוונצ'לו. בית כנסת הוקם ברקמז בסוף המאה ה-19 ועד אז נערכו התפילות בציבור בבתים פרטיים. ככל הנראה היה גם בית קברות יהודי בעיר שאינו קיים היום.
במרץ 1944, עם כניסת הגרמנים להונגריה, נכנסה לרקמז יחידת צבא גרמנית, במטרה לאבטח את העורף מפני הצבא הרוסי המתקדם.
בתום המלחמה נותרו בחיים רק 6 מיהודי רקמז וגם הם לא חזרו לעיירתם.
יהושע צפריר
יהושע צפריר (22 במרץ 1927 – 22 בפברואר 2015) היה אמן ומשורר ישראלי.
קורות חייו
יהושע צפריר נולד בקרקוב שבפולין בשנת 1927, והיה הבן השלישי מתוך שבעה ילדי המשפחה. בשעה שפולין נכבשה על ידי גרמניה הנאצית היה יהושע בן 12. בעקבות הכיבוש עברה משפחתו בשנת 1941 להתגורר בגטו קרקוב. עם חיסול הגטו, במרץ 1943, נשלח יהושע למחנה הריכוז אושוויץ, משם הועבר למחנה אושוויץ מונוביץ, ממנו נשלח בצעדת מוות לכיוון צ'כיה, ולבסוף למחנה בוכנוואלד, ממנו שוחרר על ידי הצבא האמריקני ב-11 באפריל 1945. יהושע איבד את כל משפחתו בשואה. בתום מלחמת העולם השנייה שהה חודשים אחדים בצרפת וממנה עלה ארצה, באביב 1946, באניית המעפילים "תל-חי". לאחר שנתפסה האנייה נכלא במחנה עתלית. עם שחרורו מעתלית הצטרף לגרעין "מצודת בורכוב" בכפר סבא, שעלה להתיישבות במשמר הנגב במוצאי יום הכיפורים תש"ז, במבצע י"א הנקודות.
כשבועיים לאחר שעלו לקרקע, התנדב יהושע לעבוד מפעל המלח בסדום. בגיל מאוחר יחסית השלים בכוחות עצמו את לימודיו התיכוניים ואחר כך למד באוניברסיטה העברית בחוגים: לשון עברית ולשון וספרות אנגלית. במשמר הנגב הקים יהושוע את משפחתו ונולדו לו ארבעה ילדים: אורי, אסף, אורה ואיריס. במרוצת שנות חברותו בקיבוץ עבד בחקלאות, בדיר, במסגריה, בהוראה, בזגגות, במכבסה והיה פעיל בחיי התרבות ביישובו. היה מדריך ב"נוער העובד", כתב ב"למרחב" בדרום וחבר מערכת "הקיבוץ". יהושע הוא גם צייר. בחורף 2013 גילו ילדיו של יהושע כי שינדל אחותו לא נספתה בשואה כפי שחשב, היא ניצלה, עלתה לארץ וחיה בחיפה עד שנפטרה ב-1973. הם איתרו את ילדיה והמשפחה התאחדה שוב לאחר 70 שנים של נתק.
נפטר בשנת 2015, ונקבר בקיבוצו משמר הנגב לצד אשתו שרי, שנפטרה שש שנים לפניו.
יצירותיו
יהושע כתב שירה עברית חדשה הדומה במאפייניה לשירת דור תש"ח. קומץ משיריו ומסיפוריו פורסמו ב"משא", ב"מבפנים" וב"שדמות". הוציא לאור שלושה ספרי שירה ותרגם ספרים לעברית. שירתו של יהושע צפריר הולחנה על ידי כמה מגדולי המלחינים בישראל, ביניהם: אלכס כגן ודוד זהבי. כך למשל שירו "ליל בא" שהולחן על ידי דוד זהבי, התפרסם והושמע ברדיו פעמים רבות ואף בוצע על ידי גבי ברלין בפסטיבל הראשון לשירי ילדים (1970). שירו "הבית " נכנס לתוכנית הלימודים של גילאי יסודי במשרד החינוך.
בסיס גרייבר
במתמטיקה שימושית, בסיסי גרייבר (Graver bases) מאפשרים פתרונות איטרטיביים של בעיות תכנות בשלמים ליניאריות ולא ליניאריות שונות בזמן פולינומי. הם הוגדרו לראשונה על ידי ג'ק גרייבר. ברנד שטורמפלס תיאר את הקשר שלהם לתורת בסיסי גרובנר. התיאוריה האלגוריתמית של בסיסי גרייבר ויישומה לתכנות בשלמים מתוארת על ידי שמואל און.
הגדרה רשמית
בסיס הגרייבר של מטריצה m\times n בשלמים A היא הקבוצה הסופית G(A) של אלמנטים מינימליים בקבוצה
תחת סדר חלקי על המוגדר על ידי  כאשר  ו-  לכל i. לדוגמה, בסיס גרייבר של A=(1, 2, 1) מורכב מהווקטורים (1−,1,0), (1,0−,2), (2 ,1−,0), (1,1−,1) ושליליותיהם.
פתרון תכנות בשלמים באמצעות בסיסי גרייבר
תכנות בשלמים היא הבעיה של אופטימיזציה של פונקציית מטרה ליניארית או לא ליניארית על פני קבוצה של נקודות שלמות המקימות מערכת של אי שוויונות ליניאריים. באופן רשמי ניתן לרשום את הבעיה בצורה סטנדרטית באופן הבא:
זוהי אחת מבעיות האופטימיזציה הבדידות הבסיסיות ביותר ובעלת כוח ביטוי רחב מאוד ויישומים רבים במגוון תחומים, אך לרוב היא קשה מאוד חישובית כאמור להלן. עם זאת, בהינתן בסיס הגרייבר G(A) של A, ניתן לפתור את הבעיה עם פונקציות מטרה ליניאריות ולא ליניאריות שונות בזמן פולינומי כפי שיוסבר בהמשך.
תכנות ליניארי בשלמים
המקרה הנחקר ביותר, הוא של תכנות ליניארי בשלמים ,
ניתן להניח כי כל המשתנים חסומים מלמטה ומלמעלה: חסמים כאלה מופיעים באופן טבעי ביישומים רבים, או שניתן לאכוף אותם מבלי לאבד פתרונות מיטביים. אולם, גם בפונקציות מטרה ליניאריות הבעיה היא NP-קשה ומכאן שבדרך כלל לא ניתן לפתור אותה בזמן פולינומי.
עם זאת, בהינתן בסיס הגרייבר G(A) של A ניתן לפתור אותה בזמן פולינומי באמצעות האלגוריתם האיטרטיבי הפשוט הבא. נניח תחילה כי ניתנת איזו נקודה x אפשרית ראשונית. כל עוד הדבר אפשרי, חזור על האיטרציה הבאה: מצא מספר שלם חיובי q ואלמנט g ב-G(A) כך ש-x+qg אינו מפר את החסמים ומעניק שיפור מיטבי; עדכן x:=x+qg והמשך לאיטרציה הבאה. הנקודה האחרונה x היא אופטימלית ומספר האיטרציות הוא פולינומי. כדי למצוא נקודה אפשרית ראשונית ניתן להגדיר ולפתור בעיית עזר מתאימה בה יש נקודה ראשונית טריביאלית ולפתור אותה באופן דומה.
