cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קלוצדרוס מפושק
שימושים
העץ קל, עמיד מאוד, בעל מרקם אחיד וקל לפיצול, ולנעוץ בו מסמרים או ברגים. לעץ יש ריח עז של קטורת (ומכאן שמו הנפוץ האנגלית). עם זאת החשיבות הכלכלית שלו, בהשוואה למיני עצים אחרים נמוכה, כיוון שהעץ גדל בדרך כלל כעץ בודד בין עצים אחרים ולא יוצר חורשות. בנוסף, לעיתים קרובות העץ פגום בגלל פתוגנים הגורמים לרקב של הגזע. החשיבות הכלכלית הגדולה ביותר שלו היא בייצור עפרונות, מכיוון שהעץ רך, וקל לחדד אותו מבלי שייווצרו פצלים. עבור עפרונות נדרש מספר קטן של עצים ובארצות הברית עץ זה הוא המקור העיקרי לעץ לעפרונות. העץ עמיד לרטיבות אפילו במגע עם קרקע לחה ולכן שימושים נוספים שלו כוללים מסגרות לחלונות, גדרות, עמודים, רעפים, אדנים למסילות ברזל, ושולחנות לחממות. בשל ריחו הנעים משתמשים בו לעיצוב פנים ולהכנת שידות.
שימוש נוסף הוא כעץ נוי מקובל עבור גנים ופארקים במערב ובמרכז אירופה, ובמיזם של עיצוב הנוף בקליפורניה.
השימוש בעץ בקרב האינדיאנים
ידוע כי כמה שבטים של אינדיאנים נהגו להשתמש בעץ. בני הקאווייה השתמשו בקליפת העץ כחומר לבנות את מגוריהם. גם המתיישבים הלבנים הראשונים השתמשו בקליפת העץ כדי לכסות את בקתותיהם. הקלאמת באורגון של ימינו השתמשו בענפים לבקתות הזעה ולהכנת סלים. בקליפורניה השתמשו אינדיאנים במרקחת מהעלים כתרופה לטיפול בכאבי בטן. הפאיוט השתמשו בעלים באינהלציה במקרים של הצטננות ובקליפה להכנת סלים, שבהם השתמשו לאסוף פירות יער. בני הוואשו בנו קשתות מהעץ.
עדנה אפק
עדנה אפק (נולדה ב־1943) היא משוררת, סופרת, בלשנית, אומנית וציירת, אשת חינוך, מקימה ומייסדת כתבי עת מקוונים לשירה וספרות, מרצה וחוקרת בתחומי השפה, הספרות והתרבות העברית.
ביוגרפיה
עדנה אפק נולדה בחיפה. היא בתם של בלהה הומינר ודויד אדירי (שינקרבסקי), מעצירי השבת השחורה. אפק היא נינתו של הרב שמואל הומינר. היא בת דודתה של הסופרת והמשוררת דליה רביקוביץ, איתה הייתה ביחסי ידידות קרובה. בין השאר, ליקטה וערכה ספר משיריה.
פרופ' אפק התמחתה בהובלת שינוי במערכת החינוך, שיווק מוסדות חינוך וחברה, פיתוח מודלים חינוכיים חדשניים והוראת חשיבה יצירתית וחדשנית חינוכית. בין השאר כתבה וערכה תוכניות לימודים בתחומי דעת שונים בעבור משרדי ממשלה וגופים ציוניים, הקימה בתי ספר ושימשה יועצת למשרד החינוך והעבודה בתחום החינוך הלשוני ושימור מורשת בחברה טכנולוגית. יזמה והטמיעה את תוכנית "הקשר הרב-דורי: שימור מורשת בסביבה טכנולוגית". התוכנית, שזכתה לפרס פורד-ישראל, פועלת עד היום בבתי ספר רבים ברחבי הארץ. פיתחה תוכניות לימודים להוראת השפה העברית והספרות העברית בעבור מוסדות אקדמיים בארצות הברית ובבתי ספר במקסיקו, דרום אפריקה ואנגליה. תכננה ויישמה מערכות חינוכיות וחברתיות חדשניות, עיצובים ובניית סביבות למידה וירטואליות, ויצירת שותפות בית־ספרית וקהילתית. כמו כן פיתחה ובנתה את "המכללה הווירטואלית לאזרחים ותיקים" במרשתת, בעבור המחלקה למכללות במשרד החינוך.
בשנת 2018 ייסדה עם הסופר אלירן דיין את צמדים כתב עת לשירה רב־תרבותית ובשנת 2019 ייסדו השניים את רסיסים - דו־ירחון מקוון לסיפורים קצרים ואת כתב העת המקוון בעקבות דמויות המקרא - אחריך נרוצה. בשנת 2020 ייסדו יחדיו את צמדים צעיר כתב עת ליצירה עברית צעירה כשפה זרה.
פרסמה ספרי שירה וסיפורים וכן ספרי לימוד ומאמרים רבים בתחומים בהם היא עוסקת. מאמרים, שירים וסיפורים פרי עטה מפורסמים באסופות, באתרים במרשתת, ברשתות החברתיות ובכתבי עת מודפסים ומקוונים בישראל ומחוצה לה.
ב-2021 הוציאה לאור בשיתוף עם אלירן דיין את הספר "לבד בשני קולות", ספר המיועד לבני נוער ועוסק בתופעת החרם, הביוש והנידוי החברתי בו לצד הסיפורים גם שאלות ותשובות על התופעה.
החל בשנת 2022 משתפת פעולה עם המלחין והיוצר ג'ורג' גגנידזה המלחין ומבצע רבים משיריה.
כתבי עת
כתבי עת שהקימה בשיתוף הסופר אלירן דיין:
אפרופו
אַפְּרוֹפּוֹ הוא חטיף תירס מלוח ופריך בצורת קונוס. מקור השם אפרופו הוא מצרפתית (à propos) ופירושו הוא "דרך אגב".
החטיף מיוצר על ידי חברת General Mills, אשר מייצרת ומשווקת את החטיף בארצות הברית תחת המותג Bugles.
General Mils מוכרת את חומר הגלם של חטיף התירס כשהוא אפוי במקצת, והחברה הרוכשת מטגנת ומשווקת.
החטיף שווק לראשונה בשלושה טעמים בארצות הברית בתחילת 1966. בישראל החלה חברת אסם בשיווק האפרופו החל מ-1986. על פי אתר חברת אסם (המשווקת בישראל), קהל היעד הוא בני גיל 18 ומעלה, שאינם צורכים חטיפים בכמות גדולה. אפרופו מוגש לעיתים לצד מטבלי גבינה שונים.
בשנת 2011 יצא אפרופו בטעם חדש: איטליאנו. ב-2012 החל שיווקו של אפרופו בטעם חמוץ-חריף ובשנת 2013 החלה אסם בשיווק אפרופו בשני טעמים נוספים: צרפתי (טעם בצל-שמנת) וספרדי (בצל מקורמל). ישנם גם טעמים נוספים, פוטטו (תפוח אדמה) ואורז.
Anjuta
Anjuta היא סביבת פיתוח משולבת עבור שפות התכנות C, C++ Python, Java, JavaScript ו־Vala, שנכתבה כחלק ממיזם GNOME. כתיבת התוכנה החלה ביוזמת נאבה קומאר בשנת 1997. היא קרויה ע"ש חברתו דאז של נאבה.
התוכנה היא תוכנה חופשית המופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו גרסה 2.
תכונות
Anjuta מגיעה עם אפשרויות רבות, ואפשרות לתוספים רבים.
התכונות העיקריות של Anjuta:
הארצות הקטלאניות
הארצות הקטלאניות (בקטלאנית: Països Catalans או PPCC) הוא הכינוי הרווח לאזורים בהם מדוברת השפה הקטלאנית. למושג אין גבולות מדיניים ברורים, והוא עשוי להתייחס רק לאזורים בהם הקטלאנית מדוברת בפועל על ידי כל האוכלוסייה או רובה, או לכל מקום בו לשפה יש מעמד רשמי כלשהו. אף שלכאורה מדובר במושג תרבותי-לשוני גרידא, נודעת לו קונוטציה פוליטית עמוקה. המונח נקשר לעיתים מזומנות לנטיות בדלניות של התומכים בפרישת קטלוניה מספרד או בהרחבת היקף האוטונומיה ממנו היא נהנית, ולעיתים גם לשאיפות רחבות אף יותר של איחוד הארצות הקטלאניות על בסיס שפתם המשותפת.
תיחום גאוגרפי
בהגדרה הצרה ביותר, מתייחס המושג לאזורים בהם מדוברת השפה הקטלאנית בפועל, ואלה הם:
שיתוף פעולה
מספר ארגונים כגון מכון רמון ליול ומכון ז'ואן ליואיס ויוס עוסקים בקשרים בין המוסדות האקדמאים בשפה הקטלאנית, כמו גם ארגונים רשמיים, ובראשם ממשלת קטלוניה, מעודדים את שיתוף הפעולה התרבותי בין הארצות הקטלאניות.
אימון אישי
אימון אישי (נקרא גם קואוצ'ינג, מאנגלית: Coaching) הוא תהליך המכוון לסייע לאנשים מתפקדים להציב ולהשיג מטרות, להתגבר על מכשולים ולשמר מוטיבציה. היעד של האימון האישי הוא שבתום התהליך המתאמן ירכוש את הכלים הנחוצים להשגת מטרות וכן ביטחון עצמי ביכולתו להגשימן.
תהליך זה מונחה על ידי מאמן אישי הנקרא באנגלית "קואוץ'" (Coach) ומכונה בעברית לעיתים גם קואוצ'ר.
