cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אבראהים אבו דיה
חייו
במלחמת העולם השנייה התגייס אבו דיה לחיל החפרים הבריטי ונפל בשבי הגרמנים ביוון. לאחר נפילתו בשבי הצטרף לדיוויזיית הנדשאר של הוואפן אס אס שהקים המופתי תחת פיקוד הנאצים. נפל בשבי בעלות הברית במהלך הקרבות בצפון אפריקה, ונדון על שיתוף פעולה עם האויב.
כשחזר ארצה השתלב כמפקד במיליציות הפלסטיניות. עם תחילת מלחמת העצמאות, בסוף דצמבר 1947, הנהיג אבו דיה את אנשי מיליציית אל-ג'יהאד אל-מוקדס של המופתי בנפת חברון. הוא ארגן מחנה אימונים ליד צוריף לאנשי הכפרים באזור. ממחנה זה יצאו אנשיו, והם היו הכוח המרכזי בהתקפות על גוש עציון בינואר 1948.
ב-16 בינואר 1948 עמד אבו דיה בראש פזעה של מאות הלוחמים שהכריעו את אנשי שיירת הל"ה בקרב על גבעה ליד צוריף והתעללו בגופותיהם. לאור הצלחתו הפך אבו דיה לסגנו של עבד אל-קאדר אל-חוסייני, אשר מינה אותו למפקד אזור ירושלים.
ב-27 במרץ 1948 פיקד על הקרב סביב המחסום שעצר את שיירת נבי דניאל. הקרב הסתיים בנסיגת כוחות ההגנה והתאבדות חלקם. הלוחמים הישראלים שפונו בתיווך הבריטים נאלצו להותיר לאנשי אבו דיה שלל שיריוניות ונשק.
במרץ 1948 הגיע אבו דיה בראש עשרות לוחמים לשכונת קטמון, שתושביה הערבים האמידים החלו לנטוש אותה, והתבסס שם. באפריל 1948 הוא השתתף כמפקד אחד הכוחות בקרבות הקסטל ונפצע פעמיים, ובקרב על הכפר בית סוריק.
בעקבות מותו של עבד אל-קאדר אל-חוסייני הפך אבו דיה למפקד הבכיר של אל-ג'יהאד אל-מוקדס באזור ירושלים. הוא פיקד על הלוחמים הערבים בקרב סן סימון ב-30 באפריל 1948 ונפצע קלות. הוא אושפז בבית החולים בבית צפאפא משם יצא ב-2 במאי 1948 לעיר העתיקה לארגן תגבורת, אך נעצר על ידי הבריטים עם חייליו. התנהגותו התפרשה בצד היהודי והבריטי כפחדנות, ואף כעריקה. מנגד, הפלסטינים הטילו את האחריות לכיבוש קטמון על הבריטים שמנעו את שובו לקטמון, והתעלמו מהעובדה שניסיונו לחזור למקום היה לאחר ההשתלטות היהודית על השכונה.
הוא גייס מחדש לוחמים לפלוגתו מאזור בית לחם וב-24 במאי 1948 נטל חלק עם פלוגתו והכוחות המצריים בקרב רמת רחל. בקרב זה נפצע קשה ונותר משותק בפלג גופו התחתון. הוא הוטס לבית חולים בקהיר, שם זכה לביקור של המופתי אמין אל-חוסייני ואנשיו, ושל משפחת ח'ליל א-סכאכיני, שהתיידדה איתו בעת שירותו בקטמון, ועם נפילת השכונה לידי הפלמ"ח נמלטה לקהיר. לאחר מכן הועבר אבו דיה לבית חולים בביירות. אבו דיה מת בביירות ב-1952.
בזיכרון הלאומי הפלסטיני נחקקה דמותו כ"גיבור קטמון".
יחסי אורוגוואי–בוליביה
סקירה כללית
מבחינה היסטורית, שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הספרדית (בנדה המזרחית ופרו העליונה) עד תחילת המאה ה-19. שתי המדינות הן חברות מלאות בקבוצת ריו, האיחוד הלטיני, ALADI, איגוד האקדמיות ללשון הספרדית, ארגון מדינות אמריקה, ארגון המדינות האיברו-אמריקניות, הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, איגוד האומות הדרום אמריקאיות, קבוצת קיירנס ו-G77.
יחסי סחר
בשנת 2013 חתמו שתי המדינות על הסכם של סיוע טכני הדדי.
שוהימרדון
שוהימרדון או שהימרדן או שח'ימרדן (באוזבקית: Шоҳимардон; ברוסית: Шахимардан) היא עיירה קטנה במחוז פרגנה באזור פרגנה במזרח אוזבקיסטן, ולמעשה מובלעת המוקפת כולה בקירגיזסטן, באזור עמק בהרי פמירו-עלי. זוהי אחת מארבע הטריטוריות של אוזבקיסטן המובלעות בתוך שטח קירגיזסטן (בנוסף למובלעות ג'אני-אייל, סוך וצ'ון-קורה) ואחת משש הטריטוריות המובלעות בתוך שטח קירגיזסטן בסך הכל (שתי המובלעות האחרות הן וורוך וקאירגאץ' השייכות לטג'יקיסטן).
שוהימרדון הוא אתר תיירוותי פופולרי עם מספר בתי הבראה, ומקום בולט המשמש גם עלייה לרגל. על פי האגדה, הח'ליף עלי נקבר במקום.
Kingdom Hearts (סדרת משחקים)
Kingdom Hearts (ביפנית: キングダム ハーツ) היא סדרת משחקי מחשב, שפותחו על ידי Square Enix בשיתוף פעולה עם דיסני. המשחקים הם קרוסאובר בין דיסני לסקואר אינקס ומכילם דמויות מסרטי דיסני ו-Final Fantasy. המשחק הראשון Kingdom Hearts יצא לאור בשנת 2002.
Kingdom Hearts: Chain of Memories
Chain of Memories הוא המשך ישר למשחק הראשון העלילה מתרחשת מסיום המשחק הראשון ושנה לפני תחילת המשחק השני. לעומת המשחק הראשון שיצא לפלייסטיישן 2, המשחק הזה יצא לגימבוי אדוונס ב-2004 והכיל מערכת קרב מבוססת קלפים. ב-2007 יצא רימייק למשחק לפלייסטיישן 2 בשם Kingdom Hearts Re:Chain of Memories.
בנוסף, המשחק יצא גם בגרסה מיוחדת + Final Mix שכוללת את Kingdom Hearts II Final Mix ואת Kingdom Hearts Re:Chain of Memories.
וב-2013 המשחק יצא בגרסת HD לפלייסטיישן 3 ב-Kingdom Hearts HD 1.5 ReMIX.
Kingdom Hearts 358/2 Days
העלילה עוקבת אחרי רוקסס בזמן שלו בארגון 13. המשחק הזה יצא בלעדי ל-DS ומאוחר יותר גם למחשב ולפלייסטשן. זה גם המשחק הראשון בסדרה שמכיל מולטיפלר. קטעי עלילה של המשחק הומרו מחדש ל-HD בגרסת ה-Kingdom Hearts HD 1.5 ReMIX.
Kingdom Hearts II
החברה שהוציאה את המשחק הראשון בסדרה, Squaresoft, עברה שינויים והתאחדה עם חברה יפנית הנקראת Enix, ולכן המשחק השני בסדרה התעכב ובסוף שוחרר על ידי Square-Enix ביפן רק בסוף 2005 ולאחר מכן בשנת 2006 בארצות הברית ואירופה. המשחק התבסס על אותן דמויות מוכרות (סורה, ריקו וקאירי), והכיר לנו כמה חדשות. המשחקיות השתפרה להפליא ואפשר להבחין כי הצוות שעבד על המשחק הראשון למד מטעויות העבר ושיפר את המערכת.
Kingdom Hearts Birth by Sleep
Birth by Sleep הוא פריקוול לסדרת המשחקים ומתרחש 10 שנים לפני העלילה של המשחק הראשון, ומגלים מה היו האירועים שהובילו לכל מה שקרה במשחקים. במשחק הזה משחקים עם שלוש דמויות, כל אחת עם סיפור משלה. המשחק יצא לראשונה ל־PSP ב-9 ביוני 2010 וגרסת ה־HD של המשחק שכוללת גם את גרסת ה-Final Mix יצאה ב-2 בדצמבר 2014 ב-Kingdom Hearts HD 2.5 Remix.
Kingdom Hearts III
Kingdom Hearts 3 הוכרז לראשונה בתערוכת E3 2013. המשחק יצא לאור ב-25 בינואר 2019 לפלייסטיישן 4 ולראשונה גם לXbox One. משחק זה מציג לראשונה גם את העולמות של "פיקסאר" ובהם "צעצוע של סיפור", "פלונטר", "מפלצות בע"מ", "לשבור את הקרח" ו-"6 גיבורים".
משחקי מובייל
Kingdom Hearts V CAST זה משחק המובייל הראשון בסדרה והמשחק הראשון שלא פותח על ידי Square Enix והעלילה שלו לא נחשבת קאנון, המשחק יצא במיוחד לפאלפונים V CAST ביפן ב-1 באוקטובר 2004 ובארצות הברית ב-4 בפברואר 2005.
