cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מרווה צחורה
תפוצה ובית גדול בישראל
מרווה צחורה הובאה לישראל בשנות השביעים [חסר מקור] בגלל עמידותה בתנאים קשים וחסכנותה במים. היא נפוצה כצמח נוי וגינון בכל אזורי הארץ: בהר, בעמק בשפלה ובנגב, פרט לבקעת הירדן והערבה. למרווה הצחורה, שפרחיה לבנים וגביעיה סגולים, מספר "זנים" בישראל:  'מידנייט'  (`Salvia leucantha 'Midnight) שפרחיה וגביעיה סגולים מסן פרנסיסקו, פנסילבניה;  'דניאלס דרים' ( Salvia leucantha Danielle's Dream ['Ferpink']), שפרחיה ורודים וגביעיה לבנים, היא תוצא של מכלוא מדרום אפריקה ;  'וויט מיסצ'יף ' (Salvia leucantha 'White Mischief'), שפרחיה וגביעיה לבנים, היא תוצא של מכלוא מדרום אפריקה.
מקדם הפריקה
דוגמה לחישוב עבור זרימה בערוץ פתוח
בעקבות התנהגותם המורכבת של זורמים סביב מבנים כגון, חריר, שער, סכר וכו', נעשות ההנחות מסוימות במודלים התאורטיים של יחס קצב ספיקה נפחית של הזורם לגובה פני הנוזל, Rating curve. לדוגמה, במקרה של שער, הלחץ בפתיחת השער איננו הידרוסטטי, מצב אשר קשה למדל; אולם, ידוע כי הלחץ בשער נמוך מאוד באופן יחסי. לכן, מהנדסים מניחים כי הלחץ בפתיחת השער אפסי, והפריקה מחושבת על פי המשוואה הבאה:
מרווה צחורה
תפוצה ובית גדול בישראל
טמפרטורה ועוצמת קרינת השמש - מרווה צחורה משגשגת בקרינת שמש מלאה, אך גם חלקית, במיוחד באזורים חמים. היא עמידה בקרה ובשרב ובמקומות גבוהים.
סוגי קרקע - מרווה צחורה משגשגת במיוחד בקרקעות כבדות, לחות ומנוקזות היטב, ועמידה בקרקע גיר ובכל סוגי הקרקע (בסיסית, חומצית ונייטרלית), אך רגישה למליחות בקרקע.
הטיפול במרווה כצמח נוי
התחדשות הצימוח - גיזום אגרסיבי עד לקרקע, ל-30 עד 50 ס"מ בתחילת החורף לאחר הפריחה כשגבעולי הפריחה יבשים. המרווה מהירת צימוח והיא תתחדש מהבסיס. את הגיזום לצורך חידוש רצוי לעשות במישור החוף בסתיו לפני התחדשות הצימוח, אלא אם היא נמצאת עדיין בשיא הפריחה ואילו באזורי ההר בתחילת האביב אם השיח דליל ופריחתו אינה מזדקפת.
יהושע שמידט
הרב יהושע מרדכי שמידט (נולד בכ"ג בניסן ה'תשכ"ז מאי 1967) הוא ראש ישיבת נחלת יוסף ורב היישוב שבי שומרון. מחבר ספרים על 'שיטת הסימנים'.
מקדם הפריקה
דוגמה לחישוב עבור זרימה בערוץ פתוח
כאשר:
מרווה צחורה
הטיפול במרווה כצמח נוי
הריבוי המלאכותי נעשה באמצעות זרעים בתקופת הסתיו, ובאמצעות ייחורים בתקופת סוף האביב ותחילת הקיץ. והחלוקה בסוף החורף ותחילת האביב.
מקדם הפריקה
דוגמה לחישוב עבור זרימה בערוץ פתוח
Q - הפריקה.
מרווה צחורה
שמות
השם המדעי של הסוג "Salvia" נגזר מלטינית, שפירושו "מרפא". זהו השם הישן למרווה (sage) בעלת סגולות רפואיות, והוא קרוב מבחינה לשונית למילה "Salve" שמשמעותה "'משחה". מקור המילה "leucantha" מיוונית שפירושה "פרח לבן".
יהושע שמידט
ביוגרפיה
נולד בפתח תקווה. למד בישיבת נחלים, המשיך לתקופה קצרה במרכז הרב ומשם פנה ללמוד בישיבת ניר קריית ארבע. בהמשך שימש כר"מ בקיאות למספר שנים, והיה לאחד מתלמידיו המובהקים של הרב דוב ליאור. קבע את מושבו בשבי שומרון, שם היה ראש כולל ובהמשך הקים את הישיבה גבוהה - הסדר במקום והתמנה לרב היישוב. נשיא הישיבה הוא הרב דוב ליאור.
מקדם הפריקה
דוגמה לחישוב עבור זרימה בערוץ פתוח
g - תאוצת הכבידה.
יהושע שמידט
ביוגרפיה
בשנת 2001 נפצע קל הרב שמידט בפיגוע, לאחר שחוליית מחבלים פתחה באש מרכב שחלף על פני הרכב בו נסע. כיפתו המחוררת פורסמה בכלי התקשורת.
מקדם הפריקה
דוגמה לחישוב עבור זרימה בערוץ פתוח
H_1 - גובה החתך ממש לפני השער.
יהושע שמידט
ביוגרפיה
ביולי 2016 הצביעו רוב חברי האגודה ביישוב שבי שומרון בעד בחירת רב חדש תחתיו. הליכים משפטיים מתנהלים בעניין בבית הדין האזורי לעבודה.
מקדם הפריקה
דוגמה לחישוב עבור זרימה בערוץ פתוח
למרות זאת, הלחץ איננו באמת אפס בשער; לכן, משתמשים במקדם הפריקה C_d, כלהלן:
יהושע שמידט
ביוגרפיה
הרב שמידט נשוי ואב לאחד עשר ילדים.
שיטת הלימוד
חיבר את 'שיטת הסימנים' במטרה להקל על לומדי גמרא לזכור את תוכן כל דף הנלמד על ידי סימנים הנמצאים בתוכן בדף.
שיטתו בישיבה היא לימוד עיון החותר להגיע לנקודה המרכזית של הסוגיה מתוך עיון בספרי ראשונים ואחרונים והקניית כלים ללימוד העיון, תוך שאיפה להגיע לפסק הלכה.
חיבוריו
כמו כן הוציא חוברות על שאר התלמוד הבבלי על פי שיטת הסימנים. הספר על שיטת הסימנים קיבל הסכמות מהרב חיים קניבסקי, הרב מרדכי אליהו, הרב יצחק יוסף, הרב מאיר מאזוז, הרב יעקב אריאל, הרב זלמן נחמיה גולדברג, הרב דוב ליאור, האדמו"ר מנדבורנה הרב יעקב ישכר בער רוזנבוים ועוד.
Word Up!
(בעברית: מילה למעלה!''') הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה קמאו, מתוך אלבום אולפן בעל אותו השם, '. השיר יצא לאור ב-27 במאי 1986, על ידי חברות התקליטים אטלנטה ארטיסט, מרקורי רקורדס ופוליגרם רקורדס, כסינגל רשמי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-530 מיליון השמעות.
גרסאות כיסוי
במהלך השנים, הקולט השיר מספר פעמים תוך שהגרסה המצליחה ביותר שלו הוקלטה על הלקה ליטל מיקס. להלן חלק מההקלטות המחודשות של השיר:
גרסתה של ליטל מיקס
להקת הבנות הבריטית ליטל מיקס הקליטה את השיר מחדש בשנת 2014. הוא הופץ דיגיטלית ב-16 במרץ 2014, ולאחר מכן יצא גם בפורמט פיזי על גבי תקליטור, במטרה לעזור בקידום המכירות של השיר ברחבי הממלכה המאוחדת. השיר לא נכלל באף אלבום של ליטל מיקס.
השיר הגיע למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע
ליטל מיקס הכריזו לראשונה על הסינגל ב-16 בינואר 2014, באמצעות הטוויטר הרשמי של הלהקה. השיר הושמע לראשונה ברדיו 1 של ה-BBC ב-20 בינואר 2014, במהלך תוכנית ארוחת הבוקר של ניק גרימשאו. העטיפה הרשמית של הסינגל נחשפה ב-24 בינואר 2014.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-20 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הצילומים לקליפ החלו בתחילת פברואר 2014. הלהקה פרסמה תמונה בלעדית מהקליפ ב-25 בפברואר 2014. הקליפ הוצג לראשונה בתוכנית הטלוויזיה שואו צ'ארט ב-28 בפברואר 2014, ופורסם ב-Vevo ב -3 במרץ 2014. הוא מציג בתוכו ידוענים כמו ניק גרימשאו, לואי ספנס, לואי סמית', ארלין פיליפס, מלאני סי וכריס בארי.
נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-145 מיליון צפיות.
דייוויד ברן
דייוויד ברן (באנגלית: David Byrne; נולד ב-14 במאי 1952) הוא זמר, פזמונאי, מפיק, שחקן וסופר סקוטי-אמריקאי. חבר מייסד, כותב שירים ראשי, סולן וגיטריסט של להקת "Talking Heads" האמריקאית. מקיים שיתופי פעולה רבים בקולנוע, תיאטרון ובספרות.
ביוגרפיה
ברן נולד בדאמברטון, סקוטלנד. כאשר היה בן שנתיים עברה משפחתו לאונטריו שבקנדה. כשהיה בן שמונה, עברה המשפחה לארצות הברית בעקבות עבודתו של אביו, כמהנדס אלקטרוניקה.
