cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ולייט אוברי
ביוגרפיה
עבודתה הראשונה כשחקנית הייתה בתפקיד מירנדה במחזה "הסערה" עם "אוקספורד סטייג' קומפני". תפקיד ראשון בקולנוע קיבלה בסרטו של הבמאי האיטלקי רוברטו פאנצה בסרט "Look to the Sky" לצדו של ז'אן-יוגו אנגלד. הסרט הופק על ידי אלדה פרי, והעלילה מתרחשת בתקופת השואה. על תפקידה כהאנה זכתה אוברי בפרס דויד דונטלי לשחקנית הטובה ביותר. אחר כך לוהקה אוברי לתפקיד הראשי, דורותיאה ברוק, בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC עיבוד לרומן "מידלמארץ'" מאת ג'ורג' אליוט, לצדו של רופוס סוול. על תפקיד זה זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר, וכן זכתה פרס "Broadcasting Press Guild" לשחקנית הטובה ביותר.
היא הצטרפה ללהקת התיאטרון סרייבו של האריס פסוביץ', והופיעה בהצגות אחדות עם הלהקה. בהמשך הקריירה שלה המשיכה להופיע בתיאטרון במחזה "Summerfolk" של טרוור נאן ובמחזה "איבנוב" של קאתי מיטשל בתיאטרון הלאומי. היא השתתפה במחזה "An Oak Tree" בתיאטרון סוהו, וכן במחזות "שלוש אחיות", "הלילה השנים עשר" ו-"The Collection" עבור כריס וייט. אחר כך ליהק אותה הבמאי מייקל וינטרבוטום לסרטו "לא אוהב אותך" (Go Now) לצדם של רוברט קרלייל וג'יימס נסביט.
בהמשך שיחקה אוברי בסרטי קולנוע כמו "ברוכים הבאים לסרייבו" של וינטרבוטום, "Food of Love" של סטיבן פוליאקוף, עליו זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים האירופי של לה בואל (La Baule), סרטו של פאאנזה "The Lost Lover", הסרט "Time to Love" של ג'קומו קמפיוטי, הסרט "אייריס וג'ון" של ריצ'רד אייר, "הגנן המסור" של פרננדו מאירלס וכן "סטיל קרייזי" של בריאן גיבסון. עוד השתתפה בסרט "Caught in the Act" וב-"Super Eruption".
בטלוויזיה הופיעה בסדרת הדרמה "המלכה הלבנה", בסדרה "צדק פלילי", בסדרה הבלשית "ורה", בסדרת הדרמה "ניצודה" ובמיני-סדרה שזכתה לשבחים "חמש בנות".
ב-2014 גילמה אוברי את ג'וי דנג'רפילד בעונה השנייה של הסדרה " The Village".
בשנת 2016 שיחקה בדרמת הפשע "המסתנן" לצידם של בריאן קראנסטון, ג'ייסון אייזקס, בנג'מין בראט, ודיאן קרוגר.
חיים אישיים
ב-2001 התחתנה אוברי עם סטיב ריצ'י, אותו פגשה במהלך צילומי סרט בניוקאסל. לבני הזוג יש שתי בנות בליית' ולולה-בלו.
אוברי היא שגרירה של ארגון "Women for Women International", העוזר לשקם את חייהן של נשים ניצולות מלחמה. כמו כן היא פועלת להעלאת המודעות בנושא אלימות נגד נשים.
טוענין ליורש וטוענין ללוקח
במשפט עברי טוענין ליורש וטוענין ללוקח הוא כלל האומר כי בית הדין טוענין ליורש טענות שיכול היה המוריש לטעון וכן טוענין ללוקח טענות שיכול היה המוכר לטעון.
טוענין ליורש
הכלל "טוענין ליורש" הוא כלל האומר כי אדם שירש קרקע מאדם אחר, אינו צריך להשיב לתובעים אותו מהיכן קנה האבא את הקרקע, אלא די בכך שיאמר "ראיתי לאבי שהחזיק בקרקע ולא ערער אדם עליו". כמו כן אדם התובע מיתומים כספי פקדון שהופקד בידם, טוענים בית הדין עבור היתומים שהאב שילם את הפקדון, מכיוון שגם האב יכול היה לטעון טענה זו במיגו של "מזויף". דין מיוחד זה, משמש כאחת מההוכחות של רבי אלחנן ווסרמן שדין מיגו שלפיו נאמן אדם שיכול היה לזכות בדין בטענה אחת - גם בטענה אחרת שמצד עצמה אין לו כח משפטי זה, הוא לאו דווקא מכוח ראיה כי אדם שיכול היה לטעון טענה אחרת ולא טען הוא אדם אמיתי, אלא מדובר בכוח משפטי. ולכן גם כאשר מדובר ביתומים, שבהם לא קיימת ראיה בדין המיגו בכך שאינם טוענים את טענת ה"מזויף", שהרי אין הם יודעים על אותו שטר שלא נכתב על ידם - אם אכן מדובר בשטר אמיתי או לא, וקיים רק הכוח המשפטי שהיה קיים לאב, ושעל פי דין "טענינן ליורש" טוענים גם ליורש.
לפי חכמי התוספות, בנוסף, כאשר מוציא אדם שטר חוב על יתומים יורשים או לקוחות, טוענים בית דין עבורם שהשטר מזויף.
טוענין ללוקח
הכלל "טוענין ללוקח" הוא כלל שסימוכין לו נמצאו כבר במשנה: "לוקח חצר ובה זיזין וגזוזטראות הרי היא בחזקתה", כלומר גם אם הלוקח אינו יודע האם הזיזין שיוצאין מחצירו לרשות הרבים הם על פי דין ועל פי הסכם עם הממונים לכך, טוענין לו שדבר זה נעשה כראוי. טעם הדבר הוא מכיוון שתקנת העולם היא, שהרי הלוקח אינו יודע אם הדבר נעשה כדין, ולכן מותירים את הדבר על חזקתו ועל המוציא ממנו להביא ראיה.
כלל זה תקף גם בחזקת קרקעות, אדם שקנה קרקע מסוימת מאדם אחר ודר בה שלוש שנים כדין חזקת קרקעות, והנה בא בעל הקרקע וטוען שהקרקע שהייתה שלו מאז ומעולם - על פי מסמכים וראיות ברורות - שלו היא גם היום ולא מכרה מעולם. אם דר המוכר בקרקע יום אחד כך שהוחזקה הקרקע בידו, ורגליים לדבר שמדובר אכן בלוקח שקנה את הקרקע מאדם אחר ולא בנוכל, טוענין בית הדין במקום הלוקח - שהמוכר קנה את הקרקע מבעל הקרקע, אף על פי שאיננו יודעים אם אכן כך הדבר. הרמ"ה מסביר, כי הטענה ש"טוענין ללוקח" היא רק כאשר ידוע שהוא "לוקח", וזאת אם דבר בה המוכרו לו - לפי טענתו - יום אחד. לעומת זאת הריטב"א כותב כי אין צורך להביא ראיה שמדובר ב"יורש" או ב"לוקח" ורק במקרה ספציפי זה צריכים ראיה, כדי שלא תהיה הוכחה הפכית; אדם שקנה קרקע מאדם אחר, ולא דר בה המוכרו לו אפילו יום אחד, נראה הדבר כשקר, וכן כותב הרשב"א.
דעת רבינו יונה והרמ"ה
רבינו יונה מסביר, שלא מועיל מיגו לדבר כזה ומסביר:. האחרונים מסבירים כי רבינו יונה סובר ש"מיגו" הוא כח משפטי שעל ידיו משתמש אדם בכוח משפטי שיש לו על ידי טענה מסוימת שהיה יכול לטעון, וקיימת בידו בעצם האפשרות לטעון טענה המזכה אותו בדין, וזו קיימת בידו באופן כזה גם אם טען טענה אחרת. לעומת זאת, במקרה שלנו אין מדובר בכח משפטי אלא ב"טענינן" - בית הדין טוען ללוקח, ולכן גם אם קיימת בידו אפשרות לטעון טענה כזו שאז בית הדין היה מזכה אותו, אין מדובר בכוח משפטי שלו וכוח זה אינו תקף אם יטען טענה אחרת בכוח המיגו.
וכן סבור היד רמ"ה, שפוסק שאין אדם נאמן לומר שדר בה המוכר בו יום אחד. הוא מוכיח הלכה זו בכך שאם שייך מיגו לטענה כזו, לא היו צריכים אפילו טענה שדר בה המוכר יום אחד, שהרי מיד כאשר טוען הלוקח שקנה את הקרקע מאדם אחר, יש לטעון עבורו מדין "טוענין ללוקח", שהמוכרו לו קנה את הקרקע מבעל הקרקע, אלא שאין הוא נאמן להעיד על כך שהוא לוקח כלל. הסברו של היד רמה הוא "דלא אמרינן מיגו מחזקה שאין עמה טענה לחזקה שאין עמה טענה, דקיימא לן כל חזקה שאין עימה טענה אינה חזקה, אלא ביורש או בלוקח וכיוצא בו, הלכך אי אתברר דהוה יורש או לוקח וכיוצא בו הויא חזקה ואי לא הויא חזקה", כלומר טענת מיגו מועלת רק כאשר בטענה המסוימת יש לאדם את אותו כוח משפטי שהייתה לו בטענה האחרת שהיה יכול לטעון - גם בטענה העכשווית, אך במקרה זה, הכוח המשפטי שיש לאדם בטענת חזקה שיש עימה טענה היא כוח משפטי מדין חזקת קרקעות - ראיה וחזקה, ואילו הכוח המשפטי השני הוא מדין "טוענין ללוקח".
דעת רבינו יצחק
לעומת זאת, רבינו יונה עצמו מביא את דבריו של רבינו יצחק פוסק כי אכן נאמן אדם לטעון שהמוכרו לו דר בה יום אחד, במיגו שהיה טוען שקנה אותה מבעל הבית עצמו. כמו כן הריטב"א עצמו מביא כי מדובר במחלוקת ראשונים.
