cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מיכל פרנקל
ביוגרפיה
לאחר סיום שירותה הצבאי, למדה לתואר ראשון, שני ושלישי בסוציולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1987–1991 למדה לתואר ראשון וסיימה את לימודיה בהצטיינות. בשנים 1990–1992 למדה לתואר שני וסיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה. עבודת המ.א. שלה נכתבה בהנחיית יהודה שנהב וחנה הרצוג ועסקה בחברת אשלג ארץ-ישראלית כמקרה בוחן, שבאמצעותו נבדקו האידאולוגיות שליוו את תהליך התיעוש בפלשתינה-א"י. בשנים 1995–2001 למדה לתואר שלישי וסיימה את לימודיה בהצטיינות. עבודת הדוקטור שלה נכתבה גם כן בהנחיית יהודה שנהב וחנה הרצוג ועסקה במיסודו של שדה הניהול בישראל. בשנים 1996–1997 שהתה באוניברסיטת פרינסטון במעמד של תלמידת מחקר אורחת ובמלגת תוכנית פולברייט.
עם סיום התואר השלישי הייתה עמיתת פוסט דוקטורט באוניברסיטה העברית, ואחר כך התקבלה כמרצה במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה. בשנת 2015 התמנתה לפרופסור חבר.
במהלך השנים התארחה כעמיתת מחקר באוניברסיטת הרווארד (2005-2006), באוניברסיטת ברנדייס (2006), במכללת סמית' (2012-2013) ובמכון למדע המדינה פריז (2022).
בנוסף לעיסוקיה במחקר ובהוראה, מילאה פרנקל תפקידים ניהוליים שונים באוניברסיטה העברית. היא שימשה כראש תוכנית המוסמך ללימודי ישראל בבית ספר רוטברג לתלמידים מחו"ל (2013–2018), הייתה ראש מכון אשכול - מכון לחקר החברה, הכלכלה והמדיניות בישראל (2016–2018). כמו כן הייתה פרנקל ראש המחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה (2018–2021).
עבודתה המחקרית
פרנקל היא חוקרת של ארגונים, ניהול, מגדר והחברה בישראל. עבודתה המחקרית בוחנת תהליכים ארגוניים במבט רב מערכתי, תוך התמקדות ביחסי הגומלין בין ארגונים לבין סביבתם הפוליטית והגלובלית, ובאופן בו יחסי גומלין אלה מעצבים את זהותם ודפוסי פעולתם של החברים והחברות בארגון. כך למשל, עבודותיה בוחנות את השפעתם של יחסי הכוח הפוסטקולוניאליים על העברת ידע בארגונים רב לאומיים, ובהשפעתם של מנגנונים ארגוניים על דפוסי הכלה והדרה של קבוצות מיעוט בישראל. בשנים האחרונות מתמקדת עבודתה בנשים חרדיות בעולם ההיי-טק בישראל, ובאופן כללי יותר במפגש בין דת ומגדר בעולם העבודה; בנשים מנהלות בבנקאות, ובאופנים המגוונים בהם מרחבים ארגוניים מעצבים את יחסי העבודה שמתפתחים בתוכם.
כמו כן, היא מרבה לעסוק במעבר של רעיונות ופרקטיקות ארגוניות מעבר לגבולות הלאומיים בעידן הגלובליזציה.
עבודתה המחקרית מחויבת לחקר החברה בישראל, ולהנגשת ממצאי מחקריה למקבלי ההחלטות ולקהל המקומי הרחב. מחקריה אודות החברה בישראל עוסקים הן בתהליכים מאקרו חברתיים והן בתהליכים ארגוניים. היא מרבה לכתוב גם בעברית. במהלך השנים הנחתה יותר מ-50 סטודנטים בעבודות גמר לתואר שני, בעבודות דוקטור, ובשלב הפוסט-דוקטורט. סטודנטים אלה השתייכו למגוון הקבוצות הפועלות בחברה בישראל.
פרנקל הייתה חברה במספר ועדות לאומיות לקידום שילובן של נשים בעולם העבודה, ולשיפור השילוב בין עבודה למשפחה.
חיים אישיים
נשואה לגיא ראביד ואם לשניים. מתגוררת בתל אביב.
מבחר ממאמריה
פרנקל פרסמה כ-30 מאמרים וכ-20 פרקים בספרים. להלן מבחר מהם:
רפי אתגר
רפי אתגר (אוגוסט 1947) כיהן כאוצרו ומנהלו האמנותי של מוזיאון על התפר מעת שיזם את הקמתו בשנת 2000 ועד 2021.
התערוכות שהוא יוזם ואוצר עוסקות בנושאים המצויים במרכז השיח הציבורי וברוח זכויות האדם והחובה האזרחית; מתוך רצון להביא לשינוי ערכי וחברתי באמצעות אמנות עכשווית מול המציאות רווית הקונפליקטים בהקשריה המקומיים והאוניברסליים, במטרה לקדם דיאלוג בצל חוסר הסכמה. המוזיאון נבחר על ידי "הניו יורק טיימס" כאחד מ-29 המוסדות המובילים בעולם בתחום האמנות.
ביוגרפיה
במהלך תקופה זו של יצירה הוזמן אתגר להרצות ולהנחות פרויקטים באקדמיות מרכזיות לאמנות ברחבי אירופה, ביניהן:
Akademie der Künste, Berlin \ National College of Art and Design, Dublin \ Akademie der Bildenden Künste, Vienna \ Hochschule der Künste, Zurich \ Akademija Likovnih Umjetnosti, Sarajevo \ Kunstakademie, Düsseldorf \ .Staatliche Akademie der Bildenden Künste, Stuttgart בשנים 1999-1990 הוזמן אתגר לשמש אמן הבית ויועץ אמנותי להוצאת הספרים המובילה בגרמניה, S. Fischer Verlag. במסגרת תפקידו יזם פרויקט המשתף סופרים רבים וחשובים בהכנת יצירות אמנות בעקבות ספריהם. במיזם "Bücher werden Plakate" השתתפו סופרים זוכי פרס נובל כמו קנזאבורו אואה, ג'ון מקסוול קוטזי, נאדין גורדימר ואחרים. עבודתו עם סופרים אלה נועדה ליצור חיבור בין עולם הספרות והאמנות, ולהעשיר את חוויית הקריאה באמצעות החוויה הוויזואלית.
בשנת 2000 יזם אתגר את תערוכת Coexistence, מיזם בינלאומי בו השתתפו עשרות מעצבי כרזות ידועים מרחבי העולם. המיזם הוצג ב-35 ערים ביבשות שונות, והוא קרא לכבוד הדדי בין העמים והדתות. במסעו זה תמכו מנהיגי מדינות ואנשי רוח רבים מרחבי העולם.
די ליאון
די ליאון, די לאון, דה ליאון ודה לאון הם שם משפחה וכינוי.
טבעות אורנוס
טבעות אורנוס הן 13 טבעות דקות המקיפות את ענק הקרח אורנוס. הן כהות מאוד ומורכבות מסלעים שגודלם נע בין 10 מטרים לגודל חלקיקי אבק, בדומה לטבעות של כוכב הלכת שבתאי. הטבעות רוטטות סביב אורנוס, כמו גלגל כרכרה לא מאוזן.
היסטוריה
הטבעות שסביב כוכב הלכת התגלו, במקרה, ב-10 במרץ 1977, בתצפית שנעשתה מכדור הארץ. מטרת התצפית הייתה לגלות את מאפייני האטמוספירה וקוטרו של אורנוס על ידי מדידת עוצמת האור המגיעה מכוכב רחוק, בעת שאורנוס עובר לפניו. מכיוון שהעוצמה השתנתה חמש פעמים, משני צידי כוכב הלכת, בצורה סימטרית, הובן, שתופעה זו יכולה להיגרם כתוצאה מהימצאותן של חמש טבעות סביב אורנוס. כשגשושית החלל וויאג'ר 2 חלפה על פני כוכב הלכת, היא גילתה, שישנן אחת עשרה טבעות. שתי טבעות נוספות התגלו ב-2003-2005 על ידי טלסקופ החלל האבל.
ב-6 באפריל 2023 פורסמה על ידי נאס"א תמונה עדכנית של אורנוס וטבעותיו, אשר צולמה באמצעות טלסקופ החלל ג'יימס ווב ב-6 בפברואר 2023.
הערות שוליים
Uranın peykləri
סטליוס מנולאס
סטיליאנוס "סטליוס" מנולאס (נולד ב-13 ביולי 1961 בנקסוס) הוא כדורגלן ומאמן עבר יווני, ששיחק בעמדת הבלם.
מנולאס שיחק לאורך כל הקריירה במועדון אחד, א.א.ק. אתונה, ונחשב לאחד מגדולי הבלמים בכדורגל היווני בכל הזמנים. הוא זכה עם הקבוצה, בין היתר, בארבע אליפויות יוון ובשלושה גביעים, ושימש כקפטן הקבוצה היוונית הראשונה שהעפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות. לזכותו של מנולאס 71 הופעות ושישה שערים במדי נבחרת יוון, והוא נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 1994.
לאחר פרישתו פנה לקריירת אימון, כאשר בין היתר שימש מאמנה הזמני של א.א.ק. אתונה והוביל אותה לזכייה בגביע היווני.
קריירת משחק
מנולאס, יליד האי היווני נקסוס, נחשף לכדורגל בגיל צעיר וביחד עם חברו לעתיד בנבחרת יוון, קוסטאס אנטוניו, שיחק במועדון החובבני הקטן אאטוס גלאציו (הנשרים של גלאצי). שם, אותר מנולאס על ידי סקאוטים של קבוצת א.א.ק. אתונה, והצטרף לקבוצת הנוער של המועדון בשנת 1974, כשהיה בן 15.
