cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הומו ארקטוס
גילוי ארקטוס האפריקני ("הומו ארגסטר")
בשנת 1975 הציעו הפלאואנתרופולוגים קולין גרובס ווורטיסלאב מאצאק להפריד את מאובני ארקטוס האפריקניים ולסווגם כמין נפרד, הומו ארגסטר, בהתבסס על גילם המוקדם יותר ועל הבדלים אנטומיים קלים, כמו מוח מעט קטן יותר ומבנה גוף עדין יותר מאלו של מאובני ארקטוס האסייתיים. אף כי סיווג זה משמש היום פלאואנתרופולוגים רבים הוא לא התקבל על דעתם של כמה מהידועים ביותר, כמו ריצ'רד ליקי עצמו או טים וייט שממשיכים להשתמש במינוח ארקטוס גם למאובנים האפריקנים. חילוקי דעות אלו עלולים ליצור בלבול אצל מי שאינו מתמצא בנבכי הטקסונומיה. על-מנת למנוע דו-משמעות, מכונה לעיתים בספרות המדעית ארקטוס אסייתי "ארקטוס במובן הצר" (בלטינית Homo erectus sensu stricto או בקיצור .H. erectus s. s), בעוד שארקטוס הכולל גם את המאובנים האפריקנים מכונה "ארקטוס במובן הרחב" (בלטינית Homo erectus sensu lato או בקיצור .H. erectus s. l). בכל מקרה, מרבית הפלאואנתרופולוגים מסכימים שהמאובנים האפריקניים קדמו ברובם למאובנים המזרח-אסייתיים, ומכאן שמוצא המין ארקטוס הוא באפריקה, וממנה התפשט על פני מרבית העולם הישן והגיע גם למזרח אסיה. ואולם גם תמונה זו הסתבכה לאחרונה בשל גילוי המאובנים מגאורגיה (הומו גאורגיקוס, ראו להלן).
שרידי ארקטוס אפשריים בישראל
אם ארקטוס המזרח-אסייתי, המתוארך לרוב לגילים צעירים ממיליון שנה, הוא אכן צאצא של ארקטוס (או ארגסטר) מאפריקה מלפני 1.7 מיליון שנה, ניתן לצפות לממצאי ארקטוס בגיל ביניים באמצע הדרך ביניהם, במזרח התיכון. ממצאים כאלו אכן התגלו ככל הנראה באתר סמוך לתל עוּבַּדִּיָה בעמק הירדן שבישראל. האתר התגלה ב-1959 כאשר טרקטור של קיבוץ אפיקים עסק בהכשרת הקרקע באזור. מאז ועד 1999 חפרו בו ארכאולוגים מישראל ומהעולם, בהם משה שטקליס, עופר בר-יוסף ונעמה גורן-ענבר מהאוניברסיטה העברית. בחפירות אלו התגלו מאובנים רבים של מיני בעלי-חיים קדומים, ויותר מ-10,000 כלי-אבן מהתרבות האשלית. תיארוך רדיומטרי של האתר תלוי בקיומן של שכבות אבן בזלת באזור, ולכן מאפשר במקרה זה רק טווח זמן רחב למדי, החל מ-1.76 מיליון ועד 800 אלף שנים. תיארוך פלאוביולוגי (כלומר לפי מיני בעלי החיים שנמצאו) מאפשר לצמצם טווח זה לכדי 1.6 עד 1.2 מיליון שנה. לרוע המזל, מאובני האדם שנמצאו באתר עובדיה הם מועטים וחלקיים ביותר, כך שלא ניתן לשייכם בוודאות מוחלטת למין ארקטוס (או ארגסטר), אך מועמדים אחרים בתקופה כזו ועם תרבות כלים כזו אינם מוכרים. עד גילוי מאובני דמאניסי בגאורגיה, היה אתר עובדיה העדות הקדומה בעולם לקיום אדם מחוץ לאפריקה. מאז 1999 פסקו החפירות באתר וכיום הוא מוזנח, אף שיש תוכניות להקים בו גן לאומי ולפתוח אותו למבקרים.
גם מאובן איש הגליל ממערת זוטייה שבנחל עמוד סווג לעיתים כארקטוס, אך הוא מאוחר הרבה יותר מממצאי עובדיה וגשר בנות-יעקב, כ-400 אלף עד 200 אלף שנים לפני זמננו, ופלאואנתרופולוגים אחרים מעדיפים לשייכו למין הומו היידלברגנסיס. אתרים ארכאולוגיים נוספים בארץ ישראל שבהם נמצאו כלי-אבן אשלים רבים מהפלייסטוקן התיכון הם מערת טבון בכרמל ומערת קסם ליד מחלף קסם. סביר לייחס אותם למינים ארקטוס או היידלברגנסיס.
מאובני ארקטוס מגאורגיה ("הומו גאורגיקוס")
החל משנת 1991 נחשפו בדמניסי שבמדינת גאורגיה מספר גולגולות וחלקי שלד המתוארכים בשיטות רדיומטריות ופלאומגנטיות לגיל של 1.75 מיליון שנה. גיל זה הופך אותם לבני משפחת האדם הקדומים ביותר שהתגלו אי פעם מחוץ לאפריקה, קדומים אף משרידי עובדיה. מאובני דמניסי דומים באופן שטחי למאובני ארקטוס והם סווגו בתחילה למין זה, אולם ככל שנחשפו יותר מהם הסתבר שהם בעלי כמה תכונות פרימיטיביות, כמו נפח מוח של 600 עד 750 סמ"ק, הנמוך מזה של ארקטוס ודומה יותר לזה של הומו הביליס. גם תרבות כלי-האבן של מאובני דמניסי היא התרבות האולדובאית, הקרויה על שם ערוץ אולדובאי ומיוחסת להביליס, והיא פרימיטיבית יותר מהתרבות האשלית המיוחסת לארקטוס. גילם של מאובני דמניסי דומה ואולי אף מוקדם מעט יותר מגילם של מאובני ארקטוס האפריקנים הקדומים ביותר. מסיבות אלו ישנם חוקרים המעדיפים לשייך את מאובני דמניסי למין הביליס, לצורת מעבר בין הביליס לארקטוס, או אף לסווגם כמין נפרד, "הומו גאורגיקוס". מציאותם של מאובנים קדומים אלו מחוץ לאפריקה מצביעה על חשיבותה הגדולה של אירואסיה, יותר ממה שהיה מקובל להניח באבולוציה המוקדמת של הסוג אדם.
