cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סטנלי ליין-פול
קורות חייו ופועלו
סטנלי ליין-פּוּל נולד בלונדון למשפחה של מזרחנים נודעים. הוריו מתו בילדותו, והוא ואחיו רג'ילנד, לימים היסטוריון ואיש אוניברסיטת אוקספורד, גדלו אצל סבתו, המזרחנית סופיה ליין פול. חינוכם הופקד בידי מורים פרטיים בפיקוח אחי סבתם – הבלשן והמזרחן אדוארד ליין. כבר בשנות לימודיו באוניברסיטת אוקספורד ליווה את דוֹדוֹ, הארכאולוג רג'ילנד סטיוארט פול, בעבודתו כאוצר אוספי המטבעות והמדליות במוזיאון הבריטי, ומ-1874 הועסק סטנלי ליין-פּוּל הצעיר בקִטְלוּג המטבעות האסלאמיות במשרה מלאה. ב-1875 פורסם הכרך הראשון בסדרת "קַטלוֹג מטבעות המזרח באוסף המוזיאון הבריטי" בהכנתו, ועד 1890 ראו אור עשרת הכרכים של הקטלוג. הוא המשיך בעבודתו במוזיאון הבריטי עד 1892, ומלבד קטלוגי מטבעות המזרח הפיק שלושה כרכים בסדרת קטלוגי המטבעות של הודו, שיוחדו לאלה של השליטים המוסלמים. כמו כן יצר את הקַטלוֹג של המטבעות האסלאמיות בספרייה הבודליינית באוקספורד.
אחרי מות הדוֹד-רבא, אדוארד ליין, ב-1876 נטל על עצמו סטנלי ליין-פּוּל להשלים את המילון הערבי-אנגלי שלו  והפיק את הכרכים החסרים.
ב-1883 נשלח למצרים מטעם המחלקה למדע ולאמנות של ממשלת אנגליה לצורך מחקר המטבעות האסלאמיות. ידיעותיו על מצרים נרכשו עוד קודם לכן והניבו, בין היתר, את המאמרים שתרם לסדרת "ארץ ישראל, סיני ומצרים הציוריות" בעריכת צ'ארלס וילסון, רובם בכרך הרביעי. חיבורו "חיים חברתיים במצרים: תיאור של הארץ ותושביה" נכלל בסדרה זו ככרך בפני עצמו.
בשנים 1895–1897, אחרי פרישתו ממשרתו במוזיאון הבריטי, עסק במחקר ארכאולוגי מטעם ממשלת מצרים, תחילה בטיפול באוספי המטבעות הערביים של ספריית הח'דיווים. ב-1896 ערך את המהדורה האנגלית של קטלוג המוזיאון לאמנות אסלאמית בקהיר שחיבר מקס הרץ פאשא. סטנלי ליין-פול פעל בנושא שימור אתרים היסטוריים בקהיר והיה חבר כבוד בוועד לשימור מורשת האמנות הערבית במצרים.
מ-1897 ועד פרישתו ב-1904 כיהן כראש הקתדרה ללימודי ערבית באוניברסיטת דבלין באירלנד. ב-1901–1902 שימש כמזכיר האקדמיה המלכותית האירית.
בניו לא הלכו בדרכה של המשפחה ולא היו למזרחנים. בכורו ריצ'רד שירת בצי הבריטי והגיע לדרגת תת אדמירל. בנו הצעיר צ'ארלס בחר לעסוק ביערנות באוסטרליה.
כתביו
תרומותיו המדעיות של סטנלי ליין-פול היו הקטלוגים של המטבעות האסלאמיות מאוסף המוזיאון הבריטי ומאוסף הספרייה הבודליינית וכן כרכי המילון הערבי-אנגלי שהתקין אחרי מות אדוארד ליין. בצד עבודתו במוזיאון הבריטי חיבר ספרי היסטוריה רבים וקריאים. הוא היה כותב פורה וספריו זכו למהדורות חוזרות. רובם התמקדו בהיסטוריה של המוסלמים ממצרים וספרד ועד הודו, בהם "תולדות המוסלמים בספרד", "שודדי הים הבֶּרבֶּרים", "השושלות האסלאמיות", "הודו של ימי הביניים בשלטון המוסלמים", "באבור" ו"אורנגזב", "צלאח א-דין ונפילת ממלכת ירושלים", ועוד. הרבה מעבודותיו הוקדשו למצרים האסלאמית, בהן הספרים "מצרים", "אמנות המוסלמים במצרים" ו"תולדות מצרים בימי הביניים". ספריו "קהיר: קווים לתולדותיה, למבניה ולחיי החברה שלה" ו"סיפורה של קהיר" היוו מדריכים בסיסיים להכרתהּ. הוא ערך קטעים מכתב יד שהותיר אדוארד ליין והביאם לדפוס בספר "קהיר אחרי חמישים שנה". עניינו באסלאם בא לביטוי בפרסומיו הנוגעים לדת האסלאם. ב-1882 פרסם (בצרפתית) חיבור על "השירה והחוקים של הקוראן", שזיכה אותו בפרס מטעם המכון של צרפת, וב-1883 – את "עיונים במסגד", מבוא לראשית האסלאם.
סטנלי ליין-פול כתב ביוגרפיות על אודות בריטים בני זמנו הקשורים במזרח, וראשון להן היה ספרו מ-1877 על הדוֹד-רבא אדוארד ליין. במרוצת השנים 1885–1901 תרם עשרות ערכים למילון הביוגרפיות הלאומי הבריטי . כמו כן כתב את הערך שהוקדש לריצ'רד פרנסיס ברטון באנציקלופדיה בריטניקה (מהדורת 1911).
קישורים חיצוניים
כתבי סטנלי ליין-פּוּל בארכיון האינטרנט ספריו בספרייה הפתוחה של ארכיון האינטרנט
קוצ'י
קוצ'י (במלאיאלאם: ), הידועה גם בשמה הקודם קוצ'ין, היא העיר השנייה בגודלה במדינת קרלה בהודו, ואחת מערי הנמל העיקריות של הודו. העיר המכונה גם "מלכת הים הערבי", ממוקמת במחוז ארנקולם, כ-220 קילומטר צפונית לבירת מדינת קרלה, טריוונדרום. קוצ'י העתיקה כללה חצי אי וקבוצה של איים שכללו את האי וילינגדון, פורט קוצ'י מטנצ'רי וכו'. קוצ'י כוללת את העיר ארנקולם, קוצ'י העתיקה, קומבלנג'י והאיים המרוחקים יותר. במשך מאות שנים רבות עד לשלטון הבריטי בהודו וגם במהלכו הייתה קוצ'י מקום מושבה של נסיכות קוצ'י. בקוצ'י הייתה קהילה יהודית, אשר עלתה ברובה לישראל בשנות החמישים של המאה העשרים.
ג'ף טוטואנה
ג'ף טוטואנה (נולד ב-19 במרץ 1982) הוא כדורגלן עבר קונגולזי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה
טוטואנה התחיל בקריירה המקצוענית שלו בגיל 17 במועדון הקונגולזי גאפטרה, ולאחר שנתיים חתם בויטה קלאב, מהמועדונים הגדולים בקונגו, ושיחק שם במשך שנתיים. לאחר תקופה זו, ניסו טוטואנה וחברו מהקבוצה מזואה אנסומבו להתקבל לקבוצות כדורגל מבלגיה, אך השניים לא עברו את המבדקים ונאלצו להסתפק באופציה שהוצעה להם מישראל.
השניים חתמו יחד עם חלוץ קונגולזי נוסף בשם פטי נימבה בקבוצת הפועל חיפה ששיחקה בליגה הלאומית. טוטואנה הציג בהפועל חיפה יכולת משחק טובה, כבש 16 שערים בעונת 2003/2004 ועזר להפועל חיפה לעלות לליגת העל. בסוף העונה נבחר לשחקן העונה בליגה הלאומית והוצע לקבוצות מליגת העל.
בעונת 2004/2005 שיחק טוטואנה ביכולת חלשה מזו של העונה הקודמת, וסיים את העונה עם 9 שערים ב-29 משחקים בהם שותף. שחקני הקבוצה האחרים לא הרשימו גם הם, והפועל חיפה ירדה חזרה לליגה הלאומית.
בעונת 2005/2006 שיחק במדי בית"ר ירושלים לצד חברו הקשר הקונגולזי מזואה אנסומבו, אך ב-19 משחקים שבהם שותף במהלך העונה, 3 מתוכם כמחליף, לא הרשים. הוא כבש רק 4 שערים, ששלושה מהם הובקעו ב-20 דקות, במשחק נגד הפועל נצרת עילית. במחזור ה-19 של העונה נפצע טוטואנה קשה בגבו במהלך משחק נגד הפועל נצרת עילית לאחר תיקול לא מוצלח של השוער, ובעקבותיה הובהל לבית החולים. לאחר הפציעה היה טוטואנה מושבת ממשחק פעיל לזמן קצר, אך בית"ר החליטה להחליפו בדויד אגאנסו, והוא שוחרר לאחר כמה ימים.
לאחר שיחרורו חזר טוטואנה לצרפת לרגל הולדת בתו, ואף על פי שלא שיחק מספר חודשים המשיך לשמור על כושר, בעזרת אימונים שערך עם קבוצת סנט אטיין מצרפת. בסופו של דבר חתם טוטואנה במכבי נתניה אך לאור העובדה שלא זכה לדקות משחק רבות מהמאמן אלי גוטמן, שוחרר מהקבוצה בדצמבר 2006 ועבר לקבוצת פראלימני שבקפריסין, שם שיחק במשך שתי עונות תחת הדרכתו של המאמן ניר קלינגר.
