cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרי פנסקולה
גאוגרפיה
שיא גובהם של ההרים בפסגת הולנד, שגובהה 2,150 מטרים מעל פני הים. אורכו של רכס ההרים 504 קילומטרים בכיוון צפון - דרום; רוחבו של רכס ההרים 383 קילומטרים בכיוון מזרח - מערב; ההרים משתרעים בכיוון צפון-מזרח - דרום-מערב, לאורך 450 קילומטרים.
משה קול
משה קוֹל (קוֹלוֹדְנִי) (28 במאי 1911 – 7 ביולי 1989) היה מנהיג ציוני, חבר הנהלת הסוכנות, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל.
הרי פנסקולה
גאוגרפיה
שטחו של רכס ההרים 86,850 קילומטרים רבועים.
הרי פנסקולה כוללים את האתרים הבאים:
משה קול
ילדות ונעורים
משה קולודני נולד בעיירה פינסק (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית, וכעבור שנים אחדות בתחומי המדינה הפולנית החדשה) למרדכי (בן ר' פנחס אליהו (אלתר) הלוי קולודני, שהיה מחשובי המנהיגים הרוחניים בפינסק) וליהודית לבית קפלן (דודהּ, מרדכי קפלן, היה מו"ל בוורשה, מראשי "תושיה" ומייסד-שותף של סינדיקט ההוצאה לאור "צנטראל"). למד ב"חדר מתוקן", שהיה מושפע מרעיונות חובבי ציון והתנועה הציונית, והמלמדים בו היו דתיים-לאומיים שלמדו עברית. לאחר שסיים לימודיו ב"חדר", התקבל לגימנסיה הרוסית, אך בשל צו שהועיד את הגימנסיה רק למיעוט הרוסי, ואסר לקבל תלמידים יהודים, פנה לגימנסיה "תרבות" העברית שקמה בעירו, והתקבל כתלמיד בכיתה ב'. קול היה מבוני קן השומר הלאומי- הנוער הציוני בעירו. הוא נבחר להיות נציג התנועה בוועד המרכזי של ההסתדרות הציונית בפולין, והסכים לדחות את עלייתו לארץ ישראל בשל בקשת חברי התנועה.
עלייתו ובניין התנועה בארץ
קול עלה לארץ ישראל בשנת 1932. הוריו רצו שילמד רפואה במערב אירופה, אך הוא לא הסכים, והצדדים התפשרו על כך שקול יעלה לארץ ישראל וילמד באוניברסיטה העברית בירושלים, ובמקביל ימשיך לפעול בתנועת הנוער הציוני. מזכירות התנועה שכנה בקיבוץ התנועה בפתח תקווה, שהיה הראשון לקיבוצי הנוער הציוני בארץ ישראל. באותם ימים שררה בארץ ישראל אבטלה, דבר שעורר תחרות בין ההסתדרות הכללית והפועל העברי על כל מקום עבודה.
הרי פנסקולה
רכס פורסטל
רכס פורסטל כולל את האתרים הבאים:
משה קול
עלייתו ובניין התנועה בארץ
בשנים 1941–1946 היה קול חבר בוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית. הוא ראה באחדות ההסתדרות ערך ציוני ולאומי, ושאף ליצירת לשכת עבודה כללית, בלתי מפלגתית ונייטרלית, שתחלק עבודה לכל דורש לפי נתונים אובייקטיביים ולא מפלגתיים. קול החליט להפסיק את לימודיו ולהתמסר כליל לארגון התנועה בארץ, ולהבטיח את נאמנותה לעקרונותיה.
קול הצטרף לקיבוץ הנוער "המפלס" בכפר סבא ועסק בעיקר בשאלות התרבות והחברה, שאלות החינוך התנועתי לקראת חיי קבוצה. עם הקמת המדינה וקליטת העלייה של שארית הפליטה, היה ממייסדי שבעה קיבוצים נוספים, תחת כנפיה של התנועה העולמית של הנוער הציוני. בנוסף היה בין מנהלי המאבק הרעיוני והציבורי הגדול למען חינוך אחיד, ובעד מיזוג המגמות החינוכיות לצורך אחדות העם.
הרי פנסקולה
רכס פאטוקסנט
רכס פאטוקסנט כולל את האתרים הבאים:
משה קול
פעילויות חברתיות בארץ
קול השתתף בקונגרס ה-18 של התנועה הציונית בפראג, שהיה סוער ורצוף מאבקים בין תנועת העבודה הציונית והתנועה הרוויזיוניסטית, מכיוון שהתקיים לאחר רצח חיים ארלוזורוב. בקונגרס זה הכריע קולו של קול בהצעת תנועת העבודה לבחירות לנשיאות, וכשחזר ארצה נודע לו כי העיתון "דבר" פרסם מהדורה מיוחדת בשל הצבעה זו.
הרי פנסקולה
רכס ארגנטינה
רכס ארגנטינה כולל את האתרים הבאים:
משה קול
פעילויות חברתיות בארץ
קול שימש כנציג הראשון של העובד הציוני בוועד הפועל של ההסתדרות, והיה ממונה על הפיקוח על חלוקת העבודה. במסגרת זו פרסם חוברת בשם "חלוקת עבודה – כיצד?".
הרי פנסקולה
פסגות קורדינר
פסגת קורדינר כוללות את האתרים הבאים:
משה קול
פעילויות חברתיות בארץ
בשנת 1946 נפתח בפריז הכינוס האירופי הראשון של תנועת הנוער הציוני לאחר מלחמת העולם השנייה. קול נאם על הדרך לבניין מדינה יהודית וקרא לליכוד המחנה הציוני הכללי, לחיזוקו ולהתפתחותו בהתיישבות ובמפעל הארץ-ישראלי, כדי שיהווה כוח דינמי ומשפיע בציונות העולמית ובמדינה העברית העתידית. לאחר כינוס זה נבחר קול להיות חבר הנהלת הסוכנות היהודית, ומשנת 1947 שימש ראש מחלקת עליית הנוער בסוכנות. במשך השנים התרחבה מפת הקליטה בכל הזרמים הקיבוציים, והוקמו כפרי נוער ומוסדות חינוך. בשנת 1949 הוחלט להקים מסגרת למוסדות החינוך של התנועה, בשם "יסודות". במסגרת זו הוקמו חמישה כפרי נוער – המוסד החקלאי במגדיאל, אלוני יצחק, חוות הנוער הציוני, נווה הדסה וניצנים. על עליית הנוער בתקופת אחריותו כתב קול בספריו "מסכת עליית הנוער" ו"נתיבות בחינוך ושיקום".
דרכו הפוליטית
עם החלטת עצרת האומות המאוחדות על הקמת מדינה יהודית החלו גם מאורעות הדמים. במשך כל תקופת מלחמת הקוממיות נשאר קול בירושלים וניהל את ענייני עליית הנוער מתוך העיר הלוחמת והנצורה. קול נמנה עם חברי מועצת המדינה הזמנית והיה בין החותמים על מגילת העצמאות. בזמן החתימה על המגילה היה קול בירושלים הנצורה, והגיע לתל אביב באיחור של מספר ימים יחד עם אליהו דובקין.
הרי פנסקולה
נונאטאקי ראמבו
נונאטאקי ראמבו כוללים את האתרים הבאים:
משה קול
דרכו הפוליטית
בשנת 1948 נוסדה המפלגה הפרוגרסיבית על ידי איחוד העובד הציוני ורוב חברי עלייה חדשה. קול שימש יו"ר הנהלת המפלגה, שהתקיימה 13 שנים, עד שהתאחדה בשנת 1961 עם הציונים הכלליים ליצירת המפלגה הליברלית. ברוב שנות קיומה הייתה שותפה לקואליציות הממשלתיות בראשות דוד בן-גוריון. קול עמד לצד הממשלה במאבקה נגד הפרישה הצבאית ובעד אחדות בלעדית של צה"ל. נאבק למען הפיכת ירושלים לבירה ממשית של ישראל, ותבע שהכנסת תכונן חוקה למדינה. המפלגה הפרוגרסיבית הייתה בעד חופש המצפון, יחסה לערכי הדת והמסורת בחיי האומה חיובי, אך היא התנגדה לכל כפייה דתית ואורח חיים דתי על אזרחי המדינה. בנוסף נאבקה לשיווי זכויות מוחלט למיעוט הערבי בישראל. בתקופת כהונתו במפלגה הוציא קול ביטאון יומי של המפלגה בירושלים, שנקרא: "זמנים"; זאת למרות שעורך "הארץ" דאז, גרשום שוקן, היה חבר כנסת מטעם המפלגה הפרוגרסיבית, אך לא נשתנה מבחינה זאת דבר ב"הארץ" כלפי המפלגה.
הרי פנסקולה
מתלול פקורה
מתלול פקורה כולל את האתרים הבאים:
משה קול
דרכו הפוליטית
בשנת 1961, בעקבות המשבר שפקד את המדינה ואת הממשלה בשל פרשת לבון, שהביא לבחירות חדשות לכנסת (החמישית), הציע קול להקים תנועה ליברלית רחבה בישראל כדי להבטיח שלטון דמוקרטי יציב ותקין. זה יעשה על ידי איחוד העובד הציוני עם סיעת העובדים הציונים הכלליים בהסתדרות העובדים. היו שהטיפו להקים איחוד משולש, שבו תשותף גם מפלגת חרות, אך לדעת קול מפלגה צריכה להיות מושתתת על בסיס רעיוני ברור, והרי בסיס כזה אינו קיים בין הליברליזם המתקדם וההומאני של המפלגה הפרוגרסיבית ובין "חירות". לבסוף הוקמה המפלגה הליברלית המאוחדת והיא התמודדה לכנסת החמישית. תוצאות הבחירות הקנו לה 17 חברים בכנסת – שלושה יותר משהיו בשתי המפלגות יחדיו לפני האיחוד.