מאובני ארקטוס מאוחרים מאירופה ומאפריקה ("הומו היידלברגנסיס")
בשנת 1908 הגדיר האנטומאי הגרמני אוטו שֶטֶנְזַאק (Otto Schötensack) לסת אנושית שהתגלתה ליד העיר היידלברג כמין נפרד, "הומו היידלברגנסיס". גילה מוערך ב-400 אלף עד 700 אלף שנים, והיא כונתה גם "אדם היידלברג". במשך רוב המאה שלאחר מכן לא הסכימו מרבית החוקרים שאדם היידלברג זכאי להיחשב כמין נפרד, וסיווגו אותו לרוב למין ארקטוס. ברבות השנים התגלו ברחבי אפריקה ואירופה עשרות מאובני אדם נוספים מהפלייסטוקן התיכון, כ-800 אלף עד 200 אלף שנים לפני זמננו, שהמיון שלהם לא היה ברור. הקדומים שבהם סווגו, בדרך כלל, למין ארקטוס, והצעירים יותר לקטגוריות מעורפלות כמו "הומו ספיינס ארכאי" ו"קדם ניאנדרטלים", אף שמרביתם דומים מאוד זה לזה. מאובנים אלו דומים למאובני ארקטוס ומקושרים גם הם עם תרבות כלי-אבן אשלית, אך הם מאופיינים במוח מעט גדול יותר (ממוצע של 1,200 סמ"ק לעומת ממוצע של כ-1,000 סמ"ק בארקטוס בן-זמנם ממזרח אסיה), בפנים מסיביות ובגוף גדול וחסון יותר. המפורסמים שבהם הם "אדם רודזיה" מקאבווה שבזמביה ומאובנים מהרי אטאפוורקה שבספרד. כיום ישנם חוקרים המפרידים את כל המאובנים האלו למין היידלברגנסיס, אך חוקרים "אחדנים" (lumpers) יותר סבורים שהפרדה זו היא מלאכותית ופצלנית (splitter) שלא לצורך, ועדיין משייכים את המוקדמים שבהם ל"ארקטוס במובן הרחב".
גולגולת ומוח
האנטומיה של מאובני ארקטוס אחידה באורח ראוי לציון, בהתחשב בתפוצתו על פני חלק ניכר של העולם הישן במשך יותר ממיליון שנה. קיים אף ויכוח בקרב החוקרים אם נפח המוח של המין גדל בכלל במשך כל התקופה הזו. נפח מוחו של ארקטוס מזרח-אסייתי הוא כ-1,050 סמ"ק בממוצע, והוא גדול מעט משל הומו ארקטוס אפריקני (הומו ארגסטר) שקדם לו (כ-900 סמ"ק בממוצע), קטן מעט משל הומו היידלברגנסיס (כ-1,200 בממוצע), וקטן משמעותית משל האדם המודרני (1,350 סמ"ק בממוצע). ואולם בקרב מאובני "ארקטוס במובן הצר", כלומר במזרח-אסיה בלבד, קשה להצביע על עלייה מובהקת מבחינה סטטיסטית בנפח המוח מן הקדומים ביותר לחדשים ביותר, ויש הגורסים שהמין שהה במצב של קיפאון (stasis) המתאים לתאוריה של שיווי המשקל המקוטע.
הגולגולת של ארקטוס נמוכה בהרבה מגולגולת האדם המודרני, ומצחו משופע מאוד. בקדמת הגולגולת רכס גבות בולט המזדקר קדימה ולמעלה, ומובדל מהמצח בחריץ רוחבי אופייני הנקרא "מענית על-אורביטלית" (supra-orbital sulcus) או "מענית על-טוראלית" (supra-toral sulcus). רכס הגבות של ארקטוס ישר ואחיד למדי לכל רוחבו, כך שהגבות "מחוברות" מעל גשר האף, בניגוד לרכס הגבות של היידלברגנסיס והאדם הניאנדרטלי, אשר מתקמר מעל כל עין לחוד, ובמבט מלפנים משווה לחלק העליון של הפנים "צורת לב". במבט מלמעלה, מוצרת גולגולת ארקטוס באזור המצח ומתרחבת שוב באזור ארובות העיניים. תצורה זו מכונה "הצרות בתר-אורביטלית" (post-orbital constriction), והיא נפוצה אצל הומינידים, שקדמו לאדם המודרני, כתוצאה מנפח מוח קטן יותר באזור המצח. דופן הגולגולת של ארקטוס עבה במידה ניכרת מזו של האדם המודרני והאדם הניאנדרטלי. לאורך קו האמצע של הקודקוד היא מתעבה אף יותר ויוצרת מעין רכס אורכי (mid-sagital crest). רכס זה שטוח בהרבה מ"כרבולת" העצם המאפיינת גולגולות של גורילה ומיני אוסטרלופיתקוס ופראנתרופוס, ובניגוד לה אינו משמש לאחיזה של שרירי הלעיסה. תפקידו אינו ברור, אך חוקרים משתמשים בו כסימן היכר אופייני של גולגולות ארקטוס.
לסת ושיניים
הלסת של ארקטוס גדולה ובולטת קדימה הרבה יותר מזו של האדם המודרני, ובניגוד לאדם המודרני (ובדומה לכל שאר מיני האדם הקדום) היא חסרה לחלוטין את בליטת הסנטר. שיני ארקטוס גדולות מאלו של האדם המודרני והאדם הניאנדרטלי, אך קטנות משל הומינידים קדומים יותר. המגמה של הקטנת השיניים באבולוציה של סוג האדם, עשויה להיות תוצאת-לוואי של גידול בנפח המוח או תוצאה של הסתמכות גוברת והולכת על כלים ואש לחיתוך המזון וריכוכו. סימן אופייני לשיניים החותכות של ארקטוס אסייתי היא תצורה קעורה מעט בכיוון הלשון (חותכות ב"צורת את"). תצורה זו דומה לתצורת החותכות של בני-אדם מודרניים ממזרח-אסיה, ולכן שימשה כתמיכה להשערה שמוצאם מארקטוס מזרח-אסייתי. כיום רוב החוקרים סבורים שזהו דמיון מקרי או תופעה של אבולוציה מתכנסת שאינה מעידה על קרבה גנטית.