בינואר 1980 חתם מנולאס על חוזה מקצועני בקבוצה הבוגרת של א.א.ק. אתונה, אותה אימן אז האוסטרי הרמן שטסל. מנולאס ערך את הופעת הבכורה שלו ב-3 בפברואר 1980, בשלהי עונת בליגת העל היוונית.
מנולאס השתלב במהירות בהרכב הקבוצה. תחילה כמגן ימני בהדרכתו של המאמן מילטוס פאפאפוסטולו, ובהמשך בעמדות הבלם וה"ליברו", הבלם החופשי. בנוסף ליכולותיו ההגנתיות, הוכיח מנולאס יכולות התקפיות, אינטליגנציית משחק גבוהה ויכולות טכניות וטקטיות מפותחות, שהפכו אותו למנהיג בחלק האחורי של הקבוצה.
תוארו הראשון של מנולאס עם הקבוצה היה הגביע היווני לעונת. מנולאס פתח בהרכב למשחק הגמר תחת המאמן האוסטרי, הלמוט סנקוביץ', כאשר א.א.ק. גברה 0–2 על פאוק סלוניקי. הוא היה שותף לתור הזהב של הקבוצה, שהחל עם מינויו של שחקן העבר של הקבוצה, דושאן באייביץ', למאמן בעונת. כבר באותה העונה זכה מנולאס באליפות הראשונה שלו עם א.א.ק. לאחר קרב צמוד מול אולימפיאקוס. האליפות הוכרעה במשחק בין שתי הקבוצות באצטדיון האולימפי באתונה. המשחק הסתיים בניצחונה של המארחת 0–1, כאשר במהלך המשחק מציל מנולאס שער בטוח מקו השער, בעזרת הראש, לאחר בעיטה של לאיוס דטארי. בפתיחת העונה הבאה פתח מנולאס בהרכב קבוצתו שזכתה בתואר הסופר קאפ היווני לאחר ניצחון על פנאתינאיקוס בדו-קרב בעיטות עונשין. כמו כן, באותה העונה שוחק בפעם היחידה טורניר גביע הליגה ביוון, וא.א.ק. הייתה לזוכה הראשונה והיחידה בתואר, לאחר ניצחון 2–3 על אולימפיאקוס בגמר, עם מנולאס בהרכב.
תור הזהב של מנולאס וקבוצתו המשיך עם שלוש אליפויות רצופות בין עונת לעונת. בשנים אלו שימש מנולאס כקפטן וכמנהיג הקבוצה מהחלק האחורי. בעונה האחרונה ברצף האליפויות הייתה קרובה הקבוצה לזכייה בדאבל, הישג אותו לא הצליח מנולאס להשיג לאורך כל הקריירה, אך הפסידה בגמר הגביע היווני, עם מנולאס בהרכב, לפנאתינייקוס בפנדלים.
עונה לאחר מכן, הדיחה א.א.ק. את פנאתינייקוס כבר ברבע גמר הגביע (5-3 בסיכום שני מפגשים), והפעם הצליחה לזכות בתואר, בפעם השנייה בקריירה של מנולאס והראשונה כקפטן, לאחר שהביסה במשחק הגמר 1–7 את אפולון סמירני (אז בשם אפולון אתונה). א.א.ק. הייתה קרובה לזכייה בדאבל באותה העונה, אך סיימה רק במקום שני, בפעם שתי נקודות בלבד מהאלופה פנאתינייקוס. בפתיחתה של העונה הבאה הצליחה הקבוצה לגבור 8–9 בדו-קרב פנדלים על פנאתינייקוס ולזכות בסופר קאפ היווני. מנולאס עלה כמחליף בדקה ה-90, וכבש במהלך דו-קרב הפנדלים לזכות קבוצתו. באותה העונה העפילה הקבוצה לרבע גמר גביע אירופה למחזיקות גביע, שם נעצרה על ידי פריז סן-ז'רמן, סיימה כסגנית האלופה בפעם השנייה ברציפות, ובפעם השנייה ברציפות זכתה בגביע היווני. א.א.ק. זכתה לנקום בפנאתינייקוס על צמד ההפסדים הרצופים בגמר הגביע, עם ניצחון 3–5 בדו-קרב פנדלים, לאחר שוויון 0-0 בתום ההארכה. מנולאס פתח במשחק, ושיחק 120 דקות.
עונתו האחרונה של מנולאס במועדון הייתה עונת, במהלכה חלה ירידה גדולה בכמות דקות המשחק שלו תחת המאמן הרומני החדש, דומיטרו דומיטריו. באותה העונה העפילה הקבוצה בפעם השנייה ברציפות לרבע גמר גביע אירופה למחזיקות, שם נעצרה על ידי לוקומוטיב מוסקבה. בתום העונה פרש מנולאס ממשחק פעיל בגיל 37, לאחר 19 עונות במדי א.א.ק. אתונה. משחקו האחרון בקבוצה היה משחק ליגה מול סקודה קסנתי, שהיה למשחקו ה-700 במדי הקבוצה. בסך הכול ערך מנולאס 447 משחקי ליגה, שני רק למימיס פאפאיואנו בטבלת מלך הופעות הליגה של הקבוצה בכל הזמנים, וכבש 34 שערי ליגה במדי המועדון.
נבחרת יוון
מנולאס החל את דרכו בנבחרת יוון תחת המאמן חריסטוס ארכונטידיס ב-20 בינואר 1982, כשפתח להופעת בכורה במשחק ידידות ביתי מול, שהסתיים בהפסד 1–2. הופעתו הבאה, שהייתה לראשונה שלו במשחק רשמי, הגיעה למעלה משנה לאחר מכן, במאי 1983, כאשר נכנס כמחליף לרבע שעה בניצחון החוץ 2–3 על במסגרת מוקדמות יורו 1984. את שער הבכורה שלו בנבחרת כבש מנולאס בהופעתו השביעית, ב-9 באוקטובר 1984 במשחק ידידות ביתי מול. מנולאס נכנס כמחליף בדקה השמונים, וכעבור ארבע דקות קבע את תוצאת המשחק, שוויון 2-2 בסיום.
עידן כהן
עידן כהן (נולד ב-6 ביוני 1978 בקיבוץ מזרע) הוא רקדן וכוריאוגרף ישראלי. זוכה פרס שרת התרבות לשנים 2008, 2010 ו-2012.
סטליוס מנולאס
נבחרת יוון
מנולאס היה שותף לארבעה טורנירי מוקדמות כושלים, כאשר כשל להעפיל עם נבחרתו מטורנירי מוקדמות מונדיאל 1986 ו-1990, ומטורנירי מוקדמות היורו ב-1988 וב-1992. על אף תפקודו כשחקן הגנה, כבש מנולאס צמד בשני משחקים במהלך תקופה זו, בניצחונות 2–3 על ו-1–2 על ישראל במשחקי ידידות.
עידן כהן
ביוגרפיה
עידן כהן הוא בוגר מושבת האמנויות שבמצפה רמון. סיים את לימודיו התיכוניים בהצטיינות בלימודי האמנויות הוויזואליות, תיאטרון ומוזיקה קלאסית.
סטליוס מנולאס
נבחרת יוון
מנולאס היה שותף בכיר לקמפיין מוקדמות מונדיאל 1994 ההיסטורי של נבחרת יוון, ממנו העפילה לטורניר גביע העולם הראשון בתולדותיה. הוא פתח ושיחק לאורך כל שמונת משחקיה של יוון במוקדמות, מתוכם פתח כקפטן בשלושה משחקים. יוון סיימה את בית המוקדמות ראשונה ובלתי מנוצחת, עם מאזן של שישה ניצחונות ושני שערי חובה בלבד. מנולאס זומן על ידי המאמן אלקטס פנאגוליאס לסגל יוון לטורניר הגמר בארצות הברית, שם רשמה יוון את ההופעה החלשה ביותר אי פעם לנבחרת אירופית. מנולאס פתח בהרכב בתבוסה 0–4 ל, ולא שותף כלל בתבוסה 0–4 ל ובהפסד 0–2 ל שסיים את דרכה של יוון בטורניר ללא נקודות וללא שערי זכות.
עידן כהן
ביוגרפיה
את הכשרתו במחול החל באולפנה למחול בקיבוץ מזרע. בין השנים 1999–2006 היה רקדן מוביל בלהקת המחול הקיבוצית.
סטליוס מנולאס
נבחרת יוון
בתום הטורניר פרש מנולאס ממשחק בינלאומי בגיל 33, עם 71 הופעות ושישה שערים במדי נבחרת יוון.
עידן כהן
ביוגרפיה
ב-2003 יצר את "Yellow Brick Road" במסגרת "ניצוצות", ערב מיצירות רקדני להקת המחול הקיבוצית. ב-2005 יצא לדרכו העצמאית עם היצירה "אידרה בכוס תה", דואט שהועלה במסגרת פסטיבל "גוונים במחול 2005". בשנת 2006 העלה את היצירה "שנה של דג", שזיכתה אותו במקום השני בתחרות הכוריאוגרפיות הבינלאומית "no ballet" בלודויגזהאפן, גרמניה ופרס עידוד היצירה לאמן מתחום המחול של אותה שנה מטעם אמ"י ובנק הפועלים. ב-2007 יצר את הסולו "פרווה מתוקה שלי", במסגרת פסטיבל "גוונים במחול" במרכז סוזן דלל. הסולו זכה במקום הראשון בפרס הביצוע בתחרות הסולואים ה-12 בשטוטגרט (בביצוע הרקדן רן בן דרור). בשנת 2008 העלה את היצירה "Joy Ride" ואת "Half Cup Sesame Seeds" עבור להקת המחול "arabesque" שבסופיה, בולגריה. עבור היצירה זכה במקום הראשון בתחרות ע"ש מרגריטה בוגויבה בבולגריה, בפרס נוסף עבור האינטרפרטציה המוזיקלית ובפרס שרת התרבות לשנת 2008.
