cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בג"ץ לוזון
הכרעה
העתירה נדחתה – בג"ץ קבע כי העותרים לא הוכיחו פגיעה בזכות חוקתית וכמו כן נקבע כי לא נפל פגם בהתנהלות ועד הסל ובאמות המידה המנחות אותה בעת קביעת סדרי העדיפויות בין התרופות והטכנולוגיות שהתבקשו להיכלל בסל.
דיון משפטי - הנמקה
השופטת דורית ביניש בדיון בטענה לפגיעה בזכות חוקתית: העתירה עוסקת בזכות לטיפול רפואי ובקבלת טיפול רפואי-תרופתי במימון ציבורי - הזכויות הנ"ל אינן מנויות במפורש במסגרת חוקי היסוד.
השופטת מפנה לשורה של פסקי דין של בג"ץ שם ניתן לראות שהזכויות החוקתיות שחוק יסוד כבוד האדם וחירותו מונה עשויות לכלול היבטים מתחום הבריאות, אבל טרם נידונה השאלה מהם אותם שירותי בריאות שיבואו בגדר אותן זכויות חוקתיות ומה היקפן, אם היקפן יהיה הרמה הבסיסית המינימלית של שירותים הדרושים לקיום אנושי בחברה או רמה גבוהה יותר של שירותים (העניין נותר ב"צריך עיון").
התפיסה המקובלת של בית המשפט העליון היא זהירות מהתערבות בנושאים של מדיניות כלכלית וקביעת סדרי עדיפויות לאומיים שהרי זו אחריותן של הרשות המחוקקת והרשות המבצעת, כך קובעת השופטת ביניש.
בחינה השוואתית של האמנות הבינלאומיות וחוקותיהן של מדינות שונות מלמד שהיקף הזכות לבריאות, מידת ההגנה עליה ואופן מימושה משתנה ממקום למקום אבל מאופיין בגישה זהירה המושפעת מזמינות המשאבים הציבוריים ומיכולותיה הכלכליות של כל מדינה ומדינה – כך גם בישראל.
תרופת הארביטוקס היא תרופה חדשנית, הנתונים הידועים בדבר יכולתה להציל חיים או להאריך אותם אינם ברורים ואף שנויים במחלוקת וזאת לצד עלותה הגבוהה. משכך, היא אינה יכולה להיכלל בגדר שירותי בריאות בסיסיים הנדרשים לשם קיום אנושי מינימלי בחברה. לאור האמור קבעה השופטת, כי לא הוכחה פגיעה בזכות חוקתית של העותרים לקבלת שירותי בריאות.
גם בחינת המישור החוקי (להבדיל מהמישור החוקתי) הביא את השופטת לקבוע כי לא הוכחה פגיעה שלא כדין בזכות העותרים לקבל שירותי בריאות ציבוריים.
במצב החוקי הקיים, היקף הזכות החוקית לשירותי בריאות ציבוריים (שירותים שמעבר לסל היסוד) נגזרת מחוק התקציב. ועדת הסל היא המייעצת לגורמים הרלוונטיים בעניין קביעת סדרי העדיפויות בין הטכנולוגיות החדשות לצורך הרחבת הסל ובית המשפט לא יעמיד את עצמו במקום אותה הוועדה בשעה שהמלצות הוועדה התקבלו בהליך תקין וענייני – וכך היה במקרה שבעתירה.
השופטת ביניש בדיון בעניין שיקול דעתה של ועדת הסל: ועדת הסל כרשות ציבורית חייבת להתחשב במגבלות תקציביות במסגרת שיקול הדעת שנתון לה. כמו כן, חוק ביטוח בריאות ממלכתי אוסר על הוספת שירותים לסל ללא מציאת מימון מתאים. בהתחשב בכל אלו, השיקול התקציבי לגיטימי, אמות המידה שוועדת הסל שמה לנגד עיניה הן ענייניות וסבירות ואין בהן זלזול בחיי אדם.
השופטת ביניש בדיון בהצעות העותרים להוזלת מחירי התרופות: השופטת ביניש מתייחסת בקצרה להצעות העותרים ומעלה תהיות לגבי מימוש הרעיונות שהועלו. הצעות העותרים עשויות להעלות סוגיות משפטיות שונות. כמו כן, הדבר ידרוש בדיקה מקיפה ומעמיקה של כל ההיבטים הנוגעים בדבר על ידי משרד הבריאות ושאר הגורמים הרלוונטיים. בהתחשב בכל אלו פסקה השופטת כי לא ניתן לדון בכל ההצעות ולא ניתן להעניק את הסעד הנ"ל שביקשו העותרים.
החלטת יתר חברי המותב:
השופט אשר גרוניס - מסכים עם פסיקתה של השופטת ביניש.
השופטת מרים נאור - מסכימה ומדגישה כי טווח התערבותו של בית המשפט בעניין תיעדוף התרופות והטכנולוגיות צריך להיות צר. בנוסף, היא מדגישה כי בפני ועדת הסל עמדה התמונה הרחבה והיא שקללה את מירב הנתונים ובמקרה זה אין מקום להתערב בהחלטת ועדת הסל.
קדמוס וארמיון
הליברית בשפה הצרפתית הוא מאת פיליפ קינו, מבוסס על ה"מטמורפוזות" מאת אובידיוס.
לאופרה פרולוג וחמש מערכות.
האופרה הועלתה לראשונה ב־27 באפריל 1673 על ידי האופרה של פריז באולם סאל ג'ו דה פום דה בקט (Salle du Jeu de Paume de Béquet).
באופרה זו המציא לולי את הסגנון של הטרגדיה המוזיקלית (tragédie en musique המכונה גם tragédie lyrique). סגנון זה התבסס על האופרה הוונציאנית של התקופה, תוך שימוש באלמנטים קומיים.
עלילה
הפרולוג, משבח את המלך לואי ה -14, ומציג אותו כאפולו ההורג את הפיתון מדלפי. האופרה עצמה עוסקת בסיפור האהבה בין קדמוס, המייסד והמלך האגדי של יוון, והרמוניה, בתם של האלים במיתולוגייה היוונית ונוס ומרס. דמויות אחרות באופרה הן פאלאס אתנה, קופידון, יונו ויופיטר (אף הם מהמיתולוגייה היוונית והמיתולוגיה הרומית).
פרולוג
אלגוריה המהללת את המלך לואי ה -14 כאל השמש הבלתי מנוצח. נימפות רועים ואלילים כפריים רוקדים ביום שמשי, ומעוררים את קנאתה של מפלצת הפיתון מדלפי. קרני השמש מביסות את הפיתון, והרוקדים שבים לרקוד.
מערכה I
הנסיך המצרי קדמוס ואחותו אירופה מגיעים ליוון, ושם קדמוס מתאהב בהרמוניה, בתם של האלים במיתולוגייה היוונית ונוס ומרס. מלך מקומי מחזר אחר הרמוניה, ועל מנת לזכות בידה קדמוס צריך לעבור מכשולים רבים שהציבו מרס ויונו.
מערכה II
קדמוס נפרד מהרמוניה, ויוצא למשימתו. קופידון מבטיח לנסיכה הרמוניה כי הוא יגן על אהובה.
מערכה III
המכשול הראשון של קדמוס - עליו להביס את הדרקון שמרס הציב. לאחר שקדמוס הורג את הדרקון, כוהני מרס מקריבים לו קורבנות.
מערכה IV
קדמוס אוסף את שיני הדרקון, זורע אותם, וכל שן הופכת ללוחם עז. קדמוס זורק ביניהם רימון והם הורגים אחד את השני. ענק תוקף את קדמוס, אולם פאלאס אתנה מסייעת לו להפוך את צבאו של הענק לאבן באמצעות ראש המדוזה המצויר על מגינו. קדמוס שב להרמיון, אך היא נחטפת בפקודתה של יונו.
מערכה V
קדמוס מתפלל לפאלאס אתנה, והיא, ברשותו של יופיטר מחזירה לו את הרמיונה, ומאפשרת את נישואיהם.
נטעלי שם טוב
ביוגרפיה
שם טוב נולדה וגדלה במטולה. למדה בתיכון דנציגר בקריית שמונה. את שירותה הצבאי עשתה בדובר צה"ל. השתחררה בדרגת סרן ובמילואים קודמה לרב-סרן. במסגרת שירותה במילואים היא מכשירה בכירים בצה"ל לעמידה מול מצלמה והסברה באירועי חירום, וכן מגישה באולפן החירום.
החלה את דרכה העיתונאית כמגישה במהדורת החדשות המקומיות בהפקת קודה תקשורת בצפון ולאחר מכן בתל אביב. ב-2013 הצטרפה לחברת החדשות כמגישה חדשות. החלה בהגשת מבזקים, ועברה להיות מגישה בתוכניות הבאות: סדר עולמי, המהדורה הצעירה, מהדורה ראשונה, מהדורת הלילה (מגישה מחליפה).
יחסי אוזבקיסטן–סרביה
יחסי אוזבקיסטן–סרביה הם היחסים הדיפלומטיים בין אוזבקיסטן לסרביה.
נטעלי שם טוב
ביוגרפיה
במהלך השנים הגישה שידורים מיוחדים רבים ביניהם: תקיפת בעלות הברית בסוריה, הפיגוע בשרונה, הפיגוע בהיפר כשר, הפיגוע בשער שכם שבו נהרגה רב שוטר הדר כהן ומתקפת חזבאללה בהר דב.
בתקופת מבצע צוק איתן שידרה דיווחים שוטפים מאזור הדרום והובילה משדרים מהאולפן. שידוריה בשטח לא תמו עם סיום המבצע ובספטמבר 2017 הייתה הראשונה להגיע לזירת הפיגוע בהר אדר ושידרה משם לאורך היום. במהלך מגפת הקורונה, הגישה את הפינה "תשאלו את נטעלי" במהדורה ראשונה שבה ענתה על שאלות הצופים בנוגע להנחיות.
