cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אגם יבש
האגם היבש כמקור לאבק מדברי
מרבית האגמים היבשים בעולם נכללים ברשימת האזורים התורמים אבק בקנה מידה עולמי. קיים מתאם בין פריסת האגמים היבשים העולמית, לפריסת מקורות האבק. האגמים היבשים נטענים בחומר קלאסטי המגיע על ידי נגר עילי ומי שיטפונות. הנגר העילי מגיע מהאזורים המדרוניים בסביבת האגם היבש, ומשקיע את החומרים מהמדרון בתוך האגם היבש. בנוסף, קיימת בו השקעה איאולית, אך השקעה זו הנה מקור קטן יותר לחומרים הקלסטים. החומר הכימי והמלחים המצויים בתשתית האגם היבש, מגיעים בעליה נימית של מי התהום והתאדותם.
באגמים יבשים, עם ירידת הגשם יכולות להיווצר זרימות על פני השטח המשקיעות משקעים המובלים במים העיליים, דבר הגורם לשינוי בפוטנציאל הפליטה ובפוטנציאל הסחיפה של האבק. באגמים יבשים-רטובים המשקעים מביאים לעלייה של מי תהום, הגורמת לתהליך מהיר של התאדות והשקעה של חומר כימי. דבר זה משנה את תפרוסת המשקעים ואת פוטנציאל פליטת האבק בזמן נתון. המלחים רגישים יותר לסחיפה מאשר חומר קלאסטי, ולכן באגמים יבשים שבהם מי התהום גבוהים, מצטברים יותר חומרים כימיים ופוטנציאל פליטת האבק גבוה יותר. בגלל ההשקעה הרבה של חומרים דקי גרגר באגם היבש, הן על ידי מים עיליים והן על ידי עליה נימית של מי התהום, ישנו חומר רב המהווה פוטנציאל לסחף איאולי והיווצרות אבק.
צמחיית האגם היבש
הצומח באדמה זו מצומצם ומותאם לתנאי הסביבה, בין אם על ידי הימנעות ממליחות (מניעת חדירת מלח לצמח) ובין אם על יד סבילות למליחות (התמודדות עם מלח שחדר לצמח). צמחים בעלי יכולות אלה, אשר מסוגלים להשלים מחזור חיים שלם באגם יבש, קרויים הלופיטים.
ניתן לנצל אדמה של אגם יבש לחקלאות לגידול צמחים שאינם מותאמים למליחות רק בשוליו של האגם היבש, ורק לאחר הצפה ושטיפה מרובה של הקרקע.
אגמים יבשים מפורסמים
אגמים יבשים הם סביבה גאומורפית המזוהים עם פליטת אבק. בעולם קיימים עשרות אלפי קמ"ר של אגמים מסוג זה:
אגם יבש בתרבות
הנביא ירמיהו מציין את הישיבה באגם יבש כעונש:
משכאת
משכאת (בפרסית: مشکات שמשמעותו "פנס") הוא טיל שיוט איראני ארוך טווח.
אוליבר טוויסט (סדרת הנפשה)
הסדרה שודרה במקור בארצות הברית בסינדיקציה בדיבוב אנגלי, החל מ-1 בפברואר 1996 עד 12 בפברואר 1997, ואילו בצרפת היא שודרה בדיבוב צרפתי בערוץ TF1. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בערוץ הילדים ולאחר מכן בערוץ Fox Kids, החל משנת 1997 עד שנת 2000. לסדרה הופקה עונה אחת בעלת 52 פרקים באורך 26 דקות.
משכאת
לדברי גנרל מהדי פרחי, בכיר במשמרות המהפכה האסלאמית, הטיל בעל טווח של 2,000 ק"מ ויכול להיות משוגר מהיבשה, מהאוויר ומהים.
אוליבר טוויסט (סדרת הנפשה)
תקציר העלילה
הסדרה מבוססת על הרומן "אוליבר טוויסט", כאשר בה הדמויות מואנשות לחיות. הסדרה מתרחשת בלונדון במהלך המאה ה-19, ומתחילה כאשר אוליבר בורח מבית יתומים ופוגש את פרחח החמקמק, איתו הוא הולך לפייגן, בוס של כנופיה קטנה. בשביל להישאר בכנופיה, אוליבר מוכרח להוכיח את עצמו. באותו זמן המנהל של בית היתומים מנסה להחזיר את אוליבר חזרה אליו. במהלך הסדרה אוליבר וחבריו, פרחח החמקמק וצ'רלי בייטס, עוברים הרפתקאות שונות ועושים הכל בשביל למצוא את אמא של אוליבר.
משכאת
ב-9 בספטמבר 2012 הצהיר שר ההגנה האיראני כי הטיל יחשף לציבור "בקרוב"; על אף זאת הטיל טרם נחשף מאז הצהרה זו.
ב-2015 נחשף טיל שיוט איראני ארוך טווח בשם סומאר. יש שהעריכו שסומאר הוא גרסה של טיל המשכאת, ואחרים סברו מדובר ב-Kh-55 (שם נאט"ו: 'AS-15 'Kent) הרוסי, שהאיראנים קיבלו בעבר.
אוליבר טוויסט (סדרת הנפשה)
מדבבים
בימוי הדיבוב העברי בשנת 1997 נעשה על ידי סיון שביט, ואילו בשנת 2000 נעשה על ידי שרית וינו-אלעד. הדיבוב העברי הופק על ידי נטע בן צבי. בנוסף דיבבו בדיבוב העברי אביטל פסטרנק, אלברט כהן, אלי לולאי, אפי בן ישראל, דלית שחף ויורם יוספסברג.
צביר כדורי
צבירים כדוריים התגלו בגלקסיות רבות. הם נמצאים בהילת הגלקסיה (כלומר מחוץ למישור דיסקת הגלקסיה). ומקיפים את מרכז הגלקסיה. משערים כי בשביל החלב יש כ-180 צבירים כדוריים, מתוכם התגלו 150. בגלקסיית אנדרומדה התגלו כ-450 צבירים כדוריים ויש גם גלקסיות שלהן מעל ל-10,000 צבירים כדוריים. תצפיות עדכניות הראו שצבירים כדוריים עשויים לעבור מגלקסיות לוויין לגלקסיית האם, למשל מהגלקסיה הננסית בקשת לשביל החלב.
חקירת הצבירים הכדוריים חשובה להערכת גילן של הגלקסיות ותהליך יצירתן, משום שהם נמנים עם גרמי השמיים הוותיקים ביותר ביקום. שקלול גיל הכוכבים בצבירים הכדוריים של שביל החלב מצביע על סדר גודל של כ-13 מיליארד שנים, ומכאן שגלקסיית שביל החלב והצבירים הכדוריים שבה נוצרו זמן קצר יחסית לאחר המפץ הגדול. על אף שכוכבי הצבירים הכדוריים הם בין הראשונים שנוצרו בגלקסיה, עדיין לא ברור תהליך ההיווצרות של צבירים כדוריים וחלקו בתהליך היווצרות הגלקסיות. למשל, לא ברור לחלוטין האם צבירים כדוריים נוצרים באופן דומה להיווצרותן של גלקסיות ננסיות הנלוות לעיתים לגלקסיות גדולות או שהם נוצרים כחלק מתהליך היווצרות הגלקסיות עצמן.
היסטוריה
בשנת 1914 החל האסטרונום האמריקני הארלו שייפלי בחקר של צבירים כדוריים. הוא זיהה בצבירים כוכבים משתנים מסוג משתני RR בנבל, אותם חשב בטעות למשתנים קפאידיים ועל פי הקשר בין זמן המחזור לבהירות המוחלטת של הכוכבים, העריך את המרחק לצבירים אלו. מאוחר יותר התברר שמכיוון שמשתני RR בנבל עמומים יותר מאשר משתנים קפאידיים רגילים, הערכת המרחק לצבירים הייתה גבוהה מדי. שייפלי גם הניח שהצבירים מפוזרים בכדור סביב מרכז הגלקסיה ועל סמך המרחק לצבירים העריך את מרחקה של השמש ממרכז הגלקסיה. אף על פי שגם הערכה זו הייתה גדולה מהמרחק האמיתי, היא הראתה שגלקסיית שביל החלב גדולה בהרבה מההערכות שהיו מקובלות עד אז ושהשמש רחוקה ממרכז הגלקסיה.
תכולה
צבירים כדוריים מורכבים ממאות אלפי כוכבים הנשארים קשורים כבידתית זה לזה לאורך חיי הצביר. כוכבים עוזבים את הצביר רק כאשר פועלים עליו כוחות גאות ושפל חזקים, למשל כתוצאה ממעבר קרוב למרכז הגלקסיה שאותו הוא מקיף. צבירים כדוריים לא מכילים חומר בין-כוכבי, שככל הנראה נלכד כולו בכוכבי הצביר, כך שלא מתרחשת בהם יצירת כוכבים חדשים. כמעט כל כוכבי הצביר הם זקנים והמתכתיות שלהם נמוכה - דבר שמעיד על היותם כוכבי אוכלוסייה II - הכוכבים העתיקים ביותר שעדיין קיימים.