סטליוס מנולאס
קריירת אימון
לאחר פרישתו ממשחק פנה מנולאס לקריירת אימון. בשנת 2002 התמנה לתפקיד מאמן נבחרת יוון עד גיל 21, כאשר משימתו הראשונה הייתה טורניר המוקדמות לאליפות אירופה לנוער 2004. הוא הוביל את יוון למקום השני בבית המוקדמות, אחרי ספרד, אך בטבלה המסכמת של סגניות הבתים סיימה יוון כבעלת המאזן החלש ביותר, ולא התקדמה לשלב הפלייאוף. מנולאס פתח עם הנבחרת את מוקדמות אליפות אירופה לנוער 2006, אך סיים את תפקידו לאחר ההפסד 0–1 לאוקראינה באוקטובר 2004, כשהנבחרת במאזן של ניצחון אחד, תיקו והפסד לאחר שלושה משחקים.
עידן כהן
ביוגרפיה
ב-2009 העלה גרסה אישית אמיצה לבלט "אגם הברבורים", כקו-פרודוקציה עם הפסטיבל וכנס המחול ה-16 למחול עכשווי ביטום פולין, Tanzplan Dresden – גרמניה, ואת "3Pieced Swan, op.1" - סולו בביצועו, שהועלתה במסגרת "In the company of men" בתיאטרון DNA בניו יורק. בשנת 2010 יצר את "ברזיל" (2010), בשיתוף עם להקת המחול מריה קונג ואת "Because" עבור ה-SDT, פולין. בשנת 2011 העלה את "Mad Siren" לצלילי סונטות לפסנתר של וולפגנג אמדאוס מוצרט. על היצירה זכה בפרס שרת התרבות לשנת 2012. בשנת 2012 יצר את "שירי שוליה נודד" למחרוזת ליד מאת גוסטב מאהלר, וב-2013 את "ג'נדר בנדר".
סטליוס מנולאס
קריירת אימון
במהלך עונת חזר מנולאס לא.א.ק. אתונה, בתפקיד המנהל הספורטיבי. במסגרת תפקידו, בין היתר, היה מי שבחן את אחיינו, קוסטאס מנולאס, התרשם מיכולתו ודאג להחתימו במועדון. עם זאת, בסיום העונה ולאחר מספר חודשים ספורים בתפקיד, בחר לעזוב את המועדון מסיבות אישיות.
ב-6 בנובמבר 2012, במהלכה של עונת, התמנה מנולאס לתפקיד מאמן ניקי וולו מליגת המשנה היוונית. המינוי החזיק מעמד לשלושה חודשים בלבד, בטרם סיים מנולאס את תפקידו במועדון.
ב-10 ביוני 2014 חזר מנולאס פעם נוספת לא.א.ק. אתונה, כאשר התמנה לתפקיד מאמן קבוצת הנוער (עד גיל 20).
ב-20 באוקטובר 2015, זמן קצר לאחר פתיחת עונת ובעקבות פיטוריו של טראיאנוס דלאס, התמנה מנולאס למאמנה הזמני של הקבוצה הבוגרת, ובתשעה ימים בתפקיד הוביל אותה לשני ניצחונות ליגה בשני משחקים. ב-29 באוקטובר התמנה לתפקיד גוסטבו פוייט, ומנולאס חזר לתפקיד מאמן הנוער. כחודשיים לתום העונה, ב-20 באפריל 2016, חזר מנולאס לתפקיד המאמן הזמני במקומו של פוייט שסיים את תפקידו במועדון. כבר בפתיחת הקדנציה השנייה שלו כמאמן זמני, הוביל מנולאס את א.א.ק. לגמר הגביע היווני, עם ניצחון 1–2 בסיכום שני מפגשים מול אטרומיטוס. בגמר הגביע פגשה א.א.ק. את האלופה אולימפיאקוס, ובסיום ניצחה קבוצתו של מנולאס בתוצאה 1–2 בדרך לזכייה בגביע היווני, התואר הראשון של מנולאס כמאמן.
לקראת עונת חזר מנולאס לקבוצת הנוער, בעקבות מינויו של תמורי כצבאיה לתפקיד מאמן הקבוצה הבוגרת. ב-16 באוקטובר 2016, לאחר שקבוצת הנוער בהדרכתו הובסה 0–7 על ידי קבוצת הנוער של אולימפיאקוס, התפטר מנולאס מתפקידו.
חיים אישיים
אחיינו של סטליוס, קוסטאס מנולאס, היה אף הוא לבלם כדורגל בינלאומי, שחתם בא.א.ק. אתונה בשלבים המוקדמים של הקריירה בזמן שסטליוס היה המנהל הספורטיבי של הקבוצה והמליץ על החתמתו. גם בנו של סטליוס, קונסטנטינוס מנולאס, המשיך בדרכו של אביו והיה לבלם כדורגל. הוא החל את דרכו בקבוצת הנוער של א.א.ק. אתונה בין השנים 2009 ל-2011, אך לא הצליח להתקדם לקבוצה הבוגרת. הוא חתם בשורות א.א.ק. אתונה לקראת עונת, אך לא הצליח להותיר חותם ושוחרר כעבור עונה אחת בלבד.
אלפונסו העשירי, מלך קסטיליה
אלפונסו העשירי, מלך קסטיליה (בספרדית: Alfonso X de Castilla; 23 בנובמבר 1221 - 4 באפריל 1284) היה מלך קסטיליה ולאון בין השנים 1252–1284, ואחד הטוענים לכתר האימפריה הרומית הקדושה.
ביוגרפיה
אלפונסו העשירי נולד ב-23 בנובמבר 1221 לפרננדו השלישי, מלך קסטיליה ואליזבת הוהנשטאופן, בתו של פיליפ משוואביה.
בשנת 1252 מת אביו פרננדו השלישי, מלך קסטיליה, ואלפונסו עלה לשלטון במקומו. בתחילת שלטונו לחם אלפונסו נגד אפונסו השלישי, מלך פורטוגל, ורק בשנת 1267 חתמו שניהם על הסכם בדחוס, ולפיו ויתר אלפונסו על כל זכויותיו לממלכת אלגרבה.
בשנת 1254 כרת אלפונסו העשירי ברית עם הנרי השלישי, מלך אנגליה נגד לואי התשיעי, מלך צרפת. באותה שנה אחותו למחצה של אלפונסו, לאונור מקסטיליה, התחתנה עם אדוארד, נסיך הכתר של אנגליה, בעד ויתורו של אלפונסו על תביעותיו לדוכסות גסקוניה.
לאחר מותו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1250 התפוררה שושלת בית שטאופן, והקיסרות נכנסה לתקופת ביניים שבין 1246 ועד שנת 1273, ומכונה על פי רוב ה"Interregnum" (התקופה שבין הקיסרים).
בשנת 1256 נבחר אלפונסו כמלך גרמניה על ידי שלושה מתוך שבעה נסיכים בוחרים (Kurfürstenkollegium), ותוך שהוא נהנה מתמיכת לואי התשיעי, מלך צרפת. אולם, אלפונסו לא הצליח לממש את בחירתו, ואף לא ביקר אף פעם בגרמניה, ואילו יריבו ריצ'רד מקורנוול נסע לגרמניה, והוכתר כמלך הרומאים. בשנת 1273 לאחר מותו של ריצ'רד נבחר רודולף הראשון, מלך גרמניה מבית הבסבורג, ובחירתו של אלפונסו בוטלה על ידי האפיפיור.
בשנת 1275 מת בנו הבכור של אלפונסו - פרננדו דה לה סרדה במהלך קרב אסיחה נגד הכוחות המוסלמים, והשאיר אחריו שני בנים קטנים. בנו השני של אלפונסו, סנצ'ו, הכריז על עצמו כיורש העצר, תוך שהוא מבסס את טענתו על מנהג קסטיליאני ישן, שהתבסס על כך שלאחר מותו של הבן הבכור הנחלה עוברת לבנים האחרים. אלפונסו העדיף להשאיר את הכתר בידי נכדיו, אבל סנצ'ו זכה לתמיכה של האצולה. כתוצאה מכך פרצה מלחמת אזרחים מרה, ובשנת 1282 נאלץ אלפונסו לקבל את סנצ'ו כיורשו במקום נכדיו הצעירים שלו.
ב-4 באפריל 1284 מת אלפונסו העשירי, ובנו סנצ'ו הרביעי, מלך קסטיליה עלה לשלטון במקומו.
יחסו ליהודים
אלפונסו נטה חסד ליהודים, שיתפם בחצרו והקפיד על זכויותיהם, אולם בלחץ הכנסייה תיקן תקנות שונות נגד היהודים, כגון החובה על לבישת בגד מיוחד והגבלות על נטילת ריבית. אולם, במהלך מלחמת האזרחים, לאחר שעיכב בנו סנצ'ו חלק מכספי המיסים של היהודים, אסר אלפונסו את כל היהודים בבתי הכנסת, ושחררם רק לאחר ששילמו לו 4,380,000 זהובים.
משפחתו
בשנת 1231 התחתן אלפונסו עם ויולנטה מאראגון, בתם של חיימה הראשון, מלך אראגון ויולאנטה מהונגריה, ממנה נולדו לו 11 ילדים:
בנוסף, היו לאלפונסו כמה ילדים לא חוקיים.
עונת 1954/1955 בלה ליגה
עונת 1954/1955 הייתה העונה ה-24 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-12 בספטמבר 1954 והסתיימה ב-10 באפריל 1955.
הליגה כללה 16 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-16 יעברו בסוף העונה לליגת משנה במקום שתי קבוצות מליגת משנה שזכו בה במקום ראשון ב-2 הבתים שלה. קבוצות שכו במקום 2-3 בכל אחת מהבתים של ליגת המשנה ישתתפו במשחקי המבחן עם קבוצות שזכו במקום 13-14 בליגה הבכירה. שתי קבוצות החזקות ממשחקי המבחן ישחקו בעונת 1955/1956 בליגה הבכירה.
