cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חיים מרדכי רוזנבוים
קורות חייו
נולד לרבי איתמר רוזנבוים, האדמו"ר הזקן מנדבורנה, ולמלכה, בשנת תרס"ג. גדל בטשערנוביץ ובגיל 15 התחתן עם הרבנית סימא רייזל בת דודו אחי אביו רבי אליעזר זאב רוזנבוים מקרעטשניף. התגורר בסיגט ואחר כך בסערט שברומניה. בשואה הוגלתה משפחתו מעיר לעיר בתנאים קשים. בהיותו בגטו דז'ורין כיהן בבית דין מיוחד להתרת עגונות.
בהוראת אביו כיהן כאדמו"ר בחיי אביו . החל לשמש באדמו"רות (בשנת תרפ"ג). עלה לארץ ישראל בשנת תש"ז והתיישב בירושלים במעברת בית מזמיל. במלחמת העצמאות עבר ליפו. לאחר קום המדינה פתח שם רבי חיים מרדכי את חצרו והקים גם את ישיבת "מאמר מרדכי - נדבורנה". בשנת תש"י פתח בית מדרש בירושלים ברחוב עזרא שבשכונת הבוכרים. בשנת תש"כ עבר לבני ברק ופתח בית כנסת בשכונת גבעת רוקח במערב העיר. כמה בחורים מישיבת סלבודקה הסמוכה וכן אברכים ירושלמים היו לחסידיו. התפרסם כפועל ישועות ומחולל ניסים, יהודים רבים נהרו להתברך מפיו ונושעו על ידו.
בין חסידיו ותלמידיו נמנו אישים מפורסמים ובהם: הרב מנחם קליין רבה של פרנקפורט, הרב נתן נטע לנדמן רבה של חולון לשעבר, הרב צבי גלבשטיין רב קהילת בית וגן באלעד, הסופר החסידי מרדכי גרליץ, הרב חיים דוד קובלסקי ראש מאורות הדף היומי, הרב נחום רגוזניצקי ראש ישיבת מאורות התורה בטלז סטון.
משפחתו
בניו:
חתניו:
חלקו במנהגי וניגוני נדבורנה
רבי חיים מרדכי הלחין כמה שירים המושרים עד היום בחצר חסידות נדבורנה. נוסח הדלקת נר חנוכה הנאמר כיום בחסידות נדבורנה הוא שילוב של הנוסח ששמע רבי חיים מרדכי מאביו רבי איתמר, ומחמיו אחי אביו רבי אליעזר זאב.
זכוכית ספין
התלות בזמן היא הגורם המבדיל בין זכוכיות ספין לבין מערכות מגנטיות אחרות. אם מתחילים ניסוי בטמפרטורה הגבוהה מטמפרטורת המעבר של זכוכית הספין, טמפרטורת קירי, הזכוכית מראה התנהגות מגנטית טיפוסית (כגון פאראמגנטיות או צורות אחרות של מגנטיות).
אם מופעל שדה מגנטי חיצוני והמגנטיזציה מתוארת בגרף כנגד הטמפרטורה, ההתנהגות של הזכוכית היא בהתאם לחוק קירי (שלפיו המגנטיזציה נמצאת ביחס הפוך לטמפרטורה) עד שמגיעים לטמפרטורת קירי. בנקודה זו המגנטיזציה הופכת לקבועה (ערך זה נקרא המגנטיזציה של שדה קר).
כאשר מבטלים את השדה החיצוני, מתרחשת ירידה מהירה במגנטיזציה של זכוכית הספין עד לערך שנקרא המגנטיזציה השיורית, ומנקודה זו מתרחשת דעיכה איטית ככל שהמגנטיזציה מתקרבת לאפס (או שבריר קטן מהערך המקורי – דבר זה עדיין לא ידוע).
דעיכה זו היא לא דעיכה מעריכית ואין פונקציה כלשהי המתאימה לעקומת המגנטיזציה כנגד הזמן בצורה ראויה. דעיכה איטית זו ייחודית לזכוכית ספין. מדידות ניסוייות בסדר גודל של מספר ימים הראו כי מתרחשים שינויים מתמשכים מעל לרמת רעש הרקע של המכשירים.
אולם, אם היה מתבצע תהליך דומה עבור חומר פרומגנטי, וכאשר השדה החיצוני היה מוסר, היה מתרחש שינוי מהיר עד לערך השיורי, כאשר ערך זה יישאר קבוע במשך הזמן. במקרה של חומר פאראמגנטי, כאשר השדה החיצוני מוסר, תתרחש ירידה מהירה עד שהמגנטיזציה תשתווה לאפס. בשני המקרים, השינוי הוא מהיר ביותר, ואם בודקים זאת בזהירות, רואים שיש דעיכה מעריכית עם קבוע זמן קטן מאוד.
אם במקום מה שתואר לעיל זכוכית ספין מקוררת אל מתחת לטמפרטורת קירי בהיעדר שדה חיצוני, וכאשר מפעילים את השדה, תתרחשת עלייה מהירה עד לערך הנקרא מגנטיזציה של שדה אפס מקורר. ערך זה קטן מערך המגנטיזיה של שדה מקורר, ובעקבותיו מגיעה עלייה איטית לעבר הערך של שדה מקורר.
בנוסף לתכונות ניסוייות חריגות, זכוכיות ספין הן הנושא של חקירות תאורטיות וממוחשבות נרחבות.
בחלק גדול מאוד מהעבודה המוקדמת על זכוכיות ספין נעשה שימוש בתאוריית השדה הממוצע שהתבססה על סדרת שכפולים של פונקציית החלוקה של המערכת. ד.שרינגטון וס.קירקפטריק הציגו מודל בעל פתרון מדויק של זכוכית ספין, והם הביאו להרחבות תאורטיות רבות של תאוריית השדה המרכזי על מנת לשקף את הדינאמיקות האיטיות של המגנטיזציה, ומצב שיווי המשקל המורכב הלא-ארגודי.
הפורמליזציה של העתקת תאוריית השדה המרכזי יושמה גם במחקר של רשתות עצבים. היא אפשרה במסגרת המחקר לחשב תכונות מסוימות כגון תכולת המידע של ארכיטקטורה מסוימת של רשת עצבית פשוטה מבלי להזדקק לתכנון או שתילה של אלגוריתם אימון.
ברגר
בֶּרגֶר (Berger) הוא שם משפחה נפוץ יחסית, פירושו בגרמנית וביידיש אירופאית "מנחלת ההרים" או "מההרים" ובצרפתית "רועה צאן" (מבוטא "ברז'ה") וכן באנגלית איש בעל נכסים יקרים. {{פירושונים| אישים ששמם ברגר:
אחרים:
ראו גם
}}
לקוסובאגוס
ללקוסובאגוס הייתה מוטת כנפיים באורך 4.1 מטרים, והוא נחשב לגדול בפטרוזאורים של ברזיל. מאובניו נתגלו ב-2008 בתצורת קראטו, בסיארה ופרנמבוקו שבברזיל. נמצאו בעיקר עצמות לסת וחלקי הגולגולת הסמוכים לעיניים. הגולגולת הייתה ארוכה ורחבה עם ראש גרמי וללא שיניים.
ישנה מחלוקת על סיווג הפטרוזאור. בעוד מספר חוקרים סוברים שהוא השתייך למשפחה כאוינגופטריים (Chaoyangopteridae). אחרים מעריכים שהוא היה קשור לתלסודרומיים, שהיו בעלי ציצה גבוהה וכרבולתית מאחורי ראשם.
הלקוסובאגוס נראה בסדרה "הכוכב דינוזאור" בפרק החמישי, שם הוא חוטף צעירי ארגנטינוזאורוס הבוקעים מביציהם.
מוחמד כהן
מוחמד כהן הוא רומן אוטוביוגרפי מאת הסופר קלוד קיאט. הספר יצא לאור בשוודית ובצרפתית בשנת 1981, ותורגם לשפות אירופאיות שונות. המהדורה העברית של הספר, בתרגומה של רמה איילון, יצאה לאור ב-2007.
הספר מתאר את סיפור חייו של הסופר השוודי קלוד קיאט (Claude Kayat). קיאט, כיום אזרח שוודי, נולד בתוניסיה ועלה לישראל כילד עם משפחתו. בגיל 20 היגר לשוודיה, שם השתקע. את ספריו כתב קיאט בשוודית.
תקציר
גיבור הספר, מוחמד כהן, נולד וגדל בתוניסיה, בן לאב יהודי ולאם ערביה. מוחמד אינו נחשב ליהודי על פי ההלכה מאחר שאמו אינה יהודייה ובו בזמן אינו נחשב למוסלמי מכיוון שאביו אינו מוסלמי. כאשר אביו מחליט לקחת את משפחתו ולעלות לישראל, מוצא מוחמד כהן את עצמו לכוד בין תרבויות ונתון בקונפליקט זהות שאין ממנו מוצא.
רקע
קלוד קיאט בחר לכנות את גיבור הספר בשם המבהיר את קונפליקט הזהות: "מוחמד" הוא השם הפרטי הערבי הנפוץ ביותר, ואילו "כהן" הוא שם המשפחה היהודי הנפוץ ביותר. שמו המלא של הספר, בשוודית, צרפתית, ובשפות אחרות שאליהן תורגם, הוא "מוחמד כהן - סיפור של יהודי ערבי".
מוצב גלגלית
צפונית למוצב שכן מוצב הבופור. מוצב גלגלית היה ממוקם מצפון מערב לכפר כילא וממזרח לכפרים יוחמור ודיר סרין, ולמוצב חממה של צה"ל. באזור הקרוב לגלגלית לא היו מוצבים של צבא דרום לבנון.