הפרעת דה-פרסונליזציה
הפרעת דה-פרסונליזציה/דה-ריאליזציה (באנגלית: Depersonalization/Derealiztion Disorder) היא הפרעה דיסוציאטיבית. האדם עם ההפרעה חווה אפיזודות ממושכות או חוזרות של נתק וניכור מתהליכים מנטליים וגופניים. הסימפטומים כוללים תחושת אוטומטיות, ניהול שגרה יומיומית ללא יכולת לחוות את החיים במלואם, הרגשה שהאדם לא מחובר או לא מרגיש את עצמו, נמצא בסרט או בחלום, תחושה של האדם שהוא נמצא מחוץ לתהליכי החשיבה והנפש שלו, תחושת נתק מהגוף, חוויות חוץ-גופיות, והרגשה כללית של ניתוק מ"האני-העצמי", מהסביבה ומהמציאות.
בעבר נחשבו הפרעת דה-פרסונליזציה (ניתוק מעצמי) ודה-ראליזציה (ניתוק מהמציאות) להפרעות נפרדות. החל במהדורה החמישית של ה-DSM ובמהדורה העשירית של מדריך האבחנות הפסיכיאטריות של ארגון הבריאות העולמי (WHO), הפרעות דה-פרסונליזציה ודה-ראליזציה נחשבות להפרעה אחת, הנקראת "הפרעת דה-פרסונליזציה/דה-ראליזציה" ונמצאות תחת קטגוריה של הפרעות ניתוק.
אנשים רבים יכולים לחוות חוויה של דה-פרסונליזציה/דה-ריאליזציה, למשל על רקע מצבים רפואיים מסוימים (פגיעת ראש המלווה בזעזוע מוח), על רקע שימוש בתרופות שונות או סמים כמו אקסטזי (MDMA), קטמין (חומר הרדמה וטרינרי המשמש גם כסם מסיבות ומשמש גם כחומר הרדמה בניתוחים על שרירים בלתי רציונלים בבני אדם ) או על רקע אירועי חיים טראומטיים, במרבית המקרים הללו האפיזודה הדיסוציאטיבית תחלוף מאליה, אך לאחר תקופה שלא ניתן לחזותה מראש. ההפרעה המלאה מתפתחת כאשר האדם חווה מצבים דיסוציאטיביים כאלו שוב ושוב, או באופן מתמשך, גם זמן רב לאחר שהגירוי הראשוני חלף.
אדם הסובל מהפרעה זו נמצא בקשר תקין עם המציאות, כלומר הוא יוכל להגיב לשאלות ולתקשר בצורה נורמלית עם סביבתו. יתרה מכך, האדם יוכל לדווח כי תחושותיו אינן רגילות וכי הוא סובל מחוויות הניתוק. עובדה זאת יכולה להטריד את הסובלים מההפרעה; המשפחה והחברים לא מרגישים שמשהו לא בסדר, כי לרוב קורבן ההפרעה משתדל להסוות זאת ולהיראות כאילו הכל מתנהל כרגיל. בעוד ההפרעה קשה מאוד למתמודדים איתה, הסובלים מדה-ריאליזציה לא מהווים סכנה לציבור כי בוחן המציאות שלהם תקין, אם כי מצבי עקה קיצוניים יכולים לגרום התקפי זעם ואיבוד שליטה.
אבחנה
לפי ה-DSM-5, פסיכולוג קליני או פסיכיאטר יאבחן הפרעת דריאליזציה/דפרסונליזציה בהתקיים התנאים הבאים.
שכיחות ואפידמיולוגיה
באופן כללי, כמחצית מהאוכלוסייה בעולם חוותה לפחות אירוע חולף אחד של דה-פרסונליזציה או דה-ראליזציה. עם זאת, השכיחות של ההפרעה המלאה נמוכה בהרבה: נתונים מארצות הברית מצביעים על שכיחות של כ־2% (דה-פרסונליזציה ודה-ראליזציה במשותף). אין הבדלים בין גברים לנשים מבחינת שכיחות ההפרעה.
התמונה הקלינית
הסימפטום הבסיסי של הפרעת דה-פרסונליזציה הוא תחושת חוסר מציאותיות. תיאורים נפוצים לכך: צפייה בעצמך ממרחק, חוויה חוץ-גופית, תחושה שגרתית של קיום יומיומי אך שאינו באמת חווה את החיים במלואם, הרגשה שהאדם נמצא בסרט או בחלום, שהוא מסתכל על העולם מתוך ערפל סמיך או מתוך בועה, שאינו יכול לשלוט בדיבורו ובהתנהלות הגוף, תחושת ניתוק מהרגשות ומהמחשבות, תחושת איבוד העצמי ושהאדם וכל הסובבים אותו מוזרים ולא מציאותיים.
רגעים קצרים של דה-פרסונליזציה לרוב נגרמים מחרדה קשה, דחק, חוסר בשינה או שילוב של הדברים. הגורמים להחמרת סימפטום הניתוק הם לרוב התמודדויות קשות, לחץ, אינטראקציה חברתית מאיימת וסביבה לא מוכרת. אנשים הסובלים מדה-פרסונליזציה מרגישים ניתוק רגשי מאלה הקרובים אליהם. בדיקות פסיכולוגיות הראו כי ישנה ירידה ביכולת המיקוד, בזיכרון לטווח קצר ובהסקת מסקנות מרחבית.
אנלוגיה לכך היא השוואת החיים למשחק; משחק שכולם משחקים בו, כל הזמן. אדם הסובל מהפרעה זו מרגיש שאינו יכול להיכנס למשחק וכי כל גירוי מהעולם החיצון הוא טפל עבורו. בעיניו "חוקי המשחק" (כמו תנועה, רעב או אפילו נשימה) נכפים עליו. הבנה היא הדרך שלהם לחוות את הרגשות, ולעיתים קרובות הם שקועים באבחנות ובניתוח הנעשה יותר מאשר חווים אותו מבחינה רגשית האופיינית לאדם נורמלי. אדם הסובל מההפרעה מנתח רבות את הסיבות למעשיו, כמו גם את הסיבות לחוסר מעשיו.
מילים מסוימות המתארות את מצבם של אלה הסובלים מההפרעה הם: "הרגשה שאני לא קיים, קליפה, מת, זומבי, רובוט, לא מציאותי, בלתי נראה".
רשימת התסמינים
להלן רשימה של סימפטומים נוספים שהסובלים מההפרעה מתארים לעיתים קרובות. הסובל מהפרעת דה-ריאליזציה יכול להרגיש חלק מהסימפטומים האלו או את כולם בחלק מהזמן או כל הזמן:
טיפול
נכון לעשור השלישי של המאה ה-21, לא נמצא טיפול יעיל להפרעה. טכניקות שונות של טיפולים פסיכולוגיים נועדו לטיפול בהפרעה (במיוחד טיפול ממוקד בטראומה וטיפול התנהגותי-קוגניטיבי), אך אף אחד מהם לא הביא לשיפור משמעותי. כמו כן, לא נמצא עדיין הטיפול הפסיכיאטרי היעיל ביותר לפתרון הבעיה. עם זאת, ניתן להביא לשיפור במצב על ידי טיפול פסיכולוגי שיביא לידי הפחתת הדיכאון והחרדה שמהווים חלק משמעותי בהפרעה ועל ידי טיפול פסיכיאטרי ממושך.
מחקרים קליניים ממשיכים לבדוק השפעתם של תרופות כמו SSRI, תרופות אנטי-אפילפטיות וחוסמים אופיואידים.
במחקר חלוצי נעשה שימוש בנרקאן (נלוקסון) ב-14 חולים עם הפרעת דה-פרסונליזציה כרונית. שלושה מתוכם חוו הפוגה מלאה בתסמינים ושבעה ציינו שיפור. המחקר דיווח על תוצאות מיידיות, ולכן יעילותו של טיפול ממושך עדיין לא ידועה. התרופה ניתנת לתוך הוריד, מה שהופך את הטיפול ארוך הטווח לקשה יותר. נלטרקסון נוסה במחקר מקדמי ב-14 חולים הסובלים מההפרעה, הם טופלו במשך 6–10 שבועות במינון גבוה למדי של 120 מ"ג ממוצע ליום. אצל שלושה המצב הוטב מאוד, אצל אחד המצב הוטב, ובסך הכל דווח על 30% שיפור בתסמינים. במחקר אחר, באנשים הסובלים מהפרעת אישיות גבולית, מינון של 200 מ"ג נלטרקסון ליום במשך שבועיים הפחית תסמינים דיסוציאטיביים.
שילוב של תרופות ממשפחת ה - SSRI יחד עם בנזודיאזפינים הוצע לאנשים הסובלים מדה-פרסונליזציה יחד עם חרדה. כמו כן, לעיתים נעשה שימוש בתרופות אנטי פסיכוטיות במינון נמוך בניסיון לטפל בהפרעה.
דווח כי מודפיניל נמצאה כיעילה אצל אלו שבנוסף להפרעה סובלים גם מהפרעות קשב או היפרסומניה (יתר-שינה).
אליטה: מלאך קרב
אליטה: מלאך קרב (באנגלית: Alita: Battle Angel) הוא סרט פעולה אמריקאי מסוגת סייברפאנק המבוסס על המאנגה "גונם" (ידוע יותר בשם "מלאך קרב אליטה") מאת האמן היפני יוקיטו קישירו. הסרט הופק על ידי המפיקים ג'יימס קמרון וג'ון לנדאו ובוים על ידי הבמאי רוברט רודריגז, עם תסריט מאת קמרון עצמו והתסריטאית לאטה קלגורידיס. רוזה סלזאר מגלמת את הדמות הראשית, אליטה, כשלצידה מככבים כריסטוף ואלץ, ג'ניפר קונלי, מהרשלה עלי, אד סקריין, ג'קי ארל היילי וקיאן ג'ונסון.