צבירים כדוריים מסוימים כמו ω בקנטאור מכילים מיליוני כוכבים ומשערים שהם שרידי הליבה של גלקסיה ננסית שהסתפחה לשביל החלב ובתהליך ההסתפחות התפזרו הכוכבים שמחוץ לליבה ברחבי שביל החלב. לחלק מהצבירים, כמו צביר פגסוס, ליבה דחוסה ביותר שלא ניתן לראותה באופן ישיר בשל צפיפות הכוכבים שסביבה. בחלק מהמקרים ניתן להבחין בקרינת X היוצאת מהליבה ומשערים שבמרכז הצביר נמצא חור שחור. בשל הצפיפות הגבוהה מתרחשות בצבירים התנגשויות בין כוכבים שגורמות לתופעות מיוחדות. התנגשות של שני כוכבי הסדרה הראשית בעלי מסה בינונית עשויה ליצור כוכב חדש בעל מסה גבוהה וסיווג ספקטרלי B, שאורך חייו קצר - עשרות עד מאות מיליוני שנים בלבד, בעוד שכוכבי הצביר הם כוכבים זקנים בהרבה. כוכבים אלו נקראים "כוכבים כחולים מתעכבים". תופעה אחרת שנגרמת מהתנגשויות בליבת הצבירים, היא התמזגות של מערכת מרובת כוכבים לכוכב מסיבי יחיד. כתוצאה של שימור התנע הזוויתי לכוכב החדש שנוצר מהירות סיבוב עצמי גבוהה למדי ובשל מסתו הגדולה הוא מסיים את חייו בסופרנובה שלאחריה נשאר כוכב נייטרונים בעל מהירות סיבוב עצומה, שיוצרת פולסר בעל זמן מחזור של אלפיות השנייה.
בניגוד לכוכבי הגלקסיה שרובם נמצאים על הסדרה הראשית, הכוכבים של צבירים כדוריים יוצרים התפלגות שונה על דיאגרמת HR. כמעט כל כוכבי הסדרה הראשית הם כוכבים פחות חמים, עד סוג ספקטרלי F ולמעט כוכבים כחולים מתעכבים, אין כמעט בצבירים כוכבים מסוגים ספקטרלים B ו-O ורק מעט כוכבים מסוג ספקטרלי A. לעומת זאת יש בצבירים הרבה כוכבים בענף הענקים והתת-ענקים שיצאו כבר מהסדרה הראשית לשלבי התפתחות מתקדמים יותר.
מבנה וסיווג
צפיפות הכוכבים בצבירים כדוריים היא גבוהה למדי - מאות אלפי ואפילו מיליוני כוכבים בכדור שרדיוסו פחות מ-200 שנות אור, ששקולים לצפיפות של כ-0.03 כוכבים לשנת אור מעוקבת. בליבת הצביר הצפיפות גבוהה בהרבה ועשויה להגיע ל-30 כוכבים בשנת אור מעוקבת. הארלו שייפלי ביחד עם הלן סוייר סיווגו את הצבירים ב-12 מחלקות על פי צפיפותם. הצבירים הצפופים ביותר משויכים למחלקה I והמרווחים ביותר למחלקה XII.
הצבירים הכדוריים ניתנים לאפיון על פי מספר קריטריונים: רדיוס הליבה (rc), רדיוס מחצית המסה (rm - הרדיוס שבו מוכלת מחצית ממסת הצביר), רדיוס מחצית ההארה (rh - הרדיוס שממנו נפלטת מחצית מכמות האור של הצביר), הרדיוס הנראה של הצביר (r) ורדיוס הכבידה של הצביר (rt - הרדיוס שבו המשיכה של הצביר גוברת על משיכת הגלקסיה). ככל שהיחס בין רדיוס מחצית ההארה או רדיוס מחצית המסה ובין הרדיוס הנראה או רדיוס הכבידה של הצביר קטן יותר, כך הצביר דחוס וצפוף יותר. לדוגמה, רדיוס מחצית המסה של הצביר הכדורי M3 הוא 12% בלבד מהרדיוס הנראה שלו, כך שזהו צביר דחוס למדי.
משה פריבס
משה פריבס (3 בינואר 1914 - מרץ 1998) היה רופא ומחנך. הנשיא הראשון של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1973 - 1975).
ביוגרפיה
משה פריבס נולד בוורשה, פולין, בן בכור למשפחה מיוחסת שהיוותה השראה לספרו של יצחק בשביס-זינגר "משפחת מושקאט". הוא למד רפואה במשך שנתיים בצרפת וסיים את לימודיו בבית הספר לרפואה בוורשה ב-1939. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ופלישת הגרמנים לפולין, גויס לצבא הפולני כרופא-קצין, ולאחר שבחר ליפול בשבי הרוסים ולא בשבי הגרמני, נשלח למחנה עבודה בסיביר אליו נשלחו מאוחר יותר גם אשתו ומשפחתה. הוריו, אחיו ואחותו נספו בשואה. לאחר המלחמה, היגר לצרפת ושימש במשך חמש שנים מנהל ארגון הבריאות היהודי OSE בפריז. בשנת 1962 הוענק לו אות אביר לגיון הכבוד הצרפתי.
בשנת 1951 עלה לישראל, הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית בירושלים ונמנה עם מקימי בית הספר לרפואה בו שימש דקאן משנה וראש המחלקה לחינוך רפואי. ב-1966 מונה לחבר בוועדה לאנרגיה אטומית. באוקטובר 1968 נתמנה לסגן נשיא האוניברסיטה. עם הקמת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב כיהן כנשיאה הראשון. בשנת 1973 הגשים את חזונו להקים בית ספר לרפואה, שבו שולבו לימודי הרפואה לצד טיפול במרפאות קהילתיות בכל שלבי הלימוד. הוא היה הדקאן הראשון של בית הספר לרפואה בנגב. בראשית 1975 התפטר מנשיאות האוניברסיטה כדי להתרכז בתפקידיו בתחום הרפואה.
בשנת 1990 הוענק לו פרס ישראל במדעי החיים. לאחר שפרש מעבודתו בבאר שבע, שב לירושלים ושימש עד מותו עורך כתב העת הרפואי באנגלית Israel Journal of Medical Sciences. כמו כן היה חבר הנהלת המועצה הלאומית למחקר וחבר בארגון הבריאות העולמי (WHO).
פרופ' פריבס פרסם את האוטוביוגרפיה שלו "אסיר תקווה" באנגלית ב-1996. ספר שמאוחר יותר תורגם לעברית, לספרדית ולרוסית.
נפטר בז' אדר תשנ"ח ונטמן בהר המנוחות. היה נשוי לרופאת שיניים איזה פריבס שנפטרה בשנת 1965.
אילת יונגר-הופמן
אילת יונגר-הופמן (נולדה ב-1945) היא מנצחת מקהלות ומורה ישראלית, שהקימה את מקהלות הילדים "פעמונים" ו"ענבלים" ואת מקהלת הבוגרים "מעיין".
חייה
בשנת 1974 ייסדה בתל אביב את מקהלת הבוגרים "מעיין" ובשנת 1977 ייסדה את מקהלת הילדים "פעמונים", עמה הופיעה בקונצרטים א-קפלה והקליטה לקול ישראל ביצועי בכורה של יצירות מאת יוסי מר-חיים ורון וידברג. בין השנים 1979 - 1985 הכינה את המקהלה להופעות ביצירות שונות, בהן האורטוריה "אליהו" של פליקס מנדלסון בניצוח סטנלי ספרבר, האופרה "ווצק" של אלבן ברג, עם האופרה של קלן והתזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח ג'ון פריצ'רד, הסימפוניה השלישית של מאהלר עם הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה, חליל הקסם של מוצרט ו"החלילן המהמלין" של ג'ון קוריליאנו.
משנת 1988 משתתפת אילת יונגר בסדנה הבינלאומית של האופרה הישראלית החדשה, שבה לוקחים חלק מורים מן המטרופוליטן אופרה בניו יורק. בשנת 1989 ייסדה אילת יונגר את מקהלת הילדים "ענבלים" בגבעתיים.
אילת יונגר-הופמן מלמדת פיתוח קול. בין תלמידיה דורון שפר.
ברנדון סקלנאר
ברנדון סקלנאר (באנגלית: Brandon Sklenar) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
סקלנר נולד וגדל בצפון ניו ג'רזי לברוס פייקינס ופרנסין סקלנאר. אמו היא ממוצא צ'כוסלובקי.
קריירה
סקלנארהופיע לראשונה בקולנוע המקצועי בסרט "Paned" משנת 2011. בשנה שלאחר מכן, הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה "Dating Rules from My Future Self". בשנת 2014 הופיע בסרט "Chance". שנה לאחר מכן הופיע בסדרת הקומדיה של NBC ובסרטים "Hunky Dory" ו-"בלה דונה". בשנת 2016 הופיע בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "Fall into Me" ובתפקיד ראשי בסרט האימה בהפקה אמריקאית - יפנית "Temple".
בשנת 2017 הופיע בסדרת הטלוויזיה הבחורה החדשה.
סקלנאר לוהק לתפקיד אדוארד מייפלתורפ בסרט הדרמה הביוגרפי "מייפלתורפ" משנת 2018, העוקב אחר חייו של הצלם הניו יורקי רוברט מייפלתורפ. הסרט הוקרן בפסטיבל טרייבקה בשנת 2018    סקלנאר זכה לשבחים מכלי תקשורת מרובים על הופעתו בסרט, בהם מהמגזין Boy Culture ששיבח אותו על "[יש] השפעה מרבית בסצנות [שלו] הטעונות פסיכולוגית עם מאט סמית.
לאחר מכן הופיע סקלנאר בסרט הקרב על מידוויי של הבמאי רולנד אמריך עם וודי הארלסון, לוק אוונס ופטריק וילסון. סקלנאר גילם את ג'ורג' ה. גיי ג'וניור, שהיה השורד היחיד מבין 30 אנשי צוות האוויר, שהשתתפו בקרב במהלך מלחמת העולם השנייה.
לאחר מכן הוא כיכב בסרט העצמאי "Jonesin".
בתחילת 2020, הוא לוהק לתפקיד הראשי של הסרט העצמאי "Futra Days" מול טניה ריימונד ורוזנה ארקט.
במרץ 2021, הוא לוהק לתפקיד בסרט "קארן" מול טארין מאנינג וקורי הארדריקט.
