cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
איי.טי.איי. איירווייז
שנות ה-2020
ב-28 באוקטובר 2020 דווח כי ITA צפויה לרכוש מספר נכסים מחברת אליטליה, כולל המותג וקודי הטיסה שלה ושל Alitalia CityLiner, קוד יאט"א (055), תוכנית הנוסע המתמיד MilleMiglia, ו"סלוטים" בנמל התעופה לונדון הית'רו (68 סלוטים שבועיים בקיץ ו-65 בחורף). עלות העסקה הייתה צפויה להיות 220 מיליון אירו.
עם זאת, ב-8 בינואר 2021, הנציבות האירופית קראה לאיטליה לפתוח ב"מכרז פתוח, שקוף, לא מפלה וללא תנאי" כדי להשיל את נכסי אליטליה. המכתב מורכב מ-62 בקשות הבהרה, הדוחות את הרעיון שהמוביל הוותיק יוכל למכור את נכסיו לחברה האיטלקית החדשה במשא ומתן פרטי. במכתב נכתב כי ל-ITA אסור לשמור על המותג אליטליה, שכן המותג מסמל להמשכיות. הנציבות האירופית הציעה למכור בנפרד את עסקי התעופה, הטיפול הקרקעי והתחזוקה המשולבים לצד שלישי. במכתב הוצע גם למכור את הסלוטים, ולא ניתן היה להעביר את תוכנית MilleMiglia בשלמותה לישות הארגונית החדשה.
ב-26 באוגוסט 2021 ITA פתחה את האתר למכירת כרטיסים.
ב-27 באוגוסט 2021 ITA הגישה בקשה לפטור ואישור של חברת תעופה זרה במחלקת התחבורה של ארצות הברית. המסמך ציין את כוונות החברה לטוס לניו יורק, בוסטון ומיאמי ב-2021, לוס אנג'לס ווושינגטון די. סי. ב-2022, ושיקגו וסן פרנסיסקו ב-2023. באותו מסמך נכתב כי לפני תחילת טיסותיה, המתוכננות ל-15 באוקטובר 2021, ITA תרכוש נכסים מסוימים מאליטליה, וכן כי תשתתף גם במכרז פומבי לרכישת המותג אליטליה.
ב-30 בספטמבר 2021, ITA הודיעה כי תפעל עם איירבוס כ"שותפה אסטרטגית", והצהירה על כוונותיה לפיתוח צי המטוסים של החברה. חברת התעופה גם הודיעה על מזכר הבנות עם איירבוס לרכישת 10 מטוסי איירבוס A330neo, 7 איירבוס A220 ו-11 מטוסי איירבוס A320neo, בסך הכל 28 מטוסים חדשים; יחד עם הסכם עם Air Lease Corporation לחכירת 31 מטוסי איירבוס חדשים נוספים (כולל חכירה של מטוס מדגם Airbus A350-900).
ב-29 באוקטובר 2021, ITA הודיעה על הצטרפות רשמית לברית סקאיי טים.
בעלות, משרד ראשי ובעלי תפקידים
כיוון שחברת התעופה נמצאת בבעלות מלאה של ממשלת איטליה באמצעות משרד הכלכלה והאוצר, משרדיה הראשיים ממוקמים במשרד הכלכלה והאוצר האיטלקי.
בעלי תפקידים בחברה:
סמליל ועיצוב המטוסים
ב-15 באוקטובר 2021 הוצג המותג החדש של חברת התעופה, הפועלת בשם המסחר ITA Airways. עיצוב המטוסים שונה מזה שהשתמשה בו חברת אליטליה, ונעשה שימוש בערכת צבעים חדשה, הכוללת צבע כחול לגוף המטוס ולבן לכנפיים כאשר הסמליל הלבן "ITA Airways" עם חלק מהאות A בצבע אדום ובשילוב הטריקולור האיטלקי בסוף זנב המטוס. אף על פי שלא נעשה שימוש במותג "אליטליה" בשלב זה, הזכויות לשימוש בו נרכשו על ידי החברה החדשה על מנת לשמש בפעולות שיווק עתידיות וגם כדי למנוע את השתלטותו על ידי חברות תעופה מתחרות.
יעדים
איי.טי.איי. איירווייז מפעילה טיסות נוסעים ל-64 יעדים (21 מהם יעדים פנימיים באיטליה), והצפי של החברה להגדלת היצע היעדים ל-74 עד שנת 2025.
ברית חברת תעופה
ב-29 באוקטובר 2021, הודיעה סקאיי טים על צירופה של ITA כחברה מלאה.
הסכמי שיתוף קוד
מלבד לחברותה בברית חברות התעופה סקאיי טים, לחברה הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:
צי נוכחי
צי המטוסים של החברה נכון ליוני 2022:
פיתוח צי המטוסים
ITA איירווייז מתכננת להפעיל תחילה צי של 7 מטוסים רחבי גוף ו-45 מטוסים צרי גוף. תוכנית החברה היא להרחיב את הצי ל-78 מטוסים עד שנת 2022. ITA Airways מציינת שתפעיל 10 מטוסים אזוריים (ייתכן שאיירבוס A220) ו-55 מטוסים לטווח קצר, ייתכן שאיירבוס A320neo ואיירבוס A321neo, ו-13 מטוסים חדשים לטווח ארוך מדגמי איירבוס A330neo ואיירבוס A350. אם תיושם תוכנית פיתוח הצי, צפוי שהחברה תגדל לעד 100 מטוסי סילון בצי בשנים 2024-2025. הרחבת הצי מתוכננת החל משנת 2022.
ב-30 בספטמבר 2021 ITA איירווייז הכריזה על חתימת הסכם עם איירבוס על הזמנת 10 איירבוס A330neo, 11 איירבוס A320neo ו-7 איירבוס A220. ITA איירווייז הודיעה על הסכם עם תאגיד חכירת המטוסים Air Lease Corporation וחברות חכירת מטוסים אחרות על חכירת 56 מטוסים בדגמי איירבוס A220, איירבוס A320neo, איירבוס A321neo, איירבוס A330neo, ואיירבוס A350.
ב-15 באוקטובר 2021, השתלטה ITA איירווייז על 18 A319-100, 25 A320-200 ו-6 A330-200 מידי חברת אליטליה שהתפרקה בעקבות ההשבתה של החברה יום קודם לכן ב-14 באוקטובר 2021, לפני תחילת הפעילות של ITA איירווייז ב-15 באוקטובר 2021. מטוסים אלו שהצטרפו לצי היו בנוסף ל-2 A320-200 ול-1 A330-200 שכבר היו תחת רישום של ITA איירווייז. תוספת זו של 49 המטוסים הללו הביאה את סך הצי של ITA איירווייז ל-52 מטוסים, מספר המטוסים שתוכנן לתחילת הפעילות.
תוכנית הנוסע המתמיד
"Volare" הוא שמו של מועדון הנוסע המתמיד של חברת התעופה, דרכו לקוחות יכולים לצבור נקודות על סמך המיילים שהוטסו. חברת התעופה לא הצליחה לרשת את תוכנית הנאמנות Alitalia MilleMiglia, בשל איסור מצד הנציבות האירופית.
פעילות החברה בישראל
החברה מפעילה 3 טיסות יומיות בין נתב"ג לנמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י-פיומיצ'ינו ברומא. הטיסות מבוצעות המטוסים מדגם איירבוס A320.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1988
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1988 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי מרכז הטניס הלאומי בפארק פלאשינג מדוז. כל המשחקים נערכו על משטח קשה. התחרויות התחילו ב-29 באוגוסט והסתיימו ב-11 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-108 מאז ייסודה.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1987 איוואן לנדל נפגש במשחק הגמר עם מאטס וילאנדר  והפסיד ב-5 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות צרפת הפתוחה ובאליפות אוסטרליה הפתוחה. לאיוואן לנדל זה היה הגמר ה-7 רציפות באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1987 מרטינה נברטילובה הודחה ברבע הגמר. סטפי גראף נפגשה במשחק הגמר נפגשה עם גבריאלה סבטיני  וניצחה ב-3 מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות וימבלדון, אליפות צרפת הפתוחה, אליפות אוסטרליה הפתוחה ומשחקים אולמפיים.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מזוג מנצחי תחרות 1987 רק אנדרס יאריד השתתף בתחרות. במשחק הגמר סרז'יו קזל ואמיליו סאנצ'ס נפגשו עם ריק ליץ' וג'ים פיו  וזכו בניצחון טכני.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן דירוג הזוגות החזקות:
מנצחות תחרות 1987 מרטינה נברטילובה ופם שרייבר הודחו בחצי הגמר. ג'יג'י פרנאנדס ורובין וייט  נפגשו במשחק הגמר עם פטי פנדיק  וג'יל הטרינגטון  וניצחו בשתי מערכות.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מזוג מנצחי תחרות 1987 רק אמיליו סאנצ'ס השתתף בתחרות. במשחק הגמר יאנה נובוטנה וג'ים פיו  נפגשו עם אליזבת סמיילי  ופטריק מקנרו  וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות אוסטרליה הפתוחה.
ישראל באליפות
בתחרות הגברים לישראל היו מספר נציגים:
קהילת יהודי סיגט
הקהילה היהודית בסיגט (ברומנית: Sighetu Marmației או Sighet; בהונגרית: Máramarossziget) היא בירת מחוז מרמורש שברומניה, היוותה כ-40% מכלל אוכלוסיית העיר (במפקד האוכלוסין האחרון שנערך בהונגריה לפני הכיבוש הגרמני, בינואר 1941, נמנו בעיר 10,144 יהודים) והטביעה את חותמה על אופייה. סיגט נחשבת למרכז יהודי חסידי חשוב, ולמולדתם של החסידויות סיגט וסאטמר.
