cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בליה חופית
קורוזיה ושחיקה
שחיקה מתרחשת כאשר גלים נשברים על פני הצוקים ולאט לאט גורמים לסחיפה. כשהים מכה בפני הצוקים הוא גם משתמש בדרדרת (אותן חתיכות אבן) מתנועות גלים אחרות לחבוט ולשבור חלקי אבן אחרים ממעלה פני הצוק שיכולים לשמש לאותה תנועת גלים ושחיקה. קורוזיה או בליה כימית אשר מתרחשת כשרמת החומציות (כל ערך מתחת ל-PH של 7) של הים "אוכלת" את הסלעים על פני הצוק. פני צוק של צוקי אבן גיר שיש להם PH גבוה מושפעים במיוחד בצורה הזאת. תנועת גלים גם מעלה את קצב הריאקציה על ידי הורדת החומר שאליו הייתה הריאקציה.
מקומות בהם מתקיימת בליה חופית
דוגמה לצוק היא בצפון ווילס שם אחרי שנים רבות שהים הכה בצוקים, כתוצאה מכך הבתים במעלה הצוק החלו לקרוס אל תוך הים. בחלק מהם אפשר לראות אפילו את ה"גב" של הבתים שנפלו והוטלו מעל הצוק ששוסע על ידי הים.
דונוויץ', בירת מסחר הצמר בימי הביניים של אנגליה, נעלמה במהלך תקופה של כמה מאות של שנים בעקבות חלוקה מחדש של משקעים על ידי גלים.
גם הפרעה אנושית יכולה להגדיל את הבליה החופית, כמו עיירת החוף הלסאנדס באזור דבון באנגליה, שנשטפה במהלך שנה אחת כתוצאה ישירה של אוניית מחפר אשר חפרה בלווחה שהייתה במפרץ שלפניה.
הבתים בחוף קליפורניה ניזוקים באופן קבוע כתוצאה מבליה של צוקים, כיוון שיש בו מצוקים רכים והוא גם מאוכלס מאוד באנשים. לשון השטן, סנטה ברברה ומאליבו מושפעות באופן קבוע מבליית צוקים.
קו החוף של הולדרנס לחופה המזרחי של אנגליה, קצת צפונה מהאמבר הוא אחד מאזורי החוף המתבלים בקצב המהיר ביותר באירופה בגלל מצוקי החרס הרכים והגלים החזקים. שובר גלים ואמצעים מלאכותיים אחרים שנבנו כדי למתן את הבליה רק האיצו אותה במורד החוף, מפני שסחיפה קו חופית (long shore drift) "מרעיבה" כביכול את החופים מחול שיכול להאט בליה ומשאירה אותם יותר פגיעים לבליה. גם צוקי דובר הלבנים הושפעו מהבליה החופית המואצת.
בליה חופית בישראל
תהליכי השקעה באזורים חופיים: השקעה של חומר שמגיע ממקום אחד ומושקע במקום שני מצטבר ובונה נוף. הנופים המזוהים ביותר הם החופים החוליים שנוצרים כאשר קצב ההשקעה של החומר גדולה יותר מקצב ההסרה שלו. בעונת החורף יש הנמכה של קו החוף כי יש יותר הסרה (סופות, סערות וכו') אל תוך הים. בקיץ המערכות מתונות יותר ויש יותר הבאה והשקעה של חומר אל תוך החוף.
האזור החופי של ישראל בנוי מסלעי כורכר ומקרקעות שהצטברו בתקופת הפליסטוקן, סלעים ומשקעים אלו מורכבים בעיקר מחול קוורץ, משברי רכיכות ומכמויות משתנות של חומר מלכד גירי חומר הסחיפה הגיע מדלתת הנילוס (תאוריה שמצוטטת פעמים רבות, אבל חול ים מורכב מגרגרים בעלי גודל 2 מ"מ ומעלה, שלא ניתן להסביר, באופן מדעי, הסעתם לאורך מאות קילומטרים) דרך זרמים מקומיים לאורך החוף ומושקע על ידי גלי הליחוך (Swash). היום המנגנון הזה מוגבל על ידי סכר אסואן שמונע כניסת משקעים והזנתם לים התיכון וכן משטר הזרמים, הגלים והרוח אשר משתנים בשנים האחרונות. הגלים מתכנסים וכך מסירים חומר מאזורי הכף (headland) לכן מכן הם משקיעים אותו במפרצים לטובת ליצירת חוף. אם התנאים הסביבתיים לא משתנים (אקלים, זרמים) החוף בסופו של דבר החוף יתיישר. עם זאת, במקומות שנבנו שוברי גלים מקבילים לקו החוף (כמו בתל אביב) התאספה כמות חול שחיברה את שוברי הגלים עם קו החוף. כלומר, החול לא רק שלא נגרע, כמאמר הציטוטים הפופולריים, אלא אף התווסף.
לדברי דב רוזן, מנהל המחלקה לגאולוגיה ימית ותהליכים חופיים במכון לחקר ימים ואגמים, ישנה הערכה שמפלס הים התיכון יעלה בכחצי מטר עד 2040 ובכמטר עד 2100. לפי הסברו של דני שפר, מנכ"ל הארגון הסביבתי אקואושן, עלייה זאת צפויה למוטט את מצוקי הכורכר בישראל, להציף שכונות שנמצאות בגובה פני הים ולפגוע בתשתיות ובמתקנים שנמצאים על החוף, כמו תחנות הכוח והנמלים.
כמו כן, על פי המשרד להגנת הסביבה ישראל מאבדת עשרות ס"מ משטחה בכל שנה כיוון שהמצוקים לאורך החוף נשחקים בגלל הגלים והמים שחודרים לתוכם, קצב שחיקת המצוקים עקב תנועת המים המכים בהם יביא לצמצום שטח המדינה בכמה אלפי דונמים תוך 50 שנים. בין הסכנות שצוינו היו קריסת בתים, אתרי תיירות ואתרי מורשת אל תוך הים.
עונת 2015/2016 ב-KHL
עונת 2015/2016 היא העונה השמינית של ליגת ה-KHL. העונה הסדירה התחילה ב-24 באוגוסט 2015 ומשחקי הפלייאוף נפתחו ב-21 בפברואר 2016 והסתיימו ב-19 באפריל 2016 עם זכייתה של מטאלורג מגניטוגורסק בגביע גגארין.
העונה הסדירה
העונה הסדירה נפתחה עם עריכת טורניר גביע הפתיחה (Кубок Открытия) הידוע בכינוי גביע לוקומוטיב. בגביע הפתיחה של העונה נפגשו מחזיקת גביע גגארין לעונת 2014/2015 סק"א סנקט פטרבורג ומחזיקת גביע היבשת לעונת 2014/2015 צסק"א מוסקבה שניצחה לבסוף ובכך ניתן האות לפתיחת העונה.
טבלת הליגה
מודגש מתייחס לקבוצות שהבטיחו את מקומן בפלייאוף הליגה. נטוי מתייחס לקבוצות שלא הצליחו להבטיח העפלה לפלייאוף הליגה.
פרסי העונה
פרסי ליגת KHL הוענקו במהלך טקס סיכום העונה שנערך במוסקבה ב-24 במאי 2016.
יוסף זליקוביץ'
יוסף זליקוביץ' (ביידיש: iusf zelikovitsh; באנגלית: Yosef Zalkowitz; 1897, קונסטנטינוב – 1944, אושוויץ'), סופר ועיתונאי פולני יהודי, מחברי צוות ארכיון מחברי הכרוניקה של גטו לודז'.
תולדות חייו
זלקוביץ נולד בקונסטנטינוב שליד לודז' למשפחה חסידית אמידה. ב-1929 זליקוביץ' הצטרף לסניף "יווא" (המכון המדעי היהודי) ושימש כחבר ההנהלה. בחורף 1940, נכנס יחד עם משפחתו לגטו לודז', שם עסק בפעילותו התרבותית והספרותית. זליקוביץ' היה מחברי צוות ארכיון הגטו וממחברי הכרוניקה היומית של גטו לודז'. כשהיה בן 18 הוסמך זלקוביץ' לרבנות ועסק בהוראה. מאמצע שנות ה-20 החל לפרסם סיפורים ומאמרים שעסקו בפולקלור יהודי ובהיסטוריה היהודית.
כמו כן, כתב יומן אישי שנקרא " בימים הנוראים ההם" ושחלקו הגדול שרד לאחר השואה. ביומן זה תיאר את שגרת החיים הכואבת בגטו לודז' ואת הגזרות קשות מאוד שנגזרו על תושביו.
יוסף זלקוביץ השתתף בחוג של סופרים ומשוררים יהודים, דבר שהיה לא חוקי, יחד עם מרים אולינובר, ישעיהו שפיגל המשורר ש"ב שייביץ, המשוררת והסופרת חוה רוזנפרב, המשוררת והסופרת רבקה קוויאטקובסקי ואחרים. החוג המשיך בפעילותו בבית של מרים אולינובר שברח' רמברנדט 13 בכל שנות קיום הגטו, עד להשמדה הסופית בשנת 1944.
בגטו לודז'
גטו לודז' היה אחד מן הגטאות הגדולים והקשים בפולין, כמות הנפטרים בגטו הייתה עלתה ל-70–80 אנשים ביום, בגלל הרעב והעבדה הקשה. זה היה הגטו השני שהוקם, לאחר גטו פיוטרקוב, והאחרון שחוסל ב-1944. הוא נכלל בשטח שסופח לגרמניה והיה קרוב למחנה ההשמדה חלמנו, בעיר לודז', גרו 672,000 מתוכם כ-233,000 יהודים ולמעלה מ-60,000 גרמנים.
