cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שריון (חקיקה)
שריון חוקים שאינם חוקי יסוד
חוק יחיד שאינו חוק יסוד וזוכה לשריון הוא חוק להגנה על השקעות הציבור בישראל בנכסים פיננסיים, תשמ"ד-1984, שסעיף 3 שלו קובע: "אין לשנות חוק זה ואין לגרוע מהתוספת אלא ברוב של חברי הכנסת". בעבר נכלל סעיף שריון גם בחוק בנק ישראל, התשי"ד-­1954, שבוטל בשנת 2010.
בעת הדיון במליאת הכנסת בחוק להגנה על השקעות הציבור בישראל בנכסים פיננסיים עלתה לדיון שאלת סמכותה של הכנסת לשריין חוק שאינו חוק יסוד. בעת הדיון בחוק בקריאה ראשונה הסתייג חבר הכנסת אמנון רובינשטיין מהשריון הלא שגרתי של החוק:
בעת הצגת החוק לקריאה שנייה ושלישית התייחס שר האוצר יגאל כהן-אורגד להסתייגותו של ח"כ רובינשטיין:
רמי דנון
רמי דנון (12 ביוני 1943 – 3 באוקטובר 2019) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, מחזאי ובמאי ישראלי.
ביוגרפיה
הוא היה נשוי לשחקנית תחיה דנון. בנותיהם הן השחקניות חן דנון זקס והגר דנון.
דנון נפטר ב-3 באוקטובר 2019 בגיל 76, ממחלת הסרטן.
קריירת המשחק
דנון שיחק בעשרות הצגות בתיאטרון חיפה, תיאטרון בית ליסין, תיאטרון באר שבע, הקאמרי והבימה. כמו כן הוא הופיע בדרמות רבות בטלוויזיה ובסרטי קולנוע רבים, בהם סרט הטלוויזיה "לחם", שזכה לשבחים רבים. סרטו הראשון היה "הצד השני" בבימויו של אורי זוהר (1968). בשנת 1984 שיחק את פיטוסי בסרט "מאחורי הסורגים", שהיה מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. באותו תפקיד שיחק גם בסרט ההמשך "מאחורי הסורגים 2" בשנת 1992. בשנת 1986 זכה בתפקיד השחקן המצטיין על תפקידו בסרט "חיוך הגדי", שאף ייצג את ישראל בפסטיבל ברלין. בשנת 1987 גילם את איש המוסד אברהם בסרט "המרגל הישראלי בדמשק" (המרגל הבלתי נתפס), אודות חייו של המרגל הישראלי בסוריה אלי כהן. ב-1990 שיחק את רס"ר בן שבת בסרט "נשיקה במצ"ח", תפקיד שלימים הפך לקאלט. באותה השנה שיחק בסרט "הדרך לעין חרוד", אשר מבוסס על ספרו של עמוס קינן בעל אותו שם. בשנת 2004 שיחק בסרט "משהו מתוק".
בטלוויזיה שיחק דנון בשנת 2003 בסדרה הקומית "חלומות מתוקים", סדרה בבימוי ארנון צדוק בהפקת הערוץ הראשון. בשנת 2013 השתתף בסדרה "פצועים בראש", וגילם את דמותו של אהוד תמיר. בשנת 2014 גילם את רבי דנינו, בסרטה של רונית אלקבץ "גט - המשפט של ויויאן אמסלם".
מחזאות ובימוי
מאז 1986 פנה דנון לתחום המחזאות והבימוי, כתב וביים עשרות מחזות, הן של מחזאים ישראלים והן מחזות מתורגמים. בין עבודותיו הרבות, בולטות ההצגה רעולים מאת אילן חצור, שדנון היה שותף לכתיבתה וזכתה לשבחים רבים; המחזה שיינדלה בבימויו של דנון (בשיתוף אמנון לוי), שזכה בפרסים והצליח בישראל ומחוצה לה; כתב (עם יוסי מלמן) וביים את "הבן הטוב", הצמה של אבא, בכתיבתו של דנון (בשיתוף עם אמנון לוי) ובבימויו, שזכתה לבקורות נלהבות והוצגה מאות פעמים וולנטינו (בשיתוף עם אמנון לוי).
בין 1992 ל-1995 כיהן דנון בצוות הניהול האומנותי של פסטיבל עכו. בשנת 2003 ייסד את התיאטרון הקהילתי בעיר שדרות.
גן החיות של דובאי
גן החיות של דובאי (בערבית: حديقة حيوان دبي) היה גן חיות בגודל. גן החיות נבנה במקור בשנת 1967 על ידי תושב דובאי בשם אוטו י. בולארט, כאשר ראשד בן סעיד אאל מכתום, שליט דובאי לשעבר, איפשר לו לבנות גן חיות על מגרש שהיה שהתשרע על שטח של כ-2 דונם בשכונת המגורים ג'ומיירא" . גן החיות זה הוא הוותיק ביותר בחצי האי ערב. הוא נחשב לנקודת ציון של העיר דובאי בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, שכן גן החיות סימן את קצה העיר.
בשנת 1971 הועבר ניהול גן החיות לעיריית דובאי. במהלך השנתיים הראשונות לקיומו, גן החיות של דובאי אכלס רק כמה בעלי חיים כמו חתולים גדולים, קופים ובעלי פרסה. היה גם אקווריום קטן עם כמה דגים וזוחלים. ממאי 1986 עד מאי 1989, חלק מגן החיות עוצב ונבנה מחדש.
בשנים האחרונות, גן החיות של דובאי היה נתון תחת מתקפה, בשל התנאים בהם מאוחסנים החיות. פעילים למען זכויות בעלי חיים ואף מלונות ואתרי תיירות עודדו את החרמת המתקן. על פי הדיווחים, הכלובים בהם נלכדו החיות היו כה קטנים עד כי בעלי החיים בקושי יכלו לנוע בתוכו. לבסוף לאחר לחצים רבים מהרשויות וארגוני סביבתיים גן החיות נסגר בנובמבר 2017, וכל בעלי החיים ששהו בו הועברו לפארק הספארי החדש בעיר דובאי וחיים בתנאים נוחים ומרווחים יותר מאשר התנאים בגן החיות שנסגר.
בעלי חיים
בגן החיות היו כ-248 סוגים של יונקים, כולל שועלים, צבועיים, פומות, אריה אסיאתי, יגוארים, שימפנזים, בבונים, קופים, צבאים, דובים, דורבנים, ג'ירפות, היפופוטמים ועבדקן הרעמה. בגן החיות היו גם כ-400 סוגים של עופות וזוחלים כולל יען, עיט זהוב ותוכים.
ביקור ושעות פתיחה
גן החיות של דובאי משך אליו מדי שנה מספר רב של מבקרים. בשנת 2008 מספר המבקרים היה 336,346.
שעות הפתיחה בקיץ היו 10 בבוקר עד 6 אחר הצהריים, ובחורף בין השעות 10 בבוקר עד 5:30 אחר הצהריים.
פארק הספארי של דובאי
עיריית דובאי תכננה לבנות גן חיות חדש מאז 2003 כדי להחליף את גן החיות הישן. הספארי היה אמור להיות בגודל של 560 דונם ולעלות 610 מיליון דולר. הבנייה הייתה אמורה להסתיים עד שנת 2008. בפברואר 2009 הוכרז כי פרויקט הספארי יהיה בדובילנד ונמצא כרגע בהפסקת בנייה בלתי מוגבלת.
ב-14 במאי 2012 הוכרז על ידי עיריית דובאי כי בעלי החיים מגן החיות הצפוף יועברו לספארי פתוח בשנתיים הקרובות.
ב-23 באפריל 2013, חוסיין נאסר לותאה, מנכ"ל עיריית דובאי, אמר כי השלב הראשון של ספארי דובאי הסתיים ובניית הפרויקט תושלם עד סוף 2014.
פארק הספארי של דובאי נפתח ב-12 בדצמבר 2017 לקהל הרחב.
פארק הספארי של דובאי משתרע על פני 120 דונם, פארק הספארי כולל גן חיות, גן בוטני, אתר נופש ומגרש גולף, בנוסף למתקנים חינוכיים וטרינריים. הוא כולל יותר מ-1,000 בעלי חיים וציפורים.
הספארי מחולק לכפרים אפריקאים, אסיה וערבים, כאשר כל כפר מאכלס בעלי חיים מאותם אזורים. החל מ-5 בנובמבר 2017, גן החיות הישן נסגר.
מערב מקדוניה
מערב מקדוניה הוא שמו של חבל מנהלי שמהווה אחד מ-13 המחוזות של יוון. המחוז ממוקם במערב מקדוניה היוונית שבצפון יוון.
גבולותיו של המחוז הם: המדינה מקדוניה בצפון, מחוז מרכז מקדוניה במערב, מחוז תסליה בדרום מזרח ובדרום, אפירוס בדרום מערב ומדינת אלבניה במערב.
המחוז מחולק לארבע יחידות אזוריות: פלורינה, גרוונה, קסטוריה וקוזני.
