cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אמיל זולא
פרשת דרייפוס
בשנת 1898 נרתם זולא ללחום את מלחמתו של הקצין היהודי הצרפתי, אלפרד דרייפוס, שהואשם בבגידה במולדתו על לא עוול בכפו. זולא יזם פעולות להוכחת חפותו מפשע של דרייפוס בעקבות החומר שאסף בנושא הסופר היהודי ברנאר לזר. בשורת מאמרים הוכיח זולא כי דרייפוס חף מפשע. ב-13 בינואר 1898, פרסם זולא בעיתון ל'אורור (L'Aurore) של ז'ורז' קלמנסו מכתב גלוי תחת הכותרת "אני מאשים...!" (בצרפתית: "J'accuse"), בו פנה אל נשיא צרפת פליקס פור והאשים את ראשי הצבא בעיוות דין ובהגנה על המרגל האמיתי בפרשה (ציטוט מהמכתב - "אני מאשים את בית הדין הצבאי הראשון שהפר את החוק בהרשיעו נאשם על בסיס מסמך שנשאר חסוי. אני מאשים את בית הדין הצבאי השני שזיכה ביודעין אדם אשם").
כ-300 אלף העותקים של העיתון נחטפו תוך שעות ספורות, והמאמר גרם טלטלה בציבור הצרפתי.
המשפט של זולא
מכתבו של זולא עורר זעם (בעיקר מצד חוגי השלטון) והוא נתבע לדין בגין הוצאת דיבה נגד הצבא והרפובליקה, וב-23 בפברואר 1898 הורשע ונדון לשנת מאסר ולקנס של 3,000 פרנקים. יחד עם האגרות השונות הוצאותיו של זולא הגיעו ל-7,555.25 פרנקים, סכום ששולם על ידי אוקטב מירבו ב-8 באוגוסט 1898, מכספו הפרטי.
עורך דינו של זולא ביקש רשות לערער ולאחר קבלת הרשות הגיש ערעור, שהשמעתו נדחתה. עורך הדין המליץ לזולא לעזוב בינתיים את צרפת וזולא נמלט לאנגליה, שם הוא התבודד ונפגש רק עם ידידים ובני משפחה שבאו לבקרו. לאחר התאבדותו של אלוף-משנה אנרי התעוררה תקוותו של זולא להחלטה חיובית, אך המשפט התארך ורק ב-3 ביוני 1899 התקבלה ההחלטה המשהה את פסק הדין ולמחרת חזר זולא לצרפת. ב-27 בדצמבר 1900 ניתנה בצרפת חנינה כללית לכל המעורבים בפרשת דרייפוס, כולל זולא.
בעקבות התערבותו בפרשה הוא איבד רבים מקוראיו, אולם לא פסק מלכתוב עד יום מותו.
מותו והנצחתו
ב-1979 הוכרז כי על שמו ייקרא מכתש פגיעה על כוכב חמה. בינואר 1998 ערך נשיא צרפת ז'אק שיראק טקס לציון 100 שנה לפרסום מכתבו של זולא "אני מאשים". כך אמר עליו שיראק:
באותה שנה התנצל כתב העת הנוצרי La Croix על העמדות האנטישמיות, שנקט בתקופת פרשת דרייפוס.
בפריז, עיר הולדתו, יש לא מעט אתרים הקשורים לחייו או ליצירות שלו ובהתאם לכך יש גם טיולי תיירים באתרים אלה. ב-1906 תרמה אלמנתו של זולא, אלכסנדרין, לספרייה המרכזית של אקס-אן-פרובנס, את כתבי היד ורשימות ההכנה של הרומנים על שלוש הערים. כתבי היד של כל עיר כללו חמישה כקכים ושניים עשר ארגזים של הערות ןמסמכי הכנה. התרומה הותנתה בכך שהעירייה תעשה משהו להנצחת זכרו של זולא בעיר. העיר ממנה הקמתו של פסל של הסופר, מעשה ידיו של הפסל פיליפ סולארי. חנוכת האנדרטה נעשתה בספרייה.
בישראל הונצח זולא על ידי מתן שמו לרחובות בערים כמו בתל אביב-יפו, בחיפה, בראשון לציון, בפתח תקווה ועוד או על ידי מתן שמו לקתדרה לזכויות האדם, כמו בראשון לציון. במלאות 120 שנה למותו של זולא נערך מופע, המבוסס על טעימות מיצירותיו ובהנחיית מאיר עוזיאל.
מחזות ויצירות מוזיקליות
בין מחזותיו של זולא בולטים "יורשי רבורדין", "תרז ראקין" ו"ניצן הוורד". המחזות הנוספים של זולא לא זכו להצלחה דומה וזולא הסיק מכך את המסקנות, נתן לאחרים להמחיז את ספריו.
כתב היד המקורי של המחזה "ז'רמינל", על פי הרומן באותו שם, נמכר בדצמבר 2021 במחיר של 138,600 אירו. הרוכשת הייתה הספרייה הלאומית של צרפת.
סדרת רוגון-מקוואר
כבר בגיל צעיר יחסית הגה זולא את הרעיון לכתוב סידרת ספרים על קורותיה של משפחה אחת (משפחת רוגון-מקוואר) בתקופת הקיסרות השנייה בצרפת ודרכה יעקוב באופן נטורליסטי אחרי השפעת התורשה על ההתנהגות והאופי של בני משפחה זו: משפחה בה מופיעים שגעון ואלכוהוליזם בדורות השונים.
זולא נסתמך בהתייחסותו לאלכוהוליזם ולהשפעותיו על בני המשפחה על הידע של המאה ה-19, שתמך בתיאוריית הניוון. תאוריה זו גרסה שגורמים ביולוגיים, השפעות סביבתיות, רעילות או חטאים מוסריים עלולים לעורר שרשרת של בעיות חברתיות, מוסריות ורפואיות, אשר גוברות בכל דור ובסופן שתובלנה להכחדת המשפחה. תאוריה מוטעית זו של ניוון הייתה מבוססת על הרעיון שתכונות אופי נרכשות מועברות לצאצאים וזאת מתוך הנחה מוטעית, שמערך של סימפטומים ומחלות, כגון אימפולסיביות, אלכוהוליזם, שבץ, דמנציה, אפילפסיה ועוד הינם ביטויים לפתולוגיה אחת בסיסית – ניוון. תיאוריית הניוון הציעה הסבר רפואי לבעיות החברתיות השכיחות של סוף המאה ה-19, כאשר האלכוהוליזם שיחק תפקיד מכריע כגורם לניוון וההתמכרות נתפסה כמשפיעה גם על הדור הבא. בתחילת המאה ה-20, לאחר התגברות הידע על העברת תכונות תורשתיות, שהצביעו על תורשה נפרדת של המחלות הנפשיות והגופניות השונות, ואשר הבחינו גם בין תכונות תורשתיות ואפקטים רעילים על העובר, לא נמצאו כל תימוכין לתיאוריה זו של הורשת תכונות נרכשות והתיאוריה גוועה כליל.
מחזור ארבעת הבשורות
מחזור זה נכתב אחרי מחזור שלוש הערים ועוקב אחריו. ארבעת הרומנים שלו בנויים סביב כל אחד מבניהם של פייר ומארי פרומנט, גיבורי הרומנים לורדס, רומא ופריז. זולא תיכנן בתחילה מחזור בן שלושה רומנים ("פוריות", "עבודה", "משפט"), סימטרי למחזור הקודם, אך הוסיף את "אמת" במהלך הכתיבה. מותו של הסופר מנע את מימוש הרומן האחרון שנשאר במצב של פרויקט.
ארבע הבשורות היה מחזור הרומנים האחרון שהגה אמיל זולא, משנת 1898 ועד מותו בשנת 1902.
סרטים על חייו
ב-1937 גילם השחקן פול מוני את זולא בסרט הביוגרפי זוכה פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר "חייו של אמיל זולא".
בסרטו של רומן פולנסקי, קצין ומרגל פוגש זולא את הקולונל ז'ורז' פיקאר, הקולונל שהתמנה לאחראי על יחידת המודיעין של צבא צרפת הוא שחשף בתוך הצבא את סיפור המרמה. ובפגישתם זו עם עוד חברי פרלמנט צרפתים מעטים, חושף הקולונל את האמת. זולא מבטיח לכתוב, ובאותו יום בו נעצר הקולונל ונשלח לכלא למשך כשנה, מתפרסם המאמר של זולא.
ב-2016 יצא למסכים הסרט הצרפתי Cézanne et moi (סזאן ואני), בבימויה של דניאל תומפסון. הסרט עוסק בידידות בין זולא ובין סזאן.
שדרות אנדראשי
שדרת אנדראשי (בהונגרית: Andrássy út) היא שדרה מרכזית באורך 2.5 קילומטרים, הממוקמת בפשט, ברובע השישי של בודפשט. השדרה מקשרת את "ארז'בט טר" (כיכר אליזבת – Erzsébet tér), הנמצאת במרכז פשט הוותיקה, לכיכר הגיבורים (Hősök tere), שנמצאת בכניסה לפארק העירוני (Városliget). בהיותה דוגמה מייצגת למגוון הסגנונות האדריכליים האירופיים של המאה ה-19, הוכרה שדרת אנדראשי בשנת 2002 כאתר מורשת עולמית, וצורפה להכרזה הקודמת שכללה את מרכזה ההיסטורי של העיר בודפשט.
