cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קומודורו ריבדביה
כלכלה
העיר מתבססת על מספר ענפים כלכליים, בהם תעשיית טקסטיל, מספנה, מלט וכמובן תעשיית הנפט הענפה של העיר, אשר התפתחה מאוד מאז גילוי הנפט הראשון ב-1907, והעיר ואזורה נחשבים למובילים במדינה בהפקת נפט, עם הפקה יומית של כ-46,000 מ"ק נפט גולמי, שמהווים 46% מכלל ייצור הנפט הגולמי במדינה. הודות לתעשיית הנפט, התפתחה פעילות מסחרית גדולה בעיר, שהביאה אליה אנשים מרחבי ארגנטינה ומחוצה לה, ועזרה לפיתוח עסקים שונים.
קיים צינור המוביל גז טבעי מקומודורו ריבדביה לבירת המדינה בואנוס איירס.
תיירות
כפר הנופש והפרבר רדה טיז'יז' ממוקם כ-12 ק"מ מדרום לעיר. הוא הוקם ב-1948 ומהווה כיום מרכז חשוב של תיירות בארגנטינה.
חינוך
בעיר נמצאת האוניברסיטה הלאומית של פטגוניה סן חואן בוסקו, שהוקמה ב-1980.
תחבורה
נמל התעופה הבינלאומי חנרל אנריקה מוסקוני ממוקם במרחק של 11 ק"מ מהעיר ומשרת אותה.
חוסיין סירי
חוסיין סירי פאשה (בערבית: حسين سري باشا; 1894–1960) היה פוליטיקאי מצרי ששימש שלוש פעמים כראש ממשלת מצרים.
ביוגרפיה
חוסיין סירי נולד בשנת 1894. הוא היה פוליטיקאי עצמאי ולא נמנה עם מפלגה כלשהי, אבל היה מקורב למונרכיה ולכן התברג בעמדות מפתח פוליטיות. כהונתו הראשונה של סירי כראש ממשלה החלה ב-15 בנובמבר 1940, לאחר מותו של קודמו חסן סברי. כהונה זו הייתה בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, כאשר החשש מפני הפסד הבריטים לקורפוס אפריקה של ארווין רומל הגרמני היה בשיאו. במאי 1941 הגיעו הכוחות הגרמנים עד לגבולה המערבי של מצרים, ובאותה עת גם בוצעה הפיכה בעיראק והוקמה בה ממשלה פרו-נאצית. ממשלת סירי אמנם ניהלה מדיניות פרו-בריטית, אך הייתה נתונה ללחצים עזים מבית ומחוץ. ביולי ביצע סירי חילופי גברי בממשלתו, לאחר שהצליח לגייס את הגוש הסעדי לתמיכה בממשלתו ומינה מן המפלגה שרים בהתאם. אולם תמיכה זו לא הספיקה, בייחוד כאשר מפלגת הופד החזקה ישבה באופוזיציה. בקיץ 1941 אמנם החזית הצבאית בלוב התייצבה, אבל המצב הכלכלי היה בכי רע ומחירים של מוצרי יסוד רבים האמירו. בינואר 1952 בעקבות מחסור בלחם החלו מהומות בקהיר, שבעקבותיהן התפטרו מספר שרים מן הממשלה. באותו חדש הממשלה ניתקה את היחסים עם צרפת של וישי, בדרישה בריטית, והדבר אך הגביר את התרעומת מצד הפרלמנט ומצד המלך. בפברואר 1942 חידשו הגרמנים את ההתקדמות הצבאית לעבר מצרים, ובמצב זה התגברו המהומות. ב-2 בפברואר 1952 התפטר סירי מראשות הממשלה. הבריטים כפו על המלך פארוק דרך אולטימטום צבאי את מינוי ראש מפלגת הופד, מוסטפא א-נחאס פאשה, למחליפו.
כהונתו השנייה של סירי החלה ב-26 ביולי 1949, בעקבות מינוי ישיר של פארוק. סירי החליף את אבראהים עבד אל-האדי מהגוש הסעדי. נוכח המהומות הגוברות במצרים לאור הסכמי שביתת הנשק עם ישראל שחתמו את מלחמת העצמאות, וכן בעקבות הוצאת האחים המוסלמים מחוץ לחוק, קיווה פארוק שאם יפטר את עבד אל-האדי יוכל מחליפו ליצור קואליציה ממשלתית רחבה. סירי אכן הצליח להרכיב ממשלה ולשתף בה את הופד ומפלגות גדולות אחרות, וכך אפשר יציבות שלטונית לזמן מה. סירי ביטל את הממשל הצבאי שנקבע בעקבות הפלישה של הצבא המצרי לארץ ישראל, וכן שחרר אסירים מדיניים רבים. אולם, המבנה הרב-מפלגתי של הממשלה היה שברירי וקרס לאחר מספר חודשים. ב-3 בנובמבר 1949 הוטל על סירי להקים ממשלת מעבר עד לבחירות. בבחירות שנערכו ב-12 בינואר 1950 זכתה מפלגת הופד, ומוסטפא א-נחאס חזר לראשות הממשלה.
כהונתו השלישית של סירי באה בעקבות קריסת שלטון הופד בינואר 1952. קריסת השלטון הביאה לשורה של ממשלות קצרות-טווח שנפלו בזו אחר זו. סירי החליף ב-2 ביולי 1952 את נג'יב אל-הלאלי בתפקיד, לאחר שזה התפטר, אך ממשלתו שרדה פחות מחודש ונפלה ב-22 ביולי. סירי, שהפנים את המחלוקות הקשות שהתגלעו בין הצבא לבין המלך, ניסה לשכנע את פארוק למנות את נציג הקצינים מוחמד נגיב לשר ההגנה בממשלתו. המלך סירב בתוקף לדרישה זו, ובעקבות זאת נפלה ממשלתו של סירי. אל-הלאלי החליף את סירי, אך ממשלתו נפלה למחרת בעקבות מהפכת הקצינים החופשיים.
דנג
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פארדס
פַּארֶדֶס (בספרדית: Paredes) הוא שם משפחה ושמם של מקומות יישוב. {{פירושונים|
ראו גם
}}
מחוזות לוקסמבורג
מבחינה מנהלית לוקסמבורג הייתה מחולקת עד 2015 ל-3 מחוזות (בלוקסמבורגית ובגרמנית: Distrikt). המחוזות חולקו לקנטונים ולקומונות.
באלינזית
באלינזית (אנגלית: Balinese, בבאלינזית: Aksara Bali) היא שפה מלאיו-פולינזית, המדוברת על ידי 3.9 מיליון תושבי האי באלי, תושבי צפון האי נוסה פנידה, מזרח האי לומבוק, ומערב האי ג'אווה שבארכיפלג האינדונזי. מרביתם של דוברי השפה הבאלינזית, דוברים גם אינדונזית.
היות שבמוסדות הציבור, ובתקשורת, באי באלי, מדברים בעיקר אינדונזית ואנגלית, מספר המשתמשים בשפה הבאלינזית, הולך וקטן מדי יום. רוב המשתמשים בשפה, משתמשים בה ככלי לדיבור, תוך שמילים באינדונזית שזורות בה בערבוביה, בעוד שהשימוש בשפה בכתב, כמעט ונעלם.
לוח גזר
לוח גזר הוא לוח אבן גיר המתוארך למאה העשירית עד השמינית לפנה"ס, שנמצא בשנת 1908 בתל גזר על ידי הארכאולוג הבריטי רוברט מקאליסטר. חקוקה עליו כתובת שרוב האפיגרפים מסווגים כאלפבית פיניקי, אשר לפי השערה נפוצה היא לוח שנה חקלאי. לאחר גילויו נלקח על-ידי העות'מאנים למוזיאון לארכאולוגיה של איסטנבול. לוח גזר נחשב במשך זמן רב לכתובת הארכאולוגית העתיקה ביותר בכתב עברי קדום, אף כי התיארוך שלו הוא הערכה בלבד.
תיאור הכתובת
הלוח התגלה על פני השטח, ולא בשכבה ארכאולוגית מתוארכת, ולכן תיארוכו אינו ברור. הערכות שונות לתיארוכו מתבססות בעיקר על השפה ועל סגנון הכתב. היו שתיארכו אותו למאה ה-10 לפנה"ס, ולפיכך תיארו אותו ככתובת העתיקה ביותר בכתב עברי קדום עד גילויה של אבן תל זית. על-פי השוואה לכתובות אחרות מאותה תקופה, הארכאולוגים מאוניברסיטת תל אביב ישראל פינקלשטיין ויונתן זאס העריכו את זמן כתיבתו למאה ה-9 או ה-8 לפנה"ס. הם מצטטים את האפיגרף האמריקני כריסטופר רולסטון שסיווג את הכתב כאלפבית פיניקי, ואת האפיגרף הצרפתי אנדרה למייר  שסיווג אותו כ"פלשתי", ובמקום אחר "פרוטו-פלשתי או פרוטו-עברי, תלוי בתיארוך".
בטקסט אין הפרדה למילים אבל מצוין קו המפריד בין יחידות. כמו כן, כמנהג אותה תקופה הכתיב הוא עיצורי לגמרי, וכמעט שאין שימוש באמות קריאה לציון התנועות (אותיות אהו"י מופיעות רק כשהן מסמנות עיצורים).
הכתובת
הכתובת ידועה בסימון KAI 182.
