cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ראגרטס (סדרת טלוויזיה, 2021)
הפצה
ב-24 בפברואר 2021, הוכרז כי האתחול המחודש יעלה לשידור בשירות הזמדת המדיה "פרמאונט+" במהלך אביב 2021, יחד עם סרטון קצר שהציג את המראה המחודש של הדמויות, שהועלה לפלטפורמות המדיה החברתיות.
ב-3 במאי 2021, דווח שהסדרה תעלה לשידור ב-27 במאי 2021.
שפן עצים בניני
שפן עצים בֶּנִינִי (שם מדעי: Dendrohyrax interfluvialis) הוא מין של שפן שוכן עצים ממערב אפריקה (למשל בבנין, שזה מקור שם המין) הקרוב למין שפן עצים מערבי והופרד ממנו ב-2021 עקב בדיקות מבנה הגולגולת הקצרה יותר שלו, פרוותו הבהירה יותר ונביחותיו האופייניות אותן הוא משמיע בלילה.
שפן זה נראה מעט בטבע וידוע שהוא חי באזורי יערות טרופיים בין הנהרות ניז'ר לוולטה, מה שהעניק למין את שמו המדעי (מילולית: interfluvialis - בין שני נהרות).
לא ברור מה מצב שימור, אך ייתכן שהוא ניצוד בידי מספר שבטים ואוכלוסייתו עלולה להיפגע מבירוא יערות.
קווין פריצ'רד
קווין לי פריצ'רד (באנגלית: Kevin Lee Pritchard; נולד ב-17 ביולי 1967) הוא כדורסלן עבר, מאמן ומנהל קבוצות כדורסל אמריקאי. מאז שנת 2017 מחזיק בתפקידי ה"נשיא לפעולות כדורסל" והג'נרל מנג'ר בקבוצת אינדיאנה פייסרס מליגת ה-NBA.
קריירת משחק
פריצ'רד נולד בעיר בלומינגטון שבאינדיאנה, ובין השנים 1986–1990 למד באוניברסיטת קנזס. בעונת 1987/1988 זכה עם קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה (ה"ג'ייהוקס") בטורניר אליפות המכללות, לצדם של דני מאנינג ומילט ניוטון. במשחק הגמר, בו גברה קבוצתו על אוניברסיטת אוקלהומה, קלע פריצ'רד 13 נקודות ומסר 4 אסיסטים. באותה עונה אימן את הקבוצה לארי בראון, ושני עוזריו הראשיים היו אר. סי. ביופורד ואלווין ג'נטרי. בעונות 1989 ו-1990, לאחר עזיבתו של מאנינג ל-NBA, רשם פריצ'רד ממוצעים של 14.5 נקודות ו-4.7 אסיסטים למשחק עבור הג'ייהוקס, אותם אימן רוי ויליאמס.
בדראפט ה-NBA 1990 נבחר פריצ'רד בבחירה ה-34, על ידי גולדן סטייט ווריורס. לאורך הקריירה שיחק לתקופות קצרות עבור חמש קבוצות NBA שונות – גולדן סטייט, בוסטון סלטיקס, פילדלפיה 76', מיאמי היט ווושינגטון בולטס – אולם לא בלט באף אחת מהן, וסיים את קריירת ה-NBA עם ממוצעים צנועים של 3.6 נקודות ו-1.6 אסיסטים למשחק.
כמו כן שיחק פריצ'רד בקבוצות קסרס מהליגה הספרדית, רג'ו די קלבריה מהליגה האיטלקית, באייר לברקוזן מהליגה הגרמנית ו"קוואד סיטי ת'אנדר" מליגת ה-CBA. בשנת 1997 פרש ממשחק, בגיל 29.
השנים הראשונות
בשנת 2000 מונה פריצ'רד לג'נרל מנג'ר ולמאמן של קבוצת "קנזס סיטי נייטס" מליגת ה-ABA החדשה, והוביל אותה לזכייה באליפות הליגה בעונת 2001/2002.
בעונת שימש כסקאוט בסן אנטוניו ספרס, תחת הג'נרל מנג'ר אר. סי. ביופורד, אותו הכיר מתקופתם המשותפת באוניברסיטת קנזס.
פורטלנד טרייל בלייזרס
בשנת 2004 הצטרף פריצ'רד לצוות המקצועי של פורטלנד טרייל בלייזרס, בתפקיד "Director of player personnel". במרץ 2005 מונה למאמן הראשי הזמני של הקבוצה, במקומו של מוריס צ'יקס אשר פוטר, ועד לסיום עונת הוביל את הקבוצה למאזן של 5 ניצחונות ו-22 הפסדים.
בקיץ 2006 מונה לעוזרו של נשיא וג'נרל מנג'ר הקבוצה, סטיב פטרסון, ובמרץ 2007 החליף אותו בתפקיד הג'נרל מנג'ר. לקראת עונת העביר את כוכב הקבוצה זאק רנדולף בטרייד לניו יורק ניקס, וצירף את צ'אנינג פריי, סטיב בלייק, ג'יימס ג'ונס, ג'וש מקרוברטס וזכויות הדראפט על רודי פרננדס, אולם פעולתו הבולטת ביותר הייתה בחירתו בגרג אודן בבחירה הראשונה של דראפט 2007; הבחירה באודן נחשבת בדיעבד לאחד מכישלונות הדראפט הבולטים ביותר אי פעם, לאור פציעותיו הרבות של אודן לאורך הקריירה, ובעיקר בהשוואה לקווין דוראנט אשר נבחר מיד אחריו והפך לאחר השחקנים המצטיינים בליגה. בעונת הובילו את פורטלנד השחקנים הצעירים ברנדון רוי ולמרכוס אולדרידג' למעמד הפלייאוף, לראשונה מזה 6 שנים, אך הקבוצה הפסידה מול יוסטון רוקטס בסיבוב הראשון. בסיועם של אנדרה מילר ומרקוס קמבי הוותיקים, אותם צירף פריצ'רד, העפילו הבלייזרס פעם נוספת לפלייאוף בעונת, ממנו שוב הודחו בסיבוב הראשון.
ב-24 ביוני 2010, כשעה אחת לפני תחילת דראפט ה-NBA 2010, פוטר פריצ'רד מתפקידו והוחלף על ידי ריץ' צ'ו.
אינדיאנה פייסרס
ביוני 2011 הצטרף פריצ'רד לצוות המקצועי של אינדיאנה פייסרס, וכשנה לאחר מכן מונה לעוזרו של הג'נרל מנג'ר לארי בירד. לקראת עונת התפטר בירד מתפקידיו בקבוצה, ופריצ'רד מונה במקומו כ"נשיא לפעולות כדורסל" וכג'נרל מנג'ר. באותה הפגרה שלח את כוכב הקבוצה פול ג'ורג' לאוקלהומה סיטי ת'אנדר בתמורה לוויקטור אולדיפו ודומנטאס סאבוניס, וכן החתים את בויאן בוגדנוביץ' ואת דארן קוליסון על חוזים לשנתיים.
בקיץ 2018 החתים את מיילס טרנר על הארכת חוזה ל-4 עונות (בסך 72 מיליון דולר), ושנה לאחר מכן האריך את חוזהו של סאבוניס (77 מיליון דולר ל-4 שנים), צירף את טי. ג'יי. וורן בטרייד מפיניקס סאנס, והחתים את מלקולם ברוגדון על חוזה ל-4 שנים (בסך 88 מיליון דולר).
ניובלה (מחוז)
מחוז ניובלה (בספרדית: Región de Ñuble) הוא אחד מ-16 מחוזות צ'ילה, הוא משתרע על פני שטח של 13,178 קמ"ר מה שהופך אותו למחוז הקטן ביותר בצ'ילה מבחינת שטח. מחוז ניובלה גובל בצפון במחוז מאולה, במזרח בפרובינציית נאוקן הארגנטיאנית, בדרום במחוז ביוביו ובמערב באוקיינוס השקט. מחוז ניובלה במתכונתו הנוכחית הוא הצעיר ביותר מבין 16 המחוזות של צ'ילה כשב־19 באוגוסט 2017 חתמה הנשיאה מישל בצ'לט על הצו המנחה את החוק שיצר את מחוז ניובלה, על ידי פיצולה של פרובינציית ניובלה ממחוז ביוביו. החוק פורסם ברשומות הרשמיות ב־5 בספטמבר 2017 ונכנס לתוקף שנה לאחר מכן, ב-5 בספטמבר 2018. מבחינה מנהלית מחולק מחוז ניובלה לשלוש פרובינציות: דיגואין, פונייה ואיטטה שכוללות בתוכן 21 קומונות, שהבולטות שבהן הן צ'ייאן שמשמשת גם כבירת המחוז, וסן קרלוס. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2017 כשניובלה עוד הייתה פרובינציה התגוררו בה 480,609 תושבים.
אטימולוגיה
השם ניובלה מקורו בשפת המפודונג של בני המפוצ'ה שגרו במחוז טרם הגעת הספרדים ומשמעותו היא 'מקום חסום'.
גאוגרפיה
מחוז ניובלה מאופיין בארבע רצועות הנוף האורכיות האופייניות למרכז צ'ילה.
רכס הרי האנדים הוא יציב אך נמוך יותר מאשר במחוזות הצפוניים לניובלה כשהגובה הממוצע שלו באזור הוא 3,000 מ' מעל פני הים, והוא מאופיין בפעילות געשית חזקה. הנקודה הגבוהה ביותר היא 3,212 מטר מעל פני הים בנבאדוס דה צ'ייאן.
