cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בראול סטארס
עונות
ברוכים הבאים לפארק סטאר: העונה השלישית התחילה ב-14 בספטמבר 2020 ונגמרה ב-23 בנובמבר 2020 יש בעונה זו 70 דרגות, הבראולרית המובטחת היא סופיה. נושא העונה הוא חנות המתנות שנמצאת בפארק סטאר.
משחק בריחה לחגים: העונה הרביעית התחילה ב-23 בנובמבר 2020 ונגמרה ב-1 בפברואר 2021 יש בעונה זו 70 דרגות, הבראולר המובטח הוא לו. נושא העונה הוא מלון הסנו-טל של מר פ.
סטארר סוער: העונה החמישית התחילה ב-1 בפברואר 2021 ונגמרה ב-12 באפריל 2021 יש בעונה זו 70 דרגות, הבראולר המובטח הוא קולונל ראפס. נושא העונה הוא החלל.
חבורת זרוע הזהב: העונה השישית התחילה ב-12 באפריל 2021 ונגמרה ב-21 ביוני 2021 יש בעונה זו 70 דרגות, הבראולרית המובטחת היא בל. נושא העונה הוא המערב הפרוע.
ספלאש היורה: העונה השביעית התחילה ב-21 ביוני 2021 ונגמרה ב-30 באוגוסט 2021 יש בעונה זו 70 דרגות, הבראולר המובטח הוא באז. נושא העונה הוא חוף הים.
היה היה בראול: העונה השמינית התחילה ב-30 באוגוסט 2021 ונגמרה ב-8 בנובמבר 2021. יש בעונה זו 70 דרגות, הבראולר המובטח הוא אש. נושא העונה הוא האגדות והפנטזיות.
שנת הנמר: העונה העשירית התחילה ב-17 בינואר 2022 ונגמרה ב-7 במרץ 2022. יש בעונה זו 70 דרגות, הבראולר המובטח הוא פאנג. נושא העונה הוא משחקי הדו-קרב הישנים.
הביודום: העונה האחת עשרה התחילה ב-7 במרץ 2022 ונגמרה ב-2 במאי 2022. יש בעונה זו 70 דרגות, הבראולרית המובטחת היא איב. נושא העונה הוא הניסויים בכיפה.
מופע הפעלולן: העונה השתים עשרה התחילה ב-2 במאי 2022 ונגמרה ב-4 ביולי 2022. יש בעונה זו 70 דרגות, הבראולרית המובטחת היא ג'נט. נושא העונה הוא מופע הפעלולים.
בראולר ים עמוק: העונה השלוש עשרה התחילה ב-4 ביולי 2022 ונגמרה ב-5 בספטמבר 2022. יש בעונה 70 דרגות, הבראולר המובטח הוא אוטיס. נושא העונה הוא העולם התת-מיימי.
טחנת הרוחות: העונה החמש עשרה התחילה ב-7 בנובמבר 2022 ונגמרה ב-2 בינואר 2023. יש בעונה 70 דרגות, הבראולר המובטח הוא באסטר. הנושא של העונה הוא רוחות.
ארץ הממתקים: העונה השש-עשרה. התחילה ב-2 בינואר 2023 ונגמרה ב-6 במרץ 2023. יש בעונה זו 70 דרגות, הבראולרית המובטחת היא מאנדי. נושא העונה הוא עולם הממתקים.
תעלומה במרכז: העונה ה-17 התחילה ב-6 במרץ 2023 ונגמרה ב-1 במאי 2023. יש בעונה 70 דרגות, הבראולר המובטח הוא R-T. נושא העונה היא התעלומה במרכז.
ההצלה: העונה ה-18 התחילה ב-2 במאי 2023 ונגמרה ב-11 ביולי 2023. יש בעונה 70 דרגות. הבראולר המובטח הוא מייזי. נושא העונה הוא ההצלה.
יערות מכושפים: העונה ה-19 התחילה ב-12 ביולי 2023 ועתידה להיגמר ב-10 באוגוסט 2023. יש בעונה 70 דרגות. הבראולר המובטח הוא קורדיליוס. נושא העונה הוא יערות מכושפים.
קווסטים
יש במשחק קווסטים עונתיים (אותם אפשר להשלים עד סוף עונה של בראול פאס ומתווספים שלושה קווסטים עונתיים חדשים כל ימי שלישי וחמישי), קווסטים יומיים (מתחלפים כל 24 שעות), וקווסטים אקסקלוסיביים שרק מי שקנה את הבראול פאס יכול להשלים (מתווסף קווסט אקסקלוסיבי אחד כל ימי שלישי וחמישי). אחרי שמשלימים קווסט מקבלים טוקנים שמאיצים את ההתקדמות במסלול. ישנם קווסטים שאחרי השלמתן מקבלים נקודות כוח, מטבעות, יהלומים או סיכות.
סוגי בראולרים
יש אחד-עשר סוגי בראולרים, חלק מהם ייחודיים לברואלר מסוים (כי אין לו את המאפיינים הדרושים לסוג רגיל). לכל סוג יש מאפיינים משלו.
במקרה ובראולר לא מתאים לאף הגדרה, ממציאים לו סוג משלו או מוסיפים אותו לסוג "גורם/גורמת נזק".
ציוד קרב
היכולת ציוד קרב (Gears) נפתחת כאשר בראולר מגיע לכוח 10. יש חמישה סוגים של ציוד קרב, שמשותפים לכל בראולר (בניגוד לגאדג'טים וכוחות כוכב). אך יש גם ציוד קרב שאינו משותף לכל הבראולרים. הציוד המשותף הם:
קרדיטים
במשחק יש קרדיטים שעוזרים להשיג דמויות מנתיב הסטאררים. יש שתי סוגי קרדיטים:
בלטונאודווארי
בלטונאודווארי (בהונגרית: Balatonudvari) הוא כפר על גדות אגם בלטון במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בבלטונאודווארי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 335 תושבים, ובשנת 2020 331 תושבים.
יהודי בלטונאודווארי
בבלטונאודווארי חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
מנויטיוס
מֶנוֹיְטיוֹס (יוונית: Μενοίτιος ) הוא שמם של מספר דמויות במיתולוגיה היוונית. הידוע בהם הוא הטיטאן בנם של יאפטוס ואסיה (המכונה גם קלימנה), ואחיהם של פרומתאוס ("החושב מראש") של אפימתאוס ("החושב לאחר מעשה") ושל אטלס. פירוש שמו ביוונית הוא הלחם של המילים "כוח" או "עוצמה" עם "נדון לאבדון" או "גורל אומלל".
מטריצה ביסימטרית
מטריצה ביסמטרית היא מטריצה ריבועית ששני האלכסונים שלה הם צירי סימטריה.
מנויטיוס
מנויטיוס לא ידוע כמו בני יאפטוס האחרים שהתפרסמו בזכות מעשיהם, כגון: אטלס המחזיק את העולם, אפימתאוס שיצר את החיות כאשר ניסה ליצור את בני האדם ופרומתאוס שיצר את בני האדם. לפי הסיודוס הוא היה בעל היבריס ועל כן הוכה בברק על ידי זאוס והושלך לטרטרוס עם שאר הטיטאנים.
מטריצה ביסימטרית
למטריצה בגודל 3 X 3 יהיה את המבנה הכללי:
מנויטיוס
אחרים נושאי שם זה:
מטריצה ביסימטרית
למטריצה בגודל 4 X 4 יהיה את המבנה הכללי:
באופן פורמלי מטריצה ריבועית A עם n X n איברים היא ביסימטרית אם A = AT וגם AJ = JA כאשר J הוא מטריצת ההמרה עם n X n איברים. (מטריצת ההמרה היא מטריצה בה ערך כל האיברים באלכסון הניצב לאלכסון הראשי הוא 1 וערך יתר האיברים הוא 0).
מכפלת שתי מטריצות ביסמטריות קומוטטיביות נותנת מטריצה צנטרוסימטרית וזו נשמרת גם בכפל בסקלר.
מטריצת אפסים היא ביסימטרית באופן טריויאלי.
סרג'יו יוסף סיארה
סרג'יו יוסף סיארה (באיטלקית: Sergio Joseph Sierra; 21 בדצמבר 1923 – 2009) היה רב איטלקי, איש ציבור ופרופסור באוניברסיטאות שונות באיטליה. כתב מאמרים וספרים רבים, בעיקר על תפיסתו בנוגע לעם היהודי וליהדות. נולד ברומא, איטליה, ונפטר בירושלים.
ביוגרפיה
סיארה נולד ברומא, איטליה ב-21 בדצמבר 1923. קיבל חינוך יהודי מאביו, שהיה שמש בית הכנסת הגדול של רומא, ולמד בבית המדרש לרבנים ברומא. הבית שבו גדל היה בית מאוד צנוע ופשוט, וכבר בילדותו החל לתרום ולעזור רבות לקהילה היהודית ברומא. במקביל ללימודיו היהודיים, למד גם באוניברסיטה ספרות עתיקה, ואף נתן שיעורים פרטיים במקצועות הומאניים, כדי לעזור לפרנסת המשפחה.
בזמן שואת יהודי איטליה, לא עזבה המשפחה את רומא. לאחר כיבוש רומא על ידי הנאצים, בספטמבר 1943, המשפחה מצאה מקומות מסתור בעיר, וניצלה משליחתה למחנות ריכוז והשמדה. למזלם, שם משפחתם לא הסגיר את מוצאם היהודי, מה שעזר להם להינצל מפני הנאצים.
2001 באסטרונאוטיקה
שיגורי לוויינים
שיגורים שנכשלו מסומנים ב אדום. שיגורים מאוישים מסומנים ב ירוק.
סרג'יו יוסף סיארה
ביוגרפיה
לאחר המלחמה, הכיר סיארה את אשתו, אורנלה לבית פאיאליץ', במסגרת מתן שיעורים פרטיים. הם התחתנו בשנת 1947, והיא ליוותה אותו אחר כך לאורך כל חייו.
