cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרוזן ממונטה כריסטו
תקציר העלילה
לאחר שחרורו מוצא דנטס את המטמון שהופך אותו לעשיר מופלג למשך כל ימי חייו, ולאחר צאתו ממונטה כריסטו עוטה דנטס על עצמו שלל זהויות שונות, כשהמקיפה שבכולן היא דמותו בתור "הרוזן ממונטה כריסטו", על מנת לנקום ולפגוע בכל אלה שהשליכו אותו לכלאו. מהאידיאליסט הצעיר שהיה, הופך דנטס לאדם תקיף, חסר מעצורים, שרואה עצמו כשופט עליון מטעם האלוהים, ומציב לעצמו כמטרה עליונה לגמול לידידיו ולאלו שעזרו לו, ולנקום באלו שפשעו נגדו.
לכל אחד מאויביו פורש הרוזן ממונטה כריסטו רשת בצורה איטית ומחוכמת, כך שאותם אנשים ייענשו לא בשל הפשע שביצעו נגד דנטס, אלא בגלל חטאים אחרים שבקופת השרצים שלהם. דנטס מצליח במשימתו, ובאמצעות תכסיסיו הנחושים בא המוות על קאדרוס, משפחתו של פרננד נהרסת ובעקבות כך הוא שם קץ לחייו, וילפור יוצא מדעתו לאחר מות אשתו, בנו, חותנו וחותנתו, ודנגלאר נשבה על ידי אנשיו של הרוזן ומשוחרר לאחר שהוא יורד מנכסיו וכבודו נתבזה.
בדבריו למרסדס אהובתו, שנישאה לגדול שבאויביו, מסביר מונטה כריסטו מדוע הוא רואה לעצמו את ההצדקה לנקום באויביו ואף בכל משפחותיהם:
אולם מרסדס משיבה לו:
מונטה כריסטו מבין את האמת שבדבריה, ונמנע מלפגוע במשפחתו של פרננד, ומתמקד רק בנקמה באויביו עצמם.
השפעה
הספר זכה להצלחה גדולה ונחשב לאחת הקלאסיקות הצרפתיות הגדולות ביותר וליצירת מופת אמנותית. בעקבות הסיפור התפרסמו האי מונטה כריסטו ומצודת איף, ולאחר זמן הוכרזה המצודה כאתר היסטורי של צרפת וכ-90 אלף איש מבקרים בה מדי שנה, בהשפעת עלילת הספר. דמותו של הרוזן ממונטה כריסטו השפיעה רבות על התרבות, ונחשבת לדמות הנוקם האציל והאולטימטיבי.
רקע ומקורות השראה
דיומא פירסם רומן קצר בשם ז'ורז' בשנת 1843, לפני כתיבת הרוזן ממונטה כריסטו, בו מופיעים רבים מהרעיונות ומאמצעי העלילה הקיימים ב"הרוזן ממונטה כריסטו".
דיומא עצמו כתב כי רעיון הנקמה כאחד מנושאי הרומן הגיע מהערה (Le Diamant et la Vengeance[4]) שפורסמה בספר "זכרונות מארכיון משטרת פריז" אשר תיאר תקריות בצרפת בשנת 1838, ונכתב על ידי ז'אק פוצ'ה, ארכיונאי של משטרת פריז. דיומא התייחס לסיפור זה באחת המהדורות של הספר שלו שיצא לאור ב-1846.
פוצ'ה תיעד מקרה של סנדלר בשם פייר פיקו, שחי בנימס בשנת 1807, והיה מאורס להינשא לאישה עשירה, כאשר שלושה חברים קנאים טפלו עליו האשמת שווא של ריגול לטובת אנגליה. פיקו הושם במעצר במבצר פנסטרל (כיום בצפון איטליה), שם שימש כמשרת של איש דת איטלקי עשיר. כאשר איש הדת נפטר, הוא הוריש את הונו לפיקאו, אליו התייחס כאל בן. לאחר מכן, בילה פיקו שנים בתכנון נקמתו בשלושת האנשים שהיו אחראים לגורלו המר. את הראשון מביניהם הוא דקר בפגיון שעליו נכתבו המילים "מספר אחד", ולאחר מכן הרעיל את השני. את בנו של הגבר השלישי הוא פיתה לפשע ואת ביתו לזנות, ולבסוף דקר את האיש עצמו. איש זה, ששמו היה לופיאן, נישא לארוסתו של פיקו בזמן מעצרו של פיקו.
סיפור אמיתי אחר שמופיע אצל פוצ'ה מתאר הרעלה במשפחה. סיפור זה כנראה שימש דוגמה לפרק הרציחות במשפחת וילפורט.
עיבודים
עם השנים יצאו מספר סרטים בשם "הרוזן ממונטה כריסטו", המפורסמים שבהם יצאו בשנים 1934, 1961, 1975 ו-2002.
בשנת 2004 יצאה אנימה שמבוססת על הספר בשם גנקוטסואו - הרוזן ממונטה כריסטו והיא לוקחת תפנית שונה לגמרי מהספר. בשנת 2005 יצאה מנגה שמבוססת על האנימה אך משכתבת את הסיפור.
בשנת 2006 יצא הסרט "ונדטה" שפירושו בעברית הוא "נקמת הדם". הסרט הושפע רבות מהספר ומהעיבודים של "הרוזן ממונטה כריסטו" לקולנוע, ואף הוצגו בו קטעים מהעיבוד הקולנועי משנת 1934.
לאורך השנים עלו ברחבי העולם עיבודים בימתיים רבים לספר. בישראל הוצג בשנת 2009 מחזה המבוסס על הספר בתיאטרון באר שבע בעיבודו ובבימויו של עידו ריקלין.
"הרוזן ממונטה כריסטו" מופיע כדמות בסדרת הפנטזיה "עד עצם היום הזה".
בספטמבר 2021, המפיק דימיטרי ראסם, שהפיק את הסרטים שלושת המוסקטרים: ד'ארטניאן ושלושת המוסקטרים: מיליידי, הביע עניין בהפקת עיבוד קולנועי מחודש.
עיבודים לעברית
כל הפרסומים בעברית מהווים עיבוד או קיצור של הטקסט המקורי
מיסטר גלאס
אף על פי שהיה עניין ביצירת סרט המשך ל"בלתי שביר", סרטי טאצ'סטון בחרו שלא לממן את ההפקה חרף ביצועים נאים בקופות. שאמלאן החל לכתוב תסריט לסרט ספליט באמצעות דמות שתכנן תחילה עבור בלתי שביר, אבל הוציא מהתסריט בשל בעיות איזון. שאמלאן ביקש ליצור טרילוגיה וחתם על הסכם הפקה והפצה של הסרט השלישי עם סרטי יוניברסל ולאחר ש"ספליט" זכה להצלחה מסחרית וביקורתית, באפריל 2017, שאמלאן הודיע רשמית כי הוא התחיל לעבוד על הפקת "גלאס", כשאמר: "אני מקווה [שיהיה סרט שלישי]. התשובה היא כן... אני הולך להתחיל לכתוב. [יש לי] מתווה ממש ברור, שהוא מורכב למדי. אך כעת הסטנדרטים שלי למסגרת העלילה גבוהים יותר... אני כמעט שם, אבל אני עדיין לא שם".
הסרט יצא לאקרנים ב-18 בינואר 2019, כאשר אולפני יוניברסל הפיצו את הסרט בצפון אמריקה, בעוד חברת וולט דיסני הפיצה אותו באמצעות חברת הבת Buena Vista בשאר העולם.
תקציר עלילת הסרט
בעקבות אירועי "ספליט", דייוויד דאן רודף את אישיות העל של קווין וונדל קראמב, "החיה", לאחר סדרת מפגשים ועימותים, בעוד נוכחותו המוצללת של אלייז'ה פרייס, הלא הוא "מר גלאס", מתברר כמי שמחזיק סודות קריטיים הנוגעים לשני הגברים.
הפנתר הוורוד 2
עלילת הסרט
בסרט זה, יהלום "הפנתר הוורוד" נגנב שוב, ובזירת הפשע נמצא פתק חתום של "הטורנדו". המפקח קלוזו, וחבורת בלשים מקצועיים מארצות שונות, נקראים לפתירת התעלומה. ניסיונותיו של קלוזו לפתירת התעלומה מסתבכים, והמפקח הממונה עליו מגרש אותו מקבוצת הבלשים, שעליהם מוטלת המשימה לפתור את התעלומה.
לאחר שקבוצת הבלשים פתרה, כביכול, את התעלומה, מתקיים טקס פרסים שאליו מתגנב קלוזו וחושף את הפושעת האמיתית (מה שמעיד על הטעות המביכה של הבלשים). קלוזו פותח במרדף אחריה, שנגמר ביריית אקדח ביהלום היקר, אולם לאחר עצירת הפושעת, קלוזו נעצר לרגע של פלאשבק ומספר על כך שהחליף את היהלום האמיתי במוזיאון עם חיקוי שהיה ברשותו. זאת בטענה שלאחר מספר פשעים של ה"טורנדו", הוא הניח ש"הפנתר הוורוד" יהיה הקורבן הבא והלך להצילו. עובד הניקיון במוזיאון, שהוא גם חברו של קלוזו, עזר לו בהחלפת היהלום בסודיות על מנת לא לחשוף את המעשה.