אג'יקה
אג'יקה (בגאורגית: აჯიკა) הוא ממרח חריף או פיקנטי המתובל בעדינות, ומשמש כתבלין במאכלים בגאורגיה וביתר הקווקז. הוא מבוסס על פלפל אדום, שום, עשבי תיבול ותבלינים כמו כוסברה, שמיר, חילבה ירוק (הגדל באזורים הרריים כמו האלפים או הרי הקווקז). העגבנייה איננה מרכיב של האג'יקה המסורתי.
יש אומרים כי מקור האג'יקה הוא ממגרליה, שבמערב גאורגיה. ציבעו הוא בדרך כלל אדום, למרות שניתן גם להכין אג'יקה ירוקה מפלפלים שהם בוסר.
במראהו החיצוני הוא מזכיר את הפסטו האדום האיטלקי. חריפותו משתנה ממתכון למתכון לפי המינונים השונים באזורים שונים בגאורגיה. מי שמכיר מאכלי קארי בסגנון בריטי-אסיאתי יזהה דמיון מסוים לוינדאלו.
ניתן להכין את האג'יקה בבית וניתן גם למצוא אותו בשוקי הקווקז. יש המחשיבים את האג'יקה מהמחוז אבחזיה כאג'יקה הטוב ביותר.
דתיה בן-דור
דַּתְיָה בן דור (נולדה ב-27 ביולי 1944) היא סופרת, תסריטאית, מחזאית, משוררת ומלחינה ישראלית. יצירותיה ראו אור בספרים, תקליטורים, קלטות וידאו, תוכניות טלוויזיה, על במת התיאטרון ובמשחקי מחשב ונלמדות במערכת החינוך ובאקדמיה.
ביוגרפיה
דתיה בן דור נולדה באלכסנדריה שבמצרים ועלתה לישראל עם הוריה בגיל שנה וחצי. היא גדלה בשכונת יד אליהו בתל אביב ואחר כך ברמת גן, והייתה חניכה ומדריכה בצופי רמת גן.
למדה במדרשה למחנכים למוזיקה ובחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. עסקה בחינוך מוזיקלי במשך 11 שנים.
בשנת 1976 החלה בן דור לכתוב תסריטים, שירים ולחנים לתוכניות הגיל הרך של הטלוויזיה החינוכית. בין השנים 1976–1981 כתבה לתוכנית "מה פתאום?", ב-1979 לתוכנית "ציפיטפוט", ובין השנים 1982–1998 כתבה לתוכנית "פרפר נחמד". בין השנים 1983–1987 כתבה לתוכנית "רחוב סומסום", ובשנת 2000 לתוכנית "עץ הפטפוזים". בשנת 2009 כתבה 43 פינות שטוזים קצרצרות באנימציה לערוץ הופ!.
ב-1986 עלה המחזה שכתבה "עיגול ועוד משולש בריבוע" שביים אבישי גרינפילד, בהפקת מוזיאון תל אביב. ב-1993 הוצג המחזה שכתבה, "נפילתו ועלייתו של המלך אַרְכִיסְפֶּקְטְרוּם היפּוֹטֵטוּס הראשון ובקיצור ססגוניה", בהפקת תיאטרון הספרייה ובבימויו של אבי מלכה. ההצגה זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר בפסטיבל חיפה להצגות ילדים. ב-2006 עלה המחזה שוב, בבימויו של רפי ניב, בתיאטרון ארצי לילדים ולנוער. ב-2000 עלה המחזה על בימת התיאטרון הלאומי של טאלין, בירת אסטוניה, וב-2005 בתיאטרון היהודי "קשת" בסופיה, בירת בולגריה. ב-1994 עלה המחזה שכתבה "מחסן השטוזים של דתיה" בבימויו של יאקי מחרז, בהפקת נאווה הפקות. ההצגה אומצה על ידי תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער. ב-1995 עלה מופע תיאטרון-מחול שכתבה "סיפור יוצא במחול", בבימויה, בהפקת נאווה הפקות. ב-1996 עלו המחזות שכתבה "תווים שובבים" שביים רפי ניב ו"ילדה זה לא עציץ", שמחזהו זכה בציון לשבח בפסטיבל חיפה להצגות ילדים, בבימויו של אבישי גרינפילד, בהפקת "נאווה הפקות". בשנת 1997 עלה המחזה הקונצרטנטי שכתבה וביימה "חלום ליל קיץ" - גרסה לילדים למחזהו של ויליאם שייקספיר, המתלווה ליצירה המוזיקלית "חלום ליל קיץ" מאת פליקס מנדלסון, בביצוע התזמורת הקאמרית הישראלית, בהשתתפות המקהלה הקאמרית רמת גן והשחקן גדי פור.
בשנת 2001 השתתפה בפיתוחה של תוכנית הלימודים "תפור עלי - ממלכה של בריאות בגן הילדים" ובכתיבת תכניה.
משירי הילדים שכתבה והלחינה: "מי שטוב לו ושמח", "אני תמיד נשאר אני", "ארץ ישראל שלי יפה וגם פורחת", "שיר לחודש תשרי", "איך זה להיות עץ", "קיפוד על הזקן", "כך נולד הצבע". כמו כן כתבה גרסאות עבריות לשירי הפתיחה לסדרות "בזיק ויויו", "הקטקטים", "פינוקיו" ועוד.
קלטות הווידאו/DVD, להן כתבה את התסריטים, השירים והלחנים: "מחסן השטוזים של דתיה", "גינת השטוזים של דתיה", "מי שטוב לו ושמח כף ימחא - שירי משחק של דתיה בן-דור", "אותיות מצחיקות", "דגדוגים", "הגוגונים ודתיה גם".
בפברואר 2011 פסק בית המשפט המחוזי בתל אביב כי חלקים ניכרים מהספר "חכמים בדרך" שהוציאה בן דור הועתקו על ידה מהספר "בצעד שקול" שהוציאה אסתי עצמוני, וכי בן דור התעלמה מזכויות יוצרים והפרה הסכם כתוב. היא חויבה לשלם לעצמוני פיצויים בסך 150 אלף ש"ח.
בשנת 2014 יצרה את המשחק הדיגיטלי (אפליקציית משחק לאייפון ולאייפד) "שְׁטוּזִכָּרוֹן", המבוסס על המצאתה הספרותית - "שְׁטוּזִים" (שטויות בחרוזים).
חיים אישיים
בן דור אלמנה, אם לבן וסבתא לשלושה נכדים.
מספריה
הספר "ככה זה בעברית" נבחר כספר האהוב על תלמידי כיתות א'- ג' ב"מצעד הספרים השנתי לילדים ולנוער" תשס"ט. הספר "סבתא מינה מבנימינה" נבחר כספר האהוב ביותר על ילדי הגן ב"מצעד הספרים השנתי לילדים ולנוער" תש"ע. הספר "זבוב זבוב מה אתה יכול?" נכלל בתוכנית "מדף הספרים הביתי שלי" לילדי הגנים. הספר "יום ששי של יויו" נכלל בתוכנית "ספריית פיג'מה" וחולק בגני ילדים בתשע"ד. הספר "ארץ ישראל שלי יפה וגם פורחת" נכלל במצעד הספרים ע"ש מרים רות תשע"ה.
פרסים
בשנת 2013 הנפיק השירות הבולאי הישראלי בול המוקדש לשירה "אני תמיד נשאר אני", במסגרת סדרת הבולים "מוזיקה ישראלית שירי ילדים".
צילום
בשנת 2017 החלה לעסוק באמנות הצילום תוך למידה עצמית. את יסודות הצילום למדה בסדנת צילום למתחילים של אדמה יוצרת, בהנחיית יואל שתרוג.
יחסי אירלנד–זמביה
יחסי אירלנד–זמביה הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אירלנד לבין רפובליקת זמביה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטים ב-1965.
סיוע אירי
בשנת 2006, אירלנד העניקה סיוע לזמביה בסך 3 מיליון דולר למלחמה באיידס וסיוע לילדים יתומים.
יחסים דיפלומטים
אירלנד מחזיקה בשגרירות בלוסקה. מאידך, זמביה מיוצגת באירלנד על ידי נציבותה בלונדון, אנגליה.
גבעת אבני
גִּבְעַת אַבְנִי הוא יישוב קהילתי השייך למועצה אזורית הגליל התחתון והיישוב הגדול במועצה. היישוב, הממוקם ב, בגובה 310 מטרים מעל פני הים, נמצא כ־6 קילומטרים מערבית לעיר טבריה וכ-2.5 ק"מ מזרחית למחלף גולני, המחבר בין כביש 77 לכביש 65. היישוב, אשר הוקם בשנת 1991 על ידי המועצה האזורית גליל תחתון, קרוי על שמו של שלמה אבני, שהיה מנכ"ל משרד השיכון וסייע רבות בהקמתו. בגבעת אבני גרים כ-2,100 תושבים (נכון לשנת 2022).
ילדי היישוב לומדים בבית הספר היסודי "עלי גבעה", בו לומדים גם ילדי היישובים האחרים במועצה האזורית הגליל התחתון. בין השירותים המוניציפליים ביישוב: גני-ילדים, פעוטונים, בריכת שחייה, אולם ספורט, מגרשי טניס, כדורגל וכדורסל, מגרשי משחקים וגינות, ספריה, בתי כנסת, מקווה, מועדון, אמפיתיאטרון, מרכז רפואי למשפחה, סופר מרקט, סניף של תנועת בני עקיבא וסניף התנועה החדשה.