ברן גילה התעניינות רבה במוזיקה בילדותו ולמד לנגן על גיטרה, אקורדיון, כינור ומפוחית. בחטיבה הוא לא התקבל למקהלה בטענה שאינו מתאים. בתיכון הוא היה חבר בלהקה בשם "Revelation" ולאחר מכן, חצי מצמד בשם "Bizadi", שהופיע בעיקר בקאברים.
בתחילת שנות ה-70 החל ללמוד אמנות ועיצוב במשך שנה ברוד איילנד ושנה נוספת במכללת האמנות של מכון מרילנד אך לא סיים לימודים אלו. במכללה לאמנות ברוד איילנד הכיר ברן את כריס פרנץ וטינה ווימאות' והם הקימו להקה בשם "The Artistics" .שנה מאוחר יותר, ב-1975, התפרקה הלהקה והשלושה עברו לניו יורק, שם הקימו מחדש את הלהקה בשם "Talking Heads". בשנת 1991 התפרקה הלהקה לאחר שהוציאה לאור שמונה תקליטים.
במקביל לחברותו בלהקת טוקינג הדס, הפיק ברן פרויקטים ואלבומים שונים, תוך שיתופי פעולה עם מוזיקאים, כגון בריאן אינו, Fun Boy Three וסנט וינסנט (Annie erin clark).
ב-1989 הוציא תקליט בשם "Rei Momo" הכולל סגנונות אפרו קובניים, היספניים וברזילאיים, סמבה, ממבו ,צ'ה צ'ה צ'ה ועוד.
באלבומו החמישי משנת 1997, "Feelings", שילב ברן תזמורת שלמה של כלי נשיפה.
בשנת 2001 פרסם אלבום בשם "Look into the Eyeball". באלבום מורגש קו מיוחד שמהווה מעין המשך של האלבום "Uh-Oh", שבו יש שילוב של מוטיבים אופטימיים יותר. הסינגל "Like Humans Do" מהאלבום נבחר על ידי מיקרוסופט כחלק מקידום תוכנת Windows Media Player ששווקה יחד עם חלונות XP ונכלל כ"רצועת הדגמה" במערכת ההפעלה. כתוצאה מצעד זה, הפך הסינגל לאחד השירים המוכרים ביותר שלו.
ב-2012 הוציא אלבום, תוך כדי שיתוף פעולה עם הזמרת סנט וינסנט, בשם "Love This Giant".
במרץ 2018 הוציא ברן אלבום סולו ראשון מזה 14 שנה בשם "American Utopia", כחלק מפרויקט מולטימדיה שנקרא "סיבות להיות מעוּדד". לאחר הוצאת אלבום זה יצא לסיבוב הופעות והפיק מופע מיוחד שהוצג בברודוויי (תיאטרון) ב-2019. מופע זה מבוסס על האלבום הזה וכן על שירים שונים מתקופת טוקינג הדס, בליווי רקדנים זמרים ונגנים שהופיעו יחפים על הבמה וחלקם החזיקו את כלי הנגינה תוך כדי ריקוד ושירה. הכוריאוגרפיה היא של אנני-בי פרסון. בעקבות מופע זה יצא סרט ב-2020 בהפקת HBO בשם David Byrne's American Utopia בבימויו של ספייק לי.
ברן ידוע כחובב רכיבה על אופניים, בעיקר בעירו ניו יורק, ואף כתב ספר בנושא בשם "Bicycle Diaries".
ברן היה נשוי למעצבת התלבושות האמריקאית אדל לוץ ולהם בת אחת.
פרסים
על פועלו הרב זכה בפרסים שונים:
פעילות פוליטית
במהלך מלחמת לבנון השנייה פרסם ברן באתר שלו את דעתו על המצב והאשים את ישראל בנעשה בלבנון. ב-2009 חתם ברן על עצומה נגד קיום האירוע "City To City" שהוקדש לתל אביב במסגרת פסטיבל הסרטים בטורונטו.
וולגרינס
וולגרינס (באנגלית: Walgreens) היא רשת בתי המרקחת הגדולה ביותר בארצות הברית.
וולגרינס מפעילה כ-7,500 בתי מרקחת בכל 50 המדינות של ארצות הברית, בוושינגטון הבירה ובפוארטו ריקו. כ-2,000 מהחנויות פתוחות 24 שעות ביממה ורוב החנויות ממוקמות בפינות רחוב וצמתים מרכזיים. מלבד תרופות, נמכרים בחנויות מוצרי קוסמטיקה וישנה מחלקה לפיתוח תמונות.
החברה נוסדה בשיקגו ב-1901 על ידי צ'ארלס רודולף וולגרין, בן למהגרים משוודיה. ב-1916 פעלו בעיר 19 בתי מרקחת, וב-1930 פעלו כ-400 בתי מרקחת ב-87 ערים בארצות הברית. לאחר מותו של צ'ארלס רודולף וולגרין האב, ירש את החברה בנו צ'ארלס רודולף וולגרין הבן. לאחריו, החל משנות ה-70, ירש את החברה צ'ארלס רודולף וולגרין השלישי.
באוגוסט 2019 הודיעה חברת וולגרינס על כוונתה לסגור 200 חנויות בארצות הברית. סגירת החנויות מייצגת פחות מ-3% מ -10,000 הסניפים בארצות הברית. החברה מקווה לחסוך הוצאות שנתיות של 1.5 מיליארד דולר עד שנת 2022.
P0f
P0f הוא כלי סריקה, מבוסס קוד פתוח, המאפשר למשתמש בו לזהות באופן פאסיבי את מערכות ההפעלה של השרתים והמחשבים איתם הוא מתקשר. בנוסף הכלי יכול לסייע באיתור מידע נוסף אודות המערכות המרוחקות.
P0f נכתב בשפת C ופותחה על ידי מיכאל זלבסקי (Michał Zalewski) בשנת 2000.
בעזרת שליחת מנות TCP ובקשת HTTP מפיק הכלי מידע רב אודות מערכת ההפעלה והיישומים הרצים במערכת המרוחקת, בנוסף, יכול להעריך את המרחק מהמערכת איתה הוא מתקשר ולבדוק אם הופעלה חומת אש.
בשונה מכלי סריקה אחרים, P0f הוא סורק פאסיבי ולא יוצר תנועה ורעש ברשת, אלא מנתח שדות מסוימים בחבילות המידע שנסרקו ובכך מקשה על זיהוי הסריקה.
שימוש
P0f זה פותח במטרה לסייע למנהלי רשתות בבדיקות שגרתיות, איתור חיבורים לא מורשים ובבדיקות חדירה.
לכלי זה אין ממשק גרפי ויש להריצו דרך ממשק הפקודה.
השימוש הסטנדרטי בכלי זה, הוא כדלקמן:
הסוכנות הבין-לאומית לחקר הסרטן
הסוכנות הבין-לאומית לחקר הסרטן (באנגלית: International Agency for Research on Cancer; IARC) היא סוכנות בין-לאומית, חלק מארגון הבריאות העולמי של האומות המאוחדות.
המשרדים הראשיים של הסוכנות ממוקמים בליון, צרפת. תפקידה הוא לערוך מחקרים באשר לסיבות מחלת הסרטן. היא גם אוספת ומפרסמת מידע אודות מקרי סרטן בעולם וכן מונוגרפים על גורמים מסרטנים המהווים סכנה לבני אדם.
קטגוריות
הסוכנות הבין-לאומית לחקר הסרטן מסווגת את הגורמים, התערובות והחשיפות ל-5 קטגוריות. הסיווג נקבע רק על פי חוזק הראיות לכך שמדובר בגורם מסרטן, ולא על הגידול היחסי של סיכון לסרטן עקב חשיפה, או על כמות החשיפה הנדרשת לגרום לסרטן. לדוגמה: חומר מסוים מעלה רק במעט מאוד את הסיכוי לסרטן, וגם זה רק לאחר חשיפה לזמן ממושך ובמינונים גדולים, אך הראיות לסיכוי הקטן לסרטן הן חזקות. במקרה זה החומר יסווג בקבוצה 1, על אף שהוא לא מהווה סיכון משמעותי בשימוש רגיל.
הטיה מערכתית
הטיה מערכתית (באנגלית: Systemic bias) היא תחדיש המשמש לתיאור דעה קדומה שהיא אנדמית או טבועה במערכות אנושיות. הבעיה המקבילה במערכות לא אנושיות (כגון מכשירי מדידה או מודלים מתמטיים המשמשים למדידת כמויות פיזיות) נקראת שגיאה מערכתית.
הטיה במוסדות אנושיים
ניתן להתייחס, למשל, להטיה מערכתית במוסד מסוים, בפיחות התרומות של נשים או מיעוטים אתניים.
לדוגמה, תחרויות מוזיקה בהן זוכים תמיד רק גברים לבנים, חשופות כנראה להטיה מערכתית, אם אין סיבה מובנית לכך שדווקא גברים לבנים יהיו תמיד המוזיקאים הטובים ביותר. הטיה זו יכולה להיות מכוונת מצד המשתתפים, או להתקיים באופן בלתי מודע. לקיומה המתמשך של תופעה זו עשויה לתרום העובדה שהשופטים בתחרות המוזיקלית כוללים רק זמרים גברים שזכו בתחרויות הקודמות. ייתכן שבנוסף לבחינת המיומנות הווקליות ומיומנויות הנגינה של המשתתפים בתחרות, לשופטים תהיה נטייה לבחור באנשים עימם הם חולקים ערכים משותפים - הן מבחינת מוזיקה והן בתחומים אחרים, ושכתוצאה מכך בסופו של דבר ייבחרו לרוב או תמיד מוזיקאים זכרים לבנים. במקרה הזה, ההטיה יכולה לנבוע משמירה מודעת או לא-מודעת על האינטרסים של המגדר והאינטרסים של הקבוצה האתנית, או פשוט תנבע מכך שהרכב השופטים אינו מגוון. כך או כך, בחינת איכות המוזיקאים ויכולות השירה שלהם תהיה מוטה.