הפקת הסרט הוכרזה לראשונה בשנת 2003, אך היא נדחתה באופן חוזר ונשנה בעקבות עבודתו של קמרון על הפקת הסרט "אווטאר" ועל המשכיו. לאחר שנים של התמקדות בשלב הפיתוח, באפריל 2016 הוכרז שרודריגז יביים את הסרט, וחודש לאחר מכן, סלזאר לוהקה לתפקיד הדמות הראשית. צילומי הסרט הראשיים החלו באוקטובר 2016 באוסטין שבטקסס ונמשכו עד לפברואר 2017.
הסרט עלה לאקרנים בבכורה עולמית ב-5 בפברואר 2019. בישראל הסרט עלה ב-13 בפברואר, ולמחרת עלה בארצות הברית.
תקציר וקונספט העלילה
הסרט עוקב אחר סיפורה של אליטה, "ליבה" חסרת גוף אשר מתעוררת ללא זיכרון בעולם פוסט-אפוקליפטי שנהרס על ידי נפילה טכנולוגית שהואצה בעקבות התקדמותו. כאשר מדען בשם ד"ר אידו מוצא אותה ונותן לה גוף חדש, הוא מבין שאליטה היא יותר ממה שהיא נראית ושיש לה עבר יוצא דופן. כשאליטה מנווטת ומבססת את חייה החדשים, היא נאלצת להיאבק במכונות אחרות המועצמות בכישורים יוצאי דופן הצדים אחריה.
פיתוח
במקור, המאנגה מלאך קרב אליטה מאת יוקיטו קישירו הובאה לתשומת לבו של ג'יימס קמרון על ידי הבמאי גיירמו דל טורו, וקמרון התאהב ברעיון להפיק סרט לפיו.
שם הדומיין "battangelalita.com" נרשם על שם ג'יימס קמרון על ידי פוקס המאה ה-20 בסביבות יוני 2000. חברת פוקס גם רשומה על הדומיין של "battleangelmovie.com". באפריל 2003, דווח על ידי Moviehole שקמרון אישר שהוא יביים סרט המבוסס על המאנגה. קמרון אישר כי תסריט לסרט נמצא בתהליך כתיבה במהלך ראיון בתוכנית "Tokudane!" בטלוויזיה הפוג'ית ב-4 במאי 2003. במקור, הפקת הסרט הייתה ההפקה הבאה שלו אחרי הפקת סדרת הטלוויזיה מלאך שחור, סדרת טלוויזיה שהושפעה ממלאך קרב אליטה. מאוחר יותר, הפקת הסרט הייתה ההפקה הבאה שלו אחרי הסרט שלו, "חייזרי המעמקים" בינואר 2005.
ביוני 2005, הוליווד ריפורטר טען שהפקת הסרט מתעכב מכיוון שקמרון פיתחה סרט בשם פרויקט 880, שמאוחר יותר נקרא אווטאר. בפברואר 2006, אנטרטיינמנט ויקלי פרסמה ראיון שבו קמרון הצהיר שבמסגרת העסקה שלו עם פוקס המאה ה-20 הוא יפיק את שני הסרטים. המאמר גם טען שהסרט עתיד לצאת לאקרנים בספטמבר 2009. ביוני 2006, קמרון ציין שמלאך קרב הוא הזיכיון השני בשתי טרילוגיות סרטים מתוכננות שהוא מפתח, כאשר הזיכיון הראשון יהיה אווטאר.
במאי 2008, קמרון ציין שהוא יעבוד על סרט בשם The Dive, ביוגרפיה על הצוללנים פרנסיסקו פררה ואודרי מסטרה, ובכך יעכב שוב את הפקת הסרט. באותו יולי, בסן דייגו, הוא חזר ואמר שהוא עדיין מחויב לעשות את הסרט. בדצמבר 2009, קמרון העיר במהלך ראיון עם "MTV News" שהתסריט של מלאך קרב הושלם.
בפברואר 2010, המפיק ג'ון לנדאו העיר במהלך ראיון כי הוא מנסה לשכנע קמרון לשנות את שם הסרט לאליטה: מלאך קרב, ואמר, "אני אומר לאנשים שאנחנו צריכים לקרוא לזה אליטה: מלאך קרב, כי ג'ים עושה רק סרטי T&A". לנדאו גילה גם כי תסריטאית נוספת בשם לאטה קלוגרידיס עבדה על כתיבת התסריט.
בחודש אפריל 2016, הוליווד ריפורטר כתב כי שפוקס המאה ה-20 עדיין לא נתנה אור ירוק להפקת הסרט, מכיוון שהיא מנסה לצמצם את התקציב לטווח של 175–200 מיליון דולר. הכתבה גם הכריזה על כך שרודריגז חתם על חוזה לבימוי הסרט. בסוף מאי 2016, פוקס המאה ה-20 תכננה להפיץ את הסרט ב-20 ביולי 2018.
קדם הפקה
בעוד בתקופה שג'יימס קמרון נחשב כבמאי פוטנציאלי, הסרט היה אמור להיות מופק כשילוב בין לייב אקשן להנפשה ממוחשבת; אותה השיטה בה קמרון השתמש בסרט אווטאר. באופן ספציפי, קמרון התכוון שהדמות הראשית, אליטה, תהיה מונפשת לחלוטין. קמרון הצהיר כי הוא ישתמש בטכנולוגיות שפותחו עבור אווטאר כדי להפיק את הסרט, כגון מערכת מצלמת פוז'יון, לכידת תנועות פנים, והסימולקאם. במאי 2006, וראייטי דיווח שקמרון בילה את עשרת החודשים האחרונים בפיתוח טכנולוגיה במטרה להפיק את הסרט.
באוקטובר 2008, מארק גוורנר, אמן דיגיטלי שעבד על הסרט במשך שנה וחצי, העיר כי עבודות קדם ההפקה על הסרט הסתיימו ברובן.
ליהוק
באפריל 2016, כתבה בהוליווד ריפורטר דיווחה שהשחקניות מליקה מונרו, רוזה סלזאר וזנדאיה היו ברשימת המועמדות הסופיות שנשקלו לליהוק דמותה של אליטה בסרט, ושההכרעה תתקבל בתוך כמה שבועות. הכתבה גם דיווחה שבלה ת'ורן, חברתה של זנדאיה לסדרה שייק גם נבחנה לתפקיד. לקראת סוף מאי 2016, "Collider" דיווח שסלזאר נבחרה לגלם את התפקיד.
באוגוסט 2016, נמסר שכריסטוף ואלץ נמצא במשא ומתן על גילום דמותו של ד"ר דיסון אידו, דמות המבוססת על דייסוקה אידו מהמאנגה המקורית. ב-14 בספטמבר 2016, הוכרז שג'קי ארל היילי לוהק לדמותו של נבל סייבורגי. ב-21 בספטמבר 2016, וראייטי דיווח שאד סקריין נמצא במגעים על תפקיד בסרט; ומאוחר יותר, הוליווד ריפורטר אישרה שסקריין לוהק לדמות אנטגוניסטית בשם זאפן.
ב-30 בספטמבר 2016, דווח שקיאן ג'ונסון לוהק לסרט בדמותו של הוגו, אהובה של אליטה, שמלמד אותה להילחם בקרבות גלדיאטורים בענף ספורט שנקרא "מוטורבול". האולפן שקלו ללהק את אוון ג'וגיה, דאגלס בות', ג'ק לאודן או את נוח סילבר לתפקיד, אך בחרו ללהק את ג'ונסון מפני שחיפשו מישהו יותר "מעורפל מבחינה אתנית". ב-3 באוקטובר 2016, דווח שמהרשלה עלי נמצא במשא ומתן על גילום דמותו של וקטור, מנהל קרבות ה"מוטורבול" והנבל הראשי בסרט. בראיון בעקבות זכייתו בפרס "שחקן המשנה הטוב ביותר" בטקס פרסי האוסקר ה-89, עלי גילה שהוא יגלם שתי דמויות בסרט, אם כי הוא לא פירט על אופייה של הדמות השנייה.
ב-5 באוקטובר 2016, דווח שהשחקנית איזה גונזלס הצטרף לצוות השחקנים של הסרט. גונזלס היא אחת מהשחקנים הראשיים בסדרת הטלוויזיה של רודריגז, מצאת החמה עד צאת הנשמה. ב-7 באוקטובר 2016, הוכרז שחורחה לנדבורג ג'וניור יגלם את חברו הטוב של הוגו. ב-11 אוקטובר 2016, הוכרז שלאנה קונדור לוהקה לסרט בדמותה של קויומי. ב-18 באוקטובר 2016, לאונרד וו לוהק לדמותו של סייבורג בשם קינובה. בדצמבר 2016, מרקו זרור לוהק לדמותו של סייבורג בשם אג'קוטי. ב-7 בפברואר 2017, ג'ניפר קונלי הצטרפה לצוות השחקנים של הסרט בתפקידה של נבלית לא ידועה. מישל רודריגז הוכרזה רטרואקטיבית כמי שתשתתף בסרט ב-22 בפברואר 2017, לאחר שצילומי הסרט תמו.
צילומים
צילומי הסרט החלו באוסטין, טקסס ב-17 באוקטובר 2016, והסתיימו ב-9 בפברואר 2017. בסוף ינואר 2017, התקבלה בקשת ליהוק לניצבים רוקריסטים, פאנקים, או אימואים עבור צילומי סצנות שיתקיימו באוסטין במהלך מספר לילות בפברואר.
גמר הפקה
טכנולוגיית האפקטים הוויזואליים עבור הסרט סופקו על ידי החברות "Weta Digital", "DNEG" ו-"Framestore" ופיקוחן נעשה על ידי ג'ו לטרי, אריק סיינדון, ניק אפסטיין, ריימונד צ'אן וניגל דנטון-הוואס.