בשנת 2009 עבר לאיה נאפה מהליגה השנייה בקפריסין, ולאחר מכן לאולימפיאקוס ניקוסיה. בשנת 2010 חתם בקבוצת א.א.ק. קוקליה מליגה נמוכה בקפריסין, ובמדיה שיחק שנתיים עד שפרש ממשחק פעיל.
קוצ'י
היסטוריה
הפורטוגזים, בפיקודו של פדרו אלברש קברל (מגלה ברזיל), הגיעו לקוצ'י לראשונה ב-24 בדצמבר 1500 ושלטו בה עד ה-7 בינואר 1663. בתאריך זה כבשו ההולנדים את העיר. הולנד העבירה את העיר והשטחים סביבה לשלטון בריטניה בתמורה לאי בנגקה (באינדונזיה) כתוצאה מהחוזה האנגלו-הולנדי של 1814.
עד להגעתם של הפורטוגזים היו הנוצרים היחידים בקוצ'ין נוצרים של סנט תומאס. מאז בואם של הפורטוגזים הפכה הדת הקתולית להיות הדת השולטת בעיר. כ-35% מתושבי העיר הם קתולים, אחד הריכוזים הנוצריים הגדולים ביותר בהודו. בשנת 1524 נקבר בכנסיית "סנט פרנסיס" מגלה הארצות הפורטוגזי ואסקו דה גאמה, עצמותיו הועברו לפורטוגל ב-1539.
קוצ'ין נשארה בירת מדינת קרלה מסוף המאה ה-18 עד שהצטרפה לאיחוד ההודי ב-1947. קוצ'ין הייתה הנסיכות הראשונה שהצטרפה לאיחוד מרצון.
גאוגרפיה
העיר קוצ'י כוללת את האזורים הבאים: קוצ'י מצויה ברובה בגובה פני הים והעיר כולה משתרעת על שטח של 125 קמ"ר. האי וילינגדון הוא אי מלאכותי שנוצר באגם ומבאנאד בפיקוחו של הלורד הבריטי וילינגדון.
קוצ'י היא נמל טבעי על הים הערבי הממוקם בקצה הצפוני של רצועת אדמה צרה שאורכה כ-19 קילומטר ורוחבה פחות מקילומטר וחצי. במקומות רבים המופרדת מהיבשה על ידי לשונות ים ושפכי הנהרות המתנקזים מהרי גהט המערביים. קוצ'י נחשבת לנמל הטבעי הבטוח ביותר בהודו.
האקלים בקוצ'י הוא בדרך כלל טרופי שאין בו שינויים קיצוניים. הטמפרטורה נעה בטווח שבין 20°C-35°C. גשמים כבדים המלווים בסופות רעמים נפוצים בתקופה יוני עד ספטמבר בשל המונסון הדרום־מערבי. הגשמים קלים יותר בתקופה אוקטובר-דצמבר בשל השפעת המונסון הצפון־מערבי. כמות הגשמים השנתית הממוצעת היא 3,500 מ"מ לשנה המתפרשים בממוצע על 132 ימי גשם בשנה, רובם תוצאה של המונסון הדרום־מערבי.
כלכלה
נפח המסחר בקוצ'י הוא הגדול ביותר בקרלה. כלכלת העיר מבוססת בעיקר על מגזר השירותים. באזורי המסחר העיקריים מצויים קמעונאים של זהב וטקסטיל, יצוא פירות־ים ותבלינים, תוכנה, תיירות, שירותי בריאות, בנקאות ומספנות. קוצ'י היא משכן הבורסה הבינלאומית לפלפל, שבה נקבע מחירו העולמי של הפלפל השחור.
מקורות הכנסה נוספים: העברת כספים מקרובי משפחה המתגוררים בארצות חוץ, ותיירות ושירותים נלווים שהפכו לתורמים משמעותיים להכנסות העיר.
ממשלת המדינה נתנה עדיפות להקמת חברות העוסקות בטכנולוגיית המידע וחברות המיישמות מיקור חוץ. בין המיזמים שהוקמו, "פארק המידע של קוצ'י" המוגדר "אזור מיוחד להכנת יצוא" (SEPZ – באנגלית Special Export Processing Zone).
נמל הדיג של קוצ'י הממוקם בתופומפאדי הוא נמל דיג עיקרי במדינת קרלה ומספק דגה לצרכים מקומיים ולייצוא.
מקורות תעסוקה עיקריים
המעסיקים העיקריים בעיר כוללים את:
מנהל אזרחי
קוצ'י הוא המרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז ארנקולם. העיר מנוהלת על ידי ראש העיר והחברה המוניציפלית של קוצ'ין. עם זאת, סמכויות השלטון העיקריות מצויות בידיו של ה"גובה המחוזי" (district collector - שם שהוא שריד מהתקופה הקולוניאלית של הודו) - פקיד ממשלתי הממונה בידי הממשלה ההודית המרכזית.
בראש משטרת קוצ'י עומד מפקח שהוא קצין של שרות המשטרה ההודית, ה-IPS. המשטרה בקוצ'י כפופה למשרד הפנים של המדינה. משטרת התנועה הוא גוף חצי עצמאי הכפוף למשטרת קוצ'י.
בית המשפט העליון של קרלה ממוקם בקוצ'י, וכן מצוי בקוצ'י גם בית משפט מחוזי.
לקוצ'י מוקצים חמישה מושבים בבית הנבחרים של קרלה ומושב אחד ללוק סבהה (הבית התחתון של הפרלמנט ההודי).
תחבורה
מגוון של אמצעי תחבורה מחבר את קוצ'י עם הודו ושאר העולם - כבישים, מסילת ברזל, תעבורה ימית ואווירית. בקוצ'י יש שדה תעופה בינלאומי (CIAL) הנמצא כ-30 ק"מ צפונית לעיר. נמל הים של קוצ'י הוא אחד הנמלים הראשיים בהודו. יש בעיר שתי תחנות רכבת "צומת ארנקולם" ו"ארנקולם" (שהמקומיים מכנים תחנות הרכבת "הצפונית" ו"הדרומית" בהתאמה).
התחבורה הציבורית המקומית כוללת אוטובוסים ומוניות הזמינים במהלך היום. ניתן לשכור מוניות על בסיס יומי או שעתי. ריקשה ממונעת זולה יותר לנסיעות קצרות. המחירים בדרך כלל קבועים כשהתשלום המינימלי הוא עשר רופיות. עם זאת הם עלולים לדרוש תוספת תשלום של 50% בין השעות 11 בלילה ל-5 לפנות בוקר. האוטובוסים הפרטיים האדומים הם עמוד השדרה של התחבורה הציבורית בתוך העיר.
שירות מעבורות של כמה חברות יוצא ממזח בולגאטי ומהמזח הראשי בשדרת פארק למקומות שונים. עם זאת חלה ירידה בשימוש במעבורות לאחר בניית גשרי "גושרי" בין כמה מאיי קוצ'י.
כבישים צרים ותערובת של כלי רכב ממגוון סוגים רב הפכו את צפיפות התחבורה לבעיה רצינית בעיר. מסילת ברזל ראשית חוצה את העיר לאורכה כשרק שני גשרים מעליה מחברים את שני החלקים. בתכנון רכבת תחתית שתקל על מצוקת הצפיפות בכבישים.
דמוגרפיה
על פי נתוני 2001, מתגוררים בקוצ'י 1,355,000 איש כשצפיפות האוכלוסייה היא 10,840 נפש לקמ"ר. בממוצע יש 1,058 נקבות לכל 1,000 זכרים – מספר גבוה מהממוצע הלאומי. 91% מהתושבים יודעי קרוא וכתוב – גבוה מהממוצע הלאומי. הדתות העיקריות בקוצ'י הן נצרות הינדואיזם ואסלאם כמו כן יש מיעוטים של יהודים וסיקים.
כמו כל עיר הצומחת במהירות במדינות המתפתחות סובלת קוצ'י מבעיות עיור רציניות כדוגמת תברואה לקויה ואבטלה.
תרבות
בקוצ'י יש קהילה רב־תרבותית וחילונית המורכבת מנוצרים, מוסלמים, ג'ייאנים סיקים ודתות נוספות. האוכלוסייה היא תערובת של אנשים מכל חלקי קרלה ומרוב הודו. הטבע הכלל-הודי של העיר בא לידי ביטוי בנוכחות משמעותית של קהילות אתניות שונות מחלקים שונים של המדינה. לדוגמה יש בעיר רובע יהודי הכולל בית כנסת היסטורי, קהילה של בודהיסטים ממדינת סיקים, משפחות רבות של אנשי עסקים מגוג'ראט וכו'. נוכחות מפקדת הצי הדרומי של חיל הים ההודי מוסיפה לאווירה הקוסמופוליטית של העיר.
השפה הנפוצה בקוצ'י היא מלאיאלאם, אם כי בחוגי העסקים מדברים אנגלית. תושבים רבים מבינים אנגלית, הינדית וטמילית.
המטבח הקוצ'יני הוא שילוב של המטבח של דרום הודו עם השפעות מהמטבח האירופאי. המטבח של צפון הודו והמטבח הסיני הפכו פופולריים גם הם בקוצ'י.
חינוך ורפואה
קוצ'י היא מרכז שירותי הרפואה של מדינת קרלה. בעיר וסביבה מצויים כמה בתי חולים מקצועיים. שירותי הרפואה מהווים חלק חיוני בכלכלה המקומית. בין בתי החולים שבעיר "מכון אמריטה למדעי הרפואה ומרכז המחקר" (AIMS), בית החולים לייקשור, המרכז הרפואי של ארנקולם, בית חולים לקשמי ועוד. בעיר קיים גם מרכז רפואי ציבורי הממומן בידי הממשלה.
