cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רוקט (היקום הקולנועי של מארוול)
שומרי הגלקסיה
בשנת 2014, גרוט ורוקט מגיעים לכוכב הלכת זאנדאר. הם מבחינים בפיטר קוויל נלחם בגאמורה על החזקת אבן הכוח. גרוט ורוקט מתערבים בקרב, כשהם מנסים ללכוד את קוויל תמורת הפרס המוצע על ראשו. הארבעה נעצרים על ידי חיל נובה ונשלחים לקילן, כלא חלל. רוקט מתכנן תוכנית הימלטות מקילן, והם בורחים ביחד עם אסיר נוסף, דראקס המשמיד. הם נוסעים לראשומקום על מנת למכור את אבן הכוח, שם רוקט ודראקס מנהלים ויכוח סוער. לאחר שדראקס השיכור קורא לרונאן להתעמת איתו, רונאן מגיע ורוכש את אבן הכוח. בעוד רוקט רוצה לברוח, גרוט וההתנצלות של דראקס משכנעים אותו לעזור להציל את זאנאנדר מהתקפה של רונאן. כשהשומרים נלחמים ברונאן המאשים על סיפון "האסטר השחור", רוקט מרסק ספינת בוזזים דרך האסטר השחור, וגורם לה להתרסק על זאנאדר. גרוט מקריב את עצמו כדי להגן על רוקט והאחרים וסופג את הפגיעה. בזאנאנדר, יתר השומרים מחזירים לעצמם את השליטה באבן הכוח ומשמידים את רונאן. רוקט שותל ענף שנלקח מגופו המפוזר של גרוט. הענף גדל לתינוק מהזן של גרוט, שרוקט מכנה אותו גרוט לזכר אביו הביולוגי.
התמודדות עם אגו
חודשיים לאחר מכן, רוקט והשומרים נשכרים על ידי הריבוניים להגן על סוללות יקרות ערך מפני מפלצת בין-ממדית, בתמורה לנביולה. רוקט, שהתרגז מהיוהרה של הריבוניים, גונב כמה מהסוללות שלהם, מה שמוביל את צי הריבוניים לרדוף ולתקוף את ספינתם של השומרים. הם מתרסקים על כוכב לכת שבו קוויל פוגש את אביו, שמתגלה כאגו, כוכב חי בעל צורה אנושית שמאפשרת לו לתקשר עם גזעים אחרים. קוויל, גאמורה ודראקס הולכים עם אגו לכוכב שלו בעוד רוקט וגרוט נשארים מאחור כדי להשגיח על נביולה ולתקן את הספינה. הבוזזים מגיעים בחיפוש אחר קוויל, ולאחר קרב, לוכדים את רוקט וגרוט ומשחררים את נביולה. הבוזזים מורדים במנהיג שלהם, יונדו. על סיפון ספינת הבוזזים, יונדו ורוקט מתכננים את הבריחה שלהם, ובסופו של דבר הורסים את רוב ספינת הבוזזים מלבד חלק אחד, שבו הם נוסעים לכוכב של אגו. הם לומדים שאגו הוא כוכב לכת מרושע שמטרתו להשתלט על היקום. קוויל מעסיק את אגו בלחימה בעזרת הכוחות השמימיים החדשים שלו עד שרוקט מצליח להרכיב פצצה, אותה גרוט מניח במוחו של אגו. מאוחר יותר רוקט והשומרים עורכים הלוויה ליונדו.
זמן מה לאחר מכן, רוקט שומע פיצוץ בספינה, חוקר את מקור הרעש, ומוצא את גרוט. רוקט לא מסוגל להמשיך לכעוס כאשר גרוט מעניק לו ציור של השומרים שהוא צייר. רוקט כמעט נשאב מהספינה לפני שגרוט מציל אותו.
שותפות עם הנוקמים
רוקט, יחד עם סטיב רוג'רס, נטשה רומנוף, ברוס באנר, ג'יימס רודס מגיעים למפקדת הנוקמים. זמן קצר לאחר מכן, קרול דנוורס פוגשת אותם. שלושה שבועות מאוחר יותר, הם צופים בדנוורס מחזירה את הבנאטאר, שעל סיפונה טוני סטארק ונביולה, ורוקט מבין שהוא ונביולה הם השומרים היחידים שנותרו. לאחר מכן רוקט, תור, רוג'רס, רומנוף, רודס, באנר, דנוורס ונביולה יוצאים לטיטאן II על מנת להתעמת עם תאנוס. עם זאת, רוקט מגלה שהכפפה ריקה, ותאנוס מגלה שהוא השמיד את האבנים, מה שגורם לתור להרוג אותו בפתאומיות. לאחר שלא נותר מה לעשות, הם חוזרים לכדור הארץ.
נביולה ורוקט, עכשיו חברי צוות בנוקמים, עובדים על משימות בחלל, תחת הנהגתם של רוג'רס ורומנוף. בשנת 2023, רוקט ונביולה שבים למפקדת הנוקמים לאחר שהתגלתה אפשרות למסע בזמן דרך מימד הקוונטים כדי לבטל את ההתפוררות. רוקט מלווה את באנר לאסגארד החדשה, נורווגיה, כדי לשכנע את תור המדוכא לחזור לעזור במאמץ, והם פוגשים את ולקיריה, קורג ומייק. רוקט, באנר ותור חוזרים למפקדה ורוקט עוזר לסטארק לבנות מנהרה קוונטית בהאנגר של המפקדה. לאחר מכן, כשהם מוכנים לצאת, הוא מעניק את החללית שלו לקלינט ברטון. רוקט ותור נוסעים בזמן דרך מימד הקוונטים לשנת 2013 חלופית, והולכים לאסגארד כדי להשיג את אבן המציאות, בתקופה שנספגה בג'יין פוסטר. הם משיגים את האבן וחוזרים למפקדה בציר הזמן הראשי, אבל לאחר שבאנר משתמש בכפפת האינסוף החדשה כדי לבטל את ההתפוררות, תאנוס החלופי תוקף, ולוכד את רוקט, רודס ובאנר מתחת למפקדה ההרוסה. סקוט לאנג, בצורתו הענקית, מציל אותם, ורוקט מצטרף לקרב נגד צבאו החלופי של תאנוס, שם הוא מתאחד עם גרוט. שבוע לאחר מכן, רוקט ושומרי הגלקסיה המאוחדים משתתפים בהלוויה של סטארק. הם אוספים את תור מאסגארד החדשה, וחוזרים לחלל.
התאחדות השומרים ועימות עם עברו
השומרים שבים להרפתקאותיהם בחלל. בשנת 2024, באינדיגאר, לצוות נודע על קריאות מצוקה כאשר אלים נהרגו, והם נפרדו מתור כדי לענות לקריאות מצוקה שונות ברחבי הגלקסיה.
בשנת 2025, השומרים רוכשים את ראשומקום ואליהם מצטרפת קוסמו כלבת החלל. רוקט והשומרים בונים את ראשומקום מחדש לאחר ההתקפה שהמקום עבר. מאוחר יותר, רוקט משתתף בחגיגות חג המולד שמנטיס ארגנה עבור קוויל, ומקבל מנביולה במתנה את הזרוע של בארנס.
בשנת 2026, לאחר שהשומרים סיימו לבנות מחדש את ראשומקום, הם מותקפים על ידי אדם וורלוק. במהלך הקרב, רוקט נפצע באורח אנוש, והשומרים לא מסוגלים לטפל בפצעיו בגלל מתג הרג המותקן בו. הצוות מחליט לנסוע למטה של חברת אורגוקורפ, בתקווה למצוא קוד ביטול למתג. בינתיים, היוצר של רוקט, הוד התפתחותו, נהיה אובססיבי לגבי השבת נושא המחקר שלו. במקביל, איישה מבקשת לנקום בשומרים על הגניבה הקודמת של רכושה בידי רוקט.
בעזרת הבוזזים וגאמורה, השומרים חודרים לאורגוספ ומשיגים את הקובץ של רוקט. עם זאת, הם מותקפים על ידי שומרי האורגוספרה, ונמלטים בקושי. הצוות מגיע לדמוי ארץ ומתפצל, כשקוויל, נביולה וגרוט באים לספינה של הוד התפתחותו בחיפוש אחרי מדען בשם ת'יל, במחשבה שיש לו מידע שיכול להציל את רוקט. דראקס, מנטיס וגאמורה נשארים בתחילה על הכוכב עם רוקט, אבל דראקס ומנטיס עוזבים מאוחר יותר, ווורלוק מגיע בחיפוש אחר רוקט, ונלחם בגאמורה, שמצליחה להימלט עם רוקט בספינתם של השומרים. רוקט גוסס וחווה חוויית סף מוות, בה הוא פוגש את חבריו, ליילה, טיפס ופלור, שאומרים לו שזמנו עדיין לא הגיע, לפני שקוויל מצליח להפעיל את קוד הביטול ולהחיות אותו. במהלך הקרב שמתחולל על ספינתו של הוד התפתחותו, רוקט מגלה שֶׁגֶר של גורי דביבונים וחיות אחרות, אך מותקף על ידי הוד התפתחותו, בזמן שניסה לשחרר אותם. בזמן שרוקט נלחם בהוד התפתחותו, הוא מכריז ששמו האמיתי הוא רוקט ראקון (דביבון בעברית) לפני שהשומרים נחלצים לעזרתו. השומרים, שנודע להם על היחס הסדיסטי של ההוד התפתחותו לרוקט ולחבריו, מביסים בזעמם את הנבל בהתקפה משולבת עד שהוא נותר חסר אונים, כשההרס הקודם שרוקט גרם לו חשוף. רוקט, מסופק מהתבוסה וההשפלה של הוד התפתחותו, מסרב להרוג אותו. רוקט והשומרים מחלצים את החיות הכלואות מהספינה ההרוסה. השומרים מביאים איתם גם את הוד התפתחותו על מנת שייכלא בראשומקום.
