cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נחמיה בן אברהם
קורות חיים
בהמשך חייו, שידר בן אברהם בעקביות את משחקי נבחרת ישראל בכדורגל. אחד משידוריו המפורסמים היה בשנת 1956, אז שידר את משחק הנבחרת כנגד נבחרת ברית המועצות. לאחר שנחום סטלמך הבקיע שער שהישווה את התוצאה, נשמע בן אברהם על רקע צהלות הצופים כשהוא אומר: "אני משאיר את המיקרופון לקהל...!".
בן אברהם אף שידר את משחקי נבחרת ישראל במשחקי הגביע העולמי במקסיקו ב-1970, וכן את משחק הגמר של אותו טורניר.
ב-1968 הוציא ספר, במתכונת אלבומית, "ספורט ישראל" (הוצאת דקל), הסוקר את התפתחותם ההיסטורית של ענפי הספורט השונים בארץ ישראל מראשית הציונות. ב - 1969, לאחר אולימפיאדת מקסיקו, הוציא ספר בשם "אולימפיאדה שיא!", על אותה אולימפיאדה והאולימפיאדות הקודמות לה.
נמנה עם צוות העורכים והיועצים המדעיים של האנציקלופדיה "בריטניקה לנוער".
לאחר מותו, קראה ההתאחדות לכדורגל בישראל לגביע "אלוף האלופים" (בין אלופת הליגה למחזיקת הגביע) על שמו של בן אברהם.
ב-2010 קראה עיריית תל אביב-יפו רחוב על שמו בשכונת תל ברוך.
לקריאה נוספת
נחמיה בן אברהם, אולימפיאדה שיא!, תל אביב: הוצאת אור, 1969.
אנג וצ'אנג בנקר
צַ'אנג ואֶנג בנקר (בתאית: อิน-จัน; באנגלית: Chang and Eng Bunker; 11 במאי 1811 - 17 בינואר 1874) היו תאומים מחוברים, שמצבם ומקום לידתם הם מקור השם "תאומים סיאמיים".
קורות חייהם
האחים בנקר נולדו בסיאם (כיום תאילנד) במחוז סמוצונגקראם, לאב דייג ואם עקרת בית. בשל מוצאם הסיני, הם היו ידועים בשם "התאומים הסינים" בסיאם. האחים היו מחוברים בעצם החזה, בחתיכה קטנה של סחוס. הכבדים שלהם היו מאוחדים, אך פעלו באופן עצמאי. למרות שברפואה במאה ה-19 לא היו האמצעים לעשות זאת, הרפואה המודרנית הייתה מאפשרת בקלות הפרדה של השניים.
נחושים בדעתם להתחיל לחיות חיים רגילים ככל שאפשר להם מצבם, האחים קנו מטע ועבדים, ואימצו את השם "בנקר". ב-13 באפריל 1834 הם נישאו לשתי אחיות: צ'אנג לאדלייד יאטס, ואנג לשרה אן יאטס. בדרך זו היו ילדיהם דודנים כפולים. בנוסף לכך, מכיוון שצ'אנג ואנג היו תאומים זהים, ילדיהם היו זהים מבחינה גנטית לחצי אחים, שהם גם בני דודים.
ביתם בטראפיל היה המקום שבו חלקו מיטה שנבנתה במיוחד לארבעה. לצ'אנג ואשתו היו 10 ילדים; לאנג ואשתו היו 11. עם הזמן, הסתכסכו הנשים ביניהן, ובסופו של דבר הוקמו שני משקי בית נפרדים במאונט איירי, צפון קרוליינה - התאומים בילו שלושה ימים בכל בית, לסירוגין. במהלך מלחמת האזרחים, בנו של צ'אנג, כריסטופר ובנו של אנג, סטפן, נלחמו יחדיו למען קונפדרציית המדינות של אמריקה. צ'אנג ואנג איבדו חלק מרכושם כתוצאה מהמלחמה, ויחסם כלפי השלטון נעשה מריר. לאחר המלחמה הם פתחו שוב בתערוכות ציבוריות, אבל לא זכו בהצלחה רבה.
התאומים מתו באותו יום בינואר 1874, בגיל 62. צ'אנג, שסבל מדלקת ריאות קלה, מת לפתע בשנתו. אנג, שקם ומצא את אחיו מת, קרא לאשתו וילדיו שיבואו לטפל בו. הם זימנו רופא, על מנת לבצע ניתוח חירום להפרדה, אך אנג סירב להיפרד מאחיו. הוא מת כ-3 שעות מאוחר יותר. (אגדה אורבנית טוענת שאנג מת מבהלה, במוצאו את אחיו מת, אבל לא כך היה.) אשתו של צ'אנג מתה ב-29 באפריל 1892 ואשתו של אנג מתה ב-21 במאי 1917.
מורשת
כבדיהם המאוחדים של האחים בנקר שומרו, וכיום הם מוצגים במוזיאון מאטר בפילדלפיה, פנסילבניה. ממצאים רבים של התאומים, לרבות כמה מממצאיהם האישיים וספר החשבונות ממסע ההופעות שלהם ברחבי העולם, נמצאים כעת בגלריית האוסף של צפון קרוליינה בספריית וילסון, ובאוניברסיטת צפון קרוליינה בקאפל היל. הממצאים כוללים דיוקן בצבעי מים של צ'אנג ואנג משנת 1836.
את סיפורו הקצר של מארק טוויין "התאומים הסיאמיים" הוא ביסס על סיפורם של האחים בנקר. בשנת 1996, רדיו 4 של הBBC שידר תסכית רדיו בן 90 דקות שנקרא "United States" על חייהם ומותם של צ'אנג ואנג בנקר. כותב התסכית היה טוני קולט והבמאי היה אנדי גורדן. השידור חל ב-17 בינואר, עם צוות שנכללו בו ברט קוק ואוזי יו, בתור התאומים. מחזה סינגפורי המבוסס על חייהם של התאומים, "צ'אנג ואנג" בוים בידי אקאצ'אי אורונגת'אם, ונכתב בידי מינג וונג, עם מוזיקה שנכתבה בידי קן לאו. במופע הבכורה של "צ'אנג ואנג" הוצג בשנת 1997, ומאז מוצג ברחבי אסיה, כיכבו רובין גו בתפקיד צ'אנג בנקר, וסינג סנג קואנג בתפקיד אנג בנקר, וסלנה טאן בתפקיד אמם נוֹק. בהפקות המאוחרות יותר, כיכבו אדמונד טו בתפקיד צ'אנג בנקר ורוסאו ג'וס רוסאלס בתפקיד אנג בנקר. הרומן רב המכר וזוכה הפרסים, "צ'אנג ואנג", של דארין סטארוס בוססה על חייהם של התאומים בנקר. זכויות הצילום לסרט המבוסס על הרומן נקנו בידי גארי אולדמן ודגלאס אורבנסקי.
צאצאיהם
צ'אנג ואנג הותירו אחריהם 21 ילדים, ומספר צאצאיהם (שבכללם תאומים זהים רבים) עולה כיום על 1,500. גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית, כיילב ו. היינס, הוא נכדו של צ'אנג בנקר. בנו של היינס, ואנס, קיבל דוקטורט במדעי כדור הארץ, לאחר שביצע מחקר יסודי במערת סנדיה על מנת ללמוד על נדידת האדם הקדמון בצפון אמריקה, ועבד כפרופסור במספר אוניברסיטאות שונות. אלכס סינק, גזברית המדינה של פלורידה, היא בת-נכדתם של צ'אנג ואנג בנקר, והייתה מועמדת למושלות מדינת פלורידה.
מגבר רעש נמוך
מגבר רעש נמוך או LNA (ראשי תיבות של: Low Noise Amplifier) הוא מגבר אלקטרוני המשמש להגביר אותות נמוכים ביותר, כגון גלי רדיו הנקלטים על ידי אנטנה. המגבר ממוקם על פי רוב בסמוך לאנטנה כדי למנוע ככל האפשר את האיבוד של התווך המוליך את האות אליו.
סידור רכיבים כזה נפוץ במערכות מיקרו-גל כמו GPS (או GNSS אחרים) מפני שהאיבוד בכבל קואקסיאלי גבוה בתדרי מיקרו-גל. לדוגמה איבוד של 10% לאורך כמה מטרים של כבל יגרום לנפילה של 10% ב SNR (יחס אות-רעש).
תקשורת
אנטנות הן מקור שכיח לאותות חלשים: אנטנה חיצונית תהיה מחוברת לרוב למקלט שלה באמצעות קו תמסורת הנקרא "קו האזנה" (באנגלית: feed line), ואובדן בכמות הדציבלים בקו האזנה יוביל לאובדן דציבלים ביחס אות לרעש שיקבל המקלט. לדוגמה, קו האזנה באורך 3 מטרים שעשוי מכבל קואקסיאלי RG-174 ומחובר למקלט GPS, "יאבד" כ-5 דציבלים בתדירות של ה-GPS (כ-1.57542 GHz). את איבוד הדציבלים הזה ניתן יהיה למנוע אם נציב מגבר רעש נמוך באנטנה, מה שיגביר מספיק את האות כדי לקזז את ההפסד.
דיוקן אמו של האמן (ואן גוך)
דיוקן אמו של האמן (בהולנדית: Portret van de moeder van Van Gogh) הוא דיוקן של אנה קורנליה קרדבנטוס, אימו של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך, משנת 1888. הדיוקן נוצר בהתבסס על תצלום שחור-לבן של האם. אימו של ואן גוך לימדה אותו על אמנות מאחר שהייתה בעצמה אמנית חובבנית. יחסיו של הצייר עם משפחתו ידעו עליות ומורדות, אך בשלב מסוים הם השלימו. ואן גוך נהג לשלוח לאימו ציורי טבע ופרחים. בדיוקן האמן תפס את הבעת הגאווה שנסוכה על פניה של אימו.