שלד ומידות גוף
פרופורציות הגוף של ארקטוס היו כשל אדם מודרני ויציבתו הייתה זקופה לחלוטין. ארקטוס אפריקני (ארגסטר) היה, ככל הנראה, ההומיניד הראשון שדמה לאדם המודרני בקומתו הגבוהה וברגליו הארוכות בהרבה מן הזרועות, וכל ההתאמות הקדומות לטיפוס על עצים, אשר נראות עדיין אצל האוסטרלופיתקנים, ובמידה מסוימת אפילו אצל הומו הביליס, נעלמו אצלו לחלוטין. טביעות רגל מאובנות של ארקטוס התגלו באתרים בקניה ובהודו, והן מודרניות לחלוטין בצורתן.
קומתו של השלד המושלם הידוע בכינוי "הנער מטורקאנה" היא 1.60 מטר, גבוה לגילו אף יחסית לבני-אדם מודרניים, וניתן להעריך שאילו היה מגיע לבגרות קומתו הייתה 1.85 מטר ומשקלו כ-68 ק"ג. אף שלד שלם יחסית של ארקטוס מזרח-אסייתי לא שרד, אך משלדים חלקיים ניתן להסיק שהוא היה נמוך ומוצק יותר מארקטוס אפריקני, אולי כהתאמה לאקלים קר יותר (שכן גוף מוצק מקטין את שטח הפנים, וכתוצאה מכך את קצב איבוד החום). הוא גם היה נמוך מעט יחסית לבני-אדם מודרניים ועצמות הגפיים שלו היו עבות יותר, אף כי לא עבות כשל האדם הניאנדרטלי. לעומת זאת ארקטוס האירופי המאוחר (המסווג לרוב כהומו היידלברגנסיס) והצורות המאוחרות של ארקטוס האפריקני (מסווגות לעיתים כהומו היידלברגנסיס או הומו רודזיינסיס) היו גדולי מידות וחסונים מאוד: גובהם היה כ-1.80 מטר בממוצע ומשקלם מוערך ב-80 עד 95 ק"ג בזכרים.
בחקירת שלד הנער מטורקאנה, הוערך גילו בתחילה ב-12 עד 14 שנה על פי מידת התגרמות סחוסי עצמות הידיים והרגליים שלו, אולם בבדיקה מחקרית של שיניו באמצעות טומוגרפיה ממוחשבת התגלה שמצבם מקביל לזה של בני-אדם בני 8 עד 10 שנים בלבד. מכאן מסיקים שהשלד של ארקטוס התבגר בקצב מהיר יותר, וייתכן שהגיע לשיא גודלו ולבגרות מינית בגיל צעיר בארבע עד שש שנים בהשוואה לבני-אדם מודרניים.
בית גידול
ארקטוס היה ככל הנראה המין הראשון במשפחת האדם שהסתגל למגוון של בתי גידול. באזור מוצאו באפריקה, בית הגידול שלו היה בעיקר אזורי סוואנות, אך אתרי עובדייה וגשר בנות-יעקב בישראל מראים על בית גידול של גדות נחלים (הירדן) וביצות (אגם החולה), ואתר ג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן היה במשך מרבית הפלייסטוקן ערבה בעלת אקלים יבש וקר.
היציאה מאפריקה
מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 מקובל על מרבית החוקרים, שארקטוס היה המין הראשון במשפחת האדם שהתפשט מאפריקה אל שאר העולם. אף שלאחרונה עלתה האפשרות שמינים אחרים קדמו לו בכך, בעיקר בגלל ממצאי הומו גאורגיקוס מדמאניסי, עדיין מעטים החולקים על כך שארקטוס התפשט מאפריקה בתקופה שבין 1.6 ו-1.2 מיליון שנים לפני זמננו. התפשטות זו מתועדת לא רק בממצאי המאובנים, אלא גם בהתפשטות תרבות כלי האבן האשלית מאפריקה למזרח התיכון ולאחר מכן למזרח-אסיה. התפשטות זו לעיתים מציירת תמונה של ארקטוס כמהגר היוצא למסעות ארוכים, אלא שבפועל אין כל הכרח שתמונה זו אכן נכונה: קהיליית ארקטוס המרחיבה את גבולה בקילומטר אחד בלבד מדי שנה יכלה להתפשט מאפריקה לאינדונזיה תוך 15,000 שנה, זמן ארוך פי שלושה מכל ההיסטוריה האנושית, אך קצר מאוד יחסית ליותר ממיליון שנה שבהם התקיים ארקטוס.
הארכאולוג האוסטרלי רוברט בדנאריק (Robert G. Bednarik) העלה את ההשערה שלארקטוס הייתה טכנולוגיה של רפסודות פרימיטיביות שבה השתמש על מנת לחצות מצרי ים צרים, כמו מצר גיברלטר מאפריקה לאירופה, או המצרים שבין ג'אווה לאי פלורס. בדנאריק אף בנה רפסודות באמצעות כלי-אבן פשוטים והשיט אותן, בעזרת מתנדבים נוספים, על פני מצרים אלו על-מנת להוכיח שהדבר אפשרי. ואולם, נראה שהשערה זו לא קנתה אחיזה בקרב מרבית החוקרים בתחום. אין ראיות שארקטוס חצה את מצר גיברלטר על מנת להגיע לאירופה, והוא היה יכול להגיע למרבית איי אינדונזיה הודות לגשרי יבשה שנוצרו בשל ירידת מפלס פני הים בעת תקופות קרח. הקושי העיקרי הוא להסביר את הימצאותם של כלי-אבן המיוחסים לארקטוס באי פלורס, משום שהמצרים המפרידים בין אי זה לשאר איי אינדונזיה הם עמוקים, וככל הנראה מעולם לא התייבשו לחלוטין, אפילו בתקופה שבה מפלס המים היה הנמוך ביותר. אך מכיוון שרוחב מצרים אלו הוא 20 ק"מ לכל היותר, סביר להניח שבתקופת זמן של כמה מאות אלפי שנה היו יכולים מספר פרטים של ארקטוס להיסחף לשם במקרה על גזעי עצים צפים, אולי כתוצאה מסופות הוריקן או בגלי צונאמי השכיחים באזור זה. בניגוד להומו ספיינס בתקופה מאוחרת יותר, נראה שארקטוס מעולם לא המשיך דרך איי אינדונזיה ליישב את אוסטרליה. גם באזור אמריקה לא התגלו מעולם ממצאי ארקטוס, ונראה שהוא לא עבר דרך מצר ברינג על-מנת ליישב את יבשת אמריקה כפי שעשה זאת ההומו ספיינס.