פירוש הכתובת
הכתיב "ירחו" בכתובת הוא מופע חריג בשפה העברית המקראית כמו גם בשפתנו היום. בעיה נוספת שהתעוררה היא שהלוח מונה רק שמונה עונות, ובהנחה שכל עונה היא ירח-חודש אחד הרי שחסרים ארבעה חדשים למניין של שנה שלמה. סיבות אלו הביאו את החוקרים לשער שהכתיב "ירחו" המופיע רק בחצי מהמקרים - מכוון לשני חודשים, כך שמתקבלות ארבע עונות בנות חודשיים כל אחת, וארבע עונות של חודש אחד, ובסך הכול שנים-עשר חודשים.
הערה: הניקוד להלן נועד להקל על הקריאה ואינו משקף בהכרח את אופן הגיית המילים בזמן שנכתבו. הדבר נכון במיוחד לגבי מילים במשקל סגולי (זרע, לקש, זמר וכדומה).
בקצה השמאלי התחתון מופיעה במאונך המילה "אבי[ה]", ככל הנראה שמו של הכותב.
הלוח מלמד כי השנה בתקופה העתיקה הייתה שנה חקלאית, שהתחילה בחודש תשרי ונגמרה בחודש אלול. ייתכן שלוח שנה קדום זה התפתח בהמשך ללוח השנה העברי.
מטרת הכתובת אינה ברורה. בין ההשערות השונות שהועלו הוצע שזוהי פקודה מטעם השלטון, תקנון של סדר העבודות החקלאיות המקובל, שיר חקלאי, או שרשימה הקשורה לתשלומים שחלו בחודשים אלה.
על פי ציפורה יבין, ביסוסו של לוח שנה מתוך סדרה קבועה של פעולות חקלאיות, להבדיל מלוח שנה שבסיסו מניעים פוליטיים, הוא עדות לאוכלוסייה חקלאית שפועלת ביציבות, ביטחון ובעצמאות יחסיים. יבין שיערה שהתקיים שלב ביניים בו לצד לוח שנה ממלכתי שנקבע ממניעים של גיבוש זהות קולקטיבית, התבצע גם שימוש מקביל בלוח השנה החקלאי שנמצא בגזר, לצורך יומיומי לוגיסטי.
לקריאה נוספת
.
שמקיר
שמקיר (אזרית: Şəmkir) היא עיר באזרבייג'ן.
היסטוריה
העיר מוזכרת עוד במאה ה-5 בשם שמקור, אז הייתה למרכז חשוב של תעשייה ומסחר של פרס. ב-652 נכבשה על ידי צבאות ערב. ב-732 בעיר החלו להשתקע הכוזרים, עשרים שנה מאוחר יותר היישוב נהרס על ידי שבטים שהתנגדו לשלטון הערבי.
העיר שוקמה ב-854. במאה ה-12 וה-13 העיר הייתה חלק מהממלכה הגאורגית המאוחדת. ב-1235 העיר נהרסה בזמן הפלישה המונגולית. ב-1803 נכבשה על ידי האימפריה הרוסית. ב-1818 ביישוב החלו להשתקע איכרים מוירטמברג ושמו של היישוב שונה לאננפלד, ב-1914 שמו שונה לאנינו וב-1938 שונה לשמחור. ב-1944 שמחור קיבלה מעמד של עיר. ב-1991 לעיר הוחזר שמה ההיסטורי שמקיר.
מדף הקרח מקמרדו
מדף הקרח מֶקמֶרדו (באנגלית: McMurdo Ice Shelf) הוא החלק של מדף הקרח רוס הגובל במצר מקמרדו והאי רוס מצפון ושונית מינה מדרום. מחקרים מלמדים, שצורה טופוגרפית זו ניחנה בתכונות נבדלות במובהק ממדף הקרח רוס וראויה לשם נפרד משלה. א. ג. היינה, שחקר את האזור בשנים 1962-3, הציע את השם למדף הקרח המתוחם באי רוס, חצי האי בראון, האי בלק והאי וייט (ארכיפלג רוס). הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים הרחיבה את יישום השם הזה וכללה בו את מדף הקרח הסמוך מדרום לשונית מינה.
פרויקט הגשר בין מצרים לערב הסעודית
כביש סעודיה-מצרים הוא הצעה לחיבור בין מצרים וסעודיה באמצעות כביש סלול וגשר.
הנשיא המצרי הציע לקרוא למבנה שבתכנון "גשר המלך סלמאן בן עבדולעזיז". ערב הסעודית צפויה לממן את הפרויקט, שעלותו מוערכת בכ-4 מיליארד דולר. הכביש יקשר בין תבוכ וניאום לשארם א-שייח' שבחצי האי סיני ויעבור דרך האי טיראן בכניסה למפרץ אילת. על ביצוע הפרויקט יופקדו חברת בן לאדן הסעודית והחברה הממשלתית המצרית Arab Contractors.
מיזמי הבנייה המוצעים נועדו לאפשר קשרים הדוקים יותר בין שתי המדינות וליצור מקומות עבודה בשתיהן, כחלק מתוכנית גדולה יותר של ממשלת מצרים לאכלוס מחדש של סיני. הכביש ישמש גם מסלול חלופי לעולי החאג' למכה, וצפוי לשרת מיליון נוסעים ועולי רגל מדי שנה.
במהלך תכנון הפרויקט עלו חששות לגבי ההשפעות הסביבתיות שלו. הגידול בתנועה והפיתוח הנוסף עלולים לגרום לירידה נוספת באוכלוסיית תחש המשכן - יונקים ימיים ייחודיים לים האדום, וכן לפגיעה בשוניות האלמוגים ובדיג. בנוסף, התוכניות יצטרכו לעמוד בתנאי סעיף 5 להסכמי קמפ דייוויד בין ישראל למצרים הקובע את הזכות לחופש תנועה דרך מצרי טיראן.
ב-2005 השעתה ממשלת מצרים את הפרויקט בעקבות החששות הביטחוניים שהעלתה ישראל. בממשלתו של מוחמד מורסי ניסו לסיים את התוכניות לפרויקט בשנים 2012 ו-2013, לפני נפילת המשטר.
באפריל 2016, בביקור נדיר במצרים, הצהירו מלך ערב הסעודית סלמאן ונשיא מצרים אל-סיסי על הסכם לבניית גשר בין שתי המדינות. ההודעה באה בעקבות חתימת מצרים וסעודיה על הסכם על תיחום הגבול הימי והעברת האיים טיראן וסנאפיר לתחומי המים הטריטוריאליים הסעודיים. ישראל הודיעה כי אינה מתנגדת להעברת האיים.
In a Perfect World...
(בעברית: בעולם מושלם...) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית קרי הילסון. האלבום יצא לאור ב-24 במרץ 2009, על ידי חברות התקליטים מוסלי מיוזיק גרופ, זון 4 רקורדס ואינטרסקופ רקורדס. מתוך האלבום יצאו שמונה סינגלים.
רקע
הלהיט הבינלאומי "The Way I Are" של הילסון, נכלל במהדורה יפנית מיוחדת של האלבום, אשר הופצה בנוסף למהדורה הרגילה של האלבום.
דליריום טרמנס
דליריום טרמנס (באנגלית: Delirium tremens) או טִרְפוֹן שיכורים הוא דליריום רגעי, שנגרם לרוב בעקבות גמילה מאלכוהול, אצל אנשים לאחר צריכת אלכוהול גבוהה למשך יותר מחודש. דליריום טרמנס מתחיל כשלושה ימים לאחר תחילת תהליך הגמילה ונמשך יומיים עד שלושה ימים.
סימנים ותסמינים
התסמינים העיקריים הם סיוטים, בלבול, חוסר התמצאות בזמן ובמקום, הפרעות ויזואליות, הזיות שמיעה וראייה, הזיות מישוש, חום, לחץ דם גבוה, הזעת-יתר, קצב לב מהיר.
תסמינים אלה יכולים להופיע בפתאומיות, אך לרוב יתפתחו במהלך יומיים עד שלושה לאחר הפסקת שתיית האלכוהול. יכולה להופיע החמרה בסימנים ביום הרביעי והחמישי. בנוסף, קיימת החמרה של הסימפטומים בלילה.
דליריום טרמנס יכול לגרום גם לרעידות קשות ובלתי נשלטות של הגפיים. במצבים קיצוניים יכולים להופיע גם פרכוסים.
יש להבדיל בין דליוריום טרמנס להלוצינוזיס אלכוהולי שמתרחשת בקירוב אצל 20% מהאלכוהליסטים המאושפזים, ואינו גורם לתמותה. לעומת הלוצינוזיס אלכוהולי, לדליריום טרמנס אחוזי תמותה של 15% עם טיפול ו-35% ללא טיפול.
גורמים
הגורם העיקרי לדיליריום טרמנס הוא עצירה פתאומית של שתיית אלכוהול לאחר תקופה ארוכה של שתיית אלכוהול כבדה. הסימפטומים עשויים גם להיגרם בעקבות פגיעת ראש, זיהום או מחלה, אצל אנשים עם היסטוריה של שימוש כבד באלכוהול.
