cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'וליה רוברטס
ביוגרפיה
לאחר סיום לימודיה בתיכון "סמירנס קמפבל", החלה רוברטס ללמוד באוניברסיטת ג'ורגיה אך פרשה במהלך הלימודים ועברה לניו יורק כדי לנסות לפתח קריירה קולנועית, חתמה על חוזה עם סוכנות הדוגמניות "קליק" והתחילה ללמוד משחק.
שנות ה-80
אחרי מבחני בד רבים, רוברטס קיבלה בשנת 1987 תפקיד משני ראשון בקולנוע בסרט "Firehouse", חמש עשרה שניות על המסך בסך הכל (ללא קרדיט). באותה שנה קיבלה גם תפקיד משני במערבון "דם אדום", בו שיחקה רוברטס לצידו של אחיה אריק, אז שחקן מוכר הרבה יותר ממנה. אם כי סרט זה יצא לאקרנים רק ב-1989. הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה כקורבן אונס צעיר בעונה הראשונית של הסדרה "סיפור פשע" עם דניס פארינה, בפרק שכותרתו "השורד", ששודר ב-13 בפברואר 1987.
הסרט שהקנה לה את פרסומה הראשוני היה הקומדיה "מיסטיק פיצה" בשנת 1988. בו שיחקה בשיער צבוע אדום, צבע שהפך עם הזמן לאחד מסימני ההכר שלה. עבור התפקיד הרוויחה 50 אלף דולר. באותה שנה, היה לה תפקיד בפרק הגמר של העונה הרביעית של הסדרה מיאמי מחלק מוסר.
הפריצה הגדולה של רוברטס באה בשנה לאחר מכן, בתפקיד המשני אותו גילמה בסרט "מגנוליות מפלדה", כאישה צעירה חולת סוכרת בהכנותיה לחתונתה, הביא לרוברטס זכייה בפרס גלובוס הזהב ומועמדות לפרס האוסקר עבור תפקיד משנה.
שנות ה-90
"מגנוליות מפלדה" יצא לאקרנים בארצות הברית בסוף 1989. באותו זמן רוברטס כמעט סיימה להצטלם לקומדיה רומנטית עם שם זמני "3000 דולר" - הסכום שמציע גיבור הסרט (אותו גילם ריצ'רד גיר) לזונה בעבור שבוע בחברתו. על אף שהמפיקים רצו שחקנית מוכרת יותר לתפקיד הנערה ויוויאן וורד, הבמאי גארי מרשל שכנע אותם לקחת את רוברטס. בגרסה המקורית של התסריט לא היה לסיפור סוף טוב מבחינתה של הזונה. ויוויאן הייתה נרקומנית והתנאי של המיליונר היה שהיא תחדל להשתמש בסמים במשך אותו שבוע. בסופו של דבר, הגיבור אותו שיחק ריצ'רד גיר היה אמור לזרוק את ויוויאן מהאוטו בסוף הסרט ואף לזרוק עליה את הסכום שעל שמו נקרא הסרט.
בעקבות הצלחתה של רוברטס ב"מגנוליות מפלדה", דבר שהפך אותה לשחקנית מוכרת, החליט מרשל לצלם מחדש את סוף הסרט ולהוציא ממנו את כל הסצינות הקשות. גם שמו של הסרט שונה מ"3000 דולר" לאישה יפה. הסרט עם גיר ורוברטס יצא לאקרנים ב-23 במרץ 1990 והרוויח 180 מיליון דולר בארצות הברית - סכום גבוה לז'אנר הקומדיה הרומנטית. רוברטס זכתה למועמדות שנייה לפרס האוסקר - הפעם כשחקנית ראשית.
אחרי ההצלחה של אישה יפה וסרט המתח "קו הדממה" של הבמאי ג'ואל שומאכר, הפכה רוברטס לכוכבת. עבור הסרט הבא בהשתתפותה - לישון עם האויב, קיבלה רוברטס משכורת בסך מיליון דולר. ב-1991 גילמה את טינקר בל בסרט "הוק" של סטיבן ספילברג, וכיכבה כאחות בסרט הרומנטי של ג'ואל שומאכר "בחירתה של אהבה"; שני הסרטים גם זכו להצלחה מסחרית.
אחר כך החליטה רוברטס לשנות כיוון ולנסות לשחק תפקידים "רציניים". בשנת 1993 היא שיחקה במותחן פוליטי המבוסס על ספר רב-מכר בשם דומה מאת ג'ון גרישם, בבימויו ובהפקתו של אלן ג'יי פאקולה שכתב גם את התסריט.
בשנת 1994 שיחקה רוברטס בסרטו של הבמאי רוברט אלטמן משהו ללבוש, ובתפקיד קטן בסרטו של וודי אלן כולם אומרים אני אוהב אותך. בשנת 1995 חוותה כישלון קופתי ראשון, כאשר הסרט בכיכובה מרי ריילי לא החזיר את הסכום שהושקע בו. בשלב זה החליטה רוברטס לקחת פסק זמן מהעבודה, וכך גרמה למבקרים למהר ולהספיד את הקריירה הקולנועית שלה.
אחרי הסרט "החתונה של החבר שלי", שיחקה רוברטס ב-1999 בעוד שתי קומדיות מצליחות - "נוטינג היל" לצד יו גרנט, עבורו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ו-"תפוס את הכלה" שוב לצדו של ריצ'רד גיר.
העשור הראשון של המאה ה-21
בשנת 2001 השתתפה בסרט "אושן 11" קומדיית-פשע בבימויו של סטיבן סודרברג, באותה שנה גם כיכבה בסרט "המקסיקני" כחברתו של בראד פיט, רוצח שכיר בשירות המאפיה, ובקומדיה "אמריקה מאוהבת" בבימוי ג'ו רות, לצד בילי קריסטל, שגם כתב את התסריט.
בשנת 2002 כיכבה בקומדיה "עירום מלא" (באנגלית: "Full Frontal") קומדיה שביים סטיבן סודרברג.
בשנת 2004 השתתפה בסרט ההמשך בסדרת הסרטים "אושן", "אושן 12", ובסרט "קרוב יותר", דרמה רומנטית של הבמאי מייקל ניקולס, שהתקציב הכולל שלו היה 27 מיליון דולר, אך הכניס יותר מ-115 מיליון דולר בקופות.
בשנת 2006 דיבבה את שרלוט בסרט המצויר "חוות הקסמים" בכיכובה של דקוטה פנינג.
בתחילת 2006 ניסתה כוחה בברודוויי, שם כיכבה לראשונה במחזה "שלושה ימים של גשם". אף על פי שהמחזה גרף כמעט מיליון דולר במכירת כרטיסים במהלך השבוע הראשון שלו, והיה להצלחה מסחרית לאורך כל הזמן מוגבל בו עלה, הופעתה גררה ביקורת. בן ברנטלי מ"הניו יורק טיימס" תיאר את רוברטס כמי שמלא ב"תודעה עצמית (במיוחד במערכה הראשונה), ומכירה רק במבט חלקי את שתי הדמויות שהיא מגלמת". ברנטלי גם מתח ביקורת על ההפקה הכוללת, וכתב כי "כמעט בלתי אפשרי להבחין בסגולותיו האמנותיות של המחזה, מהפרשנות המפוצלת הזו, בבימויו של ג'ו מנטלו.
בשנת 2007 חזרה רוברטס לקולנוע בדרמה של מייק ניקולס "מלחמתו של צ'ארלי וילסון". ניקולס צוטט כמי שאמר על ג'וליה: "היא כל כך יפה שלפעמים שוכחים עד כמה היא שחקנית טובה".
העשור השני של המאה ה-21
בשנת 2010, כיכבה בסרטים "יום האהבה" ובסרט "לאכול, להתפלל, לאהוב", המבוסס על רומן באותו השם מאת אליזבת גילברט. הסרט הוא זכה לביקורות שליליות מהמבקרים, אך זכה להצלחה מסחרית, והכניס 204.6 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 60 מיליון דולר.
בשנת 2011 כיכבה בסרט "לארי קראון" לצדו של טום הנקס, שגם כתב וביים אותו.
בשנת 2016, כיכבה בסרט המתח "מפלצת הכס" לצידו של ג'ורג' קלוני.
ב-2017 הופיעה רוברטס בסרט הדרמה "פלא" בתפקיד איזבל פולמן, אמו של אוגי, שנולד עם תסמונת גנטית נדירה שגרמה לעיוות חמור בפניו. באותה שנה גם השתתפה בדיבוב, בתפקיד דרדסית ערבה, בסרט "דרדסים: הכפר האבוד".
בשנת 2018, שיחקה בסרט "בן חזר הביתה" כהולי, אימו של בן הסובל מהתמכרות למשככי כאבים. בסוף אותה שנה עלתה הסדרה "הומקאמינג" בכיכובה, בשירות הסטרימינג פריים וידאו. בה היא מגלמת עובדת סוציאלית בפרויקט "השיבה הביתה", שנועד לכאורה לסייע לחיילים שחזרו מהמלחמה להתגבר על פוסט טראומה ולהתכונן לחיים האזרחים, אך מאחריו יש קונספירציה. הסדרה זכתה לביקרות נלהבות, ושבחים על משחקה.
בשנת 2020 לוהקה לתפקיד ראשי במותחן הפוליטי "Gaslit", כשהיא מגלמת את מרתה מיטשל, אשתו של התובע הכללי של ארצות הברית - ג'ון ניוטון מיטשל, אותו מגלם שון פן. הסדרה כרגע נמצאת בפוסט-פרודקשן ועתידה לעלות לשידור ברשת Starz במהלך 2022.