אינקובטור
אִינְקוּבָּטוֹר (באנגלית: incubator) הוא שם כולל לכמה מכשירים המשמשים בביולוגיה וברפואה, ושתפקידם לספק תנאים אחידים של טמפרטורה ולחץ ליצורים שונים. {{פירושונים|
שדרות אנדראשי
היסטוריה
על הקמת השדרה הוחלט בשנת 1870 כחלק מתנופת הפיתוח הגדולה בבודפשט של סוף המאה ה-19, והבנייה עצמה החלה בשנת 1872. השדרה תוכננה על ידי ועדה מיוחדת שהוקמה לשם כך, ואשר ביצעה חלק מעבודות הסלילה וההקמה. השטח שנועד להקמת השדרה שכן באזור טרזווארוש (Terézváros – "העיר של תרזה"), שנקרא כך לכבוד הקיסרית מריה תרזה, ואשר כלל בנייה צפופה ללא תכנון.
עורק התנועה נפתח ב-1876, ובמשך עשור נוסף הושלמו 131 הבניינים שלאורכו. בנייני הפאר לאורך השדרה נבנו על ידי האדריכלים המוערכים ביותר של התקופה, ובנייתם מומנה בעיקרה על ידי הבנק ההונגרי. הם אוכלסו על ידי האצולה ההונגרית ועשירי העיר, ושמה של השדרה נקבע בשנת 1885 על שמו של דיולה אנדראשי, אחד התומכים הגדולים בבניית הפרויקט, שיזם את הקמתו לאחר ביקור בפריז. עם זאת, השדרה שינתה את שמה מספר פעמים, ונקראה על שמו של סטלין (Sztálin út) ב-1947, ומ-1957 ועד 1990 היה שמה "שדרת הרפובליקה העממית" (Népköztársaság útja).
בין השנים 1893–1896, ולכבוד חגיגות המילניום לכיבוש הונגריה בידי המדיארים, נבנה מתחת לשדרה קו רכבת תחתית שהיה השני בעולם לאחר הרכבת התחתית של לונדון והראשון שנבנה באירופה היבשתית. הקו שימש את הנוסעים ממרכז העיר אל יריד המילניום שנערך בשנת 1896 בפארק העירוני, בקצה הצפון-מזרחי של השדרה. קו זה הוא אחד משלושת קווי הרכבת התחתית בעיר, והוא פועל גם כיום.
אתרים לאורך השדרה
השדרה מתחלקת לארבעה קטעים שונים זה מזה באופיים. בחלקה המתחיל בארז'בט טר במרכז העיר היא נושאת אופי מסחרי, ורוחבה 34 מטר. לאחר כיכר אוקטגון (Oktogon) היא מתרחבת כדי 45.5 מטר ויש בה מוסדות אקדמיים לצד בתי מגורים. בכיכר קודאי קרנד (Kodály körönd) היא מתרחבת אף יותר, ולאורכה גנים המשתרעים בחזיתות הבתים. לבסוף, מרחוב באיזה (Bajza utca) ועד כיכר הגיבורים, משתרעות לאורכה וילות מוקפות גנים.
אתרי עניין לאורך השדרה:
This Is Me (שיר של דמי לובאטו וג'ו ג'ונאס)
This Is Me (בעברית: זו אני) הוא שיר פופ רוק בביצועם של הזמרים-יוצרים האמריקאים, דמי לובאטו וג'ו ג'ונאס, כחלק מפסקול של סרט הטלוויזיה משנת 2008, קאמפ רוק. השיר הושמע לראשונה ברדיו דיסני ב-6 ביוני 2008, ויצא על ידי חברת התקליטים וולט דיסני רקורדס ב-17 ביוני 2008. לשיר יש מספר גרסאות ועיבודים בשמונה שפות וגרסה אקוסטית הכללות בחלק מהמדורות של הפסקול הרשמי. גרסת לייב של השיר הופיעה בסרט משנת 2009, האחים ג'ונאס – ההופעה בתלת מימד. השיר נכתב והופק על ידי אדם ווטס ואנדי דוד. לשיר קיימת גרסה אקוסטית בשפה הספרדית בשם Lo Que Soy, שהוקלטה על ידי לובאטו, ואף נכללה בגרסת הדלוקס של אלבום הבכורה שלה, Don't Forget.
נכון לדצמבר 2022, השיר הושמע למעלה מ-144 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-93 מיליון פעמים ביוטיוב.
פשה פארפני
פאבל "פשה" פארפני (Pavel "Pasha" Parfeni; נולד ב-30 במאי 1986) הוא זמר ומוזיקאי מולדובני. נציג מולדובה לאירוויזיון 2012 עם שירו "Lăutar", איתו הגיע לגמר במקום ה-11. הוא ייצג את מולדובה בשנית באירוויזיון 2023 שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת עם השיר "Soarele și luna".
ביוגרפיה
פארפני נולד באורחיי, מולדובה, לאם מורה לפסנתר ולאב זמר וגיטריסט, מגיל צעיר למד נגינה בפסנתר. ב-2006 החל ללמוד באקדמיה למוזיקה, תיאטרון ואמנות.
ב-2007 הצטרף ללהקת "SunStroke Project" כאשר הם חיפשו סולן.
ב-2009 השתתפו חברי הלהקה בתחרות הלאומית לנציגות מולדובה באירוויזיון 2009, והגיעו למקום השלישי עם השיר "No Crime", שאותו הוא כתב והלחין. באותה שנה עזב את הלהקה על מנת להתפתח כזמר סולו.
הוא זכה במקום הראשון בפסטיבל מוזיקת פופ ברומניה, ובמקום השני בפסטיבל הבזאר הסלאבי בוויטבסק. הוא השתתף גם בפסטיבל איל הזהב.
ב-2010 וב-2011 ניסה לייצג את מולדובה בתחרות הזמר של האירוויזיון, אך לא הצליח.
ב-2012 נבחר לראשונה לייצג את המדינה באירוויזיון 2012. בחצי הגמר הגיע למקום החמישי, והעפיל לגמר, בו סיים במקום ה-11.
לקראת אירוויזיון 2023 נבחר בשנית לייצג את המדינה בתחרות האירוויזיון עם השיר "Soarele și luna". ב-11 במאי 2023 ביצע פארפני את "Soarele și luna" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. מולדובה הופיעה כמדינה ה-18, לפני אוקראינה ואחרי ארמניה.
נועדנו (שיר)
נועדנו הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי גלעד שגב בהשתתפות דין דין אביב ויהודה קיסר. את השיר הוציאה לאור בשנת 2009 חברת התקליטים היי פידליטי, והוא נכלל כרצועה הרביעית באלבום האולפן, נועדנו.
על השיר
השיר נכתב על ידי גלעד שגב, שגם הפיק אותו לצד גלעד שמואלי. הלחן שלו תואם לזה של "Marble House" (The Knife). ב-5 בנובמבר 2009 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע לאחר מכן דורג במקום השביעי (הכניסה הגבוהה ביותר לשבוע זה). ב-10 בדצמבר עלה למקום הראשון, שם שהה ארבעה שבועות רצופים. ב-11 בפברואר 2010, לאחר שלושה-עשר שבועות צעידה, יצא מהמצעד השבועי. במצעד הפזמונים העברי השנתי של ה'תש"ע של גלגלצ ו-ynet דורג במקום ה-34.
אלחנן גלט
אלחנן גלט (נולד ב-17 באוקטובר 1960, כ"ו בתשרי ה'תשכ"א) הוא מנכ"ל מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא. בשנים 2015-2013 היה מנכ"ל המשרד לשירותי דת.
ביוגרפיה
אלחנן גלט נולד בניו יורק ליוסף (איזידור) וצביה (סילביה), בן שלישי במשפחה בת ארבעה ילדים. בשנת 1968 עלה עם הוריו לישראל והמשפחה התיישבה בירושלים. למד בישיבת בני עקיבא נתיב מאיר ובישיבת ההסדר במעלה אדומים. נמנה עם הקבוצה הראשונה של תלמידי ישיבות ההסדר שגויסו לצנחנים אחרי מלחמת יום הכיפורים. עבר קורס קציני חי"ר ושימש במילואים כמפקד פלוגה וקצין אג"מ. למד לתואר ראשון ושני בהיסטוריה של עם ישראל ותלמוד באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1997 הציל גלט את גל הירש, אז קצין אג"ם של אוגדת איו"ש, אשר נפצע קשה מזריקת אבן לעבר מכוניתו.
פעילות ציבורית
בשנת 1984 כיהן כראש מחלקת מפעלים וידיעת הארץ בתנועת בני עקיבא. ב-1989 שימש כמנהל מתנ"ס בנימין ובשנת 1991 נשלח מטעם תנועת בני עקיבא העולמית לניו יורק וצפון אמריקה. בשנת 1993, שנה לאחר חזרתו לארץ, שימש כמזכ"ל תנועת בני עקיבא בישראל. ב-1996 מונה למנכ"ל מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא, תפקיד בו כיהן עד אפריל 2013, אז מונה למנכ"ל המשרד לשירותי דת תחת השר נפתלי בנט ראש מפלגת הבית היהודי. ביוני 2015, עם החלפת הממשלה, חזר לתפקידו במרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא.
משנת 1998 עד 2002, כיהן גלט כיושב ראש המועצה הציבורית לחילופי נוער וצעירים במשרד החינוך, יושב ראש ועדת החינוך במועצה אזורית מטה בנימין וחבר מועצה בחברה להגנת הטבע. בעבר שימש כדירקטור תיירות חינוכית בע"מ מטעם הסוכנות היהודית ויושב ראש קרן ההשתלמות בקרן הפנסיה והתגמולים "גלעד".