מאחר שהטיות קוגניטיביות טבועות בחוויות, בנאמנויות, ובקשרים של אנשים בחיי היום-יום, אי אפשר לשים להן סוף, אף על פי כן, כן ניתן לשפר את המודעות לקיומן של הטיות מערכתיות, ובכך לעודד אימוץ מנגנונים שיסייעו לפצות על קיומן.
יבול חו"ל
יתרונות וחסרונות
מבחינה הלכתית, יבול חו"ל (מאזורים שאינם במחלוקת) הוא כשר לכל הדעות. בכך הוא עדיף על פתרונות אחרים שיש עליהם מחלוקת (כגון היתר מכירה או אוצר בית-דין או יבול נכרי). עם זאת, יש המתנגדים לפתרון זה מסיבות עקרוניות:
MeSH
MeSH (ראשי תיבות של: Medical Subject Headings; באופן מילולי: כותרות נושא רפואיות) הוא אוצר מילים מקיף ומבוקר, ליצירת רשימת מאמרים וספרים בתחום מדעי החיים שנוצר ומעודכן על ידי הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית (NLM).
שימושים
MeSH נמצא בשימוש בסיס הנתונים של MEDLINE ושל PubMed, ברישום "ClinicalTrials.gov", לסווג מחלות אשר נלמדות על ידי ניסויים הרשומים ב-ClinicalTrials.gov, ועוד. הוא מהווה גם אוצר מילים נרדפות המאפשר חיפוש.
קטגוריות
הקטגוריות הראשיות של MeSH הן:
היסטוריה
ה-MeSH הוצג ב-1960, עם אינדקס הקטלוג של NLM עצמו וכותרות הנושא של האינדקס הביבליוגרפי "Index Medicus" (או IM, הוצאת 1940), כקודמיו. הוצאת הגרסה המודפסת השנתית של MeSH הופסקה ב-2007 כך ש-MeSH זמין כעת באינטרנט בלבד. הוא ניתן לדפדוף והורדה בחינם דרך PubMed. MeSH תורגם למספר רב של שפות ומאפשר איחזור מסמכים משפות שונות.
הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2003
הבחירות הפרלמנטריות שנערכו ברוסיה ב-7 בדצמבר 2003 היו מערכת הבחירות לבית התחתון השלישית מאז 1993. ישנם 450 מושבים בדומה הממלכתית, הבית התחתון של האספה הפדרלית של רוסיה.
כצפוי, מפלגתו של ולדימיר פוטין "רוסיה המאוחדת" קיבלה את מרבית הקולות (37.6 אחוזים) וזכתה ברוב המושבים. המפלגה הקומוניסטית נותרה השנייה בגודלה, אם כי כוחה הצטמצם. המפלגה הליברל-דמוקרטית שיפרה את מעמדה וזכתה ב-19 מושבים נוספים, ואילו "יאבלוקו" הליברלית וברית כוחות הימין השמרנית-ליברלית איבדו את מרבית המושבים.
אלון השעם
אלון השעם (שם מדעי: Quercus suber) הוא עץ אלון ירוק-עד שגודלו בינוני. מקליפתו של עץ האלון מופק חומר השעם אשר ממנו מיצרים לרוב פקקי בקבוקים ואטמים בשל אי חדירותו לנוזלים.
מידע
אלון השעם גדל בדרום-מערב אירופה, בעיקר באזור פורטוגל, גיברלטר, צרפת, איטליה וספרד וכן בצפון-מערב אפריקה בעיקר באזור מרוקו תוניסיה ואלג'יריה. כשליש מיערות השעם בעולם גדלים בפורטוגל, והמדינה מייצרת כ-50 אחוזים מכלל תפוקת השעם העולמית. קליפתו של אלון השעם עבה ומבודדת והיא מתחדשת פעם אחת בעשר שנים. מכיוון שהשעם אטום לנוזלים, מייצרים ממנו פקקים לבקבוקים ובעיקר לבקבוקי יין.
פירותיו של אלון השעם הם בלוטים אשר קוטרם הוא 2–3 סנטימטרים, גזעו צפוף ורחב.
אלון השעם אינו דורש השקיה מרובה, והוא חסכוני במים גובהו של האלון מגיע עד 20 מטרים, ואורך חייו הוא כ-150 שנה. בישראל גדלים מספר עצים: בגינון על תל כפר-סבא במזרח העיר, בחורשה הלימודית של קריית אונו, במרום גולן וביער גבעת כ"ח (יער קולה) על שביל אלכסנדרוני (סימון שחור) קיים פרט בודד בטבע.
לוקאס בראבו
לוקאס בראבו (בצרפתית: Lucas Bravo; נולד ב-26 במרץ 1988) הוא שחקן ודוגמן צרפתי.
ביוגרפיה
בראבו נולד בניס, צרפת; בנם של שחקן הכדורגל הצרפתי דניאל בראבו (אנ') ושל הזמרת אווה בראבו. את לימודיו התיכוניים עשה בבית הספר Lycée Pasteur בניי-סיר-סן.
קריירה
בראבו עבד כסו שף, לפני שקיבל את תפקידו הראשון בסרט הקצר "כתוביות" משנת 2013. באותה שנה הופיע בשני פרקים בסדרת הטלוויזיה הצרפתית "Sous le soleil de Saint-Tropez".
בשנת 2014 הוא שיחק בתפקיד משנה בסרט הקולנוע "La crème de la crème".
בשנת 2020 לוהק לתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "אמילי בפריז" בנטפליקס; בסדרה מגלם בראבו את מושא האהבה של אמילי, השף הצרפתי, גבריאל.
באוקטובר 2021 לוהק בראבו לתפקיד בסרט הקולנוע "כרטיס לגן עדן" של הבמאי הבריטי אול פארקר.
בראבו היה דוגמן ודגמן בין השאר לחברת האופנה שאנל.
קלמאן אדר
קלמאן אדר (בצרפתית: Clément Ader; 2 באפריל 1841 – 3 במאי 1925) היה ממציא צרפתי ומהנדס חשמל, הידוע כאחד מחלוצי תחום התעופה. אדר המציא מטוס בעל מנוע קיטור.
קורות חיים
בשנת 1878 אדר שיפר את הטלפון שהומצא על ידי אלכסנדר גרהם בל, ובשנת 1880 הקים את רשת הטלפונים בפריז. בשנת 1881 הוא המציא את הסטריאופון- מערכת שמע בה המאזינים קיבלו ערוץ נפרד לכל אוזן, מצב שאיפשר תפיסה סטריאופונית של השחקנים על הסט.
בעזרת מחקריו של לואי מויאר על תעופת ציפורים, בשנת 1886 הוא בנה כלי טיס אותו כינה אדר איול וקרא לסוג כלי הטיס Avion מילה שהפכה בצרפתית למושג מטוס. כלי הטיס היה דמוי עטלף, והונע על ידי מנוע קיטור קל אותו עיצב בעצמו. המנוע כלל 4 צילינדרים, הפיק כוח של 20 כוחות-סוס (15 קילו-וואט) והניע פרופלור מסחב (כלומר מותקן בקדמת כלי הטיס ומושך אותו) ארבעה להבי.
בתאריך 9 באוקטובר 1890 אדר ניסה להטיס את כלי הטיס שבנה. היסטוריונים של תעופה מעניקים קרדיט למאמץ זה המראה מונעת לטיסה בלתי נשלטת בגובה אפקט הקרקע, כ־50 מ (160 רגל) בגובה של כ 20 ס"מ (8 אינץ').
באוגוסט 1892 בנה מטוס נוסף וטען מאוחר יותר כי הוא טס עמו למרחק של 100 מטר (330 רגל). אם כי מרבית המקורות מסכימים שהדגם מעולם לא הושלם ולא הוטס. אם כי הניסויים של קלמאן משכו את תשומת לב הצבא הצרפתי שמימן את בנייתו של מטוס נוסף.
קלמאן בנה את הדגם השלישי שלו. דגם זה גם דמה לעטלף והיה עשוי פשתן ועץ, בעל מוטת כנפיים ברוחב 15 מטר (48 רגל), מצויד בשני מנועי קיטור בכוח של 30 כוח-סוס כל אחד, שהניעו שני פרופלורי מסחב ארבעה להביים. בתאריך 12 באוקטובר 1897 ביצע אדר ניסויי הסעה וכעבור יומיים ביצע ניסוי טיסה שכשל. לאחר ריצה קצרה המכונה הוסטה מהמסלול על ידי משב רוח, ונעצרה. בשל תוצאת טיסה זו, הצבא הצרפתי הסיר את המימון שלו, אבל שמר את התוצאות בסוד. המסמכים שוחררו לידיעת הציבור ב-1910 בהם דווח שניסיונות להטיס את המטוס עלו בתוהו.
ספריו
בשנת 1909 פרסם קלמאן את הספר L'Aviation Militaire (תעופה צבאית). הספר עוסק באווירונאוטיקה ובצבא.
בספר מפתח קלמאן את רעיונותיו על הארגון התאורטי של חיל האוויר. בספר הוא מדגיש את החשיבות העתידית של מטוסים צבאיים. הרעיונות שלו פורסמו תחת הכותרת "לחימה צבאית".
מורשתו
בספרו L'Aviation Militaire, קלמאן חזה את נושאת המטוסים – ספינה עם סיפון טיסה שטוח ומבנה בודד מעל הסיפון בצד הספינה וכיצד הספינה תשמש את הציים. המילה שבה השתמש לתיאור כלי הטיס (Avion) השתרשה בצרפתית ובספרדית כמושג למטוס.
