cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תמרון מעבר ירחי
במקרים מסוימים ניתן לתכנן תמרון TLI כך שהחללית תבצע "לופ" סביב הירח ותחזור לכדור הארץ. מסלול זה נקרא "מסלול חזרה חופשית", והוא מאפשר לשלוח חללית להקיף את הירח ולחזור לכדור הארץ בעזרת בעירת מנוע יחידה (זאת שמוציאה אותה ממסלול כדור הארץ אל עבר הירח). אפשרות מסלול החזרה החופשית מוסיפה משנה בטיחות למשימות מאוישות המשוגרות אל הירח. מסלול זה אכן שימש את משימת אפולו 13 שנתקלה בקשיים במהלך טיסתה אל הירח באפריל 1970, והשתמשה במסלול החזרה החופשית על מנת לחזור לכדור הארץ.
החללית הראשונה שהשלימה בהצלחה תמרון TLI היא הגשושית הסובייטית לונה 1, ב-2 בינואר 1959. החללית המאוישת הראשונה שהשלימה את התמרון, ובכך הפכה לחללית המאוישת הראשונה שעזבה את שדה הכבידה של כדור הארץ, הייתה החללית אפולו 8 האמריקאית, ב-21 בדצמבר 1968.
הגשושית בראשית הגיעה לירח בצורה זו.
שמחה שולמן
שמחה שולמן (תרי"ט, 1859 - תש"ה, 1944) היה איש ציבור בצפת במחצית הראשונה של המאה ה-20, מייסד ומזכיר חברת "בני ציון", מייסד ומנהל "בית מושב זקנים הכללי" בעיר. נשיא "בני ברית" בצפת.
ביוגרפיה
נולד בטבריה, בנו של אריה לייב שולמן ואחיו של שמואל שולמאן. קיבל חינוך תורני. נישא לפרומה, בתו של אברהם רוטנברג, סופר סת"ם שעלה מוורשה לארץ ישראל והתיישב בצפת. למד אצל חותנו את מלאכת הסת"ם ובמשך תקופה עסק בה לפרנסתו. כעבור זמן התמנה למזכיר בכולל ז'יטומיר.
בשנת 1897 ייסד בצפת את חברת "בני ציון", שעסקה בארגון התיישבות של יהודים מהארץ ומחו"ל על אדמות הג'יפתליק (קרקעות שנרשמו על שמו של הסולטאן הטורקי ואינן ניתנות למכירה) ושימש מזכיר החברה. בשנת 1933 הוא מכר 200 דונם בקרקעות שבראשותו לשרה אדלר לוי.
בשנת 1901 יזם וייסד את "בית מושב הזקנים הכללי" לצפת והגליל, וניהל אותו במשך למעלה מארבעים שנה, עד מותו.
היה ממייסדי "בני ברית" בצפת והיה נשיאה במשך שנים רבות. בסוף ימיו מסר את הנשיאות לדוד שוב והוא נשאר סגן נשיא.
השתתף בייסוד בית הספר הראשון לבנות בצפת. היה ממייסדי סניף "המכבים הקדמונים" ויושב ראש שלו, כמו כן היה ממייסדי חברת "צופיה" לפיתוח הר כנען ויושב הראש שלה.
פרסם מאמרים עיתוני התקופה "הצפירה" ו"המליץ".
נמנה עם קבוצת רבני וראשי היישוב בצפת שהשתתפו בהכתרת הרב צבי פסח פרנק כרבה של ירושלים וחתמו על מכתב הברכה לרגל מינויו.
ריכרד
{{פירושונים| ריכרד (בגרמנית: Richard) הוא שם גרמני, שנגזר מהמילים Ric ("מלך") ו-Hard ("חזק" או "כביר").
ראו גם
}}
עומר אל-עלמה
עומר סֻלְטָאן אַל-עֻלַמָא (בערבית: عمر سلطان العلماء) הוא השר לבינה מלאכותית באיחוד האמירויות הערביות. הוא מונה באוקטובר 2017 על ידי מי שהיה סגן הנשיא וראש הממשלה של איחוד האמירויות ושליט דובאי, השייח' מוחמד בן ראשד אאל מכתום. איחוד האמירויות הייתה המדינה הראשונה שמינתה שר לאינטליגנציה מלאכותית.
קריירה
תחומי האחריות של אל-עלמה כשר לבינה מלאכותית כוללים יצירה וטיפוח מאמצים בינלאומיים בניהול אחראי של בינה מלאכותית ומשקף את החזון של איחוד האמירויות הערביות לגבי שימוש אתי בבינה מלאכותית.
לפני תפקידו כשר, עבד אל-עלמה במספר מגזרים, כולל מגזר הבנקאות, טלקומוניקציה, ארגונים פרטיים וממשל. משנת 2012 ועד 2014, היה חבר אל-עלמה בתכנון התאגידי במשרד ראש הממשלה של איחוד האמירויות. מנובמבר 2015 עד נובמבר 2016, הוא היה סגן ראש משרד השר במשרד ראש הממשלה של איחוד האמירויות. בין דצמבר 2015 לאוקטובר 2017, הוא היה המזכיר הכללי של הארגון העולמי לרחפנים. בנובמבר 2017 הוא מונה לסגן המנהל של קרן Dubai Future Foundation.
במהלך עבודתו במחלקת העתיד במשרד לענייני הממשלה והעתיד, השתתף אל-עלמה בפיתוח אסטרטגיית המאה של איחוד האמירויות הערביות לשנת 2071. הוא גם השתתף בפיתוח אסטרטגיית המהפכה התעשייתית הרביעית של איחוד האמירויות, שמטרתה הייתה לקדם את מעמדה של איחוד האמירויות כמרכז עולמי של המהפכה התעשייתית הרביעית ולפתח כלכלה לאומית המבוססת על ידע, חדשנות וטכנולוגיות עתידיות. לפני מינויו, הוא עבד על פיתוח אסטרטגיית הבינה המלאכותית של איחוד האמירויות.
חברויות
בנובמבר 2017, אל עולמה מונה לחבר במועת "עיצוב העתיד של הכלכלה והחברה הדיגיטלית" (קבוצת עבודה), והוא לוקח חלק בפורום הכלכלי העולמי (WEF) - בדאבוס.
אסטרטגיית איחוד האמירויות לבינה מלאכותית
באוקטובר 2017 השיקה ממשלת איחוד האמירויות את "אסטרטגיית הבינה המלאכותית של איחוד האמירויות". הנוגעת בתחומי החינוך, התחבורה, האנרגיה, החלל והטכנולוגיה.
מחנה קיץ ראשון של AI
ב-1 ביולי 2018, חנך אל-עלמה את מחנה הקיץ הראשון של איחוד האמירויות הערביות.
מרטן טרומפ
מרטן הארפרטסזון טרומפ (בהולנדית: Maarten Harpertszoon Tromp; 23 באפריל 1598, בריל - 10 באוגוסט 1653, סכוונינגן) היה אדמירל הולנדי בולט שלקח חלק בקרבות הימיים במהלך המרד ההולנדי ומלחמת הולנד-אנגליה הראשונה. נהרג במהלך קרב סכוונינגן.
חיים מוקדמים
טרומפ נולד בעיר בריל שברפובליקה ההולנדית ב-23 באפריל שנת 1598. אביו, הארפרט מארטנס (Harpert Maartensz) היה רב חובל של ספינה בשם "Olifantstromp" והשם "tromp" ככל הנראה נגזר משם הספינה. השם מופיע במסמכים רשמיים החל משנת 1607. אמו, שימש ככובסת, וכך הוסיפה להכנסת המשפחה. בגיל תשע, טרומפ הצעיר יצא לים עם אביו. הוא היה על שייטת שחיפתה על הצי ההולנדי, שנלחם נגד הצי הספרדי בקרב גיברלטר בשנת 1607.
בשנת 1610 אורגן מחדש הצי ההולנדי ואביו של טרומפ סולק מהצי. הוא הפך להיות סוחר, וטרומפ התלווה אליו במסעותיו. אותה שנה, היו הספינות של אביו בדרכן לגינאה, כאשר הותקפו בידי שבע ספינות בפיקודו של הפיראט האנגלי פטר איסטון. במהלך הקרב, מת אביו של טרומפ לנגד עיניו על ידי פגז של תותח. על פי האגדה, הוא זעק אל המלחים שרצו להיכנע "האינכם רוצים לנקום את מות אבי?" ועודד אותם להמשיך להילחם. הנער בן ה-12 נחטף בידי הפיראטים, והיה אמור להימכר בשוק העבדים של סלא. לאחר שנתיים איסטון ריחם עליו והורה לשחרר אותו.
כדי לפרנס את אמו האלמנה ושלוש אחיותיו, החל טרומפ לעבוד במספנה ברוטרדם. בגיל 19 יצא שוב לים, וזמן מה שרת בצי ההולנדי. לאחר מכן עזב את הצי והצטרף לספינת סוחר. בשנת 1621 הספינה שעליה שרת נלכדה בידי שודדי ים ברברים, מתוניס. הוא הוחזק בתוניס כעבד עד גיל 24, ועד אז כה הרשים את הביי של תוניס ואת הקורסר האנגלי ג'ון וורד שפעל בשירותו, בכישורי התותחנות והניווט שלו, עד שהביי הציע לו משרה בצי שלו. טרומפ סירב, מה שעוד יותר הרשים את הביי, ששחרר אותו לחופשי.