קוצ'י משמשת גם כמרכז חינוך עיקרי הכולל מוסדות חינוך ומחקר כדוגמת "אוניברסיטת קוצ'ין למדע וטכנולוגיה" (CUSAT), הקולג' להנדסה (תריקאקארה), "בית הספר ללימודי תקשורת ומנהל" (SCMS), "מכון אמריטה למדעי הרפואה ומרכז המחקר" (AIMS) ועוד רבים אחרים.
בקוצ'י יש מספר רב של בתי ספר יסודיים ותיכוניים, ממשלתיים ופרטיים. בין בתי הספר הבולטים: "בית הספר של בתי הזיקוק של קוצ'ין", "בית הספר המובחר", "בית הספר של ילדי הצי" ועוד.
ספורט ואצטדיונים
האצטדיון הבינלאומי היחיד בקרלה "אצטדיון ג'ווהרלל נהרו" נמצא בקוצ'י. האצטדיון, אחד הגדולים באסיה, משמש למשחקי קריקט בינלאומיים כמו גם למשחקי כדורגל ארציים. יש באצטדיון כ-60,000 מושבים וב-2006 הוא מתוכנן לעבור שיפוץ ויתווסף לו גג.
בעיר קיים גם מרכז הספורט האזורי בקדאוואנטרה, הכולל את היכל הספורט על שם רג'יב גנדי שבו ניתן לשחק קריקט, טניס ובדמינטון.
מגרש המהראג'ה הוא מרכז ספורט נוסף מצוי בדרך מהטמה גנדי, ובונים בו מסלול מרוצים סינתטי.
יהדות קוצ'ין
בעבר הייתה קוצ'י משכנה של קהילה יהודית גדולה ששיחקה תפקיד חשוב בכלכלה ובעסקים של קוצ'י. הם היו ידועים כ"יהודי מלבר" וכיהודי קוצ'ין. כמעט כל הקהילה היגרה לישראל ולארצות הברית. מתגוררות בקוצ'י מספר משפחות יהודיות המתפללות בבית הכנסת המפואר "בית הכנסת פראדסי" (נבנה ב-1568), היחיד משבעת בתי הכנסת של קוצ'י שעודנו פעיל.
מר בלופר
מר בלופר (באנגלית: Mr. Bogus) היא סדרת אנימציה אמריקאית המשלבת אנימציה דו-ממדית, יחד עם אנימציית פלסטלינה, ששודרה בין השנים 1996–1997 ובשידורים חוזרים בין השנים 2001–2007 בערוץ הילדים. בארצות הברית שודרה הסדרה במקור בשנים 1991–1993 בשנות ה-90.
כל פרק נמשך חצי שעה, וכולל שלושה סרטוני אנימציה שנמשכים כשבע דקות. בסוף כל סרטון יש סרטון אנימציה מהסדרה הצרפתית המקורית מפלסטלינה של "בלופר" שנמשך חצי דקה.
הסדרה המקורית בפלסטלינה
הסדרה המקורית בהנפשת פלסטלינה היא סדרה של סרטונים צרפתית / בלגית משנת 1987 אשר נקראה בלופר (Bogus) ונעשו במקור להפסקת פרסומות. הסרטונים נוצרו על ידי מייקל דוריקס וגיסלאין הונורה. הסדרה שודרה לראשונה ב-30 באוקטובר 1987 ובשידורים חוזרים מ-2 באוקטובר 1988 עד פברואר 1990. 300 פרקים נוצרו אך 42 מהם עובדו לגרסה ההנפשה המסורתית האמריקאית.
בעלילת הסדרה מ-1987, בעל הבית מתעורר עם השעון המעורר שלו, שותה קפה, לוקח את המפתחות ונוסע לעבודתו. אולם כאשר הבית נטוש, מתגורר בו יצור צהוב ומצחיק בשם "בלופר", אשר מתחבא במקום נסתר ומחפש הרפתקאות עם החפצים שנמצאים בבית סביבו. השלומיאליות שלו חוקרת את העולם בחדרים שונים בבית (כמו חדר האמבטיה ועליית הגג) ותמיד מקבל צחוק מקהל הצופים.
בשנת גרסה האמריקאית של 1991, קולו של בלופר השתנה לקם קלארק, המדבב שלו בסדרה, ומוזיקת הרקע השתנתה למוזיקת הרקע של פתיח הסדרה.
כלקדון
כלקדון (יוונית: Χαλκηδών, מקובל גם האיות חלקדון וכן קלסדון) הייתה עיר נמל עתיקה באסיה הקטנה.
כלקדון נודעה במיוחד בשל ועידת כלקדון, הוועידה האקומנית הרביעית, שנערכה בשנת 451. העיר נוסדה במאה ה-7 לפני הספירה כמושבה של העיר היוונית מגארה. היא כונתה "עיר העיוורים" כיוון שהוקמה על הצד האסיאתי של מצרי הבוספורוס, שנחשב לנחות לעומת הצד האירופי, שעליו ישבה ביזנטיון.
לאחר נפילת ביזנטיון הייתה העיר נתונה להתקפות חוזרות ונשנות מצד שבטי הברברים. במאה ה-7 נפלה לידי הצבא הפרסי. העיר נהרסה בתקופת מסע הצלב הרביעי, ומאוחר יותר היו אלה הטורקים שכבשו אותה כמאה שנים לפני כיבוש קונסטנטינופול. הם ניצלו את חורבותיה כמקור לאבני בנייה עבור עירם איסטנבול.
העיר היא חלק מאיסטנבול כיום, ונקראת קדיקוי.
סיפור ורוד
סיפור ורוד (2005) הוא רומן גרפי מאת הקריקטוריסטית הישראלית אילנה זפרן. הספר מציג דיוקן עצמי של המחברת ואת התבגרותה על רקע תולדות המאבק להשוואת זכויות להט"ב בישראל.
"סיפור ורוד" מתאר את סיפור יציאתה מהארון של המחברת. במקביל, מתארת המחברת אירועים שונים בהיסטוריה של התקבלות הומוסקסואלים ולסביות בחברה הישראלית, החל מימי תקופת המנדט הבריטי ועד לשנת 2005, שנת הוצאת הספר. אירועים אלו נבחרו ומוצגים מנקודת מבט אישית וסובייקטיבית. בין אירועים אלו הקמת ארגון קל"ף, ביטול האיסור בחוק הישראלי על משכב זכר, תרבות הדראג בשנות ה-90 של המאה ה-20 (הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר, בנות פסיה), מצעדי הגאווה, "בג"ץ קלפים פתוחים" ועוד.
זפרן בחרה להשתמש במדיום הקומיקס, כדי לשלב את הסיפורים השונים. אמצעי אמנותי נוסף היה השימוש בצבעי שחור-לבן בחלק הראשון של הספר ("בארון") ובצבעים בחלקו השני של הספר (מחוץ לארון"). בנוסף, הוסיפה המחברת נספחים ובהם כרונולוגיה של האירועים ההיסטוריים, מילון מונחים ואינדקס.
מאנאט אזרבייג'ני
מאנאט הוא ההילך החוקי של אזרבייג'ן. המאנאט מחולק ל-100 קְפִּיק (qəpik). המילה מאנאט הושאלה מהשפה הרוסית, בה монета (מנטה) משמעותו מטבע.
המאנאט הראשון
בשנת 1919 יצרה הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן מטבע משלה- מאנאט. שנה לאחר מכן פלשה ברית המועצות לאזרבייג'ן והמטבע המשיך להתקיים עד 1923 כשהוחלף ברובל.
המאנאט השני
בשנת 1992 שנה לאחר קבלת העצמאות השנייה החליט הממשל האזרבייג'ני לחדש את המאנאט. מטבע זה התקיים מאז ובהמשכיות עד ל-2006 והוחלף מטבע זה בגרסה השלישית.
המאנאט השלישי
ב-1 בינואר 2006 הוחלט לחדש את המאנאט כאשר שער ההמרה הוא מאנאט חדש= 5,000 מאנאטים ישנים.
דיקון
{{פירושונים|
ראו גם
}}
Mirrors
Mirrors (בעברית: מראות) הוא סינגל של הזמר וכותב השירים האמריקאי ג'סטין טימברלייק. זהו הסינגל השני מתוך שלושה באלבומו השלישי של טימברלייק, The 20/20 Experience. השיר הושמע רבות וכבש את המקומות הראשונים במצעדים מכל רחבי העולם. ביוטיוב, הוא קיבל מעל חצי מיליארד צפיות. השיר הוא השני הפופולרי ביותר של טימברלייק לפי מדד זה אחרי "".
הפקת השיר
השיר Mirrors נכתב והופק בשנת 2009 על ידי טימברלייק עצמו, טימבלנד, ג'יימס פונטלרוי וג'רום הרמון.
לפי ראיון שנערך לג'רום הרמון השיר הופק במהלך הקלטת אלבומו השלישי של טימבלנד. טימברלייק ביקש לשמור את השיר לאלבומו שלו ושמר עליו בקנאות למשך כ-4 שנים עד שהחליט להוציאו לאור, אף אחד לא ידע בדיוק מתי הוא יעשה זאת (כולל היוצרים עצמם) אך בסופו של דבר הוא יצא לאור ב-11 בפברואר 2013 כסינגל באלבומו כפי שהבטיח.
