cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Terminal X
באתר נמכרים מוצרים למעלה מ-180 מותגים בינלאומיים, מותגי קבוצת פוקס ומותג פרטי של החברה המיועד לגברים, נשים וילדים. בנוסף נמכרים באתר מוצרים של יוצרים ומעצבים מקומיים כחלק משיתוף פעולה של החברה עימם.
החברה נמצאת בבעלות קבוצת פוקס, ובשנת 2021 הונפקה בבורסה הישראלית לניירות ערך לפי שווי של 1.3 מיליארד ש"ח.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 2017 על ידי ניר הורוביץ וקבוצת פוקס, אשר השיקו באותה שנה את אתר המסחר המקוון. בעת השקתו האתר הציע למכירה כ-40 מותגים, ומשלוח לבית הלקוח תוך 24 שעות מהמרכז הלוגיסטי של החברה באשדוד.
בעת הקמתה, החזיקה קבוצת פוקס כ-60% ממניות Terminal X, וערוץ הטלוויזיה "רשת" החזיק ב-25% נוספים. בתפקיד יו"ר החברה כיהן הראל ויזל, הבעלים של קבוצת פוקס.
בשנת 2019 מכרה "רשת" את אחזקותיה בחברה לקבוצת XT שבבעלות אנשי העסקים עידן עופר ואודי אנג'ל.
בשנת 2021, איש העסקים אנדרס הולך פובלסן, הבעלים של חנות האופנה המקוונת הבריטית אסוס, רכש 8% ממניות החברה באמצעות זרוע ההשקעות שלו, חברת Heartland, תמורת כ-21.7 מיליון דולר.
במאי 2022 רכשה החברה 51% מחברת האופנה ואתר הסחר סיסטארז, ובכך הפכה Terminal X לבעלים של חברת אופנה.
ביוני 2022 החליטה החברה לסגור את המרכז הלוגיסטי באשדוד, ולהקים מרכז לוגיסטי חדש שישתרע על שטח של 32,000 מ"ר, במקום שבו שכן מפעל נגב קרמיקה בירוחם.
בעלי עניין
בעלי מניות עיקריים המחזיקים 79.72% מהחברה (נכון ל-2 בנובמבר 2022):
נמס ממך
נמס ממך הוא אלבום הבכורה של הזמר עומר אדם. אשר יצא לאור ב-19 בדצמבר 2010, על ידי חברת התקליטים פליי רקורדס.
האלבום יצא כשנה וחצי לאחר שאדם פרש מהתוכנית "כוכב נולד" בגלל שנחשף כי השתתף למרות שהיה מתחת לגיל 16, גיל המינימום בתוכנית. בהפקת האלבום היו מעורבים שמות מובילים בתחום המוזיקה המזרחית, בהם דורון מדלי, יוני רועה ואסף אטדגי. באלבום נכללו עשרה שירים, מחציתם יצאו כסינגלים. בנוסף נכללו באלבום גרסאות רמיקס לחמישה שירים.
סינגלים
"להיאבד ברוח", שנכתב והולחן על ידי דורון מדלי, הוא השיר הראשון שיצא לאור כסינגל. השיר התפרסם בספטמבר 2009, כחודש לפני שאדם חגג את יום-הולדתו ה-16. "אל תבכי", הסינגל השני מתוך האלבום, יצא בדצמבר אותה שנה. השיר נכתב והולחן על ידי אסף לביא צנעני, בנה של מרגלית צנעני, שהייתה שופטת בתוכנית "כוכב נולד". לביא צנעני היה אחראי גם הסינגל הבא, "את בליבי" שיצא לאור במרץ 2010.
שני הסינגלים הבאים זכו להצלחה גם במצעדי הפזמונים. שיר הנושא, שיצא בחודש מאי נכתב על ידי מדלי והולחן על ידי יוני רועה הגיע למקום ה-17 במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' בשנת תש"ע. הסינגל האחרון מתוך האלבום הוא השיר "הופה", גרסה עברית לשיר "OPA" שייצג את יוון בתחרות האירויזיון אותה שנה. השיר הציג למקום ה-20 במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' שנה לאחר מכן.
אסטרהזניקה
אסטרהזניקה (באנגלית: AstraZeneca PLC) היא חברת תרופות בריטית-שוודית. משרדי המחקר והפיתוח שלה שוכנים בקיימברידג', אנגליה, במולנדל, שוודיה ובגייתרסבורג, מרילנד, ארצות הברית.
מנכ"ל החברה הוא פסקל סוריו.
פעילות
החברה הוקמה בשנת 1999 באמצעות מיזוג של חברת אסטרה השוודית וקבוצת זנקה הבריטית והיא נסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק ובבורסה לניירות ערך בלונדון. לחברה תרופות בחלקן פורצות דרך בטיפול בתחום הסרטן, לב וכלי דם, פסיכיאטריה ונשימה. החברה היא חברת התרופות הגדולה בבריטניה ושווי השוק שלה נאמד ב-140 מיליארד דולר. החברה דחתה בעבר כמה הצעות לרכישה ולמיזוג ביניהן לרכישה על ידי חב' פייזר בשנת 2014 ולמיזוג על ידי חב' גיליאד סיאנסז בשנת 2020. בסוף 2020, רכשה את האמריקנית אלקסיון.
בין התרופות שפיתחה החברה היא התרופה אירסה (Iressa) שאושרה בשנת 2002 לטיפול בסרטן הריאה. אסטרהזניקה הקימה בשנת 2007 נציגות רשמית בישראל. הנציגות בישראל משקיעה במחקר ופיתוח מקדמת ומעודדת מחקרים קליניים בשיתוף פעולה עם ארגוני הבריאות הישראלים במטרה לחזק את שירותי הבריאות בארץ.
חיסון לקורונה
בשנת 2020 החלה אסטרהזניקה לפתח בשיתוף אוניברסיטת אוקספורד חיסון נגד קורונה. החיסון נקרא hAdOx1 והפיתוח מבוסס על גילוי נוגדנים מנטרלים לקורונה שבנויים מחלבון spike. לחיסון הגנה כפולה, העלאת רמת הנוגדנים והעלאת רמת תאי מערכת החיסון מסוג T. במאי 2020 הודיעה החברה על תחילת השלב השני והשלישי של הניסויים. באמצע יולי באותה השנה, נטען כי נוגדני החיסון תואמים את התגובה הנדרשת לצורך אישור החיסון. ובפרסום רשמי של החברה בכתב העת לאנסט פורסם כי תוצאות השלבים הראשון והשני של הניסוי הוכתרו בהצלחה, והחברה מעריכה כי החיסון יהיה זמין עוד בשנת 2020.
החיסון ממומן על ידי הממשל האמריקאי ב-1.2 מיליארד דולר, תמורת קבלה של 300 מיליון מנות חיסון וכן באמצעות שני מיזמים שנתמכים על ידי ביל גייטס. החברה הציבה לעצמה יעד לייצר 2 מיליארד מנות של החיסון. והחברה חותרת לאספקה שוויונית של החיסון, ולכן חתמה עם מכון סרום בהודו על אספקת מיליארד מנות חיסון למדינות העולם השלישי.
החברה הגיעה לסיכום עם ברית החיסונים האירופית (IVA) שהוקמה על ידי ממשלות צרפת, גרמניה, איטליה והולנד, לפיו, היא תספק להם 400 מיליון מנות של החיסון, זאת בנוסף לשני מיליארד המנות אותן היא מתכנת לייצר. נכון לספטמבר 2020, יצרה החברה 30 מיליון מנות, זאת עוד בטרם אושר החיסון. בינתיים, משרד הבריאות בישראל הגיע להבנות עם החברה לקראת חתימה על הסכם לרכישת מיליוני חיסונים. במקביל, הממשלה הבריטית הזמינה מהחברה כ-100 מיליון מנות, שמספיקות ל-50 מיליון בני אדם.
ב-8 בספטמבר 2020 הודיעה החברה שהיא משהה את הניסויים בבני אדם של החיסון, אחרי שאצל נסיין בבריטניה התפתחו תסמיני מחלה, והתעורר חשש שמדובר בתופעת לוואי של הזרקת החיסון. לא נמסר הסבר רשמי לחולי שהתפתח אצל הנסיין, אך נמסר מפי גורם המעורה בפרטים שמדובר בדלקת בחוט השדרה, תופעה שנגרמת במקרים רבים מזיהום נגיפי. בהמשך ספטמבר אישרה הוועדה מטעם משרד הבריאות של בריטניה את המשך הניסוי. החברה הודיעה בנובמבר על תוצאות הניסוי של החיסון. היעילות הרבה ביותר (90%) נמצאה כשהחיסון ניתן בחצי מנה ולאחר כחודש במנה מלאה, ובסך הכול היעילות הממוצעת הייתה של 70%. בשל טעות וסיבות נוספות, יבוצע ניסוי מחודש. בפברואר 2021, המפתחים פרסמו מחקר לפיו החיסון לא רק מגן מפני הדבקה תסמינית, אלא גם מפחית הדבקה בצורה משמעותית (67%). המחקר שטרם עבר ביקורת עמיתים, היה המחקר הראשון שמוכיח צמצום בהדבקה בעקבות חיסון נגד COVID-19.
בדצמבר 2020 אישרה ממשלת בריטניה את השימוש בחיסון, עוד בטרם אישור מנהל המזון והתרופות האמריקאי, וזאת לאחר שתוצאות הניסוי הראו יעילות של כ־90%. בינואר אישרה הודו והסוכנות האירופית לתרופות.