קרבות נגד הפיראטים
ביולי 1662, טרומפ הצטרף לצי ההולנדי כלוטננט. הוא הוצב באדמירליות של רוטרדם. ב-7 במאי 1624 הוא נישא לבתו של סוחר, והפך לקפטן של "סנט אנטוניוס", יאכטת שליחויות מהירה. הוא הצטיין לראשונה בשנת 1629 תחת לוטננט-אדמירל פיט פיטרסזון היינס, במהלך קרב נגד ה"דנקירקרים" (Dunkirkers), פריבטירים יעילים מאוד שפעלו בשירות ממלכת ספרד. טרומפ שימש אז כקפטן הדגל של הספינה "Vliegende Groene Draeck", שעליה שירת גם היינס. הם ניסו ליירט משט של שלוש ספינות שודדים באזור אוסטנדה, והיינס הפליגה בכוונה תחילה בין שתי ספינות אויב והפגיז את שתיהן בתותחים. הקרב הסתיים בניצחון, אולם במהלכו היינס נפגע בכתפו ומאוחר יותר מת מפצעיו.
בשנת 1634, אשתו הראשונה מתה, והוא עזב את הצי במפח נפש. הוא הפך לדיאקון, וב-12 בספטמבר של אותה שנה נישא בשנית לבתו של גובה מיסים מבריל.
המלחמה נגד ספרד
בשנת 1637, הודחו מתפקידם בעקבות רשלנות פיליפס ואן דורפ וקצינים נוספים, והסטאדהאודר לחץ על טרומפ לחזור לשירות. הוא קודם לדרגת לוטננט-אדמירל, ולמרות שרשמית היה כפוף לסטאדהאודר, הרי שבפועל הוא היה המפקד דה פקטו של הצי. הוא הטיל הסגר על נמל דנקירק, ובהמשך כבש אותו. בשנת 1639, הוא לחם במסגרת המרד ההולנדי נגד האימפריה הספרדית. השייטת שלו כללה 23 ספינות, והוא קיבל הוראה לפקח על הצי הספרדי באזור תעלת למאנש, וכן להטריד ולעכב אותו, אך לא להיכנס לקרב עמו. טרומפ חילק את השייטת שלו לשלוש, כשהחלק שלו כולל רק 12 ספינות. הוא עגן ליד קאלה.
ב-11 בספטמבר הופיע הצי הספרדי שכלל בין 51 ל-75 ספינות, אל תעלת למאנש. מספינה אנגלית, הם למדו כבדרך אגב שטרומפ עוגן בקאלה. ב-16 בספטמבר, הבחין האדמירל הספרדי אנטוניו דה אוקנדו ב-12 הספינות של טרומפ. טרומפ שלח את אחת מספינותיו כדי לקרוא לשאר השייטות, מה שהותיר אותו עם 11 ספינות. אוקנדו לא יכל להתאפק, ושלח את ציו לקרב מול טרומפ. הפיקוד הספרדי היה משובש, ואוקנדו התרכז בעיקר בתפיסת ספינת הדגל של טרומפ "אמיליה". הניסיון לכתר את ההולנדים נכשל, ולמרות העליונות המספרית הבולטת שממנה נהנו הספרדים, הצליח טרומפ לרתק אותם במשך שלוש שעות, כשהוא מאבד רק ספינה אחת. הארטילריה הספרדית הייתה לא יעילה, והסבה נזק מועט. עם זאת, הצלפים על הסיפונים הספרדיים הסבו נזק רב למלחים ההולנדיים. עד הצהריים, הגיעו שש ספינות הולנדיות נוספות, מגדילות בכך את הצי של טרומפ ל-16 ספינות. טרומפ עמד בפני כניעה, אלא שאז שינו הספרדים את המערך, מאפשרים לו לסגת.
הספרדים נסוגו אל הדאונס, בעוד טרומפ קיבל עוד ועוד תגבורות, עד סוף אוקטובר כלל הצי שלו למעלה מ-95 ספינות. הוא פיקח באופן הדוק על הצי הספרדי, ולא היסס לעצור אף ספינות של מעצמות אחרות שהיו חשודות בעיניו כספינות ספרדיות במסווה. על פי האגדה, הוא אף שלח לספרדים חומרי בנייה כדי שיוכלו להשלים בהקדם האפשרי את התיקונים בספינותיהם ויוכלו לצאת לקרב במהירות האפשרית. ב-21 באוקטובר 1639, הצי הספרדי ניסה לפרוץ את ההסגר ההולנדי. על פי מקורות הולנדיים, כלל הכוח כ-53 ספינות, בעוד על פי מקורות ספרדיים הוא כלל רק 38 ספינות. כאשר ניסו הספרדים לצאת, תקפו אותם ההולנדים, והסבו להם אבדות כבדות (המספר המדויק שנוי במחלוקת). הקרב, שזכה לכינוי "קרב הדאונס" הביא לחורבן הכוח הימי הספרדי באזור פלנדריה.
המלחמה נגד אנגליה
לאחר חקיקת חוקי הסחר הימי (Navigation Acts), שהטילו הגבלות על הסחר וההובלה הימית לאנגליה ובמסגרתם נדרשו העוברים בתעלת למאנש לשלם 10% ממרכולתם כמס וכן להצדיע לאוניות המלחמה האנגליות, חוקים שההולנדים לא היו מוכנים לציית להם. נשלח לאנגליה בחודש דצמבר 1651 שגריר מיוחד, שדרש ביטול החוק. בעוד שהדיונים נערכים בלונדון, בית המחוקקים ההולנדי (State-General) החליט על גיוס צי של כ-150 אוניות מלחמה להגן על דרך הסחר במיצרי גיברלטר, והוחלט שטרומפ יהיה מפקד הצי הזה.
במרץ 1652 בית המחוקקים פנה לטרומפ בשאלה כיצד יש לפרוס אסטרטגית את הצי, שזה אך הוחל בגיוסו. טרומפ הציע להקים צי ראשי שייערך בים הצפוני, שיוכל לתצפת על הצי האנגלי ויתקיף אותו לכשתוכרז מלחמה. מנגד, מועצת המדינה האנגלית הורתה לרוברט בלייק, אלוף הימים האנגלי (General-at-Sea) ליירט ולעצור את שיירת אוניות חברת הודו המזרחית ההולנדית, שהייתה אמורה להגיע בקיץ (יולי-ספטמבר) וכן לשבש את דיג ההרינג ההולנדי בים הצפוני ולהתקיף את השיירות לים הבלטי, במילים אחרות, היעד היה הסחר ההולנדי ולא אוניות הקרב. בעוד שכוונתו של טרומפ הייתה לפגוע ולחבל בצי האנגלי עד שזה יאפשר את מעבר אוניות הסחר בתעלת למאנש.
המסע החל בתעלה האנגלית בקיץ 1652 ומנע עריכת חיפושים באוניות ההולנדיות. צעד זה התפרש באנגליה כהפרה או כאיום על הריבונות במימיהם. ההתנגשות הבלתי נמנעת התרחשה ליד דובר במאי 1652 בין בלייק וטרומפ. בהתנגשות זו אבדו להולנדים 2 אוניות בעוד שלאנגלים אף לא אחת אולם ההולנדים הצליחו במשימתם והיא להעביר בשלום את שיירת ספינות הסוחר. ביוני שלח בית המחוקקים את הפקיד הבכיר אדריאן פאו (Pauw) (סמכויותיו היו כשל ראש ממשלה בימינו) לניסיון אחרון להגיע לעמק השווה אולם הניסיון כשל וכחודש לאחר מכן פרצה המלחמה בכל עוזה. פאו עצמו התבטא בפסימיות: "האנגלים עומדים לתקוף הר של זהב, בעוד אנו עומדים לתקוף הר של פלדה."
ב־30 במרץ 1651, הגיע טרומפ לאיי סילי כדי לדרוש פיצויים מהצי המלכותי על הנזקים שנגרמו לספינות ההולנדיות ולמטען שנשאו. על פי זכרונותיו של וויטלוק, מכתב מתאריך 17 באפריל 1651 מסביר: "טרומפ הגיע לארמון פנדניס וסיפר שהיה בסילי ודרש פיצויים על הנזקים שנגרמו לספינות ההולנדיות ולמטענן, ומשלא קיבל תשובה מספקת, השתמש בסמכותו כדי להכריז עליהם מלחמה." באותה תקופה איי סילי היו למעשה נפרדים מאנגליה עצמה, ועל כן המלחמה הוכרזה בנפרד על אנגליה ועל איי סילי. כך, במקביל לפריצת מלחמת הולנד-אנגליה הראשונה, נפתחה מלחמת הולנד-איי סילי, הלא היא מלחמת שלוש מאות שלושים וחמש השנים. המלחמה החלה בקיץ. בקרב הראשון ב-15 ביולי 1652 טרומפ הוביל את כוחותיו כנגד המפקד האנגלי ג'ורג' אייסקיו בראש 21 אוניות קרב. אייסקיו נסוג מפניו ועגן בדאונס. טרומפ הגיע לדאונס ב-20 ביולי אולם כשהתכונן להתקיף בראש כח של 100 ספינות שככה הרוח ואחר הפכה לדרומית, מה שמנע מטרומפ לחדור למעגן. טרומפ המשיך צפונה ונתקל בבלייק ב-4 באוגוסט. אולם סערה שפרצה למשך יומיים, פיזרה את ספינותיו. אבדותיו של טרומפ היו כבדות משל בלייק: 11 ספינות-קרב, 4 ספינות-אש וגאליוט אחת טבעו וספינות אחרות ניזוקו. טרומפ הוחלף במיכיל דה-רויטר, ולאחר שגם זה נכשל, מונה כמצביא אויבו הוותיק של טרומפ, ויט דה-ויט', אשר בשל שמו כונה "ויט הכפול" (Double With). ויט' נתקל בקשיים באיוש ובשיפוץ ספינותיו. למרות זאת הפליג בראש הצי והתרברב: "אני אביא בשמחה את הצי לאויב והשטן כבר יסיים זאת בהצלחה". עמדו לרשותו כ-60 אוניות מלחמה וב-28 בספטמבר נפגשו הציים. יום קודם לכן רצה דה-ויט לקבוע את מושבו באוניית הדגל של טרומפ, אולם הצוות סירב לקבלו והוא נאלץ לעלות על אונייה אחרת "הנסיך וילם" בת 45 תותחים. שם הוא פגש בקפטיין בן 70, הנווט וחלק מהקצינים שתויים ורוב אנשי הצוות חולים.
