cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שפם מברשת שיניים
בגרמניה
למרות העדויות המצולמות לשפם הגדול הרבה יותר שלו במהלך מלחמת העולם הראשונה, גיסתו של היטלר, ברידג'ט היטלר, אמרה כי היא הייתה האחראית לסיבה שלהיטלר יש את שפם מברשת-שיניים שלו לפני המלחמה, אך דבריה מוטלים בספק על ידי רוב החוקרים. ברידג'ט טענה שאדולף בילה "חורף אבוד" בביתה בליברפול בשנים 1912–13. השניים רבו הרבה, בעיקר, לדבריה, כי לא יכלה לסבול את שפם הקייזר הסורר שלו. הוא חתך אותו, כפי שהיא אומרת בזיכרונותיה, אך בכך - כמו ברוב הדברים - הלך רחוק מדי.
לאחר מלחמת העולם השנייה
לאחר מלחמת העולם השנייה, הסגנון איבד את פופולריותו ברוב העולם בשל הקשר החזק שלו עם היטלר ונודע כ"שפם היטלר".
העיצוב המקורי של האמן האמריקאי סטיב דיטקו לדמות הבדיונית "ג'יי ג'ונה ג'יימסון", דמות משנה בקומיקס של ספיידרמן, כללה שפם מברשת-שיניים, כנראה כדי לגרום לו להיראות "היטלריסטי" ולכן מתועב יותר, בהתחשב באנטגוניזם הקיצוני שלו לספיידרמן. ורוב הופעותיו של ג'יימסון מאז יצירתו שמרו על הסגנון או גרסה שלו בקומיקס.
הקלידן רון מייל מלהקת הרוק האמריקאית "Sparks" שמר על שפם מברשת-שיניים לאורך רוב שנות ה-70 וה-80. בעקבות הצלחה עם קהל המיינסטרים בבריטניה ב-1974 עם השיר "This Town Ain't Big Enough for Both of Us", האקונומיסט כתב כי "דור שלם צפה ב-Top of the Pops, ראה את השפם של רון מאל, ורץ החוצה מהחדר, בוכה, 'אמא! אבא! היטלר מנגן בפסנתר ב-Top of the Pops!'".
בשנת 2009, הקומיקאי האנגלי ריצ'רד הרינג יצר מופע סטנד-אפ שכותרתו "שפם היטלר" כשהוא מופיע עם שפם מברשת-שיניים כדי לראות אם הוא "יוכל להחזיר את שפם מברשת השיניים לקומדיה - זה היה הראשון של צ'פלין, ואז היטלר הרס אותו".
במאי 2010, כוכב הכדורסל האמריקאי מייקל ג'ורדן הופיע בפרסומת של המותג Hanes עם שפם מברשת-שיניים. תגובות העיתונות והציבורית היו שליליות, וג'ורדן נפטר מיד מהשפם. חברו של ג'ורדן, צ'ארלס בארקלי אמר, "אני חייב להודות שאני לא יודע מה לעזאזל הוא חשב ואני לא יודע מה Hanes חשבו. זאת אומרת, זה פשוט טיפשי. זה פשוט רע, פשוט ופשוט".
לשפם מברשת-שיניים קיימת עוד גרסה קיצונית שמצמצמת אותו לחריץ השקוע בין השפה העליונה לאף בלבד, סגנון שגודל בעיקר על ידי נשיא זימבבואה לשעבר רוברט מוגאבה.
המזרח התיכון (שיר)
המזרח התיכון הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי עברי לידר. השיר יצא לאור ב-24 במאי 2020, על ידי חברת התקליטים הליקון, כסינגל שלא מתוך אלבום.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי עברי לידר, הולחן על ידי לידר והמוזיקאי הדרוזי סאם חלבי, והופק על ידי חלבי. לידר סיפר כי השניים הכירו דרך התכתבות ברשת החברתית אינסטגרם, תוך שבהמשך החלו לעבוד יחד באולפני הקלטות בדלית אל-כרמל, מקום מגוריו של חלבי, בתל אביב ובניו יורק. השיר עוסק במגפת הקורונה והשלכותיה, תוך שלקראת סוף השיר, לידר מאזכר את הבידוד והלמידה מרחוק שהתקיימו במהלך תקופה זו.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר, בוים על ידי עומר טובי והועלה לערוץ היוטיוב של לידר ב-24 במאי 2020, בסמוך לצאת הסינגל. בקליפ משתתפת השחקנית מגי אזרזר, שמגלמת בקליפ אמא חוצנית, שרוצה לעזוב את ביתה בתקופת התפרצות מגפת הקורונה ואינה מקבלת את המגבלות שהחלו בשל המגפה, תוך שהיא מחפשת, לדברי במאי הקליפ עומר טובי, "דרך מילוט שתביא אותה לפלנטה חדשה בה קיים ריגוש ומתקיים שפע של כיף". הקליפ צולם בנמל התעופה בן-גוריון. צילומי הקליפ התאפשרו בנמל התעופה בשל שהיה סגור בתקופת מגפת הקורונה.
נכון ליולי 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3.8 מיליון צפיות.
ביקורת
בן שלו, מבקר המוזיקה של עיתון "הארץ", סקר את השיר, באומרו, "אחרי שלידר העמיד זו לצד זו כמה השקפות בעייתיות, ואז הסתבך בעצמו עם ההשקפות הסותרות שלו, הדרופ מספק לשיר, ללא צורך במילים, את החזון החיובי המוצק שלו. שום דבר מרחיק לכת. בסך הכל הצעה לפסקול: העוד והביט האלקטרוני כסאונד הטבעי, המרקיד והיפה של המקום הזה, מצפון תל אביב ועד דליה".
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, תוך שהעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה, באומרו כי "לידר אינו מתיימר להמציא משהו חדש, זה מהלך מוזיקלי שהופך תחושה לזרימה שמשדרת מצב רוח טוב, פופ שמעיד על רעננות. אם זה מה שהוליד הבידוד – אז עשה לו טוב הסגר. הוא היה זקוק לנגיף ולבידוד, לפחות לטובת ההשראה".
הצלחה
כבר כשיצא, זכה השיר להצלחה רבה, תוך שהצליח להופיע לראשונה במקום השלישי במצעד השבועי של מדיה פורסט והגיע בשיאו למקום השני במצעד. נכון ל-14 ביוני, שהה השיר במצעד סך של כ-3 שבועות. גם ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי זכה השיר להצלחה, תוך שהצליח להגיע למקום ה-110 במצעד שירי הספוטיפיי השבועי, וצבר למעלה מ-100 אלף השמעות.
הקוזאק מאמאי
ממוזער|שמאל|250px|הקוזאק מאמאי רוכב על סוס. הקוזאק מאמאי (באוקראינית: Козак Мамай) הוא דמות בפולקלור האוקראיני. דמותו היא אחת הדמויות הסטנדרטיות בתיאטרון הבובות המסורתי האוקראיני, הוורטפ.
דמותו של הקוזאק מאמאי שזורה בסיפורי עם ופתגמים אוקראיניים. אלה זכו לפופולריות רבה לאחר התפרקותו של הסיץ' הזפורוז'י בשנת 1775. הקוזאק מאמאי הוא אחת הדמויות הנפוצות בנוף העממי האוקראיני, מסוף המאה ה-17 ועד ימינו. במאות הציורים ששרדו מוצג בדרך כלל הקוזאק מאמאי עם קובזה – כלי נגינה דמוי לאוטה שהוא סמל הנשמה האוקראינית; סוס, שייצג גם חופש וגם נאמנות; ואלון שכלי הנשק שלו תלויים עליו מסמל את כוחו של העם. הציורים מתקופת קוליבישנייה (תקופת שבה נעשו פוגרומים כנגד בני מיעוטים באוקראינה) מציגים לעיתים את מאמאי על רקע תקריות אלימות בהן מעורבים פולנים או יהודים.
מטבע
על מטבע משנת 1997 שהוטבע על ידי הבנק הלאומי של אוקראינה, מופיעה דמותו של הקוזאק מאמאי לבוש במעיל פרווה ויושב ברגליים שלובות, מעשן מקטרת ומנגן בקובזה. אלמנטים מסורתיים של חיי הצבא הקוזאקים נמצאים סביב הדמות: סוס בעל רתמה, קשור לחנית עם דגל נטועה באדמה; עץ אלון ירוק ועליו תלויה חרב; אקדח; קלפאק טורקי, ובקבוק אוקוביטה (משקה אלכוהולי).
בשולי המטבע הכתובות: (באוקראינית: Козак Мамай, קוזאק מאמאי) – משמאל ומימין - (באוקראינית: Лицар волі і честі, אביר החירות והכבוד). מלמעלה, כתובות אלו מופרדות באמצעות הדגל שכרוך לראש החנית. מטבע מאמאי הוא מסדרת "גיבורי עידן הקוזקים", מטבעות זיכרון ויובל לאוקראינה.
התאחדות הכדורגל הקפריסאית
התאחדות הכדורגל הקפריסאית (ביוונית: Κυπριακή Ομοσπονδία Ποδοσφαίρου (ΚΟΠ)) היא הגוף המנהל את הכדורגל בקפריסין. ההתאחדות אחראית על קיום משחקי ליגת העל הקפריסאית, משחקי הגביע הקפריסאי, משחקי הסופר-קאפ הקפריסאי ומשחקי נבחרת קפריסין. בנוסף, אחראית ההתאחדות גם על משחקי הקטרגל במדינה הכוללים את משחקי הליגה, משחקי הגביע ומשחקי הסופר-קאפ.
