cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
1080p
צגי מחשב
רוב צגי שפופרת קרן קתודית (CRT) וצגי גביש נוזלי (LCD) יכולים להציג תוכן 1080p באופן טבעי. לדוגמה, צגי WUXGA בעלי מסך רחב תומכים ברזולוציה של 1920x1200, ויכולים להציג שחזור מדויק של פורמט ה-1080p. בנוסף, הרבה מסכי LCD בגדלים של 23, 24 ו- LCD עם מסך רחב משתמשים ברזולוציה מקורית של 1920×1080; צגים בעלי 30 אינץ' יכולים להציג ברזולוציות מעבר ל-1080p עד2560×1600 (1600p). למסכים רבים בגודל 27 אינץ' יש רזולוציות טבעיות של 2560×1440, ולכן הם פועלים ב-1440p.
מחשבים ניידים
בשנת 2011, סוני ו-VAIO שיחררו את המחשב הנייד הראשון, VPCCB17FG, בעל יכולות 1080p. מאז גם אסוס שחררה את המחשב הנייד שלה בעל יכולות 4K, בשם GL502, אשר מותג ב-2017 תחת השם רפובליקת הגיימרים. מאז 1080p נהיה הסטנדרט הנמוך ביותר עבור מחשבים ניידים.
קונסולות משחק
בעוד ה-Xbox המקורי של מיקרוסופט, שהושק כחלק מהדור השישי של קונסולות משחק בשנת 2001, יכול היה לתמוך בפלט של 1080i בנסיבות מוגבלות, התמיכה ב-1080p החלה עם השקת הדור השביעי של קונסולות המשחק בשנת 2005. גם ה-Xbox 360 וגם ה-פלייסטיישן 3 היו מסוגלים להפיק 1080p, כאשר רק ה-Wii לא הצליח לתמוך ברזולוציה. כל קונסולות המשחקים שהושקו כחלק מהדור השמיני, שהחל בשנת 2012 עם השקת ה-Wii U, הצליחו להפיק פלט ב-1080p. שדרוגי חומרה של אמצע הדור ודגמים חדשים שהוצגו על ידי סוני ומיקרוסופט לקונסולות פלייסטיישן 4 ו-Xbox One בהתאמה, הוסיפו את היכולת להציג ב-4K - הרבה מעבר ל-1080p. יתר על כן, שיפור זה, שנעשה באמצע הדור, בכוח המחשוב ייצג גם קפיצת מדרגה ביכולתן של קונסולות המשחק להציג תוכן משחק ברזולוציית 1080p ומעלה, במקום להסתמך על הגדלה (upscaling). מגמה זו נמשכה עם השקת הדור התשיעי של קונסולות המשחק בשנת 2020, בה הציגו גם פלייסטיישן 5 של סוני וגם Xbox Series X של מיקרוסופט תמיכה ב-8K UHD.
מצלמות
מצלמות רבות סטילס מקצועי וצרכני, מצלמות פעולה ווידאו, כולל מצלמות DSLR  ומכשירים אחרים עם מצלמות מובנות כמו מחשבים ניידים, סמארטפונים ומחשבי לוח, יכולים לצלם וידאו ברזולוציות 1080p24, 1080p25, 1080p30 או 1080p60.
אשל היאור
אֵשֶׁל הַיְּאוֹר (שם מדעי: Tamarix nilotica) הוא עץ ממשפחת האשליים. זה מין האשל הנפוץ ביותר בישראל.
פריחת אשל היאור היא באביב ובקיץ בתפרחות מכבידות בצבע לבן-ורוד (הפריחה בורוד מלא היא של אשל סיני שאינו צומח בר בישראל).
תפוצת אשל היאור היא בצפון הארץ, בקעת הירדן, אזור החוף ובאפיקי נחלים וגדות אגמים. אשל היאור הוא צמח מוגן על פי החוק בישראל.
מנחם מנדל מפרמישלן
קורות חייו
בשנת תקכ"ד (1764) עלה לארץ ישראל יחד עם בנו רבי דוד בשיירה שמנתה כ-30 נפשות מגליציה אליהם הצטרפו בקושטא עוד עשרות יהודים מטורקיה ומארצות הבלקן. בדרכו לארץ ישראל עבר בביתו של רבי יעקב יוסף מפולנאה שנהג כלפיו בהכנסת אורחים מופלגת למרות גילו הצעיר, עיכבו לכמה ימים עד לאחר השבת, ואף שינה את סדר התפילה הנהוג אצלו, "והיה משבח את תפילת רבי מענדלי מאוד". כן נתן לו את חדרו האישי בעוד הוא עצמו עובר לסוכה ואף ישן בה "ועדיין עת קור". גם בעיר סטרו-קונסטנטינוב (קונסטנטין ישן) שבווהלין "הלכו כל בני העיר לקראתו". כנראה מתוך כבוד לאישיותו ולעלייתו הקרובה לארץ הקודש.
תיאור מפורט של עלייתם נשתמר על ידי "מגד מישרים" חכם יהודי מגליציה, רבי שמחה מזאלוזיץ, שפגש אותם על שפך הדנובה והפליג יחד אתם באונייה לקושטא ומשם לארץ ישראל. סיפור מסעותיו הודפס על ידי חתנו, רבי שלמה מדובנא בספר "אהבת ציון".
בכ"ז בתמוז הגיעו אנשי השיירה לחופי קושטא, וכעבור חודשיים בי"ח באלול עלו על האונייה לארץ ישראל. יחד איתם היו באונייה גם עולי רגל רבים מיהודי טורקיה וארצות הבלקן. בערב ראש השנה תקכ"ה הגיעו לנמל יפו. עולי הרגל הספרדים עזבו את האונייה בדרכם לירושלים בעוד אנשי השיירה החסידים נשארו באונייה במשך החג, ורק בצום גדליה הפליגו לכיוון עכו. בשל הסערה שפקדה את הים הם הגיעו ליעדם רק כעבור תשעה ימים בי"ב בתשרי. בי"ג בתשרי עזבו את עכו ובעזרת חמורים ופרדות הגיעו לטבריה.
במכתבו הקצר והיחיד שנשתמר הוא כותב לאחיו רבי צבי מזלטשוב:.
רבי נחמן מהורדונקא לא האריך ימים בטבריה, והוא נפטר בשנת תקכ"ה או תקכ"ו. את חתימתו של רבי מנחם מנדל מפרימשלן ניתן למצוא ראשונה על איגרת המלצה של האשכנזים בטבריה משנת תקכ"ח לקהילת מץ. שנת פטירתו המדויקת לא ידועה, אבל בקונטרס "יושר דברי אמת" שכתב רבי משולם פייביש הלר בשנת תקל"ז הוא נזכר כמי שכבר הלך לעולמו. מקור נוסף לקביעת תאריך פטירתו היא העובדה שלא נמצא תיעוד על מפגש בינו לרבי מנחם מנדל מויטבסק שעלה לארץ ישראל בשנת תקל"ז (1777).
כתביו
הקונטרס הקצר שכתב דרכי ישרים היה פופולרי מאוד והודפס פעמים רבות. ככל הנראה קדמה כתיבתו לכתיבת ספריו של רבי יעקב יוסף מפולנאה, שכן הספר נכתב לפני עלייתו ארצה בשנת תקכ"ד. הסכמה של רבי מנחם מנדל מפרמישלן נדפסה על ספרו של רבי ברוך מקוסוב, "יסוד העבודה נחמד ונעים". תלמידו רבי משולם פייביש הלר מז'ברז' מביא מקצת מדבריו כפי ששמע מ'פיו הקדוש' בספרו "יושר דברי אמת".
פטריות
פטריות (שם מדעי: Fungi) היא ממלכה של אורגניזמים איקריוטים, הכוללת מגוון רחב, החל ממיקרואורגניזמים כמו שמרים ועובשים, ועד פטריות כובע רב-תאיות גדולות שחלקן מוכרות כמזון מבוקש לאדם.
אורגניזמים אלה מסווגים כממלכה טקסונומית נפרדת, שנבדלת מהממלכות האיקריוטיות האחרות, שלפי הסיווג המסורתי כוללות צמחים, בעלי חיים ופרוטיסטים.
אחד המאפיינים המציבים את הפטריות בממלכה שונה מצמחים, מחיידקים ומפרוטיסטים, הוא הכיטין שנמצא בדפנות התאים שלהן.
פטריות, כמו חיות, הן הטרוטרופיות. הן מקבלות את מזונן על ידי ספיגת מולקולות מומסות לגופן, בדרך כלל על ידי הפרשת אנזימי עיכול לסביבתן. בשונה מצמחים, הפטריות אינן מבצעות פוטוסינתזה.
אמצעי הניידות שלהן הוא צמיחה וגדילה, למעט הנבגים שלהן, שמשמשים כגופיפי רבייה, שעשויים לנוע באוויר או במים.
על אף תפוצתם הגדולה ברחבי העולם, רוב הפטריות אינן בולטות בגלל גודלן הקטן ובשל אמצעי ההסוואה שהן מסגלות לעצמן במקום הימצאן, באדמה או על גבי חומר מת.
פטריות שימשו לאורך ההיסטוריה כמקור ישיר למזון לאדם, בצורה של פטריות וכמהין; כחומר מחמצת שאור בייצור בצק ולחמים; וכחומר תסיסה למוצרי מזון שונים, כמו יין, בירה ורוטב סויה.
עד היום התגלו כ-100,000 מינים של פטריות, וההנחה היא שקיימים אף יותר עקב גיוונם הרחב. בעקבות גיוונם ניתן למצוא פטריות בסוגי סביבות מחיה רבות ואף בסביבות עם תנאי מחיה הנחשבים קיצוניים.
התחום בביולוגיה העוסק בפטריות נקרא מיקולוגיה.
