cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אימה אמריקאית
עונות עתידיות
ב-5 בדצמבר 2018 אמר מרפי כי דמויות המכשפות שהופיעו באימה אמריקאית: הכישוף ובאימה אמריקאית: אפוקליפסה יחזרו שוב, בעונה עתידית. ב-9 בינואר 2020 חודשה הסדרה עד עונה 13 שצפויה לעלות ב-2026.
דמויות
{| class="wikitable" style="text-align:center; width:99%; font-size:85%;" ! rowspan="2" width="10%"| שחקן/נית ! colspan="9" align="center" | דמויות ! ! align="center" width="10%"| עונה 1:בית הרצח ! align="center" width="10%"| עונה 2:המוסד הסגור ! align="center" width="10%"| עונה 3:הכישוף ! align="center" width="10%"| עונה 4:פריק שואו ! align="center" width="10%"| עונה 5:המלון ! align="center" width="10%"| עונה 6:רואנוק ! align="center" width="10%"| עונה 7:הכת ! align="center" width="10%"| עונה 8:אפוקליפסה ! align="center" width="10%"| עונה 9:1984 !עונה 10: תכונה כפולה ! style="background-color: rgb(255, 255, 255);" colspan="1" | ! style="background-color: #9F2323;" colspan="1" | ! style="background-color: #141414;" colspan="1" | ! style="background-color: #912644;" colspan="1" | ! style="background-color: #003B43;" colspan="1" | ! style="background-color: #615500;" colspan="1" | ! style="background-color: #DCC494;" colspan="1" | ! style="background-color: #F6BB02;" colspan="1" | ! style="background-color: #FF6048;" colspan="1" | ! style="background-color: #3c230d;" colspan="1" | ! ! colspan="10" |
צוות השחקנים הראשי
!
רורי מונהן
אנדי וורהול
ג'ים ג'ונס
דייוויד כורש
מרשל אפלוויט
ישו
צ'ארלס מנסון
ג'יימס פטריק מארץ'
טייט לנגדון
ג'ף פפיסטר
זואי בנסון
דוט טאטלר
בילי דין האוורד
אודרי טינדל
לאנה וינטרס
סוזן אטקינס
בילי דין האוורד מיימי אייזנהאואר אמיליה ארהארט
מוירה או'הרה
אגנס מרי וינסטיד
דלפין לאלורי
דילן
ליסה קאביסן
פטרישיה קרנקוול
הפקת הסדרה
היוצרים ראיין מרפי ובראד פלצ'ק החלו לעבוד על הסדרה לפני שהחל שלב ההפקה של הדרמה המוזיקלית "Glee". מרפי רצה לעשות את ההפך ממה שיצר בעבר ובכך החל את עבודתו על "אימה אמריקאית". הוא ציין: "אני הלכתי מ'ניפ/טאק' ל-'Glee' כך שזה הגיוני שארצה לעשות משהו מאתגר וחשוך, ובדומה לפלצ'ק תמיד אהבתי את ז'אנר האימה, לכן זה הרגיש טבעי עבורי". פלצ'ק הסתקרן מהרעיון של שילוב זווית אחרת של ז'אנר האימה והצהיר שהמטרה העיקרית של השניים ביצירת הסדרה היא להפחיד את הצופים: "אנחנו רוצים להוציא את הצופים שלנו מעט משיווי המשקל". בפברואר 2011, הכריזה רשת FX על כך שהזמינה משני היוצרים פיילוט לסדרה אפשרית, כאשר ריאן מרפי ובראד פלצ'ק אחראים על כתיבתה ומרפי מביים, אל השניים צוות דנטה די לורטו כמפיק בפועל. הפקת הסדרה החלה באפריל 2011 וביולי אותה שנה הכריזה רשת FX על הסדרה באופן רשמי.
מההתחלה תכננו שני היוצרים שכל עונה של הסדרה תכיל קו עלילה שונה לחלוטין מקודמתה. לאחר שפרק הסיום של העונה הראשונה שודר, סיפר מרפי על כוונותיו לשנות את צוות השחקנים ומיקום הסדרה בעונה השנייה, למרות זאת אמר גם שחלק מהשחקנים שכיכבו בעונה הראשונה יחזרו לככב גם בשנייה. "השחקנים שחוזרים לעונה השנייה יגלמו דמויות שונות לחלוטין, יצורים, מפלצות וכו'. סיפורי משפחת הרמון נגמרו. השחקנים שחוזרים לעונה השנייה יגלמו דמויות חדשות לחלוטין." בנובמבר 2012 תיאר מנכ"ל רשת FX את הפורמט הטלוויזיוני הייחודי שהסדרה קובעת: "הרעיון של עשיית סדרת טלוויזיה אנתולוגית בדמות מיני-סדרה עם צוות שחקנים מגוון הוכיח עצמו כפורץ דרך וכהצלחה מסחררת ומגמתית."
בכנס הפייליפסט של שנת 2013 השווה היוצר בראד פלצ'ק את הסדרה לסרטי אימה: "בסופו של דבר דרושה מעט חמלה כיוון שאתה מתאהב באותן דמויות בדרך שונה מאשר בסרט. אם אתה רוצה להרוג את כל הדמויות בסרט מלבד אחת, אתה די יכול להתחמק מזה, אך אם אתה מעוניין ליצור סדרת אימה טלוויזיונית יש לך אחריות שונה על הדמויות כיוון שלצופים יש חיבה מסוג אחר אליהן".
מרפי הסביר לאחר מכן שתהליך תכנון עונה אחת של הסדרה לוקח בערך שנה: "אנחנו חושבים תחילה על קו העלילה ולאחר מכן כותבים את הדמויות. זו להקה רפרטוארית, לכן אנחנו 'מזיזים' דמויות סביב ובגלל זה לעיתים אנחנו לא מוצאים תפקיד לשחקן מסוים. כמו שהתחלנו את העונה השנייה, לא העליתי על דעתי שדילן מקדרמוט ישחק את בנה של שרה, אבל חשבתי שככל שנעמיק עם זה, זה ייצא נהדר".
עיליין
עיליין (תעתיק מדויק: עִלְלִיין. מערבית: عِلِّيِّين) הוא מושג אסלאמי אשר הגיע מפסוק 18 של פרק 83 בקוראן. משמעותו המילולית מרמזת על מקומות גבוהים, ולכן ישנם פרשנים אשר גורסים כי המושג מדבר על הקומות הנישאים ביותר של גן העדן. לצד זה, בשל הקונטקסט של הפרק, רוב הפרשנים גורסים כי מדובר בסוג של מגילות אשר בהן רשומים שמותיהם של המאמינים.
ג'ק וג'יל (שיר)
ג'ק וג'יל (באנגלית: Jack and Jill בחלק מהגרסאות Jack and Gill) הוא שיר ילדים אנגלי פופולרי. השיר, על המנגינות והווריאציות השונות שלו, קיבל את המספר 10266 במפתח רוד לשירי עם (Roud Folk Song Index). חרף העובדה שהגרסה המוקדמת ביותר של השיר היא מהמאה ה-18, הרי שהביטוי "ג'ק וג'יל" ביחס לילד וילדה הוא קדום מאוד בתרבות האנגלית, ואף מופיע פעמיים בכתבי שייקספיר.
לשיר ישנן מספר גרסאות הכוללות מספר שונה של בתים, אולם קו העלילה זהה פחות או יותר. ילד בשם ג'ק, וילדה בשם ג'יל, אשר הם ככל הנראה אח ואחות למרות שהדבר אינו מצוין במפורש בשיר, עולים על גבעה כדי לשאוב מים מהבאר. ג'ק נופל מהגבעה ונחבל בראשו, וג'יל מתגלגלת בעקבותיו. ג'ק רץ במהירות לביתו שם אמו מטפלת בו באמצעות חומץ ונייר חום. זו הגרסה הבסיסית של השיר והמקובלת כיום, למרות שבגרסאות מסוימות ישנם בתים נוספים הממשיכים את העלילה. לדוגמה, שג'יל נכנסת בעקבות ג'ק אל הבית וצוחקת על כך, ובעקבות כך אמם מענישה אותה. יצוין כי בחיתוך העץ הראשון לשיר (משנת 1791) נראים שני ילדים ולא ילד וילדה.
השיר מתאר לכאורה אירוע סתמי ושטותי, למרות שמאוחר יותר יוחסו לו פרשנויות שונות הקושרות אותו בין היתר לאירוע מהמיתולוגיה הנורדית, לניסיון הורדת המס על נוזלים בידי צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה אשר סוכל בידי הפרלמנט, ואף למהפכה הצרפתית (למרות שידוע כי השיר נכתב עוד לפני כן).
מלות השיר (הגרסה המקובלת)
Jack and Jill Went up the hill To fetch a pail of water Jack fell down And broke his crown, And Jill came tumbling after
Up Jack got, And home did trot As fast as he could caper; To old Dame Dob, Who patched his nob With vinegar and brown paper
פול דלארוש
פול דלארוש (בצרפתית: Paul Delaroche; 17 ביולי 1797 – 4 בנובמבר 1856) היה צייר צרפתי, שהשיג את הצלחותיו הגדולות בציור סצינות היסטוריות. הוא התפרסם באירופה בזכות התיאורים המלודרמטיים שלו שהציגו לעיתים קרובות נושאים מההיסטוריה האנגלית והצרפתית.
