cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קראמטורסק
היסטוריה
ב-2 באוקטובר 1941, במהלך מבצע ברברוסה, הופצצה העיר לראשונה בידי הגרמנים, וב-28 באוקטובר 1941 נכבשה על ידם. בתקופת הכיבוש הטילו הגרמנים גזירות שונות על יהודי העיר, וריכזו אותם בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה. כתוצאה מרעב, ממגיפות וממעשי התעללות, מתו רבים מיושבי הגטו, ועד ה-26 בינואר 1942 נרצחו כל יושביו בידי הגרמנים. ב-5 בפברואר 1943 נהדפו הכוחות הגרמנים מן העיר. אך כעבור כשלוש שבועות נכבשה שוב על ידם במהלך קרב חרקוב השלישי. ב-6 בספטמבר 1943 שוחררה העיר סופית על ידי הצבא האדום.
באפריל 2014 העיר הפכה לאחד המרכזים של מלחמת האזרחים באוקראינה. כמו ברוב הערים במחוז דונצק, גם כאן התמרדו התושבים נגד הדחת הנשיא במסגרת היברומאידאן. בעקבות ההתמרדות תקף צבא אוקראינה את העיר עד שב-5 ביולי 2014 כוחות הבדלנים הפרו-רוסים נסוגו, ועל בניין העירייה הונף דגל אוקראינה. העיר הפכה למרכז הניהולי הזמני של מחוז דונצק, בעקבות האירועים סביב המלחמה בדונבאס והשתלטות הבדלנים על בירת החבל, דונצק.
אוכלוסייה
הרכב אוכלוסיית קראמטורסק לפי לאום ב-2001:
פסיכונוירואנדוקרינולוגיה
פסיכונוירואנדוקרינולוגיה הוא תחום מחקרי המשלב פסיכולוגיה, אנדוקרינולוגיה ונוירולוגיה ועוסק בתנודות הורמונים והקשר שלהן להתנהגות אנושית. תחום זה בוחן את האופן בו גורמים פסיכולוגיים ועצביים משפיעים על תפקודים אנדוקריניים ומנגד, כיצד הורמונים משפיעים על תפקודי המוח ועל התנהגות. למשל, תפקוד מוחי לקוי של ההיפותלמוס יכול להשפיע על המערכת האנדוקרינית, שבתורה יכולה לגרום לתסמינים פסיכיאטריים. נדרשת הבנה מקיפה של השפעות הדדיות אלה בין מערכת העצבים, המערכת האנדוקרינית ותפקודים פסיכולוגיים על מנת לטפל במחלות פסיכיאטריות.
שליטה מוחית במערכת האנדוקרינית
בלוטת יותרת המוח האחורית מחוברת בקשר עצבי אל ההיפותלמוס, כלומר, תאי עצב הממוקמים בהיפותלמוס שולחים אקסונים לבלוטת יותרת המוח האחורית, וזו מפרישה את ההורמונים המיוצרים בהיפותלמוס אל מערכת הדם הכללית. ההורמונים משמשים כשליחים סופיים שמשפיעים על תהליכים פיזיולוגיים בגוף. לדוגמה, ההורמון אוקסיטוצין קשור בין היתר להתנהגות אימהית (מופרש מההיפותלמוס בזמן הלידה ובעת הנקה), וההורמון ארגינין וזופרסין קשור לוויסות הפרשת השתן.
ההיפותלמוס ובלוטת יותרת המוח הקדמית אחראיים על מערכת הבקרה והאיזון השולטת על הפרשת הורמון מסוים. ההיפותלמוס מפריש הורמון משחרר אל בלוטת יותרת המוח הקדמית דרך מערכת השער (Portal system) שהיא מערכת כלי דם החובקת את הבלוטה. רצפטורים ייעודיים להורמון המשחרר בבלוטת יותרת המוח הקדמית מופעלים ומובילים להפרשה של הורמון טרופי למערכת הדם בגוף וממנה לתאים בעלי רצפטור תואם בבלוטות האנדוקריניות בגוף. אלו משחררות הורמון סופי אל זרם הדם והורמון זה משפיע על רקמות בגוף בעלות הרצפטור המתאים. כך לדוגמה החל מגיל ההתבגרות ההיפותלמוס מפריש הורמון משחרר גונדוטרופינים (GnRH) שגורם לבלוטת יותרת המוח להפריש הורמונים טרופיים שנקראים גונדוטרופינים. אלו נקשרים לשחלות ולאשכים ומעוררים הפרשה של הורמוני מין הכוללים אסטרוגנים וטסטוסטרון שמובילים בין השאר לייצור תאי זרע באשכים, להבשלת ביציות בשחלות ולהתפתחות סימני המין המשניים במהלך גיל ההתבגרות. הבקרה על הפרשת הורמונים בציר שבין ההיפותלמוס לבלוטת יותרת המוח הקדמית נעשית באמצעות מערכת של משוב שלילי, תהליך שמטרתו לאפשר למערכת לווסת את פעילותה ולהימנע ממצב של פעילות יתר. במערכת הורמונלית משוב שלילי פירושו שעליה בריכוזו של ההורמון הסופי מחוללת סדרת אירועים המעכבים את המשך הפרשתו.
דיכאון והפרעות מצב רוח כתוצאה מפעילות יתר של ציר ה-HPA
ציר ה-HPA הוא מערכת מורכבת של השפעות ישירות ומשוב שלילי בין שלוש בלוטות אנדוקריניות: ההיפותלמוס, בלוטת יותרת המוח הקדמית ובלוטת יותרת הכליה (האדרנל). פעילות אבנורמלית של בלוטת יותרת המוח הקדמית מאפיינת רבים הסובלים מדיכאון קליני. בקרב חולים אלו ניתן לראות פעילות יתר של ציר ה-HPA, הגורם להפרשת יתר של הורמון משחרר קורטיקוטרופין (CRH) מההיפותלמוס. כתוצאה מכך מופרש הורמון אדרנוקורטיקוטרופי (ACTH) מבלוטת יותרת המוח הקדמית הגורמת להפרשת יתר של קורטיזול מבלוטת יותרת הכליה. בנוסף, קיים כשל במנגנון המשוב השלילי, במסגרתו קורטיזול אינו מעכב בצורה יעילה את פעילות בלוטת יותרת המוח הקדמית, וכתוצאה מכך נוצרת תגובת לחץ גופנית חריגה. אחד ההסברים לפעילות היתר של בלוטת יותרת המוח הקדמית בדיכאון, הוא שלאורך זמן הפרשה עודפת של CRH גורמת לתת רגישות של הרצפטורים להורמון זה בבלוטת יותרת המוח הקדמית. כתוצאה מכך, מנגנון המשוב השלילי אינו מעכב כראוי את פעילותה. ההורמון קורטיזול משפיע גם על תצורת ההיפוקמפוס במוח, הממלאת תפקיד בלמידה וזיכרון. ההיפוקמפוס מעורב במנגנון המשוב השלילי של קורטיזול, אם נפגע לאורך זמן יגרום לתגובות לחץ לא מווסתות. בנוסף, חשיפה ללחץ ממושך גורמת לירידת נפח ההיפוקמפוס הנובעת מפגיעה בתאי עצב קיימים וביצירת תאי עצב חדשים (נוירוגנזה). עובדה זו יכולה להסביר תסמינים של פגיעה קוגניטיבית המאפיינים חולי דיכאון, למשל בעיות זיכרון.
תסמונת קדם-וסתית והפרעה דיספורית קדם וסתית
תסמונת קדם-וסתית היא הפרעת מצב רוח שמופיעה מדי מחזור חודשי בשלהי השלב הלוטאלי (שלב המתרחש בין זמן הביוץ לזמן תחילת מחזור הווסת החודשית) ועד ליום הראשון או השני של הוסת. התסמינים כוללים: דיכאון, רגזנות, חרדה, נדודי שינה, נפיחות, רגישות בשדיים, התכווצויות וכאבי ראש. בין 5%-9% מהנשים בגיל הפוריות עונות לקריטריון ההפרעה ב-DSM-IV. הפרעה דיספורית קדם וסתית מטופלת באמצעות גלולות למניעת הריון או תרופות נגד דיכאון, שיכולות להילקח באופן רציף או רק בשלהי השלב הלוטאלי. תרופות מסוג SSRI (מעכבי קליטה חוזרת בררניים של סרוטונין) נמצאו כיעילים בטיפול בהפרעה זו. תסמינים גופניים יכולים להיות מושפעים מנטילת קפאין, מלח, אלכוהול וניקוטין, כך שהשימוש בהם צריך להיות מפוקח ובמידת הצורך מופחת. שיטות טיפול לא-תרופתיות כוללות "היגיינת שינה" (הרגלי שינה בריאים), התעמלות גופנית, הרפיה וטיפול קוגניטיבי-התנהגותי.
דיכאון אחרי לידה
ניתן לחלק הפרעות פסיכיאטריות לאחר הלידה לשלוש קטגוריות: (1) דכדוך (2) דיכאון (3) פסיכוזה. את התופעות הללו ניתן למקם על רצף של מחלות פסיכיאטריות לאחר הלידה כשדכדוך ממוקם בקצה המתון ואילו פסיכוזה ממוקמת בקצה החמור. כ-85% מהנשים חוות דכדוך בשבועיים הראשונים שלאחר הלידה. התסמינים כוללים: בכי, תנודות במצב הרוח, עצבנות וחרדה. תסמינים אלה לרוב מגיעים לשיאם 5–7 ימים לאחר הלידה ונסוגים מעצמם כשבועיים לאחר הלידה, כך שלא נדרש טיפול.