השומרים, בצורתם הנוכחית, מחליטים להתפרק עם החזרה לראשומקום, כשקוויל מעניק לרוקט את תואר הקפטן לפני שהוא עוזב לכדור הארץ. מאוחר יותר, רוקט מוביל מערך חדש של השומרים, המורכב ממנו, גרוט, קוסמו, קראגלין, וורלוק ופילא-וול.
גרסאות חלופיות
בשנת 2011 חלופית, רוקט השתתף במסיבה הבין-גלקטית של תור בלאס וגאס.
יצירה ואפיון הדמות
נשיא אולפני מארוול, קווין פייגי, הזכיר לראשונה את "שומרי הגלקסיה" כסרט פוטנציאלי בקומיק-קון הבינלאומי, סן דייגו בשנת 2010, והצהיר: "יש גם כמה כותרים לא ברורים, כמו שומרי הגלקסיה. אני חושב שהם שופצו לאחרונה בצורה מהנה מהספר [קומיקס]." לאורך תהליך הכתיבה, היה ויכוח האם לכלול את רוקט כחבר בשומרים או אפילו להציג אותו בסרט, בגלל החשש שהוא עלול להיראות "קריקטורי מדי". לכן, הדמות לא נכללה בטיוטות הראשונות של הסרט. אבל הדמות הוכנסה לסרט בשל התעקשותם של ניקול פרלמן ושל קווין פייגי. פייגי הודיע שהסרט נמצא בפיתוח פעיל בקומיק-קון הבינלאומי בשנת 2012 במהלך הפאנל של אולפני מארוול, עם תאריך יציאה מתוכנן של 1 באוגוסט 2014. הוא אמר שהצוות של הסרט יורכב מהדמויות סטאר לורד, דראקס המשמיד, גאמורה, גרוט ורוקט.
בראדלי קופר דיבב את רוקט, ושון גאן גילם את הדמות בלכידת תנועה. האנימציה של הדמות התבססה על דביבון בשם אוריאו.
גאן עבד עם דביבונים כדי לקבל את התחושה הנכונה של הדמות, וכדי לוודא שזו "לא דמות מצוירת", ואמר, "זה לא באגס באני באמצע הנוקמים, זו חיה אמיתית, קטנה, מעוותת משהו שנמצאת לבדה. אין עוד מישהו ביקום שדומה לרוקט, הוא נוצר על ידי החבר'ה האלה להיות מכונת לחימה מרושעת". גאן גם ביסס את הדמות על עצמו. כשתיאר את רוקט ביחס לשאר השומרים, אמר קופר, "אני חושב שרוקט הוא דינמי. הוא כמו ג'ו פשי בחבר'ה הטובים".
ג'יימס גאן אמר שהשתמשו רבות בעבודת הגוף והפנים של שון גאן עבור הדמות. בנוסף לדיבוב של בראדלי קופר ולתנועותיו של שון גאן, הופעתו של רוקט התבססה על דביבון אמיתי בשם אוראו. ג'יימס גאן אמר על התהליך, "היינו זקוקים לדביבון כדי ללמוד איך הוא נראה ואיך הוא מתנהג, כך שהדביבון שלנו על המסך, שנוצר באמצעות CGI, יהיה מציאותי. רוקט שלנו מבוסס על שילוב של המדבב שלנו, בראדלי קופר, השחקן שלנו על הסט, אחי שון גאן, התנועות, ההתנהגות והמראה של אוראו [הדביבון] והאנימציה שלי".
בשומרי הגלקסיה: חלק 2, שון גאן גילם את הדמות במהלך הצילומים על הסט, עם ההופעה של קופר כבסיס לאנימציה. שון גאן אמר ש"לרוקט יש את אותו סוג של משבר אמונה [שהיה לו בסרט הראשון] לגבי האם הוא שייך למשפחה הזו או לא", עם ג'יימס גאן שהוסיף, "זה באמת קשור לכך שרוקט משלים עם מקומו בתוך קבוצת אנשים, מה שמן הסתם נראה כמו רעיון טוב" כשהם היו גיבורים ביחד בסוף הסרט הראשון, אבל עכשיו "הוא לא מרגיש מאוד בנוח עם הרעיון". פייגי הצהיר כי מערכת היחסים בין רוקט וגרוט השתנתה, ואמר, "גרוט היה המגן של רוקט בסרט הראשון, [ועכשיו] רוקט הוא המגן של גרוט".
בשת 2019, אוריאו נפטר בגיל 10.
גאן אמר ששומרי הגלקסיה: חלק 3 מספר את סיפורו של רוקט, כולל הרקע שלו ו"לאן הוא הולך". הסרט משלים את התהליך שרוקט עובר שהתחיל בשומרי הגלקסיה, והמשיך במלחמת האינסוף וסוף המשחק. שון גאן סיפק שוב לכידת תנועה לדמות בסט, וגם דיבב את רוקט הצעיר.
נתן דוד רבינוביץ מפארציווא
היה אמיד ונהג באורח חיים מפואר, על פי "דרך המלכות" שהתווה רבי ישראל פרידמן מרוז'ין, ביקר במעיינות המרפא בקרלסבד ובמרינבד, והיה מופיע שם בלבוש משי מיוחד.
דברי תורתו הודפסו על ידי נכדיו הרב יוסף יצחק רבינוביץ והרב ד"ר נתן דוד רבינוביץ, בספר 'ואלה הדברים שנאמרו לדוד'. בספר מצויות דרשות שנאמרו על ידו לפרשיות השבוע, ושהושארו עד אז בכתב ידו. מנדל פייקאז' ראה ברבי נתן דוד מודל להתנגדות החריפה לציונות ששררה בקרב חלק מאדמו"רי פולין בתקופה זאת.
ביוגרפיה
היה בנם הבכור של רחל לביאה, בתו של הרב יהושוע מאוסטורובה, והרב יצחק יעקב רבינוביץ מייסד חסידות ביאלא, נקרא על שם סבו, אבי אביו, רבי נתן דוד משידלובצא (Szydlowiec).
בהוראת אביו למד רבי נתן דוד את מקצוע המילה, ובמשך חייו מל אלפי תינוקות. עוד בחיי אביו כיהן כאדמו"ר, בתחילה בפארצ'ב ואחר כך בשדליץ, אשר במכתביו הקפיד לכנותה "שידליץ" ביו"ד, על מנת שלא תצא מתחת ידו המילה שד. עם פטירת אביו (בכ"ג באדר ה'תרס"ה) דבקו בו אלפים מחסידי ביאלא, חסידות שמנתה בזמנו קרוב ל-5,000 בתי אב. שמאל|200px|ממוזער|קבר הרבי מפרציווא בבית הקברות סגולה. משמאל: המצבה הישנה שהובאה משדליץ (הוקמה לאחר השואה משום שהמצבה המקורית נהרסה) בז' בשבט ה'תר"ץ הוא נפטר ונקבר בשדליץ. בה' באלול ה'תשל"ז העלה בנו, הרב ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ, את ארונו לישראל, והוא נטמן בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
בשבט התשע"ה הוכנס ספר-תורה לחברון, על שמו ועל-פי צוואתו, בהשתדלות צאצאיו.
יחסו לציונות
כעולה מתוך דרשותיו של רבי נתן דוד, החסידות והציונות, הן שתי גישות קוטביות בפתרונות שהן מציעות לקיומו של היהודי בגלות. לדברי רבי נתן דוד הרעיון הציוני מוטעה, שכן הוא מושתת על הטבע הגשמי, לעומת הממשות האמיתית האימננטית, הנסתרת מעיניו הגשמיות של האדם. הדרשות נישאו בתקופת העלייה השלישית, שנבעה ממניעים אידאולוגיים בעיקר, והעלייה הרביעית שמניעיה היו כלכליים בעיקר, רבי נתן דוד תקף בדרשותיו את שני המניעים כאחד. לפי תפיסתו של רבי נתן דוד, הגאולה אינה אירוע חד פעמי, אלא תהליך ארוך ומתמשך, ולגלות עצמה יש תפקיד חשוב בו של היטהרות ותיקון, ולכן אין מקום להתארגנויות של עליות המוניות לארץ ישראל, אלא יש דווקא להישאר בגלות. לאלו אשר פנו לעלות לארץ ישראל בגלל מצוקה כלכלית אמר רבי נתן דוד: "...הדעת הכוזבת שנתהוותה בעוונותינו הרבים שרוצים לברוח לפאלעסטינה, באומרם:...אין...פרנסה ואין...עבודה...מוטב ניסע לפאלעסטינה ונעבוד...ונאכל ונשתה. והאנשים האלו...רק רוצים להיטיב לגופם וגלות השכינה אינה עולה על רעיונם... (והם) מעכבים עוד את הגאולה". יחד עם זאת אהב מאוד את ארץ ישראל ולפני מותו ציווה לקנות מכספו חלקת קרקע בחברון ולבנות עליה בית מדרש.
דמות ה"צדיק"
לשיטתו של רבי נתן דוד הצדיק הוא מרכז האומה: "ישראל בגלות אינם כצאן ללא רועה, אלא אלוהים העמיד להם צדיקי אמת שיורו להם את המעשה אשר יעשון, ובאמרי פיהם יעמידו כל כושל". האדמו"ר מפארציווא, כאדמו"רים מחסידות פשיסחה ואדמו"רים נוספים, השתמש בדברי המשנה: "המחובר לטהור - טהור", כדי להבהיר שההכרה בקדושתם של הצדיקים ובסמכותם היא חובה על כל אדם מישראל, ושעצם ההתקשרות לצדיק יש בה כוח מטהר.
