cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דור הבייבי בום
דור הבייבי בום (באנגלית: Baby boomer; ובסלנג Boomers) מתייחס לילידי תקופת ה"בייבי בום" שלאחר מלחמת העולם השנייה במדינות המערב ובעיקר בארצות הברית. גבולותיו של דור זה בארצות הברית נקבעו בהתאם לגל הילודה שבין 1 בינואר 1946 ו-31 בדצמבר 1964, דהיינו תקופה של 19 שנים. בסך הכול, נולדו כ-77 מיליון אמריקאים בשנים אלו. ישנן חלוקות משניות של הדור - לאלה שנולדו בשנים 1946–1955, ולכאלו שנולדו בשנים 1956–1964. למונח שימושים סוציולוגיים, דמוגרפיים וכלכליים.
ההגדרות לתחומי הדור מגוונות. ויליאם שטראוס וניל האו הגדירו בספרם "דורות", את הדור כקבוצת-הגיל שנולדה בין 1943 ל -1960, וכמי שהיו צעירים מכדי שיהיה להם זיכרון אישי של מלחמת העולם השנייה.
דור הבייבי בום הפך למונח מקובל, הן בקרב דמוגרפים ומדעני החברה והן בקרב משווקים אך בעיקר בתרבות הפופולרית.
הדור תואר לראשונה בעיתון ניו יורק פוסט בשנת 1951 כ"בום" של ילודה.
סביהם הטיפוסיים של בני דור הבייבי בום הם דור ה-GI; הוריהם היו הדור השקט. ילדיהם הם דור ה-X ודור ה-Y; נכדיהם הטיפוסיים הם דור ה-Z.
רקע דמוגרפי
הגדרת דור הבייבי בום בארצות הברית נובעת מגודלו העצום - קרוב ל-77 מיליון בני אדם (בעת לידתם) (כ-45 אחוזים מהאוכלוסייה הממוצעת בשנות החמישים) - אל מול הדור שקדם לו - הדור השקט - ילידי 1926–1945, שמנה בתקופת היוולדו כ-49 מיליון. למרות ההגדרה הרווחת לפיה תחילתו של הדור בשנת 1946, העלייה בילודה החלה כבר בתחילת מלחמת העולם השנייה (סביב 1940) בעקבות עלייה במספר הנישואין, שהחלה כבר בסוף שנות השלושים, עם היציאה מהשפל הגדול. שיעור הילודה ב-1936 היה 18.4, וב-1942 עלה ל-22.2, עד לשיא ב-1957 - 25.3.
מספר הלידות בארצות הברית שהיה ב-1940 כ-2.5 מיליון, טיפס ל-3.4 מיליון ב-1946, עבר את רף ה-4 מיליון ב-1954 והגיע לשיא של 4.3 מיליון ב-1957, לאוכלוסייה בת 170 מיליון. גם שיעור הפריון הגיע לשיאו ב-1957 - 3.77 ילדים לאישה. מאז החל מספר הלידות לרדת, ו-1964 הייתה השנה האחרונה בשנות השישים שבה נולדו מעל 4 מיליון. ב-1972 ירד שיעור הפריון ל-2.01, עם 3.26 מיליון לידות בלבד. לשם השוואה, מספר הלידות בארצות הברית ב-2018 היה כ-3.8 מיליון בלבד
גם כיום דור הבייבי בום הוא גדול בהיקפו ומונה נכון ל-2020 כ-74 מיליון בני אדם המהווים כ-22 אחוזים מאוכלוסיית המדינה.
זהות תרבותית
הדור מזוהה עם דחייה או הגדרה מחודשת של ערכים מסורתיים.
הדור מזוהה עם תרבות של שפע בכל תחומי החיים - הם היו הראשונים שגדלו עם טלוויזיות בביתם, והיו עדים לכניסת המצאות רבות בתחומי הטכנולוגיה לבית הממוצע. בכל רחבי העולם, ומשני צדי מסך הברזל, בני הדור חלקו אותם התחביבים והכירו את אותה התרבות: בשנות החמישים של המאה ה-20 יכלו לראשונה אנשים במיקומים גאוגרפיים שונים לראות אותן ההצגות, להקשיב לאותן החדשות ולצחוק מאותן הבדיחות. בארצות הברית סדרות טלוויזיה כמו "השאר זאת לביוור" ו"אבא יודע הכי טוב" הציגו משפחות אידיאליות. בהמשך, צפו בשידורי חדשות ממלחמת וייטנאם, בהתנקשויות בג'ון פיצג'רלד קנדי, במרטין לותר קינג וברוברט קנדי, במרוץ לחלל ובפרשות אחרות הקשורות במלחמה הקרה, וכשרובם היו הורים לילדים בעצמם, בהתפרקות הגוש המזרחי ונפילת חומת ברלין. מאז שנות ה-80, נהפך הדור ליותר שמרן.
ילידי דור הבייבי בום מצאו שהמוזיקה שלהם, לרוב מוזיקת רוק אנד רול, הייתה ביטוי לזהות של הדור שלהם. הרדיו-טרנזיסטורים היו מכשירים ניידים אישיים שאפשרו למתבגרים להקשיב לביטלס ולמוזיקת המוטאון, אשר היו פופולריים פחות בקרב הוריהם, בני הדור שקדם למלחמת העולם השנייה.
אישים בולטים שמזוהים עם דור הבייבי בום
אישים אמריקאים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "דור הבייבי בום" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
בנוסף לכך, ארבעה נשיאים אמריקאים מזוהים עם "דור הבייבי בום":
אישים לא-אמריקאים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "דור הבייבי בום" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
האוסה (שפה)
האוסה (בכתיב לטיני: Hausa; בכתיב ערבי: هَوْسَ) היא שפתם של למעלה מ-30 מיליון איש בצפון ניגריה ובאזורים סמוכים. אזורים אלו מכונים האוסאלנד. בין השפות שמדרום לסהרה, מספר הדוברים הילידים בהאוסה גדול יותר ממספר הדוברים בכל שפה אפריקאית מקורית אחרת. הרישום והמחקר לשפה החל לפני כ-150 שנה. טרם זמן זה אין כל עדות.
שימושי השפה
האוסה משמשת בכל תפקודי שפת מדינה ולאום בניגריה: חינוך, מסמכי ממשלה, עיתונות, רדיו, טלוויזיה, ספרות. היא אחת השפות האפריקאיות המוכרות ביותר למחקר, ספרות רבה נכתבת בה, וקיימת עליה ספרות מחקר עשירה. היא נכתבת בכתב ערבי או לטיני.
החוקה הניגרית מכירה בהאוסה כשפה לאומית. האוסה משמשת לינגואה פרנקה (שפת תקשורת בינלאומית) בחלקים גדולים באפריקה, בדומה לסווהילית.
שיוך לקבוצות (משפחות) שפות
הבלשנות המשווה מקדישה מאמצים רבים לקישורה של כל שפה לקבוצות שפות. מקובלות שלוש דרגות של קישורים: משפחה, פילום, משפחת-על.
משפחת שפות היא הקבוצה שאליה קרובה השפה ביותר, ומספר התכונות הדומות בינה לשאר חברות ה"משפחה" גדול וניכר לעין. פילום הוא קבוצה של משפחות שפות. קיבוץ מספר משפחות של שפות לפילום הוא תמיד בעייתי וכמעט שאין פילום שקיימת עליו הסכמה כללית. משפחת-על היא "משפחת" פילומים, ומספר המתנגדים לרעיונות אלו גדול בדרך כלל ממספר התומכים בהם.
האוסה משויכת למשפחת השפות הצ'אדיות, וליתר דיוק לענף המערבי של המשפחה הצ'אדית. לקבוצת שפות זאת משויכות כ־200 שפות. משפחה זו משויכת לפילום האפרו-אסייאתי (Afroasiatic, Afrasian), או בשמו האחר, המוקדם יותר, החמי-שמי (Hamito-Semitic). לפילום זה משויכות גם ה"משפחה" הברברית, המדוברת בצפון אפריקה ממערב למצרים, המשפחה הכושיתית המדוברת בסודאן ובסומלי, המשפחה האומוטית (סודאן, אריתריאה), המצרית העתיקה, שחדלה להיות מדוברת בערך עם ראשית הספירה הנוכחית, והמשפחה השמית, עמה נמנות העברית, הארמית והערבית.
הפילום האפרו-אסיאתי משויך לקבוצת שפות גדולה מרובו של חצי הכדור הצפוני, שמוצאן לפי המאמינים בתאוריה זאת משפת אם המכונה "נוסטראטית".
הגיית השפה וכתיבתה
הטונים מהווים תכונה פונטית חשובה בהאוסה. קיימים הטונים עולה, יורד ועולה-יורד. משמעות מילה יכולה להשתנות לפי הבדלי הטונים: ciki (קרי: צ'יקי) בטון עולה - קיבה, טון יורד - בתוך. nan בטון עולה-יורד - כאן, בטון עולה - שם.
גזירת צורות
גזירות אחרות: yara = ילדים. yarantaka = ילדותיות. bi = ציות. biyaya = צייתנות, נאמנות. rubuta = לכתוב. marubuta = סופר.
שמות תואר: ci = לאכול. cika = מלא. cikake = מספק. (c=צ')
יידוע (ה"א הידיעה): mota = מכונית. motar = המכונית. gida = בית. gidan = הבית.
מבנה הפועל
המילה בעלת משמעות פעולה אינה משתנה כלל. בכל הצורות של הגופים הפועלים ודרכי הפעולה נשמרת מלת הפועל באותה צורה:
na tafi = הלכתי (=אני+עבר-הליכה). za ka tafi = תלך (=עתיד-אתה-הליכה). za su tafi = ילכו (זכר ונקבה). מספר צורות משפטי הפועל גדול, אולם המילים המביעות את הפעולה אינן משתנות כלל. מה שמשתנה ומאפשר את ההבחנות בין הזמנים, האספקטים ושאר אבחנות הפועל אלו כינויי הגוף, והשינויים העיקריים נעשים בטונים וכן בתוספות מילים או הברות למלת כינוי הגוף.
