cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מנחם דוידוביץ'
ביוגרפיה
נפטר בן 89, בשבת שלח לך, כ"ג בסיוון ה'תשע"ז. הלווייתו נערכה במוצאי שבת, והוא נקבר בהר הזיתים.
המוזיאון להגנת החופים של הונג קונג
המוזיאון להגנת החופים של הונג קונג (באנגלית: Hong Kong Museum of Coastal Defence; במנדרינית תקנית: 香港海防博物館) הוא מוזיאון להיסטוריה צבאית הנמצא באי הונג קונג, על גדת תעלת ליי יו מון בסמוך לשאו קיי ואן. המוזיאון נמצא במצודה שהוקמה ב-1887 ,על מנת להגן על הגישה המזרחית לנמל ויקטוריה.
שטחו הכולל של המוזיאון הוא 34,200 מ"ר וכותרת תצוגתו "600 שנות הגנה חופית". המוזיאון מציג את ההיסטוריה של ההגנה החופית מאז תקופת שושלת מינג, וכן מציג את מלחמת האופיום הראשונה והשנייה והקרב על הונג קונג.
המוזיאון סגור לשיפוץ עד 2020. מתוכנן שדרוג של מתקני המבקרים, והעשרת התערוכה הקבועה. במהלך הסגירה מארגן המוזיאון מגוון של תוכניות הוצאה לאור, כמו תערוכות נודדות, הרצאות פומביות, סדנאות משפחתיות, ביקורי שטח באתרים צבאיים מקומיים וכן תוכניות מיוחדות לבתי ספר.
היסטוריה
המצודה הוקמה בשנת 1887 על ידי הצי הבריטי במטרה להגן על נמל ויקטוריה ממזרח. עמדת ירי הטורפדו נבנתה בין השנים 1892–1894.
ב-8 בדצמבר 1941 החל הקרב על הונג קונג. במהרה נפלו הטריטוריות החדשות וקאולון נכבשה. הכוחות הבריטיים התרכזו בהגנת האי הונג קונג והציבו כוחות במצודה על מנת להגן על האי מפני חציית תעלת ליי יו מון הצרה.
מגיני המצודה הצליחו להדוף מספר מתקפות יפניות אולם בשל הכוחות היפנים העודפים נכבשה המצודה ב-19 בדצמבר. כיבוש זה הביא לדחיקת הכוחות הבריטיים לחלקו המערבי של האי הונג קונג, ולתפיסת מאגרי המים של האי - דבר שהביא לכניעתו פחות משבוע לאחר מכן.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה איבדה המצודה את חשיבותה הצבאית, והפכה למתקן אימונים של הצבא הבריטי. בשנת 1987 פינה הצבא את המצודה והעבירה לידי השלטונות האזרחיים של העיר במטרה שתהפוך למוזיאון.
רישיון חובב רדיו
רישיון חובב רדיו הוא מסמך המאשר באופן רשמי להחזיק ולהפעיל תחנת רדיו חובבים. הרישיון מאפשר תקשורת דו-כיוונית עם חובבי רדיו אחרים שמחזיקים ברשותם רישיון דומה שהוענק על ידי הגורמים המוסמכים לכך במדינה בה הם נמצאים.
רישיון חובב הרדיו תקף רק במדינה בה הוא הונפק, אך קיימים הסכמים בינלאומיים שמאפשרים לחובבי רדיו לעבור עם ציודם בין המדינות ולהפעילם גם במדינה המארחת.
אות קריאה
לדוגמה, אות הקריאה של משה אינגר (יו"ר אגודת חובבי הרדיו בישראל, ראו תמונת הרישיון לעיל) הוא 4Z1PF. צמד הסימנים 4Z ו-4X מסמנים את ישראל בתקשורת הבינלאומית, מכך נובע שאינגר הוא ישראלי. לאחר מכן, הספרה 1 מציינת שרישיונו של אינגר הוא בדרגה א'. ו-PF הן אותיות ייחודיות לו, וחסרות משמעות, שתפקידן להבדיל בין אינגר לבין שאר חובבי הרדיו הישראלים שרישיונם בדרגה א'.
כמו כן, ישנם אותות קריאה ייחודיים לתחנות ניידות:
כאשר חובב רדיו נמצא במדינה בה אינו מתגורר, ורוצה להפעיל את ציודו בה, עליו להוסיף לאות הקריאה שלו את הקידומת שלה בתחילתו, ולאחריה קו נטוי. לדוגמה, חובב אמריקאי שאות הקריאה שלו הוא W2ABC, בהגיעו לישראל ישתמש באות הקריאה: 4X/W2ABC.
רישיון שידור בישראל
בישראל, משרד התקשורת הוא זה שמופקד על חלוקת הרישיונות לחובבים. בישראל קיימות דרגות השידור הבאות (נכון ל-2019):
תפוז מכני (ספר)
תפוז מכני (באנגלית: A Clockwork Orange) הוא ספר שנכתב בשנת 1962 על ידי הסופר האנגלי אנתוני ברג'ס. הספר רווי האלימות נכתב בעקבות שוד אלים שעברה אשת הסופר על ידי חבורה של חיילים אמריקאים, מעשה שגרם לה להפיל את העובר שנשאה ברחמה ולבעיות רפואיות חמורות. בבסיס הספר עומדת שאלת הבחירה החופשית של האדם, והשאלה באילו אמצעים מותר להשתמש כדי לשקם פושעים.
בשנת 1971 עובד הספר לסרט בעל אותו שם, על ידי הבמאי סטנלי קובריק.
תקציר עלילה
גיבור הסיפור, אלכס, הוא נער מתבגר בבריטניה, שמבלה את ימיו יחד עם חבריו בביצוע מעשי אלימות שונים: אונס, התעללות ושוד, שאותם הוא עושה מתוך הנאה סדיסטית ולא מתוך מצוקה כלכלית או חוסר סיפוק מיני. הוא בן למשפחה ממעמד הביניים, נבון ומצליח עם נשים. אלכס הוא מעריץ נלהב של מוזיקה קלאסית – של בטהובן, ובפרט של הסימפוניה התשיעית שלו.
אלכס וחבריו מבלים את לילותיהם בפאב מעוצב בשם "קורובה"(מרוסית: Корова; "פרה"). לאחר שתייה מרובה, הם יוצאים לרחובות ותוקפים אנשים, או שהם פורצים לבתים ומתעללים ביושביהם. אלכס מצליח להתפרץ לבתי האנשים, לאחר שהוא משכנע אותם שהוא זקוק לעזרה. הוא משתמש במבטאו האריסטוקרטי ובשפה גבוהה על מנת לרכוש את אמונם.
לאחר שרצח אישה שלביתה פרץ, אלכס נתפס על ידי המשטרה, כתוצאה מבגידתם של חבריו, ונידון ל־14 שנות מאסר. לאחר שנתיים בכלא, הוא מצליח להתקבל לניסוי של הממשלה, שמטרתו לשקם עבריינים, ושבזכותו יוכל להשתחרר מהמאסר. הניסוי משתמש בשיטה חדשה הנקראת "שיטת לודוביקו" (הדומה לטיפול סלידה), ובמסגרתה מוקרנים לנשוא המחקר סרטי אלימות שונים, תוך מתן סמים שונים הגורמים לו לבחילה חריפה. בעקבות התניה קלאסית זו, בכל פעם שירצה הנבדק להשתמש באלימות או אף יחזה בגילוי אלימות או מין, הוא יִתָּקֵף תחושת בחילה שלא תאפשר לו לתפקד. במקום להשתקם, אלכס הופך לשבר כלי.
במהדורה האמריקאית של הספר, ובעקבותיה גם במהדורות רבות אחרות, נמחק הפרק האחרון של הספר, על מנת ליצור סוף יותר דרמטי ומדכא, שיִיתְאָם יותר את האווירה של הספר. גם בעיבוד לסרט קולנועי אומצה הגרסה החדשה, ואין בה שום חלק של שיקום.
משמעות השם
לשם הספר והסרט כמה פירושים. אחד מהם הוא שזוהי התייחסות לביטוי הקוקני: "As queer as a clockwork orange" ("מוזר כמו תפוז מכני"). פירוש נוסף, מהפופולריים ביותר, הוא שבמלאית המילה "Orang" (אוראנג) פירושה "אדם", והכוונה היא שהעבריינים שעברו את הטיפול הופכים לבני אדם מכניים, חסרי כל בחירה חופשית באשר לטוב ורע; הם בעצם אינם יכולים להכות, לשדוד או להתנכל לאחרים, אך יצרם הרע עדיין קיים בתוכם. את הרעיון הזה מסכם הכומר, שאליו מתחנף אלכס בבית הכלא, באומרו: "אם אדם אינו יכול לבחור, הוא חדל להיות אדם".
בספר, הסופר שאלכס וחבריו תוקפים אותו ואת אשתו כותב ספר בשם "תפוז מכני", המדבר על נושאים הדומים לנושא הספר של ברג'ס. בשלב מאוחר יותר בספר, כשהשינוי בהתנהגותו של אלכס מוצג לקהל צופים, הוא מתוסכל מהיחס אליו כ"מוּצג", ושואל: "האם עליי להיות כמו תפוז מכני?"
זיינב בנת מוחמד
משפחה
זיינב הייתה הבת של מוחמד וח'דיג'ה.
בעלה היה אבו אלעאס בן אלרביע, איתו נולדו לה שני ילדים, עלי ואומאמה.
נישואים
זיינב נישאה לבן הדודה שלה, אבו אלעאס אבן אלרביע, בדצמבר 610. זמן קצר לאחר שמוחמד הכריז על נבואתו, זיינב אימצה את האסלאם, דבר שגרם לשבט קורייש לדרוש מבעלה להתגרש ממנה, תוך כדי שהם מבטיחים לתת לו איזה אישה שהוא רק יבחר. אבו אלעאס אבן אלרביע סירב להתגרש ממנה, אך גם סירב לקבל על עצמו את האסלאם.