מוצב גלגלית נועד לשמור על הציר שהוביל ממוצב נרקיס שהיה ממוקם על הגבול למוצב הבופור ומוצב דלעת. חזבאללה ניסה לפגוע בתנועה על הציר, וחוליות של הארגון ששהו באזור הליטני הניחו מוקשים על הדרך לבופור וירו פצצות מרגמה לעברו.
גלגלית היה בדרך כלל מוצב מחלקתי, בשל קרבתו לגבול. המחלקה שאיישה את המוצב הייתה מחלקה מפלוגת מסלול ולא מפלוגה ותיקה. את המחלקה תגבר טנק, צוות של מודיעין, צוות לוחמה אלקטרונית, גשש ואיש קבע של הנדסה קרבית שהיה מנהל עבודות מיגון.
לצוות הטנק ששהה במוצב היו שני תפקידים עיקריים: חיפוי לכניסת מסוקים לגזרה, בעת החלפת לוחמים בבופור או במהלך פינוי רפואי, וביצוע מארבים וסריקה של אזור ברך הליטני, כלומר המורדות הדרום-מזרחיים של מוצב הבופור והכפר יוחמור בגדה הצפונית של הליטני, והחלק הצפוני והמזרחי של טייבה (הכפר והמוצב) בגדה הדרומית של הליטני.
ביולי 1994 נהרג במוצב קצין הצנחנים סגן מירי טיל סאגר. ב-31 בינואר 2000 נהרגו שלושה חיילי צה"ל מפגיעת טילים ששיגר החזבאללה שפגעו בעמדת התצפית במוצב: רס"ן, סמ"ר וסמ"ר . באותו אירוע נפצע חייל נוסף באורח אנוש ושלושה נפצעו קל.
ב-24 במאי 2000, בעקבות התמוטטות צד"ל ונסיגת צה"ל מרצועת הביטחון, ניטש המוצב ופוצץ.
לורנצו טייפולו
לורנצו טייפולו (באיטלקית: Lorenzo Tiepolo ; נפטר ב-15 באוגוסט 1275) היה הדוכס ה-46 של ונציה. טייפולו כיהן כדוג'ה משנת 1268 ועד פטירתו.
חייו
לורנצו טייפולו נולד בוונציה, והיה בנו של הדוג'ה יאקופו טייפולו. ישנה סברה לפיה אשתו השנייה, מרגריטה, הייתה ביתו של מלך רומניה. לפי סברה אחרת היא הייתה בתו של בוהמונד מבריין, שליט רסקיה.
טייפולו זכה לפופולריות רבה לאחר שבמהלך המלחמה בין ונציה לג'נובה הביס את הצי הגנואזי לחופי עכו בשנת 1257. לאחר הניצחון הימי כיהן טייפולו כפודסטה של פאנו.
בשנת 1268, לאחר פטירת הדוג'ה רניירו צנו, נבחר לורנצו לתפקיד דוג'ה ב-23 ביולי, ברוב של 25 קולות מתוך 41 בעלי זכות הבחירה.
טייפולו היה אהוד ופופולרי בקרב פשוטי העם בוונציה אולם האצולה התנגדה לנפוטיזם בו נקט עת נתן לבניו משרות שלטוניות. כתגובה הוקם משרד ה"קנסלייר גראנדה" (Cancellier Grande) שנועד לפקח על מינויי הדוג'ה ולמנוע נפוטיזם.
בשנת 1270 נחתם הסכם השלום עם גנואה בקרמונה, אשר הבטיח לוונציה שליטה בים האדריאטי, אולם באותה שנה פרצה מלחמה בין ונציה לבין ליגה של ערים ובהם בולוניה, טרוויזו, ורונה, מאנטואה, פרארה, קרמונה, רקנטי ואנקונה בשל מחלוקות מסחריות. ונציה נצחה בקרבות כנגד הערים, ובשנת 1271 נחתם הסכם שלום המשמר את זכויות הסחר של ונציה.
במהלך כהונתו של טייפולו כדוג'ה, יצא, בשנת 1273, מרקו פולו לסין.
טייפולו נפטר בשנת 1275 ונקבר לצד אביו בכנסיית סן ג'ובאני אי פאולו.
יחסי אנגולה–נמיביה
יחסי אנגולה–נמיביה הם היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת אנגולה לבין רפובליקת נמיביה.
היסטוריה
ב-1999 חתמה נמיביה על הסכם הגנה הדדי עם שכנתה הצפונית אנגולה. ההסכם השפיע על מלחמת האזרחים באנגולה שהתקיימה באותה העת. מפלגת השלטון בנמיביה "SWAPO" ביקשה לתמוך במפלגת "התנועה העממית לשחרור אנגולה" שהיא המפלגה השלטת באנגולה נגד תנועת המורדים "האיחוד לעצמאות מוחלטת של אנגולה". הסכם ההגנה אפשר לכוחות האנגולים להשתמש בשטח נמיבי כאשר תקפו את ארגון האיחוד לעצמאות מוחלטת של אנגולה בהנהגת ז'ונאס סאווימבי.
הברית בין "SWAPO" לתנועה העממית לשחרור אנגולה הוקמה עוד בשנות השישים, בעקבות רצונן של שתי התנועות להפיל משטרים קולוניאליסטים (האימפריה הפורטוגזית והאפרטהייד בדרום אפריקה). מלחמת העצמאות של נמיביה עלתה בקנה אחד עם מלחמת האזרחים באנגולה. באנגולה, תנועת השמאל "התנועה העממית לשחרור אנגולה" נלחמה בתנועה הימנית "האיחוד לעצמאות מוחלטת של אנגולה", אשר נתמכה על ידי דרום אפריקה. בנמיביה, "SWAPO", שהייתה אז תנועת מורדים, נאבקה על עצמאות מדרום אפריקה. מאחר ששתי התנועות היו שותפות לאידאולוגיה משותפת, ולשתיהן היה אויב משותף (דרום אפריקה), הן החליטו לשתף פעולה.
מלחמת האזרחים באנגולה גרמה למספר גדול של פליטים אנגולים שהגיעו לנמיביה. בשיאה בשנת 2001 היו בנמיביה מעל ל-30,000 פליטים אנגולים. לאחר שהמצב באנגולה נהיה טוב יותר, רבים מהפליטים האנגולים חזרו לארצם בעזרת נציבות האו"ם לפליטים, ובשנת 2004 נותרו בנמיביה רק 12,600 פליטים אנגולים. רבים מהם מתגוררים במחנה הפליטים "אוסיר" שליד אוטג'יוורונגו.
יחסים דיפלומטים
אנגולה מחזיקה בשגרירות בוינדהוק ובשתי קונסוליות נוספות בנמיביה. מאידך, נמיביה מחזיקה בשגרירות בלואנדה ובשלוש קונסוליות נוספות באנגולה.
סנטרל סי
ראשית חייו
אוקלי ניל ה. ט. קיסר-סו נולד ב-4 ביוני 1998 בשפרדס בוש שבלונדון לאם אירית ולאב גינאי ממוצא אקוודורי-ביבליאני. סבא רבא שלו היה בן שבט הארוואק. כשגדל, אביו היה משמיע בסביבתו מוזיקת היפ הופ, רגאיי ודאנסהול. קיסר-סו סיפר כי היה תלמיד מופנם בבית הספר, אך מפעם לפעם היה מתפרע ומאבד את עשתונותיו. הוא למד באותו בית ספר בו למד הראפר דיגה די, כמה כיתות מעליו. בגיל 14 קיסר-סו התחיל להקליט מוזיקה. הוא עבד שלושה שבועות בחנות נעליים עד שגילה את גובה המשכורת שלו והתפטר.
2015–2019: תחילת הקריירה
ב-2017 הוציא סנטרל סי את המיני-אלבום 17, שהיה הפרויקט הראשון שלו. באוקטובר 2019 הוציא לאור את שירו בסגנון הפריסטייל "".
2020–2021: Wild West
בשנת 2019 קיסר-סו פגש את מנהלו לעתיד, YBeeez, שעודד אותו להמשיך לרדוף אחר המוזיקה. לאחר שהחליף את הסגנון שלו מהיפ הופ עם אוטו-טיון לסגנון הדומה לדריל בריטי, סנטרל סי הוציא לאור את סינגל הפריצה שלו "Day in the Life" ב-14 ביוני 2020. אחריו הוא הוציא את "Loading", ב-22 באוקטובר 2020. הווידאו קליפים לשני שירים אלה יצאו לאור על ידי GRM Daily. שני השירים זכו להצלחה רבה, והגיעו כל אחד ל-20 המובילים במצעד הסינגלים הבריטי. במרץ 2021 סנטרל סי הוציא באופן עצמאי את המיקסטייפ הראשון שלו, Wild West. המיקסטייפ הגיע למקום השני במצעד האלבומים הבריטי ולמקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B הבריטי.
2021–הווה: 23
בספטמבר 2021, סנטרל סי הוציא לאור את הסינגל "Obsessed with You", שהגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי, והיה בהמשך לסינגל המוביל במיקסטייפ השני שלו, 23, עליו הוכרז בנובמבר 2021. בחג המולד באותה שנה הוציא לאור את השיר "Daily Duppy".
ב-6 וב-27 בינואר 2022 יצאו לאור הסינגלים השני והשלישי במיקסטייפ, "Retail Therapy" ו-"Cold Shoulder".
ב-25 בפברואר 2022, המיקסטייפ 23 יצא לאור.
לאחר ששר אותו לראשונה בהופעות והציג אותו ברשתות החברתיות, הסינגל "Doja" יצא לאור ב-21 ביולי 2022, לצד וידאו קליפ שהופק על ידי קול בנט. הוא היה לשיר שהגיע למקום הגבוה ביותר במצעדים בכל הקריירה שלו, כאשר נכנס למצעד הסינגלים הבריטי במקום השני. בנוסף, השיר הגיע למקום השני במצעד השירים מתחת להוט 100 האמריקאי.
