cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לימור רוז
ביוגרפיה
לימור החלה את דרכה על הבמה בסטודיו שבע בנתניה אצל אסתר בש ועל הבמה המקצועית לפני שירותה הצבאי כשרקדה בבת דור. היא המשיכה לרקוד בבת דור בזמן השירות הצבאי בלהקת פיקוד מרכז.
לאחר שירותה הצבאי, לימור המשיכה כרקדנית בלהקת אלווין איילי בניו יורק. לאחר שובה מארה״ב למדה תואר בכלכלה וחשבונאות באוניברסיטת בר-אילן, ובמקביל פתחה בית ספר לאמנויות הבמה בנתניה.
את ניסיונה כמפיקה לימור החלה ב-1986 כשהחלה להפיק אירועי סוף שנה לבתי הספר היסודיים והתיכוניים.
את ניסיונה ככוריאוגרפית החלה ב-1994 כאשר עבדה בשיתוף עם הסוכנות היהודית על המופעים "ליל גליל" ו"סובב עולם".
לאורך השנים, לימור יצרה כוריאוגרפיות למופעים ומופעי טלוויזיה רבים – לטקסי יום השואה בלוחמי הגטאות, לזאפ לראשון, לסל תרבות של משרד החינוך, ללהקות נוער ולתחרויות בינלאומיות. את שירות המילואים המשיכה בתחום ושירתה בעבודה עם להקות צה"ל.
יצרה והפיקה את תוכנית הטלוויזיה ״כוח שש-בש ״ (2008) תוכנית ללמידת אנגלית וחשבון לגיל הרך, את ״זוהר לא׳ספקתי״ (2014) תוכנית ללמידת ניהול זמנים וסדר לגיל הרך, ״הסטודיו" (2019) דוקו-ראליטי על תלמידי הסטודיו בנתניה ו"6x6" (עתיד לצאת ב-2020) דוקו-ריאליטי על 6 תלמידים מסטודיואים שונים בארץ בהכנות לגמר הגדול של תחרות DWC.
ב-2005 הצגה שאותה יצרה עבור משרד החינוך בהפקת תיאטרון גושן "המלך גיליאן", ב-2006 הצגה שאותה יצרה עבור משרד החינוך בהפקת תיאטרון גושן "סיפור במגפיים", וב-2011 הצגת המחול שאותה יצרה, ביחד עם יאקי מחרז, עבור משרד החינוך בהפקת תיאטרון גושן "מחול הגחליליות" זכו בפרס הבמה לילדים ונוער.
לאחר ייצוג המדינה מספר פעמים בתחרויות בינלאומיות למחול (בתחרות Euro Dance Grand Prix), לימור הביאה לארץ את מוקדמות גביע העולם בריקוד ובכך איפשרה לישראל להתחרות בתחרות הבינלאומית. לימור אחראית על המוקדמות בארץ ובהתאם הפכה למנהלת נבחרת ישראל לריקוד ומדי שנה מובילה את הנבחרת למקומות גבוהים בתחרות הDWC העולמית.
יחסי איטליה–בולגריה
יחסי איטליה–בולגריה הם יחסי החוץ שבין הרפובליקה האיטלקית לבין הרפובליקה הבולגרית. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בשנת 1879.
לאבריס
לאבריס (ביוונית: λάβρυς; באלפבית רומאני: lábrus) היא, על פי פלוטרכוס, המילה הלידית לגרזן הכפול (ביוונית: πέλεκυς, pélekus).
אטימולוגיה
פלוטרכוס מספר כי המילה לאבריס היה תרגום לידי למילה "גרזן": Λυδοὶ γὰρ ‘λάβρυν’ τὸν πέλεκυν ὀνομάζουσι. חוקרים רבים, כולל אוונס, טוענים כי המילה לבירינת נגזרת מלאבריס ובכך מרמזת על "בית הגרזן הכפול". תאגיד כוהנים בדלפי נקרא "לאביאדס" (Labyades). השם המקורי היה כנראה "Labryades", משרתי הגרזן הכפול. בתקופה הרומית בבית פטרס ומסן, סגדו לאלילה לאפריה, המזוהה בדרך כלל עם ארטמיס. נאמר כי שמה נגזר מהאזור סביב דלפי.
בכרתים "הגרזן הכפול" אינו כלי נשק, אולם הוא מלווה תמיד נשים, ולא גברים. ביקס מתייחס ליחס של לבירינת ולאבריס כספקולטיבי, ובמקום זאת מציע יחס עם המילה לורה (λαύρα), "רחוב צר", או לתיאונים הקריאני דבראונדוס (Δαβραυνδος).
גרזן כפול מינואי
בכרתים העתיקה, הלאבריס היה סמל קדוש חשוב לדת המינואית. בכרתים הגרזן הכפול מלווה רק אלות, אף פעם לא אלים זכרים. נראה שזה היה סמל קשת הבריאה (מטר-ארצ'ה).
גרזנים כפולים במזרח הקרוב
במזרח הקרוב ובחלקים אחרים באזור, בסופו של דבר, אלוהויות גבריות השתמשו בגרזנים מסוג זה לעיתים קרובות ונראה שלאבריסים הופכים לסמלים של הרעם, סמל שנמצא לעיתים קרובות קשור לסמל הגרזן. בלבראונדה שבקאריה, הגרזן הכפול מלווה את אל הסערות, זאוס לבראונדוס. סמלים דומים נמצאו על צלחות של תרבות חרס ליניארית ברומניה. הגרזן הכפול קשור לאל השמיים והסערה החורי, תֶשוּבּ. השם החתי והלווי שלו היה תַרְחֻנ. שניהם מתוארים כשהם אוחזים בחזיז רעם משולש ביד אחת וגרזן כפול ביד השנייה. באופן דומה, זאוס זורק את חזיז הרעם כדי לזמן סערה. הלאבריס, או הפלקיס, הוא הגרזן הכפול שזאוס משתמש בו כדי לזמן סערה, והמילה היוונית המודרנית יחסית לברק היא "גרזן כוכבים" (ἀστροπελέκι astropeleki). פולחן הגרזן הכפול נשמר באי היווני בוזג'אאדה ובכמה ערים בדרום-מערב אסיה הקטנה, והוא מופיעה בתקופות היסטוריות מאוחרות יותר בפולחן אל הרעם של אסיה הקטנה (זאוס לבריינדאוס).
יוון העתיקה
בהקשר של המלך המיתולוגי של אטיק, תסאוס, הלבירינת של המיתולוגיה היוונית נקשר לעיתים קרובות לארמון המינואי של קנוסוס. זה מבוסס על הקריאה של ליניארי ב–a-pu2-ri-to-jo-po-ti-ni-ja בתור ααβυρίνθοιο πότνια ("פילגש המבוך"). עם זאת, לא בטוח שאפשר לפרש את המבוך כ"המקום של הגרזנים הכפולים" ויתרה מכך שזה צריך להיות קנוסוס; רבים אחרים נמצאו, למשל, במערת ארקאלאצ'ורי, שם נמצא גרזן ארקאלוכורי המפורסם.
על מטבעות יוונים מהתקופה הקלאסית (לדוגמה Pixodauros) יש סוג של זאוס נערץ עומד זקוף עם שרביט בידו השמאלית והגרזן הדו-ראשי על כתפו.
כרתים הרומית
בכרתים הרומית, הלאבריס לעיתים קרובות היה קשור לאמזונות המיתולוגיות.
תנועה חברתית
בפרשנויות פמיניסטיות, הלאבריסות הן סמל למטריארכיה.
בקירגיזסטן, "לאבריס" הוא ארגון זכויות להט"ב. מטרת הקבוצה היא לשפר את איכות חייהם של כל הלהט"בים בארצם וכן במרכז אסיה.
באופן דומה, "לאבריסז" היא עמותה בהונגריה לנשים לסביות וביסקסואליות.
סמל לסבי
בשנות ה-70, הלאבריס אומצה על ידי הקהילה הלסבית בתור סמל פמיניסטי לסבי שמייצג כוח ועצמאות. הדגל הלסבי של הלאברי, שנוצר בשנת 1999, כולל לאבריס על גבי המשולש השחור ההפוך ומוצב על רקע סגול.
תרבות
הגרזן הכפול משמש אגודות לשימור פולקלור כרתים ועמותות ביוון ומחוצה לה, מדי פעם כאשר הכיתוב "labrys" משקף את ההגייה היוונית המודרנית.
פוליטי
ביוון, הלאבריס שימשו כסמל למטקסיזם. בתקופה הטוטליטרית של משטר 4 באוגוסט (1936–1941), הוא ייצג את הארגון הלאומי לנוער בחסות המשטר (EON), שכן מנהיגו, יואניס מטאקסס, האמין שהוא הסמל הראשון של כל התרבויות ההלניות.
סמל הלאבריס שימש בצורה בולטת גם את צרפת של וישי, כאשר הסמל היה מוצג על דגלו האישי של ראש המדינה פיליפ פטן, על מטבעות ובכרזות תעמולה שונות.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 הלאבריס שימשו גם על ידי התנועה הנאו-פשיסטית והימנית הקיצונית האיטלקית אורדין נובו, הבולטת ביותר על דגלם.
נשק
אמנם גרזנים כפולים נפוצים במסגרות מודרניות של פנטזיה אפית, במציאות לא נהגו להשתמש בהם בקרב.
ספורט
גרזנים כפולים היו נפוצים ביעור בצפון אמריקה, להב אחד היה חד ושימש לכריתה ואילו השני היה קצת יותר קהה למטרת ביתור. מכיוון שעובדי היערות (חוטבי עצים) היו רחוקים מהציוויליזציה לפרקי זמן ארוכים, הם היו זקוקים לדרך לבדר את עצמם. כך נולד ספורט זריקת הגרזן הכפול. בעשורים האחרונים הספורט נעשה לספורט רשמי כאשר החברה השוודית Gränsfors Bruk כותבת את הכללים המקובלים ביותר. ישנם כיום מספר מועדונים ברחבי אירופה שזורקים גרזנים כפולים. חשוב לציין כי הספורט של זריקת גרזנים כפולים היה רשמי בשנות התשעים, ואילו השלכת הבקיעה פורמלית בשנת 2006.