בקרב בדר, נלחם אבו אל-עאס נגד המוסלמים, ונפל בשבי. זיינב שלחה דמי כופר במטרה לשחררו, אך מוחמד סירב לקבל עבורו תשלום, ובמקום זה הוא שחרר את אבו אל-עאס, ובתמורה אבו אל-עאס הבטיח לשלוח את זיינב לאלמדינה, שם היו המוסלמים באותו הזמן, ואכן הוא שלח אותה.
אשנ"ב
עמותת אשנ"ב מבקשת לתרום להעלאת המודעות לבעייתיות שיש באינטרנט חסר הכללים, לעודד קבלת אחריות על השימוש בו ולסייע ביצירת קהילת אינטרנט אחראית. על פי תפישת העמותה, שימוש נבון ונאות באינטרנט יושג באמצעות הסכמות, ולא באמצעות אכיפה. לאור תפישה זו מאמינה העמותה כי השגת המטרה כרוכה בתהליך של חינוך במובן הרחב של המילה.
היסטוריה
בעקבות הגילוי החליט ד"ר אדרת לפעול כדי
פעילויות
ככלי מרכזי להגברת מודעות הציבור, אשנ"ב דוגלת בפעולות הסברה כגון: הרצאות, הדרכות, כנסים וימי עיון, החתמה על "אמנת אשנב לשימוש נבון באינטרנט", השתתפות בוועדות ציבוריות, פיתוח תכנים ודגמים לתהליכי חינוך בקהילה, ייעוץ מקצועי והדרכה על פי הזמנה, וכל זאת בשיתוף פעולה עם גורמים ממלכתיים, ארגונים עסקיים, גופים מהמגזר השלישי ועוד.
בין הפעילויות של העמותה:
בפעילות העמותה, המתבצעת כולה בהתנדבות, משתתפים מדי שנה אלפים – ילדים, בני נוער והורים.
תומאס סיי (מושל אלבמה)
תומאס ג'פרסון סיי (באנגלית: Thomas Jefferson Seay; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאלבמה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אלבמה ה-27 בשנים 1886–1890.
ראשית חייו
תומאס סיי נולד ליד העיירה אירי (כיום יישוב רפאים), שנמצאת כיום בתחומי מחוז הייל שבאלבמה, ובעת לידתו הייתה חלק ממחוז גרין. הוריו היו ראובן ואן מקגי סיי. סיי גדל במטע המשפחתי עד גיל 12, כאשר המשפחה עברה לגרינסבורו, אלבמה, שם הוא למד באוניברסיטה הדרומית עד לפרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית.
ב-1863 התגייס סיי לצבא הקונפדרציה ושירת עם פלוגתו באזור מוביל. הוא נשבה ונכלא באי הספינה. לאחר המלחמה שב סיי לאוניברסיטה הדרומית, וב-1867 סיים את לימודיו. הוא למד משפטים ועבד כשותף זוטר במשרד עורכי דין.
קריירה פוליטית
ב-1874 החל סיי את הקריירה הפוליטית שלו, כאשר הוא התמודד ללא הצלחה בבחירות לסנאט של אלבמה. ב-1876 עלה בידו להיבחר והוא כיהן בסנאט במשך עשר שנים ושימש כנשיאו בשנים 1884–1886.
מושל אלבמה
ב-1886 נבחר סיי כמושל אלבמה. ב-1888 הוא נבחר לתקופת כהונה שנייה.
תקופת ממשלו ראויה לציון בהצלחתו בהפחתת מיסים, הרחבת השירותים החברתיים, וניהול ממשלת המדינה. כמי שתמך בקידום תוכניות רווחה חברתיות, הוא קיבל תמיכה בצעדי חקיקה מכריעים. יום העבודה של נשים וילדים הוגבל לשמונה שעות. נקבעו קצבאות לנכים וותיקי צבא הקונפדרציה ולאלמנותיהם. סיי תמך, במונחים של סוף המאה ה-19, בצעדים לשיפור זכויותיהם וחינוכם של אזרחי אלבמה האפרו-אמריקאים.
במהלך תקופת כהונתו של סיי כמושל נבנו מוסדות חינוך נוספים באלבמה. בין אלו היו בית הספר הנורמלי המדינתי בטרוי (כיום אוניברסיטת טרוי), ובית הספר הנורמלי המדינתי לסטודנטים שחורים במונטגומרי (כיום אוניברסיטת המדינה של אלבמה). בטלדיגה, הוקמה האקדמיה של אלבמה לעיוורים, שלאחר מכן הפכה למכון אלבמה לחרשים ולעיוורים.
ב-1890 נוצח סיי על ידי ג'יימס מ. פו בניסיונו להתמודד על מושב בסנאט של ארצות הברית. הוא לא התמודד בבחירות שוב, אף על פי שהוא סייע לתומאס ג'ונס במסע הבחירות שלו למשרת מושל אלבמה מול מועמד המפלגה הפופוליסטית ראובן קולב.
חיים אישיים
ב-1875 נשא סיי לאישה את אלן סמאו. לשניים נולדו בן ובת עד לפטירתה של אלן ב-1879. ב-1881 הוא נישא בשנית לקלרה דה לסדרנייר, שאיתה נולדו לו ארבעה ילדים נוספים.
תומאס סיי נפטר בגרינסבורו ב-30 במרץ 1896, בגיל 49. הוא נטמן בבית הקברות העירוני. באוניברסיטה החקלאית וטכנית של אלבמה נקרא על שמו בניין מעונות סטודנטים, שב-1892 עלה באש.
אנטוניוס הגדול
אנטוניוס הגדול (נולד בשנת 251 לערך - נפטר כנראה בשנת 356), הוא קדוש נוצרי הידוע גם כאנטוניוס אב המנזר, אנטוניוס הקדוש ממצרים, אנטוניוס הקדוש מן המדבר, או אנטוניוס אב כל הנזירים.
אנטוניוס הגדול היה נזיר מצרי שהשתייך לקבוצת נזירים שנקראה האבות המדבריים במאה השלישית ורביעית. מרבית הידוע על אנטוניוס הקדוש מגיע מכתביו של אתנסיוס הראשון מאלכסנדריה, ספר שנכתב אחרי מותו של אנטוניוס ותורגם ללטינית בשנת 374 על ידי אווגריוס מאנטיוכיה.
אדיל אקטר
אדיל אקטר (באנגלית: Adeel Akhtar; באורדו: عدیل اختر; נולד ב-18 בספטמבר 1980) הוא שחקן אנגלי זוכה פרס באפט"א.
ביוגרפיה
אקטר נולד בלונדון לאב פקיסטני ולאם קנייתית. הוא סיים תואר במשפטים אבל שינה כיוון מקצועי למשחק. את הכשרתו המקצועית רכש באולפן השחקנים בניו יורק.
קריירה
אקטר ידוע מתפקידו בדמות פייסל, המוסלמי הקיצוני, בסרטו של כריס מוריס "Four Lions". הוא הופיע בתפקידים קומיים בהם גופטה בתוכנית "The Angelos Epithemiou Show", מארוש בסרט "הדיקטטור" וסמי בסרט "פאן" של האחים וורנר בבימויו של ג'ו וייט.
אנטוניוס הגדול
על מנת לא ליפול למעמסה על אחרים, אנטוניוס עבד לפרנסתו ולסיפוק צרכיו הבסיסיים שהיו צנועים מאוד, בשאר הזמן התפלל ללא הפסקה, התפילה הייתה עבורו הדרך להסיט את המחשבות ולהילחם ביצר הרע.
אדיל אקטר
קריירה
אקטר זכה לשבחים גם על הופעותיו בתפקידים דרמטיים. ב-2015 היה מועמד לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתפקיד וילסון וילסון בסדרה "אוטופיה" של ערוץ 4. הוא גילם חנווני בשם אחמד במיני-סדרה "קפיטל" של ה-BBC לצדו של טובי ג'ונס. בסדרת הדרמה "ריבר" שיחק בתפקיד סמל בילוש איירה קינג. בסקירה על הסדרה "ריבר" בעיתון דיילי טלגרף שיבח מייקל הוגן את הופעתו.
אנטוניוס הגדול
מאנשים שונים הוא למד להתנהג בנדיבות, איך להתפלל בדבקות, איך לשלוט בכעסים, לשלוט ביצרים, לכבד אחרים, לעמוד בקשיים (חיזוק כוח הסבל), איך לצום, איך לישון על הארץ על מנת לצמצם את ההנאה שבשינה ואת שעות השינה, איך להתנהג בשפלות רוח, צניעות, להבליע את הגאווה. המאבק בחסכים נראה בעיניו כניצחון על השטן כי הרצון לספק את החסכים, הרצון להתענג, בא לדעתו מהשטן.
אדיל אקטר
קריירה
ב-2016 הופיע אקטר בדמות שהזאד בסרט הטלוויזיה של ה-BBC בשם "Murdered by My Father". ב-2017 זכה על הופעתו בדרמה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר. עוד ב-2016 שיחק בתפקיד רוב סינגהל במיני-סדרה של ה-BBC "מנהל הלילה" המבוססת על רומן באותו שם מאת ג'ון לה קארה. בשנת 2021 שיחק בסדרה "סוויט טות': נער עם קרניים" המשודרת בנטפליקס בתפקיד "דוקטור סינג".
