cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מכון פסטר
מרכז מידע אפידמיולוגי
סוגי חיידקים ווירוסים שונים נשלחים למכון פסטר מכל רחבי תבל לצורך זיהויים. בנוסף לקיומו של מאגר המידע האפידמיולוגי, המכון משמש אף כיועץ לממשלת צרפת ולארגון הבריאות העולמי (WHO) של האומות המאוחדות. מדעני מכון פסטר אף עוזרים לעקוב אחר מגיפות ולהשתלט על מוקדי מגפה בעולם. פעילות זו יצרה שיתוף פעולה הדוק בין מכון פסטר לבין המכונים האמריקאיים לשליטה ומניעת מחלות (Centers for Disease Control and Prevention).
חיסונים ומוצרי אבחון
ייצור ושיווק הבדיקות האיבחוניות המפותחות במכון פסטר נעשה על ידי החברה Sanofi Diagnostics Pasteur, חברת בת של יצרנית התרופות הצרפתית Sanofi. ייצור ושיווק החיסונים שפותחו במכון הוא באחריות חברת Pasteur Mérieux.
מבנה ניהולי ותמיכה
כמכון מחקר פרטי שהוא ארגון ללא מטרות רווח, מכון פסטר מנוהל על ידי מועצת מנהלים עצמאית, שבראשה עומד כיום פרנסואה אֵיֵירֵה (Ailleret). המנהלת הכללית של המכון היא אליס דוטרי (Alice Dautry).
מקורות המימון לפעילות המכון מגיעים, בין השאר, ממשלת צרפת (30.7% מהתקציב), מדמי ייעוץ שהמכון גובה, תמלוגים על פיתוחים רפואיים שונים (34.6% מהתקציב) ומתרומות (34.7% מהתקציב). תקציב המכון לשנת 2005 היה 205.5 מיליון אירו.
השפעות בריאותיות של קרינת טלפון סלולרי
ההשפעות הבריאותיות של קרינת טלפון סלולרי החלו להיבדק בעקבות העלייה התלולה בשימוש בטלפונים סלולריים בכל רחבי העולם (למעלה מ-7.4 מיליארד משתמשים ברחבי העולם). תקשורת סלולרית מתבצעת על ידי שידור קרינה אלקטרומגנטית בין טלפון לבין תחנת בסיס (המכונה "אנטנה"), וכן בין אנטנות שונות. קרינה זו היא קרינה בלתי מייננת מסוג גלי רדיו או מיקרוגל, והשפעתה הוודאית היחידה על החומרים מהם עשוי גוף האדם היא חימום באמצעות בליעה. עם זאת, לאורך השנים הועלו השערות לגבי סכנות שונות של קרינת טלפונים סלולריים ואנטנות, וכתוצאה מכך מחקרים רבים נעשו במטרה לבדוק האם יש קשר בין חשיפה מוגברת לקרינת התקשורת הסלולרית לבין עלייה במקרים של מחלות שונות, בעיקר גידולים סרטניים. ארגוני בריאות רבים נוקטים בעקרון הזהירות המונעת ומדגישים כי לא הוכח שקרינת הטלפונים הסלולריים בטוחה לשימוש, וחלקם אף ממליצים לציבור להפחית את החשיפה לקרינה אף שלא ידוע על נזקים בריאותיים ממנה. במדינות רבות נקבעו תקנות בעלות מידות שונות של החמרה לסף החשיפה לקרינה מטלפונים סלולריים ומאנטנות סלולריות.
אינטראקציה בין קרינה וחומר
ההשפעה של תווך (חומר, כדוגמת גוף האדם) על קרינה אלקטרומגנטית היא מגוונת, ועשויה לכלול ניחות, החזרה, שבירה ונפיצה. ההשפעה של קרינה אלקטרומגנטית על חומר תלויה בתדירות הקרינה. על פי התגלית של אלברט איינשטיין משנת 1905, קרינה אלקטרומגנטית נישאת במנות בדידות של אנרגיה בגודל E=h\nu כאשר h הוא קבוע פלאנק ו-\nu היא התדירות של הקרינה. אם תדירות הקרינה גדולה מספיק כדי שמנת אנרגיה שלה תגרום ליינון של אטום או מולקולה היא נקראת קרינה מייננת, ואם תדירות הקרינה קטנה מסף זה היא נקראת קרינה בלתי מייננת. הגבול שבין קרינה מייננת לבין קרינה בלתי מייננת משתנה מחומר לחומר, ובהקשר של השפעות בריאותיות הכוונה היא לחומרים שמהם עשוי גוף האדם כמו מים, חלבונים, שומנים, פחמימות ו-DNA. הקרינה המשמשת לתקשורת סלולרית היא קרינה בלתי מייננת, והיא אף רחוקה מאוד מלהיות מייננת: בספקטרום האלקטרומגנטי, בינה לבין קרינה מייננת נמצא תחום רחב הכולל בין השאר את האור הנראה. הקרינה הבלתי מייננת אינה יכולה לגרום לנזק המצטבר ל-DNA שמביא למחלת הסרטן שלו גורמת הקרינה המייננת. ההבדל בין שני סוגי הקרינה הוא עקרוני, וגם קרינה בלתי מייננת בעוצמה גדולה מאוד לא יכולה לגרום לאותו הנזק שגורמת קרינה מייננת בעוצמה נמוכה.
חימום
כאשר קרינה אלקטרומגנטית בלתי מייננת, כדוגמת הקרינה המשמשת בתקשורת סלולרית, עוברת דרך חומר כמו גוף האדם, חלק קטן ממנה נבלע בגוף והופך לחום בתהליך של חימום דיאלקטרי בו השדה החשמלי של הגל האלקטרומגנטי גורם לוויברציה ולרוטציה של המולקולות בחומר. תנור מיקרוגל משתמש בתופעה זו כדי לחמם מזון באמצעות קרינת מיקרוגל בעוצמה גבוהה. לעומת זאת, עוצמת הקרינה המשודרת מטלפונים סלולריים היא כה חלשה שלא ניתן לחוש או למדוד את החום הנוצר כתוצאה מבליעה שלה. כמו כל מכשיר אלקטרוניקה עתיר ביצועים, טלפון סלולרי, ובעיקר טלפון חכם, מתחמם בעת השימוש בו ובהצמדה לאוזן עשוי ליצור הרגשה של חום, אך זהו חום המגיע מסוללת המכשיר ומהמעבד שלו, ולא מבליעה של קרינה. סרטונים המופצים מעת לעת ברשתות חברתיות בהם נראה אדם מטגן ביצה או מכין פופקורן באמצעות קרינת טלפונים סלולריים הוכחו פעם אחר פעם כמזויפים.
גם בעת בליעה של עוצמת קרינה גבוהה יותר, גוף האדם שומר על טמפרטורה קבועה. ויסות הטמפרטורה בגוף מתבצע על ידי כלי הדם, אך לקרנית העין האנושית אין מנגנון של ויסות טמפרטורה. הופעה של מחלת הקטרקט היא תופעה ידועה בקרב אנשים העובדים בסביבה של משדרי רדיו בעוצמה גבוהה הפועלים בתדרים דומים. לא נמצאה עליה דומה בשכיחות קטרקט בקרב המשתמשים בטלפונים סלולריים, אך הצורך בהגבלת עוצמת השידור מחשש לחימום הוביל ליצירת מדד בשם SAR (ראשי תיבות של Specific Absorption Rate). יחידת המידה של SAR היא ואט לקילוגרם והמדידה מתבצעת באמצעות מספר חיישנים הנמצאים בתוך מתקן בגודל של גולגולת אדם, הנמצא בסמוך לטלפון בדומה לראש של אדם המשוחח בטלפון. מדד ה-SAR תלוי בעוצמת השידור, במרחק ממקור השידור ובכושר הבליעה של הקרינה ברקמה אנושית. במדינות שונות נקבעת עוצמה מרבית לשידור מטלפונים סלולריים במונחים של מדד SAR. תקן FCC האמריקאי משנת 1996 דורש שההספק הנבלע ברקמה בראש במשקל קילוגרם אחד לא יעלה על 1.6 ואט, כלומר SAR<1.6. לעומת זאת, המלצות האגודה הבינלאומית להגנה מקרינה (IRPA/ICNIRP) משנת 1998 דורשות SAR<2 (אך אופן המדידה שלהם הוא מעט שונה).
השפעות מלבד חימום
האמונה כי קרינת טלפונים סלולריים גורמת לגידולי סרטן במוח הפכה לרווחת ב-1993, לאחר שאדם בשם דייוויד ריינארד התראיין בתוכנית הטלוויזיה של לארי קינג בערוץ CNN. ריינארד טען שהשימוש של אשתו בטלפון סלולרי גרם למותה מסרטן המוח ותבע את היצרן של מכשיר הטלפון ואת ספקית התקשורת שלו. זאת, למרות שהאישה השתמשה בו במשך שלושה חודשים בלבד ולגידול מהסוג שהיה לה לוקח 20-10 שנה להתפתח. ריינרד הציג לצופים נתונים שגויים, ואחד הטיעונים שלו היה שצורת הגידול הסרטני נראתה בדיוק כמו האנטנה שבטלפון. בית המשפט דחה את התביעה על הסף מחוסר ראיות, אך הראיון הטלוויזיוני עורר בהלה בקרב הצופים, שהמילה קרינה הזכירה להם את קרינת הרנטגן שידועה כמסוכנת ואת הקרינה הרדיואקטיבית באסון צ'רנוביל שהתרחש כמה שנים קודם לכן (חשיפה גבוהה לקרינה מייננת גורמת להרעלת קרינה, שיכולה להיות קטלנית, וחשיפות מתונות לאורך זמן אינן מורגשות אך גורמות בסופו של דבר למחלת הסרטן כנזק מצטבר). הצופים, שרובם לא היו בקיאים בהבדל בין קרינה מייננת לבין קרינה בלתי מייננת, הסיקו שגם קרינת טלפונים סלולריים גורמת למחלת הסרטן כנזק מצטבר.