האימון האישי הוא מקצוע חדש יחסית, שעדיין אין לו הסמכה רשמית (unlicensed profession) מבחינת החוק במדינות רבות. בישראל יש איגודים המכשירים מאמנים אישיים, אך המקצוע לא מוכר מבחינה אקדמית ואין עליו רגולציה ופיקוח. האיגוד הישראלי לקואוצ'ינג הכשיר (נכון לשנת 2016) כ-2,500 מאמנים. מאמנים נוספים הוכשרו בארגונים אחרים, וישנם גם מאמנים שלא עברו הכשרה.
הגדרה
לאימון אישי הגדרות שונות. בהן: מתן תמיכה והכוונה בפיתוח מודעות עצמית, סיוע בשיפור חוויית החיים והביצועים בתחומים שקובע "המתאמן", טיפוח של מכוונות עצמית ללמידה ועזרה בשיפור הביצועים המקצועיים והאישיים בתחום מסוים או קבוצת כישורים. ההגדרה של פדרציית האימון הבינלאומית היא: "שותפות עם לקוחות בתהליך מעורר מחשבה ויצירתי, אשר מעוררת אותם למקסם את הפוטנציאל האישי והמקצועי שלהם... תהליך האימון עוזר ללקוחות להגדיר ולהשיג מטרות אישיות ומקצועיות במהירות רבה יותר ובקלות רבה יותר מאשר ניתן היה אחרת".
מאפיינים
האימון האישי מיועד להוביל אל הגשמת מטרות מתוך היכולות והכישורים הקיימים בידי המתאמן תוך התערבות ממוקדת וקצרת מועד המתמקדת בהקניית כלים וחיזוק תכונותיו של המתאמן. ישנם מספר היבטים המשותפים לכל ההגדרות של האימון האישי: הנחת היסוד שלאנשים יש יכולת מולדת לגדול ולהתפתח, התמקדות במטרות שגובשו מתוך הסכמה הדדית והבנה שמערכת היחסים היא בעלת אופי שוויוני ושיתופי. תפקידו של המאמן הוא לא לייעץ, אלא לשתף פעולה באופן המאפשר למתאמן להגדיר בעצמו את צרכיו ומטרותיו. כמו כן, המאמן רואה את המתאמן כנושא באחריות לנקיטת הפעולות הדרושות להגשמת מטרותיו.
תהליך האימון
במסגרת האימון האישי מתקיימים יחסים מקצועיים שבהם המאמן עובד עם המתאמן לעידוד למידה חוויתית ושיפור רמת התפקוד והביצוע, אשר על פי רוב מכוונים להשגת מטרה ספציפית. דרך שימוש בגישה חוקרת, המאמן שואף להגביר את היכולת של המתאמן לעצור, להרהר ולפתח מטרות מציאותיות יותר המבוססות על מודעות עצמית גבוהה יותר על הדרך שבה הוא חושב ומתנהג.
בתהליך האימון עוסקים באיתור הרגלים שמשרתים את האדם וכאלו שלא, הקניית הרגלים חדשים, והטמעתם בדרך פרקטית שתוביל לשיפור תוצאות והשגת מטרות המתאמן. המאמן האישי עושה שימוש במרכיב קוגניטיבי כדי לסייע למתאמנים לפתח מודעות לאופן שבו הם משנים את ההתנהגות שלהם. מאמנים משתמשים בסוג מסוים של שאלות על מנת להדגים למתאמנים שימוש יעיל בתפקודים ניהוליים ולמען חילוץ רעיונות המתאמנים, תוך כדי פיתוח היכולת שלהם להבהיר את מטרותיהם, לתכנן ולפעול להשגתן בכוחות עצמם. התשאול המתמיד של המאמן אודות הדרך הטובה ביותר שבה המתאמן יכול להגשים את מטרותיו מעוררת מחשבה ומפתחת אסטרטגיה קוגניטיבית שבסופו של דבר המתאמן יוכל ליישם גם ללא עזרת המאמן.
הערכת יעילות האימון
תהליך אימון אישי שנחשב ליעיל הוא כזה המביא לידי ביטוי באופן מיטבי את היכולות של המתאמן. האדם מביא את יכולותיו לידי ביטוי מיטבי כאשר מאחורי פעולתו עומדת מודעות לערכים שלו, התגייסות למען חלום שהוא רוצה להגשים או כאשר יש לו אמון ביכולת שלו לבצע זאת. על בסיס זה עושה המאמן שימוש בכלים כמו עידוד, הבאת יכולות למודעות, העלאה ערכים למודעות, קישור בין פעולות ההווה לחזון הפרטי, הבנת חסמים, שימוש בכלי חשיבה תוצאתית, "השאלת" יכולות מתחום אחד של המתאמן לתחום אחר, כלים מתחום התקשורת הבין אישית, כלים לעבודה רגשית כגון "התמקדות" ודמיון מודרך, ועוד.
תחומי אימון
האימון הארגוני-ניהולי הוא מהנפוצים ביותר בתחום. תחום זה כולל תמיכה וליווי לבעל עסק והוא נועד לזהות דרכים שבהן ניתן לשפר את יעילות העסק ורווחיותו. באמצעות האימון ניתן לשאוף לשיפור גורמים שונים בעסק כגון קשרי לקוחות, עבודת צוות, קידום מכירות, ניהול זמן, קביעת יעדים ופיתוח אסטרטגיות שיווק לעסק. סוג נוסף הוא אימון לקריירה.
אימון אישי עוסק בתחומים כמו יחסים בין אישיים, יצירתיות, יצירת זוגיות, ניהול זמן, ביטחון עצמי ותכנון.
ישנו גם אימון למאמן (Supervision).
אימון להפרעת קשב יכול לתת מענה לקשיים שונים המאפיינים הפרעת קשב, כמו: תפקודים ניהוליים, ניהול זמן, ארגון משימות, וויסות עצמי והתמודדות עם מצבי לחץ. באמצעות הסיוע של מאמן, אנשים בעלי הפרעת קשב יכולים גם להבנות את סביבתם ולהוביל לשינוי על ידי זיהוי אסטרטגיות שעוקפות את הקשיים בתפקודים הניהוליים.
היסטוריה והתפתחות
האימון האישי החל להתפתח לפני מספר עשורים. המקצוע החל להתגבש כגישה לשיפור-ביצועים מתוך אימון בעולם הספורט, בספרו של גלוויי "המשחק הפנימי של הטניס" (The Inner Game of Tennis), בשנת 1974. רעיון "המשחק הפנימי" הורחב והשתכלל בעשורים העוקבים על ידי שימוש בכלים מתחומים של פסיכולוגיה קוגניטיבית, פסיכולוגיה הומניסטית, ספורט, תאוריות ניהול ואסכולות נוספות לחקר ההתנהגות אנושית, והגיע לכלל תחומי החיים.
גישות אימון שונות
מקצוע האימון צמח מחוץ לאקדמיה במקומות שונים בעולם, ואין בנמצא תורה מוסכמת על התאוריה של אימון, כמו גם על עצם הגדרתו או הבחנתו מתחומים קרובים כטיפול וייעוץ. ניתן לחלק את עולם האימון בישראל למספר אסכולות עיקריות:
כלים נפוצים הנרכשים באימון אישי
המאמן עשוי לאמן את המתאמן וללמד אותו לאמן את עצמו באמצעות הכלים הבאים המבוססים באימונים ההולכים על פי הגישות הפסיכולוגיות, היהודיות, הרוחניות והטרנספורמטיביות:
אמפתיה
כמו בטיפולים פסיכולוגיים, בהם אמפתיה היא כלי מרכזי של הפסיכולוג, המאמן משתמש באמפתיה ליצירת כימיה ושיתוף פעולה בינו לבין המתאמן, ומאמן את המתאמן לעשות את אותו הדבר עם אחרים, וגם עם עצמו - וכך לקבוע את ערכיו, מטרותיו וחזונו.
אוסף פיליפי
אוסף
אוסף פיליפי הוא האוסף הפרטי של איש העסקים דיטר פיליפי, יושב ראש חברת Herweck AG מזארבריקן.
האוסף מתמקד ביותר מחמש מאות כיסויי ראש המקובלים בדתות שונות: נצרות, אסלאם, יהדות, קאו-דאי, שינטו, בודהיזם, סיקיזם וקהילות אמונה נוספות.
בנוסף לכך מכיל האוסף מעל למאה פריטים מתחום הכמורה והכנסייה, כמו למשל הנעליים של האפיפיור, הכפפות האפיפיוריות, פליומים, צלב-חזה, טבעות בישוף, כלי פורצלן של האפיפיור, רצועות גלימה, צעיף חשמנים ורבים אחרים.
אימון אישי
לקיחת אחריות
מכיוון שכל תחום הקואוצ'ינג מבוסס (בין היתר) על ההנחה שלכל אדם יש בחירה חופשית במידה מסוימת, המאמן מעודד את המתאמן למקד את מחשבותיו בדברים שיש לו יכולת להשפיע עליהם במקום להפך, דהיינו לחשוב בפרואקטיביות במקום בריאקטיביות על כל דבר. בין היתר זה נעשה על ידי כך שהמאמנים מציעים למתאמנים לבצע שינויים פשוטים בחייהם, כמו שינוי האנשים בהם הם בוחרים להקיף את עצמם.
התפתחות אישית
בסופו של דבר, כל תחום האימון האישי קיים על מנת לפתח את העצמי האישי של המתאמן. באימון אישי המטרה היא להוציא מהמתאמן את המקסימום האפשרי מבחינה אישית ולהגיע למטרות שנקבעו במסגרת האימון.
אוסף פיליפי
הרעיון והמטרה
בתחילה תיפקד כיסוי-הראש כאמצעי הגנה. במהלך ההיסטוריה התווסף לכך התפקיד הסימבולי: כיסוי-הראש העיד על מוצא האנשים, מעמדם, עיסוקם, שייכותם ומיקומם בהיררכיה. לבסוף התווסף התפקיד הקישוטי.