מידע מוזיקלי
השיר הוא פופ פרוגרסיבי, מיד-טמפו (לא מהיר ולא איטי), אר אנד בי ובלדה בת שמונה דקות. הוא חובר בסולם מי במול מז'ור וקצבו הוא 77 פעימות לדקה. השיר מדבר על יחסיו האוהבים של טימברלייק עם ג'סיקה בייל ועל הנישואים האוהבים וארוכי השנים של סבתו וסבו.
דניאל בן-חיים
דניאל בן חיים (נולד ב-8 ביולי 1987) הוא זמר ישראלי, השר מוזיקה מזרחית.
חייו
נולד בעפולה וגדל במגדל העמק ובאזור המרכז. בנערותו למד בישיבה. בגיל 17 עבר לאילת ועבד שם כמלצר מזמר, לצד לימודיו.
השתתף בעונה החמישית של כוכב נולד, והגיע לשלב חצי הגמר. לאחר התוכנית חתם בחברת ההפקות אבי גואטה וב-21 במרץ 2010 יצא אלבום הבכורה שלו, "מתפרפר", עליו עבד שנתיים וחצי. האלבום כולל 15 שירים, מתוכם יצאו לאור שבעה כסינגלים לפני צאת האלבום. הסינגל הראשון מתוך האלבום שיצא לאור הוא "תסתכלי עלינו", שהוציא במאי 2008, ואותו כתבו והלחינו טל שגב ויעקב למאי. הסינגל השני היה "קיץ משגע" והשלישי - "מתפרפר", אותו כתב יוסי גיספן והלחין עדי לאון. הרביעי - "אם תאמיני", החמישי - "חגיגה לעיניים" (מילים: דורון דוידסקו, לחן והפקה: אריק זנתי), השישי - "לא נגמל ממך", שאת הקליפ שלו ביים עוזי ג'ורג' והשביעי - "נסיכת חלומותיי" שכתב דוד זיגמן ללחן של יוסי בן דוד ועיבוד של יעקב למאי.
ב-2014 פרש בן חיים מחברת ההפקות אבי גואטה. כיום מיוצג בחברת ההפקות תטה - Teta.
בשנת 2019 התמודד בעונה השביעית של הכוכב הבא לאירוויזיון. עם זאת, לא נכנס לנבחרת.
תסמונת DRESS
לתסמונת תמותה בשיעור של 10%. הטיפול הוא על ידי הפסקת מתן התרופה המעורבת וטיפול תומך. משתמשים בדרך כלל גם בקורטיקוסטרואידים.
מינוח
בעבר כונתה תסמונת זו בשמות: תסמונת רגישות היתר (HSS או Hypersensitivity Syndrome), תסמונת רגישות יתר לתרופות נוגדות פרכוסים (AHS - Anticonvulsant Hypersensitivity Syndrome), תסמונת רגישות היתר לתרופות (DIHS - Drug-Induced Hypersensitivity Syndrome), תסמונת רגישות היתר הרב-מערכית המושהית לתרופות (DIDMOHS - Drug-Induced Delayed Multiorgan Hypersensitivity Syndrome), פסאודולימפומה ממקור תרופתי (Drug-induced pseudolymphoma).
התסמונת בשמותיה הרבים הנ"ל תוארה בשנת 1959. השם הנוכחי - DRESS Syndrome נקבע בשנת 1996 מתוך ניסיון לפשט את המינוח.
סיבות
התרופות העלולות בדרך כלל לגרום לתסמונת DRESS כוללות פנוברביטל, קארבאמזפין, פניטואין, למוטריג'ין, מינוציקלין, טטרציקלין, סולפונאמידים, אלופורינול, מודפיניל, דפסון, הידרוקסיכלורוקווין ולאחרונה זיפרסידון. נקשר לרה-אקטיבציה של הנגיף הרפס 6 של בני האדם.
קישורים חיצוניים
Walsh SA, Creamer D Drug reaction with eosinophilia and systemic symptoms (DRESS): a clinical update and review of current thinking Clin Exp Dermatol. 2011 Jan;36(1):6-11. doi: 10.1111/j.1365-2230.2010.03967.x''.
קואליציה מהותית
קואליציה מהותית (Essential Coalition) הוא מושג בתורת המשחקים בתחום המשחקים השיתופיים המגדיר תכונה של קואליציה במשחק בצורה קואליציונית. חשיבות הקואליציות המהותיות בא לידי ביטוי בחישוב הליבה של המשחק.
סימונים:
הגדרה
נתחיל מהגדרת המושג קואליציה לא מהותית.
יהי \! G משחק בצורה קואליציונית. קואליציה \! S נקראת לא מהותית (inessential) במשחק G אם קיימת חלוקה של S שבה r\geq2
כך שמתקיים.
קואליציה מהותית היא קואליציה שאינה לא מהותית.
חשיבות בחישוב הליבה
1. לצורך חישוב הליבה של משחק \! G, יש למצוא את כל וקטורי התשלומים כך ש:
וגם.
מדובר ב- אי שוויונים ושוויון אחד שיש לפתור כדי למצוא את הליבה.
ניתן לראות כי אפשר להסתפק אך ורק באי השוויונים עבור הקואליציות המהותיות. כלומר וקטור \! X נמצא בליבה של \! G אם ורק אם:
וגם לכל \! S מהותית ב \! N.
2. יהיו שני משחקים בצורה קואליציונית המקיימים ש לכל קואליציה מהותית ב-\! G_1 או ב- \! G_2.
אז לשני המשחקים יש את אותן קואליציות מהותיות ואת אותה הליבה.
נוכיח זאת במספר שלבים:
א. נראה כי קואליציה \! S היא קואליציה מהותית ב-\! G_1 אם ורק אם היא קואליציה מהותית ב-\! G_2.
נניח שהטענה לא נכונה. תהי \! S קואליציה מינימלית שהיא מהותית באחד המשחקים, \! G_1 ולא מהותית בשני \! G_2.
כאשר המעבר האחרון נובע מההנחה ומכך ש \! S_j מהותית לפי \! v (מסעיף א נובע כי ניתן להציג את הסכום כך ש \! S_j מהותיות לפי \! v).
ב. מכאן נסיק שאם אז הליבה של \! G_1 שווה לליבה של \! G_2.
ג. נראה כי אם הליבות של \! G_1 ושל \! G_2 אינן ריקות אז.
יהי \! x בליבה של \! G_1, \! y בליבה של \! G_2.
- אם \! N מהותית לפי \! u או לפי \! v אז מהתנאי.
- אם \! N אינה מהותית לפי \! u ולפי \! v אז:
.
מכך שהווקטורים יעילים נקבל ש.
Xterm
XTerm (קיצור של X Terminal, כלומר: מסוף לסביבת X) הוא מדמה המסוף הסטנדרטי לסביבות מערכת החלונות X. במצב ברירת המחדל, xterm מטפל במערכת  מעטפת יוניקס. ניתן להשתמש במספר מסופי XTerm במקביל, וכל אחד מהם יספק מערכת קלט-פלט עצמאית (אולם בניגוד למדמי מסוף אחרים, כל מסוף דורש הרצה נפרדת של XTerm).
xterm נכתבה במקור כיישום עצמאי לתחנת העבודה VAXstation גרסה 100 על ידי מרק ונדוורד. אולם הוא הפך להיות חלק ממערכת מסביבת X עוד בגרסאותיה הראשונות (לפני X11). באמצע שנות התשעים של המאה העשרים פיתוח המערכת הזו המשיך בעיקר דרך מיזם XFree86. אנשים שונים כתבו מספר תיקונים ל־XTerm. אחד מהם היה תומאס דיקי, שהחל מיוני 1996 החל לפרסם את גרסאותיו ל־XTerm כטלאי תוכנה לגרסה העדכנית מ־XFree86. בהמשך הוא החל לפרסם את גרסתו כתוכנה עצמאית (אולם מספרי הגרסאות עדיין נקראים Patch level #NNN, כלומר "טלאי מרמה NNN").
אנה לוסיה מנזס
אנה לוסיה אלבס דה מנזס (בפורטוגזית: Ana Lúcia Alves de Menezes; 22 בינואר 1975 – 20 באפריל 2021) הייתה שחקנית, מדבבת ובמאית דיבוב ברזילאית.
ביוגרפיה
מנזס נולדה בינואר 1975 ברסיפה, עיר הבירה של פרנמבוקו שבברזיל. היא נכנסה לתחום הדיבוב בשנת 1987, כאשר בין תפקידיה נכללים איימי רוז ב"סוניק X", גוון טניסון ב"בן 10", עליסה ב"עליסה בארץ הפלאות", צ'יהירו ב"המסע המופלא", מיסה אמאנה ב"מחברת המוות", סאם פאקט ב-"ICarly" ו"סאם וקאט", סופי ב"מאמא מיה!" ו"מאמה מיה! Here We Go Again", טוף בייפונג ב"אווטאר", פו ב"טלטאביז" וסטלה ב"מועדון ווינX" ו"עולם הווינX".
היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס יאמטו, פרס שנחשב לאוסקר עבור הדיבוב הברזילאי. בשנת 2004 היא הייתה מועמדת לפרס בקטגוריית המדבבת הטובה ביותר, על דיבוב הדמות צ'יהירו בסרט "המסע המופלא". בשנת 2005 היא הייתה מועמדת לפרס בקטגוריית מדבבת המשנה הטובה ביותר, על דיבוב הדמות קוטו באנימה "יו יו האקושו". בשנת 2010 היא זכתה בפרס בקטגוריית מדבבת האנימה הטובה ביותר, על דיבוב הדמות מיסה אמאנה באנימה "מחברת המוות".
בנוסף לתחום הדיבוב, מנזס הייתה לוחמת טאקוונדו והשתתפה בטורנירים בפדרציית טאקוונדו הבין-לאומית, שם זכתה בגביע ארד בשנת 1997.