במאי 1944 נשלחו כל יהודי סיגט לאושוויץ, בארבעה משלוחים. בית הכנסת היחיד שנותר בסיגט, המשמש כיום כמוזיאון הנצחה לקהילה, מזכיר בגודלו ובפארו את הקהילה היהודית שאיננה.
תולדות הקהילה
העיר סיגט, בירת מחוז מרמורש, הייתה מרכז יהודי חסידי גדול חשוב ביותר. העיר שוכנת בין שני נהרות: נהר איזא ונהר הטיסה, ומכאן שמה - סיגט - שפירושו בהונגרית "אי". מקומה הגאוגרפי בחבל מרמורש, למרגלות הרי הקרפטים במשולש הגבולות בין רומניה, הונגריה ואוקראינה.
יהודים ישבו במקום במאה ה-17; במאה שלאחריה כבר הייתה שם קהילה מאורגנת, ובראשה ר' צבי בן משה אברהם, ממתנגדיה החריפים של כת הפרנקיסטים במקום. אחריו שימשו ברבנות יהודה הכהן הלר וחנניה יום-טוב ליפא טייטלבוים (עד תחילת המאה ה-20). במשך שנים רבות סיפקו רבני סיגט שירותי דת לקהילות יהודיות קטנות יותר בישובי הסביבה, כגון בילה צרקווה (שדה לבן) וסלוטפינא (סולוטבינו) אשר נמצאות בסמוך, מעברו הצפוני של נהר טיסה.
מחוז מרמורש מוכר כאזור בו התגוררו לפני מלחמת העולם הראשונה יהודים רבים. בשנת 1910 היוו היהודים 18.4%% מאוכלוסיית המחוז.
היהודים היוו 40% מכלל תושבי העיר (כ-13,000 במספר) והטביעו חותמם על אופי חיי התושבים. המסחר והתחבורה (העגלונים אשר היו מסיעים את התושבים לתחנת הרכבת) שבתו לחלוטין בשבתות ובמועדים כולל חנויות הגויים. בעיר פעלו כ-30 בתי כנסת אשר המו מתפללים ובהם התקיימו שעורי תורה ביום ובלילה לכל שכבות הגיל.
בעיר פעלו ישיבות, בתי-ספר, ספריות, בתי-דפוס עבריים ומפעם לפעם הופיעו כתבי-עת יהודיים. רוב היהודים בעיר ובאזור כולו היו דלי אמצעים. במאה ה-19 הצטרפה הקהילה לאיחוד הקהילות החרדיות בהונגריה, והיהודים הליברליים שבה הקימו לעצמם "עדה ספרדית" נפרדת שבראשה כיהן עשרות שנים הרב ד"ר שמואל בנימין דנציג.
במאי 1944 נשלחו כל תושביה היהודיים של סיגט לאושוויץ בארבעה משלוחים.
גורל יהודי הקהילה בשואה
באוגוסט 1940, חזר מחוז מרמורש שבצפון טרנסילבניה לריבונות הונגריה. תחת ריבונות זו נחקקים חוקים אנטי יהודיים שנאכפו באזור זה בחומרה רבה יותר מבכל שטחי הונגריה. ומצבם הכלכלי של יהודי סיגט הידרדר מאוד. יהודים שלא יכלו להוכיח את אזרחותם ההונגרית נדונו לגרוש. ב-1941 גורשו מהעיר סיגט שבהונגריה 1000 יהודים לאוקראינה הנתונה תחת הכיבוש גרמני ושם נרצחו על ידי הגרמנים ועוזריהם האוקראינים (27, או 28 באוגוסט 1941).
ב-19 במרס 1944 נכבשה הונגריה על ידי הצבא הגרמני, אך המינהל השלטוני נשאר בידי רשויות השלטון ההונגרי אשר בוחר לרכז את יהודי המחוז בשני גטאות: "גטו העיר" ו"הגטו הקטן".
"גטו העיר" נועד ליהודי העיר וכלל ארבעה רחובות. הצפיפות בגטו הייתה גדולה מאוד. 15–24 נפשות בחדר.
"הגטו הקטן" - הוקם באחת משכונות העוני שבעיר ויועד ליהודי המחוז. כולל הפליטים שהגיעו ממחנות וגטאות שבפולין.
היהודים נדרשו לעבור לגטאות ב-20 באפריל 1944. בסך הכול נכלאו בשני הגטאות למעלה מ-12,000 יהודים, ומתוכם 10,000 היו תושבי העיר סיגט.
גם בגטו השתדלו היהודים לקיים אורח חיים נורמלי ככל הניתן ובפיקוחה של המועצה היהודית פעלו ועדות למיניהן כמו: ועדת סעד, ועדת בריאות, וועדת עבודה. תושבי הגטו יזמו פעילויות תרבותיות, תפילות שיעורי תורה והרצאות לכלל הגילאים.
בראש המועצה היהודית עמד ליפוט יוסוביץ, שהיה נשיאה האחרון של הקהילה בעיר.
כנף בעלת משיכה משתנה
כנף בעלת משיכה משתנה (באנגלית: Variable Sweep Wing או Swing Wing) הוא סוג של כנף גאומטריה משתנה המשתמשת בכנפיים המשנות את זווית המשיכה שלהם יחסית לציר האופקי של כלי הטיס. סוג זה הוא הנפוץ והמפורסם מבין סוגי כנף גאומטריה משתנה ולכן לעיתים משתמשים במושג זה כמקביל למושג כנף משיכה משתנה.
קהילת יהודי סיגט
גורל יהודי הקהילה בשואה
הגברים מהגטו נלקחו לעבוד בעבודות פרך ולמשימות משפילות, הם אולצו לקצץ את זקנם. יהודי הגטו עונו קשות על ידי ז'נדמרים הונגרים, כדי שיגלו היכן הסתירו את חפצי הערך שלהם.
כנף בעלת משיכה משתנה
היסטוריה
בתקופה המוקדמת של התעופה כנף בעלת משיכה משתנה שימשה במספר מצומצם של כלי טיס כאמצעי לקיזוז אורכי (בציר העלרוד). בשלהי מלחמת העולם השנייה, עם הופעת מטוסי הסילון הראשונים הגרמנים מצאו שבשביל לטוס במהירויות גבוהות יותר היה צורך בהטיית הכנפיים אחורנית, אבל משיכת הכנף נטתה לבוא יד ביד עם מנת ממדים קטנה יותר וביצועי מהירות נמוכה ירודים ודרשו מסלולי המראה ונחיתה ארוכים. על כן עלה כי בשביל לייצר כנף שתקנה ביצועים מספקים בכל הטווחים הללו, היה נדרש לעצב כנפיים מורכבות שאיזנו והתפשרו על ביצועים מסוימים בשביל לאפשר המראה ונחיתה במתקנים קיימים. בשביל להתגבר על בעיה זאת הוצע פתרון של כנף בעלת משיכה משתנה, שעל ידי סיבוב הכנף על גבי ציר בשורשה יאפשר לשנות את זווית המשיכה של הכנף בזמן הטיסה כנף כזאת תוכל להקנות ביצועים מיטביים בטווח מהירויות רחב מאוד. המסרשמיט P.1101 שלא הספיק לטוס טרם סיום מלחמת העולם השנייה ונפילתו בידי האמריקאים כלל מנגנון שינוי זווית משיכה לפני טיסה. פתרון זה נוסה מאוחר יותר במטוס הניסוי ה-X-5 שטס לראשונה בשנת 1950.
קהילת יהודי סיגט
גורל יהודי הקהילה בשואה
ב-22 במאי 1944 הוחלט על חיסול הגטאות במרמרוש. יהודי הגטו הובלו בארבעה טרנספורטים למחנה ההשמדה באושוויץ. תחילה גורשו תושבי "הגטו הקטן" ואחר כך תושבי "גטו העיר" 12,749 נפשות. לאחר חיסול הגטאות נתגלו כמה יהודים שהסתתרו, מעטים מהם שרדו.
כנף בעלת משיכה משתנה
היסטוריה
צי ארצות הברית היה מעוניין מאוד הכנף משיכה משתנה, שכן בתקופה זאת מטוסי הקרב גדלו במשקלם וממדיהם וביצועיהם על גבי הסיפון היו הופכים ליותר ויותר בעייתיים מבחינת מהירות המראה, גישה וקצב הנמכה. כנף משיכה משתנה הבטיחה ביצועים טובים גם במהירויות ההמראה והנחיתה הנמוכות הנדרשות לטובת פעילות על גבי נושאת המטוסים, וגם ביצועי מהירות ותאוצה טובים בשאר משטרי הטיסה, ולשם כך יוצר מטוס הגראמן XF10F יגואר וטס לראשונה בשנת 1952. תוכנית הניסוי של מטוס זה הייתה רוויית בעיות, וחידושים נוספים בעיצוב של נושאות מטוסים כגון הטיית סיפון הטיסה בזווית של תשע מעלות ושילוב מערכת מעוט אפשרו להמשיך בשימוש במטוסים בעלי כנפיים סטנדרטיות ולכן המטוס לא נכנס לשירות.