באפריל 2021 הודיעה הסוכנות האירופית לתרופות כי יש לציין הופעת קרישי דם כתופעת לוואי נדירה של החיסון עם זה ציינו בהודעתם כי היתרונות של החיסון עולים על הסיכון.
סימון פטשון
סימון פטשון (בשוודית: Simon Pettersson; נולד ב-3 בינואר 1994) הוא אתלט שוודי. הוא סגן האלוף האולימפי (טוקיו 2020) בזריקת דיסקוס.
ביוגרפיה
פטשון התחרה בצעירותו בקרב עשר.
2017
באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת בתחילת אוגוסט 2017 הוא סיים במקום 11 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 60.39 מטר בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 63.69 מטר ועלה מהמקום השביעי לגמר.
2019
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-30 בספטמבר 2019 הוא סיים במקום תשיעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 63.72 מטר.
סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 67.39 מטר, אחרי בן ארצו דניאל סטול (68.90 מטר) ולפני לוקאס וייסהיידינגר מאוסטריה (67.07 מטר).
הקורפוס החמישי (האימפריה הגרמנית)
הקורפוס החמישי (בגרמנית: V. Armee-Korps) היה קורפוס בצבא הפרוסי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ומלחמת העולם הראשונה ופורק ב-1919.
מלחמת אוסטריה–פרוסיה
הקורפוס הוקם ב-18 במרץ 1815 וכמפקדו מונה אוגוסט פון טאומן. ב-1866 לחם הקורפוס במלחמת אוסטריה–פרוסיה כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. מפקדו באותה עת היה קרל פרידריך פון שטיינמץ. ב-27 ביוני הביס הקורפוס כוח אוסטרי גדול ממנו בקרב נאחוד. למחרת הוא זכה בניצחון נוסף בקרב סקאליץ ויום לאחר מכן בניצחון נוסף. הקורפוס השתתף בהצלחה גם בקרב קניגרץ.
מלחמת צרפת–פרוסיה
בין השנים 1870-1871 השתתף הקורפוס במלחמת צרפת–פרוסיה כחלק מהארמייה השלישית בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. מפקדו במהלך המלחמה היה הוגו פון קירכנבאך. הקורפוס לחם בקרב וייסמבורג, קרב וורת, קרב סדאן והמצור על פריז. עם סיום המלחמה אוחד הצבא הפרוסי עם צבאותיהן של שאר מדינות גרמניה ליצירת צבא הקיסרות הגרמנית, אולם הקורפוס החמישי שמר על זהותו הפרוסית. בסיסו היה בפוזן.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה הקורפוס תחת פיקוד הרמן פון שטרנץ. הוא נערך בחזית המערבית במסגרת הארמייה החמישית של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. הקורפוס נטל חלק בקרב הארדנים. ב-18 בספטמבר 1914 מונה פון שטרנץ למפקד פלגת הארמייה C - שטרנץ (שכלל גם את הקורפוס החמישי). אדולף פון אובן מונה למפקד הקורפוס במקומו, עד מאי 1915 עת חזר שטרנץ לפקד עליו בנוסף לתפקידו כמפקד פלגת הארמייה. ב-1916 השתתף הקורפוס בקרב ורדן. שטרנץ פרש מהצבא בפברואר 1917, ואדוארד פון בלו נקרא להחליפו. הקורפוס המשיך להילחם בקרבות החזית המערבית ובין היתר בקרב סן-מייל. הוא פורק עם סיום המלחמה לאחר יותר מ-100 שנות שירות.
היום הבין-לאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה
היום הבין-לאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה - הבנ"ה (International Day Against Homophobia, Transphobia & Biphobia - DAHOT | IDAHO) הוא אירוע אשר מאז 2005 מתקיים מדי שנה ב-17 במאי, ותכליתו להפחית את תופעות ההומופוביה, טרנספוביה, ביפוביה ולסבופוביה ברחבי העולם. את אירועי היום מובילה ועדת הבנ"ה (IDAHO Committee) הממוקמת בצרפת, ושנוסדה ומנוהלת על ידי לואי-ז'ורז' טן, אקדמאי ופעיל זכויות אדם צרפתי. התאריך 17 במאי נקבע כיום הבינלאומי נגד הומופוביה כציון למועד שבו הוסרה ההומוסקסואליות מרשימת ההפרעות הנפשיות על ידי ארגון הבריאות העולמי, בשנת 1990.
אין קמפיין מרכזי שנקבע על ידי הארגון הבינלאומי זאת מתוך הבנה כי הקונטקסט החברתי, דתי, פוליטי ותרבותי בהם פועלות קהילות הלהט"ב במקומות שונים בעולם משפיע על הפעילויות שחברי הקהילה המקומיים יובילו. בשנת 2014 צוין היום ביותר מ-130 מדינות בעולם. היום מצוין גם במדינות שחל בהן עונש מוות על פעילות הומוסקסואלית בשטחיהן. בברוני ואיראן מצוין במסרים של דוא"ל בתוך קהילות הלהט"ב בשטחיהן לצד פעילי זכויות האדם.
היסטוריה
בשנת 2009 נוספה לשם הקמפיין טרנספוביה, ופעילויות באותה שנה התמקדו בעיקר בטרנספוביה (אלימות ואפליה של טרנסג'נדרים). עצומה חדשה הושקה בשיתוף עם ארגוני להט"בים בשנת 2009, והיא נתמכה על ידי יותר מ-300 ארגונים לא ממשלתיים מ-75 מדינות, וכן שלושה זוכי פרס נובל (אלפרידה ילינק, פרנסואז בארה-סינוסי ולוק מונטנייה). ערב 17 במאי 2009, צרפת הפכה למדינה הראשונה בעולם שהסירה רשמית טרנסג'נדריות מרשימת מחלות הנפש שלה.
בשנת 2015, ביפוביה נוספה לשם היום.
יוהאן שפרל
יוהאן שפרל (בגרמנית: Johann Sperl; 3 בנובמבר 1840 – 29 ביולי 1914) היה צייר גרמני.
היום הבין-לאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה
היסטוריה
בישראל ובמדינות נוספות בעולם, שם האירוע כולל גם התייחסות ללסבופוביה.
יוהאן שפרל
קורות חייו
יוהאן שפרל נולד בבוך ליד נירנברג בשנת 1840 כבן יחיד להורים פרוטסטנטים. האב הגיע מארבנראוט ליד גרפנברג, עבד בקיץ כעובד יומי אצל החקלאים באזור ובחורף כרת עצים ברייכספורסט ליד נירנברג. האם שנולדה בבוך נאלצה לתרום לכלכלת הבית הצנועה למדי כעוזרת בית. המשפחה גרה בבית קטן ליד חווה.
בשנת 1846 הילד התקבל לבית הספר היסודי בקראפטסהוף הסמוך, אותו סיים בשנת 1854 כתלמיד הטוב ביותר בכיתתו. בתיווכו של כומר הכפר קיבל שפרל את חניכותו הראשונה במכון האמנות הכללי בגייזלר ליד נירנברג, שם עבד כצייר עבור ספרי ילדים וספרות נוער.
בשנת 1856 נפטר האב. שפרל נאלץ לפרנס את אימו האלמנה והחולה. לאחר שסיים את חניכותו בגייזלר, הייתה לו הזדמנות לעבור למכון ליטוגרפי בנירנברג, והוא הוכשר שם כליטוגרף.
היום הבין-לאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה
מטרות ופעילים
אחת המטרות המוצהרות של 17 במאי היא ליצור אירוע שיכול להיות גלוי ברמה הגלובלית מבלי להזדקק לסוג פעולה ספציפי. אשר לדברי פעיליו, גישה זו נחוצה בשל מגוון ההקשרים החברתיים, הדתיים, התרבותיים והפוליטיים שבהם מתרחשות הפרות זכויות של הקהילה במדינות שונות בעולם.
אוקיאניה
ב-17 במאי 2013, ציון היום הבינלאומי בפיג'י לראשונה וכך במשך השנים מאז. בשנת 2017 נערך אירוע ציונו בעיר הבירה סובה אשר במהלכו, השתתפו פעילי להט"ב רבים כמו גם אנשי דת בולטים. מצעד הגאווה הראשון של פיג'י נערך במאי 2018 במקביל לציון היום והתקיים בלוטוקה, העיר השנייה בגודלה והיה למצעד הראשון שנערך במדינת אי באוקיינוס השקט (למעט ניו זילנד ומספר שטחי חסות, כגון הוואי). הנשיא לשעבר אפלי ניילטיקאו נאם באירוע.
יוהאן שפרל
באקדמיה
באביב 1865 ויתר שפרל על פעילות זו לאחר שחסך את הכספים הדרושים כדי להיות מסוגל ללמוד באקדמיה במינכן. שפרל הצעיר יכול היה להתגאות בכך שהוא עבר את מבחן הכניסה והתקבל מיד לשיעור הציור של צייר ההיסטוריה הרמן אנשוץ באוקטובר 1865. בשנת 1865 הוא פגש את וילהלם לייבל בפעם הראשונה, איתו ניהל ידידות לכל החיים.
נקודת השיא וסיום החניכה באקדמיה הייתה כיתת המאסטר המפורסמת של קרל פון פילוטי, שהיה ידוע כצייר תמונות היסטוריות בפורמט גדול. תלמידיו המתקדמים כללו: פרנץ פון לנבאך, אדוארד גרוצנר, פרנץ פון דפרגר, גבריאל מקס ואחרים.
באביב 1866 נקרא ארתור פון רמברג מוויימאר למינכן ללמד שם את כיתת המאסטר. שפרל מצא קשר טוב מאוד עם רמברג, נותר בתחילה כסטודנט שלו אך עזב את האקדמיה רק ​​לאחר מותו בתחילת 1875.