הפצה
הסרט יצא לאקרנים תחת הפצתם של פוקס המאה ה-20 ב-14 בפברואר 2019, והוא יוקרן בתיאטראות IMAX. במקור, הסרט היה אמור לצאת לאקרנים ב-20 ביולי 2018, אך בפברואר 2018, תאריך יציאתו לאקרנים נדחה ל-21 בדצמבר, מאוחר יותר לאחר מכן, התאריך הוקדם לסוף ספטמבר ולאחר מכן נדחה פעם נוספת, הפעם לתאריך הסופי. בישראל, הסרט יצא לאקרנים יום קודם לכן, ב-13 בפברואר, ובסין הסרט יצא לאקרנים ב-22 בפברואר 2019, לאחר חגיגות השנה החדשה הסינית.
שיווק
הטריילר הראשון של הסרט יצא ב-8 בדצמבר 2017, כשתאריך היציאה שלו לאקרנים עוד היה מתוכנן ליולי 2018. הטריילר קיבל תגובות מעורבת, עם ביקורות שהתמקדו לרוב במראה החיצוני של דמות הראשית, אליטה. אנדרו ליפטאק ("The Verge") הצהיר ש"הדמות נראית כמו בובת אנימה שמתעוררת לחיים, או כמו דמות של דיסני שנמצאת במרחק של הבדל דק מהנורמלית, אבל אחרי שכל כך הרבה שנים של אנימטורים שמנסים לחקות פרצופים אנושיים באופן משכנע ולא לגמרי מצליחים, זה עדיין מטריד לראות דמות כזו מתקרבת למציאותיות, אך במקביל נשארת רחוק ממנו." אדם צ'יטווד ("Collider") היה מסוקרן וזהיר אופטימיסית, ואמר, "הדבר הזה נראה כמו בונקרים, ועכשיו זה ברור כשמש מדוע קמרון שקל לביים את זה מלכתחילה. הבחירה לעשות את הגיבור שלך בהנפשה ממוחשבת ריאליסטית ולגרום לו ליצור אינטראקציה עם דמויות אנושיות אמיתיות היא שאפתנית ואדירה, ואני יכול לומר שזה בוודאות לא נראה כמו שום דבר שרוברט רודריגז עשה לפני. אני לא יכול לדעת אם זה יהיה טוב, אך בוודאות זה יהיה מעניין."
טריילר שני הוצג במהלך כנס הקומיק-קון שנערך בשנת 2018 והופץ באינטרנט ב-23 ביולי 2018, עם תאריך יציאה לאקרנים בדצמבר 2018. הטריילר הציג קאבר לשיר של לינקין פארק, "New Divide" הטריילר השלישי הופץ בנובמבר 2018, כמעט שנה לאחר שהטריילר הראשון הופץ.
ביקורת
הקרנה מקדימה של הסרט הוקרנה בתחילת ינואר 2019 באופן אקסקלוסיבי עבור עיתונאים. ההקרנה המקדימה של הסרט משכה תגובות חיוביות מאוד, עם שבחים כלפי העלילה, התסריט, הפעולה, האפקטים חזותיים, והביצועים. פול שירלי ("JoBlo.com"), למשל, כינה את הסרט "פראי, קרבי, המציע פעילות בועטת, עולם וירטואלי אימפרסיבי וכמות מפתיעה של משקל רגשי".
מרגנית (פירושונים)
ראו גם
}}
מגדל היהלום
המגדל נבנה בשנים 1365-1366 במטרה לשמר את בגדי המלך אדוארד השלישי, ושמו הרשמי היה "ארון הבגדים האישי של המלך" (באנגלית: King's Privy Wardrobe).
המגדל הוא מבנה אבן בן שלוש קומות, שמולו נמצא כיום הפרלמנט של בריטניה. המבנה היה בקצהו הדרומי של הארמון והיה חלק מחומת הארמון, אולם לא היה מקושר ליתר חלקי הארמון. מסיבה זו שרד המבנה את השריפה של 1834 שבה נהרס רוב הארמון. סביב המגדל נותרו שרידים של חפיר הארמון.
כיום מנוהל המבנה על ידי ארגון מורשת אנגליה (English Heritage) ומהווה מוזיאון המציג את ההיסטוריה של הפרלמנט הבריטי.
גוריציה (נפה)
נפת גוריציה (באיטלקית: Provincia di Gorizia) היא נפה במחוז פריולי-ונציה ג'וליה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 466 קמ"ר, ובשנת 2011 התגוררו בה 141,024 נפש. בירתה של הנפה היא העיר גוריציה.
במערב גובלת הנפה בנפת אודינה, בדרום מזרח בנפת טריאסטה, במזרח ובצפון בסלובניה, ובדרום היא גובלת בים האדריאטי.
קרב קופיאנסק
קרב קופיאנסק היה קרב בין רוסיה ואוקראינה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה שהתקיים בעיר קופיאנסק וסביבתה. זה היה אחד הקרבות במתקפת הנגד הגדולה שיזמה אוקראינה במחוז חרקוב. המתקפה החלה ב-6 בספטמבר 2022. הקרב החל ב-9 בספטמבר 2022.
רקע
ממרץ עד תחילת מאי, רוב הלחימה במחוז חרקוב התרכזה בערים חרקוב ואיזיום.
בתחילת אפריל, כוחות רוסים כבשו את איזיום, וכוחות אוקראינים הגנו בהצלחה על חרקוב בתחילת מאי. לאחר מכן, קו החזית החל לקפוא כאשר רוסיה ואוקראינה מיקדו את מאמציהן בערים סוורודונצק, ליסיצ'נסק ושאר חלקי אזור דונבאס.
במהלך יולי ואוגוסט, תקשורת האוקראינית והרוסית הגבירו שתיהן את הטענות על מתקפת נגד אוקראינית במחוז חרסון שבדרום אוקראינה, שהחלה ב-29 באוגוסט. המתקפה התקדמה באיטיות, כאשר הכוחות האוקראינים ספגו אבדות כבדות והתמודדו עם התנגדות רוסית נוקשה. עם זאת, ב-6 בספטמבר פתחו כוחות אוקראינים במתקפת נגד מפתיעה במזרח מחוז חרקוב.
בתחילת מתקפת הנגד הגדולה, האוקראינים השתלטו על בלקליה והתקדמו לפאתי קופיאנסק. המתקפה האוקראינית התקדמה בשני צירים, לצפון-מזרח ודרומה, כשהכוח הנע דרומה התקדם לעבר העיר איזיום. רוסיה השתמשה בקופיאנסק כמרכז אספקה חשוב לכוחותיה במזרח אוקראינה, ובאיזיום כנקודת שיגור למתקפות לכיוון דונצק. פרשנים צבאיים במדינות המערב העריכו שההתקדמות האוקראינית עלולה לסגור את קווי האספקה שעליהם הסתמכה מוסקבה כדי לשמור על כוחותיה במזרח, ולהותיר אלפי חיילים רוסים מוקפים.
הקרב
ב-9 בספטמבר 2022, כוחות אוקראינים נכנסו לפאתי קופיאנסק, והחלו בקרב קופיאנסק. פורסם כי הכוחות האוקראיניים הגיעו לפאתיה המערביים של העיר קופיאנסק. לפי ההערכות, האוקראינים היו רחוקים קילומטרים בודדים ממרכזה של קופיאנסק. היו דיווחים על ניסיונות נסיגה של כוחות רוסים בבהילות מהעיר. הצבא האוקראיני עמד לפני כיתור קרוב של אלפי החיילים הרוסים באזור העיר, והם עמדו בפני החלטה: לחימה עד הסוף או כניעה המונית. בגלל תוואי השטח מזרחית לעיר, הכולל את עמק נהר האוסקיל, והעובדה שהצבא האוקראיני סגר עליהם ממערב והיה בשטח שולט, לאלפי החיילים הרוסים היה סיכוי סביר ליפול בשבי או למות בקרב בזמן הקרוב.
בבוקר 10 בספטמבר 2022, כוחות אוקראינים כבשו מחדש את בניין מועצת העיר. מאוחר יותר באותו יום טען פקיד אוקראיני כי הכוחות המזוינים האוקראינים שחררו את העיר. הצד הרוסי הכחיש את טענות אוקראינה והודיע לציבור כי פינו את כוחותיהם לגדה המזרחית של נהר אוסקיל. ב-10 בספטמבר 2022 נכנסו כוחות אוקראינים לחלק המזרחי של העיר. עם זאת, כמה ערוצי מדיה חברתית של הצבא הרוסי טענו כי חיילים רוסים נסוגו רק מהחלק של קופיאנסק ששכן על הגדה המערבית של נהר אוסקיל, אשר חילק את העיר לשני חלקים. הם טענו גם שכוחות אוקראינים כבשו את כולה ב-16 בספטמבר.
ב-16 בספטמבר כבשו כוחות אוקראינים את היישוב קופיאנסק-ווזלובי, בצד המזרחי של נהר אוסקיל וסמוך לקופיאנסק, ולפי הרוסים גם את החלק המזרחי של קופיאנסק. הם הקימו ראש גשר נוסף מעל נהר אוסקיל. הצעד איים עוד יותר על קווי האספקה הרוסיים בצפון מחוז לוהנסק, וסיכן את הפעולות הרוסיות בכל שאר אזור דונבאס.
הרוסים הפגיזו את העיר וסביבתה לעיתים.
מזל מוסרי
מזל מוסרי הוא תופעה במוסר בה אדם אחראי מוסרית לקרותם של אירועים אף בהיעדר התקיימו של מה שמכונה "תנאי השליטה". לפי תנאי השליטה, אדם אחראי מוסרית בתנאי שהתרחשות הדברים הייתה תחת שליטתו. היות שתנאי זה אינטואיטיבי במיוחד, טבע הפילוסוף ברנארד ויליאמס את המונח "מזל מוסרי" לתיאור התופעה בה אדם אחראי מוסרית (הן במובן של אשם/"ראוי לגינוי" והן במובן של "ראוי לשבח") לדברים שאינם תחת שליטתו. במאמר מ-1993, הודה ויליאמס כי "כשהצגתי לראשונה את המונח מזל מוסרי, התכוונתי להציע אוקסימורון".
סביב המזל המוסרי התפתח תחום באתיקה העוסק בקשר בין מוסר לנסיבות או מזל. במסגרת התחום, דנים הפילוסופים בשאלה כיצד אירועים שאנחנו לא יכולים לשנות, משנים את מעמדנו המוסרי.