אודות היצירה
אנה קורנליה קרדבנטוס הייתה אמנית חובבנית שנהנתה לצייר פרחים וצמחים. אנה גדלה בין שמונה אחים, והיא גידלה שישה ילדים; וינסנט, אנה, אליזבת', תיאו, וילהלם וקורניליוס. אנה הנחילה לילדיה את אהבת הציור. בין רישומיו הראשונים של ואן גוך ישנו העתק של ציור זר פרחים שאנה ציירה.
בעלה של אנה, תיאודורוס ואן גוך, היה כומר. השניים היו דתיים אדוקים, והם שירתו כאנשי דת באזורים כפריים אליהם נשלח תיאודורוס. תיאודורוס לימד את ילדיו כי אלוהים נמצא בכל פרט בטבע, החל מעננים ועד לזריחת השמש.
ואן גוך נשלח לבית ספר מרוחק כבר בגיל 11, מה שיצר אצלו תחושת ריחוק ממשפחתו. תחושה זו רק התעצמה כאשר הוא נכשל בעיסוקיו כסוחר אמנות וכעובד במשרד ממשלתי. כשהוא החליט להיהפך לצייר, חברי המשפחה לא ראו זאת בצורה חיובית והם הציעו לו למצוא אלטרנטיבה כלכלית יותר. לבושו, התנהגותו וחיי האהבה הסוערים של ואן גוך גרמו למבוכה רבה בקרב משפחתו של האמן. ואן גוך פיתח תפיסת עולם שונה מהוריו בנוגע לדת, לאנשים ולמוסר. במכתב לאחיו, תיאו, הוא ציין כי דעותיהם של הוריו היו חסרות היגיון.
בשיא הקריירה שלו, ואן גוך נהג להעביר לבני משפחתו ציורים, בעיקר של פרחים. בנוסף, הוא היה לפעמים מכניס את בני משפחתו לציוריו, כגון ביצירה "זיכרון הגן באטן" ששם הוא צייר ככל הנראה את אימו ואת אחותו.
ואן גוך היה נודע בציורי הטבע שלו, ודיוקנאות היוו תחום מאתגר עבורו. ואן גוך ראה בציור דיוקנאות כהצצה לתוך נפש האדם כפי שהוא תיאר זאת במכתב לתיאו. לא נקרו בפני הצייר הזדמנויות רבות ליצור דיוקנאות עקב חוסר יכולת כלכלית לשלם לדוגמני ציור. ייתכן כי זאת הייתה אחת מהסיבות שהובילו אותו לצייר דיוקן של אימו. ואן גוך השתמש בתצלומי שחור-לבן כדי לצייר את הדיוקן. הוא לא אהב את התצלום עקב החוסר בצבעים, והוא רצה ליצור דיוקן הרמוני המבוסס על זיכרונו.
Supplies
Supplies (בעברית: אספקה) הוא סינגל של הזמר האמריקאי ג'סטין טימברלייק מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Man of the Woods אשר יצא לאור בשנת 2018. השיר נכתב והופק על ידי טימברלייק ופארל ויליאמס, ויצא לאור ב-18 בינואר 2018. וידאו הקליפ בוים על ידי דייב מאיירס. הסינגל משרת כסינגל השני מתוך האלבום, אחרי הסינגל "Filthy".
הפקה
"Supplies" הוא סינגל השני מתוך האלבום Man of the Woods. אחרי הסינגל Filthy. הסינגל הופק על ידי טימברלייק והנפטונס. הנפטונס גם הפיקו את השיר "Girlfriend" של הלהקה שבה טימברלייק היה בה אן סיינק.
הקליפ
הווידאו-קליפ בוים על ידי דייב מאיירס, והשחקנית והזמרת אייזה גונזלס משתתפת בקליפ.
הבחירות לכנסת השתים עשרה
הבחירות לכנסת השתים עשרה התקיימו ב-1 בנובמבר 1988, כ"א בחשוון ה'תשמ"ט, ותוצאות הבחירות קבעו את הרכב הסיעות בכנסת השתים עשרה. בחירות אלו התקיימו לאחר פריצתה של האינתיפאדה הראשונה ובהשפעתה. לבחירות אלו הגיעו המפלגות הגדולות מתוך ממשלת אחדות לאומית שבה שימשו יצחק שמיר ושמעון פרס כראשי ממשלה לסירוגין, ואילו יצחק רבין שימש כשר הביטחון.
בחירות אלו היו הראשונות מאז 1969 שנערכו במועד הקבוע בחוק (ב־1973 נדחו הבחירות בעקבות מלחמת יום הכיפורים ומ־1977 הן הוקדמו) והאחרונות שהתקיימו במועדן המקורי.
רקע היסטורי
אל האינתיפאדה הגיעה מדינת ישראל כשהיא אינה מוכנה. המדינה ספגה ביקורת רבה הן במישור הבינלאומי והן במישור הפנימי. העדרה של מדיניות מגובשת השתקף הן בשיטות שננקטו לדיכוי האינתיפאדה, והן במישור התקשורתי הפנימי והבינלאומי. נראה כי איש אינו יודע כיצד להחזיר את השד הפלסטיני לבקבוקו, וכיצד לתקן את הנזק שנגרם למעמדה של ישראל בעולם. כל אחת מהמפלגות טענה שהשנייה אשמה באינתיפאדה: בעוד המערך טען שסירוב הליכוד לכל משא ומתן הוביל לכך, הליכוד טען שתבוסתנות המערך עודדה את הפלסטינים להתקומם. בנוסף לכך, גרמה האינתיפאדה לוויכוח נרחב על מטרותיה של התנועה הציונית: הימין טען שויתור על שטחים הוא כניעה לטרור כהסכם מינכן, ואילו השמאל טען שהמשך האינתיפאדה עלול לגרום לאימוץ שיטות המזכירות את שיטותיו של המשטר הנאצי. הוויכוח נסוב גם על ההתנחלויות, על חשיבותן הדתית ועל תפקיד הדת במדינה באופן כללי. הליכוד טען שהשמאל מתנגד לכל חיזוק של הביטחון הלאומי והדת, ואילו המערך טען שישנו קשר בין הרחבת ההתנחלויות והקיצוניות הדתית, שיוצר מדינה שמרנית.
ניסיונות התיווך של מזכיר המדינה האמריקני, ג'ורג' שולץ, הסתיימו בכישלון. מכתבו של שולץ אל שמיר, מ־4 במרץ 1988, שבו הציע קיומה של ועידה בינלאומית ומשא ומתן עם נציגים פלסטיניים במסגרת משלחת ירדנית, הביא לוויכוח פנימי בין שרי המערך (שתמכו בוועידה) ובין שרי הליכוד (שטענו שוועידה היא כניעה לטרור), אך לא לתוצאות מעשיות. שנת 1988 הייתה שנת בחירות בארצות הברית, וברור היה כי הנשיא רונלד רייגן, העומד לסיים שמונה שנות כהונה, אינו יכול להפעיל לחץ על ישראל לביצוע צעדים כלשהם. הליכוד העדיף לחדש את שיחות האוטונומיה, שהוקפאו מאז מלחמת לבנון הראשונה, אולם המערך טען שהליכוד ממשיך הרחבת ההתנחלויות כחלק ממדיניות של "סיפוח זוחל".
כל אלו נתקלו במדינת ישראל בחומה בצורה שהציב ראש הממשלה יצחק שמיר. שמיר ייצג קו נוקשה המתנגד למשא ומתן עם אש"ף ועם כל נציג הקשור בו, המתנגד לוועידה בינלאומית, ולמעשה חפץ בהמשך הסטטוס קוו, אשר נופץ לרסיסים עם פרוץ האינתיפאדה הראשונה. בשנתיים שבהן היה ראש ממשלה מ־1986 הצליח שמיר להביא לאי מימוש "הסכם לונדון" ולהביא לכישלון יוזמותיו של שולץ. שמיר הצליח להציג את פעולותיו של שמעון פרס כחתרנות ותככנות, ולהציג מולו חזות מוצקה, לפיה היה הוא, שמיר, המדינאי היציב, המוביל את ישראל בדרך הבטוחה, אל מול התככנות וההרפתקנות המדינית של פרס. גם בתוך המערך נשמעו קולות שונים ובעוד פרס מנסה להביא להתקדמות מדינית, כולל תוכנית "עזה תחילה" (פירוז רצועת עזה ופינוי ההתנחלויות שם לטובת שלטון ירדני) שנפסלה בידי שמיר, ניסה יצחק רבין לשבור בצורה צבאית את האינתיפאדה. עם זאת, המערך, כמפלגה, היה מחויב להתקדמות מדינית, וססמתו בבחירות אלו הייתה "המערך - הדרך לפריצת דרך".
נראה היה כי רוחות השינוי שהחלו מנשבות בעולם, תחילת נפילת הגוש הקומוניסטי, פעולותיו הנועזות של מיכאיל גורבצ'וב, השינויים שחלו בעולם הערבי, לרבות החלטת המלך חוסיין להתנתק מבחינה מינהלית מיהודה ושומרון, כמו גם הקולות שנשמעו מתוך אש"ף, פסחו על שמיר. שמיר ביקש לשמור את המצב המדיני כמות שהוא, ולא להסכים לתזוזה לכל כיוון.
