cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סמנתה ריילי
אלופה ושיאנית עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת' בשנת 1998 סיימה ריילי במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.63 דקות ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.80 דקות.
היא ניסתה לחזור לתחרויות לקראת אולימפיאדת סידני. אימוניה השתבשו לאחר שסבלה מדלקת כליות. במבחנים האוסטרלים עצמם היא נוצחה על ידי שחיינית בת 14 לייזל ג'ונס ועזבה את הבריכה בדמעות. היא פרשה לאחר מכן משחייה תחרותית.
יגאל ינאי
יגאל ינאי (י"ג בחשון תרצ"ח 18 באוקטובר 1937 – י"ד בכסלו תשנ"ו, 7 בדצמבר 1995) היה חוקר, מרצה ובלשן ישראלי, והמזכיר המדעי של האקדמיה ללשון העברית.
ינאי היה בוגר תואר ראשון ושני מטעם האוניברסיטה העברית במקצועות לשון ומקרא ובמקביל הוסמך להוראה. הוא המשיך לתואר דוקטור בבלשנות שפות שמיות באוניברסיטת UCLA שבקליפורניה, ארצות הברית.
חייו ופועלו
יגאל ינאי נולד ב-1937 בפרדס חנה לאברהם ולחנה ינאי (ינובסקי). אביו עלה לארץ ישראל בשנת 1924 כנער. הוא עבד בסוכנות היהודית בדיור לעולה ולאחר מכן המשיך בסוכנות כפקיד בפרויקטים בגליל העליון. עקב כך עברה המשפחה מפרדס חנה לנווה שאנן בחיפה בשנת 1961. אימו של ינאי עלתה לישראל בשנת 1927. הם נישאו בשנת 1933. בשנת 1957 שינה האב את שם משפחתו מינובסקי לינאי באופן רשמי במשרד הפנים.
לימודיו
ינאי התחיל את לימודיו במסגרת העתודה האקדמית באוניברסיטה העברית בירושלים בפקולטה למדעי הרוח במשך שנה וסיים את לימודיו לאחר שירותו הצבאי. הוא קיבל את התואר הראשון (B.A) במקרא ולשון עברית בשנת 1960.
בשנת 1963 נישא לעדינה רחל קנדל. לזוג יש בת ובן, אורנית וטל.
בשנת 1964 יצא הזוג לשליחות מטעם הסוכנות היהודית ללמד עברית בסנטיאגו דה-צ'ילה, שם לימד בסמינר למורים לעברית. במקביל שימש כמורה במרכז לתרבות ישראל בסנטיאגו וכן בוועד החינוך דה-צ'ילה.
בשנת 1966 עברה המשפחה לארצות הברית כדי להמשיך את לימודיו. בשנת 1970 קיבל דוקטורט (PhD) בשפות שמיות על מחקרו "השורש המרובע של הפועל בשפה העברית", שבו חקר את הפעלים בעלי שורש מרובע בעברית תחת הנחייתו של פרופ' וולף לסלאו. לאחר סיום לימודיו שימש כמרצה בכיר באותה אוניברסיטה בשנים 1970–1972.
במהלך שהותו בעולם שמר ינאי על חליפת מכתבים עם בלשנים בישראל וכן עם ראש הממשלה לשעבר דוד בן-גוריון. השניים ניהלו תכתובת בנושא השימוש במילת היחס "את".
ינאי ומשפחתו חזרו לארץ בשנת 1972. בשנים 1972–1974 שימש כמרצה בכיר בהיברו יוניון קולג' בירושלים ומתאם הלימודים בעברית. כמו כן ניהל את תוכנית הלימודים של תלמידי חו"ל בהסמכתם לרבנות בשנתם הראשונה מטעם התנועה ליהדות הרפורמית.
בשנים 1974–1981 שימש כפרופסור חבר בהיברו יוניון קולג' בירושלים וכן היה מרצה בכיר-אורח באוניברסיטאות חיפה ובאר-שבע במחלקות ללשון העברית ולמקרא.
פעילותו המקצועית
החל משנת 1981 עד 1991 עבד כמזכיר המדעי באקדמיה ללשון העברית. כחלק מעבודתו שם בחקר וחידוש הלשון נתן מענה לשאלות הקהל הרחב בענייני חידושי הלשון ושפת היומיום. בשנת 1985 שימש כיועץ לשוני של "קול ישראל" והטלוויזיה החינוכית והופיע בה כמומחה ללשון בתוכנית "פיצוחים".
(תוכנית 104, תוכנית 197).
בשנים 1981–1992 היה עמית הוראה בכיר ובהמשך מרצה בכיר בטכניון בחיפה, במחלקה ללימודים כלליים. לאורך השנים השתתף באופן פעיל בכנסים בינלאומיים, שימש כיועץ בטלוויזיה, ברדיו ובסימפוזיונים שונים, נסע להשתלמויות והרצה בישראל ובעולם, היה חבר באגודות מדעיות ומקצועיות ואף השתתף ב'חוג לפרשת השבוע' בבית ראש הממשלה (מנחם בגין).
כל ימיו, עסק ינאי בחקר השפה העברית ובחידושה. הוא שקד על הוראת הלשון והנחלתה, חיבר מאמרים, ספרי לימוד וספרי עיון רבים העוסקים בלשון העברית, עדכן ערכים באנציקלופדיות, המציא מילים ותרם רבות לכתיבתו של המילון למונחי דיפלומטיה וליווה את כתיבת המילון למונחי החשבונאות ומנהל העסקים, זיכרונות האקדמיה ללשון העברית ועוד. גם במילואים שירת ינאי כמרצה בחיל החינוך והרצה לחיילים בנושאי לשון כמו הסלנג ועוד. הוא החל אך לא השלים את כתיבתו של המדריך לסגנון הכתיבה בעברית.
ינאי נפטר בירושלים בשנת 1995. על מצבתו שבהר המנוחות חקוק המשפט: "מרצה וחוקר השפה העברית ואֹוהבה".
בנובמבר 1996 קיימה האקדמיה ללשון העברית ישיבה לזכרו.
תארים אקדמיים
1970 – PhD באוניברסיטת קליפורניה (UCLA) במחלקה Near Eastern Languages And Literatures.
1968 – C.Phil. באוניברסיטת קליפורניה (UCLA) במחלקה Near Eastern Languages And Literatures.
1964 – מוסמך (.M.A) – האוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים מקרא וספרות עברית.
1962 – תעודת הוראה – האוניברסיטה העברית בירושלים במקצועות מקרא ולשון עברית.
1960 – בוגר (.B.A) – האוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים מקרא ולשון עברית.
מינויים אקדמיים
1987 – עמית הוראה בכיר – הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל, חיפה המחלקה ללימודים כלליים.
1987-1981 – מרצה בכיר – הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל, חיפה, המחלקה ללימודים כלליים.
1981-1974 – פרופסור חבר (Associate Professor) ב-היברו יוניון קולג' ירושלים, מתאם הוראת העברית וכן מרצה בכיר-אורח באוניברסיטאות חיפה, ירושלים, באר שבע, המחלקות ללשון העברית ולמקרא.
1974-1972 – מרצה בכיר (Assistant Professor) ב-היברו יוניון קולג' ירושלים, מתאם הוראת העברית.
1972-1970 – מרצה בכיר (Assistant Professor) באוניברסיטת קליפורניה במחלקה Near Eastern Language.
1969-1967 – מרצה (Associate) באוניברסיטת קליפורניה במחלקה Near Eastern Language.
מחקרים
1989-1988 – "הקבלה מתוקננת בין כתב עברי לכתב רומי, לשימוש מדעי", "כתיבת ביטויים מספריים בטקסט עברי". מומן על ידי קרן המנל"מ בטכניון.
1986 – מבחן מיון בלשון העברית, במימון המרכז הארצי לבחינות ולהערכה.
1985-1984 – "שימוש המחשב באקדמיה ללשון", מומן על ידי קרן-המנל"מ בטכניון.
1977 – "סקר כוח-אדם בהוראה יהודית בגולה", מומן על ידי ההסתדרות הציונית העולמית.
1976 – HEBREW PLACEMENT EXAMINATION, IN THREE PARTS במימון ההיברו יוניון קולג' ירושלים.
פרסים
1986 – פרס-מחקר מטעם הוצאת מסדה בע"מ, על "הרצוי לעומת המצוי במילון דו-לשוני".
1985 – מענק השתלמות בטרמינולוגיה, מטעם האקדמיה ללשון העברית.
פרס הצטיינות מטעם ההיברו יוניון קולג' בלוס אנג'לס על פיתוחם של "מבחני מיון בלשון העברית" ועל פיתוח "טופס להערכת טיב ההוראה".
כנסים בין-לאומיים
1986 – 'Addis Ababa, International Seminar on Terminology 'Terminological Dictionary Making.
1985 – בתר-קונגרס עולמי לחקר בעיותיה של הוראת העברית, ירושלים 'איזו עברית יש ללמד?'
1985 – הקונגרס העולמי ה- IX למדעי היהדות, ירושלים, 'שובו של הניקוד העברי'.
1985 - הסדנה הבין-לאומית להוראת עברית בתפוצות, תל אביב, 'הלשון העברית בארץ ולשוננו בתפוצות – יחסי גומלין?'.
1985 – "Vienna, Second Infoterm Symposium on ‘Networking in Terminology’ "How Computerized Terminology Promotes Knowledge & Technology in Israel
1983 – ?Salamanca, International Organization for the study of the old testament, 'Elish & The Shunammite (Ii Kings 4:8-34) - A case of homoeoteleuton or a text emendation
1982 – 'London, ALSIB Conference IV: Term banks for tomorrow's world, 'Innovation & Neologism in Modern Hebrew
1981 – הקונגרס העולמי ה-8 למדעי היהדות, ירושלים, "מילים מולחמות בלשוננו".
