cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דיקסיט
מהלך המשחק
בתחילת המשחק כל שחקן מקבל שישה קלפים אקראיים. על פי סדר תורות שהוחלט, בכל פעם, השחקן שהוא המספר, מעיין בקלפיו ואומר בקול רם אסוציאציה שעולה בראשו לאחד מהקלפים שבידו (מבלי להראות את הקלף לשאר המשתתפים). שאר השחקנים מעיינים בקלפיהם ובוחרים את הקלף שלדעתם ממחיש את האסוציאציה באופן הטוב ביותר. לאחר מכן כל השחקנים נותנים את הקלפים שבחרו למספר, מבלי להראות אותם, והוא טורף אותם יחד עם הקלף שלו. לאחר מכן מניחים את כל הקלפים באופן אקראי עם הפנים כלפי מעלה ונותנים לכל קלף מספר. כל שחקן, מקבל בתחילת המשחק כרטיסיות מרובעות מקרטון קשיח כמספר השחקנים, הממוספרות מ-1 ועד מספר השחקנים במשחק. כל שחקן פרט למספר מניח עם הפנים כלפי מטה (מבלי להראות לאחרים), את הכרטיסייה עם מספר התמונה שלהערכתו היא התמונה של המספר. אחר כך כולם הופכים בו זמנית את הכרטיסיות.
חוקי המשחק
בשני מקרי הקיצון - בהם כל השחקנים מצליחים לנחש איזה קלף הוא של המספר, או לחלופין כולם נכשלים בניחוש - המספר לא זוכה בנקודות ואילו כל שאר השחקנים מקבלים שתי נקודות. אם חלק מן השחקנים הצליחו לנחש נכונה, אז המספר והמנחשים נכונה מקבלים שלוש נקודות והשחקנים שלא ניחשו נכונה לא זוכים בנקודות. כל שחקן שבלבל אחר וגרם לכך שיצביע לקלף שלו במקום לקלף של המספר, מקבל נקודה על כל שחקן שהצליח לבלבל.
הרחבות
למשחק קיימות 10 הרחבות שמוסיפות קלפים למשחק:
פרסים
המשחק זכה בעשרות פרסים חשובים בתחום משחקי הקלפים:
מוסט (זואולוגיה)
אטימולוגיה
המילה "מוסט" מקורה במילה مست מהשפה הפרסית, והיא מתורגמת בשפות של צפון הודו כ"מצב של הרעלה". המילה משמשת לתיאור התנהגות חריגה או התנהגות של שיכור, הן לאדם והן לפיל. בתקופה המודרנית המילה גם מתייחסת בשפות ההודיות למצבים של הנאה, כיף או סיפוק מכל סוג שהוא אשר חווה אדם או יצור אחר. בתרבות הפופולרית המילה נמצאת בשימוש לעיתים קרובות בכותרות של סרטים הודים ותוכניות טלוויזיה מבדרות.
תסמינים
הפילים מפרישים בתקופת המוסט סוג של הפרשה כהה ועבה דמוית זפת הידועה כטמפורין מצינוריות זמניות שבעצם הרקה. הטמפורין מכיל חלבונים, ליפיד, (בעיקר כולסטרול), פנול, פנול-4 מתיל, קרסול, ססקוויטרפן (בעיקר פארנסול ונגזרותיו). הנוזל השחור והצמיגי שמטפטף באיטיות בעיקר בתחילת המוסט משאיר עקבות שחורות על הלחיים והזוויות של הפה ומאפשר לזהות פיל כזה בנקל, וישנם מקרים בהם הוא דווקא יהיה אדמדם. הנוזל מתואר כבעל ריח חריף דמוי אבק שרפה. בנוסף, לפיל יש במהלך התקופה ריח עז של זיעה ושתן הנובע מטפטוף שתן קבוע בלתי נשלט. הפרשות ושתן שנאספו אצל פילים בגני החיות הוכיחו שהם מכילים בתקופה זו רמות גבוהות של קטון ואלדהיד ריחניים. במהלך התקופה הפיל מפריש גם ריחות ייחודיים אחרים: בהודו דווח לרוב על ריח דוחה של צואת תרנגולים אך היו דיווחים גם על ריח נעים של סוג בננה מסוים, לוטוס, או של עץ השטן (Alstonia scholaris) ממשפחת ההרדופיים. הריחות החזקים של הפיל מזוהים ממרחק רב והם מודיעים לכל על התקרבות הפיל לאזור.
תקופת המוסט מחולקת לשלושה שלבים: מוסט התחלתי הכולל את התסמינים, מוסט אלים שבו הפיל תוקפני ביותר ופוסט-מוסט - סוף התקופה שאז זרימת הנוזל מפסיקה והפיל מתחיל להירגע. תקופת המוסט בכללותה מלווה בהתפרצויות אגרסיביות כאשר הפיל מרגיש מוטרד. כמו כן הוא מתרגז בנקל מכל תנועת רעש פתאומית ומנסה לתקוף את כל בעלי החיים שסביבו - כולל את העדר שלו. הוא גם עשוי לבצע ריצת אמוק שגורמת לנזקים רבים - בייחוד בהודו שבה משתמשים בפילים באזורים מאוכלסים. הפיל מפיק במהלך התקופה קול נמוך ויחודי המשמש גם כסימן אזהרה לשאר הפילים להתרחק ממנו. המוסט נפוץ בעיקר אצל פילים בוגרים בטווח הגילאים של 15–80 שנים. אצל הפילים האסייתים המוסט מתרחש בתדירות גבוהה יותר מהפילים האפריקנים וכן בגיל מוקדם יותר. יש טענות שפילים כאלו עשויים להילחם אחד בשני עד מוות, וידועים מקרים רבים על פילים שהרגו בני אדם ובעלי חיים ששהו בקרבתם במהלך תקופת המוסט.
הסברים אפשריים
אף שלעיתים קרובות אנשים העריכו שהמוסט קשור לעונת הרבייה, אין זה סביר שיש קשר ביולוגי ביניהם משום שיחום הנקבות אינו צמוד לעונה מסוימת בעוד שהמוסט מתרחש לרוב בחורף. יתר על כן, זכרים בתקופת המוסט נוהגים לתקוף פעמים רבות גם פילות ללא קשר האם הם ביחום או לא. הסברים אחרים מציעים כי תקופת המוסט מיועדת לחדש את הדומיננטיות של הזכרים בעדרי הפילים, או שהדבר נובע מלחץ פסיכולוגי שנגרם לפיל בשל ציד של בני מינו. חוקרים אחדים מציעים אפשרות של סימון שטחים, או דרך של פיל חלש למתג את עצמו כלוחמני וחזק כדי למנוע מאחרים להילחם עמו. כן מעלים השערה כי המוסט הוא שריד מתקופות קדומות וכן שהמוסט מתעורר בתגובה לחשיפה גבוהה לאור של בלוטת יותרת המוח.
התוקפנות של הפיל עשויה להיגרם באופן חלקי על ידי פעולת הטמפורין אשר באופן טבעי מחלחל מעצם הרקה לתוך פיו של הפיל. גורם נוסף שעשוי לתרום לתוקפנות הוא הנפיחות המלווה את הבלוטות הזמניות של הטמפורין: הן לוחצות על עיניו של הפיל וגורמות לו לכאב אקוטי שניתן להשוותו לכאב של מוגלה בשורש השן. עובדה זאת נתמכת בכך שפילים מנסים לנטרל את כאב זה על ידי תקיעת החטים שלהם באדמה.
סביר להניח שהמוסט קשור במידה רבה להתעוררות מינית או להצגת דומיננטיות, אבל הקשר רחוק מלהיות ברור. מחקרים מראים כי נוכחות של פילים מבוגרים בתוך אוכלוסיית פילים מסוימת יכולה למנוע מזכרים צעירים מלהיכנס למוסט, ובהתאם לכך להפסיק עם ההתנהגות התוקפנית. מאידך, פילים זכרים צעירים שחיו בעדר פילים מבוגרים תועדו כשהם נוגחים והורגים קרנפים ללא שום התגרות מצדם בפארקים לאומיים בדרום אפריקה - התנהגות שמיוחסת למוסט. פקחי שמורות הטבע של דרום אפריקה אף ירו ב-3 זכרים כאלו לאחר שהם היו אחראים למותם של 63 קרנפים.
בשנת 2003, בכפר אוגנדי בשם קיאמבורה דווח על "פיגוע פילים" פתאומי ולא מוסבר שבו הפילים רמסו מספר בקתות ושדות, ותושבי הכפר לא יכלו לברוח לכפרים סמוכים משום שהפילים חסמו את הכביש באופן קבוע ושעטו לעבר אלה שהלכו עליו ברגל או באופניים. מניחים כי ההתפרעות של הפילים נבעה מהמוסט. בניסיון להתמודד עם הבעיה, רשות חיות הבר של אוגנדה חפרה תעלה בעומק 15 מטרים וברוחב 25 רגל סביב הכפר בניסיון למנוע מהפילים להיכנס אליו.
טיפול במוסט בשבי
בתקופת המוסט, הן פיל פראי והן פיל מאולף מסוכן מאוד לבני אדם ובעלי חיים אחרים. בגני חיות, היו ידועים מקרים על פילים שהרגו בתקופה זאת שומרים רבים כאשר הם התרתחו בפתאומיות ללא שליטה - אף שלפני כן היו ידידותיים. בניגוד להתנהגות דומיננטית רגילה, פילים במוסט עשויים לתקוף ולהרוג אפילו את בני משפחתם - כולל פילונים קטנים. בגני חיות מתמודדים עם הבעיה על ידי ששומרים את הזכרים במהלך התקופה במתחם נפרד ומאובטח מאוד, שנבנה במיוחד כדי לבודד את הפילים בתקופה זו. אף שהעלות של מתחמים אלו יקרה, היא הכרחית עבור גני חיות משום שפיל תוקפני עשוי לסכן את כל התרבות הפילים בגן במשך זמן זה.