ראשית חייו
פול דלארוש נולד בפריז למשפחת לורד דה לה רוש, משפחת אמנים, סוחרים, אספנים ומנהלי אמנות. אביו, גרגואר-היפולטה דלארוש, היה סוחר אמנות בולט בפריס. פול דלארוש היה השני מבין שני בנים ונחשף לאמנות יפה בגיל צעיר. בגיל תשע עשרה, אביו סידר לו את האפשרות ללמוד ב L'Ecole des Beaux-Arts.
דלארוש הושפע מאביו והתמקד בנופים בזמן שהיה באקדמיה הצרפתית לציור מכיוון שאחיו, ז'ול-היפוליט דלארוש, כבר התמקד בציורים היסטוריים. לאחר שנתיים בבית הספר לאמנות יפה, הבין דלהרוש את חוסר העניין שלו בנופים והתנגד לשיטת הלימוד במערכת האקדמית הצרפתית. הוא עזב את L'École des Beaux-Art בסוף 1817. בשנת 1818 נכנס דלארוש לסטודיו של אנטואן-ז'אן גרו, שם יכול היה להמשיך את העניין שלו בציורי היסטוריה.
עצמאות אמנותית
ראשית הופעתו של דלארוש בסלון בשנת 1822, שם הציג את ישו המוּרד מהצלב, והצלת ישו. הציור האחרון היה תוצר של השפעתו של גרו וזכה לשבחים כי שתמך בראשית הרומנטיקה.
בזמן הלימודים בבית הספר לאמנות יפה, נחשף לרעיונות האקדמיה והנאו-קלאסיקיזם, ואילו בזמן שבילה בסטודיו של גרו עורר את התעניינותו בהיסטוריה ובייצוגה באמצעות הרומנטיקה. ציורו, ז'אן ד'ארק בכלא, שהוצג בסלון 1824, יחד עם עבודותיו הבאות, משקפות את דרך הביניים שאימץ לעצמו.
מתוך הכרה בכישרונו ובפופולריות שלו, בחרה האקדמיה לאמנות יפה את דלארוש לחברות בשנת 1832. שנה לאחר מכן הפך לפרופסור ב'אקול דה בו-ארטס'. באותה שנה הוא התבקש לצייר ציור קיר גדול בכנסייה L'Église de la Madeleine בפריס. דלארוש זיהה את חוסר הניסיון שלו בציור דתי ולכן נסע במשך שנה אחת באיטליה כדי ללמד את עצמו את מהות היצירות הדתיות של פעם. עם שובו לצרפת אמרו לו שהוא אמור לעבוד עם ז'ול קלוד זיגלר, אך דלארוש נטש את הפרויקט מתוך מחשבה ששניהם לא יסתדרו בביצוע.
בשנת 1837 הציג את סנט ססיליה, שהיה הראשון מציוריו הדתיים המשמעותיים. שינוי הנושא של דלארוש היה פחות מרשים בעיני מבקרי צרפת מיצירותיו הקודמות.
סגנון ונושאים
דלארוש צייר את כל נושאיו באותו אור, בין אם מדובר בדמויות היסטוריות גדולות מהעבר, מייסדי הנצרות, או בדמויות פוליטיות חשובות בתקופתו כמו מארי אנטואנט או נפוליאון בונפרטה. דלארוש חקר בקפידה את התלבושות והאביזרים שכלל בציוריו, כדי להציג במדויק את נושאו. כדי להדגיש את הדיוק ההיסטורי, צייר דלארוש בפירוט מדוקדק וסיים את ציוריו בקווי מתאר ברורים. התנועה המשתנה של משיחות המכחול שלו יחד עם הצבעים והמיקום של מצויריו, מעניקים לכל אחד מהם מראה ייחודי ומאפשרים להם לפעול ברוח ובטון של אופיים והאירוע.
העין הציבורית פחות רגישה לפרטים העדינים והניואנסים בציור, אך דלארוש העריך את המשמעות הספרותית של ציוריו על רקע ערכם הציורי. הוא מאזן בין ההיבטים הספרותיים לבין התיאטרליות, הנראטיביות והוויזואליות של ציוריו ההיסטוריים.
ציוריו הדרמטיים כוללים את שטראפורד מוּבל להוצאה להורג, ומתאר את הארכיבישוף האנגלי לאוד מושיט את זרועותיו מהחלון הקטן של תאו כדי לברך את תומאס וונטוורת', הרוזן הראשון מסטראפורד, כשסטראפורד עבר במסדרון להוצאתו להורג.
עבודתו של דלארוש הכילה לעיתים אי דיוקים היסטוריים. קרומוול מרים את מכסה הארון ומסתכל על גופת צ'ארלס מבוסס על אגדה, והוצאתה להורג של ליידי ג'יין גריי מוצגת כמתרחשת בצינוק, וזה מאוד לא מדויק. הוא נטה לדאוג יותר להשפעה דרמטית מאשר לאמת היסטורית: ראה גם את המלך בחדר המשמר, שם חיילים פוריטניים רשעים מפיצים עשן טבק בפני המלך צ'ארלס, והמלכה אליזבת גוססת על הקרקע.
עבודות מאוחרות
לאחר מכן החל דלארוש ביצירת יצירתו המפורסמת ביותר, ״חצי גורן״ - The Hemicycle, שצוירה בבניין ״בית הספר לאמנות יפה בפריז״. ציור הקיר הענק - הוא פנורמה של 27 מטר אורך שכללה למעלה משבעים דמויות של האמנים המפורסמים ביותר מאז ימי קדם. האמנים שנכללו מייצגים אמנות גותית, יוונית, רומאית ורנסאנס. נושאי הציור הזה מתאימים לטעם האקדמי של המאה התשע עשרה.
דלארוש נפטר ב־4 בנובמבר 1856 והשיקום הושלם על ידי טוני רוברט פלורי, תלמידו של דלארוש.
נישואין ללואיז ורנט
אהבתו של דלארוש ללואיז, בתו של הוראס ורנט, הייתה התשוקה הבולטת בחייו. הוא התחתן עם לואיז בשנת 1835, ובאותה שנה הציג גם הציור ״ראש מלאך״, שהתבסס על דמותה. נאמר כי דלארוש מעולם לא התאושש מההלם על מותה בשנת 1845 בגיל 31.
לאחר אובדנה הוא הפיק רצף של תמונות קטנות ומורכבות של אירועים ביצירתו על ישו. הוא מיקד את תשומת הלב בדרמה האנושית של הפסיון, כמו בציור שבו מריה והשליחים שומעים את הקהל שמריע לישו על ויה דולורוזה, ואחד אחר בו יוחנן הקדוש מלווה את מריה הביתה לאחר מות בנה.
ספר הושע
ספר הושע הוא הראשון בקובץ התרי עשר. הוא מספר את קורותיו ואת נבואותיו של הנביא הושע בן בארי, שפעל בממלכת ישראל באמצע ימי בית ראשון, לקראת חורבן ממלכת ישראל.
רקע היסטורי
הושע בן בארי התנבא בעשורים האחרונים של ממלכת ישראל, אך ישנם דיונים רבים בקשר לתקופה המדויקת בה הוא פעל, לפי המתואר בספרו.
תוכנו של הספר
הספר מתחלק באופן ברור לשתי חטיבות, אשר רב המבדיל ביניהן, אך יש בהן גם מרכיבים משותפים.
בחטיבה הראשונה (פרקים א'-ג') ישנם סיפורים על מעשים סמליים אשר ביצע הושע, נבואות פורענות שתבואנה בעיקר כתוצאה מעבודת הבעל, ונחמה שתגיע אחר-כך.
בחטיבה השנייה (פרקים ד'-י"ד) ישנן נבואות רבות, רובן נבואות תוכחה ופורענות ומיעוטן נחמה; העוונות שעליהם מוכיח הנביא את העם והכהנים הם, בעיקר, פולחן אלילי ועבודת ה' בשיתוף עם אלים אחרים, בין השאר בעגלי הזהב של ירבעם בן נבט; גם מקומה של תוכחה על השחתת המידות והמוסר לא נפקד בנבואות.
החטיבה הראשונה: נישואי הושע
בראשית החטיבה הראשונה מסופר:. בהמשך, גומר בת דבליים יולדת שלושה ילדים (בן, בת, בן), והם נקראים על ידי הנביא בשמות סמליים, מבשרי חורבן: יזרעאל –, לֹא רֻחָמָה – ו-לֹא עַמִּי –.
בפרק ב' ישנן נבואות המתייחסות באופן ברור ומכוון למעשים אלו: שמות הילדים – במשמעותם הסמלית, עם רמיזות לכך שמדובר בשמות הילדים – חוזרים בתוך הפסוקים, התיאור של האם והאישה כאשת זנונים, נבואות הפורענות.
בפרק ג' בא סיפור דומה לזה שבפרק א':.
כמה שאלות עולות מכך:
שאלות אלו נשאלו הן על ידי פרשני המקרא המסורתיים והן על ידי החוקרים החדשים.
הדעה הקיצונית ביותר שייכת לתרגום יונתן, הסובר שלמעשים אלו לא הייתה אחיזה, אף לא קלושה, במציאות, וכל המסופר הוא משל ליחסים בין ה' לישראל. בתרגום זה, גומר בת דבליים לא מוזכרת כלל, ורק שמות הילדים נזכרים (ללא ציון העובדה כי מדובר בילדים שנולדו להושע).