העמק המרכזי הצ'ילאני באזור ניובלה רוחבו של העמק המרכזי הצ'ילאני הוא רחב ביותר, ומגיע לרוחב של כמעט 100 ק"מ באזור צ'ייאן. בעמק מרוכזים כמות גדולה של מקורות מים המאפשרים פעילות של ייעור, חקלאות וגידול בעלי-חיים, בעיקר סביב הנהרות איטטה וניובלה.
רכס החוף באזור ניובלה רכס החוף משתפל במערב המחוז לאורך החוף בגובה ממוצע של 500 מטר מעל פני הים, והגבעות הבולטות שלו הן קויקן (Coiquén) המתנשאת לגובה של 902 מ' וקיומאנקי (Cayumanqui) המתנשאת לגובה של 762 מ' מעל פני הים.
מישורי החוף במחוז זה הם מועטים, ובאים לידי ביטוי בבירור רק באזור קומונת קובקקורה ושפך נהר האיטטה.
היסטוריה
הפרובינציה (Provincia) הראשונה שנקראה ניובלה נוצרה ב-2 בפברואר 1848, במסגרת רפורמה אדמיניסטרטיבית שבוצעה כתוצאה מהחוקה הפוליטית שנחקקה ב-1833. שבמסגרתה בוצע מיזוג של שתי מחלקות (Departamentos), מחלקת צ'ייאן שהייתה חלק מפרובינציית קונספסיון ומחלקת סן קרלוס שהייתה חלק מפרובינציית מאולה. במהלך הרפורמות האדמיניסטירטיביות הבאות שנערכו בצ'ילה במהלך המאה ה-19 וה-20 נשארה פרובינציית ניובלה פרובנציה עצמאית עם תמורות בחלוקה הפנימית שלה. בשנת 1974 בוצעה רפורמת המחוזות, בה שונתה החלוקה המנהלית של צ'ילה כשהמחוזות (Regiones) החליפו את הפרובינציות (Provincias) כדרגה הראשונה בהיררכיה האדמיניסטרטיבית, והפרובינציות החליפו את החטיבות (Departamentos) כדרגה השנייה בהיררכיה, ניובלה אמנם נותרה בדרגת פרובינציה אך תחת מחוז ביוביו, ולמעשה ירדה בדרגה מבחינת ההיררכיה האדמיניסטרטיבית שלה.
במהלך שנות ה-90 החלו לעלות הצעות בדבר הפיכתה של פרובינציית ניובלה למחוז עצמאי, כשבשנת 1995, עם הקמתה של קומונת צ'ייאן וייאחו פורסם בעיתון המקומי "לה דיסקוסיון" (La Discusión) מסמך שכותרתו "ניובלה כמחוז ואסטרטגיית הפיתוח ליישמו" (Ñuble como región y la estrategia de desarrollo para implementarla), בהמשך ב-1997 הוקמה ועדה הכוללת את כל 21 ראשי הערים בפרובינציה במטרה לקדם את הפיכתה של פרובינציית ניובלה למחוז.
בשנת 2003, במהלך כהונתו של הנשיא ריקארדו לאגוס, נוצר מסמך באוניברסיטה הקתולית הפונטיפיקלית תחת הכותרת "בחינה והצעה מתודולוגית לשנות את החלוקה הפוליטית-מינהלית של המדינה" (Diagnóstico y propuesta metodológica para modificar la división político administrativa del país), שניתחה את מצבן של שלוש הפרובינציות, אריקה, ואלדיביה וניובלה. המסמך קבע כי לשלוש הפרובינציות יש היבטים חיובים התומכים בהפיכתם מפרובינציות למחוזות עצמאיים. אולם בשנת 2007 אושרו רק המחוזות אריקה ופרינאקוטה ולוס ריוס. בשנת 2014, במהלך ממשלתו הראשונה של סבסטיאן פיניירה, אוניברסיטת קונספסיון ביצעה מחקר בשם, "נקודות מוצא, שיקולים והצעות לקביעת הרלוונטיות של יצירת המחוז החדש של ניובלה" (Línea base, consideraciones y propuestas para determinar pertinencia de creación de nueva Región de Ñuble). שהוביל להצעת החוק בנושא.
ב-20 באוגוסט 2015 בטקס חגיגי שנערך באוניברסיטת ביוביו שבצ'ייאן חתמה הנשיאה מישל בצ'לט על הצעת החוק שיצרה את מחוז ניובלה הליך החקיקה החל ב-1 בספטמבר 2015 ואושר בסנאט ביולי 2017. לאחר עתירות שהוגשו לבית המשפט בדבר חוקיותו של החוק החדש, אושר החוק על ידי בית המשפט ב-2 באוגוסט 2017. ב־19 באוגוסט נחתם החוק על ידי הנשיאה מישל בצ'לט בקאסה דל דורטה דה צ'ייאן. בספטמבר 2017 התפרסם החוק ברשומות, ושנה לאחר מכן ב־5 בספטמבר 2018 הפכה פרובינציית ניובלה למחוז ניובלה.
דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2017 עבור פרובינציית ניובלה כשעוד הייתה חלק ממחוז ביוביו, מנתה אוכלוסיית ניובלה, 480,609 תושבים מתוכם 248,022 נשים (51.72%) ו-232,587 גברים (48.28%) כש-69.4% מהתושבים מתגוררים באזורים העירוניים של המחוז לעומת 30.6% שמתגוררים באזורים הכפריים. הערים המאוכלסות ביותר הן צ'ייאן, סן קרלוס, צ'ייאן ויאחו, קויווקו, בולנס ויונגאי כולן ממוקמות בעמק המרכזי הצ'ילאני, וקולמו הממוקמת ברכס החוף, בסמוך לנהר איטטה.
חלוקה אדמיניסטרטיבית
למטרות ניהול פנים, מחוז ניובלה מחולק ל-3 פרובינציות, איטטה, דיגואין ופונייה, שמחולקות ל-21 קומנות.
כלכלה
הכלכלה במחוז ניובלה מבוססת בעיקר על חקלאות, מלאכת יד ותיירות.
החקלאות מבוססת על מטעים, גידול בעלי חיים ויערנות שהתפתחה בשנים האחרונות הודות לתנאים אגרו-אקלימיים נוחים להתפתחות מטעים הצומחים במהירות, כמו אורנים ואקליפטוסים. מלאכות היד האופייניות למחוז מתרחשות בעיקר בעיירות קווינצ'אמלי (Quinchamalí) הנחשבת לאחד המקומות החשובים ביותר לייצור קדרות חרס מלאכותיות במדינה, קויווקו (Coihueco) המתמחה בגילופי עץ ורקמה, נינוואה (Ninhue) וסן פביאן דה אליקו (San Fabián de Alico). התיירות גם היא אחת מהפעילויות הכלכליות שבמחוז, בזכות קיומם של מקומות אטרקטיביים במיוחד כמו מעיינות חמים ואתרי סקי, לצד חופים בתי מלון וקזינו.
תיירות
מחוז ניובלה מציג מספר אטרקציות תיירותיות:
שווה לך
שווה לך הוא ספר מאת פרופסור דן אריאלי העוסק בניתוח גורמי המוטיבציה האנושית.
הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2016, בשם Payoff: The Hidden Logic That Shapes Our Motivations. בשנת 2018 יצאה לאור המהדורה בעברית בהוצאת ידיעות ספרים.
הספר
הספר מורכב מארבעה חלקים, אשר כל אחד מהם בוחן היבט שונה בגורמים למוטיבציה או להיעדר-מוטיבציה:
כל אחד מהפרקים כולל מחקרים ותרגילים מחשבתיים על השפעת אותן גורמים על הגברת מוטיבציה או דיכויה, לצד אנקדוטות מחייו של המחבר המתכתבים עם אותן נקודות. בפרק השלישי לדוגמה, אחד המחקרים המרכזיים הוא מחקר מיוחד עבור הספר שנערך בחברת אינטל ישראל ובו נבדק באופן אמפירי מה מגביר לאורך זמן את פריון העבודה: בונוס כספי, מנת פיצה או מחמאה כנה.
בנוסף הספר כולל מבוא בו מספר המחבר כיצד טראומה שעבר כנער הובילה אותו לחקור ולהבין את תחום המוטיבציה, ואחרית דבר בה מוסבר כי התובנות הרבות אינם מתיימרות להקיף את תחום המוטיבציה במלואו, אלא רק חלק קטן ממנו.
ליאת נטוביץ-קושיצקי כתבה בביקורת על הספר:.
עידן בכור כתב בביקורת על הספר:
קישורים חיצוניים
על הספר:
יחסי ג'יבוטי–סורינאם
יחסי ג'יבוטי–סורינאם הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין רפובליקת ג'יבוטי ובין רפובליקת סורינאם.
סקירה כללית
היחסים הרשמיים בין המדינות יוסדו ב-21 בפברואר 2020 כשנחתם בניו יורק מסמך רשמי בידי מוחמד סיאד דואלה, שגריר ג'יבוטי לאומות המאוחדות, ובידי קיטי סוויב, שגרירת סורינאם לאומות המאוחדות. המשרד לענייני חוץ, לעסקים בינלאומיים ולשיתוף פעולה בינלאומי של סורניאם פרסם הצהרה בה נאמר שמאחורי ההסכם עמד רצון של סורינאם להגביר את הקשרים שלה עם מדינות אפריקה, ושני השגרירים אמרו שהמהלך הוא צעד ראשון בדרך להגברת שיתוף הפעולה בין העמים של ג'יבוטי וסורינאם.
סמסונג גלקסי A31
סמסונג גלקסי A31 (באנגלית: Samsung Galaxy A31) הוא טלפון חכם מבוסס אנדרואיד, המיוצר על ידי סמסונג אלקטרוניקה. המכשיר מיוצר כחלק מסדרת A של סמסונג גלקסי. על ייצורו הוכרז ב-24 במרץ 2020, וב-27 באפריל אותה שנה החל להיות משווק לציבור. הוא יורשו של סמסונג גלקסי A30.