הוא נכלל ברשימה האירופאית פורבס 30Under30 לשנת 2023.
קרב לניאנו (אופרה)
קרב לניאנו (איטלקית: La battaglia di Legnano) היא אופרה בארבע מערכות מאת המלחין ג'וזפה ורדי ללברית מאת סלבטורה קמאראנו, המבוססת על המחזה "קרב טולוז" (La Bataille de Toulouse) מאת ז'וזף מרי. הצגת הבכורה הייתה ב-27 בינואר 1849, בתיאטרון ארגנטינה ברומא.
מוקצה מחמת מצווה
מוקצה מחמת מצווה הוא דין בהלכות מוקצה. על פי דין זה, חפץ שייוחד על ידי אדם לשימוש של מצווה ומחמת כך נאסר בהנאה, הופך ל'מוקצה' ונאסר בטילטול בשבת, ודינו כמוקצה מחמת גופו.
טעמו ומקורו
מקורו איסור מוקצה זה הוא מדברי התלמוד במסכת שבת, שם נאמר שאף לדעת רבי שמעון שמקל בדיני 'מוקצה', מתקיים דין מוקצה מחמת מצווה:
קרב לניאנו (אופרה)
מערכה שנייה
נכבדי העיר מתאספים לשמוע את החדשות בדבר התנאים בהם נאלצה מילאנו להיכנע בפני הכובשים. אריגו ורונאלדו נכנסים, ומודיעים כי צבא חדש חדר מהצפון, הם דורשים את עזרת העיר קומו בטענה כי היא המפרידה בין הכובשים למילאנו, בתקווה כי העיר קומו תיחלץ לטובת העניין האיטלקי. לפתע ברברוסה עצמו נכנס ומכריז על עצמו כ"ייעודה של איטליה". חייליו כיתרו את העיר קומו, ויעדם הבא הוא מילאנו. הוא דורש מאריגו ורונאלדו לשוב אל מילאנו ולארגן את הכניעה.
מוקצה מחמת מצווה
טעמו ומקורו
טעם הדבר הוא שחפצי מצווה נחשבים מוקצים הוא שמאחר שחפצים אלו אסורים בהנאה, אין להם שימוש המותר בשבת, ולכן האדם מקצה את דעתו משימוש בחפץ.
קרב לניאנו (אופרה)
מערכה שלישית
אריגו מצטרף למסדר "אבירי המוות", קבוצה שנשבעה להילחם עד מוות למען איטליה, ולא להיכנע או ליפול בשבי. הנוכחים מתאחדים בשבועה להגן על איטליה. השמועה על אריגו החובר לאבירי המוות מגיעה אל לידה, היא מנסה ליצור עמו קשר באמצעות מסר שהיא שולחת באמצעות המשרתת שלה, אימלדה. כאשר אימלדה עומדת לצאת, רונאלדו מופיע כדי להפרד מאשתו ובנו, ודורש מאימלדה להביא אליו את בנו. אימלדה מחביאה את במהירות את ההודעה המיועדת לאריגו, ויוצאת מהמקום. רונאלדו מספר ללידה על תחושות הנאמנות שלו למולדת, ומבקש ממנה לגדל את בנו עם אהבה למולדת.
מוקצה מחמת מצווה
דוגמאות
כל חפץ המיוחד לשימוש של מצווה, כגון: סכך, דפנות, וארבעת המינים, וכן קישוטי הסוכה, נחשבים 'מוקצה מחמת מצווה', וכל זמן שאסור להשתמש בהם לשימוש אחר, החפץ נחשב 'מוקצה', ונאסר אף בטלטול בשבת ויום טוב.
תנאי
אם אדם התנה בערב החג ואמר: "אני מתנה שאינני מסלק את דעתי מנויי הסוכה כל בין השמשות של ערב החג, ואהנה מהם מתי שארצה", אז הוא רשאי ליהנות מהם בכל עת, כיוון שלא נעשו מוקצה בבין השמשות בערב החג, ולכן יהיו מותרים גם בטלטול בשבת.
קרב לניאנו (אופרה)
מערכה רביעית
הנאספים בכיכר שרים לכבוד הניצחון. אימלדה מרגיעה את לידה, בידיעה כי אריגו נראה כשהוא יוצא מזירת הקרב. לידה מתפללת לשלום שני הגברים. המנון ניצחון נשמע, קצינים המגיעים למקום מכריזים כי ברברוסה נהרג בידי אריגו. לפתע נכנסים אבירי המוות כשהם נושאים את אריגו הגוסס בידיהם. רונאלדו ניגש לאריגו, הנשבע לו כי לידה חפה מכל פשע, ובנשימתו האחרונה אומר: "איטליה ניצלה!".
המנון האיטי
ההמנון הלאומי של האיטי הקרוי בשם "La Dessalinienne" (מצרפתית: שיר הדסלין). ההמנון נכתב על ידי ג'סטין להריסון והולחן על ידי ניקולאס ג'פרארד. ההמנון נקרא על שמו של המנהיג המהפכן ושליטה הראשון של האיטי, ז'אן-ז'אק דסלין.
היסטוריה
ב-1903 נערכה תחרות לכתיבת ההמנון הלאומי שנערכה כהנצחה ביום השנה ה-100 למרד העבדים בהאיטי. מילות השיר שנכתבו על ידי ג'סטין להריסון והלחן הצבאי שכתב ניקולאס ג'פרארד זכו בתחרות, ההמנון זכה למעמד רשמי כשנה לאחר מכן, ב-1904.
ב-1903 בוצעה גרסת בכורה להמנון ששר הזמר ההאיטי המשפיע, אוגוסט דה פרדינס, הידוע בכינויו קנדג'ו.
גרסה לא רשמית
קיימת גרסה בקריאולית האיטית שנוצרה על ידי ריימונד א. מויס. הזמר ההאיטי, אנסי דרוז, עזר לפרסם את השיר. אף על פי שגרסה זו צברה פופולריות רבה ברחבי המדינה, בחוקת האיטי (1987) אין הזכר כלשהו לגרסה זו.
חומת אנטונינוס
חומת אנטונינוס (באנגלית: Antonine Wall) היא מערכת ביצורים מאדמת עשב ומאבן, שנבנתה על ידי הרומאים לאורך האזור הידוע כיום בשם החגורה המרכזית של סקוטלנד או קו הגבול קלייד-פורת'. למרות שרוב החומה נהרסה במשך השנים, חלקים ממנה עדיין קיימים באזור בירסדן, קירקינטילוך, טווצ'אר, קרוי, פלקרק ופולמונט.
בניית החומה
בניית החומה התרחשה בין 138 ל-142 לספירה, בתקופת שלטונו של אנטונינוס פיוס, על ידי קווינטוס לוליוס אורביקוס. החומה השתרעה לאורך 63 ק"מ מאולד קילפטריק שבמועצה האזורית מערב דנברטונשייר הסמוכה למפרץ קלייד, ועד לעיירה בורואוסטנס שבמועצה האזורית פלקירק הסמוכה למפרץ פורת'. החומה הייתה אמורה להחליף את חומת אדריאנוס ששכנה דרומית לה במרחק 160 ק"מ, ולשמש כקו הגבול של הפרובינקיה בריטניה. אולם, למרות שהרומאים הקימו מבצרים ומחנות צבא זמניים צפונית לחומה הם לא הצליחו לכבוש את הקלדוניאנים, וחומת אנטונינוס הייתה נתונה להתקפות רבות. הרומאים קראו לאזור שמצפון לחומה בשם קלדוניה, אם כי בכמה מקורות משמעות המונח עשוי להתייחס לאזור שמצפון לחומת אדריאנוס.
חומת אנטונינוס הייתה קצרה יותר בהשוואה לחומת אדריאנוס, והיא נבנתה על אדמת דשא שמעל ליסודות אבן בניגוד לאבן בלבד, אך למרות זאת הייתה הישג מרשים, כיוון שבנייתה הושלמה בתוך כשנתיים, והתרחשה בקצה הצפוני של האימפריה הרומית. לפי צורת יסודות האבן ואגפי החומות של המבצרים המקוריים, נטען כי התוכנית המקורית הייתה לבנות חומת אבן הדומה לחומת אדריאנוס, אך התוכנית השתנתה במהירות. בצורה שבה היא נבנתה, החומה הייתה למעשה מעין סוללה בגובה ארבעה מטרים שהוכנה משכבות של אדמת עשב עם אדמה רגילה, שבסמוך לצד הצפוני שלה נבנה חפיר ובסמוך לצד הדרומי דרך צבאית. התוכנית המקורית של הרומאים הייתה לבנות מבצרים בכל שישה מייל, אך בסופו של דבר הם החליטו שהמרחק בין המבצרים יהיה שני מייל, ובסך הכל הם בנו 19 מבצרים לאורך החומה. אחד המבצרים שהשתמרו בצורה ביותר הוא מבצר ראת' קאסל, אך הוא גם אחד הקטנים שבהם. בנוסף, למבצר היו לפחות תשע עמדות, שככל הנראה נבנו במרחק של מייל אחד זו מזו, והיו חלק מהתוכנית המקורית שמאוחר יותר הוחלף במבצרים רגילים. העמדה הבולטת ביותר היא קינייל, הנמצאת בקצה המזרחי של החומה ליד בורואוסטנס.