מבנה ומחזור חיים
לפטריות הרב-תאיות מחזור חיים הכולל שלב הפלואידי ודיפלואידי. מחזורי החיים של הפטריות מגוונים מאוד ביחס להיותם תחת ממלכה אחת. על פי רוב, בשונה מבעלי חיים ומרוב הצמחים, השלב ההפלואידי הוא הדומיננטי, הוא מתחיל בנבג שנובט ומתפתח לקור, המורכב משרשרת תאים המשתפים את הציטופלסמה שלהם ובכך מאפשרים תנועה יעילה של נוזלים ומומסים באורכו של הקור. הקור מתפצל ומתפתח לתפטיר, מבנה המזכיר שורשי צמחים. המבנה הבולט והמוכר של פטריות נקרא 'כובע', ומתבטא רק בחלק קטן יחסית ממיני הפטריות. הוא מהווה חלק מהגוף הפורה שלהם, אשר מפריש נבגים ועליו מתבצעת הרבייה.
ניתן למצוא פטריות בסביבות מחיה שונות ומגוונות - במים, ביבשה, נישאות באוויר ואף כטפיליות על בעלי חיים או צמחים. רוב הפטריות מתקיימות בטווח טמפרטורות של 10–35 מעלות צלזיוס, אולם ניתן למצוא פטריות בטמפרטורות שמתחת ל-0 ובטמפרטורות של 60 מעלות. רוב הפטריות מעדיפות לחות גבוהה אולם יש כאלו המתקיימות אף בתנאי יובש קשים.
טקסונומיה
טרם מחקר מעמיק וריצוף דנ"א, הפטריות סווגו כצמחים, אך למעשה הפטריות אינן צמחים כלל אלא ממלכה נפרדת. כאמור, הן יצורים הטרוטרופיים, כלומר צורכים תרכובות אורגניות מהסביבה ולא פוטוסינתטיים. הפטריות מפרישות אנזימי עיכול לסביבה וסופגות חזרה את החומרים הדרושים להן מהסביבה. כמו כן יש לפטריות דופן תא עשוי כיטין (בשונה מצמחים אך דווקא בדומה לחלק נרחב מהחרקים) והן מייצרות תפטיר. חומר התשמורת בפטריות הוא הגליקוגן, כמו בבעלי-חיים, ולא עמילן שהוא חומר התשמורת של צמחים.
מיון
המיון הנוכחי של ממלכת הפטריות הוא:
אבולוציה
המאובנים הקדומים ביותר בעלי תכונות האופייניות לפטריות מתוארכים לעידן הפלאופרוטרוזואיקון, לפני 2.4 מיליארד שנים. לאורגניזמים רב-תאיים אלה היו מבנים חוטיים בעלי יכולת אנסטומוזיס.
מחקרים מ-2009 מצביעים על הגעתם של אורגניזמים פטרייתיים בתקופה שבין 760–1060 למ"ש, על בסיס השוואות של קצב ההתפתחות בקבוצות קרובות. במשך חלק ניכר מעידן הפלאוזואיקון (542–251 למ"ש), נראה שהפטריות היו מימיות והורכבו מאורגניזמים הדומים ל הקיימים ובכך שהיו להם נבגים עם שוטונים.
ההסתגלות האבולוציונית והשינוי מאורח חיים מימי לאורח חיים יבשתי חייבה מגוון אסטרטגיות אקולוגיות להשגת חומרים מזינים, כולל טפיליות, ופיתוח קשרים הדדיים כמו מיקוריזה.
מחקרים נוספים מצביעים על כך שהמצב האקולוגי הקדמון של פטריות שק היה, וכי אירועי הפיכת פטריות לחזזיות התרחשו מספר פעמים.
מבנה
מבנה הפטרייה משתנה בשלבי חייה השונים. לעיתים אף קשה להצביע מתי פטרייה אחת בודדת מפסיקה להתקיים והשנייה מתחילה. גופה של הפטרייה בנוי מרשת קורים הקרויה בעברית תפטיר.
בישראל 400 מיני פטריות כובע. הכובע הוא מבנה שייצר נבגים וגוף הפטרייה (התפטיר) מתפשט בתוך הקרקע או על ערמות חומר אורגני. פטריות שגוף הרבייה שלהן תת-קרקעי קרויות כמהין.
תפטיר
תפטיר (mycelium, ברבים: mycelia) הוא גוף הפטרייה המורכב מקורים רבים (hypha, ברבים: hyphae). רשת התפטיר גדלה בתוך חומר אורגני או בתוך האדמה. שטח הפנים שלה גדול מאוד יחסית לנפחה, ומאפשר לה לספוג מזון ביעילות.
בשנת 2018 הודיעה רשת איקאה שתפעל להחליף את אריזות הפוליסטירן שלה באריזות מתכלות שעשויות מתפטיר של פטריות, כדי להפחית את הפסולת ולהגדיל את היקף המיחזור.
"אש השועל": פטריות מאירות
"אש השועל" (מוכרת גם בשמות "זוהר הפיה ו"אש הפיה") היא תופעת טבע שבה מפיקים מיני פטריות מסוימים אור עמום (ביולומינסנציה) בגווני ירוק וכחול. תופעת אור זו מופקת מריקבון העצים עליהם הן שוכנות (הן מופיעות גם על גבי הקרקע או גזעים ישנים באזורים הלחים של היער). אש השועל מופיעה ביער כאשר מזג האוויר מתקרר עם בוא הסתיו (אצל רוב המינים).
רבייה
רביית הפטריות נעשית באמצעות תאים זעירים מיוחדים שמכונים נבגים. הם משתחררים מהצד התחתון של ה"כובע".
פטריות שונות מקיימות שתי צורות של רבייה, רבייה זוויגית (מינית) ואל-זוויגית. חלקן מקיימות רק צורה אחת של רבייה ורובן מקיימות את שתי הצורות. צורת הרבייה נקבעת לרוב על פי הקבוצה אליה שייכת הפטרייה ועל פי תנאי הסביבה.
נבג "הנופל" מהדפים (באזידיוספרה) מוציא קור ראשוני רב תאי הפלואידי (בעל סט כרומוזומים יחיד), כששני קורים נפגשים ומתרחשת פלאזמוגמיה (איחוי ציטופלזמות) נוצר קור משני, דו קריוני (בעל שני גרעינים). בסביבה לחה ייווצר במהרה תפטיר מפותח ואף גוף פרי (ספוריוקרפ) שכל תאיו דו קריוניים. בתאי הבסיסה (בעלי שני הגרעינים) שיתפתחו בדפי הכובע של גוף הפרי שנוצר תתרחש מיוזה (חלוקת הפחתה), ועקב כך יתקבלו 4 תאים הפלואידים. לאחר נדידת הגרעינים והתפתחות מבנה דמוי עוקץ (sterigamata), שבקצהו הבזידיוספרה שיכולה כעת להתפזר, יוכל המחזור להתחיל מחדש.
אופורטוניסטיות
רק כ-50–60 סוגים של פטריות חיות עם האדם בסימביוזה, ממש בתוך גופו או עליו. קבוצה מצומצמת זו של פטריות מחולקת לשלוש תת-קבוצות: שמרים, עובשים ודרמטופיטים.
פטריות אלו, החיות עם האדם בסימביוזה, הן אוֹפּוֹרטוּניסטיות: בדרך כלל הן אינן מזיקות לבריאות, אולם כשנפגעת המערכת החיסונית של האדם או נחלשת מסיבה כלשהי (למשל - עקב נטילת אנטיביוטיקה ופגיעה בחיידקים ה"טובים" המאזנים את כמות הפטריות), עלולות הפטריות להתרבות יתר על המידה ולפגוע במקומות שונים בגוף. הפטרייה קנדידה אלביקנס, לדוגמה, משגשגת בעיקר לאחר נטילת אנטיביוטיקה.
מקור השם
מקור השם הוא מהשורש פ.ט.ר, שמשמעותו פתיחה. הפטרייה (פטריית הכובע), ביוצאה מן הקרקע, פותחת את הצעיף שהייתה עטופה בו, אותו ניתן לעיתים לראות קרוע.
פטריות בשימוש רפואי
מלבד ניצול הפטריות למאכל, האדם עושה שימוש בפטריות מסוימות לטיפול במחלות כבר אלפי שנים. שימוש זה החל ברפואה הסינית, והוא נבדק במחקרים אקדמיים בעשורים האחרונים ונמצא יעיל בחלקם.
זני פטריות מסוימים, למשל שיטאקי, קורדיספס וגנודרמה הם בעלי תכונות רפואיות חיוביות, כמו חיזוק מערכת החיסון, איזון כולסטרול וסוכר בדם, טיפול באין אונות ואף תכונות נוגדות סרטן. מחקרים אף הראו את יכולות הפטריות שיטאקי וקורדיספס להרוג תאים סרטניים.
זנים אלה אף מצויים בתוספי תזונה שונים.
הפנצילין, שמיוצר על ידי מין של פטריית עובש מסוג פניציליניום, מגן על פטריית העובש ואינו מזיק לאדם, לכן הוא משמש כתרופה נגד זיהום חיידקי.
הרעלים שבפטריות הרעילות מסייעים להן להתגונן מפני חיידקים.
פטריות חד תאיות - שמרים - משמשות להכנת מזון ומשקאות-השמרים, למשל, מפיקים אנרגיה באמצעות תסיסה כוהלית בה מתקבלים שני תוצרים סופיים: אתנול, אשר נמצא בכל המשקאות האלכוהוליים, ופחמן דו-חמצני, המשמש להתפחת הבצק באפיית לחם ומוצרי מאפה אחרים. עובשים, על אף שמעידים בדרך-כלל על התיישנות וריקבון של מזון, מצורפים לגבינות רבות ומקנים להן טעם ייחודי.
לעומתן יש פטריות שהאדם רואה כמזיקות:
ליקוט פטריות הוא תחביב. עם זאת, אין סימנים מוגדרים לפטריות רעל, ולכן חובה להגדיר את מין הפטרייה לפני השימוש בה.