תכנות לא ליניארי בשלמים
עבור פונקציות מטרה כלליות f, אם המשתנים אינם חסומים אז הבעיה עלולה להיות בלתי ניתנת לחישוב: מהפתרון של הבעיה העשירית של הילברט עולה כי אין אלגוריתם אשר בהינתן פולינום f עם מקדמים שלמים מדרגה 8 ב־58 משתנים, מחליט אם הערך המינימלי של f על כל הווקטורים השלמים ממימד 58 הוא 0. לעומת זאת, כאשר המשתנים חסומים, הבעיה
ניתנת לפתרון באמצעות בסיס גרייבר G(A) בזמן פולינומי למספר פונקציות מטרה לא ליניאריות, כולל:
טבלאות רב ממדיות
נתבונן בבעיית האופטימיזציה הבאה על טבלאות תלת־ממדיות עם סכומי קוים נתונים,
כאשר a_{j,k}, b_{i,k}, c_{i,j} מספרים שלמים אי-שליליים (שערכם המרבי חוסם באופן מרומז את כל המשתנים מלמעלה). נסמן ב-A את המטריצה המגדירה מערכת זו. שים לב שמטריצה זו בדרך כלל "אינה" מודולרית לחלוטין. עם זאת, הוכח ב- כי לכל l ו-m קבועים, בסיס הגרייבר G(A) ניתן לחישוב בזמן שהוא פולינום ב- n. לכן התוצאות שהוזכרו לעיל מאפשרות לפתור בעיה זו בזמן פולינומי עבור l ו-m קבועים ו-n משתנה. נעיר שאם רק צד אחד l של הטבלה הוא קבוע (אפילו עם l=3) בעוד ש-m ו-n משתנים, הבעיה קשה ב-NP. באופן כללי יותר, תוצאות חיוביות דומות תקפות בבעיות טבלאות מממדים גבוהים יותר : עבור כל d ו- קבועים, אופטימיזציה (לא) ליניארית מעל טבלאות עם n משתנה ושוליים נתונים ניתנת לבצוע בזמן פולינומי. לבעיות אלה יש בפרט יישומים לבעיות אבטחה ופרטיות במסדי נתונים סטטיסטיים.
זרימה מרובת סחורות
נתבונן בבעיית הזרימה מרובת הסחורות בשלמים, של ניתוב k סוגי סחורות בדידות מ-m ספקים ל-n צרכנים בכפוף לאילוצי היצע, צריכה, וקיבולת, כדי למזער את סכום העלויות הליניאריות או הקמורות התלויות בגודש בקשתות. עבור כל k ו-m קבועים, ניתן לחשב את בסיס הגרייבר של המערכת המגדירה, וניתן למזער את העלות, שהיא פונקציה קמורה ופריקה, בזמן שהוא פולינום במספר המשתנה n של הצרכנים ובשאר הנתונים.
יישומים אחרים
היישומים הרבים של התאוריה האלגוריתמית של בסיסי גרייבר כוללים גם תכנות בשלמים סטוכסטי, תכנות N-fold בשלמים, אישכול, ושחרור מבוקר במסדי נתונים סטטיסטיים. בחלק מהיישומים הללו לא ניתן לחשב את בסיס הגרייבר הרלוונטי בזמן פולינומי, אך ניתן לגשת אליו באופן עקיף המאפשר להשתמש בו בזמן פולינומי.
אוניברסליות ופרמטריזציה
כל בעיית תכנות בשלמים (חסומה) שקולה בדיוק לבעיית טבלאות שנדונה לעיל עבור  m ו-n וסכומי קוים כלשהם. לפיכך, בעיות טבלאות אלה הן אוניברסליות עבור תכנות בשלמים. יתר על כן, עבור כל m קבוע, ניתן לפתור את המחלקה המתקבלת של בעיות תכנות בשלמים בזמן פולינומי כמתואר לעיל. לפיכך רוחב הטבלה m מספק פרמטריזציה של כל בעיות התכנות בשלמים.
חותם (ארגון)
חותם - יהדות על סדר היום הוא ארגון ישראלי הפועל באמצעות דפי עמדה, פרסומים, קמפיינים, הצעות לחקיקה ותוכניות פעולה למען סדר יום יהודי דתי. הארגון מגיב או יוזם מהלכים הנוגעים לסוגיות על סדר היום בכנסת ובשיח הציבורי בישראל, בתחומי רפואה, כלכלה, משפט, טכנולוגיה, חברה, חקלאות, משפחה ועוד. הארגון מזוהה עם האגף התורני בציונות הדתית.
נשיא הארגון הוא הרב יעקב אריאל. מנכ"ל הארגון הוא הרב עמיטל בראלי, נכדו של הרב משה צבי נריה.
הארגון הוקם ב-2013 בשם "פורום חותם" (חברה, תורה ומשפט), כגוף המאגד מכונים תורניים מן הציונות הדתית, בהם מכון התורה והארץ, מכון צומת, מכון פוע"ה, מכון שלזינגר, מכון משפט לעם, מכון משפטי ארץ, מכון בידך, ארגון כושרות, מכון הליכות עם ישראל ומכון כת"ר. ב-2016 שינה הפורום את שמו ל"ארגון חותם" והפך לארגון עצמאי, הפועל לעיתים תוך שיתוף פעולה עם חלק מהמכונים. ראשי המכונים חברים בהנהגה התורנית של הארגון.
הארגון מתנגד לגיוס נשים דתיות לצה"ל. הוא מציע לצעירות דתיות ליווי וסיוע משפטי כדי שיקבלו פטור מצה"ל וישרתו במסגרת השירות הלאומי. סרטון שפרסם הארגון בנושא זה עורר סערה.
הארגון עסק בהשפעה של "הקרן החדשה לישראל" על החברה הדתית והחרדית, ופרסם חוברות המפרטות את דרכי הפעולה של הקרן בניסיונה להשפיע על החברה החרדית והציונות הדתית, ואת פעולותיה נגד תנועת חב"ד. באוגוסט 2018 פתח הארגון בקמפיין שבו קרא לדתיים לאומיים להתנתק מארגונים ואישים דתיים שנתמכו על ידי הקרן החדשה לישראל, בהם שי פירון, הרב בנימין לאו, נאמני תורה ועבודה, מבוי סתום, פורום קולך ומרכז יעקב הרצוג, בטענה שדרכם מנסה הקרן לשנות את זהותה היהודית של המדינה ולהפוך את מדינת ישראל למדינת כל אזרחיה. הקמפיין, ובעיקר סרטון סאטירי שפורסם במסגרתו, עורר סערה. מושאי הקמפיין ומבקרים נוספים טענו לאי-דיוקים בסרטון ומחו נגדו. הרב יעקב אריאל, נשיא חותם, פרסם כי הסרטון לא היה על דעתו.
בשנת 2022 הארגון התנגד בתוקף לרפורמת הגיור של השר לשירותי הדת מתן כהנא.