קהילת יהודי סיגט
גורל יהודי הקהילה בשואה
אחרי המלחמה שרדו כמה מאות מיהודי העיר וחלק מהם שבו לחיות בסיגט. ב-1947 התרכזו בעיר כ-2,300 יהודים, שחלקם הגדול לא היו תושבי סיגט במקור. רבים מהם עלו לישראל. ב-1959 התחילו יוצאי סיגט בישראל בהדפסת כתב-עת שהוקדש לתולדות קהילת סיגט והקהילות הקטנות סביבתה. כתב העת יצא לאור בעברית, ביידיש ובהונגרית. ב-1970 התגוררו בסיגט 250 יהודים. כיום מונה הקהילה יהודים בודדים, רובם אינם ילידי העיר.
בתי הכנסת
בסיגט פעלו מספר רב בתי כנסת. מבין הגדולים והבולטים ראוי לציון בית הכנסת המרכזי העירוני, אשר כלל גם את משרדי הקהילה, את המקווה העירוני וכן את דירת השמש והחזן של בית הכנסת. כיום בית הכנסת זה הוא היחידי ששרד ומשמש כאנדרטה ומוזיאון לזכרם של תושבי העיר שנרצחו וצמודים אליו משרדי הקהילה.
כנף בעלת משיכה משתנה
עידן הזהב
בשנת 1962 ג'נרל דינמיקס וגראמן זכו בהצעתם המשותפת במכרז TFX של משרד ההגנה האמריקאי לייצור מטוס תקיפה וקרב בעל כנף משיכה משתנה. המטוס שסומן כ-F-111 המריא לראשונה בדצמבר 1964 והיה למטוס כנף משיכה משתנה הסדרתי הראשון.
קהילת יהודי סיגט
בתי הכנסת
בשנת 1902 נבנה בית הכנסת "ויז'ניצר קלויז".
כנף בעלת משיכה משתנה
עידן הזהב
ברית המועצות גם מצאה את עצמה מחפשת פתרונות לביצועי ההמראה והנחיתה של מטוסי הקרב התקיפה וההפצצה המתקדמים שלה. בעת מלחמה, הצפי היה ששדות הטיסה ובסיסי חיל האוויר הסובייטי יופצצו ולכן המטוסים היו תוכננו לעבור למתקנים ארעיים ללא מסלולים סלולים, בשדות פתוחים או כאלה שמשתמשים באורכי כביש סלול מוגבלים באורך, אבל המטוסי הקרב שהפכו לכבדים יותר ויותר וכנפיהם המוטות בזווית חדה יותר ויותר ודרשו מהירויות נחיתה והמראה גבוהים יותר, התקשו לפעול משדות אלו. לכן ברית המועצות התנסתה בהרבה טכנולוגיות כמו יכולת המראה ונחיתה אנכית. אבל לאחר שה-F-111 עלה לאוויר, הסובייטים החלו להתנסות בכנפי משיכה משתנה גם כן.
קהילת יהודי סיגט
בתי הכנסת
בית כנסת אחר נחרב בתקופת השואה ובמקומו עומדת היום אנדרטה מרשימה לזכר הקהילה שהושמדה בשואה.
כנף בעלת משיכה משתנה
עידן הזהב
אבל הסובייטים נתקלו בקשיים רבים בפיתוח יכולת זאת ולכן הם העדיפו בהתחלה לייצר מטוסים שרק החצי החיצוני של הכנף יכל לשנות את זווית המשיכה שלו. פתרון זה אפשר להשתמש בדגמי מטוסים קיימים מה שהקטין את מחיר הפיתוח של מטוסים בעלי כנפיים אלו. הראשון מבין המטוסים המוקדמים הללו היה הסוחוי סו-17 שהיה שדרוג של הסוחוי סו-7. מאוחר יותר ברית המועצות הצליחה לייצר מטוסים צבאיים בעלי כנפי משיכה משתנה טהורים כגון הסוחוי סו-24 והמיג-23.
קהילת יהודי סיגט
בתי הקברות
בסיגט קיימים שני בתי קברות יהודיים:
כנף בעלת משיכה משתנה
עידן הזהב
באותה התקופה צרפת פיתחה את המיראז' G, ומעט מאוחר יותר בריטניה בשותפות עם גרמניה המערבית, איטליה, בלגיה, הולנד וקנדה פיתחו את הפנאוויה טורנדו.
בשנת 1970 המריא לראשונה ה-F-14 טומקט שהיה למטוס הקרב בעל כנף משיכה משתנה היחידי הפועל מנושאות מטוסים. הוא הפך גם למפורסם מבין מטוסי משיכה משתנה בכללי.
קהילת יהודי סיגט
בתי הקברות
בית החיים הישן - בית עלמין זה נחרש עד היסוד אך שתי מצבות נותרו בו: של הרב הראשון של סיגט, הרב צבי אברמוביץ ושל אשתו. הסיבות להריסת בית הקברות לא ידועה, על פי עדותו של הרב יקותיאל יהודה גרינוולד הוא ביקר בבית קברות זה וראה שם מצבות עד שנת תק"כ. לפי השמועה עצמותיהם של שוכני בית קברות זה הועברו לבית הקברות החדש ונקברו שם כנראה בקבר אחים. השוורים שחרשו את בית הקברות לא הצליחו להזיז את המצבה שעל קבר הרב ואשתו והם נותרו על מקומם. יש המספרים כי בזמן השלטון הקומוניסטי נעשה ניסיון נוסף לעקור את הקברים על ידי טרקטורים ואף הם נחלו כישלון. בית קברות זה מגודר ושמור ורק השכנים מגדלים בו ירקות גינה.
כנף בעלת משיכה משתנה
עידן הזהב
מספר מפציצים על קוליים כבדים גם קיבלו כנפיים בעלי משיכה משתנה, כגון הבואינג B-1B לנסר, הטופולב Tu-22M,והטופולב Tu-160.
הדעיכה
בתקופה זאת החל שינוי מגמה בהקשר של כנפי משיכה משתנה. מבחינת מטוסי נוסעים אזרחיים, ההגבלות הרעש של הבום העל-קולי, הגבילו את נתיבי הטיסה והפכו את המטוסים הללו ללא כדאיים. הבואינג 2707 שהשתתף בתוכנית מטוס הנוסעים העל קולי של ארצות הברית, והיה מיועד להיות המקביל של הקונקורד, שינה את עיצובו ממטוס נוסעים עם כנף משיכה משתנה למטוס בעל כנף דלתא ודמה בצורתו למקבילו, לפני שהתוכנית בוטלה סופית בשנת 1971.
מאפיינים
עיצוב כנפיים הוא בין הגורמים המרכזיים בביצועי כלי טיס באוויר. עיצובי כנף שונים מקנים ביצועים שונים בתנאי טיסה שונים. כנפיים ישרות הן היעילות ביותר בצורה מבנית ומקנים ביצועים מיטביים במהירות טיסה נמוכות כגון עילוי גבוהה, מהירות הזדקרות נמוכה וכדומה. כאשר עולים במהירות כנף ישרה מגבילה את כלי הטיס מבחינת תאוצה וגרר וגורמת לביצועים גרועים במהירויות העבר-קוליות ועל-קוליות.
כנף משיכה משתנה מאפשר, על ידי שינוי בזווית המשיכה לשלוט על נתונים כמו מנת ממדים, אורך מיתר, מוטת כנף ובמידה מסוימת בשטח כנף. כל אלה משפיעים על הגרר והביצועים של כלי הטיס. כנף משיכה משתנה מגשרת בין ביצועי כנף ישרה וכנף משוכה ולהקנות ביצועים טובים ומסגרת ביצועים רחבה ללא הפשרות האופייניות לכנפיים סטנדרטיות. התרשים מעלה מדגים נתוני יחס עילוי-גרר (L/D) יחסית למאך, ומשווה בנתונים אלו בין מטוס כנף ישרה אופטימלית, מטוס כנף משוכה אופטימלית ומטוס כנף משתנה. ניתן לראות שמטוס כנף משתנה מציג נתונים קרובים לאלו של כנף ישרה במהירות תת-קולית, ביצועים קרובים לאלו של כנף משוכה במהירות על-קולית, ואף מתעלה על שניהם במהירות עבר-קולית.
שינוי זווית המשיכה של הכנף מושג על ידי סיבוב הכנף סביב נקודת ציר. שינוי זווית המשיכה משנות את מיקום מרכז המסה ובמידה יותר גדולה את מיקום מרכז העילוי. שינוי מרכז העילוי יחסית למרכז המסה משנים את תכונות היציבות של כלי הטיס.
האיור מעלה מציג את תנועת מרכז הכובד ומרכז העילוי בתלות בזווית המשיכה בשלושה סוגי מכלולי משיכת כנף. השמאלי ביותר מציג מכלול הכולל ציר בודד וקבוע במרכז כלי הטיס. התרשים המרכזי מציג כלי טיס עם ציר בודד אבל נע אחורה וקדימה בתלות בזווית המשיכה. והתרשים הימני ביותר מציג מכלול הכולל שני צירים קבועים בשורשי כנפיים.
כפי שניתן להתרשם לפי התרשים השמאלי ביותר שהוא תאורטית מכלול שינוי זווית משיכה הפשוט ביותר, תנועת מרכז העילוי אחורנית הוא משמעותי ביותר. עד כדי כך שכלי הטיס הופך ליציב יתר בזוויות משיכה גבוהות. סוג זה של כנף משיכה משתנה דרש פיצוי על תנועה זאת עם שינוי מיקום מייצבי הגובה.
כלי טיס עם ציר בעל תנועה קדימה ואחורה מאפשר הגבלת תנועת מרכז העילוי יחסית למרכז המסה ונחשב למכלול היעיל ביותר מהבחינה הזאת, אך תנועת הציר מייצרת קשיים הנדסיים שכן הציר הנושא במשקל כלי הטיס צריך לנסוע על גבי מסילה שגם היא צריכה להיות מחוזקת.