חומרה
המכשיר מצויד במסך בגודל 6.4 אינץ'. המסך מסוג סופר AMOLED עם יחס גובה-רוחב של 20:9.
לטלפון זה ישנו מעבד בעל ליבה אוקטאנית ומעבד גרפי מסוג מאלי G52 MC2. הזיכרון הוא בנפח הוא 4, 6, 8 או 12 ג'יגה בייט. המכשיר מופעל על ידי סוללה בקיבולת 5000 מיליאמפר-שעה עם תמיכה בטעינה מהירה בת 15 וואט.
מצלמה
המכשיר מצויד במערך בעל ארבעה מצלמות, הכולל: מצלמה ראשית ברזולוציית 48 מגה-פיקסל; מצלמת זווית רחבה ברזולוציית 8 מגה פיקסל; מצלמת מאקרו ברזולוציה 5 מגה פיקסל וחיישן עומק ברזולוציה בת 5 מגה פיקסל. כמו כן, למכשיר ישנה מצלמה קדמית ברזולוציית 20 מגה פיקסל.
תוכנה
המכשיר הושק עם מערכת ההפעלה אנדרואיד 10 בממשק המותאם של סמסונג - One UI, המכשיר עודכן לאנדרואיד 11 במאי 2021.
באוגוסט 2021 השיקה סמסונג את "עדכון אבטחה 3.1.1" של One UI.
ורד אבידן
ורד אבידן (נולדה ב-17 באפריל 1983 בשם ורד רגב) היא שחקנית תיאטרון ישראלית, זמרת, קומיקאית, מנחה ויוצרת של טקסים ואירועים ברוח יהודית-ישראלית.
ביוגרפיה
אבידן נולדה ב-17 באפריל 1983 וגדלה בנס ציונה, בנעוריה השתתפה בתחרות "קולות וצלילים" בניהולו של דוד קריבושי. שירתה בחיל חינוך בתפקיד מש"קית הוראה בבסיס מחו"ה אלון וכמפקדת ומדריכה בטירונות לעולים חדשים.
לאחר שירותה הצבאי למדה תיאטרון בקורס של "מכללת סמינר הקיבוצים" בהנחיית אברהם דנא, נועה לב, ושלומית אורן. כמו כן, הופיעה עם חומרים מקוריים – שירה ומערכונים – בערבי במה פתוחה ברחובות וב"צוותא" בתל אביב.
ב-2005 למדה משחק בתיאטרון החדר בהנהלת אמיר אוריין והצטרפה ל"סוף העולם בלוז" – מופע אלתורים קומי בבימוי רן אפלברג במסגרת "הקאמל קומדי קלאב".
בשנים 2006–2009 למדה בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים. במהלך הלימודים זכתה במלגת הצטיינות בתחרות סצנות של בית הספר. בשנת 2012 למדה קורס חצי שנתי של משחק מול מצלמה אצל ניב רז ואולי שטרנברג בבית הספר למשחק "טכניקה".
בשנת 2010 הצטרפה לקבוצת התיאטרון לשינוי חברתי "משו משו" הפועלת בירושלים, ולקחה חלק בהצגותיה עד שנת 2014.
בשנת 2014 הצטרפה לארגון בינה - התנועה ליהדות חברתית כמנחה וכזמרת מובילה בקבלות שבת. בשנת 2017 יזמה ופיתחה, יחד עם אילה דקל ועידו אבידן, מגוון תוכניות מוזיקליות לבתי ספר העוסקות במועדי ישראל בראייה פלורליסטית, שוויונית ומודרנית.
בשנת 2018 החלה להנחות יחד עם בעלה טקסים ואירועים ברוח יהדות ישראלית, פלורליסטית ושוויונית.
בשנת 2019 זכתה בפרס הבמה לילדים ונוער 2018 לשחקנית המשנה, על תפקידה בהצגה "פרצוף חמוץ" בתיאטרון אורנה פורת, בבימויה של שירילי דשא.
החל משנת 2022 משחקת בסדרת הילדים "כראמל" בתפקיד סופי.
צרפת באירוויזיון 1957
צרפת באירוויזיון 1957 השתתפה עם השיר "La belle amour", שבוצע על ידי הזמרת הצרפתייה, פול דז'רדן.
ורד אבידן
ביוגרפיה
אבידן נשואה לעידו אבידן ואם לשניים, מתגוררת בקריית טבעון.
צרפת באירוויזיון 1957
לפני האירוויזיון
הליך הבחירה הצרפתי לאירוויזיון 1957 אינו ידוע. גורמים לא רשמיים חושבים כי רשות השידור הצרפתית הקימה קדם ארצי בשם "Sept villes, une chanson" (שבע ערים, שיר אחד). שישה מופעים נערכו מדצמבר 1956 בערים שונות ברחבי צרפת. בהתחלה, מארגני התחרות לא יידעו את המשתתפים כי המנצח יזכה לייצג את צרפת באירוויזיון, הדבר נודע למשתתפים רק לאחר ההופעה השישית. לכל עיר היו חברי מושבעים שהעניקו נקודה אחת לשיר האהוב עליהם. אף על פי שמארגני התחרות הבטיחו כי הם יערכו שבעה מופעים בשבע ערים, הם ערכו שישה. ששת הזמרים שהגיעו למקום הראשון בכל עיר זכו להעפיל לגמר הגדול. הגמר לעולם לא נערך כיוון שהמופע השישי נגמר שלושה ימים לפני מועד האירוויזיון. לכן, זוכת המופע החמישי, פול דז'רדן, נבחרה לייצג את צרפת עם השיר "La belle amour".
באירוויזיון
אירוויזיון 1957 נערך בעיר פרנקפורט, גרמניה. דז'רדן שובצה שמינית בסדר ההופעות, לפני גרמניה ואחרי אוסטריה. צרפת זכתה במקום השני עם 17 נקודות.
נשים וכלכלה
נשים וכלכלה (באנגלית: Women and Economics – A Study of the Economic Relation Between Men and Women as a Factor in Social Evolution) הוא ספר מאת שרלוט פרקינס גילמן, אשר יצא ב-1898. הספר הוא המוכר ביותר מבין עבודותיה של גילמן והוא עוסק בתפקידן של נשים במסגרת הנישואים, במרחב הביתי, וכאמהות, ומציע שינויים שיאפשרו לנשים להשתחרר מהדיכוי המוחל עליהן במסגרות אלה, לטובת הנשים והחברה ככלל, כפי שכתבה: "העצמאות הכלכלית של נשים והתמקצעותן היא הכרחית לשיפור מוסדות הנישואים, אמהות, ניהול משק הבית, ושיפור הגזע".
גם בזמנו, הספר גרף הצלחה בינלאומית, תורגם לשבע שפות, כולל גרמנית, צרפתית ויפנית, יצא תוך זמן קצר בשש מהדורות, וזכה לשבחים והלל ממבקרים וכן מהתנועה הפמיניסטית. בשנות ה-70 של המאה ה-20, הספר חווה רנסאנס כאשר תוכניות לימודי מגדר ופמיניזם התייחסו אליו כאל טקסט אוריגינלי ומכונן של תנועת הנשים.
סיכום ותמות
גישתה של גילמן בספר מגולמת בכותרת: גילמן הייתה דרוויניסטית רפורמית, והאמינה כי אבולוציה חברתית היא סוגיה מרכזית שעל החברה לדאוג לה, ושלנשים יש תפקיד חשוב באבולוציה זו. היא ניתחה את המעמד של נשים אל מול גברים בהקשר זה, וציינה שהמין האנושי הוא היחיד בטבע בו הנקבות תלויות בזכרים לכלכלתן, ושנשים "משלמות" על כך דרך מתן שירותי משק בית או "פעולות מיניות". היא טבעה את המונח "sexuo-economic" (כלכלה מינית) כדי לתאר מערכת זו, וראתה בהתפתחות חברתית זו עוול גדול, ומכשול להתפתחות אבולוציונית שהיא טובה במהותה.
לפערים מיניים אלו, לטענתה, יש השלכות על היכולת של נשים לתפוס את מקומן בחברה, ומתיר לגברים לקחת את כל הקרדיט על התפתחות האנושות, ובכך מוחקים את התרומה המובנית של נשים, אשר בכל מקרה ממשיכות לתרום לאבולוציה האנושית דרך ברירה טבעית ובחירת בני זוגן. לדבריה, נשים בחברה כזו משחקות תפקיד דואלי, של אמהות וקורבנות, ומורישות את התפקידים האלה לילדותיהן, ובכך מנציחות את תפקידן של נשים כפועלות ללא שכר וכמקור לעבודה רגשית חינמית. ושתפקידים אלו, בתורם, כולאים את הנשים במצב בו אין ביכולתן להתפתח אישית ויצירתית. טענתה המרכזית של גילמן הייתה שהדרך לחברה טובה יותר טמונה בכך שנשים יוכלו "לעמוד על שתי רגליהן", להשיג עצמאות כלכלית וחברתית, ובכך להחזיר את האבולוציה למסלולה—ושגברים ונשים כאחד יצאו מכך נשכרים, יוכלו לממש את מלוא הפוטנציאל שלהם, וכך ייצרו חברה טובה יותר ועולם טוב יותר.