היום הבין-לאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה
אירופה
בשנת 2006, הצהרת מונטריאול נוצרה ואומצה על ידי משחקי החוץ העולמיים 2006 אשר דרשה מהאו"ם וכל המדינות החברות בו להכיר ב-17 במאי כיום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה.
יוהאן שפרל
באקדמיה
למרות היותו חבר בקבוצת לייבל, ההכשרה של רמברג הייתה בעדיפות עליונה, בייחוד מכיוון ששפרל התבגר באופן אמנותי בתחילת שנות השבעים עד כדי כך שהוא יכול היה להתמודד עם יצירות תובעניות יותר. מסביבות 1875 ואילך עבר שפרל מתבניות התמונות הגדולות והרב-דמויות הקודמות לקומפוזיציות קטנות יותר.
ב־1878 עבר לברבלינג יחד עם וילהלם לייבל. בדצמבר 1878 הגיע מקס ליברמן למינכן מוונציה. שפרל כנראה פגש את ליברמן במהלך 1879 דרך לייבל. בתחילת שנות השמונים שפרל החל לעסוק יותר ויותר בציור נוף.
היום הבין-לאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה
אירופה
במאי 2008 נמנעו קבוצות להט"ב אוקראיניות מלציין את היום הבינלאומי באוקראינה לאחר התערבות של הרגע האחרון מצד הרשויות שאמרו למארגנים כי בשל סבירות של התנגדות יהיה על האירועים להיבטל.
יוהאן שפרל
שנותיו האחרונות
בסוף 1882 עבר שפרל לקרייבורג אם אין, שחברים המליצו לו בגלל מיקומה היפה. בשנת 1883 עבר שפרל עם וילהלם לייבל לסטודיו החדש שלו בבאד אייבלינג. במאי 1899 ערך שפרל טיול באיטליה, הוא היה בפירנצה, סיינה וונציה. הטיול בדרום לא נתן לו רעיונות חדשים.
היום הבין-לאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה
אירופה
"החודש נגד הומופוביה" היה קמפיין של פעילי להט"ב בלארוסים בין התאריכים 17 באפריל עד 17 במאי 2009 במינסק, גרודנו ולוניניץ אשר כלל מסעות פרסום ואירועים. החודש אורגן על ידי "Gayby.org", "Gay.by", חברי הליגה לשוויון מיני "למבדה" וארגון זכויות האדם הבינלאומי, אמנסטי אינטרנשיונל של בלארוס. למעלה מ-50 כלי תקשורת דיווחו על אירועי החודש שבהם החלו לדבר לראשונה על הומוסקסואליים ולסביות בגלוי. מטרתו העיקרית של קיום החודש הייתה להתנגד לכל סוג של אלימות פיזית, מוסרית וסמלית כלפי אנשים בעלי נטייה מינית וזהות מגדרית שונה, הבעת סולידריות עבור להט"בים בעולם שאינם מסוגלים להילחם על זכויותיהם ולניהול מערכה רחבה יותר למען זכויות אדם.
יוהאן שפרל
שנותיו האחרונות
ב־24 במאי 1910, התמוטט שפרל, שהיה שקוע לחלוטין בציור. הוא לקה בשבץ מוחי שגרם לשיתוק חלקי בצד ימין של גופו.
יוהאן ספרל נפטר ב־23 ביולי 1914, כמה ימים לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
היום הבין-לאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה
אירופה
ב-17 במאי 2012, ארגון הלהט"ב הגאורגי "אידנטובה" ארגן מצעד שליו לקראת ציון היום. זו הייתה הצעדה הציבורית הראשונה לתמיכה בשוויון זכויות עבור קהילת הלהט"ב במדינה. עם זאת, הצעדה הופסקה זמן קצר לאחר תחילתה, לאחר שהצועדים טענו כי הם הותקפו על ידי מפגינים דתיים כולל נציגי הכנסייה האורתודוקסית הגאורגית וקבוצות נוצריות קיצוניות. המשטרה התערבה כדי להגן על משתתפי המצעד רק לאחר שהקרבות כבר פרצו ועצרה מספר מהקורבנות כביכול במקום את התוקפים. ארגון זכויות האדם הבינלאומי, אמנסטי אינטרנשיונל, מתח ביקורת על הממשלה על כך שהיא לא הגנה כנדרש על קיום המצעד. ב-14 בינואר 2013 הגיש הארגון אידנטובה ומשתתפי המצעד תביעה נגד המדינה בבית הדין האירופי לזכויות אדם בה נטען כי גאורגיה לא הגנה כנדרש על משתתפי המצעד ולא חקרה או הענישה את העבריינים בצורה יעילה.
יוהאן שפרל
שנותיו האחרונות
הוא נקבר בבית העלמין המרכזי בווירצבורג ליד חברו וילהלם לייבל.
היום הבין-לאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה
אירופה
ציון היום בשנת 2013 במדינה נתקל בתוקפנות. פעילי להט"ב קיימו עצרת לציונו אך עם זאת, לא התקיימה בפועל. אלפי מפגינים הומופובים, ובראשם כמרים אורתודוקסים גרוזיניים, קיימו הפגנה נגדית. מפגינים נשאו תמונות של ישו ושלטים עליהם נכתב "הפסיקו לקדם תעמולה הומוסקסואלית בגאורגיה" ו-"אנחנו לא צריכים סדום ועמורה". חלק מהנשים הניפו מה שנקרא חבילות סרפד עבור "להכות את ההומואים". למרות נוכחות כבדה של המשטרה, המפגינים הסתערו על המתרסות שהגנו על העצרת. לפחות כ-28 בני אדם נפצעו קל, כאשר רבים נלכדו באוטובוסים ובחנויות סמוכות ובבתים שהותקפו על ידי המפגינים. על פי סרטון מהמקום, המשטרה הצילה צעיר אחד מלינץ' לכאורה על ידי כמה עשרות אנשים. לטענת איגוד עורכי הדין הצעירים הגאורגים המדינה "לא הצליחה להבטיח את קיום האירוע המתוכנן... ובכך הופרו זכויותיהם של משתתפי העצרת לאספה ולהופעה גסה". משקיפים ציינו כי המשטרה אפשרה לאנשי דת אורתודוקסים ומפגינים אחרים להיכנס לאזור המוגדר ולהפגין בתקשורת פרטית, בקריאת כינויים ציניים ומשפילים בפני משתתפי העצרת. ראש הממשלה בידזינה איוואנישווילי, יחד עם גורמים מובילים נוספים, גינו את האלימות כלפי העצרת, באומרו, "הזכות להתכנס בשלום ולהביע את דעתנו באופן חופשי היא זכות יסוד לדמוקרטיה שלנו. כל אזרח גרוזיני מרוויח זכות זו באופן מלא ושווה. פעולות אלימות, אפליה והגבלת זכויותיהם של אחרים לא יעברו בשתיקה, כל המבצעים של מעשים אלו יטופלו על פי החוק".   ב-31 במאי 2014 נערך מצעד הגאווה הראשון בקפריסין בבירה ניקוסיה. המצעד נחל הצלחה עם מעל 4,500 צועדים אשר זכה לתמיכה פוליטית נרחבת כמעט מכל המפלגות ברחבי הקשת הפוליטית, כמו גם לתמיכה של הנשיא לשעבר ג'ורג' ואסיליו, משרד הפרלמנט האירופי בקפריסין, נציגות הנציבות האירופית בקפריסין ועוד כ-15 שגרירויות שצעדו עם המצעד כולל נציגים זרים. יתר על כן, שגרירויות דנמרק, פינלנד, הולנד, שוודיה וארצות הברית בקפריסין הניפו דגלי גאווה. את האירוע הקדים פסטיבל הגאווה בקפריסין, שהתקיים בתאריכים לרגל ציון היום הבינלאומי ב-17 במאי לבין 31 במאי 2014.
במאי 2017, לכבוד ציון היום בליטא, בניין עיריית וילנה הואר בצבעי דגל הגאווה. האירוע התקבל בברכה על ידי ראש העירייה, שגרירים דיפלומטים ופוליטיקאים נוספים. באותו יום ערך הפרלמנט תערוכת אמנות תחת כותרת של זכויות להט"ב. באותו החודש, ארגנו פעילי להט"ב במולדובה מצעד שליו במקביל לציון היום. גורמים במשטרה ביטלו את האירוע זמן קצר לאחר תחילתו, בגלל חששות בטיחותיים משום שקבוצות אורתודוקסיות פונדמנטליסטיות יתחילו לתקוף את משתתפיו. נשיא המדינה, איגור דודון תמך בהתקפות האלימות ההומופוביות ואמר כי, "מעולם לא הבטחתי להיות נשיא עבור ההומואים, הם היו צריכים לבחור בנשיא משלהם". הוא גם פגש באופן אישי את קבוצת הרדיקלים ובירך אותם. עם זאת, כ-450 אנשים השתתפו במצעד, שהיה מספר שיא של משתתפיו באותה תקופה.
ב-17 במאי 2019, היום הבינלאומי התקיים באנדורה והציג סרטי להט"ב בערים שונות. לרגל ציון היום באותו התאריך בסרביה, התאספו מאות אנשים במרכז נובי סאד לקראת מה שתואר ככנס הגאווה הראשון בעיר הצפונית של המדינה. האירוע אורגן על ידי עמותה מקומית לא ממשלתית, בתמיכת גורמים בעירייה.
אמריקה הצפונית
בשנת 2003 הקים הארגון הקנדי "Fondation Émergence" את ציון היום הלאומי נגד הומופוביה, שהתקיים ב-1 ביוני בקוויבק. בשנת 2006, שינה את התאריך ל-17 במאי, על מנת להצטרף לתנועה הבינלאומית.