MRSA
MRSA (ראשי תיבות באנגלית של Methicillin-resistant Staphylococcus aureus; בעברית: סטפילוקוקוס זהוב עמיד למתיצילין) הם חיידקי Staphylococcus aureus בעלי עמידות נרחבת כנגד אנטיביוטיקה. MRSA אינו מהווה גורם סיכון משמעותי באוכלוסייה רגילה, אך הוא גורם זיהום נפוץ בבתי חולים, ועמידותו בפני מרבית סוגי האנטיביוטיקה הופכת אותו לאיום משמעותי על מאושפזים (בייחוד מאושפזים בעלי מערכת חיסון מדוכאת), שעשויים להידבק בו במהלך אשפוז בבית חולים (זיהום נוזוקומי).
חיידקים אלו מייצרים את האנזים בטא לקטמאז וכן יש להם חלבונים קושרי פניצילין בעלי אפיניות מופחתת לאנטיביוטיקה. תכונות אלה מקנות להם עמידות כנגד סוגים רבים של אנטיביוטיקה. החיידקים עמידים לכל סוגי הפניצילין והצפלוספורין, תרופות הבחירה המיועדות לטיפול בזיהומים שנגרמים על ידם.
MRSA רגישים לאנטיביוטיקות הבאות: ואנקומיצין, פוסידין ולינזוליד. חיידקי MRSA אינם אלימים יותר מ-S. aureus רגישים למתיצילין (MSSA), אולם התגלו כבר מקרים של MRSA עמיד בפני ואנקומיצין. בשנת 2012 דיווח צוות חוקרים מאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו על גילוי תרכובת אנטיביוטית חדשה, מקבוצת המקרולידים (Macrolide), שנקראת Anthracimycin. תרכובת זו נמצאה יעילה מאוד בהשמדת חיידקי MRSA (כמו גם חיידקי Bacillus anthracis). אפשרות אחרת להתמודדות עם זיהומי MRSA היא באמצעות סוג בקטריופאג' התוקף באופן טבעי את החיידק.
חולי סיסטיק פיברוזיס המטופלים במינים שונים של אנטיביוטיקה מועדים לתקיפה של MRSA. על פי הערכה שניתנה בארצות הברית בשנת 2005, מתים במדינה זו בין 800 ל-955 אנשים בשנה מזיהומים שיוצרים חיידקים אלו. על פי פרסומים עדכניים יותר (2007) נראה כי חיידקים אלו יצאו מבתי החולים והם מתפתחים גם במקומות צפופים המאופיינים בהיגיינה בעייתית, כגון בגני ילדים, בתי ספר ומחנות צבאיים. החיידק תוקף ביתר שאת אנשים בעלי מערכת חיסונית חלשה. לפי הערכות חדשות, בארצות הברית מת אדם בכל 30 דקות כתוצאה מחיידקים אלו, העמידים כאמור בפני אנטיביוטיקה. הערכות המוות השנתיות בארצות הברית עומדות על כ-35,000 אנשים שמתים מהחיידק מדי שנה. גורמים רפואיים בארצות הברית משווים את הסכנה הטמונה בחיידקים אלו כגדולה מזו של נגיף ה-HIV. הערכות עולמיות חדשות מדברות על עד כ-53 מיליון בני אדם ברחבי העולם המהווים נשאים של החיידק, אשר התפרצותו אצל בני אדם מאופיינת בעיקר בזיהומי עור קשים.
מקובל לחלק זיהומי MRSA לזיהומים הנרכשים בבתי חולים (HA-MRSA), אשר נוטים לגרום לדלקת ריאות ולמחלות חריפות, ולזיהומים הנרכשים בקהילה (CA-MRSA) אשר גורמים בדרך כלל לזיהומים שטחיים בעור.
זנים מסוימים של CA-MRSA מייצרים את הטוקסין PVL ההורס לויקוציטים, גורם נקרוזה ובכך מהווה גורם וירולנטיות משמעותי, אשר הופך חיידקים אלו ל"אלימים" במיוחד.
Converting Vegetarians
Converting Vegetarians (בעברית: צמחונים ממירים) הוא האלבום הרביעי של הרכב הטראנס הישראלי אינפקטד מאשרום. האלבום מכיל שני דיסקים, הראשון כולל 13 רצועות ומציג סגנונות רבים וחדשים של אינפקטד מאשרום, מטריפ-הופ עד לטראנס פרוגרסיב ודאנס. הדיסק השני כולל 10 טרקים ומציג את סגנון הטראנס המסורתי של אינפקטד מאשרום עם שוני חדש.
שיתוף פעולה עם ברי סחרוף
לאחר שיתוף הפעולה של אינפקטד מאשרום עם ברי סחרוף שהניב את הרמיקס לשיר "היום יום הולדת" אינפקטד מאשרום עשו עם ברי סחרוף עוד שני טרקים שהופיעו באלבום. שמות הטרקים הם: Elation Station (מספר 2 בדיסק השני) ו-Deeply Distrubed (מספר 8 בדיסק הראשון). שני הטרקים זכו להצלחה רבה (בעיקר Deeply Distrubed שהפך לסמל של הדיסק הראשון).בטרקים ברי סחרוף לא שר.
הצלחת האלבום
האלבום קיבל את התואר אלבום פלטינה כפולה (מכירה של למעלה מ-80,000 עותקים), והביא לאינפקטד מאשרום מספר רב של מעריצים. האלבום נחשב לפריצת דרך עבור ההרכב כיוון שחשף אותם בפני תחנות הרדיו ובפני קהל שלא שמע מוזיקה אלקטרונית.
מתילדה בתאם-אדוורדס
מתילדה בתאם אדוורדס (באנגלית: Matilda Betham-Edwards; 1836–1919) משוררת, סופרת וסופרת מסעות בריטית. נולדה למשפחת חוואים בכפר ווסטרפילד במחוז סאפוק שבבריטניה. הייתה משוררת פורה וברוכת כישרון, מגדולי תומכי תנועות הנשים בתקופתה. אביה היה כומר. היא ניהלה התכתבויות עם משוררים אנגלים שהיו נודעים למדי באותם הימים, כמו ג'ורג' אליוט, ברברה בודיצ'ון, קובנטרי פטמור, הנרי ג'יימס ושרה גראנד.
מחויבותה העיקרית בחייה ובעבודתה הייתה לצרפתית ולצרפת, בה ביקרה לראשונה ב-1875, על אף שתחומי העניין שלה התפרשו על פני מגוון רחב של נושאים. ספרה הראשון, "הבית הלבן ליד הים", יצא לאור בשנת 1857, עת מלאו לה עשרים ואחת שנים בלבד. הוא זכה להצלחה רבה, תורגם למספר שפות ויצא לאור באינספור מהדורות. בשל מוצאה ההוגנוטי היא רחשה לצרפת חיבה ונאמנות מיוחדות. אחת ממטרות חייה הייתה קידום רגשי החיבה והכבוד ההדדי בין צרפת ובריטניה.
עם מותו של אביה ב-1864, היא עברה ללונדון ונעשתה חברה בחוג הספרותי הלונדוני. ב-1891 היא הגיעה לפסגת חייה עת ממשלת צרפת העניקה לה את התואר "ממונה על לימודי צרפת לציבור הרחב" בשל פעולותיה למען ביסוס "הסכמה לבבית" (Entente Cordiale - "ההסכמה הלבבית" היה, בין היתר, כינויה של הברית שחתמו צרפת ובריטניה ב-1904) אמיתית וארוכת ימים. בין האותות והפרסים שבהם זכתה הייתה גם מדליה בה עוטרה בתערוכה האנגלו-צרפתית של 1908. לקראת מותה זכתה לכבוד שבקיצבה חודשית של עובדי ציבור מאת הממשלה הבריטית. היא נפטרה בהייסטינגס בשנת 1919.
Here Am I
Here Am I (בעברית: הנה אני) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הוולשית בוני טיילר, מתוך אלבומה השני, Natural Force. השיר יצא לאור ב-7 באפריל 1978, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-99 במצעד המוזיקה האוסטרלי, ה-18 במצעד שבגרמניה, וה-4 במצעד שבנורווגיה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי רוני סקוט וסטיב וולף, והופק על ידי דוד מקיי. השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי, המכיל בתוכו גם נגיעות של רוק. לאחר ההצלחה העולמית שלה זכה הסינגל השני "It's a Heartache", הצליח השיר הזה בעיקר בזכותו.
הבי סייד של השיר היה, "Don't Stop the Music".
ביקורת
השיר זכה לביקורת חיובית מאתר המוזיקה "Record Mirror", בדומה לשאר שירי האלבום.
ויה פראטה
ויה פראטה (Via ferrata באיטלקית: "דרך הברזל", ברבים vie ferrate או באנגלית via ferratas) הוא מסלול טיפוס שנמצא בהרי האלפים ובמקומות אחרים. המונח "via ferrata" משמש ברוב המדינות והשפות, למעט בעיקר באזורים דוברי גרמנית, המשתמשים ב-Klettersteig – "שביל טיפוס" (ברבים: Klettersteige).
תשתית
דרך פראטה היא מסלול טיפוס העושה שימוש בכבלי פלדה, שלבים או סולמות, המחוברים לסלע אליו מצמידים המטפסים רתמה עם שתי רצועות, המאפשרת למטפסים לאבטח את עצמם לכבל המתכת ולבלום כל נפילה. הכבל ומתקנים אחרים, כגון שלבי ברזל, יתדות, מדרגות, סולמות וגשרים, מספקים גם בסיס למדרך רגל וגם אחיזת יד. בזכות כך, מתאפשר טיפוס על מסלולים מסוכנים, ללא הסיכונים בטיפוס ללא אבטחה או הצורך בציוד טיפוס מתקדם. מסלולי ויה פראטה מאפשרים את הגישה לפסגות קשות לטיפוס כחלופה לטיפוס מצוקים וטיפוס הרים, שני האחרונים דורשים כישורים גבוהים יותר וציוד יותר מקצועי.