בתחום הכלכלי היה המצב תקין, אם כי לא מזהיר. האינפלציה ההרסנית של שנת 1984 הודברה בשיתוף פעולה בין כל הגורמים הכלכליים במשק, לרבות ההסתדרות, אך הימשכות האינתיפאדה הביא לפגיעה במשק, הן בשל קשיים מדיניים והן בשל קשיים כלכליים (פועלים מהשטחים ומסחר איתם). שיעורי הריבית הגבוהים פגעו במשק, האבטלה הייתה בעלייה, משבר הקיבוצים היה בעיצומו, ואף המושבים היו בקשיים, מפעלים כ"אתא" נסגרו, וחברות קבלניות גדולות כחברת "קלארין" וחברתו של אברהם גינדי נקלעו לקשיים. שר האוצר משה נסים ניחן באופי שקט, בניגוד לאופיו הסוער של קודמו בתפקיד יצחק מודעי, אשר הודח מתפקיד שר האוצר ולאחר מכן מתפקיד שר המשפטים בשל סכסוך עם שמעון פרס. קביעת המדיניות הכלכלית לא הייתה בלעדית לשר האוצר, כי אם בוצעה בהסכמה בין שתי המפלגות הגדולות ומתוך תיאום. גם דרך זו של תיאום כלכלי היה בה כדי לשמור על ההישגים הכלכליים הקיימים, אך לא להביא לפריצת דרך ולצמיחה. המשבר גרם לעוד ויכוח בין המפלגות הגדולות: בעוד שהמערך (שרוב המפעלים שנקלעו לקשיים היו קשורים אליו במסגרת ההסתדרות הכללית) דרש התערבות ממשלתית וטען שהליכוד הניח את התשתיות למשבר (באמצעות השקעת כספים בהתנחלויות ובלבנון), הליכוד טען שההתערבות הממשלתית והתכנון המרכזי רק פגע במפעלים.
שתי המפלגות הסכימו שדרך התיאום והאחדות הלאומית רק החמירה את המצב. שתיהן התכוננו במרץ לבחירות הבאות, שפרס טען שיהיו "החשובות ביותר מאז קום המדינה".
בקרב ערביי ישראל הביאה האינתיפאדה להתחזקות התחושה הלאומית. ההצבעה למפלגות הציוניות ירדה בצורה משמעותית (מ־49% במערכת הבחירות הקודמת ל־34% בבחירות אלו) והרשימות הנספחות למערך נעלמו בצורה סופית.
תהליכי דמוקרטיזציה במפלגות
הבחירות הללו היו הבחירות הראשונות שבהן הועברה בחירת המועמדים לכנסת בשתי המפלגות הגדולות, מקביעת "ועדה מסדרת" לפורום רחב יותר של מרכזי המפלגות, כשלב ביניים לקראת העברת ההחלטה לבוחר בבחירות מקדימות. הליכוד פתח בדרך זו ב־1977), ובמערכת בחירות זו הצטרף אליו המערך.
את האתגר הראשי בתוך המערך היוו חברי "הזרם המרכזי" במפלגת העבודה. זרם זה היה האגף הימני-ניצי במערך, וכלל את יו"ר הכנסת שלמה הלל ואת חברי הכנסת אברהם כ"ץ-עוז ושושנה ארבלי-אלמוזלינו. הזרם קם כדי להתנגד לנטיית המפלגה שמאלה, והתנגד למסירת שטחים מטעמי ביטחון, ולא מטעמי דת או לאומיות כמו זרמים בימין. הם התנגדו לרבות מתכוניותיו של פרס, ואף דרשו הקמת התנחלויות נוספות במקומות אסטרטגיים ביהודה ושומרון. רוב חברי הזרם תמכו ברבין, שר הביטחון התקיף, שמדיניותו כלפי האינתיפאדה זכתה לשבחים אף בתוך הליכוד. חלק מחברי המפלגה לא ראו זאת בעין יפה, וטענו שהוא הופך את המפלגה ל"ליכוד ב'", ללא הצגת אלטרנטיבה.
הליכוד בראשות יצחק שמיר, התמודד לראשונה כמפלגה מגובשת ולא כאיחוד של כמה תנועות. בתנועה התגבשה שיטה שנקראה "השביעיות". לפי שיטה זו התגבש סגל של 35 אנשים שנבחרו בהצבעה. לאחר שבוע דורגו השמות על פי התמודדות בחמש "שביעיות". ההתמודדות, שהתקיימה ביוני 1988, הביאה לעלייתו של כוכב חדש בשמי הליכוד: בנימין נתניהו. עבורו הייתה זו ההתמודדות הראשונה, והוא נבחר למקום החמישי ברשימת הליכוד, לאחר ששב מתפקידו כשגריר ישראל באומות המאוחדות. נתניהו היה גורם חשוב במסע הבחירות של הליכוד, ונאם בכנסים רבים. יכולתו התקשורתית הובילה לביקוש רב להרצאותיו בכנסי ליכוד.
מהלך מערכת הבחירות
בחירות אלה היו הבחירות הראשונות שבהן חל התיקון לחוק יסוד: הכנסת, לפיו ועדת הבחירות המרכזית מוסמכת לפסול רשימות השוללות את קיומה של ישראל כמדינתו של העם היהודי, שוללות את האופי הדמוקרטי של המדינה, או מסיתות לגזענות. ועדת הבחירות המרכזית פסלה את רשימתו של מאיר כהנא, שבחירתו לכנסת לאחר הבחירות לכנסת האחת עשרה גרמה לדאגה והייתה מקור לפרובוקציות ולסכסוכים עם המיעוט הערבי. בנוסף, הוגשה בקשה לפסילת הרשימה המתקדמת לשלום, רשימה ערבית-יהודית קיצונית בהשתתפות אנשי שמאל כמוחמד מיעארי, מתי פלד ואורי אבנרי, אך הבקשה נדחתה ברוב של 20 מול 19 מחברי הוועדה.
מפלגות חדשות התמודדו לראשונה על קולו של הבוחר. רחבעם זאבי הקים את תנועת מולדת והתמודד עמה לראשונה בבחירות אלו. צומת, תנועתו של רפאל איתן, פרשה מן התחיה והתמודדה בצורה עצמאית. באגף השמאלי של המפה התמודדה מפ"ם באופן עצמאי לראשונה מאז שנת 1969, ואילו במגזר החרדי התפצלה אגודת ישראל לשתי מפלגות, כאשר לראשונה תמך המחנה הליטאי במפלגה נפרדת - דגל התורה.
תעמולת המפלגות נסבה בעיקר בנוגע לאינתיפאדה, השטחים ואש"ף. בעוד הליכוד הציע להמשיך עם תוכנית האוטונומיה של הסכמי קמפ דייוויד, גורמים ימניים יותר (כרוני מילוא ואריאל שרון) הציעו לספח את השטחים. המערך הדגיש את הסכנה הדמוגרפית ואובדן הרוב היהודי בעקבות סיפוח השטחים, וטען שעל ישראל לוותר על האזורים המאוכלסים בצפיפות בערבים בשטחים. בנוסף, הם טענו שהמשך ההחזקה בשטחים יפגע בביטחון ובדמוקרטיה, דבר הפוגע במטרת הציונות להקמת מדינה יהודית ודמוקרטית. המערך גם תקף את הליכוד כמפלגה המתנגדת לשלום, וטען שאף על פי שהליכוד השיג את השלום עם מצרים, "שמיר זה לא בגין", ואף התנגד להסכם השלום בכנסת. בנוסף לכך, צוות אלופים במיל' תכנן תוכנית ביטחונית לגבולות בני הגנה לאחר יציאה מהשטחים, כולל "גדר ביטחון אלקטרונית". פרס ורבין הוצגו כמנהיגים מנוסים, והצעירים כאנשי העם שמחוברים אל הקשיים שלו, שיוכלו להוביל את ישראל לשלום ולצמיחה.
בתחום הכלכלי, המערך הציג את הצלחת פרס בהעברת תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985, לעומת כישלונותיו של הליכוד בשבע שנות שלטונו, שכללו בזבוז כספים בלבנון ובשטחים במקום בערי פיתוח. בנוסף הודגש תפקידן של ההתיישבות העובדת וההסתדרות, והמערך טען שרק גופים אלה יצליחו לנווט את הכלכלה בבטחה. אולם אז כור תעשיות, הקונצרן הגדול במדינה, נכנס למשבר. המנכ"ל החדש בני גאון חשף שורת כשלים בארגון. תחת איומי פיטורין ופשיטות רגל, הליכוד טען שממשלת מערך תעלה מיסים כדי לממן את מפעלי ההסתדרות. הדבר פגע מאוד במסע הבחירות של המערך.
בנוסף, גם המצע המדיני של המערך נפגע: גל האלימות בשטחים חיזק את טענת הליכוד שפרישה מהשטחים תביא להרס מדינת ישראל. המערך טען שדחיית שיחות השלום תוביל להתגברות האלימות ושיש לתת לירדן לשלוט בשטחים, אולם אז נחתה המכה החזקה מכולן. חוסיין מלך ירדן הכריז על ניתוק הזיקה בין ממלכת ירדן לגדה המערבית. למערך נותרו שלוש אפשרויות: תמיכה באוטונומיה של הליכוד, משא ומתן עם הפלסטינים כפי שהציעו המפלגות משמאלה לו, או לטעון שחוסיין יסכים לקבל את הגדה אם ישראל תישא ותיתן איתו. במסגרת הניסיון האמריקני להניע את תהליך השלום, שיגר רונלד רייגן הזמנה לשרי החוץ של ישראל ומצרים לבוא לוועידה משולשת בניו יורק. הליכוד טען שמדובר בתרגיל בחירות לטובת המערך ואילו המערך טען שיש לאפשר לפרס ללכת לוועידה. בנוסף, הודיע חוסיין שירדן תהיה מוכנה להשתתף בוועידה בינלאומית. גם כאן, טען הליכוד שהמערך מערב גורמים זרים במערכת הבחירות.
בעוד שהמערך שלל משא ומתן עם אש"ף (והעדיף משא ומתן עם ירדן ועם נציגות פלסטינית שתיבחר בבחירות חופשיות), גורמים בתוכו (בעיקר עזר ויצמן, אך גם מנכ"ל משרד החוץ אברהם טמיר) היו מוכנים לדון עם ערפאת ועם אש"ף. הליכוד תקף את המערך על כך וטען שגם שמעון פרס מוכן לדבר עם ערפאת, ושויצמן התבטא "בזכות האינתיפאדה" בעיתון א-סנארה. סקרים פנימיים הראו שבתוך שתי המפלגות, כמעט חצי מתומכי המפלגה תמכו בהידברות עם אש"ף. אש"ף עצמו טען שעל הציבור בישראל להצביע למפלגות שמוכנות לדבר איתו, כולל המערך. דבר זה חיזק את טענות הליכוד, בעוד שהמערך טען שאש"ף רוצה שהליכוד ינצח כדי שיוכל להשתלט על השטח ללא הסדר. בתחילת אוקטובר, התעקשותו של פרס לוועידת בוררות בינלאומית בנוגע למעמדה של טאבה הובילה לפסיקה שהעיירה תעבור למצרים, וחיזקה את טענת הליכוד שוועידה בינלאומית רק תפגע בישראל.