מליגת המשנה עלו הרקולס, דפורטיבו מאלגה, לאס פאלמס ודפורטיבו אלאבס.
ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם הרביעית בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות.
תפוז דם
תפוז דם הוא מוטציה טבעית של תפוז (ממשפחת פירות ההדר התפוזיים). הפרי בצבע ארגמן, המזכיר בצבעו גוון אדום כדם.
עונת 1954/1955 בלה ליגה
ראסינג סנטנדר ודפורטיבו מאלגה ירדו לליגת משנה בסוף העונה. בעקבות משחקי אספניול וריאל סוסיאדד נותרו בליגה הבכירה.
תפוז דם
צבע בשר הפרי הכהה הייחודי נובע מהימצאותם של אנתוציאנינים, משפחה של פיגמנטים מפוליפנול המשותפים לפרחים ופירות רבים, אך אינם שכיחים בהדרים.
עונת 1954/1955 בלה ליגה
כדורגלנים מצטיינים
בהתאם לנתונים הרשמיים של ה-LFP, חואן ארסה, סביליה זכה בתואר מלך השערים עם כיבוש 29 שערים ב-29 משחקים וקיבל "פרס פיצ'יצ'י".
תפוז דם
התרכובת העיקרית שנמצאת בתפוזים אדומים היא קריזנטמין (ציאנידין 3- O גלוקוזיד).
עונת 1954/1955 בלה ליגה
כדורגלנים מצטיינים
חואן אלונסו מריאל מדריד היה השוער הטוב של העונה. הוא ספג 24 שערים ב-24 משחקים.
תפוז דם
בשר הפרי מפתח את צבעו האדום האופייני כאשר הפרי מתפתח ומבשיל בטמפרטורות נמוכות במהלך הלילה.
לתפוזי דם טעם ייחודי בהשוואה לתפוזים אחרים, ולעיתים ניתן לזהות בהם תווי טעם הדומים לטעמו של פרי הפטל בנוסף לתווי טעמי ההדרים הרגילים.
הפיגמנטים האנתוציאנינים של תפוזי הדם מתחילים להצטבר בבועיות בשוליים של פלחי התפוז, וממשיכים להצטבר באחסון קר לאחר הקטיף.
גוון אדום כהה יופיע לעיתים גם בקליפת תפוז הדם. קליפת תפוז הדם עבה יחסית ולעיתים פחות נוחה לקילוף מתפוזים אחרים.
תפוז הדם הוא מוטציה טבעית של התפוז, אשר הוא עצמו תוצר של רביית כלאיים, כנראה מהכלאה של פומלה ומנדרינה.
גידולם נפוץ באיטליה. לתפוזי הדם של סיציליה: arancia rossa di Sicilia (הכתום אדום של סיציליה) יש מעמד גאוגרפי מוגן.
בקהילה האוטונומית ולנסיה התגלו תפוזי דם במחצית השנייה של המאה ה-19.
זנים
שלושת הסוגים הנפוצים ביותר של תפוזי דם הם 'טרוקו' (במקור מאיטליה), 'סנגווינלי' (במקור מספרד), וה'מורו', המגוון החדש ביותר מבין השלושה.
סוגים אחרים פחות נפוצים כוללים 'מלטזית', 'קנפור', 'וושינגטון סנגווין', 'אדום רובי', 'סנגוינה דובל פינה', 'דלפינו', 'ולנסיה אדומה', 'בוריס דם ולנסיה', 'ווקארו' ועוד. סוג ה'מלטז' ידוע כמתוק ביותר.
בעוד שצבעם האדום של כל תפוזי הדם נובע מפיגמנטים, בסוגים: נאבי קארה קארה ונגיניה סנגיניוס, בפיגמנטציה מבוססת על ליקופן, ולא על אנתוציאנינים כמו בשאר סוגי תפוזי הדם.
מורו
מוצא: סיציליה.
מקור: על פי ההערכה, מקורו של זן המורו בתחילת המאה ה-19 באזור גידול ההדרים סביב לנטיני (במחוז סירקוזה בסיציליה) כמוטציה של זן תפוז הדם "סנגווינלי מוסקטו".
מועד הבשלה: דצמבר – ינואר.
תכונות: פרי בגודל בינוני–קטן, צורתו כדורית מאורכת. הקליפה דקה, מעט מחוספסת, מתקלפת בקלות וצבעה כתום – אדום כהה, עוצמת הפיגמנטציה בקליפה תלויה במזג אוויר. המורו הוא "תפוז דם עמוק", כלומר צבעו של בשר הפרי נע בין כתום עם נגיעות של צבע אדמוני, ועד צבע ורמיליון, ארגמן עז, עד כמעט שחור. סוג זה הוא הצבעוני ביותר מתפוזי הדם, עם פרי בצבע אדום עמוק וקליפה עם סומק אדום בוהק. הטעם חזק יותר והארומה עזה יותר מתפוז רגיל. לפרי טעם מתוק עם שמץ של טעמי פטל.
הציפה מיצית, בגוון אדום – ארגמן כהה, כאשר מזג אוויר קר וקיימת צבירה רבה של אנתוציאנין.
האיכות פנימית מעולה והטעם מלווה בארומה יינית. הפרי מועט חרצנים. העץ בגובה בינוני, הפוריות טובה ויציבה, ישנה שונות בגודל, בצורה ובצבע הקליפה בין הפירות השונים על אותו העץ.
תפוז זה בעל טעם מר יותר מהסוגים 'טרוקו' או 'סנגווינלי'.
טרוקו
מוצא: סיציליה.
מועד הבשלה: ינואר.
תכונות: הפרי בגודל בינוני–גדול, צורתו עגולה עם צוואר קטן בקצה הפרי. הקליפה דקה, חלקה ומבריקה, מתקלפת בקלות, וצבעה כתום – אדום. הציפה מיצית עם גוון אדום בהיר, הטעם משובח בשל איזון טוב ביחס סוכר/חומצה. הפרי חסר חרצנים. העץ גדול ורחב. הפוריות בינונית, הפרי נשמר היטב על העץ אך מאבד מאיכותו הפנימית. נראה כי השם 'טרוקו' נגזר מקריאת פליאה שיצאה מפיו של החקלאי שגילה את הפרי הזה. הטרוקו נחשב לטעים והמתוק ביותר מבין שלושת הסוגים.
זהו סוג תפוז הדם הפופולרי ביותר באיטליה. הוא מכונה "תפוז חצי-אדום", מכיוון שבבשר הפרי אין פיגמנטציה אדומה מודגשת וכהה כמו בזנים האחרים, מורו וסנגווינלי.
אוסף מגוון ההדרים של ריברסייד באוניברסיטת קליפורניה התווה שלושה בני-זן של טרוקו.
סנגווינלי
מוצא: ספרד.
מקור: מוטציה טבעית מהזן Fina Double.
מועד הבשלה: ינואר – פברואר.
תכונות: תפוז הסנגווינלי שנקרא גם סנגווינלו נתגלה בספרד בשנת 1929, באלמרה באזור קסטלון.
הפרי בגודל בינוני–קטן, צורתו עגולה אליפטית. הקליפה מבריקה, דקה מעט מחוספסת, ההתקלפות בינונית והצבע החיצוני כתום – ארגמן, תלוי במזג האוויר. הציפה מיצית, רכה, הצבע הפנימי אדום (תלוי ברמת הפיגמנטציה של האנתוציאנין). הטעם חמוץ – מתוק כאופייני לתפוזי דם עם ארומה יינית. הפרי מועט חרצנים. העץ בגודל בינוני, חזק. הפוריות גבוהה ויציבה.
מאפייניו דומים לאלו של תפוז הדם מזן המורו.
הפרי נשמר על העץ מבלי לאבד את איכותו. כאשר הוא גדל בחצי הכדור הצפוני, הוא מבשיל בפברואר, אך הוא יכול להישאר על עצים שלא נקטפו עד אפריל. הפירות יכולים להישאר טובים עד סוף מאי. הקליפה לרוב דקה בצבע צהוב בהיר עם גוון אדום מעט. פנים התפוז בצבע כתום עם פסים מרובים בצבעי אדום.
היסטוריה ורקע
ישנן שתי סברות למוצאם של תפוזי הדם:
מה שתומך בהשערה שמקורם של תפוזי הדם הוא בדרום הים התיכון, הן עדויות לכך ששם גדלו תפוזי דם מימי המאה ה-18.
האנתוציאנינים – קבוצת פיגמנטים מסיסים במים הנמצאים במגוון רחב של שיחים, פירות ופרחים אשר תחום הצבעים שלהם נע בין וורוד לכחול, מעניקים לתפוזים את הצבע האדמוני הבולט שלהם – מתפתחים רק כאשר הטמפרטורות נמוכות בלילה, כמו במהלך הסתיו והחורף הים תיכוניים.
תזונה
מיץ מתפוזי דם עשוי להיות מעט חמצמץ, בעוד שמיץ מחלק מסוגי תפוזי הדם יכול להיות מתוק יותר ועדיין לשמור על הטעם האופייני לתפוזי הדם. התפוזים יכולים לשמש גם כדי ליצור ריבה, וגרידת קליפת התפוז יכולה לשמש לאפייה. סלט פופולרי בסיציליה במיוחד במהלך החורף, מיוצר עם תפוזי דם חתוכים, חתיכות של שומר פשוט חתוך ושמן זית. התפוזים האלו משמשים גם ליצירת ג'לאטו, סורבה וסודה איטלקית.
תפוזי דם גולמיים הם מקור עשיר (20% או יותר מהערך היומי המומלץ) של ויטמין C וסיבים תזונתיים, ומקור מתון לחומצה פולית (15% DV), ללא תוספי מיקרונים אחרים בתוכן משמעותי.
