cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרגמטיקה
מחלוקת על ההגדרה
עם זאת, חוקרים מסוימים הפעילים בעשורים האחרונים, למשל מירה אריאל בספרה Defining Pragmatics, שוללים את זה, ומבקשים להגדיר את הפרגמטיקה אל מול הסמנטיקה (ואל מול יתר הדקדוק) באמצעות חלוקת עבודה של קוד לשוני מול היסק לא לשוני. על פי ניתוח זה, רוב התופעות הלשוניות שנופלות בהגדרה המסורתית למעשה מתחלקות בין הדקדוק לפרגמטיקה.
מחקר והשערות
פרגמטיקה מתעסקת בעיקר במבע המבטא את השימוש בלשון, ולא במשפט המייצג צורה מופשטת של השפה לצורכי ניתוח. הפרגמטיקה עוסקת בדרך כלל בהקשר של שיחה. בפרגמטיקה נערך בידול בין "משמעות המשפט" ל"כוונת הדובר". משמעות המשפט היא המשמעות המילולית של המשפט, בעוד שכוונת הדובר היא הרעיון, שאותו מנסה הדובר למסור.
לדוגמה, ניקח את המבע "אפשר לקבל את הקטשופ בבקשה?". משמעות המשפט הבסיסית היא שאלה, אך כשמתעמקים בכוונת הדובר, רואים שיש כאן מעין תפקיד של ציווי, שמשמעותו היא "תן את הקטשופ".
דוגמה נוספת יכולה להיות הדו-שיח הבא:
בעוד שניתן לפרש את המשפט של דובר ב' כהצעה ללכת לשוק לקנות מוצרי מזון, הכוונה היא ללכת לשוק הידוע במוכרי הפלאפל שלו ולקנות פלאפל.
ענפים רלוונטיים
פרגמטיקה מנסה לקשר בין סימנים לפרשנותם, ואילו סמנטיקה מתמקדת בקשר הישיר בין מילה ופירושה (מסמן ומסומן), סינטקטיקה (או סינטקס) לעומת זאת בוחנת את הקשר בין המסמנים, המילים עצמן.
תחומים נוספים המשיקים לתחום הם הפסיכולינגויסטיקה והסוציולינגויסטיקה.
נאמן ניקיון
נאמני ניקיון בישראל הם אזרחים מעל גיל 16 המוסמכים על ידי המשרד להגנת הסביבה.
לנאמני הניקיון מחולקים פנקסי קנסות אשר מאפשרים להם, לאחר הזדהות העבריין, לקנוס אותו בסכומים הנקובים בחוק שמירת הניקיון - על אף שאינם אנשי אכיפת חוק. נוסף על פנקסים אלה, לנאמנים יש אפשרות להגיש דו"חות ללא הזדהות העבריין, אם הוא ביצע את העבירה מתוך רכב נוסע במגוון אמצעים - אפליקציה סלולרית, אתר האינטרנט של המשרד להגנת הסביבה ותא קולי ייעודי. במקרים אלו מסוג העבריין לפי מספר הרכב.
קרחון דרמה
הקרחון ממוקם צפונית לקרחון קארי, וקרחון גאבארה, וצפונית מזרחית להר לאנדולט ולדרומו של קרחון ראזבוינה.
הקרחון זורם לכיוון צפון מזרח ונשפך אל זרם הקרח ראטפורד, צפונית מזרחית לפסגת לונג.
ארנסט וילהלם בוהלה
ארנסט וילהלם בוהלה (בגרמנית: Ernst Wilhelm Bohle; 28 ביולי 1903 - 9 בנובמבר 1960) היה ראש ארגון החוץ של המפלגה הנאצית במשך כל שנות קיומו של הרייך השלישי - מ-1933 ועד 1945.
קרחון דרמה
אורכו של הקרחון 10 קילומטרים ורוחבו של הקרחון 1.5 קילומטרים.
ארנסט וילהלם בוהלה
ביוגרפיה
בוהלה נולד באנגליה וגדל בדרום אפריקה. את לימודיו סיים בברלין, וב-1932 הצטרף למפלגה הנאצית. בספטמבר 1933 הצטרף כחבר באס אס, שם עלה בסולם הדרגות עד לדרגת גנרל. בוהלה היה בין שאר תפקידיו גם נציג מחוז וירטמברג ברייכסטאג, וחבר בכיר בצוות של רודולף הס. בוהלה היה האחראי על חברי המפלגה מחוץ לשטחי הרייך הגרמני, ולפי עדותו שמסר במשפט: "המסר והעיקרון היה לשמור על החוקים של המדינה שבהם אתם אורחים, השאירו את ענייני הפנים של המדינה בה אתם חיים בידי התושבים המקומיים, אל תתערבו בענייני פנים אפילו לא בשיחה".
עם סיום המלחמה הועמד לדין במשפט השגרירים במסגרת משפטי נירנברג הנוספים, שם הואשם בשלושה סעיפים – פשעים נגד השלום, פשעי מלחמה כנגד אוכלוסייה אזרחית, וחברות בארגון פשע - האס אס. על סעיף זה הודה, הורשע, ונידון לחמש שנות מאסר באפריל 1949. לאחר 8 חודשי מאסר קיבל חנינה ועבר להתגורר בהמבורג.
קרחון דרמה
גילוי הקרחון
הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961, ומופה בשנית בשנת 1988.
אוסטרומולה
אוסטרומולה (שם מדעי: Austromola; מילולית: "דג שמש דרומי") הוא סוג נכחד של דג גרם מהמשפחה דגי שמש, אשר התקיים במשך תחילת המיוקן שלפני 23.03 עד 20.43 מיליון שנה ולפי מספר חוקרים אולי התקיים גם באוליגוקן.
המאובנים שלו התגלו בתצורות אבלסברג שבפוקינג, אוסטריה כשהוא התקיים בים הקדום פרתטיס, שבקרבת הים השחור המודרני. הסוג תואר למדע ב-2009 בידי קבוצת החוקרים Gregorova Schultz Harzhauser & Kroh, ונכלל בו מין יחיד - Austromola angerhoferi.
דג זה היה דומה במראהו לדג שמש מודרני, הכבד שבדגי הגרם החיים והוא הגיע לאורך 320 ס"מ ולגובה של 400 ס"מ בקירוב. ככל הנראה הוא ניזון כקרוביו בתור אוכל פלנקטון ששחה בים הפתוח. דג זה נכחד עם שאר הפאונה של ים פרתטיס, לאחר התייבשותו.
מצביע
מצביעים הם מאבני היסוד של שפות התכנות הקלאסיות.
מהות המצביע
המחשב שומר נתונים ביחידות זיכרון נפרדות, כך שלכל יחידת זיכרון מוקצת כתובת. לרוב כל מילה או בית בזיכרון המחשב מהווים יחידת זיכרון.
מצביע מאפשר להתייחס אל יחידת הזיכרון דרך מיקומה בזיכרון המחשב, ולא באופן ישיר. דרך פעולה זו מאפשרת: שימוש שגוי במצביעים עלול לגרום לחריגות ולשגיאות זמן ריצה, משום שניסיון גישה לכתובת לא חוקית יגרום לחריגת גישה. שורש הבעיה נעוץ בקלות בה ניתן לבצע מניפולציות על המצביע, המכיל ערכים מספריים לכל דבר ועניין.
מצביעי טיפוס
בשפות תכנות רבות ניתן להגביל מצביעים כך שיוכלו להצביע רק על טיפוסי נתונים מסוימים.
לדוגמה, ניתן להגדיר מצביע לטיפוס int (מספרים שלמים). מצביע כזה יוכל להצביע אך ורק למבנה נתונים מסוג int ונוכל להתייחס אל ערכו רק באופן בו ניתן להתייחס ל- int.
מצביע לשגרה
ניתן להשתמש במצביעים על מנת להצביע על שגרה. יכולת זו מאפשרת להעביר שגרות כפרמטרים.
מצביע האפס
למצביע האפס יש ערך שמור (ע"פ רוב 0) המהווה אינדיקציה לכך שזוהי כתובת ריקה. כתובת זו שאליה הוא מצביע מוגדרת מראש.
שימוש מושכל במצביעים
השימוש במצביעים הוא בעל פוטנציאל גבוה לבעיות בעיקר בגלל האפשרות לחריגת גישה. למרות זאת, היתרונות שבשימוש בהם גוברים על החסרונות. בשל כך הביאו שפות תכנות מתקדמות במדעי המחשב (כמו Java ו־C#), לשימוש בטיפוסים קצת יותר מוגבלים המאפשרים הצבעה על אובייקטים, אולם לא מאפשרים ביצוע מניפולציה מספרית על המצביע. כך למעשה מתבצעת הפרדה בין היכולת להצביע על אובייקטים, לבין היכולת לגשת לכתובות אקראיות בזיכרון.
בעיה נוספת הקשורה במצביעים ובהקצאת זיכרון דינאמית, היא דליפת זיכרון, הנובע מכך שבהליך מסוים זיכרון שהוקצה לצורך פעולה, לא שוחרר בתום הפעילות ונשאר תפוס. כאשר פעולה זו מתבצעת פעמים רבות זיכרון נתפס על ידי התוכנית לשווא, מכיוון שלא נעשה בו כל שימוש. גם כאן שפות תכנות מתקדמות ניסו לתת פתרונות הולמים, כגון "איסוף זבל" (garbage collector) מובנה אוטומטי.
מחלקות לטיפול במצביעים
גישה נוספת לפתרון ולכיסוי החסרונות, היא ליצור מחלקה שתעטוף את נושא המצביעים ותאפשר לבצע פעילות שכזו, מבלי להיות חשוף לאותן הבעיות הכרוכות בהקצאה דינמית.
