cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דוד שמרון
קשריו עם בנימין נתניהו
דוד שמרון הוא בן דוד מדרגה שנייה של בנימין נתניהו (בן ציון נתניהו היה בן דוד של אמו של שמרון). בתקופת ילדותו בירושלים שתי המשפחות היו מיודדות, ודוד היה חניכו של יוני נתניהו בתנועת הצופים. שמרון מספר כי הוא ונתניהו ביחסים קרובים לאורך חייהם.
הקשר המקצועי בין השניים החל בסוף שנות ה-70, כאשר שמרון סייע לנתניהו להקים את מכון יונתן לחקר הטרור. עם כניסתו של נתניהו לפוליטיקה ב-1988 הפכו דוד שמרון ויצחק מולכו לעורכי הדין של נתניהו. עם הזמן התמקד מולכו בנושאים מדיניים, והיה בין השאר שליחו של נתניהו למשא ומתן עם הפלסטינים. שמרון ייצגו בנושאים פוליטיים ומפלגתיים וכן אותו ואת אשתו שרה בנושאים אישיים. הוא מופיע לעיתים בתקשורת מטעמו של נתניהו בנושאים אלה.
שמרון היה חבר בצוות המשא ומתן הקואליציוני של הליכוד להקמות ממשלותיו של נתניהו. ב-2015 הוא עמד בראש הצוות לקראת הקמת הממשלה ובראש צוות המשא ומתן לגיבוש הקואליציה של הכנסת ה-20. על פי דיווח בעיתונות הוא היה מעורב במינויים של נתניהו, בין היתר בבחירתו של יוסף שפירא לתפקיד מבקר המדינה.
הוא ייצג את משפחת נתניהו בין השאר ב"פרשת הקלטת הלוהטת", פרשת עמדי, תביעות שונות של עובדים כנגד שרה נתניהו, פרשת ביביטורס ואת הליכוד בעתירה נגד ארגון V15. שמרון מעורב בניהול תיק ההשקעות של נתניהו.
בשנת 2015 הטיל היועץ המשפטי לממשלה, יהודה וינשטיין, הגבלות על נתניהו בתפקידו כשר התקשורת ביחס להכרעות הקשורות ללקוחותיהם של שמרון ומולכו בתחום זה, כדי להישמר מניגודי עניינים.
חבר "צוות 100 הימים" שקדם לכינון הממשלה ה-32 (2009-2013), במסגרתו הציע והוביל את הרפורמות ברשות מקרקעי ישראל בתחומי התכנון והבניה.
באוגוסט 2021 פסק בית המשפט ששמרון ישלם פיצויים בסך 10,000 ש"ח למני נפתלי בגין הוצאת לשון הרע.
חשד לפלילים
בתחקיר של רביב דרוקר מנובמבר 2016 דווח כי שמרון מייצג את מיקי גנור, נציג קונצרן טיסנקרופ הגרמני, שמולו התקיימו מגעים לחתימת עסקה לאספקת שלוש צוללות לצה"ל, ונטען שיש ניגוד עניינים בין עיסוקו זה לקרבתו לראש הממשלה. בעקבות כך נפתחה חקירה משפטית בפרשה זו, המכונה תיק 3000. בעקבות הפרשה גיבש היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט הסכם ניגוד עניינים עבור שמרון.
ביולי 2017 נחקר שמרון בפרשה ונשלח למעצר בית. בנובמבר 2018 הודיעה המשטרה כי נתגבשה להערכתה תשתית ראייתית נגד שמרון לביצוע עבירות תיווך לשוחד, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות והלבנת הון. בדצמבר 2019 הודיעה פרקליטות המדינה על כוונתה להעמידו לדין, בכפוף לשימוע, בעבירה של הלבנת הון. במאי 2021 החליטה פרקליטות המדינה לסגור את התיק נגדו.
בעקבות פרשה זו הגיש שמרון תביעת דיבה בסך יותר מחצי מיליון ש"ח נגד משה יעלון, עקב התבטאויות של יעלון בעניינו.
חיים אישיים
נשוי לאודרי שמרון, מנכ"לית ההסתדרות הציונית הדסה בישראל, ואב לארבעה. מתגורר בקיסריה.
המלשין
המלשין (באנגלית: The Informer) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1935 בבימויו של ג'ון פורד עם ויקטור מקלגלן בתפקיד הראשי.
התסריט מבוסס על הספר "המלשין" של ליאם או'פלהרטי (1925) והיא מתרחשת בדבלין, 1922 השרויה במלחמה אכזרית של כוח המשטרה הבריטי "בלאק אנד טאנס" במחתרת הצבא האירי הרפובליקני.
הסרט היה מועמד לשישה לפרסי אוסקר מהם זכה בארבעה.
ב-2018 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס על "היותו בעל ערך תרבותי, היסטורי או אסתטי".
תקציר העלילה
הוא נפגש בחברתו שלשעבר, קאתי מאדן (מרגוט גרהם) שעובדת כעת כיצאנית. הם מתבוננים בשלט המכריז על כרטיסים לארצות הברית במחיר של 20 ליש"ט. ג'יפו מבטיח לקאתי שבעתיד הם ייסעו ביחד לאמריקה.
הוא נפגש במסעדה עם עמיתו לשעבר במחתרת, פרנקי מק'פיליפ (וולאס פורד), המבוקש על ידי המשטרה. פרנקי בוטח בו ומגלה לו כי הוא עומד לפגוש את אמו (אונה או'קונור) ואחותו מרי (הת'ר אנג'ל).
ג'יפו הולך למטה המשטרה ומודיע להם על מיקומו של פרנקי. השוטרים פורצים לדירה, פרנקי פותח באש אך נהרג מאש השוטרים. הוא מקבל את הכסף והולך לנחם את האם והאחות כשכל האנשים מביטים בו בחשדנות. הוא מתחיל להשתכר ומפזר כסף במקומות שונים בעיר.
מרי מק'פיליפ מספרת למפקד המחתרת דן גאלגן (פרסטון פוסטר) שהוא גם אהובה, כי אחיה סיפר לה לפני מותו כי נפגש עם ג'יפו. גאלגר מזמן את ג'יפו אך הוא מכחיש כל קשר לעניין. לדעתו המלשין הוא פיטר מאליגן (דונלד מיק) שהיה בסכסוך עם פרנקי. כולם מוזמנים לחקירת בית דין של המחתרת בשעה 1:30 בלילה. בינתיים מבלה ג'יפו במסיבה ומחלק כסף לכולם. הוא נפגש עם קאתי ונותן לה 5 ליש"ט להפתעתה.
פרסים
הסרט היה מועמד לשישה פרסי אוסקר וזכה בארבעה:
קפיצה למים במשחקים האולימפיים
קפיצה למים היא מקצוע בענף ספורט המים, שהוא חלק מהתוכנית האולימפית מאז אולימפיאדת סנט לואיס (1904). תחרויות לנשים נערכות מאז אולימפיאדת סטוקהולם (1912).
היסטוריה
התחרויות הראשונות, באולימפיאדת סנט לואיס, כללו שתי תחרויות: קפיצה מ-10 מטרים לגברים (התחרות היחידה שהתקיימה לאורך כל המשחקים), ותחרות צלילה למרחק. האלוף האולימפי הראשון בקפיצה מ-10 מטרים היה האמריקני ג'ורג' שלדון. באולימפיאדת לונדון (1908) בוטלה תחרות הצלילה, ונוספה תחרות הקפיצה מ-3 מטרים. האלוף האולימפי הראשון במקצה זה היה הגרמני אלברט צירנר. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) החלו גם נשים להתחרות בקפיצה למים, אך רק בקפיצה מ-10 מטרים. האלופה האולימפית הראשונה הייתה השוודית גרטה יוהנסון. תחרות נוספת, בה השתתפו גברים בלבד, כללה שילוב של קפיצות ממקפצות של 5 מטרים ומקפצות של 10 מטרים. החל מאולימפיאדת אנטוורפן (1920) החלו נשים להתחרות אף הן בקפיצה מ-3 מטרים, והאלופה האולימפית הראשונה הייתה האמריקנית איילין ריגין. תחרות הקפיצה המשולבת לגברים נערכה בפעם האחרונה באולימפיאדת פריז (1924), ומאז אולימפיאדת אמסטרדם (1928) נערכו תחרויות הקפיצה למים באותה מתכונת, שכללה מקצים לגברים ולנשים בקפיצה מ-3 ומ-10 מטרים. השינוי הבא הגיע רק באולימפיאדת סידני (2000), אז נוספו קפיצות סינכרוניות, לגברים ולנשים, בקפיצות מ-3 ומ-10 מטרים.
שיטת התחרויות
מקצי היחידים כוללים שלושה שלבים. בשלב המוקדמות רשאים להשתתף לכל היותר שני ספורטאים מכל מדינה. 18 הקופצים שקיבלו את הניקוד הגבוה ביותר מעפילים לשלב חצי הגמר. לשלב הגמר מעפילים 12 הקופצים שקיבלו את הניקוד הגבוה ביותר בשלב חצי הגמר. מקצי הקפיצה הסינכרונית כוללים שלב אחד בלבד, בו מתחרים שמונה זוגות ממדינות שונות.
בכל אחד מהסיבובים מבצעים הקופצים שש קפיצות. שבעה שופטים נותנים לתרגיל ציון בין 0 ל-10. שני הציונים הגבוהים ביותר ושני הציונים הנמוכים ביותר נמחקים, וסכום שלושת הציונים הנותרים מוכפל בדרגת הקושי של התרגיל אותו ביצע. כך, הציון המרבי על תרגיל שדרגת הקושי שלו היא 3 יהיה 10X3X3=90, בעוד שהציון המרבי על תרגיל שדרגת הקושי שלו היא 3.7 יהיה 10X3X3.7=111. בקפיצות הסינכרוניות, שלושת הציונים שנלקחים בחשבון הם ציון אחד לכל קופץ וציון אחד על רמת התיאום ביניהם.