דיכאון לאחר לידה מתייחס לאפיזודה של דיכאון קליני שפורצת לאחר הלידה. נשים יכולות לסבול מדיכאון בשלבים שונים שלאחר הלידה, אך ההגדרה לפי הDSM-IV-TR מתייחסת לראשית הופעת התסמינים עד ארבעת השבועות שלאחר הלידה. כ-10%-15% מהנשים סובלות מדיכאון לאחר הלידה. דיכאון בזמן ההיריון או היסטוריה של דיכאון לאחר לידה בהריונות קודמים מגבירים את הסיכון לדיכאון לאחר לידה.
טיפול בדיכאון לאחר לידה יכול לכלול פסיכותרפיה פרטנית או קבוצתית, טיפול תרופתי והתערבויות שמטרתן לתת לאם תמיכה. שילוב של טיפול תרופתי ופסיכותרפיה פרטנית, במיוחד טיפול קוגניטיבי נמצא כיעיל. אין הנחיות סטנדרטיות בנוגע לטיפול תרופתי, היות שהסיכון שהתינוק יושפע מכך דרך ההנקה אינו ברור ועל כן יש לאמוד את הסיכון באי מתן התרופה אל מול אי הנקה. עם זאת, מחקרים מצאו כי השימוש בתרופות אנטי-דיכאוניות מסוג SSRI הוא בטוח, וכי פעוטות שינקו מאימהות המקבלות טיפול תרופתי זה נחשפו לרמות נמוכות של התרופה.
שיבושים במערכת האוקסיטוצין ואוטיזם
אוקסיטוצין הוא הורמון המיוצר על ידי ההיפותלמוס ומופרש מבלוטת יותרת המוח האחורית. הורמון זה מופרש בין היתר בעת התאהבות ובזמן אורגזמה. כמו כן, נמצא קשור להתנהגות אימהית - מופרש במהלך הלידה ומקל על הפרשת החלב בזמן ההנקה. אוקסיטוצין משמש גם כמוליך עצבי (נוירוטרנסמיטר) הממלא תפקיד בקשרים חברתיים ולפי מחקרים עדכניים עשוי להשפיע על יצירת אמון בין-אישי. מחקרים מצאו כי בקרב אנשים המאובחנים על הספקטרום האוטיסטי קיימת רמה נמוכה של אוקסיטוצין ביחס לאוכלוסייה הכללית. טרם הוכח מחקרית הגורם לרמות נמוכות אלה, אך נמצא כי טיפול באמצעות תרסיס המוחדר לאף של אוקסיטוצין משפר את רמת התפקוד והיכולות החברתיות של הסובלים מאוטיזם. המחקר נמצא בחיתוליו ועדיין לא ניתן להסיק מסקנות סופיות או להמליץ על אוקסיטוצין כתרופה מטפלת או מונעת לאוטיזם.
ואקצוקי רייג'ירו
ואקצוקי רייג'ירו (ביפנית: 若槻 禮次郎; 21 במרץ 1866 - 20 בנובמבר 1949) היה פוליטיקאי יפני וראש הממשלה היפנית ה-25 וה-28.
קריירה פוליטית
לאחר סיום הלימודים החל ואקצוקי לעבוד במשרד האוצר, ראשית בתפקיד מנהל אגף המיסים, ולאחר מכן בתפקיד סגן השר. הוא נכנס לבית האצילים של הדיאט של יפן ב-1911, וכיהן בתפקיד שר האוצר בכהונתו השלישית של קאצורה טרו ובכהונתו השנייה של אוקומה שיגנובו בראשית העשור השני של המאה ה-20. באותה עת הפך גם למנהיג מפלגת ריקן דושיקאי, וממשיכת דרכה קנסייקאי ב-1914.
ואקצוקי התמנה לתפקיד שר הפנים ביוני 1924, בממשלתו של קאטו טקאקי, ופעל למען הרחבת זכות הבחירה ולמען חקיקת החוק לשמירה על הסדר ב-1925.
ראש הממשלה
ואקצוקי התמנה לראשות ממשלת יפן ב-30 בינואר 1926, בעקבות מותו בתפקיד של קאטו. כהונתו הראשונה נמשכה עד ה-20 באפריל 1927, אז נאלץ להתפטר בעקבות משבר פיננסי שפקד את המדינה.
לאחר התפטרות ראש הממשלה המאגוצ'י אוסאצ'י, בעקבות פציעתו בניסיון התנקשות, החליפו ואקצוקי בנשיאות מפלגת ריקן מינסייטו, ממשיכת דרכה של קנסייקאי. באפריל 1931 קיבל את תואר הקזוקו דאנשאקו (ברון), ובאותו חודש הוא החליף את המגוצ'י בראשות הממשלה. במהלך כהונתו השנייה התחזק צבא יפן והחל לפעול ללא אישור הממשלה האזרחית. כך לא הצליח ואקצוקי למנוע את תקרית מוקדן, ואת הסלמת המצב בסין לאחר מכן.
לאחר הפרישה
אחרי פרישתו מראשות הממשלה התמנה ואקצוקי לנשיא מפלגת מינסייטו ביולי 1934. על אף העלייה במיליטריזם במדינה, הוא המשיך להשמיע התנגדות למלחמת סין–יפן השנייה, והתנגד לפתיחת מלחמה עם ארצות הברית והמעצמות המערביות. אפילו לאחר ההתקפה על פרל הארבור, טען ואקצוקי שיש לסיים את המלחמה בהקדם האפשרי. לאחר ששמע על כניעת גרמניה הנאצית במאי 1945, הוא ניסה לשכנע את ראש הממשלה דאז קנטרו סוזוקי לפתוח במשא ומתן עם ארצות הברית לסיום המלחמה. באוגוסט של אותה שנה הוא השתתף בפאנל שהמליץ לקבל את החלטות ועידת פוטסדאם ללא תנאים.
לאחר כניעת יפן, קיבל ואקצוקי זימון מטעם המפקד העליון של כוחות הברית לשמש עד תביעה בבית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק.
רוז מיד
רוז מיד, באנגלית: Rose Mead (4 בדצמבר 1867 - סוף מרץ 1946) הייתה ציירת דיוקנאות ילידת בריטניה שהציגה בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית והייתה עמיתה של אוגוסטוס ג'ון. מיד הייתה אמנית פורייה שפעלה בתחומים שונים - נופים, סצנות רחוב, טבע דומם ופרחים לצד עבודות הפורטרט שלה, תוך שימוש הן בשמן על בד והן בצבעי מים על נייר.
ביוגרפיה
מיד נולדה בבורי סנט אדמונדס, בתו של שרברב, זגג וסייד בתים. היא הייתה בת 20 לפני שעברה הכשרה אמנותית רשמית כלשהי כאשר למדה בבית הספר לאמנות לינקולן. היא עזבה שם כדי ללמוד בבית הספר לאמנות ווסטמינסטר, בלונדון בשנת 1892, בהדרכתו של פרדריק בראון ממש לפני מינויו לפרופסור בבית הספר סלייד לאמנות. בתקופה זו היא ציירה דיוקן עצמי בזמן בישול. חברה שייצרה כיריים דומות לאלה שבציור הציעה 500.00 ליש"ט (57,800 ליש"ט נכון לשנת 2023) כדי להוסיף את שמם, סכום שהיא סירבה כיוון שלא הייתה מוכנה "למסחר" את האמנות שלה. שהותה של מיד בווסטמינסטר הייתה קצרה לפני שנאלצה לחזור הביתה כדי לסעוד את אביה. לאחר מותו למדה מיד אצל אוגוסט ג'וזף דלקלוז בפריז, שם הציגה דיוקן פסטל בסלון פריז. אותו דיוקן הוצג באקדמיה המלכותית ב-1896.
חיים מאוחרים
מיד חזרה לבורי סנט אדמונדס ב-1897, ונותרה שם. באותה שנה הוצג הציור Cuisine en Boheme בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית. שני ציורים של ״יום שישי בבוקר בסנט מרי״ ו״אמא שלי״ הוצגו בתערוכה של 1899. רוז מיד טיפלה באמה עד מותה ב-1919, תוך שהיא מתפרנסת מציור דיוקנאות, בעיקר בהזמנת אנשים מכובדים מקומיים. ב-1929 היא ביקרה בניולין בקורנוול, בקהילת האמנים שהייתה שם באותה תקופה. ציור אחד שלה בשם "צייר בסטודיו ש ל דוד פרוקטר בניולין" הוא תוצאה של הביקור.
ב-1933 היא ביקרה בדרום צרפת, ציור צבעי מים של ״סנט פול דה ואנס״ מספק תיעוד של אותה תקופה. האמנית נודעה על ידי המקומיים בפניה לנערות ולצעירות שישמשו כמודלים עבורה. היא הייתה שואלת רשות מהוריהם. בזמן שציירה אותן, היא יעצה להן לא להתחתן, דחקה בהן למצוא הגשמה בקריירה. אחת הנערות נזכרה, שברגע שהאמנית גילתה שהיא התחתנה - "היא הרגישה שדי השתניתי ושזה השפיע לרעה על האישיות שלי ".
האמנית מעולם לא השיגה את ההבטחה שהציגה בתחילת הקריירה שלה. משערים כי בעיקר בגלל ההפסקות בציור שנגרמו על ידי מות אביה והצורך לטפל באמה עד גיל 52.
יצחק מקס רובינוב
ד"ר יצחק מקס רובינוב היה מנהל קבוצת עזרה מדיצינית ציונית אמריקנית והסתדרות מדיצינית הדסה אחרי מלחמת העולם הראשונה בארץ ישראל, הוגה תנועת הביטוח הסוציאלי בארצות הברית וממניחי היסודות למערכת בריאות ציבורית-שוויונית בארץ ישראל ולאחריה במדינת ישראל.