בעקבות העניין הציבורי בהשפעות הבריאותיות של קרינת טלפונים סלולריים, בוצעו מחקרים רבים שניסו לבדוק האם יש קשר בין החשיפה לקרינת הטלפון הסלולרי לבין מחלות שונות, ובעיקר סרטן. קרינה בלתי מייננת אינה גורמת נזק ל-DNA שגורם לסרטן כמו קרינה מייננת, אך אין זה אומר שזה בלתי אפשרי שקיים מנגנון ביולוגי אחר שבו הקרינה תגרום לסרטן. חוקרים שונים הציעו מנגנונים שונים שבהם הקרינה יכולה להשפיע לרעה על בריאות האדם. הצעה אחת, למשל, היא שהקרינה גורמת להיווצרות רדיקלים חופשיים – מולקולות לא יציבות שעלולות לגרום לנזק לתאי הגוף. אך הרדיקלים החופשיים נוצרים כל הזמן בגוף ומסולקים על ידו והם מושפעים מאוד מזיהום אוויר ומים ומהרכב המזון. אין זה סביר שהם נוצרים מקרינה חלשה יותר בעוצמתה ובתדירותה מקרינת חום ומאור נראה. מנגנון נוסף שהוצע הוא השראה אלקטרומגנטית של זרמים חשמליים במערכת העצבים ובמוח, אך נמצא כי קרינת טלפונים סלולריים משרה בגוף רק זרמים חשמליים חלשים מאוד, שהם זניחים בהשוואה לזרמים שהגוף יוצר באופן טבעי.
רגישות לקרינה
ישנם אנשים שטוענים שהם רגישים לקרינה ושבחשיפה לקרינה אלקטרומגנטית הם חווים תחושת שרפה או דגדוג בעור, עייפות, הפרעות שינה, סחרחורת, קשיי ריכוז, קשיי נשימה, כאבי ראש או קשיי עיכול. כאשר טענות אלה נבדקו באופן מדעי התברר באופן חד משמעי שזהו אפקט נוצבו (התופעה ההפוכה מאפקט פלצבו) – אנשים אלה דיווחו על אותם התסמינים גם כאשר שהו ליד אנטנה כבויה.
מחקרים
פעמים רבות, קיים פער גדול בין התוצאות והמסקנות של מחקרים מדעיים לבין דרך הצגתם בכתבות חדשותיות בכלי התקשורת. מחקרים המוצאים השפעות בריאותיות מהקרינה זוכים לכיסוי רב בתקשורת גם אם הם לא התפרסמו בכתב עת מדעי ואפילו לא תורגמו לאנגלית. הם מקבלים בעיתונות פרשנות מוגזמת ומשמעויות רבות מעבר לממצאים במחקר. לעומת זאת, מחקרים המוצאים חוסר מתאם בין קרינה למחלות כמו סרטן אינם זוכים לחשיפה תקשורתית. מסיבה זו, רוב האוכלוסייה מודעת רק לקיומם של מחקרים שניתן לפרשם ככאלה שמצאו קשר בין קרינת טלפונים סלולריים לסרטן, על אף שמרבית המחקרים שנעשו בנושא לא מצאו כל קשר כזה.
בעבר נטען כי מחקרים המוצאים כי אין קשר בין קרינת טלפונים סלולריים לבין סרטן אינם תקפים משום שלהתפתחות מחלת הסרטן (ובעיקר גידולי מוח) נדרש פרק זמן ארוך מאוד (לפחות 10-20 שנה), בעוד שטכנולוגיית הטלפונים הסלולריים הייתה חדשה יחסית. מסיבה זו במשך שנים רבות הדעה הרווחת הייתה שטרם הוכח הקשר בין קרינת טלפונים סלולריים לבין סרטן, אך קשר כזה יוכח בעתיד כשתתפרץ מגפה של סרטן המוח. טיעון זה אינו תקף בימינו, שכן טלפונים סלולריים קיימים כבר מעל 35 שנה ונפוצים מעל 25 שנה (כבר ב-1993 ל-4% מהאמריקאים, שהם 10 מיליון איש, היה טלפון סלולרי), ופורסמו מחקרים בנושא שנמשכו למעלה מ-10 שנים והם לא מצאו קשר למחלת הסרטן. כמו כן, יש לציין שתקשורת אלחוטית קיימת כבר מעל 100 שנה, ושידורי רדיו וטלוויזיה קיימים עשרות שנים. אין סיבה להניח שדווקא תחום התדרים המדויק שמשמש לתקשורת סלולרית מזיק לבריאות, או שהשיטות המתוחכמות להעברת מידע בקצב גבוה מזיקות לבריאות.
מחקרים בבעלי חיים
כמעט כל ההשפעות הביולוגיות של קרינה אלקטרומגנטית שנמצאו בניסויים בבעלי חיים מתאימות לתוצאות של חימום - למשל קטרקט, פגיעה במערכת הרבייה והיחלשות מערכת החיסון. באחד המחקרים הבולטים, החוקרים הקרינו עכברים בקרינת רדיו ומצאו שנפגעה מערכת החיסון שלהם ויכולת הלמידה שלהם. אך כשהמחקרים פורסמו בתקשורת, לא צוין שהקרינה הייתה בעוצמה גבוהה כך שהטמפרטורה של העכברים עלתה ביותר ממעלה, דבר שידוע מראש שגורם לתוצאות הללו אצל עכברים גם בחימום ללא קרינת רדיו. מאחר שטמפרטורת גוף האדם לעולם לא עולה בעת חשיפה לקרינת טלפונים סלולריים או אנטנות סלולריות, לא ניתן להשליך את התוצאות של מחקר זה על בני אדם. ממחקרים אחרים על בעלי חיים ניתן להסיק שקרינה שלא מעלה את טמפרטורת הגוף באופן משמעותי אינה בעלת השפעה על ה-DNA או השפעה מסרטנת אחרת, ולא נראה שיש לה השלכות בריאותיות לטווח הארוך כלל: קטרקט לא נגרם ליונקים שנחשפו למשך 3 חודשים ל-150 מיליוואט לסנטימטר רבוע, וגם לא נזק למערכת הרבייה הגברית. חוקרים הצליחו לגרום לסרטן בעכברים רק בהקרנה חזקה מספיק כדי לגרום לחימומם, וביחד עם קרינת רנטגן (שהיא קרינה מייננת, שידוע שהיא מסרטנת) ועם חומרים כימיים שמזרזים גידולים סרטניים, וכל זאת לאחר שהם מראש הונדסו גנטית לפתח גידולי סרטן בקלות יתרה.
בנוסף, נחקרו על בעלי חיים זרמים בעצבים ובשרירים שמושרים על ידי קרינת רדיו. החוקרים הצליחו לגרום כך לחילוף ושחרור יוני סידן במוח של בעלי חיים - השפעה שלא נובעת מאפקטים תרמיים. הם עשו זאת על ידי הקרנה באותות מסוימים (אפנון משרעת) בתדרים מסוימים ובטמפרטורות מסוימות. כל הקרנה מחוץ לתנאים המדויקים הללו לא גרמה לנזק. האותות שגרמו לנזקים היו בתדר 147 מגה-הרץ מאופננים ב-6-20 הרץ, ורק בתדרים המדויקים האלה נצפה הנזק. באותות כאלו לא נעשה שימוש כלל בתקשורת האלחוטית והסלולרית. חוקרים הצליחו לגרום גם לשינויים זמניים בפעילות המוח של בעלי חיים בטווח התדרים 300 הרץ עד 100 קילו-הרץ - גם הם תדרים שרחוקים מאלה שבשימוש התקשורת הסלולרית. גם השפעות אלו היו קשות לאישור או שחזור, השלכותיהן הבריאותיות על בעלי החיים לא ידועות והן לא נצפו בבני אדם.
מחקרי מעבדה בבני אדם
מחקרים דומים לאלו שנעשו על בעלי חיים נעשו גם על בני אדם. חימום גוף האדם בעת בליעת קרינה נחקר הרבה משום שזהו האפקט העיקרי של הקרינה על הגוף, ולא נמצאו לכך כל השלכות בריאותיות. באחד המחקרים בדקו את ההשפעה של קרינה בעוצמה גדולה. חימום הורגש על ידי הנחקרים בתדרי התקשורת הסלולרית בהספקים של 27 עד 200 מיליוואט לסנטימטר רבוע. גופם של הנחקרים התחמם בפחות מחצי מעלה (דבר שנחשב בטוח לחלוטין ומתרחש גם בזמן מאמץ פיזי כמו פעילות ספורט). יש לציין שבזמן דיבור בטלפון סלולרי או בשהות ליד אנטנה סלולרית, גוף האדם אינו מתחמם אפילו במידה שניתנת למדידה. התקנות לסף החשיפה שומרות על מרווח בטיחות שלא מאפשר נזקים תרמיים, והקרינה אליה אנו חשופים בפועל קטנה אף מאלה.
השראת זרמים חשמליים בגוף האדם אפשרית רק בתדרים שקטנים מ-1 מגה-הרץ (שאינם בשימוש תקשורת סלולרית). ניתן ליצור זרמים כה חזקים שיגרמו לכוויה - אך לשם כך יש להיחשף לקרינה בעוצמה שגדולה יותר אף מזו שקיימת במרחק נגיעה מאנטנות חזקות. ההשפעות הלא-תרמיות של זרמים חשמליים שנמצאו בבעלי חיים לא נצפו אצל בני אדם. נבדקו גם גלים אלקטרומגנטיים מצורות שונות - למשל פולסים ואפנון משרעת - ובכולם לא נמצאו השפעות על בני אדם.