Kingdom Hearts coded משחק המובייל הראשון בסדרה שפותח על ידי Square Enix ויצא בלעדית ליפן ב-8 נובמבר 2008, אבל מפני שהמשחק יצא בפרקים הפרק האחרון יצא ב-28 בינואר 2010. העלילה מתרחשת אחרי האירועים של Kingdom Hearts II. מאוחר יותר המשחק קיבל רימייק לקונסולת הנינטנדו DS בשם Kingdom Hearts: Re:coded שיצא לשאר העולם.
Kingdom Hearts Union X גרסה מחודשת ל-Unchained X שממשיכה את הסיפור ומוסיפה פיצ'רים חדשים. יצא ליפן ב-23 מרץ 2017 ושאר העולם ב-6 אפריל 2017.
Kingdom Hearts Dark Road משחק שמספר על העבר של זיאנורט ואירקס ועל מה שהוביל את זיאנורט לאפלה. יצא ב-22 ביוני 2020 בכל העולם.
סדר כרונולוגי
לפי סדר כרונולוגי עלילת הסדרה מתרחשת ברצף הבא:
אוסטרליה באירוויזיון 2022
אוסטרליה השתתפה באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו שבאיטליה, עם השיר "Not the Same" של שלדון ריילי. זו הייתה השתתפותה השביעית של המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון, לאחר שהצטרפה אליה בשנת 2015. הנציג האוסטרלי לתחרות נבחר באמצעות הקדם הלאומי של רשת הטלוויזיה הממלכתית SBS, "Eurovision – Australia Decides", שהתקיים ב-26 בפברואר 2022.
רקע
רשות השידור האוסטרלית SBS משדרת בקביעות את התחרות מאז 1983. בשל קשריה התרבותיים והאתניים החזקים בין המדינה ליבשת אירופה, החלו מאמצים להצטרפותה של אוסטרליה לתחרות. בשנת 2014, הזמרת ג'סיקה מאובוי, לימים נציגת המדינה באירוויזיון 2018, ביצעה את השיר "Rainmaker" של אמילי דה פורסט בחצי הגמר השני באירוויזיון 2014. במרוצת השנים יצגו מספר זמרים ממוצא אוסטרלי מדינות אחרות באירופה דוגמת אוליביה ניוטון ג'ון, ג'וני לוגן, ג'ינה ג'י וג'יין קומרפורד כסולן הלהקה הגרמנית טקסס לייטנינג.
לרגל המהדורה ה-60 של האירוויזיון, הוזמנה רשות השידור האוסטרלית להשתתף בו. הרשות, שהייתה חברה חלקית באיגוד השידור האירופי, נענתה לבקשתו, ושלחה את גיא סבסטיאן עם השיר "Tonight Again". כדי לא לפגוע בסיכוי העפלה של מדינות אירופה, אוסטרליה, לצד אוסטריה המארחת ו"ארבע הגדולות" עלתה אוטומטית לגמר. היא הגיעה למקום החמישי עם 196 נקודות. בעקבות המיקום הגבוה, הצטרפה אוסטרליה לאירוויזיון באופן רשמי. באירוויזיון 2016 חויבו האוסטרלים לעבור את שלב חצי הגמר כמקובל. ב-12 בפברואר אותה השנה חתמה SBS עם איגוד השידור האירופי, המאפשר לה להשתתף בתחרות עד 2023. נציגת המדינה לאירוויזיון 2021, מונטיין, כשלה בניסיון להעפיל לשלב גמר התחרות.
Eurovision – Australia Decides
"Eurovision – Australia Decides" שימשה כקדם הלאומי לבחירת הנציג והשיר האוסטרלי לאירוויזיון 2022. התחרות התקיימה במרכז הכנסים והתערוכות של גולד קוסט, בהנחייתם של ג'ואל קריזי ומיף וארהארסט. אחד עשר מוזיקאים השתתפו בה, כשזהות הזוכה נקבעה בניקוד משולב של הצבעת הקהל ושל חברי השיפוט. היא שודרה בערוץ הטלוויזיה של SBS ובאתר האינטרנט "SBS On Demand".
ב-26 באוגוסט 2021 פתחה רשות השידור את תקופת הגשת שירים לשלב הסינון, שהסתיימה ב-26 בספטמבר אותה השנה. על פי התקנון מחצית מכותבי השיר חייבים להיות אזרחי אוסטרליה, והשירים יכתבו בשפה האנגלית או בשפות אבוריג'יניות. עשרה שירים נבחרו באמצעות ועדה מיוחדת, והמבצעים נבחרו על ידי בכירי רשות השידור בהתייעצות עם כותב השיר. הם נחשפו בשלוש פעימות, הראשונה ב-28 באוקטובר 2021, השנייה ב-26 בנובמבר 2021 והשלישית ב-14 בדצמבר 2021.
בד בבד לחשיפת עשרת האמנים שיתחרו בקדם, הכריזה רשות השידור האוסטרלית כי המשתתף האחד עשר בקדם יבחר באמצעות תחרות "טיקטוק". המועמדים נדרשו לשלוח קליפ, באורך של דקה אחת, בהם הם מבצעים שיר. תקופת הגשת המועמדות הסתיימה ב-16 בינואר 2022, שבסופה נבחרה אריקה פדילה.
גמר
גמר הקדם התקיים ב-26 בפברואר 2022. זהות הזוכה נקבעה באמצעות שילוב של הצבעות הקהל ושל קולות השופטים, ביחס שווה של 50/50. חבר השיפוט הורכב מאלכסנדרה רוטאן, חברת להקת קיינו שייצגה את נורווגיה באירוויזיון 2019; דארן הייז, זמר ומלחין; מילי פטריאלה, נציגת חברת APRA AMCOS; אמילי גריגס, ראש ועדת הבידור של רשות השידור האוסטרלית ופול קלארק, מפיק המשדר. סדר ההופעות נחשף ב-24 בפברואר.
קיינו ונציגת אוסטרליה באירוויזיון 2020 וב-2021, מונטיין, הופיעו על בימת הקדם לצד המשתתפים באירוע.
באירוויזיון
המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-26 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי אוסטרליה תופיע בחלק הראשון של חצי הגמר השני.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. אוסטרליה הופיעה שמינית, לאחר סן מרינו ולפני קפריסין. ב-12 במאי 2022 ביצע ריילי את "Not the Same" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. אוסטרליה הופיעה כמדינה ה-21, לפני הממלכה המאוחדת ואחרי שוודיה. ב-14 במאי ביצע ריילי את "Not the Same" בגמר התחרות. הוא הגיע למקום ה-15 עם 125 נקודות (123 מהשופטים ו-2 מהקהל).
פילוג הצבעות השופטים
האנשים הבאים כיהנו בחבר השיפוט של אוסטרליה:
+ (שיר)
+ (מוכר כ-Más; באנגלית: More) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הספרדייה איתנה, בשיתוף הצמד הלטיני קאלי ואל-דאנדי. השיר יצא לאור ב-18 בדצמבר 2019, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום השני במצעד השירים שבספרד.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי איתנה, אלחנדרו רנגיפו, אנדרס טורס ומאוריסיו רנגיפו והופק על ידי אנדרס טורס ומאוריסיו רנגיפו. איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי העניק לשיר את תואר הפלטינה הלטינית הכפולה, על מכירות של למעלה מ-80,000 עותקים במדינה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-72 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של איתנה ב-17 בדצמבר 2019, בשידור חי. נכון ל-6 בדצמבר הקליפ צבר למעלה מ-97 מיליון צפיות.
רכס קנט
רכס קנט (באנגלית: Kennett Ridge) הוא רכס סלעי, היורד מזרחה מן הקצה הצפון מזרחי של מישור מידנייט, בהרי דרווין, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הרכס 11 קילומטרים.
גובהו הממוצע של הרכס 1,531 מטרים מעל פני הים. שיא גובהו של הרכס הוא בפסגת פרידמן, בגובה של 1,920 מטרים מעל פני הים.
גילוי הרכס
הרכס מופה לראשונה על ידי משלחת החקר האנטארקטית של אוניברסיטת ויקטוריה (Victoria University of Wellington Antarctic Expedition) מוולינגטון שבניו זילנד שחקרה את אנטארקטיקה בעונת מחקר 1963–1962.
מקור השם
הרכס נקרא על שם ג'י. פי קנט (J.P. Kennett), גאולוג המשלחת.
מבואות קצרים מאוד
מבואות קצרים מאוד (באנגלית: Very Short Introductions) היא סדרת ספרי עיון של הוצאת אוניברסיטת אוקספורד המגישה הקדמות תמציתיות לנושאים שונים, שנכתבו בידי חוקרים מומחים בתחום. חלק מהספרים הם הדפסה מחדש של טקסטים שכבר נדפסו כחלק מכתבים אחרים, אך רובם המכריע של כרכי הסדרה הם יצירה מקורית. מטרתה של סדרת "מבואות קצרים מאוד" היא לספק לקורא הכללי הקדמה נגישה ונוחה, אך גם תמציתית ומקיפה, למגוון תחומי ידע. בכרכיה יש בממוצע בין מאה למאתיים עמודים בגופן גדול, רוחב יריעה המספיק לסקור את התחום ללא שטחיות וגם להיות נוח ובסיסי. בסדרה יש קרוב ל-600 ספרים.