קאליופה
במיתולוגיה היוונית, קאליופה (ביוונית: Καλλιόπη, "קול נעים") הייתה אחת מתשע המוזות, מלוותיו של האל אפולו, ובנותיו של זאוס, ראש האלים, ממנמוסינה, אלת הזיכרון. קאליופה, שהייתה פטרוניתה של השירה האפית, המגוללת את מעשי האלים והגיבורים, הייתה החשובה שבמוזות, והנבונה מכולן. באומנות היא בדרך כלל מתוארת מחזיקה קולמוס (ולעיתים, חרט לכתיבה), מגילות קלף או לוחות לכתיבה.
על פי סיפורי המיתולוגיה, קאליופה ואפולו היו הוריו של אורפיאוס, גדול המוזיקאים ביוון העתיקה. עם זאת, סיפורים אחרים קובעים שאביו של אורפיאוס לא היה אפולו, אלא אויגרוס, מלך תראקיה. מסורות נוספות מייחסות לקאליופה גם את לידתו של המוזיקאי המוכשר לינוס, בנו של אפולו. אולם, מסורות אחרות מייחסות את לידתו של לינוס למוזה אוראניה או, לחלופין, למוזה טרפסיכורה.
קאליופה, לבקשתו של זאוס, יישבה את הסכסוך שהתעורר בין האלות אפרודיטה ופרספונה, בנושא אהבתו של העלם יפה התואר אדוניס. פסיקתה קבעה שאדוניס יבלה שליש שנה עם אפרודיטה, שליש שנה עם פרספונה, ואת שליש השנה הנותר הוא יעביר עם מי שהוא ימצא לנכון.
שמה של קאליופה ניתן, בין היתר, לחמש ספינות של הצי הבריטי (הראשונה בהן הושקה ב-1808, והאחרונה ב-1932), לאסטרואיד 22 שנתגלה ב-1852 ולסוג של עוגב המונע בכוח קיטור. בשנת 2001 גילו אסטרונומים כי לאסטרואיד גדול זה יש ירח הסובב אותו, והם כינו אותו לינוס, על שם בנה של המוזה קאליופה.
האסטרואיד 22 קאליופה שהתגלה ב-1852 על ידי ג'ון ראסל הינד, נקרא על שמה.
ישיבת יחל ישראל
ישיבת יחל ישראל היא ישיבה של חסידות סערט ויז'ניץ, הנמצאת ברמת ויז'ניץ בחיפה. הישיבה נקראת על שמו של הרב ישראל הגר בעל "אהבת ישראל" מוויז'ניץ.
היסטוריה
הישיבה נוסדה בשנת תש"י (1950) בחיפה על ידי הרב ברוך הגר בעל ה"מקור ברוך", שעלה אז לישראל, יחד עם הרב יהודה לייב גפן-אוייסיבאל, תלמיד ישיבת חכמי לובלין ולימים רב העיר כפר אתא, כהמשך לישיבת "בית ישראל" בעיר סערט (סירט) שברומניה, שנחרבה במהלך השואה, ולישיבת חכמי לובלין (יח"ל). על שם שתי הישיבות נקראה הישיבה "יח"ל ישראל".
בשנותיה הראשונות נוהלה הישיבה על ידי הרב גפן, במשך תקופה עמד בראשות הישיבה הרב אברהם משה באב"ד, גיסו של רבי ברוך. משנת תשי"ג עמד בראש הישיבה רבי נפתלי חיים אדלר. הרב אליהו שטרנבוך כיהן כר"מ בישיבה אחר נישואיו, עד לשנת תשכ"ג.
צינון אמריקני
צִינוּן אָמֵרִיקָנִי או צינון אטלנטי (שם מדעי: Polyprion americanus) הוא מין של דג גרם ממשפחת הצינוניים החי ברחבי האוקיינוס האטלנטי, מערב האוקיינוס ההודי ודרום-מזרח האוקיינוס השקט. הוא רגיל לחיות בעומקים גבוהים שבין 40 ל-600 מטרים מתחת למים, במקרים רבים במערות או ספינות טבועות. כמו כן הוא משוטט סביב הסלעים של קרקעית הים. דג זה נפוץ לעיתים בחופי ישראל.
ישיבת יחל ישראל
היסטוריה
עם הקמת רמת ויז'ניץ בחיפה הועברה הישיבה לשכונה החדשה. בשנת תשכ"ד נפטר רבי ברוך, והישיבה נקלעה לקשיים. אז מונה הבן רבי משה הגר לראש הישיבה, לצד אחיו רבי אליעזר שמונה לאדמו"ר. רבי משה נפטר בשנת תשנ"ט.
צינון אמריקני
הצינון דומה במראהו לדקר ובעבר השתייך למשפחת הדקריים, אם כי ישנם כמה הבדלים קטנים במבנה השלד ומבנה הזימים. זהו דג גדול שיכול להגיע לאורך 210 סנטימטר ולמשקל של עד 100 ק"ג. הדג בעל קשקשים בצבע אפור כהה-חום עם סנפירי חזה בעלי זיזים פרוקים בולטים, בעל ראש גדול ועיניים גדולות בעלות קרום המותאם לראייה באפלה ובעל זנב גדול ושרירי העוזר לו להאיץ אחרי טרף. ראש הצינון גדול והלסת הכבדה יכולה להיפער קדימה כדי לבלוע טרף שהוא מוצא.
שפרעם
שְׁפַרְעָם (בערבית: شفاعمرو, תעתיק מדויק: שפאעמרו, הגיית שם העיר בערבית: שַפַעַ֫מְר) היא עיר ערבית במחוז הצפון בישראל. שפרעם היא עיר עם רוב ערבי-מוסלמי (61.3%), לצדם של מיעוט ערבי-נוצרי (24.5%) ודרוזי (13.7%) משמעותי.
העיר משתרעת על שבע גבעות, שטח השיפוט שלה הוא 22,000 דונם, והיא מרוחקת 13 ק"מ מהים ו-20 ק"מ מהערים חיפה, עכו ונצרת. המבנה והמיקום הגאוגרפי של שפרעם כנקודת המפגש בין הרי הגליל לבין העמקים הפכו אותה לאורך תולדותיה לעיר המרכזית באזור, במיוחד בתקופתו של עות'מאן בנו של דאהר אל עומר.
אטימולוגיה
"שפרעם" מוזכרת לראשונה בתוספתא מסכת מקואות, ולאחריה בתלמוד בכמה מקומות, במסכת עבודה זרה מוזכרת מימי מרד בר כוכבא כעיר הסמוכה לאושא, ובמסכת ראש השנה מוזכרת שפרעם כמקום גלותה של הסנהדרין מאושא הסמוכה לה (בערך בשנת 150 לספירה). יש הנוטים לראות בשמה צירוף של המילים העבריות שפר (שופר) עם. למרות זאת אגדה מקומית ראתה בשם "שפרעם" את צירוף המילים "שפא עמר" כלומר הבראת עמר. כרמז לאגדה על המנהיג המוסלמי עמר בן אל-עאץ (נולד בשנת 580) ששתה ממי המעין בעיר והבריא מחוליו, ואולי עקב כך - שונה שמה בהגייה המקומית לשפא עמר. לפי אדוארד הנרי פלמר משמעות השם הערבי הוא "הקצה" או "הפיסה של עמר" והוא למעשה נגזר מהשם העברי של המקום, שפרעם.
היסטוריה
שפרעם קיימת אלפי שנים, ושורשיה מעמיקים עד מאות שנים רבות לפני הספירה. בין חוקרים יש הסכמה שהיישוב הוקם בתקופה הכנענית, ותושביו הקדומים של היישוב הותירו אחריהם שרידים ארכאולוגיים. היישוב מוזכר בתלמוד ובמאה שנייה היה אחד המקומות אליהם נדד מושב הסנהדרין אחרי חורבן בית המקדש. בתקופת השלטון הרומי חי במקום רבי יהודה בן בבא אשר הסמיך תלמידים לרבנות. הרומאים הוציאו אותו להורג בשל כך בשנת 144. קברו שוכן בעיר ומשמש אתר עלייה לרגל.
משרידי הכנסייה הביזנטית שבמרכז העיר ניתן ללמוד כי ביישוב התגוררו, נוסף על היהודים, גם נוצרים. עם הכיבוש הערבי של ארץ ישראל התיישבו בעיר גם מוסלמים, ובסביבות המאה ה-12 או ה-13, בתקופה הצלבנית, נוספו אליהם גם דרוזים. אחרי הכיבוש הצלבני נבנתה ביישוב מצודה טמפלרית בשם "ספרן" (שיבוש של השם שפרעם). לפי המקורות ההיסטוריים, ניתן לשער שהייתה עיירה פרנקית או נוצרית מקומית למרגלות המצודה. במקום עמדה כנסייה שהוקדשה לקדושים יוחנן ויעקב, שנטען שנולדו במקום.
הקהילה היהודית בעיר הייתה מצומצמת מאוד. לפי ארכיוני קושטא נמנו במפקד במחצית הראשונה של המאה ה-16 רק עשרה בעלי בתים יהודיים, ועיקרו של היישוב היה מוסלמי ודרוזי. מביקורם של הרמ"ק והאר"י הקדוש ועלייתם לרגל במאה ה-16 ליישובים שונים בגליל, ובכללם שפרעם, ניתן ללמוד כי היישוב היהודי אותה תקופה היה דל או שנעלם לחלוטין. בחסותו של דאהר אל עומר התחדש היישוב היהודי במאה ה-18 עם הגעתו של הרב חיים אבולעפיה. הרב ותלמידיו חידשו את בית הכנסת והאוכלוסייה התחזקה עוד אחרי השלמת בניין המבצר על ידי דאהר אל עומר (1773).