אנטוניוס הגדול
אנשים שראו אותו ואת התנהגותו התחילו לקרוא לו "אהוב האלוהים" מתוך הבנה שסגפנות היא דרך להתקרב אל אלוהים. לשם עבודת האל אנטוניוס ויתר על אהבת משפחה (ויתר על אהבת אחותו ולא הקים משפחה), ויתר על התענגות על אוכל, על התענגות על שינה במיטה וכן על תענוגות אחרים. ויתורים אלו (כלומר התנזרויות אלו) וההתמודדות עם הקושי שבוויתורים הם מידות הנזורה אותן טיפח. כלומר, הוא הציב כאידיאל את הוויתור על משפחה, על חברת אנשים אחרים, על אוכל ועל שינה. לפי אתנסיוס, השטן שלח אליו שד שלבש דמות אישה ובא לפתות את אנטוניוס אולם אנטוניוס הצליח לעמוד גם בפיתוי זה.
אנטוניוס פנה אל השד ושאל אותו מדוע הוא מענה אותו, תשובת השד הייתה שהוא חבר של הזנות, השד לטענתו הצליח בעזרת פיתויים שונים להסיט אנשים צעירים רבים מהדרך בה בחרו, אולם לא הצליח להסיט את אנטוניוס מדרכו.
אנטוניוס שהרגיש שהשטן מנסה לפתות אותו דיכא את הגוף שלו יותר ויותר, בנה לעצמו אורח חיים סגפני וקפדני יותר וכך הצליח לעמוד בפיתויים. בין הדרכים אותן נקט – הוא נשאר ער כל הלילה וכך השד לא היה יכול להיכנס לחלומותיו, אכל רק פעם ביום אחרי השקיעה ולעיתים ויתר אף על ארוחה זו. המזון שלו היה רק לחם, מלח ומים.
אחרי שהרגיש שהתחזק בדרכו, אנטוניוס עזב את שולי הכפר ועבר לבית הקברות שם התבודד בתוך מבנה קבר ודימה לעצמו שהוא ממית עצמו בעודו בחיים. הוא ניתק כל קשר אנושי שהיה לו חוץ מחבר אחד שהיה מביא לו אוכל ומים אחת לכמה ימים. בית הקברות היה בגבול המדבר. במדבר, על פי האמונה המקובלת, חיות חיות רעות וממנו באים שודדים. כלומר, חיים על גבול המדבר היו עבור אנטוניוס מבחן נוסף של התגברות על פחדים והשדים (הדמון בלשונו) התגלמו לחיות כמו אריות, דובים, נמרים, שוורים, נחשים ועקרבים. בהיותו סגור במבנה הקבר חש אנטוניוס כי השדים מענים אותו אבל הוא האמין בהשגחת האל ועובדה זו העניקה לו תקווה. כאשר הגיע החבר שלו אחרי מספר ימים בהם התענה בכאבים שנבעו ממאבקו עם השדים הפנימיים, מצא החבר את אנטוניוס מחוסר הכרה. הוא הביא אותו לכנסייה שבכפר, שם טיפלו באנטוניוס, אולם משחש אנטוניוס מעט יותר טוב חזר לבית הקברות. אחרי שבמלחמתו עם השדים הצליח להתגבר על החיות שראה בחשכה, ראה אנטוניוס קרן אור יורדת אליו בתוך המבנה החשוך. האור גירש את השדים ואת הכאבים ואנטוניוס פירש זאת כאילו אלוהים עצמו בא לעזור לו. אנטוניוס שאל את אלוהים מדוע לא בא לעזור לו מוקדם יותר והתשובה שהוא קיבל מאלוהים הייתה שאלוהים היה ורצה לראות אותו נלחם בקשיים וכי מעכשיו אלוהים ילווה אותו בדרכו. מכאן מפרשים הוגי הדעות של הנצרות כי המאבק הוא חלק בלתי נפרד מהכשרתו של הנזיר ומהתקרבותו לאלוהים.
כשאנטוניוס שמע את אלוהים הוא קם, התפלל, והרגיש שיש לו כוחות גופניים ושבזכות אלוהים התגבר על החולשה בה היה נתון. הסיפור מתאר כי אלוהים נתן לאנטוניוס תכונות מיוחדות (כריזמה).
למחרת ההתגלות האלוהית פגש אנטוניוס את האיש הזקן שחי בפרישות בשולי כפר סמוך, אותו איש שפגש בתחילת התהליך כ-17 שנה קודם לכן וביקש ממנו להתלוות אליו למדבר. הזקן השיב בשלילה הן מנימוק הגיל והן משום שהדבר לא מקובל. מכאן מסיקים שאנטוניוס הוא הנזיר הנוצרי הראשון שהלך להתבודד במדבר תקופה של יותר ממספר ימים. כעשרים שנים התגורר לבד על גבול המדבר והתקיים מתרומות מזון שהובאו אליו מאנשים שחשבו אותו לקדוש.
בשנת 285 פרש למדבר במצרים, לחיי בדידות, פרישות וסגפנות. זהו המעשה הנחשב כראשיתה של הנזורה הנוצרית אף כי היו נזירים לפניו (בהם פאולוס מתבי) והיו נזירים בתקופתו. הסיבות לכך שאנטוניוס נחשב מבשר הנזורה הן ספרו של אתנסיוס, בישוף אלכסנדריה שהעלה את סיפורו על הכתב והעובדה שאנטוניוס היה הנזיר הראשון שראה את ההתבודדות כאידיאל. תיאורו של אתנסיוס את אנטוניוס היווה מדריך לצעירים שרצו להפוך לנזירים והעקרונות הללו עומדים עד היום כקווים מנחים לנזירים נוצרים.
המקום הראשון שאליו פנה אנטוניוס על מנת לחיות את חיי הנזירות הוא מדבר בשם "וואדי אל-נטרון" (בערבית: وادي النطرون ובלטינית ניטרא). ואדי בו קיימים עדיין מספר מנזרים. אנטוניוס מצא שם מצודה נטושה ושם התמקם, על פי המסופר כל השרצים שאכלסו את המצודה נסו ברגע שאנטוניוס הגיע למקום, אירוע זה היה הוכחה לכוחותיו המיוחדים. בששת החודשים הראשונים התבודד במצודה אולם שמועות עליו הגיעו לאנשים שבאו למקום והוא חולל ניסים אחדים, בעיקר בתחום ריפוי חולים ופתר מחלוקות בין אנשים.
הנהגת הכנסייה הנוצרית לא הייתה שבעת רצון מכך שיש קבוצת נוצרים מכובדים שלא משתתפים בטקסים ובתפילות ולכן נדרשו הנזירים להתפלל תחת השגחת רועה רוחני (כומר) לפחות פעם אחת בשבוע. היום הטבעי להתכנסות כזו היה יום ראשון ולכן פעם בשבוע, בימי ראשון, היו הנזירים מתקבצים למקום אחד, מביאים איתם את מה שייצרו באותו שבוע (לרוב סלי קש ומחצלות) וממירים את התוצרת בחומרי גלם ובאוכל. סועדים סעודה משותפת בה קיבלו הנחיות רוחניות מנזיר בכיר והשתתפו יחד בתפילה ובטקס המיסה.
כאשר מקסימינוס דאיה ודיוקלטיאנוס רדפו את הנוצרים יצא אנטוניוס ב-311 לאלכסנדריה לעזור לנוצרים הנרדפים (או למות כמרטיר אם לא יצליח לעזור). בתום גל הרדיפות חזר אנטוניוס למדבר ואיתו באו חסידים רבים חדשים. כמו אנטוניוס ואנשיו היו עוד מתבודדים והמדבר המצרי הפך למקום ריכוז של נזירים. ב-326 יצא אנטוניוס מהמדבר לעזור במאבק נגד המינות האריאנית.
אנטוניוס נחשב כקדוש בכל הכנסיות שמעמד הקדוש קיים בהן.
מכיוון שאנטוניוס נחשב לפטרון החולים בשלבקת חוגרת, נקראות השלפוחיות האופייניות למחלה באיטליה ובמלטה "אש אנטוניוס הקדוש".
יחסי אורוגוואי–פקיסטן
היסטוריה
כאשר פרצה המלחמה במזרח פקיסטן בשנת 1971, אורוגוואי היססה בתחילה לקחת צד. עם זאת, ב-24 באוגוסט 1971 הכירה אורוגוואי בבנגלדש (קודם לכן מזרח פקיסטן) כמדינה עצמאית.
בשנת 2006 נחגג הסכם מסחרי בין פקיסטן למרקוסור (גוש סחר שאורוגוואי הוא חלק ממנו). קיימת לשכת מסחר של פקיסטן-אורוגוואי.
בשנת 2007 אירחה מונטווידאו את 'ועידת קשמיר הבינלאומית' הראשונה. ראש ממשלת ג'אמו וקשמיר סרדאר אטיקה אחמד ח'אן השתתף באירוע, שאורגן בשיתוף האוניברסיטה הקתולית באורוגוואי. חאן נפגש עם מספר סנאטורים אורוגוואים במהלך שהותו.
בשנת 2014 הוסמך שגריר פקיסטן בבואנוס איירס גם עבור אורוגוואי.
סיביל ברג
סיביל ברג (בגרמנית: Sibylle Berg - מבטאים: סִיבִּילֶה בֶּרג ; נולדה ב-2 ביוני 1968 בויימאר, מזרח גרמניה) היא סופרת גרמנייה שהתיישבה בשווייץ, מחברת רומנים, מסות, סיפורים קצרים, מחזות ופובליציסטית. ברג נחשבת לאחת הסופרות והמחזאיות המפורסמות והמשפיעות ביותר בעולם הדובר גרמנית במאה ה-21. ספריה (16) תורגמו ל-34 שפות ומחזותיה (27) תורגמו ל-30 שפות ברג זכתה ב-17 פרסים יוקרתיים לאורך הקריירה רבת השנים שלה. ראויים במיוחד לציון הם: 2016 - פרס עיוורי המלחמה למחזה שמע (Hörspielpreis der Kriegsblinden). 2016 - פרס אלזה לסקר שילר למחזאות. 2019 - פרס נסטרוי (Nestroy Theatre Prize), ה״אוסקר״ למחזה השנה בארצות הדוברות הגרמנית. 2020 - פרס הגראן-פרי לספרות של שווייץ (הפרס החשוב ביותר במדינה זו) 2020 - פרס ברטולט ברכט לספרות .הכתיבה של ברג הושוותה לזו של קורט וונגוט, ברט איסטון אליס, מישל וולבק וויל סלף. היא הפכה לדמות איקונית בתת-תרבויות אלטרנטיביות גרמניות, וצברה קהילת מעריצים גדולה מאוד בקרב קהילת להטב"ק ובקהילות האמנותיות באירופה.