הרי פנסקולה
מסיב דופק
מסיב דופק כולל את האתרים הבאים:
לקריאה נוספת
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, P 233
• M.J.Bentley, A.S.Hein, D.E.Sugden, P.L.Whitehouse, R.Shanks, S.Xu, S.P.H.T.Freeman, Deglacial history of the Pensacola Mountains, Antarctica from glacial geomorphology and cosmogenic nuclide surface exposure dating, Quaternary Science Reviews Volume 158, 15 February 2017, Pages 58-76, https://doi.org/10.1016/j.quascirev.2016.09.028
משה קול
מעליית הנוער לשר בממשלה
בשנת 1965, לאחר שהוקמה המפלגה הליברלית העצמאית, זכו חברי המפלגה בבחירות בחמישה חברי כנסת. קול מונה לשר התיירות בממשלתו של לוי אשכול ובשל כך נפרד מעליית הנוער, לאחר 19 שנים של פעילות.
הרי פנסקולה
לקריאה נוספת
• JOHN C. BEHRENDT, JOHN R. HENDERSON, LAURENT ElSTER, and WILLIAM L. RAMBO, Geophysical Investigations of the Pensacola Mountains and Adjacent Glacierized Areas of Antarctica, GEOLOGICAL SURVEY PROFESSIONAL PAPER 844
משה קול
מעליית הנוער לשר בממשלה
קול כיהן בתפקיד שר התיירות 11 שנים (1966–1977). בשנת 1977 הגיעה ישראל לראשונה למיליון תיירים, זאת על אף תקופת השפל, שכללה את מלחמת יום הכיפורים. קול עסק רבות בהרחבת רשת לשכות התיירות הישראליות, פיתוח פעולת עידוד והסברה על מכמני ישראל כארץ תיירות ברוב ימות השנה, עקב התנאים האקלימיים בה.
הרי פנסקולה
לקריאה נוספת
• Curtis, M. (2002), Palaeozoic to Mesozoic polyphase deformation of the Patuxent Range, Pensacola Mountains, Antarctica, Antarctic Science, 14(2), 175-183. doi:102020.1017/S0954102002000743
משה קול
מעליית הנוער לשר בממשלה
במשך כל שנות חברותו בממשלות לוי אשכול, גולדה מאיר ויצחק רבין, נאבק על קידום השילוב בין יהודים וערבים בישראל. טען כי בלי פתרון לבעיה הפלסטינית, לא ייכון שלום באזור.
הרי פנסקולה
לקריאה נוספת
• Myrl E. Beck, Palaeomagnetism and Magnetic Polarity Zones in the Jurassic Dufek Intrusion, Pensacola Mountains, Antarctica, Geophysical Journal International, Volume 28, Issue 1, May 1972, Pages 49–63, https://doi.org/10.1111/j.1365-246X.1972.tb06110.x
• Hodgson, Dominic A Bentley, Michael J, Lake highstands in the Pensacola Mountains and Shackleton Range 4300–2250 cal. yr BP: Evidence of a warm climate anomaly in the interior of Antarctica, https://doi.org/10.1177/0959683612460790
משה קול
מעליית הנוער לשר בממשלה
קול ומפלגתו תבעו חקיקת חוק לבחירה ישירה של ראשי הערים על ידי האוכלוסייה בכל רשות מקומית. קול תבע כי בחורי ישיבות יעברו אימונים צבאיים כדי שיוכלו למלא תפקיד ביטחוני בשעת חירום, או למלא תפקיד במשמר האזרחי ולהגן על השכונות שבהן פועלות הישיבות. ראשי הישיבות התנגדו לתביעות אלו, ושרי המפד"ל דחו את ההצעה בטענה שפירושה הפרת הסכם הסטטוס קוו. כשהועלתה ההצעה לישיבות הסדר, שתמזגנה לימוד תורה עם שירות בצה"ל, תמך קול בממשלה לעודד הקמת ישיבות אלו, ופעל לאישור ישיבת הסדר בקריית ארבע (לימים, ישיבת ניר קריית ארבע) וישיבת הכותל.
הרי פנסקולה
לקריאה נוספת
• Karolien Peeters (UGent), Dominic A Hodgson, Peter Convey and Anne Willems (UGent), Culturable diversity of heterotrophic bacteria in Forlidas Pond (Pensacola Mountains) and Lundström Lake (Shackleton Range), Antarctica, (2011) MICROBIAL ECOLOGY. 62(2). p.399-413
משה קול
סוף דרכו
ב-20 בדצמבר 1976 הודיע ראש הממשלה יצחק רבין על התפטרותו לאחר שפוטרו שרי המפד"ל (במה שכונה "התרגיל המבריק"). עוד בטרם שהוגשה התפטרות ראש הממשלה לנשיא, הגישו קול וחברו לסיעה גדעון האוזנר את התפטרותם מהממשלה, אך מכיוון שזו הפכה לממשלת מעבר בטרם נכנסה התפטרותם לתוקפה, לא יכלו לעזוב אותה (כפי שגם נקבע בבג"ץ 623/76) עד לאחר הבחירות, שהוקדמו למאי 1977. בבחירות לכנסת התשיעית קיבלו הליברלים העצמאיים מנדט יחיד ובעקבות המהפך הם נותרו באופוזיציה. בינואר 1978 העלה גדעון האוזנר, נציג המפלגה בכנסת, את ההצעה לבחון הצטרפות לקואליציה, וקול שהיה אז יו"ר הנהלת המפלגה התנגד לה והביא לדחייתה ברוב של 48 נגד 30. בעקבות זאת נוצרה מתיחות בין קול והאוזנר שהתאחה לאחר חודשים ספורים. מספטמבר 1978 עד אוגוסט 1979 השתתף בדיונים בין ל"ע ומפלגת שינוי על איחוד, שלא יצא אל הפועל.
בהמשך התאחדו הליברלים העצמאיים עם מפלגת העבודה ונעלמו מהמפה הפוליטית.
לאחר שפרש קול מפעילות פוליטית יומיומית, הקדיש חלק ניכר מזמנו לכתיבת מאמרים וספרים.
במלאת לו 75, כתבו חברים, סופרים, מחנכים וחניכים את הספר "יחיד ברשות רבים", המתאר את התרשמותם מדרך עשייתו ומיכולתו במאבקים ובמפעלים לאורך השנים.
משנת 1939 היה קול נשוי לקלרה (קטה) לבית מוסקט, עובדת סוציאלית בירושלים, ולהם שלוש בנות: עליזה פוגלסון, שרי פלג ויהודית ענבר.
על שמו - הגשר המתרומם בכניסה ללגונה באילת ורחוב ראשי בשכונת רמת בית הכרם בירושלים, וכן רחובות בתל אביב ובאשקלון.
מרים (גופן)
מרים (בכתיב לועזי: Miriam) הוא גופן עברי נפוץ אשר עוצב בשנת 1908 על ידי רפאל פרנק, מי שעיצב בין השאר גם את הגופן פרנק ריהל.
גופן "מרים" מתאפיין בעיצוב פשוט ובעובי קו אחיד, בסגנון "Sans serif" (חסר תגים). נעשה בו שימוש רב בכתיבת טקסטים שונים על גבי מדיה דיגיטלית ומודפסת. גופן זה אף משמש כברירת מחדל בגרסה העברית של תוכנות מחשב שונות (לדוגמה: Windows Live Messenger). כיום הוא נפוץ בעיקר בגרסה שעיצב שמואל גוטמן – Guttman Miryam, המופצת עם תוכנת אופיס של מיקרוסופט.
אלן סנדרנס
אלן סנדרנס (צרפתית: Alain Senderens; 2 בדצמבר 1939 – 25 ביוני 2017) היה שף צרפתי בולט, שהיה בעליה של מסעדה ידועה בפריז שנשאה את שמו.
חייו
סנדרנס נולד בעיר לורד שבפירנאים בדרום-מערב צרפת. בין השנים 1957 עד 1959 החל בתקופת חניכותו במטבח במלון אמבסדור שבלורד. בגיל עשרים ואחד עבר לפריז. ב-1963 התקדם מאחראי מזווה לשף צלייה ראשי בלה טור דארז'אן, והצטרף ב-1964 למסעדת לוקא-קארטון כשף רטבים תחת השף Marc Soustelle's. ב-1965 עבר למסעדת ברקלי כשף דגים ראשי ולאחר מכן ב-1966 כעוזר שף באורלי הילטון שזה עתה נפתחה.
ב-1973 סנדרנס פתח את מסעדתו שלו בפריז וקרא לה ל'ארשסטראט, כמחווה למשורר והגורמה בן יוון העתיקה L'Archestrate. ב-1985 עזב את ל'ארשסטראט ללוקא-קארטון (Lucas Carton), מסעדה שנוסדה ב-1860, בה הוא מחזיק עד לימינו. ב-1978 זכה בתואר הרם ביותר בעולם הגסטרונומיה בצרפת - שלושה כוכבים במדריך מישלן ושמר עליו עשרים ושמונה שנים עד שנת 2005, כשהחליט שהוא רוצה מסעדה קלילה, כיפית, בלי הלחצים של המטבח העילי וזולה יותר עבור הסועדים ושינה את שם המסעדה לסנדרנס. המישלן העניק לו שני כוכבים (עליהם הוא שומר נכון ל-2011). הייתה אתר עלייה לרגל לשמנה וסלתה של הנובליטי העולמית מזה שנים רבות. מסעדת סנדרנס מצויה גם במדריך השולחנות הגדולים בעולם כאחת ממאה וארבעים וארבע המסעדות הטובות בעולם.