מתחם החינוך והמדעי של פטרודבורץ
מתחם החינוך והמדע של פטרודבורץ (ברוסית: Петродворцовый учебно-научный комплекс, המכונה גם "עיר הסטודנטים של אוניברסיטת סנקט פטרברג", студенческого городка СПбГУ) הוא שטח בנפת פטרודבורץ בסנקט פטרבורג (פטרהוף הישנה), בו שוכנים בניינים של אוניברסיטת סנקט פטרבורג, המהווה לקמפוס אוניברסיטאי בפרברי העיר סנקט פטרבורג המשמש את הסטודנטים של האוניברסיטה ובו ריכוז של מכוני מחקר מדעיים, בעיקר בתחום הכימיה והפיזיקה.
תחבורה
אל המתחם ניתן להגיע ברכבת מתחנת הרכבת בלטייסקי - תחנת האוניברסיטה, בקו אוטובוס 210 ובקווי מוניות שירות, 424, 424 א מתחנת אווטובו.
כלכלת סנקט פטרבורג
כלכלת סנקט פטרבורג היא מכלול ההיבטים הכלכליים המאפיינים את העיר סנקט פטרבורג שברוסיה.
עיר זו היא שער סחר מרכזי, מרכז פיננסי ותעשייתי של רוסיה, אשר מתמחה בסחר בנפט ובגז, בניית ספינות, תעשייה אווירית, רדיו ואלקטרוניקה, תוכנה ומחשבים; בניית מכונות, מכונות כבדות ותחבורה, כולל טנקים וציוד צבאי אחר, כרייה, ייצור מכשירים, מטלורגיה ברזלית (ייצור סגסוגות אלומיניום), כימיקלים, תרופות, ציוד רפואי, הוצאה לאור והדפסה, מזון והסעדה, סיטונאות וקמעונאות, תעשיות טקסטיל והלבשה, ועסקים רבים אחרים. זוהי הכלכלה השנייה בגודלה ברוסיה, אחרי זו של מוסקבה.
עשירית מטורבינות החשמל בעולם מיוצרות בעיר זו במפעלי LMZ, שבנתה למעלה מאלפיים טורבינות לתחנות כוח ברחבי העולם. התעשיות המקומיות העיקריות הן מספנת האדמירליות, המספנה בלטית, חברת LOMO, מפעל קירוב, חברת Elektrosila ומפעלי איז'ורה; בסנקט פטרסבורג ממוקמים גם משרדי חברת גזפרום נפט, Sovkomflot, חברת הדלק הפטרבורגית וחברת SIBUR ותאגיד גזפרום הממשלתי, שמשרדיו במרכז לאחטה, הוא משלם המיסים הגדול בעיר.
בסנקט פטרבורג שלושה נמלי מטען גדולים: הנמל הגדול של העיר, קרונשטאדט ולומונוסוב. ספינות שייט בינלאומיות עוגנות בנמל הנוסעים בטרמינל הימי בקצה המערבי של האי וסילי בעיר. מערכת מורכבת של נמלי נהר בשתי גדות נהר הנייבה קשורות זו לזו למערכת נמלי הים, ובכך הופכת את פטרבורג לקישור העיקרי בין הים הבלטי לשאר רוסיה דרך נתיב המים וולגה-בלטי. מטבעת סנקט פטרבורג, שנוסדה בשנת 1724, היא אחת המטבעות הגדולות בעולם, היא מייצרת מטבעות רוסיות, מדליות ותגים רשמיים. סנקט פטרבורג היא גם ביתם של היציקה הרוסית העתיקה והגדולה ביותר, חברת מונומנטסקולפטורה, שיצרה אלפי פסלים אשר מוצבים בגנים הציבוריים של סנקט פטרבורג, כמו גם בערים רבות אחרות. כאן נוצרו אנדרטאות ופסלי ברונזה של הצארים, כמו גם דמויות של אישים מכובדים היסטוריים חשובים אחרים, ומונומנטים מפורסמים אחרים בעולם, כמו הפסלים של פיטר קלודט פון יורגנסבורג, פאולו טרובצקוי, פאבל אנטוקולסקי ואחרים.
טויוטה בונה מפעל בעיר הפרברית שושיארי; ג'נרל מוטורס וניסן חתמו על עסקאות גם עם ממשלת רוסיה. תעשיית הרכב והחלפים נמצאת כאן בעלייה מתמדת. סנקט פטרבורג ידועה כ"בירת הבירה" של רוסיה, בשל אספקת המים המקומיים ואיכותם, ותורמת למעלה מ-30% מהייצור המקומי של בירה עם חמש המבשלות הגדולות בהן מבשלת הבירה השנייה בגודלה באירופה, בלטיקה, ומבשלת ונה (שתיהן מופעלות על ידי BBH), מבשלת היינקן, סטפן ראזין (שתיהן בבעלות הייניקן) ומבשלת טינקוף (SUN-InBev). בנוסף, בעיר יש את ענף הבנייה השני בגודלו ברוסיה, כולל מסחר, שיכון ובנייה.
בשנת 2006 התקציב העירוני של היה 179,9 מיליארד רובל והוא תוכנן להכפיל את עצמו עד 2012. ובשנת 2022 עומד על 800 מיליארד רובל רוסי. ההכנסה החודשית הממוצעת נטו לנפש בסנקט פטרבורג היא בדרך כלל 20% יותר מהממוצע הארצי ברוסיה (כ-22,821 רובל בשנת 2012 על פי סוכנות הסטטיסטיקה הפדרלית הרוסית).
תחבורה
את העיר משרתים גם נמלי הנוסעים והמטענים במפרץ נייבה, במפרץ פינלנד, בים הבלטי, בנמל הנהר גבוה יותר במעלה הנייבה ובעשרות תחנות נוסעים קטנות יותר בשתי גדות הנהר. זהו מסוף נתיבי המים וולגה-בלטי ותעלת הים הלבן הים הבלטי. בשנת 2004 נפתח גשר אובוחובסקי הגדול באורך 2,824 מטרים. סנפיריות מקשרות את מרכז העיר לעיירות החוף קרונשטאדט, לומונוסוב, פטרהוף, ססטרורצק וזלנוגורסק ממאי עד אוקטובר.
פקקי תנועה נפוצים בעיר בגלל הרחובות הצרים, החניות המועטות ונפחי תנועה יומיים גבוהים בין רובעי הנוסעים למרכז העיר, תנועה בינעירונית, ולעיתים שלג שנערם בחורף. חמישה מקטעים מכביש הטבעת הפטרבורגי נפתחו בשנים 2002–2006, ובניית הטבעת הושלמה באוגוסט 2011.
סנקט פטרבורג היא חלק ממסדרון התחבורה החשוב המקשר בין סקנדינביה לרוסיה ומזרח אירופה. העיר מהווה צומת לכבישים הבינלאומיים E18 לכיוון הלסינקי, E20 לכיוון טאלין, E95 לכיוון פסקוב, קייב ואודסה (אף שמאז 2014 הקווים לאוקראינה בוטלו) ו-E105 לכיוון פטרוזאבודסק, מורמנסק וקירקנס (צפון) ולכיוון מוסקבה וחרקוב (דרום), אף שהנסיעה לחרקוב כבר אינה אפשרית מאז פרוץ מלחמת האזרחים באוקראינה.
מארק ובר
מארק אלן ובר (באנגלית: Mark Alan Webber; נולד ב-27 באוגוסט 1976) הוא נהג מרוצים אוסטרלי. במשך 12 שנים התחרה באליפות הפורמולה 1 בקבוצות מינארדי, יגואר, ויליאמס ורד בול, בה הגיע להישגים הטובים ביותר. לאחר הפרישה מהאליפות עבר להתחרות עבור קבוצת פורשה באליפות העולם במרוצי סיבולת עבור קבוצת פורשה. בשנת 2015 זכה באליפות בקטגוריית LMP1.
קריירת מרוצים מוקדמת
בשנת 1995 השתתף לראשונה באירוע הפורמולה פורד פסטיבל, שהתקיים במסלול ברנדס האטץ' בבריטניה וסיים במקום השלישי. שנה לאחר מכן העתיק את מגוריו לבריטניה והחל להתחרות באליפות פורמולה פורד הבריטית. הוא ניצח ארבעה מרוצים וסיים את העונה במקום השני, כולל ניצחון באירוע הפורמולה פורד פסטיבל. במהלך העונה השתתף בשניים משלושת המרוצים בסבב גביע הפורמולה פורד האירופאי וסיים במקום השלישי. בעקבות הניצחון בפורמולה פורד פסטיבל הוחתם על ידי קבוצת אלן דוקינג ועבר להתחרות עבורה באליפות הפורמולה 3 בעונת 1997.
במרוץ הרביעי של העונה, שנערך במסלול ברנדס האטץ', רשם את הניצחון הראשון שלו באליפות. הוא הוביל את המרוץ מבחינתו ועד סופו ובמהלכו קבע את זמן שיא חדש להקפת המסלול. במהלך העונה סבל מקשיי מימון, שכמעט והובילו לפרישתו מהאליפות במחצית העונה. בסופו של דבר זכה לתמיכה כספית משחקן הרוגבי דייוויד קמפס, בן עירו של ובר. במהלך העונה קיבל פנייה מקבוצת מרצדס להתחרות עבורה בקטגוריית מכוניות הספורט. בתחילה דחה את ההצעה, אך לבסוף השתכנע להגיע לביצוע נסיעת מבחן במסלול הA1 באוסטריה.
