cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דאריו פו
ביוגרפיה
ב-1942 עבר פו למילאנו כדי ללמוד באקדמיה של בררה. עם זאת, בעקבות מלחמת העולם השנייה פרש מלימודיו. בגיל 16, פו היה חלק מהדור האחרון של חיילים שגויסו על ידי הצבא הפשיסטי של הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית של מוסוליני. שנים מאוחר יותר, כשנשאל על שירותו, פו הסביר כי הוא בחר בתחילה לאמץ פרופיל נמוך מכיוון שמשפחתו הייתה פעילה בהתנגדות האנטי-פשיסטית. פו עזר בסתר לאביו להבריח פליטים וחיילי בעלות הברית לשווייץ על ידי הסוואתם לאיכרים לומברדים. כמו כן, אביו סייע להבריח מדענים יהודים לשווייץ הנייטרלית. כשהתקרב סוף המלחמה, הצטרף פו לחטיבה נגד מטוסים של הצי, תוך שהוא צפה להיות משוחחר משירות, עקב מחסור בתחמושת. הוא טעה ובמקום זאת נשלח למחנה במונזה שאליו הגיע בניטו מוסוליני עצמו. פו ערק במהרה בעזרת מסמכים כוזבים ונדד זמן מה לפני שהצטרף לגדוד צנחנים. לאחר מכן הוא נטש גם אותם, והחל בחיפוש לא מוצלח נוסף אחר חברי תנועת ההתנגדות, שבמהלכו הוא ישן באזורים הכפריים.
לאחר המלחמה חזר פו לאקדמיית בררה, ונרשם גם לימודי אדריכלות בפוליטקניקו די מילאנו. הוא החל בכתיבת עבודת תזה על אדריכלות רומית, אך בהיותו מאוכזב מהעבודה הלא יצירתית והזולה המצופה מאדריכלים לאחר המלחמה, עזב את לימודיו לפני בחינות הגמר שלו. לאחר שחווה התמוטטות עצבים; רופא אמר לו להשקיע זמן במה שגורם לו שמחה. הוא החל לצייר והשתלב בתנועת פיקולי תיאטרי (תיאטראות קטנים), שבה החל להציג מונולוגים מאולתרים. הוא סיפר שהשפעותיו האמנותיות בתחילת דרכו כללו את ביולקו, ברכט, צ'כוב, דה פיליפו, גראמשי, מאיקובסקי, מולייר, שו וסטרהלר.
בשנת 1950, פו החל לעבוד עם הבמאי פרנקו פרנטי, ביצירת תסכיתי ותוכניות בידור ברדיו, שיתוף פעולה שנמשך עד 1954. בסוף שנת 1951, לאחר שצבר ניסיון עם פרנטי, הזמינה תחנת הרדיו הלאומית האיטלקית RAI את פו לבצע סדרה קומדית בכל שבת בערב. פו יצר 18 מונולוגים של אגדות למבוגרים שהותאמו מסיפורי תנ"ך וסיפורים היסטוריים.
ב-1953, פו היה שותף, יחד עם פרנקו פרנטי ואחרים, בייסוד להקת רביו בשם "הסטנדאפיסטים". הם כתבו, ביימו ועיצבו יחד את התפאורות והתלבושות למופעים. בשנים הראשונות הללו, פו הושפע מהמסורת האיטלקית של השחקן-הסופר, בדיוק כמו אטורה פטרוליני. פו פגשה את פרנקה ראמה, בת למשפחה תיאטרלית. הם התארסו, ונישאו ב-24 ביוני 1954. נולד להם בן, ג'אקופו (נולד ב-31 במרץ 1955), שיהפוך גם הוא לסופר.
פו ומשפחתו עברו לרומא, שם קיווה להשיג עבודה כתסריטאי בקולנוע. הם גרו בשכנות לרוברטו רוסליני ואינגריד ברגמן. פו עבד בהפקות תיאטרון וב-1956, כתב ושיחק יחד עם אשתו בסרט של קרלו ליזני, קומדיה בהשפעת ז'אק טאטי, באסטר קיטון וצ'רלי צ'פלין. בסרט, פו מגלם שוער בית מלון מבולבל במילאנו הנאו-קפיטליסטית של גורדי שחקים וטכנולוגיה מודרנית. בהמשך השתתף בסרטים נוספים.
בשנת 1958 חזרו בני הזוג למילאנו כאשר, לאשתו הוצעה תפקיד בתיאטרון ארלצ'ינו והוא כתב מחזות לתיאטרון. בשנת 1959 מחזה שכתב הוצג לראשונה מחוץ לאיטליה - ביוגוסלביה, פולין, הולנד, שוודיה וספרד. הצלחות נוספות יבואו בעקבותיו.
ב-1962 כתב וביים פו תוכנית בידור לטלוויזיה עבור RAI (חברת השידור הציבורית הלאומית של איטליה). פו השתמש בתוכנית כדי לתת לאיטלקים הצצה לסוג טלוויזיה הדומה לתיאטרון. התוכנית כללה שירים סאטיריים ומערכונים המתארים את חייהם של מעמד הפועלים. עם זאת, הוא צונזר לעיתים קרובות. מערכון אחד הציג דודה שמנה שבאה לבקר את אחיינה במקום עבודתו (מפעל לשימורים), רק כדי ליפול למכונה ולצאת כבשר טחון, שאותו שמר האחיין בארון בבית ולעיתים קרובות הציג בפני חברים. המערכון הוביל לתלונות של יצרני בשר משומר ותעשיינים בכלל. למרות זאת, התוכנית הוכיחה את עצמה כפופולרית, ומשכה מיליוני צופים. הפרק השמיני של התוכנית - שהתייחס לתנאים המסוכנים איתם מתמודדים עובדים באתרי בנייה - הוביל למחלוקת עם מפיקי התוכנית, וגרם לפו ואשתו להפסיק את התוכנית. RAI טענה כי לא תשדר את המערכון מכיוון שהוא יביא לתסיסה בקרב פועלי הבניין במדינה.
La signora è da buttare ("להשליך את הגברת החוצה") היה המחזה האחרון שפו העלה בתיאטרון האיטלקי הממסדי. הוא הועלה ב-1967, והכיל התייחסויות אקטואליות למלחמת וייטנאם, לי הארווי אוסוולד ולרצח ג'ון קנדי. המחזה היה ביקורת על הקפיטליזם האמריקאי וממשלת ארצות הברית תמנע מאוחר יותר בעקביות את כניסתו למדינ עד שנת 1986.
בהדרגה, עובדו מחזות נוספים שלו לאנגלית והוצגו ברחבי ארצות הברית. את "זוג פתוח" (Coppia Aperta / The Open Couple) כתב פו עם זוגתו ב-1982. המחזה הועלה מיד בתיאטרון פיסטול היוקרתי בסטוקהולם והפך להצגה מצליחה. שנה לאחר מכן, העלו פו ורמה את המחזה במילנו, שם הגבילה הצנזורה את ההצגה לגיל 18 ומעלה, החלטה שהתבטלה בהמשך לאור מחאת הקהל והתקשורת. מאז, ממשיך המחזה - כמו מחזות רבים אחרים של השניים, לעלות ברחבי העולם.
בנוסף להיותו מחזאי פורה, במאי ושחקן, היה פו גם מעצב במה ותלבושות ולעיתים אף כתב את המוזיקה למחזותיו.
הצגת מחזותיו בישראל
במשך השנים רבים מחזותיו של פו הועלו בישראל, בין היתר:
בשנת 1993 הגיע דאריו פו לישראל וביים את "הספר מסביליה" עבור האופרה הישראלית החדשה.
בל בואינג קווד טילטרוטור
בל בואינג קוואד טילטרוטור (באנגלית: Bell Boeing Quad TiltRotor (QTR), מכונה גם V-44) הוא נגזרת מוצעת בעלת ארבעה רוטורים של הבל-בואינג V-22 שפותחה במשותף על ידי בל הליקופטר ובואינג. הרעיון הוא מועמד לתוכנית Joint Heavy Lift (חלק מ-Future Vertical Lift ) של צבא ארצות הברית. יהיה לו כושר מטען שווה ערך בערך ללוקהיד C-130 הרקולס, מהירות שיוט של 250 קשר ואפשרות לנחות גם ללא מסלול טיסה אנכית כמו מסוק.
רקע
בל פיתחה את דגם D-322 שלה בתצורת מטה רוטור בעל ארבעה רוטורים בשנת 1979. צוות בל בואינג חשף עיצוב את קווד טילטרוטור בשנת 1999 אותו בחנו החברות בשנתיים הקודמות. התכנון נועד להובלת מטען בגודל דומה לשל הC-130 הרקולס מסוג V/STOL לתוכנית Future Transport Rotorcraft של צבא ארצות הברית והיה בעל 50% חלקים משותפים עם ה-V-22. לעיצוב זה היה משקל המראה מרבי של עם מטען עד  בהמראה אנכית. לאחר מכן העיצוב הצטמצם כך שהוא מבוסס יותר על ה-V-22 ויש לו מטען של 18,000 עד 20,000 ליברות (8,200 עד 9,100 ק"ג). גרסה זו כונתה "V-44". בל קיבלה חוזים ללימוד טכנולוגיות קשורות בשנת 2000. משרד ההגנה האמריקני לא סיבסד את הפיתוח.
בשנים 2000–2006 נערכו מחקרים על אווירודינמיקה וביצועים של טילטרוטור כפול באוניברסיטת מרילנד. מאמץ זה מומן בתחילה על ידי נאס"א/AFDD ולאחר מכן על ידי בל. בדיקה ניסיונית במצב מסוק עם אפקט הקרקע מצאה כי ניתן לצמצם את ההורדה על המטוס מ-10% מסך הדחף להעלאה של 10% מהדחף. מחקר מקביל לחישוב נוזל דינמיקה (CFD) אישר ממצאים אלה.