מדליות
לאורך השנים זכו ספורטאים מ-21 מדינות במדליות בקפיצה למים. עד שנות ה-80 של המאה ה-20 ניכרה שליטה אמריקנית כמעט מוחלטת בענף, ואולם מאז החלה גם סין להשתתף במשחקים האולימפיים, באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), תפסה האחרונה את מקומה של ארצות הברית בצמרת הענף. מתוך 122 מדליות זהב שחולקו עד כה בקפיצה למים, זכו האמריקנים ב-49, הסינים ב-40, וכל יתר המדינות גם יחד זכו ב-33. בארבע האולימפיאדות האחרונות, זכו הסינים ב-26 מתוך 32 מדליות זהב אפשריות.
תאריך עדכון נתונים: 21 באוגוסט 2016
קופצים למים ישראלים במשחקים האולימפיים
לישראל אין מסורת בענף הקפיצה למים, ורק קופץ אחד ייצג אותה במשחקים האולימפיים, יואב רענן. רענן השתתף באולימפיאדת הלסינקי (1952), הראשונה בה השתתפה ישראל, ורשם את ההישג הטוב ביותר של המשלחת באותם משחקים, כשסיים במקום התשיעי בקפיצה מ-3 מטרים, והיה קרוב להעפלה לשלב גמר. בקפיצה מ-10 מטרים, לעומת זאת, סיים במקום ה-30, לפני האחרון. באולימפיאדת מלבורן (1956) היה רענן חבר במשלחת בת שלושה ספורטאים, והוא נשא את הדגל בטקס הפתיחה. הוא התחרה בקפיצה מ-3 מטרים בלבד, וסיים במקום ה-22 מתוך 24.
מאז אולימפיאדת מלבורן לא השתתפו ספורטאים ישראלים בתחרויות הקפיצה למים.
יהודה בקון
יהודה בָּקוֹן (Bacon; נולד ב-28 ביולי 1929) הוא צייר ישראלי, ניצול השואה.
לאחר השואה
לאחר השואה הפך בקון לאמן שביקש לתעד את חוויותיו בשואה, מתוך תחושת אחריות לשימור זכר השואה. בשנת 1946 עלה בקון לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בשנים 1946–1952 למד ב"בצלאל החדש". מ-1955 עד 1957 נסע ללמוד בבית הספר המרכזי לאמנויות שבאוניברסיטת לונדון לאמנויות, וב-1957–1958 למד בבית הספר לאמנויות היפות (École des Beaux-Arts, אקול דה בוז-אר) בפריז. בשנת 1959 התמנה למרצה בבצלאל. בשנת 1961 העיד במשפט אייכמן.
בשנת 2010 זכה בפרס מרדכי איש-שלום על מפעל חייו.
בתו, חנה וייט (Hanna White), היא עיתונאית ב-BBC. הוא היה נשוי ללאה עד למותה ב-2023, ולהם שני בנים. מתגורר בשכונת קטמון בירושלים.
יצירתו
רוב ציוריו של בקון מתארים אירועים שהיה עד להם כנער בטרזיינשטט ובאושוויץ. עבודותיו הוצגו במוזיאון ישראל, ביד ושם, בקונגרס של ארצות הברית בוושינגטון הבירה, ובבתיהם של תאודור רוזוולט, ג'ון ד. רוקפלר, מרטין בובר וחיים ויצמן. תערוכות מיצירותיו הוצגו בגרמניה, ארצות הברית ובריטניה.
יחסי יפן–נפאל
יחסי יפן–נפאל הם היחסים הבילטראליים בין יפן לרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל. יחסים אלה בין שתי המדינות, כוננו ב-28 בספטמבר 1956. בדרג השגרירי, ליפן שגרירות בקטמנדו, ולנפאל שגרירות בטוקיו.
היסטוריה
על אף שיחסים דיפלומטים רשמיים כוננו רק ב-1956, מגעים תרבותיים בין יפן לנפאל כבר קיימים החל מהמאה ה-19. בשנת 1899 החלו נזירים בודהיסטים מיפן לנהור לנפאל כדי לאסוף כתבים בודהיסטים מטיבט. ב-1902 שלח ראש ממשלת נפאל, צ'אנדרה שאמשל, 8 סטודנטים נפאלים ללימודים השכלה גבוהה ביפן. המגעים בין שתי המדינות הושהו באופן זמני בעקבות מלחמת העולם השנייה, מהיותה של נפאל לצד בריטניה במלחמה. היחסים התחדשו ב-1956, כששתי המדינות חתמו על יחסים דיפלומטים רשמיים.
ביקורים
חילופי ביקורים בין שתי המדינות תרמו אף הם לקידום היחסים בין שתי המדינות.
בין 5 ל-9 באוקטובר 2014 ביקר שר החוץ הנפאלי, מהנדרה בהאדור פנדי, ביפן. בין 2 ל-5 במרץ 2015 ביקר שר החוץ הנפאלי, שאנקר דאס באירגי, ביפן, והחזיק בדיאלוג המדיני הראשון בין נפאל ליפן.
בשנת 2000 ביקר ראש ממשלת יפן לשעבר, יושירו מורי, בנפאל.
סיוע כלכלי
רוב הסיוע הכלכלי ניתן לנפאל בשיתוף עם הבנק לפיתוח אסיה. נכון להיום יפן היא אחת התומכות הגדולות ביותר לנפאל.
תפוצה
מספר התושבים הנפאלים המתגוררים ביפן עומד על כ-60,000, ובמגמת עלייה. הקהילה הנפאלית היא קהילת החוץ ה-5 בגודלה ביפן. מעל ל-10,000 סטודנטים נפאלים מגיעים ליפן מדי שנה ללימודים מתקדמים והיא היעד השני המועדף בקרב סטודנטים נפאלים.
W.I.T.C.H
W.I.T.C.H (מ.כ.ש.פ.ה) הייתה קבוצה של תאים פמיניסטיים קשורים אך בלתי תלויים שפעלו בארצות הברית בשנים 1968–1969, והיו לאבן דרך בהתפתחות הפמיניזם הסוציאליסטי. ראשי התיבות W.I.T.C.H שימשו שמות שונים בידי תאים שונים, והמוכר בהם הוא "Women's International Terrorist Conspiracy from Hell" (בתרגום חופשי: הקונספירציה הבינלאומית של נשים טרוריסטיות מהגהנום). חלק מפעילות הקבוצה המשיכו מאוחר יותר לפעול בארגוני שמאל רדיקליים אחרים, ביניהם מחתרת מזג האוויר.
רקע
בשנות השישים המאוחרות הייתה מחלוקת בתוך התנועה הפמיניסטית בין פמיניסטיות סוציאליסטיות שייחסו את דיכויין של נשים לקפיטליזם ושאפו ליצור בריתות פוליטיות עם קבוצות שמאל נוספות, כמו השמאל החדש, תנועת הכח השחור, תנועת הסטודנטים, התנועה האנטי מלחמתית ואחרות, מתוך רצון לחבור לקואליציה שתביא לשינוי מהפכני. מנגד, עמדו פמיניסטיות רדיקליות שראו את דיכוי האישה כסוגיה נפרדת שיש להשאירה בלתי תלויה בתנועות השמאל.
נשות W.I.T.C.H היו ברובן פמיניסטיות סוציאליסטיות, שחלקו על מקומן המרכזי של הקבוצות להעלאת המודעות שהיו פופולריות באותה תקופה בתנועה הפמיניסטית, ותיעדפו פעולה חברתית-פוליטית על פני פעולה אישית. בין מייסדות W.I.T.C.H אפשר למנות את רובין מורגן, פלוריקה רמטייר, פגי דובינס ואחרות.
W.I.T.C.H הוקמה בעיר ניו יורק בערב ליל כל הקדושים בשנת 1968 תחת השם "הקונספירציה הבינלאומית של נשים טרוריסטיות מהגהנום". שמה של הקבוצה השתנה תכופות לפי מטרות פעולותיה, אך תמיד שמר על ראשי התיבות W.I.T.C.H.
פעילות
בפברואר 1969, נשות W.I.T.C.H ארגנו מיצג מחאה אל מול "יריד הנישואין" במדיסון סקוור גארדן, במסגרתו לבשו הינומות שחורות ושרו "here comes the slaves/off to their graves" וחילקו סטיקרים עליהם נכתב "התעמתו עם יוצרי הזונות", פרפרזה על סיסמת השמאל שהייתה בשימוש באותה התקופה "התעמתו עם יוצרי המלחמה".
הסופר קאפ הספרדי 2017
הסופר קאפ 2017 הוא המהדורה ה-34 במסגרת הסופר קאפ הספרדי. הטורניר נתן משחק קלאסיקו כשריאל מדריד הגיעה לאחר שזכתה בלה ליגה וברצלונה לאחר שזכתה בגביע הספרדי. ריאל מדריד זכתה בתואר בפעם ה-10 שלה כשניצחה 1–5 בסיכום שני המשחקים.
איי זובייר
איי זובייר (בערבית: مجموعة جزر الزبير; "קבוצת איי זובייר"; תעתיק מדויק: מג'מועת ג'זר אלזביר; או בפשטות: جزر الزبير; "איי זובייר"; תעתיק מדויק: ג'זר אלזביר) הם קבוצה של עשרה איים געשיים עיקריים, איונים וגושי סלעים הממוקמים על חרוט מגן הנמצא בים האדום, מכסים שטח של כ-258 קמ"ר ומגיעים לגובה 191 מטרים בנקודה הגבוהה ביותר. איים אלה משתייכים לתימן ושוכנים כ-74 ק"מ צפונית-מערבית מחופה.
האיים
הגדול באיי הקבוצה ואחד הצעירים שבהם מבחינה גאולוגית הוא האי זובייר. איים צעירים אחרים הם סנטר פיק (Centre Peak), סאבא (Saba), הייקוק (Haycock) וסאדל (Saddle), כאשר האחרון ידוע בפעילותו הגעשית במהלך ההיסטוריה.