גילמן הייתה סופרג'יסטית, אך בשונה מפעילות רבות בתנועה, לא ראתה את זכות הבחירה כמפתח לשחרורן של נשים. היא האמינה שמה שנשים צריכות זה חופש מהסטטוס הכלכלי הכוזב בו אין התאמה בין מה שנשים מייצרות ומה שהן מקבלות בתמורה. אם כך, היא שואלת, כיצד ניתן לייצר שוויון מלא לנשים בחברה מתועשת? ותשובתה לכך היא סדרת הצעות רדיקליות לשינוי הסדר החברתי והמבנה הכלכלי של החברה. בין הצעותיה: למקצע את התפקידים הביתיים, כולל ניהול משק הבית וגידול ילדים. היא סברה שאין כל ראיה שנשים שמוותרות על התפתחותן האישית הן אמהות טובות יותר, וחשבה שעדיף שמי שיודעת לגדל ילדים תעשה זאת, ובכך לשחרר נשים משיעבוד ביתי.
בין אמירותיה של גילמן טמונות הנחות היסוד שלה לגבי אמהות, גידול ילדים ועבודות במרחב הביתי: היא עדיין סברה שנשים יעשו את מרבית עבודה זו, אפילו אם בתשלום וכמקצוע, ואם ניתן לשאול - מי יהיו נשים אלו? - אפשר להסיק את התשובות מהתייחסויות אחרות של גילמן לגבי מבנה החברה הדרוויניסטית וטוהר הגזע: כל התאוריה שלה מדברת בעצם על נשים לבנות ממוצא אנגלי/צפון אירופאי, מאחר שגילמן סברה ששחורים, ומהגרים סינים וממרכז ומזרח אירופה לא יוכלו לממש עצמם בעולם הלבן (המתקדם) ושמתפקידם לעבוד בשירות החברה. גילמן גם התנגדה להאדרת האמהות הוויקטוריאנית שראתה באמהות משהו מסתורי, קדוש ופאסיבי—אך בו זמנית האמינה שאמהות היא "חובתן המשותפת ותפארתן המשותפת" של נשים.
גילמן מהרהרת בספר על כך שנשים עניות—שאין בידן לכלכל את ילדיהן—נוטות ללדת יותר ילדים, ואילו נשים עשירות שיכולות לכלכלם, יולדות פחות. היא סברה ש"בעידן החקלאי" ילדים רבים היו נחוצים לעבודת השדה, אך שבעידן התעשייתי ילדים רבים הם מעמסה על נשים.
עוד חזון של גילמן הוא דיור שיתופי, בין אם חלקי—בנייני דירות ללא מטבחים למשל, כאשר הדיירים יקיימו מטבח קולקטיבי יעיל יותר אשר ישחרר נשים שיוצאות לעבוד, וייתן תמיכה לנשים שעדיין נשארות במרחב הביתי; ובין אם דיור בבית משותף, בו יינתן מקום לאנשים ללא הבחנה לגבי סטטוס נישואים—שלא רק יספק את האפשרות לעבוד מחוץ לבית, אלא גם אחריות משותפת על כל היבטי החיים, ומניעת הדרה של אנשים שאינם נשואים (בעיקר נשים לא נשואות). גילמן טענה שמבנה חברתי מסוג זה יביא ל"אבהות טובה יותר, אמהות טובה יותר, ינקות וילדות טובים יותר, אוכל טוב יותר, בתים טובים יותר, וחברה טובה יותר".
קבלה
כשיצא הספר לאור, הוא קיבל בעיקר ביקורות חיוביות, וגילמן הפכה, בן לילה, לחביבת תנועת הנשים ותומכיה. הספר תורגם לשבע שפות, ונאמר עליו שהוא הטקסט החשוב ביותר על מעמד נשים שיצא מאז "שעבוד האישה" מאת ג'ון סטיוארט מיל. אהבו את הספר הן מבקרים שמרנים, בהסתייגויות מסוימות, בעיקר בשל הפילוסופיה הדרוויניסטית שלה ותורת הגזע, והן מבקרים פרוגרסיביים. המנהיגה הסופרג'יסטית קארי אן צ'פמן הכריזה עליו כ"ספר אלמותי על מעמד האישה... המכונן מהפכה מוחלטת בגישה ברחבי הארץ, ואף בארצות אחרות, לגבי מקומה של אישה". הספר גם נקרא "הספר המצטיין על פמיניזם". ג'יין אדמס קראה לספר "יצירת מופת" ופלורנס קלי טענה ש"זוהי התרומה המהותית הראשונה על ידי אישה למדע הכלכלה".
היו גם ביקורות פחות מתלהבות. בשיקגו טריביון נכתב על הספר כי הוא "חסר יופי; הוא מתחכם מידי... הוא אינו מהדהד בנשמה... אך ניתן לצטט אותו ולזכור בנקל את טענותיו".
Here We Go Again (שיר)
Here We Go Again (בעברית: "הנה אנחנו מתחילים שוב") הוא שיר שהקליטה הזמרת האמריקאית דמי לובאטו. הוא נכתב על ידי יצחק חסון, לינדי רובינס ומהאר פיליאן והופק על ידי SuperSpy, לאלבום האולפן השני של לובאטו בעל אותו השם. הוא יצא לאור כסינגל המוביל של האלבום ב-23 ביוני 2009, תחת הוצאת הוליווד רקורדס. השיר היה הסינגל היחיד מ-Here We Go Again שיצא בצפון אמריקה. "Here We Go Again" הוא שיר פאוור פופ.
השיר זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרים, ששיבחו את פזמון הפופ שלו וערכו השוואות לשיריה של קלי קלרקסון. "Here We Go Again" הגיע למקום ה-15 במצעד הבילבורד הוט 100 והפך ללהיט ה"טופ 40" הראשון של לובאטו במצעד כאמנית סולו. השיר קיבל תואר פלטינה על ידי האיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי בשנת 2014.
רקע
לובאטו הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, Don't Forget, בחודש ספטמבר 2008. זמן קצר לאחר מכן בינואר 2009, היא כבר החלה לכתוב חומר לאלבום השני שלה. הקלטת האלבום החלו בינואר 2009, מיד לאחר צילומי העונה הראשונה של תנו לסוני צ'אנס. לדברי לובאטו, תהליך הכתיבה של האלבום הסתיים תוך שבועיים בלבד. שלא כמו Don't Forget, לובאטו לא שיתפה פעולה עם האחים ג'ונאס באלבום השני שלה מכיוון שרצתה לראות איך יהיה הצליל שלה בלי המעורבות שלהם. "Here We Go Again" נכתב על ידי יצחק חסון, לינדי רובינס ומהאר פיליאן, והופק על ידי חסון ופיליאן בשם ההפקה SuperSpy. הצמד היה שותף לכתיבה והפקה של שיר נוסף מהאלבום, "U Got Nothin' on Me".
רפאל משה פאלקון
הרב רפאל משה פאלקון (פאלאקון ; ? – 1795) היה רב ודרשן באיזמיר. מחבר ספר ישיר משה.
תולדותיו
היה חולה רוב ימיו וסבל מיסורין, והיה שרוי בעניות גדולה,. למד תורה אצל הרב ברזילי יעבץ, מחבר ספר לשון ערומים.
נפטר בט"ו בתשרי ה'תקנ"ו (1795). נספד על ידי בני דורו וביניהם הרב רפאל אשכנזי בספרו מראה הגדול.
בניו היו הרב משה והרב שמואל.
ספרו
ישיר משה (שאלוניקי תקס"ז) - דרושים ופירושים על סדר פרשיות התורה, פעמים רבות על לשונות הרא"ם, חלק מהפטרותיה, מגילת אסתר ועל ספר תהלים. חלק מהדרושים נאמרו כהספד, למשל לרב יוסף אלבעלי, חלקם לרגל קידושין, ועוד על נושאים שונים כגון מעלת התורה , מעלת אשת חיל , מעלת הצדקה בדרשותיו מרבה לספר בשבח מצוות כיבוד אב ואם. לספרו הסכימו רבני אזמיר, הרב רפאל יוסף חזן והרב יצחק מאייו. את הספר אסף והגיה הרב בכור יצחק נאבארו, שהדפיס דרשה שנשא לרגל נישואי גיסו בספר.
לווייתן מקור רמארי
לווייתן מקור רמארי (שם מדעי: Mesoplodon eueu) הוא מין של לווייתן שיניים ממשפחת לווייתני המקור אשר הוגדר בשנת 2021 והוא מצוי במימי האוקיינוס הדרומי ובקרבת היבשות הדרומיות. משמעות שמו המדעי: "דג גדול" בשפת Khwedam, מנמיביה ודרום אפריקה. הלווייתן קיבל את השם לכבוד החוקר המאורי רמארי סטיוארט (Ramari Stewart).
לווייתן זה נחשב במקור ללווייתן מקור ישר-מקור, אך לאחר שניתוחים גנטיים (של הגנום המיטוכונדרי) ללווייתנים מהאוקיינוס ההודי הכילו מאפיינים שונים התברר שמדובר במין אחר, שכנראה התפצל במהלך הפליסטוקן, וכיום נפוץ לאורך חצי הכדור הדרומי.
מספר דגימות מהלווייתן הגיעו למוזיאונים כמו לטה פאפא טונגוורה, מנקבת לווייתן באורך 5.3 מטרים שנסחפה ליבשה בחוף המערבי ומתה. דגימות נוספות נמצאות באוקלנד ובקייפ טאון שבדרום אפריקה.
גוגה ביתאדזה
השנים הראשונות
ביתאדזה נולד בעיר סָגָארֶג'וֹ שבמזרח גאורגיה. בשנת 2015 החל לשחק בקבוצת ויטה טביליסי מליגת VTB, ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר בתולדות הליגה – בגיל 16.