חיים אישיים
רוברטס הייתה בעבר במערכות יחסים עם השחקנים: ליאם ניסן, דילין מקדרמוט וקיפר סאת'רלנד, שלו הייתה מאורסת והם נפרדו שלושה ימים לפני מועד חתונתם ב-11 ביוני 1991. ב-25 ביוני 1993, היא נישאה לזמר הקאנטרי ליל לאביט. הם נפרדו במרץ 1995. בין השנים 1998–2001, היא הייתה במערכת יחסים עם השחקן בנג'מין בראט.
בשנת 2000, בעת צילומי הסרט "המקסיקני", הכירה רוברטס את הצלם דניאל מודר. הם נישאו ב-4 ביולי 2002, ובנובמבר 2004, נולדו לזוג תאומים. בעקבות הלידה, החליטה רוברטס לקחת עוד פסק זמן ונעלמה מתודעת הקהל. ב-18 ביוני 2007 ילדה את בנה השלישי הנרי.
רוברטס מגדירה עצמה כהינדואיסטית. היא פעילה בקרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים.
אותיות מנוקדות
אותיות מנוקדות הן כינוי לסוגי אותיות שבספר התנ"ך שנכתבות - על פי המסורת - כשעל גביהם ישנם נקודות.
מקור
לדעת הראשונים מקורם של אותיות אלו אינו מהתורה, והן נתקנו בתקופה מאוחרת על ידי עזרא הסופר, וכך נאמר מדרש רבה:
האותיות הנקודות נזכרו בתלמוד ובספרי המדרשים השונים, כך לדוגמה נאמר בתלמוד על הפסוק :
כן נזכר עניין הנקודות באבות דרבי נתן, ובעוד מדרשים.
ישנה הסכמה בחז"ל על זהותן של האותיות הנקודות: עשרה מהן מופיעות בתורה, עוד ארבעה בנביאים ומופע אחד בכתובים.
רש"י בפירושו לתורה מפרש בכל אחד מהמקומות מהו הטעם שניקדו מעל אותן אותיות.
הרעיון הכללי שלהנקודות הללו, על פי המבואר במדרש רבה, הוא להורות כי אותם אותיות דינן כמחוקות. אך לא כמוחקות ממש. וכפי שכתב הרלב"ג בפירושו על התורה:
להלכה
הרמב"ם בספרו משנה תורה, ובעקבותיו הטור, הזכירו שיש לכתוב בספר תורה את כל האותיות המשונות וביניהם האותיות הנקודות וכפי שמופיעים בספרי התורה הקדומים:
ברמ"א נזכר כתיבת אותיות אלו אך לא הזכיר מה דין הספר תורה כשלא ניקדו כנהוג:.
מילאן הראשון, מלך סרביה
מילאן אוברנוביץ'  (בסרבית:  Milan Obrenović; 22 באוגוסט 1854, מרששט, נסיכות מולדובה – 11 בפברואר 1901, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית) היה נסיך סרביה האוטונומית תחת האימפריה העות'מאנית ומלכה הראשון של ממלכת סרביה העצמאית, עם השחרור מעול העותמ'אנים לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878).
אותיות מנוקדות
להלכה
לדעת הט"ז חסרון ניקוד אינו פוסל את הספר:.
אמנם לדעת כמה מהאחרונים אין להוציא ספר תורה כזה מלתכחילה.
מילאן הראשון, מלך סרביה
ילדותו וחייו כנסיך
מילאן נולד בגלות נסיכות מולדובה בעת שבנסיכות שלט אלכסנדר קאראג'ורג'ביץ', נסיך סרביה, אשר הדיח ב-1842 את בן דודו של מילאן, הנסיך מיכאילו אוברנוביץ' במסגרת המאבק השלטוני המתמשך בין שתי משפחות האצולה הסרביות. מילאן התייתם מאביו בגיל צעיר ואומץ על ידי אחיינו מיכאילו. ב-1858, לאחר הפלת בית קאראג'ורג'ביץ' חזרו בני המשפחה לסרביה וב-1860, לאחר מות אביו מילוש, הפך מיכאילו לשליט הנסיכות האוטונומית. מילאן הצעיר נשלח להתחנך בפריז וב-1868, לאחר הרצחו של הנסיך מיכאילו חזר לסרביה כשהוא בן 14 שנים. מילאן הפך לנסיך סרביה תחת פיקוחה של מועצת עוצרים, וזאת עד ל-1872, עת מלאו לו 18 שנים והיה כשיר בהתאם לחוקה לכהן כשליט. הנסיך הצעיר תומרן לא אחת בידי המעצמות, אשר להן היו אינטרסים מנוגדים. האחת, האימפריה הרוסית אשר שאפה להשיג שליטה על כל העמים הסלאבים בחבל הבלקן תוך דחיקת רגלה של האימפריה העות'מאנית והשנייה, האימפריה האוסטרו-הונגרית אשר חששה מהתעצמותם של הרוסים מחד ומ"ייבוא" הלאומנות האתנית גם לשטחה, מאידך.
וכך, ב-30 ביוני 1876 התפתה הנסיך הסרבי הצעיר להכריז מלחמה על האימפריה העות'מאנית, לאחר קבלת הבטחות מעורפלות משני הצדדים להכרה בעצמאות מלאה של הנסיכות ולמתן סיוע כלכלי נדיב. הרוסים והאוסטרו-הונגרים כבר גיבשו ביניהם הסכם סודי לחלוקת השלל הטריטוריאלי בבלקנים ושלחו את הסרבים לנגוס בשטחים העות'מאנים. הצבא הסרבי היה חלש, לא מאומן היטב, לא מצויד למלחמה ואף על פי שהעות'מאנים היו מעצמה בנסיגה, הסרבים ניגפו בפני כוחם. הנסיך מילאן נאלץ להתחנן להפסקת אש, העות'מאנים סירבו ורק איום רוסי מפורש במלחמה כוללת שהועבר לסולטאן עבדול חמיד השני ולווה בגיוס צבאי ותנועת כוחות סיים את העימות, בתחילת נובמבר.
אותיות מנוקדות
הדרשות בחז"ל
באבות דרבי נתן מביא את עשרת המקומות בתורה שבהם יש ניקוד מעל האותיות ומבאר את טעמן:
שימושים נוספים
בספרות הראשונים והאחרונים, היה מצוי שימוש בניקוד מעל גבי אותיות על מנת לרמז למשמעות מספרית לאותיות שנוקדו. כך למשל מצוי בשערי ספרים שרומזים את שנת ההדפסה בפסוק מסוים, כאשר על גבי חלק מהאותיות נקוד, להודיע שהגימטריא של אותן אותיות מהווה את שנת ההדפסה. כמו כן מצוי הדבר על גבי מצבות.
מילאן הראשון, מלך סרביה
ילדותו וחייו כנסיך
הסרבים חיכו לשעת כושר נוספת וזו הגיעה שנה מאוחר יותר. באפריל 1877 הכריזה האימפריה הרוסית מלחמה על האימפריה העות'מאנית. 185,000 חיילי צבא הדנובה הרוסיים הכו בצבא העות'מאני ובחודש ספטמבר 1877 בלחצה של האימפריה הרוסית, שמעוניינת הייתה בפתיחתה של חזית שנייה בבלקן והבטיחה לסרבים סיוע כלכלי נדיב, הכריזו הסרבים מלחמה על העות'מאנים. הפעם, כוחות הנסיכות בפיקודו של הגנרל קוסטה פרוטיץ' לא נתקלו בהתנגדות משמעותית וזכו בהישגים טריטוריאליים משמעותיים, שאילצו את האימפריה האוסטרו-הונגרית לאיים על הנסיך מילאן כדי שיפסיק את התקדמות צבאו וזאת על מנת שלא ליצור קשר יבשתי למונטנגרו.
העות'מאנים הובסו במלחמה וב-3 במרץ 1878 נחתם חוזה סן סטפנו, אשר במסגרתו זכתה הנסיכות האוטונומית למעמד עצמאי וקיבלה חזקה על הערים ניש ולסקובאץ. ההחלטות בעניינה של סרביה קיבלו תוקף נוסף בסיכומי קונגרס ברלין.
מלכותו בסרביה
ב-6 במרץ 1882 הכריז על עצמו הנסיך מילאן הרביעי כמלך מילאן הראשון של ממלכת סרביה. המלך פעל לשיקום תשתיות המדינה וחיזוק צבאה תוך זיקה פוליטית אוסטרו-הונגרית. פעולות אילו דלדלו את אוצר הממלכה מחד ופגעו בפופולריות שלו בשל הקמת הצבא הגדול, מאידך. נסיכות בולגריה השכנה, תחת הנהגתו של אלכסנדר בטנברג, הפכה ליריבה של הממלכה הסרבית במאבק לדומיננטיות אזורית.
יתרה מכך, הבולגרים העניקו מקלט מדיני למתנגדי בית אוברנוביץ' וב-6 בספטמבר 1885 הודיע הנסיך בטנברג, על איחודה של הנסיכות עם המחוז האוטונומי רומליה המזרחית. אזלת היד שהפגין הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני בתגובה להכרזה, בשילוב האוריינטצייה הרוסית של הממשל הבולגרי הביאו לחשש בקרב השלטון האוסטרו-הונגרי מפני התחזקות הציר הרוסי בבלקן. לחשש לא היה בסיס איתן, שכן הרוסים התנגדו למהלך האיחוד ולאחר שבוצע, נטשו כוחותיהם את בולגריה והותירו את הצבא הבולגרי עם פיקוד צעיר וחסר ניסיון. ושוב, התפתה המלך מילאן לבצע את מלאכתם של האוסטרו-הונגרים ומתוך הערכה שהצבא הבולגרי נחות מצבאו ולא מוכן למערכה כוללת, הכריז במפתיע ב-14 בנובמבר מלחמה על נסיכות בולגריה.