התפרצויות אחרונות
התפרצות געשית בינונית (VEI2) עם רמה נמוכה של פעילות ארעה ב-1824 באי סאדל. התפרצות נוספת ולא מאומתת ארעה באותו אי ב-14 באוגוסט 1846.
ב-19 בדצמבר 2011 ארעה התפרצות געשית מקרקעית הים. תצלום לוויין הראה ענן עשן באזור שבין האיים ראגד (Rugged) והייקוק, כאשר דייגים מקומיים דיווחו על מזרקת לבה בגובה 30 מטרים מעל פני הים. ההתפרצות התת-ימית יצרה אי חדש כחצי קילומטר צפון-צפון-מזרחית מהאי ראגד ומים שחדרו לסדקים הביאו להתפרצות סירטסיינית אשר התבטאה בפליטת קיטור ועשן.
ב-12 בינואר 2012 גדל האי החדש לסביבות 530 על 710 מטרים וזרימת הלבה המשיכה. האי כונה "פרינסיפאטו די סן ברנרדינו" (Principato di San Bernardino). תצלומי לוויין מה-15 בינואר 2012 הראו שהפעילות הגעשית פסקה והותירה במקומו את האי החדש.
ב-28 בספטמבר 2013 החלה התפרצות געשית תת-ימית חדשה דרומית מערבית מאזור ההתפרצות ב-2011 שהתבטאה בשינוי צבע המים ובענני עשן וקיטור. מדענים העריכו כי ההתפרצות החלה בעומק של פחות מ-100 מטרים מתחת לפני הים כאשר ישנה אפשרות להתפרצות סירטסיינית חדשה. הפעילות באתר החדש נמשכה לתוך אוקטובר וענני העשן הגדולים תועדו הן בתצלומי לוויין והן על ידי התושבים המקומיים. בסוף אוקטובר הופיע אי חדש נוסף מתוך הים.
האי החדש נקרא ג'אדיד, כאשר האי שנוצר לפניו ב-2011 נקרא שולאן (Sholan).
תיירות
צלילה, שיט, ותצפיות על הרי הגעש הן פעילויות פופולריות לתיירים ומבקרים. האיים עצמם אינם מיושבים.
MKR המטבח המנצח: עונה 2
MKR המטבח המנצח עונה 2 היא העונה השנייה של תוכנית המציאות הישראלית "MKR המטבח המנצח" שעלתה לשידור ב-14 ביוני 2020 בערוץ קשת 12. בעונה זו השופטים שגם בתפקיד המנחים היו חיים כהן ורותי ברודו, ושידוריה הסתיימו ב-3 בספטמבר 2020. הזוכים הגדולים של העונה הם אבי וליאור מירושלים.
יחסי הממלכה המאוחדת–נפאל
רקע
מגעים בין שתי המדינות מתוארכים כבר לתקופת ראשיתה של הודו הבריטית. מאז, נותרו היחסים ידידותיים ולבביים וקשר נשמר בין משפחות המלוכה של שתי המדינות. כתוצאה מהחלת קשרים היסטוריים, סיוע בפיתוח ותמיכה ארוכת טווח במאבק לשלום הדמוקרטי בנפאל, בריטניה נחשבת בעיני הנפאלים.
בשנת 1923 חתמו בריטניה ונפאל על הסכם המגדיר את מעמדה הבינלאומי של נפאל כאומה עצמאית וריבונית. הסכם זה בא תחת הסכם סוגאולי שנחתם ב-1815.
החל מהמאה ה-19 מגייסת חטיבת גורקה של הצבא הבריטי חיילים מנפאל.
בשנת 2014 ציינה שגרירות נפאל בבריטניה 200 שנות יחסים בין שתי המדינות. נכון להיום, בריטניה היא התורמת הגדולה ביותר של נפאל בסיוע חוץ.
גליל ACE
גליל ACE הוא רובה סער ישראלי שתוכנן ומיוצר על ידי תעשיות נשק לישראל (IWI). הגליל ACE הוא למעשה גרסה מודרנית של רובה הסער הוותיק גליל שעבר שיפורים ושדרוגים מקיפים. הגליל ACE משלב בין האמינות והעמידות של הגליל, המבוסס על משפחת רובי הקלשניקוב, לארגונומיה וחומרים פולימרים מתקדמים של רובי סער מערביים מודרניים, על מנת לייצר רובה סער מודרני, קל, מדויק, נוח אמין ועמיד.
הגליל ACE מוצע במספר קליברים ומספר ארכי קנה וניתן להתקין עליו מגוון כוונות ועזרים טקטיים. משקלו נע בין 3 ל-3.7 ק"ג כתלות בקליבר ואורך הקנה.
הפחתת משקל
רובה הגליל המקורי שקל בסביבות 4.35 ק"ג (המשקל המדויק משתנה בהתאם לדגם), דבר שהיה אחד מחסרונותיו העיקריים וספג ביקורת מצד צה"ל שהשתמש ברובה בשנים 1974–1993 כנשק האישי הסטנדרטי של לוחמי יחידות השדה ובפרט חיל הרגלים. הגליל המקורי היה כבד מפני שהתעשייה הצבאית בנתה את הגליל מיציקת פלדה מוצקה כדי להגדיל את עמידות הנשק.
אחד השינויים המרכזיים שעשתה תעשיות נשק לישראל (IWI) בגליל ACE היא הפחתת המשקל באופן משמעותי. בדגמים הקצרים הרובה שוקל כ-3 ק"ג ואילו בדגמים בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו הרובה שוקל כ-3.7 ק"ג. חברת IWI תכננה מחדש את הפעולה ומנגנון הירי, ושילבה פלדה עם פולימר (חומר חזק וקל בהרבה מפלדה) במבנהו, דבר שהפך אותו לקל באופן ניכר ממנגנון הפעולה מפלדה של הגליל המקורי.
פעולה
הרובה משתמש בפעולת בוכנה ארוכת-פעימה לדריכה מחדש. פעולה זו קיימת גם ברובים כגון M1 גאראנד, AK-47, בגליל המקורי ובתבור. פעולת דריכה זו פשוטה ואמינה יותר, אך פוגעת בדיוק הרובה.
צינורית הגז, שמפנה את גזי הפליטה כתוצאה מיזימת אבק השרפה שבתרמיל הכדור לדריכה מחדש של הבריח, ממוקמת ברובה באופן שונה מה-AK-47 כדי למנוע חסימת גז שתגרום לרעידות בקנה ולפגיעה בדיוק הרובה.
כדי להגדיל את אמינות הגליל, בייחוד בתנאי מדבר רויים חול ואבק, מנגנון הפעולה של הגליל ACE כולל אטימה באמצעות מסך הניתן להחלקה הצידה, ובכך הוא מוגן מצבירת עפר, חול ואבק.
מעצה, מתפסים וקת
המעצה, המתפסים והקת של הגליל ACE תוכננו מחדש, תוך שימוש בחומרים פולימריים על מנת לשפר את הארגונומיה של הרובה ואת נוחות המשתמש. הקת של הגליל ACE היא קת טלסקופית בת 6 מצבים (כלומר: אפשר לשלוט באורך שלה באמצעות "פתיחה" של מוט טלסקופי מתקפל), המבוססת על הקת של רובה ה-M4 קרבין. הקת גם כוללת אפשרות להוספת תמוכת לחי מתכוונת. עם זאת, קת מתקפלת בסגנון הגליל המקורי מוצעת אף היא.
על מתפסי הרובה מותקנות מסילות פיקטיני מדגם MIL-STD-1913 בכל 4 הצדדים, על מנת לאפשר התקנה מהירה של מגוון עזרים טקטיים בהם כוונות, כוונת טלסקופית, אופטיקה, אמצעי ראיית לילה, ציין לייזר, ידית הסתערות ועוד.
עם הרובה מגיע חלק שניתן להרכיב על הקת על מנת להגביה לגובה המסילה במקרה של הוספת אופטיקה לנשק.
שיפורים ארגונומיים נוספים כוללים אמבידקסטריות כגון נצרה ותפס מחסנית שניתנים לתפעול בשתי הידיים, לפי העדפת היורה.
הדק
כדי להגביר את הדיוק באופן ניכר, הגליל ACE משתמש בהדק של הגליל צלפים, במקום זה של הגליל הרגיל. זהו הדק דו-שלבי. על פי כתב העת ההדק החדש הוא "נקי וחלק עם כוח של 21.4 ניוטון".
קנה
הקנה של הגליל ACE מוצע במספר קליברים ואורכים. כל הקנים מצופים בכרום להארכת חיי הקנה ומחושלים בשיטת "cold hammer-forged". מעלה הסלילים בקנה הוא, כלומר: פיתול אחד כל 7 אינץ'.
מהיר לעיר
מהיר לעיר (נקרא גם "הרשת המטרופולינית" או "מהיר בעיר") הוא פרויקט תחבורתי ישראלי, שמטרתו לשדרג ולייעל את המערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב. הפרויקט מנוהל ומתבצע על ידי חברת נתיבי איילון, הפועלת תחת משרד התחבורה. תקציב הפרויקט עומד על 3.5 מיליארד שקל, כאשר כולו ממומן על ידי משרד התחבורה. בתחילת המיזם הוכרז שהוא צפוי להסתיים ב-2021 ב-17 רשויות שונות. עם זאת, עיכובים וחשש של העיריות מתגובת התושבים לשינויים הביאו לכך שלא כל מיזמי המשנה הושלמו עד שנה זו, וחלקם אף בוטלו. שתי רשויות - גבעת שמואל ורעננה - ביטלו את השתתפותן.
