cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי מלאווי–צרפת
סקירה כללית
היחסים המדיניים הם לבביים אך מוגבלים. הנשיא בינגו מוטריקה השתתף בפסגות אפריקה-צרפת 2005, 2007 ו-2010. מלאווי יוצגה בפסגת אפריקה-צרפת ב-2013 על ידי הנציב העליון של מלאווי בבריטניה, אך לא הייתה מיוצגת בפסגת באמקו בינואר 2017.
שיתוף פעולה תרבותי, מדעי וטכני
הסיוע הצרפתי למלאווי זורם בערוצים רב-צדדיים (צרפת היא התורמת השנייה בגודלה בקרן הפיתוח האירופית ובקרן העולמית למאבק באיידס, שחפת ומלריה), ומימון באמצעות חוזה הפחתת חוב ופיתוח שנחתם בשנת 2011, מלאי קרטוגרפי של משאבי הכרייה במדינה (GEMMAP) שהופקדו על הסקר הגאולוגי הצרפתי BRGM בקונסורציום עם השירותים הגאולוגיים של דרום אפריקה (GTS) ופינלנד (GTK). מלאווי זיהתה את תחום הכרייה כעמוד התווך לצמיחתה העתידית.
אצטדיון לה אינדפנדנסיה
אצטדיון לה אינדפנדנסיה (בספרדית Estadio La Independencia) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר טונחה, בירתו של מחוז בויאקה שבקולומביה. תכולתו הוא של כ-20,000 צופים ומשמש כאצטדיונן הביתי של קבוצות בויאקה צ'יקו ופטריוטס בויאקה.
אירועים נוספים
האצטדיון משמש גם לאירוח של קונצרטים ואירועים מוזיקליים, בעיקר של בתי הספר בטונחה ובמחוז בויאקה ובאירועי סוף שנה וקרנבלים של המחוז.
הלן אובירי
הלן אונסנדו אובירי (באנגלית: Hellen Onsando Obiri; נולדה ב-13 בדצמבר 1989) היא אתלטית קנייתית, פעמיים רצופות אלופת העולם (לונדון 2017, דוחה 2019), פעמיים סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020 וריו דה ז'ניירו 2016) בריצת 5000 מטר, סגנית אלופת העולם (יוג'ין 2022) בריצת 10,000 מטר ואלופת העולם באולם (איסטנבול 2012) בריצת 3000 מטר.
ביוגרפיה
אובירי נולדה וגדלה בקניה. בנעוריה התמקדה בריצת 800 מטר, ב-2010 החלה להתאמן תחת הדרכתו של סמי רונו ששכנע אותה לעבור להתחרות בריצת 1500 מטר. היא זכתה באליפות קניה בריצת 1500 מטר ב-2011, במשחקים הצבאיים העולמיים באותה שנה סיימה במקום השלישי בריצת 800 מטר ובמקום הרביעי בריצת 1500 מטר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בקוריאה הדרומית התנגשה בגמר עם רצה אמריקאית בעקומה האחרונה, וסיימה במקום ה-11 (וקודמה למקום העשירי לאחר פסילת נטליה טוביאס בשל אמרוץ).
2012
באליפות העולם באולם שנערכה באיסטנבול, זכתה במדליית זהב בריצת 3000 מטר בזמן של 8:37.16 דקות לאחר שניצחה את מסרט דפאר מאתיופיה שזכתה בארבע האליפויות הקודמות. באולימפיאדת לונדון סיימה במקום ה-12 בריצת 1500 מטר.
2013
באליפות העולם באתלטיקה זכתה במדליית ארד בריצת 1500 מטר שנערכה במוסקבה בתוצאה של 4:03.86 דקות.
2014
באליפות העולם באולם זכתה במדליית הכסף בריצת 3000 מטר, אחרי גנזבה דיבאבה האתיופית. באליפות אפריקה באתלטיקה זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:09.53 דקות. באליפות העולם בריצות שליחים הייתה חברה בנבחרת הקנייתית ששברה את שיא העולם בריצת 1500X4 מטר.
2016
באולימפיאדת ריו זכתה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בשיא אישי של 14:29.77 דקות, לאחר המנצחת בת ארצה ויויאן צ'רויוט שקבעה שיא אולימפי חדש.
2017
בחודש יוני אובירי ניצחה בריצת 5000 מטר בתחרות ליגת היהלום שנערכה ברומא בשיא קניה חדש של 14:18.37 דקות, תוצאה המדרגת אותה חמישית בכל הזמנים.
בבאליפות העולם זכתה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:34.86 דקות.
2018
באליפות העולם באתלטיקה באולם סיימה במקום הרביעי בריצת 3000 מטר.
2019
באליפות העולם במרוצי שדה אובירי זכתה במדליית הזהב, והפכה לראשונה שזוכה במדליית זהב באליפות עולם באצטדיון, באולם, ובמרוצי שדה.
באליפות העולם זכתה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בשיא אליפות של 14:26.72 דקות. היא סיימה חמישית בריצת 10,000 מטר בשיא אישי של 30:35.82 דקות.
2021
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה במדליית כסף בגמר ה-5000 מטר בתוצאה של 14:38.79 דקות, לאחר סיפאן חסן שסיימה בזמן של 14:36.79 דקות. בריכת 10000 מטר סיימה רביעית בשיא אישי של 30:24.27 דקות.
2022
באליפות העולם שהתקיימה ביוג'ין זכתה במדליית כסף בריצת 10,000 מטר בשיא אישי של 30:10.02 דקות לאחר לטסנבט גידיי מאתיופיה (30:09.94 דקות) ולפני בת ארצה מרגרט צ'לימו קיפקמבוי (30:10.07 דקות).
2023
באפריל 2023 זכתה במרתון בוסטון בשיא אישי של 2:21:38 שעות.
ג'יג'י פרנאנדס
ביאטריס "ג'יג'י" פרנאנדס (בספרדית: Beatriz "Gigi" Fernández; נולדה ב-22 בפברואר 1964) היא טניסאית עבר אמריקאית ממוצא פוארטו-ריקני. היא אחת מהטניסאיות הבולטות בעולם בשנות ה-90, במשחקי זוגות נשים. היא זכתה ב-17 תחרויות גראנד סלאם לזוגות נשים וסך הכול זכתה ב-68 טורנירים. בשנת 1992 ו-1996 היא זכתה במדליית זהב אולימפית לזוגות נשים לצד מרי ג'ו פרנאנדס. בשנים 1991, 1993, 1994 ו-1995 היא דורגה מס' 1 בעולם בתחרויות זוגות נשים.
קריירה
ג'יג'י פרנאנדס החלה לשחק טניס בגיל שבע. כבר בגיל 15 היא ייצגה את פוארטו ריקו במשחקים רשמיים ובשנת 1982 זכתה במדליית זהב. בשנת 1982 היא עברה לארצות הברית ללימודים ובהמשך החלה לייצג את ארצות הברית.
בתחרויות ליחידות היא הגיע רק למקום ה-17 בעולם. בתחרויות לזוגות נשים היא זכתה להצלחה גדולה. רוב הזכיות היו לצד נטליה זברבה, לרבות תואר גראנס סלאם לזוגות נשים.
בתחרויות לזוגות מעורבים היא הגיעה מספר פעמים לגמר תחרות גראנס סלאם, אך הפסידה.
היא שיחקה בנבחרת גביע הפדרציה של ארצות הברית ובשנת 1990 זכתה בגביע.
חיים אישיים
הוריה של פרנאנדס הם טוטו פרנאנדס, רופא מוכר בפוארטו ריקו, וביאטריס פרנאנדס. בן דודה הוא השחקן המפורסם חוזה פרר.
ליזה ריימונד, סמנתה סטוסור ורנה סטאבס. היא אימנה את סטוסור כאשר היא זכתה באליפות הגרנד סלאם הראשונה שלה באליפות ארצות הברית הפתוחה ב-2005 עם ליזה ריימונד. היא גם אימנה את נבחרת פוארטו ריקו ואת אוניברסיטת דרום פלורידה.
היא קיבלה תואר בפסיכולוגיה מאוניברסיטת דרום פלורידה ב-2003 ותואר במנהל עסקים מבית הספר קראמר לעסקים במכללת רולינס. היא אמם של התאומים קרסון חביאר ומדיסון ג'יין ובת זוגה של שחקנית הגולף לשעבר ומנהלת התאחדות הגולף לנשים וה-WWE לשעבר ג'יין גדס.
ברנהרד השלישי, מרקיז באדן-באדן
ברנהרד השלישי, מרקיז באדן-באדן (בגרמנית: Markgraf Bernhard III. von Baden; 7 באוקטובר 1474 – 29 ביוני 1536) היה מרקיז באדן-באדן.
ביוגרפיה
ברנהרד נולד ב-7 באוקטובר 1474 לכריסטוף הראשון, מרקיז באדן ולאוטיליה מקצנלבוגן. הוא ירש ב-1515 חלק מהמרקיזות של אביו בבאדן ושלט בחלקו מ-1515 עד 1536.
שני אחיו, ארנסט ופיליפ ירשו את החלקים האחרים; לאחר מותו של פיליפ, הוא וארנסט ירשו כל אחד מחצית מהחלק של פיליפ. זה יצר שני ענפים של שליטים:
הענף הברנהרדיני גווע ב-1771, מה שאיפשר למרקיז קרל פרידריך מהענף הארנסטיני לאחד מחדש את מרקיזות באדן.
ברנהרד חונך בחצרו של הקיסר מקסימיליאן הראשון ונסע לספרד עם חברו, בנו של מקסימיליאן פיליפ הראשון. פיליפ מונה למלך ספרד ב-1504.