תוכנית Joint Heavy Lift
בספטמבר 2005, בל בואינג קבלו חוזה בשווי 3.45 מיליון דולר אמריקאי ממנהלת התעופה של צבא ארצות הברית יישומי טכנולוגיה עבור מחקר עיצוב וניתוח למשך 18 חודשים שנמשך עד מרץ 2007, בשיתוף עם תוכנית Joint Heavy Lift. החוזה הוענק לבל הליקופטר, החוברת לחברת פנטום של בואינג. מחקר QTR הוא אחד מתוך חמישה עיצובים; אחד נוסף מהחמישה הוא גם של בואינג, גרסה מתקדמת של ה-CH-47 צ'ינוק.
במהלך מחקר התכנון הבסיסי הראשוני, מהנדסי בל תכננו את הכנף, המנוע והרוטור, בעוד צוות בואינג תכנן את גוף המטוס והמערכות הפנימיות. מערך דומה קיים ב-V-22.
דגם מנהרת רוח בקנה מידה של אחד לחמש עבר בדיקות במנהרת העל קולית דינמיקה (מנהרת רוח על קולית ייחודית) במרכז המחקר לנגלי של נאס"א במהלך קיץ 2006. דגם ה"חצי טווח" (המייצג את חצי הסטארבורד של המטוס) היה באורך 213 סנטימטר והיו בו רוטורי 91 אינץ', צירים תפעוליים וכנפיים "מייצגות דינמית".
מטרת הבדיקה העיקרית הייתה לחקור את ההשפעות האווירואלסטיות על הכנף האחורית של הרוטורים של הכנף הקדמית ולבנות תצורה של מטוסים בסיסיים. אלן יואינג, מנהל התוכנית QTR של בל, דיווח כי "הבדיקות הראו שהעומסים מהמערבולת ההיא על הרוטור האחורי [זהים] לעומסים שאנו רואים בחזית [הרוטורים]", ו"יציבות אווירואלסטית של הכנף נראית בדיוק אותו דבר כמו הטילטרוטור המקובל". בבדיקות אלה נעשה שימוש במודל עם רוטור בעל שלושה להבים, בדיקות עתידיות יחקרו את ההשפעות של שימוש במערכת בעלת ארבעה להבים.
מלבד המחקר שבוצע במשותף במסגרת החוזה, בל מימנה מחקר נוסף ובדיקות מנהרות רוח בשיתוף עם נאס"א והצבא. לאחר הגשת דוחות מחקר קונספט ראשוניים, צפויה להתחיל בדיקות של רכיבים בקנה מידה מלא ואולי גם תוכנית בדיקת רכבי משנה. עד לאישור, נועדה טיסה ראשונה של מטוס אב טיפוס בקנה מידה מלא לשנת 2012.
המחקר הסתיים במאי 2007, כאשר הקווד טילטרוטור נבחר להמשך הפיתוח. עם זאת, שריון נוסף על כלי רכב קרקעיים מאוישים עתידיים גרם למשקלם לעלות מ-20 טון ל-27 טון, מה שדרש מטוס גדול יותר. באמצע 2008 המשיך הצבא האמריקאי במחקרי Joint Heavy Lift (JHL) עם חוזים חדשים לצוות בל-בואינג וכרם מטוסים/לוקהיד מרטין. הצוותים היו צריכים לשנות את העיצובים שלהם כדי להגיע למפרטים חדשים של ה-JHL. JHL הפך לחלק מהתוכנית החדשה Joint Future Theater Lift (JFTL) של חיל האוויר האמריקאי וצבא ארצות הברית בשנת 2008. באמצע 2010 גיבשה מחלקת ההגנה של ארצות הברית תוכנית מטוסי מעלית אנכיים במשותף עם JFTL. מחלקת ההגנה ביקשה גם מידע מתעשיות התעופה על טכנולוגיות JFTL באוקטובר 2010.
עיצוב
בנוסף, צוות בל-בואינג כלל שמונה גרסאות אפשריות, או כולל גרסה ימית. צוות העיצוב תכנן מטענים הנעים בין 16 ל-26 טון וטווח של. אחת מגרסאות העיצוב שנחקרו, שכונתה "הילד הגדול", תהיה עם רוטורים בגודל ומטען בגודל, מה שהופך אותו למסוגל לשאת משטח אחד נוסף של 463 ליטר ולהכיל רכב קרבי משוריין מסוג סטרייקר.
אלינה מטקלוב
אלינה מטקלוב (נולדה ב-17 במרץ 1998) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כקשרית אחורית במועדון ספורט קריית גת בליגת העל לכדורגל נשים, ובין השנים 2016–2018 בנבחרת הנשים של ישראל.
ביוגרפיה
מטקלוב נולדה באוקראינה וגדלה בבאר שבע. בתחילת דרכה הצטרפה למועדון כדורגל מכבי "לי" באר שבע ולאחר חצי שנה, בגיל 14, התקבלה לאקדמיה לכדורגל בנות במכון וינגייט, שם שיחקה עד גיל 19.
בשנת 2016 זומנה לנבחרת הנשים. את הופעת הבכורה שלה ערכה נגד נבחרת אוקראינה ב-21 בינואר 2016. משחקה האחרון היה נגד נבחרת אוסטריה ב-12 ביוני 2018.
מטלקוב היא בעלת סטודיו פרטי לאימוני כושר בלוד.
אמירה הדרה
אמירה הדרה (לצרוס) (1917–2006) הייתה ספורטאית ישראלית ומורה לחינוך גופני.
הדרה נולדה בגרמניה. הייתה חברת מכבי בגרמניה, עסקה בכדורסל, התעמלות, שחייה, כדוריד ואתלטיקה. למדה בגרמניה חינוך גופני ועבדה כמורה לחינוך גופני. השתתפה בכינוס הפועל בברלין ב-1937.
עלתה לארץ ישראל ב-1939 לבדה. לימדה בתחילת דרכה בארץ חינוך גופני בעפולה, גניגר וקריית חיים. בהמשך עבדה שנים רבות כמורה לחינוך גופני בבית הספר הריאלי העברי בחיפה.
החזיקה בשיא הפועל בהטלת כידון (30.38 מ'). הייתה חברת נבחרת האתלטיקה של הפועל.
ב-1950 הייתה חברת הנבחרת הראשונה של כדורסל הנשים של ישראל, שנשלחה לאליפות אירופה בכדורסל נשים 1950. הדרה הייתה בין נציגות הפועל בנבחרת, ושיחקה בהגנה. הנבחרת יצאה לאליפות ללא הכנה מספקת, וסיימה במקום ה-11 מתוך 12. הדרה שלחה דיווחים חדשותיים מהאירוע וציינה:
הדרה השתתפה בנבחרת האתלטיקה הקלה של ישראל למכביה השלישית ב-1950.
ב-1950 נבחרה לוועד של התאחדות מורי ההתעמלות בחיפה.
טאר
טאר הוא כלי פריטה איראני בעל צוואר, ממשפחת הלאוטות, אשר נבנה החל מהמאה ה-15. המילה טאר משמעה "מיתר" בשפות הודו-איראניות רבות וקיימת בשמות של כלי נגינה שונים כגון דוטאר (שני מיתרים), סאטאר או סיטאר (שלושה מיתרים), גיטארה (גיט - מקור המילה איננו ידוע + טאר - מיתר).
גופו של הטאר בנוי מעץ תות בצורה של הספרה 8 עם בטן והוא בעל צוואר ארוך. תיבת התהודה שלו מכוסה בעור כבש ובכך נוצר עומק לצלילים של הכלי. לכלי 6 מיתרים ובעת העתיקה נחשב למלך כלי הפריטה. הטאר הוא חלק בלתי נפרד מכלי הנגינה במוזיקה הקלאסית הפרסית והכורדית. הטאר נהיה נפוץ במדינות שונות בעולם בעיקר בגלל צליליו האקזוטיים וכן עקב הפצתו על ידי מהגרים מאיראן. כך למשל, בישראל ניתן לראות את הטאר האיראני בקרב עולים מאיראן. בעשור השני של המאה ה-21 הכלי נהיה פופולרי בישראל ובעולם לניגון מוזיקה המבוססת על סגנונות שונים מהמזרח הקרוב וצפון אפריקה (להבדיל ממוזיקה מזרחית), וכן לניגון מוזיקת עולם
לטאר האיראני היו קיימות בעבר כמה גרסאות שונות כגון כלי נגינה עם מספר מיתרים שונה או תיבת תהודה העשויה מחתיכת עץ אחד ולא שתיים מודבקות כמו בטאר המודרני הנקרא מונגי. הצ'הארטאר בפרסית "ארבעה מיתרים" (צ'האר - ארבע, טאר - מיתר) ממערב אפגניסטן הוא כלי נגינה דומה לטאר האיראני אך עם 4 מיתרים. צ'הארטאר היה השם המקורי של הכלי הנגינה טאר וייתכן שהוא הכלי המקורי שממנו נוצר הטאר באיראן, לו נוספו עם השנים שני מיתרים.
טאר אזרי
באזרבייג'ן ובכמה ארצות נוספות מצויה גרסה שונה של הכלי שנהיה נפוץ בקרב עמי הקווקז, מרכז אסיה, וטורקיה. הטאר האזרי נוצר בסוף המאה ה-18 על ידי מירזה סדיגג'אן כמודיפיקציה של הטאר האיראני שיזכיר בצליליו את הרובאב האוזבקי, אף הוא כלי פריטה בעל פני מהוד המכוסים בעור של בקר או צאן. לטאר האזרי 11 מיתרים וגוף מעט שונה. באפגניסטן קיימת גרסה אפגנית של הטאר הנקראת מהאלי דוטאר שמיתריו מפוזרים לאורך כל הצוואר של כלי הנגינה, בדומה לכלי מיתר שאחרים מאפגניסטן בעדה הבוכרית הטאר כלי מוביל בו היו מנגנים בחתונות ומסתובבים סביב אורחי האירוע, את הטאר היה מנגן הזמר עצמו כאשר מלווה על ידי הדויירה הבוכרי ובשנים המתקדמות יותר התלווה אליהם גם הקלרינט, האקורדיון ומערכות ההגברה. את הטאר ניתן להשמיע על ידי מיקרופון או פיקאפ מיוחד המוצמד על עור הכבש או בתוך הטאר על העץ.
