cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בניין רונלד רייגן
היסטוריה
עד אמצע המאה ה-20 היה באתר בו נמצא המבנה אזור של בתי זונות ופשיעה. לאחר הריסת המבנים באזור במטרה למגר את הפשיעה הפך האזור בו נמצא המבנה (שכונה "הרחבה הגדולה" - 'Great Plaza') למגרש חניה גדול. בשנת 1996 החלה הקמת המבנה לזכרו של רייגן, בתכנונו של האדריכל ג'יימס אינגו פריד, ובעלות של 768 מיליון דולרים. מבנה משרדים זה הוא המבנה הפדרלי השני בגודלו בארצות הברית, אחרי הפנטגון.
המבנה נקרא על שם נשיא ארצות הברית רונלד רייגן, והיה המבנה הפדרלי הראשון שתוכנן ונבנה בבירה על מנת לשמש הן כבניין משרדים פדרלי והן כבניין משרדים פרטי המשמש סוכנויות ממשלתיות וחברות שעוסקות בסחר בינלאומי וגלובליזציה. במבנה ממוקמים משרדי הסוכנות לפיתוח בינלאומי של ארצות הברית, סוכנות המכס והגנת הגבולות של ארצות הברית ומשרדי משמר הגבול של ארצות הברית. במבנה ממוקם אולם כנסים בו נערכים כ-1,200 כנסים וירידים מדי שנה, וכן אירועים תרבותיים. במבנה ממוקם מגרש החנייה הגדול ביותר בוושינגטון, ומבקרים בו כמיליון תיירים מדי שנה.
המבנה ממוקם מעל תחנת הרכבת התחתית של וושינגטון, ולמול אנדרטת אוסקר שטראוס.
החבר אני
החבר אני הוא אלבום אולפן של המוזיקאי והזמר הישראלי רמי פורטיס, שיצא בשנת 2011.
הפקה
האלבום זכה להצלחה מסחרית וביקורתית. המבקר שי להב קרא לאלבום "יצירת מופת", למרות שהתקשה להבין את מילות השירים בצורה קוהרנטית. באתר נענע, מתן שרון תיאר את האלבום "מסע מרתק בין סיפורי אגדה בהשראת הממציא ניקולה טסלה לשירי ערש על חבר דמיוני, שלא כולל אפילו רגע אחד מיותר". באתר nrg נתן עמי פרידמן לאלבום ציון ארבעה וחצי כוכבים מתוך חמישה, וקישר את האלבום למחאת האוהלים, שפרצה סמוך ליציאת האלבום, באומרו "אלבומו החדש והמגובש של רמי פורטיס, נחת בדיוק בזמן הנכון כדי לתרגם את המצב הלאומי ולקשר אותו לאישי, והכל ביד אמן".
חטיבת החילוץ
היסטוריה
ממלחמת לבנון הראשונה עד לאחר מלחמת המפרץ הורכבו פלוגות החילוץ וההצלה מאנשי מילואים, לרוב בוגרי חיל ההנדסה, בעלי ידע אזרחי הקשור בבינוי. לאחר מלחמת המפרץ שולבו חיילים וחיילות בשירות סדיר בפלוגות.
המחזור הראשון של היחידה הסדירה התחיל מייד לאחר מלחמת המפרץ ב 1991 בבה״ד 16 תחת פיקודו של אל״מ שמעון בן נר, אשר פיקד קודם לכן על יחידת החילוץ 669 של חיל האויר. מחזור ראשון זה הורכב משמונה גברים ושמונה נשים אשר גויסו ישירות מהבקו״ם.
לאחר הקמת הפלוגות הראשונות ("שביט" - נוב' 2003, "חץ" - מרץ 2004, "רותם" - אוגוסט 2004) היה תכנון לפרקן, אך לאחר מלחמת לבנון השנייה הבין צה"ל את חשיבות הפלוגות הסדירות והחל במהלך ליצירת מבנה גדודי, ובהמשך, חטיבתי.
ב-2008, תחת פיקודו של מחוז ירושלים בפיקוד העורף, הוקם גדוד שחר המורכב מ-3 פלוגות חילוץ והצלה הנקראות: שביט, חץ ורותם. בעקבות לקחי מבצע עופרת יצוקה הוקם גדוד סדיר נוסף תחת פיקוד מחוז ירושלים אשר נקרא גדוד קדם. במרץ 2012 הוקם הגדוד השלישי "תבור" במאי 2012 החלה הסבת גדוד הנ"מ 66 לפיקוד העורף - גדוד רם.
באוגוסט 2013 עם הקמת הנפה הסדירה, הוכפפו כל הגדודים לנפה שנקראה "נפת אלון". במרץ 2016 הוחלט לשנות את השם של היחידה ל"חטיבת החילוץ וההצלה".
באוגוסט 2014 נכנס גדוד שחר 498 כחלק ממבצע צוק איתן למתן חילוץ במתאר לחימה ואיתור מנהרות באמצעות ציוד איתור לכודים מתקדם.
הגדודים עוסקים בחילוץ והצלה במצבי חירום שונים, וכן באירועי בק"ן (בלתי קונבנציונלי) כגון: אירועי נשק להשמדה המונית. גדודי החילוץ וההצלה משמשים כצוותי כוננות לאירועי אסון בישראל ומחוצה לה. כמו כן תופסים חיילי הגדודים את כוננות הנשק להשמדה המונית ארצית. החיילים עוברים טירונות 03 שאורכת כ-10 שבועות, ולאחר מכן מוכשרים באימון מתקדם שאורך כ-3.5 חודשים כרובאי 06, מחלץ 07 וכמטהר 05. ההכשרה מתבצעת בבסיס ההכשרה החיילי של פיקוד העורף בזיקים (בט"ר זיקים לשעבר).
הכשרה
החיילים מתאמנים בשימוש בכלי חילוץ, במסורים משוכללים ומצלמות סריקה, בטיפוס, ובחילוץ בעזרת ציוד מכני הנדסי כבד ומנופים (ציוד מכני הנדסי). בנוסף, מקבלים הכשרה רובאי 06, ומועסקים בשגרת ביטחון שוטף בקווים ביהודה ושומרון.
חיילי היחידות מבצעים תרגילים בתיאום עם יחידות אחרות, מוציאים מעצרים, מארבים וכן צוותי פריצה באירועים בהם עשוי להיות צורך בחילוץ לאחר פריצה למתחם בשליטת האויב. היחידה משתפת פעולה גם עם משטרת ישראל, מגן דוד אדום ושירותי כבאות והצלה עבור מקרי חילוץ בשטחים בעורף. כמו כן מתאמנים חיילי היחידה בחילוץ מאזורים הנגועים בחומרי לחימה כימיים או מזהמים אחרים, תוך שימוש בציוד ייעודי.
החיילים עוברים הכשרה להגשת עזרה ראשונה באירועים קונבנציונליים ובלתי קונבנציונליים, כמו כן עוברים קורס למראות קשים וטיפול פינוי, וחובשי היחידה משמשים הן כחובשים מחלקתיים בשגרה והן כחובשים מטפלים באירועי אסון.
במהלך מבצע צוק איתן פעלו צוותים של גדוד שחר בתוך עזה ככוח חילוץ תחת אש, איתור מנהרות וסיוע לכוחות כצוותי פריצה. כמו כן, תפסו הגדודים כוננות חילוץ ברחבי הארץ בעקבות ירי הטילים המתמשך.
אימון יסוד
האימון יסוד מתקיים בבסיס האימון החטיבתי של חטיבת החילוץ (מחנה זיקים) ואורך כשלושה חודשים. במהלך האימון יסוד עובר הלוחם הסמכת חיל הרגלים, שבועות הכרת הנשק וקליעה מתקדמים, שבועות שטח בהן התמחות בהסוואה, לחימה בשטח פתוח, התנהלות בזמן מלחמה, ומבצע תרגילים שונים. החל ממרץ 2017 מוסמכים הלוחמים בסיום הטירונות לרובאי 03.
אימון מתקדם
במהלך האימון המתקדם מוסמכים הלוחמים לרמת רובאי 06 ומחלץ 07.
במסגרת הסמכת מחלץ 07 נלמדים אופן תפעולם של כלי חילוץ שונים, טכניקות חילוץ מתוך סוגי הריסות שונים ועבודה על אתר הרס בתנאים של חוסר שינה ולילות לבנים המדמים מצב אמת. מתבצעים תרגילים בשיתוף פעולה עם גופי החירום בישראל, מהנדסי מילואים בפיקוד העורף ויחידת הכלבנים "עוקץ".
בנוסף עוברים הלוחמים הסמכת אב"כ נרחבת מזו של יתר היחידות הלוחמות בצה"ל, במטרה לתפוס כוננות לטיפול באירוע חל"ך במקביל לתעסוקתם המבצעית.
אורכו של האימון המתקדם הוא כ-3 וחצי חודשים, ובסופו מתקיים מסע כומתה של בין 22–26 ק"מ, בהתאם לסרגל המאמצים של פלוגות ההכשרה.
תעסוקה מבצעית
במקביל לתעסוקתם המבצעית, תופסים הגדודים כוננויות בתחום החילוץ והאב"ך במסגרתן על הפלוגה התופסת להתייצב באזור ההרס תוך זמן שהוגדר לה מראש.
בתום ההכשרה ובמהלך השירות הסדיר, ניתן למתאימים יציאה לקורסים כגון: קורס מ"כים חילוץ (אינו מעלה רמת רובאי בשונה מקורס מ"כים חי"ר), קורס מש"קי אוכלוסייה, קורס חובשים קרביים, קורס מדריכי אימון גופני, קורס מדריכי קרב מגע וקורס נהגים מבצעיים. לאחר קורס מ"כים ניתן לצאת לקורס קצינים. קציני החטיבה עוברים במגמת להב בבה"ד 1 ומבצעים השלמה לקצונה במגמת 'חנית' בבית הספר למקצועות החילוץ.