ברנהרד נטה בשנותיו המאוחרות לפרוטסטנטיות והכניס את הרפורמציה למחוז העליון.
משפחתו
ברנהרד השלישי נישא בשנת 1535, שנתיים לפני מותו, פרנציסקה מלוקסמבורג, רוזנת בריאן וליניי, בתו של שארל הראשון, רוזן ליניי. נולדו להם שני בנים; הצעיר, כריסטוף, נולד לאחר מותו של ברנרד:
ברנהרד, לעומת זאת, היו לו ילדים מחוץ לנישואים רבים, מהם ידועים שישה בנים (ברנרד, פיליפ, יוהאן, גאורג, קספר ומלכיאור). ב-1532 הכריז הקיסר קרל החמישי על גאורג, קספר ומלכיור כנסיכים לגיטימיים, ומאוחר יותר, גם על ברנהרד ופיליפ. בנים אלו לא היו זכאים לרשת, אך הם קיבלו דמי מזונות לאחר מות אביהם.
קרל אוגוסט לבשה
קרל אוגוסט לבשה (בגרמנית: Carl August Lebschée; 27 ביולי 1800, שמיגייל ליד פוזנן – 13 ביוני 1877, מינכן) היה צייר ושרטט גרמני.
אגם האושר
אגם האושר (בלטינית: Lacus Gaudii) או ימת האושר או ים האושר הוא ימה ירחית הממוקמת באזור ארץ השלגים של הירח.
אין מדובר בימה, אלא, בדומה לייתר ימות הירח, מדובר בעמק נמוך המכוסה בזלת.
האגם ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות 16.2° צפון, 12.6° מזרח.
קוטרו המרבי של האגם - 113 ק"מ.
אופל אסטרה K
אופל אסטרה K (בגרמנית: Opel Astra K) היא מכונית משפחתית קטנה קומפקטית, מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס (עד מרץ 2017), אשר מיוצרת משנת 2015.
החל ממרץ 2017, אופל היא בבעלות מלאה של קבוצת PSA הצרפתית.
הקורפוס השמיני (האימפריה הגרמנית)
הקורפוס השמיני (בגרמנית: VIII. Armee-Korps ) היה קורפוס בצבא הפרוסי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ומלחמת העולם הראשונה ופורק ב-1919.
מלחמת אוסטריה–פרוסיה
הקורפוס הוקם ב-21 ביוני 1815 וכמפקדו הראשון מונה אוגוסט ניידהרדט פון גנייזנאו. ב-1866 לחם הקורפוס במלחמת אוסטריה–פרוסיה תחת פיקוד קרל אברהרד הרווארת פון ביטנפלד. תחת פיקודו של ביטנפלד הוכפפו דיוויזיות נוספות ליצירת ארמיית האלבה. הקורפוס נע אל בוהמיה, וכבש את רומבורק וסלוקנוב ללא קרב. הוא הביס אות האוסטרים במספר קרבות, ונטל חלק חשוב בקרב קניגרץ שהכריע את המלחמה.
מלחמת צרפת–פרוסיה
בין השנים 1870-1871 השתתף הקורפוס במלחמת צרפת–פרוסיה כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד קרל פרידריך פון שטיינמץ. הקורפוס השתתף בקרב גרבלוט, המצור על מץ, קרב האלו, קרב אמיין וקרב סן קוונטין. לאחר המלחמה הוצב הקורפוס במחוז הצבאי החמישי ובסיסו היה בקובלנץ.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה הקורפוס תחת פיקוד אריך טילף פון טשפה אונד ויידנבאך. הוא נערך בחזית המערבית במסגרת הארמייה הרביעית של אלברכט, דוכס וירטמברג. הקורפוס נטל חלק במערכה על הגבולות, ובאוקטובר הועבר תחת פיקוד הארמייה השלישית ונטל חלק בקרב שמפאן הראשון. במאי 1915 הוא הועבר להילחם בקרב ארטואה השני, ובספטמבר של אותה שנה נטל חלק בקרב שמפאן השני. בדצמבר 1916 הועבר הקורפוס לחזית המזרחית, אולם במרץ 1917 הוחזר לחזית המערבית כחלק מפלגת הארמייה B. הוא לחם במסגרת מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים ופורק עם סיום המלחמה.
פרידריך השלישי, מרקיז באדן
פרידריך השלישי, מרקיז באדן (1327 – 2 בספטמבר 1353) היה מרקיז באדן מ-1348 עד 1353.
ביוגרפיה
פרידריך נולד ב-1327 והיה בנם הבכור של רודולף הרביעי ומריה מאוטינגן. בשנת 1348 מת אביו ופרידריך ירש את מרקיזות באדן יחד עם אחיו רודולף החמישי. ב-2 בספטמבר 1353 מת פרידריך, ובנו רודולף השישי, מרקיז באדן ירש אותו.
משפחתו
הוא התחתן עם מרגרטה מבאדן, בתו של רודולף הסו, מרקיז באדן-באדן והביא לעולם את הילדים הבאים:
רעם טרופי
רעם טרופי (באנגלית: Tropic Thunder) הוא סרט פעולה קומי אמריקאי שנכתב, הופק, ובוים על ידי בן סטילר. בסרט משחקים בתפקידים הראשיים סטילר עצמו, רוברט דאוני ג'וניור וג'ק בלאק. העלילה העיקרית סובבת סביב קבוצה של שחקנים מפונקים שמצלמים סרט על מלחמת וייטנאם. כאשר הבמאי המתוסכל של הסרט מחליט, לאחר התייעצות עם התסריטאי, לזרוק אותם באמצע ג'ונגל, הם נאלצים להסתמך על כישורי המשחק שלהם על מנת לשרוד סכנות ממשיות המאיימות עליהם. ג'סטין ת'רו ואיתן כהן כתבו יחד עם סטילר את התסריט. הסרט הופק על ידי "Red Hour Films" והופץ על ידי דרימוורקס דרך סרטי פרמאונט.
עלילה
אולפני סרטים מנסים ליצור את סרט המלחמה הגדול ביותר של כל הזמנים, על מלחמת וייטנאם המבוסס על ספר שכתב סמל ג'ון "ארבעה עלים" טייבאק. לשם כך הם מגייסים את השחקנים הידועים ביותר בתעשיית הקולנוע: ג'ף פורטנוי (ג'ק בלאק), קירק לזרוס (רוברט דאוני ג'וניור), אלפא צ'ינו (ברנדון טי ג'קסון) וטאג ספידמן (בן סטילר). שלושתם בעלי אגו מנופח, וכל אחד מהם בטוח שהוא השחקן המוכשר והחשוב ביותר בסרט. לאורך הפקת הסרט הם מעלים דרישות רבות עקב היותם מפונקים בצורה יוצאת דופן. הבמאי מתרגז על פינוקם של השחקנים אך אינו יודע מה לעשות כדי לטפל בכך. כותב הספר מציע להטיס אותם ללב הג'ונגל על מנת שיחושו את האווירה ויחדלו להיות מפונקים, עקב התנאים הקשים. צוות הסרט מציב מצלמות בג'ונגלים בווייטנאם על מנת שהשחקנים יצולמו באופן טבעי. מייד עם נחיתתם דורך הבמאי על מוקש ומתפוצץ. השחקנים רואים זאת וטועים לחשוב שמדובר בתעלול מטעם ההפקה. בפועל, השחקנים נחתו במשולש הזהב והם באזור של כנופיית מגדלי סמים. הכנופיה מגלה את הימצאותם בשטחה תוך זמן קצר ושובה את ספידמן. למרות שפעם אחר פעם מופיעות הוכחות לכך שמדובר במציאות לשחקנים לוקח זמן רב לקלוט שההפקה לא ארגנה זאת. לאורך הסרט נחשפים סודות של השחקנים (בסרט, לא של השחקנים האמיתיים): אלפא צ'ינו מסתיר את העובדה שהוא מאוהב בגבר מחשש למעמדו ככוכב קולנוע, ואילו פורטנוי מסתיר מחבריו את העובדה שהוא מכור להרואין.
הופעות אורח
בסרט היו הופעות אורח של שחקנים רבים.
הפקה
הרעיון של סטילר לסרט עלה בראשו תוך כדי משחק בתפקיד קטן בסרט אימפריית השמש, ומאוחר יותר ת'רו וכהן הצטרפו אליו כדי לעזור לו להשלים את התסריט. אחרי שהסרט קיבל אור ירוק בשנת 2006, הצילומים התקיימו בשנת 2007 באי קאואיי בהוואי. הסרט צולם במשך שלושה עשר שבועות ונחשב מאוחר יותר כסרט הגדול ביותר שהופק בהיסטוריה של האי. לסרט היה קידום ושיווק נרחב, כולל אתרי אינטרנט מיוחדים עבור הדמויות הראשיות המזויפות והסרטים הבדיוניים שלהן, שידורים מיוחדים של טלוויזיה בדיונית ומכירתו של משקה האנרגיה המפורסם בסרט, "Booty Sweat". לפני הקרנתו של הסרט הוא ספג ביקורת מצד קבוצות תמיכה לנכים בשל הופעתה של דמות עם פיגור שכלי.
ביקורות
הסרט קיבל ביקורות אוהדות בדרך כלל ממבקרי הקולנוע על הדמויות בסרט, התסריט והקדימונים המזויפים תוך ביקורת על תוכן הפוגעני שבו. הפסקול של הסרט יצא לראשונה ב-5 באוגוסט 2008, לפני שחרורו של הסרט לאקרנים. בפתיחה בסוף השבוע הראשון בצפון אמריקה, הסרט הכניס 26 מיליון דולר ושהה במקום הראשון ברשימת הסרטים המכניסים במשך שלושת סופי השבוע הראשונים מהקרנתו הראשונה. הסרט והשחקנים שלו היו מועמדים למספר פרסים על ידי קבוצות שונות, כולל פרס גילדת שחקני המסך ופרס האוסקר. הסרט גרף כ-180,000,000 $ בבתי הקולנוע לפני השקתו ב-DVD ב-18 בנובמבר 2008.
