cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לודוביקו ספורצה
ביוגרפיה
ב - 6 ביולי 1495 צבא הליגה של ונציה גבר על זה של שארל השמיני בקרב פורנובו, אבל האחרון הצליח לשוב עם צבאו לצרפת. ב-1498 לואי השני דוכס אורליאן, שבינתיים הפך ללואי השנים עשר מלך צרפת, פלש שוב לאיטליה עם צבאו וכבש את מילאנו באוקטובר 1499. ספורצה נמלט אל חצרו של מקסימיליאן הראשון, אך שב עם צבא שכירים שווייצרי, גרמני ואיטלקי וכבש את מילאנו מידי הצרפתים (5 בינואר 1500).
כעבור שלושה חודשים בלבד נתפס ספורצה בידי הצרפתים (10 באפריל 1500). הוא נלקח כאסיר לצרפת ונכלא במצודת העיר לוש שבעמק הלואר. ב- 1508 ניסה להימלט מכלאו, אך נתפס שוב ונכלא באותה מצודה בתנאים מחמירים. לודוביקו ספורצה מת בכלא במאי של אותה שנה.
זכוכעשיים
משפחת הזכוכעשיים (שם מדעי: Sesiidae; בעבר: Aegeriidae) היא משפחת חרקים בסדרת הפרפראים, בעלי גלגול מלא. המשפחה מונה כמה מאות מינים, בערך 12 מהם ידועים בישראל.
הסימן המייחד את משפחת הזכוכעשיים, ושנתן להם את שמם העברי, הוא כנפיהם שחלקם הגדול שקוף וחסר קשקשים. תופעה זו, המקנה להם דמיון לצרעות, נקראת חקיינות (מימיקרי). החוקרים מאמינים שדמיון זה מהווה הגנה מפני טורפים, ומאפשר להם להתעופף בשעות היום
גופם מוארך, הבטן שחורה עם פסי רוחב צהובים לעיתים קרובות, והיא צרה יותר בחלקה הקדמי (קרוב לראש). בקצה הבטן בולטות שערות שחורות ארוכות.
הזכוכעשיים ניזונים מצוף בעזרת חדקם המפותח. יש והזכוכעשיים מוצצים את הצוף תוך כדי רפרוף, כמנהג הרפרפיים.
הנקבות מטילות את הביצים בחספוסים, בסדקים, בפצעים או על הקליפה של גזעים וענפים. הזחל מתחיל את התפתחותו מתחת הקליפה, ורק לאחר מכן חודר לעצה. בתוך העצה הוא נובר לרוב כלפי מעלה.
דולסה דה בטטה
דולסה דה בטטה (בספרדית: dulce de batata, מילולית: "ממתק בטטה" "ריבת בטטה" או "בטטה מתוקה") הוא קינוח מתוק ומסורתי הנהוג במטבח הארגנטינאי, הפרגוואי והאורוגוואי. הקינוח בעל ג'לי מתוק, מרקם נוקשה כשל מרמלדה,הקינוח לרוב עשוי מבטטה אך יכול להיות גם בגרסאות אחרות כמו למשל עם- שוקולד או דובדבנים. באופן מסחרי נמכר הקינוח בקופסאות שימורים שטוחות ועגולות, לעיתים עם תוספות כגון שוקולד. לרוב מקובל לאכלו יחד עם גבינה צהובה.
האסאג
האסאג (בגרמנית: HASAG, קיצור של Hugo Schneider AG - Aktiengesellschaft Metallwarenfabrik, כלומר "מפעל תעשיית המתכת של הוגו שניידר") הייתה יצרנית מוצרי מתכת גרמנית, שנוסדה בשנת 1863. מבסיסו בלייפציג הוא צמח מעסק קטן שייצר מנורות ומוצרי מתכת קטנים אחרים בעבודת יד, למפעל גדול ולחברה בבורסה שמכרה את מרכולתה בכמה מדינות. במהלך מלחמת העולם השנייה הפך האסאג לקונגלומרט ייצור נשק נאצי עם עשרות מפעלים ברחבי אירופה הכבושה על ידי גרמניה, וזאת תוך שימוש בעבודות עבדים בהיקף עצום. עשרות אלפי יהודים מפולין, ואסירים רבים אחרים, מתו בייצור תחמושת למען האסאג.
האסאג החלה לייצר חימוש במהלך מלחמת העולם הראשונה, החלטה שהגדילה בסופו של דבר את רווחיות החברה. אובדן העסקים הצבאיים לאחר המלחמה הביא לצניחת מכירות. האסאג נאבקה על קיומה בשנות העשרים ברפובליקת ויימאר. כאשר המפלגה הנאצית גדלה בהשפעתה, ובסופו של דבר עלתה לשלטון בשנת 1933, המיליטריזם הגובר הוביל להחזרת החברה לייצור נשק קל תחת הנהגת האס אס החדשה. בעקבות הפלישה לפולין עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התרחבה החברה והחלה להעסיק אלפי עובדי כפייה ממחנות ריכוז וגטאות. חברת האסאג הייתה המשתמשת השלישית בגודלה בעבודת כפייה באירופה הכבושה בידי הנאצים, עם מפעלי חימוש בגרמניה ובפולין. למרות שהאסאג פורקה לאחר המלחמה, הסימן המסחרי שלה נותר בשימוש עד 1974.
פייטרו לאנדו
פייטרו לאנדו (באיטלקית: Pietro Lando; 1462 - 9 בנובמבר 1545) היה הדוכס ה-78 של ונציה. לאנדו כיהן כדוג'ה מאז מינויו בשנת 1538 ועד פטירתו.
בשנת 1471 נישא לאנדו לביאנקה קורנארו, אחותה הצעירה של קתרינה קורנארו, מלכת קפריסין. זמן קצר לאחר מכן הזמין לאנדו את הקמת קא' לאנדו-קורנארו (כיום קא' קורנארו-ספינאלי על גדת התעלה הגדולה).
פייטרו לאנדו זכה לפופולריות בעומדו בראש הצי הימי של לה סרניסימה.
בשנת 1537, בתקופת כהונתו של קודמו של לאנדו - אנדראה גריטי, בעקבות התקפת הסולטאן סולימאן הראשון על קורפו, פרצה מלחמה בין ונציה לבין האימפריה העות'מאנית.
לאנדו נפטר בשנת 1545.
פרנסיס אוסטר
פרנסיס אוּסטר (בצרפתית: Francis Huster; נולד ב-8 בדצמבר 1947 בניי-סיר-סן) הוא שחקן, במאי, מפיק וסופר צרפתי.
ילדות ובגרות
פרנסיס אוסטר הוא בנו הצעיר של צ'ארלס אוסטר, מנהל מסחרי יהודי אשכנזי של מותג הרכב לנצ'יה, הנשוי לסוזט קוואגבאום, בעצמה ממשפחה יהודית פולנית שעורכת סדנאות תפירה. לפרנסיס יש אח גדול, ז'אן פייר, סופר, ואחות צעירה יותר, מוריאל אוסטר. פרנסיס ירש מסבתו מצד אמו, סבתא רוז, את האהבה למשחק; היא לקחה את נכדיה בסתר בימי חמישי (שהיה אז יום חופש לתלמידי בית הספר) כדי לצפות בסרטים בבתי הקולנוע.
נבוכדנצר הראשון
נבוכדנצר הראשון (נבו-כודורי-אוצור) היה מלך בבל בשנים 1123-1146 לפנה"ס או 1126–1103 לפנה"ס לפי הכרונולוגיה התיכונה.
פרנסיס אוסטר
ילדות ובגרות
פרנסיס היה תלמיד בבית הספר היסודי rue de Louvois ואז תלמיד בבית הספר Lycée Carnot בפריז. בין חבריו לכיתה היו איב לה מוין וז'אק ספייסר, חברים שבעתיד יצאו איתו למסעות. ז'אק וובר היה חבר נוסף שלו, אך מכיתה אחרת. פרנסיס נרשם בגיל חמש עשרה לקונסרבטוריון העירוני ברובע ה18 של פריז, ואחר כך לקורס פלורנט ("cours Florent") ולבסוף לקונסרבטוריון הלאומי לאמנות דרמטית, ממנו זכה בשלושה פרסים ראשונים (קומדיה מודרנית, קומדיה קלאסית ותיאטרון זר). בשנת 1971 הוא התקבל לעבודה בקומדי פרנסייז, והפך לחבר בשנת 1977. הוא התפטר בשנת 1981.
נבוכדנצר הראשון
המלך הרביעי מהשושלת הרביעית של איסין שמלכה בבל, שהייתה השושלת השנייה של איסין. השושלת תפסה את השלטון בבבל מממלכת עילם לאחר שעילם הביסה את מלכי השושלת הכשית ששלטה בבל במשך כ-400 שנים.
פרנסיס אוסטר
קריירה
בנוסף לתפקידיו הקלאסיים בקומדי פראנסז, פרנסיס אוסטר שיחק בסרטים רבים ויצר את "קבוצת פרנסיס אוסטר", איתם ביצע כמה הופעות לקהל פופולרי גדול, כולל Le Cid של פייר קורניי בתיאטרון רונד-פוינט בשנת 1987. "קבוצת פרנסיס אוסטר" הופיעה גם בין השנים 1993–1994 ברחבי צרפת, בלגיה ומונקו. קבוצה זו היוותה כר גידול לכישרונות צעירים, כגון קלוטילד קורו, ולרי קראנצ'נט, כריסטיאנה ריאלי, אסטל סקורניק, ולנטיין וארלה ואוליבייה מרטינז.
נבוכדנצר הראשון
בתחילת מלכותו הוא אסף צבא ופלש לעילם, אבל הכתה אותו מגפה והוא נסוג. הוא חיכה לאות משמים, וקיבל אותו בקיץ. שוב הוא ארגן צבא ופלש לעילם והביס אותה. הוא נכנס לעיר שושן ולקח את פסלי האלים מרדוך ואשתו שרפניתום, ששהו בשבי העילמי, והחזיר אותם לעיר הבירה בבל. הוא הקים מחדש מקדשים שהעילמים הרסו בניפור ואור.