בדצמבר 2015 עבר לשחק בקבוצת מגה לקס, אשר השתתפה בליגת העל הסרבית ובליגה האדריאטית. לקראת עונת 2016/2017 הושאל על ידי מגה לקס לקבוצת סמדרבו, ולאורך אותה עונה שותף ב-19 משחקים, והעמיד ממוצעים של 10.6 נקודות ו-4.4 ריבאונדים למשחק בליגה הסרבית.
הפריצה במגה לקס ובודוצ'נוסט
בעונת 2017/2018 חזר לשחק במגה לקס, ולאחר שפתח את העונה העוקבת עם ממוצעים של 20.2 נקודות, 7.9 ריבאונדים ו-2.6 חסימות למשחק, הושאל לבודוצ'נוסט פודגוריצה.
בעונתו היחידה בבודוצ'נוסט,, הציג ביתאדזה יכולת מצוינת, וזכה בתואר הכוכב העולה של היורוליג לאחר שרשם במפעל ממוצעים של 12.1 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-2.3 חסימות למשחק. על אף יכולתו הגבוהה, סיימה הקבוצה את עונת היורוליג עם מאזן שלילי 6–24. כמו כן זכה ביתאדזה עם בודוצ'נוסט בגביע המונטנגרי, והעפיל עמה למעמד גמר הליגה האדריאטית, בו הפסידה מול הכוכב האדום בלגרד בתוצאה 2–3. בסיום העונה זכה ביתאדזה בתואר ה-MVP של הליגה האדריאטית, בה רשם ממוצעים של 16.3 נקודות ו-6.4 ריבאונדים למשחק.
בעקבות הדחתה של בודוצ'נוסט מהיורוליג, חזר ביתאדזה לשחק במגה לקס. עד לסיום אותה עונה המשיך להצטיין בליגה הסרבית, עם ממוצעים של 16.7 נקודות, 7.6 ריבאונדים ו-2.1 חסימות למשחק.
אינדיאנה פייסרס
ביולי 2019 חתם על חוזה באינדיאנה פייסרס מליגת ה-NBA, לאחר שנבחר על ידה בבחירה ה-18 של דראפט ה-NBA 2019. בשתי עונותיו הראשונות באינדיאנה קלע 4.1 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל. ב-9 בפברואר 2023 שוחרר מאינדיאנה.
אורלנדו מג'יק
ב-13 בפברואר 2023 חתם באורלנדו מג'יק.
נבחרת גאורגיה
בין השנים 2015–2017 שיחק ביתאדזה עבור נבחרות גאורגיה הצעירות, ולקראת יורובאסקט 2017 הצטרף לנבחרת גאורגיה הבוגרת. בשל פציעה ברגלו החמיץ את טורניר היורובאסקט, ורשם את משחק הבכורה שלו בטורניר מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019, בנובמבר 2017. בעשרת משחקיו בטורניר קלע 11.5 נקודות ואסף 5.9 ריבאונדים בממוצע למשחק.
דברים שאפשר לדעת עליה
דברים שאפשר לדעת עליה (באנגלית: Things You Can Tell Just by Looking at Her, מילולית: דברים שאפשר לדעת רק מלהסתכל עליה) הוא סרטו הראשון של הבמאי רודריגו גרסיה, שגם כתב את התסריט. הסרט, שיצא לאקרנים בשנת 2000, מורכב מחמישה סיפורים ומככבות בו כוכבות מן השורה הראשונה כגלן קלוז, קמרון דיאז, קליסטה פלוקהארט, קאת'י בייקר, איימי ברנמאן והולי האנטר. כל סיפור סובב סביב דמותה של אשה המתמודדת עם משברים ואתגרים כגון בדידות, הריון בלתי רצוי, הזדקנות ויחסים עם בן מתבגר, מוות של בת זוג ויחסים מורכבים עם אחות עיוורת. בכל הסיפורים, לצד כל גיבורה מופיעה דמות נוספת עמה נרקמת מערכת יחסים ייחודית. ברוב הסיפורים הדמות הנוספת היא חריגה או מי שאינה משתתפת במירוץ החיים והיחסים עם דמות זו מהווים את עיקר הסיפור. הסיפורים קשורים זה לזה, אם באופן מפורש (כגון דמות המופיעה בשני סיפורים) או מרומז (מוטיב העיוורון, למשל, המופיע במספר סיפורים וקושר ביניהם).
"עבור דוקטור קינר"
גלן קלוז מגלמת את רופאת הנשים דוקטור קינר, החיה לבדה עם אמה הישישה והחולה. דוקטור קינר נמנעת ממגע קרוב עם אנשים אחרים. היא פוגשת בקריסטין (גיבורת הסיפור "לילה טוב לילי, לילה טוב קריסטין"), קוראת בקלפים המגלה לה עובדות על חייה ועל עתידה.
"פנטזיות על רבקה"
רבקה, בגילומה של הולי האנטר, היא מנהלת סניף בנק רווקה ועצמאית, כבת ארבעים, המקיימת קשר רומנטי עם גבר נשוי. באחד הימים היא נקלעת לשיחה עם חסרת בית המדברת אליה בבוטות ובישירות. באופן מפתיע היא מגלה באותו יום כי נכנסה להריון מבן זוגה, הדורש ממנה לבצע הפלה מלאכותית. בנוסף, רבקה בוחנת את מקומה כאשה כאשר היא מפתה עובד בבנק, גרוש ואב לבת עיוורת (המופיעה כדמות משנית בסיפור "אהבה מחכה לקתי").
"לילה טוב לילי, לילה טוב קריסטין"
קריסטין (קליסטה פלוקהארט) ולילי הן בנות-זוג לסביות. לילי גוססת מסרטן בדירתן, בה מודגשת הבדידות הרבה בה הן שרויות, בעוד קריסטין מטפלת בה במסירות. הסיפור העצוב והמינורי, שאינו יוצא מפתח הדירה, נסוב סביב הניסיון של קריסטין לשחזר את פגישתן הראשונה.
"אהבה מחכה לקתי"
קתי פבר, בגילומה של איימי ברנמאן, היא בלשית החוקרת מקרי מוות, החיה עם אחותה העיוורת היפהפייה קרול (קמרון דיאז). סיפור זה הופך את היוצרות בין דמות משנית מוגבלת או נכה ודמות מרכזית בריאה. קרול העיוורת נהנית משלל מחזרים וחיי לילה פעילים בעוד אחותה הבריאה מתקשה להשיג בן זוג ושקועה בעבודתה.
ההפקה
הסרט הוא סרטו הראשון של גרסיה כבמאי, שלפני כן היה צלם קולנוע. על מלאכת הצילום בסרט הופקד הצלם עמנואל לובצקי. כל הסרט צולם בלוס אנג'לס, אך בניגוד לסרטים רבים המצולמים בעיר, אין לו כל קשר עם היותה עיר הקשורה לתעשיית הקולנוע.
טמאש גאבור
טמאש גאבור (בהונגרית: Gábor Tamás; בודפשט, 24 באפריל 1932 – בודפשט, 6 במאי 2007) היה סייף הונגרי-יהודי, אלוף אולימפי (טוקיו 1964), אלוף עולם (בודפשט 1959) ופעמיים אלוף הונגריה (1960 ו-1961) בדקר, מאמן ומנהל ספורט.
קריירת ספורט
גאבור התאמן בקבוצת "ואשאש בודפשט" משנת 1948, משנת 1950 האו התאמן בקבוצת "דוז'ה בודפשט" ומשנת 1957 בקבוצת "המטאור האדום בודפשט". הוא התמודד גם בדקר (épée) וגם ברומח (fleuret), אך השיג הישגים בינלאומיים משמעותיים בדקר. בשנים 1953–1967 הופיע במדי נבחרת הונגריה.
באליפות העולם שנערכה בפריז בשנת 1957 זכה גאבור במדליית כסף בתחרות דקר קבוצתי. שנה לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בפילדלפיה בשנת 1958 הוא זכה גאבור במדליית כסף בתחרות דקר קבוצתי והגן על תוארו.
באליפות העולם שנערכה בבודשפט בשנת 1959 הוא זכה במדליית זהב הראשונה להונגריה בתחרות דקר קבוצתי.
באולימפיאדת רומא (1960) הוא סיים במקום רביעי בתחרות דקר קבוצתי ובמקום 17 בתחרות דקר אישי.
מיקרוקוסמוס (CERN)
המיקרוקוסמוס הייתה תערוכה אינטראקטיבית המציגה את העבודה של המרכז לחקר פיזיקת חלקיקים CERN ואת מאיץ החלקיקים הגדול והמורכב ביותר שנבנה אי פעם - מאיץ ההאדרונים הגדול LHC. התערוכה נפתחה לראשונה לציבור בשנת 1990 ונסגרה לצמיתות בספטמבר 2022.
היסטורית התערוכה
המיצג הנוכחי נפתח רשמית בינואר 2016. התכנים פותחו על ידי CERN בשיתוף עם צוות העיצוב הספרדי אינדיסולבל.
המיקרוקוסמוס ממוקם בסרן שבקנטון ז'נבה, שווייץ, ליד העיירה מרן.
בתוך הבניין
התערוכה כוללת מספר מיצגים של המכשירים העיקריים של CERN, מבקבוק המימן, מקור הפרוטונים המוזרקים אל תוך ה-LHC, דרך השלב הראשון בשרשרת המאיצים, המאיץ הקווי Linac 2, עד למודל של ה-LHC, הכולל חלקים מהמגנטים הסופר מוליכים. מבקרים יכולים להשתמש במסכי מגע כדי לראות כיצד ניתן לשלוט במאיץ החלקיקים - דימוי האצה של פרוטון ב-LHC ולהביא אותם להתנגשות בתוך הניסויים.