אלכסנדר פובולוצקי
אלכסנדר פובולוצקי הוא כנר ומלחין ישראלי יליד אוקראינה.
קורות חיים
פובולוצקי היה בן למשפחה מוזיקלית והחל לנגן בכינור בגיל חמש. הוא למד באקדמיה למוזיקה של אודסה, מוסד שהוציא תלמידים נודעים כמו סביאטוסלב ריכטר, אמיל גיללס ודוד אויסטרך.
לאחר סיום לימודיו בשנת 1970 הצטרף פובולוצקי לחמישייה קאמרית ובהמשך ניגן בתזמורת הקאמרית של מוסקבה. בשנים הבאות ניגן בתזמורת של תיאטרון בולשוי במוסקבה ובתזמורת הסימפונית הממלכתית של ברית המועצות בניצוח יבגני סבטלנוב, עד עלייתו לישראל בשנת 1990. במקביל לנגינה עסק גם בהוראה ובהלחנה, הן לתיאטרון והן לרדיו ולטלוויזיה של מוסקבה.
אלכסנדר פובולוצקי חבר בקבוצת הכינור השני בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. הוא הקים את שלישיית פובולוצקי ואת אנסמבל וירטואוזים של תל אביב, שנגניו חברים בפילהרמונית, ועם הרכבים אלה הוא יוצא לסיורי קונצרטים בישראל ומחוצה לה.
פובולוצקי הלחין יצירות רבות, בהן יצירה המבוססת על נושאים של הנריק וייניאבסקי לתחרות הכינור על שם וייניאבסקי בפולין, שבה ישב בחבר השופטים. כן חיבר יצירה לשני קלרינטים סולו ותזמורת על נושא רפסודיה בכחול של גרשווין ועיבודים רבים לאנסמבל הכנרים של קשת אילון.
בנו ובתו של אלכסנדר פובולוצקי, יוג'ין ומריאנה, חברים בשלישיית פובולוצקי ובאנסמבל וירטואוזים של תל אביב.
אאוזביו די פרנצ'סקו
קריירת משחק
פרנצ'סקו החל את קריירת המשחק שלו במחלקת הנוער של אמפולי שם שיחק כארבע שנים. בשנת 1991 עבר ללצ'ה, משם התקדם לפיאצ'נצה, בה שיחק בסרייה א'. בעקבות הצלחתו בפיאצ'נצה עבר די פרנצ'סקו לרומא עמה זכתה באליפות היסטורית (2001). לאחר הזכייה, עבר בחזרה לפיאצ'נצה בתמורה ל-1.03 מיליון יורו ובה שיחק במשך כשנה. בשנתיים שלאחר מכן עבר די פרנצ'סקו בשני מועדונים נוספים - אנקונה ופרוג'ה, אך מיעט לקבל דקות ובשנת 2005 פרש ממשחק פעיל.
קריירת אימון
לאחר פרישתו ממשחק פעיל, שימש די פרנצ'סקו כחלק מצוות הניהול של רומא והיה אחראי על תחום ההעברות בקבוצה. בשנת 2008 מונה למאמן וירטוס לנציאנו, אך פוטר בינואר 2009 בשל תוצאות גרועות במועדון. בשנת 2010 מונה למאמן פסקארה מהליגה השנייה באיטליה. בתקופתו בפסקארה זכה להצלחה רבה כאשר במהלך העונה הלהיבה קבוצתו בהצגת כדורגל אטרקטיבי ומרשים והתברגה בחלק העליון בטבלה. ב-2012 ולאחר ההצלחה בפסקארה, עבר לאימון לצ'ה מהסרייה א', אך נחל כישלון ופוטר לאחר כשלושה עשר משחקים בהם השלים רק כשמונה נקודות. בעונה שלאחר מכן, מונה די פרנצ'סקו לאימון ססואולו בעת ששיחקה בליגה השנייה גם היא. בתקופתו במועדון זכה להצלחה רבה, כאשר זכה באליפות הליגה לשנת 2012/13 והעלה את הקבוצה לליגה הבכירה - הסרייה א'. ב-28 בינואר 2014 פוטר מאימון ססואולו, לאחר רצף הפסדים שהותיר את הקבוצה מתחת לקו האדום. אלא שלאחר כחודשיים - ב-3 במרץ, מונה בחזרה לתפקיד מאמן הקבוצה - לאחר שהתוצאות לא השתפרו בהיעדרו. הוא הצליח לייצב את הקבוצה והותיר אותה בליגה הבכירה במסע מרשים לאחר שצבר 13 נקודות ב-7 משחקים. בעקבות ההצלחה הגדולה לה זכה, האריך די פרנצ'סקו את חוזהו בקבוצה עד לאפריל 2016 ובאפריל 2016 האריך את חוזהו שוב עד ליוני 2019. במהלך עונותיו האחרונות במועדון המשיך את ההצלחה והוביל את קבוצתו בדרך קבע לחלק העליון של הטבלה ולהשתתפות בליגה האירופית.
ב-3 ביוני 2017 ולאור הצלחותיו בסאסולו, מונה די פרנצ'סקו למאמן רומא, לאחר שהחליף את לוצ'יאנו ספאלטי שעזב לאינטר. ב-10 באפריל 2018 העפיל עם רומא לחצי גמר ליגת האלופות, לאחר ניצחון 0–3 על ברצלונה בגומלין רבע הגמר, שמחק יתרון 1–4 של הקטאלונים מהקאמפ נואו. בעקבות הניצחון המפתיע, זכה די פרנצ'סקו לשבחים רבים על ההכנה הטקטית של קבוצתו. בחצי הגמר פגשה קבוצתו את ליברפול ומוחמד סלאח, אקס הקבוצה שעבר לליברפול בקיץ האחרון בתמורה ל-45 מיליון יורו. במשחק הראשון הפסידה לליברפול 2–5 באנפילד אולם במשחק השני אשר התקיים בסטאדיו אולימפיקו ניצחה את ליברפול 2–4, וכמעט הצליחה למחוק את הפיגור מהמשחק הקודם. אולם שערים אלו לא הספיקו ורומא הודחה בחצי הגמר. ב-7 במרץ 2019 פוטר מתפקידו לאחר ההדחה בליגת האלופות בשמינית הגמר נגד פורטו.
ב-22 ביוני 2019 מונה למאמן סמפדוריה מהסרייה א', די פרנצ'סקו עזב את הקבוצה ב-7 באוקטובר אחרי שבעה משחקי ליגה בהם הפסיד בשישה.
ב-3 באוגוסט 2020 מונה למאמן קליארי.
פיליפ השני, דוכס אורליאן
פיליפ השני, דוכס אורליאן (בצרפתית: Philippe II d'Orléans, 2 באוגוסט 1674 – 2 בדצמבר 1723) היה בנו של פיליפ הראשון, דוכס אורליאן, אחיו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ועוצר הממלכה בתחילת שלטונו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת.
ראשית חייו
פיליפ נולד ב-2 באוגוסט 1674 בשאטו דה סן-קלו, לפיליפ הראשון, דוכס אורליאן ולרעייתו השנייה אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ, בתם של קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ ושרלוטה, רוזנת הסן-קאסל, ועם לידתו קיבל את התואר "דוכס שארטר".
בעת לידתו היה פיליפ הרביעי בסדר הירושה לכתר הצרפתי, לאחר לואי, הדופן הגדול, אביו ואחיו הגדול לואי אלכסנדר, דוכס ולואה. בשנת 1676 מת אחיו לואי אלכסנדר, ופיליפ הפך ליורש העצר של בית אורליאן ולשלישי בסדר הירושה לכתר הצרפתי.
חינוכו
חינוכו של פיליפ נוהל על ידי גיום דובואה, ובחינוכו השתתפו המורים הטובים ביותר בצרפת, והוא למד פיזיקה ומתמטיקה אצל ז'וזף סאובר, ומוזיקה אצל אטיין לולייה. פיליפ חונך לצד לואי דה רובורי, דוכס סן-סימון, שהתפרסם מאוחר יותר בזכות זיכרונותיו והגנתו על זכויות האצולה של צרפת. סן-סימון ליווה את פיליפ לעיתים קרובות, ואשתו הייתה מאוחר יותר בת לווייה לבתו של פיליפ, לואיז אליזבת ד'אורליאן, דוכסית דה ברי.
במאי 1685 הופיע פיליפ, שהיה אז בן עשר בלבד, בהופעה ציבורית ראשונה בוורסאי. האירוע היה בואו של הדוג'ה של ג'נובה, פרנצ'סקו מריה לרקארי אימפריאל, בחצר המלוכה הצרפתית. ב-2 ביוני 1686 צורף פיליפ למסדר רוח הקודש בוורסאי, יחד עם לואי-אוגוסט דה בורבון, דוכס מיין, שהצטרף אף הוא למסדר, כפי שעשה דודיו לואי השלישי, נסיך דה קונדה ופרנסואה לואי, נסיך דה קונטי.