פרנסיס אוסטר
קריירה
פרנסיס אוסטר עזב את Maison de Molière בשנת 1981 כדי להתמסר למסך הגדול. לאחר מכן הוא קיבל תפקיד ב"מה שגורם לדוד לרוץ?" מאת אלי שוראקי. פגישתו המכריעה עם קלוד ללוש פתחה פתח לשיתוף פעולה ארוך של שבעה סרטים, כולל "Si c'est à remaire" ("אם זה צריך להיות נזכר", 1976) או Le Courage d'aimer ("האומץ לאהוב", 2005).
נבוכדנצר הראשון
במיוחד נודעה חשיבות לשיקום מקדשו של האל מרדוך - מקדש אסגילה - בעיר בבל. המקדש הפך למקדש המרכזי של ממלכת בבל עד לחורבנה בשנת 538 לפני הספירה ואף אחר כך, כשבבל הייתה תחת שלטון פרסי ויווני. בימיו הוכר האל הבבלי מרדוך כמלך האלים וראש הפנתיאון הבבלי. גם הכרה זו נמשכה מאות שנים אחרי שבבל עברה לחסות פרסית ואחר כך יוונית. אומנם על פי סיפור הבריאה הבבלי אנומה אליש הוכתר מרדוך למלך האלים עם בריאת העולם ותוכניות הבנייה של מקדש אסגילה ניתנו לבני האדם כבר אז, אולם חיבור זה שייך, ככל הנראה, לימי נבוכדנאצר הראשון. מרדוך החליף את האל הראשי הקודם מאז ימי שומר הקדומה - אנליל.
פרנסיס אוסטר
קריירה
בשנת 2008 ביים אוסטר את הרימייק של "אומברטו דה", סרטו של ויטוריו דה סיקה. סרט זה, שכותרתו Un homme et son chien ("אדם וכלבו"), מסמן את חזרתו של ז'אן פול בלמונדו לקולנוע ומאגד שורת שחקנים צרפתים, בהם חפסיה הרצי, ז'אן דוז'רדן, רוברט חוסיין, פייר מונדי, קרוליין סילהול, ברברה שולץ, עמנואל ריבה, מיילין פרסל, ניקול קלפן ואפילו דניאל פרבוסט. הסרט לא זכה להצלחה מסחרית.
נבוכדנצר הראשון
לאחר מותו ירש אותו בנו אנליל-נדין-אפלי, שמת בעודו נער.
פרנסיס אוסטר
קריירה
בנובמבר 2015 הוא סיים כתיבת ספר L'énigme Stefan Zweig, עם הקדמתו של אריק-עמנואל שמיט למהדורות Le Passeur.
עולם התרבות
האנציקלופדיה עולם התרבות מהווה מעין המשך לאנציקלופדיה תרבות של אותה הוצאה, וגם היא נערכה בידי ג'ובאני פאברי. כמו האנציקלופדיה CONOSCERE עליה מבוססת האנציקלופדיה תרבות, גם אנציקלופדיה CAPIRE נמכרה בהתחלה כחוברות ואז בפורמט מלא. בישראל נמכרו החוברות בפורמט "אנציקלופדיה עולם התרבות" וכריכות החוברות (המקבילות לאנציקלופדיה המילונית של תרבות), שעסקו בהיסטוריה, נמכרו כאנציקלופדיה נפרדת בשם- "העולם מראשיתו ועד ימינו". הגרסה האיטלקית המקורית יצאה לאור בשנים 1963-1977.
נושאי האנציקלופדיה
אנציקלופדיה עולם התרבות עסקה בנושאי ארכאולוגיה, אדריכלות, אומנות, אסטרונומיה, ביולוגיה, בוטניקה, כימיה, קולנוע, גוף האדם, משפטים, כלכלה, אנטומולוגיה, בולאות, פילוסופיה, פיזיקה, גאוגרפיה, גאולוגיה, ספרות, מינרללולוגיה, מוזיאונים, מוזיקה, נומיסמטיקה, ציור, פוליטיקה, פסיכולוגיה, דת, פיסול, היסטוריה, תיאטרון, טלוויזיה, תכנון אורבני, זואולוגיה ועוד. כיאה לשמה, נכללו באנציקלופדיה ערכים רבים בנושאי תרבות האדם, לצד ערכים על מדעי החיים ומדעים מדויקים. כמו כן נוספו למהדורה העברית ערכים בנושאים ישראליים ויהודיים, כאשר לצד כל ערך נכתב שמו של כותב הערך. ב"עולם התרבות" נעשה שימוש רב יותר בצילומים, לעומת הציורים שעיטרו את "תרבות".
פורמט
האנציקלופדיה מונה בגרסה העברית 12 כרכים, בגרסה האיטלקית המקורית הגיעה בשיאה ל-17 כרכים, לא כולל האנציקלופדיה ההיסטורית. באיטליה המשיכה לצאת האנציקלופדיה עד שנות השבעים וכללה גם תקליטי אודיו.
פולקסווגן קאדי
פולקסווגן קאדי (בגרמנית: Volkswagen Caddy) היא מכונית מסחרית מתוצרת חטיבת כלי הרכב המסחריים של פולקסווגן "Volkswagen Commercial Vehicles", חברת בת של יצרן הרכב הגרמני "פולקסווגן" אשר מיוצרת משנת 1979 ועד היום.
בין השנים 1995–2003 יוצר הדגם בספרד והיה קרוי "SEAT Inca".
סדרה רביעית (מיוצרת משנת 2016 ועד היום)
דגמים:
בישראל
,
אוניברסיטת הפיליפינים
אוניברסיטת הפיליפינים (בספרדית: Unibersidad ng Pilipinas) היא מערכת אוניברסיטאות ממשלתיות שפועלת משנת 1908 בפיליפינים.
פולקסווגן קאדי
בישראל
כל מנועי "פולקסווגן קאדי" מוצעים בטכנולוגיית "BlueMotion". מעבר לשילוב בין מנוע טורבו חסכוני ותיבת DSG, מציעה טכנולוגיית ה- "BlueMotion" שורה של מערכות שנועדו לשפר את תצרוכת הדלק ולצמצם פליטת מזהמים כדוגמת: ניצול אנרגיה בעת בלימה, אווירודינמיקה מתקדמת, יחסי העברה אופטימליים, צמיגים בעלי התנגדות גלגול נמוכה וכמובן מערכת "Start&Stop" שמוצעת כסטנדרט בכל כלי הרכב. מבחינת עיצוב חיצוני, הרכב כולל חזית זוויתית מאורכת, עם יחידות תאורה שנמתחות לאחור ומשתלבות היטב עם הסבכה בעלת הקווים האופקיים, שכוללת באמצעה את סמל פולקסווגן.
אוניברסיטת הפיליפינים
היסטוריה
בשנת 1908 פורסם צו ממשלתי על הקמת אוניברסיטה ממשלתית. במערכת שולב בית ספר לרפואה שהתחיל לפעול עוד בשנת 1905. תוך זמן קצר הוקמו מחלקות לאמנויות, חקלאות, משפטים, הנדסה ועוד. בשנת 1939 החלה בנייה של קמפוס "דילימן" המרכזי בקזון סיטי. במהלך מלחמת העולם השנייה רוב הפקולטות נסגרו. פקולטה לרפואה הייתה בין הבודדות שהמשיכו לפעול. בתקופה זו מונתה לפרופסור בפקולטה הונוריה אקוסטה סיסון, שהייתה האישה הרופאה הראשונה בפיליפינים.
פולקסווגן קאדי
בישראל
לקאדי יש 5 דלתות כשכולן מתוכננות כך שיעניקו פתחי כניסה ויציאה רחבים לצורך טעינה והעמסה. הדלתות הקדמיות גדולות ונפתחות כמעט ל-90 מעלות מלאות כשבמידת הצורך הרכב כולל גם מסילות אורכיות על הגג להעמסה נוספת. מאחור יש שתי דלתות כנף/הרמה יעילות משני הצדדים והם מגלות שלושה מושבים נפרדים ומרווחים מאחור.
מבחינת בטיחות, ה-"פולקסווגן קאדי" החדש מבוסס על פלטפורמת ה- "MQB" המודולרית החדשה של קונצרן פולקסווגן. הפלטפורמה החדשנית מספקת מספר יתרונות משמעותיים על פני פלטפורמות עבר, עם מרכב קשיח וקל יותר המאפשר להשיג חסכון גדול יותר בצריכת דלק, ובמקביל נוח יותר להטמעת מערכות בטיחות חדישות. ה- "פולקסווגן קאדי" החדש מציע כאופציה טכנולוגיות בטיחות מתקדמות : ממערכת ה- "Active Lane Assist" העוזרת בשמירה על נתיב הנסיעה ומספקת אזהרה באמצעות ויברציה של ההגה במקרה של סטייה מהנתיב (אופציה). דרך מערכת ה- "side assist" המתריעה בפני הנהג על רכבים הנמצאים מאחור, או באזורים "מתים" לראיה (אופציה) ועד מערכת בקרת שיוט אדפטיבית הכוללת סייען לנהיגה איטית או בפקק תנועה.
אוניברסיטת הפיליפינים
היסטוריה
בשנת 1949 הנהלת האוניברסיטה עברה ממנילה לקמפוס מרכזי בדילימן. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 הוקמו קמפוסים ופקולטות חדשות. נכון לשנת 2022 המערכת כוללת 8 אוניברסיטאות הפזורות בשטח המדינה ונבנו 17 קמפוסים.
בגתן ותרש
בִּגְתָן וָתֶרֶשׁ הן דמויות תנ"כיות המופיעות במגילת אסתר שרצו להרוג את המלך אחשורוש ומזימתם סוכלה על ידי מרדכי היהודי.