בעיה חמורה התגלתה במגזר הערבי, שתרם כארבעה מנדטים למערך בבחירות הקודמות. מדיניותו של רבין פגעה במעמד המערך בציבור זה. פרישת חבר הכנסת הערבי של המערך, עבד אל-והאב דראושה, מהמפלגה לטובת מפלגה עצמאית, אף על פי שהצהיר על תמיכתו בקואליציה בראשות המערך, גם היא פגעה במערך בציבור הערבי. הליכוד טען ש"המערך רצ שמאלה", וטען שממשלת מערך לאחר הבחירות תיתמך בידי מפלגות קיצוניות כחד"ש, הרשימה המתקדמת ודראושה, שיגרמו לחזרה לקווי 67. בנוסף, חברי הכנסת הפופולריים ביותר של המערך במגזר הערבי היו בדרך כלל אנשי מפ"ם, שפעלו באופן עצמאי בבחירות אלו, או יוסי שריד, שעבר לרצ. הטיעון הדמוגרפי לא קסם לאזרחים הערבים שהוצגו כחלק מהבעיה הדמוגרפית. לבסוף, דווקא הליכוד הצליח להשיג תמיכה בקרב הערבים, כיוון שמשה ארנס, שהיה השר לענייני המיעוטים, צבר פופולריות רבה בקרבם. כתגובה לכך, שלח המערך את ויצמן ואת שר החינוך יצחק נבון, יחד עם פרס ועם מועמדים ערביים ברשימה, כדי לצבור קולות. המערך טען שהוא הרשימה היחידה שיכולה להשיג שלום ולדאוג לאזרחים הערביים. הוא גם עדכן את תוכניתו המדינית: בחירות חופשיות בשטחים לבחירת נציגות שתהיה חלק במשלחת ירדנית-פלסטינית בוועידה הבינלאומית. המערך ניסה להשיג מצביעים גם בקרב הציבור הדתי, שברובו תמך בליכוד הניצי והמסורתי, למשוך את הגורמים המתונים במפד"ל וגם לזכות בתמיכת אגודת ישראל, היונית יותר, בעזרת פגישה עם רבנים. התעמולה למגזר הדתי הדגישה את הסכנה לדמותה היהודית של המדינה בעקבות סיפוח השטחים ואת העובדה שמלחמה בשטחים תפגע בעיקרון קדושת החיים.
המפלגות האחרות גם הן ניסו לזכות בתמיכת הציבור: אגודת ישראל ניסתה לחייב מצביעים להצביע עבורה באמצעות נדרים, דבר שגרם לרב עובדיה יוסף להופיע בתשדיר של ש"ס ולהתיר את כל הנדרים. מפלגת התחיה דרשה טיפול תקיף באינתיפאדה, בעוד רצ הודיעה שיש לוותר על השטחים לטובת ביטחון ישראל. המפד"ל הדגיש את הסכנה ליהדות המדינה מפני השמאל, כששינוי מודיעה שרק היא תמנע ממשלת מערך שתפגע בחופש הדת ובכלכלה החופשית. מולדת הציעה טרנספר כפתרון לסכסוך, ואילו מפ"ם התמקדה בנושא הכלכלי ודרשה תוכנית סוציאליסטית למשק.
ב-24 באוקטובר התנהל העימות בין שמיר לפרס. שתי המפלגות טענו שמועמדם ניצח בעימות. בעימות טען שמיר ש"חלום האחדות נופץ" והתנער מהקמת ממשלת אחדות לאומית. פרס טען שיביא כל הסכם למשאל עם ודיבר בזכות שינוי שיטת הבחירות. סקרים לפני הבחירות בישרו על תיקו בין הגושים.
אירוע חמור שאירע יום לפני הבחירות, היה, לדעת אחדים, בעל השפעה מכרעת על תוצאותיהן. בקבוק תבערה שנזרק על אוטובוס שעבר ביריחו, ב־30 באוקטובר 1988, הצית את האוטובוס וגרם למותם של אם ושלושת ילדיה; החייל, אשר ניסה להצילם, נפטר לאחר חודשיים שבהם נלחם על חייו.
הסכמי עודפים
הסכמי העודפים על פי חוק בדר-עופר שנחתמו:
תוצאות הבחירות
בבחירות, שנערכו ב־1 בנובמבר 1988, נמנו 2,305,567 מצביעים מתוך 2,894,267 בעלי זכות הצבעה (אחוז הצבעה של 79.66%). אחוז החסימה עמד, בהתאמה, על כ־22,831 קולות. בבחירות הושגו התוצאות הבאות: בחירות חוזרות נערכו ב-15 אפריל 1991 בשתי קלפיות, בבני ברק ורמת גן, לאחר שנתגלו בהן אי סדרים חמורים ומכיוון ש-34 קולות בלבד חסרו למפלגת התחיה לזכות במנדט הרביעי על חשבונה של דגל התורה, אך תוצאות הבחירות החוזרות לא שינו את חלוקת המנדטים.
לאחר הבחירות
תוצאות הבחירות הראו שמגמת הקיפאון נשמרה. רוב המפלגות שמרו על כוחן והשוויון בין הגושים נשמר. המנצחות הגדולות בבחירות היו דווקא המפלגות החרדיות: אגודת ישראל עלתה משני מנדטים לחמישה, ש"ס מארבעה לשישה ודגל התורה זכתה גם היא בשני מושבים. הגוש החרדי בכללותו גדל משישה מנדטים לשלושה עשר. החרדים שמרו על עמימות בין המפלגות הגדולות, וניסו לקבל הבטחות מהן בתמורה לתמיכה בפרס או בשמיר לראשות הממשלה. במיוחד התחזקה ש"ס, שהייתה לראשונה לשחקן משמעותי בזירה הפוליטית. מנהיגה הצעיר והכריזמטי אריה דרעי זכה לתפקיד שר הפנים לאחר הבחירות, והפך לגורם משמעותי ומשפיע בפוליטיקה הישראלית. לבסוף, המליצו הסיעות החרדיות על שמיר בפני הנשיא הרצוג. לשמיר הייתה אפשרות להקים ממשלת ימין-דתיים עם רוב של 65 מנדטים, אך הוא נתקל בקשיים בהרכבת הממשלה. החרדים העלו דרישות קיצוניות, ורבים בציבור, כולל הנשיא הרצוג, המליצו על הקמת ממשלת אחדות לאומית שתנסה לשנות את שיטת הבחירות. לבסוף התגבשה ממשלת אחדות בהנהגת שמיר, שבה היה שמיר לראש הממשלה למשך כל תקופת כהונתה, בעוד שמעון פרס היה לשר האוצר וממלא מקום ראש הממשלה, ואילו יצחק רבין כיהן כשר הביטחון.
ממשלה זו החזיקה מעמד כשנה וחצי, ונפלה בעקבות אירועי התרגיל המסריח – ניסיונו של שמעון פרס להקים ממשלת שמאל-חרדים צרה, אשר כשל.
אל מול השינויים בזירה העולמית והמזרח-תיכונית, אשר יביאו במהלך השנים הקרובות לאירועים דרמטיים כנפילת הגוש המזרחי ועליית יהודי ברית המועצות, למלחמת המפרץ הראשונה ולוועידת מדריד אשר בעקבותיה, העמיד הבוחר הישראלי ממשלה של המשכיות ושמירת הסטטוס קוו, ובראשה יצחק שמיר, אשר התנגד לכל שינוי ולכל תזוזה מדינית.
יאללה ביי
יאללה ביי היא ברכת פרידה שנמצאת בשימוש שגור בעברית הישראלית החל מסוף המאה ה-20 (שנות ה-80 לכל המאוחר) ועד ימינו. נהוג להשתמש בביטוי על מנת להביע פרידה פמיליארית פרגמטית, או כדי לסיים שיחה שהתארכה יתר על המידה. עם השנים הברכה הפכה נפוצה אף בקרב דוברי ערבית בישראל.
אטימולוגיה
הביטוי מורכב מהמילה הערבית "ילא" (בסלנג בעברית: יאללה), המשמשת לדירבון, והמילה האנגלית "ביי" המסמנת פרידה. הרכב זה משקף שני מקורות בולטים של הסלנג העברי: הערבית והאנגלית. קדם לו המעבר, בקרב דוברי עברית רבים, בעיקר צעירים, לשימוש במילה "ביי" כתחליף למילה העברית "להתראות".
מקור המילה "ביי" (bye) באנגלית תיכונה, שדוברה באנגליה בימי הביניים המאוחרים ובתקופת הרנסאנס (המאות ה-11 עד ה-16). בתקופה זו נהגו לברך איש את רעהו בברכת הפרידה "יהא אלוהים איתך", ובאנגלית – "God be with ye". עם השנים התקצרה הברכה והפכה ל-good bye (גוּד בָּיי), ואחר כך התקצרה עוד יותר והפכה ל-bye (בָּיי).
מקור המילה "יאללה" במילת הזירוז הערבית "ילא" (يَلا). המילה נתפסה כקשורה לביטוי "יא אללה", ומכאן הכתיב הרווח בעברית בלמ"ד כפולה.