קריירה צבאית
אביו זכה להצלחה צבאית בקרב קאסל ובמהלך הניצחון הצרפתי המכריע נגד ויליאם השלישי, מלך אנגליה, ופיליפ החל אף הוא את שירותו הצבאי במהלך מצור על מונס ב-1691. הוא נלחם בהצלחה מרובה בקרב סטינקרק ב-3 באוגוסט 1692, ובאותה שנה אף השתתף במצור על נמור. בשנה שלאחר מכן הוא שירת בקרב לנד, שם נלחם לצד הנסיך דה קונטי שנפצע במהלך הקרב.
במהלך הפסקה קצרה בין המשימות הצבאיות למד פיליפ את מדעי הטבע.
במהלך מלחמת הירושה הספרדית פיקד פיליפ על הצבא באיטליה (1706), וזכה לקרדיט על הצלחתו במצור על טורינו. מאוחר יותר הוא נסע לספרד והשתתף בקרב אלמנסה, שהיווה צעד מרכזי בהכנסת ספרד תחת שלטון בית בורבון (1707), ואף השיג שם כמה הצלחות חשובות.
נישואין
לואי הארבעה עשר, מלך צרפת הציע לפיליפ את בתו הבלתי חוקית, פרנסואז מארי דה בורבון (המכונה מדמואזל דה בלואה), ואף הציע לו נדוניה של שני מיליון ליברות עם ידו של בתו. לאחר ששמעה אמו כי בנה הסכים לנישואין, סטרה אמו של פיליפ על פניו אל מול בית המלוכה והפנתה את גבה אל המלך כשקד לה. אף על פי כן, ב-18 בפברואר 1692 נישאו השניים בקפלה של ארמון ורסאי, ובין האורחים היו אף ג'יימס השני, מלך אנגליה הגולה ואשתו מרי ממודנה. הזוג הצעיר, שלא התאים מלכתחילה, מעולם לא חיבב זה את זה, ועד מהרה נתן פיליפ הצעיר לאשתו את הכינוי מאדאם לוציפר, אך למרות זאת, היו להם שמונה ילדים.
החיים בחצר המלוכה
עם מותו של אביו ביוני 1701, ירש פיליפ את דוכסות אורליאן, אנז'ו, מונפנסייה, ונאמור, כמו גם את נסיכות ז'ואנוויל. אביו פיליפ הראשון מת לאחר ויכוח עם אחיו לואי הארבעה עשר על פילגשו של פיליפ השני, וכן הוא התרגז כל כך על שלואי לא שילם את הנדוניה של בתו. במשך חייו היו לפיליפ הרבה פילגשים, בעוד אשתו העדיפה לחיות בשקט בסנט קלאוד, בפאלה-רויאל, או בביתה בבגנולה.
לאחר מותו של אנרי ז'ול, נסיך דה קונדה בשנת 1709, עבר התואר נסיך הדם מבית קונדה לבית אורליאן. פיליפ היה זכאי כך לתואר "מסייה לה פרינס", אולם הוא ובניו לא השתמשו בתואר זה.
בשנת 1710 התחתנה בתו הבכורה מארי לואיז אליזבת ד'אורליאן, עם שארל, דוכס ברי, ובכך החזיקה במעמד יותר גבוה מהוריה בחצר המלוכה, אך לא היו להם ילדים.
בשנת 1711 מת לואי, הדופן הגדול, ובנו לואי, דוכס בורגונדיה מונה לדופן צרפת. בשנת 1712 מת אף לואי שנדבק בחצבת מאשתו, וכמה ימים מת אף בנו לואי, דוכס ברטאן, ובנה הקטן לואי, דוכס אנז'ו מונה ליורש העצר. ב-1 בספטמבר 1715 נפטר לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ולואי, דוכס אנז'ו ירש את הכתר בשם לואי החמישה עשר, אך היות שהיה בן חמש שנים בלבד שימש פיליפ כעוצר בשמו.
העוצרות
ב-29 ביולי 1714, בעקבות התעקשותה של אשתו המורגנטית, המרקיזה דה מנטנון, העניק לואי הארבעה עשר לילדיו הלא לגיטימיים את תואר נסיכי הדם, וזיכה אותם לרשת את הכתר אם ייכחדו הקווים הלגיטימיים. בעקבות כך, לואי-אוגוסט דה בורבון, דוכס מיין ולואי אלכסנדר דה בורבון, רוזן טולוז הוכנסו באופן רשמי לסדר הירושה של הכתר הצרפתי. המרקיזה דה מנטנון העדיפה את פליפה החמישי, מלך ספרד כעוצר, ואת דוכס מיין כשליט בפועל, וממש לפני מותו של לואי הארבעה עשר החתימה אותו על צו שקרא למינויים הללו.
ב-1 בספטמבר 1715 מת לואי הארבעה עשר, ונינו לואי החמישה עשר עלה לשלטון במקומו. ב-2 בספטמבר נפגש פיליפ עם אספת המעמדות בפריז, ולאחר דיון קצר ביטל הפרלמנט את הצו האחרון של לואי הארבעה עשר, ומינה את פיליפ כעוצר המדינה. ב-30 בדצמבר 1715 החליט פיליפ להעביר את לואי החמישה עשר לארמון טווילרי בפריז.
פיליפ סירב לצביעות של שלטונו של לואי הארבעה עשר והתנגדותו לצנזורה, ואישר את הדפסתם של ספרים שנאסרו בתקופת שלטונו של דודו. בהפיכתו מחדש את מדיניות דודו, יצר פיליפ בריתות עם ממלכת בריטניה הגדולה, האימפריה ההבסבורגית והרפובליקה ההולנדית, ונלחם במלחמה מוצלחת נגד ספרד, שקבעה את תנאי השלום האירופי. בתקופה זו הוא פתח ערוצים דיפלומטיים עם רוסיה, שהביאה לביקור ממלכתי של הצאר פטר הגדול.
בתחילה הוא הפחית את המיסוי ושחרר 25 אלף חיילים. אולם הצעדים שנקט בהם נגד המוכסים הובילו להפגנות, בעיקר במחוז ברטאן, שם התפתח מרד שנודע בשם "קונספירציית פונטקאלק". פיליפ תמך בפעולותיו המסוכנות של הבנקאי ג'ון לו, שפשיטת הרגל שלו הובילה לבועת המיסיסיפי, אשר היוותה אסון לכלכלת צרפת.
ב-6 ביוני 1717, תחת השפעת החוק ודוכס סן-סימון, שכנע פיליפ את מועצת העוצרות לרכוש מתומאס פיט תמורת 135,000 ליש"ט את היהלום הגדול ביותר שהיה ידוע באותה העת בעולם, ששקל כ-141 קראט (28.2 גרם), והוסיף אותו לתכשיטי הכתר של צרפת. היהלום היה ידוע מאז ואילך כיהלום העוצר.
בצרפת הייתה קיימת מפלגה שניסתה להעביר את העוצרות לפליפה החמישי, מלך ספרד. המפלגה הוקמה בהשראת הקרדינל ג'וליו אלברוני, השר הראשון של ספרד, אשר נציגו בצרפת היה נסיך סלאמארה, השגריר הספרדי, שפעל בשותפות עם גיסו של פיליפ, דוכס מיין, ואשתו אן לואיז בנדיקט דה בורבון. בשנת 1718 התגלתה הקונספירציה של סלמאר, ובעקבות כך גורשו הקושרים מחצר המלוכה. שנתיים לאחר מכן חודשו מטרותיה בקונספירציית פונטקאלק, אשר ארבעה ממנהיגיה הוצאו להורג.
גיום דובואה, המורה לשעבר של פיליפ, וכעת ראש ממשלתו, הכריז מלחמה על ספרד, בתמיכת אוסטריה, אנגליה והולנד (מלחמת הברית המרובעת). לאחר כמה הצלחות של המרשל הצרפתי, דוכס ברוויק, בספרד, ושל הכוחות הקיסריים בסיציליה, עשה פליפה החמישי שלום עם פיליפ (1720).
מראשית 1721, פליפה החמישי, מלך ספרד, ופיליפ ניהלו משא ומתן על שלושה נישואים פרנקו-ספרדיים, על מנת לשפר את היחסים המתוחים בין ספרד וצרפת. על פי ההסכם, לואי החמישה עשר, מלך צרפת יתחתן עם האינפנטה מריאנה ויקטוריה מספרד, שתיהפך למלכת צרפת; האינפנטה לואיס מספרד יתחתן עם בתו הרביעית של פיליפ, לואיז אליזבת ד'אורליאן; והאינפנטה קרלוס מספרד יתחתן עם בתו החמישית של פיליפ, פיליפין אליזבת ד'אורליאן.
במרץ 1721 הגיעה האינפנטה מריאנה ויקטוריה לפריז, והועמדה תחת השגחתה של הנסיכה דה קונטי, גיסתו של פיליפ, והיא התגוררה בארמון טווילרי.