הולנד
הוֹלַנְד (בהולנדית: Nederland; ) היא מדינה בצפון מערב אירופה, הגובלת במערב וצפון בים הצפוני, במזרח בגרמניה ובדרום בבלגיה. הולנד היא החלק העיקרי והגדול ביותר בממלכת ארצות השפלה ("ממלכת הולנד"), הכוללת גם כמה איים בים הקריבי. הולנד היא אחת המדינות הצפופות ביותר באירופה ובעולם כולו, ובין החברות המייסדות של האיחוד האירופי וברית נאט"ו.
אמסטרדם, העיר הגדולה בהולנד, היא עיר הבירה של הולנד. מעמדה כבירת הולנד הבלעדית קבוע בחוקה של הולנד. רוב מוסדות המדינה והשגרירויות וכן ארמון המלוכה שוכנים בעיר האג (Den Haag). לפי סעיף 32 של חוקת הולנד, המלך חייב להישבע אמונים בתחילת כהונתו באמסטרדם הבירה.
שם המדינה
בהולנדית מכנים את המדינה בדרך כלל נדרלנד (Nederland), שמשמעו בעברית "ארץ השפלה". גם בשפות הגרמאניות האחרות המדינה מכונה באופן רשמי בווריאציות של נדרלד, למשל Netherlands באנגלית ו-Niederlande בגרמנית. בשפות הרומאניות נהוג לכנות את המדינה באופן רשמי ״ארצות השפלה״, למשל Pays-Bas בצרפתית ו-Países Bajos בספרדית.
היסטוריה
הולנד הוקמה בשם איחוד שבעת המחוזות ב-1581, במהלך מלחמת שמונים השנה (1568–1648). בתקופה ההיא הייתה הולנד תחת שלטונו של קרל החמישי, מלך ספרד, אבל רק עם סיום המלחמה הכיר בה פליפה השני (בנו ויורשו של קרל החמישי) כישות מדינית עצמאית. המדינה החדשה הלכה והתפתחה במאה ה-17 למעצמת סחר ימית, הקימה קולוניות וקיימה קשרי מסחר עם אזורים מרוחקים מאירופה. תקופה זו נזכרת עד היום כתור הזהב של הולנד.
הולנד נכבשה על ידי צרפת בתקופת המלחמות הנפוליאוניות, ועצמאותה הוחזרה לה ב-1813. בחזרת העצמאות התווספו להולנד יתרת ארצות השפלה האוסטריות (ממלחמת הירושה הספרדית), המהוות כיום את בלגיה ולוקסמבורג. בלגיה קיבלה את עצמאותה מהולנד כבר ב-1830. לוקסמבורג לעומתה קיבלה עצמאות מלאה רק ב-1867. אף על פי שהמהפכה התעשייתית של המאה ה-19 לא פסחה על הולנד, היא התפתחה באיטיות ביחס למדינות מערב אירופה האחרות.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הולנד שמרה על נייטרליות ולא הצטרפה ללחימה. גם במלחמת העולם השנייה ניסתה לשמור על מעמד נייטרלי, אך גרמניה הנאצית פלשה אליה במאי 1940, כבשה אותה בתוך ימים ספורים והנהיגה בה משטר כיבוש שנמשך כמעט עד כניעת גרמניה הנאצית, במאי 1945. הולנד הייתה המדינה בה אחוז היהודים שגורשו ונרצחו היה הגבוה ביותר במערב אירופה (יותר מ-80%). קהילת יהודי הולנד, שהייתה גדולה יחסית, וכללה יהודים ספרדים ואשכנזים, נכחדה כמעט לגמרי במהלך המלחמה. שנים רבות לאחר המלחמה חקרה ממשלת הולנד את החשד שההשמדה היעילה נבעה גם משיתוף פעולה רב עם הנאצים מצד אזרחים וגורמים שונים. בראש החקירה עמד החוקר וההיסטוריון היהודי ז'אק פרסר, שהגיע למסקנה שאכן היה שיתוף פעולה אזרחי עם הנאצים שייעל את ההשמדה. עם זאת, בהולנד היה מספר גדול יחסית של חסידי אומות העולם.
לאחר המלחמה הולנד שיקמה את עצמה במהירות. היא הייתה בין המדינות שהקימו את איחוד המכס בנלוקס (בלגיה-נדרלנד-לוקסמבורג), הקהילה הכלכלית האירופית ונאט"ו. הולנד הייתה גם בין המדינות שהקימו את האיחוד האירופי ב-1992.
פוליטיקה
מאז הקמתה ב-1581 ועד שנכבשה על ידי נפוליאון ב-1806 הייתה הולנד רפובליקה. מאז קונגרס וינה (1815) ועד היום הולנד היא מונרכיה חוקתית. בראש המדינה עומד המלך וילם-אלכסנדר, שאחראי באופן רשמי על מינוי הממשלה. בפועל, לאחר שנודעות תוצאות הבחירות לפרלמנט מתחילים מגעים קואליציוניים, ולאחר שהורכבה ממשלה בעלת רוב היא ממונה באופן רשמי על ידי המלך.
הפרלמנט של הולנד מחולק לשני בתים – הבית התחתון (Tweede Kamer, החדר השני) בו מכהנים 150 חברים הנבחרים בבחירות כלליות מדי ארבע שנים (או פחות), והסנאט (Eerste Kamer, החדר הראשון) בו מכהנים 75 חברים הנבחרים מתוך הפרלמנטים של המחוזות השונים מדי ארבע שנים, לאחר הבחירות המחוזיות. שני הבתים ביחד נקראים Staten Generaal (הרובע Staten Island בניו יורק קרוי על שם הפרלמנט ההולנדי).
בנוסף לשני בתי הפרלמנט, הקבינט והמלך, קיים ארגון שנקרא מועצת המדינה. המועצה מתמנה על ידי המלך ושרי הממשלה, ומשמשת כגוף מייעץ לממשלה בעניינים שונים. המועצה כוללת כ-25 חברים (מספרם משתנה משנה לשנה). תפקידיה העיקריים הם: מתן עצה או דעה לגבי חקיקת חוקים חדשים או תיקונים לחוקים קיימים וייצוג שאלות הנוגעות לקונפליקטים שבין האזרח או גופים פרטיים לבין המדינה.
הולנד כמדינה ליברלית
הולנד נחשבה ועדיין נחשבת למדינה ליברלית ביותר. האיסור על שימוש בכמה סמים הנחשבים "קלים" אינו נאכף, בשל מדיניות רשמית של העלמת עין. הזנות במדינה ממוסדת, היחס לפורנוגרפיה הוא סובלני. ממשלת הולנד הייתה ראשונה להנהיג נישואים חד-מיניים (בשנת 2001), והחוק בה מאפשר המתות חסד (באופן מוגבל). היא גם הייתה בין המדינות הראשונות בעולם להכיר בזכות הבחירה לנשים - לאחר מספר חוקים חלקיים, ב-18 בספטמבר 1919 העביר הפרלמנט חוק אשר נחתם באותו יום על ידי המלכה וילהלמינה.
מדיניות הסובלנות כלפי סמים קלים בהולנד שנויה במחלוקת; הולנדים רבים מביעים אי-נחת מכניסת זרים שכל מטרתם עישון סמים.
צבא וביטחון
הולנד נמנית עם מייסדות ברית נאט"ו ב-1949.
כלכלה
הולנד מנהלת כלכלה משגשגת, והתערבות הממשלה בשוק ההון היא מתונה, ופוחתת בהדרגה מאז שנות השמונים של המאה ה-20. התעשייה מפותחת בעיקר בתחומי עיבוד המזון, כימיה, עיבוד נפט ומיכון חשמלי. החקלאות מתבססת על מיכון חקלאי ומועסקים בה פחות מ-4% מכוח העבודה, אך למרות זאת החקלאות מספקת את רוב צורכי המזון של המדינה ואף מייצאת את העודפים למדינות אחרות. ההולנדים ממוקמים במקום השלישי בעולם בייצוא חקלאי, אחרי ארצות הברית וצרפת.
בתור אחת מהמדינות שהקימו את גוש האירו, הולנד החליפה ב-1 בינואר 1999 את הגילדן ההולנדי באירו, המטבע האחיד של מדינות האיחוד האירופי, שהפך למטבע הרשמי של המדינה. בפועל הוחלפו השטרות והמטבעות הישנים באלו החדשים רק ב-1 בינואר 2002.
עוזיאל וכסלר
עוזיאל (עוזי) וֶכּסלֶר (ז' בסיוון תרצ"ח, 6 ביוני 1938 – 19 ביוני 2017) היה יקיר ירושלים, יזם ומנהל, ראש מינהל מקרקעי ישראל והרשות לפיתוח ירושלים. ייסד את עזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים (לשעבר המכללה האקדמית להנדסה ירושלים) ושימש כנשיאה. כיהן כיושב ראש קרן גבריאל שרובר.
הולנד
גאוגרפיה
הולנד נמצאת במערב אירופה וגובלת בים הצפוני, בבלגיה ובגרמניה. שטחה הכולל של הולנד הוא 41,526 קמ"ר, ומתוכם 33,883 הם אדמה והיתר מים. אורך הגבולות היבשתיים הכולל של הולנד הוא 1,027 ק"מ, מתוכן 450 עם בלגיה ו-577 עם גרמניה. אורך קו החוף של המדינה הוא 451 ק"מ. המשאבים הטבעיים העיקריים של הולנד הם גז טבעי, נפט ואדמה למטרות עיבוד.
עוזיאל וכסלר
נעוריו ותחילת דרכו
עוזי וכסלר נולד בשנת 1938 בירושלים למוני (משה) ורוני (רוזי) וכסלר, שעלו מגרמניה בשנת 1935, במסגרת העלייה החמישית. הוא גדל בשכונת בית וגן, במשפחה שהעניקה לבניה חינוך דתי מסורתי, סיים לימודים בבית הספר "חורב", למד בישיבת בני עקיבא כפר הרואה, סמינר מזרחי, בית ספר טכני "ברנדיס" ובבית הספר החקלאי עין כרם. בגיל ההתבגרות הוא יצא בשאלה, עזב את תנועת הנוער בני עקיבא והצטרף אל "השומר הצעיר". הוא יצא להכשרה בקיבוץ נחשון. וכסלר לא התגייס לשירות צבאי עקב מום מולד בלב, אך הצטרף לקיבוץ ניר עוז בנגב יחד עם חבריו לגרעין וחי בו במשך שבע שנים. כמו כן היה פעיל מרכזי בתנועת "השומר הצעיר" ועמד בראש קן מרכז בתל אביב.