גורם נוסף לדליריום טרמנס הוא עצירה פתאומית של שימוש בתרופות הרגעה מסוג ברביטורטים או בנזודיאזפינים אצל אנשים עם התמכרות יחסית חזקה לתרופות אלה. ההשפעה הפיזיולוגית של תרופות אלו ושל אלכוהול היא דומה, כיוון ששניהם גורמים להפעלה של מערכת הרצפטורים של GABA, שהיא חלק ממערכת העצבים הסומטית. אלכוהול ותרופות אלה משפיעות באופן דומה על המערכת ולכן הפסקת שימוש פתאומית של שניהם יכולה להוביל לדליוריום טמרנס. זו גם הסיבה העיקרית שתרופות אלה יכולות לשמש לטיפול בדיליריום טרמנס, תוך שהן מחליפות את האלכוהול ומסייעות בכך בתהליך הגמילה.
פתופיזיולוגיה
התסמינים של דליריום טרמנס הם תוצאה של תגובת מערכת העצבים למחסור באלכוהול לאחר תקופת שימוש ממושכת. אלכוהול משפיע באופן חיובי על ההיקשרות של GABA. דבר זה מוביל לכניסה של נוירונים לתוך גרעין האקומבנס ללא מעצורים. שילוב תהליך זה עם חוסר רגישות של קולטנים אדרנרגיים מסוג אלפא 2 מוביל לרגישות יתר (upregulation) של מערכת זו. במצב של הפסקת צריכה פתאומית של אלכוהול, המכניזם הלא מווסת מוביל לכניסה יתרה של נוירונים, בעוד מערכת ה-GABA הטבעית נמצאת בתת-פעילות. שילוב של כל אלה מוביל לדליריום טרמנס.
אבחנה
האבחנה תלויה בעיקר בסימפטומים שהופיעו. הסימפטומים שמופיעים בדליורים טרמנס יכולים להסוות ולהקשות על הטיפול בבעיות אחרות שנגרמות בעקבות אלכוהליזם כמו חוסר איזון אלקטרוליטים, דלקת לבלב ומחלת כבד אלכוהולית.
מערכת המשפט של רוסיה
מערכת המשפט של רוסיה (ברוסית: Судебная система России) היא מערך של רשויות שיפוט ובתי משפט האחראים לניהול מערכת השפיטה הרוסית.
דליריום טרמנס
טיפול
ניתן לטפל בדליוריום טרמנס עם תרופות ממשפחת בנזודיאזפינים. יש צורך להשתמש במינונים גדולים של התרופות כדי למנוע תמותה והמינונים יקבעו לפי הסימפטומים שהופיעו. לרוב, המטופל יהיה מורדם על ידי בנזודיאזיפינים כמו דיאזפם, לוראזפם, כלורידיאזפם ואוקסאזפאם.
מערכת המשפט של רוסיה
הרשות השופטת ברוסיה פועלת מכוח חוקים פדרליים וסעיפים בחוקת הפדרציה הרוסית. פעולות הרשות השופטת מעוגנים בסעיף 1 בחוק הפדרלי החוקתי "אודות מערכת המשפט של רוסיה" מה-31 בדצמבר 1996 (שתוקן ב-5 בפברואר 2014).
דליריום טרמנס
טיפול
בחלק מהמקרים עשויות לסייע תרופות אנטי-פסיכוטיות כמו הלופרידול.
פרניל בלום
2012
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה בלום במקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא דנמרק חדש של 3:37.45 דקות (הנוכחי, 2016), כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 54.52 שניות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 54.44 שניות. היא סיימה במקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא דנמרק חדש של 3:57.76 דקות, פעמיים במקום 24 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.54 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:00.91 דקות ובמקום 19 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.04 שניות.
דליריום טרמנס
טיפול
בעבר השתמשו גם בתרופות כמו קלומטיאזול (Clomethiazole) ופארלדיהייד (Paraldehyde), אך כיום כמעט ולא משתמשים בהם.
מערכת המשפט של רוסיה
מערכת המשפט הרוסית היא רשמית מערך שפיטה עצמאי נפרד מהרשות המחוקקת והרשות המבצעת.
פרניל בלום
אלופת עולם (בריכת 25 מטר)
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול, טורקיה בדצמבר אותה שנה זכתה בלום בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם מיה נילסן, ריקה מילר פדרסן ויאנט אוטסן בתוצאה של 3:49.87 דקות, לפני אוסטרליה (3:50.88 דקות) וארצות הברית (3:51.43 דקות). כשחיינית רביעית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.17 שניות. מדליית ארד, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:33.51 דקות, אחרי ארצות הברית (3:31.01 דקות) ואוסטרליה (3:32.90 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא דנמרק חדש של 7:47.04 דקות, כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:56.81 דקות ובמקום 24 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.74 שניות.
דליריום טרמנס
טיפול
לעיתים, משתמשים גם באקמפרוסייט Acamprosate כטיפול נוסף. טיפול בתרופה זו נמשך לטווח ארוך ונמצא כי הוא מפחית את הסיכון בשימוש חוזר באלכוהול.
מערכת המשפט של רוסיה
מימון בתי המשפט הפדרליים ובתי משפט השלום מגיע ישירות מהתקציב הפדרלי.
פרניל בלום
2013
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 סיימה בלום במקום 10 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.01 שניות ובמקום 13 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.68 שניות.
מערכת המשפט של רוסיה
בתי המשפט
בית משפט הוא ערכאה לה נותנת המדינה סמכות שפיטה כללית. שיטת המשפט הרוסית כוללת מערכת בתי משפט אזרחיים ולצידם בתי דין צבאיים, בתי דין לעבודה ובתי משפט מנהליים. על אכיפת פסקי הדין הניתנים בערכאות אלו מופקד שירות ההוצאה לפועל הפדרלי (Федеральная служба судебных приставов).
פרניל בלום
2013
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בהרנינג, דנמרק בדצמבר 2013 זכתה בלום בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי ביחד עם יאנט אוטסן, קלי ריבר רסמוסן ומיה נילסן בשיא עולם חדש של 1:37.04 דקות ומדליית כסף, במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:44.81 דקות.
דליריום טרמנס
טיפול
במקרים נדירים, ממליצים על שימוש מועט באלכוהול בזמן דליוריום טרמנס, אך רוב הרופאים לא ימליצו על טיפול זה.
מערכת המשפט של רוסיה
בתי המשפט
ככלל, סמכות שיפוט בעניין כלשהו בפדרציה הרוסית נתונה לאחת משלוש הערכאות של בתי המשפט.
פרניל בלום
שיאנית עולם (בריכת 25 מטר)
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחה, קטר בדצמבר אותה שנה זכתה בלום ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב, ביחד עם מיה נילסן, ריקה מילר פדרסן ויאנט אוטסן בשיא עולם חדש של 1:44.04 דקות (הנוכחי, 2016), לפני ארצות הברית (1:44.92 דקות) וצרפת (1:45.89 דקות), כשחיינית רביעית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 24.00 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם נילסן, פדרסן ואוטסן בשיא אירופה חדש של 3:48.86 דקות, לפני אוסטרליה (3:50.31 דקות) ויפן (3:50.50 דקות). כשחיינית רביעית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.39 שניות. מדליית ארד, במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:35.48 דקות, אחרי הולנד שקבעה שיא עולם חדש של 1:34.24 דקות וארצות הברית שקבעה שיא אמריקה חדש של 1:34.61 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:29.86 דקות במקום 12 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.35 שניות ובמקום 14 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 52.90 שניות.
דליריום טרמנס
טיפול
מומלץ לטפל גם בתיאמין בהזרקה תוך-ורידית.
מערכת המשפט של רוסיה
ביקורת
לדברי הסוציולוג סרגיי גראדירובסקי, החברה הרוסית מתייחסת אל מערכת המשפט כמערך המשרת את השלטון ולא בהכרח מהווה בלם או חוסן משפטי. מכאן נובע חוסר הפופולריות של מערכת המשפט הרוסית שצברה לעצמה מוניטין כמערכת משפט לא עצמאית התלויה במשטר.
דליריום טרמנס
חברה ותרבות
הסופר ג'ק קרואק מתאר על נסיונותיו עם דליריום טרמנס בספרו "Big Sur".
בסרט "לעזוב את לאס וגאס", ניקולס קייג' משחק דמות של מכור לאלכוהול שעוזב את כל עיסוקיו ועוזב ללאס וגאס. שם הוא חווה דליורים טרמנס.
בסרט "סוף השבוע האבוד" של בילי ויילדר, ריי מילאנד קיבל פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על דמותו בסרט. הדמות חווה דליוריום טרמנס אחרי אשפוז ומתוארות הזיות שהוא מרגיש.
מערכת המשפט של רוסיה
ביקורת
לפי נתוני מרכז לבאדה, חוסר שביעות רצון האזרחים מפני מערכת המשפט מבטא למעשה חוסר שביעות רצון מהשלטון.
פרניל בלום
2015
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 סיימה בלום במקום 13 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.93 שניות ובמקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.60 שניות ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם מיה נילסן, ריקה מילר פדרסן ויאנט אוטסן בתוצאה של 3:57.61 דקות.
2017
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2017 זכתה בלום במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא דנמרק חדש של 52.69 שניות, אחרי סימון מנואל (52.27 שניות) ושרה שסטרם משוודיה (52.31 שניות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא דנמרק חדש של 53.13 שניות אותו שיפרה בשלב חצי הגמר והעמידה על תוצאה של 52.99 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא דנמרק חדש של 24.00 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא דנמרק חדש של 24.05 שניות ועלתה לגמר מהמקום השני, אחרי שרה שסטרם שקבעה שיא עולם חדש של 23.67 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.86 דקות.