חיים אישיים
נישא לתמר טובולסקי ואב לחמישה ילדים, מתגורר בעפרה.
משפט לגראנז' (תורת החבורות)
משפט לגראנז' הוא אחד המשפטים היסודיים בתורת החבורות הסופיות. המשפט קובע שאם \ G חבורה סופית ו- תת חבורה שלה, אז הסדר של \ H מחלק את הסדר של \ G, כלומר הוא מספר שלם. המשפט נקרא על שם ז'וזף לואי לגראנז'.
מן המשפט אפשר מיד להסיק שהסדר של כל איבר בחבורה סופית מחלק את סדר החבורה (מכיוון שהחבורה הנוצרת על ידי x היא תת-חבורה, והסדר שלה שווה לסדר של x). במילים אחרות, אם \ G חבורה סופית אז \ g^{|G|}=e לכל \ g\in G. עובדה זו פותחת את האפשרות לנתח מבנה של חבורות סופיות באמצעות הסדרים של האיברים השונים. זוהי גם הוכחה כמעט מיידית למשפט אוילר.
אם \ G חבורה אבלית, אז יש לה תת-חבורה מכל סדר המחלק את \ |G|. תכונה זו, המהווה מעין היפוך של משפט לגראנז', אינה נכונה בחבורות כלליות - הדוגמה הקטנה ביותר היא חבורת התמורות הזוגיות \ A_4, שהיא חבורה מסדר 12 ואין לה אף תת-חבורה מסדר 6.
לגראנז' פרסם את המשפט ב-1770, בעבודתו על שורשים של פולינומים, יותר ממחצית המאה לפני לידתה של תורת החבורות. באותו זמן, המשפט קבע שמספר הערכים השונים שאפשר לקבל מפונקציה של n משתנים על ידי החלפת המשתנים זה בזה מחלק תמיד את \ n!. הקשר לניסוח המודרני של המשפט הוא שקבוצת התמורות של משתני הפונקציה שאינם משנים אותה (הפונקציה סימטרית ביחס אליהן) היא תת-חבורה H של החבורה הסימטרית של n משתנים (הכוללת n! איברים). מספר הפונקציות השונות המתקבלות מהפונקציה על ידי חילוף סדר המשתנים שווה לאינדקס של H בחבורה הסימטרית, n!/|H|.
הוכחת המשפט
לצורך הוכחת המשפט נוכיח שני דברים - ראשית, שקבוצת כל המחלקות (קוסטים) השמאליות של \ H מהווה חלוקה של \ G, ושנית, שגודלה של כל מחלקה כזו שווה לסדר של \ H.
לצורך הטענה הראשונה, די להראות שהקבוצות \, aH זרות זו לזו. אכן, אם \ x \in aH אז, ומאידך אפשר לכתוב x = ah עבור \ h\in H, ולכן גם , כך ש- ולכן xH=aH. כעת, אם, אז יש x\in aH, bH ולכן.
כעת נראה כי גודלה של כל מחלקה של \ H שווה לסדר \ H. לשם כך נבנה התאמה חד-חד ערכית מ-\ H על מחלקה \ aH כלשהי שלה.
ההתאמה תיבנה כך: \ f(h)=ah.
נראה כי זו התאמה חד-חד ערכית: נניח כי אז \ ah_1=ah_2 ואחרי צמצום נקבל \ h_1=h_2.
נראה כי זו התאמה על: יהי \ x\isin aH, אז על פי הגדרת המחלקה, ולכן \ f(h)=x.
על כן, הקבוצות \ H ו-\ aH שקולות, כלומר \ |H|=|aH|.
באטמן: האש (סרט)
באטמן: האש (באנגלית: Batman: Hush) הוא סרט גיבורי על מונפש אמריקאי משנת 2019, המבוסס על קשת סיפור קומיקס באותו שם בחוברות באטמן מבית DC קומיקס. הסרט הוא השלושה עשר ביקום האנימציה של DC והשלושים וחמש בסך הכל בסרטי האנימציה המקוריים של DC.
הסרט מתרחש אחר אירועי שלטון הסופרמן ועוקב אחר התמודדותו של באטמן עם אויב חדש בשם האש שמכיר את כל סודותיו.
תקציר עלילה
באטמן מביס את ביין לאחר שחטף ילד, ופוגש את ליידי שיווה שמתריעה אותו על כך שזר טבל בבורות לזרות', ומבקשת את עזרתו בזיהויו, לאחר מכן במהלך מרדף אחר קאטוומן, באטמן נורה בהפתעה ונפצע קשה.
תומאס אליוט ידידו מנוער של ברוס ויין מטפל בו עד לריפויו, לאחר שובו של באטמן ללחימה בפשע, הוא במערכת יחסים עם סלינה קייל ובהמשך חושף לה את זהותו.
לאחר התמודדות עם סופרמן הנתון לשליטה מוחית של פויזן אייבי, שומע ממנה באטמן כי נבל בשם האש עומד מאחוריה.
במהלך דייט עם סלינה קייל בחברתו של תומאס אליוט, הארלי קווין מנסה להתנקש בחיי ברוס, ותומאס נרצח, באטמן מניח כי הג'וקר הוא הרוצח וכמעט חונק אותו למוות, לאחר מכן במהלך הלווייתו של אליוט מסיק ברוס כי הג'וקר חף מפשע וכי האש יודע את זהותו.
לאחר סיכול שוד של הרידלר מתעמת באטמן עם האש, אך אינו מצליח לתפוס אותו, לאחר מכן במהלך חקירתו של הרידלר בארקהם אסיילום, הוא מגלה כי הוא פני חימר, והאש הוא למעשה איש החידות. באותו זמן נייטווינג וקאטוומן מתעמתים עם הדחליל, וקאטוומן נחטפת על ידי האש למפעל בבעלותו.
באטמן מגיע אף הוא למפעל ומתעמת עם האש, האש מגלה כי לאחר שטבל בבור לזרות', גילה את זהותו של באטמן וטווה תוכנית להריסת חייו, הוא מביס את באטמן אך בעזרת קאטוומן הוא מובס, באטמן מנסה להצילו אך קאטוומן מונעת ממנו והאש נופל אל מותו.
לאחר מכן מחליטה קאטוומן להיפרד מבאטמן עקב אי יכולתה להסתדר עם הקוד האתי שלו, שניהם מכירים כי כעת אין ביכולתם לנהל מערכת יחסים ואולי יום אחד יעשו זאת.
הפקה
ביולי 2018 פרסמה DC קומיקס כי באטמן: האש יעובד לסרט בסדרת האנימציה שהחלה בשנת 2014.
במרץ 2019 הוכרז כי ג'ייסון אומרה, ג'רי אוקונל, רבקה רומיין, ריאן וילסון, שון מאהר, ברוס תומאס, ונסה ויליאמס וסטיוארט אלן יחזרו לדובב את הדמויות מסרטים הקודמים, בנוסף לג'ניפר מוריסון, פייטון ליסט, וג'פרי ארנד.
הפצה
הסרט הוקרן בהקרנת בכורה ב-19 ביולי 2019 בקומיק-קון, סן דייגו, הופץ במכירה דיגיטלית ב-20 ביולי, ויצא בעותקים פיזיים ב-6 באוגוסט 2019.
מיכלישקי
מיכלישקי (בבלארוסית: Міхалішкі, בפולנית: Michaliszki, ביידיש: מיכאַלישאָק, בליטאית: Mikailiškės, מיקאילישקס) היא עיירה קטנה במחוז גרודנו שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. הסופר אבא גורדין נולד במיכלישקי ובילה בה את ילדותו המוקדמת.
תולדות היישוב
מיכלישקי נזכרת לראשונה בשנת 1518, ובמשך שנים רבות הייתה בבעלות משפחות אצולה פולניות. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1922 נכללה בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי מיכלישקי
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-140 משפחות יהודיות, רוב תושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית ובית ספר עברי. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.
ב-24 ביוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו עד מהרה גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה וגיוס לעבודות כפייה.
בסוף אוקטובר 1941 ריכזו הליטאים את כ-1,500 יהודי העיירה וסביבתה בגטו מגודר וסגור שהוקם בה, בו נצטוו היהודים להעביר לשלטונות סכומי כופר גבוהים. כתוצאה מרעב ומגיפות ששררו בגטו, מתו רבים מיושביו.
במרץ ובאפריל 1943 חוסל גטו מיכלשקי. חלק מיושביו שולחו לגטו וילנה, חלקם למחנות עבודה ליד קובנה, וחלקם הועברו ישירות לפונאר. מספר מיושבי הגטו שהצליחו להימלט ליערות הצטרפו לפרטיזנים.
אבי מאור
אבי מאור (נולד ב-1956) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד בסיס רמון.
ביוגרפיה
מאור נולד במושב עין ורד, בן להורים ניצולי השואה שהצליחו להמלט מפולין לסיביר ולטשקנט ועלו לארץ בסוף המלחמה. שירת כטייס קרב בחיל האוויר, במהלך מלחמת לבנון הראשונה שירת כטייס F-15 והפיל שני מטוסי מיג 21 של חיל האוויר הסורי.
בהמשך שירותו פיקד על טייסת 119 ("העטלף"), אז טייסת מטוסי F-4 פנטום ("קורנס"). בתקופת פיקודו השתתפה הטייסת בצילומי אוויר לצורכי מודיעין, ומאור רשם את שיא הגובה בטיסות של חיל האוויר כשחצה גובה של 75,000 רגל. לאחר מכן פיקד על טייסת 133 ("אבירי הזנב הכפול"), טייסת מטוסי F-15, בתקופת מלחמת המפרץ. פיקד על בסיס רמון וכיהן כנספח חיל האוויר בארצות הברית. ב-2003 השתתף במטס חיל האוויר מעל אושוויץ, שם ב-1942 נרצחו סבא שלו, אברהם אורמכר, שאבי קרוי על שמו, סבתו בתיה, דודים ובני דודים.
