cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נכי נאצה
ביקורת נגד הלהקה
לאורך שנות פעילותה וגם לאחר פירוקה, יש שטענו כי הלהקה כביכול מסיתה ומעודדת לתופעות ולמסרים שהיא יוצאת נגדם, וחלק מהלהקות שהופיעו לצדה ראו בה זרה לסצנת הפאנק וטענו שחבריה עברו את גבול הטעם הטוב בפוליטיקה בכך שפרסמו עצמם בדגלים, סמלים וסטיקרים אנרכיסטיים. דבר זה גרם לחיכוכים: במקרה אחד פדריקו גומז דיבר בגנות השיר "ארץ בלי מוצא" של להקת אוי! ואבוי בטענה שהפזמון "אחת שתיים שלוש, לירות לערבי בראש!" כולל מסרים ערבופוביים - דבר שגרם לסכסוך בין שתי הלהקות, ובפעם נוספת אף פרצה קטטה בין נכי נאצה לבין הלהקות קוקו בלוף והיתושים וסדרני הדשא במהלך הופעה משותפת של שלושת ההרכבים במועדון הרוקסן. עוד נטען נגד הלהקה שהיא מקדמת לכאורה מסרים ניאו נאציים בשל עטיפת האלבום "תצדיעו למשטר החדש" (שמציגה את תמונתו השנויה במחלוקת של בנימין נתניהו מניף את ידו בתנועה הנראית לכאורה כהצדעה במועל יד), התייחסות או שימוש במונחים שקשורים לנושא השואה במילותיהם של חלק מהשירים והעובדה שאם מחליפים בשמה בין האותיות י|יו"ד וה"א, מתקבל השם "נכה נאצי" (זאת על אף ש"נאצה" ו"נאצי" הן שתי מילים שונות במשמעותן: "נאצה" היא מילה נרדפת לשנאה ו"נאצי" הוא תואר שנגזר משמה של המפלגה הנאצית, הגם שהראשונה היא מילה עברית והשנייה שאולה מגרמנית).
אריאל טוכמן
אריאל טוכמן (נולד ב-4 באוגוסט 1984) הוא מפיק מוזיקלי, מעבד, גיטריסט ומלחין ישראלי. בין הפקותיו הידועות הם השירים "אגרוף" שביצעה עדן בן זקן, "בסוף הכל חולף" שביצע עומר אדם, "נסיכה שלי" שביצע עברי לידר, "אושר לדקה" ו"שממה" - אותם כתב וביצע אורי בן ארי ו"רודף אהבה בימים" שכתב וביצע עידן רפאל חביב.
ביוגרפיה
טוכמן נולד וגדל בראשון לציון. בגיל 16 החל לנגן בגיטרה. באותה שנה הפך לחבר להקת "דיאליזה בארץ הפלאות", שלימים שינתה את שמה ל"סינגפור". טוכמן שותף בעיבודים ובלחנים של שירי ההרכב בו היו חברים אייל אלימן, מאור אהרון, רן מוזס וניר וובר. ההרכב הוציא במהלך השנים 2 אלבומים: "סינגפור" (2007) ו"באפס מעלות" (2010). ההרכב הופיע בשני פסטיבלי "רוק עצמאות".
כגיטריסט
אריאל זכה להצלחה אישית כשניגן באלבום הבכורה של נינט טייב "יחפה" ובסיבוב ההופעות של האלבום בהפקתו של אביב גפן (2006–2009).
בשנת 2008 השתתף בפרויקט "עבודה עברית" בו ניגן בגרסת כיסוי של נינט טייב לשירו של אילן וירצברג "לא יכולתי לעשות כלום" וב"איך לאהוב אותך" בביצועו של אביב גפן. באותה שנה, טוכמן הצטרף לסיבובי ההופעות של הרכב הרוק הבינלאומי Blackfield ברחבי אירופה.
בשנים 2008–2011 הצטרף להרכב של דני רובס בסיבוב ההופעות "משהו חדש מתחיל". בשנת 2009 ניגן באלבום "Aviv Geffen" של אביב גפן. באותה שנה הצטרף להרכב הנגנים של עברי לידר בו הוא מנגן עד היום. טוכמן ניגן באלבומיו של לידר: "מישהו פעם", ו"האהבה הזאת שלנו״.
משנת 2010 מופיע עם הזמר עידן רפאל חביב. טוכמן ניגן בכל השירים באלבומיו של חביב: "כל פעם קצת" (2011), "לאבד עניין בזמן" (2013) ו"קולות הנושמים" (2018) ושותף בחלק מעיבודי השירים.
בשנת 2010 החל לנגן ולהופיע עם יוצא תוכנית המציאות כוכב נולד. טוכמן ניגן ושותף בעיבודים באלבום הבכורה “לירן דנינו”.
בשנת 2012 ניגן באלבום "פסיפס" של אביב גפן ובפרויקט "רייכל-גפן". בין השנים 2013–2017 הופיע עם הראל סקעת.
בשנת 2013 ניגן באלבום "לב חופשי" של מוקי עם הלהיטים הבולטים:"ילד של אבא" ו"לב חופשי" וכן הופיע בסיבוב ההופעות של האלבום.
בשנת 2017 השתתף וניגן באלבום של מוקי ״הולך על מים".
באוקטובר 2019 ניגן טוכמן בסינגל "מאושרים" בפרויקט של היוצרים דולי ופן בו אירחו לדואט את נועה קירל ולירן דנינו. במאי 2020 ניגן בסינגל "ואז את תראי" בו אירחו דולי ופן לדואט את דיקלה ועידן חביב.
במהלך השנים טוכמן ניגן והשתתף באלבומים של אמנים נוספים: דולב רם ופן חזות, גלעד שגב, רוני דלומי, עידן רייכל, נתן גושן, שלמה ארצי, שירי מימון, רותם כהן, יובל דיין, דויד ברוזה, ריטה ועוד.
כמפיק מוזיקלי
בשנת 2012 עיבד טוכמן את "היי תום" הסינגל השלישי של דיאנה גולבי, זוכת העונה השמינית של תוכנית המציאות כוכב נולד. סינגל זה עמד בראש מצעדי הפזמונים במשך 9 שבועות.
במרץ 2013 הפיק ועיבד ביצוע של עברי לידר ל"היי שקטה" אותו הקדיש לדליה, אמו של לידר. באותה שנה, היה שותף בעיבוד של "הייתי כאן" אותו כתבו וביצעו עברי לידר ונתן גושן. טוכמן ניגן ושותף בעיבוד השיר ״אסתר אוכלת פחמימה״ מתוך האלבום מישהו פעם אותו הפיק יועד נבו.
בשנת 2014 טוכמן הפיק את הלהיט "הרבה ממך נשאר" אותו ביצע הזמר לירן דנינו, שהגיע למקום ה-10 במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ד. באותה שנה טוכמן הפיק ועיבד את אלבום הבכורה של חמי בן דוד "יופיה של החשיכה" ואת האלבום "רוצה לחלום״ של גל אבלי.
במרץ 2016 הפיק ועיבד את "נצלול", שיר הפתיחה בסדרת הנוער של "HOT" "נעלמים" ואת השיר "מישהו כמוני" ששודר בפרקי התוכנית. שני השירים בוצעו על ידי הזמרת והשחקנית ענבל ביבי. טוכמן הפיק באותה שנה את הסינגל "חוזר למציאות" שביצע לירן דנינו. באותה שנה טוכמן הפיק ועיבד מוזיקלית את האלבום "אמריקה" של הזמרת והיוצרת איה זהבי פייגלין, האלבום זכה לתשבחות מצד מבקרי המוזיקה.
בשנת 2017 הפיק ועיבד את הלהיט "אושר לדקה" אותו כתב וביצע אורי בן ארי, שזכה למיליוני צפיות ביוטיוב ובסטרימינג. באותה השנה הוציא בן ארי את הסינגל "בסוף הפרפרים מתים" אותו הפיק טוכמן. טוכמן הפיק את הסינגל "כוסות ריקות" לזמר שיר לוי. באותה שנה הפיק ועיבד 2 להיטים לזמר עומר אדם שנכללו באלבומו "אחרי כל השנים": "בסוף הכל חולף" ו"פוליטיקה וסקס". "בסוף הכל חולף" זכה להצלחה מרובה והגיע למקום ה-4 במצעד השנתי של גלגלצ ולמקום ה-10 במצעד הפזמונים השנתי של כאן גימל. באותה שנה הפיק ועיבד 4 סינגלים לזמר גל אבלי: "How to get it all", "Take me to a place", "Grapple with the dark", "All we have in now". טוכמן אחראי על הפקת הסינגל "וואי וואי" אותו ביצעה שרית חדד ויצא ביולי 2017, השיר נכתב על ידי אורי בן ארי והולחן על ידי בן ארי ואיתן דרמון. בנובמבר 2017, היה אחראי להפקה ולעיבוד הסינגל "בתוך כל הבלאגן" שכתב וביצע הזמר אדיר גץ. בדצמבר 2017 טוכמן הפיק ועיבד 3 שירים באלבום "כל כך יפה לך" של הזמר רותם כהן: "מי יציל אותנו", "באמצע החיים"ו"אל תעזבי". טוכמן עיבד קאבר לשיר ״האהבה מתה״ של תמר גלעדי אותו ביצעה איה זהבי פייגלין. באותה שנה הפיק ועיבד את השיר "אל תפסיקי לרקוד" לזמר ניב דמירל.