ב-2013, שבוע של מופעי דראג, צעדות צבעוניות ואירועי חברה ותרבות בבירת קובה, הוואנה הגיע לשיאן עם ציון היום הבינלאומי. מאז, נערכים אירועים שונים מדי שנה בציונו.
במאי 2017, היום הבינלאומי ציון בנציבות הבריטית העליונה של סנט לוסיה יחד עם עמותת הלהט"ב "מאוחדים וחזקים".
אמריקה הדרומית
בשנת 2010 חתם לואיז אינסיו דה סילבה, אז נשיא ברזיל, על חוק שהנהיג את 17 במאי כיום הלאומי נגד הומופוביה במדינה.
ב-21 במרץ 2014 הכריזה מקסיקו, על פי צו נשיאותי, ב-17 במאי כיום הלאומי נגד הומופוביה.
האספה הלאומית של ונצואלה (AN) הכירה רשמית ב-17 במאי כיום נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה. ב-12 במאי 2016 תמרה אדריאן, יו"ר הוועדה הבינלאומית של "IDAHO", בירכה את מעשה החקיקה כ-"סימן לשינוי בוונצואלה שבה לכולם יש שוויון זכויות והזדמנויות". בשנים האחרונות, הממשלה החלה להשתתף באירועי הגאווה לראשונה.
אסיה
בישראל צוין היום לראשונה ב-17 במאי 2006, תחת הכותרת "הבנ"ה". היום צוין ב-25 פעילויות שונות ברחבי הארץ, בהן השתתפו אישי ציבור, ובהם השרה יולי תמיר, וחברי הכנסת יוסי ביילין, זהבה גלאון ודב חנין. נשיא מדינת ישראל משה קצב, פרסם הודעת תמיכה רשמית במטרות היום ובגנות ההומופוביה בקוראו לציבור לגלות סובלנות ולעקור כל ביטוי שנאה ועוינות. שרת החינוך, יולי תמיר, הודיעה מעל בימת הכנסת כי תוסיף את המאבק בהומופוביה לתוכנית הלימודים במערכת החינוך. בשנת 2011 השיקו נינו אבסדזה מקדימה וניצן הורוביץ את השדולה הגאה של הכנסת במסגרת אירועי היום הבינלאומי נגד הומופוביה שנערכו בתל אביב. מדי שנה מתקיימת צעדת יום ההבנ"ה של נוער העיר תל אביב-יפו, המתחילה בגן מאיר ומסתיימת בכיכר התרבות.
בשנת 2015, חברי ארגון הלהט"ב בלאוס, "Proud to be Us Laos" ציינו במדינה את היום הבינלאומי הראשון בשטחה בתמיכת ארגון האיחוד האירופי אשר דווח גם כן בטלוויזיה הלאומית, ערוץ טלוויזיה ממשלתי.
פרויקט ברוניי, שהוקם בשנת 2015, מבקש לקדם זכויות אדם, לרבות חופש דת, חופש ביטוי וזכויות להט"ב בברוניי באמצעות מדיה חברתית. הקבוצה ארגנה אירוע קהילתי פרטי בשנת 2016, שציין את היום הבינלאומי הראשון של ברוניי.
היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה נחגג לראשונה בבהוטן ב-2016. משרדי האו"ם במדינה פתחו בקמפיין מקוון להגנה על זכויות הלהט"ב. דגל הגאווה הונף במדינה לראשונה, בבית האו"ם בטהימפהו. ב-2018 האירוע נערך במלון מיגמר עם נציגי הממשלה וכן מהחברה האזרחית והתקשורת. האירוע נצפה מאז בכל שנה.
ב-17 במאי 2018, במהלך ציון היום בהודו נערכו פעילויות ברחבי המדינה, כולל בבופאל, דלהי, מומבאי, קולהפור, טריוונדרום ולאקנאו. שגרירויות זרות רבות בהן אוסטרליה, אוסטריה, בלגיה, ברזיל, קנדה, קוסטה ריקה, קרואטיה, צ'כיה, דנמרק, פינלנד, צרפת, גרמניה, יוון, איסלנד, אירלנד, איטליה, יפן, לטביה, ליטא, לוקסמבורג, מלטה, מקסיקו, ניו זילנד, הולנד, נורווגיה, פורטוגל, סרביה, סלובניה, ספרד, שוודיה, שווייץ, הממלכה המאוחדת וארצות הברית הביעו תמיכה בזכויות הלהט"ב במדינה, ואישרו מחדש את מחויבות מדינותיהן לקידום זכויות אדם. בהונג קונג, בכל יום בינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביופוביה, מתקיימת תהלוכה ברחבי האזור להפגנת סולידריות. תהלוכת ציונו הראשונה נערכה בשנת 2005. בשנים האחרונות נראתה גם מעורבות פוליטית לנפוצה יותר בציונו אשר כללה מספר מחוקקים בולטים אשר השתתפו בתהלכה ובמצעדי הגאווה עבור הפגנת סולידריות עם הקהילה.
בשנת 2015 פרסם משרד הפנים הירדני הצהרה על זכויות להט"ב בתגובה לפרסום סביב אירוע בבירת ירדן, עמאן. בהצהרה נאמר כי זכויות להט"ב מתנגשות עם האסלאם, שעל פי חוקת המדינה היא הדת הרשמית, וכי החוק הירדני מפליל את קיום ישיבות הציבור ללא אישור מוקדם וכן התנהלות ציבורית המפרה את השלום או את תפאורה של החברה. הצהרה זו הייתה בתגובה לפרסום סביב אירוע זכויות הלהט"ב שהתקיים בעמאן בציון היום הבינלאומי בשנים 2014 ו-2015, למטרות חינוכיות ודיון במצב הקהילה הגאה הירדנית בשטחי המדינה. באירועים השתתפו פעילים רבים וחברי הקהילה והארגון "בני ברית להט"ב בירדן". באירוע השני שהתקיים בשנת 2015 שגרירת ארצות הברית בג'ורדן אליס וולס הייתה אחת הדוברות. האירוע שהתקיים בשנת 2015 פורסם כמעט בכל כלי התקשורת המקומיים.
המהדורה הראשונה של אירוע גאווה בבירת לבנון, ביירות התקיימה בין התאריכים 14–21 במאי 2017 במקביל לציון היום הבינלאומי במדינה. האירוע משך אליו 4000 משתתפים באירועים שכללו תצוגות אופנה, ערב סיפורי להט"ב, הקרנות סרטים, מספר מסיבות, מופעי דראג ואירועים חברתיים נוספים.
ב-17 במאי 2018, לציון היום בקוריאה הדרומית, לבשו שמונה סטודנטים בגדים בצבעי דגל הגאווה באוניברסיטה הפרסביטריאנית ובסמינר התאולוגי (PUTS). ביולי 2018 העניקה האוניברסיטה לארבעה סטודנטים עונשים הכוללים השעיה משיעורים בשל המעשה. ביולי 2019 זכו הסטודנטים בתיק כשבית המשפט המחוזי במזרח סיאול קבע כי על האוניברסיטה לבטל את העונשים ולשלם את שכר הטרחה של הסטודנטים.
באפריל 2018 החליטה "Sina Weibo", אחת מפלטפורמות המדיה החברתית הפופולרית ביותר בסין, לאסור על הצגת כל הנושאים הקשורים לקהילת הלהט"ב. הדבר עורר במהירות ביקורת חריפה מצד הציבור ויומון העם, העיתון הרשמי של מפלגת השלטון, המפלגה הקומוניסטית הסינית. הביקורות כללו שימוש בהאשטאג "#IamGay" (אני הומוסקסואל) להפגנת סולידריות עם קהילת הלהט"ב הסינית אשר נצפה יותר מ-240 מיליון פעמים בפלטפורמה. מספר ימים לאחר מכן "Sina Weibo" ביטלה את האיסור. סינים רבים פירשו את תגובת יומון העם כאות לכך שהממשלה עשויה לרכך את יחסה לזכויות להט"ב. עם זאת, קמפיין לציון היום הבינלאומי בקמפוסים בבתי הספר נאסר על ידי פקידים ממשלתיים כעבור חודש בלבד.
היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה מצוין במונגוליה מאז 2011 עם אירועים הנוסדים על ידי מרכז הלהט"ב המונגולי. בשנת 2013 אורגן שבוע הגאווה הראשון על ידי חברי הקהילה לציונו ומאז שנת 2014, המרכז מארגן מדי שנה את "ימי השוויון והגאווה" לקידום אי-אפליה.
מיאנמר חגגה את מצעד הגאווה הראשון שלה במספר ערים ברחבי המדינה בשנת 2012 לציון היום הבינלאומי.
אפריקה
בבנין, ב-17 במאי 2013 ארגנו אגודות הלהט"ב בקוטונו אירוע ציבורי לתמיכה בציון היום במכון פרנסיס, שמשך קהל מגוון של 200 איש,
השפעה
נכון לשנת 2019, כ-69 מדינות עדיין מפלילות מערכות יחסים הומוסקסואליות, מה שאומר שמיליוני הומואים, לסביות וביסקסואלים אינם מסוגלים לחיות את חייהם בגלוי. כמו כן, ב-26 מדינות, אנשים טרנסג'נדרים נתונים לעונשים, ונמצאים בסיכון לא פרופורציונלי לאלימות ברחבי העולם. בעוד כי "IDAHOBIT" משמש לעיתים קרובות כפלטפורמה לארגון יוזמות לקידום המאבק לזכויות קהילת הלהט"ב במדינות רבות, אף במדינות כגון אוגנדה או בנגלדש בהן ההומוסקסואליות מופללת.