לפי עדות מתחילת המאה ה-19 היו ביישוב עשרים משפחות יהודיות, שעסקו בעבודת האדמה ולהם בית כנסת קטן. על פי המפקד שערך משה מונטיפיורי בשנת 1839, היו בשפרעם 107 יהודים, כולם ספרדים. לדברי לורנס אוליפנט, בשנת 1850 לערך, התיישבו בשפרעם כ-30 משפחות יהודיות ממרוקו, כחקלאים, אולם נאלצו לעזוב את עבודת האדמה לאחר שבמשך 20 שנה סבלו מהתנכלות ושוד. יחיאל מיכל פינס טען כי סיבת עזיבתם היא הלחץ הכלכלי הכבד של הממשלה העות'מאנית, כמו גם התנכלות השכנים הנוצרים, להם נאלצו למכור את קרקעותיהם. ב-1876 כתב יוסף אופלטקה שבשפרעם ישנן כ-20 משפחות יהודיות שעובדות את האדמה. אוליפנט העריך בשנות ה-80 של המאה ה-19 שאוכלוסיית שפרעם מונה כ-2500 נפש: 1500 נוצרים-יוונים, 600 דרוזים, 300 מוסלמים ו-100 יהודים. על פי אברהם לונץ, ב-1895 היו בשפרעם 13 משפחות יהודיות בלבד. משנת 1894 תמכה חברת כל ישראל חברים בקהילה בשפרעם ומימנה שוחט ששימש גם כמלמד תינוקות וחזן. אולם התמיכה נפסקה בשנת 1899 ותושבי שפרעם פנו לגורמים שונים בבקשת עזרה. פנייה אחת שפורסמה בחבצלת בינואר 1900 כללה את התיאור: "שפרעם היא העיר הנקראת היום שיף-עמר אשר על אם הדרך בין טבריא וחיפה, בה ישוב קטן משנים קדמוניות, והישוב הזה עומד ומתמעט והולך, ואם לא יתעוררו נדיבים לחזקו ולתמכו יכלה ויאבד כלה".
בשנת 1906 קיבלה שפרעם מעמד של עיר.
בשנת 1920 דווח שבשפרעם התגוררו 1,500 נוצרים, 400 מוסלמים, 300 דרוזים וגם כ-80 יהודים. היהודים האחרונים עזבו את העיר בשנות ה-20 בשל קשיי פרנסה. בתקופת המנדט הבריטי השתייכו העיר וסביבותיה לנפת חיפה. לפי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל התגוררו בעיר שפרעם 3,640 תושבים (מתוכם 10 יהודים ושטח העיר השתרע על 338 דונמים (מתוכם 41 דונם שטחים ציבוריים). בשטח הכפרי סביב שפרעם שכלל 97,268 דונמים (מתוכם 31,219 דונם שטחים ציבוריים ו-7,621 דונם בבעלות יהודים) התגוררו 3,560 ערבים.
במהלך מלחמת העצמאות שימשה העיר כמפקדה הראשית של צבא ההצלה של פאוזי קאוקג'י בגליל. עם תבוסת קאוקג'י נמלטו מהעיר רוב תושביה המוסלמים ונשארו בה כ-3,000 תושבים (מרביתם היו נוצרים ומיעוטם דרוזים). עם הזמן הדמוגרפיה השתנתה כאשר המוסלמים הפכו לרוב והנוצרים למיעוט. שפרעם המשיכה לאחר הקמת המדינה לשאת את התואר עיר, אותו קיבלה ב-1910 בתקופה הע'ותמאנית.
באוגוסט 2005 עדן נתן-זדה, עריק מצה"ל, ירה ביושבי אוטובוס בתוך העיר ורצח ארבעה מהם, לאחר שהוכנע נעשה בו לינץ' על ידי התושבים הזועמים שהרגו אותו.
ביוני 2009 התחוללו בעיר מהומות על רקע מתיחות בין דרוזים ונוצרים. בין השאר הוצתו מספר כלי רכב וחנויות ונורתה אש לעבר שוטרים.
בנובמבר 2018 הופקדה להתנגדות תוכנית המתאר העירונית, במסגרת התוכנית יוקמו כ-10,000 יחידות דיור, כ-632 אלף מ"ר לשטחים המיועדים להיות מבני ציבור ואף מרכז תחבורה לתושבי העיר.
דמוגרפיה
להלן נתוני התפתחות האוכלוסייה בעיר:
אוכלוסיית העיר מעורבת - 59.2% מתושביה הם מוסלמים, 14.3% הם דרוזים, והנוצרים מונים 26.5% מכלל התושבים; אומנם האחרונים כבר אינם מהווים רוב דמוגרפי בעיר, ובכל זאת, עם אוכלוסייה של כ-10,400 איש, זהו הריכוז הרביעי בגודלו של הנוצרים במדינת ישראל (לאחר נצרת, חיפה וירושלים). לאחר הקמת מדינת ישראל, השבט הבדואי ערב אל סמניה שהתגורר בקרבת קריית טבעון עבר להתגורר בשפרעם. לעיר מעט מאוד מקורות תעסוקה עצמאיים ורוב המפרנסים יוצאים לעבוד בחיפה ובקריות.
הקברים הביזנטיים
במרכז העיר שוכנים קברים נוצריים עתיקים מהתקופה הביזנטית (המאה ה-5 וה-6). בכניסה אל הקברים גילופים ופסלי אריות, ואזכורים שונים של ישו ביוונית.
המצודה
בחלק העתיק של העיר נמצאת מצודת הגדולה. מצודה זו נבנתה בשנת 1760 על ידי דאהר אל עומר שהיה מושל האזור במטרה לאבטח את הכניסה לגליל. את המצודה הוא בנה על החורבות של מצודה צלבנית קדומה יותר. התוכנית הראשונית של המצודה בקשה להקים מבנה שיאפשר קו ראייה אל מצודת אחיו של אל עומאר בצפת, אך הבנייה נפסקה בקומה השלישית, כנראה בגלל המחסור במשאבים ובשל חוסר הביטחון בגליל בזמנו. בקומה הראשונה שכנו אורוות והקומה השנייה שימשה למגורים. מצודה זו נחשבת לאתר הזידאני הגדול ביותר בגליל. לאחר הקמת המדינה שמשה המצודה במשך מספר שנים כתחנת המשטרה, ולאחר שנבנתה תחנה חדשה בשכונת "אל-פוואר", הייתה המצודה למרכז קהילתי.
המסגד הישן
נבנה בתקופת שלטונו של דאהר אל עומר בשלהי המאה ה-18 בסמוך למצודה. המסגד שימש בעיקר את משפחתו, פמלייתו וחייליו של השליט. מאז עבר המסגד עבודות פיתוח והרחבה בתקופות שונות בהתאם לגידול האוכלוסייה המוסלמית ביישוב.
המגדל
למרות שמו של מבנה זה בפי התושבים (שעל שמו קרויה השכונה מסביבו, שכונת "אל-בורג'"), זהו מבצר צלבני עתיק, ששופץ בתקופת עות'מאן, בנו של דאהר אל עומר, וכיום נמצאים ממנו אך שרידים מעטים.
כנסיות
בשפרעם יש קהילה נוצרית המפעילה חמש כנסיות ומנזר אחד:
בית הכנסת העתיק
בחלק העתיק של העיר שוכן בית כנסת "מחנה שכינה" שחודש לפני כ-250 שנים, על ידי ר' חיים אבולעפיה (השני) בתקופת שלטונו של דאהר אל עומר שהעניק ליהודים רשות להקימו. הסנהדרין ישבה בשפרעם בתקופת הקיסר מרקוס אורליוס וסוברים כי בית הכנסת העתיק נבנה במיקומו של בית כנסת קדום. בית הכנסת שבו אולם בודד חדל לתפקד בשנות ה-20 כאשר אחרוני יהודי העיר עזבו אותה והפקידו את מפתחותיו בידיה של משפחה מוסלמית משפחת ג'אעפרי המקומית המתגוררת לידו. המבנה חודש בשנת 1988. במהלך אירועי אוקטובר 2000, הושחת בית הכנסת ובו נקרעו ונשרפו ספרי תורה.
בית משפחת נח'ול
שוכן בעיר העתיקה ושייך למשפחת נח'ול. נבנה במאה ה-19 ומוכר גם כ"הקונסוליה הצרפתית". מנסור נח'ול, ראש המשפחה בסוף השלטון העות'מאני, שימש מעין קונסול לצרפת, ולכן הבית וכל מי שנכנס בשערו היה תחת החסות הצרפתית.
בית משפחת אבו רחמה
נבנה בסוף המאה ה-19 על ידי משפחת אבו רחמה ובעזרת הכנסייה האנגליקנית. הוא שימש למגורי הנשים האנגליות שנשלחו על ידי הכנסייה, ונקראו בשפה המקומית "אלסתאת". במרוצת השנים שימש המבנה כסניף קופת חולים כללית, הסתדרות העובדים, הוסטל וכיום הוא משמש כגן ילדים.
אלח'לוה
(בערבית الخلوة) מקום תפילה לעדה הדרוזית. מהמקומות העתיקים בשפרעם והוא קיים מלפני כ-500 שנה. היה המקום היחידי לתפילה לעדה הדרוזית בשפרעם, וכן ל-16 כפרים דרוזים בקרבת היישוב, אשר עברו לפני מאות שנים להתגורר בשפרעם. פירוש השם הוא ההתבודדות (של המתפללים עם אלוהים).
צינון (דג)
צִינוּן (שם מדעי: Polyprion; משמעות השם מלטינית: "סנפירים גדולים", על שם סנפיר הגב הגבוה של הדג) הוא סוג של דגים הקרוב לדקר ובעבר נחשב לסוג במשפחת הדקריים אך כיום משויך למשפחה נפרדת - הצינוניים, צד הסוג Stereolepis.