בסיפור המגילה
על פי המגילה, בגתן (מופיע גם בצורה הארמית: "בגתנא") ותרש היו שניים משומרי הסף של מלך פרס אחשוורוש. בגתן ותרש זממו לשלוח יד במלך (להרוג). המזימה זו סוכלה לאחר שהמזימה נודעה למרדכי היהודי והוא הודיע על כך לבת דודו, אסתר המלכה, זו הודיעה על כך למלך בשמו של מרדכי. בגתן ותרש נתלו, ומעשהו של מרדכי נכתב ב"ספר דברי הימים" של המלך.
אוניברסיטת הפיליפינים
היסטוריה
בין בוגרי האוניברסיטה שבעה נשיאי פיליפינים, פוליטיקאים, אמנים ומדענים בולטים. העיתונאית מריה רסה, שקיבלה פרס נובל לשלום, נמנית עם בוגרי האוניברסיטה. בדירוג QS של אוניברסיטאות בעולם המוסד נכלל בין ה-400 הטובות בעולם.
האוניברסיטה פועלת כמוסד עצמאי וסדר בשטח הקמפוס נשמר על ידי כוחות ביטחון של האוניברסיטה. לכוחות המשטרה אין גישה לשטח האוניברסיטה.
בגתן ותרש
בסיפור המגילה
זהו נוסח הסיפור במגילת אסתר פרק ב', פסוקים כא–כג:
במגילה אמנם מצוין שהיה "קצף" מסוים עליו קצפו בגתן ותרש, אך לא מצוין מדוע בדיוק ואיך זממו בגתן ותרש לשלוח יד במלך. על פי מדרש אסתר רבה פרשה ו' י"ג, בעצת אסתר המלכה, העביר המלך אחשוורוש אותם מתפקידם ומינה את מרדכי במקומם. בגתן ותרש ביקשו לנקום ולהרוג את המלך באמצעות ארס נחשים, ארס זבובים שישימו בכוס המשקה שלו או תחבולה אחרת. כך, קיוו, תיפול האשמה על מרדכי שמונה תחתם. לפי, היו שניהם טרסיים (מהעיר טרסוס) ודיברו ביניהם בלשון טרסי. מרדכי, שהיה חבר בסנהדרין והכיר שבעים שפות, הצליח להבין את דבריהם ולומר לאסתר שתזהיר את המלך.
ויטיאז פודולסק (כדורגל)
מועדון הכדורגל "ויטיאז" פודולסק (ברוסית: Футбольный клуб «Витязь» Подольск) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר פודולסק שבמחוז מוסקבה, המשחק בליגה הרוסית השלישית.
עד עונת 2017/2018 התמודד במסגרות המקצועניות והישג השיא שלו היא ההעפלה לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי בעונת 2008/2009 והגעה למקום 11 בליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה.
אוונגרד פודולסק
אוונגרד פודולסק היה מועדון כדורגל שהוקם ב-1947 ולאורך השנים שיחק בליגה השנייה והשלישית בלבד כשהישגי השיא שלו הם העפלה לשמינית גמר הגביע הרוסי (2009/10) והזכייה באליפויות העיר פודולסק 3 פעמים רצופות (2003, 2004, 2005). ב-3 בדצמבר 2010 מנכ"ל הקבוצה יורי פוליאקוב הכריז על מיזוג הקבוצה עם קבוצת ויטיאז פודולסק בשל קשיים פיננסיים.
ויטיאז
קבוצת ויטיאז פודולסק הוקמה על ידי יו"ר ועדת הספורט הרוסית ושר הספורט הרוסי, בוריס איוואניוצ'נקו שהקים את אגודת הספורט ויטיאז פודולסק ב-1996, שבמסגרתה החלה לפעול גם קבוצת כדורגל שנקראה בתחילה "קרסנאיה-גורקה ויטיאז" והתמודדה באליפות מחוז מוסקבה כשבסיום העונה היא זוכה בגביע מחוז מוסקבה.
בשנים 2008–2009 הקבוצה התמודדה בליגת המשנה הרוסית. הישגי השיא של הקבוצה הם ההעפלה לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי בעונת 2008/09 וההגעה למקום 11 בליגה הראשונה. ב-2010 היא התאגדה עם קבוצת אוונגרד פודולסק.
בעונת 2017/2018 סיימה אחרונה בטבלה האזורית באליפות הליגה הרוסית השנייה ונשרה לליגה החובבנית, בה סיימה במקום הרביעי באליפות המחוז בעונת 2018.
עולם הבובות של גלי
עולם הבובות של גלי הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית לילדים בגילאי הגן ששודרה בשנת 2014 בטלוויזיה החינוכית. הסדרה מתרחשת בסטודיו של בובנאית בשם גלי אותה גילמה אניה בוקשטיין.
עלילה
הסדרה מתרחשת בסטודיו של גלי הבובנאית (אניה בוקשטיין) אשר עוסקת בבניית בובות תיאטרון, בסטודיו שלה נמצאים גם טוני הדג המדבר (בדיבובו של יובל סגל) ואליעזר שעון המטוטלת. בכל פרק מגיע שליח בשם אדם ומביא פרט חשוב להשלמת בניית הבובות להצגה. כאשר היא מסיימת לבנות, מציגה גלי את סיפור המשל באמצעות הצגת תיאטרון הבובות אשר עוזר לכולם להבין את מוסר ההשכל מאירועי הפרק.
כבריאס
כבריאס (ביוונית: Χαβρίας, בלטינית: Chabrias; 429-356 לפנה"ס בקירוב) היה מצביא אתונאי מהולל בן המאה ה-4 לפנה"ס. ב-388 לפנה"ס הוא ניצח באייגינה צבא משותף לספרטנים ולאייגינים בפיקודו של גורגופאס. אחר כך פיקד על הצי המלחמתי שנשלח לסייע לאוואגורס, מלך קפריסין, במלחמתו נגד הפרסים.
ב-378 לפנה"ס, לאחר שכרתה אתונה ברית עם תבאי כנגד ספרטה, הדף כבריאס בהצלחה את כוחותיו הרבים יותר של אגסילאוס השני ליד תבאי. כשהסתערו לעברו חייליו של אגסילאוס, הורה כבריאס לאנשיו להישאר על עומדם ולא לתקוף, כשחודי כידוניהם פונים מעלה ולא לעבר האויבים ומגיניהם שעונים על ברכם השמאלית ולא נשענים על כתפם. החיילים השכירים שבפיקודו נשמעו מיד לפקודתו ללא כל היסוס, ולאחר מכן ביצעו עמיתיהם, לוחמי הגדוד הקדוש של תבאי בפיקודו של גורגידאס. "הפגנת בוז" זו עצרה על פי המסופר את התקדמותם של החיילים הספרטנים, וזמן קצר לאחר מכן אגסילאוס נסוג.
ב-376 לפנה"ס נחל כבריאס ניצחון מכריע על הצי הספרטני בקרב ליד נקסוס, אך למרות שיכול היה להשמיד את הצי הספרטני, השתהה כדי לאסוף את גופות החללים של ציו בזוכרו את גורל המצביאים האתונאים לאחר קרב ארגינוסאי. מאוחר יותר, כאשר עברו האתונאים לצד הספרטנים, הדף את צבא אפמינונדס למרגלות חומות קורינתוס.
ב-366 הואשם יחד עם קליסטרטוס בבגידה, משום שיעץ להסגיר את אורופוס לידי התבאנים. הוא זוכה מאשמה זו, וזמן קצר אחר כך קיבל על עצמו לשמש כמצביא בשירותו של טאוס מלך מצרים, שהתגונן מפני כיבושה מחדש של ממלכתו על ידי הפרסים. כשפרצה מלחמת בעלות הברית (357 לפנה"ס), פיקד כבריאס יחד עם כארס על הצי האתונאי. הוא נהרג בהתקפה על כיוס.
הקלאסיקות של הארדנים
הקלאסיקות של הארדנים, הם שלושה מרוצי אופניים חד-יומיים שנערכים באמצע - מחצית שנייה של חודש אפריל בארדנים (בלגיה) ובלימבורג (הולנד). המרוצים מאופיינים בתווי גבעי הכולל טיפוסים באורך בינוני ואופייני לאזור הארדנים. שלושת המרוצים הם מרוצים חד־יומיים שנערכים בסמיכות ובשנים האחרונות הם מתרחשים בתוך 8 ימים.
אין תחרות רשמית המחברת בין שלושת המרוצים, אך בעבר הניקוד של שתי התחרויות שבוולוניה חוברו לסוף שבוע אחד שנקרא Week-end ardennais (סוף שבוע ארדני).
סטטיסטיקה
הרוכבים היחידים שהצליחו לנצח בשלושת המרוצים באותה שנה הם האיטלקי דווידה רבלין (Davide Rebellin) בשנת 2004 והבלגי פיליפ ז'ילבר בשנת 2011.
ארבעה רוכבים אחרים זכו בכל שלושת המרוצים במהלך הקריירה שלהם, אבל לא באותה שנה. אלו הם הבלגי אדי מרקס, הצרפתי ברנאר אינו והאיטלקים דנילו די-לוקה ומיקלה ברטולי.
בטבלה למטה הרוכבים עם מספר הזכיות הגדול ביותר בשלוש התחרויות:
ג'ון פקסון
ג'ון מקבת' פקסון (באנגלית: John MacBeth Paxson; נולד ב-29 בספטמבר 1960) הוא כדורסלן עבר ומנהל קבוצות אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1983–1994. בעונות – זכה ב-3 אליפויות NBA רצופות כשחקן שיקגו בולס, וממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגה הם 7.2 נקודות, 3.6 אסיסטים ו-1.2 ריבאונדים למשחק.
בין השנים 2003–2009 היה הג'נרל מנג'ר של הבולס. בין מאי 2009 לאפריל 2020 שימש בקבוצה כ"נשיא לענייני כדורסל", ומאז הוא משמש כיועץ של הארגון.
אחיו המבוגר, ג'ים פקסון, שיחק ב-NBA בין השנים 1979–1990, ואביו ג'ים פקסון האב שיחק בה בשנים 1956–1958.