בהודו, פילים מתורבתים הנמצאים בתקופת המוסט נקשרים בעזרת שלשלאות ברזל לבולי עץ גדולים, ולאחר מכן מרעיבים אותם במשך מספר ימים שלאחריהם המוסט עובר. רוכב הפיל מצליח לקצר בדרך זו את משך זמן המוסט ל-5 עד 8 ימים בלבד. יש המשתמשים בחומר ההרגעה קסילאזין כדי לקצר את התקופה. ישנה אמונה עממית שהפיל בתקופת המוסט נזכר בסבל שעבר עליו מידי המאהוט שלו ועל כן הוא מנסה תדיר לנקום בו באכזריות.
השיטה של הפרדת הפילים למקום מאובטח אושרה במדינות מפותחות שבהם הפיל שוהה בבדידות 1–2 חודשים עד שהמוסט חולף והפיל נרגע מעצמו. במהלך התקופה הפיל יקבל תרופות נגד נפיחות וכאב כמו גם תרופות הרגעה אשר מעורבבות לעיתים קרובות עם האוכל שלו. במשך החודשיים הללו לא ניתן לגשת לפיל או לאפשר לו להתקרב ולראות פילים אחרים, והוא צריך להיות מוזן ומנוקה ממרחק. רוכבי הפילים בהודו טוענים ששיטה זאת אכזרית יותר ומוטב להרעיב את הפיל למשך שבוע כדי שהוא יוכל להתאחד במהרה עם העדר שלו.
קתרין האן
קת'רין מארי האן (באנגלית: Kathryn Marie Hahn; נולדה ב-23 ביולי 1973) היא שחקנית וקומיקאית אמריקאית. התפרסמה תחילה בדמותה של לילי לבובסקי בסדרת הדרמה "ג'ורדן" (2007-2001) של רשת NBC, ולאחר מכן בתור הרבה רייצ'ל בסדרה הקומית "טרנספרנט" (2019-2014) של פריים וידאו; תפקיד שהקנה לה מועמדות לפרס אמי לשחקנית משנה בסדרה קומית לשנת 2017.
ביוגרפיה
האן נולדה בווסטצ'סטר, אילינוי שבארצות הברית, למשפחה קתולית ממוצא גרמני ובריטי. הוריה הם קארן (לבית באנקר) וביל האן. היא גדלה בקליבלנד הייטס, אוהיו. היא למדה באוניברסיטת נורת'ווסטרן, בה סיימה תואר ראשון בתיאטרון. לאחר מכן למדה באוניברסיטת ייל, בבית הספר לדרמה.
קריירה
הופעת הבכורה של האן הייתה בסדרת הטלוויזיה לילדים (מופע עם בובות), "Hickory Hideout". בזמן שהשתתפה בפסטיבל תיאטרון, פגשה מנהל ליהוק של NBC, שהכיר לה את המפיק והיוצר טים קרינג, שיצר עבורה את התפקיד של לילי לבווסקי בסדרת הדרמה "Crossing Jordan", ששודרה בין השנים 2001–2007. בשנת 2008 חתמה האן על חוזה טאלנט עם רשת הטלוויזיה פוקס.
בשנת 2003 האן שיחקה תפקיד משנה בסרט הקומדיה הרומנטית "איך להיפטר מבחור ב-10 ימים", לצדם של קייט הדסון ומתיו מקונוהיי. בשנה לאחר מכן, שיחקה בסרטים: "לזכות בדייט עם טד המילטון", "והרי החדשות", "Around the Bend" ו-"התעורר, רון בורגונדי – הסרט האבוד". מאוחר יותר היו לה תפקידי משנה נוספים בקולנוע, ובהם הדרמה הקומית-רומנטית "הכי דומה לאהבה (2005), "החופשה" (2006), דרמת ההרפתקאות-מדע בדיוני "The Last Mimzy" (2007), "אחים חורגים" ו-חלון פנורמי (2008), "לספק ת'סחורה" (2009), "איך אתם יודעים" (2010), "אחינו האידיוט" (2011) ו"את, אני והשאר" (2012).
בשנת 2008 שיחקה האן את תפקיד "גלוריה" בהצגה "בואינג-בואינג" (Boeing-Boeing), שעלתה ב-Longacre Theatre בברודוויי.
בטלוויזיה, האן כיכבה בסדרה הקומית "Free Agents" ב-2011. היו לה תפקידים חוזרים בסדרות "מצויד" ו"בנות". בשנים 2012–2015, היא הופיעה בתפקיד חוזר בסדרה המוקומונטרית "מחלקת גנים ונוף", כג'ניפר בארקלי, מנהלת הקמפיין של בובי נופורט אותו מגלם פול ראד, היריב של לזלי נופ אותה מגלמת איימי פולר. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס בחירת מבקרי הטלוויזיה (Critics' Choice Television Awards) על תפקיד האורח הטוב ביותר בסדרה קומית.
ב-2013 שיחקה האן את התפקיד הראשי הראשון שלה, בסרט הדרמה הקומית "עונג אחרי הצהריים". על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס גות'הם לסרטים עצמאיים (Gotham Independent Film Awards) בקטגוריית הפריצה הטובה ביותר. בהמשך אותה שנה, שיחקה בסרט הקומדיה "אנחנו המילרים", ובתפקיד משנה בסרט הדרמה-הקומית "חייו הסודיים של וולטר מיטי". ב-2014 כיכבה בסרט הקומדיה "בגסות" לצד ג'ייסון בייטמן, בסרט הדרמה הקומית "מכאן אני ממשיך", ובסרטו של פיטר בוגדנוביץ' "מצחיקה שכזאת".
ב-2014 לוהקה האן לסדרת הדרמה הקומית "טרנספרנט" מבית אמזון, עליה הייתה מועמדת עם כל צוות השחקנים לפרס גילדת שחקני המסך. ב-2015 שיחקה בתפקיד משנה בסרט ההרפתקאות מדע בדיוני "בחזרה למחר", ושיחקה בתפקיד משנה בסרט האימה "הביקור".
בשנים 2015-2020 כיכבה בסדרת הדרמה הקומית "Happyish" ברשת שואוטיים. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת בלבד.
ב-2016 כיכבה בדרמה הקומית "קפטן פנטסטיק" שהוקרנה לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן.
בנוסף ב-2016 כיכבה בסרט הקומדיה "אמהות רעות", וכך בסרט ההמשך "אמהות רעות 2: לשרוד את החג" שיצא לאקרנים ב-2017.
ב-2021 גילמה בסדרה "וונדה-ויז'ן" של מארוול את דמותה של המכשפה אגתה הארקנס, עליה קיבלה מועמדות לפרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר במיני-סדרה לאותה שנה. היא תגלם את הדמות גם בסדרת ההמשך "אגתה: מעגל הכאוס".
חיים אישיים
ב-3 בינואר 2002 נישאה האן לשחקן האמריקאי-יהודי אית'ן סנדלר . יש להם שני ילדים; בן ובת, והם מתגוררים בלוס אנג'לס.
דוד דה פריס
דוד דה פריס (נולד ב-1954) הוא היסטוריון, פרופסור אמריטוס בחוג ללימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב. עוסק בחקר ההיסטוריה של עובדים ועסקים.
משפחתו
דה פריס נולד בשנת 1954 בירושלים, בן זקונים לחוה ואנדרה דה-פריס, רופא פנימאי וחוקר המטולוגיה וארס נחשים, חתן פרס ישראל לרפואה לשנת ה'תש"ל (1970). סבו (מצד אמו), היה יוסף לכמן, פרופסור לרפואת אף אוזן גרון, מייסד ומנהל מחלקת אף-אוזן-גרון בבית החולים הדסה בירושלים. אחיו הוא אילן דה-פריס, ממקימי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ומנהל הערוץ הראשון. אחותו, תמר דה פריס וינטר, היא צורפת, אמנית, ומרצה במכללת שנקר.
אשתו, רלי דה פריס (לבית גוטהילף), היא אמנית ואדריכלית נוף, ובתו, רותי דה פריס, אמנית ומורה לאמנות.
ילדותו
המשפחה התגוררה בטחנת הרוח ברחוב רמב"ן ברחביה שהיה בית המגורים של סבתו וולרי וסבו הפרופ' יוסף לכמן. בגיל שנה, עברה המשפחה לתל אביב בעקבות מינויו של אביו הפרופ' אנדרה דה-פריס למנהל מחלקה פנימית ד' בבית החולים בילינסון. משפחת דה-פריס התגוררה ברחוב מלצ'ט 10 בתל אביב. דוד למד בבית הספר היסודי "אחד העם", ובתיכון חדש.
קריירה אקדמית
ב-1979 השלים דה פריס תואר בוגר בהיסטוריה בבית הספר לכלכלה של לונדון, וב-1980 השלים תואר מוסמך, גם כן בהיסטוריה, באוניברסיטת ווריק. עבודת הדוקטורט שלו (1991), שעסקה ב"תנועת הפועלים בחיפה, 1919-1929: מחקר בהיסטוריה של פועלים עירוניים בארץ-ישראל המנדטורית", נכתבה בהדרכתה של אניטה שפירא בבית הספר למדעי היהדות וארכאולוגיה ע"ש חיים רוזנברג באוניברסיטת תל אביב.