הכדורגל הובא לקפריסין בתחילת שנות העשרים של המאה הקודמת על ידי הבריטים ששלטו באי. המשחק שהחל בבתי הספר באי צבר פופואריות וקבוצות שונות החלו להתגבש במקומות שונים. בספטמבר 1934 נוסדה ההתאחדות בה היו חברים באותה עת שמונה מועדונים, שהיוו את הבסיס לליגת העל הקפריסאית שהחלה לפעול במקביל. בשנת 1948 הצטרפה ההתאחדות לפיפ"א ובשנת 1962 הצטרפה לאופ"א.
משרדי ההתאחדות נמצאים בעיר ניקוסיה, במבנה שנחנך בשנת 2007.
סיטרואן קקטוס
רכב הסיטרואן קקטוס (צרפתית: Citroën C4 Cactus) נוצר בשנת 2014 על ידי יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן והורכב במדריד שבספרד. הדגם הושק באירופה בשנת 2014 והגיע לישראל בשנת 2015. בישראל הדגם משווק על ידי חברת דוד לובינסקי.
סיטרואן קקטוס היא קרוסאובר קטנה, בתצורת הצ'בק 5 דלתות, המיוצרת בספרד על ידי יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן. הקקטוס נחשבת באירופה כמכונית קבוצה C, למרות שהיא מבוססת על שלדת PF1 הקטנה, שמהווה את הבסיס גם לסיטרואן C3 ו-DS3. מאפיין עיצובי ייחודי הם לוחות ה-"Airbump" על דפנותיה החיצוניות של המכונית, המיועדות להגן עליה מפני נזקים קלים ארעיים במגרשי חנייה. הם זמינים בצבעים מנוגדים לצבע הרכב.
עיצוב
דגם הקקטוס עוצב על ידי מארק לויד. מכונית הקקטוס מעוצבת בעיצוב חדשני, שזכה למספר תארים, כגון: "עיצוב הפנים היפה ביותר" בפסטיבל אוטומוביל בעיר פריז, "המכונית המעוצבת ביותר" לשנת 2015 בפסטיבל המכוניות הגדול של ניו יורק וזכתה בפרס "Reddot desing" ובפרס "CARBUYER". עיצוב המכונית זכה במספר תארים של מכונית השנה במגזינים מובילים, כגון "DIESELCAR" ו-"TOP GEAR". בסך הכול, רכב הסיטרואן קקטוס זכה ל-35 פרסים ברחבי העולם.
ייצור ושיווק
הייצור החל באביב 2014 במפעל וילהוורדה של PSA במדריד, ספרד והמכירות החלו בצרפת ביוני 2014. זהו דגם קרוסאובר הצ'בק 5 דלתות ברמות גימור "Touch", "Feel" ו-"Flair" (לפי סיווג היצרנית), המונע על ידי מנוע בנזין 1.2 ליטר 3 צילינדרים בטור ומנוע דיזל 1.6 ליטר 4 צילינדרים בטור.
דגם הקונספט של סיטרואן
סיטרואן C-Cactus הייתה מכונית הקונספט שהקדימה את הייצור הסדרתי של הקקטוס בתערוכת המכוניות של פרנקפורט בשנת 2007. ה-C-Cactus הוצגה בתור "מכונית אקולוגית" עם חטיבת הנעה היברידית דיזל עם צריכת דלק משוערת של 3.4 ליטר ל-100 ק"מ (= 29.4 ק"מ לליטר) במחזור המשולב ופליטות CO2 של 78 גרם/ק"מ. ה-C-Cactus, שתוכננה לגלם פשטות, הייתה בעלת עיצוב "מושך, מודרני ועליז". כמעט כל החומרים ששימשו לייצורה ניתנו למיחזור. סיטרואן הציגה ב-C-Cactus שורה של מאפייני עיצוב חדשים. מכונית הקונספט היא בעלת עיצוב חד ומאפיינים אטרקטיביים. אורכה 4.2 מטר ורוחבה 1.8 מטר, והיא מכילה מגוון רחב של ציוד, הכולל: מיזוג אוויר עם בקרת טמפרטורה אוטומטית, מערכת שמע איכותית, חלון שמש (sunroof) פנורמי בגג, בקרת שיוט ומגביל מהירות. בנוסף, עיצוב פנים המכונית נוצר באמצעות הסרת חומרים.
טכנולוגיה ומפרט טכני
המנוע נעזר ברצועת תזמון מגומי חזק, ונדרש להחליפה רק אחת ל-180,000 ק"מ או 5 שנים וטיפול תקופתי אחת ל-15,000 ק"מ. רצועה מסוג זה יכולה לעזור לעמידות ולאורך חיים ארוך יותר.
איגוד הנשים היהודיות של פשט
איגוד הנשים היהודיות של פשט (בהונגרית: Pesti Izraelita Nőegylet, בראשי תיבות לעיתים קרובות בהונגרית: PIN) היה איגוד שפעל בין השנים 1866 לבין 1945. מקום מושבו היה בבודפשט ברובע 7 של היום (ארז'בטווארוש) ומטרתו העיקרית הייתה צדקה.
בית יתומות
מהסכום שתרם הנדבן היהודי מור הירש לצורך פעולתן, אכן הקים האיגוד בשנת 1867 ברחוב קרטס 36 – בבניין מועדון האמנים של "מועדון פסק" של היום (Fészek Művészklub) – מוסד שהתאים לקליטת מאה בנות יהודיות יתומות שהוקם בשם "בית היתומים לבנות של איגוד הנשים היהודיות של פשט". משנת 1869 הן הפעילו גם מטבח עממי לחסרי בית, בו חולקו 300 ארוחות יומיות לנזקקים. בית היתומים של הבנות עבר לרחוב יוקאי 5 בשנת 1900, ואחר כך בשנת 1923 הועבר לבניין ב"בולוואר הונגריה" 9. משנת 1901 המשיך המטבח העממי לפעול כחלק מהבניין ברחוב קרטס שהושכר למועדון האמנים פסק, במקום שהיה קודם בית היתומים. במהלך מלחמת העולם הראשונה הובטחה גם העסקתן של נשות חיילים יהודים עם פתיחתו של מרכז תעסוקה לנשים בתעשייה ברחוב צ'וקונאי בשנת 1916.
בין השנים 1898–1927, קטלין גרה הייתה מנהלת בית היתומות, והיא פרסמה את הספר האוטוביוגרפי שלה בשם "חיי" בשנת 1929. ברומן האוטוביוגרפי היא דיווחה בפירוט על הפעילויות ועל חיי בית היתומות ובספרה הנוסף "פועלי האהבה", שיצא לאור בשנת 1938, סיפרה על כל פעילויות איגוד הנשים.
בית החולים
בזכות קרן של 120 אלף כתרים שהקים התעשיין הגדול מנפרד וייס לזכר אשתו, נפתח ברובע השמיני "בית מיטות לילדים על שם אליס וייס" (Weiss Alice Gyermekágyas Otthon) עם 32 מיטות. המוסד העניק גם הכשרה לטיפול בילדים ולראשונה בהונגריה גם ייעוץ להריון. בשנת 1922 הצליחו לאכלס במקום כבר 120 אמהות צעירות בכל פעם וללא הבדלים דתיים, כאלף נשים זכו במקום בפעילויות הגנה לאם ולתינוקות מדי שנה. בשנת 1926 הפך המקום ממוסד רפואי פרטי לציבורי ולאחר מכן לבית חולים ציבורי של ממש בשנת 1931. באותה תקופה אושרה גם הקמת מחלקה נפרדת לגינקולוגיה בתוך המוסד שקיבולתה הגיעה ל-70 מיטות לאחר מספר הרחבות.
מספר חברות איגוד הנשים היהודיות בשנת 1936 היה 1,528. פעולתן נפסקה רשמית בתום מלחמת העולם השנייה, ובית המיטות לילדים אליס וייס, אותו הפעיל האיגוד, מוזג לתוך "בית החולים היהודי" שהיה קודמו של בית החולים הממלכתי ברחוב סאבולץ'.
הקולוסיאום של הונג קונג
הקולוסיאום של הונג קונג (באנגלית: Hong Kong Coliseum; בסינית: 香港體育館) המכונה גם קולוסיאום האנג הום (באנגלית: Hung Hom Coliseum; בסינית: 紅磡體育館, 紅館) הוא מבנה זירה מקורה למטרות ספורט ופנאי, הממוקם באזור הונג גום, במפרץ הונג הום, בחצי האי קאולון שבהונג קונג.
המבנה נבנה ביוזמת המועצה המקומית ונחנך ב-27 באפריל 1983, לאחר שש שנות בנייה.
במבנה 12,500 מושבים, והוא המתקן המקורה השני בגודלו בהונג קונג (לאחר 2005 נפתחה ארנת אסייהוורלד הגדולה יותר).
הקולוסיאום מנוהל על ידי משרד הפנאי והתרבות של ממשלת הונג קונג.
מתקנים
המבנה כולל את הזירה הגדולה ומספר חדרי כנסים.
הזירה
במרכז הזירה משטח בטון רבוע שאורך צלע המגרש שלו 41 מטרים.
גובה התקרה מעל רצפת הבטון - 23 מטרים.
רצפת הבטון של הזירה מכוסה לעיתים בריצוף עץ, גומי או כיסוי אחר על מנת לאפשר פעיליות ספורט כגון: קטרגל, בדמינטון, כדורסל, כדורעף וגם החלקה על הקרח.
יתר על כן, הרצפה יכולה להחזיק משא של עד 1,800 ק"ג/מ'2 אשר יכול לתמוך בבמות, פלטפורמות וציוד קול ציוד במהלך קונצרטים והופעות.