בנובמבר 1948 סיים את לימודיו במדעי הרוח הקלאסיים באוניברסיטת ספיאנצה ברומא, לאחר שלימודי נקטעו עקב מלחמת העולם השנייה. עבודת הגמר שלו הייתה בנושא: "עתיקות ואפיגרפיות שמיות - הנביא ירמיהו ומכתבי לכיש". בשנת 1949 סיים את לימודיו בבית המדרש לרבנים של קהילת יהודי רומא וקיבל סמיכה לרבנות.
מיד לאחר סיום לימודיו, עבר סיארה עם אשתו לבולוניה, שהייתה הרוסה לחלוטין אחרי הפצצות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה, ותושביה היו במצב כלכלי קשה. בעיר עברו גם יהודים עקורים רבים משארית הפליטה. סיארה מונה לרב הראשי של הקהילה, ובני הזוג לקחו על עצמם לשקם את הקהילה היהודית בעיר שהייתה הרוסה לאחר המלחמה והשואה. סיארה פעל להחזרת החיים היהודיים בעיר לקודמתם, בכך שפתח בית ספר ללימוד תורה. כמו כן, בשנת 1954, במהלך כהונתו, נבנה מחדש בית הכנסת של הקהילה.
חשיבותו לשיקום הקהילה היהודית בבולוניה הייתה גדולה מאוד, מכיוון שמבחינה גאוגרפית היא נמצאת על אם הדרך מצפון איטליה לדרומה, כמעין פרוזדור לכיוון ארץ ישראל. בנוסף, בשנת 1955 סיארה החל ללמד את השפה העברית באוניברסיטת בולוניה במטרה להפיץ את התרבות היהודית. בשנים 1955 עד 1958 סייע בהוראה באוניברסיטה.
בשנת 1958 הוצע לו להיות רב בטורינו במקום הרב דריו דיסגני, שסיים את כהונתו. סיארה עזב את בולוניה ועבר לטורינו, ושימש שם כרב הראשי של הקהילה היהודית.
בזמן כהונתו כרב ראשי בטורינו, מינואר 1960 עד 1985 היה מרצה בבית המדרש הרבני "Margulies-Disegni" בטורינו. בין השנים 1967 ועד 1985 שימש גם כמנהלו של מוסד זה. בו בזמן, משנת 1969 ועד 1976 שימש כפרופסור לספרות עברית ולימד עברית מודרנית, במחלקה האוריינטלית בפקולטה למדעי הרוח שבאוניברסיטת טורינו. בשנת 1971 הנחה סיארה את המחקר "החקר האיטלקי בנושא עברית פוסט-תנכית", שאף הוצג בכנס לרגל חגיגות היובל לחקר המזרח הקרוב באיטליה.
בשנת 1972 התפרסם ערך לגביו באנציקלופדיה יודאיקה.
למרות היותו רב אהוב על קהילתו, כמו במקרים רבים ההתמודדות עם הנהלת הקהילה הייתה מורכבת.
בתחילת שנות השבעים, עקב מחלוקת על רקע עבודות לבניית בנייני הקהילה והתנגדותו לביצוען בשבת, ועד הקהילה ביקש לפטרו, צעד שבאופן מסורתי אינו מקובל בקהילות היהודיות באירופה. עקב כך, נערך משאל בקהילה כדי לקבוע האם להפסיק את כהונתו. תוצאות המשאל היו לטובת הרב סיארה ברוב גדול והוא המשיך את כהונתו עד יציאתו לפנסיה בסוף שנת 1985.
לאונור מאראגון, מלכת פורטוגל
לאונור מאראגון, מלכת פורטוגל (בקטלאנית: Elionor d'Aragó; 2 במאי 1402 - 19 בפברואר 1445), הייתה בתו של פרננדו הראשון, מלך אראגון ואשתו של דוארטה, מלך פורטוגל.
סרג'יו יוסף סיארה
ביוגרפיה
משנת 1972, נהיה סיארה מרצה לפילולוגיה שמית באוניברסיטת ג'נובה ובשנת 1977 קיבל בה קביעות. בשנת 1984 שימש כפרופסור ללימודי עברית ושפות שמיות.
לאונור מאראגון, מלכת פורטוגל
ביוגרפיה
לאונור נולדה במדינה דל קמפו ב-2 במאי 1402, לפרננדו הראשון, מלך אראגון וללאונור אורקה מקסטיליה, רוזנת אלבורקרקה, בתם של סנצ'ו אלפונסו, הרוזן הראשון מאלבורקרקה וביאטריש, רוזנת אלבורקרקה.
סרג'יו יוסף סיארה
ביוגרפיה
לאחר שיצא לפנסיה, והפסיק לכהן כרב, חזר סיארה להתגורר ברומא ל-7 שנים, שם היה לנשיא מועצת רבני איטליה.
לאונור מאראגון, מלכת פורטוגל
ביוגרפיה
בשנת 1438 מת בעלה, ובנה אפונסו החמישי, מלך פורטוגל ירש את כס המלכות. בהיותו קטין מונתה לאונור כעוצרת הממלכה, על פי צוואה מאוחרת של בעלה. עקב היותה אישה וזרה (מאראגון), לא זכתה האם לפופולריות רבה, ולבסוף הוחלפה באחי בעלה פדרו, דוכס קוימברה. בדצמבר 1440 גורשה לאונור מפורטוגל והיא התיישבה בקסטיליה, וב-19 בפברואר 1445 היא מתה בטולדו.
משפחתה
ב-22 בספטמבר 1428 התחתנה לאונור עם דוארטה, מלך פורטוגל, ממנו נולדו לה 9 ילדים:
סרג'יו יוסף סיארה
ביוגרפיה
בשנת 1992, עלה סיארה יחד עם אשתו, למדינת ישראל. הוא התגורר בירושלים, המשיך בכתיבתו והיה פעיל בקהילה היהודית איטלקית המקומית במרכזה בבית הכנסת האיטלקי בירושלים. הוא נפטר ב-29 בנובמבר 2009. על שמו קרויה קבוצת למידה עבור גיל הזהב בקהילה האיטלקית בירושלים. לרב סיארה נולדו שלושה ילדים.
מאמרים וספרים
נושאי הכתיבה והמחקר העיקריים של סיארה עסקו ב: ספרות עברית של ימי הביניים, אתיקה יהודית, גירוש ספרד, ציונות, בלשנות, פרשנים וההיסטוריה של יהדות איטליה.
מאמרים
סיארה כתב מאות מאמרים בנושאים שונים בנושאי יהדות, אותם ניתן למצוא בספריות שונות בעולם וביניהן גם בארכיון של מוזיאון יהדות איטליה בירושלים.
ירוסלאב ארזקיאביץ'
ירוסלאב ארזקיאביץ' (בפולנית: Jarosław Araszkiewicz; נולד ב-1 בפברואר 1965) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי והחלוץ, וכיום מאמן כדורגל. במרבית הקריירה שיחק בלך פוזנן, ובין השאר שיחק גם בישראל בקבוצות מכבי נתניה והכח רמת גן.
קריירה
ארזקיאביץ' החל את הקריירה שלו בקבוצת לך פוזנן הפולנית ועבר במהלך הקריירה במספר מועדוני כדורגל בכירים בפולין, ביניהם לגיה ורשה וגרוסלין גרודזיק. עיקר הישגיו הושגו בקבוצת לך פוזנן, עמה זכה בחמש אליפויות פולין הראשונות בתולדות הקבוצה (1983, 1984, 1990, 1992, 1993). כמו כן, ארזקיאביץ' זכה עם לך פוזנן בשני גביעים (1984, 1988). מאז שעזב ארזקיאביץ' את לך פוזנן בשנת 1985 חזר אליה חמש פעמים נוספות כאשר הפעם האחרונה הייתה בשנת 2002, ולאחר עונה זו פרש ממשחק פעיל. בסך הכול שיחק ארזקיאביץ' 172 הופעות במדי לך פוזנן, בהן כבש 40 שערים.
ארזקיאביץ' גם שיחק מספר עונות מחוץ לפולין, בקבוצות דיסבורג וVfL הרצלאקה מגרמניה, קבוצת באקירקואיספור קולובו מטורקיה, וכן שיחק בישראל בקבוצות מכבי נתניה והכח רמת גן. בסך הכול עבר בקריירה ב-10 קבוצות.
לארזקיאביץ' 12 הופעות במדי נבחרת פולין, אך הוא לא הבקיע אף שער במדי הנבחרת הלאומית.
לאחר פרישתו של השחקן ממשחק פעיל החל לאמן את קבוצת המילואים של לך פוזנן, ובשנת 2004 מונה לתפקיד מאמן קבוצת ורטה פוזנן, אותה אימן עד שנת 2007 ולאחר מכן אימן בקבוצות נוספות בפולין.
ההתיישבות העובדת
ההתיישבות העובדת הוא שם כולל, שהיה מקובל בתקופת היישוב (וגם שנים רבות לאחר קום המדינה ועד עתה) לציון תנועות התיישבות ויישובים שהיו קשורים עם מפלגות פועלים ותנועות עובדים בארץ, בעיקר עם תנועת העבודה ובכלל זה עם ההסתדרות וגופים הקשורים לה.
היישובים שנכללו במושג זה היו, רובם ככולם, אגודות שיתופיות חקלאיות כגון: קיבוצים, קבוצות, מושבים ומושבים שיתופיים. מושבות, ערים ויישובים עירוניים, גם אם הזדהו עם ההסתדרות ועם מפלגות הפועלים והיו "מעוזים סוציאליסטיים" (כמו קריית חיים), לא נחשבו חלק מן ההתיישבות העובדת.
עקרונות
עקרונות ההתיישבות העובדת כללו:
אמנם עקרונות ההתיישבות העובדת חייבו עבודה עצמית והימנעות מהעסקת עובדים שכירים, אולם העסקת עובדים שכירים הייתה נהוגה בהתיישבות העובדת במשך שנים רבות, בתחילה בעבודות חקלאיות עונתיות ולאחר מכן גם בעבודות קבועות. דיונים רבים והתלבטויות התקיימו בהתיישבות העובדת בנושא "חיסול העבודה השכירה".