תוצאות המלחמה ערערו עוד יותר את מעמדו של המלך מילאן וגם החלתה של חוקה חדשה בממלכה ב-3 בינואר 1889 לא שיפרה את המצב. ב-6 במרץ, הודיע המלך במפתיע שהוא מוותר על הכהונה ומוסר אותה לבנו בן ה-13, אלכסנדר הראשון, אשר מפאת גילו נאלץ לקבל פיקוח של מועצת עוצרים, בראשות אימו נטליה אוברנוביץ', ראש הממשלה קוסטה פרוטיץ', שר החוץ יובאן ריסטיץ' והגנרל בדימוס יובאן בלימרקוביץ'. מילאן פרש לחיים פרטיים בעיר פריז שבצרפת.
חייו האישיים
באוקטובר 1875 נישא הנסיך מילאן לנטליה בת ה-16, בת למשפחת אצולה מולדובית ושנה מאוחר יותר נולד בנם ויורש העצר אלכסנדר. היחסים בין בני הזוג לא היו מן המשופרים בשל מעשי הניאוף הרבים של מילאן, שהיו ידועים ברחבי הממלכה מחד ונטייתה הפרו רוסית של נטליה, מאידך. ב-1886 נפרדו בני הזוג, נטליה עזבה את הממלכה לעיר ויסבאדן ולקחה עימה את יורש העצר אלכסנדר. ב-1888 הצליח המלך מילאן להחזיר לסרביה את בנו ויורשו המיועד, לחץ על המטרופוליטן הסרבי להכריז על גירושיהם וכך אכן נעשה.
אחריתו
פרישתו הפתאומית של המלך מילאן גרמה לזעזועים פוליטיים בממלכה הצעירה והתחזקות ההשפעה הרוסית, על פני האוסטרו-הונגרית. החשש הבלתי פוסק מחזרתו אל החיים הפוליטיים, הביא לכך שבמאי 1891 הוענקו לו מיליון פרנקים צרפתיים מקופת המדינה, בתמורה לכך שיישאר בגלות והבטחה לכך שהמלכה נטליה תגורש מהממלכה. וכך, במרץ 1892 ויתר מילאן אוברנוביץ' על כל זכויותיו. באפריל 1893 הצליח אלכסנדר הראשון, לפזר את מועצת העוצרים בהפיכה צבאית וליטול את סמכויות השלטון.
בינואר 1894 שב מילאן במפתיע לבלגרד ונתקבל באהדה על ידי בנו ויורשו ובחודש מאי הוחזרה חוקת 1869. נראה היה שמילאן וגרושתו נטליה התפייסו ובנם החזיר להם את זכויותיהם המלכותיות. ב-1897 מונה מילאן למפקד כוחות הצבא ופעל לחיזוקו וארגונו מחדש. מילאן התנגד נחרצות לנישואי בנו עם דראגה אוברנוביץ לבית מאסין ולאחר הנישואים ביולי 1900 התפטר ממשרתו. בנו אלכסנדר, גירש אותו מממלכת סרביה והוא התיישב בווינה, שם הלך לעולמו ב-11 בפברואר 1901. שנתיים מאוחר יותר נרצח בנו ויורשו ובית אוברנוביץ' איבד את השליטה בממלכה לעד.
מרכז-שמאל
מרכז-שמאל היא מרכז בפוליטיקה הנוטה לשמאל בקשת הפוליטית. המרכז-שמאל מאמין בעבודה בתוך המערכות לשיפור הצדק החברתי. המרכז-שמאל מקדם שוויון חברתי באמצעות קידום שוויון הזדמנויות. במרכז-שמאל מדגישים כי השגת השוויון מחייבת אחריות אישית באמצעות יכולותיו וכישרונותיו של האדם ואחריות חברתית בתחומים שאינם בשליטת האדם.
המרכז-שמאל מתנגד לפער רחב בין עשירים לעניים ותומך בצעדים מתונים לצמצום הפער הכלכלי, כגון מס הכנסה פרוגרסיבי, חוקים האוסרים על העסקת ילדים, חוקי שכר מינימום, חוקים המסדירים את תנאי העבודה, הגבלות על שעות עבודה ו חוקים להבטחת זכותם של העובדים להתארגן. השמאל-מרכז טוען בדרך כלל ששוויון מוחלט אינו אפשרי.
באירופה, המרכז-שמאל כולל סוציאל-דמוקרטים, פרוגרסיבים, הירוקים והשמאל הנוצרי  המתון. כמה סוגי ליברליזם, במיוחד ליברליזם חברתי, הם מרכז-שמאל. באמריקה, במדיניות כלכלית, המרכז-שמאל תומך גם בפרוגרסיביות כלכליות ודמוקרטיה נוצרית.
אידאולוגיה
האידאולוגיות העיקריות של השמאל-מרכז הן סוציאל-דמוקרטיה, ליברליזם חברתי, פרוגרסיביזם ופוליטיקה ירוקה.
המרכז-שמאל תומך בדרך כלל ב:
היסטוריה
המונח "מרכז-שמאל" הופיע בצרפת בין הרסטורציה הצרפתית (1814–1830) להמונרכיה של יולי (1830–1848). בתקופה זו, השמאל-מרכז כלל בעיקר את המפלגה הליברלית ומפלגת התנועה.
במהלך תקופה זו הובילו את המרכז-שמאל אדולף טייר ואודילון ברוט. השמאל-מרכז היה אורליאניסט, אבל תמך בפרשנות ליברלית של האמנה של 1830 , יותר כוח לפרלמנט, זכות בחירה לכולם ותמיכה בלאומיות האירופית. אדולף טייר כיהן כראש ממשלת צרפת בתקופת המלך לואי פיליפ הראשון פעמיים (ב-1836 וב-1840), אך אז המרכז-שמאל איבד את השפעתו.
בתקופת הרפובליקה הצרפתית השנייה והקיסרות השנייה לא הייתה השפעה למרכז-שמאל. בשנת 1871 נפלה האימפריה השנייה כתוצאה מהתבוסה הצרפתית במלחמת צרפת-פרוסיה ואדולף טייר הקים מחדש את המרכז-שמאל לאחר ייסוד הרפובליקה הצרפתית השלישית. במהלך הרפובליקה השלישית, המרכז-שמאל הונהג על ידי דמויות פוליטיות ואינטלקטואליות כמו ז'ול דופאורה, אדואר רנה דה לאבולאי , שארל דה רמוסאט , לאון סיי , ויליאם הנרי ודינגטון, ז'אן קזימיר-פרייה, אדמונד אנרי אדולף שרר וג'ורג' פיקו.
במקומות אחרים באירופה הופיעו תנועות מרכז-שמאל משנות ה-60, בעיקר בספרד ובאיטליה. באיטליה, השמאל-מרכז נוצר כחיבור בין הליברל קמילו בנסו די קאבור והפרוגרסיבי אורבנו רטאצי. בשנות ה-1900, עמדות שמאל-מרכז באו לידי ביטוי על ידי אנשים ומפלגות שהאמינו בסוציאל-דמוקרטיה ובסוציאליזם דמוקרטי, אך גם כמה ליברלים ונוצרים-דמוקרטים היו בעמדות שמאל-מרכז. כיום, מפלגות המרכז-שמאל באירופה מאוחדות במפלגת הסוציאליסטים האירופאים והאקולוגית מפלגת הירוקים האירופית.
ליברליזם חברתי, יחד עם סוציאליזם מתון, נחשבים לאידאולוגיה שמייצגת כיום את המרכז-שמאל.
משפחת סאקלר
משפחת סאקלר היא משפחה של יהודים אמריקאים, הנמנית עם המשפחות העשירות בארצות הברית, וידועה בבעלותה על חברת פרדו פארמה וחברת מונדיפארמה. לצד תרומותיה הרבות למוסדות חינוך ומוזיאונים משפחת סאקלר נתונה לביקורת ציבורית רבה בגין חלקה של פרדו בשיווק התרופה אוקסיקונטין, ותרומתה למשבר האופיואידים בארצות הברית.
היסטוריה
יצחק ומארי סאקלר היגרו לארצות הברית מגליציה, והקימו מכולת בברוקלין. לזוג היו שלושה בנים: ארתור, מורטימר וריימונד סאקלר. שלושת הבנים למדו רפואה והפכו לפסיכיאטרים. מורטימור וריצ'מונד לא התקבלו לבית ספר לרפואה בארצות הברית עקב מכסות על מספר היהודים, והחלו את לימודיהם בגלאזגו (מורטימור אף סיים את לימודיו שם). ארתור למד ב-NYU.
הסאקלרים נחשבו לחלוצים בטכניקות טיפול חדשניות בתחום הטיפול הפסיכיאטרי, שגרמו להפסקת השימוש בניתוחי כריתת אונה, וכן נחשבים לראשונים שנלחמו להפסקת ההפרדה הגזעית שהייתה נהוגה באותה התקופה בבנק הדם. בשנת 1952 האחים סאקלר רכשו חברת תרופות קטנה בשם פרדו-פרדריק. ריימונד ומורטימר ניהלו את חברת פרדו-פרדריק, בעוד ארתור, האח הבכור, היה חלוץ בתחום השיווק הרפואי, וכן אספן אמנות מן הגדולים בעולם. לאחר מותו של ארתור בשנת 1987, חלקו בחברת פרדו-פרדריק נמכר לשני האחים הנותרים, והפעילות העסקית עברה מפרדו-פרדריק לחברת פרדו פארמה.