הגירושים התחילו עקב הצפיפות בגטו שהייתה משמעותית, והחמירה כש-40,000 אנשים מגרמניה, לוקסמבורג, צ'כיה הכבושה בעיקר ממטרזינשטט הושבו מחדש בגטו לודז'. ב-20 בדצמבר 1941 הודיע רומקובסקי, שהיה ראש היודנראט בגטו לודז', כי 20,000 יהודים יגורשו מהגטו ויבחרו על ידי היודנראט מבין האנשים שסירבו לעבוד, פושעים, וכו'. ועדת הפינוי הוקמה כדי למקד את בחירת המגורשים. המגורשים נשלחו אל מותם במחנה ההשמדה חלמנו. ב-15 במאי 1942 עוד כ-55,000 אנשים נוספים גורשו מלודז'.
עד ספטמבר 1942 יהודי לודז' הבינו כי "גירוש" פירושו השמדה ומוות, לאחר שראו שרכושם של המגורשים הוחזר לגטו לעיבוד מחדש, יהודי לודז' היו עדים לפשיטה הגרמנית על בית החולים לילדים, שבה כל החולים נלכדו, הוכנסו למשאיות ולא נראו שוב. אנשים החלו לחשוד בגורלם של חבריהם שגורשו. פקודה גרמנית חדשה דרשה כי 20,000 ילדים יהודים יימסרו לגירוש. גירוש זה כונה ה"שפרה". הייתה מהומה קשה בגטו, המצב היה קשה מתמיד. היהודים התנגדו לעבודה של ועדת פינוי של רומקובסקי.
על רקע זה, כתב יוסף זלקוביץ ב-4 בספטמבר 1942: "נמצאו בגטו אנשים שנכפה עליהם או שנטלו על עצמם מרצונם הטוב את התפקיד של הסנהדרין הגדולה לדון בדיני נפשות. הורכבה ועדה שמשתתפים בה האדונים יעקובסון, בלמר, רוזנבלט, נפתלין וגרינברג, והם ינהלו את השילוח של 20,000 זקנים וילדים. הם יהיו אלה שיוטל עליהם לכרות איברים חיים מן הגוף ולחצות משפחות יהודיות."
יוסף זלקוביץ השתתף באחת הקבוצות של מאזינים לרדיו, פעילות שהייתה מסוכנת ובלתי חוקית, בה נהגו לקלוט בסתר את השידורים ולהפיצם בחוגים שונים. הוא סיפר שהאזנה לרדיו הייתה מסוכנת ביותר, אך בגטו שהיה סגור ומנותק מהעולם שבחוץ, זה היה קשרו היחיד עם העולם שבחוץ ותרם רבות למורל הציבור בגטו. ב-7 ביוני 1944, יוסף זלקוביץ נתפס על ידי קבוצת הגסטפו, נעצר ונרצח יחד עם חברי קבוצתו.
קטעים מתוך יומנו "בימים הנוראים ההם"
ביומנו, זלקוביץ סיפר על החיים הקשים של הילדים העובדים בגטו: "שכרם מגיע לעשרה פניג לשעה… קטן מדי וחסר ערך הזה אילו העבודה קשה מדי בשבילם…" הוא הוסיף על מצבם הקשה של האנשים המבוגרים שעבדו במקום כעובדים לא מקצועיים: ".. סביב שולחנות ארוכים יושבים על פי רוב האנשים שהיו, זקנים וזקנות וסתם אנשים שנראים כמו מודעות אבל… רועדות הידיים… הסכין החד פוגע באצבעות… הזקן ממשיך… ולקבל את מעט המזון ולהמשיך כמה זמן שניתן …"
כישרונו הספרותי ויכולתו להעביר זאת בלשון עשירה את אשר רואות עיניו ברחובות הגטו לצד רגישותו החברתית מגלים לנו את המתרחש בגטו, דרך עיניו של זלקוביץ: ״ הרגילי את עיניך שבגטו אין די להביט ולראות! בגטו חייבים לחדד את המבט, בגטו חייבים לחדור עמוק! בגטו חייבות העיניים, כפי שנוהגים לומר לקרוא בין השיטין…״.
דיבור פנימי
דיבור פנימי הוא ביטוי שקט של דיבור המכוון אל העצמי ונעשה ללא שימוש בקול. הדיבור הפנימי מקושר ליכולת החשיבה המילולית של האדם, אשר מתפתחת בעקבות יחסי הגומלין שבין מחשבות למילים.
מקורו של הדיבור הפנימי הוא במיזוג בין היכולת השפתית ליכולת הקוגניטיבית שהתרחש במהלך האבולוציה של האדם. האבולוציה התרבותית התבססה על מיזוג זה ויש לו חשיבות רבה ליכולת ההסתגלות האנושית.
דיבור פנימי מול דיבור חיצוני
הדיבור הפנימי שונה מהדיבור החיצוני בכך שהוא מיועד לאדם עצמו ולא משמש לתקשורת עם אנשים אחרים. כמו כן, להבדיל מהדיבור החיצוני המבטא את החשיבה בעזרת מילים, הדיבור הפנימי הופך את המילים למחשבה פנימית.
הבדל נוסף הוא ברמת התחביר. בהשוואה לדיבור החיצוני, התחביר המיוחד של הדיבור הפנימי הוא מקוטע וחסר שלמות. הוא נוטה לקיצור ייחודי, המתבטא בהשמטת הנושא של המשפט יחד עם כל המילים הקשורות בו ובהשארת הנשוא.
דיק
דיק (Dick) הוא שם משפחה אנגלי. כשם פרטי, הוא משמש כשם חיבה של השם "". {{פירושונים|
דיבור פנימי
מאפייני הדיבור הפנימי
האדם יכול להשתמש במילים לצורך חשיבה ללא שימוש בשרירי הדיבור, על ידי הפעלה של מערכת העצבים באופן שלא יבוא לידי ביטוי בהתנהגות נצפית. כאמור, הדיבור הפנימי הוא בעל אופי דומם והתחביר שלו מצומצם יותר מהדיבור החיצוני, בעקבות הנטייה להשמטת הנושא ושימור הנשוא של המשפט. הירידה בכמות המלל מתאפשרת משום שכאשר אדם מדבר עם עצמו הוא זקוק לפחות מילים מאשר בשיחה עם זולתו, כך שהדיבור הפנימי נעשה כמעט ללא מילים.
דיק
ראו גם
}}
דיבור פנימי
מאפייני הדיבור הפנימי
משום שבדיבור הפנימי התחביר והקול מופחתים עד למינימום, המשמעות מקבלת חשיבות עליונה. בהתאם לכך הדיבור הפנימי לא משתמש בפונטיקה אלא בסמנטיקה. המבנה הסמנטי של הדיבור הפנימי תורם אף הוא לצמצום המלל.
הדיבור הפנימי אינו יציב, הוא משתנה באופן דינמי. הוא מרחף בין המילה והמחשבה המאפיינות את החשיבה המילולית משום שהמילים מתפוגגות ברגע שהן מעלות מחשבה, הדיבור הפנימי נחשב לחשיבה במשמעותה הטהורה.
דיבור פנימי וזיכרון
הדיבור הפנימי יכול לסייע לזיכרון.
הלולאה הפונולוגית של זיכרון העבודה משתמשת בדיבור פנימי לצורך עיבוד מידע בעל אופי מילולי. פעולת השינון מתבססת על עיקרון זה.
בנוסף, בדומה לאופן הקידוד של המידע בזיכרון לטווח ארוך, גם הדיבור הפנימי מבוסס על משמעות סמנטית.
התפתחות הדיבור הפנימי
רכישת השפה והופעת הדיבור החיצוני משנות את התנהגות הילד מבחינה אינטלקטואלית. הודות לרכישת הלשון הילד מסוגל לשחזר את חוויותיו בעבר בצורת סיפור. באופן דומה הוא מסוגל גם לנבא או להתייחס לפעולות עתידיות על ידי תיאור מילולי. כתוצאה מכך מתאפשרת ההפנמה של הדיבור ושימוש בדיבור הפנימי לצורך חשיבה ועיבוד קוגניטיבי. מבחינה התפתחותית, הדיבור הפנימי הוא שלב מתקדם יותר, המחליף בגיל בית הספר את הדיבור האגוצנטרי האופייני לילדים.
הילד הקטן לא מדבר רק באוזני הזולת, אלא גם אל עצמו. הוא עושה זאת בצורת מונולוגים מגוונים המלווים את פעילותו ומשחקיו. מונולוגים אלו דומים ללשון הפנימית המתמדת של המבוגר או המתבגר, אלא שהם נאמרים בקול רם ומשמשים אמצעי-עזר לפעולה המידית. זהו הדיבור האגוצנטרי. הדיבור האגוצנטרי ממלא עבור הילדים תפקידים מנטליים הדומים לאלו של הדיבור הפנימי. הוא מיועד לילד עצמו והוא מסייע לו בתהליכי החשיבה, ביצירת מודעות ובהתגברות על קשיים.
ההבדל העיקרי והבולט ביותר בין הדיבור האגוצנטרי לפנימי הוא שהדיבור האגוצנטרי הוא בעל ביטוי חיצוני בו המילים נהגות בקול ואילו הדיבור הפנימי נעשה ללא הגייה. עם התפתחות יכולה ההפשטה המאפשרת לילד לחשוב במילים במקום לבטא אותן, הדיבור האגוצנטרי הולך ומתפתח לדיבור פנימי. לאורך תהליך זה הוא הופך להיות מובדל יותר מהדיבור החברתי החיצוני. הוא מאבד בהדרגה את המאפיין הקולי שלו והתחביר שלו נשען יותר ויותר על הנשוא, תוך השמטה הדרגתית של נושא המשפט. הדיבור האגוצנטרי מהווה שליש מהשיחות הספונטניות בין בני שלוש וארבע והוא פוחת והולך בהדרגה עד לשנה השביעית.