לא רק בעניינים רוחניים הצדיק הוא הרועה, אלא גם בנושאים גשמיים כגון בבעיות הפרנסה. רבי נתן דוד תולה את מצוקות הפרנסה, בכך שבדורות קודמים הייתה אמונת הצדיקים איתנה, ואילו בימיו, רחוקים מאמונה, ועל כן מתקפחת הפרנסה.
לדבריו של רבי נתן דוד מפארצוב, ישראל בגלות נתונים במלחמה כנגד כוחות הרע והטומאה, ובמלחמה כמו במלחמה, החיילים צריכים להיות מאוחדים ונתונים למרותו של המפקד - הצדיק.
חיים אישיים
נישא ללאה רייזל, בתו של רבי יחיאל יעקב מקוזניץ, ממנה הוליד שתי בנות (אסתר ופייגה) ובן - רבי משה יחיאל אלימלך רבינוביץ שהיה אדמו"ר בלברטוב.
לאחר פטירתה נישא בשנית ליוטה, בתו של רבי משה יהודה לייב שפירא מסטריזוב, איתה הוליד שבעה ילדים, בהם רבי ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ שהיה האדמו"ר של חסידות מונקאטש לאחר האדמו"ר חיים אלעזר שפירא.
ילדיו
מאשתו הראשונה מאשתו השנייה
גביע מרקוסור
גביע מרקוסור (בספרדית: Copa Mercosur) היה מפעל גביע אזורי בכדורגל שפעל בין 1998 ל-2001 והפגיש בין הקבוצות הבכירות בארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, פרגוואי ואורוגוואי.
המפעל נוסד על ידי CONMEBOL, התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית, ופעל במקביל לגביע מרקונורטה, בו השתתפו קבוצות משאר המדינות החברות ב-CONMEBOL (בחלק מהמהדורות השתתפו בו גם קבוצות מ-CONCACAF).
טורנירי הגביע האזורי החליפו את טורניר סופרקופה סודאמריקנה, שהפסיק את פעילותו שנה קודם לכן. בשנת 2000 התמזגו גביעים אלו עם גביע קונמבול, הגביע השלישי בחשיבותו, על מנת ליצור טורניר יחיד למחצית השנייה של השנה. בשנת 2001 הפסיקו הגביעים האזוריים את פעילותם, ובמקומם נוצר מפעל חדש, קופה סודאמריקנה.
לאורך ארבע המהדורות של המפעל זכו בו ארבע קבוצות שונות, מתוכן שלוש ברזילאיות וארגנטינאית אחת. הזוכה האחרונה (2001) הייתה סן לורנסו, שניצחה בגמר את פלמנגו. העפלתה של סן לורנסו לגמר הייתה העפלתה היחידה של קבוצה שאינה ברזילאית לגמר המפעל.
השתתפות במפעל
לקראת ייסוד המפעל חילקה CONMEBOL עשרים הזמנות לקבוצות מחמש המדינות המשתתפות על מנת שישחקו במפעל. ההחלטה על הקבוצות המשתתפות נעשתה תוך התחשבות בהישגים היסטוריים ונוכחיים ובחשיבותה בתוך המדינה בה היא פועלת, וללא קשר למיקומן בליגה באותה העונה. ההזמנה הראשונית הייתה תקפה לעשר שנים, אך השיטה התפתחה כך שאם קבוצה נמצאת בכושר ירוד, ניתן להחליפה בקבוצה אחרת מאותה המדינה שנמצאת בכושר טוב יותר ועומדת בתנאי ההשתתפות.
לכל אחת מהמדינות נקבע מספר שונה של נציגות בכל עונה. מברזיל הוזמנו שבע קבוצות, מארגנטינה הוזמנו שש, מצ'ילה שלוש, ומפרגוואי ואורוגוואי הוזמנו שתי קבוצות.
23 קבוצות נטלו חלק במפעל, ו-18 מתוכן נטלו חלק בכל ארבע המהדורות. המשתתפות בטורניר היו:
שיטת המפעל
הפלייאוף החל בשלב רבע הגמר. הוא נערך בשיטת נוקאאוט, והקבוצות נפגשו ביניהן בשיטת בית-חוץ עד לשלב הגמר. החל משלב זה להפרש השערים לא הייתה משמעות, כך שאם הושגו שתי תוצאות תיקו או שהושג ניצחון לכל קבוצה, נקבע שוויון בין הקבוצות ללא התחשבות בפער שערים או בחוק שערי חוץ. אם מצב זה התרחש בשלבי רבע הגמר או חצי הגמר, עברה ההכרעה לדו-קרב בעיטות עונשין. אם מצב זה התרחש בגמר המפעל, הוכרע הגמר במשחק שלישי (למעט מהדורת 2001, אז הוכרע הגמר בדו-קרב פנדלים).
הישגים אישיים
מלך השערים של קופה מרקוסור בכל הזמנים הוא רומאריו הברזילאי. לזכותו 24 שערים בטורניר, מתוכם 12 במדי פלמנגו ו-12 במדי ואסקו דה גאמה. במהדורה של שנת 2000, כבש רומאריו שלושער במשחק השלישי והמכריע, בו גברה ואסקו דה גאמה על פלמיירס בתוצאה 3–4. בין שעריו היה שער הניצחון לזכות קבוצתו, שלוש דקות בתוך תוספת הזמן.
מלכי השערים של הטורניר לפי עונה הם:
תומאס קריין
תומאס קריין (באנגלית:Thomas Crane; 1843 – 1903) היה מאייר ומנהל אמנותי בהוצאה לאור - מרקוס וורד ושות'. הוא ידוע באיור ספרי ילדים צבעוניים וכרטיסי ברכה דקורטיביים, בהם שולבו לעיתים קרובות מוטיבים פרחוניים.
ביוגרפיה
קריין היה בנם הבכור של תומאס קריין (האב) (1808–1859), צייר ומיניאטוריסט הידוע בפורטרטים שלו של דמויות מפורסמות, ומארי קריין (לבית קרסלי), בתו של יצרן מאלט משגשג. מלאכתו ומיומנותו של אביו השפיעו על תומאס הצעיר, כמו גם על אחיו הצעיר וולטר קריין, שלימים הפך לאחד ממאיירי הילדים המשפיעים בדורו.
קריין התחנך בבית ספר פרטי, ולאחר מכן למד עריכת דין, ועבד מספר שנים במשרד הדואר הכללי לפני שהתמסר לקריירה באמנויות.
בשנות 1860–1870 הוא עיצב כריכות ספרים עבור הוצאת ג'יימס ברן ושות'. מאוחר יותר הפך למנהל העיצוב במשרד מרקוס וורד ושות' בלונדון, שם עיצב את החנות ופיקח על תפוקה גדולה של כרטיסי ברכה לחג המולד ולעיצוב ספרים, שאת חלקם הוא גם אייר.
במהלך כהונתו של קריין כמנהל אמנותי, הוצאת מרקוס וורד הפיקו מספר יצירות מפורסמות של וולטר קריין וקייט גרינאווי. כרטיסי חג המולד של מרקוס וורד היו ידועים באיכותם, ובמהלך המאה ה-19 הם היו מבוקשים בקרב אספני אמנות.
מבקר האמנות גליסון ווייט ייחס את הפופולריות שלהם לעיצוב והפיקוח של קריין. וייט כתב כי קריין פיקח על "סדרת כרטיסי הברכה אשר - מלבד איכות תמונותיהם הם היו מעוטרים בעיטור מעודן ביותר בשוליהן ובגבן….הצבעים המייחדים את סוג העיטור הזה היו עליזים בצורה יוצאת דופן. כיתוב כחול חיוור על רקע ירוק היו בשימוש רב. כפי שהם שימשו את האסתטיקה של רהיטים באותה תקופה."
קריין היה ידוע בעבודת האיור שלו, שכללו עיצובים מיוחדים ודגמי פרחים. הוא גם היה בין כמה אמנים, כולל ויליאם מוריס, אדוארד ברן-ג'ונס וולטר קריין, שנשכר על ידי בית הספר המלכותי לאמנות התפירה לעיצוב דפוסי בדים כחלק משיפור של אמנות רקמת נוי. הוא ואחיו תרמו גם איורים להרצאות של אחותם לוסי קריין, סופרת וחוקרת אמנות. בשנים מאוחרות יותר הוא חזר לציור נוף, וחלק מעבודות הנוף שלו הוצגו באקדמיה המלכותית.
יורם ירוחמי
ירוחמי שירת בצוות הווי הנדסה קרבית, שם שירת עם נתן כהן. השניים צירפו את נאוה ברוכין לשלישייה, שהוציאה אלבום אחד ב-1974. לפני כן, גויסה הלהקה למילואים בתקופת מלחמת יום הכיפורים. שירות מילואים ממושך זה יצר מתיחויות בין חברי הלהקה, ובסופו של דבר, ירוחמי לא השתתף בהקלטת אחד השירים המפורסמים ביותר של הלהקה, "ברחוב הנשמות הטהורות", מכיוון שהיה חולה באותו יום ואת מקומו מילא מתי כספי.
לאחר פרישתו מעולם הבמה, למד והצטרף לבנק ישראל שבו עבד עד שנת 2012. בתחילה כיהן במחלקת המלוות. בשנים האחרונות של עבודתו בבנק כיהן ירוחמי כמנהל יחידת הביקורת של הפיקוח על הבנקים בתחום איסור הלבנת הון.