הולנד
גאוגרפיה
הולנד נחלקת לשני חלקים: האזור הנמוך, בצפון ובמערב המדינה – אזור שחלקים ניכרים ממנו יובשו מהים ומאדמת ביצות והם נמוכים מפני הים. האזור הגבוה, בדרום ובמזרח המדינה – זהו אזור מישורי ברובו, ורק בחלקו הדרומי מעט גבעות.
עוזיאל וכסלר
נעוריו ותחילת דרכו
בשנת 1963 עזב את הקיבוץ ואת התנועה וחזר לירושלים. לאחר עזיבת הקיבוץ הצליח להצטרף לשורות הסיירת הירושלמית בה שירת במילואים כלוחם במשך שנים אחדות, ובמסגרתה השתתף בקרב על שחרור ירושלים במלחמת ששת הימים וכן במלחמת יום הכיפורים. שירת שנים רבות במילואים כקצין הסברה והופיע בפני אלפי חיילים ביחידות רבות.
בשלהי שנת 1964 החל את לימודיו באוניברסיטה העברית ושימש עורך בעיתון הסטודנטים "פי האתון". הוענק לו תואר ראשון בכלכלה ומדעי החברה, ותואר בהיסטוריה של עם ישראל.
הולנד
גאוגרפיה
בשטחה של הולנד זורמים ארבעה נהרות גדולים – הריין, הוואל, המאס והסכלדה, שכולם נשפכים אל הים הצפוני.
עוזיאל וכסלר
נעוריו ותחילת דרכו
לאחר שחזר לירושלים הוא התקבל לעבודה בנציבות שירות המדינה.
הולנד
גאוגרפיה
הולנד היא ארץ שטוחה למדי – כמחצית מפני השטח נמצאים פחות ממטר מעל פני הים, מתוך זה הרוב נמצא מתחת לפני הים. גובהה הממוצע הינו 30 מטרים. הנקודה הגבוהה ביותר, הוואלסרברג, שהיא גם הנקודה הדרומית ביותר במדינה ונקודת מפגש של שלוש מדינות, נמצאת בגובה של 321 מטרים מעל פני הים. רוב האזורים הנמוכים מוגנים על ידי מערכת של סכרים המונעים ממי הים להציף אותם. רבים מן האזורים האלו הם אזורים שההולנדים "כבשו", היו בעבר מכוסים בים ויובשו על מנת לאפשר התיישבות.
יחסי הולנד וישראל
בין ישראל והולנד ישנם יחסי ידידות קרובים, שראשיתם בפועלו של הבנקאי היהודי-הולנדי יעקובוס קאן, שהעמיד לרשותם של הרצל והתנועה הציונית את קשריו הפוליטיים והיה לקונסול הולנד הראשון בארץ ישראל. הולנד היא אחת מהידידות הקרובות ביותר של מדינת ישראל. ראש ממשלת הולנד, מארק רוטה, ידוע בתור תומך נלהב של ישראל. שגרירות ישראל בהולנד נמצאת בעיר האג ואילו שגרירות הולנד בישראל שוכנת ברמת גן ויש לה קונסוליה באילת.
דמוגרפיה
הולנד היא אחת המדינות הצפופות ביותר בעולם, עם יותר מ-400 תושבים לק"מ רבוע. ההולנדים ידועים כאנשים סובלניים, וידועים בעיקר בזכות קשרי מסחר, טחנות הרוח, הפרות ההולנדיות, הגבינות וקבקבי העץ. בעשורים האחרונים התפרסמה הולנד גם בזכות המדיניות הליברלית שלה בנושאי סמים וזנות. אמסטרדם במיוחד נחשבת לעיר ליברלית. בניגוד למה שנטען לעיתים, אין בהולנד נישואין מיוחדים לזוגות חד-מיניים; חוק הנישואים הקיים הורחב כך שלא חל רק על בני שני מינים שונים. עם זאת, היא איננה מחייבת מדינות אחרות להכיר בנישואין בין בני אותו המין המתקיימים בשטחה, כמתחייב מאמנת האג.
עוזיאל וכסלר
בעיריית ירושלים והרשות לפיתוח ירושלים
בשנת 1988 נבחר וכסלר, תוך גיבוי של טדי קולק, להקים ולנהל "הרשות לפיתוח ירושלים" (הרל"י), גוף סטטוטורי שממומן על ידי ממשלת ישראל ומטרתו קידום ירושלים. וכסלר פרש מהרשות בשנת 1994, אך חזר אליה בשנת 1997, וכיהן בה כיושב ראש עד לשנת 2003. הרשות הוציאה לפועל את רוב היזמות הציבורית בעיר. בהנהלתה נבנה מתחם "כיכר העיר" שריכז את 45 משרדי העירייה, שהיו פזורים עד אז ברחבי ירושלים. הוקמה חברת המים העירונית הגיחון. אזור דרום מערב העיר פותח ונבנו בו שכונת מנחת החדשה (מלחה), שכונת גבעת משואה, בית הספר התיכון למדעים ואמנויות, בית הלוחם ירושלים, גן החיות התנ"כי, קניון מלחה, אצטדיון טדי, טרמינל "אגד", תחנת הרכבת במלחה, בנייני חברת גט"י (גן טכנולוגי ירושלים). כמו כן נבנה כביש בגין החוצה את ירושלים מצפון לדרום, ותוכנן "הגן הטכנולוגי" (מרכז מטע"מ) לתעשיות עתירות ידע שיבנה בגבעת רם.
במקביל ייצג וכסלר את ירושלים בעשרות חברות ופעילויות, בין השאר בחברת קרתא (שיקום ממילא), החברה לפיתוח מזרח ירושלים, מרכז השלטון המקומי, מפעל הפיס, חברת המתנ"סים, יד ושם, יד בן צבי, תיאטרון ירושלים, תיאטרון החאן, ועוד. עמד בראש צוות ההקמה שהביא לשיקום אתר "מגדל דוד" והפיכתו למוזיאון לתולדות ירושלים.
הולנד
דמוגרפיה
בהולנד שתי שפות רשמיות כלליות, הולנדית ופריזית, שתיהן שפות גרמאניות מערביות (לקבוצה זו שייכות גם אנגלית, גרמנית, יידיש ואפריקאנס). הולנדית היא השפה הרשמית בכל המדינה, ופריזית מדוברת בנוסף להולנדית במחוז פריסלנד. בנוסף להולנדית ופריזית, הוכרו לאחרונה שתי שפות אזוריות: גרמנית תחתית ולימבורגית. ניבים סאכסוניים שונים מדוברים במזרח ובצפון-מזרח הולנד. הלימבורגית מדוברת במחוז לימבורג שבקצה הדרום-מזרחי של הולנד ובמחוז בעל שם זהה בבלגיה, ממערב ללימבורג ההולנדית.
עוזיאל וכסלר
בעיריית ירושלים והרשות לפיתוח ירושלים
בשנת 1992 נבחר וכסלר ליושב ראש קרן גבריאל שרובר. בתקופת ניהולו את מינהל מקרקעי ישראל עזב וכסלר את הקרן, וחזר לכהן בתפקיד בשנית בסוף שנת 1996. במסגרת פעילותו בקרן שרובר הוקמו טיילת ארמון הנציב בירושלים ו"בית גבריאל" על שפת הכנרת. בנוסף התמנה וכסלר במרוצת השנים ליושב ראש הנהלת תיאטרון ירושלים, דירקטור בגן החיות התנ"כי ומוזיאון ישראל ויועץ לצוות ההקמה של הספרייה הלאומית החדשה.
הולנד
דמוגרפיה
קיימת שפה אזורית שלישית, זילנדית, שמדוברת בדרום-מערב הולנד ופלמית מערבית שמדוברת במערב בלגיה, שניהם ניבים מאותה שפה. אלא שרוב התושבים של אזורי תפוצה של שפה זו – בהולנד ובבלגיה – מדברים בניב הולנדי מקומי ולא בשפה האזורית. על כן, השפה לא הוכרה כשפה אזורית. שפה זו היא שפת-בת של הולנדית, כמו האפריקנית ובניגוד ללימבורגית, הסאכסונית והיידיש שהן שפות-בת של הגרמנית. השפה הפריזית היא אחות להולנדית, לאנגלית ולגרמנית.
עוזיאל וכסלר
במינהל מקרקעי ישראל
בשנים 1994–1996 כיהן כראש מינהל מקרקעי ישראל. במסגרת זו יזם וארגן את הרפורמה של מבצע ההיוון, הקמת מפעלי פיתוח רבים והוביל בין השאר להסדר מקרקעין ופיתוח שתרמה להקמת מפעל "אינטל" fab28 בקריית גת, וליוזמות פיתוח רבות ברחבי המדינה.
הולנד
דמוגרפיה
הפלמית הכללית, שמדברים בה מרבית תושבי בלגיה, אינה שפה אלא ניב של השפה ההולנדית. גם במחוז צפון בראבנט, שבדרום הולנד, מדברים בניב הולנדי שמזכיר את הניב הפלמי.
עוזיאל וכסלר
במינהל מקרקעי ישראל
וכסלר יזם חתימת הסכם עם חברת תעשיות מלח שבשליטת משפחת דנקנר לשינוי ייעודן של קרקעות חכורות ממינהל מקרקעי ישראל, שעליהן נמצאות ברֵכות אידוי המלח בעתלית ובאילת, מחקלאיות לעירוניות. השינוי אִפשר בניית דירות מגורים ושטחי מסחר עליהן. לפי ההסכם, תמורת פינוי הברֵכות תקבל החברה 40% מזכויות הבנייה בשטחים אלה, ושטח חלופי. מבקר המדינה קבע בדו"ח באפריל 2001 כי תהליך קבלת ההחלטות שהוביל לחתימת העסקה היה "לקוי ולא מעמיק". הוא העריך כי שווי זכויות הבנייה שהועברו לתעשיות מלח בעסקה הוא כ-90 מיליון דולר, בניגוד להערכה של 23 מיליון דולר, שנרשמה במסמכי מועצת מינהל מקרקעי ישראל.