גדוד שחר (498)
גדוד שחר הוא גדוד החילוץ וההצלה הסדיר הראשון שהוקם. הגדוד הוקם ב-4 בספטמבר 2008, וקיבץ בתוכו את שלוש פלוגות החילוץ וההצלה "שביט" (נוסדה בנובמבר 2003), "חץ" (נוסדה במרץ 2004) ו"רותם" (נוסדה באוגוסט 2004). ראשי התיבות של שמות הפלוגות מהוות את שמו של הגדוד.
במהלך מבצע עופרת יצוקה ומבצע צוק איתן שולבו צוותים מהגדוד בקרב הכוחות הלוחמים, כדי לסרוק מנהרות ובנוסף להוות כוח חילוץ במידת הצורך. בשנתו הראשונה של הגדוד (בספטמבר 2009), זכה באות הצטיינות ממפקד אוגדת איו"ש.
בשנת 2022 זכה שוב הגדוד באות הצטיינות מפקד אוגדת איו״ש ליום העצמאות.
בספטמבר 2022 נכנסה לתפקיד מפקדת הגדוד סא"ל ירדן שוקרון, האישה הראשונה בתפקיד מג"ד בתולדות חטיבת החילוץ וההדרכה.
גדוד קדם (489)
גדוד קדם הוא הגדוד הסדיר השני שהוקם. הגדוד הוקם ב-4 באוגוסט 2009. בגדוד שלוש פלוגות שראשי התיבות שלהן מהוות את שם הגדוד: פלוגת קרן, פלוגת דוד ופלוגת מגן.
הגדוד לקח חלק בין היתר באירוע החילוץ בפיצוץ הגז בנתניה, אירוע קריסת מבנה בעכו ובקריסת החניון ברמת החייל. במהלך מבצע צוק איתן היה הגדוד בכוננות חילוץ בגזרות בדרום הארץ לרבות בעיר באר שבע, וביצע משימות חילוץ וסיוע אזרחי. ב-29 בפברואר 2016 חילצו לוחמי הגדוד (יחד עם לוחמי מג"ב) את שני החיילים שנכנסו בשוגג למחנה הפליטים קלנדיה שמדרום לרמאללה. הגדוד זכה למספר פרסים והצטיינויות: גדוד מצטיין אוגדת איו"ש לשנת 2014. גדוד מצטיין רמטכ"ל לשנת 2015. גדוד מצטיין אוגדת איו"ש לשנת 2017.
גדוד תבור (894)
גדוד תבור הוא הגדוד השלישי שהוקם. הגדוד הוקם ב-1 בנובמבר 2012. בגדוד היו שלוש פלוגות מבצעיות שראשי התיבות שלהן היוו את שם הגדוד: פלוגת תבל, פלוגת ברק ופלוגת ראם, ופלוגת הסיוע המנהלתית. באוגוסט 2020 נוספה לגדוד פלוגה רביעית בשם ונוס. הגדוד מבצע תעסוקות מבצעיות באיו"ש, חילוץ לכודים וסיוע לכוחות החי"ר בעת קריסת מבנה במרחב מאוים. בנוסף הגדוד השתתף באירוע האסון בהר מירון ובפעולות חילוץ והצלה בחו"ל, האחרון שבהם, הוא אירוע קריסת הסכר בברזיל ב-2019 בו השתלבו מפקדי הגדוד כחלק מהמשלחת הצה"לית. מאז הקמתו הגדוד זכה בהצטיינויות בפיתוח אנשיו, הצטיינות בפעילות ובאירועים מבצעיים רבים. הגדוד חורט על דגלו חתירה לניצחון, מצוינות, שליחות וכבוד האדם ב2023 השתתף הגדוד במבצע בית וגן
הגדוד זכה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות לשנת 2019.
סיסמת הגדוד - המשימה הראשונה, האנשים תמיד.
גדוד רם (668)
גדוד רם הוא גדוד החילוץ וההצלה הרביעי שהוקם. הגדוד הוקם בשנת 2012 לאחר שעבר הסבה מגדוד 66, גדוד נ"מ שהתמחה בהפעלת טילי FIM-92 סטינגר, במקור היה גדוד 66 בחטיבה 55, הגדוד שנלחם בקרב על גבעת התחמושת.
בשונה משאר הגדודים בחטיבה בהם ראשי התיבות של הפלוגות היוו את שם הגדוד, בגדוד רם בתחילה שמות הפלוגות היו כמו בגדודי החי"ר. הפלוגות נקראו פלוגה ג': "גור ישאג" ופלוגה ב': "בז טורף". בשנת 2015 הוקמה פלוגה א' בשם "אורב". בסוף שנת 2015, שמות הפלוגות שונו לרמון, ארבל ומצדה. במהלך מבצע צוק איתן הגדוד תפס קו בגזרת יהודה ושומרון. לאחר מכן שהה בתעסוקת בט"ש כשנה בגבול מצרים ונבחר כמצטיין חטיבת אילת. נוסף על כך הגדוד זכה בתואר מצטיין אוגדת איו"ש ארבע פעמים.
סיסמת הגדוד - משפחה לוחמת.
בית הספר לפיקוד ולמקצועות העורף
בית הספר לפיקוד ולמקצועות העורף בחטיבת החילוץ, הוקם בשנות ה-90 ובראשית הדרך שימש כענף הכשרות הפיקוד בבה"ד 16 בשם "ענף מפקדים". בשנת 2016, עם הקמת החטיבה והכפפת הענף תחתיה, הוחלף שמו ל"ענף מפקדים-גדוד הפיקוד". בשנת 2018 הוסב לבית ספר הממונה על הכשרות הפיקוד: קורס מפקדי כיתות, השלמה לקצונה - עורף, השלמה לקצונה- לחימה, הכנות לקצונה של כלל פיקוד העורף. כמו כן התאחד עם ענף מקצועות העורף ואמון כיום גם על הכשרות מקצועות ההדרכה בניהן: חילוץ, אב״ך, חירום, מבצעים. בנוסף, בבית הספר מתקיימות הכשרות ייחודיות כגון: טירונות שלב ב׳, קק״ץ שיאון, קורס מב״ר, קורסי חילוץ שונים ועוד. תחת בית הספר מדור הכשרות האב״ך הלאומי היחיד בתחומו בצה״ל. מדור הכשרות אב״ך הוא הגוף היחיד בכל הצבא שמכשיר בתחום האב״ך. ההכשרות מתבצעות לכל הצבא ולא רק לחיל, ובנוסף מתקיימים קורסים והכשרות יעודיים למפקדות הסדירות ולמפקדות המילואים, לארגוני החירום, מגיבים ראשונים וכוחות חבירים. בנוסף, תחת בית הספר קיים מדור הכשרות חילוץ. המדור אחראי על התמחות בעולם החילוץ וההצלה, המדור הינו המכשיר הבלעדי בחטיבה לרמת מחלץ 02 לאזרחים, כשירויות ייעודיות, הפעלת סיירת אלון ומהווה אוטוריטה מקצועית בתחום כלי החילוץ. בנוסף, המדור הינו הבלעדי להכשרת כלל חניכי היחצ"א לרמת מחלץ 03. ותחת הבית ספר יושבת סיירת אלון. סיירת אלון הינה סיירת החילוץ הסדירה היחידה בארץ, בעלת יכולות הפעלה של פ' + 5 (יציאה מהבסיס תוך 5 דק' מקבלת הפקודה), מתעסקת באמצעי חילוץ מורכבים כגון כלי איתור מיוחדים, כלים לחילוץ מגובה. ייעוד בית הספר- להוות בית ספר למקצועות העורף בתחומי החילוץ והאב"ך, הגוף המוביל את הכשרת המפקד הלוחם והמפקד המקצועי בפיקוד העורף. בית הספר לפיקוד ולמקצועות העורף חרט על דגלו ״העוז להוביל, הענווה ללמוד״.
בא"ח העורף
בא"ח העורף הוא בסיס ההכשרה של לוחמי החילוץ וההצלה.
בא"ח העורף הוקם בשנת 2007 והוא נמצא ליד היישוב זיקים במועצה אזורית חוף אשקלון. שמו של הבא"ח נקרא על שם פיקוד העורף משום שהוא שייך לחטיבת החילוץ הנמצאת תחת פיקוד העורף.
מטרת הבא"ח היא הכשרת מיטב החיילים ופיתוח המפקדים באופן האיכותי ביותר במקצועות החילוץ, הנשק להשמדה המונית והחי"ר, תוך יצירת ובניית זהות לוחם החילוץ.
ברחבי הבא"ח ניתן למצוא מטווחים, אתרי הרס, בוחן מסלול, בית כנסת, מרפאה, חדר אוכל, שק"ם גדול, חדר כושר, חדר קרב מגע, חדר ספינינג ועוד.
סיירת אלון
סיירת חילוץ חטיבתית שמטרתה לחלץ באירועים מורכבים. הסיירת תהווה כוח ראשון באירועי חילוץ בשטח המדינה ובשטחי אויב. ללוחמי הסיירת תקן בינלאומי לחילוץ שנקרא "אינסרג" לוחמי הסיירת אינם תופסים קווים מבצעיים אלא מתאמנים באופן שוטף וגורף כל הזמן ומבצעים שיתופי פעולה עם יחידות נוספות ושונות על מנת להיות מוכנים לכל תרחיש. אימוניהם של לוחמי הסיירת כוללים תרגילים מסוגים שונים. במצב אמת תוקפץ הסיירת ראשונה לזירת האירוע ותתחיל בטיפול ראשוני וחילוץ של הפצועים עד ששאר הכוחות מגיעים. בעת קריסת הטריבונה בבית הכנסת בגבעת זאב, הוקפצו לוחמי הסיירת אל האתר ובו עזרו בחילוץ הלכודים.