בעקבות נסיעות המבחן הוחתם בקבוצה, כנהג באליפות העולם למכוניות תיור, לצידו של ברנד שניידר. צמד הנהגים ניצחו בחמישה מתוך עשרת מרוצי האליפות וסיימו את העונה במקום השני. בשנת 1999 המשיך להתחרות בקבוצה וקיבל מכונית משלו. במהלך ההכנות למרוץ 24 השעות של לה מאן התהפך עם רכב המרצדס CLR בו נהג פעמיים. ובר ובן זוגו, פטר דומברק, יצאו מהתאונות ללא פגע, אך הדבר גרם לקבוצה לעצור את השתתפותה בהמשך העונה. בעקבות הפרישה החליט ובר לחזור להתחרות בקטגוריות החד-מושביות.
ובר נפגש עם אדי ג'ורדן, הבעלים של קבוצת הפורמולה ג'ורדן, שהכיר בינו ובין פול סטודרט. סטודרט הבטיח להעניק לובר מימון בהיקף של 1.1 מיליון דולר ואפשר לו להשתתף באליפות הפורמולה 3000, כנהג בקבוצה שהייתה בבעלותו. במהלך חודש דצמבר 1999 ערך ובר נסיעת בכורה במכונית פורמולה 1, כשהשתתף בנסיעות מבחן שהתקיימו בברצלונה. בשנת 2000 הוחתם כנהג מבחן בקבוצת ארווס (Arrows) הבריטית. במקביל זכה לחסות של יצרנית הבירה האוסטרלית פוסטר. את העונה סיים במקום השלישי, כשהוא משיג ניצחון אחד ושני פודיומים נוספים.
בשל חוסר שביעות רצון מהחוזה שהוצע לו, לא הסכים לחתום על חוזה לעונה נוספת בקבוצה. הוא הוזמן לשלושה ימי מבחן עבור קבוצת בנטון. במהלך המבחנים הצליח לעקוף את ראלף שומאכר וג'אנקרלו פיסיקלה, נהגי הפורמולה 1. בעקבות התוצאות שהשיג הוחתם כנהג מבחן עבור הקבוצה לעונת 2001 וזכה למימון על מנת להתחרות בפורמולה 3000, שחלק מקבוצת סופר נובה רייסינג. למרות שהשיג ניצחונות באיטליה, מונקו וצרפת הוא סיים את העונה במקום השני. בסיום העונה הוחלף בתפקיד נהג המבחן על ידי פרננדו אלונסו. פלאביו בריאטורה, הבעלים של קבוצת בנטון, סייע לו לקבל חוזה בקבוצת מינארדי, שהייתה בבעלותו של סטודרט.
פורמולה 1
מרוץ פתיחת העונה התקיים באוסטרליה, מסלול הבית של ובר. תאונה בין ראלף שומאכר ורובנס באריקלו בתחילת המרוץ גרמה לפרישתן של שמונה מכוניות. הדבר סייע לובר שזינק מהמקום ה-18 לשפר את מיקומו ולסיים את המרוץ במקום החמישי ולצבור נקודות ראשונות בקריירה. עד לסיום העונה לא הצליח לצבור נקודות נוספות. לקראת עונת 2003 חתם בקבוצת יגואר. בארבעת המרוצים הראשונים בעונה הגיע למקומות גבוהים בדירוג, אך לא הצליח לצבור נקודות. עד לסיום העונה צבר 17 נקודות, אותן השיג בשבעה מרוצים שונים ובסיומה דורג עשירי באליפות הנהגים. בעונתו השנייה בקבוצה נאלץ לפרוש משמונה מרוצים והתקשה לצבור נקודות. בחודש יולי חתם על חוזה בקבוצת ויליאמס.
בשני המרוצים הראשונים של העונה התחרה, כשהוא סובל משבר בצלעות, שנגרם כתוצאה מפגיעה במהלך אימוני טרום העונה. בגרנד פרי מונקו התקיים מאבק צמוד על המקום השני בינו ובין ניק היידפלד, חברו לקבוצה. בסופו של המרוץ הייתה ידו של היידפלד על העליונה ואילו ובר סיים במקום השלישי, הפודיום הראשון שלו באליפות. בגרנד פרי הקנדי צבר 4 נקודות, אך בשבעת המרוצים הבאים הצליח לצבור רק נקודה נוספת אחת. בסיום העונה קיבל הצבעה מקבוצת ב.מ.וו-סאובר לעבור לשורותיה, אך העדיף להישאר עונה נוספת בויליאמס, לצידו של ניקו רוזברג שהצטרף כנהג השני. במרוץ פתיחת העונה, שהתקיים בבחריין סיים במקום השישי וצבר שלוש נקודות. אחרי שני מרוצים בהם נאלץ לפרוש בעקבות בעיות מכניות, בגרנד פרי של סן מרינו צבר שלוש נקודות נוספות, אך עד לסיום העונה הצליח לצבור רק עוד נקודה אחת.
עם סיום החוזה בקבוצת ויליאמס הייתה לקבוצה אפשרות להאריכו בשנה נוספת. ובר עצמו הביע את רצונו להישאר בקבוצה, אך ההצעה שקיבל הייתה נמוכה משמעותית השוואה לחוזה הקיים. הוא ניהל מגעים עם קבוצת רנו, אך לבסוף חתם בקבוצת רד בול. בעונתו הראשונה בקבוצה התקשה לצבור נקודות וסיים את העונה במקום ה-12 באליפות הנהגים. בגרנד פרי האוסטרלי, המרוץ שפתח את עונת 2008, נאלץ לפרוש בקבות תאונה משולשת בה היו מעורבים גם קאזוקי נאקז'ימה ואנטוני דיווידסון. בחמשת המרוצים הבאים הצליח לצבור נקודות ובגרנד פרי של מונקו סיים במקום הרביעי, הישגו הטוב ביותר בעונה. בחודש יולי חתם על הארכה לחוזהו לעונה נוספת. במחצית השנייה של העונה צבר רק 3 נקודות נוספות ואת העונה סיים מקום אחד יותר גבוה בדירוג.
במהלך הפגרה נפגע ברגלו בתאונת דרכים שאירעה במהלך אירוע צדקה בו השתתף בטסמניה. הפגיעה השביתה אותו לשלושה חודשים, אך בתחילת חודש פברואר שב לאימונים. גם במרוץ הפתיחה של עונת 2009 היה מעורב בתאונה רבת משתתפים, הפעם עם הייקי קובליינן, אדריאן סוטיל וניק היידפלד. בעקבות התאונה נאלץ להיכנס לרחבת הטיפולים. הוא הצליח לסיים את המרוץ במקום ה-12, אך לא צבר נקודות. הגרנד פרי המלזי נערך תחת גשם כבד, שגרם להפסקת המרוץ בשלב מוקדם. בעקבות הפסקת המרוץ הוחלט כי המתמודדים יקבלו רק מחצית מהנקודות, לובר, שסיים במקום השישי, הוענקה נקודה וחצי. בגרנד פרי הסיני סיים במקום השני, המיקום הטוב ביותר בקריירה עד אותו הזמן. הוא הצליח לשחזר את תההישג בגרנד פרי הטורקי ובגרנד פרי בריטניה. בגרנד פרי גרמניה הצליח לסיים בזמן המהיר במקצה הדירוג וזינק, לראשונה, מהפול פוזישן. הוא הצליח לשמור על המיקום לאורך המרוץ כולו ובסיומו השיג את ניצחון הבכורה שלו באליפות. בגרנד פרי הונגריה, אותו סיים במקום השלישי, קבע לראשונה את זמן ההקפה המהיר ביותר במרוץ. לאחר המרוץ עלה, באופן זמני, למקום השני באליפות. בארבעת המקוצים הבאים לא הצליח לצבור נקודות וירד למקום הרביעי בדירוג. בגרנד פרי הברזילאי השיג את ניצחונו השני בקריירה והבטיח לעצמו את המקום הרביעי בסיום העונה. עונת 2010 הייתה העונה בה השיג את מספר הניצחונות הגבוה ביותר בעונה אחת - ארבעה ניצחונות. בעקבות הניצחון במונקו עלה, בפעם הראשונה, לראשות טבלת הנהגים. בהמשך העונה עלה שוב לראשות הטבלה, לאחר הניצחון בהונגריה. הוא המשיך להוביל את האליפות עד הגרנד פרי הקוריאני. לקראת המרוץ האחרון בעונה, שהתקיים באבו דאבי היה עדיין בעל סיכוי תאורטי לזכות באליפות, אך סבסטיאן פטל, שותפו לקבוצה, ניצח את התחרות וזכה בתואר. ובר, שסיים במקום השלישי היה שותף לזכייה הראשונה של הקבוצה באליפות היצרנים.
הניצחון היחיד בעונת 2011 הושג במרוץ סיום העונה בברזיל. למרות זאת, במהלך העונה צבר 258 נקודות, מספר הנקודות הגבוה ביותר לעונה אחת בקריירה שלו. במהלך העונה קבע שבע פעמים את זמן ההקפה המהיר ביותר. את העונה סיים במקום השלישי. עונה לאחר מכן ניצח שני מרוצים, אך קצב צבירת הנקודות ירד משמעותית והוא סיים את העונה במקום השישי.
עונת 2013 הייתה עונתו האחרונה של ובר בקבוצת רד בול ובפורמולה 1. בגרנד פרי מלזיה הוביל ובר את המרוץ לפני פטל שהיה במקום השני. צמד הנהגים קיבלו הוראה לשמור על הקצב על מנת להבטיח את סיום המרוץ ולהימנע מפגיעה בצמיגים. למרות ההוראה המפורשת הקפה ה-46 עקף פטל את ובר ולקח את ההובלה. בעקבות העימות בין הנהגים הודיעה הקבוצה כי חוזהו של ובר לא יוארך בסיום העונה. בהמשך העונה הכריז דיטריך מאטשיץ, הבעלים של קבוצת רד בול, כי ובר יוכל להמשיך בקבוצה אם יבחר בכך, אך גם הודיע כי הקבוצה בוחנת מועמדים נוספים. במהלך חודש יוני הודיע על רשמית על פרישתו בסיום העונה ועל מעבר לקבוצת פורשה המתחרה בסבב אליפות העולם במרוצי סיבולת.