אימון אישי
ביקורת
ביקורות על התחום טוענות בין היתר כי:
Green, Green Grass of Home
Green, Green Grass of Home (בעברית: הדשא הירוק של הבית) הוא שיר שכתב קלוד "קורלי" פוטמן, והוקלט לראשונה על ידי ג'וני דארל. זהו שיר קאנטרי שהיה פופולרי ב-1965 בביצוע של פורט ואגונר והגיע למקום הרביעי במצעד שירי הקאנטרי. באותה שנה בוצע השיר על ידי בובי בייר וג'רי לי לואיס שכלל אותו באלבום "Country Songs for City Folks". הזמר טום ג'ונס הכיר את הגרסה של לואיס, והסינגל שלו שהוקלט ב-1966 הגיע למקום ראשון במצעדי הפזמונים.
מילות השיר
גבר חוזר לבית הולדתו, ונראה שזה הביקור הראשון מאז שעזב את הבית בנעוריו. כשהוא יורד מהרכבת, הוא רואה את הוריו שבאו לברכו, ואת אהובתו, מרי, רצה לקראתם. הכל שלו ומסביר פנים, הם מקבלים אותו "בזרועות פתוחות, ובחיוך מתוק". האיש מטייל בנחת במחוזות ילדותו כמו "עץ האלון הישן", ומרגיש שזה טוב לגעת בדשא הירוק ירוק של הבית. עם זאת במוזיקה ובמילים יש תחושה של אבל.
האיש עובר בפתאומיות משירה לדיבור כשהוא מתעורר בבית הסוהר ואומר "אז אני מתעורר ומסתכל סביב, בקירות האפורים שמקיפים אותי. ואני מבין שרק חלמתי". הוא אכן עומד למות. בהמשך השיר אנו למדים שהאיש מתעורר ביום של הוצאתו להורג. "שם נמצא השומר, והכומר הזקן, יד ביד, אנחנו צועדים עם שחר", והוא יחזור הביתה כדי להיקבר.
הגרסה של טום ג'ונס
הזמר הוולשי טום ג'ונס שהופיע ב-1965 בתוכנית המופע של אד סאליבן, ביקר בקולוני רקורדס שבניו יורק. הוא שאל על יצירות חדשות של ג'רי לי לואיס והם נתנו לו אלבום קאנטרי חדש שהקליט.
ג'ונס שהתרשם מהשיר, הקליט אותו בממלכה המאוחדת ב-1966 והשיר הגיע למקום הראשון ב-1 בדצמבר, ושהה בו במשך שבעה שבועות. השיר נמכר ביותר מ-1.25 מיליון עותקים בממלכה המאוחדת נכון לספטמבר 2017. הגרסה של ג'ונס הגיעה למקום ה-11 וה-12 במצעדי הפופ ומוזיקה קלה של מצעדי הבילבורד בארצות הברית.
גרסאות נוספות
זמרים רבים הקליטו את השיר בהם:
סליל-סיבוב-סליל
סליל-סיבוב-סליל הוא מוטיב מבני עיקרי המסוגל לקשור DNA. כל מונומר משלב שני סלילי α, המחוברים על ידי גדיל קצר של חומצות אמינו, הנקשרים לחריץ הראשי של ה-DNA. מוטיב HTH מופיע בחלבונים רבים המווסתים את ביטוי הגנים. אין לבלבל אותו עם מוטיב הסליל-לולאה-סליל.
תגלית
הגילוי של מוטיב הסליל-סיבוב-סליל התבסס על קווי דמיון בין מספר גנים המקודדים לחלבונים מווסתי שעתוק מבקטריופאג למבדה ו-Escherichia coli : Cro, CAP ו-λ repressor, שנמצאו חולקים רצף משותף של 20–25 חומצות אמינו המקל על זיהוי DNA.
פונקציה
מוטיב הסליל-סיבוב-סליל הוא מוטיב קושר DNA. הזיהוי והקישור ל-DNA על ידי חלבוני הליקס-סיבוב-סליל נעשים על ידי שני סלילי α, האחד תופס את הקצה ה-N-טרמינלי של המוטיב, והשני בקצה ה-C. ברוב המקרים, כמו ב-Cro repressor, הסליל השני תורם יותר לזיהוי ה-DNA, ומכאן שהוא מכונה לעיתים קרובות "סליל הזיהוי". הוא נקשר לחריץ העיקרי של ה-DNA באמצעות סדרה של קשרי מימן ואינטראקציות שונות של קשרי ואן דר ואלס עם בסיסים חשופים. סליל ה-α השני מייצב את האינטראקציה בין חלבון ל-DNA, אך אינו ממלא תפקיד גדול במיוחד בזיהוי שלו. סליל הזיהוי והסליל הקודם לו הם תמיד בעלי אותו כיוון יחסי.
סיווג מוטיבים של סליל-סיבוב-סליל
נעשו מספר ניסיונות לסווג את המוטיבים של סליל-סיבוב-סליל על סמך המבנה שלהם והסידור המרחבי של הסליל שלהם. כמה מהסוגים העיקריים מתוארים להלן.
די-סלילי
מוטיב ההליקס-סיבוב-הליקס הדו-סליל הוא המוטיב הפשוט ביותר של סליל-סיבוב-סליל. שבר של Engrailed homeodomain שהקיף רק את שני הסלילים והסיבוב נמצא כתחום חלבון מתקפל באופן אולטרה-מהיר באופן עצמאי.
תלת סליל
דוגמה למוטיב זה נמצא במפעיל התעתיק Myb.
טטרה-סלילי
למוטיב הסליל ה-Tetra-helical-turn-helix יש סליל C-טרמינלי נוסף בהשוואה למוטיבים התלת-סליליים. אלה כוללים את תחום ה-HTH קושר ה-DNA מסוג LuxR שנמצא בגורמי שעתוק חיידקים ואת מוטיב ה-helix-turn-helix שנמצא ב-TetR - מדכאים. מתרחשות גם גרסאות רב-הליליות עם סלילים נוספים.
סליל מכונף-סיבוב-סליל
מוטיב הליקס-סיבוב-סליל המכונף (wHTH) נוצר על ידי צרור 3-סלילי וגיליון בטא 3 או 4 גדילים (כנף). הטופולוגיה של סלילים וגדילים במוטיבים של wHTH עשויה להשתנות. בגורם השעתוק ETS wHTH מתקפל למוטיב הליקס-סיבוב-סליל על גבי פיגום אנטי-מקבילי בטא בטא בעל ארבעה גדילים המסודרים בסדר α1-β1-β2-α2-α3-β3-β4 כאשר הסליל השלישי הוא סליל זיהוי DNA.
שפות קלטיות
שפות קלטיות היא תת-משפחה של משפחת השפות ההודו-אירופיות. השפות היו מדוברות בפי הקלטים ברחבי מערב אירופה עד סוף האלף הראשון לספירה, אך כיום השימוש בהן מוגבל לאיים הבריטיים ולמחוז ברטאן בצרפת. האזורים בהם נותרו דוברי השפות הקלטיות כיום מכונים האומות הקלטיות.
בתקופת הזוהר של העמים הקלטיים דוברו השפות הקלטיות בפי רוב אוכלוסיית אירופה. כיום נלחמות השפות הקלטיות על הישרדותן, כשהן סובלות מתחרות קשה מצד האנגלית והצרפתית.
תת-המשפחה כוללת שש שפות, מתוכן אחת נכחדה. מספרם הכולל של דוברי השפות הקלטיות בעולם אינו עולה על 3 מיליון.
בלשנים מצביעים על קשר משפחתי הדוק בין השפות הקלטיות והשפות האיטליות, ואף משייכים אותן לעיתים לקבוצה רחבה יותר של שפות קלטו-איטליות, זאת בשל הדמיון בין אוצר המילים של שתי הקבוצות.
בלשנים אחרים, תיארו קשר טיפולוגי בין לשונות שמיות ולשונות מצריות (ובייחוד קופטית) ללשונות הקלטיות השונות.
פורמולה 1 עונת 1981
עונת 1981 הייתה העונה השלושים ושתיים של אליפות הפורמולה 1, שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). העונה הייתה הראשונה שנקראה בשם "אליפות העולם בפורמולה 1" שהחליפה את "אליפות העולם לנהגים" ו"אליפות העולם ליצרנים". הקבוצות נדרשו לרשום נהגים לעונה כולה ולא לכל מרוץ בנפרד, נקבעו סדרה של כללים אחידים לכל המרוצים ו-FIA קבעה מתן פרסים כספיים בכל המרוצים בעונה.
נלסון פיקה זכה באליפות בפעם הראשונה. קבוצתו, ויליאמס, זכתה באליפות בפעם השנייה ברציפות.
הצעה מגונה (סרט)
הצעה מגונה (באנגלית: Indecent Proposal) הוא סרט דרמה משנת 1993, בבימויו של אדריאן לין, ובכיכובם של רוברט רדפורד, דמי מור ווודי הרלסון. הסרט מבוסס על רומן של ג'ק אנגלהרד.
תקציר העלילה
זוג צעיר ומאוהב מתחתן. הם לוקחים הלוואות ומשכנתה ובונים בית, אבל אז מתחילה עונה של שפל כלכלי והם עומדים להפסיד כל מה שיש להם. בניסיון אחרון להרוויח כסף הם נוסעים לווגאס, בתחילה הם מרוויחים, אך לבסוף הם מפסידים את כל כספם. מיליונר ששמע את הבעיה שלהם מציע להם עסקה במסגרתה הוא ישלם להם מיליון דולר תמורת בילוי של לילה עם האישה.