הולנד
דמוגרפיה
בשנות ה-2000 הוקשחו מדיניות ההגירה והפיקוח על הפשע ומתקיים שיח ציבורי נגד ההגירה, בעיקר על ההגירה המוסלמית.
עוזיאל וכסלר
עזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים
בשנת 1996 עמד וכסלר במרכז היוזמה להקמת המכללה האקדמית להנדסה ירושלים, מוסד אקדמי מוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה (מל"ג) ומייסדיה הם: עיריית ירושלים, הרשות לפיתוח ירושלים (הרל"י) ופרויקט "שותפות 2000 ירושלים-ניו יורק" של הסוכנות היהודית לארץ ישראל. המכללה הוקמה בשטח ובבניינים שבהם הייתה "מכללת בזק".
הולנד
עיור
בהולנד אזור המכונה ראנדסטאד, המעוגן על ידי הערים אמסטרדם, רוטרדם, האג ואוטרכט, הוא האזור המאוכלס ביותר. הצפון נוטה להיות פחות צפוף, אם כי ניתן למצוא קהילות גדולות בכל המדינה. אוכלוסייה עירונית - 93.2% מסך האוכלוסייה (נכון לשנת 2023). שיעור העיור - קצב שינוי שנתי של 0.59% (הערכה לשנים 2020–2025).
עוזיאל וכסלר
עזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים
בחודש מרץ 2013 שונה שם המכללה ל"עזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים" כאות הוקרה לתרומתו של היזם דוד עזריאלי. התרומה תאפשר למכללה לבנות ולהקים קמפוס חדש, במטרה להגדיל בכ-75% את מספר הסטודנטים הלומדים במכללה, בטווח של החמש שנים הקרובות. הקמפוס יתפרס על שטח של כ־30 דונם ובו בניינים בעלי כיתות לימוד חכמות, מעבדות משוכללות ומתקדמות, ספרייה ראשונה מסוגה בתחום ההנדסה, מעונות לסטודנטים, חממה טכנולוגית ומרכז חווייתי לסטודנט.
וכסלר קיבל מספר החלטות הנוגעות למכללה הן כנשיאה והן כראש הרשות לפיתוח ירושלים. כראש הרשות הוא העביר למכללה 5 מיליון שקלים כהלוואה, אולם כנשיא המכללה הוא חתם על הסכם עם הרשות הקובע שמדובר במענק. מבקר המדינה כתב על כך: "כנשיא המכללה אימץ מר וכסלר חוות דעת משפטית שגורסת כי מדובר בתמיכה ופעל על פיה, ואילו כראש הרשות לפיתוח הוא התעלם מכך ואישר בחתימתו את הדו"חות הכספיים של הרשות הקובעים שהסכום הוא הלוואה". דו"ח המבקר שעסק בענייני המכללה קבע שווכסלר היה שרוי בניגוד עניינים בין שני תפקידיו ברשויות ציבוריות – יו"ר הרשות לפיתוח ירושלים ויו"ר המכללה. נקודה נוספת הנוגעת למכללה היא התשלום על הקרקע, שם נקבעה למכללה שומה נמוכה ווכסלר לא הסב את תשומת הלב לטעות. אולם, בדו"ח מבקר המדינה אשר עסק בשתי הפרשיות, לא יוחסה לווכסלר פגיעה בטוהר המידות. בדצמבר 2010 נחתם הסכם בין מינהל מקרקעי ישראל לבין המכללה במסגרתו שילמה המכללה למינהל מקרקעי ישראל 18.9 מיליון ₪ עבור חכירה מהוונת לתקופה של 49 שנה על הקרקע בה פועלת המכללה.
הולנד
דת
הלשכה הסטטיסטית ערכה סקר במסגרתו התבקשו התושבים לדרג את מידת מעורבות הדת בחייהם, ובו עלה ש-72% השיבו כי אינם פוקדים כנסיות או אסיפות דתיות כלל כי 11% הולכים לכנסייה (או משתתפים באסיפות בעלי אופי דתי או פילוסופי) לפחות פעם בשבוע, 4% הולכים לכנסייה פעמיים או שלוש פעמים בחודש, 4% פעם בחודש, ו-9% פחות מפעם בחודש.
עוזיאל וכסלר
משפחתו
עוזי וכסלר היה נשוי לדניאלה, שופטת בית המשפט המחוזי ירושלים בדימוס. לזוג ארבעה ילדים, בהם יוני, ממייסדי חברת אורקם טכנולוגיות.
מיסה מחזורית
מיסה מחזורית (באנגלית: Cyclic mass) הוא כינויה של יצירה מוזיקלית, שנכתבה לנוסח היום-יומי (Ordinary) של המיסה הקתולית בתקופת הרנסאנס. במיסה המחזורית חלקו כל הפרקים - קיריה, גלוריה, קרדו, סנקטוס ואגנוס דאי - נושא מוזיקלי משותף, בדרך כלל קנטוס פירמוס, שהקנה להן אחדות ושלמות. המיסה המחזורית הייתה הצורה מרובת הפרקים הראשונה במוזיקה המערבית, שנכתבה בהתאם לעיקרון ארגוני יחיד.
עוזיאל וכסלר
משפחתו
אחיו הם פרופסור מנחם רון וכסלר, עורכת הדין אורה זק ובנימין זאב וכסלר, סגן מנהל כללי במוסד יד בן צבי. אחייניתו היא החזאית שרון וכסלר.
הולנד
יהדות הולנד
התעודה הראשונה על אודות היהודים בהולנד היא מהמאה ה-12. בימי הביניים היו בה מספר קטן של יהודים אך למרות זאת תעודות מתקופה זו מבטאות עוינות כלפיהם. במאה ה-17 נוסדו בה קהילות אנוסים, רובם מפורטוגל וספרד, שישבו באמסטרדם, רוטרדם, אלקמאר והארלם. באמסטרדם נוסדה קהילת נווה שלום ואפילו נבחר לה רב. בשנת 1619 החליטה הולנד שכל עיר רשאית לחוקק חוקים ייחודיים ליהודים. לאחר מכן הגיעו יהודים אשכנזים להולנד בעיקר מגרמניה, פולין וליטא והקימו את קהילתם הראשונה בשנת 1635.
מיסה מחזורית
התקופה שבה חוברו מיסות מחזוריות נמשכה משנת 1430 עד סביבות 1600, אף כי מלחינים מסוימים, בעיקר במרכזי מוזיקה שמרניים, המשיכו לכתוב אותם לאחר מועד זה. סוגי המיסות המחזוריות כוללים מיסה "מוטו" (או מיסה של "מוטיב ראשי"), מיסת קנטוס פירמוס, מיסת פרפרזה, מיסה פארודית ומיסות, המבוססות על צירופים של הטכניקות הללו.
עידן וולס
ביוגרפיה
וולס הוא הצעיר מבין שני אחים, וגדל ברעננה. אביו, אלחנן וולס, מועסק בתעשייה האווירית כהנדסאי מטוסים, ואמו, רחל וולס, עובדת במחלקת התרבות של עיריית רעננה. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון אוסטרובסקי שברעננה במגמה הריאלית, שירת וולס כסמל מבצעים בפיקוד העורף. בשנת 1999 החל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב, וב-2003 השלים את התואר הראשון במשפטים. במהלך לימודיו עבד כמתמחה במשרד עורכי הדין גורניצקי ושות' בתחומי שוק ההון, עסקאות בינלאומיות, ומיזוגים ורכישות.
הבחירות הכלליות בבריטניה 1979
הבחירות הכלליות בבריטניה 1979 התקיימו ב-3 במאי 1979, ובהן נבחרו 635 חברי בית הנבחרים הבריטי. בבחירות ניצחה המפלגה השמרנית, בהנהגתה של מרגרט תאצ'ר, ברוב פרלמנטרי בן 43 מושבים, והחליפה את ממשלת הלייבור המכהנת בראשותו של ג'יימס קלהאן. הבחירות היו הראשונות בסדרת ארבעה ניצחונות רצופים בבחירות עבור המפלגה השמרנית, ותאצ'ר נבחרה לאישה הראשונה לעמוד בראשות ממשלת בריטניה, ואף בראשות ממשלה אירופית כלשהי.
נקודות לציון
לאחר שנפלה ממשלתו בהצבעת אי-אמון ב-28 במרץ 1979, נאלץ ראש ממשלת בריטניה ג'יימס קלהאן להודיע כי יבקש את פיזור הפרלמנט של בריטניה כדי להתחיל בבחירות כלליות. התאריכים העיקריים לקראת הבחירות היו:
מיסה מחזורית
היסטוריה
לפני שהלחנת יצירה שלמה לנוסח המיסה הרגילה, בידי מלחין יחיד, הייתה לנורמה, בסביבות אמצע המאה ה-15, נהגו מלחינים לכתוב מוזיקה לצמדי פרקים. צמדים של גלוריה-קרדו או סנקטוס-אגנוס דאי מצויים בכתבי יד רבים מראשית המאה ה-15, משל מלחינים כמו יוהנס צ'יקוניה, ארנולד דה לאנטינס וזאכארה דה טראמו. קיימת אמנם האפשרות, שכמה ממלחינים אלה כתבו מוזיקה לנוסח המיסה בשלמותו, אך שום יצירה מחזורית מאת מלחין יחיד לא שרדה. (ה"מיסה של גברתנו" (Messe de Nostre Dame) מאת גיום דה מאשו, המתוארת לפני 1365 הנה המיסה השלמה המוקדמת ביותר מאת מלחין יחיד ששרדה עד ימינו, איננה נחשבת בדרך כלל למיסה מחזורית אמיתית.) כמה מחזורי מיסה מן התקופה שבין 1420 ל-1435, בייחוד מצפון איטליה, מלמדים, שמלחינים פעלו להשגת מיסה מאוחדת, אך פתרו את הבעיה באופן שונה: במקרים רבים שימש טנור נפרד לכל אחד מפרקי המיסה, שהייתה מאוחדת סגנונית מכל בחינה אחרת.