הר אדר בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של קלמאן אדר.
ישראל חיים ברקוביץ
ישראל חיים ברקוביץ (1921–1990) היה רב וראש עיריית צפת.
ביוגרפיה
ברקוביץ נולד לר' יעקב יום טוב ליטמן ושפרה. למד בישיבת חוסט אצל הגאון רבי יהושע גרינוולד. במהלך השואה נלקח למחנה עבודה של הנאצים שם שהה עד לשחרורו בשנת 1940. אחר כך שהה במחנה פליטים בגרמניה. בשנת 1948 עלה לישראל, והסוכנות היהודית שלחה אותו לצפת. אחרי תקופה קצרה מונה לנציג הציבור החרדי בעיריית צפת. בתפקיד זה כהן כ-35 שנה, כממלא מקום ראש העיר, סגן ראש העיר וכיהן בשנת 1968 כראש העיר. כראש העיר פעל למען הקהילה החרדית בצפת. לאחר שעזב את העירייה הקים בשיתוף עם עוד מס' שותפים את בית האבות "סוכת שלום" בצפת.
נפטר ב־26 ביולי 1990. נקבר לצד בנו שנהרג בתאונת דרכים בבית עלמין סגולה בפתח תקווה.
קישורים חיצוניים
כתבה עליו בבלוג "עולמם של החרדים" – 30 שנה לראש עיריית צפת הרב ישראל חיים ברקוביץ ז"ל ה אב תש"נ
אורנה שורני (אירן צ'יזמדיה)
אורנה שורני (אירן צ'יזמדיה) (בהונגרית: Irén Surányi Csizmadia; 24 ביולי 1928 – 1 בינואר 2017) הייתה חסידת אומות העולם מהונגריה שהצילה יהודים יחד עם אחיותה ואמה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
אירן התגוררה עם אחיותיה אולגה שרה פישר (צ'יזמדיה) ומלבינה צ'יזמדיה ואמה בעיר שאטוראליאויהיי, הונגריה. אמה מריה הייתה אלמנה ועבדה כתופרת.
ב-10 במאי 1944 הועברו כ-210 אסירים יהודים למחנה עבודה שהוקם בעיר שאטוראליאאויהי אשר סמוך אליו התגוררה משפחת צ'יזמדיה. לאחר הגעתם של האסירים למקום, עזרו אירן, שתי אחיותיה הגדולות אולגה ומלבינה, ואימם מריה לאסירים על ידי הברחת אוכל למקום, הברחת מכתבים למחנה פנימה והחוצה ממנו, וכן עזרו לאסירים במגוון תחומים.
כאשר הוקם הגטו בעיר, יצרה מלבינה קשר עם אחד האסירים והציעה לו עזרה. תוך זמן קצר הצטרפו אליה גם אירן ואולגה. הן החלו לעזור לאסירים, לספק להם אוכל, לעדכן אותם בידיעות מהרדיו, ולהעביר להם מכתבים. כאשר גילתה זאת אימן היא עודדה אותן להמשיך, והן המשיכו את עבודתן ואף הציעו את ביתן כמקום מסתור ליהודים להיות בו, למרות הידיעה שעונש מוות צפוי לכל מי שנתפס עוזר ליהודים. כאשר התנאים איפשרו אף דאגו להבריח יהודים מן המחנה. סך הכל הצילו בנות המשפחה כ-29 יהודים.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה המשיכו אירן ומשפחתה לעזור ולסייע ליהודים לעבור לצ'כוסלובקיה בדרכם לארץ ישראל. לאחר כניסת הרוסים להונגריה, בסיום המלחמה החלו להתקבץ שורדים בבית משפחת צ'יזמדיה, ביניהם לדיסלב (נפתלי) שורני אשר התחתן עם אירן, שהתגיירה ושינתה את שמה לאורנה. בשנת 1949 עלו לישראל יחד עם בנם יוסף בן השנה. לאחר עלייתה עודדה אורנה את אחיותיה ואמה לעלות לישראל. אולגה הבכורה התגיירה ונישאה לקרול פישר, שהיה בין היהודים שהצילה ועלתה בדצמבר 1949. האחות השלישית, מלבינה עלתה בעקבות אחיותיה ונישאה לישראלי. משפחת שורני נדדה בין חיפה, תל אביב, עכו, צפת ונהריה. בישראל נולדה לבני הזוג בת. ב-1956 הקימו הזוג שורני מלון קטן בנהריה. ב-2002 נפטר בעלה לדיסלב (נפתלי). במלחמת לבנון השנייה נפגע ביתה של אורנה מקטיושה. אירוע ממנו לא התאוששה עד מותה בשנת 2017.
הכרה והנצחה
במשך השנים הוכרו שלוש האחיות ואמן כחסידות אומות העולם. במרץ 1987 הוכרו אולגה פישר ומלבינה צ'זמדיה. ב-14 בספטמבר 1995 הוכרו אורנה שורני ואמה מריה צ'זמדיה כחסידות אומות העולם באופן רשמי, ושמן נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים. במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של אורנה שורני ומשפחתה ואותר מקום קבורתה בבית העלמין בנהריה. בשנת 1998 הופק הסרט Rescuers-Stories of a Courage: Two Families שמבוסס על סיפור משפחת צ'יזמדיה.
נוף בערפל
הסרט, שהוא השלישי בטרילוגיית "השתיקה" של אנגלופולוס, מתרכז בשתיקתו של אלוהים, ועוסק בהיבטים קיומיים ואקזיסטנציאליסטים. כמו בסרטיו האחרים של אנגלופולוס, גם סרט זה מתאפיין ביופי ויזואלי רב ובסצנות הכוללות סמליות רבה ודימויים רבי עוצמה.
הסרט מספר את סיפורם של שני ילדים, ואולה ואלכסנדר, שגדלו עם אמם ומעולם לא פגשו את אביהם והיא מספרת להם שאביהם עובד ומתגורר בגרמניה. הילדים מחליטים לצאת ולחפש את אביהם לבדם ברכבת ובדרך עוברים סידרה של הרפתקאות.
אהרן מז'יטומיר
רבי אהרן מז'יטומיר (ה'תק"י-1750 בערך – ה'תקע"ז-1817 בערך) היה תלמידו של רבי לוי יצחק מברדיטשוב ומגדולי תנועת החסידות.
ביוגרפיה
הוא התמנה למגיד בז'יטומיר על ידי רבו בשנת ה'תקנ"ח. בתפקידו זה כיהן כשלוש שנים ולאחר מכן עקר להונגריה וכיהן כמגיד בערים קראלי ואשוואר.
הוא כתב ספר ובו דרשות קבליות על חומשי התורה בשם "תולדות אהרן", ברדיצ'ב, 1817. בספר נדפסו דרשותיו מז'יטומיר בשנים ה'תקנ"ח-ה'תקס"א.
הוא נפטר בכ"ו תשרי תקע"ז (1816) ובהילולה שלו משתתפים רבים. קברו חולל מספר פעמים.
יאנקי בחצר המלך ארתור (סרט)
יאנקי בחצר המלך ארתור (באנגלית A Connecticut Yankee in King Arthur's Court) הוא סרט מוזיקלי קומי אמריקאי משנת 1949 בבימויו של טאי גארנט, עם בינג קרוסבי ורונדה פלמינג בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס באופן רופף על הרומן "יאנקי מקונטיקט בחצר המלך ארתור" של מארק טוויין משנת 1889. הבסיס דומה - עלילה דמיונית על אדם מקונטיקט נקלע לממלכתו של המלך ארתור בשנת 528 ומלמד אותם דברים שלא ידעו.
הפסקול המוזיקלי הוא של ויקטור יאנג והשירים הולחנו על ידי ג'ימי ון הויזן למילים של ג'וני ברק  מהם התפרסם השיר "עסוק בלעשות כלום" (""Busy Doing Nothing").
תקציר העלילה
בשנת 1912 מבקר הנק מרטין (בינג קרוסבי), נפח מקונטיקט, בטירת פנדרגון באנגליה שם יש מוזיאון לאבירי השולחן העגול הוא רואה תמונה גדולה על הקיר של ליידי אליסנדה ונפגש עם בעל המקום לורד פנדרגון (סר סדריק הרדוויק) ומספר לו סיפור מוזר על היכרותו עם הליידי הזאת.
הנק מראה את יכולתו בהבערת גלימתו של מרלין על ידי מיקוד קרני האור על ידי זכוכית שעונו ואחר כך על ידי הצתת גפרור. המלך ארתור (סר סדריק הרדוויק) מכיר בכישרונו, נותן לו תואר סר וממנה את סגרמור לעוזרו. הנק מקים בית מלאכה לתיקון ושיפוץ אביזרי אבירים וגם מייצר אקדח.
הנק מתאהב באליסנדה היפה (רונדה פלמינג) קורא לה אליס ואחר כך סנדי. אליסנדה מאורסת לאביר האימתני לנסלוט (מרוין ויי) שמזמין את הנק לתחרות הפלה ברומח. כולם יודעים שלהנק אין סיכוי, הוא אינו מסוגל לעלות על הסוס עם השריון. הוא מסיר את השריון ומנצח לבסוף את לנסלוט על ידי הפלתו בעזרת פלצור.
הנק מגלה את מצבם הגרוע של נתיני המלך ארתור ומשכנע אותו להתלבש כאדם פשוט ולצאת אתו ועם סגרמור לפגוש את האנשים הפשוטים. הם יוצאים בשמחה ושרים "עסוק בלעשות כלום". הם נעצרים ומושלכים לכלא ומועמדים להימכר לעבדות. הנק מצליח בעזרת מגנט לצוד את המפתח וסגרמור מחסל את השומר. הם נתפסים ומובלים בתור לעריפת ראשיהם בגרזן בנוכחות העם. באותו זמן נכבלת אליסנדה בטירת לנסלוט.