מסכים גדולים ומערכת הקרנה מציגים את המתרחש במגרש כך שהקהל יושב במושבים הגבוהים של האצטדיון יכול לראות את המתרחש.
משחקי מזרח אסיה 2009
הקולוסיאום היה אחד מחמשת האולמות שאירחו את משחקי מזרח אסיה שנערכו בהונג קונג ב-2009.
תוכנה ארגונית
תוכנה ארגונית (באנגלית: Enterprise software או Enterprise application software (EAS)), היא תוכנה אשר לרוב נמצאת בשימוש בארגונים גדולים כגון חברות ומוסדות ממשלתיים, וזאת להבדיל מתוכנה הנמצאת בשימוש על ידי אנשים פרטיים (כדוגמת תוכנה מסחרית - retail software). תוכנות ארגוניות מהוות חלק אינטגרלי במערכות מידע מבוססות מחשב.
השירותים שתוכנה ארגונית מספקת, בדרך כלל מהווים כלים עסקיים המשמשים בתחומים כגון מסחר אלקטרוני, מערכות חיוב אוטומטי (billing), אבטחת מערכות מידע, ניהול שירותי טכנולוגיית מידע (ITSM), ניהול קשרי לקוחות (CRM), תכנון משאבי ארגון (ERP), בינה עסקית (BI), ניהול משאבי אנוש, Enterprise Application Integration, ניהול תהליכים עסקיים (BPM), ועוד.
בגלל העלויות הגבוהות הכרוכות בפיתוח או קנייה של תוכנות ארגוניות, רק ארגונים גדולים נעזרים בתוכנות הממדלות את כל המערכת העסקית שלהם. מכיוון שלארגונים גדולים בדרך כלל יש מערכות ומחלקות דומות, לעיתים קרובות תוכנות ארגוניות מסופקות כחבילות תוכנה הניתנות להתאמה אישית. בדרך כלל מורכבותם של כלים אלה דורשת ידע ומומחיות ספציפיים.
הגדרות
המושג תוכנה ארגונית יכול לתאר אוסף של תוכנות מחשב בעלות יישומים עסקיים משותפים, כלים המשמשים למידוּל אופן הפעילות של הארגון כולו, וכלי פיתוח המשמשים לבניית יישומים הייחודיים לארגון. תוכנה ארגונית נועדה לפתור בעיות ברמת הארגון כולו, ולא בעיות ברמה של מחלקה ספציפית בתוך הארגון. מטרת תוכנה הפועלת ברמה הארגונית היא לשפר את הפרודוקטיביות והיעילות של הארגון בכך שהיא מספקת פונקציונליות התומכת בלוגיקה העסקית (business logic).
מומחה התוכנה מרטין פאולר הגדיר את המושג כך:
"תוכנות ארגוניות עוסקות בהצגה, במניפולציה ובאחסון של כמויות גדולות של נתונים מורכבים, ובתמיכה בתהליכים עסקיים על נתונים אלה, או אוטומציה שלהם."
Enterprise application software
Enterprise application software הוא יישום מחשב המבצע פונקציות עסקיות כדוגמת עיבוד הזמנות, רכש, תזמון פעולות ייצור, ניהול מידע על לקוחות, ניהול אנרגיה, חשבונאות, ועוד. בדרך כלל יישומים אלה מאוחסנים על גבי שרתים ומספקים שירות למספר גדול של משתמשים בו-זמנית, בדרך כלל על גבי רשת מחשבים. זאת בניגוד ליישומים המיועדים למשתמש יחיד, אשר מוּרצים על גבי המחשב האישי של המשתמש ומשרתים רק משתמש אחד בכל עת.
חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית)
חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית), תשס"ו-2005 (להלן: "החוק") הוא חוק שנחקק בשנת 2005 ומטרתו הנגשת מערכת המשפט לאנשים עם מוגבלויות ושמירה על זכויותיהם, בין היתר על ידי העברת חקירתם במשטרה לידי חוקרים מיוחדים המתמחים בתחום, תיעוד חקירתם בווידאו וכן באמצעות החלת כללים מיוחדים בבואם להעיד בבית המשפט.
רקע
ההכרה העקרונית בזכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות עוגנה בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ״ח-1998. במסגרת דוח שהגישה בשנת 1997 "הוועדה הציבורית לבדיקת חקיקה מקיפה בנושא זכויות אנשים עם מוגבלות" בראשות ד״ר ישראל כץ, צוין כי:
הגדרת אדם עם מוגבלות
סעיפי החוק חלים על אנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית.
סעיף 1 לחוק מגדיר "אדם עם מוגבלות שכלית" כאחד מאלה: לפי הסעיף, אדם יוגדר כבעל "מוגבלות נפשית" אם לקותו הנפשית מגבילה את יכולתו להיחקר או לתת עדות במשטרה.
חוקר מיוחד
במקרה ובו אדם בעל מוגבלות נדרש להגיע לחקירה, מחויבת המשטרה על פי החוק להפנותו לחוקר אשר עבר הכשרה מיוחדת לחקירת אנשים על מוגבלויות. חוקר זה יכול להיות פסיכולוג, עובד סוציאלי, קרימינולוג קליני או אדם שעבר הכשרה בתחום החינוך המיוחד. עם זאת, במקרים חריגים, יכולה החקירה להתבצע על ידי חוקר משטרה רגיל וזאת כדי למנוע שיבוש חקירה, כשיש סכנה לשלומו ובריאותו של אדם (צורך דחוף בחקירה), כשחקירת אותו אדם תאפשר את מעצרם של חשודים נוספים וכו'.
תיעוד החקירה
חקירתו של אדם עם מוגבלות תתועד, ככל שניתן, בתיעוד חזותי (וידאו), תיעוד קולי ותיעוד בכתב.
פולנים
פולנים (בפולנית: Polacy - שם ברבים: פולאצי, ביחיד זכר: Polak, ביחיד נקבה: Polka) הם עם וקבוצה אתנית סלאבית מערבית (לפי שפתה) שמולדתה היא פולין. מספר בני העם הפולני בפולין הוא 37,310,000 מתוך אוכלוסייה של 38,538,000 תושבי המדינה (לפי המפקד ב-2011). המושג מתייחס גם לכל אזרחי פולין, ללא הבדל מוצא אתני, כפי שנקבע בפתיח לחוקת רפובליקת פולין. המוצא האתני נחשב לעניין פרטי של כל אזרח. בשנת 2002 מנה מפקד האוכלוסין בקרב תושבי פולין כ-253,300 בני "מיעוטים לאומיים" ו"אתניים". עם "המיעוטים הלאומיים" נמנים 147,094 גרמנים, 47,640 בלארוסים, 27,172 אוקראינים, 12,731 צוענים (בני רומה), וכן ליטאים, רוסים, סלובקים, יהודים, צ'כים וארמנים. הממשלה הפולנית מכירה רשמית כ"מיעוטים אתניים" בצוענים, למקה טטרים, והקראים.
חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית)
איסור חקירה נגדית בידי הנאשם
כלל נוסף ששונה במסגרת חוק זה הוא יכולתו של נאשם בעבירה לחקור בחקירה נגדית את הקורבן. לאור העובדה כי חקירתו של העד על ידי מי שנאשם בפגיעה בו עלולה להשפיע לרעה על יכולתו למסור עדות, נקבע בחוק כי בית המשפט רשאי לאסור על ביצוע חקירה נגדית על ידי הנאשם וכי החקירה תיערך על ידי סניגורו. אם הנאשם סירב למינוי סניגור, תיערך החקירה הנגדית על ידי "מתווך" שהוכשר כחוקר מיוחד.
פולנים
בגבולותיה הנוכחיים של פולין כלולים כמה אזורים היסטוריים המאוכלסים כעת בפולנים: ויילקופולסקה (פולין גדול), מאלופולסקה (פולין קטן), מזוביה (בפולנית - מזובשה), שלזיה (בפולנית: שלונסק), פומרניה (בפולנית: פומוז'ה), קויאוויה (בפולנית: קויאבי), וארמייה, מזוריה ופודלסיה (בפולנית: פודלאשה).
חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית)
הסתמכות על תיעוד החקירה בווידאו
במקרים מסוימים, רשאי בית המשפט לאשר שימוש בתיעוד חזותי שבוצע במסגרת החקירה במשטרה, במקום שיידרש העד המוגבל למסור עדות בבית המשפט או בנוסף לעדות שמסר. בית המשפט ייטה לאשר שימוש בתיעוד זה במצבים בהם העד אינו מסוגל למסור עדות עקב מוגבלותו, או עלול להיפגע אם ימסור.
פולנים
לעם הפולני פזורה גדולה באירופה. חלק מהפולנים בחו"ל מתגוררים באזורים שהשתייכו בעבר למדינה הפולנית בשלביה ההיסטוריים - באזורים שכנים בבלארוס, בליטא, באוקראינה, ברוסיה, ובצ'כיה, וחלקם הם מהגרים שהתיישבו בארצות השונות - כולל הארצות הנזכרות לעיל, גרמניה, אוסטריה, צרפת, בלגיה, בריטניה, לטביה, רומניה, אמריקה הצפונית, אמריקה הלטינית ואוסטרליה.
חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית)
התאמות בנוגע למתן העדות
החוק מעניק גמישות יחסית לבית המשפט בנוגע ליכולתו לבצע התאמות הנוגעות להליך מתן העדות של אדם עם מוגבלות. בהקשר זה, רשאי בית המשפט לקבוע כי העדות תימסר שלא בנוכחות הנאשם אלא בנוכחות סניגורו בלבד, או כי העד לא ימסור את עדותו מעל דוכן העדים כלל. על מנת להקל על אותו אדם רשאי בנוסף בית המשפט לקבוע כי העדות תימסר בלשכת השופט או במקום אחר שייקבע, כי העדות תימסר בנוכחות מלווה מטעם העד, או כי השופט ועורכי הדין לא יהיו לבושים בלבוש בית המשפט הרשמי, וזאת כדי ליצור חוויה פחות רשמית שעלולה להרתיע את העד ולהלחיצו. ככלל, קובע החוק כי בית המשפט רשאי להורות על גביית העדות אף בדרך אחרת הנראית לו לנכון ואינה מפורשת בסעיפי החוק, כל עוד הדרך אינה גורמת לעיוות דין לנאשם.
פולנים
בשנת 1960 כללה העיר שיקגו, אילינוי שבארצות הברית את הקיבוץ הגדול ביותר של פולנים אחרי ורשה. בשנת 2012 נראה שניו יורק תפסה את המקום השני אחרי ורשה, עם 55,581 מהגרים מפולין, ו-163,269 אמריקאים ממוצא פולני. בשיקגו נספרו 45,959 מהגרים פולנים ו-126,346 אמריקאים ממוצא פולני. בימינו הריכוז העירוני הגדול ביותר של פולנים נמצא במטרופולין השלזי שבמרכזו העיר קטוביץ, עם 7 מיליון תושבים. פסטיבלים פולנים מתקיימים בערים בחו"ל בעלי ריכוז של תושבים פולנים כגון מילווקי, ויסקונסין, שיקגו, אילינוי ומלבורן באוסטרליה.
בסביבות שנת אלף שבט הפולאנים המערביים מוויילקופולסקה, שחי באזורים סביב גייץ', גנייזנו ופוזנאן הצליח לאחד סביבו שבטים לכיים נוספים תחת משפחת פיאסט ועל ידי כך הקימו את המדינה הפולנית הראשונה.
הפולנים כקבוצה אתנית מדברים את השפה הפולנית מקרב שפות ה"לכיות" המערב סלאביות. רובם משתייכים לדת הנוצרית הרומית-קתולית (95% מאזרחי פולין), ומיעוט מתוכם הם נוצרים פרוטסטנטים ונוצרים אורתודוקסים. בנוסף חיים בפולין יהודים, כעת בני מיעוט קטן ושהיוו לפני השואה מיעוט גדול, והטטרים-ליפקה שהם מוסלמים סונים. בפתיח חוקת פולין מצוינת אסירות התודה של הפולנים להישגי אבותיהם, ולמורשת הנוצרית שלהם. לפולין יש הסכם מיוחד המסדר את היחסים בין המדינה לכס הקדוש ברומא העומד בראשות הכנסייה הרומית-קתולית העולמית.
השם (אתנונים)
השם פולין- בפולנית "פולסקה" (Polska) - ושם העם הפולני הוא אנדונים הבא משורש הודו-אירופי עממי "פּולה", או "פּלה" שמובנו - שדה פתוח. משם המילה הפולנית והרוסית פולה (поле) המתקשרת למלים כמו planum (מישור) בלטינית, plaine (משור כצורת נוף בצרפתית, המילים field (שדה) ו-floor (רצפה, קומה) באנגלית, (פולה) ברוסית, Falen המופיעה בשם אזור הגרמני וסטפליה (Westfalen). משמעות זו של השם מוזכרת גם על ידי הכרוניקן ז'רווה (גרוואסיוס) דה טילבורי שכתב בספרו De Otia imperialia ("פנאי לקיסר") בשנת 1211:"Inter Alpes Huniae et Oceanum est Polonia, sic dicta in eorum idiomate quasi Campania" ("בין האלפים ההונים (כלומר הרי הקרפטים - הערתנו) לאוקיינוס (כלומר הים הבלטי - הערתנו) נמצאת פולין, כלומר "השדה" בלשונם") אטימולוגיה זו מקובלת גם על ההיסטוריון והכרוניקון יאן דלוגוש מן המאה ה-17 הטוען Polanye, id est campestres (פולנים זה אנשי השדה) גם מרצין קרמר טען כי שם הארץ והעם מתייחסים לשדה, ציד או לוחמה בשדה פתוח.
השם "פולני" או "פּולאני" שימש בהתחלה שבט מערב סלבי. שבט זה כינה "פולסקה" את האזור שבשליטתו באגן נהר וארטה. במאה ה-10 שבט הפולאנים המערביים הצליח להכניע ולאחד את שבטי הסלאבים שבין נהרות אודר והבוג המערבי במדינה פאודלית אחת ובתחילת המאה ה-11 השם "פולסקה" התפשט לאזור רחב יותר. חבל הארץ שהיה מוצאם של הפולאנים המערביים נודע כ"פולין ישן" - סטארופולסקה, אחר כך כ"פולין גדול" - ויילקופולסקה. לעומת זאת השטחים שנכבשו לקראת סוף המאה ה-10, מולדת שבטי הויסלאנים והלנדיאנים, נודעו כ"פולין קטן" או מאלופולסקה.
אקסונימים
בעבר הרומנים השתמשו במילה "ליאך" ביחיד - וברבים - "לֶש leși. הארמנים קוראים לפולנים עד היום "לֶהּ", בריבוי - לֶהָאפָּאר լեհապար. בליטאית הם נקראים "לנקאי" בהונגרית הפולנים נקראים עד היום "לנגייל" (lengyel), ברבים - לנגיילק. המילה "ליאך" קיבלה במאות ה-18–19 בפי הרוסים והאוקראינים קונוטציה שלילית והיא הוחלפה ב"פוליאק". מקור השם "לך" ו"ליאך" מיוחס לשם האב האגדי של הפולנים - הנסיך לך ונקשר גם לשם קדום של פולין - לכיה.
היסטוריה
אזור ההתיישבות המקורי של פולנים נמצא בערך באזור הנהר ורטה (יובל של אלבה) והיובל שלה נוטץ', שבה נמצאות הערים פוזנן וגנייזנו של ימינו. בתחילת ימי הביניים התאחדו בני השבט ה"פולאנים" המערב סלאבי שחיו שם עם שבט הוויסלאנים, שמרכזו באזור הערים ורשה וקרקוב של ימינו. בסמוך לשבטים אלה חיו גם שבטים מערב סלאביים נוספים: הגוראלים, השלזים, המזובים, הקרקובים ואחרים.
עם הקמת הממלכה המאוחדת הפולנית-ליטאית (1795-1569) שקמה בהנהגת שושלת יגיילו (1572-1386), התיישבו פולנים רבים בשטחים הנמצאים כיום בדרום ליטא, במחצית המערבית של בלארוס, בשליש המערבי של אוקראינה, וכן בצפון מוראביה וצפון סלובקיה.
בעקבות חלוקותיה בין המעצמות השכנות בסוף המאה ה-18 (1772, 1793, 1795) חדלה פולין להתקיים כמדינה, והעם הפולני והקהילות האתניות שחיו בקרבתו הפכו סופחו אל האימפריה הרוסית, ממלכת פרוסיה ובעקבותיה האימפריה הגרמנית, והאימפריה ההבסבורגית על גלגוליה - האימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית. במאה ה-19 תהליך התיעוש בגרמניה ובאוסטריה הביא להגירת פולנים אל חבל הרוהר ולמרכזיה העירוניים של אוסטרו-הונגריה.
ב-1918 בעקבות מלחמת העולם הראשונה הוקמה מחדש פולין העצמאית. היא שוב נעלמה כמדינה עקב חלוקתה בין גרמניה הנאצית לברית המועצות בשנת 1939. בעת הכיבוש הנאצי בוצעו גרושים המוניים של פולנים לטובת מתיישבים גרמנים. כמו כן התחולל רצח עם נגד מיליוני היהודים של פולין וכן נגד המיעוט הצועני. נרצחו גם מספר מיליונים של פולנים. גרמניה הנאצית וברית המועצות ביקשו לדכא ולחסל חלק גדול מן האליטה הפולנית. בתום מלחמת העולם השנייה נכפו על אזור פולין וסביבתה נדידות אוכלוסין גדולות: פולין הוקמה מחדש יותר מערבה, והפולנים מן האזור ממזרח לקו קרזון במערב בלארוס ומערב אוקראינה ודרום ליטא גורשו מברית המועצות אל המדינה הפולנית המחודשת. חלקם יושבו בשטחים נרחבים שסופחו לפולין על חשבון גרמניה - פומרניה האחורית, פרוסיה המזרחית עם ורמיה-מזוריה פומרליה עם דנציג, ברנדנבורג המזרחית ושלזיה התחתונה שהתרוקנו מגרמנים אחרי שאלה גורשו בהמוניהם בשנים 1945–1950 מערבה לשטחים שנותרו חלק מגרמניה. הענפים העיקריים של הפולנים בימינו הם מעל לכל בני פולין גדול, בני פולין קטן, הקויאבים והמזוביים. לאלו יש להוסיף את הגוראלים, המזורים, השלזיים וכן חי בקרבם העם הקאשובי, שאינו נחשב לפולני. הקבוצה האתנית הסלאבית הנקראת הסורבית מחבל לוז'יצה (לוזאציה), גם כן לא פולנית, ושהייתה מזוהה עם הגרמנים, גורשה או יושבה מחדש אחרי שנת 1945 מזרחה מן הקו אודר-נייסה למה שנקרא לימים גרמניה המזרחית (1991-1949).