מסלולי ויה פראטה יכולים להשתנות באורכם ממסלולים קצרים הנמשכים פחות משעה ועד מסלולים אלפיניים ארוכים המכסים מרחק וגובה משמעותיים ( או יותר של עלייה) בני שמונה שעות או יותר. באזורים מסוימים, כמו ברכס ברנטה בהרי הדולומיטים, אפשר לעבור בין מספר מסלולי ויה פראטה יחד, ללון במקלטי הרים, וכך לבצע סיורי טיפוס נרחבים בני מספר ימים בגובה רב. ברמת הקושי, ויה פראטה יכולה לנוע בין מסלולים שהם מעט יותר משבילים למסלולים תלולים ומאומצים מאוד, הדורשים את הכוח והטכניקה של טיפוס סלעים רציני. בדרך כלל, מסלולי ויה פראטה נעשים בעלייה, אם כי אפשר גם לרדת אותם.
מקורות הויה פראטה מתוארכים למאה ה-19, אך הם קשורים לעיתים קרובות למלחמת העולם הראשונה, כאשר כמה מהם נבנו באזור הרי הדולומיטים באיטליה כדי לסייע לתנועת חיילים. יותר מ-1,000 דרכי ברזל קיימות כיום בהרי האלפים. רובן נמצאות באיטליה ואוסטריה. אחרות נמצאות במספר מדינות באירופה ובמספר מועט במקומות אחרים. מסלולי ויה פראטה קיימים בדרך כלל באזורים הרריים המאופיינים באבן גיר, כמו הרי הדולומיטים.
קירונדי
קירונדי (נכתב גם רונדי) היא שפת בנטו המדוברת על ידי כ-6 מיליון איש בבורונדי ובחלקים הסמוכים לה בטנזניה, קונגו ואוגנדה. 84% מדוברי השפה הם מבני שבט ההוטו, 15% הם בני שבט הטוטסי והאחוז הנותר הוא משבט הטווה.
קירונדי קרובה מאוד לקיניאוורנדה, השפה העיקרית אצל שכנתה של בורונדי, רואנדה, ולגיהה, השפה המדוברת במערב טנזניה. דוברי קירונדי יכולים להבין קיניאוורנדה, ולהפך.
הגיית השפה וכתיבתה
מספר העיצורים בשפה נע בין 19 ל-26.
גן יפני
גנים יפניים (קנג'י: 日本庭園), במסורת של יפן, עשויים להימצא בבתים פרטיים, בפארקים שכונתיים או עירוניים, במקדשים בודהיסטיים או במקדשי שינטו ובנקודות ציון היסטוריות כדוגמת מצודות עתיקות. רבים מהגנים היפניים המפורסמים ביותר במערב וביפן עצמה, הם גני זן. מסורתם של מומחי התה הניבה גנים יפניים מעודנים בסגנון פשוט וכפרי.
גנים יפניים טיפוסיים מכילים, באופן ממשי או סמלי, אחדים מהאלמנטים הבאים: גנים יפניים עשויים להיות באחד מהסגנונות הבאים:
מקדשי זן רבים מאופיינים בגן בסגנון 'נוף יבש' (枯山水). אין בהם מים, אך לרוב הם מעוררים תחושה של מים באמצעות שימוש בחלוקי אבן ובחצץ או בחול מגורפים בקפידה. אופייניים לסגנון הנוף היבש, סלעים שנבחרו בשל צורתם ותבניתם המיוחדת, אזוב ושיחים נמוכים. מפורסם במיוחד הגן במקדש Ryōan-ji בקיוטו.
גם גנים אחרים משתמשים בסלעים דומים לקישוט. חלקם מובאים מחלקיה הרחוקים של יפן. בנוסף, חזרן וצמחים קרובים, ירוקי-עד כולל אורן שחור יפני ועצים נשירים כמו מייפל צומחים מעל שטיח של שרך ואזוב. בחלק מהגנים מותקנים קישוטים המשלבים אקוסטיקה טבעית ושימושיות כגון הסוּיקינקוּצוּ.
אסטרטגיה של גישה עקיפה
האסטרטגיה של גישה עקיפה הוצגה לראשונה בספר שנשא את השם: "אסטרטגיה של גישה עקיפה - מאה דורות של מלחמה" שיצא לראשונה בבריטניה בשנת 1929. הספר זכה להצלחה רבה ותורגם לשפות רבות, ביניהן עברית (בשנת 1956).
רקע
הגנרל קרל פון קלאוזביץ, שהיה ממניחי היסוד לתורת הלחימה המודרנית שם את הדגש באסטרטגיה הצבאית על החתירה לקרב. הוא טען כי הקרב הוא מרכזה של המלחמה, הוא נקודת ההכרעה בה, ולפיכך כל המאמץ האסטרטגי: התמרון, הלוגיסטיקה וההטעיה נועדו רק לתת נקודת פתיחה טובה יותר בקרב שבו יתנגשו הכוחות ותוכרע המערכה בכוח הזרוע. לפיכך, קלאוזביץ שלל נקיטת מאמץ רב כדי לייצר הפתעה או הונאה.
תורתו של קלאוזביץ הייתה בעלת השפעה רבה וצבאות אירופה במאה ה-19 תכננו את תוכניות המלחמה שלהם בהשראת תורת קלאוזביץ. מצביאים בולטים, בעיקר גרמנים, כגון מולטקה הקשיש, מולטקה הצעיר ואלפרד פון שליפן ראו בעצמם תלמידיו של קלאוזביץ. במלחמת העולם הראשונה נתגלה כי אסטרטגיה זו איננה מניבה תוצאות. פיתוח כלי לחימה חדשים כגון המקלע ושכלול אמצעי הביצורים הפכו הסתערות חזיתית על עמדות מבוצרות למסוכנת בהרבה ובהכרח גובה אבדות רבות. בקרבות רבים כגון בקרב ורדן ובקרב על הסום נהרגו עשרות אלפים בטרם הגיעו עד לעמדות האויב. מצב זה יצר קיפאון בשדה הקרב, שזכה לכינוי מלחמת החפירות.
אסטרטגיה של גישה עקיפה
בזיל הנרי לידל הארט השתתף במלחמת העולם הראשונה כקצין זוטר ונפצע בקרב על הסום. לאחר מלחמת העולם הראשונה החל לידל הארט לפרסם מאמרים צבאיים בהם קרא להשתחרר מקיפאון החתירה לקרב. בשנת 1929 הוציא ספר מקיף בו פרש לראשונה את משנתו בהתבסס על ניתוח מלחמות רבות מתקופות מגוונות, מיוון העתיקה עד למלחמת העולם הראשונה (במהדורות מאוחרות הוסיף חלק על מלחמת העולם השנייה).
לידל הארט טען כי המלחמה מוכרעת לאו דווקא על ידי שלילת יכולת האויב ללחום, כפי שטען קלאוזביץ אלא גם על ידי שלילת רצון האויב ללחום, הגורם הנפשי במלחמה חשוב הרבה יותר מן הגורם הפיזי. לידל הארט טען כי הסתערות על כוחות האויב איננה הפתרון האידיאלי וכי "שיא השלמות יושג באסטרטגיה על ידי השגת הכרעה ללא כל לחימה של ממש"
האסטרטגיה של הגישה העקיפה מבוססת על ההנחה כי הרושם שנוצר אצל מפקד היריב חשוב יותר ממצב כוחותיו בפועל. אם הוא מגיע למסקנה כי כוחותיו בנחיתות הוא עשוי להחליט החלטות שגויות כגון נסיגה בטרם זמנה או כניעה ללא צורך. את הרושם מקבלים המפקדים מן המוראל בו נמצאים הלוחמים יותר מאשר מקריאת המצב האסטרטגי בו הם נמצאים. אם מצביא מצליח ליצור בלבול, חוסר תיאום ומוראל ירוד בקרב כוחות האויב, הוא ינצח אף אם מצב כוחות האויב בפועל טוב בהרבה ממצב כוחותיו.
כדי ליצור רושם זה, לידל הארט שם דגש על תמרון, על הונאה ועל הפתעה. בניגוד לקלאוזביץ שטען כי ההפתעה היא בזבוז של משאבים שכן תועלתה היא לזמן קצר בלבד, לידל הארט טען כי אף שתועלתה של ההפתעה הוא לזמן קצר, הרושם שהיא יוצרת יכול להיות כה גדול שהוא יכריע את המלחמה. לידל הארט דגל גם בתמרון, הוא שלל תקיפה חזיתית של כוחות האויב והתכתשות עימם אבל טען כי תמרון אל מעבר קווי האויב, הפצצה של יעדים בעורף, פעולות לוחמה זעירה או תקיפת קווי האספקה של האויב היא בעלת משמעות מכרעת, שכן הרושם שהיא יוצרת על הכוחות גדולה בהרבה אף ממשמעותה בפועל. לידל הארט טען כי הנקודה אותה יש להתקיף איננה דווקא הנקודה החשובה יותר מכל, היכן שמן הסתם ירוכזו מרבית כוחות היריב, אלא דווקא הנקודה הצפויה פחות, שם תהייה דווקא התנגדות מועטת ופריצה דרכה יכולה לגרום לערפל קרב גדול. בנוסף, לידל הארט ייחס חשיבות לגמישות ולאלתור, לניצול מצב במהירות לצורך יצירת בלבול אצל האויב.