נטישת החומה
החומה ננטשה לאחר שהייתה בשימוש במשך עשרים שנים בלבד, כאשר הלגיונות הרומיים נסוגו בשנת 162 לחומת אדריאנוס, ובמשך הזמן הם הגיעו להסכמה עם השבטים הבריטונים שעליהם הם פרסו את חסותם מתוך תקווה שבעתיד השבטים יהפכו למדינות חיץ שיתפרסמו בכינוי הן אוגלד ("הצפון הישן" בוולשית). לאחר שורה של התקפות שהתרחשה בשנת 197, הקיסר ספטימיוס סוורוס הגיע לסקוטלנד בשנת 208 על מנת לחזק את גבול האימפריה, ושיקם חלקים מהחומה. למרות שהכיבוש מחדש הזה נמשך שנים ספורות בלבד, החומה מכונה על ידי היסטוריונים מאוחרים יותר בשם החומה הסוורנית. כתוצאה מכך מלומדים מאוחרים יותר כגון בדה ונרביליס התבלבלו בין חומת אנטונינוס לחומת אדריאנוס.
היסטוריה לאחר התקופה הרומית
בחיבורים מימי הביניים, כגון זה של ג'ון מפורדאן, החומה מכונה לעיתים "סוללת גריים". פורדאן טוען שהשם נגזר מסבו של המלך הבדיוני אוגניוס שהיה בנו של פארקוהאר. שם זה השתבש והפך ל-Graham's dyke (סוללת גריים) - שעדיין מצוי בשימוש בקצה המזרחי של החומה - וקשור לשבט גרהאם. הכינוי Graeme משמש בחלקים מסוימים של סקוטלנד לתיאור השטן, כך שהמשמעות של השם Gryme's dyke היא "סוללת השטן", דבר המשקף את שמו של הלימס הרומי בדרום גרמניה המכונה לעיתים "Teufelsmauer".
השם Grim עשוי להיות כינוי לאודין או וודאן, הנחשבים כאלה שיכלו לבנות מבנים גדולים בתוך פרק זמן קצר. בקרב העוסקים בנושא עתיקות סוללת גרהאם מכונה בדרך כלל "חומת פיוס" או אנטונין ואלום, על שמו של הקיסר אנטונינוס פיוס שבתקופתו נבנתה החומה.
אתר מורשת עולמית
ממשלת בריטניה הכריזה בשנת 2003 כי חומת אנטונינוס מועמדת להפיכה לאתר מורשת עולמית. ממשלת סקוטלנד הביעה את תמיכתה בשנת 2005, ושרת התרבות של סקוטלנד באותה תקופה, פטרישיה פרגוסון, החליטה ב-2006 להצטרף לתומכים. בינואר 2007 הממלכה המאוחדת אישרה את המועמדות באופן סופי, וחברי הפרלמנט הסקוטי התבקשו במאי של אותה שנה לתמוך במועמדות פעם נוספות. החומה הוכרזה לבסוף כהרחבה לאתר המורשת העולמית "גבולות האימפריה הרומית" ב-7 ביולי 2008. הכרזה זו משותפת לממלכה המאוחדת ולגרמניה שבתחומה נמצא הלימס הגרמאני.
פוסט אופיס
פוסט אופיס בע"מ (באנגלית: .Post Office Ltd) היא חברה מסחרית בבריטניה.
פוסט אופיס היא חברה קמעונאית המספקת מגוון רחב של מוצרים לרבות בולים ובנקאות לקהל שלה באמצעות רשת ארצית של סניפי דואר.
החברה הייתה בעבר חלק משירות הדואר המלכותי, והפכה לישות נפרדת בשנת 1986.
שוק
{{פירושונים|
ראו גם
}}
יוסף זונדל וסרמן
יוסף זונדל וסרמן (ה' באלול תר"ס אוגוסט 1900 - י"ב בטבת תשל"ט ינואר 1979) היה מורה וסופר ישראלי.
ביוגרפיה
וסרמן נולד בקהיר בשנת 1900 למשפחה שהייתה מקושרת עם היישוב הישן בירושלים ועסקה רבות בהכנסת אורחים. בהיותו בן שנה וחצי חלה והרופאים יעצו למשפחה לעבור למקום עם אוויר יותר בריא. בעקבות זאת עלתה המשפחה לירושלים, שם פתח האב מכולת ברחוב יפו, בשכונת אבן ישראל. בגיל עשר התייתם מאביו ובשנת תרע"ג (1913) יצא עם אימו לאמריקה. אך אימו מתה שם מספר שבועות אחרי הגיעם והוא שב לקרוביו בירושלים ולמד בישיבת עץ חיים. אחרי מלחמת העולם הראשונה החל ללמוד ב"ישיבת המשתלמים" בה ניתנה לתלמידים גם השכלה כללית ופדגוגית כדי להיות מורים בבתי ספר דתיים. המוסד התמזג עם בית המדרש למורים של תנועת המזרחי ובו המשיך ללמוד, עד שהוסמך למורה בתרפ"ב.
בשנת 1923 נשא לאישה את חנה בת אליהו לנדא "נכד הגר"א" ובמשך עשר שנים היה מורה בתלמוד תורה שערי תורה.
הצטרף למזרחי הצעיר והשתתף עם חבריו בייסוד החלק שלהם בשכונת מונטיפיורי שליד תל אביב, שם בנה את ביתו בין הראשונים בשכונה. בתרפ"ד היה מיוזמי ובוני בית הכנסת שבשכונה "בני ציון" ואחר כך שימש כגבאי בית הכנסת. בשנת 1932 ייסד וניהל בית ספר פרטי שמומן כנראה על ידי מסדר אחים נאמנים. בהמשך הוכנס בית הספר לרשת החינוך של הוועד הלאומי.
הוא היה פעיל בחיים הציבוריים והחברתיים בשכונה, חבר מועצה, וחבר ועדת הביקורת. השתתף בייסוד הארגון הספורטיבי הדתי אליצור והתמסר ביחד לניהול הפעולות התרבותית שבו. היה מזכיר סניף המזרחי בשכונה וחבר סניף "התאחדות בני היישוב" בשכונה. כן היה ממקימי ומנהלי סניף האגודה החשאית "אחים נאמנים" (בני ציון) בתל אביב, לאחר שהקים סניף של הארגון בניו יורק בעת שהותו שם.
כתביו
עסק במחקר גנאלוגי וחיבר את הספרים:
היה שותף בפעילות ספרותית ותרבותית עם שכנו בשכונת מונטיפיורי, הסופר יעקב רימון וביחד ערכו את ירושלים העתיקה : לקט ספורים, אגדות ותאורי חיים, בהוצאת המכון לאיסוף סיפורי א"י ואגדותיה, ירושלים, תשי"ח.
כן עסק בהכנת רשימות גנאלוגיות על בני משפחות נוספות כמו צאצאי הרב ישעיה ברדקי ובני משפחת וולפנזון ולוריא. אך אלו לא יצאו לאור כספר ונשארו בכתובים.
משה חלמיש
משה חלמיש (נולד בשנת תרצ"ז, 1 באפריל 1937) הוא חוקר פילוסופיה יהודית וקבלה, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת בר-אילן, לשעבר ראש המחלקה לפילוסופיה באוניברסיטה זו.
ביוגרפיה
נולד בתל אביב ולמד בישיבת היישוב החדש. לאחר שירות בן ארבע שנים בצה"ל החל בלימודים אקדמיים באוניברסיטה העברית בירושלים. בין מוריו שם היו הפרופסורים שרגא אברמסון, אפרים אלימלך אורבך, אפרים גוטליב, שרה אורה הלר וילנסקי, רפאל יהודה צבי ורבלובסקי, יצחק אריה זליגמן, שלמה פינס, גרשם שלום (שהדריך אותו בעבודת המוסמך), רבקה ש"ץ אופנהיימר וישעיהו תשבי, שהיה מנחה עבודת הדוקטור שלו.
חלמיש לימד במוסדות תיכוניים שונים, ובסמינר למורים במדרשת שדה בוקר. בשנת 1971 לימד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אך את עיקר פעילותו האקדמית עשה באוניברסיטת בר-אילן, משנת 1967. בשנת 1995 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין, ובשנת 2005 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס.
חלמיש שימש בתפקידים שונים באוניברסיטת בר-אילן, בהם ראש המחלקה לפילוסופיה, עורך כתב העת "דעת" המוקדש לפילוסופיה יהודית ולקבלה. הוא ממשיך בכך גם לאחר שפרש לגמלאות, חבר (ויו"ר) הוועדה האקדמית של מרכז דהאן. בשנים 1981–2005 שימש ראש הקתדרה לחקר הקבלה ע"ש הרב ד"ר אלכסנדר שפרן. לכבודו הוציאה לאור המחלקה למחשבת ישראל כרך של "דעת": הרמב"ם בנבכי הסוד, דעת 64–66: קובץ המוקדש ליובלו ה-30 של כתב-העת 'דעת', מוגש לפרופ' משה חלמיש עם פרישתו לגמלאות, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ט.
מחקריו
חלמיש פרסם בבימות מדעיות שונות כ-140 מאמרים בתחומי התמחותו: קבלה וחסידות. הוא מן הראשונים שעסקו בחקר יחסי הקבלה והעולם הליטורגי וכן בחקר הקבלה בארצות המזרח, תחומים שהיו זנוחים. כמו כן כתב שנים עשר ערכים באנציקלופדיה העברית, ואחד-עשר ערכים באנציקלופדיה יודאיקה. חלק ממאמריו ראה אור, לאחר השלמות ועדכונים, בשני קבצים: הקבלה בתפילה בהלכה ובמנהג (תש"ס, מהדורה שלישית בשנת תשע"א, 688 עמ'), חקרי קבלה ותפילה (תשע"ב, 458 עמ').
