cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גרניט (רכב תצפית)
מפרט טכני
לכלי יכולת להתחבר למערכת השליטה והבקרה הצה"לית - תוכנת "משואה", מה שידוע כצי"ד – צבא יבשה דיגיטלי. דבר שיאפשר לתקשר עם שאר חילות היבשה של צה"ל באופן אופטימלי. המצלמה, המכ"ם ומערכת השליטה והבקרה מופעלים ב"גרניט" בידי איש צוות אחד.
לרכב יכולת ניטור וחקירה ביום ובלילה, בכל תנאי מזג אוויר, ועלות אחזקתו נמוכה משל כלי רכב אחרים. הרכב ממוגן יותר ובעל יכולת עבירות גבוהה יותר משל ה"רקון", דבר שיאפשר לרכב ולצוותו להצטרף לפעילות מבצעית. כמו כן, ניתן לבצע את התצפית מבלי לצאת מהרכב בלחיצת כפתור בלבד. ברכב הושם דגש גם על הנדסת אנוש, והוא אמור להיות נוח יותר לשימוש מהכלים הקודמים.
בגרניט יש ארבעה אנשי צוות, והוא יפעל בצמדים בפיקוד של קצין.
הסטת אסטרואידים
הסטת אסטרואידים היא פעולה שמשמשת למניעת אירועי התנגשות של אסטרואידים עם כדור הארץ.
המחקר בתחום כולל פיתוח שיטות שבאמצעותן ניתן להסיט גופים קרובי ארץ שנמצאים במסלול התנגשות פוטנציאלי עם כדור הארץ, כדי למנוע אירועי התנגשות הרסניים. פגיעה של אסטרואיד גדול מספיק בכדור הארץ עשויה לגרום לאסון טבע כמו צונאמי מסיבי או סופות אש מרובות, ולחסימת אור השמש על ידי כמויות גדולות של אבק וחלקיקים אחרים שיתמקמו בסטרטוספירה. התנגשות כזו שהתרחשה לפני 66 מיליון שנה, בין עצם ברוחב של כ-10 קילומטרים לבין כדור הארץ, יצרה את מכתש צ'יקשולוב וגרמה להכחדת הקרטיקון-פלאוגן, שהקהילה המדעית סבורה שבמהלכה נכחדו כל הדינוזאורים שאינם מעופפים. בעוד שהסיכויים להתנגשות חמורה בזמן הקרוב נמוכים, ניתן לומר כמעט בוודאות שהתנגשות כזו תתרחש בסופו של דבר אם לא יינקטו אמצעי הגנה מתאימים. אירועים אסטרונומיים כמו התנגשות שומייקר-לוי 9 בכוכב הלכת צדק ופגיעת מטאור בצ'ליאבינסק שברוסיה בשנת 2013 חידשו את עניין הציבור בפגיעות אסטרואידים. גם מספר העצמים הקרובים לכדור הארץ שהולך וגדל מלבה את ההתעניינות בתחום. הפופולריות של הסרט "אל תסתכלו למעלה" שיצא בשנת 2021 תרמה גם היא להעלאת המודעות לאפשרות להימנע מהתנגשות עם גופים קרובי ארץ.
בשנת 2016 הזהיר ואמר מדען של נאס"א שכדור הארץ אינו מוכן לאירוע התנגשות עם אסטרואיד. באפריל 2018 דיווחה קרן B612 שניתן לומר בוודאות של 100% שיפגע אסטרואיד בכדור הארץ, אבל אין ודאות לגבי הזמן שבו זה יקרה. באותה השנה, הפיזיקאי סטיבן הוקינג כתב בספרו האחרון "תשובות קצרות לשאלות הגדולות", שהתנגשות אסטרואידים היא האיום הגדול ביותר על כדור הארץ.
לאורך השנים תוארו מספר דרכים להימנע מפגיעת אסטרואיד. עם זאת, במרץ 2019 דיווחו מדענים שעשוי להיות הרבה יותר מאתגר להשמיד אסטרואידים ממה שחשבו קודם לכן. בנוסף, כוח הכבידה עשוי לגרום לאסטרואיד להיווצר מחדש לאחר פיצוץ שגורם לו להתפרק לחלקיקים. במאי 2021 דיווחו אסטרונומים של נאס"א שייתכן שיידרשו 5 עד 10 שנים של הכנה כדי להימנע מפגיעת אסטרואיד, בהתבסס על סימולציה שערכו.
מאמצי הסטה
בשנת 2013 טענו מומחים בקונגרס של ארצות הברית שתיקחנה לנאס"א עוד לפחות חמש שנים של הכנות לפני שניתן יהיה לשגר משימה להסטת אסטרואיד. ביוני 2018 הזהירה המועצה הלאומית למדע וטכנולוגיה של ארצות הברית כי ארצות הברית לא מוכנה לאירוע של פגיעת אסטרואידים, ופרסמה את "תוכנית הפעולה הלאומית לפיתוח אסטרטגיית היערכות להתמודדות עם גופים קרובי ארץ" כדי להיערך טוב יותר.
רוב מאמצי ההסטה של אובייקט גדול דורשים בין שנה לעשרות שנים של הכנה מראש, מכיוון שעוד לא קיימת אסטרטגיה אחידה לפעולה, ועוד לא פותחה חומרה שמאפשרת הגנה מפני התנגשות. ההערכה היא שכדי להסיט בהצלחה גוף במסלול התנגשות ישיר, דרוש שינוי של (כאשר t הוא מספר השנים עד לפגיעה אפשרית) במהירות הגוף. בנסיבות מסוימות, מספיקים שינויי מהירות קטנים בהרבה. לדוגמה, ישנה הסתברות של 10^{-4} שהאסטרואיד אפופיס, שצפוי לחלוף ליד כדור הארץ ב-2029, עשוי לחזור במסלול פגיעה בשנת 2035 או 2036. במקרה כזה, ניתן להסיט את האסטרואיד כבר לפני המעבר הראשון בסמוך לכדור הארץ, תוך שינוי מהירות בסדר גודל של, כדי למנוע את החזרה שלו במסלול התנגשות.
פגיעה היסטורית של אסטרואיד שקוטרו 10 קילומטרים בכדור הארץ גרמה לאירוע הכחדה המונית בעקבות נזק בלתי הפיך לביוספרה. בנוסף לאסטרואידים, גם שביטים הנכנסים למערכת השמש הפנימית יכולים להוות איום. מהירות הפגיעה של שביט בעל מסלול הקפה ארוך תהיה ככל הנראה גדולה פי כמה מזו של אסטרואיד שנע במסלול קרוב לכדור הארץ, וכתוצאה מכך פגיעתו תהיה הרסנית הרבה יותר. כמו כן, לא סביר שזמן ההתרעה המוקדמת לפני ההתנגשות יעלה על מספר חודשים. פגיעות של עצמים קטנים, בקוטר של עד 50 מטרים, הן נפוצות בהרבה, וגם הן יכולות להיות הרסניות ביותר, למשל במקרה של מכתש המטאור.
חקר הרכב החומר של הגוף חשוב גם הוא על מנת לגבש את אסטרטגיית ההסטה המתאימה. משימות חלל, כמו הגשושיות פגיעה עמוקה ורוזטה, סיפקו מידע רב על הרכב של שביטים.
משימות מאורגנות
בנובמבר 2021 שוגרה חללית של נאס"א שיצאה למשימת ניסוי הסטת האסטרואיד הכפול (DART). מטרת המשימה הייתה להסיט ממסלולו את דימורפוס, ירח קטן שגודלו 180 מטרים שמקיף את האסטרואיד דידימוס 65803. החללית שוגרה על רקטת פאלקון 9 של SpaceX, ממתחם השיגור בבסיס ונדנברג של כוח החלל של ארצות הברית בקליפורניה. ההסטה התרחשה בספטמבר 2022, באמצעות פגיעה בירח במהירות גבוהה של 22,500 קמ"ש כאשר האסטרואיד היה קרוב יחסית לכדור הארץ, מה שאפשר לטלסקופים הממוקמים על פני כדור הארץ לצפות באירוע. התוצאה של הפגיעה צפויה להיות שינוי במהירות המסלול של האסטרואיד, ומכאן גם שינוי בזמן ההקפה של דימורפוס, בצורה מספיק בולטת שניתן יהיה למדוד מכדור הארץ. אם הניסוי יסתיים בהצלחה, הוא יראה שניתן לשנות מסלול של אסטרואיד שגודלו 200 מטרים, גודל שידרוש יתערבות אם אקטיבית במקרה של התנגשות עתידית אפשרית. כחודש לאחר התנגשות החללית בירח, דווח שהפגיעה הצליחה לקצר את זמן הקפת האסטרואיד ב-32 דקות, ביצועים שעולים על ציפיות המדענים, שקיוו שהפגיעה תצליח לקצר את הזמן ב-10 דקות. החלק השני של המשימה, חללית בשם הרה, אושר על ידי המדינות החברות בסוכנות החלל האירופית באוקטובר 2019. החללית עתידה להגיע לדידימוס ב-2027 ולמדוד הן את המסה של דימורפוס והן את ההשפעה המדויקת של ההתנגשות בגוף, מה שיאפשר הבנה טובה יותר של השפעת המשימה.
אסטרטגיות למניעת התנגשות
טכניקות שונות של מניעת התנגשות מובילות לתוצאות שונות ביחס למדדים כמו איכות הביצועים, עלות הפרויקט, סיכון לכישלון, ומוכנות טכנולוגית. קיימות שיטות שונות להסטה של אסטרואיד או של שביט. השוני ביניהן מתבטא בסוגים שונים של תכונות, כמו התוצאה המתקבלת (שינוי מסלול או ריסוק העצם), מקור האנרגיה להסטה (קינטית, אלקטרומגנטית, גרביטציונית, סולארית, תרמית או גרעינית), ואסטרטגיית הפעולה (יירוט, התנגשות, ועוד).