כלי טיס עם מכלול שני צירים כמוצג בתרשים הימיני מצטיין בתנועה מינימלית של מרכז העילוי במהירויות על קוליות. שורשי הכנפיים בהן מותקנים הצירים לרוב בולטים מחוץ לגוף ומשמשים כחלק קבוע בכנף, ומוסיפים לעילוי. כאמור מרבית כלי הטיס עם כנפיים בעלי משיכה משתנה כוללים את הסוג הזה.
מאפיינים מבניים ומכניים
כאמור מרבית כלי הטיס עם כנפיים בעלי משיכה משתנה כוללים שני צירים סביבם סובבות הכנפיים. הצירים הללו הם מעין מסבים כבדים המחברים בין הכנפיים עצמן לשתי לשוניות המתחברות לתיבות הכנף שנוטות להיות מורכבות ומחוזקות שכן כל העומס של הכנף שאמור לשאת את כל משקל המטוס והעומסים עקב תמרונים וכדומה, מתרכזים בהם. הכנפיים מסובבות על על ידי מפעילים ליניאריים לרוב, המחוברים בקצה אחד של שורש הכנף (בקרבת שפת ההתקפה או הזרימה) ומתחברים למרכיב מבני מרכזי בגוף המטוס כגון קורה אורכית מרכזית.
בגלל שהכנף מסתובבת, אם היא מתוכננת לשאת מטען כגון פצצות או מכלי דלק, המנשאים בכנף יתוכננו עם מכלול שיסובב אותם לכיוון הטיסה. לרוב זה בא בצורה של שתי מוטות מקבילים שמתחברים במקביל לגוף המטוס, ועם הסיבוב של הכנף, המוטות שומרים על המצב המקבילי שלהם ומסובבים את הפיילונים על גבי הכנף.
29 במרץ
29 במרץ הוא היום ה-88 בשנה (89 בשנה מעוברת), בשבוע ה-13 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 277 ימים.
עדו בר-אל
עדו בר-אל (נולד ב-14 בינואר 1959) הוא צייר ישראלי.
ביוגרפיה
עדו בר-אל נולד בשנת 1959 בתל אביב-יפו. אמו, מרים דובינסקי, הייתה מורה מחנכת ואביו, דוד בר-אל, היה סוציולוג ויועץ ניהולי. במהלך מלחמת ששת הימים נפצע האב והפך לנכה. בין השנים 1982–1996 עבד כעיתונאי בנציגויות של רשתות חדשות אמריקאיות בישראל. החל משנת 1997 הוא מלמד בבצלאל ובמדרשה לאמנות. בין השנים 2003–2011 שימש כראש המחלקה לאמנות בבצלאל.
במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 יצר בר-אל ציורים קטני ממדים ובהם דימויים אקספרסיביים של חפצים ביתיים או כאלו המזוהים עם שולי העיר המודרנית. לעיתים אף השתמש ברדי-מייד, כגון חלקי ריהוט ישן, כמצע לציור. במהלך שנות ה-90 יצר בר-אל סדרה של עבודות העושות שימוש בשלטי דרכים כמצע לציור. החל משנות ה-2000 הוא מרבה ליצור ציור מופשט על גבי מצעים שונים, המנהלים דיאלוג עם האמנות המופשטת.
גמר גביע אופ"א 1995
גמר גביע אופ"א 1995 היה השלב שנעל את טורניר גביע אופ"א לעונת. הוא שוחק בשני מפגשים במתכונת בית-חוץ, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר היא פארמה האיטלקית, שגברה על בת ארצה יובנטוס בתוצאה 1–2 בסיכום שני המפגשים. הייתה זו המהדורה ה-24 של המפעל.
היה זה גמר גביע אופ"א הכל-איטלקי השלישי בתולדות המפעל. קדמו לו משחקי הגמר של 1990 (פיורנטינה - יובנטוס) ושל 1991 (אינטר - רומא). למעט איטליה, רק שתי מדינות נוספות שלחו שתי נציגות לגמר המפעל (אנגליה ב-1972, גרמניה המערבית ב-1980).
פארמה זכתה בתואר לראשונה בתולדותיה, בהופעתה הראשונה בגמר המפעל. היא הייתה לנציגה האיטלקית השלישית ברציפות שזוכה בתואר (אחרי יובנטוס ואינטר מילאנו), והקבוצה האיטלקית הרביעית בסך הכול שזוכה בתואר לפחות פעם אחת (אחרי יובנטוס, אינטר ונאפולי). בסך הכול הייתה זו הפעם השביעית שנציגה איטלקית זוכה בגביע אופ"א. עבור פארמה הייתה זו הופעה שלישית ברציפות בגמר אירופי, לאחר שבשתי העונות החולפות הופיעה בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע, ואף זכתה בתואר ב-1993. כמו כן, הייתה זו הפעם הראשונה בה פארמה פוגשת יריבה איטלקית במפעל אירופי בכיר, כאשר הפעם היחידה בה פגשה קבוצה איטלקית במסגרת אירופית הייתה ב-1993, אז זכתה בסופר קאפ האירופי לאחר ניצחון על מילאן. עבור יובנטוס הייתה זו הופעה רביעית בגמר המפעל, והיא הגיעה אליו עם מאזן מושלם בשלבי הגמר בהם השתתפה - שלוש זכיות בתואר בשלוש הופעות בגמר. זכייה בתואר הייתה שווה ליובנטוס זכייה בטרבל, לאחר שהבטיחה באותה העונה את זכייתה באליפות איטליה, וחודש לאחר מכן זכתה בקופה איטליה, לאחר ששוב פגשה לגמר כפול את פארמה, אך הפעם הצליחה לגבור עליה 0–3 בסיכום שני המפגשים.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב מיקום הליגה שלהן בעונת 1993/1994 בסרייה א'. פארמה סיימה את העונה במקום החמישי, ויובנטוס סיימה כסגנית האלופה, שש נקודות מעל פארמה ורק שלוש פחות מהאלופה מילאן.
במשחק הגמר הראשון באצטדיון אניו טרדיני בפארמה, גברה המארחת 0–1 על יובנטוס משער של דינו באג'ו בדקה החמישית. בגומלין, שנערך בסן סירו במילאנו (יובנטוס העתיקה את משחקי הבית שלה בשלב חצי הגמר ובגמר מסטאדיו דלה אלפי עקב מחלוקת עם בעליו של האצטדיון), עלתה יובנטוס ליתרון משער של ג'אנלוקה ויאלי בדקה ה-35, אך דינו באג'ו כבש פעם נוספת בדקה ה-53 וקבע שוויון 1-1 בסיום, ובסיכום שני המפגשים ניצחה פארמה 1–2 וזכתה בתואר.
פארמה
פארמה החלה את דרכה במפעל בסיבוב הראשון מול ויטסה ארנהם ההולנדית. במשחקה האירופי הראשון באותה העונה נכנעה פארמה 0–1 בחוץ משער של ההולנדי הבינלאומי האנס גילהאוס בפתיחת המחצית השנייה. בגומלין הביתי איזן ג'אנפרנקו זולה את הדו-קרב עם שער בדקה ה-24. כעשרים דקות לסיום השלים זולה צמד וקבע 0–2 ביתי לפארמה, שמעפילה לסיבוב השני עם 1–2 בסיכום.
בסיבוב השני פגשה פארמה את א.י.ק סולנה השוודית. המשחק הראשון בחוץ הסתיים בניצחונה של פארמה, 1-0 משער של מאסימו קריפה כרבע שעה לסיום. בגומלין הביתי קבע לורנצו מינוטי יתרון לפארמה כבר בדקה החמישית. כעשר דקות אחר כך השלים צמד מהיר וקבע את תוצאת הסיום, 2-0 לפארמה, 3-0 בסיכום שני המפגשים.
בשמינית הגמר המתין לפארמה מפגש כפול מול אתלטיק בילבאו ספרדית. במשחק הראשון באצטדיון סן ממס נכנעה פארמה 0–1 משער של חוסה אנחל סיגנדה עם פתיחת המחצית השנייה. בגומלין הביתי מחקה פארמה את יתרונה של בילבאו עם שערים של זולה ודינו באג'ו, שקבעו 0–2 בהפסקה. עם פתיחת המחצית השנייה השלים באג'ו צמד וקבע 0–3, אך כעבור מספר דקות צימק אוסקר ואלס את התוצאה. בדקה ה-64 קבע פרננדו קאוטו 4-1 לפארמה, אך כעבור עשר דקות צימק ז'ולן גררו את התוצאה, 4-2 לפארמה. בילבאו חסרה שער אחד כדי להעפיל בזכות חוק שערי חוץ, אך לא מצאה עוד את הרשת. 4-3 לפארמה בסיכום שני המפגשים, בדרך לרבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה פארמה את אודנזה בולדקלאב הדנית. במשחק הראשון בבית התקשתה פארמה למצוא את הרשת, עד שזכתה בפנדל עם פתיחת המחצית השנייה אותו תרגם זולה לשער הניצחון, 1-0 לפארמה בסיום. בגומלין לא נכבשו שערים, ופארמה העפילה עם ניצחון מינימלי של 0–1 בסיכום המפגשים.