דה פריס שימש כמדריך וכמרכז הוראה בחוג להיסטוריה באוניברסיטה הפתוחה (1996-1981), ולימד באוניברסיטת תל אביב, בחוג להיסטוריה של עם ישראל (1987-1985), במחלקה לסוציולוגיה (1991-1992) ובחוג ללימודי עבודה (1994-1992), בו הוא מכהן החל מ-1994 כמרצה מן המניין. בשנת 2000 מונה דה פריס למרצה בכיר, ב-2008 לפרופסור חבר והחל מ-2014 הוא פרופסור מן המנין. בשנים 2005–2008 עמד דה פריס בראש החוג ללימודי עבודה.
דה פריס שימש כמרצה אורח באוניברסיטת אוקספורד (1984, 2001-2002), באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטת ניו יורק (2014).
מבצע קטיף כלניות
מבצע קטיף כלניות הוא מבצע של צה"ל שהתרחש במהלך האינתיפאדה השנייה, ב-6 בספטמבר 2003 במטרה להרוג את צמרת החמאס ברצועת עזה, אשר הייתה אחראית לסדרת פיגועים ברחבי ישראל.
דוד דה פריס
קריירה אקדמית
ב-2004 היה דה פריס בין אנשי החינוך, מורים ומורות באוניברסיטאות שחתמו על העצומה "מחאת אנשי החינוך והאקדמיה" לשרת החינוך לימור לבנת על התוכנית להצמיד קצינים בדרגת סא"ל לבתי הספר התיכונים שתפקידם יהיה לטפח את המוטיבציה של תלמידים לשרת בצבא.
מבצע קטיף כלניות
רקע
בעקבות פיגועים רצחניים שביצע החמאס ברחבי ישראל התקבלה החלטה לפגוע בבכירי בחמאס. סלאח שחאדה מבכירי החמאס נהרג, באמצעות פצצה במשקל טון, יחד עם אשתו שהייתה פעילת טרור. מספר אזרחים שמערכת הביטחון לא ידעה על הימצאותם במבנה פח שצמוד לבית נפגעו גם הם, והדבר גרר ביקורת בינלאומית על החיסול והפגיעה באזרחים שאינם מעורבים.
דוד דה פריס
ביקורות ספרים שחיבר
בתוך מגמות, 41,3, דצמבר 2001, 483-480.
מבצע קטיף כלניות
רקע
בעקבות מעורבותו של אחמד יאסין בפיגועים רבים, התקבלה החלטה לפגוע בו על אף שהשתייך להנהגה הדתית והפוליטית, והיותו נכה. ההחלטה אושרה משפטית על ידי היועץ המשפטי לממשלה. אל מערכת הביטחון הגיעה "ידיעת זהב" שכל צמרת החמאס תתכנס בדירת מסתור. לא התקבל מידע באיזה בית באיזו שעה תתבצע הפגישה.
ראש השב"כ אבי דיכטר התבטא "מעולם, בכל הקריירה המודיעינית שלי עד לאותו יום ואחרי אותו יום, יריב כל כך רציני לא עשה טעות כל כך גדולה, שגיאה אסטרטגית עמוקה".
דוד דה פריס
ביקורות ספרים שחיבר
“אדריכלות כשפה פוליטית”, על הספר:
מבצע קטיף כלניות
ההכנות למבצע
מיד עם קבלת הידיעה, החלו כוחות הביטחון במעקב אחרי בכירי חמאס על מנת לאתר את מקום הפגישה. חיל האוויר הישראלי עמד בכוננות עם מטוסים חמושים בפצצת MK-84 במשקל של כטון. צמרת הביטחון הישראלית בראשות ראש הממשלה אריאל שרון, שר הביטחון שאול מופז, הרמטכ"ל משה יעלון וראש השב"כ אבי דיכטר, וראש אגף מבצעים, ישראל זיו, התכנסה על מנת לעקוב אחר מהלך המבצע.
דוד דה פריס
ביקורות ספרים שחיבר
בתוך: יהדות זמננו, 12-11, 1998, 397-391
מבצע קטיף כלניות
מהלך המבצע
לאחר מעקב ממושך התגלה הבית שצמרת החמאס תתכנס בו: ביתו הפרטי בן שלוש הקומות של ד"ר מרואן אבו ראס, מרצה באוניברסיטה האסלאמית וחבר המועצה המחוקקת של החמאס, בשכונת א-רימאל. עם קבלת המידע התברר שבמרחק 5 מטרים מהבית קיים בניין רב קומות ובו כ-40 משפחות.
בבית אבו ראס התכנסו כ-12 מבכירי החמאס. מטוסי חיל האוויר המריאו חמושים בפצצת MK-84 על מנת להיות מוכנים לקבלת הפקודה. לאחר שהמטוסים בכר היו באוויר, הזהירה יחידת חקר ביצועים של חיל האוויר כי פצצת MK-84 תגרום לנזק היקפי כבד והמליצו שלא להוציא את המבצע לפועל. הרמטכ"ל משה יעלון הצטרף להמלצה לביטול המבצע, לעומת זאת דחף ראש השב"כ אבי דיכטר לביצוע התקיפה. שרון ומופז קיבלו את דעתו של יעלון והורו לבטל את התקיפה. דקות לאחר מכן עדכן דיכטר שהגיעה ידיעה שצמרת החמאס מתכנסת בקומה השלישית. בעקבות זאת עלה הרעיון להשתמש בפצצת MK-82 במשקל של כרבע טון, שתגרום לנזק היקפי נמוך. שרון ומופז אישרו את התקיפה ומטוס חיל האוויר תקף את המבנה והשמיד את הקומה השנייה והשלישית. בכירי החמאס, שישבו בקומה הראשונה, לא נפגעו וברחו לכיוונים שונים.
ביקורת בעקבות הכישלון
בעקבות הכישלון הוטחו האשמות הדדיות בין יעלון ודיכטר. יעלון העביר ביקורת על המידע המודיעיני השגוי שצמרת החמאס בקומה העליונה, וטען כי עדיף היה לולא התבצעה התקיפה. מנגד, העביר דיכטר ביקורת חריפה על השימוש בפצצה של כרבע טון ולא בפצצה גדולה יותר, שהייתה הורגת את כל צמרת החמאס, ומכה קשות בארגון הטרור.
מפקדי החמאס
כל מפקדי החמאס שהשתתפו בפגישה לעיל נהרגו במהלך השנים למעט אסמאעיל הנייה, מוחמד דף (שנפצע קשה מאוד במספר ניסיונות חיסול) ומחמוד א-זהאר.
גרייס קרטר
גרייס קרטר (באנגלית: Grace Carter; נולדה ב-26 במאי 1997) היא זמרת-יוצרת בריטית.
ביוגרפיה
קרטר נולדה ב-26 במאי 1997 בלונדון שבממלכה המאוחדת.
כשהייתה בת 8, היא עברה לגור לברייטון עם אמה. מאוחר יותר, היא חזרה לגור בלונדון.
סינגל הבכורה שלה, "Silence", יצא במאי 2017.
באוקטובר 2017, קרטר חיממה את דואה ליפה בסיבוב ההופעות שלה, The Self-Titled Tour.
באפריל 2018, קרטר חיממה את Rag'n'Bone Man בסיבוב ההופעות שלו, Sounds of the City Tour.
ב-10 בדצמבר 2018, היא הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, Why Her Not Me. בין השירים במיני-אלבום, נמצא הסינגל "Why Her Not Me".
ב-2020, קרטר השתתפה בגרסת הכיסוי של השיר "Times Like These", יחד עם אמנים אחרים כמו אלי גולדינג, דואה ליפה, ריטה אורה, אן-מארי ואחרים.
שגרירות הפיליפינים בישראל
שגרירות הפיליפינים בישראל היא השגרירות, הנציגות הדיפלומטית ומקום משכן שגריר הפיליפינים בישראל.
היסטוריה
הפיליפינים פתחה את השגרירות בישראל ב-1962, 5 שנים אחרי כינון היחסים הדיפלומטיים בין המדינות. במקביל נפתחה שגרירות ישראל בפיליפינים במנילה, בירת הפיליפינים.
ב-2000 עתרה השגרירות לבג"ץ בשל מעצרים וצווי גירוש ללא חקירה נגד אזרחים פיליפינים.
ב-23 בנובמבר 2010 חתמו ישראל והפיליפינים על הסכם מכס במשרדי השגרירות.
בדצמבר 2017 נטען על ידי משרד החוץ הישראלי כי הפיליפינים היא אחת מעשר מדינות לפחות שביקשו להעביר את שגרירותן לירושלים, בעקבות העברת שגרירות ארצות הברית לירושלים. משרד החוץ הפיליפיני הוציא הודעת הכחשה וכי הוא תומך בפתרון שתי המדינות. ב-2018 הכחיש שוב דובר נשיא הפיליפינים כי הממשלה שוקלת להעביר את השגרירות, וציין כי הנושא לא עלה על הפרק בביקור נשיא הפיליפינים רודריגו דוטרטה בישראל.
בדצמבר 2019 בשל דיכוי מנהיגי העובדים בפיליפינים התקיימה הפגנה מול השגרירות, ויו"ר ההסתדרות ארנון בר-דוד קרא להפסקת המעצרים וההתנכלויות לפעילי איגודים במדינה.
ב-30 במאי 2021 זומן השגריר מכירוג אלברטו לשיחת בירור במשרד החוץ בעקבות תמיכת הפיליפינים במועצה לזכויות אדם בהקמת ועדת בדיקה וחקירה נגד ישראל על אירועי מבצע שומר החומות.