כך למשל ב-Visual Basic באמצעות מחלקת אוסף (Collection), ניתן להוסיף ולהסיר איברים באופן דינמי. האיברים יכולים להיות מכל סוגי המשתנים הקיימים, ויכולים להיות בו-זמנית שונים בגודלם ובסוגם, והגישה לאיברים היא באמצעות אינדקס כמו במערך. בדוט נט ישנה מחלקה מיוחדת (Marshal בשיתוף עם המשתנה IntPtr) שתפקידה לטפל בהקצאה דינמית מבלי לאפשר הקצאה דינמית ישירה. למחלקה זו יש אפשרויות רבות ומגוונות, וייחודה בכך שהיא מאפשרת הקצאה דינמית אך מצמצמת את הבעיות הכרוכות בכך.
קישורים חיצוניים
Datatyp
Valgrind
Valgrind הוא כלי תכנות שבעזרתו ניתן לזהות זליגות זיכרון וכן לבצע הערכה לגבי אופן בו מנצלת התוכנית משאבים כמו זמן חישוב ומקום בזיכרון בכך לבצע אופטימיזציה של התוכנית.
רקע
ואלגרינד נוצרה על ידי ג'וליאן סווארד. לדברי סווארד הרעיון ליצירת ואלגרינד וההכרה בצורך שבו הבשילו אצלו בהיותו סטודנט לתואר מתקדם באוניברסיטת קיימברידג'. הגרסה הראשונה של ואלגרינד יצאה ביוני 2002. לדברי סווארד, על אף שמקובל לחשוב שהשם לתוכנה הוא קיצור של הכינוי "שוחק הערכים" (value grinder) הרי שמקורו של השם הוא במיתולוגיה הנורדית. ואלגרינד הוא שמו של השער לולהאלה, היכלם של האל אודין ומקום מושבם של הלוחמים שמתו מות גיבורים בשדה הקרב. על שער זה שומרים זאב, חזיר בר ונשר שאינם נותנים למי שאינם ראויים לעבור בו. בתחילה שמו של הפרויקט נלקח משמו של הֵיימְדַאל ששימש כצופה של האלים הנורדיים אך שם זה כבר היה בשימוש של תוכנה בתחום האבטחה וכך נותר השם ואלגרינד. בנוסף לואלגרינד יצר סווארד גם תוכנות בתחום כיווץ המידע וקומפיילרים.
אימאם ביילדי
אימאם ביילדי (בטורקית: İmambayıldı; מילולית: האימאם התעלף) הוא מאכל חצילים ממולאים אופייני למטבח הטורקי. החצילים נחתכים לאורכם וממולאים בתערובת של ירקות ותבלינים שטוגנו יחדיו, ונאפים בתנור.
נרקיס גל הסעות
נרקיס גל הסעות בע"מ היא חברת הסעות ישראלית המפעילה קווי תחבורה ציבורית בשם "גלים". היא נוסדה בשנת 1996 כחברה פרטית.
פעילות
זכתה ב-2009 במכרז להפעלת ארבעה קווים עירוניים וארבעה קווים בין-עירוניים בעיר רהט.
בנובמבר 2020, זכתה במכרז נוסף להפעלת התחבורה הציבורית העירונית והבינעירונית ברהט וכסייפה, והנגב המערבי מהקווים החרדיים בנתיבות, תפרח ואופקים לריכוזים חרדים אחרים.
צי החברה
גולדן דרגון עירוני ובינעירוני ועירוני גט"ד, מאן עירוני ובינעירוני, מרצדס בנץ בינעירוני, וולוו עירוני ובינעירוני, וזונג טונג.
אלי אילדיס
אלי אילדיס (נולד ב-26 במאי 1966) הוא מנחה טלוויזיה, שחקן, מדבב ושדרן ספורט ישראלי.
ביוגרפיה
נולד בשם אליהו אילדיז בתל אביב, לאם שעלתה מפולין ולאב שעלה מטורקיה. בנערותו למד במגמת פיזיקה בתיכון, והיה פסנתרן בקונסרבטוריון בראשון לציון.
קריירה
עד 1991, עת החל לעסוק בתחום התקשורת, היה אילדיס פועל בניין, מדריך בני נוער, נהג מונית וסדרן בתחנת מוניות.
קריירה בתקשורת
ב-1991 נבחר להיות המגיש הנוסף של מהדורת החדשות המקומיות בחברת הכבלים מת"ב. כשלוש שנים אחר כך פוטר, ולאחר זמן מה החל לעבוד בטלוויזיה כתחקירן, עוזר הפקה, במאי דוקו, ועוד.
בשנותיו הראשונות בתקשורת היה לאחד ממנחי התוכנית "ספורטי.וי", ששודרה בטלוויזיה החינוכית בשנים 1993-2004. מאז נודע אילדיס בעיקר כמנחה הקבוע של מהדורת "חדשות הספורט" בערוץ הספורט, אותה הוא מנחה מ-1998 ועד היום, כאשר משנת 1999 הוא מנחה לצד מירי נבו.
ב-2006 הנחה את התוכנית "אורי גלר מחפש את היורש" בערוץ 2. במקביל החל להנחות את מגזין הרכב "המופע המוטורי", בערוץ עשר.
בין יולי לספטמבר 2008 הנחה את תוכנית הטלוויזיה "נקמת המחוננים", בערוץ עשר.
בשנים 2010–2011 הנחה את התוכנית "רישיון ליהנות" לצד חיים כהן, בערוץ 2.
Space Technology 5
Space Technology 5 (או ST-5) היא משימה של שלושה לוויינים קטנים ששוגרו ב-22 במרץ 2006 בשעה 9:03:45 בבוקר על פי שעון החוף המזרחי (EST) באמצעות טיל פגאסוס XL כחלק מתוכנית המילניום החדש של נאס"א. משימתם של שלושת הלוויינים נערכה במשך 90 יום. כל אחד משלושת המיקרו-לוויינים שקל כ-25 ק"ג כשהוא מתודלק.
אלי אילדיס
קריירה בתקשורת
בשנת 2019 היה בספיישל VIP, ב"מאסטר שף" בקשת 12.
ב-2020 הנחה את "חדשות היום", אף זאת לצידה של מירי נבו, בערוץ 13.
Space Technology 5
10 טכנולוגיות חדשות נבחנו על ידי מערך זה של מיקרו-לוויינים. אחת הטכנולוגיות משתמשת באנטנות שתוכננו על ידי מחשבים באמצעות מערכת בינה מלאכותית מתפתחת.
מחשב הטיסה, מערכת ה-C&DH (Command & Data Handling), מבוסס על מיקרו-המעבד מונגוז V שמוקשח לקרינה.
אלי אילדיס
קריירה בתקשורת
מאז 2020 משדר בערוץ הספורט תחרויות ואליפויות שחייה תחרותית מהסבב האירופי/העולמי, בהן נציגים או נציגות מישראל, יחד עם הפרשן ושחיין העבר האולימפי גיא ברנע. ב-2021 שידר מטעם ערוץ הספורט את תחרויות השחייה של אולימפיאדת טוקיו (2020), יחד עם ברנע.
בשנת 2022 השתתף בעונה השמינית של "רוקדים עם כוכבים" בקשת 12 והודח השלישי.
משחק ודיבוב
ב-2004 גילם את מנחה "גול ברשת" בסדרה "אדומות", ובתפקיד עצמו בסדרה "השיר שלנו". באותה שנה דיבב לעברית בסרט האנימציה "תפוס ת'כריש".
ב-2019 גילם שדרן ספורט בסרט הקולנוע "פול גז". ב-2011, דיבב לעברית בסרט האנימציה "מכוניות 2".
חיים אישיים
אלי אילדיס היה נשוי לאשת הטלוויזיה מיקי חיימוביץ', ולהם שני ילדים. בספטמבר 2017 הודיעו בני הזוג על גירושין לאחר 23 שנות נישואין.
ספריית בצלאל
ספריית בצלאל הוא מערך הספריות והמאגרים המשרתים את המחלקות השונות של האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל. הספרייה נחשבת לאחת מספריות האמנויות המובילות בישראל. המערך כולל גם ארכיון דיגיטלי המשמר את העבודות שנוצרו בבצלאל לאורך הדורות.
ספריית בצלאל
מערך הספריות של בצלאל כולל ספרייה ראשית בהר הצופים, וכן את ספריית המחלקה לארכיטקטורה בבניין ההיסטורי של בצלאל, וספרייה בבית הנסן. אוספי הספריות כוללים כ-70,000 כרכים של ספרים, כתבי עת, תקליטורים, קלטות וידאו וסרטי DVD. הספרייה מספקת גישה למאגרי מידע הנוגעים לתחומי הלימוד באקדמיה ולתחומים משיקים.
כלי גילוי המידע הספרייה הוא תוכנת EDS (EBSCO Discovery Service), המאגדת את כל בסיסי הנושאים של הספרייה במטרה ליצור חווית משתמש נוחה עבור מחקר. המערכת מאפשרת גישה למגזינים מקוונים, עיתונים כתבי עת וספרים אלקטרוניים. זוהי תוכנה בה משתמשות אוניברסיטאות ומכללות נבחרות בישראל ובעולם. הספרים מקוטלגים בשיטת דיואי ו-UDC.
ארכיון בצלאל
בארכיון בצלאל מבוצעים איתור, איסוף ומיון, שימור, דיגיטציה וקטלוג של דימויים. המאגר ממוחשב פתוח לציבור וכולל תיעוד דיגיטלי של התחומים הבאים: ההיסטוריה של בצלאל ואירועים שונים, עבודות סטודנטים (סוף סמסטר, סוף שנה), פרויקטי גמר ותערוכות בוגרים ואוספים של עבודות בצלאל ממקורות שונים.