חיים לצד הומינידים אחרים
על פי תיארוך המאובנים, התקיים ארקטוס אפריקני במשך כמה מאות אלפי שנים בפלייסטוקן התחתון לצד פראנתרופוס רובוסטוס בדרום אפריקה, ולצד הומו הביליס ופראנתרופוס בויזאיי במזרח אפריקה.
ארקטוס מזרח-אסייתי חי לצד מספר מינים של הסוג גיגנטופיתקוס ("קוף ענק" = Gigantopithecus), קוף אדם נכחד שהיה אולי אב קדום של האורנגאוטן. רק מספר לסתות ושיניים רבות של גיגנטופיתקוס נמצאו עד היום, והן דומות מאוד לאלו של קופי אדם מודרניים אך גדולות מהן באופן ניכר. על פי גודלן, יש המעריכים את קומתו של גיגנטופיתקוס בכשלושה מטרים כשהזדקף על שתיים, ואת משקלו בלמעלה מחצי טון. במערת תאם חויין (Tham Khuyen) שבצפון וייטנאם נמצאו שיני גיגנטופיתקוס באותו מקום שבו נמצאו שיני ארקטוס, והן אף מתוארכות לאותה תקופה: 475 אלף שנה לפני זמננו בתיארוך רדיומטרי של אורניום-תוריום. חוקרים העלו את ההשערה שארקטוס הוא האחראי להכחדתו של גיגנטופיתקוס.
במשך הפלייסוטוקן התיכון, כ-800 אלף עד 200 אלף שנים לפני זמננו, חי ארקטוס האסייתי במקביל להומו היידלברגנסיס באירופה ובאפריקה, וישנם חוקרים הסבורים שמדובר באותו המין. מבין החוקרים המפרידים את שני המינים, יש הסבורים שהיידלברגנסיס חי באתרים מסוימים בסין לצד ארקטוס, ושארקטוס חי באתרים מסוימים באירופה (למשל באתר האשלי בילצינגסלבן בגרמניה) לצד היידלברגנסיס.
על פי תיארוכים מסוימים, המאוחרים מבין מאובני ארקטוס בג'אווה חיו לפני 50 אלף שנים בלבד או אף מאוחר יותר. זוהי ככל הנראה התקופה שבה אוכלוסיות אדם מודרני (הומו ספיינס) היגרו מאפריקה דרך אזור מצר באב אל מנדב למזרח-אסיה בדרכן לאוסטרליה. הועלתה אף השערה שמוטציה בנוקלאוטיד בודד בפסאודוגן RRM2P4 על כרומוזום X, אשר שכיחה כיום בבני-אדם ממזרח אסיה אך נדירה מאוד באפריקה, הועברה בתורשה מאוכלוסיית ארקטוס המזרח אסייתית באמצעות רביית כלאיים עם אוכלוסיית ספיינס המהגרת. מכל מקום ניתוח גנום האדם מראה בבירור כי מוצא כל אוכלוסיית האדם המודרני הוא מאותה אוכלוסיית מוצא אפריקנית קטנה מלפני כ-200 אלף שנים, ומכאן שרביית כלאיים עם ארקטוס, אם התרחשה בכלל, הייתה מצומצמת מאוד בהיקפה.
אבולוציה
הומו ארקטוס ממלא תפקיד מרכזי באבולוציה של תת-שבט האדם (הומינינים), סוג האדם (הומו) והמין האנושי המודרני (הומו ספיינס). הוא התקיים במשך זמן ארוך בהרבה מכל מין אדם אחר, כ־1.2 מיליון שנה לכל הפחות (ארקטוס המזרח-אסייתי) עד יותר מ-1.7 מיליון שנה (ארקטוס "במובן הרחב"). ככל הנראה הוא ההומינין הראשון שהתפשט מחוץ ליבשת אפריקה והתנחל ביבשות ובבתי גידול חדשים. הוא היה הראשון שהשתמש באש ופיתח את התרבות האשלית – טכניקת סיתות כלי-אבן שהייתה הראשונה שדרשה יותר מאשר התזה אקראית של שבבים. כמעט כל הפלאואנתרופולוגים בעשרות השנים האחרונות מסכימים שהענף האפריקני של ארקטוס, המסווג לעיתים כ"הומו ארגסטר", הוא האב הקדמון של האדם המודרני, ישירות או דרך הומו היידלברגנסיס.
נפח המוח של ארקטוס מכסה טווח של פי שניים לערך, החל ב-600 סמ"ק במאובנים הקדומים ביותר, וכלה ביותר מ-1,200 סמ"ק בכמה מהמאובנים המאוחרים יותר. המספר הראשון גדול רק במעט מן הטווח העליון של נפח מוחות קופי אדם מודרניים, כמו השימפנזה והגורילה, בעוד שהמספר השני גדול מהטווח התחתון של נפח מוחות בני אדם מודרניים. בשל הטווח הרחב של גילים, אזורים גאוגרפיים ונפחי מוח, יש חוקרים המעדיפים לפצל את המין ארקטוס "במובן הרחב" למספר משתנה של מינים נפרדים, החל במין גאורגיקוס הקדום וקטן המוח וכלה במין היידלברגנסיס המאוחר וגדול המוח. ואולם כל הטיפוסים הללו דומים מאוד זה לזה בצורת השלד שלהם, עד כדי כך שחוקרים אחרים סבורים שהפרדה זו היא מלאכותית ומיותרת. כולם מפגינים גולגולת בעלת רכסי גבות מודגשים, פנים ושיניים דומות בצורתן, לסת תחתונה חסרת סנטר ופרופורציות גוף מודרניות עם רגליים הארוכות משמעותית מן הידיים.