צוות ופעילות
בראש צוות השגרירות עומד השגריר פדרו ליילו ג׳וניור.
פעילות השגרירות מתמקדת בטיפול באזרחי הפיליפינים השוהים בישראל כעובדים זרים. ב-2013 אורגן על ידי השגרירות יריד תיירות ותרבות בחיפה, בשיתוף עם עיריית חיפה.
השגרירות מקיימת אירועים כגון אירוע לזכרו של הנשיא מנואל קזון שהציל יהודים בשואה, וקידום קשרים של לשכות מסחר.
הוצאת אוניברסיטת וסליאן
היסטוריה ופעילות ההוצאה
ההוצאה נוסדה בשנת 1957. היא מוציאה לאור ספרי שירה וספרים על מוזיקה, מחול, תיאטרון, לימודים אמריקאים וקולנוע. ב־1965 מכרה ההוצאה את המחלקה שפרסמה את המקראה לתלמידי בית ספר My Weekly Reader, והמשיכה להחזיק בחטיבת הפרסומים האקדמיים. כל מלאכת העריכה מתרחשת בבניין משרדי המערכת בקמפוס אוניברסיטת וסליאן. את ההדפסה בפועל מבצע קונסורציום של הוצאות אקדמיות של אוניברסיטאות ומכללות בניו אינגלנד.
ההוצאה בולטת בין ההוצאות האקדמיות בארצות הברית בסדרת שירה ותיקה, שמפרסמת משוררים ותיקים וחדשים כאחד. בסדרה יצאו יותר מ־250 כותרים, ובהם חמישה ספרים שזכו בפרס פוליצר, ספר שזכה בפרס בולינג'ן, שלושה ספרים שזכו בפרס הספר הלאומי, שניים שזכו בפרס חוג מבקרי הספרות הלאומי של ארצות הברית, וספר שזכה בפרס הספר האמריקאי. לפי הניו יורק טיימס, הישגים אלו עולים על הוצאות אקדמיות גדולות ועשירות יותר. גם בסדרות אחרות זכו ספרים שראו אור בהוצאה בפרסי פוליצר, פרסי הספר האמריקאי, ופרסים אחרים.
הפילוסוף נורמן א' בראון והמוזיקאי ג'ון קייג' היו שניים מהבולטים במחברים שהוציאו ספרים בהוצאה בשנותיה הראשונות. את סדרת השירה טיפח בראשיתה המשורר ריצ'רד וילבור, שכיהן באותה עת כפרופסור לספרות אנגלית באוניברסיטת וסליאן. באמצע שנות ה־50 של המאה ה־20, כיהן הסופר וההיסטוריון ויליאם מנצ'סטר כעורך ההוצאה. המשורר דונלד הול, לימים משורר הקונגרס של ארצות הברית, שימש חבר מערכת בוועדה לשירה בהוצאה בין השנים 1958 ו־1964. בשנות ה־60 שימש ת"ס אליוט הן "עורך נודד" של סדרת השירה והן יועץ מיוחד לעורך ההוצאה. כ"עורך נודד", היה תפקידו של אליוט למצוא עבור ההוצאה משוררים אנגלים ואירופים מבטיחים.
לדבריה, אוניברסיטת וסליאן היא המוסד האקדמי הקטן ביותר בארצות הברית שמפעיל הוצאה אקדמית משלו, וסדרת השירה של ההוצאה היא השנייה הכי ותיקה בארצות הברית. בהוצאה רואים אור מדי שנה כ־25 ספרים. את הכותרים מפיץ הקונסורציום University Press of New England.
פיל מדברי
פיל מדברי (באנגלית: Desert elephant) הוא כינוי לפרטים של פיל סוואנה אפריקני אשר נוטים לחיות במדבריות סהרה, קלהארי ונמיב, בניגוד לקרוביהם החיים בסוואנות; אף על פי שהם אינם מהווים מין נפרד, כתוצאה מבית הגידול שבו הם חיים האקולוגיה שלהם שונה למדי מהפילים האפריקנים הרגילים. בעבר הם אף נחשבו כתת-מינים נפרדים. פילים מדבריים היו נפוצים בעבר באפריקה, אולם בשנות האלפיים, הטווח שלהם קטן בהרבה והם מוגבלים למדינות מאלי ונמיביה ובמידה חלקית גם לבורקינה פאסו. לפילים אלו יש דפוס נדידה שבו הם חולפים במדבר מבור מים אחד למשנהו בשבילים קבועים בדרך כלל, ונדידתם תלויה בזמינות העונתית של מים ומזון. הפילים המדבריים מאוימים מצד ציד, אובדן בית גידול ופגיעה במקורות מים על ידי האדם.
היסטוריה ואזכורים
הפילים המדבריים היו מפורסמים יותר בימי קדם כאשר תפוצם השתרעה על פני כל צפון אפריקה – מהרי האטלס במרוקו לתוך פנים המדבר הלובי ועד לאזור ההררי של אתיופיה. אומנויות סלע ברחבי הסהרה מהתקופה הנאוליתית מעידות על הנוכחות הנרחבת שלהם. ציור של פילים מאולפים בבית המשפט של תחותמס השלישי (1505–1450 לפנה"ס) מראה כי הם היו ידועים במצרים. [[קובץ:Desert elephant map.png|ממוזער|שמאל|190px|תפוצת הפיל המדברי.
]] בתקופות הקלאסיות, מצביא קרתגו – חניבעל הכניס את השימוש בפילים צפון-אפריקנים במלחמה, לאחר שלמד את אמנות לכידתם והכשרתם לקרב ממאהוטים ההודים שהובאו על ידי אלכסנדר מוקדון מאסיה. לאחר ניצחון הרומאים במלחמה הפונית השנייה, הם אסרו על קרתגו לייבא ולהחזיק פילים, מה ששם קץ לשימוש בפילים המדבריים בצפון אפריקה לצורכי מלחמה. אף על פי שהרומאים לא השתמשו בפילים במלחמותיהם, הם אלו שגרמו במידה רבה להכחדת הפילים הצפון אפריקנים לאחר ששבו אותם לאמפיתיאטרונים על מנת לשעשע את המון העם ברומא במלחמות בין פילים לבין אריות או גלדיאטורים.
ההיסטוריון ערבי בן המאה התשיעית – אבו עות'מאן אל-ג'אחז, הציע אמצעי מנע צבאיים נגד פילי המלחמה הצפון אפריקנים מתוך ידיעותיו על מוח הפיל. בספרו "כתאב אל-חַיַוואן" (ספר בעלי חיים) הוא כתב: "האריה מפחיד אותו מאוד ואחת הדרכים להתמודד עם הסתערות של פילי מלחמה היא שחרור אריות כנגדם". אף על פי שהפילים המדבריים (ופילים בכלל) אינם ילידי חצי האי ערב, הפילים הופיעו בכל זאת בספרות שם פעם אחת. בסורה 105 של הקוראן הקרויה סורת אל-פיל, מסופר כיצד אללה הגן בניסים על העיר מכה בכך שהשמיד צבא פילים מדבריים בפיקודו של אברהא מלך אתיופיה כחודשיים לפני לידת מוחמד:
בעקבות האצת תהליכי המדבור במאות האחרונות, אוכלוסיות פילי המדבר הצטמצמו יותר ויותר לדרום הסהרה בשל הידלדלות מקורות מזון ומים. חוקרי הטבע סבורים כי הפילים המדבריים שנותרו בדרום הסהרה אינם שייכים לתת-המין הצפון אפריקני אלא לתת-מינים הדרומיים יותר.
מאפיינים ואקולוגיה
כתוצאה מבית גידולם, הפילים המדבריים פיתחו התאמות מסוימות לחיים במדבר: אף על פי שבאופן כללי מסת הגוף שלהם זהה לקרוביהם בסוואנה, גופם פחות מגושם בשל צריכת המזון הנמוכה, ורגליהם רחבות יותר כתוצאה מהליכה ממושכת בחול אשר גורמת לכפות הרגליים להיות פרושות. פיל מדברי זכר עשוי לשקול עד 6 טון ולהגיע לגובה מקסימלי של 4 מטר בכתף – במידה רבה בשל הרגליים הארוכות יחסית לפילים האפריקנים האחרים. מסיבה זאת יש המכנים את הפיל המדברי פיל ג'ירפי. נקבות בדרך כלל שוקלות מעט יותר ממחצית ממשקל הזכרים. צבע עורם גם הוא בהיר למדי ונע בין גוונים חוליים לגוונים אפרפרים חיוורים. אצל חלקם מתרחשת לעיתים "קריסת חט" שבעקבותיה צומח לפיל חט חדש.
הפילים המדבריים הם אוכלי עשב, והתזונה שלהם משתנה במהלך עונות השנה. בעונת הגשמים הם מעדיפים ניצנים ועלים ירוקים טריים, אך בעונה היבשה הם מסוגלים להתקיים גם על צמחי בצורת כמו עץ קוץ הגמל (Acacia erioloba), שיחי המור (Commiphora), עץ מופאנה (Colophospermum mopane) ועלים, תרמילים וזרעים של שיטה מלבינה. כמו כן בכל העונות הם עשויים לאכול שיחים, ענפים, עשבי תיבול, קליפות עצים ופירות. פילי מדבר מבוגרים מסוגלים לאכול מדי יום מזון בכמות של 250 ק"ג ולשתות מים בכמות של 160 ליטר. עם זאת, הם יכולים להסתדר בלי מים עד 3 ימים. הם נוהגים להשתמש במים, בבוץ או באבק לרחצה או לציפוי העור שלהם כמגן מפני השמש הקופחת ועקיצות חרקים. הם מתקשרים ביניהם על ידי מגוון קולות שחלקם נעשים בתדר נמוך שאינו נשמע לאוזני בני אדם.