1981 – 'Jerusalem, First International Symposium on Medicine In The Bible, 'Colors as Diagnostic tools in the Old Testament
1977 – הקונגרס העולמי ה-7 למדעי היהדות, ירושלים, 'אל"ף קדימה (פרוסתטית) בלשון המקרא'.
1973 – בתר-קונגרס עולמי להנחלת הלשון, ירושלים, 'מבחני מיון כתנאי להצלחתו של אולפן'.
1973 – הקונגרס העולמי ה-6 למדעי היהדות, ירושלים, 'חילון (סקולריזציה) בלשון העברית'.
אגודות מדעיות ומקצועיות
1980-1979 וכן 1964–1972 – Association for Jewish Studies, Los Angeles.
1972-1964 וכן 1979–1980 - החוג למקרא, לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית.
1980-1967 – American Association of University Teachers of Jewish Studies.
1986-1982 – האגודה הישראלית לבלשנות שימושית, מזכ"ל וגזבר.
1982 ואילך – נציג הטכניון בהנהלת האגודה לבלשנות שימושית.
1982 ואילך – L’Association International De Linguistique Appliquee
1981 ואילך – החברה העולמית לחקר המקרא בישראל.
1972 ואילך – האיגוד העולמי למדעי היהדות, ירושלים.
1974 – הקולוקוויום של החוג למקרא, ,האוניברסיטה העברית, ירושלים.
פעילות ציבורית
1989 – חבר המועצה האקדמית של האוניברסיטה העממית.
1987 ואילך – חבר המועצה האקדמית של "המכללה להכשרת מורים לגולה על שם גרינברג".
1978 – משתתף פעיל ב'חוג לפרשת השבוע' בבית ראש-הממשלה.
1977 – חבר בצוות המחקר לבעיות החינוך היהודי בתפוצות, איש צוות-החשיבה ומרכז-המדור ל"כוח-אדם בהוראה" מטעם הצ"ע.
1973 ואילך – מרצה-אורח במכון לשליחים של ההסתדרות הציונית, על הוראת העברית והחינוך היהודי בגולה, מרצה בימי עיון ובהשתלמויות מורים, בענייני הלשון העברית.
1973 ואילך – מרצה, מנחה, יועץ, מארגן ימי עיון ומתאם סימפוזיונים, דיונים וסמינריונים (קצין חינוך) בענייני הלשון העברית ומדעי היהדות בצבא הגנה לישראל.
1972-1966 – מרצה בענייני תרבות ישראל מטעם הקונסוליה הישראלית בלוס אנג'לס, קליפורניה.
1966-1964 – שליח-חינוך בקהילת ישראל בצ'ילה (דרום אמריקה), מטעם המוסדות הלאומיים.
ספרים, מאמרים ופרסומים
ינאי היה כותב פורה עם עשרות מאמרים בנושאי מקרא ובלשנות בעברית ובאנגלית. הוא פרסם מספר ספרים וספרי לימוד, היה שותף בכתיבת מאמרים וערכים באנציקלופדיה הישראלית הכללית. להלן רשימה חלקית של פרסומיו.
ערכים באנציקלופדיה
ועוד כ – 200 ערכים לקסיקליים באנציקלופדיה הישראלית הכללית ירושלים: כתר 1987
The Academy of Hebrew Language”, Encyclopedia of Zionism. Jerusalem: W.Z.O, 1987".
צב אראו
צב אראו (שם מדעי: Podocnemis expansa) הוא מין של צב ביצות גדול החי באזור האמזונאס באמריקה הדרומית. הוא נמנה בין צבי המים הגדולים ביותר והוא הגדול ביותר בתת-סדרת צבים מצדדי-צוואר (Pleurodira).
חורמה
שמאל|ממוזער|עין אל-גרבנה חורמה היא עיר עתיקה המוזכרת בכיבושי יהושע. היא מוזכרת פעמים מספר בתנ"ך בעיקר באזור ערי הנגב. יש הממקמים אותה בין באר שבע לעזה, יש הממקמים בין באר שבע לערד ויש הממקמים אותה בעבר הירדן המזרחי מעל הערבה. יש חוקרים הטוענים ששני המיקומים בתחומי הנגב נכונים ומדובר בשתי ערים שנקראו בשם חורמה.
צב אראו
מאפיינים
אורכו של פרט בוגר יכול להגיע למטר ומשקלו יכול להגיע עד 90 ק"ג. הוא בעל שריון כדורי גדול בצבע חום דהוי. עיניו גדולות ובולטות, אפו צינורי עם נחיריים ולסתותיו גדולות. צבים אלה נצפים בגדות נהר האמאזונאס בפרו, בקולומביה, בוונצואלה, בברזיל ובעוד מדינות באמזונאס.
חורמה
שמה הקודם (כנעני) הוא צפת וניתן לזהותה עם חורבות העיר סרתה הנמצאות על ההר העולה אל הר שעיר, מתחת לעיר טפילה (תופל המקראית). החורבות נמצאות ליד מעיין "עין אל גרבנה" והיא צופה על הערבה. מעליה ממוקמות הערים הראשיות של ממלכת אדום: תופל, סלע ובצרה. לידה עוברת דרך המטפסת אל אדום שייתכן שהיא מעלה עקרבים המקראית. במעלה זה נמלטו כנראה בני ישראל בבורחם מן הכנעני והאמורי והתבצרו בין ההרים שבשיפולי ממלכת אדום. החוקרים הטוענים שהיו שתי ערים בשם חורמה ממקמים את העיר חורמה ששמה הכנעני צפת בצפון מערב הנגב ליד היישוב המקראי תדהר.
צב אראו
מאפיינים
הוא נמצא רוב זמנו בתוך הנהר וניזון מצמחים הגדלים במים, ולעיתים גם מנבלות. למרות שהוא צב ביצות, הוא מזכיר בהרגליו צבי ים כיוון שהוא חי כמעט לגמרי בתוך המים (אם כי רק במים מתוקים) ורק הנקבות עולות בקבוצות גדולות, לגדות הנהר על מנת להטיל את ביציהן (90–100 במספר). הן מכסות אותן בתוך גומה וחוזרות לנהר. הצעירים שאורכם רק 5 ס"מ נוהרים למים אך רבים מהם נטרפים על ידי טורפים כמו חוטמנים, חתולים, עיטים, בזים, אנפות, קופים, שועלים, סמורים, נחשים, טגואיים וקיימנים.
חורמה
אזכורים בתנ"ך
העיר חרמה מוזכרת בספר יהושע כאחת הערים שכבש:
צב אראו
מאפיינים
רק 5% מהביצים מגיעים לבגרות, דבר שפוגע בהתרבות האוכלוסייה. כמו כן מאוים הצב מכריתת היערות באמזונאס, מציד לא חוקי ומזיהום הנהר. אך ניתן לגדלו בשבי, בייחוד עם זוחלים אחרים.
חורמה
אזכורים בתנ"ך
שבט יהודה, יחד עם שבט שמעון, כובשים גם הם את היישוב חורמה שנקראה אז צפת:
על פי ספר דברי הימים וספר יהושע מצויה העיר בנחלת שבט שמעון:
כיום מזהים החוקרים את כל הערים באזור הדרומי של כיבושי יהושע למעט חורמה. הגבול הדרומי של יהושע מגיע גם הוא להר שעיר, אל הר הנקרא ההר החלק: , . ועל כן יש חוקרים הממקמים את חרמה ליד ההר החלק. כיום ממקמים את "ההר החלק" מערבית למעלה עקרבים, בקרבת הר צין ונחל צין. אולם ככל הנראה "מעלה העקרבים" המוזכר בתנ"ך נמצא מזרחית לערבה.
GunZ
GunZ: The Duel (Cקוראנית: 건즈 온라인) או בקיצור GunZ, הוא משחק רשת מרובה משתתפים מסוג יריות בגוף שלישי מאת חברת MAIET Entertainment הדרום-קוריאנית. המשחק הופץ ונוהל על ידי פורטל המשחקים הבינלאומי ijji, עד שעבר לפורטל Aeria Games בתחילת 2012. המשחק חופשי וחינמי, ומבוסס על מודל עסקי של קניית חפצים מיוחדים במשחק. המשחק מאפשר לשחקן להשתמש במהלכי קרב נוגדי-כבידה ולא-ריאליסטיים המושפעים מסדרות אנימה וסרטי אקשן, הכוללים ריצה על קירות, גלגולים, וחסימת כדורי ירי בעזרת חרב.
משחקיות
השחקן מגלם דמות של לוחם המצויד בכלי נשק קרים וחמים הנלחמים זה בזה במספר רב של מפות. מספרם של השחקנים בכל שדה קרב נע בין 1 ל-16. במשחק יש מספר רב של מצבי משחק. הריגה במשחק מזכה את השחקן בכסף וניסיון המאפשרים לו לקנות כלי נשק ושריון איכותי יותר. שחקן שנהרג במשחק קם לתחייה תוך שניות ספורות.
המשחק בגאנז מהיר מאוד וכולל יכולות אקרובטיות רבות, כגון גלגולים באוויר, ריצה על קירות, חסימת כדורים, וקפיצות. פעלולים אלו מאפשרים לשחקנים להתחמק מיריות, להתקיף ולהגן במהירות, כיאה לסגנון המשחק.