במהלך העונה הגיע שמונה פעמים לפודיום ובסיומה דורג במקום השלישי והיה שותף לזכייה הרביעית ברציפות של קבוצתו באליפות היצרנים.
אליפות העולם במרוצי סיבולת
באפריל 2014, לאחר 16 שנות היעדרות, שב ובר להתחרות בקטגוריית מכוניות הספורט כשהוא נוהג בפורשה 919 הייבריד לצידם של טימו ברנהרד וברנדון הארטלי. במרוץ 6 השעות של סילברסטון, מרוץ פתיחת העונה, סיים במקום השלישי. במרוץ 24 השעות של לה מאן סיימה קבוצת פורשה את התחרות בפער של 33 הקפות אחרי הצוות של אאודי ולא דורגה. במרוץ סאן פאולו, המרוץ הסוגר של העונה, זינק ובר מהפול פוזישן אך חצי שעה לפני סוף המרוץ היה מעורב בתאונה קשה. רכב הפורשה התפרק לשניים, אך ובר עצמו לא נפגע בצורה משמעותית. את העונה סיים במקום התשיעי.
במרוץ פתיחת עונת 2015 הוביל לאורך חלק גדול של המרוץ, אך תקלה טכנית אילצה אותו לפרוש. שני פודיומים וארבעה ניצחונות רצופים סייעו לקבוצה להבטיח את זכייתה של פורשה באליפות היצרנים. אל מרוץ 6 השעות של בחריין זינקה הקבוצה מהפול פוזישן, אך בעיות במנוע אילצו את הצוות לבצע שתי עצירות לצורך ביצוע טיפולים ואיבד את ההובלה. במהלך ההקפות האחרונות הפסיק המנוע לפעול מספר פעמים. למרות הבעיות המכניות הצליח ובר להביא את הרכב לקו הסיום, כשהוא במקום החמישי. בכך הבטיח את הזכייה בתואר אליפות הנהגים.
גם בעונת 2016 השיגה הקבוצה ארבעה ניצחונות ושני פודיומים, אך בשלושת המרוצים הראשונים של העונה צברה רק נקודה אחת וסיימה את העונה במקום הרביעי. במהלך חודש אוקטובר הודיע על פרישתו בסיום העונה ומעבר לתפקיד ייצוגי בחברת פורשה.
בעיית הווקטור הקרוב ביותר
במתמטיקה ובפרט במדעי המחשב. בעיית הווקטור הקרוב ביותר הא בעיה מסוג NP-complete) אשר משמשת בהצפנה וברדוקציה של בעיות.
שימוש מהותי של בעיה זו הוא בפרוטוקול ההצפנה GGH. בעיה זו היא בעיית הסריג המפורסמת ביותר.
הגדרות
בהינתן קבוצה של n וקטורים בלתי תלויים מעל :
ניסוח פורמלי
בעיית הווקטור הקרוב ביותר: יהי ומספר חיובי 0 < \lambda בעיית הווקטור המינימלי היא למצוא וקטור  כך ש
Closest vector problem
היכלי ענ"ג
היכלי ענ"ג - ארגון נשות גור היא תנועת נוער בישראל המיועדת לבנות חסידות גור, לתנועה 10 סניפים ברחבי ישראל וכן מרכז הדרכה ארצי בבני ברק, ובו חומרים, תוכניות ופעולות למדריכות.
התנועה הוקמה ב-6 בנובמבר 2002, א' בכסלו תשס"ג. בשנת 2006 הצטרפה היכלי ענ"ג למועצת תנועות הנוער בישראל (מת"ן).
חזון התנועה נשען על עקרונותיה של חסידות גור, כפי שעוצבו על ידי גדולי הדורות שקדמו ובהם אדמו"רי חסידות גור לדורותיהם. התנועה מאמינה שניתן להשיג יעדים אלו באמצעות החינוך הבלתי פורמלי המוקנה תוך כדי חוויות, מעודד פתיחות ומעוף ומאפשר ניצול כישורים ויכולות שאינם באים לידי ביטוי בחינוך הפורמלי.
אוניברסיטת פוטסדאם
אוניברסיטת פוטסדם היא האוניברסיטה הגדולה ביותר של ברנדנבורג, ויש לה מוסדות חיצוניים רבים.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1991 כמיזוג של המכללה לחינוך של קרל ליבקנכט ומכללת ברנדנבורג, יחד עם מספר מוסדות קטנים אחרים. לאור העובדה שבסיסה של האוניברסיטה היא המכללה לחינוך, הרי שכיום עדיין מושם הדגש על הכשרת מורים.
ההסכם האנגלו-איראני
ההסכם האנגלו-איראני (באנגלית:  Anglo-Persian Agreement, בפרסית: قرارداد ۱۹۱۹) נחתם ב-9 באוגוסט 1919 על ידי נציגיהן של ממשלות בריטניה ואיראן. יוזם ההסכם היה שר החוץ הבריטי, הלורד קרזון, ומטרתו הייתה לבסס את ההשפעה הבריטית באיראן. בסופו של דבר נחל ההסכם כישלון חרוץ, בעיקר עקב התחלפות הממשל האיראני והאהדה הפוחתת של דעת הקהל האיראנית כלפי בריטניה.
תוכן ההסכם
בהסכם הובטח לאיראן שתישמר שלמותה הגאוגרפית. עוד התחייבה הממשלה הבריטית במסגרת ההסכם: בשני נספחים להסכם התחייב הממשל הבריטי כלפי הממשל האיראני לפתוח מחדש הסכמים קודמים מסוימים בין המדינות. כמו כן התחייבו הבריטים כי החסינות הדיפלומטית של פקידים בריטיים תבוטל במקרים מסוימים, וכי בריטניה תתמוך בעמדת איראן בסוגיית הגבולות עם כורדיסטן, טורקיה, אזרבייג'ן ואוזבקיסטן.
הרקע להסכם
אדריכל ההסכם היה לורד קרזון, שר החוץ הבריטי. קרזון החזיק בתוכנית אסטרטגית, לפיה על מנת להגן על השלטון הבריטי בהודו יש להקיפה בשרשרת מדינות לוויין בריטיות, מהים התיכון ועד הודו. לאיראן היה תפקיד מפתח במסגרת תוכנית זו. גם עיראק וגם סוריה עברו לשלטון בריטי לאחר התמוטטות האימפריה העות'מאנית; רק איראן נהנתה עדיין מעצמאות, והייתה עשויה להזיק לאינטרסים הבריטיים. על כך נוספה העובדה, שהסכם סנקט פטרבורג משנת 1907 בין רוסיה לבין איראן הפך מנוגד לאינטרסים הכלכליים הבריטיים לאחר נפילת הצאר הרוסי.
קרזון הכיר את איראן טוב יותר מכל דיפלומט מערבי אחר, משום שביקר בה בצעירותו, בין השנים 1889–1890, ואף סיכם את רישומיו ממנה בספרו Persia and the Persian Question. היה לו ברור כי ועידת השלום בפריז, אשר עמלה באותה עת על ניסוח חוזה ורסאי, לא תקצה לבריטים זכויות באיראן. הדרך המעשית היחידה לפתור את "הבעיה הפרסית" הייתה באמצעות הסכם דו-צדדי בין בריטניה לאיראן.
התגובות להסכם
אחמד קאג'אר, השאה של איראן באותה עת, התנגד להסכם עוד לפני חתימתו. בניגוד לדעתו של ראש ממשלתו, חסן ווסוק, הוא שלח לוועידת השלום בוורסאי משלחת בת חמישה חברים, וזאת במקום לנהל משא ומתן עם הבריטים. דרישותיה של איראן בוועידה נגעו בעיקר לשילומים שביקשו לקבל בגין נזקי המלחמה. סכום השילומים הנדרש היה צנוע יחסית: מרוסיה מיליון טומאן, מטורקיה חצי מיליון, ומגרמניה 20,000 טומאן (באותה עת היה ערכו של טומאן כשליש הליש"ט). אבל להפתעת האיראנים מדינות ההסכמה סירבו להתיר לאיראן להשתתף בוועידה. יו"ר המשלחת האיראנית, שר החוץ לשעבר מושבר אל ממליכּ, ניסה לשווא להיפגש עם שר החוץ בלפור או עם ממלא מקומו בלונדון, הלורד קרזון. קרזון הודיע לו שלא יקבל לפגישה איש מבין חברי המשלחת, ושאיש לא יוכל לעשות למענה דבר בוועידת השלום בוורסאי. המשלחת האיראני חזרה לארצה מבלי שהשיגה דבר.
יכולתו של השאה, אחמד קאג'אר, להתנגד להסכם המתגבש הייתה מועטת. בתמורה להיענותו לדרישה הבריטית, למנות את ווסוק לראשות הממשלה, הוא דרש, וקיבל, תשלום חודשי של 5000 ליש"ט. שגריר בריטניה הודיע לשאה כי התשלום החודשי יבוטל באופן מיידי אם ימשיך להתנגד להסכם המתגבש בין נציגי הממשל הבריטי לבין ראש הממשלה ווסוק. בעקבות הודעה זו חזר בו השאה מהתנגדותו. ווסוק עצמו דרש מהבריטים תשלום חודשי של 350,000 טומאן על מנת "לתמוך פיננסית בפעילות הממשל". הבריטים הסכימו גם לדרישה כספית זו.
ב-11 באפריל 1919 דרש ווסוק מהבריטים חצי מיליון טומאן "באופן מיידי וללא שאלות". השגריר הבריטי הצליח באמצעות משא ומתן להוריד את הסכום ולהעמידו על 400,000 טומאן (131,000 ליט"ש). בעקבות זאת נחתם ההסכם. על מנת לקבל תוקף נדרש הפרלמנט לתת את אישורו להסכם. הבחירות לפרלמנט התקיימו בשנת 1917, אך בשל מלחמת העולם הראשונה והשליטה הבריטית והרוסית באיראן בתקופה זו לא התכנס; על כן לא ניתן היה לאשר את ההסכם.