לאחר שחרורו מילא תפקידי ניהול בתעשייה האווירית.
מאור נשוי לאורית, בתו של רן פקר. השניים הורים לשלושה. בנם הצעיר משרת כטייס קרב בחיל האוויר.
סטרובין
סטרובין (בפולנית: Strobin) הוא כפר בגמינה קונופניצה במחוז ויילון בפרובינציית לודז' במרכז פולין. הוא שוכן דרומית לקונופניצה, 21 קילומטרים צפונית־מזרחית לוויילון ו־68 קילומטרים דרומית מערבית ללודז', בירת הפרובינציה.
Joke's on You
Joke's on You (בעברית: הבדיחה היא עליך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית שרלוט לורנס. השיר יצא לאור ב-17 בינואר 2020, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, כסינגל מתוך פסקול הסרט "ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת".
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-39 במצעד השירים הדיגיטליים של אוסטרליה.
רקע וכתיבה
עם יציאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בדומה לשאר שירי הפסקול.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של אטלנטיק רקורדס ב-7 בפברואר 2020, שבועיים לאחר צאתו של השיר כסינגל. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את שרלוט לורנס רוקדות לצלילי השיר, תוך שניתן לראות קטעים מתוך הסרט "ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת".
נכון למרץ 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על קרוב ל-5 מיליון צפיות.
מטוס מטען
מטוס מטען או מטוס תובלה הוא כלי טיס שעוצב ותוכנן במיוחד לצורך הובלת מטענים, להבדיל מהובלת נוסעים. התאמת המטוס לתפקידו מצריכה מספר מאפיינים העוזרים בזיהוי מטוס מטען: גופו של המטוס נראה "עבה" יותר ממטוסי נוסעים, כנפיים עליונות מאפשרות לקרקעית המטוס להיות קרובה יותר לקרקע, מספר גדול של גלגלים המאפשרים גם נחיתה במסלולים מאולתרים, זנב גבוה המאפשר פתיחת דלת מטען אחורית. חלק ממאפיינים אלה אינו קיים במטוסי מטען אשר נבנו במקור להטסת נוסעים ועברו הסבה לשימוש כמטוסי מטען.
כבר בשנת 1911 החל השימוש במטוסי מטען, בתחילה היו אלה מטוסי דואר אוויר. מטוסים אלה לא תוכננו כמטוסי מטען. בתחילת שנות ה־20 החלו לראשונה יצרני מטוסים לבנות מטוסי מטען ייעודיים.
רבים רואים במטוס אראדו Ar 232, אשר נבנה לשימוש חיל האוויר הגרמני במלחמת העולם השנייה, כמטוס המטען "האמיתי" הראשון, זאת כיוון שמטוס זה נושא רבים מן המאפיינים המודרניים של מטוס מטען. רוב מטוסי המטען במלחמת העולם השנייה, בחיל האוויר הגרמני ובחילות אוויר אחרים, היו מטוסי נוסעים שהוסבו לתצורת מטען. בחילות האוויר של בנות הברית בלט בתפקיד זה מטוס ה־DC-3 דקוטה.
עם תום מלחמת העולם השנייה החלו יצרני מטוסים שונים לייצר מטוסי מטען, חלקם בעלי מאפיינים "ניסיוניים". פיתוח מנוע הטורבו־פרופ איפשר תכנון מטוסי מטען כבדים ויעילים יותר, הבולט ביניהם הוא מטוס ה־C-130 הרקולס המשמש עד היום כאמת מידה למטוסי מטען.
בישראל פועלות שתי חברות המתפעלות מטוסי מטען, ק.א.ל. ואל על.
מטוסי מטען מוסבים
מטוסי מטען מוסבים הם מטוסים שנבנו כדי לשמש מטוסי נוסעים ועברו הסבה למטוסי מטען. בתהליך ההסבה הוסרו מן המטוסים כל מאפייני הנוחיות והאביזרים הדרושים למטוס נוסעים ונבנתה בהם דלת מטען, או דלתות מטען, רחבה וגדולה לצורך טעינה ופריקה.
רוב הסבות מטוסי נוסעים למטען מתבצעות על מטוסים מיושנים יחסית שאינם מתאימים עוד להטסת נוסעים, אם בשל שיקולי בטיחות ועלות ואם בגלל היותם רועשים. עם זאת, קיימת אף דרישה בשוק למטוסי מטען מוסבים חדשים. למשל, ניתן להזמין מן היצרן מטוס מדגם בואינג 747 בתצורת מטען, שבו דלת גדולה הנפתחת מעלה באף המטוס וחלל המטען מותאם לגודל התקני של מכולה, כך שניתן להעמיס עליו שתי מכולות לגובה ושתיים לרוחב.
התעשייה האווירית לישראל היא בין החברות הבולטות בעולם בתחום הסבת מטוסי נוסעים למטוסי מטען. התעשייה האווירית מתמחה בהסבת מטוסים מן הדגמים בואינג 747, בואינג 737 ובואינג 767. לאחר ההסבה נוספות לשם דגם המטוס האותיות "BDSF", שמשמעותן "(מטוס) מטען מיוחד (תוצרת) בדק" (Bedek Special Freighter).
פילוסופיה קדם-אלאטית
הקדם-אלאטים כללו את האסכולה המילטית, האסכולה הפיתגוראית והרקליטוס.
הם ניסו להראות שהתופעות אינן מתהוות מן האין, אלא באות מחומר ראשוני וחוזרות אליו. מאחורי תהליך ההתהוות יש דבר קבוע בלתי משתנה, שהוא הבסיס ליציבות בתהליך.
אוגוסט 1914
אוגוסט 1914 (באנגלית: August 1914 וגם The Guns of August) הוא ספר היסטוריה זוכה פרס פוליצר אודות החודש הראשון של מלחמת העולם הראשונה והאירועים שהובילו למלחמה מאת ברברה טוכמן. הספר ראה אור בשנת 1962 בהוצאת מקמילן (Macmillan).
מבנה הספר ואופיו
הפרקים הראשונים בספר מספקים רקע על המצב ששרר באירופה ערב המלחמה, תוך התייחסות למצב המדיני והצבאי של האימפריה הגרמנית, בריטניה, צרפת והאימפריה הרוסית. בהמשך מתוארים המהלכים העיקריים של המלחמה בחודש הראשון, השלב הדינאמי של המלחמה, לפני שהייתה למלחמת חפירות סטטית.
טוכמן מספרת את "הסיפור הגדול", מנקודת מבטם של גנרלים, שרי צבא וראשי המדינות, תוך הסתייעות רבה ביומניהם האישיים. חלק מהתיאורים בספר הם תיאורים רבי פרטים של רגעי הכרעה ומשבר אישיים בצד פירוט של תוכניות המטות השונים וביצועם (ולרוב אי-ביצועם) בשטח.
טוכמן שבה ומדגימה בספר את התפיסות השגויות של ההנהגה האירופית המדינית והצבאית (היא שבה לנושא זה גם בספרה המגדל הגאה) ביחס למלחמה. היא מדגישה את הקונספציה של כל ההנהגות לפיה לא תיתכן מלחמה ארוכה מדי, כיוון שעלותה ונזקה הכלכלי יהיו בלתי-נסבלות; את צרות-האופק הפוליטי של הגרמנים שלא תיארו לעצמם שפלישה לבלגיה וחילול הנייטרליות שלה תגרום לזעזוע עולמי כה עמוק; את ההשענות היתרה של הפיקוד הצרפתי על רוח-קרב והתקפיות והזנחתו את ההגנה על גבולה של צרפת עם בלגיה; את הפיצול הפוליטי המשתק של בריטניה ואת הסיאוב של המשטר ברוסיה ואת השימוש בכללים ושיטות לוחמה של המאה ה-19 כגון קרב פרשים בחרבות וכידונים, מדי הקרב הססגוניים של הצרפתים ואמונת ראשי הצבא שהמשק הכלכלי בעורף יספק את כל צורכיהם ללא תמורה.
כדברי סוקר הספר מטעם הוצאת מערכות: "מתוך יריעתו הרחבה של הספר נשקפת שרשרת המצבים, הגורמים והמאורעות - סתירות של שאיפות ממשלות, ניגודים של רצונות עמים, ועוד יותר מזה אי-ידיעה ושטחיות תהומית, תערובת של שאננות ומזימות ועיוורון לגבי משמעות הדברים הנעשים והבלתי-נעשים, אותה שרשרת גורלית אשר הוליכה את אירופה אל שדה-קטל שטרם היה עד כמותו בהיסטוריה להיקף ולזוועת-השמד".
התקבלות והערכה
הספר היה לרב-מכר מיד עם צאתו לאור ושהה 42 שבועות בראש רשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי התרשם עמוקות מהספר והעניק עותקים ממנו למזכירי הקבינט ובכירי הצבא. הנשיא אף ביקש שכל קצין בצבא יקרא את הספר ועותקים ממנו נשלחו לבסיסי הצבא האמריקאי ברחבי העולם. קנדי ציין שתובנותיו מהספר סייעו לו בשעת משבר הטילים בקובה.