תחביר
מבנה המשפט הבסיסי הוא תמיד: נושא שהוא כינוי גוף כגון אני, הוא, אתם, ואחריו מלת הפעולה. לדוגמה: ya cije = הוא נושך. karen za ya cijeka = הכלב+עתיד+הוא+ינשוכ+ך.
מבחינת מבנה המשפט אין מלת הפעולה שונה משם עצם. לדוגמה: nake da mota = יש לי מכונית (מילולית: אני+יש עם מכונית).
אוצר מילים
אוצר המילים של האוסה מכיל מילים שאולות רבות משפות שכנות, מאנגלית, ובמיוחד מאות רבות של מילים שמקורן בערבית.
קרבה לשפות שמיות
כנאמר לעיל, משויכת האוסה לקבוצת ("משפחת") השפות הצ'אדיות, והקבוצה בכללה משויכת כמקובל ל"פילום" האפרו-אסיאתי, הכולל גם את השפות השמיות. שיוכה של שפה ל"פילום" נעשה על סמך שיוכה הראשוני ל"משפחה". אם נמצאו תכונות דומות רבות המשותפות לשתי משפחות, נכללות כל השפות של "משפחה" ב"פילום". התכונות המשותפות חייבות להיות ממוצא משותף עתיק. בסעיף זה נפרט את הטענות בעד ונגד קישורה של שפת האוסה לשפות שמיות.
תכונות האוסה המשותפות עם שמית
החוקרים מציינים מספר דמיונות נוספים בין צ'אדיות לשמיות, שאינם בשפת האוסה.
אוצר המילים מגלה רק שתי מילים דומות לשמיות שאינן לקוחות מערבית: mutu = מות, mutum = איש. המילה השנייה מצויה בצורות mutu, moto, mtu=איש גם בשפות בנטו אחדות. בסווהילית (שפת בנטו) mauti = מות.
בחינת סעיפי הדמיון מעלה ראשית לכל ששלושת הסעיפים הראשונים דומים עד כדי שוויון לצורות ערביות. האוכלוסיות שיצרו את שפת האוסה לצורתה כיום חיו בקרבה וגם תחת שלטון ערבי במשך כ־1,300 שנה. נוסף על כך החל מהמאה ה-6 לפנה"ס הגרו אוכלוסיות שמיות מחצי-האי ערב למזרח אפריקה, וגם הן תרמו השפעות לשוניות. היוצא מזה, שכיון שההיסטוריה של האוסה אינה ידועה מלפני 150 שנה, אין כל דרך לנטרל את ההשפעה השמית-ערבית מכל הבט של האוסה. כמו כן, כינויי הגוף ni ו-ku (אני, אתה) מצוים גם בסווהילית, המשויכת לשפות הבנטו.
הסעיף הרביעי מעלה השוואה בין מורפמות האוסיות הכוללות t בתוך מילים קצרות, לעומת העיצור היחיד 'ת' בשמיות, שאינו מותנה בתנועות. כמו כן, גם בשפות גרמאניות נפוצה גזירת צורת הנקבה באמצעות 'ת' סופית, דומה ביותר לשמיות.
הסעיף החמישי חל רק על צורות היחיד בהאוסה. אין בהאוסה הבחנה מגדרית ברבים.
לגבי הסעיף השישי: הוא מתעלם מכך שצורת הגוף השלישי אינה משותפת לכל השמיות, ומכך שהנקבה אינה כלולה. כמו כן בשפות אירופיות אחדות מצויות צורות דומות, כגון she באנגלית.
תכונות לא משותפות
הפונולוגיה שונה לחלוטין.
מערכת הפועל שונה לחלוטין, כמודגם לעיל. לעומת שוני מוחלט מהמערכות השמיות, קיים דמיון ניכר בין הפועל בהאוסה לבין הפועל בסואהילית המשויכת לשפות בנטו. כמו בהאוסה, גם בסואהילית אין שינוי במילה המביעה פעולה. השינויים המביעים זמן, אספקט ושאר הבטי הפעולה מצוינים באמצעות הברות הנוספות לפני ואחרי כינוי הגוף המקדים תמיד את הפועל. בין השאר, מצויות בסואהילית הברות אספקט המצויות גם בהאוסה, ke וka.
מערכת השם שונה ברובה ובעיקרה.
התחביר הבסיסי שונה תכלית שינוי. לעומת העדר דמיון עם השמית, דומה התחביר הבסיסי של האוסה למקבילו בסואהילית - גם בה נבנה המשפט באמצעות כינוי גוף שמצורפות אליו הברות זמן ואספקט, ואחריו באה מלת הפעולה ללא שינוי.
אין למעשה אוצר מילים משותף.
דון דרייפר
דונלד "דון" דרייפר (באנגלית: Donald Francis "Don" Draper) הוא דמות בדיונית בסדרה מד מן, המגולמת על ידי ג'ון האם.
דמותו של דרייפר מבוססת במידה מסוימת על דרייפר דניאלס, פרסומאי שיצר בשנות החמישים את קמפיין "Marlboro Man" (איש מרלבורו).
ב-2009, פורטל AskMen.com בחר בדרייפר לגבר המשפיע ביותר בעולם. באותו רשימה עקף דרייפר אישים כמייקל פלפס וברק אובמה.
ביוגרפיה
דרייפר הוא דמות מסתורית - רוב הדמויות בסדרה לא יודעות על ההיסטוריה האישית שלו אלא מעט מאוד, וזהותו האמיתית ידועה למתי מעט. עברו מתגלה בהדרגה באמצעות פלאשבקים, וידויים וביקורים של דמויות מעברו.
דון דרייפר נולד כריצ'רד "דיק" ויטמן באילינוי. אמו, שעבדה כפרוצה, נפטרה בלידתו בגיל 22. בשל כך, גודל דרייפר (אז ויטמן) על ידי אביו, ארצ'יבלד ארצ'י ויטמן, ועל ידי אמו החורגת אביגיל. בגיל עשר היה ויטמן עד למותו של אביו, שנהרג על ידי סוס במהלך סופת ברקים. בעקבות זאת עברו הוא, אביגיל ואחיו למחצה אדם לפנסילבניה, שם חיו עם גבר שנודע כ"דוד מק".
יחסיו של ויטמן עם משפחתו היו מורכבים - הוא גילה לאשתו בטי שארצ'יבלד הכה אותו באופן קבוע, ושחלם על היום בו יוכל לרצוח אותו. לא ברור אם סבל מהתעללות גם מצדה של אביגיל, אך הלה התייחסה אליו כ"בן של פרוצה". כשנודע לו על מותה הגיב ויטמן בפשטות: "טוב". דוד מק, לעומת זאת, היה נחמד אליו - כך סיפר לאשתו כשהתוודה בפניה על עברו.
אדם, אחיו הצעיר, ביקש להיפגש איתו לאחר שנים רבות של נתק. דון פגש אותו פעמיים, העניק לו סכום כסף גדול, והכריז שאינו רוצה לראות אותו יותר. זמן מה לאחר מכן, כשהחליט לדבר עם אחיו הצעיר ואף להתפייס עמו, גילה שהתאבד זה לא מכבר.
מלחמת קוריאה
כשוויטמן היה בתחילת שנות העשרים לחייו, הוא התגייס לצבא, ונשלח לשרת במלחמת קוריאה. הוא הוצב תחת הפיקוד של דונלד דרייפר, מהנדס שהיה ממונה על בניית בית חולים שדה, כשוויטמן היה היחיד שסייע לו.
ויטמן, שזוהה בשלב זה כדרייפר, התעורר בבית חולים וקיבל פרס על הקרבתו ותרומתו. הוא נשלח הביתה מלווה בארון המתים של דרייפר, שזוהה כעת בתור ויטמן, כדי להביע את תנחומי הצבא בפני שארי בשרו. הוא התחמק כשראה את הוויטמנים בתחנת הרכבת, אך אחיו אדם הבחין בו. ויטמן ביצע את בריחתו, והחל את חייו כדון דרייפר.
דון דרייפר
בזהותו החדשה, איתר דרייפר באופן פתאומי את אנה דרייפר, אלמנתו של דרייפר שאת זהותו נטל. השניים הפכו לחברים קרובים, אף על פי שמפגשיהם היו מועטים לאחר שדרייפר הכיר את בטי הופסטאדט והתחתן איתה. גם לאחר שהתגרש באופן חוקי מאנה, המשיך לתמוך בה מבחינה כספית. במהלך נסיעתו בת השבועיים לקליפורניה, דון ביקר את אנה כדי "לנקות את הראש". דון היה מחובר מאוד לאנה, וראה אותה כאשת הסוד הקרובה שלו, לנוכח העובדה שהיא היחידה שידעה עליו את כל האמת. אנה מתה מסרטן בעונה הרביעית.
זמן מה עבד כאיש מכירות של מכוניות משומשות, ולאחר מכן כאיש מכירות בחנות פרוות. בעבודה זו הכיר את אשתו לעתיד, בטי, שהייתה דוגמנית באותה תקופה והצטלמה עבור החברה שדרייפר עבד בה. רוג'ר סטרלינג טען פעם כי "גילה" את דרייפר בעבודה זו, והביא אותו לעבוד בסטרלינג קופר. אך השתלשלות העניינים הייתה מעט שונה. לאחר שדרייפר ניסה למכור לסטרלינג בגדים בחנות שבה עבד, הלה יצא לשתות איתו והשתכר מאוד. למחרת, דרייפר מגיע ל"סטרלינג קופר", פוגש שם את סטרלינג, ומסביר לו שהוזמן על ידו לעבוד בסטרלינג קופר. סטרלינג, שהיה שיכור לגמרי כשהציע לדון את המשרה, לא זכר אותו אך גם לא התווכח עם דבריו, מה שהוביל לכך שדרייפר החל לעבוד בסטרלינג קופר. לאחר נישואיהם, בטי ודון עוברים לגור באוסינג שבניו יורק.