קורות חיים
ברג נולדה ב-2 ביוני 1968 בויימאר. את ילדותה ונעוריה העבירה אצל משפחת אומנה בקונסטנצה ברומניה. אביה היה פרופסור למוזיקה ואמה ספרנית. לפני שהחלה את לימודיה הגבוהים בגרמניה המערבית, היא אומנה כצוללנית קרבית. למשך תקופה קצרה היא למדה אוקיינוגרפיה באוניברסיטת המבורג ועבדה בעבודות שונות. ב-1996, עברה לגור בציריך, שווייץ.
היא נישאה בשנת 2004 ומחזיקה אזרחות שווייצרית משנת 2012. הזוג מתגורר לפרקים בישראל. ברג ידועה כתומכת בתנועת הסטרייט אדג'. ברג מגדירה עצמה כלא בינארית.
ספרים
הרומן הראשון של ברג ״A Few People Search For Happiness And Laugh Themselves To Death״ יצא לאור בשנת 1997 בהוצאת Reclam לאחר שנדחה על ידי 50 הוצאות אחרות. הספר נמכר בכ 400,000 עותקים, וממשיך להמכר גם 23 שנה מאוחר יותר.
ברג כתבה 16 רומנים. לרגל הוצאות ספריה החדשים נוהגת ברג לצאת לסיבובי הופעות הדומים יותר להופעות רוק ומושכים קהל של אלפים למפגשים עימה. בשנת 2012, עם הופעת ספרה Vielen Dank für das Leben, (תודה רבה על החיים) בסיבוב ההופעות בהשתפות שחקני הקולנוע והתיאטרון קטיה רימן, מתיאס ברנדט והמוזיקאית מארי אוצ'ר.
בסיבוב ההופעות לרגל יציאתו לאור של הרומן GRM brainfuck העוסק באנגליה הנאו-ליברלית שלאחר הברקזיט, גייסה ברג את כוכב ה-Grime הצעיר בן ה-14 T.Roadz, ואת כוכבי ה-Grime הוותיקים, מייסדי Ruff Sqwad הראפרם Prince Rapid ו-Slix. בשנת 2019 יצא לאור GRM – Brainfuck, בהוצאת Kiepenheuer & Witsch ושהה חודשים ברשימת רבי המכר ומכר מאות אלפי עותקים.
מחזות
ברג כתבה 29 מחזות. בשנת 2000 בבוכום, הועלה המחזה השני שכתבה Helges Leben (חיי הלגה), והוזמן לפסטיבל מולהיים לתיאטרון.
בשנת 2008 הועלתה בתיאטרון המרכזי של ציריך ההצגה Von denen die überleben (על אלו ששורדים) בשיתוף אמנים ידועי שם כ-Jon Pylypchuk, Gabríela Friðriksdóttir , ועוד.
בשנת 2013, החלה ברג לעבוד עם "תיאטרון מקסים גורקי" בברלין כשהמחזה הראשון שהועלה בו - Es sagt mir nichts, das sogenannte Draußen (מה שמכנים חוץ לא אומר לי כלום), נבחר בשנת 2014 כמחזה השנה על ידי Theater heute.
בשנת 2015, זכה המחזה Und dann kam Mirna (ואז באה מירנה) בפרס פרידריך לופט Prize על ההפקה הטובה ביותר בברלין ופוטסדם.
בשנת 2019 הוזמן המחזה Wonderland Ave (שדרת וונדרלנד) ל-Mülheim Theatertagen. בשנת 2019, זכה המחזה "טריפטיכון-שנאה /דרכים לצאת מהמשבר" Hass-Triptychon — Wege aus der Krise ב-פרס נסטרוי על מחזה השנה במדינות דוברות הגרמנית. המחזות של ברג הועלו ומועלים בארה״ב, בריטניה, איטליה, צרפת, ספרד, פולין, ליטא, צ'כיה סלובניה, הונגריה, טורקיה, דנמרק, שוודיה, נורווגיה, הולנד, רומניה ובולגריה.
פרויקטים אחרים
ברג כתבה אינספור כתבות בנושאי מסע, חברה, רוח ועוד עבור מיטב העיתונים באירופה כמו ה-Die Zeit Neue Zürcher Zeitung Die Presse ועוד.
משנת 2011, כותבת ברג טור דו חודשי ב-Spiegel Online תחת השם S.P.O.N. – Fragen Sie Frau Sibylle (Ask Ms. Sibylle). לטור יש יותר מ-4 מיליון קוראים.
ברג מנהלת שיחות עם מדענים ומומחים בינלאומיים בכל התחומים אותם היא מעלה בכתב במגזין הרשת השווייצרי Republik תחת הכותרת "Nerds Save The World". בשנת 2020 יצא לאור ספר בשם זה, המאחד את כל השיחות, בהוצאת Kiepenheuer & Witsch.
ברג כתבה שירים למחזות שלה וגם ליוצרים אחרים כמו ל-Sina. בשנת 2011, השיר Ich Schwöru, אותו כתבה ברג ושרה sina, היה שיר השנה וזה המושמע ביותר בחתונות בשווייץ.
מינואר 2016 עד דצמבר 2017, הקריאה ברג טקסטים מושחזים משלה שהוקלטו והוקרנו לפני הצגת האורחים בתוכנית הפופולרית Schulz & Böhmermann ברשת ZDFneo.
בימוי
בחודש מרץ 2013, ביימה ברג, בשיתוף הבמאי Hasko Weber, את Angst reist mit (החרדה נוסעת איתנו) בתיאטרון של שטוטגרט. באותה שנה, כיבד אותה ה-Berliner Festspiele ב"יום עם סיביל ברג" בו ביימה והעלתה מופע רב משתתפים (כ-60 אמנים מוכרים, חלקם חברים אישים וחלקם שותפים לעבודה).
באוקטובר 2015 הועלה המחזה שלה How To Sell A Murder House בבימויה, בתיאטרון Neumarkt Zurch.
קאנון חינוכי
בשנת 2018, שיתפה ברג פעולה עם Simone Meier, Hedwig Richter, Margarete Stokowski ועוד שבע נשים מוכרות בתחומן, ויחד יצרו רשימה של ״נשים שאנחנו צריכים להכיר״ שפורסמה ב-Spiegel Online and Watson.ch באוגוסט 2018. הקאנון הורכב מ-145 נשים וחולק לקטגוריות של מדע, טכנולוגיה, מחקר, פוליטיקה, ספרות ואמנות.
הוראה
מאז שנת 2013 ברג מלמדת כתיבת מחזות באוניברסיטת ציריך לאומנות.
פרוצ'ידה
פרוצ'ידה (בנפוליטנית: Proceta) הוא אי מול חופי נאפולי במחוז קמפניה בדרום איטליה.
אטימולוגיה
שם האי נובע מהמילה הלטינית Prochyta - "נשפך החוצה", בגלל מראה האי, שנראה כאילו מורם מקרקעית הים. הערכה אחרת היא שהוא נובע מהפועל היווני prokeitai שפירושו "נשען קדימה", שמתאר את מראה האי מכיוון הים.
גאוגרפיה
פרוצ'ידה ממוקמת בין קאפו מיסנו לאי איסקיה. חופי האי, שאורכם 16 ק"מ, משוננים מאוד.
הנקודה הגבוהה ביותר באי היא גבעת טרה מוראטה (91 מטר).
ניתן להגיע לאי באמצעות מעבורת מהנמלים מולו בוורלו ופורטה די מסה בנאפולי, ומנמל פוצולי, צפונית לנאפולי.
החי והצומח
באי קיימים מינים רבים של ציפורים, בין היתר תור מצוי, שליו נודד, סלעית, חטפית שחורת עורף, דוחל חום-גרון ונחליאלי צהוב. בנוסף לכך, האי מהווה מוקד משיכה לציפורים נודדות שונות.
הצומח מתאפיין בצמחייה ים תיכונית, וכולל בין היתר חלבלוב, אלון הגלעין, יערה, הדס ואלת המסטיק.
מוזיאון המסכות הים תיכוני
בקרנבל השנתי, בו מופיעים בעלי המסכות, הניצחון הוא של רועי הצאן מאזור ברבג'יה העליונה (Barbagia di Ollolai) - החובשים את מסכות האיזוהדורס - לבנות בדרך כלל - נגד הפולשים הסרצנים המחופשים לממוטונס עם מסכות בצבע שחור הנלקחים בשבי. פירוש אחר ללחימה, אולי בהשפעת התרבות הנוראגנית, הממוטונס הם האיכרים אשר מובלים על ידי האיזוהדורס, האלים, לגורלם.
במוזיאון מופע אור-קולי המציג את הקרניבל השנתי. לאחר מכם מוצג אוסף של מסכות מסרדיניה וממדינות אגן הים התיכון. כמו כן מוצגת סדרה של מסכות של הממוטונס לפי תקופות היווצרותן.
ברוך בנאסרף
ברוך בנאסרף (ספרדית: Baruj Benacerraf; 29 באוקטובר 1920 – 2 באוגוסט 2011) היה אימונולוג יהודי-אמריקאי יליד ונצואלה, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1980 על "תגלית גנים המקודדים מולקולות על פני התא החשובות לאבחנה של מערכת החיסון בין עצמי ולא-עצמי" (Major Histocompatibility Complex - MHC).