בשנת 2023 עתידה הספרייה לעבור למשכן חדש בבניין בצלאל החדש במגרש הרוסים בירושלים.
קישורים חיצוניים
__לחיפוש__
21 (מספר)
21 (במילים בלשון זכר: עשרים ואחד; בלשון נקבה: עשרים ואחת) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 20 והקודם ל-22.
גיל 21
גיל 21 הוא גיל הבגרות לעניינים מסוימים בחוקיהן של מדינות שונות. הזכות להיבחר לכנסת ניתנת בישראל רק למי שביום הגשת רשימת המועמדים מלאו לו 21 שנה. הגבלה דומה חלה על הזכות להיבחר למועצה של רשות מקומית בישראל. רישיון נהיגה בכלי רכב מסוימים, כגון אוטובוס, ניתן רק למי שמלאו לו 21 שנה, וגם מורה לנהיגה יכול להיות רק מי שמלאו לו 21 שנה. רישיון אזרחי לנשיאת נשק, אף הוא מותנה בכך. בארצות הברית גיל 21 מעניק זכות לקנות אלכוהול; ברוב מדינות ארצות הברית אדם בגיל 21 גם רשאי לשכור רכב.
גביע אירופה לאלופות בכדורגל חופים
התחרות מאורגנת על ידי ארגון כדורגל החופים העולמי (BSWW). אליפות זו מתפקדת כגרסה של ליגת האלופות בכדורגל. תחרות ששוות ערך לתחרות זו היא תחרות הקופה ליברטדורס בכדורגל חופים הייחודית ליבשת דרום אמריקה. האליפות נוסדה בשנת 2013 כתחרות של 20 מועדונים בסך הכל, באירוע שנפרס על גבי חמישה ימים. בשנת 2017, ארגון ה-BSWW הציג לראשונה בתחרות את שלב המוקדמות, הפתוח לכל מועדוני כדורגל החופים שלא העפילו אוטומטית לסיבוב המרכזי. הרחבה זו הובילה את התחרות להיות מוכפלת כפליים לעשרה ימים, כש-50 מועדוני כדורגל חופים לוקחים חלק בתחרות. בנוסף לכך, בשנת 2016 הארגון בישר על תחרות זהה, רק למסגרת מועדוני כדורגל החופים של הנשים.
האלופה הנוכחית היא בני "פלפלה" כפר קאסם. שיאנית הזכיות במפעל היא קריסטל הרוסית, שלרשותה ארבע זכיות.
הקמה
העבודה מאחורי הרעיון של גביע אירופה לאלופות נמשכה כל כך הרבה זמן, ולבסוף נוסדה ב-9 באוקטובר 2012 לאחר חתימת ההסכם בין BSWW לבין הקומונה של סן בנדטו, שהייתה אחראית על אירוח הגרסה הראשונה של המפעל בעיר האיטלקית באביב הבא.
במעמד החתימה, גבינו רנאלס, מנכ"ל BSWW, אמר שהגדלת הליגות המקומיות ברחבי אירופה והגדלת רמת התחרותיות בליגות אלה, לוקחת את המועדונים לרמה הבינלאומית וזה משהו שהיה מתבקש עבור ענף כדורגל החופים, ולכן גביע אירופה לאלופות נוצר כדי לספק את התשוקה הזאת.
השיטה הנוכחית
האלופות מכל ליגת כדורגל חופים באירופה מעפילות אל האירוע. למדינה המארחת ניתנת האפשרות לצרף שני מועדונים נוספים - המועדון שבסיסו בעיר המארחת והסגנית של אותה הליגה. האלופה המכהנת מקבלת גם היא העפלה אוטומטית בנוסף לאלופה בליגה שלה. מועדונים אחרים שיסיימו כסגנית בליגה שלהם עשויים להתקבל על פי שיקול דעתם של ארגון ה-BSWW.
המחשבה לעתיד
BSWW כבר אמרו, שבעתיד שיטת העפלה אולי תשתנה לשיטה הדומה לשיטת הדירוג של אופ"א, כך שהליגות המקומיות בעלי הדירוג הגבוה ביותר יקבלו מספר מועדונים רב יותר בתחרות עצמה, בדומה למצב של ליגת האלופות. למרות זאת, BSWW נכון לעכשיו מתחייבים לתת סיכוי שווה בהשתתפות בתחרות גם למועדונים חלשים יותר.
הליגה האיטלקית, הפורטוגלית, הספרדית והרוסית הם הליגות הנחשבות החזקות ביותר באירופה לדעת ה-BSWW.
אלי כהן (קוקוס)
קריירה
אלי כהן נולד לאב שעלה ממרוקו, ולאם שנולדה בלוב וגדלה באיטליה. הוא גדל ביפו ושיחק בקבוצות הנוער של הפועל קריית שלום ושל הפועל תל אביב, במדיה שיחק מאז שעלה לבוגרים עד פרישתו. ב-6 במרץ 1982 כבש את שערו הראשון בקבוצה, בניצחון 1-3 על הפועל באר שבע בחוץ. במהלך שנות השמונים הוביל כהן את קישור הקבוצה יחד עם רפעת טורק ומשה סיני. כהן שיחק בקישור האחורי והיה ידוע כשחקן קשוח ואגרסיבי, אך יחד עם זאת היה פעיל מאוד גם בחלק ההתקפי.
כהן זכה עם הפועל תל אביב באליפות בעונת 1980/1981, לאחר 12 שנים בהן לא זכתה הקבוצה בתואר. בשנת 1983 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה. בעונת 1985/1986 זכה עם הקבוצה באליפות נוספת, ובעונת 1987/1988 הציג את עונת השיא שלו: לאחר שכוכב הפועל תל אביב, משה סיני, עבר לשחק בבלגיה, נטל כהן את המושכות של הקבוצה והוביל אותה לאליפות השלישית באותו עשור, שבסופה זכה בתואר כדורגלן העונה בישראל מטעם עיתון מעריב. שנה לאחר מכן ירד עם הפועל תל אביב לליגה השנייה בפעם הראשונה בתולדותיה, אך למרות שהיה שחקן נבחרת בחר כהן להישאר בקבוצה ותרם רבות להעפלתה לליגה הבכירה אחרי עונה אחת. בסך הכל רשם כהן 275 הופעות במדי הפועל תל אביב, בהן כבש 46 שערים בליגה, ובסך הכל 65 שערים בכל המסגרות. בשנת 1993 פרש ממשחק פעיל.
ב-30 באוקטובר 1983 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, במשחק מול נבחרת פורטוגל. במשחק זה כבש את שערו הראשון בנבחרת, והפך לשחקן סגל קבוע לאורך שנות השמונים. משחקו האחרון היה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1990, מול נבחרת אוסטרליה. בסך הכל רשם במדי הנבחרת 20 הופעות, בהן כבש 3 שערים.
לאחר הפרישה
לאחר פרישתו אימן את מכבי יפו שעמה עלה ליגה, את הפועל בת ים ואת מכבי יבנה. כמו כן שימש כסוכן שחקנים.
ב-15 במאי 2007 הורשע בהטיית 11 משחקי כדורגל, במסגרת פרשת שופטים באדום, וב-2 בספטמבר במשפטו נגזר דינו לשלוש שנות מאסר בפועל, שנתיים מאסר על תנאי וקנס בסך 25,000 ש"ח. בגזר דינו קבע בית המשפט:
ב-12 בספטמבר 2011 שוחרר כהן ממאסרו.
חיים אישיים
כהן אב לשלושה ילדים והוא מתגורר שכונת נחלת יהודה בראשון לציון.
יוהאן ט'סרקלס פון טילי
יוהאן ט'סרקלס פון טילי (בגרמנית: Johann ’t Serclaes Graf von Tilly; 1559, בלגיה - 15 באפריל 1632, אינגולשטאדט), הידוע גם בכינויים רוזן טילי או הגנרל טילי, היה מצביא שפעל בשירות האימפריה הרומית הקדושה והיה מפקד צבאות הליגה הקתולית במהלך מלחמת שלושים השנים. נהרג בקרב ריין מול מלך שוודיה גוסטבוס אדולפוס.
ביוגרפיה
אולם אז פלש צבא דני שמנה כ-20,000 חיילים בפיקודו של כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק לכמה נסיכויות גרמניות. הכוח הדני נהנה מתמיכה מהולנד וסקוטלנד, וכן מראש ממשלת צרפת הקרדינל רישלייה. הקיסר הבין שצבאו של טילי לא יוכל לעצור את הצבא הדני, ונאלץ לשכור את שירותיו של אלברכט פון ולנשטיין. מלך דנמרק, שלא ידע על כוחותיו של ולנשטיין אלא רק על אלו של טילי, נאלץ לסגת במהירות. אולם טילי השיג את צבאו בקרב לותר והשמיד אותו בעוד ולנשטיין מתקדם לעבר שטרלזונד. לאחר זמן מה פיטר הקיסר את ולנשטיין וכעת היה טילי המפקד היחיד של הכוחות הקתוליים.
ייתכן שהמלחמה יכלה להיגמר כעת, אולם מלך שוודיה גוסטבוס אדולפוס, שחשש מפני שכן קתולי חזק יתר על המידה, פלש גם הוא לגרמניה ונהנה כמו צבא דנמרק לפניו מתמיכה הולנדית, צרפתית, וסקוטית. בקרב ברייטנפלד (1631) הובס טילי בפני השוודים, ובקרב ריין הובס שוב, והפעם מת מפגיעת כדור תותח.