מצבי משחק
במשחק יש שמונה אפשרויות משחק והן:
כלי נשק וציוד
ללוחם בגאנז מבחר כלי נשק ושריון גדול. עם העלייה בדרגות וצבירת כסף וירטואלי, הוא יכול לרכוש כלי נשק מתקדמים יותר. בין כלי הנשק החמים שאותם לוחם יכול לרכוש נמנים: אקדחים, רובי סער, תת-מקלעים, מכונות ירייה, משגרי טילים ורובי ציידים. ארסנל כלי הנשק הקר העומד לרשות הלוחם הוא מצומצם בהרבה וכולל חרבות, סכינים וזוג חרבות. בנוסף, יכול הלוחם לרכוש רימוני יד, רימוני עשן וערכות עזרה ראשונה. בחלק מהגרסאות האזוריות של המשחק השחקן יכול לרכוש כלי נשק ייחודיים באמצעות שימוש בכסף אמיתי.
לכל נשק במשחק קיים זמן השהייה בשימוש, וברובים קיימים הבדלים בגודל המחסנית ורמת הדיוק. כלי נשק כבדים מאטים את השחקן ב-10%. לכל שחקן במשחק מוקצים 3 מקומות לנשיאת נשק: נשק קר, נשק חם ראשי, ונשק חם משני. בנוסף לכך מוקצים עוד 2 מקומות לנשיאת ערכות רפואה או רימונים מסוגים שונים.
חיה בם
חיה בֶּם (1913–1986) הייתה מייסדת הספרייה הראשונה בישראל לעיוורים - "הספרייה המרכזית לעיוורים כבדי ראייה ומוגבלים" - והמנהלת הראשונה של הספרייה מאז הקמתה ועד 1977. לבם הוענק תואר יקירת העיר נתניה לשנת 1976 וכן עיטור "אות הנשיא למתנדב" מטעם הנשיא.
קורות חייה
נולדה בשם חיה משיוף, בירושלים, ב-1913, דור שישי לרבי שניאור זלמן מלאדי מייסד חסידות חב"ד ודור חמישי בארץ. בת הזקונים משבעת ילדי משפחתה. אביה נהרג בתאונה, כשהייתה בת שלוש בלבד, וגם שנים משלושת אחיה נפטרו בצעירותם. אימה נסעה לארצות הברית עם האח הבכור, כדי לפרנס משם את המשפחה ואחת משתי האחיות הגדולות, היא שגידלה אותה ואת האחות הנוספת ששרדה.
בם הייתה חברה ב"הגנה" כבר כנערה והשתתפה בפעולות המחתרת במאורעות תרפ"ט. ב-1936 נישאה לד"ר הנס בם, שעלה לארץ ישראל מגרמניה והיה לרופא השיניים הראשון של נתניה, ועברה לגור שם. "ההגנה" הפיקה תועלת מרובה מהמידע שבם הוציאה ממטופליו הבריטים של ד"ר בם. גם אנשי ההגנה עצמם, כמו גם חברי האצ"ל והלח"י טופלו באותה מרפאת שיניים, כל צד בנפרד.
לאחר קום המדינה שימשה בם כמורה מתנדבת לעברית בוויצו.
בנה הצעיר, רענן בם נשוי למדענית לאה בם.
הספרייה לעיוורים
בשנת 1951 הגיע לארץ ולנתניה, לביקור על פי הזמנת משרד הביטחון, מומחה הולנדי בשם ד"ר לודוויג כהן, עיוור בעצמו, שהוזמן כיועץ לשיקום נכים עיוורים מקרב נכי צה"ל ממלחמת העצמאות. הוא המליץ על הקמת ספרייה לעיוורים וכבדי ראיה. על המלצותיו סיפר גם לקבוצת חברים יהודים יוצאי גרמניה שגרו בנתניה, בהם בני הזוג בם. חיה בם פעלה על פי המלצותיו. היא ארגנה קבוצה של מתנדבים מקרב אותם "ייקים" תושבי נתניה, לרבות היא עצמה, בעלה ושני ילדיה. יחד הם החלו, בעזרת סרגלי העתקה מתאימים שכהן שלח להם מהולנד, בלימוד כתיבת ברייל והעתקת ספרים לשפה זו. כך הוקמה ב-1951 הספרייה בנתניה, שהחלה במספר מצומצם מאוד של ספרים בודדים, שהועתקו על ידי בם, משפחתה וחבריה ואשר משכנה הראשון היה במרתף ביתה הפרטי של בם. אט אט התפתחה הפעילות והספרייה גדלה הן בהיקף החומר והן בגיוונו. משהגיעה מכונת ההעתקה הראשונה לכתב ברייל, בנוסף לסרגלים המיושנים, הפך הבעל, ד"ר הנס בם, לפעיל העיקרי בהעתקת הספרים לכתב ברייל. ב-1955 קיבלה הספרייה לראשונה משכן נפרד משלה, גם הוא בנתניה.
בם ניהלה את הספרייה לעיוורים במשך 27 שנים, עד 1977, והביאה אותה להישגים ברמה בינלאומית. רבים באו ללמוד ממנה. הספרייה זכתה לביקורים ולתמיכות של אישים ומוסדות רבים. במסגרת זו נפגשה בם גם עם הלן קלר בעת ביקורה בארץ.
על פעילותה ותרומתה לציבור זכתה בם לתעודת הוקרה מידי גולדה מאיר, לפרס "אות הנשיא למתנדב" מידי נשיא המדינה יצחק נבון ולאות "יקיר העיר" נתניה במלאת חצי יובל לספרייה.
מומנט מגנטי
מומנט מגנטי או מומנט דיפול מגנטי הוא גודל פיזיקלי שמאפיין מגנט, גופים וחלקיקים בעלי תכונות מגנטיות. מידיעת המומנט המגנטי ניתן לחשב (בקירוב) את השדה המגנטי שהמגנט יוצר רחוק מעצמו (במרחק שגדול מהממדים שלו), ואת הכוחות ומומנטי הכוח העיקריים שפועלים על המגנט כשהוא נמצא בשדה מגנטי חיצוני.
מומנט מגנטי הוא גם תכונה חשובה לאפיון חלקיקים, ובחלקיקים תת-אטומיים הוא קשור לספין שלהם.
מומנט מגנטי הוא גודל וקטורי, ומסומן בדרך כלל ב-\vec{m} או (בעיקר עבור חלקיקים) ב-\vec{\mu}. המוסכמה היא שכיוון הווקטור מצביע מהקוטב המגנטי הדרומי אל הצפוני.
מכיוון שככל הידוע לא יכול להיות מונופול מגנטי אלא רק דיפולים, כלומר לא יכול להיות קוטב מגנטי אחד מבודד, אלא הקטבים חייבים לבוא בזוגות, מומנט הדיפול הוא התכונה הבסיסית ביותר הקשורה למגנט (בניגוד למטען חשמלי שבסיסי יותר ממומנט הדיפול החשמלי).
מומנט מגנטי של לולאת זרם
עבור לולאה שנמצאת במישור, אשר מקיפה שטח בעל גודל \ a, ואשר על שפתה זורם זרם חשמלי \ I, המומנט המגנטי יהיה שווה למכפלת הזרם בשטח אותו הלולאה מקיפה כיוון המומנט המגנטי יהיה ניצב למישור הלולאה, לפי כלל יד ימין.
כאשר הלולאה אינה נמצאת במישור, אלא יש לה מבנה תלת־ממדי, אפשר להכליל את ההגדרה הזו ל: כאשר האינטגרל הוא אינטגרל משטחי על פני כל משטח שהלולאה מהווה את שפתו (התוצאה אינה תלויה בבחירת המשטח). ניתן לראות את ההגדרה הזו כווקטור שכל אחד מרכיביו שווה למכפלת הזרם בשטח שיוצר ההיטל של הלולאה על המישור שניצב לכיוון הווקטור, כאשר יש להקפיד לחבר תרומות של משטחים שההיטל שלהם חופף.
מומנט מגנטי של התפלגות זרם כללית
במקרה הכללי ביותר, של התפלגות זרם שרירותית במרחב, המומנט המגנטי נתון על ידי: כאשר
דיפול בשדה מגנטי חיצוני
כאשר דיפול מגנטי בעל מומנט \vec{m} נמצא בשדה מגנטי אחיד \vec{B}, לא יפעל עליו כוח כולל, אולם השדה המגנטי יפעיל עליו מומנט כוח: מומנט הכוח יתאפס אם מומנט הדיפול הוא בדיוק בכיוון השדה (או בדיוק נגדו). בכל מקרה אחר מומנט הכוח יפעל בצורה ששואפת להביא את כיוון הדיפול להיות מקביל לכיוון השדה. כתוצאה מכך, לדיפול שנמצא בשדה תהיה אנרגיה פוטנציאלית: כלומר המצב בו הדיפול הוא בכיוון השדה מהווה מינימום של האנרגיה, והוא מצב שיווי משקל יציב.
כאשר דיפול נמצא בשדה מגנטי בלתי אחיד, אלא תלוי במיקום, יפעל עליו כוח שרכיביו יהיו תלויים בסכום המכפלות של רכיבי מומנט הדיפול בנגזרות של רכיבי השדה המגנטי בכיוונים השונים. על עיקרון זה מבוסס למשל ניסוי שטרן-גרלך, שבו אלומה של חלקיקים בעלי ספין שונה מאפס (ולכן גם בעלי מומנט מגנטי) עוברת בשדה מגנטי לא אחיד, ומתפצלת לשתי אלומות על פי הכיוון של וקטור הספין שלהם.
השדה המגנטי הנוצר על ידי דיפול מגנטי
השדה המגנטי שדיפול בעל מומנט מגנטי \vec{m} שנמצא בראשית הצירים יוצר בנקודה \vec{r} במרחב ("נקודת שדה") הוא כאשר
גודל השדה במרחק \ r מהדיפול, תלוי רק במרחק זה ובזווית \ \theta שבין הקו המחבר את הדיפול לנקודת השדה, לבין ציר הדיפול והוא דועך לפי \ r^3.