במסעדתו מקום לתשעים סועדים, ובה שישים אנשי צוות. תלמידו הבולט ביותר הוא אלן פאסאר, אשר רכש את ל'ארשסטראט ב-1985 מידי מורו והביאה לשלושה כוכבים ותלמידו הידוע של פאסאר הוא פסקל ברבו, בעל מסעדת "ל'אסטראנס" בפריז, שלה שלושה כוכבים במדריך מישלן.
תאריו ואותותיו
סנדרנס היה מזכיר כללי של המטבח העילי הצרפתי. ב-1990 נהיה נשיא המועצה הלאומית לאומנויות הקולינאריה, ב-2004 נהיה הממונה על קשרי העיתונות באקדמיה ליין הצרפתית.
מטבחו וחידושיו
סנדרנס הוא אחד משלושת האבות של הנובל קוויזין, ביחד עם מישל גראר והאחים טרואגרו. שטומן בחובו מטבח מודרני, קליל, מנות טריות ועונתיות, יצירתיות ויפהפיות, דלות שומן ורטבים וממעטות בטיגון. הוא יצר מנות חדשות ומקוריות רבות, תוך שימוש בתבלינים וחומרי גלם מכל קצוות תבל. פרט לכך הוא גם חידש את המטבח הרומי העתיק. סנדרנס שהתמחה בהתאמת יין למנה יצר משנה חדשה בגסטרונומיה: בחירת יין והמצאת מנה המתאימה לו.
בנימין מנדלזון
הרב בנימין מנדלזון (ה'תרס"ד 1904 - כ"ד באייר ה'תשל"ט מאי 1979) היה רבו של כפר אתא (לימים קריית אתא) ובהמשך רב המושב החרדי קוממיות. שמו נקשר לפרשת חטיפתו של הילד יוסל'ה שוחמכר. פעל למען שמירת שמיטה ללא הסתמכות על היתר המכירה והיה פעיל מרכזי בקרן השביעית, שתומכת כלכלית בחקלאים שומרי שמיטה.
אלן סנדרנס
תבשילים שהמציא
שארלוט גויאבה חמה עם רוטב קיווי, צ'יפס מלון עם רוטב תות שדה, כבד אווז בכרוב, אלתית במעטפת חומר, ברווז ובזיליקום עם תימוס עגל חם ופטריות ספ נאות, סלט סרטנים במנגו, לובסטר בווניל, ברווז עם דבש וקורנית, צלעות עגל עם תה ומלפפון.
בנימין מנדלזון
חייו
נולד בשנת 1904 בעיירה פלוצק בפולין לרב מנחם מנדל מנדלזון, חסיד אלכסנדר ששימש שם כראש ישיבה, ולחנה דבורה, נכדת רבי משה מזאלישין בעל "משפט צדק" וצאצאית של רבי מרדכי יפה ושל שושלת וורקא. למד בעיקר אצל אביו. אשתו הראשונה מרים נפטרה בצעירותה והוא נישא בשנית, לבתו של אהרן משה חיימוביץ, מבודז'אנוב שבפולין. הוא הפך לחסיד גור בימיו של רבי אברהם מרדכי אלתר מגור אשר השפיע עליו לעלות לארץ ישראל. בשנת תרצ"ד (1934) עלה לארץ ישראל ומונה לרב היישוב כפר אתא.
בשנת 1952 נענה לבקשת חברי מושב קוממיות להיות רבם. פעל לשמירת השמיטה ללא הסתמכות על "היתר המכירה" בקרב חקלאי הארץ. לצורך כך עבר בין המושבים ופעל בקרב החקלאים. בשנת 1973 הרחיב את היקף קרן השביעית, כך שתתמוך גם בחקלאים שאינם חרדים שבחרו שלא לעבד את אדמתם בשמיטה.
אלן סנדרנס
תבשילים שהמציא
חידושיו במטבח הרומי העתיק כוללים את המנות: קאנל ארנבת, צדפות חמות עם כרישה, רגל כבש, ברווז אפיסיוס.
בנימין מנדלזון
חייו
הרב מנדלזון זכה להערכת הרב אהרן רוקח האדמו"ר מבעלזא, הרב אברהם ישעיה קרליץ ורבנים נוספים.
בכ"ד באייר ה'תשל"ט נפטר הרב מנדלזון ונטמן בהר המנוחות בירושלים.
נמל התעופה בריסטול
תחילת דרכו
כשנמל התעופה נפתח ב-1930 על ידי הנסיך ג'ורג' דוכס קנט זה הפך לנמל התעופה השלישי בהיסטוריה של בריטניה.
מלחמת העולם השנייה
במהלך מלחמת העולם השנייה נמל התעופה של בריסטול היה נמל התעופה האזרחי שנשאר פעיל. תאגיד התעופה הבריטי מעבר לים לבריסטול בעקבות סגירתם של נמל התעופה קרוידון ונמל התעופה הסטון. באותן שנים קו בריסטול-ליסבון היה פופולרי מאוד מאחר שפורטוגל הייתה מדינה נייטרלית.
שרתי לך ארצי
שרתי לך ארצי הייתה סדרת תוכניות זמר ובידור ישראלית ששודרה ברצף בשנים 1974–1976 בערוץ הראשון. את התוכנית הנחו דן אלמגור ואליהו הכהן.
התוכנית עסקה בשירים שנכתבו והושרו בארץ ישראל מראשית ההתיישבות ועד קום המדינה, וכללה גם ראיונות שמספרים על השירים ועל התקופות בהן נכתבו השירים. התוכנית צולמה רובה ככולה בשחור-לבן מלבד הפרק האחרון "האמיני יום יבוא" ב-18 בנובמבר 1975 שצולם בצבע. משתתפת קבועה בתוכנית הייתה חבורת רננים בניהולו המוזיקלי של גיל אלדמע. החל מהתוכנית השישית של 'שרתי לך ארצי' באוקטובר 1974 החל אלמגור להגיש את התוכנית לבד, ואליהו הכהן הגיש את תוכנית הזמר "על הדשא". ביום העצמאות ה-27 למדינה, ה' באייר תשל"ה - 15 באפריל 1975 שודרה התוכנית במקום פסטיבל הזמר והפזמון (שבוטל השנה בעקבות ביקורות קשות בשנה הקודמת), והתקיימה במוצאי יום העצמאות בשם '"אנחנו שרים לך"-שירי ארץ ישראל שאהבנו'. התוכנית התקיימה במתכונת חגיגית של 100 דקות, בעריכת ובהגשת אליהו הכהן ודן אלמגור, ושודרה בשידור ישיר בטלוויזיה. בשנת 1975 הסתיימה התוכנית עם כל 20 פרקיה. בנוסף שודרו ארבע תוכניות מיוחדות: ביום העצמאות ה-30 למדינה, באייר תשל"ח-אפריל 1978 שודר הפרק "השנים הקשות" שעסק בצעדיה הראשונים של המדינה ובתקופת הצנע. ביום העצמאות ה-31 למדינה, באייר תשל"ט-אפריל 1979 שודר הפרק "הדרך ארוכה היא ורבה" שעסק בשנות ה-50, המעברות, מבצע קדש ועוד. בראש השנה תש"ם - ספטמבר 1979 שודר הפרק "סתם יום של חול" שעסק בתחילת שנות ה-60, סיום תקופת הצנע ועוד. בכ"ח באייר תש"ם - מאי 1980 שודר הפרק האחרון והסופי "לכל שירייך אני כינור" שעסק בתקופת שחרור ירושלים.
בטבת תשל"ו - דצמבר 1975 זכתה התוכנית בפרס כינור דוד בטקס שנערך בבאר שבע. הפרס מטעם ידיעות אחרונות הוענק על ידי שר החינוך - אהרן ידלין, ראש עיריית באר שבע - אליהו נאוי, ראשי ידיעות אחרונות - נח מוזס ודב יודקובסקי, ונשיא אוניברסיטת בן-גוריון - יוסף תקוע.
הערוץ הראשון שידר בשידור חוזר גם בשנים האחרונות פרקים מהסדרה במסגרת רצועת השידורים הנוסטלגים שמשודרים בכל לילה עד הבוקר.
הונגרית
הונגרית (magyar ) היא שפה השייכת למשפחת השפות הפינו-אוגריות במשפחת השפות האורליות הגדולה יותר. השפה מדוברת בפי כ־15 מיליון איש ברחבי העולם.
ההונגרית מדוברת בעיקר בהונגריה ובאזורים ברומניה, סלובקיה, סרביה ואוקראינה. השפות האוגריות הקרובות ביותר להונגרית מדוברות ממזרח להרי אורל, במחוז חנטי ומנסי. המדיארים נדדו במאה החמישית לספירה מהרי אורל והתיישבו בהונגריה של היום בשנת 895 לספירה, לאחר כמה מאות שנות נדודים באזור הערבה האירואסייתית. ההונגרית קרובה גם לפינית ולאסטונית.
ההונגרית היא שפה בעלת נטיות רבות, שבה שמות העצם נוטים ב-18 יחסות. כתוצאה מכך אין כמעט חשיבות לסדר המילים במשפט. בהונגרית לא קיים משפט סביל, ממנו נותרו אך שרידים במסמכים ספרותיים ישנים. בהונגרית לשמות עצם אין מין דקדוקי. אוצר המילים של השפה הושפע על ידי הסלאבונית העתיקה, הלטינית של ימי הביניים, והגרמנית, וכמו כן היא מכילה כמה מילים שאולות מהשפה הטורקית. ההונגרית מאופיינת בהרמוניית תנועות. העדות הראשונה בכתב להונגרית היא קטע ממסמך ההקמה של הכנסייה בטיהאן, ליד אגם בלטון משנת 1055. המסמכים הראשונים הכתובים הונגרית החלו להופיע במאה ה־13 לספירה.