במרץ 2016 חשפה את החלטת מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך לא לטפל עוד בתלונות אנונימיות. באוקטובר 2020 חשפה עדויות של חיילים על מצב כלכלי קשה לאחר שפוטרו בעקבות המשבר. בנוסף לכך, חשפה סיפור בו צה"ל שלל מחיילת השתתפות בקורס עקב תמונה חושפנית.
יחסי אוזבקיסטן–סרביה
סקירה כללית
אוזבקיסטן כוננה יחסים דיפלומטיים עם סרביה ב-18 בינואר 1995. היחסים בין המדינות טובים וידידותיים, ללא בעיות פתוחות. שני הצדדים מביעים עניין בחילופי ביקורים ובפגישות תכופות יותר בין פקידי שתי המדינות.
נטעלי שם טוב
ביוגרפיה
במקביל לעבודתה הטלוויזיונית, היא מנחה טקסים רשמיים. בעבר שידרה יומני חדשות ברדיו צפון ותוכנית ראיונות פוליטית ברדיו ירושלים.
יחסי אוזבקיסטן–סרביה
יחסים כלכליים
שיתוף הפעולה הכלכלי צנוע ומתבסס על סחר בסחורות. בשנת 2021 הסתכם הסחר הכולל בסחורות בכ-4,862 מיליון דולר (4,126 מיליון אירו), כאשר היצוא הסרבי הסתכם ב-3,707 מיליון דולר (3,138 מיליון אירו) והיבוא ב-1,155 מיליון דולר (988 אלף אירו). בשנת 2020 עמד הסחר הכולל בין שתי המדינות על 2.5 מיליון דולר, מתוכם היצוא מסרביה 2.02 מיליון דולר, והיבוא כ-490 אלף דולר. בשנת 2019 רמת הסחר הכוללת בסחורות הייתה מעט פחות מ-2 מיליון דולר, מתוכם היצוא הסרבי הסתכם ב-1.2 מיליון דולר, והיבוא בכ-73,000 דולר.
נתן קנת
ראשית חייו ומשפחתו
קנת נולד ב-17 ביולי 1921 בשכונת בית ישראל שבירושלים. הוריו, חיים וחנה (לבית יאסקולקה) קנת עלו לארץ ישראל לאחר מלחמת העולם הראשונה. בעודו ילד התייתם מאביו אשר נרצח על ידי פורעים ערבים בעיר העתיקה בירושלים. לאחר מות אביו גודל על ידי אמו ואחיו הבכור חנוך (הנרי), שהתמנה מטעם ממשלת המנדט למושל היהודי בחברון, ולתפקידים משפטיים נוספים בהמשך. ב-1927 עברה משפחתו לתל אביב בעקבות מינוי אחיו מקס לשופט. במאי 1945 נשא לאישה את מרים.
פעילות
נתן היה פעיל תנועת נוער והיה מפקד גדוד ב"מכבי הצעיר". עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויס לחיל "משמר המולדת" של הצבא הבריטי. לאחר סיום לימודיו בשנת 1940, החל לעבוד כקצין ממשלת המנדט בבית משפט בתל אביב-יפו. תוך כדי עבודתו בבית משפט, החל ללמוד משפטים וסיים בית הספר המנדטורי למשפטים. לאחר מכן, שירת במודיעין של ההגנה - ש"י. בזכות שירותו הוענק לו "אות ההגנה".
תנועה פוליטית
תנועה פוליטית היא תנועה חברתית הפועלת בזירה הפוליטית. תנועה פוליטית עשויה להיות מאוגדת סביב מגזר, רעיון, או דת. לעומת מפלגה, תנועה פוליטית לא פועלת לתפוס את השלטון ולא מחויבת בכללים ובחוקים המושתים על מפלגות, אך חבריה עשויים להתארגן כמפלגה, בהמשך לפעילותם בה. חלק מהתנועות הפוליטיות הופכות לבסוף למפלגות או מתמזגות לתוך מפלגות קיימות.
יחסי אוזבקיסטן–סרביה
יחסים כלכליים
סרביה מייצאת לאוזבקיסטן בעיקר חומרים מובנים לעבודות גמר בבנייה מעץ, זכוכית ומתכת, וכן רהיטים, סידן, פוספטים, שיש, תירס ועוד. מנגד, סרביה מייבאת מאוזבקיסטן בעיקר כותנה ושעועית.
נתן קנת
פעילות
ערב הקמת המדינה, שימש כשוטר צבאי ושמר על העיתונאים הזרים, במוזיאון תל אביב, במעמד הכרזת העצמאות. במאי 1948, לפני הכרזת העצמאות סיים את לימודי המשפטים, קיבל תעודת עורך דין והצטרף לשורות עורכי הדין בפלשתינה.
תנועה פוליטית
תנועות פוליטיות יכולות לפעול ברמה מקומית, אזורית, לאומית או בינלאומית. יש שמטרתן לשנות את מדיניות הממשלה בתחומים חברתיים מגזריים כגון שוויון זכויות לנשים, נכים, הומוסקסואלים וקבוצות מיעוט באוכלוסייה, יש המייצגות אידאולוגיות חברתיות כמו מדיניות סביבתית, סולידריות חברתית, אנטי קפיטליזם, סוציאליזם וקומוניזם, ואחרות פועלות להגשמת שאיפות דתיות, אנטי דתיות, לאומיות ולאומניות.
נתן קנת
פעילות
עם שחרורו מהצבא הועבר למשטרת ישראל והיה ממקימי המשטרה. במהלך שירותו במשטרה, סיים את לימודי חקירה כללית- מדעים לגילוי הפשע, באוניברסיטת שיקגו. בין היתר שימש גם כחוקר ראשי, כתובע המחוזי בבתי המשפט השלום והמחוזי בתל אביב ולאחר מכן כיועץ משפטי של אגף החקירות. עד שנת 1951 שימש כפרקליט נפת יפו, ואז העבירו פרקליט המדינה, לשמש כסגן פרקליט המחוז.
תנועה פוליטית
דרכי הפעולה של התנועות כוללות בדרך כלל הפצה רחבה ונמרצת של משנתם הפוליטית, ושל תפיסת העולם בה דוגלים חברי התנועה; הן יוזמות פעולות ציבוריות ובכלל זה פעולות מחאה והפגנות נגד המשטר או הממשלה, או בעדן, במטרה ליצור לחץ על מקבלי ההחלטות.
נתן קנת
פעילות
הוא נקרא ביחד עם חברים נוספים, (השופטים חיים כהן ואליהו מני) להקים את הגרעין של משרד המשפטים.
תנועה פוליטית
כיוון שתנועות לא משתתפות בבחירות ולא נכללות בסקרים פוליטיים יש קושי בהערכה של מספר התומכים בהן.
נתן קנת
פעילות
במהלך שנות החמישים, לאחר שפרש משירותו כעובד מדינה, עסק כעורך דין עצמאי עד יום מותו.
נטעלי שם טוב
ביוגרפיה
שם טוב נשואה לעידן אבני, כתב "ישראל היום" בצפון, ואם לשתי בנות. מתגוררת במטולה.
נתן קנת
פעילות
נפטר ב-26 במאי 2005.
נטעלי שם טוב
עמדותיה
שם טוב ידועה בעמדותיה הפמיניסטיות. בין היתר דיברה בריאיונות על Me Too ועל חוק הפונדקאות לקהילה הגאה.
שם טוב התבטאה רבות בעניין הבעייתיות בסיקור הפריפריה בישראל. היא קראה לקברניטי התקשורת לקבל "החלטות אמיצות ולצאת מתל אביב". לאחר בחירות 2015 כתבה בטור דעה כי אין לתקשורת את היכולת להבין את הבוחר הפריפריאלי.
ב-2018 חשפה כי סירבה להצעת עבודה באתר "וואלה!", לאחר שנשאלה על ידי עורכי האתר איך תגיב אם תתבקש להטות את הסיקור לטובת בנימין נתניהו ומשפחתו.
נתן קנת
תארים, הישגים, ותרומה לקהילה
במשך השנים קיבל תואר "מוסמך במשפטים" מאוניברסיטת תל אביב ולאחר מכן תואר דוקטורט במשפט בינלאומי מאוניברסיטת קולומביה, באמצעות אוניברסיטת לונדון. קיבל תואר "פרופסור כבוד", מאוניברסיטת אקולוגיה בבוקרשט, רומניה בה נתן בהתנדבות הרצאות על המשפט בישראל.
בשנת 1960 השתתף בהכנות ללכידת אדולף אייכמן, שבמהלכן יצא קנת - שהיה מ"טובי החוקרים" - לארגנטינה, וסייע בהכנות שם. באותה השנה היה קנת ממקימי ארגון השוטרים הבינלאומי בישראל. שימש בתפקידים שונים והיה לנציג הארגון בוועדות שונות של משטרות העולם.
בנוסף, כיהן גם כנשיא בית הדין הצבאי בעזה, במסגרת שירות מילואים, בדרגת רב-סרן.
פרנסואז דיר
פרנסואז דיר (בצרפתית: Françoise Dürr; נולדה ב-25 בדצמבר 1942) היא טניסאית עבר צרפתית. אחת הטניסאיות הבולטות בעולם בשנות ה-60 ובשנות ה-70, דורגה במקום השלישי בעולם בשנת 1967. היא זכתה ב-12 תוארי גראנד סלאם, מהן זכייה ביחידות, 7 זכיות בזוגות נשים ו-4 בזוגות מעורבים.
נתן קנת
תארים, הישגים, ותרומה לקהילה
כמו כן שימש כסגן יושב ראש בתי הדין למשמעת של לשכת עורכי הדין למעלה מ-30 שנה. והיה פעיל בוועדות שונות של לשכת עורכי הדין ובעיקר בוועדות ההתמחות, וכבוחן בבחינות מתמחים של הלשכה. כמו כן שימש נציג הלשכה, בועדת חוק חוקה ומשפט, בכנסת.