עדות אישית
בפרק הדן בכניסתן של הספינות הגרמניות גייבן וברסלאו בפיקודו של האדמירל וילהלם סושון מן הים התיכון לים השחור מספרת טוכמן על נוסעי ספינת קיטור איטלקית קטנה שעשתה דרכה לקונסטנטינופול שהיו עדים לקרב הימי של הספינות הגרמניות עם ספינות בריטיות ולכניסת הספינות הגרמניות למיצרי הדרדנלים. היא מספרת שעל הספינה האיטלקית היו חתנו ונכדותיו של שגריר ארצות הברית בקונסטנטינופול, הנרי מורגנטאו. למרות שהדבר אינו מוזכר במפורש בספר, אחת הנכדות הייתה טוכמן עצמה, שנסעה עם אביה, מוריס ורטהיים (חתנו של מורגנטאו) בשליחות הקהילה היהודית לירושלים.
מהדורות בעברית
הספר תורגם על ידי שולמית הראבן וראה אור בשתי הוצאות ובמספר מהדורות:
הילינג
הילינג, (מאנגלית: Healing; הבראה, ריפוי, מציאת מזור) עיקרון פסאדו-מדעי מתחום הניו-אייג' שמתאר "רפואת אנרגיה", "טיפול באנרגיה", "ריפוי באנרגיה", או "ריפוי רוחני". דרך טיפול וענף של רפואה אלטרנטיבית, הפועלת מתוך אמונה שמרפא יכול לתעל את אנרגיית הריפוי, לאדם שביקש עזרה, באמצעות שיטות שונות: באמצעות ידיים, לריפוי חוליים וכאבים, באמצעות מגע כפות הידיים או השראה ללא מגע ישיר כלל, או אף טיפול שבו המטופל והמטפל נמצאים במקומות שונים. בעולם קיימות אסכולות שונות של הילינג, או ריפוי באנרגיה. הוא ידוע בתור ריפוי שדה אנרגטי חי (biofield), ריפוי רוחני, ריפוי מגע, ריפוי מרחוק, טיפולי מגע, רייקי, או צ'י קונג ועוד. הריפוי הרוחני הוא במידה רבה לא דתי: מתרגלים לא רואים דווקא את האמונה הדתית המסורתית כתנאי מוקדם לביצוע הריפוי. לעומת זאת אכן קיים ריפוי שיש בו הקשר אמונתי בהקשר דתי.
תומכי השיטה טוענים כי ה"הילרים", המרפאים, ניחנים ביכולת מיוחדת לטפל ב"שדה האנרגיה הטבעי" של הגוף, וכך לרפאו. השימוש בשם "הילינג" אינו מוגדר היטב, ויכול להתייחס למגוון שיטות טיפול אלטרנטיביות, ביניהן רייקי, "מגע מרפא" (Therapeutic Touch), ועוד. הסבר משותף לכולן, עם זאת, הוא מניפולציה של שדה האנרגיה של הגוף כדי לרפא, או לעודד ריפוי.
אין עדות לקיום שדה אנרגיה מסוג זה, ולטענות ההילרים אין כל ביסוס מדעי.
סקירות של מחקרים בתחום מצאו כי אין ראיות התומכות ביעילות השיטה. עם זאת, השיטה עשויה להועיל במקרים מסוימים עקב אפקט הפלצבו - אמונת המטופל מסייעת להחלמה, גם אם הטיפול עצמו חסר תועלת.
תומכי השיטה מקשרים בין ה"הילינג" בימינו, למרפאים שונים, כפי שמוזכרים במיתולוגיות של עמים שונים, במקרא, בברית החדשה, ועוד.
מחקרים
במחקר ידוע משנת 1999 נבדקו 14 עוסקים בתחום. העוסקים אמרו כי הם יכולים לחוש את שדה האנרגיה, או ההילה של החוקרת, במרחק כמה ס"מ מידיהם, ללא מגע. אך כאשר נחסם שדה הראייה שלהם, נמצא כי הם לא הצליחו לקבוע אם החוקרת הציבה יד בקרבת ידם או לא. בספרם ריפוי או פיתוי משנת 2008 הסיקו סיימון סינג ואדזארד ארנסט כי "שדה האנרגיה היה כנראה לא יותר מפרי דמיונם של ההילרים."
לפי החברה האמריקנית לסרטן, "הראיות המדעיות הקיימות אינן תומכות בטענות לפיהן מגע מרפא יכול לרפא סרטן או מחלות אחרות".
לפי סקירת ספרות של ספריית קוקרן, "אין ראיות חזקות לטענות לפיה מגע מרפא מסייע לריפוי פצעים חמורים".
עדו נתניהו
עִדו נתניהו (נולד ב-24 ביולי 1952) הוא רופא רדיולוג, סופר ומחזאי ישראלי. אחיהם של יוני ובנימין נתניהו.
ביוגרפיה
נתניהו נולד ב-1952 בירושלים, בנם של צילה ובן ציון נתניהו, היסטוריון. בשנות השישים התגוררה המשפחה לסירוגין בארצות הברית ובישראל. הוא למד בבית הספר היסודי הנרייטה סאלד בירושלים והמשיך את לימודיו בגמנסיה ברחביה.
בשנת 1970 התגייס לצה"ל, וכאחיו הגדולים, יונתן נתניהו ובנימין נתניהו, שירת בסיירת מטכ"ל. בין המבצעים שבהם השתתף היה מבצע ארגז, שעליו פיקד אחיו יוני.
לאחר שירותו למד בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים ואת התמחותו עשה במחלקת הרדיולוגיה בבית החולים "מאונט סיני" שבניו יורק. השתלם בבית החולים שיבא בתל-השומר ובאוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון ועבד כרדיולוג בבית חולים St. James Mercy בהורנל, ניו-יורק.
פעילות פוליטית
כאביו וכאחיו בנימין, ידוע נתניהו בדעותיו הפוליטיות הימניות. בספטמבר 2004, כשאחיו שימש כשר האוצר בממשלתו של אריאל שרון, חתם נתניהו, יחד עם אביו פרופסור בן ציון נתניהו, על עצומה נגד תוכנית ההתנתקות.
חיים אישיים
הוא נשוי למשפטנית דפנה נתניהו (לבית שמורק), נכדתו של הפעיל הציוני ד"ר אמיל שמורק, ואב לשניים. מתגורר במושבה כנרת.
דגל טסמניה
דגל טסמניה הנוכחי אומץ רשמית לאחר הכרזתו של המושל הקולוניאלי של טסמניה, פרדריק אלויסוס ולד ב-25 בספטמבר 1876, והוצג לראשונה בכתב העת של טסמניה באותו יום. הכרזתו של המושל מנתה שלושה דגלים רשמיים: "דגל המושל", "דגל ספינות הממשל הטסמני" ו"דגל הסוחר הטסמני". עד קבלת מעמד מושבה בניהול עצמי בשנת 1856, דגל הממלכה המאוחדת והניסים הבריטיים היו בשימושה של המושבה.
הדגל הוא נס בריטי כחול מושחת בסמל המדינה. הסמל הוא דיסקה לבנה עליה אריה אדום הולך במרכז הדיסקה. אין כל תיעוד רשמי הנוגע למקור עיצובו של הדגל או כיצד הגיע לשם האריה, אך ההשערה היא כי האריה האדום מסמל את הקשר עם אנגליה. הדגל נותר כמעט בלא שינוי 1875, למעט שינוי קל בעיצוב האריה כאשר הדגל אומץ על ידי הממשלה הטסמנית בשנת 1975, אימוץ שמקורו בטעות כיוון והדגל הוצג רשמית על ידי הממשל כבר בשנת 1876.
היסטוריה
בעקבות ייסודה של המושבה הבריטית בטסמניה (או ארץ ון דיימן בשמה הקודם) ב-8 בספטמבר 1803, דגל הממלכה המאוחדת היה בשימוש רשמי כייצוג החזרה הריבונית הבריטית באיי טסמניה. לטסמניה הוענק ממשל עצמי בשנת 1856 אך המושבה לא קיבלה דגל משלה עד אשר המלכה ויקטוריה הציעה ב-7 באוגוסט 1869 כי מושבת טסמניה (וכל שאר המושבות האוסטרליות) יאמצו את דגל האיחוד מושחת במרכזו בסמל המושבה.
הדגל המקומי הראשון של טסמניה הוכרז על ידי המושל הקולוניאלי של טסמניה, פרדריק אלויסוס ולד ב-9 בנובמבר 1875. הדגל היה צלב לבן על רקע שדה כחול, בקנטון הדגל (הרביע העליון הקרוב לניצב) היה היוניון ג'ק ועל הארכית שובצו חמשת כוכבי צלב הדרום. לעיצובם של הנס הבריטי הכחול והנס האדום (לייצוגן בהתאמה של ספינות ממשלתיות וספינות בבעלות פרטית) תוכנן להוסיף צלב לבן. על ארכיתו של כל דגל תוכנן לשבץ את כוכבי צלב הדרום ועל ומתחת לזרועותיו האופקיות של הצלב. לאחר שבועיים, ב-23 בנובמבר, נזנחו דגלים הללו כיוון והנרי הרברט, הארל הרביעי של קרנרבון, מזכיר המדינה עבור המושבות בלונדון הבהיר כי רק סמל פשוט ישובץ על הדגל כפי שנקבע בידי משרד הימייה הבריטי.
שנה לאחר מכן, החלטה של הממשלה הטסמנית, באישורו של משרד הימייה הבריטי, כי הסמל אשר ישובץ על דגל המושבה יהיה אריה אדום על דיסקה לבנה. במקורו האריה תוכנן להיות בצבע זהב מעל עטרה זהובה, אך הדגל תוקן לעיצוב האדום המסורתי.