תנועות
בהונגרית שבע תנועות בסיסיות, אך כיוון שמשך ההגייה הוא פונמי, לכל תנועה מקבילה ארוכה, וכך בפועל ישנן 14 תנועות. בתהליך אלופוניזציה, התנועות הקצרות נוטות בהונגרית להיות יותר מרכזיות ואמצעיות.
הרמוניית התנועות בהונגרית
מילים הונגריות יכולות להתמיין לפי סוג הרמוניית התנועות שבהן; מיון המילה מבחינת סדר התנועות שבה משפיע על נטיות המילה. ישנם שלושה מיונים:
לפי כלל הרמוניית התנועות, מילים מסדר תנועות אחוריות יכולות לקבל מוספיות שבהן תנועות אחוריות בלבד, ומילים מסדר תנועות קדמיות יכולות לקבל מוספיות שבהן תנועות קדמיות בלבד. אך מילים מורכבות מקבלות בדרך כלל מוספיות שבהן תנועות אחוריות בלבד, להוציא יוצאי דופן.
יחסות
בהונגרית קיימות כ-18 יחסות (קיים ויכוח באשר להגדרה המדויקת של מהי יחסה ומהי סיומת שאינה יחסה), אשר רוב שמות העצם נוטים לפיהן על סמך תפקידם במשפט. עם זאת, ישנן יחסות קבועות אשר תמיד קשורות לפועל מסוים ומשמעותן יכולה להשתנות מפועל לפועל. חלק מן היחסות או הסיומות מוגבלות למספר קטן של שמות עצם. הסיומת של רוב היחסות תלויה בהרמוניית התנועות, אך יש כמה סיומות שהן קבועות.
להלן טבלת ההטייה של המילה kutya (כלב), הטיה לפי תנועות אחוריות: 1 יחסה זו נמצאת בשימוש מוגבל ביותר. היא בדרך כלל מצטרפת למילים על מנת לתאר תכונה המאפיינת משהו. למשל, המילה magyar (הונגרי, או השפה ההונגרית) מצטרפת ליחסה זו כדי לתאר שטקסט מסוים נכתב בשפה ההוגרית, או שאדם דובר את השפה.
2 שלישיית היחסות הללו נמצאת בדרך כלל בשימוש עם שמות עצם המתארים מרחבים סגורים. כמו כן גם רוב שמות המדינות.
3 שלישיית היחסות הללו נמצאת בדרך כלל בשימוש עם שמות עצם המתארים משטחים או כלי רכב. יוצא דופן נפוץ הוא המילה magyarország (הונגריה).
4 שלישיית היחסות הללו נמצאת בדרך כלל בשימוש עם שמות עצם המתארים חפצים דוממים.
5 הסיומת ביחסות הללו מולחמת אל העיצור האחרון במילה (במילים אשר אינן מסתיימות בתנועה) ומכפילות אותו.
אוגד (קופולה) ושייכות
בהונגרית קיים הפועל lenni (המקביל לפועל to be באנגלית) אשר משמש כאוגד בגוף ראשון ושני, אך מושמט כליל בגוף השלישי. לדוגמה: a lány magyar (הילדה היא הונגרייה) לעומת magyar vagy (אתה הונגרי) או magyar vagyok (אני הונגרי).
פועל זה משמש גם על מנת לתאר קיום ושייכות, בצורה הדומה מאוד לעברית, ומשמעותו בהקשרים אלו זהה למילה "יש". לדוגמה: van nekem egy kutyám (מילולית: יש לי כלב) וגם van a kutya (יש כלב)
עם זאת, בצירופי שייכות מקבל שם העצם סיומת מיוחדת, לפי הטבלה להלן (סיומת לפי תנועות אחוריות במקרה זה): לאחר סיומת השייכות יצטרפו למילה בהתאם סיומות נוספות כגון יחסות וכו'.
יידוע
בהונגרית כל שם עצם חייב להיות מיודע במספר (egy - אחד או כמו a/an באנגלית, kett - שתיים וכו') או בתווית יידוע מסוים. היידוע המסוים הוא a, אלא אם המילה מתחילה בתנועה ואז היידוע הוא az.
אין להתבלבל בין תווית היידוע az לבין כינויי הרמז - ez ו az (מקבילים ל this ו that באנגלית) אשר במקרים רבים משתמשים בהם במקום שם העצם או במקום רעיון שלם. כאשר שם עצם המיודע בכינוי רמז מקבל סיומת יחסה, אותה סיומת מצטרפת או מולחמת גם לתוך כינוי הרמז. לדוגמה: ezt a kutyát (את הכלב הזה), ennek a kutyának (לכלב הזה).
מערכת הפועל
מאפיין שמיוחד להונגרית הוא נטיית הפועל המסוימת, לעומת הנטייה הרגילה שאינה מסוימת. נטייה זו קיימת רק בפעלים יוצאים (פעלים שיש להם מושא ישיר) ומשמשת כדי להדגיש שמושא הפועל הוא אובייקט מסוים וחשוב, ולא אובייקט כללי. לדוגמה: olvasom a könyvet או olvasom ezt (אני קורא את הספר הזה, אני קורא את זה) לעומת olvasok valamit (אני קורא משהו).
סיומות ההטיה המסוימת דומות ברובן לסיומות הקניין המוזכרות בסעיף "האוגד" למעלה. קיימות השערות לגבי מוצא משותף לשתי התופעות.
אבחנה זו, מאפשרת להימנע מאזכור חוזר של האובייקט. כך למשל: בעברית בהמשך להיגד "הספר הזה מאוד מעניין", נשאל: "כבר קראת אותו?" בעוד שבהונגרית מספיק לשאול "כבר קראת?" בצורה המסוימת - ? már olvastad el.
כאשר המושא הישיר הוא אנושי (אותי, אותך, אותו...), הצורה המסוימת מעידה שהמושא הוא גוף שלישי, למשל: nézed (אתה רואה אותו \ אותם). הצורה הרגילה מעידה שהמושא הוא גוף ראשון או שני, למשל: nézel (אתה רואה אותי \ אותנו).
כאשר הפועל בגוף ראשון והמושא הישיר הוא בגוף שני (אותך, אתכם) קיימת סיומת מיוחדת: lek ,-lak-. למשל "אני אוהב אותך" - szeretlek.
עתיד ותנאי בעבר
להבעת פעולה עתידית מקובל להשתמש בצורת ההווה תוך ציון מילת זמן או שימוש במילה majd (שמובנה הנוסף הוא "אחרי-כן"). ניתן גם להשתמש בפועל fog בהווה בצירוף צורת המקור.
פעלים רבים בהם יש תחילית מציינים פעולה עם אספקט של סיום (פרפקטיבי). מהשימוש בהם בזמן הווה מובן שיסוימו בעתיד (וגם שלא יתחילו בהכרח מיד) ואין חובה לספק ציון זמן כלשהו בעת השימוש בהם.
כדי לבטא תנאי בעבר משתמשים בצורת העבר האינדיקטיבי ואחריה המילה volna. למשל: הייתי הולך Elmentem volna.
5 באפריל
5 באפריל הוא היום ה-95 בשנה (96 בשנה מעוברת), בשבוע ה-14 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 270 ימים.
אורן ירוק
המכ"ם פועל בטכנולוגיית מערך מופע המאפשרת לאתר מטרות בדיוק רב, בטווחים של מאות קילומטרים ובמהירות רבה כדי להנחות את טילי החץ לעבר מטרתם. עיקרון הסריקה מבוסס על יצירת אלומות אנרגטיות, הסורקות את המרחב בו-זמנית ובמהירות. לוח המכ"ם מורכב מאלפי מקרנים קטנים, המייצרים תמונה אווירית ויכולים להעסיק בו-זמנית מטרות רבות.
באלתא נבנה מטווח מכ"ם מיוחד כדי לבחון את פעולת האורן ירוק. המטווח, שגודלו הוא של אולם גדול, חוסך את הצורך בניסויים בשטח בעזרת משולשי ספוג מיוחדים המפוזרים על קירות האולם, מחזירים את קרינת המכ"ם, ומדמים את פעולת המכ"ם בשטח פתוח.
לפי דיווחים באמצעי התקשורת המכ"ם הוא בעל טווח גילוי מקסימלי של 500 קילומטרים.
הודות לתכונותיהם הייחודיות של מכ"מי AESA, בהן העובדה שההגבר שלהם גבוה ביותר ועשוי לאפשר יצירת אונות ראשיות בעלות הספק אפקטיבי מוקרן (ERP) חסר תקדים לקורנים בגודל נתון, הועלתה האפשרות להשתמש ב-EL/M-2080 כנשק אנרגיה. עקב עוצמת הקרינה ממערכת מכ"ם זו התעוררה בשנת 2000 התנגדות בקרב תושבי עין שמר לתוכניות צה"ל להציב את המכ"ם בשדה התעופה עין שמר הסמוך ליישוב, אך למרות התנגדותם הסוללה הוצבה שם.
דגם נוסף ומשוכלל יותר בסדרת אורן הוא אורן אדיר, שהחל לפועל ב-2012.
דוצ'ו
דוּצ'וֹ דִּי בּוּאוֹנִינְסֶנְיָה (באיטלקית: Duccio di Buoninsegna, 1255–סביבות 1319) היה צייר איטלקי יליד העיר סיינה, ממבשרי ציור הרנסאנס באיטליה. גדול ציירי אסכולת סיינה (Siena). פעל בין השנים 1278–1318.