חלוקה על פי התכונה הראשונה נותנת שתי קבוצות בסיסיות של אסטרטגיות - ריסוק ושינוי מסלול. אסטרטגיית הריסוק מתמקדת בהפיכת הגוף ללא מזיק באמצעות ריסוקו ופיזור של השברים הנוצרים, כך שהם מחמיצים את כדור הארץ או קטנים מספיק כדי להישרף באטמוספירה. אסטרטגיות שינוי המסלול מנצלות את העובדה שפגיעה מתרחשת כאשר כדור הארץ והעצם נמצאים באותה הנקודה בחלל בו-זמנית, כלומר כאשר מסלולי הגופים נחתכים באותו הזמן. קוטרו של כדור הארץ הוא בערך 12,750 קילומטרים, והוא נע במהירות של כ-30 קמ"ש לאורך המסלול. הוא עובר מרחק של קוטר פלנטרי אחד בכ-425 שניות, שהן מעט יותר משבע דקות. על כן, עיכוב או הקדמה של הגוף הפוגע בסדר גודל דומה של זמן, עשויים לגרום לו להחמיץ את כדור הארץ.
מוסטפא ברגותי
ד"ר מוסטפא ברגותי (ערבית: مصطفى البرغوثي, בתעתיק מדויק: מצטפא אלברע׳ות׳י; נולד ב-1 בינואר 1954) הוא רופא ואיש ציבור פלסטיני, מזכ"ל תנועת היוזמה הלאומית הפלסטינית. ברגותי, בן לחמולת ברגותי מהכפר דיר ע'סאנה בנפת רמאללה ומתגורר כיום ברמאללה.
ביוגרפיה
ברגותי נולד בירושלים ולמד רפואה בברית המועצות ובירושלים. כמו כן הוא בעל תואר בניהול מאוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית. בשנת 1979 ייסד ברגותי את ארגון הבריאות הפלסטיני, UPMRC, אשר העניק שירותי רפואה בעזה ובגדה המערבית, והוא ממשיך לשמש כנשיא הארגון עד היום.
בשנת 1991 היה ברגותי אחד מנציגי המשלחת הפלסטינית לוועידת מדריד, ובשנת 1996 נכשל בהתמודדות על מושב בפרלמנט הפלסטיני בבחירות הראשונות שנערכו ברשות. לאורך השנים ביקר ברגותי בחריפות את אש"ף ואת הרשות הפלסטינית בשל שחיתות. בשנת 2002 עזב את מפלגת העם הפלסטינית והקים יחד עם אישים כחיידר עבד א-שאפי, אדוארד סעיד ואחרים את מפלגת היוזמה הלאומית הפלסטינית בניסיון להקים חלופה רפורמיסטית מקיפה לאש"ף מחד ולקבוצות האסלאמיות החמושות כדוגמת חמאס מאידך. כיום מכהן ברגותי כמזכ"ל המפלגה. מאז 2006 משמש ברגותי חבר המועצה המחוקקת הפלסטינית. הוא התמודד בבחירות ליושב ראש הרשות הפלסטינית בשנת 2005, בהן הפסיד לאבו מאזן והגיע למקום השני עם 19.8% מהקולות. בשנת 2006 נעצר ברגותי על ידי משטרת ישראל בעת ביקור פוליטי במזרח ירושלים.
הבקר
הַבֹּקֶר היה עיתון יומי שיצא לאור בין השנים 1935–1965, וייצג את השקפת עולמם של הציונים הכלליים.
היסטוריה
עיתון "הבֹקר" קם ביוזמת פעילי "החוגים האזרחיים" ב - עירוניים, בורגנים ואיכרים שהשתייכו ברובם למעמד הבינוני, בראשות ישראל רוקח ומאיר דיזנגוף. כמשקל נגד לעיתון היומי המוביל ביישוב, "דבר" של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, ועיתון "הארץ" שגם היה מזוהה עם "החוגים האזרחיים", אך נחשב מתון וליברלי, ואילו "הבֹקר" ביקש לקדם תפיסה מרכז-ימנית. לצורך הקמת העיתון גויסו תרומות ממספר בעלי הון, בהם: שפטל מירנבורג מבעלי בנק "אגרובנק", התעשיין יצחק ליכטנשטיין, הקבלן דוד אילגובסקי ואחרים.
גרסה נוספת על הנסיבות להקמת העיתון היא של העיתונאי בן-ציון כ"ץ. לטענתו הוא שיזם את הקמתו, וביקש לייצר עיתון עצמאי שלא יהיה מזוהה פוליטית. פעילי "החוגים האזרחיים" פנו אליו לאחר שהעיתון היה כבר בשלבי הקמה וביקשו להשקיע בו. הוא ביקש לעזוב, לאחר שהבין שהם רוצים שהעיתון יהיה מזוהה עם "הציונים הכלליים", אך שוכנע להישאר ולשמש עיתונאי. עם זאת דיזנגוף כתב בגיליון הראשון שהעיתון לא יהיה מזוהה פוליטית. בין היתר כתב:.
מערכת העיתון שכנה ברחוב רענן בתל אביב, והיו לה סניפים בחיפה ובירושלים. עורך העיתון בין השנים 1936–1955 היה יוסף הפטמן שהיה גם יו"ר אגודת העיתונאים. עם צוות העיתון במשך השנים נמנו: בן-ציון כ"ץ, פרץ ברנשטיין, ברוך קרוא (עורך ספרותי בשנים 1942 - 1962) זיסי סתוי (עורך ספרותי בשנים 1962 - 1965), אייזיק רמבה, יוסף תמיר, דב (ברוניסלב) לוין, אריה דיסנצ'יק (לימים עורך מעריב), שושנה שרירא (סופרת, בעלת מדור אקטואליה ספרותי: "חיים קטנים", כתבת תרבות ומבקרת ספרות ותיאטרון בשנים 1939 - 1955), הרצל רוזנבלום (לימים עורך ידיעות אחרונות), ברוך ויינשטיין, יעקב רבינוביץ, יוסף עבו עברון, אריאל וינשטיין (כתב כלכלי, לימים חבר כנסת), אדיר כהן.
לדברי מרדכי נאור "הבקר" סבל רוב שנותיו מהעדר בסיס כלכלי איתן, ולא אחת עמד בפני סגירה מסיבות כלכליות.
"הבקר" חדל להופיע ב-31 בדצמבר 1965. בגליונו האחרון כתב עורך העיתון, גבריאל צפרוני".
סגירת העיתון באה על רקע הקמת מפלגת גח"ל (גוש חירות ליברלים). המפלגה החדשה ייסדה את עיתון "היום", שהחליף את העיתונים "הבקר" ו"חרות", אך הוא לא האריך ימים וב-1969 נסגר גם הוא.
הבקר לילדים
החל מ-1943 צורף לעיתון גם המוסף "הבקר לילדים", תחילה כחלק מהעיתון ובהמשך כשבועון עצמאי. "הבקר לילדים", בעריכת יעקב חורגין, כלל ידיעות בתחומים מגוונים בשפה המותאמת לילדים ולנוער, וכן סיפורים בהמשכים מאת חורגין עצמו, שושנה שרירא ואחרים. העיתון יצא לאור במשך חמש שנים, עד מרץ 1948.
ספורט הבקר
ב-1936 נוסף לעיתון מגזין שבועי, בן 4 עד 6 עמודים, שהוקדש לספורט הארץ ישראלי. המגזין, בעריכת אלכסנדר אלכסנדוביץ', דיווח על תוצאות משחקי כדורגל, כדורמים, כדורסל, תחרויות שחייה, בוקס (אגרוף) ועוד. כמו כן, מילאו את דפיו מאמרי דעה שעסקו בחינוך ובביקורת וכן דיווחים על הנעשה בשדה הספורט בעולם. לשבועון צורף גם מוסף קטן, בן עמוד אחד, שהוקדש לתנועת הצופים בשם "צופה - היה נכון".
דינה שיהאבי
קורות חיים
שיהאבי נולדה בריאד בירת ערב הסעודית, וגדלה בערב הסעודית, בביירות בירת לבנון, ובדובאי, לשם עברה משפחתה בהיותה בת 7. היא מייחסת לעצמה רקע רב-אתני, משום שאביה, עלי שיהאבי, הוא סעודי למחצה ונורווגי למחצה, ואמה נאדיה, היא ממוצא פלסטיני-גרמני-האיטי, אך גדלה בצרפת.
בדובאי, שיהאבי למדה ראשית בבית הספר היסודי "אל-מוואקב", ובבית הספר הבין-לאומי של האמירויות. בגיל 11 התחילה שיהאבי שיעורי מחול בסטודיו למחול של שארמילה קאמטי במרכז הקהילתי לתיאטרון ואמנויות בדובאי, למדה ריקוד רחוב, ג'אז והיפ הופ, והשתתפה בלהקת המחול המקצועית של קאמטי, "Sharmila Dance". מכיתה ח' עד י"ב היא למדה באקדמיה האמריקאית של דובאי, שם עודדה אותה המורה לתיאטרון לטפח קריירה במשחק, משום שסברה שלשיהאבי יש כישרון טבעי כשחקנית.