התערוכה ממשיכה עם דגם בגודל אמיתי של גזרה של גלאי החלקיקים CMS. חלקת המחשוב מציגה חלק ממחשבי אורקל (Oracle) אשר מאחסנים את ה-30 עד 40 פטה בייט של מידע שהניסויים מייצרים כל שנה, אשר ניתנים לניתוח על ידי רשת המחשוב של ה-LHC.
המיצג מכיל גם פריטים היסטוריים נוספים כמו הגשש המרכזי מהגלאי UA1 שעבד בתקופת ה-SPS ב-CERN מ-1981 עד 1984 ועזר לגלות את בוזוני ה-W וה-Z (חלקיקים יסודיים).
קישורים חיצוניים
אתר צוות העיצוב אינדיסולבל אשר פיתחו את התכנים בתערוכה
הנס הלסו
הנס ייספר הלסו (בדנית: Hans Jesper Helsø; נולד ב-9 ביולי 1948) הוא גנרל דני בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא דנמרק בין השנים 2002–2008.
תומאס אנדרס
תומאס אנדרס (בגרמנית: Thomas Anders; נולד ב-1 במרץ 1963) הוא זמר גרמני.
ביוגרפיה
אנדרס נולד בקובלנץ ובגיל צעיר החל ללמוד לנגן על פסנתר ולהתעניין בתחום המוזיקה.
בילי אייכנר
בילי אייכנר (באנגלית: Billy Eichner, נולד ב-18 בספטמבר 1978) הוא קומיקאי, שחקן, סופר ואישיות טלוויזיה יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה מוקדמת
אייכנר סיים את לימודיו בתיכון סטייווסאנט בשנת 1996 ואת לימודיו באוניברסיטת נורת'ווסטרן בשנת 2000. באותה התקופה, השחקן רובין לורד טיילור היה שותפו לחדר. אייכנר הוא יהודי והומוסקסואל.
קריירה
אייכנר זכה לפרסום הראשון שלו בעקבות "Creation Nation: A Live Talk Show", תוכנית טלוויזיה שהנחה וכתב, שזכתה לשבחים בניו יורק. בנוסף, אייכנר השתתף בתוכניות "Conan" ככתב ועיתונאי במערכונים קצרים, וכעצמו בתוכנית "Watch What Happens: Live", לצידו של אנדי כהן, "Last Call with Carson Daly" ,"The Wendy Williams Show" וב-"Fashion Police" עם ג'ואן ריברס, בין היתר. במקביל, אייכנר שיחק בתפקיד אורח בסדרת האנימציה "בוב'ס בורגרס" (ההמבורגרים של בוב, בתרגום חופשי) כמר. אמברוז, ושיחק באופן קבוע בתיאטרון הבריגדה האזרחית של ניו יורק.
ב-2013, אייכנר הצטרף לעונתה השישית של הסדרה "Parks and Recreation" בתפקיד משני. עם זאת אייכנר קודם לתפקיד ראשי בעונתה השביעית של הסדרה.
בטקס פרסי האמי ה-66 שהתקיים בשנת 2014, אייכנר הופיע יחד עם סת' מאיירס, שהנחה את הטקס של אותה השנה ויחד איתו הוא ראיין אנשים אקראיים ברחבי ניו יורק.
באוגוסט 2015, אייכנר השתתף בסדרה "אנשים קשים" המופקת על ידי רשת "Hulu", נכתבה על ידי ג'ולי קלאוזנר שאף משתתפת בסדרה ומופקת על ידי איימי פולר. בשנת 2016, אייכנר השתתף בסרט שכנים 2, שיצא לאקרנים ב-20 במאי, ובסרט אנגרי בירדס. במרץ 2017, פורסם כי אייכנר יצטרף לצוות השחקנים של עונתה השביעית של סדרת האימה "אימה אמריקאית". חודש לאחר מכן, באפריל, פורסם כי אייכנר מנהל משא ומתן על דיבוב דמותו של טימון, סוריקטה המלווה את סימבה במסעו לשיבה אל צוק התקווה, ברימייק לסרט "מלך האריות".
הנס הלסו
ביוגרפיה
תקופת כהונתו של הלסו כראש ההגנה אופיינה בשינויים מרחיקי לכת בצבא הדני. השינוי המרכזי היה הפיכתו של הצבא מצבא המבוסס על גיוס חובה לצבא מקצועי. ב-31 ביולי 2008 פרש הלסו מהצבא.
קוסטינברוד
קוֹסְטִינְבְּרוֹד (בבולגרית: Костинброд) היא עיר במערב בולגריה בשטח מחוז סופיה, השוכנת 15 קילומטרים מהבירה סופיה ושניים מיובליו של הנהר איסקר חולפים דרכה.
היסטוריה
לפי המסורת הבולגרית, בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה הקים נווד בשם קוסטה פונדק דרכים אשר מסביבו התפתח בהדרגה כפר. הכפר מתועד לראשונה בכתובים בתקופת איוון אלכסנדר, קיסר בולגריה. במחצית השנייה של המאה ה-14 נכבש השטח על ידי צבא האימפריה העות'מאנית. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש הכפר על ידי צבא האימפריה הרוסית ובהמשך הפך חלק מנסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. לאחר מלחמת העולם השנייה החליט השלטון הקומוניסטי לאחד מספר כפרים ובכלל זה קוסטינברוד לכדי עיר.
כלכלה
בעידן הקומוניסטי של בולגריה התבססה כלכלת העיר על גידול בקר ולולים. בעיר הוקם מפעל לעיבוד בשר עוף. לאחר קריסת השלטון הקומוניסטי התחולל משבר כלכלי חריף במדינה שלא פסח גם על קוסטינברוד ומפעלי המזון נסגרו. בראשית המאה ה-21 הוקם בעיר מפעל של חברת קוקה-קולה המספק מקומות עבודה לתושביה. ב-2010 היה אחוז האבטלה בקוסטינברוד נמוך מהממוצע הארצי הבולגרי. העיר מצויה בצומת עורקי התחבורה 4 ו-10 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים.
דמוגרפיה
אוכלוסיית קוסטינברוד מצויה במגמת קיטון בשל שיעור תמותה העולה על שיעור הילודה ובשל שיעור הגירה שלילי, בעיקר הגירת עבודה. עם זאת שיעור הגירת העבודה התמתן לאחר הקמת מפעל קוקה קולה בעיר. בין 2007 ל-2010 קטנה אוכלוסיית העיר בשיעור של 21 אחוזים. מרבית תושבי העיר הם ממוצא בולגרי המחזיקים בדת הנוצרית אורתודוקסית ומיעוטם ממוצא טורקי והם מוסלמים סונים.
דברים שאפשר לדעת עליה
ההפקה
ג'ורג' ליטל, שהיה אחראי על עיצוב הסרט סיפר כי כל שחקנית עיצבה את הדמות אותה היא מגלמת מבחינת לבוש, תכשיטים, איפור וכדומה. השחקנית פני אלן, שגילמה את חסרת הבית בסיפור "פנטזיות על רבקה" חיה במשך מספר שבועות בקרב חסרי בית כדי לקלוט את התחושות והמראה המדויק.
הדיוויזיה ה-214 (ורמאכט)
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 כחלק מגל הגיוס ה-3 והוצבה בחזית המערבית, שם הגנה במהלך מתקפת הסאר הצרפתית לצד הדיוויזיות ה-79 וה-34. באפריל 1940 השתתפה הדיוויזיה ב, ולאחר מכן נותרה שם כחיל כיבוש.
באביב 1944 נשלחה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרבות באוקראינה כחלק מקבוצת ארמיות צפון אוקראינה, ולאחר מכן לחמה במבצע ויסלה-אודר ובשלזיה, שם הושמדה הדיוויזיה.
תוכנית הולידיי
רקע
במשך תקופת השלטון הבריטי בירושלים הוכנו שלוש תוכניות מתאר מפורטות שקבעו את אופי הבנייה בעיר. ב-1922 פורסמה ואושרה כחוק תוכנית המתאר הראשונה של ירושלים, תוכניתו של האדריכל צ'ארלס רוברט אשבי, שפעל בירושלים בין השנים 1917–1923. התוכנית ידועה בשם "תוכנית גדס-אשבי", מאחר שהייתה מבוססת על "תוכנית גדס", שהוגשה על ידי האדריכל פטריק גדס לשלטונות המנדט והאגודה למען ירושלים בשנת 1919 אך לא היה לה תוקף חוקי. שתי תוכניות אלו התבססו על מתווה שהציע האדריכל ויליאם מקלין ב-1918, הידועה כתוכנית מקלין. בתוכנית זו נקבע כי העיר העתיקה תהווה מרכז אסתטי ורוחני המיועד לשימור, אך ללא חשיבות פונקציונלית, וכי כל פיתוח עתידי של העיר יהיה לכיוון מערב.
בספטמבר 1922 הגיע לירושלים האדריכל קליפורד הולידיי בהזמנת מושל ירושלים רונלד סטורס, ומונה ליועץ אזרחי לפיתוח העיר ירושלים - תפקיד בו החליף את קודמו צ'ארלס רוברט אשבי. הולידיי החליף את אשבי גם בתפקיד מזכיר האגודה למען ירושלים, כחבר ועדת התכנון הארצית וכחבר בוועדת התכנון העירונית של ירושלים. הולידיי היה אז בן 25 בלבד והוזמן לירושלים בהמלצת המורה שלו בפקולטה לאדריכלות באוניברסיטת ליברפול, מתכנן הערים פטריק אברקרומבי. על הולידיי הוטל לייעץ בתכנון העיר, שהייתה עד לכיבוש הבריטי עיר שדה בשולי האימפריה העות'מאנית, כדי לשדרגה למעמד של עיר הממשל המרכזית של ארץ ישראל ומקום מושב שלטונות המנדט. בתפקידו הציבורי סייע לצידו המהנדס ומתכנן הערים יעקב שיפמן (בן-סירה), שבהמלצתו של הולידיי מונה בהמשך כמהנדס העיר תל אביב.