עבור לולאת זרם ביטויים אלה יתקבלו בקירוב עבור מרחקים הגדולים מממדי הלולאה, ואז הם לא יהיו תלויים בצורתה, אלא רק במומנט הדיפול המגנטי שלה.
המומנט המגנטי של חלקיקים
המומנט המגנטי היא תכונה חשובה שמאפיינת חלקיקים שונים, קשורה קשר הדוק לגדלים הקוונטיים של התנע הזוויתי והספין שלהם.
המומנט המגנטי של אטומים נובע ברובו מתרומה של האלקטרונים שלו. חלק מהתרומה הזו מקורה בתנועת האלקטרונים מסביב לגרעין האטום. מבחינה קלאסית ניתן לראות סיבוב של חלקיק טעון סביב נקודה מסוימת כטבעת זרם, וניתן לקשר בין המומנט המגנטי לבין התנע הזוויתי של החלקיק. המומנט המגנטי שנגרם כתוצאה מסיבוב של אלקטרון יהיה כאשר:
הסיבה שכדאי לקשור את המומנט המגנטי דווקא לתנע הזוויתי, הוא שהתנע הזוויתי ממלא תפקיד חשוב בניתוח הקוונטי של מבנה האטום, והוא מקבל ערכים מסוימים בהתאם לרמות האנרגיה של האלקטרון באטום. מכיוון שערכים אלה הם כפולה של קבוע פלאנק, \ \hbar במספר חסר ממדים שתלוי במספרים הקוונטיים של רמות האנרגיה השונות, נוח לבטא את המומנט המגנטי של האטום בכפולות של המגנטון של בוהר
גם לאלקטרון כשלעצמו יש מומנט מגנטי שנובע מהספין שלו. גם מומנט מגנטי זה פרופורציוני לספין, אולם יש לכפול אותו בעוד גודל חסר ממדים שנקרא "g-factor", ושניתן לחשבו או ניסויית, או מתוך תאוריות מתקדמות יותר ממכניקת הקוונטים הבסיסית (כגון אלקטרודינמיקה קוונטית).
המומנט המגנטי של האטום כולו מורכב ברובו מהסכום הווקטורי של המומנטים המגנטיים של האלקטרונים שבו. אולם, מכיוון שאת רובם ניתן לסדר בזוגות שבהם התנע הזוויתי הכולל של כל אלקטרון מבטל את זה של האלקטרון השני בזוג, רוב האלקטרונים לא יתרמו למומנט המגנטי הכולל. במקרים מסוימים, בהתאם לסידור האלקטרונים ברמות האנרגיה באטום, לא יהיה לאטום כלל מומנט מגנטי. במקרים אחרים רק חלק מהאלקטרונים ברמות החיצוניות יותר, שהתמלאו רק בחלקן, יתרמו למומנט הכולל של האטום. מגנט הוא חומר שבו המומנטים המגנטיים של האטומים משפיעים אחד על השני כך שהם מסתדרים באותו הכיוון, כך שלחומר כולו יש מומנט מגנטי, שהוא סכום המומנטים של כל האטומים.
לרבים מהחלקיקים התת-אטומים האחרים, כגון הפרוטון והנייטרון יש מומנט מגנטי, אולם הוא חלש בהרבה מזה של האלקטרון. לנייטרון יש מומנט מגנטי למרות שאין לו מטען חשמלי. אולם הנייטרון אינו חלקיק יסודי, והוא מורכב מחלקיקים - הקווארקים שלהם יש מטען חשמלי.
לה סטמפה
העיתון נוסד בשנת 1867 בשם "גזטה פיימונזה" (Gazzetta Piremontese). בשנת 1895 שונה שם העיתון ל"לה סטמפה" (בעברית- "הדפוס"). בשנת 1924 רכשה את העיתון משפחת אניילי האיטלקית, מבעלות תעשיית הרכב פיאט ושל קבוצת הכדורגל יובנטוס. בשנת 1999 החלה להתפרסם מהדורת האינטרנט של העיתון.
בין אנשי הרוח שכתבו בעיתון נמנים פרימו לוי, נטליה גינצבורג, פיאמה נירנשטיין וא.ב. יהושע. העיתון פרסם בשנת 2006 את הקריקטורות של מוחמד.
טקסס
טֶקְסַס היא מדינה במרכז דרום ארצות הברית, השוכנת על חופו של מפרץ מקסיקו וגובלת בדרום ובדרום מערב במקסיקו. טקסס היא המדינה השנייה בגודלה בארצות הברית, הן באוכלוסייה (אחרי קליפורניה), והן בשטח (אחרי אלסקה). נכון לשנת 2020 חיים בה 29.1 מיליון תושבים בשטח המשתרע על פני כ-696,200 קמ"ר. אוסטין היא בירתה של טקסס, אולם יוסטון היא העיר הגדולה ביותר שלה, ודאלאס היא המטרופולין הגדולה ביותר.
מקור השם
שמה של טקסס בא מהמלה "טכֿאס", שפירושו בשפת שבט הקאדו "חבר" או "בן ברית". בהגיעם לאזור חשבו הספרדים שזהו שמם של השבטים האינדיאנים שישבו בו. כינויה של טקסס, "מדינת הכוכב הבודד", מתבסס על הדגל של המדינה ומשקף את עברה כרפובליקה עצמאית. המילה טקסס חדרה אל השפה האנגלית כמילה נרדפת למשהו ענקי, בגלל גודלה.
היסטוריה
טקסס שוכנת בין שני תחומי תרבות עיקריים של צפון אמריקה הפרה-קולומביאנית: האזור הדרום-מערבי והמישורים. ארכאולוגים גילו ששלוש תרבויות ילידיות עיקריות חיו בטריטוריה זו, והגיעו לשיא ההתפתחות שלהן לפני המגע האירופי הראשון. אלה היו הפואבלואים הקדומים מאזור ריו גרנדה העליון, שבמרכזם ממערב לטקסס התרבות המיסיסיפית, הידועה גם בשם בוני תלים, שהשתרעה לאורך עמק נהר המיסיסיפי ממזרח לטקסס; והתרבויות של מסואמריקה, שבמרכזה דרומית לטקסס. השפעתו של Teotihuacan בצפון מקסיקו הגיעה לשיא בסביבות שנת 500 לספירה וירדה במהלך המאות ה-8 עד ה-10.
כשהאירופאים הגיעו לאזור טקסס, חיו בו כמה תרבויות שונות של עמים ילידים, מחולקים לשבטים קטנים יותר. הם היו Caddoan, Atakapan, Athabaskan, Coahuiltecan, ו-Uto-Aztecan. עמי הפואבלו האוטו-אזטקיים חיו ליד הריו גרנדה בחלק המערבי של המדינה, שבטי האפאצ'ים דוברי אתאבסקאן חיו ברחבי הפנים, הקאדואים שלטו בחלק גדול מאזור הנהר האדום והאטקאפאנים התרכזו ברובם לאורך חוף המפרץ. לפחות שבט אחד של קואהילטקנים, הארנאמה, חי בדרום טקסס. כל קבוצת התרבות הזו, שמרכזה בעיקר בצפון מזרח מקסיקו, נכחדה כעת. קשה לומר מי גר באזור הצפון-מערבי של המדינה במקור. עד שהאזור הגיע לחקר, הוא היה שייך לקומאנצ'י הידוע למדי, עם אחר אוטו-אזטקי שעבר לתרבות סוסים חזקה, אך מאמינים שהם הגיעו מאוחר יותר ולא חיו שם במהלך ה-16. מֵאָה. ייתכן שהוא נתבע על ידי כמה עמים שונים, כולל אוטו-אזטקים, אטבסקנים, או אפילו דגיהאן סיואנים.
שום תרבות לא הייתה דומיננטית באזור טקסס של היום, ועמים רבים אכלסו את האזור. שבטים ילידים אמריקאים שחיו בגבולות טקסס של ימינו כוללים את אלבמה, אפאצ'י, אטקאפאן, בידאי, קאדו, ארנאמה, קומנצ'ה, צ'וקטו, קושטה, חסיני, ג'ומאנו, קרנקווה, קיקאפו, קיווה, טונקווה וויצ'יטה.
טריטוריות שבטיות אינדיאניות מוקדמות
האזור נשלט בעיקר על ידי הספרדים במשך מאות השנים הראשונות של מגע, עד למהפכת טקסס. הם לא היו אדיבים במיוחד לאוכלוסיות הילידים שלהם - אפילו פחות כלפי הקאדואים, שלא נתנו להם אמון מכיוון שתרבותם הייתה מפוצלת בין הספרדים לצרפתים. כשהספרדים הצליחו לזמן קצר לכבוש את המושבה לואיזיאנה, הם החליטו להחליף טקטיקה ולנסות להיות ידידותיים במיוחד לאינדיאנים, דבר שהם המשיכו גם לאחר שהצרפתים כבשו בחזרה את המושבה. לאחר רכישת לואיזיאנה ב-1803, ארצות הברית ירשה את הנסיבות המוזרות הללו. הקאדואים העדיפו את חברתם של אמריקאים וכמעט כל אוכלוסייתם היגרה למדינות לואיזיאנה וארקנסו. הספרדים הרגישו נסערים לאחר שבילה כל כך הרבה זמן ומאמץ והתחילו לנסות לפתות את הקאדו בחזרה, אפילו הבטיחו להם עוד אדמה. לכאורה מבלי לדעת איך הם הגיעו לזה, ארצות הברית (שהחלה לשכנע שבטים להתנתק מהלבנים על ידי מכירת הכל ומעבר מערבה מאז שזכו ברכישת לואיזיאנה) התמודדה עם הצפה של עמים ילידים במיזורי ובארקנסו. הצליחו לנהל משא ומתן עם הקדדואים כדי לאפשר לכמה עמים עקורים להתיישב על אדמות שאינן מנוצלות במזרח טקסס. הם כללו בין היתר את המוסקוגי, Houma Choctaw, Lenape ו-Mingo Seneca, שכולם באו לראות את הקאדואים כמושיעים, מה שהפך את אותם עמים לבעלי השפעה רבה.