מבחינה מחקרית, משום שהביטוי הקולי החיצוני של הדיבור האגוצנטרי ניתן לתצפית, אפשר להשתמש בו כדי להבין באופן מעמיק יותר את הדיבור הפנימי דרך המאפיינים המשותפים שלהם ברמת התפקוד והמבנה.
המיליציה הליטאית
המיליציה הליטאית 'איפאטינגי בוריאי' (בליטאית: Lietuvos-Ipatingi milicija, בגרמנית: Litauisch-Ipatingi-Miliz) הייתה כוח צבאי-אזרחי ליטאי, ששיתף פעולה עם הנאצים וסייע לשלטון הכיבוש הגרמני בביצוע הרצח ההמוני ביהודי ליטא, בחטיפת יהודים לעבודות כפייה, כליאתם בכלא לוקישקי והוצאתם להורג בבורות הירי בפונאר. לעיתים כונו אנשי המיליציה בפי היהודים "חטפנים" או "חוטפים" או האיפיטאנגה (״המיוחדים״ בליטאית).
רקע
בהתאם להסכם ריבנטרופ-מולוטוב ובפרוץ מלחמת העולם השנייה נכבשה "ליטא הפולנית" על ידי הסובייטים, יחד עם מזרח פולין. במהלך פלישת ברית המועצות לפולין שהחלה ב-17 בספטמבר 1939, נכנס הצבא האדום לוילנה ב-19 בספטמבר 1939. העיר הייתה בתחילה בשליטה סובייטית, אולם כעבור מספר שבועות, ב-28 באוקטובר נמסרה לידי שליטה של ליטא. ביוני 1940 הפכה וילנה לחלק מברית המועצות עם פלישת הסובייטים לליטא. שנה לאחר מכן, ב-22 ביוני 1941, איבדו הרוסים את ליטא במבצע ברברוסה וזאת נפלה לידי השלטון הגרמני, שזכה לאהדה ליטאית ולכינון שלטון משותף.
הקמת יחידת ה-"מיוחדים"
עם הכיבוש הגרמני פורקו הקבוצות הפוליטיות הליטאיות, שהורכבו מעריקי ״הצבא האדום״ ומתאי מחתרת שונים. קבוצות המליציות הליטאיות הועברו לפעול ולשמש ככוח משולב עם הגרמנים. בין קבוצות אלה, נמנתה קבוצת "החייל הרגולטורי הליטאי", אשר הוצבה בהמשך לעבוד יחד עם יחידת האיינזצקומנדו ולקחת חלק בחיסול היהודים באזור. (האיינזצקומנדו - Einsatzkommando או בקיצור א״ק, הוא קבוצה בתוך האיינזגרופן, המחולקת ל־15 יחידות א״ק, וכוללת בתוכה מאות חיילים). קבוצת ליטאים זו, החלה ברצח יהודים וצוענים טרם הגעת יחידת הא״ק למקום. הם רצחו את הקורבנות ביער בקרבת פונאר, מה שסייע מאוחר יותר למפקדי יחידת הא״ק בבחירת המיקום לביצוע מעשי הרצח. הגוף העיקרי, שהוציא לפועל את רצח היהודים בפרק הזמן בו שלט הממשל הצבאי היה הא״ק 9 בפיקודו של ד"ר אלפרד פילברט (Filbert). יחידה זו פעלה בחודש יולי ותחילת חודש אוגוסט 1941, והוחלפה על-ידי האיינזצקומנדו 3 בפיקודו של שטנדרטפיהרר קארל יגר, שחיבר דו"ח בראשית דצמבר 1941 על רצח יהודי ליטא, הידוע בשם דו"ח יגר.
מתוך קבוצת "החייל הרגולטורי הליטאי" נבחרו לעבודה תחת הפיקוד הגרמני 150 קצינים ליטאים, שהיו אחראים על חיסול היהודים בצורה שיטתית ובשלבים. קבוצה זו, כונתה "המיוחדים" - ״איפאטינגי בוריאי״ בשל דפוס פעולתה. היא פעלה בשיתוף פעולה מלא עם הגרמנים וניהלה באופן שוטף את מלאכת ההריגה.
השמדה או עבודה?
חיילי הוורמאכט אשר נכנסו לווילנה ביוני 1941, החלו לארגן בה את מוסדות השלטון. הם הקימו בעיר שתי רשויות שלטון נפרדות, שפעלו כל אחת לפי המשימות והסמכויות שהוטלו עליה: האיינזצקומנדו 9 (מקום מושבו היה ברחוב מודרביץ׳ 36 בווילנה, שם שכן גם מטה הגסטאפו ) והממשל הצבאי. יחידת הא״ק 9 הגיעה לווילנה לפני הקמת הממשל הצבאי ונעזרה בכוחות המיליציה הליטאית באזור לחטיפת היהודים ורציחתם בפונאר. בין הממשל הצבאי לאיינזצקומנדו שרר מתח בשל אינטרסים מנוגדים: מטרת הממשל הצבאי הייתה לגייס עובדי כפייה, הואיל ולגרמניה היה צורך בעובדים, שיעבדו במפעלים ויתרמו למאמץ המלחמתי, והיהודים היו כוח עבודה זול ונגיש. ואילו מטרת האיינזנצקומנדו הייתה להשמיד את יהדות ליטא כפי שעולה מדו"ח יגר.
לאור החטיפות הרבות, נוצר בלבול בקרב הקהילה היהודית. הדעה שרווחה בציבור והתבססה על מקורות גרמנים היתה, שהאנשים שנחטפו והיו רק גברים, נלקחים לעבודה. שכן הם התבקשו לקחת איתם מגבת וסבון, מה שיצר אשליה, כי כל האנשים הנעלמים הולכים לעבודה ויחזרו במועד כזה או אחר.
בספרו, ״וילנה היהודית במאבק ובכיליון״, מתאר יצחק ארד בפירוט את השלבים בהם נקטו האיפאטינגי:
״ראשית, חטפו יהודים ברחובות העיר או מבתיהם לבית הסוהר לוקישקי, אשר שימש מחנה ביניים למיועדים להוצאה להורג בירי. בשלב השני לפעילות, הוחזקו החטופים היהודים בבית הכלא עד להוצאתם להורג בפונאר, הוא השלב האחרון.״
שלב א' - החטיפות
החטיפות החלו בחשאי, בלילה, כאשר הקורבן היה לבד או שהייתה קבוצה קטנה. מהר מאוד התברר כי הן לא סיפקו את המכסה היומית לרצח היהודים בפונאר, לכן הם החלו לחטוף אנשים מהבתים. היודנראט בגטו וילנה ראה בחטיפות איום על קיום הקהילה היהודית וגורם משמעותי לאי ביטחון ואי וודאות תמידי. לאור מצב זה, פנה ישראל ורבלינסקי, המזכיר לשעבר של הקהילה, אל האיפאטינגי והציע להם להפסיק את החטיפות ובתמורה תספק הקהילה היהודית בעצמה את מספר הגברים הדרושים. האיפאטינגי קיבלו את הצעתו ודרשו מייד להעביר אליהם 150 גברים. הסתבר כי ורבלינסקי פעל לבדו ולכן הצעתו לעסקה לא יצאה אל הפועל מסיבות אתיות. בהצבעה שנערכה לגבי ההצעה הצביעו 24 איש - נגד ו-1 שהצביע בעד, ככל הנראה ורבלינסקי עצמו.
מספר החטיפות בלילות, כפי שצוין קודם לא הספיק, הואיל והיהודים החלו להסתתר מפני החוטפים, וכך נולד מושג חדש למקומות המסתור - "מאלינות", והחוטפים כונו ״כאפונוס״ (״כאפן״ ביידיש פירושו ״לחטוף״). לנשים היה תפקיד חשוב בהתרעת הגברים לפני הגעת החוטפים, אלא שהאיפאטינגי החליטו להפתיע את היהודים ולמנוע מהם להסתתר - החלו לחטוף גברים גם בשעות היום מהרחוב ומהבתים. בפעולות החטיפה בנוסף לאיפאטינגי השתתפו גם אנשי יחידת הא״ק 9. הם השתמשו ברכב שאפשר להם להגיע מהר ולהפתיע את הגברים, לפני שקיבלו את ההתראה להתחבא. יתרה מכך, השתתפו במעשי החטיפות גם סייענים מהאוכלוסייה המקומית, שעבור כיכר לחם או מתוך רצון לעזור, היו מתחקים אחרי המסתתרים ומודיעים לשלטונות, ולעיתים משתתפים במעשי החטיפה.
השלב הבא בהגבר החטיפות היה כאשר כוחות גדולים של ליטאים ואנשי יחידת הא״קל עברו באזורי מגורים, מבית לבית והוציאו מתוך הבתים את הגברים. לאחר מכן, התבקשו אנשי יחידת האיפאטינגי לערוך רשימות של כל אנשי האינטליגנציה היהודים הגדולים במקום, פעילי מפלגות ועשירים. למרות ההנחיות שקיבלו הליטאים מיחידת הא״ק 9, לא הייתה בווילנה אקציה מיוחדת נגד אנשים אלה או נגד מנהיגים יהודים. למעט ב־14-13 ביולי 1941, אז עברו הגרמנים והליטאים עם רשימות שמות הרבנים וכל מי שהיה בבית נלקח על ידם. יום זה נקרא "יום הרבנים". זה המקרה היחיד המוזכר, בו פעלו גרמנים בווילנה נגד קבוצה שהיה לה מעמד מיוחד בקרב היהודים.