2018
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, בריטניה באוגוסט 2018 זכתה בלום ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 23.75 שניות, מאית השנייה אחרי שרה שסטרם שקבעה שיא אליפות חדש של 23.74 שניות ולפני ראנומי קרומווידג'ויו (24.21 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:56.69 דקות, אחרי רוסיה (3:54.22 דקות) ולפני בריטניה (3:56.91 דקות). כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 51.77 שניות, התוצאה המהירה באליפות כולה. מדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:37.03 דקות, אחרי צרפת (3:34.65 דקות) והולנד (3:34.77 דקות). כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 52.83 שניות, התוצאה המהירה באליפות כולה. נוסף לכך, היא סיימה במקום עשירי בתוצאה של 54.71 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 52.97 שניות ועלתה ראשונה לשלב חצי הגמר.
2019
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 סיימה בלום במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.12 שניות, מאית השנייה איטי ממדליית ארד.
2021
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט במאי 2021 זכתה בלום במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי ביחד עם קטרז'ינה וואסיק מפולין בתוצאה של 24.17 שניות, אחרי ראנומי קרומווידג'ויו (23.97 שניות). בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 24.05 שניות ועלתה ראשונה למשחה הגמר. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, כשחיינית רביעית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.56 שניות.
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה בלום במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.21 שניות, אחרי אמה מקיאן מאוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של	23.81 שניות ושרה שסטרם (24.07 שניות) ולא הצליחה להגן על תוארה.
ל'הומניטה
לימניטה (בצרפתית: L'Humanité, מילולית: "האנושות") הוא עיתון צרפתי, לשעבר ביטאון המפלגה הקומוניסטית של צרפת ומאז 2001 עיתון עצמאי, אם כי מקיים זיקה למפלגות השמאל בצרפת. ססמת העיתון היא "בעולם אידיאלי לא היה צורך שעיתון זה יתקיים".
עד מלחמת העולם השנייה
העיתון נוסד בשנת 1904 (עוד לפני הקמת המפלגה הקומוניסטית) על ידי ז'אן ז'ורס, מנהיג "הפלג הצרפתי של אינטרנציונל העובדים" (SFIO). ז'ורס שימש כעורכו הראשי של העיתון עד 1914. עם הקמת המפלגה הקומוניסטית ב-1920 הפך העיתון לאחד מנכסיה. העיתון השתייך למפלגה ולקואופרטיב עובדיו והוחזק על ידי מימון של המפלגה, כולל מימון מברית המועצות ודמי מנוי.
ב-1930 הצטרף לואי אראגון לעיתון ככתב המדור "חדשות בקצרה" וב-1953 החל לערוך את המוסף הספרותי רב ההשפעה של העיתון, Les Lettres françaises, אותו ערך עד 1970. בתקופה שלפני כיבוש צרפת על ידי הנאצים זכה העיתון לפופולריות ונאסר להופעה על ידי השלטונות מיד לאחר הכיבוש.
במהלך מלחמת העולם השנייה
ב-27 באוגוסט 1939 ממשלת דאלאדיה אסרה על פרסום העיתון, לאחר שזה תמך בהסכם בין גרמניה הנאצית לברית המועצות. החל מאוקטובר אותה שנה העיתון הופץ במחתרת. בסך הכל הופיעו יותר מ-300 גליונות בשנות המחתרת.
לאחר מלחמת העולם השנייה
מיד לאחר השחרור זכתה המפלגה הקומוניסטית לפופולריות גואה בציבוריות הצרפתית כגורם המאורגן הגדול ביותר ברזיסטאנס. כתוצאה מכך זכה גם העיתון למעמד ציבורי נכבד בין סוף שנות הארבעים לאמצע שנות השישים ותפוצת שיא של כ-500,000 עותקים ומנויים. תפוצת העיתון הצטמצמה בעקביות, בד בבד עם ירידת התמיכה בקומוניזם בצרפת.
נפילת ברית המועצות הובילה להפסקת התמיכה הסובייטית בעיתון ולמשבר בן עשור, בו שרד אך בקושי. ב-2001 רכשה קבוצת משקיעים פרטיים בראשות ערוץ הטלוויזיה הפרטי TF1 20 אחוז מהעיתון, במטרה "לשמר את הגיוון התקשורתי", למרות שלא אחזו בדעות שמאליות במיוחד. המפלגה הסכימה לרכישה, כצעד נואש להצלתו.
Fête de l'Humanité
אחד מהאירועים הנחשבים המשלבים אמנות, מוזיקה ומאחה פוליטית הוא "פסטיבל האנושות" (או "פסטיבל [העיתון] ל'הומניטה", Fête de l'Humanité) שאורגן לראשונה על ידי המפלגה ב-1930 לטובת גיוס כספים לביטאונה. מאז 1960 מתקיים הפסטיבל בכל שנה בהשתתפות טובי האמנים ותוך הפגנת עמדות פוליטיות כגון תמיכה במהגרים ופליטים, גינוי דרום אפריקה, פעילות נגד הגלובליזציה, תמיכה בפלסטינים ועוד. על אף שהפסטיבל מזוהה באופן מוחלט וחד משמעי עם המפלגה הקומוניסטית, הוא מושך קהלים רחבים, רובם צעירים המזוהים עם השמאל הרדיקלי, אך חלקם חובבי מוזיקה ופסטיבלים שאינם מזדהים בהכרח עם כל המסרים הפוליטיים.
אחמד נגיב אל-הילאלי
אחמד נגיב אל-הילאלי (ערבית: احمد نجيب الهلالي; 1 באוקטובר 1891 - דצמבר 1958) היה עורך דין ופוליטיקאי מצרי שכיהן פעמיים בשנת 1952 כראש ממשלת מצרים. כהונתו השנייה, שארכה יום אחד, הסתיימה בעקבות מהפכת הקצינים החופשיים.
ביוגרפיה
אחמד נגיב אל-הילאלי נולד ב-1 באוקטובר 1891 באסיוט שבמצרים. הוא למד משפטים בבית הספר למשפטים של הח'דיו ולאחר מכן החל לעבוד במערכת המשפט של מצרים. בשנת 1923 קודם לדרגת פרופסור ושימש בתפקידי ייעוץ במשרד החינוך המצרי. בשנים 1934–1936 שימש כשר החינוך המצרי בממשלתו של מוחמד תאופיק נאסים. לאחר מכן הצטרף למפלגת הופד ושימש כחבר בקבינט של ראש המפלגה מוסטפא א-נחאס פאשה כאשר כיהן כראש ממשלה בשנים 1937–1938 ולאחר מכן גם בשנים 1942–1944.
בשנת 1951 פרש אל-הילאלי ממפלגת הופד. הוא מונה לראש ממשלת מצרים ב-2 במרץ 1952 לאחר שהתפטר עלי מאהר. בתקופה זו היו מהומות קשות במצרים, על רקע קריסת משטר הופד בינואר של אותה שנה, המאבק הגובר כנגד הבריטים על עצמאות מלאה והתעצמות הכוחות הצבאיים. אל-הילאלי העלה את המשכורות של אנשי הצבא והמשטרה, בתקווה שהדבר יסייע להשלטת יציבות ויפחית את המתיחות בין הצבא המצרי לבין המונרכיה. הממשלה פיזרה את הפרלמנט ב-24 במרץ, בתקווה לקיים בחירות חדשות במהרה. לבסוף, משהבין אל-הילאלי שהמלך מונע קביעת תאריך לבחירות, התפטרה הממשלה ב-28 ביוני 1952. חוסיין סירי, שהחליף את אל-הילאלי, התפטר לאחר פחות מחודש. אל-הילאלי חזר לראשות הממשלה ב-22 ביולי, אולם נשאר בתפקיד במשך יום בלבד, כאשר למחרת הודחה הממשלה בעקבות מהפכת הקצינים החופשיים.
אל-הילאלי הושם במעצר בעקבות המהפכה, אולם שוחרר לאחר זמן מה. הוא מת בדצמבר 1958 במעדי, פרבר דרומי של קהיר.
קימברלי גרסיה
גבריאלה קימברלי גרסיה לאון (בספרדית: Gabriela Kimberly García León; נולדה ב-19 באוקטובר 1993) היא אתלטית פרואנית, אלופת העולם (יוג'ין 2022) בתחרויות הליכה ל-20 ק"מ ול-35 ק"מ.
2015
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט 2015 היא השתתפה אך לא סיימה את התחרות הליכה ל-20 ק"מ.
2016
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היא סיימה במקום 14 בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:32:09 שעות.
2017
באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת באוגוסט 2017 היא סיימה במקום שביעי בהליכה ל-20 ק"מ בשיא לאומי חדש של 1:29:13 שעות.
2019
ב שנערכו בלימה 2019 היא זכתה במדליית כסף בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:29:00 שעות, אחרי סנדרה ארנס מקולומביה שקבעה שיא לאומי ושיא משחקים חדש של 1:28:03 שעות ולפני אריקה דה סנה מברזיל (1:30:34 שעות).
2021
באולימפיאדת טוקיו (2020) היא השתתפה אך לא סיימה את התחרות הליכה ל-20 ק"מ.