הקיבוצים דגלו בהשקפת עולם של שיתוף מלא, הן בייצור והן בצריכה (הקיצוניים ביותר היו יישובי הקיבוץ הארצי). המושבים השיתופים באו אחריהם וגרסו שיתוף מלא בייצור ויתר חופש לחברים בצריכה. המושבים היו בקצה השני של הקשת והחזיקו בהשקפה לפיה כל משפחה היא יחידה כלכלית נפרדת הקשורה ליתר חברי המושב בכללים של עזרה הדדית.
רוב יישובי ההתיישבות העובדת החזיקו בהשקפת עולם סוציאליסטית וחלק גדול מהם אף הזדהה תקופה ארוכה עם המשטר הסובייטי. עם זאת היו גם יישובים דתיים (ברובם בעלי השקפה סוציאליסטית מתונה) וכן יישובים לא-סוציאליסטים בעלי השקפה ליברלית (יישובי העובד הציוני).
ארגונים מרכזיים
יישובי ההתיישבות העובדת השתייכו בעיקר לארגונים הבאים:
תנועות התיישבותיות עיקריות היו:
אמא של ולנטינה
אמא של ולנטינה הוא סרט קולנוע ישראלי בבימוים של אריק לובצקי ומתי הררי, שיצא לבתי הקולנוע בישראל בשנת 2008.
הסרט מבוסס על הנובלה "אמא של ולנטינה", הלקוחה מתוך הספר "נשים מתוך קטלוג", פרי עטה של סביון ליברכט ועוסק בעובדים זרים. התסריטאים הם אילנה וייזר-סנש ואריק לובצקי. הסרט דובר ברובו פולנית. הסרט הופץ בצרפת ובארצות הברית.
תקציר העלילה
הסרט מספר על פולה ניצולת שואה מפולין שמגייסת לעזרתה את ולנטינה, עובדת זרה צעירה. בדרך מקרה שמה של העובדת הזרה הוא גם שמה של חברתה הקרובה של פולה מילדות. היחסים בין השתיים מתהדקים, ומציפים אצל הישישה זיכרונות מודחקים מתקופת המלחמה. פולה, הרואה בוולנטינה שיקוף טרגי של חייה, הופכת תלויה בה, למרות התנגדותם של בנה ומכריה היא משתוקקת לאמצה לה לבת. היא מאלצת את הנערה לשמוע הרהורים על המוות, ומנסה לברר את התייחסותה בכל הנוגע למאורעות המלחמה. הצעירה הופכת קורבן למסע האשמה של פולה, נתקפת בהלה מהאינטנסיביות של הקשר, ומהאובססיה הגוברת של גבירתה. היא מנסה להתרחק ומתחננת לפולה שתניח לה. אולם הלחץ מתגבר, פולה מבלבלת מציאות והזיה, והסוף הטרגי הוא בלתי נמנע.
פסטיבלים וסרטים
אתל קובנסקה הייתה מועמדת לפרס השחקנית הראשית וסילביה דרורי הייתה מועמדת לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר, בפרס אופיר 2009.
אנטון בידרמן
אנטון בידרמן (נולד ב-5 בדצמבר 1951) הוא פסל וצייר, מורה לאמנות ותאורטיקן, מנכ"ל ואוצר ראשי של "בית האמנים" בחדרה ומפיק פרויקטים אמנותיים.
ביוגרפיה
בידרמן נולד ברומניה בעיר רדאוץ לרות וסימון בידרמן. הוא עלה ארצה בשנת 1963 בהיותו בן 12. תחילה נדדה המשפחה מבאר שבע לראשון לציון, ולאחר מכן השתקעה בחדרה. בשנת 1969 סיים בידרמן את בית הספר התיכון של עליית הנוער בהדסה נעורים. הוא התגייס לצה"ל בפברואר 1970 ושירת עד 1975. לאחר השחרור התחיל לעבוד לפרנסתו כמפעיל מערכות אנרגיה במפעל "אליאנס חדרה" במשמרת לילה. במקביל התקבל בידרמן ל"בית הספר הגבוה לציור" בתל אביב, בהדרכת מייסד בית הספר הצייר אריה מרגושילסקי (בית ספר זה הפך לימים לבית הספר לאמנות קלישר), ולמד בו במשך ארבע שנים. בידרמן זכה להצלחה אמנותית והכרה מוזיאלית בין השנים 1980 עד 1985 בהציגו את עבודותיו בגלריה אלון. מ-1984 עד 1988 למד ניהול והנדסה תעשייתית במסגרת תוכנית כור תעשיות בתל אביב. ב-1985 החל בידרמן לעבוד עם גלריה שלוש בתל אביב. במקביל התמנה בידרמן למנהל בכיר הממונה על תפעול מערכות האנרגיה במפעל אליאנס. מ-1999 עד 2002 למד במסלול מקוצר ללימודי דוקטורט בכלכלה, אוניברסיטת קלוז'-נאפוקה, רומניה. נושא מחקרו היה: "יעילות תקצוב פעילויות תרבות ואמנות".
בידרמן עוסק בהוראת אמנות. מ-1980 עד 1993 שימש כמורה לאמנות ב"בית הספר הגבוה לציור" בתל אביב (היום קמפוס קלישר בסמינר הקיבוצים); מ-1995 עד 2004 היה מורה לאמנות במרכז לאמנות גבעת חביבה; מ-1997 עד 2010 היה מרצה ומורה לאמנות במכון לאמנות בפתח תקווה. מ-1993 ועד היום (2010) מנהל, אוצר, מרצה ומורה לאמנות ב"סטודיו אמן" – בית ספר וגלריה לאמנות בבית האמנים בחדרה.
עבודתו של בידרמן מתאפיינת בפסלים מונומנטליים הממוקמים ברחבי הארץ, ציורי דיוקנאות וסדרות גדולות כגון "זיכרונות תרבות", "תנטוס", "המנדלות" ועוד. פעילותו הציבורית של בידרמן מרוכזת בעיקר בתרומה לקהילה בעיר חדרה, שבה הוא חי ופועל. הוא יזם וייסד את "בית האמנים" בחדרה, פעל לגיוס תרומות לשיפוץ המבנה החדש שקיבל מעיריית חדרה, ובסוף שנת 2008 נחנך בית האמנים, המארח בין כתליו תערוכות רבות, בעיקר של תושבי חדרה, אך גם של אמנים ידועי שם מכל רחבי הארץ. בבית האמנים מתקיימת פעילות תרבותית לצד לימודי ציור ופיסול, וניתנות מגוון הרצאות בנושא אמנות.
זהר שטראוס
זהר זלמן שטראוס (נולד ב-4 במרץ 1972) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ומורה למשחק ישראלי. זוכה פרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 2009 על תפקידו בסרט "לבנון".
ביוגרפיה
שטראוס נולד בחיפה. אמו מורה למתמטיקה ואביו דוקטור לפיזיקה. גדל והתחנך בעומר ובבאר שבע. בנעוריו היה פעיל בתנועת הצופים. בצבא שירת כמדריך בחיל הרפואה.
שטראוס הוא בוגר אוניברסיטת לסטר שבאנגליה במשפטים. כמו כן, הוא בוגר לימודי משחק ב"סטודיו למשחק של יורם לוינשטיין". במשך 15 שנים הוא לימד משחק בבית הספר יורם לוינשטיין. לאחר מכן, החל להעביר סדנאות בשיטת "אמנד"ה" (אנרגיה, מעורבות, נוחות, דיאלוג, השפעה), שפיתח בעצמו, לעובדים במגזר העסקי.
בשנת 2006 היה מועמד ל"פרס אופיר" על משחקו בסרט "הדברים שמאחורי השמש" וגם ב"הבן של אלוהים". בשנת 2009 זכה בפרס אופיר בקטגוריית "שחקן המשנה הטוב ביותר" על משחקו בסרט "לבנון". בסרט גילם שטראוס את דמותו של ג'מיל, מפקד כוח של חטיבת הצנחנים אשר מכוון את הטנק לאורך כל הסרט. במהלך הקריירה שלו כשחקן השתתף שטראוס בהצגות תיאטרון רבות. בתיאטרון אנסמבל הרצליה שיחק בהצגה "קשר הירח". בתיאטרון הבימה שיחק בהצגות: "חתול רחוב", "טייפ", "הקומיקאים", "צורה לאהבה", "זמן אמת" ו"מישהו שישמור עליי".
בתיאטרון באר שבע השתתף שטראוס בהצגה "קן הקוקייה" בתפקיד הראשי של רנדל מק'מרפי עליו קיבל תשבחות רבות. ההצגה זכתה בפרס התיאטרון הישראלי להצגה הטובה ביותר לשנת 2010. בהמשך השתתף בהצגה "בוגד" בעיבוד של בעז גאון וניר ארז ל"אויב העם" של הנריק איבסן, בבימויו של ניר ארז.
בשנת 2001 הייתה הופעתו הקולנועית הראשונה כאשר שיחק בסרט "מרס תורכי". בהמשך שיחק בסרטים "הדברים שמאחורי השמש", "מישהו לרוץ איתו", "בופור", "מדוזות", "לבנון", "קירות" ו"עיניים פקוחות". בשנת 2010 הצטלם לסרטו של אליאב לילטי "מעשייה אורבנית".
תפקידו הטלוויזיוני הראשון היה בסדרה "כנפיים", ששודרה בערוץ 1. לאחר מכן שיחק בסדרות טלוויזיה רבות, בהן "החצר" בערוץ התכלת, "אמא'לה" בערוץ 2, "חיי כלב" ששודרה בערוץ הילדים, תפקיד אורח בסדרה "", ששודרה בערוץ 2, עבור הזכיינית קשת, בסדרת הדרמה קומית "אולי הפעם", ששודרה ב-yes, ובסדרת הדרמה "אבידות ומציאות" ששודרה בערוץ 2, במסגרת שידורי רשת. בשנת 2008 שיחק שטראוס בסדרה "המקום" ששודרה בערוץ 10. בהמשך אותה שנה שיחק בסדרה "סרוגים" ב-yes.