קריירת תיכונים ומכללות
פקסון נולד בדייטון שבאוהיו, ולמד ב"תיכון ארכיבישוף אלטר" אשר בקטרינג הסמוכה. בסיום עונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון, 1978/1979, נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, בו שיתף פעולה עם חברי היכל התהילה של הכדורסל לעתיד אייזיאה תומאס, ג'יימס וורת'י, רלף סמפסון ודומיניק וילקינס.
בין השנים 1979–1983 למד באוניברסיטת נוטרדאם אשר באינדיאנה, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה. בעונת 1980/1981 העפיל עם הקבוצה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), לצדם של אורלנדו וולרידג' וקלי טריפיוקה. בעונות 1982 ו-1983 הוביל את קבוצתו עם ממוצעים של 17.0 נקודות ו-3.8 אסיסטים למשחק, ובשתיהן נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).
קריירת משחק
בדראפט ה-NBA 1983 נבחר פקסון בבחירה ה-19, על ידי סן אנטוניו ספרס. בשתי עונותיו בקבוצה מיעט לקבל דקות משחק, ותרם 4.9 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת חתם על חוזה בשיקגו בולס, במדיה שיחק במשך 9 עונות. בעונות קבע שיאי קריירה של 11.3 נקודות ו-5.7 אסיסטים למשחק. בעונת סייע לבולס לזכות באליפות הראשונה בתולדותיה, כשחקן חמישייה קבוע לצדם של מייקל ג'ורדן, סקוטי פיפן, הוראס גרנט וביל קרטרייט. בסדרת הגמר מול לוס אנג'לס לייקרס הצטיין עם ממוצע של 13.4 נקודות למשחק, כולל 20 נקודות במשחק החמישי אשר הכריע את סדרת הגמר לטובתה של שיקגו (4–1). בעונה העוקבת זכה עם הבולס באליפות נוספת כשחקן חמישייה, ולאורך סדרת הגמר מול פורטלנד טרייל בלייזרס שוב הצטיין כקלעי השלישי של קבוצתו (אחרי ג'ורדן ופיפן) עם 10.3 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת אמנם איבד פקסון את מקומו בחמישייה הפותחת לבי. ג'יי. ארמסטרונג, אולם קלע את הזריקה החשובה ביותר של סדרת הגמר מול פיניקס סאנס; כאשר נשארו כ-4 שניות לסיום המשחק השישי, קלע פקסון שלשה אשר קבעה את תוצאת המשחק 99–98 לטובת הבולס, שזכו בכך באליפות השלישית ברציפות. בסיום עונת, בה הודחה שיקגו מהפלייאוף בחצי גמר המזרח, פרש פקסון ממשחק, בגיל 33.
קריירת אימון וניהול
באפריל 2003 מונה לג'נרל מנג'ר של הבולס, במקומו של ג'רי קראוס אשר החזיק בתפקיד ב-18 העונות הקודמות. בדראפט 2003 בחר פקסון את קירק היינריך (בחירה שביעית), בדראפט 2004 צירף את בן גורדון (בחירה שלישית), לואול דנג (7) וכריס דוהון (38), ובאוגוסט 2004 החתים את הרוקי אנדרס נוצ'יוני – כולם שחקני מפתח של הבולס בשנים הבאות. חמשת השחקנים המוזכרים, יחד עם אדי קרי וטייסון צ'נדלר בני ה-22, הובילו את הקבוצה למעמד פלייאוף ה-NBA בעונת, לראשונה מאז זכייתה באליפות עונת. בסדרת הפלייאוף הראשונה הודחו הבולס על ידי וושינגטון ויזארדס, בין היתר בשל היעדרות של דנג וקרי הפצועים. בעונה העוקבת הודחו הבולס פעם נוספת בסיבוב הפלייאוף הראשון, על ידי מיאמי היט.
עם הבחירה השנייה בדראפט 2006 בחר פקסון את למרכוס אולדרידג', אולם מיד העביר אותו בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס בתמורה לטיירוס תומאס (שנבחר רביעי) ווויקטור חריאפה. בעוד אולדרידג' נבחר לאורך הקריירה 7 פעמים למשחק האולסטאר, תומאס התקשה להשאיר חותם בשיקגו, ועזב את הקבוצה לאחר כ-3 עונות וחצי עם ממוצעים מאכזבים של 7.8 נקודות ו-5.1 ריבאונדים למשחק. כמו כן באותו הקיץ חתם בקבוצה הסנטר הוותיק בן וולאס על חוזה בסך כ-60 מיליון דולר ל-4 עונות. גם מהלך זה התברר בדיעבד ככושל; כבר לאחר עונה וחצי עם הבולס נשלח וולאס לקליבלנד קאבלירס, במסגרת טרייד שהביא לשיקגו את לארי יוז ודרו גודן. בפלייאוף 2007 גברו הבולס על האלופה היוצאת מיאמי היט בתוצאה 4–0, הודות ליכולת שיא של דנג (26.3 נקודות למשחק) וגורדון (25.5 נקודות למשחק), אולם בסיבוב השני נכנעו לדטרויט פיסטונס בתוצאה 2–4.
בדראפט 2007 צירפה שיקגו את ג'ואקים נואה בבחירה התשיעית, ובדראפט 2008 זכתה בבחירה הראשונה, וניצלה אותה כדי לבחור את יליד שיקגו דריק רוז. על אף יכולת טובה של רוז, אשר זכה בתואר רוקי העונה, שוב הודחו הבולס מהפלייאוף כבר בסיבוב הראשון, על ידי בוסטון סלטיקס.
במאי 2009 מונה גאר פורמן לג'נרל מנג'ר של הקבוצה במקומו של פקסון, אשר עבר לתפקיד "סגן נשיא המועדון לענייני כדורסל". עונתה המוצלחת ביותר של הקבוצה בשנים הבאות הייתה עונת, בה רשמה את המאזן הטוב ביותר בליגה (62–20) והעפילה לגמר האזור המזרחי בהובלת ה-MVP של העונה הסדירה דריק רוז, וזוכה פרס מאמן העונה טום ת'יבודו. באפריל 2020 הוחלף בתפקידו על ידי ארתוראס קרנישובאס, ועבר לשמש כ"יועץ לענייני כדורסל".
ג'ברווקי
תרגומיהם של אהרן אמיר, אוריאל אופק, רנה ליטוין ועטרה אופק
ארבעה תרגומים מפורסמים לשיר נכתבו על ידי אהרן אמיר, אוריאל אופק, רנה ליטוין ועטרה אופק, שני בתים ראשונים של כל תרגום:
במהדורה חדשה של הספר, שאותו תרגמה רנה ליטוין, תרגום השיר (המכונה שם "גבריקא") יותר "זורם" ובעברית עכשווית. תרגומה מנסה לשמור על צליל המילים המקוריות. לדוגמה "Bandersnatch" תורגם כ"בַּנְדֶּרְצְבַט", "galumphing" תורגם כ"גָּלַפְּ", ושם-התואר mimsy הפך "מַסִּים".
מקור השיר ופירושו
השיר מופיע בספר שאותו מוצאת אליס בבית שאליו היא מגיעה לאחר שעברה מבעד למראה. לאחר קריאתו אומרת אליס כי השיר "נראה יפה למדי" אף כי הוא "קשה למדי להבנה" (זאת מאחר שאליס אינה רוצה להודות שלא הבינה אותו כלל) וכי "הוא ממלא את ראשי ברעיונות, אך איני יודעת בדיוק מה הם! מישהו הרג משהו, זה לפחות ברור..." בהמשך הספר, מביא המפטי דמפטי את פירושו לבית הראשון.
אזכורים בתרבות
ג'ברווקי היווה השראה למאות יצירות תרבות, מיצירות סיפורת לפארודיות. ברוב הפארודיות הכותבים מחליפים את מילות השיר למילים הקשורות לנושא הפארודיה (לדוגמה, פרנק ג'ייקובס ממד מגזין כתב גרסה בה לואיס קרול הוא מבקר טלוויזיה) בעוד שאחרים מתייחסים אל השיר כסוגה פואטית, כמו סונטה או חמשיר, וממציאים מילים ומילון פירושים משל עצמם (למשל שי אזולאי שכתב את "Strunklemiss").
תרגומים
במהלך השנים יצאו תרגומים נוספים לשיר; השיר תורגם לשפות רבות מאוד, ואפילו ליידיש.
דוקרנית מנגרובים
דוקרנית מנגרובים (שם מדעי: Mycteroperca xenarcha) הוא מין של דג גרם ממשפחת הדקריים ותת-משפחת הדקרים. הוא חי במזרח האוקיינוס השקט לחופי קליפורניה עד לפרו.
מאפיינים
הדוקרנית מצויה באוקיינוס השקט המזרחי בעומק של עד 60 מטרים סמוך למדפים היבשתיים של אמריקה בין מפרץ סן פרנסיסקו שבקליפורניה עד לפרו וכנראה נמצאת גם באיי גלאפגוס. הצעירים חיים במים רדודים, לרוב סמוך למנגרובים (ומכאן שמה של הדוקרנית). היא ציידת של דגים אחרים ורכיכות שהיא בולעת במהירות ממארב.
בעוד הדוקרנית לא נמצאת בסכנת הכחדה בטבע דייגים במקסיקו טוענים שהאוכלוסיות נמצאות בירידה עקב אובדן בתי הגידול המנגרובים של הצעירים.
סומלי
סומלי (באמהרית: ሶማሌ, בסומלית: Soomaalida, נקראת לעיתים "סומליה") היא אחת המדינות המרכיבות את הפדרציה האתיופית. סומלי כוללת את כל החלק המזרחי של אתיופיה וגובלת במזרחה ובצפונה בסומליה, במערבה באורומיה, בצפון-מערבה בעפר ובדירה דאווה ובדרומה בקניה.