כל אחד מהכרכים נכתב על ידי מומחה בולט בתחומו. כך, לדוגמה, המבוא למרקס והגל נכתב בידי הפילוסוף פיטר סינגר; המבוא לקבלה בידי החוקר יוסף דן; והמבוא לשייקספיר בידי הסופרת ג'רמיין גריר.
"מבואות קצרים מאוד" עוסק במגוון אדיר של נושאים: פוליטיקה (ישנם מבואות אודות פאשיזם, דמוקרטיה, פוליטיקה בריטית, אנרכיזם, קומוניזם וכו'), דת (הינדואיזם, קתוליות, יהדות, אסלאם, אלוהים וכו'), אישים (שפינוזה, אלכסנדר הגדול, קיינס) ועוד רבים.
מספר ספרים מהסדרה תורגמו לעברית ויצאו בהוצאת השכל של הוצאת ידיעות אחרונות. הספרים הם על: המהפכה הרוסית, אסלאם, הקוראן, בודהיזם, הינדואיזם, מוזיקה, פסיכולוגיה, היסטוריה, ארכאולוגיה, אינטליגנציה, מתמטיקה, ו-אנתרופולוגיה חברתית תרבותית. כרך על מיניות יצא בהוצאת מוסד ביאליק.
טיפוס (ביולוגיה)
טיפוס (type) בביולוגיה הוא דוגמה מייצגת של אורגניזם מסוים (או קבוצה של אורגניזם) אשר הוצמד לו שם מדעי לפי שיטת מיון עולם הטבע. במילים אחרות הטיפוס הוא המודל או המודלים אשר מוזכרים במאמר אשר תיאר את הטקסון ונתן לו את שמו המדעי. בעבר (לפני שנת 1900) בבוטניקה השימוש במונח type היה זהה לשימוש במונח טקסון היום.
הגדרת הטיפוסים מאפשרת בחינה של האורגניזם עליהם התבסס המחקר המקורי וכך מאפשרת לחוקרים אחרים להמשיך את המחקר הטקסונומי עם אותם פריטים. למשל ייתכן ושני כותבים שאינן מודעים אחד לשני יפרסמו מאמרים המתארים את אותו הטקסון אך יתנו לו שמות מדעיים שונים. ייתכן והמידע הטקסונומי או הטכנולוגיה לא היו מפותחים מספיק בזמן כתיבת המאמר המקורי וכעת בחינה מחודשת את הפריטים תביא למסקנה שונה. חוקר מודרני הקורא תיגר על המסנות המקוריות יכול להשוות את ההולוטייפ המאוחסנים במוזאונים ולהחליט אם אכן מדובר מינים שונים או בשם מדעי נרדף.
בוטניקה
לפי ה-ICN טיפוס (Type) הוא מונח המוצמד באופן תמידי לטקסון. (מאמר 7.1). בביולוגיה טיפוס יכול להיות דוגמה של צמח אמיתי או ציור.
ה-ICN מספק רשימה של כמה טיפוסים (מאמר 9), ההולוטייפ הוא החשוב שבהם.
זואולוגיה
לפי ה-ICZN טיפוס של מין או תת-מין הוא אורגניזם (או סדרה של אורגניזם), טיפוס של סוג או תת-סוגים הוא מין וטיפוס של טקסונים מעל סוג הוא סוג. דרגות מעל על-משפחה אינן מוצמדות לטיפוס.
הולוטייפ (Holotype)
הולוטייפ הוא האורגניזם עליו התבסס התיאור של השם המדעי ומהווה מודל לשם זה. ההולוטייפ לרוב מאוחסן במוזיאון או אוספים ידועים ומאפשר גישה חופשית לחוקרים המעוניינים להמשיך ולחקור את הפרט.
פראטייפ (Paratype)
כאשר מוגדר הולוטייפ, וקיימים פרטים נוספים מאותה סדרה של ההולוטייפ (כלומר מוזכרים במאמר ביחד עם ההולוטייפ) הם מכונים הפראטייפ.
נאוטייפ (Neotype)
נאוטייפ הוא אורגניזם הנבחר לשמש כהולוטייפ כאשר ההולוטייפ המקורי אבד או נהרס, או שלא נבחר כזה בתיאור המקורי.
יקב הר ברכה
יקב הר ברכה הוא יקב בוטיק שהוקם בשנת 2007 בהר ברכה שבשומרון, על רכס הר גריזים.
היסטוריה וגאוגרפיה
היקב הוקם בשנת 2007 על ידי משפחת לביא המתגוררת בהר ברכה, ומייצר כ-70,000 בקבוק בשנה. ממוקם 840 מטר מעל פני הים, הכרמים גדלים באקלים ייחודי של ימים חמים ולילות קרים, המתאים לגידול גפני יין. בכרם גדלים ענבי קברנה סובניון, מרלו, ועוד.
היקב מפעיל גם מרכז מבקרים לתיירים מהארץ ומחוצה לה. בנוסף לטעימות יין, מרכז המבקרים מציע גם ארוחות גורמה לקבוצות במסעדה בשם 'ברכה על ההר'.
בינואר 2023 פרס היקב חסות על האירוע השנתי של העמותה לקידום החינוך תל אביב יפו, שנערך בהשתתפות נשיא המדינה יצחק הרצוג.
ישיבת אוהל יוסף
הקמת הישיבה
אחר פטירת הרב עובדיה יוסף נפתח כולל לאברכים בשכונת רוממה בירושלים על שמו, בראשות הכולל עמד הרב עובדיה יוסף, בנו של הראשון לציון הרב יצחק יוסף, ראש ישיבת חזון עובדיה לשעבר. בשנת תשע"ה (2015) הקים יחד עם הרב יוסף עבאדי את הישיבה הגדולה.
בראשית דרכה שכנה הישיבה בשכונת גוש שמונים בשנת תשע"ז עברה לרמות בירושלים, בשנת תשפ"א נכנסה הישיבה לחובות כספיים ועמדה בפני סגירה. בעקבות כך פנה הרב יעקב שרבאני ראש ישיבת אוצרות התורה לרב עובדיה יוסף והציע לו לאחד את הישיבות, הרב יוסף קיבל את ההצעה ואכן הישיבות התאחדו, לקראת האיחוד שופץ בית המדרש ונקרא שמו "היכל צבי" על שם נשיא הישיבה הרב צבי פדידה.
מבנה הישיבה הוא ברחוב עזרא בבני ברק.
מכיוון ששתי הישיבות התאחדו בישיבה שימשו שני משגיחים, הרב עבאדי והרב מאיר פדידה, לאחר מספר חיכוכים, פתח הרב עבאדי ישיבה באותו שם במודיעין עילית.
שיטת הלימוד וההנהגה
הישיבה משתייכת לציבור החרדי-ספרדי. דרך הלימוד בישיבה היא בשיטת הלימוד הליטאית.
צוות הישיבה
ראשי הישיבה הם הרב עובדיה יוסף והרב יעקב שרבאני, כמשגיח מכהן הרב מנחם כהן.
בישיבה מכהנים כר"מים הרב אייל שמריהו, הרב חנניה קדוש, הרב זאב רוזנברג ועוד.
כדורגל באולימפיאדת פריז (2024)
אולימפיאדת פריז (2024) תערך בפריז, צרפת. תחרויות הכדורגל יתקיימו החל מ-24 ביולי 2024 ועד ה-10 באוגוסט 2024. בטורניר הגברים תשתתפנה 16 נבחרות לאומיות, ובטורניר הנשים תשתתפנה 12 נבחרות לאומיות. בטורניר הגברים ניתן לשתף שחקנים אשר נולדו משנת 2001 ואילך ועוד שלושה שחקנים נוספים ללא הגבלת גיל, בעוד אין הגבלה בטורניר הנשים.
אצטדיונים
שבעה אצטדיונים נבחרו לארח את טורניר הכדורגל של האולימפיאדה.
מלאכת מכבה
הגדרת המלאכה היא הפסקת תהליך הבעירה או הקטנת להבה, כאשר התכלית היא הכנת פחמים. לפי חלק מהפוסקים כיבוי שלא למטרת הכנת פחמים אסור מדרבנן, כיוון שזוהי מלאכה שאינה צריכה לגופה, אך לפי הרמב"ם ופוסקים נוספים אחרים מלאכה שאינה צריכה לגופה אסורה מהתורה.
יישומים
מלאכת כיבוי הוא לא רק מעשה כיבוי מוחלט של אש, אלא גם טלטול נר - מלבד איסור המוקצה שבו, עשוי לגרום לנר להכבות מעט, והוא אסור מהתורה.
שרפה בבית
במקרה ויש שרפה בבית, התירו חז"ל לומר "כל המכבה אינו מפסיד", אף על פי שיש בכך רמז שהוא קורא לגוי לכבות וכן רמיזה על כך שהוא יקבל את שכרו לאחר השבת על פעולותיו. ליהודי עצמו מותר להציל רק מזון שלוש סעודות, שכן חששו שאם יתירו לו להציל את כל ממונו ולהתעסק בשרפה יותר מדי, הוא ישכח ומתוך בהלה - יסייע בפעולות הכיבוי, האסורות בשבת.
במקום שיש חשש ממשי לסכנת חיים, מותר לכבות את האש, ככל העבירות בתורה שהותרו משום מצוות פיקוח נפש, חוץ משלוש עברות החמורות שהם עבודה זרה, גילוי עריות, ושפיכות דמים.