מפרשים אחדים טענו, שכל המסופר היה בחלום ובמראות הנבואה. רבי אברהם אבן עזרא כתב:. גם רד"ק כתב ש. הרמב"ם במורה נבוכים התייחס לנושא המעשים התמוהים בנביאים באופן כללי, והזכיר גם את הושע ואשתו:.
מעברו השני של המתרס עומדים רש"י, המתבסס על מאמר הגמרא (פסחים, פ"ז, ע"א) המובא להלן, ור' יצחק אברבנאל. רש"י כותב בקצרה:. אברבנאל כותב בחריפות נגד הוצאת הכתובים מפשטם:. המלבי"ם טען טענה דומה לזו של רש"י, ואף הוסיף:.
בין החוקרים החדשים ישנה כמעט תמימות דעים לגבי השאלה הראשונה. הנחתם היא, שמחבר הטקסט אכן התכוון לכך שה' פנה להושע וביקש ממנו להינשא לאשת זנונים. בנוגע לשתי השאלות הנוספות ישנה מחלוקת.
גישה אחרת מניחה, שכל סיפור מעשה הנישואין עבר עריכה מאומצת בידי אנשים מדורות מאוחרים יותר; בתחילה, היה רק סיפור על לידת בני הושע ושמותיהם, ללא ציון העובדה שמדובר באשת זנונים ובבני זנונים. אחר כך, הבינו העורכים את הנבואה בפרק ב' כמוסבת על חיי המשפחה האישיים של הושע, ושינו בהתאם את פרק א'. תפקידו של פרק ג' לפי גישה זו, ניתן להתפרש לכמה צדדים: אולי זהו מעשה סמלי באמת, ואולי סיפור מקביל לסיפור בפרק א'.
האוחזים בגישה שלישית סוברים, שהושע נשלח לשאת אשת זנונים על ידי ה', שרצה להראות בכך לעם את יחסי ה'-ישראל בצורה ברורה, ולהבהיר לו שאיננו הולך בדרך טובה. פרק ג' ניתן להתפרש כאן כפי שהתפרש בגישות האחרות. יש גם מי שטוען, שבתחילה סירב הושע לקבל עליו את השליחות, ופרק ג' הוא חזרה על הציווי (בצורה שונה מעט).
היה גם מי שהציע, שכל מה שנצטווה הושע היה רק להציג הצגה, בו אשתו מתלבשת בבגדי אשת זנונים, והושע נוהג בה כפי שצווה.
החטיבה השנייה: נבואות
החטיבה השנייה כוללת נבואות רבות, רובן פורענות ומיעוטן נחמה. נבואות אלו קשות להבנה והפרשנות עליהן נתונה במחלוקת רבה. החטיבה נפתחת בתוכחה כללית על השחתת המידות והמוסר:. אחר כך, ישנה תוכחה לכהנים על כך ש. ב יש קטע נבואה קצר, המיועד לאוזני הַכֹּהֲנִים, בֵּית יִשְׂרָאֵל, וּבֵית הַמֶּלֶךְ,.
בפרק ה', ו' – ו', ח' ישנה נבואה המדברת באופן מעורפל על מלחמה, שבפרשנות החדשה יש שהסבו אותה על המלחמה הסורית-אפריימית. עוסק בעיקר בחוסר היציבות השלטונית בממלכת ישראל בימי הושע, והפורענות העתידה לבוא עקב כך:. הושע מאשים ש
ב ממשיכה נימת הזעם כלפי אלו העובדים לפסלים, ובמיוחד לעגל שומרון, והושע מבטיח:. הוא שב ואומר, ומבקר גם את יחסי החוץ של ממלכת ישראל. ב באה נבואה על גלות למצרים ולאשור:. בפרקים הבאים (ט', י' – י"ד, א') מסודרת שורת נבואות קצרות למדי, בעלות גוון דומה. כולן מבקרות את מעשי יושבי ממלכת אפרים, ואת עבודת הפסלים שבה. חלק מהנבואות שמות דגש על ההיסטוריה ועל יחסי האהבה שהיו פעם בין ה' לישראל:.
הספר נחתם בפסוק (שיש הרואים בו תוספת מאוחרת):
רעיונות מרכזיים
התוכחה המופיעה בספר הושע מכוונת כלפי עם ישראל וכלפי חטאים מסוימים שעשה; נראה כי כולם נובעים מן הקלקול הדתי, המוסרי והחברתי בעם, שהגיע לשיאים חדשים בטרם חורבנה של ממלכת ישראל:, ו. עבודת ה' בשיתוף עם אלוהים אחרים היא פסולה ובזויה בעיניו מאוד, וביתר שאת עבודת העגלים של ירבעם בן נבט. הוא זועם על האנשים בני הבליעל שאומרים:. נראה כי, אולי בשל כך, הוא מתנגד למלכים שהיו בימיו, ויש שטענו שאף מוסד המלוכה כולו פסול בעיניו:.
תוכחה נוספת היא על היחסים הבינלאומיים חסרי היציבות. הסִכְסָךְ המדיני והמעבר התכוף בין המעצמות הגדולות – אשור ומצרים – הוא הרה אסון, מזהיר הושע:. לבסוף, ממלכת ישראל אכן חרבה בשל כך.
השוואת היחסים בין ה' לישראל ליחס אהבה בין איש לאישה, חוזרת ומופיעה לאורך כל הספר, מראשיתו ועד סופו. לפי הושע, ה' אהב את עם ישראל עוד מראשית קיומו עלי אדמות, אך בתוך פרק זמן קצר זנו אנשי ישראל ו. ה', שגידל את אפרים כאילו היה ילד קטן, רואה אותו עובד לאלוהים אחרים, ומנסה להעניש אותו. לפעמים גובר הכעס, ואז מבטיח הנביא: "" (ט', ט"ו, י"ז), ולעיתים גוברת האהבה, ואז שואל ה' בפי הושע:.
בסופו של דבר, אחרי עונש של גלות וסבל, תבוא נחמה ועם ישראל יזכה שוב בימי שלווה ובברית עולם עם ה'. הספר נחתם בפסוק המתמצת את רעיונותיו (ואת רעיונות הנבואה באופן כללי):. כל זאת, בהנחה שפרקי הנחמה המצויים בספר הם מקוריים ואינם תוספת מאוחרת.
חיבורו של ספר הושע לפי המחקר
יחזקאל קויפמן הציע, שספר הושע עשוי מדברי שני נביאים אשר צורפו לספר אחד. מעשי ונבואות הראשון (שניבא בימי יהורם בן אחאב) מופיעות בפרקים א'-ג', ונבואות השני (שפעל בימי הושע בן אלה) – בפרקים ד'-י"ד. דעה זו נשארה כמעט דעת יחיד.
סגנון
לשונו של הושע לא תמיד ברורה כל צרכה. דבר זה נובע, לבד מהניב השונה של העברית שדובר בממלכת ישראל, מהתרגשותו הניכרת של הושע ומניסיונו לומר דברים עמוקים במילים קצרות ובמקצב קצר. על כך כתב ש.ל. גורדון:
קישורים חיצוניים
סרטון סיכום ספר הושע, באתר 929 - תנ"ך ביחד
אובורחאנגאי
אובורחאנגאי (במונגולית: Өвөрхангай аймаг), הוא אחד מ-21 האיימאגים (מחוזות) של מונגוליה. פירוש השם: "חאנגאי התחתונה". האיימאג ממוקם בדרום המדינה ובירתו היא ארבאיחר. העיר חרחורין, שנקראה בעבר קארקורום והייתה בירת האימפריה המונגולית, נמצאת בסום באותו שם במחוז זה.
Bette Davis Eyes
Bette Davis Eyes (בעברית: עיני בטי דייוויס) הוא שיר שנכתב והולחן על ידי דונה וייס וג'קי דשאנון בשנת 1974. הוא הוקלט במקור על ידי דשאנון באותה השנה עבור אלבומה, New Arrangement, אך הוא זכה לפופולריות בעקבות הקלטתה של הזמרת האמריקאית קים קארנס ב-1981 כאשר גרסתה שהתה תשעה שבועות לא רצופים בראש מצעד הבילבורד הוט 100. השיר שהה במקום הראשון במשך חמישה שבועות אך ירד בעקבות "" ולאחר מכן, חזר למקום הראשון לארבעה שבועות נוספים והפך ללהיט הגדול ביותר בארצות הברית באותה השנה. "Bette Davis Eyes" הגיע למקום הראשון ב-21 מדינות, והגיע למקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי; השיר היחיד של קארנס שהגיע ל-40 העליונים במצעד. הוא הגיע למקום השני גם בקנדה במשך 12 שבועות רצופים, והיה לשיר השני המצליח ביותר במדינה באותה השנה, אחרי "".
השיר זכה בפרסי גראמי בקטגוריית "שיר השנה" ו"הקלטת השנה", ודורג במקום ה-12 במצעד כל הזמנים של בילבורד, שפורסם לאחר 50 שנות פעילות. "Bette Davis Eyes" יצא מחדש בהוצאת קלאופטרה רקורדס. בנוסף לכך, הוא נחשב לאחד מ-50 השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בצרפת, עם מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה.