פגי אולסן מתחילה את הקריירה שלה בסטרלינג קופר כמזכירתו של דרייפר, אך הודות לתמיכתו הופכת לרעיונאית. הוא מטפח את הכישרון שלה ועוזר לה ללמוד את המקצוע כשהיחסים ביניהם הופכים בהדרגה ליחסי תלות הדדית.
בעונה השנייה, דרייפר מבקר את אולסן בבית החולים לאחר שילדה ונטשה את בנה, מעודד אותה להמשיך הלאה ולשכוח את המקרה. הוא אף מבטיח לה שישמור על כך בסוד, כך שמעמדה בחברה לא יפגע. בהמשך, אולסן שחררה את דרייפר בערבות ממעצר, לאחר שביצע תאונה בעת שהיה שיכור, בחברת אישה, ואפשרה לבת לווייתו להשתכן בדירתה עד שתבריא. לרוב, דרייפר אינו מפלה את אולסן, אך אינו נענה לבקשותיה להעלאה במשכורת, מה שגורם לה לשקול מעבר לסוכנות אחרת. בעונה הרביעית, אולסן מקבלת משימות יותר תובעניות, ואחריות רבה יותר בחברה החדשה של דרייפר. בתקופה זו, השניים מפתחים יחסי אמון ונוחות, בתחום המקצועי והאישי גם יחד. באחד מפרקי העונה הרביעית, דרייפר נשבר כאשר קיבל קריאה להתקשר לקליפורניה, וחשש כי היא מבשרת על דבר מותה של אנה, אשת סודו, אשר ידע כי סבלה מסרטן. דון מצא ניחומים אצל אולסן, פתח בפניה את הלב וסיפר לה דברים על עברו, אשר לא סיפר לאיש בחברה.
בטי דרייפר לא הייתה מודעת לעברו של דון, עד שגילתה במגירתו תמונות ומסמכים מחייו הקודמים. כשבטי התעמתה עם דון ודרשה לשמוע את האמת, דון נשבר וחשף בפניה את הסוד על זהותו האמיתית. נישואיהם סבלו ממשבר נוסף כשבטי הבינה ביום של רצח קנדי, שהיא אינה אוהבת את דון ואינה סומכת עליו. זמן קצר לאחר מכן, היא נוסעת לנבדה כדי להגיש בקשה לגירושין. לאחר שעזב את בית המשפחה, דון עובר לגור בדירה שכורה משלו.
הן במשרד והן מחוצה לו, חייו של דון הם תסבוכת של השתכרויות וסקס עם נשים רבות, בין היתר שתי מזכירות (אליסון ומייגן), דיילת (שלי), חברה של חבר (בתאני), מורה (סוזן פארל), לקוחה (רייצ'ל מנקן), אמנית (מידג' דניאלס), מלצרית (דוריס), פרוצה, יועצת עסקית (ד"ר פיי מילר), אחות, רודפת תענוגות (ג'וי), ואשתו של הפרזנטור בקמפיין שדון הפיק (בובי בארט).
אישיותו
בפרק הראשון של הסדרה דרייפר נוזף בקמפבל, לאחר שזה האחרון דיבר בגסות על פגי אולסן בפגישתו הראשונה עמה. בפרק הראשון בעונה השנייה, דרייפר עולה במעלית; במעלית נמצאים גם שני גברים צעירים שמשוחחים בגסות על מין. כאשר אישה מבוגרת נכנסת למעלית והם ממשיכים בשיחתם למרות זאת, מורה דרייפר לאחד מהם להוריד את כובעו. הלה מסרב, ודרייפר מוריד לו את הכובע בעצמו. השניים מפסיקים את השיחה, ונמנעת מהאישה המבוגרת המבוכה שכרוכה בשמיעתה בחלל סגור וקטן.
באחד מפרקי העונה הרביעית, נזף קלות על קן קוסגרוב, ליד עובדים אחרים, על כך שצחק על לקוח עם בעיית גמגום חמורה.
בנוסף, דרייפר נצמד לקודי עבודה מחמירים, כמו רבים מעמיתיו. באחד מפרקי העונה השנייה, דרייפר מתאכזב כשנאמר לו לוותר על הלקוח מהחברה האזורית הקטנה "Mohawk Airlines", כדי לנסות את מזלם של "סטרלינג קופר" ב"אמריקן איירליינס". בעונה השלישית הוא חושש לחתום עם לקוח עשיר ונלהב שרוצה לשפוך את הונו כדי לקדם את "ג'אי ג'אי", סוג ספורט שיכול להחליף את בייסבול בתור "המשחק של אמריקה" לדעת הלקוח, ודון יודע שלקוח זה יבזבז את מיטב כספו על פרויקט לא יעיל.
דון גם שומר את סודו של סלבטורה רומנו, מנהל מחלקת האומנות, הומוסקסואל שנמצא בארון, אשר דון ראה אותו עם גבר כאשר פרצה אזעקת שרפה במלון ששניהם שהו בו לצורך עסקים. אף על פי שדון ממשיך לשמור את הסוד, הוא מפטר את סאל לאחר מכן, מאחר שלי גרנר ג׳וניור, בנו של לקוח חשוב במשרד, זועם על סאל, לאחר שסירב להתקרב אליו מינית כאשר שניהם היו בחדר העריכה.
יחסיו עם נשים
דון הכיר את אשתו לשעבר, בטי דרייפר (הופסטאדט), בימים שבהם דגמנה, והפתיע אותה כאשר קנה לה את הפרווה שלבשה לצילומים של החברה שעבד בה. המחווה הזאת החלה את מערכת היחסים שלהם. בטי ודון התחתנו כאשר היא הייתה בתחילת שנות העשרים לחייה, וזמן קצר לאחר מכן היא ילדה את בתם הראשונה, סאלי. כמה שנים לאחר מכן, היא ילדה את בנם הראשון, בובי. בעונה השלישית, בטי ילדה בן שני שנקרא יוג'ין, שנקרא על שם אביה שמת לא מזמן, אשר לדון היו איתו יחסיו מתוחים.
דון בוגד בבטי באופן קבוע במהלך שתי העונות הראשונות. בעונה הראשונה, דרייפר מעורב ביחסים עם מידג', ביטניקית ומאיירת שעובדת מדירתה הקטנה והמלוכלכת. עורך חייה הבוהמיאני של מידג' וחבריה אינם מושכים את דון, אך היא מציעה לעזוב את עבודתו המלחיצה. דון מקבל בונוס מסטרלינג קופר בסך 2,500$, ומציע למידג' לצאת איתו לחופשה בפריז. לבסוף דון משנה את דעתו כאשר מגלה שמידג' מאוהבת בבחור אחר, ושם לה את הצ'ק בתוך חולצתה. הוא מבקש ממנה לקנות עם הכסף הזה מכונית, ולעזוב. דון לא רואה אותה יותר עד העונה הרביעית, כאשר מידג' מעמידה פנים שהיא מופתעת לראותו כאשר היא רצה לעברו, ומקווה בסתר ליבה למכור לו ציור, כדי לממן את השתמשותה בהרואין. היא מזמינה אותו לבקר אצלה, הוא מסכים, אך כאשר מבין מה המטרה האמיתית שלה, הוא רוכש ציור ועוזב.
במהלך העונה הראשונה, דון רודף אחרי רייצ'ל מנקן, יהודייה, בתו של אברהם מנקן, המייסד המזדקן של החנות היוקרתית של המשפחה. רייצ'ל, בחורה בת 28, מחונכת, מתוחכמת ואשת עסקים שמבינה עניין, מסייעת לאביה להמשיך ולקדם את העסק המשפחתי. אף על פי שמתקוטט איתה במהלך פגישותיהם העסקיות הראשונות, דון מפתח רומן עם רייצ'ל. היא שמה סוף לרומן ב-8 בנובמבר 1960, הלילה שבו מגיעות תוצאות הבחירות לנשיאות. היא מפליגה לאירופה, ומתחתנת עם גבר יהודי.
בעונה השנייה, דון בוגד באשתו עם אישה מבוגרת, בובי בארט. היא אשתו של ג'ימי בארט, קומיקאי שמצלם פרסומת עבור הלקוחות של סטרלינג קופר, "Utz Potato Chips". דון לא אוהב את תביעותיה של בובי והתנהגותה הלא מקצועית. דרייפר ובובי ממשיכים ברומן, כאשר הולכים לטיול בלונג איילנד, אך תוכניותיהם נהרסות לאחר תאונת דרכים, שאחריה דון נעצר בשל נהיגה בשכרות. דון קורא לפגי לעזרה, והיא מוציאה אותו ממעצר בכך שמלווה לו 110$ לתשלום הקנס. לאחר מכן מאחסנת את בובי אצלה עד שיחלימו פצעיה מהתאונה. השניים ממשיכים את הרומן כאשר בובי פולטת שהפילגש הקודמת של דון דיברה יכולותיו המיניות. דון, שמעריך את פרטיותו מאוד, מזועזע שתסבוכותיו מחוץ לנישואים עוברים באוזניים שהם לא שלו, ומסיים מיידית את הרומן. למרות זאת, דון חייב להמשיך את יחסיו המקצועיים עם בובי וג'ימי, ונפגש איתם ביחד עם בטי, ב"Stork Club", פאב מפורסם בניו יורק. באותו ערב ג'ימי מגלה לבטי שבני זוגם מנהלים רומן. בטי נבחלת והמומה מדבריו.