בשנת 2010 השתתף בתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" לצד הרקדנית דורית מילמן, והגיע למקום השישי. בהמשך אותה שנה שיחק בסדרה "דאוס", ששודרה בערוץ הילדים ב-yes.
בשנת 2011 שיחק בסדרה "אחת אפס אפס" בערוץ 10. בשנת 2012 שיחק באותו ערוץ בשני פרקי פיילוט של הסדרה "תל אביביות".
הוא זכה בפרס הבמה לילדים ונוער לשנת 2009/10 לשחקן השנה על תפקידו בהצגה "לרקוד עם אבא" בתיאטרון מדיטק.
בשנת 2015 שיחק בעונה השנייה של סדרת הדרמה הקומית "זגורי אימפריה", בתפקיד דינו. בשנת 2017 השתתף בסרט "האופה מברלין", ובהמשך השנה הופיע בסדרה "שבאבניקים" בתפקיד חוקר משטרה דתי לאומי. בשנת 2018 שיחק בסדרת הנוער "אילת" בתפקיד נרי. באותה שנה שיחק בסדרה "פמת"א" בכאן 11, בתפקיד אליהו מורדוך. השתתף בהפקה הבריטית-אמריקאית בסרט "מריה מגדלנה", שיצא להקרנה ב-2018. בשנת 2019 שיחק בסרט הקומי "אול אין".
ב-2020 השתתף בתוכנית המציאות "הישרדות VIP עונה 3" והיה המודח השלישי. באותה השנה שיחק בסדרה "הבאר" בתפקיד יאיר סורקין.
ב-2021 שב להשתתף ב"הישרדות" בעונה הרביעית של גרסת ה-VIP של התוכנית והיה למושבע השמיני.
משפחתו
שטראוס נשוי לאפי, אותה הכיר במהלך לימודי המשחק. להם שני ילדים. המשפחה מתגוררת בשכונת רמת חן ברמת גן. בנו, שחר, משחק בסדרה "ילדי בית העץ" בכאן חינוכית ובתפקיד אורח בסדרת הנעורים "אילת".
מרטין אדוארדס
קנת מרטין אדוארדס (באנגלית: Kenneth Martin Edwards; נולד ב-7 ביולי 1955) הוא סופר ומבקר ספרות בריטי, שמתמחה בספרות בלשית.
ביוגרפיה
בספרה ראשון של מרטין אדוארדס פורסם בשנת 1991 ובמרכזו היה עורך דין מליברפול בשם הרי דבלין. הספר זכה להצלחה ועם הזמן הפך לסדרת ספרים. מספר ספרים בסדרה זו זכו בפרסים בתחום ספרות בלשית.
בסך הכל אדוארדס כתב כ-60 סיפורים קצרים. מרטין אדוארדס כתב מספר ספרים בהם תיאר מקרי פשע שהתרחשו לרבות ספר על הרולד שיפמן.
ז'אן-אנרי פאבר
ז'אן-אַָנרי קזימיר פָאבְּר (בצרפתית: Jean-Henri Casimir Fabre; 22 בדצמבר 1823 – 11 באוקטובר 1915) היה אנטומולוג וסופר צרפתי.
חייו
פאבר נולד בסן לאון שבאביירון, צרפת. עקב מצבה הכלכלי הירוד של משפחתו, למד פאבר בעיקר כאוטודידקט. כבר בהגיעו לגיל 19, השיג תעודת הוראה, והחל ללמד בקולג' קַארְפַּנְטְרָה (Carpentras), שבאז'אקסיו, קורסיקה. בשנת 1852, לימד ב"ליסה" (בית ספר תיכון בלשון המודרנית) שבאביניון. בנוסף להיותו מורה נודע, עסק פאבר ברפואה ובוטניקה, אך את פרסומו המתמשך חב פאבר, כנראה, לגילוייו בתחום האנטומולוגיה (מדע החרקים). כיום הוא נחשב בעיני רבים כאבי האנטומולוגיה המודרנית. בניגוד להשגותיהם של מדענים רבים אחרים, גילוייו של פאבר נכתבו בצורה נעימה, ותיארו את חיי החרקים בדרך ביוגרפית. פאבר העדיף את סגנון כתיבה זה על פני הסגנון המדעי והקר, הנפוץ בספרות המדעית. בעשותו כן הוא שילב, כפי שהוא כינה זאת, את "תשוקתי לאמת מדעית", יחד עם הבחנות חדות וסגנון כתיבה מעניין ומסקרן. כדבריו של פאבר: "ישנם כאלו שהתנגדו לסגנוני, שחסר את הרצינות, או ליתר דיוק את היובש, של בתי הספר. הם חוששים שעמוד שניתן לקרוא אותו מבלי להתעייף, עלול לא להכיל את האמת. לפי דבריהם, הדרך היחידה לכתוב חיבור מעמיק על משהו, היא לכתוב עליו באופן מעורפל".
פאבר כתב סדרת טקסטים על הנושא בחייו. אוספם, בעשרה כרכים, נודע כ-"Souvenirs Entomologiques" ("זכרונות אנטומולוגיים"). השפעתו של פאבר מורגשת בחיבורים המאוחרים של עמיתו, חוקר הטבע צ'ארלס דרווין, אשר כינה את פאבר בשם "מתבונן שאין שני לו". פאבר, בכל אופן, לא הסכים עם דרווין בקשר לתיאורית האבולוציה.
בשנת 1869 הוענק לפאבר אות לגיון הכבוד על ידי הקיסר נפוליאון השלישי.
כיום, ביתו ומשרדו האחרון של הנרי פאבר, אַרמָא דֶה סֵרִינְיָאן (Harmas de Sérignan) הממוקם בפרובאנס, הוא מוזיאון המוקדש לעבודתיו וחייו.
מלחמת מוהאבי
מלחמת מוהאבי (באנגלית: Mohave War) הייתה עימות צבאי בין בני המוהאבי לבין ארצות הברית מ-1858 עד 1859. בשל הבהלה לזהב ב-1849 נהרו אלפי מהגרים אמריקנים מערבה דרך שטחם של בני המוהאבי לקליפורניה. שיטפון המהגרים העוברים בשטחם, בצירוף לאי הבנות פשוטות, הובילו לעימות. פורט מוהאבי נבנתה בשטח אריזונה על נהר הקולורדו כבסיס לפעילות כנגד הילידים העוינים והייתה המוצב האמריקני השני שהוקם על הנהר אחרי פורט יומה. בסופו של דבר הטקטיקה והנשק המתקדם אילצו את המוהאבי ובני בריתם להיכנע. לאחר חתימת הסכם שלום ב-1859 המוהאבי לא נלחמו יותר בארצות הברית. הסכם השלום סיים גם מלחמת גרילה ארוכה בין המוהאבי לשבט המריקופה ששכנו בדרום-מרכז אריזונה.
קרב מעבר ביל
ב-1857 מינה ג'יימס ביוקנן, נשיא ארצות הברית את אדוארד פיצ'ג'רלד ביל (Edward Fitzgerald Beale; 1893-1822) לבצע סקר ולבנות דרך בת 1,600 קילומטרים מפורט דפייאנס (Fort Defiance) בצפון טריטוריית ניו מקסיקו ועד נהר הקולורדו. הדרך נועדה לסייע למהגרים בדרכם לשדות הזהב של קליפורניה וחצתה את הקולורדו במעבר ביל (Beale's Crossing) בתחומי הטריטוריה של המוהאבי. ב-1857 היה מעבר ביל לא יותר מאזור רדוד בנהר כשהגיעה אליו חבורת מהגרים המכונה חבורת רוז-ביילי (Rose-Baley Party). שיירת העגלות יצאה מסנטה פה, וכשהגיעה לקולורדו הקימו המהגרים מחנה ובנו מזח לבניית רפסודות על מנת לשנע את הציוד הכבד של העגלות מעבר לנהר. שלושה מראשי שבט המוהאבי: איראטבה (Irataba), קאירוק (Cairook) וסיקאהוט (Sickahot), ניגשו למהגרים ובפאו ואו שאלו המוהאבי את מנהיג החבורה ל.ג'. רוז אם הם מתכוונים להקים יישוב לאורך הנהר. רוז ענה בשלילה והודיע לראשי השבט שהם מתכוונים להמשיך לקליפורניה וישהו במקום זמן קצר.
המתח עלה כשהמוהאבי למדו שחבורה נוספת, חבורת ביילי עתידה להגיע זמן קצר אחרי חבורת רוז, והחלו לגנוב בקר מהחבורה עבור הבשר. המהגרים שמו לב שחלק מהעדר נעדר וכשתפשו את המוהאבי במעשה ורוז התעמת איתם. המוהאבי הגיבו כאילו מדובר בבדיחה. בנוסף, בסמוך למחנה של האמריקנים הייתה חורשה של עצי צפצפת פרימונט (Populus fremontii) שהיו שייכים למוהאבי שהשתמשו בהם לבניין ולבגדים. רוז ואנשיו לא היו מודעים לכך שהעצים הם רכוש של המוהאבי, והם כרתו אותם לשימוש כרפסודות. בתגובה תקפו בני המוהאבי יחד עם בני בריתם משבט הוואלאפאי את המהגרים. בחבורת רוז היו עשרות נשים וילדים, ורק 25 גברים נושאי נשק, שנלחמו נגד מאות לוחמים מבני המוהאבי. הוואלאפי וקבוצה קטנה של בני המוהאבי התרכזו בתקיפת בקתה שנבנתה בהרים מחוץ למחנה ושבה שהו בני משפחת בנטנר (Bentner) בעוד שהכוח הראשי תקף את המחנה עצמו. בתקיפת הבקתה נרצחו כל ארבעת בני משפחת בנטנר, בעוד שתקיפת שיירת רוז הסתיימה במותם של 17 לוחמים מבני המוהאבי והרוג אחד מקרב הלבנים ו-11 פצועים. המהגרים ניצחו והדפו את ההתקפה של המוהאבי, אבל איבדו את מרבית חיות המשק שלהם ובמקום לחצות את הנהר לקליפורניה הם שבו על עקבותיהם לניו מקסיקו.