בנובמבר 1721 התחתנה לואיז אליזבת ד'אורליאן התחתנה על ידי שליח בפריז, ועברה להתגורר יחד עם אחותה הצעירה במדריד. למרות קבלת הפנים הקרה של משפחת המלוכה הספרדית, במיוחד על ידי אליזבטה פארנזה, האם החורגת של בעלה, וב-20 בינואר 1722 התקיים טקס הנישואין הרשמי. הנדוניה שלה הייתה של 4 מיליון ליברות. התנאי השלישי של ההסכם שכלל את נישואי האינפנטה קרלוס עם פיליפין אליזבת ד'אורליאן לא התקיים, ובשל כך נשלחה האינפנטה מריאנה ויקטוריה בחזרה לספרד. יחסי ספרד-צרפת התאוששו רק בשנת 1743 כאשר לואי פרדיננד, דופן צרפת, בנו של לואי החמישה עשר התחתן עם מריה תרסה רפאלה מספרד.
ב-15 ביוני 1722 עזבו לואי החמישה עשר והחצר המלכותית את ארמון טווילרי ועברו לארמון ורסאי, שם רצה המלך הצעיר להתגורר. פיליפ לקח את דירותיו של דודנו המנוח לואי, הדופן הגדול בקומה הראשונה של הארמון, בעוד המלך התגורר בקומה מעליו.
ב-25 באוקטובר של אותה שנה, המלך לואי החמישה עשר נמשח למלך צרפת בקתדרלת ריימס, ובסוף הטקס הוא השליך את עצמו בזרועות פיליפ.
בדצמבר 1722 מתה אמו של פיליפ, אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ, אשר אליה היה מאוד קשור, ומותה השפיע קשות עליו, אולם הוא לא השתתף בהלווייתה בשל עניינים רשמיים.
ב-15 בפברואר 1723 הוכרז לואי החמישה עשר כבוגר, ופיליפ הפך ליורש העצר. לאחר מותו של הקרדינל דובואה ב-10 באוגוסט אותה שנה הציע המלך הצעיר לפיליפ את תפקיד ראש הממשלה, והוא נשאר בתפקיד זה עד מותו כעבור כמה חודשים.
מותו
ב-2 בדצמבר 1723 מת פיליפ בזרועות פילגשו הדוכסית דה פלארי. לואי החמישה עשר התאבל עליו מאוד, והדוכס דה בורבון קיבל על עצמו את תפקיד ראש ממשלת צרפת.
ב-3 בדצמבר נלקחה גופת פיליפ לארמון סן-קלו, שם החלו טקסי הלוויה למחרת. לבו נלקח לכנסיית ואל דה גראס בפריז וגופו לבזיליקת סן-דני (כ-10 ק"מ מצפון לפאריס), בית הקברות של המלכים הצרפתים ובני משפחתם.
ליבו של פיליפ נמצא כעת בקאפל רויאל דה דרו (Chapelle Royale de Dreux), בית הקברות של כל בני בית אורליאן, שנבנה בשנת 1816 על ידי צאצאיתו לואיז מארי אדלייד דה בורבון, דוכסית אורליאן, אשתו של לואי פיליפ השני, דוכס אורליאן. הקפלה הושלמה ככנסיית המלוכה של משפחת אורליאן בתקופת שלטונו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים.
משפחתו
ב-18 בפברואר 1692 התחתן פיליפ עם פרנסואז מארי דה בורבון, בתם של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת ומאדאם דה מונטספן, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
פסקל ברוקנר
פסקל ברוקנר (Pascal Bruckner) (נולד ב-15 בדצמבר 1948 בפריז) הוא סופר ומסאי צרפתי. בצרפת הוא אחד מנציגי הפילוסופים החדשים לצד ברנאר-אנרי לוי, אלן פינקלקראוט ואנדרה גליקסמן.
ביוגרפיה
ברוקנר הוא בנם של המורה מוניק ברוקנר והמהנדס רנה ברוקנר.בילדותו חלה בשחפת, מחלה שהייתה נפוצה במשפחתו, ולכן נשלח להחלים במעונות ילדים באוסטריה ובשווייץ. הוא למד פילוסופיה בפריז וכתב את עבודת הדוקטורט שלו בהנחייתו של רולאן בארת.
בשנת 1977 הוא נודע בזכות ספרו "Le nouveau désordre amoureux" ("הפרעת האהבה החדשה"), שנכתב יחד עם אלן פינקלקראוט. מדובר בעיקר בדחייתה של "מהפכה המינית" הקשורה לשם וילהלם רייך, כפי שנטען במקביל גם על ידי מחברים אחרים, כמו הפילוסוף מישל פוקו. ברוקנר ערך פולמוס נגד רעיונותיו של רייך על "עריצות איברי המין". לשיטתו: רייך "רצה לציין הפרעה. למעשה, הוא רק נתן מתיחת פנים לשעבוד ישן מאוד." מאוחר יותר, בשנת 1997, הוא תיאר זאת כ"אחת התגליות החשובות ביותר של הדור שלנו" ש"אפילו משוחרר מיניות יכול להפוך לדכאנית".
ב-2007 ניהל ברוקנר דיון ציבורי עם חוקר מדעי המדינה הבריטי טימותי גרטון אש, בו האשים אותו בכך שהוא נותן למוסלמים החיים באירופה תפקיד מיוחד ובעמידה על רב-תרבותיות שמחלישה את הליברליזם המערבי. בהקשר זה, דיבר ברוקנר על פרדוקס הרב-תרבותיות: הוא מעניק יחס שווה לכל הקהילות, אך לא לאנשים המרכיבים אותן, כי הוא מונע מהם את החופש להתנתק מהמסורות שלהם. במקום זאת: הכרה בקבוצה, דיכוי הפרט. העדפת מסורת בניגוד לרצונם של כל מי שמשאיר מאחור מנהגים ומשפחה, למשל בגלל שהם רוצים לחיות אהבה לפי הרעיונות שלהם.
כיורשו של ברנרד פיבוט, הוא חבר ב"אקדמיה גונקור" מאז 2019, המעניקה מדי שנה את הפרס הספרותי הצרפתי החשוב ביותר פרס גונקור.
צחי שגב
צחי שגב הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, בתפקידו האחרון שירת כראש מחלקת אמצעי לחימה בזרוע היבשה.
ביוגרפיה
שגב הוא בן קיבוץ שובל. הוא עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. פיקד על גדוד 52 בחטיבה 401. במלחמת לבנון השנייה נקרא לשוב ולפקד על הגדוד בעקבות פציעתו של המג"ד גיא קבילי ולחם בקרב בסלוקי. בשנים 2009 עד 2011 פיקד על חטיבה 14, חטיבת שריון במילואים, כמו כן מילא תפקידים במחלקת אמל"ח ובמחלקת ארגון באגף התכנון. הוא שימש ראש מטה עוצבת סיני ומפקד המרכז לאימונים באש במרכז לאימוני יבשה. ב-2013 מונה ראש מחלקת אמצעי לחימה בזרוע היבשה. ב-2016 פרש משירות הקבע.
שגב הוא מהנדס מכונות בעל תואר שני בהיסטוריה צבאית מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
לארי סמית'
לארי סמית' (באנגלית: Larry Smith; נולד ב-18 בינואר 1958) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1980–1993. ממוצעיו הכוללים לאורך 13 עונותיו בליגה הם 6.7 נקודות, 9.2 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק.
מאז שנת 1993 שימש כעוזר מאמן בקבוצות שונות בליגת ה-NBA, בליגת הפיתוח של ה-NBA ובליגת ה-WNBA, וכמאמן ראשי בליגת המכללות האמריקאית.
קריירת משחק
סמית' נולד בעיר רולינג פורק שבמיסיסיפי, ובין השנים 1976–1980 למד באוניברסיטת המדינה של אלקורן אשר בדרום מיסיסיפי. בעונת 1979/1980 הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה להעפלתה הראשונה אי פעם לטורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים של 20.1 נקודות ו-15.1 ריבאונדים למשחק.
בדראפט ה-NBA 1980 נבחר סמית' על ידי גולדן סטייט ווריורס, בבחירה ה-24. לאורך עונתו הראשונה ב-NBA קלע 9.6 נקודות למשחק ואסף את ממוצע הריבאונדים השלישי בגובהו בליגה (12.1 למשחק), ובהצבעה לפרס רוקי העונה סיים במקום השלישי, אחרי קלווין ראנסי והזוכה דארל גריפית'. בכל 8 העונות הבאות נותר אחד הריבאונדרים הבולטים ב-NBA, והעמיד ממוצעים של 8.3 נקודות ו-10.3 ריבאונדים למשחק כשחקן חמישייה קבוע בגולדן סטייט. בעונת סייע לווריורס להעפיל לפלייאוף ה-NBA לראשונה מזה 10 שנים, לצדם של ג'ו בארי קארול, סליפי פלויד, פרוויס שורט וכריס מאלין. לאורך סדרת הפלייאוף השנייה, מול לוס אנג'לס לייקרס, הצטיין סמית' עם ממוצעים של 13.8 נקודות ו-15.6 ריבאונדים למשחק, אך קבוצתו הודחה בתוצאה 1–4.