חוסר המשמעת בצי, וחוסר האהדה של ויט' בקרב המלחים, גרמו לכך שטרומפ הוחזר במהירות לפקד על הצי ההולנדי. האנגלים החליטו לנצל את תקופת החורף, שהסערות שכיחות בה, לארגון מחדש של הצי אולם טרומפ לא טמן ידו בצלחת. הוא יצא ללוות שיירה של 450 אוניות סוחר בדרום התעלה, שפניהן לצרפת, לספרד ולים התיכון. כשנודע לטרומפ שבלייק נמצא בדאונס בראש כ-40 ספינות מפרש הוא עזב את השיירה המסורבלת בראש 73 אוניות קרב וספינות-עזר. בצהרי ה-30 בנובמבר נפגשו הציים אולם סערה שפרצה מנעה את התפתחות הקרב. למחרת, החל הקרב במים העמוקים מול דובר. בקרב בלייק נפצע קשה ונאלץ לסגת. לאנגלים אבדו 6 ספינות (3 טבעו, 1 עלתה באש ו-2 נשבו) לעומת אונייה הולנדית אחת בלבד. השיירה ההולנדית עברה בשלום וטרומפ, בחוזרו הביתה, קשר מטאטא לתורן לאות כי טאטא את הים מכל אויב. ומאז זה הסימן המקובל לניצחון ימי, עד לימינו אנו.
המוות
ב-18 בפברואר 1653, הוביל את טרומפ את הצי לקרב פורטלנד, אשר נמשך עד 20 בו. מבחינה טקטית הקרב נגמר בניצחון אנגלי, אולם מבחינה אסטרטגית הולנד הצליחה במשימתה והיא העברת שיירת אוניות הסחר ליעדן (באותם זמנים, היה זה אך טבעי שחלק מהאוניות יאבדו תוך כדי הפלגתן, לכן האבדות שהסבו האנגלים, נראו או התקבלו כחלק "טבעי" מהמשימה). ההתנגשות הבאה ארעה כשלושה חודשים לאחר קרב פורטלנד וכונתה קרב גברד. טרומפ יצא וירה על דובר וביצוריה, כאשר לא היה במשימת ליווי. האנגלים הזרימו לאזור עוד ועוד אוניות, ההולנדים לא הצליחו לעמוד מול האנגלים ואיבדו 25 אוניות וכ-1,500 איש. תוך כדי הקרב, פוצץ טרומפ את אונייתו על מלחיה והפושטים האנגליים ובדרך פלא שרד.
ב-30 ביולי יצא טרומפ מפליסינגן בראש כוח של 95 אוניות, בעוד דה-ויט' יצא בראש כוח של 30 אוניות מאמסטרדם. הם איחדו את כוחותיהם לצי בן 125 אוניות קרב. ההתנגשות ארעה במימי סכוונינגן מול כוח בסדר גודל דומה בפיקודו של ג'ורג' מונק. הכוחות שייטו במקביל וירו אלה באלה מטווחים קרובים. לא רק בתותחים ירו אלא גם ברובים. באש זו נפגע טרומפ ומת. לאורך כל הקרב מותו נשמר בסוד, כדי לשמור על המורל הגבוה של ההולנדים. על אף זאת, הסתיים הקרב בהפסד הולנדי. לאחר מותו נאמר על הצי ההולנדי "מהו צי לא נשמה?".
מורשתו
למרות הסכם השלום, המלחמה שטרומפ הכריז בשם הולנד על איי-סילי, פשוט נשכחה. ובהיעדר הסכם שלום, היא נמשכה. בשנת 1985, רוי דונקאן, היסטוריון ויושב ראש המועצה של איי סילי, כתב בקשה לשגרירות הולנד בלונדון לסיים את המיתוס שהאיים עדיין במלחמה עם הולנד. צוות השגרירות בדק את הנושא ומצא שאכן המיתוס הוא נכון ודונקאן הזמין את השגריר יונקר ריין היידקופר לבקר באיים ולחתום על הסכם שלום. השלום הוכרז ב-17 באפריל 1986, 335 שנים לאחר הכרזת המלחמה.
בנו השני מאשתו הראשונה, קורנליס טרומפ, נודע גם הוא כאדמירל מוכשר בצי ההולנדי. בית האחוזה שלו, ידוע עד היום בשם "טרומפנבורג" (Trompenburgh).
יונה יגול
יונה יגול (גולדברג) (26 באוגוסט 1911 – 2 בפברואר 1980) היה פעיל ציוני, איש האיגוד מקצועי, מחלוצי רעיון הדמוקרטיה התעשייתית בישראל, עיתונאי ופובליציסט בעיתוני תנועת העבודה השונים וביטאוניה. יגול היה פעיל בתנועת הנוער גורדוניה, חבר קיבוץ דגניה ב', פעיל בהנהגת חבר הקבוצות, חבר מרכז מפא"י ופעיל במוסדות המפלגה וחבר הוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית בארץ ישראל.
ביוגרפיה
יונה יגול נולד בעיר לודג' שבפולין בשנת 1911. בעיר שכנה הקהילה היהודית השנייה בגודלה בפולין בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. ליגול היו שני אחים ואחות. מגיל צעיר היה חניך ומדריך בתנועת הנוער הציונית עממית חלוצית גורדוניה. החל משנת 1931 החל בפעילות בהנהגה הראשית של התנועה. למרות העובדה שלרוב היו אלה חברי ההנהגה של התנועות הציוניות בגולה הראשונים לעלות לארץ התבקש יגול להשהות את עלייתו ארצה בשנתיים על מנת להישאר לרכז ולהוביל את התנועה בשנים הקשות טרום מלחמת העולם השנייה. בשנים אלו הדריך גרעיני הכשרה של חברי התנועה הצעירים לקראת עלייתם ארצה במסגרת ארגון החלוץ. במהלך מילוי תפקיד זה היה שותף לוויכוח ומאבק גדול שהתנהל בנושא זה באותן שנים. ליבת הוויכוח נסובה בדבר השתייכותם של חברי התנועה ל"החלוץ" (ארגון ההכשרה) או לתנועת גורדוניה (תנועת האם). יגול השתתף בוועידות שונות רבות וכיהן בתפקידים שונים במסגרת מזכירות התנועה. במסגרת פעילות זו הוציא חומרי הדרכה שונים והשתתף במאמץ לגייס ולמצוא כיוונים שונים לקהילה המחפשת פתרונים לאנטישמיות ההולכת וגוברת.
עלייה לארץ ישראל
עם עלייתו ארצה בשנת 1935 הצטרף יחד עם אשתו צביה (צסיה) לקבוצת דגניה ב'. יגול היה חבר דגניה ב' בשנים 1935-1955. במסגרת חברותו בקיבוץ עבד בענפיו השונים של הקיבוץ לצד פעילותו במסגרת מוסדות התנועה הקיבוצית - חבר הקבוצות. בין היתר השתתף בקרב על הדגניות בעת ההתקפה הסורית במלחמת העצמאות. לאחר מכן עבר להתגורר בתל אביב. עם פרישתו לגמלאות התמקד יגול בכתיבה ספרותית ופובליציסטית. ברבות השנים כתב ארבעה ספרים.
פעילות במסגרת מפא"י
יגול היה פעיל במסגרת מפלגת מפא"י אשר הייתה בתקופתו המפלגה המרכזית ובעלת מוטת ההשפעה הנרחבת ביותר הן בקרב הזרם הפועלי על אגפיו השונים והן במדינת ישראל. יגול נמנה עם ציבור הפעילים המרכזיים במוסדותיה השונים של מפא"י והיה שליחה לפעילויות ציבוריות ופוליטיות שונות (כגון כנסי הסברה, ארגון עולים ועוד). יגול היה חבר במרכז מפא"י בשנות הסערה של הקמת מדינת ישראל הצעירה. נוסף על כך יגול הקים חוג רעיוני ע"ש משה שרת במפלגה.
תנועת "מן היסוד" - תנועה לחידוש תנועת העבודה
בשנות ה-60 סערה המפלגה במיני פרשיות אשר במרכזן עמדו מאבקים דוריים ורעיוניים שונים. את שיאם של מאבקים אלו היוותה פרשת הדחת פנחס לבון ממשרד הביטחון בשנת 1954 ומראשות ההסתדרות בשנת 1961. יגול אשר היה מקורב ללבון היה בין קבוצת חברי מפלגה ממקורבי לבון אשר ייסדו את תנועת "מן היסוד" במפלגה. הם קראו להתחדשות רעיונית ולחזרה אל ערכי היסוד של תנועת העבודה, בין היתר באמצעות הגדלת עצמאותה של ההסתדרות תוך שמירת קשר מאוזן עם מוסדות המפלגה, חיזוק חברת העובדים, הגברת הדמוקרטיזציה במפא"י ואיחוד מפלגות הפועלים השונות.
פעילות במסגרת הסתדרות העובדים הכללית
החל משנת 1955 ועד לפרישתו לפנסיה עבד יגול בוועד הפועל של ההסתדרות הכללית בשורת תפקידים. במסגרת ההסתדרות היה מחזיק תיק הימאים בשעתו הסוערת של תיק זה בשנות השישים. כמו כן היה מחלוצי רעיון הדמוקרטיה התעשייתית בישראל ואף כיהן כראש האגף לדמוקרטיה תעשייתית בהסתדרות. בהמשך מילא תפקידים נוספים בעיקר במסגרת האגף לאיגוד המקצועי. בעבודתו שיתף פעולה עם פנחס לבון, אהרון בקר ויצחק בן אהרון וירוחם משל שכיהנו כמזכירי ההסתדרות.