הפילים המדבריים חיים בעדרים משפחתיים המורכבים מנקבה בוגרת, אחיותיה, דודותיה וצאצאיה, אך לעיתים גם נקבות שאינן קשורות בקשר משפחתי. הקבוצות המשפחתיות קטנות בדרך כלל מקבוצות הפילים שבסוואנה ומונות כ-20 פילים בדרך כלל. הקבוצה מובלת על ידי הנקבה המבוגרת שלה יש את הזיכרון הטוב ביותר של מקורות מים ומזון המסייעים לעדר לשרוד במדבר ובעקבותיה צועד העדר כולו. הזכרים הבוגרים והמבוגרים חיים לרוב בבדידות והם נוהגים לצעוד בגפם למרחקים ארוכים בניגוד לנקבות. הפילונים הזכרים עוזבים את הקבוצה המשפחתי שלהם בגיל ההתבגרות (בסביבות 12–14 שנים) ולעיתים קרובות מספר פילונים יקימו עדרי רווקים רופפים. לעיתים פילון עשוי לצעוד בעקבות זכר מבוגר למשך תקופה ארוכה ומתייחס אליו בתור ה"חונך" שלו. הזכרים הבוגרים מגיל 20 לערך, עוברים תקופות של מצב הורמונלי מוגבר הקרוי מוסט, ובמהלכו הם הופכים לתוקפניים ביותר עבור סביבתם. הנקבות ממליטות לראשונה בגיל 12 לאחר תקופת הריון של 22 חודשים. הפילונים יונקים מאימם במשך כ-6 שנים.
בנמיביה
אזור קוננה בצפון-מערב נמיביה, הוא שטח של מדבר חולי בעיקר הכולל גם הרים מסולעים ומישורים ענקיים ומשתרע על פני 115,154 קמ"ר. הפילים המדבריים חיו באופן מסורתי בתחום זה שנים רבות, ובתחילת המאה ה-20 חיו באזור כ-3,000 פילים. בעקבות ממטרי גשמים גדולים בשנת 1995, הפילים אף הרחיבו את הטווח שלהם דרומה לעבר נהר יוגאב . עד 1980 מספרם פחת בצורה דרסטית, אולם בעקבות מאמצי שימור מספרם החל לעלות שוב באיטיות ונכון לשנת 2013 מספרם מוערך בכ-600 פרטים.
הפילים המדבריים מצויים גם סביב נהר הואניב הנמצא בתחומי הדאמרלנד. באזור זה, לחלק מהפילים ישנה תכונה תורשתית אצל כשני שלישים מהנקבות של חוסר חטים וזאת בניגוד לזכרים שתמיד מתאפיינים בחטים גדולים. פילי המדבר הזכרים חיים בדרך כלל בבדידות ומשוטטים על פני שטחים גדולים. פיל אחד נצפה כשהוא נודד במשך מספר חודשים מהפארק הלאומי חוף השלדים לחופי האוקיינוס האטלנטי ועד הפארק הלאומי אטושה הנמצא במרכז נמיביה. פילים אחרים גם עברו מדי פעם לאזורים מזרחיים יותר בתורם אחרי בתי גידול טובים וגשומים. קבוצות הנקבות לעומת זאת נודדות על פני שטחים קטנים יותר. חלק מקבוצות הפילים מתגוררות בעמק נהר הוארוסיב, וקבוצה אחת נשארה אף לצמיתות ליד נהר הואניב. קבוצות אחרות לעומתן, מעדיפות לנוע בין שני אזורים המרוחקים זה מזה עד כ-70 קילומטר, ואז הן מצטרפות לעדרים גדולים של כ-30 פילים או יותר. הן בדרך כלל מבצעות את הנדידה במהלך לילה אחד כאשר קר יותר. בתקופות מסוימות של השנה מרבית הפילים המדבריים חולפים בשבילים קבועים צרים הסמוכים לאזורים הרריים בחיפוש אחר שיחי המור בעלי השרף המתוק שהם אחד המזונות האהובים אליהם (ייתכן גם עבור סגולותיהם הרפואיות). בעבר, הפילים בנמיביה כקרוביהם במאלי היו מבצעים נדידה מרהיבה מנהר קוננה בגבול אנגולה לנהר הוארוסיב, אולם בעקבות מלחמת האזרחים באנגולה וציד הפילים באנגולה נדידות אלו אינן קיימות יותר.
במאלי
הפילים המדבריים מוגבלים לאזור גאורמה המרוחק בצפון מאלי ומוקף בחלקו על ידי נהר ניז'ר בסמוך לעיר טימבוקטו. פילים אלו הם שרידים של מספר קבוצות שאכלסו בעבר שטחים גדולים ברחבי הסאהל עד 1970, בטרם נעלמו ממרבית האזור בידי הציידים. אוכלוסיית הפילים במאלי אשר מוערכת בכ-400 פרטים, מבצעת מדי שנה את מסע נדידה הגדול ביותר של הפילים באפריקה המוערך בכ-800 קילומטרים, כשהפילים גומאים מדי יום כ-35 קילומטרים. הפילים נעים אחרי תוואי דרך שמובילים אותם דרך בורות מים זמניים וקבועים. הם נשארים בחלקים הצפוניים של מאלי בסמוך לנהרות עד שהגשמים מגיעים ביוני. בתקופה זאת הם פונים דרומה ונעים בחופזה לעבר אזורים פוריים בצפון בורקינה פאסו, לאחר מכן פותחים שוב בנדידה צפונה לאזורים המוצפים במאלי. הפילים המדבריים במאלי חמקמקים יחסית, כשהם מוסתרים ונחים במהלך היום בין עצי השיטה ומתעוררים בלילה לשתות ולאכול.
קרן WILD וארגון השימור הצילו את הפילים, עובדים עם ממשלת מאלי כדי לשמר את אוכלוסיות הפילים המדבריים. מספר פרטים צוידו בקולרים עם משדר GPS כדי לעקוב אחת תנועותיהם במדבר ולזהות שבילים קבועים שבהם הם חולפים במהלך הנדידה כדי שיוכלו למנוע הקמת יישובים על המסלולים שלהם. אנשי הטוארג הנוודים שחיים באזורים המדבריים של הסהרה והסאהל עם עדריהם, סובלניים לנוכחות הפילים ואינם צדים אותם, ואף על פי שאירעו מקרים של תקיפת והריגת אנשים, הפילים באזור פחות תוקפניים מפילים באזורים אחרים באפריקה ולא היו כלל מקרים של הריגת בני אדם בעשור האחרון. הטוארג טוענים שאין תחרות בין הפילים לבין חיות המשק שלהם, שכן הפילים אוכלים את העלווה העליונה של העץ, הגמלים את העלווה בצדדים, והעיזים את העלווה התחתונה הסמוכה לבסיס העץ. הטוארג גם היו יודעים בעבר מתי הפילים אמורים לעבור דרך הכפרים שלהם כדי לבקר בבורות המים שבהם הם משתמשים להשקיית עדריהם. כן הם טוענים כי בכל עדרי הפילים המדבריים יש תמיד פיל בסוף העדר המכונה "אדילאל" ("הגדול") שהוא הגדול מכולם, ופיל בתחילת העדר המכונה "טאמזאגט" ("החרש") שהוא תוקפני במיוחד. חוקרי טבע סוברים שה"אדילאל" הוא הזכר המבוגר בעדר שבהתאם לגילו גדול מהאחרים וגם מפגר מעט אחריהם בשל גודלו, בעוד שה"טאמאזאגט" בתחילת העדר הוא למעשה הפילה המנהיגה את העדר שבהתאם למעמדה ואחריותה לשמירה על העדר תוקפנית מן הרגיל.
עם חדירת הציליוויזציה לאזורי המדבר, שבטי הטוארג הופכים יותר ויותר את מגוריהם למגורי קבע, ולצד בניית בתים חזקים הם מקימים בריכות מים ונוטעים פרדסים ושדות לצורך מספוא בסמוך לבריכות. משמעות הדבר היא שישנה עלייה בתחרות בין הפילים ושבטי הטוארג על מקורות המזון והמים - מה שעלול להביא לציד פילים מצד הטוארג. יוזמה מקומית שקרויה "Les Amis des Elephants" הוקמה בשנת 1997, ומטרתה ליידע את הכפרים כאשר הפילים צפויים להגיע לאזור ולהיערך לכך בהתאם. היוזמה מעודדת את הטוארג לשמש כמדריכי ספארי ובכך לקדם תיירות אקולוגית שתהווה בסיס תמיכה כלכלי לקהילות המקומיות בסהרה.
במהלך הבצורת הממושכת במאלי בשנת 1983, הממשלה שלחה משאיות מים על מנת להשקות את הפילים התשושים ברחבי המדבר. הדבר החמיר עוד יותר בשנת 2008 כאשר לא ירדו גשמים במדבר והאגם החשוב ביותר באזור גאורמה – אגם באנזנה התייבש לחלוטין. הפילים הבוגרים ניסו לדלות מים מהחול הבוצי של האגם על ידי יצירת שקעים עם ברכיהם והחדרת החדק לתוכם, אולם הפילונים שלא היו מסוגלים לכך מתו בצמא. למרות מאמצי הממשלה, שכללו הבאת שתי משאבות מים לאגם כדי להשקות את הפילים, היו מקרים רבים בהם נמצאו פילונים צעירים מתים או תשושים מוטלים בבורות לאחר שנפלו לתוכם במהלך חיפוש אחר מים. שבטי הטוארג אף הם סובלים משיעורי ההתאדות הגבוהים באזור כאשר פרות רבות מתות מחוסר מים, וחוקר טבע שחזר מביקור באזור סיפר שהאזור מלא בצחנה של גופות נרקבות של בקר, ושקעי מים הפכו לבלתי ראויים לשתייה עקב החום שלהם. לדבריו, הדו-קיום הנורמלי בין הפילים לשבטים באזור עשוי להישבר בשל המחסור החמור במים.