פרסים
הסרט היה מועמד למספר פרסים, בהם מועמדויות לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע עבור רוברט דאוני ג'וניור וטום קרוז, ומועמדות דומה לדאוני ג'וניור בפרס באפט"א ובפרס גילדת שחקני המסך.
רוך לבוב
רוך לבוב (באוקראינית: ФК «Рух» Львів) היא קבוצת כדורגל אוקראינית מקצוענית שבסיסה בויניקי, שבלבוב. המועדון מתחרה בפרמייר ליג האוקראיני מעונת 2020/2021.
יחסי טג'יקיסטן–קירגיזסטן
יחסי טג'יקיסטן–קירגיזסטן הם היחסים הדיפלומטיים הדו-צדדיים בין רפובליקת טג'יקיסטן לרפובליקה הקירגיזית. שתי המדינות חולקות גבול באורך 984 ק״מ, המתחיל בנקודת הגבול המשולשת עם אוזבקיסטן ומגיע עד לנקודת הגבול המשולשת עם סין. בנוסף לכך מצויות שלש מובלעות השייכות לקירגיזסטן אך מצויות כל כולן כמובלעת בתוך השטח הטג'יקי.
היחסים בין המדינות נעשו מתוחים בשנות האלפיים כאשר פליטים ולוחמים אנטי-ממשלתיים בטג'יקיסטן חצו לקירגיזסטן מספר פעמים, ואף לקחו בני ערובה.
היסטוריה
במהלך מלחמת האזרחים בטג'יקיסטן (1992 - 1997), קירגיזסטן ניסתה לסייע בתיווך הסכם שלום בין הכוחות הטג'יקיים היריבים במלחמת האזרחים באוקטובר 1992, אך ללא הצלחה. במהלך המלחמה קירגיסטן צידדה בכוחות הממשל הטג'יקי, לצד רוסיה, קזחסטן ואוזבקיסטן.
הסיכון הגדול יותר לקירגיזסטן מטג'יקיסטן הוא ערעור היציבות הכללי שמלחמת האזרחים הממושכת הביאה לאזור. בפרט, כביש חורוג-אוש, הפך לצינור מרכזי של סחורות מכל הסוגים, כולל נשק וסמים. ישיבה של ראשי זרוע הביטחון ממדינות טג'יקיסטן, קירגיזסטן, קזחסטן, ואוזבקיסטן, שנערכה באביב 1995, הגיעה למסקנה כי התנאים האתניים, החברתיים, והכלכליים באוש היו יותר ויותר דומים לאלה שהיו בטג'יקיסטן בסוף שנות ה-80, ובכך זיהה את ההידבקות של חוסר היציבות של טג'יקיסטן.
הסכסוך בין המדינות
ב-28 באפריל 2021, פרץ עימות גבול בין שתי המדינות שהביא ללמעלה מ-40 הרוגים וכ-30,000 עקורים בצד הקירגיזי. הסיבה להתנגשויות אינה ברורה, כאשר קיימת סברה שהיא נוגעת למחלוקת על מקורות מים. עימותי גבול התרחשו גם ב-27 בינואר 2022, אשר הסתיימו בשני אזרחים הרוגים.
ב-14 בספטמבר 2022, החלו התכתשויות נוספות בגבול בין שתי המדינות וגבו את חייהם של כ-100 בני אדם. העימותים החלו כשחיילי משמר הגבול של קירגיסטן האשימו את החיילים בצד השני בהשתלטות על עמדות בחלק של הגבול שאינו מסומן. טג'יקיסטן מצידה האשימה את קירגיסטן בהפגזות כפרים באמצעות נשק כבד, והכניסה כוחות לאחד הכפרים הקירגיזיים בקרבת הגבול. לאחר מספר ניסיונות להגיע להפסקת אש, הכוחות שבו להילחם ב-17 בספטמבר. בעקבות העימות, הכריזה קירגיזסטן על מצב חירום במחוז באטקן, הסמוך לגבול טג'יקיסטן. ב-19 בספטמבר חתמו הצדדים על פרוטוקול הסכם שלום.
הסכסוך בין שתי המדינות עומד בסתירה ישירה לכך ששתיהן חברות בברית צבאית, ארגון האמנה לביטחון משותף (CSTO). ארגון זה הוקם על ידי רוסיה כמעין ברית נגדית לנאט"ו.
אגם החורף
אגם החורף (בלטינית: Lacus Hiemalis - "לאקוס היימאליס") או ימת החורף או ים החורף הוא ימה ירחית קטנה הממוקמת באזור ארץ השלגים של הירח.
בדומה לייתר ימות הירח, אין מדובר בימה, אלא בעמק נמוך המכוסה בזלת.
קוטרו המרבי של האגם - 50 ק"מ.
מפרץ האמון
מפרץ האמון או מפרץ האמונה (בלטינית: Sinus Fidei - "סינוס פידיי") המכונה גם ימת האמון או ימת האמונה וכן ים האמון או ים האמונה הוא מפרץ ירחי (חלק מימה ירחית באזור ארץ השלגים של הירח.
המפרץ אינו מכוסה במים, אלא, בדומה לייתר הימות הירחיות - מדובר בעמק שטוח המכוסה בזלת.
המפרץ ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות 18.0° צפון, 2.0° מזרח.
קוטרו המרבי של המפרץ - 70.7 ק"מ.
רויטל סויד
רויטל סויד (נולדה ב-17 באוגוסט 1967) היא עורכת דין ומגשרת ישראלית המתמחה במשפט הפלילי, ברגולציה ומשפט מנהלי, וחברת הכנסת לשעבר במפלגת העבודה. הייתה חברה בוועדה לבחירת דיינים, בוועדת חוקה, חוק ומשפט ובוועדת הפנים והגנת הסביבה. עמדה בראש קבוצת הידידות הפרלמנטרית ישראל–ספרד. כעורכת דין בתחום הפלילי ייצגה את בני משפחת הפשע אבוטבול.
ראשית חייה
סויד נולדה בחדרה ליוסף מימון שעלה מלוב, ולברוריה לבית קסטל, נצר למשפחה ירושלמית ספרדית ממייסדות העיר חדרה. בנערותה למדה באולפנת כפר פינס.
היא הייתה בשירות לאומי במחלקה הסיעודית של בית החולים הגריאטרי "פלימן" בחיפה ובקיבוץ לביא כמדריכה לנוער ממוצא אתיופי, זמן קצר לאחר שעלו ארצה במבצע משה.
קריירה משפטית
בתחילת דרכה בשוק הפרטי התפרסמה עקב ייצוג של בני משפחת הפשע אבוטבול - פליקס ובניו יוסי, אסי וצ'רלי. בנוסף ייצגה את מארי פיזם שרצחה את בתה. בשנת 2004 קיבלה החלטה עקרונית לא להמשיך ולייצג משפחות פשע. ב-2009 שבה והצהירה על כך בסרט הדוקומנטרי "הפליליסטים" של דני ענבר. בין השאר ייצגה נפגעי תקיפה מינית.
במהלך השנים שימשה בתפקידים שונים בלשכת עורכי הדין, בהם סגנית יו"ר מחוז תל אביב והמרכז, יו"ר הוועדה לעניינים פליליים במחוז וחברה בוועדה המייעצת למינוי שופטים של מחוז תל אביב. הרצתה במכללת שערי משפט, ושימשה נציגת ציבור בוועדות בחינה לתפקידי עירייה ומכרזים, ויו"ר ועדת ערר ארנונה בעיר רעננה.
לאחר מכן פעלה כבעלים של משרד עורכי דין המתמחה ברגולציה, משפט מנהלי וגישור. נכון לפברואר 2022 שימשה כיועצת המשפטית של איגוד תעשיות חיפושי הנפט והגז בישראל, אותם ייצגה בדיון בכנסת.
ב-19 באפריל 2023 הודיעה סויד כי תתמודד לראשות לשכת עורכי הדין אולם באמצע מאי 2023 הסירה את התמודדותה, על מנת למנוע פיצול קולות בין שני המועמדים במחנה "הדמקורטי ליברלי" לטובת עמית בכר המתנגד בפומבי נגד תוכניות הממשלה בעניין הרפורמה המשפטית ושהיה פרקליט בכיר בפרקליטות תחת פיקודה של ליאת בן ארי האחראית לחקירותיו של ראש ממשלה מכהן בנימין נתניהו והגשת כתב האישום נגדו.
קריירה פוליטית
בשנת 2015, במסגרת הבחירות המקדימות של מפלגת העבודה, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, נבחרה סויד למקום ה-14 ברשימת המפלגה והוצבה ברשימת המחנה הציוני לכנסת.
ביולי 2015 נבחרה בבחירות חשאיות לכהן בוועדה למינוי דיינים. בנוסף הייתה חברת וועדת החוקה, חוק ומשפט, וועדת הפנים והגנת הסביבה. הצהירה כי היא מעוניינת לשנות את צביון בית הדין בעשורים הבאים באמצעות מינוי "דיינים ראויים, אשר ישמרו על זכויות הנשים, וידאגו לגישה שוויונית עבורן בבתי הדין הרבניים".