ייצוגים תרבותיים
היוצר אריאל הורוביץ כתב בשנת 1998 פזמון בשם "יאללה ביי" (הנכלל באלבום בעל שם זהה) העוסק בצורך להפרד מקשר זוגי ללא הסתבכויות מיותרות. הבית החוזר בפזמון זה הוא:
נעמי שמר, אמו של הורוביץ, הביעה את הערכתה לשם האלבום ושיר הנושא, שלדבריה - בשילוב אנגלית וערבית לביטוי סלנג אחד - מייצג את הישראלי העכשווי. בשירו של אהוד מנור "שלום היא מילה שימושית" (הולחן על ידי קובי אושרת) מופיעה בין היתר השורה "כי שלום זה לא רק 'היי' ו'יאללה ביי' ו'מה נשמע?' שלום זה גם ההפך ממלחמה". בספר "כתבים" שהוציאו בני משפחתו של מאיר אריאל לאחר מותו מופיע בין היתר, השיר שהוצג גם בסדרת הטלוויזיה של מיכה קירשנר "הישראלים" ובו נאמר: "איניות סחבקסיטית, אאוטיות בארדית, חארטה פוסטמודרנית, מבסוטית הוירצ'ואל, שארמוטית הויז'ואל, אהלן - היי, יאללה - ביי". שירו של יענקל'ה רוטבליט "חוזרת ערב החג חכו לי בנתב"ג" נפתח במילים "ייאללה ביי אמריקה היית גדולה / צ'או אירופה כל הכבוד".
בתוכנית הטלוויזיה העולם הערב, אשר שודרה בתחילת שנות התשעים, נודעה דמות של זמרת מזרחית בשם נאוה רן (גולמה על ידי שרית ברוך סרי), בין היתר, בזכות הלהיט "יאללה ביי". המקפלות, דמויות פופולריות בתוכנית ארץ נהדרת אופיינו בנטייתן לסיים שיחות ב"טוב יאללה ממממ ביי".
ב-2022 יצא שירה של הזמרת מאיה דדון, יאללה ביי.
ביקורת
הפילוסוף אסא כשר אינו מוצא טעם בשימוש בביטוי זה:
בישיבה מיוחדת של הכנסת לציון יום השפה העברית, שנערכה ב-4 במאי 2004 נדרש גם ראש הממשלה אריאל שרון לביטוי זה, ואמר:
הלשונאי מוטי רוזן ביקר אף הוא את השימוש בביטוי:
מאידך גיסא, יש הסבורים כי ביטוי זה עדיף על ביטויי פרידה פחות "עממיים" שגם מקורם למעשה בשפות זרות, כגון "שיהיה לך יום נעים".
קראטה קיד - דמויות
בסדרת סרטי הפעולה ואמנויות הלחימה קראטה קיד נכללים 5 סרטים ושתי סדרות טלוויזיה, נוסף על מספר משחקי וידאו.
סרטים אלה יצאו ברובם בשנות ה-80 כשהסרט קראטה קיד יצא ב-2010 כרימייק לסרטים המקוריים. ב-2018 יצאה הסדרה קוברה קאי כסדרת ספין-אוף הכוללת את השחקנים המקוריים בעודם בוגרים ומאמנים תלמידים צעירים בעצמם.
דניאל לרוסו
דניאל לרוסו (בגילומו של ראלף מאצ'יו) הוא הגיבור של סרטי "קראטה קיד" הראשונים וכן דמות ראשית בסדרות השייכות לסדרה.
דניאל הוא בן למשפחה איטלקית-אמריקאית והתייתם מאביו שנפטר מסרטן מעל לפני תחילת הסרט הראשון בסדרה. אז הוא ואמו, לוסיל עוברים לגור בקליפורניה לאחר שאמו קיבלה עבודה בחברת מחשבים באזור.
הוא מתחיל לצאת עם אלי מיילס במסיבה בחופי קליפורניה, כשחבורת אופנוענים ובראשם ג'וני לורנס המעיפים אותו ולאחר שדניאל מנסה להכות אותו הוא נפגע מג'וני המיומן בקראטה. החבורה מתחילה להציק לדניאל בבית הספר ולאחר שרוכב על אופניים ומידרדר לתהום, מה שמוביל אותו לתסכול שהגיעו לקליפורניה. עם זאת מר מיאגי, איש התחזוקה היפני מציל אותו מהבריונים ובשיחה עם המאמן של ג'וני מארגון "קוברה קאי", ג'ון כריס מחליטים מיאגי וכריס שהחבורה תעזוב את דניאל בתמורה לכך שיתמודד בתחרות הארצית של טורניר העמק.
מיאגי מתחיל לאמן את דניאל אך למעשה נותן לו מטלות שיפה וקרצוף, תוך שהוא בודק ביסודיות את תנועותיו של דניאל. לבסוף דניאל מתעצבן וחושב לנטוש אך מיאגי מציג לו שהתנועות הם דרכי אמנות לחימה המשמשת להתגוננות. אז דניאל מתחיל להתקדם באימוניו ובמקביל יוצא עם אלי מיילס. בטורניר הגדול דניאל נפגע בפגיעה לא חוקית ברגלו מבובי ומהכאב חושב לפרוש אך מיאגי מעודד אותו ומשכך את כאביו כדי שיחזור. בגמר הוא מתמודד מול ג'וני לורנס ולאחר מכה לראשו הוא מנצח, לאכזבתו של כריס וזוכה בגביע.
בסרט השני דניאל חוזר למיאגי לאחר שאלי הרסה את מכוניתו ועזבה אותו לטוב בחור מאוניברסיטת קליפורניה ואמו נסעה לקיץ לפרסנו והוא מחליט לבלות עם מיאגי וליסוע איתו לאוקינאווה, האזור ממנו הגיע מיאגי כדי לבקר את אביו הגוסס. עם זאת הם פוגשים בכניסה לכפר את סאטו טוגוצ'י - יריבו של מיאגי על חברה שיצא איתה לפני שנים. דניאל מסתבך עם אחיינו ותלמידו, צ'וזן טוגוצ'י שרימה את התושבים במשקולת מזויפת, אותה דניאל חושף והוא גם מכיר את הנערה קומיקו שמלמדת את דניאל לרקוד ויוצאת איתו. עם זאת ביציאתם הם פוגשים בצ'וזן וחביריו והם דוחקים בדניאל להמר על ניפוץ לוחות קרח במכה אחת - פעולה מסוכנת וכואבת. מיאגי מגיע ומתפלל שדניאל יצליח לשבור את הלוחות והוא מצליח אך צ'וזן רוצה את הכסף שלו בחזרה. לאחר פטירת אביו של מיאגי סאטו וצ'וזן מנסים לפרק את ביתו של מיאגי אך הוא מונע מהם זאת ובמקום זה סאטו מציע דו-קרב קטלני בין שניהם.
לאחר שמיאגי מציל את סאטו מנפילת גג באמצע סערה היחס שלו כלפיו משתנה וסאטו מתנער מאחיינו שלא ניסה לעזור. צ'וזן עוזב בכעס ובאמצע פסטיבל שערכו התושבים עם דניאל וקומיקו צ'וזן מגיע וחוטף אותה כדי להילחם לחיים ולמוות מול דניאל. דניאל חסר הברירה מגיע לרחבה ונלחם מולו. שניהם נפגעים ונחלשים כשדניאל כמעט מפסיד אך אז מיאגי, סאטו וכל התושבים מגלגלים תופי יד בתנועה מיוחדת. דניאל מחקה את התנועה ומביס את צ'וזן אך במקום להרוג אותו צובט אותו באף והוא מתעלף.
בסרט השלישי דניאל ומיאגי חוזרים לקליפורניה וכריס הממורמר לאחר שארגון "קוברה קאי" ננטש מתקשר לחברו, טרי סילבר ומבקש שיעזור לו לנקום במיאגי ודניאל. סילבר מציע למייק בארנס, אלוף עולמי בקראטה חצי מרווחיו בתמורה להתחרות מול דניאל ופגיעה קשה בו במהלכה. לצורך כך הוא נפגש עם דניאל ומיאגי, מבשר להם שכריס נפטר ומגנה את התנהלותו כדי לקנות את אמונם וגם נותן לדניאל ספר על אומנויות.
BRouter
BRouter (נהגה בי-ראוטר או בראוטר) הוא מכשיר ברשת מחשבים המשלב בין גשר (Bridge) לנתב (Router).
קראטה קיד - דמויות
דניאל לרוסו
דניאל קונה מכספו מבנה בו הוא ומיאגי מגדלים עצי בונסאי ובדרך הוא מכיר את שכנתם, ג׳סיקה אנדרוס, המייצרת כדים ודניאל מקבל ממנה מספר כדים וכך מתקרבים. ברחת הפעמים שלהם בחנות הם נתקלים במייק בארנס הכופה על דניאל להתחרות (כמנצח התחרות הקודמת) בטורניר גם השנה, אף שמיאגי וגם דניאל לא מתלהבים מכך. לאחר שמייק מאיים על אחד הבונסאים של מיאגי, דניאל נכנע וחותם על טופס לתחרות. עם זאת מיאגי לא עוזר לאמן אותו ודניאל מתפתה להתאמן אצל סילבר המלמד אותו להכות ללא רחמים, דבר הנגרם באיבוד שליטה של דניאל על בחור שיכור במסיבה. דניאל מחליט לעזוב את קוברה קאי אך טרי סילבר מודיע לו שזה יעלה לו ביוקר ואז מייק מגיע לתקוף אותו כשגם כריס מופיע. מיאגי שעקב אחריו מציל אותו מהם ומודיע לו שיאמן אותו מעכשיו. בטורניר מייק מגיע לגמר מול דניאל ומכה אותו קשה, כשמאבד נקודה לא חוקית אך זוכה מחדש בעוד נקודה וכך לחלופין, תוך שהוא מכה את רגלו באכזריות. בסיבוב האחרון דניאל נכנס לריכוז ומביס את מייק המבואס.