שקנאי קטן
שקנאי קטן (שם מדעי: Pelecanus rufescens) הוא מין של שקנאי שמצוי באפריקה, דרום חצי האי ערב ודרום הודו; ייתכן שהוא נכחד במדגסקר. אורכו כ-125 עד 155 ס"מ, מוטת כנפיו כ-215 עד 290 ס"מ, ומשקלו בין 4 ל-7 ק"ג. אורך המקור כ-30 עד 38 ס"מ. הנקבה קטנה מעט מהזכר.
בתי הגידול המועדפים עליו הם ביצות ואגמים רדודים. השקנאים ישנים ומתרבים בדרך כלל על עצים (כגון עצי מנגרובים), אך הם עשויים גם לישון על חופים חוליים, צוקים, דיונות ואיי שונית.
גופו של השקנאי הקטן לבן-אפרפר, ולעיתים בעל גוון ורדרד באזור הגב (מכאן שמו העברי של השקנאי). המקור צהוב, והשק שמתחתיו אפור. בעונת הרבייה, הנוצות על ראשם של הזכרים ארוכות יותר מבניצוי הרגיל. פרטים צעירים דומים לשקנאי בניצוי החורף, אבל הבטן והחזה אפורים-חומים, יש מעט נוצות על העורף, הזנב חום, ונוצות התעופה כהות יותר מאצל פרטים בוגרים.
השקנאי ניזון בעיקר מדגים, שמשקלם מגיע עד 450 גרם (אם כי בדרך כלל הוא ניזון מדגים שמשקלם בין 80–290 גרם), ומדו חיים. לעיתים קרובות, השקנאים צדים את מזונם בקבוצות: הם מכניסים את מקוריהם למים בבת אחת, על מנת לבלבל את הטרף, וממלאים אותם במים ובדגים. מקור השקנאי עשוי לכלול עד כ-8 ליטרים של מים. פרט ממין זה עשוי לאכול כקילוגרם דגים ביום.
השקנאים מקננים על עצים בלהקות, שכוללות בדרך כלל בין 50 ל-200 זוגות. הקנים קרובים זה לזה, ומוקמים בגובה של כ-5 עד 10 מטרים מעל הקרקע. אין עונת רבייה קבועה, והשקנאים מקננים לכל אורך השנה. הנקבה מטילה 2–3 ביצים לבנות. הדגירה נמשכת כ-30 ימים. ההורים מאכילים את הגוזלים על ידי הקאת מזון חצי-מעוכל אל תוך פיהם. השקנאים מגיעים לבגרות מינית בגיל 3–4 שנים.
קישורים חיצוניים
שקנאי קטן, באתר Oisaux-birds
איבון קול
ביוגרפיה
קול נולדה בפוארטו ריקו. היא החלה את הקריירה שלה כדוגמנית. ב-1966 זכתה בתואר "מיס פוארטו ריקו", וייצגה את מדינתה בתחרות מיס תבל בתחרות שנערכה שנה לאחר מכן.
ב-1971 החלה להופיע בטלוויזיה, לאחר שצדה את תשומת לבו של בעליו של ערוץ טלוויזיה בפוארטו ריקו.
ב-1974, ביצעה את תפקיד המשחק הראשון שלה בסרט הפשע המעולל "הסנדק 2" בתפקיד זוטר של יולנדה. ב-1979 היא עברה להתגורר בניו יורק, והופיעה במספר מחזות בתיאטראות ברודוויי ובין היתר במחזות "כטוב בעיניכם", "רומיאו ויוליה" ו"מקבת'". ב-1989 היא שיחקה מורה בסרט הביוגרפי "Lean on Me" לצד אית'ן פיליפס.
בשנת 1996 היא החלה לשחק תפקיד קבוע באופרת הסבון "היפים והאמיצים", עד לעזיבתה מן הסדרה ב-1997. בשנת 1998 שיחקה בסרט האימה "אדמה מוזרה" (Strangeland), בתור רוז, אימה של אנג'לה (איימי סמארט).
היא שיחקה בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה רבות, וביניהם "רוזוול", "המשפט של איימי", "שיקגו הופ", "NYPD Blue", "ללא עקבות", "הוחלפו בלידתן", "מחזיקות מעמד", "גיבורים", "ER", "ורוניקה מארס" ואופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח". קול שיחקה גם בסדרת הנעורים "זאב צעיר" בתור ראש משפחת הקאלאוורה, משפחת ציידים בעונות 4–6.
בין השנים 2014–2019 היא שיחקה את סבתה של ג'יין בסדרה הקומית "ג'יין הבתולה", אלבה גלוריאנה ויאנואבה. בשנת 2015 שיחקה בסרט "סוף המשחק" לצד ריקו רודריגז. בשנת 2018 התארחה בסדרה "כל יום מחדש" ודיבבה בסדרה "ננסי קלנסי - גברת מגונדרת".
רועי קהת
רועי קהת (נולד ב-12 במאי 1992) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בסומגאיט מליגת העל האזרית.
קריירה
בנעוריו הצטרף קהת למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בעונת זכה עם קבוצת הנוער בדאבל וסיים כמלך שערי הליגה (18 שערים) בצוותא עם מואנס דאבור. ב-15 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–1 להפועל חיפה. ב-15 בספטמבר 2011 כבש את שער הבכורה שלו, בהפסד 1–5 לבשיקטש במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. שלושה ימים לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–0 על בני סכנין. באוגוסט 2012 הושאל להפועל באר שבע, במדיה שיחק עונה אחת וכבש שני שערים בכל המסגרות.
ב-2 ביוני 2015 חתם לארבע שנים באוסטריה וינה מהבונדסליגה האוסטרית. ב-26 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס בדקה ה-76 בניצחון 2–0 על וולפסברג, במשחק הליגה הראשון לעונת. קהת ערך 28 הופעות ליגה בעונה זו, וב-29 בנובמבר 2015 כבש את שערו היחיד בניצחון 4–2 על ריד, בנוסף לצמד שערים שכבש בגביע האוסטרי.
קהת שותף במשחק ליגה נוסף בתחילת עונת, אך באוגוסט 2016 חזר לישראל וחתם במכבי חיפה. ב-16 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה במשחק גביע הטוטו מול הפועל חיפה. את שער הבכורה שלו במכבי חיפה כבש קהת ב-26 בספטמבר 2016, במשחק מול מכבי פתח תקווה, ובסך הכל שיחק שלוש שנים במועדון.
ב-26 ביולי 2020 חתם בעירוני קריית שמונה. ב-15 בפברואר 2021 כבש קהת את שערו הראשון מאז חזר אל הקבוצה, בהפסד 1–4 למכבי נתניה במסגרת המחזור ה-18 של עונת 2020/2021.
ב-17 ביולי 2023 חתם לשנתיים בסומגאיט מליגת העל האזרית.
נבחרת ישראל
קהת שיחק בכל נבחרות הנערים של ישראל, ולזכותו 15 הופעות ושער אחד במדי נבחרת הנוער. ב-19 באוקטובר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה, במשחק ידידות נגד אוקראינה, ובסך הכל ערך 12 הופעות במדי הנבחרת הצעירה, בהן כבש שני שערים.
במרץ 2015 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, על ידי המאמן אלי גוטמן, וב-12 ביוני 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו, כשנכנס כמחליף בהפסד 1–3 לבוסניה במסגרת מוקדמות יורו 2016.
חיים אישיים
קהת מתגורר בעתלית, והוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה. במאי 2015 נישא לרקדנית גיל עדן.
No One Dies from Love
No One Dies from Love (בעברית: אף אחד לא מת מאהבה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת השוודית טובה לו. הוא יצא לאור ב-3 במאי 2022 כסינגל השני מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Dirt Femme (2022). זהו האלבום הראשון שלה שיוצא בהוצאת חברות התקליטים פריטי סוויד ומטאורי. לו כתבה את השיר ביחד עם לודוויג סודרברג, הידוע גם בשם א. סטרוט. השיר הופק על ידי סודרברג. הווידאו קליפ שלו הופץ באותו היום ובוים על ידי צוות הקולנוע הברזילאי "סרטי אלסקה" ("Alaska Filmes").
רשימת השמעה
No One Dies from Love (רמיקס מאת 220 קיד) – סינגל
משפחת סופר-על 2
משפחת סופר-על 2 (באנגלית: 2 Incredibles) הוא סרט גיבורי-על בהנפשה ממוחשבת של פיקסאר ודיסני. הסרט יצא לאקרנים ב-14 ביוני 2018. את הסרט ביים בראד בירד שביים וכתב גם את הסרט הראשון בסדרה. נכון ל-2019 הסרט נמצא במקום ה-18 ברשימת הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים.
לפני הקרנת הסרט בקולנוע, הוקרן סרט קצר מחברת "פיקסאר" בשם "באו".