משחק מקדים (תוכנית טלוויזיה)
משחק מקדים היא תוכנית טלוויזיה ישראלית ששודרה בערוץ 10 במשך שתי עונות בהנחיית גלית גוטמן בשנים 2004–2005, בהפקת אולפני הבירה ירושלים.
פורמט התוכנית הוצג בפסטיבל הטלוויזיה "MIPCOM" שבצרפת ונמכר למספר מדינות וביניהן אירלנד ורומניה.
הלוח האדריאטי
הלוח האדריאטי הוא לוח טקטוני המורכב בעיקר מקרום יבשתי. לוח זה הוא שבר קרומי שהתנתק מהלוח האפריקאי לאורך העתק חילוף במהלך הקרטיקון. בתחומי הלוח שוכנים הים האדריאטי, הים היוני, חלקו המזרחי של חצי האי האיטלקי עד להרי האפנינים ודרום סיציליה.
גאולוגיה
הלוח האדריאטי מצוי במרכזו של גבול ההתנגשות בין הלוח האפריקאי והלוח האירואסייתי. תנועתו של הלוח האפריקאי צפונה וסיבובו נגד כיוון השעון גרמו להתנתקותו של הלוח האדריאטי. בשוליו הצפוניים והמזרחיים התרחש התעוות במהלך הקימוט האלפיני. מדידות GPS ורעידות אדמה עכשוויות מצביעות על מאמץ לחיצה עז המתקיים בשוליו, סמוך לצפון סיציליה.
טקטוניקה וגעשיות
בגבולו המערבי של הלוח מתקיים אזור הפחתה בו חודר הלוח האדריאטי אל מתחת ללוח האירואסייתי. תוצאה של הפחתה זו היא התרוממותם של הרי האפנינים. בנוסף, נחקרת האפשרות כי האפנינים הצפוניים – שכיוונם שונה במעט מזה של האפנינים המרכזיים והדרומיים – נוצרו במהלך המיוקן כתוצאה מהתנתקות מקטע של הלוח האדריאטי המופחת, שבעקבותיה התרחשה התרוממות בשני הלוחות – התרוממות המתבטאת ברכס הצפוני. תוצאה נוספת של התנתקות זו היא היווצרות "חלון", המזין את הגעשיות בקשת הקמפנית ובסביבתה.
סייסמולוגיה
תנועתו הטקטונית של הלוח וההפחתה בשוליו נמשכות גם בהווה. כתוצאה מפעילות זו מתרחשות רעידות אדמה, בהן רעידת אדמה במגניטודה 6.0 שאירעה בעמק הפו בליל ה-20 במאי 2012, בה נהרגו לפחות 6 בני אדם. מוקד הרעש היה בעומק של 5.1 ק"מ, 36 ק"מ צפונית-מערבית לבולוניה. רעש נוסף במגניטודה 5.8 שאירע 9 ימים לאחר מכן באותו אזור גרם למותם של 15 בני אדם.
Survivor (שיר)
Survivor (בעברית: שורדת) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הבנות האמריקאית דסטיניז צ'יילד, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Survivor. השיר יצא לאור ב-13 בפברואר 2001, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ביונסה, אנתוני דנט ומת'יו נואלס והופק על ידי ביונסה ואנתוני דנט. השיר זכה בפרס גראמי עבור ביצוע האר אנד בי הווקאלי הטוב ביותר לצמד או הרכב בטקס פרסי גראמי שהתקיים בשנת 2002. האלבום עצמו הועמד לפרס גראמי גם כן, אך לא זכה.
כמה שנים לאחר צאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-225 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דסטיניז צ'יילד ב-25 באוקטובר 2009. הקונספט של הקליפ הוא אי בודד, אליו שלוש חברות הלהקה נסחפות. הן צריכות לחיות על אותו האי הבודד, תוך שבסוף הקליפ מגיע מסוק שבא להציל אותן.
נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-110 מיליון צפיות.
אוטומט סופי דטרמיניסטי
בתורת החישוביות, אוטומט סופי דטרמיניסטי (להלן: אס"ד) הוא מודל מתמטי, המגדיר שפה פורמלית. המודל מורכב מאוסף סופי של מצבים וכְלָלֵי מַעֲבַר ביניהם. בהינתן קלט, הבנוי מסדרה של סמלים (סימנים) מתוך א"ב (אוסף כל הסימנים האפשריים) ידוע, מתבצע מעבר סדרתי על הסמלים, ובהתאם, מתבצעים מעברים בין מצבי האוטומט – אחד עבור כל סמל. המצב ההתחלתי ידוע מראש וכל מעבר מוגדר באופן חד-ערכי ויחיד ("דטרמיניסטי") על פי הסמל הבא שנקרא. כאשר נקראים כל הסמלים שבקלט, מתבצעת בדיקה של סוג המצב בו נמצא האוטומט (המצב האחרון שאליו הגיע). אם מדובר ב"מצב מקבל", הקלט נחשב כ"מילה בשפה" של האוטומט, אחרת, הוא נחשב כמילה שאיננה שייכת לשפת האוטומט.
הגדרה פורמלית
אס"ד \ A מוגדר להיות החמישייה הסדורה הבאה:
כאשר:
אופן פעולת האוטומט
האס"ד קורא את מילת הקלט (סדרת האותיות) תוך כדי מעבר בין מצביו השונים (בהתאם לפונקציית המעברים), ובסיום קריאת המילה, קובע האם היא שייכת לשפה, לפי סוג המצב אליו הגיע:
1. האס"ד מתחיל את פעולתו במצב q_0 ומקבל מילת קלט (סופית או ריקה ("מילה ריקה" היא מילה עם 0 אותיות)).
אוטומט המקבל מילים המכילות מספר זוגי של אפסים
נתבונן באוטומט המוגדר כך:
אס"ד זה ניתן להצגה גם כגרף המכוון הבא:
כאשר:
ניתן לראות שאס"ד זה עובר ממצב אחד לאחר רק בעת קריאת 0, וקל לראות (או להוכיח באינדוקציה), שמילה תתקבל אם ורק אם מספר המופעים של 0 בה יהיה זוגי.
אוטומט המקבל מילים המתחילות ברצף 101
האוטומט המוצג באיור דואג לכך שמילות הקלט שיעברו דרכו יתחילו ברצף "101". א"ב האוטומט הוא הספרות 0 ו-1, המצב המקבל הוא מצב Q4 (מיוצג על ידי עיגול כפול), המצב ההתחלתי (המצב שבו מתחיל האוטומט; כלומר, לפני שנקלטה אות כלשהי) הוא המצב Q1, ו-Q5 הוא "מצב מלכודת". אם אוטומט זה היה מופעל על ידי מחשב פרימיטיבי בעל מקלדת עם הכפתורים 0 ו-1 בלבד ונורה המציינת אם הקלט חוקי (בשפה) או לא, היה האוטומט מתחיל במצב Q1 והנורה הייתה כבויה. אם המשתמש היה מקליד את המחרוזת "000", או "100" בהתחלה, קריאה נוספת של כל אות הייתה גורמת למילה (הקלט) לא להיקלט על ידי האוטומט, מאחר שהוא היה מגיע למצב המלכודת Q5. מאידך, אם המשתמש היה מקיש בהתחלה את המחרוזת "101", הנורה הייתה נדלקת, כאינדיקציה לכך שהמילה חוקית בשפה. קריאת אות נוספת (הקשה על הכפתורים 0 או 1 על ידי המשתמש) לא הייתה משנה עובדה זו, והנורה הייתה ממשיכה לדלוק. כל עוד נמצאים במצב שאינו Q4, הנורה כבויה. רק במצב Q4 הנורה דולקת.
מקסימיליאן ברליץ
מקסימיליאן דלפיניוס ברליץ (באנגלית: Maximilian (Maximilien) Delphinius Berlitz; 14 באפריל 1852 – 6 באפריל 1921) היה בלשן אמריקאי-יהודי ממוצא גרמני והמייסד של בתי הספר לשפות ברליץ, שאת הראשון שבהם הקים בשנת 1878 בפרובידנס שברוד איילנד.
ביוגרפיה
נולד בשם דוד ברליצהיימר (Berlitzheimer) במירינגן (Mühringen), בווירטמברג שבגרמניה. הוא ואחותו היו ליתומים זמן קצר לאחר לידתם, והוא גדל במשפחה של מחנכים ביער השחור. ברליץ נדרש על פי חוק לשמש שוליה; הוא בחר לעבוד עבור שען במשך שלוש שנים. מאוחר יותר הוא עבר לצרפת ואז לפרובידנס שברוד איילנד במהלך 1872.
עבודתו הראשונה עם הגיעו לארצות הברית הייתה הוראת צרפתית וגרמנית במכללה הפוליטכנית של ורנר. במהלך 1878, כאשר הבעלים של בית הספר, מר ורנר, נעלם עם כל שכר הלימוד ששולם מראש, היה ברליץ למנהלו של המוסד. כאשר ברליץ חלה, ולא היה מסוגל ללמד את כיתת הצרפתית, הוא מיהר לשכור את ניקולס ז'ולי להחליף אותו וללמד את הכיתה. מאחר שתמיד התכתב עם ז'ולי בצרפתית, הוא לא הבין שז'ולי לא דיבר אנגלית עד ששכר אותו. ז'ולי לימד את הכיתה בצרפתית בלבד (ללא שימוש בשפות אחרות להסברים ולהקלת ההבנה) באמצעות מחוות והצבעה על אובייקטים והעברת משמעויות שונות באמצעות נימת הקול והבעות הפנים. ברליץ חזר לכיתה שישה שבועות מאוחר יותר וגילה כי התלמידים שלו, שדיברו מעט צרפתית או כלל לא דיברו את השפה לפני שז'ולי החל ללמד, שוחחו באופן כמעט שוטף בצרפתית. יכולות ההגייה והדקדוק של התלמידים היו גם הן טובות מאוד. ברליץ עשה שימוש בניסיון זה כאשר פיתח את שיטת ברליץ, שבמסגרתה רק השפה הנלמדת מדוברת בכיתה מהיום הראשון של הלימוד. התלמידים מסתמכים על אותן טכניקות שבהן השתמש ז'ולי, ובמקום להיעזר בתרגום, להסיק משמעות בצורה עקיפה, וללמוד כך גם את הדקדוק ואת אוצר המילים.