מותה
מנזס נפטרה ב-20 באפריל 2021, בגיל 46, בריו דה ז'ניירו, עקב סיבוכים שנגרמו כתוצאה משבץ מוחי. היא אושפזה ב-13 באפריל במרפאה בשכונת גאוויה, ועברה ניתוח חירום חמישה ימים לאחר מכן. לטענת הרופאים, השבץ שהיה לה נגרם על ידי פקקת במוח, וייתכן כי הוא נגרם על ידי מחלת נגיף הקורונה שהייתה למנזס בשנת 2020.
ארסיפה
ארסיפה (בספרדית: Arrecife – "שונית") היא עיר במזרח האי לנסרוטה שבקהילה האוטונומית של האיים הקנריים בספרד. העיר היא בירת האי מאז 1852. אוכלוסיית העיר מנתה בשנת 2013 כ-55,673 תושבים, ושטחה הוא 22.72 ק"מ. היא נמצאת מדרום לאריה (Haría), ממזרח לטינאחו (Tinajo) ומצפון-מזרח ליאיסה (Yaiza). בארסיפה פועל נמל שממנו מפליגות ספינות לשאר האיים, לאירופה ולאפריקה. הענפים הכלכליים העיקריים שלה הם חקלאות, עסקים ותיירות. העיר שוכנת לחוף האוקיינוס האטלנטי שמשתרע ממזרח ומדרום-מזרח לה. מצפון לה משתרעים הרים, ממערב לה גבעות ובסביבתה קיים אזור חקלאי.
היסטוריה
העדות הראשונה על קיומה של ארסיפה היא מהמאה ה-15 כאשר הייתה כפר דייגים קטן. השם שניתן לה אז (Arrecifes), התייחס לשונית געשית שחורה שמאחוריה יכלו סירות להתחבא מפני התקפות שודדי ים.
לקראת סוף המאה ה-16 היישוב החל לגדול כמענה לצורך במקומות לינה ואחסון שישרתו את נתיבי הסחר הימיים בין העולם הישן לעולם החדש שהחל אז להתפתח. הכנסייה הראשונה נבנתה באותה תקופה והיא הוקדשה לבישוף הראשון של העיר, סן חינס (San Ginés). שגשוגה של העיר הגביר את משיכתה כמטרה להתקפות של שודדי ים. ב-1571 הותקפה העיר וכמעט ונחרבה לחלוטין.
ב-1964 הוקם בעיר המפעל הראשון באי להתפלת מי ים.
פתאום עכשיו, פתאום היום
פתאום עכשיו, פתאום היום, המוכר גם בפתיחת הפזמון: אֲהַבְתִּיהָ (כך הוא נקרא בפי הזמר החל מ-1994), הוא שיר שנכתב על ידי המשוררת תרצה אתר והולחן על ידי יעקב הולנדר. השיר בעיבודו של אריה לבנון בוצע על ידי שלמה ארצי בפסטיבל הזמר והפזמון 1970 והגיע למקום הראשון. היה זה להיטו הראשון של ארצי.
ארצי ביצע את השיר בפסטיבל בטרם השתחרר משירות סדיר בלהקת חיל הים, ולתחרות בבנייני האומה הופיע לבוש מדים. השיר זכה בפסטיבל, אך אתר נאלצה להיעדר מהאירוע עקב מותו של אביה נתן אלתרמן מספר שבועות קודם לכן.
השיר הופיע בעיבוד שונה באלבום הבכורה של ארצי, "שלמה ארצי", וכן במיני-אלבום הנושא את שם השיר (שיצאו שניהם ב-1970), ובאלבומים נוספים שהוציא מאוחר יותר. השיר זכה להצלחה רבה ובסוף שנת 1970 אף נבחר למקום הראשון במצעד הפזמונים העברי השנתי כשארצי נבחר לזמר השנה. במרוצת השנים התקבע השיר כנכס צאן ברזל: הוא נבחר בין 500 השירים הטובים ביותר בזמר העברי ב"מצעד של המדינה" שנערך בשנת 2009, הגיע למקום השני ברשימת שיריו הטובים ביותר של שלמה ארצי במצעד שנערך בגלגלצ בשנת 2007, ולמקום ה-22 במצעד "פעמוני היובל" לבחירת השירים העבריים האהובים ביותר שנערך בערוץ 1 בשנת 1998 במסגרת חגיגות שנת ה-50 למדינת ישראל.
בשנת 1994, לקראת "המופע המשולש", הוקלט ארצי את השיר מחדש והוציא אותו כסינגל בשם "אהבתיה" בליווי קליפ.
לאלבום שהוציא בשנת 2000 קרא ארצי, בפרפרזה לשיר, "אהבתיהם", ובו הקליט גרסה מחודשת לשיר (בעיבודו של אבי סינגולדה), שממנה השמיט כמה בתים שהופיעו בביצוע המקורי.
השיר בוצע פעמים רבות בגרסאות כיסוי, אחת מהן מופיעה באלבום המופע "כמו ציפור בחדר" בביצוע להקת חינוך מיוחד.
שיבוש המילה "אהבתיה" בשיר וזיהויה בטעות כמילה "אבטיח" הם המקור לשם אתר האינטרנט "אבטיח", המתעד שיבושים דומים בשירים עבריים.
המילטון (סרט, 2020)
הפקה
ב-3 בפברואר 2020 הוכרז כי אולפני וולט דיסני רכשו את זכויות ההפצה העולמית עבור סרט תמורת 75 מיליון דולר. הסרט מופק על ידי לין-מנואל מירנדה, ג'פרי סלר ותומאס קייל.
צילומים
הסרט נערך יחד משלוש הצגות של "המילטון" בתיאטרון ריצ'רד רודג'רס בניו יורק בשנת 2016, בהם השתתפו חברי צוות השחקנים המקורי מהפקת הברודוויי, בשילוב עם צילומים נוספים שהוקלטו ללא נוכחותו של הקהל.
הפצה
בעקבות מגפת הקורונה, הוחלט לבסוף להעלות את הסרט לשידור ב-3 ביולי 2020 בשירות הזרמת המדיה "דיסני+". מהלך זה נעשה גם כדי לגרום לסרט לצאת במהלך סוף השבוע של ארבעה ביולי, במלאת 244 שנה לעצמאות ארצות הברית.
הטריילר לסרט יצא לאור ב-21 ביוני 2020 במהלך טקס פרסי ESPY.
פתאום עכשיו, פתאום היום
קישורים חיצוניים
ביצועים: על השיר:
ג'אווה (שפת תכנות)
ג'אווה (באנגלית: Java) היא שפת תכנות מונחית עצמים אשר פותחה בחברת סאן מיקרוסיסטמס (כיום חברת־בת של אורקל) על ידי צוות בראשות ג'יימס גוסלינג בשנת 1991, והיא אחת משפות התכנות הנפוצות ביותר הנמצאות בשימוש כיום. השפה הוצגה לראשונה בשנת 1995, והיא מהווה את אחד מרכיבי הליבה של פלטפורמת התוכנה ג'אווה.
התחביר של השפה מבוסס במידה רבה על התחביר של ++C, אך כולל הרחבות רבות במטרה לאפשר תמיכה מובנית בתהליכונים, בינלאומיות, אבטחה ועבודה בסביבת האינטרנט ותכונות נוספות. לרוב עוברות תוכניות ג'אווה הידור ל־Java bytecode, שפת ביניים דמוית שפת מכונה, שאותה מריצה מכונה וירטואלית (Java Virtual Machine; JVM). הודות לכך התוכנית יכולה לרוץ על כל מחשב ועל כל מערכת הפעלה המריצים JVM, החל מטלפונים סלולריים ועד למחשבי-על.
בשנת 1996 הוקם לראשונה הכנס "JavaOne", כנס שנתי המאגד אלפי משתמשי ומפתחי השפה הדנים בפיתוחה ובעדכונים הטכנולוגיים בה.
נכון ליולי 2022, ג'אווה נחשבת לשפת התכנות השנייה ברמת הפופולריות בעולם, גם בקרב מהנדסי תוכנה מקצועיים וגם על פי מדידת Google Trends.
היסטוריה
השפה פותחה לראשונה כמיזם פנים בתוך חברת סאן מיקרוסיסטמס, על ידי ג'יימס גוסלינג, ארכיטקט הפרויקט, שהחל בדצמבר 1990 בשם "פרויקט החמקן" (Stealth Project), ושמו הוחלף לאחר זמן מה ל"פרויקט הירוק" (Green Project). מטרתו המקורית של הפרויקט הייתה מערכות משובצות מחשב (embedded systems) עבור מכשירים חכמים (smart appliances) שונים, כגון מחשב כף יד (PDA) ואפילו תנור או מקרר חכם, תחום שסאן צפתה כי יתפתח מאוד מבחינה עסקית.
צוות הפרויקט פיתח שפה חדשה משום ששפות קיימות כגון ++C שנשקלה בתחילה, היו מורכבות מדי וצרכו משאבים גדולים מדי עבור מערכות פשוטות משובצות מחשב. אמנם, אחד מהנסיונות הראשונים של הצוות היה כתיבת גרסה שונה של ++C שתיקרא "--++++C", אך במהרה החליט הצוות לכתוב שפה חדשה המתבססת על מספר עקרונות ותחביר דומה ל־++C. השם שהוצע בתחילה לשפה היה Oak (אלון), על שמו של עץ שגדל מחוץ לחלון של גוסלינג.