מלאכת כיבוי ביום טוב
הפוסקים דנים האם כיבוי הוא מהמלאכות המותרות ביום טוב, שכן קשה למצוא פעולה בהכנת אוכל הכרוכה בכיבוי. במסכת ביצה הגמרא אומרת כי מותר לצלות בשר על הגחלים, לפי רש"י - הפירוש הוא, שאף על פי שהדבר כרוך בכיבוי והבערה כאחד, שהרי כאשר שמים את הבשר על גחלי האש, האש נכבה מעט ורק לאחר מכן מתלקח. יש ראשונים הסבורים שאכן הכנת אוכל זו כרוכה בכיבוי גחלים.
אך יש ראשונים ובראשם הרי"ף הסבורים שמלאכה זו אינה נחשבת לכיבוי, שכן על ידי פעולה זו מובערת האש ביתר שאת בסופו של דבר, ולכן אף על פי שתחילת הפעולה היא בכיבוי רגעי, אין כיבוי כזה נחשב לכיבוי. הפוסקים מפרשים, שלפי דברי הרי"ף, הותרה מלאכה זו לצורך אוכל נפש, אף על פי שאין זה בגדר "אוכל נפש" שהותרה ביום טוב, מכיוון שאין בשר על גחלים דרוש לכל אדם רק למפונקים הרגילים בו.
כיכר מקדוניה
כיכר מקדוניה (במקדונית: Плоштад Македонија) היא הכיכר המרכזית של סקופיה, בירת מקדוניה הצפונית. הכיכר נבנתה בין 1920 ו-1940. מבחינה עירונית, היו בכיכר מספר מבנים חשובים כמו: הבנק הלאומי, בית הקצינים, ארמון ריסטיק וארמון מזורה.
לכיכר לא היה שם רשמי, עד להצטרפותה של מקדוניה הצפונית ליוגוסלביה, אז שמה שונה לכיכר "מרשל טיטו".
הכיכר משמשת בדרך כלל לקיום מספר אירועים תרבותיים, פוליטיים ואחרים. הנשיא, קירו גליגורוב, הכריז בכיכר על עצמאותה של מקדוניה הצפונית והיפרדותה מיוגוסלביה ב-1991.
ב-2007 הודיעה ממשלת מקדוניה הצפונית על תוכניות לשחזר את בית הקצינים, את מבצר סקופיה ואת הכיכר עצמה, שכן כמעט כל המבנים נהרסו לאחר רעידת האדמה שהתרחשה בסקופיה ב-1963.
ב-2011, במסגרת סקופיה 2014, נבנתה ונפתחה מזרקה, שהיא משמשת גם כאנדרטה לזכר אלכסנדר מוקדון, בשם "הלוחם על סוס". בנוסף, הוכרזו מספר אנדרטאות נוספות הקשורות להיסטוריה ולתרבות של העם המקדוני. בנוסף, אנדרטה לזכר סמואיל, שליט בולגריה נמצאת בכיכר.
רנו דומיין
רנו דומיין (בצרפתית: Renault Domaine) היא סטיישן 4 צילינדרים, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1956–1960.
הרנו דומיין נבנתה על בסיס הרנו פרגאט המשפחתית והחליפה את הרנו דומיין.
הפרלמנט של הרפובליקה הפולנית
הפרלמנט של הרפובליקה הפולנית (בפולנית: Parlament Rzeczypospolitej Polskiej) הוא הרשות המחוקקת של פולין. הוא מורכב משני בתים: מקום מושבו של הפרלמנט הוא ברחוב וויייסקה שבמרכז ורשה
יו"ר הסיים יכול להורות על כינוס האספה הלאומית המורכבת משני הבתים יחד. האספה מתכנסת לצורך: הודעה מיוחדת של נשיא פולין, או השבעתו לתפקיד, אשרור החוקה, שינוי תקנות האספה, העברת סמכויות הנשיא ליו"ר הסנאט כשהנשיא איבד את יכולתו לתפקד. מאז כינון הרפובליקה השלישית של פולין, התכנסה האספה הלאומית 18 פעמים בסך הכל.
שני הבתים מתכנסים גם באופן לא רשמי לצרכים חגיגיים או ביקורים של ראשי מדינות זרות.
פסטל דה פייז'או
פסטל דה פייז'או (בפורטוגזית: Pastel de Feijão) הוא מאפה העשוי משעועית נייבי הנפוץ בדרום פורטוגל.
המאפה מורכב מבצק העשוי מקמח ומים במילוי ריבת שעועית נייבי, סוכר, ביצים ושקדים.
היסטוריה
בעקבות פירוקם של המסדרים הדתיים וסגירתם של מנזרים רבים בזמן המהפכה הליברלית, החלו נזירים למכור את הקינוח על מנת לייצר הכנסות.
עארף עלווי
עָארִיף א-רחמאן עַלְוִי (באורדו: عارف الرحمان علوی; תעתיק מדויק: עארף אלרחמאן עלוי; נולד ב-29 ביולי 1949) הוא פוליטיקאי פקיסטני, נשיא פקיסטן ה-13, מאז 9 בספטמבר 2018.
ילה לפמן
קורות חיים
ילה לפמן, נולדה בשטוטגרט, גרמניה, והייתה בתם הבכורה שלוש מבין בנות של תעשיין הטקסטיל האמיד יוסף להמן (1911-1853) ואשתו פלורה לבית לאוכהיימר (1867- 1940). הוריה השתייכו לזרם היהדות הרפורמית בגרמניה (יהדות ליברלית פרוגרסיבית). בן דודה היה הפילוסוף מקס הורקהיימר. מנעוריה הייתה פעילה במיזמים סוציאליים. בגיל 17 הקימה את "חדר הקריאה הבינלאומי" לילדי העובדים הזרים במפעל הסיגריות "וולדורף-אסטוריה" (במפעל זה הוקם ב-1919 בית הספר האנתרופוסופי הראשון). עם תום לימודיה בתיכון "Königin-Katharina-Stift" ("קרן המלכה קתרינה"), בשטוטגרט, שהתה כשנה בפנימייה בשווייץ ללימודי צרפתית.
לאחר שובה לשטוטגרט נישאה לגוסטב הוראס לפמן (1877- 1922), בנו של אמריקני יליד גרמניה שעבד במפעל לעיבוד נוצות בפרבר פוירבך (Feuerbach) בשטוטגרט. לבני הזוג נולדו שני ילדים: אנה-מארי, ילידת 1918, וגינתר, יליד 1921. גוסטב לפמן לחם במלחמת העולם הראשונה כקצין גרמני בחזית בצרפת, אך עקב פציעתו הפך לנכה ונפטר מהתקף לב בשנת 1922.
לאחר מות בעלה, מונתה ילה לפמן כעורכת בעיתון היומי Stuttgarter Neues Tagblatt והייתה לאישה הראשונה בתפקיד זה. היא כתבה מאמרים בנושאים חברתיים-פוליטיים ויזמה, בשנת 1927, הוצאת מוסף בשם "האישה בבית, מקצוע ועסק" ("Die Frau in Haus, Beruf und Gesellschaft"). במקביל פרסמה, בשנת 1927, את ספר הילדים הראשון שלה "Der verschlafene Sonntag" (בעברית: יום ראשון מנומנם), ובשנת 1929 את המחזה לילדים "Der singende Pfennig" (בעברית: הפני המזמר). היא הייתה פעילה במפלגה הדמוקרטית הגרמנית (DDP) בה הפכה למנהיגה של קבוצת נשים אזורית. בשנת 1929 היא התמודדה (יחד עם תאודור הויס), ללא הצלחה, בבחירות לרייכסטאג הגרמני.
עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 איבדה ילה לפמן את משרתה הקבועה בשל יהדותה. עד 1935 המשיכה להיות מועסקת כפרילנסרית בעיתון. בשנת 1936 היגרה עם ילדיה דרך פירנצה לאנגליה. שם קיבלה אזרחות בריטית והתגוררה בפרבר הלונדוני המפסטד גארדן, בבית שהועמד לרשותה על ידי חברים. היא הועסקה במשרות כתיבה זמניות שכללו בין היתר עריכת מאמרים מעיזבונו של המחזאי האוסטרי ארתור שניצלר, עבור אוניברסיטת קיימברידג', ייעוץ לבי.בי.סי בנושאים הקשורים לנוער, עבודה במשרד החוץ ועריכת ספר לימוד גרמנית לבתי ספר. מאוחר יותר קיבלה משרה קבועה בתחנת השידור האמריקאית באירופה (ABSIE). בשנת 1943 פרסמה את הספר "נשים בגרמניה הנאצית" תחת שם העט קתרין תומאס.