בתחילת המיזם הוכרז שיוקמו 130 נתיבי תחבורה ציבורית, אך בעקבות התנגדות ראשי ערים סוכם על הוצאתם לפועל של 81 נתיבים בלבד. בסוף שנת 2020, הסתיימה העבודה על 14 פרויקטים בלבד. עד מרץ 2022 סומנו 20 נתיבים לתחבורה ציבורית, 25 נתיבים היו בביצוע ו-37 נתיבים נמצאו בתכנון. רק רבע מתקציב המיזם נוצל עד מרץ 2022. נתיב נוסף נפתח ברמלה באפריל 2022. לפי חברת נתיבי איילון, עד תחילת 2022, כ-32% מהמקטעים נפתחו לתנועה, 26% נמצאו בביצוע, 15% היו בהליך תכנוני, 6% היו בהליך מכרזי ו-21% מהמקטעים נמצאו עדיין בהליכי בחינה.
רקע
מטרופולין תל אביב הוא המטרופולין העמוס ביותר במדינת ישראל. כ-50% מכלל מקומות העבודה בישראל מרוכזים במטרופולין וכמחצית מכלל הנסיעות שהתבצעו במדינת ישראל בשנת 2016 (כ-6 מיליון נסיעות יומיות) בוצעו במטרופולין, כאשר מתוכם רק 1.2 מיליון נסיעות התבצעו באמצעות תחבורה ציבורית.
צירי התנועה בגוש דן (למשל: כביש 20), סובלים מגודש תנועה קיצוני בשעות השיא. על פי משרד האוצר, הנזק הכספי מתחילת שנת 2018 ועד אוקטובר 2019 כתוצאה מגודשי התנועה במטרופולין מוערך ב-35 מיליארד שקלים בשנה, כאשר בשנת 2040, עלות נזקי הפקקים מוערכת בכ-70 מיליארד שקלים בשנה. אחת הסיבות המרכזיות שתוארו על ידי מבקר המדינה, היא הכשל התכנוני של התחבורה הציבורית בישראל.
התחבורה הציבורית בישראל ובמטרופולין מבוססת בעיקר על אוטובוסים, אך מערך זה סובל שנים רבות מיעילות נמוכה, חוסר קיבולת ומהירות נסיעה נמוכה. ישנן כמה סיבות לחוסר היעילות של מערך האוטובוסים במטרופולין, כאשר הבולטת בהן היא המחסור בנתיבי תחבורה ציבורית בצירי תנועה מרכזיים.
בחודשים נובמבר 2017 – מרץ 2018, משרד מבקר המדינה בדק את הפרויקט "מהיר לעיר" ואת הפרויקט "הנתיבים המהירים", שני הפרויקטים עוסקים בשדרוג מערך התחבורה הציבורית, על ידי סלילת נתיבי תחבורה ציבורית, שדרוג קווי האוטובוס, תגבור קווים קיימים, הקמת חניוני "חנה וסע" והקמת מסופי אוטובוסים על מנת להקל על העומסים במסופים האחרים.
מאפייני הפרויקט
במסגרת הפרויקט "מהיר לעיר" מתוכננים להיסלל מאות קילומטרים של נתיבי תחבורה ציבורית ברחובות מרכזיים במטרופולין תל אביב, נתיבים אלו יתנו עדיפות משמעותית לתחבורה הציבורית על פני הרכב הפרטי. הפרויקט יכלול גם את המרכיבים הבאים:
בני ברק
במסגרת התכנית, צפויים שינויים רבים בבני ברק. כ־3 ק"מ של נתיבי תחבורה ציבורית צפויים להיסלל בעיר. התכנית כוללת שדרוג פני הרחובות: נחמיה, רבן יוחנן בן זכאי, הרב בן יעקב, אברהם בן דוד, האדמו"ר מבעלזא, הרב דלסר, הרב קוטלר, הרב ש"ך, רש"י, ברטונא והרב כהנמן. נתיב תחבורה ציבורית ייסלל מגן ורשה שברחוב רבי עקיבא עד רחוב חזון איש (קטע זה נסלל כבר), ומפינת רחוב חזון איש עד סופו. בעקבות אופי הבנייה בעיר, בחלק מהנתיבים בהם הכבישים צרים לא תותר הנסיעה לכלי רכב פרטיים. כמו כן, רבים מקווי האוטובוס בעיר יתוכננו מחדש, על מנת להתאים את מסלולם לרשת הנתיבים החדשה בעיר. בנוסף, מסוף אוטובוסים חדש עתיד להיבנה ברחוב הרב כהנמן.
בת ים
בבת ים נערכים שינויים משמעותיים בצירי התחבורה המרכזיים בעיר. כ־9.6 ק"מ של נתיבי תחבורה ציבורית צפויים להיסלל בעיר. התכנית כוללת שדרוג פני הרחובות: קוממיות, יוספטל, כ"ט בנובמבר, אלי כהן, אנה פרנק, כצנלסון, מבצע סיני וגן הנופלים. תוכנית נוספת בעיר כוללת סלילת 2.6 ק"מ של נתיבי אופניים לאורך רחוב הקוממיות ורחוב יוספטל.
כפר סבא
בעיר כפר סבא, נועד להתווסף נתיב תחבורה ציבורית שמאלי בהפרדה מלאה לכל אורכו של רחוב ויצמן. על מנת לצמצם את הפגיעה בתושבים ובבעלי העסקים בזמן העבודות, הפרויקט חולק לארבעה מקטעים שיבוצע בזה אחר השלמתו של זה. ברחוב ויצמן עוברים כ-70 אוטובוסים בשעה, ונתיב התחבורה הציבורית נועד לתעדף אותם בכביש על מנת לשפר את יעילותם ואמינותם של הקווים. בנוסף לבניית נתיב התחבורה הציבורית, העבודות, שעלותן הוערכה תחילה בסכום של כ-200 מיליון שקלים, נועדו גם לחידוש תשתיות הרחוב, סלילת שביל אופניים, נטיעת עצים, הרחבת המדרכות ושיפוץ חזית הרחוב.
תושבי האזור התנגדו לפרויקט וסירבו להעניק העדפה לתחבורה ציבורית על פני רכבים פרטיים, שכן הפרויקט כלל הסבה של נתיב רכב פרטי לתחבורה ציבורית בלבד וכן הפקעה וביטול של חניות. וועד מאורגן של תושבי האזור עתר נגד העירייה המקומית ונגד משרד התחבורה בדרישה לבטל את העבודות, אך עתירתו נדחיתה על הסף. בנוסף לניסיון המשפטי לבטל את העבודות, בלחץ התושבים העירייה בראשות רפי סער, בניגוד לקודמו בתפקיד יהודה בן חמו שתמך בפרויקט, פעלה כנגד משרד התחבורה על מנת לחבל בפרויקט, בין היתר בשל כך שעל העירייה עצמה הופקד ביצוע העבודות והיא הייתה יכולה לנצל כוח זה לטובתה. העבודות המקדימות על שלב א', במקטע שבין קניון G לבין רחוב העמק, נעשו באמצע 2018, ועיקר העבודות החלו בשלהי 2019 ובתחילת 2020. העירייה הערימה קשיים על העבודות במכוון, ונרשמה חריגה של כ-10 מיליון שקלים לפחות מן התקציב המקורי של כ-60 מיליון שקלים. ב-16 במרץ 2023, לאחר כשלוש שנות עבודה, נפתח לתנועה שלב א' של הפרויקט. כחודשיים לאחר מכן, ראש העיר רפי סער הצליח להביא לסיכום עם משרד התחבורה בראשות מירי רגב על גניזת המשך תוכניות העבודה על נתיב התחבורה הציבורית ברחוב ויצמן וביטולו דה-פקטו. כך, נותר ברחוב מקטע בן כקילומטר וחצי לכל כיוון שאיננו משלים את ייעודו הנחוץ לתחבורה ציבורית.
רמת גן
בפברואר 2021 הושקו נתיבי תחבורה ציבורית, בגבול רמת גן-בני ברק, בדרך ששת הימים ובבן-גוריון לצד תחנות אוטובוס חדישות.
נתניה
פרויקט "מהיר לעיר" בעיר אמור להתחיל ב-2021 ויכלול נתיב מהיר לתחבורה הציבורית שיעבור לאורך רחוב הרצל, שדרות בנימין, שדרות בן צבי ושדרות פנחס לבון בשלב ראשון, תוך הכשרת שבילים לרוכבי אופניים וכן שדרוג המדרכות לאורך הציר. בסה"כ יסללו כ–90 ק"מ של נתיבי תחבורה ציבורית והסדרה של הרחובות, לרבות כאמור שבילי אופניים. תוכננו מסלולים נוספים.
רמלה
עבודות הפרויקט התחילו במאי 2020 ברמלה, וצפויות לכלול בסופן 3.5 ק"מ של נתיבי תחבורה ציבורית, 1.2 ק"מ של שבילי אופניים ובנוסף החלפת תאורה, גינון ומדרכות ברחובות הרצל וקלאוזנר בהם יעבור הפרויקט. גובה תקציב "מהיר לעיר" ברמלה הוא 110 מיליון ש"ח.
קריית אונו
בקריית אונו מתוכנן הפרויקט להשלים את סימונם של 11 ק"מ של נתיבי תחבורה ציבורית ברחובות דרך לוי אשכול, שדרות בן-גוריון ודרך רב-אלוף יעקב דורי. כמו כן מסומנים 3.25 ק"מ שבילי אופניים חדשים וקיימים. בנוסף, באוגוסט 2020 הושקו שלושה קווים חדשים, השתנה מסלולם של מספר קווים קיימים ובוטלו אחרים.
בלאדי מורי
בלאדי מורי היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגה קומדיה רומנטית העוסקת ברווקות מאוחרת, שיצרה סתיו אידיסיס, ועלתה לשידור בשנת 2022 ביס. הקומדיה זכתה בפרס הקומדיה הטובה ביותר בפסטיבל סירייס מאניה - צרפת (2022).