בין הסרט השליש לסדרה קוברה קאי שחלה כעבור 34 שנה מהסרט הראשון ודניאל נשוי לאמנדרה עם שני ילדים: סמנתה ואנטוני. הוא סוכן רכב מצליח מאוד החי את החיים העדשירים עליהם חלם כילד, דבר המתסכל את יריבו העיקרי, ג'וני לורנס שלא מצליח כמוהו. ג'וני נתקל בסוכנות הרכב, לאחר שחברות של בתו פוגעות במכוניתו והוא מתחייב לתת לו רכב חלופי מוצלח. בהמשך ג'וני משחית שלט שלו וג'וני חושד ביריבו העסקי, טום קול אך מתברר לו שהוא לא קשור לכך והוא חושב שהפרסום של דניאל כאומן קראטה הוא למטרות שיווק בלבד, כך שדניאל מוכיח לו את טעותו בבעיטה סיבובית בכוסו. בהמשך דניאל מחנה לצד אתר קניות ומגלה שג'וני פתח מחדש את המועדון "קוברה קאי", בו התחרה ג'וני בילדותו. דניאל שמפחד מתחיית המקום שגרם לו לסבל בילדותו, מנסה לבלום את צעדי המועדון שג'וני הקים בניסיון לקנות את המבנה ובשיטות משפטיות אך ג'וני מבטיח שהוא לא ילך בשיטות של כריס (שנחשב למת) וארגון התחרות מסכים שה"קוברה קאי" יתחרו בטורנירים הארציים.
BRouter
BRouter מחבר שתי רשתות מקומיות (כאשר כל אחת היא מתחם התנגשות נפרד, אך שתיהן ביחד מהוות את אותו מתחם שידור) אל רשת אזורית אחת או יותר (ובדרך כלל אל האינטרנט). ה־BRouter מנהל רישום של כתובות ה־MAC של רכיבי התקשורת בשתי הרשתות המקומיות המחוברות אליו, ומחבר ביניהן כמו גשר. כמו כן ה־BRouter יוגדר להיות השער (Default Gateway) של הרשתות המקומיות, כאשר מגיעה אליו חבילה הממוענת לכתובת ה־MAC של ה־BRouter (כלומר אל הרשת החיצונית) הוא מעביר אותה אל הרשת האזורית, כאילו היה נתב. מבחינת הרשת האזורית ה־BRouter הוא נתב לכל דבר, וכאשר הוא מקבל חבילה המיועדת לרשת הפנימית (על פי כתובת ה־IP שלה) הוא מעביר אותה אל הרשת המקומית הנכונה על פי כתובת ה־MAC.
קראטה קיד - דמויות
דניאל לרוסו
כדי לתת משקל נגד דניאל פותח מועדון קטן בשם "מיאגי דו" המבוסס על שיטותיו של מר מיאגי שנפטר כבר. למועדון נכנס בנו המסוכסך של ג'וני, רובי קיין מבלי לגלות לדניאל על עברו וגם בתו סאם. לבסוף ג'וני מגלה שדניאל הוא המאמן של רובי ומתעצבן עליו ודניאל מסלק את רובי. להפתעת כולם בטורניר הגדול בו קוברה קאי מנצחים מגיע רובי מטעם "מיאגי דו" והוא נפצע מתקלות חבורת קוברה קאי ולבסוף מפסיד. לאחר מכן דניאל ניגש אליו ומתנצל ואומר לו שהוא לא אשם במי שהוא ושהוא יחזור לאמן אותו.
בעונה שנייה מתברר שכריס לא מת והוא חוזר למועדון הישן שלו לצד ג'וני, מה שמלחיץ את דניאל. הוא מאבד את זמנו בעבודה בלימודי קראטה ופרסומים מתחרים מול "קוברה קאי" אך לא מצליח מולם, תוך שהצלחתו בעסקים מידרדרת. לאחר שסאם ורובי מחלצים את דמיטרי מ"הוק" (נץ), חבר בקוברה קאי הוא מחליט ללמד את החבורה לקח והורס את רוב ביתו ומועדונו של דניאל שמתעצבן ומבקש מג'וני לגלות את האשם בכך. ג'וני לא מוצא את האשם וכריס מופיע אצלו בחצר ואומר שהם בדרך למלחמה בין המחנות. דניאל מתעצבן מכך וג'וני מסלק את כריס מהארגון.
BRouter
BRouter מתפקד בשכבת הרשת של מודל ה־OSI ובשכבת הרשת של מודל ה־TCP/IP וגם בשכבת הקישוריות של מודל ה־OSI ובשכבה הפיזית של מודל ה־TCP/IP.
קראטה קיד - דמויות
דניאל לרוסו
כשמיגל חוזר לסאם עם מדליה של מיאגי ונותן אותה לרובי, רובי לא מגלה לה את האמת ובהמשך היא משתכרת במסיבה ורובי מחליט ללכת לבית אביו הקרוב להרגיע אותה. דניאל עולה על מיקומה ומתחיל מכות עם ג'וני עד שהוא רואה את סאם ואז נוטש את רובי ואביו. בתחילת הלימודים סאם נפגעת מקטטה עם טורי בעוד מיגל נפגע באורח אנוש. אשתו של דניאל מבקשת ממנו לעצור את הובלת הארגון ודניאל פורש מה"מיאגי דו".
בעונה השלישית דניאל מפרק את המועדון שלו ומתמודד עם עזיבת לקוחות רבים את סוכנותו עקב הנחה שהוא מתנהל בבריונות. כדי להציל את החברה הוא מנסה ליצור קשר עם החברה היפנית "דויונה" שחתמה הסכם עם יריבו, טום קול. הוא נוסע לאוקינואה ושם נפגש עם קומיקו וגם עם יריבו לשעבר, צ'וזן טוגוצ'י שהפך לאדם טוב המאמן אותו בקראטה. דניאל חוזר ומנסה לעזור לבתו ולחברי "מיאגי דו" שמותקפים בידי חברי קוברה קאי. הוא משתף פעולה עם ג'וני ושניהם פוגשים בידידתם מהתיכון, אלי מילס המייעצת להם לשלב כוחות כדי להביס את כריס. בסוף העונה שניהם משלבים כוחות ומצרפים את שני הארגונים יחדיו.
בעונה הרביעית דניאל מנסה לאחד פעולה עם ג'וני כששני הארגונים מתאמנים בחצר ביתו, אך הם מבינים שיצטרכו להפריד כוחות כדי לא לבלבל את התלמידים. סאם מנסה לגרום לאביה לראות צדדים חיוביים בארגון "ניבי העיט", אך לא מצליחה. דניאל מאמן את מיגל, מה שמעלה את החשש של ג'וני מהקירבה ביניהם, נוסף לכך שדניאל מתקן למשפחת דיאז את המכונית. דניאל גם מאבד את סאם, לאחר שמנסה להרחיק אותה מג'וני אך יחד עם אשתו, מאפשר לטורי להיכנס לביתם כדי להתיישר. בטורניר הוא משתף פעולה עם ג'וני כדי לנצח את "קוברה קאי" אך לבסוף סאם מפסידה לטורי וקוברה קאי מנצחת. לאחר מכן הוא נאלץ להפסיק להורות קראטה והוא פונה לעצה על קברו של מיאגי, שם הוא מוצא את צ'וזן.
בעונה החמישית דניאל מנסה להפיל את סילבר לאחר שהאחרון מנסה לפגוע בארגונים המתחרים לו. לשם כך הוא מחליט להזמין את צ'וזן, בעבר יריבו כדי להתאמן יחדיו וכן מגיע לחנותו של מייק בארנס, אמן קראטה שסילבר שידל בעבר נגדו. עם זאת מתברר לו שמייק השתנה ועזב את דרכי הארגון והוא מסייע לדניאל לחפש את העורך דין המושחת של הארגון. ואולם סילבר עולה על התרמית בזמן ומחליט לשרוף את חנותו של מייק ולהרוס כנס מנהלים של הזוג לרוסו, תוך שהוא קונה את עציו המושקעים של דניאל כדי לגרוס אותם. כשדניאל פוגע בו ומוצג כהזוי שהורס את הטקב, מה שגורם לאמנדה לעזוב אותו עם הילדים ולחזור לאמה באוהיו. דניאל נשאר לבדוו ומחפש עזרה מג'וני ויחד עם צ'וזן מחפשים מידע מפליל נגד סילבר. הם מצליחים לאתר את "סטינגריי" שמקבל רכב מפתיע של אחראי "קוברה קאי" - מתנה מסילבר ולאחר מחקר דניאל שובר לו בטעות את המכשיר. הוא מגיע להתנצל כדי לחשוף את סילבר אך סילבר מגיע לדירה ובמלחמה פוצע את דניאל קשות ומודיע לו שהוא עומד להיפגע הרבה. אז דניאל מחליט לפרוש אך משפחתו וחבריו לרבות אמנדה מדרבנים אותו שיחזור להנהיג את הארגון. יחד הם עולים על תוכניתו של סילבר להעלות את קוברה קאי לטורניר העולמי של הקראטה ויחד הם מתחרים מול סילבר ומצליחים לעלות גם הם לטורניר. דניאל וג'וני לצד צ'וזן חוגגים עם משפחותיהם מאוחר בלימוזינה אך היא נחטפת בידי מייק השיכור. הוא כמעט פוגע בהם מכעס על שריפת חנותו אך מתברר לו שזה אשמת סילבר והוא מחליט עם חבריו לנסוע לנקום בו בביתו. דניאל מתנגד לנסוע איתם והולך רגלית, רק כדי להימצא בידי סטינגריי ומשפחתו המובילים אותו למטה "קוברה קאי", שם מצליחים הבחורים להוכיח בערוץ היוטיוב על השוחד של סילבר. סילבר אז מגיע לעימות אחרון מול דניאל אך דניאל מתמלא כוחות ומצליח להפיל אותו, מה שגורם לחבריו לעזוב את הארגון ולבסוף סילבר נעצר.