קריירת משחק
דינה שיהאבי עברה לניו יורק בשנת 2007, בהיותה בת 18, במטרה לפתח קריירת משחק. היא למדה במשך שנתיים באקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה, והמשיכה לרקוד בזמנה הפנוי. בשנת 2011 היא התקבלה לשני מוסדות: בית הספר ג'וליארד ובית הספר לאמנויות טיש של אוניברסיטת ניו יורק. על אף שהיא לא סיימה תואר ראשון, אוניברסיטת ניו יורק ויתרה על תנאי זה, ושיהאבי סיימה שם לימודי תואר שני באמנויות יפות בשנת 2014. בכך הייתה שיהאבי לאישה הערביה הראשונה שהתקבלה לשני מוסדות אלה.
במהלך לימודיה ב"טיש", קיבלה שיהאבי תפקיד קטן, וגילמה דמות משנה בשם עאישה בסרט "David" המספר על דאוד, ילד מוסלמי בן 11 בברוקלין, המסתיר את זהותו המוסלמית, ומתחבר לחבורת ילדים יהודים. פריצת הדרך שלה הייתה בשנת 2014, כאשר שיחקה לצידו של מרטין סטאר בקומדיה הרומנטית "אמירה וסאם", בה גילמה את דמות אמירה ג'עפרי, מהגרת לא חוקית מעיראק המתאהבת בסאם סנקה, חייל אמריקאי שלחם באפגניסטן ובעיראק. בשנת 2018 היא גילמה את חנין עלי בסדרה "ג'ק ראיין", תפקיד שעליו היא הועמדה לפרס בחירת מבקרי הטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2019. בעונה השנייה של הסדרה "פחמן משודרג" (2020), גילמה את הבינה המלאכותית "דיג 301"/"אנאבל".
בסדרת האימה "ארכיון 81" (נטפליקס, 14 בינואר 2022) משחקת שיהאבי בתפקיד מלודי פנדראס, לצידו של מאמדו אצ'יי.
בשנת 2023 גילמה את דמותה של לינה בסדרה האמריקאית "רוחות ביירות" פרי יצירתם של ליאור רז ואבי יששכרוף עבור רשת שואוטיים.
חיים פרטיים
שפתה הילידית של שיהאבי היא ניב של ערבית לבנטינית, וכמו כן היא דוברת ערבית פלסטינית וערבית לבנונית.
שיהאבי רוקדת, כתחביב.
לזאר קופטדזה
לזאר קופטדזה (בגאורגית: ლაზარე კუპატაძე; נולד ב-8 בפברואר 1996 בטביליסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת השוער בסבורתלו טביליסי ובנבחרת גאורגיה.
קריירת מועדונים
קופטדזה החל את הקריירה המקצוענית שלו בסבורתלו טביליסי מליגת המשנה הגאורגית, ממנה הושאל למשך תקופה קצרה ללוקומוטיב טביליסי מליגת העל הגאורגית. קופטדזה חזר לסבורתלו טביליסי עם העפלת הקבוצה לליגת העל הגאורגית.
ב-31 בינואר 2019 קופטדזה חתם קופטדזה בג'אוניס אש מליגת העל הלוקסמבורגית. ב-15 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-0 ל-F91 דודלאנג' במסגרת המחזור ה-17 בליגה לעונת. בסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-1 ביולי 2019 חזר קופטדזה לקדנציה נוספת בסבורתלו טביליסי במסגרת ליגת העל הגאורגית.
ב-1 בינואר 2021 חתם קופטדזה בדינמו בתומי מליגת העל הגאורגית. ב-25 ביולי 2022, לאחר שערך 51 הופעות ליגה במדי הקבוצה, שוחרר מהמועדון.
קריירה בינלאומית
ב-2 ביוני 2021 ערך קופטדזה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בניצחון 2-1 על נבחרת רומניה במשחק ידידות.
בועז זיסו
בועז זיסו (נולד ב- 29 באפריל 1966) הוא ארכאולוג, המשמש כפרופסור לארכאולוגיה של התקופה הקלאסית במחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה ע"ש מרטין (זוס) וחבר במכון לארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן מאז שנת 2004. זיסו הוא גם עורך כתב העת לענייני נומיסמטיקה (חקר מטבעות עתיקים) "ישראל נומיסמטיק ג'ורנל" (Israel Numismatic Journal).
אליפות וימבלדון 1885
אליפות וימבלדון 1885 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-4 ביולי והסתיימה ב-17 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרות זוגות גברים. בכל הקטגוריות מנצחי אליפות וימבלדון 1884 הצליחו להגן על התואר.
בועז זיסו
ביוגרפיה
זיסו למד לימודי תואר ראשון ותואר שני בארכאולוגיה במכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת המוסמך שלו, משנת 1995, עסקה בקברים וקבורה בירושלים בשלהי תקופת הבית השני, והיוותה מחקר המשך לדוקטורט של פרופ' עמוס קלונר שנכתבה בשנת 1980.
אליפות וימבלדון 1885
בתחרות בנוסף לטניסאים בריטים, בתחרות זוגות השתתף טניסאי מארצות הברית.
בועז זיסו
ביוגרפיה
זיסו סיים בהצטיינות עבודת דוקטור באוניברסיטה העברית בשנת 2002, בהנחיית פרופ' דן בר"ג. נושא העבודה: "היישוב הכפרי ביהודה משלהי תקופת הבית השני עד ימי מרד בר-כוכבא". העבודה מציגה מידע מסכם אודות יותר מ-300 אתרים יהודיים שהתקיימו בשלהי תקופת הבית השני ובימי מרד בר כוכבא במרחב הגאוגרפי המשתרע מנחל שילה בצפון עד בקעת באר שבע בדרום, וממדבר יהודה במזרח עד מישור החוף במערב. זיסו המשיך בלימודי פוסט דוקטורט, באמצעות מלגה של יד הנדיב (קרן רוטשילד) בתוכנית להיסטוריה עתיקה וארכאולוגיה ים-תיכונית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ארצות הברית. לאחר מכן קיבל מלגת מחקר במכון למדעי הרוח באוניברסיטת קלגרי שבקנדה, שם סיים כתיבת המהדורה האנגלית המעודכנת של הספר על עיר הקברים של ירושלים בימי הבית השני, יחד עם פרופ' עמוס קלונר. הספר התפרסם בשפה האנגלית בהוצאה המדעית Peeters בשנת 2007.
אליפות וימבלדון 1885
תחרות הגברים
התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון 14 ספורטאים התחרו על הזכות להתמודד מול המנצח של התחרות שנערכה בשנה שעברה. בשלב השני המנצח של השלב הראשון נפגש עם האלוף-משנה שעברה.
בועז זיסו
ביוגרפיה
במהלך השנים, ביצע זיסו חפירות וסקרים ארכאולוגיים רבים ברחבי הארץ, חלקם במסגרת רשות העתיקות, שם מילא, בשנים 1987 - 2002 תפקידי פיקוח, ניהול ומחקר. בין היתר שימש ראש היחידה למניעת שוד עתיקות. החפירות והסקרים התמקדו בירושלים, בכתף יריחו ובנחל מכמש (יחד עם פרופ' חנן אשל) ובאתרים שונים בהרי ירושלים ובשפלת יהודה. בהרי ירושלים זיסו ביצע סקר ארכאולוגי מקיף בשטח של כ-200 קמ"ר במסגרת "סקר ישראל". "מפת שער הגיא" (מפה 104) נסקרה יחד עם דני וייס וגדעון סולימני, וראתה אור כספר בשנת 2004 במסגרת פרסומי הסקרים של רשות העתיקות. עבודת השדה של סקר "מפת שער הגיא" (מפה 100) נמשך. בנוסף, נסקרה על ידו שפלת יהודה הדרומית במפת דבירה. בחפירה שנערכה יחד עם אמיר גנור בחורבת עתרי הסמוכה לעמק האלה, נחשף כפר יהודי מתקופת הבית השני וימי מרד בר-כוכבא, ובמרכזו מבנה ציבור ששימש כפי הנראה כבית כנסת - אחת מהדוגמאות הקדומות ביותר למבנה מסוג זה. בסקר ארכאולוגי שערך בשנת 2009 במערת התאומים שבהרי ירושלים בשיתוף עם מלח"ם (היחידה למידע ולחקר מערות באוניברסיטה העברית) נמצא מטמון מטבעות הכסף הגדול ביותר מזמן מרד בר-כוכבא שנתגלה אי פעם בפעולה ארכאולוגית מבוקרת בישראל. מטבע נוסף מתקופת המרד מסוג כסף, הנחשב לנדיר, נמצא במערה בנחל תקוע על ידי צוות חוקרים מבר-אילן והאוניברסיטה העברית, ביניהם זיסו. זהו המטבע הראשון מתקופה זו הנמצא במערות נחל תקוע. צדו האחד של המטבע נושא חזית של בית המקדש, וצדו הנשי נושא את השם ״שמעון״, על שם מפקד המרד נגד הרומאים. ממצא זה מעיד, לפי זיסו ושותפיו, על פעילותם של המורדים היהודים באזור המערה. טענה זו מתכתבת עם הקשר בין המורדים למבצר הרודיון, השוכן בסמוך נחל תקוע, ששימש כמקום שלטוני עבור אנשי בר כוכבא.
אליפות וימבלדון 1885
תחרות הגברים
כל המשתתפים חולקו לשני בתים (8 ספורטאים בעליון ו-6 בתחתון). המנצחים נפגשו בגמר מתמודדים.
בועז זיסו
ביוגרפיה
במהלך השנים פרסם זיסו שלושה ספרים ויותר מ-130 מאמרים מדעיים העוסקים במחקר ירושלים, הרי, מדבר ושפלת יהודה לאורך התקופות הפרסית, ההלניסטית, הרומית והביזנטית. חלק מן המחקרים פורסמו יחד עם שותפים מהארץ ומחו"ל.