ביוגרפיה
על פי עדות משנת 1278, הסיקו חוקרי תולדות האמנות כי דוצ'ו נולד בעיר סיינה, בין השנים 1255-1260. מסמך זה אף מציג את העדות הראשונה לעבודתו האמנותית של האמן, כשהוא מציין תשלום שכר של 40 סלוטי על עיטור לוחות עץ ששימשו ככריכות לספרי ניהול החשבונות של העיר. בשנת 1285 הוזמנה אצל דוצ'ו תמונה גדולה של "המדונה" בעבור כנסיית סנטה מריה נובלה בפירנצה. ציור זה מזוהה כיום עם "המדונה של רוצ'ליי" הנמצאת בגלריית אופיצי בפירנצה.
יצירותיו של דוצ'ו, העשויות בטכניקה של ציור טמפרה, הן יצירות בעלות נושאים דתיים. עבודתו היוותה את הבסיס להתפתחות אסכולת ציור בעיר סיינה, בה פעלו אמנים כגון סימונה מרטיני (Simone Martini) ושל האחים אומברטו ופייטרו לורנצטי (Ambrogio and Pietro Lorenzetti).
היצירה המתועדת ביותר של דוצ'ו, היא יצירת המופת שלו, היא ה"המאסטה של דוצ'ו" (ההכתרה). זוהי יצירה דו-צדדית המורכבת מפאנל מרכזי, 7 צריחים ופרדלה (Predella)(מעין דוכן מצויר או מפוסל עליו מונח המזבח). היצירה נעשתה בין השנים 1308-1311 והיא נועדה לפאר את המזבח בקתדרלת סיינה. כיום מפוזרים חלקי היצירה במוזיאונים שונים בעולם.
בחזית הפנימית מתוארת מריה אוחזת בישו בנה כאשר היא מוקפת במלאכים ובקדושים הפטרונים של העיר סיינה. על גב היצירה מתוארות עשרים ושש סצנות קטנות המציגות את הפסיון של ישו ואת קימתו לתחייה. "המאסטה" היא אחד מציורי הלוח הגדולים והמרהיבים ביותר שצוירו באיטליה.
חשיבותו של דוצ'ו כאמן "מבשר רנסאנס" היא יכולתו ליצור חיים ותחושה לירית בציור, "למרוד" במסורות ציור ביזנטיות, תוך כדי שמירה על חוקי האיקונוגרפיה הנוצרית והכרה במעמדו כאמן. לא בכדי חתם דוצ'ו את שמו על כסאה של המדונה במאסטה. תיאורי החלל שיצר דוצ'ו מהווים את ראשית העיסוק בבעיית האשליה החזותית של "חלון למציאות". זו גם הסיבה מדוע הוא מושווה לבן דורו הדגול מאסכולת פירנצה, ג'וטו די בונדונה, שהביא למהפך בציור האיטלקי בפרט ובציור אשלייתי בכלל.
ביוגרפיה של דוצ'ו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
עזרא טיסונה
עזרא טיסונה (נולד ב-1944) הוא איש עסקים ישראלי שהתמודד לכנסת במסגרת רשימת "קזינו".
ביוגרפיה
משפחת טיסונה נמנית עם עדת האורפלים הירושלמית. בשנות ה-70 נודע עזרא טיסונה כשחקן שש בש מקצועי. ב-1977 הופיע שמו ברשימת ה-11 לצד אחיו אלי. משטרת ישראל חשדה כי קריירת השש-בש שלו היא מסווה לפעילות בלתי חוקית הכוללת הימורים, בלדרות סמים ואלימות. בעקבות הפרסום עזב טיסונה את הארץ והצטרף לאחיו שהקים חווה לגידול דגים וירקות בג'מייקה. כעבור מספר שנים עזרא שב לארץ. אלי נשאר בג'מייקה ופיתח קשרים ענפים עם צמרת השלטון הג'מייקני. לאחר שסופה טרופית החריבה את החווה שלו, הוא עבר לקולומביה והקים גם בה חווה. שלטונות ארצות הברית החלו לחשוד בו שהוא עוסק בבלדרות סמים, הוא נתפס וריצה עונש מאסר של 19 שנים בארצות הברית, לאחר שהורשע בהלבנת עשרות מיליוני דולרים עבור ארגון הסמים הקולומביאני קאלי.
ב-1989 ניהל ספינת הימורים מצרית בשם "Sea Princess" שפעלה מול חופי ישראל בים התיכון.
בראשית שנות ה-90 הוציא קלטת וידאו בשם "שיטת טיסונה להרוויח בבלאק ג'ק". בהמשך תבע טיסונה את ערוץ הקניות אשר סירב להציג את הקלטת למכירה.
לאחר מכן היה מעורב ביוזמה של קבוצת משקיעים בראשות ראובן גבריאלי להקמת קזינו ביריחו. בסופו של דבר הוקם הקזינו על ידי קבוצה אחרת בראשות מרטין שלאף.
ב-1999 התמודד לכנסת במסגרת רשימת "קזינו" למען מיסוד ההימורים בישראל. הרשימה קיבלה 6,540 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.
ב-2001 הקימו טיסונה והקבלן שלום גניש שוק פשפשים במיאמי, פלורידה.
אחיו יוסי הוא חבר מרכז הליכוד.
ג'ואן בופורט
ג'ואן בופורט (באנגלית: Joan Beaufort; סביבות 1404 - 15 ביולי 1445) הייתה המלכה הרעיה של ג'יימס הראשון, מלך סקוטלנד בין השנים 1424–1437.
אביה של ג'ואן היה ג'ון בופורט, רוזן סומרסט, אחיו-למחצה של הנרי הרביעי, מלך אנגליה, ואמה הייתה מרגרט הולנד , אחייניתו של ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה.
נישואיה הראשונים
ג'ואן נישאה לג'יימס הראשון ב-2 בפברואר 1424 בקתדרלת סאת'ק שבגדתו הדרומית של נהר התמזה, בלונדון. סעודת הנישואים נערכה בארמון וינצ'סטר.
מלומדים סבורים כי ג'ואן הייתה ההשראה לפואמה שנכתבה על ידי המלך ג'יימס הראשון "The Kingis Quair".
לאחר הרצחו של ג'יימס הראשון בשנת 1437 משלה ג'ואן בתור עוצרת לבנם ג'יימס השני.
לבני הזוג נולדו שמונה ילדים:
נישואיה השניים
בשנת 1439 נישאה ג'ואן בשנית לג'יימס סטיוארט, הנסיך השחור מלורן ונולדו להם שלושה צאצאים:
Conga
Conga (בעברית: קונגה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה האמריקאית מיאמי סאונד משין, מתוך אלבומה התשיעי, Primitive Love. השיר יצא לאור באוגוסט 1985, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שבספרד, והראשון במצעד שבקנדה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אנריקה גרסיה והופק על ידי אמיליו אסטפן. סולנית הלהקה גלוריה אסטפן, הייתה זו שביצעה את השיר. השיר הוא שיר בסגנון הדאנס-פופ. בנוסף לכך, ניתן לשמוע בו תופי קונגה.
בארצות הברית זכה השיר למעמד פלטינה כפולה, על סך מכירות של כ-2 מיליון עותקים.
וידאו קליפ
נכון לנובמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-25.2 מיליון צפיות.
חומצת לואיס
חומצת לואיס היא תרכובת אשר יכולה לקבל זוג אלקטרונים וליצור קשר קוולנטי קואורדינטיבי. היא נקראת על שמו של הכימאי האמריקאי גילברט לואיס.
תאוריית חומצות ובסיסי לואיס היא אחת מתאוריות התגובות של חומצה-בסיס. לכן המונח "חומצה" מעורפל ובעל מספר משמעויות, וזו אחת הדרכים לפרשו. תמיד יש להבהיר אם מדובר בחומצת לואיס, או בחומצת ברונסטד לאורי (Brønsted-Lowry). אלקטרופיל, או חומר מקבל אלקטרונים הוא חומצת לואיס. בשונה מחומצות מסורתיות, חומצת לואיס אינה דורשת פרוטון (יון מימן חיובי - H+) בתור האלקטרופיל (למעשה אין פרוטונים חופשיים בתמיסה, והן מועברים בצורת יון הידרוניום), ותפקיד זה נעשה על ידי כל אלקטרופיל. אמנם כל החומצות הן חומצות לואיס, אך נהוג להשתמש במושג זה לציון חומצות שאינן חומצות ברונסטד לוארי בלבד.
חומצות לואיס נפוצות: אלומיניום כלורי, ברזל(III) כלוריד, בורון טריפלואוריד, ניוביום פנטכלוריד ואיטרביום(III) טריפלייט. חוזק חומצת הלואיס ניתן לקביעה בעזרת תאוריית HSAB.
עבר הירדן
עבר הירדן או עבר הירדן המזרחי הוא חלקה של ארץ ישראל המקראית הנמצא ממזרח לנהר הירדן. מאז הקמתה של ממלכת ירדן בשנת 1946, מרבית שטחו של עבר הירדן נמצא בשליטתה.
עבר הירדן המקראי
אזכורו הראשון של עבר הירדן בתורה הוא בימי אברהם, במלחמתו בארבעת מלכי עבר הנהר. על פי המסופר (ב) הכו מלכי עבר הנהר את הרפאים, הזוזים, האימים והחורים בואכה לאילת. כולם היו עמי עבר הירדן.