חזונה
בעת שהשתלבה במאמץ לשיקום גרמניה גיבשה את חזונה להשכין בקרב ילדים ונוער תקווה לעתיד טוב באמצעות ספרים. היא התמקדה בטיפוח ספרות ילדים ונוער כאמצעי חינוך לפתיחות, לסובלנות ולאי-לוחמה. בשנת 1946 ארגנה בעזרת תרומות של בתי הוצאה לאור ברחבי העולם את התערוכה הבינלאומית הראשונה לספרות ילדים ונוער. התערוכה התקיימה במינכן, במוזיאון לאמנות גרמנית, ששרד את המלחמה ושימש מיד לאחריה כבנין משרדים ומועדון של הצבא האמריקאי. הספרים שהוצגו בתערוכה זו שימשו מאוחר יותר, ב-1949, כאוסף הראשוני של הספרייה הבינלאומית לנוער, שמנתה כ-8000 כרכים ביום פתיחתה. הודות למאמציה הרבים של ילה לפמן זכתה הספרייה לסיוע מאלינור רוזוולט ולמימון בינלאומי מאונסק"ו ומקרן רוקפלר. לקראת פתיחת הספרייה הציעה ילה לפמן לסופר אריך קסטנר את הרעיון לכתיבת הספר "Die Konferenz der Tiere" (עצרת החיות) שבו מאלצות חיות היער את האנושות לחדול ממלחמות.
בשנת 1952 יזמה ילה לפמן כנס במינכן, בהשתתפות סופרים, מוציאים לאור, מורים ופילוסופים, לקידום הבנה בין עמים באמצעות ספרות ילדים. בתום הכנס מונתה ועדה שהקימה ב-1953 את ארגון "ההנהלה הבינלאומית לספרות נוער" (International Board on Books for Young People – IBBY ) שנרשם, ופועל גם כיום, כארגון ללא מטרות רווח בבזל, שווייץ. בין מייסדי הארגון נמנו הסופרים אריך קסטנר ואסטריד לינדגרן. ילה לפמן כתבה רבות על מטרות הארגון בספרה האוטוביוגרפי "Die Kinderbuchbrücke" (גשר ספרי הילדים) שפורסם בשנת 1964. בשנת 1956 הייתה ילה לפמן בין יוזמי "פרס אנדרסן", הפרס החשוב ביותר בעולם לספרות צעירים, המוענק על ידי ארגון ה-IBBY.
יחסי אורוגוואי–פרו
יחסי אורוגוואי–פרו הם יחסי החוץ בין פרו לאורוגוואי.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1912, אך הסכמים שונים התקבלו באופן לא פורמלי במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19.
ישנם מספר אזרחים פרואנים המתגוררים באורוגוואי, כמו גם כמה יוצאי אורוגוואי בפרו.
פרו הפכה לשותפת סחר משמעותית באורוגוואי.
הרשאן
הרשאן (בהונגרית: Harsány) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי הרשאן
יהודים הגיעו למקום במחצית הראשונה של המאה ה-18. בקהילה שנוסדה רשמית בשנת 1880 היו בית כנסת, בית קברות ואת שירותי הדת קיבלו מקהילת הייצ'בה (Hejőcsaba) (שבעבר היה כפר נפרד אך כיום חלק מהעיר מישקולץ).
בשנת 1941 גויסו גברים יהודים מהכפר לעבודות כפייה ובאפריל 1944, רוכזו יהודי הכפר בבית הכנסת ומשם הועברו לגטו מישקולץ. באמצע יוני 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בהייצ'בה שבמישקולץ.
אחרי השואה חזרו לכפר 13 ניצולים מבני הקהילה, ולא הצליחו לשקם את הקהילה. כולם עלו לישראל בתוך כמה שנים.
מריה מהונגריה, מלכת נאפולי
מריה מהונגריה לבית ארפאד, מכונה לפעמים "מריה ארפאד" (באיטלקית: Maria d’Ungheria; בערך 1257 – 25 במרץ 1323) הייתה נסיכה הונגרית, אשתו של קרלו השני, מלך נאפולי ועל ידי כך, מלכה רעיה של ממלכת נאפולי. היא הייתה בתו של מלך הונגריה, אישטוואן החמישי ושל המלכה אליזבט הקומנית. מריה שימשה בשנים 1290–1294 כעוצרת בפרובאנס ובשנים 1295–1296, 1296–1298 וב-1302 כעוצרת ממלכת נאפולי בעת העדר בעלה.
ראשית חייה
אמה של מריה, אליזבת הקומנית, עבדה את הפולחן השמניסטי שהיה מקובל על הקומנים. הנוצרים בני תקופתה ראו בה פגנית וכדי להתחתן עם אישטוואן, אביה של מריה, נאלצה להתנצר לפי הדת הרומית -קתולית. לא ידוע בדיוק באיזה גיל בחרה להתנצר, אבל ייתכן כי גודלה עוד מילדותה בחצר המלכותית לפי מסורת הנצרות האורתודוקסית. מריה נולדה בסביבות שנת 1257 כשנייה בין שישה ילדים. אחיותיה, ארז'בט (אליזבטה מלכת סרביה) וקטלין (קתרינה, מלכת סרביה), הפכו שתיהן למלכות סרביה. אחות אחרת, אנה מהונגריה (1260–1281) התחתנה עם אנדרוניקוס השני פאלאולוגוס. האח היחיד של מריה היה המלך לסלו הרביעי סביה מצד האב היו המלך בלה הרביעי ואשתו, מריה לסקרינה ייתכן כי סבה מצד אמה היה החאן קתן, מנהיג אחד השבטים הקומנים. שם סבתה הקומנית אינו ידוע.
מלכה רעיה של ממלכת נאפולי
ב-1285 קרלו הפך כבר למלך תחת השם "קרלו השני" אבל עדיין נשאר בבית הסוהר האראגוני. מריה לא הייתה אז חלק ממוסד העוצרות של נאפולי. היא התגוררה בפרובאנס ומדי פעם כמחליפה של בעלה הייתה מעורבת בניהול רוזנות זו, אך לא ממש כעוצרת רשמית. ב-1288 לקחה מריה חלק במשא ומתן בנוגע לשחרור בעלה מהשבי ובאותה שנה היא חתמה במטרה זו על הסכם שלום שם ממלכת אראגון. קרלו שוחרר ושב יחד עם מריה לנאופלי. בשנים 1290–1294 החליפה אותו כעוצרת בפרובאנס.
אחרי מותו של קרלו מרטלו ב-1295, ב-30 באוגוסט 1295 הכיר שוב האפיפיור בזכויות מריה מהונגריה כיורשת יחידה של כתר הונגריה. על כס המלכות ההונגרית עלה לבסוף נכדה של מריה ובנו של קרלו מרטלו, קרוברטו או קארוי רוברט לבית אנז'ו (1342-1308). מאוחר יותר בשנת 1382 עלתה על כס המלכות ההונגרית צאצאית משותפת של מריה ושל אחותה, קטלין, מריה, מלכת הונגריה, אשתו של זיגיסמונד מלוקסמבורג שהיה בעצמו צאצא רחוק של בלה הרביעי. ב-1290 אחותה של מריה, ארז'בט נמלטה מבוהמיה עם בנה אחרי שסר חינו של בעלה והוא הוצא להורג. מריה הרשתה לה ולבנה לגור בנאפולי. לבסוף ארזבט הלכה למנזר אחר כך נמלטה משם והתחתנה מחדש עם סטפאן אורוש השני מילוטין של סרביה, אחיו של בעלה של הנסיכה קתלין. שהותה של ארז'בט בנאפולי מתועדת בחודש יולי 1300. ב-1294 שבה מריה יחד עם קרלו השני לנאפולי. היא ייצגה את בעלה במשא ומתן עם האפיפיור בשנים 1296-1295? כיהנה לאחרונה כעוצרת בשנת 1302. בשנים 1296 ו-1298 כיהנה כעוצרת של ממלכת נאפולי בהיעדר בעלה. אחרי כן היא איבדה את השפעתה על מדיניות הממלכה והתמסרה למעשי צדקה בעיקר במימונם של מנזרים וכנסיות. בעלה של מריה, קרלו השני, הלך לעולמו באוגוסט 1309. אין עדויות שהייתה לנזירה, כפי שטענו השמועות, אבל בילתה זמן רב בין כותלי המנזרים. היא חיה בנאפולי כל שאר חייה ונפטרה בה ב-25 במרץ 1323. מריה הובאה לקבורה בכנסיית סנטה מריה דונה רג'ינה בנאפולי.
סיימון אשר לוין
סיימון אשר לוין (באנגלית: Simon Asher Levin; נולד ב-22 באפריל 1941) הוא אקולוג יהודי אמריקאי, פרופסור לביולוגיה בפקולטה לאקולוגיה ואבולוציה באוניברסיטת פרינסטון. לוין מתמחה בשימוש של מודלים מתמטיים ובמחקרים אמפיריים בהבנת תבניות מקרוסקופיות של מערכות אקולוגיות ומגוון ביולוגי.
חייו ופועלו
לוין הוא כיום פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת פרינסטון ומנהל המרכז לביוקומפלקסיטי באוניברסיטה. תחומי המחקר העיקריים של לווין הם בהבנה איך תבניות מקרוסקופיים מתוחזקים ברמת הביוספרה ומערכות אקולוגיות, במושגים של מנגנונים אקולוגיים ואבולוציונים הפועלים בעיקר ברמה של אורגניזמים ובממשקים שבין אקולוגיה לכלכלה. חלק רב מעבודתו עוסק באבולוציית המגוון, מנגנוני מגוון ביולוגי במערכות טבעיות וההשפעות על המבנה והתפקוד של מערכת אקולוגית. הוא עוסק גם במודלים של דינמיקה אפידמיולוגיים כולל עמידות בפני אנטיביוטיקה. לוין היה היו"ר לשעבר של הדירקטוריון במכון הכלכלי-אקולוגי באייר, הנשיא של החברה האקולוגית של אמריקה והנשיא החברה למתמטיקה ביולוגית של אמריקה. כיום לוין מכהן כיו"ר מועצת IIASA (המכון הבינלאומי לניתוח מערכות יישומים), יו"ר עמית של דירקטוריון המדע של מכון סנטה פה וסגן היו"ר של ועדת המדענים מעוניינים. לוין הוא גם חבר בהאקדמיה הלאומית למדעים, בחברה הפילוסופית האמריקאית, באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ובאגודה האמריקאית לקידום המדע.