לידל הארט ניסח בספרו שורה של עקרונות הנובעים מן התורה שלו:
אסטרטגיה של גישה עקיפה במלחמות ישראל
כבר מאז מלחמת העצמאות שימשה האסטרטגיה העקיפה גורם רב משמעות באסטרטגיה של צה"ל. במאמר מאת יגאל ידין, שצירף לידל הארט לספר "אסטרטגיה של גישה עקיפה" החל ממהדורת 1954 נטען כי אסטרטגיה של גישה עקיפה שימשה תפקיד מרכזי במלחמת העצמאות ותרמה לניצחון מדינת ישראל על מדינות ערב. לאחר המאמר מציג נתנאל לורך את מבצע עשר המכות, מבצע עין ומבצע חירם כדוגמאות מובהקות של גישה עקיפה. כיבוש סיני במבצע קדש נחשב גם הוא לדוגמה מובהקת של גישה עקיפה.
מלחמת ששת הימים נחשבת לדעת רבים אחת מדוגמאות המופת לשימוש מושלם בגישה העקיפה, במכתב שכתב לידל הארט ליהודה ואלך לאחר מלחמת ששת הימים הוא כתב כי לאחר מלחמת העולם השנייה הוא קיבל בצער את השבחים שהרעיפו עליו הגנרלים הגרמנים שטענו כי הם למדו ממנו את האסטרטגיה של הגישה העקיפה, שכן לדעתו הם הבינו אותה רק בצורה טכנית, אך הוא היה גאה לציין כי צה"ל תפס את תוכנה של תורתו והגשים אותה בצורה מזהירה.
גם במלחמת יום הכיפורים ובעיקר במבצע אבירי לב יושמה האסטרטגיה העקיפה. עד היום נלמדת האסטרטגיה העקיפה בהכשרות לקצינים בצה"ל ובמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
ביקורת
היו שביקרו את האסטרטגיה של הגישה העקיפה, בעיקר את הדגש המוחלט שהיא מעניקה לתמרון ולהימנעות מקרב. לידל הארט טען שהוא מבסס את דעותיו על מחקר שיטתי של כלל ההיסטוריה הצבאית העולמית, אך היו שטענו שהוא בחר את הקרבות המתאימים לו ואנס את ההיסטוריה על פי שיטתו. מבקריו טוענים כי בהיסטוריה יש מקרים רבים בהם האסטרטגיה העקיפה נחלה כישלון ודווקא קרב התכתשות מוצלח הכריע את המערכה. כמו כן, לידל הארט נלחם וחוה את מלחמת העולם הראשונה, שהתאפיינה באסטרטגיה קיצונית לכיוון הגישה הישירה, ולכן תורתו קיצונית בכיוון ההפוך בצורה שהיא לאו דווקא נכונה. כמו כן, במקרים רבים דווקא התמרון הוא הצפוי והאויב מוכן אליו אך הוא לא מוכן להתנגשות נועזת חזיתית, כאן נכנסת הגישה העקיפה לכשל פנימי בו הגישה העקיפה יותר היא הגישה הישירה.
כיום, מרבית המצביאים הדוגלים בגישה העקיפה, לא מחזיקים בה באופן מוחלט ומוכנים לקבל התנגשות ישירה לפי הצורך. הגישה העקיפה חשובה מאוד כהשראה וכיוון חשיבה, אך לאו דווקא כתוכנית צבאית נוקשה.
דפים מתוך הספר
פרק כ': "תמצית מהותן של האסטרטגיה והטקטיקה", מתוך הספר "אסטרטגיה של גישה עקיפה - מאה דורות של מלחמה", (תרגום: אלחנן אורן), צבא הגנה לישראל - הוצאת מערכות, תל אביב, 1956.
משמר הגרנדירים (בריטניה)
משמר הגרנדירים (באנגלית: Grenadier Guards; בראשי תיבות: GREN GDS) הוא הרגימנט הראשון מבין חמשת הרגימנטים המרכיבים את משמר המלוכה בצבא הבריטי, תחת פיקוד דיוויזיית המשמר. הרגימנט הוא השני בוותיקותו (לאחר משמר קולדסטרים) מבין הרגימנטים בצבא הסדיר, אך הוא הראשון בסדר הבכירות בקרב יחידות המשמר, ולכן גם ביחידות הרגלים כולם. משום מיקומו הראשון בסדר הבכירות במשמר המלוכה, ניתן לזהות את חייליו בין היתר על ידי סידור הכפתורים במרווחים קבועים במדי השרד הטקסיים (זאת לעומת סידורם בזוגות או בשלשות וכן הלאה).
היסטוריה
יחידות גרנדירים היו במקור יחידות שעשו שימוש ברימוני יד (באנגלית: Grenade, גרנייד). יחידות כאלו נפוצו ברוב צבאות אירופה במהלך המאה ה-17. חייליהן היו לרוב גבוהים וחזקים יותר משאר החיילים והם שירתו ביחידות כחלק מרגימנטים של חיל רגלים. גם כיום, השיוך 'גרנדיר' מסמל יוקרה רבה וסטטוס של לוחמי עילית.
בצבא הבריטי המונח 'גרנדירים' מתייחס ב-150 שנים האחרונות ליחידה אחת בלבד; 'משמר הגרנדירים'. למרות שבצבאות רבים אחרים ישנם מספר יחידות גרנדירים, בצבא הבריטי כיום ישנה רק אחת כזאת ומתוקף מעמד זה היא נושאת יוקרה רבה. התואר כיחידת 'גרנדירים' ניתן לרגימנט בשנת 1815 עבור הבסת 'משמר הגרנדירים האימפריאלי' הצרפתי, כלומר השם לא מציין את יעוד היחידה משום שמעולם לא הייתה רגימנט נושאי רימון.
משמר הגרנדירים נוסד בשנת 1656 בתור '' בתור רגימנט משמר של המלך צ'ארלס השני בגלותו בארצות השפלה. בשנת 1660 חלה תקופת הרסטורציה, בה שב מלך אנגליה לכס המלכות, רגימנט המשמר שהוקם נשאר בשנים אלו בארצות השפלה מסיבות כלכליות ופוליטיות. בשנת 1661 הקים המלך באנגליה את  בפיקודו של ג'ון ראסל, מספר שנים לאחר מכן הגיעו הפלוגות מארצות השפלה ואוחדו יחד עם הרגימנט החדש לכדי  שהכיל 24 פלוגות. בתקופה זו, מספר פלוגות שירתו ברחבי הממלכה בתפקידי משמר שונים ומספר פלוגות תמיד נשארו סביב המלך בתור משמרו האישי.
במהלך המאה ה-17 שירתו פלוגות הרגימנט במספר מערכות וקרבות, במקרים רבים הם שירתו אף על אוניות הצי המלכותי בתור נחתים. במהלך השנים יחידות המשמר פיתחו משמעת נוקשה מאוד והיו ידועות ביכולות תרגילי הסדר והצעידה שלהן, בראש יחידות אלו היה כמובן רגימנט משמר הגרנדירים ששימר לאורך השנים את מקומו הראשון בסדר הבכירות והיוקרה. במהלך המאה ה-18 הרגימנט נשלח להילחם במערכות העיקריות בהם הצבא הבריטי השתתף, מה שמוכר בתור מלחמת מאה השנים השנייה. בין היתר לחמו פלוגות הרגימנט במלחמת הירושה הספרדית (1701–1714), מלחמת הירושה האוסטרית (1748-1740), מלחמת שבע השנים (1763-1756), מלחמת העצמאות של ארצות הברית (1783-1775) והמלחמות הנפוליאוניות (1815-1796).
המלחמות הנפוליאוניות והמאה ה-19
בשנת 1808 השתתפו הגדוד הראשון והשלישי במערכה בחצי האי האיברי כנגד הצבא הצרפתי, כחלק מהכוח של סר דוויד ברייד בצפון ספרד. לאחר מערכה מוצלחת יחסית הכוחות הבריטים החלו לספוג כישלונות ולמעשה החלה נסיגה איטית חזרה לכיוון פורטוגל. בשלבים שונים, הבריטים סבלו מחורף קשה והטרדות מידי הצרפתים ובמקרים רבים יחידות שלמות איבדו את המורל והמשמעת שלהם, אך בדבר רגימנט המשמר, לא תועד אף מקרה שכזה וכך הוא עמד בשם וביוקרה שנוצרה לו. בהמשך המערכה בחצי האי האיברי, ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון קיבל את הפיקוד על כוח הברית כנגד הצבא הצרפתי והחל להטות את הכף לטובת הבריטים. במהלך המחצית המוצלחת של המערכה היו אלו יחידות המשמר שלרוב עמדו בחוד החנית של הצבא ושיחקו תפקיד מכריע בקרבות.
בשנת 1815 נפוליאון בונפרטה חזר מגלותו, השתלט על צרפת ובנה מחדש את צבאו. כדי להתמודד עם האיום המחודש, התאספו שוב הצבאות באזור בלגיה כדי להתכונן למערכה המכריעה כנגד הצבא הצרפתי, כאשר שני הכוחות העיקריים היו הצבא הפרוסי בפיקוד גבהרד לברכט פון בליכר והצבא הבריטי יחד עם כוחות ממדינות נוספות בפיקוד הדוכס מוולינגטון. במהלך תקופה זו שמוכר בתור מלחמת מאה הימים, הגדוד השני והשלישי הרכיבו את "חטיבת המשמר הראשונה". ב-16 ביוני 1815 הגיעו כוחות חטיבת המשמר בצעדה ארוכה הישר לתוך שדה הקרב בקאטר ברה, שם הפלוגות הקלות נלחמו בחורשה בקצה הצפוני ופלוגות הגדוד נכנסו לתגבר אותם. לאחר שטיהרו את החורש יצאה החטיבה לנלחמה מול הצרפתים בשדה הפתוח, כשהיא מתמודדת עם התקפות פרשים ומתקיפה את כוחות האויב. במהלך היום שלאחר מכן, הצבא הבריטי נסוג לאזור שדה הקרב העיקרי בווטרלו. לאחר יום הקרב בקאטר ברה, שני הגדודים ספגו כ-500 אבדות עם לחימתם העיקשת לאורך קו החורש.