אחריות ואשמה
הנושא של מזל מוסרי קשור בטבורו לאחד העקרונות המרכזיים בשאלות מוסריות, היא הבחירה החופשית. באופן אינטואיטיבי אנחנו מטילים אשמה ואחריות על אדם שהיה מודע למעשיו ובחר לעשות אותם. כאשר אין יכולת בחירה, במקרה הרגיל נהוג לומר כי אין אחריות מוסרית. מה שמשנה כאשר אנחנו בוחנים אשמה של אדם הוא מה שאדם בוחר לעשות, ופחות מה שקורה במבחן התוצאה. מזל מוסרי עוסק במקרים אשר אינם בשליטתנו, ועל כן עומדים במתח מול עיקרון זה.
הצלחה והשפעתה על מוסר
פול גוגן עזב את משפחתו על מנת להמשיך את דרכו כאמן. האם עזיבה זו נשפטת רק על סמך המעשה עצמו? או שהצלחתו גרמה למעשיו להראות סבירים יותר. אם אדם אחר היה עוזב את משפחתו ולא מצליח, האם מעשיו היו נצבעים בצורה אחרת? האם אנשים שעושים מעשים יוצאי דופן מקבלים הקלות בתחום המוסרי?
מקרה הנהג השיכור
בדוגמה יש שני נהגים. שניהם שתו ונכנסו למכוניתם. האחד הגיע הביתה, והתנגש במכונית אחרת בעודו מנסה לחנות. השני פגע בהולך רגל שקפץ לפני רכבו. גם נהג לא שיכור היה פוגע באותו הולך רגל. כך שהשניים פעלו בצורה שגויה, הם נכנסו לרכבם ונהגו שיכורים. אך הנסיבות גרמו לכך שהתוצאות למעשיהם תהיינה שונות. האחד יקבל קנס, והשני ישלח למאסר. האם שיפוט זה מוצדק?
סוגים של מזל מוסרי
תומאס נייגל טבע הבחנה בין ארבעה סוגים של מזל מוסרי:
הבחנות אילו הן מושא לביקורת, שכן בהיעדר רציונל להבחנה דומה כי מדובר בהבחנות אד-הוקיות.
הטיעון מ-Agent Regret
אף שמניע עיקרי באמונה בקיומו של מזל מוסרי הוא הדוגמאות ועושרן, ישנו שיקול/טיעון שמביא ברנארד ויליאמס במאמרו "Moral Luck". לצורך הטיעון, ויליאמס מביא דוגמה של נהג שלא התרשל (ואף יודע שאינו התרשל) אך בכל זאת הביא למותו של הולך רגל. ויליאמס טוען שבניגוד ליושב ליד הנהג או הולך רגל שהיה עד לאירוע, הנהג אמור לחוש תחושה אחרת, הנבדלת מאשמה, אותה הוא מכנה agent regret. אופייה של תחושה זו היא תחושה רעה הנובעת מעצם זה שהיה מעורב בפעולה. כלומר, ויליאמס מסביר כי הנהג לא רק יחוש תחושה רעה, אלא יחוש תחושה שונה מזו שירגיש הצופה מן הצד. אולם הטענה העיקרית של ויליאמס היא לא זו הפסיכולוגית, אלא אתית: ראוי שאותו נהג יחוש agent regret, דהיינו, עליו להרגיש רע משום ש-agency שלו הייתה מעורבת בפעולה, ואין די בצער שהיה מרגיש הצופה מן הצד. ויליאמס מזכיר את האינטואיציה החזקה שלנו שאכן ראוי שאותו אדם יחוש agent regret, וההסבר הטוב ביותר לכך הוא שיש מזל מוסרי.
הטיעון מהפחתת הסוכנות
טיעון נוסף לקיומו של מזל מוסרי עניינו ההשלכה של עולם ללא מזל מוסרי. על-פי הטיעון, קבלה מלאה של תנאי השליטה תביא להפחתה דרסטית בתחום הסוכנות האנושית. בבסיס הטיעון עומדת ההבנה שהתוצאות בעולם מושפעות מרשת עבותה של סיבות, ורבים מהדברים שנראים כפעולות שלנו כבני אדם אינו כולו בשליטתנו.
פתרונות
כאשר שואלים שאלות של מזל מוסרי אפשר ללכת לכמה כיוונים עיקריים. הגישה הראשונה טוענת שיש דבר כזה מזל מוסרי, ובו אנחנו מקבלים את ההנחה שגם אם אנשים ביצעו את אותו המעשה יכול להיות שהאחריות שלהם תהיה שונה בהתאם למזלם. המזל אכן משחק תפקיד בקביעה המוסרית. לעומת זאת הגישה המנוגדת טוענת שלאותו מעשה יש גם אותה מידת אחריות. בשיח על המזל המוסרי יש גם טיעונים מהסוג השלישי שמנסים לטעון כי שתי הגישות צודקות, וכי הפער ביניהם נובע מטעות תפיסתית שלנו. הפער הוא אשליה. סוזן וולף אימצה גישה מאוחדת. היא מפרידה בין השיפוט המוסרי של אחרים לזה של האדם עצמו, ואומרת שאף על פי שהחברה לא יכולה להאשים משהו בגלל משהו מקרי, האדם עצמו צריך לקחת אחריות על מעשיו ללא קשר למזל.
דובסרי
דובסרי (ברומנית: Dubăsari, ברוסית: Дубоссары, דוּבּוֹסָארי, ביידיש: דובאסאר) היא עיר במולדובה, בחבל טרנסניסטריה, על הגדה השמאלית של הדניסטר, בירת מחוז דובסרי, כ-25 קילומטרים צפונית לקישינב.
שם המקום הוא שיבוש של המילה הטאטארית Tembosary, שפירושה "גבעות צהובות".
במקום פועלת תחנת כוח הידרואלקטרית, הגדולה ביותר במולדובה.
תולדות היישוב
היישוב נכלל בתחומי האימפריה הרוסית החל משנת 1791. בשנת 1795 קיבל היישוב זכויות עיר. לאחר פירוק האימפריה הרוסית, העיר נכללה בתחומי הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.
יהודי דובסרי
בראשית המאה ה-20 נמנו בדובסרי כ-8,000 יהודים, כ-80% מתושביה. בתקופה הסובייטית עזבו את העיר יהודים רבים.
באמצע יולי 1941 נכבשה דובסרי בידי הגרמנים והרומנים. כ-400 פליטים יהודים שניסו להגיע אליה, נורו בכניסה אליה. בסוף אוגוסט 1941 רוכזו כ-6,000 יהודי העיר בגטו סגור שהוקם במרכזה, אשר הוקף בגדרות חשמליות. מעת לעת נערכו בגטו הוצאות להורג של יהודים.
ב-1 בספטמבר הועברה העיר לשלטון רומניה, במחוז טרנסניסטריה. יום למחרת עוד הספיקו הגרמנים, בסיוע אוקראינים, לשרוף בחיים כ-600 יהודים מהעיר שריכזו במספר בתי כנסת בה.
ב-11 בספטמבר נערכה בגטו בעיר אקציה, בה הובלו יהודי הגטו לבית חרושת מקומי, וממנו נלקחו ליישוב הסמוך בולשיה פונטני (Bolshie Fontany), ונרצחו בו. באוקטובר 1941 הושלם רצח כל יהודי גטו דובסרי.
עד סוף שנת 1943 שימש הגטו בעיר כמקום ריכוז ליהודי בסרביה ובוקובינה טרם לקיחתם לאתרי ההרג, ומספר הנרצחים בעיר ובסביבתה הגיע לכ-18,500 יהודים.
כיום קיימת בעיר קהילה יהודית קטנה. בהנהגת השליח הרב זלמן אבלסקי, הרב הראשי למולדובה, הוקם מרכז גמילות חסדים לרווחת הקהילה.
ריינדורף אלטאך
SC ריינדורף אלטאך (בגרמנית: SC Rheindorf Altach) הוא מועדון כדורגל אוסטרי מהעיר אלטאך שבחבל פורארלברג שבמערב אוסטריה.
היסטוריה
בשנותיה הראשונות עלתה הקבוצה פעמיים מה"רג'יונליגה המערבית" (הליגה השלישית בחשיבותה באוסטריה) לליגה האוסטרית הראשונה (הליגה השנייה בחשיבותה באוסטריה), אך נשרה לאחר זמן קצר חזרה לליגה השלישית. רק בפעם השלישית שעלתה הקבוצה לליגה האוסטרית הראשונה, בעונת 2003/2004, הצליחה הקבוצה להישאר בליגה, ולאחר שנתיים, בעונת 2005/2006 הצליחה הקבוצה לעלות לבונדסליגה האוסטרית לאחר שניצחה במחזור האחרון של העונה את אוסטריה לוסטנאו בתוצאה 0–1. לאחר עונה אחת נשרה חזרה לליגה השנייה. בעונת חזרה הקבוצה לבונדסליגה האוסטרית.
טריפל H
פול מייקל לווק (באנגלית: Paul Michael Levesque; נולד ב-27 ביולי 1969 בנשואה, ניו המפשייר), הידוע גם בשם הבמה שלו טריפל H (האנטר הרסט הלמסלי), הוא מתאבק עבר מקצועני ושחקן קולנוע אמריקאי, המופיע במסגרת ארגון ה-WWE. בשנת 2010 מונה לתפקיד מנהלי במטה החברה בקונטיקט, ארצות הברית, במקביל להיותו מתאבק פעיל. לווק נחשב לאחד המתאבקים המקצועיים הגדולים בכל הזמנים.
תחילת קריירת ההיאבקות
הלמסלי למד בבית הספר להיאבקות של קילר קוולסקי ברדינג, מסצ'וסטס והוא אחד מהתלמידים המצליחים והידועים ביותר של בית ספר זה. לווק ערך את הופעת הבכורה שלו במרץ 1992 בארגון ה-IWF, הקשור לבית הספר של קוולסקי. שם הזירה הראשון שלו היה Terra Ryzin (נשמע כמו המילה האנגלית terrorizing - מטיל אימה). דמותו זכתה אף ב"אליפות העולם של ה-IWF".