האשה (דמי מור) ובעלה נענים להצעה, אלא שלאחר שהחל הלילה התחרט הגבר וניסה למנוע את העסקה. הוא איחר את המועד והעסקה בוצעה במלואה. הסכום שקיבלו סייע לזוג לצלוח את המשבר ולפתוח בחיים חדשים, אבל כאביו של הבעל אינם מרפים והוא אינו בוטח באשתו יותר. היחסים ביניהם מדרדרים והמיליונר שב לתמונה כשהוא מתחיל להעסיק את האישה - בתחילה בעל כורחה - כמתווכת, ורוכש נכס של הזוג המועמדים למכירה כאשר הם אינם עומדים בתשלום המשכנתה. הוא פותח בחיזור אגרסיבי אחר האישה עד שלבסוף הזוג מתגרש והאישה עוברת להתגורר עם המיליונר. לאחר מערכת יחסים סוערת האישה והבעל לשעבר נפגשים, וכשהמיליונר מבין שהאישה לעולם לא תסתכל עליו באותה צורה בה היא מסתכלת על בעלה לשעבר הוא גורם לה לעזוב אותו. שני בני הזוג נפגשים בטעות במזח שבו נישאו, כששניהם הגיעו אליו על מנת להיזכר בראשית יחסיהם. הם מחליטים לנסות ולבנות את הקשר ביניהם מחדש.
קרואטים
מספרם של דוברי הקרואטית כשפת אם בכל העולם מגיע ל-6.2 מיליון. מחוץ לבלקן קיימות קהילות גדולות של קרואטים בבוסניה והרצגובינה שם הם מונים למעלה משליש האוכלוסייה, בארצות הברית, גרמניה, אוסטרליה, ארגנטינה, קנדה, צ'ילה, אוסטריה, שווייץ ובאיטליה. הקרואטים דוברים את השפה הקרואטית שנקראה לפני פירוק יוגוסלביה בשם סרבו-קרואטית, והם בעיקרם נוצרים קתולים.
מקורם של הקרואטים
מוצאם המדויק של השבטים הקרואטים לפני ההגירה הגדולה של הסלאבים אינו ידוע בוודאות, ואף שברור שהם שייכים לקבוצת העמים הסלאבים, קיים מידע מועט בלבד על יחסי הגומלין שלהם עם עמים אחרים השייכים למשפחת העמים הזו, או על מידת השפעתם המדויקת בשטחים שיישבו לאחר גלי ההגירה הגדולים.
רוב החוקרים מחזיקים בדעה שהקרואטים היגרו מהשטחים שמצפון להרי הקרפטים וממזרח לויסלה אל שטחי יוגוסלביה לשעבר במאה ה-7. קרואטים "לבנים" יישבו את צפון דלמטיה והונגריה של ימינו, וקרואטים "אדומים" התיישבו בדרומה.
בתקופת התחייה הלאומית הקרואטית בתחילתה של המאה ה-19 הועלו תאוריות לפיהן מקורם של הקרואטים הוא במערב הבלקן, אך באמצע המאה ה-19, תאוריות אלה נזנחו ואף הועלו תאוריות חדשות לפיהן חלקם היחסי של השבטים הקרואטים המוקדמים בעיצוב הזהות הקרואטית המודרנית היה שולי יחסית, וכי זו הושפעה בעיקר מהשבטים האילירים שישבו באזור קודם לגלי ההגירה.
17 באפריל
17 באפריל הוא היום ה-107 בשנה (108 בשנה מעוברת). עד לסיום השנה, נשארו עוד 258 ימים.
פרובינקיה גאליה נארבוננסיס
גאליה נארבוננסיס הייתה פרובינקיה רומאית בדרום צרפת דהיום. בתחילה נקראה הפרובינציה "גאליה טרנסאלפינה" (גאליה שמעבר לאלפים), ואחר כך שונה שמה ל"נארבוננסיס" על שם בירתה הרומית "נארבו". מאוחר יותר כונתה פשוט "הפרובינציה", מה שנתן לה את שמה הנוכחי, פרובנס.
היסטוריה
גאליה נארבוננסיס סופחה בשנת 121 לפנה"ס לרפובליקה הרומית בשל מיקומה האסטרטגי, שתרם לביטחון המושבות הרומאיות בחצי האי האיברי.
השלטון הרומאי לא השאיר את חותמו על התושבים המקומיים בשנים הראשונות, ואופיה התרבותי של הפרובינקיה נותר הלניסטי, כתוצאה מההשפעה של המושבה היוונית מסילה (כיום מרסיי), שהייתה העיר הגדולה והחשובה ביותר בה.
מינויו של יוליוס קיסר למושל הפרובינקיה בשנת 58 לפנה"ס הביא לתמורה באופייה התרבותי. קיסר ייסד מושבות רומאיות חדשות, יישב בהן יוצאי לגיונות רומיים ושיקם את המושבות הקיימות שהיו בתהליך דעיכה. קיסר גם השתמש בפרובינקיה כבסיס הפעילות שלו בזמן מלחמת גאליה, שבסופו נכבשה גאליה כולה על ידי רומא.
עם עלייתו של אוגוסטוס לשלטון נהנתה הפרובינקיה מתקופה של שלום ויציבות במשך מאות שנים עד המשבר הכלכלי באימפריה במאה השלישית. כתוצאה מהמשברים הביטחוניים ומחולשתה של האימפריה במאה הרביעית הייתה הפרובינקיה קורבן מתמיד לפלישות שבטים ברברים ולביזה על ידיהם.
משולש סגול
משולש סגול הוא טלאי שצורתו משולש שווה-צלעות העומד על קודקודו וצבעו סגול, שהיווה תג אשר שימש לסימון אסירים במחנות ריכוז נאציים במלחמת העולם השנייה. הטלאי שימש לסימון אסירים מדת "תלמידי המקרא" (גרמנית: Bibelforscher), כפי שנודעו אז עדי יהוה, שמטעמי מצפון התנגדו לשירות בצבא. הם כונו לעיתים בלעג "הליצנים של מעלה" (גרמנית: Himmelskomiker). בזמן מלחמת העולם השנייה רצחו הנאצים כ-2,000 עדי יהוה, כ-250 על ידי הוצאה להורג.
תג זה ניתן גם לחברים מקבוצות האדוונטיסטים, הבפטיסטים והפציפיסטים שחיו בגרמניה, אך אלה היוו יחד פחות מאחוז אחד מנושאי הסימון. סימון הקבוצות באמצעות הטלאי הסגול ולבסוף השמדתן, נעשה כחלק מהתנגדות הנאצים לקבוצות מיעוט אשר פירשו מחדש את התנ"ך.
מערב לוס אנג'לס
מערב לוס אנג'לס (באנגלית: West Los Angeles) היא שכונה בעיר לוס אנג'לס אשר במדינת קליפורניה שבארצות הברית. השכונה ממוקמת באמצע אזור ווסטסייד, ממערב למרכז העסקים הראשי של לוס אנג'לס.
נכון לשנת 2008 הכילה השכונה בסביבות 4,556 תושבים.
האזור בו נמצאת כיום השכונה סופח לעיר לוס אנג'לס במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20.
האזור מכיל שילוב של בנייני דירות נמוכים, בתים צמודי קרקע ובניינים רבי קומות.
עמותת אופנים
עמותת אופנים היא עמותה הפועלת להענקת שוויון הזדמנויות בחינוך לילדים ביישובי הפריפריה בישראל. עקרון הפעולה המרכזי של העמותה הוא העברת פעילויות העשרה לימודית וחינוכית מעבר לחינוך הפורמלי שהם מקבלים. פעילויות ההעשרה מתבצעות תוך הגעה אל מקום המגורים של הילדים, המרוחקים ממרכזי הערים, זאת באמצעות מעבדות ניידות המותקנות על גבי אוטובוסים ייעודיים, אשר עוצבו במיוחד למטרה זו וצוידו במחשבים, ריהוט ואמצעי עזר נוספים להוראה.
העמותה הוקמה בשנת 2004 על ידי ד"ר חיים דהאן, יזם יליד העיר באר שבע. באספה הכללית של העמותה חברים בהתנדבות 21 איש, ביניהם יורם "יה-יה" יאיר (אלוף במילואים), יגאל בן-שלום (בעבר מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי), וכן בכירים בהווה ובעבר במוסדות שונים ובתחום ההייטק והיזמות. יו"ר העמותה הוא עודד הדומי והמנכ"ל הוא אלי דרור.
פעילות עמותת אופנים נפרשת על פני מעל 40 נקודות יישוב בצפון הארץ ובדרומה. בדרום הארץ הפעילות מתקיימת בין היתר בנווה מדבר, שדות נגב, מרחבים, אל קסום, שפיר, קריית גת ואופקים. בצפון הארץ הפעילות מתקיימת בין היתר בעפולה, מגדל העמק, פרדס חנה-כרכור, גבעת עדה, עמק יזרעאל, טבריה, מרום הגליל, משגב, קריית שמונה, עכו וצפת. המשתתפים בפעילויות מגיעים בדרך כלל מחתך סוציו-אקונומי נמוך, וכן מקרב המגזר הערבי והבדואי.
פעילויות העמותה בתחומי מדע וטכנולוגיה, המתקיימות אחת לשבוע, כוללות הרצאות, לימוד מונחה והתנסות אישית. בנוסף, מקיימת העמותה פעילויות חשיפה שמטרתן לחשוף את הילדים ובני הנוער למקורות חינוך חיצוניים. במסגרת זו מגיעות קבוצות לימוד ליחידה של נוער שוחר מדע בטכניון ומשתתפות בסדנאות המדע והטכנולוגיה (12 מפגשים, אחת לשבוע). כמו כן נערכים ביקורים באוניברסיטאות, מפעלים ומוזיאונים.
לאופנים "תו מידות לאפקטיביות" משנת 2011 המוענק על ידי ארגון "מידות".
בשנת 2009 זכתה עמותת אופנים בפרס "מגן שר הרווחה והשירותים החברתיים" לעמותות ולמתנדבים מצטיינים, אשר הוענק על ידי השר יצחק הרצוג כהוקרה על פועלה של העמותה במהלך השנים האחרונות.