קורות חיים
רובינוב נולד בגרודנו ברוסיה, למקס ואסתר. משם היגר לארצות הברית ב-1893, בה למד רפואה באוניברסיטת ניו יורק. לאחר מכן למד סוציולוגיה וסטטיסטיקה והחל לגבש משנה רפואית ציבורית-שוויונית.
רובינוב ניסה לקדם "חוק בריאות" שייטיב עם מצבם העגום של הפועלים. כישלונה של "האגודה האמריקנית לתחיקת עבודה" (AALL) בקידום החוק הביא אותו לידי אבטלה. הנרייטה סאלד, מזכירת ארגון ציוני אמריקה, חיפשה מחליף לניהול קעמצ"א (קבוצת עזרה מדיצינית ציונית אמריקנית) שייסדה הסתדרות ציוני אמריקה במימון ארגון הג'וינט. רובינוב, חסר המעש והלא-ציוני, נרתם למשימה. הקבוצה, שהייתה ארגון הצלה רפואה זמני, יצאה לארץ ישראל בתחילה בלעדיו ביוני 1918, והוא הצטרף אליה חודשים מספר אחר כך.
בארץ ישראל התחיל לממש את רעיונותיו הסוציאליסטיים תוך כדי מאבק ברפואה הפרטית החסרה במשאבים שפעלה בארץ ישראל. גישתו של הארגון (קעמצ"א) שבראשו עמד הייתה שהחולים ישלמו על פי מצבם הכלכלי, עניים יהיו פטורים מתשלום כלל, ואילו הרופאים יהיו מנועים לעבוד בכל עבודה אחרת ותהיה להם חובה לעבוד בכל מקום שהארגון ישלחםּ.
הארגון גדל בתקופת רובינוב מכ-40 אנשים לכדי 400. הצלחתה של הקבוצה גרמה לגורמים בהסתדרות הציונית לנסות להכפיף את הקבוצה על משאביה תחת חסות ההסתדרות, אך רובינוב התנגד לכך בכל תוקף. עם כניסת הסתדרות הדסה לניהול מלא של הקבוצה, עזב רובינוב את ארץ ישראל בדצמבר 1922.
בשל ההכרה במיומנות הניהול של רובינוב, מינתה אותו ההסתדרות הציונות בארצות הברית כמנהלה. ב-1928 נבחר כמזכיר מסדר בני ברית וב-1934 נוסדה ביוזמתו לשכה "להגנת כבוד ישראל באמריקה".
רמי לוי TV
רמי לוי TV היה שירות טלוויזיה של חברת רמי לוי שיווק השקמה בשיתוף פעולה עם חברת HOT.
באוגוסט 2019 עצרה החברה את פעילותה בעקבות הפסדים.
תכנים
החברה הציעה ספריית סדרות ישראליות של HOT, סדרות, סרטים ו-35 ערוצי טלוויזיה המועברים דרך ממיר ייעודי.
אדמירליות (פירושונים)
אדמירליות (באנגלית: Admiralty) {{פירושונים| מפקדות הצי: מקומות שנקראו על שמה של האדמירליות הבריטית: מקומות שנקראו על שם האדמירליות של האימפריה הרוסית: אחר:
ראו גם
}}
חטיבה 265
חטיבה 265 הייתה חטיבה שריון תחת פיקודה של אוגדה 440 בפיקוד הדרום של צה"ל. החטיבה הוקמה מיד אחרי מלחמת יום הכיפורים כחטיבת מילואים, חייליהם עברו הסבה לטנקי טירן. מפקד היחידה הראשון היה יעקב לפידות.
גדוד 225 מחטיבה 274, היה הגדוד הראשון אליו הצטרפו שני גדודים מוסבים לטנקי טירן. החטיבה נפרסה ממערב לתעלה סואץ, לרגלי ג'בל עתקה. בגזרה שמדרום וממערב לעיר סואץ.
קאלום וילסון
קאלום אדי גרהאם וילסון (באנגלית: Callum Eddie Graham Wilson; נולד ב-27 בפברואר 1992) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת החלוץ בניוקאסל יונייטד ובנבחרת אנגליה.
קריירת מועדונים
וילסון התחיל את דרכו באקדמיה של קובנטרי סיטי, בה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ב-12 באוגוסט 2009 בהפסד 0–1 בגביע הליגה מול הארטלפול יונייטד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה כשנכנס כמחליף מול קווינס פארק ריינג'רס בדצמבר 2010. בעונת 2013/2014, ביסס וילסון את מקומו בהרכב הפותח. לאחר 11 משחקי ליגה בלבד וילסון כבש 10 שערים. הוא סיים את העונה כמלך השערים השלישי בליגה עם 22 שערים וגם הרוויח לעצמו מקום בקבוצת השנה של איגוד הכדורגלנים המקצוענים בליגה (PFA). וילסון זכה בפרס שחקן החודש בליגה הראשונה לחודש מרץ, וגם זכה בפרס מלך השערים של המועדון שלו, ובפרס שחקן העונה של אוהדי קובנטרי סיטי.
בינואר 2011 הושאל וילסון לקטרינג טאון. הוא שיחק 17 משחקים וכבש שער אחד בלבד.
ב-29 בדצמבר 2011, הוא חתם בטאמוורת' בהשאלה לחודש. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 2-2 מול אלפרטון טאון. הוא כבש שער אחד בשלוש הופעות.
ב-4 ביולי 2014, חתם וילסון בבורנמות'. הוא כבש פעמיים בהופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על האדרספילד טאון. בעונתו הראשונה במועדון, וילסון עזר למועדון לעלות לפרמייר ליג לראשונה בתולדות המועדון, והיה למלך השערים של הקבוצה באותה עונה, כשכבש 20 שערי ליגה.
ב-22 באוגוסט 2015, כבש וילסון את שערו הראשון בבפרמייר ליג כשכבש שלושער מול וסטהאם יונייטד. ב-26 בספטמבר 2015, הוא קרע את הרצועה הצולבת הקדמית בברכו הימנית במשחק מול סטוק סיטי ונעדר מהמגרשים עד אפריל 2016. הוא קרע שוב את הרצועה הצולבת הקדמית, הפעם בברכו השמאלית ב-1 בפברואר 2017.
ב-7 בספטמבר 2020 חתם וילסון בניוקאסל יונייטד לארבע שנים.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-12 בספטמבר, וכבש את השער הראשון בניצחון 0–2 על וסטהאם יונייטד. ב-30 בינואר 2021, כבש וילסון את שערו ה-50 בפרמייר ליג בניצחון 0–2 על אברטון.
עונת 2022/2023 הייתה עונת שיא של וילסון מבחינת כיבוש שערים כאשר כבש 18 שערי פרמייר ליג ועזרה לקבוצה לסיים במקום השלישי ולהעפיל לליגת האלופות.
קריירה בינלאומית
וילסון זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21 בנובמבר 2014 לקראת משחקי הידידות נגד פורטוגל וצרפת. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-17 בנובמבר בהפסד 2–3 לצרפת.
בנובמבר 2018 זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגליה למשחק הידידות נגד ארצות הברית ולמשחק במסגרת ליגת האומות נגד קרואטיה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-15 בנובמבר מול ארצות הברית באצטדיון ומבלי, וכבש בדקה ה-77 בניצחון 3-0. בכך הפך לשחקן הראשון של בורנמות' שכובש שער עבור נבחרת אנגליה.
נכלל בסגל נבחרת אנגליה לטורניר מונדיאל 2022.
חיים אישיים
וילסון נולד בקובנטרי, ווסט מידלנדס, להורים ממוצא ג'מייקני. הוא נשוי לסטייסי, ואב לשניים.
קנסייקאי
קנסייקאי (ביפנית: 憲政会, "המפלגה החוקתית") הייתה מפלגה פוליטית קצרת ימים, שפעלה באימפריה היפנית בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
המפלגה נוסדה ב-10 באוקטובר 1916, לאחר איחוד המפלגות ריקן דושיקאי, צ'וסייקאי וקויו קוראבו. המפלגה החדשה, בהנהגתו של קאטו טקאקי, הייתה לאופוזיציה למפלגת השלטון, ריקן סייוקאי, בהנהגת ראש הממשלה אוקומה שיגנובו. הזאיבצו של מיצובישי העניק למפלגה תמיכה כלכלית בשל קשריו של קאטו למפלגה. לאחר האיחוד החזיקה מפלגת קנסייקאי ב-198 מושבים בבית התחתון של הדיאט של יפן, ובכך הפכה למפלגת הרוב, והעלתה את הציפיות להיבחרו של קאטו לראשות הממשלה.
עם זאת, תפקיד ראש הממשלה נמסר על ידי הקיסר, לפי עצת הגנרו, ובמקרה זה העדיפו חברי הגנרו את טראוצ'י מסטאקה לתפקיד זה. במחאה על כך העלתה קנסייקאי הצעת אי אמון שפיזרה את הדיאט, והביאה לבידוד המפלגה. במהלך שנותיה באופוזיציה התנגדה המפלגה להתערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה ותמכה באיגודים מקצועיים.