איראטבה וקבוצת המוהאבי בפיקודו, שהיו גורם חשוב בחתימת השלום בסוף מלחמת יומה, היו נגד עימות עם ארצות הברית ומאוחר יותר הפך איראטבה למנהיג חשוב בקרב המוהאבי לאחר שעזר לסיים את מלחמת מוהאבי. המלחמה כנגד שבט המריקופה הייתה בעיצומה, וזו הייתה הסיבה העיקרית מדוע איראטבה היה בעד שיתוף פעולה עם האמריקנים. עם זאת, ב-1858 לא התקבלה דעתו של איראטבה, והצ'יפים האחרים, כולל קאירוק וסיקאהוט, היו בעד לחימה בארצות הברית. הצ'יפים האחרים היו פופולריים מאוד בין לוחמיהם ולכן איראטבה היה חסר אונים לעצור בעדם.
המשלחת הצבאית הראשונה
החדשות על הקרב במעבר ביל הגיעו לעיתונות מהר ומהם למשרד המלחמה של ארצות הברית ולגנרל ניומן קלארק (Newman S. Clarke) שישב בלוס אנג'לס. קלארק שלח את לוטננט קולונל ויליאם הופמן (William Hoffman; 1884-1807) מרגימנט הפרשים מספר 6 (6th Cavalry) בראש משלחת אל מעבר ביל על מנת לבנות מוצב להגן על המהגרים החוצים את הקולורדו. הופמן יצא מחווה בקניון קחון (Cajon Canyon) ב-28 בדצמבר 1858, במטרה לחצות את מדבר מוהאבי לאורך דרך מוהאבי לפני הגעת האקלים הלוהט של הקיץ.
בינואר 1859 חנו הופמן וחמישים אנשיו בסמוך לאגם ביוור בנבדה. הצ'יף קאירוק היה באזור עם כ-300 לוחמים ושני הצדדים התעמתו בקרב אגם ביוור. המחנה האמריקני היה מכותר, אבל אש מדויקת מרובי המוסקט הייתה קטלנית, ולדברי הופמן בין עשרה לשנים עשר מבני המוהאבי נהרגו בקרב. האמריקנים חזרו לבסיסם לאחר קרב זה מבלי שהקימו את המוצב על הקולורדו. ב-1 במרץ נשלח לוטננט סמיואל בישופ (Samuel A. Bishop) מלוס אנג'לס לספק מצרכים טריים ללוטננט אדוארד ביל שעבד על סלילת הדרך בצפון אריזונה. בשיירתו היו 38 איש על גמלים, קרונות ופרדות. השיירה נפגשה בקניון קייב (Cave Canyon) במדבר מוהאבי בעובדים של חברת הסלילה, וזמן קצר אחר-כך הם הותקפו על ידי המוהאבי. בעימות נפצעו שניים מהילידים מאש הרובים, ואחד מהם מת אחר-כך. לוטננט בישופ החליט שעדיף לשלוח את הקרונות חזרה לחוף בעוד שהוא המשיך בלעדיהם בהצלחה למחנה של ביל.
המשלחת הצבאית השנייה
לוטננט קולונל הופמן השתמש בקרב באגם ביוור כצידוק לדרוש ממחלקת המלחמה כוחות נוספים. ולכן באפריל 1859 נשלחה משלחת צבאית נוספת לקולורדו שכללה יותר מ-600 רגלים, פרשים וארטילריה. לאחר שהקים את קמפ גסטון (Camp Gaston) כבסיס קדמי, הגיעה המשלחת השנייה של הופמן למעבר ביל והקימה במקום את קמפ קולורדו ב-19 באפריל. תשעה ימים אחר-כך שינה קפטן לואיס אדיסון אמיסטד את שם המקום לפורט מוהאבי. ב-23 באפריל הגיע לוטננט קולונל הופמן לכפרי המוהאבי והחל לדון על תנאי השלום עם התושבים. הופמן אמר לצ'יפים שאם הם יסכימו לא לתקוף את המהגרים העוברים דרך שטחם ולא להתנגד לבניית דרכים ומבצרים בשטח המוהאבי, הם לא יושמדו. המוהאבי הסכימו בחוסר רצון וצ'יף קאירוק הסגיר את עצמו ונלקח במורד הקולורדו לפורט יומה יחד עם שמונה מנהיגים אחרים.
הופמן שב לסן ברנרדינו והפקיד את קפטן אמיסטד מרגימנט הרגלים השישי על הגנת פורט מוהאבי יחד עם חמישים חיילים וכמה תותחים. בינתיים המתינו כוחות ושתי ספינות קיטור בפורט יומה לתגבר את פורט מוהאבי במקרה הצורך.
הבריחה מפורט יומה
אחרי כמה שבועות של שהות בתא כלא בקיץ הלוהט תכננו הצ'יף קאירוק ושמונה האחרים את הבריחה מפורט יומה. בכל יום הורשו האסירים לצאת מתא הכלא לשאוף אוויר צלול; ובמהלך אחת ההפסקות הללו בסוף יוני התממשה התוכנית הפשוטה. קאירוק לפת אחד מהשומרים בזמן ששמונה האחרים נסו אל השיחים. השומרים האחרים חשו בכך ופתחו באש על המוהאבים הבורחים. אחד מהם נהרג, וקאירוק נדקר בכידון ונורה. שלושה מבין הבורחים שבו לכפרם וסיפרו לצ'יף העליון אספניולה (Espaniole) את שאירע. הוא החליט לבטל את השלום ולתקוף את תחנת הדואר כ-3 קילומטרים דרומית לפורט מוהאבי. התחנה נהרסה יחד עם שדה מלונים שהחיילים שתלו. כשנודע לקפטן אמיסטד על כך הוא הפעיל את חמישים אנשיו בסדרה של פעולות קטנות כנגד המוהאבי בכמה עימותים קטנים.
קרב נהר הקולורדו
הקרב המכריע של המלחמה התרחש ב-4 באוגוסט 1859 וכונה קרב נהר הקולורדו (Battle of the Colorado River). קפטן אמיסטד וסגן משנה אלישע מרשל (Elisha Gaylord Marshall; 1883-1829) הובילו חמישים איש בהתקפה על מעל ל-200 לוחמי מוהאבי, כ-20 קילומטרים דרומית לפורט מוהאבי לאורך נהר הקולורדו. הילידים הובסו, והשאירו 23 לוחמים מתים בשדה הקרב, בעוד שלאמריקנים היו שלושה פצועים בלבד. המוהאבי בראשות צ'יף אספניולה התחננו לשלום והמלחמה הסתיימה. עדיין הייתה קבוצה בקרב המוהאבי שרצתה להמשיך להילחם בארצות הברית, אבל רצון זה לא הגיע לכדי עימות ממשי. בעזרת צבא ארצות הברית הפך איראטבה למנהיג בולט בקרב המוהאבי ונחשב חיוני לשמירת השלום. כאשר הגיעה לאוזני המריקופה הידיעה על הסכם השלום הם שלחו את הצ'יף אהוונצווריה לשטח המוהאבי לסיים את הלחימה ביניהם, שהייתה לא יותר מפשיטות קטנות, למעט קרב פימה ביוט (Battle of Pima Butte) ב-1857 שבו היו למוהאבי הרוגים רבים. איראטבה נפגש עם אהוונצווריה, ושני הצ'יפים הסכימו על שלום בין השבטים והקמת קשרי מסחר.
סטודיבייקר גראן טוריסמו הוק
סטודיבייקר גראן טוריסמו הוק (באנגלית: Studebaker Gran Turismo Hawk) היא מכונית סלון בתצורת קופה, 2 דלתות, אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב האמריקאית, סטודיבייקר בין השנים 1962–1964.
בשנת 1962 יוצרו 8,388 יחידות, בשנת 1963 יוצרו 4,009 יחידות ובשנת 1964 יוצרו 1,484 יחידות.
"סטודיבייקר Hawk"
בין השנים 1960-1961 פותח הדגם "Studebaker Hawk", אשר התבסס על הדגם הקודם "סטודייביקר Silver Hawk" וכמעט היה זהה לקודמו, ולדגם "סטודיבייקר Golden Hawk".
הנסיך הקטן (סרט, 1974)
הנסיך הקטן (באנגלית: The Little Prince) הוא סרט מוזיקלי-פנטזיה אמריקאי משנת 1974. הסרט הופק ובוים על ידי סטנלי דונן ומבוסס על ספר הילדים הקלאסי "הנסיך הקטן" מאת הסופר, המשורר והטייס הצרפתי אנטואן דה סנט-אכזופרי. בסרט מככבים ריצ'רד קילי, ג'ין ויילדר, דונה מק'צ'ני, ג'וס אקלנד וויקטור ספינטי.
סצנות המדבר בסרט צולמו בתוניסיה.
תקציר העלילה
העלילה מתמקדת בטייס (מגולם על ידי ריצ'רד קילי) אשר נאלץ לבצע נחיתת חירום במדבר סהרה. במהלך שהותו במדבר הוא מתיידד עם ילד צעיר המכונה "הנסיך הקטן" אשר הגיע במקור מהאסטרואיד B-612. בימים הבאים, הטייס שומע על עברו של הנסיך ומסעותיו השונים ברחבי מערכת השמש. שהוא מגיע סוף סוף לכדור הארץ הנסיך הקטן למד את חשיבות החיים. לפני שהנסיך הקטן מת מהכשת נחש, הוא חולק את הלקחים שלמד עם הטייס. אף על פי שהטייס מנסה לשמור על הנסיך הקטן בחיים, הנסיך הקטן נעלם לחלוטין בבוקר והטייס מחפש אותו במדבר אך מוותר לאחר שהבין שהנסיך הקטן מעולם לא היה קיים. לאחר מכן הטייס מצליח להתניע את המטוס ולטוס משם.