סומלי היא המחוז הבדלני ביותר אשר מבקש לפרוש מאתיופיה והוא מקור הסכסוך האתיופי-סומלי. סומלי היא למעשה חלק מאתיופיה רק מסוף המאה התשע-עשרה ונהפכה לכזאת לאחר כיבוש וסיפוח אתיופי. במהלך השנים התגלה באזור זה נפט, דבר שגרם לממשלה האתיופית לא לתת לאזור לפרוש ולהצטרף אל סומליה השכנה. סומלי היא המדינה האתיופית הנחשלת ביותר, וצרות מתרחשות שם לעיתים קרובות באזור פיגועי טרור של החזית הלאומית לשחרור אוגדן בעידוד השכנה סומליה, דבר שהוביל את הממשלה הפדרלית לפלוש לסומליה ולפתוח חזית נגד הבדלנים הסומלים במה שכונתה "המלחמה האתיופית המלוכלכת".
שם המדינה
השם הרשמי של מדינת סומלי הוא "המדינה האזורית-לאומית הסומלית", בחוקת אתיופיה המדינה מכונה בשם "מדינת סומלי" (סומלית: Soomaalida), לפני אימוץ השם סומלי המדינה נקראה "אזור חמש". במהלך ההיסטוריה האזור כונה בשם אוגדן (Ogaadeen) על שם השבט הסומלי אוגדן שיושב באזור זה ברובו ולפיכך כונה גם שם "אגודניה" (Ogaadeeniya), אף על פי שאוגדן הוא למעשה אזור גאוגרפי בדרום המדינה, במהלך ההיסטוריה שם זה תיאר את כל השטחים המיושבים בסומלים בחלק המזרחי של אתיופיה. במהלך אמצע המאה העשרים בשיא התנועה הכלל-סומלית הלאומנית האזור כונה וממשיך להיקרא על ידי קבוצות בדלניות בשם "סומליה המערבית" (Somali Galbeed) או "סומלילנד האתיופית", למרות כל זאת המדינה מכונה בפי אזרחי אתיופיה בשם "סומליה" (Soomaaliya) אותו השם אשר משמש את שכנתה המזרחית של אתיופיה, סומליה.
המדינות האסלאמיות
במהלך המאה ה-13 האסלאם החל ללבוש צורה פוליטית באזור והוקמו מספר סולטנויות ומרכזים אסלמים. הסולטנות המשפיעה ביותר הייתה יפאט, אשר יישבה בעיקרון במזרחה של שאווה, למרות כל זאת ידם של האתיופים הייתה על העליונה והסומלים הפסידו במלחמותיהם מול הקיסרים האתיופים במהלך שלטונו של עמדה ציון הראשון חלקו המערבי והצפוני (אזור שכונה בשם אדאל) של האזור נכבש ועבר לשלטון אתיופי עד עלייתו לשלטון של הסולטאן חאק א-דין השני שהצליח להוציא את יפאט משלטון אתיופיה והצליח לספח את כל האזור של צפון סומלי ליפאט.
במהלך תחילת המאה ה-15 שליטי יפאט החלו לאמץ שם חדש-ישן למדינתם אדאל במקום יפאט, סולטאני אדאל החלו לכבוש שטחים ובשיאם כללו את האזור הצפוני של סומלי יחד עם דרום ג'יבוטי, דרום עפר, חלקים ממזרח אורומיה וצפון מערב סומליה, אדאל למעשה הייתה קונפדרציה של שבטים וממלכות בתחומה והייתה האלטרנטיבה המוסלמית לאתיופיה בקרן אפריקה, בתקופה זו השם אדאל היווה למעשה את השם לקונפדרציה ויפאט הייתה רק חלק ממנה, מדינה זו הייתה שרויה במלחמת קיום כנגד האימפריה האתיופית-הנוצרית. שיא כוחה של אדאל היה כאשר אחמד גארן השתלט באופן אלים על השלטון רצח את הסולטאן ומינה סולטאן בובה מטעמו, גארן חיזק את שלטון אדאל והצליח להקים צבא מוסלמי גדול בגיבוי האימפריה העות'מאנית. צבא אדאל פלש בסופו של דבר לאתיופיה ב-1529 והצליח להכניע אותה, קיסרי אתיופיה שאבדו עצות קראו לעזרת הפורטוגזים ויחד איתם הצליחו להביס את אדאל ולגרום לגסיסתה ב-1543. האדאלים והאתיופים שחשבו שהמלחמה נגמרה עמדו עכשיו בפני איום חדש האורומו.
הגירות העמים
הסומלים במהלך המלחמה ועוד לפניה, החלו להגר דרומה ומערבה והחלו להסתכסך עם היושבים המקומיים בדרומה של סומלי באזור נהר השאבלי, האורומו הגירות אלו של הסומלים גרמו לאורמו להגר מערבה וצפונה כבר אחרי שנת 1521 לפני הלחימה הנוצרית מוסלמית אך כוחם של אדאל ואתיופיה היו חזקים והצליחו להדוף את הגירתם. לאחר מלחמת אתיופיה-אדאל האורומו הצליחו להגר ולהתגבר על המדינות שנחלשו בזמן המלחמה בייחוד לאחר שנת 1550, האורמו הצליחו להתפשט צפונה אל עבר העיר הרר לב סולטנות אדאל ומערבה אל עבר שאווה ווואלו שבאתיופיה, הגירות אלו של האורומו הצליחו להחליש את האימפריה האתיופית אך יריבתה אדאל שהייתה כבר סוס מת ירדה מבימת ההיסטוריה, את מקומה של סולטנות אדאל תפסו שתי מדינות אמירות הרר ואימאמטת עפר, האורומו באתיופיה הצליחו להגיע עד למחוז תיגראי ולבסוף נהפכו לחלק מהאוכלוסייה של אתיופיה הנוצרית.
בשנת 1875 האזור של צפון סומלי נשלט על ידי מצרים העות'מאנית לאחר שסיפחו לשטחם את אמירות הרר וסולטנות אוסה וייצרו מחוז חדש תחת שליטתם שכלל את ג'יבוטי, אריתריאה וצפון-אתיופיה ונקרא "מחוז מזרח סודאן וים סוף", כיבוש זה של האזור החל במהלך מלחמת מצרים-אתיופיה, סיפוח האזור הרגיז מאוד את הקיסר האתיופי בזמנו יוהנס הרביעי, המלך השאווני מנליק השני ואריסטוקרטים רבים באתיופיה שראו את מדינות האזור כמדינות לווין של האימפריה האתיופית, לאחר מכן המצרים פינו את האזור לאחר שהפסידו בקרבות מול צבא אתיופיה בשנת 1884 והמצב שב לקדמותו. לאחר הפינוי המצרי הבריטים השתלטו על אזור ברברה וצפון האזור בעיקר בהאאד, אזור זה שהיה ריק מבחינה פוליטית הזמין את בריטניה להקמת קולוניה חדשה סומלילנד הבריטית.
הכיבוש האתיופי
במאי 1885 המצרים נסוגו באופן סופי מאזור אמירות הרר, מלך שאווה מנליק שהחלה בכיבושים להרחבת ממלכתו צירף את אתיופיה למדינות שהשתתפו במרוץ לאפריקה, הנסיגה של המצרים מאזור הרר נתנה אור ירוק לכיבוש האזור על ידי מנליק, בזמן שהקיסר עצמו היה עסוק בלחימה כנגד המהדיסטים הסודאנים והרשה למנליק לכבוש שטחים. ההזדמנות הטובה לכבוש את אזור הרר וצפון סומלי הגיע באפריל 1886 כאשר אמיר הרר, עבד אללה השני, הוציא להורג נוצרים-איטלקיים, התנכל לתושביו הנוצרים וחסם את ייצאו הסחורות מאתיופיה אל עבר ים סוף דרך סומלילנד הצרפתית, בעקבות זאת הציא מלך שאווה לאמיר הרר שמדינתו תהיה מדינת חסות כגון ממלכת ג'ימה אך האמיר סירב והמשיך עם ההתגרות ולכן מנליק נתן הוראה לצבאו להתקדם אל עבר הרר ושתי המדינות ניהלו את קרב צלאנקו ב-9 בינואר 1887, הרר הייתה הראשונה שתקפה את הכוחות האתיופים בבוקר חג המולד האתיופי המלחמה שהחלה בצהריים הסתיימה תוך מספר שעות והאמיר שסירב להיכנע ברח מזרחה לסומליה, מנליק מינה את בן דודו ראס מקונן למושל האזור. כיבוש זה של אזור הרר פתח בפני מנליק את שאר אוגדן לכיבוש אתיופי, הבריטים שהשתלטו כבר על אזור ברברה והאיטלקים על חוף הים המזרחי של סומליה דהיום גרמו למנליק ונתנו דחף לכבוש את האזור, מנליק שכבר הומלך לקיסר אתיופיה לאחר מותו של יוהנס הרביעי הורה לראס מקונן להיכנס עם כוחותיו לאזור אוגדן ב-1891 תוך שבמקביל צבא אתיופיה כובש שטחים נוספים את סידאמו ובלה לאחר סיום הכיבוש של אוגדן האזור נהפך לחלק ממחוז הררג שעליו שולט ראס מקונן, למרות כיבוש וסיפוח האזור אתיופיה עדיין הסתכסכה עם המדינות השכנות שהשתלטו על שאר סומליה הגדולה איטליה ובריטניה, כדי לפתור בעיה זו ולכונן גבולות מדיניים, אתיופיה חתמה עם איטליה על הסכם אדיס אבבה המסדיר את הגבול בנה ובין סומלילנד האיטלקית ב-1896 ועם בריטניה בהסכם האנגלו-אתיופי המסדיר את הגבול בסומלילנד הבריטית.