קריסת טריבונה בבית כנסת בגבעת זאב - 2021
במאי 2021, קרסה אחת מהטריבונות העליונות של בית כנסת בגבעת זאב בזמן שברחבי בית הכנסת מתפללים אנשים רבים. כתוצאה מקריסת הטריבונה נהרגו שני צעירים מיידית הרוג נוסף מת מפצעיו לאחר 38 ימים אנשים ו-220 נוספים נפצעו. ברגע שהתקבל הדיווח על הקריסה סיירת "אלון", סיירת החילוץ של החטיבה הוקפצה ישר לאתר ההרס שנוצר בבית הכנסת. ברגע שהגיעה הסיירת לאתר ההרס שנוצר, היא התחילה בעבודות החילוץ ובשיתוף הפעולה עם גורמים עירוניים נוספים.
תג היחידה
משולש כחול הוא הסמל הבינלאומי לחילוץ. הכנף מסמלת הגנה וביטחון.
חרב ועלה זית הם סמלה של "ההגנה", וחלק מסמלו של צה"ל. החרב מייצגת את המלחמה, בעוד שענף הזית מסמל את הכמיהה לשלום.
סיכת הלוחם
החרב - סמל צה"ל, המשולש - המייצג את אוכלוסיית המדינה ואזרחיה. הידיים במרכז מציגות את רגע החילוץ - אתה תופס את מי שאתה מחלץ ביד, ברגע שאתה מוצא לכוד אתה אף פעם לא עוזב אותו.
רעידת אדמה בארמניה - 1988
ב-7 בדצמבר 1988 התרחשה רעידת אדמה בארמניה. רעידת האדמה הייתה הרעידה הכי חזקה שהייתה באזור באותה תקופה. בעקבות רעידת האדמה חצי מיליון אנשים איבדו את בתיהם ו-25,000 אנשים נוספים נהרגו. יחידת החילוץ הארצית (יחצ"א) נשלחה לביצוע עבודות חילוץ והצלת חיים ועבדה באתרי ההרס השונים כ-12 ימים.
פיצוץ בניין מוסדות היהודים בארגנטינה - 1994
ב-18 ביולי 1994 טרוריסט לבנוני פוצץ מטען נפץ במשקל 400 ק"ג שהוטמן במכונית תופת ליד בניין הקהילה היהודית בבואנוס איירס בירת ארגנטינה. לאחר הפיצוץ קרסה חזית הבניין ואף נוצר מכתש גדול בכביש. בעקבות הפיצוץ נפצעו כ-330 אנשים ו-85 אנשים נוספים נהרגו. פיגוע זה נחשב לאחד הפיגועים הגדולים והקשים ביותר שבוצעו על אדמת ארגנטינה. המשלחת לארגנטינה כללה בתוכה 30 קצינים ומחלצים מהיחצ"א ועוד 7 קצינים מבה"ד 16. למשלחת לקח שבעה ימים לסיים את העבודה על אתר ההרס, לאחר שבעה ימים השטח היה נקי.
פיצוץ מכונית תופת ליד שגרירות ארצות הברית בקניה - 1998
ביום שישי, 7 באוגוסט 1998, התפוצצה מכונית תופת ליד שגרירות ארצות הברית בניירובי בירת קניה. כתוצאה מהפיצוץ קרס בניין משרדים סמוך שבו היה גם בנק. בעקבות הפיצוץ בניין משרדים במוך בן שש קומות קרס ומההדף התנפצו גם החלונות של הבניינים הסמוכים. בתחילת העבודה באתר ההרס, מספר הנעדרים עמד על למעלה מ-100 אנשים. בעקבות הפיגוע נהרגו כ-213 אנשים ולמעלה מ-4,500 נוספים. למשלחת יצאו 3 פלוגות שכל אחת מנתה כ-60 מחלצים.
מבצע "חבל הצלה" בטורקיה, רעידת אדמה - 1999
בליל 17 באוגוסט 1999 פקדה את טורקיה רעידת אדמה חזקה שבעקבותיה נפצעו מאות אלפי אנשים ועשרות אלפי אנשים נוספים שנהרגו תחת ההריסות. כוח היחצ"א הוקפץ לסייע לצבא הטורקי במשימת איתור וחילוץ לכודים. היעד הראשון של היחצ"א היה בסיס צבאי של חיל הים הטורקי בגולצ'וק. בזמן רעידת האדמה התנהל בבסיס כנס קצינים בכירים של חיל הים הטורקי. המשמעות הייתה שבעקבות הקריסה נפלה שרשרת הפיקוד של חיל הים הטורקי, ולכן אירוע זה קיבל עדיפות מבחינת הצבא הטורקי והוגדר כמשימה ראשונה של היחצ"א בטורקיה. בהמשך פעלה היחצ"א מחוץ לבסיס חיל הים בגולצ'וק וכן בערים יאלובה צ'נרצ'יק. על מבצע החילוץ בטורקיה פיקד אלוף גבי אופיר. המשלחת פעלה בטורקיה לאורך שבוע ובמהלכו חילצה כ-180 גופות לכודים ו-12 לכודים חיים, שהאחרון שבהם היה ילד בן שלוש שחולץ לאחר שבעה ימים שבהם היה לכוד בהריסות ביתו.
מבצע "אחוות העמים" בטורקיה, רעידת אדמה - 1999
ביום שישי 12 בנובמבר 1999 התרחשה בצפון-מערב טורקיה רעידת אדמה בעוצמה 7.2 בסולם ריכטר. שלושה חודשים קודם לכן התרחשה רעידת אדמה נוספת בטורקיה, הפגיעה העיקרית הייתה בערים בולו ודוזג'ה שנפגעו גם ברעידת האדמה הקודמת שהתרחשה בהפרש של שלושה חודשים. הפנייה הטורקית לסיוע ישראלי לא השתהתה, וההיענות הייתה מהירה ביותר. הכוח הראשון של משלחת פיקוד העורף יצא לדרך כבר בשעות הקטנות של הלילה. כמה שעות לאחר מכן יצאו גם שאר הכוחות בשלושה מטוסים של חיל-האוויר. בשבת אחה"צ כבר פעלו יותר מ-250 מחלצים ישראלים בשלושה אתרים בדוזג'ה. הם עשו את מלאכתם במזג-אוויר סגרירי ובקור-עז, כמה מעלות מתחת לאפס. כעבור פחות מיממה הצטרפו אליהם כ-100 רופאים ואחיות שהביאו עמם בית חולים שדה. המשלחת הורכבה ברובה מאנשי בה"ד 16 ומאנשי מילואים של היחצ"א. המשלחת עבדה באתרים השונים כשבעה ימים שבסיומם היה חילצה ניצולה חיה אחת ו22 גופות.
סרי לנקה, רעידת אדמה - 2004
ב-26 בדצמבר 2004 התרחשה רעידת האדמה השלישית בעוצמתה שנמדדה בעולם ואחת מהקטלניות ביותר, בעוצמה של 9.1 בסולם ריכטר. רעידת אדמה זו התרחשה באוקיינוס ההודי, ועוררה גלי צונאמי עצומים שפגעו בכלל האיים וערי החוף באוקיינוס ההודי, העיקריות שבהן אינדונזיה, סרי לנקה, הודו ותאילנד. על פי ההערכות, גלי הצונאמי גבו את חייהם של מעל 280 אלף בני אדם, פצעו רבבות אחרים, והתירו אחריהם הרס וחורבן רב בכל מקום בו פגעו. למעלה מחצי מיליון בני אדם נותרו ללא קורת גג. מדינת ישראל קיבלה החלטה לשלוח משלחות חילוץ למדינות השונות שנפגעו וביניהן גם לסרי לנקה. המשלחת כללה בתוכה אנשי סיוע הומניטרי בכלי ציוד הומניטרי, אנשי רפואה, נציגים ממשרד החוץ ומפיקוד העורף. מטוס המטען של המשלחת כלל בתוכו ציוד רפואי, מזון, מים, שמיכות וסה"כ 82 טון של ציוד סיוע למדינה הפגועה.
מבצע "קצה העולם" רעידת אדמה בהאיטי - 2010
ב-12 בינואר 2010 הכתה באי היספניולה שבהאיטי רעידת אדמה בעוצמה 7.2 בסולם ריכטר. האיטי ספגה פגיעות קשות הן מבחינה כלכלית הן מבחינת הפגיעה הישירה באוכלוסייה. רעידת האדמה פגעה קשות באוכלוסיית האיטי וגרמה ל-230 אלף הרוגים, 300 אלף פצועים ועוד כ-3 מיליון אנשים מחוסרי בית. רעידת האדמה הותירה את האיטי ללא מבני ממשל וללא ממשלה מתפקדת, שדה התעופה קרס ולא היה מי שיתפעל או יקלוט את בית החולים. ב-16 בינואר נחתה המשלחת הישראלית בהאיטי ובמהלך שהותה בהאיטי טיפלה ב-1,111 פצועים, ביצעה כ-317 ניתוחים מצילי חיים, 16 לידות (מתוכן 3 בניתוח קיסרי) וחילצה 4 לכודים חיים מתוך ההריסות. המשלחת כללה כ-250 איש שרובם אנשי רפואה וחילוץ: יחצ"א, מנתחים מומחים, רופאי טראומה, אורתופדים, קב"נים, צוותים טכניים, אחיות, רנטגן ורופאי ילדים, כוחות פיקוד העורף, הנדסה, לוגיסטיקה, קשר, שלישות, כוחות מחטיבת החילוץ ומג"דים של גדודי המילואים של פיקוד העורף.