מבחינת תשתית השפה, הרעיון הבסיסי היה ליצור "מְפָרֵשׁ" (Interpreter) שקורא את קוד השפה ומבצע אותה. משמע, כי לכל סביבה יהיה מפרש משלה וכך ניתן לכתוב קוד מקור אחיד עבור סביבות שונות. בסוף 1992 סאן הקימה חברת בת בשם FirstPerson שייעודה לפתח ולמצוא שימושיים עסקיים לשפה החדשה.
הכיוון אותו בחרה FirstPerson היה ממירים (Set-Top Boxes) לחברות כבלים, שיוכלו להריץ יישומים עבור טלוויזיה אינטראקטיבית. לאחר שני כישלונות במכרזים גדולים (חברות הכבלים חששו ממתן חופש גדול מדי בידי משתמש הקצה) נסגרה החברה והצוות חזר לסאן.
ביולי 1994, לאחר שמספר חברים נוספים הצטרפו לצוות, וביניהם אריק שמידט, החליט הצוות על כיוון עסקי שלישי, חדש, והוא ה־Web. הם צפו שהמדיום החדש יהיה זקוק לשפה שבעזרתה יוכל להריץ בתחנות הקצה יישומים אינטראקטיביים ללא תלות במערכת ההפעלה או המעבד, ועל מחשבים חלשים יחסית.
באותה שנה, בפגישה בבית קפה בהשתתפות מספר חברי צוות, הוחלט על שינוי השם מאחר ש־Oak היה רשום כסימן רשום על ידי יצרן אחר. מקור השם ג'אווה אינו ברור. יש טוענים שאלו ראשי תיבות של חברי הצוות שנכחו בפגישה: James Gosling, Arthur Van Hoff, and Andy Bechtolsheim גרסה אחרת טוענת כי השם ניתן על שם הקפה שהוגש באותה פגישה (קפה שמקורו בג'אווה שבאינדונזיה). חיזוק לגרסה האחרונה ניתן למצוא בכך שארבעת הבתים הראשונים (ראה מספר קסם) של כל מחלקה בג'אווה הם, בהקסדצימל: 0xCAFEBABE... (ז'רגון כתיבת מילים באמצעות התווים המותרים בפורמט הקסדצימלי מוכר בשם Hexspeak ). בהלצה נטען כי אלו ראשי תיבות של Just Another Vague Acronym ("עוד ראשי תיבות עמומים").
בשנת 1995 הטכנולוגיה הודגמה בכנס על דפדפן נטסקייפ על ידי סיבוב גוף תלת־ממדי בעזרת תוכנת קצה בדפדפן המריצה ג'אווה וידועה בימינו כיישומון (Applet - יישום קטן אשר רץ בתוך הדפדפן). הטכנולוגיה התקבלה בהתלהבות. היישומונים התפתחו זמן מה עד שה־Flash התחיל להחליף את מקומם בזכות יכולת ההנפשה שלו.
גרסה 5.0, שהושקה בספטמבר 2004 הייתה ממוספרת גם 1.5, כשלב מעבר ממספור גרסאות בקפיצות של עשירית (למשל, מ־1.3 ל־1.4) למספור בקפיצות של מספרים שלמים. השינוי בשיטת המספור ציין את קפיצת המדרגה בגרסה זו שכללה שינויים רבים (ובפרט Generics). כמו כן השינוי בשיטת המספור נובע, ככל הנראה, גם מן התחרות עם שפת #C, שהמיספור שלה קופץ במספרים שלמים.
בנובמבר 2006, הכריזה חברת סאן כי ג'אווה תוצע גם תחת רישוי GPL v2. ההכרזה כוללת את השפה והמהדר, הספריות, סביבת הריצה (JVM) והכלים הנלווים. בכך הפכה ג'אווה לשפה וסביבה פתוחה וחופשית.
עקרונות
ג'אווה היא שפה בעלת טיפוסיות סטטית חזקה, כלומר לכל ביטוי בשפה מתאים טיפוס יחיד, תקינות ביטויים נבדקת בזמן ההידור, במידת האפשר. כאשר אין זה אפשרי, תתבצע בדיקה בזמן ריצה.
ג'אווה תומכת בתכנות מונחה עצמים. עם זאת ג'אווה עדיין כוללת, מטעמי יעילות, גם "טיפוסים פרימיטיביים", שאינם אובייקטים. משום כך (ומסיבות נוספות) אינה נחשבת שפה מונחית עצמים "טהורה" כמו Smalltalk או Ruby. עם זאת, לכל טיפוס פרימיטיבי בג'אווה יש מחלקה עוטפת, אליה וממנה מתבצעת המרה אוטומטית (Boxing). למשל, לטיפוס הפרימיטיבי int קיימת מחלקה עוטפת Integer.
שפת ג'אווה כוללת גם ניהול זיכרון אוטומטי. המתכנת פטור מן ההכרח לשחרר זיכרון המוקצה לאובייקט ברגע שאין עוד משתנים המצביעים עליו. במקום זאת, סביבת זמן הריצה כוללת מנגנון "איסוף זבל", המבצע זאת אוטומטית.
ג'אווה מאפשרת ירושה יחידה בלבד, וזאת על מנת למנוע בעיות דו־משמעות הנוצרות מירושת יהלום. כדי לאפשר גמישות דומה לזו של ירושה מרובה, קיים בג'אווה מנגנון ממשק (interface) המגדיר רשימה של מתודות, המהווה חוזה עם המתכנת. כך כל מחלקה יכולה להרחיב (extends) לכל היותר מחלקה אחת, ולממש (implements) מספר בלתי מוגבל של ממשקים. על המחלקה לממש במפורש כל מתודה בכל ממשק כזה, וכך לא קיימת בעיה של כפל משמעות.
בגרסה 5.0 נוספו מספר הרחבות חשובות לשפה, ביניהן תכנות גנרי (Generics), מספר משתנה של פרמטרים לפונקציה וטיפוסי מניה (Enums).
בגרסה 7 של השפה נוספה תמיכה בהקצאת משאבים תחומה־לקסיקלית - בלוקים של try-with-resources.
בגרסה 8 של השפה נוספה תמיכה נרחבת וישירה בטכניקות של תכנות פונקציונלי; בין היתר נוסף תחביר עבור פונקציות למבדא, נוסף תחביר להעברה של מתודות כפרמטר, נוספו ממשקים עבור פונקציות, נוסף טיפוס נתונים מובנה Stream התומך בפונקציות מסדר גבוה ובפעולות כגון map או collect ונוספה מתודה forEach לטיפוס הנתונים Iterator.
בגרסה 9 של השפה נוספה האפשרות למימוש ברירת-מחדל עבור מתודות בממשקים, נוספו מתודות ייצור סטטיות עבור אוספים כגון List, ונוספו מתודות שונות ל Option ול Stream.
ג'אווה כשפה מוּנְחֵית עצמים חלקית
אחד מעקרונותיה החשובים של שפת java, הוא תמיכה בפרדיגמת תכנות מונחה העצמים שלה.
השפה לא מונחית עצמים "טהורה" כיוון שניתן להשתמש בה בטיפוסי נתונים פרימטיביים (כמו int,float,char וכו'..).
חמישה עקרונות חשובים של תכנות מונחה עצמים בjava הם
1. ירושה
2. כימוס
דוגמת קוד:                                                                                                                                                        3. פולימורפיזם
דוגמת קוד:                                                                                                                                                   4. אבסטרקציה
5. ממשק
ביצועים
בראשית דרכה סבלה ג'אווה מביצועים גרועים, היות שמנועי זמן הריצה בוססו על מפרש בלבד. אולם, עם התפתחות השפה, הוחל שימוש בטכניקה הקרויה JIT - Just In Time, אשר בבסיסה עמד העיקרון של הידור דינמי של קוד המכונה הווירטואלי לקוד המכונה הספציפי בזמן הריצה. על ידי כך מתקבלים ביצועים טובים יותר, ותאורטית אף גבוהים יותר משפת ++C במצבים מסוימים (היות שההידור מתבצע תוך כדי ריצת התוכנה, יש למהדר ידע מדויק יותר על ריצת התוכנה, מה שמסייע לביצוע אופטימיזציות טובות יותר לקוד).
גישה אחרת לנושא הביצועים מפרידה את עיקרון המכונה הווירטואלית מהשפה, ומהדרת את קוד המקור ישירות לקוד מכונה ספציפי, שרץ ככל תוכנה אחרת במערכת. עם זאת, גם בהידור כזה ישנו חיסרון לעומת שפות כמו ++C שעוצבו במיוחד לאפשר ריצה מהירה. לדוגמה, כל קריאה לשיטה בג'אווה כוללת חיפוש בזמן ריצה של השיטה המתאימה, בניגוד לשפת ++C בה קריאה לשיטה שאינה מוגדרת כוירטואלית שקולה לקריאה לפונקציה רגילה. בנוסף לכך ג'אווה נודעת בצריכת זיכרון גבוהה בהשוואה לקוד דומה שנכתב בשפה כגון שפת ++C, זאת עקב טעינה של ספריות ניהול של המכונה הווירטואלית. צריכת זיכרון גבוהה זו באה לידי ביטוי בעיקר במערכות הפעלה מסוג UNIX.
דוגמה לתוכנית בשפת ג'אווה
התוכנית המופיעה להלן כתובה בשפת ג'אווה, והיא בודקת האם מספר שהועבר אליה הוא מספר ראשוני. הסימן "<tt>//</tt>" מציין שהטקסט שמימינו אינו חלק מקוד התוכנית, אלא הוא הערה שמטרתה להסביר את התוכנית למתכנת הקורא אותה. התוכנית מחולקת לשתי פונקציות, האחת בודקת האם מספר נתון הוא ראשוני, והשנייה מטפלת בדיאלוג עם המשתמש: קבלת המספר לבדיקה (קלט) והצגת תוצאות הבדיקה (פלט).