אליפות וימבלדון 1885
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 10 טניסאיות. בניגוד לתחרות הגברים, מנצחת אליפות וימבלדון 1884 הייתה צריכה להתחרות לצד יתר הטניסאיות. במשחק הגמר מנצחת התחרות של שנה שעברה, מוד ווטסון, נפגשה עם בלאנש בינגלי וניצחה אותה בשתי מערכות.
תחרות הזוגות
בתחרות הזוגות השתתפו 11 זוגות, כולל הזוג שכלל טניסאי אמריקאי, שהודח בחצי הגמר. במשחק הגמר האחים רנשו ניצחו זוג בריטי אחר ב-3 מערכות. בכך ויליאם רנשו זכה במקום הראשון בתחרות נוספת לתחרות הגברים, ובסך הכל הוא זכה בפעם השביעית במקום הראשון בתחרות וימבלדון.
לבנה (בנייה)
לְבֵנָה היא גוש של חומר קשיח המיוצרת באופן מלאכותי והמשמשת כחומר הגלם הבסיסי בבנייה מסורתית - בנייה בלבנים.
תכונות הנדרשות מלבנים הן חוזק לחיצה גבוה, בידוד תרמי גבוה, בידוד אקוסטי גבוה, חסינות מפני אש ומרקם חיצוני המאפשר הדבקת חומרי טיוח. חוזק בכפיפה או בלחצי גזירה אינו נדרש מאחר שקירות הבניין אינם חשופים בדרך כלל ללחצים כאלה.
סוגי לבנים נפוצות
לבני בטון (ידועות יותר בכינוי "בלוקים") - עשויות מתערובת בטון, חול וחצץ דק (בעבר נעשה שימוש גם בזיפזיף). הכנתן נעשית באמצעות יציקת התערובת לתבניות אשר מקנה להן חתך (פרופיל) אופייני שכולל בדרך כלל שני משטחים וביניהם צלעות אשר כולאות בתוכן חללי אוויר. פרופיל מרובה חללים משפר את תכונת הבידוד התרמי והאקוסטי ומקטין את המסה העצמית של הלבנה. לבני הבטון מצטיינות בכושר הדבקה גבוה לחומרי טיח וחומר מקשר (טיט), חוזק לחיצה גבוה ומחירן נמוך. בישראל משתמשים בעיקר בסוג זה של לבנים לבניית בניינים.
לבני חרסית (לבנים אדומות) - מיוצרות מאדמת חרסית לחה הנכרית ומועברת למכבש לצורך הקניית צורת הלבנה. את הלבנה הכבושה קולים בתנור בטמפרטורה של בין 790 ל-1600 מעלות צלזיוס. לבנים אלו הן חומר בנייה מקובל ביותר באירופה והיו בשימוש החל מהתקופה העתיקה.
בלוקי איטונג (מכונים גם "לבני איטונג" או "איטונג") - לבנים הנוצרות מערבוב של סיד, חול, וחומרי תפיחה אשר בזמן חיבורם עם מים יוצרים תגובה כימית ושחרור בועות. את התמיסה הנוצרת יוצקים בתבניות גדולות ומייבשים במכשיר הקרוי "אוטוקלאב" אשר מוציא את המים מתוך התרכובת בעזרת לחץ וחום. לאחר מכן מנוסר החומר לבלוקים בעזרת מסור מתכת. הבלוק בתצורתו הסופית מכיל כ-50% אוויר. בלוקי איטונג מצטיינים בבידוד אקוסטי ותרמי גבוהים ומסה עצמית נמוכה, אך כושר ההדבקה שלהם לחומרי טיח ודבק הוא נמוך.
לבני סיליקט - מיוצרות מתערובת חול ומסלעים בעלי תכולת סיליקה גבוהה. את החומרים טוחנים ומערבבים בחלב סיד וקולים בכבשן בטמפרטורות של עד 1500 מעלות צלזיוס. לבנים אלו מצטיינות בעמידותן הרבה לחום.
לבני זכוכית - לבנים אשר נוצרות על ידי הדבקה של שני חצאי תיבה מזכוכית ליצירת תא זכוכית חלול ושקוף או שקוף בחלקו. לבני הזכוכית משמשות לבניית קירות דקורטיביים. תכונתן הייחודית היא שקיפותן לאור (עד 80% בלבנים שקופות ועד 60% בלבנים בעלות מרקם ודופן מגוונת). חסרונן של לבני הזכוכית הוא מחירן הגבוה ומורכבות הבנייה בהן, המחייבת שימוש בחמרי הדבקה מיוחדים, חיזוק בברזל, מחברי פלסטיק לשמירת רווח בין הלבנים ועוד.
לבני טיט - לבנים אלה עשויות לרוב מטיט או חרסית, מים ותבן. את התערובת יוצקים לתבנית מלבנית או לרשת והלבנים נוצרות על ידי ייבושן בשמש. להבדיל משאר סוגי הלבנים, לבני טיט לא עוברות תהליך אפיה או קליה. ייצור לבני הטיט מוכר לאדם מזה כמה אלפי שנים ונפוץ עד ימינו בעיקר בארצות חמות בהן כמות המשקעים דלה, באפריקה, בדרום אמריקה ובדרום אסיה.
לבנים בתרבות
לבנים מוזכרות במקרא תחילה באירוע המצאתן בעת בניית מגדל בבל:
השריר התת-בריחי
השריר התת-בריחי (TA: Musculus subclavius) הוא שריר עגול הממוקם מתחת לעצם הבריח. מיקומו מספק הגנה מסוימת על כלי הדם התת-בריחיים במקרה של שבר של עצם הבריח. השריר מחבר בין עצם החזה לעצם הבריח כך שפעולתו מעגנת את עצם הבריח למפרק החזה והבריח ומניעה למטה את העצם.
תיאור
תחילתו של השריר התת-בריחי במפגש הצלע הראשונה והסחוס הצלעי, בקדמת אחת מרצועות מפרק החזה והבריח.
חלקו המרוחק של השריר נאחז בפן התחתון של השליש האמצעי של עצם הבריח.
עצבוב
השריר התת-בריחי מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5, C6) דרך עצב תת-הבריח (Nervus subclavius).
תמונות נוספות
באיורים הבאים מסומנים באדום אזורי אחז של שרירים:
חרומף
חֲרוּמַף (שם מדעי Rhinopithecus, קרוי גם קוף סלוד אף), הוא סוג של קוף נדיר ממשפחת בעלי הזנב הכולל 5 מינים.
קופי החרומף חיים באסיה ומכסים את אזור דרום סין (בעיקר טיבט, סצ'ואן, יונאן וגוויג'ואו), כמו גם את חלקיהם הצפוניים של וייטנאם ומינמאר.
קופים אלה קיבלו את שמם (חרום-אף, בעל אף פחוס) הודות לאף הפחוס והמעט סולד שעל פניהם העגולות, עם נחיריים רחבים הפונים קדימה. יש להם פרווה ססגונית מעט וארוכה, במיוחד בכתפיים ובגב. הם מגיעים לאורך של 83-51 סנטימטר עם זנב באורך 55 עד 97 סנטימטר.
קופי החרומף מאכלסים רכס הרים המתנשאים עד לגובה של 4000 מטרים. בחורף הם עוזבים את ההרים ועוברים לאזורים עמוקים ומבודדים. הם מבלים את רוב חייהם בצמרות עצים. הם חיים יחד בקבוצות גדולות מאוד של עד 600 חברים, ומתפצלים לקבוצות קטנות יותר בתקופות של מחסור במזון, כמו בחורף. הקבוצות מכילות הרבה יותר זכרים מנקבות. יש להם אינסטינקטים טריטוריאליים, והם מגינים על הטריטוריה שלהם בעיקר באמצעות צעקות. הקופים הם בעלי רפרטואר קולי גבוה, כאשר לפעמים הם צועקים סולו ולפעמים יחד במקהלה.
לפי עדויות המקומיים בצפון מינאמר, לא קשה לאתר את החרומף ביערות הגשם, מחמת רגישותו למים. הקוף, כך מעידים המקומיים, מתעטש כשמים נכנסים אל אפו הסולד, עד כדי כך שהוא שם את ראשו בין ברכיו על מנת להימנע ממגע איתם.
התפריט של החרומף כולל בעיקר מחטי עץ, ניצני במבוק, פירות ועלים. קיבתו מרובת התאים מקלה עליו בעיכול האוכל.
תחנת הרכבת התחתית הולבורן
תחנת הרכבת התחתית הולבורן (באנגלית: Holborn tube station) היא תחנה ברשת הרכבת התחתית של לונדון. התחנה ממוקמת בהולבורן במרכז לונדון ועוברים בה קווי סנטרל ופיקדילי.
הקמת התחנה ותכנונה בשנת 1906
התחנה הוקמה ב-15 בדצמבר 1906 על ידי החברה "קו הרכבת הצפוני של פיקדילי ברומפטון" (Great Northern, Piccadilly & Brompton Railway), חברה אשר מפעילה את קו פיקדילי. במקור נקראה התחנה בשם "הולבורן (קינגסווי)" אך שם זה קוצר בשנות השישים ל"הולבורן".
התחנה תוכננה כך שתקיים מפגש עם מנהרות חברת "קו הרכבת המרכז-לונדוני" (Central London Railway), אשר מפעילה את קו סנטרל, הפעיל משנת 1900. התחנה הקרובה ביותר למקום, תחנת "בריטיש מיוזיאום" נמצאה במרחק של 250 מטרים מערבה מתחנת הולבורן.