בשנת 2014 הוענק אות התורם האפקטיבי בישראל למייסד ונשיא עמותת אופנים ד"ר חיים דאהן.
יחיאל ברי"ל
יחיאל ברי"ל (ראשי תיבות על שם אביו: בן רבי יהודה לייב; י"ד באדר תקצ"ו, 1836, פודוליה (רוסיה) – י"ד בחשוון תרמ"ז, 1886, לונדון) היה עיתונאי ועסקן. מייסד עיתון "הלבנון" ומראשוני העיתונות העברית בארץ ישראל.
קורות חיים
ברי"ל נולד בטולצ'ין שבפודוליה בי"ד באדר תקצ"ו. מגיל צעיר החל בנדודים ממקום למקום, דבר אשר אפיין את רוב חייו הבוגרים. אביו השיא אותו אשה בגיל צעיר, אך הם התגרשו. זמן מה שהה בבוקרשט והיה מקורב למלבי"ם. לאחר מכן שהה באיסטנבול. בסוף שנות החמישים של המאה התשע עשרה עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בירושלים חבר לעדת הפרושים ונשא לאישה בשנית את בתו של יעקב הלוי ספיר, מזכיר עדת הפרושים. בשנת 1860 (תר"כ) החל לשלוח ידו בעבודה עיתונאית כשהוא שולח במשך כשנתיים לעיתונות העברית בחו"ל, ובמיוחד לעיתון המגיד, כתבות על הנעשה בירושלים.
בשנת 1862 (תרכ"ב) ברי"ל הקים ביחד עם יואל משה סלומון ומיכל הכהן את בית הדפוס העברי השני בירושלים (בית הדפוס הראשון היה של ישראל ב"ק). בפברואר 1863 (אדר, תרכ"ג) החל להוציא לאור עם יואל משה סלומון ועורך נוסף את עיתון הלבנון כירחון בבית הדפוס שהקימו.
העיתון יצא לאור במשך שנה אחת בלבד שבמהלכה פעל גם עיתון "החבצלת", ביטאונם של הספרדים ושל החסידים בירושלים. העוינות בין שני העיתונים הביאה להלשנה הדדית בפני השלטון העות'מאני שסגר את שניהם. כשפסק העיתון מלצאת לאור עזב בריל את ירושלים ועבר לפריז. במשך מספר שנים הוציא-לאור את עיתון הלבנון בפריז, ומשם נשלח העיתון לארץ ישראל.
לאחר המצור הגרמני על פריז בשנת 1870 עזב בריל את פריז, ובשנת ה'תרל"א עבר למגנצא שבגרמניה. במגנצא הקים בריל בית דפוס עברי ובשנת 1872 חידש את הופעת הלבנון אך כמוסף לעיתון חרדי בשפה הגרמנית.
בשנת 1881 חל שינוי במגמה של עיתון הלבנון. הלבנון התנתק מהשבועון החרדי אליו היה מסונף. כמו כן החל הלבנון לתמוך בהתיישבות יהודית בארץ ישראל. לשינויים אלו היה אחראי יחיאל ברי"ל עצמו, ייתכן של"סופות בנגב" היה משקל בשינוי זה. תפנית אידאולוגית זאת הובילה את ברי"ל לפרק הבא בחייו: הקמת המושבה מזכרת בתיה, שבאותה העת נקראה 'עקרון'.
הקמת מזכרת בתיה
בראשית שנות ה-80 של המאה ה-19 החל ברי"ל לפעול למען הרעיון של הקמת מושבות של איכרים יהודים עובדי אדמה בארץ ישראל. ברי"ל, יחד עם הרב שמואל מוהליבר, פעל להקמת המושבה מזכרת בתיה. הוא חזר לארץ ישראל ביחד עם אחת עשרה המשפחות הראשונות של המושבה. ניסיונו האישי לקחת חלק בהקמת מזכרת בתיה לא עלה יפה שכן הוא לא הצליח לשתף פעולה עם הירש, מנהלו של מקוה ישראל. עקב זאת, ומסיבות נוספות הוא חזר לחו"ל. את קורות ניסיונו לייסד את המושבה מזכרת בתיה העלה על הכתב בספר בשם 'יסוּד המעלה'.
בשנת 1884 השתקע בלונדון והוציא לאור שבועון ביידיש בשם 'השולמית'. גם כאן ניסה לחדש את הוצאתו לאור של עיתון הלבנון והוציא לאור כאחד-עשׂר גליונות ממנו.
נפטר בלונדון בשנת תרמ"ז. היה אב לארבעה בנים, מהם שלושה עיתונאים. בנו יצחק ליפא בריל היה סופר ומתרגם.
ז'ירונה
ז'ירונה (קטלאנית: Girona; ספרדית: Gerona, נכתב בעברית גם גירונה) היא עיר בצפון-מזרח ספרד, בירת מחוז ז'ירונה אשר בחבל קטלוניה. היא מרוחקת 99 קילומטרים מברצלונה ו-706 קילומטרים מהבירה מדריד. העיר שוכנת באגן ההתמזגות של הנהרות טר, אונייר, גואל וגאליגנטס, ואוכלוסייתה מונה 97,586 נפש (2015).
היסטוריה
היישוב במקום קדם לכיבוש ספרד על ידי הרפובליקה הרומית. על פי חלק מהמסמכים ההיסטוריים, לפני הרומאים ישבו באזור האיברים ולפי תלמי - האוסטאנים (Ausetani).
הרומאים הגיעו לאזור ב-218 לפנה"ס והקימו במקום מצודה, שנקראה גרונדה (Gerunda), כנראה לפי שם העיר בפי תושביה הקודמים. דרך העיר עברה הוויה אוגוסטה. במהלך המאה ה-3 התנצרו תושבי העיר. לאחר הרומאים שלטו בעיר הוויזיגותים ועל כך מעידים ממצאים ארכאולוגיים רבים. בתחילת המאה ה-8 נכבשה העיר על ידי המוסלמים, ולאחר כשבעים שנה על ידי קרל הגדול. בתקופה שלאחר מכן העיר התפתחה לאחד ממרכזי התרבות של קטלוניה.
במהלך המאה ה-14 הפכה העיר לבירת דוכסות ז'ירונה, אשר בראשית המאה ה-15 הפכה לנסיכות. בהמשך, הפכה העיר לזירת קרבות בין הספרדים לבין שליטי בית בורבון בצרפת. ב-12 בדצמבר 1809 נכבשה העיר בידי צבא הקיסרות הראשונה בפיקודו של נפוליאון בונפרטה לאחר שבעה חודשי מצור. ב-1813 שוחררה העיר על ידי הצבא הספרדי.
אקלים
בז'ירונה שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת של רוחות הנושבות מכיוון הפירנאים. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 14.3oc וערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-6.9oc בינואר ועד 22.9oc ביולי ואוגוסט. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 724 מילימטרים והחודש הגשום בשנה הוא אוקטובר בו יורדים 83 מילימטרים של גשם.
תחבורה
העיר ממוקמת על תוואי הכביש המהיר AP-7 החוצה את מזרחה של ספרד מצפון לדרום, במקביל למיתאר הים התיכון. התחבורה הציבורית מתבססת על רכבות ומז'ירונה יוצאים קווים מהירים לברצלונה ולפורטבו, ומתוכננת תחנה חדשה עבור רכבות ה-AVE, האמורה להפתח במהלך העשור השני של המאה ה-21. כ-10 קילומטרים דרומית לז'ירונה שוכן נמל התעופה ז'ירונה-קוסטה בראווה, בו עברו במהלך 2010 כ-4.8 מיליון נוסעים ובוצעו בו כ-43,000 המראות ונחיתות. נמל התעופה מיועד לתעבורת נוסעים פנים ספרדית וכן ליעדים שונים באירופה.
תיירות
העיר העתיקה של ז'ירונה היא יעד תיירותי ובתחומיה נמצאת הקתדרלה של ז'ירונה אשר בנייתה החלה במאה ה-11 בסגנון האדריכלות רומנסקית, הורחבה במהלך המאה ה-13, תוך שילוב אדריכלות גותית והושלמה במהלך המאה ה-18. הקתדרלה משופעת בחלונות ביפורים. יעד נוסף הן חומות העיר, שמילאו תפקיד מפתח בהגנתה של העיר לאורך מאות שנים. בעיר מספר רב של כנסיות מתקופות שונות.
בעיר נמצאת מסעדת אל סייר דה קאן רוקה, הנחשבת לאחת הטובות בעולם.
הקהילה היהודית
הקהילה היהודית בז'ירונה נוסדה בשלהי המאה ה-9 ובשיאה הייתה השנייה בגודלה בקטלוניה. תיעוד ראשון בכתובים לגביה קיים בתעודות העוסקות בגביית מיסים מ-1002. ב-1160 קיבלו בני הקהילה היתר להתיישב ולסחור מחוץ לחומות העיר. באזור העיר העתיקה קיימים שרידי מקווה טהרה ובית עלמין.
היהודים התגוררו ברובע היהודי הקרוי קאל “El Call”(נגזר מן המלה הלטינית Callis שפירושה סמטה או רחוב, או מהמילה העברית "קהל"), כפי שנקראו גם יתר הקהילות היהודיות בתחומי כתר אראגון. במאות ה-12 וה-13, בתקופת "תור הזהב" היא אף הפכה לאחד ממרכזי התרבות היהודית החשובים בספרד, והתפתחה בה מסורת קבלית ורוחנית רבת השפעה. בין החכמים הבולטים בעיר נמנה הרמב"ן, שגם כיהן כרב הראשי של העיר ושל קטלוניה כולה, וכן, הרבנים עזרא ועזריאל בני שלמה ורבנו יונה, שאף כונו על שם עירם "גירונדי". גם הר"ן, שפעל בברצלונה הסמוכה, נולד בעיר, נתכנה על שם עיר מוצאו "גירונדי". במהלך המאה ה-13 מנתה הקהילה 1,000 נפשות ובניה השתלבו במנגנון הפקידות הציבורית שבעיר וקיימו קשרי מסחר ענפים עם ערי האזור ובכללן בסלו וברצלונה. בשלהי המאה ה-13 החלו רדיפות יהודים ובהמשך, ב-1331 נערכו פרעות ברובע היהודי. עם זאת ב-1306 קלטה הקהילה יהודים שגורשו מצרפת.