טיפוסים אשר לעיתים מסווגים כמינים בפני עצמם ולפעמים כשייכים לארקטוס במובן הרחב הם:
תת-מינים של ארקטוס
מספר תת-מינים אשר על דעת רוב החוקרים שייכים לארקטוס במובן הצר:
תזמורת יוהאן שטראוס
תזמורת יוהאן שטראוס (באנגלית:  Johann Strauss Orchestra) היא תזמורת הולנדית שבסיסה במאסטריכט שבהולנד. התזמורת נוסדה בידי אנדרה ריו בשנת 1987.
היסטוריה
גמה סרפנטי והכנר והמנצח אנדרה ריו הקימו תזמורת קאמרית בשם "תזמורת הסלון של מאסטריכט" בשנת 1978 (MSO). בתחילה ההופעות יועדו לקהל מצומצם והרפרטואר כלל בעיקר יצירות מז'אנר הפופ האופראי.
עם ההצלחה הוחלט בשנת 1987 על שינוי השם של התזמורת הוחלו על שינוי השם ל"תזמורת יוהאן שטראוס" כדי לאפיין אותה מוזיקת הואלס. בקונצרט הראשון של התזמורת ב-1 בינואר 1988 היו בה 12 מוזיקאים.
הופעות והקלטות
ריו התזמורת מופיעים ברחבי העולם, ובעיקר באירופה, צפון אמריקה, יפן ואוסטרליה (אך גם בישראל בה הופיע בשנת 2018 ושוב ב-2022).
התזמורת זכתה במספר פרסים, ביניהם שני פרסי המוזיקה העולמית, והקלטות התזמורת זכו בתואר תקליט זהב ותקליט פלטינה במדינות רבות, כולל שמונה פעמים בהולנד.
בסטודיו של ריו במאסטריכט התזמורת הקליטה יצירות מסוגות שונות - מוזיקה קלאסית, פופולרית, פולק, מוזיקה לסרטים ולתיאטרון.
חברי התזמורת
בשנת 2008 התזמורת כללה 43 חברים, ועם ההצלחה בשנות ה-2010 גדלה התזמורת ל80 עד 150 חברים (תלוי בהיקף ההופעה). המוזיקאי הוותיק ביותר הוא יאן סאסן, שהצטרף בשנת 1987.
אנציקלופדיית פתיחות שחמט
אנציקלופדיית פתיחות שחמט (באנגלית: Encyclopaedia of Chess Openings או בראשי תיבות ECO) היא אנציקלופדיה המאורגנת לפי שיטת מיון למהלכים בפתיחות שחמט. האנציקלופדיה כוללת חמישה כרכים המתארים מהלכי פתיחות בשחמט שאף הועלו לבסיס נתונים ממוחשב. הפתיחות נאספו מאלפי משחקים של רבי אמנים ושל אלופי עולם מאז 1966. את האנציקלופדיה פרסמה החברה הסרבית שחובסקי אינפורמטור (Šahovski informator).
כל אחת מתת-הקטגוריות כוללת עשרות רבות של הסתעפויות של הפתיחה. חמשת הכרכים מקוטלגים לפי הפתיחות העקריות הבאות:
דוגמאות למשחקים בפתיחות השונות
בדוגמאות אלו מופיע המספור המקובל בשיטת ECO וכן השם המקובל בספרות השחמטאית לפתיחה ולהסתעפות הקרובה ביותר לזו ששוחקה במשחק עצמו.
מקורות המשחקים:
A07
A07 Reti Opening: KIA, 1.Nf3 d5 2.g3 g6 3.Bg21.Nf3 d5 2.g3 g6 3.Bg2
A07 Reti Opening: KIA, 1.Nf3 d5 2.g3 g61.Nf3 d5 2.g3 g6
A07 Reti Opening: KIA, 1.Nf3 d5 2.g3 Nf6 3.Bg2 e61.Nf3 d5 2.g3 Nf6 3.Bg2 e6
A45
A45 Trompowsky Opening1.d4 Nf6 2.Bg5
A80
A80 Dutch: 2.Nc3 Nf6 3.Bg5 e61.d4 f5 2.Nc3 Nf6 3.Bg5 e6
B21
B21 Sicilian: Smith-Morra, Morphy Gambit, 1.e4 c5 2.d4 cxd4 3.Nf31.e4 c5 2.d4 cxd4 3.Nf3
B40
B40 Sicilian: Open, 2...e6, 4.Nxd4 Bc51.e4 c5 2.Nf3 e6 3.d4 cxd4 4.Nxd4 Bc5
B41
B41 Sicilian: Kan, 5.c4 Nf6 6.Nc3 Bb41.e4 c5 2.Nf3 e6 3.d4 cxd4 4.Nxd4 a6 5.c4 Nf6 6.Nc3 Bb4
B44
B44 Sicilian: Taimanov, 5.Be31.e4 c5 2.Nf3 e6 3.d4 cxd4 4.Nxd4 Nc6 5.Be3
B51
B51 Sicilian: 3.Bb5+ Nd7 4.d4 cxd41.e4 c5 2.Nf3 d6 3.Bb5+ Nd7 4.d4 cxd4
C00
C00 French: 2.d41.e4 e6 2.d4
C29
C29 Vienna Gambit: 3...d5 4.exd51.e4 e5 2.Nc3 Nf6 3.f4 d5 4.exd5
C38
C38 KGA: Hanstein Gambit1.e4 e5 2.f4 exf4 3.Nf3 g5 4.Bc4 Bg7 5.O-O h6
קארל המפה - וילהלם שטייניץ
C44
C44 Scotch: Goring Gambit, 4...dxc3 5.Nxc31.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.d4 exd4 4.c3 dxc3 5.Nxc3
C46
C46 Three Knights: 3...Bc5 4.Bb51.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Nc3 Bc5 4.Bb5
C47
C47 Four Knights: Scotch, Bogoljubow1.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Nc3 Nf6 4.d4 Bb4
C48
C48 Four Knights: Spanish, Classical, Bardeleben Variation1.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Nc3 Nf6 4.Bb5 Bc5 5.O-O O-O 6.Nxe5
C50
C50 Giuoco Pianissimo: Italian Four Knights1.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bc4 Bc5 4.d3 Nf6 5.Nc3
C50 Giuoco Pianissimo: 4.d3 Nf6 5.O-O1.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bc4 Bc5 4.d3 Nf6 5.O-O
C52
C52 Evans Gambit: Waller Attack1.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bc4 Bc5 4.b4 Bxb4 5.c3 Ba5 6.O-O d6 7.d4 exd4 8.Qb3
C65
C65 Spanish: Berlin, 4.d3 Bc51.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bb5 Nf6 4.d3 Bc5
C67
C67 Spanish: Open Berlin, Rosenthal Variation1.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bb5 Nf6 4.O-O Nxe4 5.d4 a6