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי 2022 זכתה גרסיה בשתי מדליות זהב אישיות, בהליכה ל-20 ק"מ בשיא לאומי חדש של 1:26.58 שעות, לפני קטרזינה זדזבאו מפולין (1:27.31 שעות) וקיאנג שנג'י מסין (1:27.56 שעות) ובהליכה ל-35 ק"מ בשיא אליפות חדש של 2:39.16 שעות, לפני קטרזינה זדזבאו (2:40.03 שעות) וקיאנג שנג'י (2:40.37 שעות).
תסמונת מוצא בית החזה
סימנים וסימפטומים
התסמונת משפיעה בעיקר על הגפיים העליונות, עם סימנים וסימפטומים משמעותיים באזור הכתפיים, הצוואר, כפות הידיים והזרועות (חלקים מסוימים ביד, את כל היד או את פנים הזרוע והאמה). כאב עשוי להיות קבוע או להופיע לסירוגין ומתואר בדרך כלל ככאב חד, דוקר, או שורף. כאב עשוי להופיע גם בצד הצוואר, מתחת לעצמות הבריח, באזור בית השחי (האקסילה) ובגב העליון (באזור שרירי הטרפז והשרירים המעוינים). שינוי בצבע הגפיים העליונות, חולשה או הבדלי טמפרטורה בין שתי הידיים ותחושת עקצוץ או נמלול הם תסמינים נפוצים נוספים.
תסמונת מוצא בית החזה, היא לעיתים הגורם למצבים רפואיים אחרים הקשורים בגפיים העליונות כמו כתף קפואה ותסמונת התעלה הקרפלית. אבחנה לא נכונה של מקור הבעיה עלול להוות מכשול בהתאמת הטיפול המתאים.
תמונה קלינית של זרוע נפוחה, כואבת וכחולה (בעיקר אם נצפית לאחר פעילות גופנית) עשויה להיות הסימן הראשון ללחץ על הוריד התת-בריחי מה שעשוי להיגרם כתוצאה מתסמונת מוצא בית החזה. חסימה מלאה או חלקית של הוריד התת-בריחי (או של הוריד האקסילרי) על ידי קריש דם נקראת גם תסמונת Paget–Schroetter.
במצבים מסיימים, כתוצאה מלחץ על העורק הורטברלי, עלולה להיגרם פגיעה בראייה או שבץ אסכמי.
במקרים נדירים, התסמונת תגרום ללחץ על גזע המוח, מה שיוביל לעיוורון לסירוגין התלוי במנח הראש. במידה ולא ניתן טיפול מתאים, התסמונת עלולה להוביל לחסכים נוירולוגיים כתוצאה מזילוח דם לקוי לחלקים מסוימים במוח ובמוח הקטן.
גורמים
תסמונת מוצא בית החזה עלולה להיגרם כתוצאה מאחד, או יותר, מהגורמים הבאים :
אבחנה
בדיקות אשר יכולות לעזור באבחנה כוללות למשל את מבחן רייט (Wright's Test), הכולל ניסיון לאתר דופק רדיאלי תוך הרחקה של הידיים מהגוף אל מעל הראש או לחלופין חיפוש אחר שינוי בצבעי הגפיים כתוצאה משינוי במנחן. בדיקה נוספת כוללת הפעלת לחץ בין עצם הבריח לעצם הזרוע המדיאלית, מה שעלול להוביל לתחושת נימלול או כאב בגפה במידה והמטופל סובל מהתסמונת. בדיקת דופלר של העורקים בודקת את זרימת הדם דרך העורק הרדיאלי ופיצוליו, כאשר המטופל נח או מבצע תנועות מסוימות עם הגפה שיובילו להיווצרות לחץ על הוריד התת-בריחי במוצא בית החזה. במידה ונצפית פגיעה בזרימת הדם והמטופל מדווח על כאב או נימלול בגפה יעלה חשד לקיומה של תסמונת מוצא בית החזה. עם זאת, תוצאה חיובית בדופלר של העורק הרדיאלי לא תביא בהכרח לאבחנה של תסמונת מוצא בית החזה נוירוגנית (הסוג הנפוץ ביותר). על אף שהם עלולים להתקיים יחדיו ברמה מסוימת - לחץ על העורקים לא מחייב לחץ על מקלעת הזרוע.
נוסף על כך, עדות לקיומו של לחץ על העורקים אינו מביא לבדו לאבחנה וודאית גם של תסמונת מוצא בית החזה העורקית (הנדירה ביותר) היות שקיומו של לחץ על העורקים ברמה כזו או אחרת הודגם בעבר גם אצל אנשים בריאים במנחים מסוימים של הגפיים העליונות, ואינו מהווים קריטריון משמעותי בהיעדר קריטריונים נוספים לאבחנה של הסוג העורקי של התסמונת.
ישנן מספר תסמונות נוספות המביאות לתמונה קלינית דומה וצריכות להילקח בחשבון באבחנה המבדלת (קרע במסובבי הכתף, תסמונות הקשורות לדיסק הצווארי, פיברומיאלגיה, טרשת נפוצה, ותסמונת כאב אזורי מורכב.
סיווג
ניתן לסווג את התסמונת בכמה אופנים:
סיווג על פי סימפטומים ומבנים שנפגעו
סיווג זה מתייחס בדרך כלל לחלוקה לתסמונת נוירוגנית, עורקית וורידית.
חלוקה זו מתגלה פעמים רבות כבעייתית מכיוון שמטופלים רבים סובלים ברמה מסוימת מיותר מסוג אחד של התסמונת. באופן כללי, נפוץ יותר לגלות כי מתקיים לחץ על יותר ממבנה אנטומי אחד (למשל, קיומו של לחץ המופעל על הוורידים ועל העצבים יחדיו). עוצמת הלחץ תשתנה ממבנה למבנה.
סיווג על פי אירוע
קימות סיבות רבות להיווצרותה של התסמונת שהנפוצה שבהן היא טראומה - פתאומית (למשל שבר בעצם התת-בריחית כתוצאה מתאונת דרכים) או כזו שמתקיימת לאורך זמן (עבודה משרדית ממשוכת לארוך שנים ללא מנח ארגונומי). האנשים המצויים בסיכון הגבוה ביותר לפתח את תסמונת מוצא בית החזה הם אנשים שסבלו מטראומה צווארית כתוצאה מתאונת דרכים או אנשים המשתמשים במחשב ללא תמיכה ארגונומית לאורך זמן ממושך. אנשים נוספים הנמצאים בסיכון הם ספורטאים המרימים את היד מעל הראש באופן תדיר (שחיינים, שחקני כדורעף, רקדנים, שחקני בייסבול, מרימי משקולות ומטפסי הרים).
טיפול
נכון לשנת 2014, קיימות מעט מאוד עדויות לגבי הטיפול בתסמונת מוצא בית החזה.
פיזיותרפיה וטיפול שאינו פולשני
מתיחות, ריפוי בעיסוק ופיזיותרפיה הן אפשרויות נפוצות ולא פולשניות לטיפול בתסמונת מוצא בית החזה. מטרת המתיחות היא להקל את הלחץ בחלל בית החזה, לצמצם את הפגיעה בכלי הדם והעצבים וליישר את העצמות, השירים, הרצועות או הגידים שיוצרים את הבעיה.
התסמונת מוחמרת מאוד אצל מטופלים עם יציבה לקויה. תרגולי נשימות וסביבת עבודה ארגונומית יכולים לעזור במידה מסוימת.
במידה והמטופל סובל מכאב בגפה בעקבות התסמונת, חימום או קירור באמצעות קרח לסירוגין באזורים שונים של בית החזה (בית השחי, הכתפיים והעצם התת-בריחית) יכולים להביא להקלה בתסמינים.
טיפול תרופתי
לא קיימות עדויות רבות על טיפול תרופתי לטיפול בתסמונת ומרבית הטיפול התרופתי שניתן מתמקד בהפחתת הסיכונים הנלווים לה- כמו למשל מתן מדללי דם לטיפול בתסמונת מהסוג הורידי על מנת למנוע היווצרות קרישי דם באזורים בהם מופעל הלחץ. טרם התחלת הטיפול הקבוע במדללי הדם, יש להסיר קרישי דם במידה ונוצרו כאלה באמצעות תרופות פיברינוליטיות או צנתור.
הזרקת בוטוקס לשרירי המעלות (Scalene Muscles) אמנם לא הקלה על הכאב או על הגבלות בתנועה, אך נמצא שיפור משמעותי בהפחתת תסמיני נמלול.
אפשרות ניתוחית
קיימות אופציות ניתוחיות למקרים מסוימים של תסמונת מוצא בית החזה כמו למשל ניתוח זעיר בחלל מעל העצם התת-בריחית הכולל נוירוליזה של מקלעת הזרוע, הסרה של שרירי המעלות או שינוי מיקומם של כלי דם. גישה זו מחליפה הסרה של צלע צווארית, והתגלתה כיעילה. במקרים בהם הצלע הראשונה או צלע צווארית לוחצות על וריד, עורק או על מקלעת הזרוע, ניתן להסיר בניתוח את החלקים בצלע הגורמים להיווצרות הלחץ (או את הצלע כולה). הסרת שרירי המעלות יכולה להביא גם היא לשיפור בזרימת הדם ולהקלה בלחץ על העצבים.
פיזיותרפיה בדרך כלל משולבת בהליך הטיפולי לפני ואחרי הניתוח כדי לשפר את זמן ההתאוששות ואת התוצאות. השיקום לאחר הניתוח כולל עבודה על טווחי תנועה של הכתף והגפה.