בנוסף היה גם פעיל בתפקידים ציבוריים רבים ושימש כיושב ראש עמותות כגון: תפקידים נוספים:
פרנסואז דיר
פרנסואז דיר נולדה באלז'יר שאז הייתה בירה של המושבה הצרפתית. אביה שירת בחיל האוויר הצרפתי ונהרג בשנת 1945. בשנת 1955 עם תחילת מלחמת העצמאות של אלג'יריה המשפחה עברה לפריז.
נתן קנת
תארים, הישגים, ותרומה לקהילה
בשנת 1998 קיבל מאת לשכת עורכי הדין מדליית זהב על יובל שנות פעילות במערכת המשפט.
6lack
ריקרדו ולדז ולנטיין ג'וניור (באנגלית: ; נולד ב-24 ביוני 1992), ידוע בשם הבמה 6lack (מעוצב כ-6LACK; מבוטא "בלאק"), הוא זמר, ראפר ופזמונאי אמריקאי.
פרנסואז דיר
במסגרת טורנירי גראנד סלאם היא השתתפה רק פעם במשחק גמר בתחרויות ליחידים וזכתה בתואר.
6lack
ביוגרפיה
ביולי 2011 חתם בחברת התקליטים של הזמר פלו ריידה, "אינטרנשיונל מיוזיק גרופ". לאחר שחתם בחברה, עזב את אוניברסיטת וולדוסטה בה למד. 6lack היה חתום בחברה כחמש שנים, תוך שהוציא את המוזיקה שלו בחשבון ה-SoundCloud שלו. בסופו של דבר, עזב את החברה בשל סוגיות הנוגעות לרישיון וניהול אומנותי. בשנת 2015, הודיע כי הצטרף לקולקטיב המוזיקלי "ספילג' וילג'", והשתתף במיני-אלבומו של הקולקטיב, Bears Like This Too.
נתן קנת
תארים, הישגים, ותרומה לקהילה
בשנת 2004 הוענק לו תואר "יקיר המקצוע" של לשכת עורכי הדין על תרומתו למשפט בישראל וללשכת עורכי הדין.
פרנסואז דיר
במסגרת טורנירי גראנד סלאם לזוגות נשים היא השתתפה ב-18 גמרים נשים וזכתה ב-7 תארים עם פרטנריות שונות.
6lack
ביוגרפיה
בשנת 2016 חתם בחברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס. עוד באותה השנה, נכלל ברשימת "10 אמנים חדשים שאתם צריכים להכיר" של הרולינג סטון. בנובמבר 2016 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Free 6lack. האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה, תוך שהגיע בשיאו למקום ה-34 במצעד הבילבורד 200, וקיבל את תואר הזהב מאיגוד תעשיית ההקלטות הקנדי ואיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. הסינגל הראשי מתוך האלבום, "Prblms", זכה גם הוא להצלחה רבה, תוך שזכה בתואר הפלטינה הכפולה בארצות הברית.
פרנסואז דיר
לאחר הפרישה היא עברה להתגורר בארצות הברית (בעלה היה אמריקאי) אך בשנת 1992 חזרה לצרפת עם שני ילדיה.
6lack
ביוגרפיה
בשנת 2018 הוציא את אלבום האולפן השני שלו, East Atlanta Love Letter, הכולל הופעות אורח של הראפרים ג'יי קול, אופסט ופיוצ'ר. האלבום הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד 200 וקיבל את תואר הזהב מאיגוד תעשיית ההקלטות הקנדי.
פרנסואז דיר
סיכום גמרי גראנד סלאם לזוגות נשים
הרעה: בשנת 1977 אליפות אוסטרליה הפתוחה נערכה פעמיים.
6lack
ביוגרפיה
בשנת 2020 הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, 6pc Hot.
ב-4 באוגוסט 2023 הוציא את הסינגל "Mustard" עם ג'ורדן וורד.
העידן האליזבתני
העידן האליזבתני הוא הכינוי לתקופת שלטונה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה (1558–1603), והיא נחשבת לתור הזהב של ההיסטוריה האנגלית. תקופה זו היוותה את השיא של תקופת הרנסאנס האנגלי, והתרחשה בה פריחה של הספרות והשירה האנגלית. באותה תקופה פרח גם התיאטרון האליזבתני, שהמחזאי הגדול ביותר שלו היה ויליאם שייקספיר. היה זה עידן של התפשטות וגילוי ארצות, בעוד שבאנגליה עצמה הרפורמציה הפרוטסטנטית החלה להתבסס.
העידן האליזבתני נחשב למוצלח כל כך בעיקר בשל הניגוד בינו לבין התקופות שהיו לפניו ואחריו. הייתה זו תקופה קצרה של שלום יחסי בין הפרוטסטנטים לקתולים, וכן בין הפרלמנט למונרכיה, בניגוד למאה ה-17 שתזכר בעיקר בשל מלחמת האזרחים. בעידן האליזבתני אנגליה גם הייתה במצב טוב יחסית לשאר אירופה. הרנסאנס האיטלקי הסתיים בשל הכיבוש הזר של חצי האי, בעוד שצרפת הייתה שקועה במלחמות הדת הפנימיות שלה שיסתיימו רק בשנת 1598 עם פרסום צו נאנט. בשל מלחמות אלו וכן בשל העובדה שהאנגלים גורשו מאדמותיהם האחרונות על היבשת, הקונפליקט הארוך בין צרפת לאנגליה הושהה כמעט לגמרי בתקופת שלטונה של אליזבת.
היריבה הגדולה ביותר של אנגליה באותה התקופה הייתה ספרד, ושתי המדינות לחמו ביניהן גם באירופה וגם במושבות באמריקה, במה שהתפתח לבסוף למלחמת אנגליה-ספרד. בשנת 1588 המלך הספרדי פליפה השני ניסה לפלוש לאנגליה בעזרת הצי העצום והמפורסם שלו, אולם נחל כישלון גדול. אולם מזלה של אנגליה נגמר כשהיא ניסתה ללא הצלחה לפלוש לספרד בשנת 1589. לאחר כישלון זה ספרד סיפקה תמיכה למורדים הקתולים באירלנד במלחמתם נגד אנגליה וכן ניצחה במספר קרבות את הכוחות האנגלים. בשל כך הכלכלה האנגלית, ששוקמה בצורה מזהירה על ידי אליזבת וממשלתה, נפגעה קשות, והמסחר וההתיישבות האנגלית עברו תקופה קשה עד חתימת הסכם לונדון שנה לאחר מותה של אליזבת.
בעידן האליזבתני אנגליה נהנתה מממשל ריכוזי, מאורגן היטב ויעיל, בעיקר הודות לרפורמציות שבוצעו על ידי הנרי השביעי ובנו הנרי השמיני. מבחינה כלכלית, המדינה החלה באותה התקופה להרוויח מהעידן החדש של מסחר טרנס-אטלנטי. בזכות רפורמציות אלו צמחה לונדון באופן דרמטי בתקופה זו. אם אוכלוסיית העיר בתחילת המאה ה-16 מוערכת בכ-60,000 תושבים, הרי שנכון לשנת 1603 הוערכה בכ-215,000 איש, צמיחה שנתמכה גם בשגשוג הכלכלי שהביא עימו נמל לונדון.
המציאות והרומנטיזציה
העידן הוויקטוריאני עשה אידיאליזציה לעידן האליזבתני, שנחשב אז לתקופה המושלמת ביותר בהיסטוריה של אנגליה. בתגובה לכך, היסטוריונים מודרניים נוטים להסתכל על התקופה במבט יותר מפוכח: אנגליה האליזבתנית לא הייתה ממש מוצלחת מבחינה צבאית; מעמד הפועלים, שהיוו 90 אחוז מאוכלוסיית אנגליה באותה התקופה, היו עניים בצורה מחפירה, עובדה שלא קיבלה מספיק תשומת לב בדורות הקודמים; גם תפקיד האנגלים באותה התקופה במסחר העבדים ובדיכוי אירלנד הקתולית החלו להחקר יותר מקרוב. למרות ההישגים של התקופה, המדינה הדרדרה למלחמת אזרחים פחות מ-40 שנה לאחר מותה של אליזבת.
למרות זאת, ניתן לומר כי אליזבת הביאה למדינה תקופה ארוכה של שקט יחסי ושגשוג כללי. המלכה ירשה מדינה מרוששת כמעט לגמרי בשל מדיניות קודמיה, ובעזרת מדיניות חסכונית חדשה היא שיקמה את התקציב ומחקה את החוב הלאומי עד שנת 1574. בתקופתה נוסדה הבורסה המלכותית, הבורסה למניות ערך הראשונה באנגליה ואחת הראשונות באירופה, שתרמה להתפתחות הכלכלה האנגלית בפרט והכלכלה האירופאית בכלל. הכלכלה האנגלית שגשגה בשל מדיניות מס הנמוכה באירופה, אולם ההון החדש לא חולק בצורה שווה בין האזרחים.
לאנגליה של התקופה היו מספר יתרונות שייחדו אותה משאר המדינות האירופאיות. העינוי בממלכה היה נדיר, משום שהחוק האנגלי הגדיר שעינוי ישמש ככלי רק במקרים של בגידה בכתר. גם ציד המכשפות היה נדיר בממלכה, ולא הגיע לרמת ההיסטריה כמו במדינות אחרות. הנשים נהנו מתקופה של חופש יחסי, ומבקרים זרים לממלכה ציינו לעיתים קרובות את החירות שהייתה לנשים באנגליה, בניגוד לאלו בספרד או איטליה, לדוגמה.