יומיים לאחר קרב קאטר ברה, שני הצבאות נפגשו בשדה הקרב בווטרלו, לאחר שהצבא הפרוסי הפסיד בקרב ליני והצבא הבריטי ביצע נסיגה טקטית (למעשה הפסיד) בקרב קאטר ברה. משמר הגרנדירים התחלק לשני יעדים עיקריים בפריסת הכוחות בקרב; הפלוגות הקלות ביצרו והחזיקו את המעוז בהוגמונט בצד המערבי של שדה הקרב, בעוד שפלוגות המשמר הרגילות הוצבו בסביבות מרכז הקו הבריטי. במהלך הקרב 'פלוגות הגדוד' שהוצבו בקו הבריטי התמודדו עם התקפות הפרשים הצרפתיים שנועדו לשבור את מרכז הכוח הבריטי, בשלב המאוחר יותר בקרב הם היו בין היחידות שנלחמו והביסו את 'המשמר האימפריאלי', לוחמי העילית של הצבא הצרפתי. משום הלחימה של הרגימנט כנגד 'משמר הגרנדירים האימפריאלי' הצרפתי, ב-29 ביולי 1815 בהוראת המלך קיבל הרגימנט את הכבוד להוסיף את התואר 'גרנדיר' לשמו (לציון הבסת הגרנדירים הצרפתים). מרגע זה, הרגימנט אימץ את כובע הברסקין המזוהה עם גרנדירים, נוצת מצנפת לבנה ואת סמל הרימון בעל 17 להבות האש. שמו של הרגימנט שונה לכדי; ''.
לאחר קרב ווטרלו, אירופה נכנסה לפרק זמן של כ-40 שנים של שלום, שהופר בשנת 1854 עם תחילתה של מלחמת קרים כנגד האימפריה הרוסית. הגדוד השלישי של הרגימנט נשלח לחצי האי קרים כחלק מחטיבת המשמר, נחת שם ב-14 בספטמבר ומספר ימים לאחר מכן השתתף בקרב אלמה, בו נהדפו הרוסים לכיוון העיר סבסטופול. במהלך המצור על סבסטופול, ב-5 בנובמבר פרץ טור רוסי את חומות העיר במטרה לשבור את התוקפים הבריטים, הקרב שהתפתח (קרב אנקרמן) היה אחד הקרבות הקשים בו לחמו יחידות הרגימנט כשהם נלחמים בערפל וחוסר סדר כנגד הרוסים בין סוללות המצור של הצבא הבריטי. כוח המשמר נלחם בעקשנות רבה באותו היום כשהוא שומר על 'צבעי המלכה' מורמים במרכז הכוח, אותו דגל קרוע והרוס מוצג כיום בכנסיית הרגימנט. במהלך מלחמת קרים הוענקו לחברי הגדוד השלישי של הרגימנט ארבעה עיטורי צלב ויקטוריה (שזה עתה נוסד).
לאחר מלחמת קרים, הרגימנט המשיך לשרת במערכות, משלחות צבאיות ומלחמות ברחבי האימפריה הבריטית. הגדוד השני שירת במשלחת למצרים בשנת 1882, שם השתתף בקרב תל אל-כביר, בעוד שהגדוד הראשון השתתף במערכה בסודאן תחת הלורד קיצ'נר, שם נלחם בקרב אומדורמן. הגדוד השני והשלישי השתתפו (בחטיבות נפרדות) במלחמת הבורים בדרום אפריקה לקראת סוף המאה.
מלחמות העולם
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירתו גדודי הרגימנט כחלק מדיוויזיית המשמר שנוצרה באוגוסט 1915 והוצבה בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה הורכבה משלוש חטיבות שריכזו את גדודי המשמר מהרגימנטים השונים (כל אחד בעל ארבעה גדודים), בפיקודו של הברון מקוואן ששירת בעצמו במשמר הגרנדירים. לאורך המלחמה חיילי הרגימנט השתתפו בקרבות השונים בחזית המערבית, ראוי לציין את השתתפות הרגימנט בקרב איפר הראשון בחודשי המלחמה הראשונים (אוקטובר-נובמבר 1914) שם נבלמה בקושי רב התקדמות הצבא הגרמני. בין השנים 1925-1941 שימש רודני מור כמפקד הרגימנט הראשון. בשנים 1945-1948 שימש מור כמפקד חטיבת השריון ה-8 בארץ ישראל, בדרגת בריגדיר.
שנים אחרונות
לאחר המלחמה, בדומה ליחידות הצבא, גם משמר הגרנדירים עבר מספר צמצומים. עוד לפני סוף המלחמה פורק הגדוד השישי, לאחר המלחמה פורקו גם הגדוד החמישי והרביעי, בשנת 1960 פורק גם הגדוד השלישי שנחשב לאחד הוותיקים והיוקרתיים בצבא הבריטי, 'פלוגת אנקרמן' הוקמה וסופחה לגדוד השני כדי לשמר את המורשת של הגדוד השלישי.
בשנים שלאחר המלחמה הגדוד השלישי שירת בארץ ישראל המנדטורית בין 1945 ל-1948. במשך השנים יחידות הרגימנט שירתו במלזיה ב-1949, טריפולי ב-1951 וקפריסין ב-1956. בשנות ה-60 הגדוד הראשון והשני שירתו במשימות שמירה על השלום באפריקה, דרום אמריקה וצפון אירלנד, בנוסף לפרקי שירות כחלק מכוח נאט"ו בגרמניה. בשנת 1991 הגדוד הראשון נשלח להישתתף במלחמת המפרץ על בסיס רכבי הקרב ווריור. בשנת 1994 כחלק מהערכה מחודשת וסידור מחודש של הצבא הבריטי (בעיקר לאור סיום המלחמה הקרה), פורק גם הגדוד השני ומורשתו השתמרה ב'פלוגת ניימכן' העצמאית.
תוארי קרב
הרגימנט הוא מהוותיקים בצבא הבריטי (השלישי בוותיקות) וקיים כ-350 שנים, בהם השתתף ברוב המערכות והקרבות של הצבא הבריטי. משום כך מחזיק הרגימנט מספר רב של תוארי קרב, בהם ניתן למנות את הבאים:
ארמוסיו
מזג אוויר
ארמוסיו ידועה בקיצוניותו של מזג האוויר החם שלה, והעובדה שהיא ממוקמת במדבר סונורה גורמת לכך שבמשך שלושה חודשים בשנה בארמוסיו יש בממוצע 40 מעלות צלזיוס או יותר, דבר שהופך אותה לאחת הערים החמות במקסיקו.
יחסי חוץ
ארצות הברית מקיימת קונסוליה כללית בעיר, בנוסף ל-שגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי
המנורה (הוצאת ספרים)
המנורה (לעיתים: מנורה; ביידיש: פארלאג מנורה/המנורה) הייתה הוצאת ספרים פרטית מיסודו של מרדכי זונשיין, שפעלה בישראל מסוף שנות ה-50 ועד סוף שנות ה-70. הייתה זו הוצאת הספרים היידית השנייה בארץ. מרבית הספרים שהופיעו בה היו ספרי שירה ופרוזה ביידיש (ותרגומים לעברית מיידיש), וחלק ניכר מהספרים היו בנושא השואה.
מרדכי (מוֹטְל) זוֹנְשַיין (ביידיש: זאָנשיין) (1905–1980), יליד חמיילניק (Chmielnik) שבפולין, התגורר בבגרותו בסטאשוב. הוא ואשתו לאה (1903–1965) שרדו את השואה, אך איבדו בה את בנם היחיד, ירחמיאל בן ה-13. זונשיין היה פעיל ציבור בקהילה היהודית לפני המלחמה, במהלכה ואחריה. ב-1944 היה ממייסדי הוועד היהודי המרכזי של יהודי פולין, הגוף שדאג לשארית הפליטה מיהדות פולין עד 1950, ושימש כגזברו.
בהמשך עלה לישראל עם אשתו. בארץ כיהן כיו"ר ארגון יוצאי חמיילניק. בסוף שנות ה-50 ייסד את הוצאת "המנורה", שפעלה מביתו שברח' זנגביל 24 בתל אביב, ושימש כמנהלה ועורכה. ההוצאה, כפי שנכתב בקטלוג הכללי של התאחדות הוצאות הספרים בישראל ב-1969, "שמה לה למטרה להוסיף נדבכים אחדים למפעל שיקום חורבנה של שפת יידיש וספרותה לאחר השואה". הייתה זו הוצאת הספרים היידית השנייה שקמה בישראל, אחרי הוצאת י"ל פרץ (שנוסדה ב-1956).
במרוצת שני העשורים שפעלה בהם ראו בה אור כ-400 ספרים, מרביתם ביידיש. ההוצאה הקפידה להוציא רק ספרי יידיש מובחרים, ורכשה לעצמה שם בעולם התרבות היידית. חלק מכריע מהספרים שהוציאה הם בנושא השואה (ביידיש, בעברית ובאנגלית) ויהדות מזרח אירופה. כך, שני הספרים הראשונים שראו אור בהוצאה, בשנת תשי"ח-1958, היו "יומנה של אנה פרנק" בתרגום ליידיש מאת יהושע שילוני (שליין) (כחמש שנים לאחר הופעת היומן בתרגום עברי) ו"יומן גטו לודז'" של כרוניקן הגטו שלמה פרנק (פרנקל) (מהדורה שנייה של היומן, שהופיע לראשונה מוקדם יותר באותה שנה בבואנוס איירס בהוצאת הוועד המרכזי של יהודי פולין בארגנטינה).