תוכניתו של הולידיי, הייתה המשך ישיר לתוכניות הקודמות - "תוכנית מקלין" ו"תוכנית גדס-אשבי", ובאספקטים רבים חזרה על עקרונותיהם. אך לראשונה היה ניסיון לתכנן את ירושלים כישות עירונית המשתלבת בתכנון הכולל של יתר ארץ ישראל, עם כביש טבעתי המקיף אותה ומתקשר לצירי תחבורה המחברים אותה למרכזים אחרים בארץ. התוכנית הגדירה באופן ברור ייעודי קרקע למגורים, מסחר ותעשייה ולקחה בחשבון את הצרכים הגדלים של שתי האוכלוסיות - היהודית והערבית - באזורי העיר השונים. התוכנית נשארה בתוקף לאורך מרבית שנות המנדט והכתיבה את התפתחות העיר, עד שהוחלפה ב-1944 בתוכנית חדשה של הנרי קנדל - תוכנית קנדל, שהייתה תוכנית המתאר השלישית והאחרונה שהוכנה לירושלים בתקופת המנדט.
עיקרי התוכנית
התוכנית ביקשה להתמודד עם עיר שגודל אוכלוסייתה יהיה כ-250,000 תושבים; עם שטח מוניציפלי של כ-40 קמ"ר ושטח מתוכנן של כ 63 קמ"ר. היא כללה שלוש מפות בקנה מידה 1:10,000, מפת רשת הדרכים, מפת שימושי קרקע שכללו: מגורים, תעשייה, מסחר, שטחים פתוחים, שמורות טבע ושטחי מבנים ציבוריים ומפה של אזורים ארכאולוגיים. לתוכנית נלווה מסמך מפורט של תקנות שניתן להן תוקף משפטי. תוכנית הולידיי הייתה למעשה תוכנית בניין עיר מפורטת ראשונה לירושלים. היו בה שינויים וחידושים רבים בהשוואה לתוכניות הקודמות לעיר, של מקליין, של גדס ושל אשבי, שהיו למעשה תוכניות אב רעיוניות מנחות, המבטאות כיוונים ומגמות בלבד (אף על פי של"תוכנית גדס-אשבי" היה תוקף חוקי, היא הייתה כללית מאוד). לעומתן, תוכנית הולידיי הייתה תוכנית מתאר מקומית מפורטת המגדירה בבירור מה מותר ומה אסור בנושאים של שימושי קרקע, צפיפות הבנייה, זכויות הבנייה, גובה המבנים וסוג חומרי הבניה.
שימושי קרקע
שימושי הקרקע שנקבו בתוכנית היו: אזורי הבנייה למגורים (Residential zone) סומנו (באפור בהיר וכהה) במרכז ובמערב ירושלים, בהם קבעה התוכנית בנייה צפופה ובצפונה ובדרומה של ירושלים, שם תהיה בנייה מפוזרת ורחבה. האזור המסחרי (Commercial zone) תוכנן לאורך רחוב יפו עם הרחבה באזור שוק מחנה יהודה, וכן לאורך רחוב מאה שערים והמשכו מערבה (רחוב מלכי ישראל), ולארוך רחוב עמק רפאים בדרום מערב העיר. אזורי מסחר נוספים נקבעו במרכז העיר, ממערב לחומת העיר העתיקה וברחוב צלאח א-דין מצפון לחומה. אזור לתעשייה קלה (סומן בסגול בהיר) נקבע מדרום תחנת הרכבת ההיסטורית של ירושלים ולאורך מסילת הברזל ובשכונת תל ארזה העתידית, בצפון העיר. כן נקבעו אזורים מיוחדים לשימור ארכאולוגי (בעיקר באזור סילואן מדרום לעיר העתיקה וקברי הסנהדרין מצפון לה), שטחים פתוחים ציבוריים ופרטיים, וכן אזור לשימור הנוף הטבעי, בעיקר ממזרח ומדרום לעיר העתיקה. עוד נקבע בתוכנית כי כמה אזורים בירושלים, בשכונות בית ישראל, נחלת שבעה, אבן ישראל, אוהל משה, מזכרת משה והשכונות הסמוכות לשוק מחנה יהודה כזקוקים לשיקום.
תחבורה
המבנה עירוני בתוכנית הוא בעל דגם מעגלי, ובנוסף לרשת הדרכים הקונצנטרית והרדיאלית שהותוותה כבר ב"תוכנית גדס", נוספה, כמקובל בתכנון העירוני בתקופה זו, מערכת דרך טבעתית המקיפה את העיר בשוליה ותפקידה לאפשר לתנועה הבין עירונית לאכוף את העיר. באגן המזרחי הייתה הטבעת חלקית ועברה לאורך רכס הר הצופים והר הזיתים, אך לא השלימה טבעת שלמה בדרום מזרח. באזור זה הורחב השטח הפתוח שהוצעה בתוכניות הקודמות, לעבר סילואן נחל קידרון.
טמאש גאבור
קריירת ספורט
באליפות העולם שנערכה בגדנסק, פולין בשנת 1963 הוא זכה במדליית ארד בתחרות דקר קבוצתי.
אלוף אולימפי
באולימפיאדת טוקיו (1964) הוא זכה במדליית זהב בתחרות דקר קבוצתי.
תומאס אנדרס
ביוגרפיה
ב-1984 החל להתפרסם כחלק מהצמד מודרן טוקינג, הם הוציאו מספר להיטים שזכו להצלחה, ב-1987 הצמד התפרק.
טמאש גאבור
אלוף אולימפי
גאבור פרש מספורט תחרותי בשנת 1967. לאחר פרישתו היה עוזרו של המאמן הלאומי בלה ביי, ומשנת 1977 עד 1980 היה המאמן הלאומי של נבחרת הסיף ההונגרית.
תומאס אנדרס
ביוגרפיה
בשנות התשעים החל להופיע כזמר סולו והוציא מספר אלבומים.
ב-2004 ו-2009 הציג את הניקוד של גרמניה באירוויזיון, הוא התמודד על ייצוג גרמניה בתחרות ב-2006 עם השיר "Songs That Live Forever" אך לא נבחר.
ב-2006 מונה לפרופסור לשם כבוד באוניברסיטת קייב.
Halo (שיר של ביונסה)
Halo (בעברית: הילה) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה מהאלבום השלישי שלה I Am... Sasha Fierce. השיר יצא כסינגל השלישי מהאלבום בתאריך 20 בינואר 2009. השיר מתאר אישה הרואה את נשמתו של בעלה כאשר מת והוא נכתב והופק על ידי ראיין טדר, סולן להקת הרוק ואן ריפאבליק.
קלי קלרקסון, שעבדה יחד עם טדר על אלבומה All I Ever Wanted ב-2008, טענה שטדר השתמש בעיבוד המוזיקלי של השיר "Already Gone" של קלרקסון על "Halo" (את שני השירים חיבר והלחין טדר). שנתיים לאחר מכן, צורף השיר לאלבום ההופעה Hope for Haiti Now, שיצא עבור רעידת האדמה בהאיטי.
השיר מבוצע בסולם לה מז'ור והמהלך ההרמוני שלו מבוסס על האקורדים לה מז'ור, סי מינור, פה דיאז מינור, רה-מז'ור
השיר זכה להצלחה במיוחד בברזיל שם זכה במקום הראשון במצעד העשור; כמו כן זה השיר זכה בטקס 2009 של ה-EMA בקטגוריית "שיר השנה".
נכון לינואר 2022, השיר צבר כ-מיליארד ו-200 מיליון צפיות ביוטיוב והוא השיר הנצפה ביותר של ביונסה.
וידאו קליפ
פיליפ אנדלמן בים את הקליפ שצולם בסוף נובמבר של אותה השנה. הקליפ כלל את השחקן מייקל אילי אשר גילם את אינטרס האהבה של נואלס. על פי אילי, הוא עבד עם נואלס כי "פעם הוא שמע את השיר, והוא פשוט היה צריך לעשות את זה." והוסיף:
הסרטון מתחיל כאשר נואלס עומדת מול קיר מואר באור, אשר עובר דרך החלון. כפי שהווידאו מתקדם, הסצנות משתנות בחלקים שונים של הבית. באחת הסצינות, נואלס רוקדת לכוריאוגרפיה בבגד גוף, בעוד שאהובה מביט בה דרך המרפסת. בתקופת השיא, נואלס מצולמת תת-ימית, ונעה באיטיות כלפי מעלה כאשר היא לבושה בבגדים לבנים. כאשר הפזמון מתחיל, נואלס פוקחת את עיניה. הסצנה האחרונה היא כאשר נואלס שוכבת מעל אילי, ורק פניהם נראים לעין. נואלס תיארה את הקליפ "מאוד אינטימי, רומנטי והבית בו הם צילמו הוא יפה."
איאן רנקין
איאן רנקין (באנגלית: Ian Rankin, נולד ב-28 באפריל 1960) הוא סופר מותחנים סקוטי, שנודע בעיקר בסדרת ספרי-בלש שחיבר משנת 1987 ועד לימינו, בהם מככב הבלש ג'ון ריבוס. פרסם ספרים גם תחת שם העט, ג'ק הרווי (Jack Harvey).