מהיר לעיר
קריית אונו
באוקטובר 2021 אישרה מועצת קריית אונו החלטה להפוך את נתיב התחבורה הציבורית בעיר לנתיב רב תפוסה ("2+"), לאחר שלטענת העירייה משרד התחבורה לא עמד בהתחייבויותיו לתדירות אוטובוסים גבוהה, במקביל ליצירת עומסי תנועה כבדים.
בלאדי מורי
עלילה
עלילת הסדרה עוסקת במורי (נעמי לבוב), מרצה לקולנוע, ודנה (רותם סלע), רופאה מתמחה בגינקולוגיה ולידה; חברות טובות מימי התיכון ושותפות לדירה, המתמודדות עם רווקותן המאוחרת.
מהיר לעיר
קריית אונו
באפריל 2023 נפתח ברחוב לוי אשכול נתיב תחבורה ציבורית שמאלי.
הרצליה
במסגרת "מהיר לעיר", משודרגים הרחובות דרך ירושלים, סוקולוב, קהילת ציון, העצמאות, הרב קוק, בן ציון מיכאלי, תחנת רכבת הרצליה, שדרות שבעת הכוכבים ומחלף הסירה, מסומנים 10.9 ק"מ של נתיבי תחבורה ציבורית ו-2.4 ק"מ של שבילי אופניים. בנוסף, תנועת האוטובוסים משודרגת. בשנת 2019 נפתח המקטע הראשון בפרויקט.
מיראמאר
מיראמאר (באנגלית: Miramar) היא עיר בפלורידה שבארצות הברית. המהווה חלק ממטרופולין אזור מיאמי. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת בכ-141,000 תושבים.
מהיר לעיר
ראשון לציון
בנובמבר 2021 נפתחו נתיבים לתחבורה ציבורית ברחוב ההסתדרות, במקטע שבין רחוב התקומה עד רחוב גולדה מאיר, לצד תחנות מתקדמות ושבילי אופניים.
הקו הכחול, שייסע בין צומת ביל"ו לצומת חולון, צפוי לעבור דרך רחוב הרצל בעיר ולשם כך יסומן נתיב העדפה וייסלל שביל אופניים רציף לאורך תוואי הקו.
בלאדי מורי
עלילה
בתחילת הסדרה, מורי עוברת תאונת דרכים ופוגעת ברכב אספנות. הבחור ברכבו היא פגעה, ליאור, מאתר את כתובתה ומגיע לביתה. במהלך ההיכרות הראשונית הוא מתאהב דווקא בדנה למורת רוחה של מורי.
מהיר לעיר
הוד השרון
במאי 2021 החלו עבודות בדרך רמתיים, שבמסגרתן העבודות כוללות נוסף נתיב תחבורה ציבורית, הנסלל שביל אופניים, ונעשה פיתוח נופי.
מיראמאר
לאוניברסיטת פלורידה הבינלאומית יש קמפוס בעיר.
בלאדי מורי
צילומים
הסדרה צולמה בחלקה במחלקת היולדות בבית חולים איכילוב.
מיראמאר
כמה מבין תושביה הידועים של מיראמאר הם ג'ייסון דירולו וג'וני דפ.
לוק טרדיף
לוק טרדיף האב (בצרפתית: .Luc Tardif Sr; נולד ב-29 במרץ 1953 בטרואה-ריבייר, קוויבק, קנדה) הוא מנהל הוקי קרח צרפתי ושחקן הוקי קרח לשעבר, נשיא פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית ונשיא פדרציית ההוקי קרח הצרפתית.
כשחקן עשה טרדיף את עיקר הקריירה שלו בצרפת.
מאז מרץ 2006 שימש כנשיא פדרציית ההוקי קרח הצרפתית והיה אחד מיוזמי ההפרדה של ענף ההוקי קרח מהפדרציה הצרפתית לספורט קרח.
בספטמבר 2021 נבחר לנשיא פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית במקום רנה פאסל.
ביולי 2022 ביקר טרדיף בישראל לראשונה מאז נכנס לתפקידו, ונכח בגמר טורניר ההוקי קרח של המכביה העשרים-ואחת.
ביוגרפיה
טרדיף נולד ב-29 במרץ 1953 בטרואה-ריבייר, קנדה. הוא שיחק הוקי קרח במולדתו מגיל 3 ועד לבגרותו. הוא הגיע לאירופה בשנת 1975, ושם שיחק בבריסל, בלגיה, לפני שעבר לצרפת בשנת 1978 כדי לשחק בשאמוני ובהמשך ברואן.
לאחר קריירת המשחק שלו, כבעל אזרחות כפולה קנדית-צרפתית היה אחראי על תוכנית ההוקי קרח לנוער של רואן במשך מספר שנים. בשנת 2000 מונה לראש מחלקת ההוקי קרח באיגוד ספורט הקרח הצרפתי. בשנת 2006 נבחר לנשיא הראשון של פדרציית ההוקי קרח הצרפתית שאך זה הוקמה, תפקיד שנבחר בו מחדש בשנים 2010, 2014 ו-2018.
הוא שימש כיו"ר ועדת הכספים של IIHF (מאז 2016). הוא גם מעורב מאוד בוועד האולימפי הצרפתי, ומונה לראש המשלחת הצרפתית למשחקי החורף האולימפיים 2014 בסוצ'י.
קרבה לספורט
בנו, לוק טרדיף הבן, גם הוא שחקן הוקי קרח בעברו.
מיראמאר
מבחינה כלכלית, המעסיקים המרכזיים הם קומקאסט, ספיריט איירליינס וקבוצת קרניבל.
היסטוריה
העיר הוקמה בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 על מנת לשמש כעיר שינה עבור עובדי מיאמי, והוכרזה כעיר בשנת 1955. העיר נקראה על שם אזור בהוואנה, בירת קובה. בשנה זו גרו בעיירה רק 200 נפשות. ראש העיר והמועצה (אשר מונו על ידי המושל) הושבעו ב-20 ביולי של אותה השנה. מועצה זו כיהנה עד הבחירות שהתקיימו בשנת 1959.
מהיר לעיר
חולון
במסגרת הפרויקט מקודמים בעיר 4 ק"מ של נתיבי העדפה לתחבורה ציבורית ו-1.35 ק"מ של נתיבי נסיעה לאופניים. בנוסף מתוכנן שדרוג של פני הרחובות הלוחמים, משה דיין, מעפילים, יוספטל ואילת.
טונג'לי
טונג'לי (בטורקית: Tunceli; בכורדית: Mamekî/مامەکی - מאמכי) היא עיר בכורדיסטן הטורקית ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז מזרח אנטוליה. העיר מרוחקת 581 ק"מ דרום-מזרחית לאנקרה בירת טורקיה ולפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסייתה מנתה 40,794 בני אדם, רובם כורדים. העיר הייתה אתר טבח דרסים הידוע לשמצה.
היסטוריה
בתקופת האימפריה העות'מאנית, טונג'לי (שנודעה אז כקלאן) הייתה חלק מהאזור שנקרא דרסים. בשנת 1847 הוכרזה דרסים כסנג'ק. בירת הסנג'ק הייתה הוזאט. במהלך התקופה הרפובליקנית, מחוז טונג'לי הוקם בשנת 1935. בשנת 1946 שונה שמה של העיר לטונג'לי והיא הוכרזה כעיר הבירה של המחוז.
טונג'לי נעשתה למטרה העיקרית של פקידים טורקים לאחר הקמת הרפובליקה הטורקית ב-1923. העיר מילאה תפקיד מרכזי בטבח דרסים.
הפעילות הכלכלית העיקרית בעיר היא גידול בעלי חיים. חיטה היא המוצר החקלאי הבולט היחיד.
מהיר לעיר
רחובות
רחובות הצטרפה לפרויקט מהיר לעיר ב-2019, שלוש שנים אחרי שהחל. ב-2022 פורסם כי במסגרת הפרויקט צפוי לקום הקו הכחול, שאורכו 21 ק"מ ועובר מצומת ביל"ו, דרך נס ציונה, ראשון לציון וצומת בית דגן עד צומת חולון. במסגרת הפרויקט, מקטע ברחוב הרצל יהפוך לרחוב תחבורה ציבורית ויאפשר תנועת אוטובוסים בלבד. כמו כן רחוב הרצל יחודש, המדרכות בו יורחבו וייסלל בו שביל אופניים. העבודות על הקו צפויות להתחיל ב-2023, והקו הכחול מתוכנן להיפתח ב-2027.
לצד הקו הכחול, מתוכננים ברחובות 34.8 ק"מ של נתיבי תחבורה ציבורית במספר דרכים ובהן דרך מנחם בגין ודרך הים.
בשנת 2023, במסגרת מהיר לעיר, החלו העבודות על שבילי אופניים בדרך יבנה וברחוב המדע.
נס ציונה
נס ציונה היא הרשות ה-18 שהצטרפה לפרויקט ב-2019, שלוש שנים אחרי התחלתו. במסגרת המיזם ערכה העירייה מספר מפגשים עם התושבים, בסופם נבחרה התוכנית המועדפת, שכוללת ארבעה קווי אוטובוסים שצפויים לפעול בעיר.
הקו הכחול שמחבר בין רחובות לצומת חולון מתוכנן לעבור ברחוב ויצמן שבנס ציונה, ולשם כך מקטע של 600 מטרים בין צומת בן-גוריון/דרך רבין לבין צומת הבנים/עמק השושנים צפוי להיסגר לתחבורה פרטית. כמו כן מתוכננת סלילה של שביל אופניים רציף לכל אורך תוואי הקו.
בשנת 2023 החלו עבודות פיתוח תשתיות בחלקו המערבי של רחוב ויצמן בין צומת פארק המדע לדרך הנפת הדגל.
אור יהודה
באור יהודה מתוכננים נתיבי תחבורה ציבורית באורך כולל של 6.5 ק"מ, על ציר קזז-בן פורת-סעדון-העצמאות. בנובמבר 2022 הודיעו העירייה ומשרד התחבורה שהקידום של נתיב ההעדפה ברחוב קזז מוקפא בשל שינויים בפעילות קווי האוטובוס בעיר.