למרות הבנייה וההפעלה של קו הרכבת נפרדות, באותם ימים היה מקובל שמספר של חברות רכבת יתכננו במשותף תחנות, אשר ישרתו מספר רכבות של מספר חברות במקביל, זאת על מנת להקל על תפעולן. אך על אף שיתופי הפעולה שהתקיימו במשך השנים עם "חברת הקו המרכז-לונדוני" בתחנות "אוקספורד סירקוס" ו"טוטנהאם קורט רואד", מיקום תחנת הולבורן לצד תחנת "בריטיש מיוזיאום" גרמה לכך שבשנת 1933 הופסק השימוש בתחנה.
על פי התכנון המקורי של "קו הרכבת הצפוני של פיקדילי ברומפטון", התחנה כללה ארבעה רציפים, שני רציפים יועדו לפעילות השוטפת של הקו ואילו השניים האחרים שירתו את שלוחת אלדוויץ', שהייתה מורכבת מתחנה אחת בשם "אלדוויץ'", שהתחברה לקו דרך תחנת הולבורן. מאחד מהרציפים יצאה תנועה לכיוון צפון ורציף אחר שימש תחנה סופית לחניית רכבות.
בניגוד לתחנות אחרות שתכנן האדריכל לסלי גרין, חזית תחנת הרכבת נבנתה מאבן במקום מטרה קוטה, כמקובל.
חידוש התחנה בשנת 1933
הרעיון לבנות את התחנה מתחת להולבורן ולנטוש את תחנת הרכבת "בריטיש מיוזיאום" הוצעה על ידי "קו הרכבת המרכז-לונדוני" בנובמבר 1913, אך הרעיון נזנח עם תחילת מלחמת העולם הראשונה.
כמו תחנות אחרות ברכבת התחתית של לונדון, גם תחנת הולבורן חודשה בשנות ה-30. חזית התחנה נבנתה מחדש בסגנון מודרני יותר על פי תכנונו של צ'ארלס הולדן. המעליות הגדולות הוסרו על מנת ליצור מקום לארבעה גרמי מדרגות נעות ולרחבת ביניים לצד הרציפים החדשים של קו סנטרל. מלבד בתחנת אנג'ל, המדרגות הנעות בתחנת הולבורן הן הארוכות ביותר ברכבת התחתית של לונדון. לאחר זמן, נוספו שלושה גרמי מדרגות נעות כדי לאפשר לנוסעים גישה לרציפי קו פיקדילי.
תאונת הרכבת בהולבורן
ב-9 ביולי 1980 התרחשה תאונה בתחנת הולבורן כאשר שתי רכבות התנגשו אחת בשנייה וגרמו לפציעת מפעיל אחת הרכבות. חקירת התאונה העלתה שהאחראי לתאונה הוא מפעיל הרכבת הפוגעת אשר לא שלט ברכבת במידה הנחוצה.
כוח המים
כוח המים (שם מדעי: Varanus salvator; מכונה גם כוח מים אסייתי או כוח מים מצוי) הוא מין לטאה גדולה מהסוג כוח. לטאה זו יודעת לשחות וחיה באזורי מים בדרום ודרום-מזרח אסיה.
מיון
תת-המינים V. s. cumingi, V. s. marmoratus וV. s. nuchalis סווגו כמינים עצמאיים.
הכוח הוא טורף ומזונו מתבסס על בעלי חיים כמו דגים (בייחוד שפמנונים), צפרדעים, עופות, יונקים קטנים, סרטנים, נחשים ואף לטאות כוח אחרות. הם אוכלים גם נבלות. הכוח מרתק את טרפו לקרקע בעזרת טפריו הגדולים וקורע ממנו נתחי בשר. כאוכל נבלות הסתגל כח המים לחיים בשולי ישובי בני אדם, ונוהג לחפש מזון במזבלות.
תפוצתם רחבה והם אינם בסכנה אף שבמדינות מסוימות הם נדרסים בכבישים.
ג'וזף ברקלי פנטלנד
ג'וזף ברקלי פנטלנד (באנגלית: Joseph Barclay Pentland; 1797 - 12 ביולי 1873) היה חוקר טבע, גאוגרף ומגלה ארצות אירי.
ביוגרפיה
פנטלנד נולד באירלנד, התחנך בעיירה ארמה ולמד באוניברסיטת פריז. בפריז הוא נפגש עם חוקר הטבע ז'ורז' קיווייה שהתרשם מהידע שהפגין פנטלנד באנטומיה השוואתית והם הפכו לידידים.
בשנים 1826–1827 נלווה פנטלנד לחוקר הטבע הבריטי (והדיפלומט לעתיד) וודבין פאריש (Woodbine Parish; 1882-1996) במסעו בהרי האנדים של בוליביה בחלקים שאירופאים כמעט שלא ביקרו בהם. הוא ערך תצפיות נרחבות על קו שלג העד וחישב את גובהם של ההרים, מרביתם הרי געש רדומים. הוא היה ראשון למדוד את גובהם של ההרים גולטיירי (Gualtieri), ארקיפה (Arequipa), צ'ירקויבמבה (Chirquibamba), אילימני (Illimani) וסוראטה (Sorata), אם כי חוקרים שבאו אחריו סבורים כי התוצאות שאליהן הגיע גבוהות מהמספר הנכון. כמו כן הוא קבע את הגובה הממוצע של שלג העד באנדים על 16,990 רגל (5,178 מטרים), וכי רכס הרי האנדים כה גבוה עד שהגובה הממוצע של מעברי ההרים עולה על 14,650 רגל (4,465 מטרים). במהלך מסעותיו הוא מצא מאובנים מתקופת הסילור בגובה 5,180 מטרים, ואבן גיר מתור הקרבון בגובה 4,300 מטרים מעל פני הים. בביקורו באגם טיטיקקה גילה פנטלנד כי הנהר דסאגואדרו (Desaguadero) מנקז את האגם בניגוד לציון בכל המפות של תקופתו שלפיהם הוא נשפך לאגם. את מסעותיו הוא סיכם בספר "דו"ח על בוליביה" (Report on Bolivia) שיצא לאור ב-1827.
ב-1827 התמנה פנטלנד למזכיר בקונסוליה הכללית של בריטניה בפרו, ובין השנים 1836 ל-1839 הוא שימש כקונסול הכללי של בריטניה בבוליביה. ב-1838 סייר בחלקה הדרומי של פרו, כולל הבירה העתיקה קוסקו ואת רשמיו סיכם במאמרים ובאיורים ששלח לביטאון החברה הגאוגרפית המלכותית.
מ-1845 ואילך הוא נהג להתגורר ברומא בתקופת החורף. מסיוריו בעיר הוא הפך למומחה לעיר ועתיקותיה ולכן נבחר לשמש כמדריך לנסיך מוויילס בשני ביקוריו ברומא. הוא ערך כמה ממהדורות מדריכי הטיולים של המו"ל ג'ון מורי (John Murray) בנושאי רומא, צפון איטליה ודרום איטליה. כמו כן סייע לארכיטקט ג'יימס פרגסון (James Fergusson; 1886-1808) בספרו "איורים של עתיקות קוסקו" (Sketches of the Antiquities of Cusco ולחוקרת הטבע מרי סמרוויל (Mary Fairfax Somerville; 1872-1780) בספרה "גאוגרפיה פיזית" (Physical Geography) במידע על הגאולוגיה של אמריקה הדרומית.
ג'וזף ברקלי פנטלנד מת ב-12 ביולי 1873 ונקבר בבית הקברות ברומפטון (Brompton).
מורשת ומחוות
על שמו של פנטלנד קרויים:
תוכנית סויוז
תוכנית החלל סוֹיוּז (ברוסית: Союз, "ברית") של ברית המועצות הייתה תוכנית חלל סובייטית בשנות ה-60 המוקדמות של המאה ה-20, שבמקור הייתה לכול נחיתה על הירח. במסגרת תוכנית זו פותחו טיל השיגור סויוז וחללית הסויוז.
חללית הסויוז צפויה להיות מוחלפת בעתיד על ידי חללית מתקדמת יותר.
יעדי התוכנית
יעד הנחתת הקוסמונאוט על הירח נזנח כאשר בעיות טכנולוגיות הביאו לכך שארצות הברית תהא הראשונה להנחית אדם עליו. תוכנית הסויוז שרדה הודות להתפתחותה למגוון פרויקטים אזרחיים וצבאיים, רובם סובבים סביב תחנות חלל.
משגר סויוז
כל השיגורים של המשגר סויוז בוצעו מקוסמודרום בייקונור בקזחסטן וקוסמודרום פלסצק בצפון מערב רוסיה, אך ב-2008 יחלו שיגורים גם מגיאנה הצרפתית.
סויוז הוצג בשנת 1966 כפיתוח של משגר הווסטוק, אשר הוא עצמו היה פיתוח של הטיל הבליסטי הביניבשתי R-7. בתחילה היה המשגר תלת שלבי, אך דגם ה"מולניה" כלל שלב רביעי שאפשר הגעה למסלול גבוה יותר.
חללית סויוז
חלליות הסויוז המאוישות ניתנות לחלוקה לפי דורות תכנון. סויוז 1 עד סויוז 11 היו חלליות מהדור הראשון (1967-1971), שנשאו צוות של עד שלושה קוסמונאוטים ללא חליפות חלל. אלו נבדלו מדורות מאוחרים יותר בפנלים הסולריים הקמורים שלהן ובמערכת "איגלה" לעגינה אוטומטית, שדרשה אנטנות מכ"ם מיוחדות. תשע החלליות הראשונות מתוך ה-11 לא כללו מעבר פנימי, והיה צורך בביצוע הליכת חלל בעת חילופי צוות.