ג'אז בפילהרמונית
ג'אז בפילהרמונית (Jazz at the Philharmonic - JATP) היה שמה של סדרת קונצרטים והקלטות שערך האמרגן נורמן גרנץ בין השנים 1944–1967, בהם אירח את מיטב נגני התקופה. היה זה המיזם הראשון שהוציא את הג'אז מן המועדונים ואולמות הריקודים והעביר אותו לתבנית של קונצרט באולם בו ישב קהל והאזין למוזיקה זו כאמנות ולא כבידור קל.
הקונצרט הראשון התקיים ב-Philharmonic Auditorium בלוס אנג'לס ב-2 ביולי 1944 והציג את אמני הג'אז ג'יי ג'יי ג'ונסון, נט קינג קול, לס פול, באדי ריץ' ואחרים באולם שיועד לקונצרטים של מוזיקה קלאסית ובעבור קהל שלא הגיע בדרך כלל למועדוני הג'אז. מטרתו של גרנץ הייתה לחשוף את ההתרחשות בעולם הג'אז, בעיקר את זו של החוף המערבי, לקהל גדול. הקונצרטים בלוס אנג'לס נמשכו על בסיס חודשי משך כשנתיים. במופע האחרון בסדרה זו, שנערך באפריל 1946 נטלו חלק דיזי גילספי, לסטר יאנג וצ'ארלי פארקר.
החל מקיץ 1946 יצא גרנץ לסיבובי הופעות. סיבוב ההופעות הראשון התקיים בסן פרנסיסקו, שיקגו וניו יורק עם לסטר יאנג, קולמן הוקינס ובאדי ריץ'. בהופעות עמד גרנץ על עקרון הישיבה המשותפת באולם של אפרו-אמריקאים ולבנים זה בצד זה, תוך שהוא מוותר על הופעות באולמות שקיימו את מדיניות ההפרדה ונמנע משהות במדינות דרום ארצות הברית הגזעניות. סיבובי ההופעות עם גרנץ הציבו סטנדרטים חדשים, גבוהים יותר, של נסיעות אמנים. האמנים, בניגוד למצב עד אז (במיוחד לגבי אמני ג'אז שחורים), זכו לאירוח במיטב בתי המלון והוטסו במטוסים, במקום באוטובוסים או רכבות.
הנגנים שהתקבצו למשך מספר שבועות של הופעות לא תמיד הכירו זה את זה או ניגנו יחד לפני כן וכך נוצרה מסורת של ג'אם סשן שפתח את ההופעה המתוכננת, שבו ניגנו הנגנים יחד באופן חופשי ולעיתים חד פעמי, תוך יצירת הרכבים ייחודיים, בהם דואט של צ'ארלי פארקר ובילי הולידיי מהופעה ב-22 באפריל 1946, ההופעות שנערכו בקרנגי הול בקיץ אותה שנה והסולו של קולמן הוקינס בסטנדרט "How High the Moon" מההופעה בפיטסבורג ב-1947.
סיבובי הופעות בארצות הברית נמשכו עד 1957 ולאחר מכן נערכו סיבובי ההופעות בעיקר באירופה וביפן בהשתתפות מיטב האמנים כריי בראון, בני קרטר, רוי אלדרידג', אלה פיצג'רלד, סטן גץ, ליונל המפטון, בילי הולידיי (היחידה שפוטרה על ידי גרנץ לאחר שהעליבה על הבמה את אוסקר פיטרסון), ג'ין קרופה, בן ובסטר ואחרים. ב-1967 נערך סיבוב ההופעות האחרון שהסתיים בארצות הברית. תוכנית ג'אז בפילהרמונית הצילה את הקריירות של רבים מנגני תקופת הסווינג, שנדחקו בארצות הברית מפני עליית הבי בופ ושילבה נגנים משני הזרמים על במה אחת לשילובים שהתקבלו בעין יפה יותר באירופה מאשר בארצות הברית, שמבקרי המוזיקה שלה שאפו לחלוקה חדה וברורה בין הסוגות. גרנץ עצמו עזב את ארצות הברית ב-1959 והשתקע בשווייץ.
רבים מהמופעים הוקלטו על ידי חברות התקליטים "Verve" ו-"Pablo" וכמו כן יצאו במהלך השנים, וממשיכים לצאת, אוספים מתוך ההופעות, רובם על ידי חברות תקליטים שמושבן ביפן.
ב-1983 נערכה ביפן הופעה לחגיגת 40 שנה ל"ג'אז בפילהרמונית" ו-30 שנים להופעתה הראשונה ביפן עם אלה פיצג'רלד ואוסקר פטרסון, ג'יי ג'יי ג'ונסון, זוט סימס, ג'ו פאס ואחרים. הקלטת ההופעה יצאה בתקליט " Jazz at the Philharmonic - Yoyogi National Stadium, Tokyo 1983: Return to Happiness".
אוהד קנולר
אוהד קנולר (נולד ב-28 בספטמבר 1976) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה
בנה של העיתונאית יהודית קנולר. למד בבית הספר לאומנויות בתל אביב ובתיכון תלמה ילין. כשהיה בן 14, הופיע בתוכנית הטלוויזיה "תופסים ראש" וב-1994, כשהיה בן 18, שיחק בתפקיד ראשי בסרט "עץ הדומים תפוס", אותו כתבה גילה אלמגור.
בצה"ל שירת כלוחם בחיל ההנדסה הקרבית, והוצב בלבנון בחלק מזמן שירותו. לאחר שירותו הצבאי למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב והשתתף בהצגות בתיאטרון החאן, ביניהן "חיל פרשים אנו", "הקמצן" ו"מלחמה על הבית". כמו כן, הופיע בתפקיד אורח בסרט "סופר בוי" (1998).
קריירה
קנולר קיבל חשיפה משמעותית בשנת 2002, כאשר גילם את דמותו של יוסי בסרט הטלוויזיה של איתן פוקס "יוסי וג'אגר" לצד יהודה לוי. על משחקו בסרט זכה בפרס טרייבקה בטקס בארצות הברית. באותה שנה שיחק בסדרת הטלוויזיה "מתחם אויב".
בשנת 2003 שיחק בסדרת הטלוויזיה "כנפיים" ששודרה בערוץ הראשון ובהצגה "בגידה" שכתב הרולד פינטר בתיאטרון החאן..
בשנת 2004 שיחק בתפקיד אורח בסרט "שנת אפס" ובסרט "דמיונות" של נמרוד עציון-קורן לצד ליאון רוזנברג ואסנת חכים. באותה שנה שיחק גם בסדרת הטלוויזיה "אהבה זה כואב" לצד דנה מודן ואסי כהן ובסדרה הסאטירית "אפידורל" לצד אפרת בוימולד וריקי בליך..
בדצמבר 2004 כתב מחזה בשם "גיבור מעמד הפועלים" (אין לבלבל עם מחזה באורך מלא בשם "אחרון הפועלים" מאת יהושוע סובול מ־1980) שהוצג בפסטיבל תיאטרון קצר בצוותא עם משה איבגי בתפקיד הראשי.
בשנת 2005 השתתף בסרטו של סטיבן ספילברג "מינכן" לצד איילת זורר, וכיכב בסרט "ברונו מאוהב".
בשנת 2006 כיכב בסרטו של איתן פוקס "הבועה", וכן כיכב בשתי הצגות במקביל ב"הבימה": ב"טייפ" וב"תקופת הסתגלות".
בשנת 2007 יצא סרטו של יוסף סידר "בופור", בו שיחק כדמות משנה. במקביל לכך עלתה ההצגה "סופה של בדיחה" - אשר בה היה שיתוף פעולה בין "הבימה" לתיאטרון "צוותא" בבימויה של אשתו באותה עת, נועה רבן-קנולר.
בשנים 2008–2010 השתתף בסדרה "סרוגים" המשודרת ב-yes. בשנת 2010 השתתף בסדרה "מי אתה חושב שאתה?" ב.
הנחה גם את התוכנית "קצר ולעניין" ב"הופ! הורים".
בשנים 2008 ו-2010 שיחק בשתי עונותיה של הסדרה "עד החתונה" בתפקיד ראשי של רן לוריא..
באמצע 2009 העתיק את מגוריו, יחד עם משפחתו, לדימונה, שם הקים עם אשתו השחקנית נועה רבן את תיאטרון דימונה (אשר נודע גם בשם "מעבדתרבות דימונה").
בשנים 2011–2012 שיחק בתפקיד כריס במחזה "כולם היו בני" - קופרודוקציה של תיאטראות הקאמרי וחיפה.
ב-2012 שיחק בסרט ההמשך של יוסי וג'אגר - "הסיפור של יוסי" לצד עוז זהבי, ושיחק בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "אנחנו לא לבד", בבימויו של ליאור הר-לב.
בשנת 2013 שיחק בסרטו של אליאב לילטי "מעשייה אורבנית", ובעונתה השנייה של סדרת הנוער בערוץ דיסני "יומני החופש הגדול".
בשנת 2014 החל לשחק בסדרת המסתורין "מתים לרגע" ב-HOT3. בשנת 2015 השתתף בסרטה של נטלי פורטמן "סיפור על אהבה וחושך".
בשנת 2017 היה בין יוצרי הסדרה "כבודו", ששודרה ב-yes הטלוויזיה בלוויין. ב-2018 השתתף בסרט "בית בגליל". ב-2019 שיחק בסרטו של יובל אדלר "המורה לאנגלית".
בשנת 2020 שיחק את אל"ם אלמוגי בסדרת הדרמה "שעת נעילה".
בשנת 2022 שיחק בעונה השלישית של הסדרה הדרמה והמתח "כפולים" מבית קשת 12.