בשנת 1996 חברת פרדו פארמה השיקה את האוקסיקונטין, גרסה של האופיואיד אוקסיקודון בשחרור מושהה. בהליכים משפטיים רבים הוכח כי הפעולות שביצעה פרדו לשיווק אוקסיקונטין תרמו למשבר האופיואידים בארצות הברית שהביא למותם של למעלה מארבע מאות אלף בני אדם שנטלו מנת יתר ושהתמכרו לתרופה כתחליף לסם. האוקסיקונטין שווק באגרסיביות על ידי חברת פרדו. אליזבת סאקלר, בתו של ארתור סאקלר, טענה כי היא ויתר צאצאיו של ארתור לא השתתפו בשיווק האוקסיקונטין ולא הפיקו ממנו הכנסות. יש הטוענים כי חלק מן האחריות למשבר רובצת לפתחו של ארתור סאקלר, בהיותו פורץ דרך בתחום של שיווק תרופות, וכן היותו מי שיזם את השיטה של שיווק תרופות על ידי שיווקן ישירות לרופאים שרושמים את התרופות, במקום לחולים. עם זאת, פרופסור אוון גרטסמן אמר בראיון למגזין "פורבס" כי ״יהיה זה מגוחך להטיל את האשמה של משבר האופיואידים על ארתור סאקלר, שהרי שיווק האופיואידים לרופאים על ידי פרדו נעשה תוך שימוש במרמה, וכן התרחש שנים לאחר מותו של ארתור, והוא לא הרוויח מכך דבר״.
בשנת 2018, בני משפחתם של ריימונד סאקלר וכן של מורטימר סאקלר, ריצ׳רד סאקלר, קיית׳ סאקלר, תרזה סאקלר, ג׳ונתן סאקלר, בברלי סאקלר, דייוויד סאקלר, איליין סאקלר וכן מורטימר א. סאקלר (בנו של מורטימר סאקלר), נרשמו כנתבעים בכתב התביעה שהוגש על ידי מספר מדינות בארצות הברית בעילה של מעורבות במשבר האופיואידים.
בשנת 2015, מגזין פורבס נקב בשמה של משפחת סאקלר כאחת המשפחות העשירות באמריקה. עם זאת, בעקבות משבר האופיואידים, בשנת 2019 הגישה חברת פרדו בקשה לפשיטת רגל.
משפחת סאקלר היא גם הבעלים של חברת מונדיפארמה, חברה פחות ידועה מפרדו, הפועלת בעיקר בסין. עד שנת 2020 היא החזיקה גם בשליטה בחברת מעבדות רפא בישראל.
פילנתרופיה
משפחת סאקלר עסקה רבות בפילנתרופיה, ותרמה סכומי עתק בתחומים מגוונים. ארתור סאקלר, שהיה בין אספני האמנות והעתיקות הגדולים בעולם, תרם למוזיאון הסמית'סוניאן אלף פריטי אמנות סינית עתיקה, אשר שוויים כחמישים מיליון דולרים. בנוסף, תרם ארבעה מיליון דולרים למוזיאון, וכעת יש אגף על שמו.
משפחת סאקלר תרמה, בין היתר, למוזיאון המטרופוליטן לאמנות, המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע, מוזיאון גוגנהיים, הסמית'סוניאן, המוזיאון היהודי של ניו יורק, הגלריה הלאומית, הגנים הבוטניים המלכותיים והלובר. ב-2019 הסיר הלובר את שמם של הסאקלרים מן האגף על שמם במוזיאון. בלובר טענו כי השם הוסר, היות שפגו זכויותיהם של הסאקלרים להנצחה בתור תורמים למוזיאון. עם זאת, הסרת השם נעשתה רק כחודש לאחר פעילות מחאה של צלמת אמריקאית, שסירבה כי תמונותיה יוצגו באגף על שם סאקלר.
המשפחה אף תרמה למוסדות אקדמיים רבים, בין היתר הרווארד, ייל, אוקספורד, קיימברידג׳, קולומביה, אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת אדינברו ועוד. ב-2019, בעקבות המעורבות של משפחת סאקלר במשבר האופיואידים, הסירה אוניברסיטת טאפטס בבוסטון את שמם של הסאקלרים מכל התוכניות והמתקנים בקמפוס מדעי הבריאות. ב-2023 בוצעה הסרת שם משפחת סאקלר גם במוסדות אוניברסיטת אוקספורד.
משפחת סאקלר תרמה רבות לאוניברסיטת תל אביב; בין היתר, הפקולטה למדעים מדויקים, המוסד לביופיזיקה, מרכז הדמיה, ואף הפקולטה לרפואה, הן רק חלק מן הדוגמאות למוסדות הנקראים על שם משפחת סאקלר באוניברסיטה. הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב היא הפקולטה לרפואה היחידה בעולם הנקראת על שם סאקלר. עמותת רופאים לזכויות אדם פנתה לאוניברסיטת תל אביב בשאילתא, האם נשקלת אפשרות להסיר את שמם של הסאקלרים מן הבניין, עקב מעורבות המשפחה במשבר האופיואידים. תשובת האוניברסיטה הייתה כי כל עוד הנושא נמצא בהליכים משפטיים, היא לא תדון בכך.
ביוני 2023 החליטה אוניברסיטת תל אביב כי הפקולטה לרפואה במוסד לא תיקרא עוד על שם משפחת סאקלר.
עניינים משפטיים
לא פחות מ–2,500 תביעות שונות הוגשו נגד חברת פרדו על רקע פרשת האופיואידים, והליכים נפתחו נגד החברה ב–49 מתוך 50 המדינות של ארצות הברית. פרדו התפשרה במקרים רבים, תוך שהיא מתנה את חתימתה על הפשרה בכך שהמסמכים המשפטיים יוותרו חסויים.
בשנת 2007 הודתה חברת פרדו לראשונה בעבירות פדרליות של הטעיה מסוג תיוג מטעה (Missbranding) בשיווק התרופה אוקסיקונטין. שלושה ממנהלי החברה הודו בעבירות, ספגו קנסות אישיים, וחברת פרדו שילמה 600 מיליון דולרים בקנסות. עם זאת, אף אחד מבני משפחת סאקלר לא הועמד לדין. במסגרת ההסדר שנעשה עם משרד המשפטים האמריקאי, המסמכים המרשיעים כנגד משפחת סאקלר ומעורבותה בהטעיה של רופאים נותרו חסויים.
בשנת 2015 הוגשה נגד הסאקלרים תביעה נזיקית בגין חלקה בפרשת האופיואידים במדינת קנטקי. במסגרת התביעה, נגבה תצהיר עדות מצולם של ריצ׳רד סאקלר. פרדו התפשרה בסכום של 24 מיליון דולרים, אך סירבה לאפשר חשיפה של התצהיר, ונאבקה שלוש שנים בבית משפט נגד החשיפה, אך הפסידה בסופו של דבר, והקלטה של התצהיר פורסמה. זו ככל הנראה הפעם הראשונה שחבר משפחת סאקלר העיד בעצמו ביחס למעורבות בשיווק האוקסיקונטין. בתצהיר הוצגו בפני ריצ'רד סאקלר ראיות רבות למעורבות המשפחה במשבר האופיאידים, ידיעתו על הסכנות האמיתיות באוקסיקונטין וכדומה.
באוקטובר 2020 הושג סיכום על הסדר טיעון בין משרד המשפטים האמריקאי לבין עורכי הדין של משפחת סאקלר. לפי ההסכם, הסאקלרים ישלמו רק 225 מיליון דולר מכיסם הפרטי (הונה של המשפחה מוערך בכ-10–13 מיליארד דולרים, חלק ניכר מהם הרוויחו הודות לאוקסיקונטין). כמו כן, חברת פרדו תשלם שמונה מיליארד דולרים בקנסות ועונשים שונים. אף אחד לא צפוי לעמוד לדין פלילי באופן אישי. כמו כן, אין הודאה אישית באשמה של אף אדם, וכן ההסכם מותנה בסילוק כל התביעות. .
בספטמבר 2021 נתן שופט פדרלי לענייני פשיטות רגל אישור מותנה להסדר כלל התביעות בפרשת האופיואידים. במסגרת ההסדר משפחת סאקלר תעזוב את עסקי האופיואידים, תשלם 4.5 מיליארד דולר, ותהיה מוגנת מפני תביעות הקשורות לאופיואידים. חברת פרדו תוסב לחברה מוכוונת צדקה, בבעלות דירקטוריון שימונה על ידי הציבור, ורווחיה ישמשו למניעת התמכרות ולטיפול בה. בנוסף תוקם קרן פיצויים שתשלם לקורבנות הסמים בין 3,500 ל-48 אלף דולר לכל אחד. בדצמבר 2021 ביטל בית משפט פדרלי את ההסדר. במאי 2023 חודש ההסדר, כשהתשלום של משפחת סאקלר גדל לשישה מיליארד דולר.
ב-2022 הופקה סדרת דרמה Dopesick המגוללת את  החקירה סביב משפחת סאקלר וחברת פרדו לאור פרשת האוקסיקונטין.
באלדורז גייט 2
באלדורז גייט II: שאדוז אוף אמן (באנגלית: Baldur's Gate II: Shadows of Amn) הוא השני בסדרת משחקי התפקידים באלדורז גייט שמתרחש מספר חודשים עד שנה לאחר אירועי המשחק הראשון. הוא פועל בשיטת המהדורה השנייה (שיצאה משימוש) של מבוכים ודרקונים ומתרחש בסביבת ממלכות נשכחות, התפאורה הפופולרית ביותר ביקום מבוכים ודרקונים. ב-2001 יצאה חבילת ההרחבה למשחק שנקראה באלדורז גייט II: תרון אוף בעל.