בשנת 2018 הפיק ועיבד 2 סינגלים לזמרת והיוצרת עדי אברהמי: "היא שעמדה" שהיה במצעד "כאן גימל" ו"היי ברוך הבא". בשנה זו הפיק ועיבד את השיר "כדי שאשאר" בביצועה של הזמרת רינת בר. במרץ 2018 הפיק ועיבד את הסינגל "נרד אל הים" אותו ביצעה ספיר סבן. באפריל 2018, הפיק ועיבד מוזיקלית את הלהיט "נסיכה שלי" בביצועו של עברי לידר. בקליפ של השיר, שזכה לתהודה רבה, השתתפה הדוגמנית בר רפאלי. "נסיכה שלי" זכה במקום ה-2 במצעד השבועי בגלגלצ ובמקום ה-18 במצעד הישראלי השנתי תשע"ח בתחנה. באותה שנה הפיק ועיבד את הסינגל "מול כל מה שעברנו" אותו כתב עידן רפאל חביב וביצע ניב דמירל. באוקטובר 2018, הפיק ועיבד את השיר ״הכל עובר״ אותו כתבה וביצעה סתיו שמש. טוכמן שותף בעיבוד השיר "מחשבות על אהבה" יחד עם גלעד שמואלי באלבום "קולות הנושמים" של עידן רפאל חביב שיצא באותה שנה. בפברואר 2019 הפיק ועיבד את "שממה" שכתב וביצע אורי בן ארי, השיר זכה למיליוני צפיות ברשת ולמקום ה-4 במצעד השבועי בגלגלצ. באותו חודש הפיק את "סודות" לזמרת ירדן ג'רפי ואת "תדבר" לזמרת עדי אברהמי. באפריל 2019, הפיק ועיבד את הסינגל "רודף אהבה בימים" שכתב וביצע עידן רפאל חביב.
במאי 2019, במסגרת "יצירת חיי", פרויקט ההנצחה המיוחד של ידיעות אחרונות וynet ליום הזיכרון, הפיק ועיבד את "מהכפר אל הכיכר" אותו ביצעו עברי לידר ונסרין קדרי. השיר זכה לסיקור נרחב והושמע בכל תחנות הרדיו. טוכמן אחראי על ההפקה המוזיקלית של השיר "כמו ילדים" אותו ביצע דודו אהרון יחד עם אריאל סגל באלבום "השמחה שלנו". ביולי 2019, הפיק ועיבד את ״אחת כמוני״ לזמר לירן דנינו שכתב והלחין איתן דרמון. מיד עם צאתו השיר נכנס לרשימת הנבחרים של "כאן ג".
בדצמבר 2019 הפיק את הסינגל ״ביום ובלילה״ שביצעה אריאל סגל. במארס 2020 הפיק ועיבד את הסינגל ״אלף כינורות״ שביצע הזמר ים רפאלי. באפריל 2020 הפיק לרפאלי סינגל נוסף, ״בית הספר הישן״, אותו כתב דודי בר דוד. באפריל 2020 היה אחראי על ההפקה והעיבוד של הסינגל ״כל מה שגילית לי״ יחד עם עידן רפאל חביב ועם גלעד שמואלי (מוזיקאי). באפריל 2020 הפיק את הסינגל ״רוח באה הימה״ בביצועה של הזמרת מורן מזור. את השיר כתב והלחין איתן דרמון. בקליפ השתתף השף טום אביב.
בינואר 2021 הפיק ועיבד את הסינגל ״הרגע הריק״ שכתב וביצע עברי לידר, בקליפ השתתפה השחקנית אגם רודברג. באפריל 2021 הפיק ועיבד את הסינגל ״רקדנית״ שכתב וביצע היוצר אורי בן ארי.
באוגוסט 2021 הפיק ועיבד את השיר ״אין לזה סוף״ שביצע עידן רפאל חביב אותו יצרו טליסמאן גלעד מרקו ועידן רפאל חביב. עם יציאתו השיר נכנס למצעד השבועי של כאן גימל ולפלייליסט השבועי של גלגלצ. טוכמן הפיק ועיבד מוזיקלית 3 סינגלים מתוך מיני אלבום של הזמר לירן דנינו ״מי שאנחנו״ שיצא באותו חודש: ״כשהזמן יעבור״, ״מי שאנחנו״ ו״היו לי שמיים״.
באוגוסט 2023 הפיק ועיבד את הסינגל "על גשר בעיר" אותו מבצעים עברי לידר ורן דנקר בצל המחאה נגד הרפורמה המשפטית.
שיטת UDC
בספרנות, שיטת UDC (ראשי תיבות של: Universal Decimal Classification - מיון עשרוני אוניברסלי) היא שיטה למיון וסימון ספרים הנהוגה בחלק מהספריות, הדומה לשיטת דיואי, ומהווה מעין הרחבה שלה. כמו בשיטת דיואי, נעשה מיון הספרים בשיטה זו על-פי נושאים והנושאים מחולקים לתת-נושאים וכך הלאה. הספרים מסומנים באמצעות מספרים, ובשונה משיטת דיואי, בתוספת סימנים שונים. שיטה זו מאפשרת לציין, למשל, כי ספר שייך לנושאים אחדים, ולא לנושא אחד בלבד כפי שמחייבת שיטת דיואי.
הממשלה האזורית של כורדיסטן
הקבינט נקבע על ידי רשימת או מפלגת הרוב אשר גם בוחרת את ראש הממשלה. הנשיא נבחר באופן ישיר על ידי אלקטורטים ומשמש ראש הקבינט. ראש הממשלה הוא ראש הרשות המחוקקת וחולק סמכויות ניהול קבינט עם הנשיא.
הנשיא משמש גם ראש כוחות הצבאיים הפשמרגה.
הקבינט הנוכחי
הקבינט הנוכחי של KRG הוקם ביולי 2019 ומנוהל על ידי ראש הממשלה מסור ברזני. הקבינט מורכב מ-21 חברים, בהם סגן ראש ממשלה, וונשיא מועצת השרים של דיוואן.
הקבינט הנוכחי בולט בקידום הנשים שלו, שהתבטא במינוי של 4 נשים לתפקידים בכירים, מהן שתי שרות.
הקבינט הדגיש את החשיבות של ממשל תקין, שקיפות ואחריות בסדר היום המדיניות שלו. בספטמבר 2019, ה-KRG השיק תוכנית רפורמה שמטרתה שיפור השירותים הציבוריים, חיזוק הכלכלה ומלחמה בשחיתות. התוכנית כוללת צעדים כמו רפורמות בשכר, הגברת השקיפות בחוזים ממשלתיים ודיגיטציה.
תפקיד בעיראק
כאזור חצי אוטונומי, לממשלה האזורית יש פרלמנט משלה, מוסדות ממשלתיים וכוח צבאי, המכונה פשמרגה. היא שולטת בשלושת המחוזות הכורדיים ארביל, סולימניה ודוהוק, כמו גם בשטחים שנויים במחלוקת כמו כירכוכ.
מערכת היחסים של הממשלה האזורית עם ממשלת עיראק המרכזית מסובכת ולעיתים קרובות שנויה במחלוקת. בעוד שהממשלה הכורדית חיפשה אוטונומיה ברמה גבוהה יותר, ואף עצמאות, ממשלת עיראק ביקשה לשמור על שליטתה באזורים אלה.
אחד המקורות העיקריים למתיחות היו הכנסות מנפט וגז. הממשלה האזורית חתמה על מספר עסקאות נפט וגז עם חברות זרות, מה שהוביל למחלוקות עם ממשלת עיראק המרכזית על חלוקת הכנסות. הממשלה האזורית טענה שהיא צריכה להיות מסוגלת לנהל את המשאבים שלה בעצמה ולשמור על נתח גדול יותר מההכנסות, בעוד שממשלת עיראק טענה שמשאבי הנפט והגז שייכים לכל העיראקים ויש לחלק אותם בצורה שוויונית.
למרות המתיחות הללו, הממשלה האזורית מילאה תפקיד חשוב במאבק נגד המדינה האסלאמית בעיראק. הפשמרגה הייתה בעלת ברית מרכזית של ממשלת עיראק והקואליציה הבינלאומית במאבק נגד דאעש, והממשלה האזורית גם סיפקה סיוע הומניטרי למיליוני עיראקים שנעקרו מהסכסוך.
מלחמת חורמה
הביטוי "מלחמת חרמה" או "עד חורמה" הוא ביטוי שמשמעותו מלחמה קשה עד להפסד או ניצחון מוחצים.
מקור הביטוי בספר דברים, פרק א', בקללה "וַיִּרְדְּפוּ אֶתְכֶם ... וַיַּכְּתוּ אֶתְכֶם בְּשֵׂעִיר עַד חָרְמָה". הכוונה ב"עד חורמה" היא לפעולה מלחמתית של הדיפת האויב עד לעיר חורמה. מקומה המשוער של העיר הוא בנגב, בקרבת העיר ערד.
באזור זה היו מצויים מכרות ברזל ונחושת, ועל כן התקרבות בני ישראל למכרות היוותה איום על כל יושבי האזור. מלך ערד חבר עם האמורי ויחד הבריחו את בני ישראל דרומה, עד חורמה.
ג'ול ארנו דה ריוויאר
ג'ול ארנו דה ריוויאר (בצרפתית: Jules Arnous de Rivière; 4 במאי 1830, נאנט – 11 בספטמבר 1905, פריז). היה השחמטאי הצרפתי הטוב ביותר משנות ה-50 של המאה ה-19 ועד סוף שנות ה-70. מוכר במיוחד בזכות המשחקים הרבים ששיחק עם פול מורפי כאשר האמריקאי ביקר בפריז בשנים 1858 ו-1863.