פנצינג
פנזינג (בגרמנית: Penzing) הוא הרובע ה-14 של וינה ומורכב מהיישובים פנזינג, ברייטנזה, באומגרטן, הוטלדורף והדרסדורף-וידלינגאו. במערב הוא חולק גבול עם פורקרסדורף ומוארבאך. חלק גדול מהמחוז מורכב משטחים ירוקים, כולל פארק שטיינהוף, דהנהפארק וחלק מהווינרוואלד.
וריד הצוואר החיצוני
הווריד הצוואר החיצוני (TA: vena jugularis externa) הוא וריד זוגי בצוואר, המנקז את הדם מהפנים ומהמבנים השטחיים של הראש. וריד הצוואר החיצוני מצטרף עם הווריד התת-בריחי, בצד הצדדי של הצומת הווריד התת-בריחי ווריד הצוואר הפנימי.
אנטומיה
הווריד מתחיל בתוך בלוטת מיצד האוזן ויורד בכיוון למטה בצוואר. הוא מסתיים בווריד התת-בריחי או לרוחב או קדמי לשריר המסור הקדמי.
יש לו 5 ורידים מתנזרים: יש גם וריד תקשורת שנמצא בגוף בלוטת מיצד האוזן בין וריד הצוואר החיצוני והוריד הצוואר הפנימי.
רלוונטיות קלינית
מכיוון שהווריד גדול ושטחי, הוא נוח לגישה במצבי חירום וניתן להשתמש בו להחדרת צנתרים תוך ורידיים.
וסילי מירוביץ'
וסילי יאקובלביץ' מירוביץ' (ברוסית: Васи́лий Я́ковлевич Миро́вич; 1740 – 15 בספטמבר 1764) היה קצין רוסי זוטר בגדוד סמולנסק של צבא האימפריה הרוסית, הידוע בעיקר בזכות ניסיונו הכושל לחלץ את איוואן הששי מכלאו במצודת שליסבורג. איוון השישי היה קיסר רוסיה יותר משנה כתינוק בשנים 1740–1741, עד שהוא ומשפחתו הודחו ונכלאו על ידי יליזבטה, קיסרית רוסיה ולאחר מכן על ידי יקתרינה הגדולה. ניסיון החילוץ הסתיים ברצח איוואן על ידי שני סוהרי הקבע שלו, שקיבלו הוראות קפדניות וסודיות של הקיסרית להרוג את אסירם באירוע שכזה.
ראשית חייו
וסילי מירוביץ' נולד בסביבות שנת 1740. לא נודע הרבה על חייו עד שניסה להציל את איוון השישי, למעט העובדה שהוא ממוצא אוקראיני אריסטוקרטי. אחוזות משפחתו הוחרמו בשנת 1709 על ידי פיוטר הגדול מכיוון שסבו התייצב לצדו שלאיוואן מזפה נגד הצאר במהלך הפלישה השוודית לרוסיה. מירוביץ' גדל בעוני כתוצאה מכך ונשלל ממרבית המורשת המשפחתית שלו, הוא עתר לסנאט הרוסי בתקווה להחזיר את אדמות משפחתו פעמיים וסורב בשתי הפעמים. הוא התקרב להאטמן של אוקראינה, אך נאמר לו כי טענותיו חסרות סיכוי.
ניסיון חילוץ איוון השישי
מירוביץ' שובץ לאחר מכן כקצין במבצר שליסלבורג, המצודה בה איוואן השישי נכלא. מירוביץ' החל במהרה להבין את זהותו של האסיר ששמו נאסר מצוות הכלא, והוא קבע את עצמו כמצילו. כוונותיו המקוריות של מירוביץ' היה להביא לעצמו תהילה באמצעות הצלת הצאר האמיתי, כך שיוכל ליהנות מחיים טובים יותר. עם זאת, הוא לא הבין שהייתה פקודה סודית להרוג את איוואן אם ינסו לחלצו.
הוא מצא שותף בשם אפולון אושאקוב בתחילת מאי 1764. תוכניתם כללה ניסיון של אושקוב להיכנס למבצר בסירה עם צו מזויף של הקיסרית המורה על שחרורו של איוואן הששי. לאחר מכן הם יעצרו את מפקד הכלא ויבריחו את איוון לסנקט פטרבורג דרך נהר הנייבה. שם, הם יודיעו על איוון כשליט ראוי. ההפיכה לא הלכה לפי התוכנית כאשר אושאקוב נשלח לפתע ללוות שיירה לסמולנסק. אולם אושקוב, באמתלה של מחלה, נפרד מהשיירה ופנה לעבר הבירה. עם זאת, הוא לא חזר וטבע בדרכו.
הוצאתו להורג
החקירה נמשכה שבועות רבים ובמהלכה סירב מירוביץ' לנקוב בשמות שותפיו. יקטרינה, אף על פי שכעסה, דחתה את פסק הדין ברוב קולות בית המשפט ובחרה שלא לדחוף לעונש אלים ואף הכחישה את הצעת חבר השופטים לעינויים. לבסוף, מירוביץ' הוצא להורג ב-15 ספטמבר וחיילים מעורבים רבים אחרים נידונו למלקות וגלות.
מרקוס ולריוס מסאלה ברבאטוס
מרקוס ולריוס מסאלה ברבאטוס (בלטינית: Marcus Valerius Messala Barbatus; לכל המאוחר 12 לפנה"ס - בין 20 ל-23 לספירה) היה מגיסטראט רומאי אשר שימש כקונסול בשנת 20 לספירה. אביה של הקיסרית מסלינה.
ביוגרפיה
על חייו ידוע מעט מאוד. הוא נולד ככל הנראה בסוף המאה ה-1 לפנה"ס, למרקוס ולריוס מסאלה אפיאנוס אשר שימש כקונסול בשנת 12 לפנה"ס ונפטר זמן קצר לאחר מכן. אמו הייתה קלאודיה מרקלה הצעירה, בתם של אוקטביה (אחותו של אוגוסטוס) וגאיוס קלאודיוס מרקלוס. הייתה לו אחות אחת בשם קלאודיה פולכרה, אשר לימים נישאה לפובליוס קווינקטיליוס וארוס. לאחר מות אביו נישאה אמו ללוקיוס אמיליוס לפידוס פאולוס.
באזור שנת 15 הוא נישא לבת דודתו דומיטיה לפידה הצעירה בתם של לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס ושל אנטוניה הזקנה. נולדה להם בת אחת - מסלינה אשר לימים נישאה לקלאודיוס והפכה לקיסרית. מסלול המשרות שלו לא ידוע בשנת 20 לספירה נבחר מסאלה כקונסול לצד מרקוס אורליוס קוטה מקסימוס מסלינוס. הוא מת זמן קצר לאחר מכן. אשתו נישאה לאחר מותו לפאוסטוס קורנליוס סולה לוקולוס.
מפלגת חוק הטבע
מפלגת חוק הטבע (באנגלית: NLP - Natural Law Party) היא מפלגה בינלאומית, שנוסדה בשנת 1992, על בסיס עקרונות המדיטציה הטרנסצנדנטלית, "חוקי הטבע", ויישומם על כל דרגי השלטון. בשיאה, הייתה המפלגה פעילה ב-74 מדינות. היא ממשיכה לפעול בהודו ובמספר מדינות בארצות הברית. המפלגה מגדירה את "חוק הטבע" כתבונה המארגנת ושולטת ביקום הטבעי. מפלגת חוק הטבע תומכת בשימוש בטכניקת המדיטציה הטרנסצנדנטלית ובתוכנית "TM-Sidhi", ככלי להחייאת "חוק הטבע" ולהפחתה או ביטול בעיות בחברה. בישראל רצה המפלגה פעמיים בבחירות לכנסת בשנות ה-90 של המאה ה-20.
היסטוריה
מפלגת חוק הטבע הוקמה ביוזמת מהרישי מהש יוגי, מייסד תנועת המדיטציה הטרנסצנדנטלית, לראשונה ב במרץ 1992, והקימה תוך זמן קצר סניפים ב: צרפת, אוסטריה, גרמניה, קרואטיה, ישראל, יפן, ספרד, הולנד, איטליה, אוסטרליה, נורווגיה, שוודיה, ניו זילנד, צ'ילה, תאילנד וקנדה. השלוחה האמריקאית של המפלגה נוסדה מאוחר יותר באותה שנה בפיירפילד, איווה, ארצות הברית, על ידי קבוצה של אנשי חינוך, אנשי עסקים, עורכי דין ותומכים אחרים של תנועת המדיטציה הטרנסצנדנטלית. המפלגה הייתה פעילה במדינות רבות נוספות, ונציגים מ-60 מדינות השתתפו בכנס בינלאומי בבון, גרמניה בשנת 1998.
המפלגה דגלה בעקרונות המדיטציה הטרנסצנדנטלית, והייתה מחויבת לפוליטיקה ממשלתית מונחית שלום, ומניעת סכסוכים באמצעות תוכניות בריאות הוליסטיות ותרגול טכניקת המדיטציה הטרנסצנדנטלית. בסקוטלנד ובוויילס הכריזו פרסומות המפלגות המקומיות כי "חוק הטבע שולט בשקט על כל היקום, בסדר מושלם וללא בעיה". סניף המפלגה בסקוטלנד ובוויילס הבטיח לפעול להפחתת זיהום האוויר, איסור על גידול מזון מהונדס גנטית ותמיכה בחקלאות בת קיימא. הם תמכו גם בהשכלה גבוהה בחינם ובשימוש בטכניקת המדיטציה הטרנסצנדנטלית במערכת החינוך. בבריטניה, מועמד המפלגה, ג'פרי קלמנטס, דגל בשימוש במדיטציה טרנסצנדנטלית ובפרקטיקת הטיסה היוגית של תוכנית TM-Sidhi להפחתת פשיעה. בארצות הברית כלל המצע של המפלגה תמיכה באנרגיה נקייה, תיוג של מזון מהונדס גנטית, איסור על הקמת מפעלים לאנרגיה גרעינית וסיום ועדות פעולה פוליטיות.