דבורים בארץ ישראל
כיום (2023), מזוהים כ-1,100 מינים של דבורים החיים בטבע בארץ ישראל. רק כשניים מהם משמשים לשימוש חקלאי ולייצור דבש - דבורת הדבש המערבית ובומבוס האדמה. ניתנת להלן רשימה חלקית עם כ-850 מינים נכון לשנת 2014.
הכחדת הדבורים בישראל
כיום, דבורי הבר עדיין אינן מוגנות על פי חוק, למעט בתוך שמורות טבע וגנים לאומיים. הרס בתי הגידול מהווה את גורם האיום המרכזי על אוכלוסיות דבורי בר בישראל, בייחוד באזור הים תיכוני של ישראל.
כמו כן, איום נוסף על דבורי הבר בישראל הוא התחרות עם דבורי הדבש המצויות בשימוש מסחרי, ומוצבות בכוורות המונחות בצפיפות גבוהה, אפילו מספר קילומטרים מבתי גידול טבעיים, עקב המספר העצום של פועלות דבורי הדבש. ריסוס חקלאי וחומרי הדברה פוגעים גם הם בדבורי הבר.
יחסי מקסיקו–סנט לוסיה
יחסי מקסיקו–סנט לוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין סנט לוסיה.
היסטוריה
מקסיקו וסנט לוסיה כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים מעט לאחר עצמאותה של האחרונה, ב-17 במאי 1979. היחסים שבין שתי המדינות מתקיימים בעיקר בפורומים מולטילטרליים כמו האומות המאוחדות וארגון מדינות אמריקה. בשנת 1981 הפכה סנט לוסיה למטה ארגון מדינות מזרח הקריביים. ב-2005 פתחה מקסיקו לראשונה את שגרירותה התושבת בקסטריז, אשר אמונה גם על ארגון מדינות מזרח הקריביים ועל המדינות שנמצאות בתוכו.
בנובמבר 2010 ביקר ראש ממשלת סנט לוסיה סטיבנסון קינג במקסיקו על מנת להשתתף בוועידה של האומות המאוחדות בנושא שינויי האקלים שנערכה בקנקון. ב-2013 סבלה סנט לוסיה קשות מהרס שנגרם בעקבות הוריקן שנטל. בפברואר 2014 ביקר שר החוץ של מקסיקו חוסה אנטוניו מאדה בסנט לוסיה. במהלך הביקור תרמה מקסיקו 500,000 דולרים אמריקאים על מנת לעזור למדינה בבנייה מחדש של בית החולים סנט ג'וד בקסטריז שנהרס במהלך ההוריקן. בנובמבר 2016 ביקר סגן שר החוץ המקסיקני סוקורו פלורס ליארה בסנט לוסיה והשתתף בחנוכת בית החולים סנט ג'וד המחודש.
באוקטובר 2017 ביקר ראש ממשלת סנט לוסיה אלן צ'אסטנט במקסיקו סיטי. במקסיקו נפגש ראש הממשלה הסנט-לוסיאני עם הנשיא המקסיקני אנריקה פניה נייטו ושני המנהיגים שוחחו על אפשרויות לתוכניות בילטרליות משותפות הממוקדות בנושאי המדע, הטכנולוגיה, החינוך, התשתיות, שינויי האקלים ומסחר. במרץ 2018 ביקר שר החוץ המקסיקני לואיס וידגאראי קסו בסנט לוסיה ונפגש עם ראש הממשלה צ'אסטנט. במהלך הביקור, שר החוץ וידגאראי וראש הממשלה צ'אסטנט השתתפו בטקס חנוכת מערכת מים חדשה בסנט לוסיה. מקסיקו תרמה 13.5 מיליון דולר מזרח קריבי למימון הבנייה של המערכת דרך קרן יוקטן.
כל שנה מממנת ממשלת מקסיקו מלגות לאזרחי סנט לוסיה נבחרים ללימודים במוסדות חינוך מקסיקניים שעומדים בתנאים מוסכמים על ידי שתי המדינות.
אומניסקסואליות
אומניסקסואליות (באנגלית: Omnisexuality) היא נטייה מינית, המתאפיינת במשיכה מינית ורומנטית לאנשים מכל המגדרים והמינים. המשיכה מושפעת מהמין ומהמגדר של מושא המשיכה ובזה היא שונה מביסקסואליות ומפאנסקסואליות. משיכה רומנטית מסוג זה נקראת "אומנירמנטיות". לחברי קהילה זו יש יום גאווה מיוחד להם, ה-6 ביוני.
כמה דמויות בדיוניות, כמו ג'ק הרקנס מדוקטור הו, וקווין קרופורד ממשטרת פרדייס אושרו באופן קאנוני כאומניסקסואליים.
אטימולוגיה
מקור התחילית המרכיבה את המילה "אומני-סקסואליות" במילה הלטינית, Omni, שמשמעותה "כל". המילה נבחרה כניגוד למילה "פאן", שגם משמעותה "כל" אך ביוונית עתיקה, ובשימושה במושג פאנסקסואליות.
מקור המונח מ-1959 בספר "The Holy Barbarians" שכתב המשורר לורנס ליפטון, אך נעשה בו שימוש במשמעותו הנוכחית בספר מדעי הקרוי "Sexual Choices: An Introduction to Human Sexuality" ועוסק בזהויות מיניות מ-1984. בספר, אומניסקסואליות תוארה כ"מצב של משיכה לכל המינים" ("a state of attraction to all sexes"), וקבעו כי ישנם חוקרים הסבורים כי כל אדם נולד אומניסקסואל לפני שפיתח את משיכתו המינית לתוויות של משיכות הומוסקסואליות, הטרוסקסואליות או אחרות.
התפשטות המונח
אומניסקסואליות הייתה מונח נפוץ בשנות האלפיים. ההיקף של מונח זה הועצם עוד יותר כאשר כמה ידוענים, כמו ג'אנל מונה וברנדון יורי, יצאו מהארון כפאנסקסואלים, בנוסף לאחרים, כגון סופי ב. הוקינס, שיצאו מהארון כאומניסקסואלים. התקשורת הביאה למונחי המיינסטרים כמה מונחים שאינם מונוסקסואליים. מאמרים פופולריים רבים דנו באומניסקסואליות לצד פאנסקסואליות של ידוענים אלה.
דגל הגאווה האומניסקסואלי
הדגל מורכב מארבעה פסים אופקיים בצבעי ורוד וכחול בגוונים שונים ופס חמישי בצבע סגול כהה במרכזו ביניהם. הדגל מוצג לעיתים כאשר הפסים בגווני הכחול נמצאים בחלק העליון של הדגל, ולעיתים הפסים בגווני הורוד נמצאים בחלק העליון. לא ידוע אם לצבעים יש משמעות מסוימת, אך משמעות מסוימת מציעה כי גוני הכחול מסמלים את מרכיבי הספקטרום הגברי, גוני הורוד את מרכיבי הספקטרום הנשי והפס הסגול מסמל את הספקטרום הא-בינארי.
משמעות נוספת גורסת כי הכחול הבהיר והורוד הבהיר מסמלים את הספקטרום המגדרי, הכחול מסמל משיכה לגבריות ולגברים, הורוד מסמל משיכה לנשיות ולנשים, והסגול הכהה מסמל משיכה לאנשים שהמגדר שלהם נופל מחוץ לגבולות הבינאריה המגדרית.
השוואה לפאנסקסואליות
ההבדל המרכזי בין פאנסקסואליות, משיכה מינית שאינה תלויה במין ומגדר לבין אומניסקסואליות היא במהות ובחשיבות של הזהות המגדרית במשיכתיהם; בעוד שפאנסקסואלים מגדירים את עצמם כ"עיוורים מגדריים", שכלל לא מייחסים חשיבות למגדר מושאי אהבתן, עבור אומניסקסואלים מגדר הוא גורם משפיע במשיכה מינית.
יצחק קורייאט (השני)
יצחק קורייאט (סביב ה'ת"ץ, 1730 – ה'תקס"ה, 1804) היה רב ודיין בטיטואן שבמרוקו, שד"ר ודיין בליוורנו, ומחבר הספר "מעשה רק"ם".
ביוגרפיה
נולד בטיטואן שבמרוקו לאביו רבי יהודה שהיה מרבני ודייני העיר ונצר למשפחה של רבנים שפעלה במרוקו. אבי סבו היה רבי יצחק קורייאט הראשון, מגדולי הרבנים במרקש.