אם שבט אינדיאני היה ידידותי או מלחמתי היה קריטי לגורלם של מגלי ארצות ומתיישבים אירופיים בארץ זו. שבטים ידידותיים לימדו עולים חדשים כיצד לגדל יבולים מקומיים, להכין מזון ולצוד ציד בר. שבטים מלחמתיים הקשו ומסוכנים לאירופים באמצעות התקפותיהם והתנגדותם לעולים החדשים.
במהלך מהפכת טקסס, ארצות הברית הפכה להיות מעורבת מאוד. הסכמים קודמים עם הספרדים אסרו על כל צד להפעיל צבאיות של אוכלוסיית הילידים שלו בכל סכסוך אפשרי בין שתי המדינות. באותה תקופה החלו להתפשט כמה התפרצויות אלימות פתאומיות בין קאדואים לטקסנים. הקאדואים תמיד היו חסרי מושג כשנשאלו, הרשויות הטקסניות והאמריקניות באזור מעולם לא יכלו למצוא ראיות מוצקות הקושרות אותם אליו ולעיתים קרובות היא הייתה כל כך רחוקה מארצות קדואן, שזה בקושי היה הגיוני. סביר להניח שאלו היו התקפות דגל שווא שנועדו להתחיל אפקט מדורג כדי לאלץ את הילידים תחת השפעת קדואן לסכסוך מזוין מבלי להפר כל אמנה - רצוי בצד של הספרדים. למרות שלא נמצאה הוכחה מיהו האשם, האחראים על טקסס באותה תקופה ניסו מספר פעמים להאשים ולהעניש את הקאדואים בפומבי על התקריות עם ממשלת ארצות הברית שניסתה לשמור עליהן.
כמושבה אירופית
ב-1519 מגלה הארצות אלונסו אלוורס דה פינדה היה האירופאי הראשון שתיעד את קיומה של טקסס, ותשע שנים מאוחר יותר ב-6 בנובמבר 1528 היה אלוור נונייס קבסה דה ואקה (Álvar Núñez Cabeza de Vaca) לאירופאי הראשון שביקר בה. מרגע זה טענה האימפריה הספרדית לחזקה על האזור כחלק ממלכות המשנה של ספרד החדשה על אף שעדיין לא יישבה אותו. ב-1685 הקימה צרפת את המושבה האירופאית הראשונה בטקסס, במבצר סנט לואיס, אותה היא נאלצה לנטוש לאחר ארבע שנים בשל התנאים הקשים ובני המקום העוינים. הספרדים שפחדו שמא הצרפתים ינסו להשתלט על האזור בשנית, שלחו קבוצת של מתיישבים למזרח טקסס, אולם האזור נשאר בלתי מיושב עד לשנת 1718, השנה בה הוקמה העיר הספרדית הראשונה סן אנטוניו. עד מהרה הפכה העיר למטרה נוחה עבור השבטים האינדיאנים באזור, עובדה שהרחיקה מתיישבים רבים והפכה את טקסס לחלק הכי פחות מיושב בספרד החדשה.
רפאל חיים יצחק קריגל
הרב רפאל חיים יצחק קריגל (15 באוקטובר 1733 – 5 במאי 1777, ו' חשוון ה'תצ"ד - כ"ח ניסן ה'תקל"ז) היה רב ושד"ר ארץ ישראלי מחברון, מהשד"רים הראשונים שביקרו במושבות שהפכו מאוחר יותר לארצות הברית.
טקסס
כמושבה אירופית
בשנים 1749 ו-1785 חתמו הספרדים על הסכמי שלום עם שבט האפאצ'י ושבט הקומאנצ'י ואף נעזרו בהם במלחמתם בשאר השבטים. הודות לגלי הגירה גדולים בסוף המאה ה-18, הצליחו הספרדים לפתח קשרי ידידות גם עם שאר השבטים באזור, ועד תחילת המאה ה-19 כמעט ולא נשאר שבט אינדיאני אחד שלא התנצר. ב-1799 החליטה ספרד לוותר על שטחי לואיזיאנה, ששכנו ליד טקסס, ולהעבירם לידי הצרפתים, אולם לצרפתים היו תוכניות אחרות, והם מכרו את השטח לארצות הברית, ובכך גרמו לסכסוכי גבולות בין ספרד לארצות הברית לגבי גבולות לואיזיאנה.
רפאל חיים יצחק קריגל
ביוגרפיה
למד תורה בירושלים ובחברון והוסמך להוראה בגיל 17 בשנת תק"י על ידי רבו ר' דוד מלמד, שד"ר בעצמו. בשנת 1754 יצא לשליחותו הראשונה מטעם הקהילה היהודית בחברון, הוא שהה שנתיים בקונסטנטינופול (1754-6), לאחר מכן עבר בקהילות רבות במזרח התיכון ובאירופה, משם נסע לראשונה לעולם החדש ובגיל 28 מונה לרב הקהילה היהודית בקוראסאו שבאיים הקריביים, שם שהה עד 1763/4, אז חזר לחברון.
טקסס
כמושבה אירופית
ב-1821 הסתיימה מלחמת העצמאות של מקסיקו ומלכות המשנה של ספרד החדשה הפכה לאימפריה המקסיקנית הראשונה ובהמשך למקסיקו. במסגרת השלטון המקסיקני טקסס הספרדית הפכה להיות חלק מהמדינה הפדרטיבית קואווילה וטחאס. תחת חוקתה החדשה של מקסיקו, ניתן שוויון מלא לכל הגזעים, ובכך בוטל החוק שחייב את כל המהגרים להיות ממוצא ספרדי. עובדה זו, וכן מחירי האדמה הנמוכים ועידוד מצד ממשלת מקסיקו דחפו אלפי מהגרים אמריקאים לטקסס ועד לשנת 1830 מספרם הגיע לכ-30,000.
רפאל חיים יצחק קריגל
ביוגרפיה
ב-1768 נטל שוב את מטה השד"רות ויצא לצרפת, ומשם ללונדון, שם שהה כשנתיים ושימש כמלמד והרוויח משכורת של 100 פאונד לשנה. בשנים 3–1772 הוא שהה בצפון אמריקה, ביקר בניו יורק ובפילדלפיה, והתגורר בניופורט כאורח הקהילה, שם דרש בפני הקהילה בספרדית, ככל הנראה בבית הכנסת טורו.
ביולי 1773 נסע לסורינאם, משם נסע לברבדוס ב-1775, שם נפטר שנתיים מאוחר יותר בגיל 43.
טקסס
כרפובליקה עצמאית
בשנות ה-30 של המאה ה-19, חוקיה החדשים של ממשלת מקסיקו - שהחליטה לבלום את הנהירה האמריקנית לטקסס - כגון הוספת מס על יבוא מארצות הברית וצעדים לכיוון ביטול העבדות הובילו לתרעומת בקרב תושבי טקסס. העבדות בוטלה במקסיקו עצמה עם הקמתה ב-1821, וב-1835 עלתה הצעה לאחד את כל מקסיקו, תחת חוקה אחת. הטקסנים גם התנגדו למדיניותה החדשה של הממשלה שכללה גירוש תושבים שהגיעו במקור מארצות הברית, ודיכוי בכוח של חלקים אחרים במקסיקו, שהתנגדו גם הם לחוקים החדשים. ב-2 באוקטובר 1835 החלה המהפכה הטקסנית וב-2 במרץ 1836 הכריזה טקסס על עצמאותה ממקסיקו באופן רשמי.
רפאל חיים יצחק קריגל
בניופורט
בזמן מגוריו בניופורט קריגל התיידד עם עזרא סטילס, לימים נשיא אוניברסיטת ייל. הם למדו יחד, דנו על פרשנות המקרא ובמיוחד בהקשר של משיחיות במקרא והתכתבו בעיקר בעברית, התכתבות שעדיין קיימת בספריית אוניברסיטת ייל. סטיילס ניצל את קשריו עם קריגל לשיפור רמת העברית שלו, משום שהיה מעוניין ללמוד את המקרא בשפתו המקורית. סטיילס כתב באריכות רבה על קריגל ביומנו, בכבוד והערכה, הוא פירט ארוכות על לבושוף התנהגותו ואישיותו, ותיאר בפרוטרוט לאורך עמודים רבים את מעשיו של קריגל בניופורט.
כך לדוגמה תיאר ביומנו את חזותו של קריגל בחג הפורים 1773 בבית הכנסת בניופורט:
טקסס
כחלק מארצות הברית
בשל בעיותיה הצבאיות והכלכליות של רפובליקת טקסס, רוב אזרחיה תמכו בהצטרפות לארצות הברית. בארצות הברית, לעומת זאת, דעת הקהל הייתה חלוקה, שכן המדינות הצפוניות התנגדו לצירופה של מדינה דרומית נוספת שדוגלת בעבדות. בפעם הראשונה שהנושא עלה לדיון נדחתה בקשתה של טקסס להצטרף לאיחוד, אולם ב-1845, עם עלייתו לשלטון של הנשיא ג'יימס פולק, שתמך בהתרחבות, אושרה הבקשה, וב-29 בדצמבר סופחה טקסס רשמית לברית הפדרלית של ארצות הברית כמדינה ה-28. לאחר הצטרפותה של טקסס לאיחוד, שלח הנשיא פולק את כוחותיו להגן על הטריטוריה השנויה במחלוקת של טקסס, דבר שהוביל לקרבות עם המקסיקנים שעד מהרה הפכו למלחמת ארצות הברית–מקסיקו, מלחמה בה כבשה ארצות הברית שטחים מקסיקנים רבים. לאחר המלחמה גדלה טקסס באופן מהיר הודות לתעשיית הכותנה הפורחת שלה.