גרסאות
סאן הגדירה מספר גרסאות לג'אווה המיועדות לסביבות שונות:
J2EE
שרת יישומים זה הצליח עד כדי כך שמיקרוסופט מנסה ב־NET. לתת פתרון דומה. יישומים כבדים באמת כמו SAP עזבו את העולם הסגור של Windows ובחרו לעבוד עם J2EE. ולמעשה רוב הקוד והפיתוח בג'אווה בימינו מבוסס על תשתיות אלו. חברות כמו BEA פיתחו שרת לתשתיות אלו ובמקביל קבוצת JBoss פיתחה שרת המבוסס על קוד פתוח.
רחבעם
רְחַבְעָם הוא דמות מקראית, מלכה הרביעי והאחרון של ממלכת ישראל המאוחדת ומלך יהודה הראשון, בנו של שלמה המלך מאשתו נעמה העמונית. מוזכר בשני מקורות תנ"כיים: מלכים א פרקים יא-יד, ודברי הימים ב פרקים ט-יב. לפי המקרא, רחבעם הומלך לאחר מות אביו, ובתקופתו התפלגה ממלכת ישראל המאוחדת לשתי ממלכות נפרדות: ממלכת יהודה בדרום וממלכת ישראל בצפון.
רקע
בספר מלכים א' מתואר שבסוף ימיו של שלמה החלה הממלכה הגדולה שהקים דוד אביו להתערער. הסיבה לכך היא ששלמה שנשא נשים נוכריות רבות, תמך בפולחן האלילים שאותן נשים הביאו עמן מארצותיהן. בעקבות כך החליט ה' לקרוע את הממלכה לשתיים, לאחר מותו של שלמה. ה' שולח אויבים מבחוץ להילחם בישראל, את הדד האדומי ורזון בן אלידע הארמי. בתוך ישראל מתארגנת מרידה שמונהגת על ידי ירבעם בן נבט. ירבעם נתמך על ידי הנביא אחיה השילוני. המרידה לא מצליחה וירבעם בורח לשישק מלך מצרים.
עלייתו לשלטון של רחבעם
כאשר שמע ירבעם ששלמה מת, חזר ממצרים ובא יחד עם עוד נציגים משבטי ישראל לדבר עם רחבעם. דרישתם הייתה להוריד את נטל המיסים שהונהג בתקופת שלמה. רחבעם ביקש מהנציגים שיתנו לו שלושה ימים לשקול את הנושא. רחבעם מתייעץ עם הזקנים, יועציו של אביו והם מייעצים לו לקבל את דרישות העם. לאחר מכן נועץ הוא בחבריו הצעירים והם יעצו לו להפגין את כוחו בכך שלא לקבל את הדרישות, ובנוסף להכביד על העם בעוד מיסים:. רחבעם בפזיזותו מקבל את עצת חבריו, ובעקבות כך חלה התקוממות בעם ישראל. רחבעם שולח את אדרם גובה המיסים כדי לפייס את העם, אך תגובת העם היא הריגתו בסקילה. רחבעם חש בסכנה לחייו ובורח במרכבתו לירושלים. בכך החל הפיצול המדיני שהוביל לשתי ממלכות נפרדות, ממלכת ישראל בצפון, וממלכת יהודה בדרום.
תקופת הפיצול והשלכותיה
ברגע שירבעם הומלך למלך על ישראל, ניסה רחבעם להגיב במלחמה וגייס צבא של מאה ושמונים אלף לוחמים משבט יהודה ובנימין. בעקבות אזהרתו של שמעיה הנביא לא להילחם בישראל, פיזר רחבעם את הצבא שגייס, אך נותר סכסוך מתמיד בין הממלכות.
תחילת הפיצול הייתה מבלבלת עבור כל נושא הפולחן שהיה נסוב סביב ירושלים. הכוהנים והלווים מהמרחב של ממלכת ישראל תחת שליטת ירבעם החלו לעבור לירושלים. אחריהם החלו חלק מבני ישראל להמשיך ולקיים את הפולחן בירושלים, מה שקומם את ירבעם שניסה לאחד את המדינה החדשה – בחלוקה מדינית ודתית. ירבעם בנה מקומות פולחן חדשים בבית אל ובדן, בקריאת תגר על ההגמוניה הדתית של ירושלים. יחד עם הפולחן בבית המקדש שבירושלים, התפתחה בימי רחבעם גם עבודת האלילים ונהייתה נפוצה יותר.
הערים המבוצרות של רחבעם
ספר דברי הימים מספר כי רחבעם בנה וביצר חמש עשרה ערים ביהודה: וַיִּבֶן אֶת-בֵּית-לֶחֶם וְאֶת-עֵיטָם, וְאֶת-תְּקוֹעַ. וְאֶת-בֵּית-צוּר וְאֶת-שׂוֹכוֹ, וְאֶת-עֲדֻלָּם. וְאֶת-גַּת וְאֶת-מָרֵשָׁה, וְאֶת-זִיף. וְאֶת-אֲדוֹרַיִם וְאֶת-לָכִישׁ, וְאֶת-עֲזֵקָה. וְאֶת-צָרְעָה, וְאֶת-אַיָּלוֹן, וְאֶת-חֶבְרוֹן. רוב הערים נמצאות במרכז נחלת שבט יהודה ולא בגבולות הממלכה. חלק מהביצורים האלה נחשף בחפירות ארכאולוגיות (לכיש, עזקה, חברון). לא ברורה מטרתה של מערכת הביצורים, דעה אחת טוענת כי רשימת הערים משקפת את חלוקת ממלכת יהודה לאזורי מנהל חדשים לאחר פילוג הממלכה, דעה אחרת טוענת שמדובר בביצורים להגנת יהודה לפני או אחרי מסע שישק, דעה נוספת טוענת כי הערים המבוצרות נבנו עבור הכוהנים והלויים שישבו ב-35 ערי הלויים בממלכת ישראל ולאחר הפילוג נאלצו לחזור ליהודה, היות שירבעם הדיח אותם מתפקידיהם. הביצורים נדרשו כדי להגן על הרכוש של בעלי התפקידים שקיבלו מעשר מכל התוצרת החקלאית בממלכה. הנושא של עבודת ה' ומעמד הכוהנים והלויים היה חשוב מאוד לסופר דברי הימים ולכן הדיווח על כך נזכר רק בספרו.
בנוסף יש לציין שחלק מהערים ממוקמות במרכז יהודה, וחלק בדרום, אבל אף אחת לא ממוקמת בצפון כלומר בגבול עם ממלכת ישראל. ייתכן שרחבעם ראה בשכנה הצפונית מחוז מורד רק באופן זמני שתשוב לממלכתו במוקדם או מאוחר, וסירב לבצר את הגבול במעשה שייראה כהכרה בעצמאותה.
מסע שישק
החלשות בית המלוכה בירושלים מאובדן שבטי ישראל הצפוניים הזמינה התקפה מדרום. על פי ספרי מלכים ודברי הימים, בשנה החמישית למלכותו של רחבעם פלש שישק מלך מצרים לארץ ישראל, ושדד את אוצרות בית המקדש בירושלים. רחבעם שחזר את כל אותם אוצרות הזהב שנגנבו והחליפם בנחושת. על מסע שישק ידוע מכתובת שנמצאה על קירותיו של מקדש אמון בכרנכ שבמצרים. נמצא תחריט ובו רשימת טופונימים המכילה כ-150 שמות מקומות אותם כבש שישק בארץ ישראל. ירושלים לא מופיעה ברשימת השמות של שישק, אולם בכתובות שלו מופיעות ערים אחרות בממלכת יהודה כגון: איילון וגבעון.
משפחת רחבעם
מבין נשותיו מוזכרות שתי נשים מחצר המלוכה לבית דוד:
הדגשת נשים אלה מבין 18 הנשים מלמדת על מוצאן המיוחס. מעכה בת אבשלום הייתה האהובה על רחבעם יותר מכל נשיו ולכן מינה את בנה ליורש העצר, אף על פי שלא היה הבן הבכור. כפיצוי, נתן לשאר בניו כהונת ניצבים בערים שביצר.
נשק אוטומטי
המושג נשק אוטומטי מתייחס לרוב לכלי ירייה המשתמש באנרגיה הנוצרת בעת הירי כדי לפלוט את התרמיל הריק ולטעון כדור חדש.
בנשק אוטומטי הלחיצה על ההדק יורה את הכדור, פולטת את התרמיל הריק, הבריח חוזר אחורה מהגז או הרתע, ואז עם קפיץ חוזר קדימה, גורף כדור מהמחסנית ודוחף אותו אל בית הבליעה, ואם ההדק לחוץ - יורה אותו. סדרת הפעולות הללו חוזרת על עצמה עד לעזיבת ההדק או עד הפסקה באספקת התחמושת.
קיימים כלי נשק המכונים חצי אוטומטיים היורים כדור אחד עם כל סחיטת הדק, ומנגנון הפעולה של כלי הירייה מביא לכך שסחיטת ההדק גם מבצעת את פעולות גריפת הכדור הבא וטעינת כלי היריה בו. לעומת זאת, בכלי נשק אוטומטיים, נורים הכדורים בזה אחר זה בקצב מהיר ("צרור") כל זמן שההדק סחוט, עד לסיום התחמושת. בכלי נשק מסוימים, דוגמת ה-M16 ניתן לבחור בין מצב פעולה חצי אוטומטי ואוטומטי.
הנשק האוטומטי נע מתת-מקלעים קטנים דוגמת העוזי 9 מ"מ עד לתותחים אוטומטיים (כמו ה-M61 וולקן) השוקלים מאות קילוגרמים ויורים פגזים בקליבר של כ-20 עד 40 מ"מ בדרך כלל.