זה הזמן (תוכנית טלוויזיה, ערוץ 10)
היסטוריה
התכנית שודרה בין השנים 2002–2006 ועסקה בתחקירים בכל התחומים והייתה ידועה בפינתה "מצעד האיוולת", בה דירגו הצופים את "דברי-החוכמה" של חברי הכנסת בשבוע שהיה.
התוכנית צולמה באולפני "חדשות 10" שבגבעתיים, והופקה על ידי חברת ההפקות "חדשות 10", עבור ערוץ 10.
עם מעברו של רוזן לערוץ 2 בדצמבר 2006, הופסק שידור התוכנית.
השתיקה (מחזה)
השתיקה הוא מחזה פרי עטם של אילנה וייזר-סנש וניב כהן, שהוצג בתיאטרון חיפה (2006-2004).
תקציר העלילה
צבי קורן, פרופסור לספרות עברית ומשורר, ואשתו דפנה, מורה בבית ספר יסודי- הם זוג למופת והורים אוהבים לבתם הקטנה תום. המחזה נע בין הווה שהוא למעשה כעבור שנים, כשתום הבוגרת מתכוננת למפגש עם אביה אותו לא ראתה זמן רב, לבין העבר. אט-לאט נחשף סיפורן הקשה והמכאיב של תום ודפנה, הנתונות לאיום מתמיד בשל אלימותו של צבי, אבי המשפחה. איש לא חשד שבית משפחת קורן הוא גיהנום. אפילו חבריהם הקרובים לא תארו לעצמם מה מתרחש שם. כשמנהל בית הספר בו עובדת דפנה מציע לה אהבה, היא מסרבת, אולם לרגע מתבהר לה שניתן לחיות אחרת. כשהיא חושפת באוזני חברתה הקרובה דליה את סודה, דליה מספרת לבעלה והסכר נפרץ. כשצבי מבין שהמציאות סוגרת עליו הוא מגיב כפי שהוא יודע.
אודות ההצגה
ההצגה הציגה במשך שלוש עונות בתיאטרון חיפה (2006-2004), בבימויו של איציק ויינגרטן.
It's Raining Men
It's Raining Men (בעברית: יורד גשם של גברים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי האמריקאי The Weather Girls. השיר יצא לאור ב-10 בספטמבר 1982, בהוצאת חברות התקליטים CBS רקורדס וקולומביה רקורדס, כסינגל המוביל מתוך האלבום Success. פול ג'בארה חיבר את המילים לצד פול שייפר, והפיק אותו לצד בוב אסטי. "It's Raining Men" הוא שיר Hi-NRG ופוסט-דיסקו המשלב אלמנטים של R&B, נשמה ודאנס אלקטרוני משנות השבעים. מילות השיר מתארות התלהבות והנאה מהסוגים הרבים ושונים של גברים.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס בארצות הברית, והגיע לעשירייה הפותחת במצעדי מוזיקה שונים בעולם. ערוץ הטלוויזיה VH1 דירג את השיר כאחד השירים הטובים ביותר של שנות השמונים, וכן כאחד השירים הטובים ביותר של שנות האלפיים. השיר הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "ביצוע ה-R&B הטוב ביותר של צמד/להקה" בטקס פרסי הגראמי ה-26 בשנת 1983.
הפקה
פול ג'בארה ופול שייפר כתבו את השיר בשנת 1979. בתחילה ג'בארה הציע את השיר לזמרת דונה סאמר, שדחתה את ההצעה לאחר שהתקרבה לדת הנוצרית. ג'בארה סיפר כי סאמר תיעבה את התוכן הלירי של השיר וכינתה אותו "מנואץ". לאחר מכן השיר הוצע לזמרות האמריקאיות דיאנה רוס, שר וברברה סטרייסנד, וכולן דחו את ההצעה. בשנת 1982, השיר הוצע לצמד The Two Tons (כיום The Weather Girls). מרתה וואש ואייזורה ארמסטד, חברות הצמד דאז, דחו גם הן את ההצעה. וואש סיפרה כי "חשבנו שזה שיר מטורף – למעשה, מטורף מכדי להקליט אותו. אמרתי שוב ושוב, 'It’s raining men? באמת? אתם צוחקים עליי?' [...] פשוט לא חשבתי שאנשים יקנו אותו... בגלל זה המשכתי לסרב להצעה". בסופו של דבר הצמד הקליט את השיר תוך שעה וחצי לאחר שג'בארה התחנן בפניהן שיקליטו אותו. ההרכב המוזיקלי The Waters Sisters (ג'וליה ווטרס-טילמן ומקסין ווטרס וילארד), סטפני ספרויל וזנוביה קונקרייט ביצעו קולות רקע בפזמון השיר.
לחן
"It's Raining Men" הוא שיר Hi-NRG ("היי-אנרג'י") ודיסקו המשלב גם רית'ם אנד בלוז, נשמה ומוזיקת דאנס אלקטרונית משנות השבעים. הוא נכתב בסולם לה במול מז'ור, והוא בעל מפעם מתון של פעימות לדקה.
ברנדון מייפילד
ברנדון מייפילד (באנגלית: Brandon Mayfield; נולד ב-15 ביולי 1966) הוא קצין בצבא ארצות הברית ועורך דין שהיה מושא להאשמת שווא במעורבות בטרור. מייפילד היה מושא למעקב, האזנות וחיפוש מצד הבולשת הפדרלית. הוא נעצר, נחקר והוחזק בשל העובדה שארבע אבחנות שונות טעו כשקבעו בוודאות מלאה שטביעת אצבעו של מייפילד תאמה לטביעת אצבע שיוחסה למבצעי הפיגועים ברכבת התחתית בספרד.
סיפורו של ברנדון מייפילד, משמש דוגמה עדכנית להדגמת הסכנות בחקיקה ביטחונית מוגזמת בדמוקרטיות (ובחוקי הפטריוט האמריקאיים בפרט) וכדי לערער את מעמדה הרם של טביעת אצבע כראייה מכריעה וכנגד המעמד המשפטי המוגזם אליו זוכה מדע הפורנזיקה.
It's Raining Men
הוצאה לאור
ב-1993 יצאה לאור גרסה מוקלטת חדשה של "It's Raining Men", בביצוען של אייזורה ארמסטד ובתה דינל רודס, כחלק מהאלבום השישי של הצמד, Double Tons of Fun. ב-2005 יצאה לאור גרסה בביצוע חי של השיר, כחלק מהאלבום התשיעי של הצמד, . בגרסה זו משתתפות דינל רודס ואינגריד ארתור, חברה חדשה בהרכב. ב-2012 יצאה לאור גרסה חדשה לשיר בשם "It's Raining Men - 2012", המושפעת מז'אנר ההאוס, שהופקה על ידי סבו ריד.
השפעה ומורשת
בשנת 2009, ערוץ הטלוויזיה האמריקאי VH1 מיקם את השיר במקום ה-35 ברשימת 100 שירי הדאנס הטובים ביותר של שנות האלפיים, וכן במקום ה-35 ברשימת 100 הזמרים של להיט אחד של שנות השמונים. בפברואר 2017 מגזין פייסט מיקם את השיר במקום ה-12 ברשימת 60 קלאסיקות הריקודים הטובות ביותר. ובשנת 2020, הרולינג סטון מיקם את השיר במקום ה-90 ברשימת 100 סינגלי הבכורה הטובים ביותר של כל הזמנים.
אל-מתקי
אל-מתקי באללה (מילולית: האדוק באל), אבו אסחאק אבראהים בן אל-מקתדר באללה (בערבית: المتقي بالله, ابو اسحاق ابراهيم بن المقتدر بالله)", נולד בשנת 908, והיה הח'ליף העבאסי שמשל בבגדאד בין 940 ל-944.
It's Raining Men
השפעה ומורשת
"It's Raining Men" נחשב להמנון גאה. ב-19 בינואר 2014 הושק קמפיין ברשת החברתית פייסבוק שקרא להעלות את השיר למקום הראשון במצעדי המוזיקה של הממלכה המאוחדת, בתגובה לאמירה של חבר מועצה מטעם מפלגת העצמאות של הממלכה המאוחדת, לפיה השיטפונות ותנאי מזג האוויר החריגים בממלכה הם "עונש משמיים" על החקיקה שמתירה נישואים חד מיניים, והאשים אותה בכך. הקמפיין סוקר בחלק מכלי התקשורת, והשיר הגיע למקום ה-21 ביומו הראשון של שבוע המצעד. השיר נכנס פעם נוספת למצעד הסינגלים הבריטי לאחר שבועיים, במקום ה-31. ב-2017, הרולינג סטון כלל את השיר ברשימת "25 שירי הגאווה היסודיים". ב-2018, הבילבורד מיקם את השיר במקום ה-48 ברשימת "50 ההמנונים הגאים הטובים ביותר בכל הזמנים". האתר The Gay UK מיקם את השיר במקום השני ברשימת "40 ההמנונים הגאים המובילים".
ברנדון מייפילד
פיגועי 11 בספטמבר
לאחר פיגועי 11 בספטמבר חלה תפנית בחיי מייפילד. בין השנים 2001 ו-2004 ביתם של המייפילדים נפרץ פעמיים מבלי שדבר נגנב וה-FBI החל לצותת לטלפונים הניידים והנייחים שהשתמש בהם, לעקוב אחריו, ולבצע חיפוש חשאי בביתו מבלי שאף אדם ילווה את החיפוש. בדיעבד הודו אנשי ה-FBI כי ביצעו את הפעולות הללו והציגו את הצווים שאפשרו לעשות זאת בדיון.