במשך הזמן, פעולות רצח היהודים בווילנה לבשו צורה של רצח המוני. יחידת הא״ק כבר לא התרכזה בחטיפת קבוצות קטנות וספציפיות של יהודים, דבר שהיה מצמצם את היקף ההשמדה ההמונית. הם החלו לרצוח ולהרוג את אנשי האינטליגנציה והגברים על מנת לוודא שלא יחלו התארגנויות להתנגדות פעילויות אשר נשים, ילדים וזקנים לא היה באפשרותם לעשות.
סיבה נוספת לחטיפת הגברים לפני הנשים, הילדים והזקנים, הייתה להשאיר את היהודים באי ידיעה ובאי ודאות. כאמור, יו"ר היודנראט הראשון, ישראל ורבלינסקי, היה בטוח כי האנשים שנחטפים הולכים לעבודה ושיחזרו בסופו של דבר. הגרמנים עודדו צורת החשיבה הזו בכך שציוו על החטופים לקחת איתם מגבת וסבון המסמלים שלא יחזרו באותו יום לביתם והם הולכים לעבוד במקום מרוחק. האשליה נמשכה כל עוד נחטפו גברים בגיל המתאים לעבודה. כך הצליחו הגרמנים לשמור על שקט יחסי שכרוך באי ידיעה ולחץ, אך לא בפאניקה ובריחה המונית. עד יולי 1941, נחטפו ונרצחו בווילנה 5,000 גברים יהודים בווילנה.
שלב ב' - בית הסוהר לוקישקי
בית הסוהר לוקישקי שימש תחנת ביניים ומקום ריכוז ליהודים החטופים בדרך לפונאר, במשך כל זמן הכיבוש הנאצי. לוקישקי, כמקום ריכוז, היה מקום פעיל על ידי הליטאים לפני הגעת הגרמנים לווילנה.
עם זאת, היו חטופים שהצליחו לחזור לגטו וילנה לאחר ששהו בכלא. והסיבה לכך היא, כי בבואם לכלא נערך רישום של בעלי מקצוע, והודות לכך שנרשמו כבעלי מקצוע חזרו לגטו. ברם, השלטונות דאגו לבודד את המשוחררים מהאוכלוסייה היהודית והארית ומהעולם החיצון.
שלב ג' - פונאר
פונאר הוא פרוור שנמצא במרחק כ־10 ק"מ מדרום לעיר וילנה ושימש מקום נופש וטיולים. יער האורנים בפונאר נבחר כמיקום להשמדה בידי מפקדי האיינזגרופן, כיוון ששימש קודם פלישת הגרמנים לאזור כמקום הוצאה להורג של יהודים שהחלה בידי הליטאים. שני שלישים מיהודי וילנה נרצחו במקום זה. בפונאר נחפרו בורות גדולים שנחפרו על ידי הרוסים במטרה לאחסן בהם דלק שיהיה מוגן בפני הפצצות.
דיבור פנימי
הגדרות שונות של הדיבור הפנימי
בהיסטוריה ישנן התייחסויות רבות למושג הדיבור הפנימי ומאפייניו. אחת ההתייחסויות הראשונות המתועדות בספרות היא הגדרתו של אפלטון את החשיבה כ"שיחה שהנשמה מנהלת עם עצמה".
חדקני שיניים
חדקני שיניים (שם מדעי : Polyodontidae) היא משפחת דגים מסדרת החדקנאים שבמחלקת מקריני סנפיר בה נותר רק מין אחד יחיד בסוגו: חדקן שיניים אמריקאי (Polyodon spathula), זאת לאחר הכחדת המין האחר (היה גם כן יחיד בסוגו) חדקן שיניים סיני (Psephurus gladius).
יצורים אלה הם קרובים של החדקניים מהם מכינים את הקוויאר. הם בעלי חוטם רחב דמוי חדק ובו שיניים רבות שנתנו להם את שמם. הם בעלי סנפיר גב סמוך לקצה הזנב ו3 זוגות סנפירים מתחת גופם. הזנב גדול ומעוגל ועיניהם קטנות. אורכו של החדקן הסיני עד 3 מ' ומשקלו עד 500 ק"ג. אורך החדקן האמריקאי עד 1.5 מ' ומשקלו עד 65 ק"ג.
דגי החדקן האמריקאים נפוצים בנהר המיסיסיפי שבאמריקה הצפונית. למרות מראם המפלצתי הם ניזונים רק מפלנקטון. החדקן הסיני המצוי הוכרז רשמית כמין נכחד בשנת 2022. מקום תפוצתו היה בנהר היאנגצה שבסין.
מיון
בעבר היו עוד מינים נכחדים במשפחה.
דיבור פנימי
הגדרות שונות של הדיבור הפנימי
החוקר הראשון שעשה שימוש במונח "דיבור פנימי" הוא הבלשן הגרמני הומבולדט, שהגדיר את התופעה כ"צורה פנימית של דיבור".
de Guerrero ב-2005 סיכם את השימוש במונח דיבור פנימי בספרות המדעית באמצעות הגדרה הכוללת שלושה מאפיינים ייחודיים:
המרכיבים הללו הם הבסיס לרוב, אם לא לכל, ההגדרות למונח דיבור פנימי מהפילוסופים היוונים ועד ימינו. למרות ההגדרה הברורה והאופי האינטואיטיבי שלה, קשה לצמצם את המושג לכדי הסבר פשוט (de Guerrero, 2005). בהתאם לכך, נמצא בספרות מגוון של תיאורים וגישות להבנת מהות הדיבור הפנימי, התפתחותו, הקשר בינו לחשיבה, התיהלוך השפתי המעורב בו והפונקציות התפקודיות הרבות שבהם הוא בא לידי ביטוי.
המיליציה הליטאית
שלב ג' - פונאר
ב-11 ביולי נרצחו הראשונים במקום תחת פיקוד גרמני, 348 יהודים ושבויי מלחמה ששוכנו קודם לכן בכלא לוקישקי ונרצחו בירי בבורות. גודל הבורות לא היה אחיד, הקוטר היה 15–50 מ׳ והעומק 3–5 מ׳, וסביבם היו תלוליות עפר.
הכוחות המשולבים של יחידת א״ק 9 ושל הליטאים חולקו לשלוש יחידות משנה, וכל אחת מהן פעלה תחת מפקד גרמני:
ביצוע הרצח
הקורבנות הובאו בתחילה לאזור שהיה מרוחק מהבורות. בשטח זה המתינו כ-100 אנשים, ראשית בזמן ההמתנה היו רושמים אותם, הם היו מתפשטים מכל בגדיהם ומוסרים את חפצי הערך שלהם. לאחר מכן קיבלו הוראה לכסות זה לזה את העיניים ולהסתדר בשורות. אחר כך, היו מובילים אותם בטור בקבוצות של 10–20 איש לעבר שטח הירי, כשהם עירומים, מחזיקים ידיים ועיניהם קשורות. בראש הטור היה ליטאי שהחזיק במקל שאת צידו השני החזיק הראשון בטור. לאחר שיצאה קבוצה אחת מאזור ההמתנה, מיד החלו להכין את הקבוצה הבאה בתור.
הקורבנות הועמדו על סוללת העפר שבצד הבור, נורו ברובים ולאחר מכן כוסו בשכבת עפר דקה וכן הלאה בכל קבוצה. לא התקיימו בדיקות האם נותרו אנשים בחיים או לא, אם מישהו המשיך לנוע בבור ירו בו כדור נוסף. בשיטה זו נרצחו 500 אנשים ביום.
פונאר היה המקום המרכזי לרצח בו התבצע היקף הרצח הגדול ביותר. אך היו גם מקומות אחרים במזרח ליטא שבהם הוצאו אנשים להורג בצורה דומה על ידי חיילי זונדרקומדו ואנשי איפאטינגי: נמנצ'ין - 403 קורבנות; נואויאי וילנה - 1159 קורבנות; וריאנה - 1767 קורבנות; יאשיוני - 575 קורבנות; איישישוק - 3446 קורבנות; טרקאי - 1146 קורבנות; סמילישוק - 962 קורבנות; שווינציאן - 3726 קורבנות
מומנט ראשון של שטח
מומנט ראשון של שטח (באנגלית: "First moment of area") מכונה גם מומנט סטטי, הוא ביטוי מתמטי הכולל מכפלה של שטח במרחק מציר.
לרוב משמש לחישוב מרכז מסה ומאמצי גזירה. יחידת המידה של המומנט הראשון של השטח בתקן SI הוא מטר בשלישית (m3).
הגדרה
המומנט מאפיין את התנגדות השטח לכפיפה, ומסומן באות Q או S.
נגדיר אלמנט אינפיניטסימלי משטח A ונסמן אותו כ-dAi. נסמן נקודה xi ו-yi ונסכום את המרחק בינה לבין ציר ה-X וציר ה-Y בהתאמה במרכז המסה. כך ש:
בהתאם, עבור גוף סימטרי בציר ה-x:
יחסי דנמרק–סלובקיה
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין דנמרק לצ'כוסלובקיה כוננו ב-21 ביוני 1929. בשנת 1946, לאחר מלחמת העולם השנייה, חגג נמל התעופה קופנהגן קבלת פנים למטוס הראשון שטס מפראג לקופנהגן, ולכבוד כך נתלה דגל צ'כוסלובקיה בשדה התעופה. בשנת 1968 נחתם הסכם לשיתוף פעולה תרבותי ומדעי בין המדינות, ובשנות ה-70 הגיע הסחר בין שתי המדינות ל-400 מיליון קרונות צ'כוסלובקיים בשנה.
בינואר 1993 נפרדה צ'כוסלובקיה לשתי מדינות עצמאיות: הרפובליקה הצ'כית וסלובקיה, ועדמהרה כוננו יחסים דיפלומטיים בין המדינות. היחסים בין סלובקיה לדנמרק מתוארים כ"טובים", ושתי המדינות הן חברות מלאות בנאט"ו ובאיחוד האירופי. ב-4 בספטמבר 2002 נחתם מזכר הבנות בין שתי המדינות.