הנס הכחול המושחת שימש את ספינות הממשל הטסמני בעוד שספינות בבעלות פרטית הניפו את הנס האדום (ללא כל השחתה). לאחר הפיכתה של טסמניה למדינה ב-1 בינואר 1901, הנס הטסמני הכחול כמעט ולא היה בשימוש ונשמר בעיקר לצרכים רשמיים בעוד רוב הספינות העדיפו את הנפתו של נס אוסטרליה האדום.
התקנים
בדגל טסמניה משולבים שני סמלים. דגל הממלכה המאוחדת (הידוע גם כיוניון ג'ק) וסמל טסמניה. כמו בדגל אוסטרליה נוכחותו של היוניון ג'ק מציינת את עברה של טסמניה בפרט ושל אוסטרליה בכלל כשש מושבות בריטיות ואת העקרונות שעליה קמה הפדרציה האוסטרלית. למרות שעין היסטורית תבחין כי עיצובו של הדגל הוא ביטוי לנאמנות לאימפריה הבריטית.
עיצוב
שלא כמו הדגל הלאומי, דגל טסמניה אינו מקודש ואינו מוגן על ידי חוק כלשהו של ממשלת חבר העמים. כתוצאה מכך, אין כל דרישות חוקיות הנוגעות לעיצובו של הדגל. למרות זאת המסורת מחייבת כי:
צבעים
לצבעי הדגל, על אף העובדה כי לא הוגדרו על פי חוק הדגלים 1953, ניתנו אותם קודי פנטון אשר ניתנו לדגל הלאומי. מדריך הממשלה האוסטרלית לסופרים, עורכים ומדפיסים מפרט גם את קוד ה-RGB וה-CMYK על מנת להציג את הדגל בצבעיו הנכונים
דגל מושל טסמניה
למושל טסמניה, בהיותו נציג ראש המדינה הטסמנית (מלכת אוסטרליה) ניתן דגל לשימושו הרשמי. הדגל זהה בעיצובו לדגל טסמניה למעט תוספת של כתר אדוארד הקדוש מעל הסמל לייצוגו של המושל כמשנה למלך. כאשר מושל טסמניה שוכן במגוריו הרשמיים הדגל מונף מגג הבית, כמו כן הוא משמש כדגל מכונית. דגל מושל טסמניה אומץ רשמית בפברואר 1977 על ידי חוק של הפרלמנט הטסמני.
מילייצ'יצה
מילייצ'יצה (בפולנית: Milejczyce) הוא כפר במחוז סמיאטיץ' שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בסמוך לגבול בלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
בשנת 1516 הוענקו ליישוב זכויות עיר, אך אלה ניטלו ממנו בהמשך. בשנת 1920, במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, נערך קרב בסמוך לכפר.
יהודי מילייצ'יצה
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-900 יהודים, קרוב למחצית תושביו, וצביונו היה דתי. עם כיבוש האזור בידי הצבא האדום בספטמבר 1939 הוטלו על יהודי המקום הכללים הסובייטיים.
ב-24 ביוני 1941, זמן קצר לאחר תחילת מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו הוציאו בו להורג עשרה אנשים. באוגוסט 1941 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם במקום. בעזרת שוחד, הצליחו חברי היודנרט המקומי למנוע את רצח יהודי הגטו בבורות ירי בשנת 1942.
ב-5 בנובמבר 1942 גורשו כל יושבי הגטו שבכפר לגטו קלשצ'לה, וממנו שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה דרך מחנה מעבר בביאליסטוק.
קיבוע פחמן במסלול C4
קיבוע פחמן במסלול הC4 הוא אחד משלושת התהליכים שבהם מבצעים צמחים את תהליך הפוטוסינתזה, המסלולים הנוספים הם C3 ו-CAM. בשנת 1966 מרשל הץ' וצ'ארלס רוג'ר סלאק גילו נתיב קיבוע פחמן במסלול C4 והנתיב נקרא גם נתיב הץ'-סלאק של פוטוסינתזה.
במסלול ה-C4, מתבצע קיבוע הפחמן בשני שלבים ובאזורים שונים בעלה. בשלב הראשון מקובע הפחמן הדו-חמצני ליצירה של חומצה אורגנית בת 4 פחמנים, בתאי המזופיל, באזור החיצוני של העלה. בשלב השני מועברת החומצה האורגנית (בדרך כלל חומצה מאלית) לתאים פנימיים יותר בעלה, תאי נדן הצרור. בתאים אלו משוחרר הפחמן הדו-חמצני מהחומצה האורגנית, ואז מקובע במעגל קלווין על ידי האנזים רוביסקו. בתהליך זה עולה ריכוז של פחמן דו-חמצני בסביבת האנזים רוביסקו, דבר המגביר את יעילותו ומעלה את יעילות הפוטוסינתזה, בסביבה שבה ריכוז הפחמן הדו-חמצני הוא גורם מגביל לפעילות הפוטוסינתטית, וכאלה הם התנאים השוררים כיום בכדור הארץ. תהליך ה-C4 מצוי רק בארבעה אחוז ממיני הצמחים, אולם תהליך זה אחראי לכשלושים אחוז מכלל קיבוע הפחמן שנעשה על ידי צמחי יבשה.
כלותאר הראשון
כלותאר הראשון (בערך 497 - 29 בנובמבר 561) היה אחד מארבעת בניו של כלוביס הראשון, ושימש כמלך הפרנקים מ-558 עד מותו.
חייו
כלותאר נולד בסואסון (כיום במחוז אן בחבל פיקרדיה בצרפת). עם מות אביו (27 בנובמבר 511) קיבל את חלקו בממלכת הפרנקים והקים את ממלכת נויסטריה. כלותאר הפך את סואסון לבירתו, ומלבד הערים לאן, נויון, קמברה ומאסטריכט שנפלו בחלקו, הוא שלט גם בחלק התחתון של עמק הנהר מז, אך ברוב שאפתנותו, לא הסתפק בחלקו זה.
אחרי שאחיו כלודומר נהרג בקרב וזרונטיה נגד ממלכת בורגונדיה (21 ביוני 524), אחיו כילדברט הראשון, מלך פריז הזמין אותו לפריז כדי להגיע להסכם על חלוקת נחלותיו של כלודומר. כלותאר וכילדברט רצחו שנים מילדיו של כלודומר, השלישי קיצץ את שערו הארוך שהיה סמל להיותו בן מלוכה, נמלט והצטרף למנזר. כלותאר נשא לאישה את גונדיוק (אלמנתו של כלודומר) וקיבל לידיו את הערים טור ופואטייה, בעוד שכילדברט הראשון קיבל את הערים שארטר ואורליאן.
ב-531 כלותאר לחם בשבט הגרמאני של התורינגים, ובשנה שלאחריה נשא לאישה את ראדגונד (רדגונדיס), אחייניתו של ברתאכאר (יש גרסה לפיה הייתה אשתו של ברתאכאר), מלך תורינגיה שהובס על ידו. אך מנישואים אלה, כמו מנישואיו הראשונים, לא היו לו כל ילדים. אחרי כן נישא לאינגונד שילדה שתי בנות וחמישה בנים, ובהם שלושה מלכים: כריברט הראשון, מלך פריז, זיגיברט הראשון, מלך אוסטרזיה, וגונתרם, מלך בורגונדיה.
על פי גרגוריוס מטור אינגונד ביקשה מכלותאר הראשון, מלך סואסון, למצוא בעל ראוי ממוצא רם ונישא בעבור אחותה ארגונד. המלך לא מצא בעבור ארגונד בעל ראוי יותר מאשר הוא עצמו, והחליט לשאת לאישה את גיסתו ארגונד, שילדה לו את כילפריך הראשון מלך נויסטריה. מצב זה, שנמשך שנים מספר, גרם למלכה אינגונד מחלת נפש, והיא מתה ב- 546. אשתו האחרונה הייתה קוסינה, שילדה לו את בנו כארם.
הוא השתתף בפשיטות על ממלכת בורגונדיה, ואחרי חורבנה של ממלכה זו ב-534, קיבל לידיו את גרנובל ואת הערים הסמוכות לה. כאשר האוסטרוגותים מסרו את פרובאנס לפרנקים, הוא קיבל לידיו את הערים אוראנז', קארפנטייה וגאפ. ב-542 לחם בויזיגותים בספרד בעזרת אחיו כילדברט הראשון מלך פריז.
אחרי מות כילדברט הראשון (13 בדצמבר 558), כלותאר הפך למלך הפרנקים בשם כלותאר הראשון. הוא שלט גם בחלק גדול של גרמניה, ערך פשיטות על הסקסונים ואילץ אותם לשלם לו מס עובד של 500 פרות לשנה. בסוף תקופת שלטונו היה נתון בצרות. בנו כארם מרד בו מספר פעמים, והוא רדף אותו עד ברטאן שבה בנו המורד מצא מקלט. הוא כלא את בנו, את אשתו ואת ילדיו בבית כפרי והעלה את הבית באש.
על פי גרגוריוס מטור כלותאר הראשון היה מלא חרטה על מעשה זה, ועלה לקברו של סן מרטן בטור כדי לבקש מחילה. הוא מת קצת אחרי כן בארמונו שבעיר קומפיין.
שערי פלומבו
שערי פָּלוֹמְבּוֹ או שערי החצר היו שערי הכניסה לרחבת משכן הכנסת במשך כארבעים שנה.