נתונים דמוגרפיים
קיימים מיעוטים פולנים במדינות הסובבות את פולין, כמו גרמניה, צ'כיה, הונגריה, סלובקיה, צפון ומזרח ליטא, מערב אוקראינה ומערב בלארוס. מיעוטים פולנים קטנים חיים בארצות אחרות במזרח אירופה כמו רפובליקת מולדובה ורומניה. בפדרציה הרוסית חי מיעוט פולני הכולל ילידים פולנים אך גם צאצאים של פולנים שגורשו על ידי השלטונות הסובייטים בימי מלחמת העולם השנייה ואחריה. מעריכים שבשטחי ברית המועצות לשעבר חיים כ-3 מיליון פולנים.
התפוצה הפולנית בעולם
בפולין משתמשים במונח "תפוצה פולנית" או "דיאספורה פולנית" במובן של אנשים ממוצא פולני החיים מחוץ לשטחים שהיו משתייכים פולין לדורותיה. מספרם המשוער רשמית הוא בין 10–20 מיליון. תפוצה פולנית חשובה קיימת בארצות הברית (הפולנים האמריקאים), בברזיל (הפולנים הברזילאים) ובקנדה (הפולנים הקנדים). לצרפת יש יחסים היסטוריים עם פולין ובתוכה חי מספר יחסית גדול של אנשים בעלי שורשים פולנים. הפולנים הראשונים הגיעו לצרפת במאה ה-18.
צרפת
בתחילת המאה ה-20, במחצית הראשונה של המאה ה-2, במעיקר בימי מלחמות העולם התיישבו בצרפת כמיליון פולנים, ביניהם מהגרים פולנים שנמלטו מפני הכיבוש הנאצי או השלטון הסובייטי והקומוניסטי.
ארצות הברית
בארצות הברית מספר משמעותי של מהגרים פולנים התיישב בשיקגו, אוהיו, דטרויט, ניו ג'רזי, ניו יורק, אורלנדו (פלורידה), באפלו, ניו יורק וניו אינגלנד. העיר בעלת הריכוז הגדול ביותר של פולנים אמריקאים בניו אינגלנד היא ניו בריטן, קונטיקט.
קנדה
רוב הפולנים בקנדה הגיעו לשם אחרי מלחמת העולם בשנייה. מספר המהגרים מפולין עלה במיוחד בין השנים 1945–1970 ושוב אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי ב-1989.
ברזיל
בברזיל מרבית המהגרים הפולנים התיישבו במדינת פאראנה. מספרים קטנים יותר אך משמעותיים התיישבו במדינות ריו גראנדה דו סול, אספיריטו סנטו וסן פאולו. העיר קוריטיבה היא העיר ה"פולנית" השנייה בתפוצה הפולנית אחרי שיקגו. באזור שלה עדיין ניתן מטפחים מוזיקה, תרבות ובמטבח פולניים.
תנועות דמוגרפיות של פולנים בתוך האיחוד האירופי
עוד לפני נפילת הקומוניזם אלפי פולנים היו עובדים בגרמניה המערבית. אחרי קבלת פולין לאיחוד האירופי בשנת 2004 ופתיחת שוק העבודה של האיחוד, כ־2 מיליון פולנים, רובם צעירים, היגרו לארצות של האיחוד האירופי. יש משערים כי מעל מחצית מיליון פולנים באו מפולין לעבוד בבריטניה. באותה תקופה הגיעו עובדים פולנים גם לאירלנד ושוודיה. ב-2011 הפולנים השיגו זכות לעבוד חופשית בכל רחבי האיחוד האירופי. בנורווגיה מספר הפולנים הגיע ל-120,000 והם הפכו לקבוצת המהגרים בגדולה ביותר במדינה.
הונגריה
באמצע המאה ה-19 בימי השלטון ההבסבורגי התחזק המיעוט הפולני בהונגריה מבחינה מספרית. בשנת 1922 הוקם בהונגריה בית ספר פולני ל"ימי ראשון". בעת מלחמת העולם השנייה פעלו בהונגריה 27 בתי ספר יסודיים בפולנית וגם בית ספר תיכון בפולנית ביישוב באלאטון בוגלאר. כיום מספר הפולנים בהונגריה הוא רק 3,800, אם כי ארגוני מיעוטים טוענים כי מספרם של בעלי מוצא פולני הוא כ-10,000.
השפה
השפה הפולנית (język polski - "ינזיק פולסקי") שייכת לענף המערבי של הקבוצה הסלאבית של משפחת ההודו-אירופיות. הכתיב שלה מבוסס על אלפבית הלטיני המצויד בסימנים דיאקריטיים מיוחדים. השפה הפולנית היא השפה הסלאבית היחידה השומרת תנועות מאונפפות מהסלאבית המשותפת. יש לה מספר צמדי עיצורים יותר קשים להיגוי, צורה מיוחדת של L. ההטעמה על ההברה הלפני האחרונה. הניבים העיקריים הם: ישנם שני וריאנטים של השפה הפולנית הספרותית - של ורשה ושל קרקוב ופוזנאן.
השפה הפולנית היא השפה הרשמית של פולין. אחרי מלחמת העולם השנייה פולין היא המדינה ההומוגנית ביותר מבחינה לשונית באירופה: כ-97% מאזרחיה מצביעים על הפולנית כשפת אמם. במקומות אחרים, דוברי הפולנית מהווים מיעוטים לשוניים בגרמניה, בצפון סלובקיה ובצ'כיה, בהונגריה, בצפון-מזרח ליטא ובמערב אוקראינה ובמערב בלארוס.
ליטא
השפה הפולנית היא שפת המיעוט הנפוצה ביותר במחוז וילנה (וילניוס-וילנו) של ליטא (26% מכלל התושבים, לפי המפקד ב-2001). דוברי פולנית חיים גם בצפון-מזרח ובמערב ליטא.
אוקראינה
באוקראינה הפולנית נפוצה באזורים ממערב ללביב וווהלין.
בלארוס
מיעוט משמעותי דובר פולנית חי במערב בלארוס, בעיקר באזורי ברסט וגרודנו ובאזור הגבול עם ליטא.
ההתפזרות הגאוגרפית של השפה הפולנית הושפעה במידה רבה על ידי שינויי הגבולות והטרנספרים של אוכלוסין שהתרחשו בימי מלחמת העולם השנייה ואחריה. פולנים יושבו מחדש ב"שטחים המוחזרים" מגרמניה במערב ובצפון. נותרו מספר פולנים גם בשטחים שהיו קודם בשליטת פולין במזרח ושסופחו לברית המועצות. משום כך קיימים בימינו מיעוטים דוברי פולנית בליטא, בלארוס ואוקראינה, אף על פי שפולנים רבים גורשו או היגרו משטחים אלה לתוך גבולות פולין העכשוויים. בינתיים שואת היהודים ועלייתם לישראל, בריחתם וגירושם של גרמנים, וגירוש האוקראינים והגירתם, גרמו להומוגניות הלשונית של פולין כיום.
דוברי פולנית משתמשים בשפה בצורה אחידה ברוב שטחי פולין. עם זאת במקביל לפולנית הסטנדרטית קיימים במדינה ניבים פולנים ושפות מקורבות לפולנית. הניבים הנפוצים ביותר הם הניבים השלזיים, המדוברים בשלזיה העליונה והשפה הקשובית, המדוברת בצפון המדינה.
הדת
הפולנים האתניים הם עם נוצרי, ורובם משתייכים לנצרות הרומית-קתולית (לפי הערכות, כ-87% בשנת 2011).
הכנסייה הרומית-קתולית בפולין נהנית ממעמד רם כמייצגת את דתם של רוב הפולנים האתניים, בהיותה בעלת יוקרה עקב מעורבותה בהיסטוריה של העם, כולל הקרבנות שהקריבה בימי הכיבוש הנאצי והתנגדותה לשלטון הדיכוי הקומוניסטי. הנוצרים הרומיים-קתוליים חיים בכל המרחב הפולני. קיימת גם כנסיית מיעוט פלגנית הקרויה "הכנסייה המריאווית בקתולית הישנה" המונה לפי השערות אחדות כ-30000 מאמינים. כ-506,800 מקרב הפולנים האתניים והפולנים ממוצא אוקראיני, בלארוסי או רוסי הם נוצרים אורתודוקסים. רוב הנוצרים האורתודוקסים הפולנים חיים בצפון-מזרח המדינה, במיוחד באזור ביאליסטוק.
מיעוט אחר מקרב הפולנים האתניים הם פרוטסטנטים - כ-150,000, בעיקר לותרנים (הכוללים פולנים בעלי שורשים גרמניים). הפולנים הלותרנים חיים בעיקר באזורים צ'שין בשלזיה ובוורמיה-מזוריה.
חיים בפולין גם חסידי דתות אוונגליסטיות נאו-פרוטסטנטיות למשל, עדי יהוה (126,827) בפטיסטים, פנטקוסטלים (23,000), אדוונטיסטים של היום השביעי (10,000) ואחרים.
בפולין חיים גם טטרים שרובם הם מוסלמים סונים, בעיקר באזור ביאליסטוק.
כמו כן בעבר חי בה מיעוט יהודי גדול שרובו הושמד בימי הכיבוש הנאצי בשואת העם היהודי. שרידים מהם חיים עדיין בפולין, בעוד שרוב הניצולים עלו לישראל או היגרו למדינות מערביות. קיימות קהילות יהודיות קטנות בוורשה, קרקוב, וורוצלב ובעוד כמה ערים. בארצות הברית, קנדה וברזיל חיים בערך כשני מיליון יהודים ששורשיהם מפולין. אבותיהם הגיעו לשם החל מסוף המאה ה-19.