בשנת 2023 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "גולדה" בדמותו של אריאל שרון. הסרט, בבימויו של גיא נתיב, מתמקד בהחלטות הדרמטיות והרות הגורל שאיתן נאלצה ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר להתמודד בעיצומה של מלחמת יום הכיפורים.
דרישה וחקירה
דרישה וחקירה הוא הכינוי בהלכה לחקירת העדים על ידי הדיינים בבית הדין, והן מהוות תנאי הכרחי לקבלת העדות בכל הנוגע לדיונים שאינם דיני ממונות. הדרישה והחקירה מתבצעות באמצעות שאלות הנשאלות על ידי הדיינים, ומתמקדות בעיקר בעניינים של זמן ומקום האירוע. נשאלות גם שאלות נוספות וכלליות יותר המכונות "בדיקות" ושנתונות לשיקול דעת הדיינים. בחלק מהשאלות נדרשים העדים לענות לשאלה ותשובת 'איני יודע' פוסלת את העדות, ובחלקן הם נדרשים רק שלא לסתור זה את זה, אך יכולים להשיב ב'איני יודע'. קיימת מחלוקת תנאים לגבי מהותן של השאלות, ומחלוקת ראשונים נוספת בנוגע לחשיבותן וסיווגן, כפי שיפורט.
אוהד קנולר
קריירה ניהולית
מאוקטובר 2012 ועד ספטמבר 2016 כיהן כיו"ר הוועד המנהל של שח"ם - ארגון השחקנים בישראל.
דרישה וחקירה
במקורה מחייבת הלכת הדרישה-וחקירה בדיונים אזרחיים ופליליים, אך כדי שלא לנעול דלת בפני לווים - דהיינו החשש שאנשים ימנעו מלהלוות כספים בשל דרישות מחמירות לקבלת עדות - תקנו חז"ל שבתחום האזרחי אין צורך בדרישה וחקירה.
אוהד קנולר
קריירה ניהולית
ביולי 2019 מונה למנהל תיאטרון גבעתיים.
דרישה וחקירה
הלכת הדרישה והחקירה המחייבת את ביצוע הדרישה והחקירה, פוסלת כל עדות בה לא ניתן מסיבה כלשהי לבצע אותן - למעט חריג מרכזי, והוא מקרים של תקנות הקהילה שמותקנות על ידי בית-דין או הנהגה אזרחית-עירונית, שבסמכותן להטיל סנקציות מעבר למה שקבעה ההלכה. במקרים אלה לא קיימת כפיפות לסדרי-דין כלשהם, ובין השאר הם פטורים גם מדרישה וחקירה. אחת ההשלכות שנובעות מהחיוב לדרוש ולחקור היא על ההלכה הקובעת כי אין לקבל עדות בכתב אלא רק ישירות מפי העדים, וזאת כתוצאה מכך שלא ניתן לחקור את העדים אם הם מעידים בכתב.
אוהד קנולר
חיים אישיים
היה נשוי לשחקנית נועה רבן ולהם ילד אחד.
במהלך המשבר הפוליטי בישראל (2019–2021) תמך קנולר בראש הממשלה בנימין נתניהו והנחה הפגנות תמיכה בו.
דרישה וחקירה
בהלכה מושם דגש רב יותר על ביצוע הדרישות והחקירות מאשר על מניעת עינוי דין. דבר זה נראה מכמה מקורות, אך הוא נובע באופן הבולט ביותר מאימרתו של רבי שמעון בן שטח הקובעת כי:.
אוהד קנולר
חיים אישיים
בינואר 2023 התארס לבת זוגו אריאלה, ובסוף מרץ 2023 הם נישאו.
דרישה וחקירה
המקור המרכזי לצורך בדרישה וחקירה הוא פסוק בספר דברים, המצווה על כך ישירות: אך בנוגע לאופן ממנו למדים על מספר השאלות ועל ספציפיותן, כאמור - קיימת מחלוקת. כציווי הנלמד מכמה פסוקים הוא נמנה כמצווה במנייני המצוות של מוני המצוות השונים.
אוהד קנולר
פרסים
בשנת 2003 זכה קנולר בפרס השחקן הראשי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים טרייבקה, על משחקו בסרט יוסי וג'אגר.
דרישה וחקירה
מקורות מקראיים
השאלות הספציפיות הנלמדות ישירות מהמקרא הן השבע המוזכרות במשנה בלבד (או השמונה - כשיטת הברייתא שתובא בהמשך), ולא השאלות שמכונות "דרישות" ו"בדיקות". באשר לשני סוגי שאלות אלה האחרונים, הם נלמדים בעקיפין או שלא נלמדים כלל, ומקורן מסברה הגיונית. בתלמוד מצוטטות כמה פרשיות שונות בתורה, כולן מספר דברים, שנועדו ללמד את הצורך בשאלות כפי שהן מוצגות במשנה. פרשייה ראשונה עוסקת בדין אדם המוגדר כ"מדיח", כלומר, מי שגרם לאחרים לעבור עבירות, ובה נכתב: פרשייה נוספת עוסקת באדם שעבד עבודה זרה, ועליו נאמר:  ופרשייה שלישית היא אודות עד שקר, שהרשעתו כשקרן נעשית רק בתנאי ש
התנאים נחלקו במשנה באשר למספר החקירות; תנא קמא סבור כי במסגרת ה"חקירות" יש לשאול שבע שאלות, רבי יוסי סבור כי יש לשאול שלוש, ואילו לעומתם בברייתא מובאת דעה הגורסת כי יש לשאול שמונה שאלות. כל אחת מהדעות הללו משתמשת באופן אחר בשלושת המקורות התנ"כיים על מנת ללמוד את מספר השאלות המדויק:
רבי יוסי סבור שאכן ניתן ללמוד אודות שבע שאלות, אלא שהוא לא משתמש בלימודו של תנא קמא מהפסוק "והנה אמת נכון הדבר" ומסתפק בשבע. אם כן, שלוש מהן משמשות כדי ללמוד שדרישה-וחקירה נצרכות בכל מקום בו מתקבלת עדות, ולא רק במקומות בהם נכתבו הפסוקים, ואחת נוספת משמשת כדי ללמוד על עדות בעבירות שעונשן הוא מיתה בשרפה, החמורה יותר, ונותרו שלוש.
אופן ההסקה של הברייתא מפסוקי התורה דומה לזה של תנא קמא; אך לעומתו הוא אינו סבור שדרוש פסוק מיוחד שילמד אודות הצורך בדרישה וחקירה בעדות על עבירה שעונשה שרפה, ולכן הוא נותר פנוי כדי ללמד על צורך בשמונה חקירות.
השאלות
במשנה שלושה סוגים של שאלות: באיזו שבוע? באיזו שנה? וכו' = חקירות; מכירים אתם אותו? התרתם בו? = שאלות שמגוף העדות; מי עבד? ובמה עבד? = דרישות; שאלות כלליות שאינן מפורטות במשנה = בדיקות.מחלוקתם של התנאים נסובה אודות זהותן של השאלות המוגדרות כ"חקירות"; כלומר, אלו שאלות יש לשאול במסגרת החקירות:
גישת תנא קמא
לגישת תנא קמא יש לשאול את שבע השאלות הבאות:
בתלמוד נכתב, כי דעתו של תנא קמא היא שעל הדיינים לשאול את שבע השאלות הללו בכל מקרה, גם בכזה בו התשובות ידועות; וזאת בהתבסס על דברי רבי שמעון בן אלעזר: ; כלומר, על הדיינים לחקור את העדים במטרה ליצור לחץ עליהם, שמא יתגלו כעדי שקר, ולא רק כדי לדעת התשובות.
גישת רבי יוסי
לגישת רבי יוסי אין צורך לשאול את כל השאלות הנ"ל, ודי בשלוש האחרונות. בתלמוד מוסברת דעתו של רבי יוסי בניגוד לתנא קמא, בכך שלדברי תנא קמא על הדיינים לשאול את כל השאלות בכל מקרה, גם אם התשובות ידועות; לעומתו רבי יוסי סבור כי כאשר התשובות ידועות אין צורך לשאול את השאלות.
גישת הברייתא
לגישת הברייתא קיימת חקירה נוספת, שמינית, אך לא כתוב מהי. שתי אפשרויות סבירות בנוגע לשאלה הנוספת. הראשונה, היא אודות השלב בתוך השעה בו התרחש המקרה, והשנייה, היא שאילת היובל בו התרחש המקרה.
הנמקות
בתלמוד ומפרשיו מופיעות שלוש אפשרויות להסביר את עצם הצורך בדרישה וחקירה. שתי האפשרויות הראשונות מתמקדות במהלך התקין של קבלת עדות בבית דין, והשלישית נזקקת להלכה אחרת, עיקרית, בהלכות עדות.
מעמדן של השאלות בגישות הראשונים השונות
במשנה מוצגים ארבעה סוגים של שאלות. שבע השאלות המוגדרות כ"חקירות" (יום, שעה, מקום וכו'); שאלות נוספות: "מכירים אתם אותו? התרתם בו?", לגביהן נראה שקיים קונצנזוס בקרב הפרשנים, כי מדובר בשאלות שלא נועדו לאישושה של העדות או לבדיקת אמינות העדים, אלא מדובר בפרטים שעל העדים לספק כחלק מהעדות עצמה; שאלות בלתי מסווגות נוספות: "העובד עבודה זרה, את מי עבד? ובמה עבד?" - שמעמדן אינו ברור דיו; ולבסוף מופיע המונח הכללי "בדיקות" ("כל המרבה בבדיקות הרי זה משובח"). בניגוד למחלוקת התנאים שנסובה אודות זהות השאלות שעל הדיינים לשאול, הראשונים חלוקים בנוגע למעמדו הבסיסי של כל אחד מסוגי השאלות הללו, וכן בנוגע לסיבות.