אחרי פרעות שאירעו שם בשנת ה'תק"ן (1790) עזב רבי יצחק את העיר והתיישב בירושלים. מירושלים הוא יצא בתפקיד שד"ר, האוסף תרומות עבור עניי וחכמי העיר. הוא הגיע לליוורנו שבאיטליה, ובשנת ה'תקנ"ד (1794) הוא הסכים על ספרים שנדפסו שם וכדיין מדייני העיר. באותה תקופה בא לליבורנו אחיו רבי אברהם רפאל קורייאט שכיהן אף הוא כדיין ורב במקום. הוא סידר שם לדפוס את כתביו, שכללו: שאלות ותשובות ו"דרושים" - ביאורים על התנ"ך ומאמרי חז"ל, אבל מבין כתביו נדפס הספר "מעשה רק"ם", בפיזה בשנת ה'תקס"ו (1806), אשר למעשה כלולים בתוכו שלושה חיבורים:
רבי יצחק לא זכה לראות את כתביו יוצאים לאור, שכן הוא נפטר במהלך עבודתו על הכתבים בי"ז בכסלו ה'תקס"ה (נובמבר 1804).
ארז צדוק (מאייר)
ביוגרפיה
צדוק נולד ב-19 ביולי 1980 בנתניה.
הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ופרסם סיפורי קומיקס קצרים. סיפורי הקומיקס שלו "מקס" ו"zooלה" הצליחו מאוד ופורסם במגזינים שונים לנוער. הוא אף הוציא חוברות של הקומיקסים, ומכר אותן בכנסי קומיקס שונים כדוגמת פסטיבל אייקון, אנימיקס ועולמות.
הוא למד בבית הספר לאומנויות בצלאל במגמת תקשורת חזותית וסיים את לימודיו שם ב-2014, וכפרויקט הגמר שלו הוציא את הספר טרנקילו המספר על הטיול שלו אחרי הצבא בדרום אמריקה, שהצליח גם כן. ניסים חזקיהו הצביע על הספר כאחד מחמשת הקומיקסים הישראליים הטובים ביותר.
מלבד על הנייר, מפרסם צדוק את סיפורי הקומיקס שלו באינסטגרם וכיום עמוד האינסטגרם שלו כולל כמעט 10,000 עוקבים.
בשנת 2015 שיתף פעולה עם הסופרת ליאת רוטנר ויחד השניים יצרו את ספר הקומיקס לנוער מיקו בל: נער השיקויים.
בשנת 2019 הוציא "הגדה של פסח" מאויירת אשר נכתבה על ידי ג'ורדן ב. גורפינקל.
נשוי ללינה, ולהם בת, והם מתגוררים בנתניה.
לב הארגמן
עיצובו של העיטור
העיטור מעוצב כמדליה בצורת לב סגול עם שוליים מוזהבים בגודל של 35 מ"מ. במרכזו של הלב משובצת תמונת פרופיל של ג'ורג' וושינגטון ומעליה מופיע שלט האצולה שלו (מגן לבן המוטען בשני פסים אדומים ובשלושה כוכבים אדומים בצ'יף) בין שני ענפי עלים ירוקים. בצידה האחורי של המדליה חרוט המשפט FOR MILITARY MERIT (מאנגלית: "בעבור הצטיינות צבאית"). למדליה מוצמד סרט בצבע סגול עם שוליים לבנים. האות המייצג את העיטור כצבע הסרט והוא בגודל של 35 מ"מ, כאשר רוחבו של הפס הסגול - 29 מ"מ והשוליים הלבנים רוחבם 3 מ"מ כל אחד. כיתר העיטורים הצבאיים האמריקניים, הענקות מרובות מצוינות בתוספת של כוכבים על הסרט או האות (לחיילי המרינס, הצי ומשמר החופים) או עלים (לחילי צבא היבשה וחיל האוויר).
היסטוריה
ב-10 באוקטובר 1927 פנה ראש מטה צבא ארצות הברית הגנרל צ'ארלס סומראל אל הקונגרס האמריקני בבקשה להחיות את תג ההצטיינות הצבאי, אולם הצעתו נדחתה. מחליפו של סומראל, הגנרל דאגלס מקארתור, הורה על עבודת מטה מחודשת להשקתו המחודשת של העיטור ב-7 בינואר 1931, במהלכה הוצגו שלושה עיצובים. העיצוב הנבחר הוכר כעיטור צבאי רשמי בפקודה כללית מס' 3 של מחלקת המלחמה ואושררה בפקודה של הנשיא לציון יובל ה-200 ליום הולדתו של וושינגטון.
בסוף מלחמת העולם השנייה, כאשר התכוננה ארצות הברית לפלישה ליפן, היו הערכות שבפלישה יהיו מאות אלפי נפגעים, ולפיכך יוצרו חצי מיליון אותות "לב הארגמן". בשל הטלת הפצצה הגרעינית על יפן לא התבצעה הפלישה בסופו של דבר. מאז ועד היום לא עלה מספר הנפגעים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית בכל המלחמות על מספר זה, ונכון לשנת 2000 נותרו כ-120,000 אותות שטרם הוענקו. בשל כך, קיבלו מפקדים בעיראק ובאפגניסטן לידיהם אותות כאלה כדי שיוכלו להעניקם לחיילים שנפצעו בקרב מיד, ללא המתנה.
בין מקבלי העיטור בעבר ניתן למצוא את נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'ראלד קנדי, מזכיר המדינה של ארצות הברית ג'ון קרי, השחקנים ג'יימס גארנר (פעמיים), צ'ארלס ברונסון והסופר קורט וונגוט.
שני לוחמים מחזיקים בשיא - 9 עיטורים על פציעות שונות: אירווין פרסר ואלברט אירלנד.
קרייזלר וליאנט CL
קרייזלר וליאנט CL (באנגלית: Chrysler Valiant (CL היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב קרייזלר אוסטרליה ("Chrysler Australia" ) (שם רשמי: "FCA Australia",שם מלא: "Chrysler Australia Ltd / FCA Australie"), חברת בת של קבוצת קרייזלר, אשר יוצרה בין נובמבר 1976 - אוקטובר 1978. סך הכול יוצרו 32,672 יחידות.
דגמי "קרייזלר וליאנט CL" יוצאו לדרום אפריקה.
שמן דני
שמן דני (באנגלית: Danish Oil) הוא שמן לגימור עץ, העשוי לרוב משמן טונג או שמן פשתן מפולמר. מכיוון שאין לו נוסחה מוגדרת תקנית, הרכבו משתנה בין היצרנים.
שמן דני הוא שמן מתייבש קשה, כלומר הוא יכול להתפלמר לצורה מוצקה כאשר הוא מגיב עם חמצן באטמוספירה. זה יכול לספק גימור סאטן עמיד, לעיתים קרובות עמיד במים, או לשמש כפריימר על עץ חשוף לפני מריחת צבע או לכה. זהו גימור "שמן ארוך", תערובת של שמן וורנית, בדרך כלל בערך שליש לכה והשאר שמן.
שימושים
כאשר נמרח בשכבות על עץ, שמן דני הופך לגימור סאטן קשיח שעמיד היטב בפני נוזלים. מכיוון שהציפוי המוגמר אינו מבריק או חלקלק, זהו גימור מתאים לפריטים כמו כלי אוכל או ידיות כלי עבודה, נותן עמידות נוספת למים וגם מותיר גימור כהה לעץ. גוונים מיוחדים קיימים אם יש צורך גם בצביעת העץ.
יישום
בהשוואה ללכה הוא פשוט למריחה, בדרך כלל מנה של שלוש שכבות במברשת או מטלית כאשר כל עודף נמחק זמן קצר לאחר היישום. הגימור נשאר לייבוש כ-4–24 שעות בין שכבה לשכבה, תלוי בתערובת שבה נעשה שימוש ובעץ המטופל. שמן דני מספק כיסוי של כ-12.5 מ"ר לליטר.
בעירה ספונטנית
לסמרטוטים המשמשים לשמן דני, כמו אלה המשמשים למריחת שמן פשתן, יש סיכון פוטנציאלי לבעירה ספונטנית ולהתלקחות כתוצאה מחמצון אקסותרמי, לכן עדיף לייבש סמרטוטים שטוחים לפני השלכתם, או להשרות אותם במים.
יחסי אוקראינה–ניו זילנד
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים בין אוקראינה לניו זילנד כוננו ב-3 במרץ 1992.
יקב כביר
יקב כביר הוא יקב בוטיק שהוקם בשנת 2007 בהתנחלות אלון מורה שבשומרון. היקב שוכן על מורדותיו של רכס הר כביר, ומכאן שמו.
הכרמים והיקב
היקב הוקם בשנת ה'תשס"ז, 2007, עם נטיעת הכרם הראשון באלון מורה. הכרמים גדלים באדמת טרה רוסה, ובגובה של כ-780 מטרים מעל פני הים, מה שיוצר טרואר המתאים לגידול כרמי יין.
ייצור היין החל בשנת ה'תשע"א, 2011. הענבים גדלים בכרמי היקב הגדלים בכ-100 דונם. היקב מייצר כ־10,000 בקבוקים בשנה. ליקב מרכז מבקרים ומסעדה, הצופים אל כרמי היין של היקב, כרמי הזיתים ונופי השומרון כולל הר גריזים והר עיבל, ואליו מגיעים תיירים מהארץ ומהעולם.
קרבת הכרמים ליקב מאפשרת קליטת ענבים בטמפרטורה ובאיכות מיטבית ישירות ליקב, וכך להגיע לשלבי התסיסות במצב הטוב ביותר.