C67 Spanish: Open Berlin, 5.d4 Nd6 Queenswap, 9.Nc3 Ke8 10.h31.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bb5 Nf6 4.O-O Nxe4 5.d4 Nd6 6.Bxc6 dxc6 7.dxe5 Nf5 8.Qxd8+ Kxd8 9.Nc3 Ke8 10.h3
C67 Spanish: Open Berlin, 5.d4 Nd6 Queenswap1.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bb5 Nf6 4.O-O Nxe4 5.d4 Nd6 6.Bxc6 dxc6 7.dxe5 Nf5 8.Qxd8+
C67 Spanish: Open Berlin, 5.Re1 Nd6 6.Nxe51.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bb5 Nf6 4.O-O Nxe4 5.Re1 Nd6 6.Nxe5
C67 Spanish: Open Berlin, 5.Re11.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bb5 Nf6 4.O-O Nxe4 5.Re1
C78
C78 Spanish: 5.O-O b5 6.Bb3 Bc5 7.a4 Rb81.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bb5 a6 4.Ba4 Nf6 5.O-O b5 6.Bb3 Bc5 7.a4 Rb8
C84
C84 Spanish: Closed, 6.d3 b51.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bb5 a6 4.Ba4 Nf6 5.O-O Be7 6.d3 b5 7.Bb3
C88
C88 Spanish: Closed, 8.h3 Bb7 9.d3 d61.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bb5 a6 4.Ba4 Nf6 5.O-O Be7 6.Re1 b5 7.Bb3 O-O 8.h3 Bb7 9.d3 d6
C88 Spanish: Closed, 8.h31.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bb5 a6 4.Ba4 Nf6 5.O-O Be7 6.Re1 b5 7.Bb3 O-O 8.h3
D05
D05 Colle: Rubinstein's Attack1.d4 d5 2.Nf3 Nf6 3.e3 e6 4.Bd3 c5 5.b3
D10
D10 Slav: 3.Nc3 Nf6 4.e3 a6 5.Bd31.d4 d5 2.c4 c6 3.Nc3 Nf6 4.e3 a6 5.Bd3
D31
D31 Semi-Slav: Marshall Gambit, 5.Nxe4 Bb4+ 6.Nc31.d4 d5 2.c4 e6 3.Nc3 c6 4.e4 dxe4 5.Nxe4 Bb4+ 6.Nc3
D37
D37 QGD: Classical, 5...O-O 6.e3 Nbd71.d4 d5 2.c4 e6 3.Nc3 Nf6 4.Nf3 Be7 5.Bf4 O-O 6.e3 Nbd7
D40
D40 QGD: Semi-Tarrasch, 5.e3 Nc6 6.a31.d4 d5 2.c4 e6 3.Nc3 Nf6 4.Nf3 c5 5.e3 Nc6 6.a3
D37 QGD: Classical, 5...O-O 6.e3 c5 7.dxc5 Bxc5 8.a31.d4 d5 2.c4 e6 3.Nc3 Nf6 4.Nf3 Be7 5.Bf4 O-O 6.e3 c5 7.dxc5 Bxc5 8.a3
D85
D85 Gruenfeld: Exchange, 5.Bd2 Bg7 6.e4 Nb61.d4 Nf6 2.c4 g6 3.Nc3 d5 4.cxd5 Nxd5 5.Bd2 Bg7 6.e4 Nb6
D97
D97 Gruenfeld: Russian, Prins, 8.Be2, Main Line1.d4 Nf6 2.c4 g6 3.Nc3 d5 4.Nf3 Bg7 5.Qb3 dxc4 6.Qxc4 O-O 7.e4 Na6 8.Be2 c5 9.d5 e6 10.O-O exd5 11.exd5 Bf5
E15
E15 Queen's Indian: 4.g3 Bb4+1.d4 Nf6 2.c4 e6 3.Nf3 b6 4.g3 Bb4+ 5.Bd2
E25
E25 Nimzo-Indian: Samisch, 5...c5 6.f3 d5 7.cxd51.d4 Nf6 2.c4 e6 3.Nc3 Bb4 4.a3 Bxc3+ 5.bxc3 c5 6.f3 d5 7.cxd5
דוגמה להסתעפויות האפשריות של הפתיחה הראשונה באינדקס
הנה הדגמה של הפתיחה הראשונה, A00:
A00 Anderssen Opening1.a3
A00 Creepy Crawly (Basman) Opening 1.a3 e5 2.h3 d5
A00 Ware (Meadow Hay) Opening1.a4
A00 Crab Opening1.a4 e5 2.h4
A00 Durkin's Attack1.Na3
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening1.Nc3
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: 1...Nf61.Nc3 Nf6
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: 1...Nf6 2.Nf31.Nc3 Nf6 2.Nf3
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: Tubingen Gambit1.Nc3 Nf6 2.g4
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: 1...e51.Nc3 e5
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: 1...e5 2.Nf31.Nc3 e5 2.Nf3
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: Sicilian Variation1.Nc3 c5
A00 Novosibirsk Opening1.Nc3 c5 2. d4 cxd4 3. Qxd4 Nc6 4. Qh4
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: Sicilian Variation, 2.Nf31.Nc3 c5 2.Nf3
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: Sicilian Variation, 2.Nf3 Nc61.Nc3 c5 2.Nf3 Nc6
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: 1...d51.Nc3 d5
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: 1...d5 2.Nf31.Nc3 d5 2.Nf3
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: 1...d5 2.Nf3 Nf61.Nc3 d5 2.Nf3 Nf6
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: 1...d5 2.e41.Nc3 d5 2.e4
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: 1...d5 2.e4 d41.Nc3 d5 2.e4 d4
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: 1...d5 2.e4 dxe41.Nc3 d5 2.e4 dxe4
A00 Dunst (Sleipner-Heinrichsen-Van Geet) Opening: Hector Gambit1.Nc3 d5 2.e4 dxe4 3.Bc4
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Alpha Male Attack, Simagin Variation1.b4 a5
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Bucker Variation1.b4 Na6
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Aasum Defence1.b4 Nc6
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: 1...Nf6 2.Bb21.b4 Nf6 2.Bb2