ב-11 בספטמבר 2015 התכנסה לראשונה הוועדה ולאחר שבע שנים בהן לא מונו דיינים חדשים, מונו 22 דיינים, ביניהם כאלה המזוהים עם צוהר ובעלי הסמכת עורך דין. ארבע הנשים בוועדה התאחדו ופעלו למינוי דיין דתי-לאומי נוסף, מעבר לנהוג. ביולי 2016, לאחר 9 שנים בהן לא הצליחה הוועדה למינוי דיינים למנות דיינים לבית הדין הגדול, ובצל החלטת בג"ץ (6691/14) שהורה על סגירת שערי בית הדין הגדול החל מ-15 ביולי 2016 אם לא יהיו מינויים, התכנסה הוועדה למינוי דיינים ומינתה תשעה דיינים לבית הדין הגדול.
סויד הקימה את השדולה ל"מיגור השיח האלים, הבריוני והמסית ברשת", שבהמשך נקראה השדולה "למרחב הווירטואלי והרשתות החברתיות". במסגרתו יזמה חוקים הנוגעים לרשתות החברתיות, ביניהם מאבק באלימות ברשתות חברתיות בקרב בני נוער, מניעת הטיית בחירות באמצעות הרשתות החברתיות, שימור הפרטיות של משתמשי הרשתות החברתיות בישראל ומאבק בשימוש ברשתות החברתיות ככלי להסתה לטרור.
נוכח ביקורת על בית המשפט העליון ייסדה סויד יחד עם חברת הכנסת קארין אלהרר את השדולה לביצור מעמדו של שלטון החוק.
חוק שיזמה, שקבע שמי שקרובו נהרג מפעולת איבה, יהיה זכאי להוצאות קבורה, גם אם מקום הקבורה אינו במקום מגוריו של הנפטר, אושר בכנסת ב-2018.
בעקבות הצעת חוק שהגישה ח"כ סויד, בסוף פברואר 2016 שמטרתה להכיר בזוגות חד מיניים כהורים שכולים ובבני זוג חד-מיניים כאלמן או אלמנה, יצא שר הביטחון, משה (בוגי) יעלון בהצהרה תקדימית בדבר השוואת זכויותיהם של זוגות חד-מיניים בפני חוק השכול. בעקבות הצעת חוק שהגישה ח״כ סויד אושר הסדר בין משרד האוצר למשרד הביטחון שמאפשר נסיעות חינם לחיילים בסדיר בסופי שבוע (שישי-שבת) ללא מדים.
בבחירות לכנסת ה-21 שובצה במקום התשיעי ברשימת העבודה ולא נכנסה לכנסת. אך מספר חודשים לאחר מכן, בבחירות לכנסת ה-22 שובצה במקום השישי ברשימת העבודה וחזרה לכנסת לאחר שרשימת העבודה-גשר קיבלה 6 מנדטים. בהבחירות לכנסת ה-23 הוצבה במקום העשירי ברשימת העבודה-גשר-מרצ ולא נכנסה לכנסת.
עשייה ציבורית
סויד חברה בוועד המנהל של עמותת יד דוד בן-גוריון, עמותה הפועלת להנצחת מורשתו של דוד בן-גוריון והקמת מפעלים לזכרו, לרבות מוסדות תרבות וחינוך, מכוני מחקר, מוזיאונים וספריות.
היא חברה בוועד המנהל של עמותת האות הבינלאומי לנוער ולצעירים - ישראל, המקדמת העצמה אישית ופיתוח כישורי חיים בקרב בני נוער וצעירים.
כמו כן, חברה בוועדה המייעצת לשר התקשורת יועז הנדל, הוועדה לבחינת הרגולציה על רשתות חברתיות בישראל.
חברה בוועד מנהל של ישראליז, עמותה של בוגרי צבא שהם ״שגרירים״ של מדינת ישראל בעולם.
חיים אישיים
אם לארבעה, מתגוררת ברעננה.
באו (סרט)
באו (באנגלית: Bao) הוא סרט הנפשה קצר של חברת פיקסאר משנת 2018. הסרט בוים ונכתב על ידי דומי שי והוא הסרט הקצר הראשון של חברת פיקסאר שביימה אישה. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-21 באפריל 2018, ולאחר מכן הופץ בבתי הקולנוע לפני הקרנת הסרט "משפחת סופר-על 2" ב-15 ביוני 2018. אורך הסרט הוא כ-8 דקות.
הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר לשנת 2018.
תקציר העלילה
הסרט מספר על אישה בגיל המעבר ממוצא סיני, הנותרת לבדה בביתה כל יום בזמן שבעלה בעבודה. יום אחד, כשהיא מכינה לחמניות באוזי מאודות, אחת מהן מתעוררת לחיים, והאישה מחליטה לגדל אותה כבן.
הלחמנייה היא בת דמותו של בנה המרוחק, והתמה המרכזית היא ניסיונה של האם להנחיל בו את התרבות הסינית, ניסיון שמתבטא לעיתים כשתלטנות.
הפקה
הסרט בוים על ידי דומי שי, אנימטורית ממוצא סיני-קנדי שעבדה על הסרטים "הקול בראש" ו"הדינוזאור הטוב". היא מספרת שהרעיון לסרט עלה לה בזמן שהכינה באוזי. הסרט משופע מפרטים הקשורים לתרבות האסייתית, כמו אורז ומנקי נקו. במהלך יצירת הסרט, אמה של דומי שי ביקרה באולפני פיקסאר והדגימה לאנימטורים ואנשי ההפקה כיצד מכינים באוזי.
הפצה
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-21 באפריל 2018, ולאחר מכן הופץ בבתי הקולנוע לפני הקרנת הסרט "משפחת סופר-על 2" ב-15 ביוני 2018. בשנת 2018 הופץ הסרט באוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר, חלק 3.
נשיא סומליה
נשיא סומליה (בסומלית: Madaxaweynaha Soomaaliya) הוא נשיאה וראש המדינה של סומליה. הנשיא הוא גם המפקד העליון של הכוחות המזוינים של סומליה. הנשיא מייצג את הרפובליקה הפדרלית של סומליה ואת אחדות האומה הסומלית, וכן מבטיח את יישום חוקת סומליה ואת התפקוד המאורגן וההרמוני של מרכיבי המדינה. משרת נשיא סומליה הוקמה עם הקמת הרפובליקה של סומליה ב-1 ביולי 1960. נשיאה הראשון של סומליה היה אדן עבדוללה עיסמאן דער והנשיא המכהן הוא חסן שייח' מחמוד.
היסטוריה
הנשיא הראשון של סומליה היה אדן עבדוללה עיסמאן דער, אחד ממנהיגי ליגת הנוער הסומלית, שנכנס לתפקידו ב-1 ביולי 1960, היום בו הוכרזה סומליה כרפובליקה. מאז מונו למשרה מוחזק שבעה אנשים נוספים: עבדיראשיד עלי שרמארקה, סיאד בארה, עלי מהדי, עבדיקאסים סאלאד, עבדולהי יוסוף, שריף שייח' אחמד וחסן שייח' מחמוד.
שריף שייח' אחמד, נשיאה השביעי של סומליה, נכנס לתפקידו ב-31 בינואר 2009, לאחר שנבחר בבחירות לנשיאות שנערכו באותו חודש. הוא כיהן בתפקיד עד אוגוסט 2012, במקביל לסיום המנדט המעבר הפדרלי ותחילת הממשל הפדרלי בסומליה. את תפקידו החליף הגנרל מוזה חסן, שכיהן בתפקיד זמני.
הנשיא השמיני והמכהן, חסן שייח' מוחמד, נכנס לתפקידו ב-16 בספטמבר 2012, לאחר שנבחר בבחירות לנשיאות שנערכו שישה ימים מוקדם יותר.
על מנת להיות נשיא סומליה, על המועמד:
על תהליך בחירת הנשיא להתחיל לפחות 30 ימים לפני תום כהונתו של הנשיא המכהן או 10 ימים לאחר שהתפנה תפקיד הנשיאות, ועליו להסתיים תוך 30 יום מתחילתו. יש להגיש מועמדויות לפרלמנט בעשרת הימים הראשונים של תקופה זו, ויש להשלים את הבחירות בעשרים הימים הנותרים.
בעבר, הנשיא נבחר על ידי חברי הפרלמנט הסומלי.
תקופת כהונה
הנשיא נבחר לתקופת כהונה של ארבע שנים, ללא מגבלות כהונה שנקבעו בחוקה. כהונתו של הנשיא נמשכת עד שהנשיא הנבחר נכנס לתפקידו. עם כניסתו לתפקיד, על הנשיא להישבע את השבועה הבאה בפני הפרלמנט:
תפקידים ואחריות
תפקידיו של נשיא סומליה הם:
שרית דנה
ביוגרפיה
דנה נולדה ברומניה ועלתה לישראל בשנת 1970, בהיותה בת שמונה ועברה להתגורר עם הוריה בשכונת אפרידר באשקלון.
את שירותה הצבאי עשתה בנח"ל בגרעין בקיבוץ נטור. לאחר שירותה הצבאי פנתה ללימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. התמחתה בבית המשפט העליון אצל השופטת מרים בן-פורת לאחר שהתמנתה בן פורת לתפקיד מבקר המדינה נענתה דנה להצעתה והחלה את דרכה בשירות הציבורי כעוזרת ליועץ המשפטי למבקר המדינה. לאחר מכן שימשה כיועצת משפטית לוועדות התכנון המחוזיות תל אביב והמרכז. בשנת 1999 מונתה לתפקיד היועץ המשפטי למשרד הפנים.