בבחירות הכלליות של 1924 השיגה קנסייקאי 150 מושבים, המספר הרב ביותר למפלגה אחת, אך לא הצליחה להשיג רוב בבית. קאטו הסכים להרכבת קואליציה עם ריקן סייוקאי של טקהאשי קורקיו, שהחזיקה ב-100 מושבים, ועם קאקושין קוראבו של אינוקאי צויושי, שהחזיקה ב-30 מושבים. קואליציית שלוש המפלגות הזאת הייתה הקואליציה השולטת הראשונה בהיסטוריה של יפן, וניצלה את מעמדה לעריכת רפורמות חברתיות ולשמירה על מדיניות חוץ מאופקת.
הקואליציה קראה לביטול השפעת הגנרו, ולהצמדות לחוקת מייג'י. כמו כן, תמכו חבריה בהרחבת זכות הבחירה, וברפורמות בתחום התעסוקה והחקלאות. עם זאת, ועל אף הדימוי הליברלי שדבק בה, תמכה המפלגה גם בחוק לשמירה על הסדר ב-1925.
לאחר מותו של קאטו, התמנה ואקצוקי רייג'ירו לנשיאות המפלגה, אך ממשלתו התפרקה לאחר זמן קצר, בעקבות משבר פיננסי שהכה ביפן. ביוני 1927 התאחדה מפלגת קנסייקאי עם מפלגת סייו הונטו, ויחד הן יצרו את מפלגת ריקן מינסייטו.
רשת מלונות הרברט סמואל
שם המלון במקור הוא שמו של הנציב העליון הראשון בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, הרברט סמואל.
ליגת העל המלגשית
ליגת העל המלגשית (בצרפתית:  Pro League Championnat de Football National Division 1, מכונה גם Orange Pro League Madagascar מטעמים מסחריים), היא ליגת הכדורגל הבכירה במדגסקר, שהוקמה רשמית בשנת 1962. עד 2019 הייתה ידועה בתור "THB Champions League" על שם החברה לייצור בירה "Three Horses Beer", ומאז הספונסרית היא חברת Orange העולמית.
הליגה כיום מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של מדגסקר אשר כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).
קבוצת קנאפס ספור היא הקבוצה המצליחה ביותר במדגסקר, עם 7 זכיות באליפות הליגה (מאז 2010). שאר הזכיות מתחלקות בין 28 קבוצות, 12 מתוכם מקורן בבירת מדגסקר אנטננריבו, כך שהליגה נחשבת לאחת הליגות השיוויניות, ועם זאת אחת החלשות מבחינה מקצועית באפריקה.
היסטוריה ופורמט הליגה
הליגה התחילה בשנת 1962 ובתחילה כללה 24 קבוצות מ-22 מחוזות המדינה. 24 הקבוצות חולקו ל4 בתים של שש, כאשר כל קבוצה נפגשה פעם אחת עם היריבה לבית, ושלושת הראשונים מכל בית העפילו לשלב הבא. בשלב השני חולקו הקבוצות ל-2 בתים של 6 קבוצות, כאשר כל קבוצה קיימה משחק אחד שוב נגד כל היריבות בבית, ו-2 הראשונים מ-2 הבתים העפילו לשלב הגמר. בשלב הגמר שכונה "Groupe des As" שיחקו ארבעת הקבוצות אחת נגד השנייה 2 משחקים בבית ובחוץ להכרעת אלופת העונה. מ-2019 פורמט זה השתנה ומאז, הליגה צומצמה ל-12 קבוצות בלבד, המשחקות ביניהם 2 סיבובים בבית ובחוץ כאשר סך הכל ישנם 22 מחזורים. הקבוצה המסיימת במקום הראשון (האלופה) מעפילה למוקדמות ליגת האלופות האפריקאית.
הזוכות באליפות הליגה מהקמתה ב-1962
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בקופ דה מדגסקר באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
ליאה סלונגה
קריירה
עבור חברת וולט דיסני החליפה סלונגה את לינדה לרקין ואת מינג-נה ון בקטעי השירה של יסמין בסרט "אלאדין" (1992) ושל מולאן בסרט "מולאן" (1998) בהתאמה. בזכות תפקידיה קיבלה סלונגה את התואר "אגדת דיסני" בשנת 2011, יחד עם שלוש מדבבות נוספות; ג'ודי בנסון (אריאל), לינדה לרקין (יסמין בתפקידי דיבור) ופייג' אוהרה (בל).
בשנת 2019 שיחקה בסרט הדרמה המוזיקלי "ורד צהוב", אודות צעירה טקסנית ממוצא פיליפיני הרודפת אחר חלומה הגדול להיות זמרת קאנטרי.
בשנת 2021 תרמה את קולה לסדרה המונפשת מבית נטפליקס "עולם הקנטאורים". בשנת 2022 החלה לגלם את אלודי בסדרה "שקרניות קטנות: החטא הקדמון" ברשת HBO Max.
חיים אישיים
ב-10 בינואר 2004 סלונגה נישאה לרוברט צ'ארלס שיין, מנכ"ל חברת תוכנת בידור סיני-יפני, בלוס אנג'לס, קליפורניה, אותו פגשה כששיחקה במחזמר "שיר תוף הפרחים". לשניים יש בת, ניקול בוורלי, אשר נולדה ב-2006, ונקראה על שם אימו של רוברט, בוורלי. ניקול הופיעה לצד סלונגה במחזמר מטילדה. בנוסף לכך, היא גם חובבת משחקי וידאו, והזכירה את תחביבה במספר ראיונות. היא מתגוררת לסירוגין בפיליפינים ובארצות הברית.
ב-15 באוקטובר 2010, סלונגה מונתה כשגרירה של רצון טוב של ארגון המזון והחקלאות של האומות המאוחדות.
פסק דין סורינג נגד בריטניה
פסק דין סורינג נגד הממלכה המאוחדת (באנגלית: Soering v. The United Kingdom) הוא פסק דין תקדימי של בית הדין האירופי לזכויות אדם משנת 1989 אשר דן בהסגרתו של יינס סורינג, צעיר בעל אזרחות גרמנית, לארצות הברית, על מנת שיעמוד למשפט בגין רצח בכוונה תחילה. בית המשפט קבע לראשונה כי הסגרה יכולה להוות הפרה (מצד המדינה המתבקשת) של סעיף 3 של האמנה האירופית לזכויות אדם (1950), האוסר על עינויים ועל עונש או יחס בלתי-אנושי או משפיל. בנוסף קבע בית המשפט שהמתנה ממושכת של נדונים למוות יכולה להוות עינוי כאמור.
נסיבות המקרה
יינס סורינג נולד ב-1966. בגיל 11 היגר עם הוריו לארצות הברית. בשנת 1984, בהיותו בן 18, הכיר את אליזבת הייסום, אזרחית קנדית המבוגרת ממנו בשנתיים, במהלך לימודיהם המשותפים באוניברסיטת וירג'יניה. על פי עדות שניתנה למשטרה המקומית במועד מאוחר יותר, החליטו סורינג ואליזבת הייסום לרצוח את הוריה שהתנגדו לקשר בין השניים. במטרה לא לעורר חשד, הם שכרו רכב בשרלוטסוויל, וירג'יניה ונהגו לוושינגטון. ב-30 במרץ 1985, נהג סורינג לביתם של משפחת הייסום וסעד עם זוג ההורים. במהלך ארוחת הערב או לאחריה, פתח סורינג בוויכוח עם הזוג, שלף סכין ורצח אותם באכזריות. גופותיהם של ההורים נמצאו כאשר גרונותיהם משוספים ופצעי דקירות רבים בגופם ובגרונותיהם. באוקטובר 1985 עזבו סורינג ואליזבת הייסום את ארצות הברית וברחו לאירופה. ב-30 באפריל 1986, נעצר הזוג באנגליה באשמת זיוף המחאות. שישה שבועות לאחר מכן, חבר שופטים ממחוז בדפורד בווירג'יניה הגיש כתבי אישום כנגד סורינג בגין רצח הזוג הייסום.
הליכים משפטיים
ב-11 באוגוסט 1986, הגישה ארצות הברית בקשת הסגרה של הזוג סורינג והייסום בהתבסס על הסכם ההסגרה בין ארצות הברית לבריטניה משנת 1972. בעקבות כך, בהוראת משרד הפנים הבריטי, הוצא צו מעצר לסורינג. ב-29 באוקטובר 1986, פנתה שגרירות בריטניה בוושינגטון לרשויות ארצות הברית והתנתה את הסגרתו של סורינג בתנאים הבאים:
סורינג מצידו הגיש מספר עתירות כנגד בקשת ההסגרה האמריקאית, אך עתירתו נדחתה על ידי בית הלורדים וכך גם העצומה אשר הגיש למזכיר הפנים הבריטי. כאשר מיצה את האפשרויות לסעד משפטי בבריטניה, הוא הגיש עתירה נגד בריטניה לבית הדין האירופי לזכויות אדם.
פסק הדין
עתירתו של סורינג נדונה על ידי הוועדה האירופית לזכויות אדם אשר פרסמה את המלצותיה ב-19 בינואר 1989. הוועדה קבעה, ברוב של שישה קולות מול חמישה, כי ההסגרה עצמה אינה מהווה יחס לא אנושי או משפיל וכאמור באמנה. עם זאת, הסגרתו של אדם למדינה שבה קיים חשש כי יהיה נתון לעינויים או יחס לא אנושי מהווה פגיעה בזכויותיו, ולכן תהווה הפרה של האמנה. העניין הועבר לדיון בבית הדין האירופי לזכויות אדם, שם טען סורינג, אשר להפרות של סעיף 3, סעיף 6 וסעיף 13 של האמנה האירופית לזכויות אדם.