תקופת ה-WCW
בינואר 1994 חתם לווק על חוזה לשנה אחת ב-WCW. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-WCW כטרה רייזינג, בקרב מול חברו לקבוצה לעתיד, בריאן ארמסטרונג. הוא המשיך להשתמש בשם זה עד לאמצע השנה, שם הוא שינה את שמו לז'אן פול לווק. הגימיק התייחס לשם משפחתו הצרפתי. לווק התבקש לדבר במבטא צרפתי כיוון שהוא לא ידע צרפתית. באותו הזמן, הוא התחיל להשתמש בפדיגרי כמהלך המסיים שלו.
ללווק הייתה יריבות קצרה עם אלכס רייט, יריבות שבה הוא הפסיד לבסוף. לקראת תחילת 1995, תסריטאֵי WCW קבעו שלווק יצטרף לזוג יחד עם ויליאם ריגל (שהיה ידוע באותה תקופה כסטיבן ריגל), בגלל הדמיון בין הדמויות ה"סנוביות" של שניהם, אבל לווק רצה לקבל קידום כמתאבק יחידים, ולכן עזב לאחר שנה אחת את WCW וחתם ב-WWF.
תקופת ה-WWE
כהמשך לגימיק שלו ב-WCW, לווק התחיל את קריירת ה-WWF שלו בתור "האציל מקונטיקט", האנטר הרסט הלמסלי. שם הדמות נגזר משמותיהם של איל העיתונות ויליאם רנדולף הרסט וענקית הנדל"ן לאונה הלמסלי. שם זה הוא שנתן לו את כינויו "טריפל H", שמשמעו שילוש האות האנגלית H - ראשי התיבות האנגליים של שם הבמה החדש. לווק הופיע בקטעים מוקלטים מראש שבהם דיבר על העליונות שלו, עד לבכורה שלו ב-30 באפריל.
לווק היה אחד מהחברים של קבוצת "הקליק", חבורה של מתאבקים מאחורי הקלעים, שכללה את שון מייקלס, קווין נאש, סקוט הול ושון וולטמן. הקבוצה נודעה בגלל ההשפעה שלה על וינס מקמהן ועל תסריטאי ה-WWF. לווק היה אמור לזכות בטורניר מלך הזירה לשנת 1996, אבל זכייה זו בוטלה לאחר שבמופע לא מצולם, שכלל את הקרבות האחרונים בארגון של נאש והול שעזבו ל-WCW, לווק הופיע ביחד עם מייקלס, הול ונאש והתחבק איתם כדי להגיד שלום לחבריו.
לאחר העונש, לווק זכה בתואר הביניבשתי באוקטובר לאחר שניצח את מרו. הוא החזיק בתואר כארבעה חודשים לפני שהפסיד אותו ליריבו לעתיד, רוקי מאיבייה. לאחר מכן הוא התחיל פיוד עם גולדאסט, ובמהלך אותו הפיוד, הוא הציג את צ'יינה בתור שומרת הראש שלו.
DX
לווק זכה בטורניר מלך הזירה ב-1997, לאחר שניצח את מנקיינד בגמר הטורניר. מאוחר יותר באותה השנה דמויותיהם של לווק וצ'יינה אוחדו עם דמותו של שון מייקלס, כדי להקים את קבוצת המתאבקים D-Generation X.הקבוצה הייתה קבוצה וולגארית בעלת בדיחות שחורות. במהלך אותו הזמן, לווק התחיל להשתמש בשם "טריפל אייץ'" יותר ויותר, עד ששם זה נהיה השם הרשמי שלו. הוא עזב את הגימיק הקודם והתחיל להתלבש בחולצות עור וטי שרטים. הוא נכנס לפיוד מול אואן הארט על אליפות אירופה. הוא ניצח אותו בקרב ברסלמניה 14 לאחר עזרה מצ'יינה.
לאחר רסלמניה 14, מייקלס נאלץ לפרוש באופן זמני לאחר פציעת גב. לווק נהיה המנהיג של DX. הוא צירף לקבוצה את שון וולטמן (אקס פאק) וגם את הניו אייג' אאוטלוז. לאחר שהוא נהיה המנהיג, DX נהייתה פופולרית והפכה מקבוצה "רעה" לקבוצה "טובה". הם התחילו יריבות עם קבוצה בשם "הניישן אוף דומיניישן", כשלווק נכנס ליריבות עם הרוק. הוא זכה בתואר הביניבשתי של הרוק בקרב סולם בסאמרסלאם, אך ספג פציעת ברך בקרב.
נישא על גלי אהדת הקהל, לווק עזב את הקבוצה לאחר רסלמניה 15 ודמותו עוצבה מחדש כדמות סאדיסטית ומרושעת בשם The Game שמימשה את הפופולריות הרבה שלו והקנתה ללווק זכייה באליפות ה-WWE בתסריט. לווק סיגל לדמותו גם נשק חדש בדמות פטיש אותו הוא מכנה Sledgehammer או The Great Equalizer.
במהלך שנת 2000, ניצלה העלילה את נישואיו של לווק לסטפני מקמהן, בתו של המנהל וינס מקמהן. סטפני הצטרפה אל דמותו של לווק, וביחד הם שלטו ב-WWF. התסריט קבע באופן חסר תקדים שדמותו ה"רעה" של לווק תגן על תארה ברסלמניה (לפני כן הדמויות ה"טובות" תמיד ניצחו). העלילה נועדה לגרום לקהל להאמין שלווק מקבל ממקמהן יחס מועדף ודמותו של לווק זכתה ב-4 תוארי אליפות בתקופה זו. כמו כן דמותו של לווק זכתה באליפות הבין-יבשתית אחרי עימות עם הקברן ולאחר מכן הצטוותה לאלוף ה-WWE באותו זמן, סטיב אוסטין, והצמד זכה באליפות הזוגות.
ב-27 במאי 2001 לווק קרע את השריר הארבע ראשי ברגלו בתאונה שאיננה חלק מהתסריט. הפציעה נגרמה במהלך קרב זוגות עם סטיב אוסטין נגד כריס בנואה וכריס ג'ריקו. למרות הפציעה הקשה, הוא המשיך בקרב ואף נתן לכריס ג'ריקו לבצע עליו את תרגיל ההכנעה שלו The Walls of Jericho, במהלכו מופעל לחץ רב על רגלי היריב. לאחר 8 חודשים של שיקום לווק חזר לפעילות מלאה, ניצח את ג'ריקו וזכה ממנו בתואר "האלוף הבלתי מעורער".
אבולוציה
ב-2003 התסריט הפך את לווק למנהיגה של קבוצה חדשה בשם "אבולוציה". הקבוצה כללה את ריק פלייר הוותיק, רנדי אורטון הצעיר והמבטיח ודייב בטיסטה. במהלך שנת 2004 התסריט זימן לקבוצה שליטה מלאה על התוכנית RAW, וחבריה החזיקו במשך תקופה מסוימת בכל התארים בתוכנית - תואר האלוף במשקל כבד, תוארי הזוגות, ותואר האלוף הבין-יבשתי. הקבוצה נוצרה שהעניקו ללווק את התואר החדש,"אליפות העולם במשקל כבד". דמותו של לווק זכתה בתואר זה 5 פעמים (וכך זכה ב-10 אליפויות עולם).סכסוכים פנימיים מתסורטים בין לווק לחברי הקבוצה סיפקו לליגה פיתולי עלילה רבים. כך, לאחר שדמותו הפסידה את תואר אלוף העולם במשקל כבד ולא הצליחה לזכות בו שוב בקרבות חוזרים, בן קבוצתו של לווק, רנדי אורטון, זכה בו. מיד לאחר הזכייה לווק ניסה "לגנוב" את התואר מאורטון, כמתוך קנאה. כתוצאה מכך עזב אורטון את הקבוצה והקים קבוצה משלו. דרמה נוספת נתגלתה בהמשך, כאשר דמותו של לווק עלבה בדמותו של בטיסטה ובכך התסריט סיפק לו עילה לפרוש גם כן מהקבוצה. לאחר שהתואר עבר ללווק, בטיסטה היה זה שזכה בו ממנו לאחר קרב מבוים נוסף.
דמותו הפופולרית של לווק עלתה לרסלמניה 22 להתמודד על תואר אליפות ה-WWE מול דמותו של ג'ון סינה. בסיום המופע סינה הוכרז כמנצח אך נוצר פיתול עלילה חדש כאשר לווק ואדג' דרשו קרב משולש מול סינה. בסיום הקרב המבוים הוכרז ג'ון סינה כמנצח ולווק תקף אותו ואת אדג' עם הפטיש שלו.
איחוד D-Generation X ופציעה
בשנת 2006 החליטה הנהלת הליגה לנסות ולאחד את קבוצתו הישנה של לווק, D-Generation X. לשם כך נקבע תסריט סבוך בו חבר הקבוצה שון מייקלס נחלץ לעזרתו של לווק במהלך קרב מבוים מול חמשת חברי ה"ספיריט סקוואד". בסיום הקרב, עת שמייקלס ולווק הוכרזו כמנצחים, הם הודיעו על האיחוד.