סיבוכים עיקריים של התערבות ניתוחית כוללים: חזה אוויר, זיהום, איבוד תחושתיות, חסכים מוטוריים, נזק לכלי הדם התת-בריחיים וכמו בכל ניתוח באשר הוא - סיכון קטן למוות או פציעה חמורה.
ספורט
בייסבול, כדורסל והוקי הם כמה מענפי הספורט המביאים לתנועה חוזרת ונשנית של היד ומהווים גורם ברמה זו או אחרת להיווצרותה של התסמונת. כמה שחקנים אמריקאיים בליגות הMLB, NHL והNBA אובחנו כסובלים מתסמונת מוצא בית החזה (ביניהם שחקן הכדורסל מרקל פולץ ).
מצר האסקל
מצר האסקל (באנגלית: Haskell Strait. Antarctica) הוא שמו של מעבר אוקיינוס בדרום מצר מקמרדו, הנמשך בין כף ארמיטאז', האי רוס וכף ספנסר-סמית, וייט איילנד, אנטארקטיקה. מבחינה אוקיינוגרפית, הוא מבדיל את מצר מקמרדו מאגן האוקיינוס (מכתש מדף הקרח) מתחת למדף הקרח רוס. רוחב המצר עצמו הוא בסביבות 25 ק"מ ועומקו מגיע במקומות מסוימים ליותר מ-900 מטרים. זרמים של קרוב לחצי קשר נמדדו במצר, אף כי זרמים טיפוסיים נמוכים יותר. המצר מכוסה ברובו הקרח ממדף הקרח מקמרדו וקרח מוצק בדרום מצר מקמרדו. לעיתים רחוקות נפרץ הקרח וחושף את הפינה הצפון-מערבית של מימי המצר, ואז יכולים כלי שיט לעגון ממש ליד בסיס סקוט.
היסטוריה
המצר היה זירת דרמה כבירה בתקופת העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה. אפסלי צ'רי-גארארד מתאר את מאמצי האנשים בקבוצות המשלחת של סקוט להעביר את עצמם ואת סוסי הפוני שלהם מעבר לקרח עם מתפורר, על פני מארבים של לווייתנים קטלניים ומעלה אל חומת הקרח. בסיס סקוט, תחנת המחקר המדעי של ניו זילנד, נוסד במהלך השנה הגאופיזית הבינלאומית 1957 ומשקיף אל מצר האסקל.
מקור השם
המצר נקרא ב-2009 על שם ד"ר טימותי ג. האסקל, מדען קוטב ניו זילנדי. לא ברור מדוע לא כונה קודם כמצר. ייתכן, שהסיבה היא שהמצר מכוסה על פי רוב בקרח וחוסה בצל חומת מדף הקרח מקמרדו. עם זאת, הוא עולה במידה רבה בגודלו על מצרים אחרים באזור.
אוקיינוגרפיה
בהיותו אחד המצרים הגדולים הדרומיים ביותר בעולם, מצר האסקל מושפע במידה רבה מאוד מסיבוב כדור הארץ. הוא גם המוצא המערבי אל מכתש מדף הקרח רוס - גוף מים ענקי, בלתי נודע מעיקרו. המכתש הוא מקור עיקרי של מים בצינון-על, כלומר, מים שהצטננו בעומק רב מתחת למדף הקרח ובהשתחררם נמצאים קרים יותר מן הטמפרטורה המקפיאה. מים כאלה משפיעים על צמיחת קרח ים המשפיע, בתורו, על תהליכים אקלימיים בסדר גודל כלל-עולמי.
גרג אגן
גרן אגן (באנגלית: Greg Egan; נולד ב-20 באוגוסט 1961) הוא סופר מדע בדיוני אוסטרלי.
אגן פרסם את היצירה הראשונה שלו בשנת 1983. הוא מתמחה בסיפורי מדע בדיוני קשה עם עיסוק במתמטיקה ובאונטולוגיה קוונטית, כולל דיונים בטבע ההכרה. נושאים אחרים כוללים גנטיקה, מציאות מדומה, פוסט-הומניזם, mind uploading, מיניות, בינה מלאכותית, ועליונותו של הנטורליזם המטאפיזי על פני הדת. אגן ידוע בנטייתו להתמודד בצורה יסודית עם חומר טכני סבוך, כמו המצאת פיזיקה חדשה ואפיסטמולוגיה חדשה. אגן זוכה פרס הוגו ושמונה סיפורים שלו היו מועמדים להוגו. כמו כן זכה בפרס Campbell לרומן הטוב ביותר. בסיפוריו הראשונים יש אלמנטים בולטים של ספרות אימה.
לאגן תואר ראשון במתמטיקה מהאוניברסיטה של מערב אוסטרליה, והוא גר כיום בפרת'. אגן הוא צמחוני.
אגן אינו משתתף בכנסי מדע בדיוני, אינו חותם על ספריו, ואין תמונות שלו באינטרנט, אם כי גם אתרי חובבי מדע בדיוני וגם גוגל פרסמו בטעות תמונות של אחרים באותו השם כאילו הם של הסופר.
ספריו שתורגמו לעברית: מצוקה, ההסגר.
השתתפות בקבוצות דיון
אגן כותב מפעם לפעם בקבוצות דיון Usenet, בעיקר בנושאים מדעיים וטכניים, וזאת תחת שמו האמיתי. מדצמבר 1994 עד לספטמבר 1999 הוא פרסם באופן קבוע בקבוצה rec.arts.sf.written, ושם דן עם קוראיו אודות עבודותיו ובנושאי מדע בדיוני בכלל.
יעקב זמיר
הרב יעקב זמיר (נולד ב-י' אייר ה'תשי"ב, 5 במאי 1952) הוא דיין ישראלי, המכהן מאז יולי 2016 כדיין בבית הדין הרבני הגדול בירושלים. קודם לכן היה אב בית דין בביה"ד האזורי בנתניה.
ביוגרפיה
למד בסניף של ישיבת פורת יוסף בשכונת קטמון בירושלים, שם נוצרו קשרי חברות בינו לבין הרב יצחק יוסף (לימים, הראשון לציון והרב הראשי לישראל), ומאז הם לומדים בקביעות בחברותא, ולאחר מכן המשיך במשכן הישיבה בשכונת גאולה ובישיבת תורה והוראה בתל אביב אצל הרב אליהו שרים. לאחר נישואיו למד דיינות בכולל של ישיבת חזון עובדיה יחד עם הרב יצחק יוסף אצל הרב עובדיה יוסף. בשנות ה-80 כיהן כראש הכולל של רב העיר בית שמש, שמעון ביטון. בשנת 1996 התמנה לדיין בבית הדין בנתניה, ובהמשך התמנה לאב בית הדין ולאחר מכן לראש אבות בתי הדין בנתניה. ביוני 2010 מונה במינוי זמני לדיין בבית הדין הגדול בירושלים, וביולי 2016 הפך המינוי לקבוע.
חבר הועדה למינוי דיינים.
נשוי ומתגורר בירושלים. חתנו הוא הרב אליהו אילוז, רבה של אור עקיבא.
דנדרימר
הדנדרימרים מאופיינים במבנה תלת־ממדי מרושת, סימטרי וכדורי המקנה להם מגוון רחב של שימושים.
תיקן גרמני
תיקן גרמני (שם מדעי: Blattella germanica) הוא חרק ממשפחת התיקנאים. פעיל ביום, צבעו אדמדם-כתמתם ואורכו עד 2 סנטימטרים.
נפוץ בעיקר במטבחים תעשייתיים. ניזון משאריות מזון, בעיקר מפחמימות ונמשך בעיקר לתירס, ולכן עמילן תירס מורעל הוא חומר הדברה נפוץ נגד תיקן זה. חי בדרך כלל בנחילים, מתרבה במהירות, בעל יכולת הסתתרות מעולה, לרוב מתחבא בין שכבות קרטונים ומתחת לרהיטים. בניגוד לתיקנים אחרים, התיקן הגרמני אינו נמשך לביבים או לרפש. יש לו כנפיים אך יכולת התעופה שלו מוגבלת למדי.
שמעון אונגר
הרב ד"ר שמעון (סימון) אונגר (בסרבו-קרואטית: Simon Ungar; 11 במרץ 1863, קאריי, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 29 ביולי 1942, מחנה ההשמדה יאסנובאץ) היה הרב הראשי ליהודי אוסייק מראשית המאה ה-20 ובמשך 36 שנים. נפטר בעת גירושו למחנה ההשמדה יאסנובאץ.
קורות חייו
נולד בקאריי שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (בשטחי רומניה המודרנית) בשם שמעון משה שמחה למשפחה יהודית אורתודקסית, דוברת יידיש. בהמשך, רכש השכלה תיכונית בבודפשט. הוא למד בבית המדרש לרבנים בבודפשט ובמקביל רכש תואר בפילוסופיה מזרחית באוניברסיטת בודפשט. עם סיום לימודיו החליף את שם משפחתו לאונגר. השם היה בעל קונוטציה גרמנית והחלפתו תאמה לתהליך שעבר על חלק מבני הקהילות היהודיות באימפריה, בעיקר מקרב השכבות המשכילות ובמסגרתו אימצו שמות משפחה (ולעיתים גם שם פרטי נוסף) בעלי זיקה לאוכלוסייה המקומית וזאת בהסכמת הממשל המקומי.