ביוגרפיה
דה ריוויאר השיג תוצאות גרועות במשחקיו הידידותיים מול פול מורפי, אך הצליח טוב יותר במשחקיו התחרותיים הפורמליים. בשנת 1855 הפסיד דה ריוויאר בדו-קרב לסרפינו דובואה 25-7, אך בשנת 1860 ניצח את תומאס וילסון בארנס +5 -2 =0 ואת פול ג'ורנו +7 -2 =1. בשנת 1867 ניצח דה ריוויאר את יוהאן לבנטל 2-0 בדו-קרב בפריז. בשנת 1883 הפסיד דה ריוויאר בהפרש קטן למיכאל צ'יגורין +4 -5 =1.
כתביו של דה ריוויאר כוללים מספר טורי שחמט וכן ספרים על ביליארד ועל משחק הרולטה. הוא אף המציא משחקים רבים.
כרם משה
כרם משה היא שכונה קטנה במרכז תל אביב.
השכונה הוקמה באמצע שנות ה-20 על ידי הרב ד"ר שמואל שמעון בן-ציון ונקראה על שם סבו, משה-אלתר בן-ציון, ממייסדי שכונת מאה שערים בירושלים. היא נמצאת בחלק מרחוב רש"י, בסמוך לשכונת מרכז בעלי מלאכה.
בן-ציון, שהיה מגדולי בוני הבתים בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, בנה את בתי השכונה והשכירם לדיירים. עם השנים נהרסו הבתים, שהיו בני קומה אחת, ובמקומם נבנו בתי קומות.
ראדין
היסטוריה
ראדין מוזכרת במסמכים של הדוכס ולדיסלב השני יגיילו מהמאה ה-14. בתקופה זו הוקם בכפר מבצר. ב-1649 הוענקו לכפר זכויות עיר. עם חלוקת פולין השלישית, ב-1795, הייתה רדון בשטח האימפריה הרוסית.
בשנת 1921 הייתה ראדין בשטח פולין. ערב מלחמת העולם השנייה הייתה ראדין במחוז נובוגרודק שבפולין.
בספטמבר 1939 כבשה ברית המועצות את ראדין כחלק מהנספח הסודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב.
בסוף יוני 1941 כבשו הגרמנים את ראדין.
לאחר כיבוש האזור על ידי הצבא האדום נכלל האזור בשטח בלארוס, רפובליקה סובייטית בשטחי ברית המועצות.
בשנת 1958 הוקנה לראדין מעמד של עיירה.
יהודים
בראדין פעל רבי ישראל מאיר הכהן, הידוע בכינויו "החפץ חיים" על שם ספרו, ושם פעלה ישיבת ראדין שבהנהגתו ובראשות הרב נפתלי טרופ. בין רבני העיר היו הרב אליהו מרגליות, הרב יהודה אריה ליב ב"ר עוזר קוואל, הרב זכריה מנדל כ"ץ, הרב מרדכי סנדר קופשטיין והרב אריה ליב פופקא - בנו של החפץ חיים.
129–120 לפנה"ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 129 - 120 לפנה"ס
דרך האתרים
לפי ספר במדבר, דרך האתרים היא הדרך שבה הלכו בני ישראל ממדבר סיני לכיוון ארץ כנען: "וַיִּשְׁמַע הַכְּנַעֲנִי מֶלֶךְ עֲרָד יֹשֵׁב הַנֶּגֶב כִּי בָּא יִשְׂרָאֵל דֶּרֶךְ הָאֲתָרִים וַיִּלָּחֶם בְּיִשְׂרָאֵל וַיִּשְׁבְּ מִמֶּנּוּ שֶׁבִי" (במדבר כא).
לפי הזיהוי של קדש ברנע בעין קודיראת, מקובל לזהות את דרך האתרים כדרך העוברת מערד דרך ניצנה אל עין קודיראת. אולם לפי הפסוק המשייך את חורמה להר שעיר: "וַיַּכְּתוּ אֶתְכֶם בְּשֵׂעִיר עַד חָרְמָה" (דברים א), הרי שדרך האתרים עוברת לכיוון הערבה. דרך זו ירדה מערד אל אזור מכרות הנחושת של פונון וחשיבותה הייתה עצומה לתושבי האזור. ייתכן אם כך שבמקור שמה היה "דרך התמרים" ע"ש תמר. ייתכן ומדובר בשיבוש השם "דרך התרים", דרכם של עשרת המרגלים שיצאו לתור את הארץ.
החוקר יוחנן אהרוני, במאמרו 'דרכי המדבר בתקופת המקרא', היה החוקר הראשון שזיהה את הדרך הזאת מערד, דרך לדרום מערב, בינות למצודות הישראליות בהר הנגב ועד למצודת אהרוני בקוסיימה. ידועות מספר מצודות לאורך דרך האתרים כמו חורבת חלוקים, חרבת הרועה ועוד. מתברר כי כביש שדה בוקר, ירוחם דימונה עובר ברובו על הנתיב הקדום של דרך האתרים.
מצעד הפזמונים הבין-לאומי השנתי (1990–1999)
ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים הישראליים השנתיים "מצעד הפזמונים הבין-לאומי השנתי" שנערכו משנת 1990 עד שנת 1999.
1990
המצעד הלועזי השנתי של רשת ג':
בשנה זו פיל קולינס היה זמר השנה, מדונה הייתה זמרת השנה ולהקת ניו קידס און דה בלוק (New Kids on the Block) היו להקת השנה.
1991
המצעד הלועזי השנתי של רשת ג':
בשנה זו בריאן אדמס היה זמר השנה, שר הייתה זמרת השנה ולהקת אר.אי.אם היו להקת השנה.
1992
המצעד הלועזי השנתי של רשת ג':
בשנה זו מייקל ג'קסון היה אמן השנה, להקת רובים ושושנים היו להקת הרוק של השנה ולהקת Erasure היו להקת הפופ של השנה.
1993
המצעד הלועזי השנתי של רשת ג':
בשנה זו מייקל ג'קסון היה זמר השנה, ויטני יוסטון הייתה זמרת השנה, להקת פט שופ בויז היו להקת השנה וקליפ השנה היה "Go West" של הפט שופ בויז.
1994
המצעד הלועזי השנתי של רשת ג':
בשנה זו Haddaway היה זמר השנה, מריה קארי הייתה זמרת השנה, להקת איסט 17 היו להקת השנה, טו בראדרס און דה פורת' פלור היו הרכב הדאנס של השנה וקליפ השנה היה "Always" של להקת בון ג'ובי.
1995
המצעד הלועזי השנתי של רשת ג':
1996
המצעד הלועזי השנתי של רשת ג'. זהו המצעד הלועזי השנתי האחרון המשודר ברשת ג', מאחר שבנובמבר 1997 הרשת החלה לשדר מוזיקה עברית בלבד.
בשנה זו ג'ורג' מייקל היה זמר השנה, אלאניס מוריסט הייתה זמרת השנה, להקת הפוג'יז היו להקת השנה ו נבחר בתור הרכב הדאנס של השנה.
1997
במצעד השנתי של גלגלצ שיר השנה הוא Torn של הזמרת נטלי אימברוליה. זהו המצעד השנתי הראשון שמשודר בגלגלצ כאשר לפני כן המצעדים השנתיים שודרו בגלי צה"ל.
זהו המצעד השנתי הרשמי והאחרון של רשת ג' לפני המהפך והמעבר לשידור מוזיקה ישראלית.
1998
במצעד הלועזי השנתי של גלגלצ שיר השנה הוא "I Don't Want to Miss a Thing" של להקת אירוסמית'
בשנת 2020 החליטו עורכי המצעד המקורי של רשת ג', אבי גולדברגר ויעקב אשכנזי, לבצע "תיקון" לעובדה שעד אז, שנת 1998 הייתה השנה היחידה שלא שודר בה מצעד שנתי לועזי מסכם. בהתאם לכך, לאחר יותר מ-20 שנה, נפתחו ההצבעות עבור המצעד השנתי הלועזי לשנה זו. המצעד שודר בתחנה "קול גלים - 106 אף.אם", במקביל לשידור באינטרנט, בינואר 2021. המצעד הוגש על ידי עופר נחשון ואלמוגית אלוש.
במצעד זה, שיר השנה הנבחר הוא "Angels" של רובי וויליאמס שגם נבחר כזמר השנה, מדונה נבחרה כזמרת השנה, ולהקת הבנות ספייס גירלז זכו בתואר להקת השנה.