היסטוריה
השערים פוסלו בשנת 1966 על ידי הפסל דוד פלומבו והוזמנו על ידי דורה גד, מעצבת הפנים של הכנסת, לקראת סוף העבודה על המבנה. בשנת 2007 בוצע שיפוץ מקיף ברחבת הכנסת ושערי פלומבו הוחלפו בשערים חדשים מזכוכית. השערים המקוריים הוצבו לצד השערים החדשים אולם הם כבר לא בשימוש כלל. מסוף הכניסה למשכן הכנסת נקרא ביתן פלומבו על שם הפסל והשערים.
לצד השערים במקומם החדש הוצב פסלו של פלומבו הסנה הבוער, שניצב עד שיפוץ הרחבה בכניסה למבנה הכנסת עצמו.
השערים
שערי פלומבו מורכבים משישה שערים באורך כולל של כשבעה עשר מטרים ובגובה של כשלושה מטרים. כל שער מורכב מצורות מופשטות של ברזל מרותך. פלומבו הקדיש את השערים לזכר השואה. אשתו, אמנית הברזל יונה פלומבו, שעבדה איתו על השערים, הסבירה: יונה הוסיפה גם שגם הקוצניות שבשערים היא חלק מאופיו המיוחד של העם הזה. פלומבו עצמו הסביר שהכניסה למשכן הכנסת לא צריכה להיות כמו כניסה לסופרמרקט או לאולם נשפים.
ביקורת
אדריכל בניין הכנסת יוסף קלרווין לא אהב את השערים וטען:. לעומת קלרווין, מבקרת האמנות מרים טל כתבה:
כלב נגד טנקים
כלב נגד טנקים הוא כלב שנרתם לחומרי נפץ ואומן לרוץ תחת טנקי אויב. כאשר הכלב הגיע ליעדו, חומרי הנפץ התפוצצו.
הסובייטים אימנו כלבים אלו באמצעות הנחת מזון מתחת לטנקים. הכלבים הופעלו על ידי ברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה כנגד טנקים גרמניים, אך היות שבאימונים נעשה שימוש בטנקים סובייטים, אשר בשונה מהטנקים הגרמניים פעלו על דיזל ולא על בנזין, הכלבים העדיפו לרוץ דווקא אל מתחת לטנקים הסובייטיים, אשר נדפו ריח דיזל ולא אל טנקי האויב. למעשה, הכלבים אף לא גילו התלהבות לרוץ לכיוון טנקים פעילים כלל. כך הפכו הכלבים הללו לקטלניים עבור שני הצדדים שבשדה הקרב.
הצבא הגרמני למד את השימוש בכלבים נגד טנקים (Hundeminen) ובחזית המזרחית כלבים נורו מיד, בטענה שהם נגועים בכלבת. כתוצאה מכך התמעטו הכלבים ונמצאו בצמצום, דבר שהפך את השימוש בכלבים כנשק מפתיע לסביר אף פחות.
השימוש בכלבים נגד טנקים הופסק סופית בשנת 1942, לאחר שהכלבים אילצו דיוויזיית טנקים סובייטית שלמות לסגת. לפי הנתונים הסובייטים, הושמדו במהלך המלחמה כ-300 טנקי אויב באמצעות כלבים נגד טנקים. לפי אותם נתונים, בקרב קורסק לבדו הושמדו בדרך זו 12 טנקים גרמניים.
כרטיס עלייה למטוס
כרטיס עלייה למטוס (אנגלית Boarding pass) הוא מסמך המונפק על ידי חברת תעופה, הרשות המופקדת על הפעלתו של שדה תעופה, או מי מטעמן, המעניק לנוסע את הזכות לעלות על טיסה. כרטיס העלייה למטוס מונפק בשדה התעופה בדלפק הבידוק לטיסה או באמצעות עמדה לבידוק עצמי. כמו כן, חלק גדול של חברות התעופה מאפשר לבצע בידוק עצמי והנפקת כרטיס העלייה למטוס לפני ההגעה לשדה, באמצעות האינטרנט או הטלפון הסלולרי.
כרטיס העלייה למטוס מכיל את המידע שלהלן, כולו או חלקו: חברות מסוימות נוהגות לעשות שימוש בכרטיס פלסטיק רב-שימושי הנושא רק מספר סידורי.
בעבר נהוג היה לצרף את קופון הטיסה שבכרטיס הטיסה אל כרטיס העלייה למטוס, אך לעיתים לא מקפידים על נוהג זה, ובמקרה שכרטיס הטיסה הוא אלקטרוני אין קופון טיסה כלל. על הנוסע להציג את כרטיס העלייה למטוס בבדיקה הביטחונית, במעבר הגבול, בשער העלייה למטוס ולעיתים גם בכניסה למטוס או בתוכו. לעיתים נלקח כרטיס העלייה למטוס, או חלק ממנו, בשער. ברוב שדות התעופה הגדולים מותקנים כיום קוראים אלקטרוניים המזהים את כרטיס העלייה למטוס, ומנהלים את רישום הנוסעים שהתייצבו בשער ועלו אל הטיסה. לדבר זה חשיבות בעיקר לצורך אישור הטענתה של כבודת הנוסע בתא המטען של המטוס (על פי אמנת ורשה), בדרך כלל בדיעבד.
מבנה גבישי
במינרלוגיה וקריסטלוגרפיה, מבנה גבישי הוא הסידור של האטומים בגביש. המבנה הגבישי מורכב מתא יחידה, שהוא מקבץ בסיסי של אטומים בעל מבנה פנימי התלוי ביסוד שלהם, וחוזר באופן מחזורי בסידור תלת־ממדי המרכיב סריג. המרחקים שבין תאי היחידה בכיוונים השונים הם הפרמטרים של הסריג. תכונות הסימטריה של הגביש מתוארות על ידי חבורת ההזזות שלו, שהיא חבורה של סימטריות הזזה, המתאימות למבנה המחזורי בהנחה שהוא נמשך ללא הפרעה.
מבנה גבישי נמנה בקבוצת המבנים הכימיים, יחד עם קונפיגורציה אלקטרונית ומבנה מולקולרי.
מבנה הגביש והסימטריה קובעים תכונות חשובות רבות של הגביש, לרבות קווי השבירה, רמת האנרגיה של אלקטרונים הזורמים בו, והתכונות האופטיות.
תא יחידה
את המבנה הגבישי מתארים בדרך כלל במונחי תא היחידה. תא זה הוא מבנה מרחבי של אטומים, המרצפים את המרחב התלת-ממדי ומעצבים את הגביש, בדומה לאריח המרצף חדר גדול. תא היחידה מתואר על ידי אינדקס מילר שלו (המאפיין את פרמטרי המרחק), האורך של צלעות התא, והזויות ביניהן. את מיקומם של האטומים בתוך התא מודדים ביחס לנקודה קבועה בתוך הסריג, והם מתארים את המבנה הפנימי של התא עצמו.
לכל מבנה גבישי יש תא יחידה סטנדרטי, שהוא התא הקטן ביותר בעל הסימטריה המלאה של הגביש. תא יחידה פרימיטיבי, שעשוי להיות קטן ממנו, הוא התא הקטן ביותר שניתן לרצף בסיבובים שלו את המרחב, ומכיל נקודת סריג אחת. תא היחידה הפרימיטיבי עשוי להיות פחות סימטרי מתא היחידה הסטנדרטי - לדוגמה, בריצוף של המישור באמצעות ריבועים, משולש בגודל רבע (שלו רק סימטריה של שיקוף) הוא תא פרימיטיבי.
יש רק שבעה מבנים גבישיים אפשריים שהאטומים יכולים להסתדר בהם כדי למלא את כל החלל האינסופי, באופן שכל נקודות הסריג זהות זו לזו (אלו מבנים שפעולת חבורת הסימטריות עליהם היא טרנזיטיבית).
מיון של גבישים על-פי סימטריה
התכונה המגדירה ומבדילה גביש היא הסימטריה שלו, דהיינו, העובדה שפעולות מסוימות מותירות את הגביש ללא שינוי. לדוגמה, סיבוב של גביש במאה ושמונים מעלות עשוי להביא לסידור אטומים זהה לסידור שלפני הסיבוב, ואם כך, הסיבוב נקרא "סימטריה" של הגביש. בנוסף לסימטריות של סיבוב, לגביש יכולה להיות סימטריה של שיקוף, סימטריות של הזזה, וגם הרכבות של כל אלו. הבנה של מבנה הגביש מושגת על ידי פענוח חבורת הסימטריות שלו.
מערכת גבישית
המערכת הגבישית מקבצת מבנים גבישיים, על-פי תכונות מערכת הצירים המשמשת לתאר את הסריג שלהם. כל מערכת גבישית כוללת שלושה צירים בסידור גאומטרי אופייני. כאמור לעיל, יש רק שבע מערכות גבישיות. הפשוטה, והסימטרית ביותר, היא המערכת הקובייתית, שהסימטריות שלה הן כשל קובייה (כלומר, 24 סימטריות סיבוביות).
המערכות הנוספות הן המשושה, הטטרגונלית, הרומבוהדרלית, האורתורומבית, המונוקלינית והטריקלינית. כמה קריסטלוגרפים אינם מחשיבים את המבנה המשושה למערכת בזכות עצמה, אלא כחלק מן המערכת הטריגונלית. המערכת הגבישית וסריג בראבה של הגביש מתארים את סימטריות ההזזה (הטהורות) של הגביש.