מחקרי אפידמיולוגיה
סוג נוסף של מחקרים הוא מחקרי אפידמיולוגיה, שהם מחקרים סטטיסטיים על מספר רב של בני אדם. מחקרים רבים מאוד לא מצאו עלייה בעלת מובהקות סטטיסטית בשכיחות של סרטן או מחלות אחרות . מחקר דני מ-2006 עם מעל 400,000 נחקרים שארך מעל 10 שנים לא מצא קשר בין חשיפה לקרינת טלפונים סלולריים לבין סרטן. מחקר גדול נוסף מ-2008 בשם אינטרפון (Interphone) שנערך בפיקוח הסוכנות הבינלאומית למחקר סרטן של ארגון הבריאות העולמי ב-16 מדינות גם הוא לא מצא קשר בין השימוש בטלפונים סלולריים לבין סרטן. במחקר מקיף אחר, שנערך בדנמרק, לא נמצא קשר בין שימוש בטלפון נייד לסרטן המוח. מחקר שפורסם בתחילת 2014 קבע שאין הוכחה ששימוש בטלפונים סלולריים גורם לסרטן. מספר מחקרים כן מצאו מתאם בין שימוש בטלפונים סלולריים לבין גידולים סרטניים. בחלק מהמחקרים הללו הגידולים נטו להימצא בצד הראש שבו דיברו האנשים בטלפון הסלולרי, בחלקן לא הייתה עדיפות לצד כלשהו, ובחלקן נטו הגידולים להימצא דווקא בצד האחר. דו"ח שחיברה המועצה המדעית של ההסתדרות לרפואת השיניים הציג ביולי 2009 ממצאים לפיהם בשנים 2002-2007 עלה מספרם של חולי סרטן בלוטות הרוק מסוג הפרוטיד (הממוקמות בחלל הפה בקרבת האוזן) פי 2.8 בתקופה של חמש שנים. להערכת החוקרים, גורם אפשרי אחד לעלייה זו הוא העלייה בשימוש בטלפונים סלולריים במאה ה-21, אך בפועל, לא נאספו נתונים לגבי הרגלי השימוש בטלפונים סלולריים בקרב החולים ולכן לא ניתן להצביע על מתאם בין השניים.
פעילות ציבורית
בעקבות החשש מהשפעות בריאותיות של קרינת טלפונים סלולריים ואנטנות, ארגונים שונים פועלים כדי ליצור חקיקה שתקטין את רמת החשיפה של הציבור לקרינת טלפונים ואנטנות סלולריות. בין הארגונים הללו ניתן למנות את עמותת מלר"ז, הפורום לסלולריות שפויה וכן שלל אתרי אינטרנט. רבים מהם טוענים להשפעות בריאותיות המזוהות עם רגישות לקרינה ומרבים להשתמש בטיעונים רגשיים ובכשלים לוגיים מסוגים שונים. עבור חלקם, זהו מאבק אידאולוגי שאותו הם מנסים להפיץ למודעות הציבור, וביניהם יש הקושרים את הנושא לתאוריות קונספירציה שונות. החשש מקרינה אף הוביל בעבר למהומות אלימות. פורום החברות הסלולריות בישראל עוסק בפעילות ציבורית הסברתית מטעם החברות הסלולריות.
עמדות רשמיות
מאז 2008, ארגוני בריאות רבים פרסמו הודעות חד משמעיות הקובעות שלא נמצא קשר בין הקרינה המשמשת לתקשורת סלולרית לבין כל השפעות בריאותיות, ושנראה שאין כאלה. ביניהם ניתן למנות את ארגון הבריאות העולמי, המכון הלאומי לסרטן של ארצות הברית, מנהל המזון והתרופות האמריקאי , ועדה מיוחדת של ה-IEEE, הוועדה הבינלאומית להגנה מפני קרינה בלתי מייננת (ICNIRP), הוועדה המדעית האירופאית לסכנות בריאותיות חדשות (SCENIHR), ומשרדי הבריאות של ממשלות פינלנד, גרמניה, אוסטריה, הולנד, בלגיה ומדינות נוספות.
מדינות אחרות, כמו צרפת ואיטליה, נוקטות בעקרון הזהירות המונעת, הקובע כי יש לנקוט באמצעי זהירות גם כאשר לא הוכח מדעית קשר סיבתי בין תופעה מסוימת לבין נזק בריאותי. בהתאם לעיקרון זה, משרד הבריאות הישראלי ממליץ להרחיק את הטלפון הסלולרי מהגוף בזמן שיחה בעזרת דיבורית או אוזניות ולא לשאת אותו בכיס, לצמצם את משך השיחות, להימנע משיחות במקומות מתכתיים סגורים כמו מעלית ורכבת, ולהקפיד על הכללים הללו במיוחד אצל ילדים. במדינות רבות נקבעו תקנות בעלות מידות שונות של החמרה, חלקן על בסיס מרווח ביטחון גדול מהסף הגורם לנזק כתוצאה מחימום הרקמות בבליעת הקרינה, וחלקן על סמך ראיות אנקדוטליות וממצאים חלקיים או שאינם חד משמעיים.
דרכי התגוננות אפשריות
החשש שהקרינה מסכנת את בריאות המשתמש בטלפונים סלולריים יצר ביקוש לאמצעי הגנה מתאימים. לא ניתן לחסום לחלוטין את הקרינה, כיוון שאז תמנע התקשורת הסלולרית עצמה.
הונאות
בשוק קיימים מוצרים שונים המשווקים ככאלה שמגינים מפני קרינת טלפונים סלולריים. בארצות הברית, סוכנות המסחר הממשלתית פרסמה אזהרה לציבור כי אין הוכחה מדעית לכך שהמוצרים הללו מפחיתים את החשיפה לקרינה וכי המשווקים של מוצרים כאלה הם נוכלים המנצלים כותרות חדשותיות מדאיגות כדי לשווק את המוצרים שלהם. הסוכנות אף אכפה תלונות על פרסום שקרי נגד מספר חברות המוכרות מוצרים כאלה.
בישראל, חברות שונות משווקות מוצרים כמו מדבקות להפחתת הקרינה מטלפונים סלולריים ובעבר אלה נמכרו גם על ידי החברות הסלולריות עצמן. חברות המשווקות מוצרים כאלה נוהגות להפיץ מידע שקרי כמו האפשרות לטגן ביצה באמצעות קרינת טלפון סלולרי או השפעות בריאותיות המיוחסות לרגישות לקרינה. איירק טכנולוגיות, למשל, טוענת ש"קרינה סלולרית, בין היתר, גורמת לנזקים גנטיים ופוגעת בראייה", ומשווקת מוצר בשם "כרטיס חכם" שבעבר שווק בשם "רדיד האיזון". היא מצטטת לקוחות שטוענים שמאז שהתקינו את המדבקה, חלפו כאבי הראש שחוו עד אז בעת שיחה והתגברה יכולת הריכוז שלהם, אך זו ככל הנראה תוצאה פסיכולוגית של אפקט הפלצבו.
יוסף קושניר
ביוגרפיה
קושניר נולד בבנדרי שבבסרביה, היה פעיל בארגון צעירי ציון. עלה לארץ ישראל ב-1922. הוא למד בית הספר המנדטורי למשפטים בירושלים והוסמך כעורך דין. הוא נמנה עם מנהיגי החוגים המרקסיסטיים ופועלי ציון שמאל שפעלו בישראל. בשנת 1945 הוא הצטרף למפלגת השומר הצעיר, שהצטרפה מאוחר יותר לשורות מפ"ם.
במסגרת פעילותו במפ"ם היה קושניר חבר מרכז המפלגה וחבר מזכירות סניף חיפה. בשנים 1950–1955 הוא כיהן כחבר מועצת העיר חיפה ובשנים 1960–1965 כיהן כחבר הכנסת. אל הכנסת הרביעית הוא נכנס כמחליפו של חיים יהודה (1960–1961) ואל הכנסת החמישית במקומו של חנן רובין (1962–1965). בשתי כהונותיו היה קושניר חבר ועדת חוקה, חוק ומשפט ובכהונתו הראשונה הוא כיהן גם בוועדת הכנסת וועדת החינוך והתרבות.
כעורך דין נבחר קושניר ליו"ר הסתדרות עורכי הדין במחוז חיפה. על שמו רחוב בחיפה.
זעמן אלמוגי
זַעֲמָן אַלְמֻגִּי (שם מדעי: Lampropeltis) הוא סוג של נחשים מנחשי העולם החדש ממשפחת הזעמניים שכוללת גם נחשי חלב ועוד ארבעה מינים אחרים.
הזעמן האלמוגי איננו ארסי, ולעיתים ניזון מנחשים אחרים בסך הכל מוכרים כ-45 תת-מינים.
חלק גדול מהמינים של זעמן אלמוגי מחקה מינים של הפתנים האמריקאים פתני אלמוגים ומחקה את צבעיהם כדי להרתיע טורפים. בארצות הברית רווח המשפט Red on black, friend of Jack; Red on yellow, kill a fellow שמסייע להבחין ביניהם. רצועה אדומה על רקע שחור - זעמן, רצועה אדומה על רקע צהוב - פתן אלמוגי, אם כי הוא פחות יעיל לקביעה של מינים ארסיים אחרים כמו נחש אלמוגים אריזוני.
נחשים אלה חיים מדרום קנדה ועד לאקוודור במגוון בתי גידול. הם טורפים על ידי מחיצה של קורבנם בדומה לנחשי חנק. הטרף כולל לטאות, מכרסמים, עופות וביצים אך בעיקר נחשים אחרים לרבות ארסיים. הם יאכלו אפילו את הפתנים שהם מחקים.
אזור מוצא וזיהוי
מיני זעמנים אלמוגיים מאכלסים את יבשת אמריקה מדרום-מזרח קנדה לדרום אקוודור. המינים מתבדלים אחד מהשני בגודלם וצבעם לדוגמה: זעמן אלמוגי אדום מגיע לאורך של 40–50 סנטימטרים ולעומתו זעמן מלכותי מצוי יכול להגיע גם ל-1.8 מטרים ובשאר המינים חלקם חומים נוטים לשחור ואחרים בכלל בגוונים של לבן, צהוב, אדום, אפור וסגול. לכל מין יש את צבעו ודוגמתו.