מר מיאגי
מיאגי עבר לגור לבדו בלוס אנג'לס ועבד כאיש תחזוקה במבנה אליו עבר דניאל לרוסו ואמו בתחילת הסרט הראשון. מיאגי שם לב שדניאל נפגע בעינו מג'וני ושהוא מנסה ללמוד לחימה מול המסך. הוא עוקב אחריו בהחבא ומגלה שהוא זרק לפח את אופניו שנשברו לאחר היתקלות עם ג'וני והבריונים שסביבו. מיאגי מתקן בלי לגלות לדניאל את אופניו ומחזיר אותם. בהמשך דניאל מסתבך עם הבריונים של ג'וני ולאחר שנפגע קשה, מר מיאגי מכה אותם ומציל אותו וכן מרפא את פצעיו. הוא אומר לו שילכו יחדיו להתלונן למאמן ג'ון כריס על תלמידיו ויחד הם מסכימים שחבריו של ג'וני יעזבו את דניאל בתמורה להתמודדותו בטורניר של העמק. לשם כך מיאגי מאמן את דניאל אך למעשה נותן לו מטלות עבודה כמו צביעת גדרות ושיוף רצפות, תוך שהוא בודק היטב את תנועותיו. לבסוף דניאל מתעצבן ומוותר, אך מיאגי מציג לו שהאימונים מכשירים את איבריו ללחימה מוצלחת. דניאל משתפר ומתיידד עם מיאגי. בתחרות דניאל מצליח לעלות לשלבים הגבוהים אך נפגע קשה ברגלו ומיאגי מרפא את רגלו ואומר לו להתרכז היטב, כך שהוא גובר על ג'וני לורנס בבעיטה לראשו ומנצח.
בהמשך מיאגי מקבל מכתב מאוקינאווה שאביו גוסס והוא מחליט לנסוע לשם. להפתעתו דניאל מחליט להצטרף, אף שמיאגי ניסה להניא אותו מהנסיעה. כשהם מגיעים מיאגי פוגש בסאטו הכועס עוד על האירוסין שמיאגי הפר והוא מעניק למיאגי זמן לפני מות אביו כדי להשלים עניינים לפני קרב ביניהם. מיאגי פוגש גם את יוקי שמתברר שנותרה רווקה כל השנים. כשאביו מת הוא משלב את זרועות סאטו ומיאגי כדי שיתאחדו. סאטו מחכה שמיאגי יתחרה מולו אך מיאגי מסרב והוא ואחיינו, צ'וזן מתחילים להרוס את ביתו של מיאגי ולהרוס את הכפר כדי שיילחמו אחד בשני. ואולם בסערה טרופית עזה מיאגי עוזר לסאטו ומציל את חייו וסאטו מוחל על העלבון ההיסטורי. עם זאת אחיינו המנודה, צ'וזן הורס פסטיבל של הכפר ומאיים על קומיקו כדי שדניאל, איתו הסתכסך, יילחם איתו למוות. לדניאל אין ברירה ושניהם נאבקים ונפצעים קשה אך מיאגי ואחריו סאטו וכל הכפר נותנים לדניאל השראה מתופי יד מסתובבים במהירות כדי שינצח בדו-קרב.
מיאגי מופיע גם בסרט הרביעי, בו הוא מבקר בבוסטון את לואיזה פירס, האלמנה של מפקדו ג'ק פירס. בפגישה איתם הוא מגלה את נכדתה היתומה, ג'ולי אך היא לא מתלהבת ממיאגי ועושה הרבה צרות לסבתה ולסביבתה ומיאגי מציע ללואיזה לנוח בביתו בקליפורניה בעוד הוא ינסה לעזור לג'ולי. במשך הזמן הם מתיידדים ומיאגי מגלה לג'ולי שהיא קיבלה אימוני קראטה מסביה שלמד ממנו. לאחר שהיא מושעית מבית הספר על הסתננות בלילה, מיאגי מנצל את הזמן כדי שיבקרו במקדש בודהיסטי, בו הנזירים מלמדים אותה על כבוד ושליטה בחיים והיא מתקרבת אליהם ומזמינה אותם לביתה. בחזרתה מבית הספר היא מגלה שהעקב הפצוע שגידלה נלקח והיא ומיאגי מחלצים אותו, תוך שמיאגי מחזיר לו את יכולת התעופה באמצעות רייקי.
ג'ולי מתקרבת לאריק והם מתנשקים על רציף רכבת אך יריבו של אריק, נד רנדל מנסה לפגוע בהם וג'ולי מפתיעה עם תרגילי הקראטה שלה. אז מופיע הקולונל פול דוגן שמנסה ללמד לקח את אריק ולפגוע בו וג'ולי ומיאגי מתערבים לטובת אריק ומביסים את חייליו. לבסוף אף אחד לא נלחם במיאגי ודוגן צועק שיסיימו איתו, אז מיאגי מכה אותו לרצפה ומסיים את התקרית.
מיאגי לא נראה יותר והוא נפטר בנובמבר 2011, לפני עלילת קוברה קאי, אם כי הוא מופיע בפלשבקים ואמרותיו מופיעות ועוזרות לדניאל. ייתכן שדניאל וג'ולי נפגשו יחדיו בהלוייה שלו.
ג'וני לורנס
ג'וני לורנס (מגולם בידי ויליאם זבקה ובידי אוון ד. סטון כצעיר) הוא אטגוניסט ראשי בסרט "קראטה קיד" אך בהדרגה הופך לאנטי-גיבור בסדרה קוברה קאי.
ג'וני נולד בקליפורניה ואביו נפטר בילדותו, כך שגר עם אמו ואביו החורג, סיד וויינברג שהתעמר בו וזילזל בו. בגיל 12 הוא ביקר לראשונה בארגון של ג'ון כריס, "קוברה קאי", והפך במשך הזמן למומחה לקראטה ולמוביל חבורה שנהגה על פי כללי "ללא רחמים" של כריס.
בתחילת הסרט הראשון ג'וני מגיע על אופנועים לחוף בו אלי מיילס, חברתו לשעבר ומכבה את הרדיו שלה. דניאל, החדש בשכונה מנסה להתערב וג'וני מכה אותו. כשדניאל מנסה להחזיר לו הוא מכה אותו ומכניס לו חבורה בעיניו. במשך רוב הסרט הוא מתעמר בדניאל עם חבריו עד למסיבה בבית ספר, בה דניאל מתנקם בהם ומתיז עם צינור על התחפושות שלהם ואז בורח. הוא נתפס וג'וני עומד להכות אותו קשה כשמיאגי מופיע, מציל את דניאל ומכה את החבורה התוקפנית. כשמיאגי ודניאל מגיעים לדבר עם כריס ג'וני אומר לו שמיאגי תקף אותם ולאחר הסכם בין מיאגי לכריס, דניאל נבחר להתחרות בטורניר העמק, תוך שאסור לג'וני וחבריו לפגוע בו. עם זאת ג'וני מוריד מבטחונו העצמי של דניאל כשהוא מנשק את אלי בניגוד לרצונה ופוגע ביחס בינה לדניאל. בתחרות כריס אומר לבובי בראון להכות את דניאל הפצוע שכמעט מוותר. אך מיאגי מרפא אותו והוא חוזר להתמודד בגמר מול ג'וני ומביס אותו בבעיטה לפרצופו.
בסרט השני ג'וני נראה בתחילה עם גביע הפרס של המקום השני, אך ג'ון הזועם צועק עליו ושובר את הגביע ומתחיל לחנוק את ג'וני ומכה את אלה שמתקרבים. מיאגי מגיע ואומר לו לעזוב את ג'וני וג'ון מאיים עליו. מיאגי מציל את ג'וני ולאחר דו-קרב מול כריס מנצח וצובט את אפו בהתפעה וכריס מתעלף. לאחר מכן ג'וני וחבריו עוזבים את קוברה קאי וגורמים לכריס לאבד את הארגון המצליח שלו.
ואולם ג'וני רואה ששיטותיו של כריס קשוחות יחסית ולא מתאימות לדרכיו, כשחלק מהתלמידים הורסים את הבית של דניאל ואת ארגונו וגונבים את מדלית הכבוד של מיאגי. כריס מעודד את זה ואף מופיע בחצר של דניאל ומאיים עליו במלחמה כוללת של שני המחנות. לאחר מכן ג'וני מפטר את כריס מהארגון. במקביל הוא מתחיל לצאת עם אמו של מיגל.
היחסים של ג'וני עם בנו מתקרבים כשסאם משתכרת במסיבה ורובי מתקשר לאביו כדי שימצאו מקום זמני שתתאושש. דניאל מוצא אותם ומתעמת עם ג'וני כשהם הולכים מכות עד שדניאל מוצא את בתו ועוזב איתה, מגלה את רובי מארגונו.
בתחילת הלימודים מתחילה קטטה גדולה המסתיימת במאבק בין מיגל לרובי, בו מיגל מכה את רובי אך עוצר בטרם עת ומתנצל. רובי מנצל את העצירה ומפיל את מיגל מגובה היישר על מעקה, פוצע אותו אנוש. לאחר מכן אמו של מיגל עוזבת את ג'וני וכריס משתלט על הארגון, לאחר שקנה את המקום מהמשכיר וכן את אמונם של התלמידים הצעירים. ג'וני המאוכזב מסמס לאלי מילס ואז זורק את הטלפון. על החול נראה שהיא סימסה בקשת חברות אליו.