עבודת הדוקטורט שלו, שכותרתה: "משנתו העיונית של ר' שניאור זלמן מליאדי, יחסה לקבלה ולראשית החסידות" (1976), הופיעה במהדורות צילום אך טרם נדפסה. זהו המחקר המדעי הראשון על תורת מייסד חסידות חב"ד, הבנוי על כל כתביו שהיו ידועים עד אז, וכן נחקר יחסו למקורות קבליים וחסידיים מוקדמים יותר. השפעתו של מחקר זה ניכרת היטב בספרות המחקר של חב"ד.
הוא עסק גם בחקר הקבלה בארצות המזרח, ובמסגרת זו פרסם ספרים ומאמרים רבים, שהעלו על פני השטח את עצם העיסוק בתחום זה. חלק נכבד במסגרת מחקריו נוטלות המהדורות המדעיות של כתבי־יד קבליים שונים. עסק גם בעריכת קבצים מדעיים, חלקם כעורך וחלקם כעורך־שותף.
שימש במשך שנים ארוכות מבקר ספרותי לספרים במדעי היהדות בעיתונים "ידיעות אחרונות" ו"מעריב". הוא גם חבר מערכת של כתב העת עלי ספר, שיוצא לאור באוניברסיטת בר-אילן. במהלך השנים שהה בשבתונים באוניברסיטאות בשיקגו, ניו יורק ובקווינס. זכה במגוון של פרסים על עבודותיו, בין השאר מקרן הזיכרון לתרבות יהודית, ניו יורק; האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים; האגודה לטיפוח חברה ותרבות של יהודי תימן; מורשת יהדות המזרח, ירושלים; מרכז דאהן לחקר מורשת ישראל, אוניברסיטת בר-אילן; ופרס גאון, מטעם מורשת יהודי צפון-אפריקה.
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
מהדורת קוורטו
מהדורת קוורטו הוא ספר או חוברת המורכבת מדפים בגודל רבע-גיליון, כלומר גיליון דפוס סטנדרטי מקופל פעמיים ומודפס משני צדדיו, כך שמכל גיליון נוצרים שמונה עמודים מודפסים. גודל הדף הוא אינץ' ( סנטימטר). המונח משמש, מלבד בקיטלוג יצירות דפוס, למהדורות הנפרדות של מחזות יוצרים מהתקופה האליזבתנית, בראש ובראשונה ויליאם שייקספיר.
מהדורות קוורטו בתקופה האליזבתנית
בתקופה האליזבתנית איפשרה טכנולוגיית הדפוס הדפסה זולה יחסית של חוברות בגודל רבע-גיליון.
בעוד ספרים בעלי חשיבות הודפסו בפורמט פוליו (חצי-גיליון), לא נחשבו מחזות ופואמות כחומר חשוב מספיק להוצאה בדפוס כספרים והוצאו לאור כחוברות בפורמט קוורטו.
קוורטו טוב וקוורטו רע
שייקספיר ומחזאים אחרים בני דורו כיוונו את יצירתם לבמה והזכויות על המחזה נשמרו על ידי המחזאי וקבוצת התיאטרון שהעלתה את המחזה (במקרה של שייקספיר - אנשי הלורד צ'מברלין).
עם זאת, עקב הפופולריות של המחזות התקיימה תחרות בין מוציאים לאור להדפיס את טקסט המחזות. לשם כך נעזרו המוציאים לאור ברישומי לחשן התיאטרון, בכתבנים שישבו בקהל ובזכרונם של שחקנים שסיפקו את טקסט המחזה למו"ל. מדובר היה בפעולה בלתי-חוקית וגנבת האפשרות הבלעדית להציג את המחזה מידי להקת התיאטרון בעלת הזכויות. כל מו"ל ביקש להיות הראשון שיוציא לאור מחזה פופולרי וכך, עקב החיפזון וההסתמכות על מקורות בלתי-אמינים ראו אור גרסאות פגומות של רבים מן המחזות, הכוללים שגיאות רבות ואיכות הפקתם נמוכה. מהדורות אלה נקראות "קוורטו רע" (Bad Quarto). כאשר נאספו מחזותיו של שייקספיר להוצאה אחת ב-1623, במסגרת מהדורת הפוליו הראשונה, כתבו עורכי המהדורה בהקדמה שהציבור היה חשוף לפני כן ל"אינספור עותקים גנובים, פגומים, עילגים ומעוותים על ידי נוכלים ומתחזים".
במקרים מסוימים מכרו להקות התיאטרון את המחזות ומסרו למו"ל נאמן טקסט אמין. כך, ב-1598 למשל נקלעה להקת התיאטרון של שייקספיר לקשיים כספיים, עקב כך נאלצה הלהקה למכור את הזכויות על ארבעה ממחזותיה. המחזות ריצ'רד השלישי, ריצ'רד השני, הנרי הרביעי, חלק ראשון ועמל אהבה לשווא נמכרו למוציא לאור שפרסם אותם במהדורת קוורטו כספרונים.
חוקרי שייקספיר נתקלים לעיתים בהבדלים משמעותיים בין מהדורות הקוורטו לבין עצמן ובינן לבין מהדורת הפוליו. לעיתים עד כדי תמונות שלמות הנמצאות במהדורה אחת ונעדרות מן השנייה. הבדלי גרסאות גדולים נמצאים במחזות המלט, המלך ליר, מקבת', רומיאו ויוליה ועוד. מהדורות קוורטו ידועות מסומנות במחקר, וכן הלאה. במקרים רבים דנים החוקרים אם מדובר בשיבושים מחמת שגיאות וכתיבה על סמך זיכרון או שהן משמרות גרסה אותנטית של המחזה שהועלה על הבמה.
גליציה (פירושונים)
{{פירושונים| גליציה (בפולנית: "Galicja"; באוקראינית: "Галичина"; בגרמנית: "Galizien"; ברוסית: "Галиция"; ביידיש: "גאליציע") במרכז ובמזרח אירופה: גליסיה (בספרדית: "Galicia"; בגליסית: "Galicia" / "Galiza") בדרום-מערב אירופה, בחצי האי האיברי: וגם
ראו גם
}}
קפודקתילוס
קפודקתילוס (שם מדעי: Kepodactylus) הוא סוג של פטרוזאור שחי בסופו של תור היורה באמריקה הצפונית והיה בעל דמיון לפטרודקטיל.
מאפיינים
יצור זה התגלה ב-1992 בתצורת מוריסון בקולורדו מתחת לעצמותיו של סטגוזאורוס, אך הוא נחשב לדינוזאור וקיבל זיהוי ושם רק ארבע שנים לאחר מכן. משמעות שמו היא: "אצבע הגן" - "גן", על שם ה-"Garden Park" בקולורדו, בו נמצאו העצמות ו"אצבע", האצבע הארוכה איתה הפטרוזאור עופף.
העצמות הזכירו את עצמות המסדקטילוס, אך היו גדולות מהם בהרבה. מוטת כנפיו הגיע לאורך 2.5 מ' והייתה בעלת כיסי אוויר קטנים שעזרו לה לדאות. היו לו שיניים קטנות שעזרו להיאחז בטרף חלקלק כמו דגים וזנב קצר מאוד. כמו הרבה פטרוזאורים כנראה שהוא גם כוסה בשיער.
הפטרוזאור משויך כיום לקטנוצ'סמטיים, קרובי משפחתו של הפטרודקטיל. חוקרים אחרים מעריכים שהוא היה שייך לקבוצה Dsungaripteroidea, בה פטרוזאורים גדולים כמו האזדרקיים והאורניתוכיריים.
בתרבות
פטרוזאור זה מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור שם מעופפים מספר פרטים לצד סטגוזאורוסים וקמפטוזאורוסים.
Blackfield II
Blackfield II הוא אלבומם השני של ההרכב בלאקפילד, שיצא לאור בשנת 2007.
מוריס מרשל
מוריס מרשל (באנגלית: Morris Marshal) היא מכונית משפחתית גדולה, אשר יוצרה על ידי יצרנית המכוניות British Motor Corporation" (Australia)" האוסטרלית, בין השנים 1957–1960.
מוריס מרשל
דגם ה-"מוריס מרשל" שיוצר באוסטרליה, הוא גרסת "Austin A95 Westminster" שיוצר ב-בריטניה על ידי יצרנית המכונית "British Motor Corporation Limited (BMC)" בין השנים 1954–1956.
תאוצת דגם "מוריס מרשל" (סדאן) 0-100 קמ"ש היא 19.6 שניות.
מחיר ה-"מוריס מרשל" (סדאן) בהשקה, בשנת 1957 עמד על 1,458 לירות שטרלינג, באוסטרליה.
יאקופו קונטאריני
יאקופו קונטאריני (באיטלקית: Jacopo Contarini; 1194–1280) היה הדוכס ה-47 של ונציה. קונטאריני כיהן כדוג'ה מה-6 בספטמבר 1275 ועד ויתורו על כיסאו ב-6 במרץ 1280.
ביוגרפיה
יאקופו קונטאריני היה בן לאחת ממשפחות האצולה העשירות והמשפיעות בוונציה, אולם כהונתו של קונטאריני אינה נחשבת לכהונה מוצלחת. ויאקופו עצמו נבחר לתפקיד כפשרה בין שתי סיעות אשר בחרו בו כמועמד של ברירת מחדל (ועל מנת למנוע מבן הסיעה האחרת להיבחר). בעת בחירתו לתפקיד היה קונטאריני בן למעלה מ-80, והוא התקשה להתמודד עם אתגרי תקופתו, בהם: מרד כנגד השלטון הוונציאני באיסטריה ובכרתים ומלחמה עם אנקונה. לאחר חמש שנות כהונה פרש קונטאריני למנזר, ונפטר זמן קצר לאחר מכן באותה השנה.
ככל הנראה קונטאריני נקבר בבזיליקת סנטה מריה גלוריוזה דיי פרארי.