הממלכה המאוחדת
הסניף הראשון של המפלגה הוקם בממלכה המאוחדת, שם היה מהרישי מהש יוגי דמות ידועה בגלל קרבתו לידוענים שונים, בראשם להקת הביטלס. ב-6 באפריל 1992 ערך ג'ורג' הריסון מופע גיוס תרומות באולם אלברט הול, בלונדון עבור המפלגה, קונצרט הסולו הראשון באורך מלא שערך בבריטניה מאז 1969. על פי הריסון, שבוע לפני הבחירות הכלליות, מהרישי מהש יוגי הציע להריסון שהוא, פול מקרטני ורינגו סטאר יתמודדו לבחירות לפרלמנט באזורי הבחירה של ליברפול כמועמדים של המפלגה, אך הם סירבו.
בבחירות הכלליות בממלכה המאוחדת בשנת 1992, שהתקיימו ב-9 באפריל, התמודדה המפלגה על 310 מושבים, וקיבלה 0.19% מהקולות, כאשר כל מועמד איבד את תשלום הפיקדון (דמי הרשמה לבחירות), על כך שלא קיבל לפחות 5% מהקולות.
ארצות הברית
בארצות הברית מפלגת חוק הטבע הריצה את ג'ון האגלין כמועמד לנשיאות בשנים 1992, 1996 ו-2000. הוא היה מועמד ב-48 מדינות וקיבל 110,000 קולות (0.12%) בשנת 1996. המפלגה הריצה גם מועמדים לקונגרס ולבחירות מקומיות. בקליפורניה התמודד הפסיכיאטר הרולד בלומפילד כמועמד לתפקיד המושל בשנת 1998. המפלגה ניסתה להתמזג עם המפלגה הרפורמית בשנת 2000. בארצות הברית התפרקה המפלגה ברובה בשנת 2004. עם זאת, כמה מסניפה, כמו במישיגן, המשיכו לפעול והתחברו עם מפלגות קטנות אחרות.
בישראל
בישראל הוקם אחד הסניפים הראשונים של המפלגה, לקראת הבחירות לכנסת השלוש עשרה, ב-23 ביוני 1992, בהם קיבלה 1,734 קולות. לבקשתה המפלגה קיבלה את הסימן "ים". ב התמודדה המפלגה שוב, וקיבלה 2,924 קולות. את המפלגה בישראל הקים גד תיק, שהיה פעיל בתנועת המדיטציה הטרנסצנדנטלית, עוד משנות ה-70, ועמיחי רוקח, טייס חייל האוויר שנפל בשבי במלחמת יום כיפור. שניהם גם היו ממקימי היישוב הררית בגליל. גד תיק ניסה מספר פעמים, קודם להקמת המפלגה, לקדם את המדיטציה הטרנסצנדנטלית ככלי שיביא שלום עולמי.
הארגון החרדי יד לאחים, ביקש מוועדת הבחירות המרכזית לכנסת, לפסול את מפלגת חוק הטבע מלרוץ לבחירות לכנסת בטענה שהמפלגה מקדמת "עבודת אלילים", אך בקשתו נדחתה. מנהיג המפלגה גד תיק גם קיבל איים רצח טלפוני.
ארבע-עשרה אוקטבות (אלבום)
ארבע-עשרה אוקטבות הוא אלבום בביצוע ההרכב המוזיקלי ארבע-עשרה אוקטבות. האלבום הוקלט באולפני טריטון ויצא בחברת ישראפון. הוא הוסב לתקליטור בשנת 1994 ויצא בסדרת "כנען של פעם" בחברת הליקון.
השירים באלבום
האלבום כולל 12 שירים, מהם שלושה קטעים אינסטרומנטליים. בין השירים: שני לחנים לשירי משוררים מוכרים:
סטאר וורלד
סטאר וורלד (STAR World) הוא ערוץ טלוויזיה אסייתי המשדר בשפה האנגלית. זהו אחד מערוצי רשת Star TV (אסיה). הערוץ משודר, בין השאר, בהונג קונג, בהודו, באינדונזיה, במלזיה, בפקיסטן, בפיליפינים, בסינגפור, בקוריאה הדרומית, בטאיוואן, בתאילנד, ובישראל (בעבר).
לוח השידורים של הערוץ בנוי ברובו מתוכניות וסדרות בידור רבות מארצות הברית ומבריטניה, כגון "אמריקן איידול", "בטי", "עקרות בית נואשות", "משפחת סימפסון", "החוף הצפוני", "פרקינסון", "מלך השכונה", "כולם אוהבים את ריימונד", "סיינפלד", "מסע בין כוכבים: הדור הבא", "באפי ציידת הערפדים", "אנג'ל", "משמר המפרץ", "היפים והאמיצים", "8 חוקים פשוטים", "המופע של אופרה וינפרי", "המופע של דרו קארי", "כוכבים בריבוע", "מלקולם באמצע", "של מי השורה הזאת בכלל?", "חברים", "גיבורים", "סקראבס" ו"נמלטים".
שידור הערוץ בעבר בישראל
שידורי הערוץ בישראל החלו בשנות התשעים, כאשר הוחלט בכבלים להפסיק את שידוריו של ערוץ "סטאר פלוס" (השייך לאותה הרשת) ולהעלות את "סטאר וורלד" במקומו. בסוף שנת 2003 גם חברת הלוויין Yes החלה לשדר את הערוץ, אך בתחילת שנת 2007 הפסיקה לשדר אותו עקב צפייה נמוכה בערוץ שנבעה מכפילות תכנים רבה בינו לבין ערוצי הבית של yes - ערוצי yes Stars. ב-25 באוגוסט 2008 הודיעה חברת HOT כי תחל לשדר את הערוץ בליווי כתוביות בשפה העברית. על-פי פרסומי החברה, תרגום הערוץ היה מיועד להתחיל ב-1 בספטמבר, עם זאת, החברה נאלצה לחזור בה מהפרסומים וההצהרות כאשר התברר כי לא רכשה זכויות תרגום לתכנים אשר שודרו בערוץ. שידורי הערוץ הסתיימו בישראל ב-4 בינואר 2009.
ג'יימס סוורבי
ג'יימס סוורבי (באנגלית: James Sowerby; 1757–1822) היה חוקר טבע, מאייר ספרי מדע, ומינרולוג אנגלי. ספריו שפורסמו, כמו "הבוטניקה של ניו הולנד" או "בוטניקה אנגלית", כוללות את ציוריו המפורטים והמושכים. השימוש בצבעים עזים וטקסטים נגישים נועדו להגיע לקהל המתרחב שהתעניין בהיסטוריה של הטבע.
ביוגרפיה
ג'יימס סוורבי נולד ב-21 במרץ 1757 בלמבת', לונדון, הוריו נקראו ג'ון וערבאלה. לאחר שהחליט להפוך לצייר פרחים, המיזם הראשון שלו היה עם ויליאם קרטיס שאת ספרו "פלורה לונדיננסיס" הוא אייר. סוורבי למד אמנות באקדמיה המלכותית בלונדון, והוכשר אצל ריצ'רד רייט. הוא התחתן עם אן ברטינגהם דה קרלה ונולדו להם שלושה בנים: ג'יימס דה קרל סוורבי (1787–1871), ג'ורג' ברטינגהם סוורבי הראשון (1788–1854) וצ'ארלס אדוארד סוורבי (1795–1842). הוא ציפה שבניו ימשיכו לתרום להוצאת הכרכים הרבים שבהם היה אמור היה שם משפחתם להיות מונצח - המחשה ההיסטוריה של הטבע.
משימה מוקדמת של סוורבי הייתה לאייר פרסום עם בוטנאי צרפתי, ובהמשך הוא עבד עם ויליאם קרטיס, שפרסם כרכים ראשונים של כתב העת הבוטני הבריטי הראשון "המגזין הבוטני", שמכיל חמישים ושש מאיוריו של סוורבי. בשנת 1790 החל את הראשון מבין כמה פרויקטים גדולים: יצירה בת 36 כרכים, "בוטניקה אנגלית" שפורסמה במהלך 23 השנים הבאות, הכילה 2,592 חריטות בצביעת יד והתפרסמה בשם הבוטניקה של סוורבי. מספר גדול של צמחים אמור היה לקבל את הפרסום הרשמי הראשון שלהם במסגרת עבודה זו, אך ההסמכתה לכך הגיעה מטקסט שכתב ג'יימס אדוארד סמית', שהוחלף מאוחר יותר במקור מדויק יותר. את העבודה המשיך בנו, ג'יימס דה קרל סוורבי, שפרסם אוסף נוסף של 204 תחריטים, ברובם ללא צבע עד סוף המהדורה הראשונה בשנת 1835. תחריטים נוספים נוספו על ידי מאיירים אחרים עד שנת 1865 והסתיימו בתחריט מספר 2,999.
אדרית ממושקפת
אורכה של האדרית 52-57 ס"מ והיא בעלת נוצות שחורות לבנות, והזכר בעל פנים ירוקים בהירים עם כתמים לבנים סביב העין המעוטרים בפסים שחורים שנתנו להם את השם ממושקפים. המקור כתום עם בליטה לבנה בתחילתו. הנקבות והצעירים חומים אך גם בעלי אזור בהיר יותר מסביב לעיניים.