תחילת המאה העשרים
בתחילת שנת 1889 החל מרד רחב באזור סומליה הגדולה, המרד שהחל בסומלילנד הבריטית התרחב וכלל לחימה כנגד כוחות אתיופיה ואיטליה, המורדים הסומלים שכונו בשם דרווישים הושפעו מהמרד בסודאן והונהגו על ידי מוחמד עבדאללה חסן (שכונה "מולה המשוגע") החלו לגרום לבריטים ולאתיופים להילחם כנגדם בכל רחבי צפון סומליה ואזור אוגדן מרד זה זכה לכינוי המלחמה האנגלו-סומלית, לאחר מותו של מנליק השני, הקיסר שסיפח האזור לאתיופיה מונה קיסר חדש, נכדו ייאסו החמישי (1913–1916) ששינה את מדיניות אתיופיה ותמך במרד הסומלי ואפילו שלח כלי נשק ללוחמים, למרות כל זאת המלחמה הסתיימה בניצחון בריטי ב-1920.
במהלך תקופה זו הגבולות של האזור הוסדרו שוב, בהסכם בין אתיופיה לבריטניה הוסדר הגבול בין אתיופיה לבין מזרח אפריקה הבריטית ובאזור סומלי בפרט הסכם זה נחתם ב-1907, שנה לאחר מכן נחתם הסכם חדש עם איטליה על שינוי גבולות בסומלילנד האיטלקית. בעקבות מות מושל הררג ראס מקונן ירש אותו בנו יאלמה ב-1906, יאלמה נפטר שנה לאחר מכן ושוב מונה מושל חדש, בן נוסף של ראס מקונן טפרי מקונן ששלט על המחוז עד שנת 1913 השנה בה הוכתר ליורש-העצר ולסגן הקיסרית זאודיתו במקומו מונה בנו אראיה יוהנס.
במהלך הפלישה האיטלקית לאתיופיה ב-1935 התחוללו באזור שני קרבות עיקריים בין אתיופיה ואיטליה הקרב הראשון קרב גאנלה דורי שהתרחש בין 12 בינואר - 20 בינואר 1936 בקרב זה האתיופים הפסידו הפסד צורם לאיטלקים הקרב השני של המלחמה שהתחולל בחזית הזו היה קרב אוגדן שהתחולל בין 14 באפריל - 25 באפריל 1936 קרב זה כמו קודמו גרם לאתיופים אבדות כבדות, ב-9 במאי האיטלקים שכבר כבשו את אתיופיה כארבעה ימים לפני הקימו את מזרח אפריקה האיטלקית מאיחודם של קולונית אריתריאה וסומלילנד האיטלקית יממה לאחר מכן האיטלקים ביתרו את אתיופיה לשישה מחוזות ואזור סומליה חולק בין שני מחוזות, חלק בצפונו של המחוז סופח למחוז הרר ורוב שטחו אוחד עם סומלילנד האיטלקית ונקרא מחוז סומליה. השלטון האיטלקי בקרן אפריקה החזיק מעמד חמש שנים, כוחות בעלות הברית בייחוד מדינות חבר העמים הבריטי, האימפריה הבריטית וכוח עילת אתיופי הצליחו לכבוש את אתיופיה מחדש במלחמת השחרור האתיופית, במהלך מלחמה זו, התרחש באזור זה מספר קרבות הכוח העיקרי שפעלו באזור זה היו צבא דרום אפריקה, כוח זה הצליח להביס את האיטלקים וכבש את האזור במהלך החודשים ינואר - אפריל 1941, סיום הלחימה באזור באופן מעשי התרחשה כאשר הערים הרר ודירה דאווה נכבשו.
למרות שכל אזור מזרח אפריקה האיטלקית שוחרר, בריטניה החלה לעשות במדינות האזור ככל העולה על רוחה ואזור סומלי היה תחת שלטון בריטי מלא, מאז חזרת הקיסר היילה סלאסי לאתיופיה ב-5 במאי אותה השנה הבריטים הערימו קשיים על האתיופים עד ששני הצדדים חתמו על הסכם הריבונות האתיופית, אחד מהנקודות העיקריות בהסכם זה היה שאזור סומלי יחד עם קו הרכבת ג'יבוטי-אדיס אבבה יהיה תחת שלטון בריטי (במה שנקרא "אזורים שמורים"). במהלך השנים הבאות החלו להישמע קולות מבריטניה על האפשרות שאזור זה יאוחד עם סומלילנד הבריטית וסומלילנד האיטלקית למדינה עצמאית אחת סומליה, הפחד ממדינה סומלית-אסלאמית מאוחדת מזרחית מאתיופיה והשאיפה לחזור לימי הזוהר של האימפריה האתיופית, הובילו את הקיסר האתיופי להכריז על סומלילנד האיטלקית כ"מחוז האבוד" ולנסות לספח את האזור לאתיופיה כך שאתיופיה תגבול באוקיינוס ההודי. במקביל החלה להתפתח באזורי סומליה הגדולה האידאולוגיה הכלל סומלית לאיחוד כל שטחי הסומלים כולל אלו שבאתיופיה תחת ליגת הנוער הסומלית.
אמצע המאה העשרים
במהלך העשור שבין 1944–1954 אתיופיה החלה לעשות מאמצים רבים לסיפוח רשמי של האזור לאתיופיה מידי הבריטים, ולטרפד את התוכנית לאיחוד כל שטחי הסומלים. ב-1944 אתיופיה ובריטניה חתמו על הסכם אנגלו-אתיופי נוסף. בהסכם זה, שהוא המשכו של ההסכם מ-1942, נקבע שיש לחדש את ריבונות אתיופיה.
הבריטים, שנסוגו מצפון סומלי, גרמו להפגנות של סומלים באזור העיר ג'יג'יגה, הפגנות שהאתיופים דיכאו בצורה אכזרית. כדי להשליט סדר באזור אתיופיה, הוצאה אל מחוץ לחוק ליגת הנוער הסומלית הלאומנית. במקביל, החלה אתיופיה לוותר על רעיון הסיפוח של סומלילנד האיטלקית לאתיופיה, בתואנה של כיבוד האו"ם לאחר שזה הפך את סומלילנד האיטלקית לטריטורית חסות איטלקית ב-1949. הסיפוח המלא של כל אזור אוגדן לאתיופיה הסתיים ב-1954, לאחר שהבריטים נסוגו מהאזור וויתרו על הרעיון של סומליה גדולה. סיפוח זה למעשה החזיר את גבולותיה של אתיופיה לימים שלפני הפלישה האיטלקית ב-1935.
סקירה ורקע
בבחירות הראשונות שנערכו במדינה ביוני 1992, המפלגה אשר זכתה ברוב המושבים בבית הנבחרים המקומי הייתה החזית הלאומית לשחרור אוגדן, מפלגה זו זכתה להרכיב את ממשלת סומלי והנשיא הראשון היה עבדולאי מוחמד סעיד ממשלה זו החזיקה מעמד בקושי שנה, שני הנשיאים הבאים היו גם ממפלגה זו, מפלגה זו שהוליכה את המדינה לכישלון נכשלה כמעט בכל התחומים החל מכלכלה ועד תשתיות, למרות זאת מפלגה ייצרה אידאולוגיה חדשה של פירוד מאתיופיה והכרזה על עצמאות, מהלכים בדלניים אלו הובילו את ממשלת המעבר האתיופית להתערבות במדינה במהלך פברואר 1994. הממשלה הפדרלית החלה לעודד את הקולות המתונים ובכך הצליחה לעורר פוליטיקאים מקומיים שייצרו את הליגה האתיופית-סומלית הדמוקרטית מפלגה זו הייתה למעשה מפלגת לווין של מפלגת השלטון הפדרלי האיחדג, היחסים הטובים בין הממשל הפדרלי למפלגת השלטון האזורית נמשכה עד ל-1997 כאשר הממשל הודיע על אי תמיכתו במפלגה בגלל הקולות של הבדלניים, המפלגה התפרקה והבדלניים נעלמו בחזית אוגדן, הפלגיים אשר נשארו בליגה הדמוקרטית ייצרו מפלגה חדשה בשם המפלגה העממית-דמוקרטית הסומלית וזכו לתמיכה מהממשל הפדרלי, מפלגה זו הצליחה לגרוף את כל קולות הבוחרים בבחירות לבית הנבחרים המקומי ב-2002 ומאז סומלי נשלטת על ידה.
מבנה הממשל
מערכת השלטון במדינה מקיימת הפרדת רשויות, ממשלת המדינה הנקראת "הוועדה המבצעת" היא הרשות המבצעת, בית הנבחרים המקומי הנקרא "מועצת המדינה" היא הרשות המחוקקת כולל בתוכו 183 מושבים אשר נשלטים על ידי המפלגה העממית-דמוקרטית הסומלית וכן קיימת במדינה מערכת בתי משפט "הרשות המחוקקת" ובראשה "בית המשפט העליון המדינתי". בנוסף לכך לסומלי ישנם 27 נציגים באספה הפדרלית, ארבעה מהם המייצגים את הלאום הסומלי במועצת הפדרציה ו-23 בבית הנבחרים הפדרלי. כולם מייצגים את מפלגת השלטון המקומית.
חלוקה מנהלית
סומלי מחולקת בחלוקה המנהלית הראשונית לתשעה מחוזות ובחלוקה המשנית ל-19 נפות.
דמוגרפיה
על פי הנתונים של הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה של אתיופיה לשנת 2005, אוכלוסיית סומלי היא 4,329,001 (רק כ 6% מאוכלוסיית אתיופיה).
כ 2,325,001 מהאוכלוסייה הם גברים ו 2,004,000 הם נשים. 3,594,000 או 83% מהאוכלוסייה היא כפרית, ורק 735,000 או 17% מהאוכלוסייה היא עירונית.
עם שטח של 279,252 קמ"ר (כרבע משטחה של אתיופיה) סומלי מדורגת שנייה ורק מדינת אורומיה מקדימה אותה, הצפיפות הממוצעת במחוז היא כ15 אנשים לקמ"ר אחד.