בטי המוטרדת מתעמתת עם דון, אך הוא מכחיש באופן חוזר את הטענות, והכחשותיו מרגיזות את בטי. בסופו של דבר, בטי מוכנה לשים את החשדות מאחוריה, אך כשרואה את הפרסומת בכיכובו של ג'ימי, הכעס חוזר אליה. היא מתקשרת אל משרדו של דון ואומרת לו לא לחזור הביתה. לאחר המקרה דון עובר לגור במלון, ולעיתים קרובות ישן במשרדו. אביה של בטי, יוג'ין, חוטף שבץ נוסף ומבקש מבטי לבוא יותר. בשל כך, היא ודון מעמיד פני זוג נשוי ושמח בזמן ששוהים בבית אביה. כשהסניליות של יוג'ין גוברת, הוא מסביר בפתיחות את הבוז שיש לו כלפי דון כשאומר שאי אפשר לסמוך עליו. לאחר שהייתה עדה להתדרדרות המהירה במצבו של אביה, בטי מפתיעה את דון במחווה מינית באמצע הלילה, כשגורמת לו להאמין שהיא סלחה לו. למרות זאת, כשהם חוזרים הביתה, בטי אומרת לדון לא לחזור הביתה. לאחר זמן מה, בטי מגלה שהיא בהריון.
דון מצטרף לפיט לנסיעה עסקית ללוס אנג'לס. בקליפורניה, דון פוגש ויקונט אירופאי עם בתו בת ה-21, ג'וי. אף על פי שקבע עם קמפבל שזו נסיעה לעסקים בלבד, דון מצטרף לג'וי ול"ג'ט סט" שלה, שמתארים עצמם בתור נוודים, ואיתם הוא יוצא לחופשתם בפאלם ספרינגס. לילה אחד, ג'וי שוחה ערומה בבריכה הגדולה במטרה לפתות את דון, בעוד היא מוקפת בבני משפחה אחרים וילדים קטנים. דון מגלה שה"חופש המיני" מופרז אפילו בשבילו, ומחפש ברחבי קליפורניה את אשת הסוד שלו, אנה דרייפר. אנה מרגיעה את דון שאומר לה שהוא "הרס את הכל", והעובדה שהוא אוהב את בטי לא אומרת שהוא צריך לספר לה הכל. דון מתרחץ באוקיינוס השקט בתור מחווה להתחלה חדשה, וחוזר הביתה כדי להכריז על אהבתו לבטי ומבקש ממנה לקבל אותו בחזרה.
בעונה השלישית, לדון יש רומן אשר מחזיק כמה חודשים עם מורתה של בתו, סאלי, סוזן פארל. מערכת היחסים ביניהם נפרמת לאט במהלך כמה ממפגשים מקריים ושיחות מלאות ברמיזות. הם ממשכים את המשיכה ביניהם בספטמבר 1963. דון מסיים את הרומן ב-30 באוקטובר 1963. באותו יום הוא חושב שבטי והילדים מחוץ לעיר, ומתכנן סוף שבוע עם סוזן. כשסוזן מחכה לו במכונית, שמחכה שדון יביא מהבית מזוודה, דון המום למצוא את בטי בבית. בטי מגלה לדון שהיא מצאה את המפתח למגירתו הסודית בשולחנו, ובה תמונות ומסמכים מחייו הקודמים, וגם כמה מאות דולרים למקרה חירום, ומגלה ששיקר לה. היא מכריחה ממנו להגיד לה את האמת על עברו, והוא מתוודה על שמו האמיתי, ועל ההטעיה שעשה. דון לא חוזר למכונית, שם מחכה לו סוזן, ככל הנראה במשך שעות, ובסוף היא נכנעת וחוזרת הביתה. הוא מתקשרת אליה למחרת כדי להיפרד, כדי לשמור על נישואיו. בהמשך בטי מחליטה שהיא לא יכולה יותר להיות עם דון, ומתגרשת ממנו על מנת שתוכל להיות עם הנרי פרנסיס.
רדיפת הנשים של דון מגיעה לשיא בעונה הרביעית, אשר מתרחשת בין 1964–1965. בתחילת העונה, 1964, דון שוכר פרוצה כדי שתסטור לו במהלך יחסי המין. אשתו של רוג'ר, ג'יין, מסדרת לדון חברה צעירה ויפה, בתאני, במחשבה שדון לא יצא עם בחורה מאז סיום נישואיו בנובמבר 1963. במהלך שבוע שבו הרבה לשתות, דון הולך למיטה עם אישה אחת, מתעלף, מתעורר ולידו אישה אחרת, ואין לו מושג מה קרה. דון ממשיך לשלם לפרוצה שסטרה לו, ואף מזמין את חברתה הזונה לדירתו לילה אחד, בנוסף אליה.
במהלך ביקור בסן פדרו (קליפורניה) כדי לבקר את אנה דרייפר, דון מנסה להתחיל עם אחייניתה בת ה-18, אותה דון הכיר מילדותה. היא מסרבת למהלכיו של דון, ובמקום זה מספרת לו שדודתה אנה גוססת מסרטן. דון לוקח את החדשות קשה.
כשדון חוזר שיכור הביתה, לאחר מסיבת חג המולד במשרד, הוא מגלה ששכח את מפתחותיו במשרד, ומזכירתו, אליסון נוסעת להביא לו אותם. הוא מפתה אותה במהרה לבלות איתו לילה על הספה. לאחר הלילה שבו שכבו, קיים מתח מקצועי בין השניים, כשדון מתנהג כאילו כלום לא קרה. מבולבלת ושבורת לב, אליסון מחליטה שהיא לא יכולה יותר לעבוד בשביל דון, ומבקשת ממנו לכתוב בשבילה מכתב המלצה בשביל עבודה אחרת. אך כשתגובתו פוגעת בה, אליסון מודאגת מאוד. היא זורקת קופסת סיגריות על דון וקוראת לו "בן אדם רע", ויוצאת בסערה ממשרדו. דון יוצא נרעד מן המקרה, ואליסון מוחלפת בידי מזכירה מבוגרת, שמרמזת לו שהיא מודעת לכך שדון פיתה את אליסון. דון מנסה לכתוב מכתב התנצלות לאליסון ולבסוף נכנע. מזכירתו החדשה היא אידה בלאנקשיפ, מזכירתו לשעבר של ברט קופר, ובמפתיע, מאהבתו של רוג'ר מלפני שנים רבות. אידה היא אישה מבוגרת עם בעיות ראייה והתנהגות חמת מזג שלעיתים מפריעה לדון, אך עדיפה בשביל דון, מכיוון שהיא מבוגרת ולא מושכת. בוקר אחד היא מתה בשיבתה בכיסא, מה שמזעזע את דון ואת המשרד כולן. במהלך העונה הרביעית, דון מתיידד עם ד"ר פיי מילר, צרכנית ופסיכולוגית, שאיתה עובד לעיתים קרובות. בתחילת 1965, לפני שהיא יוצאת עם דון, והיא מיידעת אותו: "אתה תהיה נשוי עד סוף השנה". לאחר כמה מקרים שבהם התייחס אליה באופן "ג'נטלמני", פיי מתחילה לפתח קשר רומנטי עם דון. במהלך אחד מהמשברים שלו, דון חושף בפניה קצת מעברו המגוון. היא אוהדת אותו, ומציעה לו תמיכה רגשית. בנוסף היא מזהירה את דון שהיא "לא טובה עם ילדים וחסרת ניסיון לידם". דון לא נפגש יותר עם פרוצות, ונראה כי השתקע בחברת פיי. אף על פי שנראה כי דון מתאהב בפיי האלגנטית, לילה אחד מייגן מפתה אותו במשרדו, והשניים שוכבים. הייעוץ של פיי לא יכולה יותר לעבוד עם סטרלינג קופר דרייפר פרייס, והיא מפוטרת, והיא מתרגשת בשל כך שהיא ודון יכולים עכשיו "להסתובב בחופשיות".
בפרק האחרון של העונה הרביעית, פיי מאמינה שמערכת היחסים שלה עם דון חזקה מתמיד. אשתו לשעבר של דון, בטי פרנסיס, מפטרת בפתאומיות את קרלה, האומנת של הילדים מלידתם, ודון צריך למצוא להם אומנת חדשה שתשהה איתו ועם ילדיו בקליפורניה (הוא צריך להגיע לשם כדי לחתום על מסמכי קניית הבית של אנה, שדון קנה לה, בסאן פדרו). הוא לוקח איתו את מייגן כדי שתוכל ללכת עם הילדים לדיסנילנד ולשמור עליהם בבריכת המלון. כשהוא מגיע לבית של אנה בפעם האחרונה, אחייניתו אומרת לו שאנה השאירה לו את טבעת היהלום היקרה שלה, שהייתה גם טבעת הנישואין שלה (זאת שניתנה לה בידי דון דרייפר האמיתי). דון נרגש מהמתנה שאנה השאירה בשבילו, ומבין שמשאלתה האחרונה הייתה שהוא יהיה שמח ויתחתן שוב. הוא מתחיל לראות שהוא וילדיו מרגישים מאוד נינוחים עם מייגן בת ה-25. אף על פי שפיי יפה ואינטליגנטית, דון מבין שמייגן הרבה יותר טובה בשבילו כי הוא "סוף סוף מרגיש עצמו" כשהוא לידה. הוא שוכב עם מייגן באותו לילה, ומציע לה נישואין עם טבעת האירוסין של אנה, כשאומר לה שהטבעת הזו קרובה לליבו. מייגן לא יודעת דבר על עברו של דון או על אנה, בדיוק כמו שבטי לא ידעה זאת כאשר התחתנה איתו. היא מסכימה להצעה, והשניים חוזרים לניו יורק כדי לספר על האירוסין המפתיעים. דון מחייג לפיי כדי להיפגש איתה בפרטיות ולספר לה. פיי במהרה מבינה שמשהו לא בסדר, ותובעת מדון להגיד לה בטלפון מה קרה. דון מספר לפיי בטלפון כי הוא מאורס. פיי הרוסה מהידיעה. פגי אולסן, מזכירתו לשעבר, נדהמת מהבשורה. דון גם מעדכן את אשתו לשעבר בטי, בזמן שהיא מסיימת לארוז את ביתה לפני שהיא עוברת דירה עם הנרי והילדים. הוא מיידע אותה שזו המזכירה שלו, מייגן, שהשגיחה על הילדים בקליפורניה, שאליה עומד להינשא. נראה כי בטי מאוכזבת שהיא גרמה לכך מאחר שפיטרה את קרלה (קרלה הייתה אמורה להשגיח על הילדים בקליפורניה, אך לאחר פיטוריה מייגן הייתה צריכה לבצע את העבודה), ונראית עצובה למשמע החדשות של דון, כי נישואיה להנרי פרנסיס, המבוגר ממנה בהרבה שנים, רעועים. בטי, הנרי והילדים עוברים לבית חדש בריי.