רפאל חיים יצחק קריגל
בניופורט
סטילס הזמין אותו ואת, סוחר יהודי מקומי נכבד, לביתו ב-30 במרץ 1773 בפעם הראשונה. השניים התחברו במהירות, לפי הרישומים של סטיילס הם נפגשו 28 פעמים עד עזיבתו של קריגל שישה חודשים מאוחר יותר, כדי לדון במגוון רחב של נושאים, החל מהפוליטיקה של ארץ הקודש ועד למיסטיקה של הקבלה. קריגל גם הדריך את סטילס בשפה העברית, והם היו אמורים להתכתב בהרחבה בעברית לאחר עזיבתו של קריגל.
טקסס
מלחמת האזרחים האמריקנית
חודשיים לפני פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית פרשה טקסס רשמית מהברית הפדרלית של ארצות הברית, בצעד שאושר על ידי הצבעה של אזרחיה. ב-1 במרץ 1861 הייתה טקסס למדינה השביעית שהצטרפה אל קונפדרציית המדינות של אמריקה וכחודש לאחר מכן, ב-12 באפריל 1861 פרצה המלחמה בין ארצות הברית לבין הקונפדרציה. בגלל מרחקה מאזור הקרבות, תפקידה העיקרי של טקסס היה לספק חיילים, ובעיקר פרשים, לכוחות הקונפדרציה, וחיילים טקסנים השתתפו בכל אחד מהקרבות המשמעותיים במלחמה. הקרב האחרון של המלחמה כולה, התרחש בחוות פלמיטו שבטקסס ב-12 במאי 1865 כחודש לאחר כניעת הקונפדרציה.
רפאל חיים יצחק קריגל
בניופורט
קריגל הדפיס בניופורט (בתמיכת לופז) דרשה לחג השבועות, בשנת 1773
טקסס
מלחמת האזרחים האמריקנית
בחודשיים שבין כניעת צבא הקונפדרציה ועד להשתלטות צבא האיחוד על הממשלה, הידרדרה טקסס לאנרכיה. כוחות הקונפדרציה התפרקו ורכוש ממשלתי עבר לידיים פרטיות דרך חלוקה או ביזה. ב-19 ביוני 1865, כשנתיים וחצי לאחר שניתנה לראשונה, נכנסה לתוקף בטקסס הצהרת השחרור של הנשיא אברהם לינקולן, ששחררה את כל העבדים. יום זה מצוין כיום בטקסס פעם בשנה כחג ג'ונטינת'. ב-20 באוגוסט 1866, הכריז הנשיא אנדרו ג'ונסון שממשלת טקסס נשלטת שוב בידי אזרחיה.
רפאל חיים יצחק קריגל
בניופורט
סטיילס הזמין עבור ייל את דיוקנו של קריגל, דיוקן שנעשה על ידי הצייר סמואל קינג.
טקסס
טקסס מן המאה ה-20 ועד ימינו
מרבץ הנפט הראשון התגלה בטקסס ב-10 בינואר 1901 על גבעת ספינדלטופ שמדרום לעיר באיאמונט. מרבצי נפט נוספים התגלו זמן קצר לאחר מכן במזרח ובמערב טקסס, ובמפרץ מקסיקו. גילויים אלו הובילו לבהלת נפט ששינתה לחלוטין את כלכלתה של טקסס, שעד שנת 1972 כבר ייצרה שלושה מיליון חביות נפט ביום.
אף על פי שכלכלתה של טקסס התפתחה באופן יציב מאז סופה של מלחמת האזרחים, בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 היא נפגעה קשות, בפעם הראשונה מהשפל הגדול ובפעם השנייה מאגן האבק, ומהגרים רבים נטשו את המדינה בשנים אלו.
בשנות ה-50 וה-60 עברה טקסס מהפכה בתחום החינוך. תחת הנהגתו של המושל ג'ון קונלי. המדינה יצרה תוכניות ארוכות טווח לחינוך גבוה, חילקה מחדש את משאביה באופן הוגן יותר, ויצרה מרכז לניהול כל מערכת החינוך במדינה. שינויים אלו עזרו לטקסס לזכות במענקים בתחום החינוך לאורך שנות ה-60 וה-70.
גאוגרפיה
טקסס ממוקמת במרכז-דרום ארצות הברית, והיא נחשבת לאחת ממדינות הדרום, ואחת ממדינות דרום-המערב. מחוזותיה של טקסס משתרעים על פני שטח כולל של 695,621 קמ"ר והיא המדינה השנייה בגודלה בארצות הברית (אחרי אלסקה).
תושבי טקסס נוהגים לחלק את טקסס לחמישה אזורים: הצפון, הדרום, המרכז, המערב והמזרח. האלמנך של טקסס לעומת זאת מחלק אותה לארבעה אזורים: אזור המפרץ, אזור השפלה, הערבה הגדולה ופרובינציית אגן ורכס. חלק מהאזורים בטקסס דומים מאוד מבחינה דמוגרפית וגאוגרפית לדרום ארצות הברית (אזורים כגון מזרח, מרכז וצפון טקסס) בעוד שאזורים אחרים (בעיקר מערב ודרום טקסס) דומים יותר לשאר החוף המזרחי. זאת בשילוב עם גודלה העצום של המדינה, וההבדלים התרבותיים והכלכלים בן האזורים מקשה מאוד לשייך אותה לקבוצת מדינות אחת, ורבים מתייחסים אל טקסס כאזור בפני עצמו.
בטקסס יש 3,700 נחלים בעלי שם ו-15 נהרות ראשיים, שבהם הריו גרנדה הוא הגדול ביותר. נהרות חשובים נוספים הם הפקוס, הקולורדו של טקסס, הנהר האדום, הבראזוס והפלאקסי, יובל של הבראזוס שבערוצו נמצאו עקבות דינוזאורים בשנות ה-30 של המאה ה-20. יש מעט אגמים טבעיים בטקסס, ומעל ל-100 מאגרי מים מלאכותיים גדולים.
מזג אוויר
בגלל גודלה, מזג האוויר בטקסס איננו אחיד לכל אורכה. טקסס היא נקודת המפגש של שלושה אזורי מזג אוויר שונים- החצי המזרחי של טקסס מתאפיין באקלים סובטרופי גשום, החלק הצפון מערבי הוא אזור ממוזג ומעט צחיח והחלק הדרום מערבי הוא סובטרופי צחיח וקרוב למדברי.
כמות המשקעים השנתיים בטקסס שונה מאוד מאזור לאזור: באל פאסו שבמערב, יורדים בממוצע 200 מ"מ של גשם בשנה, בעוד שביוסטון שבמזרח כמות הגשם הממוצע היא 1,400 מ"מ. שלג יורד בחורף בדרך כלל רק בצפון טקסס, ובקיץ נעה הטמפרטורה בן 26 מעלות צלזיוס בממוצע באזור ההרים ל-38 מעלות באזור עמק ריו גראנדה. סופות ברקים הן אירוע נפוץ בטקסס, במיוחד בחלק המזרחי והצפוני, ומספר סופות הטורנדו במדינה הוא הגדול ביותר בארצות הברית עם 139 סופות בממוצע לשנה כאשר בחלק מן המקרים ספגו אזורים מסוימים נזק ניכר. האחרון שבהם אירע ב-2017 כשהוריקן הארווי השתוללה במשך תקופה ארוכה והורידה כמויות גשם חסרות תקדים. סופה זו התבררה כסופה היקרה ביותר בתולדות ארצות הברית עם נזק מוערך של כ־198.6 מיליארד דולר.
כמות גזי החממה שפולטת טקסס, היא הגבוהה ביותר בארצות הברית- כמעט 680,000 מיליארד ק"ג של פחמן דו-חמצני לשנה. הכמות כל כך גבוהה שאם טקסס הייתה מדינה עצמאית, ולא חלק מארצות הברית, היא הייתה המדינה השביעית בגודלה בעולם בכמות גזי החממה. חלק גדול מהגזים שיוצרת טקסס מגיעים ממפעלי הזיקוק והייצור שלה, שמפיקים חלק נכבד מהנפט ומהפלסטיק של ארצות הברית.
ממשל ופוליטיקה
החוקה של טקסס, שנכתבה ב-1876, היא החוקה השנייה הישנה ביותר בארצות הברית שעדיין נמצאת בשימוש, אחרי חוקתה של מסצ'וסטס. כמו חוקות אחרות, היא מגדירה בפירוש את הפרדת הסמכויות בטקסס וכוללת בתוכה את מגילת הזכויות כסעיף מספר 1. מגילת הזכויות, כפי שהיא מופיעה בחוקה של טקסס, ארוכה ומפורטת יותר מהמגילה הרשמית של ארצות הברית, והיא כוללת חוקים ייחודיים לטקסס.
מערכת פוליטית
הרשות המבצעת בטקסס מונה את מושל טקסס, סגן המושל, גזבר המדינה, פרקליט המדינה, מזכיר המדינה, שר החקלאות, שר החינוך, השר שאחראי על חלוקת האדמות, ושלושת חברי הוועידה האחראית על הרכבות (שבניגוד לשמם אחראים לא רק על הרכבות, אלה גם על תעשיות הנפט, הגז, הפחם והאורניום במדינה). כל האנשים הללו נבחרים על ידי אזרחי טקסס (חוץ ממזכיר המדינה שנבחר על ידי המושל), וזאת כדי להגביל את כוחו של המושל. המושל אחראי על הצבא של טקסס, על מינויים של מספר אנשים בוועדות הרשות המבצעת, ועל החלפת שופטים שפרשו באמצע כהונתם. למושל יש גם זכות וטו (ביטול) על החלטות הקונגרס והסנאט, וזכות לקרוא לפגישות מיוחדות של בתי המחוקקים.