לפי חוקת פולין הנוכחית (1989) חופש הפולחן מובטח לכל. כמו כן רשאים המיעוטים האתניים והלאומיים לקיים מוסדות חינוכיים ותרבותיים, מוסדות הנועדים להגן על הזהות הדתית המיוחדת ולקחת חלק בפתרון סוגיות הקשורות לזהותם התרבותית. הארוגנים הדתיים בפולין יכולים לרשום את מוסדותיהם במשרד הפנים והמנהל הפולני. הרישום אינו חובה אך עוזר להבטחת חופש הפולחן הדתי.
בשם "האמונה הילידית הסלאבית" (Rodzimowiercy) רשומות על ידי הרשויות הפולניות כמה התארגנויות של דת הרואות עצמן המשך למסורות פגניות ונאו-פגניות והכוללות כמה אלפי מאמינים: הכנסייה הילידית הפולנית (Rodzimy Kościół Polski) ששורשיה בחוג הקדוש של עובדי שוויאטוביד (Święte Koło Czcicieli Światowida) מיסודו של ולדיסלב קולודז'יי (1921) והכנסייה הסלאבית הפולנית. ב-1996 הוקם גם " איגוד הדת הילידית" (Rodzima Wiara)
פולנים רבים מבקרים בכנסייה, חוגגים את החגים הנוצרים קתוליים ומשתדלים לשמור על הצומות לפי הדת הקתולית. החגים העיקריים הם פסחא, חג המולד וחג כל הקדושים (1 בנובמבר). בנוסף חוגגים את יום רביעי של האפר, השבוע הקדוש (הנספר מחג הפסחא), חג העלייה, חג גוף האדון, חגה של אם האל, מלכת פולין (3 במאי), חגה של אם האל (15 באוגוסט).
הפולנים מהמרכז
כוללים את הפולנים בחבל שראדז, חבל לנצ'יצה, חבל ויילון ופרובינציית לודז. תושבי לנצ'יצה - Łęczycanie חיים בין פולין גדול למזוביה ומהווים קבוצת ביניים, במקור קרובים לתושבי פולין גדול אבל עם השפעות מזוביות משמעותיות. תושבי שראדז (Sieradzanie) מוקפים על ידי פולין גדול, פולין קטן ושלזיה והם מושפעים מאוד משלושת האזורים האלה. איבדו במידה רבה את צביונם שבמקור. העיר החשובה ביותר באזור זה היא לודז, ששגשגה בעקבות המהפכה התעשייתית.
תושבי פולין גדול
Wielkopolanie - וילקופולנים - חיים בערך בשטח המקורי של שבט הפולאנים (ממנו נגזרו השמות של פולין ושל הפולנים), ובאזורים נוספים שאליהם התפשטו הם וניבם הלשוני במהלך ההיסטוריה. בפולין גדול קמה המדינה הפולנית במאות התשיעית והעשירית. מדובר בפרובינציה הקדומה ביותר של פולין, עם מרכזים היסטוריים כמו גנייזנו, גייץ', אוסטרוב לדניצקי ועירם העיקרית היא פוזנאן. בקרב הויילקופולנים נוהגים להבחין כמה תת-קבוצות אתנוגרפיות כגון הפאלוקים (Pałuczanie), הביסקופים ( Biskupianie (על יד קרוביה), הבמברגים (Bambrzy) וההנוברים (Hanobrzy ) (צאצאים של מתיישבים גרמנים מבמברג והנובר שהתבוללו בשפה ובתרבות הפולנית), בני קאליש (Kaliszacy), המזורים מוויילן, השאמוטולים (Szamotulanie), בני גוסטין (Gostynianie) ואחרים. עקב הגירות ושינויי גבולות של החבלים ההיסטוריים, נקרו בפולין גדול גם שתי קבוצות שלזיות: החזאצים (Hazacy) החיים באזור ראוויץ' ו בני חוואלים - (Chwalimiacy) החיים בסביבת חוואלים, נובה קראמסקו וסטארה קראמסקו.
קויאבים
בלשנים ואתנוגרפים אחדים רואים בקויאבים תת-קבוצה של הוילקופולנים, אולם רובם מכירים בתרבותם ובזהותם הייחודית. הם חיים באזורים שבין אגם גולפו בדרום הנהר נוטץ' בצפון-מערב ועד לנהרויסלה בצפון-מזרח. אחת מעריהן החשובות היא טורון, שנרשמה החל משנת 1997 כאתר מורשת עולמית והיא ממוקמת בגבול בין קויאבה, חבל חלמנו וחבל דובז'ין. ערים חשובות אחרות שלקבוצה זו הן בידגושץ', ולוצלבק ואינוברוצלב.
תושבי פולין קטן
או Małopolanie מאלופולנים - מתחלקים בכמה תת-קבוצות ראשיות:הקרקובים (Krakowiacy), הפולנים הדרומיים בני לאסוב (Lasowiacy), הסנדומירים (בני סנדומייז' Sandomierz), הפולנים ההרריים (גוראלים - Górale), הלאכים (Lachy), הפוסאנים (Posaniacy), הווילאמובים והחלצנובים, הלובלינים (Lubliniacy) ותושבי פרובינציית פודקרפצ'ה (תת-קרפתטיה הפולנית) כגון הדולינים (Dolinianie), בני ז'שוב (Rzeszowiacy), הפוגוז'אנים או גרמני היערות ("הגרמנים האילמים"). הקרקובים חיים מצפון לגוראלים, ממזרח לשלזים, ממערב לסנדומירים ובצפון נפוצו עד לערים צ'נסטוחובה וקיילצה.
בין תושבי פולין קטן בולטת בצביונה קבוצת הגוראלים, ההרריים, שמתחלקת בעצמה לגוראלים מבסקידים, פודהלים (Podhalanie), קלישצ'ים ( Kliszczacy), ספישים (Spiszacy), אוראבים מחבל אוראבה ועוד כמה קבוצות יותר קטנות. במזרח חיים בני בויקו ולמקו דוברי השפה הרוסינית. שכניהם הם הרוסינים וההוצולים. מדרום ישנה חפיפה עם הגוראלים הסלובקים, דוברי השפה הסלובקית. הסנדומירים מתפשטים צפונה עד לסקארישב ואילז'ה, ומערבה מעבר לחנצ'יני. הלובלינים חיים ממזרח לסנדומירים, בסביבת הערים לובלין, חלם, זמושץ', טומאשוב לובלסקי, יאנוב לובלסקי ובילגוריי.
דיומיד הגדול
דיומיד הגדול, ראטמנוב, אי המחר או ימאקליק הוא האי הגדול מבין שני איי דיומיד והוא נמצא ממערב לקו התאריך הבינלאומי, בשטח המחוז האוטונומי צ'וקוטקה שברוסיה. אי זה אינו מיושב, והיישוב הקרוב אליו ביותר הוא העיירה דיומיד שנמצאת באי דיומיד הקטן, אלסקה, ארצות הברית - כ-4 קילומטרים משם ו-21 שעות לאחור.
גאוגרפיה
דיומיד הגדול ממוקם כ-45 קילומטרים מדרום מזרח לכף דז'נב, חצי האי הצ'וקצ'י, הנקודה המזרחית ביותר ביבשת אסיה. הקואורדינטות של דיומיד הגדול הן 169.056 מערב ו-65.7811 צפון. לאי דיומיד הגדול שטח של כ-29 קילומטרים רבועים. קו התאריך הבינלאומי נמצא כ-1.3 קילומטרים מזרחה מהאי. הנקודה הגבוהה ביותר באי גובהה 477 מטרים.
קיים באי מנחת מסוקים.
היסטוריה
האיים יושבו במקור על ידי הקבוצה האתנית של האינופיאק. האירופאי הראשון להגיע לאי היה סמיון דז'נב בשנת 1648, והוא התגלה מחדש על ידי ויטוס ברינג ב-1728. איי דיומיד נקראים על שם הקדוש הנוצרי דיומיד מטרסוס, מכיוון שהיום בו התגלה על ידי המגלה הדני ויטוס ברינג, 27 באוגוסט 1728 על פי הלוח הגרגוריאני, הוא היום בו הכנסייה הרוסית האורתודוקסית מציינת את זכרו של קדוש זה.
ב-13 ביוני 1970 התרסק מסוק סובייטי באי, את שרידיו היה ניתן למצוא באי למשך זמן רב.
ג'נה אושקוביץ
ג'נה נואל אושקוביץ (באנגלית: Jenna Noelle Ushkowitz Stanley ; נולדה כ-מין ג'י Min Ji [민지])) היא שחקנית, זמרת, מפיקה ומגישת פודקאסטים אמריקאית ילידת קוריאה זוכת פרס טוני.
דיומיד הגדול
היסטוריה
באוגוסט 1987 שחתה השחיינית לין קוקס מהאי דיומיד הקטן לדיומיד הגדול, בטמפרטורה של 3.3 מעלות צלזיוס בלבד. כשהגיעה קוקס לדיומיד הגדול עם טמפרטורת גוף של 34.4 מעלות בלבד, עזרו לה הסובייטים להתחמם חזרה. קוקס נתברכה על ידי מיכאיל גורבצ'וב ועל ידי רונלד רייגן על האקט הסימבולי של משחה זה. בהמשך אותה שנה, כשמיכאיל גורבצ'וב ונשיא ארצות הברית חתמו על הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני, אמר גורבצ'וב: "בקיץ שעבר לקח לאמריקאית אמיצה בשם לין קוקס שעתיים בלבד לחצות בין שתי המדינות. ראינו בטלוויזיה כמה אמיתי וידידותי היה המפגש בין העם שלנו והאמריקאיים כשהיא הגיעה לחוף הסובייטי. האומץ שלה הראה כמה קרובים אנחנו".