בתחילת העונה החמישית נאמר כי מייגן יודעת על זהותו האמיתית של דון. נראה כי הוא מאוהב נואשות באשתו החדשה, ושבכוונתו שלא לחזור על הטעויות שעשה עם אשתו החדשה. הוא אף מצהיר בפני פיט קמפבל שאם הוא היה מתחתן תחילה עם מייגן הוא לא היה בוגד מלכתחילה. עם זאת, כאשר העונה מתקדמת, דון ומייגן מתרחקים זה מזו על רקע קריירת המשחק המדשדשת של מייגן. ריחוק זה מגיע לשיאו בעונה השישית, בה מתגלה כי דון מנהל רומן עם סילביה רוזן, שכנתו הנשואה. על אף שהיא מזהירה אותו שלא להתאהב בה, עם התפרקות הרומן דון הופך לשבר כלי ומתנהג בניכור כלפי אשתו. כמו כן, הוא בוגד במייגן עם אשתו לשעבר בטי בעת מחנה קיץ של בנם, והיא מביעה אמפתיה כלפי אשתו החדשה. לאחר טובה שדון עושה לבנה של סילביה, האם אסירת התודה גומלת לו במחווה מינית אליה סאלי עדה. סאלי לא מספרת למייגן על מה שראתה, אך מאותו הרגע יחסיה עם אביה הופכים למתוחים.
בתחילת העונה השביעית מייגן עוברת לקליפורניה בעקבות קריירת המשחק שלה, ואילו דון נשאר בניו יורק. מייגן בטוחה שדון נאלץ להישאר בניו יורק עקב עבודתו, אך למעשה הוא נמצא בחופשה שנכפתה עליו על ידי שאר השותפים. כאשר מייגן מגלה שדון מעדיף להיות רחוק ממנה, הדבר מוביל למשבר בנישואיהם שבסופו הם מתגרשים. דון אכול רגשות האשם מנסה לפצות את מייגן עם הסכם גירושין נדיב, ואף על פי שהיא מסכימה לקבל את הכסף היא מפטירה במרירות שדון הרס את חייה.
השפעות תרבותיות
בעונה השלישית של הסיטקום של NBC, רוק 30, אחד העובדים, קנת' פרסל, צועק "שמי האמיתי הוא דיק וויטמן!" כאשר הוא נכנע לאלרגיה שלו לתותים. ג'ון האם מופיע ברוק 30 מדי פעם בתור ד"ר דרו באיירד.
באחד ממערכוני סאטרדיי נייט לייב הייתה פרודיה על דון דרייפר.
ב-2009 דרייפר נבחר לפי הפורטל "AskMen.com", לגבר הכי משפיע בעולם.
באחת מהכתבות ב"Daily Beast", נטשה ורגס קופר משווה את דמותו של דון דרייפר לאישיויות קרי גרנט, קלארק גייבל, המפרי בוגרט וג'ון ויין.
המגזין "College Humor", הכין כמה מאמרים וקטעים על דון דרייפר, כשהם מעמידים אותו בכל סיטואציה אפשרית (בין אם זה בחיי היום יום ובין אם זו סיטואציה נדירה), ומראים בהגזמה איך הוא היה מגיב.
דרייפר הופיע לצד קונאן או'בריין בתוכנית הראשונה של סדרת הטוק שואו שלו, קונאן.
2019 במוזיקה
בערך זה מצוינים אירועים שהתרחשו במהלך 2019 ונוגעים לעולם המוזיקה.
יצירה
יצירה היא מונח מופשט, המתאר התייחסות לדבר מה כאל תוצר של תהליכים מורכבים בעל ערך סובייקטיבי מוסף. בשפה היום-יומית נהוג להתייחס ליצירה כאל תוצר אמנותי, למשל: ספר, ציור או שיר. עם זאת, מקובלים מאוד גם שימושים אחרים למילה, כגון "יצירה אלוהית" (בריאת העולם) או "יצירה של הטבע".
תחומים מרכזיים שבהם נעשה שימוש במונח הם אומנות, אמנות, מדע, מטאפיזיקה, תרבות, טכנולוגיה ואדריכלות ליטיגציה ועוד.
תהליך היצירה
יצירה נוצרת תוך כדי תהליך מסוים, לעיתים ארוך. בתהליך הזה ישנו יוצר אשר מחולל שינוי כלשהו במציאות באופן מכוון. כוונה זו יכולה להיות ביטוי של העולם הפנימי של היוצר, חתירה ליופי או לאסתטיקה, העברת מסר, חידוש המציאות וכו'. היוצר על פי רוב מנסה לגעת במשהו הגדול ממנו.
קשה לקבוע מהי יצירה ומה אינה יצירה, משום שהמאפיין הבולט ביותר של היצירה הוא הסובייקטיביות - היוצר קשור ליצירה באופן נפשי כלשהו, כך שהיצירה מייצגת חלק בלתי נפרד מעולמו של היוצר, והיא מייצגת ערכים מסוימים של היוצר. רק לעיתים נדירות ניתן להפריד באופן מוחלט בין היצירה לבין היוצר שלה.
לדוגמה: ניתן לקבוע בוודאות כי שיר אשר נכתב על ידי משורר, חתום על ידיו ומבטא את עולמו הרגשי הוא יצירה של המשורר. לעומת זאת, יש מספר תשובות לשאלה: "האם כיסא שהוכן על ידי נגר הוא יצירה?".
לעיתים אין יוצר אחד ליצירה, ויש אף יצירות שאינן מיוחסות לבני אדם. ליצירה עשויים להיות מספר מוגדר של יוצרים (כמו שני סופרים שכותבים ספר), או קבוצת אנשים (כמו הפירמידות במצרים). לעיתים מתייחסים ליצירות של אל (כדוגמת יצירת האדם הראשון) או ליצירות של הטבע (למשל - תווי נוף מרשימים).
אלתור
אלתור הוא הפעולה של יצירת דבר חדש באותו הרגע ללא תכנון מקדים. אלתור הוא צורה של יצירה (כפועל ולא כשם עצם) באמנות, או אמנות בפני עצמה. למרות זאת, אלתור לא מבוצע רק בהקשר אמנותי אלא בכל תחומי החיים.
יצירה חברתית
יצירה כזו יכולה להיות מבנים ארגוניים, תחומי אמנות, אופנות אדריכליות, תחומי מדע, הישגים טכנולוגיים וכו'. כפי שיצירה של פרט מבטאת את עולמו הערכי, גם היצירה החברתית מייצגת את העולם הערכי של חברה מסוימת, והיא מקור לרגשות כגון הזדהות וגאווה. יצירה חברתית יכולה להיות מזוהה עם לאום מסוים, אימפריה, אסכולה (מדעית, אמנותית או אחרת), או תנועה חברתית.
יצירה אמנותית
יצירה אמנותית היא תוצר פיזי או רוחני שמציין את סיומו של תהליך אמנותי. היצירה שלמה כאשר האמן מחליט שהיא עומדת בזכות עצמה. לדוגמה - פסל מוכן או לחן. על פי רוב ליצירה אמנותית חיים ארוכים יותר מאשר לאמן אשר יצר אותה.
דוגמאות ליצירות אמנותיות הן יצירות מוזיקליות (וכן שירה, לחן או ביצוע של שיר על ידי הרכב מוזיקלי מסוים), יצירות ספרותיות ויצירות בתחום האמנות הפלסטית (פסל, ציור ועוד).
תומר חמד
תומר חמד (נולד ב-2 במאי 1987) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת החלוץ בהפועל באר שבע ובנבחרת ישראל.
מכבי חיפה
חמד החל לשחק כדורגל בקבוצת הפועל קריית טבעון, אך תוך זמן קצר עבר למחלקת הנוער של הפועל חיפה. בגיל 13 עבר לשחק במחלקת הנוער של מכבי חיפה. בשנת 2004 הוביל את קבוצת "אורט גרינברג קריית טבעון" לזכייה באליפות המדינה לבתי ספר, ובשנת 2005 צורף לשורותיה של קבוצת הבוגרים של מכבי חיפה מליגת העל.
כבר בעונתו הראשונה חמד כבש שער במדי מכבי חיפה. בעונה שלאחר מכן הוא מיעט לשחק, אך בכל זאת החליט להישאר בקבוצה. ביולי 2007 הוא הוזמן להיבחן במדי שטוטגרט מהבונדסליגה, אך לבסוף לא הוחתם. בעונת חמד קיבל הזדמנויות מועטות בהרכב של מכבי חיפה, ובינואר 2008 הוא הושאל למכבי הרצליה עד תום העונה. לקראת עונת הושאל חמד לבני יהודה תל אביב לשנה אחת. לקראת עונת הושאל חמד למכבי אחי נצרת לשנה אחת. בסיום העונה ירד ליגה עם אחי נצרת וחזר אוטומטית למכבי חיפה.