יחסים דיפלומטיים
סלובקיה מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן וקונסוליה באורהוס, ואילו דנמרק מחזיקה בסלובקיה רק קונסוליה כללית בברטיסלבה.
יחסים כלכליים
המסחר בין שתי המדינות הוא מתחת לממוצע לעומת שאר מדינות קבוצת וישגראד, ועל מנת לפתח את היחסים הכלכליים, נפתח משרד מסחר וכלכלה בשנת 1994. באותה שנה גם חתמו שתי המדינות על הסכם להגנת איכות הסביבה. ECCO פתחה מפעל ייצור בסלובקיה בשנת 1998, וחברת Falck פועלת החל משנת 2006 בסלובקיה, ופתחה 37 תחנות כיבוי אש חדשות. כמו כן גם חברת אוקסימאט יש לה משרדים בסלובקיה.
ביקורים רשמיים
בשנת 2002 ביקר ראש ממשלת דנמרק אנדרס פוג ראסמוסן בסלובקיה, ונפגש עם נשיא סלובקיה רודולף שוסטר.
Sweet Dreams (שיר של ביונסה)
Sweet Dreams (בעברית: חלומות מתוקים) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה מאלבומה השלישי I Am... Sasha Fierce. השיר יצא כסינגל השישי מן האלבום ב-2 ביוני 2009. השיר נכתב והופק על ידי ביונסה נואלס, ג'ים ג'ונסין, ריקו לואבס וווין ווילקינס. שמו המקורי "Beautiful nightmare" הודלף באינטרנט במרץ 2008, ובעקבות זאת הוחלף שמו ל-"Sweet Dreams". זהו שיר מסוג סינת'פופ, ומכשורה כולל סינתסייזרים, מקלדת, וללכוד תופים. השיר מתאר מערכת יחסיים רומנטיים המצויים בחלום.
"Sweet Dreams" זכה בביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, ששיבחו את סוג השיר ואת הקצב שלו. כמו כן, השיר זכה לפופולריות כשיר מסוג אלקטרו, בניגוד לז'אנר ה-R&B שהזמרת שרה בדרך כלל. "Sweet Dreams" הגיע למקום ה-1 בניו זילנד, ולמקום ה-10 במצעד הבילבורד הוט 100 של ארצות הברית. השיר הגיע לטופ 5 באוסטרליה, צ'כיה, אירלנד, סלובקיה ובריטניה. בין השאר, "Sweet Dreams" הגיע למעמד פלטינה באוסטרליה, ניו זילנד וארצות הברית. נוסף על כך, השיר הגיע למקום ה-3 בהשמעות הרדיו בישראל על פי מדיה פורסט.
לשיר יצא וידאו קליפ הנוהל על ידי האדרים פטי, וצולם בברוקלין שניו יורק. הקליפ בנוי בעיקר מאפקטים ממוחשבים, והוא צולם במסך ירוק. בקליפ נראית ביונסה לבושת חליפת רובוט בצבע זהב שעוצבה על ידי מעצב אופנה הצרפתי טיירי מוגלר. הווידאו זכה לביקורות חיוביות ממבקרים, שתיארו את ביונסה כאיקונית אופנה בשל התלבושות שלבשה בקליפ, ואף ציינו כי ביונסה חזרה על חלק מהתנועות מקליפ העבר שלה Single Ladies. ביונסה קידמה את השיר על ידי ביצועו בטקס MTV אירופה לשנת 2009, ואף ביצעה אותו מדי פעם בסיבוב ההופעות העולמי שלה I Am... World Tour. Sweet Dreams הוכר כאחד השירים הכי ממושמעים בשנת 2009 על ידי האגודה האמריקנית של מלחינים, מחברים ומו"לים (ASCAP).
יוזף הלמסברגר האב
יוזף הלמסברגר, האב (בגרמנית: Josef Hellmesberger 3 בנובמבר 1828 - 24 באוקטובר 1893) היה כנר, מנצח ומלחין אוסטרי.
הלמסברגר נולד בווינה, בנו של המוזיקאי והפדגוג גאורג הלמסברגר (1800-1873). הוא למד נגינה בכינור אצל אביו בקונסרבטוריון של וינה. משפחת הלמסברגר מנתה דורות של מוזיקאים, שכללו את אחיו, גאורג הלמסברגר הבן (1830-1852) ובניו, יוזף הלמסברגר הבן (1855-1907) ופרדיננד הלמסברגר (1863-1940).
בשנת 1851 התמנה הלמסברגר לפרופסור לכינור בקונסרבטוריון של וינה, למנהל אמנותי ומנצח הקונצרטים של "עמותת ידידי המוזיקה" ובמקביל, למנהל הקונסרבטוריון הווינאי. אחרי פיצול התפקידים ב-1859 המשיך להיות מנהל הקונסרבטוריון ואילו יוהאן הרבק היה למנצח הקונצרטים. הלמסברגר עבד בהוראה עד 1877, אך המשיך כמנהל עד מותו בווינה.
ב-1860 היה לקונצרטמייסטר של תזמורת אופרת החצר ומילא משרות שונות בחיי המוזיקה של וינה.
יוזף הלמסברגר ייסד את רביעיית הלמסברגר בשנת 1849. בשנת 1870 הצטרף בנו, יוזף, לרביעייה ככינור שני. בשנת 1887 העביר לבנו את הנהגת הרביעייה ואת תפקיד הכינור הראשון.
בנו פרדיננד הצטרף לרביעייה בשנת 1888 כצ'לן.
אנדראס פריירה
אנדראס הוגו הואלגבאום פריירה (בלועזית: Andreas Hugo Hoelgebaum Pereira; נולד ב-1 בינואר 1996) הוא כדורגלן ברזילאי-בלגי שמשחק בעמדת הקשר ההתקפי בפולהאם מהפרמייר ליג.
קריירת מועדונים
בגיל 9 פריירה נרשם לקבוצת הילדים של PSV איינדהובן ההולנדית, בה הספיק לשחק 6 עונות. ב-2011 פריירה נקנה על ידי קבוצת האקדמיה של מנצ'סטר יונייטד מליגת העל האנגלית.
בשתי עונותיו הראשונות בבוגרים של מנצ'סטר יונייטד הוא פתח רק 13 פעמים, והבקיע גול מבעיטה חופשית בגביע הליגה בניצחון 0–3 על איפסוויץ' טאון.
בשתי העונות הבאות, הוא הושאל לקבוצות מהליגה הספרדית, גרנאדה וולנסיה.
לאחר מכן הושאל לפלמנגו הברזילאית, בשנים 2021–2022.
ב-11 ביולי 2022, טרם תחילתה של עונת 2022/2023 בפרמייר ליג, חתם בפולהאם.
קריירת נבחרות
פריירה נולד וגדל בבלגיה, לאב כדורגלן עבר ברזילאי ולאם ממוצא גרמני. על כן, לפריירה הייתה את האופציה לבחור בין נבחרת בלגיה לנבחרת ברזיל, והוא בחר תחילה בנבחרות הנערים של בלגיה, בהן שיחק עד 2013.
ב-2015 עבר לנבחרת הצעירה של ברזיל עד גיל 20.
ב-12 בספטמבר 2018 פריירה ערך את הופעתו הראשונה והיחידה במדי נבחרת ברזיל הבוגרת, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה במשחק ידידות מול נבחרת אל סלבדור שנגמר בניצחון 0–5 של הברזילאים.
חוק זכויות הורים בחינוך
חוק זכויות הורים בחינוך (באנגלית: Parental Rights in Education Act), הידוע בדרך כלל על ידי מבקריו כאל תגידו גיי (באנגלית: Don't Say Gay), הוא חוק בפלורידה העוסק בחינוך יסודי, ובעיקרו האוסר דיונים בכיתות גן עד ג' על נטייה מינית או זהות מגדרית וכן אוסר על הוראה או הדרכה על אודות נטייה מינית או זהות מגדרית באופן שאינו "מתאים לתלמידים בהתאם לגילם או להתפתחותם". מושל פלורידה רון דה-סנטיס חתם על הצעת החוק ב-28 במרץ 2022, והחוק נכנס לתוקף ב-1 ביולי 2022.
הצעת החוק זכתה לרוב בתמיכת ההורים, אך ספגה ביקורת מצד מספר אנשים וכן מצד תאגידים גדולים, על כך שנאסר על תלמידים ללמוד על זהות מגדרית בבתי ספר. בין המתנגדים הבולטים נמנית חברת וולט דיסני, ש בעקבות לחץ מצד עובדי החברה, מה שהוביל לסכסוך מתמשך בין דה-סנטיס לבין דיסני.
היסטוריית החקיקה
, סנאטור במדינת פלורידה מטעם המפלגה הרפובליקנית, הציג את הצעת החוק בסנאט בשנת 2021. הצעת החוק, המכונה באופן לא רשמי על ידי מבקריו בשם "אל תגידו הומו" (באנגלית: "Don't Say Gay"), אוסרת על מורים מלדון בנושאים הקשורים לקהילת הלהט"ב בכיתות. לחקיקה התנגדו, הארגון למען זכויות להט"ב , ונשיא ארצות הברית ג'ו ביידן. למרות זאת, בפברואר 2022 עברה הצעת החוק בבית המחוקקים בפלורידה. גרסת בית הנבחרים של הצעת החוק (HB 1557) עברה לאחר מכן בסנאט של פלורידה במרץ 2022. במרץ 2023 הודיע ממשלו של רון דה-סנטיס על הכוונה להרחיב את החוק לכל גילאי בית הספר עד סוף התיכון, וב-3 במאי 2023 אישר הסנאט של פלורידה את הרחבת החוק.