קורות חיים
רנקין נולד ב-28 באפריל 1960 בעיירת כורים קטנה בשם קארדנן (Cardenden) השוכנת בדרום מערב סקוטלנד. לאחר לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון בת' (Beath High school) המשיך רנקין ללמוד לימודים אקדמיים באוניברסיטת אדינבורו (Edinburgh), בתחום של ספרות אנגלית ושפות. הוא סיים תואר ראשון בשנת 1982, ואחר כך התחיל ללמוד לדוקטורט בתחום של ספרות סקוטית מודרנית, אך לא סיים. במהלך תקופה זו החל לכתוב סיפורים קצרים וכן מותחנים. עד להתבססותו כסופר, התפרנס רנקין ממגוון עיסוקים ובהם: ייננות, עבודה מנהלית, עיתונאות, ושירה בלהקות הפאנק "החזירים הרוקדים" (Dancing pigs) ו"קאפוט". בראשית שנות התשעים, לאחר נישואיו, עבר רנקין ללונדון ושם עסק לפרנסתו בעבודות מנהליות בקולג' ובכתיבה. תקופה מסוימת גם חי וכתב בפריז.
יצירתו הספרותית
יצירתו הראשונה של רנקין הייתה רומן התבגרות בשם, floods, שראה אור בדפוס בשנת 1986. בשנת 1987 פורסם המותחן הראשון שלו Knots and Crosses (בעברית: "חבלים וצלבים"). במרכזו של הספר ניצב בלש משטרה קשוח בשם ג'ון ריבוס החוקר תעלומות שונות ברחבי סקוטלנד, ובעיקר בעיר אדינבורו. בהמשך, התפרסמו ספרים נוספים בסדרה. ספריו של רנקין זכו להצלחה מסחרית רבה, לשבחי הביקורת ולפרסים מכובדים, תורגמו ל-36 שפות ובהם גם לעברית בתרגומו של ירון פריד (ראו פירוט בהמשך בפרק "תרגומי ספריו לעברית"). ספריו עובדו לסדרת טלוויזיה משטרתית שהוקרנה במשך חמש עונות בערוץ -ITV הבריטי. הצלחתו המסחרית וההכרה הבינלאומית שקיבלה יצירתו, מיקמו את רנקין כאחד מהסופרים הידועים ביותר בבריטניה של מותחני פשע.
מלבד ספרות המותחנים רנקין חיבר סיפורים קצרים, רומן גרפי וספרי עיון. כמו כן, בראשית שנות ה-2000 כיכב בשתי סדרות דוקומנטריות ששודרו בתחנת הטלוויזיה בי.בי.סי. התוכניות עסקו בקשר הקיים בין ספרות-בלשים לבין מקרי פשע שקורים במציאות.
התרגומים של ספריו לעברית
4 מספריו של רנקין, תורגמו לעברית:
איאן רנקין, שחור וכחול (תרגום: ירון פריד), רימונים, 2011.
איאן רנקין, גלוי ונעלם (תרגום: ירון פריד), רימונים, 2012.
איאן רנקין, בת הלוויה (תרגום: יעל לקסמן-בהט), טרה ספרים, 2018.
איצ'יקאווה
איצ'יקאווה (ביפנית: 市川市) היא עיר הנמצאת בצפון-מערב מחוז צ'יבה ביפן, במרחק של כ-20 ק"מ צפונית למרכז טוקיו. העיר נוסדה ב-3 בנובמבר 1934. נכון לאוגוסט 2021 מונה אוכלוסיית העיר קרוב ל-500,000 נפש, על שטח של 57.46 קמ"ר.
באיצ'יקאווה נמצאת מפקדת כוחות היבשה של כוחות ההגנה העצמית של יפן. אחד האתרים המרכזים בעיר הוא מרכז הקניות קולטון פלאזה שבסמוך אליו נמצאים הספרייה האזרחית של איצ'יקאווה ומוזיאון המדע והתעשייה של מחוז צ'יבה.
קרבתה היחסית לטוקיו נותנת לה יתרון מבחינה תחבורתית. העיר מחוברת לטוקיו בחמישה קווי רכבת שונים.
גאוגרפיה
איצ'יקאווה יושבת על חופיו של מפרץ טוקיו, בקצהו הצפוני ביותר של המפרץ, בשפך הנהר אדוגאווה המהווה את גבולה המוניציפלי המערבי. העיר גובלת בערים אחרות שבמחוז צ'יבה: במזרח - פונאבאשי, בצפון מזרח - קמגאיה , בצפון - מטסודו , במערב - אדוגאווה שבמחוז טוקיו ובדרום - אורַאיאסו.
היסטוריה
האזור שסביב לאיצ'יקאווה של היום מיושב מהתקופה הפלאוליתית ביפן. ארכאולוגים מצאו באזור כלי אבן מלפני כ-30 אלף שנה. מספר רב של ערימות פסולת צדפים מתקופת ג'ומון ומאות רוגמים ששימשו לקבורה מתקופת קופון נמצאו במספר אתרים רב סביב לאיצ'יקאווה. בתקופת נארה שימשה איצ'יקאווה כבירה אזורית למחוז שימוסה והיא נזכרת במאניושו (קובץ השירה היפנית העתיק ביותר). בזמן תקופת הייאן היה האזור מרכז למורדים שבראשם עמד הסמוראי טאירה מסקאדו. בתקופת סנגוקו התחוללו באזור מספר קרבות חשובים בין שושלת סטומי ובין שושלת הוג'ו המאוחרת.
בתקופה מאוחרת יותר, התחוללו באזור מספר קרבות, בהיקף קטן יחסית, בזמן מלחמת בושין שהתרחשה בעת רסטורציית מייג'י והיה אף ניסיון של המחוקק קאטסו קאישו לקדם אותה כאתר אפשרי לדיאט של יפן (הפרלמנט של יפן) שייבנה על נהר אדוגאווה בצורה דומה לדרך שבה נבנה בניין הפרלמנט בלונדון על נהר התמזה. איצ'יקאווה אורגנה כעיירה ב-1889 וב-1934 אוחדה עם העיירות השכנות יאוואטה, נקאימה והכפר קוקובון ונוסדה העיר איצ'יקאווה. העיר התרחבה על ידי כך שאוחדו אליה הכפר אוקאשיווה (1949), העיירה גיוטוקו (1955) והעיירה מינאמי-גיוטוקו (1956).
אליפות צרפת הפתוחה 2022
אליפות צרפת הפתוחה 2022 היא תחרות טניס, שנערכת על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרות החלה ב-22 במאי, והסתיימה ב-5 ביוני 2022. זוהי התחרות ה-121 מאז ייסודה.
התחרות חזרה למתכונת רגליה אחרי שבשנים 2020 ו-2021 היו מגבלות שונות עקב מגפת הקורונה. טניסאי רוסיה ובלארוס קיבלו אישור להשתתף אך ללא ייצוג המדינה בגלל מלחמת רוסיה-אוקראינה.
פרסים
סך הפרסים היה 43,600,000 יורו.
תחרות גברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו. להלן ה-16 הראשונים של הדירוג:
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 2021 ברבורה קרייצ'יקובה מצ'כיה הודחה בסיבוב הראשון. איגה שוויונטק מפולין ניצחה במשחק הגמר את קורי גוף מארצות הברית וזכתה בתחרות בפעם השנייה.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות החזקים שזכו בדירוג:
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות החזקים שזכו בדירוג:
מנצחות תחרות 2021 ברבורה קרייצ'יקובה וקטרינה סיניאקובה מצ'כיה פרשו מהתחרות. קרולין גרסיה וכריסטינה מלדנוביץ' מצרפת שהיו זוג הלא מדורג פגשו במשחק הגמר את קורי גוף וג'סיקה פגולה מארצות הברית  וניצחו ב-3 מערכות. לכריסטינה מלדנוביץ' זה היה הניצחון הרביעי בתחרות זוגות נשים. לקרולין גרסיה זה היה ניצחון שני (בשנת 2016 הן ניצחו כזוג).
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. 8 הזוגות החזקות שזכו בדירוג והם התחילו את התחרות מהסיבוב השני.
מנצחי תחרות 2021 דזירה קרווצ'וק מארצות הברית וג'ו סליבורי מבריטניה לא השתתפו בתחרות. במשחק הגמר אנה שיבנאחרה מיפן ווסלי קולהוף מהולנד נפגשו עם הזוג הלא מדורג וניצחו ב-2 מערכות.
א-רביע בן אבי אל-חקיק
א-רביע בן אבי אל-חקיק (בערבית: ٱلرَّبِيع ٱبْن أَبِي ٱلْحُقَيْق) היה משורר יהודי משבט בני נצ'יר באל-מדינה שבחצי האי ערב, ששגשג זמן קצר לפני ההג'רה (622 לספירה).
משפחתו הייתה הבעלים של מבצר קאמוס (القموص), הממוקם ליד נווה המדבר הפורה ח'ייבר בחצי האי-ערב. כמו רוב יהודי אל-מדינה, הוא לקח חלק בסכסוך בין שני השבטים הערביים המרכזים בעיר, בני אוס ובני ח'זרג', והנהיג ופיקד על השבט בקרב השוחה (קרב ח'ייבר) שהתרחש בשטח שבט בני קוריט'ה בשנת 617, בו בני השבט כרתו ברית עם בני ח'זרג'.
גלובוס המדע והחדשנות
גלובוס המדע והחדשנות (באנגלית: The Globe of Science and Innovation) הוא מרכז מבקרים במכון לפיזיקת חלקיקים CERN, אשר מטרתו להציג את חשיבות המחקר המתבצע במרכז לחקר פיזיקת חלקיקים CERN. המבנה העשוי עץ, אשר גובהו 27 מטרים וקוטרו 40 מטרים, הוא סמל של כדור הארץ שנבנה במקור בשביל התצוגה השווייצרית השישית בנשאטל, שווייץ. בשנת 2004 הוא הועבר למקומו הנוכחי במרן בקנטון ז'נבה, שווייץ.