הרכב אתני
ההרכב האתני של סומלי כולל ברובו סומלים (כ-96.23%) אשר מסווגים בתור "אתיו-סומלים" ("אתיופים - סומלים"), מונח המתאר סומלים בעלי אזרחות אתיופית החיים בפדרציה האתיופית, זהות אשר התגבשה בשנים שלאחר הקמת סומלי. המושג "אתיו-סומלים" גורם להתנגדות של הבדלניים הרואים את אתיופיה כמדינה כובשת ולכן מתנגדים להגדרה זו. השבט הסומלי העיקרי היושב בסומלי הוא אוגדן. בנוסף לכך קיימים מספר קבוצות אתניות אחרות, האורומו (כ-2.25%) וקבוצות אחרות המונות פחות מאחוז האמהרים (כ-0.69%) היושבים בעיקר בצפון המדינה יחד עם הגורגים (כ-0.14%) היושבים גם הם בצפון, סמוך לגבול עם דירה דאווה.
התפלגות דתית
מבחינת דת רוב אזרחי סומלי הם מוסלמים סונים (כ-98.7%), למרות שהמדינה מוגדרת חילונית, הדת תופסת מקום מרכזי בחיים של אזרחי המדינה, הסומלים. האסלאם הסוני היא הדת הנפוצה ביותר אשר הגיעה לאזור במאה ה-10 עם הגעתם של סוחרים ערבים לאזור יחד עם הגירה מחצי האי ערב. התושבים הנוצרים של המחוז הם בעיקר הלא סומלים, הנצרות במחוז היא בעיקר נצרות אורתודוקסית (כ-0.9%) והיא נחלתם של האמהרים אשר הגיעה לאזור במהלך המאה השישית, בנוסף קימות במדינה דתות אחרות המונות פחות מאחוז (כ-0.3%).
שפות המדינה
חוקת אתיופיה קובעת ששפתה הרשמית של אתיופיה היא האמהרית אך מדינות הפדרציה יכולות לקבוע שפות רשמיות משלהם, כך שבמדינה זו הסומלית היא השפה הנפוצה ביותר (כ-95.9%), שפות נוספות המדוברות במחוז הם האמהרית (כ-0.92%) אורומו (כ-2.24%) וגורגית (כ-0.033%).
אשלי הינסון
אשלי הינסון (באנגלית: Ashley Hinson; נולדה ב-27 ביוני 1983) היא פוליטיקאית אמריקאית המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת איווה, מאז 2021. קודם לכן הייתה חברת בית הנבחרים המדינתי באיווה מטעם מחוז הבחירה ה-67 של המדינה. בנובמבר 2020 נבחרה אל הקונגרס של ארצות הברית במחוז הקונגרס הראשון. הינסון הושבעה לתפקידה ב-3 בינואר 2021, עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
ביוגרפיה
הינסון, שנולדה בדה מוין בירת איווה, היא בוגרת בית הספר התיכון ואלי השוכן בעיר מערב דה מוין. את לימודיה הגבוהים השלימה באוניברסיטת איווה ובאוניברסיטת דרום קליפורניה, שם למדה עיתונות משודרת. כסטודנטית הייתה חברה באחוות "פאי בטא פי". הינסון החלה את דרכה כמגישת חדשות ב-KCRG-TV, תחנת טלוויזיה בבעלות משותפת של התאגידים ABC News ו-MyNetworkTV.
בבחירות 2016 החליטה הינסון להתמודד לבית הנבחרים של מדינת איווה, הבית התחתון בבית המחוקקים של המדינה, מטעם מחוז הבחירה ה-67. בבחירות הכלליות היא גברה על מארק זיידל, מועמד המפלגה הדמוקרטית ברוב בן 62.5% מקולות הבוחרים. מחוז פרוורי זה של סידר ראפידס הוא תחרותי מאוד מבחינה פוליטית. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, המועמדת הדמוקרטית הילרי קלינטון, גברה על יריבה דונלד טראמפ בפער של שני אחוזים בלבד.
בבחירות אמצע הכהונה ב-2018 ניצבה הינסון בפני מסע בחירות תחרותי לבית הנבחרים של איווה, שכולל תעמולת בחירות בטלוויזיה, נגד המורה אריק ג'דרה. בסופו של דבר היא ניצחה עם 52% מהקולות. החל מינואר 2019 הינסון כיהנה במספר ועדות בבית הנבחרים המדינתי: ועדת המשפט, הוועדה לבטיחות הציבור, ובוועדת התחבורה אשר בה מכהנת כיושבת הראש.
קוביות (צעצוע)
קוביות צעצוע הן צורות גאומטריות תלת-ממדיות העשויות עץ, פלסטיק, קצף מוקשח או ספוג ומשמשות כצעצוע לילדים. על פי רוב ניתן להרכיב אותן ליצירת מבנים שונים. הקוביות יכולות להיות בצבע אחד (לרוב צבע עץ טבעי) או צבעוניות ולעיתים מוטבעות על גביהן אותיות או ספרות. הצורות הנפוצות הן קובייה, תיבה, גליל, פירמידה, חצי כדור (כיפה), קשת ועוד.
היסטוריה
הפילוסוף ג'ון לוק הזכיר ב-1693 קוביות משחק עם אותיות על-גביהן כדרך ללימוד תוך-כדי משחק מהנה.
ב-1798 ראה אור הספר "חינוך מעשי" ובו מוזכרות קוביות הצעצוע כ"צעצוע רציונלי" המלמד את הילד על כוח המשיכה ועל יצירת שלם מחלקים.
ב-1837 הנהיג אבי גן הילדים המודרני, פרידריך פרבל את "קוביות פרבל", מערכת סטנדרטית של קוביות מעשר צורות שונות.
ב-2003 נכנסו קוביות האלף-בית להיכל התהילה הלאומי של הצעצועים.
חשיבות חינוכית והתפתחותית
מבחינה התפתחותית למשחק בקוביות יש תרומה חשובה להתפתחות הילד. במהלך משחק בקוביות הילד יכול להכיר מגוון של חומרים, מרקמים ושימושים. תוך כדי המשחק הילד יכול ללמוד להבחין במשותף ובשונה בין החפצים שאתם הוא בא במגע, למיין ולשיים אותם. המשחק מפתח יצירתיות ומתרגל את הוצאת פרי הדמיון אל הפועל כמבנה ממשי, תוך התחשבות בחוקי הטבע. הקוביות יכולות לשמש למטפל כעזר זמין לפיתוח ותרגול שלל יכולות כגון שיום (מתן שם) צורות וצבעים, ספירה, מיון ועוד.
לעיסוק בקוביות חשיבות בפיתוח המוטוריקה העדינה, השימוש באצבעות והפעלת הכוח המדויק הנדרש לשם הנחת הקוביה במקומה הרצוי וייצוב המבנה.
המשחק השיתופי בקוביות מחנך ליצירה קולקטיבית, לחלוקת משאבים צודקת ולמשא-ומתן בקבוצה בגיל צעיר. כן משמש המשחק בקוביות מוקד הנאה מעצם תהליך הבניה ולאו דווקא מתוצאתו (למשל ילד הבונה מגדל קוביות ונהנה להרוס אותו מיד).
תל אביב: חולות שהיו לכרך
תל אביב: חולות שהיו לכרך הוא ספרו של נתן דונביץ' שיצא לאור בשנת 1959 במלאת יובל שנים להקמת העיר תל אביב.
הספר, שיצא לאור בהוצאת שוקן, מורכב מסיפורים ומאנקדוטות מההיסטוריה של העיר מימיה הראשונים ועד לכתיבת הספר, וכן מ"כתבות צבע" עיתונאיות שקובצו מהמדור אותו כתב דונביץ' בעיתון "הארץ" על דמויות ואישים הפועלים בעיר בתקופה בה נכתב הספר. בספר 248 עמודים, והוא מחולק ל-16 פרקים ובהם עשרות תמונות.
התמונות הרבות המלוות את הספר הן צילומים בשחור לבן המתארים את תולדות העיר, מצילומיו הראשונים של אברהם סוסקין ועד לצילומים בני התקופה בה נכתב הספר.
רחמנא דעני
ניגון רחמנא דעני הוא ניגון חב"די, אחד מניגוני הרבי מלובביץ'. הניגון נפוץ גם מחוץ לחסידות חב"ד. הניגון הולחן על ידי סבו של הרבי מלובביץ' הרב מאיר שלמה ינובסקי
אודות
מילות הניגון הם מתוך פיוט בשפה הארמית, הנאמר כחלק מנוסח הסליחות:.
תל אביב: חולות שהיו לכרך
חציו הראשון של הספר מתעד את תולדות העיר מיום הקמתה, דרך ימיה הראשונים של אחוזת בית, גירוש תל אביב, פריחת העיר בימי העלייה החמישית ועד להקמת מדינת ישראל. הספר מתעד את התהליכים שעברה העיר, וכולל מידע ביוגרפי רב לגבי מקימי העיר ובוניה, התפתחותה האורבנית והתהליכים ההיסטוריים אותם עברה העיר בארבעת העשורים הראשונים לקיומה. דמויות כחיים חיסין, מאיר דיזנגוף וישראל רוקח מתוארות באופן אוהד, בריבוי פרטים ואנקדוטות, ושפע של פרטים ביוגרפיים, אותם קיבץ הסופר מהדמויות הפועלות, שרבות מהן היו עוד בחיים, ויכלו לספר מכלי ראשון את סיפורן.
רחמנא דעני
עיבודים מוזיקליים
ב-1960 הופיע השיר באלבום "ניגוני חב"ד" 1 של ניח"ח, באלבום "שירה וזמרה" של זלמן ברונשטיין, ב־1995 הופיע באלבום "ניגוני הרבי" של אבי פיאמנטה בביצוע מנדי ג'רופי. ב־1998 הופיע השיר באלבום ניגון הבעש"ט של אברהם פריד. ב־2010 יצא באלבום אוחילה של אודהליה ברלין, ב־2014 הופיע השיר באלבום "שרים תפילה" של יצחק מאיר ובאלבום "אהבה רבה" של להקת התזמורת העממית בביצוע ברי סחרוף, ב־2015 הופיע השיר באלבום צמאה 1 בביצוע שי צברי באלבום "ולנר ווקאלי" ועוד. השיר בוצע במהלך השנים גם על ידי עידו פורטל, רועי אמיר, אלי מרקוס, בני פרידמן, עמיר בניון עם תזמורת ירושלים מזרח ומערב, מוטי שטיינמץ ואחרים.