הפיגמנטים מרוכזים במוהל חללית התא באפידרמיס והם בעצם מולקולות פשוטות הבנויות מגליקוזידים שהם תרכובות סוכרים עם אנתוציאנינים. לאנתוציאנינים חשיבות בריאותית גדולה כנוגדי חמצון ובמניעת מחלות לב וסרטן.
מיכאל פרונטצק
מיכאל פרונטצק (בגרמנית: Michael Frontzeck, נולד ב-26 במרץ 1964 במנשנגלאדבך שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת המגן השמאלי ומאמן קייזרסלאוטרן מהליגה הגרמנית השלישית בהווה. פרונטצק שיחק בעיקר בבורוסיה מנשנגלדבך ובשטוטגרט, וערך 19 הופעות במדי נבחרות גרמניה המערבית וגרמניה.
בורוסיה מנשנגלדבך
פרונטצק שיחק כנער בבורוסיה מנשנגלדבך, ובשנת 1982 עלה לקבוצה הבוגרת. רק בעונת 1983/84 ערך פרונטצק את הבכורה שלו בקבוצה, ובעונה זו כבר הפך לשחקן הרכב קבוע, כאשר ערך 33 הופעות והבקיע חמישה שערי ליגה, ושיתף פעולה בהגנה עם לותר מתאוס, וילפריד האנס, אולי בורובקה וברנד קראוס. בתום עונה זו סיימה גלדבאך במקום השלישי, עם מספר נקודות זהה לאלופה שטוטגרט, אך עם הפרש שערים נחות. בעונת 1984/85 סיים פרונטצק עם גלדבאך במקום הרביעי בבונדסליגה, ובגביע אופ"א הודחה הקבוצה בסיבוב השני על ידי וידז'ב לודז' הפולנית. גם את עונת 1985/86 סיימו פרונטצק וגלדבאך במקום הרביעי. בגביע אופ"א נחלו פרונטצק וגלדבאך אכזבה לאחר שהביסו בשמינית הגמר את ריאל מדריד בתוצאה 5-1, אך הודחו בגומלין בשערי חוץ לאחר תבוסה בתוצאה 4-0. בעונת 1986/87 גלדבאך ופרונטצק סיימו במקום השלישי בבונדסליגה, כשפרונטצק מבקיע חמישה שערים. בגביע אופ"א הגיעו גלדבאך ופרונטצק לחצי הגמר, בו הודחו על ידי דאנדי יונייטד הסקוטית. את עונת 1987/88 סיימו פרונטצק וגלדבאך רק במקום השביעי בבונדסליגה, ונשארו מחוץ למפעלים האירופיים לעונה העוקבת. גם בגביע אופ"א נחלה הקבוצה מפח נפש, כשהודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי אספניול. בעונתו האחרונה של פרונטצק בקדנציה הראשונה בבורוסיה מנשנגלדבך, 1988/89, סיימה הקבוצה במקום השישי ושוב מחוץ לאירופה. בסיום עונה זו עזב פרונטצק את גלדבאך וחתם בשטוטגרט.
שטוטגרט
בעונתו הראשונה בשטוטגרט, 1989/90, פרונטצק הבקיע ארבעה שערי ליגה, וסיים עם קבוצתו במקום השישי. בגביע אופ"א הודחו שטוטגרט ופרונטצק על ידי אנטוורפן הבלגית בסיבוב השלישי. בעונת 1990/91 סיימו פרונטצק ושטוטגרט במקום השישי בבונדסליגה, כשפרונטצק מבקיע חמישה שערים. בעונת 1991/92 פרונטצק היה חלק חשוב מאוד בזכייתה של שטוטגרט באליפות הבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה בהגנה עם גידו בוכוואלד, סלובודן דובאייץ', אובה שניידר, אלכסנדר שטרהמל וגינטר שפר. בגביע אופ"א כשלה שטוטגרט באותה עונה, והודחה כבר בסיבוב השני על ידי אוסאסונה. בעונת 1992/93 הבקיע פרונטצק שער ליגה אחד, וקבוצתו סיימה רק במקום השביעי בבונדסליגה. בגביע אירופה לאלופות באותה עונה, הודחה שטוטגרט בסיבוב השני על ידי לידס יונייטד. גם בעונת 1993/94 סיימו פרונטצק ושטוטגרט במקום השביעי בליגה. עונה זו הייתה החמישית והאחרונה של פרונטצק בשטוטגרט. בסיומה חתם בבוכום.
שלהי הקריירה
פרונטצק שיחק עונה אחת בבוכום, 1994/95, בה שיתף פעולה בהגנה עם תומאש ולדוך, אובה שטובר, מקס אברל וכריסטיאן הרמן. הגנה זו ספגה 67 שערים בעונה זו, והייתה השנייה בטור הספיגות בליגה. בוכום ירדה ליגה באותה עונה, ופרונטצק עזב את המועדון לאחר עונה אחת, וחזר למועדון נעוריו בורוסיה מנשנגלדבך. פרונטצק פתח את עונת 1995/96 במועדון, אך ערך שמונה הופעות בלבד, ובפגרת החורף של העונה חתם במנצ'סטר סיטי, ולראשונה שיחק מחוץ לגרמניה. פרונטצק ערך 12 הופעות בסיטי עד לתום העונה, שבסיומה נשרה הקבוצה מהפרמייר ליג. את עונת 1996/97 החל פרונטצק עם סיטי בליגת המשנה באנגליה, אך שוב עזב במחצית העונה, וחתם בפרייבורג מהבונדסליגה. פרונטצק ערך 15 הופעות בפרייבורג בעונה זו, אך לא הצליח למנוע את נשירתה לבונדסליגה השנייה, ולמעשה ירד ליגה שלוש שנים ברצף עם שלוש קבוצות שונות. פרונטצק נשאר בפרייבורג בעונת 1997/98 בבונדסליגה השנייה, וסייע לקבוצה להעפיל בחזרה לבונדסליגה בתוך עונה אחת. את עונת 1998/99 החל פרונטצק בפרייבורג בבונדסליגה, אך חזר לבורוסיה מנשנגלדבך במחצית העונה, כשזו התמודדה בתחתית. פרונטצק לא הצליח למנוע את ירידת הליגה של גלדבאך, שסיימה במקום האחרון עם 21 נקודות בלבד, מרחק 16 נקודות מהקו האדום. בעונת 1999/00 פרונטצק וגלדבאך סיימו במקום החמישי בבונדסליגה השנייה, ולא הצליחו להעפיל בחזרה לבונדסליגה. בתום עונה זו, פרש פרונטצק ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית
בספטמבר 1984 ערך פרונטצק את הופעת הבכורה שלו במדינבחרת גרמניה המערבית, בהפסד 3-1 לנבחרת ארגנטינה במשחק ידידות. במהלך שנות ה-80 ערך פרונטצק עוד מספר הופעות במסגרת מוקדמות מונדיאל 1986 ובמשחקי ידידות, אך לא זומן לטורנירים גדולים. בשנת 1992, לאחר ארבע שנים בהן לא לבש את המדים הלאומיים, פרונטצק ערך שלוש הופעות במדי נבחרת גרמניה המאוחדת, אחת מהן ביורו 1992, הטורניר הגדול הראשון אליו זומן פרונטצק. הופעה זו נערכה בהפסד 3-1 לנבחרת הולנד במסגרת שלב הבתים, שבגינו גרמניה לא זכתה בראשות הבית. פרונטצק שיחק 90 דקות במשחק זה. גרמניה הגיעה בטורניר זה עד הגמר, בו הפסידה במפתיע 2-0 לנבחרת דנמרק, אך פרונטצק לא ערך הופעות נוספות בטורניר זה. לאחר יורו 1992 פרונטצק ערך את הופעתו ה-19 והאחרונה במדים הלאומיים, בניצחון 2-1 על נבחרת דנמרק במשחק ידידות.
קריירת אימון
לאחר פרישתו ממשחק פעיל בשנת 2000, פרונטצק עבד בבורוסיה מנשנגלדבך כעוזר מאמן, תפקיד אותו ביצע עד לשנת 2003. בין השנים 2004 ו-2005 שימש פרונטצק עוזר מאמן בהנובר 96.
בספטמבר 2006 מונה פרונטצק כמאמנה של אלמניה אאכן, שחזרה לבונדסליגה לעונת 2006/07 לאחר שנים רבות. פרונטצק נשאר בקבוצה עד לסוף העונה, אותה התחיל היטב, אך סיים עם נקודה אחת בשמונת המחזורים האחרונים של העונה, ואלמניה אאכן נשרה בחזרה לבונדסליגה השנייה כעבור עונה אחת. פרונטצק התפטר מאימון הקבוצה לאחר ירידת הליגה.
בינואר 2008 מונה פרונטצק כמאמנה של ארמיניה בילפלד, וחתם על חוזה עד לתום עונת 2009/10, אך פוטר במאי 2009.
ביוני 2009 מונה פרונטצק כמאמנה הראשי של בורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה, וחתם על חוזה לשתי עונות. בפברואר 2011, לאחר הפסד ליגה לפ.צ. סנט פאולי ששיחקה אז בבונדסליגה, פוטר פרונטצק מאימון הקבוצה, לאחר שהשיג 16 ניצחונות, 14 תוצאות תיקו ו-31 הפסדים.
באוקטובר 2012 מונה פרונטצק כמאמנה של פ.צ. סנט פאולי מהבונדסליגה השנייה, במקומו של אנדרה שוברט. בנובמבר 2013 פוטר פרונטצק מתפקידו, על אף מאזן של 15 ניצחונות, 10 תוצאות תיקו וחמישה הפסדים.