לווק הופיע במסגרת עלילות הקבוצה במהלך השנה וזכה למספר קרבות מבוימים ומופעים פופולריים. תחילת 2007, במהלך קרב זוגות מבוים בו נטל חלק מול זוג המתאבקים רנדי אורטון ואדג', סובב לווק את ברכו ונפצע באופן לא מתוכנן. הקרב עצמו לא נפסק עקב הפציעה, על אף שברור שזו הייתה קשה יחסית כבר עם התרחשותה, אלא המשיך. עם זאת, ניכר בפעולות המופיעים כי הפציעה והכאב האמיתי שחש לווק שינו את מהלך התסריט. כך, לדוגמה, בעוד שאורטון היה אמור להכות את לווק עם כיסא, הוא היסס לפני המכה המבוימת כדי לוודא שעמיתו לא יפגע ממנה. היסוס זה, אשר מנוגד לאופי דמותו של אורטון, וכן תרגילים רבים אחרים אשר נעשו ביתר זהירות והיסוס כדי לא לפגוע בלווק הפצוע, נמשכו עד אשר הוזעקו שחקני חבריו של לווק ל-D-Generation X לזירה. לפי התסריט המאולתר שנקבע להם בחופזה, חברי הקבוצה השתלטו על הזירה, הכו את השופט ואת המתאבקים האחרים שנכחו במופע ובכך סייעו לסיום המופע ולהוצאתו של לווק מהזירה כשהוא נתמך על ידי הצוות הרפואי.
לווק היה מושבת כמעט 9 חודשים, עד שחזר להופיע באירוע סאמרסלאם באוגוסט 2007 נגד קינג בוקר (בוקר טי).
בספיישל ה-PPV (שלם וצפה) "ללא רחמים" טריפל אייץ' ניצח את רנדי אורטון ובכך זכה באליפות ה-WWE אך הפסיד את התואר עוד באותו לילה בקרב החוזר. באירוע באקלאש 2008 הוא זכה בתואר אליפות ה-WWE.
לאחר חזרתו של שון מייקלס בסאמרסלאם 2009 חזרו השניים לעבוד יחד. השניים נלחמו בעיקר נגד הלאגסי (חבורתו של רנדי אורטון) וניצחו אותם פעמיים והפסידו פעם אחת בכניעה. לאחר מכן נקבע קרב בינים לבין הג'רישואו (אלופי הזוגות) בקרב TLC שבו DX ניצחו וזכו באליפות הזוגות לאחר כמעט שנה שג'ריקו וביג שואו לא הפסידו. לאחר פרישתו של מייקלס ברסלמניה 26 השניים הפסיקו לעבוד יחד.
המעבר לסמאקדאון
ביוני 2008 נערך הדראפט השנתי של ה-WWE ובו נקבע שלווק עובר מ-Raw לתוכנית סמאקדאון. לווק הגיע לתוכנית יחד עם אליפות ה-WWE שלו והגן עליה בהצלחה מול שלל כוכבי סמאקדאון ובראשם המתאבק ג'ף הארדי.
לקראת מופע רסלמניה 25, שב לווק להתעמת עם יריבו המיתולוגי רנדי אורטון שזכה באותה עת בקרב הרויאל ראמבל, שהעניק לו את הזכות להתמודד נגד לווק בקרב המרכזי על אליפות ה-WWE ברסלמניה. היריבות בין השניים החלה כאשר אורטון תקף את סטפני מקמהן, שהיא אשתו של לווק במציאות. הסכסוך המשיך והחריף וכלל קטטות בזירה, בחדרי ההלבשה, ואף בביתו של אורטון. לבסוף התמודדו אורטון ולווק ברסלמניה בקרב על התואר שם לווק ניצח את יריבו.
החזרה ל-Raw
לאחר חופשה קצרה מהזירה, חזר טריפל אייץ' לנקום ברנדי אורטון. השניים המשיכו את הסכסוך ביניהם שהתקיים לאורך כל 2009. באירוע "הבאש", הפסיד טריפל אייץ' לאורטון 2-1 במסגרת קרב "שלוש במות גיהנום". חודש אחר כך באירוע ליל האלופים, התמודדו השניים בקרב משולש שבו השתתף גם ג'ון סינה שהסתיים בניצחון נוסף של אורטון, שסיים זמנית את היריבות בין שתי הדמויות.
לאחר האירוע ליל האלופים התאחדו טריפל אייץ' ושון מייקלס ושבו לעבוד כצמד. השניים נכנסו לעימות עם קודי רודס וטד דיביאסי. עימות זה התרחש כמספר חודשים במהלכם ניצחו טריפל אייץ' ומייקלס את יריביהם פעמיים, אך הפסידו פעם אחת בהכנעה.
בדצמבר, החלו מייקלס ואייץ' להתעמת עם אלופי הזוגות של ה-WWE כריס ג'ריקו וביג שואו. באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, הצליחו השניים לזכות בפעם הראשונה כצמד באליפות הזוגות של הארגון בכך שניצחו את ג'ריקו וביג שואו. לאחר שהפסידו את התואר למיז וביג שואו (צמד ה-ShoMiz), טריפל אייץ' הסתכסך עם המתאבק שיימוס. ברסלמניה 26, הביס טריפל אייץ' את שיימוס לאחר קרב קשה. חודש לאחר מכן הפסיד לווק לשיימוס בקרב רחוב ונעדר כשנה מה-WWE.
ב-21 בפברואר 2011 בתוכנית Raw חזר לווק יחד עם אנדרטייקר ל-WWE, כשאיים עליו שברסלמניה הוא ינצח אותו אבל הקברן ניצח אותו אחרי שביצע עליו את תרגיל הסיום הידוע שלו, Last Ride.
החזרה וכיהון כיושב ראש התוכנית
בליל האלופים, נלחם אייץ' נגד CM פאנק וניצח אותו. בחודש אוקטובר 2011 ב-Raw כל סגל ה-WWE באו ועמדו סביב טריפל H. כולם הצביעו אי אמון בטריפל H וטענו שמקום עבודתם לא בטוח כי הוא לא מצליח להשתלט עליו (זאת בגלל תקיפות חוזרות של R-טרות' ומיז הצמד שפוטר על ידי טריפל H). לאחר ההצבעה כולם התחילו לעזוב את האולם, בהתחלה כל המתאבקים אחר כך השופטים לאחר מכן השדרים לבסוף גם הצלמים. ב-Raw שלאחר מכן וינס מקמהן חזר והודיע שטריפל H משוחרר מתפקידו כמנכ"ל ובמקומו יהיה ג'ון לאורנייטיס, המנכ"ל הזמני. ב-Vengeance התמודדו טריפל אייץ' ו-CM פאנק נגד מיז ו-R-טרות'.
בסמאקדאון שלאחר Raw, בה פוטר טריפל H מתפקידו כמנכ"ל, הצמד DX שכלל את טריפל H ושון מייקלס, התאחדו לערב אחד וביצעו קטע שבו צחקו על רסלמניה.
רסלמניה 28 ופיוד עם ברוק לסנר
ב-Raw שאחרי האירוע "תא ההדחות", אנדרטייקר הופיע כאשר טריפל אייץ' היה בזירה ודרש ממנו קרב חוזר ברסלמניה. טריפל אייץ' סירב לבקשה אך לבסוף הסכים בזכות מסע שכנועים מצדו של חברו הטוב שון מייקלס. בקרב ביניהם ניצח אנדרטייקר את אייץ' כאשר שון מייקלס היה שופט מיוחד. טריפל H שימש כסגן מנהל לצדו של וינס מקמהן ולא התאבק, עד אשר נקבע בינו לבין ברוק לסנר קרב בסאמרסלאם. ברוק לסנר ניצח את טריפל אייץ' כאשר הוא פצע אותו בזרוע, ושמועות רבות אמרו שטריפל אייץ' מתכנן לפרוש מהיאבקות. ב-27 באוגוסט טריפל נאם נאום פרידה ובזאת אמר שהוא עוד יחזור.
חזרה ל-WWE ויריבות נוספת נגד ברוק לסנר
במהלך קרב בין וינס מקמהן לפול היימן, ברוק לסנר התפרץ לקרב ואחריו גם טריפל אייץ' שפצע את לסנר קשות בראשו. שבוע אחר כך, אייץ' קרא תיגר על לסנר לקרב ברסלמניה 29. לסנר הסכים לקרב בתנאים שהוא יקבע, שלאחר מכן התגלו כקרב ללא חוקים שקריירתו של טריפל אייץ' על הכף. ברסלמניה, ניצח טריפל אייץ' את ברוק לסנר ובכך ניצל מפרישה. באירוע "חוקי אקסטרים", טריפל אייץ' ולסנר לחמו בקרב כלוב ובו לסנר ניצח את טריפל אייץ' וסיים את היריבות בין השניים כמנצח.
הפיכתו לדמות "רעה" ולמנכ"ל ה-WWE
באירוע סאמרסלאם, שפט טריפל אייץ' בקרב המרכזי בין ג'ון סינה ודניאל בריאן על אליפות ה-WWE, שבו ניצח בריאן. לאחר הניצחון, הגיע לזירה רנדי אורטון עם מזוודת ה"כסף בבנק" שלו ורצה לפדות אותה בקרב על אליפות ה-WWE. לאחר היסוסים רבים של אורטון, טריפל אייץ' תקף את בריאן ולבסוף אורטון פדה את המזוודה על בריאן, ניצח בקרב וזכה באליפות ה-WWE. מאז, אייץ' הכתיר את אורטון בתור "הפנים של ה-WWE". בליל האלופים, בריאן ניצח את אורטון בקרב החוזר והחזיר את האליפות לידיו. יום למחרת ב-Raw, טריפל אייץ' טען שהשופט בקרב ספר מהר מדי בריתוק של אורטון לספירת שלוש ובכך לקח את אליפות ה-WWE מידיו של בריאן, שדרש קרב חוזר.
באירוע באטלגראונד נלחמו בריאן ואורטון על האליפות בקרב חוזר שבסופו של דבר לא הגיע להכרעה בגלל תקיפה של ביג שואו כנגד אורטון ובריאן וכך אליפות ה-WWE נותרה פנויה. טריפל אייץ' הכריס על קרב בסגנון "תא בגיהנום" שיערך באירוע Hell In A Cell בין בריאן לאורטון על אליפות ה-WWE. באירוע, טריפל אייץ' התפרץ לקרב לאחר שבריאן הכה בטעות את שופט הקרב וחברו של אייץ', שון מייקלס. אורטון ניצח בקרב בעזרתו של מייקלס שהכה חזרה את בריאן.