עבודתו כעיתונאי בישראל
ליונה יגול פעילות ענפה בתחום העיתונות העברית ובעיקר בין עיתוני ובטאוני תנועת העבודה. במשך עשרות שנים כתב בעיתון דבר. בין יתר תפקידיו בעיתון זה כיהן כשליח העיתון לארצות הברית ולאנגליה. בנוסף כיהן גם כעורך "הדור", עיתון הצהריים המפלגתי של מפא"י. כתב מאמרים רבים והשתתף בכתיבה גם בביטאון "המשק השיתופי" בישראל בהוצאת חברת העובדים. שימש ככתב אורח בעיתונות המוכוונת לעולים, בעיקר בביטאון "האומר" מבית דבר. יגול כתב רבות גם לכתב העת שדמות של התנועה הקיבוצית ובשנות ה-70 כתב מאמרי אורח רבים בעיתון מעריב.
שליחותו בחו"ל
שלוש פעמים היה יגול שליח בחו"ל. היו אלה שליחויות בהן מילא כמה תפקידים חשובים. בשנים 1945-1947 היה שליח ההסתדרות הציונית וכתב עיתון דבר בארצות הברית. כך גם קנה לו את שם משפחתו החדש עקב היותו שליח המדינה העברית הטרייה. השתתף במאבק היהודים להכרעה באו"ם לטובת תוכנית החלוקה. בשנים 1952-1953 היה שליח "החלוץ", ההסתדרות ועיתון דבר לאנגליה. בשנים 1972-1975 כיהן כשליח ההסתדרות לבריסל במשרדי ארגוני העובדים הבין-לאומיים.
יגול נפטר בפברואר 1980 ונקבר בבית הקברות בקיבוץ דגניה ב'.
מאט ג'פריס
וולטר מתיו ג'פריס (באנגלית: Matt Jefferies; 12 באוגוסט 1921 - 21 ביולי 2003), שנודע בשם מאט ג'פריס, היה מעצב כלי תעופה אמריקאיים, מעצב תפאורות וסופר. נודע בעיקר בזכות העיצוב המקורי של ספינת החלל אנטרפרייז לסדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית.
איבון גאורגי
איבון גאורגי (29 באוקטובר 1903 – 25 בינואר 1975) הייתה רקדנית, כוריאוגרפית ומנהלת בלט גרמנייה. היא נודעה בכישרונות הקומיים שלה, וביכולת קפיצה יוצאת דופן. בתפקידיה השונים, הייתה דמות משפיעה בתחום המחול במשך עשרות שנים.
חייה
גאורגי נולדה בלייפציג, גרמניה ב־29 באוקטובר 1903. רק בגיל 17 החלה הכשרה רשמית במחול, לאחר ש"התגלתה" במהלך הופעת פנטומימה בבית של חברתה, קתה ניקיש, בתו של המנצח ארתור ניקיש. אף על פי שלבקשת הוריה החלה בלימודי ספרנות, כשרון התנועה שלה היה כה בולט עד שהתאפשר לה ללמוד במקביל גם התעמלות קצבית אצל אגתֶה שלזינגר בלייפציג. זמן קצר אחר כך חזתה גאורגי בהופעה של מרי ויגמן, ונפעמה כל כך, עד שהחליטה להקדיש את חייה למחול. היא החלה ללמוד בבית הספר של אמיל דלקרוז בהלראו בשנת 1920, ולאחר מכן בבית הספר של ויגמן בדרזדן משנת 1921. יחד עם גרט פאלוקה והאניה הולם, הייתה גאורגי אחת התלמידות הידועות ביותר של מרי ויגמן ורוברט גרגי.
גאורגי הלכה לעולמה בהאנובר.
הקבינט של ארצות הברית בממשל אנדרו ג'ונסון
הקבינט של ארצות הברית בממשל אנדרו ג'ונסון כיהן במשך פחות מתקופת כהונה נשיאותית אחת, החל מה-15 באפריל 1865, היום שבו החליף ג'ונסון כנשיא את קודמו לינקולן שנרצח, ועד סיום כהונת ג'ונסון ב-4 במרץ 1869.
ג'ונסון הקים קבינט שכלל בראשיתו את כל שבעת האישים שכיהנו בקבינט של קודמו עד למותו.
הרכב הקבינט
הקבינט כלל שבעה בעלי תפקידים וכיהנו בו 13 אישים, כולם גברים. שלושה מהם - מזכיר המדינה, מזכיר האוצר ומזכיר הצי - כיהנו בו במשך כל תקופת נשיאותו של ג'ונסון.
MBK (מרכז קניות)
MBK הוא מרכז קניות נרחב בבנגקוק, תאילנד. הקניון ממוקם במחוז פתום וואן, בצומת הרחובות "ראמה הראשון" ו"פאיה תאי". הקניון קרוב לסיאם סקוור, אליו ניתן להגיע מהקומה השנייה באמצעות גשר להולכי רגל. בקניון שמונה קומות, המכילות בערך 2,000 חנויות ומסעדות ביניהם חנות כלבו בבעלות תאגיד טוקיוּ.
ב-MBK מבקרים מדי יום כ-100,000 אנשים, כחצי מהמבקרים במתחם הם בני נוער תאילנדים וכשליש מהם הם תיירים.
קניון ה-MBK פופולרי בקרב התיירים, למרות שרוב הקונים הם תושבי בנגקוק. הקניון מקושר לסיאם דיסקברי ולמרכז הקניות סיאם פרגון באמצעות גשר להולכי רגל.
כאשר נפתח ב-1985 היה MBK הקניון הגדול ביותר באסיה. הקניון נבנה על קרקע שהושכרה מאוניברסיטת צ'ולאלונגקון. השכירות חודשה בשנת 2002. MBK נקרא על שם הורי המפתח "Sirichai Bulakul", "מה" ו"בון קרונג". בקומת הקרקע מוצבים פסלי ההורים.
Steal the Show
Steal the Show הוא סינגל של הזמר-יוצר האמריקאי, לאוב, שיצא ב-2 ביוני 2023 בהוצאת חברת התקליטים וולט דיסני רקורדס, כחלק מהפסקול של סרט הקולנוע "אלמנטלי". השיר הולחן על ידי לאוב ומייקל מטושיץ', ונכתב והופק על ידי לאוב ותומאס ניומן.
נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-14 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-2 מיליון פעמים ביוטיוב.
חי גאליס
חי גאליס (נולד ב-5 בינואר 1976) הוא מנכ"ל חברת ביג מרכזי קניות
ביוגרפיה
גאליס נולד בתל אביב ולמד בגימנסיה הרצליה. שירת בצה"ל כלוחם ומפקד ביחידת מודיעין מטרות. בגיל 21 קיבל מעופר שחטר, מנכ"ל חברת ניהול הקניונים אריאל פרומול, הצעה להצטרף לחברה ולנהל את מרכז "שופינג" ברמת גן. משם עבר לדיזנגוף סנטר ועבד כסגן מנהל תפעול ומנהל פרויקטים, ובין השאר ייסד את שוק האוכל.
היה מנהל פרויקטים בקבוצת ברן. משם עבר לביג מרכזי קניות, כשזו מנתה ארבעה מרכזים. עם הצטרפותו של איתן בר זאב לקבוצה, בשנת 2004, מונה גאליס למנהל המרכזים. בתחילת 2009 מונה לסמנכ"ל ניהול ותפעול. בשנת 2017 מונה למנכ"ל הקבוצה.
ב-20 בדצמבר 2021 בית המשפט המחוזי בלוד דחה את תביעתה של חברת ביג כנגד כידן דהרי וירון אביב אודות מתחם ישפרו במודיעין, בפסיקתו ציין השופט כי חברת ביג נהגה בחוסר תום לב בהליך, וחייב אותה לפצות את דהרי ואדיב בהוצאות משפט בסך 100,000 ש"ח.
לאחר שפורסמה הכוונה להביא להצבעה בקריאה ראשונה בכנסת הצעת חוק לצמצום עילת הסבירות אמר גאליס כי אם וההצעה תעבור הוא ישבית את מרכזי רשת ביג ב-11 ביולי. בתגובה הודיעו מספר רשתות שמחזיקות בשטחי מסחר במרכזי ביג, בהן רמי לוי שיווק השקמה, שופרסל, קרפור, בריל, אופטיקה הלפרין, ועידן 2000 כי הם יפתחו את חנויותיהן ב-11 ביולי על אף הודעתה של רשת ביג.
חיים אישיים
גאליס הוא בוגר תואר ראשון ותואר שני במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו.
גאליס התחתן עם אפרת (לבית דהאן) ב-2002. להם שלושה ילדים והם מתגוררים בתל אביב.
קאטו טקאקי
קאטו טקאקי (ביפנית: 加藤 高明; 3 בינואר 1860 - 28 בינואר 1926) היה פוליטיקאי יפני וראש הממשלה היפנית ה-24. ידוע גם בשם קאטו קומיי.
ראשית חייו
קאטו נולד בשם האטורי סוקיצ'י, בסמוך לעיר נגויה, בנו השני של סמוראי ממשפחת טוקוגאווה. בגיל 13 אימץ אותו קאטו בונהיי, והוא קיבל את שם המשפחה שלו. הוא למד משפטים באוניברסיטת טוקיו, וסיים ראשון בכיתתו, עם התמחות במשפט אנגלי. לאחר סיום לימודיו הוא עבד בזאיבצו מיצובישי, ונשלח מטעם החברה ללונדון למשך שנתיים. עם שובו ליפן ב-1885 התמנה קאטו לסגן מנהל המשרדים הראשיים של מיצובישי בטוקיו. הוא נשא לאישה את הרוג'י, בתו של נשיא מיצובישי, ב-1886.