לגבי סעיף 3 טען סורינג כי יישום החלטת מזכיר המדינה במשרד הפנים הבריטי להסגירו לארצות הברית, תוביל להפרת סעיף 3 לאמנת זכויות האדם הקובע כי "אף אדם לא יהיה נתון לעינויים או ליחס לא אנושי, טיפול משפיל או עונש אכזרי". ההפרה בסעיף זה נקשרת ליחס אותו טוען הנאשם כי יקבל אם ימתין בשורת הנדונים למוות בווירג'יניה, שם הוא צפוי להמתין בין שש לשמונה שנים.
לגבי סעיף 6 סורינג טען כי ההיעדר הצפוי של סיוע משפטי בווירג'יניה ואי ההכרה של השופטים האנגלים במצבו הנפשי מהווים הפרה של הזכות למשפט הוגן.
לגבי סעיף 13 סורינג טען כי אין סעד אפקטיבי בבריטניה שיכול לסייע לו עם ההפרה של סעיף 3 או לפצותו על כך.
ב-7 ביולי 1989 קיבל בית המשפט פה אחד החלטה לפיה הסגרתו של סורינג לארצות הברית תהווה הפרה של האיסור בס' 3 לאמנה האירופית. זאת כיוון שההשפעות הפסיכולוגיות הקשות על אסירים הממתינים בשורת נידוני המוות מהוות הפרה של סעיף 3 לאמנה. בית המשפט ציין ארבעה מאפיינים מרכזיים אשר השפיעו על חומרת ההפרה במקרה של סורינג: לגבי סעיף 6 קבע בית הדין כי אין לו סמכות לדון בטענת ההפרה, ולגבי ס' 13 הוא קבע שאין הפרה של חובת מתן הסעד האפקטיבי כיוון שלסורינג הייתה ההזדמנות להביא להליך ביקורת שיפוטית בזמן הקבוע במסגרת המשפט הבריטי.
משמעויות
בית הדין האירופי לזכויות אדם קבע כי עינויים ויחס לא אנושי או משפיל צריכים להגיע לרמת מינימום של חומרה על מנת שאדם יקבל הגנה תחת סעיף 3 לאמנה. רמה זו תלויה בנסיבות המקרה ובהקשרו, כמו גם הטיפול בנושא, העונש המוטל, האופן בו יבוצע, משך הזמן שלוקח ביצועו והשפעותיו הגופניות והנפשיות על האדם הנענש. המקרה של סורינג הטיל בית הדין לראשונה את האחריות לשמירה על הזכויות המנויות באמנה, גם על מדינות חברות לאמנה שפעולתן היחידה הייתה גירושו של אדם למדינה שאינה חברה בה וקיים חשש כי תפר את זכויותיו. בריטניה אמנם לא נקטה בעצמה בפעולות עינויים, מתן יחס לא אנושי או טיפול לא ראוי, אך העמדתו של סורינג בסכנה והחשש כי ייחשף לפעולות כאלה, הספיקו כדי לייחס לבריטניה הפרה של סעיף 3 לאמנה. ההחלטה במקרה של סורינג יצרה תקדים משפטי במקרים של הגנה על נאשמים בתיקי הסגרה.
לאחר המשפט
ממשלת בריטניה השיגה ערבויות נוספות מהממשל האמריקאי, טרם הסגרתו של סורינג לרשויות בווירג'יניה. סורינג עמד למשפט והורשע ברצח מדרגה ראשונה של בני הזוג הייסום. ב-4 בספטמבר 1990, נגזרו על סורינג שני מאסרי עולם. כיום הוא משרת את עונשו בכלא בקינגהאם בעיר דילוויין, וירג'יניה. משפטו של סורינג היה המשפט הראשון שצולם ושודר בארצות הברית.
אליזבת הייסום, בתם של הנרצחים, נשפטה ל-90 שנות מאסר באשמת סיוע לרצח.
במהלך השנים הועלו טענות רבות לגבי אי סדרים במשפטו של סורינג: החל בעובדה שהוא נעצר ללא צו, המשך בכך שהמשפט נערך בפני שופט שסירב לפסול את עצמו על אף שבעבר השתתף במסיבה של הקורבנות ושפרסם תאוריה לגבי המקרה עוד טרם המשפט, וכלה בספקות לגבי הראיות לאשם.
בינואר 2017 יצא לאור ספרו שנכתב במשותף עם זוכר פרס פוליצר ביל סייזמור על המשפט. במארס 2017 נדחתה בקשה של סורינג בפעם ה-12 לשחרור על תנאי. גם בקשות שלו להעברה לריצוי עונשו בגרמניה נדחו.
ב-2016 יצא מיני סדרת טלוויזיה בשם "ההבטחה" המתעדת את משפט, וטוענת לחפותו של סורינג.
סן לואיס ריו קולורדו
סן לואיס ריו קולורדו (בספרדית: San Luis Río Colorado) היא עיר במועצה אזורית באותו שם, השוכנת בפינה הצפון-מערבית של מדינת סונורה במקסיקו. בשל האקלים הקיצוני ששורר בה היא מוכרת על ידי השירות המטאורולוגי של מקסיקו (Servicio Meteorológico Nacional) וועדת המים של המדינה (Comisión Nacional del Agua), כעיר הצחיחה ביותר במקסיקו. בתחומי המועצה האזורית שוכנות שתי שמורות טבע: השמורה הביוספרית אל פינקטה וגראן דסיירטו דה אלטר שהוכרזה אתר מורשת עולמית של אונסק"ו ו"השמורה הביוספרית של מפרץ קליפורניה העליון והדלתה של הנהר קולורדו" (Reserva de la Biosfera del Alto Golfo de California y delta del río Colorado), חלק מאתר מורשת עולמית נוסף, איים ואזורים מוגנים של מפרץ קליפורניה.
מיקום
העיר שוכנת על נהר הקולורדו, שבאזור זה מהווה את קו הגבול בין מדינת סונורה למדינת באחה קליפורניה, כ-75 קילומטרים ממקסיקלי. העיר גם קרובה לגבול ארצות הברית–מקסיקו, בקרבה לעיירה סן לואיס באריזונה. על פי מפקד הביניים של 2015 הייתה האוכלוסייה במועצה האזורית 192,739, הרביעית במספר האוכלוסין בסונורה, וגם שטח המועצה, 8,412.75 קילומטרים מרובעים במדבר סונורה, הוא הרביעי במדינה. רוב שטח העיר שטוח וחולי למעט האזור הנמוך הקרוב לנהר שהוא בוצי ובו מתרכזת מרבית הפעילות הכלכלית של העיר.
היסטוריה
העיר החלה כחווה חקלאית בשם "חוות סן לואיס" (Rancho San Luis) שהקימה משפחת אוסונה דומינגס (Osuna Domínguez) יחד עם חורחה לואיס רומן ארייאנו (Jorge Luis Roman Arellano) על הגדה המזרחית של נהר הקולורדו, שהיה אז נתיב שיט חשוב אל היישובים במעלה הזרם, דוגמת יומה באריזונה. ב-1917 הקים סרן קרלוס קאייס (Carlos G. Calles), שנשלח על ידי המשלה הפדרלית, מושבה חקלאית צבאית על מנת שתשמש מוצב קדמי באזור. קאייס קרא למושבה סן לואיס ריו קולורדו. ב-1937 הלאים הנשיא לאסרו קארדנאס את החברה האמריקנית "חברת אדמת הנהר קולורדו" (Colorado River Land Company), והפקיע את הקרקעות שהיו בבעלותה בעמק מקסיקלי ובאזור סן לואיס, והחל בכך בתהליך גידול באוכלוסייה וצמיחה בכלכלה. ב-1939 נוצרה המועצה האזורית סביב היישוב, וב-1958 היא קיבלה מעמד של עיר.
ב-4 באפריל 2010, יום ראשון של חג פסחא, התחוללה באזור רעידת אדמה בעוצמה 7.2 לפי סולם מגניטודה לפי מומנט. הרעידה גרמה להרס שכלל את בניין הכולבו המקומי של סירס וחמישה בתי ספר. על פי הערכה כ-30,000 איש סבלו מתוצאות רעידת האדמה.
כלכלה
הפעילויות הכלכליות העיקריות הן תעשייה, חקלאות, חיות משק, מדגה ומסחר, שבו הרשת השולטת היא רשת OXXO המקסיקנית ואחריה סניפים של החברות האמריקניות circle K ו-welton.
מרבית המועסקים (כ-62%), עוסקים במסחר ושירותים, 25.6% בתעשייה ו-12.5% בחקלאות, דיג וכרייה.
חינוך
על פי מפקד האוכלוסייה של 2010 הייתה מידת האוריינות של תושבים בני 14 עד 24 97.8%, ושל תושבים בני 25 ויותר 94.8%. שיעור הלומדים במוסדות חינוך מגיל 3 עד 6 הוא 39.2%, מגיל 6 עד 11 הוא 96.2%, 12 עד 14 הוא 91.8%, ו-15 עד 24 הוא 39.2%. במסגרת המועצה המקומית יש 83 בתי ספר יסודיים, 20 תיכונים וחמישה מוסדות להשכלה גבוהה.
מוסדות להשכלה גבוהה
יש בסן לואיס ריו קולורדו כמה מוסדות להשכלה גבוהה, כולל הקמפוס של אוניברסיטת המדינה של סונורה (Universidad Estatal de Sonora). בנוסף, המרכז האוניברסיטאי של סונורה (Centro Universitario de Sonora), האוניברסיטה הטכנולוגית של סן לואיס ריו קולורדו (Universidad Tecnológica de San Luis Río Colorado), מרכז הדרכה לעבודות בתעשייה מספר 124 (Centro de Capacitación para el Trabajo Industrial No. 124) והאוניברסיטה להתפתחות מקצועית (Universidad de Desarrollo Profesional).