משחקיות
במהלך המשחק השחקן חייב לבצע בחירות מכריעות, חלקן חיוניות להתפתחות העלילה ואף של הדמות. באלדורז גייט II שונה מקודמו, היות שהשחקן גם "מנהל" מצודה משלו. אין הרבה מאקרו-כלכלה ברמה הזו אבל מוסיף עניין מסוים למשחק אם יותר מדי לחימה והטלת קסמים נהייה שגרתי מדי. מה גם שאם במשחק הראשון דמויות התחילו בדרגה 1 והתפתחו עד דרגה 7 עד 9, כאן הן רק מתחילות ברמות כאלו ועולות עד לרמות של כ-20. בנוסף נעשו שיפורים כמו חלוקת דיאלוג למספר פסקאות שתעודד את השחקן לקרוא אותם מבלי לאבד סבלנות ואפילו ישנם כלי נשק ושריונות נדירים שצריכים להרכיב אותם ממספר חלקים המפוזרים בשלל מקומות במפת המשחק (כאשר חלק מהמקומות לא יינתנו לחזרה אחרי יציאתם). מקומות סודיים גם נפוצים במשחק. ברחבי העיר אתקתלה ובשאר מקומות ימצאו מקומות מסתור הידרשו כישורים מיוחדים או חפצים ספציפיים כדי להשיג גישה אליהם. לרוב מקומות אלו יתאכלסו על ידי אויבים חזקים ביותר, אך אם תגמול באוצרות שהם מחזיקים.
המהדורה המוגבלת
עם יציאת המשחק לשוק, יצאו בארצות הברית כאלף עותקים של מהדורת האספנים של באלדורז גייט 2, מהדורה מיוחדת זו מכילה ציורים, פורטרטים ושאר דברים הבאים במארז המשחק. כמו כן ישנה השפעה על המשחקיות של המשחק, בצורה של מוכרת נוספת בחנות של רייבאלד ברטרמן התמכור לשחקן חפצים הייחודיים למהדורת האספנים כמו גלימתה של וסנה, או החרב של דאקון מפליינסקייפ: טורמנט.
תקציר העלילה מהמשחק הקודם
דמות השחקן גדלה במבצר ספרייה בשם קנדלקיפ יחד עם אימואן. יום אחד האב המאמץ של דמות-השחקן גוריון, לוקח אותה למסע לא מתוכנן כשהוא אינו סיפק תשובות לאף שאלה ואז נרצח באותו לילה שהתחילו את המסע. משדמות-השחקן התחילה את מסעה עם מספר חברים וחברות לצידה היא מגלה שהרוצח, סארווק הוא אחיה למחצה. גם דמות-השחקן וגם סארווק היו צאצאים של אל הרצח, בהאאל, שהשאיר לפני מותו צאצאים מנשים רבות שכל תכליתם להיות הדלק ללידתו המחודשת. סארווק שהיה מודע עוד קודם לייחוסו תכנן מלחמה גדולה על מנת להוכיח שהוא ראוי לרשת את בהאאל בתור אל הרצח החדש. דמות-השחקן הרגה את סארווק והצילה את העיר באלדורז גייט.
לאחר מספר חודשים, במהלך המשך המסע דמות-השחקן, אימואן וחבריהם ג'הירה ומינסק נשבית בפתאומיות על ידי קוסם רב עוצמה. ובמנקודה זו המשחק השני מתחיל. <!--
פרק 1
דמות-השחקן מתעוררת בתוך כלוב בתור שפן ניסיונות של קוסם. כשהקוסם מתכנן לבצע עוד ניסויי "סיבולת" על דמות-השחקן השבויה ואומר משהו על "הפוטנציאל" שטמון שבדם האלוהי שבדמות-השחקן. מפריע לו רק גולם שמדווח על הפרעות במפלס העליון והמכשף נאלץ לעזוב את דמות-השחקן למספיק זמן שאימואן הגיעה והצילה את דמות-השחקן מהכלוב. שניהם מגלים עוד שני חברים שהיו כלואים אתם: מינסק וג'אהירה. שניהם היו גם במשחק הראשון. במהלך ניסיון הבריחה שלהם הם מגלים את שם הקוסם ששבה אותם: ג'ון איירניקוס. הם גם גילו ששני חברים אחרים שלהם היו גם כלואים אבל מתו זה מכבר: דיינהייר, שותפתו של מינסק וקהאליד, בעלה של ג'אהירה. במהלך הבריחה הם פוגשים צייד ראשים (במשחק זה סוג של גנב) בשם יוֹשׁימוֹ שהוא עצמו היה שבוי של איירניקוס. הם מגלים במגורים של איירניקוס שהוא כמה לאישה מסוימת עד כדי כך שיצר שיבוט שלה.
כשדמות-השחקן מצליחה סוף סוף לברוח מהמתחם התת-קרקעי של איירניקוס היא מוצאת את עצמה בעיר אתקטלה. איירניקוס משתמש בקסמים שלו להילחם בגנבים בכניסה למתחם שלו כשאימואן, בכעסה על איירניקוס שאומר לה על חשיפת הכוחות שבה, מטילה עליו קליע-קסם. היות שאסור להטיל קסמים ללא רישיון בתחומי העיר, גם איירניקוס וגם אימואן נלקחים על ידי ארגון רב עצמה של קוסמים שנקראים "המכשפים בברדסים" ונשלחים להיכלא במרכז ענישה לקוסמים שנקרא סְפֶּלהוֹלְד.
פרק 2
כשהחבורה מסתובבת ללא כיוון במשכנות העוני של אתקטלה, איש בשם גיילן בייל מציע להציג אותם בפני שותפיו שיכולים להציל את אימואן עבור סכום סמלי של 20,000 מטבעות זהב. בסופו של דבר דרך סדרה של הרפתקאות משניות והתמודדות עם מספר מפלצות קלאסיות מהמיטב של מבוכים ודרקונים, דמות-השחקן מצליחה להשיג את הסכום הנדרש. משדמות-השחקן משיגה כ-15000 מטבעות זהב או יותר, אישה בשם ויילן תתקרב אל החבורה ותציע להם פגישה עם הגבירה שלה בבית הקברות של אתקטלה בלילה. הגבירה היא בעצם ערפדה בשם בודהי.
פרק 3
מנקודה זו דמות-השחקן יכולה לבחור האם להתחבר עם גילדת הגנבים של אראן לינווייל או עם הערפדים של בודהי. בסופו של דבר על דמות-השחקן להשמיד את הגילדה היריבה. אם הבחירה הייתה עם הראשונים, התוצאה תהייה שבודהי וקומץ ערפדים ישרדו. בינתיים איירניקוס בורח מהתא שלו בספלהוֹלד והורג את שוביו, ועם בסיסו החדש בספלהוֹלד הוא ממשיך בניסוייו עם אימואן.
פרק 4
בעזרתו של סיימון האוואריאן, קברניט של ספינה שכפי הנראה עובד גם בשביל אראן לינווייל וגם בשביל בודהי, דמות-השחקן משיגה מעבר לאי קטן שבו נמצא ספלהולד. על מנת להיכנס לספלהולד שחסום על ידי קסם, על החבורה של דמות השחקן להשיג אנשי קשר בעיר הנמל הקרובה, בְּרינְלוֹ. אבל החבורה מצליחה להיכנס למוסד ומתקיים סיור לחבורה שיראו את האסירים ובסופו אימואן נמצאה. איירניקוס חושף את עצמו בתור המדריך ולוכד את דמות-השחקן בעזרת סם שסיימון הכניסו לאוכל בספינה.
כשדמות-השחקן נחה היא חולמת חלום על אימואן. בחלום, אימואן מדברת בטון אפל ומאיים שמצווה עליה לנצל את הכישרון החדש שהתגלה אצל דמות-השחקן והופכת אותה לאותו יצור שהפכה עוד כשהם ברחו מהמוסד. אימואן מוסיפה שהיצור הזה, הסלאייר (Slayer), מייצג את האינסטינקט הרצח של בהאאל בצורתו הטהורה ביותר. הוא קיים אצל כל צאצאי בהאאל אבל מתי-מעטים יודעים כיצד לנצל אותו.
גם כאן לדמות-השחקן יש בחירה: או ללכת אחרי איירניקוס דרך שער במעבדה שהוא יצר או לסמוך על סיימון וזה יוביל אותה להרפתקה משנית בעיר תת-ימית.
פרק 6
כשהחבורה של דמות-השחקן מגיעה לפני השטח, הם נתקלים בצבא של אלפים מפני השטח. הם הוצבו ליד היציאה מהאנדרדארק כדי לשמור שהאלפים האפלים לא יתקרבו יותר מדי לעיר האלפית סוּלדנסלאר. אבל הם לכודים מחוצה לה שכן איירניקוס חסם בקסם את הכניסה לעיר. על מנת להיכנס לסולדנסלאר שוב, דמות-השחקן חייבת להשיג את מנורת הרין מבודהי, שעדיין נמצאת באתקטלה. האלפים מציידים את החבורה בשלל אמצעים נגד ערפדים ושולחים אותה לדרכה. דמות-השחקן יכולה לגייס מספר בני ברית לעזרתה. לאחר שבודהי מובסת ומתה, אימואן זכתה בנשמתה בחזרה ודמות השחקן לוקחת את מנורת הרין. ואם לשחקן היה רומן עם אחת הדמויות מהחבורה היא נחטפה על ידי בודהי שהחלה להפוך אותו/ה לערפד/ה. ויש הרפתקה משנית שמטרתה להשיב את אותה דמות לחבורה.