רעידת אדמה ביפן - 2011
רעידת האדמה בסנדאי התרחשה ב11 מרץ 2011. הרעידה פקדה את האי הונשו שהוא הגדול באיי יפן, סמוך לסנדאי בירת מחוז מיאגי. בהתחלה, עוצמת הרעידה הוגדרה כ-8.9 בסולם ריכטר ולאחר מכן עודכנה ל-9.0. הרעידה הייתה כל כך חזקה שהיא הוגדרה כרעידת האדמה השלישית הכי חזקה שנרשמה בעולם. כתוצאה מרעידת האדמה העוצמתית רעדו בניינים והרס רב נזרע והחלו הצפות ודליקות. כעבור זמן קצר החלו גלי צונאמי שהגיעו לגובה של 16 מטרים ובהגיעם לחופי יפן סחפו איתם כלי רכב, כלי שיט, בתים הבנויים מעץ, פח וקש וכדומה. עיקר הנזק נגרם מנחשולי הצונאמי האדירים שנוצרו בעקבות רעידת האדמה. בניגוד לרעידת האדמה אליה היו מוכנים היפנים, לגלי הצונאמי שנוצרו בעקבות הרעידה הם לא היו מוכנים ולכן נגרם נזק רב. מעבר לפגיעה בבתי מגורים, במבנים ציבוריים ובתשתיות עירוניות, גרמו גלים אלו גם לפגיעה במנגנוני הקירור של הכורים הגרעיניים בפוקושימה. המשלחת שיצאה ליפן הייתה משלחת קטנה שכללה 55 אנשים מתוכם 30 אנשי רפואה. לאחר 14 ימים בהם טיפלה המשלחת באנשי המקום, הם עזבו את המקום בעקבות עלייה ברמת הקרינה מעל לרמה שהוגדרה מראש.
מבצע "איים של תקווה" טייפון בפיליפינים - 2013
ב-7 בנובמבר 2013 פגעה סופה טרופית בפיליפינים וגרמה למותם של למעלה מ-6,340 בני אדם ועוד כ-1,061 נעדרים. בעקבות הסופה איבדו הרבה אנשים את בתיהם. בתי חולים, מוסדות חינוך, מוסדות רווחה ורשויות מקומיות חדלו לתפקד, תשתיות חשמל, רשתות תקשורת, מערכות המים - הכול קרס. המשלחת לפיליפינים כללה 130 איש מתוכם 90% בית חולים שדה ו-10% מחלצים ו-90 טון ציוד. אנשי המשלחת טיפלו ב-2,686 וביניהם 848 ילדים, בנוסף ביצעו כ-60 ניתוחים.
מבצע "צוק איתן" - 2014
במהלך מבצע צוק איתן גדוד שחר תפס כוננות חילוץ תחת אש. כחלק מן המבצע נכנס כוח מהגדוד בכניסה קרקעית לעזה על מנת לתת מענה של חילוץ כוח חי"ר. בנוסף תפסו גדודי החטיבה השונים כוננות חילוץ ביישובי הדרום אם תהיה פגיעה של רקטות.
משלחת "אור למזרח" רעידת אדמה בנפאל - 2015
ב-25 באפריל 2015, יום שבת, אירעה רעידת אדמה בנפאל בעוצמה 7.8 בסולם ריכטר, כ29 קילומטר דרומית-מזרחית למחוז לאמג'ונג. רעידת האדמה גרמה למותם של 9,018 אנשים ולכ-21,952 פצועים בנוסף לנזק כספי של כ5 מיליארד דולרים. לרעידת האדמה התלוותה סדרה של רעידות עוקבות גם הן בעוצמה גבוהה, שטלטלו את הארץ וגרמו לנזק רב למבנים - 161,000 נהרסו ו-144,600 ניזוקו חלקית. האוכלוסייה נפגעה גם היא. מעל ל-8,000 הרוגים ו-15,242 פצועים.
בעקבות הידיעות הראשונות הוציא פיקוד העורף משלחת חילוץ וסיוע מהארץ, שנקראה "אור למזרח", במטרה לעזור לאזרחים ולשלטונות המקומיים. המשלחת כללה 271 חיילי צה"ל בסדיר ובמילואים: 122 חיילי בית חולים השדה, 66 לוחמי החילוץ ו-20 ההצלה, ושאר הכוח בתפקיד לוגיסטיקה, אבטחה ופיקוד ושליטה.
קריסת חניון הברזל ברמת החייל - 2016
ב-5 בספטמבר 2016, קרס חניון תת-קרקעי בן ארבע קומות באזור תעשייה רמת החייל בתל אביב בצמוד לבית החולים אסותא. בעת עבודת עפר על גג החניון, קרסה הקומה העליונה שלו כשהיא ממוטטת תחתיה את שאר הקומות. לאחר הקריסה החלו ניסיונות חילוץ של הלכודים תחת ההריסות, והאירוע הוכרז כאירוע רב-נפגעים. עבודות החילוץ נמשכו כחמישה ימים ונגמרו עם איתור גופתו של הנעדר האחרון. בעקבות הקריסה נהרגו 6 פועלים ו-24 נוספים נפצעו. בחילוץ הלכודים לקחו חלק לוחמים מגדוד תבור וגדוד קדם של חטיבת החילוץ של פיקוד העורף, בנוסף השתתפו היחצ"א, מכבי האש וזק"א בזיהוי ההרוגים.
מבצע "קול שופר למרחק" רעידת אדמה במקסיקו - 2017
ב-20 בספטמבר 2017 הכה רעש אדמה בעוצמה 7.1 בסולם ריכטר במקסיקו סיטי ובמחוזותיה. בעקבות האירוע, בכירי פיקוד העורף קיימו ביניהם שיחות טלפון ולאחר מכן הוחלט על נסיעה של משלחת למקסיקו. 71 חיילים וקצינים יצאו בערב ראש השנה למקסיקו סיטי כדי לעזור למדינה ולהציל חיים. המשלחת מנתה כ-70 חיילים וקצינים בשירות סדיר ובמילואים, מפיקוד העורף ומחיל האוויר ביניהם מומחים הנדסיים, שיעסקו בהערכת הנזקים ובמתן סיוע הנדסי בזירות ההרס ואנשי חילוץ והצלה למשימות אלה. בעקבות רעידת האדמה נהרגו כ-217 אנשים, קרסו מבנים והתשתיות שלהם ועוד מיליונים של אנשים נותקו מהחשמל. בשנת 2019, שנתיים לאחר רעידת האדמה במקסיקו, פיקוד העורף חזר למקסיקו והפעם לא בשביל לחלץ אלא לתרום בדרך אחרת. מטרת המשלחת שנסעה ב-2019 למקסיקו הייתה ללמד להכשיר ולחלוק את הידע שלהם בנושא חילוץ עם המחלצים ממקסיקו וזאת על מנת להפוך את ההתמודדות עם רעידת האדמה הבאה ליעילה ומקצועית הרבה יותר.
מבצע "מגן הברזל" קריסת סכר בברזיל - 2019
ביום שישי, 25 בינואר 2019 קרס סכר במכרה עופרת במדינת מינאס ז'ראיס שבברזיל, סמוך לעיר בורמדיניו. בעקבות קריסת הסכר המכרה ובו יותר מ-600 עובדי כרייה נשטפו על ידי נהרות אין-סופיים של בוץ. המשלחת עשתה את פעילותה בשטח במקומות שאותרו כבעלי פוטנציאל לאיתור לכודים ונעדרים. תוואי השטח באזור קריסת הסכר הוגדר כמסוכן, ועל כן נדרשה המשלחת לבצע פעולות למיפוי נוסף של השטח על מנת לוודא שהעבודה במרחב בטוחה. המשלחת מנתה כ-130 חיילים וקצינים בשירות סדיר ובמילואים מפיקוד העורף וביניהם מומחים הנדסיים, רופאים ואנשי חילוץ והצלה, יחידת להבה של כבאות והצלה, לוחמי היחידה התת-ימית של זרוע הים, נציגי משרד החוץ ושגריר ישראל בברזיל.
בעקבות האסון דובר על 300 נעדרים מתוכם המשלחת מצאה 35 נעדרים וזאת בנוסף להדרכת אנשי המקום כיצד לגבש מודיעין אוכלוסייה ותמונת מצב מדויקים.
מבצע "חגורה שחורה" - 2019
בנובמבר 2019, חיל האוויר הישראלי הרג את בכיר הג'יהאד האסלאמי, מפקד החטיבה הצפונית בהאא אבו אל-עטא. כתגובה לכך החלו החמאס והג'יהאד האסלאמי בירי מסיבי של רקטות לעבר כלל יישובי עוטף עזה, הדרום והשפלה. ישר לאחר שחוסל בהאא אבו אל-עטא, הוקפץ אל"ם יוסי פינטו, לשעבר מפקד החטיבה, ביחד עם מאות מלוחמי החטיבה בדרום הארץ ביישובים השונים. אל"ם יוסי פינטו מספר:"תוך שעה וחצי, לפני שהרקטה הראשונה שוגרה, נפרסנו עם 12 צוותים שלנו בעוטף ובאשקלון". אל"ם יוסי פינטו מספר:"בסבב הלחימה הקודם מול עזה קיבלנו דיווח על מטח לאשקלון ונפילה בשלושה בניינים שונים בו זמנית". באחד מן הבניינים נהרג אזרח ובאחרים נפצעו אנשים. זאת אפילו לא הייתה פגיעה ישירה אבל עוצמת ההדף הייתה כל כך חזקה שהיא גרמה לנזק רב. באחד מן הבניינים חילצנו אישה פצועה שנלכדה בתוך אחת הדירות לאחר שהדלת התעוותה מההדף ולא היה ניתן לפתוח אותה".
מבצע "שומר החומות" - 2021
במהלך המבצע, תפסו גדודי החטיבה כוננות חילוץ בדרום ובמרכז הארץ ובמקרי הצורך הוקפצו לאתרים השונים ברחבי המדינה בהם דווח על פגיעה של רקטה או רסיס. פלוגות ההכשרה חוו לראשונה בזמן ההכשרה מצב אמת והוקפצו לאתרים השונים ברחבי המדינה, בין אם זה לפגיעה ישירה בבניין בפתח תקווה, או לסיוע בבתי חולים שונים ברחבי המדינה על ידי העברת המטופלים למרחבים ממוגנים ובכך סייעו בהצלת חיים בכל הגזרות. בנוסף, חלק מגדודי החטיבה המשיכו ותפסו קווים באיו"ש והמשיכו בפעילות הביטחון השוטף וסיכול של ניסיונות לפיגועים.