קריירה פוליטית
קאטו הפך ב-1887 למזכירו האישי של אוקומה שיגנובו, אז שר החוץ היפני, וסייע לו בעריכת החוזים הבלתי שוויוניים. לאחר מכן היה מנהל משרד הבנקאות במשרד האוצר.
קאטו התמנה פעם נוספת לתפקיד שר החוץ ב-1906, בממשלתו של סיונג'י קינמוצ'י, אך התפטר זמן קצר לאחר מכן, בשל התנגדותו להלאמת מערכת הרכבות של יפן, אותה אישר הקבינט. למשך זמן מה נותר קאטו ללא תפקיד, עד ששב לבריטניה בתור שגריר ב-1908. הוא קיבל את עיטור מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, וזכה למוניטין כמדינאי מוצלח. הוא שימש שר חוץ פעם נוספת בכהונתו השלישית של קאצורה טרו ובכהונתו השנייה של אוקומה.
קאטו היה שר החוץ של יפן עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, והוא החליט להצטרף אליה לצד מדינות ההסכמה, החלטה לה התנגדו הגנרו. בנוסף, קאטו עורר תקרית בינלאומית ב-1915, כשהגיש לסין את מסמך עשרים ואחת הדרישות, שבו הגדיר את האינטרסים הפוליטיים והכלכליים של יפן בסין.
ראש הממשלה
ב-1915 הצטרף קאטו לבית האצילים של הדיאט, על פי צו קיסרי. הוא היה לנשיא מפלגת קנסייקאי בשנה לאחר מכן, משרה שהתאימה לו לאור התנגדותו לגנרו, תמיכתו בחוקה ושאיפתו להרחיב את זכות הבחירה.
קאטו התמנה לתפקיד ראש ממשלת יפן ב-1924 והחזיק בתפקיד עד מותו ב-1926. ממשלתו זכתה לכינוי "ממשלת שלוש המפלגות החוקתיות," שכן היא הורכבה מקואליציה של שלוש מפלגות שתמכו בחוקה. קאטו העביר ב-1925 את חוק הבחירות הכלליות, שהעניק זכות בחירה לכל הגברים מעל גיל 25. הוא אף אשרר את החוק לשמירה על השלום, שנועד לדכא התארגנויות פוליטיות קיצוניות, והביא לנורמליזציה ביחסי ברית המועצות-יפן.
קאטו נפטר במשרדו מדלקת ריאות ב-28 בינואר 1926, בגיל 66.
אלישבע לוי
אלישבע לוי (נולדה ב-31 בינואר 1980 בקריית אתא) היא אמנית עכשווית, רב-תחומית, פסלת וציירת ישראלית. לוי מציגה את עבודותיה בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בישראל ובשאר העולם, ביניהם במוזיאון תל אביב לאמנות, במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, ובמרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית. היא זכתה בשנת 2014 בפרס האמן הצעיר מטעם משרד התרבות והספורט.
ביוגרפיה
אלישבע נולדה בקריית אתא ב-1980 לאב שעלה לישראל מדרום אפריקה ולאם שעלתה לישראל מארצות הברית. גדלה במצפה נטופה בגליל והיא בעלת תואר ראשון באמנות מהאקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, אותו סיימה בשנת 2003 בהצטיינות ובעלת תואר שני באמנות מאוניברסיטת ייל, אותו סיימה ב-2008. החל משנת 2008 החלה להרצות במחלקה לאמנות בבצלאל ובמכללת "מנשר לאמנות" בת"א. החל משנת 2010 גם במחלקה לארכיטקטורה בבצלאל.
עוד כסטודנטית לתואר ראשון בבצלאל, החלה לוי לפסל בנייר, עליו מודפסות תמונות, טקסטורות ודימויים.
פיסול בנייר
משיכתה של לוי אל נייר כחומר החלה בתקופת לימודיה לתואר הראשון בבצלאל במחלקה לאמנות. ביצירותיה היא משתמשת בנייר כאמצעי זול וממוחזר.
האשליה מתקיימת בגובה העיניים של המבקרים, אך כאשר הם מנמיכים מבטם, מתגלה הבסיס כעציצים מכוסים נייר, והגזע כמוט קונסטרוקטיבי דקיק, אשר מנתקים את היער מהטבע והוא הופך לג'ונגל בחצר האחורית.
בעבודתה משנת 2012 - "Heavy metal", מדפיסה לוי על נייר דימויים של גיטרות מסוגים שונים ובצבעים שונים ועליהן חתימות ומדבקות כמיטב מסורת הרוק'נרול, הקלשיאתית והזוהרת. לאחר מכן, היא מייצרת בקיפול ובהדבקה, צורה תלת־ממדית של גיטרה. כאשר מביטים מרחוק ביצירות, הגיטרות נראות אמיתית, אך מקרוב נחשף הנייר בחולשתו כתפאורה זולה, קמוטה, המודבקת ברשלנות מכוונת.
גם בעבודתה "החתן" (2016) שהוצגה כחלק מהתערוכה הקבוצתית: "מה שכואב מדי לזכור אנו פשוט בוחרים לשכוח", במשכן האמנים, הרצליה, עושה לוי שימוש בפיסול פיגורטיבי בנייר. היא מייצגת דמות של חתן, בדמותו של יהושע סימון, בן זוגה. הפסל של הגבר שרוע על הרצפה, ומאזור חלציו מתרוממת עוגת קומות חגיגית ומגוחכת. על הנייר מודפסות טקסטורות שונות המסייעות במלאכת החיקוי, והופכות את הנייר לקליפה דקה היפר-ריאליסטית.
חלום אמריקאי של תעתועים
בשנת 2012, הציגה לוי בגלריית "רו-ארט" בתל אביב תערוכת יחיד בשם “lucky”. התערוכה כללה הקרנות, פיסול וצילום, וסבבה סביב ציר האשלייתיות, אותו מתארת גליה יהב כ"קסם זול וכוזב, הנחשף כקליפה שברירית... אלישבע מציעה התערוכה את "חלום האמריקנה", זה המצוי בעיירות קטנות, בהם השומקום הוא המרחב.".
בתערוכה מציגה לוי גם צילומים "מטופלים", צילומי נוף פתוחי שמים, בהם היא משתילה קשתות מפוארות וצבעוניות. לוי מכסה את התצלומים בצלופן צהוב, המודבק בחלקו.
נוגה דוידסון, אוצרת התערוכה, כותבת כי "האסטרטגיה של לוי חמקמקה, שכן היא כביכול מציירת עולם שכולו מתיקות ויופי. היא מאמצת את כל מה שמגונה על ידי האדם הביקורתי האינטלקטואלי ומחבקת את האשליה שמציע החלום האמריקאי או הסרט ההוליוודי.
וריאציות למגורים
עיסוקה של לוי בארכיטקטורה בכלל ובשאלת המגורים בפרט, עולה עוד מתערוכת הגמר של לוי בתואר הראשון בבצלאל, שם הציגה מיצב המדמה חדרי טלפון שהיו בשימושם של מהגרים בדרום תל אביב של תחילת שנות האלפיים. נושא זה המשיך גם אל תוך תערוכת היחיד הראשונה שלה "Bee Eater", בה, בנוסף ליער הנייר, מציעה לוי שלוש וריאציות על הביתיות – קרוואן מנייר לבן אטום, פינת מטבח מונחת על במה ופסל נייר של אוהל.
בתערוכת היחיד שלה "וילה", שהוצגה בגלריית "רו-ארט" בתל אביב בשנת 2014, יצרה לוי וילה מנייר. מבנה לבן וגאומטרי דמוי האדריכלות המודרניסטית ועליו מוקרנת תמונה מרצדת של אדוות מרגיעות במים שקטים. בתוך המבנה ניתן לראות פסל נייר של מכונת כביסה ועליה סל עם גרב מלוכלך ולידם ארון "איקאי" מובהק. לוי יוצרת מעין "בית אמריקאי משובש", הוליוודי, על גבול הקיטש. "הווייתו מסתכמת בתדמיתי, במראית העין, ב'בכאילו'", כותבת האוצרת נוגה דוידסון, "במבט ראשון ה'וילה' נדמית לפנטזיה של מושג הבית, אך הכל בה שביר, קמוט וארעי."
בעבודתה "וילה" שינתה לוי את צורת עבודתה מאובייקטים המסודרים בתערוכה לאובייקט אחד התופח לממדים מוחלטים.
שני ורנר מקשרת בין עבודתה של אלישבע למאפייני האמנות הישראלית אותם סימנה ברייטברג-סמל בתערוכה הקאנונית "דלות החומר" בשנות השמונים.
גם בתערוכה "מבני הבל" (2016) אשר הוצגה במשכן האמנים, ממשיכה לוי לעסוק בשאלת המגורים. בין הפריטים שהיא מציבה בחלל הגלריה, רובם יומיומיים אך מנקרי עיניים באופנים שונים, בולטת בריכת השחייה הפנימית. בריכה פרטית היא סמל סטטוס מובהק, פריט מותרות, אצל לוי היא בריכת נייר, העשויה חומרים זולים כמו גיליונות נייר וגלילי נייר כסוף, עליהם מוקרנים פני השטח של המים וצליל מים זורמים נשמע משני רמקולים הקבועים בתקרה.