בפברואר 2018 מונה פרונטצק כמאמנה של קייזרסלאוטרן מהבונדסליגה השנייה שהייתה באותו זמן במקום האחרון, במקומו של ג'ף שטרסר שנאלץ לעזוב את תפקידו עקב בעיות בריאותיות. במשחקו הראשון כמאמן קייזרסלאוטרן, השיג פרונטצק ניצחון 2-1 על איינטרכט בראונשווייג. עם זאת, על אף שהשיג מספר ניצחונות, לא הצליח פרונטצק למנוע את נשירתה של קייזרסלאוטרן אל הליגה הגרמנית השלישית.
תארים
עם שטוטגרט:
האליפסה
האליפסה (באנגלית: The Ellipse) היא פארק הממוקם דרומית לבית הלבן, מגורי נשיא ארצות הברית, בוושינגטון, בירת ארצות הברית. שטח הפארק 210,000 מ"ר ושמו הרשמי הוא "פארק הנשיא - דרום" (President's Park South). הפארק מהווה חלק מפארק הנשיא.
היסטוריה
בשנת 1791 תוכנן הפארק כחלק מתוכניתו של פייר שארל ל'אנפן לאזור הבית הלבן. אזור הפארק כונה בשם "המגרש הלבן" ("the White Lot") בשל הגדר הלבנה שהקיפה אותו.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית שטחי הפארק, והשטחים סביב אנדרטת וושינגטון שניצבה אז בלתי גמורה מדרום לו, שימשו כאורוות לסוסים וחמורים, וכן כאזורי אוהלים לצבא מדינות האיחוד.
בשנת 1860 שימש שטח הפארק כמגרש עבור קבוצת הבייסבול של וושינגטון.
בשנת 1867 החלה בניית הפארק, והוא עוצב בשנת 1879 וננטעו בו העצים המצויים סביבו כיום.
בשנת 1890 התיר קונגרס ארצות הברית לקיים בפארק אירועים שונים, ובהם אירועים דתיים.
ב-10 באוגוסט 1933 הועבר הפארק לשירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
בשנת 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, התיר שירות הפארקים הקמת מגורי חיילים בשטחי הפארק בשל מצב החירום. משכנות חיילים אלה, שכונו "קסרקטין הבית הלבן" ("White House Barracks") נהרסו בשנת 1954.
משטרת הפארקים של ארצות הברית מבצעת אכיפה בתחומה של האליפסה.
אנדרטאות המצויות בפארק
בפארק מספר אנדרטאות, ובהן אנדרטת הצופים של ארצות הברית וכן מתקיים בו אירועים שונים, ובהם הדלקת עץ חג המולד הלאומי, והדלקת החנוכייה הלאומית של ארצות הברית. בפארק נערכים טקסי הסיום של בוגרי אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ואירוע גלגול ביצי הפסחא של הבית הלבן.
סיישל
הרפובליקה של סיישל (באנגלית: Republic of Seychelles, בקריאולית: Repiblik Sesel, בצרפתית: République des Seychelles) היא מדינת איים באוקיינוס ההודי, 1,600 קילומטר מזרחה מיבשת אפריקה, צפון מזרחית למדגסקר. מדינות איים סמוכות: מאוריציוס, וראוניון (שייך לצרפת) מדרום והאיים המלדיביים מצפון מזרח. סיישל חברה באיחוד האפריקאי.
היסטוריה
אף שסביר להניח ששייטים ערבים נתקלו באיים עוד קודם, העדות המתועדת הראשונה על האיים היא של שייטים פורטוגזים בשנת 1505. האיים שימשו במשך שנים בעיקר כנקודת עגינה לשודדי ים בין אסיה לאפריקה. בשנת 1756 תפסו הצרפתים את האיים וכינו אותם על שם שר האוצר הצרפתי דאז, ז'אן מורו דה סשל.
הבריטים נאבקו עם הצרפתים על השליטה בסיישל בשנים 1794–1811 עד שלבסוף עברו אליהם האיים בשנת 1814 והפכו למושבה של הכתר הבריטי. בשנת 1976 ניתנה עצמאות לאיים שנשארו חלק מחבר הלאומים הבריטי. ב-1977, לאחר הפיכה, הפיל ראש הממשלה בעל הנטיות המרקסיסטיות פראנס אלברט ראנה את הנשיא הימני ג'יימס מנצ'אם. הנשיא החדש הוציא את המפלגה הדמוקרטית מחוץ לחוק, והקים שלטון סוציאליסטי תחת מפלגה אחת שנפל ב-1992. מאז, סיישל היא דמוקרטיה.
פוליטיקה
נשיא סיישל שהוא גם ראש המדינה וגם ראש הממשלה נבחר אחת לחמש שנים. הנשיא הנוכחי הוא ואוול רמקלאוואן (מאז ה-26 באוקטובר 2020). הקבינט, שאותו ממנה הנשיא, זוכה לאישור בית המחוקקים.
בית המחוקקים מורכב מ-34 חברים ש-25 מתוכם נבחרים ישירות והשאר נבחרים לפי חלוקה מפלגתית.
הממשל בסיישל ריכוזי מאוד והוא שולט גם ברוב הקרקעות, המפעלים והיצוא והיבוא של המדינה.
כלכלה
מאז עצמאותה בשנת 1976 וההפיכה בשנת 1977 הואץ הגידול בתוצר הלאומי הגולמי מתוצר לנפש של 3,000$, עד לכ-$21,500 (ב-2010). הגידול החד הזה היה תוצאה של הפיכת כלכלת האיים מכלכלה המבוססת על חקלאות לכלכלה מודרנית המבוססת על תיירות בכלל ועל תיירות יוקרה בפרט. עוד בשנות ה-70 החליט הרודן פרנס-אלברט רנה להפוך את מדינתו לאתר תיירות לעשירי העולם. לצורך זה עודדה הממשלה גופים תיירותיים בינלאומיים להשקיע במלונות והכשירה כח אדם מתאים. כיום סיישל מושכת אליה תיירים אמידים והיא יקרה מיעדים דומים. התלות הגדולה בתיירות פגעה בסיישל בעקבות מלחמת המפרץ הראשונה והמשבר שבא לאחר פיגועי 11 בספטמבר. לפיכך החלה הממשלה לפתח ענפי חקלאות ותעשייה ובייחוד את ענף הדיג. בשנים 1998–2001 חלה האטה בצמיחה של סיישל עקב המשבר בתיירות והאטה בשוק הטונה. גם מדיניות מטבע החוץ והמדיניות המוניטרית והפיסקלית המהודקת פגעה בקצב הצמיחה. ערך הדולר והאֵירוֹ בשוק השחור הוא פי שניים משערם הרשמי. לסיישל חוב לנפש לבנק העולמי שהוא מהגבוהים בעולם וכלכלתה נמצאה בדירוג סיכון גבוה. המשבר הכלכלי העולמי ב-2008 פגע מהותית בכלכלת סיישל, אך זו התאוששה תוך שנתיים.
גאוגרפיה
הארכיפלג של סיישל מכיל 115 איים, מתוכם 33 מאוכלסים. האי הראשי הוא מאהה (Mahé) ובו מצויה הבירה ויקטוריה ומתגוררת רוב האוכלוסייה. לצידו ישנם מספר איים קרובים כמו פראלין (Praslin) ולה-דיג (La Digue). כל האיים הללו הם איי גרניט ובהם גבעות המתנשאות לגובה של 914 מטר.
שאר המדינה מורכב ממספר קבוצות של איי אלמוגים ביניהם אטול אלדברה, פרקוור ואמירנט. קבוצות אלו כמעט אינן מאוכלסות, והן משמשות בעיקר כשמורות טבע ואתרי צלילה.
מזג האוויר בסיישל הוא טרופי ומכיל לחות רבה מהאוקיינוס. עונת המונסונים היא בדרך כלל הקרה והגשומה יותר והיא נמשכת ממאי עד ספטמבר. בכל עונות השנה הטמפרטורה המקסימלית באי המרכזי היא בין 28 ו-30 מעלות צלזיוס והטמפרטורה המינימלית היא 24 מעלות צלזיוס. ההתחממות הגלובלית גורמת לחריגות לא צפויות במזג האוויר, בעשר השנים האחרונות.
מכיוון שסיישל נמצאת צפונית לחגורת הטייפונים, הים בה רגוע רוב עונות השנה, והטמפרטורה שלו מתאימה לרחצה ולא יורדת מתחת ל-24 מעלות.
שני אתרים בסיישל הוכרזו על ידי אונסק"ו כאתרי מורשת עולמית:
בסיישל יש מגוון בעלי חיים אנדמיים כמו צב יבשה ענק, תוכי ואסא סיישלי, שועל-מעופף אלדברה ושועל-מעופף סיישל.
דמוגרפיה
כל תושבי סיישל הגיעו אליה ב-500 השנה האחרונות. יש ביניהם אירופים, בני עמים אפריקאים שהובאו כעבדים, הודים וסינים. בגלל האינטגרציה שהתרחשה באי לאורך השנים אין בו קבוצות אתניות נפרדות אלא רוב האוכלוסייה היא בת תערובת, קריאולית.
ההשפעה הצרפתית הביאה לכך שרוב תושבי סיישל הם נוצרים קתולים. השמרנות הדתית מקבלת עידוד מהשלטון. לדוגמה, קמפיין המלחמה באיידס של הממשלה כלל עלונים שמסבירים שהשיטה הטובה ביותר להימנע מאיידס היא התנזרות ממין לפני הנישואין.
לא קיימת קהילה יהודית בסיישל. עדויות שונות מצביעות על מספר קטן של מהגרים יהודים שהגיעו לאיי סיישל במאה ה-18 כחלק מהמושבות הצרפתיות והבריטיות, אך הם לא הקימו קהילה יהודית, ונטמעו לחלוטין באוכלוסייה המקומית. ב-2022 נפתח בסיישל בית חב"ד הממוקם באזור חוף בו ואלון.
תיירות
בבירה ויקטוריה ישנם מספר מוזיאונים בוטניים. בצד השני של מאהה יש מושבת אמנים (בעיקר אירופאים ואמריקאים) שיוצרים ומציגים בה את יצירותיהם.