תמיכה והתנגדות
המצדדים בהצעת החוק טוענים כי דיונים על זהות מינית ועל זהות מגדרית צריכים להיערך על ידי הוריו של ילד, ולא על ידי בתי הספר שלהם; מזכירת העיתונות של רון דה-סנטיס, כריסטינה פושאו, טענה כי החוק נועד למנוע התעללות מינית בילדים. מנגד, המתנגדים להצעת החוק סבורים כי היא עלולה להגביר עוד יותר סטיגמות שליליות כנגד בני-נוער להט"בים, וכי בתי ספר צריכים להיות מקום בו דנים בנושאי להט"ב.
מספר שמרנים, כמו הפרשן הפוליטי מאט וולש, טוענים שהצעת החוק איננה שמרנית מספיק. גם טולסי גבארד, המועמדת בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית, טענה שהצעת החוק הייתה צריכה להיות מרחיבה הרבה יותר. גאברד הצהירה שלדעתה, במקום גן עד כיתה ג', החקיקה צריכה הייתה לכלול תלמידים מהגן ועד לכיתה י"ב.
מספר משפטנים הביעו חשש שהצעת החוק בפלורידה עלולה להפר את התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, ועל כן להיות בלתי חוקתית. ברחבי פלורידה, סטודנטים שבתו כמחאה להצעת החוק. גם עובדי חברת וולט דיסני תכננו שביתה, שהתגברה למחאה גדולה. אף על פי שבתחילה לא נקטו עמדה, החברה ומנכ"לה, כמו גם שרלי קורה (אחיינית-רבא של וולט דיסני), התנגדו באופן פומבי להצעת החוק. קורה ניצלה את הרגע, על מנת לצאת מהארון כטרנסג'נדרית. בשל התנגדותה להצעת החוק, החברה ספגה ביקורות קשות מצד מושל פלורידה רון דה-סנטיס ומכלי תקשורת שמרניים רבים. ברחבי ארצות הברית, 158 חברות (בהן מריוט, הילטון, אמריקן איירליינס ו-Airbnb) חתמו על עצומה של הקמפיין לזכויות אדם לאות התנגדות להצעת החוק. גם האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה הביעה התנגדותה לחוק.
דעת קהל
סקר של אוניברסיטת פלורידה הראה שהמצביעים מפולגים - 49% הביעו התנגדות (מלאה או חלקית) לחקיקה, בעוד 40% הביעו בה תמיכה (מלאה או חלקית). גודל המדגם הקטן של הסקר הפך את טעות הדגימה לגבוהה. לעומת זאת, סקר של חברת הסקרים, בו משתמשת המפלגה הרפובליקנית, מצא כי שיעור התמיכה בחקיקה עומד על 61% לעומת 26% שמתנגדים לה, 67% מההורים תומכים בחקיקה בעוד 24% מתנגדים לה, ו-51% מהדמוקרטים תומכים בחקיקה בעוד 29% מתנגדים לכך.
תגובות לחקיקה
על פי פורבס, להצעת החוק יש פוטנציאל לגרום נזק לתעשיית התיירות של מדינת פלורידה בשווי מוערך של 97 מיליארד דולר.
באפריל 2023 בעקבות הכוונה להרחיב את החוק לכל גילאי בית הספר הוציאו מספר ארגונים וביניהם אזהרת מסע לפלורידה לקהילה הגאה.
לילה עלי
לילה עלי (באנגלית: Laila Ali; נולדה ב-30 בדצמבר 1977) היא מתאגרפת עבר אמריקאית ומנחת טלוויזיה. במהלך קריירת האיגרוף שלה, שנמשכה בין השנים 1999–2007, היא נותרה בלתי מנוצחת, והייתה אלופת העולם הבלתי מעורערת במשקל סופר בינוני של ה-WBC, ה-WIBA , ה-IBA  וה-IWBF , ואלופת העולם הבלתי מעורערת במשקל קל כבד  של ה-IWBF. מאזן התוצאות של עלי עומד על 24 ניצחונות מתוך 24 קרבות (מתוכם הכריעה 21 בנוקאאוט). בשנת 2015, נבחרה עלי לחברת היכל התהילה הבינלאומי של איגרוף הנשים. עלי היא בתו של המתאגרף הנודע, מוחמד עלי.
Jupiter LI
Jupiter LI הוא ירח של כוכב הלכת צדק. הוא משתייך לקבוצת הירחים קארמה. הוא התגלה בשנת 2011 על ידי רוברט ג'ייקובסון, מרינה ברוזוביץ, ברט גולדמן, ומייק אלכסנדרסן וקוטלג בשם S/2010 J 1.
לילה עלי
ביוגרפיה
עלי נולדה במיאמי ביץ', פלורידה למתאגרף מוחמד עלי ולאשתו השלישית, השחקנית ורוניקה פורשה עלי. היא בת הזקונים של הוריה (מתוך תשעה ילדים של אביה ושתי ילדות של אמה). בגיל 8 הוריה התגרשו, ועלי עברה להתגורר עם אמה ואחותה האנה בלוס אנג'לס. בצעירותה, הייתה עלי נערה מרדנית והסתבכה עם רשויות החוק. היא נעצרה מספר פעמים ואף נאסרה בבית כלא לבני נוער למשך שלושה חודשים בגין עבירות של גנבה מחנויות. מאוחר יותר סיפרה עלי כי חוותה התעללות בכלא. בגיל 16 עבדה כטכנאית ציפורניים. לאחר שרכשה תואר במנהל עסקים מטעם מכללת סנטה מוניקה, פתחה סלון יופי. בגיל 18 החליטה לעזוב את עסקי הטיפוח וללמוד איגרוף. עלי עסקה באיגרוף מקצועני בין השנים 1999–2007 ולאחר שפרשה מעולם האיגרוף בגיל 30, פצחה בקריירה בתעשיית הבידור. עלי מנחה תוכניות טלוויזיה רבות ומשתתפת כמתחרה בתוכניות מציאות. בשנת 2002 כתבה את הספר '''Reach! Finding Strength, Spirit, and Personal Power''' שמטרתו לעורר השראה ולהניע אנשים צעירים לשאוף להגשמת החלומות שלהם. בראיון שקיימה בשנת 2013 טענה עלי כי השיעור הגדול ביותר שקיבלה מאביה הוא הנכונות להפגין חמלה כלפי כולם, ללא קשר לגזעם או למעמדם.
Jupiter LI
קוטרו של Jupiter LI הוא 2 קילומטר, מהירותו בעת הקפתו את צדק היא 2.34 ק"מ לשנייה, רדיוס מסלולו סביב צדק הוא 23,314,335 קילומטר ומשך זמן הקפתו סביב צדק הוא 724.34 ימים.
לילה עלי
ביוגרפיה
באוגוסט 2000 התחתנה עם המתאגרף ג'וני מק'קליין. מק'קליין שימש כאמרגן שלה עד שהזוג התגרש בשנת 2005. ביולי 2007 התחתנה עם שחקן העבר של ליגת ה-NFL, קרטיס קונווי והם מתגוררים בלוס אנג'לס עם שני ילדיהם. אף על פי שגדלה כמוסלמית, עלי לא דובקת באסלאם.
Jupiter LI
ל-Jupiter LI בהירות נראית של 23.2, אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.320.
בשנת 2015 נקבע רשמית מספרו כ-Jupiter LI
לילה עלי
ביוגרפיה
בשנת 2009, המתאבק הנודע, האלק הוגאן זקף לזכותה את עצם קיומו. הוגאן טען כי עלי התקשרה אליו כשהיה במצב רוח אובדני וששיחת הטלפון הזו מנעה ממנו להתאבד.
קריירת איגרוף
בשנת 1995, בהיותה בת 18, עלי החלה להתאגרף לאחר שראתה לראשונה קרב אגרוף בין נשים עם המתאגרפת קריסטי מרטין. היא הצהירה לראשונה על רצונה להיות מתאגרפת מקצוענית בתוכנית בוקר טוב אמריקה בראיון שערכה עם דיאן סויר. כשסיפרה לאביה, מוחמד עלי, על רצונה להתאגרף, הוא לא היה מרוצה מהרעיון שהיא תיקח חלק במקצוע מסוכן כאיגרוף. בשנת 1978, עלי אף התבטא נגד איגרוף נשים כשאמר: "נשים לא נועדו לספוג מהלומות בחזה ובפנים". למרות חששותיו, לילה הבטיחה לו כי תתאגרף רק נגד נשים וכי יש לה את הגנטיקה שלו.
הקרב המקצועני הראשון שלה נערך בשנת 1999, בהיותה בת 21. אף על פי שהיה מדובר בקרב הראשון שלה, הוא משך תשומת לב תקשורתית וציבורית רבה משום העובדה שהיא בתו של מוחמד עלי. עלי ניצחה את הקרב הראשון שלה בנוקאאוט כבר בסיבוב הראשון. לאחר רצף של שמונה ניצחונות נוספים, אוהדים רבים הביעו את רצונם לחזות בקרב בינה לבין פרידה פורמן (בתו של אלוף העולם במשקל כבד, ג'ורג' פורמן) או בינה לבין ג'קי פרייזר (בתו של אלוף העולם במשקל כבד, ג'ו פרייז'ר). ביוני 2001, נפגשו עלי ופרייזר לקרב שזכה לכינוי 'עלי ופרייזר IV' כרמיזה להמשך טרילוגיית הקרבות המפורסמת בין מוחמד עלי לג'ו פרייז'ר. עלי ניצחה בקרב זה בהחלטת שופטים (רוב קולות). קרב זה היה לאירוע קרב הנשים הראשון בהיסטוריה שהוגדר כאירוע איגרוף 'שלם וצפה' מרכזי.