אל-מתקי
עם פטירת הח'ליף א-ראדי, אורגנה מועצת חכמי דת בראשות ה"אמיר אל-אמראא" הטורקי בקג'ם לבחירת ח'ליף חדש. הבחירה נפלה על אל-מתקי אחיו. לפני שהמינוי יכול היה לקבל את אישורו, נהרג בקג'ם בתאונת ציד. חוסר היציבות השלטוני עורר גל מהומות בבגדאד, ואל-מתקי נמלט על נפשו מן העיר ומצא מחסה אצל החמדאנים במוסול. החמדאנים ניצלו את ההזדמנות, ושלחו צבא יחד עם אל-מתקי במטרה לכוננו מחדש כח'ליף. לאחר כשנה של כיבוש, התערערה שליטתם בבגדאד בשל המיליציות הטורקיות והם נסוגו ממנה.
It's Raining Men
השפעה ומורשת
ב-1983, "It's Raining Men" הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "ביצוע ה-R&B הטוב ביותר של צמד/להקה". ביוני 2017, השיר נכנס למצעד "Spotify Rewind" והגיע בשיאו למקום הראשון.
ברנדון מייפילד
פיגועי הרכבות במדריד
ב-11 במרץ 2004, החרידה סדרת פיצוצים את תחנות הרכבת במדריד, ספרד. 191 ספרדים מצאו את מותם בשרשרת הפיגועים הקטלנית ולמעלה מ-2,000 פצועים פונו לבתי החולים. חקירה בינלאומית ניסתה לאתר את זהותם של המפגעים. טביעות אצבע מאחד מתיקי הנפץ שנותרו בזירות האירוע הופצו בין סוכנויות המודיעין בעולם והגיעו גם למאגר המידע של ה-FBI. לאחר בדיקה הוחלט ב-FBI כי ישנה התאמה מוחלטת בין הטביעות שעל תיק הנפץ לבין טביעת אצבעותיו של מייפילד. אבחנת המערכת הממוחשבת של הבולשת זכתה לאימות על ידי ארבעה מומחים אנושיים שקבעו כי בין טביעת האצבע של מייפילד לטביעת האצבע שנמצאה על התיק יש ”מאה אחוזי התאמה” (דו"ח זה הגיע לידי מייפילד במשפט שניהל נגד הבולשת).
It's Raining Men
הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה מסחרית בארצות הברית. השיר שהה שבעה שבועות בסך הכל במצעד הבילבורד הוט 100, והגיע בשיאו למקום ה-46 ב-5 במרץ 1983. אף על פי שהוא עדיין לא יצא לחנויות קמעונאיות, הסינגל זכה לתשומת לב רבה בזכות השמעות בלבד. בשבוע של 25 בדצמבר 1982, "It's Raining Men" הגיע לראש מצעד שירי הדאנס קלאב של הבילבורד, ושהה שם שבועיים, בעוד הוא שהה 22 שבועות בסך הכל במצעד שירי הדאנס קלאב. אחרי 18 שבועות במצעדי ה-R&B, השיר הגיע בשיאו למקום ה-34. השיר זכה להצלחה עצומה גם בממלכה המאוחדת. השיר הגיע בשיאו למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, וקיבל תואר זהב כאשר נמכר במעל ל-400,000 עותקים בממלכה המאוחדת.
אל-מתקי
עם נסיגת החמדאנים מהעיר, נכנס אליה המצביא הטורקי טוזון, ונטל לעצמו את התואר "אמיר אל-אמראא". לאחר שהייה קצרה בעיר, המשיך טוזון הלאה במסעו הצבאי לעבר החמדאנים. במקביל, קנוניה פנימית בחצר הח'ליף הובילה את אל-מתקי לעזוב את העיר בחופזה תחת משמר חמדאני. אל-מתקי נמלט ראשית למוסול, ולאחר מכן לנציבין. לאחר שנסתיימה המערכה בין החמדאנים לטוזון, מצא אל-מתקי מחסה בא-רקה, עיר ששימשה כעיר מקלט לרבים מאבותיו. אך, עד מהרה סגרו עליו כוחותיו של טוזון, והוא הסגיר את עצמו בידיו. למרות הבטחתו שלא לפגוע בו, הדיח טוזון את אל-מתקי ועיוור אותו בשולחו לגלות. תחתיו, מונה אחיו אל-מסתכפי.
It's Raining Men
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר פורסם בחורף 1982. ביים אותו גארי קיז, והוא צולם בבניין נטוש בעיר ניו יורק. בשל התמיכה המוגבלת שקיבל מקולומביה רקורדס, הקליפ לשיר היה דל תקציב. בתיאורה את הרעיון של הקליפ, וואש אמרה: "אלוהים, זה היה קליפ זול! צילמנו אותו בבניין נטוש בשיא החורף. לא היה שום חימום וכולם לבשו מעילים. בחלק בקליפ בו אנחנו נופלות מהשמיים, נחתנו על המזרנים האלה וגילינו [יום לאחר מכן] שהם היו שורצים חרקים. במשך ימים אחרי זה אייזורה ואני התגרדנו! זה היה נורא!".
ברנדון מייפילד
המעצר
כשנעצר מייפילד הוא לא זכה להפגש עם עורך-דין ואף לא להודיע למשפחתו שנעצר והוא הוחזק בתנאי בידוד מוחלטים. כשאשתו והוריו המודאגים יצרו קשר עם הרשויות, אלו לא הסכימו לאשר כי מייפילד מוחזק על ידם. רק לאחר שה-FBI אישר לתחנת טלוויזיה כי הוא נעצר בחשד לפעילות טרור, גילתה משפחתו מול מרקע הטלוויזיה את אשר אירע לו. מייפילד הועבר בין שני מתקני כליאה שונים שלא ידע את מיקומם ונרשם בהם תחת שמות בדויים כדי שזהותו לא תחשף כשבינתיים החלה משפחתו, בשיתוף מכרים וקולגות להפגין וליצור מחאה ציבורית נגד מאסרו.
It's Raining Men
וידאו קליפ
סצנת הפתיחה של הקליפ מציגה את חברות הצמד בתחנת חדשות. הצמד מציג תחזית שגשם של גברים צפוי לרדת מהשמיים. אחרי שחברות הצמד מביטות החוצה מחלון התחנה אל השמיים כדי לראות את הגשם של הגברים, הן קופצות מתוך החלון עם המטריות שלהן כדי להצטרף אליהם. בשלב זה מופיעים מספר רקדנים בקליפ. סצנה אחרת מציגה את חברות הצמד לבושות בלבניהן על מיטה בצורת לב, כאשר הן מוקפות על ידי גברים שמראים הערצה כלפיהן. סצנת הסיום של הקליפ מציגה את הצמד רוקדות עם הרקדנים והניצבים.
ברנדון מייפילד
השחרור
כוחות הביטחון הספרדים, שצפו במהומה סביב מי שחשוד במעורבות בפיגועים שעל אדמתם, החלו לתהות אם אכן נפלה טעות בכיוון החקירה שלהם. הם ריכזו מאמץ ובחנו האם אולי ייתכן ומייפילד אכן קשור לפרשה. מאמצי הרשויות בספרד נשאו פרי, וב-19 במאי 2004 דיווחו כלי התקשורת בספרד כי טביעת האצבע שיוחסה למייפילד שייכת לע’ונאן דאוד, מהגר אלג’יראי. לחץ תקשורתי עולמי הוביל לשחרורו של מייפילד ביום שלמחרת. הרשויות בארצות הברית הצליחו להוציא צו איסור פרסום גורף אשר השתיק את הפרשה, אך לא לזמן רב.
It's Raining Men
גרסתם של מרתה וואש ורופול
גרסת כיסוי לשיר בשם It's Raining Men... The Sequel הוקלטה על ידי חברת הצמד מרתה וואש והזמר רופול בשנת 1998, ויצאה לאור כסינגל המוביל מתוך אלבום האוסף של וואש, The Collection. השיר הופיע גם באלבומו של רופול, Rupaul's Go-Go Box Classics.
ברנדון מייפילד
השחרור
לאחר מספר ימים הסיר בית המשפט את צו איסור הפרסום וקבע כי יש להעביר לידי מייפילד את כל חומר הראיות נגדו והמסמכים המשפטיים שהובילו למעצרו. ה-FBI ניהל חקירה פנימית שבדקה האם מייפילד היה קורבן של חוקר נמרץ מדי, או שמא נעצר בשל אמונתו המוסלמית למרות שהיה אזרח מן השורה. מסקנות החקירה הפנימית שפורסמו על ידי מנגנון הדוברות של הבולשת היו שמייפילד לא נעצר בגלל אמונותיו וכי הבולשת פעלה בהתאם לרוח החוק האמריקאי. ה-FBI אף טרח והתנצל בפני מייפילד על עוגמת הנפש שנגרמה לו ובכך נדמה היה שהסתיימה הפרשה.
It's Raining Men
ביקורת
לארי פליק מבילבורד כתב כי וואש "נשמעת כאילו היא עושה חיים כאשר היא חוזרת אל הלהיט מתקופת השיא שלה כחלק מ-The Weather Girls". הוא ציין כי "ההוק החדשני בהקלטה החדשה הזו הוא הביצוע של רופול, שהליווי המאולתר המשוחרר שלו הוא כיף גדול". הוא עוד הוסיף כי המפיק גארי האסה "לא סוטה הרבה מצליל הדיסקו של ההקלטה המקורית, ומשאיר לחבורה של רמיקסרים לחקור מגוון של רעיונות טרנדיים יותר".
ברנדון מייפילד
המערכה המשפטית
בשלוש השנים לאחר מכן הקדיש מייפילד את חייו כדי לעשות דין: הוא החל להגיש תביעות נגד הממשל וה-FBI על מעלליהם ורשלנותיהם. הוא הגיש תביעה נגד חוקתיות חוקי הפטריוט שהובילו למצב האבסורדי אליו הוא נקלע (תביעה זו נדחתה מטעמים של “ביטחון פנים”). הוא חשף את העובדה שסוכני ה-FBI פרצו מספר פעמים לביתו, לקחו דגימות DNA ממברשות השיניים של משפחתו, ואף שמרו אותן “להליכים עתידיים שהיו וינקטו נגדו בעתיד” (נימוק זה הובא שנתיים לאחר שחרורו, ולאחר ההתנצלות הרשמית על מעצרו).