אקלים
סן לואיס ריו קולורדו היא השנייה במקסיקו מבחינת הטמפרטורות הגבוהות, אחרי מקסיקלי השכנה. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בעיר הייתה 58.5°C ב-6 ביולי 1966. החורף בעיר נוח, וכמה פעמים בשנה יורדת הטמפרטורה מתחת לנקודת הקיפאון. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה בסן לואיס ריו קולורדו הייתה 6.0°C- ב-22 בינואר 1937.
חגיגות
העיר הוציאה מקרבה לא מעט מתאבקים וכל חודש יש אירועי התאבקות במקומות שונים.
במהלך מרץ או אפריל יש חגיגות לכבוד הפסחא.
ב-14 ביוני חוגגים את הקמת העיר, ובחודשים אוקטובר ונובמבר יש יריד כותנה מסורתי.
ב-15 בספטמבר, יום העצמאות של מקסיקו, חוגגים בזיקוקים מבניין העירייה, בעוד שב-20 בנובמבר חוגגים את המהפכה המקסיקנית במצעד של בתי הספר.
ב-12 בדצמבר חוגגים את יום הבתולה מגוואדלופה בכנסייה (Santuario de Guadalupe), במשחקים, אוכל והופעות אמנים.
דייוויד אברמסון
אברמסון מומחה ברפואת עיניים אונקולוגית ומנהל המחלקה ב-Memorial Sloan Kettering Cancer Center (MSK or MSKCC), שבניו יורק, המחלקה היחידה מסוגה בארצות הברית.
ביוגרפיה
אברמסון נולד וגדל במנהטן, בנם השני של ג'ק ורות' אברמסון. הוא גדל במשפחה של שחיינים. אביו ג'ק, היה חבר בוועד האולימפי האמריקאי ומנהל המבחנים האמריקאים בשחייה, קפיצה למים וכדורמים לאולימפיאדת טוקיו (1964). שני אחיו, הבכור אלן והצעיר ריצ'רד, היו שחיינים מצטיינים.
כוכב המכביה שישית
בתחרויות השחייה של המכביה השישית שנערכו בספטמבר 1961 זכה אברמסון ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חפשי בשיא מכביה חדש של 4:33.0 דקות, לפני דייוויד קרצקי מארצות הברית (4:49.5 דקות) וג. סולטמן מדרום אפריקה (4:49.5 דקות), במשחה ל-1500 מטר בשיא מכביה חדש של 18:45.4 דקות, לפני אחיו הצעיר ריצ'רד אברמסון (19:33.2 דקות) וג. סולטמן (19:35.6 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר בשיא מכביה חדש של 8:46.3 דקות, לפני ישראל 9:23.3 דקות ודרום אפריקה (9:25.6 דקות).
בשנת 1965 סיים את לימודיו באוניברסיטת הווארד.
פארק המסילה (ירושלים)
פארק המסילה (מסומן בתור גם רחוב דרך הרכבת בחלקו הצפוני) הוא פארק עירוני בירושלים, המשתרע לאורך תוואי מסילת הרכבת הישנה בירושלים העוברים בצמוד לשכונות בקעה, המושבה הגרמנית, מקור חיים, קטמונים, בית צפאפא ותלפיות, עד למלחה.
שטח הפארק
שטח הפארק, באורך של חמישה קילומטרים, נמצא בתוואי ייחודי בירושלים בו אין עליות ניכרות (מראש נבחר תוואי הרכבת ככזה שבו נמצאת העלייה המתונה ביותר) ולכן הוא אזור אידיאלי למסלול אופניים, בעיר ההררית.
הקטע העירוני של הפארק מתחיל בראש נחל רפאים, למרגלות "גבעת התנ"ך" ממזרח (ליד תחנת הרכבת הישנה), ועובר לאורך תוואי מסילת הרכבת הישן מהחאן הירושלמי, ומערבה. בקטע שברחוב הרכבת, שבמושבה הגרמנית, מהווה הפארק רצועת נופש צרה לאורך תוואי מסילת הרכבת הישנה, המשמשת כשדרה ירוקה לפעילויות בילוי ופנאי עירוניות. המתחם המבונה והנטוע משלב טבע עירוני עם מסלולי אופניים והליכה, פרגולות ופינות ישיבה.
לאורך הפארק, בצידי המסילה הישנה, ניתן לראות מתקנים ששימשו את הכוונת ובקרת תנועת הרכבות, כגון רמזורים ותמרורים.
היסטוריה
הפארק משתרע לאורך תוואי מסילת הרכבת הישנה לירושלים שהפסיקה לפעול בשנת 1998, עקב מצב התחזוקה הרעוע של המסילה. בשנת 2000, הוחלט על חידוש ושיפוץ הקו, אך עיריית ירושלים (אז בראשות אהוד אולמרט) התנגדה לפתיחתה מחדש של תחנת הרכבת הישנה על רקע כוונה להפוך את התחנה הישנה למתחם נדל"ן, ורצון למנוע מעבר של רכבות בשכונת המושבה הגרמנית ובקעה. ובמקומה הוקמה חדשה, תחנת הרכבת מלחה שנפתחה בשנת 2005, כתחנת הקצה של הקו (כ-5 קילומטר מדרום מערב לתחנה הישנה); כך מסילת הרכבת באזור זה נותרה ללא שימוש.
בשנת 2002, החלו עיריית ירושלים והרשות לפיתוח ירושלים לקדם תוכנית פיתוח במתחם הרכבת למגורים, מסחר ומלונאות, וקו רכבת קלה שאמור לעבור בחלקו בתוואי המסילה (הקו הכחול), קו שיחבר את דרום-מזרח העיר (תלפיות והסביבה) אל אזור התעשייה הר חוצבים ושכונת רמות, דרך מרכז העיר. התוכנית כללה גם הזזה של בניין התחנה הישנה כדי לפנות מקום לכביש שיחבר את רחוב דוד רמז עם דרך בית לחם. אך עקב התנגדות מצד תושבי שכונת בקעה והמושבה הגרמנית, המועצה לשימור אתרים והחברה להגנת הטבע שונתה התוכנית.
בתקופת ראש העיר אורי לופוליאנסקי, ביקשה עיריית ירושלים לישם תוכנית שאושרה עוד בשנת 1970 ולסלול כביש רחב שכולל ארבעה נתיבים ("כביש 34"), משכונת בקעה ועד סמוך לבית צפאפא, בין צומת הרחובות פת וברעם לכיוון אזור התעשייה תלפיות, ומשם עד צומת אורנים, בכניסה לאזור עמק רפאים.
ועד פארק המסילה
באוגוסט 2007 התארגנה קבוצת תושבים משכונת הקטמונים ביוזמת היזם החברתי יוסי סעידוב ופרופ' קימי קפלן, והקימה את "ועד פארק המסילה" שמטרתו לבטל את פרויקט כביש 34, ולהסב את תוואי המסילה לפארק ציבורי.
התושבים טענו כי תוכניות העירייה יחסלו את השטח הפתוח האחרון בשכונת הקטמונים, ויוצרות אפליה בין השכונות: הקמת מסלול הליכה ושביל אופניים בין השכונות החזקות בקעה והמושבה הגרמנית, בעוד שבשטח הצמוד לפסי הרכבת בקטמונים ובית צפאפא, תוכנן כביש מהיר. הוועד לא המתין לשינוי ההחלטה והחל בשיתוף החברה להגנת הטבע בהקמה של מוקדים קהילתיים לאורך התוואי המתוכנן, ביניהן גינות קהילתית ברחובות מעגלי יבנה, נהוראי ובצמוד לבית הספר הדו-לשוני,  ו"מסלול הקיפוד", מסלול הליכה אלטרנטיבי המחבר בין שכונות דרום העיר.
הלחץ הציבורי של תושבי השכונות החל לתת את אותותיו, ובשנת 2008 ערך הוועד סדרת מפגשים לקראת הבחירות המוניציפליות במסגרתן התחייב ראש העיר ניר ברקת וסגניתו המיועדת נעמי צור, לתמוך בפארק המסילה ולעצור את התוכניות לסלילת הכביש. עם בחירתו לתפקיד ראש העירייה עמד ברקת בהבטחותיו, והיוזמה לבניית הפארק אושרה בוועדת התכנון והבנייה בשנת 2009.
בשנת 2020 הוקם אתר האינטרנט של הוועד ובו סיפור המאבק למען הפארק.
תכנון והקמת הפארק
ביוני 2009 נחנך ברובע מנהטן שבעיר ניו יורק פארק ההיי ליין באורך כ-2.33 ק"מ, על תשתית מסילת הרכבת העילית הנטושה בעיר, והצלחתו היוותה השראה לתושבים ומתכנני פרויקט.
הקמת הפארק החלה בשנת 2010. הוא תוכנן על ידי משרד מנעד בניהולם של האדריכלים צבי דקל, יאיר אביגדור ושלמה זאבי. תושבי השכונות בדרום ירושלים (המושבה הגרמנית, מקור חיים, הקטמונים, בקעה) באמצעות המנהלים הקהילתיים ובעזרת איתן שוקר, בשיתוף עם החברה להגנת הטבע היו מעורבים בדיונים על גורל השטחים הפתוחים לאורך מסילת הרכבת. דיונים אלו הובילו להקמת פארק רחב ידיים על תוואי המסילה, בין שכונת גוננים לבין אזור התעשייה תלפיות, בשם "פארק גוננים". הפארק נחנך ב-2016.