ביולי 1989, לאחר 9 עונות רצופות בגולדן סטייט, חתם סמית' על חוזה ביוסטון רוקטס. ב-3 עונותיו עם הרוקטס קלע 3.0 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של אוטיס ת'ורפ.
לקראת עונת חתם על חוזה בסן אנטוניו ספרס, ובסיומה פרש ממשחק, בגיל 35.
קריירת אימון
בין השנים 1993–2002 שימש כעוזר מאמן ביוסטון רוקטס, תחת המאמן הראשי רודי טומג'נוביץ'. בעונות ו- זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות NBA.
בעונת היה עוזרו של טרי סטוטס, מאמן אטלנטה הוקס.
בשנת 2008 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה של אלקורן, בה שיחק בעברו כסטודנט. ב-3 עונותיו בתפקיד רשמה תחתיו הקבוצה מאזן כולל של 12 ניצחונות ו-78 הפסדים (13.3%).
מגפת הקורונה בניגריה
מגפת הקורונה היא חלק מהמגפה העולמית של מחלת נגיף הקורונה בניגריה. מקרה ההדבקה הראשון בניגריה היה ב-27 בפברואר 2020, כאשר אזרח איטלקי מלאגוס נבדק חיובי לנגיף.
בין ה-29 בדצמבר 2022 ל-11 בינואר 2023, נדבקו בניגריה 82 מאומתים חדשים. כיום כ-3,155 מקרי מוות ב-36 מדינות בטריטוריית הבירה הפדרלית. מרכז מבצעי חירום לאומי רב-מגזרי (EOC), מתאם את פעילויות המענה הלאומי.
רקע כללי
ב-28 בינואר 2020, הממשלה הפדרלית של ניגריה הבטיחה לאזרחי המדינה שהתחזק הבטיחות מפני הקורונה בחמישה שדות תעופה בינלאומיים במדינה כדי למנוע את התפשטות נגיף הקורונה. מרכז ניגריה לבקרת מחלות הודיע באותו היום שהם הקימו את קבוצת הקורונה ומוכנים להפעיל את מערכת התקריות שלו.
ב-31 בינואר, בעקבות התפשטות מגפת הקורונה ביבשת סין ובמדינות אחרות ברחבי העולם, ממשלת ניגריה הקימה קבוצת מוכנות לקורונה כדי להפחית את השפעת הנגיף. באותו יום, ארגון הבריאות העולמי מנה את ניגריה בין 13 מדינות אפריקאיות אחרות שזוהו כבעלי סיכון גבוה להתפשטות הנגיף.
פברואר-מרץ
ב-27 בפברואר, מקרה ההדבקה הראשון בניגריה קרה במדינת לאגוס, אזרח איטלקי שעובד בניגריה חזר ב-25 בפברואר ממילאנו, שבאיטליה דרך נמל התעופה הבינלאומי מורטלה מוחמד, שנדבק מהנגיף ב-26 בפברואר והועבר למתקני אבטחה ביולוגית של מדינת לאגוס עבור בידוד ובדיקה.
עד 31 במרץ, נדבקו 139 תושבים, ו-2 מקרי מוות.
אפריל-יוני
באפריל נדבקו 1,793 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-1,932. בנוסף, דווח על 56 מקרי מוות, מה שהביא את מניין ההרוגים ל-58.
במאי נדבקו 8,230 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-10,162. בנוסף, דווח על 229 מקרי מוות, מה שהביא את מניין ההרוגים ל-287.
ביוני נדבקו 15,532 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-25,694. בנוסף, דווח על 303 מקרי מוות, מה שהביא את מניין ההרוגים ל-590.
יולי-ספטמבר
ביולי נדבקו 17,457 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-43,151. בנוסף, דווח על 289 מקרי מוות, מה שהביא את מניין ההרוגים ל-879.
10,857 מאומתים חדשים דווחו באוגוסט, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-54,008. בנוסף, דווח על 134 הרוגים, מה שהביא את מניין ההרוגים ל-1,013.
4,840 מאומתים ו-99 מקרי מוות דווחו בספטמבר, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-58,848, ומספר ההרוגים ס"כ הגיע ל-1,112. נכון ל-30 בספטמבר, היו 50,358 בהתאוששות, והותירו 7,378 מאומתים פעילים.
אוקטובר-דצמבר
באוקטובר נדבקו 4,005 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים מתחילת ההתפרצות ס"כ הגיע ל-62,853. מניין ההרוגים עלה מ-32 ל-1,144 הרוגים. בסוף החודש היו 3,034 מאומתים פעילים.
בנובמבר נדבקו 4,704 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-67,557. מניין ההרוגים עלה ל-1,173. בסוף החודש היו 3,102 מאומתים פעילים.
ב-10 בדצמבר, ד"ר אוסגי אהניר, שר הבריאות של ניגריה אמר "כי הגל השני ממשמש ובא בגלל העלייה במספר המקרים"; הוא הוסיף כי העלייה במספר המקרים נבעה בעיקר על ידי עלייה בזיהומים בתוך קהילות, ובמידה פחותה, מטיילים הנכנסים לניגריה. באותו יום, מזכיר ממשלת הפדרציה ויו"ר כוח המשימה הנשיאותי בנושא הקורונה, אמר כי הגל השני של המגפה החל, בעקבות העלייה במספר המאומתים שהתגלו בארץ.
ב-24 בדצמבר, ג'ון נקנגסונג וירולוג ומנהל מרכזי אפריקה לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) אמר במסיבת עיתונאים מקוונת מאדיס אבבה כי גרסה חדשה נוספת לנגיף הקורונה נמצאה בניגריה. נקנגסונג הכריז "זה שושלת נפרדת מהשושלת של בריטניה ושל דרום אפריקה".
בדצמבר נדבקו 19,953 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-87,510. מניין ההרוגים עלה ל-1,289. מספר החולים שהחלימו עלה ל-73,713, והותיר 12,508 מאומתים פעילים בסוף החודש.
ינואר-מרץ
ציר הדרך של 100,000 מאומתים הושגה ב-10 בינואר. המקרה הראשון של ניגריה של גרסה B.1.1.7 אושר ב-25 בינואר. בינואר נדבקו 43,732 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-131,242. מניין ההרוגים עלה ל-1,586. מספר החולים שהחלימו עלה ל-104,989, והותיר 26,667 מאומתים פעילים בסוף החודש.
בפברואר נדבקו 24,415 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-155,657. מניין ההרוגים עלה ל-1,907. מספר החולים שהחלימו עלה ל-133,768, והותיר 19,982 מאומתים פעילים בסוף החודש.
במרץ נדבקו 7,234 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-162,891. מניין ההרוגים עלה ל-2,057. מספר החולים שהחלימו עלה ל-151,648, והותיר 9,186 מאומתים פעילים בסוף החודש.
אפריל-יוני
באפריל נדבקו 2,219 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-165,110. מניין ההרוגים עלה ל-2,063. מספר החולים שהחלימו עלה ל-155,101, והותיר 7,946 מאומתים פעילים בסוף החודש.
במאי נדבקו 1,408 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-166,518. מניין ההרוגים עלה ל-2,099. מספר החולים שהחלימו עלה ל-158,781, והותיר 5,638 מאומתים פעילים בסוף החודש.
ביוני נדבקו 1,025 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-167,543. מניין ההרוגים עלה ל-2,120. מספר החולים שהחלימו עלה ל-163,985, והותיר 1,438 מאומתים פעילים בסוף החודש.
יולי-ספטמבר
ביולי נדבקו 6,365 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-173,908. מניין ההרוגים עלה ל-2,149. מספר החולים שהחלימו עלה ל-164,994, והותיר 6,765 מאומתים פעילים בסוף החודש.
בספטמבר נדבקו 13,348 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-205,779. מניין ההרוגים עלה ל-2,721. מספר החולים שהחלימו עלה ל-193,617, והותיר 9,441 מאומתים פעילים בסוף החודש.
אוקטובר-דצמבר
באוקטובר נדבקו 6,182 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-211,961. מניין ההרוגים עלה ל-2,896. מספר החולים שהחלימו עלה ל-203,248, והותיר 5,817 מאומתים פעילים בסוף החודש.
בנובמבר נדבקו 2,257 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-214,218. מניין ההרוגים עלה ל-2,977. מספר החולים שהחלימו עלה ל-207,304, והותיר 3,937 מאומתים פעילים בסוף החודש.
שלושת המאומתים הראשונים בניגריה של גרסת אומיקרון אושרו ב-1 בדצמבר. שלושתם היו נוסעים שהגיעו מדרום אפריקה.
בדצמבר נדבקו 28,123 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-242,341. מניין ההרוגים עלה ל-3,031. מספר החולים שהחלימו עלה ל-214,296, והותיר 25,014 מאומתים פעילים בסוף החודש.