הערות שוליים
קט:ישראל: עמותות
הפגזת החוף הסורי ב-11 באוקטובר 1973
הפגזת החוף הסורי במלחמת 1973 הייתה סדרת תקיפות שנערכו בלילה שבין 10 ל-11 באוקטובר, בלילה החמישי של מלחמת יום הכיפורים. במהלכן הופגזו יעדים צבאיים ואסטרטגיים סוריים על ידי ספינות סער ישראליות.
רקע
לאחר שהסורים שיגרו ב-8 באוקטובר רקטות סובייטיות מסוג פרוג-7 לעבר בסיס חיל האוויר רמת דוד ומגדל העמק, החליטה הממשלה על בצוע תקיפות עומק בסוריה בעלות אופי חמור יותר מאשר פגיעה בשדות התעופה ומתקנים צבאיים. בצהרי יום שלישי, 9 באוקטובר תקף חיל האוויר את בניין המטכ"ל הסורי ובניין מפקדת חיל האוויר הסורי בדמשק.
המודיעין והתוכנית
גם לאחר הטבעת שלש ספינות טילים, מקשת וטרפדת, עדיין נותרו לחיל הים הסורי כלי שיט רבים. כשמונה ספינות טילים נמצאו בנמל הצי הסורי במינת אל-ביידה וחלקן פוזרו בנמל טרטוס ונמל לטקיה. כלי השיט הסורים נשארו בתוך הנמלים או בצמוד לחוף.
על מנת להגן על עצמם העגינו הסורים אוניות סוחר ממדינות זרות מחוץ לפתחי הנמלים. למודיעין הימי לא היה מידע על כך ולא נלקח בחשבון בשלב התכנון.
בהתאם לשינוי באופי הלחימה כנגד סוריה, הוחלט במטה הכללי לפגוע במתקנים אסטרטגיים לאורך החוף הסורי באמצעות הפגזה של חיל הים ובכך גם לרתק שתי חטיבות שהיו פרושות באזור החוף ולמנוע מהן להישלח לאזורי הקרבות. התכנון כלל לתקוף באזור החוף הסורי שלוש מטרות: המעגן הצבאי במינט אל ביידה, נמל לטקיה וחוות מכלי הדלק בבניאס
תפישת הלחימה ותורת הקרב לספינות סער הנחתה לתת עדיפות להשמדת כלי שיט של הצי הסורי שיפגשו במהלך התקיפה.
כוחות ומשימות
על מפקד השייטת אל"ם מיכאל ברקאי כמפקד בכיר בים הוטל להפגיז את נמלי מינת אל-ביידה ולטקיה.
נמל לטקיה – ברקאי פיקד ישירות על הכח שיפגיז את נמל לטקיה. לכך הוקצו שלוש ספינות סער: אח"י חץ (סער 3) בפיקוד רס"ן משה אורון כספינת פיקוד, אח"י חיפה (סער 2) בפיקוד רס"ן שמואל שריג ואח"י חרב (סער 3) בפיקוד סרן שמואל פרס.
מעגן מינת אל-ביידה - על סא"ל גדעון רז הוטל להפגיז את המעגן הצבאי במינת אל-ביידה. לפיקודו הועמד כח שכלל את אח"י געש (סער 3) בפיקוד רס"ן אריה שפר ואת אח"י סופה (סער 3) שהייתה בפיקודו הישיר. מטרת הפגזה בעדיפות משנית הייתה מפקדות מחבלים במחנה בורג' אל אסלאם.
מסוף דלק בניאס –על סא"ל אלי רהב הוטל להבעיר את מכלי הדלק במסוף בניאס. הכח שהוקצה לכך כלל את שתי הספינות מדגם סער 4: אח"י רשף בפיקוד רס"ן מיכה רם כספינת פיקוד ואח"י קשת בפיקוד סרן דוד הרפזי כספינה בת זוג. על אח"י רשף נמצאו שלושה מפקדי חיל הים: אלוף שלמה אראל שהצטרף כאורח, סרן אלכס טל שימש כקצין גשר במינוי חירום ורס"ן מיכה רם היה מפקד הספינה.
נמל טרטוס – אף כי היה ידוע על הימצאותן של ספינות טילים בנמל טרטוס ועל קיום מכלי דלק בסביבתו, לא נקבעה משימה בשלב התכנון ולא הוקצה כוח לפעול נגדן או לאבטח כנגד פעילותן.
קרב לטקיה השני
ב-10 באוקטובר בשעה 16:00 יצאו חמש הספינות בפיקוד מיכאל ברקאי מפקד שייטת ספינות הטילים בספינה המובילה אח"י חץ (סער 3) מנמל חיפה. ההפלגה צפונה בוצעה בחשאיות בנתיב עוקף ללא הפעלת מכ"ם או קשר. בניסיון לחמוק מגילוי של אוניית ביון הסובייטית ששהתה מול חיפה. הספינות הישראליות הפליגו מערבה עד שיצאו מטווח הגילוי של אניית הביון ואז פנו צפונה לכוון החוף הקפריסאי. גירוד החוף הקפריסאי לכיוון צפון מזרח עד מעבר לכף אנדריאס, שם פנו מזרחה לכוון גבול טורקיה – סוריה.
ההפלגה בוצעה ב צמוד טווח בין הספינות 50 מטר. בשלב התנועה באור יום נתגלה מטוס העוקב אחרי הכח בתנועתו והמודיעין הימי דיווח שהכח התגלה. ההתקרבות לחוף נעשתה מאזור הגבול עם טורקיה.
הפגזת נמל לטקיה
בקרבת החוף הסורי פנו הספינות דרומה והפליגו בטווח של כ – 2000 מטר מהחוף, במרווח של ק"מ אחד ביניהן, הים היה שקט מאוד, הייתה רוח מזרחית קלה. למרות הלילה האפל ניתן היה להבחין בבירור בקו החוף הסורי ובהרים שמזרחית לו. לאחר חצות בוצעה הפעלת מכ"מים וכל הכח נערך לירי בתותחים על המטרות בחוף לפי חלוקת מטרות מוקדמת. בטווח 10 ק"מ מלטקיה החלו סוללות החוף הסוריות בירי מקבצים של 4 פגזים. הנפילות היו קרובות ובמקרים אחדים נרטבו הספינות מנדי המים. בשעה 01:30 הגיעו שלושת הסטי"לים חץ, חיפה וחרב לעמדות הירי ופתחו באש על המטרות בנמל. תוך כדי הפגזה יצאו סטי"לים סוריים אל פתח הנמל ושיגרו שמונה טילי סטיקס לעבר הסטי"לים הישראלים ושבו לתוך הנמל. הטילים הסוריים החטיאו, טיל אחד נפגע מירי מקלע 0.5 מאח"י חץ (סער 3). בשלב זה נורו טילי גבריאל ישראליים לעבר הסטי"לים הסוריים חלק מהטילים סבלו מתקלות והחטיאו. הטווח הקרוב אפשר ירי תותחים לעבר אחד הסטי"לים הסוריים. סטי"ל סורי אחד נפגע אך לא טבע.