It's Raining Men
וידאו קליפ
סצנת הפתיחה של הקליפ מציגה את מרתה וואש ורופול כמגישי חדשות של Weather Center. הצמד מציג תחזית שגשם של גברים צפוי לרדת מהשמיים, ומספר כתבי שטח גם מדווחים כן. וואש, בתור מטאורולוגית וחזאית, מבצעת את השיר מול מפה דיגיטלית. אנשים ברחבי העולם מתחילים להרגיש את ההשפעה של התחזית ואף מספר נשים נראות כשהן אוספות גברים שנופלים מהשמיים לתוך סלים. בקליפ מופיעים מספר גברים אשר רוקדים לצלילי השיר.
ברנדון מייפילד
המערכה המשפטית
ב-29 בנובמבר 2006, במסגרת הסכם פשרה מתוקשר, התנצלה רשמית ממשלת ארצות הברית בפני עורך הדין ברנדון מייפילד, אשר זכה בפיצוי בסך שני מיליון דולר. בספטמבר 2007, זכה מייפילד בניצחון מוסרי כשבית המשפט העליון פסק כי תיקונים מסוימים בחוק הפטריוט ששימשו למעקב המעצר והחקירה של מייפילד הם לא חוקתיים.
It's Raining Men
גרסתה של ג'רי האליוול
It's Raining Men יצא לאור ב-30 באפריל 2001, כסינגל הראשון מתוך אלבום הסולו השני של ג'רי האליוול, Scream if You Wanna Go Faster. השיר נכלל גם כסינגל המוביל של פסקול הסרט "יומנה של ברידג'ט ג'ונס". זהו הסינגל הרביעי ברצף של האליוול שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, והוא סינגל הסולו המוצלח ביותר שלה. "Feels Like Sex", שיר אחר מתוך האלבום, יועד במקור להיות הסינגל המוביל של האלבום, אבל לאחר ש-"It's Raining Men" הוצע להאליוול, השיר יצא לאור כסינגל הראשון, וגם נכלל באלבום Scream if You Wanna Go Faster.
רקע
האליוול אמרה: "זה היה באמת מוזר כי הייתי כבר מוכנה לזוז עם האלבום החדש שלי. היה לי את הסינגל, היה לי רעיון מוכן לקליפ, ואז המפיקים של הסרט אמרו לי, 'את רוצה להקליט את It's Raining Men לפסקול?'. חשבתי שזה יהיה כיף ואני אוהבת את ברידג'ט ג'ונס כי קראתי את שני הספרים, אז פשוט עשיתי את זה ממש מהר. כולם אהבו אותו ורצו שהוא יהיה סינגל, וחשבתי שזה מעין מתנה, אז הוצאתי אותו [כסינגל]".
קבלה
הגרסה של האליוול קיבלה ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה וזכתה להצלחה בינלאומית. היא הגיעה לעשירייה הפותחת במצעדי מוזיקה במדינות ברחבי העולם, ואף למקום הראשון בחלק מהן. בממלכה המאוחדת, "It's Raining Men" הופיע לראשונה במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ושהה שם שבועיים. הוא היה לסינגל הרביעי ברציפות של האליוול שמגיע למקום הראשון בממלכה המאוחדת, ונמכר במעל ל-155,000 עותקים בשבוע הראשון ו-80,000 בזה שלאחריו. האליוול הייתה לאמנית הסולו הבריטית הראשונה שארבעה שירים שלה הגיעו לראש המצעד, שיא שהחזיקה עד 2014. בסך הכל השיר נמכר במעל ל-449,000 עותקים רק בבריטניה, והיה לסינגל ה-13 הנמכר ביותר לשנת 2001, ולסינגל המצליח ביותר של האליוול ברחבי העולם.
השיר זכה להצלחה גם מחוץ לממלכה המאוחדת. במצעד הסינגלים הבלגי של פלנדריה, השיר שהה במקום הראשון במשך ארבעה שבועות והיה הסינגל הנמכר ביותר לשנת 2001 במדינה. הסינגל הגיע למקום הראשון בצרפת, שם שהה חמישה שבועות, ונמכר במעל ל-812,000 עותקים במדינה, וקיבל תואר יהלום מאיגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי (SNEP). עם השיר, ג'רי האליוול זכתה בפרס "השיר הבינלאומי של השנה" בטקס פרסי המוזיקה של NRJ לשנת 2002 בצרפת. גרסת הכיסוי זכתה להצלחה רבה גם בוולוניה, אירלנד, איטליה, פולין ושווייץ.
רמיקס של השיר, שנוצר בשיתוף חברות התקליטים Almighty Records ו-EMI Music Japan, הופיע במשחקי הווידאו היפניים משנת 2002, DDRMAX2 Dance Dance" Revolution 7thMix" ו-"Dance Dance Revolution EXTREME". גרסה זו של השיר שימשה גם עבור הפרסומות לתחרות השירה "New Talent Singing Awards Vancouver Audition" לשנת 2003. ביולי 2006 השיר נכנס למצעד השירים הדיגיטליים המקסיקני, במקום ה-79, ושהה שבועיים ב-100 המובילים.
וידאו קליפ
האליוול קיבלה השראה מהסרט "תהילה" משנת 1980 ומהסרט "פלאשדאנס" משנת 1983 עבור יצירת הקליפ.
הופעות חיות
עבור קידום הסינגל, האליוול ביצעה את השיר בתוכניות טלוויזיה ובמופעים שונים, כגון "Top of the Pops", Comet Awards 2001, "Musica Sí", "האח הגדול גרמניה", "Party in the Park", "Live & Kicking", "Loft Story", "Pepsi Chart", "CD:UK" ו-"Tickled Pink". בנוסף, האליוול ביצעה את השיר בסיבוב ההופעות העולמי של הספייס גירלז, "The Return of the Spice Girls Tour", בביצוע סולו.
נגד טימרכוס
נגד טימרכוס (ביוונית: Κατὰ Τιμάρχου) הוא השם שניתן לנאום תביעה שכתב בשנת 346-345 לפני הספירה המדינאי אתונאי אייסכינס (Aischines), שנודע בכושר הנאום שלו. הנאום הוא יצירה המתארת את הפרקטיקה המשפטית באתונה. יצירה זו אף מתארת את תפיסת העולם של אזרחי אתונה כלפי אהבה חד מינית בין גברים.
הרקע לתביעה
אייסכינס תבע לדין מדינאי יריב מאתונה בשם טימרכוס. אייסכינס היה אחד מחשובי סיעת השלום שרצתה בהסכם עם מלך מוקדון פיליפוס השני. טימרכוס היה חלק מסיעת הנצים שקראו להתנגד למלך המוקדוני ולא תמכו בהסכם כלשהו עמו. ראשון, תבע טימרכוס את אייסכינס, בטענה כי זה בגד באתונה והוא משרת את המלך המוקדוני. טימרכוס ושותפו לסיעה דמוסתנס טענו כי אייסכינס בגד בשליחותו ובעיר בעת משלחת הכזב.
בתגובה החליט אייסכינס, שהיה ידוע ביכולתו הרטורית, לתבוע את טימרכוס במטרה לסלקו מפעילות ציבורית ואף לגרום לשלילת חלק מזכויותיו האזרחיות. התוצאה של שלילת זכויות האזרח הייתה, בין השאר, ביטול התביעה כנגד אייסכינס עצמו.
האשמה כנגד טימרכוס
נטען כנגד טימרכוס כי קיבל תשלום עבור שירותי מין כשהיה צעיר במסגרת יחסי מין פדרסטיים והיה פורנוס. החוק באתונה קבע כי זו עבירה שעונשה שלילת זכויות אזרחיות. בין הזכויות שנשללות מצוינים איסור לשמש במשרה ציבורית, תביעת אזרח לדין, נאומים באספות עם ועוד.
ביסוס התביעה
התביעה מבוססת ברובה על רכילות, שמועות ורמזים שאינם מוכחים בעת המשפט. התובע, המפורסם ביכולת הנאום שלו, משתמש בטכניקות דמגוגיות. טכניקות אלו משמשות כדי לבסס ראיות שבעצם אינן קיימות. בידי התובע אין עדים או ראיות מוחשיות כלשהן. התובע משתמש היטב בחולשות אנושיות ובכשלים לוגיים על מנת לשכנע את המושבעים. הראיות המעטות שמוצגות הן נסיבתיות.
מערכת המשפט באתונה
באתונה של המאה ה-4 יכול היה כל אזרח לתבוע אזרח אחר בעניין אישי או ציבורי. הפסיקה ניתנה על ידי מושבעים שנבחרו מתוך מאגר של 6000 אזרחים שנבחרו לתפקיד זה. גודל קבוצת המושבעים נקבע לפי חשיבות המשפט. במקרים מסוימים הכיל בית המשפט מעל ל-2000 מושבעים, שלאיש מהם לא היה ידע כלשהו בחוק או במשפט. מקצוע עריכת דין לא היה קיים וכך גם מומחיות בתחום המשפט. ראיות שהוצגו בעת המשפט לא נבדקו לפני כן, למושבעים לא היו הכלים לבחון את העובדות שהוצגו על ידי הנואמים ולא ניתן היה לחקור עד לגבי תוכן עדותו.
סרד
סרד (בסלובקית: Sereď, בהונגרית: Szered) היא עיירה במערב סלובקיה, סמוך לעיר טרנבה השוכנת על גדתו הימנית של נהר וה (Váh) בשפלת הדנובה. בעיר כ-17 אלף תושבים והיא היישוב הגדול בנפת גלאנטה, בסלובקיה.