עידן וולס
ביוגרפיה
בשנת 2010 הצטרף וולס לצוות הפרשנים של תוכנית הטלוויזיה הכלכלית 'סוגרים חשבון' ששודרה בטלוויזיה החינוכית.
הבחירות הכלליות בבריטניה 1979
רקע
כלכלת הממלכה המאוחדת בשנות ה-70 של המאה ה-20 הייתה חלשה עד כדי כך, שהשר מטעם הלייבור ג'יימס קלהאן (שכיהן לאחר מכן כראש הממשלה) הזהיר את חבריו לממשלה ב-1974 מהאפשרות של "התמוטטות הדמוקרטיה", ואמר להם: "אילו הייתי צעיר, הייתי מהגר". לאחר התפטרותו הפתאומית של הרולד וילסון מראשות הממשלה מטעם הלייבור באפריל 1976, החליף אותו קלהאן כראש הממשלה. עד מרץ 1977 הפכה ממשלת הלייבור לממשלת מיעוט בשל מספר תבוסות בבחירות ביניים, ומאז עד אוגוסט 1978 שרדה ממשלת קלהאן רק באמצעות הסכמים עם המפלגה הליברלית ומספר מפלגות קטנות אחרות. קלהאן שקל לערוך בחירות בסתיו 1978, אך בסופו של דבר החליט שמצב מפלגתו בסקרים עשוי להשתפר לאחר הורדת מיסים שצפויה להיערך בקרוב, ושיפור כלכלי פוטנציאלי ב-1979. אף על פי שסקרי דעת קהל שפורסמו הראו כי הלייבור עשוי לנצח, סקרים פרטיים שהוזמנו על ידי הלייבור הראו כי שתי המפלגה הגדולות נהנות ממידה שווה של תמיכה ציבורית.
מיסה מחזורית
היסטוריה
קרוב לוודאי, שמקור המיסה המחזורית האמיתית הוא אנגליה והמלחינים הראשונים שידוע כי ערכו את המיסה תוך שימוש באותו קנטוס פירמוס בכל פרק הם ג'ון דאנסטפל וליונל פאואר. בכל אופן, הייתה זו ה-Missa Caput, יצירה אנגלית אלמונית שיוחסה לפנים לגיום דופאי, "אחת היצירות המהוללות ביותר במאה ה-15" שתהיה למשפיעה ביותר בכתיבת מיסות ביבשת אירופה; היצירה הזו מופיעה בשבעה מקורות קונטיננטליים נפרדים מן המאה ה-15. יותר מכל מיסה אחרת לפני שנות ה-80' של המאה ה-15. בין שאר מאפייניה, יצירה זו נחשבת לראשונה, שעשתה שימוש בקו בס חופשי מתחת לקנטוס פירמוס בטנור. כתוצאה מתפוצתה של ה"מיסה קאפוט", פשט בקרב מלחינים הנוהג להוסיף את הקול הנמוך הזה למרקמים הפוליפוניים שלהם ממחצית המאה ואילך, פחות או יותר; נוהל זה איפשר גמישות הרמונית וקדנציאלית, שלא הייתה קיימת קודם לכן.
עידן וולס
ביוגרפיה
באוגוסט 2015, במקביל לתפקידו כמנכ"ל קבוצת תשובה, מונה וולס לכהן גם כמשנה למנכ"ל קבוצת דלק, קבוצת ההחזקות הציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב, שבבעלותה מאגרי הגז הטבעי "תמר" ו"לוויתן". בנובמבר 2019 פורסם מינויו למנכ"ל קבוצת דלק במקומו של אסי ברטפלד, החל מ-1 בינואר 2020.
מיסה מחזורית
היסטוריה
השיטה המוקדמת ביותר ששימשה לארגון פרקי המיסה הייתה שיטת המוטיב הראשי, הידועה גם בשם "מוטו". במקרה זה, נושא מוכר או קטע מנושא פתח כל אחד מחלקי המיסה החשובים. הרבה מיסות "מוטו" אוחדו גם באמצעים אחרים, אבל הליך כזה לא היה נחוץ. דוגמה מוקדמת למיסת "מוטו" היא ה-Missa verbum incarnatum מאת ארנולד דה לאנטינס, כנראה מסביבות 1430, שבה כל פרק מקושר באמצעות מוטיב ראשי. נוסף לכך, הפרקים מכילים רמזים דקים למוטט שלו, O pulcherrima mulierum. רבות מן המיסות של דופאי עושות שימוש בטכניקה של מוטיב ראשי, גם כאשר הן מנצלות טכניקה אחרת, כגון קנטוס פירמוס. טכניקת המוטו הייתה נפוצה ביבשת אירופה, אך נדירה בקרב מלחינים אנגלים.
הבחירות הכלליות בבריטניה 1979
רקע
בחורף 1978 – 1979, שכונה "החורף העגום" (Winter of Discontent), פתחו איגודי העובדים בסדרת שביתות לאור התנגדותם להמשך הקפאת השכר. במהלך החורף העגום צנחה בחדות התמיכה בלייבור בסקרי דעת הקהל. נראה היה שהלייבור הצליח לשפר את המצב, אך בפברואר הראו חלק מהסקרים שהשמרנים עוקפים את הלייבור, והחל להסתמן הפסד ברור של הלייבור בבחירות הקרובות. בהכנות לקראת הבחירות, תמכו הדיילי מירור והגרדיאן בלייבור, ואילו הסאן, הדיילי מייל, הדיילי אקספרס והדיילי טלגרף הביעו את תמיכתם בשמרנים.
עוזיאל וכסלר
משפחתו
בשנת 2012 נבחר לקבל את תואר יקיר ירושלים.
הולנד
יהדות הולנד
אף על פי שהוטלו מגבלות שונות על היהודים, הם הצליחו להגיע לעצמאות כלכלית מסוימת עד כדי כך שיהודים ספרדים היו בעלי מניות בחברת הודו המזרחית ההולנדית וליהודים היו עמדות חשובות בכמה ענפי כלכלה, ביניהם ענף היהלומים (עם הזמן נוצר מונופול יהודי בענף זה).
בשנת 1626 הקים מנשה בן ישראל בית דפוס עברי באמסטרדם ולימים הייתה העיר למרכז של הדפוס העברי. באותה עת היו הקהילות היהודיות בהולנד מרכז תרבות גדול בלימודי יהדות ולימודים כלליים. במאה ה-17 התחוללו בקהילה היהודית מספר משברים בן המתבוללים לאורתודוקסים, אשר הידועות שבהן היא פרשת אוריאל ד'אקוסטה ופרשת החרמתו של שפינוזה. במאה ה-18 הורע מצב היהודים והיקף המסחר שלהם הידרדר בעקבות הכיבוש הצרפתי. באותה תקופה, 54% מיהודי אמסטרדם תוארו כאנשים שזקוקים לתמיכת הקהילה. רבים ביהדות הולנד נתפסו לרעיונות המשיחיים של שבתי צבי.
ב-1796 הוכרז שוויון זכויות ליהודי הולנד והשלטונות השתדלו לשלבם בחיי המדינה. בשנת 1810 היו בהולנד 49,973 יהודים אשכנזים וכ-5,000 יהודים ספרדים. המלך וילם ה-1 התעניין בקהילה היהודית ואף הוציא צווים שנגעו לענייניה הפנימיים. בתקופה המודרנית היגרו להולנד יהודים ממדינות אחרות. הולנד הייתה מדינה ליברלית בה נהנו היהודים מתחושת שוויון.
יהודי הולנד בתקופת השואה
מרבית ההולנדים שיתפו פעולה באופן מלא עם המדיניות הנאצית, יותר מבכל מדינה אחרת באירופה. עם זאת, קבוצת קומוניסטים הכריזה ב-25 בפברואר 1941 שביתה בעיר אמסטרדם במחאה על מדיניותם של הנאצים כלפי היהודים. זו הייתה יוזמה של ארגונים קומוניסטיים באמסטרדם והיא הייתה פעולת המחאה הסולידרית היחידה בהולנד, אם כי מינורית, היא דוכאה אחרי יומיים. בכל שנה נערך טקס זיכרון באמסטרדם בכיכר בה נאספו היהודים למשלוח למחנות. אלפי הולנדים סייעו ליהודים להסתתר מפני הנאצים. על פי הערכות שונות כ-12 אלף יהודים בהולנד ניצלו מידי הנאצים הודות לסיוע זה. בהולנד תועדו מקרים רבים במיוחד של מסירות נפש למען היהודים. כך למשל, היחס בין מספר חסידי אומות העולם ההולנדים לבין גודל האוכלוסייה גבוה זאת בשל הכפר ניולנדה, שאנשיו הסתירו יהודים באופן מאורגן. ביתר חלקי הולנד כמעט ולא נרשמו מקרי הצלה של יהודים על ידי חסידי אומות עולם. על אף הצלת יהודים רבים על ידי תושבי הכפר ניולנדה, כ-90 אחוז מיהודי הולנד נרצחו במלחמת העולם השנייה. באחוזים, יותר יהודים נשלחו אל מותם מהולנד מאשר מכל מדינה אירופית אחרת.
אנה פרנק יהודייה ממוצא גרמני נתפסה באמסטרדם והיא אחת הנערות המפורסמות מתקופת השואה. הבית בו הסתתרה ונתפסה הוא היום מוזיאון שואה בהולנד וקרוי בית אנה פרנק.
הנאצים הקימו מספר מחנות ריכוז אליהם גורשו היהודים: במזרח הולנד ובצפונה במחנה וסטרבורק ליד העיר חרונינגן אליה גורשו היהודים על ידי "המשטרה הירוקה" (בהולנדית: Groene Politie). רובה של יהדות הולנד נספתה בשואה – 107,800 נפש מ-120,000 נפש (90%), על פי האומדנים האחרונים.