לאחר יציאת מצרים נכשלו שבטי ישראל בניסיונם הראשון להיכנס לארץ ישראל דרך ערד ובאר שבע. הם פנו מזרחה, עקפו את אדום ומואב וכבשו את מרכזה וצפונה של עבר הירדן. תיאור המקום עבר הירדן מופיע לראשונה בפסוק הראשון של ספר דברים: "אֵלֶּה הַדְּבָרִים, אֲשֶׁר דִּבֶּר מֹשֶׁה אֶל כָּל יִשְׂרָאֵל, בְּעֵבֶר הַיַּרְדֵּן." עוד בימי משה רבנו בחרו שבט ראובן ושבט גד להתיישב בעבר הירדן המזרחי. מחשש לאיבוד זהותם הישראלית, צירף אליהם משה את חצי שבט מנשה. בי' בניסן הוביל יהושע בן נון את תשעת השבטים הנותרים וחצי שבט מנשה לחציית מעברות הירדן, אירוע הידוע בשם מעבר הירדן, בחרבה, מערבה, לתוך ארץ כנען היא ארץ ישראל - ראשיתה של תקופת ההתנחלות.
דוד המלך ושר צבאו יואב בן צרויה כבשו את ארץ עמון. שלמה המלך נשא את נעמה העמונית ממנו נולד לו היורש - בנו רחבעם. שלמה המלך שר בשיר השירים שלו :"עינייך - ברכות בחשבון". ברכה זו נמצאת בחיסבאן - היא חשבון המקראית. מלכי יהודה וישראל שלטו על אזורים שונים בעבר הירדן.
עבר הירדן בעת החדשה
מראשית פעילותה ראתה התנועה הציונית בעבר הירדן המזרחי חלק בלתי נפרד מארץ-ישראל, אך בשל הריחוק והתנאים המקומיים לא התיישבו בו יהודים, פרט למספר ניסיונות התיישבות כושלים ברמת הגולן.
בד' חשון תרמ"ו, 1885 פרסם העיתון הצפירה את הכותרת הבאה: "קנו אדמה בעבר הירדן", ובהמשך הידיעה : "סופר מכתבי-העתי Jewish Chronicle מירושלים מודיע, כי שלושים יהודים ילידי צפת קנו בעבר הירדן אחוזה לעבודת האדמה".
ב-1921 הוציאה בריטניה (שקיבלה מנדט על שני עברי הירדן) את רובו הגדול של עבר הירדן המזרחי מתחום ארץ-ישראל (פלשתינה) במסגרת הספר הלבן הראשון, וייסדה בו את אמירות עבר הירדן, בראשות עבדאללה הראשון ותחת שלטון בריטי, שהפכה מאוחר יותר לממלכת ירדן. חלק קטן מן השטח ממזרח לירדן ומצפון לירמוך, ובו מספר קיבוצים, נכלל בגבולות שטח המנדט של פלשתינה (א"י).
תחנת הכוח של רוטנברג, שהוקמה בנהריים, שכנה בחלקה בטריטוריה עבר ירדנית. גם היישוב היהודי תל אור, שבו גרו עובדי תחנת-הכח היהודיים, הוקם בשטח עבר-הירדן. היישוב היה היישוב היהודי היחיד בעבר הירדן והתקיים עד להתקפת הלגיון הירדני במאי 1948.
נהר הירמוך מחלק את עבר הירדן לשני חלקים:
התנועה היחידה כיום הקוראת לסיפוח עבר הירדן המזרחי אל מדינת ישראל היא תנועת ההתיישבות "נחלה" שהקימו הרב משה לוינגר ודניאלה וייס.
בהלכה
שאלת מעמדו ההלכתי של עבר הירדן המזרחי והשתייכותו לארץ ישראל נידונה בפוסקים.
לגבי עניינים מסוימים הוא נחשב כחלק מארץ ישראל ויש בו קדושת ארץ ישראל, והם מצוות התלויות בארץ, תרומות ומעשרות ושביעית. מביאים ממנה עגלה ערופה. נוהג בה דין בתי ערי חומה. נתנו ממנה ערים ללויים.
אמנם לגבי דברים רבים נחלקו האם עבר הירדן נחשב כארץ ישראל, והם:
קבורה - יש אומרים שהקבור בה כקבור בארץ ישראל ויש אומרים שנחשב כקבור בחוץ לארץ.
חיבת הארץ - יש אומרים שמצווה לחבבה כארץ ישראל, ויש אומרים שאין בה מצוות חיבה.
סגולות הארץ - ארץ ישראל מסוגלת לברכה בבנים, אוירה מחכים, ובה מתגלית הנבואה - יש אומרים שכל אלו נוהגים גם בעבר לירדן ויש חולקים.
ביכורים - נחלקו במשנה האם מביאים ביכורים מעבר לירדן. להלכה פסקו שמביאים. המפרשים נחלקו האם החיוב הוא מהתורה.
מבית שני ואילך
כתב הרמב"ם: "עבר הירדן שביעית נוהגת בה מדבריהם, וספיחי סוריא ועבר הירדן מותרין באכילה. טעמו הוא שאף שבבית ראשון נהג שביעית מן התורה בעבר הירדן, בבית שני לא קידשו עולי בבל את עבר הירדן, ולכן נהגו בו שביעית רק מדרבנן. ולגבי ספיחין לא גזרו שם.
ארליקוזאורוס
ארליקוזאורוס (שם מדעי: Erlikosaurus) הוא סוג של דינוזאור תרופוד ממשפחת התריזינוזאוריים אשר חי באזור מדבר גובי שבמונגוליה לפני 90 מיליון שנה מזמננו והיה דומה לתריזינוזאורוס מאותו אזור. משמעות שמו הוא "הלטאה של ארליק" - שם של אל מוות מהמיתולוגיה המונגולית. מאובניו דמו מאוד לאלה של הסגנוזאורוס ולעיתים מבלבלים ביניהם.
דינוזאור זה נמצא משרידים מקוטעים שהתגלו בתצורת ביאן שירייה (Bayan Shireh Formation), במונגוליה. מהם נמצאו שרידי גולגולת באורך 25 סנטימטר. אורך הדינוזאור הגיע ל-4.5–6 מטר ולמשקל חצי טון. הוא היה בעל זרועות ארוכות וחסונות, איתם תלש עלי עצים מהענפים ובקצותיהם היו טפרים ארוכים ששימשו גם להגנה. הוא היה בעל לסתות חלשות שצופו במקור קרני ובתוכם היו 23 שיניים בלסת העליונה ו-31 בתחתונה. השיניים היו ישרות ומשוננות מעט. ייתכן שבשל צורתם היה הארליקוזאורוס אוכל-כול.
בתרבות
דינוזאור זה הופיע במשחקים עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive.
אודטה (זמרת)
אודטה (באנגלית: Odetta, 31 בדצמבר 1930 - 2 בדצמבר 2008) הייתה זמרת עם אפריקאית-אמריקאית. אחת הבולטות בין זמרות שירי העם האמריקאים במאה ה-20, אודטה הופיעה ברחבי העולם בקונצרטים רבים, והשתתפה באין ספור אירועי צדקה.
אודטה צעדה לצד מרטין לותר קינג ג'וניור, הופיעה בפני הנשיאים ג'ון פיצג'רלד קנדי וביל קלינטון והשפיעה על בוב דילן הצעיר.
ביוגרפיה וקריירה
אודטה נולדה בברמינגהאם שבמדינת אלבמה. בגיל 6 עברה עם משפחתה ללוס אנג'לס. מגיל צעיר הופיעה במקהלת הכנסייה ובלטה בקולה הצלול והחזק. בגיל 13 החלה ללמוד פיתוח קול ולמדה עד שאימה לא יכלה לעמוד במחיר השיעורים. אמן הבובות הארי ברנט נחלץ לעזרתה ומימן את המשך שעורי פיתוח הקול. מאוחר יותר המשיכה בלימודי מוזיקה ושירה קלאסית ואופראית בקולג' של לוס אנג'לס. האלבום הראשון של אודטה יצא לאור ב-1945 ונקרא The Tin Angel. בגיל 19 השתתפה בהצגה Finian's Rainbow שהגיעה לסן פרנסיסקו, שם נחשפה לראשונה למוזיקת בלוז. בשנה שלאחר מכן הופיעה בחופשת הקיץ בהצגה "ברנשים וחתיכות". בשנת הלימודים הבאה בקולג' עבדה כעוזרת בית והופיע עם זמר הבס האגדי פול רובסון. ב-1953 עזבה אודטה את לוס אנג'לס ונסעה לניו יורק והחלה להופיע במועדון למוזיקת פולקלור הנודע בשם Blue Angel. פיט סיגר והארי בלפונטה, שעקבו אחרי הקריירה של אודטה, הזמינו אותה להופיע איתם: הרי בלפונטה בקרנגי הול ופיט סיגר בבנין העירייה של ניו יורק.
בתחילת דרכה ליוותה אודטה את עצמה בגיטרה ונחשבה לזמרת סופרן. כשהתבגרה הפכה למצו סופרן, ומאוחר יותר, הודות לאימון ולהבשלת קולה, הגיע טווח הקול שלה מסופרן ועד בריטון וקונטרה אלט.
בשנות השישים הצטרפה לתנועת המחאה לשוויון זכויות לשחורים, וב-1963 צעדה עם מרטין לותר קינג ג'וניור בסלמה ובוושינגטון.
בשירתה השפיעה אודטה על זמרי וזמרות עם רבים וידועים, ביניהם: בוב דילן, ג'ואן באאז וג'ניס ג'ופלין. לותר קינג כינה את אודטה מלכת מוזיקת העם האמריקאית.
בשנת 1999 העניק לה נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, את מדליית האמנות National Medal of the Arts & Humanities על תרומתה למוזיקת העם האמריקאית.
ב-2007 הייתה מועמדת לפרס גראמי לאלבום הפולקלור הקלאסי הטוב ביותר, עבור האלבום "Gonna let it Shine". בסך הכול הקליטה אודטה 27 אלבומי סולו, האחרון ב-2007, והשתתפה כזמרת בעשרות אלבומים נוספים לצד זמרות וזמרים כגון מרים מקבה, אריק ביב וג'יימס קוטון.