טקסונומיה
הטקסונומיה של סוג נחשים זה מורכבת ולא סופית עקב מחלוקות של מקורות שונים, הכלאת מינים מאזורים קרובים וחילוקי דעות לגבי מינים ותת-מינים.
התנהגות ותזונה
זעמני אלמוגים הורגים את טרפם בחניקה, והם נוטים להיות די סתגלנים בתזונה שלהם. הם אוכלים לטאות, מכרסמים, ציפורים וביצים. בנוסף לזה הם גם אוכלים נחשים אחרים, והם חסינים לארס של נחשים מאזורם.
נחשים כמו זעמן קליפורני (Lampropeltis californiae) בדומה לפיתונים וכרכנים יכולים להפעיל לחץ כפול מגודל גופם בזמן החניקה.
טורפים
הזעמן האלמוג נטרף על ידי בעלי חוליות גדולים דוגמת עופות דורסים, ולעיתים על ידי טרנטולות.
מעבורת 2.01
מעבורת 2.01 (ידועה גם בשם מעבורת החלל באיקל) הוא השם הלא רשמי של מעבורת החלל הסובייטית השלישית מתוך חמש שנבנתה על ידי ברית המועצות. בנייתה הופסקה עם הפסקת המימון לתוכנית בוראן (30-50 אחוז מבנייתה הושלמו) ולכן נשארה כבלתי גמורה.
באיקל 2.01 היא המעבורת הראשונה של הסדרה השנייה של מעבורות בוראן. השינוי העיקרי בין הסדרה הראשונה והסדרה השנייה הוא בתא הטייס, ששודרג בהתאם למידע שהתקבל מטיסת הניסוי של מעבורת החלל בוראן והליך בניית מעבורת החלל פטיצ'קה ואף הותקנו בו לראשונה כיסאות מפלט.
בשנת 1994 תוכננה להתקיים טיסתה המאוישת הראשונה של המעבורת, והייתה אמורה להימשך כ-24 שעות. הצוות שנבחר לביצוע המשימה היה איגור וולק (מפקד) ואלכסנדר איבנצ'נקו (מהנדס טיסה).
משנת 2004 הושארה המעבורת בחניון במוסקבה, בקרבת Khimki Reservoir.
ב-22 ביוני 2011 הועברה המעבורת דרך נהר מוסקבה באמצעות כלי שיט לתערוכת הסלון האווירי במוסקבה שהתקיימה באותה שנה בין התאריכים 16 ל-21 באוגוסט. נכון לנובמבר 2013, נשארה המעבורת מאז בנמל התעופה Ramenskoye.
דפדוף הפסים
הדפדוף הוא דג ירוק-כחלחל עם פסים שחורים, וגוון צהוב על גבו. יש לו עיניים צהובות, ומגיע לאורך של עד 20 סנטימטר, כשפרטים ממוצעים נוטים להיות באורך 12 סנטימטר. הזכרים נוטים להיות יותר כחולים מהנקבות. הדפדוף ניזון מאצות, זואופלנקטון וחסרי חוליות קטנים. בעוד שהבוגרים חיים בשוניות אלמוגים, הצעירים חיים בים הפתוח, עד שהם מגיעים לבגרות.
דגים אלה חיים בקהילות גדולות, בהן הם או אוכלים בים הרדוד או שומרים על הקינים שלהם. בעונת הרבייה הזכרים מקבלים גוון כחול יותר מכרגיל, ולאחר הזדווגות והטלה הם שומרים על הקינים והביצים עד לבקיעתם.
Coin Master
Coin Master הוא משחק טלפון חינמי אשר נוצר על ידי החברה הישראלית מון אקטיב. היו לו למעלה מ-195 מיליון הורדות (נכון ל-2022). Coin Master הוא משחק הטלפון הרווחי ביותר בבריטניה ובגרמניה, והוא משחק הווידאו הישראלי המצליח בכל הזמנים.
משחק
המטרה במשחק Coin Master היא לזכות במטבעות כדי לשדרג פריטים על מנת לבנות כפרים.
ניתן למצוא את Coin Master תחת קטגוריית 'משחק הרפתקאות' בחנויות האפליקציות. על מנת לבנות כפרי משחק או לתקוף את הכפרים של שחקנים אחרים, המשתמשים חייבים לזכות במטבעות. מספר הניסיונות מוגבל לשבעה בשעה, אך ניתן לרכוש ניסיונות ופריטים נוספים על ידי סיבובים. כמו כן, יוצרי המשחק מעניקים סיבובים בחינם לאנשים הרשומים למשחק או לכאלה שמקבלים קישורים מחברים. ישנם גם אתרים רבים ויישומי צד שלישי שמעניקים סיבובים למשתמשים.
רווח
נכון לאוקטובר 2019, Coin Master גרס למעלה מ-508 מיליון דולר בהכנסות ברוטו. 85% מההכנסות נטו של Coin Master מגיעות מארצות הברית, בריטניה וגרמניה. ישנו גם זינוק דרמטי מכמות הרווח הנגרס מבריטניה (מאז פברואר 2019) שהביא לחברה למעלה מ-80 מיליון דולר, וגרמניה מאחורי ארצות הברית עם 52 מיליון דולר. Coin Master הפך למשחק הכי רווחי ואף עקף את קנדי קראש סאגה.
כושרות
כושרות הן קבוצת אלות הפריון הכנעניות שמופיעות כסנוניות. מכונות בשם "הסנוניות - בנות הלל". הן היחידות בין האלים הכנענים שמופיעות כקבוצת אלות.
בשירה האוגריתית באגדת אקהת מסופר כי שופט הצדק דנאל הערירי מתבשר כי ייולד לו בן, והוא חש לביתו, אליו מגיעות גם הכושרות. הוא טובח להן אלוף, מגיש להן לחם ומשקה במשך שבעה ימים, וביום השביעי הן יוצאות מביתו, ואז סופר דנאל ירחים לקראת הולדת בנו.
בנישואי ניכל ואיב עם ירח, הכושרות מגיעות בהקשר לידת הבן של ניכל ואיב - אלת הסהר או המטעים ממוצא שומרי. עוד מופיעה שם השירה: יש הסוברים כי הביטוי "הסנונית הראשונה" כמבשרת תופעה, קשור לאלות הללו, שכאמור מבשרות על ההריון.
בתנ"ך מופיע המושג "כושרות" זה באופן יחידאי, במה שיש מפרשים כקשור לזיווג. "אֱלֹהִים מוֹשִׁיב יְחִידִים בַּיְתָה, מוֹצִיא אֲסִירִים בַּכּוֹשָׁרוֹת, אַךְ סוֹרְרִים שָׁכְנוּ צְחִיחָה".
יוון המיקנית
יָוָון המִיקֶנִית היא השלב האחרון בתקופת הברונזה ביוון העתיקה, היא שימשה כתפאורה לשירה האפית של הומרוס וסיפורים אחרים מהמיתולוגיה היוונית. התקופה המיקנית שואלת את שמה מהאתר הארכאולוגי המרכזי מיקנה הממוקם בצפון-מזרח מחוז ארגוס אשר בחצי האי פלופונסוס בדרום יוון. אתונה ותבאי הן גם ערים מיקניות מרכזיות.
התרבות המיקנית
התרבות המיקנית פרחה בין המאה ה-17 לפנה"ס לבין סיום תקופת הברונזה סמוך לשנת 1100 לפנה"ס. נפילתה של התרבות המיקנית מיוחסת בעיקר לפלישות של השבטים הדורים. היו מספר ערים מרכזיות בתרבות המיקנית ביניהן אתונה, תבאי, יולקוס ואף אתרים על איים מרוחקים כגון כרתים. בנוסף לערים הגדולות, היו ביוון מספר מוקדי פולחן מסורתי בצורת מקדשים ביתיים, כגון לרנה. מושבות מיקניות הופיעו גם על איים בים האגאי, על חופי אסיה הקטנה וכן בקפריסין.
התרבות המיקנית נשלטה ברובה על ידי אריסטוקרטיה של לוחמים. סביב המאה ה-15 לפנה"ס הרחיבו המיקנים את שליטתם עד כרתים, מרכז התרבות המינואית, ואימצו את הכתב ליניארי א' כדי לכתוב את גרסתם המוקדמת ליוונית.
לא רק שהמיקנים ניצחו את המינואים, אלא שניצחונם כלל גם התגברות מיקנית על הענקית טרויה, עיר מינואית עוצמתית במיוחד שהיוותה יריב לכוח המיקני. מכיוון שהטקסטים היחידים שמתעדים את האירועים הללו הם ה"איליאדה" וה"אודיסאה" של הומרוס וטקסטים יוונים אחרים המהולים בכבדות במיתולוגיה, ישנם ספקות רבים בנוגע לקיומה של מלחמת טרויה. ב-1897 חשף הארכאולוג הגרמני היינריך שלימן עתיקות באסיה הקטנה (בימינו על אדמת טורקיה) שלטענתו הן השרידים של טרויה, אך ישנן סתירות רבות בין הריסות אלה לתיעוד של טרויה ב"איליאדה" של הומרוס.
המיקנים קברו את האצולה שלהם בקברים דמויי כוורת (Tholoi). אחוזות קבר אלה היו חדרי ענק עגלגלים עם תקרות גבוהות וכניסות ישרות מרוצפות באבן. בתדירות גבוהה נקברו אנשים עם פגיונות, או ציוד צבאי מסוג כלשהו. לעיתים קרובות נקברה האצולה הגבוהה מעוטרת בכתרים, מסכות זהב, שריון מתכת ואף כלי נשק עם אבני חן. כמו כן הם נקברו בצורת ישיבה וחלק מהם אף עברו תהליך של חניטה. כקונטראסט אכילס ופאטרוקלוס שנמצאו בהריסות של שלימן לא עברו תהליך של חניטה אלא תהליך של שריפת הגופה ובמקום מסכת זהב זכו לכבוד של כד מוזהב שבתוכו נח אפר המת.