בעקבות ההצלחה הרבה של ניסוי ראשוני זה, ברליץ פתח בית ספר שני לשפות בבוסטון במהלך 1880, ובהמשך הקים בתי ספר נוספים בניו יורק ובוושינגטון די. סי. עם השנים הקים בתי ספר בכל רחבי ארצות הברית ובמדינות רבות בחו"ל. בין 1880 ו-1900 הוא החל גם לכתוב על רעיונותיו, לפתח אותם למסגרת שיטתית, שאותה הציג במהלך 1900 ביריד העולמי בפריז. אחרי סוף המאה, הוא החל נודד ברחבי העולם, ושמעו הופץ ברבים לאחר שהצליח ללמד את וילהלם השני, קיסר גרמניה, לדבר אנגלית. תהילתו של ברליץ המשיכה להתפשט; הוא קיבל את מדליות כבוד ממלך ספרד, מממשלת צרפת, ובתערוכות בינלאומיות רבות. הוא נשאר פעיל עד מותו, בגיל 68, בניו יורק. הוא נקבר בבית הקברות וודלואן (Woodlawn) ברובע הברונקס שבניו יורק.
שיטתו של ברליץ ללימודי שפות היא עדיין בשימוש. ספרים רבים שפרסם במקור במהלך בתחילת העשור הראשון של המאה ה-20 עדיין ממשיכים להתפרסם במהדורות המשך.
הבלשן והסופר צ'ארלס ברליץ, נכדו, היה במשך זמן מה מנכ"ל ברליץ.
סבטלוסט ברוד
סבטלוסט ברוד (בקרואטית: KK Svjetlost Brod) הוא קבוצת כדורסל קרואטית מהעיר סלבונסקי ברוד שבמזרח קרואטיה, המשחקת בליגת העל הקרואטית.
היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1946 והשתתפה בליגה היוגוסלבית. שמו הראשון Crvena Zvezda (הכוכב האדום), אשר היה אופייני יותר למועדון הסרבי "הכוכב האדום בלגרד". ניתן להניח כי השם נבחר בגלל הרעיון הקומוניסטי הבסיסי. במשך השנים, השתנה שמה של הקבוצה מספר רב של פעמים: BSK, פרולטר, אוריולס, אוריולס יסין, סבטלוסט אוריוליס ברוד, ומאז 2005 : סבטלוסט ברוד.
הקבוצה משחקת בליגה הקרואטית הבכירה מאז עונת 1996/97. בעונת 2002/03 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הגביע הקרואטי. מאמן הקבוצה בעבר דראזן סטויץ', אימן את נבחרת הנוער של קרואטיה.
במסגרת אירופאית
הקבוצה השתתפה במסגרת אירופאית בפעם הראשונה בעונת 1998/99 בגביע קוראץ', אך הודחה על ידי קבוצת פלקו סומבטהי מהונגריה. בעבר השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית.
מורפיקס
אתר מורפיקס הוא מילון עברי־אנגלי ואנגלי־עברי.
היסטוריה
יוצרת ומפעילת מורפיקס היא מלינגו, חברת בת של אנציקלופדיה בריטניקה.
בנובמבר 2009 הושק שיתוף פעולה בין מורפיקס ואתר mako, במסגרתו קשת, מפעילת מאקו, מנהלת את הפן הכלכלי ומורפיקס תנהל את הפן התוכני ותרחיבו. בעת השקת שיתוף הפעולה דיווחה מורפיקס כי לשירות למעלה מ-100 אלף משתמשים ייחודיים מדי יום.
ביוני 2011 יצאה אפליקציית מורפיקס לאנדרואיד. אפליקציה לאייפון הייתה קיימת כבר מינואר 2010 ובעת השקת האפליקציה לאנדרואיד היו לה כ-150 אלף הורדות.
במרץ 2012 הוציאה ynet בשיתוף פעולה עם מורפיקס אפליקציה ייעודית לפתרון תשבצים.
חברת פרולוג הוציאה בשיתוף עם מורפיקס עשר אפליקציות מילון, בין עברית למגוון שפות.
טיפול בהטיות
בין יתרונותיו של מורפיקס יש לציין את הגמישות הלשונית שלו, שבזכותה ניתן לרשום מילה בהטיה מסוימת שלה, ולקבל תרגום לצורה היסודית שלה (במילון), או לקבל תוצאות חיפוש בכל הטיותיה. מרבית מנועי החיפוש מוצאים מילים בדיוק בצורה שנרשמו. אופן פעולה זה מהווה בעיה מבחינת המחפש, משום שלמילים רבות ישנן צורות כתיב שונות, למשל עקב כתיב מלא וכתיב חסר, ולעיתים תופיע מילה דווקא בהטיה מסוימת, או בצירוף אותיות השימוש, ולא בצורתה הבסיסית. על־מנת להיות משוכנע שמצא את כל שברצונו למצוא, ייאלץ המחפש לערוך חיפושים אחדים. בעיה זו מחריפה יותר בעת חיפוש במילון, שבו, בטכניקה הרגילה, על המחפש להיות בעל שליטה מעולה בדקדוק, כדי להעביר את המילה שהוא מחפש לצורה הבסיסית שלה, שהיא הצורה היחידה המופיעה במילון. באנגלית בעיה זו פחות חמורה, אך גם בשפה זו לא תמיד קל לעבור מצורת הרבים לצורת היחיד. חיפוש המילה children במורפיקס מחזיר את התוצאה child, כנדרש. המעבר בין צורות הפועל השונות אינו פשוט אף הוא, ונדרשת היכרות טובה עם השפה כדי לעבור מ־wrote או written ל־write.
אמוקסיצילין/חומצה קלוולנית
אמוקסיצילין/חומצה קלוולנית (באנגלית: Amoxicillin/clavulanic acid) היא תרופה אנטיביוטית משולבת המכילה אמוקסיצילין ממשפחת הפניצילין ומעכב בטא לקטמאז חומצה קלוולנית. התרופה, הנמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי, משמשת לטיפול בזיהומים חיידקיים שונים הנגרמים כגון סינוסיטיס, דלקת ריאות, דלקת אוזניים, דלקת סימפונות, דלקת בדרכי השתן וצלוליטיס.
טיפול זה לא יעיל במקרה של זיהומים ויראליים. שימוש מיותר או שימוש לא נכון באנטיביוטיקה כלשהי עלול להוביל לירידה ביעילות.
שימושים רפואיים
התרופה משמשת לטיפול במספר מקרים, כולל דלקות בדרכי שתן, זיהומים בדרכי נשימה, דלקות בסינוסים, שריטות חתול, זיהומים הנגרמים על ידי פלורת החיידקים של הפה כגון: זיהומי שיניים, נשיכות של בעלי חיים נגועים, עקיצות, מחלות מין (STD).
שימוש וטרינרי
בתרופה זו ניתן להשתמש גם בטיפול וטרינרי. על כלבים ניתן להשתמש במקרה של בעיות חניכיים או של שעלת. על חתולים נהוג להשתמש בתרופה כאשר מופיעים זיהומים בדרכי השתן וזיהומים בעור או ברקמות רכות. לעגלים נהוג לתת את התרופה כאשר יש להם בעיות מעיים, ובאופן כללי לבקר משמשת התרופה נגד זיהומים בדרכי הנשימה, זיהומים ברקמות הרכות, דלקות בעטינים או דלקות של קיר הרחם. בחזירים התרופה בשימוש לטיפול בזיהומים בדרכי הנשימה ובדלקת של קיר הרחם.
תופעות לוואי
תופעות הלוואי הנפוצות של אמוקסיצילין/חומצה קלוולנית עלולות לכלול: חום, צמרמורות חריפות, כאב גרון, כיבים בפה, כאבי פרקים, דימומים או חבלות יותר מהרגיל, פריחה, גרד, קשיי עיכול, כאב ראש, שלשול, בחילה, הקאות, כאב בטן, פטרייה של אברי המין, תפרחת חיתולים, פטרייה בפה, שינויים בצבע הלשון והשיניים (יש לצחצח את השיניים ביסודיות).
מפרץ וייטווטר
מפרץ וייטווטר (באנגלית: Whitewater Bay) הוא מפרץ בחופה המערבי של מדינת פלורידה שבארצות הברית, בתחומי מחוז מונרו, בשטח הפארק הלאומי אוורגליידס, צפונית לכף סייבל. המפרץ הוא אחד מאתרי שיט הקיאקים והקאנואים המפורסמים ביותר בעולם.
המפרץ מוקף כמעט לגמרי ביבשה, אך מחובר בחיבור צר למפרץ אויסטר (Oyster Bay) הממוקם מערבית לו אשר בתורו מחובר למפרץ פונסה דה לאון אשר מחובר למפרץ מקסיקו. בעקבות זאת, המים במפרץ נמצאים בתוכו למשך זמן ארוך יחסית ויש להם רמה נמוכה מאוד של זרחן (P), ורמה יחסית גבוהה של פחמן אורגני מומס (DON).