עיקר הקושי נובע ממעמדן הבלתי ברור של השאלות "העובד עבודה זרה, מי עבד? ובמה עבד?", המוצגות במשנה כסוגה עצמאית, ולא ברור האם הצורך בהן נועד לעצם העדות, ואז מדובר בשאלות שלא נועדו לאישוש או אימות, אלא כחלק מהעדות עצמה, או שהן נועדו לאימותה של העדות, ואז רק נותר לדון בסיווגן, האם הן דומות יותר ל"דרישות" ול"חקירות" או ל"בדיקות".
גישת הרמב"ם
הרמב"ם בספרו "משנה תורה", בתוך ניסוח החיוב לדרוש ולחקור, כותב: ובהמשך: בדבריו מרחיב הרמב"ם את המונח "חקירות", וקובע, שבמובנן המצומצם אמנם מדובר על שבע השאלות שמופיעות במשנה, אך בנוסף להן יש גם את ה"דרישות" - שהן שאלות שאמנם משתנות בהתאם לסיפור, אך הן בסיסיות עד כדי כך שהן נדרשות לנו בדיוק כמו החקירות, מה שאומר שבמקרה של אי-ידיעת התשובה להן העדות נפסלת.
אף על פי שלפי קביעה זו ניתן לסווג אוטומטית את הדרישות כחלק אינטגרלי מהחקירות, עדיין לא ייתכן לסווג אותן כזהות להן, שכן אודות ה"חקירות" נכתב ב"משנה תורה" שהסיבה להן היא העובדה שעל כל עדות להיות בת־הזמה - סיבה שאינה מתאימה ל"דרישות", הדרישות אינן הופכות את העדות לבת־הזמה. סביר אם כן, של"דרישות" ול"חקירות" טעם משותף אחר בגינו סבור הרמב"ם שהדרישות הן חלק מהחקירות. ככל הנראה עדות, ובמיוחד עדות בעניינים שעונשם מוות, לא יכולה להיות לאקונית, ועל העדים לפרט יותר את מראה עיניהם שעליו הם מעידים. סיבה זו נכונה גם בהנמקת ה"דרישות" וגם בהנמקת ה"חקירות", ובגללה סבור הרמב"ם כי ה"דרישות" הן מכלל ה"חקירות".
טוני שרידן
אנת'וני אסמונד "טוני" שרידן מק'גיניטי (באנגלית: Anthony Esmond Sheridan McGinnity; 21 במאי 1940 בנוריץ' שבמחוז נורפוק באנגליה - 16 בפברואר 2013 בהמבורג, גרמניה) היה זמר-יוצר וגיטריסט בריטי, בסוגת הרוקנרול. פרסומו המרכזי נבע משיתוף הפעולה שלו עם להקת הביטלס, והוא היה אחד משני המוזיקאים היחידים (יחד עם בילי פרסטון) אשר זכה להופיע כמבצע בקרדיט על תקליט של הלהקה.
דרישה וחקירה
גישת רבי זרחיה הלוי
לדבריו קיים הבדל מהותי בין השאלות שכתובות במשנה, לכאורה ללא כל הבחנה. "מכירים אתם אותו? התרתם בו?" הן שאלות מגופה של העדות; כלומר, לא אישוש לעדות או וידוא אמינותם של העדים, אלא העדות עצמה - ובזאת שוררת בינו לבין הרמב"ם הסכמה. לעומת זאת, השאלות שנשאלים עדים המעידים על עובד עבודה זרה: "מי עבד? ובמה עבד?", שהרמב"ם קיטלגן כ"חקירות", לדעתו משתייכות לקטגוריית ה"בדיקות", שבה במקרה בו העדים אינם יודעים לענות, העדות כשרה.
טוני שרידן
ביוגרפיה
בצעירותו הושפע שרידן בעידוד הוריו ממוזיקה קלאסית, ובגיל 7 למד לנגן על כינור. בהמשך דרכו למד לנגן גם על גיטרה, ובשנת 1956 הקים את להקתו הראשונה. בשנת 1958, בגיל 18, החל להופיע בתוכנית רדיו של ה-BBC, כנגן גיטרה חשמלית. בהמשך, קיבל חוזה להופיע במועדון ה-Top Ten בהמבורג, גרמניה.
בעת שהופיע בהמבורג, בשנים 1960–1963, העסיק שרידן מספר להקות ליווי. בשנת 1961 הייתה זו להקת הביטלס (שהורכבה אז מג'ון לנון, פול מקרטני, ג'ורג' האריסון ופיט בסט) ששימשה כלהקת הליווי שלו, לאחר שפגש את חברי הלהקה בביקורם הראשון בהמבורג. ברט קאמפרט, סוכן של חברת התקליטים Polydor Records, הציע ששרידן והביטלס יקליטו יחד, ובשנת 1962 הפיצה חברת התקליטים ברחבי גרמניה את האלבום "My Bonnie". הסינגל המוכר ביותר מתוך האלבום היה "My Bonnie"/"The Saints", אשר הגיע למקום החמישי במצעד הפזמונים המקומי). עקב העובדה שהמילה Beatles מזכירה את המילה הגרמנית Pidels (כינוי סלנג ברבים לפין), האלבום עוטר בקרדיט "טוני שרידן וה-Beat Brothers". מאוחר יותר, לאחר שלהקת הביטלס זכתה לפרסום בינלאומי, האלבום הופץ מחדש בבריטניה, והפעם תחת הקרדיט "טוני שרידן והביטלס".
דרישה וחקירה
גישת רבי זרחיה הלוי
רבי זרחיה הלוי אינו מכיר בסוג השלישי של השאלות; ה"דרישות", שלפי גישת הרמב"ם דומות לחקירות, בכך שחובה לשאול אותן, למרות אי-היותן מכשיר להפיכת העדות לבת־הזמה. לדבריו במסגרת חקירת העדים על ידי בית הדין יש "חקירות", בהן אי ידיעת התשובה פוסלת את העדות; ו"בדיקות", בהן השאלות אופציונליות בלבד, ופוסלות רק במקרה בו התגלתה סתירה בדברי העדים. כל שאלה אחרת שמופיעה במשנה היא חלק אינטגרלי מהעדות ולא אישוש לה או וידוא אמיתותה.
טוני שרידן
ביוגרפיה
בשנת 1967, מתוך מעורבות בסוגיית מלחמת וייטנאם, הסכים שרידן להופיע בפני כוחות בעלות הברית. בעת שהותו בווייטנאם, הותקפה הלהקה שלו בירי ואחד מחבריה נהרג. בסוכנות הידיעות רויטרס אף דווח בטעות כי שרידן עצמו נהרג. על פעולותיו להעלאת המורל בקרב כוחות בעלות הברית במהלך המלחמה, זכה שרידן לתואר "קפטן של כבוד" מטעם צבא ארצות הברית.
בשנות ה-70 המוקדמות הפיק שרידן תוכנית רדיו במערב גרמניה שעסקה במוזיקת בלוז. בשנת 1978, עם פתיחתו המחודשת של מועדון "Star Club" בהמבורג, הופיע בו שרידן יחד עם להקת TCB Band (להקת הליווי של אלביס פרסלי עד למותו).
דרישה וחקירה
גישת רבנו דוד בונפיד
רבנו דוד בונפיד מצוטט אף הוא בחידושי הר"ן, ואלו דבריו:
טוני שרידן
ביוגרפיה
ב-13 באוגוסט 2002 פרסם שרידן אלבום אוסף בשם "Vagabond", אשר כלל גם גרסת כיסוי לשיר "Skinny Minnie" - שיר אותו פרסם שרידן שנים קודם לכן באלבומו הראשון.
דרישה וחקירה
גישת רבנו דוד בונפיד
שיטתו בסיווגן של השאלות במשנה מורכבת; לטענתו, המידע שנובע מן השאלות בנוגע לזהות הנאשם והאם הוא הותרה - "מכירים אתם אותו? התרתם בו?, וכן המידע שנובע מהשאלות לעדים המעידים על עובד עבודה זרה "מי עבד? ובמה עבד?", הוא מידע חיוני שבלעדיו העדות לא קבילה. אלא שבניגוד לרמב"ם שהסיק מכך שמוטלת על הדיינים חובה לשאול ולוודא שהעדים יודעים את התשובות לשאלות הללו, טוען רבנו דוד שהדיינים יכולים להניח כמובן-מאליו שהתשובות לשאלות הללו חיוביות. העובדה שבמשנה נכתב שיש לשאול את השאלות הללו, היא המלצה בלבד, ולא סותרת את האפשרות העקרונית להניח כי העדות מבוססת והתשובות חיוביות - נימוק שמעמיד שאלות אלו בשורה אחת עם "בדיקות" בכך ששאילתן היא רשות, ומאידך כ"חקירות" בכך שאי-ידיעת תשובה להן פוסלת את העדות.בנוגע לשני סוגי השאלות האחרים עליהם נחלקו הרמב"ם ורבי זרחיה הלוי, רבנו דוד אינו מביע דעה, ויכול, באופן עקרוני, להסכים עם כל אחד מהם.
טוני שרידן
ביוגרפיה
בערוב ימיו התגורר שרידן עם אשתו אנה בגרמניה, ופרט לעיסוקו במוזיקה התעניין גם בהרלדיקה ועסק בעיצוב שלטי אצולה. שרידן נפטר ב-16 בפברואר 2013 בגיל 72.
דרישה וחקירה
גישת רבנו דוד בונפיד
יש לשים לב כי רבנו דוד הוא היחיד שסבור כי סוגי השאלות "מכירים אתם אותו? התריתם בו?" ו"מי עבד? ובמה עבד?" הם זהים במעמדם.