ינואר-מרץ
בינואר נדבקו 10,701 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-253,042. מניין ההרוגים עלה ל-3,135. מספר החולים שהחלימו עלה ל-229,177, והותיר 20,730 מאומתים פעילים בסוף החודש.
בפברואר נדבקו 1,483 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-254,525. מניין ההרוגים עלה ל-3,142. מספר החולים שהחלימו עלה ל-249,013, והותיר 2,370 מאומתים פעילים בסוף החודש.
במרץ נדבקו 943 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-255,468. מניין ההרוגים נותר ללא שינוי. מספר החולים שהחלימו עלה ל-249,612, והותיר 2,714 מאומתים פעילים בסוף החודש.
אפריל-יוני
באפריל נדבקו 285 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-255,753. מניין ההרוגים עלה ל-3,143. מספר החולים שהחלימו עלה ל-249,911, והותיר 2,699 מאומתים פעילים בסוף החודש.
במאי נדבקו 275 מקרים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-256,028. מניין ההרוגים נותר ללא שינוי. מספר החולים שהחלימו עלה ל-250,036, והותיר 2,849 מאומתים פעילים בסוף החודש.
ביוני נדבקו 1262 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-257,290. מניין ההרוגים עלה ל-3,144. מספר החולים שהחלימו עלה ל-250,229, והותיר 3,917 מאומתים פעילים בסוף החודש.
יולי-ספטמבר
ביולי נדבקו 4,183 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-261,473. מניין ההרוגים עלה ל-3,147.
באוגוסט נדבקו 2,221 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-263,694. מניין ההרוגים עלה ל-3,148.
בספטמבר נדבקו 1,688 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-265,382. מניין ההרוגים עלה ל-3,155.
אוקטובר-דצמבר
באוקטובר נדבקו 736 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-266,138. מניין ההרוגים נשאר ב-3,155.
בנובמבר נדבקו 145 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-266,283. מניין ההרוגים נותר ללא שינוי.
בדצמבר נדבקו 167 מאומתים חדשים, ומספר המאומתים ס"כ הגיע ל-266,450. מניין ההרוגים נותר ללא שינוי.
חיסונים
נכון ל-28 בפברואר 2022, 17,914,944 תושבים קיבלו את המנה הראשונה שלהם נגד נגיף הקורונה, ו-8,197,832 תושבים קיבלו את המנה השנייה נגד הנגיף.
2021
נשיא ניגריה, מוחמדו בוהארי התחסן לראשונה נגד נגיף הקורונה ב-6 במרץ.
עד סוף מרץ ניתנו 0.7 מיליון מנות חיסון.
עד סוף אוגוסט ניתנו 4.2 מיליון מנות חיסון.
עד סוף אוקטובר ניתנו 8.6 מיליון מנות חיסון. 4% מאוכלוסיית היעד חוסנו במלואה עד סוף החודש. עד סוף דצמבר ניתנו 14.8 מיליון מנות חיסון. 5% מאוכלוסיית היעד חוסנו במלואה עד סוף החודש.
קישורים חיצוניים
https://m.ynet.co.il, הסגר בניגריה: המשטרה הרגה יותר מהנגיף, באתר ynet, פורסם ב-16 באפריל 2020.
דואיטמה
דואיטמה (בספרדית: Duitama) היא עיר במחוז בויאקה בקולומביה הממוקמת כ-195 קילומטרים צפונית־מזרחית לבוגוטה ו-50 קילומטרים צפון־מזרחית לבירת המחוז טונחה. גובה העיר הוא כ-2590 מטר מעל פני הים והטמפרטורה הממוצעת היא 16 מעלות צלזיוס.
היסטוריה
דואיטמה נקראה טרם הכיבוש הספרדי טונדמה. בשנת 1536 הקונקיסטאדור הספרדי גונסאלו חימנס דה קסדה עבר בעיר על מנת לחקור ולכבוש את האזור.
דואיטמה המודרנית נוסדה ב-1819, לאחר שסימון בוליבר כבש את האזור מידי הספרדים. דואיטמה הייתה חקלאית בשנותיה הראשונות, שצמחה לאחר חנוכת תחנת הרכבת ב-1923. משנת 1950 ואילך העיר עברה תהליכי תיעוש. בשנת 1995, דויטמה הייתה העיר השנייה באמריקה הלטינית שאירחה את אליפות העולם באופני כביש.
מה לעשות?
"מה לעשות?" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. הוא יצא לאור ב-23 באפריל 2013, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל שלא מתוך אלבום. הוא נכתב על ידי יעל בדרשי, הולחן על ידי אינטרנשיונל והופק על ידי אלי אברמוב.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי יעל בדרשי, הולחן על ידי דנה אינטרנשיונל והופק על ידי אלי אברמוב. במסגרת יצירת השיר, נלקחה דגימה מתוך "האמיני יום יבוא" של יפה ירקוני. בריאיון לנענע10 הצהירה אינטרנשיונל: "את יפה גיליתי אחרי שהתקשרה אלי פעם, סיפרה שהיא אוהבת אותי ובקשה שאתארח בערב מחווה שעשו לה ואשיר שיר שלה. התאהבתי בה ברגע שראיתי אותה... במדינה שלא כל כך יודעת לתת כבוד לאמנים הוותיקים שלה, יפה הייתה סמל לישראל היפה, העובדת והשמחה".
בהמשך לכך, התראיינה לוואלה! והצהירה: "את הרעיון לסמפול של יפה הביא אלי אברמוב שעבד בעבר גם עם יפה".
וידאו קליפ
נכון ליוני 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-100 אלף צפיות.
מרד הגנרלים (1967)
בפגישה, אשר נערכה ב-2 ביוני 1967, חלק מהדרג הצבאי (בראשות האלופים אריק שרון ומתי פלד) מתח ביקורת על הממשלה והאשים אותה בהססנות, בשל הימנעותה (באותו שלב) מיציאה למתקפת נגד מקדימה.
הרקע לדיון
תגובת ישראל לכניסת הכוחות המצרים לחצי האי סיני הייתה מתונה והתבטאה בעיקר בעליית הכוננות של צה"ל, אך ככל שגדל הכוח המצרי, שזרם לתוך סיני, התחיל צה"ל לגייס כוחות מילואים, כדי להציב אותם מול הגבול המצרי, למקרה שהמצב יתדרדר למלחמה.
כוחות האו"ם שחצצו בין הצבא המצרי ובין הגבול הישראלי התפנו וב-23 במאי נסגרו מצרי טיראן בפני כלי שיט ישראליים - עילה למלחמה מבחינת ישראל. בתגובה לצעדים המצריים ערך צה"ל גיוס כללי של כוחות המילואים, גיוס ששיתק חלק גדול מהמשק הישראלי - הדבר הביא למחסור בשמן ומצרכים ולקריסת עסקים ומפעלים.
בשיאה של תקופת ההמתנה, הממשלה ולוי אשכול בראשה, נתפסו כנוהגים בהססנות בסוגיית היציאה למתקפת מנע מול האיום המתגבר.
ראש הממשלה פעל בזירה המדינית כדי למנוע את המלחמה אך הנשיא האמריקני לינדון ג'ונסון לא היה מוכן להתחייב לא על פתיחת מצרי טיראן ולא על פנייה למזכ"ל האו"ם, או-תאנט, שיחזיר את כוחותיו לסיני ויפרז את חצי האי מחדש.
35 אלף חיילים במילואים היו פרוסים במשך כ-3 שבועות של המתנה בחפירות בחולות הנגב עד סיני ועזה.
זהו הרקע לכינוס הקבינט הביטחוני עם פורום מטכ"ל ביום שישי ה-2 ביוני, שלושה ימים לפני המלחמה, בקריה בתל אביב. הדיון נמשך שעתיים וחצי, מ-9 עד 11:30 בבוקר.
הנוכחים
מטעם ממשלת ישראל: מטעם המטה הכללי של צה"ל: האלופים:
ראש אמ"ן
הדיון נפתח בסקירה מודיעינית של ראש אמ"ן אהרן יריב שהתייחס לתועלת בהמשך המצב הקיים (תקופת ההמתנה) ודחיית ההחלטה לצאת למלחמה בעוד שבועיים-שלושה:
יריב ממשיך ומוסיף כי יש גם סכנות בהמשך המצב:
בהתייחס לארצות הברית, יריב טוען כי מצד אחד אין לצפות שהאמריקאים יפעלו כדי לפתור את המשבר ומצד שני לא יתנגדו למהלך צבאי ישראלי:
הרמטכ"ל
הרמטכ"ל, יצחק רבין, פותח ומבהיר כי המטכ"ל אינו מעוניין במלחמה לשם המלחמה אלא כדי להסיר את האיום הקיומי על ישראל:
מוסיף רבין ואומר כי אף אינו מאמין כי התערבות בינלאומית תביא לתצאה הרצויה:
השרים
לאחר מכן, התפתח דיון בין השרים לבין הרמטכ"ל רבין, מפקד חיל האוויר הוד וראש אמ"ן יריב, ממנו עולה כי רובם הביעו תמיכה בהמשך החיפוש אחר פתרון מדיני וההמתנה:
השרים זלמן ארן, משה חיים שפירא וזרח ורהפטיג מביעים את חששם מהמלחמה:
האלופים
שיאו של הדיון הגיע כאשר האלופים החלו להביע את מורת רוחם מהססנות הדרג המדיני:
בתחילה, אלוף פיקוד דרום, שייקה גביש:
לאחר מכן, הוסיף אלוף אברהם יפה:
גם אלוף אריק שרון לא חוסך במילים קשות:
פלד אמר את הדברים החריפים ביותר מבין האלופים נגד ההמתנה ולמען יציאה למלחמה נגד מצרים. הוא טען כי הצבא המצרי איננו מוכן למלחמה וכי נאצר פרש את צבאו על הגבול רק משום שסמך על הססנותה של ישראל, ובגלל ביטחונו שלא תעז להכות את צבאו, והוסיף כי הזמן "פועל לרעתנו". בנוסף, התריע בפני קריסת המשק בתקופת ההמתנה והביע דאגה מפני מצבו ההולך ומידרדר. כמו כן, דרש לדעת מדוע הממשלה מחכה עם המתקפה על מצרים.