רקע
השיר נכתב בשנת 1974 על ידי דונה וייס וג'קי דשאנון, האחרונה שבהן הקליטה את השיר באותה השנה עבור אלבומה, New Arrangement. בהקלטה המקורית, השיר בוצע בצורה שונה ואופיין בסוגת הרית'ם אנד בלוז; הוא כלל קטע פסנתר דומיננטי, כמו גם שימוש בגיטרות וכלי נשיפה. עם זאת, רק במרץ 1981, כשקים קארנס הקליטה את גרסתה לשיר בעיבוד שבוסס על סינתיסייזר, זכה "Bette Davis Eyes" להצלחה מסחרית רבה.
לדברי המפיק ואל גרי, הדגימה המקורית של המנגינה שהובאה לו נשמעה כמו שיר של ליאון ראסל. את הדגימה היה ניתן לשמוע בריאיון של ואל גרי ששודר בטלוויזיה ב-TAXI בשעה 21:50. את השיר הפיצו בפורמט של תקליט 7 ו-12 אינץ' במרוצת השנים.
השחקנית בטי דייוויס הייתה בת 73 כשהגרסה של קים קארנס הפכה ללהיט. היא כתבה מכתבים לקארנס, וייס ודשאנון כדי להודות לשלושתן על שהפכו אותה ל"חלק מהזמן המודרני". לאחר הזכייה בפרס גראמי, דייוויס שלחה להן גם ורדים.
וידאו קליפ
את הווידאו קליפ ביים במאי הקולנוע האוסטרלי ראסל מולקהי.
גרסתה של טיילור סוויפט
Bette Davis Eyes (בעברית: עיני בטי דייוויס) הוקלט מחדש בשנת 2011, על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, כחלק מסיבוב ההופעות השני שלה "Speak Now World Tour". גרסתה יצאה לאור ב-21 בנובמבר 2011, בהוצאת חברת התקליטים ביג משין רקורדס. הוא נכתב על ידי דונה וייס וג'קי דשאנון בדומה למקור, אך הופק על ידי סוויפט. הגרסה הרשמית שלו יצאה בפורמטים הדיגיטליים ביחד עם אלבום ההופעה הראשון שלה, Speak Now World Tour – Live, בתאריך שצוין קודם לכן.
גרסתה של סוויפט זכה לשבחים ביקורתיים מטעם מבקרי המוזיקה, אך חלקם טענו כי מדובר ב"גרסה תמימה של סוויפט לשיר".
ביקורת
פרק זמן לצאתה, עלתה הגרסה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליחה לצבור שם למעלה מ-5 מיליון השמעות.
אהרון שידלובסקי
אהרון שִידְלוֹבְסקי (ב' בטבת תרנ"ב, 2 בינואר 1892 – כ"ה בכסלו תש"ם, 15 בדצמבר 1979) היה איש העלייה השנייה וממייסדי קבוצת כנרת.
ביוגרפיה
נולד באחוזה סקריהיטשין שעל נהר הבוג המערבי בפולין, אז חלק מן האימפריה הרוסית. עלה לארץ ישראל בשנת 1912 ועבד במושבות ובחוות פועלים. הצטרף לקבוצת פועלים שעלתה לחוות כנרת והקימה לאחר מכן את קבוצת כנרת. מאנשי "הגדוד העברי הארצישראלי", מסגרת התנדבותית שהוקמה ב-1917 בעת כיבוש הארץ על ידי הצבא הבריטי מן הטורקים. היה מפעילי הרכש למען ההגנה. היה קנאי לערכי "העבודה העצמית" וההסתפקות במועט, אותם דרש קודם כל מעצמו וגם מאחרים. התנגד להזדקקות לתמיכות ולהלוואות כדי להקים את המשק החקלאי.
על מצבתו השחורה בבית הקברות כנרת חקקו חבריו את המילים: "צדיק יסוד עולם". לאחר מותו כתב עליו מוטי זעירא את הספר "עקשנות וכוכבים". פרקים מחייו מופיעים בספר "אמא", שכתב נכדו, ענר שלו.
משפחתו
אחיו הצעיר של אהרון שידלובסקי, יוסף שידלובסקי, היה מהנדס, ממציא ותעשיין.
אשתו של אהרון שידלובסקי, עליזה שידלובסקי, הייתה מראשי איחוד הקבוצות והקיבוצים וחברת הוועדה המרכזת של ההסתדרות. לזוג שתי בנות: ריקה שלו, ציירת, וד"ר הדסה דין, רופאה. ריקה נישאה למבקר הספרות מרדכי שלו, ולה שני ילדים: הסופרת צרויה שלו, הנשואה לסופר איל מגד, והמתמטיקאי והסופר ענר שלו, הנשוי לד"ר דנה שלו מהחוג ללימודים קלאסיים באוניברסיטה העברית בירושלים (בתה של הסופרת וחוקרת המקרא אריאלה דים-גולדברג).
SIAI S.21
SIAI S.21 היה מטוס ימי דו-כנפי וחד-מנועי מתוצרת יצרנית המטוסים האיטלקית סבויה-מרקטי (שם החברה היה: Società Idrovolanti Alta Italia), אשר יוצר בשנת 1921 במטרה להשתתף בתחרויות "גביע שניידר.
היסטוריה
לאחר שמטוסי "SIAI", עם S.17 ו- S.19, לא הצליחו להשיג תוצאות במהדורה הרביעית של "גביע שניידר", מבחן שנערך בשנת 1920 במעגל הלידו של ונציה למהדורה הבאה, שתוכננה עדיין בוונציה.
באוגוסט 1921 היצרן החליט לפתח דגם חדש שהפקיד אותו בידי המעצב הראשי שלו, רפאלה קונפלנטי, שתכנן את העיצובים הקודמים.
קונפלנטי לקח את גישת הדגם החדש לקיצוניות, אליו הוקצה הכינוי "S.21", והציע מחדש מטוס ימי חד-מנועי עם גוף מרכזי עם מפרשים דו-כיווניים, אך הציג כמה מוזרויות טכנולוגיות.
מבנה ועיצוב
בדומה לקודמותיה, הורכבה מסגרת האוויר מגוף עשוי עץ בשילוב כנף דו-כיוונית, אך במקרה זה הייתה בתצורת דו-כיוונית - הפוכה, עם הכנף התחתונה, המותקנת גבוה על המטוס, ונפתחת גבוה משמעותית מהשנייה, רכובה גבוה כשמשייה, מחוברת יחד על ידי זוג זקפים אלכסוניים כפולים כדי ליצור מסבך.
הדגם בטיסתו הראשונה הוכיח את עצמו כמבטיח מבחינת ביצועים, אך היה קשה מאוד להטיסו: היחיד שהיה מסוגל לעשות זאת בביטחון היה טייס חיל הים המלכותי גווידו ג'אנלו (Guido Jannello).
כאשר חלה הטייס גווידו ג'אנלו במהלך "גביע שניידר" בשנת 1921 ולא היה מסוגל להטיסו, פרש ה-"S.21" מהמרוץ.
סטיב ווזניאק
סטיבן גארי "סטיב" ווזניאק (באנגלית: Stephen Gary "Steve" Wozniak, מכונה גם Woz; נולד ב-11 באוגוסט 1950) הוא אחד מחלוצי מהפכת המחשוב האישי, מורה, מהנדס, תוכניתן, נדבן ויזם אמריקני. ב-1976 הקים ווזניאק את חברת אפל, ביחד עם סטיב ג'ובס ורונלד ויין.
ביוגרפיה
ווזניאק נולד בסן חוזה שבקליפורניה, בנם של מרגרט (לבית קרן) וג'ייקוב פרנסיס ״ג'רי״ ווזניאק. הוא ממשפחה נוצרית ממוצא אוקראיני ושווייצרי מצד אביו, וגרמני, אירי ואנגלי מצד אמו. אביו של ווזניאק שעבד כמהנדס בחברת לוקהיד, עורר את חיבתו למכשירים אלקטרוניים ואלקטרוניקה. השראה נוספת לחשיבה חופשית, המצאות וחופש יצירתי שאב ווזניאק מדמותו הבדיונית של טום סוויפט, גיבור סיפורי הרפתקאות בדיוניות.
ווזניאק החל לעסוק באלקטרוניקה מגיל צעיר. בשנת 1975, אחרי שנשר מלימודיו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, החל לעבוד עם סטיב ג'ובס, ידידו משנים, על פיתוח מחשב אישי.
ווזניאק וג'ובס מכרו פריטים מרכושם, כמו המחשבון המדעי של HP של ווזניאק והפולקסווגן מיניוואן של ג'ובס, וגייסו 1,300 דולר כדי להרכיב את האב-טיפוס במוסך של ג'ובס. האב-טיפוס כלל צג (רוב המחשבים האחרים השתמשו במערכות מתגים), מעבד ולוח מעגלים שהורכבו במחשב מראש, ולא דרשו הרכבה על ידי הקונה. ב-1 באפריל 1976 הקימו ווזניאק, ג'ובס ורונלד ויין חברה חדשה בשם אפל. המחשב כונה, בהתאם, Apple I.