ג'נה אושקוביץ
שנותיה המוקדמות
אושקוביץ נולדה בסיאול שבקוריאה הדרומית, אומצה בגיל שלושה חודשים וגדלה בעיירה איסט מדו שבמדינת ניו יורק. אמה, ג'ודי, הייתה מזכירה שהפכה לעקרת בית, ואביה בראד עסק במכירות בענף התחבורה; יש לה אח אחד, גרג. משפחתה המאמצת היא קתולית, אם כי סבה המאמץ מצד אביה היה יהודי. כילדה היא התחילה את הקריירה שלה בפרסומות שונות. היא עשתה פרסומת לחברת טויס אר אס, והמשיכה לעשות פרסומות לחברת ברגר קינג.
דיומיד הגדול
אקלים
האקלים באי הוא אקלים טונדרה, ET על פי שיטת קפן לסיווג אקלים. הטמפרטורה הממוצעת בחורף היא 13 מעלות צלזיוס מתחת לאפס עם כ-250 מילימטרים בממוצע של משקעים ו-76 סנטימטרים בממוצע של שלג. במהלך חודשי הקיץ בדרך כלל מזג האוויר ערפילי ומעונן. האי סובל מרוחות רבות וחזקות במהלך החורף. מיצר ברינג קפוא בין אמצע דצמבר לאמצע יוני.
ג'נה אושקוביץ
שנותיה המוקדמות
במהלך התיכון הופיעה אושקוביץ במחזות זמר רבים. אושקוביץ סיימה את לימודיה בתיכון בשנת 2004 והמשיכה ללמוד בקולג' מרימאונט מנהטן. היא סיימה את לימודיה במרימאונט מנהטן בשנת 2007 עם תואר ראשון בתיאטרון.
דיומיד הגדול
בעלי חיים
כאחד עשר מינים של ציפורים כגון תוכי ים פסיפי, אוריה חייכנית וקוליבריים אמיתיים שונים נצפו באזור בשנת 1976. חלק מהמינים נחשבו לחיים מחוץ לתחום התפוצה שלהם.
ג'נה אושקוביץ
קריירה
בגיל 3 החלה אושקוביץ להופיע ברחוב סומסום ותוכניות טלוויזיה אחרות לילדים. הופעת הבכורה שלה ברודוויי הייתה ב"המלך ואני" בשנת 1996. אושקוביץ שרה את המנון ארצות הברית במשחק של הניו יורק ניקס במדיסון סקוור גארדן כשהייתה בת 13. אושקוביץ הייתה המחליפה של אילזה, אנה, מרתה ותיאה במחזמר "אביב מתעורר" בברודוויי בשנת 2008. בשנת 2009, קיבלה אושקוביץ את התפקיד של טינה כהן-צ'אנג בסדרת הדרמה המוזיקלית של פוקס, "Glee".
הסולואים של אושקוביץ בסדרה כללו את השירים "True Colors" של סינדי לאופר, "I Follow Rivers" של ליקה לי, "Because You Loved Me" של סלין דיון, "גנגנם סטייל " של PSY, "I Don't Know How to Love Him "מתוך המחזמר ישו כוכב עליון, "Hung Up" של מדונה, ו"I Kissed a Girl" של קייטי פרי. הגרסה של אושקוביץ ל-"True Colors" הגיעה למקום ה-47 במצעד הסינגלים האוסטרלי, 38 בקנדה הוט 100, 15 במצעד הסינגלים האירי, 35 במצעד הסינגלים הבריטי ו-66 בבילבורד הוט 100. הן ב-2010 והן ב-2011 יצאה אושקוביץ לסיבובי הופעות עם כוכבי הסדרה Glee, עם הופעות שהתקיימו בארצות הברית, קנדה, אנגליה ואירלנד. בשנת 2011 הופיעה אושקוביץ בווידאו קליפ של ליידי גאגא לשיר "Marry the Night". האוטוביוגרפיה של אושקוביץ, Choosing Glee, יצאה לאור ב-14 במאי 2013.
באוגוסט 2014 לוהקה אושקוביץ להפקת ההוליווד בול של המחזמר שיער. כמו כן, בשנת 2014, אושקוביץ וסמנתה פוטרמן הקימו את קינדרד: הקרן לאימוץ, שנוצרה כדי לספק למאמצים בינלאומיים ומקומיים ובני משפחותיהם (מאמצים וביולוגיים) שירותים כגון נסיעות, תרגום ותמיכה למי שרוצה להתאחד מחדש. בשנת 2015 הפיקה אושקוביץ את הסרט הדוקומנטרי טווינסטרס, סרט המציג את הסיפור שחיבר את סמנתה ואנאיס, אחיות תאומות זהות שהופרדו בלידה. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל South by Southwest בשנת 2015. באותה שנה לוהקה לדמות הראשית, ג'וליה סאליבן, בהפקה מיוחדת של זמר החתונות בפיטסבורג. ההצגה הייתה אמורה להימשך שבוע, אך הביקורות החיוביות האריכו אותה.
בדצמבר 2015 פורסם כי אושקוביץ לוהקה לתפקיד מארי בעיבוד הקולנועי למחזמר "שוב שלום", לצד נולן ג'רארד פאנק, אודרה מקדונלד וטיילר בלקברן. בשנת 2016 הקימה אושקוביץ יחד עם וויל מלנאטי את רשת הפודקאסטים At Will Radio. הרשת השיקה את Infinitie Positivities, פודקאסט בהנחיית אושקוביץ המכיל דיונים בנושאים מתוך ספרה Choosing Glee ושיחות עם אנשים המעניקים לה השראה; האורחים כוללים שחקנים, סופרים ומומחים אחרים. בכל פרק היא מדברת על דרך חדשה לחיות חיים עם השקפה חיובית.
אושקוביץ קיבלה באופן זמני את תפקיד שון ויליאמס בהפקה של "המלצרית" בברודוויי, החל מ-29 ביולי 2016, ועד 19 באוקטובר 2016. בשנת 2018, היא זכתה בפרס טוני על תפקידה כמפיקה על החידוש הטוב ביותר של מחזמר, Once on This Island.
בשנת 2019 השיקו אושקוביץ' וכוכב Glee לשעבר קווין מק'הייל את הפודקאסט Showmance כדי לדון ביחסיהם על המסך ומחוצה לו. אחד מנושאי הדיון המבוקשים ביותר של העונה הראשונה של הפודקאסט היה זמנם כשחקנים ב-Glee. בעונה השנייה הם התחילו סיכום מעמיק של העונה הראשונה של גלי. כל פרק של העונה השנייה כולל את מקהייל ואושקוביץ בצפייה מחודשת בפרקי Glee ומשתפים סודות מאחורי הקלעים תוך שיתוף רגשות והרהורים אישיים בנוגע לצילומים.
אקטיביזם וחיים אישיים
מלבד עבודתה עם קרן קינדרד, אושקוביץ התבטאה במספר סוגיות. בשנת 2012, היא הצטלמה עם השחקן קווין מק'הייל לקמפיין NOH8, ותמכה בביטול הצעה 8 בקליפורניה, שאסרה בעבר על נישואים חד מיניים במדינה. אושקוביץ עבדה גם עם NYCLASS ארגון לזכויות בעלי חיים ו-Oceana, ארגון לשמירה על האוקיינוסים. היא תומכת בשימור האוקיינוס ויצאה לטיול במהלך קיץ 2015 עם Oceana לאיי התעלה, במטרה להעלות את המודעות לדייג יתר והשפעותיו על הישרדות הדגים. באותה שנה היא הנחתה את אירוע Nautica Oceana Beach House 2015. היא גם עשתה מאמצים להעלות את המודעות לדילול אוכלוסיית אריות הים בקליפורניה, הנגרמת גם כתוצאה מדייג יתר של דגים.
באוגוסט 2020 הודיעה אושקוביץ על אירוסיה לדייוויד סטנלי. הזוג התחתן ב-24 ביולי 2021.
קיזה בסיג'ה
וורן קיזה בסיג'ה קיפפה (נולד ב-22 באפריל 1956) הוא רופא, פוליטיקאי לשעבר וקצין צבאי באוגנדה. הוא כיהן כנשיא מפלגת הפורום לשינוי דמוקרטי (FDC) והיה מועמד בבחירות לנשיאות אוגנדה בשנים 2001, 2006, 2011 ו-2016, והפסיד את כולן ליוורי מוסווני המכהן, שהיה הנשיא של אוגנדה מאז 26 בינואר 1986.
משפחתו, לימודיו וראשית הקריירה
נולד ברוואקאבנגו, מערב אוגנדה, ב-22 באפריל 1956, כילד שני מתוך משפחה בת שש נפשות. למד בבית הספר היסודי קיניאסאנו ומאוחר יותר הצטרף לתיכון קיטאנטה בקמפלה. אביו היה שוטר. שני הוריו נפטרו לפני שסיים את בית הספר היסודי.
בשנת 1975 נרשם לאוניברסיטת מקררי, ובשנת 1980 סיים תואר ברפואה. הפך לרופא האישי של יוורי מוסווני, עם השתלטותו של צבא ההתנגדות העממי על השלטון בינואר 1986.
ב-7 ביולי 1999, בסיג'ה התחתן עם וויני ביאנימה, חברת הפרלמנט האוגנדי.