כאן קורה נס - הנק מעיין באלמנך ומוצא שבאותו יום בצהרים (21 ביוני 528), יתרחש ליקוי חמה מלא. הוא מכריז כי בכוחו להחשיך את השמש ואכן זה קורה והאנשים המפוחדים דורשים לשחרר אותם. בחסות החשיכה הם נמלטים והנק ממהר לטירת לנסלוט, הורג את השומר ומציל את אליסנדה.
סינה (חברה)
סינה (באנגלית: Sina, בסינית: 新浪 ; בפין-יין :  Xīn Làng ) היא חברה סינית לתקשורת מקוונת. Sina מפעילה ארבעה קווים עסקים: Weibo, Sina Mobile, Sina Online, Sina.net.
חיים מנחם לויטס
הרב ד"ר חיים מנחם לויטס (באנגלית: Mendell Lewittes ; כ"ב בכסלו תרע"ג, 2 בדצמבר 1912 - ט"ו באב תשנ"ד, 23 ביולי 1994) היה רב ומנהיג בכמה קהילות בארצות הברית וקנדה, מחבר תורני, ועורך.
סינה (חברה)
ל-Sina מעל 100 מיליון משתמשים רשומים ברחבי העולם.
חיים מנחם לויטס
בצעירותו
לויטס נולד בניו יורק בשנת 1912. למד בישיבת רבנו יצחק אלחנן, ושם נסמך לרבנות בשנת 1932, וגם קיבל תואר ראשון אקדמי. תואר שני קיבל מאוניברסיטת הארוואד. מאוחר יותר קיבל תואר ד"ר לשם כבוד מהישיבה יוניברסיטי. את רוב תורתו קיבל ממורו ורבו הרב משה סולובייצ'יק. בשנת 1936 נשא לאישה את את'ל, ביתו של הרב אהרון דרייזן, נשיא ארגון 'ועד העיר' במונטריאול.
רבנות בצפון אמריקה
הרב לויטס היה חבר 'המרכז העולמי' של תנועת המזרחי. ובעל השקפה ציונית, ולדעתו הקמת המדינה היא אתחלתא דגאולה העתידית.
לאורך השנים פרסם מאמרים בכתבי עת רבים, בהם: הדרום, אור המזרח, שנה בשנה ועוד.
העלייה לארץ וסוף חייו
בשנת 1969 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בשנים אלו לא נשא בתפקיד רבני אלא עסק בכתיבה ועריכה תורנית, ופרסם מספר רב של ספרים ומאמרים בעברית ובאנגלית. הרב לויטס ערך את כתב העת של הרבנות הראשית 'שנה בשנה' משנת תשנ"א ועד שנת תשנ"ה. כמו כן, הוא העביר קורס בדרשנות במכון הרי פישל, לימד שיעור דו שבועי בתלמוד ירושלמי, וכתב את מדור ביקורת ספרי היהדות בגרוזלם פוסט.
הרב לויטס נפטר ב-1994 בירושלים, כתבה על פטירתו פורסמה בניו יורק טיימס.
חיבוריו
בעברית: באנגלית:
ח'וראמשהר
היסטוריה
בראשית המאה ה-20 התגלו באזור שדות נפט. שם העיר שונה לח'וראמשהר בתקופת רזא ח'אן (שנות ה-20 של המאה ה-20).
העיר נכבשה בהתקפה העיראקית הראשונה במלחמת איראן–עיראק, בין ה-22 בספטמבר ל-10 בנובמבר 1980. הקרבות העקובים מדם במקום הותירו אותה ריקה מאוכלוסייה אזרחית. ב-24 באפריל 1982 יצאו האיראנים ל"מבצע בית אל-מקדס" לכיבוש ח'וראמשהר וסביבתה, הצבא האיראני צר על העיר במשך חודש. שחרור העיר משליטת צבא עיראק ב-25 במאי הפך לסמל לאומי. העיר, שנהרסה כליל בקרבות, לא שבה להיות עיר אזרחית עד תום המלחמה.
בתום המלחמה הייתה העיר עיי חורבות ושיקומה החל עם תום הקרבות. ב-1991 נמנתה בעיר שהוקמה מחדש אוכלוסייה של 34,750 איש. רק ב-2006 שבה אוכלוסיית העיר לגודל בו הייתה לפני המלחמה.
חינוך וכלכלה
כלכלת העיר מבוססת על הפקת נפט.
במקום אוניברסיטת מחקר מדעית-טכנולוגית שנוסדה ב-1976 והוקמה מחדש ב-1993.
אוולינה וידמר-שלומפף
אוולינה וידמר-שלומפף (בגרמנית, בצרפתית ובאיטלקית: Eveline Widmer-Schlumpf; נולדה ב-16 במרץ 1956) היא עורכת דין ופוליטיקאית שווייצרית, כיהנה כחברה במועצת הברית (הממשלה) של שווייץ (2008–2015). היא כיהנה כשרת האוצר של שווייץ, ובהמשך הייתה נשיאת שווייץ בשנת 2012.
ביוגרפיה
אוולינה וידמר-שלומפף נולדה בעיר פלסברג. אביה, ליאון שלומפף, היה אף הוא פוליטיקאי שהיה חבר במועצת הברית של שווייץ.
וידמר-שלומפף קיבלה תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת ציריך ב-1981. היא עבדה כעורכת דין בשנים 1987–1998. בשנת 1994 היא הצטרפה למפלגת העם השווייצרית ובשנת 1998 הייתה לשרה בממשלת גלרוס (קנטון). היא הייתה האישה הראשונה להיות שרה באחת מממשלות הקנטונים של שווייץ.
היא כיהנה כשרת המשפטים של שווייץ (2008–2010) וכשרת האוצר (2010–2015).
וידמאר-שלומף נבחרה לכהן כסגניתה של נשיאת שווייץ מישלין קלמי-רה בשנת 2011. ב-14 בדצמבר 2011 היא נבחרה לנשיאות שווייץ לשנת 2012. היא האישה הרביעית שכיהנה בתפקיד זה לאחר רות דרייפוס, מישלין קלמי-רה ודוריס לויטהרד.
רשימת משפחות-שפה
ערך זה מרכז רשימות של משפחות-שפה, על פי כמה חלוקות שונות: לפי מספר הדוברים במשפחה, שפות מדוברות לעומת מסומנות, שפות שנכחדו, ועוד. הרשימות כוללות שפות הממוינות למשפחות, שפות מבודדות, שפות בלתי-ממוינות מסיבות אחרות, ועוד מקרים אחרים של שפות.
על פי מספר השפות במשפחה
אתנולוג במהדורה 22 (2019) רושם את משפחות-השפה הבאות ברשימת השפות שמכילות לפחות 1% מתוך 7,111 השפות המתועדות בעולם:
גלוטולוג מהדורה 4.0 (2019) רושם את משפחות-השפה הגדולות ביותר מבין 8,494 שפות:
ספירת שפות על ידי גורמים שונים יכולה להיות שונה משמעותית, תלוי מה נחשב "שפה" ומה נחשב "ניב"; למשל, לייל קמפבל ספר רק 27 שפות אוטו-מנגיות, אם כי הוא, אתנולוג וגלוטולוג חלוקים בשאלה אילו שפות שייכות למשפחה זו.
משפחות-שפה (לא כולל שפות סימנים)
ברשימה הבאה להלן, נקודה מייצגת משפחת-שפות ידועה או שהוצעה ועדיין לא התקבלה. משפחת-על (פילום) עם התפלגויות גאוגרפיות נרחבות מבחינה היסטורית אך מעטות יחסית למספר הדוברים כיום – כוללות את שפות אסקימו-אלאוט, שפות נה-דנה, שפות אלגיק, קצ'ואה ושפות נילו-סהריות.
התתי-כותרות הגאוגרפיות ברשימה להלן נועדו רק ככלי לקיבוץ משפחות לקבוצות ולבניית רשימה ברורה יותר. הקשר היחיד בין הפריטים ברשימה הוא קרבה גאוגרפית, ואינו הצעה לקבץ אות המשפחות ל"משפחה-על" פילוגנטית.
מספר השפות במשפחה ומספר דובריהן הם אומדנים גסים בלבד; ראו הסברים מורחבים לגבי הגדרת "ניב" או "שפה" ובערך "דמוגרפיה לשונית".
שפות מבודדות
שפות מבודדות הן שפות שלא ידוע לאיזו משפחת-שפות הן שייכות, על פי המחקר הקיים. כיוון ששפה מבודדת אינה חלק מאף משפחה ידועה, ניתן גם לתאר אותה כחברה היחידה במשפחה משלה.
שפות בלתי-ממוינות
שפות נחשבות בלתי-ממוינות, אם מסיבה כלשהי עדיין לא נעשה מאמץ מספיק להשוות אותן לשפות אחרות, או לעיתים יותר קרובות מכיוון שהן תועדו בצורה לא טובה מספיק שתאפשר מיון מהימן. רוב השפות הללו נכחדו, וככל הנראה לעולם לא יהיו ידועות מספיק טוב למיון.