הרשות המחוקקת בטקסס מורכבת משני בתי מחוקקים, בית הנבחרים המונה 150 חברים, והסנאט המונה 31 חברים. נכון ל-2021 ראש בית הנבחרים הוא דייד פלן, וראש הסנאט הוא סגן המושל, דן פטריק. בתי המחוקקים נפגשים באופן קבוע רק פעם בשנתיים כאשר המושל יכול להכריז על פגישה מיוחדת בכל עת.
בתי משפט
מערכת המשפט בטקסס היא אחת ממערכות המשפט המסובכות בארצות הברית, ואפילו בעולם כולו, והיא כוללת חמש רמות של בתי משפט, מספר אזורי חפיפה בסמכויות השיפוט של בתי משפט לעניינים שונים, ושני בתי משפט של מוצא אחרון: בית המשפט העליון, עבור משפט אזרחי, ובית משפט לעתירות פליליות, עבור משפט פלילי. חוץ מאשר בבתי משפט עירוניים מסוימים, כל השופטים בטקסס, בכל הרמות של בית המשפט, נבחרים בבחירות מפלגתיות. אם נוצרת עמדה פנויה, מתפקידו של מושל טקסס למנות מחליף עד לבחירות הבאות.
מערכת המשפט בטקסס נחשבת נוקשה מאוד ובטקסס הוצאו להורג יותר אנשים מאשר בכל מדינה אחרת בארצות הברית (בין השנים 1982–2007 הוצאו להורג בטקסס 400 אנשים). הוצאה להורג ניתנת כיום כעונש רק על רצח, אולם הצעה להוציא להורג גם אנשים שהורשעו באונס של ילדים נמצאת כיום בתהליכי דיון. לפני 2005, העונש האלטרנטיבי להוצאה להורג היה מאסר עולם עם אפשרות לחנינה לאחר 40 שנים, אולם לאחרונה הוא שונה למאסר עולם ללא אפשרות לחנינה.
פלילי
לטקסס מוניטין של ענישה קשה בגין עבירות פליליות. זו אחת מבין 32 המדינות המטילות גזר דין מוות. מאז שבית המשפט העליון בארצות הברית התיר לחדש את עונש המוות ב-1976, 40% מעונשי המוות בכלל ארצות הברית התרחשו בטקסס. נכון לשנת 2008 בטקסס קיים שיעור כליאה הגבוה הרביעי בארצות הברית. בטקסס יש גם חוקים להגנה עצמית חזקה המאפשרים לאזרחים להשתמש בכוח קטלני על מנת להגן על בריאותם, רכושם ומשפחתם, מה שיוצר מצב שאחוזים גבוהים במדינה מחזיקים ברשותם נשק חם מה שגורם לא מעט פעמים לאירועי ירי והרג מיותרים.
חלוקה לאזורים
טקסס מחולקת ל-38 מחוזות קונגרס, יותר מכל מדינה בארצות הברית חוץ מקליפורניה, המחולקת ל-51 מחוזות קונגרס. טקסס מחולקת גם ל-254 מחוזות, המכילים כל אחד ארבעה נבחרי ציבור הנבחרים על ידי המחוז עצמו, ושופט מחוזי, הנבחר על ידי כלל אזרחי המדינה. ביחד מהווים חמשת הנבחרים מועצה שמושלת במחוז ומחליטה החלטות באמצעות הצבעה כאשר לכל חמשת החברים קול שווה.
בניגוד למדינות אחרות, בטקסס ערים ומחוזות לא יכולים להקים מועצה משותפת, אולם מותר להם לחלוק משאבים ושירותים. למחוזות בטקסס אין אפשרות לקבוע חוקים לעצמם, וכוחם מוגדר באופן מדויק בחוקת טקסס. בטקסס אין עיירות ובפני כל יישוב עומדת בחירה: הוא יכול להסתמך על המחוז שלו בנושאי אכיפת החוק ותחזוקת הכבישים, או להצטרף לעיר סמוכה ולהסתמך עליה, או אם יש בו יותר מ-5000 תושבים, והאזרחים מסכימים, לוותר על עזרת המחוז ולדאוג לתחזוקה ואכיפת החוק בעצמו.
מפלגות פוליטיות
המפלגה הדמוקרטית זכתה בטקסס שוב ושוב מאז הצטרפותה לאיחוד ועד סוף המאה ה-20. כמו מדינות דרום אחרות, טקסס נטרה טינה למפלגה הרפובליקנית עקב מלחמת האזרחים האמריקנית והתנגדה לשינויים החברתיים שנכפו עליה לאחר המלחמה. ב-1960 החלו דמוקרטים שמרניים רבים לתמוך במועמדים רפובליקנים לנשיאות בעקבות השינוי הליברלי במפלגתם, וב-1964 צוטט הנשיא הדמוקרטי, לינדון ג'ונסון, המגיע בעצמו מטקסס, באומרו "איבדנו את הדרום". ב-1973 בחרה טקסס את המושל הרפובליקני הראשון שלה מאז המלחמה, ובשנת 2003 זכו הרפובליקנים בפעם הראשונה ברוב בקונגרס. כיום רפובליקנים שולטים בסנאט ובבית הנבחרים של טקסס, ושני הסנטורים הטקסנים בנוסף ל-19 מתוך 32 חברי הקונגרס הם רפובליקנים. בנוסף מאז שנת 1994 טקסס לא בחרה בדמוקרטי אחד לממשלה. המועמד הדמוקרטי האחרון שזכה בבחירות לנשיאות בטקסס הוא ג'ימי קרטר ב-1976.
נכון לשנת 2016, האקלים הפוליטי בטקסס נוטה יותר לכיוון שמרנות כלכלית וחברתית, והחל משנת 1980 רוב אזרחי טקסס תמכו במועמדים הרפובליקנים לנשיאות. ב-2000, וב-2004 הנשיא בוש זכה בטקסס פעמים עם 60% מהקולות. בוש רץ לנשיאות כ"בן אהוב" בטקסס לאחר כהונתו כמושל במשך 5 שנים.
למדינה 38 אלקטורים בבחירות לנשיאות. הסנאטורים המייצגים את המדינה הם טד קרוז וג'ון קורנין הרפובליקנים.
כלכלה
ברבעון האחרון של 2006 היה התמ"ג של טקסס 1,090 מיליארד דולר, בעוד שהתוצר הגולמי לנפש היה 43 אלף דולר. גודל האוכלוסייה של טקסס, בשילוב עם מיקומה הגאוגרפי, הוביל להתפתחותה באזור של הכלכלה השנייה בגודלה בארצות הברית, אחרי קליפורניה. בטקסס ממוקמות כיום 6 מבין 50 החברות הגדולות בארצות הברית, ו-56 מבין ה-500 הגדולות. לאחרונה האזורים העירוניים בטקסס גדלו מאוד ומאז ועד היום (שנת 2010), הם אחראיים להעסקתם של כשני שלישים מהאוכלוסייה.
את כלכלתה החזקה של טקסס ניתן ליחס למספר הרב של העבודות הפנויות באזור, מחירם הנמוך של הבתים, המיסים הנמוכים, חוסר הפיקוח היחסי על העסקים מצד הממשלה, איכות החינוך במדינה, מזג האוויר הנוח ומספרם הרב של המחצבים הטבעיים.
חקלאות ומחצבים
טקסס היא אחת מהמדינות החקלאיות ביותר, ויש בה יותר חוות, גם במספר, וגם באזור אדמה, מאשר בכל מדינה אחרת בארצות הברית. הגידול הרווחי ביותר של טקסס הוא בקר, והבשר של טקסס נמכר במחיר גבוה יותר מזה של כל מדינה אחרת. טקסס מגדלת גם יותר כבשים ועזים משאר המדינות. הגידול השני הכי ריווחי בטקסס הוא כותנה, וגם כאן טקסס מייצרת יותר מכל מדינה אחרת. טקסס מובילה גם בייצור דגנים, אבטיחים, ענבים ומלונים, ויש בה תעשיית דיג גדולה. מבחינת מחצבים, טקסס מובילה בייצור בטון, חצץ, סיד, מלח וחול.
אנרגיה
טקסס צורכת יותר אנרגיה מכל מדינה אחרת בארצות הברית, גם מבחינת אנרגיה לאדם, וגם מבחינת צריכה כוללת. לאחרונה הפריטה טקסס את חברת החשמל של המדינה, החלטה שאת תוצאותיה עדיין מוקדם מכדי לראות. טקסס מובילה בארצות הברית גם באנרגיה חלופית וגם בגז טבעי, והמדינה מייצרת הכי הרבה אנרגיית רוח וכרבע מהגז הטבעי בארצות הברית. למרות זאת הייצור החשוב ביותר של טקסס מבחינת אנרגיה הוא עדיין נפט.
המטה של מספר חברות נפט עולמיות ממוקם בטקסס: חברות כגון הליברטון, אקסון מוביל וקונקופיליפס.
הוועידה האחראית על הרכבות בטקסס היא הגוף שמפקח על תעשיית הנפט, הגז הפחם והאורניום בטקסס והיא גם אחראית על צינורות הגז במדינה ועל הבטיחות במפעלי הנפט, הגז ובצינורות הגז. עד שנות השבעים, היה בידי הוועידה כוח עצום בקביעת מחירי הנפט שכן היא הייתה יכולה לפקח על מאגרי הנפט העצומים של טקסס.