קורות חיים
בנאסרף נולד בשנת 1920 בקראקס, ונצואלה להורים יהודים ילידי צפון אפריקה (אביו נולד במרוקו ואמו הייתה ילידת אלג'יריה). בעודו ילד בן 5, היגר עם משפחתו לפריז. בשנת 1938 היגר לארצות הברית ובשנת 1943 זכה לאזרחות אמריקאית. הוא סיים תואר ראשון במדעים באוניברסיטת קולומביה בשנתיים בלבד. לאחר שניסה ללא הצלחה להתקבל למספר רב של בתי ספר לרפואה, הוא התקבל ללימודים בקולג' לרפואה של וירג'יניה, בזכות עזרה מידיד משפחה. בין השנים 1948-1945 שהה בהתמחות ברפואה במסגרת שירותו בצבא ארצות הברית. בשנת 1948 התמנה לחוקר בקולג' לרפואה של אוניברסיטת קולומביה, שם שהה עד לשנת 1950. בין השנים 1956-1950 ביצע מחקר בפריז ואחריו שב לאוניברסיטת ניו יורק, שם עבד עד לשנת 1968. בין השנים 1968-1970 חקר במסגרת המכונים הלאומיים לבריאות. בשנת 1970 החל לעבוד באוניברסיטת הרווארד, שם היה עד לשנת 1991.
נאו-גאו
נאו-גאו קיצור של נאו-גאומטרי וידועה גם כנאו-מינימליזם היא תנועה אמנותית אמורפית שהתפתחה בשנות ה-80 בארצות הברית ובמסגרתה הושם דגש על ציור מופשט גאומטרי, אשר ניתנו לו משמעויות נוספות כאובייקטים שניתן לזהותם מסביבת היום יום. שמות נוספים שהתנועה קיבלה הם נאו-קונספטואליות, נאו-פוטוריזם, נאו-פופ, המופשט החדש, פוסט-אבסטרקטיזם ו"אמנות חכמה".
ברוך בנאסרף
קורות חיים
בשנת 1990 הוענקה לבנאסרף המדליה הלאומית למדעים של ארצות הברית על תרומותיו לעולם הרפואה.
נאו-גאו
בנאו-גאו מופיעים היבטים של אמנות פוסטמודרנית המתוארים כנאו מינימליזם ומתייחסים להערכה מחדש של צורות אמנות קודמות. התנועה שאבה מהתפתחותה של האמנות המינמליסטית, האקספרסיוניזם המופשט ושלוחותיו, בתוספת פופ ארט, אופ ארט, ושלוחות שונות של התפתחות אמנותית, כאשר היא דוגלת בשימוש בחפצים יומיומיים כחומרים פיסוליים.
צוואר ממולא
צוואר ממולא (ביידיש: העלזעל) הוא מאכל מהמטבח היהודי האשכנזי. המאכל עשוי עור צוואר עוף (ולעיתים - כל עור העוף) ממולא ומבושל. המילוי עשוי להכיל קמח או פירורי לחם (ובפסח - קמח מצה), מחית תפוחי אדמה, בצל קצוץ מושחם (מטוגן בשמאלץ), שמאלץ, גריבען ותבלינים - מסורתית רק מלח ופלפל שחור, אך יש המוסיפים פטרוזיליה או שמיר.
ברוך בנאסרף
קורות חיים
אחיו הצעיר פרופ' פול בנאסרף הוא פילוסוף של המתמטיקה, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת פרינסטון וחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
נאו-גאו
עם אמנים עכשוויים אשר קושרו למונח, או שהיו כלולים בתערוכות שעסקו בתנועה, נכללים:ג'ף קונס (Jeff Koons), פטר האלי (Peter Halley), פיליפ טאפה (Philip Taaffe), קתרין ברג'ס (Catharine Burgess), פול קון (Paul Kuhn), לורל סמית (Laurel Smith), כריסטופר וילארד (Christopher Willard), טים זאק (Tim Zuck). פסלי הפלדה של ריצ'רד סרה (Richard Serra) תוארו כניאו מינימליזם צנוע.
צוואר ממולא
העור מנוקה ואם אינו שלם הוא נתפר כך שיישאר בו פתח יחיד. אזי הוא ממולא, הפתח נתפר כך שהמילוי לא יזלוג והמאכל מבושל בבישול ממושך, בחום נמוך במים, במרק או כחלק מהחמין.
ברוך בנאסרף
קורות חיים
בנאסרף עסק באימונולוגיה והחל משנת 1963 התמחה בבקרה גנטית של התגובה החיסונית, תוך שביצע ניסויים בחזירי ים ועכברים.
נאו-גאו
בתנועת הנאו-גאו הציורים מוצגים בפורמט גדול וצבעוני. ציירים כדוגמת פטר האלי משתמשים בצבע זרחני וטיח סינתטי, וביצירתם מחברים בין האמנות לגאומטריה. האלי מצייר עולם של מודלים מתמטיים וארכיטקטורה אורבנית. אמנים כדוגמת פיליפ טאפה משלבים מוטיבים אורבניים וצורות גאומטריות השאולים מההיסטוריה של האמנות הדקורטיבית.
מלבד אמנות הציור והפיסול, התנועה הנאו-גאומטרית יושמה בתחומי האדריכלות והמוזיקה.
צוואר ממולא
צוואר ממולא דומה לקישקע ומשמש לעיתים כתחליף לו.
מנדלי מוכר ספרים מזכיר מאכל זה ואחרים ביצירתו "ספר הקבצנים":
קלטים
קֶלטים (ביוונית: Κελτοί; בלטינית: Celtae) הוא שם קיבוצי למספר עמים שישבו במערב אירופה מתקופת הברזל ועד תקופת האימפריה הרומית ולאחריה. עמים אלה חלקו שפות, תרבויות ודתות דומות. השרידים של התרבויות והשפות הללו מצויים כיום באזורים הנקראים האומות הקלטיות. מוצאם האתני או התקופה שבה הופיעו עמים אלה לראשונה אינם ידועים בוודאות, וישנם היסטוריונים הטוענים כי הם היו קיימים עוד בתקופה הפרהיסטורית. ישנן עדויות לקיומם החל מהמאה ה-12 לפנה"ס, ולהתיישבותם בבריטניה החל מהמאה ה-8 לפנה"ס.
השימוש בשם "קלטים" בהתייחסות לעמים האלה, צץ לראשונה במקור היסטורי משמעותי מהמאה ה-6 לפנה"ס–מפה גאוגרפית שצייר ההיסטוריון היווני הקטאיוס ממילטוס. כינוי זה שימש את היוונים להתייחסות לקבוצת העמים המדוברים, ולאחר מכן אימצו הרומאים את הכינוי עבור שכניהם בצפון, אך לא ידוע אם הקלטיים כקבוצה קראו לעצמם בשם זה.
מבנה חברתי
ככל הנראה לא התקיימה בין העמים הקלטיים הגדרה פוליטית משותפת אחת, והתפקוד הפוליטי של העמים השונים היה עצמאי כמעט לגמרי. לרוב חיו הקלטים בקבוצות שבטיות ששימשו כיחידות פוליטיות בלתי תלויות, שאוכלוסייתן נעה בין מאות - למאות אלפי נפשות. החברה הקלטית הייתה חברה היררכית מעמדית שנשלטה על ידי מלכים. המלך היה בעל המעמד הרם ביותר, אחריו בהיררכיה היה "המעמד השליט" המורכב מכוהני הדת - דרואידים, נביאים, רופאים, בעלי מלאכה ועוד, ובתחתית היו העבדים – המעמד הנחות ביותר. בין שני מעמדות אלה – השליט והעבדים נמצא החלק העיקרי של כלל האוכלוסייה – פשוטי העם. מעמד מיוחד נוסף היה מעמד המשוררים.
שפה
קיימת מחלוקת לגבי עובדת מוצאם המשותף של העמים הקלטים השונים, וישנם חוקרים הטוענים כי המשותף בין העמים הקלטים הוא המקורות הלשוניים בלבד. העמים הקלטים דיברו דיאלקטים שונים של שפות קלטיות שמקור כולן בשפת אב קדומה אחת.
דת דרואדיזם
הדת הקלטית היא דת פגאנית פוליתאיסטית שדגלה באמונה כי לכל חלקת טבע או פיסת אדמה בעולם אלוהות משלה. על כן, מערכות הדת בעמים הקלטיים היו מגוונת והשתנו מעט בין אזור לאזור. על אף השוני בין אזור לאזור, למערכות הדת הקלטיות השונות היו גם קווים משותפים. לדוגמה, התפיסה כי "העל טבעי" הוא חלק נוכח, ובלתי נפרד מהמציאות, אשר ביכולתו להשפיע על עולם הטבע שבו חיו הייתה משותפת לכל העמים הקלטיים באשר הם. עיקר מטרתה של מערכת הדת היה להשפיע על "אלוהיות" אלו שיגרמו טוב לבני האדם על ידי טקסי פולחן שונים, הקרבת קורבנות, שימוש בקסמים ואמצעי פיוס נוספים. את טקסי הדת והפולחן הובילה שכבת הכוהנים שנקראו דרואידים.
סחר
הקלטים נתקלו לראשונה במטבעות בעת שירותם בצבאות מזרח תיכוניים יווניים ומקדוניים אשר שילמו להם עבור שירותם במטבעות. ישנן עדויות למטבעות שטובעו באזורים קלטיים החל מסוף המאה הרביעית לפנה"ס והלאה. ממצאים ארכאולוגיים של מטבעות שיוצרו באזורים אחרים רחוקים מהם, מעידים כי המטבעות מילאו תפקיד מרכזי במסחר הקלטי. הקלטים ניהלו מערכות סחר חליפין מפותחות הן של סחר פנימי בין העמים הקלטים השונים, והן של סחר חיצוני בין האזורים הקלטיים לתרבויות שכנות. בין הסיבות להתפתחות מערכת סחר מורכבת שכזו ניתן להצביע על הצורך בהשגת חומרים גולמיים שלא היו בנמצא והרצון להשיג חפצים נדירים ואקזוטיים ששימשו סמל לסטטוס ומעמד. מערכות סחר מפותחות התקיימו בין האזורים הקלטיים לאזור הבלטי ולאזורים שכנים נוספים במזרח התיכון.