ב-1391 התעצמו הרדיפות על רקע דתי, כאשר המון מוסת של איכרים פרע בבני הקהילה ומתועדים עשרות רבות מבני הקהילה אשר סירבו להמיר את דתם ונרצחו וכן החרמת רכוש ומבני ציבור. ב-1415 הושבו לבני הקהילה בית הכנסת והמקווה. במהלך המאה ה-15 הגיע לשיאו תהליך דעיכת הקהילה אשר לווה ברדיפות בלתי פוסקות, צמצום שטחו של הרובע היהודי, מגבלות כלכליות הולכות וגוברות והמרות דת. עם פרסומו של צו הגירוש ליהודי ספרד, התגוררה בעיר קהילה מצומצמת וב-2 באוגוסט 1492 עזבו בני הקהילה את העיר לבלי שוב.
ברובע הגותי שבעיר העתיקה שוכן "המוזיאון היהודי" (Museu d'història dels Jueus) המנציח את זכרה של הקהילה היהודית בעיר ובקטלוניה כולה. חלק מצאצאי מגורשי ז'ירונה נושאים את שם המשפחה גירון ועלו לישראל בעיקר מהבלקן.
אתנוקרטיה
אתנוקרטיה (מיוונית: אתנוס - אתניות, קרטיה - שלטון) היא מונח מתחום הממשל ומדעי החברה הבא לתאר דומיננטיות (או בלעדיות) אתנית בשלטון, כלומר מצב שבו קבוצה אתנית אחת אוחזת ברוב עמדות הכוח השלטוניות או בכולן, ביחס שחורג ממשקלה של אותה קבוצה באוכלוסיית המדינה. תחת משטר אתנוקרטי, קבוצות המיעוט מופלות לרעה באופן עקבי על ידי המדינה ועשויות לסבול דיכוי, רדיפה או הפרות של זכויות האדם או האזרח או זכויות קבוצתיות שלהן.
לפי הגאוגרף הפוליטי אורן יפתחאל, באתנוקרטיה השלטון מכונן על ידי, ולמען, קבוצה אתנית דומיננטית מובחנת המתגוררת בשטחי המדינה, אך גם מחוצה להם. שלטון זה אינו דמוקרטי, אך גם אינו משטר סמכותני או עריצי; בהיותו מושתת על "היגיון אתני", שלטון זה מחזק, או יוצר רבדים, של זהויות אתניות על בסיסים לאומיים ומעמדיים, וממעיט בחשיבות האזרחות הטריטוריאלית.
זכות ביושר (מיסים)
זכות ביושר (Claim of right) היא דוקטרינה בדיני מס הכנסה לפיה כאשר הגיע תקבול, שהשימוש בו לא הוגבל, לידיו של נישום, קמה חובת רישום של תקבול זה כהכנסה בשנה שבה נתקבל. כלל זה יפה גם כאשר ידוע שמקבל התקבול יידרש להחזירו למשלם, וברור שבעת ההחזרה יוּתר בניכוי הסכום המוּשב. תקבול יתחייב במס בשנה שבה נתקבל בידי הנישום אם נתמלאו שלושה תנאים:
בישראל נבחנה דוקטרינה זו בפסק דין אמישראגז, בהתייחס לפיקדונות בגין מכלי גז של לקוחות החברה ונקבע שיש לראות את הפיקדונות כהכנסה.
בארצות הברית
דוקטרינת הזכות ביושר נקבעה על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית בפרשת North American Oil Consolidated v. Burnet.
ישנה מחלוקת בשאלה האם הדוקטרינה מהווה רק כלל חשבונאי הקובע מועד דיווח על תקבול המהווה הכנסה לצורכי מס, או האם עניינה גם בשאלה המהותית, קרי, האם בכלל מהווה אותו תקבול הכנסה.
הכלל שנקבע בבית המשפט העליון האמריקאי הוא, כי תקבול יוכל להתחייב במס בשנה בה נתקבל בידי הנישום, רק בהתמלא שלושה תנאים:
תקבול העונה לתנאי זה או אחר, אך אינו מהווה הכנסה בידי הנישום, לא יהיה מושא לחיוב במס.
בנוגע לפיקדונות, הדברים אינם חד-משמעיים. מפסק הדין בעניין United Gas Improvement Company v. Commissioner עולה כי שאלת שליטתו של הנישום בכספי הפיקדון וההסתברות שיוחזר למשלם מהוות אינדיקציה חשובה לגבי הקביעה אם ימוסו כספים אלה במועד קבלתם מכוח דוקטרינת הזכות ביושר. ההלכה היא שהפיקדון הוא בר מיסוי בידי המקבל, כאשר ההסכם מתיר לו שימוש בלתי מוגבל בקרן או כאשר בידו שיקול דעת בלעדי אם להחזירו או להשתמש בו כנגד התחייבויות עתידיות של המשלם. כאשר זכותו של המקבל להחזיק בפיקדון מותנית בשיקול דעת של הצרכן, לא ייחשב הפיקדון כהכנסה.
פסק דין אמישראגז
אספקת גז בישול לצרכנים בישראל נעשית בשתי שיטות: האחת במסירה שוטפת של בלוני גז לצרכן, והשנייה בהתקנות מערכות גז מרכזיות בבנייני מגורים. על פי שיטה זו, הצרכן מקבל גז לביתו דרך מכל מרכזי בבניין. עם חתימת חוזה ההתקשרות עם החברה נדרש הצרכן לשלם לחברה סכום כסף המכונה "מקדמה". החברה אמורה להחזיק בתשלום המקדמה עד פרישתו של הצרכן, ואז עליה להחזיר לו את המקדמה כשהיא משוערכת. פקיד השומה התייחס למקדמה זו כאל הכנסה חייבת, שאין כנגדה הוצאה המותרת בניכוי. החברה טענה כי המקדמות הן כסף שאמור לחזור אל הצרכנים, ועל כן אין הוא נחשב כהכנסה.
סיטואציה זו מעלה את הצורך לבחון את דוקטרינת הזכות ביושר. לפי דוקטרינה זו, כאשר הגיע לידיו של נישום תקבול שהשימוש בו לא הוגבל, קמה לו חובת רישומו כהכנסה, בשנה בה נתקבל. כלל זה, כך נקבע, יפה גם לאותם מקרים בהם נדרש מקבל התקבול להחזירו למשלם וכאשר ברור שבעת החזרה, יותר לו בניכוי הסכום שהשיב.
מהראיות עולה, כי החברה שולטת בכספי המקדמות שליטה בלעדית, וכי ההסתברות להישארותם בידיה תמיד היא גבוהה. כל זאת, לצד שיקול דעת בלעדי ומוחלט שנטלה לעצמה לבצע כל קיזוז מסכום המקדמות לעת השבתם ללקוח. בעניין זה, הערעור נדחה.
קורנט
{{פירושונים|
מאי הקטנה
מאי הקטנה מופיעה לראשונה בספר "ספר הזכרונות של מומינאבא".
בגרסה העברית של סדרת האנימציה "המומינים", אשר זכתה לפופולריות רבה בישראל, סיון שביט דיבבה את קולה של מאי הקטנה.
אישיות
מאי הקטנה אמיצה, עצמאית שובבה וחסרת פחד, ומשתוקקת להצטרף למומינים בהרפתקאותיהם. לעיתים אף נראה כי יש לה חיבה לאסונות קטנים.
היא אגרסיבית וחצופה, אך יכולה להיות גם שמחה וחברותית. דברים קטנים מרגיזים אותה בקלות, אך היא לעולם לא תעשה דבר מרושע בכוונה תחילה. לעיתים, כשאחרים נוהגים בצורה רגשנית מדי, היא מורידה אותם חזרה לקרקע בעזרת חדות אבחנתה.
מאי הקטנה תמיד רוצה להחליט דברים למען עצמה. אי-סדר כלל לא מטריד אותה: למעשה, החיים הרבה יותר מרגשים כך.
מאי הקטנה אוהבת לגלות את סודותיהם של אחרים, אך לעולם לא מגלה אותם לאחרים. למרות התנהגותה הפרועה והפזיזה, מאי הקטנה כנה ונאמנה. היא נמצאת בשטח בכל מצב, ומוכנה לכל.
לפי פרשנות מקובלת, אישיותה של מאי משלימה, יחד עם אישיותו של מומינטרול, מעין דיוקן פסיכולוגי של המחברת, טובה ינסון.
מראה חיצוני
מאי נמוכת קומה ובעלת פקעת שיער בצבע אדום-נחושתי. היא לובשת לרוב שמלה אדומה.
משפחת מוצא
מאי הקטנה היא אחת מבני האנוש היחידים המתגוררים בעמק המומינים. מאי הקטנה מתגוררת עם המומינים בבית המומינים למרות שאינה קשורה אליהם בדמה. משפחת המומינים אימצה אותה לקרבה בעודה צעירה מאוד. בימבל היא אחותה ויש לה עוד 10 אחים ואחיות קטנים ממנה (לפי פרק 45 "מומין בונה בית").
בספר "ספר הזכרונות של מומינאבא" (1950) מתגלה כי מאי הקטנה היא למעשה אחותו למחצה של סנופקין.