פתח תקווה
במסגרת הפרויקט מקודמים בעיר 13.2 ק”מ של נתיבי העדפה לתחבורה ציבורית וסלילת נתיבי נסיעה לאופניים. בנוסף מתוכנן שדרוג של פני הרחובות רבין ובר כוכבא שכולל הצבת תחנות אוטובוס מתקדמות וחדישות.
רמת השרון
בפברואר 2022 החלו עבודות לסימון נתיבי תחבורה ציבורית לאורך 900 מטרים ברחוב משה סנה, בשני הכיוונים בין צומת הכפר הירוק לצומת הפיל. הנתיב מתחבר בצומת הכפר הירוק לנתיב תחבורה ציבורית אחר שנכנס לתל אביב.
תל אביב
במסגרת הפרויקט מקודמים בעיר 13 ק"מ של נתיבי תחבורה ציבורית ו-8 ק"מ של נתיבי נסיעה לאופניים. בנוסף מתוכנן שדרוג של פני הרחובות יצחק שדה, שדרות קק"ל, שאול המלך, דרך השלום, משה דיין/לה גארדיה, שוקן ותל גיבורים.
במרץ 2019 נפתח נתיב לתחבורה ציבורית בדרך בן צבי, מצומת מחלף חולון עד לרחוב לבון פנחס, וכן ברחוב לבון פנחס בקטע שבין דרך בין צבי עד דרך קיבוץ גלויות. בדצמבר 2021 החלו עבודות במסגרת הפרויקט ברחוב תל גיבורים בעיר. בשיתוף פעולה עם עיריית גבעתיים סומן בינואר 2022, בדרך השלום, נתיב תחבורה ציבורי שמחבר את שתי הערים. העיריות הגדירו את הנתיב כ"טקטי", וכמהלך מקדים לפרויקט מהיר לעיר.
התקדמות
בשנת 2016, נחתמו הסכמים מקיפים עם 17 רשויות מקומיות במטרופולין תל אביב. בשנת 2017 הוקמו צוותי תכנון בכל 17 הרשויות, על מנת לבצע תכנון מוקדם של כ-80 חבילות עבודה באותן רשויות, תכנון סופי במרבית הצירים ותיאום עם גורמים רלוונטיים כגון: חברות תשתיות, ביוב, מים ותקשורת. בנוסף, בחלק מהרשויות התבצעו עבודות תשתיות מקדימות. בשנת 2018 הושלם התכנון הסופי בכל הצירים ברשויות. בשנת 2019, הצטרפו לתוכנית רחובות ונס ציונה.
עבודות התשתיות והבנייה החלו בערים רבות. למשל, בעיר בת ים החלו עבודות הבנייה ברחוב יוספטל והקוממיות (שני הרחובות הראשיים של העיר). בעיר חולון גם כן החלו עבודות התשתיות ברחוב הלוחמים.
הבחירות הכלליות בבריטניה 1806
הבחירות הכלליות בבריטניה התרחשו במשך חודש וחצי, בתאריכים 29 באוקטובר–17 בדצמבר 1806 והובילו לניצחונו של ויליאם גרנוויל מן המפלגה הוויגית. מולו התחרה ויליאם קוונדיש מן המפלגה הטורית. היו אלה הבחירות הכלליות השנייה שהתקיימו לאחר איחוד בריטניה הגדולה ואירלנד.
בחירות אלו התרחשו בתקופה של חוסר ודאות רבה לאחר מותו של ראש הממשלה הצעיר ויליאם פיט הבן (בן דודו של גרנוויל). לאחר מותו של פיט, ירש אותו גרינוויל אשר ניסה ללא הצלחה לסיים את המלחמות הנפוליאוניות במשא ומתן. גרינוויל החליט לפזר את הפרלמנט באוקטובר 1806. הפיזור אושר על ידי ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, ובכך הוקדמו החירות לסוף אוקטובר. הבחירות התקיימו לאורך חודש וחצי והסתיימו רק ב-17 בדצמבר.
חוק הפיקדון על מכלי משקה
חוק הפיקדון על מכלי משקה, תשנ"ט-1999, המוכר בשם המקוצר חוק הפיקדון, הוא חוק שאושר בכנסת הארבע עשרה בשנת 1999 ונכנס לתוקף ב-1 באוקטובר 2001. החוק קובע כי מכלי משקה יימכרו בתוספת מחיר (פיקדון), ובהחזרת מכל המשקה יקבל הצרכן את סכום הפיקדון. על־פי החוק, הסכום המינימלי של הפיקדון היה 25 אגורות עד פברואר 2010, ואז עלה ל-30 אגורות, אך יצרנים ויבואנים של מכלי משקה רשאים להגדיל את סכום הפיקדון. מטרות החוק מוצגות בדברי ההסבר להצעת החוק: "להצעת חוק זו שתי מטרות עיקריות: האחת ­שיפור רמת הניקיון ברשות הרבים, והשנייה ­הקטנת כמות האשפה המופקת ונטמנת, והנהגת שיטה שתעודד ותמריץ ייצור ושימוש במכלי משקה הניתנים למיחזור".
הוראות החוק
בהתאם לחוק משנת 1999 הוקם תאגיד המיחזור אל"ה לשם איסוף מכלי המשקה החייבים בפיקדון והחזרת הפיקדון. בשנת 2010 תוקן החוק כך שגם חברות נוספות יוכלו לבצע את איסוף הבקבוקים, עובר לכך הוקם תאגיד המחזור "אסופתא" ובמהלך 2020 חברת האיסוף "מקור ירוק".
על יצרני המשקאות בישראל להעביר לתאגיד המיחזור את סכום הפיקדון (25 אגורות עד פברואר 2010, ו-30 אגורות מאז) על כל מכל עם פיקדון שנמכר על ידיהם. מוצרי המשקה נמכרים לצרכנים בתוספת סכום הפיקדון שקבעה החברה. על תאגיד המיחזור, בנוסף, לאסוף את המכלים הריקים מהצרכנים, להעבירם למרכזי מיחזור ולהשיב את דמי הפיקדון לצרכנים.
החוק במתכונתו הראשונית לא חל על בקבוקי משקה גדולים - בקבוקים שקיבולתם היא 1.5 ליטר או יותר ועד 5 ליטר ועל מכלי חלב. אולם ב-2020 הודיעה השרה להגנת הסביבה גילה גמליאל כי חוק הפיקדון יורחב גם למכלי משקה גדולים.
פיקדון על מכלי משקה גדולים
קובע שאם יצרני ויבואני המשקאות לא יעמדו ביעדי איסוף של יותר מ־55% ומיחזור 90% מהכמות שנאספה, יוטל חוק הפיקדון גם על בקבוקי משקה גדולים. באפריל 2018 השר להגנת הסביבה, זאב אלקין, חויב על ידי בג"ץ להכריע אם יורחב חוק הפיקדון גם לבקבוקי 1.5 ליטר, עקב עתירה של עמותת "אדם טבע ודין" שטענה שיש להרחיב את החוק, משום שחברות המשקאות לא עמדו ביעדי איסוף הבקבוקים. ב־28 במאי 2018 הכריע השר אלקין כי החוק לא יחול על מכלי משקה גדולים ובמקום זאת החליט לקנוס את חברות המשקאות שלא יעמדו ביעדי האיסוף.
עוד בשנת 2000 טען ארגון מגמה ירוקה כי שדלנות פוליטית של חברת קוקה-קולה עומדת מאחורי מניעת הרחבת החוק.
מנכ"ל תאגיד המיחזור "אסופתא", ירון ברדוגו, טען בשנת 2016 כי חברות ייצור המשקאות הגדולות הפעילו לובי פוליטי כך שחוק הפקדון לא יחול על מכלי משקה גדולים אלא רק על הקטנים.
חברות המשקאות חוששות מירידה במכירות עקב הפיקדון. הן הפעילו לחצים על הממשלה ובעיקר על המשרד להגנת הסביבה. ביוני 2016 הודיע המשרד להגנת הסביבה כי הוא חושב להעביר את בקבוקי המשקה המשפחתיים מחוק הפיקדון לחוק להסדרת הטיפול באריזות, שבמסגרתו לא משולמים דמי פיקדון כלל. חוק זה נחשב פחות אפקטיבי מחוק הפיקדון. אולם מהלך זה נכשל וב-2020 הודיעה השרה להגנת הסביבה גילה גמליאל כי חוק הפיקדון יורחב החל מיום 1 בדצמבר 2021 גם למכלי משקה גדולים. עם יישום החוק, הוצבו מתקני מיחזור חדשים ברשתות השיווק, ובעת החזרת הבקבוקים, מונפק במקום שובר זיכוי לטובת המחזיר.
מפרץ הונג הום
מפרץ הונג הום (באנגלית: Hung Hom Bay; בסינית: 紅磡灣 ; בפין-יין: Hóngkàn Wān) היה מפרץ בנמל ויקטוריה שבהונג קונג.
המפרץ היה ממוקם בין צים שא צוי לבין הונג הום, בדרום קאולון.
היסטוריה
הייבוש העלים כמה אתרים ימיים שהיו במפרץ - ובהם סלע רמזי.
השכלה
בשטח שיובש ממוקמים מספר מוסדות השכלה גבוהה:
ג'רלד גרדנר
ג'רלד גרדנר (באנגלית: Gerald Gardner; 13 ביוני 1884 - 12 בפברואר 1964) היה מיסטיקן בריטי, המייסד של הדת הנאו-פגנית ויקה, בונה חופשי, סופר, ואנתרופולוג.