הדירוג לשנה זו:
1999
המצעד הלועזי השנתי של גלגלצ:
מצעד העשור המקורי
מצעד העשור של שנות ה-90 שודר בגלגלצ ובגלי צה"ל ב-30 בדצמבר 1999. במצעד דורגו 100 שירים מתוך 700 שהועמדו לבחירה:
זמר העשור: ג'ורג' מייקל
זמרת העשור: מדונה
להקת העשור: U2
השיר הגרוע של העשור:
מצעד העשור המחודש
בשנת 2019, גלגלצ פתחו מחדש להצבעה את מצעד העשור. המצעד שודר ב-23 באוגוסט במשך 10 שעות, וכלל 100 שירים מתוך 500 שהועמדו לבחירה. הגישו את המצעד אמיר אשר, ערן אליקים, רונית כפיר, גידי שפרוט ועומר גפן. תוצאות המצעד (בסוגריים- מיקום מקורי)
אמנים בעלי המספר הרב ביותר של שירים במצעד הלועזי השנתי של רשת ג' (1990 – 1996)
להלן האמנים בעלי המספר הרב ביותר של שירים אשר נכנסו למצעד הלועזי השנתי של רשת ג' בשנים 1990 עד 1996 (לפני שהמצעד בוטל):
אמנים בעלי המספר הרב ביותר של שירים במצעד הפזמונים הבין-לאומי השנתי של גלגלצ
להלן האמנים בעלי המספר הרב ביותר של שירים אשר נכנסו למצעד במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20:
קישורים חיצוניים
(מקומות 5 עד 1) (מקומות 13 עד 5) (מקומות 22 עד 14) (מקומות 31 עד 23) (מקומות 50 עד 32) הקלטות האודיו מפורסמות באתר Mixcloud
ברל לוקר
בֶּרְל לוֹקֶר (בכתיב יידי: בערל לאָקער; 24 באפריל 1887 – 1 בפברואר 1972) היה מראשי התנועה הציונית העולמית, יושב ראש הסוכנות היהודית, יושב ראש הוועד הפועל הציוני וחבר הכנסת מטעם מפא"י.
חייו
לוקר נולד בכפר קריווץ (Kriwiec) שבגליציה. למד בבית-ספר יהודי כללי בעיירה סולוטבינה (Solotwina), ובגימנסיה בעיר סִירֶט בבוקובינה. כבר בגיל צעיר הוא הצטרף לתנועה הציונית, ונמנה עם מייסדי אגודת הסטודנטים הציונית "פרחי ציון" בסירט בשנת 1904. באותה שנה החל לימודי משפטים באוניברסיטת צ'רנוביץ. היה חבר מפלגת פועלי ציון מ-1905, חבר הוועד המרכזי של המפלגה באוסטריה ועורך ביטאונה בלבוב בשנים 1911–1914. בשנת 1916 התמנה למזכיר משרד פועלי ציון בהאג ולאחר מכן בסטוקהולם. היה מזכיר הברית העולמית של פועלי ציון בשנים 1918–1928, ולאחר מכן מזכיר המפלגה בארצות הברית עד שנת 1931, בה נבחר כחבר הנהלת הסוכנות היהודית עד לשנת 1935.
בשנת 1936 עלה לארץ ישראל, ושימש יועץ מדיני של הנהלת הסוכנות. שנה לאחר עלייתו נקרא על ידי ויצמן לשוב ללונדון ולשמש שם כעוזרו הראשי. לוקר ישב בלונדון במשרד הציוני ברחוב גרייט ראסל (Great Russell) מס' 77 עד להקמת המדינה. בשנים אלו פעל רבות לקידום הרעיון הציוני בדעת הקהל הבריטית, כמו גם במסגרת תנועת העבודה הבריטית: איגודי הפועלים ומפלגת הלייבור. עם עלייתה של זו לשלטון בבריטניה ביולי 1945, סבר לוקר כמו רוב ההנהגה הציונית שמעתה תשתנה מדיניות הספר הלבן הבריטית, ובעיקר לאחר שואת יהודי אירופה תתקבל התביעה הציונית לעלייה יהודית חופשית לארץ ישראל ביתר הבנה; אך תקוות אלו נכזבו, ובשלוש השנים שבין 1945 ל-1948 הוביל לוקר מהלכים נמרצים כנגד הממשלה הבריטית, ובעיקר נגד שר החוץ בווין, זאת תוך שהוא מקפיד לשמור על קווי המדיניות הוויצמניסטיים: הבנה שרק בחסות בריטניה, ובכל אופן לא נגדה, יכול היישוב היהודי בארץ ישראל להתפתח.
לקראת הבחירות לכנסת השלישית, הוצב במקום ה-12 ברשימת מפא"י ונבחר לכנסת. הוא כיהן כחבר בועדת חוקה, חוק ומשפט וכיו"ר ועדת הפירושים. היה מועמד מפא"י לתפקיד יו"ר הכנסת לאחר פטירתו של היו"ר הקודם, יוסף שפרינצק והפסיד לנחום ניר-רפאלקס.
בשנת 1968 הוענק לו התואר "יקיר ירושלים". אשתו, מלכה לוקר (לאקער; 1887–1990), הייתה משוררת יידיש, חוקרת ספרות ומתרגמת.
ברל לוקר נקבר בחלקת ראשי ההסתדרות הציונית העולמית ומשפחת הרצל בהר הרצל בירושלים יחד עם רעייתו.
הרחוב הראשי של שכונת פת בירושלים נקרא על שמו.
יורם שמעון
יורם שמעון (נולד ב-30 ביוני 1964) הוא ראש המועצה המקומית מבשרת ציון מאז 2013.
ביוגרפיה
יורם שמעון נולד בשכונת הקסטל במבשרת ציון. הוא השני מבין שבעה ילדים של צביה ובנימין. סיים את לימודיו בתיכון אורט הנביאים בירושלים, שירת ביחידת חימוש בחטיבת שריון וסיים לימודי תואר ראשון במדעי המדינה וסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא סיים קורס מזכירי חברות ממשלתיות וקורס יועצי השקעות ומנהלי תיקים בכירים. בין התפקידים הציבוריים אותם מילא: דירקטור במועצה הישראלית לצרכנות, מזכיר האגודה לתרבות הדיור בין השנים 1991–2013.
שמעון מכהן כחבר במועצה המקומית מבשרת ציון מאז 2003. בשנת 2008 התמודד לראשונה לראשות המועצה אך הפסיד בבחירות בהן ניצח אריה שמם. בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו ב-2013 התמודד ברשימה עצמאית ונבחר לראש מועצת מבשרת ציון לאחר סיבוב שני בבחירות. בבחירות 2018 נבחר לקדנציה נוספת, לאחר שהיה המועמד היחיד שהתמודד בבחירות.
שמעון היה נשוי לליאת שמעון, ולשניים נולדו שני בנים - גיא ואיתי. בנם הצעיר איתי נפטר ממחלת הסרטן.
פעילותו כראש המועצה המקומית מבשרת ציון
יורם שמעון החל את כהונתו כראש המועצה בשנת 2013 לאחר התמודדות מול חמישה מועמדים לראשות המועצה. סיעתו, סיעת "חי הדרך האמיצה" זכתה בשלושה מנדטים. שמעון קידם רבות את תחום החינוך ביישוב, בתקופת כהונתו עלה תקציב החינוך ל-45% מתקציב המועצה, נבנה בית הספר חמד"ת השקד ומעון יום. התקיים פרויקט "מחשב לכל ילד" והונגשו כיתות שמע. עם כניסתו לתפקיד החל בתנופת בנייה, שדרוג, פיתוח וקידום מספר רב של פרויקטים, בהם הקמת אמפי פארק למרגלות הר הקסטל עם 5,000 מושבים בכיסאות ובדשא, פיתוח כניסה חדשה למבשרת ציון ושדרוג מחלף הראל (3 כניסות ליישוב ו-2 יציאות לירושלים ות"א), תכנון וביצוע כביש חוצבים מעוזים, החזרת התחבורה הציבורית למחלף הראל, שאטלים חינמיים בין מחלף הראל למחלף חמד, תכנון קונסרבטוריון, שדרוג והקמה של 48 גנים ציבוריים, הקמת 4 פארקי כושר מתקדמים ומשוכללים, הקמת מגרשי ספורט, כדורגל, כדורסל ופטאנק, הטמנת פחי אשפה בקרקע, איתנות פיננסית של המועצה וסיום עבודת החשב המלווה, תוכנית מתאר ליישוב, עזרה בקידום מרכז הבריאות "בריאותה" וביקור רופא, כניסתם של שלוחות משרדי ממשלה בהם: סניף משרד הפנים וסניף המוסד לביטוח לאומי, הרחבת מספר מקומות החנייה ביישוב ובניית חניונים, קידום החזות והנראות במרחב הציבורי: מפלי מים, שדרוג כיכרות, הקמת גינות כלבים, שיקום מדרכות וכבישים, השקעה ניכרת בתרבות: עדלאידע, פסטיבל הקובה, פסטיבל הופעות בקיץ, יום האישה ומופעים לילדים ולנוער, הרצאות וחידוש מסורת "שבתרבות". בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018 היה שמעון המועמד היחיד לראשות המועצה וזכה בתמיכת 90% מהתושבים. הסיעה בראשותו, סיעת "חי בראשות יורם שמעון" זכתה להישג חסר תקדים בתולדות היישוב - 8 מנדטים מתוך 15 במליאת המועצה. בעוד שאר הסיעות זכו במנדט או שניים בלבד.
בדפורד OY
בדפורד OY (באנגלית: Bedford OY) היא משאית צבאית, בעלת הנעה 2x4, מתוצרת יצרנית הרכב המסחרי הבריטית Bedford Vehicles, אשר יוצרה בין השנים 1939 - ? עבור הכוחות המזוינים של בריטניה ותרמה למאמץ המלחמתי במלחמת העולם השנייה כולל המערכה בנורמנדי.
לדגם ה"בדפורד OY" יועדו מגוון שימושים צבאיים. בין שימושיו: אמבולנס, מכלית, כבאית, משאית אספקה.
הגרסה המשוריינת של דגם ה"בדפורד OY" היה קרוי "Bedford OXA".