ווזניאק עזב את משרתו ב-HP בעקבות דרישתו של מרקולה ובעקבות מכירת 25 מחשבי Apple I יכול היה לעסוק במשרה מלאה בפיתוח דגם מחשב מתקדם יותר, Apple II, שבו תיקן כמה מהחולשות שהתגלו בדגם הראשון. העיצוב החדש שלו שימר את רוב המאפיינים: פשטות ושימושיות. הוא הוסיף גרפיקה בהפרדה משופרת עם צג שהציג תמונות ולא רק אותיות. בשנת 1978 הוסיף ווזניאק כונן תקליטונים ורנדי וויגינטון כתב מערכת הפעלה פשוטה למחשב.
נוסף לעיצוב החומרה, כתב ווזניאק גם את רוב התוכנות למחשב החדש. הוא כתב מפרש BASIC, משחק ברייק-אאוט (ששימש תירוץ נאה להוספת קול למחשב) קוד לבקרת כונן הדיסק, ועוד. Apple II היה המחשב האישי הראשון שנועד לקהל הרחב. הוא זכה להצלחה רבה והיה מהגורמים למהפכת המחשוב האישי.
בשנת 1980 הונפקה אפל בבורסה וצמד המקימים הפכו למיליונרים.
במשך שנים היה Apple II מקור ההכנסה העיקרי של אפל, והבטיח את הישרדותה בזמנים הקשים שבאו בעקבות הפיתוח הכושל של Apple III ו"ליסה", ואיפשר את זמן הפיתוח הנדרש למחשב המקינטוש. בתקופה זו פחתה פעילותו של ווזניאק בחברה. הוא שב ללימודים באוניברסיטת ברקלי והשלים את התואר במדעי המחשב והנדסת אלקטרוניקה בשנת 1982. בשנת 1983 החליט לשוב ולפעול כמפתח באפל, אך לא היה מעוניין בתפקיד החורג מזה של מהנדס מחשבים.
בשנת 1985 עזב ווזניאק את אפל סופית, וזמן לא רב אחרי כן נאלץ גם ג'ובס לעזוב את החברה. ווזניאק פנה להוראה בבית ספר יסודי ולפעילות צדקה בתחום החינוך.
בספטמבר 2000 הוכנס ווזניאק להיכל התהילה הלאומי לממציאים.
בספטמבר 2006 הוציאה לאור הוצאת W. W. Norton את ספרו האוטוביוגרפי, iWoz: From Computer Geek to Cult Icon: How I Invented the Personal Computer, Co-Founded Apple, and Had Fun Doing It, בשיתוף עם הסופרת ג'ינה סמית'.
בשנת 2009 התמודד בעונה השמינית של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים, והיה למודח הרביעי.
ווזניאק נשוי ואב לשלושה ילדים.
הר איילמר
{{פירושונים|
ראו גם
}}
רודולף קלמן
רודולף אמיל קלמן (בהונגרית: Kálmán Rudolf Emil; 19 במאי 1930 – 2 ביולי 2016) היה מהנדס חשמל, מתמטיקאי וממציא יהודי-אמריקאי יליד הונגריה.
בנם של אוטו ואורסולה (לבית גרונדמן). היה מוכר בעיקר בזכות הפיתוח של מסנן קלמן, אלגוריתם מתמטי בו נעשה שימוש נרחב בתחומי עיבוד אותות, בקרה וניווט. על המצאה זו הוענקה לקלמן המדליה הלאומית למדעים ב-7 באוקטובר 2009 על ידי נשיא ארצות הברית דאז, ברק אובמה.
ארגון הספורט של החרשים בישראל
ארגון הספורט של החרשים בישראל (אס"ח) הוא עמותה המפעילה מסגרות ספורט תחרותיות ועממיות לקהילת החירשים וכבדי השמיעה בישראל.
הארגון הוקם בשנת 1953 על ידי קבוצת אנשים חירשים – ותיקים ועולים, אשר היו מעורבים בפעילויות ספורט ייחודי עבור חירשים בישראל ובאירופה. נכון ל-2014, אס"ח מונה יותר מ-400 ספורטאים חירשים וכבדי שמיעה, ילדים, נוער ובוגרים העוסקים בכל ענפי הספורט, ומשפיע אגב כך על אורח חייהם של יותר מ-7,000 חירשים וכבדי שמיעה בזכות פתיחת אפשרויות תעסוקה ופנאי בתחומי הספורט. אס"ח מקיים פעילות למגוון רחב של אוכלוסיות – יהודים, ערבים, ותיקים ועולים בכל הגילים.
ספורט חירשים
חירש מוגדר כמי שנמצא במנעד שבין מי שאינו שומע לחלוטין ועד כבד שמיעה בדרגת 55 דציבל. לרוב הספורטאים החירשים ישנו קושי משמעותי להשתתף בפעילויות הספורט המתקיימות במועדוני הספורט הרגילים, בשל בעיות השמיעה והשפה. לדוגמה, חירש המשתתף במרבית ענפי הכדור אינו יכול לעקוב אחרי דברי המאמן, לשמוע את עמיתיו לקבוצה ולשמוע את שריקות השופטים. ערך הספורט לחיי החירש הוא רב, שכן בנוסף לכל היתרונות הגלומים בספורט, העיסוק בו עבור החירש מקנה לו תחושת שייכות, משמעות וחיבור לחברה.
היסטוריה
ארגון הספורט של החירשים נוסד ב-4 במאי 1949, בשם "אגודת החרשים היהודים בתל אביב – מחלקת הספורט".
ב-9 במאי 1953 הכריזו העולים החירשים באספה מיוחדת שמחלקת הספורט תהיה גוף נפרד בחסות אגודת החרשים התל אביבית. מרדכי סולוביציק שהיה בין היוזמים, נעשה היו"ר הראשון.
ב-1953 השתתף החבר ישראל סביר, חירש ישראלי, בקונגרס CISS (שם קודם של ICSD, ועדה בינלאומית של ספורט לחירשים) במילאנו, איטליה. זו הייתה הפעם הראשונה שישראלי השתתף בקונגרס CISS (הוא מימן בעצמו את הנסיעה). במפגש הוא הציע את צירוף ישראל כחברה ב-CISS והדבר התקבל.
ב-26 בדצמבר 1953 נערכה אספה מיוחדת בה ארגון הספורט נפרד מאגודת החירשים בישראל ונעשה עצמאי. שמו נקבע כ"ארגון הספורט של החרשים", והוא נרשם כמוסד ללא מטרות רווח.
ב-1957 השתתפה ישראל לראשונה ב"משחקי החרשים העולמיים" (שמה הקודם של אולימפיאדת החירשים) במילאנו. ישראל יוצגה על ידי קבוצת כדורסל שלה.
ב-23 במאי 1964 הצביעה האספה הכללית של החרשים שארגון הספורט של החרשים ייעשה גוף לאומי. כך נוספה לשמו המילה "ישראל".
ב-1987 נעשה ארגון הספורט של החרשים (אס"ח) גוף עצמאי לחלוטין, לאחר שהתקנון שלו שוכתב ואושר.
ב-1988 בקונגרס EDSO בטריר, גרמניה, התקבלה ישראל כחברה בארגון.
ישראל גם אירחה אליפויות אירופיות שונות כמו אליפות אירופה החמישית בכדורסל לחירשים במאי 1992, אליפות אירופה בטניס שולחן ב-1995, טורניר מוקדמות אליפות אירופה קטרגל ב-2014 ו-2017, וטורניר מוקדמות אליפות אירופה כדורסל ב-2016.
ב-13 במרץ 2020 הודיע הארגון על הקפאת פעילותו עד להודעה חדשה, עקב התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
Renesas
Renesas או בשמה המלא: Renesas Electronics Corporation (ביפנית: ルネサス エレクトロニクス株式会社, מבוטא: "רנסאסו ארקטורוניקוסו קובישיקי גאישה") היא יצרנית מוליכים למחצה יפנית שבסיסה בטוקיו, יפן. נקראה בתחילה (2002) Renesas Technology, והייתה הישות המאוחדת של יחידות השבבים של היטאצ'י ומיצובישי למעט את פעילות ה-DRAM שלהם, שאליה התמזגה NEC אלקטרוניקה בשנת 2010, מה שגרם לשינוי קל בשם החברה ובלוגו כפי שהם כיום.
המותג Renesas מבוסס על ראשי התיבות " Renaissance Semiconductor for Advanced Solutions".
מוצרים
ההיצע של Renesas Electronics כולל:
קזואר מצוי
קזואר מצוי (שם מדעי: Casuarius casuarius) הוא מין של קזואר, המצוי באינדונזיה, גינאה החדשה וצפון־מזרח אוסטרליה.
מאפיינים
הקזואר המצוי הוא העוף השלישי בגודלו בעולם, קטן רק מהיען המצוי והסומלי, והעוף האסיאתי (לאחר הכחדת היען הערבי) והאוסטרלי הגדול ביותר (גדול גם מהאמו אך נמוך יותר ממנו). קזואר חד-גדיל דומה לו בגודל הממוצע אך לא במרבי.
הקזואר המצוי מגיע לאורך 127 עד 170 ס"מ ולגובה של 1.5 עד 1.8 מטרים. הנקבות מגיעות למשקל 58.5 ק"ג, בעוד הזכרים קטנים יותר ומשקלם 29 עד 34 ק"ג. הקזואר הגדול ביותר שנבדק הגיע לגובה 190 ס"מ ולמשקל 85 ק"ג. הזכר והנקבה דומים במראם, אם כי הנקבה גדולה יותר מהזכר, קסדתה גדולה יותר וצבעיה עזים יותר.