נעם יורן, במאמרו בערב רב, בשם "אמנות כסחורה כפי שסחורה הייתה רוצה להיות", טוען שתערוכתה "וילה" של לוי עוסקת בחומר שממנו עשויות סחורות. "הקסם המיידי של התערוכה נובע מההצלחה המרשימה של לוי ליצור העתקים יפים כל כך של סחורות יום-יומיות מנייר." הנייר הוא מצע חומרי מינימלי לנשיאת הצורה של הסחורות והדימויים שעליהן. האובייקטים שהיא יוצרת מקסימים בצורה מיידית משום שהם עושים מעשה פרדוקסלי, בלתי אפשרי: מראית עין שבכל זאת קיימת כאובייקט...האובייקטים של אלישבע הם לא חיקוי לסחורה. הם הסחורה כפי שהסחורה הייתה רוצה להיות: מראית עין שלמרות זאת היא דבר.
חיים אישיים
לוי היא אם לשלושה ונשואה למשורר, הבמאי והאוצר יהושע סימון.
תה דה חונג פאו
דָה חוֹנְג פָּאוֹ (בסינית: 大紅袍, בפין-יין: Dà Hóng Páo, מילולית "גלימה אדומה גדולה") הוא סוג של תה אולונג העשוי מזן שיחי תה שמקורו בהרי וו-יי במחוז פוג'יין, על הגבול עם מחוז ג'יאנגשי בדרום-מזרח סין. התה מאופיין בניחוח סחלבי, דבר היוצא דופן בתה, ובטעם לוואי מתוק. כיום על צוקי הרי וו-יי קיימים שישה שיחי תה עתיקים, מכונים גם "שיחי אם" מהם מופק התה היקר ביותר בעולם, אך ייחורים נלקחו משיחים אלו ומהם מפיקים תה הדומה באיכותו אך במחיר נגיש. שמו של התה מגיע מאגדה על פיה נרפאה אמו של אחד מקיסרי סין בתקופת מינג ממחלתה על ידי תה זה וקיסר זה שלח גלימות אדומות גדולות לכסות את שורשי השיחים מהם הופק התה כדי להגן עליהם מנזקי קרה.
תה המופק משיחי האם הוא התה היקר בעולם. עריית וו-יי היא הבעלים הרשמי של שיחי האם וביטחה אותם במאה מיליון רנמינבי, השווים לחמישים מיליון ש"ח. בשנת 2006 העירייה אסרה כל קטיף פרטי מצמחי האם. חלק מהקטיף האחרון של תה שנקטף מצמחי האם מוחזק במוזאון העיר האסורה שבבייג'ינג. בשנת 2005 נמכרו 20 גרם של תה המופק משיחי האם במאתיים ושמונה אלף רנמינבי, השווים למאה אלף שקלים, במכירה פומבית.
כיום הרוב המוחלט של תה הנמכר בשם דה חונג פאו מופק מייחורים הזהים גנטית לצמחי האם, דבר המאפשר לשמור על טעמו הייחודי של התה, אם כי צורות עיבוד שונות והרכב קרקע אחר יכולים להשפיע לרעה על איכות התה, וסוגי דא חונג פאו שונים מדורגים ומתומחרים בצורה שונה מסיבה זו.
משבר הפליטים האוקראיני (2022)
משבר הפליטים האוקראיני (2022) הוא תנועה גדולה של פליטים שנמלטים מאוקראינה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה. מאות אלפים נמלטו בימים הראשונים לאחר הפלישה. רובם מצאו מקלט במדינות השכנות ממערב לאוקראינה: פולין, הונגריה, מולדובה, רומניה וסלובקיה.
רבים מהפליטים חיפשו מקלט בבתיהם של קרובי משפחה המתגוררים בחו"ל. האיחוד האירופי ומדינות נוספות הודיעו שהם פותחים את גבולותיהם לאוקראינים. חברות רכבת במספר מדינות כמו פולין וגרמניה מאפשרות לפליטים אוקראינים לנסוע ברכבת ללא תשלום.
מספרי הפליטים
נתונים על אנשים הבורחים מאוקראינה יכולים להשתנות במהירות ולעיתים קרובות הם רק הערכות. נסיעות ממדינה למדינה אינן בהכרח רשומות באופן רשמי. אוקראינים יכולים לנסוע למדינות מסוימות באירופה ללא ויזה. ייתכן שהם יורשו לשהות בארץ לתקופה ממושכת, כגון 90 יום, ללא אישור מיוחד. במקום אחר, עליהם להגיש בקשה למקלט. יתרה מכך, חציית הגבול למדינה אינה אומרת שאנשים יישארו באותה מדינה (לצמיתות).
משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים העריך ב-27 בפברואר שיהיו באוקראינה 7.5 מיליון פליטי פנים בעוד חודשיים. 18 מיליון אנשים מושפעים מהסכסוך ו-12 מיליון אנשים יזדקקו לעזרה בריאותית.
בוועידת הפליטים של האו"ם, ביום ראשון, 27 בפברואר 2022, הוכרז כי מאז פתיחת המלחמה נמלטו יותר מ-368,000 איש מאוקראינה. ב-1 במרץ 2022, כבר היו יותר מ-600,000 פליטים שנמלטו מאוקראינה למדינות שכנות ובעקבות כך סוכנות הפליטים של האו"ם התריעה על חשש "שהמצב עלול להידרדר ל"משבר הפליטים הגדול באירופה במאה הנוכחית".
ארגון ההגירה הבין-לאומי של האו"ם העריך כי כ-6.5 מיליון אוקראינים נעקרו מבתיהם, בנוסף ל-3.2 מיליון פליטים שכבר יצאו מגבולות אוקראינה עד 18 במרץ 2022. ב-9 באפריל, האו"ם הודיע שלמעלה מ-4.4 מיליון בני אדם עזבו את המדינה.
לפי משמר הגבולות האוקראיני, יותר מ-870 אלף אזרחים שנמלטו מהמדינה מאז שפרצה המלחמה חזרו לאוקראינה עד 12 באפריל.
מאזן ההגירה באוקראינה התהפך באמצע אפריל משלילי לחיובי, המשמעות היא שבכל יום חזרו למדינה יותר אנשים מאשר עזבו אותה, על-פי עדכון מסוף מאי 2022 שבו לאוקראינה יותר מ-2 מיליון אזרחים שעזבו אותה בתחילת המלחמה.
לפי הנתונים הרשמיים בסוף אוגוסט 2022, כמעט 15 מיליון מתושבי אוקראינה נעקרו מבתיהם בגלל הקרבות, כשליש מאוכלוסיית המדינה ערב הפלישה, וכ-6.7 מיליון מהם ברחו מארצם והתפזרו במדינות אחרות. 3.8 מיליון אנשים נרשמו לתוכניות הגנה זמנית ברחבי אירופה. רוב מוחלט של הפליטים היו נשים וילדים, משום שעל גברים בגיל שירות צבאי נאסר עם פרוץ המלחמה לעזוב את אוקראינה, למעט במקרים חריגים. היו פליטים ששהו למדינה (כ-4.5 מיליון).
פולין
כבר ב-15 בפברואר ציפתה פולין להתקפה אפשרית של רוסיה על אוקראינה. ממשלת פולין ביקשה מהקהילות להתכונן לעד מיליון פליטים. עד 8 באפריל 2022, כמעט 2.6 מיליון פליטים אוקראינים נכנסו לפולין. פולין צמצמה מאוד את מגבלות הכניסה לגבול ואמרה כי מסמכי זהות שונים יתקבלו .
אוסטריה
שר הפנים האוסטרי גרהרד קרנר והקנצלר הפדרלי קארל נהאמר הודיעו כי אוסטריה רוצה לקלוט פליטים מאוקראינה. כל הפליטים רשאים לשהות במדינה למשך 90 יום.
בלגיה
מזכיר המדינה הבלגי למקלט והגירה, סמי מהדי, אמר ב-25 בפברואר 2022 כי בלגיה עומדת בסולידריות עם פולין והונגריה. עם זאת, הוא קרא לאירופה לתאם את קבלת הפנים. יומיים לאחר מכן, הודיעה שרת הפיתוח מריימה קיטיר כי יוקצו שלושה מיליון יורו לסיוע הומניטרי נוסף לאוקראינה.
בריטניה
בריטניה הודיעה כי אזרחים בריטים ואזרחים אוקראינים החיים בבריטניה יורשו להביא את בני משפחתם המורחבת מאוקראינה.
בוריס ג'ונסון הצהיר כי בריטניה יכולה לקלוט 200,000 פליטים אוקראינים.
ישראל
הסוכנות היהודית יזמה פינוי של יהודי אוקראינה וקרובי משפחותיהם לישראל דרך ורשה, בעוד שדיפלומטים ישראלים פינו אזרחים ישראלים מהקהילה החסידית של אומן וממקומות אחרים, כמו גם אזרחים של לבנון, סוריה ומצרים.
משרד הפנים הודיע על תקנות הגירה חדשות לפליטים מאוקראינה.
ישראל שלחה דרך האוויר ציוד רפואי, ופתחה סמינרים און-ליין להתמודדות עם טראומה, למטפלים ואנשי מקצוע.
ב-23 במרץ 2022, נחנך בעיר מוסטיסקה במערב אוקראינה בית חולים שדה ישראלי "כוכב מאיר", לטובת פליטי המלחמה. בית החולים הנקרא על שם גולדה מאיר, הוא הראשון מסוגו שהוקם בזמן המלחמה, מכיל מחלקות מיון ואשפוז לילדים ומבוגרים וחדר לידה, כאשר טכנולוגיות מתקדמות וצוות מומחי שיבא לרפואה וירטואלית עומדים לרשות הצוות, לסיוע מרחוק.
סרי לנקה
סרי לנקה הודיעה כי היא מאריכה את הוויזות של תיירים רוסים ואוקראינים בחודשיים.
צרפת
עמנואל מקרון הכריז ביום שישי 25 בפברואר כי צרפת עומדת לצד האוקראינים ופועלת עם שותפיה ובעלות בריתה לסיום המלחמה, בנושא קליטת פליטים אוקראינים. צרפת "תיקח את חלקה" בקליטה של פליטים אוקראינים.