בשנת 2010, בזמן העבודות שנעשו להקמת הפארק, נערכה חפירה ארכאולוגית בה נחשף אתר פרה-היסטורי בן כמיליון שנים, בו מאות כלים מאבן צור מסותתת, שנוצרו על ידי אדם קדמון מסוג הומו ארקטוס.
לאחר שבוטלו התוכניות לסלילת כביש חדש בתוואי הפארק, נמשכה בשנת 2012 הכשרת הקטע השני מצומת אורנים דרומה, מתחת לגשר כביש ברעם, עד לגן החיות התנ"כי. במאי 2015 שב ונפתח שביל הפארק שהיה חסום באזור תחנת הרכבת מלחה, וניתן להגיע דרכו עד פארק רפאים.
באפריל 2013 זכתה עיריית ירושלים בפרס אות העיצוב על הקמת הפארק וביולי 2013 הוענק פרס קרוון לאדריכלות גנים למתכנני הפארק ממשרד מנעד.
הקו הכחול ופארק המסילה
הטיילת על פסי הרכבת במקטע בין השכונות בקעה והמושבה הגרמנית תוכננה בראשיתה כטיילת זמנית עד להקמת מערך הרכבת הקלה בירושלים במקום, בהתאם לתוואי שסומן בתוכנית המתאר המחוזית לירושלים. בשנת 2013 הציגו מתכנני תוכנית אב לתחבורה בפני תושבי השכונות הסמוכות את תוכניתם להעביר את הרכבת הקלה על פארק המסילה. ההתנגדות המיידית הובילה אותם לחיפוש חלופות לתוואי ובינואר 2016, אישרה הוועדה המקומית לתכנון ובניה של עיריית ירושלים את תוכנית הקו הכחול של הרכבת הקלה בירושלים שבמסגרתה הוחלט לא לפגוע בפארק המסילה ולהעביר את התוואי המתכנן ברחוב עמק רפאים. כמו כן בוטלה סופית תוכנית "כביש 34" ושטח זה ישמש לתוואי הקו במקביל לפארק המסילה. עם זאת, על פי תוכנית זאת בשתי נקודות קצרות יפגע תוואי הקו בפארק, בתחילת הפארק ליד מתחם התחנה לאורך של כ-300 מטר ובצומת אורנים לאורך של כ-400 מטר.
הוויכוח הציבורי החריף לאחר שקבוצת סוחרים ותושבים התאגדה תחת עמותה בשם ״רפאים במושבות״ במטרה לסכל את מעבר הרכבת בעמק רפאים, וכנגדם התאגדה קבוצת תושבים נוספת, ״רכבת בעמק״ בהובלתם של הפעילים החברתיים איתמר שחר, יוסי סעידוב ועדית רובין. עמותת "רפאים במושבות" ניסתה לקדם חלופה תת-קרקעית שבה הרכבת תעבור במנהרה תחת פארק המסילה - באופן שהיה פוגע ישירות בקטעים נרחבים מהפארק - זאת עקב פורטלי כניסה ויציאה, חפירות, הקמת תחנה ועוד. שר התחבורה ישראל כץ הצהיר כי הוא תומך בהעברת הרכבת הקלה מעמק רפאים לפארק המסילה ומנע דיון בנושא. למרות זאת, פעילי "רכבת בעמק" צירפו אלפי מתנגדים לעצומה הקוראי לא לפגוע בפארק המסילה ולהעביר את הרכבת בעמק רפאים, ובמאי 2018 אף קיימו מפגן תמיכה בפארק עם כאלף מתושבי העיר.
למרות הלחצים הכבדים שהופעלו להסטת המסלול על חשבון פארק המסילה, באוקטובר 2020 קבעה סופית הוועדה המחוזית לתכנון ובניה ירושלים כי הקו הכחול של הרכבת הקלה בירושלים יעבור בעמק רפאים.
בינואר 2023 החלו עבודות תשתית לצד פארק המסילה מרחוב בן דוסא עד גשר משה ברעם, העבודות אינן צפויות לפגוע בפארק.
רמת אקווריוס
רמת אקווריוס (באנגלית: Aquarius Plateau) היא אזור פיזיוגרפי באזור המשנה "הרמות הגבוהות" (High Plateaus Section) של רמת קולורדו. הרמה שוכנת במחוזות גארפילד (Garfield) ווין (Wayne) בדרום-מרכז יוטה.
גאוגרפיה
הרמה, התרוממות טקטונית, השוכנת על רמת קולורדו הגדולה ממנה בהרבה היא הרמה המיוערת הגבוהה ביותר באמריקה הצפונית. הרמה משתרעת לאורך 150 קילומטרים בקצה הצפוני של גרם המדרגות הגדול. שטחה מעל ל-2,330 קילומטרים מרובעים שרובם מיוערים, הרוב הוא חלק מהיער הלאומי דיקסי (Dixie National Forest). ברמה יש חורשות צפופות של צפצפה, אשוחית ואשוח, כרי דשא ואחו תת-אלפיני. בגובה הבינוני העץ הנפוץ הוא אורן הזפת, ובגבהים הנמוכים יותר ערער ומיני אורן אחרים.
מעל ל-200 קילומטרים מרובעים נמצאים בגובה העולה על 11,000 רגל (3,350 מטרים). הרמה כוללת את הר בולדר שפסגתו המכונה Bluebell Knoll שוכנת בגובה 3,453 מטרים. על ההר צומח מין הפרח Potentilla angelliae האנדמי לאזור זה.
כמו כן יש ברמה מספר אגמים צלולים. אל האגמים, ואל הר בולדר אפשר להגיע באמצעות כביש נופי מספר 12 (Scenic Byway 12).
פארקים
ברמת אקווריוס ובקרבתה שוכנים הפארק הלאומי ברייס קניון והיער הלאומי דיקסי.
דיאגרמת חתכים
<div style="height: 320px; width: 1080px; border: 1px solid #8888aa; overflow: auto; padding: 4px; margin: 4px;"> גרם המדרגות הגדול כשרמת אקווריוס בקצהו הצפוני (הצד השמאלי באיור).
יחסי יוון–סוריה
יחסי יוון–סוריה הם יחסי החוץ בין יוון לסוריה. שתי המדינות הן חברות באיחוד מדינות הים התיכון.
עידן הלניסטי
מלך יוון המקדוני, אלכסנדר הגדול כבש את סוריה ואת האזור בשנים 333–332 לפנה"ס. לאחר מכן, סלאוקוס הראשון הקים את הממלכה הסלאוקית ששלטה בסוריה עד 64 לפנה"ס. בסוריה היו לסלאוקידים הישגים רבים כמו בניית ערים כאנטיוכיה, לאודיציאה ואפמיאה, בנוסף להנחת היסודות למצודת חלב.
מאוחר יותר, האימפריה הביזנטית שמרה על ההשפעה היוונית עד אמצע המאה השביעית, בה פיתחו את הנוריאס של חמה. בתקופת השלטון הביזנטי, הכנסייה האורתודוקסית המזרחית הייתה הדת המקובלת בין העמים, שעדיין מונה 503,000 חברים בסוריה.
טרום מלחמת העולם הראשונה
גם יוון וגם סוריה נכבשו על ידי האימפריה העות'מאנית למשך יותר מארבע מאות שנים.
תקופה מודרנית
במהלך מלחמת העולם השנייה, יוונים רבים ברחו מארצם לאחר הפלישה הנאצית, בעיקר מהאי כיוס כדי לחפש מקלט במחנה אל-ניירב, ליד חלב. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, אלפי סורים נסעו ליוון ולאירופה כדי להימלט מהמלחמה בארצם.
ב-8 במאי 2020 הודיע שר החוץ היווני ניקוס דנדיאס על שיקום היחסים בין יוון לסוריה, לאחר שהופסקו בשל המלחמה, ומינה את השגריר לשעבר בסוריה וברוסיה, טסיה אתנאסיו, כשליח מיוחד של משרד החוץ של יוון לסוריה.
ביולי 2020 יזמה סוריה הקמת העתק הממומן על ידי רוסיה של איה סופיה בעיירה א-סוקיילביה הנוצרית ברובה.
יחסי יוון–פרגוואי
יחסי יוון–פרגוואי הם היחסים בין יוון לפרגוואי.
סקירה כללית
היחסים הדו-צדדיים טובים, אך מוגבלים. ברמה הרב-צדדית, יוון ופרגוואי משתפות פעולה מקרוב ותומכות זו בזו במועמדות בארגונים בינלאומיים. ישנם כ-20–25 פרגוואים מהדור השני והשלישי ממוצא יווני בפרגוואי, אך אין קהילה יוונית מאורגנת.
The Best of Santana Vol. 2
The Best of Santana Vol. 2 הוא אלבום אוסף מאת להקת סנטנה שהופץ בשנת 2000.
ארי שפר
ארי שפר (בצרפתית: Ary Scheffer; 10 בפברואר 1795 – 15 ביוני 1858) היה צייר רומנטי הולנדי-צרפתי. הוא נודע בעיקר בזכות יצירותיו המבוססות על ספרות, עם ציורים המבוססים על יצירותיהם של דנטה, גתה ולורד ביירון, וכן נושאים דתיים. הוא גם היה צייר דיוקנאות פורה של אנשים מפורסמים. מבחינה פוליטית, היו לארי שפר קשרים חזקים עם המלך לואי פיליפ הראשון, לאחר שהועסק כמורה של ילדיו של המלך, מה שאפשר לו לחיות חיי מותרות במשך שנים רבות עד המהפכה של 1848.