יאסויוקי קונו
יאסויוקי קונו (ביפנית: 今野 泰幸; נולד ב-25 בינואר 1983 בסנדאי שביפן) הוא כדורגלן יפני אשר משחק בעמדת המגן בג'ובילו איוואטה מליגת העל היפנית ובנבחרת יפן.
בשנת 2004, קונו היה חלק מסגל נבחרת יפן באולימפיאדת אתונה, בשלב הבתים יפן סיימה במקום הרביעי והאחרון בבית B והודחה. העולות מבית זה היו נבחרות איטליה ואורוגוואי. הוא גם ייצג את יפן בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערך באיחוד האמירויות הערביות בשנת 2003. ב-3 באוגוסט 2005, הוא שיחק בנבחרת יפן הבוגרת בטורניר גביע מזרח אסיה במשחק נגד סין.
מספר פרמה
בתורת המספרים, מספרי פרמה הם מספרים טבעיים מהצורה, כאשר \,n הוא מספר שלם לא שלילי. המספרים קרויים על שם המתמטיקאי הצרפתי פייר דה פרמה שחקר אותם לראשונה.
ניתן להוכיח שכאשר הוא מספר ראשוני, \,n חייב להיות חזקה של 2. מכאן: כל מספר ראשוני מהצורה הוא מספר פרמה, ומספר ראשוני כזה קרוי ראשוני פרמה. פרמה הבחין שחמשת המספרים הראשונים בסדרה, הם ראשוניים, וקבע (בסביבות 1640) שכל המספרים בסדרה הם ראשוניים. כמאה שנים אחר-כך גילה לאונרד אוילר שהמספר הבא בסדרה אינו ראשוני:. יתרה מזו, אוילר הראה שכל גורם ראשוני של \ F_n מוכרח להיות מהצורה (הוכחה: אם  אז הסדר של 2 בחבורת אוילר של p הוא \ 2^{n+1}, ולכן מספר זה מחלק את סדר החבורה שהוא p-1). הגורם 641 הוא הראשוני החמישי בלבד מהצורה \ 64k+1. מאז התגלו גורמים ראשוניים של מספרי פרמה רבים, כגון:, ולא נמצא אף ראשוני פרמה נוסף.
מספר בעיות פתוחות בתורת המספרים עוסקות במספרי פרמה:
עד כה פורקו פירוק מלא לגורמים 12 מספרי פרמה הראשונים; המספר הראשון שטבעו (ראשוני או פריק) אינו ידוע הוא ; ונמצאו עוד כ-250 מספרי פרמה שהוכחו כפריקים.
הפירוק המלא של 12 מספרי פרמה הראשונים הוא:
דינמו סנקט פטרבורג (כדורגל)
מועדון הכדורגל דינמו סנקט פטרבורג (ברוסית: Футбольный клуб «Динамо» Санкт-Петербург) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר סנקט פטרבורג. נחשב למועדון הכדורגל השני בחשיבותו בעיר, אחרי מועדון הכדורגל זניט והוא אחד ממועדוני כדורגל הוותיקים בעיר.
בעונת 1936, הקבוצה הייתה ממייסדות ליגת העל הסובייטית בכדורגל יחד עם דינמו מוסקבה, דינמו קייב, ספרטק מוסקבה, צדק"א מוסקבה, לוקומוטיב מוסקבה וקרסנאיה זאריה לנינגרד.
הקבוצה זכתה במירב תוארי אליפות העיר (29 אליפויות). בזירה הלאומית הקבוצה לא הצליחה לזכות בתארים משמעותיים אף שסיימה 4 פעמים במקום החמישי בליגת העל הסובייטית (1940, 1945, 1946, 1952) והעפילה 3 פעמים לחצי גמר הגביע הסובייטי (1938, 1947, 1952).
מאז התפרקות ברית המועצות הישגי השיא של הקבוצה הם מקום חמישי בליגת המשנה בעונת 2003 והעפלה לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי בכדורגל בעונת 2002 ובעונת 2017/2018. לאורך השנים המועדון פורק והוקם מחדש לפחות שמונה פעמים.
ב-2018 העתיק המועדון את פעילותו לעיר סוצ'י שבמחוז קרסנודאר, עקב קושי למצוא מגרש ביתי בסטנדרטים הנדרשים והחל לפעול תחת שם חדש – מועדון כדורגל סוצ'י. מעבר המועדון הרחק ממקורותיו, ספג ביקורת רבה בעיר סנקט פטרבורג ובמקומו הוקם מחדש באפריל 2019 מועדון הכדורגל שהתמודד באליפות העיר סנקט פטרבורג בעונת 2019/2020 וזכה בגביע העיר. בעונת 2020 זכתה באליפות צפון-מערב של הליגה השלישית והבטיחה השתתפות בליגה המקצוענית החל מעונת 2021/2022.
לפני הקמת דינמו
כבר בשנת 1901 ארגן האנגלי ג'ון ריצ'רדסון את ליגת הכדורגל הפטרבורגית, שהפכה לליגת הכדורגל הראשונה ב. במקביל, האלופה הראשונה של העיר נקבעה מבין שלוש קבוצות אנגליות - "נבקה", "ויקטוריה" ו"נייבסקי", שהיוו את הגרעין למועדוני הכדורגל של סנקט פטרבורג.
מהקמתה ועד פירוק ברית המועצות
מועדון הכדורגל דינמו לנינגרד הוקם ב-1922 כקבוצת הכדורגל של שירות הביטחון גפא"ו. ב-18 באפריל 1923 הייתה לחלק מהתאחדות הספורט של דינמו שהוקמה על ידי פליקס דזרז'ינסקי, כאגודת הספורט של המשטרה הסובייטית וכוחות הביטחון הסובייטיים והחל משנת 1924 נושאת את השם "דינמו".
ב-22 במאי 1936 נוסדה ליגת העל הסובייטית שנפתחה במשחק בין דינמו ללוקומוטיב מוסקבה שהסתיים בניצחון 3:1. הקבוצה הייתה אז לאחת משבע מייסדות ליגת העל הסובייטית ונצמדה לצמרת טבלת ליגת העל בשנים הראשונות: בעונת 1941, עד 4 ביוני אותה שנה ניצבה במקום השני בליגה אך פרוץ מלחמת המולדת הגדולה קטעה את עריכת טורניר האליפות עד שנת 1945 כשסיימה במקום החמישי, כך גם בעונה לאחר מכן, בעונת 1946 והיא נשארה בליגה הבכירה עד 1954, כשסיימה עשירית בליגה והחליטה לתת את מקומה בליגה לקבוצה אחרת, קבוצת טרודובוי רזרביי לנינגרד. בשנים 1955–1961, בשורות הקבוצה שיחק חלוץ יהודי בשם ישראל "זוליק" אולצ'אנסקי.
ב-1963 הקבוצה חזרה לליגה הבכירה, אך למשך עונה אחת בלבד שבה סיימה במקום 16 וזו הייתה העונה האחרונה שלה בליגה הבכירה.
ב-1976 הקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל, שהיווה לליגה השלישית בחשיבותה בברית המועצות והיה זה להישג הגדול ביותר עד התפרקות ברית המועצות, כשהקבוצה שיחקה בליגת המשנה הסובייטית ובליגה השנייה ולא הגיעה להישגים ממשיים, אף שהעפילה 3 פעמים לחצי גמר הגביע.
לאחר התפרקות ברית המועצות
לאורך כל שנות ה-90, הקבוצה שיחקה בליגה השנייה ובשנת 2000 איבדה את מעמדה המקצועני ונשרה לליגה החובבנית, בשל קשיים פיננסיים.
בשנת 2003 התערערו היחסים בין הקבוצה לעירייה, כאשר נשיא דינמו, סרגיי אמלין, תמך בבחירות לראש עיריית סנקט פטרבורג, באנה מרקובה, סגנית מושל העיר לשעבר, שלבסוף הפסידה בבחירות לולנטינה מטוויינקו שנבחרה למושלת העיר. נטען שהסיבה העיקרית לפירוק הקבוצה בשנת 2003 הייתה תמיכת נשיא המועדון ביריבתה של מטוויינקו. העירייה הפסיקה לממן את הקבוצה אחרי 2003 ומאז היא נמצאת בידיים פרטיות.
חוסר הביטחון הכלכלי השפיע גם על יכולותיה בספורט: ב-2004 שוב הודחה לליגה החובבנית ונקראה בשם פטרוטרסט סנקט פטרבורג אף שבעונת 2002/2003, הקבוצה העפילה לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי, אחרי ניצחון 2:0 על צסק"א מוסקבה.
ב-19 במרץ 2007 הקבוצה הוקמה מחדש בשם דינמו סנט פטרבורג, היא התמודדה תחילה בליגה השנייה וב-2009 העפילה לליגת המשנה הרוסית.
מבחינה היסטורית, מועדון הכדורגל דינמו לנינגרד, השתייך לאנשי זרועות הביטחון בעיר ולאורך התקופה הסובייטית, המועדון זוהה עם אנשי כוחות הביטחון השנואים ולכן מרבית מאוהדי הקבוצה היו תומכי המשטרה. כאשר נתקל המועדון בקשיים פיננסיים רבים, החלו להזדהות עם הקבוצה האנשים הפשוטים, כשהבחינו כי היריבה זניט מקבלת את תמיכת העירייה. מאז הייתה הקבוצה לנציגה ה"עממית" הקרובה יותר לעם, לעומת זניט המזוהה עם אנשי השררה. אף שבתקופה שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, דינמו הייתה לקבוצה המצליחה יותר בעיר והייתה ממייסדות ליגת העל הסובייטית, בניגוד לזניט שהעפילה לליגה הבכירה עשור לאחר מכן. ברם מאז שנות ה-60 דינמו דעכה בעוד זניט הפכה לקבוצה הדומיננטית יותר.