סריגי בראבה
כאשר המערכת הגבישית משולבת עם אופן המרכוז של הסריג, מתקבל סריג בראבה. אלו מתארים את הסידור הגאומטרי של נקודות הסריג, ולכן גם את כל המידע על סימטריות ההזזה של הגביש. במרחב הדו-ממדי יש 5 סריגי בראבה אפשריים, ובמרחב התלת־ממדי יש 14 סריגי בראבה שונים זה מזה. כל החומרים הגבישיים המוכרים (למעט גבישים למחצה, שאינם מחזוריים), שייכים לאחד הסריגים הללו. הסריגים, ממוינים על-פי המערכת הגבישית שלהם, מופיעים בטבלה משמאל.
המבנה הגבישי מורכב מקבוצה נתונה של אטומים, הקרויה "בסיס", הממוקמת סביב לכל אחת מנקודות הסריג. לפיכך, הקבוצה חוזרת שוב ושוב במרחב התלת-ממדי, כפי שקובע הסריג המתאים, שהוא אחד מ-14 סריגי בארויס. סימטריות הסיבוב והשיקוף של הקבוצה מתוארות על ידי חבורת הסימטריות הנקודתית.
חבורות הסימטריה של גביש
חבורת הסימטריה של הגביש מורכבת מכל ההעתקות של המרחב, המותירות את הגביש באותו מצב. לחבורה זו יש שתי תת-חבורות חשובות: החבורה של כל הפעולות המותירות נקודה קבועה במקומה (דהיינו, סיבובים ושיקופים), והחבורה של ההזזות המעבירות נקודת סריג מסוימת לנקודות סריג אחרות. חבורת הסימטריה הכללית, הקרויה גם "חבורת המרחב" של הגביש, מורכבת מסיבובים, שיקופים והזזות, או הרכבה של פעולות אלה זו אחר זו. במרחב התלת-ממדי יש 230 חבורות מרחב שונות זו מזו.
גביש כמו-מחזורי
בשנת 1984 התחוללה סערה בעולם הקריסטלוגרפיה, בעקבות פרסום מאמרו של פרופסור דן שכטמן מהטכניון על גבישים בעלי "סימטריה אסורה". צורת הגביש שגילה שכטמן מכונה גביש כמו-מחזורי או קווזי-גביש. גבישים כמו-מחזוריים אינם מקיימים את חוקי "הסימטריה הגבישית הקלאסית", של מבנה גבישי מסודר בעל מחזוריות של אטומים לאורך המרחב, אלא מגלמים סוג חדש של סדר הנעדר מחזוריות בשלושה ממדים. בעקבות תגלית זו נמצאו מאות גבישים חדשים, שנחשבו בעבר כבלתי אפשריים. ב-5 באוקטובר 2011 הכריזה ועדת פרס נובל בסטוקהולם על זכייתו של דן שכטמן בפרס נובל לכימיה לשנת 2011 על גילוים של הגבישים הכמו–מחזוריים.
פגמים בגבישים
בניגוד לגבישים אידיאליים, המתוארים על-פי תאי היחידה שלהם והמבנה הסימטרי, לגבישים טבעיים יש פגמים ואי-סדירויות. את הפגמים בגביש מקובל למיין בהתאם למימד שלהם. לדוגמה, פגם נקודתי הקרוי היעדרות נגרם כתוצאה מאטום חסר בגביש, ואילו פגם נקודתי הקרוי חדירון נגרם שעה שאטום נדחף אל תוך חלל קטן במבנה הגבישי. פגמים אלה קובעים עד כמה יהיו דומות התכונות החשמליות והמכניות של החומר לתכונותיו של הגביש התאורטי. בפרט, הסטה של הסריג הגבישי מביא לכך ששברי הסטה יתרחשו בכח נמוך בהרבה מזה שנובע מן התאוריה.
סימטריה גבישית ותכונות פיזיקליות
עשרים מתוך 32 מחלקות הגבישים הן מחלקות פיאזואלקטריות, וגבישים השייכים למחלקות אלה מפיקים חשמל כאשר הם נלחצים. למחלקות אלה אין מרכז סימטריה. כל חומר מפתח פולריזציה דיאלקטרית כאשר פועל עליו שדה חשמלי, אבל חומר שפיזור המטען הטבעי שלו הוא פולרי אפילו בהיעדר שדה חיצוני, נקרא "חומר פולרי". תכונה זו נקבעת באופן בלעדי על ידי המבנה הגבישי. רק עשר מתוך 32 הקבוצות הן פולריות. הגבישים הפולריים הם פירואלקטריים, ולכן נקראות לפעמים עשר המחלקות הפולריות "מחלקות פירואלקטריות".
יש כמה מבנים גבישיים, במיוחד דמויי הפרווסקיט, שיש להם התנהגות פרואלקטרית. גביש פרואלקטרי דומה לפרומגנט בכך שהוא שומר על פולריות לאורך זמן. כאשר מופעל על הגביש שדה חשמלי בעל עוצמה מספקת הוא מאמץ פולריות קבועה, שאותה אפשר להפוך על ידי שדה חזק מספיק בכיוון ההפוך. אף על פי שחומרים אלה קרויים 'פרואלקטריים', תכונה זו נובעת מן המבנה הגבישי ולא מנוכחותה של מתכת פרואלקטרית.
ראו גם
למידע נוסף בנושא, ראו: הנדסת חומרים, הנדסה קרמית ומטלורגיה
ליישומים בתעשייה, ראו מדע החומרים, קרמיקה או מטלורגיה.
מלחמת האזרחים בדרום סודאן
מלחמת האזרחים בדרום סודאן הייתה מלחמה שנערכה בדרום סודאן בין כוחות הממשלה לכוחות האופוזיציה.
רקע
בדצמבר 2013 האשים הנשיא סאלווה קיר מאיארדיט את סגנו לשעבר, ריק מאכר, ועשרה אחרים בניסיון הפיכה. למחרת הכחיש זאת האחרון, ונמלט להנהיג את האופוזיציה בקרבות שפרצו בינם לבין תנועת השחרור העממית של סודאן, דבר שהצית את התחלת מלחמת האזרחים. כוחות אוגנדים הוצבו כדי להילחם לצד ממשלת דרום סודאן. כחלק מנוכחות האומות המאוחדות בדרום סודאן, ישנם חיילים המשתייכים לכח השלום.
הסכמי הפסקת אש
בינואר 2014 הושג הסכם הפסקת האש הראשון. הלחימה נמשכה, ובעקבותיה הושגו הסכמי הפסקת אש נוספים. המשא ומתן היה בתיווך שמונה המדינות האזוריות (ג'יבוטי, אריתריאה, סומליה, סודאן, דרום סודאן, ומדינות באזור האגמים הגדולים של אפריקה, כגון: קניה ואוגנדה), הנקראות יחדיו "הרשות הבין ממשלתית לפיתוח" וכן בתיווך האיחוד האפריקאי, האו"ם, הרפובליקה העממית של סין, האיחוד האירופי, ארצות הברית, בריטניה ונורווגיה. הסכם שלום המכונה "הסכם השלום לפשרה" נחתם באוגוסט 2015, אך הלחימה המשיכה באש נמוכה יותר עד פברואר 2020.
יחסי הוותיקן–ספרד
יחסי הוותיקן–ספרד ידעו היסטוריה ארוכה מאז ייסודם בשנת 1480, ובמסגרתם קיימת הנציגות הדיפלומטית הקבועה הארוכה בהיסטוריה. לכס הקדוש נונציו במדריד, ואילו ספרד מחזיקה בשגרירות ברומא.
היסטוריה
בשנת 1478 הוקמה האינקוויזיציה הספרדית כבית דין של הכנסייה על ידי המלכים הקתולים פרננדו השני, מלך אראגון ואיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה. היא נועדה לשמור על הדת הקתולית בממלכותיהם, ולהחליף את האינקוויזציה הישנה מימי הביניים שסרה למרות הוותיקן. השליחות הדיפלומטית של ספרד לרומא נוסדה מתוך האינקוויזיציה והעולם החדש. השגריר הראשון, גונזאלו דה-בטטה, מונה בשנת 1480. זו הנציגות הדיפלומטית הארוכה ביותר בהיסטוריה, שקיימת עד ימינו אנו.
הנציגות הביאה לשיתוף פעולה בין שתי המדינות. אלה כללו תמיכה של הוותיקן במלחמת גרנדה, חלוקת העולם החדש בין ספרד לפורטוגל על ידי האינטר קאטרה שנשלחה ב-1493, והקמת הליגה הקדושה שהובילה לניצחון בקרב לפנטו.
במשך מרבית שלטונו של האפיפיור אלכסנדר השישי היה לכנסייה ייצוג דיפלומטי בספרד. הוא חודש ב-1506 על ידי האפיפיור יוליוס השני.
מאז 1978
לאחר אימוץ החוקה הספרדית החדשה ב-1978, אימצה החוקה את עקרון הפרדת הדת מהמדינה, ועם זאת ספרד המשיכה לממן בתי ספר ציבוריים תחת ניהול הכנסייה הקתולית.
היחסים עם ממשלת מפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית בין השנים 2004–2011 תחת הנהגת ספאטרו היו מתוחים בגלל חקיקה שאפשרה נישואים חד-מיניים וליברליזציה של ההפלות, סיום החינוך הדתי בבתי הספר הציבוריים והתמיכה הפוליטית בחילוניות. הממשלה העריכה את מורשתם של הרפובליקנים הספרדים במאות ה-19 וה-20, שרבים מהם היו התנגדו להשתלטות הכמורה על המדינה, במיוחד במהלך מלחמת האזרחים. הדבר גם הטיל ספק בתפקידה של המלוכה בפוליטיקה.