תל אביב: חולות שהיו לכרך
חציו השני של הספר נותן תמונה צבעונית ומשעשעת לעיתים של העיר בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, כאשר לא הייתה עוד "תל אביב הקטנה", אך גם לא הכרך רווי גורדי השחקים שהפכה להיות. באותו הרגע בו בשדרות רוטשילד "לא נותר אפילו סוס אחד, וטנדרים, משאיות ותלת אופנים תפסו את מקומם". העיר שתיאורה עולה מן הספר אינה מקום אידילי. בעיות רבות כזיהום מי הים, העוני והדלות בשכונת מחלול, והזנות בשטח הגדול ביפו, כמו גם אנקדוטות מחיי הפשע, אותם סיקר דונביץ' כעיתונאי, מתוארות ללא כחל ושרק. אך העיר מתוארת באהבה, על מגוון הדמויות הקטנות והגדולות של תושביה, החל בראש העיר באותם הימים, חיים לבנון וכלה ב"תופס הנחשים אבו ריאש". שוק הכרמל, וכיכר מגן-דוד מתוארים כ"לב ההומה" של העיר. חיי התרבות מתוארים בהרחבה, כך תיאטרון הבימה בו עוד כיכבה חנה רובינא, או רביעיית מועדון התיאטרון בה שר ינקלה בן סירא, וטקס בחירת מלכת היופי לשנת 1957, בו קיבלה הזוכה, קורינה ברזאלי בנוסף לפרחים גם את "אלבום בן-גוריון".
סברינה (עוגה)
סָבָרִינָה (בצרפתית: Savarin, סָוָורָן) היא עוגת שמרים טבולה בסירופ סוכר מבושם ברום וממולאת בדרך כלל בקצפת או קרם.
מקור הסברינה במטבח הצרפתי בחבל לורן והיא קרויה על שמו של בריה סאווארן, גסטרונום צרפתי.
הסברינה פופולרית גם בקונדיטוריה האוסטרו-הונגרית והגיעה גם לישראל שם הייתה פופולרית מאוד בשנות ה-60, פופולריות שהלכה ופחתה עם השנים בעיקר כיוון שהגרסה המקומית הייתה נחותה בהרבה מזו הצרפתית וכללה בין השאר חומרים מייצבים, חומרי טעם וריח סינתטיים וצבעי מאכל.
דוד גרובי
דוד גרוּבִּי (בהונגרית: Gruby Dávid; 20 באוגוסט 1810 – 14 בנובמבר 1898) היה רופא וחוקר יהודי-הונגרי, מאבות הפרזיטולוגיה הרפואית, ומחלוצי המיקרוביולוגיה והמיקולוגיה.
חייו
גרובי נולד בכפר קיס-קר שבדרום הונגריה בשנת 1810. בגיל צעיר היגר בגפו לבודפשט, בתקווה להשביע את צמאונו לידע. בשל יהדותו, לא הורשה להירשם לבית הספר הקתולי, שהיה התיכון היחידי בעיר, ונאלץ להסתפק בעמידה מאחורי הדלת והאזנה בעת השיעורים, עד שאחד הכמרים שם לבו לעלם המסור והכניסו על דעת עצמו.
לאחר שסיים את חוק לימודיו, עבר ללמוד רפואה באוניברסיטת וינה, הוכתר בתואר דוקטור לרפואה ואופתלמולוגיה בשנת 1839, והצטרף לצוות ההוראה עוד באותה השנה. פרסומיו החלו ליצור עניין, ולגרובי הצעיר הוצעה פרופסורה בפקולטה לרפואה – בתנאי שיוטבל לנצרות. גרובי סירב, ובתוך זמן קצר עזב את האוניברסיטה. נדודיו הביאוהו לאנגליה, וזמן קצר לאחר מכן לפריז, שם השתקע.
בצרפת עסק במחקר ובהוראה פרטית. שמונה שנים לאחר הגירתו התאזרח, ושש שנים לאחר מכן הורשה לעסוק ברפואה בצרפת. בשלב זה זנח את עיסוקיו הרפואיים ופיתח עניין במטאורולוגיה. בין השאר, ייסד מצפה כוכבים, ששימש כעמדת תצפית במצור על פריז במלחמת צרפת–פרוסיה ב-1870-71. בשנת 1890 הוכר פועלו והוא זכה באות לגיון הכבוד.
גרובי נמצא מת במיטתו ב-14 בנובמבר 1898.
פועלו המדעי
כאשר גילה גרובי את הפטרייה האחראית למחלת היערת (Favos), הייתה זו הפעם הראשונה בה הוכח שפטרייה יכולה לגרום למחלה אנושית.
עונת 2020/2021 בליגה הלאומית בכדורגל נשים
עונת 2020/2021 בליגה לאומית בכדורגל נשים הייתה העונה ה-12 בליגת המשנה בכדורגל נשים בישראל, תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. העונה הסדירה נפתחה ב-10 בדצמבר 2020 והסתיימה ב-26 במאי 2021.
לקראת פתיחת העונה
בית"ר בנות עירוני מעלה אדומים לא הצליחה להעמיד קבוצה לקראת עונה זו ואיבדה את מקומה בליגה. כדי להשלים את מספר הקבוצות בליגה ל-10 הוחלט ש-3 קבוצות יעלו מהליגה הארצית. אס"א תל אביב ב' שסיימה ראשונה בעונה הקודמת בליגה הארצית לא יכלה לפי תקנון ההתאחדות לעלות ליגה ולכן שלוש הקבוצות שסיימו במקומות 2-4 בעונה הקודמת בליגה הארצית והצטרפו לליגה הלאומית לעונה זו היו בנות עירוני מודיעין, בנות יהודה תל אביב ובית"ר ירושלים.
פורמט הליגה
עקב החשש מהשפעת נגיף הקורונה בישראל על קיומה התקין של העונה, הוחלט לקיים עונה מקוצרת ולוותר על שלב הפלייאוף. לכן, בעונה זו התקיימו שני סיבובים בני 9 מחזורים כל אחד - 18 מחזורים בסך הכל. שתי הקבוצות שיסיימו ראשונות יעלו לליגת העל ושתי האחרונות ירדו לליגה הארצית.
יקב הר-אודם
יקב הר אודם הוא יקב בוטיק משפחתי ישראלי השוכן במושב אודם. זהו היקב הצפוני והגבוה ביותר בישראל.
היקב הוקם בשנת 2003. כרמי היקב נמצאים בצפון רמת הגולן ובגליל העליון. תפוקת היקב עומדת נכון לשנת 2020 על כ-95,000 בקבוקים בשנה.
ליקב מרכז מבקרים במושב אודם שבצפון רמת הגולן, בסמוך ליער אודם. יינות היקב נמכרים בארץ ובעולם.
היסטוריה
היקב הוקם בשנת 2003 על ידי עידית ומיכאל אלפסי במושב אודם. 80% מהכרמים המספקים תנובה ליקב נמצאים בחזקת המשפחה וממוקמים באזור החרמונית ובעמק הבכא.
החל משנת 2007 יינות היקב כשרים.
החל משנת 2009 צורף יובל גולן כשותף ביקב.
היינן הראשי של היקב הוא אדם אלפסי, הבן הבכור למשפחת אלפסי. גם יתר בני המשפחה משמשים או שימשו כעובדים ביקב. היקף היצור בבציר 2009 עמד על 70,000 בקבוקים בשנה. כיום עומד הייצור על כ-95,000 בקבוקים בשנה.
כרמי היקב
מרבית כרמי היקב נמצאים בחזקת המשפחה, כ-150 דונם של שטחים חקלאים בסביבות המושב אודם. כ-60 דונם הם חלק מהנחלה המשפחתית. צפון רמת הגולן הוא אזור הגידול החקלאי הקר ביותר בישראל וגובה הכרמים עומד על 1,100-1,200 מטר מעל פני הים. תנאי האקלים הקרים יחסית מאפשרים גידול כרמים בעלי איכויות ייחודיות. גם הקרקע היא קרקע ייחודית בזלתית וולקנית. 80% מהכרמים המספקים ליקב את הענבים גדלים בצפון הגולן. שאר הכרמים גדלים בצבעון שבגליל העליון, וביישובי הגולן כגון: - כרם בנוב, כרם בשעל, כרם בקדמת צבי וכרם סמוך למרום גולן.
יינות היקב
נכון ל-2020 היקב מייצר יינות בחמש סדרות:
סדרת יינות המיועדת לצריכה יומיומית, ובה שלושה יינות המורכבים משילוב זנים.
סדרת וולקני היא סדרה של יינות זניים שכוללת יינות אדומים ולבנים. ויויניה, מרלו, ריזלינג, קברנה סובניון ושרדונה.
היינות האדומים מתיישנים 12 חודשים בחביות עץ אלון.
סדרת היינות שבה יינות המתיישנים 18 חודשים בחביות עץ אלון. בסדרה יינות מרלו, קברנה פרנק, סירה, נביולו סירה וקברנה סובניון.
סדרת יינות הפרימיום של היקב. בסדרה יינות המתיישנים בין 24 חודשים בחבית ועד 36 חודשים. היינות בסדרה נקראים על שם מייסד היקב, לבד מהיין 1060 הנקרא על שם גובה הכרם שממנו נבצרו הענבים (בצמוד למבנה היקב). יין אלפסי הוא היין המשווק כיין הדגל של היקב. את היין מעטר איור פורטרט של אבי המשפחה ומייסד היקב והוא חלק מסדרה ממוספרת. האלפסי מיוצר מ-60% ענבי קברנה סוביניון 30% ענבי מרלו ו10% קברנה פרנק. לאחר 15 בצירים שבעקבותיהם יוצר בלנד אדום, הוחלט ביקב לייצר גם אלפסי לבן. היין מיוצר מ-40% שרדונה, 30% ריזלינג, ו-30% ויוניה.