פרק 7
לאחר מכן דמות-השחקן מוצאת את עצמה בגיהנום והאפשרויות היחידות שלה הן לקחת חמישה מבחנים שבוחנים כמה חזק הרשע הפנימי שבו: מבחן הגאווה שבו שד מספר לו על יצור ששוכן בהמשך הדרך שדמות-השחקן צריכה להרוג "משום שהוא עומד בדרך"; מבחן הפחד שבו שד מציע לדמות-השחקן גלימה מעור נימפות שאיתה אפשר להיכנס לחדר מחולל פחד; מבחן האנוכיות שבו שד חוטף דמות מהחבורה (או אדם חף מפשע אם דמות-השחקן מטיילת בעצמה) ודרך אחת להציל אותו/ה זה להקריב חלק מהתכונות של דמות-השחקן או את החיים של החטוף; מבחן החמדנות שבו שד נותן לדמות-השחקן חרב חזקה שיוכל להשתמש בה לשחרר ג'יני שבוי או לשמור אותה לעצמו; והחשוב מכולם - מבחן הזעם, שאותו בוחן לא שד כמו במבחנים הקודמים אלא סארווק עצמו והוא אומר לדמות-השחקן שהוא יכול ללמד אותו להשתמש, לשלוט ולכוון את הסלאייר שהוא הפך אליו מוקדם יותר אם היא רק תחשוב על מה שסארווק עשה לגוריון ולה ותיכנע לזעמה.
אחרי שהמבחנים הסתיימו, הדמות מקבלת פרסים בהתאם למעשיה במבחנים ואף לשנות את הנטייה שלה (מספיק לדמות טובה מעשה מרושע אחד כדי לנטות אל הרשע). היא פוגשת את איירניקוס שמשתמש בנשמה שלה כדי להפוך לסלאייר ולזמן שדים לצידו. כשדמות-השחקן מנצחת את איירניקוס, היא זוכה בנשמה שלה בחזרה והאלפים מזמנים אותה בחזרה לעולם החיים ואלסים מארגנת טקס להודות לה ולחבורה שלה. ואשר לאיירניקוס שלו אלסים ייחלה שבמותו ימצא את השלווה שלא מצא בחייו סופו היה להישאר בגיהנום וחבורה גדולה של שדים דחפה אותו לבורות של אש וגופרית. באותו סרטון סיום מועצה מסתורית דנה בכוחה הגדל של דמות-השחקן ושהיו צריכים ' 'לפעול' ' הרבה לפני עכשיו.
סורת אל-ג'ומועה
סורת אל-ג'ומועה (בערבית: سورة الْجُمُعَةِ, "יום השישי" או "הקהל") היא הסורה ה-62 בקוראן, והיא מונה 11 פסוקים. שמה של הסורה נגזר מפסוק 9.
באלדורז גייט 2
באלדורז גייט II: תרון אוף בהאאל
באלדורז גייט II: תרון אוף בהאאל (Baldur's Gate II: Throne of Bhaal) הוא חבילת הרחבה למשחק התפקידים באלדורז גייט II: שאדוז אוף אמן והוא הפרק האחרון בטרילוגיית באלדורז גייט. הוא מוסיף מקום חדש באזור של שאדוז אוף אמן: המבוך של ווטצ'רז קיפ, שהוא מבוך רב קומתי לאלו שרוצים לצבור ניסיון. המשחק לוקח את קו העלילה לסיומו עם כלי נשק עצמתיים ביותר, רמות דמות גבוהות במיוחד ויכולות מרשימות שבאות מהרמות הגבוהות.
עלילה
נבואה שהוזכרה החל מהמשחק הראשון דיברה על זמן שבו צאצאי בהאאל יזרעו הרס מוחלט ומעשי רצח שיזינו את אל הרצח ויחזירו אותו לכס הדם שלו. צאצאי בהאאל נלחמים, חלקם כדי לזכות בזכותם המולדת לרשת את מקומו (כמו סארווק במשחק הראשון, שייחס את הנבואה לעצמו), וחלקם פשוט כדי לשרוד. רובם הגדול של צאצאי בהאאל שחיים בתור אנשים פשוטים ואינם מודעים או רוצים לקחת חלק בנבואה זו מוגלים מיישוביהם או נרצחים בידי החזקים שבהם.
סורת אל-ג'ומועה
סורה זו משתייכת לקבוצת סורות הנקראות "אל-מוסביחאת".
באלדורז גייט 2
עלילה
מלחמה פרצה בממלכת תטיר בין צאצאי הבהאאל שנלחמים גם זה מול זה בשביל יותר עצמה. דמות-השחקן מוגלית אף היא מסולדאנסלאר, אותה עיר אלפית שאותה הציל במשחק הקודם והמלכה אלסים דורשת ממנה לבקר בחורשה ששם הרוחות תספרנה יותר על הנבואה והתפקיד שדמות-השחקן תשחק בה. נתחיל לפרט את העלילה מפרק 8, שכן פרקים 1 עד 7 שוחקו בשאדוז אוף אמן.
סורת אל-ג'ומועה
כמו כן, סורה זו מדגישה את חשיבותו של יום שישי למוסלמים.
תוכן הסורה
פסוקים 1–4 מבהירים שהדת היא מתנה וחסד מאללה לבני האדם, ושאין זה משפיע עליו בשום צורה אם הם שומרים על מצוותיו או לא. פסוקים 5–8 עוסקים באלו אשר לומדים ומשננים את כתבי הקודש אך לא מיישמים אותם, דבר אשר מוצג באור שלילי בפסוקים אלו. פסוקים 9–11 ממליצים למוסלמים לסגור את עסקיהם ולחדול מעבודתם בזמן תפילת יום השישי על מנת שיוכלו ללכת להתפלל את התפילה הזאת ביחד.
מנפרד קאלץ
מנפרד קאלץ (בגרמנית: Manfred Kaltz, נולד ב-6 בינואר 1953 בלודוויגסהאפן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בהמבורג ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת המגן.
באלדורז גייט 2
פרק 8
כשדמות-השחקן מגיעה לסאראדוש היא מוצאת עיר בתוהו ובוהו: מבחוץ מצור של ענקי אש ומבפנים הגנרל האורק גרומניר איל-חאן מוביל משטר בריוני נגד האזרחים של סאראדוש ואישה שמנסה ללא הצלחה לתווך בין קבוצת אזרחים לבין חיילים שלא בוחלים באמצעים להרחיק אותם משערי הטירה של גרומניר. דמות-השחקן מגיעה בדיוק בזמן שהחיילים עמדו להרוג את האזרחים והחיילים שחשבו שדמות-השחקן היא מרגלת מבחוץ התקיפו אותה ללא יכולת לדבר מעבר לכך. החבורה של דמות-השחקן מצליחה לחסל את החיילים ללא מאמץ ואז אותה אישה מזדהה בתור מליסאן ומסבירה לדמות-השחקן את המצב: היא אספה את מרבית בני בהאאל לסאראדוש על מנת להגן עליהם אבל ענקי האש גילו את מקום האיסוף שלהם וזו עילתם למתקפה. גרומניר איל-חאן, אף הוא בן בהאאל (אך לא היה אחד מ"החמישה"), התבצר בטירה שלו והשאיר את האזרחים שרובם פליטים בני בהאאל בעיר עצמה, כשההגנה היחידה לרשותם הם החומות שעמדו להתמוטט תחת המצור. ומליסאן ביקשה מדמות-השחקן להסתנן לטירה ולשכנע את גרומניר לפתוח את הטירה לאזרחים. כשדמות-השחקן נכנסת לטירה היא מוצאת את גרומניר מתווכח עם מליסאן ומאשים אותה שאיספה את בני בהאאל לסאראדוש שיירצחו בהמוניהם ואת דמות-השחקן שייתנקש בו באופן אישי. לאחר ניסיון כוזב לשכנע אותו שהוא טועה, הוא מורה להכניס את מליסאן למעצר, אבל אז הוא מוצא את דמות-השחקן וכשהוא עדיין משוכנע שחייו בסכנה, הוא מתקיף אותה. כשהוא מובס, מליסאן שיגרה את עצמה ורק לאחר שגרומניר מת, היא מבקשת מדמות-השחקן יביס את מנהיג ענקי האש, יאגא-שורה, השני מבין "החמישה", שהפך את עצמו, איכשהו, לבלתי פגיע.
מכאן, דמות-השחקן וחבורתו יוצאים למקדש, שעל פי מליסאן היה המקום שבו יאגא-שורה גדל. שם דמות-השחקן מוצאת את גוריון. אותה דמות מאמצת ששימשה לאב בזמן שגדלה בקנדלקיפ לפני שיצאה למסעותיה לפני חודשים רבים. אבל משהו בקולו היה שונה – הוא השמיץ את דמות-השחקן על ש"רצחה" אותו בכך ששכחה אותו (אם דמות-השחקן פיתחה רומן עם אחת הדמויות מהחבורה, היא תענה גם אותה) והתחיל לענות אותה כדי שתוותר על חייה ושהנבואה לא תתקיים. דמות-השחקן מטילה ספק באמיתות קיומו של גוריון ומיד "גוריון" חשף את עצמו בתור רוח רפאים שעבדה עם יאגא-שורה. בתוך המקדש דמות-השחקן פוגשת את נאיאלי, מכשפה זקנה, שטוענת שגידלה את יאגא-שורה ובגלל בוגדנותו, רוצה להתנקם בו ולקחת ממנו את אי פגיעותו שלימדה אותו להשיג. לשם כך, דמות-השחקן תיאלץ ללכת לבסיס הבית של יאגא-שורה ולקחת את ליבו השמור ואת ליבה של נאיאלי שאותו הוא גנב. משהשיגה את ליבה חזרה, אמנם השמידה את ליבו של יאגא-שורה והפכה אותו לפגיע אבל גם התחילה לרחם עליו ולהילחם בדמות-השחקן בשמו.