מדע, טכנולוגיה וגילוי ארצות
אף על פי שבאותה התקופה לא היו באנגליה מדענים גדולים או מוסד רשמי למחקר (כמו החברה המלכותית שתוקם במאה ה-17), אך למרות זאת הייתה התקדמות מדעית רבה בעידן האליזבתני. התפתחויות מדעיות רבות היו בתחומי הקרטוגרפיה והאסטרונומיה, ומדענים אנגלים פרסמו מחקרים חשובים, כמו ויליאם גילברט שפרסם את מחקרו על המגנטיות והיה הראשון שהשתמש במילה "חשמל" (electricity).
אחד התחומים החשובים ביותר בהם נעשתה ההתקדמות הגדולה ביותר היה תחום הניווט. סר פרנסיס דרייק היה האנגלי הראשון שהקיף את כדור הארץ (1577-1581), והניסיון האנגלי הראשון להתיישבות באמריקה היה ב-1587 באי רואנוק, התיישבות שנכשלה בשל חוסר במצרכים (מושבת רואנוק).
לחימה בין בעלי חיים
בעידן האליזבתני היו סוגי ספורט רבים שכללו בעלי חיים, רובם היו מאוד אלימים. קרבות תרנגולים היו בידור שכיח בו היו צופים רבים ממעמד הפועלים, בעוד אנשים מהמעמדות הגבוהים יותר הימרו סכומים רבים על המנצח. בקרבות אלו שני תרנגולים הונחו על שולחן ונלחמו אחד נגד השני. כמעט בכל עיר וכפר הייתה זירה לקרבות תרנגולים. ספורט נוסף שכלל חיות היה רדיפת דובים, בו דובים שוחררו בתוך זירה עם כלבי מסטיף ונלחמו איתם.
ציד שועלים היה מנהג שכיח וגברים אצילים רבים ראו בספורט זה את חובתם החברתית. מסעות הציד יכלו לכלול גם איילים, גיריות, לוטרות, ארנבות וחזירי בר. אנגליה נחשבה למובילה בעולם במספר, מגוון ואיכות כלבי הציד שלה. ציד באמצעות נצים גם היה ספורט פופולרי אצל מעמד האצולה, אך נשים לא הורשו להשתתף בו.
ספורט קבוצתי
האנגלים האליזבתנים נהגו לשחק סוג של משחק הדומה לראגבי המודרני. במשחק זה שתי קבוצות רצו אחת מול השנייה בניסיון להכניס את הכדור בין שתי קורות.
משחק נוסף שנקרא "אלות" (Cudgels) כלל שני אנשים שניסו לחבוט אחד בשני באלות עץ. משחק זה הסתיים לעיתים קרובות בפציעות קשות.
משחקי בידור
התקופה זו האנגלים נהגו לשחק משחקי קלפים, ובעיקר אחד הנקרא "ניצחון" (Triumph), הדומה לויסט המודרני. משחקים פופולריים אחרים כללו שש-בש, משחקי קוביות ודמקה, אולם רק הגברים שיחקו בהם משום שזה נחשב לא ראוי לאישה להמר.
מוזיקה ואמנות
מוזיקה הייתה בילוי חשוב ביותר בעידן האליזבתני, וערבי משפחה רבים כללו הופעות מוזיקליות. ילדים לומדו לשיר ולרקוד בגיל צעיר מאוד והיו מורגלים בהופעות פומביות. כלי מקלדת כמו צ'מבלו, קלאוויקורד, ודולצימר, כלי נשיפה מעץ, כמו חלילית וכן כלי פריטה כמו קתרוס היו פופולריים במיוחד.
התיאטרון היה גם בילוי פופולרי ביותר, והמחזות הנצפים ביותר היו אלו של ויליאם שייקספיר. תיאטראות רבים נבנו באותה התקופה בסביבות לונדון, כמו תיאטרון הגלוב ותיאטרון הברבור. במחזות של התקופה לא השתמשו כמעט בתפאורות אך השתמשו רבות באביזרי במה.
משחק השנהב
משחק השנהב (באנגלית: The Ivory Game) הוא סרט דוקומנטרי אמריקאי של נטפליקס. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל טלורייד ב-2 בספטמבר 2016, ועלה לשירות ההזרמה של נטפליקס ב-4 בנובמבר 2016.
עלילה
הסרט עוקב אחר הסחר בשנהב שמתנהל בצורה לא חוקית ברחבי העולם, ומציין את הממשלות שמעלימות עין ומתעלמות מהציידים הלא-חוקיים שיורים בפילים על מנת להשיג שנהב.
אנשי צוות הצילום התערו בין סוחרי השנהב, והצליחו לתעד אותם בסתר כשהם מודים בחלקם בציד הלא-חוקי. הצוות צילם במספר מדינות, ביניהם זמביה, טנזניה, קניה, סין, וייטנאם והונג קונג.
הסרט התיעודי מדווח כי אם ממשלות לא ינקטו בצעדים מעשיים כעת או בעתיד הקרוב, הפילים עלולים להיכחד במהלך 15 השנים הבאות.
קבלה
באתר Rotten Tomatoes זכה הסרט ל-77%, עם ציון של 7.8/10, על סמך 22 ביקורות.
הסרט היה מועמד לפרסים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, לפרסים מטעם "הקרן העולמית לשימור חיות הבר" וכן זכה במספר פרסים.
הסרט עלה לשירות ההזרמה של נטפליקס ב-4 בנובמבר 2016.
פיקולו (משחק)
פיקולו הוא משחק קלפים ישראלי נפוץ שפותח ויצא לאור על ידי מפתח המשחקים חיים שפיר.
יצא בשנת 1980 לישראל ולגרמניה, עם השנים הפך לרב-מכר ונמכר במספר ארצות, עם למעלה מ-11 מיליון עותקים.
בישראל המשחק מוכר בשם פיקולו אבל המוציא לאור בגרמניה שינה את שמו ל"הלי גלי" (תותי פרוטי) וכך הוא מוכר ברוב ארצות העולם. בארצות הברית המשחק נמכר בשם "Fruit Punch".
מטרת המשחק
מטרת המשחק היא לצלצל בפעמון כשמופיעים 5 פירות מאותו הסוג. ולגרוף את כל הקלפים.
הוראות המשחק
כל שחקן מציב את קלפיו כחפיסה בלתי גלויה לפניו או אוחז אותה בידו.
קלפים
בחפיסה ישנם 55 קלפים, הנושאים 4 סוגי פירות תות, בננה, שזיף, ולימון בכמויות מ-1 עד 5 על כל קלף.
פרדריק גרגורי
פרדריק גרגורי (באנגלית: Frederick Drew Gregory; נולד ב-7 בינואר 1941,וושינגטון די.סי) הוא טייס קרב ואסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל לשעבר של נאס"א.
בשנת 2021 על שמו נקרא אסטרואיד 95449.
קורות חיים
פרדריק גרגורי נולד בוושינגטון למשפחת מחנכים. לפי השערת המשפחה אבותיה הגיעו ממדגסקר.
לאחר סיום בית הספר הוא למד באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית וסיים קורס טיס במסוק. לאחר סיום הלימודים הוא הוצב בווייטנאם שירת בה עד לשנת 1967. גרגורי עבר הסבה לטייס קרב במטוס ובהמשך קיבל הסמכה כטייס ניסוי. במהלך שירותו הוא ביצע 550 פעילויות מבצעיות.
בשנת 1977 גרגורי סיים לימודי תואר שני בתחום מערכות מידע באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
שרות בתחום החלל
בשנת 1978 גרגורי נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1985 הוא השתתף במשימת STS-51-B של מעבורת החלל צ'לנג'ר כטייס. במשימת STS-33 בשנת 1989 הוא היה מפקד צוות של מעבורת החלל דיסקברי. 1991 הוא היה מפקד צוות STS-44 שהמריא על סיפון מעבורת החלל אטלנטיס.
בשנת 1992 גרגורי עבר לתפקידי מינהל בנאס"א. בשנת 2002 הוא קיבל מינוי של סגן מנהל הארגון. בשנת 2005 גרגורי היה מספר חודשים מנהל נאס"א בפועל עד שמייקל גריפין קיבל מינוי קבוע. בשנת 2005 הוא עזב את נאס"א.
אוהד מטלון
אוהד מטלון (נולד ב-17 באוקטובר 1972) הוא צלם ישראלי.
ביוגרפיה
אוהד מטלון נולד בתל אביב-יפו. בין השנים 1997-2001 למד מטלון צילום באקדמיה לעיצוב ואמנויות בצלאל. ב-2005 סיים תואר שני בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2007 סיים תואר שני באמנויות באקדמיה לעיצוב ואמניות בצלאל. חי ויוצר בתל אביב. מלמד צילום בבצלאל.
יצירה
מטלון מציג את הנוף הגאוגרפי, החברתי והפוליטי בישראל מחד ומאידך חוקר כיצד צילום מוצג ונצפה. בין היתר התפרסם בסדרת עבודות המתעדת הווי החיים בשוליים של מדינת ישראל צילומים המתארים את הווי עיירות פיתוח, אזורי ספר ואוכלוסיות ישראליות שלא תמיד זוכות לקדמת הבמה וסדרת צילומים העוסקת בחקר הצילום באמצעות טכניקה מעורבת של טקסט, מיצג וצילומים.