תשובת ראש הממשלה
וראש הממשלה מסרב לענות לו וחוזר על עניין התיאום עם ארצות הברית:
בשלב זה מתערב משה דיין בוויכוח:
אך ראש הממשלה ממשיך להחזיק בעמדתו:
סיכום
הדיון הסתיים ללא קבלת החלטה. למרות דבריהם הקשים של אלופי המטכ"ל, ראש הממשלה אשכול ורוב שריו המשיכו לדבוק בעמדתם כי יש למצות את המהלך הדיפלומטי לפני פתיחה במתקפה. בסיום ההתכנסות דחה ראש הממשלה אשכול את דרישת הרמטכ"ל, יצחק רבין, לכינוס מיידי של הממשלה וקבלת החלטה של יציאה למלחמה – אשכול הודיע שהממשלה תתכנס במועד הקבוע הרגיל, ביום ראשון, ה-4 ביוני.
יומיים לאחר מכן, ביום ראשון ה-4 ביוני 1967, אכן התכנסה הממשלה לישיבתה הרגילה והחליטה על יציאה למלחמה:.
כל שרי הממשלה תמכו בהחלטה, חוץ משני שרי מפ"ם שנמנעו. למחרת פתח צה"ל במתקפה בחזית המצרית.
פרשנות היסטורית
בראייה היסטורית, דיון זה נתפס כשיאו של העימות בין המטכ"ל לבין ממשלת אשכול, עימות שהחל בישיבה דומה שהתכנסה בתחילת אותו שבוע ב-28 במאי. כך תיאר אלוף ישראל טל (טליק) את הדיון ההוא:
ראש הממשלה אשכול הגיב בתקיפות והדגיש בפני האלופים כי צה"ל לא הוקם כדי לנהל מלחמות ברירה:
אף דוד בן-גוריון, שלא היה מתומכיו של אשכול, פרסם הודעה המבהירה לדעתו מהם הקווים האדומים במדינה דמוקרטית ביחסים בין הדרג הצבאי למדיני:
הדיון ב-28 במאי נערך מיד לאחר נאום הגמגום של לוי אשכול. בעקבות הנאום הופעלו על אשכול לחצים כבדים למנות את משה דיין לתפקיד שר הביטחון.
ראש אג"ם, אלוף עזר ויצמן, שצידד בהנחתת מכה מקדימה על מדינות ערב, הגיע ללשכתו של אשכול ואמר:
לפי כמה מהנוכחים בדיון של ה-2 ביוני, ישראל הייתה קרובה באותם ימים להפיכה צבאית:
אלוף אריק שרון מספר:
ראש אג"מ, אלוף עזר ויצמן: גם אלוף פיקוד צפון, דוד אלעזר, העיד:
על הדרך שבה נתפס העימות בעיני ראש הממשלה לוי אשכול, ניתן ללמוד מתוך עדותה של רעייתו, מרים אשכול:
עם זאת ישנם שהמעיטו בעוצמת העימות וטענו כי לא היה שום "מרד" או ניסיון ל"פוטש":
רדלר
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אופנה במדינות המערב בעשור השני של המאה ה-21
האופנה במדינות המערב בעשור השני של המאה ה-21 אופיינה עד כה בקאמבק של מגמות אופנה משנות ה-30 וה-40, בעלייה בפופולריות של אופנת היפסטרים ואופנה חלופית, בשימוש בצבעי הניאון שהיו פופולריים בשנות ה-80 של המאה ה-20, ובשילוב אלמנטים מאופנת הגראנג' של שנות ה-90.
רבים ממגמות האופנה של אמצע העשור הראשון של המאה ה-21 נותרו פופולריים במשך העשור בעולם המערבי, ובמיוחד אופנת האינדי פופ, שמשלבת במידה רבה אלמנטים של גראנג' רוק משנות ה-70, תרבות הנגד של שנות ה-60, ואופנה אלטרנטיבית עכשווית.
כמה מדוגמניות האופנה המובילות בעשור השני של המאה ה-21 כללו בין היתר את ג'יזל בונדשן, לארה סטון, אדריאנה לימה, נטשה פולי, אניה רוביק, סוקי ווטרהאוס, ג'יג'י חדיד, קנדל ג'נר, קנדיס סוואנפול, ונואה מילס.
מגמות אופנה נוספות
במהלך העשור גברים רבים בעולם המערבי, בהשפעת אופנת ההיפסטרים, גידלו זקנים ארוכים במיוחד - טרנד אשר היה פופולרי לאורך כל העשור.
פיורד אולטימה אספרנסה
פיורד אולטימה אספרנסה (בספרדית: Fiordo Última Esperanza, מילולית "פיורד התקווה האחרונה", או גם Seno Última Esperanza, "לשון ים אולטימה אספרנסה") הוא פיורד בפרובינציה אולטימה אספרנסה שבמחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה, באזור פטגוניה בצ'ילה שבחלקה הדרומי של המדינה. כיוון הפיורד מדרום-מזרח לצפון מערב, מסביבות פוארטו נטאלס ועד למורדות הר בלמסדה (Monte Balmaceda), על החוף הצפון-מזרחי של חצי האי אנטוניו וארס (Península Antonio Varas) בתוך אגן מגאיאנס (Cuenca de Magallanes).
במשך קרוב ל-6,000 שנים חיו לאורך חופיו הילידים בני הקבוצה האתנית של הקווסקר (Kawésqar) שחיו על הדיג. הם כמעט ונכחדו בתחילת המאה ה-21 בשל הפעולות של האדם הלבן.
הנווט הספרדי חואן לדריירו (Juan Ladrillero) קרא לו בשם זה ב-1557 משום שחשב שהפיורד יהיה הסיכוי האחרון שלו להגיע מצ'ילה למצר מגלן. הפיורד מסתיים בקרחון ולא במצר.
כחלק מהאוקיינוס השקט יש בפיורד גאות ושפל, והוא מנקז אגן נרחב. כמעט כל מי הנהרות הזורמים בתחומי הפארק הלאומי טורס דל פיינה נשפכים לתוכו דרך הנהר סראנו. הפיורד שוכן בתוך עמק שנחצב על ידי פעילות קרחונים. בתקופת התקרחנות יאנקיווה (Glaciación de Llanquihue) הגיעו הקרחונים לממדיהם המקסימליים בפיורד אולטימה אספרנסה לפני כ-48,000 שנים.
גאולוגיה
פעילות טקטונית זו התרחשה בתור השלישון בעידן הקנוזואיקון. והיא המקור גם להתרוממות רכס החוף תחילה, ואחר כך הרי האנדים. האזור קיבל את צורתו הנוכחית בעידן הקרח כהמשך דרומי לרכס החוף.
הסלעים בפיורד הם סלעי יסוד, מה שמסביר את צורתם החדה והבלתי סדירה המאפיינת סדרה של התפרצויות געשיות.
פיג'ו סוג 48
פיג'ו סוג 48 (בצרפתית: Peugeot Type 48) היא מכונית קטנה ופתוחה, (קבריולה) מסוג "Runabout (car)" בסגנון "tonneau", מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בין השנים 1909–1902.
פיורד אולטימה אספרנסה
אקלים
האזור מושפע כל העת מרוחות מערביות והמעבר התכוף של חזיתות גשומות. מערכות אלה נוצרות בקו רוחב 60° דרום, אזור בו מסות אוויר סובטרופיות ומסות אוויר קוטביות מתמזגות ויוצרות אזור לחץ נמוך המקור למערכות אלו.
האקלים באזור מכונה אקלים ימי גשום (סיווג Cfc בשיטת קפן), והוא משתרע מהחלק הדרומי של הפרובינציה לוס לאגוס ועד מצר מגלן. באזור זה נמדדות כמויות המשקעים המרביות, באי גווארייו (Isla Guarello) נמדדו עד 9,000 מילימטרים לשנה.