אסיה
שפות טרנס–גינאה החדשה
משפחות-שפה שנכחדו ושפות לא ממוינות
חלק זה מביא רשימה של שפות ומשפחות-שפה שנכחדו ואין להן שפות קרובות משפחה חיות. רוב השפות שנכחדו סובלות מהיעדר-תיעוד, דבר שמקשה על המיון שלהן לקבוצות גדולות יותר. יתר השפות, אלה שנכחדו וכן תועדו היטב, משויכות למשפחות קיימות. אם כן, רק מעט מהשפות שנכחדו ידועות היטב ועם זאת ממוינות כשפות מבודדות (יחידות במשפחותיהן, "עצמאיות גנטית"); לדוגמה, שומרית העתיקה מתועדת היטב במסמכים כתובים רבים שהשתמרו ופוענחו, אך עם זאת לא נמצאה שפה מתועדת אחרת או שפה חיה שדומה לה מספיק.
מיוני שפות אחרים
מיון השפות למשפחות נעשה תוך הנחה שכולן מתפתחות משפה-אם (פרוטו-שפה) חד-הורית ומתפצלות עם הזמן לשפות-בנות שונות. על אף שרובן המכריע של השפות מתאימות למדי לתיאור זה, ישנן יוצאות מן הכלל. שפה מעורבת מתייחסת לרוב לשילוב מסוים של שפות קיימות, שעשויות בתורן להיות ממשפחות-שפה שונות. פידג'ין היא שפה פשוטה המשמשת לתקשורת יעילה בין קבוצות הדוברות שפות שונות; התפתחות פידג'ין בדרך כלל כוללת תערובת רכיבים הלקוחים מהשפות השונות וכן פישוט של רכיבים אלה. כאשר פידג'ין מתפתח לשפה יציבה יותר, הנרכשת מלידה בפי ילדים, הוא נקרא בדרך כלל קריאול. שפה ניתנת ליצירה או בנייה גם מהיסוד, ולא להתפתח משפות קיימות, בין אם לצורך קלות השימוש בה ובין אם לצורך ספרותי בדיוני; אלה מכונות כשפות מתוכננות.
שפות סימנים
מערכות היחסים המשפחתיות של שפות הסימנים אינן מבוססות היטב, עקב מחסור במחקר הבלשני, וכתוצאה מכך רבות מהן מוגדרות כמבודדות.
משפחות-שפות-סימנים מעבר למשפחות-שפות-הסימנים הללו, קיימות הרבה שפות סימנים המוגדרות מבודדות לעת עתה, כולל:
משפחות-שפה מוּצעות
להלן רשימה של משפחות-על שהוצעו על ידי חוקרים אך עדיין לא התקבלו באופן גורף בבלשנות העולמית. משפחות-על אלה מקבצות משפחות-שפה מקובלות לקבוצות גנטיות גדולות יותר; התמיכה בהצעות אלה משתנה; השפות הדנה–יניסאיות למשל, הן הצעה שנערכה לאחרונה וקיבלה בדרך כלל טוב, בעוד ששחזורים של השפה הפרוטו-עולמית נתפסים לעיתים קרובות כמדע שוליים; להצעות שמבוססות עצמן על הצעות אחרות יש הסבירות שחלקן יצוינו בסוגריים.
קישורים חיצוניים
הערות שוליים
טד ליגטי
תיאודור שארפ "טד" ליגטי (באנגלית: Theodore Sharp "Ted" Ligety; נולד ב-31 באוגוסט 1984) הוא גולש אלפיני אמריקאי, פעמיים אלוף אולימפי, בעל 5 מדליות זהב מאליפות העולם מהם 3 פעמים ברציפות בסלאלום ענק ו-5 פעמים זכה בגביע העולם בסלאלום ענק (2008, 2010, 2011, 2013 ו-2014) ופעם אחת בגביע העולם בתחרות המשולבת (2014). הוא זכה ב-24 ניצחונות במסגרת הגביע העולם, 23 מהם בסלאלום ענק (2 בכל הזמנים). הוא זכה 6 פעמים באליפות ארצות הברית, אחרי בודי מילר וטייגר שו שזכו 9 פעמים כל אחד.
ליגטי נחשב לאחד מגולשי הסלאלום הענק הגדולים בהיסטוריה.
ביוגרפיה
ליגטי נולד בסולט לייק סיטי שביוטה.
אלוף אולימפי
באולימפיאדת טורינו (2006) זכה ליגטי במדליית זהב בתחרות משולבת (גלישה במורד וסלאלום).
באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בוואל ד'איזר שבצרפת בשנת 2009 זכה ליגטי במדליית ארד בסלאלום ענק.
באולימפיאדת ונקובר (2010) לא הצליח ליגטי לזכות במדליה. הוא סיים במקום חמישי בתחרות משולבת, במקום תשיעי בסלאלום ענק ובמקום 19 בסופר G.
אלוף עולם
באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בגרמיש-פרטנקירכן שבגרמניה בשנת 2011 זכה ליגטי במדליית זהב בסלאלום ענק. נוסף לכך, הוא סיים במקום 19 בסלאלום.
באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בשלדמינג שבאוסטריה בשנת 2013 זכה ליגטי ב-3 מדליות זהב, בסלאלום ענק בסופר G ובתחרות משולבת, גלישה במורד וסלאלום והיה לספורטאי המצטיין באליפות.
באולימפיאדת סוצ'י (2014) זכתה ליגטי במדליית זהב בסלאלום ענק. נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 בתחרות משולבת ובמקום 24 בסופר G.
באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בביוור קריק שבקולורדו בשנת 2015 זכה ליגטי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בסלאלום ענק בפעם השלישית ברציפות ומדליית ארד בתחרות משולבת. נוסף לכך, הוא סיים במקום 9 בסופר G ובמקום 21 בסלאלום. הוא השתתף בתחרות הקבוצתית והגיע עם נבחרת ארצות הברית לשלב רבע הגמר והפסיד לנבחרת שוודיה.
רוי מאסי
רוי מאסי (באנגלית: Roy Massey; נולד ב-10 בספטמבר 1943) הוא מאמן כדורגל אנגלי, וכדורגלן עבר.
קריירה
רוי מאסי החל לשחק כדורגל ב-1964. הוא שיחק כחלוץ מרכזי בקבוצות רוטרהאם יונייטד (עד 1967), לייטון אוריינט (בשנים 1967–1969), שם הבקיע 13 שערים, ובקולצ'סטר יונייטד (11 שערים). ב-1971 פרש מכדורגל עקב פציעה בברך.
לאחר פרישתו התמנה למאמן ולמנהל האקדמיה למצוינות של מועדון הכדורגל נוריץ' סיטי, וב-1999 התמנה למנהל האקדמיה של ארסנל. מאסי שימש כמנהל האקדמיה של ארסנל במשך 16 שנים, שם פעל בשיתוף פעולה עם ליאם בריידי וארסן ונגר לפיתוח הכישרונות הצעירים של מועדון הכדורגל של ארסנל. במהלך תפקידו כמנהל האקדמיה, הוא הכשיר את השחקנים סטיוארט טיילור, סטיב סידוול, ניקולאס בנטלי ואחרים.
רוי מאסי גדל במשפחה של כדורגלנים. סבו, ג'יימס מאסי, היה שוער בקבוצות דנצ'סטר רוברס ושפילד ונסדיי בסוף המאה התשע עשרה ותחילת המאה העשרים.
פעילות חינוכית
בספרה של חוקרת הספורט ד"ר שלומית גיא, "אימפריה: איך המציאה אנגליה את הכדורגל מחדש" מתוארת דרכו החינוכית של רוי מאסי לקידום ילדים ולמניעת אלימות. בין הכללים המנחים להכשרת ילדים-ספורטאים, שמאסי סייע בהגדרתם, ניתן למנות:
בנדי
חוקי הבנדי דומים מאוד לחוקי הכדורגל: המגרש שגודלו כגודל מגרש הכדורגל, ושתי קבוצות בנות 11 שחקנים, אחד מהם הוא שוער, זמן המשחק הוא 90 דקות והוא מחולק לשתי מחציות של 45 דקות. חוק הנבדל זהה לזה שבכדורגל.
המשחק
בנדי משוחק על קרח, באמצעות כדור עגול. שתי קבוצות שמטרתן להכניס את הכדור לשער של הקבוצה היריבה באמצעות מקלות, ובכך להבקיע שער. הקבוצה שהבקיע הכי הרבה שערים בסוף הזמן היא הקבוצה המנצחת. החוק העיקרי הוא שאסור לשחקנים לגעת בכדור באמצעות הראש או הידיים, לעומת זאת, מותר להם להניע את הכדור באמצעות המקל, או כל חלק גוף חוץ מהראש או הידיים, וניתן להשתמש במחליקים באופן מוגבל. עבירה על חוק זה גוררת השעיה של השחקן מהמשחק למשך 5 דקות ומשאירה את הקבוצה שביצעה את העבירה בחיסרון מספרי לזמן זה.
בשונה מהוקי קרח, ובדומה להוקי רולר, ישנה הגבלה על המגע הפיזי המותר. בדומה לכדורגל, בנדי הוא משחק שבו אין עצירות מלבד שהכדור יצא מהמגרש או ברגע ביצוע עבירה. לאחר הפסקה, המשחק יתחדש בכדור חופשי. במידה ומדובר בכדור חוץ, השופט נדרש לקבוע מי הקבוצה האחרונה שנגעה בכדור, והקבוצה היריבה מקבלת את הכדור החופשי.
שחקנים ושופטים
לכל קבוצה מקסימום של 11 שחקנים (לא כולל מחליפים), כאשר אחד מהם הוא השוער. קבוצה שאין לה לפחות 8 שחקנים לא יכולה להתחיל במשחק. השוערים הם השחקנים היחידים הרשאים לגעת בכדור ביד, והם רשאים לעשות זאת אך ורק ברחבה שמסביב לשערם.