שקיעתה של התרבות
הפלישה הרומית שהחלה בחצי השני של המאה השנייה לפני הספירה הסתיימה בשנת 51 לפני הספירה עם כיבושו של גאיוס יוליוס קיסר את המבצר שבו התכנסה ההתקוממות השבטית האחרונה. פלישה זו היא שהובילה בסופו של דבר לשקיעתה של התרבות הקלטית. השפעתה של התרבות הרומית על זו הקלטית הייתה גדולה ביותר עד כי התרבות הקלטית התמזגה בה כמעט כליל.
נתן שלם
נתן שלם (10 באוקטובר 1899 - 20 בספטמבר 1959) היה גאולוג וגאוגרף. מראשוני חוקרי הטבע של ארץ ישראל ויישובה לאחר מלחמת העולם הראשונה. היה בין הראשונים למחקר רעידות אדמה ואסונות טבע בארץ ישראל. היה בין מקימי ״אגודת משוטטים ארץ-ישראלית״. לאחר קום המדינה, היה מראשוני המכון הגיאולוגי לישראל, שם המשיך במחקריו בתחומי רעידות האדמה, וייסד את המחלקה שלימים, לאחר מותו, הפכה למכון הגיאופיסי לישראל.
ביוגרפיה
נולד בסלוניקי יוון ליהושע שלם, בן למשפחה יהודית מסורתית ממוצא ספרדי. למד במסגרות חינוך יהודיות שכללו ידיעת השפה העברית, בין היתר אצל יצחק אפשטיין. הקים ביחד עם חברו דוד בנבנשתי את אגודת דורשי עברית בסלוניקי ב-1910. ב-1914 נשלח עם קבוצת נערים ללמוד בירושלים בבית המדרש למורים ע"ש דוד ילין. שם הכיר את מי שעתידה להיות אשתו, חווה לבית קומרוב (1895–1963), בת בכורה למשפחה עשירה שהגיעה מחרקוב והתיישבה בנס ציונה. בתקופת לימודיה של חווה בבית המדרש למורים, המשפחה התגוררה בירושלים. עם תום לימודי ההוראה, במהלך מלחמת העולם הראשונה יצא ללמד במושבה סג'רה. ב-1919, לאחר נישואיו, נתן שלם נסע ללימודי גאולוגיה בפירנצה, שם קיבל תואר דוקטור ב-1924, ושם גם נולד בנו הבכור אליהו (1924–1976). לאחר ארבע שנים נולדה בתו ירדנה (1928). נכדתו היא זמרת העבר נגה שלם.
מורה בירושלים
לאחר קבלת תואר הדוקטורט באיטליה ב-1925, חזר נתן שלם לארץ ישראל והתיישב בירושלים, שם היה מורה לגאוגרפיה, לכימיה ולפיזיקה בגימנסיה העברית רחביה. במסגרת זו יצא עם תלמידיו לטיולים רבים בטבע. היה בין מקימי אמא"י (אגודת משוטטים ארץ ישראלית) ביחד עם חברו דוד בנבנשתי. בטיוליו ערך תצפיות ומדידות שונות ובהן איסוף דוגמאות סלעים, מאובנים וצמחים.
אהבת השיטוט ברחבי ישראל הייתה אצל נתן שלם מוטיב מרכזי בהוראת הטבע והגאוגרפיה במוסדות השונים בהם לימד במשך השנים. הוא היה יוצא עם תלמידיו לשטח, בתדירות גבוהה, לפעמים כל שבוע, ודרבן אותם לאסוף צמחים, בעלי חיים וכלי צור. נתן שלם הקים חדר טבע בגימנסיה העברית, ובו אוספי סלעים, חי וצומח של ארץ ישראל, וקירב את תלמידיו לעולם ידיעת הארץ, התנ”ך והטבע של ארץ ישראל.
תלמידו יהודה האזרחי הקדיש כמה עמודים לתיאורו של שלם ופעלו, בספרו "עיר, אבן ושמים".
על מבטאו כתב:
על אגודת המשוטטים ועל חיבתו של שלם לטיולים כתב האזרחי:
חלוץ המחקר במדעי האדמה
נתן שלם נחשב מראשוני חוקרי מדעי האדמה בארץ ישראל. הוא שם דגש רב על הגאומורפולוגיה, אבל לא רק בה, היה חלוץ. כפי שאפשר לראות מקשת הנושאים שטיפל בהם, וברובם מיוצגים באסופת המחקרים, שהתפרסמו לאחר מותו. במשך לימודיו בפירנצה התרכז נתן שלם בלימודי המסלע ותורת המאובנים (פלאונטולוגיה) ומהם התפשט לתחומים קרובים. בין השנים 1925–1929, חזר ונסע בימי חופשת הקיץ אל אוניברסיטאות פירנצה ומודנה, היה אסיסטנט בקורסים למינרולוגיה, ותוך כדי כך השתמש במעבדותיהם ובאוספי מכונים אלה לבדיקת המאובנים שהביא מישראל. בתקופה זו גיבש את תפיסתו המחקרית שבאה לידי ביטוי בגישה הבין תחומית (ובין נושאית) ובראייה דינמית של הנוף. בלימודיו הפורמליים התוודע למגוון מקצועות עזר שבלעדיהם לא יכול היה להתמחות בתורות אלה. הגישה המחקרית הבין תחומית הובילה אותו, כבר במחצית השנייה של שנות העשרים להתמקד במקצוע הגאוגרפיה, אותו העריך עוד מתקופת לימודיו כתלמיד בית המדרש למורים בירושלים, ולאחר מכן בלימודי הגאוגרפיה באנגליה בשנים 1935–1937.
נתן שלם הרבה לעסוק בנושאים הקשורים להתפתחות מהעבר להווה: כגון: עמקי נחלים, תמורות אקלימיות, הקארסט, ורעידות אדמה, סייסמולוגיה וגעשיות. גישתו לנוף כמכלול דינמי התבטאה בשני היבטים שונים: הראשון – דינמיקה בו-זמנית, יחסי גומלין בין תופעה אחת לשנייה, כמו הקשר בין הטמפרטורה ובין הופעת הטל. היבט שני הוא כרונולוגי, הנוף כמכלול תופעות המתפתחות ללא הרף, זו אחר זו, כשינויים טקטוניים המביאים לשינויים ברשת הנחלים. מתוך יומניו עולה כי “צומת הדרכים” המקצועית שלו היה בכנס המדעי בהרי האלפים, בשנת 1928. כנס שהביא להתעניינותו בנושאים מורכבים ומשולבים מנקודת מבט מרחבית, וגם לתובנה של הדינמיקה הנופית.
הנחלת העברית כשפה מדעית
נתן שלם חידש והתאים מושגים עבריים מהמקורות היהודיים הקדומים, עם המחקר המודרני המתחדש בארץ ישראל, הוא העיר וביקר כותבים אחרים שאינם מדקדקים בשפה או בהגדרותיהם העבריות. את אהבתו לשפה העברית על גווניה הרבים, הוא קיבל ממורהו בסלוניקי, ד"ר יצחק אפשטיין, שלו הכיר תודה כל חייו על השפה ורזיה ועל הצורך לדייק במילים שאותן בוחרים לכתוב או לדבר, בחיי יום יום, כבכתיבה מדעית. נתן שלם לא התבייש להצהיר על האידיאה שלו בנושא עיברות השפה המדעית.
שלם חיבר את ממצאיו על תפוצת הרעשים בלבנט, עם מושגים עבריים עתיקים הוא שאב את המונחים שאיתם הגדיר את התופעות הנחקרות. כאשר הוא תיאר את רעידות האדמה בירושלים, השתמש במושג "רעשים", או "זוועות" בהתאם לתוצאותיהם, היינו יצר הקבלה מסוימת בין סולמות מודרניים למדידת עוצמות רעשות, כסולם ריכטר, ובין מושגים מהספרות העברית העתיקה, כפי שעשה זאת עם הטל.
אשקופיים
אשקופיים (שם מדעי: Ambassidae) היא משפחת דגים מסדרת הדקראים המצויים במים מתוקים ובמי הים באסיה ובאיי האוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי.
נתן שלם
הנחלת העברית כשפה מדעית
בעיברות המושגים המדעיים, כאידאולוגיה הוא חצה את גבולות הגאוגרפיה. את גישתו המיוחדת הזאת הציג נתן שלם, לרקטור האוניברסיטה העברית, בדוח"ותיו השנתיים, וכך כתב:
אשקופיים
אורכם של האשקופיים עד 25 ס"מ והם בעלי קשקשים כסופים ומעט שקופים. הראש והעיניים גדולות והפה קטן. הגב מעט מתעקל אצל חלקם והסנפיר הגבי גבוה. הם חיים בקרבה לקרקעית וניזונים משיריים.
נתן שלם
הנחלת העברית כשפה מדעית
עיברות השפה המדעית הייתה משימה חשובה ביותר שהשפיעה על דרך כתיבתו. כמו כן התייחס ל'ידיעות' מהעולם העתיק וחיפש בהן את הערך מדעי. שילוב מיוחד זה בכתיבתו עמד לו לרועץ, כאשר נידון גורלו על ידי אנשי האוניברסיטה בוועדותיהם השונות.
אשקופיים
דגים רבים ממשפחה זו הם דגי נוי מבוקשים.