בשלב 16 האחרונות בגביע הרוסי ב-2010, דינמו שיחקה בדרבי נדיר מול זניט סנקט פטרבורג, יריבתה העירונית המושבעת - אף שהמשחק הסתיים בהפסד 3:1, הוא העלה את מפלס ההתרגשות בקרב אוהדי הקבוצה שציפו להישגים מהקבוצה שהייתה בעבר הגדולה ביותר בעיר ועדיין נושאת את מירב תוארי אליפות העיר. לרוע המזל, בשל הרפורמה במבנה הליגות המקצועניות ברוסיה, דינמו סיימה באחד מחמשת המקומות האחרונים ונשרה לליגה הרוסית השנייה בתום העונה.
הקבוצה התמודדה בתחילת עונת 2011/2012 בליגה השלישית בחשיבותה ברוסיה עד שביוני 2011 הודחה מהליגה בשל הודעת הספונסרית על הפסקת מימון הקבוצה. באפריל 2013 הוחלט שבמשך 3 עונות החל מעונת 2013/14 קבוצת פטרוטרסט סנקט פטרבורג תתמודד בתחרויות הליגה השנייה בחשיבותה בשם "דינמו סנקט פטרבורג". בתום עונת 2014/15 הקבוצה סיימה אחרונה בליגה ונשרה אל הליגה הרוסית השנייה.
אף שהקבוצה הבוגרת ניצבה על סף פירוק, קבוצת הנוער של דינמו סנקט פטרבורג התמודדה בהצלחה באליפות סנקט פטרבורג לנוער ונצמדה לצמרת טבלת האליפות, משום כך ביקש ראש הקבוצה, רומן גריגורייב מראשי הליגה הרוסית השלישית להפסיק להתמודד בליגה על מנת לרכז את הכסף שנותר למימון קבוצת הנוער המצליחה, חרף הישגי הקבוצה הבוגרת. באפריל 2013, הקבוצה חתמה על חוזה איחוד עם פטרוטרסט סנקט פטרבורג ובעונת 2013/14 התמודדה בליגות הנמוכות והסתמכה על משאבי קבוצת "פטרוטרסט סנקט פטרבורג".
פטרוטרסט ודינמו
קבוצת הכדורגל פטרוטרסט סנקט פטרבורג (ברוסית: ФК «Петротрест» Санкт-Петербург) הייתה מועדון כדורגל רוסי שהוקם ב-15 בדצמבר 2001, לאחר שדינמו פורקה בשל קשיים פיננסיים.
דינמו הוקמה מחדש כמה פעמים כשקבוצת פטרוסטרסט משתפת פעולה עם אגודת דינמו פעמים רבות. הקבוצה הוקמה ביוזמת חברת הבנייה המקומית, "פטרוטרסט". ב-2007 הקבוצה אוחדה עם דינמו והתקיימה כקבוצת הבת שלה וב־2010 הפכה דינמו לקבוצת כדורגל עצמאית שהתמודדה בליגה השלישית בחשיבותה במדינה. באפריל 2013 פטרוטרסט פורקה לאחר שחתמה סופית על חוזה איחוד עם קבוצת דינמו סנקט פטרבורג.
ב־2011 מונה למאמן לאוניד טקאצ'נקו, ממנהלי דינמו סנקט פטרבורג, שאימן את הקבוצה כשהתמודדה בליגה החובבנית בנפרד מקבוצת פטרוטרסט.
תחייה מחודשת והמעבר לסוצ'י
בעונת 2014/15 הקבוצה סיימה אחרונה ונשרה לליגה הרוסית השנייה, לאחר שסבלה מקשיים פיננסיים שאיימו לפרק את הקבוצה אך לבסוף נרכש המועדון על ידי המיליארדר הרוסי בוריס רוטנברג (שהיה קודם נשיא קבוצת דינמו מוסקבה) שהציל את הקבוצה מפירוק ומינה מנכ"ל חדש למועדון. בנק SMP Racing שבבעלות רוטנברג הפך לספונסר העיקרי ולרשות הקבוצה עמד תקציב שנתי של 5.6 מיליון דולר.
בעונת 2016/2017 הקבוצה נצמדה לצמרת טבלת הליגה השנייה וזכתה באליפות הליגה השנייה 3 מחזורים לפני סיום העונה ובכך העפילה חזרה לליגת הכדורגל הלאומית. אחד המשחקים שסימלו את תחיית הקבוצה היה במשחק הדרבי הלנינגרדי נגד זניט, כשדינמו גברה על זניט לראשונה מזה 52 שנה והעפילה לשלב שמינית גמר הגביע. באותה עונה, דינמו התבססה בראשות טבלת ליגת הכדורגל הלאומית, 15 מחזורים לאחר פתיחת העונה, ברם בהמשך הקבוצה התקשתה לשמור על מקומה בצמרת וירדה עד למקום 7 בטבלה, לאחר רצף שוויונות. באותה עונה, דינמו הייתה לקבוצה ההוגנת ביותר בליגת הכדורגל הלאומית וזכתה בפרס Fair Play של הליגה.
חרף התחייה המחודשת, דינמו לא החזיקה באצטדיון ובמחנה אימונים משלה והיא למעשה הייתה שוכרת את אצטדיון פטרובסקי מידי העירייה. מצב זה והעלויות הרבות הכרוכות בהפעלת הקבוצה בעיר, הביאו את הנהלת הקבוצה באפריל 2018 לנהל מגעים עם עיריית סוצ'י על מעבר אל העיר סוצ'י, עיר שאין בה מועדון כדורגל פעיל ואצטדיון פישט החדש יוכל לשמש כמגרשה הבייתי. המעבר הוכרז רשמית ביוני 2018 והחל מעונת 2018/19 הקבוצה עברה לסוצ'י.
2019: הקמה מחדש וחזרה לתחרויות המקצועניות
אף שהרכב הקבוצה הבוגרת עבר לעיר סוצ'י, בעיר נותרה קבוצת הנוער של דינמו (עד גיל 21) אשר החל מעונת 2018/2019 התמודדה באליפות העיר סנקט פטרבורג. באפריל 2019 הוקמה מחדש קבוצת הבוגרים של דינמו, על בסיס מועדון LAZ לוגה והחלה להשתתף בגביע האלופות של המחוז הצפון מערבי. הקבוצה העפילה לגמר הטורניר וזכתה בו אחרי שניצחה את קבוצת טריומף פטרוזבודסק והחל מעונת 2019 השתתפה באליפות העיר סנקט פטרבורג ובטורניר גביע העיר. באוקטובר 2019 זכתה בגביע צפון-מערב רוסיה, טורניר אזורי בסנקט פטרבורג ומחוז לנינגרד. היא סיימה כסגנית אלופת העיר ובנובמבר 2019 זכתה גם בגביע העירוני ובכך השיגה זכייה בשלושה טורנירים מאז הוקמה מחדש. במרץ 2020 זכתה בטורניר החורף של העיר סנקט פטרבורג.
בעקבות זכייתה בגביע צפון-מערב רוסיה לקבוצות חובבניות וסגנות אליפות סנקט פטרבורג, הקבוצה הגישה מסמכים לרישום לעונת 2020/2021 בליגת הכדורגל המקצוענית. וביוני 2020 אף הופצו שמועות על הצטרפותו של ויאצ'סלב מלאפייב לצוות ההנהלה. עם זאת, נודע שהקבוצה לא קיבלה רישוי להשתתף בליגה המקצוענית והיא השתתפה באותה עונה במסגרות החובבניות: אליפות העיר סנקט פטרבורג, גביע העיר ובליגה החובבנית. כשבאליפות סנקט פטרבורג, דינמו סיימה כסגנית אלופת העיר עם מאזן של 10 ניצחונות, שלוש תוצאות תיקו והפסד אחד כשהיא עם 46 שערי זכות ותשעה שערי חובה בלבד; באליפות ליגת הכדורגל החובבנית, היא סיימה את העונה עם רצף נטול הפסדים והבטיחה זכייה באליפות צפון-מערב של הליגה השלישית, ארבעה מחזורים לסיום והמשיכה ברצף של שבעה ניצחונות מתוך שבעה בשלב הבתים של טורניר החורף של סנקט פטרבורג 2021 והעפילה עד לגמר הטורניר. את עונת 2021 החלה בהתמודדות בטורנירים עירוניים במסגרת אליפות סנקט פטרבורג ובמאי 2021 קיבלה רישיון השתתפות בליגה המקצוענית, השלישית בחשיבותה.
ביוני 2021 מונה אלכסנדרו קורטיאנו, מאמן לשעבר, למאמן הקבוצה והקבוצה חזרה להתמודד בטורנירים המקצועניים לראשונה מזה 4 שנים, כשהתמודדה ב וב. עם זאת הקבוצה נכשלה להעפיל לשלבים המתקדמים ב והודחה על ידי לנינגראדץ בשלב הסיבוב הששי בגביע. בליגה הקבוצה השיגה מאזן של 8 ניצחונות, 4 שוויונות וששה הפסדים והתמקמה במקום הרביעי בבית שכלל 10 קבוצות והיא התמודדה מול קבוצות כמו לנינגראדץ, טבר, קרסאווה וקייראט מוסקבה, זבזדה סנקט פטרבורג, זניט-2, לוקי אנרגיה, צ'יטה ובלטיקה-BFU. עם זאת, הקבוצה לא הצליחה להתברג בצמרת טבלת הליגה ובאוקטובר 2022 קורטיאנו פוטר. במקומו מונה בוריס גורבוי, לשעבר קשר בקבוצת זניט.