אין הגבלה על כמות חילופי השחקנים המותרת, וניתן לבצע בזמן המשחק (לא מחייב עצירת המשחק), ואין צורך להודיע לשופט על כך. על השחקן המחליף להיכנס למגרש רק לאחר שהשחקן היוצא יצא לגמרי מתחומי המגרש. קבוצה רשאית להגיע עם עד 4 מחליפים, כשבדרך כלל אחד מהם הוא שוער מחליף.
המשחק מתנהל על ידי שופט, שאחראי על אכיפת החוקים, שנעזר באחד או שני שופטים משניים.
ציוד
הציוד ששחקן נדרש ללבוש הוא: מחליקיים, קסדה, מגן שיניים, ושוער צריך גם מגן פנים. כל קבוצה לבושה במדים המבדילים אותה מהקבוצה היריבה. המחליקיים והמקל חייבים להיות בצבע שונה מהכדור. בנוסף, שחקנים רשאים להשתמש במגני ברכיים, מגני מרפקים, מגני צוואר, כפפות מרופדות, ומכנסי מגן.
מגרש
גודל מגרש בנדי הוא בין 4,050 ל-7,150 מטר מרובע ((45-65 על 90–110 מטרים). כמעט זהה למגרש כדורגל וגדול באופן ניכר ממגרש הוקי קרח. בצידי המגרש, ניצב קיר בגובה 15 סנטימטרים על מנת למנוע מהכדור לצאת מהמגרש. הקיר לא מקובע לקרח, על מנת למנוע פציעות, והוא מסתיים בין מטר ל-3 מטרים לפני קו השער.
בכל קצה של המגרש, במרכז, ממוקם שער ברוחב 3.5 מטרים ובגובה 2.1 מטרים, ולפניו רחבה בצורת חצי עיגול ברדיוס של 17 מטרים. נקודת עונשין (פנדל), ממוקמת במרחק של 12 מטרים מהשער, וישנן נקודות כדור חופשי על קו הרחבה המוקפות בעיגול ברדיוס 5 מטרים.
במרכז המגרש ישנה נקודת המרכז, המוקפת עיגול בקוטר 5 מטרים. וקו האמצע עובר דרכה ורוחב המגרש.
זמן המשחק ושובר שוויון
משחק בנדי מורכז משתי מחציות של 45 דקות כל אחת. בדומה לכדורגל, השעון לא עוצר בזמן עצירות המשחק. בין המחציות ישנה הפסקה של 15 דקות.
בדומה לכדורגל, שופט המשחק הוא גם שופט הזמן, והוא יכול להוסיף זמן למשחק בהתבסס על זמן שהתבזבז על חילופים, פציעות ועבירות.
במשחקי ליגה, משחקים שהסתימו בשוויון מסתיימים כך, אך בטורנירים מסוימים בהם מונהגת שיטת "המפסיד נופל", ובהם חיבת להיות הכרעה, יינתנו שתי הארכות של 15 דקות (או הארכות רגילות או הארכות שער זהב), ואם לאחריהן אין הכרעה, המשחק יוכרע באמצעות דו-קרב בעיטות עונשין.
אזהרות ועבירות
השעיה של שחקן ל-10 דקות מהמשחק מוצגת באמצעות כרטיס כחול. (על עבירות חמורות) בפעם השלישית ששחקן מורחק מהמשחק, הוא מורחק לצמיתות, וקבוצתו רשאית להחליפו לאחר 5 או 10 דקות. שופט יכול להרחיק שחקן עד סוף המשחק באמצעות כרטיס אדום. (במידה ותקף שחקן יריב, או השתמש בשפה פוגעת). במקרה כזה, הקבוצה לא תוכל להחליפו בשחקן אחר ותישאר בחיסרון מספרי עד סוף המשחק.
נבדל
חוק הנבדל בבנדי זהה לחוק הנבדל בכדורגל. שחקן נמצא בעמדת נבדל אם הוא קרוב יותר לקו השער של הקבוצה היריבה מהכדור וכן מכל שחקן של הקבוצה היריבה.
היסטוריה
נמצאו שרידי תיעודים של משחקים המזכירים את משחק הבנדי במנזרים רוסים מתקופת המאה ה-10 והמאה ה-11. תיעוד של בנדי מודרני קיים מהשנים המוקדמות של המאה ה-18. לעומת זאת, החוקים היו שונים בתקופה הזאת מאלה החדשים אשר הומצאו באנגליה בשלב מאוחר בהרבה. לאורך כל התקופה המודרנית, רוסיה שמרה על המקום העליון באזור בבנדי, כשהיא אחת מהמקימות של הפדרציה הבינלאומית לבנדי, וגם בקבוצה המצליחה ביותר באליפות העולם. הרוסים רואים עצמם כאלו שהמציאו את הספורט, והביאו זאת לידי ביטוי בשם הלא רשמי של הספורט: "הוקי רוסי" או ברוסית "русский хоккей".
אליפות העולם בסנוקר
אליפות העולם בסנוקר (באנגלית: World Snooker Championship) היא תחרות הסנוקר החשובה והיוקרתית ביותר בעולם. סך כספי הפרסים ומספר נקודות הדירוג המוענקות באליפות הם הגבוהים ביותר בעולם הסנוקר המקצועני. אליפות העולם בסנוקר הראשונה התקיימה בשנת 1927, והיא טורניר הסנוקר המקצועני הוותיק ביותר בעולם. החל מ-1977 ועד היום, האליפות נערכת ברציפות באולם תיאטרון הקרוסיבל (Crucible Theatre) בעיר שפילד שבאנגליה, ומתקיימת מדי שנה בין חודש אפריל למאי, במשך 17 ימים, כשיום שני הראשון של חודש מאי הוא תמיד יומה האחרון של האליפות. כיום אליפות העולם היא טורניר הדירוג ה-16 והאחרון בעונת סבב הסנוקר העולמי, והיא תמיד טורניר הדירוג האחרון של העונה. אליפות העולם בסנוקר היא חלק מ"הכתר המשולש".
אליפות העולם בסנוקר הבאה תיערך בין ה-20 באפריל ל-6 במאי 2024, והפרס המוענק לזוכה בה הוא 500 אלף פאונד (כך גם מספר נקודות הדירוג).
אלוף העולם בסנוקר הנוכחי הוא לוקה ברסל מבלגיה (2023).
אליפות העולם בסנוקר משודרת בשידורים ישירים ברשת ה-BBC הבריטית, וכן על ידי יורוספורט.
היסטוריה
אליפות העולם בסנוקר הראשונה נערכה בין ה-29 בנובמבר 1926 ל-12 במאי 1927, ונקראה עד 1934 "אליפות הסנוקר המקצוענית" (Professional Snooker Championship). אליפות העולם בסנוקר הראשונה אורגנה על ידי שחקן הביליארד והסנוקר האנגלי ג'ו דייוויס, ובעלי אולם ביליארד, ביל קמקין האנגלי, וכן נוהלה ופוקחה על ידי ארגון הביליארד BACC. מספר המשתתפים באליפות היה עשרה במספר, והמשחקים באליפות העולם הראשונה נערכו באתרים שונים באנגליה. הגמר הראשון נערך באולם קמקין (Camkin's Hall), אשר היה בבעלותו של ביל קמקין, בעיר ברמינגהאם שבאנגליה. ג'ו דייוויס הוכתר כאלוף העולם בסנוקר הראשון בגיל 26, לאחר שניצח בגמר את טום דניס האנגלי בתוצאה 11–20, וזכה בפרס כספי של 6 פאונד ו-10 שילינג. הגביע המקורי אשר הוענק לו, מוענק עד היום לזוכה באליפות העולם בסנוקר. רצף הנקודות הגבוה ביותר באליפות העולם הראשונה בוצע על ידי אלברט קופ האנגלי, כשביצע רצף של 60 נקודות בחצי הגמר מול ג'ו דייוויס. (שיא באליפות העולם שנשבר על ידי ג'ו דייוויס רק בגמר אליפות העולם 1929, כשביצע רצף של 61 נקודות מול טום דניס). לאחר אליפות העולם הראשונה, המשיכה אליפות העולם בסנוקר להיערך כל שנה ברציפות באתרים שונים באנגליה. החל משנת 1935, החלה האליפות להיקרא "אליפות העולם בסנוקר למקצוענים" (World's Professional Snooker Championship). הרצף הראשון שבוצע באליפות העולם בסנוקר של מאה נקודות ומעלה בוצע באליפות העולם 1935, על ידי ג'ו דייוויס, כשביצע רצף של 110 נקודות בחצי הגמר מול טום ניומן האנגלי. משנת 1927 עד שנת 1940, זכה ג'ו דייוויס ברציפות בכל 14 אליפויות העולם בסנוקר שהתקיימו. בין השנים 1941–1945, עת בריטניה הייתה נתונה במלחמת העולם השנייה, לא נערכה אליפות העולם בסנוקר. בשנת 1946 חזרה אליפות העולם בסנוקר להתקיים שוב, וג'ו דייוויס זכה באליפות בפעם ה-15 והאחרונה שלו, שיא מספר הזכיות באליפות העולם בסנוקר שלא נשבר עד היום. לאחר מכן הפסיק דייוויס להשתתף באליפות העולם בסנוקר כשהוא מעולם לא הפסיד משחק באליפות, אך המשיך להשתתף בתחרויות סנוקר אחרות עד שנת 1964. בסך הכל זכה ג'ו דייוויס ב-22 תחרויות סנוקר רשמיות. בנוסף, זכה דייוויס ארבע פעמים ברציפות באליפות העולם בביליארד אנגלי בשנים: 1928, 1929, 1930 ו-1932.