כיום מתגוררים בהולנד כ־30,000 יהודים.
חלוקה מנהלית
הולנד מחולקת ל-12 מחוזות (פרובינציות):
הבחירות הכלליות בבריטניה 1979
רקע
בבחירות הפנימיות, מרגרט תאצ'ר זכתה בבחירות להנהגת המפלגה השמרנית ב-1975, בהתמודדה מול ראש הממשלה לשעבר אדוארד הית'. כמו כן, ב-1976 החליף דייוויד סטיל את ג'רמי ת'ורפ כמנהיג המפלגה הליברלית, לאחר שהאחרון הואשם בנטיות הומוסקסואליות ובקנוניה לרצח מאהבו לשעבר ונאלץ להתפטר. פרשת ת'ורפ הובילה לירידה בתמיכה במפלגה הליברלית.
הולנד
תרבות
בהולנד נולדו ציירים מפורסמים רבים. מבין ציירי המאה ה-17, תור הזהב של הרפובליקה ההולנדית, התפרסמו רמברנדט, יאן ורמיר, ואן סטין ואחרים. במאות ה-19 וה-20 התפרסמו וינסנט ואן-גוך, פיט מונדריאן, מאוריץ קורנליס אשר והאן ואן מיגרן. פילוסופים מפורסמים כוללים את ארסמוס מרוטרדם וברוך שפינוזה. אף רנה דקארט התגורר בהולנד כמה עשרות שנים.
הבחירות הכלליות בבריטניה 1979
סקירה כללית
כהונת הפרלמנט של בריטניה הקודמת החלה באוקטובר 1974, כאשר הרולד וילסון הוביל את מפלגת הלייבור עם רוב של 3 מושבים. לאחר שנה וחצי הוא התפטר מתפקידו כראש ממשלה והוחלף בג'יימס קלהאן, ותוך שנה נעלם הרוב הפרלמנטרי הצר של הממשלה. קלהאן חתם על הסכמים עם המפלגה הליברלית, המפלגה היוניוניסטית של אלסטר (UUP), המפלגה הלאומית הסקוטית ופלייד קמרי על מנת להישאר בשלטון. עם זאת, ב-28 במרץ 1979, בעקבות תבוסת משאל העם על כינון אספה מחוקקת לסקוטלנד, הגישה תאצ'ר הצעת אי-אמון בממשלת הלייבור, וההצעה התקבלה בפער של קול אחד בלבד (311 מול 310 קולות) והובילה לבחירות כלליות חמישה חודשים לפני הסיום המתוכנן של כהונת הממשלה.
מסע הבחירות של הלייבור ניזוק מסדרת סכסוכים ושביתות תעשייתיות בחורף 1978-79, שנודע בשם "החורף העגום". המפלגה מיקדה את מסע הבחירות שלה בתמיכה בשירות הבריאות הלאומי ובתעסוקה מלאה. קלהאן הודיע בתחילת סתיו 1978 שהוא לא יקדים את הבחירות לשנת 1978 (על אף ספקולציות שהועלו בתקשורת באותה עת), לאחר שסקרים פרטיים שנערכו עבור הלייבור בסתיו 1978 הראו שמפלגת הלייבור אינה צפויה לזכות ברוב פרלמנטרי.
מיסה מחזורית
היסטוריה
בשנים המאוחרות של המאה ה-15, טכניקת קנטוס פירמוס הייתה זו ששימשה בתדירות הגבוהה ביותר לאיחוד מיסות מחזוריות. הקנטוס פירמוס, שנלקח בתחילה מן המזמור הגרגוריאני, ולאחר זמן ממקורות אחרים כמו שאנסונים חילוניים, הולחן בדרך כלל בצלילים ארוכים יותר בקול הטנור (זה שמעל הקול הנמוך ביותר). יתר הקולות יכלו לבוא לביטוי בדרכים רבות, החל פוליפוניה בהלחנה חופשית וכלה בקאנון מחמיר, אבל המרקם היה בראש ובראשונה פוליפוני, אך לא אימיטאטיבי. בכמה מקרים הופיע הקנטוס פירמוס גם בקולות אחרים, מלבד הטנור, בחירות גדלה והולכת ככל שהמאה הלכה וקרבה לסיומה. שאנסונים חילוניים היו למקור המועדף לקנטוס פירמי בתקופתם של אוקכם ובני דורו (השליש האחרון של המאה ה-15), ומלחינים החלו לכתוב שאנסונים משלהם; דוגמה לכך היא Missa au travail suis של אוקכם, המבוססת על שאנסון שלו באותו שם.
הבחירות הכלליות בבריטניה 1979
סקירה כללית
מטה הבחירות של המפלגה השמרנית העסיק את חברת הפרסום "Saatchi & Saatchi". בקמפיין הבטיחה המפלגה לרסן את האינפלציה ולהגביל את כוחם של איגודי העובדים.
מיסה מחזורית
היסטוריה
אוקכם השתמש לארגון המיסות המחזוריות שלו בטכניקת הקאנון והדוגמה הראשונה למיסה כזאת נכתבה כנראה על ידו: "מיסה פרולאטיונום", שבמקום להסתמך על קנטוס פירמוס קבוע, התבסס כל פרק מפרקיה על אימיטאציה, שכל אחד ממרווחי האימיטאציה שלה נפרש והתרחב מאוניסונו לאוקטבה במהלך המיסה. (לימן פרקינס ראה בכך את "ההישג הוקונטרפונקטי המדהים ביותר של המאה ה-15" והשווה אותו, בהיקף ובהפקה, לוריאציות גולדברג של יוהאן סבסטיאן באך). מיסה אחרת של אוקכם, Missa cuiusvis toni כתובה כך, שאפשר לבצע אותה בכל אחד מארבעת המודוסים הכנסיתיים.
הבחירות הכלליות בבריטניה 1979
סקירה כללית
תדמיתה של המפלגה הליברלית נפגעה לאחר שנטען שמנהיגה לשעבר, ג'רמי ת'ורפ, היה מעורב ביחסים הומוסקסואלים וקשר קשר לרצוח את אהובו לשעבר. למנהיג המפלגה הליברלית התמנה דייוויד סטיל. לפיכך, הנהגתן של שלוש המפלגות הגדולות התחלפה טרם הבחירות.
מיסה מחזורית
היסטוריה
בראשית המאה ה-16 כבר לא הייתה טכניקת הקנטוס פירמוס השיטה המועדפת לכתיבת מיסות, פרט לכמה אזורים מרוחקים מרומא ומארצות השפלה (מלחינים ספרדים, בייחוד, המשיכו להשתמש בשיטה זו גם במאה ה-16). בין השיטות האחרות לארגון המיסות המחזוריות טכניקת הפרפרזה והטכניקה הפארודית.
הבחירות הכלליות בבריטניה 1979
סקירה כללית
מעבר הקולות ממפלגת הלייבור למפלגה השמרנית היה 5.2%, שהוא המעבר הגדול ביותר מאז הבחירות הכלליות ב-1945 (בהן זכתה מפלגת הלייבור בראשות קלמנט אטלי). מרגרט תאצ'ר נבחרה לראשת הממשלה, ואת מקומו של קלהאן כמנהיג הלייבור תפס מייקל פוט ב-1980. תוצאות הבחירות שודרו בשידור חי ב-BBC, והוצגו על ידי דייוויד דימבלבי ורובין דיי.
מיסה מחזורית
היסטוריה
בטכניקת פרפרזה, נעימת מקור, אם נעימת קודש ואם חילונית, עוברת עיבוד ושכלול, בדרך כלל באמצעות קישוטים אבל לפעמים באמצעות צמצום ודחיסה. במיסות פרפרזה הנעימה מופיעה בדרך כלל בכל קול שהוא. Missa Pange lingua של ז'וסקן דה פרה (1520 בקירוב) היא דוגמה מפורסמת לכך: גם פלסטרינה הרבה להשתמש בשיטה זו, שרק הטכניקה הפארודית קדמה לה.
הבחירות הכלליות בבריטניה 1979
סקירה כללית
מערכת הבחירות נחשבת כמערכת בחינות מכוננת בפוליטיקה של הממלכה המאוחדת, מאחר שאחריהן שלטה המפלגה השמרנית בבריטניה במשך 18 שנים (עד לבחירות הכלליות ב-1997, בהן ניצח טוני בלייר). כמו כן, בהן נבחרה בפעם הראשונה בהיסטוריה של בריטניה אישה לראשות הממשלה.
מיסה מחזורית
היסטוריה
המיסה הפארודית, הידועה גם בשם "מיסת אימיטאציה" (שכן השימוש במילה "פארודיה" איננו מרמז כלל לסאטירה, אלא מבוסס על הבנה שגויה של המקור מן המאה ה-16), עושה שימוש בקולות רבים ממקור פוליפוני לשם האחדת הפרקים השונים של מיסה מחזורית. טכניקת פארודיה הייתה השכיחה ביותר בשימוש מכל השיטות במאה ה-16: פלסטרינה לבדו כתב 51 מיסות פארודיה. לבנייתה של מיסה כזאת אפשר היה להשתמש כמקור במוזיקת קודש או במוזיקה חילונית, וכמה מן השירים היה חילוניים בפירוש: דוגמה מאוחרת היא Missa entre vous filles משנת 1581, המבוססת על שיר זימה פופולרי מאת קלמנס נון פפה, "Entre vous filles de quinze ans" ("בנות חמש-עשרה מתוקות שכמותכן").
הבחירות הכלליות בבריטניה 1979
תוצאות
התוצאות בישרו על מעבר קולות של 5.2% ממפלגת הלייבור למפלגה השמרנית. מעבר זה היה הגדול ביותר מאז הבחירות הכלליות ב-1945 והבטיח לשמרנים רוב בן 43 מושבים. כמו כן, נבחרה אישה לראשות הממשלה, באופן חסר-תקדים. הניצחון השמרני ב-1979 החל את שלטון השמרנים, שנמשך 18 שנים, עד לבחירתו של טוני בלייר ב-1997. המפלגה הלאומית הסקוטית ידעה ירידה דרסטית בתמיכה בה, והפסידה תשעה מתוך 11 חברי הפרלמנט שלה. הליברלים חוו מערכת בחירות מאכזבת, ומנהיגיהם לשעבר, ג'רמי ת'ורפ, איבד לשמרנים את מושבו בפרלמנט מטעם מחוז הבחירה "צפון דבון".