בחצי הגמר המתינה לפארמה באייר לברקוזן הגרמנית. במשחק הראשון בחוץ קבע פאולו סרג'יו 1-0 ללברקוזן לאחר עשרים דקות. דינו באג'ו איזן עם פתיחת המחצית השנייה, וכעבור חמש דקות השלים פאוסטינו אספרייה את המהפך וקבע את תוצאת המשחק, 2-1 לפארמה. עם יתרון של שער אירחה פארמה את הגומלין, וכבר בדקה הרביעית העלה אספרייה את פארמה ליתרון. עשר דקות לתוך המחצית השנייה השלים אספרייה צמד, ובדקה ה-67 קבע זולה 0–3 לפארמה בדרך לגמר המפעל לראשונה בתולדותיה.
יובנטוס
יובנטוס פתחה את משחקיה בטורניר בסיבוב הראשון מול צסק"א סופיה הבולגרית. במשחק הראשון בסופיה העלה סרג'יו פוריני את יובנטוס ליתרון בדקה ה-35, אך פטר מיחטרסקי איזן דקה למחצית. בדקה השבעים השלים מילן רדוקאנוב מהפך מפתיע והעלה את המקומיים ליתרון 1–2. אלסנדרו דל פיירו איזן כעבור חמש דקות, אך בדקה ה-82 השלים מיחטרסקי צמד וקבע 2–3 מפתיע בסיום לצסק"א. לאחר המשחק מצאה אופ"א כי כובש הצמד מיחטרסקי שותף במשחק שלא כחוק, הפכה את התוצאה והעניקה ליובנטוס ניצחון טכני 0–3. הגומלין הפך לאחת מתצוגות היחיד המרשימות בתולדות הטורניר. פבריציו ראבנלי כבש את השער הראשון בדקה התשיעית וקבע את תוצאת המחצית. במחצית השנייה כבש ראבנלי בדקה ה-65, הוסיף שער נוסף ארבע דקות מאוחר יותר, את שערו הרביעי בדקה ה-81, ושתי דקות אחר כך השלים חמישייה אישית ונדירה, וקבע 0–5 ליובנטוס. מיחטרסקי צימק בדקה האחרונה, 5-1 ליובנטוס בסיום.
בסיבוב השני פגשה יובנטוס את מאריטימו הפורטוגלית, כשראבנלי ממשיך את כושר הכיבוש במוצלח שלו. במשחק הראשון בחוץ כבש את שער הניצחון בדקה ה-78 וקבע 0–1 ליובנטוס. בגומלין כבש ראבנלי צמד נוסף (34, 53), שהעלה את מאזנו לשמונה שערים בשלושה משחקים. פאולו אלווש רק צימק עשר דקות לסיום, 2-1 ליובנטוס במשחק ועם 1–3 בסיכום שני המפגשים, המשיכה הקבוצה לשמינית הגמר.
בשלב שמינית הגמר פגשה יובנטוס את אדמירה ואקר האוסטרית. המשחק הראשון נערך בעיר וינה, ובו עלתה יובנטוס ליתרון מהיר, משער של אנטוניו קונטה בדקה התשיעית. שבע דקות אחריו קבע רוברטו באג'ו 2-0, ולפני המחצית השלים צמד וקבע 0–3 ליובנטוס. עשר דקות בתוך המחצית השנייה כבש מיכאל בינדר את שערה המצמק של אדמירה, 3-1 בסיום. בגומלין הביתי קבע צ'ירו פרארה 1-0 ליובנטוס לאחר 17 דקות. אדמירה הצליחה לאזן כרבע שעה לסיום משער של גרד וימר, אך ג'אנלוקה ויאלי החזיר את היתרון ליובנטוס בדקה ה-86. 2-1 ליובנטוס בסיום, 5-2 בסיכום שני המפגשים.
ברבע הגמר הפגיש את יובנטוס מול איינטרכט פרנקפורט הגרמנית. במשחק הראשון בחוץ קבע ג'יאנקרלו מארוקי 1-0 ליובנטוס בדקה ה-37, אך יאן פורטוק איזן בדקה ה-74 וקבע את תוצאת הסיום, שוויון 1-1 שהעביר את ההכרעה לטורינו. במשחק הגומלין לא נכבשו שערים עד לדקה ה-77, אז התעוררה יובנטוס, ועלתה ליתרון משער של קונטה. עשר דקות אחריו כבש ראבנלי, ובדקה האחרונה קבע דל פיירו 0–3 ליובנטוס, שממשיכה לחצי הגמר עם 1–4 בסיכום המפגשים.
בשלב חצי הגמר פגשה יובנטוס את בורוסיה דורטמונד, נציגה גרמנית שנייה ברציפות. במשחקה הביתי של יובנטוס, שהועתק לסן סירו במילאנו בעקבות חילוקי דעות בין ההנהלה לבין בעליו של הסטאדיו דלה אלפי, הצליחה הקבוצה להפגין אופי רב כששבה פעמיים מפיגור. שטפן רויטר קבע 0–1 בדקה השמינית, אך רוברטו באג'ו איזן עשרים דקות לאחר מכן. בדקה ה-71 חזרה דורטמונד להוביל משער של אנדראס מולר, אך יורגן קולר איזן שתי דקות לסיום. דורטמונד לא הצליחה לאסוף ניצחון, אך יצאה עם שני שערי חוץ מהמפגש לקראת הגומלין. בגומלין העלה פוריני את יובנטוס ליתרון בדקה השישית, אך ארבע דקות לאחר מכן איזן ז'וליו סזאר והחזיר את היתרון בשערי החוץ לדורטמונד. בדקה ה-21 כבש רוברטו באג'ו את שער הניצחון של יובנטוס, 2-1 במשחק ועם 3–4 בסיכום, העפילה יובנטוס לגמר גביע אופ"א הרביעי בתולדותיה.
המשחק הראשון
במפגש הראשון באצטדיון אניו טרדיני, הציב מאמנה של פארמה, נביו סקלה, מערך של שלושה בלמים, עם שלושה שחקנים במרכז הקישור ושני חלוצים. מהבולטים בהרכב המארחת היו דינו באג'ו, שחקנה של יובנטוס לשעבר, שלושת הזרים פרננדו קאוטו, רוברטו סנסיני ופאוסטינו אספרייה, וכן ג'אנפרנקו זולה שפתח לצדו של אספרייה בחוד. מנגד, העלה מרצ'לו ליפי, מאמנה של יובנטוס, הרכב חסר, במיוחד עקב הרחקות בקו ההגנה של הקבוצה, כאשר שחקנים כגון צ'ירו פרארה ומורנו טוריצ'לי מושעים מההתמודדות. עם זאת, בחלק ההתקפי פתח ליפי בהרכב משופע כוכבים ובמערך של 4-3-3, אותו מעטרים, בין היתר, פאולו סוזה, דידייה דשאן ואנג'לו די ליוויו בקישור, ורוברטו באג'ו הקפטן שפתח בהתקפה מעט מאחורי פבריציו ראבנלי וג'אנלוקה ויאלי.
כבר בדקות הראשונות ניתן היה לראות את הקצב המהיר של שתי הקבוצות, אך גם את ההגנות המסודרות והקשוחות שהיו אופייניות לכדורגל האיטלקי בשנות התשעים. כבר בדקה החמישית מצאה פארמה ראשונה את הרשת, לאחר כדור עומק מסובב של זולה מצד שמאל אל כיוון צד ימין של הרחבה, כדור מסובב שעלה מעל לקו ההגנה ואליו הגיע ראשון דינו באג'ו. הקשר הקפיץ בנגיעה אחת והכניע בקלות את מיכאלאנג'לו רמפולה שיצא לכיוונו, 1-0 לפארמה כבר בדקה החמישית. שלוש דקות לאחר מכן נערך החילוף הראשון במשחק, כאשר כבר לאחר שמונה דקות נפגע אנטוניו בנאריבו ולא יכול היה להמשיך. רוברטו מוסי עלה במקומו. יובנטוס ניסתה להגיב והגיעה למצב טוב, לאחר שדשאן הכניס בכדור עומק את ויאלי בתוך הרחבה מצד שמאל, האחרון מסר למרכז הרחבה לראבנלי, שבעט בנגיעה סמוך לעמוד.
לפני פתיחת המחצית השנייה ערך ליפי חילוף ראשון, כאשר ויתר על הבלם מאסימו קאררה ובמקומו העלה את הקשר ג'יאנקרלו מארוקי. בפתיחת המחצית השנייה התקרבה פארמה לשער שני, אך נגיחה טובה של אספרייה נעצרה על קו השער על ידי רמפולה. מן העבר השני, יובנטוס החלה להשתלט על המשחק, לחצה לאחור את פארמה, אך התקשתה לעבור את קאוטו במשחק מצוין במרכז ההגנה, והשוער לוקה בוצ'י שהפגין יכולת גבוהה בין הקורות. יובנטוס התקרבה לשוויון עם בעיטת יעף של מארוקי מחוץ לרחבה, שנהדפה היטב על ידי בוצ'י. רוברט יארני הקשית כדור מעולה מצד שמאל אל כיוון תיבת החמש של פארמה, ויאלי בעט מהאוויר מקרוב ונעצר בתגובה מהירה של בוצ'י לקרן. יארני ניסה גם בבעיטה חופשית ממרחק אך הכדור העוצמתי החמיץ במעט את המסגרת.
בסיום, 1-0 לפארמה שמשיגה יתרון מינימלי לקראת הגומלין.