ג'יימס סוורבי
ביוגרפיה
זה היה תמצית הידע בהיסטוריה של הטבע. התיאור של הצמחים היה קפדני, והוא נכתב מתוך דגימות ומחקר, בניגוד לציורי הפרחים של תקופת הרוקוקו שמטרתם הייתה אמנותית ולא מדעית. סוורבי התכוון להגיע לקהל רחב שהתעניין בעולם הטבע, זאת על ידי פרסום היצירות בצורה מושכת את העין. התחריטים הצבעוניים קיבלו הערכה רבה גם על ידי החוקרים לתחומי המדע השונים.
אדרית ממושקפת
הם חיים בימים ומפרצים בצפון אלסקה ובסיביר ובחורף נודדים בלהקות גדולות לעבר אזורים חמימים יותר או לגונות בקרח הימי. הם צוללים מתחת למים להגיע למגוון מיני צדפות ורכיכות או סרטנים. האדריות מקננות יחדיו בטונדרה ובקן מטילים 5-9 ביצים.
ג'יימס סוורבי
ביוגרפיה
הפרויקט הבא שלו היה בקנה מידה דומה: המינרלים הקונכולוגיה של בריטניה, קטלוג מקיף של מאובני חסרי חוליות רבים שנמצאו באנגליה, פורסם בפרק זמן של 34 שנה, החלקים האחרונים הוצאו על ידי בניו ג'יימס דה קרל סוורבי וג'ורג' ברטינגהם סוורבי. הפרסום הגמור מכיל 650 תחריטים צבעוניות ב־7 כרכים. הוא גם פרסם שתי יצירות חשובות שהמחישו המינרלוגיה: "המינרלוגיה הבריטית" (1804–1817) וכתוספת לה "מינרלוגיה אקזוטית" (1811–1820).
סוורבי יצר אוסף ענק של דגימות ששימשו אותו בהכנת הכרכים הרחבים שהוא ייצר. הרבה גאולוגים בולטים ומדענים אחרים השתמשו באוספיו למחקריהם, וגם תרמו דגימות לאוסף שלו, כמו האספנית אתלדרד בנט. הוא התכוון שהאוסף יהפוך לבסיס למוזיאון לטבע. הוא הוסיף חדר בחלקו האחורי של בית מגוריו, בו שיכן את האוסף הזה. רבים ביקרו את האוסף, שאחת האטרקציות בו היה המטאוריט מיורקשייר, זה שנראה ונאסף בשנת 1795 – המטאוריט האנגלי הראשון שתועד.
ג'יימס סוורבי נפטר ב־25 באוקטובר 1822.
מורשת
נכדו הגדול של ג'יימס, חוקר הטבע ארתור דה קרל סוורבי המשיך את המסורת המשפחתית, וסיפק דגימות רבות למוזיאון הבריטי והמוזיאונים בשנגחאי ובוושינגטון די. סי.
פאוסטוס קורנליוס סולה
פאוסטוס קורנליוס סולה (בלטינית: Faustus Cornelius Sulla; ? - 40 לספירה) היה מגיסטראט רומאי אשר שימש כקונסול בשנת 31 לספירה.
ביוגרפיה
סולה נישא לדומיטיה לפידה הצעירה בתם של לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס ושל אנטוניה הזקנה. הנישואים נערכו ככל הנראה זמן קצר לאחר שדומיטיה לפידה התאלמנה מבעלה הראשון מרקוס ולריוס מסאלה ברבאטוס הוי אומר בין 20 ל-23 לספירה. נולד להם בן אחד פאוסטוס קורנליוס סולה פליקס, אשר נישא לקלאודיה אנטוניה, בתם של קלאודיוס ואליה פאיטינה. בשנת 31 נבחר סולה כקונסול סופקטוס לצד סקסטוס טדיוס ולריוס קאטולוס. הוא נפטר באזור שנת 40. אשתו נישאה מאוחר יותר לאפיוס יוליוס סילאנוס.
אריק דוידוב
אריק דוידוב (נולד ב-15 באוגוסט 1965) הוא וירטואוז חצוצרה, מוזיקאי ומלחין ישראלי. נחשב לאחד החצוצרנים המובילים בעולם בתחומו. מייסד ז'אנר מוזיקלי ראשון מסוגו בישראל ובין הבודדים בעולם ששם את החצוצרה בקדמת הבמה בעמדת הסולן. התפרסם בשבירת "תקרת הזכוכית" של חצוצרן כנגן בתזמורת ומוביל מופעים מוזיקליים ייחודים, בהם הוא מנגן בחצוצרה ביד אחת ובידו השנייה מנצח על הקהל. הנגינה בחצוצרה ביד אחת הפכה לסימן ההיכר שלו.
ביוגרפיה
דוידוב החל את דרכו המקצועית כנגן קלאסי מחונן וזכה שלוש פעמים ברציפות בפרסים על הצטיינות והצטיינות יתירה מאת קרן שרת אמריקה ישראל לאמנים צעירים בתחום מוזיקה קלאסית. את הקריירה הסולנית החל כילד במרכז המוזיקה ביפו בביצועי סולו עם תזמורת הנוער העירונית בחוצות תל אביב-יפו. בשירותו הצבאי היה נגן חצוצרה מוביל וסולן בתזמורת צה"ל בניצוחו של המנצח יצחק גרציאני ז"ל והקליט עם התזמורת קטעי סולו רבים. בתום השירות ניגן בתזמורות סימפוניות. לאחר כעשר שנים בתחום המוזיקה קלאסית, הפיק מופע מוזיקלי כחצוצרן סולן בו הוא נותן ביטוי ליכולתו הבלתי אמצעית לתקשר עם הקהל. ייצג את ישראל כשגריר מוזיקלי בהופעות רבות, בכנסים דיפלומטים ובקונצרטים מיוחדים ברחבי העולם. בישראל הוזמן אריק דוידוב להופעות ולאירועים ממלכתיים וייצוגיים של מדינת ישראל, בין האירועים הבולטים בהן הופיע כאמן סולן: חנוכת גשר המיתרים בירושלים, שם ניגן בפלטפורמה בגובה 100 מטר שהוקמה במיוחד עבורו, פתיחת המכבייה ה-18, חנוכת הסינמטק הישראלי, טקסי פרס ישראל, טקס הענקת ד"ר של כבוד לנשיא המדינה שמעון פרס, כנס הלאדינו  על שם יצחק נבון, בפברואר 2023 מלון דויד, ים המלח.
תזמורות
לדוידוב שיתופי פעולה פוריים לאורך השנים עם התזמורות המובילות בארץ מתחום הקלאסי והג'אז: התזמורת הקאמרית הישראלית, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, תזמורת האופרה הקאמרית, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית ותזמורת הג'אז של תל אביב. עם תזמורות אלו ביצע דוידוב קונצרטים ייחודים שבמרכזם עומדת החצוצרה עם רפרטוארים מגוונים הלקוחים מעולמות מוזיקליים שונים, קלאסי, ג'אז, פופ ורוק. בין התוכניות הבולטות שביצע דוידוב עם התזמורות: מ"היידן ללואי ארמסטרונג" מופע מחווה ליצירות החצוצרה מתקופת היידן ללואי ארמסטרונג. מופע נוסף "אספניול", מוקדש למוזיקה ספרדית, לטינית ולמוזיקה יהודית ספרדית עתיקה- לדינו. ב-2015 יזם דוידוב יחד עם המנצח אביב רון קונצרט שנוגע בפרות הקדושות של עולם המוזיקה הקלאסית. הקונצרט נקרא "קלאסי בקצב משגע" והוא כולל יצירות קלאסיות בלבוש חדש. המארש הטורקי של מוצרט חזר למקורותיו בטורקיה, הבדינרי של באך, חובר למקצב בולגרי של אחת עשרה שמיניות, ויוואלדי פגש כליזמרים בעונות השנה, הספר מסיביליה של רוסיני רקד טנגו, באך זז בקצב פאנקי ואופרות של פוצ'יני עובדו לנעימות חצוצרה.
לדוידוב שיתופי פעולה עם תזמורות סימפוניות בעולם. בין מופעיו הבולטים: מופע סולו עם תזמורת פילהרמונית באו"ם בז'נבה, בפרלמנט הקנדי, באולם קונצרטחבאו באמסטרדם, בפני הקונגרס הציוני, ייצוג של ישראל בשבוע ישראל שמתקיים בפסטיבל פרחים שמתקיים אחת לעשור בהולנד, בכנס עסקי בפונטה דל אסטה באורוגוואי ומופעים במדרת גיוס כספים לגופים ישראליים שונים, בקנדה, אוסטרליה ובאמריקה.
אלבומים
"Jewish Soul" -
איגור קוטיוח
איגור קוטיוח (באסטונית: Igor Kotjuh; נולד בשנת 1978) הוא משורר ומתרגם אסטוני.
דמעות של מלאכים
דמעות של מלאכים הוא פזמון שכתב דן מינסטר והלחין יוני רכטר. השיר בוצע במקור על ידי ההרכב "ארבע-עשרה אוקטבות" שכלל את יוני רכטר, אבנר קנר והמתופף זוהר לוי, ויצא לאור בשנת 1975.
רקע
השיר נכתב על ידי דן מינסטר והולחן על ידי יוני רכטר בעודם לומדים יחד בתיכון. הוא הוקלט עבור האלבום היחיד שהוציא ההרכב, והיה לשיר המצליח ביותר ממנו.