ב-17 באוגוסט 2002, זכתה עלי בתואר אלופת העולם הבלתי מעורערת של IBA במשקל סופר בינוני כשניצחה בסיבוב השני בנוקאאוט את סוזט טיילור. בנובמבר באותה השנה, זכתה בשתי חגורות אליפות עולם בארגונים WIBF ו-IWBF. באוגוסט 2003, עלי נלחמה נגד מקור ההשראה שלה, קריסטי מרטין, וניצחה אותה בנוקאאוט בסיבוב הרביעי. בספטמבר 2004, זכתה בתואר אלופת העולם של ה-IWBF במשקל קל כבד. ביוני 2005, זכתה בתואר אלופת העולם של ה-WBC ובכך הפכה לאישה השנייה בהיסטוריה לזכות בתואר אליפות של ה-WBC (לאחר ג'קי נאבה הראשונה). בשנת 2007, נלחמה בפעם האחרונה נגד גוונדולין אוניל וניצחה אותה בסיבוב הראשון בנוקאאוט טכני.
יחסי סורינאם–צרפת
יחסי סורינאם–צרפת הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הצרפתית לרפובליקת סורינאם.
סקירה כללית
צרפת וסורינאם חולקות 520 ק"מ של גבול, דרך גיאנה הצרפתית, לאורך נהר מארוני . גבול משותף זה מביא אינטרסים ואתגרים משותפים בכל הקשור לפיתוח, תשתיות, הגירה וביטחון. מלחמת האזרחים בסורינאם הביאה לזרם פליטים מסורינאם לגיאנה הצרפתית. אלה היו למעשה מארונים מהאזורים הפנימיים, אלפים מהם נשארו בגיאנה לאחר סיום הלחימה. מאז שהגבול נפתח מחדש בדצמבר 1991, הסחר המסורתי בין המדינות התחדש. סורינאם הביעה את רצונה לחזק את היחסים עם צרפת, כפי שעולה מההחלטה לפתוח שגרירות בפריז בשנת 2011 ואשרורו ב-26 באוקטובר 2017 של הסכם שיתוף הפעולה המשטרתי שנחתם בשנת 2006. צרפת גם הביעה עניין רב בהגברת היחסים הדו-צדדיים. הדבר יצא לפועל בסתיו 2017 ואושר על ידי ביקורה של שרת החוץ אילדיז פולאק-ביגלי בפריז. במהלך ביקורה חתמה לצד השרה הצרפתית לענייני צרפת מעבר לים, אניק ז'יררדן, על הסכם התיחום הימי לגבי הגבול בין צרפת לסורינאם משפך נהר מארוני. המטרה של שתי המדינות היא לפעול יחד לגיוון היחסים שלהן, לשלוט טוב יותר בזרימת ההגירה ובסחר חוצה גבולות (זהב, תרופות וכו') תוך טיפוח פיתוח סחר וחילופי תרבות עם דאגה לאיכות הסביבה.
בנובמבר 2009 נערכו התייעצויות דו-צדדיות ברמה גבוהה - ועד כה היחידה - בפרמריבו. באותה הזדמנות הוקמה "מועצת נהרות" בה נפגשו נציגי הממשלות המקומיות ונבחרי הציבור לדיון בנושאים בעלי עניין משותף סביב ניהול שני הבנקים (שדרוג תשתיות כולל מעבורת בינלאומית, ניהול מפלים, הגנת סביבה ופרויקטים תרבותיים וספורטיביים).
יחסים כלכליים
לצרפת נוכחות כלכלית קטנה בשכנתה סורינאם. היא הספקית הרביעית בגודלה בסורינאם (0.9% נתח שוק) אחרי הולנד (15.6%), גרמניה (1.8%) ובריטניה (1.4%). חברות צרפתיות נוכחות בתחום הבננות (אספקת צמחי חוץ גופית על ידי מרכז המחקר החקלאי הצרפתי לפיתוח בינלאומי (CIRAD), ציוד השקיה, סיוע טכני, מכירה והובלה לאירופה באמצעות חברת הספנות CMA CGM). לשכות המסחר בסורינאם וגיאנה הצרפתית נפגשות מדי שנה.
פיגועי מרץ 2016 בבריסל
בבוקר 22 במרץ 2016 אירעו שלושה פיגועי התאבדות בשני אתרים בבריסל בירת בלגיה. הראשון היה בנמל התעופה של בריסל, בו אירעו שני פיגועי התאבדות, וכשעה וחצי לאחר מכן התרחש פיגוע התאבדות בתחנת המטרו של בריסל. בשני הפיגועים נרצחו 32 אנשים, נפצעו יותר מ-300 בני אדם ומתו שלושת המחבלים המתאבדים. ארגון הטרור המדינה האסלאמית נטל אחריות לפיגועים.
רקע
בעקבות פיגועי נובמבר 2015 בפריז הכריזה בלגיה על הגברת הכוננות בגבולותיה עם צרפת. מאוחר יותר הודיעה על מעצרם של כ-5 חשודים בסיוע למחבלים. ב-18 במרץ 2016 עצרה משטרת בלגיה את סלאח עבד א-סלאם, מהחשודים העיקריים בתכנון הפיגועים בפריז.
הפיגוע בנמל התעופה של בריסל
הפיגוע הראשון התרחש ב-8:15 בנמל התעופה של בריסל, בו אירעו שני פיגועי התאבדות; אחד ליד עמדת הצ'ק-אין של אמריקן איירליינס ובריסל איירליינס, ואחד ליד בית קפה של סטארבקס. 12 אנשים נרצחו, 35 נפצעו. דווח שלפני הפיצוצים נשמעו ירי וצעקות בערבית.
לפי גורמי החקירה בבלגיה, המחבלים התכוונו לפגוע בנוסעים מבלגיה, משאר אירופה וכן בנוסעים אמריקנים.
הפיגוע בתחנת המטרו מאלבק
כשעה לאחר הפיגוע בנמל התעופה התפוצץ מחבל מתאבד נוסף בשעה 9:11 בקרון המרכזי ברכבת בעלת שלושה קרונות בתחנת המטרו של בריסל מאלבק, סמוך לבנייני האיחוד האירופי. מיד לאחר הפיצוץ עצר הנהג את הרכבת ועזר לפנות את הנפגעים. בפיגוע נרצחו 16 בני אדם, 106 נפצעו, 17 מהם באורח קשה. בעקבות הפיגוע נסגרו בשעה 9:27 כל תחנות הרכבת בבריסל, והושבתו כל הרכבות המגיעות לבריסל מרחבי אירופה.
בעקבות הפיגועים
במהלך מסיבת עיתונאים בירדן שהתקיימה באותו יום בצהריים עם שר החוץ הירדני, הגיבה שרת החוץ של האיחוד האירופי פדריקה מוגריני על הפיגועים בבריסל שהתרחשו באותו בוקר, והפסיקה את מסיבת העיתונאים לאחר שפרצה בבכי.
הרשויות בבלגיה מסרו, כי בעקבות הפיגוע בנמל התעופה והנזק הרב שנגרם למקום, יישאר נמל התעופה סגור למשך שבוע לפחות, צעד שע"פ כלכלנים בכירים יגרום להפסדים של עשרות מיליוני אירו לחברות התעופה ולעובדים בנמל, ובסופו של דבר תצטרך ממשלת בלגיה לשאת בהוצאות ולפצות את כל אלו שניזוקו מהמהלך.
רשות שדות התעופה בישראל החליטה לאסור נחיתת מטוסים מאירופה בישראל, איסור שבוטל לאחר כשעה.
בתקשורת דווח שדאעש לקח אחריות על הפיגועים.
עדות שמסר נהג המונית שהסיע את המחבלים לנמל התעופה הביאה לזיהוי שניים מהמחבלים המתאבדים: האחים איברהים וחאלד אל-בקראווי. המחבל השלישי, שנמלט משדה התעופה מיד לאחר הפיגוע, נתפס יומיים לאחר מכן ב-24 במרץ, אולם רק ב-26 במרץ הוא זוהה בוודאות כמחבל השלישי, וזאת לאחר ניתוח התצלומים ממצלמות האבטחה של נמל התעופה. למרבה ההפתעה, ב-28 במרץ הודיע התובע הכללי של בלגיה כי ע"פ נתונים נוספים התברר שהאיש אינו קשור כלל לפיגוע, והוא שוחרר לביתו. בתקשורת העולמית הוצג כל העניין כמחדל מודיעיני מתמשך של הרשויות בבלגיה, שטרם הצליחו לפענח כראוי את זהות המחבלים ולהניח עליהם את ידן.
ב-16 באפריל הודיעה שרת התחבורה של בלגיה, ז'קלין גלאן, על התפטרותה עקב ליקויי האבטחה בנמל התעופה.
תגובות בישראל
לתהודה עולמית זכתה תגובתו של שר התחבורה והמודיעין, ישראל כ"ץ, שאמר: "אם בבלגיה ימשיכו לאכול את השוקולד, ואם ימשיכו ליהנות מכל החיים ולהיראות ליברלים ודמוקרטים גדולים, ולא יגדירו שחלק מהמוסלמים שיושבים שם מארגנים טרור - הם לא יוכלו להילחם בהם".
ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, הציג את משנתו הפוליטית ביחס לטרור העולמי, ואמר: "שרשרת ההתקפות מפריז לסן ברנרדינו, לאיסטנבול, לחוף השנהב, ועכשיו לבריסל – וההתקפות היומיות בישראל הן חלק מהתקפה מתמשכת נגד כולנו. זה לא שאנו יכולים להציע להם את בריסל, איסטנבול, קליפורניה או אפילו את הגדה המערבית. זה לא יספק את הרצונות שלהם. כי מה שהם מחפשים זה רק את השמדתנו והשליטה המלאה שלהם. הדרישה הבסיסית שלהם היא שאנו פשוט ניעלם. אז חבריי – זה לא יקרה. הדרך היחידה להביס את הטרוריסטים היא להילחם בהם יחד."