נכון להיום לא זוהתה אוכלוסיית כמורה בתרבות המיקנית. נמצאו עדויות על חותמים, טבעות ואף אמצעי פולחן לריטואלים של תפילה. מתפללים בדרך כלל מצוינים על ידי ידיים שלובות, על ידי יד ימין מורמת כאות שלום או על ידי השמת יד אחת על המצח. באלים ניתן להבחין בסצנות בהן שתי הידיים באוויר או בתנועה קדימה של נתינה וקבלה.
בסוף המאה ה-12 לפנה"ס ותחילת המאה ה-11 לפנה"ס, עם משבר תקופת הברונזה המאוחרת החלה הדעיכה של יוון המיקנית. האוכלוסייה התמעטה בצורה ניכרת וחלק גדול מהאוכלוסייה הפכו בורים, דעיכה זאת מיוחסת לפלישות של השבטים הדורים.
יצחק שלמה זילברמן
הרב יצחק שלמה זילברמן (כ' בניסן תרפ"ט, 30 באפריל 1929 - י"ח באדר תשס"א, 13 במרץ 2001) היה רב והוגה דעות חרדי-ליטאי ישראלי, מייסד "שיטת זילברמן" בלימוד תורה ומייסד קהילת אדרת אליהו הדוגלת בהליכה בדרך הגר"א והרמח"ל.
קורות חייו
נולד בברלין שבגרמניה לרות ולד"ר אברהם משה זילברמן, שתרגם את פירוש רש"י על החומש לאנגלית. בילדותו התייתם מאמו וגדל אצל אביו. בשנת תרצ"ד (1934) עקב עליית הנאצים לשלטון, היגרה המשפחה לאנגליה, שם נפטר אביו.
בשנת תרצ"ט (1939) עלה לבדו לארץ ישראל, וגדל בבית דודו ד"ר יעקב לוי מנהל חדר יולדות בבית החולים ביקור חולים אשר התגורר בשכונת רחביה בירושלים, למד בבית ספר חורב ובישיבת "קול תורה" בשנותיה הראשונות, שם היה מקורב מאוד לרב יחיאל מיכל שלזינגר ראש הישיבה. לאחר מכן הצטרף לקבוצה שהתגבשה סביב הרב אליעזר יהודה פינקל שבהמשך התמסדה כ"ישיבת מיר".
בעצת החזון איש נישא לשינדל בת הרב יום-טוב זלוטניק מירושלים על אף התנגדות חלק ממשפחתו, ובעקבות כך החליף את לבושו מלבוש אירופאי ללבוש ירושלמי, והתגורר בשכונת "שערי חסד" הירושלמית. לזוג נולדו שמונה עשר ילדים, תשעה בנים ותשע בנות.
בנערותו התחבר לדרך החסידות, ובפרט לחסידות חב"ד. התכתב באריכות עם האדמו"ר הריי"צ, והיה קשור מאוד לחסידות ברסלב, היה לו גם קשר עם האדמו"ר מגור ה'בית ישראל'. ואף הוציא לאור מהדורה מחודשת של הספר תולדות יעקב יוסף. לאחר שנים של בירור התמקד בדרכו של הגאון מווילנא, שאת דרכו הכיר בין היתר בעזרת הרב שלמה זלמן אוירבך ובנו הרב שמואל אוירבך. לצד זאת דבק גם במשנת רמח"ל, וראה את תורת הגר"א והרמח"ל כמשלימות זו את זו.
עסק רבות בשיטת החינוך לבנים בתלמודי תורה. שימש בוחן בתלמוד התורה של כולל שומרי החומות, ובשנות השישים יזם את הקמת ת"ת קמניץ. לאחר ששיטת הלימוד שרצה להנהיג לא התקבלה שם, הקים את ת"ת הדר ציון, שגם ממנו פרש מאוחר יותר.
הרב זילברמן התפרנס כסופר סת"ם. הוא עודד את לימוד המלאכה, וניסה להוזיל את עלויות מוצרי הסת"ם, מכיוון שלדעתו ההלכה מחייבת שלכל יהודי יהיה ספר תורה. פיתח קולמוסים כדי להקל על המלאכה, בהם נוצה עם ראש גמיש מזהב וקולמוסים עם מיכלי דיו פנימיים.
בכ' בחשוון תשמ"ט (30 באוקטובר 1988) נרצחה בתו, רחל וייס, עם שלושת ילדיה בפיגוע בקו 961 במבואות יריחו באוטובוס שנסע מטבריה לירושלים, אירוע שהותיר בו את רישומו עד יומו האחרון. על שמם קראו בניו לרשת החינוכית שהקימו "נר לרחל ובניה". כמו כן הקימו לזכרה את הארגון "טהר רחל".
בתשנ"א (1991) עבר לגור בעיר העתיקה בירושלים, בין היתר כדי לקרב את הגאולה על ידי החזרת 'אנשי אמנה' לירושלים המקודשת, כמבואר בספר קול התור. מאותה סיבה מתגוררים גם רבים מתלמידיו ברובע היהודי. התאלמן בשנת תשנ"ב (1992), ונישא בשנית בשנת תשנ"ח (1998).
נפטר בי"ח באדר התשס"א לאחר מחלה ונקבר בהר הזיתים בירושלים. בין מספידיו: הרב שמואל אוירבך, הרב נתן צבי פינקל הרב שמחה הכהן קוק, הרב אביגדור נבנצל, הרב משה יהודה שלזינגר, והרב אורי זוהר.
שיטתו החינוכית והלימודית
הרב זילברמן התפרסם בעיקר בשל השיטה החינוכית שפיתח ונקראת על שמו. השיטה מבוססת על דברי חז"ל במסכת אבות, ולדבריו נהגה בזמן חז"ל. לפי השיטה, ילדים הנכנסים לבית הספר לומדים תחילה את כל המקרא, ולאחר מכן את כל שישה סדרי משנה, בשינון רב ובשאיפה כי ידעו אותם על-פה. לאחר מכן מתחילים בלימוד הגמרא.
בלימוד הגמרא סבר שצריך לשנן פעמים רבות וללמוד "אליבא דהלכתא", כלומר לימוד לצורך הסקת המסקנות ההלכתיות מהסוגיה, ולא לשם פלפול וחידוד או לשם לימוד לשמו.
עם השנים התרחבה תפוצת השיטה, וכיום ישנם כ-20 תלמודי תודה המלמדים בדרך זו, בציבור החרדי ובציבור החרדי לאומי.
השקפת עולמו
בכל מצווה שקיים שאף לחקור את רצון ה' במצווה זו. דגל בשיטה של "קבל את האמת ממי שאמרה", והיה שומע את טענות מבקריו, גם אם היו אלו ילדים וכדומה.
ראה עצמו כצועד בדרכו של הגאון מווילנה מבחינה השקפתית והלכתית. למד ולימד את תורת הקבלה, על פי דרכם של הגר"א והרמח"ל. יחד עם הרב חיים פרידלנדר, הרב יואל קלופט ואחרים השתתף בקבוצה שעסקה בלימוד ובהדפסה של כתביהם הקבליים של הגר"א והרמח"ל והדפסת ספרי רמח"ל מכתבי-יד.
בהמשך לגר"א, התנגד הרב זילברמן לחסידות, וראה בה סטייה מדרך עבודת ה' הרצויה. אמר שיסוד עבודת ה' הוא ידיעת האדם שהוא "עבד ה'". החסידות, לטענתו, מעדיפה לפעול לפי רגשות, ובעקבות כך אינה מקפידה על זמני תפילה וכדומה. הוא התנגד לפרשנות החסידית לתורת הצמצום של האר"י, שלפיה האלוהות נמצאת בכל מקום בעולם. לדעתו זוהי טעות חמורה הקרובה לעבודת אלילים. על פי פרשנותו לזוהר ולכתבי האר"י, האל הוא טרנסצנדנטי ואינו מצטמצם לזמן, לחומר ולצורה. את מושג ה"צמצום" שמופיע בכתבי האר"י, פירש כדברי הרמח"ל ורבי יוסף אירגס שהקב"ה ברא את עולמו שלא במלוא יכולתו אלא בצורה מוגבלת, וכן שברא את העולם חסר, כדי לתת מקום לעבודת האדם.
לשיטתו ראוי שאדם יתפרנס מיגיע כפיו. עם זאת התנגד ללימודים אקדמיים שלשיטתו מושכים את האדם לעולם שבו סולם הערכים שונה מהתורה, וסבר כי יש להתפרנס מ"אומנות נקייה וקלה" כלשון המשנה במסכת קידושין. לימד את ילדיו ונכדיו את מלאכת כתיבת הסת"ם, בהסתמך על המשנה במסכת קידושין האומרת שאדם חייב ללמד את בנו אומנות.
עסק ב"קירוב רחוקים" והחזרה בתשובה, והיה אחראי לחזרתם בתשובה של מפורסמים רבים, בהם אורי זוהר ומרדכי ארנון, וכן להתקרבותו לדת של רחבעם זאבי.
היה מהראשונים שהחלו לתת בכנפי בגדיהם פתיל תכלת שצבעו נלקח מהחילזון ארגמון קהה קוצים, ופרסם את העניין. עם זאת בתחילה חייב את תלמידיו להסתיר את פתיל התכלת במכנסיהם, עד ששמע שרבנים נוספים, כדוגמת הרב זלמן נחמיה גולדברג והרב עמרם אופמן, החלו אף הם ללבוש תכלת. בעקבותיו הקים תלמידו יוסף אליהו שטיינברג את עמותת "וזכרתם" הפועלת להרחבת המעגלים של לובשי התכלת.