היינן הראשי הוא אליאב הלל וכורם היקב הוא איתמר וייס.
סוגי היינות המופקים ביקב
ליקב סדרת יינות אדומים: קברנה סובניון, קברנה פרנק, מרלו, שיראז, סנגו'בזה, פינו נואר.
וכן סדרת יינות לבנים: שרדונה, סובניון בלאן, גוורמטרמינר.
כמו כן ישנה סדרת reserved collection: הר גריזים-קברנה סוביניון, הר עיבל-מרלו, עמק תרצה - שיראז.
שמן זית
היקב מחזיק גם בכרמי זית מזן פיקואל נבאלי שמהם מופק שמן זית. כמו כן היקב משווק גם דבש דבורים.
פרסים
יינות היקב זכו בפרסים ומדליות בתחרויות בין־לאומיות
Me quedo
Me Quedo (באנגלית: I'm Staying, ובעברית: אני עומדת) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הספרדייה איתנה, ביחד עם הזמרת-יוצרת הלטינית לולה אינדיגו. השיר יצא לאור ב-28 ביוני 2019, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, כסינגל מתוך האלבום, Spoiler.
השיר הגיע למקום השישי במצעד השירים שבספרד.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי איתנה, פבלו דיאז-ריישה, כריסטיאן קירנטה קטלאן, פליפה גונזלס עבד, לטיסיה סלה ולולה אינדיגו והופק על ידי אל גוינצ'ו ואליזז. איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי העניק לשיר את תואר הפלטינה הלטינית, על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים במדינה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-39 מיליון השמעות.
רמזי קלארק
ויליאם רמזי קלארק (באנגלית: William Ramsey Clark ; 18 בדצמבר 1927 – 9 באפריל 2021) היה משפטן ופעיל שמאל אמריקאי שכיהן כתובע הכללי של ארצות הברית תחת הנשיא לינדון ג'ונסון, בין השנים 1966–1969.
לאחר כהונתו פעל נגד מדיניות החוץ של ארצות הברית בפעולותיה נגד יוגוסלביה, נגד עיראק, במלחמה העולמית בטרור ועוד. שימש סניגורם של סדאם חוסיין, צ'ארלס טיילור, סלובודן מילושביץ', פושעים נאצים, יאסר ערפאת ואש"ף, טרוריסטים אסלאמים, סוריה וגופים נוספים במאבקם בתביעות נפגעי טרור נגד מוסדות פיננסים ומדינות תומכות טרור.
ביוגרפיה
קלארק נולד בדאלאס, בנם של מרי ג'יין וטום קלארק. אביו היה משפטן בולט שכיהן כתובע הכללי תחת הנשיא הארי טרומן וכשופט בית המשפט העליון של ארצות הברית.
ב-1967 מונה לתובע הכללי בקבינט של לינדון ג'ונסון וכיהן בתפקיד עד סיום כהונת ג'ונסון בינואר 1969. בתקופת כהונתו פעל ליישום חוק זכות ההצבעה (1965), הגנה פדרלית על פעילויות התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח וגיבוש חוק זכויות האזרח (1968) בעקבות רצח מרטין לותר קינג. הוא נקט במורטוריום בנושא הוצאות להורג פדרליות ובניית בתי כלא פדרליים וטען כי הדרך הטובה ביותר לחיסול הפשיעה היא מלחמה בגזענות ובעוני. הוא סירב להעמיד לדין מנהיגי מחאות נגד מלחמת וייטנאם ופעילים אפרו-אמריקאים שנטלו חלק במהומות הגזעיות ב-1967–1968. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1968 היה קלארק במרכזו של קמפיין ניקסון שהבטיח לפטרו עם עלייתו לשלטון.
לאחר עזיבתו את התפקיד הרצה באוניברסיטת הווארד ובבית הספר למשפטים בברוקלין. הוא היה מהמתנגדים למלחמת וייטנאם (בתקופת כהונתו בקבינט ג'ונסון לא התבטא בנושא באופן פומבי מתוך כבוד לנשיא) ואף ביקר בצפון וייטנאם ב-1972. הוא התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ב-1972 אך לא זכה להצלחה. ב-1974 התמודד לסנאט אך הפסיד בבחירות במדינת ניו יורק לג'ייקוב יעבץ מהמפלגה הרפובליקנית. ב-1976 הציג שוב את מועמדותו לסנאט אך הפסיד בבחירות המוקדמות של המפלגה הדמוקרטית לדניאל פטריק מויניהאן.
כעורך דין פרטי היה לפעיל זכויות אדם ופעיל נגד מלחמה. הוא ייסד ב-1992 את ארגון IAC (המרכז הבינלאומי לפעולה), התבטא נגד פעילות ארצות הברית במלחמת המפרץ ובמלחמת עיראק ופעל בניסיון להדחת הנשיא ג'ורג' ווקר בוש.
ייצג שורה ארוכה של נאשמים מעוררי מחלוקת, בהם:
קלארק היה נשוי לג'ורג'יה ממנה התאלמן ולזוג נולדו בן ובת.
נפטר ב-9 באפריל 2021.
פני פריצקר
פני סו פריצקר (באנגלית: Penny Sue Pritzker; נולדה ב-2 במאי 1959) היא אשת עסקים יהודייה-אמריקאית, שכיהנה כמזכירת המסחר של ארצות הברית בקבינט של נשיא ארצות הברית ברק אובמה.
פריצקר הייתה האדם העשיר ביותר בממשל אובמה והונה נאמד נכון לפברואר 2017 בכ-2.4 מיליארד דולר, מקום 277 ברשימת עשירי ארצות הברית.
ביוגרפיה
פני פריצקר נולדה בשיקגו, אילינוי, בתם של סו (לבית סנדל) ודונלד פריצקר. אביה היה איש עסקים ובן למקימי רשת המלונות הייאט. משפחתה של פריצקר היא מהמשפחות האמידות בארצות הברית, והיא שולטת בחברת המכולות טריטון קונטיינר אינטרנשיונל. פריצקר גדלה והתחנכה בשיקגו. היא קיבלה תואר בכלכלה מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1981 ובשנת 1985 קיבלה פריצקר תואר JD במשפטים ותואר MBA מאוניברסיטת סטנפורד.
בשנת 1987, ייסדה פריצקר פרויקט מגורים תחת חסותה של רשת המלונות היאט, המספק דיור יוקרתי לקשישים כחלופה לסיעוד. בשנים 1994-1991 כיהנה פריצקר כיו"ר בנק סופריור באילינוי. בשנת 1998 נמנתה עם מייסדי חברת "The Parking Spot", הפועלת בתחום הפעלת חניונים בנמלי תעופה שונים בארצות הברית.
קריירה פוליטית
לפריצקר קשר ידידותי עם ברק ומישל אובמה שתחילתו בשנת 1990. כאשר הוא היה מרצה מן החוץ באוניברסיטת שיקגו, אובמה ומשפחתו התארחו לעיתים תכופות בבית ההארחה של פריצקר בימת מישיגן. פריצקר כיהנה כיו"ר המטה לגיוס כספים עבור אובמה, שרשם שיא בגובה התרומות שגויסו אי פעם לקמפיין לנשיאות. נוסף על כך, פריצקר תרמה כמעט חצי מיליון דולר למועמדים דמוקרטיים אחרים מאז הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000.
ב-2013 בחר בה אובמה לתפקיד מזכירת המסחר של ארצות הברית, תפקיד שבו כיהנה במשך שלוש שנים.
חיים אישיים
פריצקר נשואה לבריאן טרוברט ואם לשניים. אחיה הוא מושל אילינוי ג'יי. בי. פריצקר.
יירי מינה
יירי פרננדו מינה גונסאלס (בספרדית: Yerry Fernando Mina González; נולד ב-23 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הבלם בפיורנטינה ובנבחרת קולומביה. זכה בין היתר בגביע סודאמריקנה ב-2015 כששיחק במדי אינדפנדיינטה סנטה פה ואף נבחר לנבחרת הטורניר. כמו כן זכה בין היתר גם עם פלמיירס באליפות ברזיל ונבחר לבלם המצטיין בליגה וכן נבחר גם לנבחרת השנה בברזיל ב-2016.
אינדפנדיינטה סנטה פה
מינה הגיע ממשפחה שבה אביו ועוד חמישה מאחיו היו שוערים בקולומביה, אך יירי החליט שהוא רוצה להיות שחקן שדה, וזה לווה בעידודו של אביו. לאחר שהניסיונות להכניסו לקבוצות הנוער של אמריקה קאלי ודפורטיבו קאלי לא צלחו, דווקא בדפורטיבו פסטו הקטנה הוא קיבל את הצ'אנס מהמאמן פלביו טורס שלקח את ההימור עליו והציב אותו כבלם, שם הפך עד מהרה לשחקן הרכב למרות גילו הצעיר. בינואר חתם בסנטה פה, בה גם באה הפריצה הגדולה שלו. הוא ביסס את מעמדו כאחד הבלמים הטובים בקולומביה והיה חלק חשוב בזכייה ההיסטורית של סנטה פה בקופה סודאמריקנה ב-2015 ובסופרליגה באותה שנה. ההצלחה בטורניר היבשתי הציבה אותו כשחקן הצעיר הטוב ביותר של גביע סודאמריקנה 2015 וכן בנבחרת הטורניר.