יפתח קצור
יפתח קצור (נולד ב-17 ביולי 1958) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון, מפיק, במאי וקולנוען ישראלי. פעיל כיזם, איש עסקים, ואסטרטג עסקי. התפרסם בישראל ובעולם במיוחד בשל גילום דמותו של הנער הרגיש בנצי בסדרת סרטי "אסקימו לימון".
קורות חייו
קצור נולד וגדל בחולון. בשנת 1976 התפרסם לראשונה כאשר הופיע בתיאטרון הקאמרי בתפקיד הראשי במחזה "אקווס" מאת פיטר שאפר בתפקיד הנער אלן סטראנג. הופעת הבכורה שלו הייתה קודם לכן במותחן הפוליטי "קשר הדבש", בבימויו של יעוד לבנון. קצור שירת בתיאטרון צה"ל ובגלי צה"ל.
קריירה בעולם המשחק
בשנת 1976 היה מועמד ל"פרס כינור דוד" כשחקן השנה בתיאטרון, ובשנת 1978 זכה בפרס "כינור דוד" כשחקן השנה בקולנוע על משחקו בתפקיד "בנצי" בסרט "אסקימו לימון" של הבמאי בועז דוידזון, לצדם של ענת עצמון, יהונתן סגל וצחי נוי. התפקיד הביא לו פרסום בינלאומי בעיקר באירופה ובמזרח הרחוק. קצור הופיע בתפקיד זה גם בסרטי ההמשך. בשנת 1984 הופיע בתפקיד ראשי בסרט "עתליה", לצדה של מיכל בת אדם. כן הופיע בסרטי קולנוע אחרים, בהפקות ישראליות ובינלאומיות, ובמקביל המשיך להופיע בתיאטרון הרפרטוארי.
במקביל לפעילותו כשחקן השתלם כתסריטאי, מחזאי ובמאי. בשנת 1984 סיים את בית הספר לקולנוע "בית צבי" במגמת בימוי קולנוע. בשנת 1990 השתלם בלימודי מחזאות באוניברסיטת תל אביב, ובאותה שנה נבחר מבין מספר רב של מועמדים להשתתף בסדנת אומן לתסריטאות (FEMI) בהנחיית התסריטאי האמריקאי הנודע פרנק דניאל, שנערכה בשווייץ, בלגיה וגרמניה.
כתב טורים אישיים בעיתונים "ידיעות אחרונות", "העיר" ו"חדשות", טור כלכלי ב"כלכליסט", וכן שימש כמבקר הקולנוע ב"קול ישראל" והגיש תוכנית קולנוע במסגרת התוכנית "תחנה מרכזית" בחדשות הטלוויזיה בכבלים "תבל".
קריירה עסקית
בשנת 1990 ייסד את חברת המדיה והפרסום אקטמדיה ישראל בע"מ בשיתוף עם התאגיד הבינלאומי ניוז קורפ, ופיתח בישראל את תחום הפרסום בנקודות מכירה.
בראשית שנות ה-2000 שימש בתקופה מסוימת כמנהל חטיבת התוכן של אולפני הטלוויזיה מימד.
בשנת 2002 ייסד בשיתוף עם קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב והחברה הבורסאית "סינמה השקעות" את קרן הון סיכון "קולנוע השקעות" להשקעה בסרטי קולנוע ישראליים והיה מנכ"ל הקרן במשך 6 שנים.
קצור הוא אף פרסומאי, איש תוכן ויזם בתחום המדיה וניו מדיה.
פועל כיום כאסטרטג עסקי וכיזם, מומחה לפיתוח מודלים עסקיים חדשניים, ואסטרטגיות מבוססות בינה מלאכותית לעסקים בינוניים וקטנים. בנוסף, הוא הקים את חברת פיג'ויה נדל"ן, שמשווקת נכסים פרטיים באמצעות תחרות בין מציעים, ופעיל בתחום מטבעות הקריפטו - המטבעות הדיגיטליים.
חיים אישיים
קצור גרוש ואב לבת ולבן.
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
דינוקיון
דינוקיון (שם מדעי: Dinocyon; מילולית: "כלב איום/נורא") הוא סוג קדום של טורף ממשפחת ההמיקיוניים הקרובה לדוביים. הוא התקיים במשך המיוקן של אירופה לפני 20.3 עד 5.3 מיליון שנה מזמננו.
המאובנים שלו התגלו באוסטריה בחבל פויסבורן (Poysbrunn site) והוא תואר למדע ב-1861 בידי החוקר הצרפתי קלוד ז'ורדן.
בדומה להמיקיון והצפלוגל היה זה טורף קטן יחסית לדובים בעל מבנה דומה לשל זאב או גרגרן עם זנב קצר, גפיים חזקות ולסתות נוקשות בעלות שיניים מותאמות לקריעת בשר ולא לאכילת כל. הוא הגיע לאורך 2.3 מטרים, לגובה של 110 ס"מ ולמשקל של 250 ק"ג ולפי כמה חוקרים עד 410 ק"ג. בניגוד לדובים המודרניים הוא נע על בהונותיו ולא על כפותיו, כך שיכל לרוץ במהירות גבוהה יותר.
ככל הנראה עקב גודלו ומבנה לסתותיו היה זה טורף-על מאיים על מרבית החיות בשטחו, אף שאולי היה אוכל נבלות.
הסטון רוזס
הסטון רוזס (The Stone Roses) היא להקת רוק מהעיר מנצ'סטר. היא נחשבת לאחת הלהקות שבישרו את סגנון הבריטפופ, שהיה אחד הסגנונות הפופולריים במוזיקה הבריטית בשנות ה-90 של המאה ה-20.
היסטוריה
איאן בראון (Ian Brown) פגש את ג'ון סקוויר (John Squire) בבית הספר ולאחר גילגולים ושינויים התגבשה להקת הסטון רוזס. זה קרה בשנת 1983 עם איאן בראון כסולן, ג'ון סקוויר בגיטרה, גארי מאונפילד המכונה מאני (Mani, Gary Mounfield) בגיטרה בס ואלן רן, המכונה רני בתופים (Reni, Alan Wren).
חוזה ההקלטות הראשון שהשיגה הלהקה היה בחברת Thin Line עם הסינגל So Young. הסינגל זכה לביקורות פושרות וחברי הלהקה החליטו להפסיק להקליט, אך חזרו בהם לקראת סוף אותה שנה. הסינגל Sally Cinnamon עורר עניין מסוים בחברות תקליטים בתוך מנצ'סטר ולבסוף נחתם חוזה לשמונה תקליטים עם חברת "סילברטון". הסינגל הבא שלהם, Elephant Stone, זכה להצלחה רבה אך עדיין לא הצליח לפרוץ את השוק המקומי. באפריל 1989 יצא אלבומם הראשון שנשא את שם הלהקה.
אלבום הבכורה של הסטון רוזס, The Stone Roses, זכה לביקורות נלהבות ונחשב כפורץ דרך בזכות סגנון הפופ-רוק הפסיכדלי שבו. שנים לאחר יציאתו לאור, הוא הוכתר על ידי NME כאלבום הבריטי הטוב ביותר בכל הזמנים והשפיע על להקות כמו אואזיס, בלר וארקטיק מאנקיז.
האלבום זכה לביקורות נלהבות. בשלב הזה סגנון הלהקה התגבש כאינדי משולב עם מקצבי אסיד-דאנס. הלהקה הפכה במהרה ללהקת פולחן עם מיליוני מעריצים ברחבי העולם ובבריטניה בפרט. הסגנון שלהם, שלא היה מוכר לפני כן, הוביל להקות חדשות לאמץ את הסגנון הבריטי הייחודי הזה, שלעתיד "התחרה" בגראנג' האמריקאי בשם בריטפופ.
האלבום השני של הלהקה, Second Coming, שיצא בשנת 1994 בלחץ חברת התקליטים שלהם (האלבום היה אמור לצאת ב-1991), כבר נבלע בין אין ספור האלבומים והלהקות שהחיו את סצנת הבריטפופ בבריטניה. עקב כך פרש רני מהלהקה, דבר שכמעט פירק את הלהקה. שנתיים לאחר מכן פרש הגיטריסט ג'ון סקוויר ובכך קבע את ההתמוטטות הסופית של הלהקה.
לאחר פירוק הלהקה איאן בראון יצא לקריירת סולו מצליחה. ג'ון סקווייר הקים את להקת Seahorses, שהוציאה אלבום אחד מצליח, אך התפרקה זמן קצר לאחר מכן. הבסיסט מאני הצטרף ללהקת פריימל סקרים.
פרנקנשטיין הצעיר
פרנקנשטיין הצעיר (באנגלית: Young Frankenstein) הוא סרט פרודיה על סרטי אימה משנת 1974, בבימוי של מל ברוקס. הסרט מבוסס על סיפור "פרנקנשטיין" ופורסם תחת הסלוגן "הקומדיה המפחידה ביותר בכל הזמנים". בשנת 2007 עובד הסרט למחזמר באותו שם.
עלילה
ד"ר פרונקנסטין הצעיר (ג'ין ויילדר) שמתכחש בתוקף למורשת סבו, ד"ר פרנקנשטיין ואף מתעקש לבטא את שמו אחרת, מגיע לטירת סבו.
בעקבות אירועים מסתוריים וצלילי כינור שמקורם לא ידוע הוא מגלה את כתבי סבו, שמתארים כיצד הצליח להחיות גופות מתות. פרונקנסטין מניח ידו על גופה גדולה ובריאה (פיטר בויל), ושולח את המשרת איגור (מרטי פלדמן) להביא את מוחו של מדען ידוע שנפטר. פרונקנסטין מקווה להשיב את הגאון לתחייה, אך איגור מפשל ומביא תחת זאת מוח של אדם אלים.