הדגים בני סוג זה בעלי מפרש גבי גבוה שבו בין 3 ל-10 זיזי סנפיר גבי פרוקים, סנפירי חזה קצרים יחסית ולעיתים ציצות על סנפירי הגפיים. ראשם של דגים אלה רחב כמו של דקרים ולעיתים גם מוארך והעיניים מגודלות ועוזרות להם להתמצא בחשיכה. רובם נמצאים בעומקים גבוהים שלעיתים עולה על ק"מ אחד מתחת לפני הים. תפוצתם היא בין סלעים, רכסי הרים ימיים ומערות או בספינות נטושות.
כמו הדקרים דגי הצינון הם טורפים מהירים המאיצים לטרפם ממארב. הם ניזונים בעיקר מדגי גרם אחרים, סרטנאים ומסילוניות.
לובץ' (מחוז)
מחוז (אובלסט) לובץ' (בבולגרית Област Ловеч) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בצפון מרכז בולגריה, שטחו מהווה 3.7% משטח המדינה ועיר בירתו היא לובץ'. המחוז משופע בנופים קרסטים ולאורכו זורמים הנהרות ויט ואוסאם.
היסטוריה
ראשית התיישבות אנושית מאורגנת במחוז מתוארכת למאה ה-3 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. מהמאה ה-1 לפנה"ס ועד המאה ה-4 שלטה באזור האימפריה הרומית ולאחריה האימפריה הביזנטית. בראשית המאה ה-9 נכבש האזור על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה. בראשית המאה ה-11 פלש צבא האימפריה הביזנטית בפיקודו של בסיליוס השני, כבש את האזור וגרם לקריסת האימפריה הבולגרית. בשלהי המאה ה-12 נשלט החבל על ידי האימפריה הבולגרית השנייה והפך לצומת דרכים מסחרית. באמצע המאה ה-14 עבר המחוז לחזקת האימפריה העות'מאנית והיה חלק מפלך רומליה העות'מאני. לאחר כ-500 שנות שלטון עות'מאני, בשלהי 1877 שוחרר החבל על ידי צבא האימפריה הרוסית במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ובהמשך הפך חלק מנסיכות בולגריה.
דמוגרפיה
אוכלוסיית המחוז מצויה במגמת קיטון מתונה (תמותה לעומת ילודה) ובמגמת הגירה שלילית. 89.55% הם בולגרים, 4.99% ממוצא טורקי ו-3.72% הם צוענים. 49% הם גברים ו-51% הן נשים. 86.4% הם נוצרים אורתודוקסים, ו-6.2% הם מוסלמים סונים. במחוז 8 ערים ועיירות ו-142 כפרים.
אקלים
במחוז שורר אקלים ממוזג מתון. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12.5oc כאשר ערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-3oc בינואר ועד 24oc ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 733 מילימטרים והחודשים הגשומים בשנה הם מאי וספטמבר. בין נובמבר לאפריל ישנם 24 ימי שלג בממוצע והחודש המושלג ביותר הוא דצמבר עם 6 ימי שלג בממוצע.
ריקי לינדהום
אריקה "ריקי" לינדהום (באנגלית: Erika "Riki" Lindhome; נולדה ב-5 במרץ 1979) היא שחקנית, קומיקאית ומוזיקאית אמריקאית.
ברשקה
ברשקה (בספרדית: Bershka) היא הרשת הצעירה ביותר של קבוצת האופנה הספרדית "אינדיטקס". הרשת היא בבעלותו של אמאנסיו אורטגה, הבעלים של המותגים: פול אנד בר, זארה ומאסימו דוטי. חברת-אחות של זארה ופול אנד בר.
ריקי לינדהום
בטלוויזיה לינדהום עשתה את הופעת הבכורה שלה בשנת 2002 עם תפקידים קטנים בסדרות הטלוויזיה טיטוס ובאפי ציידת הערפדים, היא שיחקה בתפקידי אורח בסדרות: בנות גילמור, המפץ הגדול וכן Enlightened. היא יצרה וכיכבה בסיטקום מתקופת קומדי סנטרל Another Period עם נטשה לגרו. היא דיבבה את התפקיד של קימברלי האריס בסדרת הסיטקום המצוירת של פוקס Duncanville
ברשקה
החנות הראשונה של הרשת נפתחה ב-1998. בתוך חמש שנים נפתחו כ-100 חנויות נוספות. כ-10 שנים אחרי הקמתה, מנתה הרשת יותר מ-700 חנויות ב-50 מדינות שונות. בישראל קיימים כ-18 סניפים של ברשקה. הקולקציה של הרשת פונה לקהל צעיר (מגיל 13 עד אמצע שנות ה-20). הקולקציה בחנות מתבססת על טרנדים שונים, אשר מתעדכנים פעמיים בשבוע. החנויות מכילות מחלקת נשים Bershka, מחלקת נערות Bsk, מחלקת גברים chico ומחלקת אביזרים ונעליים.
ריקי לינדהום
בקולנוע לינדהום עשתה את הופעת הבכורה שלה ב-2004 בסרט העלילתי "מיליון דולר בייבי" בתור מרדל פיצג'רלד, והמשיכה לככב בסרטים נוספים.
לינדהום היא מוזיקאית אשר הקימה בשנת 2007, את Garfunkel and Oates עם השחקנית קייט מיקוצ'י. הצמד כיכב, הפיק וכתב סדרת טלוויזיה בעלת שם ב-IFC, ששודרה במשך עונה אחת ב-2014. הספיישל הקומדיה שלהם ב-Vimeo משנת 2016, Garfunkel ו-Oates: Trying to Be Special, היה מועמד לפרס אמי בפריים טיים עבור מוזיקה מקורית יוצאת דופן ומילים.
נכון ל-2022, מככבת בתור ד"ר ולרי קינבוט בסדרת האימה הקומית של נטפליקס ונסדיי.
חיים מוקדמים
אריקה לינדהום נולדה ב-5 במרץ 1979 ב-קודרספורט, פנסילבניה, וגדלה בפורטוויל, ניו יורק, ארצות הברית.
לינדהום סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון פורטוויל ב-1997. היא התמחתה בתקשורת וקולנוע באוניברסיטת סירקיוז, שם סיימה את לימודיה ב-2000.
בשנת 1997 זכתה לינדהום בפרס הראשון בתחרות החיבורים של JFK Profiles in Courage שהוענקה על ידי ספריית ג'ון פ. קנדי בבוסטון. הנושא של לינדהום היה נציגת ארצות הברית קרולין מקארתי (D-NY), שהזעם שלה על רצח בעלה וחמישה אחרים על ידי חמוש ברכבת בלונג איילנד אילץ אותה לערער ולזכות במושב של חבר הקונגרס שלה, שהצביע בעד לבטל את האיסור הפדרלי על נשק.
משחק
לינדהום התחילה את קריירת המשחק שלה בשנת 2002 עם תפקידים קטנים בסיטקום טיטוס ובפרק אחד של העונה השביעית של סדרת הטלוויזיה באפי קוטלת הערפדים.
בשנת 2003, לינדהום הצטרפה לקבוצת תיאטרון בשם "כנופיית השחקנים" והופיעה בהצגה Embedded. היא הייתה אחת מארבעה שחקנים מהמחזה שלוהקו לסרט "מיליון דולר בייבי" משנת 2004, בו גילמה את מרדל פיצג'רלד, שהיא אחותה של מגי, הדמות הראשית בסרט.
לינדהום הופיעה לזמן קצר כסטודנטית חסרת שם בפרק בעונה שלישית של סדרת הטלוויזיה בנות גילמור בשנת 2002, מאוחר יותר הופיעה כג'ולייט בעונות החמישית והשישית של התוכנית.
היא התארחה בסדרת הטלוויזיה "המפץ הגדול" בעונות השנייה והעשירית בתור רמונה נוביצקי, סטודנטית לתואר שני האובססיבית לגבי שלדון קופר.
היא כיכבה כאורחת בסדרת הטלוויזיה החיים על פי נד בתור ג'נין, ובשנת 2008 הייתה לה תפקיד קטן כקורבן הרצח ונסה הולדן בסדרה מחשבות פליליות.
ב-2009 היא שיחקה בסרט "הבית האחרון משמאל", גרסה מחודשת לסרט האימה מ-1972 באותו שם, בתור סיידי.
בשנת 2011, לינדהום הופיעה לצד הת'ר מוריס, סופיה ורגרה ואשלי לנדזיון ב"Nuthin' But a Glee Thang", פרודיה Funny or Die בנושא Glee על השיר "Nuthin' but a 'G' Thang" של ד"ר דרה"
מ-2010 עד 2013, לינדהום הנחה את הפודקאסט Nerdist Making It עם ריקי לינדהום, שבו לינדהום ראיינה אנשים בתעשיית הבידור על עלייתם לתהילה.
מ-2011 עד 2013, היא כיכבה בתור הארפר בסדרת הטלוויזיה "נאורים" של HBO. לינדהום גילמה גרסה נשית של קונרייד, אחת מחסידיו של דון ג'ון, בסרטו של ג'וס ווידון מהומה רבה על לא דבר עיבוד משנת 2012 למחזה של וויליאם שייקספיר באותו שם, והופיע בסרט הקומדיה Fun Size משנת 2012.
בשנת 2013, לינדהום שיחקה בסרט האימה-קומדיה Hell Baby בתור מרג'ורי, אחותו הוויקאנית של הגיבורה, תפקיד שעבורו היא עשתה סצנת עירום חזיתית מלאה שמשכה תשומת לב בגלל אורכה יוצא הדופן.
בשנת 2015, לינדהום ונטשה לגרו יצרו את הסדרה קומדי סנטרל תקופה אחרת, בה הם גם כיכבו יחד. התוכנית, המתמקדת במשפחת בלקורט, משפחת אצולה בדיונית המתגוררת בניופורט, רוד איילנד בתחילת המאה ה-20.