ביצוע דרישה וחקירה בסיטואציה בה התשובות ידועות
דוגמה קלאסית למצב בו התשובות ידועות, הוא במקרה בו אמרו העדים "פלוני רצח את אלמוני, אתמול"; במקרה זה הדיינים יכולים להסיק מיד את התשובות לכל השאלות בנוגע לשמיטה, השנה, החודש וכו'.כאמור, התלמוד פירש את מחלוקתם של תנא קמא ורבי יוסי, כנסובה בדיוק אודות שאלה זו; האם נדרשות הדרישה והחקירה במקרה בו התשובות ידועות. ואכן הרמב"ם פוסק להלכה כשיטת תנא קמא, הגורסת כי בכל מקרה, גם בעת ידיעת התשובות, יש לבצע "חקירה"; כמקובל.
גישת רבי זרחיה הלוי
מלשונו של רבי זרחיה הלוי, נראה כי למרות כללי הפסיקה שקובעים שיש לפסוק הלכה-למעשה ששאילת השאלות נצרכת בכל מקרה - גם במקרים בהם התשובות ידועות; פוסק רבי זרחיה הלוי ההפך - כשיטת רבי יוסי, הגורסת כי אין כל צורך לדרוש ולחקור, אלא רק על מנת לדעת את התשובות.
למרות זאת, רבי יחזקאל לנדא בספרו "נודע ביהודה", נותן פרשנות מקורית לדברי רבי זרחיה הלוי. על פי גישת רבי זרחיה הלוי שהובאה לעיל, חולקו השאלות לשני סוגים: "חקירות" - אותן היינו מוכרחים לשאול בכל מקרה, ו"בדיקות" - שהיו אופציונליות בלבד, ואליהן גם השתייכו השאלות "מי עבד? ובמה עבד?". לעומת זאת ה"נודע ביהודה" גורס כי גם רבי זרחיה הלוי מודה שהשאלות "מי עבד? ובמה עבד?" אינן נכללות באחת מן הקטגוריות, אלא הן מהוות סוג שלישי של שאלות; שאלות שדומות ל"בדיקות" בכך שאין חובה על העדים לדעת את התשובה, אלא רק שלא לסתור את עצמם, אלא שבניגוד ל"בדיקות" האופציונאליות מטבען, חובה על הדיינים לשאול את שתי השאלות "מי עבד? ובמה עבד?", וזאת מכיוון שמדובר בפרטים בסיסיים ביותר. אם כן מדובר בשאלות שחובה לשאול, אך אין חובה לדעת את התשובות עליהן.
דרישות וחקירות בדיני ממונות
כאמור, ביטלו חכמים את הצורך בדרישה וחקירה במשפט אזרחי, וזאת כדי שלא לנעול דלת בפני לווים - על מנת שאנשים יוכלו לסמוך על כך שכספם יושב להם ללא דרישות ראייתיות נוקשות.
הצגת הדברים בפשטות מביאה לידי הבנה כי מדאורייתא קיים חיוב לדרוש ולחקור, אלא שחכמים ביטלו אותו. אך יש לציין כי קיימת שיטה קיצונית, לכאורה, הגורסת כי אף מדאורייתא אין צורך בדרישות וחקירות במשפטים אזרחיים. אך רבי יחזקאל לנדא בספרו "נודע ביהודה" ממתן את האמירה הקיצונית הזו, ומסביר כי היא מתייחסת לעיקרון אחד מתוך שני עקרונות העומדים בבסיס הצורך בדרישה וחקירה. לדבריו הצורך בדרישה וחקירה שנובע מהצורך שהעדות תהיה ברת-הזמה - אינו קיים במשפט אזרחי, אך הצורך בדרישה וחקירה כפי שנלמד מהפסוקים בסוגיה המרכזית, - קיים גם במשפט אזרחי.
דרישה וחקירה שבוצעו בדיעבד
לאחר תקנת חכמים המבטלת את הצורך בדרישה וחקירה בדיני ממונות חל איסור על הדיינים "להתנדב" ולחקור את העדים. אך אם העדים נחקרו בכל זאת, מכל סיבה שהיא, ונמצא שאינם יודעים פרט מפרטי החקירות, קיימת מחלוקת בין פרשני התלמוד האם העדות נפסלת או לא. רבי מנחם המאירי סבור כי העדות כשרה: משתמע מדבריו שבמצב בו אין הכחשה אלא רק אי-ידיעה - העדות כשרה. לעומתו טוען רבי שבתי הכהן - בספרו שפתי כהן - כי במקרה של אי-ידיעה העדות נפסלת; לדעת הש"ך הסיבה בגינה ניתן לוותר על הדרישות והחקירות במשפטים אזרחיים, היא רק כי ניתן להניח מראש שהעדים יודעים את התשובות, מכאן שבמקרה בו התברר מדבריהם עצמם מעל לכל ספק שהם אינם יודעים את התשובות - עדותם נפסלת.
לעומת המקרה בו התגלו העדים כאינם יודעים, במקרה בו נוצרה סתירה בשאלות הדרישות והחקירות הדבר נתון במחלוקת אמוראים.שיטת רב יהודה (על פי הסבר רבא) היא, שקיימת חלוקה בסיסית בין שני סוגי הכחשות: הכחשות שבעיקר העדות, לדוגמה ויכוח בין העדים אודות סוג הכסף שהולווה - בהן הכחשה פוסלת גם בבדיקות, ולעומת זאת הכחשות שבנושאים צדדיים יותר, לדוגמה ויכוח בין העדים אודות הכלי בו היה הכסף המולווה - בהן ההכחשה אינה פוסלת. לעומתו מובאת שיטת אמוראי נהרדעא (בעגה ארמית: "נהרדעי"; על פי שפ"ן הסופר מדובר ברב חמא), הגורסת כי אין להבדיל בין סוגי ההכחשות השונים, ובכל מקרה - גם אם התגלו הכחשות בגופה של העדות - היא כשרה. הר"ן ופרשנים נוספים הסבירו את שיטת אמוראי נהרדעא בכך שבמשפט אזרחי אין צורך כלל ועיקר בבדיקות; אך המהרש"א מסביר שיטה זו בצורה אחרת. לדעתו דברי אמוראי נהרדעא שאמרו, אינם משקפים דעה שגם בהכחשה הדדית מוחלטת העדות כשרה, אלא לדעתם סוג ההכחשה הספציפי הזה - מנה שחור ומנה לבן, אינו נחשב הכחשה מוחלטת, מכיוון שהוויכוח בין שני העדים הוא על צבע המנה ולא על המנה עצמו, כלומר, מכיוון שקיימת הסכמה על עצם העובדה שהולווה מנה, דעתם של אמוראי נהרדעא היא שהעדות כשרה.
סוגים שונים של דיני-ממונות
תחת ההגדרה הכללית דיני ממונות (או כפי שכונו - משפט אזרחי), נכללים כמה סוגים של דיונים ששונים זה מזה בפרטי ההלכות הנוגעות לדרישה וחקירה.הקטגוריה הראשית "דיני ממונות" מונה את התחומים הבאים:
ההכללה המופיעה במשנה הקובעת כי "דיני ממונות" פטורים מדרישה וחקירה נסובה אודות "הודאות והלוואות" בהן קיים החשש של "נעילת דלת בפני לווים", אך הכללת קטגוריית דיני ממונות מכילה יוצאים מן הכלל; הראשון שבהם הוא דיני קנסות, בהם אין כל סיבה לבטל את הצורך בדרישה וחקירה, שכן הנימוק לביטול הצורך בדרישה וחקירה הוא שלא לנעול דלת בפני לווים - נימוק שלא שייך לדיני קנסות, ולכן בקטגוריה זו נדרשות דרישה וחקירה מלאות.
בנוגע לפטור מהצורך בדרישה וחקירה בענייני "גזלות וחבלות" קיימת מחלוקת ראשונים. בתוספות מופיעות שתי האפשרויות; האחת גורסת כי ענייני גזלות וחבלות לא נפטרו מהצורך בדרישה וחקירה ואפשרות אחרת גורסת כי הם דומים לדיני הלוואות והודאות וגם בהם ביטלו חכמים את הצורך בדרישה וחקירה. לפי שיטה שלישית - שיטתו של הרא"ש, קיים הבדל בין גזלות לבין חבלות בעניין זה - בגזלות בוטל הצורך בדרישה וחקירה ואילו בחבלות הוא נותר כשהיה. כמו כן קיימת שיטה רביעית - שיטה המובאת בתוספות, שמחלקת בתוך קטגוריית הגזלות עצמה בין גזלות מצויות ולא מצויות.
השוואה למשפט הישראלי
מעבר להבדלים העקרוניים בתפיסת מוסד העדות בין ההלכה לבין המשפט בישראל (שאינו דתי), וכן מעבר להבדלים בהלכות המפורטות של גביית עדות, קיימים הבדלים בסיסיים גם בנוגע לחקירת העדים. הבדל בולט הוא העובדה כי במשפט הישראלי אין כללים הקובעים אלו שאלות יש לשאול או ירידה לפרטי החקירה באותה רמה בה ההלכה מתערבת בשיקול דעתם של הדיינים. החוקים הכתובים דנים בשאלות נישתיות, כגון חקירת ילדים, חקירת נפגעי עבירות מין ווריאציות שונות של גביית עדות, אך אינם מזכירים מאומה על אופן ביצוע החקירה, ומותירים את פרטיה וניהולה לשיקול דעת השופט, לניסיונו ולדרכים המקובלות.
הבדל מהותי נוסף, אולי הניכר לעין ביותר, נעוץ באופן ביצוע החקירה. במשפט הישראלי החוקרים הם עורכי-הדין של שני הצדדים ותפקידו של השופט הוא לפקח על החקירה ולנהל את המשפט, בהלכה הדיינים עצמם הם החוקרים, ותפקידו של הטוען הרבני, כלל אינו מוכר.
יגור (אוניית מעפילים)
יגור הייתה אוניית מעפילים. נקראה על שם קיבוץ יגור הסמוך, בעקבות "השבת השחורה", בסמוך להפלגה, בה תפסו הבריטים מצבור נשק גדול בקיבוץ וערכו בו מעצרים רבים.