הדור השני, של החללית הסויוז, שימש במשימות סויוז 12 עד סויוז 40 (1973-1981). מערכת ה"איגלה" עדיין הייתה בשימוש אך לא הפנלים הסולריים שהוחלפו בסוללות. מספר אנשי הצוות ירד לשניים והם יכלו ללבוש חליפות חלל במהלך המשימה כולה.
הדור השלישי (1976-1986) כונה סויוז-T, (מן המילה "טרויקה", המלמדת על גודל הצוות שיועד לה).
החל משנת 1986, הדור הרביעי, סויוז-TM, שימש להעברת צוותים לתחנת החלל מיר וצויד במערכת עגינה משופרת "קורס" ששימשה עד 2003.
הדור הנוכחי הוא סויוז-TMA, שפותח להעברת צוותים לתחנת החלל הבינלאומית. הוא מותאם לאנשים גבוהי קומה יותר ובעל מושבים מתכווננים. זוהי החללית המאוישת שבשימוש רוסיה כיום.
נגזרים
התכנון הבסיסי של הסויוז שימש לפרויקטים רבים, מהם סודיים. מטרתו הראשונית הייתה לטוס לירח ללא שימוש בטיל מאיץ אדיר כסטורן 5 האמריקני או N1 הרוסי, על ידי הרכבת חלקים שהועלו למסלול מראש. תכנון זה ושימושיו האזרחיים היה של קורוליוב, שלא ראה בחייו את המראת הסויוז. פיתוחים כגון הזונד או חללית הפרוגרס הבלתי מאוישת שהעבירה מטען לתחנות סאליוט ומיר עשו שימוש במערכות העגינה והניווט של הסויוז, אך לא בתא הנחיתה שלה.
איש אשכולות
אִישׁ הָאַשׁכּוֹלוֹת הוא מושג המתאר אדם משכיל בעל ידע מעמיק ורחב היקף בתחומי מדע ורוח רבים ומגוונים.
מקור הביטוי
רבים חושבים בטעות שמקור המושג בדימוי של אשכולות ענבים המלאים בידע, אך ככל הנראה מקורו בשיבוש של המונח היווני "איש אסכולות". בשפה הלטינית ידוע בביטוי Altera pars Petri, המתאר באופן מחמיא אדם בעל מידות תרומיות של חכמה. כמו כן, בשפות אחרות נעשה שימוש במושג הלטיני "Homo Universalis" או "Polymath (πολυμαθής, polymathēs) המגיע ממקור יווני ופירושו "זה שלמד רבות".
אנשי אשכולות
רובם של הללו המוגדרים כאנשי אשכולות בעברית המודרנית, הם בני תקופת הרנסאנס בשלהי ימי הביניים, בה עדיין לא הייתה חציצה ברורה בין תחומי מקצוע כמו; מתמטיקה, פיזיקה ורפואה.
אנשי אשכולות בולטים מחכמי ישראל
למרות המיתוג הברור שנתנו חז"ל לראויים לשאת את התואר "איש אשכולות", הושאל הביטוי במהלך הדורות ונעשה בו שימוש לסמל אנשי רוח וגדולי תורה, ששלטו בכל מכמני התורה והיו בעלי ידע מקיף ונרחב בכל חלקיה. בין המוגדרים כאנשי אשכולות כתואר מושאל ביהדות או בתחומים אחרים, מקרב היהודים, נמנים הבאים:
גביע דייוויס 1924
אתגר הטניס הבינלאומי 1924 (באנגלית: 1924 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-19 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
המשחק על התואר נערך ב-11-13 בספטמבר 1924 בפילדלפיה, ארצות הברית. נבחרת אוסטרליה התמודדה על התואר נגד נבחרת ארצות הברית אך הפסידה עם תוצאה 5:0. בכך האמריקאים זכו בתואר בשנה החמישית ברציפות.
בית אמריקה
בית זה כלל 6 נבחרות, כולל הרפובליקה הסינית, אוסטרליה ויפן. מנצחת הבית הייתה נבחרת אוסטרליה, כמו בשנה הקודמת.
בית אירופה
הבית כלל 17 קבוצות, כולל ארגנטינה, דרום אפריקה, ניו זילנד והודו הבריטית. לאחר משחקים מוקדמים נותרו 8 קבוצות והחלו משחקי רבע הגמר.
משחק בין מנצחי הבתים
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בבוסטון, ארצות הברית במהלך 4-6 בספטמבר 1924. נבחרת אוסטרליה ניצחה את צרפת עם תוצאה 3:2. בכך היא התקדמה למשחק נגד מחזיקת הגביע, כמו ב-3 שנים הקודמות.
אגף כוח האדם
אגף כוח האדם (בראשי תיבות: אכ"א, נקרא בעבר אגף משאבּי האנוש) במטה הכללי של צה"ל הוא הגוף המתכנן והמתאם את פעילות הצבת כוח האדם ותנועתו, הטיפול במשאבּי האנוש של הצבא, התכנון מול תקינת אגף התכנון ותנאי השירות של הפרט.
בשנים 2004–2008, עת כהונתו של אלעזר שטרן כראש האגף, נקרא האגף אגף משאבּי האנוש (אמ"ש); ביולי 2008, עם כניסתו לתפקיד של מחליפו אבי זמיר, שונה שם האגף לשמו הקודם - אגף כוח האדם.
ראש אכ"א הוא אלוף יניב עשור, מונה לתפקיד ב-21 בפברואר 2021.
מבנה ארגוני
מבנה אגף כוח האדם הנוכחי מתבסס על מטה המורכב מחטיבות (בדומה ללהקים שבמטה זרוע האוויר והחלל והמספנים שבמטה זרוע הים), מפקדות קציני החיל הראשיים העוסקים בבניין-הכוח שבתחום מקצועיותם, ויחידות עצמאיות אחרות. המבנה ההיררכי של החטיבות, כנהוג ביחידות מטה בצה"ל, מורכב ממחלקות, ענפים ומדורים.
מפקד אגף כוח האדם הוא ראש האגף, קצין בדרגת אלוף. תחתיו נמצא מטה אגף כוח האדם, הגוף העוסק בניהול השוטף של האגף ותהליכי בניין הכוח בו. בראשות מטה האגף עומד קצין בדרגת תת-אלוף. בנוסף, לאגף כפופות חטיבות, אשר גם עליהן מפקד קצין בדרגת תת-אלוף. חטיבת התכנון ומנהל כוח האדם מהווה את היחידה הראשית באגף, ולצידה פועלות חטיבת הפרט וחטיבת הסגל. שני גופים עיקריים נוספים הם מחלקת משא"ן ולוגיסטיקה ומחלקת נפגעים ובטיחות בדרכים. לאגף כוח האדם כפופים ארבעה חילות: חיל משאבי האנוש אשר חייליו מתפעלים היבטים רבים מפעילות האגף, חיל המשטרה הצבאית, חיל החינוך והנוער והחיל הכללי. בראשות כל אחד מחילות אלו עומד קצין בדרגת תת-אלוף.
בסוף 2017 הוקמה מנהלת החרדים הצבאית לשיפור הטיפול באוכלוסייה זו.
לראש המטה של אגף כוח האדם כפופה יחידת מופת (המחלקה לשירותי הפרט, הפרישה והתשלומים).
האגודה למלחמה בסרטן
האגודה למלחמה בסרטן היא עמותה התנדבותית ישראלית שהוקמה בשנת 1952 ומטרתה להפחית את מספר החולים במחלת הסרטן ומספר המתים ממנה בישראל. לאגודה שירותים ופרויקטים רבים.
מנכ"ל האגודה הוא משה בר-חיים.
היסטוריה
האגודה למלחמה בסרטן נוסדה בסוף 1952. פעילותה הראשונה של האגודה הייתה הסברה לרופאים על חשיבות ודרכי זיהוי מוקדם של המחלה. פעילותה השנייה הייתה הקמת מרכזי בדיקה לגילוי מוקדם של סרטן, בהן נעשו בדיקות לזיהוי סרטן השד בחינם. שתי תחנות ראשונות הוקמו בחיפה ובתל אביב. בשנת 1960 הוקמו תחנות ברחובות ובטבריה. בפברואר 1961 הוקמה תחנה בהרצליה.
האגודה פעלה בשנות ה-50 על סמך תרומות ספורדיות ולקראת סוף שנות ה-50 ניסתה להגדיל את תקציבה בפנייה לציבור הרחב, בין השאר בקונצרטים לגיוס תרומות. מטרות האגודה נמסרו כ: חינוך מקצועי, חינוך הציבור ושירותים אישיים.
שירותים ופרויקטים
האגודה למלחמה בסרטן היא אחת העמותות ההתנדבותיות הגדולות בישראל. האגודה מפעילה פרויקטים ושירותים למען מבוגרים וילדים חולי סרטן, ולמען בני משפחותיהם.
בין הפרויקטים עבור הילדים: פרויקטים נוספים:
שבוע המודעות לסרטן העור
מאז שנת 1992 עורכת האגודה מדי שנה את שבוע המודעות למניעת סרטן העור ואבחונו המוקדם, וזאת בשיתוף קופות החולים. בשבוע זה נפתחות ברחבי ישראל מאות תחנות בהן אפשר לעבור בדיקה לגילוי מוקדם של סרטן העור, בחינם.
המאבק בעישון
האגודה עורכת מעת לעת השתלמויות בנושא נזקי עישון לסטודנטים לחינוך ולרפואה על מנת לשלבם במערכי ההדרכה וההסברה של האגודה בנושא.