בשנת 2005 מונתה למשנה ליועץ המשפטי לממשלה (אזרחי). ב-10 בינואר 2006 מונתה על ידי שרת המשפטים ציפי לבני לכהונה בת שלוש שנים בתפקיד יו"ר מועצת שמאי המקרקעין. עם כניסתה לתפקיד נטלה חלק פעיל בגיבוש התקינה השמאית שאושרה בקצב מזורז בוועדה לתקינה שמאית ובמועצת השמאים. בשנת 2008 הובילה את השינוי בהכרעה בסכסוכים שומתיים והקימה את מאגר השמאים המכריעים חרף התנגדות נמרצת של שחקנים בשוק הנדל"ן. נטען כי השינוי שיזמה הביא לשיפור בשקיפות ובמקצועיות של ההכרעות.
דנה נשואה ואם לשלוש בנות. משפחתה מתגוררת ברעננה.
ים הנחשים
ים הנחשים או ימת הנחשים (בלטינית: Mare Anguis - "מארה אנגואיס") הוא ים ירחי הממוקם על פני הירח.
הים ממוקם בתוך ים המשברים (אגן קריסיום), והוא חלק מהמערכת הנקטריאנית, היינו הוא נוצר במהלך התקופה הנקטריאנית.
קוטרו המרבי של ים הנחשים - 150 ק"מ.
שמו של ים זה ניתן לו על ידי מרי בלאג (Mary A. Blagg) וק. מולר (K. Müller), בשל צורתו, בשנת 1935.
ז'יגמונד קוויטנר
ז'יגמונד קוויטנר מִוואגפלבה (בהונגרית: Vágfalvi Quittner Zsigmond; פשט, 13 בפברואר 1857 – וינה, 25 באוקטובר 1918) היה אדריכל יהודי-הונגרי, שקיבל תואר אצולה.
ביוגרפיה
ז'יגמונד קוויטנר נולד במשפחה יהודית כבנם של יאקאב קוויטנר (1814–1887) יצרן לבד ושל שרולטה פוקס (1821–1901). הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה הטכנית של מינכן. משנת 1880 קיבל הזמנות רבות בבודפשט. בנייניו אקלקטיים, כמו גם עבודות אר נובו טיפוסיות, אולי הידועה שבהן היא ארמון גרשם, הידוע גם בשם פנינת סגנון האר נובו. הוא התבקש לתכנן את המטה של חברת הביטוח האנגלית גרשם (Gresham) כארכיטקט בעל השם בתקופתו. הבניין הושלם בשנת 1907 על פי תוכניות שנעשו במשותף עם האחים ואגו (יוז'ף ואגו ולאסלו ואגו). הבניין הוא אתר מורשת עולמית מאז 1987. תפקידו של קוויטנר בחיים הציבוריים גם הוא היה משמעותי: הוא היה חבר ב"מועצת העבודות הציבורית של בודפשט", ב"מועצה הלאומית לבנייה ציבורית", ונשיא "איגוד האדריכלים ההונגרים". ב-13 בנובמבר 1904 הוענק לו תואר אצולה עם קידומת לשמו ""ואגפלבי – Vágfalvi כלומר מהיישוב ואגפלבה.
למרות מותו בווינה הוא הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני בבודפשט.
חייו הפרטיים
אשתו הייתה מינקה וייס (1866–1938), בתם של הסיטונאי מור וייס ושל ארנסטינה בלום, אותו נשא קוויטנר בבודפשט ב-6 בינואר 1887.
ילדיהם:
סונה ג'ובארטה
סונה ג'ובארטה (באנגלית: Sona Jobarteh; נולדה -17 באוקטובר 1983) היא זמרת, נגנית רב-כלית ומלחינה מגמביה. בת לאחת מחמש משפחות הגריוט העיקריות ממערב אפריקה המנגנות בכלי המיתר קורה - היא נגנית הקורה המקצועית הראשונה שהגיעה ממשפחת גריוט. היא נכדתו של מאסטר הגריוט בדורו, אמדו בנסנג ג'ובארטה ובת דודתו של נגן הקורה הידוע טומאני דיאבאטה.
ביוגרפיה
מאיה סונה ג'ובארטה נולדה בלונדון. היא חברה באחת מחמש משפחות הגריוט העיקריות ממערב אפריקה המנגנות בקורה, והנגנית הנשית הבולטת הראשונה ממשפחה כזאת. נגינה של כלי זה עם 21 מיתרים כמו נבל הועברה אך ורק מאב לבן. הכלי הוא נדבך חשוב של עמי המנדינגו במערב אפריקה והנגינה שלהם שמורה רק למשפחות מסוימות בשם Griot.
היא נכדתו של המאסטר גריוט, אמדו בנסנג ג'ובארטה (יליד 1915), שהיגר ממאלי לגמביה. בן דודה הוא נגן הקורה הידוע טומאני דיאבאטה. אמה היא אנגליה. יש לה בן יליד 2010.
היא למדה לנגן בקורה מגיל שלוש, בתחילה על ידי אחיה טונדה ג'ג'דה, המבוגר ממנה ב -11 שנים, ואיתו נסעה כמה פעמים בשנה לגמביה בילדותה, ואז על ידי אביה, סנג'לי ג'ובארטה. היא למדה במכללה המלכותית למוזיקה, שם למדה צ'לו, פסנתר וצ'מבלו, וזמן קצר לאחר מכן המשיכה לבית הספר למוזיקה של פרסל ללמוד הלחנה. בנוסף סיימה תואר ב- SOAS, אוניברסיטת לונדון.
קריירה מוזיקלית
את ההופעה הראשונה שלה היא העבירה בבית הקפה ג'אז קפה בלונדון כשהייתה בת ארבע, והופיעה בפסטיבלים מספר פעמים בילדותה המוקדמת.
כשהייתה עדיין סטודנטית למוזיקה, היא עבדה על מספר פרויקטים תזמורתיים, כולל "נהר הצליל" עם התזמורת הקאמרית האירית, בהשתתפות אוולין גלני, ויצירות שיתופיות אחרות כולל הופעות עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית, בריטן סינפוניה, תזמורת העיר מילטון קיינס והתזמורת הקאמרית ויוה.
בשנת 2002 הופיעה בווינה עם זמרת הג'אז הנודעת קליבלנד ווטקיס, והיוותה גם חלק ממעשה התמיכה שלה בקסנדרה וילסון בברביקאן בלונדון. היא גם השתתפה בפרויקט המוזיקה של מלי של דיימון אלברן שבוצע לאחר מכן עבור ג'ולס הולנד.
היא שיתפה פעולה על הבמה עם התזמורת הסימפונית של ה- BBC. ג'ובארטה היא חברה קבועה באנסמבל המוזיקה הקלאסית האפריקאית של אחיה טונדה ג'ג'ד, שסייר בסיבוב הופעות באנגליה, אירלנד, אפריקה וחלקים מהאיים הקריביים.
אלבום הבכורה שלה היה נשמה אפרו אקוסטית, ובו שירים על אהבה מרירה ונושאים חברתיים. ההשפעות על אלבום זה מעורבבות עם כמה שניתן היה להשמיע בפורמטים רדיו אירופיים קונבנציונליים יותר. האלבום השני שלה הייתה פאסיה (2011).
ג'ובארטה גם מלמדת את הקורה בלונדון. היא עבדה עם אביה, סנג'לי ג'ובארטה, בהקמת בית ספר למוזיקה רשמי בגמביה, על שם סבה המפורסם.
הלחנה לקולנוע
סונה ג'ובארטה ערכה את הופעת הבכורה שלה כמלחינת קולנוע בשנת 2009 כאשר הוזמנה להקים את הפסקול לסרט דוקומנטרי על אפריקה בשם המולדת.
התוצאה הייתה חקירה חדשנית לייצוג הקולנועי של עולם הצלילים האפריקני הקלאסי. בעוד שחלק גדול מהפסקול של ג'ובארטה נבע בעיקר ממסורת הגריוט של מערב אפריקה, היא נאלצה להמציא אותו מחדש כדי להתאים לדרישות התחום הוויזואלי.
כדי ליצור את הפסקול לסרט הזה סונה בחנה כלי נגינה בדרכים שונות מאלו המסורתית שלהם. היא השתמשה בקורה ככלי בס וכן כיוונה אותו לסולם "ערבי". היא השתמשה בגיטרה כדי לחקות את הצליל של לוטה אפריקאית, וכן הושפעה מסגנון הנגינה של הגריוט ממערב אפריקה.
היא המציאה כלי חדש בשם נקוני לשימוש ברבים מהקומפוזיציות כדי לתפוס צליל ייחודי. כלי זה הוא הכלאה בין הקורה לדונסו נגוני, ומרחיב את הטונליות ואת האווירה של הסוניק המוזיקלי האפריקאי. הסגנון הקולי של ג'ובארטה מושרה מסגנון הגריוט של מערב אפריקה, אם כי ישנם היבטים הנוטים גם להשפעות מזרח אפריקאיות.
היווצרותה של אסתטיקה אפריקאית ייחודית נבעה בין היתר מהימנעותה של ג'ובארטה משתי פרדיגמות מכריעות; ראשית, ההסתמכות על ההיכרות הקולנועית של כלי המיתר המערביים, ושנית הדומיננטיות הסטראוטיפית של התיפוף כחתימה לייצוג המוזיקלי האפריקני.
אָמָנוּת
היא ילידת אירופה ממורשת אפריקאית, ומזדהה מאוד עם האחרונה. היא מבלה זמן משמעותי באנגליה וגם בגמביה, והיא משלבת סגנונות מוזיקליים שונים, מהמסורת האירופאית והאפריקאית המערבית כאחד. עם זאת, בניגוד לבני גילה, היא חוקרת ומתרחבת על שורשים אפריקאים מסורתיים ולא מנסה למזג אותם עם היפ הופ וג'אז עכשווי. במקום זאת היא מנסה לפרש מחדש מוזיקה מסורתית. בנוסף לקורה, היא גם שרה ומנגנת בגיטרה.