אסון קריסת הבניין בסרפסייד מיאמי-2021
ב-24 ביוני 2021 בשעה 1:25 בלילה, קרס חלק גדול מבניין מגורים בן 12 קומות בסרפסייד, פרוור של מיאמי. יומיים אחר כך, בערב שבת, מוקפצת משלחת ישראלית של פיקוד העורף שכונתה "משלחת יד לאחים" ומשרד החוץ כדי לסייע לכוחות החילוץ האמריקאים. חברי המשלחת סייעו לאתר 91 נעדרים וחזרו ב-11 ביולי.
קנט
בירת מחוז קנט היא מיידסטון ובנוסף לה 40 ערים בקנט. הבולטות שבהן קנטרברי, דובר ומרגייט.
בשל ריבוי המטעים והפרדסים במחוז קנט, הוא מכונה בחיבה "הגינה של אנגליה".
היסטוריה
אזור קנט מאוכלס החל מהתקופה הפלאוליתית. השם "קנט" נוצר מהמילה הבריטונית "קנטוס" אשר משמעותה קצה או גבול. המחוז החל להיקרא קנט בשנת 835 לספירה ובאותה תקופה תושבי האזור התייחסו לקנטרברי כעיר בירתם.
בין המאה החמישית למאה השמינית הייתה ממלכת קנט ממלכה עצמאית, והיוותה את אחת משבע הממלכות שהתגבשו בסופו של דבר לממלכת אנגליה.
בשנת 1873 טבעה מול חופי קנט האונייה נורת'פליט, ורק 86 מתוך 379 נוסעיה נותרו בחיים.
תעשיות חשובות בקנט
התעשיות הגדולות בצפון-מערב קנט עוסקות בבטון, נייר ותעשייה אווירית, בעוד שדרום-מזרח קנט נשען בעיקר על תעשיות התיירות וחקלאות. במחוז מגדלים בין השאר, ענבי יין, המשמשים לייצור יינות לבנים ויין נתזים.
קנטרברי
העיר נמצאת במזרח קנט ומפורסמת בשל היותה מקום מושבו של הארכיבישוף מקנטרברי, ראש הכנסייה האנגליקנית וכן בשל הקתדרלה של קנטרברי.
דובר
דובר היא עיר-נמל מבין החשובות אשר בממלכה המאוחדת, ממוקמת במזרח קנט על גדות תעלת למאנש. דובר היא העיר הבריטית הקרובה ביותר לאירופה, מרחק של 34 קילומטרים מנמל קאלה שבצרפת.
מרגייט
מרגייט היא עיר תיירותית אשר בקצה הצפוני של מזרח קנט ומאופיינת על ידי רצועות החוף הרחבות אשר מושכות תיירים (עיקרם בריטיים) לעיר מזה יותר מ-250 שנים.
מונדיאל 2030
אורוגוואי, ארגנטינה, פרגוואי, צ'ילה
בשנת 2030 יימלאו 100 שנים למונדיאל הראשון שנערך באורוגוואי, אורוגוואי שואפת לארח שוב את המונדיאל לכבוד חגיגות 100 שנים למונדיאל הראשון אותו הם אירחו במונטיוודאו.
ההצעה מדברת על אירוח של ארבע מדינות את המונדיאל: אורוגוואי, ארגנטינה ופרגוואי, ב-2019 הצטרפה צ'ילה להצעה.
סין
ביוני 2017 הצהיר נשיא אופ"א אלכסנדר צ'פרין שהוא יילחם על כך שמונדיאל 2030 ייערך באירופה, ככל הנראה בממלכה המאוחדת, או בהולנד ובלגיה במשותף.
מרוקו
ב-17 ביוני 2018 הודיעה מרוקו כי היא תתמודד על אירוח מונדיאל 2030. מרוקו הציגה 5 פעמים בעבר את מועמדותה לאירוח המונדיאלים של 1994, 1998, 2006, 2010 ו-2026 אך כשלה בכולן וזאת תהייה הפעם השישית שמרוקו תגיש את מועמדותה. אם תזכה מרוקו באירוח הטורניר, תהייה זאת הפעם השנייה שיבשת אפריקה תארח את הטורניר לאחר שדרום אפריקה אירחה את מונדיאל 2010.
ישראל
ב-12 באוקטובר 2021 פורסם כי פיפ"א שוקלת לקיים את מונדיאל 2030 במזרח התיכון, בין היתר בישראל. עם זאת, טרם הוצגה הצעה רשמית מצידה של ישראל לאירוח גביע העולם.
הסכמי הפרדת הכוחות
הסכמי הפרדת הכוחות הוא הכינוי לשני הסכמים לשביתת נשק שנחתמו בין ישראל למצרים ובין ישראל לסוריה בשנת 1974, ושסיימו את מלחמת יום הכיפורים.
תמי עזריה
תמי (תמר) עזריה (נולדה ב-25 באפריל 1950) היא זמרת ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה
תמי עזריה נולדה וגדלה בקיבוץ עין חרוד איחוד, שבעמק יזרעאל. החלה את הקריירה האמנותית כזמרת ושחקנית בלהקת הנח"ל, שהעלתה ב-1969 את תוכניתה ה-22 "שא לשלום", הידועה כ"בהיאחזות הנח"ל בסיני". בין שירי התוכנית היו "שיר לשלום", "הבן יקירי לי" ו"בהיאחזות הנח"ל בסיני". "הבן יקיר לי" צולם כקליפ לטלוויזיה הישראלית בימיה הראשונים. זו הייתה חשיפתה הטלוויזיונית הראשונה.
במהלך החזרות וההופעות של להקת הנח"ל השתתפה עזריה ב"פינות פוגי", במסגרת תוכנית הרדיו של דורי בן זאב, "ממנו אלייך" ובהקלטת אופרת הרוק "סיפורי פוגי" מאת דני סנדרסון שכללה מעברים מוזיקליים ונונסנס, בתפקיד קרלה ובת האיכר. סנדרסון, שאסף כמה מחבריו מהלהקה, הקליט את החזרות לאופרה "סיפורי פוגי" שנערכו במרתף ביתו ושראו אור לראשונה באוסף "כוורת בקופסה" (2013).
לאחר שחרורה מצה"ל הוחתמה עזריה על ידי המפיק אברהם דשא (פשנל), והופיעה יחד עם בוגרי להקות צבאיות נוספים בהצגה "ג'אמבו". בשנת 1972 השתתפה בהצגה "שוקולד מנטה מסטיק" (על שום קריאת מוכרי הממתקים שהיו עוברים אז בבתי הקולנוע בזמן ההפסקות), שנולד בעקבות ההפקה קונגרס הצחוק הציוני. יחד עימה הופיעו חברותיה ללהקת הנח"ל, ירדנה ארזי ורותי הולצמן. ההצגה, אשר עסקה בחיי תל אביב הקטנה, הייתה להצלחה גדולה. בעקבות ההצגה הקים פשנל את השלישייה המקורית של "שוקולד מנטה מסטיק", שהופיעה לראשונה במסגרת ההצגה ובמקביל בפסטיבל שירי ילדים מס' 3 עם השיר "אברא קדברא". בעקבות הצלחת השיר וזכייתו במקום השני, הפכה השלישייה להצלחה, שבעקבותיה נוצרה תוכנית הטלוויזיה "חג לי" לחג הפסח, חג השבועות וראש השנה. ההופעות המשמעויות הבאות של ההרכב היו בפסטיבל הזמר והפזמון 1973, בו ביצעו יחד עם שלישיית אף אוזן גרון את השיר "נצח ישראל לא ישקר" (שבוצע במקור על ידי רותי נבון) ובכנס להקות הנח"ל שנערך כמה שבועות לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים. בתום המלחמה ובעקבות מות אמה, פרשה עזריה מהשלישייה והביאה במקומה את חברתה מלהקת הנח"ל לאה לופטין. עקב נישואיה נסעה לארצות הברית. שם, ילדה את שתי בנותיה והמשיכה להופיע במסגרות שונות.
אזור מחסור
במוליך למחצה, אזור המחסור הוא אזור מבודד אשר נמצא בתווך מוליך של חומר מוליך למחצה מזוהם. באזור זה נושאי המטען הניידים (אלקטרונים או חורים) עברו רקומבינציה. במילים אחרות, באזור זה חסרים נושאי מטען ניידים.
הבנת הפיזיקה של אזור המחסור היא המפתח להבנה של אלקטרוניקה מודרנית של מוליכים למחצה ובין השאר פעולה של רכיבים נפוצים כגון דיודה, טרנזיסטור MOSFET או טרנזיסטור ביפולרי. האזור הזה נקרא גם אזור צמצום.
הסבר פיזיקלי
אם נפעיל מתח אשר נקרא מתח אחורי, על ידי חיבור אזור P לאלקטרודה שלילית וחיבור אזור N לאלקטרודה חיובית, החורים שבאזור P ימשכו לאלקטרודה השלילית והאלקטרונים שבאזור N ימשכו לאלקטרודה החיובית. תהליך זה ירחיב את אזור המחסור המבודד ולא נוכל לקבל זרם חשמלי מהרכיב. אם נפעיל מתח אשר נקרא מתח חיובי, על ידי חיבור אזור N לאלקטרודה שלילית וחיבור אזור P לאלקטרודה חיובית, החורים שבאזור P ידחו מהאלקטרודה החיובים והאלקטרונים שבאזור N ידחו מהאלקטרודה השלילי. תהליך זה יצמצם את רוחב אזור המחסור. במתח חיובי גדול מספיק תהליך זה יבטל את אזור המחסור ויאפשר לקבל זרם חשמלי ברכיב.
מרקוס יסטרוב
הרב מרקוס (מרדכי) יסטרוב (בגרמנית: Marcus Jastrow; 5 ביוני 1829 רוגוז'נו – 13 באוקטובר 1903) היה חוקר תלמוד, ממייסדי בית המדרש לרבנים באמריקה. חיבורו המפורסם ביותר הוא A Dictionary of the Targumim, Talmud Babli, Talmud Yerushalmi and Midrashic Literature – מילון לתרגומי המקרא לארמית, תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי וספרות המדרש.