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: 2...d51.b4 Nf6 2.Bb2 d5 3.e3 e6 4.b5 c5 5.Nf3 Bd6 6.c4 Nbd7 7.Be2 O-O 8.O-O
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Gligoric-Smyslov Variation, 1...Nf6 2.Bb2 e6 3.b51.b4 Nf6 2.Bb2 e6 3.b5 d5 4.e3
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: 2...g61.b4 Nf6 2.Bb2 g6
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Spike Variation, 2...g6 3.g41.b4 Nf6 2.Bb2 g6 3.g4
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Karniewski-Tubingen Variation1.b4 Nh6
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Outflank Variation, 1...c61.b4 c6
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Outflank Variation, Wing Defence1.b4 c6 2.Bb2 a5 3.a3 axb4 4.axb4 Rxa1 5.Bxa1 Qb6 6.c3
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: 1...d51.b4 d5
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: 1...d5 2.Bb21.b4 d5 2.Bb2
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Roczniak Defence1.b4 d5 2.Bb2 d4
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: 1...d5 2.Bb2 Bf51.b4 d5 2.Bb2 Bf5
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Golombek Variation1.b4 d5 2.Bb2 Nf6
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Golombek Variation, 1...d5 2.Bb2 Nf6 3.e31.b4 d5 2.Bb2 Nf6 3.e3
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: 1...e51.b4 e5
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Bugayev Attack1.b4 e5 2.a3
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Orangutan Spike1.b4 e5 2.b5
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: 1...e5 2.Bb21.b4 e5 2.Bb2
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Wolfertz Gambit1.b4 e5 2.Bb2 c5
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Taimanov Variation, 1...e5 2.Bb2 d61.b4 e5 2.Bb2 d6
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: 1...e5 2.Bb2 f61.b4 e5 2.Bb2 f6
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Bugayev Attack, 1...e5 2.Bb2 f6 3.a31.b4 e5 2.Bb2 f6 3.a3
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Bugayev Attack, Katalymov Variation 1...e5 2.Bb2 f6 3.b51.b4 e5 2.Bb2 f6 3.a3
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Schiffler-Tartakower Gambit1.b4 e5 2.Bb2 f6 3.e4 Bxb4
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Schiffler-Tartakower Gambit, Brinckmann Variation 4...Nc61.b4 e5 2.Bb2 f6 3.e4 Bxb4 4.Bc4 Nc6 5.f4 Qe7
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Schiffler-Tartakower Gambit, Brinckmann Variation 4...Nge71.b4 e5 2.Bb2 f6 3.e4 Bxb4 4.Bc4 Ne7 5.Qh5+ g6 6.Qh4
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Exchange Variation, 2...Bxb41.b4 e5 2.Bb2 Bxb4
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Exchange Variation, Kucharkowski-Meybohm Gambit1.b4 e5 2.Bb2 Bxb4 3.f4
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Exchange Variation, 2...Bxb4 3.Bxe51.b4 e5 2.Bb2 Bxb4 3.Bxe5
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Exchange Variation, 2...Bxb4 3.Bxe5 Nf61.b4 e5 2.Bb2 Bxb4 3.Bxe5 Nf6
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Exchange Variation, 2...Bxb4 3.Bxe5 Nf6 4.c41.b4 e5 2.Bb2 Bxb4 3.Bxe5 Nf6 4.c4
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Exchange Variation, 2...Bxb4 3.Bxe5 Nf6 4.c4 O-O 5.e31.b4 e5 2.Bb2 Bxb4 3.Bxe5 Nf6 4.c4 O-O 5.e3
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Exchange Variation, 2...Bxb4 3.Bxe5 Nf6 4.Nf31.b4 e5 2.Bb2 Bxb4 3.Bxe5 Nf6 4.Nf3
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Stabenow Variation1.b4 e5 2.Bb2 Bd6
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Ziese Defence1.b4 e5 2.Bb2 Qe7
A00 Polish (Sokolsky-Orangutan) Opening: Najdorf-Evans Variation1.b4 f5
A00 Mieses Opening1.d3
A00 Mieses Opening: 1...d51.d3 d5
A00 Mieses Opening: 1...e51.d3 e5
A00 Valencia Opening: 1...e51.d3 e5 2.Nd2
A00 Hammerschlag (Fried Fox-Pork Chop) Opening1.f3 e5 2.Kf2
A00 Amar (Paris) Opening1.Nh3
A00 Amar (Paris) Opening: Paris Gambit1.Nh3 d5 2.g3 e5 3.f4
A00 Benko Opening1.g3
A00 Trident Opening1.g3 c5
A00 Benko Opening: 1.g3 d5 2.Bg21.g3 d5 2.Bg2
A00 Benko Opening: 1.g3 d5 2.Bg2 c61.g3 d5 2.Bg2 c6