רוב התיירות מרוכזת מסביב לאי מאהה אך קיימים גם בתי מלון שקטים ומבודדים יותר באיים פרלין ולה-דיג. לתיירים מוצעים מסעות שיט לקבוצות איי האלמוגים של הארכיפלג.
המטבח המקומי הקריאולי כולל בעיקר דגים ופירות ים בבישול פיקנטי.
באי מאהה קיים נמל תעופה בינלאומי. מספר חברות אירופיות וישראליות מקיימות טיסות סדירות לאי כמו גם חברת התעופה המקומית, "אייר סיישל".
Redemption (מסע בין כוכבים: הדור הבא)
Redemption (בעברית: גאולה) הוא פרק בשני חלקים – הפרקים ה-26 בעונה ה-4 וה-1 בעונה ה-5 של סדרת הטלוויזיה הבדיונית האמריקאית "מסע בין כוכבים: הדור הבא", שהם בהתאמה, הפרקים ה-100 וה-101 מתוך 178 סך כל פרקי הסדרה. החלק הראשון שודר לראשונה ב -17 ביוני 1991 ואילו השני שודר לראשונה ב-23 בספטמבר 1991. בציר הזמן של מסע בין כוכבים, האירועים המתוארים בשני הפרקים שהתרחשו בין תאריכי הכוכבים 44,995.3 ו45,020.4. כשקפטן פיקארד נוסע לעולם הבית הקלינגוני כדי לפקח על מינויו של גאורון כמנהיג המועצה העליונה (הקנצלר), האנטרפרייז נתקלת בספינת חלל קלינגונית הנושאת את המנהיג העתידי עצמו. גאורון מגלה לאנשי הפדרציה כי ישנה שמועה כי קרובי משפחתו של דוראס, זוממים לגרום למלחמת אזרחים באימפריה.
פרק זה מהווה המשך לאירועים המתוארים בפרקים קודמים:
חלק 1
קפטן פיקארד נוסע לעולם הבית הקלינגוני כדי לפקח על מינויו של גאורון כמנהיג המועצה העליונה (הקנצלר), במסגרת תפקידו הטקסי כבורר הירושה של הקנצלר הקודם ק'מפק. האנטרפרייז נתקלת בספינת חלל קלינגונית הנושאת את המנהיג העתידי עצמו. גאורון מגלה לאנשי הפדרציה כי ישנה שמועה כי קרובי משפחתו של דוראס, זוממים לגרום למלחמת אזרחים באימפריה. קפטן פיקארד מסביר לגאורון שהוא אינו יכול מראש לתמוך בו כי הדבר יחשב להתערבות פנימית אלא למלא את תפקידו הטקסי על פי החוק הקלינגוני. בדרכם לחדר השיגור, וורף מיידע את גאורון (שנמנע מלדבר עמו בשל אות הקלון שקיבל על משפחתו) אודות הבגידה של דוראס ואביו ומבקש להחזיר למשפחתו את כבודם האבוד. גאורון מודה לו על המידע אך מסרב לבקשתו.
בינתיים, וורף מבקש חופשה כדי לבקר את קורן אחיו, השולט על צי קטן של ציפורי טרף קלינגוניות (ספינות חלל קרביות), ומפציר בו לתמוך בגאורון על מנת שהאחרון יגאל וישקם את כבוד משפחתם ובית אביהם אך הוא מסרב.
במקביל, טקס ההכתרה של גאורון נקטע כאשר האחיות לבית דוראס מציגות את בנו הלא חוקי של אחיהם המנוח שלהם, טוראל, כיורש אביו ובעל זכות ערעור על גאורון. פיקארד נדרש מתוקף תפקידו הטקסי לשקול את מועמדותו של טוראל. בהסתמך על החוק הקלינגוני, פיקארד מגיע למסקנה שטוראל הוא חסר ניסיון מכדי להיות מנהיג. גאורון חוזר לספינתו ונפגש שוב עם וורף, שמציע את תמיכת אחיו בתמורה לגאולת בית אביו. גאורון מסרב בתחילה, אך הם מותקפים על ידי שתי ספינות הנאמנות לבית דוראס. בעזרת וורף וצי הספינות של קורן, הם מצליחים להדוף את התוקפים. פיקארד משלים את הטקס ומכתיר את גאורון לקנצלר- ראש המועצה העליונה הקלינגונית. גאורון גואל את בית מוג, אביהם של וורף וקורן ומשיב לו את כבודו האבוד.
לאחר פתיחתה הרשמית של מלחמת האזרחים על ידי האחיות לבית דוראס, גאורון מבקש את עזרת פיקארד. הקפטן מסביר לו ולוורף כי חוקי הפדרציה אוסרים עליהם לנקוט צד בסכסוך הפנימי הקלינגוני. בתגובה, וורף מתפטר מתפקידו כקצין בצי הכוכבים כדי שיוכל לסייע לגאורון וקורן. הוא מסביר לקפטן את בחירתו במונולוג הבא:. פיקארד עונה לו:.
כאשר האנטרפרייז מתפנה מהאזור לפני שהסכסוך הגלוי מתחיל, טוראל והאחיות דוראס סוברים שפיקארד הוא פחדן, אך בעלת בריתם הרומולאנית, קומנדר סילה, אישה בעלת דמיון יוצא דופן לטאשה יאר, יוצאת מהצללים ומזהירה אותם שפיקארד עשוי לחזור.
חלק 2
בגלל החוסר במפקדי ספינות, רבים מאנשי צוות האנטרפרייז הוקצו לפיקוד זמני על חלק מהספינות המיועדות להשתתף במצור. בתחילה, פיקארד מסרב להקצות את דאטה לפיקוד על אחת הספינות, אך אחרי שדאטה טוען שהוא מופלה, הוא ממנה אותו לקפטן זמני של ה"סאתרלנד". פיקארד פורש את הצי ויוצר את רשת הגילוי הטכיונית. קומנדר סילה מורה למדעניה למצוא דרך לנטרל את הרשת, אך בה בעת היא יוצרת קשר עם פיקארד ונפגשת עמו על סיפון האנטרפרייז. סילה מסבירה לו את הדמיון לקצינה שמתה תחת פיקודו: היא בתו של טאשה יאר, שחזרה אל העבר 24 שנים קודם בציר זמן חלופי, הנראה בפרק "Yesterday's Enterprise" ("מסע בין כוכבים: הדור הבא", עונה 3, פרק 15): סילה מספרת לפיקארד, כי יאר ניסתה להימלט עימה בשנת 2349, אבל סילה הצעירה לא רצתה ללכת ויאר התגלתה והוצאה להורג ואילו סילה גדלה להיות קצינה רומולאנית.
בינתיים, וורף נחטף על ידי האחיות דוראס, המנסות לפתות אותו להצטרף למאבקם על ידי נישואי לב'אתור. וורף דוחה אותן, בטענות שאין להן כבוד ושתחת שלטונן האימפריה הקלינגונית הייתה נופלת במהירות לשליטת הרומולאנים.
פיקארד קורא לגאורון לתקוף את כוחות דוראס כדי שיבקשו אספקה מבעלי בריתם הרומולאנים. זה יאלץ את האחרונים להיכנס לרשת הטכיונית ולהיתפס על ידי צי הכוכבים. גאורון מסכים, בידיעה שגילוי הברית הסודית שלהם עם הרומלאנים תערער את תמיכת הקלינגונים בהם ותסיים את מלחמת האזרחים. האחיות דוראס דורשות מהרומולאנים להביא אספקה. המדענים של סילה מגלים שהם יכולים לשבש חלק מהרשת על ידי שליחת פרץ אנרגיה. סילה יוזם התוכנית, ובוחרת את הסאתרלנד כמטרה בגלל הצבתו של אנדרואיד כקפטן הספינה. כאשר הרשת מתערערת, פיקארד מורה לצי לסגת וליצור מחדש את הרשת, אך דאטה מסרב לפקודה ומודיע לפיקארד כי הוא יכול למצוא את המקור של ההפרעה. הוא מורה על ירי טורפדו פוטוני בקואורדינטות מסוימות וספינות הרומולאנים נחשפות. סילה מורה על נסיגת השיירה, והאחיות דוראס נאלצות לסיים את מלחמת האזרחים. קורן ותומכי גאורון משחררים את וורף ותופסים את טוראל אך האחיות דוראס מצליחות לברוח. גאורון מושבע ומוכתר לקנצלר האימפריה הקלינגונית.
גאורון נותן לוורף את האפשרות להרוג את טוראל במסגרת פולחן נקמה, אך הוא מסרב לעשות זאת וחס על חייו בטענה שהילד לא עשה לו שום רע ואין הוא אשם בחטאי אביו. הוא מבקש מפיקארד לחזור לשירות בצי הכוכבים.
הדילמה המוסרית
הסוגיה המוסרית המרכזית העולה בפרק זה היא האם לציית לצו העליון האוסר התערבות בענייניה הפנימיים של ציוויזילציה זרה גם אם משמעות הדבר פגיעה בביטחון פדרציית הכוכבים:
האימפריה הקלינגונית הייתה שרויה במלחמת אזרחים. מאחר שמלחמת האזרחים נחשבה לקונפליקט פנימי, קפטן ז'אן-לוק פיקארד סירב לבקשתו של הקנצלר גאורון לסייע לו על אף שהוא היה השליט הלגיטימי של האימפריה, ואף על פי שהיה חשד סביר שהרומולאנים מספקים נשק לצד שכנגד כדי שבעתיד הדבר יביא לביטול הסכם. אף על פי שהצו העליון לא הוזכר במפורש, ניתן להניח שעליו התבסס פיקארד כאשר סירב לגאורון.