החל מהשעה 02:00 שוב התפנו הסטי"לים הישראלים להפגיז מטרות בנמל לטקיה ובחוות המיכלים לידו. בעת ההפגזה נפתחה אש אינטנסיבית אל הסטי"לים הישראלים אך לא פגעה בהם. בחילופי הירי נפגעו מתקנים בנמל. שתי אוניות אזרחיות: היפנית 'ימאשירו מארו' ואניה יוונית, נפגעו מטיל גבריאל. הירי הישראלי נפסק בשעה 02:40.
פעילות ספינות הטילים
מפקד הכח אל"ם מיכאל ברקאי ניהל את הפעילות האופרטיבית והטקטית מה הנמצא בבטן הספינה, ליד מכשירי המכ"ם והגילוי של ספינת הפיקוד. משלב גילוי האויב עקב הטווחים הקצרים מהחוף התפתח קרב פנים אל פנים כשכל מפקד ספינה מבצע את הלחימה של ספינתו בצורה הטובה ביותר.
אח"י חץ (סער 3) ספינת הפיקוד
מפקד הספינה רס"ן משה אורון מהגשר. קיבל דיווחים מיחידת בינה רשתית שהייתה בספינה. בהתקרבות לנמל לטקיה נתגלתה ספינת טילים סורית. אח"י חץ שיגרה אליה שלושה טיל גבריאל שניים ראשונים נפלו למים והשלישי לא נשלט ואבד בגלל תקלת מערכת. רס"ן אורון עלה לגשר הפיקוד והמשיך בפעילות עם תותח אוטו מלרה 76 מ"מ. הייתה לו הערכה של פגיעה והטבעה של סטי"ל מדגם אוסה (ספינה) סורי. אך למעשה הסטי"יל הסורי נראה מתחבא בחסות אוניית סוחר. רס"ן אורון הבחין שמשוגרים אל אח"י חץ (סער 3) 8 טילי סטיקס וניהל את הפעולות נגד הטילים. תוך כדי התגוננות היו מספר פעמים של כמעט התנגשות עם אח"י חיפה (סער 2) והוא נאלץ לפנות חזק כדי למנוע זאת.
התותח של אח"י חץ (סער 3) היה היחידי בשייטת ספינות הטילים שלא סבל מתקלות. הוא הופעל גם נגד טילי סטיקס עם סיכויי פגיעה נמוכים. טיל סטיקס אחד הופל על ידי מקלע 0.5 בצד ימין. לאחר שלב ההתגוננות מטילים הפגיז ב-50 פגזי 76 מ"מ את נמל לטקיה. ניסיון להפגיז את מכלי הדלק הופסק עקב הפגזה כבדה של סוללות החוף ונפילות קרובות.
אח"י חרב (סער 3)
במהלך התנועה הפליגה אח"י חרב (סער 3) ב כ–50 מטר מאחורי השובל של ספינת הפיקוד אח"י חץ (סער 3), עם ההתקרבות נפתחה אש מסוללות תותחי החוף. הספינה הגבירה למהירות מרבית ופזרה הטעיות מכ"ם קרובות ושינתה קורס עם כל יציאת ירי מהחוף.
תוך כדי התחמקות מסוללות החוף בוצע ירי בתותח לכיוון בסיס הצי הסורי בלטקיה. הירי החל בטווח 10 ק"מ ונסגר עד טווח של 4 ק"מ. במהלך הירי היו תקלות בתותח אוטו מלרה 76 מ"מ. שני טכנאי הנשק של הספינה היו קופצים לסיפון נכנסים לכיפה, מרביצים וחובטים לשחרור והתותח היה חוזר לירות.
אח"י חיפה (סער 2)
ספינה שלישית בכח לטקיה הייתה אח"י חיפה (סער 2). בשלב התנועה נצמדה לירכתי אח"י חרב (סער 3) כשלישית בכח. בהתקרבות ללטקיה ביצעה פיזור מטרות הטעיה לכיוון מערב. התגלו ספינות האויב. בשלב תקיפת טילי הסטיקס ביצעה את נוהל ההתגוננות. טיל אחד נפל 200 מטר מהספינה, זוג טילים חלף מימין ומשמאל וטיל נפל קרוב מאוד והורגש זעזוע חזק בספינה. לאחר הפיצוץ מכיוון צפון לא היה קשר עם אח"י חיפה. בספינות האחרות היה חשש כבד לשלומה ולא ניתן היה להבחין בה במכ"ם וגם לא בעין. כעבור דקות מורטות עצבים נשמע קולו של שריג בקשר ורווח לכולם.
תוך כדי הירי נגד הטילים היה מעצור בתותח הקדמי והתגלה פגז 40 מ"מ עקר. נורה טיל גבריאל על מטרה בטווח 7 ק"מ. הטיל נראה פוגע ומכ"ם ספינת הקומאר כבה. התגלתה מטרה מהירה בקרבת החוף נעה צפונה שזוהתה כטרפדת מסדרת קומסומולץ (K-123). הספינה ירתה עליה בתותחי 40 מ"מ ואחר כך גם טיל גבריאל שהתפוצץ כנראה על החוף.
אח"י חיפה (סער 2) הייתה בטווח 4 ק"מ לחוף הסורי ומופגזת כל אותו זמן מתותחי החוף. לשריג נראה שאין תועלת בהימצאותו וביקש את אישור המש"ט להתרחק. בהתרחקות פיזר הטעיות מכ"ם לצפון ולדרום.
סיכום קרב לטקיה השני
הניסיון להפתיע את הסורים בהפלגה חשאית עוקפת והגעה ליעדים מצפון, צלח חלקית. התברר שהם היו ערוכים בכוננות מגננה מוגברת, ופתחו על הכח באש תותחי חוף צפופה למדי. תמרון הספינות במהירות גבוהה ובזיגזגים היה יעיל כנגד ירי התותחים מוכווני המכ"ם מסוללות החוף. ירי הטילים לעבר הכח הישראלי על ידי ספינות הסוריות מפתח הנמל היה צפוי. פעולות הנוהל נגד טילים היו יעילות. כל טילי סטיקס החטיאו.
המלחמה נמשכה ולקרב לא נעשה תחקיר. צוות הפקת לקחי מלחמה בראשותו של אלי לוי תיחקר את המשתתפים והוציא דו"ח פרטני. מפקד השייטת מיכאל ברקאי אמר שאינו יכול לתאר את ההתרחשויות הרבות שקרו בקרב הזה. אחת ממסקנותיו הייתה שהחשוב ביותר שהמפקדים יענו בקשר בקולם.
הפגזת נמל מינט אל ביידה
הכח המיועד להפגזת מינת אל ביידא יצא מנמל חיפה יחד עם הכח העיקרי. בדרך צפונה ארעה תקלת מנוע באח"י סופה (סער 3) המפל"ג גדעון רז עבר לאח"י געש (סער 3). התנועה הייתה באותו נתיב של כח לטקיה במרחק כ-5 מיל מאחוריו, אח"י געש (סער 3) מובילה ואח"י סופה (סער 3) בעקבותיה. במגמה לתקוף את שני הבסיסים הסוריים בו זמנית.