חיים פוליטיים
בשנת 1999 כתב בסיג'ה מסמך ביקורתי כלפי הממשלה, שכותרתו "מבט מבפנים על האופן שבו תנועת ההתנגדות הלאומית איבדה את הבסיס הרחב". המסמך האשים את התנועה בהפיכתה לקלפטוקרטיה עדתית ודיקטטורה של איש אחד. בסיג'ה הואשם לפני שופטת והוגש נגדו כתב אישום בגין "שידור עמדותיו בפורום הלא נכון".
באוקטובר 2000 הודיע בסיג'ה כי הוא יתמודד מול מוסווני בבחירות 2001. הוא פרש מצבא ההגנה העממי באוגנדה בשנת 2001, וזאת לאחר שהגיע לדרגת אלוף-משנה. במהלך מסע הבחירות שלו בסיג'ה, שהיה היריב החזק ביותר של מוסווני, האשים את הממשלה בשחיתות והפציר לסיום תקופת שלטונה של צבא ההגנה ברשות מוסווני, שלדבריו שימשה את השליט לחסימת האפשרות לשינוי שיטת הממשל של אוגנדה לדמוקרטיה מרובת מפלגות.
ביוני 2001 נעצר בסיג'ה לזמן קצר על ידי המשטרה והואשם בבגידה. הממשלה האשימה אותו מאחר שהוא הנהיג באותה תקופה את קבוצת המורדים, צבא הגאולה העממי.
באוגוסט 2001 נמלט בסיג'ה מאוגנדה, והסביר שהוא מפחד לחייו. הוא חי בדרום אפריקה במשך ארבע שנים, ובמהלכן המשיך להעביר ביקורת על ממשלתו של מוסווני. בסיג'ה חזר לאוגנדה ב-26 באוקטובר 2005, בדיוק בזמן כדי להירשם לנשיאות בבחירות 2006.
ב־25 בנובמבר, בית המשפט העליון באוגנדה קיבל ערבות ובסיג'ה שוחרר, אך הוא הוחזר מיד לכלא באשמת החזקת נשק בלתי חוקי. בסיג'ה הכחיש את האישומים נגדו. הוא שוחרר בערבות על ידי בית המשפט העליון של אוגנדה ב-6 בינואר.
הבחירות בפברואר 2006
בסיג'ה היה המתמודד העיקרי נגד מוסווני לנשיאות. מוסווני נבחר לכהונה נוספת של חמש שנים, לאחר שזכה ב -59% מהקולות מול 37% של בסיג'ה. בסיג'ה טען כי התרחשה הונאה לכאורה ודחה את התוצאות. בית המשפט העליון קבע מאוחר יותר כי הבחירות נפגעו מאיומים, אלימות, ביטול זכויות מהבוחרים ואי סדרים אחרים. עם זאת, בית המשפט אישר ברוב של 4–3 את תוצאות הבחירות.
בחירות ופברואר 2011 לאחר מכן
בסיג'ה הפסיד בבחירות 2011 בפעם השלישית ברציפות ליריבו הקבוע, יורווי מוסווני, הנשיא המכהן.
בסיג'ה נעצר בפעם הרביעית ב-28 באפריל. במהלך מחאת "הליכה לעבודה" על מחירי המזון והדלק הגבוהים, הוא רוסס בגז פלפל ונעצר. מעצרו גרם להפגנות נוספות שהובילו להתפרעויות ברחבי קמפלה, בהן נהרגו כ-2 אנשים ונפצעו כ-120 איש, ונעצרו כ-360 מעצרים.
מעצר 2012
בסיג'ה נעצר ב-1 באוקטובר 2012 לאחר ניסיון לנאום בפני ספקים בשוק קיסקה בקמפלה. הוא נלקח לתחנת משטרה מרכזית בעיר.
בחירות 2016
בבחירות ב -2016 שוב התמודד בסיג'ה כמועמד לנשיאות. בסיג'ה שוב הפסיד למוסווני, וקיבל רק 34% מהקולות, בעוד מסווני זכה ב-62%.
ב־11 במאי 2016 הוא השביע את עצמו בסתר כנשיא אוגנדה, יום לפני טקס ההשבעה הרשמי של הנשיא יוורי מוסווני. הוא נעצר על ידי צבא אוגנדה ברגע שנשבע.
It's Nice to Have a Friend
It's Nice to Have a Friend (בעברית: זה נחמד שיש [לך] חבר) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השביעי, Lover. השיר יצא לאור ב-23 באוגוסט 2019, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע למקום ה-92 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, לואי בל ופרנק דוקס והופק על ידי דוקס, בל וסוויפט גם כן. השלישייה כתבה והפיקה גם את "Afterglow". סוויפט אישרה כי השיר קיים ב-16 באוגוסט 2019, שבוע לפני צאתו הרשמית. סוויפט אמרה כי מדובר באחד מהשירים האהובים עליה ביותר באלבום ותיארה אותו כשיר נוסטלגי.
האודיו הרשמי של השיר הועלה ליוטיוב ב-23 באוגוסט 2019, תוך שזכה להצלחה כאשר צבר קרוב ל-4 מיליון צפיות.
הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה רבה במצעדי הבילבורד אף על פי שלא יצא כסינגל. במצעד הבילבורד הוט 100 התברג במקום ה-92, תוך שבסמוך לכך, התברג במקום ה-97 במצעד קנדה הוט 100 ובמקום ה-47 במצעד שירי הסטרימינג לפי דרישה. על השיר דיברה סוויפט בריאיון למגזין הבילבורד.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-45 מיליון השמעות.
קריסטן קאשור
קריסטן קאשור (באנגלית: Kristin Cashore; נולדה ב-1976) היא סופרת פנטזיה אמריקאית.
קורות חיים
גדלה באזור כפרי בפנסילבניה, והיא השנייה מתוך ארבעה ילדים במשפחתה. ספר הביכורים שלה, "מחוננת", יצא באוקטובר 2008. הספר היה מועמד לפרס אנדרה נורטון ולפרס ויליאם ס. מוריס לספרות נוער בתחום המדע הבדיוני/פנטזיה. הספר השני שלה, אש, פריקוול ל"מחוננת" כחלק מסדרת "שבע הממלכות", יצא באוקטובר 2009. ספרה השלישי, והאחרון בסדרת הממלכות, ביטרבלו, יצא במאי 2012.
בסוף 2016, קאשור הודיעה שייצא ספרה החדש, Jane, Unlimited, לקראת סוף שנת 2017.
לקאשור תואר שני בספרות מסימונס קולג', והיא מתגוררת בקיימברידג', מסצ'וסטס.
שחור כחול-לבן
"שחור כחול-לבן : מסע אל תוך החברה החרדית בישראל" הוא ספר עיון מאת ד"ר חיים זיכרמן העוסק בחברה החרדית בישראל. הספר נועד, כדברי מחברו, "להכיר לקורא את החברה החרדית, תוך התבוננות אינטימית אך אובייקטיבית, ככל הניתן". שם הספר משקף את נושאו - החרדים (שחור) במדינת ישראל (כחול לבן).
הספר
פרופסור ידידיה צ' שטרן כתב הקדמה לספר, ובין השאר כתב בה: "דפי הספר מגוללים את הסיפור החרדי הפנימי, האינטימי. הקורא חש את ריתמוס החיים של הקהילה ונעשה מיודע לריחה, לטעמה ולאורחותיה, על רגעי האור והצל המאפיינים אותה. בכך הספר נבדל ממחקר מדעי אנליטי פרי הגותו של סוציולוג או אנתרופולוג של החברה החרדית. בו בזמן הספר גם נבדל מהסוגה העממית, שהיא לעיתים תעמולתית ויחצ"נית ולעיתים רכילותית וצהובה."
תוכן הספר
הספר מחולק לארבעה שערים:
ניקולס ניקלבי (סרט, 1912)
ניקולס ניקלבי (באנגלית: Nicholas Nickleby) הוא סרט אילם אמריקאי משנת 1912, עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס בבימויו של ג'ורג' ניקולס. בתפקיד ניקולס מככב הארי בנהאם, ולצדו מככבת מיניון אנדרסון.
הסרט הופק על ידי Thanhouser Company שהפיקו קודם לכן סרטים נוספים לפי רומנים של דיקנס "דייוויד קופרפילד" ו"בית ממכר עתיקות" שיצאו ב-1911.
עותק של הסרט שמור במכון הסרטים הבריטי.
תקציר עלילה
אורכו של הסרט הוא 30 דקות בלבד, ולכן סיפור העלילה מקוצר ומצומצם יחסית לרומן שאורכו יותר מ-900 עמודים. חלק מהדמויות אינן מזוהות בשמותיהן, אבל הן מוכרות לאלה שקראו את הספר.
ניקולס ניקלבי מגיע ללונדון יחד עם אמו ואחותו קייט. הם שוכרים דירה אצל מיס לה-קריבי (ציירת מיניאטורות לפי השלט על דלת ביתה). גברת ניקלבי כותבת לגיס שלה, ראלף ניקלבי, שהוא מלווה כספים, ומבקשת את עזרתו במציאת מקום עבודה לניקולס. ראלף מבקר אצל בני משפחתו ומראה לניקולס מודעת דרושים למורה באקדמיה של מר סקווירס. ווקפורד סקווירס נמצא בפונדק "Saracen Head's" בלונדון. הוא מקבל תלמידים חדשים לבית הספר שלו, ומאכיל אותם בצמצום רב, בעוד הוא אוכל ארוחה דשנה. ראלף מציג את ניקולס בפני סקווירס, וניקולס עוזב אתו את לונדון לעבר "דות'בויס הול".