יסטרוב נולד ברוגוז'נו בדוכסות הגדולה של פוזנן. אחרי שקיבל הסמכה לרבנות ותואר דוקטור הוא מונה לרבה של קהילת רודף שלום בפילדלפיה, פנסילבניה ב-1866 בגיל 37. ב-1886 התחיל לפרסם את עבודת חייו: מילון לתרגומי המקרא לארמית, תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי וספרות המדרש בחוברות. הוא השלים את המילון ב-1903 שיצא, לבסוף, בשני כרכים ומאז נעשה משאב פופולרי עבור חוקרי תלמוד. בהקדמה לספר ביקר יסטרוב בחריפות את הבלשנים ומומחי האטימולוגיה שטענו שמונחים מעורפלים בספרות התלמודית, מקורם הראשי הוא ביוונית. יסטרוב סבר שההשפעה היוונית על הארמית התלמודית הייתה מינימלית וכי המונחים הלא ברורים ניתן לשייך למקורות עבריים. במחקר המודרני היו רבים שמתחו ביקורת על שיטתו זו, וכיום רבות מן האטימולוגית המוצעות במילונו אינן נחשבות מהימנות. יסטרוב גם כתב את רוב הערכים העוסקים בתלמוד באנציקלופדיה היהודית.
הוא היה אביהם של יוסף יסטרוב ומוריס יסטרוב.
ביוגרפיה
יסטרוב היה בנם החמישי של אברהם ויטה (הנרייטה) יסטרוב. עד 1840 הוא קיבל חינוך פרטי. ב-1844 התחיל את השנה השלישית בגימנזיה על שם פרידריך וילהלם בפוזנן וסיים את בית הספר ב-1852. משם הוא נסע להאלה וסיים את לימודיו שם ב-1855 כשקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה. בד בבד המשיך את לימודי היהדות שלו וב-1853 בגיל 24 הוסמך לרבנות על ידי הרב משה פיילכנפלד ברוגוז'נו ומאוחר יותר, ב-1857 מהרב וולף לנדאו בדרזדן. יסטרוב לימד במשך זמן קצר בבתי ספר אורתודוקסיים בברלין. בתחילה בבית ספר שנוהל על ידי ד"ר דוד רוזן ואחרי כן בבית ספרו של מיכאל זקש.
הצטרפותו למהפכה הפולנית
ב-1858 חזר יסטרוב לפולין. הפעם כרבה של הקהילה היהודית בוורשה. הוא התחיל ללמוד פולנית ואת המצב בפולין באותו זמן. ב-27 בפברואר 1861 הגיעו הרגשות הלאומיים הפולניים לשיא והממשלה שלחה את הצבא. חמישה אנשים נפלו בפרבר קרקוב בורשה. הלוויתם וטקסי הזיכרון שנערכו לכבודם הפכו להפגנות פטריוטיות שבהן השתתפו, לראשונה, "האחים בני הברית הישנה" כקהילה יחד עם הפולנים. אף על פי שהיה זה בשבת הצטרפו שלושה רבנים, כולל יסטרוב לתהלוכת הלוויה. בטקס הזיכרון שערך בבית הכנסת שלו, גם כן בשבת, נשא יסטרוב את הדרשה הראשונה שלו בפולנית ועורר התלהבות כל כך גדולה עד שהמאזינים לה התאספו שוב והעלו אותה על הכתב. הם הפיצו בתוך שבוע 10,000 עותקים כשהם עוקפים את הצנזורה.
שלושת הרבנים נעצרו בתירוצים שונים ב-10 בנובמבר 1861 ונכלאו במצודת ורשה. יסטרוב הוחזק במשך 23 ימים בבידוד. במשך 72 ימים הוא חלק תא עם הרב דב מייזליש. הוא השתחרר ב-12 בפברואר 1862. בהיותו אזרח פרוסי הוא נשלח אל מעבר לגבול. בזמן מאסרו הוא נדרש לענות על שאלות בקשר ליחסם של היהודים לפולנים הנוצרים ולהתנגדותם לממשלה.
חזרה לוורשה
יסטרוב, שבריאותו הייתה לקויה, בילה את האביב והקיץ של 1862 בברסלאו, ברלין ודרזדן. בסתיו הוא נקרא על ידי הקהילה היהודית במנהיים. כמה שבועות אחרי כן בוטל צו הגירוש שקיבל. הדבר עורר מחלוקת בין הקהילה היהודית בוורשה (שהמשיכה לשלם את שכרו עד שעזב למנהיים) וקהילת מנהיים. על פי בקשתו של יסטרוב שחררה אותו האחרונה מהתחייבותו. כמה חודשים, אחרי שחזר לוורשה פרצה המהפכה.
בתקופת שהותו בפולין הוא כתב כמה פרסומים: Die Lage der Juden in Polen (מצב היהודים בפולין) בעילום שם, ); Kazania Polskie (דרשה פולנית) – כרך של דרשות בפולנית (פוזנן 1863), Die Vorläufer des Polnischen Aufstandes – מבשרי המרד הפולני (בעילום שם), המבורג 1864. ביולי 1864 קיבל יסטרוב בקשה לכהן כרב מחוזי של וורמס ובזמן שהיה שם חיבר את ספר ההיסטוריה Vier Jahrhunderte aus der Gesch. der Juden von der Zerstörung des Ersten Tempels bis zur Makkabäischen Tempelweihe – ארבע מאות שנה של היסטוריה יהודית מחורבן בית ראשון עד טיהור בית המקדש על ידי המכבים (היידלברג, 1865).
ארגון עזרה של יהודים אמריקאים
בסתיו 1866 הוא נסע לפילדלפיה כרבה של הקהילה האשכנזית "רודף שלום" שאתה היה קשור עד מותו. הוא נשאר בתפקיד עד 1892 והזדהה עם האינטרסים של הקהילה היהודית. הבעיה שנדונה באותו זמן הייתה ארגון אותו דרבן יצחק ליסר ובמערב על ידי הרב הרפורמי יצחק מאיר וייז. הם דנו בחינוך גבוה, בייצוג והסדרה של השינויים הליטורגיים. יסטרוב נעשה, בתוקף אישיותו, לגורם חשוב בפתרון הבעיות האלה. בהמרצתו של ליסר נפתח Maimonides College, הקולג' הרבני הראשון בארצות הברית שנפתח בפילדלפיה באוקטובר 1867. יסטרוב לימד פילוסופיה דתית והיסטוריה יהודית ומאוחר יותר פרשנות המקרא. הוא זוהה עם הקולג' עד סגירתו ארבע שנים אחרי שנפתח. הוא תמך בתוכנית להקים את מועצת הצירים לזכויות אזרחיות ודתיות (Board of Delegates of Civil and Religious Rights) ובעידודו קמה החברה היהודית להוצאה לאור (Jewish Publication Society) (1873. אבל פעילותו העיקרית מ-1876 עד 1871 הייתה מאבק במגמות שבוטאו בהחלטות הוועידות הרבניות של 1869 ו-1871. ההתנגדות שלו למגמות אלה התבטאה בסדרה של מאמרים פולמוסיים שפורסו בעיתונים The Hebrew Leader וב-The Jewish Times.
לאותה תקופה שייך גם שיתוף הפעולה שלו עם הרב החשוב מבולטימור בנימין סולד (Benjamin Szold) בתיקון סידור התפילה של סולד "עבודת ישראל" וסידור "הגיון לב" וכן תרגום של סידורים אלה לאנגלית. השפעתו גרמה, בקהילה שלו, לגיבוש וגדילה של הקהילה.
ב-1876 הוא היה חולה בצורה קשה ובמשך כמה שנים הוגבלה פעילותו הציבורית על ידי מצב בריאותו שדרש ממנו לצאת לחופשה בדרום אירופה. במשך החופשה הכפויה הזאת הבשילו התוכניות לעבודת חייו – המילון שיצא לאור בלונדון ובניו יורק בין 1886 עד 1903. כאשר העבודה על המילון התקרבה לסיום בכתב יד (1895) התחילה החברה היהודית להוצאה לאור לעבוד על פרויקט של תרגום חדש של התנ"ך לאנגלית ויסטרוב מונה לעורך ראשי. עד פטירתו הספיק להגיה יותר ממחצית ספרי התנ"ך. נוסף על שתי משימות גדולות אלה הוא היה חבר בוועדת ההוצאה לאור של החברה היהודית להוצאה לאור מהזמן בה נוסדה והיה קשור לאנציקלופדיה היהודית כעורך מחלקת התלמוד. היה לו מושב במועצת המנהלים המרכזית של אליאנס בפריז וכן יש בוועדה של מקיצי נרדמים. הוא היה אחד מסגני הנשיא של הפדרציה הציונית האמריקאית והיה פעיל בהגשת סיוע חומרי ואינטלקטואלי למהגרים היהודים מרוסיה.
יסטרוב היה רב מודרני. הוא צירף את קהילתו לאיחוד ליהדות רפורמית ועמד בקשרים קרובים עם וייז. אחרי שהרפורמים פרסמו את מצע פיטסבורג הקיצוני ב-1885, ביטלו יסטרוב ורבנים מתונים דומים לו את חברות קהילותיהם באיחוד.
ב-1886 עזר, יחד עם הנרי פררה מנדס (מייסד האיחוד האורתודוקסי) לשבתאי מוראיס להקים את בית המדרש לרבנים באמריקה, שיהפוך בהדרגה למוקדה של היהדות הקונסרבטיבית.
בספטמבר 1892 הוא הועבר מתפקידו בקהילה שלו לטובת הרב הרפורמי ד"ר הנרי ברקוביץ. יסטרוב ייחס החלטה זאת לפופולריות הגדלה והולכת של הרפורמים הליברלים ולרצונה של הקהילה להתחרות על חברים מבתי כנסת ליברליים יותר. בנאום הפרדה שלו הוא נזף בקהילה שלו כשהוא עומד על כך ש"מי שאינו חש בהרמוניה עם עיקרי דת ישראל כפי שנמסרו מדור לדור אינו ראוי שיעמוד על הדוכן שנועד להצהרה על תורות היהדות". הוא עשה כמה ניסיונות למנוע את כניסת הרפורמים, כולל מאמרים בעיתונות הכללית.