רק לאחר שפרונקנסטין מחייה את הגופה מתגלה עומק הצרה. המת-החי אכול פחדים וסיוטים, ובשל שרשרת של טעויות גורם נזק רב בעיירה הסמוכה.
תושבי העיירה מצטיידים בלפידים ונערכים לבצע לינץ' בפרונקנסטין ושאר שוכני הטירה, ורק הקרבה אישית מצד פרונקנסטין תעמוד בדרכם.
הוקרה
השיר Puttin' On the Ritz, מתוך הסרט זכה להיכלל ברשימת מאה שנים... מאה שירים. בשנת 2003 הסרט הוכנס לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית.
יהוד מדינתא (מטבע)
שמאל|ממוזער|250px|טיפוסי מטבעות שונים של [[יהוד מדינתא]] יהוד מדינתא (במקור המקראי: יהֻד מְדִינְתָּא), הוא כינויה של קבוצת מטבעות כסף זעירים מטיפוסים שונים, במשקל 0.15 עד 0.75 גרם, שהוטבעו על ידי יהוד מדינתא, רשות הממשל העצמי היהודי בארץ ישראל בחבל יהודה בשלהי המאה ה-6 לפנה"ס, בזמן התקופה הפרסית בארץ ישראל.
הכיתוב על המטבעות
על המטבעות מופיעה המילה ("יהד") באלפבית עברי עתיק. בחלק מהמטבעות מופיעה אות ד של האלפבית הארמי לצד אותיות י', ה' של האלפבית העברי העתיק. מכאן מסיקים שהמטבעות הוטבעו בתקופה של מעבר בין תצורה אחת לשנייה. בחלק מהמטבעות אף מופיעה המילה יהד בכתיב מלא: "יהוד".
השם "יהד" מציינת את פחוות יהוד מדינתא. בתחילת התקופה ההלניסטית מופיעות כבר מטבעות עם הכיתוב "יהדה", המקבילה העברית של "יהד" הארמית.
דימויי המטבע הם נשר או בז בצד ימין, ודימוי שושן צחור מצד שמאל. במטבע יהוד מדינתא אחר הוטבעו ינשוף ודיוקן של שליט. שני הפריטים, הזואולוגי והבוטני, נלקחו מהנוף הארצישראלי, אף שנודעו כסמלים (במיוחד דימוי הציפור) בתרבות אזור הסהר הפורה ואגן הים התיכון, כמו גם על גבי מטבעות, כמו הדרכמה היוונית. במטבע אחר נראה אל ישוב על גלגל מכונף, ודיוקן בצד השני.
במדינת ישראל
בתרבות הישראלית של המאה ה-20, יוצג המטבע הקדום במטבע השקל שהנפיקה מדינת ישראל; השקל מצטט את הדימוי של שושן צחור, כפי שהוטבע במטבע יהוד מדינתא.
אלסנדרו מנצוני
ילדותו
מנצוני נולד במילאנו שבצפון איטליה. אביו, פייטרו, שהיה אז כבן חמישים השתייך למשפחה עתיקה של בעלי אדמות בבארציו, בחבל ואלזאסינה. סבו של המשורר מצד אמו, צ'זארה בקאריה, היה סופר ופילוסוף ידוע-שם, וגם אמו, ג'וליה, גילתה כישרון ספרותי. אלסנדרו הצעיר בילה את שתי שנות חייו הראשונות בקאשינה קוסטה בגאלביאטה, אצל המינקת קטרינה פאנצרי, עובדה עליה מעידה לוחית זיכרון שנקבעה על הבית. ב-1792 נפרדו הוריו ואמו החלה במערכת יחסים עם האינטלקטואל קארלו אימְבּוֹנאטי, עמו עברה לאנגליה ואחר לפריז. עקב כך נשלח אלסנדרו להתחנך בכמה מוסדות דת פנימייתיים.
אלסנדרו מנצוני איחר להתפתח, ובמכללות שונות נחשב לתלמיד נחשל. ואולם, בגיל חמש-עשרה פיתח תשוקה לשירה, וכתב שתי סונטות בעלות ערך בלתי מבוטל. עם מות אביו בשנת 1807, עבר להתגורר בבית אמו בפריז, שחוג המבקרים בו דגל בחופש דעות ובחירות המחשבה, ובמשך שנתיים התרועע עם החוג הספרותי של אלה שנקרא "האידאולוגים", פילוסופים מן האסכולה של המאה ה-18, וקשר ידידות עם רבים מהם, בעיקר קלוד שארל פורייה. בקרב חבריו אלה התוודע גם אל ההשקפה האנטי-קתולית של חסידי וולטר.
בשנים 1807-1806, כשהתגורר בבית אמו, הופיע לראשונה לפני קהל כמשורר, עם שני שירים, האחד בשם "אוּרָנְיָה", בסגנון הקלאסי, שבשנים הבאות היה למתנגד הבולט ביותר שלו, והשני אלגיה בחרוז לבן, על מות הרוזן קארלו אימבונאטי, שממנו ירש, באמצעות אמו, רכוש ניכר, כולל הווילה "ברוזוליו", שהייתה מכאן ואילך לביתו העיקרי.
1808–1821
בשנת 1808 נשא מנצוני לאישה את הנרייט בלונדל, בתו של בנקאי מז'נבה. היא באה ממשפחה קלוויניסטית, אבל ב-1810 הייתה לקתולית. המעבר לקתוליות השפיע עמוקות על בעלה. באותה שנה חווה מנצוני משבר דת, שהוליך אותו מג'נסניזם לצורה מחמירה של קתוליות. בחיי הנישואים ידע מנצוני אושר ושלווה ביתית, שחלק בין ספרות לחקלאות בנופי הכפר הציוריים של לומברדיה.
מרצו האינטלקטואלי בתקופה זו בחייו הוקדש לחיבור ה"איני סאקרי", סדרה של שירי-קודש, ומסה על מוסר קתולי, Osservazioni sulla morale cattolica, משימה שביצע בהדרכה דתית, כהכאה על חטא סטייתו המוקדמת מן האמונה. בשנת 1818 נאלץ למכור את נחלת אבותיו, לאחר שסוכן נוכל עשק אותו מהונו. נדיבותו האופיינית באה לביטוי אותו זמן במגעיו עם אריסיו, שחבו לו סכומי כסף גדולים. לא זו בלבד שמחק בו במקום את רישומי חובותיהם, אלא שגם איפשר להם לשמור לעצמם את מלוא יבול התירס הבא.
"המאורסים"
סמוך למאורע של "אינומינאטו", המזוהה היסטורית עם ברנרדינו ויסקונטי, החל כתב היד הראשון של הרומן "המאורסים" (באיטלקית "I promessi sposi") ללבוש צורה. היצירה הושלמה בשנת 1823 ויצאה לאור, לאחר שינויי צורה מעמיקים של הסופר ועריכה של ידידים, בשנים 1827-1825, בקצב של כרך לשנה; הרומן העלה מיד את מחברו למעלה הראשונה של תהילה ספרותית. מקובל לראות בו את יצירתו הגדולה ביותר, ומופת לכתיבה בשפה האיטלקית המודרנית. הרומן נתן השראה לאופרה בשם זה של אמילקארה פונקיילי. הצגת הבכורה של האופרה הייתה בקרמונה בשנת 1856. תגובת הקהל הייתה נלהבת, אבל רמתה הנמוכה של הלברית, שמחברה נשאר אלמוני, הרחיקה הן מול"ים והן אמרגנים מרכישת הזכויות עליה.
ב-1822 הוציא מנצוני לאור את הטרגדיה השנייה שלו, "אדלקי", העוסקת בהשתלטות קארל הגדול על ממלכת לומברדיה, ומכילה מספר רב של רמזים מצועפים לשלטון הקיסרות האוסטרית. ביצירות אלה נחתמה למעשה הקריירה של מנצוני, אך הוא שקד על עיבוד "המאורסים" בניב הטוסקני ובשנת 1840 הוציא אותו מחדש בצורה זאת, בלוויית מאמר היסטורי, Storia della colonna infame, על פרטי המגפה של המאה ה-17 במילאנו, החשובים כל כך לעלילת הרומן. עוד כתב מסה קטנה על השפה האיטלקית.
משפחה, מוות ומורשת
לפני מות אשתו של מנצוני ב-1833 ואחריו הלכו לעולמם אחדים מילדיו ואמו. באמצע שנות ה-30' של המאה ה-19 השתתף במפגשי טרקלין בביתה של קלרה מאפאי במילאנו, (שם נפגש לראשונה ב-1868 עם ג'וזפה ורדי, שהעריץ אותו מאוד) וב-1837 התחתן בשנית, עם טרזה בורי, אלמנת הרוזן סטאמפה. טרזה מתה גם היא לפניו, ומבין תשעת הילדים שנולדו לו משני נישואיו רק שניים האריכו ימים אחריו. ב-1860 הכתיר אותו המלך ויטוריו עמנואלה השני לסנאטור לכל ימי חייו. מות בנו הבכור, פייר לואיג'י, ב-28 באפריל 1873, היה המכה הסופית, שזירזה את קצט; הוא נפל ב-6 בינואר כשיצא מכנסיית סן פדלה, נחבט קשות בראשו מן המדרגות ומת לאחר חמישה חודשים מדלקת קרום המוח, סיבוך של התאונה. טקס האשכבה שלו נערך בבזיליקת סן מרקו במילאנו, בפאר והדר מלכותיים כמעט. לאחר ימים אחדים שבהם הוצב ארונו בכנסייה, הובא לקבורה בצ'ימיטרו מונומנטלה במילאנו בלווייה רבת-משתתפים, שכללה את הנסיכים המלכותיים ואת ראשי המדינה. אבל מצבת הזיכרון הנאצלת ביותר שלו היה הרקוויאם של ג'וזפה ורדי, שנכתב לזכרו במלאת שנה למותו.