נתן שלם
באוניברסיטה העברית
באמצע שנות העשרים, פנייתו להתקבל כחוקר באוניברסיטה העברית בירושלים נדחתה והוא מצא פרנסה בהוראה בבתי ספר תיכוניים בירושלים. בסוף שנות העשרים פנה שוב אל הנהלת האוניברסיטה וביקש למנותו כעובד במדעי הטבע בענף הגאולוגיה, מאחר שהשתלם במקצוע זה באיטליה ופרסם מאמרים מדעיים מקצועיים על סלעי ארץ ישראל והגאולוגיה שלה. לנוכח המשבר הכלכלי של סוף שנות העשרים, האוניברסיטה הודיעה לנתן שלם כי מצב התקציב לא מאפשר מינוי של עובד מדעי נוסף בגאולוגיה (בנוסף לפרופ' ליאו פיקרד), ואין סיכויים לכך בימים הקרובים.
למרות הדחייה נתן שלם, לא מרפה מחלומו להיות חוקר באוניברסיטה העברית. במשך שנות השלושים הראשונות, הוא הרחיב את חוג מכיריו בין אנשי האוניברסיטה והחל להתקרב אל הגאוגרפיה בכלל, ואל הגאומורפולוגיה בפרט. בעצת ידידיו מהאוניברסיטה ומחוצה לה, יצא ללונדון להשתלם בגאוגרפיה בקיץ שנת 1936. מספר חודשים לאחר שהגיע ללונדון, קיבל מכתב מד”ר אייג ידידו באוניברסיטה שכתב כי ״ד”ר פיקרד מציג מועמדותו של עוזרו ד"ר דוד עמירן איש צעיר לימים, המבטיח לתפוס עמדה חשובה כאיש מדע”.
נתן שלם שלח מכתב לאוניברסיטה והגיש שוב את מועמדותו לתפקיד, וניסה להתחרות עם דוד עמירן. נתן שלם הבין כי הסיכוי לקבלת מינוי באוניברסיטה העברית קשור להשגת כספים עבורה. לכן לאחר שחזר לארץ ישראל בסתיו תרצ”ח (אוקטובר 1937), הוא פנה לידידיו בקרב העדה הספרדית בירושלים, להשגת תרומה לאוניברסיטה, שתסייע לו לקבל מינוי במעמד של “חבר מחקר”, כפי שקיבל דוד עמירן. ידידיו הספרדיים ובראשם לאון רקנטי, משה קרסו ומאוחר יותר בכור שטרית, גייסו כסף עבור האוניברסיטה, ונתן קיבל את המינוי הזמני של "חבר מחקר".
הפרשה המשיכה להתגלגל במשך שנות הארבעים, כשנתן נידחה שוב ושוב על ידי מוסדות האוניברסיטה, ולא קיבל את המינוי של מקים המחלקה לגאוגרפיה. בשנים 7–1946, הוא הועסק זמנית כמורה מהחוץ, ולימד קורסים בגאוגרפיה פיזית, עוד לפני שהוקמה המחלקה לגאוגרפיה. במשך כל אותן שנים, חקר וכתב כמה מהמחקרים המקיפים שלו, אך למרות חוות דעת מצוינות על חלק מהם, התעלמו מקבלי ההחלטות ממחקריו.
עולמו המדעי
עיון במסמכים בפרשת מינויו באוניברסיטה העברית, העלה כי נשמעו כלפיו לא אחת טענות על אופיו המדעי, ועל טיב מחקריו השונים. אבל כאשר מנתחים כיום, את דעותיו וגישתו כפי שהוצגה לראשי האוניברסיטה בשנות השלושים והארבעים, אפשר לראות כי נתן שלם היה מדען ייחודי, רחב אופקים ובעל רגישות גבוהה למרחב ולזמן. בשנים בהן החל לחקור את ישאל, כמות החוקרים והידע שהיה ברשותם על הארץ ישראל ונופיה היה זעום, ונתן שלם חשף עובדות חדשות: נופים, סלעים, אנשים, תרבות, צומח, אקלים, אורחות חיים ועוד. בפרספקטיבה של ימינו אלה, ומנקודת מבט כוללת של גישתו המדעית שהייתה לצנינים בעיני ראשי האקדמיה באותם ימים. יש להדגיש את תפיסתו את "אחדות המחקר המדעי" – הרצון לגשר בין מדעים שונים, ולהיות מדען בין תחומי. היבט נוסף בגישתו המדעית, היא התובנה כי "לימוד העבר מהווה מפתח להבנת ההווה", גישה אותה העביר ממחקריו הגיאולוגיים לתחומים אחרים מחוץ למדעי הטבע. בנוסף להיותו חוקר טבע ונופים, הדגיש נתן שלם את חובתו לתרום "למדע העברי", ולכן התעקש לכתוב את מאמריו בעברית, לשם חידוש השפה העברית לא רק כשפת "הרחוב" אלא גם כשפת המדע. גם על רקע זה נמתחה עליו ביקורת חזקה מצד הפרופסורים באוניברסיטה העברית, שדגלו אז (כן עתה) שפרסום חומר מדעי בעברית הוא ברכה לבטלה. נתן שלם שלט בשפות רבות: עברית, ערבית, צרפתית, אנגלית, גרמנית, איטלקית, יוונית, לטינית. לכן פרסום בשפה זרה לא הייתה משימה בלתי אפשרית מבחינתו, אך ההתעקשות על "העבריות המדעית", הייתה ציוויו של מורהו הבלשן יצחק אפשטיין.
אפשר להדגים את תפיסתו המדעית בשילוב מקורות שונים, במחקרו החשוב על רעש האדמה של שנת 1927: רעידת האדמה 1927, נחשבת לרעש החזק ביותר במאה העשרים, ונזקיו היו רבים. נתן שלם היה בין הגאולוגים הבודדים שהיו בישראל בזמן הרעש, ותיעד ביומנו את הרעש בתיאורים מרתקים. בהמשך יצא לסייר באזורים שנפגעו, צילם וכתב מאמרים בנושא שפורסמו בשנים שונות, כ־1928 ו-1940. נתן שלם אסף עדויות מאנשים באזורים שנפגעו, כן ריכז קטעי עיתונות ערבית מארצות סמוכות שהתפרסמו בדמשק ובביירות. רשמים אלה והעדויות הכתובות יצרו אצלו תובנה על מהלך הרעש העצום הזה. על פי מסקנותיו שסוכמו במאמרים מדעיים ובמפות - מוקד הרעש היה בצפון ים המלח. קביעה זו הייתה בניגוד לקביעה הרשמית כי מוקד הרעש היה בגשר דמיה על פי הרישום של הסייסמוגרף שפעל בבירות בזמן הרעש. קביעה רשמית זאת החזיקה מעמד 70 שנה, ואילו דעתו של שלם נדחית. אבל בתחילת שנות האלפיים, חוקרים מאוניברסיטאות בן-גוריון וסטנפורד שבקליפורניה שלא הכירו את עבודתו של נתן שלם, אלא השתמשו בשיטות ניתוח חדשות של המידע הסייסמי ובתאוריות שהתפתחו מאותם זמנים על הגאולוגיה של האזור, "תיקנו" את מוקד הרעש הרשמי, והעבירו אותו דרומה לאזור ים המלח - בדיוק לאזור שבו כאמור מיקם נתן שלם את הרעש – שבעים שנה לפניהם על פי ניתוח מקורות תאוריים - דיווחים אישיים וקטעי עיתונות.
הנצחה
לזכרו נקרא רחוב בירושלים וכן היישוב מצפה שלם במדבר יהודה. השם הוצע על ידי תלמידו של שלם, רחבעם זאבי.
ערוצי הסדרות של yes
ערוצי הסדרות של yes כוללים ערוצי טלוויזיה בלעדיים של yes, בהן משולבות סדרות רכש מחו"ל לצד הפקות מקור ישראליות. נכון ל-2017, מרבית הערוצים משדרים בפורמט Full HD (נקרא גם 1080i), וכיום נמצאים בתהליך של התווספות פורמט ה-4K (נקרא גם 2160p). חלק מהערוצים נוסדו על ידי yes, וחלקם בזיכיון מהמפיצים.
מלבד הקלטה מראש הניתנת בממירים בעלי יכולות ההקלטה, ניתן גם במרבית הממירים האחרים לצפות בעזרת אפשרות ה-StartOver בשני הסרטים/פרקים האחרונים ששודרו בכל אחד מהערוצים הבלעדיים של yes. בספריית yesVOD מועלים מדי שבוע פרקים וסרטים העתידים להיות משודרים בשבוע זה ולרוב גם ניתנים לצפייה לאחר מכן.
ערוצי סדרות ששידרו עם פתיחת שידורי yes
סדרות שודרו גם בערוצי הבית הנוספים: "בריזה" – הערוץ הים תיכוני ו-"YTV" – הערוץ לקהל הצעיר.
yes stars Real
הערוץ שידר החל מקיץ 2004, ורק בחודשי הקיץ (יולי-ספטמבר), תוכניות מציאות מצליחות מארצות הברית ובריטניה. בשנים הראשונות, נקרא הערוץ yes REAL וב-2008 החברה תייגה אותו כחלק מ"ערוצי ה-stars" בשם yes stars Real.
במהלך קיץ 2008, הערוץ החל לשדר לראשונה 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע. ב-2009, הערוץ עלה שוב עם תוכניות חדשות לחודשי הקיץ.
בשנת 2010 הוחלט שלא להחזיר את הערוץ, ובמקום שובצו תוכניות מציאות באפיק yes stars Next במהלך החודשים אוגוסט-ספטמבר. אותן סדרות שודרו גם ב-HD, אם היו זמינות באיכות זו. בקיץ 2011 הוחלט להחזיר את הערוץ, ולשנות את שמו ל-yes Real. הערוץ בוטל ב-21 בינואר 2012 והוחלף על ידי הערוץ yes Oh.