תענית דיבור
תענית דיבור היא פרק זמן שאדם גוזר על עצמו שתיקה חלקית, ונמנע מלדבר דברי חולין.
המנהג מקובל במצבים מסוימים במסגרת דתות רבות ברחבי העולם, בהן בודהיזם, הינדואיזם ומספר זרמים של נצרות.
ביהדות יש הנוהגים בתענית דיבור במשך כל חודש אלול. בנוסף, רבים נוהגים להיות בתענית דיבור בימי שני וחמישי בימי השובבי"ם במקום תענית אכילה. מפיץ הרעיון בדור האחרון היה הרב יצחק אלפייה, שטען שתענית כזו עדיפה מפני שאינה מחלישה את האדם.
מדליית אדוארד
מדליית אדוארד (אנגלית: Edward Medal, בקיצור - EM) הייתה מדליה אזרחית בריטית אשר הוענקה בין השנים 1907 – 1971.
היסטוריה
המדליה הוכרזה לראשונה בצו מלכותי ב-13 ביולי 1907 ונקראה על שמו של המלך אדוארד השביעי. המדליה הוענקה במקורה לציון גבורתם של כורים אשר סיכנו חייהם על מנת להציל את עמיתיהם אשר היו בסכנת חיים. בעקבות צו מלכותי אשר פורסם ב-1 בדצמבר 1909 נכללו גם עובדי בתי המלאכה והמפעלים בקריטריונים לקבלת המדליה ובכך נסללה הדרך לפיצולה לשתי קטגוריות, האחת המקורית לגבורתם של כורים והשנייה החדשה לגבורתם של עובדי המפעלים והתעשייה.
כל קטגוריה נחלקה לשתי דרגות: דרגה ראשונה - כסף ודרגה שנייה (ארד). המדליות אשר חולקו למעוטרים נוצקו מן החומר אשר זהה לדרגת המדליה אותה הם קיבלו, אשר נענדה על סרט בצבע כחול כהה עם שוליים צהובים. עלות יצור המדליות כוסתה על ידי קרן שהוקמה בידי פילנתרופים (בחלקם בעלי מפעלים) ולא בידי המדינה או הכתר.
בשנת 1971 בוטלה המדליה ומחזיקיה (ביחד עם מחזיקי מדליית אלברט) נקראו להחזירה ולקבל תחתיה את צלב ג'ורג'.
צוק ג'אנקשן (אנטארקטיקה)
צוק ג'אנקשן או סלע ג'אנקשן (באנגלית: Junction Spur; מילולית: "צוק המפגש" או "צוק נקודת הצומת") הוא סלע בולט, המסמן את הקצה המזרחי של הרי דרווין שבאנטארקטיקה.
גילוי הצוק
הצוק התגלה ומופה על ידי משלחת חקר קרחון דרווין, שהייתה חלק מהמשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1958–1956.
מקור השם
הצוק נקרא בשם זה מאחר שהוא נמצא בנקודת המפגש בין קרחון הת'רטון וקרחון דרווין.
לקריאה נוספת
• Magalhães, Catarina & Stevens, Mark & Cary, Stephen & Ball, Becky & C Storey, Bryan & Wall, Diana & Tü Rk, Roman & Ruprecht, Ulrike, At Limits of Life: Multidisciplinary Insights Reveal Environmental Constraints on Biotic Diversity in Continental Antarctica. (2012) .PLoS ONE 7(9): e44578. doi:10.1371/journal.pone.0044578
מאלון פיטני
'''מאלון ר. פיטני הרביעי (באנגלית: Mahlon R. Pitney IV'''; ) היה עורך דין, משפטן ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית במשך שתי תקופות כהונה בשנים 1895–1899, וכשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית בשנים 1911–1922.
רוסופיליה
בתקופת המלחמה הקרה, התנועה הקומוניסטית בפינלנד הייתה פעילה מאוד ובהלסינקי חיה קהילה רוסית גדולה יחסית.
מאלון פיטני
ראשית חייו
תולדותיה של משפחת פיטני באמריקה מתחילים ב-1720, כאשר שני אחים סקוטים, ג'ונתן וג'יימס פיטני, התיישבו בחווה שבמנדהאם שבניו ג'רזי. בנו של גיימס, מאלון פיטני, לחם במהפכה האמריקאית לצד הגנרל ג'ורג' וושינגטון. צאצאו, מאלון פיטני הרביעי, נולד במוריסטאון, ניו ג'רזי לשרה לואיז (לבית הלסטד) ולהנרי קופר פיטני. הוא למד בקולג' ניו ג'רזי, כיום אוניברסיטת פרינסטון, שם הוא היה חברו לספסל הלימודים של וודרו וילסון, ושימש כמנהל נבחרת הבייסבול של הקולג'. עם סיום לימודיו ב-1879, הוא המשיך ללמוד משפטים בקריאה עצמית במשרדו של אביו. ב-1882 הוא עבר את בחינות לשכת עורכי הדין והקים משרד עצמאי בדובר בשותפות עם אחיו, ג'ון אוליבר הלסטד פיטני.
רוסופיליה
רוסיה פופולרית מאוד בסרביה, גם אחרי הפלישה הרוסית לאוקראינה, תנועת הפטרול העממי הסרבית ארגנה מפגן תמיכה ברוסיה. בשל האמונה, התרבות והמורשת הסלבית, הסרבים רואים ברוסים אומה אחות. גם במונטנגרו השכנה התקיים מפגן תמיכה ברוסיה.
מאלון פיטני
ראשית חייו
ב-1889 שב פיטני למוריסטאון כדי לנהל את משרד עורכי הדין של אביו, לאחר שאביו מונה כשופט. ב-1891 הוא נשא לאישה את פלורנס שלטון. לזוג נולדו שני בנים ובת. שני הבנים למדו גם הם בפרינסטון ונכנסו גם הם בהמשך לתחום המשפטים. פיטני היה סבא-רבא של השחקן כריסטופר ריב, מצד אמו של ריב.
רוסופיליה
במשך שנים רבות, במזרח ובדרום אוקראינה היה יחס חיובי כלפי רוסיה ותרבותה. מרבית תושבי האזורים הללו דוברי רוסית ולמשך תקופה קצרה, לאחר מהפכת 2004, התקיימו יחסי ידידות בין אוקראינה לרוסיה בשנים 2010–2013. בעקבות אירועי יברומאידן היחס הפך לשלילי יותר. ישנם יחסי קרבה בין רוסיה לבין המשטר בבלארוס בראשות אלכסנדר לוקשנקו, אך לא ידועה מידת האהדה כלפי רוסיה בקרב אזרחי המדינה. ֶ במדינות אסיה יש יחס אוהד יחסית כלפי רוסיה, בייחוד במדינות ערב ובמדינות בעלות משטר קומוניסטי כמו הרפובליקה העממית של סין ובווייטנאם. כך גם באפריקה.
מאלון פיטני
קריירה פוליטית
ב-1894 התמודד פיטני בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית וניצח את חבר הקונגרס שכיהן עד אז תקופת כהונה אחת, ג'ונסטון קורניש במחוז הבחירה הרביעי של ניו ג'רזי. שנתיים לאחר מכן הוא נבחר לתקופת כהונה נוספת. פיטני שימש כיושב ראש הוועידה המדינתית של המפלגה הרפובליקנית בניו ג'רזי וקידם מועמדותו של ג'ון ויליאם גריגס למשרת מושל ניו ג'רזי. ככוכב עולה בפוליטיקה המדינתית, שאף פיטני להתמנות בעצמו כמושל. כדי לשפר את מעמדו במדינה, הוא התפטר מבית הנבחרים לפני סיום תקופת כהונתו השנייה והתמודד בבחירות לסנאט של ניו ג'רזי. בבחירות שהתקיימו ב-1899 הוא ניצח וכאשר כיהן בסנאט הוא שימש כמנהיג הסיעה הרפובליקנית. לאחר הבחירות של 1900 הוא נבחר כנשיא הסנאט.
שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית
ב-1912 מונה פיטני על ידי הנשיא ויליאם הווארד טאפט כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. אף על פי שמינויו אושר בסנאט ברוב של 50 מול 26, התנגדו לו החוגים הפרוגרסיבים. פיטני הושבע לתפקיד ב-18 במרץ 1912. העוינות הזו כלפיו נבעה בעיקר בשל החלטתו כאשר שימש כשופט בבית המשפט לדיני היושר בתיק "חברת הזכוכית ג'ונס נגד איגוד נופחי בקבוקי הזכוכית" (Jones Glass Co. v. Glass Bottle Blowers Association), שהגבילה את יכולת האיגודים המקצועיים למנוע את הפיכתם של עובדים לשוברי שביתה.
במהלך כהונתו על כס השיפוט בבית המשפט העליון, רכש פיטני מוניטין של שמרן ותמך באדיקות בתאוריה המשפטית של "ההליך הראוי המהותי". דוגמה לגישתו זו השתקפה בחוות דעת הרוב שהוא כתב בפסק הדין "קופייג' נגד קנזס", בו פסק בית המשפט על אי תאימותו לחוקה של חוק של קנזס שאסר על קיומם של "חוזי הכלב הצהוב" , שהיו הסכמה בין עובד למעביד שבתנאי להעסקתו של העובד, הוא לא יהיה חבר איגוד מקצועי. בפסק דין זה קבע בית המשפט שלא ניתן להפעיל סמכות משטרתית להבטיח שוויון ביכולת המיקוח. אף על פי שהוא חש חוסר אמון כלפי האיגודים המקצועיים, פיטני גם חשש מהתחזקותם הנרחבת של העסקים ותמך בשימוש רחב בחוק ההגבלים העסקיים של שרמן.