בשנת 2000 נקרא על שמו בית החולים אלסנדרו מנצוני.
ויקי הרצלר
ויקי ג'ו הרצלר (באנגלית: Vicky Jo Hartzler; נולדה ב-13 באוקטובר 1960) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת מיזורי, ברציפות מאז 2011 ועד 2023. הרצלר, חברת המפלגה הרפובליקנית, מייצגת מחוז קונגרס המשתרע מקולומביה עד לפרווריה הדרומיים של קנזס סיטי. טרם היבחרה לקונגרס הייתה חברת בית הנבחרים המדינתי של מיזורי בשנים 1995–2001.
ביוגרפיה
הרצלר גדלה בחווה חקלאית השוכנת בסמוך לעיירה ארצ'י (Archie), קהילה כפרית מדרום לקנזס סיטי. היא למדה באוניברסיטת מיזורי, שם השלימה בכבוד רב ביותר לימודי תואר ראשון בחינוך, ולאחר מכן קיבלה תואר שני בחינוך ממאוניברסיטת מרכז מיזורי. בטרם התמודדה אל בית המחוקקים במיזורי ב-1994, לימדה הרצלר במשך 11 שנה כלכלת בית בבית ספר תיכון עירוני. ב-4 בינואר 1995 החלה את כהונתה בבית הנבחרים המדינתי של מיזורי. היא שמה פעמיה לחקיקה המקלה על תהליך האימוץ, ורק כעבור חמש שנים עזבה את החיים הציבוריים אחרי שאימצה תינוקת. ב-2004 הייתה הדוברת של "הקואליציה להגנת הנישואין", ארגון התומך באיסור על נישואים של בני-זוג מאותו המין במיזורי. חרף התנגדותה לאישור התיקון לשוויון זכויות בידי בית המחוקקים המדינתי, ב-2005 מינה אותה מושל מיזורי מאט בלאנט ליושבת ראש מועצת הנשים במיזורי, שם כיהנה במשך כשנתיים.
לאחר כמעט עשור מחוץ לפוליטיקה של ארצות הברית, הצטרפה הרצלר אל הבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הרביעי של מיזורי, שיוצג באותה תקופה על ידי אייק סקלטון הדמוקרטי מאז 1977. בפריימריז נבחרה עם 40% מהקולות. ביום הבחירות הכלליות גברה על סקלטון כשגרפה 50.43% מקולות הבוחרים, במערכת בחירות אמצע שהיו למפח נפש עבור המפלגה הדמוקרטית. היא הרפובליקנית הראשונה המייצגת את המחוז מאז 1955, והשנייה בלבד מאז השפל הגדול. היא גם האישה הרפובליקנית השנייה שנבחרה לקונגרס מטעם מיזורי לאחר ג'ו אן אמרסון, לצדה שירתה בקפיטול בשנים 2011–2013. מחוז זה היה נתון זה מכבר למגמה של התחזקות הרפובליקנים; בבחירות הנשיאותיות ב-2208 ניצח במחוז ג'ון מקיין עם 62% מהקולות, כשבמקביל נבחר מחדש סקלטון. בעוד סקלטון הוביל באזורים העירוניים במחוז הסמוכים לקנזס סיטי, הרצלר נהנתה מדריסת רגל באזורים הכפריים שאפשרה את ניצחונה.
ב-3 בינואר 2011 הרצל הושבעה לתפקידה בבית הנבחרים האמריקאי. בסוגיות הפלה, הרצלר ידועה כתומכת בולטת של תנועות נגד הפלות. היא נתנה את חסותה לחקיקה שתבלום מימון ציבורי של מרפאות המציעות שירותי הפלות, כגון הארגון "הורות מתוכננת", ובאוקטובר 2015 הייתה חברה בוועדת החקירה המיוחדת של בית הנבחרים על הורות מתוכננת. ב-5 באפריל 2012 הטילה הרצלר ספק במהימנות של תעודת הלידה של ברק אובמה. בספטמבר 2013 הצביעה הרצלר בעד הפחתה בת 39 מיליארד דולר אמריקני בהטבות תוכנית הסיוע לתזונה משלימה ("Food Stamp Program"), שהופרדו מחקיקה כדי להגדיל את סבסוד החקלאות בארצות הברית לראשונה זה למעלה משלושה עשורים.
עמדותיה השמרניות מתבטאות גם בפן הסביבתי. היא דוחה את הקונצנזוס המדעי בנושא שינוי אקלים. ב-18 בנובמבר 2014, במהלך גל הקור הנורא ביותר לתחילת עונה בארצות הברית מאז 1976, התלוצצה הרצלר בציוץ ב"טוויטר" ואמרה: "ההתחממות הגלובלית פוגעת באמריקה! בררר!". בדיקה של העיתון "וושינגטון פוסט" מצאה כי המחוז שלה במיזורי נמנה בין האזורים שנפגעו הכי קשה משינויי האקלים בארצות הברית. היא גם תמכה בבניית קו צינור קיסטון על אדמות של עמים ילידים בארצות הברית המוגנות בידי הממשל הפדרלי. היא תומכת בביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ומתנגדת לבקרה על כלי נשק. הרצלר מתנגדת בנוסף לנישואים חד-מיניים ולאיסור על אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית, ובכלל זה לזכויות להט"ב בארצות הברית, כולל שירות צבאי של אנשי הקהילה הגאה.
בפברואר 2016, במהלך ביקור רשמי שערכה בישראל, הביעה הרצלר את תמיכתה במדינה ואמרה: "ארצנו התברכה כי היינו לברכה לישראל". בשנת 2017 תמכה בהכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל. כחברה בוועדת הכוחות המזוינים של בית הנבחרים, הרצלר תמכה בחקיקה לחיזוק היחסים הדיפלומטיים והיחסים הצבאיים בין ארצות הברית לישראל בהצהרתה כי
ב-10 ביוני 2021, לאחר פרישתו של הסנאטור רוי בלאנט, הכריזה הרצלר על התמודדותה אל הסנאט של ארצות הברית במהלך בחירות 2022. בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית סיימה הרצלר במקום השני לאחר אריק שמיט, וגרפה 55.1% מהקולות. כהונתה בבית הנבחרים תמה עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בראשית ינואר 2023.
הפועל גבעת ברנר
הפועל גבעת ברנר הייתה קבוצת כדורסל ישראלית מקיבוץ גבעת ברנר, ששיחקה בעבר בליגה הבכירה.
היסטוריה
לאולמה הביתי של הקבוצה קראו "מצרינה" (מצה+ארנה) מכיוון שיעודו היה לשמש למשחקי ספורט ( לכן ארנה) ולהתכנסויות תרבותיות קהילתיות (כפי שהיה בסדר חג הפסח). לעיתים שיחקה הקבוצה בקיבוץ נען באולם הספורט.
הקבוצה הוקמה בשנת 1957 והעפילה באותה עונה לליגה הראשונה (עונת 1958/59), אך נשרה באותה עונה חזרה לליגה השנייה. בשנת 1960/61 חזרה לליגה הראשונה ונשארה עד עונת 1977/78, בה סיימה במקום ה-11 ונשרה לליגה השנייה.
בתחילת עונת 1969/70 התאחדה הקבוצה עם הפועל נען ונקראה "הפועל גבעת ברנר/נען", איחוד שהחזיק מעמד 8 שנים. את הקבוצה ניהלו דריו מורדוך, אריה גולינסקי וגדי כץ. ההישג הגדול ביותר של הקבוצה, הוא המקום השלישי בליגה (פעמיים). רגע היסטורי במיוחד, הוא הניצחון הביתי על מכבי תל אביב ביום 1 בדצמבר 1972.
מלך הסלים של הקבוצה בליגה הראשונה הוא זאב רייס עם 4255 סלים. בסך הכל שיחקה הקבוצה 19 עונות (ב-2 קדנציות) בליגת העל.
חונאן
חוּנָאן (בפין-יין: Húnán - מילולית "מדרום לאגם") הוא מחוז בדרום הרפובליקה העממית של סין. שטחו הוא 210,000 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה כ-66.4 מיליון נפש. בירתו היא העיר צָ'אנְגְשָׁה (长沙/Chángshā). המחוז הוא המחוז השביעי בגודלו בסין מבחינת תושבים, והעשירי בגודלו בסין מבחינת שטח. התוצר הנומינלי של המחוז לשנת 2018 עמד על יותר מ-500 מיליארד דולר.
חונאן הפכה למרכז תקשורת חשוב בשל מיקומה על נהר היאנגצה.
דרך המחוז צפוי לעבור כביש מהיר חדש שאורכו כ-3,107 ק"מ והוא צריך לחצות את סין מצפון לדרום. במסגרת זו נבנה בשטח המחוז גשר אייז'אי שהוא מהגשרים התלויים הארוכים והגבוהים בעולם.
היסטוריה
במשך מאות שנים הייתה חונאן מרכז חקלאי פורה שסיפק אורז למחוזות רבים, אך גידול האוכלוסייה המתמיד הביא לכך שבמאה ה־19 הפך המחוז לצפוף מדי והיה נתון להתקוממיות איכרים.
במהלך שושלת יואן, המחוז היה חלק מהמחוז לשעבר חוגוואנג, יחד עם המחוזות חוביי, גוויג'ואו וגואנגשי ובשנת 1664, הוגואנג כלל רק את המחוזות חונאן וחוביי.
בשנת 1723 קיבל המחוז את שמו - חונאן.
בין השנים 1796-1805 התרחש במחוז מרד מיאו השני, שנגרם עקב מתחים אתניים.