ב-2008 נפטרה אודטה בניו יורק ממחלת לב, בגיל 77.
קווקז
הקווקז הוא אזור גאו-פוליטי בגבול בין אירופה לאסיה (אירואסיה). האזור ממוקם בין הים הכספי לים השחור. באזור מתנשאים הרי קווקז, הכוללים את אלברוס, ההר הגבוה באירופה. הקווקז מאופיין בגיוון דתי ותרבותי.
אטימולוגיה
מקורו של שם האזור, הוא ככל הנראה מהמונח "Caucas" (בגאורגית: კავკასოსი), שמו של האב הקדמון כביכול של עמי הקווקז. יש הטוענים, שמקור השם מהמילה "הר" משפת הפלסגים. אחרים טוענים שמקורו סקיתי - מצמד המילים "שלג לבן".
גאוגרפיה
הקווקז הוא אחד מהאזורים בעלי מספר השפות המרובות בעולם. מדינות הלאום המרכיבות את הקווקז כיום הן המדינות הפוסט-סובייטיות גאורגיה, ארמניה ואזרבייג'ן (בעיקר בדרום הקווקז), וחלקים מרוסיה (בעיקר בצפון הקווקז). המחוזות הרוסים בקווקז הם מחוז קרסנודר ומחוז סטברופול, והרפובליקות האוטונומיות אדיגיה, קלמיקיה, קאראצ'אי-צ'רקסיה, קברדינו-בלקריה, צפון אוסטיה, אינגושטיה, צ'צ'ניה ודגסטן. כמו כן בקווקז שלוש טריטוריות שטוענות לעצמאות, אך לא מוכרות כמדינות לאום בידי הקהילה הבינלאומית, והן: אבחזיה, נגורנו קרבאך ודרום אוסטיה.
הקווקז הוא אזור בעל חשיבות אקולוגית גבוהה. יש באזור מעל ל-6,400 מיני צמחים, 1,600 מהם ייחודיים לאזור. עולם החי בקווקז כולל: נמרים, דובים חומים, זאבים, ביזונים אירופאים, מאראלים, ועיטים זהובים. בין חסרי החוליות, מעל ל-1,000 סוגי עכבישים נרשמו בקווקז. נופו הטבעי הוא יער מעורב, עם אזורים גדולים של אדמה מסולעת.
מדינות הקווקז
אזור הקווקז מחולק כיום בין המדינות הבאות:
ישנן כשלוש מדינות בקווקז אשר טוענות לעצמאות מהמדינה בהן הן שוכנות, ולהן הכרה-חלקית בעולם כמדינות עצמאיות: בעבר מספר מדינות נוספות היוו חלק מהאזור:
העת העתיקה
ההיסטוריה של הקווקז מחולקת בין שני אזורים עיקריים צפון הקווקז ודרום הקווקז. בעת העתיקה שלטו בצפון הקווקז ממלכת סקיתיה ואלאניה ובדרום הקווקז: קולכיס, איבריה הקווקזית ואלבניה הקווקזית.
בשנים 95 עד 55 לפנה"ס הפכה ממלכת ארמניה לאימפריה והשתלטה על רוב דרום הקווקז, סוריה, דרום-מזרח אנטוליה צפון-מערב איראן וצפון מסופוטמיה. במהלך שנים אלו, הזורואסטריות (דת פרסית) הייתה הדת המשמעותית באזור הקווקז (למעט ארמניה), בנוסף אליה, האזור נכח השפעה הלניסטית רבה. בשל היריבויות באזור בין פרס ורומא, אלה האחרונים פלשו מספר פעמים לאזור, שהיה לרוב תחת הגמוניה פרסית.
ימי הביניים
במהלך המאה ה-4 וה-5, הנצרות הפכה לדת השלטת באזור (המדינה הראשונה לאמץ את הנצרות כדת מדינה הייתה ארמניה). ובמהלך המאה ה-8 וה-9, כבשו הערבים את האזור, והאסלאם הפך לדת המרכזית בו. בתקופה זו התנהלו מספר עימותים צבאיים בין הכוחות המוסלמיים לארמניה הנוצרית.
במאה ה-12 עלה לשלטון בגאורגיה המלך דוד הבנאי. הוא, הפך את גאורגיה למעצמה אזורית חזקה, שחרר את הקווקז מעול השלטון המוסלמי שארך כארבע מאות שנים, והחזיר את הנצרות לדת השלטת באזור. בשנים 1194 עד 1204, נערכו מספר פלישות טורקיות (מוסלמיות) לאזור. כתוצאה מנפילת האימפריה הביזנטית (1453), הפכה גאורגיה למדינה הנוצרית הגדולה ביותר במזרח התיכון. לימים, נכבשה גאורגיה בידי העות'מאנים, המונגולים, שוב על ידי הפרסים ולבסוף כבשה אותה האימפריה הרוסית.
העת החדשה
במהלך ראשית העת החדשה, האזור היה נתון למאבק ממושך בין האימפריה העות'מאנית לאימפריה הרוסית. במאבק זה ניצחו אלה האחרונים, והאזור סופח לאימפריה הרוסית.
ב-1915 התרחש באזור רצח העם הארמני, שבוצע על ידי האימפריה העות'מאנית. כ-1,500,000 ארמנים הושמדו באחד ממקרי הג'נוסייד החמורים בהיסטוריה.
בשנת 1918 האזור אוחד כיחידה מדינית אחת לראשונה בעידן המודרני, במסגרת "הרפובליקה הדמוקרטית הפדרטיבית של עבר הקווקז". הרפובליקה הייתה מדינה שהתקיימה זמן קצר בלבד וכללה את האזורים שבהן משתרעות כיום ארמניה, אזרבייג'ן וגאורגיה. ב-24 בפברואר 1918 הכריז הסיים כי עבר הקווקז הוא פדרציה דמוקרטית ועצמאית. טורקיה החלה בפלישה לשטחים שהיו בשליטת הרפובליקה ותוך זמן קצר החלה גם פלישה גרמנית לגאורגיה. לאור הבעיות להתמודד עם פלישות מבחוץ ובעיות פנימיות, הפדרציה התפרקה באופן רשמי כאשר גאורגיה הכריזה בטביליסי על עצמאותה ב-26 במאי, וכעבור יומיים, ב-28 במאי, הכריזו גם ארמניה ואזרבייג'ן על עצמאותן.
בשנית, היה מאוחד האזור כיחידה מדינית אחת תחת השלטון הסובייטי (ראו: הרפובליקה הסוציאל-פדרטיבית הסובייטית של עבר הקווקז).
בעקבות התפרקות ברית המועצות (1991), הפכו מדינות האזור (גאורגיה, אזרבייג'ן וארמניה) לעצמאיות. בשנים שלאחר מכן, סבל האזור מסכסוכים טריטוריאליים רבים, רובם על רקע אתני או דתי. אפשר למנות ככאלה את מלחמת נגורנו קרבאך (1988-1994), את מלחמת דרום אוסטיה (1989-1991), את מלחמת אבחזיה (1992-1993), מלחמת צ'צ'ניה הראשונה (1994-1996), מלחמת צ'צ'ניה השנייה (1999-2009), ואת המלחמה בדרום אוסטיה (2008).
דמוגרפיה
בקווקז מדוברות שפות רבות ושונות, בין היתר קיימות בו שלוש משפחות שפות שייחודיות לאזור זה. באזור ישנן לא פחות מ-50 קבוצות אתניות שונות. הקבוצות האתניות העיקריות באזור, הן הרוסים, הגאורגים, האזרים והארמנים. גאורגיה וארמניה הן מדינות נוצריות (הכנסייה הגאורגית האורתודוקסית-אפוסטלית בגאורגיה, נצרות אורתודוקסית בארמניה), ולעומת זאת אזרבייג'ן היא מדינה מוסלמית (שיעה).
יהדות הקווקז
אף על פי שיהודי ההרים נקראים יהודי הקווקז (קווקזים) הרי שיהדות הקווקז כוללת גם את יהדות גאורגיה ויהדות ארמניה וחלק מיהדות רוסיה הממוקמים בקווקז ואינם נכללים כיהודי ההרים (יהודי סוצ'י למשל).
במלחמת העולם השנייה נכבשו מספר יישובים בצפון הקווקז על ידי הנאצים, שרצחו יהודים מהיישובים הללו.
יהודה לפידות
יהודה לפידות (נולד ב-13 באוגוסט 1928) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לביוכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים, וראש ארגון "נתיב" לשעבר. נודע בכתיבת ההיסטוריה של האצ"ל, שבו היה חבר בצעירותו.
ביוגרפיה
יהודה לפידות נולד בארץ-ישראל. בגיל 15 הצטרף לאצ"ל והשתתף במאבק בשלטון הבריטי, תחת הכינוי "נמרוד". נפצע בזרועו בעת שהשתתף בהתקפה על מתקני הרכבת בדרום הארץ. בתחילת מלחמת העצמאות לחם בירושלים במסגרת האצ"ל, ובין השאר, היה סגן מפקד כוח האצ"ל בדיר יאסין. כן עמד בראש כוח האצ"ל שנטל חלק בקרב רמת רחל. באוקטובר 1948, הוביל את הקמתה של חוות ההכשרה החקלאית במבצר שוני.