טכנולוגיה
אחד מכינוייה של העיר אוסטין הוא גבעת הסיליקון, בעוד שאזור דאלאס-פורת' וורת' ידוע כאזור ערבות הסיליקון. זאת בשל מספר תעשיות ההיי טק הרבות שהתפתחו בטקסס במהלך השנים, הודות למספר האוניברסיטאות הגדול בה, וליוזמות לעידודן מצד הממשלה. בין השאר ממוקמות בטקסס מרכזיהן של חברת דל, יצרנית המחשבים העולמית, טקסס אינסטרומנטס, יצרנית האלקטרוניקה ואלקטרוניק דאטה סיסטמס, ספקית שרותי מערכות המידע. גם טכנולוגיות חדשות מוצאות את מקומן בטקס וב-2008 דורגה המדינה כאחת מחמש המדינות המובילות בארצות הברית בביוטכנולוגיה.
אחד ממרכזי הטכנולוגיה החשובים ביותר בטקסס הוא מרכז החלל ג'ונסון, בסיסה של נאס"א בדרום מזרח יוסטון. משם שיגרה סוכנות החלל של ארצות הברית את מעבורות החלל שלה, ואימנה את האסטרונאוטים מארצות הברית ומהעולם כולו. עוד מרכז טכנולוגיה חשוב הוא מחלקת האווירונאוטיקה של לוקהיד מרטין, שנמצאת בפורת' וורת' שם מיוצרים כיום מטוסי הf-16 ובקרוב גם מטוסי הf-35. באותה עיר ממוקמת גם חברת בל הליקופטרים, חברת בת של חברת טקסטרון, שנחשבת לאחת מיצרניות ההליקופטרים המובילות בעולם.
מסחר
עוצמתה הכלכלית של טקסס הובילה להקמתן של כמה מחברות הקמעונאות, הסיטונאות הבנקים וחברות הביטוח הגדולות בעולם במדינה. חברות כגון AT&T, ספקית הטלפון המובילה בארצות הברית, בלוקבסטר, החברה הגדולה בעולם להשכרת סרטים, ו-Men's Warehouse, חברת הביגוד לגברים הגדולה בארצות הברית, כולן מבוססות בטקסס. בטקסס ממוקם הקניון השני שאי פעם נבנה בארצות הברית, ובאזור מטרופולין דאלאס, יש יותר חניות לאנשים מאשר בכל אזור אחר.
ב-2006, בשנה החמישית ברציפות, טקסס הובילה את ארצות הברית ביצוא. באותה שנה יצאה טקסס מוצרים בערך של 150,800 מיליארד דולר, 22,100 מיליארד יותר מב-2005. הקונה הגדולה ביותר של טקסס היא מקסיקו שאחראית לשליש מהיצוא שלה.
דמוגרפיה
רוב אזרחי צפון, מרכז ומזרח טקסס, הם לבנים שארצות המוצא שלהם הן אנגליה, סקוטלנד ואירלנד. אזרחי דרום-מזרח טקסס ומרכז טקסס הם לבנים ממוצא גרמני. אפרו-אמריקאים חיים בעיקר באזורים בהם היו בעבר שדות כותנה ובאזורי המטרופולין. היספאנים חיים בעיקר באזורי הדרום והמערב, ואסייתים חיים בעיקר בערים הגדולות.
שפה
המבטא או הניב השכיחים ביותר המדוברים על ידי ילידים ברחבי טקסס מכונה לפעמים אנגלית טקסנית, שהיא בעצמה תת-זן של קטגוריה רחבה יותר של אנגלית אמריקאית המכונה אנגלית דרום אמריקאית. השפה הקריאולית מדוברת בחלקים מסוימים של מזרח טקסס. באזורים מסוימים של המדינה - במיוחד בערים הגדולות - אנגלית מערבית אמריקאית ואנגלית אמריקאית כללית, נפוצה יותר ויותר. אנגלית צ'יקנו - בשל אוכלוסייה היספאנית גדלה - נפוצה בדרום טקסס, בעוד שאנגלית אפרו-אמריקאית בולטת במיוחד באזורי מיעוטים היסטוריים של טקסס העירונית.
לפי ההערכות של סקר הקהילה האמריקאית לשנת 2019, 64.4% מהאוכלוסייה דיברו רק אנגלית, ו-35.6% דיברו בשפה שאינה אנגלית. בערך 30% מכלל האוכלוסייה דיברו ספרדית. כ-50,742 טקסנים דיברו צרפתית או שפה צרפתית-קריאולית. גרמנית ושפות מערב גרמניות אחרות דיברו על ידי 47,098 תושבים; רוסית, פולנית ושפות סלאביות אחרות עד 27,956; קוריאנית ב-31,581; סינית 22,616; וייטנאמית 81,022 טאגאלוג 43,360; וערבית על ידי 26,281 טקסנים.
במפקד האוכלוסין של 2010, 65.8% (14,740,304) מתושבי טקסס בני 5 ומעלה דיברו רק אנגלית בבית, בעוד ש-29.2% (6,543,702) דיברו ספרדית, 0.75% (168,886) וייטנאמית וסינית (שכוללת קנטונזית ומנדרית) הייתה מדוברת על ידי 0.56% (122,921) מהאוכלוסייה מעל חמש.[249] שפות אחרות המדוברות כוללות גרמנית (כולל גרמנית טקסס) ב-0.33% (73,137), טאגלוג עם 0.29% (64,272) דוברי, וצרפתית (כולל צרפתית קייג'ון) דוברה על ידי 0.25% (55,773) מהטקסנים. לפי הדיווחים, צ'רוקי היא הכי השפה האינדיאנית המדוברת בטקסס. בסך הכל, 34.2% (7,660,406) מאוכלוסיית טקסס בגילאי חמש ו
דת
רוב אוכלוסיית טקסס הייתה ונשארה נוצרית ברובה, מושפעת מהקולוניאליזם הקתולי והפרוטסטנטי הספרדי והאנגלי ומעבודה מיסיונרית (75.5%). האוכלוסייה הנוצרית הגדולה של טקסס מושפעת גם בשל מיקומה בחגורת התנ"ך. הקבוצות הגדולות פרט לנוצרים הן הלא-דתיים (18%), יהדות (1%), אסלאם (1%), בודהיזם (1%) והינדואיזם ודתות אחרות בפחות מאחוז אחד כל אחת.
העדה הנוצרית הגדולה ביותר נכון לשנת 2020 היא הכנסייה הקתולית (28%). תחומי השיפוט הקתוליים הגדולים ביותר בטקסס הם הארכידיוקסיה הרומית-קתולית של גלווסטון-יוסטון, הדיוקסיות של דאלאס, פורט וורת' והארכידיוקסיה הקתולית של סן אנטוניו. בפרוטסטנטיות, האוונגליסטים מהווים את הענף התאולוגי הגדול ביותר (31%) ואחריהם פרוטסטנטים מהשורה המרכזית (13%) וכנסיות פרוטסטנטיות אפרו-אמריקאיות היסטוריות (6%). הבפטיסטים היוו את הקבוצה הפרוטסטנטית האוונגליסטית הגדולה ביותר בטקסס (14%); הם היוו את הקבוצה הפרוטסטנטית השנייה בגודלה מאחורי המתודיסטים (4%). נוצרים חסרי דת ובין דתות היו הקבוצה האוונגליסטית השנייה בגודלה (7%) ואחריה בני פנטקוסטלה (4%). הבפטיסטים האוונגליסטים הגדולים במדינה היו ועידת הבפטיסטים הדרומית (9%) והבפטיסטים העצמאיים (3%). אסיפות האלוהים הפכו את העדה הפנטקוסטלית האוונגליסטית הגדולה ביותר במחקר של 2014. בקרב הפרוטסטנטים המרכזיים, הכנסייה המתודיסטית המאוחדת הייתה העדה הגדולה ביותר (4%). הכנסיות הבפטיסטיות האמריקאיות ארצות הברית היוותה את הקבוצה הפרוטסטנטית השנייה בגודלה (2%).
על פי מרכז המחקר Pew, העדות הנוצריות האפרו-אמריקאיות הגדולות ביותר מבחינה היסטורית הן ועידת הבפטיסטים הלאומית (ארצות הברית) וכנסיית האל במשיח. מתודיסטים שחורים ונוצרים אחרים היוו פחות מאחוז אחד בכל אחד מהדמוגרפיה הנוצרית. נוצרים אחרים היוו אחוז אחד מכלל האוכלוסייה הנוצרית, והאורתודוקסים המזרחיים והמזרחיים היוו פחות מאחוז אחד מהאוכלוסייה הנוצרית בכל המדינה. כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרון הימים היא הקבוצה הנוצרית הלא טריניטרית הגדולה ביותר בטקסס לצד עדי יהוה.
יהדות טקסס
יהודים הופיעו בטקסס עם הגעתם של האירופים הראשונים לאזור במאה ה-16 וקיים תיעוד של יהודים שהתגוררו באזור כבר ב-1816. יהודים לקחו חלק במהפכה הטקסנית ב-1835, ולפחות ארבעה מהם נהרגו בקרבות. בית הקברות היהודי הראשון נבנה באזור גלווסטון ב-1852, באותו אזור בו הוקם ב-1868 בית הכנסת בני ישראל, בית הכנסת הרפורמי הראשון. בית הכנסת האורתודוקסי הראשון הוקם עוד ב-1859 ביוסטון, אולם ב-1874 גם הוא הפך לרפורמי. ב-1874 הוקם גם בית הכנסת הראשון בסן אנטוניו, ושנה מאוחר יותר הוקם בית הכנסת הראשון בדאלאס.
מאות מיהודי אירופה הוברחו לטקסס במהלך מלחמת העולם השנייה במסגרת מבצע טקסס. ב-1990 הוערך מספרם של היהודים בטקסס כ-108,000, וכיום המספר קרוב יותר ל-128,000. היהודים הראשונים בטקסס היו ממוצא ספרדי, אולם כיום, שנת 2010, רוב היהודים באזור הם ממוצא אשכנזי.