זוג הסטי"לים הגיע סמוך לחוף בטווח 1 ק"מ ביניהם ובטווח 11 ק"מ פתח באש על מתקנים בו. נקלט דיווח מכח לטקיה על ירי טילי סטיקס אך בגלל צורת קו החוף היו מוסתרים ולא היה עליהם איום. נקלטו מכמ"י בקרת אש מהחוף הסורי. הטווח לחוף נסגר ל-6 ק"מ ועל הכוח הישראלי נפתחה אש יעילה. הובחנו נפילות קרובות לספינות שהתרחקו עד טווח 17 ק"מ, חזרו ונכנסו להפגזה מספר פעמים. כ-80 פגז מכל ספינה. בעיקר לאזור בסיס הצי ורציפי הנמל.
בשלב זה דרש מפקד השייטת להפגיז את מכלי הדלק בלטקיה. הספינות התקרבו וחטפו אש יעילה. באח"י סופה (סער 3) קרתה תקלה בתותח ואח"י געש (סער 3) הצליחה לירות מספר פגזים ביעילות נמוכה. הגיעה פקודת יציאה ממפקד השייטת.
אח"י סופה (סער 3) בפיקוד רס"ן יצחק שמיר המשיכה בתנועה עם שלושה מנועים עד שהצוות התגבר על התקלה במנוע הרביעי וכך המשיכה כספינה בת זוג. בכניסה להפגזה פתחה טווח 1 ק"מ מהספינה המובילה. לאחר כ-14 פגזים ארעה תקלה בתותח. פגזים התפוצצו מעל אח"י סופה ורסיסים נפלו על הסיפון. התקלה תוקנה והירי חודש תוך כדי התחמקות. סך הכל ירתה הספינה כ-80 פגז.
הבערת מסוף הדלק בבניאס
חוות המיכלים של בניאס (סוריה) נמצאת על צלע ההר וצפויה להראות היטב מהים. הכח שיצא למשימת הפגזת מיכלי הבניאס כלל את שתי הספינות מדגם סער 4 שהפליגו בנפרד מכח לטקיה. התוכנית הייתה להגיע בצורה דיסקרטית ללא הפעלת קשר ומכ"ם ועם הכניסה לטווח גילוי מכ"מי החוף לסגור מהר לטווח תותחים. לא תוכנן תיאום עם כח לטקיה בשלב הטקטי. בעת התנועה לחוף נתקבלה דרישה מהמש"ט יומי ברקאי להציב מטרות מכ"ם לכיוון לטקיה. רהב שמח על ההזדמנות לסייע ובלי היסוס נורו רקטות הנושאות את מטרות ההטעיה.
מטרות הטעיה שיועדו להטעות את הסורים בלטקיה שימשו מוקד משיכה גם לזוג הספינות שהיו בנמל טרטוס. עם התקרבות הכח לבניאס התגלו מדרום לו שתי ספינות קומאר שיצאו מנמל טרטוס.
המצב הטקטי חייב לתת עדיפות ללחימה כנגד האויב בים. אך משימת הבערת מסוף הדלק בבניאס הייתה בעלת חשיבות. למרות שתורת הקרב מגדירה זוג ספינות כיחידת הלחימה, בהתחשב בעצמת האש הגדולה של ספינות הסער 4, חילק רהב את המשימות בין הספינות והורה לאח"י קשת להתקרב לחוף, להיערך להפגזת המיכלים, אך להמתין עם הפתיחה באש. ואח"י רשף פנתה אל מול הקומארים תוך חידוש מטרות הטעיה בשאיפה להגיע לטווח ירי.
שתי ספינות הקומאר מטרטוס ירו ארבעה טילי סטיקס שעברו בקרבת הכח הישראלי אך לא פגעו ונפלו לים. לאחר הירי פנו הקומארים הסוריים חזרה לנמל טרטוס. לאחר שהשתחררו ממשקל הטילים הצליחו הקומארים לפתח מהירות גבוהה. אח"י רשף שמהירותה המרבית 35 קשר רדפה כדי להגיע לטווח ירי גבריאל (טיל). הטווח נסגר באיטיות אך הקומארים נכנסו לתוך הנמל לפני שנסגר הטווח לירי טיל גבריאל.
תוצאות הקרבות
אף כי חיל הים הסורי מתפאר במידה רבה שצדק על הצלחתו למנוע נזק רב יותר. חיל הים הישראלי זוקף לעצמו הצלחה בחיזוק מגמת ההתבצרות של הסורים ומניעת יציאתם לפיגועים בשיט בים התיכון, הבערת טרמינל הדלק בבניאס נראתה לכל אורך החוף ושספינותיו שבו בשלום מתקיפה מסוכנת ביותר.
הוצאת תחמושת – בכח הישראלי הייתה 8 טילי גבריאל, 466 פגז 76 מ"מ.
פגיעות - הופגזו ונפגעו מתקנים בשני נמלי ים סוריים. לפי הערכה ראשונית נפגעו 3 סטיל"ים סוריים. אך המודיעין הימי לא נתן לכך אישור. שתי אוניות סוחר שהועמדו בעגינה מתוכננת כדי לשמש מגן ומסתור בפתח נמל לטקיה נפגעו. חוות מכלי דלק בבניאס הובערה. הניסיון להבעיר את חוות המיכלים בטרטוס כמשימה נוספת לא הצליח.
התגברות על תקלות - מדיניות ההתחמשות המהירה של חיל הים הוכיחה עצמה בדרך כלל עם ספינות סער בכמות סבירה ומערכות גילוי, נשק ולוחמה אלקטרונית מתפקדות. אך לאבטחת האיכות הנמוכה היה מחיר של תקלות שהופיעו בזמנים קריטיים והשביתו מערכות תוך כדי הקרבות. צוותי הספינות התגברו על תקלות במהלך ההפלגה ומפקדים נדרשו לפתרונות יצירתיים.
היבט מהצד הסורי
בראית הסורים נטלו בו חלק 5 ספינות טילים ושני גדודי תותחי חוף. הערכת הסורים את הכח הישראלי הייתה מוגזמת וכללה: 4 ספינות טילים, 4-6 טרפדות, צוללת אחת או שתיים, 4-6 מסוקים ועוד חמישה כלי שיט בלתי מזוהים. כבר בשעה 23:00 התגלו מטרות בלתי מזוהות בים מול לטקיה ומול טרטוס והצי הסורי נכנס לכוננות. בשעה 01:00 נתגלו קבוצות מטרות ודווח על פיצוצים בים. שלוש ספינות טילים פתחו באש ודיווחו כי פגעו במטרותיהן. ומיד הצליחו להתחמק לנמל. לאחר כניסת ספינות הטילים לנמל לטקיה החלו תותחי החוף להפגיז את הספינות הישראליות בגזרה שניסו ללא הצלחה להבעיר את מכלי הדלק.
בגזרה הדרומית שגרו ספינות הטילים מטרטוס טילי סטיקס לעבר מטרות שנראה להם שאחת הוטבעה. ולאחר מכן נסוגו לנמל טרטוס שספינה ישראלית דולקת אחריה אך תותחי החוף שפתחו באש הפריעו לישראלים לפגוע במכלי הדלק בטרטוס. עם זאת התברר כי מיכלי הבניאס הופגזו מהים והחלו לבעור.