היא הופיעה בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה החבובות ב-2015 בתור בקי, חברתו האנושית של פוזי. כמו כן ב-2015, היא הופיעה בפרק בעונה השנייה של Fresh Off the Boat, ובפרק בעונה השלישית של ברוקלין תשע-תשע.
לינדהום דיבבה את Poison Ivy בסרט האנימציה The Lego Batman Movie משנת 2017.
בשנת 2018, לינדהום כיכבה בתפקיד שיינה, מכורה לסמים מחלימה, בפרק של סדרת הטלוויזיה הקומית-דרמה Kidding.
באוקטובר 2019, היא הופיעה בסרט התיעודי הקצר של SoulPancake, Laughing Matters. בחודש שלאחר מכן, היא הופיעה כחלק מצוות ההרכב של סרט המסתורין רצח כתוב היטב שבו גילמה את דונה תרומבי.
באוקטובר 2020, היא שיחקה בסרט המתח הקומי "זאב שלג חלול", בבימויו של ג'ים קאמינגס, בתור הקצינה ג'ולי רובסון.
החל משנת 2022, היא מככבת בסדרת האימה הקומית של נטפליקס "ונסדיי" בתור ד"ר ולרי קינבוט, הפסיכיאטרית של ונסדיי אדמס ושל שאר בני נוער מהעירה ג'ריקו.
חיים אישיים
לינדהום לא נשואה, יש לה בן אחד, שנולד במרץ 2022. בעבר הייתה במערכת יחסים עם הבמאי ברט סיימון ועם השחקן ניק קושה, היא ציינה כי הייתה במספר מערכות יחסים עם גברים אבל אף אחד מהם הוא לא אבי בנה.
הפוסט-סטנדרט כלל את לינדהום ברשימת 101 הבוגרים המפורסמים ביותר של אוניברסיטת סירקיוז.
בית הולשטיין-גוטורפ (הענף השוודי)
היסטוריה
בשנת 1743 אדולף פרדריק, נסיך הולשטיין-גוטורפ נבחר לנסיך הכתר של שוודיה, כוויתור שוודי לרוסיה, מתוך אסטרטגיה להשגת שלום לאחר אסון המלחמה של אותה שנה, והוא הפך להיות מלך שוודיה בשנת 1751.
גוסטב השלישי, מלך שוודיה, בנו הבכור של אדולף פרדריק, היה נלהב מהעובדה שסבתא רבתא-רבא שלו הייתה צאצאית של בית ואסה, והביע את רצונו כי השושלת תיקרא אף היא "בית ואסה", אולם לא הייתה דרך יעילה לכפות את השינוי הזה. ההיסטוריונים אף הם לא קיבלו את השינוי, ובשל כך הבית מכונה בית הולשטיין-גוטורפ.
בשנת 1809, בנו של גוסטב השלישי, גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה הודח בעקבות אובדן פינלנד, ועם מותו של דודו, קרל השלושה עשר, מלך שוודיה בשנת 1818, נכחדה השושלת בשוודיה. בשנת 1810, ז'אן בפטיסט ברנדוט, שהיה מרשל צרפת, נבחר ליורש העצר, והפך למייסד השושלת הנוכחית השוודית, שושלת בית ברנדוט.
בשנת 1836, גוסטב, בנו של המלך המודח גוסטב הרביעי אדולף, קיבל את התואר נסיך ואסה באוסטריה, עם זאת, השימוש בשם זה הפסיק כאשר ילדו היחיד של הנסיך ששרד, בתו קרולה מוואסה מתה ללא ילדים.
נישואיו של גוסטב החמישי, מלך שוודיה עם ויקטוריה, נסיכת באדן בשנת 1881 איחד את בית ברנדוט עם בית הולשטיין-גוטורפ, מאחר שוויקטוריה הייתה נינתו של המלך המודח גוסטב הרביעי אדולף.
דוח על תזרימי המזומנים
בחשבונאות, דוח על תזרימי המזומנים (בקיצור דוח תזמ"ז) הוא דוח כספי המציג את המקורות לכספים שנתקבלו על ידי החברה והשימוש שנעשה בהם. הדוח מציג את היקף המזומנים שנבעו מפעילות שוטפת (או שימשו לפעילות שוטפת), המזומנים ששימשו לפעילות השקעה והמזומנים שנבעו מפעילות מימון. תנועת המזומנים של הישות החשבונאית מתייחסת לתקופה החשבונאית (שנה או רבעון). בשונה משאר הדוחות הכספיים שמייצגים פעילות על בסיס צבירה, הדוח על תזרימי המזומנים מציג פעילות על בסיס מזומן בלבד.
הדוח מוצג לפי התקינה אליה כפופה הפירמה ולכן ניתן למצוא דוחות על פי IFRS, על פי התקינה הישראלית Israeli GAAP (בהתאם לגילוי דעת 51), ועל פי כל תקינה אחרת GAAP. עם זאת, ישנה מגמה גלובלית למעבר לבסיס דיווח אחיד על פי IFRS.
הדוח על תזרימי המזומנים מאפשר להעריך את יכולת החברה לייצר מזומנים, לפרוע התחייבויות, לשלם דיבידנד ואת התלות של החברה בהון זר.
הדוח עשוי לענות, בין היתר, על השאלות הבאות:
מבנה הדוח
באופן כללי הדוח מחולק לשלושה חלקים:
חיבור שלושת חלקי הדוח מהווה את התנועה במזומנים ושווי המזומנים של החברה בתקופה הנידונה. התנועה בתוספת יתרת פתיחה תציג את יתרת הסגירה של המזומנים ושווי מזומנים לתקופה.
מזומנים ושווי מזומנים
המונח מזומנים בדוח על תזרימי המזומנים כולל: מזומנים בקופה ובחשבונות בנק וכן פיקדונות שניתנים למשיכה מיידית בסכומם המלא, לצורך הדיווח, המזומנים יכולים להיות הן במטבע הפעילות של הפירמה והן במטבע זר.
שווי מזומנים כוללים השקעות לזמן קצר לתקופה שאינה עולה על 3 חודשים וכן ניתן להמירם בסכום ידוע של מזומנים ולא צפוי שינוי משמעותי בערכן.
אין לכלול במזומנים ושווי מזומנים סכומים מוגבלים שכן הם אינם ניתנים למשיכה על פי דרישה ואינם ניתנים להמרה לסכום ידוע של מזומנים.
רכס מרפי (קנדה)
רכס מרפי (באנגלית: Murphy Range) הוא רכס הרים קטן, ששטחו 19 קמ"ר, המהווה חלק מרכסי קיטימט.
דוח על תזרימי המזומנים
מזומנים ושווי מזומנים
משיכת יתר (אשראי מבנקים לזמן קצר) תיכלל תחת ההגדרה מזומנים ושווי מזומנים בתנאי שהיא מהווה חלק בלתי נפרד מניהול המזומנים של הישות.
רכס מרפי (קנדה)
הרכס ממוקם בצידו המערבי של אי פרינסס רויאל, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
דוח על תזרימי המזומנים
מזומנים שנבעו/שימשו לפעילות שוטפת
פעילויות שוטפות הן כל הפעילויות שמתבצעות במזומנים במהלך תקופת הדיווח ומבטאות את התקבולים והתשלומים שבוצעו בפועל במהלך התקופה. אלו הן הפעילויות העיקריות ליצור הכנסה ופעילויות אחרות שאינן פעילויות השקעה או מימון. לפיכך הן בדרך כלל נובעות מהעסקאות ומאירועים אחרים המובאים בחשבון בקביעת הרווח או ההפסד של הישות. תזרימי המזומנים מפעילות שוטפת מבטאים את הרווח התפעולי על בסיס מזומן ויכולים להוות אינדיקציה למידת האיכות של דוח רווח והפסד על בסיס צבירה שכן הם מספקים מידע נוסף לגבי מידת הנזילות של הפירמה.
רכס מרפי (קנדה)
שיא גובהו של הרכס הוא 402 מטרים.
דוח על תזרימי המזומנים
מזומנים שנבעו/שימשו לפעילות שוטפת
פעילות שוטפת היא אינדיקטור מרכזי למידה בה פעילויותיה של הישות הפיקו תזרימי מזומנים מספיקים כדי לפרוע הלוואות, לשמר יכולת תפעולית של הישות לשלם דיבידנדים ולבצע השקעות חדשות ללא פניה למקורות מימון חיצוניים.
לדוגמה
קיימות שתי גישות להצגת תזרימי המזומנים מפעילות שוטפת: גישה ישירה וגישה עקיפה.
גישה ישירה
דיווח בגישה הישירה מספק מידע רב יותר על הפעילות במזומן שהתרחשה בפירמה במהלך התקופה המדווחת ובנוסף הוא מספק מידע שיכול להיות שימושי יותר לקוראי דוחות כספיים מסוימים.
דוח הנערך לפי גישה זו יכלול סעיפים כמו: תקבולים מלקוחות, תשלומים לספקים, הוצאות ששולמו במזומן וכדומה.
גישה עקיפה
בגישה העקיפה הדוח מתחיל מרווח או הפסד חשבונאי על בסיס צבירה ולאחר מכן מבוצעות התאמות להצגת הרווח או ההפסד התפעולי על בסיס מזומן. ההתאמות נועדו לנטרל מהרווח החשבונאי על בסיס צבירה את כל ההכנסות וההוצאות שאינן על בסיס מזומן.
התקינה הבינלאומית ממליצה על שימוש בגישה הישירה שכן היא מספקת מידע בצורה מפורטת יותר, אולם בפועל הגישה הרווחת בפירמות היא העקיפה.