ב-1892, לאחר הסמכתו לרבנות מונה לרב הראשי של קהילת סקסארד. ב-1901 מונה לרב הראשי של אוסייק במקום אהרן קמינקא וכיהן בתפקידו עד 1937. מינויו נחשב כניצחון הגישה הליברלית-נאולוגית על פני האורתודוקסית. במסגרת תפקידו היה מופקד על קהילות קטנות הסמוכות לאוסייק כגון הקהילה בדוני מיכוליאץ. אונגר נשא את דרשותיו בבית הכנסת בגרמנית, השפה המדוברת בקרב בני הקהילה עד למלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה השתנתה המגמה ובני הקהילה החלו לאמץ גם שמות בעלי קונוטציה קרואטית, במקביל להנחלת השפה הסרבו-קרואטית כשפת הדיבור המובילה. ב-1929 מונה הרב שלום פרייברגר לסגנו של אונגר וכיהן בתפקידו עד 1936. ב-1937 סיים הרב את תפקידו מחמת גילו ובמקומו מונה הרב ד"ר חיים (צ'ארלס) שטקל.
לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הועבר אזור אוסייק לחזקת מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה. ביולי 1942 נעצר הרב אונגר במסגרת אקציה שנערכה בבני הקהילה. הרב שמעון אונגר נפטר בעת שעשה דרכו למחנה ההשמדה יאסנובאץ והוא בן 79 שנים.
אונגר היה נשוי. בנו, פוואו (Pavao Ungar 1905–1999), ניצל מהשואה, עבר להתגורר בזאגרב ועסק באדריכלות נוף.
עמנואל קרליבך
הרב ד"ר עמנואל שלום מנחם קרליבך (בגרמנית: Emanuel Shalom Menachem Carlebach; 18 בינואר 1874 – 3 בדצמבר 1927) היה רב ומחנך יהודי-גרמני, רבן של ממל וקלן.
ביוגרפיה
היה השני משנים עשר ילדים של הרב שלמה קרליבך (רבה של ליבק), ושל אסתר (משוררת ובתו של הרב אלכסנדר זוסמן אדלר, שהיה רבה של ליבק לפני הרב קרליבך).
עמנואל קרליבך למד בתלמוד תורה של ליבק, ולאחר מכן בגימנסיה כללית עד סיום לימודיו בשנת 1893. למד פילוסופיה באוניברסיטת ברלין, ובמקביל בבית המדרש לרבנים בברלין, ואחר כך סמסטר אחד באוניברסיטת וירצבורג, ובאותו זמן אצל הרב נתן במברגר. בפברואר 1896, בעקבות תזה שכתב על גיו, קיבל תואר דוקטור באוניברסיטת וירצבורג. אחר כך למד בישיבת פרנקפורט בפרנקפורט אם מיין, ונסמך לרבנות על ידי הרב שלמה זלמן ברויאר במאי 1897. נסמך גם על ידי הרבנים מיכאל כהן מפולדה, מאיר לרנר מאלטונה, נתן במברגר מווירצבורג, שלמה ולדלר משנלאנקה וגבריאל פיינברג מממל.
ב-1898 נתבקש על יד הקהילה היהודית של מֶמֶל שבפרוסיה המזרחית (כיום קלייפדה שבליטא) לשמש כרב העיר. עבור קרליבך היה זה המפגש הראשון עם יהדות מזרח אירופה, והוא הקים בממל בית ספר דתי ראשון, שאותו ניהל בעצמו. בקיץ 1904 עבר לשמש כרבה של קלן. עימות פנים-קהילתי הביא בשנת 1906 להפרדת חלק של הקהילה היהודית האורתודוקסית בהנהגת קרליבך ולהקמת "הקהילה היהודית הגדולה" של קלן (Jüdische Großgemeinde Köln), או קהילת "עדת ישורון".
הקים בקלן בית מדרש למורים יהודיים ועמד בראשו עד יום מותו.
מפברואר 1916, במלחמת העולם הראשונה, שימש קרליבך, ביחד עם רבה של אנסבך ותחת הפוליטיקאי לודוויג האס, כיועץ לממשל הגרמני בוורשה בפתרון בעיות דתיות-חינוכיות. בתפקידו זה יזם הקמת בתי ספר חרדיים לבנות, ניסה לשנות את ה"חדרים" בפולין על ידי שימור כמה שיותר מצביונם הדתי המסורתי. משנת 1918 שימש כרב צבאי בצבא הקיסרות הגרמנית. בין משימותיו בתפקידו זה היה לשכנע את בני הקהילות היהודיות באזורים אלו, כי סכנת הטיפוס הגוברת בזמן המלחמה מצריכה אמצעים היגיינים שונים מהנהוג עד אז. בשנת 1916 היה לקרליבך, יחד עם הרב כהן שלצידו ייעץ לממשל הגרמני, חלק בהקמת "אגודת האורתודוקסים", שלימים הייתה לאגודת ישראל בפולין. כמו כן ייסדו עיתון יומי אורתודוקסי בשם "דאס יידישע ווארט".
בשל התגייסותו לצבא הממשלה הגרמנית הושמץ על ידי ההנהגה הציונית בפולין באותו זמן, שסברה שישנו איסור להתגייס לצבא. באותה תקופה יצא איסור ללבוש לבוש יהודי, ובשל קשריו עם הממסד הצליח הרב קרליבך לבטלו. מאז חזרו יחסיו עם הקהילות למצבם הקודם.
בשנת 1924 חלה, ובשנת 1927 נפטר מהתקף לב. נקבר בבית הקברות היהודי בקלן, ובתחילת שנות ה-70 הועלתה גופתו לישראל. היה נשוי משנת 1898 למינה יואל (1873–1948), בתו של ד"ר דוד ודז'נט יואל. במהלך מלחמת העולם השנייה הסתתרה מפני הנאצים בבלגיה, ונפטרה ב-1948 בירושלים, שם חייתה בשנות חייה האחרונות, בקרבת בנם הבכור. לזוג נולדו ארבעה בנים. בנם הבכור, דוד (1899–1952), היה רב בקלן ויורשו של אביו ברבנות הקהילה מתרפ"ט (1929) ועד עלייתו לארץ ישראל בשנת 1937. בן נוסף, הרב אלכסנדר קרליבך, היה רבה של בלפסט.
חורבת ממלח
חורבת ממלח (ח'רבת ממליא במקור) הוא אתר ארכאולוגי במזרח הגליל התחתון, בו נתגלו שרידי יישוב יהודי מתקופת התלמוד ובית כנסת קדום.
החורבה ממוקמת על גבעה ברום של כ-120 מטרים מעל פני הים, בסמוך ממערב לכביש 65, כשני ק"מ מצפון מזרח ליישוב מסד וכשני ק"מ מדרום מזרח ליישוב טפחות.
הוצע לזהות את החורבה עם היישוב מלחיא הנזכר בתלמוד, וכן עם היישוב ממלח או ממליח הנזכר אצל אלעזר הקליר ובכתבי הגניזה הקהירית כמקום מושבה של משמרת הכהונה חזיר.
בחורבה נתגלו שרידי בית כנסת קדום ומערכת של מחילות מסתור, שלידה בור מים מטויח. באתר בית הכנסת, שחזיתו פונה דרומה לעבר ירושלים, אותרו שרידים ארכיטקטוניים המאפיינים בתי כנסת באזור, ובהם אבני גזית, מזוזות מעוטרות, משקופים ועמודים.
לקריאה נוספת
א' שילר, אריאל: כתב עת לידיעת ארץ ישראל, גיליון 52 - בתי כנסת בגליל ובגולן, תשמ"ז-1987, עמ' 49-47.
No Boys Allowed
No Boys Allowed (בעברית: אין כניסה לבנים) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית קרי הילסון. האלבום יצא לאור ב-17 בדצמבר 2010, על ידי חברות התקליטים מוסלי מיוזיק גרופ, זון 4 רקורדס ואינטרסקופ רקורדס. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים.
רקע והפקה
האלבום הופק על ידי ארדן אלטינו, בוי-1דה, בי מייג'ור, צא'רלי בריאל, צ'אק הרמוניה, דנג'ה, דייוויד ג'וסט, הוליווד הוט-סויס, ג'י-מיזלה, ג'רום "ג'-רוק" הרמון, ג'רי דופלסיס, מתיו ברנט, ני-יו, פולאו דה דון, רובין גרוברט, סטאר-גייט וטימבלנד.
גרסת הדלוקס של האלבום כללה בתוכה את "Hustler", "Lie to Me" ו-"Won't Be Long".
אתה
הפקה
האלבום כולל שלושה שירים בנושאים חברתיים ופוליטיים -"ילד מרקש" - שיר מחאה העוסק ביחס למזרחיים, "אתה" - שנכתב בעקבות רצח נהג המונית דרק רוט ו"סנופי" - העוסק במחאה מרומזת על התנהלות הפוליטיקאים. באלבום זה בלטה נטייה לסגנון מוזיקלי מזרחי שבא לידי ביטוי בשירים "הסירונית", "קולה של ננה גפוס", "השוק של איסתכלל" ו"בוא לפטרה".
השיר "בוא לפטרה" נשלח למלך ירדן לכבוד הסכם השלום עמה.