סרטן המעי הגס
מעיסקופיה הוא קמפיין שמטרתו לעודד אנשים בגילאי 50 שנה ומעלה לעבור בדיקת קולונוסקופיה לאיתור סרטן המעי הגס. הסלוגן של הקמפיין הוא: "שקט נפשי ארוך עובר דרך בדיקה אחת קצרה". האגודה מקיימת פרויקטים במטרה להעלות את המודעות למחלה ומניעתה ביניהם שרשרת אנושית של נבדקים בבדיקת קולונוסקופיה, יצירת אתגר ויראלי של ריקוד ה-wiggle כניסה חינם למתחם חמי געש לאלו שביצעו את הבדיקה, משחק ראווה בין נבחרת גולסטאר לבין שחקני עבר, פיתוח אפליקציית "של מי הישבן הזה?" ועוד.
סניפי האגודה
הסניף הראשי של האגודה נמצא ב"בית מטי" בגבעתיים על שם מטילדה רקנאטי.
לאגודה יש כ-70 סניפים הפרוסים ברחבי ישראל, המופעלים על ידי מתנדבים. בסניפים נערכות פעילויות הסברתיות, אירועים לגיוס תרומות, פעילויות לתמיכה בחולים בקהילה ועוד, וכן מגייסים בהם עובדים ותרומות למאבק בסרטן.
Blood 1983
Blood 1983 (בעברית: דָם 1983) הוא המיני-אלבום הראשון של להקת המטאל אלטרנטיבי האמריקאית In This Moment. המיני-אלבום יצא לאור ב-21 באוקטובר 2022, על ידי חברת התקליטים BMG רייטס מנג'מנט. במסגרת המיני-אלבום, הקליטה הלקה מחדש ארבעה שירים וקטע אינסטרומנטלי אחד.
המיני-אלבום היה הראשון שיצא בהוצאת BMG רייטס מנג'מנט.
רקע והפקה
בשנת 2012 הוציאה In This Moment את אלבום האולפן הרביעי שלה, Blood. במסגרת האלבום, הוקלטו ארבעת השירים "", "Burn", "" ו-"Whore". הרביעי מתוכם הפך ללהיט בין-לאומי ונמכר במאות אלפי עותקים. בשנת 2022 הודיעה הלהקה כי בכוונתה להקליט מיני-אלבום קונספט, בהשראת שנת 1983. הלהקה הקליטה מחדש את אותם ארבעת השירים, בסגנון המאפיין את שנת 1983, כמו גם קטע אינסטרומנטלי בשם "1983", הפותח את המיני-אלבום. קטעים ויזואליים מתוך הגרסאות פורסמו בהמשך.
מירב הדר
מירב הדר (נולדה בשנת 1963), היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה.
ביוגרפיה
הדר נולדה וגדלה בקיבוץ שפיים. אחותה הצעירה, אילה הדר, אף היא אלופת ישראל בשחייה בעברה. היא למדה בבית הספר התיכון עין השרון. היא התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל גש"ם בהדרכת אביה אברהם "הגא" הדר ואחר כך בהדרכתו של גרשון שפע.
1978
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף יולי 1978 זכתה הדר במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:43.35 דקות, אחרי טובה אברמוב מהפועל חולון/בת ים (2:37.28 דקות) ומיכל כהן ממכבי תל אביב (2:40.68 דקות).
אלופה ושיאנית ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש אוגוסט 1979 זכתה הדר ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.36 דקות, לפני ליאור בירקאן (1:02.43 דקות) ומישל קובין (1:03.44 דקות), שתיהן מהפועל ימק"א ירושלים ובמשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:19.08 דקות, שיפור לשיא בן 7 שנים של שלומית ניר (1:19.90 דקות), לפני מירב כהן ממכבי קריית אונו (1:21.69 דקות) וענת פרקש (1:22.14 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:56.44 דקות, אחרי ענת פרקש (2:54.92 דקות) ומירב כהן (2:55.01 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:35.54 דקות, אחרי ליאור בירקאן (2:32.05 דקות) וטובה אברמוב מהפועל חולון/בת ים (2:33.97 דקות).
1980
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1980 זכתה הדר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:21.51 דקות, אחרי רבקה פרידלנד ממכבי קריית אונו (1:20.32 דקות) ולפני תמי מוניוז מהפועל מטה יהודה (1:22.13 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.39 דקות, אחרי עופרה מוניוז מהפועל מטה יהודה שקבעה שיא ישראלי חדש של 1:00.91 דקות וליאור בירקאן (1:01.69 דקות).
1982
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש אוגוסט 1982 זכתה הדר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 28.13 שניות, שיפור לשיא של עופרה מוניוז (28.18 שניות). שיא זה החזיק מעמד 4 שנים ונישבר על ידי ענת ישראל (28.00 שניות).
בד"ץ
בד"ץ (ראשי תיבות: בית דין צדק) הוא הרכב של דיינים מוסמכים שעורכים משפטים לפי המשפט העברי וכן מכריעים בשאלות שנוגעות להלכה היהודית. חלק מבתי הדין הם בתי דין לענייני ממון בלבד.
למעשה, ברוב הקהילות היהודיות מאז ומעולם מונה בית דין שבראשו עמד לעיתים קרובות רב העיר, ומכאן הכינוי ראב"ד - רב ואב בית דין. בקהילות חרדיות שונות כיום מכהנים שלושה דיינים כבד"ץ עצמאי מקומי.
מונח זה נמצא כיום גם בשימוש מושאל בשמותיהם של גופי כשרות מסחריים בישראל.
הבד"ץ במדינת ישראל
בד"ץ אינו בית דין רבני לפי חוקי מדינת ישראל, ומבחינת החוק הישראלי הוא יונק את סמכותו לשפוט רק מהסכמתם של בעלי הדין המתייצבים לפניו. לאחר שבעלי הדין חותמים על שטר בוררות בפני בית הדין, פסק הדין ניתן לאכיפה לפי הנוהל הקבוע בחוק הבוררות תשכ"ח-1968. בד"צים מסוימים, כגון זה של העדה החרדית, אינם מכירים בסמכות מדינת ישראל, ופסקי הדין אינם בעלי תוקף משפטי אלא הלכתי בלבד.
בתי דין צדק נודעים בישראל
בתי דין צדק נודעים היום בישראל הם:
כמעט כל בתי הדין שהוזכרו מפורסמים גם בגלל מערכות הכשרות שתחת פיקוחם. יוצא מכלל זה בית הדין של הרב נסים קרליץ, אחד הבולטים בישראל, שאין לו מערכת כשרות.
וודס
וודס (Woods) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו יער.
הנרי הודג'סון
מייג'ור גנרל סר הנרי הודג'סון (באנגלית: Sir Henry West Hodgson; 29 ביוני 1868 - 5 בפברואר 1930) היה קצין בריטי בכיר בצבא בריטניה, ששירת כמפקד בריגדה במערכת גליפולי וכמפקד דיוויזיה במהלך המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה (כחלק מחיל המשלוח המצרי).
נעוריו
הנרי הודג'סון נולד ב-1868 בפרבר הלונדוני קלאפהאם כבן שני לברנרד בקט ומייבל גרטרוד הודג'סון (לאחיו הבכור קראו ברנרד ת'ורנטון הודג'סון).
השנים טרום המלחמה
ב-1889, עם סיום לימודיו, התגייס הודג'סון לצבא הבריטי והוצב לרגימנט פרשי המלך ה-15 (15th (The King's) Hussars). ב-17 בדצמבר 1893 מונה להשליש של הרגימנט. ב-1898 קודם לדרגת קפטן וב-29 בנובמבר 1899 קודם לדרגת מייג'ור. ב-5 בנובמבר 1910 מונה למפקד רגימנט פרשי המלך ה-15. ב-10 באוקטובר 1911 הוענקה להודג'סון דרגת קולונל (זמנית)
מלחמת העולם הראשונה - המערכה בגליפולי
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה הודג'סון למפקד בריגדת הרגלים הרכובה המזרחית (Eastern Mounted Brigade) שהועברה תחילה לאזור סאפוק (Suffolk) שבמזרח בריטניה. בספטמבר 1915 נשלחה הבריגדה, בפיקוד הודג'סון, כבריגדת רגלים למערכת גליפולי. הבריגדה נחתה בטורקיה ב-8 באוקטובר והוצבה תחת הפיקוד של דיוויזיית הרגלים ה-54 (מזרח אנגליה). לאחר שסבלה מנפגעים רבים בקרבות בגליפולי, מוזגה עם בריגדת הרגלים ה-3 (3rd Dismounted Brigade) וב-22 בפברואר 1916 מוזגו שתי היחידות עם שארית הכח של בריגדת הרגלים הרכובה הדרום מזרחית (South Eastern Mounted Brigade). הודג'סון מונה לפקד על היחידה המאוחדת.
מלחמת העולם הראשונה - המערכה על סיני וארץ ישראל
לאחר פינוי הכוחות הבריטים מגליפולי (דצמבר 1915 - ינואר 1916) נשלחה הבריגדה של הודג'סון למצרים שם הייתה מעורבת בדיכוי מרד הסנוסים. בפברואר 1917 מונה הודג'סון למפקד דיוויזיית הרגלים הרכובים האימפריאלית. דיוויזיה זו החליפה את שמה לדיוויזיה הרכובה האוסטרלית והוצבה כאחת הדיוויזיות של "שדרת המדבר" בפיקודו של גנרל פיליפ צ'טווד (במסגרת חיל המשלוח המצרי). במהלך יוני ויולי 1917 ערך הפיקוד הבריטי שינויים ותגבורים במערך הכוחות הלוחמים ובמסגרתם הוקם קורפוס המדבר הרכוב (בפיקוד הנרי שובל) והדיוויזיה הרכובה האוסטרלית, בפיקוד הודג'סון, הועברה לקורפוס זה.