מזומנים שנבעו/שימשו לפעילות השקעה
תזרימי המזומנים מפעילות השקעה מספקים מידע על זרימת מזומנים מתוך ואל הפירמה שמהותה השקעות ומימושים של נכסים. כלומר פעילות שמטרתה זרימת הטבות כלכליות עתידיות לפירמה שאינן נובעות מהפעילות השוטפת של הפירמה.
מזומנים שנבעו/שימשו לפעילות מימון
תזרמי המזומנים מפעילות מימון מציגים שינויים בהתחייבויות ובהון העצמי של הפירמה על בסיס מזומן. כלומר חלק זה מציג כניסה ויציאה של מזומנים שמקורם במקורות מימון זרים.
הגילוי הנפרד של פעילות מימון חשוב משום שהוא שימושי בחיזוי של תביעות של תזרימי מזומנים עתידיים על ידי ספקי הון.
ניתוח דוח על תזרים המזומנים
דוח על תזרים המזומנים יכול לספק מידע רב אודות הפירמה שיכול להיות שימושי למשקיעים הבוחנים את השקעתם בפירמה. יש לשים לב לפעילות שוטפת, תזרים מזומנים שלילי מפעילות שוטפת לאורך זמן יכול לאותת על בעיות בצמיחת הפירמה וחוסר יכולת להפיק מזומנים מפעילותה העיקרית. עם זאת, ייתכן כי חברות בהקמה יציגו תזרים מזומנים שלילי מפעילות שוטפת שנובע מרמת הכנסות נמוכה בשלבי ההקמה.
תזרים מזומנים חיובי מפעילות השקעה יכול להעיד על כך שהחברה מממשת נכסים על מנת לממן את פעילותה השוטפת. תזרים מזומנים שלילי מפעילות השקעה יכול להעיד על התפתחות של החברה והתרחבותה על ידי השקעה בנכסים שבעתיד יגדילו את ההטבות הכלכליות הצפויות לה.
בכך חשיבותו של הדוח על תזרימי מזומנים אשר נותן פרספקטיבה נוספת אשר לא ניתנת בדוחות הכספיים האחרים לגבי פעילותה של הפירמה. המובא לעיל הוא בגדר ניתוח כללי גנרי בלבד ויש להתייחס לכל פירמה ולכל סעיף בדו"ח בפני עצמו ובכללותם.
דוח תזרים מזומנים לדוגמה
בגישה העקיפה הדו"ח יוצג בצורה הבאה:
דוח על תזרימי המזומנים לשנה שנסתיימה ביום 31 בדצמבר 2016
אילו הפירמה הייתה בוחרת להשתמש בגישה הישירה בהצגת הדו"ח, החלק היחיד שהיה משתנה היה הפעילות השוטפת והוא היה מוצג בצורה הבאה:
סך תזרים המזומנים מפעילות שוטפת זהה בשתי השיטות, אולם דרך ההצגה שונה.
מצוות שבין אדם לחברו
מצוות שבין אדם לחברו הן מצוות שהתורה מצווה בהן על עשיית מעשה כלפי אדם אחר, על מנת להסדיר את ההתנהגות החברתית שבין בני האדם. בניגוד למצוות שבין אדם למקום שבהם האדם מצווה בהם לעשות מעשים כלפי הקב"ה, ואין בהם הנאה לחברו.
בכמה מהמצוות נחלקו האחרונים האם הם בכלל מצוות שבין אדם לחברו או שהם מהמצוות שבין אדם למקום.
מקור
ההבחנה בין שתי מחלקות אלה של מצוות מוזכרת לראשונה במשנה:.
באחרונים כתבו שאף בעבירה שבין אדם לחברו, מלבד החטא שחטא לחברו וחיוב הסליחה ממנו, ישנו אף חטא למקום, ויש שהוסיפו שאף חלק העבירה למקום לא יתכפר לו כל זמן שחברו לא מחל לו על פגיעתו.
חשיבות המצוות שבין אדם לחברו
יש מהראשונים שכתבו שמצוות שבין אדם לחברו חשובות יותר מהמצוות שבין אדם למקום, וכך כתב הרא"ש בפירושו למסכת פאה:
חילוקי דינים
בפוסקים ישנם חילוקי דינים שונים בן מצוות שבין אדם לחברו למצוות שבין אדם למקום:
מצוות צריכות כוונה - בהרבה מהפוסקים סבורים שבמצוות שבין אדם לחברו אין כוונת המצווה מעכבת
אונס - יש מי שדעתו שבמצוות שבין אדם לחברו אין פטור אונס
עשרת הדיברות
בראשונים כתבו שעשרת הדיברות שנתנו למשה בסיני, חלוקים לב' סוגים, הלוח הראשון מימין, עוסק במצוות (או איסורים) שבין אדם למקום, ואילו הלוח שמשמאל עוסק במצוות (ואיסורים) שבין אדם לחברו.
זה תוכן הלוח הימני שעוסק בבין אדם למקום: ואילו מצדו השמאלי של לוחות הברית עוסקות המצוות בדברים הנוגעים לחיי החברה (בין אדם לחברו):
דן הרינגטון
דן הרינגטון (אנגלית: Dan Harrington, נולד ב-6 בדצמבר 1945, בקיימברידג', מסצ'וסטס), הוא שחקן פוקר ושש-בש מקצועי אמריקאי, וכיום עוסק גם בנדל"ן. בקרב שחקני הפוקר הוא מוכר כ"אקשן דן" ("Action Dan") התייחסות אירונית לסגנון המשחק השמרני אך התקיף שלו. הגעתו לשולחן הגמר בשתי אליפויות עולם ברציפות (בשנים 2003 ו-2004) נחשבת לאחד ההישגים המרשימים ביותר בהיסטוריה של אליפות העולם בפוקר (WSOP), ובשנת 2010 נבחר להיכל התהילה של הפוקר. הוא מוכר גם בזכות כובע ה"רד-סוקס" הירוק שהוא נוהג לחבוש בזמן המשחק.
קריירת פוקר
הרינגטון החל את דרכו כשחקן מקצועי במשחק השחמט, בו במהרה הפך לאמן ולאחד השחקנים המובילים באזור ניו-אינגלנד. ב-1972 הוא זכה באליפות השחמט במסצ'וסטס, בפער גדול מול רוב השחקנים המובילים באזור. ב-1976 הוא התחיל לשחק שש-בש, והיה למאסטר גם במשחק זה, ולאחד משחקני הכסף הטובים ביותר באזור בוסטון. ב-1981 זכה בגביע העולם בשש-בש בוושינגטון, כשהביס את השחקנים הטובים בעולם. הרינגטון החל לשחק פוקר באופן מקצועי בשנת 1982.
ניצחונות בולטים
הרינגטון השתתף לראשונה באירוע ה-$10,000 נו-לימיט הולד'ם שבמסגרת אליפות העולם בפוקר (WSOP) בשנת 1987, וסיים במקום השישי. הוא השתתף באליפות שלוש-עשרה פעמים, בארבע מתוכן הגיע לשולחן הגמר, הישג מדהים כשלעצמו.
ספרות פוקר
בדצמבר 2004 פרסם הרינגטון, בשיתוף עם ביל רוברטי, מדריך פוקר (Harrington on Hold'em), המתרכז באסטרטגיה לשלבים הראשונים של טורנירי נו-לימיט טקסס הולדם. המדריך, הפך ברבות השנים לאבן יסוד בספרות הפוקר העולמית. הספר מתפרש על פני שני כרכים, ובעקבותיהם פרסם הרינגטון ספר שלישי באותה הסדרה, ושני ספרים נוספים שעניינם הוא אסטרטגיה למשחקי כסף (Cash games). ספריו נחשבים לספרי אסטרטגיית הפוקר הטובים ביותר שנכתבו, והם תורגמו ללמעלה מ-30 שפות, בהן עברית.
פלפל אל-מסרי
אלברט (אברהם) מוגרבי, המכונה פִלפֶל אל-מַסְרי (فلفل المصري; בערבית: 'פלפל המצרי'; 1928 – 1992, היה זמר מזרחי ישראלי, שבטרם עלייתו ארצה היה זמר ושחקן קולנוע פופולרי במצרים.
ביוגרפיה
מוגרבי נולד ברובע היהודי של קהיר למשפחה בת 11 ילדים. אביו של מוגרבי, יוסף שלום מוגרבי, היה נגן עוד ופסנתר ידוע במצרים ואף ליווה בנגינה את הזמרת פאיזה רושדי. בגיל 11, כשהתלווה לאביו באחת מהופעותיו, פגש בבמאי שהציע לו להשתתף בסרט קולנוע.את הכינוי "פלפל" קיבל מאחר שנהג לענות בחריפות למבוגרים. בהמשך השתתף בעשרה סרטי קולנוע נוספים, ורובם זכו להצלחה קופתית שהפכה אותו למפורסם. את הנגנים אלברט שטרית ופליקס מזרחי הכיר באותה תקופה. השלושה המשיכו לשתף פעולה גם מאוחר יותר בישראל.
עלה עם רעייתו ואחיו לישראל בשנת 1954. בני הזוג מוגרבי התגוררו באזור רחוב הכובשים בתל אביב, בין כרם התימנים למסגד חסן בק. זמן קצר לאחר עלייתם החל להופיע בקפה "גן רווה". במקביל החל לעבוד כשליח בבית מרקחת.
בישראל הוא הוזמן לשיר בהקלטות בקול ישראל, בתוכנית "שחרזדה", שבמסגרתה שר בערבית. באותה תוכנית השתתף גם פלפל גורג'י, ובשל הכפילות בשם הפרטי, הוא אימץ את הכינוי "פלפל אל-מסרי". בנוסף שר גם בקפה נוח בשכונת התקווה, מקום שבו שרו זמרים מזרחים. מאוחר יותר הקים יחד עם שותפים מפעל לייצור מזון לתינוקות והמשפחה עברה להתגורר בחולון.