שר הביטחון, משה יעלון, תיאר את הפיגועים: "זו מלחמת עולם שלישית נגד ערכינו ההומניים המשותפים".
זכויות האדם באיראן
הביקורת הנמתחת על ממשלת איראן היא גם על הגבלות ועונשים הניתנים בעקבות עבירות על החוקה האסלאמית של הרפובליקה, וגם על פעולות שאינן קשורות לאסלאם, כעינויים, אונס, ורצח של אסירים פוליטיים, וכן הכאתם ורציחתם של מתנגדי המשטר על ידי אזרחים אחרים.
רוב הביקורת נסובה על פעילויות באיראן החורגות מתקני זכויות אדם בינלאומיים, כענישה על "פשעים ללא קורבנות" (לדוגמה ניאוף והומוסקסואליות), ענישה שאינה מידתית, הענשת קטינים מתחת לגיל 18, הגבלת חופש הדיבור והעיתונות ובכלל זה מאסר עיתונאים, אי שוויון מובנה בחוקת המדינה בענייני דת ומין, ובכלל כך רדיפת המיעוט הבהאי ומניעת זכויות בסיסיות מנשים והדרתן.
עונשי מוות
בשנת 2016 נעצר הרופא אחמד רזא ג'לאלי במהלך ביקורו באיראן הוא הואשם בריגול לטובת ישראל. בשנת 2017 הוא נשפט לעונש מוות ללא נוכחות עורך דין. למרות הלחץ הבין לאומי הוא לא שוחרר עד היום (2022).
נוויד אפכארי היה מתאבק איראני, שהיה אלוף איראן בהיאבקות וייצג את המדינה בתחרויות בינלאומיות. הוא נידון למוות והוצא להורג בספטמבר 2020 על ידי המשטר האיראני בעקבות מחאה אותה הביע ב-2018 במהלך הפגנות שנערכו במדינה באותה השנה, כמו גם רצח אותו ביצע לכאורה. על אף מאמצי המשטר להצדיק את הוצאתו להורג של נוויד כנקמה על הרצח אותו ביצע, מעולם לא הוכח האישום ברצח.
אלימות משטרתית
בספטמבר 2022, החלו הפגנות מהסא אמיני באיראן. המחאה שהחלה בעקבות מותה של מהסא אמיני בידי כוחות הממשלה, התפתחה למחאה על היחס של השלטון לנשים, מחאה נגד חוקי דת ובדרישה לשינוי שיטת המשטר במדינה. המשטרה וכן ארגונים מיליטנטים אחרים כמו משמרות המהפכה האסלאמית הפעילו אלימות משטרתית רבה. לפי דיווחי ארגון זכויות האדם Iran Human Rights, עד תחילת דצמבר 2022 הרגו המשטרה וכוחות הביטחון לפחות 448 מפגינים, בהם 60 קטינים
מקס פיין (משחק וידאו)
מקס פיין (באנגלית: Max Payne) הוא משחק וידאו מסוגת יריות בגוף שלישי והראשון בסדרת המשחקים מקס פיין, אשר פותח על ידי Remedy Entertainment והופץ על ידי Gathering of Developers ב-23 ביולי 2001 למערכת ההפעלה Microsoft Windows, ב-6 בדצמבר 2001 לקונסולות המשחקים פלייסטיישן 2, ב-12 בדצמבר 2001 לקונסולת המשחקים Xbox, ב-16 ביולי 2002 למערכת ההפעלה Mac OS X, ב-16 בדצמבר 2003 לקונסולת המשחקים גיים בוי אדוונס, ב-27 באפריל 2009 לקונסולת המשחקים Xbox 360, ב-12 באפריל 2012 למערכת ההפעלה לטלפונים החכמים iOS, ב-29 באפריל 2012 לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 3, ב-14 ביוני 2012 למערכת ההפעלה לטלפונים החכמים אנדרואיד וב-22 באפריל 2016 לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 4. עלילת המשחק סובבת סביב מקס פיין, בלש בדימוס במשטרת העיר ניו יורק, אשר מנסה לפתור את תעלומת הרצח הכפול של אשתו וביתו.
עלילה
מקס פיין חוזר ערב אחד לביתו ומגלה כי אשתו וביתו שאך נולדה נרצחו בידי סוחרי סמים המכורים לסם בשם "ולקיר". לאחר לוויית משפחתו, מקס מועבר למחלק הסמים.
שלוש שנים לאחר מכן, מקס עובד כסוכן סמוי וחוקר את העברת משלוחי הולקיר בידי משפחת המאפיה פנצ'ינלו. בי בי הנסלי, חברו למחלק, משאיר לו הודעה להיפגש עם שותפו וחברו הטוב אלכס בלדר ברכבת התחתית. כאשר מקס מגיע למקום, שותפו נרצח בידי מתנקש אנונימי. כתוצאה מכך, המשטרה מחשיבה את מקס לחשוד העיקרי ברצח, ובנוסף משפחת פנצ'ינלו מגלה כי מקס הוא שוטר ורוצה במותו.
מקס עורך מצוד אחר ג'ק לופינו, עבריין שאחראי להפצת הסם עבור משפחת פנצ'ינלו. לאחר שמקס הורגו הוא נפגש עם מונה סאקס, שמסממת אותו וגורמת ללכידתו בידי המאפיה. מקס נמלט משוביו ומצליח להשיג ידו על נשק מהמאפיה הרוסית. הוא חודר לביתו של דון פנצ'ינלו, ראש המאפיה. כאשר הדון נהרג בידי סוכניה של ניקול הורן, יו"ר תאגיד אסיר, מקס מגלה כי הדון הוא רק בובת חוטים בשוק השחור. הורן מזריקה למקס מנת יתר של ולקיר ומשאירה אותו למות.
קצוות חוט מובילים את מקס למפעל היתוך שבבסיסו בונקר צבאי ישן. הוא מגלה שסם הולקיר הוא תוצאתו של ניסוי צבאי שנועד לשפר את סיבולת הלוחמים, אך הופסק עקב תוצאות בלתי צפויות. עוד הוא מגלה, שאשתו גילתה אודות הניסוי בזמן שעבדה במשרד התובע המחוזי, ולכן נרצחה.
לאחר שמקס עוזב את הבונקר, הוא מקבל שיחת טלפון מבי בי שמבקש ממנו להפגש בחניון תת-קרקעי. מקס מגלה כי בי בי היה זה שירה באלכס ושהפליל את מקס ברצח. קרב יריות מתפתח, ומקס הורג את בי בי. הוא מתבקש להגיע לבניין אסגארד ולהפגש עם אדם בשם אלפרד וודן, חבר בארגון סודי הידוע בשם "המעגל הפנימי". הוא מבטיח למקס זיכוי מלא תמורת מותה של הורן. סוכניה של הורן פורצים למקום ורק מקס וודן נותרים בחיים.
מקס עושה את דרכו לתוך בניין אסיר השמור היטב ונפגש עם מונה סאקס בשנית. היא מסרבת לירות בו ונורית במקום. מקס מתעמת עם ניקול הורן ומתוודה בפניה שכל העניין החל משום שאשתו גילתה בדבר ניסוי הסם ולקיר. הורן בורחת לגג, שם ממתין לה מסוק. מקס יורה בכבלים שמחזיקים אנטנה, שמתמוטטת על המסוק וגורמת להשמדתו. מקס נעצר על ידי הבוס שלו, ג'ים בראוורה, ומובל החוצה בידי סוכני SWAT. הוא מחייך כאשר הוא רואה את אלפרד וודן, לאחר שזה הבטיח את דבר זיכויו.
המוסד (פירושונים)
{{פירושונים|
יצירות:
ראו גם
}}
שלום נגר
הרב שלום נגר (נולד בי"ד באלול ה'תש"ז, 30 באוגוסט 1947) הוא פוסק ומחבר חרדי ישראלי, היה רבה של אריאל בשנים 1983–2010. ראש כולל "מדרש יחיאל" בראש העין.
ביוגרפיה
נולד ברדאע שבמזרח תימן לעוואץ (עובדיה) ושמס (שמש) נגר. בשנת תש"ט (1949), כשהיה בן שנתיים, עלתה משפחתו לישראל במבצע על כנפי נשרים והתיישבה בראש העין. דודו, הרב שלום נגר, שהיה ערירי, לקח אותו תחת חסותו ודאג לכל מחסורו כדי שיהיה פנוי ללמוד תורה. את ראשית לימודיו התורניים עשה אצל דודו. התחנך בתלמוד תורה "יסודי התורה" בראש העין, ובשנת תש"כ (1960) עבר ללמוד בישיבת השרון ברמת השרון, בראשות הרב יעקב אדלשטיין והרב יצחק יחיאל יעקובוביץ, רבה של הרצליה. בשנת תשכ"ד (1964) עבר ללמוד בישיבת חברון בירושלים.
בשנת תשכ"ז (1967), בהיותו בן 19, הוסמך לשחיטה על ידי הרב עזרא יאיר. בשנת תש"ל (1970), בהיותו בן 23, הוסמך לרבנות על ידי הרב נסים דוד עזראן, הרב שלום יצחק הלוי, הרב יוסף קאפח והרב עובדיה יוסף. לימים גם הוסמך למילה.
בשנת תשל"א (1971) נישא לרינה חג'בי. לאחר נישואיו למד שש שנים בכולל "יד אפרים פישל" בראש העין, ובמקביל עסק במתן שיעורי תורה לבני נוער ומבוגרים בראש העין ובבית הכנסת הגדול בפתח תקווה. בשנת תש"מ (1980) התמנה לרב שכונה בראש העין, ושימש בתפקיד כארבע שנים.