עלילה
כשלושה חודשים לאחר מפלתו של סינדרום, משפחת פאר - בוב, הלן, חץ, ויולט וג’ק-ג’ק - ממשיכים להילחם בפשע כ-"משפחת סופר-על". לאחר שכשלו בעצירת קודח המנהרות (אשר הופיע בסופו של הסרט הראשון) משוד בנק מטרוויל, הרשויות מתחילות לדאוג מרמת ההרס שנגרמה. כתוצאה מכך, ריק דיקר, הסוכן החשאי, מיידע את משפחת פאר שהתוכנית להעברת גיבורי-על ושילובם בחברה נסגרה, ובכך נאלצים כל גיבורי העל ברחבי התבל לשמור על זהותם הסודית כדי שלא ייחשפו. בוב והלן, יחד עם חבר המשפחה לוציוס בייסט - גיבור העל פריזון - מגיעים אל וינסטון דיבור, מעריץ גיבורי-על, טייקון טלקומוניקציה והבעלים של דבטק, אשר רוצה להשיב את תמיכת הציבור בגיבורי העל.
הלן פאר, הנחשבת בעיניו כגיבורת העל "הכי לא מזיקה", נבחרת כמובילת הפרויקט ונשלחת אל העיר ניו אברם, תחת זהותה הישנה כ-"נערת הגומי". כחלק מהתוכנית, וינסטון מספק למשפחה בית חדש, בוב מטפל בילדים בזמן בו הלן לא נמצאת. בהיעדרה, בוב מגלה כי גם ג'ק-ג'ק ניחן בכוחות-על רבים, אך מתקשה לשלוט עליו. בחיפוש אחר עזרה, בוב לוקח את ג'ק-ג'ק אל עדנה מודה, חברת משפחה ומעצבת תלבושת לגיבורי-על, אשר מסכימה לעזור לאחר שמגלה כי לתינוק יש כוחות-על פעילים. בינתיים, הלן מתעמתת עם משעבד המסך (נקרא הטלווירוס בדיבוב העברי) - נבל מסתורי שפורץ למסכים על מנת להפנט את תושבי העיר.
לאחר שמצילה את השגרירה מידיו של משעבד המסך, היא מנסה להביסו, ומגלה שאינו אלא שליח פיצה זוטר, אשר אינו מודע למעשיו. בחגיגות תבוסתו של משעבד המסך בביתו של דיבור, הלן מגלה כי שליח הפיצה נשלט בידי מסכים היפנוטיים הנמצאים בתוך משקפיו. לפני שמספיקה לדווח על כך, אוולין דיבור, אחותו של וינסטון, גוברת עליה בכך שמצמידה אליה את משקפיו של משעבד המסך. אווילין מתגלה כראש שמאחורי משעבד המסך - היא רואה בגיבורי העל כאיום על החירות האנושית, היא לועגת למטרתו של אחיה, ומתכננת לשטוף את מוחם של מנהיגי העולם כדי שגיבורי העל לא יהפכו לחוקיים. אוולין אורבת לבוב וללוציוס, המלכודת שלה מצליחה, והיא מרכיבה גם עליהם את משקפי ההיפנוזה.
חץ, ויולט, וג'ק-ג'ק, לבושים בבגדי גיבורי-העל אשר עיצבה להם עדנה, מתגנבים אל ספינתו של דיבור כדי להציל את הוריהם, בעוד מנהיגי העולם נפגשים שם כדי לשמוע על גיבורי העל. לאחר שהם מצילים את הוריהם ואת לוציוס, החבורה מגלה כי אוולין מתכננת לחסל את המנהיגים בכך שהספינה מאבדת שליטה ועומדת להתרסק. מתפתח קרב על הספינה, בעוד היא דוהרת אל העיר ניו-אברם, ללא שליטה. החבורה מנסה למנוע את האסון, בעוד הלן מתעמתת עם אוולין שמנסה לברוח. בעקבות ההרפתקאה התוכנית להעברת גיבורי-על ושילובם בחברה חוזרת, הודות לתגובות האוהדות לשובם של גיבורי העל, ובכך, למעשה, גיבורי העל שבים להיות חוקיים.
הפקה
ב-2007 ציין בראד בירד, שביים את הסרט הראשון, שהוא פתוח לרעיון של סרט המשך, במידה שיחשוב על רעיון שיהיה טוב יותר מזה של הסרט המקורי: "יש לי חלקים שנראים לי טובים, אך אין לי את התמונה הכוללת." בראיון במאי 2013 ציין שוב הבמאי שיהיה מעוניין לכתוב סרט המשך. "חשבתי על זה. אנשים חושבים שלא, אבל אני כן. כי אני אוהב את הדמויות הללו ואוהב את העולם הזה. אני ממשש את סנטרי ומגרד בראשי. יש לי הרבה, הרבה אלמנטים שיעבדו לדעתי היטב בעוד סרט 'סופר-על', ואם אצליח לגרום להם להתחבר, בטח ארצה לעשות זאת."
במרץ 2014, במהלך פגישה עם משקיעים, אישר בוב אייגר, מנכ"ל דיסני, שפיקסאר עובדת על סרט המשך ל"משפחת סופר-על", כשבירד חוזר לכיסא הבמאי והתסריטאי. מאוחר יותר באותו החודש סיפר סמואל ל. ג'קסון לאתר הבריטי דיגיטל ספיי שיחזור כנראה לדבב את דמותו של פרוזון בסרט ההמשך. באפריל 2015 סיפר בירד ל-NPR שהחל בכתיבת התסריט לסרט ההמשך. במאי 2015 אישר בירד ש"משפחת סופר-על 2" יהיה סרטו הבא, מיד אחרי בחזרה למחר. הוא הוסיף שהסרט לא ישקף מגמות חדשות בשוק סרטי הסופר-גיבורים מאחר שלדבריו "זה לא דבר שנראה לי שיכול להישאר מעניין לאורך זמן. עבורי החלק המעניין אף פעם לא היה עניין כוחות העל, אלא הדינמיקה המשפחתית ואיך נושא כוחות העל נכנס לתוך זה."
באוגוסט 2015 נחשף הלוגו לסרט במסגרת אירוע דיסני אקספו D23. באוקטובר 2015 אישר בירד שמייקל ג'אקינו ילחין גם את הפסקול של סרט ההמשך. בנובמבר 2016 אושר שהולי האנטר תשוב לדבב את דמותה של נערת הגומי, הלן פאר.
יציאה לאקרנים
הסרט היה מתוכנן לצאת לאקרנים ב-21 ביוני 2019, אך ב-26 באוקטובר 2016 הוקדם תאריך היציאה ל-15 ביוני 2018, והתאריך המקורי עבר ל"צעצוע של סיפור 4" שהפקתו התעכבה יחסית לתהליך ההפקה של סרט זה.
קישורים חיצוניים
ביקורות
לולה מארש
לולה מארש (Lola Marsh) הוא הרכב אינדי פופ ישראלי שנוצר בתל אביב-יפו בשנת 2013 על ידי גיל לנדאו (גיטרות, קלידים) ויעל שושנה כהן (קולות) והוחתם על ידי אנובה מיוזיק ויוניברסל בצרפת. ההרכב הוציא לאור את המיני אלבום הראשון שלו, You're Mine, בינואר 2016.
ביוגרפיה
ההרכב הוקם בפברואר 2011 על ידי גיל לנדאו ויעל שושנה כהן שהכירו בתל אביב. רעיון להקמתו נולד במסיבת יום ההולדת של גיל. במשך 18 חודשים הם כתבו, הקליטו וביצעו שירים אשר יופיעו בהמשך באלבומם. הם חיפשו מוזיקאים נוספים כדי להרחיב את טווח הקולות והמוזיקה שלהם. מתי גלעד (גיטרה בס, חבר להקת ג'יין בורדו), רמי אוסרווסר (גיטרה) ודקל דביר (תופים) הצטרפו להרכב זמן לא רב לאחר מכן. הם החלו להופיע במועדונים מקומיים, ומהר מאוד הבחינו בהם אנשי חברת התקליטים העצמאית אנובה מיוזיק והחתימו אותם.
את הסינגל הראשון שלהם, "Sirens", קידמה הלהקה דרך מגזין Nylon במרץ 2015. "השיר החדש של הלהקה החלומית של תל אביב מציע טוויסט על הצליל האינדי הטיפוסי, ומתאים לפסקול של הסרט הבא של טרנטינו". השיר הושמע למעלה ממיליון פעמים, והגיע למקום החמישי ברשימת עשרת הלהיטים הוויראלים ב-Spotify בארצות הברית. השיר הופיע גם בסדרת הטלוויזיה האמריקאית, Scream. לאחר שהופיעו במספר פסטיבלים בעולם, הוחתמו על ידי חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ ו-Sony ATV.
הסינגל השני של הלהקה, "You're Mine", יצא במאי 2015. הוא הושמע למעלה מ-17 מיליון האזנות ב-Spotify. השיר אף נחל הצלחה גם בישראל, והגיע לעשרת הגדולים של גלגלצ במשך שבועיים. המיני אלבום הראשון של הלהקה, באותו שם, יצא בינואר 2016. קליפ לשיר הנושא שלו, בוים על ידי קולין קארדו.
באפריל 2016 כתבה הלהקה שיר מקורי: "Drift and Fall Again" (ביחד עם Madsonik ו-Keith Power) עבור פסקול הסרט "Criminal".
במאי 2016 יצא הסינגל הרביעי של הלהקה, "She's a Rainbow".
שנה לאחר מכן במרץ 2017 יצא הסינגל "Wishing Girl" שלווה ב קליפ שבוים על ידי גל מוג'ה, השיר הגיע לטופ 40 במצעד הרדיו הגרמני.
אלבום הבכורה של הלהקה, "Remember Roses", יצא ביוני 2017, דרך חברות התקליטים אנובה מיוזיק ויוניברסל מיוזיק גרופ.