דמות-השחקן יוצאת למחנה המצור על סאראדוש, רק כדי למצוא שהחומות נפרצו מכמה מקומות. אבל יאגא-שורה עצמו היה קרוב, לאחר קרב מתיש נגד יאגא-שורה, דמות-השחקן הובאה מחדש אל תוך מישור הכיס כמו אחרי בקרב עם אילאסרה ושם סולאר אומרת לדמות-השחקן שכעת הגיע הזמן להכין אותה עוד להמשך הנבואה. סולאר אמרה שעל מנת להבין את המקום שבו מישהו עומד, עליו להבין מהיכן בא, ולשם כך הציגה תשובה לשאלה מה קרה לדמות-השחקן לפני גוריון. היא הציגה דמות של אישה (שהגזע שלה תלוי בבחירת הגזע של דמות-השחקן) והאישה הציגה את עצמה בתור אליאנה – כהנת של בהאאל והאם של דמות-השחקן שנתבשרה על ייעודה ללדת את אחד מצאצאיו של בההאל על מנת שהאחרון יקום לתחייה ושעשרות כהנות בהאאל אחרות נלקחו למקדש מרוחק ושם היו אמורות להתחיל ב"מטלתן". יחד עם אליאנה הופיע שלד מעצמות יבשות שלבש בשר והתהווה לגוריון שהוסיף על דברי אליאנה שה"מטלה" הייתה להקריב את הוולדות שלהם למען בהאאל, אבל גוריון וכמה מחבריו מצאו את המקדש וניסו לשבש את פולחן הדמים הזה. הכוהנות היו צריכות להילחם ולהתנגד, ושגוריון רצח את האמא של דמות-השחקן ואת דמות-השחקן לקח אל חסותו, על אף שילדי בהאאל אחרים נרצחו. יחד עם גוריון ואליאנה הופיע סארווק בתור פעוט שאמר שלא כל הילדים נרצחו ושחלק ניצלו את הבלגן כדי לברוח ושנאלץ להסתדר בעצמו בזמן שגוריון הציל וגידל את דמות-השחקן, על אף שמצא הורים מאמצים מכס הברזל ורצח את גוריון בסופו של דבר.
מנפרד קאלץ
קריירת מועדונים
קאלץ החל לשחק בקבוצת הנוער של המבורג בשנת 1970, וכעבור שנה החל לשחק בקבוצה הבוגרת, בה שיחק כמעט שני עשורים מלאים. כבר מעונתו הראשונה בקבוצה היה שחקן הרכב קבוע. התואר הראשון שבו זכה קאלץ עם הקבוצה היה גביע הליגה בעונת 1972/73, לאחר ניצחון 0–4 בגמר על בורוסיה מנשנגלדבך. בעונת 1975/76 זכה קאלץ עם המבורג בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 0–2 בגמר על קייזרסלאוטרן. זכייה זו העניקה להמבורג את הכרטיס לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1976/77. בגביע זה המבורג ניצחה את אנדרלכט 2-0 בגמר, וקאלץ הוסיף לעצמו תואר נוסף, אך הפסיד עם המבורג במשחק הסופר קאפ האירופי במפגש כפול מול ליברפול. המשחק הראשון הסתיים בתיקו 1-1, אך בגומלין קאלץ היה חלק מתבוסה בתוצאה 0–6, שבסיומה הוענק הגביע לליברפול.
בעונת 1978/79 הצטרף להמבורג החלוץ הורסט רובש, וקאלץ יצר עמו שיתוף פעולה פורה שהביא להמבורג תארים רבים. המבורג הבקיעה באותה תקופה שערים רבים מהגבהות של קאלץ לראשו של רובש. שיתוף פעולה זה התקיים גם בנבחרת גרמניה המערבית. בעונה זו זכה קאלץ עם המבורג באליפות הבונדסליגה, בפער של נקודה אחת מהסגנית שטוטגרט. בעונת 1979/80 קאלץ והמבורג סיימו במקום השני בבונדסליגה בפער של שתי נקודות מהאלופה באיירן מינכן. באותה שנה הגיע קאלץ עם המבורג לגמר גביע אירופה לאלופות, לאחר שהמבורג הביסה את ריאל מדריד 5-1 בחצי הגמר לאחר שהפסידה 0–2 במשחק הראשון, כשקאלץ הבקיע צמד בגומלין. בגמר זה, הפסידה המבורג 0–1 לנוטינגהאם פורסט, כשקאלץ שיחק 90 דקות. בעונת 1981/82 זכה קאלץ עם המבורג באליפות נוספת, בפער של שלוש נקודות מהסגנית פ.צ. קלן. קאלץ הגיע באותה עונה עם המבורג לגמר גביע אופ"א, שם הפסידה הקבוצה לגטבורג במפגש כפול בתוצאות 0–1 ו-0–3. בעונת 1982/83 המבורג זכתה שוב באליפות הבונדסליגה, בזכות הפרש שערים עדיף משל הסגנית ורדר ברמן. בתום עונה זו קאלץ זכה עם המבורג בתואר החשוב ביותר שלה בהיסטוריה, גביע אירופה לאלופות, לאחר ניצחון 0–1 במשחק הגמר על יובנטוס משער של פליקס מגאת. זכייה זו הקנתה להמבורג כרטיס למשחק הסופר קאפ האירופי, שם המבורג הפסידה 0–2 לאברדין הסקוטית, במשחק בו קאלץ שיחק 68 דקות. המבורג השתתפה באותה עונה גם בגביע הביניבשתי, וגם שם הפסידה, 2-1 לגרמיו הברזילאית, במשחק בו קאלץ לא שיחק. בעונת 1986/87 זכה קאלץ עם המבורג בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 1–3 על שטוטגרטר קיקרס. קאלץ הבקיע באותו גמר את השער השני להמבורג. קאלץ נשאר בהמבורג עד שנת 1989, בסיומה עזב את המבורג ושיחק בבורדו ובפ.צ. מילוז' מליגת העל הצרפתית, אך תוך עונה אחת כבר חזר להמבורג, שם שיחק 13 משחקי ליגה נוספים, ופרש בשנת 1991. לקאלץ 581 הופעות ליגה במדי המבורג, בהן הבקיע 76 שערים, מתוכם 53 הובקעו מהנקודה הלבנה. קאלץ מדורג במקום השני בטבלת שיאני ההופעות בבונדסליגה בכל הזמנים לאחר קרל היינץ קורבל, ובמקום הראשון בדירוג שיאני ההופעות של המבורג.
באלדורז גייט 2
פרק 8
כשדמות-השחקן חוזרת אל האדמה היא פוגשת במליסאן שמוסרת שסאראדוש הושמדה ושבני הבהאאל כבר הספיקו להטבח על ידי יאגא-שורה. היא אומרת שהמוצא היחיד למנוע שערים נוספות ייסבלו את אותו גורל של סאראדוש הוא להשמיד את "החמישה". וכיוונה את דמות-השחקן לכפר מדברי הקרוי אמקתרן, היכן שנזיר מסתורי בשם בלתאזר אמור להכווין את דמות-השחקן לבסיסים של שניים מחברי "החמישה" ולדאוג להם לצידה וללינה במקרה הצורך. דמות-השחקן יוצאת לדרך אבל נודע לה שהיא מבוקשת על ידי המלך והמלכה של תטיר על חורבן סאראדוש ושמבחינתם, כל בני בהאאל אחראיים למעשה זה.
מנפרד קאלץ
קריירה בינלאומית
קאלץ ייצג עם נבחרת גרמניה המערבית הצעירה את מדינתו באולימפיאדת מינכן (1972), שם הודחה נבחרתו בשלב הבתים השני, לאחר הפסד משפיל לנבחרת גרמניה המזרחית על אדמת גרמניה המערבית בתוצאה 2–3. לאחר מכן, קאלץ השתתף עם נבחרת גרמניה המערבית ביורו 1976 ומונדיאל 1978, מהם יצאה נבחרת גרמניה המערבית בידיים ריקות. רובש השתתף גם ביורו 1980 בו היה חלק מהזכייה של גרמניה המערבית בתואר לאחר ניצחון 1–2 בגמר על נבחרת בלגיה, ובמונדיאל 1982 בו הפסיד עם נבחרתו בגמר לנבחרת איטליה. בשני הטורנירים הללו המשיך קאלץ את שיתוף הפעולה עם הורסט רובש ביעילות. הופעתו האחרונה של קאלץ במדים הלאומיים הייתה בשנת 1983, אחריה לא זומן יותר. לקאלץ שמונה שערים ב-69 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית.
באלדורז גייט 2
פרק 9
דמות-השחקן מגיעה לאמקתרן ופוגשת שם את בלתאזר שנותן להם את מיקום הבסיסים של סנדאי, אלפית אפלה, ואבאזיגל, דרקון כחול, שניהם צאצאי בהאאל וחברים ב"חמישה". הוא גם נותן להם אזהרה צוננת שלא יתערב בענייני המנזר, שבאופן לא רשמי שולט על הכפר. דמות-השחקן יכולה להרוג אותם באיזה סדר שתבחר, אבל שניהם קרבות מאתגרים ביותר.
מנפרד קאלץ
תארים
עם המבורג:
באלדורז גייט 2
פרק 9
בסוף הקרב הראשון היא נלקחת למישור הכיס ושם סולאר מתחילה ללמד את דמות-השחקן שיעור נוסף, שיעור שקשור כעת לא בעבר, אלא בהווה. כעת על דמות-השחקן להבין מה תפקידה בנבואה, ולשם כך, היא מביאה מין בבואה חייה של דמות-השחקן, שלפי סולאר, אולי מממד או זמן אחר וגם נאמר לה על תכליתה בנבואה באותו האופן. הבבואה של דמות-השחקן החלה להסביר שדמות-השחקן עומדת במרכז הנבואה אבל לא כפי שחשבה. על פי הנבואה, "החמישה" הם אלו שיביאו חורבן והרג לכל העולם. לדמות-השחקן, יש את הגורל לעצור אותם מלעשות זאת, לא משנה מדוע. כמו לכל צאצא בהאאל גם לדמות-השחקן ישנו גורל להביא מוות למי שהיא נלחמת נגדו, למי שעוזר לה ואפילו לאלה שאוהבים אותה כל עוד דמו של בהאאל זורם בעורקיה, אבל זה כעין וכאפס לעומת מה ש"החמישה" ייעשו אם יצליחו, כך שלמעשה, הנבואה מזהירה מפני הכישלון של דמות-השחקן ולא מפניה.