בטנו וגבו של הקזואר שחורים, עם פס אדום בין הבטן לצוואר. מצווארו משתלשל דלדל אדום, צווארו וראשו כחולים, מקורו שחור, ומעליו יש קסדה חומה גדולה שמסייעת לקזואר לפלס את דרכו ביער. גבו ובטנו של הקזואר שחורים, צווארו כחול ועורפו אדום. צווארם וראשם של קזוארים צעירים דהויים יותר ופלומתם של אפרוחי קזואר מפוספסת בשחור ובצהוב.
תפוצה
הקזואר נפוץ לאורך גינאה החדשה, צפון אוסטרליה וכמה מאיי אינדונזיה המזרחיים כמו איי מאלוקו. הקזואר חי בעיקר בסביבות יערות גשם טרופיים אך גם בסוואנות מיוערות וביערות מנגרובים והוא יכול להימצא עד לגובה 1,100 מטרים. לעיתים קזוארים מתקרבים ליישובי אדם על מנת לחפש מזון.
התנהגות
הקזואר המצוי ניזון בעיקר מפירות שנפלו לקרקע, ביניהם מפירות הרעילים לבעלי חיים אחרים, אך גם מפטריות, חלזונות, חרקים ובעלי חוליות קטנים. הקזוארים משמשים כמפיצי זרעים מצליחים של מספר צמחים בסביבתם.
ואולם המפגשים של קזוארים עם אנשים ותקיפות בכלל הם נדירים. למרות דיווחי עבר ואזכורי ילידים של תקיפות קזוארים, רק שני מקרי מוות אנושיים אושרו מאז שנת 1900, אחד ב-1926 בידי נער באוסטרליה שניסו להרוג קזואר עם אתים, במהלכה הקזואר חתך את וריד צווארו בעודו על הקרקע ואחד ב-2019 בשבי בפלורידה, בו קזואר תקף את בעליו לאחר שנפל על הקרקע ותקף את בטנו וחזהו מספר פעמים.
מחקר היסטורי משנת 2003 של 221 התקפות קזואר הראה כי 150 מהם היו נגד בני אדם (השאר כוונו לבעלי חיים כמו כלבים): 75% מהם היו מקזוארים שהוזנו בידי אנשים, 71% מהמקרים הקזוארים רדפו או התנפלו על הקורבן, 15% מהפעמים הקזוארים בעטו באוויר, 73% נגרמו מקזוארים שחטפו מזון מאנשים, 5% כללו הגנה על טריטוריה, 15% כללו הגנה מתקיפה ו-7% כללו הגנה על האפרוחים או הביצים שלהם. רק מוות אחד דווח מבין אותם 150 תקיפות.
אויגן אוט (שגריר)
אויגן אוט (בגרמנית:  Eugen Ott ; 8 באפריל 1889 – 22 בינואר 1977) היה שגריר גרמניה הנאצית ביפן בשנים שקדמו למלחמת העולם השנייה ובשנותיה הראשונות. נודע בשל כך ששימש מקור לידיעותיו של המרגל הסובייטי ריכרד זורגה.
ראשית דרכו
אויגן אוט נולד בשנת 1889 כבנו של עובד מדינה בכיר בקיסרות הגרמנית. לאחר סיום לימודיו התיכוניים בעיר שטוטגרט התגייס לצבא כצוער ביחידת ארטילריה. השתתף כקצין מוערך בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1917, בהיותו בדרגת סרן, הוצב לשרת במטה הכללי. לאחר המלחמה המשיך לשרת בצבא רפובליקת ויימאר. בשנת 1923 נתמנה לעוזרו ואיש סודו של הגנרל קורט פון שלייכר, מי שלימים יירצח על ידי הנאצים בליל הסכינים הארוכות.
ביפן
לאחר עליית הנאצים לשלטון נשלח אויגן אוט ב-1 ביוני 1934 לטוקיו כנספח צבאי בדרגת קולונל בשגרירות גרמניה הנאצית. עוד קודם לכן, ב-6 בספטמבר 1933, הגיע ליפן ריכרד זורגה, כתב חוץ נאצי של העיתונות הגרמנית. זורגה היה למעשה סוכן של המודיעין הצבאי של ברית המועצות, ה-GRU. דרכיהם של שני האנשים הצטלבו. זורגה בנה ביפן רשת ריגול, יצר קשרים עם פוליטיקאים יפנים וחבר לעיתונאי יפני שהיו לו קשרים עם ראש ממשלת יפן, שהעביר לזורגה מידע מסווג וצילומי מסמכים חשאיים. באוגוסט 1938 הצטרף אויגן אוט למפלגה הנאצית ובאביב 1939 נתמנה לשגריר ביפן והועלה לדרגת גנרל מיור. כגרמני נאצי צורף זורגה לצוותו של השגריר אוט. בלא יודעין העביר אוט למעשה, באמצעות זורגה, מידע רב ערך לסובייטים. המידע הפנימי שהעביר זורגה למוסקבה במשך תקופתו ביפן היה מידע אסטרטגי רב ערך. המידע הקריטי ביותר שהעביר זורגה למוסקבה, אשר שינה את פני המערכה, הגיע ממנו באוגוסט 1941, כאשר דיווח למוסקבה כי היפנים מעדיפים לערוך את ההתקפה שלהם בכיוון דרום, באוקיינוס השקט ובדרום-מזרח אסיה, ולא לבצע מתקפה על ברית המועצות מכיוון מזרח, ממנצ'וריה. על סמך מידע זה העביר סטלין עתודות של אוגדות מסיביר וממזרח ברית המועצות לאזור מוסקבה, דבר שהכריע לבסוף את הקרב על מוסקבה ומנע את כיבושה בידי הצבא הגרמני.
בראשית ספטמבר 1940 נטל אוט חלק במגעים עם שלטונות יפן בכינון הסכם הציר, שהיה הברית צבאית שנחתמה בברלין ב-27 בספטמבר 1940 בין האימפריה היפנית, גרמניה הנאצית ואיטליה הפאשיסטית.
ב-7 בנובמבר 1941 הצליח הריגול הנגדי היפני לחשוף את רשת הריגול של זורגה והוא נאסר. מאז מאסרו ובמשך יתר ימי המלחמה נשאר זורגה במאסר, ולבסוף, לאחר שהסובייטים סירבו שלוש פעמים להחליפו, בטענה כי אינו מוכר להם, הוציאו היפנים את זורגה להורג בתלייה ב-7 בנובמבר 1944.
סוף דרכו
עד סוף המלחמה נשאר אוט בבייג'ינג. בקשותיו להציבו מחדש לתפקיד צבאי לא צלחו. עם זאת הוא דבק בנאמנותו למשטר הנאצי ונהג להשתתף במדי גנרל בחגיגות ה-30 בינואר, יום עליית הנאצים לשלטון. לאחר המלחמה שב לגרמניה וחי כגמלאי בעיירה בבוואריה, עד מותו, בשנת 1977.
ג'ורדן קלוויי
ג'ורדן קלווי (באנגלית: Jordan Calloway; נולד ב-18 באוקטובר 1990) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בתפקידו כזאק קרטר-שוורץ בסדרה "לא מדהימה" של ניקולודיאון. קלווי שיחק גם בסדרה "ER" של רשת NBC, כמו גם בסדרות "ריברדייל" ו"ברק שחור".
ביוגרפיה
הוא בנו של צלם הקולנוע ג'וזף קאלווי. הוריו של קאלווי גרושים. הוא הצעיר מבין כמה ילדים. בילדותו, לקלווי היו שאיפות להפוך לחייל, בעוד שאחיו היה מעוניין למעשה לשחק. קאלווי למד בתיכון Maranatha שבקליפורניה וסיים את לימודיו ב-2009. הוא שיחק בייסבול באוניברסיטה במשך כל ארבעת השנים. לאחר מכן, למד באוניברסיטת Azusa Pacific הנמצאת באזוסה, קליפורניה שם סיים תואר בהפקת טלוויזיה וקולנוע.
IBGE
המכון הברזילאי לגאוגרפיה וסטטיסטיקה (בפורטוגזית: IBGE - Instituto Brasileiro de Geografia e Estatistica) הוא סוכנות פדרלית האחראית על סטטיסטיקה, גאוגרפיה, קרטוגרפיה, גאודזיה ומידע סביבתי בברזיל.
המכון נוסד בשנת 1934 בידי מריו אגוסטו טיישירה דה פרייטאש (Teixeira de Freitas). בראשית דרכו נקרא המכון בשם "המכון הלאומי לסטטיסטיקה" (Instituto Nacional de Estatística) ואילו בשנת 1938 הוסב שמו לזה הנוכחי.
המטה המרכזי של המכון ממוקם בעיר ריו דה ז'ניירו.
שרה גאדון
ביוגרפיה
גאדון נולדה בטורונטו שבקנדה, למשפחה נוצרית ממוצא איטלקי ובריטי. בנעוריה למדה ריקוד במשך מספר שנים. היא בוגרת המכון ללימודי קולנוע של אוניברסיטת טורונטו.