סכסוך עם ביג שואו
ביג שואו ב-Raw טען כי טריפל אייץ' ואשתו, סטפני מקמהן מנהלים את ה-WWE בצורה מושחתת ובעקבות דבריו פוטר על ידי מקמהן. שבוע לאחר מכן, טריפל אייץ' הותקף על ידי ביג שואו באגרוף נוקאאוט. ביג שואו הוחזר לעבודתו אחרי שביטל את התביעה כנגד ה-WWE. באירוע סדרת ההישרדות, טריפל אייץ' הפריע לקרב בין ביג שואו לרנדי אורטון על אליפות ה-WWE ועזר לאורטון לשמור על האליפות.
יריבות עם דניאל בריאן ורסלמניה 31
באירוע "תא ההדחות", דניאל בריאן הותקף בקרב תא ההדחות והפסיד בעקבות זאת. כתגובה לכך, מחה בריאן יחד עם אוהדיו כנגד ההנהלה ודרש שיוכנס לקרב ברסלמניה על האליפות. טריפל אייץ' הכריז כי בריאן ילחם נגדו ברסלמניה והמנצח ביניהם יכנס לקרב משולש על אליפות ה-WWE נגד האלוף רנדי אורטון וזוכה קרב הרויאל ראמבל לשנת 2014, בטיסטה. באמצע נאום של בריאן על הקרב שלו ברסלמניה והפגנה כנגד ההנהלה, נכנס טריפל אייץ' לזירה ושבר את ידו של בריאן. לאחר שבועיים ברסלמניה, אייץ' ובריאן נלחמו בקרב ובו בריאן ניצח והעפיל לקרב על האליפות. בקרב על האליפות, טריפל אייץ' פצע את השופט והחליף אותו בשופט משוחד לטובתו. בריאן תקף את טריפל אייץ' ואת השופט המשוחד ובכך עצר את המהלך. בסופו של דבר בריאן ניצח וזכה באליפות.
ברסלמניה 31, טריפל אייץ' ניצח את סטינג בקרב שבמהלכו התערבו קבוצת העבר של טריפל אייץ', DX, וקבוצת העבר של סטינג, nWo.
יריבות עם רומן ריינס וזכייה ברויאל ראמבל ובאליפות ה-WWE
באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, טריפל אייץ' הותקף על ידי רומן ריינס ובכך גרם לפציעתו במציאות ובעקבות כך טריפל אייץ' הושבת. ברויאל ראמבל 2016, חזר טריפל אייץ' במפתיע אל קרב הרויאל ראמבל כמקום שלושים והדיח ארבעה מתמודדים וביניהם רומן ריינס, ולכן ניצח וזכה באליפות ה-WWE במשקל כבד. ברסלמניה 32 הפסיד את התואר לרומן ריינס.
יריבות עם סת' רולינס
ב-29 באוגוסט 2016 טריפל אייץ' צפה בקרב של רולינס, אך טריפל אייץ' בגד ברולינס ונתן לקווין אוונס לנצח.
ב-2017 נקבע להם קרב ברסלמניה בלי חוקים שאותו סת' רולינס ניצח את טריפל אייץ' ובקרב סת' רולינס ביצע את מהלך הסופר קיק לסטפני מקמהן והפיל אותה על שולחן ושם הסתיימה היריבות ביניהם.
עלילות שונות (2017–2019)
בקרב Raw נגד סמאקדאון טריפל H השתתף בצד של Raw שבקרב טריפל H וברון סטרומן נשארו וסטרומן תקף את טריפל H עם שני מהלכי סיום.
ב-2018 התחילו סכסוכים בין טריפל H ואשתו סטפני מקמהן לבין קורט אנגל ורונדה ראוזי עד שנקבע קרב ביניהם ברסלמניה 34, שאותו קורט ורונדה ניצחו לאחר שרונדה הכניעה את סטפני.
באירוע סופר שואו-דאון נקבע קרב בין טריפל H לאנדרטייקר, שבו שון מייקלס וקיין היו בפינות הזירה של המתאבקים. בקרב זה, טריפל H ניצח את אנדרטייקר לאחר עזרה מחברו, מייקלס. לאחר מכן, נודע שהאחים להרס ילחמו נגד DX באירוע היהלום שבכתר, שבו DX יצאו עם ידם על העליונה.
ביום ההולדת של ריק פלייר, בטיסטה תקף את פלייר מאחורי הקלעים ונקבע קרב בלי חוקים ברסלמניה 35, שבו טריפל H ניצח את בטיסטה. ההתניה לקרב הייתה שאם טריפל H היה מפסיד, הוא היה מוכרח לפרוש.
באירוע סופר שואודאון נקבע קרב בין טריפל H לבין רנדי אורטון, שבו אורטון ניצח.
הפלישה של NXT לסגל הראשי (2019–2020)
בנובמבר 2019 החל טריפל H להוביל פלישה יחד עם שון מייקלס לדחוף את NXT לסדרת ההישרדות, ובכך NXT פלשו לסגל הראשי ונכנסו כקבוצה הנוספת. בנוסף, החלו קרבות בין מתאבקי NXT ובין מתאבקי הרוסטר הראשי.
הופעות נדירות ופרישה (2020–היום)
אחרי שהפסידו לסמאקדאון, טריפל H החל להופיע באופן חלקי, אחרי הזכייה בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס, הזוכים פרצו למטוס של טריפל H שם הוא נראה נכנס למטוס. לאחר מכן, טריפל H הופיע בסמאקדאון כדי להסביר איך המופעים ילכו, בעקבות הקורונה, לאחר מכן אייץ' ניהל את הסכסוך בין ג'וני גרגאנו לתומאסו צ'אמפה. לכבוד 25 שנה להופעתו הראשונה של אייץ' ב-WWE, אייץ' וחברו שון מייקלס דיברו על ה-DX ועל הקריירה של אייץ'. לאחר כמה חודשים טריפל H הופיע עם סטפני מקמהן בסמאקדאון. שנת 2020 הייתה השנה הראשונה בה הוא לא התאבק כלל. ב-11 בינואר 2021, חזר טריפל H לזירה אחרי יותר משנה לקרב נגד רנדי אורטון בפרק של התוכנית Raw, אך הקרב נגמר ללא תוצאה עקב הפרעה של אלכסה בליס.
במרץ 2022 הכריז טריפל H על פרישה רשמית מהיאבקות לאחר שלושה עשורים, בעקבות אירוע לב שחווה בסוף 2021 והשתלת מפעם בחזהו.
חיים אישיים
לווק נישא ב-25 באוקטובר 2003 לסטפני מקמהן, בתו של וינס מקמהן, הבעלים ויושב הראש של ה-WWE ואחותו של מתאבק העבר שיין מקמהן.
ללווק ומקמהן יש שלוש בנות שנולדו ב-24 ביולי 2006, 28 ביולי 2008, 24 באוגוסט 2010.
מאיר מרגלית
מאיר מרגלית (3 במאי 1906 – 30 בינואר 1974) היה שחקן תיאטרון "האהל" ומגדולי שחקני הבמה בארץ בתקופת היישוב ובימי המדינה.
ביוגרפיה
מרגלית נולד לאהרן-יעקב ופייגה לבית הרב מאיר קרוליבצקי (מחברו של "דברי נגידים") באוסטרולנקה (פולנית: Ostrołęka), בפלך לומז'ה שבמזרח פולין. הוא גדל בבית ציוני, למד עברית והחל לשחק בעיר מגוריו כבר בגיל 13. לאחר שסיים את הגימנסיה הפולנית הוא עלה לארץ בשנת 1922, במסגרת החלוץ. בחודשים הראשונים לאחר עלייתו עבד כפועל בניין בתל אביב ובראשון לציון וגם תקופה קצרה כפועל חקלאי בחדרה. לאחר מכן הצטרף לפלוגת ירושלים של גדוד העבודה ובמסגרתה עבד במשך כשנתיים וחצי כפועל במחצבה.
בשנת 1925 נבחן והתקבל לבית הספר הדרמטי של תיאטרון "האהל" בהדרכתו של משה הלוי ובשנת 1929 נתקבל לצוות השחקנים של התיאטרון.
מרגלית הצטיין במילוי תפקידים קומיים. תפקיד חייו היה גילום דמותו של החייל האמיץ שווייק, בהצגה בשם זה שעובדה לתיאטרון על ידי מקס ברוד, על פי ספרו של ירוסלב האשק ובתרגומו של אביגדור המאירי. הצגת הבכורה נערכה ב-22 בדצמבר 1935. הצגה זו הייתה ההצלחה הגדולה ביותר של "האהל" במשך כל שנות קיומו, והוצגה במשך עשרות שנים כ-850 פעמים. מאיר מרגלית גילם את דמותו של שווייק באופן כה משכנע עד כי דמותו של מרגלית נשארה מזוהה עם שוויק לכל אורך הקריירה הבימתית שלו. לאחר שתיאטרון האהל נסגר, הועלתה ההצגה שוב בכיכובו של מרגלית, בתיאטרון "עידן", החל משנת 1971. בפברואר 1972 שיחק מרגלית את שוויק בפעם ה-900.
בסיום מלחמת העולם השנייה ערך מרגלית מסע הופעות של ערבי קריאה בפני החיילים העבריים בצבא הבריטי באירופה ובמזרח התיכון וכן בפני שארית הפליטה באיטליה ובפני המעפילים המגורשים במחנות קפריסין.
הצלחה נוספת שלו הייתה בקומדיה "הכתובה" מאת אפרים קישון שהועלתה ב"האהל" בשנת 1961 והפכה ללהיט.
בשנת 1957 עבר מרגלית לתיאטרון "הבימה", אך לא מצא בו את מקומו וחזר כעבור זמן ל"האהל", ובו המשיך לשחק עד לסגירת התיאטרון בשנת 1969. לאחר שחזר ל"אהל" הועלתה שוב ההצגה "החייל האמיץ שווייק" בכיכובו.
ההצגה האחרונה בה השתתף מאיר מרגלית הייתה במסגרת פרטית בהפקת תיאטרון לילך במחזה "איפה ארץ ישראל" מאת עדה בן נחום (1972–1973).