הן הממשל הבריטי והן הממשל האיראני התייחסו לאישור ההסכם על ידי הפרלמנט כעניין פורמלי בלבד, שאין לייחס לו משמעות רבה. בסניף הבנק הבריטי בטהראן נפתח חשבון, שאליו הועברו כספי ההלוואה בסך שני מיליון ליש"ט. מתוכם הועברו לווסוק 131,000 ליש"ט, כפי שהוסכם. המשך התשלומים היו אמורים להתבצע לאחר אישור ההסכם על ידי הפרלמנט.
בסוף 1919 נפוצו שמועות בטהראן, לפיהן ראש הממשלה ווסוק ושרי הממשלה שלו שוחדו על ידי הבריטים. לאחר שבשנת 1920 פרש ווסוק מתפקידו, ופתולה אכבר ספהדר מונה לראשות הממשלה, התגלגל לידי האחרון העתק קבלה על סך 131,000 ליש"ט, שנחתמה על ידי שר האוצר אכבר מסעוד. בירור אצל השגריר הבריטי אישר, כי סכום זה שולם לידיהם של ראש הממשלה ווסוק, שר האוצר אכבר מסעוד ושר החוץ פירוז פירוז.
התפתחויות לאחר חתימת ההסכם
לאחר שהתברר שחתימת ההסכם הושגה באמצעות העברת שוחד למי שהיו באותה עת בכירי הממשל האיראני, דרשו גם מספר חברי פרלמנט "לקבל את החלק שלהם". השאה, שבינתיים עזב את איראן לעבר צרפת "בשל סיבות רפואיות" ביקש לקבל 400,000 טומאן תמורת אישור העברת ההסכם לפרלמנט. הבריטים איימו כעת, כי יפסיקו את התשלום החודשי בסך 350,000 טומאן, אם לא יועבר ההסכם לאישור הפרלמנט, וכן לא יעבירו כספים למימון בריגדת הקוזאקים הפרסית. האיומים לא הועילו, וההסכם נותר במגרה. כספי ההלוואה בסניף הבנק הבריטי נותרו בחשבון.
בסופו של דבר נאלץ הממשל הבריטי להודות, שלאחר שנודעו ברבים הנסיבות שבהן נחתם ההסכם, לא יסכים אף חבר פרלמנט איראני לתמוך בו. גם נכונות לשלם שוחד נוסף לא הועילה. ההסכם הרס לחלוטין את התקווה הבריטית, המעורערת בלאו הכי, לשליטה באיראן. בפברואר 1921 הודיע שר החוץ החדש סייד אל דין טבטבי לבריטים, כי הנסיבות שבהן נוהל המשא ומתן לקראת ההסכם השתנו, וביקש לפיכך לבטל את ההסכם. הוא הלך אף צעד נוסף, וביקש להחליף את הבנק הבריטי ביראן בבנק אמריקאי, אשר ישמש כבנק הלאומי של איראן. אך היות שטבטבי לא נשאר בתפקידו אלא חודשים ספורים, לא יצאו הדברים לפועל.
בסוף יוני 1921 כבר היה ברור כי אין כל תקווה להעביר את ההסכם בפרלמנט. מחליפו של טבטבי, אחמד קאוואם, הודיע לשגריר הבריטי כי בכוונתו להחליף את היועצים הבריטיים באמריקאים, וזאת עקב חוסר האהדה שחשה דעת הקהל האיראנית כלפי ההסכם האנגלו-איראני. בכך הפך ההסכם באופן סופי לחסר משמעות.
פריץ ואן האל
ואן האל נולד ליד סמראנג באיי הודו המזרחיים ההולנדיים. משפחתו חזרה להולנד בשנת 1905. אחותו, הרקדנית סוזי ואן האל, חברת המחתרת ההולנדית, נולדה בשנת 1907. היא נעצרה על ידי הנאצים ונשלחה למחנה ריכוז ממנו שוחררה.
עבודותיו כוללות את אנדרטת ואן הויץ, אנדרטת מורדייק ועיטור בית העירייה באנסחדה.
הפוליטיקאי
הפוליטיקאי (באנגלית: The Politician) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית קומית שנוצרה על ידי היוצרים ראיין מרפי, בראד פלצ'וק ואיאן ברנן עבור שירות הזרמת המדיה "נטפליקס". עונתה הראשונה של הסדרה עלתה לשידור בכל הפלטפורמות שלה ב-27 בספטמבר 2019.. עונתה השנייה של הסדרה עלתה לשידור ב-19 ביוני 2020.
תקציר העלילה
בעונה הראשונה, על מנת להגשים את חלומו, פייטון מוכרח להתחיל מהשלב הבסיסי ביותר ולעלות לצמרת הזירה הפוליטית הבוגדנית ביותר - הזירה הפוליטית התיכונית.
בעונה השנייה, פייטון, כעת סטודנט באוניברסיטת ניו יורק, מחליט להתמודד על מושב בסנאט של מדינת ניו יורק נגד מנהיגת הרוב הדמוקרטי המכהנת, דידי סטנדיש.
פיתוח
ב-5 בפברואר 2018 הוכרז כי "נטפליקס" הזמינה מההפקה שתי עונות. ההזמנה הגיעה לאחר מלחמת הצעות בה היו מעורבים "הולו ו"אמזון פריים וידאו". הסדרה נוצרה על ידי בראד פלצ'וק, איאן ברנן וראיין מרפי, שאף מפיקים אותה לצדו של בן פלאט. חברות הפקה המעורבות בהפקת הסדרה הן "Fox 21 Television Studios" ו-"Ryan Murphy Productions".
ליהוק
לצד ההכרזה על הפקת הסדרה, אושר שהשחקן בן פלאט יככב בתפקיד ראשי בסדרה וכי ברברה סטרייסנד וגווינת' פאלטרו מנהלות משא ומתן על תפקידים ראשיים בסדרה. ב-16 ביולי 2018 הוכרז שזואי דויטש, לוסי בוינטון, לורה דרייפוס ורנה ג'ונס לוהקו לצוות השחקנים הראשי. ב-11 באוקטובר 2018 דווח שהשחקן דילן מקדרמוט הצטרף לצוות השחקנים. ב-4 בנובמבר 2018, סטרייסנד חשפה במהלך ריאיון ל"הניו יורקר" שהיא בחרה לדחות את התפקיד שהוצע לה בסדרה על מנת להמשיך לעבוד על אלבומה החדש "Walls), ושג'סיקה לאנג לוהקה לתפקיד שיועד לה. ב-3 בדצמבר 2018, מקדרמוט הודיע בריאיון לרדיו "Sirius XM" שג'נוארי ג'ונס לוהקה לדמותה של אשתו בסדרה. במרץ 2019 הוכרז שבט מידלר וג'ודית לייט יככבו בסדרה.
דוד גריילסאמר
דוד גריילסאמר (בצרפתית: David Greilsammer, נולד ב-10 באוגוסט 1977 בירושלים), הוא פסנתרן ומנצח ישראלי, החי ופועל בין פריז, ז'נבה ותל אביב.
קורות חיים
דוד גריילסאמר הוא בנם של מרים ואילן גריילסאמר, מרצים באוניברסיטת בר-אילן, ואחיו של הזמר מיכאל גריילסאמר. גריילסאמר התחיל את לימודיו המוזיקליים בגיל 6, בקונסרבטוריון רובין בירושלים. לאחר שירותו הצבאי, נסע לארצות הברית ולמד בבית הספר למוזיקה ג'וליארד, שם סיים תואר שני בפסנתר כתלמידהּ של יוכבד קפלינסקי וכמו כן השתלם בלימודי ניצוח. לאחר לימודיו, המשיך ללמוד ולהשתלם אצל הפסנתרן האמריקאי ריצ'רד גוד. בשנת 2004 פתח גריילסאמר את הקריירה שלו כסולן בקונצרט בלינקולן סנטר בניו יורק, הופעה שזכתה לשבחים מצד הניו יורק טיימס. מאז, הוא מוזמן לנגן בקביעות עם התזמורות הגדולות ביותר, כגון התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, תזמורת המוצרטיאום של זלצבורג והתזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת, ובאולמות היוקרתיים בעולם כדוגמת הוויגמור הול בלונדון, הסנטורי הול בטוקיו, הסאל פלייל בפריז ועוד, וזוכה לשבחים ולביקורות נלהבות.
בשנת 2005 הקים גריילסאמר את אנסמבל סואדמה, וכיום הוא מנצחה ומנהלה האומנותי. בשנת 2010 מונה למנהל המוזיקלי ולמנצח של הקאמרטה של ז'נבה. בשנת 2008 חתם על חוזה עם חברת איי.אם.ג'י, סוכנות אומנים בינלאומית מהחשובות בעולם. במאי 2011 חתם עם חברת הענק סוני מיוזיק (בה חתומים בין השאר יצחק פרלמן, לאנג לאנג, מאריי פרחיה ועוד) על חוזה בלעדי ארוך טווח.
באוגוסט 2011, לאחר קונצרט שגריילסאמר ביצע בניו יורק, המבקר המוזיקלי של הניו יורק טיימס הגדירו כאחד הפסנתרנים המועדפים עליו, והוסיף: "עבורי האומנות האלגנטית של גריילסאמר ודרכו לנגן בפסנתר, מספקים הרבה יותר מהווירטואוזיות של לאנג לאנג". גריילסאמר הוציא עד כה שישה אלבומים. בשנת 2012 הוציא שני אלבומים חדשים בהוצאת סוני קלאסיקל: הראשון, שיצא בפברואר 2012, נקרא "Baroque conversations". מבקר המוזיקה של ה"סן פרנסיסקו כרוניקל" הילל את האלבום וכתב: "זהו הישג מדהים, ניצחון לחדשנות ולחקירה מוזיקלית מבריקה...אין שום ספק שזהו אומן בעל חשיבות עצומה.". האלבום השני שיצא באוקטובר 2012 נקרא "Mozart In-between". באלבום החדש גריילסאמר מנגן ומנצח על התזמורת הקאמרית של ז'נבה.