אנטומיה של רצח
אנטומיה של רצח (באנגלית: Anatomy of a Murder) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1959 בבימויו של אוטו פרמינגר. תסריט הסרט נכתב על ידי ונדאל מאיס ומבוסס על נובלה בעלת אותו שם של ג'ון ד. וואלקר.
בסרט משחקים ג'יימס סטיוארט, ג'ורג' סי. סקוט, לי רמיק, בן גזארה, ארתור או'קונל, איב ארדן, קת'רין גרנט, ברוקס ווסט (בעלה של ארדן), אורסון בין ומוראי המילטון. את השופט גילם ג'וזף ולץ', פרקליט אמיתי שהיה נוכח במשפטיו של ג'וזף מקארתי.
הפקה
הסרט הציג כמה דיאלוגים בוטים יחסית לשנת 1959. ביחד עם הסרטים חמים וטעים של בילי ויילדר ופסיכו של אלפרד היצ'קוק הם קראו תיגר על "קוד הייז".
תפקיד השופט הוצע בהתחלה לספנסר טרייסי ולברל אייבס, אך לבסוף ניתן לג'וזף ולץ'. ולץ' הסכים להשתתף בסרט רק לאחר שאוטו פרמינגר אפשר לאשתו של הראשון להשתתף כניצבת במהלך הסרט.
בסרט הופיעו דיוק אלינגטון (שהלחין את פסקול הסרט) והעיתונאי יירב כאפסינאט בהופעת קמע.
הכרה ומעמד הסרט
הסרט היה מועמד לשלוש רשימות של מכון הסרטים האמריקאי; הסרטים הטובים ביותר, סרטי המתח הטובים ביותר והפסקולים הטובים ביותר. בנוסף הסרט דורג ברשימת "מאה שנים... עשרת הגדולים" במקום השביעי בקטגוריית סרטי דרמות משפטיות.
נכון לשנת 2012 הסרט זכה לדירוג של 100% באתר "Rotten Tomatoes" בהתבסס על 36 ביקורות.
דינמו מוסקבה במפעלים האירופיים
דינמו מוסקבה היא קבוצת כדורגל רוסית, שהייתה אחת הקבוצות המוצלחות בזירה האירופית בתקופת ברית המועצות. ברם, מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 ירדו מאוד יכולותיה והתואר היחיד שלה מאז התפרקות ברית המועצות הוא הזכייה בגביע הרוסי בכדורגל בעונת 1995.
כך למשל, בעונת 1971/72 דינמו הייתה קבוצת הכדורגל הסובייטית הראשונה שהצליחה להעפיל לגמר טורניר אירופי, משהעפילה למשחק הגמר של גביע אירופה למחזיקות גביע שנערך בקאמפ נואו שבברצלונה והפסידה לקבוצה הסקוטית, גלאזגו ריינג'רס, בתוצאה 3:2.
בהמשך העפילה לשלבי חצי גמר הטורניר בעונות 1978 ו-1985 אך לא הצליחה לשחזר הישג זה שוב, אם כי היה זה ההישג הגדול ביותר של קבוצה רוסית בטורנירים האירופיים, עד שצסק"א מוסקבה זכתה בגביע אופ"א בשנת 2005.
סטטיסטיקה
נכון ל-17 בספטמבר 2020:
כובשים מצטיינים
להלן השחקנים הניצבים בראש טבלת כובשי השערים במדי דינמו במפעלים האירופיים.
משלוש יוצא אחד
משלוש יוצא אחד (נקרא גם משלוש יוצא אני) היא הגרלה הנהוגה בין ילדים לצורך קביעת תור במשחק ולצרכים אחרים.
בשם ההגרלה קיימת שגיאה דקדוקית מאחר שהוא מתאר בחירה של אחד מתוך שלושה או אחת מתוך שלוש, אולם שגיאה זו נשתרשה כשם השגור בפי הילדים.
מהלך ההגרלה
ההגרלה "משלוש יוצא אחד" מתבצעת בין שלושה ילדים המסתדרים במעגל. שלושת הילדים מנפנפים ביד אחת אל פנים המעגל וקוראים בקול "משלוש יוצא אחד", "משלוש יוצא אני", או מצרפתית - "אן-דה-טרואה". כאשר נאמרת ההברה האחרונה של המשפט ("חד" או לחליפין "ני") מושיט כל ילד את כף ידו באחת משתי החלופות הבאות: גב היד מופנה כלפי מעלה (מכונה "שחור") או פנים כף היד מופנה כלפי מעלה (מכונה "לבן"). הילד הנבחר הוא זה שכף ידו מצויה בפוזיציה ייחודית (למשל "לבן" כאשר שני חבריו "שחורים" או "שחור" כאשר שני חבריו "לבנים"). אם כל הילדים מושיטים את ידם באותה הפוזיציה (כולם "שחור" או כולם "לבן") אזי אין מנצח ומתבצעת הגרלה חוזרת. אצל ילדים גדולים ומנוסים יותר הסיבוב החוזר נעשה במהירות מבלי לומר את המילים "משלוש יוצא אחד" אלא רק את המילה "אחד" שנאמרת תוך הדגשת ההברות כאשר בהברה "אֶ" מושטות הידיים בהנפה קצרה ובהברה "חד" נקבעת פוזיציית היד - "שחור" או "לבן".
הסתברויות להצלחה בהגרלה
בהנחה שכל ילד מושיט את ידו באופן אקראי בין שתי החלופות, "שחור" ו"לבן", מספר ההופעות של כל צבע מתפלג בינומית. לכן ההסתברות ששחקן מסוים יזכה או שייערך משחק חוזר שווה ל-.
תוחלת מספר הסיבובים של המשחק
כאשר משחקים n שחקנים, ההסתברות לקונפיגורציה ספציפית של הידיים היא 2^{-n}, כאשר קונפיגורציה מכילה את המידע עבור כל שחקן אם הוא "שחור" או "לבן". לכל שחקן יש שתי קונפיגורציות בהן הוא יוצא מהמשחק: הקונפיגורציה בה הוא "לבן" והשאר "שחורים", והקונפיגורציה בה הוא "שחור" והשאר "לבנים". סה"כ יש 2n קונפיגורציות כאלו, ולכן, ההסתברות שאחד השחקנים ייצא היא: . כתוחלת של משתנה מקרי גאומטרי, תוחלת מספר הסיבובים עד ששחקן כלשהו ייצא היא.
כאשר משחקים שני שחקנים, המשחק מוכרע באמצעות אבן נייר ומספריים, שם הסתברות ההכרעה שווה \frac{2}{3}, וכתוחלת משתנה מקרי גאומטרי, תוחלת מספר הסיבובים היא \frac 3 2. ולכן, תוחלת מספר הסיבובים הכולל, כשמתחילים עם m שחקנים שווה:.
שיתוף פעולה של חלק מן השחקנים
משחק זה אינו עמיד בפני שיתוף פעולה של שני שחקנים. לפיכך נחשב שיתוף פעולה כזה, הכולל תיאום בסתר בין חלק מן השחקנים, כבלתי לגיטימי בעיני הילדים:
מ-X יוצא אחד
משחקי מ-X יוצא אחד (מארבעה יוצא אחד, מחמישה יוצא אחד וכו') נפוצים פחות, מאחר שמבחינה הסתברותית, במרבית המקרים לא תהיה הכרעה. כדי לעקוף את הבעיה, משתמשים השחקנים לעיתים בסדרת משחקי "משלוש יוצא אחד", אך כדי ששיטה זו תהיה הוגנת, יש לקבוע באופן הוגן את שלושת המגרילים הראשונים, וכן את סדר המשך ההגרלות.
מֶה מֶה מֶה
גרסה נוספת של המשחק היא "מֶה מֶה מֶה", שאולי נוצרה מקיצור של "משלוש יוצא אני". בגרסה זו, כדי להכריע במצבים של בחירת k ילדים מתוך n, הילדים אומרים "בואו מֶה מֶה מֶה", מושיטים את הידיים למרכז ואומרים "מֶה מֶה מֶה מֶה מֶה מֶהההה מֶה", כשב-"מֶה" האחרון כולם מושיטים את הידיים בצד לבן או שחור (כמו במשחק המקורי). אם לא יוצא אף אחד, ממשיכים להגיד פעמיים "מֶה מֶה", כשב-"מֶה" השני מושיטים את הידיים, וכך הלאה עד שיוצא מישהו. בגרסה זו משתמשים גם כדי לבחור ילד אחד מתוך חבורה של שלושה ומעלה, וגם כדי להוציא k ילדים מתוך n. כל פעם שילד יוצא הוא עומד בצד, ושאר הילדים ממשיכים את המשחק עד שיוצאים k ילדים.
באתי לעזרת חבר
כאשר יש צורך להכריע בין שני שחקנים, בדרך כלל האחרונים שנותרו בסדרת משחקי "משלוש יוצא אחד", יש המשתמשים גם אז במשחק "משלוש יוצא אחד", כאשר שחקן עזר מצטרף למשחק. שחקן זה לא יכול לזכות, כלומר אם הוא זוכה, משחקים שוב, עד שאחד השחקנים ה"אמיתיים" זוכה. במקרה כזה מתנהל המשחק לצלילי הקריאה "לעֶזְרָיָה" (מלשון "לעזרה") או "באתי להושיט עזרה" או "באתי לעזרת חבר". לחליפין, פונים השחקנים למשחק הגרלה לזוג כדי להכריע את הגורלות, כגון אבן נייר ומספריים או זוג או פרט.