"סאגולם" - אוניית משא
הייתה בבעלות טורקית, ושימשה כנראה במסגרת צבאית. בעת רכישתה שינה בעליה הטורקי את שמה ל"סוגור" ("Sogur").
רכש והכנה
לקראת ההפלגה, נבנו באונייה דרגשי לינה עבור המעפילים.
רב החובל היה טורקי, ולצדו צוות ימאים שכלל: 9 טורקים, קצין ראשון לבנוני, וכן צוות נוסף של רב חובל, קצין ומכונאי ספרדים רפובליקנים.
המעפילים
754 המעפילים היו ניצולי השואה, רובם צעירים, כמחציתם נשים. רובם היו חברי ארגונים יהודים ומפלגות ותנועות נוער ציוניות, בהם חברי אגודת ישראל - 58, בונד - 123, החלוץ צרפת - 50; בית"ר - 25, פח"ח (פרטיזנים, חיילים, חלוצים) - 45, החלוץ הולנד - 22, החלוץ הצעיר צ'כיה – 12, הבונים אנגליה - 30, דרור - 48, השומר הצעיר – 53, נוחם - 148, פרטיזנים - 47, בודדים - 93.
הם נאספו במחנה ליד מרסיי. ועלו על סיפון האונייה בלה סיוטה. במהלך ההפלגה היו כמה אי סדרים באונייה, בגלל חוסר משמעת מצד המעפילים, ואי הבנות עם צוות הימאים הזר.
ההפלגה
ב-29 ביולי 1946 בשעה 14:00 הפליגה האונייה מנמל לה סיוטה (La Ciotat) ליד מרסיי. נתיב השיט המתוכנן פנה לסרדיניה, סיציליה, פלופונז, כרתים, ראש הנקרה עד חיפה.
על פי התוכנית המקורית הייתה יגור צריכה להעביר את נוסעיה לאונייה "הנרייטה סולד", שיצאה מיוון. התוכנית לא התבצעה. מכשיר הקשר התקלקל מיד עם ההפלגה, והמשדר לא עבד בצורה תקינה.
עימות עם הבריטים
ב־11 באוגוסט, בשעה 10:00 במרחק 55 מייל מחופי ארץ ישראל, מול ראש הנקרה, התגלתה על ידי מטוס בריטי. משחתת בריטית נשלחה לאתר אותה ונזקקה לסיוע אווירי. הסיירת "מאוריציוס" ניסתה לגרור את האונייה. שוטרים וחיילים בריטים עלו על הסיפון. הם השתמשו בגז מדמיע בגלל ההתנגדות לגרירה. ועצרו את צוות הימאים: רב החובל והמלחים הטורקים, אשר הכחישו הכרות עם אנשי הפלי"ם, מפקד הספינה והמלווים, ולא הסגירו אותם לבריטים.
ב-12 באוגוסט עגנה הספינה במים הטריטוריאליים מחוץ לנמל חיפה. ב-13 באוגוסט בשעה 03:00 התקרבה משחתת בריטית כדי לגרור את האונייה לנמל. הבריטים הודיעו למעפילים כי יועברו לספינה בריטית אחרת, מבלי להזכיר שהמטרה היא גירוש למחנות המעצר בקפריסין. המעפילים התנגדו להעברה, והחלה קטטה. חיילים בריטים עלו לסיפון תוך מכות בקתות רובים והתזת סילוני מים. הם פירקו את לוח הסיפון העליון והגיעו אל המעפילים.
מכשירי הקשר הושלכו לים בטרם העימות עם הבריטים. והאונייה נגררה לבסוף לנמל חיפה על ידי "מאוריציוס". נמל חיפה נסגר בעת כניסת "יגור". והמעפילים הועברו לספינת הגירוש "אמפייר ריוול".
במקביל נגררה לנמל חיפה גם האונייה "הנרייטה סולד", אשר הגיעה יחד עם "יגור". מעפילי שתי האוניות היו הראשונים שגורשו לקפריסין.
המלווים יצאו עם המעפילים לקפריסין. הם לקחו עימם חומרי נשק שהסליקו עבורם בתוך ככרות לחם, שהובאו ל"יגור "על ידי סירת מנוע של חברת 'העוגן'. אך לא ביצעו את תוכניותם לפוצץ את אוניות הגירוש.
נסיכות אפירוס
נסיכות אפירוס, או בתוארה היווני: דספוטט אפירוס (ביוונית Δεσποτάτο της Ηπείρου), הייתה מדינה שנוצרה בתקופת מסע הצלב הרביעי, ב-1205, כשהצלבנים כבשו את קונסטנטינופול וחילקו את האימפריה הביזנטית למספר מדינות.
הנסיכות ראתה עצמה יורשת של האימפריה הביזנטית, אך לאחר תקופת התרחבות שבה והצטמקה, איבדה את כוחה וחשיבותה והייתה לעוד מדינה קטנה בתוך הפסיפס הבלקני, עד שחדלה להתקיים בעקבות הכיבוש העות'מאני ב-1479
דוד איינהורן (רב)
הרב דוד איינהורן (David Einhorn; 10 בנובמבר 1809 – 2 בנובמבר 1879) היה רב גרמני ומנהיג היהדות הרפורמית בארצות הברית.
ביוגרפיה
איינהורן נולד בדיספק, בוואריה. הוא למד בישיבת פיורדא, וב-14 בינואר 1829 נסמך לרבנות בידי הרב אברהם בנימין זאב המבורג. לאחר מכן החל ללמוד באוניברסיטה על אף התנגדות רבו, ונעשה לתומך נלהב של אברהם גייגר. עוד כשהיה בגרמניה הוא תמך בקיום תפילות בית הכנסת בשפת המקום, בהסרת הציפייה לחידוש עבודת הקורבנות במקדש מנוסח התפילה ובעוד שינויים דתיים רבים. הוא היה אחד הראשונים שביטאו בבירור את אחת המגמות המוקדמות ביותר ברפורמה, שהופיעה כבר בהיכל בהמבורג ב-1818 אך נוסחה בבהירות רק בשנות ה-40: אמונה בעידן משיחי אוניברסלי של אחווה ושלום בין בני-האדם תחת התפישה המסורתית של המשיח. בוועידת פרנקפורט ב-1845 אמר: אף על פי שהעריץ את שמואל הולדהיים והושפע ממנו רבות, התנגד לעמדתו שלא שללה נישואי תערובת. איינהורן ראה ביהודים 'ממלכת כהנים וגוי קדוש' וקרא לנישואין כאלה "מסמר אחרון בארון הקבורה של הגזע היהודי". הוא התנגד דווקא לתערובת גזעית ולא סמנטית, ברית מילה לדידו, אינה קריטית להשתייכות לעם היהודי, והוא ניהל על כך ויכוח עם המלומד והתאולוג הלותרני פרנץ דליטש שטען כי דבריו עומדים בניגוד למקורות הדת היהודית.
ב-1838 נבחר לכהן כרב בוולהאוזן, אך ממשלת בוואריה התנגדה למינוי בשל דעותיו הרדיקליות בענייני הדת. ב-1842 התמנה לרב המחוזי בבירקפלד. ב-1847 החליף את שמואל הולדהיים ברבנות העיר מקלנבורג-שוורין. ב-1852 התמנה כרבה של הקהילה הרפורמית בבודפשט, מינוי שלא יצא לפועל בשל סגירת בית הכנסת של הקהילה בידי השלטונות באותה שנה. בעקבות הפרשה החליט להגר לארצות הברית.
ב-1855 הגיע לארצות הברית והתמנה כרבה של קהילת "הר סיני" בבולטימור, שם היה לאידאולוג ולסמן הרדיקלי של היהדות הרפורמית, והניח את היסודות לזרם שבו היו חברים רוב יהודי ארצות הברית, פרט למהגרים החדשים ממזרח אירופה. ב-1858 הוא פרסם את ספר התפילות המתוקן שלו 'עולת תמיד', שהיווה מודל לכל ספרי התפילות המתוקנים שבאו בעקבותיו.
בשנת 1861 איינהורן העביר דרשה בבולטימור, כתגובה לדרשה מאת מוריס יעקב רפאל שתמכה בעבדות. איינהורן כינה את העבדות "פארסה מצערת", וטען כי מוסדות העבדות בדרום ארצות הברית אינם עקביים עם ערכים יהודיים. הוא טען כי זכר העבדות במצרים היא סיבה לכך שיהודים צריכים להיות רגישים יותר למצוקתם של עבדים. הוא תמך בתוקף בעמדה נגד עבדות, למרות שרבים מבין המתפללים ועמיתים שלו תמכו בעבדות, במרילנד שהייתה באותו זמן מדינת עם עבדות חוקית. בדרשה שלו "מלחמה בעמלק" המבוסס על פרק י"ז בספר שמות, איינהורן טען כי "נאמר לנו כי פשע זה (עבדות) מבוסס על זכויות היסטוריות! עבדות היא מוסד שהתנ"ך מטיל עליו סנקציות, ולכן מלחמה נגדו היא מלחמה נגד, ולא בעד אלוהים! מאז ומתמיד הייתה זו האסטרטגיה של תומכי מטרה רעה לבקש מקלט מרוח התנ"ך בפירושו המילולי". ב-19 באפריל 1681 פרצה מהומה בתגובה לדרשה שלו, שבה ההמון ביקש לכסותו בזפת ונוצות. איינהורן ברח לפילדלפיה, והפך שם למנהיג רוחני של בית הכנסת "כנסת ישראל". לאחר מכן פעל בניו יורק, שם כיהן עד מותו.
Salting out
Salting out היא שיטה להפרדת חלבונים המבוססת על עקרון שחלבונים פחות מסיסים בריכוזים גבוהים של מלחים. ריכוזי המלח הדרושים על מנת להפריד חלבונים מן התמיסה תלויים בסוג החלבון. התהליך משמש גם לרכז תמיסות המכילות ריכוזים נמוכים של חלבונים. במידת הצורך נעשה שימוש בדיאליזה על מנת להוציא את המלח מן התמיסה.