סבר שיש להיות עטורים בתפילין במשך כל היום, וכך נוהגים תלמידיו.
הדגיש מאוד את העבודה שבלב, ונהג לצטט את לשון הרמח"ל שכאשר אמרו חז"ל "רחמנא ליבא בעי", "לא להקל באו, אלא להחמיר במאוד מאוד באו". לימד קבוצות רבות את הספר מסילת ישרים של הרמח"ל. ודיבר רבות על מעלת מידת הביטחון המוחלט בקב"ה, שלדבריו ייתכן רק לאחר בירור שכלי ומיושב של אמונת ישראל, בדרכם של הכוזרי והרמב"ן.
אגודת קדושת ציון, שחלק ממקימיה הם תלמידיו, הכריזה בשנת ה'תש"פ על תחרות על שמו לכתיבת מאמרים בענייני ארץ ישראל.
הקהילה
מרבית חייו נחשבה משנתו הרוחנית של הרב זילברמן כחריגה מעט ברחוב החרדי. רוב מוסדות החינוך שהקים פרשו משיטתו לאחר מספר שנים, ורק קומץ תלמידים צעדו בדרכו.
בשני העשורים האחרונים לחייו החלה להתגבש בעיר העתיקה בירושלים קהילה של תלמידיו. בתחילת שנות השמונים הקימו בניו את מוסדותיו בעיר העתיקה בירושלים, מתוך שאיפה לבניין הרוחני של ירושלים וקירוב הגאולה. כיום מונה קהילתו כמאתיים משפחות. לקהילה מוסדות חינוך ברובע היהודי ובית מדרש וישיבה ברובע המוסלמי. רב הקהילה הוא בנו, הרב אליהו זילברמן.
כיכר ויקטוריה
כיכר ויקטוריה (ברומנית: Piaţa Victoriei) היא כיכר עירונית מרכזית בבוקרשט, בירת רומניה. הכיכר ממוקמת במגזר מס' 1 ומהווה הצטלבות של הרחובות דרך ויקטוריה, שדרות לסקר קטרג'יו, שדרות יאנוש הוניאדי (Iancu de Hunedoara), רחוב פריז, שדרות הטייסים, שדרות פאבל קיסליוב, שדרות יון מיחאלאקה, רחוב בוזשט ושדרות ניקולאה טיטולסקו.
בכיכר ויקטוריה ממוקמים ארמון ויקטוריה ובו משכן ממשלת רומניה, המוזאון הלאומי של היסטוריה של הטבע על שם גריגורה אנטיפה, המכון להיסטוריה על שם ניקולאה יורגה, המוזאון לגאולוגיה, מוזאון האיכר הרומני וארמון העירייה.
Gott ist mein König, רי"ב 71
Gott ist mein König (בעברית: אלוהים הוא מלכי), רי"ב 71, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך. הוא הלחין אותה בהיותו במילהאוזן, לכבוד טקס שנערך בכנסייה לכבוד מינוי מועצת העיר, ב-4 בפברואר 1708.
הרמאפרודיטוס
הרמאפרודיטוס (מיוונית: ʽἙρμάφρόδιτός) הוא דמות מן המיתולוגיה היוונית, בנם של אפרודיטה והרמס (ומכאן שמו, שהוא הלחם של שמות הוריו). בשיטוטיו נתקל הרמאפרודיטוס בבריכתה של הניאדה סלמקיס, שניסתה לפתותו. לאחר שסירב, הערימה עליו סלמקיס וקפצה עליו בזמן שהתרחץ בבריכה, תוך שהיא נצמדת אליו בחוזקה ומתפללת לאלים כי גופיהם לא ייפרדו לעולם והם יהפכו לאחד. משאלתה התגשמה, וגופה הוטמע בתוך גופו, והם הפכו לאדם אחד דו-זוויגי – חציו גבר חציו אישה; גופו גוף נערה ואיבר המין זכרי. בצערו, הטיל הרמאפרודיטוס קללה על מי הברכה, כך שכל מי שיתרחץ בהם מעתה יעבור את השינוי שעבר עליו.
Gott ist mein König, רי"ב 71
היסטוריה ומילים
מ-1707 עבד באך כנגן עוגב בכנסיית דיוי בלאסי (Divi Blasii) והטקס עצמו נערך בכנסייה המרכזית בעיר, כנסיית מריה הקדושה. מספר הנגנים היה גדול מאשר בקנטטות אחרות שלו מאותה תקופה, כיוון שהיא בוצעה באירוע חגיגי והוא פיזר אותם בעמדות שונות ברחבי הכנסייה.
הרמאפרודיטוס
גרסה זו לסיפור מופיעה ביצירתו של המשורר הרומי אובידיוס, "מטמורפוזות": לפי גרסה אחרת, הרמאפרודיטוס נולד עם איברי מין זכריים ונקביים, ולכן אימו (אפרודיטה) השליכה אותו מהאולימפוס.
Gott ist mein König, רי"ב 71
היסטוריה ומילים
זוהי הקנטטה היחידה שנדפסה בימי באך ושרדה עד ימינו, דבר שמראה על חשיבותה ועל המעמד לו זכתה כבר בזמן ביצועה.
הרמאפרודיטוס
דמות הרמאפרודיטית
במחקר של יצירות ספרותיות משתמשים במושג "דמות הרמאפרודיטית" על מנת לתאר דמות בעלת מאפיינים גבריים ונשיים כאחד, בדרך כלל נער צעיר המהווה מוקד למשיכה הומוארוטית. דוגמה לכך היא דמותו של טאדז'ו בנובלה המפורסמת של תומאס מאן "מוות בוונציה".
בביולוגיה משמש המונח "הרמאפרודיט" לציון בעל חיים המייצר הן תאי זרע והן תאי ביצית, כדוגמת חלזונות.
Gott ist mein König, רי"ב 71
מבנה והרכב מבצע
הקנטטה נכתבה עבור ארבעה סולנים, סופרן, אלט, טנור ובס ומקהלה בת ארבעה קולות. הכלים המשתתפים הם שלוש חצוצרות, טימפני שתי חליליות, שני אבובים, בסון, עוגב אובליגטו, שני כינורות, ויולה, ויולה דה גמבה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שבעה חלקים:
הקלטות
היצירה בוצעה והוקלטה על ידי מנצחים ידועים, בהם ניקולאוס הרנונקור (ב-1976), טון קופמן (ב-1994) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
כביש 31
כביש 31 הוא כביש רוחב בדרום הארץ. הכביש מתחיל במחלף עידן הנגב וחולף דרך להבים, לקיה, חורה, כסייפה וערד, ומסתיים בצומת זוהר סמוך לים המלח. אורכו. הכביש, בן הכ-70 קילומטרים, משמש כציר עיקרי בצפון הנגב, ומחבר בינו ובין ים המלח לבין כביש 6 וכביש 60.
היסטוריה
התוכנית הראשונית לסלילת הכביש גובשה באמצע שנות ה-50.
הכביש כלל נתיב אחד לכל כיוון, ובשנים 2010–2012 נהרגו בו 30 בני אדם בתאונות דרכים. הקטע בין ערד לסדום היה כביש מסוכן הצונח לאזור ים המלח בסיבובים חדים עד לשדרוגו בשנת 2014. קטע זה אהוב על אופנוענים שאחדים מהם מצאו בו את מותם. מדרום לכביש נמצא מקבץ של מספר אנדרטאות לאופנוענים שנהרגו במה שמכונה "כביש המוות". בשנת 2010 החלה החברה הלאומית לדרכים בישראל בביצוע פרויקט להרחבת הכביש לדו-נתיבי בשני המסלולים בקטע צומת שוקת - ערד. הפרויקט כולל הקמת אי תנועה רחב ומגונן בין המסלולים, וכן הקמת מחלפונים במקום הצמתים הקיימים. רוב המחלפונים נפתחו בשנת 2015. במסגרת העבודות בוצע טיפול אינטנסיבי לפיתוח הנופי ולגינון בשולי הדרך, הוקמו מדרכות ותותקן תאורה לכל אורך הקטע. בנוסף, נסלל שביל אופניים והוצבו מעקות בטיחות לכלי רכב ולהולכי רגל. בצומת הכניסה לעיר ערד הוצב רמזור להסדרת התנועה בין כביש 31 לרחובות שמיר וקנאים.
ב-3 בפברואר 2015 אירעה תאונה בין משאית שהובילה טרקטור לבין אוטובוס סמוך לצומת להבים. 8 תושבות חורה והסביבה נהרגו ועשרות נפצעו.
בעבר נמשך הכביש מערבה עד לצומת הנשיא. כיום קטע הכביש מצומת הנשיא לצומת להבים מסומן ככביש 310. כביש 6 נסלל תוך ניצול התוואי הקיים של כביש 31 מלהבים עד מחלף לקיה וכיום קטע זה מסומן ככביש 6 בלבד. הקטע נפתח בשנת 2015. כביש 6 ממשיך דרומה ומתחבר לכביש המשודרג לערד במחלף שוקת.
שלמה מנדלקרן
ד"ר שלמה מנדלקרן (בכתיב יידי: מאַנדעלקערן; ט"ז בניסן תר"ו, 12 באפריל 1846, מלינוב, פלך ווהלין, האימפריה הרוסית – ט"ו באדר ב' תרס"ב, 24 במרץ 1902, וינה, אוסטריה (שם בדוי מינדלוףף)), חוקר מקרא וטקסטים, סופר ומשורר יהודי, מחבר הקונקורדנציה הגדולה לתנ"ך "היכל הקודש". היה רב-כישרונות ורב-ידע בתחומים רבים – בשירה ובביקורת, בתרגום ובחקר המקרא והלשון העברית.