בעונה הרביעית ג'וני מתאמן לצד דניאל בחצר ביתו, אך הם מבינים ששני הארגונים רחוקים מכדי להתנהל יחדיו ומחליטים להתפצל. ג'וני מודאג מהיחס של מיגל לדניאל ומשפחת לרוסו, זאת בעוד הוא מתחיל לצאת עם כרמן ומנסה לספר זאת למיגל, מה שמתבצע לבסוף בצורה מפתיעה עבור מיגל. מיגל גם מנסה לשכנע אותו להישאר לצד ה"מיאגי דו", אך הוא מסרב ולאחר דו-קרב בין דניאל לג'וני אל מול קהל התלמידים, החיבור נפסק רשמית וג'וני מאמן את תלמידיו בבסיס נטוש במקום. ביום נשף חגיגי הוא מגיע לאסוף את מיגל לנשף אך מתברר לו מגרושתו שטרי סילבר השאיל לבנם בגדים ומכונית לנשף וג'וני פורץ למבנה ה"קוברה קאי" בניסיון לפגוע בו. אך סילבר אומר לו שהוא בדוג'ו הישן של הארגון וכשג'וני מגיע לשם הוא מוכה בידי טרי שמבקש מכריס שיכה אותו בעצמו, אבל כריס מחליט לשחרר אותו. בתחרות ג'וני מדרבן את מיגל להתחרות ביריביו וגם בחביריו מ"מיאגי דו", אך בדו-קרב מול הוק הוא נפצע בגבו. ג'וני קורא לו להתמודד עם הכאב ולנצח אך מיגל פורש ועוזב. בסיום מתברר שהוא נסע למקסיקו סיטי לחפש את אביו וג'וני נוסע אחריו לעזור לו.
בעונה החמישית ג'וני מחפש לצד רובי את מיגל במקסיקו, אך ללא תכנון ולאחר תקרית עם גלשנים הם מצליחים למצוא את מיגל, ההמום מגילוי אביו. בנסיעה חזור ג'וני רואה ששניהם לא מדברים עקב היריבות המשותפת והוא מנסה להשלים ביניהם, כאשר מתברר לו שהוא עומד להיות אבא לבן נוסף מכרמן. הוא מכוון לקיים קשר בין שניהם אך הם מחליטים ללכת מכות ורק לפני שמיגל מביס את רובי הם נרגעים ואז ג'וני מודיע להם שכרמן בהריון. בנוסף הוא חוזר לגונן על העמק מסילבר, המחליף את כריס והוא מאחד כוחות עם דניאל ועם צ'וזן וכן עם מייק בארנס ואף מעודד את דניאל לחזור לאימונים. יחד עם דניאל הם מבקרים את כריס בכלא ובהמשך מצליחים להכניס את הדוג'ו שלהם לטורניר העולמי של הקראטה לצד קוברה קאי. ג'וני, דניאל וצ'וזן חוגגים עם המשפחות ונהנים בלימוזינה אך היא נחטפת בידי מייק בארנס השיכור וכשהוא מודע לאחריותו של סילבר לשריפת חנותו הוא מתכנן עם ג'וני וצ'וזן להילחם בו בביתו. ואולם סילבר מגיע מוכן עם הסנסאי הקשוחים שלו המנסים להרוג את החבורה. ג'וני מובס וסילבר מורה לחסל אותו ועוזב. אנשיו מכים אותו ללא רחם וכמעט הורגים אותו אך צילום אולטרסאונד של תינוקו מכניס בו רוח והוא מצליח להכות את חסידיו של סילבר וגם בעזרתו של מייק. אז הוא מצליח להגיע למטה קוברה קאי, שם סילבר הובס בידי דניאל ונעצר בידי המשטרה.
ג'ון כריס
ג'ון כריס (מגולם בידי מרטין קוב ובידי בארט קרנהאן כצעיר) הוא האטגוניסט הראשי של סרטי קראטה קיד ואנאטגוניסט גדול בסדרה קוברה קאי. במקור התפקיד הוצע לצ'אק נוריס שדחה את התפקיד כדי לא לפגוע בתדמית לימודי הקראטה. למעשה הבמאי ג'ון ג. אבילדסן ונוריס הפריכו זאת, אף שנוריס טען שהיה מסרב לתפקיד מאותה סיבה.
קריס הוא גיבור מלחמת ווייטנאם בה קיבל מדליות על אומץ והציל את חייו של טרי סילבר, כשבעונה שלוש של הסדרה הוא מציל את סילבר מהתמודדות מול קפטן טרנר הקשוח והאכזרי, אותו הפיל לתוך בור נחשים למוות (עקב שהסתיר ממנו את מותה של חברתו עד לדו-קרב ביניהם). הוא פיתח שנאה כלפי אסייתים ומהגרים ולאחר המלחמה פתח את ארגון הקראטה "קוברה קאי" עם תרגול מתלמידיו שלא לרחם על יריביהם בשום מצב. בשלב מסוים ג'וני לורנס מתחיל להתלמד אצלו ומתמחה בקראטה בהדרגה וכן מוצא בארגון חברים.
בסרט הראשון ג'וני וחבריו פוגעים בדניאל במסיבה ומכים אותו ללא רחמים, אך אז מר מיאגי מכה אותם ומציל את דניאל. לאחר מכן מיאגי ודניאל מגיעים להתלונן על התנהלותם אך כריס מצדיק אותם. מיאגי מציע שדניאל יתחרה בטורניר הארצי ובתמורה לא יפגעו בו וכריס מסכים לכך. בטורניר כריס מורה לבובי בראון לגרוף את רגלו של דניאל כדי שייפצע והוא עושה זאת, אף שהוא נפסל מהמירוץ. למרות זאת דניאל מתרפא בידי מיאגי ומנצח את ג'וני לורנס בגמר לאכזבתו של כריס. כריס מתפוצץ מעצבים, שובר את הגביע למספר שתיים של ג'וני ומתחיל לחנוק אותו כשהוא הודף את חבריו של ג'וני. עם זאת מיאגי אומר לו לעזוב את ג'וני וכשמסורב מציל את ג'וני. כריס הזועם מנסה להכות את מיאגי אך מפספס ונותן אגרופים מדממים לשמשת מכוניות. מיאגי תופס אותו ומאיים שיכה אותו ללא רחמים אך למעשה רק צובט באפו וכריס מתעלף. לאחר מכן התלמידים שלו נוטשים והארגון נסגר.
דניאל מתאמן אצל סילבר לאחר שמיאגי לא מעוניין לאמן אותו אך שיטותיו הכוחניות גורמות לדניאל לאבד שליטה והוא מודיע לסילבר שהוא עוזב, אך אז מייק וכריס מופיעים ומייק מתחיל להכות את דניאל. מיאגי מגיע ומציל אותו, תוך שהוא מביס את שלושתם. בטורניר הגדול מייק פוגע קשה בדניאל אך לאחר שהוא מתרכז היטב הוא מנצח והורס לכריס את תוכניתו. בנוסף ההתאחדות מחרימה את ארגון "קוברה קאי" לצמיתות.
בסדרה קוברה קאי כעבור 34 שנים, כריס נחשב למת וג'וני מחליט לחדש את הארגון "קוברה קאי" בדרכו שלו וגם מתמודד לתחרות הארצית בה מיגל מנצח. לאחר שג'וני חוזר למבנה ששכר לכך הוא מגלה שכריס חי והגיע לשבח אותו. ג'וני זועם לעברו אך לא פוגע בו קשה וכריס מתנצל על היחס שלו ואף מתקן את הגביע שהוא שבר לג'וני.
כשהוא רואה שהוא גר במקלט לחסרי בית וחסר עבודה ג'וני מעניק לכריס אפשרות לחזור לאמן לצידו את הארגון, למרות אזהרת חבריו הוותיקים שכריס לא אמין. כשכריס הופך למאמן הוא מקשיח את השיטות לתלמידיו ומאמן אותם להילחם זה בזה בתור תרגיל. הוא גם מעלים עין מכך ש"הוק" הורס את ביתו וארגונו של דניאל, "מיאגי דו" ובהמשך מופיע בחצרו של דניאל ומאיים במלחמה כוללת בין המחנות. ג'וני מחליט לסלק את כריס מה"קוברה קאי" אך לאחר שמיגל נפגע קשה לאחר שהפגין רחמים לרובי, כריס רוכש את הארגון תוך שהוא קונה אותו מהבעלים וכן קונה את אמונם של רוב התלמידים, הסבורים שג'וני גרם למיגל להיפגע. ג'וני מוותר על הארגון וכריס מחזיר את הארגון לכללי ה"ללא רחמים" הישנים.
בעונה שלוש כריס מלמד את הבחורים לתקוף בחוזקה ומעיף את הבחורים שנחשבים בעיניו ל"רכים" מדי. לאחר קטטה בקניון בה נשברה לדמיטרי היד, אמנדה לרוסו מגיעה למועדון שלו וסוטרת לו והוא מנצל זאת כדי לתבוע אותה. בהמשך הוא מבקש מג'וני לחזור אליו ונכשל אך מקבל את בנו, רובי. בסיום העונה הוא מורה לחברי קוברה קאי לתקוף את המועדונים של דניאל וג'וני ושניהם מגיעים ונלחמים איתו קשה. כדי לעצור אותם הוא מציע לערוך טורניר כללי של בחורי המועדונים השונים כדי לקבוע מי יישאר בעמק.
בעונה הרביעית כריס מבקש את עזרתו של סילבר באימון ה"קוברה קאי", אך בתחילה הוא מסרב לו בטענה שהוא במקום אחר אך בהמשך הוא מגיע לארגון. כריס גם ממנה את רובי לנותן שיעור לתלמידים, אף שהוא צעיר וחסר ניסיון. לאחר שאמנדה נכנסת למסעדה בה טורי עובדת ולבסוף מפוטרת, הוא מבקש ממנה להיזהר מקרבה לתלמידיו. בהמשך כריס מתחיל לזהות סימני מרידה מסילבר ואף מזהיר אותו שלא "ידרוך על מוקש שיתפוצץ". סילבר מנסה לפצות על כך בהבאתו של ג'וני לדוג'ו הראשון שלהם, אך כריס מתנגד למעשה זה. כריס מתנצל בפני ג'וני על כך אך ללא הועיל ובתחרות הוא עוזר לטורי לנצח ולהעלות את "קוברה קאי" לניצחון כולל בטורניר. אז מתברר לו שסילבר מורד בו ומפליל אותו בפגיעה ב"סטיגריי", אותה לא ביצע מה שהופך את סילבר למנהיג ה"קוברה קאי". לפני שנעצר כריס נשבע לנקום בו.