העננות באזור תכופה, וימים בהירים נדירים. המשרעת התרמית נמוכה, התנודה השנתית היא כ-4 מעלות צלזיוס עם טמפרטורה ממוצעת של 9 מעלות צלזיוס. משקעים יורדים לאורך כל השנה, כששיא הגשם לקראת הסתיו.
הגשמים בעונה זו תכופים, אך אינם מתמשכים כמו בחורף, ומופיעים בצורה של ממטרים חזקים וכבדים. הזמן הטוב ביותר בשנה לבקר באזור הוא מפברואר עד אפריל. בחודש מאי יש ים סוער ונחשולים גבוהים. בחודש מאי יורד השלג הראשון, שנמשך לאורך כל החורף. השלג הוא לעיתים כה כבד עד שהראות מוגבלת ללא יותר מ-100 מטר. הרוח משתנה לצפון-מערב. חודשי יוני ויולי נחשבים הגרועים ביותר בשנה. מזג אוויר גרוע הוא המצב הרגיל של האזור, מזג אוויר טוב נחשב לתקלה זמנית.
צמחייה ובעלי חיים
יער צפוף צומח במורדות ובעמקים בין הגבעות, העצים גדלים בתוך החרכים בסלעים, ושזורים זה בזה. בגלל הרוחות העזות הם בדרך כלל אינם גדלים בגובה מעל 50 מטר מעל פני הים, אך במקומות המוגנים מהרוח גדלים עצים עד לגובה של 200 ו-300 מטרים מעל פני הים. על הסלע החשוף צומחים חזזיות וטחבי עלים במקומות שבהם נובעים מים. בין סוגי העצים מינים של האשור הדרומי, Tepualia stipularis (בספרדית Tepú) ומין העץ Drimys winteri ממשפחת הווינטריים.
יש מעט בעלי חיים, בהם שועלים, זאבים ולוטרות, וכמה מיני מכרסמים ואריות ים דרום-אמריקאיים. ביו עופות היבשה והעופות הימיים יש שלדגים וקיכליים, ברבורים, ברווזים, פינגווינים, אווז ראש אפר (Chloephaga poliocephala), שחפים, קורמורנים וברווז קיטור מגלני. בין הדגים מינים ממשפחת הצנטרופומוסיים (Centropomidae), ומהסוג Vieja ממשפחת האמנוניים. כמו כן יש סרטנים מהמינים Lithodes santolla ו-Callinectes sapidus, קיפודי ים וצדפות.
כלכלה
בשל איכות המרעה המעולה פיורד אולטימה אספרנסה הוא המקום היחיד באזור שבהם נחל גידול כבשים הצלחה, והתפתחו בו תעשיית עיבוד בשר וייצוא צמר.
תיירות
פיורד אולטימה אספרנסה, הוא נתיב שיט המחבר את פוארטו נטאלס עם אתרי תיירות שונים. ממזחים שליד העיירות יוצאות ספינות תיור לאורך הפיורד עד הר בלמסדה. האטרקציות לאורך הנתיב כוללות מושבת קורמורנים גדולה, מושבת אריות ים דרום-אמריקאיים, קרחון בלמסדה שממנו יוצאים פלגים הצונחים במפלים לתוך הפיורד ובסיום השיט סיור אל קרחון סראנו.
השיט בפיורד מהווה חלק מדרך חווייתית חליפית להגיע לפארק הלאומי טורס דל פיינה. מהמעגן ליד הר בלמסדה יוצאות סירות מהירות אל הפארק במעלה הנהר סראנו.
בקרבת פיורד אברהארד (Fiordo Eberhard), פיורד צר וארוך שהוא שלוחה של פיורד אולטימה אספרנסה, שוכן המונומנט הלאומי קואבה דל מילודון (Monumento natural Cueva del Milodón), שבו נתגלו שרידים של עצלן קרקע שנכחד יחד עם יישוב של תושבים פרהיסטוריים.
נבה
{{פירושונים|
רכס בריטניה (אנטארקטיקה)
רכס בריטניה (באנגלית: Britannia Range) הוא רכס הרים באנטארקטיקה.
הרכס גובל בצפונו בקרחון הת'רטון ובקרחון דרווין, בדרומו הרכס גובל בקרחון בירד, ובמערבו הוא גובל במדף הקרח רוס.
גובהו הממוצע של הרכס 1,225 מטרים מעל פני הים. שיא גובהו של הרכס הוא בהר מקלינטוק, שגובהו 3,490 מטרים מעל פני הים.
שטחו של הרכס 3,335 קמ"ר.
גילוי הרכס
הרכס התגלה על ידי המשלחת הלאומית הבריטית לאנטארקטיקה 04–1901 תחת פיקודו של סקוט.
לקריאה נוספת
• Carosi, R., F. Giacomini, F. Talarico, and E. Stump, Geology of the Byrd Glacier Discontinuity (Ross Orogen): New survey data from the Britannia Range, Antarctica, U.S. Geological Survey and The National Academies; USGS OF-2007-1047, Short Research Paper 030; doi:10.3133/of2007-1047.srp030
• Edited by M.J. Hambrey, P.F. Barker, P.J. Barrett, V. Bowman, B. Davies, J.L. Smellie, M. Tranter Antarctic Palaeoenvironments and Earth-Surface Processes, P 310
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, PP 663, 709
RTL 4
RTL 4 הוא ערוץ הטלוויזיה המסחרי הגדול ביותר בהולנד. זהו הערוץ הפופולרי ביותר במדינה, בייחוד בקרב בני 20-49. הערוץ משדר תוכניות בידור שונות, דרמות, תוכניות אירוח, חדשות ותוכניות כישרונות. לתחנה יש כמה ערוצים מקבילים נוספים בהולנד הנמצאים בבעלות קבוצת RTL, והם ערוצים RTL 7, RTL 8 ו-RTL 5
הערוץ משודר מלוקסמבורג להולנד, תחת רישיון שידורים של לוקסמבורג וכך נמנע הערוץ מפיקוח נרחב יותר של רשויות התקשורת ההולנדיות לעומת הפיקוח של לוקסמבורג שהוא רופף יותר.
היסטוריה
הערוץ הושק במקור ב-2 באוקטובר 1989 בשם RTL Véronique לפני מיתוג מחדש בשם RTL 4 (לאחר שמספרים 1,2,3 היו כבר בשימוש על ידי השידור הציבורי ההולנדי). הערוץ היה המשדר הפרטי הראשון בהולנד, על אף שהוא משדר מלוקסמבורג. זאת למרות שאישור לשידורים פרטיים בהולנד אושרו רק בשנת 1992.
RTL 4 שידר את אופרת הסבון הראשונה והארוכה ביותר בתולדות הולנד, זמנים טובים, זמנים קשים מאז 1 באוקטובר 1990.
בין התוכניות ששידר הערוץ ניתן למנות את אקס פקטור, איידול, רוקדים עם כוכבים ורוקדים על הקרח והולנד גוט טאלנט.
ויקרם סת
וִיקְרֶם סֵת (באנגלית: Vikram Seth, נהגה כ"סֵיית", בנגלית: বিক্রম সেঠ, הינדית: विक्रम सेठ) (נולד ב-20 ביוני 1952) הוא סופר ומשורר הודי בשפה האנגלית המתגורר באנגליה ובהודו. כמה מספריו זכו להצלחה גדולה ותורגמו לשפות רבות.
ביוגרפיה
סת נולד בכלכותה שבמערב בנגל. בילדותו התגוררה משפחתו בערים שונות, בהן לונדון, שימלה ופטנה, והוא עצמו למד תקופות ארוכות בפנימיות. אביו היה מנהל בחברת ההנעלה "באטה" ואימו שופטת בבית המשפט העליון בשימלה. רבות מן הדמויות בספר "שידוך הולם" מבוססות על דמויותיהם של ידידיו ובני משפחתו, אך, כפי שאמר פעם, רק הכלב קַאדְלְז מופיע בשמו האמיתי, "כיוון שהוא לא יכול לתבוע אותי לדין".
סת למד בפנימיית דוּן היוקרתית בעיר דהראדון, המכונה לעיתים "איטון של הודו". בראיונות הוא מספר כיצד סבל שם מבדידות ומהתנכרות מצד חבריו ללימודים, ושילב בספר "שידוך הולם" דמות של נער הסובל מהתעללות מצד חבריו ללימודים בפנימייה. בגיל 17 עבר לבדו לפנימיית טוֹנברידג', דרומית ללונדון, ושם קיבל את תעודת הבגרות ועבר ללמוד פילוסופיה, מדע המדינה וכלכלה בקולג' קורפוס כריסטי באוניברסיטת אוקספורד. הוא התקבל ללימודי תואר דוקטור באוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית, ושם, בשנים 1975 - 1986, בילה "אחת-עשרה שנה בלא לקבל דוקטורט בכלכלה". בתקופה זו הוא גם למד כתיבת שירה וכתיבה יצירתית, ופרסם את שיריו הראשונים.