את עונת פתח בסגל מכבי חיפה, ולאחר 14 מחזורים הפך לשחקן הרכב קבוע. הוא סיים את העונה עם 13 שערים וחמישה בישולים, והיה אחד השחקנים שהובילו לזכיית חיפה באליפות. חמד נכלל בנבחרת העונה של "מעריב".
ספרד
בקיץ 2011 חתם חמד בקבוצת מיורקה הספרדית. ב-28 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה כאשר עלה בהרכב הפותח בניצחון הביתי 1–0 נגד אספניול. ב-1 באוקטובר כבש חמד את שערי הבכורה שלו בליגה הספרדית בתיקו 2–2 נגד אוססונה. ב-10 בינואר 2012 כבש צמד במשחק הבכורה שלו בגביע המלך הספרדי, בניצחון 6–1 נגד ריאל סוסיאדד, ואת עונת 2011/2012 עם 8 שערי ליגה ב-28 הופעות. במחזור הראשון של עונת כבש חמד צמד בניצחון 2–1 על אספניול. חמד סיים את העונה עם 11 שערי ליגה, אך בתום העונה ירדה מיורקה לליגה השנייה. ב-26 במאי 2013, במחזור הלפני אחרון של העונה, נפצע חמד ואובחן כסובל מקרע בגיד האכילס. חמד נותח והושבת למשך שבעה חודשים. ב-15 בדצמבר 2013 ערך את הופעת החזרה שלו כשעלה מהספסל בדקה ה-77. עד תום עונת כבש שני שערים בליגה הספרדית השנייה.
אנגליה
ב-24 ביוני 2015 חתם חמד על חוזה לשלוש שנים בברייטון אנד הוב אלביון מליגת המשנה באנגליה. ב-7 באוגוסט 2015, ערך חמד את הופעת הבכורה שלו במדי ברייטון בניצחון 1–0 על נוטינגהאם פורסט. ב-15 באוגוסט כבש חמד את שער הבכורה שלו בברייטון, בניצחון החוץ 2–1 על פולהאם. ב-29 באוגוסט כבש חמד צמד שערים בניצחון 3–2 על איפסוויץ' טאון. לאחר מכן הוסיף חמד גם צמדים נגד לידס יונייטד ונגד מילטון קייס דונס. עד מהרה הפך חמד לאחד הכובשים המצטיינים של ברייטון, וב-15 באפריל כבש שלושער בניצחון ברייטון 5–0 על פולהאם. את עונת 2015/2016 סיים חמד עם 17 שערי ליגה, אך ברייטון סיימה את העונה במקום השלישי ולא הצליחה להעפיל חזרה לפרמייר ליג. בעונה הבאה כבש מספר שערים חשובים, בתיקו 3–3 בחוץ מול ברנטפורד, בניצחון 1–0 נגד קארדיף סיטי, ובפנדל בניצחון החוץ 1–0 נגד בורטון אלביניון. את עונת 2016/2017 סיים חמד עם 13 שערים בכל המפעלים ועזר לקבוצתו לעלות בסוף העונה לליגה האנגלית הבכירה.
ב-12 באוגוסט 2017 ערך חמד את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג ועלה בהרכב הפותח במשחק מחזור הפתיחה נגד מנצ'סטר סיטי אשר הסתיים בהפסד ביתי בתוצאה 0–2. ב-9 בספטמבר 2017 כבש חמד את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון הביתי 3–1 נגד וסט ברומיץ' אלביון. ב-24 בספטמבר כבש שוב בניצחון 1–0 נגד ניוקאסל יונייטד. שלושה ימים לאחר מכן הודיעה התאחדות הכדורגל האנגלית שחמד קיבל השעיה משלושה משחקים, לאחר שדרך במכוון על רגלו של מגן ניוקאסל דיאנדרה ידלין, תקרית שבה השופט לא הבחין. חמד הגיב לתקרית ופרסם הודעה בחשבון הטוויטר שלו וכתב כי הפעולה לא הייתה מכוונת. ב-16 בנובמבר 2017 חמד חתם על הארכת חוזה בברייטון עד יוני 2019. בסך הכל ערך בעונת 2017/2018 18 הופעות בפרמייר ליג, בהן כבש שני שערים.
ב-23 במאי 2018 הושאל חמד לעונה אחת לקווינס פארק ריינג'רס מליגת המשנה, עם אופציה לרכישה. כעבור יומיים ערך את הופעת הבכורה שלו וכבש את שערו הראשון במועדון, בניצחון 1–0 על ויגאן את'לטיק. בסך הכל ערך 27 הופעות בעונה זו, בהן כבש שבעה שערים.
ב-8 באוגוסט 2019 הושאל לעונה אחת לצ'רלטון את'לטיק מליגת המשנה. ב-24 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בניצחון 1–0 על ברנטפורד.
ולינגטון פיניקס
ב-30 בנובמבר 2020 חתם לעונה אחת בוולינגטון פיניקס הניו זילנדית, שמשחקת בליגה הבכירה האוסטרלית. את הופעת הבכורה ערך ב-2 בינואר 2021 בהפסד קבוצתו 1–2 לסידני. ב-15 במרץ כבש שער בכורה בהפסד קבוצתו 3–4 לווסטרן סידני.
במאי 2021, בזמן המהומות בישראל, חמד חגג צמד שכבש מול מלבורן סיטי בכך שהתעטף בדגל ישראל אחרי השער הראשון ובכך שהוציא כיפה ואמר "שמע ישראל" אחרי השער השני. בתגובה לחגיגה זו ולרעש התקשורתי בעקבותיו, קבוצתו אסרו על הכנסת דגלים זרים ליציע עד סוף העונה.
בסוף העונה הקבוצה לא האריכה את חוזהו וב-10 ביולי חמד שוחרר מהקבוצה.
בסך הכול כבש חמד 11 שערים ושלושה בישולים ב-21 משחקים.
וסטרן סידני וונדרס
ב-11 ביולי 2021 חתם במועדון האוסטרלי, וסטרן סידני וונדרס, לעונה אחת.
ב-28 בנובמבר 2021, כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד ניוקאסל ג’טס. בסך הכל כבש 6 שערים ב-20 משחקים.
ב-26 ביוני 2022 עזב את המועדון.
הפועל באר שבע
ב-3 ביולי 2022 חתם לשנתיים בהפועל באר שבע.
ב-16 ביולי 2022 ערך את הפועת הבכורה במסגרת גמר אלוף האלופים. חמד בישל את שער השוויון וכבש את הפנדל המכריע וזכה בתואר ראשון עם קבוצתו.
נבחרות ישראל
לזכותו של חמד 22 הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל, בהן כבש שער אחד, וכן שלוש הופעות במדי הנבחרת הצעירה עד גיל 21.
הצלחתו במכבי חיפה הביאה להכללתו בנבחרת ישראל, ואת הופעת הבכורה בנבחרת ערך ב-4 ביוני 2011, בניצחון החוץ 2–1 על במסגרת מוקדמות יורו 2012, כאשר חמד בישל את השער הראשון של ישראל. במשחקו השלישי בנבחרת, נגד, הבקיע את שער הבכורה שלו. בטורניר מוקדמות מונדיאל 2014 כבש שישה שערים, כולל שלושער מול ב-12 באוקטובר 2012, וסיים כמלך השערים של הנבחרת בצוותא עם עדן בן בסט.
בטורניר מוקדמות יורו 2016 כבש חמד שלושה שערים, וגם בטורניר מוקדמות מונדיאל 2018 כבש שלושה שערים. ב-27 במרץ 2017 הושעה חמד מנבחרת ישראל ביחד עם אריאל הרוש, בשל ביקורת שהעבירו על הדרג המקצועי. בספטמבר 2017 חזר חמד לסגל הנבחרת.
חיים אישיים
חמד נולד לאב צבר ממוצא חלבי, ולאם שעלתה מפולין. כתוצאה מכך, לחמד דרכון פולני, ועל כן אינו נחשב לשחקן זר בחלק מהליגות במדינות השייכות לאיחוד האירופי, ובכללן הליגה הספרדית בה שיחק.
ב-2013 נישא לשונית פרג'י, דוגמנית ונערת ישראל לשעבר. להם ארבע בנות. הזוג מתגוררים בעומר מאז שחתם בקבוצת הפועל באר שבע מליגת העל.
מועדונים
נכון ל-16 ביולי 2022
נבחרת לאומית
נכון ל-30 בנובמבר 2020
בא לשכונה בחור חדש
בא לשכונה בחור חדש הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אלון אולארצ'יק. השיר יצא לאור בשנת 1984, והוא נכלל כרצועה השנייה באלבום הבכורה של הזמר, "אולארצ'יק".
כתיבה והשמעה
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי אולארצ'יק. קרדיט נוסף, על תהליך עיבודו, נזקף לאיתן גדרון, שעבד לימים עם אולארצ'יק במספר סינגלים נוספים שהוציא לאור. השיר מושמע מפיה של בחורה, הנרגשת לבואו של בחור חדש לשכונה, וכיתר בנות השכונה רוצה אף היא להקסים אותו.
"בא לשכונה בחור חדש" הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב-18 בדצמבר 1984. בשבוע לאחר מכן דורג במקום ה-23. ב-29 בינואר עלה למקום הראשון, שם שהה שלושה שבועות רצופים. ב-12 במרץ יצא מהדירוג השבועי לאחר שצעד בו במשך עשרה שבועות רצופים. במצעד הפזמונים של שנת ה'תשמ"ה הגיע השיר למקום ה-13.