כמפקד הדיוויזיה הוביל הודג'סון את הדיוויזיה בקרבות הבאים:
לאחר המלחמה
ב-1 בינואר 1919 קודם הודג'סון לדרגת מייג'ור גנרל קבועה. בהמשך מונה למפקד הכח המאוחד של בריגדות הפרשים המלכותיות ה-20 וה-14. תפקידו הצבאי האחרון היה מפקד דיוויזיית הרגלים ה-44. הודג'סון פרש מהצבא ב-1927 ונפטר ב-1930 בביתו בעיירה בולנאי (Bolney) שבסאסקס אנגליה.
אותות, תארים וציונים לשבח
הודג'סון זכה להערכה רבה ממפקדיו על הנסיגה המסודרת שביצעה הדיוויזיה האוסטרלית הרכובה, מא-סאלט, במהלך קרב עבר הירדן השני לאחר שכוחות טורקים כיתרו אותה מ-3 עברים:
כימיה פולימרית
כימיה פולימרית (נקרא גם כימיה מקרומולקולרית; באנגלית: Polymer chemistry) הוא ענף מדעי רב תחומי בכימיה העוסק בסינתזה, במבנה ובתכונות הכימיות והפיזיקליות של פולימרים ומקרומולקולות. לרבות פיתוחן של השיטות הסינתטיות לייצורן - תגובות פילמור.
כימיה פולימרית התפתחה אחרי המלצה של איגוד הכימיה הבינלאומי, IUPAC, שאומרת כי שרשראות פולימרים ומקרו-מולקולות הם נושאים רחבים דיו בכימיה כדי להיות תת-תחום בכימיה.
תחומים משיקים לכימיה של פולימרים הם: כימיה אורגנית, ביוכימיה, ביופיזיקה, ביולוגיה מבנית, ביוטכנולוגיה, והנדסה כימית.
מחשב אנלוגי
מחשב אנלוגי הוא סוג מחשב העושה שימוש בתופעות חשמליות או מכניות על מנת לפתור בעיות שונות. לרוב נעשה שימוש ביחידות פיזיקליות מסוימות על מנת לייצג יחידות אחרות. מחשבים אנלוגיים שימשו בראשית ימי המחשבים, אך השימוש בהם כיום מצומצם ביותר יחסית לשימוש במחשבים הספרתיים.
רקע
בין רכיבים מכניים כמו קפיץ ובוכנת שיכוך (Dashpot), לבין רכיבים חשמליים דוגמת הקבל, הסליל והנגד מתקיים דמיון בהיבט המתמטי: ניתן למדל את הרכיבים באמצעות משוואות מאותו סוג. ההבדל בין הרכיבים הוא שהופך מחשוב אנלוגי לרב תועלת. אם ניקח לדוגמה מערכת מסה-קפיץ פשוטה, בניית המערכת הפיזיקלית תדרוש קניית קפיצים ומסות. הבנייה תהיה כרוכה בחיבור המסות והקפיצים תוך חיבור ציוד מדידה בעל טווח מדידה מתאים. לבסוף, יהיה צורך לבצע את המדידות עצמן. המערכת החשמלית ניתנת להרכבה באמצעות מספר מגברים אופרטיביים ובאמצעות מספר רכיבים ליניארים פסיביים. כל המדידות מבוצעות ישירות באמצעות אוסצילוסקופ. המסה של הקפיץ עוברת התמרה לנגד חשמלי וניתנת לשינוי באמצעות הזזת פוטנציומטר. יתרונותיה של המערכת האנלוגית גלומים בהיותה זולה יותר לבנייה, בטוחה וקלה לשינוי. המחשב החשמלי האנלוגי הוא גם מהיר מאוד, מאחר שחישובים מבוצעים בקצב שבו האות עובר במעגל.
החיסרון שבאנלוג האלקטרו-מכני טמון בכך שהאלקטרוניקה מוגבלת לטווח הערכים שבו המשתנים יכולים לנוע. טווח זה מכונה טווח דינמי. מגבלה נוספת היא רעש. המגבלה העיקרית של המחשב האנלוגי הוא טווח הבעיות המצומצם ביותר שהוא מסוגל לפתור, יחסית לגמישות הרבה של מחשב ספרתי.
באמצעות המעגלים החשמליים ניתן לבצע הדמיות שונות. למשל, לחץ מים יכול להיות מותמר על ידי מתח וזרימת מים ביחידות גאלון בשנייה יכולה להיות מותמר על ידי יחידות אמפר.
קיים בלבול מסוים בכל הנוגע למערכות חשמליות אנלוגיות וספרתיות. מערכות אנלוגיות לעיתים נתפשות רק כרציפות ומשתנות בזמן. על פי הדיון לעיל, אין זה נכון, שכן פונקציות שאינן רציפות יכולות להיות ממודלות גם כן. למעשה, המונח "ספרתי" הוא בעל הגדרה טכנית מדויקת. בהקשר של מעגלים חשמליים, מתייחס המונח לשימוש ברמות מתח דיסקרטיות כקודים לסמלים ולשימוש בסמלים אלה בעת הפעולה של המחשב הספרתי.
המחשב האלקטרוני אנלוגי משנה את הכמויות הפיזיות של מתח או זרם. כתוצאה מכך, הדיוק של קריאות מחשב אנלוגי מוגבל רק על ידי יכולת הקוואנטיזציה של ציוד הקריאה. הדיוק של המחשב הספרתי חייב להיות סופי, אך הדיוק של התוצאה מוגבל רק על ידי הזמן.
קיים התקן ביניים, המכונה מחשב היברידי, המשלב בין המחשב הספרתי לאנלוגי. מחשבים היברידיים משמשים להשגת תוצאה מאוד מדויקת. המחשב ההיברידי מהיר יותר ממקבילו הספרתי ומספק דיוק רב יותר ממקבילו האנלוגי. הוא שימושי בתחום זמן האמת. דוגמאות:
מנגנונים
חישובים במחשבים אנלוגיים מבוצעים תכופות תוך שימוש בתכונות של ההתנגדות החשמלית, המתח ועוד. למשל, מסכם בעל שני משתנים יכול להיווצר על ידי שני מקורות זרם במקביל. הערך הראשון נקבע על ידי התאמת מקור הזרם הראשון (לערך של "x" מיליאמפר) והתאמת מקור הזרם השני (לערך של "y" מיליאמפר). מדידת הזרם של השניים בצומת המפגש של שניהם תפיק את הסכום (ראו חוקי המעגלים של קירכהוף). חישובים אחרים מבוצעים באופן דומה, תוך שימוש במגברים אופרטיביים ובמעגלים מיוחדים למטלות אחרות.
משמעות השימוש בתכונות חשמליות היא שחישובים בדרך כלל מבוצעים בזמן אמת (או מהר יותר), ללא העיכובים האופייניים למחשבים הספרתיים. התכונה הזו מאפשרת חישובים מסוימים שהם באופן השוואתי "מורכבים" מדי עבור מחשבים ספרתיים. למשל אינטגרציה המבוצעת על צורת הגל של המתח באמצעות קבל אשר אוגר מטען לאורך זמן.
פונקציות לא ליניאריות וחישובים יכולים להעשות עד כדי דיוק מוגבל (של 3 או 4 ספרות) על ידי תכנון מחוללי פונקציות - מעגלים מיוחדים עם צירופים מגוונים של קיבול, תגובה, התנגדות ודיודות זנר. באופן כללי, פונקציה לא ליניארית מסומלצת על ידי צורת גל לא ליניארית שצורתה משתנה כתלות במתח (או בזרם). למשל, כשהמתח גדל, האימפדנס הכולל עשוי להשתנות שכן הדיודות מאפשרות, בזו אחר זו, לזרם לזרום.
כל תהליך פיזיקלי הממדל חישוב כלשהו יכול להתפרש כמחשב אנלוגי. חלק מהדוגמאות, שהומצאו למטרת המחשת העיקרון של חישוב אנלוגי, כוללות שימוש בצרור של ספגטי כמודל ל"מיון מספרים". לוח, אוסף מסמרים וגומייה יכולים לשמש כמודל למציאת "הקמור של אוסף נקודות". מיתרים קשורים יחד ממדלים "מציאת מסלול קצר ביותר ברשת".
רכיבים
מחשבים אנלוגיים הם לרוב מורכבים ביותר אולם בגרעין שלהם קיים אוסף של מרכיבי מפתח אשר מבצעים את החישובים, שהמפעיל משנה דרך הפריימוורק של המחשב.
מרכיבים הידרוליים חשובים הם צינורות ושסתומים. מרכיבים מכניים עשויים לכלול ידיות וגלגלי שיניים. מרכיבים חשמליים עשויים להיות:
הפעולות המתמטיות הבסיסיות במחשב אנלוגי הן: שמגביר את הרעש המכיל תדרים גבוהים.
מגבלות
מחשבים אנלוגיים מוגבלים על ידי תופעות לא אידיאליות. אות אנלוגי מורכב מארבעה רכיבים בסיסיים: מגניטודות DC, מגניטודות AC, תדר ופאזה. המגבלות של מחשבים אנלוגיים נובעים מהמגבלות על הטווח של מאפיינים אלה. חלק מהמגבלות הן רצפת רעש, אי-ליניאריות, מקדמי טמפרטורה, תופעות פרזיטיות בהתקני מוליכים למחצה והמטען הסופי של אלקטרון.
כיום כמעט בכל השימושים עושים שימוש במחשבים דיגיטליים ולא במחשבים אנלוגיים.