חייו
ג'רלד גרדנר נולד ב-13 ביוני 1884 בלנקשיר, אנגליה. הוא השלישי מבין ארבעה אחים: הארולד, שנולד בשנת 1870, רוברט, שנולד ב-1874, ופרנסיס שנולד בשנת 1886. גרדנר סבל מאסתמה כבר מגיל צעיר, והמטפלת שטיפלה בו הציעה לאביו לשלוח אותו ביחד איתה לטייל במקומות חמים יותר, בתקווה שבריאותו תשתפר. בקיץ של 1888,ג'רלד והמטפלת שלו נסעו לניס שבצרפת. ב-1891, הם נסעו לאיים הקנריים. משם, הם המשיכו לאקרה. לאחר מכן הם המשיכו לפונשל שבמדיירה. את רוב זמנם במשך תשע השנים הבאות הם העבירו במדיירה, מלבד ביקורים באנגליה בחודשי הקיץ.
ב-1916, חזר גרדנר לבריטניה, בתקווה להתגייס לצי המלכותי הבריטי ולעזור לבריטניה במלחמת העולם הראשונה, אך בגלל בעיות בריאותיות לא הסכימו לגייס אותו. ב-1920, נפטרה אמו של גרדנר, וב-1926 אביו חלה בשיטיון.
ב-28 ביולי 1927, פגש ג'רלד גרדנר את דורות׳יאה פרנצ׳ס רוזדייל, הידועה גם בכינוי "דונה". ביום שלאחר מכן, הוא הציע לה להינשא לו, והיא הסכימה. ב-16 באוגוסט של אותה שנה, הם נישאו. ב-1939, הצטרף גרדנר לאגודת הפולקלור (אנ'). באותה שנה, או שנה קודם לכן, הצטרף גרדנר גם ל-Rosicrucian Order Crotona Fellowship, אחווה ששילבה אלמנטים ממסדר צלב הוורד, מהתאוסופיה ומהבנייה החופשית. לפי עדותו של גרדנר, באחד הלילות בספטמבר 1939 הוא התלווה למספר אנשים מהאחווה אליה הצטרף, והלך איתם לבית גדול שהיה בבעלותה של אישה עשירה, שם הוא הופשט מבגדיו ועבר טקס חניכה למעגל של מכשפים ומכשפות.
באוגוסט 1946, התמנה גרדנר ככומר בכנסייה הבריטית העתיקה (אנ'). ב-1947, פגש גרדנר את אליסטר קראולי, מפגש שהוביל להצטרפותו של גרדנר ל"מסדר הטמפלרים של המזרח" (אנ'). בין 1949 ל-1950, קיבל גרדנר את החניכים הראשונים אל ויקה. ב-1952, החל גרדנר להתכתב עם דורין וליאנטה (אנ'), וב-1953 הוא חנך אותה אל ויקה.
ב-1954, גרדנר הוציא לאור את הספר Witchcraft Today (אנ'), וב-1959 הוא הוציא את לאור את הספר The Meaning of Witchcraft (אנ').
פטירה
ג'רלד גרדנר נפטר מהתקף לב ב-12 בפברואר 1964, הוא היה בן 79 במותו.
בלו בירד איירווייז
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 2008. במאי 2016 נרכשה בלו בירד על ידי בעלי קבוצת התיירות הישראלית "קווי חופשה".
בעבר הפעילה החברה מטוסים מדגם בואינג 737-300, בואינג 400–737, ומטוסי מקדונל דאגלס מדגם MD-83.
הייתה לחברה הזרה הראשונה שהודיעה כי תחדש את טיסותיה לישראל במהלך משבר הקורונה.
על אף ביטולי טיסות רבים של חברות תעופה זרות במהלך מבצע שומר החומות, המשיכה בלו בירד להפעיל טיסות לישראל כמתוכנן.
צי המטוסים
צי המטוסים של החברה, החל מדצמבר 2022: בנוסף לצי, חכרה החברה מטוסי מקדונל דאגלס ובואינג אשר רשומים במלטה לתקופות קצרות, בכדי לחזק את צי המטוסים לקראת חודשי הקיץ.
פעילות החברה בישראל
נמל התעופה בן-גוריון משמש לחברה כבסיס משני ויוצאות ממנו טיסות ישירות ליעדי החברה.
נייט מקמילן
נת'ניאל "נייט" מקמילן (באנגלית: Nathaniel "Nate" McMillan; נולד ב-3 באוגוסט 1964) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל המאמן את קבוצת אטלנטה הוקס אמריקאי. שיחק במשך 12 עונות בליגת ה-NBA, כולן כרכז קבוצת סיאטל סופרסוניקס, ולאורך התקופה רשם ממוצעים של 5.9 נקודות, 4.0 ריבאונדים, 6.1 אסיסטים ו-1.9 חטיפות למשחק. שימש כמאמן הראשי של קבוצות ה-NBA סיאטל סופרסוניקס, פורטלנד טרייל בלייזרס ואינדיאנה פייסרס.
נעורים ומכללות
מקמילן נולד וגדל בעיר ראלי שבקרוליינה הצפונית. את קריירת המכללות שלו החל באוניברסיטת צ'ואן שבצפון קרוליינה הצפונית, ולאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית הממוקמת בעיר ראלי. בשתי עונותיו האחרונות הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לשלב 8 הגדולות של טורניר אליפות המכללות (Elite Eight), כשהעמיד ממוצעים של כ-8.5 נקודות ו-6.0 אסיסטים בממוצע למשחק.
קריירת משחק
תקופתו הממושכת בסיאטל הפכה אותו לסוג של סמל במועדון, מה שהקנה לו את הכינוי "מר סוניק" ("Mr. Sonic"). מקמילן שיחק בסך הכול ב-796 משחקים במדי סיאטל (רביעי בתולדות הקבוצה), חילק 4,893 אסיסטים (שני לגארי פייטון) וחטף 1,544 פעמים (שני לפייטון). בשנת 1999 הוציאה הקבוצה לגמלאות את גופייתו של מקמילן עם המספר 10.
קריירת אימון
לקראת עונת, שנה לאחר פרישתו ממשחק, מונה מקמילן לעוזר מאמן בסיאטל, ובמהלך העונה הבאה קודם לתפקיד המאמן הראשי כמחליפו של פול וסטפאל. בעונת העפילה הקבוצה לפלייאוף ה-NBA מהמקום השביעי במערב, והפסידה בסיבוב הראשון לסן אנטוניו ספרס (3-2). כוכבי הקבוצה באותה תקופה היו גארי פייטון ו-וין בייקר, ולאחר מכן ריי אלן ורשארד לואיס. מקמילן המשיך להחזיק בתפקיד מאמן הסופרסוניקס עד סיום עונת, בה הגיעה סיאטל לחצי גמר המערב, לראשונה מזה 7 עונות, אך הודחה ממנו כשהפסידה לספרס בתוצאה 2–4.
בעונת עזב מקמילן את מועדון הסופרסוניקס אחרי 19 עונות רצופות (כשחקן וכמאמן), כשמונה למאמן פורטלנד טרייל בלייזרס. מתוך 6 עונותיו הראשונות בפורטלנד, העפילה הקבוצה 3 פעמים לשלב הפלייאוף, בהנהגת ברנדון רוי ולמרכוס אולדרידג', ובשלושת הפעמים הפסידה בסיבוב הראשון בתוצאה 2–4. במהלך עונתו השביעית עם הבלייזרס,, פוטר מקמילן מתפקידו והוחלף על ידי עוזרו קיילב קנאלס. במקביל לתפקידו בפורטלנד, שימש מקמילן גם כאחד מעוזרי המאמן של מייק ששבסקי בנבחרת ארצות הברית. במסגרת התפקיד השתתף באליפות העולם בכדורסל 2006, באולימפיאדת בייג'ינג (2008) ובאולימפיאדת לונדון (2012).
בעונת מונה לעוזר מאמן באינדיאנה פייסרס תחת פרנק ווגל, וב-16 במאי 2016, לקראת עונת, החליף את ווגל כמאמן הראשי של הקבוצה. בכל אחת מ-4 עונותיו בתפקיד רשמה אינדיאנה בין 42 ל-48 ניצחונות בעונה הסדירה, ובכולן הודחה מהפלייאוף כבר בסיבוב הראשון. באוגוסט 2020 פוטר מאימון הקבוצה.
בנובמבר 2020 מונה לעוזר המאמן של אטלנטה הוקס, תחת לויד פירס. לאחר שפירס פוטר במרץ 2021, מונה למאמן הזמני של הקבוצה. הוא הוביל את אטלנטה לפלייאוף לראשונה זה ארבע שנים, מהמקום החמישי באזור המזרחי. הצלחתה של הקבוצה נמשכה בפלייאוף, שבו הגיעה לגמר המזרח, לאחר ניצחונות על ניו יורק ניקס ועל המקום הראשון בעונה הסדירה, פילדלפיה 76', בשבעה משחקים.
משפחת בנדר
משפחת בנדר (באנגלית: The Bender Family) היו משפחה של רוצחים סדרתיים שפעלה בדרום מזרח קנזס, בין מאי 1871 לדצמבר 1872. המשפחה הורכבה מג'ון בנדר, אשתו אלווירה, ג'ון הבן, וקייט. על פי הדעה הרווחת, ג'ון הבן וקייט היו אחים, אך עם זאת, ישנה תאוריה הגורסת כי הם היו נשואים.
המשפחה
ג'ון בנדר האב היה כבן 60 ודיבר מעט מאוד אנגלית. כשהוא היה מדבר, הוא בדרך כלל לא היה מובן. אלווירה בנדר, שלכאורה גם דיברה מעט מאוד אנגלית, הייתה בת 55. נטען כי היא הייתה כל כך לא ידידותית עד ששכניה התחילו לכנותה "שטנית".
ג'ון בנדר הבן היה כבן 25 עם שיער ערמוני ושפם, ודיבר אנגלית שוטפת אך עם מבטא גרמני. קייט בנדר, שהייתה בסביבות גיל 23, הייתה מטופחת ומושכת ודיברה אנגלית רהוטה עם מבטא קל. היא הייתה עורכת סיאנסים ונתנה הרצאות על רוחניות, והייתה ידועה כמי שדוגלת באהבה חופשית.