היריבות העירונית
שני מועדונים עיקריים בסנקט פטרבורג: דינמו וזניט סנקט פטרבורג ולהן היסטוריה ותיקה וארוכה של יריבות עירונית הכוללת איבה הדדית, אף שידה של זניט על העליונה במרבית המפגשים מאז אמצע המאה ה-20. שורשי היריבות נעוצים עמוק בהיסטוריה של שני המועדונים ובעיקר בזיהוי הפוליטי שלהם. דינמו הוקמה כקבוצת הכדורגל של המשטרה וזרועות הביטחון ולכן זוהתה כקבוצתו של הממסד והשלטונות. לפיכך, באופן טבעי, הפכה זניט לקבוצה המקופחת, שבשל קיפוחה לכאורה על ידי השלטונות נאלצה להאבק על קיומה במרבית השנים עד להתפרקות ברית המועצות, אף על פי שהגיעה להישגים ספורטיביים טובים יותר מיריבתה. מאז 1990 משחקי הדרבי ביניהן קיבלו אופי תחרותי פחות, לאור התחזקותה של קבוצת זניט והיחלשות דינמו, מאז 2003 זניט גם זוכה לתמיכה ממשלתית נרחבת.
משחק הדרבי האחרון נערך באוקטובר 2017 לאחר שדינמו עברה לעיר סוצ'י והפכה לקבוצת סוצ'י. מאז הקמת דינמו מחדש בשנת 2019 היא מתמודדת בעיקר מול יריבות עירוניות אחרות כמו זבזדה סנקט פטרבורג ואף התמודדה מול קבוצת המילואים של זניט: זניט-2.
מאז 2019 התפתחה יריבות עירונית בין דינמו לקבוצת לנינגראדץ וקבוצות נוספות מהעיר סנקט פטרבורג כמו זבזדה סנקט פטרבורג וזניט-2 סנקט פטרבורג. בעונת 2022 משחקי הדרבי בין דינמו ללנינגראדץ קיבלו אופי תחרותי יותר לעומת שתי האחרות, כאשר השתיים נאבקו על צמרת הטבלה בתחרויות הליגה הרוסית השנייה בכדורגל.
אצטדיון ומתקן אימונים
מגרש הבית של דינמו סנקט פטרבורג הראשון היה אצטדיון דינמו ב-1929, שמכיל 500 מושבים וחזר לשמש כמתקן אימונים של דינמו, שהוקמה מחדש באפריל 2019. ביולי 2020 הודיע נשיא הקבוצה, קונסטנטין סמסונוב, על תוכניות לשיפוץ האצטדיון על מנת לארח בו משחקים במסגרת הליגה המקצוענית, על פי התכנית תשופר מערכת התאורה, מערכת מצלמות המעקב, חדרי האצטדיון ומנהרה לשחקנים שייכנסו למגרש מחדרי ההלבשה.
בעונת 2019, אירחה דינמו את משחקיה בנובה ארנה המכיל 1,598 מושבים. בעונת 2020 עברה לארח זמנית את משחקיה בליגה השלישית באצטדיון בלטייסקי בשדרת הקיסר פאבל 1 בעיר גטצ'ינה וכבר באותה עונה חזרה לאצטדיון דינמו, על 592 מושביו, ששימש כמגרשה הבייתי במשחקי הטורנירים החובבניים.
לקבוצה מתקן אימונים בשדרות מוסקבה, סמוך לשערי הניצחון המוסקבאיים בפינת רחוב ליגובסקי שבנפת מוסקבה בסנקט פטרבורג. עד 2007, היה לה מתקן אימונים בכפר טוקסובו שבמחוז לנינגרד, שהיה בבעלות אגודת צסק"א.
תלבושת
צבע מדי הבית הקבועים של הקבוצה הוא כחול וצבע מדי החוץ הוא לבן ואלו לרוב מדי הקבוצה מאז הקמתה ב־1922.
בעלות וספונסר
מאז הקמתה ועד להתפרקות ברית המועצות הייתה דינמו בבעלות העירייה ואגודת הספורט דינמו, שהשתייכה למשרד הפנים ולסניף האזורי בלנינגרד של גופי הביטחון. לאחר התפרקות ברית המועצות, העירייה קיצצה בהדרגה את תמיכתה הכספית במועדון והמועדון נאלץ להסתמך על ספונסרים חיצוניים. בשנת 2003 המועדון נרכש על ידי חברת הנדל"ן פטרוטרסט אך ב-2011 הקבוצה נמכרה לחברת אלפא נורד סקיוריטי שהודיעה ביוני 2011 על נטישת הקבוצה והיא נותרה ללא מימון.
בשנת 2015 הקבוצה נרכשה על ידי האוליגרך בוריס רוטנברג באמצעות בנק SMP שבבעלותו והוא שימש כבעלים של הקבוצה עד מעברה לסוצ'י בקיץ 2018.
באפריל 2019 הוקמה דינמו מחדש על בסיס משאבי קבוצת LAZ לוגה שנתמכה על ידי מפעל LAZ שהפך לספונסר של הקבוצה החדשה בתמיכת אגודת דינמו ובבעלות איש העסקים קונסטנטין סמסונוב, הבעלים של חברה בשם Selena, העוסקת במסחר סיטונאי במזון, משקאות וטבק, שרשם את הקבוצה ברשויות המס הפדרליות כחברה בבעלותו ב־16 בינואר 2020, בשיתוף פעולה עם איש העסקים דמיטרי גולובב וחברת Ognevoi Rubezh בבעלותה של אשת העסקים סבטלנה פדיושינה. מאז 2019, Jako מספקת את תלבושת הקבוצה. באוגוסט 2021 הפכה חברת SAIC Iveco Hongyan הסינית לאחת מספונסריות הקבוצה.
משחקי המועדון משודרים בערוץ היוטיוב הרשמי של המועדון ובערוץ סנקט פטרבורג.
אוהדים
במהלך המאה ה-20 זה היה אחד ממועדוני הכדורגל האהודים בברית המועצות ובעיקר בשנותיה בליגת העל הסובייטית, אך עם הירידה ביכולות הקבוצה ירד מספר האוהדים וארגוני האוהדים השונים לא התגבשו לכדי ארגונים מסודרים וכיום מספר האוהדים בה נמוך מאוד והקבוצה האהודה בעיר היא יריבתה המושבעת זניט סנקט פטרבורג, שמצליחה יותר בזירה הלאומית.
ברם, כמועדון הכדורגל הוותיק ביותר בעיר סנקט פטרבורג הוא זכה לאהדה רבה מאנשי תרבות רבים, בהם דמיטרי שוסטקוביץ', שהיה אוהד מושבע של הקבוצה והכיר את שחקניה ומאמניה,  המלחין מיכאיל דודין, הבמאי איגור ולדימירוב, המלחין והדרמטורג יוסף ברודסקי, גאורגי שטיל, שאהד את הקבוצה מילדותו, שר הפנים בוריס גריזלוב, שניסה להחיות את הקבוצה מספר פעמים ולוחם ה-MMA סרגיי רומנוב.
בית הספר לכדורגל
בית הספר לכדורגל "דינמו" הכשיר ילדים להיות כדורגלנים ופעל בחסות מועדון הכדורגל במסגרת אליפות העיר והייתה ממוקמת ברובע פטרוגרד בעיר. לפני עונת 2004 הוקם בית ספר נוסף בשם "דינמו ספורט", אך לא היה לה קשר למועדון דינמו ולאחר עונת 2006 נקרא בשם "ספורט-1897". בעונת 2007 בית הספר לכדורגל נתמך על ידי סרגיי אמלין ועל ידי חברת האבטחה אלפא-נורד סקיוריטי
בשנת 2011 בית הספר נתמך על ידי חברת אבטחה פרטית ובשנת 2012 הפך למוסד עצמאי נפרד ממועדון הכדורגל. עד 2015 המועדון לא שיתף פעולה עם בית הספר ונשיא דינמו, לאוניד צאפו, שיתף פעולה עם בית הספר של קבוצת לוקומוטיב סנקט פטרבורג. בתחילת עונת 2015/16 בוריס רוטנברג, הבעלים החדש של דינמו, חתם על חוזה עם בית הספר העצמאי "דינמו".
קבוצת נוער
קבוצת הנוער של דינמו («Динамо-М» Санкт-Петербург) התמודדה באליפות העיר סנקט פטרבורג ובניגוד למקבילתה הבוגרת נתמכת ישירות על ידי אגודת דינמו ולכן מעולם לא פורקה. בשנת 2013 אורגנה כקבוצה בחסות מועדון הכדורגל "דינמו". ב-13 במרץ 2016 קבוצת הנוער של דינמו נרשמה בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה. בהמשך הקבוצה הוחלפה על ידי "דינמו-2" שהתמודדה בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה.