חזון אומנותי ופרויקטים מוזיקליים
דוד גריילסאמר מוכר ומוערך במיוחד בגין ביצועיו הייחודיים ליצירותיו של מוצרט. בשנת 2008, ביצע ביום אחד קונצרט מרתון בפריז, בתוכנית שכללה את מכלול הסונאטות של מוצרט, ולאחר מכן ביצע שוב את מכלול הסונאטות בפסטיבל ורבייה בשווייץ ובסיבובי הופעות בינלאומיים נוספים. לגריילסאמר הייתה מאז ומתמיד קרבה גדולה למוזיקה של תקופת הרנסאנס, הבארוק ולמוזיקה בת זמננו, והוא אינו מהסס לערב סגנונות אלו בהופעותיו. הוא מרבה להציע למאזינים ברחבי העולם תוכניות קונצרטים נועזות, המשלבות חדש וישן. הוא גם מרבה לבצע יצירות נדירות ויוצאות דופן, במקרים רבים בביצועי בכורה עולמיים. דוגמה לאחת מהופעותיו המרחיקות לכת היא הרסיטל דומניקו סקרלטי/ג'ון קייג', שבה ביצע גריילסאמר סונאטות של סקרלטי על פסנתר וסונאטות של קייג' על פסנתר ממותקן. על מנת לקרב ולגלות את עולם המוזיקה הקלאסית למאזינים חדשים ולצעירים, דוד גריילסאמר יוצר בכל שנה פרויקטים מקוריים, המשלבים תיאטרון, מחול ומוזיקה.
פעילותו בישראל
דוד גריילסאמר הוזמן לנגן עם התזמורות החשובות בישראל, ואף זכה לשבחים רבים מהעיתונות על הופעותיו. בראיונות בעיתונות הישראלית, גריילסאמר דיבר רבות על החשיבות שבעידוד פסנתרנים ומלחינים ישראלים צעירים, ועל החשיבות שביצירת תוכניות וקונצרטים מקוריים ומגוונים גם בישראל. הוא מרבה לתת במה ליצירות ישראליות מקוריות כדוגמת "פנטאסטרוף ראשון" של המלחין הישראלי יונתן קרן ו"וואם" של המלחין הישראלי מתן פורת.
משמר בעלי החיים
"משמר בעלי החיים בישראל" היא עמותה ישראלית הפועלת לאכיפת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) ותקנותיו באמצעות הפעלת יחידות מתנדבים בשטח.
היסטוריה
העמותה הוקמה בשנת 2004 על ידי דורון ברנר, ופועלת מאז בשיתוף פעולה עם רשויות האכיפה השונות.
מודל הפעילות של העמותה מבוסס על הקמה והפעלה של יחידות מתנדבים אשר אוכפות את החוק במקרי התעללות והזנחת בעלי חיים. העמותה היא היחידה בארץ הפועלת על פי מודל ייחודי המשלב פעולות אכיפה חוקיות לצד פעולות הסברה וחינוך.
עמותת משמר בעלי החיים פועלת בשיתוף פעולה מלא עם המחלקה הווטרינרית של עיריית תל אביב ושל עיריית רמת גן, ועומדת בקשר מקצועי עם עיריות נוספות במטרה להרחיב את הפעילות לכל הארץ. צוות העמותה מונה למעלה מחמישים מתנדבים אשר עברו הכשרה מקצועית אינטנסיבית הכוללת את הכרת חוק צער בעלי חיים ותקנותיו, זיהוי מצוקה, הקשר בין התעללות בבעלי חיים לפשיעה בקרב בני אדם, טיפול בסכסוכי שכנים הקשורים בבעלי חיים ועוד.
מחקר על פעילות העמותה בשנים האחרונות, מצא כי 93% מהאירועים נפתרים בשטח. היינו, ביקור ראשוני של מתנדבי העמותה, דרישה לשיפור תנאי ההחזקה וביקורת חוזרת פותרים את רוב בעיות ההזנחה. ב-7%-5 מהאירועים בהם נמצאת הזנחה או התעללות המסכנת את בעל החיים, פועלת העמותה להחרמה מיידית של בעל החיים, בגיבוי הווטרינר העירוני, ולעיתים בעזרת יחידת האכיפה (הפיצו"ח) של משרד החקלאות.
מעבר לפעילות בשטח, עמותת משמר בעלי החיים מקיימת פעילות הסברתית וחינוכית בבתי ספר, גני ילדים ומוסדות חינוך נוספים ותורמת בכך להגברת המודעות לזכויות בעלי חיים.
איזבלה אראזובה
איזבלה אראזובה (בארמנית: Իզաբելլա Արազովա; נולדה ב-25 בספטמבר 1936) היא מלחינה ארמנית.
חייה
איזבלה קונסטנטינובנה אראזובה (אראזיאן) נולדה ברוסטוב על הדון, ברית המועצות. היא למדה מוזיקה בקולג' מליקיאן למוזיקה מ-1955 עד 1958, ובהמשך למדה הלחנה אצל אורסט יבלאחוב בקונסרבטוריון של לנינגרד מ-1961 עד 1963, ואצל אדוארד מירזויאן בקונסרבטוריון של ירוואן מ-1964 עד 1967. אחרי השלמת לימודיה, לימדה תזמור, הלחנה והרמוניה במכון הפדגוגי בירוואן עד 1990. ב-1967 התקבלה כחברה באיגוד המלחינים הארמני.
יצירותיה של אראזובה מבוצעות בארמניה, רוסיה, אסטוניה, אוקראינה, ארצות הברית, יפן, צרפת ושווייץ. היא מתגוררת בירוואן מאז 1942.
דיסקורד
דיסקורד (באנגלית: Discord) הוא יישום ואתר אינטרנט VoIP חינמי, המיועד בעיקר לקהילות משחקי הווידאו, אך גם לקהילות אחרות. היישום נותן למשתמשים בו לתקשר עם משתמשים אחרים באמצעות התכתבויות, שיחות וידאו ושיחות שמע, בין אם זה באופן פרטי (Direct Message) או ציבורי (שרתים). השימוש העיקרי בדיסקורד הוא בשרתים, אשר הם סוג של קבוצות שמחולקות לנושאים שונים וקהילות שיכולות להיות קטנות או גדולות מאוד. בנוסף ניתן לתקשר עם משתמשים באופן פרטי או ליצור קבוצה לא כשרת (עד 10 אנשים). מפתחים ומפיצים של משחקי מחשב יכולים לאמת את השרת מול דיסקורד, ובכך ליצור שרתים רשמיים לקהילות שלהם.
דיסקורד זמינה ל-מערכות ההפעלה Windows, MacOS, לינוקס, iOS ,אנדרואיד,Xbox One ו-playstation 5. נכון לאפריל 2022, ליישום רשומים מעל ל-300 מיליון משתמשים.
היסטוריה
את הרעיון לפיתוח היישום הגה ג'ייסון סיטרון, מנכ"ל OpenFeint (פלטפורמת משחקים חברתית למשחקים לטלפונים ניידים). בשנת 2011 הוא מכר את OpenFeint לחברת GREE תמורת 110 מיליון דולר. בשנת 2012, בעקבות הרכישה, סיטרון החל לשתף פעולה עם Hammer & Chisel, סטודיו לפיתוח משחקים. המוצר המקורי של החברה היה Fates Forever, אשר היה צפוי להיות המשחק הראשון מסוג זירת קרב מרובת משתתפים על פלטפורמות ניידות. המשחק לא זכה להצלחה מסחרית. עם זאת, במהלך פיתוח המשחק, ציין סיטרון את הקשיים בהם שחקנים נתקלים כאשר הם מנסים לשחק משחקים אחרים כגון Final Fantasy ו-League of Legends, בדגש על בעיות הקשורות ב-VoIP. השחקנים נדרשו לשתף כתובות IP שונות על מנת לשוחח זה עם זה, ושירותים אחרים כגון סקייפ או TeamSpeak אשר משמשים גם הם לשיחות בין משתמשים, גזלו משאבים רבים מהמחשב והיו בעלי פרצות אבטחה רבות. היעדר האבטחה והניצול הרב של משאבים במחשב הוביל את המפתחים לפתח שירות צ'אט שיהיה ידידותי, נוח ויעיל למשתמש ומבוסס על טכנולוגיה מודרנית יותר מהאלטרנטיבות אשר היו קיימות עד אז.
דיסקורד יצא לראשונה במאי 2015. לדברי סיטרון, קהל היעד היחידי שהם כיוונו אליו היה לקהילות Reddit. לאחר השקת השירות הוא נוכח לגלות כי פורומים רבים ב-Reddit הוחלפו בשרתי דיסקורד.
בשנת 2016 דווח שהאתר הותקף באמצעות NjRAT.
החברה גייסה מימון נוסף בסך 20 מיליון דולר לתוכנה בינואר 2016. בשנת 2019 הכנסות החברה היו 45 מיליון דולר, וב-2020 ההכנסות עלו ל-130 מיליון דולר.
התוכנה
דיסקורד בנויה מעל תשתית Electron על גבי טכנולוגיות האינטרנט, אשר מאפשרת לה להיות מרובת פלטפורמות ולרוץ על מחשבים אישיים באמצעות דפדפן האינטרנט. התוכנה נתמכת על ידי 11 מרכזי נתונים מפוזרים ברחבי העולם. דיסקורד תוכננה במיוחד לשימוש בזמן משחק, ולכן היא כוללת תכונות כגון השהיה נמוכה, שרתי צ'אט חינם למשתמשים ותשתית שרת ייעודי. בשנת 2017 נוספה אפשרות לשיחת וידאו ושיתוף מסך בין משתמשים. קריאה ישירה נוספה בעדכון ב-28 ביולי 2016, עם תמיכה בשיחות ועידה. בדצמבר 2016, החברה הציגה את ממשק ה-API של GameBridge, המאפשר למפתחי משחקים לתמוך ישירות באינטגרציה של דיסקורד בתוך משחקים. מאגר ה-GitS של Discord מתארח ב-GitHub.