בנוסף, הוציאה "המנורה" ספרות יפה (שירה ופרוזה) מקורית ביידיש וכן תרגומים מיידיש לעברית.
בין הספרים החשובים שראו אור בהוצאת "המנורה": מחקרו של אברהם יהושע השל על חסידות קוצק ("קאָצק אין געראנגל פאר אמתדיקייט", תשל"ג).
בשנת 1967 הפיקה ההוצאה מהדורה אלבומית תלת-לשונית (יידיש, עברית ואנגלית) של ספרו של ק. צטניק (יחיאל די-נור) "כוכב האפר", עם ליטוגרפיות מאת גרשון קניספל (שזכתה בפרס לעיצוב המוצר מטעם משרד המסחר והתעשייה). בשנת 1969 התפרסמו בהוצאה סיפוריו של ש"י עגנון בתרגום ליידיש מאת אליעזר רובינשטיין, עם איורים מאת יוסל ברגנר.
בשל מחלתו הקשה של המו"ל זונשיין, ההוצאה חדלה לתפקד כמעט לחלוטין בשנת 1977. היא פעלה במידה מועטה עד סוף שנות ה-70, ובשנות ה-80 המוקדמות ראו אור כותרים בודדים נוספים.
קישורים חיצוניים
רשימה מאת מרדכי זונשיין על קורותיו במלחמה:
Damn
Damn (בעברית: לעזאזל, מעוצב: .DAMN) הוא אלבום האולפן הרביעי של הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר. האלבום יצא לאור ב-14 באפריל 2017 בשיתוף של חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, טופ דואוג אנטרטיינמנט, ואפטרמת' אנטרטיינמנט. האלבום כולל בתוכו שיתופי פעולה רבים, כשהבולט שבהם הוא "Loyalty", עם הזמרת ריהאנה.
רקע והפקה
את האלבום הפיקו רבים כאשר הבולטים ביותר שבהם הם פלוס, גרג קורסטין סטיב לייסי ומייק ויליאמס. "HUMBLE" היה השיר הראשון באלבום שהוקלט, ולאחר כך הוקלט השיר "DNA". לאחר שהבית הראשון של השיר "DNA" הוקלט עם הביט שמייק וויל הכין לשיר, לאמאר ביצע את הבית השני א-קפלה, וביקש שמייק וויל יכין את הביט על בסיס הראפ. לאמאר הציע שהשיר ישמע "כאוטי", ושמייק ויל ילחין את החלק השני של השיר כדי ש"ישמע כאילו הוא נלחם נגד הביט".
את הביט לשיר "HUMBLE" מייק וויל הכין בכוונה שגוצ'י מיין יבצע על הביט, אך השמיע את הביט ללאמאר כדי שלאמאר יבצע בפעם הראשונה על ביט בסגנון טראפ. לאחר ההקלטה, הוסכם שהשיר יהיה על אלבומו השני של מייק וויל "Ransom 2", אך אחרים שכנעו את לאמאר לשמור את השיר לאלבומו הבא.
הוצאה וקידום
ב-23 במרץ 2017 הוציא לאמאר סינגל מקדם בשם "The Heart Part 4", שבו היו מילים שרמזו על הוצאת אלבומו הרביעי ב-7 באפריל 2017. בשבעה באפריל החל האלבום להיות זמין להזמנה מוקדמת ואושר שייצא ב-14 באפריל. ב-11 באפריל, חשף לאמאר את רשימת השירים של האלבום.
סינגלים
ב-30 במרץ 2017, הוציא לאמאר את הסינגל הראשון של האלבום, "HUMBLE", ביחד עם וידאו קליפ. השיר הגיע למקום ראשון בבילבורד הוט 100 ולמקום השני בקנדה הוט 100.
ב-20 ביוני 2017 הוציא לאמאר את הסינגל השני מהאלבום, "LOYALTY", בשיתוף ריהאנה. השיר הגיע למקום 14 בבילבורד הוט 100.
ב-2 באוקטובר 2017 הוציא לאמאר את הסינגל השלישי מהאלבום "LOVE" בשיתוף זאקארי. השיר הגיע למקום 16 בבילבורד הוט 100.
שירים אחרים
הווידאו קליפ של השיר "ELEMENT" מהאלבום יצא ב-27 ביוני 2017.
עטיפה ושם
ב-11 באפריל 2017, חשף לאמאר את עטיפת אלבום "DAMN". העטיפה עוצבה על ידי ולאד ספטוב, שעיצב גם את עטיפת שני הפרויקטים הקודמים של לאמאר, "Untitled Unmastered" ו"To Pimp a Butterfly". ספטוב תיאר את תמונת האלבום כ"קולנית ומגרה" ו"הוא לא פוליטי כמו To Pimp a Butterfly אך יש לו אנרגיה".
בריאיון לרדיו ב-29 ביוני 2017, לאמאר חשף שבתחילה שם האלבום היה אמור להיות What Happens on Earth Stays on Earth (מה שקורה בכדור הארץ נשאר בכדור הארץ), אך שינה את דעתו, והחליט ששם האלבום יהיה "DAMN".
קבלת המבקרים
האתר מטקריטיק נתן לאלבום ציון של 95. המבקרים בישראל שיבחו את האלבום.
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2017, וסיכום האלבומים של העשור השני של המאה ה-21. כתב העת The A.V. Club דירג את האלבום במקום ה-11 ברשימת "50 האלבומים האהובים ביותר של שנות ה-2010". בילבורד דירג את האלבום במקום ה-48 ברשימתם "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני". בשנת 2019, מגזין הגרדיאן דירג את האלבום במקום ה-43 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של המאה ה-21". האתר האינטרנט האמריקאי Metacritic אוסף ביקורות על אלבומי מוזיקה, דירג את האלבום במקום השלישי ברשימת "האלבומים הטובים של העשור (2010-2019)" עם ניקוד של 95. מגזין פיצ'פורק דירג את האלבום ברשימת "200 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני" במקום ה-57.
בשנת 2019, מגזין הרולינג סטון ערך את רשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני" ודירג את האלבום במקום ה-27. בשנת 2022 האלבום דורג במקום ה-60 ברשימת 200 אלבומי ההיפ-הופ הטובים ביותר בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון.
מוזיקה ותכנים מילוליים
האלבום הוא אלבום ראפ מודע, עם אלמנטים של טראפ, רית׳ם אנד בלוז, ופופ.
מבין הנושאים באלבום, מתייחס למאר גם לכת העבריים השחורים:
בשיר ".FEAR" מתקשר ללאמאר בן דודו, ונאמר:.
בראיון למגזין רולינג סטון לאמאר נשאל על השורות הללו, והוא הבהיר שהתכנים הללו באלבום הם מנקודת המבט של בן דודו, אך לדעתו יש במילים הללו אמת כלשהי, ושיש להן פרשנויות רבות.
פרסים והוקרה
"Damn" זכה לפרס אלבום השנה בפרסי ההיפ הופ של BET. האלבום גם זכה בפרס אלבום הראפ האהוב ביותר בפרס המוזיקה האמריקאית. השיר "Humble" מהאלבום זכה לפרס וידאו קליפ השנה בפרסי הווידאו קליפ 2017 של MTV. בפרסי גראמי 2018, זכה Damn בפרס אלבום הראפ הטוב ביותר של 2017, והיה מועמד לפרס האלבום הטוב ביותר.
בנוסף, האלבום זכה בפרס פוליצר למוזיקה בשנת 2018. בכך הפך לאלבום הראשון שזכה בפרס מסוג זה שאינו אלבום ג'אז או קלאסי.
אזור שירות
אזור שירות הוא מתקן ציבורי הממוקם לצדו של כביש מהיר ושבו מתאפשרת עצירת כלי רכב מבלי לעזוב את הכביש המהיר. המונח שמור בדרך כלל לאזורים בהם נמצאים נותני שירותים נוספים, כגון תחנות דלק, מוסכים, מסעדות או מקומות המציעים אפשרויות לינה. לעומת זאת, שטח לצד הכביש המיועד רק לעצירה ולמנוחה, או שבו שירותים בסיסיים בלבד, כגון בתי שימוש או שולחנות פיקניק, מכונה בדרך כלל בשם "אזור מנוחה".
בישראל קיימים נכון לשנת 2009 רק ארבעה אזורי שירות, כולם לצד כביש 6 - שניים ליד נען, שניים ליד להבות חביבה, אחד ליד בית קמה והאחרון ליד קריית טבעון.
צ'ק פוסט
בימי השלטון הבריטי בארץ ישראל היה מפגש דרכים זה צומת T פשוט. הוא קיבל את הכינוי "Check Post" שמשמעותו באנגלית הוא עמדת בדיקה, על שם מחסומי ביקורת שנהגו הבריטים לפרוס בצומת כדי לאתר לוחמי מחתרות. למרות שכיום שמו הרשמי הוא "מחלף הקריות", נשאר שמו הישן בפי תושבי המטרופולין.
בשנות ה-50 נקבע בו מעגל תנועה, ששני עשורים אחר כך הוחלף במערכת רמזורים. במפנה המאה ה-21, על מנת להקל על גודש התנועה המאמיר, נבנה גשר המעביר את התנועה מחיפה צפונה מעל לצומת המרומזר, והצומת הפך למחלף.