השימוש בנשק אוטומטי מוגבל במרבית המדינות המפותחות לגופים צבאיים וכוחות משטרה, אם כי תת-מקלעים נפוצים גם בקרב ארגוני פשע - הרוכשים אותם באופן בלתי חוקי.
סתרי צוקים
סִתְרִי צוּקִים (שם מדעי: Prunella collaris) הוא ציפור שיר קטנה ממשפחת הסתריים.
בישראל הוא חורף נדיר למדי. רוב התצפיות הן מהר הארבל, שם חרף באופן קבוע עד שנות התשעים, אך מאז כבר אינו קבוע. בנוסף נצפה מספר פעמים במצוקים בגליל, בגולן, ובמדבר יהודה.
טקסונומיה ואטימולוגיה
המין תואר על ידי חוקר הטבע האוסטרי ג'ובאני אנטוניו סקופולי ב-1769. הוא טבע את השם המדעי Sturnus collaris ותיעד אותו לראשונה באזור קרינתיה בדרום אוסטריה. מין זה ממוקם כעת בסוג סתרי שהוגדר על ידי חוקר הצפרות הצרפתי לואי וייו בשנת 1816. סתרי צוקים, יחד עם סתרי הימלאי, מופרדים לפעמים משאר הסתרים, לסוג Laiscopus.
שם הסוג Prunella הוא מגרמנית Braunelle, "חום" עם צורת הקטנה. שם המין הספציפי collaris הוא מלטינית ומשמעותו "של הצוואר". השם האנגלי "Accentor" הוא מלטינית ופירושו אדם ששר עם אחר.
ישנם תשעה תת-מינים מוכרים:
תפוצה ובית גידול
הוא נמצא ברחבי ההרים של דרום אירופה הממוזגת, לבנון ואסיה בגבהים מעל 1,800 מטר. הוא יציב בעיקר, עם נדידה אנכית מקומית מהגבהים לאזורים נמוכים ועוינים פחות בחורף. חורף נרחב יותר בקווי רוחב נמוכים יותר, ולעיתים נדירות פרטים משוטטים מזדמנים לצפון אירופה.
את עונת הקינון הוא מעביר במצוקים והרים סלעיים או אזורי אחו אלפיני, בין קו העצים לקו השלג בגבהים שבין 1,800–3,000 מטר.
מחוץ לעונת הקינון הוא נמצא גם ברום נמוך יותר, ומעדיף אזורים סלעיים עם צמחייה נמוכה, לעיתים קרובות גם ליד מגורי אדם וחוות.
תיאור
סתרי צוקים גדול במקצת מסתרי מצוי, אורכו כ-15–17.5 ס"מ. יש לו גב חום מפוספס, הדומה במקצת לזה של דרור הבית, אבל למבוגרים יש ראש אפור וכתמים חומים-אדומים בחלקים התחתונים. יש לו מקור מחודד עדין של אוכל חרקים.
הזוויגים דומים, אם כי לזכר עשויה להיות יותר ניגודיות בניצוי. לציפורים צעירות יש ראש וחלקים תחתונים חומים יותר.
קינון
הוא בונה קן מסודר נמוך בתוך שיח או נקיק סלע, אותו הוא בונה מעשב, טחב, וגבעולים, ומרפד אותו בשיער ונוצות. בתטולה 3–5 ביצים בצבע כחול-שמיים ללא כתמים.
מערכות יחסים
מערכות היחסים מעניינות במיוחד. טריטוריות הקינון תפוסות על ידי קבוצות רבייה של שלושה או ארבעה זכרים עם שלוש או ארבע נקבות. אלו ציפורים לא מונוגמיות ולהן מערכת הזדווגות חברתית. לזכרים יש היררכיה דומיננטית, כאשר זכרי האלפא בדרך כלל מבוגרים יותר מאלו שמתחתיהם. נקבות מחפשות להזדווג עם כל הזכרים, אם כי זכר האלפא עשוי לגונן עליהן מפני הזדווגויות של זכרים בדרג נמוך יותר. בתורם, זכרים מחפשים הזדווגות עם כל הנקבות. נעשה שימוש בפרופיל DNA כדי להראות שבתוך מחזורי קינון, יש לעיתים קרובות אבהות מעורבת, על אף שהנקבה אינה תמיד האם האמיתית של הגוזלים הגדלים בתוך הקן שלה. הזכרים יספקו מזון לגוזלים במספר קנים בתוך הקבוצה, תלוי אם הזדווגו עם הנקבה או לא - הזכרים מספקים טיפול רק כאשר יש סיכוי שהם האבות האמיתיים של הגוזלים.
תזונה
הוא ניזון בעיקר מחרקים, בנוסף על עכבישים, שבלולים קטנים, שלשולים, ומעט מקור צמחי.
סטטוס
כיוון שטווח התפוצה שלו נחשב רחב ומגמות השינוי באוכלוסייה יציבות, סווג מין זה כללא חשש לפי הרשימה של האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע.
האוכלוסייה האירופית מונה בין 77,900–149,000 זוגות, ומעריכים שהם כ-10% מכלל האוכלוסייה, ומכאן משערכים את כלל האוכלוסייה העולמית בין 1,560,000—2,980,000 פרטים.
קרולינה (פוארטו ריקו)
קרולינה (בספרדית: Carolina) היא עיר בצפון פוארטו ריקו, לחוף האוקיינוס האטלנטי. העיר נחשבת לחלק מהאזור המטרופוליטני של סן חואן, בירת פוארטו ריקו.
היסטוריה
העיירה נוסדה ב-1816 תחת השם "טרוחיו באחו" (מילולית: "טרוחיו הנמוכה") ביחד עם טרוחיו אלטו, שתיהן נקראו על שם העיר טרוחיו בספרד. ב-1857 שמה שונה ל"סן פרננדו דה לה קרולינה", או בקיצור "קרולינה" על שמו של קרלוס השני, מלך ספרד.
כלכלה
בעיר נמצא אחד הקניונים הגדולים בפוארטו ריקו. בנוסף בעיר יש גם ענפי תעשייה ומסחר.
תחבורה
אחד מנמלי התעופה המשרתים את האזור המטרופוליטני של סן חואן, נמל התעופה הבינלאומי לואיס מוניוס מרין, נמצא בעיר.
צבי ארד (מתמטיקאי)
צבי ארד (16 באפריל 1942 – 4 בפברואר 2018) היה מתמטיקאי ישראלי, רקטור ונשיא אוניברסיטת בר-אילן, מייסד ונשיא המכללה האקדמית נתניה.
קורות חיים
צבי ארד (במקור, אֶרְדינַסְט) נולד וגדל בפתח תקווה. לאחר סיום לימודי התיכון במדרשית נעם בפרדס חנה, החל ללמוד במחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת בר-אילן במסגרת העתודה האקדמית. קיבל תואר ראשון ב–1964, ולאחר שירות צבאי בחטיבה 7 השלים לימודי תואר שני ושלישי במחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת תל אביב. את תואר הדוקטור קיבל בשנת 1974. בשנת 1968 הצטרף לסגל האקדמי של אוניברסיטת בר-אילן כאסיסטנט, ובשנת 1983 נתמנה כפרופסור מן המניין. בשנים 78–1977 כיהן כמדען אורח באוניברסיטת שיקגו ובשנים 84–1983 כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטת טורונטו.
ארד חיבר עם עמיתו, פרופ' מרצל הרצוג, את הספר Products of Conjugacy Classes, שיצא לאור בהוצאת שפרינגר. הספר הניח יסוד לפיתוח תאוריה מתמטית ומהווה כיום ענף באלגברה המודרנית הנקרא Table Algebras והמתקשר לענפים מרכזיים במתמטיקה: תורת הגרפים, אלגברה קומבינטורית ותורת ההצגות. ארד נמנה עם המובילים בתחום זה. בשנים האחרונות חיבר עם עמיתים שני ספרים נוספים בנושא אלגבראות טבלה. בשנת 2000 התפרסם ספרו במסגרת American Mathematical Society Memoirs. בינואר 2002 התפרסם ספר נוסף בנושא אלגבראות טבלה בהוצאת שפרינגר.
פעילות ציבורית
ארד כיהן באקדמיה במגוון רחב של תפקידים, בהם באוניברסיטת בר-אילן כראש המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב, כדקאן הפקולטה למדעי הטבע ומתמטיקה, רקטור האוניברסיטה ונשיאה. ייסד והקים יחד עם פרופ' ברנרד פינצ'וק את מכוני המחקר הבינלאומיים היוקרתיים "מכון גלברט" ו"מכון אמי נטר" (מרכז מינרבה). ייסד עם עמיתיו במסגרת מכוני המחקר את סדרת הפרסומים Israel Mathematics Conference Proceedings המודפסת ומופצת בעולם על ידי האיגוד האמריקאי למתמטיקה (American Mathematical Society, (AMS).
בשנים 1984–1985 שימש כחבר המועצה להשכלה גבוהה.
בשנת 1992 נבחר כחבר מלא לאקדמיה למדעי הטבע של רוסיה.
ב-1994 החל לכהן כחבר במערכת כתב העת Algebra Colloquium של האקדמיה הסינית בהוצאת שפרינגר. כמו כן כיהן במערכות של כתבי העת South east Asian Bulletin of Mathematics של האיגוד האסיאתי למתמטיקה, הסדרה Contemporary Mathematics בשיתוף IMCP והאיגוד האמריקאי למתמטיקה וכתב העת Cubo (טמוקו, צ'ילה).