ביולי 2018 הערוץ חזר במתכונת חדשה במסגרת רצועת הראליטי של הקיץ ב- yes, בערוץ yesDrama ובשירות yesVOD וסיים את שידוריו בסוף חודש ספטמבר 2018, מאז בכל שנה הערוץ חוזר לאותם חודשים בשנה.
yesSTARS
ב-9 בפברואר 2006, העלתה yes קמפיין מאסיבי להשקת הערוץ, וב-5 במרץ 2006 עלה הערוץ. ב-4 במרץ 2007, שונה שם הערוץ ל-yes stars 2, בעקבות פיצול לשלושה ערוצי סדרות.
yes stars 123
ב-4 במרץ 2007, הורחב היקף ערוצי הסדרות ב-yes לשלושה ערוצי סדרות:
ערוצי yes stars
ב-14 במרץ 2008, החליפה yes את הסמלילים של ערוצי הסדרות: yes stars 1, yes stars 2, yes stars 3. בנוסף, ערוץ הסדרות והסרטים הישראליים yes ישראלי הפך ל-yes stars ישראלי והוזז לאפיק 15.
ב-14 בדצמבר 2008, yes מיתגה מחדש את ערוצי הסדרות שלה. הערוצים: yes stars 1, yes stars 2, yes stars 3 בוטלו. במקומם נקראו הערוצים לפי ז'אנר הסדרות המשודרות בהן-
2010
ב-17 בינואר 2010, שינתה yes את מתכונת ערוצי הסדרות שלה לחמשת ערוצי הסדרות הבאים (ב-20 באוגוסט 2010, מחקה yes את המילה "stars" משמות ערוצי הסדרות):
מ-2011
בדצמבר 2011 עלה ערוץ yes Oh (במקום yes Real באפיק 15) המשדר סדרות בעיקר מבית HBO.
בינואר 2011 החליף ערוץ yes SCI FI את ערוץ yes stars next. בערוץ שודרו סדרות פנטזיה ומד"ב. הערוץ שודר גם בהפרדה גבוהה בשם yes SCI FI HD.
ביולי 2011 עלה ערוץ yes Real ששידר תוכניות מציאות.
בנובמבר 2015 ערוץ yes Base סיים את שידוריו. הערוץ שודר מתחילת שידורי yes (תחילה בשמות ערוץ 3 ב-yes stars 3, yes) ושודר גם ב-HOT, תחת השם HOT Family עד ינואר 2015.
ב-2016 נוסף ערוץ ייעודי של yes לסדרת הפנטזיה האמריקאית "משחקי הכס", לקראת עליית העונה השישית. למרות שהסדרה שודרה עוד קודם לכן בערוץ yes Oh. בערוץ, שודרו בנוסף לשידורים חוזרים של כל פרקי הסדרה, גם הצצה למאחורי הקלעים, פרשנות של היוצרים ושל השחקנים על התפתחות העלילה והדמויות, טריוויה, מעברונים משעשעים ועוד. הערוץ סיים את שידוריו בסוף חודש אפריל באותה שנה, עם תחילת שידור הסדרה בערוץ yes Oh. ב-20 ביוני 2017 הערוץ חזר לקראת עליית העונה השביעית וסיים את שידוריו ביום עלייתה לאוויר.
בנובמבר 2017 מיתגה yes גרפית מחדש את כלל הערוצים, הפרסומים ותוכני ה-VOD בשיטת "one-brand"- מותג אחד, מעבר מצבעוניות וגרפיקה ייחודית שאפיינה את הערוצים והפרסומים השונים, לשפה וצבע אחידים למותג yes.
באותו חודש, בעקבות מעבר הערוצים המסחריים לאפיקים 12, 13, ו-14 הוזזו ערוצי הסדרות לאפיקים 15–18.
בדצמבר 2017 נוסף לערוצי הסדרות ערוץ חמישי – yes EDGE המשדר סדרות מבתי ההפקה הגדולים בארה״ב וסדרות מרכזיות נוספות. הערוץ נכנס לאפיק 18 וערוץ yes OH זז לערוץ 19 אחריו. ב-2019 ערוץ yes OH ירד מהאוויר, ובמקומו עלה בערוץ 19 ערוץ 'הריאליטי'
yes REAL רצועת שידורים בלילות חופשת הקיץ במקום ערוץ yes Drama, בה שודרו תוכניות ריאליטי אמריקאיות ובריטיות מצליחות כמו הישרדות, אתגר הנינג'ה, הרווק ועוד.
ערוצים בהפרדה גבוהה
בעבר, סדרות מערוצי yes stars שצולמו בהפרדה גבוהה (HD) שודרו בערוץ yes stars HD באפיק 501. באפריל 2009, פיצלה החברה את הערוץ לשניים, והוסיפה את ערוץ yes stars Next כששלושתם משדרים גם בHD.
שידור סדרות במקביל לשידור הבכורה בארצות הברית
עם התרבות שירותי הסטרימינג והצפייה באינטרנט, וכן הכנסת הממירים המקליטים, ובניסיון להתמודד עם צפייה פיראטית, החל מ-2014 משודרות סדרות שיוצרות באזז וצפייה בקרב צופים במקביל לשידור הבכורה בארצות הברית. ערוץ yes Oh החל את המסורת בשידור סדרות כמו Glee והמתים המהלכים. החל מהעונה הרביעית של משחקי הכס ששודרה ב-2014 וכך גם בעונותיה הבאות, הפרקים משודרים בין 3:00 ל-4:00 בבוקר במקביל לארצות הברית (עם תרגום מיידי) ובשידור נוסף בערב הבא. החברה טוענת כי היא הראשונה בעולם שחתמה על הסכם שידור מקביל עם HBO.
סדרות ב yesVOD
מאז השקת שירות ה VOD תכנים רבים מערוצי הסדרות זמינים לצפייה מיידית. הספרייה מחולקת לספריות משנה תואמות לערוצי הסדרות, בנוסף לקטגוריות כמו סדרות חדשות, פרקי השבוע, סדרות ישראליות, סדרות דוקו וספרייה נוספת yes London הכוללת סדרות רכש בריטיות.
שירות VOD simple כולל רק את ספריות הסדרות yes Drama, yes Action, yes Comedy שזמינים כערוצים ליניארים בחבילה הצרה, וכן סדרות ישראליות וסדרות ששודרו בעבר. לעיתים פרקים חדשים זמינים לצפייה מיידית לפני שידורם בערוץ.
ערוצים בלעדיים
נכון ל-15 בספטמבר 2020
פיליפ מקסס
פיליפ מקסס (צרפתית: Philippe Mexès; נולד ב-30 במרץ 1982 בטולוז שבצרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה מוקדמת
מקסס החל את הקריירה שלו בקבוצה הנוער של טולוז בגיל 15 עבר לאוקזר. ב-2003 זכה עימה בגביע הצרפתי.
רומא
ביוני 2004 חתם בקבוצת רומא ל-4 שנים. מאוחר יותר התברר כי הדבר נעשה בניגוד לרצונם של אנשי אוקזר שלא אישרו למקסס לנהל משא ומתן עם מועדון אחר, עקב כך הושעה השחקן אך חזר לרומא באופן זמני. ב-12 בספטמבר 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי רומא במשחק ליגה נגד פיורנטינה. בפברואר 2005 ערער מקסס על ההשעייה אך הערעור נדחה והשחקן הושעה עד אפריל. בסופו של דבר שני המועדונים סיכמו על העברתו של מקסס לרומא עבור 7 מיליון אירו.
אחרי עונה קשה, את עונת החל מקסס על הספסל. ההתנהגות בלתי הולמת של רומא ברכישת מקסס, המועדון הושעה בשנת 2005 מלחתום עם שחקנים אחרים פרט לשחקנים חופשיים אך באוגוסט 2006 הסתיים העונש. עקב המחסור בשחקני רכש, מקסס הפך לשחקן מפתח בקבוצה של לוצ'יאנו ספלטי. מקסס שיחק בתשעה מתוך עשרה משחקים אפשריים בגביע אופ"א. רומא סיימה במקום החמישי בסרייה א' שמוביל למוקדמות גביע אופ"א, אך עקב רשת הטיית המשחקים באיטליה שגררה אחריה עונשי הורדת נקודות, רומא סיימה את העונה במקום ה-2 שמוביל לשלב הבתים של ליגת האלופות.
בקיץ 2007 חתם מקסס על חוזה חדש ל-4 שנים כאשר הוא ירוויח 4.5 מיליון אירו. גם בעונה זאת רומא הגיע עד לרבע הגמר כאשר היא נעצרה על ידי מנצ'סטר יונייטד שעתידה לזכות במפעל בסיום העונה. בליגה, רומא צמצמה פער 11 נקודות עם אינטר וסופו של דבר סיימה במקום שני אחרי אינטר, חזרה שלוש נקודות. מקסס הגיע עם רומא עד לגמר הגביע שנה שנייה ברציפות כאשר הוא גם הבקיע באותו משחק אותו רומא ניצחה 1-2 וזכתה בגביע שנה שנייה ברציפות.
בעונת מקסס איבד את מקומו בהרכב לניקולאס בורדיסו שהגיע בקיץ של אותה שנה, אך סייע לרומא לסיים בחלק העליון של הטבלה. בתחילת עונת חזר להרכב הקבוצה.
קריירה בינלאומית
בצעירותו השתייך מקסס לסגל הנבחרות הצעירות של צרפת. ב-2002 קיבל את זימון הבכורה שלו לנבחרת הבוגרת מאמן הנבחרת דאז ריימונד דומנק, אך לא היה חלק משמעותי בנבחרת. לאחר הכישלון במונדיאל 2010 התמנה לורן בלאן למאמן הנבחרת. תחת הנהגתו של בלאן, קיבל מקסס את חלוצת ההרכב בנבחרת ביחד עם עדיל ראמי הוא ייצב את ההגנה של צרפת. ב-25 במרץ 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת במסגרת משחק ידידות נגד. מקסס השתתף עם הנבחרת ביורו 2012.