מיזם קורונה
מיזם קורונה היה מיזם של צבא ארצות הברית בשיתוף משרד הסיור הלאומי של ארצות הברית לצילום לוויני של אזורים נרחבים בעולם בדגש על המזרח התיכון וברית המועצות בין השנים 1959—1972, במסגרתו צולמו כמיליון תמונות.
לוויין החלל הראשון של ה-NRO לצורכי מעקב שוגר באוגוסט 1960. לווייני תוכנית קורונה נשאו גלילי סרטי צילום אשר הופלו אל כדור הארץ ונאספו בעודם צונחים לקרקע על ידי מטוסים צבאיים. איסוף מוצלח ראשון של סרט צילום נעשה ב-12 באוגוסט 1960 ושישה ימים מאוחר יותר פותחה התמונה הראשונה שצולמה בחלל. חדות האבחנה של התמונה הראשונות הייתה לעצמים בגודל 8 מטר, והיא השתפרה בהדרגה לחדות של 2 מטר. תמונות שצולמו בלוויינים אלה כיסו בדרך כלל תא שטח שגודלו 16 ק"מ רוחב ו-190 ק"מ אורך. המשימה האחרונה של לוויין בסדרת קורונה (משימה 145) שוגרה ב-25 במאי 1972 ונמשכה עד 31 במאי 1972. בסך הכול שוגרו 145 חלליות ומ-102 מהם התקבלו סרטי צילום. הסרט הראשון הקבל מחללית דיסקוורר-13 בשנת 1960.
התוכנית כללה לוויינים ממספר דגמים:
פרסום קיומה של תוכנית קורונה הותר לראשונה ב-24 בפברואר 1995.
בין שימושיו האזרחיים מאגר התמונות הוא כלי עזר רב חשיבות במחקר הארכאולוגי של המזרח התיכון. השוואה בין תמונות שצולמו לפני כ-50 שנה לבין תמונות עדכניות של אותם האזורים מסייעת גם למחקרים גאוגרפיים.
יחסי מרוקו–קוריאה הדרומית
יחסי מרוקו–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ בין מרוקו וקוריאה הדרומית.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 ביולי 1962. ב-31 ביולי 2019 שיבח השגריר הדרום קוריאני את היחסים בין המדינות וקרא שהרחבתם, בטקס שנערך במלאת 20 שנה לעלייתו לשלטון של מוחמד השישי.
נבחרת ישראל בג'ודו
נבחרת ישראל בג'ודו היא נבחרת לאומית המייצגת את מדינת ישראל בתחרויות בינלאומיות בג'ודו ברחבי העולם. הנבחרת מורכבת מקבוצת הגברים בהדרכת המדליסט האולימפי אורן סמדג'ה ומקבוצת הנשים בהדרכת שני הרשקו. הג'ודוקאים מתאמנים אישית וקובצו על ידי איגוד הג'ודו בישראל כנבחרת כדי לייצג את ישראל בטורנירים ברחבי תבל.
הנבחרת זכתה במדליית ארד בתחרות קבוצות מעורבות (גברים-נשים) באולימפיאדת טוקיו 2020. בשנת 2005, זכתה נבחרת הגברים של ישראל במדליית זהב באליפות אירופה בג'ודו לקבוצות, שנערכה בדברצן, הונגריה. נבחרת ישראל המעורבת (גברים-נשים) זכתה במדליית הארד הקבוצתית באליפות העולם בג'ודו (טשקנט 2022).
אולימפיאדת טוקיו 2020 – קבוצות מעורבות (גברים-נשים)
התחרות הקבוצתית המעורבת גברים-נשים, נערכה בפעם הראשונה באולימפיאדה, ובה ייצגו הג'ודוקאים הישראליים את ישראל בתחרות המעורבת, כאשר מטעם כל נבחרת בכל שלב ניתן לבחור מחדש 3 גברים ו-3 נשים להתחרות מתוך הנבחרת הרשומה לטורניר הספציפי הזה, והמאמנים יכולים לשנות את הרכב השישייה בכל סיבוב. הניצחון על הנבחרת האיטלקית 3:4, העלה את ישראל לרבע הגמר, בו הפסידה ישראל 4:3 לצרפת. ישראל ירדה לבית הניחומים, שם גברה על ברזיל 2:4, עלתה להתמודדות על מדליית הארד מול הרוסים, וניצחה אותם 1:4. הערה: בנוסף לשמונת הג'ודוקא הישראלים לעיל שהשתתפו בפועל בקרבות הנבחרת המעורבת היו רשומים גם לטורניר המסוים הזה ברוך שמאילוב, ענבר לניר ושירה ראשוני  שלושתם קיבלו מדליית ארד אולימפית משותפת ביחד, על-אף שלא-שותפו כלל בטורניר הקבוצתי הספציפי הזה.
הערה נוספת: לעומת הארבע לעיל, הג'ודוקא הישראלית גילי כהן היא היחידה מהמשלחת לטוקיו 2020 שלא-הייתה רשומה לטורניר קבוצתי ספציפי זה, ועל-כן לא-קיבלה את מדליית הארד המשותפת האולימפית, לעומת כל שאר חברי וחברות המשלחת הישראלית בג'ודו באולימפיאדה זו שכן קיבלו.
חברי נבחרת הבוגרים
טל פליקר (עד 66 ק"ג), עידו לוין (עד 73 ק"ג), שגיא מוקי (עד 81 ק"ג), גיא גורביץ' (עד 90 ק"ג), פיטר פלצ'יק (עד 100 ק"ג), סרפים קומפנייץ (מעל 100 ק"ג).
חברות נבחרת הבוגרות
גפן פרימו (עד 52 ק"ג), תמנע נלסון-לוי (עד 57 ק"ג), גילי שריר (עד 63 ק"ג), מאיה גושן (עד 70 ק"ג), ענבר לניר (עד 78 ק"ג), רז הרשקו (מעל 78 ק"ג).
מדליות אישיות של חברים בוגרים ובוגרות פעילים
בטבלה מוצגות המדליות האישיות כבוגרים ובוגרות בלבד: במשחקים האולימפיים, אליפות עולם ואליפות אירופה, וכן שלושת הטורנירים הבינלאומיים הנחשבים ביותר שהם המאסטרס, הגראנד סלאם והגראנד פרי (כשכל קטגוריה מסודרת בטבלה על-פי סדר חשיבותה, מהחשובה ביותר: האולמפיאדה - ועד להכי פחות: הגראנד פרי) שזכו בהן חברים וחברות שפעילים בהווה בנבחרת ישראל בג'ודו, וכל זאת לאחר סיום אליפות העולם בג'ודו 2022 בטורניר לנבחרות-מעורבות שנערכה באותה שנה בטשקנט, אוזבקיסטן.
המדליות מעודכנות נכון ל-13 באוקטובר 2022, לאחר סיום אליפות העולם בג'ודו 2022 בטורניר לנבחרות-מעורבות הערה: המועד המקורי של האליפות היה ב-7 עד 14 באוגוסט 2022, אז נדחה ל-2 באוקטובר 2022 מה שגרר בעיה למתחרים הישראלים בעקבות כך שיומיים מהתחרות מתרחשים במהלך יום הכיפורים. הטורניר כולו (אישי וקבוצתי) נדחה ב-4 ימים עקב בקשתם של נבחרת ישראל, ואיגוד הג'ודו בישראל בראשות משה פונטי, ובהסכמת איגוד הג'ודו העולמי (IJF) שהסכים לדחות שוב את המועד כך שהאליפות תחל יום אחרי יום כיפור, ב-6 באוקטובר 2022.
חברי וחברות משלחת נוספים באליפות העולם בג'ודו 2022
היו רשומים וזכו במדליה בטורניר הקבוצתי, למרות שלא-שותפו בפועל בטורניר המעורב (גברים-נשים) והשתתפו לבסוף רק בטורניר האישי באליפות העולם בג'ודו 2022:
היו רשומים תחילה לטורניר הקבוצתי, אך הוסרו מהסגל הקבוצתי ביממה שקדמה לטורניר המעורב (גברים-נשים) והשתתפו לבסוף רק בטורניר האישי באליפות העולם בג'ודו 2022 (ועל-כן לא-קיבלו מדליה קבוצתית):
חברי וחברות אליפות העולם בג'ודו 2022 שהשתתפו רק בטורניר האישי, ומלכתחילה לא-היו רשומים בכלל ובשום שלב לטורניר הנבחרות המעורב (גברים-נשים, ועל-כן לא-קיבלו מדליה קבוצתית):
מאמני נבחרת הגברים
נכון ל-13 באוקטובר 2022
אורן סמדג'ה (מאמן ראשי), גיא פוגל, גיל עופר, גולן פולק, ארתור קטייב.
מאמני ומאמנות נבחרת הנשים
שני הרשקו (מאמן ראשי), צ'ארלס צ'יבאנה, מיקי טנאקה, אמלי רוסנו.