ב-1900 העניקה לו אוניברסיטת פנסילבניה תואר דוקטור בספרות.
בנוסף לעיתונים שהוזכרו הוא פרסם מאמרים גם ב-Revue des études juives, Magazin für die Wissenschaft des Judenthums;, Sippurim, Journal of Biblical Literature, Hebraica, Young Israel, Libanon, Jewish Record, Jewish Messenger, American Hebrew, Jewish Exponent וכדומה.
רותה שץ-מריאש
ביוגרפיה
נולדה במשפחתם של עורך דין, סופר, דמות בולטת בתנועת העבודה היהודית מקס שץ-אנין (22 ביוני 1885 - 10 בינואר 1975) ורעייתו פאניה לבית רוזנברג (1 במאי 1898 - 16 במרץ 1984), בריגה. כשהילדה הייתה בת שנה, התעוור אביה ובילה את שארית חייו ועבודתו בהכתבת יצירותיו לאשתו. בהמשך, היא זכרה שאביה קבע את האווירה הרוחנית בבית והכניס בה תשוקה ליצירתיות, שבאה לידי ביטוי מוקדם מאוד, בגיל 9, כשכתבה את שיריה הראשונים.
החלה ללמוד בבית הספר היסודי מספר אחד בריגה על שם ואלדיס זליטיס, ושם למדה את השפה הלטבית.
בתחילת פלישת ורמאכט לברית המועצות, פונתה משפחת שץ מריגה לאזור ירוסלבל, לכפר קוקובוי שבמחוז פרבומאיסקי, ולאחר מכן לאלמה-אטה שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית.
בסוף 1944, חזרה המשפחה הביתה, ורותה המשיכה את לימודיה בבית הספר התיכון העשירי בריגה, אותו סיימה במחזור הראשון של בית הספר, ב-1945.
התקבלה לפקולטה למשפטים של האוניברסיטה הממלכתית של לטביה, אותה סיימה ב-1950. בתחילת שנות ה-50 סבלה במהלך המאבק נגד הקוסמופוליטיים, כאשר אביה ואמה נעצרו ב-18 בפברואר 1953 ושוחררו לאחר מות סטלין ב-29 באפריל אותה שנה. במהלך מעצרם נסעה פעמיים למוסקבה כדי לדאוג משפטית עבורם ובהכריזה על חפותם.
רותה שץ (בנישואיה מריאש) עבדה כעורכת דין במשך 33 שנים, הייתה חברה בלשכת עורכי הדין בריגה. ב-1984 פרשה לגמלאות, והחלה בעיבוד הארכיון של אביה.
עם תחילת "אטמודה"(בלטבית: "התעוררות"), הפכה להיות מעורבת בפעילויות חברתיות, והפכה לדמות בולטת בחזית העממית של לטביה (NFL).
במרץ 1990 נבחרה לכינוס האחרון של המועצה העליונה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הלטבית, שהצביעה בעד החזרת עצמאותה של לטביה. על פי חוק "על המעמד המשפטי והפנסיות של חברי המועצה העליונה" שאומץ על ידי סיימאס ב-4 במאי 1999, קיבלה את הזכות לקצבה אישית יחד עם צירים נוספים של ה-NFL של 80% מהשכר הנוכחי של החברים הנוכחיים של הסיימס.
ב-1995 היא הוציאה ספר זיכרונות על אביה וחזרה לעסוק בספרות, שוב החלה לחבר שירים ולתרגם את שירתה של אספאסיה. השתתף בעבודתה של החברה למורשת אספסיה. ב-2003 פרסמה את הספר "קליידוסקופ זיכרונותיי".
פעילות פוליטית וחברתית
בין השנים 1951 - 1990 היא הייתה חברה במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
ב-1988 השתתפה בארגון האגודה הלטבית לתרבות יהודית ובהקמת בו קבוצת החזית העממית הלטבית (NFL).
השתתפה גם בהקמת האגודה הלטבית של קהילות תרבותיות לאומיות ובארגון הפורום של עמי לטביה בדצמבר 1988, יחד עם איטה קוזקביץ', רומואלד ראז'וקס והנציגים נוספים של המיעוטים הלאומיים של לטביה.
בקונגרס השני של מפלגת ה-NFL, נבחרה לוועדת הביקורת, והשתתפה מטעמה בישיבות ראשי המפלגה.
בשנת 1989, כמועמדת ל-NFL, נבחרה למועצת צירי העם של מחוז קירובסקי של ריגה (כיום המחוז המרכזי).
תרגמה לרוסית את ההצהרה "על השבת עצמאותה של הרפובליקה של לטביה", שאומצה ב-4 במאי 1990 על ידי המועצה העליונה. הצביעה בעדה.
פעלה בוועדת המועצה העליונה לזכויות אדם ושאלות לאומיות.
בבחירות הבאות התמודדה ללא הצלחה לסיימאס, לא נבחרה, אך לאחר עזיבתו של חבר המפלגה אייבר אנדזינס לבית המשפט החוקתי הלטבי, תפסה את מקומו בפרלמנט. כיהנה בוועדה המשפטית ובנציבות הצירים והאתיקה.
לא השתתפה בבחירות לסיימאס השביעי, מנובמבר 1998 עד נובמבר 1999 עבדה כיועצת עבור סיעת הדרך הלטבית בסיימאס.
מסתיו 1995 ועד סתיו 2005, הייתה נציגת לטביה בנציבות המועצה האירופית למאבק בשנאת זרים, גזענות וחוסר סובלנות ( ECRI ).
עיטורים
עוטרה פעמיים במסדר שלושת הכוכבים (1995 ו-2000).
הגל החדש של ההבי מטאל הבריטי
הגל החדש של ההבי מטאל הבריטי (New Wave Of British Heavy Metal או כמו שנהוג לקצר NWOBHM) הוא כינוי לקבוצה של להקות מטאל בריטיות שהושפעו מלהקות בריטיות משנות ה-70, כמו בלאק סבאת', ג'ודס פריסט, יו.אף.או. ודיפ פרפל וסימנה את התחייה מחדש של המטאל באנגליה בתחילת שנות ה-80.
להקות אמריקניות שהשתייכו לגל הגלאם מטאל כמו Guns N' Roses, מוטלי קרו ופויזון הושפעו מאוד מה-NWOBHM.
לוקאס ג'ייד זומן
לוקאס ג'ייד זומן (באנגלית: Lucas Jade Zumann; נולד ב-12 בדצמבר 2000) הוא שחקן אמריקאי-יהודי. הוא שיחק את מילו בסרט האימה "רוח זדונית 2", את ג'יימי פילדס ב"נשות המאה ה-20" ואת גילברט בליית' ב"אן עם הצמות".
ביוגרפיה
זומן נולד בשכונת רוג'רס פארק בשיקגו. הוא הבכור מבין ארבעה אחים. אימו יהודייה, והוא התחנך בבית ספר עברי.
קריירה
ב-2018 השתתף בסרט הפנטזיה הרומנטית "יום אחרי יום" שבו קיבל תפקיד קטן, הוא שיחק בסרט לצד אנגורי רייס.
אוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה
אוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה (בסלובקית: Univerzita Komenského v Bratislave) היא האוניברסיטה הגדולה בסלובקיה. רוב הפקולטות של האוניברסיטה פועלות בעיר הבירה ברטיסלאבה. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1919, זמן קצר לאחר שנוסדה צ'כוסלובקיה. האוניברסיטה קרויה על שמו של יאן עמוס קומניוס, מורה ופילוסוף צ'כי בן המאה ה-17.
בשנת 2006 היו באוניברסיטת קומניוס כ-2000 חברי סגל ולמדו בה יותר מ-30 אלף תלמידים. מקור עיקר תקציבה של האוניברסיטה הוא ממשלתי ותלמידים סלובקים הלומדים בה פטורים משכר לימוד.
היסטוריה
אוניברסיטת קומניוס נוסדה בשנת 1919 בעזרת אוניברסיטת קארל בפראג. אוניברסיטה זו באה במקומה של אוניברסיטה הונגרית אשר פעלה בברטיסלאבה החל משנת 1914. בשנותיה הראשונות, רבים מן המרצים באוניברסיטה, כולל הרקטור הראשון בה, היו צ'כים, כיוון שבקרב העם הסלובקי לא הייתה אותה עת שכבה משכילה מתוכה ניתן היה לגייס חברי סגל סלובקים. כבר בשנת היווסדה נפתחה באוניברסיטה פקולטה לרפואה, בשנת 1921 נפתחו פקולטות למשפטים ולפילוסופיה. בפקולטה לפילוסופיה פעלו חוגים בתחום מדעי הרוח ומדעי החברה וכן תוכניות להכשרת מורים לבתי ספר תיכון.
בשנת 1937 נחנך בניין חדש לפקולטות למשפטים ולפילוסופיה במרכז העיר ברטיסלאבה. בבניין קיים אולם מרכזי בו נערכים טקסי הבוגרים וטקסים רשמיים אחרים. בעקבות הסכם מינכן במרץ 1939 הכריזה סלובקיה על עצמאות, אך למעשה הייתה גרורה של גרמניה הנאצית. בתקופה זו הוטלו הגבלות רבות על החופש האקדמי באוניברסיטה והמרצים ממוצא צ'כי שעבדו בה אולצו להתפטר. שמה של האוניברסיטה שונה בשנת 1939 והיא נקראה "האוניברסיטה הסלובקית". שמה המקורי הושב לה בשנת 1954. בשנת 1940 נפתחה הפקולטה למדעים ובשנת 1941 נפתחה הפקולטה לתאולוגיה. בשנת 1948 עלו הקומוניסטים לשלטון בצ'כוסלובקיה וכל מוסדות החינוך האקדמיים במדינה אולצו להכפיף עצמם לאידאולוגיה מרקסיסטית-לניניסטית תוך הגבלות חדשות על החופש האקדמי. על הלימודים בפקולטה לתאולוגיה הוטל פיקוח ישיר של משרד החינוך הצ'כוסלובקי.