במי המפרץ גדלים מנגרובים אשר הטאנין שלהם נותנים למים צבע של שוקו. כאשר הרוח נושבת על מימי המפרץ וגורמת לגלים הבועות הלבנות של הגלים, אשר לרוב כמעט אינן נראות על רקע של מים ירוקים או כחולים, גורמות לכך שהמפרץ נראה לבן, ובהתאם לכך קיבל המפרץ את שמו. רצפת המפרץ עשויה ממשקע כבול. החל מספטמבר 1992 מתבצע ניטור חודשי של איכות המים ב-22 נקודות באזור מפרץ וייטווטר, שמונה מהם במפרץ עצמו, אולם החל מאוקטובר 2007 הניטור בוטל בארבע נקודות, שלושה מהם במפרץ עצמו.
לפני כ-5000 שנה היה המפרץ חלק מביצות האוורגליידס שהכילו מים מתוקים. עם עליית גובה פני הים בעקבות המסת הקרחונים, חדרו מי הים לתוך המפרץ שהכיל תערובת של מים מלוחים ומתוקים. עד סביבות שנות ה-30 של המאה ה-20 עוד גדלו בגדה הצפונית של המפרץ צמחים הזקוקים למים מתוקים. אולם עם הטית נחלי המים המתוקים הזורמים אל המפרץ לצורך שימוש האדם, עלתה מליחות המים במפרץ וצמחי מים מתוקים חדלו לצמוח לחופי המפרץ. רמת המליחות במפרץ עלתה עוד יותר משנת 1957, כאשר תעלה חדשה הובילה מים ממפרץ פלורידה למפרץ קוט ומזרח מפרץ וייטווטר. ביולי 1982 התעלה נחסמה במטרה להוריד את רמת המליחות של מי המפרץ.
היסטוריה של ברית המועצות
ברית המועצות הייתה היורשת של האימפריה הרוסית, שהשליט האחרון שלה, הצאר ניקולאי השני, שלט עד שנת 1917. ברית המועצות נוסדה בדצמבר 1922 כ-СССР, ברית של הרפובליקות הסוציאליסטיות של רוסיה, אוקראינה, בלארוס והפדרציה הטרנסקווקזית, שנשלטו בידי מפלגות קומוניסטיות.
שלטון הקומוניזם בברית המועצות
כבר משנותיה הראשונות, הממשלה בברית המועצות הייתה מבוססת על שלטון חד-מפלגתי קומוניסטי, כפי שהבולשביקים קראו לעצמם ממרץ 1918. לאחר המדיניות הכלכלית יוצאת הדופן של "קומוניזם מלחמתי" שנהג בזמן מלחמת האזרחים, הממשלה הסובייטית איפשרה ליזמות ציבורית מסוימת להתקיים לצד התעשייה המולאמת בשנות ה-20, והחרמת אוכל מהכפרים הוחלפה על ידי מס מזון. החלטה על "מדיניות כלכלית חדשה" (NEP או נא"פ) התקבלה ב-21 במרץ 1921 בוועידה ה-10 של המפלגה הקומוניסטית הכל-רוסית. הוויכוח על עתידה של הכלכלה היווה רקע למאבק ירושה בין המנהיגים הסובייטיים לאחר מותו של לנין ב-1924. בשנת 1925, היה ניקולאי בוכארין התומך הראשי ב"תוכנית הכלכלית החדשה" שהקלה על האיכרים ואיפשרה כלכלה קצת יותר חופשית. יוסיף סטלין חיזק את השפעתו ובודד את יריביו במפלגה, בעיקר את יורשו הטבעי של לנין, לאון טרוצקי, ונעשה לשליט היחיד והעריץ של ברית המועצות בתום שנות ה-20.
ב-1928 ביטל סטלין את הנא"פ והנהיג מדיניות כלכלית נוקשה תחת הכותרת "תוכנית החומש הראשונה לבניית כלכלה סוציאליסטית". בתעשייה, המדינה השתלטה על כל היזמות הקיימת, והחלה בתוכנית אינטנסיבית של תיעוש; בחקלאות, המדינה הלאימה את הרכוש של האיכרים, ויצרה חוות משותפות – קולחוזים. ברית המועצות נעשתה למעצמה תעשייתית חשובה, אך יישומה של התוכנית הביא למצוקה קשה ביותר לחלקים גדולים של האוכלוסייה. הייתה התנגדות רחבה לקולקטיביזציה מצד הקולאקים (האיכרים העשירים בעלי האדמות), דבר שהביא למאבק מר של איכרים רבים כנגד השלטון, לרעב (הקרוי בהיסטוריה האוקראינית "הולודומור"), ולמותם של למעלה מ-5 מיליון בני אדם בכל ברית המועצות. בשנות ה-30, סטלין החל לבצע את "הטיהורים הגדולים" במפלגתו; מתהליך זה החלה מערכה של טרור שהביאה להוצאה להורג או למאסר של מיליונים רבים מכל שדרות החברה. מוערך, כי סטלין הביא למותם של כ-20 מיליון בני אדם ב"גולאג". יחד עם זאת, ברית המועצות פיתחה כלכלה תעשייתית חזקה בשנים שלפני מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1936 התקבלה חוקה חדשה שהייתה ליברלית למדי אך למעשה לא הגיע לידי יישום אמיתי.
מלחמת העולם השנייה
למרות שסטלין ניסה להימנע מלהצטרף למלחמת העולם השנייה כאשר כרת ברית עם גרמניה הנאצית בחתימתו על הסכם ריבנטרופ–מולוטוב ב-1939, הפר היטלר ב-1941 את ההסכם ופלש לברית המועצות במסגרת מבצע ברברוסה.
בעקבות הסכם עם הגרמנים ב-17 בספטמבר 1939 החלה פלישת ברית המועצות לפולין שבעקבותה סופחו לברית המועצות שטחים משמעותיים.
לאחר פלישה גרמנית לברית המועצות, הצבא האדום נסוג מזרחה תוך נטישת שטחים בעלי יכולת תעשייתית וצפיפות האוכלוסייה הגבוהה ביותר במדינה. רק בשלהי 1941 הצליח לעצור את ההתקפה הנאצית בקרב מוסקבה, ופעם נוספת בקרב סטלינגרד בשלהי 1942, ולאחר מכן התקדם דרך מזרח אירופה עד לברלין, בזמן שבעלות הברית התקדמו לתוך גרמניה ממערב, עד לכניעת גרמניה הנאצית ב-1945. למרות שהמלחמה גרמה לנזק רב בברית המועצות ולהרוגים רבים, היא יצאה מהמלחמה כשהיא מעצמה עולמית.
לאחר מלחמת העולם השנייה
בתקופה שלאחר המלחמה, ברית המועצות שיקמה את עצמה ולאחר מכן הרחיבה את הכלכלה שלה, כשהשליטה על הנעשה תמיד באה ממוסקבה בלבד. ברית המועצות חיזקה את אחיזתה באירופה המזרחית, סייעה לקומוניסטים ברפובליקה העממית הסינית (שניצחו לבסוף), וניסתה להרחיב את השפעתה בשאר העולם. מדיניות החוץ הפעילה הזו תרמה להיווצרותה של המלחמה הקרה, שעשתה את בעלות בריתה של ברית המועצות מתקופת המלחמה, ארצות הברית ובריטניה, ליריבות. בתוך ברית המועצות, הדיכוי המשיך בכל הכוח; סטלין כנראה התכוון לפתוח ב"טיהור" נוסף כשהוא מת ב-1953.
אחרי מות סטלין
בהיעדרו של יורש טבעי, חבריו הקרובים של סטלין ניסו לשלוט בברית המועצות יחד, אם כי היה מאבק כוחות מאחורי החזית האחידה. ניקיטה חרושצ'וב, שעד אמצע שנות ה-50 הצליח לנצח במאבק הזה, גינה את הטרור שבו השתמש סטלין והרפה מעט מהשליטה על המפלגה והחברה. אולם הרפורמות של חרושצ'וב בחקלאות ובאדמיניסטרציה לא היו מועילות ביותר, ומדיניות החוץ שלו כנגד ארצות הברית וסין לא הייתה מוצלחת. חרושצ'וב הודח מתפקידיו הרמים של המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית ושל ראש הממשלה בשנת 1964.
לאחר מספר ניסיונות לרפורמה כלכלית באמצע שנות ה-60, ההנהגה הסובייטית עברה לניהול כלכלי מהסוג המוכר והשמרני. התעשייה התפתחה באיטיות אך בצורה יציבה בשנות ה-70, ואילו ההתפתחות החקלאית הייתה איטית יותר. בניגוד לרוח המהפכנית שהתלוותה להולדתה של ברית המועצות, הרוח השלטת בהנהגה הסובייטית עם מותו של ברזנייב ב-1982 הייתה של התנגדות לשינוי.
התפרקות ברית המועצות
התפרקותה של ברית המועצות היא תהליך ששורשיו במשבר כלכלי באמצע שנות ה-80. בשנת 1985 הפך מיכאיל גורבצ'וב למזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. בשלב זה הייתה הכלכלה הסובייטית במיתון עמוק ועמדה בפני התמוטטות יתרות מטבע החוץ שלה. מצב זה הניע את גורבצ'וב לבדוק צעדים להחיות את הכלכלה החולה.
לאחר ניסיון ראשון בו לא הצליח לשנות דבר, הגיע גורבצ'וב למסקנה כי דרושים שינויים מבניים עמוקים. ביולי 1987 הכריז גורבצ'וב על תוכנית הרפורמה הכלכלית, פרסטרויקה (בנייה מחדש), ובמקביל על תוכנית הגלאסנוסט (פתיחות) במטרה להגביר את השקיפות בניהול המדינה. הרפורמות לא הבריאו את הכלכלה הסובייטית ומצבה הלך והתדרדר.