צדוק הכהן (הנדל)
צדוק הכהן (יצירה מספר 258 ברשימת יצירות הנדל ) הוא המנון הכתרה בריטי שהולחן ב-1727 על ידי גאורג פרידריך הנדל לכבוד הכתרתו של המלך ג'ורג' השני למלך בריטניה. זהו אחד מארבעת המנוני ההכתרה שכתב הנדל. מאז כתיבת ההמנון שרים אותו בכל טקס הכתרה בריטי והוא הפך להמנון בריטי ידוע.
מילות ההמנון
הטקסט של צדוק הכהן (ושל שלושת המנוני ההכתרה האחרים של הנדל) נבחר על ידי הנדל ומבוסס על הטקסט שליווה את טקס ההכתרה של המלך ג'יימס השני ב-1685. הטקסט הוא תרגום של האנטיפון Unxerunt Salomonem, מזמור שמבוסס על הסיפור בתנ"ך שמתאר את הכתרתו של שלמה למלך על ידי צדוק הכהן. זהו המקור לטקסט בכל ההכתרות של מלכי אנגליה ולאחר מכן בריטניה, החל מהכתרתו של המלך אדגר במנזר באת' ב-973.
מילות ההמנון באנגלית: Zadok the priest, and Nathan the prophet
anointed Solomon king.
God save the King! Long live the King!
May the King live for ever, Amen, Alleluia.
מילות ההמנון מבוססות על הפסוקים ל"ח-מ' בפרק א' בספר מלכים א':
ההמנון הבריטי, God Save the King, מבוסס על אותו מקור כמו צדוק הכהן אך בהמנון הבריטי שרים מלך או מלכה בהתאם לשליט באותו הזמן. לעומת זאת בהמנון צדוק הכהן המילה מלך קבועה כי ההמנון מבוסס באופן ישיר על הטקסט המקראי.
מבנה
המוזיקה מעבירה באופן מרשים את הלך הרוח המתפתח ככל שטקס ההכתרה מתקדם- מפתיחה כלית שבונה תחושת ציפייה, דרך קריאות המקהלה המצהירות Zadok the priest and Nathan the prophet, ולבסוף קריאות השמחה.
המנון ליגת האלופות
המלחין הבריטי טוני בריטן עיבד את היצירה ויצר על בסיסה את המנון ליגת האלופות בכדורגל.
חסידודס
חסידודס (באנגלית: Storks) הוא סרט אנימציה ממוחשבת אמריקאי, המיוצר על ידי אולפני האחים וורנר הנפשה, והוא עלה לאקרנים ב-23 בספטמבר 2016. הסרט בוים על ידי ניקולס סטולר ודאג סוויטלנד, ונכתב על ידי ניקולס סטולר. בין המדבבים של הסרט ניתן למנות את אנדי סמברג, קייטי קראון, קלסי גראמר, אנטון סטארקמן, קיגן-מייקל קיי, ג'ורדן פיל, ג'ניפר אניסטון, טיי בארל, דני טרג'ו וסטיבן קריימר גליקמן.
הסרט יצא לאקרנים בישראל ב-6 באוקטובר 2016, וטרום-בכורה ב-1 באוקטובר 2016.
עלילה
קרונרסטון הוא מקום ידוע למסירת תינוקות ועובדיה הם חסידות, יחד עם ציפורים אחרות. המנכ"ל הנוכחי של קרונרסטון, חסידה בשם האנטר (קלסי גראמר), מפסיק את עסקי מסירת התינוקות, מכיוון שהוא רואה שהחברה תרוויח יותר במשלוחי דואר וחבילות במוצרים טכנולוגיים. לפי דעתו של האנטר, הסיבה לכך שהפסיקו את משלוחי התינוקות היא טוליפ (קייטי קראון), תינוקת שנוצרה במפעל, וג'ספר (החסידה שהייתה אמורה לשלוח אותה) רצה אותה ואימץ אותה לעצמו, ג'ספר פוטר והמפעל משאיר את טוליפ לגור במפעל.
שמונה עשרה שנים מאוחר יותר, טוליפ, כיום בגיל שמונה עשרה, פועלת לקידום רעיונות חדשים בקרונרסטון, אבל הם תמיד נהרסים לה. בינתיים, ג'וניור (אנדי סמברג), חסידת משלוחים מרשימה ביותר מבין עובדי קרונרסטון, עומד לקבל את העמדה הנחשקה כבוס של קרונרסטון, בעוד האנטר עומד להיות מקודם כיו"ר המפעל. כדי שג'וניור יהיה הבוס, האנטר אומר לג'וניור לפטר את טוליפ מהחברה, מאחר שהיא כבר אינה נחוצה בקרונרסטון. למרות הבקשה לקידומו, ג'וניור לא יכול לפטר את טוליפ בשל נדיבותה ועבודה קשה, ולכן מסיח את דעתה וגורם לה להאמין כי היא מועברת לחדר הדואר כסוג של קידום, ומצווה עליה לא לעזוב אותו, שאליו היא מצייתת בהיסוס.
בינתיים, על פני כדור הארץ, נער צעיר בשם נייט גרדנר (אנטון סמארקמן) מרגיש בודד, כי הוריו, הנרי ושרה (טיי בארל וג'ניפר אניסטון), עסוקים בעבודה מכדי לבלות איתו, ומבקש אח צעיר. לאחר שהוריו מלגלגים על הרעיון, הוא לומד מתוך חוברת ישנה של קרונרסטון של מסירת התינוקות, אז הוא כותב מכתב בו הוא מבקש אח קטן ושולח אותו לקרונרסטון. המכתב עושה את דרכו אל טוליפ, שנמאסה כל כך בהמתנה, (בגלל פקודותיו של ג'וניור) ומניחה את המכתב בחריץ של מכונה כלשהי, המתגלה כמפעל התינוקות (כמו שהיא הייתה אמורה לשים אותו בתוך קופסת מכתבים ממש בסמוך אליה). ג'וניור מגלה על זאת, מנסה להתערב ולעצור את המכונה, אך לא מצליח בתהליך, ולהפתעתם, תינוקת נוצרה בתוך מכל מתכת.
בידיעה שהאנטר לא יממן אותו כבוס, ועל כך שלא פיטר את טוליפ כפי שהוא היה אמור לעשות, ג'וניור מסכים לעזור לתינוקת ולספק אותה למשפחתה, ביחד עם טוליפ. מכיוון שהכנף של ג'וניור שבורה, הם משתמשים במטוס של טוליפ להובלה. כאשר טוליפ שואלת את ג'וניור למה הוא רוצה להיות בוס, הוא כועס ומפיל בטעות את טוליפ, והוא מצליח להחזיר אותה אך הם נופלים לטנדרה הקפואה, מה שהופך את טוליפ להיות מודאגת לשלומה של התינוקת. לאחר ויכוח קצר, ג'וניור לוקח את התינוקת בתקווה לחזור לקרונרסטון, אבל הוא נחטף על ידי שני מנהיגי זאבים בשם זאב אלפא וזאב ביתא (קיגן מייקל קיי וג'ורדן פיל), וג'וניור והתינוקת נלקחים למערה של הזאבים, שבו ג'וניור רואה שטוליפ נתפסה גם. השניים הצליחו להציל את התינוקת מהזאבים, שנפלו ביופייה והחמידות של התינוקת, והם בורחים.