השיר "פרחים בקנה" הוא ביצוע מחודש לשיר שנכתב על ידי דודו ברק ובוצע במקור על ידי להקת חיל התותחנים.
האלבום הוקדש לזכרו של, שנפל במהלך מבצע דין וחשבון.
האנדרטה לחללי חיל התותחנים
האנדרטה לחללי חיל התותחנים שוכנת במתחם בית התותחן בזכרון יעקב. מונצחים בה שמות 792 חללי החיל שנפלו מאז הקמתו בשנת 1948.
האנדרטה
האנדרטה ממוקמת ברחבה מדורגת, שנבנתה על המדרון המשתרע ממבנה בית התותחן כלפי מערב. על המשטח המדורג ניצבים שישה טריזי בטון אפורים כפופים הפונים אלה אל אלה. הם מדמים סוללת תותחים שקניהם מופנים אל על. על גבי הטריזים נקבעו לוחות זכוכית שעליהם נרשמו שמות הנופלים בסדר כרונולוגי של שנות נפילתם.
בפינת מתחם האנדרטה מוצבים תרני דגלים. על חומה נמוכה לידם נרשם הפסוק "אלה שמות הגיבורים".
לפני האנדרטה משתרעת רחבה מרוצפת גדולה.
בפינת רחבת האנדרטה ניצבת אנדרטה נוספת קטנה, המוקדשת לנופלים בני זכרון יעקב.
בנימין זאב מבלטא
קורות חייו
נולד לרבי שמואל וחיה סג"ל ולמד אצל רבי פנחס מקוריץ, נחשב לאחד מגדולי תלמידיו. היה חברו הטוב של רבי רפאל מברשד. פעל כאדמו"ר, תחילה בטרסטינצק ובהמשך בבאלטא שבאוקראינה. בשנת ה'תקפ"ב עלה לארץ ישראל והתיישב בצפת. בשנה זו עלה גם רבי נתן מברסלב וביקר בדירתו שבצפת.
טרם עלותו לארץ ישראל השאיר לתלמידיו "צעטיל" שבו מסר הנהגות שלו ושל רבו.
נפטר בכ' בכסלו ה'תקפ"ג ונקבר במערת רבי אריה לייב מוולטשיסק.
בנו היה רבי אברהם מסדילקוב. שאר בניו היו: רבי ישראל דוד, רבי פנחס, רבי יעקב דב מטשיטשליניק, וממשיך דרכו רבי עזריאל מבלטא שהיה אבי רבי פנחס ממונסטרישץ.
הגביע הצ'כי בכדורגל
הגביע הצ'כי, הידוע גם בשם גביע דואר צ'כיה (בצ'כית: Pohár České pošty) הוא מפעל כדורגל צ'כי בשיטת גביע שנוסד בשנת 1993, ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל הצ'כית. זהו טורניר הגביע המרכזי בצ'כיה, ומשתתפות בו כל הקבוצות הרשומות בצ'כיה.
המפעל מנוהל ברובו בשיטת נוקאאוט במשחק אחד, למעט שלבי שמינית, רבע וחצי הגמר, המנוהלים בשיטת בית-חוץ. המנצחת בטורניר זוכה בכרטיס לשלבי המוקדמות של הליגה האירופית.
שיאניות הזכיות במפעל היא ספרטה פראג וסלביה פראג. לכל אחת 7 זכיות בגביע.
היסטוריה
שורשיו של הגביע הצ'כי הם בטורניר שהתקיים החל משנת 1961. הזוכה בטורניר נפגשה מול המנצחת בטורניר הגביע הסלובקי בגמר הגביע הצ'כוסלובקי.
טורניר הגביע במתכונתו הנוכחית נוסד בשנת 1993, עם פירוק צ'כוסלובקיה, והוא מתקיים באופן רצוף החל מעונת. מחזיקת הגביע הראשונה היא ויקטוריה ז'יז'קוב, שגברה בגמר על ספרטה פראג בדו-קרב פנדלים.
משחק הגמר של הטורניר מתקיים באופן מסורתי באצטדיון נייטרלי. משנת הקמתו ועד לעונת, התנהל משחק הגמר בעיר פראג, אך החל מעונת הוא מתנהל באצטדיון אחר בכל עונה.
שיטת המפעל
הגביע הצ'כי, בדומה למפעלי גביע אחרים, מנוהל בשיטת נוק-אאוט במשחק בודד או בשיטת בית-חוץ. במידה והמשחק, או צמד המשחקים, מסתיים בשוויון, הוא עובר להכרעה בהארכה. במידה וגם ההארכה מסתיימת בשוויון, ההכרעה תושג בדו-קרב בעיטות עונשין.
השלב הסופי של הטורניר מורכב משבעה שלבים. בסיבוב הראשון, מצטרפות קבוצות ליגת המשנה לעולות משלב המוקדמות, ובסיבוב השני מצטרפות גם קבוצות הליגה הבכירה לטורניר. שני סיבובים אלו, כמו גם הסיבוב השלישי, מוכרעים בשיטת נוקאאוט במשחק בודד. מידה והקבוצות הנפגשות ביניהן לא משחקות באותה הליגה, יתרון הביתיות יינתן לקבוצה מהליגה הנמוכה יותר.
המנצחות בסיבוב השלישי עולות לשלב שמינית הגמר, שמוכרע בשיטת בית-חוץ, תוך התחשבות בחוק שערי חוץ. שיטה דומה מתקיימת גם בשלבי רבע הגמר וחצי הגמר.
שלב הגמר מוכרע במשחק בודד באצטדיון נייטרלי, והמנצחת זוכה בתואר מחזיקת הגביע הצ'כית.
נחמיה עזז
נחמיה עזז (1923 – 2008) היה פסל ומעצב קרמי ישראלי יליד גרמניה.
ביוגרפיה
בשנת 1955 חזר לישראל והתמנה להקים מחלקה לקרמיקה אמנותית במפעל "חרסה" בבאר שבע. העבודות שנוצרו ב"חרסה" היו עשויות מחומר קרמי בשם ויטריאוז, ואופיינו בצורות אמורפיות וא-סימטריות. העיטור של כלים אלו שאב את השראתו מצבעי המדבר וממוטיבים מקומיים אחרים. בשנת 1960 פרש מניהול המחלקה והתרכז בפיסול, בוויטראז' וביצירת קירות דקורטיביים במקומות שונים בישראל ומחוץ לה.
עובדיה בן-שלום
עובדיה בן שלום (1923–2004) היה מייסד ונשיא האגודה לטיפוח חברה ותרבות. תרם רבות לקידום מורשת יהדות תימן בישראל, והקים מכוני מחקר ביניהם מכון המש"י לחקר יהודי תימן.
ביוגרפיה
עובדיה בן שלום נולד בכפר בני טייבה השוכן ליד העיירה ד'מאר בתימן. אביו, ר' שלום בן-זכריה מחפוד היה מנהיג הקהילה בכפר ובכפרי הסביבה והיה אדם משכיל ומומחה לרפואה עממית. אמו, מרים בן שלום הייתה קדרית במקצועה. הוריו של עובדיה החליטו לעלות לארץ ישראל מתוך תחושת ציונות וכמיהה לארץ הקודש.
לפני קום המדינה שירת עובדיה באצ"ל לזמן מה, ואחר כך עבר לה"הגנה". בהגנה שירת בפל"ם (פלוגות המשמר של ההגנה) תחת פיקודו של מרדכי אלקיים.
בשנת 1950 נטש את מלאכת ליטוש היהלומים, מלאכה שהבטיחה לו הכנסה מכובדת והצטרף אל הפועלים למען עולי תימן. שבע שנים עבד בלשכת העבודה בנתניה לרווחת מבקשי העבודה הרבים שבאו מן העיר עצמה ומסביבותיה.
בסוף שנות השישים חש עובדיה כי ההיבט האתני והייחוד העדתי במדינת ישראל לוקה בחסר עד כדי סכנת כליה. תרבות העדות, ערכי הדת ושמירתם היו נושאים שעובדיה רצה לחזק במדינה. רגשות אלה התפתחו על רקע תפיסת "כור ההיתוך" שהונהגה בשנים שלאחר קום המדינה ולפיה על קבוצות העולים שהגיעו ארצה להתנתק מהמרכיבים התרבותיים המייחדים אותן כדי להשתלב במערכת תרבותית חילונית, אירופית, שעוצבה בידי אנשים שגדלו בבתים יהודים-אשכנזיים. בהיותו בן לעדת יהודי תימן החליט עובדיה להקדיש כמעט את כל עתותיו לטיפוח התרבות והמסורת של יהודי תימן.
נפטר בשנת 2004 לאחר מאבק במחלה קשה.
האגודה לטיפוח חברה ותרבות
כחלק ממימוש חזון האגודה הקים עובדיה את מכון המש"י - המכון לחקר מורשת שבטי ישראל. המכון הוקם בשנת 1990 מתוך ההכרה שבתרבות יהודי תימן קיימים אוצרות גנוזים שאינם גלויים לציבור ושיש לחקרם ולתעדם. נשיא מכון המש"י בעבר היה הרב יוסף קאפח. מכון המש"י משתתף בהוצאת כתב העת "תימא" בעריכת פרופ' יוסף טובי אשר עוסק בחקר יהודי תימן ויוצא לאור גם בימינו.
לאגודה המנון מפורסם הנקרא "המנון האגודה" אשר נכתב והולחן על ידי אורי שבח.