מדליות אישיות של בוגרים ובוגרות בעבר ובהווה
! שנה !! מדליה !! ג'ודוקא !! מקור ! 1991 ! 1993 ! 1995 ! 2001 ! 2009 ! 2013 ! 2014 ! 2015 ! 2017 ! 2019 ! 2021 ! שנה!! !! !!  !! מקור ! 1989 ! 1991 ! 1992 ! 1993 ! 1995 ! 1999 ! 2001 ! 2003 ! 2004 ! 2005 ! 2007 ! 2008 ! 2009 ! 2010 ! 2012 ! 2013 ! 2014 ! 2015 ! 2016 ! 2018 ! 2019 ! 2020 ! 2021
האצילות מחייבת (סדרת טלוויזיה)
האצילות מחייבת (באנגלית: To the Manor Born) היא קומדיית מצבים בריטית של ה-BBC ששודרה לראשונה בערוץ BBC1 בין השנים 1979 ל-1981. בשנת 2007 שודר פרק נוסף ספיישל חג המולד של הסדרה. בסדרה מככבים פנלופה קית' ופיטר בולס. יוצר הסיטקום, פיטר ספנס, כתב את 20 הפרקים הראשונים ואת פרק הספיישל מ-2007. הפרק האחרון בסדרה משנת 1981 נכתב על ידי כריסטופר בונד. שם הסדרה הוא משחק מילים של הביטוי "to the manner born" הלקוח מהמחזה "המלט" מאת שייקספיר.
התוכנית זכתה לפופולריות ולרייטינג גבוה ברבים מהפרקים. הפרק האחרון בעונה הראשונה היה לתוכנית הטלוויזיה הבריטית הנצפית ביותר בשנות השבעים של המאה העשרים. בסקר משנת 2004 על הסיטקום הבריטי האהוב ביותר הגיעה "האצילות מחייבת" למקום ה-21.
הסדרה המקורית
"האצילות מחייבת" מתרחשת בכפר בדיוני קטן בשם גרנטלי במחוז סאמרסט, הסמוך לעיר הבדיונית מרלבורי. בתחילת הסדרה מתקיימת הלוויה של בעל האחוזה, מרטון פורבס-המילטון (fforbes-Hamilton). אודרי, אלמנתו (וכנראה גם בת-דודו), אינה נראית נסערת ממות בעלה, כיוון שכעת האחוזה היא בשליטתה. מסתבר שבני משפחת פורבס-המילטון יושבים במקום כבר 400 שנה. אולם שמחתה היא קצרת מועד, עורך הדין שלה, ארנולד פלנקט, מבשר לה שבעלה פשט את הרגל, ויש למכור את האחוזה כדי לשלם לנושיו. אודרי מנסה לקנות את האחוזה במכירה פומבית, אבל מישהו אחר מציע מחיר גבוה יותר והאחוזה נופלת לידיו. בעל האחוזה החדש הוא ריצ'רד דוויר, מיליונר שהתאלמן לא מכבר. דוויר התחיל את הקריירה שלו במכירת פירות באיסט אנד, הוא כעת המייסד והבעלים של רשת המרכולים "קוונדיש פודס". על אף עושרו מכנה אותו אודרי "חנווני". דוויר מביא אל הבית את אימו השתלטנית, שאותה מכנה אודרי "גברת פו". שמה המלא הוא מריה ירוסלבה ולדימירה מרטינקה פולוביצ'קה. היא מגלה לאודרי, שאינה חובבת זרים, שהיא ובנה הגיעו לבריטניה ב-1939 מצ'כוסלובקיה, וריצ'רד, ששמו האמיתי הוא בדריש פולוביצ'ק, הוא חצי פולני וחצי צ'כי. גברת פולוביצ'קה משתדלת מאוד להסתגל לחיי הכפר בבריטניה, אבל המבטא שלה מוביל לאי הבנות רבות. כבר מההתחלה היא מדרבנת את בנה להציע נישואים לאודרי.
אודרי עוברת לגור בבית קטן שבקצה האחוזה, שם היא יכולה לצפות בבית האחוזה הגדול. איתה חי ברבינג'ר, הבאטלר הזקן והנאמן, שעבד כל חייו עבור משפחת פורבס-המילטון, וכלב הביגל שלה, ברטי. חברתה הטובה של אודרי, מרג'ורי פרובישר, מרבה לבקר אותה.
דמויות נוספות בסדרה הן הכומר המקומי, שאינו מצטער על כך שאודרי איבדה את האחוזה, בתקווה שזה ימנע ממנה להתערב בענייני הכנסייה והקהילה המקומית. מרת פטרסון מנהלת את החנות בכפר, והיא מקור לרכילות, מחבבת את ריצ'רד ואינה מסתדרת עם אודרי. הבריגדיר למינגטון, אנגלי טיפוסי, הוא בעל אדמות החי בסמוך, וידיד של אודרי. כמו אודרי ומרג'ורי הוא מגלה עניין בשמירת הטבע. ארנולד פלנקט ואשתו הם חברים אל אודרי, אבל ארנולד הוא גם עורך הדין של המשפחה.
ספיישל חג המולד של 2007
בסיום הסדרה המקורית ריצ'רד ואודרי מתחתנים. בפרק זה הם חוגגים 25 שנות נישואים (חתונת הכסף). כל אחד מהם מתכנן מסיבת הפתעה עבור השני. ריצ'רד מתוודה בפני אודרי שהוא הבעלים של החברה "פארמר טום", שגרמה לקשיים כלכליים לעסקי החקלאים בסביבה. אודרי עוזבת את הבית בכעס. ריצ'רד מבקר בקבר אמו ועולה במוחו רעיון כיצד לפייס את אודרי. הוא מחליט לאפשר לערוך בשטח האחוזה קונצרט רוק. אבל כאשר מובא עניין הרישיון לפני בית משפט לשלום, הוא משנה את דעתו. למחרת (יום הנישואים), מרג'ורי מביאה את אודרי לאחוזה למסיבת הפתעה שעורך ריצ'רד לכבודה.
דמויות חדשות בפרק זה הם אמרידג', הבאטלר החצוף, שמחליף את ברבינג'ר, אדם פורבס-המילטון, האחיין של מרטון ובן הסנדקות של אודרי. אדם מתגורר בגרנטלי כדי ללמוד איך לנהל אחוזה. כמו כן מופיע ארצ'י פנינגטון-בות', אחד מבעלי האחוזות השכנות, שחברת "פארמר טום" גרמה לו לפשיטת רגל. מרג'ורי מתגוררת בבית הישן, ומתחילה להתאהב באדם.
הפקה
פיטר ספנס חשב לראשונה על הרעיון של הסדרה כשעבד ברדיו של ה-BBC בשנות השבעים של המאה העשרים. באחת מתוכניותיו השתתף קומיקאי שקנה לעצמו בית אחוזה בכפר אנגלי. הוא הזמין למסיבת חנוכת הבית את בעלת הבית הקודמת, אלמנה שלא יכלה להרשות לעצמה להחזיק באחוזה, ועברה לגור בבית קטן בכפר. תיאורי דמותה של האישה כפי שתיאר אותה הקומיקאי היו הבסיס לדמותה של אודרי.
בעקבות הצלחת הסדרה "החיים הטובים" התבקש ספנס להעלות רעיון חדש לתוכנית רדיו עבור פנלופה קית'. הוא חשב על הדמות שגילמה קית' ב"החיים הטובים", מרגו לידבטר, והעלה רעיון של מישהי דומה ממעמד גבוה יותר. כך יצר את דמותה של אודרי פורבס-המילטון. הוא החליט שבעל האחוזה החדש יהיה אמריקאי המחפש את שורשי משפחתו באנגליה. ב-1976 הוקלט תסכית לרדיו עם ברנרד בריידן, אבל הפרק לא שודר, והוחלט ליצור סדרת טלוויזיה במקום.
הסדרה "האצילות מחייבת" צולמה בקריקט סיינט תומאס שבסאמרסט, ובאולפן במרכז הטלוויזיה של ה-BBC בלונדון. בית האחוזה "קריקט האוס" היה בזמן הצילומים בבעלות חמו של פיטר ספנס, יוצר וכותב הסדרה. הבית הישן, שעל המסך נראה בסוף שביל הכניסה לבית האחוזה, נמצא במרחק מייל מהבית המקורי ונקרא "וסט לודג'". גם פרק הספיישל משנת 2007 צולם באתרים שבקריקט סיינט תומאס. הצילומים החלו ב-28 באוקטובר 2007 ונמשכו כשבוע.
את כל פרקי הסדרה ביים גארת' גוונלן שגם הפיק את הסדרה המקורית. ב-2007 הפיקו את פרק הספיישל גוונלן וג'סטין דייוויס.
Googlebot
גוגלבוט (אנגלית: Googlebot) הוא זחלן רשת המיועד לאינטרנט שנבנה על ידי גוגל ומשמש את החברה. הזחלן אוסף מסמכים ומידע מהאינטרנט במטרה לבנות אינדקס נרחב שעליו מתבסס מנוע החיפוש של Google. שם זה משמש למעשה להתייחסות לשני זחלנים שונים של סורקי אינטרנט: האחד "גוגלבוט שולחני" (Googlebot Desktop המדמה משתמשי במחשבים נייחים) והשני "גוגלבוט נייד" (Googlebot Mobile המדמה משתמש ממכשיר נייד).
התנהגות
כל אתר אינטרנט ציבורי ככל הנראה יסרק על ידי "גוגלבוט שולחני" ו"גוגלבוט נייד". עם זאת, גוגל הודיעה כי החל מספטמבר 2020 כל האתרים עברו לאינדקס ראשון במובייל, כלומר גוגל סורקת את האינטרנט באמצעות גוגלבוט של סמארטפון. ניתן לזהות את סוג המשנה של הגוגלבוט על ידי הסתכלות על במחרוזת סוכן המשתמש שבבקשה. עם זאת, שני סוגי הסורקים מצייתים לאותו אסימון (token) מוצר ((useent token)) ב־robots.txt, ולכן מפתח אינו יכול למקד באופן סלקטיבי לגוגלבוט ספציפי באמצעות robots.txt.