בפרק עולות 2 סוגיות מוסריות נוספות:
גומש
{{פירושונים|
ראו גם
}}
מחכים לגופמן
מחכים לגופמן (באנגלית: Waiting for Guffman) הוא סרט קומדיה מוקומנטרי שנכתב ובוים על ידי כריסטופר גסט ויצא לאקרנים בשנת 1997. בנוסף לגסט, צוות השחקנים כולל גם את קתרין אוהרה, יוג'ין לוי, פרד ווילארד ופארקר פוזי.
שם הסרט הוא אזכור למחזה מאת סמואל בקט, מחכים לגודו. כמו בסרטים מוקונטריים אחרים בכיכובו של גסט, כגון ספיינל טאפ, רוב הדיאלוג מאולתר. בגלל שעלילת הסרט היא על הפקת מחזמר, הוא כולל גם כמה וכמה קטעים מוזיקליים מקוריים.
עלילה
בעיירה הקטנה והבדיונית בליין שבמדינת מיזורי, קומץ של תושבים הזויים נמצאים בתהליכי הפקה של מחזמר בתיאטרון הקהילתי בהנהגתו של הבמאי המוחצן, קורקי סיינט קלייר (כריסטופר גסט). המחזמר, אשר מתאר את ההיסטוריה של העיירה, נקרא "אדום, לבן ובליין" (Red, White and Blaine), אמור לעלות כחלק מחגיגות 150 שנות קיומה של העיירה.
המלוהקים הראשיים במחזמר הם רון ושילה אלברטסון (קתרין אוהרה ופרד ווילארד), זוג סוכני נסיעות ושחקנים חובבניים; ליבי מיי בראון (פארקר פוזי), עובדת בסניף מקומי של מסעדת דיירי קווין; קליפורד וולי (לואיס ארקט), תושב ותיק של העיירה בליין, ומפחלץ חיות בדימוס אשר משמש כקריין של המחזמר; ג'וני סאבאג' (מאט קיסלאר), מכונאי רכב חתיך ושכחן, שעבורו מוכן קורקי לעשות הכל כדי שישתתף במחזמר; ודוקטור אלן פרל (יוג'ין לוי), רופא שיניים, "מרובע" באופן טראגי, הנחוש לגלות את הבדרן החבוי בו. מורה התיכון, לויד מילר (בוב בלבן), הוא המנהל המוזיקלי המתוסכל של המחזמר.
קורקי ניצל את קשריו מעברו, במחזות שהוצגו אוף-ברודוויי, כדי להזמין את מורט גופמן, מפיק בברודוויי, כדי לכתוב ביקורת על המחזמר "אדום, לבן ובליין". קורקי מוביל את צוות השחקנים לחשוב שביקורת טובה של גופמן יכולה להוביל לכך שהמחזמר יגיע עד לתיאטראות ברודוויי.
נאואווס
נאואווס (שם מדעי: Neoaves; מילולית: "עופות חדשים") הוא ענף של עופות בתראים בו נמצאים כל סדרות העופות המודרניים, למעט עופות קדומים חסרי שיניים והקבוצה דמויי־תרנגול. מעל 95% ממיני העופות כלולים בקבוצה ענקית זו. היא הוגדרה לראשונה ב־1988 בידי החוקר דייוויד אלן סיבלי.
עופות אלה החלו להתפתח מעט לפני הכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה ולאחר ההכחדה, בפלאוקן והתקופות של הקנוזואיקון החלו לשגשג בשמיים ומספר מינים על האדמה. הם הותאמו למגוון סביבות מחיה ממדבריות וקטבים ועד לאוקיינוסים וחלקם אף חיים בערים הגדולות. הם אוכלי כל או ציידי חרקים בעיקרם, אך חלקם ניזונים ממזונות מתמחים כמו מציד (עופות דורסים) ודגים (עופות ימיים ומים). חלק ממינים אלה כמו הפינגוויניים איבדו את התעופה, אך רובם הגדול מסוגל לעוף, והם העופות היחידים כיום שמותאמים לחלוטין לתעופה לא מגושמת.
המיון של בני קבוצה זו מעורפל, ורוב הקבוצות מבוססות על קרבה גנומית או מורפולוגית דומה. עם זאת החוקרים משייכים את הקבוצות הראשיות לחמש עיקריות:
בעבר שייכו את בני קבוצה זו לשתי קבוצות: Columbea הכוללת את הקבוצה דמויי יונים (Columbimorphae) מדמויי היונאים והקבוצה מירנדורניטס ו־Passerea הכוללת את שאר העופות וביניהם את הקבוצה גרואה שכללה את ההואצינאים, העגוראים והחופמאים. כיום רואים בקבוצה האחרונה פוליפילטית ושלוש הסדרות הכלולות בה נפרדו לקבוצות אחרות (למעט העגוראים שאינם קרובים לאף סדרה).
The Outcast
The Outcast (בעברית: "המנודה") הוא הפרק ה-17 מהעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה המדע בדיונית האמריקאית "מסע בין כוכבים: הדור הבא" והפרק ה-117 מתוך 178 סך כל פרקי הסדרה. הפרק שודר לראשונה ב-16 במרץ 1992. בפרק זה, פוגשת האנטרפרייז בתרבות הג'נאי (J’naii) – גזע שברובו המכריע מורכב מאנדרוגינוס – יצורים נייטרלים מבחינה מינית. במהלך הפרק עובדים יחדיו באינטנסיביות רבה, ויליאם רייקר, הקצין הראשון של האנטרפרייז, וסוּרַן מהג'נאי. חיבה רבה נוצרת ביניהם, אשר מתפתחת בסופו של דבר לרגשות רומנטיים. הפרק מתייחס לנטיות מיניות חריגות, באמצעות היפוך התפקידים, כאשר דווקא האהבה ההטרוסקסואלית, הנוחה להזדהוּת, היא הנרדפת.
עלילה
גזע דמוי אדם בשם הג'נאי יוצר קשר עם האנטרפרייז. גזע זה, ברובו המכריע, מורכב מאנדרוגינוס – יצורים נייטרלים מבחינה מינית. הם מבקשים מהצוות עזרה במציאת מעבורת שנעלמה. ההשערה היא כי המעבורת נעלמה לתוך כיס של חלל ריק. זהו כיס של החלל אשר מנקז אנרגיה במהירות (באופן דומה לפעולת מערבולת לוכדת) תוך זמן קצר, מתוכננת משימת הצלה והקצין הראשון רייקר מתנדב להטיס מעבורת נוספת (של צי הכוכבים) על מנת להשיב את צוות המעבורת שאבדה. ג'נאי בשם סורן מתעקש להתלוות לרייקר בתור טייס משנה. רייקר וסורן חולקים ארוחה על סיפון האנטרפרייז ומתחילים להרגיש בנוח אחד עם השני. סורן סקרן מאוד ושואל את רייקר לגבי הגזע האנושי המפוצל לשני מינים ועל האינטראקציה ביניהם, על גברים בכלל ועל זהותו של רייקר כגבר בפרט. שיחתם נקטעת על ידי ג'נאי אחר וסורן יוצא במהירות.
בעוד רייקר וסורן ממפים מבחוץ את כיס החלל על ידי ירי טורפדו לעברו, המעבורת נוגעת בגבול כיס החלל ונפגמת וכתוצאה מכך סורן נפגע. תוך כדי טיפולו במרפאה על ידי ד"ר קראשר, סורן שואל אותה על נשים בכלל ועל זהותה כנקבה בפרט. בתגובה לשאלה מי יותר נעלה גברים או נשים, ד"ר קראשר עונה שבעבר נשים נחשבו לנחותות יותר בשל חולשתן הפיזית אך כבר זמן רב שקיים שוויון מעמדי בין נשים וגברים. עם זאת, מאוחר יותר, במהלך משחק פוקר, כאשר דיאנה מציעה לשחק על פי "יום הפדרציה", כלומר הקלפים 2,6,1 המייצגים את שנת ייסוד הפדרציה 2161, יחשבו כקלפים חופשיים, וורף מפטיר כי זהו משחק נשי: "גברים לא צריכים הנחה כגון קלפים חופשיים". ד"ר קראשר מתחילה לחשוב שכנראה הדעה הקדומה ביחס לנחיתותן של נשים ביחס לגברים אולי עדיין קיימת.
בעוד סורן ורייקר עובדים על תיקון הנזק שנגרם למעבורת, סורן מתוודה בפני רייקר על כך שהיא נמשכת אליו ועל זהותה המגדרית הנשית. סורן מסבירה כי הג'נאי הוא זן אנדרוגיני הרואה את כל ביטוי של זהות מגדרית זכרית או נקבית, וקשרים מיניים במיוחד, כסטייה מינית. על פי הדוקטרינה הרשמית שלהם, הג'נאי התפתח מעבר למגדר ולכן הרעיון של מיניות גברית/נשית נחשב כפרימיטיבי. סורן מתוודה כי ישנו מספר קטן של אנשי ג'נאי, יוצאי דופן, אשר כן מרגישים שייכות לאחד המינים. היא, לדוגמה, תמיד הרגישה עצמה כמשתייכת למין הנשי, אבל שמרה זאת בסוד בשל החוק המחייב את שכמותה לעבור טיפול פסיכופיזי המוחק את ההשתייכות המינית ואשר נוטע במוחו של המטופל את הדעה כי השתייכות מינית היא התנהגות בלתי סוציאלית ומסוכנת.
רייקר וסורן מצילים את אנשי צוות הג'נאי שבתוך כיס החלל, הם מעבירים את כל אנרגיית המעבורת אל הטרנספורטר והמעבורת מתפוצצת אך הם משתגרים ברגע האחרון בשלום אל מרפאת האנטרפרייז.
לאות תודה, הג'נאי מזמינים את רייקר וצוות האנטרפרייז לחגוג עימם בכוכב הבית שלהם. סורן עושה לרייקר סיור ביער ורייקר מחזיר לה אהבה.