מרד טאי פינג שהחל במחוז גואנגשי ב־1850, צבר תאוצה בחונאן והתפשט מזרחה לאורך נהר היאנגצה. אך היה זה גם צבא מחונאן שדיכא את ההתקוממות ב־1864.
ב־1910 המחוז שוב תרם את חלקו במרידות נגד שושלת צ'ינג המתפוררת, ואחר-כך ב־1927 צמחה בו התקוממות קציר הסתיו בראשותו של מאו דזה-דונג, יליד המחוז.
ב-1920 התחולל רעב גדול ברחבי המחוז והרג כ-2 מיליון אזרחים מהמחוז.
כמחוז לידתו של מאו דזה-דונג, מחוז חונאן תמך במהפכת התרבות שהתרחשה בסין בין השנים 1966–1976.
במחוז נולדו לא מעט דמויות מרכזיות במפלגה הקומוניסטית הסינית, כגון מאו דזה-דונג, ליו שאוצ'י ופנג דה-חואי.
גאוגרפיה
שטחו של המחוז הוא 211,836 קילומטר רבוע, מה שהופך את המחוז למחוז השביעי בגודלו בסין.
המחוז ממוקם על הגדה הדרומית של נהר היאנגנצה.
הצד המזרחי, הדרומי והמערבי של המחוז מוקף בהרים וגבעות. למעלה מ-80% מהמחוז הוא הרים וגבעות, ופחות מ-20% הוא מישור.
הנקודה הגבוהה ביותר במחוז היא בגובה 2115.2 מטר מעל פני הים.
אגם דונגטינג הוא האגם הגדול ביותר במחוז, והאגם בעל מים מתוקים השני בגודלו בסין. האגם מוזכר פעמים רבות בקטעי שירה ובציורים סיניים.
האקלים של מחוז חונאן הוא אקלים סובטרופי גשום, עם חורפים קצרים, קרירים, ולחים ועם קיץ חם ולח מאוד. הטמפרטורות הממוצעות בינואר הן 3 עד 8 מעלות צלזיוס ואילו הטמפרטורות הממוצעות ביולי הן 27 עד 30 מעלות צלזיוס.
דמוגרפיה
נכון למפקד האוכלוסין של 2020, אוכלוסיית חונאן מונה 64,400,700 תושבים. האוכלוסייה במחוז מורכבת מארבעים ואחת קבוצות אתניות.
האויגורים בחונאן אינם דוברים כשפת האם שלהם אויגורית, אלא סינית.
הדתות הגדולות ביותר בחונאן הן בודהיזם סיני, דאואיזם והדת הסינית העממית. על פי הסקרים שנעשו ב-2007 וב-2009, 0.77% מהתושבים בחונאן הם נוצרים.
נורמן בל גדס
נורמן בל גדס (באנגלית: Norman Bel Geddes; 27 באפריל 1893 - 9 במאי 1958) היה מעצב תעשייתי, מעצב תפאורה ועתידן בתחום התחבורה.
תולדות חייו
גדס נולד כנורמן מלנטון גדס (Norman Melancton Geddes) במישיגן וגדל באוהיו. הוא למד במכון לאמנות בקליוולנד ולאחר מכן בשיקגו.
לאחר נישואיו להלן בל שנידר (Helen Belle Schneider) ב-1916, שינו השניים את שם משפחתם לבל-גדס. בתם היא השחקנית ברברה בל גדס.
גדס החל את הקריירה של כמעצב תפאורות לתיאטרון בלוס אנג'לס ולאחר מכן כמעצב תפאורות למטרופוליטן אופרה בניו יורק. הוא עבד גם בעיצוב תפאורות למחזות זמר בברודוויי, חלקם בהפקת פלורנץ זיגפלד ועבד עם הבמאי מקס ריינהרדט. בשנים אלה הושפע מן האדריכלות של פרנק לויד רייט ואריך מנדלסון.
בשנת 1927 פנה לעיצוב תעשייתי והיה מבין הראשונים שאימצו את קו הסטרים ליין למוצרי צריכה. בין היתר למד את נושא האווירודינמיקה ועיצב מכונית דמוית טיפת מים עבור גרהם-פייג', עיצובים למוצרי החשמל של חברת פילקו ואת הסיפולוקס Soda King Syphon. ספרו Horizons ("אופקים") מ-1932 ומאמרו מ-1934, Streamling, הכו גלים והגדירו במידה רבה את "סגנון העיצוב של שנות השלושים בארצות הברית".
כבר בשנת 1929 יצר את אחד העיצובים העתידניים השאפתניים ביותר, מטוס ענק בעל תשעה מפלסים (בגודל כפול מ-בואינג 747) להטסת 606 נוסעים במקבילה השמיימית לספינת תענוגות. המטוס, שלא נבנה מעולם, כונה "Airliner No. 4" והיה אמור לכלול, לפי התכנון, אולם נשפים, קולנוע, מסעדות ועוד.
בשנת 1939 עיצב את ביתן ג'נרל מוטורס ביריד העולמי של ניו יורק, שהתמה שלו הייתה "עיר העתיד" פיוצ'רמה (Futurama). גדס הרחיב בתערוכה זו את חזונו לעיר עתידנית אותה עיצב כבר ב-1936 וקרא לה מטרופוליס 1960. חידושו העיקרי היה הצגת מחלף בכביש מהיר עירוני. כמו כן הציג בתערוכה רעיון לתאורת-כביש על ידי שפופרות המוטמעות בכביש עצמו ושילוב יעיל ומודרני בין מסופי תחבורת אוטובוסים, רכבות ותעופה במסגרת מודל שדה התעופה על עיר העתיד.
ספרו Magic Motorways ("כבישים מהירים קסומים") מ-1940 הציג בפירוט את רעיונו לנתיבים מהירים פנים-עירוניים ("אין כל סיבה שנהג בכביש מהיר הנכנס לעיר יאט את מהירותו יותר מאשר טייס החולף מעליה").
בשנת 1944 עיצב את המארז החיצוני של המחשב הראשון "סימן 1", מתוצרת יבמ, לבקשתו של נשיא החברה, תומאס ווטסון (המארז, שהוגדר "יפהפה", אבד). אנשי אוניברסיטת הרווארד, שהזמינו את המחשב, ראו בעיצוב המארז בזבוז כספים שיכלו להיות מושקעים בכוח חישוב.
יחסי הממלכה המאוחדת–פורטוגל
יחסי הממלכה המאוחדת–פורטוגל הם יחסי החוץ בין פורטוגל לבריטניה. מערכת היחסים, מונעת ברובה על ידי האינטרסים המשותפים של המדינות כמדינות ימיות בשולי אירופה וקרובות לשכנות יבשתיות גדולות יותר, מתוארכת לתקופת ימי הביניים בשנת 1373 עם הברית האנגלו-פורטוגזית. שתי המדינות נהנות כיום ממערכת יחסים ידידותית וקרובה.
היסטוריה
תולדות היחסים בין פורטוגל לבריטניה מתוארכות לימי הביניים. צלבנים אנגלים סייעו לפורטוגל ברקונקוויסטה, ואחרי שלקחו את ליסבון בשנת 1147, מלך פורטוגל הראשון אפונסו הראשון הפך את האנגלי גילברט מהאסטינגס לבישוף ליסבון. בשנת 1373 חתמה ממלכת אנגליה על הברית האנגלו-פורטוגזית, הברית העתיקה ביותר בעולם שעדיין קיימת. הברית אושרה פורמלית על ידי הסכם וינדזור בשנת 1386, ובשנת 1387 פיליפה מלנקסטר, בתו של ג'ון מגונט, הדוכס הראשון מלנקסטר, התחתנה עם ז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל.
במהלך סוף המאה ה-16 אנגליה מצאה את עצמה נלחמת נגד ספרד, שבזמן זה הייתה אוניה פרסונלית עם פורטוגל. הארמדה האנגלית הושקה כחלק מסכסוך זה בניסיון להחזיר את העצמאות הפורטוגזית ולהתנגד לספינות צבא ספרדיות ופורטוגזיות שהקימו את הארמדה הספרדית.
נישואים נוספים בין משפחות המלוכה הפורטוגזית לאנגלית התרחשו עם חוזה הנישואין בשנת 1662 כאשר צ'ארלס השני, מלך אנגליה התחתן עם קתרינה, נסיכת פורטוגל, בתו של ז'ואאו הרביעי, מלך פורטוגל. הנדוניה העניקה לבריטניה את טנג'יר ובומביי, בתוספת סחר חופשי למושבות פורטוגזיות בברזיל ובאסיה. בתמורה שלח צ'ארלס חטיבת חיילים לשרת במלחמת השיקום בפורטוגל נגד ספרד. קתרינה הפכה את המנהג של שתיית תה לפופולרי, דבר שנראה כיום כחלק מרכזי בתרבות הבריטית. בשנת 1703 הצטרפה פורטוגל לברית של אנגליה והולנד במלחמת הירושה הספרדית נגד צרפת וספרד. באותה שנה חתמו פורטוגל ואנגליה על אמנת מתואן. במאה ה-18 שתי המדינות היו בעלות ברית במלחמת שבע השנים.