שלישיית "אף אוזן גרון" הקליטה את השיר. השיר הוצג במצעדי הפזמונים, אך לא משך תשומת לב רבה. אריק איינשטיין ביצע את השיר אף הוא. בשנת 1977 נכלל השיר באלבומו "אנשים אוהבים לשיר", שתיעד שתי הופעות שקיים. האלבום עובד והופק מוזיקלית על ידי רכטר.
בשנת 1979 נכלל השיר באלבום "באופן קבוע וחד פעמי" שתיעד את המופע שהועלה על ידי יוני רכטר ויהודית רביץ. אסתר עופרים ועפרה חזה ביצעו כל אחת אף הן גרסאות כיסוי משלהן.
רטופה
רטופה (שם מדעי: Ratufa) הוא סוג של סנאי עצים גדול המצוי ביערות הודו ודרום-מזרח אסיה והוא אחד מהסוגים הגדולים במשפחת הסנאיים, הכולל 4 מינים.
הרטופות יכולות להגיע לאורך 45 ס"מ ולמשקל 2 ק"ג. הן בעלות פרווה כסופה עד שחורה או ערמונית-כהה ולהן חוטם קצר, עיניים גדולות וכפות גדולות. זנבן ארוך ביותר ויכול ללפות ענפים.
סנאים אלה ניזונים בעיקר מזרעים ואגוזים וכן מפירות. הם פעילים בשעות החשיכה וחיים לבד או עם זוג.
וולטר בוקר
וולטר בוקר (17 בדצמבר 1933 – 24 בנובמבר 2006) היה מוזיקאי ג'אז אמריקאי. יליד פרארי וויו, טקסס, בוקר היה נגן בס מוערך. נגינתו התאפיינה על ידי הטיות קוליות, גליסנדו וטכניקות טרמולו.
ביוגרפיה
בוקר עבר עם משפחתו לוושינגטון הבירה באמצע שנות הארבעים של המאה ה-20. הוא ניגן בקלרינט וסקסופון אלט בקולג' עם להקת קונצרטים. בשנת 1959 החל לנגן בבס בזמן שירותו בצבא ארצות הברית. הוא שירת באותה יחידה בה שירת אלביס פרסלי.
אחר שחרורו מהצבא, הוא ניגן עם הסקסופוניסט אנדרו ווייט בוושינגטון, כשניגן בחמישיית JFK בתחילת שנות השישים. בשנת 1964 עבר בוקר לעיר ניו יורק, והועסק על ידי החצוצרן והמלחין דונלד בירד. לאחר מכן, הקליט וסייר עם הפסנתרן ריי בראיינט, זמרת הג'אז בטי קרטר, המלחין והפסנתרן צ'יק קוריאה, נגן הסקסופון סטן גץ, החצוצרן ארט פארמר, נגן הויברפון מילט ג'קסון, פסנתרן הג'אז ת'לוניוס מונק ונגן הסקסופון סאני רולינס, לפני שהצטרף לחמישיית קנונבול אדרלי בשנת 1969, והחל קשר שנמשך עד ליום מותו של אדרלי בשנת 1975.
פאן ג'ונשון
פאן ג'ונשון (סינית מסורתית: 潘均順 ; סינית: 潘均顺 פיניין; Pān Jūnshùn; 1889 – 1974), היה הסיני הראשון שלו הוענק התואר חסיד אומות העולם, ב-19 בינואר 1995, לאחר שהציל בתקופת השואה ילדה יהודיה באוקראינה והסתיר אותה מהנאצים בביתו, החל מינואר 1942 ועד אוגוסט 1943.
חייו
פאן ג'ונשון נולד בסין בשנת 1889. הוא היה קומוניסט, ולכן בשנת 1916 עבר לברית המועצות בחיפוש אחר עבודה. הוא התיישב במוסקבה שם מצא עבודה בתור פועל, החליט להישאר ברית המועצות, נישא לאישה מקומית ונולדו לו שני בנים. בשנת 1936 היגרו הוא ומשפחתו לעיר חרקוב שבאוקראינה, שם מתה אשתו ממגפה.
וולטר בוקר
ביוגרפיה
בנוסף לחמישייה שלו, הוא גם הקים את הרכב "Elmollenium", שהתבסס על אותה קבוצת ליבה של החמישייה (פלוס ברטה הופ) והקדיש אותה לנגינת המוזיקה של המוזיקאי והפסנתרן אלמו הופ, שהיה נשוי בעבר לאשתו.
פאן ג'ונשון
חייו
שני בניו של ג'ונשון גויסו לצבא האדום בתחילת המלחמה. הם נעדרו בקרב ונחשבו בחזקת נעדרים במלחמה.
ג'ונשון שרד את המלחמה והמשיך לחיות בחרקוב עד מותו ב-1974.
וולטר בוקר
ביוגרפיה
בוקר נפטר בביתו במנהטן, ניו יורק, ב־24 בנובמבר 2006, בגיל 72.
פאן ג'ונשון
הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
בסוף שנת 1941, עם פלישת הנאצים לברית המועצות, רוכזו כל יהודי חרקוב, ולאחר מספר ימים הודיעו שעומדים להעבירם. התנאים במחנה שאליו הועברו על ידי הנאצים היו גרועים מאוד - היהודים כמעט שלא קיבלו מזון ומים, ונאלצו לאכול שלג.אישה יהודיה בשם יליזבטה דבורקינה (Yelizabeta Dvorkina) זיהתה את הסכנה הנשקפת לה ולבתה לודמילה (לוסיה), שהייתה בת 10, ושיחדה שומר נאצי בעזרת תכשיטים על מנת שיאפשר לבתה לברוח מגטו חרקוב. לודמילה נמלטה מהמקום, והצליחה לחזור לבית שבו גרו היא ואמה לפני שהנאצים גרשו אותן. בבית זה התגורר באותה תקופה ג'ונשון. כשראה את לודמילה החליט שיחביאה בביתו. הוא גידל אותה כבתו והסתירה מהנאצים במשך למעלה משנה וחצי. שלושה שכנים סייעו לג'ון בהסתרת לודמילה, נדזדה פופלניוק (Nadezhda Popelniuk), אלכסנדרה בבאייב (Alexandra Babaev) ומיטרופן בבאייב (Mitrofan Babaev).
חסיד אומות העולם
ג'ונשון סיפק מחסה ומסתור ללודמילה גנריכובנה (Genrichovna), ילדה אוקראינית יהודייה שברחה מגטו חרקוב באזור הכיבוש של הצבא הגרמני. היא ברחה עקב מאמצי אמה שהבינה כי ילדיה צפויים להיהרג עקב העברתם הצפויה לעיר אחרת.
וולטר בוקר
כמוביל
·  2000: Bookie's Cookbook (with Leroy Williams, Cecil Payne, Marcus Belgrave, Roni Ben-Hur, Larry Willis)
פאן ג'ונשון
חסיד אומות העולם
ב-19 בינואר 1995 הכיר יד ושם בג'ונשון חסיד אומות העולם
לאחר המלחמה
עם שחרור חרקוב על ידי הצבא האדום, ב-23 באוגוסט 1943, עזבה לודמילה את מחבואה בביתו, אך הם שמרו על קשר לכל אורך חייו של ג'ונשון.
מריצבורג יונייטד
מריצבורג יונייטד (באנגלית: Maritzburg United) הוא מועדון כדורגל דרום אפריקאי, המשחק בליגת העל הדרום-אפריקאית.
יושב ראש הקבוצה הוא פארוק קאדודיה ומאמן הקבוצה הוא ארנסט מידנדרופ הגרמני.
היסטוריה
מועדון הכדורגל מריצבורג יונייטד הוקם בשנת 1979 בעיר פייטרמריצברג, שבמחוז קוואזולו-נטאל.
בעונת 2007/08, ירדה הקבוצה לליגת המשנה , לאחר שסיימה את העונה במקום האחרון.
בעונת 2008/09, זכתה באליפות ליגת המשנה, וחזרה אל ליגת העל הדרום-אפריקאית.
בשנת 2019, החליפה הקבוצה את צוות האימון ומינתה את שחקן העבר אריק טינקלר (Eric Tinkler) למאמן הקבוצה.
אצטדיון
הקבוצה משחקת באצטדיון הארי גוואלה, אשר ממוקם בעיר פייטרמריצברג, ובו כ-12,000 מושבים.
אינטואיט
אינטואיט (באנגלית: Intuit Inc.) היא חברת תוכנה עסקית אמריקאית המתמחה בתוכנה פיננסית. מטה החברה נמצא במאונטיין וויו, קליפורניה, והמנכ"ל הוא סאסן גודרזי. המוצרים של אינטואיט כוללים את אפליקציית הכנת דיווחי המס TurboTax, אפליקציית ניהול הכספים האישית Mint, תוכנית הנהלת החשבונות לעסקים קטנים QuickBooks, שירות ניטור האשראי Credit Karma, ופלטפורמת שיווק בדוא"ל Mailchimp. ב-2019, יותר מ-95% מההכנסות והרווחים שלה הגיעו מפעילותה בתוך ארצות הברית.
אינטואיט הציעה שירות מקוון חינמי בשם TurboTaxFree File וכן שירות בעל שם דומה בשם TurboTax Free Edition שאינו חינמי עבור רוב המשתמשים. החל מעונת הגשת המס של 2021, TurboTax כבר לא משתתפת ב-Free File Alliance.
אינטואיט הפעילה לובי נמרץ כדי למנוע ממס הכנסה האמריקאי לספק למשלמי המיסים טפסים מלאים מראש בחינם, כמקובל במדינות אחרות.
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1983 על ידי סקוט קוק וטום פרולקס בפאלו אלטו, קליפורניה.