Auto-GPT
Auto-GPT הוא סוכן חכם המסוגל לפרק משימה שהוקצתה לו בשפה טבעית ולהסיק לבד אילו משימות עליו לבצע באינטרנט ובכלים אחרים באיטרציה אוטומטית. מאחר והוא משתמש ב-API של GPT-3.5 ו-GPT-4 הוא הפך לאחד היישומים הראשונים המשתמשים ביכולות הבינה המלאכותית של OpenAI לביצוע משימות באופן אוטונומי.
שיטת עבודה
בניגוד למערכות בינה מלאכותית אחרות דוגמת ChatGPT, המחייבות הזנה של פקודות ידניות לכל פעילות שהמשתמש מעוניין לבצע, Auto-GPT בונה בעצמה יעדי משנה פונקציונליים להשגת המטרה ללא צורך בקלט אנושי מתמיד.
Auto-GPT מסוגל לכתוב ולשפר את הקוד של עצמו וכן לבצע ניפוי שגיאות, לפתח ולשפר את עצמו. כברירת מחדל, הוא יכול לבצע משימות אלו רק עבור תוכניות חדשות ופשוטות יחסית או כאלו שהועתקו מ-Git. היא לא יכולה לשנות את מערכת הבסיס שלה או כל דבר הקשור למערכות ה-GPT שבהן היא משתמשת.
Auto-GPT מנהל אחסון זיכרון לטווח קצר וארוך על ידי גישה לקריאה ולכתיבה של מסדי נתונים וקבצים, מנהל את דרישות האורך של תיבת דו-שיח, יכול לבצע פעולות מבוססות אינטרנט כגון חיפושי אינטרנט, מילוי טפסי אינטרנט ואינטראקציה עם ממשקי API ללא השגחה. הוא כולל גם תכונת טקסט לדיבור.
על מנת להנות מכל אפשרויות המערכת, המשתמש נדרש להתקין על מחשבו מספר תוכנות ולבצע פעולות התקנה וחיבור לAPI.
גרסאות
ב-14 במרץ 2023 OpenAI הוציאה את מודל השפה הגדולה GPT-4. במהלך בדיקות אבטחה טרום-שחרור, חוקרי "הצוות האדום" של החברה גילו שניתן לאפשר ל-GPT-4 לבצע פעולות בעולם האמיתי כגון פתירת CAPTCHA וכדומה.
צוות חוקרים ממיקרוסופט קבע כי בהתחשב ביכולות הרחבות של GPT-4 ברמות המתקרבות לאלו של בני אדם, ניתן לראות את GPT-4 "באופן סביר כגרסה מוקדמת (אך עדיין לא שלמה) של מערכת בינה מלאכותית מסוג בינה מלאכותית חזקה (AGI)". החוקרים גם ציינו שהניסויים שלהם מצאו עדיין מגבלות משמעותיות במערכת.
Auto-GPT שוחרר ב-30 במרץ 2023 על ידי טוראן ברוס ריצ'רדס, מייסד חברת משחקי הווידאו Significant Gravitas Ltd. זמן קצר לאחר מכן, הוא הפך לטרנד המוביל ב-GitHub.
בעיות
בנוסף להיותו מושפע מטעויות וחוסר דיוק בGPT, Auto-GPT מתקשה לעיתים קרובות להישאר "מרוכז" במשימות העומדות על הפרק, מבלי ללכת לאיבוד במשימות מורכבות שלא לצורך. כמו כן, לאחר ביצוע מוצלח של משימה, הוא בדרך כלל לא זוכר איך לעשות את זה בפעם הבאה, וכשהוא עושה את זה, כמו בעת כתיבת תוכנית, הוא לרוב לא זוכר איך להשתמש בה שוב. Auto-GPT מתקשה לפרק משימות בצורה יעילה ומתקשה להבין את ההקשרים של הבעיות וכיצד המטרות חופפות.
יישומים
AgentGPT הוא התוסף המשלב את AutoGPT בדפדפן האינטרנט, ומאפשר למתכנתים ליצור סוכנים משלהם. הרחבה נוספת היא ChaosGPT.
ויטראז' (חידה)
ויטראז' (ביפנית: ステンドグラス) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.
חוקים
המשחק מתבצע על גבי משטח בעל קווים מאונכים, מאוזנים ואלכסוניים המצטלבים ביניהם. על חלק מההצטלבויות של הקווים הללו נמצאים עיגולים קטנים, חלקם ריקים, חלקם מוצללים באפור וחלקם שחורים לגמרי.
המטרה היא לצבוע את הצורות הנכונות במשטח כך שכל העיגולים יתארו בצורה נכונה את סביבתם.
שיטות פתרון
במצב בו עיגולים לבנים או שחורים גובלים בצורה אחת או שתיים, ניתן להסיק באופן ודאי כי כל הצורות הגובלות עמם צבועות בצבעם (למעט במקרה שאפור גובל עם שתי צורות).
גיהנום בכלוב (2020)
גיהנום בכלוב (2020) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-25 באוקטובר 2020, באולם אמוויי סנטר שבאורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע ה-12 בסדרת אירועי גיהנום בכלוב וכלל את חווית הצפייה לקהל המוכרת יותר בשם ThunderDome.
שבעה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, רנדי אורטון ניצח את דרו מקינטייר בקרב גיהנום בכלוב וזכה באליפות ה-WWE בפעם העשירית בקריירה שלו. שני קרבות נוספים התקיימו תחת מבנה גיהנום בכלוב: בקרב הפותח, רומן ריינס ניצח את ג'יי אוסו ושמר על האליפות האוניברסלית, בקרב שהתקיים בנוסף תחת חוקי "אני נכנע", בעוד שבקרב האחר, סשה בנקס ניצחה את ביילי וזכתה באליפות הנשים של סמאקדאון, מה שקטע תקופת כהונה של 380 ימים כאלופה מצד ביילי; זכייה זו הפכה את בנקס לאלופת הטריפל קראון הרביעית ולאלופת הגראנד סלאם השלישית.
רקע
גיהנום בכלוב הוא אירוע שלם וצפה שנתי, המופק על ידי ה-WWE במתכונת של חודש אוקטובר מאז שנת 2009. הרעיון של האירוע הוא שהקרב המרכזי (או יותר במקרה הצורך) שיתקיים בו יהיה בתוך "גיהנום בכלוב" - כלוב בגובה העולה על שבעה מטרים, שמקיף את הזירה וסביבתה. בקרב "גיהנום בכלוב" אין פסילות או ספירות חוץ. הדרך היחידה לנצח היא על ידי הצמדה או הכנעה בתוך הזירה.
השפעת מגפת הקורונה
מאז חודש מרץ, מגפת הקורונה הכריחה את ארגון ה-WWE להעביר את אירועיו ל-WWE Performance Center באורלנדו, פלורידה למתכונת שבה אין קהל ששילם כרטיס, אף על פי שבשלהי חודש מאי, הארגון החל להשתמש במתאבקיו ובמתאבקי הפיתוח שלו כקהל, ולאחר מכן הורחב לחברים וקרובי משפחה של המתאבקים באמצע חודש יוני. ב-17 באוגוסט, מטעמי מחשבה על השלכות מגפת הקורונה בעתיד, ה-WWE הודיע שכל תכניו ואירועי השלם וצפה העתידיים שלו יתקיימו באמוויי סנטר, אולם גדול יותר גם באורלנדו החל מ-21 באוגוסט בפרק של התוכנית סמאקדאון. יתרה מכך, הארגון השיק לראשונה את חווית הצפייה לקהל המוכרת יותר בשם ThunderDome, שעושה שימוש ברחפנים, לייזרים ופירוטכניקה. קרוב לאלף מסכי LED הותקנו באולם על מנת לאפשר לקהל הצופים של ה-WWE להיות נוכח באופן וירטואלי באירועיו בחינם ולהיראות יישובים בשורות מסודרות על מסכי ה-LED. כמו כן, הארגון עשה שימוש בקריאות מדומות של קהל במטרה ליצור אווירה. האירוע גיהנום בכלוב היה אמור להיערך ב-1 בנובמבר, אך הוקדם ל-25 באוקטובר. השינוי נבע בעקבות חוזה של הארגון עם אולם האמוויי סנטר, שתוקפו הוא עד 31 באוקטובר.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
באירוע התנגשות של אלופים, רומן ריינס הגן בהצלחה על האליפות האוניברסלית נגד ג'יי אוסו לאחר שג'ימי אוסו, אחיו של ג'יי, זרק מגבת לבנה לתוך הזירה במטרה שריינס יפסיק לתקוף את ג'יי לאחר שדרש ממנו שיכיר בו כראש השבט וכראש משפחת אנואי. לאחר הקרב, ג'ימי הגיע כדי לבדוק את מצבו של ג'יי, ואמר באי רצון לריינס שהוא ראש השבט וראש המשפחה. בפרק העוקב של התוכנית סמאקדאון, נערך טקס חגיגה שבו ריינס הוכתר כראש השבט. לעומת זאת, ריינס, סירב להימנות לראש השבט, משום שג'יי עדיין לא הסכים להכיר בו כראש השבט, ולכן הוא זימן אותו לזירה. לאחר שג'יי המשיך לייחל לקבלת קרב נוסף על האליפות האוניברסלית, ריינס העניק לו הזדמנות זו באירוע גיהנום בכלוב. הקרב ביניהם הפך רשמי יום לאחר מכן. שבוע לאחר מכן, ריינס הצהיר שהוא רצה לשמוע את ג'יי אומר "אני נכנע". כתוצאה מכך, הקרב קיבל התניה נוספת מסוג קרב "אני נכנע". בכך, קרב זה הפך לקרב הראשון בהיסטוריה שהתניית "אני נכנע" מתרחשת בתוך המבנה של גיהנום בכלוב. ב-23 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, לאחר שהאוסוס הונו את ריינס, ג'יי תקף את ריינס. ריינס הצהיר שלאחר שהוא יגרום לג'יי להגיד את המילים "אני נכנע", ג'יי וג'ימי יהיו מחויבים לקבל פקודות ולהכיר בריינס כראש השבט או שהאוסוס ומשפחתם יוגלו ממשפחת אנואי.