ביוגרפיה
מנדלקרן נולד בעיירה מלינוב (Mlynov), סמוך לדובנא שבפלך ווהלין, בתחום המושב של האימפריה הרוסית. היה נכדו של שלמה דובנא. למד תורה בחדר, ולאחר מות אביו שמחה דוב בשנת 1862, בגיל 16, עבר לדובנא, שם המשיך את לימודיו התורניים. היה בקיא בחמשת חומשי התורה וזכר דפי גמרא בעל פה.
בדובנא התקרב לחסידים ואל בנו של רבי מנחם מנדל מקוצק. למד תורה מפי הגאון ר' צבי ראפופורט הכהן ("עזרת כהנים", "תוספת העזרא" על ה"ספרא") ואצל יצחק אליהו לנדא. אז הרבה מנדלקרן הצעיר ללמוד את התלמוד ומפרשיו בחברתו של למדן חריף אחד, ר' יהושע כהנא - אבל הוא לא הסתפק בתלמוד בלבד; הוא למד את ה"זוהר", את ה"תניא" ושאר ספרי קבלה. כבן 18 נשא אישה, ולאחר שנה נולד להם בן. ואולם, הוא ברח מאשתו האדוקה ומבנו התינוק לבית המדרש לרבנים בז'יטומיר. שם לא החזיק מעמד, ופנה אל וילנה ללמוד בבית המדרש לרבנים.
בהמשך למד מנדלקרן שפות מזרחיות באוניברסיטת סנקט פטרבורג. על עבודתו בנושא "קטעים מקבילים בתנ"ך", העוסקת בשינוי הנוסח של ספרי מלכים ודברי הימים, קיבל מדליית זהב. בשנת 1873 עקר לאודסה, שם שימש עוזר לרב ולמד באוניברסיטה משפטים. קיבל תואר דוקטור למשפטים על חיבורו בנושא תורת הירושה בתורת משה ובתלמוד.
בסוף שנות השבעים הוא הסתבך בפרשת זיוף שהביאה ליציאתו מרוסיה והכתימה את שמו לכל ימי חייו. בשנת 1880 התיישב בלייפציג, ועסק בהוראה. למד פילוסופיה בינה וקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה.
ב-1900 ביקר בארצות הברית, ולאחר שנה שב אל לייפציג. בעת ביקורו בווינה בשנת 1902 חלה, ונפטר בבית החולים היהודי בעיר. נקבר בלייפציג בקבר אשר קנה לו בחייו. בלווייתו הייתה נוכחות דלה מאוד, והשתתפו בה אשתו והרב ד"ר משה גידמן. שום חכם עברי לא הספידו בפניו, וגם העיתונים האשכנזיים המקומיים שדיווחו על דבר מותו כתבו על כך בקיצור ובשולי גיליונותיהם. הניח טיוטה לקונקורדנציה של המדרש והתלמוד.
עבודתו
מנדלקרן היה סופר פורה בכמה שפות, ובייחוד בעברית. עבודתו הראשונה הייתה "תרועת מלך רב", שיר תהילה לצאר הרוסי אלכסנדר השני. יצירות אחרות פרי עטו: "בת שבע" (פואמה), "עזרא הסופר" (רומן), "שיר שפת עבר" ועוד. בעבור הספר "דברי ימיה רוסיא" בשלושה כרכים קיבל מתנה מהקיסר אלכסנדר השלישי: טבעת שוהם יקרה.
הקונקורדנציה "היכל הקודש"
עבודתו הגדולה היא הקונקורדנציה "היכל הקודש" לד"ר שלמה מנדלקרן ("Veteris Testamenti Concordantiæ"). בשנת 1884 הוציא בגרמניה חוברת לדוגמה של הקונקורדנציה החדשה, והיא נתקבלה באהדה וברוב שבחים על ידי אנשי המדע. בשנת תרנ"ו (1896) הופיעה הקונקורדנציה במלוא הדרה וזכתה לתפוצה רבה בעשרות מהדורות באירופה, בארצות הברית ובישראל, גם בצילומים מוקטנים בכרך אחד או בשני כרכים. עד היום היא כלי שימושי לחוקרי לשון ומקרא. בסך הכול עמל על יצירתו קרוב ל-20 שנה.
את רוב חידושיו של "היכל הקודש" ויתרונותיו פירט מנדלקרן במבוא המפורט לספרו - "פתח ההיכל". העיקריים שבהם:
הקונקורדנציה זכתה עם הופעתה להכרה בעולם המדע היהודי והנוצרי, ודחקה כמעט כליל את רגלי הקונקורדנציות האחרות. היא הוצגה בעמים כקונקורדנציה המקפת והמושלמת ביותר בנמצא, בייחוד לאחר התיקונים והמילואים המרובים שנוספו בה בידי מלומדים במהדורות שראו אור לאורך עשרות שנים. היא מנוקדת זעיר שם זעיר שם להקלת הקריאה, מפרטת את כל מילות השימוש והיחס וכל מילות הגוף למיניהן ולנטיותיהן ושמות פרטיים. מנדלקרן התבסס על המסורה הגדולה.
בשנת תרנ"ז יצא לאור גם קיצור הקונקורדנציה, ובו כל אוצר המילים עם מראי מקומות בלבד ("תבנית ההיכל"). מהדורה זו דמתה במבנֶהָ ל"ספר המילים" של שבי"ל, שהופיע כ-20 שנה לפניו; אך זו של מנדלקרן הייתה מקיפה ומדויקת בהרבה.
ספר התנ"ך שעליו מנדלקרן עבד להכין את הקונקורדנציה נמצא בספרייה הלאומית שבירושלים.
גלריית ספרים
מספריו (לחצו על התמונה לדפדוף בספר):
מגלן קדוש
מגלן קדוש או איביס קדוש (Threskiornis) הוא סוג במשפחת הכפניים, להם ראש, צוואר ורגליים שחורים והם בעלי מקור שצורתו קשתית ומזכירה מגל, וזה המקור לשמם. המין מגלן קדוש אפריקני היה קדוש בעיני המצרים, וסימל את האל תחות (איביס), אשר הופיע בתרבות המצרית (ציור, פיסול) כאדם בעל ראש של מגלן, בדרך כלל, ולעיתים בעל ראש של בבון.
מינים
בסוג זה 5 מינים ומין נכחד אחד:
לוח אירועים שנתי
אירועים בלוח הגרגוריאני
בוא נדבר אמת
בוא נדבר אמת הוא אלבום הבכורה של הזמרת נרקיס שיצא לאור בשנת 2017. האלבום זכה להצלחה, שלושה שירים מתוכו נכנסו לפלייליסט של גלגלצ ורשת ג'. בעקבות האלבום הייתה נרקיס מועמדת בקטגוריית "פריצת השנה" במצעד הפזמונים השנתי בשתי התחנות.
הפקה
מופע ההשקה לאלבום נערך בסוף חודש פברואר 2018 בתל אביב ובו אירחה נרקיס את מירי מסיקה ואת נצ'י נצ'. שילוב הפעולה עם נצ'י נצ' הוביל בהמשך ליצירת השיר המשותף "ממה אתה בורח".
ג'ון פאולס
ביוגרפיה
פאולס נולד בליי-און-סי (Leigh-on-Sea) פרבר של סאות'אנד-און-סי ממזרח ללונדון. לאחר סיום לימודיו בפנימיית בדפורד התקבל לאוניברסיטת אדינבורו, שם למד זמן קצר, בין השנים 1945–1947 שירת בצבא. לאחר שחרורו למד פאולס ארבע שנים באוקספורד, שם גילה את אלבר קאמי וז'אן-פול סארטר, שהפכו למושא הערצתו. כשסיים את לימודיו בשנת 1950 וקיבל תואר בצרפתית, החליט לפתח קריירה כסופר.
בשנים הבאות לחייו עסק בהוראה, כשבמקביל כתב מספר יצירות שבעיניו היו בוסר.
בשנת 1960 כתב פאולס את הטיוטה של ספרו "האספן" בארבעה שבועות בלבד, את המשיך בעריכת הספר עד 1962, ורק אז הציגו בפני מוציא לאור. הספר יצא לאור בשנת 1963 והפך לרב-מכר ידוע ומוכר. הביקורות האוהדות וההצלחה המסחרית הגדולה איפשרו לו להקדיש את כל זמנו לכתיבה.
משנת 1968 התגורר בעיר נמל קטנה בשם ליים רג'יס. התעניינותו בהיסטוריה של העיר הביאה למינויו בשנת 1979 כאוצר המוזיאון המקומי, תפקיד אותו מילא במשך עשור.
פאולס נפטר ב-5 בנובמבר 2005, מאי ספיקת לב.
פרדריק בראונינג
סר פרדריק ארתור מונטגיו בראונינג (באנגלית: Frederick Arthur Montague Browning; 20 בדצמבר 1896 - 14 במרץ 1965) המוכר גם בכינוי שלו "בוי" (Boy), היה קצין בצבא הבריטי הנחשב לאחד מהדמיות החשובות ביצירת היחידות המוטסות הבריטיות. בראונינג פיקד בין היתר על הדיוויזיה המוטסת הבריטית הראשונה והקורפוס המוטס הבריטי הראשון, במהלך מבצע מרקט גארדן הוא פיקד על הארמייה המוטסת הראשונה, שכללה 3 דיוויזיות מוטסות. מבצע מרקט גארדן הורכב ממשימה של הכוחות המוטסים שהיו מתוכננים להשתלט על מספר גשרים ולאפשר מעבר של כוחות שריון לתוך גרמניה ובכך להביא לסיום מהיר של המלחמה. בראונינג פיקד על החלק המוטס שנקרא מרקט. למרות שהיה מפקד אמריקאי בכיר ממנו, נבחר בראונינג למלא את המשימה. כנראה משום שמונטגומרי העדיף מפקד בריטי במקום אמריקאי.