במסגרת תערוכת הגמר של לימודי האמנויות הציג ב-2007 את היצירות "מלחמת העצמאות" ו"המתרחצים עמק הירדן" שהיו בולטות בנוכחותם אך בהשוואה לעבודות קודמות שלו היה בהם משהו בלתי משכנע. ביצירה "מלחמת העצמאות" מקיים מטלון סצנות של כיבוש שגיבוריהן הם חיילים ופלסטינים והתוצאה צבעוניות חאקי, תאורה דרמטית והדפסות גדולות הנראות כהכלאה מוכרת מידי בין עדי נס למיקי קרצמן. לעומתה ב"מתרחצים" הצילום חורג מהתקדימים ההדוקים מידי. צילום מתאר גברים ערומים למחצה שעומדים על חוף מחזיקים ביד את בגדיהם. הם עומדים בצפיפות, חלקם נושאים את ידיהם למעלה בתנועה של ספק כניעה ספק הצהרת מלחמה. הגבר שבמרכז הדבוקה הגברית מניף לאוויר אגרוף קמוץ. אלימות כבושה וארוטיות עמומה. סיפור לא מפוענח שיש בו עוצמה צילומית רבה. מטלון כאן הוא במיטבו. לא קרוב מידי לאף צד מניף יד מתוך רצון לשחרור והכרה בעצמאות.
בשנת 2009 הציג מטלון את היצירה "היום" במסגרת הביאנלה השנייה לאמנות הרצליה באוצרות משותפת של עדי אנגלמן, מאיר קורדבני והילה טוני נבוק. בכל יום במשך שבוע הסתובב מטלון במיקומים שונים בארץ, צילם ושלח את התמונות באינטרנט לעוזרת שלו שישבה בחלל התצוגה. היא הדפיסה את התמונות, מסגרה ותלתה אותן על הקירות על פי הנחיותיו. בסוף היום חולקו התמונות בין המבקרים בתערוכה. כך נוצר מצב בלתי שגרתי שחלל התצוגה נותר ריק, פרט למדפסת. המבקרים הסקרנים נהיו שותפים בתהליך התצוגה: הם נאלצו לחכות לצילום שצילם, לעוזרת שתדפיס ולתליית העבודות. מטלון תיאר חוויה זו כמטלטלת. מבחינתו שיטת עבודה זו טומנת בחובה סוג של ניסיון לגרום לצופים לחשוב על האופן שבו הם רואים את הדברים ולהיות במתח ביחס לדימויים מהמדפסת. אחד הדברים המטרידים מבחינתו הוא הניתוק בחוויה שאמנות מציעה בן האמן לצופה למעט בפרפורמנס. לכן, דרך זו מציעה להכניס את הצופה לעבודה והופכת את העבודה ככזו שלא תלויה רק באמן אלא גם בצופה. התערוכה מדגישה את הדינמיקה בין הצופה לתצלום, תוך טשטוש ההיררכיות של הזמן והאוצרות המתקיימות בתהליך רגיל של בניית תערוכה. בראיון שנתן מטלון לערמון טען כי הסיכוי לכישלון מלווה באמונה גדולה בכוחו של הצילום ובחתירה תחת מוסכמות מסחריות. אם בתערוכה רגילה התהליך בין רגע הצילום לבין תלייתו ממוסגר על הקיר עשוי להמשך שנה ומחירו של האובייקט עשרות אלפי שקלים, כאן מוזמן הצופה - גם אם הפרוטה לא מצויה בכיסו, לחזור עם דימוי הביתה מה שנראה למטלון כטריוויאלי ביותר.
בשנת 2010 הציג מטלון תערוכת יחיד בשם "צפון אמיתית דרום בהירה" בגלריה גולקונדה לאמנות עכשווית בתל אביב באוצרות של עירית כרמן פפר. סדרת הצילומים של מטלון עסקה ביצירת עולם חלומי אטונומי, הזוי ומרומז המשתמש בדימויים חיצוניים ומעבד אותם לצרכיו על מנת לספר סיפור שעוסק בהתהוות וביש ובו בזמן גם באין ובריק. מסע החיפוש מתגבש וצומח באינוונטר פרטי של דימויים שצבר במסעות צילום מסביב לעולם. האינוונטר כולל דימויים ארכיטקטוניים, פני שטח של בטון, עזובה, מבנים פיסוליים, פרטים של צמחייה, קרעים של כרזות חלקי וחזיתות בתים הרוסים. המצלמה מתעכבת על מה שחי את חייו מעבר לפונקציונליות הברורה שלו. כך נוצרת קרינה פנימית של הדימויים הגוררת אותם הרחק מנקודת המוצא שלהם. הפונקציונלית שלהם התפוגגה והותירה אותם במעמד עירום וחשוף שאינו יכול לתבוע לעצמו דבר. המעמד הקריטי של מבנים אילו הוא בקו התפר שבין מטפיזי לבין אסתטי בין מחוה גאומטרית מופשטת ושרירותית לבין מטען היסטורי ופוליטי. למטלון אין עניין משי בנרטיב ההיסטורי פוליטי המסורתי והוא אינו עוסק בצילום פוליטי במובן המקובל הטוען טענה נגד הממסד או הכח. מטלון עוסק באפשרות להתבונן דרך המסך הפוליטי ומבע לעבר ההיסטורי בהוויה אחרת. בהמשך לשיטת חשיבה זו מטלון וויתר על המימד החפצי של הצילום כאובייקט המכין עצמו לרכישה. הוא מציע במקום 10 דימויי סטילס מוקרנים בחלל הגלריה החבים נשמתם לקרני האור החשמלי בטרם יוחשכו כליל. בעבודתו של מטלון יש טון מדוד של דרמה הנוצרת על ידי ריצוד דק בהקרנה המזכיר קולנוע ומעורר מתח מרומז ש משהו שעומד לזוז ולהשתנות אך בעצם נותר קפוא. בעבודות של מטלון אין יצורים אנושים הדימויים שצולמו במקומות שונים בעולם נהפכו לאחד, חסרי זהות או שפה, מקומות אוטופיים של דיסאוטופיה, של גילוי בלי ההכרה של ההיסטוריה. מטלון טורף את הדימויים ודורש מהצופה להתבוננות מעמיקה ולא מבט חטוף. על ידי כך הוא לוקח את הצופה למקום של תעתוע ובעיקר ספק. העבודה היפה בתערוכה THE SCHOOL מציגה הכפלה של דימוי של מדרגות מתפתלות שהיו פעם מלכותיות ובארוקיות וכעט הן מצבה בבנין רפאים. הצופה מנסה לחפש אחיזה אך מוצא רק הרס והתמוטטות וניתוץ החיפוש אחר סיבה לאופטימיות בים השברים מעלה חרס. בהגד כולל התערוכה היא הרהור על תקוות, חלומות ואשליות של הדימוי הצילומי בשלב שעדין נתפס במעגלים רחבים כדימוי "אמיתי".
בשנת 2012 הציג מטלון בגלריה PODBIELSKI CONREMPORARY BERLIN את התערוכה THE ZONE ובמקביל לה פורסם ספר הנושא אותו שם. בעבודות שהוצגו בתערוכה הוכיח מטלון יכולת ייחודית לחבר באופן סימולטני מספר מרכיבים שלכולם מעמד שווה ויוצרים דימוי רב שכבתי. כך בעבודות "שרון ורועי קריית מלאכי" ו"משפחת הופמן בית שמש" בשתי העבודות לרקע ולדמויות מעמד שווה. רק במבט מדוקדק ניתן להבחין שחלק מהאלמנטים נשתלו או טופלו על מנת ליצור את האשליה של המעמד השווה שמשכנע את הדמיון בצורה כה חדה. מטלון באמצעות המצלמה חושף את כל המרחב הגאוגרפי, חברתי ופוליטי של ישראל ועל ידי כך חושף גם את הצדדים המיוחדים והאישיים של מושאי הצילום שלו. מושאי הצילום שלו הם אנשים אך גם גזרי עיתונים, בתים וטקסים. האוסף המוצג צולם כולו בישראל אך יש לו מעמד אוניברסלי בכך שהוא מאתגר את המסרים החזותיים הפורמליים של הממשלות. שפת התקשורת החזותית היא אל מקומית ותקפה לכל מקום. כך ניתן בעצם לכנס את העבודות תחת שלוש קבוצות נושא: פורטרט קבוצתי, מזרח ומערב, סמליות מקומית. בראיון סיפר מטלון על השימוש שלו בסימבולים בסדרת הצילומים שחלקם נוטים לקילשאות. לטענתו בפרויקט זה הוא אימץ את השפה של צילום ישיר אשר מתאר את האובייקטים בצורה ריאליסטית שלטענתו זה בדיוק מה שהוא כצלם רואה אין שום מחיצה בין המצלמה לפרינט עד כדי דוקומנטציה ולכן הגישה הייתה אם זה שם אקח את זה ואם לא אז אצור את זה. העובדה שמציגה 70 שנות היסטוריה של צילום בתוספת החוויות האישות שלו מהמקום בו הוא גדל. באותו ראיון פירט מטלון את טכניקת ההצגה של הצילומים באמצעות מקרן וידאו היוצר אשליה של התבוננות בצילומים כאילו נמצאים בסרט או בהצגה. הרעיון לכך בה מהחשיבה שלו על השינוי שעבר עולם הצילום מאנלוגי לדיגיטלי והצורך שלו לפתח פורמט שישקף שינוי זה.
בשנים 2014–2015 הוצגה תערוכת היחיד של מטלון, "POP UP", במוזאון תל אביב באוצרות של נילי גורן. התערוכה מתמקדת בתנאי האפשרויות של הצילום ומבקשת לבודד אותם מנסיבות היומיום ומתזמונן, להתבסס עליהם כמקורות היצירה ולהעמידם במרכז עיסוקה בתבנת מעגלית שחוקרת ובו בזמן מייצרת את עצמה.
אמא פולאר
אמא פּוּלאר או מֶר פּוּלאר, בשמה האמיתי "אן בּוּטיאוֹ" או "אנֶט בוּטיאוֹ" (בצרפתית: Mère Poulard, כינויה של Annette Boutiaut או Anne Boutiaut, 16 באפריל 1851 - 7 במאי 1931) הייתה טבחית צרפתייה, שנודעה בעולם בזכות בית האירוח שלה ובזכות החביתה המיוחדת שלה, Le Mont-Saint-Michel.