בין השנים 1946–1949 הכיל גמר אליפות העולם בסנוקר את מספר המשחקונים הגבוה ביותר שהיה במשחק באליפות העולם, ובתחרות סנוקר רשמית אי פעם. בכל אחד מארבעת גמרים אלה שוחקו בסך הכל 145 משחקונים, וכל גמר שוחק במשך זמן שיא של כל הזמנים למשחק באליפות העולם ובתחרות סנוקר רשמית, במשך 13 ימים. בשנת 1952, כתוצאה מפילוג ארגון ה-BACC לשני ארגונים נפרדים עקב מחלוקות, הוקם ארגון ה-PBPA, ונערכו שתי אליפויות עולם בסנוקר נפרדות באותה שנה. באליפות העולם שערכה BACC באותה השנה, התמודדו שני שחקנים בלבד. במשחק יחיד זה ניצח הוראס לינדראם האוסטרלי את קלארק מקונאקי הניו זילנדי בתוצאה 49–94. בדומה לשנים 1946–1949, גם גמר זה נערך במשך 13 ימים. היה זה ניצחון המשחק בהפרש המשחקונים הגבוה ביותר שהתקיים באליפות העולם בסנוקר ובתחרות סנוקר רשמית אי פעם, יחד עם הסיבוב הראשון של אליפות העולם 1949, בו ניצח וולטר דונלדסון הסקוטי את קונרד סטנברי הקנדי בתוצאה 13–58. לאחר שבאותה שנה התקיימו שתי אליפויות עולם בסנוקר נפרדות, הפסיק ארגון ה-BACC לערוך את אליפות העולם בסנוקר. משנת 1953 עד שנת 1957 ארגון ה-PBPA ערך את אליפות העולם בסנוקר (האליפות נקראה אז - World Professional Match-play Championship). פרד דייוויס (אחיו הצעיר של שחקן הסנוקר ג'ו דייוויס) היה השחקן הדומיננטי בתקופה זו, ובסך הכל זכה שמונה פעמים באליפות העולם בסנוקר (שני לשיא מספר הזכיות באליפות העולם בסנוקר של ג'ו דייוויס). בסך הכל זכה פרד דייוויס ב-12 תחרויות סנוקר רשמיות. בנוסף, זכה דייוויס פעמיים ברציפות באליפות העולם בביליארד אנגלי, במאי 1980 ובנובמבר 1980, ובאליפות בריטניה בביליארד אנגלי בשנת 1951. לאחים ג'ו ופרד דייוויס אין קשר משפחתי עם שחקן הסנוקר סטיב דייוויס. בין השנים 1958–1963, בשל ירידת עניין במשחק הסנוקר, לא נערכה אליפות העולם בסנוקר. משנת 1964 עד שנת 1968 חזרה אליפות העולם בסנוקר להתקיים שוב תחת ארגון BACC, אולם מתכונת התחרות הייתה ששחקן אחד בלבד מתמודד מול אלוף העולם המכהן, והמשחקים נערכו בזמנים לא קבועים, ולעיתים יותר מפעם אחת בשנה. מתכונת אליפויות אלה כונתה "Challenge Matches", ונערכו בסך הכל שבע אליפויות כאלה. ג'ון פולמן האנגלי היה השחקן הדומיננטי בתקופה זו, כשזכה בכל אליפויות העולם בין השנים 1964–1968, ובסך הכל זכה שמונה פעמים ברציפות באליפות העולם בסנוקר (שני לשיא מספר הזכיות באליפות העולם בסנוקר של ג'ו דייוויס גם כן).
השחקנים הבולטים ביותר מאז נערכת אליפות העולם בסנוקר באולם הקרוסיבל הם סטיב דייוויס, שזכה באליפות העולם שש פעמים בשנות ה-80, וסטיבן הנדרי, שזכה באליפות העולם שבע פעמים בשנות ה-90 (שיא מספר הזכיות בתקופה המודרנית של אליפות העולם בסנוקר עד היום), והיה לאלוף העולם בסנוקר הצעיר ביותר בכל הזמנים כשזכה באליפות העולם 1990 בגיל 21 ו-106 ימים, לאחר שניצח בגמר את ג'ימי וייט האנגלי בתוצאה 12–18 (שיא שלא נשבר עד היום). בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21 לא היה אלוף עולם בסנוקר דומיננטי לאורך זמן, ועשרה שחקנים שונים זכו באליפות, כשהשחקנים הבולטים הם רוני או'סאליבן, שזכה באליפות העולם חמש פעמים (2001, 2004, 2008, 2012 ו-2013), ג'ון היגינס עם שלוש זכיות (2007, 2009 ו-2011 בנוסף לאליפות ב-1998), מארק סלבי עם שלוש זכיות בארבע שנים (2014, 2016 ו-2017), ומארק ויליאמס, שהיה שחקן הסנוקר השמאלי הראשון בהיסטוריה שזכה באליפות העולם בסנוקר, עם שלוש זכיות (2000, 2003 ו-2018).
עד היום זכו 27 שחקנים באליפות העולם בסנוקר: ג'ו דייוויס (עם 15 זכיות באליפות העולם בסנוקר), פרד דייוויס (שמונה זכיות), ג'ון פולמן (שמונה זכיות), סטיבן הנדרי (שבע זכיות. שיא מספר הזכיות בתקופה המודרנית של אליפות העולם בסנוקר), רוני או'סאליבן (שבע זכיות. שיא בתקופה המודרנית גם כן), ריי רירדון (שש זכיות), סטיב דייוויס (שש זכיות), ג'ון היגינס (ארבע זכיות), מארק סלבי (ארבע זכיות), ג'ון ספנסר (שלוש זכיות), מארק ויליאמס (שלוש זכיות), וולטר דונלדסון (שתי זכיות), אלכס היגינס (שתי זכיות), הוראס לינדראם (זכייה אחת), טרי גריפית'ס (זכייה אחת), קליף ת'ורברן (זכייה אחת), דניס טיילור (זכייה אחת), ג'ו ג'ונסון (זכייה אחת), ג'ון פארוט (זכייה אחת), קן דוהרטי (זכייה אחת), פיטר אבדון (זכייה אחת), שון מרפי (זכייה אחת), גריים דוט (זכייה אחת), ניל רוברטסון (זכייה אחת), סטיוארט בינגהאם (זכייה אחת), ג'אד טראמפ (זכייה אחת), ולוקה ברסל (זכייה אחת).
השחקנים היחידים שזכו פעמיים ברציפות או יותר באליפות העולם בסנוקר הם שמונה במספר: ג'ו דייוויס (עם 15 זכיות רצופות באליפות העולם בסנוקר), ג'ון פולמן (שמונה זכיות רצופות), פרד דייוויס (שתי זכיות רצופות וחמש זכיות רצופות), סטיבן הנדרי (חמש זכיות רצופות. שיא מספר הזכיות הרצופות בתקופה המודרנית של אליפות העולם בסנוקר שלא נשבר עד היום), ריי רירדון (ארבע זכיות רצופות), סטיב דייוויס (שתי זכיות רצופות ושלוש זכיות רצופות), רוני או'סאליבן (שתי זכיות רצופות), ומארק סלבי (שתי זכיות רצופות).
השחקנים היחידים שביצעו רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות באליפות העולם בסנוקר הם עשרה במספר, והתקיימו 14 רצפים כאלה באליפות: קליף ת'ורברן (נגד טרי גריפית'ס ב-1983), ג'ימי וייט (נגד טוני דראגו ב-1992), סטיבן הנדרי, שצלח הישג זה שלוש פעמים (נגד ג'ימי וייט ב-1995, נגד שון מרפי ב-2009, ונגד סטיבן מגווייר ב-2011), רוני או'סאליבן, שצלח הישג זה שלוש פעמים, והיה שחקן הסנוקר הצעיר ביותר בכל הזמנים שביצע רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות באליפות העולם בסנוקר, כשביצע הישג זה בגיל 21 ו-137 ימים (שיא שלא נשבר עד היום), (נגד מייק פרייס ב-1997 (הרצף המקסימלי הרשמי המהיר ביותר בכל הזמנים, העומד על 5 דקות ו-20 שניות), נגד מרקו פו ב-2003, ונגד מארק ויליאמס ב-2008), מארק ויליאמס (נגד רוברט מלקינס ב-2005), אלי קרטר (נגד פיטר אבדון ב-2008), ג'ון היגינס, שהיה שחקן הסנוקר המבוגר ביותר בכל הזמנים שביצע רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות באליפות העולם בסנוקר, ובזמנו גם בכל תחרות סנוקר רשמית אי פעם, כשביצע הישג זה בגיל 45 ו-80 ימים (שיא שלא נשבר עד היום באליפות העולם בסנוקר), (נגד קורט מאפלין ב-2020), ניל רוברטסון (נגד ג'ק ליסווסקי ב-2022), קיירן וילסון (נגד ראיין דיי ב-2023), ומארק סלבי, שהיה השחקן היחיד אי פעם שביצע רצף מקסימלי רשמי בשלב הגמר של אליפות העולם בסנוקר (נגד לוקה ברסל ב-2023).
השחקנים היחידים שביצעו רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות בשלבי מוקדמות אליפות העולם בסנוקר הם ארבעה במספר, והתקיימו בשלבי מוקדמות האליפות בסך הכל חמישה רצפים כאלה: רוברט מלקינס (נגד מארק סלבי ב-2006, ונגד ז'או גאדונג ב-2012), גארי וילסון (נגד ג'וש בוילו ב-2017), ליאנג וונבו (נגד רוד לולר ב-2018), וגריים דוט (נגד פנג ג'ונשו ב-2022).
השחקן שביצע הכי הרבה רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה באליפות העולם בסנוקר בכל הזמנים הוא רוני או'סאליבן, שביצע 203 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה באליפות העולם (מתוך מעל 1,200 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה שביצע או'סאליבן בכל המסגרות הרשמיות).