בקרונרסטון, עובד ששמו יוני טוני (סטיבן קריימר גליקמן), לומד על קיומה של התינוקת, והוא עוקב אחרי ג'וניור וטוליפ כדי לקבל את התינוקת, בתקווה שהאנטר יפטר את ג'וניור והוא יקבל את הקידום במקומו. שיוני טודי מגלה להאנטר על התינוקת, הם מתמרנים את ג'וניור וטוליפ בכך שמשנים את היעד של התינוקת. אחרי עוד פגישה קצרה של ג'וניור וטוליפ עם הזאבים, ג'וניור וטוליפ נתקלים בג'ספר (דני טרג'ו), חסידה ישנה שהייתה אחראית בסופו של דבר עבור טוליפ ועל המשלוח שלה. ג'ספר מגלה להם שהוא חיפש כל חייו את החלקים של היעד לביתה של טוליפ, וכי הוא זקוק לחתיכה האחרונה אשר טוליפ תדע על ביתה, וטוליפ מגלה לג'ספר שהיא שמרה את החתיכה אצלה. בשלב זה, ג'וניור מגלה כי הוא היה אמור לפטר את טוליפ, וטוליפ נעלבת, וג'וניור עוזב עם התינוקת בדמעות שלה. עכשיו, שג'ספר וטוליפ יודעים היכן משפחתה של טוליפ, ג'ספר מחליט לקחת אותה להתאחד איתם בעוד ג'וניור בעצב ממשיך לספק את התינוקת לבדו.
ג'וניור נתפס ונקשר על ידי האנטר ויוני טודי, והם חוטפים את התינוקת. טוליפ מגיעה להציל את ג'וניור מבלי שפגשה את משפחתה והם שולחים את עצמם חזרה לקרונרסטון. לאחר שנלחמו בצבא של פינגווינים, ג'וניור וטוליפ נרדפים לחדר קבלת התינוק הנטוש ומפעילים את המכונה, על מצב של מיליון תינוקות. האנטר מגיע בכעס אל ג'וניור וטוליפ עם רובוט גדול, אבל בעזרת השובבות של התינוקת, ג'וניור וטוליפ גורמים למפעל החבילות קרונרסטון ליפול, והאנטר נופל יחד איתו.
ג'וניור נואם לחסידות כדי לעזור לספק את התינוקות למשפחות שביקשו (כולל ההזמנה של נייט), וגם על אספקת התינוקת. ג'וניור מדמיין חזון בראשו, כי התינוקת תהפוך להיות אישה שאוהבת את משפחתה, לקחת חלק בחוג קראטה, ולהתחתן. החסידות עוזרות לטוליפ להתאחד עם משפחתה, והיא וג'וניור ממשיכים את עבודתם של מסירת תינוקות בקרונרסטון. בסופו של דבר, כל משפחה יודעת עכשיו כי החסידות מובילות תינוקות שוב.
וילה טריסינו (ויצ'נצה)
וילה טריסינו (איטלקית: Villa Trissino) היא וילה הניצבת באתר קריקולי (Cricoli) בפאתי העיר ויצ'נצה שבאזור ונטו שבצפון איטליה.
כירורגיית ילדים
כירורגיית ילדים היא אחד המקצועות הכירורגיים, ומשך ההתמחות בו הוא שש שנים, מתוכן שנתיים במחלקת כירורגיה כללית.
וילה טריסינו (ויצ'נצה)
אף שהווילה הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית, במסגרת ההכרזה אודות הווילות הפלדיאניות בוונטו, היא לא נבנתה בידי אנדראה פלאדיו, אך נודעת לה חשיבות לחקר ההיסטוריה והיצירה של האדריכל.
כירורגיית ילדים
כירורגיית ילדים היא מקצוע רפואי העוסק בריפוי מחלות, מומים מולדים, טראומה גופנית ומצבים רפואיים אחרים באוכלוסייה הייחודית של פגים, יילודים, ילדים ומתבגרים.
וילה טריסינו (ויצ'נצה)
ג'יאנג'ורגו' טריסינו
ג'יאנג'ורגו' טריסינו (1550-1478) היה האציל הוויצ'נטי שהביא את אנדראה פלאדיו אל תחום האדריכלות, וככל הנראה אירע הדבר בווילה טריסינו. כאן פגש את פלאדיו, עמד על כישוריו ועל הפוטנציאל היצירתי הגלום בו וכאן גרם למהפך שהפכו מבנאי לאדריכל מתכנן. טריסינו היה איש הרוח והאינטלקטואל המוביל של העיר ויצ'נצה. הוא כתב שירה ומחזות ברוח המורשת הקלאסית הקדומה. טריסינו היה האיש שהעניק לאדריכל הצעיר את השם "פלאדיו" (שמו המקורי היה אנדראה די פייטרו דלה גונדולה), שבאמצעותו ייחס לו את החכמה של פלאס–אתנה, אלת החכמה של היוונים הקדמונים. הקשרים עם טריסינו הביאו לכך שפלאדיו הפך להיות אדריכל מבוקש מאוד באזור הוונטו. המפנה החשוב אירע כאשר בשנת 1541 נסע, יחד עם טריסינו, בפעם הראשונה, לרומא. המפגש עם בניני רומא, העתיקים ובני זמנו, הוא שהאיר את עיניו של פלאדיו והביאו למה שהיה אחר כך.
כירורגיית ילדים
תחומי המקצוע
בין הטיפולים, המחלות, המומים והמצבים הרפואיים המיוחדים הקיימים בקבוצת גיל הטרוגנית זו נכללים:
התמחות בכירורגיית ילדים בישראל
עד לשנת 2017 בישראל, תחום ההתמחות בכירורגיית ילדים היה כמסלול תת-התמחות ("התמחות-על") לאחר סיום ההתמחות בכירורגיה כללית. החל משנת 2017, ובעקבות שינוי תקנות לעניין הסבת המסלול בכירורגיית ילדים למסלול ישיר, ניתן לבצע התמחות ישירה בכירורגיית ילדים לצורך קבלת התואר מומחה בכירורגיית ילדים.
מגלשת חירום
מגלשת חירום היא מגלשה מתנפחת, המשמשת לצורך פינוי מהיר מכלי הטיס בעת מצוקה. מגלשת חירום נדרשת בכל המטוסים המסחריים המובילים נוסעים, אשר דלת המטוס נמצאת בגובה שאינו מאפשר לנוסעים להתפנות מהמטוס מבלי להיפצע. תקנות רשות התעופה הפדרלית של ארצות הברית קובעות כי מגלשת חירום תותקן בכל מטוס שבו דלת המטוס נמצאת בגובה של 1.6 מטר ומעלה מפני הקרקע.
מגלשת החירום ארוזה בתוך הדלת עצמה, היא ממוקמת בחלק התחתון הבולט כלפי פנים של דלת המטוס. רוב מגלשות החירום משמשות גם כסירת הצלה במקרה של נחיתה במים.