אם מנהל אתר מעוניין להגביל את המידע באתר שלו הזמין לגוגלבוט, או לזחלן רשת "תקני" אחר, הוא יכול לעשות זאת באמצעות הנחיות מתאימות בקובץ robots.txt או על ידי הוספת meta tag כזה:  לדף האינטרנט. בקשות גוגלבוט לשרתי HTTP ניתנות בדרך כלל לזיהוי באמצעות מחרוזת סוכן משתמש המכילה "Googlebot" וכתובת מארח המכילה "googlebot.com".
גוגלבוט עוקב אחר קישורי HREF וקישורי SRC. ישנן הוכחות הולכות וגוברות שגוגלבוט יכול לבצע JavaScript ולנתח תוכן שנוצר גם משיחות Ajax. ישנן מספר תיאוריות לגבי מידת ההתקדמות של יכולת הגוגלבוט לעבד JavaScript. זחלן גוגלבוט משתמש בשירות עיבוד אתרים (WRS) המבוסס על מנוע עיבוד כרום. גוגלבוט מגלה דפים על ידי צירוף כל הקישורים בכל דף שהוא מוצא. לאחר מכן הוא עוקב אחר קישורים אלה לדפי אינטרנט אחרים. לדפי אינטרנט חדשים חייבים להיות מקושרים מדפים מוכרים אחרים באינטרנט על מנת שיסרוק אותם ויאנדקס או לשלוח אותם ידנית על ידי מנהל האתר.
בעיה שמנהלי אתרים עם אחסון אתרים ברוחב פס נמוך ציינו בגוגלבוט כי הוא תופס רוחב פס גדול. הדבר יכול לגרום לאתרים לחרוג ממגבלת רוחב הפס שלהם ולהסירם באופן זמני. הדבר בעייתי במיוחד עבור אתרי מראה (mirror site) המאחסנים נתונים רבים. גוגל מספקת קונסולת חיפוש (Search Console) המאפשרת לבעלי אתרים לצמצם את קצב הסריקה.
התדירות שבה גוגלבוט יסרוק אתר תלוי בתקציב הסריקה. תקציב סריקה הוא הערכה של התדירות שבה אתר אינטרנט מתעדכן. מבחינה טכנית, צוות הפיתוח של גוגלבוט (צוות סריקה ואינדקס) משתמש בכמה מונחים מוגדרים באופן פנימי כדי להשתלט על מה ש"תקציב סריקה" מייצג. מאז מאי 2019, גוגלבוט משתמש במנוע העיבוד העדכני ביותר של Chromium, התומך בתכונות ECMAScript 6. זה יהפוך את הבוט לקצת יותר "ירוק עד" ויבטיח שהוא לא מסתמך על מנוע עיבוד מיושן בהשוואה ליכולות הדפדפן.
מדיאבוט
מדיאבוט (Mediabot) הוא סורק אינטרנט בו משתמשת גוגל לניתוח תוכן, כך ש־Google AdSense תוכל להציג פרסום רלוונטי מבחינת הקשר לדף אינטרנט. מדיאבוט מזדהה עם מחרוזת סוכן המשתמש "Mediapartners-Google/2.1".
שלא כמו זחלנים אחרים, מדיאבוט אינו עוקב אחר קישורים לגלות כתובות אתרים חדשות הניתנות לסריקה, אלא רק ביקור בכתובות אתרים שכללו את קוד AdSense. כאשר התוכן שוכן מאחורי התחברות, ניתן לתת לסורק כניסה כך שיוכל לסרוק תוכן מוגן.
רילמי C3
רילמי C3 (באנגלית: Realme C3) הוא טלפון חכם מבוסס אנדרואיד, המיוצר על ידי חברת רילמי. המכשיר הוכרז בהודו ב-6 בפברואר 2020, וב-19 בפברואר 2020 בשאר העולם.
חומרה
המכשיר מצויד במסך בגודל 6.5 אינץ' ברזולוציית 1600×720 פיקסלים, ביחס רוחב-גובה של 20:9. המסך מסוג "קורינג גורילה גלאס 3".
המכשיר מופעל על ידי מעבד בעל שמונה ליבות, כאשר 2 מהן פועלות בתדר עבודה של 2.0 ג'יגה הרץ, וה-6 הנותרות פועלות בתדר עבודה של 1.7 ג'יגה הרץ. במכשיר ישנה מערכת על שבב מדגם Helio G70 מתוצרת מדיאטק עם תהליך 12 ננומטר. למכשיר אחסון הפנימי בנפח 32 או 64 ג'יגה בייט וזיכרון RAM בנפח 2 או 3 או 4 ג'יגה בייט. כמו כן, המכשיר מופעל על ידי סוללת ליתיום-יון, בקיבולת 5000 מיליאמפר-שעה, שאינה ניתנת להסרה.
מצלמה
המכשיר מצויד במערך בעל שלושה מצלמות אחוריות, ומצלמה אחת קדמית, הכולל: חיישן הראשי ברזולוציה 12 מגה פיקסל, התומך ב-("פוקוס אוטומטי"); חיישן משני לצילום מאקרו ברזולוציה 2 מגה פיקסל; חיישן לאיסוף עומק ברזולוציה 2 מגה פיקסל; כמו כן, במכשיר ישנה מצלמה קדמית לצילום סלפי ברזולוציה 5 מגה פיקסל.
תוכנה
המכשיר הושק כשמותקנת עליו מערכת ההפעלה אנדרואיד 10 רילמי UI1.
גאורג ג'ון
גאורג ג'ון (בגרמנית: Georg John; נולד בשם גאורג יאקובסון; 23 ביולי 1879, שמיגייל ליד פוזנן – 18 בנובמבר 1941, לודז') היה שחקן תיאטרון וקולנוע יהודי-גרמני. גורש לגטו לודז' בעת שואת יהדות אירופה ונספה שם.
ב-1917 הופיע לראשונה וב-1933 שיחק את תפקידו האחרון. עם עליית הנאצים לשלטון לא קיבל עוד תפקידי משחק.
מגדל על הגדה
מגדל על הגדה (ברוסית: Башня на Набережной) הוא קומפלקס של שלושה בניינים בגובה שונה שנמצא במוסקבה סיטי, מרכז העסקים הבינלאומי של מוסקבה.
הקומפלקס כולל שלושה בניינים:
בקומה הראשונה של מגדל "B" נמצאת מסעדת Ash
ידוע הבבלי
ידוע הבבלי היה תנא שמוזכר פעם אחת במשנה ועל פי הקשר אזכור זה מסיקים שהוא מהמאה ה-2 לספירה, בדור החמישי לתנאים.
ידוע הבבלי נזכר במשנה לגבי פסק המתייחס לחיוביו של שומר במשפט העברי: "שני כלבים - אינו אונס (לגבי פטור מתשלום). ידוע הבבלי אומר משום ר' מאיר: מרוח אחת - אינו אונס, משתי רוחות - אונס".
שמו מעיד עליו שהוא מבבל. מכך שהוא מביא שמועה בשם רבי מאיר שחי בארץ ישראל מניחים שהוא נולד בבבל, עלה לארץ ישראל והפך לתלמידו של רבי מאיר.
פרידריך בונטה
פרידריך בונטה (בגרמנית: Friedrich Bonte; 19 באוקטובר 1896 – 10 באפריל 1940) היה קומודורה גרמני אשר נהרג במהלך המערכה על נרוויק במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
בונטה נולד בפוטסדאם ב-19 באוקטובר 1896. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא התגייס לצי הקיסרי הגרמני. ב-3 ביולי 1916 הוא הועלה לדרגת לויטננט צור זי. עם תום המלחמה, צומצם הצבא הגרמני ל-100,000 איש, ולפיכך בונטה סולק מהשירות. הוא הצטרף לבריגדת ארהארדט - מיליציית ימין קיצוני, ויחד עמה לחם כנגד הרפובליקה הסובייטית הבווארית. באפריל 1920 פורקה הבריגדה, ובונטה הצטרף לרייכסמרינה בדרגת אובר-לויטננט צור זי.
ב-1 באפריל 1926 הוא הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט. ב-1 בספטמבר 1933 הוא הועלה לדרגת קורבטנקפיטן. ב-1 באפריל 1937 הוא הועלה לדרגת פריגטנקפיטן. ב-1 בנובמבר 1938 הוא מונה למפקד שייטת המשחתות ה-2 וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת קפיטן צור זי. ב-24 באוקטובר של אותה שנה הוא מונה למפקד ספינות הטורפדו של הקריגסמרינה. כעבור יומיים הוא מונה למפקד המשחתות של הצי. ב-10 בפברואר 1940 הוא הועלה לדרגת קומודורה.
בונטה נבחר לפקד על "קריגסמרינגרופה 1", קבוצה מיוחדת של כלי שיט אשר נועדה לקחת חלק בפלישה לנורווגיה. על קריגסמרינגרופה 1 הוטל לכבוש את עיר החוף האסטרטגית נרוויק. בונטה ואנשיו הצליחו להשמיד שתי משחתות של הצי הנורווגי ולהנחית בעיר כוחות גבירגסייגר בפיקודו של אדוארד דיטל. יום למחרת, הופיעו בנרוויק חמש משחתות של הצי הבריטי בפיקודו של ברנרד וורברטון-לי. הבריטים הצליחו להפתיע את הגרמנים והטביעו את המשחתות "אנטון שמידט" ו"וילהלם היידקאמפ". על סיפונה של הו"וילהלם היידקאמפ" נמצא גם בונטה, שמת במקום.
על שמו של בונטה, נקראו רחובות בווארל, וילהלמסהאפן ומגדבורג. שם הרחוב במגדבורג שונה לאחר המלחמה, אך שני הרחובות האחרים נקראים על שמו עד ימינו.