ביוגרפיה
שפר החל להציג בסלון דה פריז בשנת 1812. הוא החל להיות מוכר בשנת 1817, ובשנת 1819 הוא התבקש לצייר דיוקן של המרקיז דה לאפייט. אולי בגלל הכרותו את לאפייט, שפר ואחיו היו פעילים פוליטית לאורך חייהם. בשנת 1822 הוא הפך למורה לציור לילדים של לואי פיליפ הראשון, הדוכס מאורליאן. בגלל הקשר שלו איתו, הוא השיג הזמנות רבות עבור דיוקנאות ועבודות אחרות. בשנת 1830 הפרות סדר נגד שלטונו של המלך צ'ארלס העשירי הביאו להפלתו. ב-30 ביולי נסעו שפר והעיתונאי רב ההשפעה אדולף טייר מפריז לאורליאן כדי לבקש מלואי פיליפ הראשון להוביל את ההתנגדות, וכמה ימים לאחר מכן הפך ל"מלך הצרפתים".
באותה שנה נולדה קורנליה בתו של שפר, לא ידוע מי הייתה אמה. קורנליה שפר (1830–1899) הפכה לפסלת וציירת בזכות עצמה. אמו של שפר לא ידעה על נכדתה בשמה עד 1837, ולאחר מכן טיפלה בה עד מותה, שנתיים מאוחר יותר. שפר הפך לחבר שותף במכון המלכותי של הולנד ב-1846, והתפטר ב-1851.
שפר ומשפחתו שגשגו בתקופת שלטונו של לואי פיליפ הראשון, שהתפטר ב-24 בפברואר 1848. שפר והנדריק הוצפו בעבודות אמנותיות, והם לימדו תלמידים רבים בבית המלאכה שלהם בפריז. ציורים רבים שהופקו בתקופה זו בסדנא שלהם, נושאים את חתימתו.
שפר קיבל אות בלגיון הכבוד בשנת 1848. כקצין של "הגארד נשיונל" הוא ליווה את משפחת המלוכה הצרפתית בבריחה מארמון טווילרי.
שפר לחם במהלך מרד יוני בפריז בין ה-23 ל-26 ביוני 1848. האכזריות והשנאה שהפגין הדרג הממשלתי ואומללות המעמדות הנמוכים, זעזעו אותו עד שהוא פרש מהפוליטיקה וסירב לצייר פורטרטים של משפחת נפוליאון השלישי, שמלך לאחר המרד.
ב-16 במרץ 1850 נישא לסופי מארין, אלמנתו של הגנרל בודראן, וב-6 בנובמבר של אותה שנה הפך לבסוף לאזרח צרפתי. הוא המשיך לנסוע לעיתים קרובות להולנד, ונסע לבלגיה, גרמניה ואנגליה, אך בריאותו התדרדרה ובסופו של דבר נפטר בשנת 1858 בבית הקיץ שלו בארגנטויל.
יצירה
שפר צייר לעיתים קרובות נושאים מהספרות, במיוחד את יצירותיהם של דנטה, ביירון וגתה. שתי גרסאות של דנטה וביאטריס נשמרו בגלריה לאמנות וולברהמפטון, בריטניה, ובמוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון, ארצות הברית. במיוחד זכה לשבחים פרנצ'סקה דה רימיני שלו, שצוירה ב-1836, הממחישה סצנה מתוך התופת של דנטה אליגיירי. ביצירה מסתחררים גופותיהם השזורים של פרנצ'סקה די רימיני ופאולו מלטסטה בסערה הבלתי נגמרת שהיא המעגל השני של הגיהנום. אשליה של תנועה נוצרת מהווילונות שעוטפים את בני הזוג, כמו גם משיערה הגולש של פרנצ'סקה. שתי דמויות אלו יוצרות קו אלכסוני שחותך את רוב הבד ויוצר לא רק תחושה של תנועה, אלא גם נותן לציור אווירה של חוסר יציבות. פרנצ'סקה נצמדת לפאולו כשהוא מפנה את פניו בייסורים. ישנן שתי דמויות נוספות בתמונה: מוסתרות ברקע, המשוררים דנטה ווירג'יל מביטים כשהם עושים את דרכם בתשעת מעגלי הגיהנום. מאוחר יותר שפר פנה לנושאים דתיים.
לאחר 1846, הוא הפסיק להציג. קשריו החזקים עם משפחת המלוכה גרמו לו להפסיק מרצונו כאשר בשנת 1848, נוצרה הרפובליקה הצרפתית השנייה. שפר מונה למפקד לגיון הכבוד ב-1848, כלומר לאחר שפרש לחלוטין מהסלון.
בסטודיו שלו, נותרו ציורים רבים שהוצגו רק לאחר מותו ב-1858.
וינצ'נצו פג'ולו
וינצ'נצו פג'ולו (באיטלקית: Vincenzo Fagiolo; 5 בפברואר 1918 – 22 בספטמבר 2000) היה כומר איטלקי וחסיד אומות העולם.
ביוגרפיה
פג'ולו נולד בסניי (Segni) שליד לאציו באיטליה. הוא התחנך באוניברסיטה כנסייתית וקיבל תואר דוקטור בתאולוגיה ובמשפט קאנוני. הוא הוסמך לכמורה במרץ 1943 ועבד בדיוקסיה של רומא. בתחילת שנות השישים היה יועץ מיוחד לוועידת הוותיקן השנייה. בשנת 1971 מינה אותו האפיפיור פאולוס השישי לתפקיד ארכיבישוף. פג'ולו היה קרדינל ובשנת 1990 מינה אותו האפיפיור יוחנן פאולוס השני לתפקיד בכיר בקוריה הרומאית, בו היה אחראי על טקסטים חקיקתיים. בתפקיד זה כיהן פג'ולו עד 1994.
פועלו במלחמת העולם השנייה
ביום בו רוכזו יהודי רומא כדי לשלחם למחנות הריכוז, ב-16 באוקטובר 1943, יום שנודע בשם "השבת השחורה", נמלט צעיר יהודי בשם מיכאל טליאקוצו (Tagliacozzo) מהאס אס ומצא מקלט בביתה של מורתו לספרות. ב-22 באוקטובר נמלט עקב התעוררות חשדותיהם של שכניה. פג'ולו נתן לו מקלט בשטח הוותיקן, שהיה בעל חסינות דיפלומטית, ושכנע את הממונה עליו, פייטרו פאלאציני, לסייע לו בהצלתו של טליאקוצו. השניים העניקו מחסה לטליאקוצו עד פברואר 1944. יהודים נוספים מצאו מקלט באותו מקום. טליאקוצו נמלט עקב פשיטת כוחות של איטליה הפשיסטית ומצא מקלט אצל הכומר הבפטיסטי דניאל קופרטינו (Cupertino), ממנהיגי הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי בעיר. באפריל 1944 נמלט טליאקוצו שוב, ושב לשטח החסות של הוותיקן, שם שהה בבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו עד שחרור העיר בידי בעלות הברית ב-5 ביוני 1944.
יצחק איש-הורביץ
יצחק איש-הורביץ (25 בדצמבר 1931 – 21 בדצמבר 2018) היה מנכ"ל ישראלי. כיהן כמנכ"ל תדיראן תקשורת, וכמנכ"ל משרד התקשורת.
קורות חייו
יצחק איש-הורביץ נולד במושבה עקרון (מזכרת בתיה כיום) כבן אמצעי ולו שתי אחיות. בנם של לאה ובן-ציון איש-הורביץ. נצר לרב ישעיה הלוי הורוביץ את לימודיו היסודיים עשה במושבה, ובסיומן זכה במלגה והתקבל לגימנסיה ברחובות. בהיותו תלמיד כיתה י" נבחר ליו"ר ועד התלמידים של כל הגימנסיה. בחופשת הקיץ השתתף בקורס מ"כים של ההגנה. את מירב זמנו בכיתה י"א הקדיש במסגרת הפלמ"ח לליווי שיירות שעברו בכפרים ערביים. בשנת 1948 גויס לצה"ל, והתמנה למ"כ בגדוד הראשון של הנח"ל. ב-1950 עד 1954 למד הנדסת אלקטרוניקה בטכניון, במלגה מאת העתודה האקדמית.
ב-1954 במהלך לימודיו בטכניון סיים קורס קצינים בהצטיינות ואת סיכת הקצין ענד לו הרמטכ"ל, רב-אלוף יגאל ידין. ב-1956 התמנה לקצין הטכני של חיל הקשר בפיקוד דרום. במלחמת סיני טיפל בקשר רדיו-טלפון בין המפקדות לבין היחידות בשטח ובפיתוח מכוניות הקשר שנשלחו אל השטח. לאחר המלחמה התמנה לקצין הטכני של המטכ"ל, והיה אחראי להתקנות בבור, מקום מושבו של הפיקוד העליון של צה"ל.
בשנת 1957 נישא לחנה לבית וינוגרד, עורכת דין ועיתונאית, ונולדו להם שלושה ילדים.
מ-1962 עד 1987 היה חבר בהנהלת תדיראן. בשנת 1965 הקים את תדיראן תקשורת אותה ניהל עד 1980. מ-1981 עד 1984 כיהן כסמנכ"ל לתכנון, מחקר ופיתוח ומ־1984 עד 1987 כיהן כנשיא שלוחת תדיראן בארצות הברית והתגורר בניו יורק.
ב-1987 ניהל את JIM – JERUSALEM INSTITUTE OF MANAGEMENT – מכון מחקר של אוניברסיטאות הרווארד ותל אביב. ב-1988 מונה על ידי שר התקשורת גד יעקבי לתפקיד מנכ"ל משרד התקשורת. בהמשך כיהן כחוקר בכיר במרכז לחיזוי טכנולוגי באוניברסיטת תל אביב ויועץ לשר התקשורת.