הלמה של קנטור
בחשבון אינפיניטסימלי, הלמה של קנטור היא טענה שימושית הקובעת כי בחיתוך של סדרה יורדת של קטעים סגורים בישר הממשי, שהאורך שלהם שואף לאפס, יש נקודה יחידה. זהו מקרה פרטי של משפט החיתוך של קנטור.
בניסוח אחר, הלמה אומרת כי אם שתי סדרות, עולה ויורדת, מתקרבות אחת אל השנייה מבלי לעבור אחת את השנייה, אך בצורה כזו שהמרחק ביניהן שואף לאפס, שתיהן מתכנסות לגבול משותף. בעזרת הלמה אפשר להוכיח את משפט בולצאנו ויירשטראס ומשפט היינה בורל.
ניסוח פורמלי
יהיו שתי סדרות כך שלכל n טבעי -. אם מתקיים אז קיים c יחיד כך שלכל n טבעי  ומתקיים.
ניסוח שקול:
תהא סדרה של קטעים סגורים, כך שלכל n טבעי מתקיים. אם סדרת אורכי הקטעים d(a_n,b_n) שואפת לאפס, כלומר, אזי קיימת נקודה יחידה c ששייכת לכל אחד מהקטעים I_n, כלומר , ומתקיים.
הוכחה
ראשית, נראה כי קיימת נקודה c המשותפת לכל הקטעים :
מתנאי המשפט נובע שלכל n טבעי ולכן, ומכאן מונוטונית עולה ו- מונוטונית יורדת. נסמן ו-. מכך ש- עולה נובע שלכל n טבעי  ולכן  חסומה מלרע, ומכאן מתכנסת לאינפימום שלה, כלומר:. באופן אנלוגי, מכך ש- יורדת נובע ש- מתכנסת לסופרימום שלה, כלומר:. בנוסף, מהנתון ומאריתמטיקה של גבולות נקבל כי
נסמן, אז לכל n \in \N מתקיים , כלומר. כעת נוכיח שהנקודה c יחידה:
תהי c' נקודה המקיימת לכל n טבעי, אז לפי כלל הסנדוויץ' ולכן c יחידה.
מצאנו אם כך נקודה c יחידה המקיימת c\in I_n לכל n \in \N, ולכן.
אגב, ללמה יש גרסה שלא כוללת דרישה להתכנסות של סדרת הקטעים. במקרה זה קיימת נקודה c, לא בהכרח יחידה, המקיימת c\in I_n לכל n \in \N, כלומר. נגדיר לדוגמה c=\sup(A), אז מהגדרת הסופרימום לכל n \in \N מתקיים a_n\le c. כמו כן, ניתן להוכיח שללכל n \in \N האיבר b_n הוא חסם מלעיל של A, וכיוון שהסופרימום מוגדר כחסם מלעיל המינימלי של הקבוצה מתקיים c \le b_n. מכאן לכל n \in \N מתקיים, כלומר c\in I_n.
הכללה למרחבים מטריים
למת החיתוך של קנטור נכונה בכל מרחב מטרי שלם, בנוסח הבא: לכל סדרה יורדת של קבוצות סגורות במרחב, שהקוטר שלהן שואף לאפס, יש נקודה משותפת יחידה. תכונה זו מאפיינת מרחבים מטריים שלמים. תכונת החיתוך מתקיימת במרחב מטרי קומפקטי גם ללא התנאי על הקוטר השואף לאפס, אבל במרחב מטרי שלם שאינו קומפקטי התנאי הזה נחוץ (כפי שמראה סדרת הקרניים הימניות [n,\infty)).
מרדכי טיקוצ'ינסקי
סגן מרדכי (מוטי) טיקוצ'ינסקי (23 באוקטובר 1938 - 26 במאי 1958) היה קצין ומפקד ביחידת מצוף 247, שזכה בעיטור העוז.
ביוגרפיה
מרדכי טיקוצ'ינסקי נולד ליוסף ויהודית, אח תאום לחנוך ואח ליגאל ורחל. משפחתו גרה בקדימה, והתפרנסה מעבודות בפרדסים ובלולים. טיקוצ'ינסקי למד בבית הספר היסודי בקדימה ובתיכון החקלאי "הדסים", שבו סיים בו את לימודיו. אף על פי שבבחינה הפסיכומטרית הוא יועד לתיכון עיוני, הוא העדיף ללמוד חקלאות ולמד ארבע שנות תיכון בבית הספר החקלאי "הדסים". מוטי פעל להקמת תנועת נוער בקדימה ובסוף כיתה י' מאמציו הצליחו ונפתח בה סניף של מחנות העולים. הוא היה פעיל בתנועה והדריך בה.
טיקוצ'ינסקי אהב מתמטיקה, טבע, חקלאות וידיעת הארץ ואהב מאוד לקרוא ספרים. הוא תמיד שמח לצאת לטיולים בארץ גם בשל אהבתו לנוף וגם כי האמין שטיולים מלכדים את החברה. הוא אהב מאוד פעילות גופנית וחלק מתחביב יו היו לשחק פינג פונג וכדורגל. הוא היה בעל כושר גופני טוב וחלם להיות מורה לספורט.
טיקוצ'ינסקי גדל על ערכי אהבת הארץ, החברות והנתינה, שהקנו לו בצעירותו בבית ובתנועת הנוער, והערכים האלו סללו את דרכו. במסגרת גרעין מחנות העולים התכונן לקראת חיי קיבוץ, וקיווה למצוא שם את מקומו, מכיוון שתמיד התחבר לאידיאל הקיבוצי. חשוב היה לו להוביל ולהיות מפקד ועוד בתיכון תכנן לצאת לקורס מכי"ם. לפני הקורס הוא שבר את ידו והגיע לקורס עם גבס. כתנאי להשתתפותו בקורס, התחייב לעשות את כל הפעולות הדרושות כאדם בריא, וכך עשה למרות כל הקשיים. לאחר מכן סיים קורס קצינים בהצטיינות וכן קורס צניחה, וכשנודע לו זמן מה לאחר מכן שהוא עובר לתפקיד קרבי קשה בהר הצופים קיבל את התפקיד בשמחה. באחד ממכתביו האחרונים מהר-הצופים, אשר אליו עלה כמפקד פטרול-החילוץ, הוא כתב "כשאין ברירה - עושים!".
עיטור העוז - תיאור המעשה
רק בשעות הערב, בחסות החשכה, יצא כוח נוסף שחילץ את ארבעת ההרוגים, את שני הפצועים ואת מפקד כוח האו"ם, קולונל פלינט, שנהרג גם הוא מאש ירדנית, בחזרה לראש ההר.
מילותיו האחרונות של טיקוצ'ינסקי לחובש היו "אני כבר ממילא אמות, גש לטפל באחרים". כל עת גסיסתו היה בהכרה ובתור מפקד נתן הוראות לתפוס מחסה ולהשיב אש.
קסילופון
קְסִילוׂפוׂן (מיוונית: ξύλον - עץ, φωνή - קול. בעברית: מַקושית) הוא כלי הקשה עשוי עץ אשר מכיל עד 3.5 אוקטבות.
צליל הקסילופון עמום ועמוק, העשוי מעץ, ברזל או פלסטיק, והנגינה בו נעשית באמצעות שני מקלות עץ (מקושים), אשר בקצותיהם חומרים בדרגות קושי שונות להפקת צלילים רכים או חדים. החומרים יכולים להיות בד, גומי מוקשה, פלסטיק או עץ. בקסילופון ניתן לנגן גם בארבעה מקלות כדי להפיק אקורדים שונים. כדי לקבל תהודה לכל צליל, מוצמד צינור מתכת מתחת לכל קליד. קסילופונים יכולים להיות בגדלים שונים, מגודל של ספר סטנדרטי, עד גודל של שולחן רציני.
האיחוד המערב-אירופי
האיחוד המערב אירופי היה ארגון בינלאומי לשיתוף פעולה בין מדינות מערב אירופה. הארגון הוקם בתקופת המלחמה הקרה כדי לאחד את מערב אירופה הדמוקרטית כנגד ברית המועצות והגוש המזרחי הקומוניסטי במזרח אירופה. הארגון היה קיים מאוקטובר 1954 עד ליוני 2011 ומטהו שכן בבריסל שבבלגיה. תקציבו השנתי עמד על כ-13.4 מיליון אירו. הארגון נוהל על ידי מועצת שגרירים ואספה שהורכבה ממשלחות פרלמנטריות. בשנותיו האחרונות, הארגון התמזג אט אט לאיחוד האירופי, עד אשר הוחלט לפרקו באופן סופי.
חברות
חברות מלאות:
משגיחות:
שמורת הר פרס
שְׁמוּרַת הַר פֶּרֶס היא שמורת טבע הנמצאת ברמת הגולן, מדרום-מזרח למושב קשת.
השמורה נקראת על שם הר פרס הנמצא בתחומה. מפסגתו של ההר נוף אל החרמון, לגולן התחתון, הגלעד והבשן. כאשר יש ראות טובה ניתן לצפות אל החורן במזרח ואל הכנרת, הגליל והעמקים במערב.
השמורה משתרעת סביב הר פרס, כקילומטר וחצי לכל כיוון.
דרומית מזרחית להר נובעים מעיינות גשור וסביבם חורש של עצי צפצפה.
חלק ניכר משטחי השמורה אסורים לכניסה ובחלקם מצויים שדות מוקשים.
המערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי
המערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי (באנגלית: The National Wilderness Preservation System, בראשי תיבות: NWPS) של ארצות הברית מגינה על שטחים של אזורי טבע בראשיתי המנוהלים בידי הממשלה הפדרלית של ארצות הברית והמיועדים לשימור במצבם הטבעי. פעילות באזורי טבע בראשיתי המוכרזים רשמית מתואמת על ידי המערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי. אזורי טבע בראשיתי מנוהלים על ידי ארבע סוכנויות ניהול קרקעות פדרליות: שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, שירות היערות של ארצות הברית, שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית ולשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית. המונח "אזור טבע בראשיתי" מוגדר כ"כאזור שבו הקרקע וחברת בעלי החיים לא הוגבלו בידי האדם, כשהאדם עצמו הוא מבקר שלא נשאר" ו"שטח של קרקע פדרלית שלא עבר פיתוח השומר על אופיו והשפעתו הקדמוניים, בלא שיפורים קבועים או התיישבות אנושיים, המוגן והמנוהל באופן המשמר את התנאים הטבעיים שלו". נכון ל-2019 יש 767 אזורים המוכרזים כאזורי טבע בראשיתי בשטח כולל של 445,257 קילומטרים רבועים, או כ-4.5% משטחה של ארצות הברית.
היסטוריה
ככל שמערכת התחבורה האמריקאית הלכה והתרחבה במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 החל חשש הולך וגובר לאיכות המים והאוויר. תנועות שימור החלו להתגבש במטרה לגרום להכרזה על אזורי טבע בראשיתי מיועדים. פעיל איכות הסביבה הווארד זנאייזר (Howard Zahniser; 1906–1964) כתב את הטיוטה הראשונה של חוק אזורי הטבע הבראשיתי ב-1956. נדרשו תשע שנים ו-65 שכתובים לפני שהחוק עבר בקונגרס ב-1964. חוק אזורי הטבע הבראשיתי (Wilderness Act, חוק ציבורי מספר 88–577) שהקים את המערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי (בראשי תיבות NWPS) נחתם על ידי נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון ב-3 בספטמבר 1964. החוק הסמיך את שירות הפארקים הלאומיים, שירות היערות ושירות הדגה וחיות הבר לבחון את כל האדמות הפדרליות שבתחום שיפוטם על מנת לאתר אזורי טבע בראשיתי לצירוף ל-NWPS. אזורי הטבע הבראשיתי המיוערים הלאומיים הראשונים נקבעו בחוק עצמו. מקלט חיות הבר של הביצה הגדולה (Great Swamp National Wildlife Refuge) בניו ג'רזי הפך ב-1968 למקלט הלאומי הראשון של חיות הבר הכולל אזור טבע בראשיתי המוכרז רשמית. אליו הצטרפו אחר-כך אזורי טבע בראשיתי בפארקים הלאומיים החל במונומנט הלאומי מכתשי הירח (Craters of the Moon National Monument) באיידהו ב-1970.
באוגוסט 2008 היו במערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי 704 אזורי טבע בראשיתי נפרדים, הכוללים 435,098 קילומטרים רבועים. לאחר שעבר "חוק האדמות הציבוריות הכולל" (Omnibus Public Lands Act) במרץ 2009 היו 756 אזורי טבע בראשיתי. נכון ל-2019 יש 767 אזורים המוכרזים כאזורי טבע בראשיתי, בשטח כולל של 445,257 קילומטרים רבועים, או כ-4.5% משטחה של ארצות הברית.
כמה ממדינות ארצות הברית הקימו תוכניות משלהן לשימור אזורי טבע בראשיתי המבוססים על ה-NWPS, בהן מרילנד (Maryland Wildlands Preservation System) וקליפורניה (California Wilderness Preservation System).
אזורי טבע בראשיתי
חוק אזורי הטבע הבראשיתי כולל קריטריונים שיש להתחשב בהם כששוקלים להכריז על שטחים כאזורי טבע בראשיתי. אף שקיימים חריגים, חייבים להתקיים התנאים הבאים על מנת שאזור ייכלל ב-NWPS:
אזורי טבע בראשיתי כפופים להגבלות ניהוליות ספציפיות. פעילות אנושית מוגבלת לנופש שאינו עושה שימוש בכלי רכב ממונעים (כדוגמת לינה בחיק הטבע, ציד, דיג רכיבה על סוסים וכו'), מחקר מדעי ופעילויות בלתי פולשניות אחרות. במהלך פעילויות אלו מתבקשים המבקרים לציית למדיניות "אין להשאיר עקבות". מדיניות זו קובעת הנחיות לשימוש באזור טבע בראשיתי באופן אחראי, במטרה להשאיר את השטח כפי שהיה לפני השימוש בו. הנחיות אלו כוללות: איסוף ואריזה של כל האשפה על מנת לשאתה מחוץ לאזור, שימוש בתנור מטלטל ולא באש גלויה, הקמת אוהלים במרחק של לפחות 60 מטרים מהשביל או ממקור מים, הקפדה על הצמדות לשבילים, והליכה בקבוצות קטנות. הקפדה באדיקות על אתוס "אין להשאיר עקבות" מבטיחה שאזורי הטבע הבראשיתי לא יזוהמו בשל הפעילות האנושית. החוק אוסר באופן כללי על כריתת עצים, כריה, כלי רכב ממונעים (כולל אופניים), סלילת כבישים, וצורות אחרות של פיתוח באזורי הטבע הבראשיתי המוכרזים, אם כי זכויות כריה ואזורי מרעה שהיו קיימים בשטח לפני ההכרזה מותרים באמצעות סעיפי סבא בחוק אזורי הטבע הבראשיתי. אזורי טבע בראשיתי של ארצות הברית כלולים בקטגוריית הניהול מסוג la (שימור טבע קפדני) או מסוג lb (אזורי טבע בראשיתי) של אזורים מוגנים של ה-IUCN.
אזורי טבע בראשיתי הם חלקים מפארקים לאומיים, מקלטים של חיות הבר, יערות לאומיים ושטחים בניהול לשכת הקרקעות. כמה אזורים מנוהלים בידי יותר מסוכנות אחת. בתחילה כללה ה-NWPS 34 אזורים שהגנו על 37,000 קילומטרים של יערות לאומיים. נכון ל-2019 יש 767 אזורים המוכרזים כאזורי טבע בראשיתי, בשטח כולל של 445,257 קילומטרים רבועים. גודל שטח זה שווה ערך ל-4.5% משטח ארצות הברית, אם כי רק 2.7% בתחומי 48 המדינות הרצופות של ארצות הברית הם אזורי טבע בראשיתי. עם זאת, מרבית השטח שוכן במספר קטן של מדינות. המדינות עם המספר הרב ביותר של אזורי טבע בראשיתי הם קליפורניה, אריזונה, נבדה, אלסקה ואורגון. עם זאת, אם מודדים את גודל השטח הרשימה משתנה באופן דרמטי כיוון שאלסקה מכילה את השטחים הגדולים ביותר המוגנים על בסיס החוק. חמש המדינות בראש הרשימה במונחי שטח כולל הם אלסקה, קליפורניה, אריזונה, איידהו ווושינגטון, וביחד הם כוללים 80% מגודל המערכת הלאומית של אזורי הטבע הבראשיתי. גודל השטח של אזורי הטבע הבראשיתי במרבית המדינות המזרחית הוא צנוע, למעט פלורידה ומינסוטה. אזורי טבע בראשיתי קיימים בכל המדינות למעט קונטיקט, דלאוור, איווה, קנזס, מרילנד ורוד איילנד.
מספר ממשלות של מדינות או של שבטים הגדירו אף הם אזורי טבע בראשיתי תחת שליטתם ועל בסיס חוקים מקומיים. אלו אינן אדמות פדרליות, והאופי המדויק של ההגנה עשוי להיות שונה מהחוקים הפדרליים.
מרבית אזורי הטבע הבראשיתי הם ביערות לאומיים, אבל שירות הפארקים הלאומיים מנהל את סך כל השטח הגדול ביותר. המכלול הרציף הגדול ביותר של אזור טבע בראשיתי בארצות הברית הוא אזור הטבע הבראשיתי נואטק (Noatak Wilderness) באלסקה על שטח של 51,570 קילומטרים רבועים. אזור הטבע הבראשיתי הגדול ביותר מחוץ לאלסקה הוא אזור הטבע הבראשיתי עמק המוות (Death Valley Wilderness) בדרום-מזרח קליפורניה, שגודלו 12,420 קילומטרים רבועים. השטח הקטן ביותר המוגן על ידי WPS הוא אזור הטבע הבראשיתי האי פליקן (Pelican Island Wilderness) בצפון פלורידה שגודלו בסך הכול 24 דונם. השטח הקטן ביותר בעבר היה אזור הטבע הבראשיתי סלעים ואיים (Rocks and Islands Wilderness) בצפון קליפורניה בגודל 20 דונם, אבל לאחר בחינה מחודשת של לשכת הקרקעות ב-2006 הוא הורחב רשמית ל-77 דונם.
פטור מיוחד מהכלל האוסר שימוש בציוד מכני ניתן לאזורי הטבע הבראשיתי באלסקה: מותר שימוש מוגבל בכלי רכב ממונעים ובניית בקתות וחקלאות ימית. פטורים אלו הותרו בשל השטח העצום של אזורי הטבע הבראשיתי באלסקה, והדאגה למקורות מחייתם של התושבים, כולל ילידי אלסקה.
ב-30 במרץ 2009 חתם הנשיא ברק אובמה על "חוק האדמות הציבוריות הכולל" (Omnibus Public Lands Act). החוק הכריז על שטחים נוספים בגודל 81,000 קילומטרים בתשע מדינות כאזורי טבע בראשיתי, ההרחבה הגדולה ביותר של אדמות הטבע הבראשיתי במעל ל-25 שנים.