תפקידה הראשון היה ב-1998 בפרק של הסדרה ניקיטה. לאורך הקריירה שיחקה ודיבבה בסדרות ובסרטי טלוויזיה קנדים, כמו "מוטאנט איקס". היא שיחקה בשלושה סרטים שביים בן ארצה דייוויד קרוננברג: "שיטה מסוכנת" (2011) "קוסמופוליס" (2012), ו"מפות לכוכבים" (2014) וכן בסרט שביים בנו, ברנדון קרוננברג, "Antiviral" (2011). ב-2012 שיחקה בסרט הקולנוע "אויב" וב-2014 בתפקיד הנשי הראשי בסרט "דרקולה: ההתחלה". ב-2015 כיכבה בסרט "יציאה מלכותית" כנסיכה אליזבת. ב-2016 שיחקה בתפקיד מרכזי בסדרת המתח והמדע בדיוני "נובמבר 1963". ב-2017 כיכבה בתפקיד הראשי במיני-סדרה "לטענת גרייס".
שגרירות ישראל באוסלו
שגרירות ישראל באוסלו היא הייצוג הדיפלומטי של מדינת ישראל בנורווגיה. השגרירות אחראית גם לאיסלנד.
השגריר המכהן מספטמבר 2022 הוא אבי ניר.
היסטוריה
הנציגות הראשון של ישראל נורווגיה הוקמה במינוי של אברהם קצנלסון, ציר ישראל לשוודיה, כציר לא-תושב לנורווגיה.
שגריר ישראל הראשון לנורווגיה היה ראובן ברקת, שמונה לתפקידו במאי 1960.
באפריל 1973 הכריזה נורבגיה על קצין הביטחון של השגרירות, יגאל אייל, כאישיות בלתי רצויה.
השגרירות שוכנת במבנה שנבנה בשנת 1892 והוא מבנה לשימור. השגרירות עברה לכתובתה הנוכחית במרץ 2000.
שירות האוויר המיוחד של אוסטרליה
רגימנט שירות האוויר המיוחד (באנגלית: Special Air Service Regiment, בקיצור: SASR) הידוע בכינויו SAS, הוא יחידת כוחות מיוחדים של צבא אוסטרליה. היחידה הוקמה בשנת 1957 על פי דגם ה-SAS הבריטי. בסיס הקבע של הרגימנט הוא בסיס קמפבל, בסוואנבורן, במערב אוסטרליה. הרגימנט כפוף לפיקוד המבצעים המיוחדים של אוסטרליה.
תפקידו "לספק יכולות מבצעיות מיוחדות לתמיכה בכוח ההגנה האוסטרלי כולל יכולות ייחודיות לתמיכה בפעולות אסטרטגיות רגישות, פעולות חילוץ מיוחדות, סיוע בייעוץ והדרכה במדינות זרות, סיור מיוחד ופעולה ישירה".
ה-SASR בנוי בעיקר לביצוע סיורים מיוחדים בעומק בצוותים קטנים ואילו יחידות קומנדו של צבא אוסטרליה משמשות לביצוע פשיטות במסגרות גדולות יותר.
היסטוריה
שורשי ה-SASR ביחידות שפעלו נגד היפנים במהלך מלחמת העולם השנייה. יחידות אלו פורקו זמן קצר לאחר המלחמה.
בשנות ה-50 במהלך מצב החירום המלאי, החליט הצבא האוסטרלי להקים יחידת SAS. היחידה הראשונה הוקמה ב-25 ביולי 1957 בסוואנבורן, פרבר של פרת', מערב אוסטרליה וכללה 160 איש.
ב-1964 קיבל ה-SAS במעמד של רגימנט עצמאי והורחב לשתי פלגות. ב-1965 הוקמה פלגה שלישית כחלק מהרחבה כוללת של צבא אוסטרליה וב-2005 הוקמה פלגה רביעית.
ארגון
ה-SASR כולל מעל 700 איש. הוא מורכב ממטה גדודי, ארבע פלגות פשיטה, פלגת תמיכה מבצעית, פלגת תמיכה טקטית ופלגת קשר.
פלגת פשיטה מונה כ-90 איש והיא מחולקת לשלושה צוותים. כל צוות כולל ארבע חוליות בנות חמישה או שישה לוחמים. לכל לוחם בחוליה התמחות אחת לפחות: פרמדיק, קשר, חבלה או דובר שפה מקומית. כל צוות מתמחה בתחום מסוים:
בנוסף היחידה כוללת כלבנים המפעילים כלבים למשימות ייעודיות. אנשי התמיכה כוללים צוותי קשר, צוותים טכניים, צוותים רפואיים וצוותים לוגיסטים.
מיון והכשרה
המיון לגדוד תובעני ביותר מכל מבחן כניסה בצבא האוסטרלי ופתוח לכל אנשי כוחות ההגנה האוסטרלים. על המועמדים לעבור מבחן כושר גופני במרכז לאימון הכוחות המיוחדים, וראיון אישי. כ-64 אחוז מהמועמדים עוברים את שלב זה. לאחר מכן ממשיכים המועמדים לקורס מיון ל-SAS בן 21 הימים. כ-20% מהמועמדים עוברים את שלב זה. לאחר מכן מועמדים מתקדמים לסדרת קורסים של 16 חודשים הכוללים תפעול כלי נשק, סיור, צניחה, הישרדות קרבית, קשר, חובשים, נשק כבד, חבלה, שיטות חדירה והסתננות, ולחימה עירונית. אימוני לוחמה בטרור כוללים השתלטות וחילוץ בני ערובה במגוון תרחישים מבצעיים פוטנציאליים.
בורניאו
המבצע הראשון היה בשנת 1965 כחלק מכוח חבר העמים הבריטי שהוצב בצפון בורנאו במאבק במורדים קומוניסטים אינדונזיים.
וייטנאם
משנת 1966 ועד 1971 פלגות ה-SASR פעלו בווייטנאם במשימות סיור, תצפית, פשיטות ומארבים.
שמירת שלום
הפריסה הראשונה לאחר מלחמת וייטנאם הייתה במסגרת כוחות שמירת השלום של האו"ם. אנשי SASR פעלו כחובשים בטורקיה ובצפון עיראק וסייעו לפליטים כורדים בין מאי ליוני 1991.
הגדוד גם השתתף בפיקוח של האו"ם על השמדת נשק להשמדה ההמונית בעיראק בין 1991 ל-2000. אנשי SASR צורפו לצוותי פיקוח הנשק כמאבטחים וכחובשים.
באפריל 1994 צורף צוות SASR לכוחות האוסטרלים בסומליה כדי להגן על הכוח האוסטרלי במוגדישו.
באוגוסט 1994 פרסו ה-SASR כוחות רפואה כחלק מכוח הסיוע של האו"ם לרואנדה.
קמבודיה ובוגנוויל
ביולי 1997, בעקבות אי שקט ותסיסה בקמבודיה, צוות SASR פרס למלזיה הסמוכה בכוננות לחילוץ צוות השגרירות מקמבודיה ואזרחים אוסטרלים. פעולת הפינוי הושלמה לאחר שפונו 455 אוסטרלים ונתינים אחרים מקמבודיה במסגרת "מבצע ויסטה".
כווית
ב-1998 פרסו ה-SASR לכווית במסגרת מבצע "סופת מדבר" ככוח חיפוש והצלה קרבי (CSAR).
מזרח טימור
בין ספטמבר 1999 לפברואר 2000 פרס ה-SASR למזרח טימור בעת המשבר במדינה ואבטח את שדה התעופה והנמל הימי בדילי.
אפגניסטן
באוקטובר 2001 הודיעה ממשלת אוסטרליה כי היא שולחת כוחות מיוחדים להשתתף במערכה נגד אל-קאעידה והטליבאן באפגניסטן. תפקידו העיקרי של ה-SASR באפגניסטן היה לבצע סיורי מודיעין סביב קנדהאר וליד גבול איראן.
עיראק
ה-SASR סיפק את מרבית מרכיב הכוח הקרקעי האוסטרלי לפלישה לעיראק בשנת 2003.
מזרח טימור, הפיליפינים ופיג'י
כוחות SASR הוצבו במזרח טימור במאי 2006 בעקבות תסיסה מחודשת שם.
ביולי 2006 פורסם כי 20 מפעילי SASR נמצאים בדרום הפיליפינים ותומכים בפעולות הפיליפיניות נגד קבוצות הטרור אבו סיאף ואל-ג'מאעה אל-אסלאמיה, אך משרד הביטחון הכחיש זאת.
בסוף 2006, בעקבות המתיחות בפיג'י בין הצבא לממשלה, שלחה ממשלת אוסטרליה ספינות לקראת פינוי אפשרי של אזרחים אוסטרלים. בעת נחיתה על ספינה מול פיג'י, מסוק בלאק הוק מטייסת 171 ובו ארבעה אנשי צוות ושישה לוחמים מה-SASR התרסק ושקע בים. טייס המסוק ולוחם מ-SASR נהרגו בהתרסקות.
אפריקה
במרץ 2012 דיווח "הסידני מורנינג הראלד" כי פלגת הפשיטה הרביעית הוקמה בשנת 2005 וכי במשך שנים רבות היא מבצעת מבצעים מיוחדים, ואוספת מודיעין באפריקה, במיוחד זימבבואה, ניגריה וקניה, למקרה שיהיה צורך לחלץ אזרחים אוסטרלים.
פשעי מלחמה
במהלך מבצע באפריל 2013, חייל SASR חתך את ידיים מגופותיהם של שלושה מורדים לאחר שנאמר לו על ידי עורך דין צבאי כי זו תהיה דרך מקובלת להשיג טביעות אצבע. לאחר שדווח על אירוע זה לפיקוד האוסטרלי הבכיר הופסקה פעילות היחידה למשך שבוע ונפתחה חקירה.