יציאת חלון
בכל המטוסים המסחריים הגדולים יש מגלשות חירום בדלתות הראשיות, אך לחלקם אין מגלשות בדלתות שמעל הכנפיים. הסיבה לכך היא שכאשר המדפים מונמכים במלואם, הכנפיים נמוכות מספיק על מנת שהנוסעים יוכלו לרדת מהן בביטחה. חלק מהדגמים בהם אין מגלשה במיקום זה הם: בואינג 707, בואינג 717, בואינג 727, בואינג 737 ואמבראר E170. יחד עם זאת, מטוסים אחרים מצוידים במגלשה מיוחדת מעל הכנף על מנת להבטיח שהנוסעים יוכלו להגיע לקרקע בביטחה ובמהירות, לדוגמה: בואינג 767, בואינג 757 ואיירבוס A320. באופן כללי מגלשת החירום שמעל הכנף אינה ניתנת לניתוק מהדלת, ולכן לא מתאימה לשימוש במצב של נחיתה במים.
יציאת חלון מגיעה בדרך כלל בשתי תצורות:
היסטוריה
מגלשת החירום הראשונה פותחה על ידי אייר קרוזר, הפטנט על עיצוב המגלשה נרשם בשנת 1956. כיום מספקת אייר קרוזר מגלשות חירום למעל 65% מהשוק. לפני המגלשות המתנפחות, נעשה שימוש בבד כמגלשה, אך הדבר הצריך זמן רב לפריסה על ידי צוות המטוס, כיום ניתן עדיין למצוא מגלשות בד בכמה מטוסים רוסיים.
מאפיינים
מגלשת חירום יכולה לשמש כמגלשה או כמתקן ציפה במקרה של נחיתה במים. לרוב המגלשה מצוידת בציוד עזר כמו סותמי דליפות אוויר וזיקוקים. המגלשה יכולה להיות בעלת נתיב אחד או שני נתיבים, בהתאם לגודל היציאה. מגלשה בעלת שני נתיבים יכולה לפנות מספר גדול יותר של נוסעים בו זמנית.
ניתן לנתק את המגלשה מהמטוס, לרוב תהליך הניתוק מופיע באדום על המגלשה עצמה. ברגע שהמגלשה הופרדה מהמטוס, היא ממשיכה להיות מחוברת אליו באמצעות היקשרות, ההיקשרות תקרע במידה והמטוס יתחיל לצלול לקרקעית הים או באמצעות סכין או ידית ניתוק.
הפעלה
לפני ההמראה, דייל האוויר מעביר את כל דלתות המטוס למצב "חמוש" (אוטומטי). אם נדרש פינוי חירום והדלתות נפתחות כשהן במצב "חמוש", תהליך פתיחת הדלת מושך את המגלשה מהמקום בו היא מאוחסנת. מכיוון שמשקל המגלשה והדלת עצמה הוא גדול, ברוב המטוסים המודרניים מופעל מסייע חשמלי או באמצעות גז דחוס, על מנת שצוות המטוס יוכל לפתוח את הדלת. ברגע שהדלת פתוחה מספיק, המגלשה תתגלגל מטה מכוח המשיכה ותהליך יגרום למשיכת פין במגלשה, מנקודה זו המגלשה תתנפח על ידי גז דחוס. במידה וההליך נכשל, צוות המטוס יכול לנפח את המגלשה במצב ידני, על ידי משיכה בידית מתאימה במגלשה. במידה וגם תהליך זה כושל, התקנות מנחות את צוות המטוס לפנות את הנוסעים דרך פתח יציאה בו יש מגלשה תקינה.
המגלשה משתמשת בגז אינרטי שאינו דליק. תקנות רשות התעופה הפדרלית מחייבות פינוי של מטוס תוך 90 שניות, תוך שימוש ב-50% מיציאות המילוט. על מנת לעמוד בדרישות אלו, כל מגלשות החירום צריכות להיות מנופחות תוך פחות מ-10 שניות.
הר מלך
8
על טבע היקום
יותר מ-2000 שנה אחרי שנכתב, חלק מהרעיונות הכתובים ב״על טבע היקום״ נחשבים לערכים מודרניים על ידי ציבורים רחבים בעולם המערבי, וחלק מהתזות שלו אף הוכחו מדעית.
היסטוריה
המשורר, לוקרטיוס, חי בתקופת הרפובליקה הרומית. קיקרו, במכתב לאחיו, כותב ששירתו של לוקרטיוס עשירה ב"ברק אינטלקטואלי" ו"עשויה ביד אומן". הקיסר אנטונינוס פיוס ביקש מחברו להביא לו יצירה של לוקרטיוס או של אניוס.
הופעות מזדמנות בספרות ימי הביניים
בימי הביניים הפואמה אבדה כמעט לחלוטין, ונשארו עותקים בודדים שלה במנזרים ברחבי אירופה. מסיבה זו מעטים האזכורים של הספר בספרות התקופה, אם כי יש כמה יוצאים מן הכלל:
מקרוביוס (תחילת המאה החמישית) מצטט כמה שורות מ"על טבע היקום" בספרו הידוע "סאטורנליה". גם איזידורוס מסביליה (תחילת המאה השביעית), מצטט מהספר בספרו "אטימולוגיות".
בשנת 810, בהקדמה לאסופת שירים שלו, רבנוס מאורוס מזכיר את לוקרטיוס בתור מי שמשתמש רבות באמצעי הרטורי סינאלפה.
עותקים של הפואמה מימי הביניים
לפי קטלוג הספרייה של מנזר בוביו מסוף המאה התשיעית, באותו הזמן כללה הספרייה גם עותק של "על טבע היקום". במשך השנים העותק אבד, כנראה בשל שימוש חוזר בקלף שעליו נכתב הספר.
שתי העתקות חשובות של הספר מהמאה התשיעית, אובלונגוס (Oblongus, מלבן) וקוואדרטוס (Quadratus, ריבוע), נמצאו באוספו של אספן הולנדי בשם איסאק ווס ונמצאים בספרייה של אוניברסיטת ליידן מאז 1689.
גילוי מחדש
בשנת 1417 הומניסט איטלקי בשם פוג'ו ברצ'וליני גילה מחדש את הספר במנזר בגרמניה. פוג'ו הביא את העותק המקורי למעתיק וחזר למקום מושבו אז בקונסטנץ. כאשר הגיע אליו העותק החדש, פוג'ו שלח אותו לידידו בפירנצה ניקולו ניקולי. ניקולו ניקולי העתיק את הפואמה אך השאיר אותה אצלו בפירנצה לשנים רבות. לאחר שניקולי הסכים להשאיל את הספר לפוג'ו, הפואמה התפשטה בחוגים הומניסטים באירופה והתחילה להשאיר את אותותיה בספרות התקופה.
מכיוון שהספר מכיל תכנים המנוגדים עם ערכי הנצרות, היו בכנסייה מי שרצו לעצור את התפשטות הפואמה. למשל, בשנת 1516, הסינוד של פירצה החליטו לאסור את קריאת "על טבע היקום" בבתי הספר. העונש על הפרת הצו כלל קנס של עשרה דוקטים ועינויי נצח בגיהנום.