במאה ה-19 נכנסה הברית בין פורטוגל לבריטניה לתוקף פעם נוספת בעת שנפוליאון בונפרטה הקים את המערכת היבשתית, אליה סירבה פורטוגל להצטרף, מה שהוביל את נפוליאון לפלוש אליה. בשנת 1807 תקף צבאו של נפוליאון את ליסבון, ואילץ את משפחת המלוכה הפורטוגלית לברוח לברזיל בחסות הצי המלכותי הבריטי. במחצית המאוחרת של המאה, עם ירידת כוחה של האימפריה של פורטוגל בעקבות עצמאותה של ברזיל, היו מחלוקות בינה לבין בריטניה בדרום אפריקה (האולטימטום הבריטי בשנת 1890) שהיווה מבוכה גדולה למונרכיה וליוקרה הקולוניאלית. פורטוגל הייתה אחת ממדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה יחד עם בריטניה. אף על פי שנותרה נייטרלית רשמית במלחמת העולם השנייה, פורטוגל נותרה ידידותית לבריטים, מקבילה לשיתוף פעולה של ספרד עם מדינות הציר.
מלחמות העולם
פורטוגל הייתה חלק ממדינות ההסכמה במהלך מלחמת העולם הראשונה; חיילים פורטוגלים היו הראשונים שהורעלו בגז על ידי חיילים גרמנים, ובכל זאת הם לא קיבלו דבר לאחר הסכם ורסאי. במלחמת העולם השנייה התחייב ראש הממשלה אנטוניו דה אוליביירה סאלאזר לחוזה בן שש המאות (שחודש בשנת 1899). פורטוגל סיפקה סיוע לא בהכרזת מלחמה אלא בסיוע לספרד להישאר נייטרלית ועל ידי קבלת מעמד לוחמני משותף נגד גרמניה, על ידי חכירה של בסיסי אוויר באיים האזוריים לבעלות הברית בשנת 1943. היא ביטלה משלוחים חיוניים של טונגסטן לגרמניה בשנת 1944, לאחר לחץ כבד של בעלות הברית. ליסבון הייתה הבסיס לפעולות הצלב האדום הבינלאומי שסייעו לשבויים של בעלות הברית, ונקודת מעבר עיקרית בין בריטניה לארצות הברית.
יחסים עכשוויים
המדינות חברות באיחוד האירופי, נאט"ו, והארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה. בין המדינות היו כמה ביקורים רשמיים.
יחסים דיפלומטיים
פורטוגל מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון ו-4 קונסוליות בבלפסט, אדינבורו, ג'רזי ומנצ'סטר. מאידך, בריטניה מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון וקונסוליה כללית בפורטימאו.
עירוב שימושים
עירוב שימושים (באנגלית, Mixed-Use Development), להבדיל מ"הפרדת שימושים", היא גישה בתכנון ערים ואזורים, הדוגלת בשילוב מספר שימושי קרקע באותו מגרש או מתחם: בניה למגורים, למסחר, מוסדות ציבור ואף תעשייה קלה.
הגישה עומדת בניגוד לגישה שהתפתחה ברוב העולם המערבי מאז מלחמת העולם השנייה, ודוגלת בהפרדת שימושי קרקע- לאזורים מוגדרים של מגורים (כחלק ממגמת הפרבור והקמת שכונות וערי שינה), מתחמי מסחר, מתחמי חינוך, אזורי תעשייה ועוד.
עירוב השימושים הוא אחד העקרונות המרכזיים של תנועת ה"עירוניות חדשה" ("New Urbanism"). אחת הכותבות הראשונות שצידדו בגישה זו היא העיתונאית ג'יין ג'ייקובס בספרה "מותן וחייהן של ערים אמריקאיות גדולות" שיצא לאור בשנת 1961.
מצדדי הגישה טוענים כי היא מאפשרת הפחתה משמעותית של התלות ברכב הפרטי וזיהום האוויר, שכן היא מאפשרת לקרב את התושבים לשירותים כמו עבודה, חינוך, מסחר ותרבות ומאפשרת להגיע למרבית השימושים היום יומיים באמצעות הליכה או אופניים, דבר המשפר את ההליכתיות באזור הכולל עירוב שימושים. בנוסף, עירוב השימושים יוצר סביבה חיה ושוקקת בכל שעות היום.
טוריאי
טוֹרִיאִי (יפנית 鳥居) הוא שער מסורתי יפני הנמצא בכניסה למקדשי שינטו, לעיתים גם במקדשים בודהיסטים. לטוריאי שני עמודים ניצבים הנושאים שתי קורות אופקיות, ופעמים רבות הוא צבוע בוורמיליון (אדום-כתום). באופן מסורתי עשוי הטוריאי מעץ או מאבן, אם כי בשנים האחרונות החלו להופיע שערים עשויים פלדה או פלדת אל-חלד. הטוריאי מסמל את החיץ שבין המקדש הקדוש לחוץ שאינו קדוש, ומאמינים תורמים טוריאי כאות תודה על הצלחתם. על טוריאי מופיע פעמים רבות לוח ועליו כיתוב כלשהו.
מקור השם אינו ידוע, ואחת הסברות היא שהשערים הוקמו כמקום מנוחה לציפורים, הנחשבות בשינטו לשליחותיהם של האלים. ראיה לסברה זו מצויה בפירוק המצרף 鳥 (טוֹרי - "ציפור") ו-居 (אִי - "מקום"). תאוריה אחרת כי המילה באה מהפועל 通り入る (טוֹרִי-אִירוּ - "לעבור דרך ולהיכנס").
טורונטו (כדורגל)
מועדון הכדורגל טורונטו (באנגלית: Toronto FC) - קבוצת כדורגל מהעיר טורונטו, אונטריו שבקנדה, אשר משחקת בליגה הצפון-אמריקנית הבכירה ה-MLS. בשנת 2017 זכתה הקבוצה באליפות ה-MLS בפעם הראשונה בתולדותיה. מגרשה הביתי של הקבוצה הוא בימו פילד הנמצא לחופי ימת אונטריו במרכזה של העיר. האצטדיון מכיל 31,000 מקומות.
היסטוריה
מועדון הכדורגל של טורונטו נוסד בשנת 2007 על ידי תאגיד הספורט הענק "מייפל ליף ספורטס אנד אנטרטיינמנט" שהוא גם בעליהן של קבוצת הכדורסל טורונטו ראפטורס וקבוצת ההוקי קרח טורונטו מייפל ליפס. טורונטו היא הקבוצה הקנדית הראשונה שהצטרפה לליגת ה-MLS. הקבוצה זכתה לפופולריות רבה בעיר, ותוך זמן קצר מכרה את כל מנוייה.
טורונטו זכתה בתואר הראשון שלה בשנת 2009 כאשר זכתה באליפות קנדה לאחר שגברה על קבוצות וונקובר ומונטריאול מליגת ה-USL והעפילה לגביע האלופות לקבוצות של אזור מרכז וצפון-אמריקה, אך היא הודחה בשלב הראשון. בעונת 2009 הקבוצה הייתה קרובה גם להעפיל למשחקי הפלייאוף בליגת ה-MLS אך כשלה בשלבי הסיום של העונה וסיימה במקום ה-12. השחקן המצטיין של הקבוצה בעונה זו היה דויאן דה-רוסריו, שחקנה הבינלאומי של נבחרת קנדה ולשעבר שחקן העונה ב-MLS.
מאמן הקבוצה הראשון היה מו ג'ונסטון, לשעבר חלוץ נבחרת סקוטלנד. בשנת 2010 מונה לקבוצה מאמן חדש, פרקי רדוסוליוויץ', לשעבר שחקן נבחרת ארצות הברית. בשנה זו זכתה הקבוצה שוב בתואר אלופת קנדה ועלתה לראשונה לשלב הבתים בליגת האלופות של אזור מרכז וצפון-אמריקה לאחר שגברה בשלב המוקדמות על מונטגאו, אלופת הונדורס.
ב-2011 מונה למאמן הקבוצה שחקן נבחרת הולנד לשעבר, ארון וינטר. הקבוצה הצליחה להעפיל לשלב חצי הגמר בליגת האלופות.
בשנת 2014 רכשה הקבוצה שלושה שחקני חיזוק בולטים: ג'רמיין דפו מטוטנהאם, מייקל בראדלי מרומא וג'ילברטו מהליגה הברזילאית, והצהירה על כוונותיה להפוך לקבוצת צמרת בליגה הצפון-אמריקנית.
בשנת 2015 עלתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לשלב הפלייאוף, אך הודחה בסיבוב הראשון. סבסטיאן ג'ובינקו שחקנה המצטיין, חבר נבחרת איטליה, הוכתר כמלך השערים של הליגה.
בשנת 2016 הקבוצה זכתה בתואר אלופת המזרח של ליגת MLS. היא הפסידה בגמר לאלופת המערב סיאטל סאונדרס לאחר הארכה ופנדלים. כמו כן זכתה בשנה זו באליפות קנדה.
שנת 2017 הייתה השנה הטובה ביותר בתולדות המועדון. שנה זו זכתה הקבוצה במגן האוהדים לאחר שסיימה את העונה הרגילה במקום הראשון. 69 הנקודות שצברה במהלכה היוו שיא חדש בתולדות הליגה. טורונטו הגיעה עד גמר הפלייאוף ושם פגשה שוב את סיאטל והפעם ניצחה 0-2 וזכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה.
בשנת 2018 הגיעה טורונטו לגמר ליגת האלופות של אזור מרכז וצפון-אמריקה והפסידה לאחר קרב בעיטות 11 מטר לקבוצת גוודלחרה המקסיקנית.
שחקני הווה ועבר בולטים
ראו גם: רשימת כדורגלני טורונטו שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית
משחקי ידידות בינלאומיים
מדי פעם עורכת הקבוצה משחקי ידידות במגרשה הביתי נגד קבוצות מאירופה או אמריקה הלטינית. בין המשחקים שנערכו עד היום:
אהרן ברגמן
אהרן ברגמן (נולד ב-1958) הוא כותב ועיתונאי ישראלי-אנגלי, המתמחה בנושא הסכסוך הישראלי-ערבי.