פסיכולוגיית הגשטלט
פסיכולוגיית הגֶּשְׁטַלְט (מגרמנית: Gestalt; מילולית: צורה, תבנית, דפוס) היא אסכולה בפסיכולוגיה, שלפי תפיסתה העיקרון התפעולי של החשיבה הוא הוליסטי, מקבילי, אנלוגי ובעל מגמה לארגון עצמי. האסכולה צמחה בגרמניה, בעיקר כתגובת נגד לגישת הסטרוקטורליזם של וילהלם וונדט ומבטאת את האנטיתזה שלה.
התפתחות האסכולה
אבי גישת הגשטלט, שצמחה במקביל לצמיחת אסכולת הביהביוריזם בארצות הברית, הוא מקס ורטהיימר (Max Wertheimer), שהגדיר את תופעת פי (Phi Phenomenon). ורטהיימר ערך ניסוי לבדיקת תפיסת התנועה, שבו הקרין לנבדקיו בתנאי מעבדה שני הבזקי אור משתי נקודות שונות בפסקי זמן קרובים. הנבדקים ראו את שני ההבזקים כנקודת אור בודדת, שנעה ממקום אחד למקום שני, אף על פי שלא התרחשה שום תנועה של האורות, שהודלקו כל אחד במקום אחר. ורטהיימר הסיק מכך כי התודעה היא זו שהשליכה את התבנית שלה של תפיסת התנועה על הקלט החושי, והיא זו שנתנה פירוש לטבעם של גירויים אלו.
את התאוריה פיתחו שניים מתלמידיו של ורטהיימר: וולפגנג קלר וקורט קופקה, שפיתחו את הגישה שיש להבין התנהגות על פי המכלול ולא על פי מרכיביה הבודדים, וקורט לוין שלקח אלמנטים של הגשטלט אל הפסיכולוגיה החברתית.
ניתן להבין את תאוריית הגשטלט באמצעות משפט מפתח אחד, "השלם שונה מסכום חלקיו". כוונת משפט זה היא שישנה באדם תבנית תודעתית ראשונית המפרשת את הגירויים החושיים, ואף רואה או משליכה את חוקיה על הקלט החושי, ופירוק תבנית זו לחלקיה, ובחינת הגירויים באופן מבודד ואטומיסטי כפי שעשו הסטרוקטורלים, אינו מסייע להבנת התבנית והמכלול. טענתם של אנשי הגשטלט הייתה, כי אין טעם בפירוק התהליכים המנטליים למרכיביהם, כיוון שהתהליך המנטלי הוא 'יותר' מצירוף פשטני של מרכיביו. החוויה בעצם תלויה בהכתבה של תודעת האדם לתנאי הסביבה, ואינה תוצר פשוט של צירופם יחד אפילו לא ב"סינתזה היצירתית" של וונדט, או ב"כימיה המנטלית" של ג'ון סטיוארט מיל.
אחד הרעיונות המשמעותיים בגשטלט הוא שבני האדם בנויים מהמון תבניות, אותן אספו במהלך חייהם. חוויות, זיכרונות, פרשנויות של חוויות עבר, אפילו דעות של אחרים נכנסו לתוך התבניות של הפרט. תרפיית הגשטלט עוסקת בעיקר בפנומנולוגיה - היא מדגישה את החוויה הסובייקטיבית של היחיד ותהליך צמיחתו, תוך יחסי גומלין מתמידים עם הסביבה. העבודה בגשטלט היא בעיקר חווייתית התנסותית, ומדגישה את ה"כאן־ועכשיו". הזמן הוא נושא חשוב ומרכזי בשיטת הגשטלט ועיקר ההתייחסות היא להווה. העבר חשוב אך ורק לצורך ההווה והעתיד.
עקרונות הגשטלט
בין התאורטיקנים הבולטים בתחום ניתן למנות את מקס ורטהיימר, קורט קופקה, ולפגנג קולר וקורט לוין.
הגשטלט ותפיסה חזותית
תאורייתהגשטלט מצליחה להסביר הרבה תופעות בתחום התפיסה החזותית. על פי עקרונות הגשטלט ניתן להבין הרבה על הצורה שבה בני אדם מפענחים או מנסים להסביר את מה שעיניהם רואות.
דגל עומאן
דגל עומאן מורכב משלושה פסים (לבן, ירוק ואדום) עם פס אנכי אדום בצד התורן שמכיל את סמל עומאן. הצבע הלבן מסמל שלום ושגשוג, הירוק מסמל פוריות ואת ההרים הירוקים, והאדום מסמל את הקרבות נגד הפולשים מבחוץ. אדום הוא גם צבע הדגל הקודם (השימוש בדגל זה התקיים עד שנת 1975), עת שנודעה כסולטנות מוסקט.
פסיכולוגיית הגשטלט
קירבה וסמיכות
אנשים נוטים לקבץ יחדיו עצמים שסמוכים זה לזה. לכן, בדימוי שיש בו פריטים רבים, נחפש משמעות לקרבה ביניהם. לדוגמה, קו מרוסק נתפס בעינינו כקו, כי אנחנו מניחים שהקירבה בין נקודות משמעותה קו.
אם מסתכלים באיור 1, המוח מפענח את השרטוט כשורות של נקודות כחולות, מכיוון שיש יותר קרבה בין הנקודות באותה שורה, מאשר הקרבה בין הנקודות באותו טור. לעומת זאת, באיור 2 המצב הפוך ולכן המוח שלנו יפענח את השרטוט כטורים של נקודות.
דמות רקע
בחלק מהמקרים אם היינו תופסים מה הדמות ומה הרקע באופן אחר היינו מפענחים את הדימוי כולו בצורה שונה. הדוגמה הידועה ביותר היא הגביע שהרקע שלו יכול להתפרש כשתי דמויות בפרופיל. ניתן להמחיש את ההשפעה של עקרון הדמות והרקע באמצעות איורים 3 ו- 4, אשר מכילים צורות זהות שצבועות בצבעים שונים. הצבע הכהה יותר מגדיל את הנטייה לפרש את החלק הצבוע בו כדמות ואת השאר כרקע. לכן באיור 3 הכד בולט יותר בהשוואה לפנים ובאיור 4 הפנים בולטות יותר בהשוואה לכד.
דמיון
עקרון הדמיון מתייחס לנטייה לקבץ יחדיו את העצמים הדומים ביותר. בהתאם לכך, אנחנו נוטים לצרף פריטים דומים לקבוצה ולתת לה משמעות. מסיבה זו, "נעדיף" לפענח את השרטוט באיור 5 כטורים של נקודות באותו צבע, ולא כשורות בצבעים מתחלפים.
עקרון הדמיון פועל גם בחוש השמיעה. זו הסיבה לכך שסדרת קולות המנוגנים באותו הכלי יכולים להתלכד יחדיו, גם בנוכחות של צלילים אחרים. באופן דומה סדרת מילים שנאמרה על ידי אותו האדם מתלכדת בתוך המית שיחות, משום שלכולן יש מתכונות קולו של אדם אחד.
פשטות
אם ניתן לזהות סידור פשוט של אלמנטים בדימוי, כגון שורות, טורים, ריבוע וכו', נעדיף לתפוס את האלמנטים כמסודרים כך.
המשכיות טובה
עקרון ההמשכיות הטובה מתייחסת לנטייה לתפוס קווים כרצופים, גם כאשר הם קטועים. לכן אנו נוטים לחפש צורות זורמות, ללא שבירות פתאומיות. זו הסיבה לכך שנחפש המשך של קווים וקשתות גם אם הם לא קיימים בדימוי.
לדוגמה, רוב האנשים יפענחו את איור 7 כקן מאוזן על קו מפותל (ראו איור 8). זאת אף על פי שלכאורה אפשר היה לפענח את השרטוט כאוסף של צורות סגורות (איור 9), או כחיבור של שני קווים שבורים (איור 10).
גורל משותף
עקרון הגורל המשותף מתייחס לנטייה לקבץ יחדיו אובייקטים שנתפסים כנעים לאותו הכיוון.
יצחק מיכאל שילה
יצחק מיכאל שילה (שולמן) (23 באוגוסט 1920 – 15 בינואר 2007) היה שחקן תיאטרון וקולנוע ישראלי שהשתתף גם בסרטים אמריקאים, התפרסם בעיקר בשנות ה-50 ושנות ה-60 של המאה ה-20.
ביוגרפיה
נולד בבנדין שבפולין במשפחה בת חמישה ילדים ולמד בילדותו בגימנסיה יבנה בעיר. בגיל 10 עבר עם משפחתו לקטוביץ. עלה לישראל עם משפחתו בגיל 14, ולמד בגימנסיון ערב בהנהלת יצחק הירשברג. בגיל 16 החל ללמוד משחק בסטודיו של צבי פרידלנד במקביל לעבודתו כנער שליח בעיריית תל אביב.
בשנת 1938 היה בין החניכים הראשונים שהתקבלו לתיאטרון הבימה וזכה כשחקן מתחיל בין השאר לתפקידים ראשיים בהצגות "אהבת ציון", "משפט דרייפוס" ו"משפחת היינה" (מאת סמי גרונמן).
בשנת 1947 עבר לתיאטרון הקאמרי ובשנים 1950–1951 השתלם בבלט ובפנטומימה אצל אטיין דקרו בפריז. ב-1952 נישא לשחקנית אביבה גור, בתם של מרים ברנשטיין-כהן ושל מיכאל גור. בשנת 1956 זכה במלגה מטעם המכון הבינלאומי לתיאטרון (ITI) ושהה עם רעייתו בלונדון. שם נולדה בתם תמר. בתקופה זו השתתף שילה בכמה סרטי קולנוע בריטיים וכן השתלם בלימודי משחק.