דוד איינהורן (רב)
ביוגרפיה
חתניו היו: אמיל גוסטב הירש וקאופמן קוהלר, שניהם הוגיה המרכזיים של היהדות הרפורמית בארצות הברית בשלהי המאה ה-19 וראשית ה-20.
Salting out
עקרונות
במולקולת החלבון ישנן חומצות אמינו הידרופוביות והידרופיליות. לאחר קיפול החלבון בתמיסה המימית, חומצות אמינו הידרופוביות יוצרות אזורים הידרופוביים פנימיים נטולי מים ואילו חומצות אמינו הידרופיליות עשויות ליצור אינטראקציות של קשרי מימן עם מולקולות המים, בדרך-כלל במעטפת החלבון.
דוד איינהורן (רב)
הערות שוליים
קטגרויה:בוגרי ישיבת פיורדא
Salting out
עקרונות
כאשר ריכוזי המלח גדולים, אחדות ממולקולות המים נמשכות על ידי יוני המלח אשר מפחיתות את מספרן של מולקולות המים הזמינות לאינטראקציות עם החלק הטעון של החלבון. כתוצאה מהביקוש הגדול למולקולות המסיסות, האינטראקציות בין חלבונים חזקות יותר מאשר אינטראקציות בין ממס למומס. מולקולות החלבון מתגבשות על ידי יצירת אינטראקציות הידרופוביות אחת עם השנייה, תהליך זה נקרא salting out.
יישומים
לחלבונים שונים יש הרכבים שונים של חומצות אמינו. מולקולות חלבונים שונות מסיסות בריכוזים שונים של תמיסת מלח. ניתן להסיר חלבונים לא רצויים מתערובת חלבונים על ידי שיטת salting out כל עוד המסיסות של החלבון בריכוזים שונים של מלח מסוים ידועה. לאחר הסרת המשקע על ידי פילטרציה או באמצעות צנטריפוגה, ניתן להשקיע את החלבון הרצוי על ידי שינוי ריכוז תמיסת המלח עד לרמה שבה החלבון הרצוי נהיה לא מסיס.
טורניר אליפות בריטניה (2018)
טורניר אליפות בריטניה (2018) (באנגלית: United Kingdom Championship Tournament 2018) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע צולם בתאריכים 18 ו-19 ביוני 2018, ושודר שבוע לאחר מכן, בתאריכים 25 ו-26 ביוני 2018. האירוע נערך באולם הרויאל אלברט הול בקנזינגטון, לונדון, אנגליה.
היום הראשון של האירוע שימש כטורניר השני במסגרת טורניר אליפות בריטניה, שבו זכה זאק גיבסון, בעוד שהיום השני הוגדר תחת הכותרת "אליפות NXT UK", ובו זאק גיבסון איתגר את האלוף, פיט דאן, לקרב על אליפות בריטניה של ה-WWE. כמו כן, היום השני כלל גם קרבות על אליפויות אחרות של המותג NXT.
הפקה
ב-15 בדצמבר 2016 ב-O2 ארנה, טריפל H הודיע שבחודש ינואר ארגון ה-WWE יכתיר את אלוף בריטניה הראשון של ה-WWE. הכתרת האלוף נקבעה לאחר אירוע בן יומיים ב-14 וב-15 בינואר, כטורניר בן 16 משתתפים על אליפות בריטניה. המנצח בטורניר והזוכה בתואר היה טיילר בייט. ניצחונו של המתאבק בן ה-19 הפך אותו לאלוף הצעיר ביותר בתולדות ה-WWE מבחינת אליפויות יחידים, ובסך הכל לשני לאחר אלוף הזוגות של ה-WWE, רנה דופרי (ברסלמניה 34 ילד בן עשר בשם ניקולאס הפך לאלוף הצעיר ביותר בכל הזמנים לאחר שזכה באליפות הזוגות של Raw ביחד עם ברון סטרומן). ב-7 באפריל 2018, ה-WWE הודיעו על קיומו של אירוע שני במסגרת טורניר אליפות בריטניה, שייערך ב-18 וב-19 ביוני באולם הרויאל אלברט הול.
ב-25 במאי 2018, שון מייקלס וטריפל H יהיו נוכחים באירוע. ב-7 ביוני, ג'וני סיינט הוכרז כג'נרל מנג'ר של מחלקת בריטניה.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות שהתקיימו במהלך התוכנית של NXT.
ב-28 באפריל 2018, נודע שבריטיש סטרונג סטייל (פיט דאן, טרנט סבן וטיילר בייט) יתחרו נגד חברי קבוצת The Undisputed Era (אדם קול, קייל אוריילי ורודריק סטרונג) בקרב שלושה על שלושה בערב הראשון של האירוע.
ב-14 במאי, ה-WWE פרסמו פרטים ראשונים על טורניר אליפות בריטניה השני, כך שהקרבות של הסיבוב הראשון יערכו בפסטיבל דאונלואד בין התאריכים ה-8 ל-10 ביוני והמנצחים בקרבות יעפילו לקרבות שיערכו ב-18 ביוני. המנצח בטורניר יקבל קרב על אליפות בריטניה נגד האלוף, פיט דאן, ביום לאחר מכן.
ב-16 במאי פורסם החצי הראשון של המשתתפים בטורניר באתר הרשמי של ה-WWE. שמונת הראשונים הם זאק גיבסון, ג'ו קופי, "ג'נטלמן" ג'ק גלאגר, דייב מסטיף, קני ויליאמס, ליגרו, ג'וסף קונרס ואמיר ג'ורדן. כמו כן, ביום שישי, ה-18 במאי, פורסם החצי השני של המשתתפים בטורניר.
ב-23 במאי נודע שאליסטר בלאק וריקושט יתחרו נגד EC3 וולווטין דרים בקרב זוגות ביום השני של האירוע, ב-19 ביוני.
ב-25 במאי הוכרז על קיום קרב מרובע בין איילה דאון, ג'יני, קילר קלי וטוני סטורם שיתקיים ביום הראשון של האירוע. הזוכה בקרב תקבל הזדמנות להתחרות על אליפות הנשים של NXT נגד האלופה, שיינה בייזלר, ביום לאחר מכן.
ב-18 ביוני במסגרת היום הראשון של האירוע, נודע שאדם קול יגן על תואר אליפות צפון אמריקה נגד וולפגנג ב-19 ביוני במסגרת היום השני של האירוע.
ב-18 ביוני במסגרת היום הראשון של האירוע, נודע שחברי קבוצת The Undisputed Era, קייל אוריילי ורודריק סטרונג, יגנו על אליפות הזוגות של NXT נגד מאסטש מאונטיין (טיילר בייט וטרנט סבן) ב-19 ביוני במסגרת היום השני של האירוע.
משתתפים
1 למרות שהוא מגיע מפקיסטן, ג'ורדן מתאבק בעיקר בבריטניה.
הטורניר
ב-23 במאי פורסמו ההתמודדויות שצפויות להיות במהלך הטורניר.
טורניר אליפות בריטניה (18 ביוני)
1 הקרב היה אמור להיות קרב מרובע, אך המתאבקת ג'יני נפצעה ולכן הקרב הפך להיות קרב משולש.
תוצאה לאורך זמן
ב-18 ביוני במסגרת היום הראשון של האירוע, התפרסמה ההודעה שסגל מחלקת בריטניה, השייך ל-WWE, יערוך את הבכורה שלו כתוכנית טלוויזיה וכמותג רשמי, ויקרא בשם NXT UK. ההקלטות הראשונות של התוכנית NXT UK נערכו ב-28 וב-29 ביולי בקיימברידג' קורן אקסצ'יינג. בנוסף לכך, נודע על קיומם של עוד שלושה אירועים בחודשים אוגוסט, אוקטובר ונובמבר בברמינגהאם, פלימות' וליברפול בהתאמה.
ריינה טלגמאייר
חיים אישיים
טלגמאייר נולדה ב-26 במאי 1977 בסן פרנסיסקו לדניס וסו טלגמאייר. יש לה שני אחים קטנים, אמארה וויליאם (המוזכרים בספריה חיוך ואחיות).
ריינה סיימה את לימודיה בשנת 2002.
טלגמאייר נשואה לקריקטוריסט דייב רומן, משנת 2006 (הם נולדו באותו היום, 26 במאי 1977).
קריירה
לאחר שסיימה את לימודיה ב- SVA, טלגמאייר החלה להשתתף בפסטיבלים כמו פסטיבל MoCCA, ויצרה סיפורים אוטוביוגרפיים, שזכו להצלחה רבה. היא הפיקה שבעה גליונות מיני קומיקס בסדרת Take-Out בין השנים 2002–2005. כל אחד מהם היה קומיקס בן שנים-עשר עמודים בשחור-לבן. יצירות מוקדמות אחרות כוללות סיפור קצר ב- DC Comics, וסיפור קצר בכרך 4 של אנתולוגיית "הטיסה".
הוקרה
טלגמאייר הייתה מועמדת לפרס אייזנר משנת 2005 על כישרון הראוי להכרה רחבה יותר, ופרס איגנץ משנת 2003 בקטגוריות כישרון חדש ומבטיח מיני קומיקס מצטיין. היא זכתה בפרס "קימברלי ייל" של חברי לולו על הכישרון החדש הטוב ביותר בשנת 2003. היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס הבחירה של קריקטוריסטי הרשת לפרסומת הרשת והמצטיינת של פרוסת החיים. בשנת 2015 היא זכתה בפרס אייזנר לסופר / האמן הטוב ביותר עבור הרומן הגרפי שלה אחיות.
מג"ל
{{פירושונים|
ראו גם
}}