דיסקורד מספקת תמיכה חלקית בטקסט עשיר באמצעות הדגשת קוד (syntax highlighting).
בעוד שהתוכנה עצמה זמינה ללא תשלום, היזמים חיפשו דרכים לייצר רווחים, עם אפשרויות התאמה אישית בתשלום כגון אמוג'י או מדבקות. בחודש ינואר 2017, יצא לראשונה "Discord Nitro", אשר כלל דמי מנוי חודשיים ונתן למשתמשים אנימציית אווטאר משלהם, להשתמש באימוג'ים מותאמים אישית בכל השרתים, הגדלת גודל הקובץ המרבי אותו ניתן להעלות (מ-8 MB ל-50 MB), את היכולת לבחור את מזהה המשתמש שלהם תג פרופיל ייחודי ולהשתמש בשרתים שלהם ב-GIF בתור אימוג'י. היזמים טענו כי בעוד שהם יחפשו דרכים לייצר רווחים מהתוכנה, היא לעולם לא תדרוש תשלום עבור תכונות הליבה שלה. דיסקורד משתמשת בפורמט Opus Audio, שנועד לדחוס את הדיבור.
שיחת וידאו ושיתוף צילומי מסך נוספו לדיסקורד, תחילה על בסיס מבחן קטן באוגוסט 2017 והושק רשמית באוקטובר 2017. בעוד תכונות אלה מחקות יכולות סטרימינג של פלטפורמות כמו Twitch.tv, החברה אינה מתכננת להתחרות עם שירותים אלה, ותכונות אלה מכוונות בצורה הטובה ביותר לשרת קבוצות קטנות.
באוקטובר 2017, דיסקורד הציעה אימות שרת למפתחי משחקים, לבעלי אתרים וליוצרי תוכן, המאפשר להם להציג את הסטטוס "הרשמי" של השרת שלהם עם "סימן ביקורת מאומת" לאחר אישור הזהות שלהם עם צוות דיסקורד. מפתחים ובעלי אתרים עם שרתים מאומתים יכולים להשתמש בנתונים מדיסקורד ומאפשרת לשחקנים לחבר את פרופיל המשחק שלהם לפרופיל הדיסקורד שלהם. עד סוף שנת 2017, אומתו כ-450 שרתים, וכ-20 שרתים השתמשו באופציה להתחבר לדיסקורד מהמשחקים שלהם.
בדיסקורד יש אופציה הנקראת בוסט, אנשים עם מנוי Nitro באפליקציה דיסקורד יכולים לתת בוסט לשרת דיסקורד מסוים, ובכך לתמוך בו ולגרום לו להרחיב את האופציות שלו, בכך שרתי דיסקורד יכולים לעשות מגוון פעולות שהם לא יכלו לעשות לפני מתן ה-"בוסט", כגון הוספת אימוג'ים נוספים, הזרמת נתונים מהירה יותר בשרת וכולי...
רשימת המינויים של דיסקורד
Discord Nitro Basic - מנוי חודשי של דיסקורד אשר מאפשר: המחיר הוא כ־2.99 דולר לחודש, או 29.99 דולר לשנה.
Discord Nitro - מנוי חודשי שמהווה הרחבה למנוי הנייטרו הבסיסי והוא המנוי המרכזי שדיסקורד מציעים, בנוסף למנוי הבסיסי הנ"ל מקבלים: המחיר הוא כ־9.99 דולר לחודש, או 99.99 דולר לשנה.
Discord Server Boosting - מנוי שנתי לרכישת "בוסטים". ניתן לתמוך ישירות בשרתים על ידי מנוי מתחדש בתוך שרת גם ללא רכישת המנויים הנ"ל, כלומר רכישה ישירה של "בוסטים". מנוי זה מאפשר לנרשם: את הבוסטים ניתן להוסיף (עד 30 למשתמש) לכל שרת על ידי כל מי שבשרת, אך מספיק "בוסט" אחד לכלל הטבות הנ"ל. רוב האנשים לא משתמשים בפונקציה הזאת שכן מנוי הDiscord Nitro כולל 2 בוסטים בכל זמן שיש לך אותו. המחיר לבוסט אחד לשנה הוא כ-35 דולר לחודש, בעלי מנוי Discord Nitro מקבלים הנחה של 30%.
הצלחה
עד ינואר 2016 היו בדיסקורד 3 מיליון משתמשים, עם צמיחה של 1 מיליון נוספים תוך חודש. מספר זה גדל ל-11 מיליון משתמשים בחודש יולי באותה שנה. בדצמבר 2016 החברה דיווחה כי היו לה 25 מיליון משתמשים ברחבי העולם. בסוף שנת 2017 לשירות היה כמעט 90 מיליון משתמשים, עם כ-1.5 מיליון משתמשים חדשים בכל שבוע. החברה ציינה כי בעוד שרוב השרתים שלהם משמשים למטרות הקשורות למשחקים, מספר קטן של משתמשים נוצרו על ידי משתמשים לפעילויות שאינן משחקים, כגון מסחר במניות, כדורגל פנטזיה וקבוצות עניין משותפות אחרות.
בחודש מאי 2016, שנה לאחר שחרורה של התוכנה, טום מרקס, כתב עבור PC Gamer, תיאר את דיסקורד כשירות ה-VoIP הטוב ביותר שקיים. Lifehacker שיבח את הממשק, קלות השימוש ותאימות פלטפורמה.
במאי 2019 ע"פ דיסקורד יש כ-250 מיליון משתמשים רשומים ו56 מיליון משתמשים פעילים בכל חודש.
שיבושים
לדיסקורד היו בעיות בהתנהגות עוינת והתעללות בצ'אטים, כאשר חלק מהקהילות של שרתי הצ'אט "פושטו" על ידי קהילות אחרות. זה כלל הצפה בנושאים שנויים במחלוקת הקשורים בגזע, דת, פוליטיקה ופורנוגרפיה. דיסקורד הצהירו כי יש להם תוכניות ליישם שינויים מסוימים כדי "להיפטר מהבעיות של הפלטפורמה".
דיסקורד זכתה לפופולריות בשל תכונות הלקוח התומכות באנונימיות ופרטיות. האנליסט קיגן הנקס טען כי "זה בלתי נמנע להיות מנהיג בתנועה זו ללא השתתפות בדיסקורד". בתחילת 2017, מנכ"ל ג'ייסון סיטרון הצהיר כי דיסקורד היה מודע לקבוצות ושרתים אלה בתוכנה שלהם. סיטרון הצהיר כי שרתים מעורבים בפעילויות בלתי חוקיות או הפרות של תנאי השירות וצפויים להיסגר, אך לא נתן דוגמאות.
בחודש ינואר 2018 דיווח האתר Daily Beast כי איתר כמה שרתי דיסקורד שעסקו במיוחד בהפצת פורנו כנקמה על הטרדה בעולם האמיתי של קורבנות התמונות והסרטונים. פעולות כאלו נוגדות את תנאי השירות של דיסקורד, מה שגרם לדיסקורד לסגור את השרתים האלו ולאסור גישה לשירות למשתמשים המזוהים עם שרתים אלה. עם זאת, הקלות ביצירת חשבונות חדשים ושרתים מאפשרות לשרתים אלה להמשיך להיווצר.
בינית (דג)
בִּינית המכונה גם ברבוס (שם מדעי: Barbus; מערבית: بينيت - בָּיְינִית) הוא סוג של דג ממשפחת הקרפיוניים. ידועים כמה עשרות מינים ובהם ברבוס דובדבן, ברבוס ורוד, ברבוס כרום, ברבוס שני כתמים וברבוס שחמט. ישנם גם מינים הנפוצים כדגי נוי באקווריומים כגון ברבוס חמשת הפסים. יש המזהים את אחד ממיני דג הבינית (Barbus grypus) עם דג השבוטא המוזכר בספרות חז"ל.
דיוקן עצמי של ואן גוך (1889)
הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך מזרם הפוסט-אימפרסיוניזם צייר דיוקן עצמי באמצעות צבע שמן בספטמבר 1889. היצירה נעשתה זמן קצר לפני עזיבת ואן גוך את סן רמי דה פרובאנס שבדרום צרפת, וייתכן כי זהו הדיוקן העצמי האחרון שנוצר על ידו. כיום, היצירה מוצגת במוזיאון ד'אורסה שבפריז.
היצירה
דיוקן עצמי זה היה חלק מ-30 כאלו שיצר ואן גוך בתקופה של כ-10 שנים. הדיוקנים נעשו מפני שלואן גוך לא היה מספיק כסף כדי לשלם לדוגמנים ליצירת דיוקנים של דמויות אחרות. ואן גוך לקח עמו את הדיוקנים לאובר-סור-אוּאז והראה אותם לחברו, ד"ר פול גאשה. ואן גוך גם שלח את הדיוקן לאחיו, תיאו. במכתבו לאחיו, לאור אשפוזו במוסד לבריאות נפש, הוא ציין כי הדיוקן מראה שהבעת פניו שלויה יותר אף על פי שעיניו עדיין חסרות ביטחון. בניגוד למה שכתב ואן גוך, מספר היסטוריוניים סוברים שהיצירה מסמלת אדם הנמצא תחת לחץ וסערת רגשות.
היסטוריונים חלוקים האם זהו הדיוקן האחרון שצייר ואן גוך או שמא דיוקן עצמי של ואן גוך ללא זקן הוא האחרון. יש הסבורים כי דיוקן זה צויר בארל אחרי אשפוזו של ואן גוך בבית החולים לאחר כריתת אוזנו.
מוזיאון ד'אורסה מציג את הדיוקן מאז שנת 1986.