הדעה הרווחת הייתה שהבנדרים הם מהגרים גרמנים. מעולם לא נמצא תיעוד או הוכחה מוחלטת ליחסיהם זה לזה, או למקום שבו הם נולדו.
שיטת הרצח
בין הפונדק של המשפחה לבין מגוריהם, הפריד וילון. כשהיה מגיע אורח, הם היו מושיבים אותו על מושב עם הפנים לכיוון השני, כך שהוא עם הגב אל הווילון. קייט הייתה מסיחה את דעתו של האורח בשיחה בזמן שאחד מהבנדרים האחרים ניגש אל הווילון. כשראשו של הקורבן מסומן דרך הבד הדק, אחד הבנדרים היה מנפץ את הגולגולת שלו בפטיש. לאחר מכן, הגופה הייתה מושלכת אל המרתף. ברגע שהגופה הייתה במרתף, הבנדרים היו פושטים אותה מכל הבגדים וחפצי הערך וקוברים אותה בקבר אחים.
הרציחות
במאי 1871 התגלתה הראשונה מבין הגופות המיוחסות למעשיה של משפחת הרוצחים הסדרתית הראשונה של אמריקה. בקנזס, נמצאה גופתו של אדם בשם ג'ונס, שגרונו חתוך וגולגולתו מרוסקת - פציעות שיהיו מאוחר יותר סימן ההיכר של הפציעות הקטלניות שנגרמו על ידי משפחת בנדר.
המקרה הבא התרחש בפברואר 1872 כאשר נמצאו עוד שתי גופות לא מזוהות של גברים, עם פציעות דומות לאלו של ג'ונס.
בשנת 1873, דיווחים על נעדרים באזור הפכו כל כך נפוצים, שרוב האנשים שעברו במקום התחילו להתחמק מהשביל, אך לא כולם היו זהירים כל כך.
סיפור האימה הנוגע למשפחת הרוצחים הסדרתיים הראשונה של אמריקה קיבל תפנית קריטית, כאשר שני מטיילים - ג'ורג' ניוטון לונגקור ובתו הצעירה - מרי אן, נעלמו באזור הידוע לשמצה, ללא כל זכר.
היעלמותם של האב והבת הורגשה על ידי אחד מהשכנים והחברים שלהם, ד"ר ויליאם הנרי יורק, רופא ידוע. ד"ר ויליאם הנרי יורק, שידע על המסלול שעברו מר לונגקור ובתו, בא לחפש אותם באביב 1873.
גם הרופא נעלם, אבל הפעם זה הניע שרשרת אירועים, שתחשוף את מעלליהם של הבנדרים.
לאחר הרציחות
גורלה של המשפחה נותר עלום, עם תיאוריות שנעות מלינץ' שבוצע במשפחה, ועד בריחה מוצלחת שלה. הרבה פולקלור ואגדות אופפים את הבנדרים, מה שמקשה על היכולת להפריד בין עובדות לבדיות.
ראו גם
משפחת מנסון
גארי פייטון השני
גארי דוויין פייטון השני (באנגלית: Gary Dwayne Payton II; נולד ב-1 בדצמבר 1992) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז בגולדן סטייט ווריורס מליגת ה-NBA. הוא בנו של חבר היכל התהילה של הכדורסל ושחקן ה-NBA לשעבר גארי פייטון.
קריירת תיכון ומכללה
פייטון נולד בסיאטל, וושינגטון למוניק וגארי פייטון, כשאביו שיחק בסיאטל סופרסוניקס.
סולט לייק ברוינס
פייטון שיחק כדורסל מכללות שתי עונות ב בסולט לייק סיטי, יוטה. הוא העמיד שם ממוצעים של 9.4 נקודות, 6.2 ריבאונדים, 3.7 אסיסטים ו-1.9 חטיפות למשחק כפרשמן (שחקן בשנתו הראשונה) בעונת 2012/13 והוביל את הברוינס לזכייה באליפות ה-Scenic West Athletic Conference (SWAC). פייטון גם נבחר לחמישיית ה-All-SWAC. בשנה השנייה שלו הוא העמיד ממוצעים של 14.1 נקודות, 7.9 ריבאונדים, 3.8 אסיסטים ו-1.9 חטיפות למשחק, ונבחר לחמישייה השנייה של ה-NJCAA.
אורגון סטייט ביברס
במהלך העונה השנייה של פייטון בסולט לייק הוא חתם על מכתב כוונות לשחק באלמה מאטר של אביו אורגון סטייט. במשחקם מול גראמבלינג סטייט פייטון רשם 10 נקודות, 12 ריבאונדים ו-10 אסיסטים, והפך לשחקן הביברס השני בלבד אי פעם עם טריפל דאבל במשחק אחרי אביו, שהשיג 20 נקודות, 14 ריבאונדים ו-11 אסיסטים מול אוניברסיטת פורטלנד ב-1988. ב-26 בינואר 2015 נבחר פייטון נבחר לשחקן השבוע באזור ה-Pac-12. במהלך העונה הראשונה שלו באורגון סטייט פייטון הוביל את קבוצתו בנקודות, ריבאונדים וחטיפות. ב-9 במרץ 2015 נבחר פייטון לחמישיית העונה, חמישיית ההגנה ושחקן ההגנה של חטיבת Pac-12.
ריו גראנדה ואלי וייפרס (2016–2017)
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2016 הצטרף פייטון ליוסטון רוקטס לליגת הקיץ 2016. ב-23 בספטמבר 2016, הוא חתם ברוקטס, אך לאחר מכן הם ויתרו עליו ב-24 באוקטובר לאחר שהופיע בשישה משחקי קדם-עונה. ב-31 באוקטובר 2016, הוא נרכש על ידי קבוצת ליגת הפיתוח של הרוקטס, ריו גראנדה ואלי וייפרס. ב-3 בדצמבר 2016, הוא קלע 51 נקודות ב-20 מ-29 מהשדה עם 11 ריבאונדים בניצחון 140–125 על לוס אנג'לס די-פנדרס.
מילווקי באקס (2017)
ב-2 באפריל 2017, פייטון השני חתם במילווקי באקס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הבאקס באותו לילה, כשקלע חמש נקודות בתשע דקות מהספסל בהפסד 109–105 לדאלאס מאבריקס. פייטון נחתך מהקבוצה ב-14 באוקטובר. ב-17 באוקטובר 2017, פייטון השני קיבל חוזה דו-כיווני עם הבאקס דרך קבוצת ליגת הפיתוח שלהם, ויסקונסין הרד, כלומר הוא יחזור רשמית למילווקי לתחילת העונה. פייטון השני פתח לראשונה בחמישייה ב-NBA ב-22 בנובמבר 2017, נגד פיניקס סאנס, ושיחק בתור הסמול פורוורד הפותח עבור הבאקס באותו לילה עקב פציעות בקבוצה. הוא אמנם סיים את הלילה מוקדם בגלל פציעה משלו, אבל הבאקס ניצחו בהארכה. ב-13 בדצמבר, פייטון השני נחתך מהבאקס לטובת שון קילפטריק.
לוס אנג'לס לייקרס (2018)
ב-15 בינואר 2018, הלוס אנג'לס לייקרס החתימה את פייטון השני על חוזה דו כיווני. לאורך שאר העונה הוא חילק את זמן המשחק שלו בין לוס אנג'לס לייקרס וקבוצת ליגת הפיתוח שלה, סאות' ביי לייקרס. במשחק האחרון של העונה קלע פייטון שיאי קריירה של 25 נקודות ו-12 ריבאונדים בדרבי של לוס אנג'לס מול הקליפרס.
חזרה לווייפרס (2018–2019)
ב-4 בספטמבר 2018, פייטון חתם על חוזה מחנה אימונים עם פורטלנד טרייל בלייזרס. ב-13 באוקטובר 2018, הבלייזרס ויתרו עליו.
ב-12 בדצמבר 2018, הריו גרנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח הודיעו שהם רכשו מחדש את פייטון.
וושינגטון וויזארדס (2019)
ב-21 בינואר 2019, פייטון חתם בוושינגטון ויזארדס על חוזה ל-10 ימים, ופייטון ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הוויזארדס ב-22 בינואר בניצחון 101–87 על דטרויט פיסטונס, אך לא הציעו לו חוזה נוסף ל-10 ימים בקבוצה.
קדנציה שלישית בווייפרס (2019)
ב-2 בפברואר הודיעו הריו גראנדה ואלי וייפרס שהם רכשו מחדש את פייטון.
סאות' ביי לייקרס (2019)
ב-24 באוקטובר 2019, קאנטון צ'ארג' רכשה את הזכות החוזרת של פייטון מהווייפרס תמורת ג'רון בלוסומגיים. יומיים לאחר מכן, ב-26 באוקטובר 2019, הועבר פייטון לסאות' ביי לייקרס עבור שלדון מאק ורוברט הייר. יומיים לאחר מכן ב-28 באוקטובר 2019, פייטון צורף לסגל מחנה האימונים של סאות' ביי. ב-4 בנובמבר 2019, פייטון נכלל בסגל ליל הפתיחה של הסאות' ביי לייקרס.
חזרה לוושינגטון (2019–2020)
ב-23 בדצמבר 2019, פייטון חתם בוושינגטון ויזארדס.
ראפטורס 905 (2021)
ב-11 בינואר 2021, פייטון נבחר במקום ה-15 על ידי הראפטורס 905 בדראפט הראשון של ליגת הפיתוח, שם העמיד ממוצעים של 10.8 נקודות ב-55.5 אחוזי קליעה מהשדה, 5.6 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים ו-2.5 חטיפות ב-21.9 דקות למשחק. בתום העונה המקוצרת בבועה באורלנדו, הוא נבחר לשחקן ההגנה של השנה.