בשנת 1949 החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1960 קיבל תואר דוקטור לביוכימיה. עסק במנגנון הביוסינתזה של החלבונים. ב-1973 מונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית. בשנת 1981 מונה על ידי ראש ממשלת ישראל, מנחם בגין, לעמוד בראש "נתיב" ("לשכת הקשר") וכיהן בתפקיד זה עד 1985. בשנת 1988 פרש מהאוניברסיטה העברית והחל לעסוק בחקר ההיסטוריה של תקופת המנדט ובעיקר תולדות האצ"ל, ופרסם ספרים אחדים בתחום זה. נמנה עם מקבלי עיטור יקיר ירושלים לשנת תשס"ח.
באקת אל-חטב
באקה אל-חטב (בערבית: باقة الحطب‎) הוא כפר פלסטיני במערב השומרון המשתייך לנפת קלקיליה של הרשות הפלסטינית. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2006 מנתה האוכלוסייה בכפר כ-1,748 תושבים. באקת אל-חטב נמצא כ-13 ק"מ ממזרח לקלקיליה, על יד הכפרים חג'ה וכפר לאקף.
היסטוריה
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה אוכלוסיית הכפר 207 מוסלמים, ובמפקד 1931 היא גדלה ל-282 מוסלמים אשר שכנו ב-63 בתים.
ב-1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 390 מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 8,950 דונם. מתוכם היו 645 דונם של מטעים ואדמות השקיה, 1,688 של גידולי דגנים, ואילו 36 דונם סווגו כשטח בנוי. בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת הנשק של 1949, עבר הכפר משליטה בריטית לירדנית.
בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית.
סברינה (סרט)
עלילת הסרט
סברינה פיירצ'יילד (המגולמת על ידי אודרי הפבורן) היא בתו של תומאס, הנהג של משפחת לרבי (המגולם על ידי ג'ון ויליאמס). סברינה מאוהבת בדייוויד, בן למשפחת לרבי (המגולם על ידי ויליאם הולדן). דייוויד הוא פלייבוי, רודף נשים, מפונק וילדותי שלא מבחין בקיומה של סברינה ולא זוכר את שמה. סברינה נוסעת לפריז, לומדת בבית ספר לבישול וחוזרת לאחוזה כאישה מתוחכמת ואופנתית. דייוויד, שלוקח אותה טרמפ מופתע לגלות שהיא התגוררה קודם לכן בביתו ומתאהב בה. אחיו הגדול של דייוויד, ליינוס לרבי (המגולם על ידי המפרי בוגרט) חושש שהתאהבות זו תפגע בנישואיו של דייוויד לאישה ממשפחה עשירה העושה עסקים עם משפחת לרבי ולכן מתחיל להפריע לרומן בין בני הזוג, ובינתיים מתאהב בעצמו בסברינה.
צילום הסרט
בטרם החלו צילומי הסרט רצו יוצריו שקרי גרנט יגלם את דמותו של ליינוס. גרנט סירב להשתתף בסרט בשל השתתפות בסרט אחר, והתפקיד הוצע לבוגרט. במהלך צילומי הסרט ניהלו הפבורן והולדן רומן מתוקשר.
מוזיקה
את המוזיקה לסרט כתב המלחין פרידריך הולנדר.
פרסים
הסרט היה מועמד לשישה פרסי אוסקר.
מרבית התלבושות של הפבורן בסרט עוצבו על ידי אובר דה ז'יבנשי ולא על ידי המלבישה של הסרט אדית הד. הד התנגדה ששמו של ג'יבנשי יופיע יחד עם שמה בקרדיטים של הסרט, ומפיקי הסרט הסכימו לדרישתה ורשמו רק את שמה. פרס אוסקר בו זכתה הד בגין התלבושות בסרט, ניתן בעיקר בשל בגדיה של הפבורן, אשר כאמור לא עוצב על ידי הד.
בשנת 2002 החליטה ספריית הקונגרס כי הסרט הוא "בעל חשיבות תרבותית רבה" ועל כן שולב ברשימת הסרטים לשימור של ארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית.
פרסי אוסקר - 1954
זכייה : מועמדויות:
גרסאות מאוחרות
בשנת 1995 הופקה גרסה נוספת של הסרט בשם זהה. בגרסה זו השתתפו האריסון פורד, ג'וליה אורמונד וגרג קיניר.
קרלו אזליו צ'אמפי
קרלו אַזליו צ'אמפי (באיטלקית: Carlo Azeglio Ciampi, 9 בדצמבר 1920 – 16 בספטמבר 2016) היה בנקאי ופוליטיקאי איטלקי. היה ראש ממשלת איטליה בשנים 1993–1994, ונשיא איטליה העשירי בשנים 1999–2006.
ביוגרפיה
צ'אמפי נולד בעיר ליבורנו שבאיטליה. הוא רכש תואר בספרות בשנת 1941 מהסקולה נורמלה סופריורה די פיזה (הקולג' העליון של העיר פיזה), אחד ממוסדות החינוך הנחשבים ביותר באיטליה. הוא המשיך בלימודיו ורכש תואר במשפטים מאוניברסיטת פיזה בשנת 1946. באותה שנה החל לעבוד בבנקה ד'איטליה - הבנק המרכזי של איטליה.
בשנת 1960 נקרא לשרת בהנהלה המרכזית של הבנק. בהמשך הוא התקדם לדרגת מזכיר כללי בשנת 1973, סמנכ"ל ב-1976 ומנכ"ל ב-1978. באוקטובר 1979, הוא נבחר להיות נגיד בנקה ד'איטליה ונשיא האופיצ'ו איטליאנו קאמבי.
בין אפריל 1993 למאי 1994 כיהן כראש ממשלת איטליה, שהייתה בתקופתו ממשלה טכנוקרטית. מאוחר יותר, כאשר כיהן כשר האוצר בין 1996 עד מאי 1999, הוא דאג לאימוץ מטבע האירו בארצו.
הוא נבחר לנשיא איטליה העשירי ב-18 במאי 1999, ושימש בתפקיד עד 15 במאי 2006, אז החליפו בתפקיד ג'ורג'ו נפוליטנו.
ב-5 במאי 2005 הוענק לו "פרס שארלמאן" של העיר אאכן. ב-15 ביוני 2005 הוא זכה בתואר דוקטור של כבוד מ"אקול נורמל סופרייר" של פריז.
בזמן כהונתו היה צ'אמפי ראש המדינה המבוגר ביותר בעולם במשטר דמוקרטי.
נפטר ב-16 בספטמבר 2016.
אאולמביה
אאולמביה (שם מדעי: Eolambia; מילולית: "לאמבאוזאור השחר") הוא סוג דינוזאור צמחוני הקרוב להדרוזאוריים בעלי מקור הברווז אשר חי בתור הקרטיקון בערבות ארצות הברית. מאובניו התגלו במזרח יוטה ב-1993 וכללו מין יחיד: Eolambia caroljonesa. כל הממצאים שכללו שרידי בוגרים וצעירים רבים נמצאו באותו אזור.
מאפיינים
דינוזאור אורניתופוד זה היה קרובם של ההדרוזאורוס, אך היה קרוב מעט גם לאיגואנודון. הוא הגיע לאורך 6 מטרים, לגובה 2 מטר ולמשקל של 1 טון. הוא היה בעל לסת גדולה עם שיניים טוחנות חזקות שנועדו ללחך צמחייה כמו שרכים ומחטניים ששגשגו באזור. היו לו גפיים חזקות שנשאו את גופו ואולי הוא יכל לזקוף אותם כדי לנוע מהר. על בהונותיו היו טפרים שדמו במראם לפרסות.
דינוזאור זה נמצא לחופי אגמים ונהרות קדומים שהיו ביוטה באזור לח ושופע חיים. להקות שלו נדדו באזור לצד צעיריהם ושימשו מזון לטורפים הגדולים כמו הסיאטס (Siats) וכמה דמויי-תנינאים גדולים.
בתרבות
דינוזאור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.
בלגיה במשחקים האולימפיים
בלגיה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת פריז (1900). היא נעדרה מאולימפיאדת סנט לואיס (1904), ומאז אולימפיאדת לונדון (1908) היא משתתפת במשחקים ברציפות. לאורך השנים צברו הספורטאים הבלגים 148 מדליות, בהן 39 מדליות זהב. הענפים בהם הושג המספר הגבוה ביותר של מדליות הם קשתות (20 מדליות, מהן 11 מדליות זהב, הישג המקנה לבלגיה את המקום השלישי בטבלת המדליות של כל הזמנים, אחרי קוריאה הדרומית וארצות הברית), אופניים (26 מדליות, בהן 7 מדליות זהב; בלגיה מדורגת במקום התשיעי בענף זה) ואתלטיקה (13 מדליות, בהן 5 מדליות זהב).
בלגיה אירחה את המשחקים פעם אחת, בעיר אנטוורפן, ב-1920. המשחקים באותה שנה היו אמורים להיערך בבודפשט, אך לאחר מלחמת העולם הראשונה הוחלט להעבירם לאנטוורפן, לאות הזדהות עם סבלם של תושבי העיר במהלך המלחמה. בריסל התמודדה על אירוח המשחקים פעמיים, אך לא הצליחה בכך. במכרז לאירוח המשחקים של 1960 דורגה במקום החמישי, אחרי רומא, לוזאן, דטרויט ובודפשט, ובמכרז לאירוח המשחקים של 1964 דורגה במקום הרביעי, אחרי טוקיו, דטרויט ווינה.
אולימפיאדת פריז (1900)
הופעת הבכורה של בלגיה במשחקים באולימפיאדת פריז (1900), הייתה מוצלחת מאוד. 78 הספורטאים הבלגים זכו ב-15 מדליות, 5 מכל סוג, ודורגו במקום השישי בטבלת המדליות, אחרי המארחת צרפת, ארצות הברית, בריטניה, הקבוצות המעורבות ושווייץ.