רכבלית
מאז חנוכתה של "מרכזית המפרץ", פחתה חשיבותו של הצ'ק פוסט מבחינת תחבורה ציבורית. חלק ניכר מתחנות האיסוף וההורדה שהיו משלושת עברי הצומת בוטלו ורוב תנועת הנוסעים מתנקזת אל מרכזית המפרץ ואל התחנה שבצומת קישון. מאז פתיחתו של כביש 22 פוחת גם השימוש במחלף מבחינת התחבורה הפרטית הבאה מצפון.
הצ'ק פוסט כאזור עירוני
בסמוך למחלף נמצא מתחם גדול של מסחר ותעשייה קלה, הידוע כאזור הצ'ק פוסט. הוא כולל עשרות חנויות רהיטים, מוסכים, אולמות אירועים, מועדונים ועוד. קניון לב המפרץ ("סינמול"), מהקניונים הראשונים בצפון, גם הוא חלק מאזור זה.
נורדריין-וסטפאליה
הקיצור הרשמי של שם המדינה הוא NRW; אותיות אלה מייצגות את המדינה לעיתים קרובות על גבי מסמכים ושלטים.
גאוגרפיה
מבחינת שטחה (34,080 קמ"ר) נמצאת המדינה במקום הרביעי בגרמניה. חוץ מבשלוש ערי-המדינה הגרמניות (ברלין, המבורג וברמן), צפיפות האוכלוסין בנורדריין-וסטפאליה היא הגבוהה בגרמניה (530 איש לקמ"ר). חבל הרוהר הוא אחד האזורים הצפופים באירופה; ולמרות זאת, רוב שטח המדינה מיושב בדלילות, וקיימים בה אזורי-נוף ידועים ונרחבים, כגון הרי האַָייפל (Eifel, לאורך הגבול עם בלגיה), מישורי הריין התחתון (Niederrhein, לאורך הגבול עם הולנד) והפארקים הלאומיים הגדולים וסטרוואלד (Westerwald) וזאוארלנד (Sauerland). תיירים רבים מהולנד ומבלגיה השטוחות נוהרים לאזורים ההרריים של נורדריין-וסטפאליה, הנמצאים מרחק נסיעה קצרה משתי מדינות השפלה.
היסטוריה
נורדריין-וסטפאליה נוסדה לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי הממשל הצבאי הבריטי. המדינה הורכבה משלוש טריטוריות היסטוריות: נורדריין (צפון הריין; מיוצגת בדגל המדינה על ידי נהר הריין הזורם על רקע ירוק), וסטפאליה (פאליה המערבית; באופן מבלבל למדי היא שוכנת דווקא במזרח המדינה; מיוצגת בסמל על ידי הסוס) ומדינת ליפֶּה הזעירה (Lippe; מיוצגת על ידי הוורד האדום).
דמוגרפיה
למעלה מכל גרמני חמישי הוא תושב נורדריין-וסטפאליה.
חלוקה דתית
42% מתושבי המדינה הם קתולים ו-28% הם פרוטסטנטים החברים בכנסייה הפרוטסטנטית של גרמניה.
השכלה גבוהה
בנורדריין-וסטפאליה 14 אוניברסיטאות, יותר מבכל מדינה אחרת בגרמניה. מתוך עשר האוניברסיטאות הגדולות בגרמניה, חמש שוכנות בנורדריין-וסטפאליה:
פוליטיקה
הפוליטיקה של נורדריין-וסטפאליה מושפעת רבות מכך שבחבל הרוהר התעשייתי שבמדינה מתגוררים פועלים רבים אשר באופן מסורתי הצביעו לסוציאל-דמוקרטים (SPD) ששלטו ברציפות במדינה 39 שנים מ-1966 ועד 2005. בעקבות מיתון כלכלי ניצחה המפלגה הנוצרית דמוקרטית (CDU) בראשות יורגן ריטגרס (Jürgen Rüttgers). למהפך זה היו השלכות עמוקות על הפוליטיקה הכלל-גרמנית, והביאה את קנצלר גרמניה, גרהרד שרדר להקדמת הבחירות שאחריהן עלתה לשלטון אנגלה מרקל. מאז השליטה במדינה התחלפה בין המפלגות הגדולות. מאז 2021 עומד בראש הממשלה הנדריק וויסט מה-CDU. במאי 2022 נערכו בחירות חדשות לפרלמנט.
אל תקנה לי ורד
אל תקנה לי ורד הוא אלבומה השלישי של הזמרת יעל לוי.
התכנון המקורי לאלבום השלישי היה ב-1989, כשלוי הקליטה בעיבוד והפקה מוזיקלית של עובד אפרת את השיר "גבעול". השיר יצא לאור לרדיו, אך לא זכה להצלחה והאלבום נגנז.
ב-1991 חזרה לוי ועבדה על אלבום חדש, שנלקח לקו רוקיסטי מעודן, תוך כדי שמירה על איכותו. לצורך האלבום התגייסו מוזיקאים ידועים, בהם מישל עמר, דורון פיקר, רביב גזית, קובי אייזנמן וורד קלפטר, חברתה הקרובה של לוי, שהלחינה לה את "ניחושים של ים" לאלבומה הראשון. את האלבום הפיק צוף פילוסוף. האלבום יצא על גבי תקליט, דיסק וקלטת אודיו.
לרדיו שוחררו מספר שירים, שמהם זכו להצלחה "לך לאן שתלך", "סוף המשחק", "אימפריה של בושה" ושיר הנושא. "אל תקנה לי ורד" הגיע למקום ה-37 במצעד הפזמונים העברי השנתי תשנ"ב. לשיר "לך לאן שתלך" הופק קליפ מצליח שביימה דליה מבורך. השיר "גבעול" זכה להצלחה שלא זכה לה בגרסתו הקודמת.
האלבום עורר עניין תקשורתי כשיצא, ועל אף שלא נמכר הרבה הוא השאיר להיטים רבים.
רשימת השירים
כל השירים עובדו על ידי צוף פילוסוף. "גבעול" עובד על ידי עובד אפרת.
הארנה של לוטטיה
ארנת לוטטיה (בצרפתית: Arènes de Lutèce) היא אחד משני השרידים העיקריים שנותרו מהעיר לוטטיה – העיר הרומית שניצבה באתר בו ממוקמת כיום העיר פריז, בירת צרפת (השריד השני הוא מרחצאות קלוני).
הארנה הייתה אמפיתיאטרון הממוקם באתר בו ממוקם כיום הרובע הלטיני של פריז.
ככל הנראה האמפיתיאטרון הכיל בעבר 15,000 מושבים לצופים שצפו בקרבות גלאדיאטורים. המבנה הכיל עד 17,000 צופים (חלקם במקומות עמידה).
בדומה לתיאטראות רומים, המושבים בקרבת הבמה שימשו את אצילי העיר, בעוד שהעבדים, העניים והנשים הצטופפו במושבים העליונים. ככל הנראה כוסתה הארנה בבד על מנת להגן עליה מהשמש.
בשנת 280, עת שהותקפה העיר לוטטיה על ידי שבטים ברבריים, פורק המבנה ואבניו נלקחו על מנת לחזק את חומות האיל דה לה סיטה.
לימים האזור השקוע הפך לבית קברות ומולא אדמה בעקבות הקמת חומת פיליפ אוגוסט בשנת 1210 לערך.
שם הארנה נותר במהלך השנים, והאזור סביב הארנה נקרא החל מהתקופה הרומית ועד ימינו בשם les Arènes - "הארנה", אף שמיקום הארנה נשכח.
הארנה התגלתה מחדש על ידי תאודור ואקה (Théodore Vaquer) בעת שהחלו להקים עבודות תחנת חשמלית באתר, בשנת 1860. האתר נחפר עד שנת 1869.
ביוזמת הסופר ויקטור הוגו הוקמה אגודת ידידי הארנה (la Société des Amis des Arènes) שהחליטה לשמר את האתר הארכאולוגית. בעקבות הריסת מנזר בנותיו של ישו (Couvent des Filles de Jésus-Christ), שעמד בסמוך, בשנת 1883, נחשפו חלקים נוספים של הארנה, ובשנת 1896 האתר נפתח לציבור ככיכר ציבורית.
חפירות ארכאולוגיות נוספות נערכו באתר על ידי ז'אן-לואי קאפיטאן החל משנת 1916 ועד סיום מלחמת העולם הראשונה.
כיום האתר מהווה פארק ציבורי.
משה סרטל
משה סַרטֶל (נולד ב-1942) הוא משורר ישראלי. חתן פרס נשיא המדינה לספרות (1997) ופרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (1999-2000).
ביוגרפיה
משה סרטל נולד בשנת 1942 באיסטנבול שבטורקיה. בשנת 1949 עלה לישראל עם משפחתו. שירת בצה"ל ביחידות סיור ושריון.
בעל תואר ראשון בפילוסופיה יהודית, ספרות וקבלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר מוסמך מבית הספר לספרנות של האוניברסיטה. למד גם היסטוריה צבאית באוניברסיטת תל אביב. ניהל מערכת ספריות בעיר מגוריו, פתח תקווה. ב-1967 ייסד את הוצאת הספרים "מצחף" המתמחה בספרים בנושאי יהדות.
סרטל הוציא לאור שבעה קובצי שירה פרי עטו, הראשון שבהם בשנת 1967. הוא זכה במספר פרסים על יצירתו, בהם פרס ברנשטיין (1985) פרס ורטהיים לשירה מטעם אוניברסיטת בר-אילן (1996-1995), פרס נשיא המדינה לספרות (1997) ופרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (2000-1999).
בשנת תשנ"ה יצאה לאור ההקלטה "קאנון: משה סרטל קורא משיריו".