מנפרד קאלץ
תארים
עם נבחרת גרמניה המערבית:
באלדורז גייט 2
פרק 9
בסוף הקרב השני, לפני שהיא נלקחת למישור הכיס אבאזיגל/סנדאי מראה לדמות-השחקן חיזיון של מליסאן מדברת עם בלתזאר, ולפי השיחה מתברר שגם בלתאזר הוא בן בהאאל ושמליסאן קשורה לבני בהאאל יותר ממה שאמרה. כשדמות-השחקן מגיעה למישור הכיס סולאר כעת מלמדת אותה על "החמישה", ולשם כך הביאה את הענק יאגא-שורה והסביר שהחמישה התאספו על ידי מליסאן תוך מטרה להשמיד את בני בהאאל האחרים על מנת שמהותם האלוהית תעבור אליהם וכך, יקימו את בהאאל לתחייה וימשלו לצידו בתור אלים. יאגא-שורה עצמו הצטרף אליהם תוך ידיעה שבסופו של דבר הם גם ייפנו אחד כלפי השני ומחשבה שאי-הפגיעות שפיתח תביא אותו בסוף לניצחון. הם סבלו מכה קשה כשאיבדו כבר ארבעה מהם אבל עדיין נשאר אחד – בלתזאר. ורק אותו יש להשמיד לפני שכל "החמישה" יושמדו.
כשדמות-השחקן חוזרת לאדמה ומתגנבת למנזר של בלתאזר, הוא אומר לה שמליסאן הייתה המנהיגה של "החמישה", וכשהיא זיהתה את הטומאה של בההאל בדמו הוא הצטרף, אבל שלא כמו האחרים שהצטרפו אליה על ההבטחות לעצמה ותהילה, אלא כדי לנקות את כל מה שנשאר מבהאאל על פני האדמה. התוכנית הייתה לתת לחמישה לרצוח את כל בני בהאאל ולדמות-השחקן לרצוח את "החמישה", ואז, אחרי שבלתזאר יהרוג את דמות-השחקן ויוודא שהוא האחרון בלתאזר יבצע התאבדות טקסית וכך ישמיד את המהות האלוהית של בהאאל שכל מי שנולד איתה, כולל הוא עצמו, נחשב לרשע ללא קשר לפעולותיו.
כשדמות-השחקן הורגת את בלתאזר היא משוגרת למישור הכיס ושם סולאר אומרת לו שעל אף שדמות-השחקן הוא בן/ת בהאאל האחרון/ה שחי/ה (אלא אם אימואן נמצאת איתו/ה) בהאאל לא יקום לתחייה וכדי להסביר, היא מביאה את מליסאן. מליסאן מציגה את עצמה בתור אמליסאן שחורת הלב, כהנת ראשית של בהאאל. עוד הוסיפה כי במהלך השנים לכשכל בן בהאאל מת יותר מהות שלו באה אל אמליסאן במקום למקורה ושהיא הייתה אמורה לבצע את הטקסים המתאימים כדי להעביר את המהות האלוהית שלו בחזרה, וכך בגדה בבהאאל ששמרה את כל המהות לעצמה. היא הוליכה שולל את "החמישה" כדי שישמידו את כל צאצאי בהאאל למענה וקיבצה את מרבית צאצאי בהאאל בסאראדוש למלכודת מוות. ועכשיו, עם כל המהות של בהאאל לרשותה, דמות-השחקן היא היחידה כרגע שמסוגלת למנוע ממנה להפוך לאלת הרצח החדשה. סולאר מתריאה שאין הרבה זמן ודמות-השחקן חייבת לעבור ממישור הכיס לכס הדם של בהאאל לקרב עד המוות נגד אמליסאן.
פרק 10
דמות-השחקן עוברת ממישור הכיס שלה לעבר כס הדם של בהאאל ומגלה שאמליסאן כבר תפסה אותו וניצלה את עצמתו להפוך לגדולה יותר וחזקה יותר, ודמות-השחקן חייבת לא רק להביס אותה בקרב האחרון אלא גם לבחור את גורלה שלאחר המשחק - המהות של בהאאל מאמליסאן עברה לידי דמות-השחקן והיא חייבת להחליט אם לאמץ אותה ולהפוך לאלוהות (שתלויה בנטייה של הדמות) או להפקיד את המהות לאלים העליונים וכתוצאה מכך, להפוך לבן/בת תמותה וחופשי/ה לחיות חיים חפשיים מתככי האלים. לדמויות-חסרות-השחקן שלחמו זמן רב לצד דמות-השחקן יש דעות משלהם מה לבחור ולאלה שפיתחו יחס רומנטי עם דמות-השחקן יהיו טיעונים מרגשים ואפילו יותר משכנעים לא להפוך לאל/ה. לאחר שהתבצעה הבחירה, יפורט סיכום קצר על מעללי הדמויות-חסרות-השחקן לאחר שדרכיהם נפרדו. -->
דמויות טובות
אחרי שלקחה בשבי על ידי סוחרי עבדים שמכרו אותה לקרקס, איירי נלקחה לכלוב קטן והכנפיים שלה התנוונו והיו צריכות להיחתך. בסופו של דבר, הקרקס נפל לידיים יותר טובות יותר. באזור אפשרי במשחק ניתן למצוא אותה טיילת של ווקין, היכן שהיא עובדת בקרקס תחת מנהל זירה אחר, ננס בשם קווייל, שהופיע בתור דמות אפשרית בחבורה במשחק הראשון ואחרי אירועי המשחק הראשון הציל אותה מידי מנהל הזירה הקודם. מהרגע שהאשליין הרשע שהפך את הקרקס למלכודת מוות הובס, איירי תוכל להצטרף לחבורה של דמות השחקן. אם היא ומינסק בחבורה יחד, מיסק יאמץ אותה בתור המכשפה החדשה שלו אחרי דיינהייר. היא חלשה פיזית, בעלת אופי נאיבי במיוחד ואפילו ילדותי במקצת אבל היא נבונה ביותר וחכמה במיוחד. היא סוגדת שני אלים: לאל הננסי (בהשפעת קווייל) ברוון ויילדוונדרר ולאל המסורתי של עמה, איירדרי פיינה. אם דמות-השחקן היא זכר, אפשר גם לנהל רומן איתה. אימואן סבלה קשה מהשבי שלה, הניסויים של איירניקוס והידיעה שגם היא בת של בהאאל והיא מאבדת חלק גדול מההתלהבות והשובבות שאפיינו אותה במשחק הראשון ולמרות זאת היא נשארת נאמנה לדמות-השחקן ובנוסף להיותה הגנבת הטובה ביותר שאפשר למצוא היא אחת מהדמויות החשובות ביותר בקו העלילה הכללי. הרבה מהמשחק מכוון על להציל אותה. ניתן למצוא אותה לצד דמות-השחקן מיד עם התחלת המשחק. משפחתו של ואליגר חיה זמן רב בצילו של הקסם. אימו השתגעה עם העצמה שהשיגה והושמדה. כתוצאה מזה, ואליגר שומר טינה גלויה לכל מה שקשור לקסם. הוא יבטא את שנאתו לקסמים בכל הזדמנות אפשרית. אבל יכולת ההתגנבות שלו והנזק שהוא יכול לגרום הופכים אותו לדמות יעילה ביותר. אמנם הוא מתגורר באתקטלה אך ניתן למצוא אותו בבקתה בגבעות אומר, היות שהוא מבוקש בידי "המכשפים בברדס". לוחמת אמיצה שחלומה הגנוז מטעמים גזעיים היה להיות פלאדינית מאזי והאבירים שלה נודדים ברחבי אמן מעיירת ביתם, טריידמיט, ועושים מעשים טובים. ניתן למצוא אותה שבוייה בהריסות המקדש של גבעות אומר ותציע את שירותה לדמות-השחקן אם תשחרר אותה. מינסק נמצא כלוא במתחם של איירניקוס בהתחלת המשחק יחד עם אימואן וג'אהירה. הוא מחפש נקמה באיירניקוס על שרצח את דיינהייר, שותפתו המכשפה שעליה נשבע להגן. למרות שלמינסק סיבות עוינות יותר להצטרף לחבורה של דמות-השחקן, הוא עדיין נשאר מקור להומור כמו במשחק הקודם. על אף היותה בת של לורד, לנאליה יש מעט במשותף עם בני אצולה. היא נוהגת להתגנב מטירתה בלילות ולעזור לעניים ולנזקקים. היא מוכנה לעזור לבני מעמדות נמוכים יותר אבל לא מוכנה לשכוח את הייחוד של מעמדה. ניתן למצוא אותה במסבאה של משכנות העוני באתקטלה והיא תבקש את עזרת דמות-השחקן להציל את הטירה שלה מפני פשיטת טרולים. קלדורן הוא הפלאדין היחיד במשחק שיכול להצטרף לחבורה של דמות השחקן. יש לו עלילה משפחתית משנית ודמות-השחקן יוכלה לתת לו לעזוב את החבורה לזמן מה. ניתן למצוא אותו בביבים של אתקטלה כשהוא חוקר כת אלילית חדשה שמדאיגה את המקדשים. על אף שיש טובים ממנו בקרב פנים אל פנים (כנראה בשל גילו המתקדם) יש לו גישה למספר קסמים.