באירוע סאמרסלאם, דרו מקינטייר הגן בהצלחה על אליפות ה-WWE נגד רנדי אורטון. ב-31 באוגוסט בפרק של התוכנית Raw, שלושה קרבות יחידים התקיימו, כשהמנצח בכל אחד מהם העפיל לקרב משולש, שהתקיים בהמשך הערב וקבע את הטוען לכתר לאליפות ה-WWE של דרו מקינטייר באירוע התנגשות של אלופים. רנדי אורטון, קית' לי וסת' רולינס ניצחו את קווין אואנס, דולף זיגלר ודומיניק מיסטריו, בהתאמה, והעפילו לקרב המשולש. בקרב זה, אורטון ניצח וקיבל הזדמנות נוספת להתחרות על התואר מול מקינטייר באירוע התנגשות של אלופים. באירוע זה, מקינטייר הגן בהצלחה פעם נוספת על תוארו, הפעם בקרב אמבולנס. במהלך הקרב, אורטון הותקף על ידי אגדות, שאותם תקף בעצמו במהלך החודשים האחרונים, כולל ביג שואו, כריסטיאן, שון מייקלס וריק פלייר, שהיה נהג האמבולנס. לילה לאחר מכן בפרק של התוכנית Raw, אלוף ה-WWE, דרו מקינטייר, חגג את ניצחונו ביחד עם האגדות, אך לפני שהתוכנית הסתיימה, אורטון נכנס לחדר האגדות עם אמצעי לראיית לילה, כיבה את האור ותקף אותם. שבוע לאחר מכן בתוכנית, אורטון איתגר את מקינטייר לקרב גיהנום בכלוב באירוע גיהנום בכלוב, אתגר שמקינטייר נענה אליו בחיוב.
באירוע פייבאק, ביילי וסשה בנקס הפסידו את אליפות זוגות הנשים של ה-WWE לניה ג'קס ושיינה בייזלר. בפרק העוקב של התוכנית סמאקדאון, ביילי ובנקס כשלו בניסיונן לזכות בחזרה בחגורות האליפות לאחר שהפסידו לאחרונות בקרב חוזר. לאחר הקרב, ביילי תקפה את בנקס באכזריות בצעד שגרם לסיום השותפות ביניהן. לאחר שביילי הגנה על תוארה מול אסקה כתוצאה מפסילה באירוע התנגשות של אלופים, מכיוון שהיא תקפה את אסקה בעזרת כיסא, בנקס הופיעה ותקפה את ביילי בעזרת כיסא. בפרק העוקב של התוכנית סמאקדאון, בנקס איתגרה את ביילי לקרב על אליפות הנשים של סמאקדאון לשבוע לאחר מכן, שגם היה הלילה הראשון של הדראפט. בנקס ניצחה בקרב זה כתוצאה מפסילה לאחר שביילי תקפה אותה בעזרת כיסא. בעקבות זאת, בנקס איתגרה את ביילי לקרב נוסף על התואר, כשהפעם הן יתחרו ביניהן בקרב גיהנום בכלוב באירוע גיהנום בכלוב. קרב זה הפך רשמי יום לאחר מכן.
בחודש מאי, ג'ף הארדי היה מעורב ביריבות עם שיימוס, כשהאחרון הציף את נושא בעיות האלכוהול של הארדי בעבר. במהלך קטע ב-29 במאי בפרק של התוכנית סמאקדאון, שיימוס הפליל את הארדי, שנעצר כביכול על כך שדרס את אליאס לאחר שנהג תחת שכרות. כתוצאה מכך, אליאס נעדר מן המרקע למשך חמישה חודשים. הארדי ואליאס הועברו למותג Raw כחלק מהדראפט, שהתקיים ב-12 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw, שבה אליאס חזר ותקף את הארדי ואף גרם לו להפסיד את הקרב שבו השתתף בטענה שהוא לא הופלל והוא אכן פגע בו עם הרכב. שבוע לאחר מכן בתוכנית, לאחר הקטע המוזיקלי של אליאס, הארדי (שהסתווה כאחד מחברי הלהקה של אליאס) ניסה לתקוף את אליאס, שהצליח להימלט. בריאיון מאחורי הקלעים, אליאס איתגר את הארדי לקרב באירוע גיהנום בכלוב, שלאחר מכן הפך רשמי.
בתחילת חודש ספטמבר, המיז וג'ון מוריסון ניסו לגנוב את מזוודת כסף בבנק של אוטיס, שבה זכה האחרון באירוע כסף בבנק בחודש מאי. לעומת זאת, השניים כשלו לעשות זאת לאחר סדרת ניסיונות. המיז שיכנע את הנהלת המותג להעביר את חברתו של אוטיס, מנדי רוז, למותג Raw מתוך מחשבה שבה אוטיס יתמקד בפדיית החוזה של מזוודת כסף בבנק. לעומת זאת, לאחר סדרת עלבונות מצידם של השניים, אוטיס תקף אותם. לאחר מכן, המיז איים להגיש תביעה נגד אוטיס אם הוא לא יוותר על מזוודת כסף בבנק שלו. אוטיס, שאותו גיבה חברו לצמד Heavy Machinery, טאקר, הודיע שהוא לא יוותר על המזוודה. במהלך הדראפט, אוטיס נותר בסמאקדאון, בעוד שטאקר, המיז ומוריסון הועברו כולם ל-Raw. למרות ההעברות בין המותגים, המשפט על מזוודת כסף בבנק התקיים ב-23 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, כאשר אגדת ה-WWE, ג'ון "בראדשו" לייפילד (JBL) שימש כשופט. לאחר השימוע, JBL פסק לטובת אוטיס. לעומת זאת, המיז סיפק ל-JBL שוחד ברגע האחרון, בצעד שגרם ל-JBL לשנות את פסיקתו לטובת המיז ולהורות על כך שאוטיס יגן על מזוודת כסף בבנק שלו מול המיז באירוע גיהנום בכלוב.
ב-25 באוקטובר, כשעות לפני קיום האירוע, הוכרז ש-R-טרות' יגן על אליפות 24/7 של ה-WWE נגד דרו גולאק כחלק מהמופע המקדים לאירוע.
מופע מקדים
המופע המקדים הכיל קרב אחד בודד, ובו R-טרות' הגן על אליפות 24/7 של ה-WWE נגד דרו גולאק. בסיום, טרות' ביצע על גולאק את מהלך ה-Lie Detector כדי לרשום הגנה מוצלחת על התואר.
עוד במהלך המופע המקדים לאירוע גיהנום בכלוב, מנהיג קבוצת רטרביושן, מוסטפא עלי, איתגר את קבוצת The Hurt Business לקרב באירוע עצמו, כאשר חבר קבוצה אחד מרטרביושן יתמודד מול חבר קבוצה אחד מקבוצת The Hurt Business. עלי אף איפשר לאחרונה לבחור מול מי הם יתמודדו מקבוצת רטרביושן.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב גיהנום בכלוב "אני נכנע" שבו רומן ריינס (שלווה לקרב על ידי פול היימן) הגן על האליפות האוניברסלית נגד בן דודו, ג'יי אוסו. במהלך הקרב, ריינס תקף באכזריות את ג'יי וביצע עליו סדרת מהלכי ספיר במטרה לגרום לו להיכנע. לקראת אמצע ההתמודדות, ג'יי תקף את ריינס בעזרת רצועת עור, לעומת זאת, ריינס השיג את השליטה בקרב לאחר שביצע על ג'יי מהלך ספיר נוסף. לאחר מכן, הוא השתמש ברצועת העור והכה את ג'יי. לאחר שריינס הכה את ג'יי בסדרת מהלומות שהותירו את ג'יי חסר הכרה, השופט רצה להורות להפסקת הקרב. מנגד, ריינס הכה את השופט בטענה שהוא לא רצה שהקרב הסתיים בדרך זו. מספר שופטים וחברי צוות, כולל אדם פירס, הגיעו כדי להפציר בפני ריינס להפסיק את התקיפה שלו על ג'יי, אך ללא מענה. ריינס אחז במדרגות הזירה והניף אותן מעל ג'יי, כשדרש ממנו להכיר בו כראש השבט. כשריינס היה בדרכו להכות את ג'יי חסר ההכרה בעזרת מדרגות הזירה, אחיו של ג'יי, ג'ימי אוסו, הגיע והתחנן שריינס יפסיק. ריינס שהיה נמצא בהתלבטות בעקבות בקשתו של ריינס הראה חמלה והפסיק את מעשיו. המחווה לרצון טוב מצד ריינס נמשכה עד שהוא ביצע על ג'ימי את חניקת הגיליוטינה. בסופו של דבר, ג'יי אמר את המילים "אני נכנע" על מנת למנוע מריינס לגרום נזק נוסף לג'ימי. אמירת מילים אלה גרמו לעצירת הקרב ולהענקת הניצחון לרומן ריינס, שמצידו שמר על תוארו בהצלחה. לאחר הקרב, הויילד סמואנס (אפא וסיקה), דודו ואביו של ריינס, בהתאמה, עמדו על רמפת הכניסה לאולם וחגגו עם ריינס את הכתרתו כראש השבט, בעוד שהאוסוס הביטו מהזירה במתרחש.
אז, ג'ף הארדי התמודד מול אליאס. בסיום, הארדי תקף את אליאס בעזרת גיטרה, ובכך אליאס ניצח כתוצאה מפסילה.