גביע הפדרציה 1995
גביע הפדרציה 1995 הייתה התחרות ה-33 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
תחרויות אזוריות החלו במרץ 1995 ומשחק הגמר התקיים ב-26 בנובמבר 1995.
נבחרת ספרד ניצחה במשחק הגמר את נבחרת ארצות הברית וזכתה בגביע בפעם הרביעית בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות
מתכונת התחרות הייתה דומה למתכונת תחרות גביע דייוויס.
בית עולמי א' כלל 8 קבוצות שהתחרו בעונה הקודמת ברבע הגמר.
בית עולמי ב' כלל 8 קבוצות שהפסידו בשמינית גמר של העונה הקודמת.
ארבע נבחרות של בית עולמי א' שהפסידו בסיבוב הראשון התחרו עם ארבע קבוצות של בית עולמי ב' שניצחו בסיבוב הראשון התחרו על השתתפות בבית עולמי א' בשנת 1996.
יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).
כל מפגש בין הנבחרות כלל 5 משחקים.
העברות לקראת שנת 1996
בעקבות המשחקים בין 4 נבחרות שהפסידו בשלב ה־rtaui של הבית העולמי א' לבין הקבוצות שעלו מבית אזורי ב':
ישראל בתחרות
בנבחרת השתתפו הילה רוזן, ציפי אובזילר ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה בבית ד' וסיימה אותו במקום האחרון תוך הפסד בכל משחקיה. כתוצאה מכך היא ירדה לבית אירופה/אפריקה דרג ב'.
אהרון טיילור-ג'ונסון
אהרון פרי טיילור-ג'ונסון (באנגלית: Aaron Perry Taylor-Johnson; נולד ב-13 ביוני 1990) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי ממוצא יהודי, זוכה פרס גלובוס הזהב על גילום דמותו של ריי מרקוס בסרט "יצורים ליליים". התפרסם עוד לפני כן, בזכות כיכובו בסרטים "קיק אס" ו"קיק אס 2", ובתור קוויקסילבר בסרט גיבורי העל "הנוקמים: עידן אולטרון".
ביוגרפיה
נולד בשם אהרון פרי ג'ונסון (Aaron Perry Johnson) בבקינגהאמשייר, אנגליה שבממלכה המאוחדת. סבה של אמו היה יהודי-אשכנזי. הגדיר עצמו גם כ"יהודי". אמו עקרת בית ואביו מהנדס. גדל בעיירה היי וייקומב, בקינגהאמשייר שבדרום-מזרח אנגליה.
החל להופיע מגיל 6 בהצגות ובסדרות טלוויזיה. את הבכורה הקולנועית שלו עשה בגיל 12 לצד שון בין בסרט ההולנדי "טום וטומאס".
קריירה
הופיע לראשונה בהפקה הוליוודית ב-2003 בסרט קומדיית האקשן "צוות שנחאי" בה גילם את דמות הילד הנוכל צ'ארלי צ'אפלין בכיכובם של אוון וילסון וג'קי צ'אן. ב-2006 שיחק ג'ונסון בפנטזיית הילדים "אדון הגנבים" בתור הנער היתום פרוספר וגילם את דמותו הצעירה של אדוארד נורטון בתור אומן האשליות אייזנהיים, במותחן התקופתי "אמן האשליות". ב-2008 הופיע בקומדיית ההתבגרות "אנגוס מתבגרת" בתפקיד רובי בו מאוהבת גיבורת הסרט ג'ורג'יה ניקולסון.
DNA לווייני
DNA לוויני (באנגלית: Satellite DNA) הוא DNA לא-מקודד הבנוי מקטעים ארוכים המכילים רצפים קצרים של נוקלאוטידים, רצפים החוזרים על עצמם פעמים רבות. הרצף החוזר קצר מרצף של גן ואין לו משמעות תורשתית.
אהרון טיילור-ג'ונסון
קריירה
ב-2009 זכה ג'ונסון לביקורות טובות ראשונות בקריירה שלו על הופעתו בתור ג'ון לנון כנער מתבגר בדרמה הביוגרפית "נער משום מקום". ג'ונסון הופיע בנוסף בתפקיד הנער ברנט ברוור שנהרג בתאונת דרכים ומשאיר את אחריו הורים שכולים וחברה בהריון – רוז, בגילומה של קארי מאליגן. ב-2010 פרץ ג'ונסון לתודעה העולמית בסרט האקשן-הקומי "קיק אס" הודות לתפקיד הראשי של תלמיד התיכון דייב ליזוסקי שהופך מיוזמתו לגיבור העל קיק אס. בין 2011 ל-2016, טיילור-ג'ונסון שיחק במספר סרטים כגון קיק אס 2, "גודזילה", "הנוקמים: עידן אולטרון", וכן בסרט "יצורים ליליים", תפקיד שזיכה אותו בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בקולנוע.
DNA לווייני
חזרה מרובה של רצפים אלו גורמת לשוני בצפיפות הנוקלאוטידים של ה-DNA הלווייני לעומת ה-DNA הרגיל. כאשר ה-DNA הגנומי מסתחרר למשך זמן ממושך בחומר צפוף בו משתמשים להפרדת ה-DNA, הוא מתארגן ברצועה אחת בולטת. עם זאת, בשל הצפיפות השונה של ה-DNA הלווייני, הרצועות שלו נראות לעין במרחק קטן מהרצועה הגדולה - מה שנותן לו מראה של לוויינים - ומכאן שמו.
אהרון טיילור-ג'ונסון
חיים אישיים
ב-2009 התארס לבת זוגו הבמאית האנגלייה סם טיילור-ג'ונסון (המוכרת יותר בשמה הקודם, סם טיילור-ווד) המבוגרת ממנו ב-23 שנים. הם הכירו בצילומי הסרט שלהם "נער משום מקום" שביימה טיילור. ב-2012 הם נישאו. מייד לאחר נישואיהם הם איחדו את שמות המשפחה ל"טיילור-ג'ונסון". להם שתי בנות משותפות. הוא גם אב חורג לשתי בנותיה של אשתו מנישואיה הראשונים.
DNA לווייני
עד היום לא מצאו ביטוי לרצפים אלה ונראה כי הם אינם מתבטאים אף פעם. בשל כך, ואולי אף הסיבה לכך, הם נמצאים בכרומטין דחוס מאוד.
דוגמאות:
Girl Crush
Girl Crush הוא שיר של להקת הקאנטרי האמריקאית, ליטל ביג טאון. השיר נכתב על ידי לורי מאקקנה, הילרי לינדזי וליז רוז, והופק על ידי ג'יי ג'ויס. השיר יצא, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס נאשוויל, ב-15 בדצמבר 2014. כמו כן, השיר הוא הסינגל השני שיצא מתוך אלבום האולפן השישי שלהם, Pain Killer.
נכון לאוקטובר 2022, השיר הושמע למעלה מ-191 מיליון פעמים בספוטיפיי.
מחלוקת
מספר תחנות רדיו דיווחו כי הורידו את השיר "Girl Crush" מהפלייליסטים שלהן, כתגובה לחששות של מספר מאזינים כי השיר הוא שיר לסבי. בתגובה, חברת הלהקה ליטל ביג טאון, קארן פיירצ'יילד, אמרה כי: "זה פשוט מזעזע עבורי, החשיבה האטומה הזאת, כשפשוט לא על זה השיר מדבר... אבל מה אם זה היה? זה פשוט עניין גדול יותר של האזנה לשיר בשביל מה שהוא." בנוסף, חברת התקליטים הוציאה פרסומת קצרה בה הלהקה דנה בשיר ובשמועתו בפועל. בכתבה שנכתבה במגזין בילבורד, נשאלו מספר מנהלי תוכניות רדיו לגבי המחלוקת שנוצרה לגבי השיר. באותה כתבה, נכתב כי רק מנהל אחד פירט תלונה ספציפית של מאזין, ולכן המגזין הגיע למסקנה כי המחלוקת היא מפוברקת.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ, שצולם בלוס אנג'לס, בצילום שחור-לבן, ובוים על ידי קרלה ומת'יו ולש, הועלה לערוץ היוטיוב של הלהקה ב-8 באפריל 2015. נכון לאוקטובר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-198 מיליון פעמים.
סטימפאנק
סטימפאנק ("פאנק הקיטור"; באנגלית: Steampunk) הוא תת-סוגה של מדע בדיוני שמציגה עולם המבוסס טכנולוגית על מכניקה ומנועי קיטור. בדרך כלל, סטימפאנק מציג גרסה אלטרנטיבית של התפתחות העולם עם דמיון כללי לתקופה הוויקטוריאנית בריטית או "המערב הפרוע" האמריקאית (החצי השני של המאה ה-19). קיימים בו גם אלמנטים של פנטזיה ואימה.
בז'אנר הסטימפאנק מתואר עולם חלופי בו לא התפתחו טכנולוגיות כגון אלקטרוניקה ספרתית ומנוע הדיזל ובמקומן שגשגו טכנולוגיות שמבוססות על מכניקה ומנועי קיטור, בו נפגשים הישן והמודרני.
הרכיב ה"פאנק" מתייחס לדגש מסוים על טבעו האמיתי של האדם, המונע על ידי יצרים נמוכים - תאווה, כעס, יהירות, חמדנות וקנאה. הסגנון הכללי של סטימפאנק נראה לעיתים קרובות ציני, פסימי ודיסטופי, אבל הודות לאפשרויות הקומיות של סגנון הרטרו, התפתחו גם מוטיבים של הומור ופרודיה. עם זאת, יש יצירות רבות שהסגנון בהן הפוך - רומנטיקה, דרמה של רגשות גבוהים, אפילו אלמנטים של אוטופיה.