משחק הגומלין
שבועיים לאחר המשחק הראשון, נפגשו הקבוצות למפגש הגומלין בסן סירו. הייתה זו הפעם השנייה באותה העונה שיובנטוס מעתיקה את משחקה לאצטדיון במילאנו, אחרי משחקה הביתי בחצי גמר המפעל. ליפי שמר על אותו המערך, אך ביצע חמישה שינויים בהרכב, כאשר אל ההגנה שבו פרארה וטוריצ'לי שהיו מושעים במשחק הראשון, ואליהם הצטרף פוריני שנותר על הספסל באותו המשחק, במקומם של פוזי, קאררה וטקינארדי. בקישור, מארוקי החליף את דשאן המושעה, ובשער פתח אנג'לו פרוצי במקומו של רמפולה. מנגד, פארמה חיפשה לשמור על היתרון מהמשחק הביתי. בדומה לליפי, גם סקלה שמר על אותו המערך, אך ביצע שלושה שינויים בהרכב, כאשר פין, סנסיני ואפולוני המוצהבים פינו מקומם לסוסיץ', פיורה ומאסימו קריפה.
יובנטוס פתחה בקצב גבוה, מעודדת מדחיפתם של כ-80 אלף צופים בסן סירו. לאחר מספר הזדמנויות לפרוץ את קו ההגנה הקשוח של שחקני פארמה, שלח באג'ו את ויאלי בכדור מדויק למרכז הרחבה, ויאלי מסר שמאלה לראבנלי, שבעט חזק לפינה הקרובה והחוצה. מספר דקות לאחר מכן, שלח ראבנלי את באג'ו בצד שמאל של הרחבה בכדור גבוה. באג'ו גבר על השומר שלו והעביר רוחב אל תוך תיבת החמש, שם המתין ויאלי, שלא הצליח להכניע את בוצ'י, ניסה שוב בכדור חוזר והכדור הורחק רק מהקו על ידי קאוטו. פארמה חיפשה להגיב בהתקפות מתפרצות והייתה קרובה לאחר שאספרייה חטף כדור במרכז המגרש, ניצל את המהירות והטכניקה כדי לגבור על טוריצ'לי ולהעביר רוחב לפיורה, שניצב לבד מול השוער. פיורה שלח רגל מול רמפולה שיצא לעברו, אך לא הצליח להגיע לכדור ורק שפשף אותו, הגנת יובנטוס הרחיקה בקלות. בדקה ה-35 צלחו ניסיונותיה של יובנטוס, שעלתה ראשונה על לוח התוצאות. טוריצ'לי שלח כדור ארוך מחצי המגרש של קבוצתו עד לרחבה של פארמה. הכדור הכניע את כל קו ההגנה של פארמה והגיע אל ויאלי שהקדים את בנאריבנו וניצב בתוך הרחבה, נתן לכדור לקפוץ פעם אחת על הארץ, ומהאוויר שלח בעיטה חזקה לפינה הקרובה ומתחת למשקוף, בוצ'י נכנע ויובנטוס עלתה ליתרון 0–1, שמחק את יתרונה של פארמה מהמשחק הראשון. התוצאה נשמרה עד לסיום המחצית הראשונה.
סקלה ערך שינוי בודד בהפסקה, כשבנאריבו ירד ומוסי עלה במקומו. כבר בפתיחת המחצית השנייה הגיעה כל קבוצה למצב קורץ. תחילה פארמה, עם מוסי המחליף ששלח כדור לתוך הרחבה, רמפולה אגרף רע למרכז הרחבה, אך קריפה לא הצליח לנצל זאת כשבעט מהאוויר אל מעל למשקוף. מן העבר השני, התקפה מתפרצת של יובנטוס בהובלתו של רוברטו באג'ו, שמסר היטב לטוריצ'לי והשאיר אותו במצב של אחד-על-אחד מול בוצ'י בתוך הרחבה, אך יציאה טובה של בוצ'י מנעה מטוריצ'לי שער בטוח, כשהקשר בעט לגופו של השוער. בדקה ה-53 הגיע השוויון של פארמה, וכמו במשחק הראשון, דווקא הקשר האחורי דינו באג'ו היה חתום פעם נוספת על השער. מהלך קבוצתי נאה של פארמה, שהניעה את הכדור היטב בחילופי מסירות רבים, עד שאספרייה שלח את מוסי באגף ימין של הרחבה, מוסי הגיע עד לקו החוץ ושלח כדור גבוה שפגע בכתפו של פוריני, שינה כיוון והכניע את השוער ואת ההגנה, ודינו באג'ו דחק בראשו כשני מטרים מהשער החשוף, שוויון 1-1. יובנטוס החלה לתקוף ולחפש את שער היתרון, כאשר נדרשו לה שני שערים על מנת להבטיח את הזכייה בתואר. רוברטו באג'ו שלח כדור גבוה אל תיבת החמש, אך למרות נוכחות גבוהה של שחקני יובנטוס ברחבה, הכדור חלף על פני כולם ויצא לכדור שוער. הרוחות הלוהטות במפגש הובילו למפגש פיזי מכוער בין סוסיץ' מפארמה לבין ויאלי מיובנטוס. האחרון התנהל עם הכדור באגף הימני, לפני שסוסיץ' ירד לתיקול חזק והוריד את החלוץ אל הקרקע. בזמן שהשניים על הקרקע, דרך ויאלי בעוצמה על חזהו של סוסיץ', וקטטה התפתחה על כר הדשא. למזלם של השניים, בחר שופט המשחק שלא לשלוף לעברם כרטיס. דקות ספורות עברו, ויובנטוס כבר חגגה שער שני, לפני שהקוון הניף דגל לנבדל והשער נפסל. באג'ו הפעלתן פרץ באגף ימין והעביר מסירה לטוריצ'לי על סף הרחבה, הקשר בעט שטוח כדור שהוסט על ידי ויאלי וחדר לרשת. בזמן הבעיטה של טוריצ'לי ניצב ויאלי בעמדת נבדל, ולכן ההחלטה לפסול את השער הייתה נכונה.
בסיום, שוויון 1-1 בסן סירו, ובסיכום שני המפגשים 1–2 לפארמה, שמניפה לראשונה בתולדותיה את גביע אופ"א.
אוד איזאקסן וילוך
אוד איזאקסון וילוך (בנורווגית: Odd Isaachsen Willoch; 26 בפברואר 1885 – 9 באפריל 1940) היה קצין ימי נורווגי אשר נהרג במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
וילוך נולד בלרוויק ב-26 בפברואר 1885. הוא היה בנם של איינר וילוך ואנה איזאקסן. משפחת איזאקסן הייתה משפחה מוכרת ומשפיעה בנורווגיה. סבו היה הפוליטיקאי איזאק איזאקסן, דודו היה הצייר אולף איזאקסן, ובני דודיו היו המדען הוקון איזאקסן והפיזיקאי דניאל איזאקסן. מצד אביו הוא היה בן דודו של הצייר הרמן וילוך. בין אחייניו נמנו המשפטן אריק וילוך והפוליטיקאי קארה וילוך - לימים ראש ממשלת נורווגיה.
וילוך הוצב עם ספינתו ליד חופי העיר נרוויק - עיר אסטרטגית אשר הן גרמניה הנאצית והן בריטניה זממו להשתלט עליה. ב-9 באפריל 1940, פלשו הגרמנים לנורווגיה, וכוח של עשר משחתות גרמניות נע לעבר נרוויק. וילוך ירה יריית אזהרה לעבר הגרמנים, אולם הגרמנים ביקשו לשלוח נציג להידברות. וילוך אפשר לנציג גרמני לעלות על ספינתו, וזה האחרון הצהיר שהגרמנים באים לנורווגיה כידידים, אולם על הנורווגים להסגיר את ספינותיהם. וילוך פנה אל מפקדו הישיר פר אסקים, אשר הוצב על סיפון HNoMS נורגה. אסקים הורה לווילוך לפתוח באש, אולם עוד לפני שווילוך הספיק לעשות זאת, ירו המשחתות הגרמניות והטביעו את ה"איידלסוולד". מתוך 183 אנשי הצוות של הספינה, 175 נהרגו, כולל וילוך עצמו.
חיים אישיים
ב-1911 התחתן וילוך עם מארי כריסטין ("מאג'ה") פוס. הם התגוררו בהורטן והיו להם שלושה ילדים. אחד מבניהם היה איש העסקים פין וילוך, אשר היה אביה של הפוליטיקאית אינגריד וילוך.
תקרית חוואנגגוטון
תקרית חְװַאנְגּגּוּטוּן (מנדרינית: 皇姑屯事件) אירעה בשן-יאנג ב-4 ביוני 1928 והייתה התנקשות פוליטית באיל המלחמה של מנצ'וריה (צפון-מזרח סין), גָ'אנְג דְזְווֹ-לין. ההתנקשות הוצאה לפועל בהוראת קצינים ראקציונרים באימפריה היפנית שפעלו על דעת עצמם מחשש לאיחוד כוחות בין ג'אנג וצִ'יאַנְג קַאי-שֵׁק, מנהיג מפלגת הקְווֹמִינְטַנג שפעלה לאחד את סין ובכך להוריד מהשפעתה של האימפריה היפנית בצפון-מזרח סין.
רקע
מאז מותו של נשיא הרפובליקה הסינית, יואן שה-קאי בשנת 1916, הרפובליקה הסינית נכנסה לתוך תקופת המצביאים, במסגרתה סין פוצלה בין אנשי צבא ומנהיגים אזוריים אשר נלחמו בשכניהם לכוח והשפעה. הממשלה הריכוזית לא הייתה קיימת ובבירה בייג'ינג ישבה ממשלת בייאנג, שאמנם נוהלה כממשלה הרשמית של הרפובליקה דה יורה, אך הייתה חסרת כל סמכות בפועל וניתנה לחסדי איל המלחמה ששלט בשטחי הבירה בכל תקופה. בדרום סין, במחוז גואנגדונג, אבי הרפובליקה הסינית, סון יאט-סן הקים והסדיר את תורתה של המפלגה הלאומית (קוומינטנג) אשר פעלה לאיחוד כל סין.
בשנת 1925 נפטר סון יאט-סן מסרטן ויורשו, צ'יאנג קאי שק החל לתכנן את המשלחת הצפונית, מסע צבאי לאיחוד מרכז וצפון סין תחת ממשלה ריכוזית אחידה. שטחי המצביאים היו מחולקים בין קליקות, הגדולות שבהם היו קליקת זילי תחת קאו קון, קליקת אנחווי תחת דואן צ'ירוי וקליקת פנג, תחת ג'אנג דזוו-לין אשר שלט על כל צפון מזרח סין (מנצ'וריה) ומעבר. עם התקדמות כוחותיו של הקוומינטנג ונפילת קליקת אנחווי, קליקת פנג כבשה את בייג'ינג וג'אנג דזוו-לין הפך בפועל לנשיא הרפובליקה הסינית. מאבקו של ג'אנג בעליית כוחות הקוומינטנג לא צלח ובמאי 1928 התקרבו כוחות צבא הקוומינטנג לבייג'ינג.
לקליקת פנג היו קשרים חזקים עם האימפריה היפנית, אשר צרכה את משאבי הטבע של מנצ'וריה בעזרת סחר. חלק מצבאו של ג'אנג בקליקת פנג הורכב מצבא קוואנטונג, זרוע של הצבא הקיסרי היפני. עם היחלשות כוחותיו של ג'אנג ושל קליקת פנג עלה החשש בממשל היפני ובהנהגה הצבאית היפנית שג'אנג יגיע להסדר עם ממשלת הקוומינטנג של צ'יאנג ויעביר את מנצ'וריה לחזקת הקוומינטנג. מפקד מרכזי בחיל המודיעין היפני, קנג'י דויהארה, הביע תמיכה ברעיון ההתנקשות בג'אנג במטרה למנוע את סיפוח מנצ'וריה אל שאר סין תחת ממשל הקוומינטנג.
התקרית
המתנקשים היו קצינים בצבא קוואנטונג. על רשלנותו ואי יכולתו, ראש ממשלת יפן, טנאקה גיאיצ'י, פוטר בידי הוראת קיסר יפן הירוהיטו. פעילים פנימיים ביפן ומנצ'וריה פעלו להשתיק את המאורע ובסופו של דבר, על אף שמספר קצינים פוטרו, הקולונל קומוטו דאיסקו, מראשי התוכנית להתנקשות, לא הועמד לדין וקצינים רדיקלים וראקציונרים רבים בצבא הפנימו שאי-ציות למשטר הדמוקרטי ששנאו משתלם. קנג'י דויהארה הואשם רק לאחר כניעת האימפריה היפנית בסוף מלחמת העולם השנייה, בפשעי מלחמה בעת הועמד אל מול בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק והוצא להורג בתלייה.
בנו של ג'אנג, ג'אנג סואה-ליאנג, ירש את אביו והסדיר, נגד כל פעולות היפנים, את יחסיו עם הקוומינטנג לאיחוד מנצ'וריה בסין הלאומית. שלוש שנים מאוחר יותר, ראקציונרים בצבא היפני ביימו את תקרית מוקדן, אשר שירתה כתירוץ למען הפלישה היפנית למנצ'וריה, אשר הביאה להפיכת מנצ'וריה למדינת חסות יפנית בשם מנצ'וקוו אשר השפיעה רבות על יחסי יפן וסין הלאומית אשר לבסוף התפרקו לגמרי בתחילת מלחמת סין–יפן השנייה בשנת 1937.
מאטטלקה
מאטטלקה (בהונגרית: Mátételke) הוא כפר בנפת באצ'אלמאש שבמחוז באץ'-קישקון בדרום מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה, גם במאטטלקה אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 734 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 491 תושבים.
יהודי מאטטלקה
יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. יהודים מהכפר נרצחו במהלך שואת יהודי הונגריה.
בתיה סבירסקי מלול
בתיה סבירסקי מלול (נולדה ב-1957) היא מייסדת ואוצרת סימפוזיון האדריכליות הבינלאומי, אדריכלית ומרצה ישראלית.
קורות חיים
נולדה בשם באטה סבירסקי בשנת 1957 בלודז', פולין.
בגיל 18 החלה את לימודי העתודה בטכניון, אותם סיימה בהצטיינות.
בשנת 1980 סיימה בתיה את לימודי התואר הראשון והמשיכה ללימודי המאסטר שלה בנושא שיקום פליטים אשר כללו השתלמות באוקספורד, אנגליה. לאחר לימודיה עבדה אצל אדר' דוד ינאי ולאחר מכן פתחה את משרד האדריכלים בראשותה "באה אדריכלים ובוני ערים".
במהלך השנים לימדה בתיה בטכניון (1980-1985), במכון הטכנולוגי בחולון (1992-1995), באקדמיה לאומנות ועיצוב בצלאל (1998-2000) ובמכללת שנקר במחלקה לעיצוב פנים (2006-2010).
לאורך השנים מילאה תפקידים שונים בהתאחדות האדריכלים ובוני ערים בישראל ונכון לשנת 2020 משמשת כיו"ר סניף תל אביב והמרכז וכמו כן חברת ועדת כספים של ההתאחדות.
סימפוזיון האדריכליות הבינלאומי
לאחר השתתפות בתערוכה זו, ייסדה והחלה לתפקד כאוצרת של הסימפוזיון האדריכליות הבינלאומי אשר מתקיים מדי שנה בחולון במסגרת פסטיבל "אישה", בו משתתפות אורחות מעולם האדריכלות מהארץ ומהעולם.
בין המשתתפות הבולטות - האדריכלית ההולנדית וינקה דובלדם (Winka Dubbeldam), האדריכלית הצרפתית מנואל גורטרנד (Manuelle Gautrand), האדריכלית הסינית פרופ' ליאו ג'יאן, האדריכלית ההודית שימול ג'ברי קאדרי (Shimul Javeri Kadri) והאדריכליות האמריקאיות אליזבת דילר (Elizabeth Diller) וג'יני גאנג.
אדריכלות
בשנת 1977, בעודה סטודנטית, החלה בתיה לעבוד במשרד ת.א.מ בע"מ בניהולו של אדר' דוד ינאי עד לשנת 1982.
בשנת 1985 הקימה בחולון את המשרד "באה אדריכלים ובוני ערים" אשר צבר ניסיון רב בתכנון של מבני תרבות וחינוך ברחבי הארץ.
בשנת 2005 הציגה בתיה את פרויקט קריית החינוך ע"ש יצחק רבין בתכנון משרדה בביאנלה הישראלית ה 5 לאדריכלות.
פרויקטים בולטים
בין היתר השתתפה בתחרויות רבות, ביניהן - חידוש כיכר רבין, מקום ראשון ושני בפרויקט מתחם התרבות באור עקיבא, עלייה לשלב סופי בתכנון היכל התרבות בשדרות , מקום שני בתחרות לתכנון קמפוס שנקר ומקום ראשון בתחרות לחידוש כיכר מגדיאל.
שכונת אל אוועדה
לאחר סיום כתיבת עבודת המגיסטר, קיבלה בתיה פנייה מהמנהל האזרחי על מנת שתסייע בתכנון שיקום מחנות הפליטים ברצועת עזה. בתיה חברה אל פרופ' בריטי ומהנדסים פלסטיניים מעזה ויחד הקימו חברה משותפת לתכנון פרויקט מגורים גדול של 4,000 יחידות דיור בצפון רצועת עזה, אשר היה פרויקט הדגל. עם נפילת הסכם אוסלו - הופסקה הפעילות.
דגל האנושות
דגל האנושות או דגל כדור הארץ הוא דגל שנועד לייצג את כדור הארץ, האנושות וממשלה עולמית.
ברבות השנים הוצעו מספר דגלים לייצוג על ידי מעצבים שונים.
הצעות לדגלים
ג'ון מקקוניל, פעיל שלום, עיצב דגל בשנת 1970 בהשראת תצלום כדור הארץ המפורסם The Blue Marble.
בשנת 1970 הציע ג'יימס וו. קאדל, חקלאי מהומר, אילינוי, את הגרסה שלו לדגל כדור הארץ. הדגל מורכב מעיגול כחול המייצג את כדור הארץ, ממוקם במרכז הדגל; עיגול צהוב, המייצג את השמש, ממוקם בצד שמאל של המפה; עיגול לבן קטן, המייצג את הירח, ממוקם בפינה הימנית התחתונה של הדגל. רקע הדגל שחור.
אחד הדגלים המוכרים עוצב על ידי המעצב השוודי אוסקר פרנפלדט בשנת 2015.
לטענתו, אמור לשמש כדגל הרשמי של כוכב הלכת ארץ בעתיד. בנוסף, פרנפלט רואה בדגל סיבה לאחדות המין האנושי בדרך לחלל. החזון של יוצרי הדגל ומפיציו הוא לשגר חללית למאדים שבה יונף דגל האנושות כולה ולא דגל לאומי, וזה יהיה סימן לאחדות אנושית. פרנפלדט אמר כי "במסעות הנוכחיים לחלל החיצון משתמשים בדגלים של לאומים שונים בהתאם למדינה שמממנת את המראה. עם זאת, הנוסעים בחלל הם לא רק נציגים של מדינותיהם. הם נציגים של כדור הארץ".
עיצוב הדגל נועד לשמש מעיין 'תרכיז' של כל מה שיש בכדור הארץ. הדגל כחול כמי האוקיינוסים ובו שבעה עיגולים המסמנים כל אחד את אחת היבשות. העיגולים יוצרים יחדיו צורה של פרח, שלטענת פרנפלדט הוא סמל החיים על הכוכב. סוכנות החלל הישראלית SpaceIL ציינה את הדגל כאחד מהמתחרים הבולטים במרוץ הדגלים שיונפו במאדים. הדגל הונף ב על ידי משלחת של תומכי הדגל.
מדע בדיוני
הדגל שלו, מכיל שלושה עשר פסים אופקיים, לסירוגין בין אדום ללבן, עם אזור כחול בפינה השמאלית העליונה, המכיל גלובוס, כאשר אמריקה מתוארת באופן בולט במרכז. בהשראת דגל ארצות הברית. הדגל הופיע לראשונה בפרק 12 של העונה הראשונה "כאשר חייזרים תוקפים", והופיע באופן בולט בפרק 5 בעונה הרביעית "טעם של חופש".
אלכסיי סורוקין
אלכסיי לאונידוביץ' סורוקין (נולד ב-5 באפריל 1972 במוסקבה) הוא מדינאי ומנהל ספורט, כיהן כמנכ"ל הוועדה המארגנת של גביע העולם בכדורגל "רוסיה-2018".
ביוגרפיה
בשנת 1994 הוא סיים לימודיו באוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לימודי בלשנות ומיד לאחר מכן התקבל לעבוד במשרד החוץ של הפדרציה הרוסית, שם הוא עבד עד שנת 2000.
בשנת 2002 הוא סיים את לימודי האקדמיה הדיפלומטית של משרד החוץ (בפקולטה למשפט בינלאומי). באפריל 2004 הוא מונה לתפקיד סגן יושב ראש הוועדה (מאוחר יותר מחלקה) לתרבות גוף וספורט של עיריית מוסקבה. תפקיד שמילא עד אוגוסט 2008.
בשל תרומתו האישית להכנות לקראת אירוח גמר ליגת האלופות במוסקבה ב-18 ביולי 2008 אלכסיי סורוקין קיבל תודות והוקרה רבה מראש העיר. ב-23 ביולי 2008 הוועד המנהל של התאחדות הכדורגל הרוסית מינתה את סורוקין לתפקיד מנכ"ל ההתאחדות. הוא ניהל את עבודת וועדת "רוסיה-2018", אשר הגישה את ההצעה לאירוח אליפות העולם בכדורגל ברוסיה בשנת 2018; הוא אף נטל חלק במצגת הסופית של רוסיה שהוצגה בציריך ב-2 בדצמבר 2010. ב-30 דצמבר אותה שנה הוא עזב את ההתאחדות לכדורגל ומונה לעמוד בראש הוועדה המארגנת של גביע העולם בכדורגל "רוסיה-2018". בספטמבר 2017 נבחר כחבר במועצת פיפ"א מטעם אופ"א.
בדצמבר 2018 עבר למגזר הפרטי והוא עובד בבנק ונשאקונומבנק.
ג'יין פוסטר
ג'יין פוסטר (באנגלית: Jane Foster) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברת הקומיקס תור ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Journey into Mystery #84 מספטמבר 1962, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
ג'יין פוסטר היא רופאה במקצועה, שהחלה את קריירת הרפואה שלה בעבודה לצד דוקטור דונלד בלייק, האלטר אגו האנושי של האל האסגארדי תור. היא הייתה שותפה להרפתקאותיו השונות של תור, והותקפה בכמה הזדמנויות על ידי אויביו, ביניהם נבלי-העל לוקי ומיסטר הייד. השניים פיתחו זה כלפי זו רגשות, אך אודין עמד בדרכם ומנע מזוגיות זו להתממש. לאחר כמה שנות אזרחות "פשוטות", ג'יין חלתה בסרטן סופני. לאחר שתור הפך ללא ראוי לנשיאת המיולניר (בעקבות אירועי "החטא הקדמון"), היא הניפה את הפטיש והפכה לתור החדשה למשך זמן מה. לאחר מלחמת הממלכות, היא נטלה את זהותה של ולקיריה.
את דמותה של ג'יין פוסטר בסרטי היקום הקולנועי של מארוול "תור", "תור: העולם האפל" ו"תור: אהבה ורעם" מגלמת השחקנית נטלי פורטמן.
שותפה בהרפתקאותיו של תור
ג'יין פוסטר נולדה כבת יחידה לזוג הורים ממעמד הביניים. אימה נפטרה ממחלת הסרטן כשהיא הייתה בת תשע, והיא נותרה לגדול לבד עם אביה. הוא עבד בשתי עבודות על מנת לממן את לימודי הרפואה של ג'יין, והעניק לה ילדות טובה על אף הקשיים הרבים שנעמדו בפניו. עם זאת, גופו הותש והוא נפטר מהתקף לב. ג'יין סיימה בסופו של דבר לימודי סיעוד בהצטיינות, והיא נשכרה על ידי דוקטור דונלד בלייק כאחות. בלייק, רופא נכה, היה למעשה האלטר אגו האנושי של האל ונסיך אסגארד תור, אך זהות זו נשמרה בסתר.
הרפתקתם הראשונה של ג'יין ובלייק יחד הייתה במשלחת סיוע הומניטרי שנשלחה למדינת סן דיאבלו שבדרום אמריקה, שם סיעות קומוניסטיות ודמוקרטיות נלחמו זו בזו. המצביא הדיקטטור סנטיאגו ריברה שלח מטוסי קרב להפציץ את הספינה שהובילה את המשלחת, אך בלייק הפך לתור והשמיד אותם. בשדה הקרב, חיילים קומוניסטים תקפו את הצוות הרפואי וחטפו את ג'יין. תור הציל אותה והביס את התוקפים, ואף הצליח להכריע את הקרב ולהשיג שלום במדינה. ג'יין נמשכה לתור והתאהבה בו (מבלי לדעת את זהותו), בעוד בלייק התאהב בג'יין בצורתו האנושית. תור, שניסה לפתח חיים אנושיים ולהתנתק מפעולותיו כגיבור-על, תהה אם ג'יין תאהב אי פעם אדם "רגיל" כמוהו, היות שהיא הביעה עניין הולך וגובר בתור שהציל אותה מנבלי-על שונים בעוד כמה הזדמנויות.
לאחר ניסיונות שכנוע חוזרים ונשנים, אודין הסכים לתור לכך שתור יחשוף את זהותו בפני ג'יין ויתוודה על אהבתו אליה בתנאי שהיא תוכיח אומץ. אז, הוא יתיר לשניים לנהל זוגיות ואף להינשא וכן יעניק לה חיי נצח. עם זאת, בדיוק לאחר מכן ג'יין נאלצה לשתף פעולה עם נבל-העל מיסטר הייד על מנת להציל את בלייק שנחטף ונקשר לפצצה. על אף שהיא עשתה זאת בתמימות מוחלטת מבלי לדעת על יכולותיו העל-אנושיות של אהובה, אודין ראה בכך בגידה בבנו. הוא הגיע לכדור הארץ, ובזעם הוא הודיע לתור כי הוא חוזר בו מהצעתו. עם זאת, אודין לא התכחש לרגשותיו של בנו והוא הציל את חייה של ג'יין לאחר שהיא נפצעה באורח אנוש כתוצאה מקרב של תור עם מיסטר הייד וקוברה.
אחרי הרפתקאות נוספות עם ג'יין, שהעמיקו את אהבתה אל בלייק ואל תור בו זמנית, תור החליט להמרות את פיו של אביו וחשף בפניה את זהותו. השניים התוודו על אהבתם זה אל זו, ותור לקח אותה אל אסגארד. בלית ברירה, אודין הסכים לנישואי השניים - אם כי אך ורק בתנאי שג'יין תוכיח את יכולתה לתפקד כאלה אסגארדית. הוענקו לה באופן זמני כוחות על-אנושיים, אך בלבולה ומבוכתה הכשילו אותה ב"מבחן" זה. אודין אסר על תור לפגוש בג'יין, והיא נשלחה בחזרה לכדור הארץ ללא כל זיכרונותיה המשותפים עם תור ובלייק. בעוד תור חידש את קשרו הרומנטי מן העבר עם הלוחמת סיף, ג'יין החלה לנהל מערכת יחסים עם רופא בשם קית' קינקייד.
התמזגות עם סיף, חיים אזרחיים
לאחר כמה שנים של נתק, פוסטר קראה בהזייתה לתור כשחלתה והייתה על סף מוות. סיף, שהבחינה כי לתור עדיין יש רגשות כלפי ג'יין, גנבה את מטה הרונות הקסום של זקן היקום קאמו ת'ארן, והיא השתמשה בו כדי להחדיר בג'יין את כוח החיים שלה ובכך להציל אותה. בעוד ג'יין התאוששה, סיף נעלמה מבלי להשאיר עקבות. זיכרונותיה של ג'יין התעוררו במוחה, והקשר בינה לבין תור התחדש. היא גילתה כי גופה ניחן ביכולות על-אנושיות, והיא אף הצליחה להביס לבדה את מלך הטרולים גיירודור. עם כוחותיה, ג'יין החלה להתלוות אל תור במסעותיו השונים. את רוח הלחימה של ג'יין וחיבתה החדשה להרפתקאות, תור ייחס לכוח החיים של סיף שנספג בגופה.