ב-2018 דווח כי מספר אנשי SASR נחקרו על ביצוע פשעי מלחמה באפגניסטן. ההאשמות כוללות רצח עצור. עוד דווח כי ראש פיקוד המבצעים המיוחדים הביע דאגה מסטנדרטים של מנהיגות ואחריות בתחום הגדוד, והזמין חיילים לכתוב לו על כל החשש.
בנובמבר 2020 חקירה בנוגע להאשמות על פשעי מלחמה מצאה כי חיילי SAS היו מעורבים ברצח 39 אזרחים אפגנים. בעקבות זאת פלגה 2 פורקה.
EMD GT26CW-2
EMD GT26CW-2 היא סדרת קטרי משא דיזל-חשמליים מתוצרת חטיבת Electro-Motive Division (EMD) של תאגיד ג'נרל מוטורס (GM) האמריקאי, המשמשים חברות רכבות באיראן, ישראל, מרוקו, פקיסטן, פרו, קוריאה הדרומית, טורקיה ויוגוסלביה. דגם זה דומה מאוד לקטר EMD SD40-2 המוצלח שממנו יוצרו כמעט 4,000 יחידות לחברות רכבות בצפון אמריקה.
בקטר זה מותקן מנוע דיזל EMD 645 דו-פעימתי בעל 16 צילינדרים המפיק כ-3,300 כח סוס.
בשימוש רכבת ישראל
החל משנת 1989 פועל קטר אחד מסדרה זו ברכבת ישראל. הוא נרכש במטרה לגרור רכבות פחם מנמל אשדוד לתחנת הכוח רוטנברג באשקלון.
בין השנים 2015 ו-2017 נרכשו שלושה עשר קטרים מחודשים מסדרת NGT26.
ריאל קאנו
ריאל קאנו (בספרדית: Real Canoe Natación Club) הוא מועדון כדורמים ספרדי. במועדון ישנן גם מחלקות שחייה תחרותית, שחייה צורנית וקפיצה למים, ובעבר הוא החזיק גם במחלקות טיפוס הרים, סקי, חתירה וקאנו/קיאק. שתי המחלקות המצליחות ביותר שהיו במועדון היו מחלקת הרוגבי (1963–2002), שזכתה ב-4 אליפויות ו-10 גביעים, ומחלקת כדורסל הנשים שזכתה בשלוש אליפויות וגביע.
המועדון הוקם ב-1928 על ידי קבוצת צעירים חובבי ספורט, ונרשם בצורה רשמית בפברואר 1930. באוקטובר 1931 התמזג המועדון עם מועדון שחייה נוסף, וקיבל את שמו הנוכחי.
סטארי סמביר
סטארי סמביר (באוקראינית:  Старий Самбір; בפולנית: Stary Sambor) היא עיירת מחוז במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, על גדת נהר דניסטר ובסמוך לגבול פולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
סטארי סמביר נזכרת לראשונה בשנת 1378, ובשנת 1553 הוענקו לה זכויות עיר. מחלוקת פולין בשנת 1772, ועד תום מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918, נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית.
יהודי סטארי סמביר
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1544. בשנת 1659 הוצא צו האוסר על ישיבת יהודים ביישוב, אך חרף האיסור המשיכו היהודים להתגורר ביישוב. במהלך המאות ה-18 וה-19 גדל מספר היהודים בעיירה, ובשנת 1890 נמנו בה 1,613 יהודים. עוד משנות ה-80 של המאה ה-19 עזבו את העיירה רבים מיהודיה, וחלקם היגרו לארצות הברית.
במהלך הכיבוש הרוסי של העיירה בתחילת מלחמת העולם הראשונה, ערכו הקוזקים פרעות ביהודיה, ופרעות אלה נשנו בתקופת הרפובליקה האוקראינית המערבית, שקמה עם תום המלחמה, תוך חילול בתי הכנסת המקומיים. שרפה גדולה שפרצה ביישוב באפריל 1923 פגעה קשות בקהילה היהודית במקום. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,562 יהודים, קרוב -40% מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.
בשואה
בתחילת מלחמת העולם השנייה נכבשה העיירה באופן זמני בידי הגרמנים, ואלו חטפו את יהודיה לעבודות כפייה ורצחו כמה מהם. עם כניסת הסובייטים לעיירה, הגיעו אליה כמה מאות פליטים יהודים ממערב פולין, ומספר היהודים במקום הגיע לכ-2,500 איש. בתקופה הסובייטית נאסרה הפעילות הציבורית היהודי בעיירה, הולאמו עסקי היהודים בה, וחלק מיהודיה הוגלו לעומק ברית המועצות.
ב-2 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, שבו הגרמנים לעיירה, והקצו לאוכלוסייה האוקראינית המקומית פרק זמן של 24 שעות לפרוע ביהודי היישוב. בזמן זה רצחו האוקראינים באכזריות כמה עשרות יהודים מהעיירה בשטח בית העלמין היהודי ביישוב, בנוכחות הכומר המקומי. לאחר מכן, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, הגבלות תנועה וחובת ביצוע עבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה, לרבות ינובסקה.
בין ה-5 ל-6 באוגוסט 1942 גורשו היהודים שנותרו בעיירה לגטו סמביר הסמוך, ומשם שולחו כעבור זמן מה למחנה ההשמדה בלז'ץ.
טיסה 8501 של אייר אסיה אינדונזיה
טיסה 8501 של אייר אסיה אינדונזיה (QZ8501/AWQ8501), הייתה טיסה של מטוס איירבוס A320-216 שהמריא מסורביה באינדונזיה לסינגפור ב-28 בדצמבר 2014. הקשר עם הטיסה נותק ויומיים לאחר מכן נמצאו בים שרידי המטוס וגופות. 155 נוסעים ו-7 אנשי צוות נספו באסון.
הטיסה המריאה מנמל התעופה הבינלאומי ג'ואנדה בסורביה, בשעה 5:35 (שעון מקומי; UTC + 7) והייתה אמורה לנחות בנמל התעופה סינגפור צ'נגי בשעה 08:30 (שעון מקומי; UTC + 8). המטוס היה תחת שליטת מערכת בקרת התנועה האווירית האינדונזית כאשר ביקש הטייס לסטות מנתיב הטיסה המתוכנן בשל תנאי מזג אוויר גרועים. ב-07:24 איבד המטוס קשר עם בקרת התנועה האווירית בעת שהיה מעל ים ג'אווה בין קלימנטן לג'אווה, כשהוא עדיין בתחום השליטה של מערכת בקרת התנועה האווירית האינדונזית. מניתוח מטאורולוגי עלה כי המטוס חצה סערה במהלך הדקות שלפני היעלמותו. לדברי משרד התחבורה האינדונזי לא התקבל אות מצוקה מהמטוס הנעדר.
ב-30 בדצמבר נמצאו שרידי מטוס וגופות בים ג'אווה ובמצר קארימאטה, גורמים רשמיים אישרו שאלו שרידי המטוס שנעלם.
משרד התחבורה של אינדונזיה הודיע שבחקירת ההתרסקות התגלה שהמטוס יצא לדרכו ללא אישור לוח הזמנים של הטיסה. עקב כך הקפיא המשרד את רישיונה של חברת אייר אסיה אינדונזיה לטוס בקו סורבאיה–סינגפור.
ג'רג' באלינט (אגרונום)
ג'רג' באלינט במקור בראון-Braun, (בהונגרית: Bálint György; ג'נג'ש, 28 ביולי 1919 – קישטרצ'ה, 21 ביוני 2020) היה אגרונום, מהנדס גננות וחקלאות יהודי-הונגרי, סופר, עורך, אישיות תקשורת, עיתונאי, פוליטיקאי. הוא זכה להכרה לאומית בשם "החקלאי בלינט" (Bálint gazda) בתוכנית הקבע שלו במגזין הטלוויזיה ההונגרי "אבלאק" (Ablak) כלומר "חלון", שרץ במשך 28 שנה. הוא אביו של יאנוש בלינט אגרונום ומהנדס גננות ודיקן האוניברסיטה בפקולטה לחקלאות.
קורות חיים
ג'רג' באלינט נולד במשפחה יהודית בעלת מסורת חקלאית. אביו, שלא היה אביו הביולוגי, היה איז'ו בראון (שהשתמש גם בשם איזידור), היה יזם שדיבר שפות רבות, בעל אמצעים ובעל אחוזה חקלאית, אמו הייתה רוזליה קוך. מנעוריו גדל לאהוב ולדעת חקלאות. היו לו שתי אחיות מבוגרות - בז'י מבוגרת בעשר שנים ולילי בארבע עשרה. אף על פי שלא היה לו קשר דם עם אביו, נוצר קשר קרוב מאוד בין איזידור בראון לבנו. בקושי מלאו לו שלוש שנים, כשכבר נסעו יחד לשדות. אביו לימד אותו הכל על החווה כדי שיוכל להמשיך את עיבוד וניהול האחוזה. את אביו הביולוגי, שהיה קצין הוסארים בצבא האוסטרו-הונגרי - זאת למד מאמו במהלך מלחמת העולם השנייה - מעולם לא מצא.