אף לאחר מלחמת העולם השנייה המשיכה האוניברסיטה להתפתח. בשנת 1946 נוסדה בה הפקולטה לחינוך, הפקולטה לרוקחות נפתחה בשנת 1952, ובשנת 1960 נפתחה פקולטה לחינוך גופני וספורט. בשנת 1969 נפתחה פקולטה לרפואה בעיר מרטין בצפון סלובקיה, ובשנת 1980 נפתחה פקולטה למתמטיקה ולפיזיקה. לאחר מהפכת הקטיפה בשנת 1989, האוניברסיטה יסדה מוסדות שלטון עצמי דמוקרטי וקורסי חובה באידאולוגיה המרקסיסטית בוטלו. הפקולטה לתאולוגיה קתולית והפקולטה לתאולוגיה אוונגליסטית הצטרפו לאוניברסיטה.
מעבר הכלכלה הסלובקית לכלכלת שוק יצר צורך באנשי מקצוע בתחום הניהול והכלכלה ובשנת 1991 נפתחה פקולטה לניהול. בשנת 2002 נפתחה פקולטה למדעי הכלכלה והחברה. השיטה האירופית לצבירה והעברת ניקוד אקדמי יושמה באוניברסיטה בשנת 2000 כדי לשפר את יכולת תלמידיה ללמוד במוסדות חינוך אירופאים אחרים.
מישהו (אלבום)
"מישהו" הוא אלבום הבכורה של הזמר רגב דהן.
האלבום, שיצא ב-1,000 עותקים בלבד, הוקלט במרתפו של רגב דהן על 4 ערוצים (טייפ סלילים), מפני שבאותו זמן, לא היה בבעלות רגב מחשב.
שירי האלבום
כל השירים עובדו על ידי רגב דהן, למעט "ריקוד הדממה" שעובד על ידי יעלה רוזנפלד.
מאיר איש-שלום
מאיר איש-שלום (פרידמן) (10 ביולי 1831 – 26 בנובמבר 1908, כ"ט בתמוז ה'תקצ"א – כ"ט בחשון ה'תרס"ט) היה מחשובי חוקרי היהדות, מוציא לאור של חיבורים תורניים בעריכה מדעית ומחבר פירושים לספרים שונים.
חייו
איש-שלום נולד בעיר קרשנא במחוז קאשה שבהונגריה (קאשוי בהגייה אידית; כיום קושיצה בסלובקיה), למשפחה ענייה ולאב שלא ידע ספר. כבר משמלאו לו 9 שנים עזב את בית הוריו ונדד ממקום למקום ללמוד תורה. בהיותו בן 13 הלך ללמוד בישיבה בעיר אונגוואר שבראשה עמד רבי מאיר א"ש. בישיבה הגה בתורת הנגלה, ואט אט החל גם לעסוק בקבלה ובחסידות, להתענות תעניות רבות ולייחל לגילוי אליהו הנביא.
בין כך וכך, עזב את הישיבה ובדרך נדודיו פגש כמה רבנים משכילים והושפע מדבריהם. לאחר מכן נשא אישה ועבד בעבודת אדמה, והמשיך ללמוד וללמד תורה, אך אשתו מתה בפתאומיות בעת לידתה יחד עם תינוקה, אז חזר לנדודיו. כשהיה בן 37 התחיל את לימודיו באוניברסיטה שבווינה.
כשנוסד בית המדרש הכללי בווינה על ידי אהרן ילינק בשנת 1864 התמנה למורה בתנ"ך ובמדרשים ולאחר פרק זמן לימד בכל התחומים. לאחר 29 שנים בשנת 1893 כשהוקם בית המדרש לרבנים בווינה, בו הרצה באופן קבוע, איש-שלום קבל את התואר פרופסור. במשרה זו שימש איש-שלום לצד ידידו אייזיק הירש וייס ויחד העמידו תלמידים רבים, בהם שניאור זלמן שכטר.
ב-1865 ייסדו איש-שלום ווייס ירחון לענייני מחקרים בספרות התלמודית בשם "בית המדרש", אולם הוצאת כתב העת פסקה לאחר ארבע חוברות בשל מיעוט כותבים וקוראים. ב-1881 ייסדו שניהם את הירחון "בית תלמוד" לאותה מטרה; כתב עת זה יצא לאור בעריכתם בחמישה כרכים במשך תשע שנים. במשך השנים הצטרף איש-שלום לאחד החוגים הציוניים וכן ייסד "אגודה להרחבת שפת עבר".
איש-שלום היה מחבר פורה כשעיקר עיסוקו היו מדרשי חז"ל בין בהלכה ובין באגדה. במבואותיו והערותיו על החיבורים שהוציא הוא מתגלה כידען עצום, דקדקן שלא מפספס שום פרט, חוקר מהשורה הראשונה וגם תלמיד חכם מהסגנון הישן. סמלי הדבר שבשעותיו האחרונות הגיה את מהדורתו ל"ספרא דבי רב" אפילו כשהוא כבר חולה אנוש. הוא הוציא וההדיר ביופי חיצוני ופנימי כמעט את כל מדרשי ההלכה וחלק ממדרשי האגדה. בכולם הוא מעיר, מציין, מגיה ומבאר. את כל שינויו הוא עשה בזהירות מופלגת, ואינו בוש לפרסם בספריו על טעויות שאירעו לו בחיבורים אחרים. חלק גדול מהמהדורות החדשות של הספרים אותם ההדיר, מסתמכות ברובן על עבודתו.
אחת משאיפותיו הייתה להוציא מהדורת תלמוד בהוצאה מדעית, אך מחוסר באמצעים כספיים הוציא לאור רק את מסכת מכות. בנוסף לכל אלו, עסק איש-שלום במחקר התנ"ך, היסטוריה יהודית, שירה, פיוט ועוד.
חיבוריו
איש-שלום חיבר בסביבות 170 חיבורים ומאמרים בתחומים שונים ומגוונים. להלן רשימת הבולטים שבהם:
קורט ראסל
קורט ווגל ראסל (באנגלית: Kurt Vogel Russell; נולד ב-17 במרץ 1951), הוא שחקן קולנוע אמריקאי. מועמד לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה
ראסל נולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס שבארצות הברית. הוריו הם לואיז ג'וליה (קרון) ראסל והשחקן בינג ראסל, שנודע בזכות משחקו בסדרה "בוננזה". לו שלוש אחיות. האחיין שלו הוא שחקן הבייסבול מאט פרנקו.
קריירה
ראסל החל את קריירת המשחק שלו כילד. בסרט "בא ונעלם" שיחק בתפקידו הקולנועי הראשון; בגיל עשר השתתף במיוזיקל של אלביס פרסלי, "זה קרה ביריד העולמי"; ובגיל 12 קיבל תפקיד אורח בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה "הנמלט". כשנתיים לאחר מכן, זכה לתפקיד ראשי כילד יתום במערבון הטלוויזיוני "The Travels of Jaimie McPheeters", המבוסס על ספרו של רוברט לואיס טיילר, בו השתתפו גם צ'ארלס ברונסון ודן או'הרליהי.
בשנות ה-70 הוחתם השחקן הצעיר בחברת וולט דיסני לאחר שורה של תפקידי אורח כמו בסרט "הסוס בעל פרסת הזהב". באותה תקופה הכיר לראשונה את השחקנית הצעירה גולדי הון, מי שתהיה לעתיד בת זוגו. לראסל הייתה גם קריירת בייסבול, אך זו נקטעה באיבה עקב פציעה במסובבי הכתף. בשנת 1979 החל לעבוד לראשונה עם הבמאי ג'ון קרפנטר בסרט הקולנוע "אלביס", שם הכיר את אשתו הראשונה, השחקנית סיזן האבלי. הוא וג'ון קרפנטר עבדו יחדיו גם בסרטים "הבריחה מניו יורק", סרט ההמשך "הבריחה מלוס אנג'לס", מותחן האימה "היצור" ("הדבר") ובסרט "צרות גדולות בצ'יינה טאון".
ראסל היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בתפקיד שחקן המשנה לצד מריל סטריפ בסרט הקולנוע משנת 1984 "סילקווד". בשנת 2004, ראסל זכה לשבחים על משחקו כמאמן הוקי קרח בסרט "נס הנחישות". בשנת 2007 הופיע ראסל בדמות נבל בסרטו של קוונטין טרנטינו "חסין מוות".
בשנת 2017 ראסל גילם את דמותו של אגו בסרט הלייב אקשן "שומרי הגלקסיה: חלק 2".
חיים אישיים
בשנים 1979–1983 היה נשוי לשחקנית סיזן האבלי, ממנה יש לו בן. מאז 1983 נמצא ראסל בזוגיות עם השחקנית האמריקאית-יהודייה גולדי הון, ובנם המשותף הוא השחקן ואייט ראסל. הוא גם אביהם החורג של שני ילדיה של הון מנישואיה הראשונים, השחקנים אוליבר הדסון וקייט הדסון. בנובמבר 1989, ביקרו בני הזוג בישראל כאורחי ראש עיריית תל אביב שלמה להט וקרן תל אביב.
ראסל הוא ליברטריאני.
משרד הכלכלה והתכנון
משרד הכלכלה והתכנון היה משרד ממשלתי שפעל בישראל בין השנים 1995-1981. המשרד הוקם עם כינונה של הממשלה ה-19, בשם "משרד הכלכלה והתיאום הבין-משרדי", ולתפקיד מונה יעקב מרידור. במהלך כהונתו של גד יעקבי במשרד, הוחלף שמו למשרד הכלכלה והתכנון.