קריירה צבאית
בראונינג התגייס לצבא בשנת 1915 לאחר שלמד במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. הוא התחיל את שירותו בתור קצין במשמר הגרנדירים והגיע באוקטובר 1915, לאחר מספר העברות בין הגדודים השונים, לחזית המערבית. לאחר כחודשיים בחזית, בינואר 1916 הוא הוחזר לבית חולים באנגליה לאחר ונדבק בקדחת השוחות, הוא נותר באנגליה עד שחזר לגדודו (הגדוד השני) בחזית באוקטובר 1916.
לאחר המלחמה קודם בראונינג לדרגת קפטן ב-24 בנובמבר 1920. במהלך השנים שלאחר המלחמה שירת בראונינג בסנדהרסט עד לאפריל 1928, כאשר הוא קודם לדרגת מייג'ור וחזר לגדוד השני במשמר הגרנדירים. בשנים אלו היה לו זמן רב לפעילויות ספורטיביות והוא אף השתתף בראונינג אולימפיאדת סנט מוריץ בשנת 1928 כחלק מהנבחרת הבריטית בענף המזחלות. בשנת 1931 הוא נישא לסופרת דפנה דה מוריאה ולהם נולדו במהלך השנים שתי בנות ובן. ב-1 בפברואר 1936 קדום בראונינג לדרגת לוטננט-קולונל ומונה למפקד הגדוד השני של משמר הגרנדירים. ב-1 באוגוסט 1939 תקופת פיקודו הסתיימה, הוא הועלה לדרגת קולונל ומונה למפקד "בית הספר לנשק קל".
מלחמת העולם השנייה
בשנת 1940 הועלה בראונינג לדרגת בריגדיר וקיבל את הפיקוד על 'חטיבת חיל הרגלים ה-128', בזמן שזו התכוננה לשירות בצרפת ואחרי נפילת צרפת למגננה על האי הבריטי. בשנת 1941 עבר בראונינג לפקד על 'חטיבת חיל הרגלים (משמר) ה-24' אשר נערכה להגן על אזור לונדון לקראת פלישה גרמנית אפשרית.
לאחר המלחמה
בראונינג השתחרר משירותו בצבא הבריטי ב-5 באפריל 1948, אך כבר בינואר החל בתפקידו החדש בתור הכלכלן וראש משק הבית של הנסיכה אליזבת השנייה. הוא קיבל את התפקיד לאחר המלצתו של לואי מאונטבאטן אשר היה בן דוד של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו, בעלה של אליבת. באולימפיאדת לונדון (1948) שימש בראונינג כסגן היושב ראש של האיגוד האולימפי הבריטי וראש הנבחרת הבריטית. בשנת 1952 הוכתרה אליזבת השנייה למלכת הממלכה המאוחדת וצוות משק הבית השתנה וגדל, כמו גם עברה המלכה להתגורר בארמון בקינגהאם, בראונינג המשיך בתפקידו אך עבר לשרת בצוות של הנסיך פיליפ בבקינגהאם. בשנת 1959 עזב בראונינג את המשרה בארמון לאחר התמוטטות עצבים שנבעה מבעיית שתייה שהלכה והחריפה.
בשנותיו האחרונות עבר בראונינג להתגורר עם אשתו באחוזת מנבילי בקורנוול. בשנת 1963 היה מעורב בראונינג בתאונת דרכים אשר נמצא אשם לגרימתה, מאחר שהיה בהשפעת תרופות ואלכוהול, הוא נקנס ב-50 לירה שטרלינג ושילם את העלויות המשפטיות והרפואיות של שני הפצועים בתאונה. פרדריק בראונינג נפטר בביתו במנבילי כתוצאה מאוטם שריר הלב ב-14 במרץ 1965.
אמבידקסטריות
אַמְבִּידֶקְסְטֵרִי (דו-ידי או שווה ידיים) הוא אדם השולט בשתי ידיו במידה שווה, בלי צד דומיננטי.
במצב זה לאדם אין העדפת צד, כלומר אינו "ימני" או "שמאלי" ומסוגל לבצע את אותן הפעולות באיכות זהה ביד ימין ושמאל. למעשה אין מדובר רק ביכולת זהה של שתי הידיים אלא גם של הרגלים. מקור המילה בשפה הלטינית כאשר "אמבי" פירושה "שניהם" ו"דקסטר" פירושה "ימני" (בניגוד לשמאלי) או מועדף. הפירוש המילולי הוא "ימני בשני הצדדים".
במקרה נורמלי, בצד המועדף (הדומיננטי) יבצע הילד כמו המבוגר את מרבית הפעולות הדורשות דיוק ותיאום עין-יד כגון כתיבה, גזירה במספריים וחיתוך. במקביל יעדיף לעמוד על הרגל השנייה ולבעוט בכדור ברגל הדומיננטית (ימני יעמוד על רגל שמאל ושמאלי על רגלו הימנית).
רווחת אמונה שעקב השימוש בשני צדי המוח בו-זמנית, אמבידקסטרים הם אנשים חכמים ומוכשרים יותר (מנצלים יותר טוב את המוח) וכן יש להם בעיות בחשיבה לוגית ומתמטית עקב שימוש בשני מרכזי חשיבה בו-זמנית. אמונות אלו לא הוכחו ומחקרים לא מצאו ביסוס מדעי להנחות אלו.
בכל מקרה שילד מעל גיל 5 עדיין לא פיתח העדפת צד, יש לברר בירור נוירולוגי אם חוסר ההעדפה אינו נובע מחולשה של הצד הדומיננטי או מפגם נוירולוגי שגורם לילד להתעלמות מצד או קו אמצע חזק מידי.
רבים טועים בין אמבידקסטריה ל"דומיננטיות מעורבת" (זה מצב שבו אדם מבצע פעולות מסוימות ביד ימין ואחרות ביד שמאל - קיים הרבה ב"שמאליים" שהוכרחו בילדותם להיות "ימניים").
האמנים והממציאים האיטלקים לאונרדו דה וינצ'י ומיכלאנג'לו והמדענים אלברט איינשטיין וניקולה טסלה ידועים בכך שהיו דו-ידיים.
המונח העברי שנקבע במילוני האקדמיה ללשון העברית ל"אמבידקסטריות" הוא "שווי ידיים" (בניקוד: שֹׁוִי יָדַיִם; בעבר - דו-ידיות). שם התואר הוא "שווה ידיים".
בהלכה היהודית
מי ששולט בשתי ידיו צריך על פי ההלכה להניח תפילין ביד שמאל כדרך רוב בני אדם: "ואם שולט בשתי ידיו, מניח בשמאל כל אדם".
חואנה מאוסטריה, נסיכת פורטוגל
חואנה מאוסטריה, נסיכת פורטוגל (בספרדית: Juana de Austria; 24 ביוני 1535 – 7 בספטמבר 1573), הייתה בתו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואמו של סבשטיאו, מלך פורטוגל.
ביוגרפיה
חואנה נולדה במדריד ב-24 ביוני 1535, לקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולאיזבלה, נסיכת פורטוגל, בתם של מנואל הראשון, מלך פורטוגל ומריה מאראגון. ילדותה עברה עליה בין ואיאדוליד לטולדו. היה לה קשר חזק עם אחיה פיליפה ועם אחותה מריה שנמשך גם בהמשך חייהם.
ב-11 בינואר 1552 התחתנה חואנה עם בן דודה ז'ואאו מנואל, נסיך פורטוגל, בנו של ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל. ב-2 בינואר 1554 מת ז'ואאו מנואל בליסבון, ושבועיים לאחר מכן נולד בנם סבשטיאו, מלך פורטוגל. לאחר מותו חזרה חואנה לספרד על פי בקשת אביה, והיא הותירה את בנה בידי חמותה קתרינה מאוסטריה, מלכת פורטוגל. חואנה לא ראתה שוב את בנה, אולם שלחה לו מכתבים ודיוקנאות שלה במשך השנים. בעת שהותו של אחיה פליפה השני, מלך ספרד באנגליה, שימשה חואנה כעוצרת הממלכה. בשנת 1557 ייסדה חואנה את מנזר נואסטרה סניורה דה לה נחמה, וב-7 בספטמבר 1573 היא מתה באל אסקוריאל.
חואנה הייתה קתולית אדוקה ופטרונית נלהבת של הישועים. בזכות מעמדה ולחץ כבד שהפעילה, הצליחה להתקבל כחברה מלאה במסדר, אם כי הושבעה לשמור את הדבר בסוד. היא האישה היחידה הידועה בהיסטוריה שזכתה לכך.
תינוקות בצמרת
תינוקות בצמרת ("עיר התינוקות") (צרפתית : Baby Folies), בבימויו של סרג' רוסנז'יג וקלודי פרוט'י, היא סדרת אנימציה צרפתית שהופקה ב-1993, לערוץ השני הצרפתי. לסדרה 52 פרקים באורך של 13 דקות כל אחד. בארץ שודרה התוכנית בערוץ החינוכית ב-1995 כאשר כל פרק הורכב משני תת-פרקים של 13 דקות. בצרפת שודרה הסדרה בערוץ פוקס עד לשנת 1994.
דמויות
רשימה חלקית:
Hopeless Fountain Kingdom Tour
Hopeless Fountain Kingdom Tour הוא סיבוב ההופעות השני של הזמרת-יוצרת הלסי. סיבוב ההופעות נתמך על ידי אלבום האולפן שלה, Hopeless Fountain Kingdom. סיבוב ההופעות החל ב-29 בספטמבר 2017, והסתיים ב-22 בספטמבר 2018.
גאומטריה סיסטולית
גאומטריה סיסטולית היא ענף בגאומטריה המודרנית, העוסק ב"היקף הסיסטולי" של יריעות ופאונים, ובהקשרים אריתמטיים, טופולוגיים וארגודיים של מושג זה.
Hopeless Fountain Kingdom Tour
רשימת שירים
להלן רשימת השירים של סיבוב ההופעות. ייתכן שבמהלך סיבוב ההופעות התרחשו שינויים אחדים: