cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מקדש קום אומבו
היסטוריה
המקדש נבנה בתחילת ימי שלטונו של המלך תלמי השישי שמלך בין השנים 145-186 לפנה"ס. המקדש נבנה על שרידי מקדש קדום קטן הרבה יותר. הכתובת העתיקה ביותר המכירה את המקדש מתוארכת לתקופת הביניים הראשונה המאות ה-22 וה-21 לפנה"ס, תקופת שושלות 7–11. באתר נמצאו גם שברים אדריכליים עם כרטושים שנשאו את שמו של אמנחותפ הראשון שמלך בין השנים 1546–1526 לפנה"ס, ושל תחותמס השלישי 1426-1490 לפנה"ס (תיארוכים על פי כרונולוגיה תיכונה), שניהם מכלי השושלת ה-18. השם הראשון של מלך הלניסטי המוזכר באתר הוא שמו של תלמי השישי והאחרון הוא של תלמי השלושה עשר (51–47 לפנה"ס). למקדש הוספו תוספות על ידי מלכים תלמיים נוספים בעיקר המלך תלמי השלושה עשר שבנה את חלקו הפנימי והחיצוני של ההיפוסטיל. בתקופה התלמיית היה האזור של קום אומבו מרכזו של הנום טה-סתי (Ta-seti). הבנייה במקדש נמשכה גם בתקופה הרומית, חלק מהשיקול של הרומאים להמשיך ולבנות את המקדש היה גם השיקול האסטרטגי, המקדש שלט על דרך המסחר שהובילה לנוביה.
חורבותיו של המקדש נקברו במשך השנים מתחת לחול, הם נחשפו ושוחזרו בשנת 1893 על ידי ז'אק דה מורגן (Jacques de Morgan) ארכאולוג וגאולוג צרפתי. כל המבנים בחלקו הדרומי נוקו מפסולת שהצטברה במהלך השנים.
חלק גדול ממבני המקדש נהרס על ידי הנילוס ורעידות אדמה. בשלב מאוחר שימשו אבני המקדש בשימוש משני למבנים אחרים. חלק מתבליטי המקדש הושחתו על ידי הקופטים שהשתמשו במקדש ככנסייה.
אתר המקדש הוא אתר תיירות ידוע במצרים המודרנית. ביקור במקדש הוא חלק בלתי נפרד מהפלגות התיירות על הנילוס. מזח ספינות השייט שוכן כ-70 מטר ממערב למקדש.
באזור שבו שכן המקדש התגלו 300 מומיות של תניני היאור, כמה מהם מוצגים במוזיאון תניני היאור.
בשנת 2003 הוכרז המבנה כאתר מורשת עולמית כאחד מסדרה של מקדשים שהוגדרו המקדשים הפרעוניים במצרים העלינה מהתקופה התלמיית והרומית. המקדשים האחרים הם מקדש דנדרה, מקדש אדפו ומקדש איסנא.
מבנה המקדש
ייחודו של המבנה הוא בעיצובו הכפול זאת בניגוד לרוב מבני הדת מצריים עתיקים אחרים המקדש שימש לסגידה לשני אלים נפרדים. במקדש נבנו שתי חצרות, שני אולמות, שני מקדשים וחדרים כפולים לשתי סדרות של אלים. חלקו הדרומי של המקדש הוקדש לאל התנין סובק אל הפריון ויוצר העולם יחד עם חתחור וח'ונסו. חלקו הצפוני של המקדש הוקדש לאל הבז הורהורוס (Haroeris) שהוא האל הורוס המבוגר, יחד עם האלה האחות Tasenetnofret שהיא התגלמות מיוחדת של האלה חתחור, וכן ל-Panebtawy (אדון שתי הארצות). המקדש אינו מקדש טיפוסי, הוא סימטרי לחלוטין לאורך הציר הראשי.
בקיר האחורי של המקדש בצידו הפנימי חקוקות סצנות המתארות כלי ניתוח. תיאורים אלה נחשבים כתיאורים הראשונים של מכשירים כלי ניתוח רפואיים, לרבות אזמלים, מגרדים, מלקחיים, מרחיב, מספריים, מרשמים ובקבוקים המכילים תרופות המתוארכים לתקופה הרומית במצרים. בנוסף מוצגות בסצנות שתי אלות היושבות על כיסאות לידה.
את שני המקדשים תוחם מסביב קיר שצלעו האחד באורך 96 מטר והצלע השנייה 50.9 מטר. הקיר תוחם מסביב את המקדש ואת חצר העמודים. הכניסה למתחם נעשית לתוך חצר קדמית דרך שער כפול. חזיתו של המקדש הוא לכיוון הנילוס. בהמשך לחצר נמצא פורטיקו הכולל שלוש שורות של עמודים הכוללים חמישה עמודים בגובה 12 מטר בכל שורה. לאחריו שלושה אולמות פנימיים, הראשון אולם עמודים הכולל שתי שורות של עמודים ובכל שורה חמישה עמודים. לאחריו עוד שני אולמות. בהמשך בחלקו הצפון מזרחי של המקדש נמצאות שתי קפלות האחת לאל סובק והשנייה להורוס. בצדי האולמות הפנימיים נמצאים שבעה חדרים. שלושה בחלק המזרחי של המקדש וארבעה בחלק המערבי. בנוסף כולל המקדש חדרי מבוא וחדרים קטנים ששימשו למטרות שונות.
הקפלה המוקדשת לאל סובק בנויה בסגנון רומי מהמאה ה-3 לספירה. הדיוקן של הקיסר קרקלה מופיע על גבי שני העמודים השולטים על הכניסה לקפלה. בתוך הקפלה מופיעים תיאורים רבים של האח סובק שהיה נערץ על ידי מצרים רבים בתקופות התלמים והרומיות.
נילומטר
בחלקו הצפוני-מערבי של מתחם המקדש נמצא מבנה מעוגל עם באר גלילית עמוקה, ששימש כנילומטר. מבנה זה ששימש במצרים העתיקה למדידת ניקיון הנילוס וגובה פני המים בתקופת ההצפות השנתית. הנילומטר נבנה בתקופה הרומית והיה מחובר לבאר מים קטנה יותר.
יהלי סוקולובסקי
נכון לאפריל 2022, מדורג במקום ה-72 בישראל, ובמקום השני באירופה והרביעי בעולם עד גיל 15, לפי מד כושר.
ביוגרפיה
נולד בקריית אונו - בה הוא גדל ומתגורר עד היום - לאילנית ורן סוקולובסקי, ילידי ישראל, בעלי משרד רואי חשבון. ליהלי אחות גדולה, שרי, סטודנטית להנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב.
החל לשחק שחמט בגיל 5 במועדון קריית אונו בהדרכתה של אירנה לן ובהמשך התאמן אצל אמן בינלאומי איליה בוטויניק.
מאמניו, נכון ל-2021 הם: אמן בינלאומי עידו בן-ארצי (החל מ-2015) ורבי אמנים ניצן שטיינברג ואלון גרינפלד, אלוף ישראל בשנים 1984 ו-2018 (השניים האחרונים החל מ-2018).
בשנת 2020 קיבל דרגת אמן פיד"ה. בנובמבר באותה שנה, הגיע לשיא מד הכושר שלו, ודורג במקום השלישי בעולם והראשון באירופה עד גיל 15 לפי מד כושר.
יהלי סוקולובסקי הוא שחקן מועדון באר שבע ובשנת 2021 צפוי לייצג את המועדון בליגה הלאומית.
IronPort
איירון פורט (באנגלית: Iron Port) הייתה חברת אבטחת מידע אמריקאית, שעסקה בפיתוח תוכנה להגנה מפני איומים אפליקטיבים, אבטחת תיבות ולחימה בדואר זבל אלקטרוני.
החברה נוסדה על ידי סקוט וייס (Scott Weiss) וסקוט בניסטר (Scott Banister) בחודש דצמבר 2000 תחת השם IronPort AntiSpam.
משרדיה הראשיים נמצאים בעיר סן ברונו, סן פרנסיסקו, ארצות הברית.
בתאריך 24 בנובמבר 2003 דיווחה IronPort על רכישת חברת SpamCop המתמחה בסינון תכנים.
בתאריך 4 בינואר 2007, נרכשה החברה על ידי סיסקו מערכות תמורת 830 מיליון דולר.
הליך הרכישה הסתיים בתאריך 25 ביוני 2007 וכיום הפכה החברה להיות חלק מהחטיבה העסקית של מיזם SensorBase, שירות המאפשר בניית פרופיל סיכון לפי כתובת IP.
Strip No More
Strip No More (בעברית: לא להתפשט יותר) הוא סינגל של הלהקה הדנית לוקאס גרהאם, העוסק בחשפנית שהפסיקה לעסוק בחשפנות. השיר יצא לאור כהורדה דיגיטלית ב-16 ביוני 2015 על ידי חברת התקליטים Then We Take the World. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הדני. את השיר כתבו לוקאס פורקאמר, כריסטורפר סטיבן בראון, סבסטיאן פוג, סטפן פורסט, מורטן ריסטורפ, מגנוס לארסון, ברנדון או'ברייאנט ביל ומארק פאלגרן.
קליפ
וידאו קליפ לשיר יצא ב-16 במרץ 2017. נכון לנובמבר 2020, הקליפ צבר למעלה מ-13 מיליון צפיות ביוטיוב.
אנדרו וות'רול
אנדרו ג'יימס וות'רול (6 באפריל 1963 - 17 בפברואר 2020) היה מוזיקאי, דיג'יי, מפיק ורמיקסר אנגלי. וות'רול היה דמות מפתח בתנועת האסיד האוס באנגליה של סוף שנות ה-80, והפיק רמיקסים לאמנים רבים כמו ניו אורדר, ביורק, The Orb, האפי מאנדייז, The Future Sound of London ומיי באלדי ולנטיין.
עבודת ההפקה שלו באלבום "Screamadelica" של להקת פריימל סקרים, ששילב הארד רוק, האוס ורייב, עזרה לתקליט לזכות בפרס מרקורי למוזיקה הראשון אי פעם בשנת 1992 ולהפוך לאחד האלבומים המפורסמים ביותר של שנות ה-90.
ביוגרפיה
אנדרו ג'יימס וות'רול נולד ב-6 באפריל 1963 בווינדזור, ברקשייר, בדרום מזרח אנגליה. בנעוריו נהג ללכת למסיבות Fאנק וסול, ולמסיבות דיסקו. לאחר שסיים תיכון עזב את הבית בגיל 18 ועבד במגוון עבודות כולל באתרי בנייה, כעוזר נגר ובהובלת רהיטים.
בסוף שנות ה-80 עבר ללונדון. בזכות אוסף התקליטים והידע המוזיקלי הנרחב שלו הוא הוזמן לתקלט במסיבות, בעיקר נורת'רן סול ואינדי. וות'רול התחיל לכתוב כעיתונאי מוזיקה עצמאי (בשמו וגם בשם העט "אודרי ווית'רספון"). יחד עם טרי פארלי, סיימון אקל וסטיב מייז, הם הקימו את "Boy's Own", בתחילה כפאנזין שהתייחס לאופנה, תקליטים, כדורגל ונושאים אחרים.
קריירת הדיג'יי של וות'רול תפסה תאוצה כשהוזמן על יד דני רמפלינג לתקלט בליין המסיבות שלו Shoom. וות'רול יחד עם טרי פארלי הפכו לתקליטנים הקבועים של האירוע, ובמסיבות Future/Spectrum של פול אוקנפולד ו-Trip של ניקי הולוויי. הם גם ערכו מסיבות משלהם והקימו חברת תקליטים תחת השם "Boy's Own Recordings". עבודת הסטודיו הראשונה של וות'רול הייתה לצד פול אוקנפולד ברמיקס של לשיר "Hallelujah" של ההאפי מאנדייז. רמיקסים אחרים באו בעקבותיו: לשיר "World in Motion" של ניו אורדר, ואחריו "Loaded" – רמיקס לשיר "I'm Losing More Than I'll Ever Have" של פריימל סקרים שהפך את השיר ללהיט, ו-"A Mix of Two-Halves", גרסת כיסוי של להקת סנט אטיין לשיר "Only Love Can Break Your Heart" של ניל יאנג. הרמיקס שלו ל-"Soon" של מיי בלאדי ולנטיין דורג במקום הראשון ברשימת "50 הרמיקסים הטובים ביותר אי פעם" של NME. ב-1991 הוא הפיק את האלבום "Screamadelica" של פריימל סקרים.
בשנת 1992, וות'רול עזב את "Boy's Own". הוא הקים את שלישיית המוזיקה האלקטרונית "The Sabres of Paradise" ב-1993, חברת תקליטים תחת אותו שם, וליין מסיבות רייב שנקרא "Sabresonic". סייברס אוף פרדייס הוציאו שלושה אלבומים בין 1993 ל-1995. בתחילת 1996 ההרכב התפרק, ווות'רול הקים את "Two Lone Swordsmen", עם המפיק והדיג'יי קית' טניסווד. באותה שנה הפיק את האלבום "Trailer Park" של בת' אורטון.
וות'רול יצר רמיקסים לעבודתם של ביורק, סוזי סו, The Orb, Future Sound of London, מאניק סטריט פריצ'רז, ג'יימס ורבים אחרים.
ב-2006 הוציא לאור את EP הסולו הראשון שלו "The Bullet Catcher's Apprentice" ואחריו אלבום הבכורה "A Pox on the Pioneers" ב-2009. בשנת 2013 שיתף פעולה עם Timothy J. Fairplay ותחת השם "Asphodells" הוציאו לאור את האלבום "Ruled by Passion, Destroyed by Lust". ב-1 ביולי 2014 וות'רול החל להנחות תוכנית רדיו חודשית, "Music's Not For Everyone", ברדיו NTS בלונדון. בשנת 2016 הוציא לאור את האלבום "Convenanza" וכן אלבום רמיקס בשם "Consolamentum". בשנת 2017 יצא אלבום האולפן השלישי שלו "Qualia ".
מוות
וות'רול מת ב-17 בפברואר 2020 בלונדון, בגיל 56 מתסחיף ריאתי.
הליכוד העולמי
הליכוד העולמי היא תנועה בינלאומית המאגדת את תומכי ופעילי מפלגת הליכוד ברחבי העולם. תפקידי התנועה הם הסברה אודות פעילות המפלגה בעולם, דיונים אידאולוגיים והפצת ערכי המפלגה. הארגון פעיל בכ-46 מדינות: .
יושב ראש התנועה הוא דני דנון אשר נבחר לתפקיד ב-8 בנובמבר 2020. דנון נתמך בבחירות על ידי יושב הראש המכהן יעקב חגואל, והתמודד מול מיקי זוהר (שנתמך על ידי יושב ראש מפלגת הליכוד בנימין נתניהו) במערכת בחירות שנויה במחלוקת. בעקבות כך מונה זוהר ליו"ר עמית של התנועה.
ליו"ר התנועה ישנם 15 סגנים, ביניהם יו"ר מועצה מקומית אבן יהודה אבי הררי, סגן ראש עיריית באר שבע שמעון בוקר, יו"ר הנהלת סניף הליכוד באילת פיני גניסלב, חבר מועצת מעלה אדומים דודו מתתיהו, מנהל פורום לאומי יהודי בליכוד מוטי מיימון ועוד.
נכון לינואר 2021, המנהלת הכללית של הארגון היא יפעת עובדיה-לוסקי.
יפים לבוביץ' מינקין
יֶפִים לְבוֹבִיץ' מִינְקִין (ברוסית Ефим Львович Минкин; 22 בינואר 1922 - 11 בנובמבר 2011) היה יהודי סובייטי שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פועלו כחייל בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה ובהמשך חוקר בתחום מי תהום.
ביוגרפיה
נולד במשפחת פועל בחברת טבק ובהמשך צבעי. היה הבוגר בין שלושת האחים והייתה לו אחות נוספת. ב-1926 המשפחה עברה לבאקו וב-1936 חזרה למוהילב שם הוא גם סיים את בית הספר בשנת 1939. עד למלחמה הספיק לסיים שנתיים במוסד להידרומטרולוגיה של מוסקבה ובמסגרתו למד גם סאמבו - שיטת קרב המגע הסובייטית. לאחר חפירת בורות נגד טנקים בקרב ילניה הועבר עם שאר לומדי המוסד ללנינאבאד.
חייו במהלך המלחמה
תחילה הגיש בקשה להתגייס לטייס אך סורב מפאת קוצר ראייה. התגייס ב-1942 ונשלח לסטלינגרד שם התחיל את הלחימה באוגדת הסיור מס' 138 של הארמייה ה-62 במהלך הגנה על מפעל "בריקדי". נפצע בשתי רגליו וטופל בבית החולים של העיר אורלסק (כעת בקזחסטן). הוצע לו להשתחרר מן השירות עקב פציעתו אך הוא סירב.
ב-30 במרץ 1945 בהיותו מפקד נגמ"ש באותה החטיבה ליד ברומסברג שבאוסטריה חדר לעומק האויב, חיסל כעשרה ושבה מספר חיילי אויב. ב-1 באפריל בסמוך לעיר באדן הגן על העמדה עד להגעת הכוחות העיקריים כשבמהלך ההגנה חיסל יותר מ-20 חיילי אויב ושניים נלקחו בשבי. ב-3 באותו החודש חיסל עמדת מרגמה ועל כל הפעולות הללו זכה בעיטור התהילה מדרגה ראשונה ב-15 במאי 1946.
השתתף במצעד הניצחון מטעם החזית האוקראינית ה-2. לאחר מכן נשלח לחזית היפנית והשתתף בכיבוש מוקדן והשתלט על מחסני צבא קוואנטונג.
באזרחות
לאחר ששוחרר מן השירות ב-1945 סיים "מוסד לגילוי שכבות גאולוגיות" במוסקבה שם גם קיבל תואר מועמד למדעים ב-1958 והשלים עבודה לתואר דוקטור בנושא גודל שאיבת מי תהום ב-1968. עבד במוסד לפתרון בעיות המים באקדמיית המדעים של ברית המועצות. עבר לגרמניה ב-1992 שם התגורר בעיר קלן בה גם נפטר ב-2011.
This Is the Life (שיר)
This Is the Life (בעברית: אלו החיים) הוא סינגל של הזמרת הסקוטית איימי מקדונלד, מתוך אלבום הבכורה שלה שנושא את שמו This Is the Life. הסינגל יצא לאור ב-10 בדצמבר 2007, וזכה להצלחה עולמית כאשר נכנס למצעדים רבים, מכר כמויות עותקים רבות, והפך לאחד מהשירים המזוהים ביותר עם מקדונלד. את השיר כתבה מקדונלד בעצמה, ופיט וילקינסון היה זה שהפיק לה אותו. לאחר שהסינגל זיכה את מקדונלד בתשומת לב רבה מצד המבקרים והקהל הרחב, מכר האלבום למעלה מ-3 מיליון עותקים ברחבי העולם, ובכך הפך לאחד מהאלבומים הנשיים הנמכרים ביותר לאותה שנה. בבריטניה מכר האלבום למעלה מ-900 אלף עותקים, ובכך הפך לאלבום הנמכר ביותר של הזמרת במדינה זו.
כתיבת השיר ומשמעותו
מקדונלד סיפרה שהשיר מדבר על החדווה שביצירת מוזיקה. לדבריה, הרעיון לכתיבתו נולד אחרי שנכחה בהופעה של פיט דוהרטי בגלאזגו, הופעתו הראשונה אחרי שעזב את "הליברטינז". באירוע שאחרי ההופעה, דוהרטי ניגן קטע אקוסטי קצר שהקסים אותה. אחר כך התכנסו היא וכמה חברים בדירה, העבירו ביניהם גיטרה ושרו שירים. למחרת בבוקר היא הבינה ש"אלו החיים", וכתבה את השיר.
וידאו קליפ
לסינגל יצא ווידאו קליפ שמראה את מקדונלד בבית עם תמונות מרובות, נזכרת בדברים שעברה פעם. לאורך כל הקליפ מציגה מקדונלד תמונות ילדות מרובות, זיכרונות אשר אופפים את ראשה, ודברים שמעלים נוסטלגיה בעיני המתבונן. הווידאו קליפ הפך לקליפ המצליח ביותר של מקדונלד, כאשר נכון לאוגוסט 2017, צבר הווידאו קליפ למעלה מ-52 מיליון צפיות.
מיקומי שיא
הסינגל זכה להצלחה עולמית ונכנס למצעדי סוף שנה רבים, ולמצעדים שבועיים רבים.
לקריאה נוספת
* Gea Dreschler, Song Analysis: Amy MacDonald – This is the Life, The Angler, Issue 4, May 2008, Leiden University
קישורים חיצוניים
ביצוע אקוסטי של "This Is the Life" שהקליטה מקדונלד באולפן Music Feeds באוסטרליה (בערוץ היוטיוב של האולפן).
מלענן מנוצה
המלענן המנוצה הוא צמח הגדל בנגב בנגב הצפוני, הרי אילת, והערבה. הוא נזקק לחולות מדבר מיוצבים. פריחת המלענן המנוצה מתרחשת בחודשים אפריל-מאי. הפרח של המלענן חסר עלי כותרת, צורת העלה היא סרגלית והעלים מסורגים (עלה אחד בכל מפרק). השיבולית כוללת פרח אחד בלבד דו-מיני. מלענן מנוצה דומה בהופעתו הכללית למלענן החוף.
בעולם, המלענן המנוצה נפוץ בצפון אפריקה ובמדבריות של מערב אסיה, באזור האירנו-טורני ובאזור הסהרו-ערבי. הסוג מלענן כולל 50 מינים, מתוכם 6 בארץ ישראל, רובם עשבים רב-שנתיים של חולות-מדבר.
הקטגוריות
הקטגוריות (ביוונית: Κατηγορίαι, כַּטֶגוֹרִיַי) הוא חיבור של הפילוסוף היווני אריסטו שמהווה את היחידה הראשונה באורגנון. החיבור מונה את כל סוגי הדברים שיכולים להיות הנושא או הנשוא של פסוק. החיבור קצר יחסית ומחולק ל-15 פרקים.
הרעיון המשפיע ביותר מתוך החיבור הוא זה של עשר הקטגוריות שאליהן מסווג כל אובייקט של התודעה האנושית שניתן לתאר בלי הרכבה של מספר מונחים ויחסים.
שם החיבור
השם המקורי של היצירה בא מהפועל שפירושו "לאמר" (בדומה למילה קטגור- זה שמדבר בעבור הרשעת הנאשם). במקור הכותרת התייחסה לפעולה של אמירת הנשוא (שנקרא ביוונית כַּטֶגוֹרִיַא, κατηγορια) על הנושא, שגם מסווגת אותו לסוג, והקונספט הזה הביא בסופו של דבר למושג המודרני של "קטגוריה". עם זאת, באופן מסורתי משתמשים בכותרת החיבור כדי לכנות את עשרת סוגי-העל שהם מרכזו.
קשר בין מונח ומסומן
בפרק הראשון אריסטו עוסק בשלוש דרכים שבהן דברים יכולים להיות קשורים אל המונח, שם עצם, שמתייחס אליהם ומסמן אותם (בין אם הוא מתייחס אליהם בלבד או אל סוג שהם שייכים לו.)
נשואים ומצויים בנושא
השפה מורכבת מרכיבים בסיסיים, המונחים, ביטויים שמסמנים דבר שלא ניתן לפרק. למונחים אין ערך אמת, רק לצירופים שלהם יכול להיות.
המשפט הפשוט ביותר במשמעותו הוא משפט הכולל שני מונחים, נושא ונשוא (או פרדיקט); כאשר הנשוא נאמר על הנושא. לדוגמה: השמיים יפים – יופי הוא נשוא והשמיים הם נושא. מההיגיון הפשוט או מתצפית אנו יודעים מה הם נשואים שנאמרים על נושא מסוים. לדוגמה: חיה, וארבע-רגלי הם נשואים שנאמרים על סוס.
דבר שהוא איננו נשוא של אף נושא נקרא אינדיבידואל. לדוגמה: סוס הוא נשוא שנאמר על הסוס הפרטי, אבל הסוס הפרטי הוא לא נשוא של שום דבר.
כל נשוא מייצג סוג. כלומר קבוצה של נושאים, שעליהם הנשוא נאמר. לדוגמה: כל דבר עליו חיה נאמרת כנשוא, שייך לסוג 'חיה'.
סוגים כלולים בסוגים אחרים, מהסיבה הזאת אם דבר מה נאמר על הנשוא, הוא נאמר גם על הנושא שלו. כלומר הדבר גם הוא נשוא של אותו נושא. לדוגמה: איש הוא חיה. והאיש הפרטי הוא איש. לכן איש פרטי דוגמת סוקרטס הוא חיה. אריסטו קורא לסוגים שמורכבים מאינדיבידואלים מינים.
הנשואים שמבדילים בין חברים בסוג נקראים נבדלים. לסוגים שאין ביניהם קשר יש נבדלים שונים. אבל לסוגים שכפופים האחד לשני יכולים להיות נבדלים משותפים.
אריסטו מכנה דבר שלא יכול להתקיים בלי הנושא מצוי בנושא. לדוגמה: אם שולחן מסוים הוא לבן, הוא טוען, הלובן לא יכול להתקיים ללא השולחן.
אריסטו מדגיש שאין תלות בין היותו של דבר מה מצוי בנושא והיותו נשוא שנאמר על אותו נושא או אף על נושא כלשהו.
דבר שאיננו מצוי בשום נושא נקרא עצם, וכל דבר שאינו עצם נקרא מקרה. קיומו של מקרה נובע בעקיפין מקיומם של עצמים.
עצם אינדיבידואלי הוא עצם ראשוני, המשמעות הצרה של עצם, וכל עצם אחר נקרא עצם שניוני, והוא מהווה סוג של עצמים אחרים. לדוגמה: הכלב הפרטי הוא עצם ראשוני, וכלב וחיה שניהם עצמים שניוניים.
עשר הקטגוריות
אריסטו מזהה עשרה סוגי-על שאליהן שייכים כל הדברים היסודיים, הראשון הוא עצם ואליו נוספים תשעה מקרים: אריסטו עוסק בצורה מפורטת בקטגוריות של עצם, כמות, איכות ויחסות. ל-6 האחרות הוא מתייחס באופן חפוז יותר.
הפכים
אריסטו מבחין מספר הבחנות:
שינוי
אריסטו מונה שישה סוגים מובדלים של שינוי: יצירה, הרס, תוספת, הפחתה, חילוף (שינוי באיכות), ושינוי במקום.
יצירה מנוגדת להרס, ותוספת מנוגדת להפחתה. חילוף באיכות מנוגד לחילוף באיכות המנוגדת. שינוי במקום מנוגד לשינוי במקום בכיוון ההפוך. בנוסף כל שינוי מנוגד גם להישארות כאותו הדבר.
הפועל Εχειν
אריסטו מונה 7 מובנים לפועל ἔχειν (אֵכֵיִן) (מקביל ל-have ו-has באנגלית)
ביקורת
ההיסטוריונים של הלוגיקה ויליאם ומרת'ה קנל טוענים שהכלילה בקטגוריה אחת של עצמים ראשוניים ושניוניים, כלומר של עצמים פרטיים ושל סוגים של עצם, גורמת לטשטוש לא רק ביניהם, אלא גם בין טענות פרטיות וכלליות (לדוגמה בין 'בוקפלוס הוא סוס' ו'סוס הוא חיה'). הם אומרים שהכלילה הזאת היא סוג של ירושה משיטת החלוקה וההגדרה האפלטונית, שגם היא לא מבדילה בין שני סוגי המהויות. הם סבורים שלעמימות הזאת הייתה השפעה שלילית על התפתחות הפילוסופיה והלוגיקה במאות הבאות.
בעיה נוספת לדעתם היא הרדוקציה של כל הפסוקים הבסיסיים למבנה נושא-נשוא, כשההבדל בפונקציה שלהם הוא רק בזהות הנשוא. במקרים מסוימים המודל הזה הוא פשטני ומגביל יתר על המידה.
הפילוסוף ברטנרד ראסל ביקר את הרעיון שקיומו של מקרה נובע מקיומו של העצם שהוא מצוי בו. לטענתו קיומו של 'אדום' לדוגמה נובע מקיום כל העצמים האדומים, אבל אם עצם אדום אחד יחדל להתקיים לא תהיה לכך השפעה על המקרה 'אדום'. ובכיוון ההפוך קיום העצם נובע מקיום סך מקריו. אם לעצם אין אף איכות, כלומר לא ניתן לדעת או לאמר עליו דבר, אז מבחינתנו הוא למעשה שום-דבר. כך גם המצב אם אין לו מקום, זמן, מצב או פעילות, ולוּ פסיבית. ראסל חושב שהטעות של אריסטו נובעת מהסתמכות יתר על הקונוונציות של השפה הטבעית.
ז'וזפין דה רשקה
ז'וזפין דה רשקה (בפולנית: Józefina Reszke, בצרפתית: Joséphine de Reszke; 4 ביוני 1855 – 22 בפברואר 1891) הייתה זמרת סופרן אופראית פולנייה, ילידת ורשה. דה רשקה הייתה אחותם של זמר הבס אדואר דה רשקה וזמר הטנור יאן דה רשקה, שניהם זמרי אופרה ידועי-שם. את לימודי השירה החלה אצל אמה ואצל מאדאם ניסן-סלומון, והופעת הבכורה שלה הייתה בפריז, כאופליה באופרה "המלט" של אמברואז תומא ב-21 ביוני 1875. דה רשקה נשארה באופרה של פריז במשך שנים אחדות, במהלכן נודעה בהופעותיה באופרות איטלקיות וצרפתיות; היא יצרה את תפקיד זיטה ב"מלך לאהור" של מאסנה. היא דחתה הצעה להופיע בארצות הברית, ונשארה באירופה במשך כל שנות הקריירה שלה. דה רשקה הופיעה עם אחיה יאן בהופעת הבכורה שלו; השניים, יחד עם אדואר, השתתפו בהצגת הבכורה של "ארודיאדה" בשנת 1884. בשיא הקריירה שלה נישאה לברון לאופולד יוליאן קרוננברג, ופרשה מן הבמה כמעט לחלוטין; מאז ואילך הסתפקה בהופעות צדקה בלבד. על הופעותיה אלה גמלה לה עיריית פוזנן ביהלום. דה רשקה מתה בוורשה ב-1891, בת 36.
ג'רי הול
ג'רי פיי הול (באנגלית: Jerry Faye Hall; נולדה ב-2 ביולי 1956) היא דוגמנית על ושחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה
הול נולדה בעיר גונזלס שבטקסס וגדלה בפרבר של דאלאס, אחת מחמש בנות ולה אחות תאומה ושלוש אחיות גדולות, למשפחה ממוצא אנגלי, אירי והולנדי. הול הוחתמה בסוכנות דוגמנות כבר כשהייתה בת 10 ולאחר שעברה תאונת דרכים השתמשה בכספי הביטוח על מנת לנסוע לטייל בפריז ובמהלך שהשתזפה בריביירה הצרפתית גילה אותה סוכן דוגמנות מקומי ובעקבות זאת היא השתקעה שם והייתה פעילה בחיי הלילה הפריזאים, היא הופיעה כבת ים באלבומה של להקת "Roxy Music" וכיכבה על שערי המגזינים "ווג" ו"קוסמופוליטן" והופיעה מספר פעמים בעירום ב"פלייבוי", היא הייתה דוגמנית הבית של חברת הקוסמטיקה "רבלון" ופרסמה את הקמפיין של H&M ודגמנה למותגיי אופנה נחשבים ברחבי העולם ובשיא הקריירה שלה הרוויחה הול 1,000 דולר ליום.
משחק
בתחילת הקריירה שלה הופיעה הול בתפקיד קטן ביחד עם אחותה לצד ג'ון טרבולטה בסרט "בוקר עירוני", ב-1989 הופיעה בסרטו של טים ברטון באטמן, היא כיכבה בברודוויי במחזה הבוגר בתפקיד גברת רובינזון ותפקיד זה כלל הופעת עירום על הבמה והיא אף כיכבה במספר הצגות בתיאטרון וסט אנד בלונדון ובתפקידי אורח בקולנוע והטלוויזיה. ב-2002 השתתפה בקומדיה "תודה ד"ר ריי", לצדה של דיאן ויסט.
חייה האישיים
ב-1977 החלה הול לצאת עם סולן להקת הרולינג סטונז מיק ג'אגר. ג'אגר כתב ללהקתו את השיר "Miss You" עבורה.
ב-1984 נולדה להם בת. ב-1985 נולד להם בן. ב-1989 נישא הזוג בטקס אזרחי בבאלי. ב-1992 נולדה להם בת. ב-1997 נולד להם בן. שתי הבנותיה הלכו בעקבות אמן ונהיו גם הן לדוגמניות מצליחות. ב-1999 נפרד הזוג והתברר בדיעבד שהחוק הבריטי לא הכיר בנישואיהם.
ב-2004 החלה הול ללמוד קבלה ואירחה ביחד עם בעלה לשעבר אירוע התרמה למען מרכז הקבלה בניו יורק.
הול מתגוררת כיום בוילה בדרום לונדון עם ארבעת ילדיה ועובדת כעוזרת הפקה בתחרויות דוגמנות.
בינואר 2016 התארסה עם איל העיתונות רופרט מרדוק.
מחסור ב-5 אלפא רדוקטאז
מחסור באנזים 5 אלפא רדוקטאז (5α-reductases, ידוע גם כ- 3-oxo-5α-steroid 4-dehydrogenases) הוא תסמונת רצסיבית, שאינה שייכת לכרומוזומי המין ומתאפיינת בתכונות הנמצאות בין אלה של הזכר לאלה של הנקבה. היא נגרמת על ידי מוטציה בגן 5 אלפא רדוקטאז מסוג 2.
סימנים וסימפטומים
האנשים שנולדים עם התסמונת, נולדים עם איברי מין זכריים. חיצונית, יכולים להופיע איברי מין זכריים נורמליים או איברי מין נשיים נורמליים, ברוב המקרים יופיעו איברי מין נשיים.
התפתחות רקמת הטוברקל הג'נטילי (Genital tubercle), שמתרחשת בשבוע 9 של התפתחות העובר, הופכת לדגדגן הנשי או לפין הגברי, מתפתחת בצורה לא חד משמעית לדגדגן מוגדל (Clitoromegaly) או מיקרו-פין (Micropenis). בנוסף, השופכה עלולה להיצמד לפין.
אם התסמונת לא אובחנה לפני, היא לרוב תאובחן בגיל ההתבגרות ותתבטא באל-וסת והתפתחות סממנים גבריים (Virilization). התפתחות סממנים גבריים תכלול ירידה של האשכים, שיעור יתר (הירסוטיזם), העמקת הקול והגדלת הדגדגן לפין.
בבגרות, לא מתרחשת התקרחות בדפוס זכרי. זאת מכיוון, שDHT (ראשי תיבות של dihydrotestosterone, דיהידרוטסטוסטרון) לא נוצר בגוף בתסמונת זאת. הDHT הוא אנדרוגן חזק בהרבה מאשר טסטוסטרון בלבד ולכן התפתחות הסממנים הגבריים תהיה פחותה בהשוואה לגברים עם פעילות תקינה של אנזים 5-אלפא רדוקטאז. משערים, שעליית רמות הטסטוסטרון בגיל ההתבגרות, יכולה לגרום לעלייה ברמות DHT, זאת על ידי פעולה של אנזים 5-אלפא רדוקטאז מסוג 1 או על ידי ביטוי של רמות נמוכות של אנזים 5-אלפא רדוקטאז מסוג 2 באשכים.
פוריות
מאחר שבלוטות המין בעובר מתפתחות לאשכים ולא לשחלות, הן אינן מסוגלות ליצר ביציות (כן מסוגלות לייצר זרע). פוריות גברית עודנה אפשרית אם ניתן למצות מתוך האשכים זרע שאינו פגום. באופן כללי, נשים אשר נמצאות במחסור של האנזים 5-ARD אמורות מסוגלות ליצר זרע תקין.
נשים הסובלות ממחסור ב-ARD-5 לא יפתחו רחם או חצוצרות בשל פעילותו של הורמון האנטימילריאני שיופרש מהאשכים, ינוון את צינורות מילר וימנע את התפתחותן. בשל כך, אותן נשים לא יוכלו לשאת הריון. במקרה זה גם פונדקאות לא תהיה אפשרית מכיוון שלא מתפתחת שום ביצית שניתן להשתיל בפונדקאית.
באלו עם איברי מין חיצוניים שאינם נראים נשיים או גבריים באופן מובהק, שהתפתחו לכדי איבר מין מיקרו-פין (Micropenis) או דגדגן מוגדל (Clitoromegaly), איבר המין עשוי להיות מסוגל להגיע לשפיכה ולזקפה, אך ככל הנראה לא יעילים דיו על מנת להביא לחדירה בזמן קיום יחסי מין.
הפוריות נפגמת עוד יותר בשל התפתחות שאינה מספקת של הפרוסטטה ושלפוחית הזרע.
גורמים
התסמונת משפיע רק על בעלי כרומוזום Y מכיוון שלדיהידרוטסטוסטרון (DHT) אין תפקיד בהתפתחות עוברים בעלי רצף כרומוזומים XX.
מנגנון פעולה
פעולתו של אנזים 5-אלפא רדוקטאז הוא המרת ההורמון טסטוסטרון להורמון שנקרא 5-אלפא דיהידרוטסטוסטרון (5α-DHT) בבלוטת הערמונית, באשכים, בבסיסי השערות ובבלוטות יותרת הכליה.
אנזימים אלה מבצעים כמה פעולות נוספות:
התסמונת מאופיינת מבחינה ביוכימית בדרגת טסטוסטרון נמוכה עד נורמלית-נמוכה ובירידה ברמת ה-DHT. בכך נוצר יחס טסטוסטרון ל-DHT יותר גדול.
DHT הוא אנדרוגן חזק, ונחוץ להתפתחות איברי מין זכריים חיצוניים ברחם.
אפידמיולוגיה
התסמונת מאוד נדירה. נפוצה בעיקר באזורים ברפובליקה הדומיניקנית, בפפואה גינאה החדשה ובטורקיה.
דיווח על מקרים שהתגלו ברפובליקה הדומיניקנית עורר עניין רב. בכפר הקטן והמרוחק Las Salinas אצל 12 מתוך 13 משפחות, היה לפחות גבר אחד שהיה נשא של המוטציה הגנטית. לא אצל כל הנשאים של המוטציה, המוטציה באה לידי ביטוי. ההיארעות הכוללת בכפר זה הייתה 1 ל-90 גברים נשאים עם ביטוי של המוטציה. נהוג לחשוב שהגורם להיארעות הגבוהה הוא האפקט המייסד או צוואר בקבוק אוכלוסייתי (Population bottleneck) (תושבי הכפר קרובי משפחה וירשו את המוטציה מאותו אדם). זאת בשילוב עם מחסור של גנים חיצוניים בעקבות המיקום הגאוגרפי המבודד. הכינוי לאנשים החולים בתסמונת ברפובליקה הדומיניקנית הוא güevedoce, קיצור למשפט "אשכים בגיל 12".
ספורט
באפריל 2014, פורסם בשבועון הרפואי The BMJ על ארבע ספורטאיות מקצועיות עם מחסור באנזים 5 אלפא רדוקטאז אשר נדרשו לעבור עיקור כפוי ו"הסרה חלקית של הדגדגן" ("partial clitoridectomies") על מנת לעסוק בספורט. מחבר הכתבה ציין כי "הסרה חלקית של הדגדגן" לא בוצעה תחת התוויה רפואית ברורה וכי אין לביצוע שלה השפעה חיובית ידועה או משוערת על היכולות הספורטיביות של המתאמנות, בהתייחס לרמות אנדרוגן גבוהות. המתאמנות היו כולן ממדינות מתפתחות, בהן השגת גישה תמידית לתחליפי הורמונים עלולה להיות בעייתית עקב חוסר זמינות. תומכים בקהילת האינטרסקס התייחסו להתערבות רפואית זו כאל "הליך רפואי כפוי".
בתרבות הפופולרית
קיימות דוגמאות בתרבות הפופולרית בהן הופיעה התסמונת.
במהלך הפרק "קוונטין קוסטה" ששודר בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "ניפ/טאק", מתגלה שלדמות קוונטין קוסטה יש מחסור באנזים 5-ARD.
מידלסקס, הרומן זוכה הפרסים של הסופר ג'פרי יוג'נידיס, שזכה בין היתר בפרס פוליצר בשנת 2002- מספר על בחור צעיר עם מחסור באנזים 5-ARD אשר נולד בשם קאליופה (Calliope) וגדל כילדה. כאשר מתגלה בפניו מינו הגנטי, הוא משנה את שמו לקאל (Cal).
איסור אכילה
איסור אכילה הוא מושג בהלכה היהודית, לפיו ישנם דברים שאסורים באכילה בלבד, אולם אין עליהם איסור הנאה.
פירוט האיסור
איסור אכילה כולל את האיסור להנות מהדבר בדרך אכילה או שתייה. במובן זה שתיית דבר האסור באכילה - אסורה גם היא.
לדעת רבי אבהו בשם רבי אלעזר, וכן נפסק להלכה, בכל איסור בו נאמר בתורה אחד מהלשונות הללו: "לא תאכל", "לא יאכל" או "לא תאכלו" - אזי האיסור אינו רק איסור אכילה, אלא הוא כולל גם 'איסור הנאה', אלא אם נכתב במפורש אחרת, כגון מאכלות אסורות של חֵלֶב ונבלה שהתירה התורה במפורש למוכרם לגוי.
אנקי (תוכנה)
אנקי היא תוכנה חופשית המשמשת ללימוד ושינון בעזרת כרטיסי לימוד. מקור השם הוא במילה היפנית 暗記 (anki, אנקי) שמשמעותה ”שינון, לימוד בעל־פה”. לתוכנה בסיס משתמשים רחב, במיוחד בתחום הרפואה ובתחום רכישת שפות זרות.
מידע טכני
השיטה שלפיה אנקי בוחרת להציג את הכרטיסים במרווחי זמן מסוימים מבוססת על האלגוריתם SM2, שנוצר בסוף שנות השמונים עבור התוכנה SuperMemo, עם שינויים ושיפורים. ניתן לעצב את הכרטיסים ב־HTML ו־CSS, והם יכולים לכלול הן טקסט והן תמונות, קטעי־שמע (לדוגמה: הקלטה של מילה או משפט בשפה זרה), קטעי וידאו ומשוואות ב־LaTeX. חפיסות הכרטיסים, יחד עם סטטיסטיקה ומידע על ההתקדמות בלימוד, מאוחסנים בפורמט הפתוח SQLite.
רשומות
המשתמש יכול לעצב כרטיסי לימוד שבודקים את הידע לפי היבטים שונים של הרשומה. כך, לדוגמה, התוכנה תוכל ליצור מהרשומה דלעיל כרטיס אחד שבוחן את היכולת לזהות ולהבין את המילה הזרה הכתובה (ש׳: cat; ת׳: חתול + השמעה של קובץ הקול), יכולת הבנת הנשמע (ש׳: השמעה של קובץ הקול; ת׳: cat + חתול) ואת היכולת ליצור ביטויים בשפה הנלמדת (ש׳: חתול; ת׳: cat + השמעה של קובץ הקול).
מתוך דרך העבודה הזאת – יצירה אוטומטית של כרטיסים לפי שדות ברשומות – עולים כמה יתרונות: אחידות בין הכרטיסים (תיקון או שינוי של שדה ברשומה ישנה את כל הכרטיסים הנגזרים ממנה), מניעת מצב שבו כרטיסים קשורים יוצגו ללומד בזמן קרוב מדי (לדוגמה: מיד אחרי שהוצג ”cat-חתול” יוצג ”חתול-cat”), וחיסכון בזמן ובעבודה טכנית.
סנכרון
אנקי תומכת בסנכרון מידע בין מכשירים שונים בעזרת שירות חינמי הנקרא AnkiWeb. כך יכול המשתמש ללמוד, לשנן ולהזין רשומות חדשות בעזרת כמה מחשבים אישיים או טלפונים חכמים, כך שכל שינוי באחד מהם (לדוגמה: עדכון ההתקדמות בלימוד או שינוי בשדה ברשומה) יעודכן אוטומטית במכשירים האחרים.
תוספים
קיימים יותר מ־500 תוספים הזמינים לשימוש באנקי. רובם נכתבו על ידי מפתחי צד שלישי. תוספים אלו מאפשרים לשנות את התנהגות התוכנה או להוסיף לה יכולות חדשות, דוגמת סנתוז דיבור, סטטיסטיקה מפורטת, פישוט ייבוא כרטיסים מאגרים חיצוניים או שינוי מראה התוכנה.
שיתוף חפיסות
בנוסף ליצירה של כרטיסי לימוד אישיים על ידי המשתמש, ניתן גם להוריד חפיסות מוכנות של כרטיסים בתחומים שונים ומגוונים (רפואה, פיזיקה, לימוד שפות, גאוגרפיה, מוזיקה, היסטוריה וכד׳) ולשתף חפיסות שהמשתמש הכין.
גרסאות למכשירים ניידים
בנוסף לגרסה למחשב האישי (עבור לינוקס, מקינטוש וחלונות), קיימות גם גרסאות לטלפונים חכמים וטבלטים וכן גרסה מקוונת:
היסטוריה
הגרסה המוקדמת ביותר של אנקי שיש בנמצא היא מ־5 באוקטובר 2006, יום שהוכרז על ידי המפתח Damien Elmes בתור ”יום ההולדת של אנקי”.
בשנת 2010 שבר אדם בשם רוג׳ר קרייג את שיא כל הזמנים בשעשועון הטלוויזיה האמריקני Jeopardy! לאחר ששינן כמות עצומה של עובדות בעזרת אנקי.
גרסה 2.0 שוחררה בתאריך 2012-10-06.
גרסה 2.1 שוחררה בתאריך 2018-08-06.
חוג בעל מספר בסיס קבוע
בתורת החוגים, אומרים שחוג הוא בעל מספר בסיס קבוע, ובקיצור נאמר שהחוג מקיים IBN (מאנגלית: Invariant basis number) אם הממד של המודולים החופשיים מעליו מוגדר היטב. משפחות מוכרות ורחבות של חוגים מקיימות IBN.
ברוך פיינברג
ברוך פינברג (6 באוגוסט 1933 – 17 במאי 2007) היה אתלט ישראלי. שיאן ישראל כ-15 שנים ו-7 פעמים (5 פעמים ברציפות) אלוף ישראל בהטלת כידון. זוכה מדליית ארד במשחקי אסיה (טוקיו 1958), בעל 4 מדליות מ-4 מכביות, ייצג את ישראל באולימפיאדת רומא 1960.
ביוגרפיה
פיינברג התאמן בקבוצת מכבי הצפון תל אביב ובהמשך בקבוצת מכבי חיפה.
חוג בעל מספר בסיס קבוע
הגדרה
הגדרה שקולה, בשפה של מטריצות - R מקיים IBN אם ורק אם לכל ולכל שתי מטריצות  המקיימות, מתקיים m=n. בפרט, היות שהגדרה זו לא תלויה במודול שמאלי או ימני, אפשר להחליף בהגדרה לעיל "שמאלי" ב"ימני".
ברוך פיינברג
ביוגרפיה
בתחרויות האתלטיקה של המכביה החמישית שנערכו בשנת 1957 זכה פיינברג במדליית ארד, בהטלת כידון בתוצאה של 58.23 מטר, אחרי סיד קיוויט מארצות הברית (65.97 מטר) וצ. גריבלר מבריטניה (61.58 מטר).
חוג בעל מספר בסיס קבוע
תכונות
ראשית, כל שדה מקיים IBN - זוהי למעשה הטענה מאלגברה ליניארית על (קיום ו)יחידות מרחב וקטורי מכל ממד טבעי.
ברוך פיינברג
ביוגרפיה
במשחקי אסיה שנערכו בטוקיו שביפן בשנת 1958 זכה פיינברג במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 63.78 מטר, אחרי מוחמד נאווז שקבע שיא אסיה חדש של 69.41 מטר וג'לאל חאן (66.00 מטר) שניהם מפקיסטן. באחת ההטלות שלו הוא קבע תוצאה של 68 מטר, אך השופטים פסלו אותה בטענה שהכידון לא נתקע בקרקע כראוי.
חוג בעל מספר בסיס קבוע
תכונות
אם חוג R אינו מקיים IBN, אז גם כל מנה אמיתית שלו (ולכן גם כל תמונה הומומורפית לא אפס שלו): שכן אם עבור m \neq n, אז לוקחים בסיס סטנדרטי  של R^n, ומכך שמתקיים  (כי I אידיאל), מושרה איזומורפיזם, ו-m \neq n.
ברוך פיינברג
אולימפיאדת רומא 1960
באליפות ארצות הברית שנערכה ב-18 ביולי 1960 קבע פיינברג בהטלת כידון שיא ישראלי חדש של 67.10 מטר. חמישה ימים לאחר מכן, בתחרות בינלאומית שנערכה בבולטימור ארצות הברית ב-24 ביולי הוא קבע בהטלת כידון את הקריטריון האולימפי, לאחר ששבר את שיאו הישראלי שוב והעמידו על 70.72 מטר. באולימפיאדת רומא (1960) הוא סיים במקום 24, בהטלת כידון בתוצאה של 68.24 מטר שאותה קבע כבר בהטלה הראשונה במוקדמות.
חוג בעל מספר בסיס קבוע
תכונות
לכן, אם לחוג יש מנה המקיימת IBN, אז גם החוג מקיים את התנאי. כמסקנה מכך, כל חוג קומוטטיבי מקיים IBN - שכן (לפי הלמה של צורן) יש לו אידיאל מקסימלי והמנה היא שדה, שכאמור מקיים IBN.
ברוך פיינברג
אולימפיאדת רומא 1960
בתחרות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכה בספטמבר 1961 זכה פיינברג במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 59.24 מטר, אחרי ריצ'רד בוקס מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 67.07 מטר ולפני דוד גריבלד מבריטניה (55.29 מטר).
חוג בעל מספר בסיס קבוע
תכונות
כל חוג סופי באופן חלש (weakly finite) (כלומר חוג שבו לכל שתי מטריצות ריבועיות AB=I גורר BA=I) מקיים IBN. זהו תנאי מעט חזק יותר מהתנאי לעיל.
ברוך פיינברג
אולימפיאדת רומא 1960
בתחרות האתלטיקה של המכביה השביעית שנערכה ברמת גן בשנת 1965 זכה פיינברג במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 57.42 מטר, אחרי טרסאליוס משוודיה (63.76 מטר) ולויט מארצות הברית (62.63 מטר).
חוג בעל מספר בסיס קבוע
תכונות
אם חוג מקיים IBN, גם כל חוג מטריצות מעליו מקיים IBN, אבל התכונה אינה נשמרת על ידי שקילות מוריטה.
ברוך פיינברג
אולימפיאדת רומא 1960
בתחרות האתלטיקה של המכביה השמינית שנערכה באוגוסט 1969 זכה פיינברג במדליית ארד בהטלת כידון 56.75 מטר, אחרי יצחק סיגורה מישראל (66.37 מטר) וקרי רוס מארצות הברית (57.89 מטר).
חוג בעל מספר בסיס קבוע
חוג שלא מקיים IBN
לא כל חוג מקיים את התנאי -- למשל חוג האנדומורפיזמים של מרחב וקטורי מממד בן מנייה V איננו מקיים את התנאי: מתקיים R \cong R^2, שכן אפשר ליצור בעזרת \aleph_0 וקטורי הבסיס של V את  וקטורי הבסיס של V \oplus V. למעשה מתקיים  לכל שני טבעיים.
פרננדו אלברס דה טולדו, הדוכס השלישי מאלבה
תחת קרל החמישי
אלבה נולד למשפחה עשירה עם היסטוריה ארוכה של שירות לכתר קסטיליה. בשנת 1524 הוא הצטרף לכוחות האימפריה הספרדית שנלחמו נגד ממלכת צרפת בפואנטרביה, במסגרת המלחמה האיטלקית הראשונה והודות לכושר הפיקוד שהפגין הוא מונה למושל העיר לאחר לכידתה. המערכות הצבאיות הבאות הפכו אותו למפקד הצבאי המקצועי ביותר בגילו. הוא התעקש על אימונים קפדניים ומשמעת לכוחותיו ופיתח שימוש טקטי בנשק חם. הוא היה אמן לוגיסטיקה, והנכס הגדול ביותר שלו היה ביטחון עצמי בלתי מעורער שאפשר לו לעמוד בפני עצותיהם הפזיזות של קצינותיו הנרצים יותר שהיו במעגל המטה הכללי.
הוא פיקד על חלק מצבאו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (שהיה גם מלך ספרד) במשלחת המוצלחת לכיבוש תוניס בשנת 1535 נגד האימפריה העות'מאנית, ובשנים 1546–1547 פיקד על צבאות האימפריה כנגד הנסיכים הפרוטסטנטים הגרמנים של הברית השמאלקלדית. בניצחונו במולברג ב-24 באפריל 1547 אלבה הביא את הקיסר קרל החמישי לשיא כוחו. אלבה הוצב למפקד הראשי של הכוחות הקיסריים באיטליה בשנת 1552, ולאחר ירושתו של פליפה השני, מלך ספרד, הוא מונה למשנה למלך של ממלכת נאפולי בשנת 1556. בשלב האחרון של מלחמת צרפת-ספרד באיטליה הוא גבר על פרנסואה דה לוריין, הדוכס השני מגיז, ואילץ את האפיפיור פאולוס הרביעי להשלים עם ספרד לאחר שגינה והתנגד לה.
תחת פליפה השני
לאחר שלום קטו-קמברזיס, אלבה הפך לאחד משני השרים המובילים של פליפה השני. קרל החמישי, בצוואה סודית משנת 1543, המליץ על אלבה לבנו פליפה כיועץ אמין בכל הנושאים הצבאיים ובענייני מדינה אך טען בפניו לא לסמוך עליו יתר על המידה, מכיוון שהוא היה שאפתני מאוד, רצה לפקד על כל הצבא, ולהשתמש בכל האמצעים להשגת שאיפותיו. לכן פליפה השני מעולם לא סמך לחלוטין על אלבה. עם זאת, הוא זימן אותו באופן קבוע למועצת המדינה, שם, באופוזיציה לשאר היועצים הראשיים של המלך, אלבה לחץ להביא למדיניות חוץ נמרצת.
כבר בשנת 1563 יעץ אלבה למלך לנתק מכוחם את האצולה ההולנדית שהנהגה את האופוזיציה למשטר הספרדי בארצות השפלה ההבסבורגיות. האוכלוסייה הפרוטסטנטית בארצות השפלה נכנסה למאבקים עם הקתולים ועצם קיומה הטריד את האינקוויזיציה הספרדית. בשנת 1565 שלח אותו פליפה, יחד עם מלכתו אליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת, לפגוש את אמה של אליזבת, קטרינה דה מדיצ'י, עוצרת הכתר של צרפת. אלבה הצליח להציג כמבוקש את רצון המלך פליפה לא להביא לחתונה ספרדית בין ילדי המלכים בשביל אוניה פרסונלית בין ספרד לצרפת. קטרינה דרשה עזרה ספרדית צבאית נגד ההוגנוטים הפרוטסטנטים, שמאבקם הממושך אל מול האוכלוסייה הקתולית של צרפת הביאו למלחמות הדת בצרפת.
בארצות השפלה
לפי הפרוטסטנטים בארצות השפלה, השמת איורים ותמונות במקומות תפילה נחשבה לעבודת אלילים. עובדה זאת הביאה בשנת 1566 לפרוטסטנטים רבים בדרום ארצות השפלה ההבסבורגיות לפשוט באלימות על כנסיות ולשרוד תמונות. המאבק האלים התפשט גם לצפון ארצות השפלה באירוע שנודע בתור "זעם האיקוניקלסטי". האירוע הביא לנפילת החזון לשלום בין הפלגים הפרוטסטנטים והקתולים בארצות השפלה. הצבא הספרדי התערב בתוך המאבק והאצולה ההולנדית התפלגה בין תומכי המלך הספרדי (שלעיתים היו גם פרוטסטנטים) למתנגדיו ובראשם וילם הראשון, נסיך אורנז'. בשנת 1567, פליפה שלח את פרננדו אלברס דה טולדו עם כוח של 10,000 חיילים מספרד להיאבק נגד המורדים בארצות השפלה.
לאחר הבסת המורדים אלבה הפך למושל ארצות השפלה ההבסבורגיות בשם הכתר הספרדי. בתפקידו החדש הוא הקים את מועצת הצרות שתפקידה היה להשיב את הסדר האזרחי את סמכות הכתר הספרדי. בהמשך יצא אלבה במערכה של טיהור פוליטי נגד חברי אצולה הולנדית פרוטסטנטים ותומכים של הקבלה והפשרה הדתית אך וילם הצליח לברוח מכוחותיו לעבר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1568 החל וילם בהתקוממות אזרחית מזוינת נגד הכתר הספרדי ובכך החל את המרד ההולנדי שנודע גם בתור מלחמת שמונים השנים. העליונות הצבאית שהנהיג פרננדו מנע את התקדמות הכוחות ההולנדים ביבשה אך היה עליו לפעול נגד סוחרים רבים שפנו נגד הכתר הספרדי והחלו לתקוף כוחות של הארמדה הספרדית בחופי ארצות השפלה.
במהלך כהונתו בתפקיד מושל ארצות השפלה, אלבה לא ייחס חשיבות רבה למרד של וילם, במקום זאת בראש סדר ענייניו היה להשיב את העליונות של הנצרות הקתולית והגבהת המיסים לכתר הספרדי. אלבה הקים את מס "הפני העשירי" שלפיו עשירית מההכנסות מכל פעולת סחר-מכר יעבור בתור מס לכתר הספרדי. המס החדש עורר התנגדות רבה ברחבי ארצות השפלה, בעיקר מידי מעמד הסוחרים. מתוך חשש לפלישה צרפתית לתוך ארצות השפלה בידי הפרוטסטנטים הצרפתים, אלבה שלח את רוב צבאו להגן על הגבול הדרומי עם צרפת ובכך השאיר ערים רבות בצפון ארצות השפלה ללא הגנת הצבא הספרדי. המורדים ההולנדים בים, שהשתמשו בסירות פרטיות, גורשו מחופי ממלכת אנגליה בשנת 1572 בידי אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה והפכו את הנמלים של פליסינגן ובריל למרכזי פעולה אנטי-ספרדית. נגד הפרוטסטנטים שכבשו את צפון הולנד, דרום הולנד וזיילנד הנהיג אלבה מתקפת נגד לקראת חורף 1572. עם כיבוש העיר נרדן טבחו הספרדים בכל האוכלוסייה הפרוטסטנטית של העיר. הצבא הספרדי נחל סדרת ניצחונות צבאיים בשלבים המוקדמים של המאבק אך עם הזמן התקדמותם האטה.
שנים אחרונות
בשנת 1573 הוחלף אלבה מתפקיד המושל בידי לואיס דה רקסנס אי זוניגה. בשנת 1579 אלבה הושם במעצר בית באחוזותיו לאחר שבנו התחתן בניגוד לרצון המלך. בשנת 1580 שכנע הקרדינל גרנבל את פליפה לתת לאלבה לפקד על הפלישה לפורטוגל במסגרת מלחמת הירושה הפורטוגזית. תוך כמה שבועות, באחד מהמערכות הצבאיות הגדולות ביותר שלו, כבש אלבה את ליסבון, מה שהביא לאיחוד ספרד ופורטוגל לכדי האיחוד האיברי. עם זאת הוא מעולם לא קיבל את אהדתו של המלך פליפה ונפטר זמן קצר לאחר מכן. במדינות פרוטסטנטיות שמו של אלבה קיבל קונוטציה לעריצות דתית. בהיסטוריה הספרדית אלבה נחשב כנציג האצולה הוותיקה, עצמאי וגאה בזכויותיה ובפריבילגיות שלה ועם זאת מוכנים לשמש כגנרל מפקד ומגן על מלוכה אבסולוטית.
קולנוע אפריקאי
הקולנוע האפריקאי מתייחס לתעשיית והפקות סרטי קולנוע באפריקה. עשייה זו החלה בתחילת המאה ה-20, כאשר סלילי סרטים היו הטכנולוגיה העיקרית שבשימוש. במהלך התקופה הקולוניאלית, אפריקה ותושביה הוצגו רק בעבודותיהם של יוצרי קולנוע לבנים, קולוניאליים, מערביים, אשר הציגו את האפריקאים השחורים בצורה שלילית, בתור "אחרים" אקזוטיים. עם זאת, במהלך ומאז תנועות השחרור השונות ברחבי אפריקה, והקמת מדינות עצמאיות, חל שינוי חד בייצוג זה. בסופו של דבר, אין "קולנוע אפריקאי" אחד או אחיד, ישנם הבדלים משמעותיים בין הקולנוע של צפון אפריקה ושל אפריקה שמדרום לסהרה, וכן בין תוצרי הקולנוע של מדינות אפריקה השונות.
הקולנוע המצרי הוא מן הוותיקים ביותר בעולם. אוגוסט ולואי לומייר הקרינו את סרטיהם באלכסנדריה ובקהיר ב-1896, והסרט התיעודי הקצר הראשון צולם על ידי המצרים ב-1907. ב-1935 קמה חברת ההפקה MISR בקהיר, והחלה לייצר בעיקר קומדיות נוסחאתיות ומחזות זמר, אבל גם סרטים כמו "הצוואה" של קמאל סלים (1939). תעשיית הקולנוע המצרי פרחה בשנות ה-1940, 1950 וה-1960, תקופה אשר נחשבת לתור הזהב שלה. סרטו של יוסף שאהין, "תחנת קהיר" (1958) הייתה מבשרת של סרטו האיקוני של אלפרד היצ'קוק, פסיכו, והניח יסוד לקולנוע ערבי.
תעשיית הקולנוע בניגריה היא היום הגדולה ביותר באפריקה מבחינת מספר הסרטים שיוצאים כל שנה, הכנסות ופופולריות. ניגריה היא גם מפיקת הסרטים השנייה בגודלה בעולם. ב-2016, תעשיית הקולנוע של ניגריה תרמה 2.3% מהתוצר המקומי הגולמי (תמ"ג).
העידן הקולוניאלי
במהלך התקופה הקולוניאלית, אפריקה יוצגה באופן בלעדי על ידי יוצרי סרטים מערביים. בעשורים הראשונים של המאה העשרים, יוצרים אלו הוציאו סרטים המתארים אפריקאים שחורים כאקזוטיים, עבדים כנועים, או בהיפוך - כפראיים או כקניבלים, כדוגמת הסרטים Kings of the Cannibal Islands משנת 1909, Voodoo Vengeance משנת 1913 ו-Congorilla משנת 1932. בעידן זה, גם אפריקה עצמה הצטיירה אך ורק כמקום מסתורי ואקזוטי, ללא היסטוריה או תרבות. שפע הדוגמאות כוללות את אפוסי הג'ונגל המבוססים על דמותו של טרזן מאת אדגר רייס בורוז, וכן את סרט ההרפתקאות "מלכה אפריקאית" (1951), וכן עיבודים שונים של הרומן של הנרי ריידר הגרד, "מכרות המלך שלמה" (1885). הרבה אתנוגרפיה מוקדמת "התמקדה על ההבדלים בין הילידים לבין האדם הלבן המתורבת, ובכך חיזקה את התעמולה הקולוניאלית".
במושבות הצרפתיות, חל איסור על אפריקאים לייצר קולנוע משלהם, על פי חוק לאבאל משנת 1943. האיסור עיכב את הצמיחה של הסרט כאמצעי ביטוי, פוליטי, תרבותי ואמנותי אפריקאי.נוצרו בתקופה זו סרטים ספורים של אפריקאים שחורים: הבמאי הקונגולזי אלבר מונג'יטה יצר את הסרט The Cinema Lesson ב-1951 ב-1953 מאמדו טורה יצר את Mouramani, המבוסס על סיפור עם אודות אדם וכלבו. ב-1955, פולאן סומנו וייריה - שהיה במקור מבנין אך התחנך בסנגל - יחד עם עמיתיו מקבוצת Le Group Africain du Cinema, צילם סרט קצר בפריז, Afrique-sur-Seine (1955). וייריה רכש את הכשרתו במכון הקולנוע בפריז Institut des hautes études cinématographiques - (IDHEC), ולמרות האיסור על עשיית סרטים באפריקה, ניתנה לו רשות לייצר סרט בצרפת. Afrique Sur Seine נחשב בדרך כלל לסרט הראשון בבימויו של שחור אפריקאי, והוא בוחן את הקשיים של להיות אפריקאי בצרפת של שנות ה-1950.
המדינות שהיו קודם לכן קולוניות פורטוגזיות הגיעו לעצמאותן ללא תשתית כלשהי ליצירת קולנוע, מכיוון שהממשלה הקולוניאלית הגבילה יצירת סרטים לצילום סרטי תעמולה, תוך שימת דגש על נחיתות האוכלוסיות המקומיות. לכן במקומות אלו לא הושקעה כל מחשבה לפיתוח קולנוע ככלי להבעת קולות אפריקאים אותנטיים עד לאחר העצמאות.
באמצע שנות ה-1930, הבריטים הקימו את פרויקט "הניסוי הקולנועי-חינוכי של הבנטו", שהיה ניסיון "לחנך את הבנטו, בעיקר בנושאי היגיינה". רק שלושה סרטים מתוך הפרויקט שרדו, והם מוחזקים על ידי מכון הסרטים הבריטי.
לפני השחרור מהקולוניאליזם, הופקו אך מעט סרטים אנטי-קולוניאליסטים. יש את הסרט של כריס מרקר ואלן רנה, שניהם קולנוענים צרפתיים לבנים, Les statues meurent aussi (גם פסלים מתים), שעסק בגנבה של אמנות אפריקאית. החלק השני של הסרט נאסר להקרנה או שידור בצרפת במשך 10 שנים.הסרט Afrique 50 של הבמאי הצרפתי רנה ווטייה הציג מהומות אנטי-קולוניאליות בחוף השנהב ובוולטה העליונה (בורקינה פאסו).
גם במאי הקולנוע האתנוגרפי הצרפתי ז'אן רוש יצר סרטים בתקופה זו, ועבודתו עוררה מחלוקת הן בקרב הקהלים הצרפתיים והן בקרב הקהלים האפריקאיים. הוא יצר בעיקר סרטים דוקומנטריים כגון Jaguar (1955),Les maitres fous (1955), Moi, un noir (1958) ו - La pyramide humaine (1959). Rouch הסרטים לא היו במפורש אנטי-קולוניאליים, אך הם בכל זאת אתגרו את התפישות לגבי הקולוניזציה של אפריקה, ונתנו קול אחר לאפריקאים. למרות האשמותיהם של יוצרים אפריקאים מחלוצי התנועה השחורה, כמו עוסמן סמבן, שרוש ראה אפריקאים "כאילו הם חרקים", רוש היה דמות מרכזית בפיתוח תחום הקולנוע באפריקה, והיה הראשון שעבד גם עם אפריקאים, מהם רבים המשיכו לקריירות משמעותיות בקולנוע האפריקאי (ביניהם אומארו גנדה, סאפי פאי ומוסטפא אלאסאן).
במיוחד בשל הגזענות הבוטה של רוב הסרטים שנעשו לפני העצמאות של מדינות אפריקה, יוצרים אפריקאים של עידן העצמאות, כמו עוסמאן סמבן ואומארו גנדה, בין היתר, ראו ביצירת סרטים כלי פוליטי חשוב כלי לתקן את התדמית השגויה של אפריקאים בעולם אשר קידמו היוצרים הלבנים, וכדי לנכס מחדש דימוי אפריקאי עבור אפריקאים.
פוסט עצמאות ושנות ה-1970
הסרט האפריקאי הראשון שזכה בהכרה בינלאומית היה La Noire de... של עוסמן סמבן משנת 1966. הסרט תיאר את הייאוש של אישה אפריקאית שנאלצת לעבוד כמשרתת בצרפת. הסרט זכה בפרס הקולנוע הצרפתי על שם ז'אן ויגו. סמבן, שהחל דרכו כסופר, פנה ליצירת קולנוע כדי להגיע לקהל רחב יותר. הוא נחשב בתור "אב הקולנוע האפריקאי". בזכות פועלו, ארצו, סנגל, המשיכה להיות המרכז הקולנועי האפריקאי החשוב ביותר למשך עשור.
עם ייסודו של פסטיבל הסרטים האפריקאי FESPACO בבורקינה פאסו ב-1969, נולד מרחב המוקדש לקולנוע אפריקאי ואשר שייך לאפריקאים. בתחילה הפסטיבל נערך כל שנה, ואז עבר למתכונת של פעם בשנתיים, כשהוא מתקיים לסירוגין עם פסטיבל הסרטים של Carthago בתוניסיה.
אגודת הקולנוענים הפאן-אפריקאית (Fédération Panafricaine des Cinéastes, או FEPACI) הוקמה בשנת 1969 כדי לקדם את תעשיות קולנוע בתחומי ההפקה, הפצה ותצוגה. מראשיתה, FEPACI נחשבה לשותפה מרכזית בהיערכות ארגון אחדות אפריקה (OAU), כיום האיחוד האפריקאי. FEPACI תרמה ראייה מערכתית לגבי התפקיד של הסרט הפוליטי-כלכלי-תרבותי בפיתוח של המדינות האפריקאיות וביבשת כולה.
משנות ה-1980 ועד שנות ה-2000
Yeelen, סרטו של סולימאן סיסה (מאלי, 1987) היה הסרט הראשון שנעשה על ידי אפריקאי שחור שהתחרה בפסטיבל הקולנוע בקאן.הסרט של שיך עומר סיסוקו (מאלי, 1995) גם זכה להכרה במערב; שני הסרטים גם ספגו ביקורת חריפה שהתאימו עצמם לטעם המערבי המחפש את האקזוטיקה שבאפריקה.
תעשיית הקולנוע בניגריה חוותה צמיחה גדולה בשנות ה-1990 עם הזמינות הגוברת של מצלמות וידאו ביתי בניגריה, ותוך זמן קצר "נוליווד" הייתה למרכז ההפקה של סרטים דוברי אנגלית במערב אפריקה. כדוגמה לגודל התעשייה הזו, הופקו בנוליווד 1844 סרטים ב-2013 בלבד.
לצד מאמצים לייצר עולם אפריקאי של יצירת קולנוע, המרחבים בהם אפריקאים יכלו לזכות לראות סרטים הלכו והצטמצמו. בין הסיבות היו הקושי הכלכלי של המדינות, מצב מלחמה ששרר בהם, או בחלק מהמדינות, חוסר בתשתיות טלוויזיה או תקציבים. אולם הקולנוע האחרון בעיר קינשאסה (היום, ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו) נסגר בשנת 2004. אולמות רבים הוסבו לכנסיות. ב-2009 נציבות האו"ם לפליטים הקרין את הסרט Breaking the Silence (שוברים שתיקה) בקיוו דרום ובקטנגה, מחוזות שהיו מוקדים למלחמת האזרחים שהתחוללה. הסרט עוסק באונס במסגרת מלחמה זו.
עם זאת, ב-2016 נפתח אולם קולנוע חדש בברזוויל (בירת הרפובליקה של קונגו) עם 200 מושבים, ובאפריל 2018 החלה הבנייה של בית קולנוע נוסף בברזוויל.
פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע נוסדו בשנת 2004, וסימנו את הצמיחה בתעשיות המקומיות ברחבי היבשת. מאז, נפתחו עוד פסטיבלי קולנוע וטקסי פרסי קולנוע רבים, ומדינות חדשות ושטופות מלחמה, כמו דרום סודאן, אף הן מתקדמות במאמצים לייצר מסגרת קולנועית מקומית אשר תשקף את זהויות תושביהן.
נושאים
הקולנוע האפריקאי, בהיבטו הרחב, נוטה להתמקד בנושאים חברתיים ופוליטיים יותר מאשר במטרות מסחריות. הוא חוקר את הקונפליקטים המובנים בין המסורת של העבר לבין הזמנים המודרניים. סרטים רבים עוסקים בגישות הפוליטיות של יוצריהם, דבר המשתקף באמנת הקולנוע האפריקאית אותה אמצה אגודת הקולנוענים הפאן-אפריקאית (FEPACI) באלג'יר בשנת 1975. האמנה נפתחת באזכור המצב הנאו-קולוניאלי בו שרויות רוב המדינות של אפריקה. "המצב העכשווי בו חיות החברות האפריקאיות הוא כזה שבו הן נשלטות במספר רמות: פוליטית, כלכלית ותרבותית." יוצרי הקולנוע האפריקאים הדגישו את הסולידריות עם יוצרי סרטים פרוגרסיביים בחלקים אחרים של העולם.
סרטים אפריקאים גם עוסקים בבעיות חברתיות, כמו אפליה מגדרית ותוצאותיה, ביניהן חינוך של ילדות ונשים, נישואי כפייה, מילת נשים, אונס, ועוד. יוצרים כמו עוסמן סמבן, ביקשו להחזיר את ההיסטוריה האפריקאית לאפריקאים, והציגו סיפורים של מאבק והתנגדות לשליטה אירופאית ואסלאמית. נושאים נוספים שעולים בקולנוע האפריקאי הוא ההשלכות של מלחמה, כמו פליטים ועקירה; עוד נושאים הם גלובליזציה, והגירה.
יוצר הסרטים האפריקאי משול לעיתים קרובות ל"גריו" (מספר הסיפורים) המסורתי. כמו הגריו, יוצרי הקולנוע לקחו על עצמם את המשימה להביע ולשקף חוויות קהילתיות. דפוסים של המסורת הספרותית שבעל פה האפריקאית מחדירים את עצמם לתוך הסרטים. לצד זה, הקולנוע האפריקאי גם הושפע ממסורות קולנועיות מיבשות אחרות, כגון הנאו-ריאליזם האיטלקי, סינמה נובו הברזילאי והתיאטרון של ברטולט ברכט.
במאיות
האתנולוגית הסנגלית סאפי פיי הייתה האישה-הקולנוענית הראשונה לזכות בהכרה בינלאומית.
בשנת 1972, שרה מלדורו צילמה את סרטה Sambizanga על המלחמה של 74–1961 באנגולה. נשים ששרדו את המלחמה הזו הן גם הנושא של הסרט תיעודי Les Oubliées (הנשכחות) של אן-לאור פולי, 20 שנים מאוחר יותר.
ב-1995, ונג'ירו קניינג'ואי עשתה את הסרט The Battle of the Sacred Tree בקניה.
בשנת 2008, מנושקה קלי לבובה הייתה לאישה הראשונה בהיסטוריה של הקולנוע הגבונזי לביים סרט עלילתי. סרטה הקצר Le Divorce מתייחס להשפעה המודרנית ושל הערכים המסורתיים על הגירושים של זוג גבונזי צעיר.
קמי אדטיבה הניגרית, שהייתה קודם לכן במאית וידאו קליפים, יצאה בסרט הבכורה שלה The Wedding Party ב-2016. הסרט, על אירועי חגיגות הנישואים של זוג אריסטוקרטי, היה לסרט המצליח ביותר בהיסטוריה של נוליווד.
Viasat
Viasat היא חברת טלוויזיה לוויינית שמפעילה ערוצי טלוויזיה שונים. החברה נמצאת בבעלות התאגיד השוודי Modern Times Group, או בקיצור MTG. מטה החברה הוא בלונדון, אם כי קהל היעד שלה הוא ארצות סקנדינביה והארצות הבלטיות. המתחרה העיקרית של החברה היא Canal Digital.