רקע משפחתי וצעירותה
אנט נולדה בשנת 1851 בעיר נוור. אביה קלוד בוטיאו עבד כפועל יומי בשדות הירק של הפרבר מוּאֶס בנוור, ואמה נהגה להביא בכל בוקר את הירקות שנקטפו לשוק סנט-אריגל. אנט, בעלת השכלה מועטה, עבדה מנעוריה במשק בית וכחדרנית אצל אדואר קוֹרוֹאיֶה, אדריכל ראשי אחראי על המונומנטים ההיסטוריים בצרפת.
בשנת 1872 נשלח האדריכל קורואייה לשקם את בניין המנזר שבמון-סן-מישל בנורמנדיה. יחד עם משפחתו הגיעה לשם גם אנט, העוזרת הצעירה. שם הכירה את ויקטור פולאר, בנו של האופה המקומי שהפך לבעלה. חתונתם התקיימה בפריז בכנסיית "סן פיליפ די רוּל" כשהאדריכל אדואר קורואייה היה שושבינה.
"טט ד'אור"
במון-סן-מישל למדה פולאר כתיב ובחשבון אצל נזירה מורה ביישוב. אחרי נישואיה התחילה לנהל עם בעלה פונדק צנוע הקרוי "ל'אוסטלרי דה לה טט ד'אור" (אכסניית "ראש הזהב" La Tête d'Or). לקוחותיהם לא היו רבים: קומץ עולי רגל, כמה ארכאולוגים, אמנים ו"אנשי עולם", להבדיל מההמונים הגודשים בימינו את המקום. מה גם שבאותם הימים, לפני בניית הסכר, המבקרים היו תלויים במחזור הגאות והשפל ויכלו להגיע בהתאם אליו בכל שעה שביממה. משום כך היו צריכים להיות מוכנים להשביע את תאבונם מיד עם הגעתם.
אנט מצאה פתרון לבעיית ההסעדה הבלתי סדירה על ידי הגשה מידית של חביתה מתוצרתה, בזמן ההמתנה למנה העיקרית. החביתה טוגנה על אש בתוך האח. את המוצר, שהיה ורדרד, עסיסי (baveux), חם וטעים להפליא, הגישה בעלת הבית בעצמה. בסופו של דבר הפכה החביתה לגולת הכותרת של המקום, יותר מכל שאר המנות הידועות בטיבן (כמו למשל הקוטלטים מטלה "פּרֶה-סָלֶה" (pré-salé), "סוטה" תפוחי-האדמה בחמאה, רונדלת (rouelle) בשר העגל ב"קסרול". מוניטין המנות ובראשן החביתות הוביל לשגשוגו המהיר של בית הארחה.
"אמא פולאר"
בשנת 1888 עזבו ויקטור ואנט פולאר את האכסניה הוותיקה שלהם ורכשו את המלון "ליון ד'אור" ("אריה הזהב"). הם הרסו את המבנה ובנו במקומו מלון מרשים ופונקציונלי. ועל שלט המלון נכתב: "לחביתה המפורסמת של אמא פולאר". בהמשך גם ילדיה של אנט, ויקטור ואלפונס, פתחו בעקבות הוריהם בתי מלון אך אלה התחרו זה בזה.
הפרסום
בית ההארחה של אמא פולאר זכה לפרסום רב הודות לאיכות החביתות והאירוח ה"ביתי" שהציע. בעיתונים בפריז היה אפשר לקרוא: "אסור לבקר במון-סן-מישל בלי לטעום את החביתה". במהרה אלמונים וידועני התקופה, נסיכים ומלכים, דיפלומטים ומדענים, אמנים, פוליטיקאים וכוכבי במה וקולנוע התגודדו על יד האח של אמא פולאר. בלטה במיוחד גישתה האמהית הנעימה של בעלת המקום, שהייתה מגישה בפשטות שירות אישי תוך כדי יצירת רושם שאין היא נותנת משקל רב לעניינים "פחותי חשיבות" כמו עריכת החשבון וגביית התשלום. בגלל גישה זו היא נחלה הפסדים, אך עמדה בסירובה להעסיק קופאית או לתגבר את צוות המלצרים המצומצם. עם לקוחותיה נמנו לאופולד השני, מלך הבלגים (שניסה פעם ללא הצלחה לשכנע את אמא פולאר להגיש לו את הארוחה על הטראסה, בניגוד לנוהליה הקפדניים) וז'ורז' קלמנסו.
בראשית שנות ה־20 של המאה ה־20 בנו לעצמם בני הזוג פוּלאר בית חדש. ב־15 בינואר 1923, בנוכחות אורחים רבים, חגגו שם את "חתונת הזהב" שלהם.
אנט פולאר נפטרה ב־7 במאי 1931 ונקברה על יד בעלה, בבית הקברות הקטן של מון-סן-מישל.
לקריאה נוספת
Andre Castelot - L'histoire à table Libraire Academique Perrin, Paris (אנדרה קסטלו - ההיסטוריה על יד השולחן 1972, הספרייה האקדמית פרן, פריז, 1972)
שכיבת סמיכה
שְׁכִיבת סמיכה היא תרגיל התעמלות פיזית נפוץ, המבוסס על הפעלת כוח הכובד של הגוף כולו על המרפקים ועל הרגליים. במהלך התרגיל מיושרים המרפקים תוך דחיפת הגוף כלפי מעלה. בעת ביצוע שכיבת סמיכה נסמך הגוף הישר על הזרועות ומכאן השם: "שכיבות סמיכה".
תרגיל זה פופולרי במיוחד היות שאפשר לבצע אותו בכל מקום וללא ציוד מיוחד. בארגונים המבוססים על משמעת (כגון בית סוהר או צבא) משמש התרגיל גם כצורת ענישה. עד לא מזמן התרגיל היווה חלק מהציון הכולל של הנבחנים בבוחן בר אור בצה"ל (ביחד עם ריצה וכפיפות בטן) והוא עדיין נכלל בבוחן לחיילים עורפיים. בנוסף שכיבות סמיכה משמשות כתרגיל בסיסי במגוון ענפי ספורט כגון: פיתוח גוף, קרוספיט, התעמלות ועוד.
התרגיל מתבצע בצורה הבאה:
ישנם סוגים שונים ומגוונים של שכיבות סמיכה:
קנאביס (מגזין)
קנאביס – מגזין עם כיוון הוא כתב עת אינטרנטי העוסק בעולם הקנאביס בישראל ובעולם, ומופעל על ידי אורן ליבוביץ'.
חזון הקבוצה הוא להסדיר את שוק הקנאביס בחוק הישראלי בדומה למוצרים אחרים כגון טבק ואלכוהול, וכן להביא לאי-הפללה של המשתמשים בו. בנוסף תומכת הקבוצה בהקלות במתן אישורים לצריכת קנאביס רפואי ואף מציעה במגזין דרכים לסיוע בקבלת רישיון לזכאים לקבלת האישורים. חברי הקבוצה מעורבים בפעילויות ציבוריות ופוליטיות הקשורות בקידום הנושא.
תוכני המגזין מורכבים מחדשות הקשורות בנושא הקנאביס, מחקרים שעניינם הקנאביס והשפעותיו המתפרסמים בארץ ובעולם, כתבות מגזין בנושא תרבות צריכת הקנאביס, מדריכים לשימוש נכון וצריכה נבונה, פורום קהילתי בו משתתפים מומחים ויועצים בנושא, מאמרי דעה וכתבות מכלי התקשורת השונים.
המגזין נוסד באופן רשמי בשנת 2010. קדמו לו מספר אתרי אינטרנט קטנים יותר שהוקמו על ידי חברי הקבוצה אשר עסקו ביוזמות ופעילות ציבורית להסדרת שוק הקנאביס בישראל. הוא צמח במקביל למחאה החברתית של קיץ 2011 ולאחר שניסיונם של חברי הקבוצה להעלות את הנושא על סדר היום במסגרת המחאה לא צלח. האתר מהווה את מקור המידע המרכזי של קהילת צרכני ותומכי הקנאביס בישראל. מייסד ועורך המגזין, אורן ליבוביץ', הנחה בעבר פינה בתוכנית הטלוויזיה "שאיפות גדולות" ששודרה בערוץ 8 בהנחיית אברי גלעד. בדצמבר 2014 אף מונה ליבוביץ' ליו"ר מפלגת עלה ירוק אשר זכתה בהנהגתו בבחירות 2015 למספר המצביעים הגדול ביותר בתולדותיה (מעל ל-47 אלף קולות - למעלה ממנדט) אך לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה ונשארה מחוץ לכנסת.
בדצמבר 2016 הצטרף המגזין לפרויקט החברתי 'החזית' בניהול תוכנית הטלוויזיה הצינור בראשותו של גיא לרר ובשיתוף דמויות וארגונים חברתיים כמו גדי וילצ'רסקי, צדק חברתי, כיכר השבת (אתר אינטרנט), חדשות 0404, סמיון גרפמן ועוד.
בחודש מרץ 2017 בחר מגזין הקנאביס הבינלאומי 'סנסי' (Sensi) במגזין קנאביס הישראלי כאחד מחמישה אתרי הקנאביס האמינים בעולם.
בחודש מאי 2017 ניפקה לראשונה לשכת העיתונות הממשלתית תעודת עיתונאי ממשלתית למגזין קנאביס.
דין אצ'יסון
לאחר סיום תפקידו הוא המשיך להוות גורם מרכזי בממשל וייעץ לנשיאים דווייט אייזנהאור, ג'ון קנדי, לינדון ג'ונסון וריצ'רד ניקסון.