בעקבות האלבום יצאה הלהקה לסיבוב הופעות באירופה וארצות הברית והופיעה בפסטיבלים רבים דוגמת: Paleo festival, Montreal Jazz Festival, Sziget festival.
בפברואר 2018 הקליטה הלהקה סשן לייב באולפני קפיטול רקורדס, לוס אנג'לס.
בספטמבר 2018 הלהקה הקליטה גרסת כיסוי לשירו של פרנק סינטרה, "Something Stupid" לפרק הנושא אותו שם בעונתה ה-4 של הסדרה סמוך על סול של רשת "AMC".
Circles Around This Town
Circles Around This Town הוא שיר של זמרת הקאנטרי האמריקאית מארן מוריס. הוא נכתב על ידי מוריס, יחד עם בעלה ראיין הורד, ג'וליה מייקלס וג'ימי רובינס. הוא יצא לאור ב-7 בינואר 2022, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Humble Quest. השיר זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה ברחבי העולם.
רקע וכתיבה
אמרן מוריס הגיעה לראשונה לפריצת הדרך המסחרית שלה ב-2016 עם הסינגל "My Church". השיר עזר לה להשיג חוזה הקלטות במסגרתו הוציאה אלבום (Hero) שהנפיק להיטי קאנטרי נוספים. היא זכתה להצלחה עם עוד כמה סינגלים נוספים שהוציאה במהלך הקריירה שלה. מוריס כתבה את "Circles Around This Town" כהכנה לאלבום האולפן הבא שלה. הוא הולחן עם ראיין הורד וג'וליה מייקלס במהלך סתיו 2020 בתקופה "חסרת השראה עמוקה", לדברי מוריס. זו הייתה אחת הפעמים הראשונות שלה שהיא כתבה שיר לבדה, בעקבות מגפת הקורונה שיצרה ריחוק חברתי. לדברי מוריס, היא התקשתה בכתיבת שירים היעדר מקומות פתוחים שהיא יכלה לשהות בהם.
הקונספט של השיר מבוסס על המסע של מוריס בעולם הקאנטרי. הוא מתאר את מעברה לנאשוויל, טנסי וחתימתה על חוזה ההקלטות עם קולומביה נאשוויל. "אני מקווה שכאשר מאזינים ישמעו את זה, הם יוכלו לשמוע קצת את עצמם בסיפור הזה, על אף שהוא שלי", אמרה מוריס בריאיון ל-CMT. הרצועה הוקלטה ביחד עם המפיק המוזיקלי גרג קורסטין. "הייתי צריכה להקליט את השיר הזה כדי לחלץ את עצמי מהשעמום המוזר והדיכאון שאני חושבת שלכל בן אנוש על הפלנטה הזו היה במהלך השנתיים האחרונות", הסבירה.
וידאו קליפ
את הווידוא קליפ של "Circles Around This Town" ביים הארפר סמית'. הוא שאב השראה מקליפים של אמני קאנטרי משנות התשעים. לדברי מוריס, היא העריכה את האסתטיקה של הקליפים מאותו העשור. "תמיד קיבלתי השראה כל כך מהצבעים התעשייתיים והמנופחים של קליפים משנות התשעים, אז [הבמאי] הארפר סמית' ואני רצינו שהאסתטיקה של הקליפ הזה תשקף את הגישה המגורענת הזו שהייתה נפוצה באותה העת. הגיבורות שלי מאותה התקופה הן: שריל, פיונה ואלאניס".
בקליפ מופיעה ריבה מקנטייר, והוא הוקרן בבכורה עולמית באותו היום בו הופץ הסינגל.
מחבוסה
מחבוסה (מערבית: "בית כלא") הוא משחק לוח וקוביות לשני שחקנים. זהו משחק מזל ואסטרטגיה שבו יש חשיבות למיומנותו של השחקן.
לוח המשחק זהה ללוח השש בש ומשוחק עם אותו מספר של אבני משחק (15 לכל צד). עם זאת במקום הסידור המסורתי של השש בש, בתחילת המשחק כל אבני המשחק נמצאות ב"יד" של השחקן (הכלים למעשה מחוץ ללוח ונכנסים כמו 'אסיר' בשש בש).
החוקים ומטרת המשחק דומים. יש להביא את כל הכלים לבית ואז להוציא, אבל אם שחקן 'נאכל' על ידי שחקן אחר, הכלי נשאר קבור מתחת ליריב שהופך את המשולש לסגור.
מסורתית המחבוסה נחשב לקשה יותר משש-בש וידוע כמשחק שמצריך ערמומיות רבה וחישוב מתמטי קפדני.
ג'מיני 4
ג'מיני 4 (או ג'מיני IV) היא משימת החלל המאוישת השנייה בתוכנית ג'מיני של נאס"א. החללית שוגרה ב־3 ביוני 1965 והייתה המשימה המאוישת העשירית בכלל תוכנית החלל האמריקאית. במהלך ארבעת ימי המשימה הקיפו האסטרונאוטים ג'יימס מקדיוויט ואד וייט את כדור הארץ 66 פעמים. במהלך המשימה נרשמו שני ציוני דרך שקידמו את האמריקאים במרוץ לחלל ועזרו להם להתגבר על היתרון המוקדם שהיה לסובייטים: משימה זו הייתה המשימה המאוישת הארוכה ביותר עד כה בתוכנית החלל האמריקאית ואורכה התקרב לאורכה של משימת ווסטוק 5 הסובייטית, ששוגרה שנתיים קודם לכן. גולת הכותרת של המשימה הייתה הליכת החלל הראשונה שבוצעה על ידי אמריקאי, בה אד וייט ריחף מחוץ לחללית במשך כעשרים דקות, תוך שהוא קשור אליה.
במהלך המשימה, ניסה מקדוויט לבצע תמרון בחלל ולהתקרב אל השלב העליון של המשגר ששיגר את החללית - טיטן 2 - אך הניסיון לא צלח.
הטיסה הייתה הטיסה האמריקנית הראשונה שביצעה ניסויים מדעיים רבים בחלל. הניסויים כללו שימוש בסקסטנט על מנת חקור את הניווט על פי הכוכבים לטיסות לירח בשביל תוכנית אפולו.
יעדים
היעד השלישי היה לבצע תמרון ומפגש ראשון בחלל. ג'מיני 4 ניסתה להתקרב לשלב העליון והמרוקן של משגר הטיטן 2, מכיוון שהקיפה את כדור הארץ באותו המסלול של השלב העליון של המשגר.
נמרוד רן
נמרוד רן אלוף-משנה במילואים בצה"ל, שירת כמפקד גדוד 12 וכמפקד חטיבת ביסלמ"ח. לאחר שחרורו שימש כמנכ"ל עיריית לוד וכסמנכ"ל בינלאומי של פרויקט תגלית.
שירותו הצבאי
רן נולד וגדל בטבריה. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1977 שובץ רן בחטיבת גולני. רן עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה. במלחמת לבנון הראשונה שימש רן כמפקד פלוגה בגדוד 12. בעת הלחימה על שדה התעופה הבינלאומי של ביירות נהרגו תשעה לוחמים מפלוגתו עקב פגיעת פגז מרגמה בנגמ"ש בו נסעו. בהמשך שימש רן כמפקד גדוד 12 והוביל אותו בעת הלחימה בדרום לבנון. לאחר מכן שימש כמפקד בא"ח גולני.
לאחר מכן הועלה רן לדרגת אל"ם ושימש כמפקד חטיבה 408. לאחר מכן מונה למפקד חטיבת בנימין בין השנים 1993–1995, ולאחר שנת לימודים במכללה לביטחון לאומי פיקד על עוצבת ברעם והוביל את הלחימה בגזרה המערבית של דרום לבנון. בין השנים 2000-1998 פיקד על חטיבת ביסלמ"ח. בין השנים 2002–2000 שימש רן כקצין קישור לצבא היבשה האמריקאי בפורט מונרו שבוירג'יניה, ולאחר מכן השתחרר מצה"ל. רן מונה לעמוד בראש תחום הלחימה האורבנית ברפא"ל. בשנת 2007 מינה אילן הררי, יו"ר הועדה הקרואה בלוד, את רן כמנכ"ל העירייה. שנה לאחר מכן התפטר רן מתפקידו והחל עובד כסמנכ"ל פרויקט תגלית.
בשירות המילואים שימש רן כחונך אימונים בחטיבת גולני וקצין בכיר במטה פיקוד הצפון.
הערות שוליים
]
איליה אייזנשטוק
2001
באליפות ישראל בשחייה לילדים שנערכה בווינגייט באוגוסט 2001 קבע אייזנשטוק במשחה ל-50 מטר גב שיא ישראלי חדש לגילאי 13 של 29.35 שניות (הנוכחי, 2015) ובמשחה ל-200 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 13 של 2:06.83 דקות, שיפור לשיא בן ה-25 שנים של אמיר גניאל (2:07.40 דקות).
ב"אליפות המילניום" (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק בסוף דצמבר אותה שנה הוא קבע במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 13 של 55.26 שניות ובמשחה ל-400 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 13 של 4:13.34 דקות.
2003
בתחרות שנערכה בווינגייט במאי 2003 קבע אייזנשטוק במשחה ל-50 מטר גב שיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 27.64 שניות (הנוכחי, 2015).
2005
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק במרץ 2005 זכה אייזנשטוק במדליית ארד במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.60 שניות, אחרי אלון מנדל (25.45 שניות) ויואב גת (26.27 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.14 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.77 שניות.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי אותה שנה הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.32 שניות ובמקום 12 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:08.33 דקות.