ב-1957 הוזמן על ידי יוסף מילוא לגלם את התפקיד הראשי במחזה "רומיאו ויוליה". ב-1958, בעקבות קשיים כלכליים של הקאמרי, עזב הזוג לניו יורק, שם זכתה אביבה בתפקיד ראשי בברודוויי. גם שילה זכה להופיע בהצגות בברודוויי.
השניים שבו לישראל ב-1961, לאחר ששילה הוזמן לשחק בתיאטרון חיפה שזה עתה הוקם. שם השתתף בהצגות: ריצ'רד השלישי, "רשומון", "אנדורה", "ציד המכשפות" ו"סדום סיטי" (מאת בנימין גלאי).
בשנת 1973 החל לצייר. עבודותיו הוצגו בתערוכת יחיד בלוס אנג'לס וב-1992 בתערוכה משותפת לו ולבתו תמר בהבימה. במהלך הקריירה שלו שיחק גם בתיאטרונים צוותא בתל אביב והחאן הירושלמי.
בינואר 2007 שילה נפצע פצעים אנושים בעת שנפל בזמן אזכרה לרעייתו אביבה, ונפטר מאירוע מוחי ימים אחדים לאחר מכן. הוא נטמן בבית העלמין בעין הוד. הותיר אחריו את בתו ונכדים.
ב-2014 יצא ספר זיכרונותיו בשם "ללא איפור".
הצגות בהן השתתף
הצגות בולטות נוספות בהן שיחק: "טרטיף", "הצל" מאת יבגני שוורץ, "כטוב בעיניכם", "חשיבותה של רצינות", "הוא הלך בשדות", "מלחמת בני אור" (מאת משה שמיר), "ציד המכשפות", "השחף", "מלחמה ושלום", "הטירה", "משפט דרייפוס", "אנדורה", "יוהנה הקדושה" (מאת ג'ורג' ברנרד שו), "רעל ותחרה", "אויב העם" (מאת הנריק איבסן), "קליגולה" (מאת יעקב שבתאי), "בקץ הימים" (מאת חיים הזז), "הם יגיעו מחר" (מאת נתן שחם), "בת השחף" ו"טוני היפה" (מאת יהושע סובול).
סרטים בהם השתתף
ב-1950 השתתף בתפקיד ראשי בסרט "קללה לברכה". שילה הופיע בסרטו של רומן פולנסקי "תינוקה של רוזמרי" בשנת 1968, בסרט "השוד המושלם" לצידו של סטיב מקווין" בשנת 1968. בסרט "תיבת נגינה" לצידה של ג'סיקה לאנג (1989). בין הסרטים העבריים בהם שיחק שילה: "דיזנגוף 99", "קללה לברכה", "גבעה 24 אינה עונה", "פיצוץ בחצות", "הבן האובד", "אריאנה", "פורטונה", "התרנגול", "סוסעץ", "החורף האחרון", "עמוד האש" ו"המרחק" של דן וולמן.
כנסיית אנטוניוס הקדוש
כנסיית אנטוניוס הקדוש היא כנסייה פרנציסקנית קתולית השוכנת ברחוב יפת 51 ביפו. הכנסייה נבנתה בשנת 1932 וירשה את מקומה של כנסיית פטרוס הקדוש שבכיכר קדומים, ככנסייה הקתולית המרכזית של העיר. היא משמשת כיום ככנסייה המרכזית לעובדים הזרים הקתולים בגוש דן, בעיקר מהפיליפינים, וכן משרתת את הקהילה הקתולית המקומית ואת אנשי הסגל הדיפלומטי הקתולים המתגוררים באזור. במקום משמשים שלושה נזירים פרנציסקנים המתגוררים בקומה השנייה של המבנה.
הכנסייה מוקדשת לאנטוניוס הקדוש מפאדובה, נזיר פרנציסקני, מטיף ותאולוג, הנחשב לאחד ממורי הכנסייה. המבנה עוצב בסגנון נאו-גותי וצמוד לו מגדל גבוה שלו צריח מחודד. אור חודר לחלל הכנסייה דרך חלונותיה העשויים זכוכית צבועה, ומזבח גותי עשוי עץ ושיש ניצב בצידו המזרחי של אולם הכנסייה, והוא מעוטר בדמויותיהם של הצלוב, פרנציסקוס מאסיזי ואנטוניוס הקדוש מפאדובה. בצמוד לכנסייה מצפון שוכן בית הספר הערבי נוצרי "טרה סנטה". ליד הכנסייה פועלת מקהלת פרנציסקוס הקדוש המורכבת ממהגרי עבודה מהפיליפינים. ב-22 במאי 1995, פרץ חייל צה"ל בן 21 לכנסייה. הוא השליך רימוני הלם, ירה צרורות מנשקו האישי וגרם נזק כבד למקום. באירוע לא נפגע איש. לאחר מעצרו סירב לשחזר את המעשה, בטענה שמטעמי אמונה אינו יכול לבוא בשערי כנסייה. הוא נידון לארבע וחצי שנות מאסר.
יחסי לבנון–מקסיקו
יחסי לבנון–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין לבנון למקסיקו. בין המדינות יחסים ידידותיים, דוגמה היסטורית ליחסי ידידות אלה ניתן לראות בהגירה הלבנונית למקסיקו בסוף המאה ה-19. שתי המדינות חברות באומות המאוחדות. ללבנון יש שגרירות במקסיקו סיטי ולמקסיקו יש שגרירות בביירות.
יחסים דיפלומטיים
היחסים בין מקסיקו ללבנון היו קיימים עוד לפני ביסוס יחסיהם הדיפלומטיים הרשמיים. בשנת 1878, אלפי מהגרים לבנונים (ברובם נוצרים מרונים) עזבו את בתיהם, שבאותה תקופה היו תחת הכיבוש העות'מאני ומאוחר יותר תחת הקולוניזציה הצרפתית; והיגרו למקסיקו. כיום, מעל 500,000 אנשים במקסיקו הם בעלי שורשים לבנוניים, בעקבות כך מקסיקו מדורגת במקום הרביעי בגודל קהילתה הלבנונית מבין המדינות בעלות קהילה לבנונית מחוץ ללבנון.
לאחר שלבנון קיבלה עצמאות מצרפת ב-1943; היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין מקסיקו ללבנון נוסדו לראשונה ב-12 ביוני 1945. ב-1947, נציגויות דיפלומטיות ושגרירויות מונו לבירת כל מדינה בהתאמה. ב-1975, לבנון חוותה מלחמת אזרחים ומסיבות ביטחוניות, נסגרה שגרירות מקסיקו בביירות נסגרה ביוני 1982 ונפתחה מחדש ב-1996. מאז, מקסיקו שמרה על שגרירות בלבנון במהלך מספר התפרצויות אלימות בלבנון ובזמן המלחמות בין ישראל ולבנון.
בשנת 2000, שר החוץ המקסיקני רוסאריו גרין הפך לפקיד הציבור המקסיקני בדרגה הגבוהה ביותר שביקר בלבנון. בספטמבר 2010, נשיא לבנון מישל סלימאן הפך לראש המדינה הרשמי הראשון שביקר במקסיקו, ונפגש עם ראש הממשלה המקסיקני פליפה קלדרון.
בפברואר 2015, שר החוץ הלבנוני ג'בראן באסיל הגיע למקסיקו כדי לדון בחגיגות לציון 70 שנה לתחילת יחסיהם הדיפלומטיים בין שתי האומות. במאי 2015, שר החוץ המקסיקני חוסה אנטוניו מאדה הגיע לביקור רשמי בלבנון.
יחסים דו-צדדיים
שתי המדינות חתמו על הסכם שיתוף פעולה מדעי וטכני ביולי 2004 ועל הסכם שיתוף פעולה חינוכי ותרבותי ביוני 2006.
יחסי מסחר
בין שתי המדינות מתקיימים יחסי מסחר צנועים. בשנת 2016, סך כל המסחר נעמד הסתכם בכ-14 מיליון דולר. לבנון היא שותפת המסחר ה-111 בגודלה עם מקסיקו בעולם, וה-12 בגודלה במזרח התיכון. בין 2013 ל-2017, חברות לבנוניות השקיעות כ-110 מיליון דולר במקסיקו, בעיקר בתעשיות ייצור ותעשיות חקלאיות. בשנת 2015, שתי האומות דנו באפשרות של חתימה על הסכם סחר חופשי.
חלון ביפורי
שמאל|ממוזער|200px|ביפורה גותית חלון ביפורי (איטלקית Bifora) הוא חלון המחולק אופקית לשני מפתחים המופרדים זה מזה בעמוד קטן, ומעליו שתי קשתות מעוגלות או מחודדות. לעיתים מקיפה קשת גדולה יותר את החלון ובמשטח שמעל שתי הקשתות המקוריות וביניהן, מופיע סמל, עיטור כלשהו או מיפתח נוסף, בדרך כלל מעוגל, או בצורת פרח.
החלון הביפורי אופייני לאדריכלות הגותית והרומנסקית, ולעיתים נעשה בו שימוש גם באדריכלות הרנסאנס. לאחר מכן ננטש אך שב לאופנה במאה ה-19, לדוגמה בתחייה הגותית.
התקנת יתד לכיסוי הצואה
התקנת יתד לכיסוי הצואה היא \|מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות לפיה יש להתקין יתד שתשמש את החייל לחפירת בור מחוץ למחנה כדי לעשות בו את צרכיו, ולכיסוי הצואה בעפר לאחר מכן. ממצווה זו יחד עם מצוות הקצאת מקום להתפנות מחוץ למחנה למדו חז"ל שאסור לומר דברים שבקדושה ולהרהר בדברי תורה בסמוך לצרכים.