זוגיות הכל כוחות
משחקי מ-X יוצא אחד מהווים בדרך כלל שלב מקדים לתחילת משחק ילדים אחר, ונדיר כי הם מהווים משחק בפני עצמם. למשל: במשחק המיועד לזוג, אילו שניים מתוך שלושה שחקנים אפשריים ישחקו ראשונים. שימוש נוסף: במשחק שצריך להתחלק לזוגות משחקים כמו במשחק מארבעה יוצא אחד, לצלילי הקריאה "זוגיות - הכול כוחות" (הביטוי "הכל כוחות" אומר שכל תוצאה תתקבל, גם אם היא לא הוגנת) וכל משתתף פורש את כף ידו עם הפנים כלפי מעלה או מטה. חוזרים על הפעולה עד שנוצר מצב בו אין יחיד בעל צבע שונה, כלומר שניים הציגו גב יד ושניים הציגו כף יד. כל שניים שהציגו אותו מצב יד מתאגדים כזוג.
אנציקלופדיה
הגרסה "אנ-צי-קלו-פ-די-יה" של משחק מ-X יוצא אחד אינה משחק עזר אלא משחק העומד בפני עצמו, בו עושים שימוש בכך שההסתברות לבחירת אחד מן הקבוצה נמוכה. הקבוצה משחקת סיבובים של מ-X יוצא אחד שוב ושוב, עד שיוצא אחד מן הקבוצה. יחיד זה נפסל, והמשחק ממשיך עם X-1 משתתפים, עד להגעה לזוג, שאז מוכרע המשחק באמצעות אבן נייר ומספריים. ההנאה הנשאבת ממשחק זה היא גרסה של רולטה רוסית.
שמו מרובה ההברות של המשחק נובע מן הקריאה שקוראים הילדים כאשר הם מטלטלים את ידיהם לפני קבלת ההחלטה. ייתכן שלריבוי ההברות במילה יש תפקיד, השואב מתפקידו של ריבוי ההברות בשיר אן דן דינו.
יושקה פישר
יוזף (יושקה) מרטין פישר (בגרמנית: Joseph Martin (Joschka) Fischer, ; נולד ב-12 באפריל 1948) הוא פוליטיקאי גרמני, שכיהן כשר החוץ של גרמניה וכסגן הקנצלר בין השנים 1998–2005.
חייו
פישר נולד בעיר גראברון בגרמניה. משפחתו גרה כמה עשורים בהונגריה אך עזבה מיד לאחר מלחמת העולם השנייה כאשר ברית המועצות כבשה אותה מידי הנאצים. פישר עזב את הלימודים ב-1965 ועבד כשנה כצלם. ב-1967 היה פעיל בהתאגדות סטודנטים גרמנית ומצא עבודה בחברת המכוניות "אופל". הוא פוטר מעבודה זו לאחר כמה הפגנות שנערכו על-ידו, ביניהן אחת שנערכה ב־1973 ובמהלכה הכה שוטר. בשנים 1976 עד 1981 עבד כנהג מונית ואחר-כך עבד בספריית קרל מרקס בעיר פרנקפורט.
לפישר יש תואר כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה. גרוש ארבע פעמים, הוא נישא בחמישית ב-2005.
קריירה פוליטית
בשנים 1983 עד 1985 היה חבר הפרלמנט הגרמני מטעם מפלגת הירוקים הגרמנית ואף מונה לתפקיד השר לאיכות הסביבה במדינת הסה. הוא מונה שוב לתפקיד בשנת 1991 וכיהן בו עד 1994, אז שוב נבחר לתפקיד חבר פרלמנט.
בשנת 1998 הוביל את מפלגת הירוקים בבחירות ומונה על ידי קנצלר גרמניה גרהרד שרדר לתפקיד ממלא מקום ראש הממשלה ושר החוץ של גרמניה. זהו התפקיד הבכיר ביותר אליו הגיע פוליטיקאי ממפלגת הירוקים בגרמניה. אף ברוב מדינות העולם האחרות לא הגיעו פוליטיקאים ירוקים לתפקידים כה בכירים.
עמנואל קראליס
עמנואל קראליס (ביוונית: Εμμανουήλ Καραλής; נולד ב-20 באוקטובר 1999) הוא אתלט יווני, סגן אלוף אירופה באולם (איסטנבול 2023) בקפיצה במוט.
ביוגרפיה
קראליס נולד באתונה בנם של אריס ושרה ולו אחות תאומה. אביו הוא אתלט יווני שהתחרה בקרב עשר והיה שיאן יוון בענף זה, ואמו אתלטית ילידת אוגנדה שהתחרתה בקפיצה לרוחק.
ב-2015 זכה במדליית ארד באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 18 שהתקיימה בקאלי שבקולומביה בתוצאה של 5.20 מטר. ב-2016 זכה במדליית זהב באליפות אירופה עד גיל 18 בתוצאה של 5.45 מטר. באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה באותה שנה בבידגושץ' סיים במקום הרביעי בתוצאה של 5.40 מטר. במאי 2016 קבע שיא עולם עד גיל 18 שעבר גובה של 5.55 מטר.
ב-2017 סיים במקום ה-21 במוקדמות אליפות העולם באתלטיקה ובמקום ה-11 באליפות אירופה באתלטיקה באולם.
בפברואר 2018 זכה באליפות יוון באתלטיקה באולם ושבר את שיא העולם עד גיל 20 כשקבע תוצאה של 5.78 מטר, השיא נשבר שבועיים לאחר מכן על ידי ארמנד דופלנטיס. במרץ 2018 סיים במקום החמישי באליפות העולם באתלטיקה באולם בשיא אישי של 5.80 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2019 סיים במקום הרביעי בתוצאה של 5.65 מטר. באליפות אירופה עד גיל 23 שהתקיימה ביולי 2019 סיים במקום השני. באליפות העולם באתלטיקה 2019 לא העפיל לגמר.
באולימפיאדת טוקיו סיים במקום הרביעי בשיא אישי של 5.80 מטר.
בפברואר 2023 קבע שיא יוון בקפיצה לגובה באולם של 5.86 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2023 זכה במדליית כסף בתוצאה של 5.86 מטר.
דיבוב
דיבּוּב הוא תהליך של הקלטה והחלפת קולות בסרט קולנוע או טלוויזיה, לאחר סיום הפקת הסרט. השימוש הנפוץ ביותר מתייחס לשיטה להגשת תרגום הפסקול של תוכניות טלוויזיה, סרטים או קטעי וידאו.
מועצת העיר טביליסי
מועצת העיר טביליסי (בגאורגית: თბილისის საკრებულო, תבּיליסיס סַקרֶבּוּלוֹ) היא ועדה נבחרת המנהלת את ענייני העיר טביליסי, גאורגיה. היא ידועה גם כאספת טביליסי. מועצת העיר אחראית לבחירת ראש העיר של טביליסי, שלפנה הקמתה התמנתה על ידי נשיא גאורגיה.
דיבוב
תרגום זה מוגש באמצעות החלפת הפסקול המקורי בפסקול חדש שבו הדיבור הוא בשפה המקומית. בהחלפת הפסקול מנסים בדרך-כלל לשמור על נימת הקול של השחקנים המקוריים וגם להתאים את התרגום לתנועות השפתיים שלהם. בהחלפת הפסקול מנסים בדרך-כלל לשמור על האלמנטים בפסקול המקורי שאינם קשורים בדיבור, כגון צלילים ומנגינות, אך לפעמים מחליפים גם חלק מהם.
מועצת העיר טביליסי
הרכב המועצה
חברי מועצת העיר נבחרים באמצעות שיטות בחירה מעורבות. מתוך 37 המושבים במועצה, 25 נבחרים באמצעות בחירות ישירות, מדי ארבע שנים, ברבעים המקומיים. יתר 12 המושבים נבחרים על ידי המפלגות הפוליטיות על פי חלקן היחסי של המפלגות. ישיבות המועצה מתקיימות מדי שלושה חודשים. הבחירות האחרונות נערכו ב-5 באוקטובר 2006 וחברי המועצה הנבחרים יכהנו עד לאוקטובר 2010. ברוב הקולות זכתה מפלגת השלטון בגאורגיה, התנועה הלאומית המאוחדת, ובראשה גיגי אוגולאווה, שהוא ראש העיר המכהן של טביליסי כיום, עם 66.53% מהקולות - 24 מושבים, המפלגה הרפובליקנית של גאורגיה עם 12.04% מהקולות, מפלגתה העבודה הגאורגית עם 10.65% מהקולות והאופוזיציונרים הימנים זכו ב-6.02% מהקולות. ליושב ראש מועצת נתמנה זַאַל (סוסו) בֶּגאשווילי, תפקיד בו כיהן גם נשיא גאורגיה, מיכאיל סאקשווילי מינואר 2002 ועד לינואר 2004.
דיבוב
יש המשבשים את שם בעלי המקצוע באומרם "מדובבים" (בתנועת O ובבי"ת רפה), אף שהצורה הנכונה היא "מדַבְּבים". מדוֹבֵב הוא אדם הגורם למישהו אחר לספר את סיפורו, למשל אדם המפתה עציר או אסיר להתוודות על פשע, ובכך מסייע להפללתו – ואילו "מדבב" מוצאו מן הפועל האנגלי "to dub", שפירושו שכפול פסקול.
מועצת העיר טביליסי
הרכב המועצה
ארבעה מתוך חברי המועצה הן נשים, כולם ממפלגת השלטון הגאורגית, התנועה הלאומית המאוחדת.
דיבוב
לעומת ישראל בה הדיבוב נעשה בעיקר לסרטים לילדים, במדינות רבות באירופה, באמריקה הלטינית ובאסיה הדיבוב נעשה גם לסרטים שנועדו לקהל בוגר.
מועצת העיר טביליסי
סמכויות
למועצת העיר יש את הסמכות לאשר את תקציב העיר וכל השינויים המתחייבים מכך, למנות ראש עיר ולקבוע את המיסים המקומיים. ראש העיר ופקידים אחרים אחראים כלפי מועצת העיר ויכולים להיות מוחלפים על ידי רוב מיוחד (גדול יותר מ-50%) של המועצה.