דיוקן עצמי מאוסלו (1889)
דיוקן עצמי נוסף נוצר על ידי ואן גוך באותה שנה. הוא נקרא כך מכיוון שהוא שייך למוזיאון בנורווגיה. ב-2020, מוזיאון ואן גוך אימת שיצירה זו נעשתה על ידי ואן גוך. ההערכות הן שדיוקן זה נוצר בעת שהותו של ואן גוך במוסד בסן רמי בין אוגוסט לספטמבר 1889. בדיוקן זה ניכר אדם אשר נמצא במצב נפשי מעורער.
צלעות קירור
צלעות קירור (באנגלית: Heat Sink) הן מערך של משטחים מחומר בעל מוליכות חום גבוהה, החשופות לאוויר ומפזרות בו חום, שנקלט בהן מן הגוף שתפקידן לקרר. צלעות קירור הן חלק מגוף קירור, המשמש חלק במערכת קירור. מערכת קירור יכולה לכלול גם מאווררים, צינורות להולכת גזים או נוזלים, משאבות עבור צינורות אלו, מדחסים, חומרים משפרי מגע תרמי, חומרים מבודדים וחורי אוורור. צלעות קירור יש, לדוגמה, בגופי קירור של מעבדי מחשב ומנועי אופנועים.
צלעות הקירור עשויות בדרך כלל ממתכת בעלת מקדם מוליכות חום גבוה, כגון: נחושת, פליז, אלומיניום (במחשבים וברכיבים תעופתיים), ברזל (בדרך כלל במכשור תעשייתי כבד ומנועים בהספק גבוה) ועוד.
עקרון הפעולה
צלעות הקירור קולטות אנרגיה בהולכה ישירה מהחלק במכשיר שבו נוצר החום (למשל מנוע, מעבד, מדחס, שנאי וכיוצא באלה), אנרגיית החום מתפזרת באופן יעיל בצלעות. הדבר מתאפשר בזכות מקדם המוליכות הגבוה של צלעות הקירור, ועובי שהותאם לפיזור יעיל, והסעה של החום לסביבה (אוויר, מים או נוזל אחר) בזכות שטח הפנים הגדול של הצלעות. גאומטרית, הצלעות מותאמות למעבר אוויר או נוזל והן מוצבות במקביל לזרם האוויר או הנוזל שבסביבת המכשיר. לדוגמה צלעות הקירור במנוע האופנוע ניצבות במקביל לזרם האוויר הנוצר בזמן נסיעת האופנוע. במכשירים מסוימים שבהם זרם האוויר או המים אינו מספיק לצינון המכשיר, מוצב בסמוך לצלעות הקירור מאוורר שתפקידו ליצור תנועת אוויר או מים בסביבת צלעות הקירור.
קישורים חיצוניים
Dissipador
הגן הבוטני המרכזי של סיביר
הגן הבוטני המרכזי של סיביר (ברוסית: Центра́льный сиби́рский ботани́ческий сад) הוא מוסד מחקר בוטני המהווה חלק מהסניף הסיבירי של האקדמיה הרוסית למדעים. זהו אזור טבעי מוגן בעל חשיבות פדרלית.
תיאור
הגן הבוטני ממוקם בסמוך לאקדמגורודוק של נובוסיבירסק ומשתרע על שטח של 850 דונם. הוא מאכלס את בניין המעבדה הראשי, בלוק טכני, חממות, בניין ייצור ניסיוני, חנות פקעות, מתקנים טכניים ומתקני אחסון. נהר זיריאנקה זורם דרך שטח הגן ובו בריכת מים טבעית.
Light Grenades
Light Grenades הוא אלבומה השישי של להקת אינקיובס. האלבום הופץ ב-28 בנובמבר 2006 ומכר 229,000 עותקים בשבוע הראשון ברחבי העולם. בארצות הברית, Light Grenades התמקם במקום הראשון במצעד הבילבורד כשמכר 165,000 עותקים בשבוע הראשון להפצתו. עם זאת, האלבום מחזיק גם שיא שלילי, כשרשם את הירידה הגבוהה ביותר מהמקום הראשון, לאחר שבשבוע השני ירד למקום ה-37 במצעד.
יללת תן
יללת תן הוא אלבומה השלישי של הלהקה הישראלית אתניX, אשר יצא לאור ביוני 1992.
הלהיט הבולט מתוך האלבום היה השיר "תותים". השירים "האמת בקולה", "קלמנסי" ו"עדניה" מוקססו מחדש לגרסאות דאנס.
האלבום לא שיחזר את הצלחת קודמו האלבום "מסאלה" ולא הגיע למעמד פלטינה.
לויד ברידג'ס
לויד ורנט ברידג'ס, ג'וניור (באנגלית: Lloyd Vernet Bridges; 15 בינואר 1913 – 10 במרץ 1998) היה שחקן אמריקאי אשר כיכב במספר סדרות טלוויזיה והופיע בלמעלה מ-150 סרטים עלילתיים. ברידג'ס ידוע בעיקר בזכות תפקידו כמייק נלסון ב-"Sea Hunt", סדרת הטלוויזיה האמריקאית הפופולרית ביותר בשנת 1958. ברידג'ס הוא אביהם של השחקנים בו ברידג'ס וג'ף ברידג'ס.
ראשית חייו
ברידג'ס נולד בסן ליאנדרו, קליפורניה, בנו של הארייט אוולין (לבית בראון) ולויד ורנט ברידג'ס, האב, שהיה מעורב בעסקי המלונאות בקליפורניה, וכן היה בעברו הבעלים של אולם קולנוע. ברידג'ס סיים לימודיו בבית ספר תיכון בשנת 1931. לאחר מכן למד מדע המדינה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
קריירה
ברידג'ס הופיע לראשונה על בימת ברודוויי בשנת 1939, בהפקה של המחזה "אותלו" מאת שייקספיר. בשנת 1941 הוא הצטרף לסרטי קולומביה, שם הוא שיחק תפקידים קטנים בסרטי קולנוע ובסרטים קצרים.
הוא עזב את קולומביה על מנת להתגייס אל משמר החופים האמריקני ועם תום מלחמת העולם השנייה שב לקריירת המשחק. במשך תקופה קצרה בשנת 1950 הופיע שמו ברשימה השחורה של הוליווד, לאחר שהודה בפני ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי-אמריקנית שהיה חבר ב"מעבדת שחקנים", ואף מסר שמות של חברים-למקצוע, קבוצה בעלת קשרים למפלגה הקומוניסטית. הוא חזר לעבוד לאחר שזוכה על ידי ה-FBI, וזכה להצלחה גדולה בטלוויזיה.
ברידג'ס זכה לביקורות אוהדות מצד העיתונות בשנת 1956, עבור תפקידו המרגש בתוכנית הטלוויזיה "The Alcoa Hour", בפרק בשם "Tragedy in a Temporary Town", אותו ביים סידני לומט. במהלך הופעתו בתוכנית, אשר הועברה לצופים בשידור חי, ברידג'ס מעד בלשונו, ואמר בשוגג מילים גסות, בעודו מאלתר. על אף התלונות הרבות בעקבות המילים הגסות, זכה הפרק בפרס טלוויזיה ע"ש רוברט שרווד, בעוד כמה אנשי דת יצאו להגנתו של ברידג'ס. על תפקידו בפרק זה, קיבל ברידג'ס מועמדות לפרס אמי.
ברידג'ס גילם תפקידים משמעותיים במיני-סדרות, בהן "שורשים", "איך המערב ניצח", "הכחול והאפור" ו-"בטלסטאר גלקטיקה". במשך יותר מ-45 שנים, ברידג'ס היה כוכב אורח קבוע על סדרת הטלוויזיה. הוא קיבל מועמדות שנייה לפרס אמי, ארבעה עשורים אחרי המועמדות הראשונה שלו, כאשר הוא היה מועמד לפרס בשנת 1998 עבור תפקידו כאיזי מנדלבאום בתוכנית "סיינפלד".
הוא התחיל בתור שחקן שכיר בסרטי קולומביה, עם הופעות בסרטים קלאסיים כגון "הליכה בשמש", "בצהרי היום", "ליטל ביג הורן", ו"סהרה". לקראת סוף הקריירה שלו, הוא המציא את עצמו מחדש והפגין כישרון קומי מחונן בסרטים פרודיים כמו פרודיה "טיסה נעימה", "לרקוד עם טייסים", ו-"ג'יין אוסטן של המאפיה". הוא גילם את תפקיד "הנשיא" בסרט "לרקוד עם לוחמים".
חייו הפרטיים
ברידג'ס פגש את אשתו, דורותי ברידג'ס (סימפסון במקור; 1915-2009) במהלך לימודיו באוניברסיטה, והם נישאו בשנת 1938 בעיר ניו יורק. נולדו להם ארבעה ילדים: בו, ג'ף, לוסינדה וגארט.
כחבר בממשלה העולמית, ברידג'ס אמר פעם, "ההרס שנגרם על ידי המלחמה ועל ידי זיהום הסביבה שלנו אינו יודע גבולות. רק ממשלה עולמית אפקטיבית יכול לספק חוק שיהיה לו את הכוח המספיק לשלוט על הכוחות ההרסניים האלה". כמו כן, ברידג'ס היה מעורב במספר ארגונים, בהם "American Oceans Campaign" וכן "Heal the Bay".
מותו
ב-10 במרץ 1998 ברידג'ס מת מסיבות טבעיות, בגיל 85. לאחר מותו נשרפה גופתו, והאפר שלו ניתן למשפחתו. הוא היה נשוי לדורותי ברידג'ס (סימפסון במקור; 1915-2009), משנת 1938 עד יום מותו.
הקדשות
פרק בסדרת הטלוויזיה "סיינפלד" בשם "הצריבה" ("The Burning") משנת 1998 הוקדש לזכרו, לאחר שהופיע בסדרה בעבר בתפקיד אורח בשני פרקים, בדמותו של איזי מנדלבאום.
סרט הקולנוע האחרון שבו השתתף, "טעות בסנדק" ("!Mafia"), הוקדש לו.