ביוגרפיה
אצ'יסון נולד במידלטאון שבקונטיקט לאדוארד ואלינור אצ'יסון. אביו היה איש כמורה וכיהן כבישוף בקונטיקט. בשנים 1912–1915 הוא למד בקולג' ייל ובשנים 1915 - 1918 למד לימודי משפטים באוניברסיטת הרווארד. במהלך לימודיו הוא שימש עוזרו של הפרופסור פליקס פרנקפורטר ולאחר הסמכתו לעריכת דין היה אצ'יסון עוזרו של שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית לואי ברנדייס (1919–1921). לצורך תפקיד זה הוא עבר לחיות בוושינגטון הבירה ובתקופה זו יצר קשרי ידידות עם סינקלייר לואיס.
בשנת 1921 עבר אצ'יסון עם משפחתו להתגורר בג'ורג'טאון. הוא החל לעבוד בוושינגטון במשרד עורכי הדין "Covingtom & Burling" ועסק רבות בנושאי משפט בינלאומי. בשנת 1933 הוא מונה על ידי הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט לתת־מזכיר האוצר. אצ'יסון התגלה בתפקידו זה כשמרן, בין היתר בהתנגדותו למתן אשראי לבנקים וכן בגין התפטרותו מהתפקיד לאור התנגדותו לתוכניתו של הנשיא רוזוולט לשינוי שער השווי של הזהב.
אצ'יסון שב למלא תפקיד בקבינט של הנשיא רוזוולט עם מינויו בשנת 1940 לתפקיד בכיר במחלקת המדינה של ארצות הברית. אצ'יסון החזיק בתפקידו זה במהלך מלחמת העולם השנייה ובשנה הראשונה לכהונתו היה בין מעצבי המדיניות המשותפת עם בריטניה והולנד להטלת אמברגו על ייבוא נפט מיפן, שתרם במידה רבה לפרוץ המלחמה בין יפן לארצות הברית. בשנת 1944 שימש אצ'יסון הנציג הבכיר ביותר מטעם ארצות הברית בועידת ברטון־וודס. בוועידה נקבעו קווים כלליים בנושא מסחר ומכס, הונחו בה היסודות להקמתם של קרן המטבע הבינלאומית והבנק העולמי והיא הובילה להקמתו העתידית של ארגון הסחר העולמי.
לאחר מותו של הנשיא רוזוולט בחר הארי טרומן למנות את אצ'יסון לתת־מזכיר המדינה של ארצות הברית. הוא נשא בתפקיד זה בשנים 1945–1949 ועבד תחת מזכירי המדינה אדוארד סטטיניוס, ג'יימס פרנסיס ברנס וג'ורג' מרשל. לאורך שנים אלו הוא החזיק פעמים רבות בתפקיד מזכיר המדינה בפועל, בעת שליחויות המזכירים אל מחוץ לגבולות ארצות הברית. במהלך תקופות אלו התהדקו קשריו עם הנשיא טרומן ובשנת 1947 היה אצ'יסון מנסחה העיקרי של דוקטרינת טרומן. כמו כן הוא היה בין יוזמי תוכנית מרשל ובה סיוע כלכלי למדינות אירופה. תוכניותיו אלו שיקפו את אמונתו ביכולתה של ארצות הברית למנוע מברית המועצות לגייס את תמיכתן של מדינות אירופה ולהגדיל את שיתוף הפעולה בין ארצות הברית ובינן.
בשנים 1949–1953 כיהן אצ'יסון כמזכיר המדינה של ארצות הברית. בתקופתו תוכננה תורת הבלימה, שנהגתה על ידי יועצו ג'ורג' קנאן. כמו כן הוא פעל רבות לאפשר את הקמת נאט"ו. העדר יכולתה של ארצות הברית למנוע את השתלטות ברית המועצות על סין (1949) הגבירה את הקריאות הציבוריות כנגדו. אצ'יסון הואשם בנקיטת עמדה מתונה כלפי הקומוניזם ובדצמבר 1950 גיבשו פה אחד נציגי המפלגה הרפובליקנית בבית הנבחרים של ארצות הברית קריאה להסירו מתפקידו.
אצ'יסון נותר בתפקידו עד לתום כהונתו של טרומן בשנת 1953. לאחר מכן הוא שב לעסוק בעריכת דין, אך המשיך ליטול חלק בחיים הפוליטיים ועמד בראש מספר קבוצות במפלגה הדמוקרטית לקביעת מדיניות בנושאים שונים. הנשיאים אייזנהאור, קנדי, ג'ונסון, ואף הנשיא הרפובליקני ניקסון, נעזרו בעצותיו. במהלך משבר הטילים בקובה הוא נשלח על ידי הנשיא קנדי לתדרך את נשיא צרפת שארל דה גול ולגייס את תמיכתו. בשנות השישים הביע אצ'יסון תמיכה במלחמת וייטנאם, והתנגד למשא ומתן שלטענתו לא תביא לשום תוצאות. עם זאת, הוא התנגד להפצצות בצפון וייטנאםשלטענתו לא יועילו. עמדתו של אצ'יסון הייתה שעל כוחות ארצות הברית להחזיק מעמד עד שלקומוניסטים יימאס ואז המלחמה תגמר, כפי שקרה בקוריאה. אולם, בסוף פברואר 1968 לאחר שנתבקש על ידי הנשיא ג'ונסון להביע עמדה לגבי המלחמה וסירב לעשות זאת בהיעדר מידע אמין, הוא הוסמך על ידי הנשיא לקבל את כל המידע הנדרש ולראיין את בעלי התפקידים שטפלו במלחמה. ב־14 במרץ 1968 הוא סיכם את עמדתו בפני הנשיא בפגישה בארבע עיניים. להערכתו של אצ'יסון, המלחמה תימשך לפחות עוד חמש שנים ותדרוש משאבים עצומים ולממשלת דרום וייטנאם לא הייתה יכולת אמיתית לעמוד לבדה בפני התקפות צפון וייטנאם, ועל כן, המשך המלחמה היה חסר סיכוי.
בשנת 1964 הוענקה לאצ'יסון מדליית החירות הנשיאותית. בשנת 1970 הוא זכה בפרס פוליצר עבור ספר זכרונותיו.
אצ'יסון נפטר בביתו בסנדי ספרינגס שבמרילנד בשנת 1971 לאחר שבץ. הוא אביו של דייוויד אצ'יסון ומחותנו של ויליאם בנדי.
הספרוזאורוס
הספרוזאורוס (שם מדעי: Hesperosaurus; מילולית: "לטאה מערבית") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הסטגוזאוריים אשר חי ביורה העליון לפני 156 מיליון שנה. מאובניו התגלו ב-1985 בתצורת מוריסון במונטנה ובויומינג. בסוג זה היה מין אחד, Hesperosaurus mjosi שקיבל את שמו ב-2001 מהחוקרים קנת' קרפנטר, קליפורד מילס וקרן קלוורד.
ההספרוזאורוס חי במישורי אמריקה השופעים וליחך עלי מחטניים, ציקסים ושרכים. הוא התגונן מטורפים כמו האלוזאורוס באמצעות הצלפה של זנבו הדוקרני.
סאות'המפטון
סאות'המפטון (באנגלית: Southampton) היא העיר הגדולה ביותר במחוז המפשייר שבדרום אנגליה. העיר נמצאת בצפון מפרץ סאות'המפטון, בסמוך למפגש הנהרות טסט ואיצ'ן, והיא אחת מערי הנמל הראשיות של הממלכה המאוחדת. ממנה יצאה הטיטניק להפלגת הבכורה שלה לניו יורק וטבעה באוקיינוס האטלנטי.
נמל סאות'המפטון, מהגדולים מסוגו באירופה, הוא אחד המעסיקים הגדולים בעיר. מעסיקים חשובים נוספים הם אוניברסיטת סאות'המפטון ומפעל מכוניות של פורד טרנזיט.
ספורט
את העיר מייצגת קבוצת הכדורגל סאות'המפטון המשחקת בפרמייר ליג.
יורם גולן
יורם גולדווג - גולן (1929–2013) היה מנהל המרכז לקולנוע ישראלי במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה (1977-1994), והיה ממקימי האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה וממייסדי ענף התיירות בישראל (1963–1980). בשנות התשעים, עם התמורות הפוליטיות שחלו באירופה והקמת הרפובליקה השלישית של פולין, גולן היה מיוזמי חידוש בית הכנסת בעיר זמושץ', אשר עבר שחזור ב-2009 והפך מרכז תרבות ליהדות האזור.
ביוגרפיה
יורם גולדווג-גולן (Jersy) נולד בעיר לובלין אשר בפולין לגוּלה דבורה ויחיאל גולדווג, ובילדותו עבר לגור בעיר זמושץ'. במהלך מלחמת העולם השנייה ברח יחד עם בני משפחתו מזרחה, ובשנת 1939 נאסרו בני המשפחה על ידי הרוסים. הם הוגלו לסיביר ומשם לטג'יקיסטן וכך ניצלו מרדיפת הנאצים. לאחר תלאות רבות בגלות בסיביר, כאשר במקביל כמעט כל משפחתו נספתה בשואה, עלה גולן לישראל בשנת 1952, והצטרף לשני הוריו שעלו מספר שנים לפניו לארץ ישראל. בישראל החל את לימודיו בכלכלה ושיווק באוניברסיטת תל אביב. הוא נישא ליהודית לבית קולודני ולזוג נולדו שלושה ילדים. בשנת 1963 גולן החל לעבוד במשרד התיירות. בשנת 1972 מונה לקונסול לענייני תיירות בבוסטון. בהמשך התמנה למנהל לשכת התיירות הישראלית בחוף המזרחי של ארצות הברית.
בשנת 1978 כיהן בוועדת הפרס לסרטים ישראליים מצטיינים.