ברית המועצות
! עונה ! טורניר ! מיקום/קבוצות ! משחקים ! ניצחונות ! שוויונות ! הפסדים ! יחס ! ניקוד !גביע !colspan=2|אירופה !הערות
תארים והישגים
{{טורים|תוכן=
לאומיים
ליגת העל הסובייטית בכדורגל: הליגה הסובייטית השנייה / הליגה הרוסית השנייה הליגה הסובייטית התחתונה השנייה / הליגה השלישית, אליפות צפון-מערב הגביע הסובייטי / הגביע הרוסי אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל גביע ליגת הכדורגל המקצוענית
אזוריים
טורניר הנציג הנשיאותי של מחוז צפון מערב גביע ברית המועצות לקבוצות חובבניות / גביע רוסיה לקבוצות חובבניות '''גביע צפון-מערב '''גביע אלופות צפון-מערב טורניר החורף של צפון-מערב אליפות לנינגרד / סנקט פטרבורג גביע לנינגרד / סנקט פטרבורג טורניר החורף של סנקט פטרבורג הסופרקאפ של סנקט פטרבורג }}
שערורייה (תוכנית טלוויזיה)
שערורייה היא תוכנית סאטירה ישראלית שהייתה פרודיה על תוכניות תחקיר ואשר שודרה בטלוויזיה החינוכית בערוץ 2 בשנת 1997. טל פרידמן הנחה את התוכנית ושאר הדמויות גולמו על ידי טל פרידמן, אלון נוימן, מירב גרובר, דרור קרן, נתי רביץ, יסמין קדר ולילך כספי.
אמילקר CGS
אמילקר CGS (בצרפתית: Amilcar CGS) היא מכונית ספורט בסגנון טורפדו, 2 מושבים, בתצורת קבריולה מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית "אמילקר" אשר יוצרה בין השנים 1923–1929.
סך הכול יוצרו 2,925 יחידות.
Hitmixes
Hitmixes הוא המיני-אלבום השני של זמרת הפופ האמריקאית ליידי גאגא, שיצא לאור ב-25 באוגוסט 2009. באלבום נמצאים רמיקסים של שירים מאלבומה הראשון "The Fame" משנת 2008. האלבום יצא למכירה בקנדה בלבד בפורמט של דיסק על ידי יוניברסל מיוזיק קנדה.
האלבום כולל בתוכו רמיקסים של מוזיקאים שונים, ביניהם רד וואן וספייס קאובוי, ששניהם עבדו בעבר עם גאגא. ביציאתו המיני אלבום אלבום קיבל ביקורות חיוביות מהעיתון "Calgary Herald" והמגזין "Blare" ונכנס לעשרת המובילים במצעד האלבומים הקנדי במקום השמיני.
רקע וכתיבה
ב-19 באוגוסט 2008 הוציאה ליידי גאגא לאור את אלבום הבכורה שלה, The Fame. מן האלבום יצאו חמישה סינגלים כשהשניים הבולטים ביותר מביניהם היו-"Poker Face", ו"Just Dance". בזמן שהסינגל השלישי מן האלבום "(Eh,Eh (Nothing Else I Can Say", לא יצא באפריקה הצפונית ולא נכלל באלבום. כול שאר הסינגלים נכנסו לשלישייה הפותחת במצעד הרשמי של קנדה קנדה הוט 100. מן האלבום יצא שיר אשר נשא את שמו, "The Fame". השיר כמו קודמיו נכלל גם כן במיני אלבום.
המוזיקאי רד וואן שהוא המפיק הראשי של גאגא, יצר את הרמיקס לסינגל הבולט ביותר שיש במיני אלבום, "Just Dance". בתוך המיני האלבום נכלל גם הרמיקס של מוטו בלאנקו ל-"Paparazzi", והרמיקס של גוואנה לג ל-"The Fame". כל הרמיקסים הושפעו מסגנון המוזיקה שהיה בשנות השמונים, בעוד שהשירים "LoveGame" ו-"Poker Face" כללו בתוכם מוזיקת האוס וטראנס.
ביקורת
בשל יציאתו של Hitmixes רק בקנדה הוא לא קיבל ביקורות מקצועיות רבות, אולם בסקירה של העיתון "Calgary Herald" נאמר על המיני-אלבום שהשירים בו נכתבו בצורה "דייקנית ואומנותית". דן רנקין מהמגזין "Blare Magazine" נתן לאלבום 3 מתוך 5 כוכבים ואמר כי "הרמיקסים הראו תערובות שונות של הצלחה".רנקין במיוחד שיבח את השירה של קרדינל אופישל ברמיקס של רד וואן "Just Dance", ואמר כי הרמיקס של "LoveGame" הוא הטוב ביותר באלבום.
במצעד האלבום הקנדי האלבום הגיע למקום השמיני ב-12 בספטמבר 2009. בשבוע הבא נפל למקום ה-16 ובשבועו השלישי והאחרון ירד למקום ה-22 במצעד.
שבא
שְׁבָא (באמהרית: ሳባ, בתיגרינית: ሳባ, בערבית: سبأ) הייתה ממלכה קדומה אשר בין היתר מוזכרת בתנ"ך. ניתנה לה זיהויים שונים, בהם דרום חצי האי ערב וקרן אפריקה.
שבא בתנ"ך
השם שבא מופיע פעמיים בפרק על מקור העמים בספר בראשית. בפעם הראשונה מוזכרים "שבא" ואחיו דדן כבניו של רעמה בנו של כוש בן חם, ובפעם השנייה מוזכר "שבא" כבנו של יקטן צאצא של שם בן נח. במופע שלישי של שבא בספר בראשית, שבא ואחיו דדן מוזכרים כבניו של יקשן, מבניו של אברהם וקטורה. שלושת המופעים הללו חוזרים ברשימות בספר דברי הימים.
האזכור הראשון לממלכת שבא בתנ"ך הוא בביקור מלכת שבא אצל המלך שלמה.
באזכורים נוספים של שבא הם מופיעים כמקור או סוחרים של זהב, אבנים יקרות, בשמים ולבונה.
הסברים לכפילות של שבא
היו שזיהו את שבא כסבא ולכן שני ה"שבא" הם למעשה שם של אומה אחת שנוצרה מעירוב של בני שם עם בני חם ולכן נזכרת בתנ"ך כעם שהוא מבניו של שם וחם, דבר המתיישב עם השליטה של ממלכת סבא באתיופיה שבה יישבו עמים דוברי שפות כושיות אבותיהם של האגאווים והעפרים שהגיעו מאזור ממלכת כוש בנוסף להגירות של עמים דוברי שפות שמיות מתימן שעברו את מיצר באב אל מנדב ייצרו תרבות ואוכלוסייה שמית-חמית מעורבת.
מיקום
על פי התנ"ך ממלכת שבא מזוהה באזור דרומית לארץ ישראל, ממלכת ישראל קיימה קשרי מסחר עם ממלכת שבא הנמצאת ככל הנראה באזור הים האדום. על פי היסטוריונים רבים כמו יוסף בן מתתיהו מלכת שבא הייתה מלכת אתיופיה ומצרים, אך אין עדויות לגבי זה.
בני הממלכה הקימו את ממלכת דעמת שבצפון אתיופיה שלא ברור אם הייתה ממלכה עצמאית, גרורה סבאית או ממלכה אוטונומית בסבא. לפי היסטוריונים אחרים כגון דונלד לוין שבא היא שוואה.
בחפירות ארכאולוגיות אין אזכור למלכה אשר שלטה בסבא, אך חריטות מימי ממלכת דעמת מזכירות מלכה בעלת סטטוס שווה למלכים בנוסף לאזכורים לאזור הנקרא סבא לצד הים האדום שהארכאולוגים מכנים בשם סבא האתיופית. ישנן עדויות רבות להגמוניה של סבא בשני חופי ים סוף. כך למשל שפת הגעז ושאר השפות האתיו-שמיות (ביניהן אמהרית וטיגראינית) מסווגות כשפות שמיות דרומיות, בשל קרבתן לשפות דרום ערב העתיקות, ולשבאית ביניהן. דובריה היו שבט האגזי, אשר היגרו לאתיופיה מתימן בתקופה הקדם-אקסומית.
המסורת האתיופית
המסורת האתיופית מספרת שלממלכת שבא היה שם נוסף "ממלכת יקטן" על פי זה המסורת מציינת שהממלכה הוקמה ב-1978 לפנה"ס ושושלת המלכים שלה נקראה השושלת האגעזית, שושלת מלכים שמקורה בשבט האגעזי ("אגעזי" - "דוברי געז" − אגעזיאן) שושלת זו שלטה עד לשנת 975 לפנה"ס שנת המלכתו של מנליק הראשון והקמת קיסרות אקסום. השם הנוסף לממלכה לפי המסורת האתיופית הוא "סבא", שם זה היה למעשה השם של המלך הראשון של ממלכת יקטן מהשושלת האגעזית, מלך זה על פי המסורת האתיופית מזוהה עם "עבד שמס" לפי המסורת הערבית שהיה בנו של ירח ונכדו של יקטן, השושלת האגעזית מנתה כ-52 שליטים והאחרונה שבהם הייתה מלכת שבא ("מקדה").
שממית הצוקים הווייטנאמית
שממית הצוקים הווייטנאמית (שם מדעי: Cnemaspis psychedelica) היא מין אנדמי של שממית אשר נמצא באי הון-חאוי, כ-18 דרומית לחצי האי סה-מאו אשר בדרום וייטנאם. השממית מתאפיינת בצבעיה הססגוניים אשר מופיעים בשני המינים ובכל הגילאים. לשממית רגליים קדמיות ואחריות וזנב בצבע כתום בהיר, צוואר בעל נקודות צהובות, פנים ירוקות, וגב כחול.