ב-7 בפברואר 1990 התכנסה הוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות והסכימה לוותר על מונופול הכוח השלטוני שלה. במשך השבועות שבאו לאחר מכן 15 הרפובליקות המרכיבות את ברית המועצות ערכו בחירות רב-מפלגתיות, רבים מהמושבים בבתי הפרלמנט של מדינות אלה נכבשו בידי לאומנים אתניים. הרפובליקות החלו לעמוד על הריבונות שלהן והחלה "מלחמת חוקים" עם הממשלה המרכזית במוסקבה. הרפובליקות השתלטו על הכלכלות המקומיות שלהן והפסיקו להעביר את כספי המסים לקופתה של ברית המועצות, דבר שגרם לפגיעה נוספת בכלכלה הסובייטית והעמיק את המשבר הכלכלי במדינה. ב-25 בדצמבר 1991, התפטר גורבצ’וב מנשיאות ברית המועצות והעביר את סמכויותיו לבוריס ילצין. מספר ימים לאחר מכן, ברית המועצות התפרקה באופן רשמי, ועד סוף אותה השנה כל המוסדות הסובייטיים הפסיקו לפעול.
עורק התווך
עוֹרֵק הַתָּוֶךְ (TA: arteria mediana) הוא עורק באמה המסתעף מהעורק הבין-גרמי הקדמי ומספק דם לשרירים שאותם מעצבב עצב התווך באמה. העורק מופיע בכ-8% מבני האדם, אך גם בבני אדם שבהם הוא מופיע, לעיתים הוא מופיע בצד אחד בלבד.
העורק מסתעף מהעורק הבין-גרמי הקדמי ועובר עמוק לחבק השרירים הכופפים (רצועת שורש היד הרוחבית), עד להתמזגותו עם אחת מקשתות כף היד.
דגל מנסטר
דגל מנסטר (אנגלית: Flag of Munster) הוא דגלה ההיסטורי של הפרובינציה האירית מנסטר. הדגל הוא דגל צבוע בתכלת או כחול ומוטען במרכזו בשלושה כתרים בצבע זהב.
הדגל הכחול עם שלושת הכתרים תועד לראשונה במאה ה-16 אולם מוטיב שלושת הכתרים קדום בהרבה. שלושת הכתרים מייצגים את שלוש הממלכות אשר הרכיבו את ממלכת מנסטר ההיסטורית: תרמונד, דזמונד ואורמונד.
הדגל משולב בדגל ארבע הפרובינציות ברבע השני (ימני עליון) לשם יצוגה של הפרובינציה כאחת מארבע הפרובינציות ההיסטוריות של אירלנד.
ליטרטורנאיה גאזטה
המאה ה-19
כתב העת הספרותי נוצר על ידי אלכסנדר פושקין ואנטון דלביג וראה אור מה-1 בינואר 1830 ועד ה-30 ביוני 1831. הוא שב והופיע באופן סדיר בשנים 1840–1849. בכתב עת זה ראו רבים משיריו וסיפוריו של פושקין וכן היה הראשון לפרסם מיצירותיו של ניקולאי גוגול ופרסם גם מיצירות ויסאריון בלינסקי ואחרים.
מ-1929 ואילך
בשנת 1929 ייסדה ממשלת ברית המועצות מחדש את השבועון הספרותי כביטאון הרשמי של אגודת הסופרים הסובייטים, ביוזמתו של מקסים גורקי, תוך הדגשת היותו ממשיך טבעי של העיתון מן המאה ה-19, שבאה לידי ביטוי על ידי הוספת דיוקנו המצויר של פושקין ללוגו העיתון.
בקסטרום (סדרה)
בקסטרום (באנגלית: Backstrom) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית. הסדרה היא דרמה משטרתית המבוססת על ספריו של הסופר השוודי לייף פרסון. הדמות הראשית בסדרה הוא אוורט בקסטרום, בלש במחלק הרצח של משטרת שוודיה. בקסטרום מוצג כיהיר, אנוכי, בעל דעות קדומות ונטייה להרס עצמי.
ליטרטורנאיה גאזטה
מ-1929 ואילך
משנת 1947 הפך העיתון למגזין הרואה אור שלוש פעמים בשבוע. וכלל, בנוסף לחומר ספרותי, גם מאמרים פובליציסטיים בנושאיים פוליטיים וחברתיים. השבועון היה בעל תפוצה ארצית רחבה ועל אף שנשלט לחלוטין על ידי השלטונות, ביקש לצייר תדמית פתוחה ונינוחה יחסית. על דפיו פרסמו כל הסופרים החשובים של ברית המועצות. מתקופת ההפשרה של חרושצ'וב הוקל הפיקוח ההדוק על כתב העת והתפרסמו בו גם יצירות פורצות דרך כגון הפואמה "באבי יאר" מאת יבגני יבטושנקו. בפואמה זו הצליח יבטושנקו לבטא זעקה כנגד הרוע, האכזריות והאדישות. הוא לא מחה רק נגד הטבח עצמו, אלא הפנה אצבע מאשימה נגד שיתוף הפעולה של רוסים ואוקראינים עם השלטון הנאצי.
בקסטרום (סדרה)
הפקה
דמותו של אוורט בקסטרום נוצרה בידי הסופר השוודי לייף פרסון. במקור, בקסטרום הוא בלש במחלקת הרצח של משטרת שוודיה, עם זאת, בהפקת הסדרה הוחלט להעביר את מקום התרחשות האירועים משוודיה לפורטלנד, אורגון. הסדרה צולמה בוונקובר, קולומביה הבריטית. פרסון עצמו היה שותף בהפקה.
הסדרה שודרה בפוקס בין 22 בינואר ל-30 באפריל 2015. ב-8 במאי הוחלט לבטל את הסדרה לאחר עונה אחת.
ליטרטורנאיה גאזטה
מ-1929 ואילך
בין היתר התפרסם בכתב העת מדור סאטירי בשם "מועדון שנים עשר הכיסאות" (על פי הספר "שנים עשר כיסאות" מאת אילף ופטרוב).
עורכו הראשי העיתון מ-1962 ועד 1988 היה הסופר אלכסנדר צ'אקובסקי.
הרחבה נוספת בהיקף ובתכנים חלה ב-1967 וכתב העת היה לשבועון בעל 16 עמודים (בניגוד לארבעה עד שישה עמודים בכל כתבי העת האחרים שראו אור באותה עת) שכלל גם סקירות בנושאי אמנות, משפטים, מדע וידיעות חוץ. השבועון סימן את קצה גבול הליברליות וחופש הביטוי המותר.
השבועון המשיך להופיע גם לאחר התפרקות ברית המועצות. ערב התפרקות ברית המועצות פורסם העיתון ב-6 מיליון עותקים.
ב-1990 הוסר מן הלוגו דיוקנו של גורקי. ב-2004, לרגל 75 שנים לכתב העת, הוחזר דיוקנו של גורקי ללוגו לצד דיוקנו של פושקין.
פוסום הסלע
פוסום הסלע (שם מדעי: Petropseudes dahli; קרוי גם פוסום זנב-טבעת סלעי) הוא מין של פוסום גדול במשפחת הפוסומים הטבעתיים שאנדמי לצפון יבשת אוסטרליה ומהווה מין יחיד בסוגו. הפוסום תואר מדעית לראשונה בשנת 1895 על ידי הזואולוג הנורווגי והוא המין השני בגודלו במשפחת הפוסומים הטבעתיים. מבחינה גנטית, פוסום הסלע קרוב בעיקר לפוסום זנב-טבעת ולפוסום זנב-טבעת דק, והוא מפגין מספר מאפיינים פיזיים והתנהגותיים יוצאי דופן למשפחתו. בנוסף, זהו הנציג היחיד במשפחה שחי בעיקר על הקרקע.
אנטומיה ומראה
מבחינה מסת גוף, פוסום הסלע הוא הנציג הגדול ביותר במשפחתו לאחר הפוסום הנחושתי, אף שהדאון הענק עשוי להראות גדול משניהם. גודלו כשל ארנבון או חתלתול, ומבנה גופו חסון ומוצק כיאה ליונק שוכן סלעים. ראשו החרוטי גדול יחסית, ארובות עיניו בולטות, וחוטמו מחודד וזקוף. עיניו האדומות גדולות במיוחד ומותאמות לראיית לילה, והן ידועות באישוני החתול האנכיים שלהם - תכונה נדירה אצל הקנגוראים. האוזניים של פוסום הסלע קצרות ומחודדות, אך נחשבות לארוכות ביחס לסוגים מסוימים במשפחה. האף ריבועי ודמוי פקק, והוא מוקף בזיפים ארוכים המיועדים לחוש את זרמי האוויר בסביבתו בלילה.
לפוסום הסלע התאמות רבות לאורח חיים קרקעי: רגליו קצרות ועבות, טפריו קצרים וחזקים, חוטמו מוארך וזנבו החרוטי יוצא דופן בהיותו קצר יותר מכל פוסום טבעת אחר; הניגודיות בין בסיס הזנב העבה לבין קצהו הדקיק בולטת במיוחד ושלישו התחתון חשוף וחלק. חרף ההתאמות הקרקעיות, פוסום הסלע הוא טפסן מצוין הודות לטפריו החזקים, כריות ההצמדה בכפות, וטבעת לפיתה דמוית קרס בקצה הזנב שאופיינית למשפחה. אורך ראשו וגופו של פוסום הסלע: 38-33 סנטימטרים אורך זנבו: 28-20 סנטימטרים ומשקלו: 2-1.3 קילוגרם. הנקבות גדולות וכבדות במקצת מן הזכרים.
הפרווה של פוסום הסלע שעירה, עבה וזיפית. צבעה נע בין אפור כהה לאפור-כסוף או אפור-כחלחל, כשהיא נוטה לגוון כהה באזור הגב ולגוון חום באזור המותניים, הגפיים והכפות. את חלקו העליון של הפוסום חוצה פס שחור צר - מהמצח עד לבסיס הזנב. צידו התחתון של הפוסום בצבע לבן בוהק או שמנת, ובאזור המפשעה והחזה יש לעיתים קרובות סימנים כתומים. ראשו של פוסום הסלע זהה לצבע הגוף, ויש לו סימונים בולטים בדמות טבעות לבנות בוהקות סביב העיניים וכתמים לבנים בבסיס האוזניים ובסנטר. הזנב בצבע אפרפר עד חום-אדמוני וקצהו ורוד. חלקי גוף ורודים נוספים הם החוטם, פנים האוזניים והכפות.
תפוצה וסביבת מחיה
פוסום הסלע אנדמי לצפון אוסטרליה והוא הסוג היחיד ממשפחתו המצוי באזור זה. טווח התפוצה העיקרי שלו משתרע על פני אזור קימברלי בצפון-מזרח אוסטרליה המערבית וארץ ארנהם בטריטוריה הצפונית, עם גלישה קטנה לצפון-מערב קווינסלנד. קיימת אוכלוסייה מבודדת שלו גם על האי גרוט במפרץ קרפנטריה.
כפי שמרמז שמו, בית הגידול של פוסום זה חריג ביחס לבני משפחתו ומורכב ממחשופי סלע, אבן חול וצוקים, עם העדפה למקבצי סלעים גדולים ומבותרים שבהם קל יותר למצוא מקלט מפני טורפים וטמפרטורות גבוהות במהלך היום. במחשופי הסלע הללו קיימים כיסים קטנים מיוערים שמשמשים את הפוסום למזון, וברובם אספקת מים קבועה מנקיקים בעקבות הצפות תדירות של נהרות הנמצאים בקרבת מקום. מחשופי הסלע נמצאים לרוב במישורים ומוקפים בסוואנות עשב דלילות שמנוקדות בשיטה ובאקליפטוס.
התנהגות ופעילות
פוסום הסלע מבלה את שעות היום בשינה בנקיקי ומפרצי סלע, ואינו בונה לעצמו קן. לאחר רדת החשיכה, הוא יוצא מהאזור הסלעי והמוגן לבתי גידול פתוחים יותר בתורו אחר מזון, ומטפס על העצים שבסביבה בעיקר לצורך זה ולא מעבר. בכך, פוסום זה מפגין הסתגלות ייחודית לחיים על האדמה, ונבדל לחלוטין מקרוביו האחרים שוכני העצים שיורדים לאדמה לעיתים נדירות. הפוסום הוא יונק חשאי ושקט שנמנע ככל האפשר ממפגש ועימות עם יונקים אחרים. ניתן לאתר אותו בלילה באמצעות אור זרקורים שגורם לעיניו האדומות לזהור בחשיכה, אך בניגוד לקרוביו הוא אינו קופא לנוכח האור אלא נסוג לתוך מקלט סלע או תוחב את ראשו בנקיק מזדמן כשגופו נותר חשוף.
פוסום הסלע משתמש בעיקר בחוש הריח כדי לתקשר עם בני מינו. לפוסומים הבוגרים יש בלוטת ריח על החזה, ולזכרים בלוטה נוספת בקוטר של 2 סנטימטרים. הפוסום נוהג לסמן תדיר את שטחי הפעילות שלו, וחותמי הריח שלו מותירים על העצמים ציפוי עבה דמוי לכה שנשאר לאורך זמן. מלבד בלוטות הריח, הפוסום משתמש גם בשתן ובצואה כדי לסמן את שטחו. חוץ מהתקשורת הכימית, הפוסום מסוגל לתקשר גם קולית באמצעות נהמות נמוכות.
מין זה הוא יונק חברתי שחי בטריטוריה קבועה שגודלה נע בין 0.9 ל-1.2 דונם, ללא הבדל משמעותי בין הזכר לנקבה. הטריטוריה מוחזקת על ידי קבוצה משפחתית שמורכבת מזכר, נקבה או שתיים, וצאצאיהן הצעירים והמתבגרים. קבוצה משפחתית ממוצעת כוללת 4 פוסומים, אך עשויה לנוע בין 2 ל-10. הקשר בין הפוסומים בקבוצה חזק, ורובם בעלי קרבה משפחתית. גם במהלך שיחור המזון לאורך הלילה, הפוסומים בקבוצה נשארים קרובים זה לזה והמרחק ביניהם אינו עולה על 3 מטר. הטריטוריה המשותפת מסומנת בעיקר על ידי הזכר, שנעזר לצורך כך בשפשוף בלוטות הריח בחזה. אף על פי שנפוץ סימון של סלעים ועצים, עיקר הסימון נעשה סביב אתרי הלינה.
יחסי גומלין
התזונה של פוסום הסלע מורכבת מעלים, פירות ופרחים של מגוון עצים הפזורים בסביבת המחיה שלו, ומדי פעם הוא מעשיר את תזונתו גם בטרמיטים. בדרך כלל, הפוסום נשאר קרוב לאזור הסלעי בתורו אחר מזון (10 מטר בממוצע) ואינו מתרחק מעל 100 מטר. מבין העלים הנאכלים על ידו, עלי הפלאגלריה (Flagellaria) ועץ פוטריה (Pouteria) הם המבוקשים ביותר, ומבין הפירות: שיח אברהם, שיזף, ארז בצלי (Owenia) וטרמינליה (Terminalia); תפרחות המועדפות עליו הן של אקליפטוס צמר גפן (Eucalyptus miniata) ואקליפטוס דרווין (Eucalyptus tetrodonta).
רבייה, טיפול בצאצאים ומחזור חיים
תוחלת החיים של פוסום הסלע אינה ידועה בבירור, ועשויה לנוע בין 5 ל-10 שנים.
לואיס גרייטורקס
ביוגרפיה
החל משנת 2015, גרייטורקס חתום עם סוכנות שחקנים בלונדון. בינואר 2015 הצהיר כי ברצונו להמשיך בקריירת משחק לצד לימודיו, לאחר שהגיש מועמדות ללמוד ספרות אנגלית בשנת 2015.
קריירה
גרייטורקס ערך את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיהבפרק משנת 2010 של קומדיית המצבים "The Legend of Dick and Dom". הוא שיחק בתפקיד קטן בסרט הקומדיה הרומנטית "חמש החברות האחרונות שלי", שהוקרן בשנת 2009. גרייטורקס גילם את דמותו של לורנס בסדרת הטלוויזיה הטנגו האחרון בהליפקס מאז שנת 2012.
בשנת 2018 שיחק בתמיני סדרה "Safe". שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "The Bay".
הבחירות הכלליות בגרינלנד 1987
הבחירות הכלליות נערכו בגרינלנד ב-26 במאי 1987. סיומוט וסולידריות נותרו המפלגות הגדולות ביותר וזכו ב-11 מושבים כל אחת.
לואיס גרייטורקס
קריירה
בשנת 2020 שיחק, הפיק וביים את סדרת הטלוויזיה "Shepherds Delight".
הבחירות הכלליות בגרינלנד 1987
שיטת הבחירות
26 חברי הפרלמנט נבחרו בשיטה היחסית על פי מחוזות בחירה.
לואיס גרייטורקס
קריירה
בשנת 2021 לוהק גרייטורקס לתפקיד במיני סדרה אדוני האוויר בהפקת סטיבן ספילברג וטום הנקס.
דלת מסתובבת
דלת מסתובבת היא דלת המורכבת בדרך כלל מארבע או שלוש דלתות המחוברות יחד בציר מרכזי אחד ומסתובבות סביב ציר אנכי בתוך מתחם היקפי קטן. מתחם זה בנוי לרוב מזכוכית עגולה התואמת את היקף מעגל הסיבוב ופתוחה בשני צדדים - צד אחד הפונה אל פנים המבנה וצד אחד כלפי חוץ.
מבנה
בשנת 2006, הדלת המסתובבת הגבוהה בעולם הייתה מורכבת מארבע דלתות זכוכית בגובה 4.9 מטרים ובעלת חיישנים לשליטה על מהירות הסיבוב.
ישנן דלתות מסתובבות המיועדות למניעת מעבר ללא אישור. למשל, בשדות תעופה מותקנות דלתות מסתובבות חד כיווניות, כאשר אדם מנסה לחצות את הדלת מהכיוון השני – ולעקוף את הבידוק הביטחוני, ישנו חיישן בדלת המפעיל מעצור המונע את תנועת הדלת. מנגנון דומה פועל במחסום כניסה מסתובב, הגם שהמחסום אינו פועל כדלת שנועד להפריד בין פנים לחוץ.
היסטוריה
ב-22 בדצמבר 1881, נרשם בגרמניה פטנט מספר DE18349 על שמו של ה' בוקהאקר (H. Bockhacker) מברלין שנקרא: “Tür ohne Luftzug”, או: “דלתות ללא רוח פרצים”.
ב-7 באוגוסט 1888, נרשם בארצות הברית פטנט מספר 387,571 על שמו של תיאופילוס ון קאנל (Theophilus Van Kannel) מפילדלפיה שנקרא: “Storm-Door Structure” או: “דלת לסופות”. דלת זו הייתה בעלת שלוש כנפיים. ברישום הפטנט לא נרשם המונח דלת מסתובבת. בשנת 1889 אף קיבל על המצאה זו פרס – על תרומה לחברה, ובשנת 1899 הותקנה הדלת הראשונה המסתובבת מעץ.