פעילויות בינלאומיות
ב-7 בנובמבר 2009 נחתם הסכם בין ארצות הברית, קנדה ומקסיקו שכותרתו "מזכר הבנות בדבר שיתוף פעולה לשימור אזורי טבע בראשיתי" (Memorandum of Understanding on Cooperation for Wilderness Conservation). הסכם זה הקים ישות חדשה "הוועדה הבין ממשלתית של אמריקה הצפונית לשיתוף פעולה לשימור אזורי טבע בראשיתי ואזורים מוגנים" (North American Intergovernmental Committee on Cooperation for Wilderness and Protected Areas Conservation) שתייעל את התהליך של תקשורת פתוחה בין סוכנויות בינלאומיות למטרת שימור אזורי טבע בראשיתי. ועדה זו הוקמה כדי לרכוש תובנה על היתרונות של שימור אזורי טבע בראשיתי, להקים ערוצי תקשורת פתוחים בין סוכנויות בינלאומיות, ולבחון את ההבדלים התרבותיים ואת קווי הדמיון מאחורי מאמצי השימור בכל מדינה. בתוך המערכת האמריקאית, כל הגופים האחראים לשימור אזורי טבע בראשיתי פועלים בשיתוף פעולה עם עמיתיהם הבינלאומיים כדי לקבוע את העתיד הן של המערכת האמריקאית והן של מאמצי השימור ביבשת אמריקה הצפונית בכללותה.
שימור חיות הבר
אחת ממטרות מערכת שימור אזורי הטבע הבראשיתי היא להבטיח קיום של בתי גידול שאין בהם פיתוח אנושי עבור מינים בסכנת הכחדה או מינים מאוימים. מינים רבים החיים בארצות הברית מיוצגים באזורי הטבע הבראשיתי. יש בארצות הברית 261 מערכות אקולוגיות, ו-157 מתוכן מיוצגות במערכת. כאשר כ-60% מכל המערכות האקולוגיות מוגנות במידת מה על יד ה-NWPS, יש למרבית חיות הבר בארצות הברית אזורים שבהם הם יכולים להתקיים בלא אינטראקציה משמעותית עם בני אדם.
בשלהי 2011 הייתה דרישה לבצע בחינה מלאה לאזור טבע בראשיתי פוטנציאלי במקלט הארקטי של מישור החוף (Arctic Refuge Coastal Plain) באלסקה. אחד המאפיינים העיקריים על מנת להיחשב כאזור טבע בראשיתי אפשרי היה מגוון אוכלוסיות חיות בר בשטח המיועד, רבים מהם ברשימת מינים בסכנת הכחדה. באזור טבע בראשיתי פוטנציאלי זה בלבד היו לווייתנים, כלבי ים, זאבים, דובי קוטב, דובי גריזלי, כבשי המושק, איילי הצפון ומעל ל-200 מינים של עופות נודדים השוכנים באזור זה לפחות בחלק מהשנה. מגוון נרחב זה של צמחייה ובעלי חיים מהווה שיקול משמעותי לשם הוספה למערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי.
חוקים ומדיניויות
אלפי חוקים ומדיניויות סייעו לעצב ולנהל את המערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי בארצות הברית. חוקי הקונגרס הבאים משפיעים ישירות על המערכת לשימור אזורי טבע בראשיתי או מסייעים בניהול אזורי טבע בראשיתי.
קימרוזאורוס
קימרוזאורוס (שם מדעי: Kimmerosaurus; מילולית: "לטאת קימרידג'") הוא סוג של פלסיוזאור מסדרת הפלסיוזאורים שחי בתור היורה. זוחל ימי זה היה קרוב משפחתו של הקריפטולידוס.
מאפיינים
נמצאו גולגולת עם שיניים וכמה חוליות צוואר, מהם מסיקים שהוא השתייך למשפחתו של הקריפתולידוס קריפטולידיים. לסתותיו היו רחבות ובעלות שורות שיניים חרוטיות שעזרו לו ללכוד דגים ביעילות. מבנה החוליות מאוד דומה לחוליות ה-Colymbosaurus, מה שגרם לכמה חוקרים לסבור שיצור זה הוא למעשה מאובן של Colymbosaurus ללא הראש.
ככל הנראה יצור זה חי רוב זמנו בים הקדום - ים תטיס ושם צד מגוון דגים ויצורי ים נוספים, אחריהם רדף בעזרת ארבעת סנפיריו הארוכים. הוא עצמו הותקף בידי זוחלי ים גדולים יותר כמו הפליוזאורוס שחי באותו אזור.
בתרבות
הקימרוזאורוס מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור שם נראים מספר פרטים המחפשים כרישי מלאך אך אחד מהפרטים נטרף על ידי פליוזאורוס.
תקלה מריאם, קיסר אתיופיה
תכלה מריאם (בגעז: "ተክለ ማርያም", בעברית: "צמח מרים") היה קיסר האימפריה האתיופית בשיא תקופת תור הזהב. תקלה מריאם היה בנו השלישי של הקיסר ניואיה קראסטוס, מריאם יירש את אחיינו אנדראיאס לאחר שזה נפטר בפברואר 1431 תחת שם ההכתרה "ህዝበ ናኝ היזבה נאן".
מנואל דה אלמיידה מזכיר שהצאצאים של תקלה מריאם נלקחו מאמבה גישן על ידי הקיסר זרע יעקב "וגרשו לאדמות חמות היכן שיש הרבה מחלות". כאשר בנו של הקיסר, באדה מריאם, עלה לשלטון הוא ניסה לתקן את הפגיעה הזאת ולאפשר להם לחזור, אך שליחיו לגולים נטבחו. באדה מריאם ציווה לערוף את ראשי 80 מהם, אך מנואל דה אלמיידה כותב שהם עדיין היו תחת השגחה צמודה. מריאם נפטר במאי 1433.
קייט הדסון
קייט גארי הדסון (באנגלית: Kate Garry Hudson; נולדה ב-19 באפריל 1979) היא שחקנית קולנוע וסופרת אמריקאית ממוצא יהודי. התפרסמה לראשונה בתפקידה בסרט "כמעט מפורסמים" (2000); עבורו זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר והייתה מועמדת לפרס האוסקר. לאחר מכן ביססה את מעמדה ככוכבת קולנוע בסרטים "איך להיפטר מבחור ב-10 ימים", "המהפך של הלן", "אני, אתה והוא", "המרוץ לזהב", "מלחמת הכלות" ,"Nine", "אסון בלב ים", "מרשל" ובדרמה המוזיקלית של סיה "מיוזיק"; עבורו זכתה הדסון למועמדות שנייה לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר.
ביוגרפיה
הדסון נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית. הוריה הם השחקנים ביל הדסון הנוצרי וגולדי הון היהודיה, והם התגרשו כשהייתה בת שנה וחצי. הדסון גדלה כיהודייה כמו אימה, עם אלמנטים של בודהיזם. היא ואחיה אוליבר הדסון, גם הוא שחקן, גדלו בקולורדו עם אמם ובן זוגה השחקן קורט ראסל. הדסון אינה בקשר עם אביה הביולוגי מכיוון שנעדר מרוב תקופת ילדותה ולכן מחשיבה את ראסל כאביה. להדסון יש שני אחים-למחצה, אמילי וזאכרי מנישואי אביה לשחקנית קינדי ויליאמס ועוד אח-למחצה, השחקן ואייט ראסל מהזוגיות של אימה עם ראסל. בת דודתה היא הזמרת-יוצרת שרה הדסון.
ב-1997 סיימה הדסון את לימודי התיכון בבית הספר לאמנויות ומדעים קרוסרודס שבסנטה מוניקה. היא התקבלה לאוניברסיטת ניו יורק, אך היא החליטה להשקיע בקריירת המשחק שלה.
קריירה
בשנת 1996, הופיעה לראשונה בטלוויזיה כאשר התארחה בפרק בסדרה "שולחן לחמישה". ב-1998, הופיעה לראשונה בקולנוע בסרט "כחול המדבר". ב-1999, שיחקה את דמותה של סידני בסרט "200 סיגריות". בשנת 2000, התפרסמה הדסון כששיחקה בסרט "כמעט מפורסמים" בתור פני ליין ועל תפקידה בו זכתה בפרס גלובוס הזהב והייתה מועמדת לפרס אוסקר.
בהמשך הופיעה הדסון בקולנוע בשורה ארוכה של סרטים, רובם מז'אנר הקומדיה הרומנטית, כמו: "אלכס ואמה" (2003), "איך להיפטר מבחור ב-10 ימים" (2003) ו"המהפך של הלן" (2004). ב-2005, השתתפה הדסון גם במותחן האימה "סודות נעולים". בשנת 2006, שיחקה בקומדיה "אתה אני והוא". בשנת 2008 כיכבה לצד מתיו מקונוהיי בסרט ההרפתקאות "המירוץ לזהב" בתור טס פינאגן, ושיחקה בסרט "החברה של החבר הכי טוב שלי" בכיכובם של דיין קוק וגייסון ביגס. ב-2009, שיחקה בסרט "מלחמת הכלות" לצידה של אן האת'וויי ובסרט המוזיקלי "Nine" שביים רוב מרשל על פי תסריטו של אנתוני מינגלה שנפטר במהלך הצילומים.
בשנת 2010 הדסון כיכבה לצד קייסי אפלק בדרמת המתח הארוטית "הרוצח שבתוכי", שהוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים סאנדנס באותה שנה. בשנת 2011 גילמה הדסון מנהלת פרסומות חסרת דאגות בסרט הקומדיה הרומנטית "פיסת גן עדן", וגילמה נערת מסיבות בקומדיה רומנטית אחרת "ארוס בהשאלה", המבוססת על הרומן של אמילי גיפין באותו השם. בעוד "פיסת גן עדן" קיבלה הפצה מוגבלת בבתי הקולנוע, "ארוס בהשאלה" זכה להצלחה מסחרית מתונה.