החל משנת 1978, גולן היה הממונה על עידוד הסרט הישראלי במשרד התמ"ת ומנהל מרכז הסרט הישראלי. כמנהל המרכז נמנה גולן עם מקימי האקדמיה לקולנוע, שבמסגרתה ייסד את טקס פרסי אופיר והיה חבר בהנהלתה עד יומו האחרון. הוא היה אחראי במשך שנים רבות על הדוכן הישראלי בפסטיבלי הסרטים בקאן ובברלין, כשאת האחרון ניהל גם בשנה האחרונה לחייו. גולן תמך רבות בהפקות הקולנוע המקומיות וטיפח באדיקות את קשרי הקולנוע הישראלי עם מדינות נוספות בעולם. גולן היה מיוזמי חוק הקולנוע (1999), הוביל את הפצת הקולנוע הישראלי בחו"ל וכן יזם הסכמים בינלאומיים להפקת קו-פרודוקציות ישראליות עם מדינות נוספות. יורם גולן היה עד יומו האחרון גם יו"ר הקרן לעידוד הסרט הישראלי מטעם התאחדות ענף הקולנוע.
נפטר בשנת 2013, והובא למנוחות בבית הקברות בקיבוץ קריית ענבים.
הדיוויזיה ה-169 (ורמאכט)
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-29 בנובמבר 1939, והועמדה תחת פיקוד פיליפ מילר-גבהרד, אשר הוחלף ב-1 בדצמבר בהיינריך קירכהיים. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-46 במסגרת הארמייה ה-16, ולאחר מכן נשארה הדיוויזיה ככוח כיבוש בצרפת. ביוני 1941 נשלחה הדיוויזיה לפינלנד, שם פעלה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מארמיית נורווגיה, ובשנים הבאות פעלה כחלק מהארמייה ההררית ה-20. בינואר 1945 נהדפה הדיוויזיה לנורווגיה במהלך מלחמת לפלנד, ובאפריל אותה שנה נשלחה הדיוויזיה לגרמניה, שם לחמה כחלק מקורפוס הפאנצר אס אס ה-11 במסגרת הארמייה התשיעית עד סוף המלחמה.
Follow the Leader (אלבום)
Follow the Leader הוא אלבומה השלישי והמצליח ביותר של להקת קורן. אלבום זה הוא האלבום הנמכר ביותר של הלהקה, והשני במכירות אלבומי נו מטאל לאחר "Hybrid Theory" של לינקין פארק.
האלבום נפתח ב-12 רצועות של שקט, המרכיבות יחד דקה מהאלבום. דקת דומיה זו היא לזכר ג'סטין, ילד שמשאלתו האחרונה הייתה להיפגש עם חברי הלהקה, ואחד השירים באלבום נכתב לזכרו. השיר Freak on a Leash היה מועמד פעמיים לפרס גראמי, ופעם אחת אף זכה.
האלבום גם אחראי לפריצה הגדולה של הנו מטאל למיינסטרים. האלבום מכר יותר מ-13.5 מיליון תקליטורים בכל רחבי העולם וקיבל 5 פלטינום או יהלום.
Por una cabeza
המנגינה בוצעה על ידי תזמורות טנגו רבות, ויותר לאחרונה בסרטים ובסדרות טלוויזיה, בין השאר משום שבשנות ה-80 של המאה העשרים פגו זכויות היוצרים על השיר, אחרי שחלפו חמישים שנים ממותם של היוצרים. סצנות טנגו אשר בהן מושמעת המנגינה הופיעו בין היתר בסדרות ניפ/טאק, CSI:NY ובית הנייר ובסרטים ניחוח אישה, רשימת שינדלר ושקרים אמיתיים.
360°
"360°" (נקרא בשם "שלוש מאות שישים מעלות" או פשוט " שלוש מאות שישים") הוא ערוץ טלוויזיה לווייני רוסי המשדר בהפרדה גבוהה ופועל בחסות VGTRK ובמימון ממשלת מחוז מוסקבה. הערוץ משרת קהל צופים של 36 מיליון איש, כאשר השידור מתבצע באמצעות 25 TVK במוסקבה ובערי מחוז מוסקבה, וכן באמצעות מפעילי כבלים ולוויין.
"פודמוסקובייה" (2003-2014)
בספטמבר 2003, ביוזמתו של מושל מחוז מוסקבה, בוריס גרומוב, נוצר ערוץ הטלוויזיה RTV-Podmoskovye ("פודמוסקובייה", לימים שונה שם ערוץ הטלוויזיה מספר פעמים). בפברואר 2008 עבר ערוץ הטלוויזיה לשידור יומי של 18 שעות ובאוגוסט 2008 עבר לשידור מסביב לשעון.
במתכונת השידור המקורית שלו, הערוץ הציב לעצמו משימה לשקף את כל האירועים והחדשות המשמעותיות מהחיים החברתיים, הפוליטיים, המדעיים, הכלכליים, הרוחניים, התרבותיים והספורטיביים של מחוז מוסקבה ומיצב את עצמו כ"חיובי, רלוונטי וטלוויזיה מוכוונת חברתית". מאוקטובר עד דצמבר 2009 ניתן היה לראות כמה תוכניות ממחוז מוסקבה בערוץ 7TV תחת הלוגו שלו ברשת השידורים בסוף השבוע.
ערוץ הטלוויזיה Podmoskovye הרחיב את אזורי השידור (באוקטובר 2010 החל לשדר בחבילת הכבלים של NKS), יצר תוכניות בהפקה עצמאית. מנכ"לית ערוץ הטלוויזיה בשנים 2008–2012 נטליה קודריאשובה בזמנים שונים זכתה בהערכה ממושל המחוז, בשנת 2011 זכתה גם בפרס הלאומי בתחום עסקי המדיה כ"מנהלת המדיה של רוסיה".
לאחר מינויו של אנדריי וורוביוב, בנובמבר 2012, למושל המחוז התחולל חילופי תפקידים בהנהלת ערוץ הטלוויזיה. מנכ"לית הערוץ נטליה קודריאשובה עזבה את הערוץ ואחריה עורכית ראשית, מנהלת ראשית, עורכת דין ועובדים אחרים. אנדריי פרושיטינסקי, שעמד בעבר בראש חברת ההפקות ATV מונה למנכ"ל החדש. ביוני 2013 - אדם המקורב לחברת VGTRK מונה למנכ"ל הערוץ, היה זה הכתב לשעבר של תוכניות החדשות של ערוץ הטלוויזיה רוסיה וסגן העורך הראשי של רוסיה-2 ויאצ'סלב דוכין.
ב-1 ביוני 2013, הערוץ היה זמין בתדר 25 TVK במוסקבה, והחליף את ערוץ הטלוויזיה Euronews. העברת שידורי הערוץ ל-25 TVK התקיימה בהשתתפות ישירה של חברת VGTRK, מנהלה אולג דוברודייב והמושל הזמני דאז של מחוז מוסקבה, אנדריי וורוביוב.
"360°" (מאז 2014)
באפריל 2014 קנה הערוץ מסוק, שלאחריו ביצע מיתוג מחדש ושינה את שמו לרשת "פודמוסקובייה 360°". השידור תחת מותג זה החל ב-19 במאי 2014. במקביל לשינוי השם, חלו שינויים בלוח השידורים - ערוץ הטלוויזיה שינה את הפורמט שלו מערוץ אזורי לערוץ חדשות ומידע. מאותו הרגע רשת השידורים החלה להתרכז בעיקר בתוכניות מידע ובידור בהפקה עצמאית, כמו גם סרטים וסדרות. שידור ערוץ הטלוויזיה הועבר משיטת הדיור המקורית 4:3 ל-16: 9 ולפורמט HD בחדות גבוהה. מסוק הטלוויזיה רובינסון R44 שנקנה על ידי הערוץ המשיך להיות מעורב גם בהפקות הערוץ. בשנת 2016 הושק ערוץ חדשות בת בשם "360° נובוסטי", בו הצופים יכולים לעקוב אחר האירועים המשמעותיים ביותר במחוז מוסקבה, המדינה והעולם מסביב לשעון. רשת השידור מכילה שידורי חדשות לפי שעה, מידע עדכני על עומסי התנועה בשעות העומס בבוקר ובערב ונתוני מזג האוויר.
מאז 2016 החל הערוץ להתפשט לשאר אזורי רוסיה באמצעות שותפות רשת: ב-6 ביוני החל ערוץ הטלוויזיה של העיר ירוסלב "ערוץ הטלוויזיה העירונית" לשדר מחדש את ערוץ הטלוויזיה "360°" בירוסלבל, ב-17 בינואר 2018, "360°" החל לשדר בדונצק. ב-7 בפברואר אותה שנה החל ערוץ הטלוויזיה המקומי SAMPO TV 360° לשדר ברפובליקה של קרליה. באותה שנה הפך ערוץ הטלוויזיה לשותף בערוץ הטלוויזיה ATN ביקטרינבורג ובקרסנודאר. על פי החלטת ועדת התחרות הפדרלית לשידורי טלוויזיה ורדיו מיום 1 בפברואר 2017, ערוץ הטלוויזיה נבחר לערוץ טלוויזיה מחוזי ציבורי חובה ("כפתור 21") במחוז מוסקבה והוא משדר לכל בית אב במחוז מוסקבה.
ב-2 ביוני 2021, ערוץ הטלוויזיה 360° הציג לוגו חדש שהוצג בפורום סנקט פטרבורג הבינלאומי לכלכלה, תוך התמקדות בדיגיטל. השינוי בלוגו נבע מכך שבשנים האחרונות ערוץ הטלוויזיה "360°" הפך מערוץ הטלוויזיה של מחוז מוסקבה לחברת אחזקות תקשורת כלל ארצית.
FSC Żuk
FSC Żuk (בפולנית: FSC Żuk) הוא כלי רכב בתצורות: מסחרית ו-טנדר אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הפולנית Fabryka Samochodów Ciężarowych, (באנגלית: FSC Lublin Automotive Factory) בלובלין, בין השנים 1958–1996.
יוצרו 587,820 יחידות.
יחסי האיטי–שווייץ
יחסי האיטי–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת האיטי לבין הקונפדרציה השווייצרית.