A00 Benko Opening: 1.g3 d5 2.Bg2 e51.g3 d5 2.Bg2 e5
A00 Benko Opening: 1.g3 d5 2.Bg2 Nf61.g3 d5 2.Bg2 Nf6
A00 Benko Opening: 1.g3 d5 2.Bg2 Nf6 3.b31.g3 d5 2.Bg2 Nf6 3.b3
A00 Benko Opening: Reti-KIA-English Transposition, 1...e51.g3 e5
A00 Benko Opening: Reti-KIA-English Transposition, 1.g3 e5 2.Bg21.g3 e5 2.Bg2
A00 Benko Opening: Reti-KIA-English Transposition, 1.g3 e5 2.Bg2 d5 3.d31.g3 e5 2.Bg2 d5 3.d3
A00 Benko Opening: Reti-KIA-English Transposition, 1.g3 e5 2.Bg2 d5 3.d3 Nc6 4.Nf31.g3 e5 2.Bg2 d5 3.d3 Nc6 4.Nf3
A00 Benko Opening: Reversed Alekhine1.g3 e5 2.Nf3
A00 Benko Opening: 1...Nf61.g3 Nf6
A00 Benko Opening: Benko-Pirc Variation, 1.g3 Nf6 2.Bg2 g6 3.e4 d61.g3 Nf6 2.Bg2 g6 3.e4 d6
A00 Benko Opening: Lasker Simul Special1.g3 h5
A00 Grob (Fric-Kilibr) Opening1.g4
A00 Grob (Fric-Kilibr) Opening: Alessi Gambit1.g4 f5
A00 Grob (Fric-Kilibr) Opening: Double Grob1.g4 g5
A00 Grob (Fric-Kilibr) Opening: 1...e51.g4 e5
A00 Grob (Fric-Kilibr) Opening: 1...d51.g4 d5
A00 Grob Gambit1.g4 d5 2.Bg2
A00 Grob Gambit: 2...e51.g4 d5 2.Bg2 e5
A00 Grob Gambit: Hurst Attack1.g4 d5 2.Bg2 e5 3.c4
A00 Grob Gambit: 2...c61.g4 d5 2.Bg2 c6
A00 Grob Gambit: Spike Attack1.g4 d5 2.Bg2 c6 3.g5
A00 Grob Gambit Accepted1.g4 d5 2.Bg2 Bxg4
A00 Grob Gambit Accepted: Fritz Gambit1.g4 d5 2.Bg2 Bxg4 3.c4
A00 Grob Gambit Accepted: Romford Counter-Gambit1.g4 d5 2.Bg2 Bxg4 3.c4 d4
A00 Clemenz (Mead-Basman-de Klerk-Welling) Opening1.h3
A00 Kadas (Desprez) Opening1.h4
עמוד יורדי הסירות
עמוד יורדי הסירות או עמוד הימאים (בצרפתית: Pilier des nautes) הוא עמוד מרובע שעליו תגליף המתאר אלים מהמיתולוגיה הקלטית ומהמיתולוגיה הרומית. העמוד גולף במאה הראשונה ועמד ככל הנראה במקדש הגאלי-רומי שעמד בעיר לוטטיה (במרכז פריז של ימינו).
עמוד זה מהווה אחד הכתובות הקדומות ביותר שהתגלו בגאליה וכן אחת מיצירות האמנות הגאליות-רומיות הקדומות ביותר שהתגלו.
כתובות
הכתובת המרכזית בעמוד מוקדשת ליופיטר, מרקוריוס, מרס, פורטונה, קסטור ופולוקס ווולקן - כולם מהמיתולוגיה הרומית. כמו כן מוזכרים בכתובת האלים אסוס, טראווס טריגאראנוס, סמרטריוס וקרנונוס מהמיתולוגיה הקלטית.
על העמוד כתובה הקדשה לקיסר טיבריוס שעלה לשלטון בשנת 14 (ולכן העמוד מאוחר לתאריך זה).
מהכתובת עולה כי הקמת העמוד מומנה על ידי גילדת יורדי הסירה של לוטטיה (הסוחרים אשר הפליגו לאורך נהר הסן).
הכתובת המופיעה על העמוד:
כתובת זו כתובה בלטינית ומשולבים בה מילים בגאלית. הכתובת ייחודית בכך שהאלים הקלטיים מופיעים כאלים עצמאיים ולא בשילוב השם המזהה אותם עם האל הרומי.
תיאור העמוד
העמוד בנוי מאבן גיר שמקורה בסן-לו (Saint-Leu). בעת הקמתו הגיע גובה העמוד ל-5.24 מטרים, רוחבו בבסיסו ל-91 ס"מ ורוחבו בקצהו העליון ל-74 ס"מ.
העמוד הורכב מארבעה חלקים שהוצבו זה על גבי זה. לא ידוע כיום הסדר בו מוקמו החלקים, למעט העליון והתחתון שבהם (לפי רוחבם).
מן התגליף העליון נותרה מחצית בלבד. תגליף זה מתאר את דמויות האלים קרנונוס, סמרטריוס וכן את קסטור ופולוקס. קרנונוס מתואר כאל ולו קרני אייל. ככל הנראה ישב בישיבה מזרחית (מיקומו על גבי העמוד אינו מאפשר שדמותו תשב על כיסא). דמותו של סמרטריוס מכופפת, והוא אוחז אלה בה הוא תוקף נחש. קסטור ופולוקס עומדים לצד סוסיהם, כאשר כל אחד מהם אוחז בידו חנית.
חלק אחר של העמוד מציג את האלים יופיטר, אסוס, טראווס טריגאראנוס ווולקן. יופיטר מתואר כאדם עומד, האוחז בידו חנית וברק. אסוס מתואר כעומד לצד עץ ערבה אותו הוא כורת עם גרזן. טראווס טריגאראנוס מתואר כשור העומד לפני עץ ערבה, ווולקן מתואר כאדם עומד שבידו פטיש.
מהחלק השלישי נותר רק המחצית העליונה. חלק זה מכיל את הכתובת המרכזית. לא ידוע מה היה בחציו התחתון של חלק זה מתחת לכתובת. על הפנים האחרון של העמוד ששרדו מתוארים קבוצה של שלושה גברים צעירים עם מגינים וחניתות. על פן אחרת - שלושה גברים מבוגרים ומזוקנים שאוחזים חניתות ומגינים, ולידים הכתובת "Iurises"; ועל הפן הרביעי שלוש דמויות שלפחות אחת מהן אישה - דמויות אלה אינן נושאות נשק ולבושות גלימות; לצד הדמויות הכתובת "Senani U[s]eiloni".
חלקו הרביעי (התחתון) של העמוד רחב משלושת החלקים האחרים, וגם ממנו נותרה רק המחצית העליונה. בכל פן של חלק מתוארים זוג דמויות עומדות: מרס האוחז בידו חנית וחרב עם אלה לא מזוהה לה עגילים וגלימה. מרקוריוס האוחז את מטהו ולצידו האלה רוזמרטה; פורטונה ולצידה אלה לא מזוהה (ייתכן שמדובר ביונו); שתי אלות לא מזוהות - השמאלית עירומה למחצה ואוחזת גלימה בידה, והשנייה לבושה ועונדת עגילים.
היסטוריה
במהלך המאה השלישית פורק העמוד לשנים, וחלקיו שימשו לחיזוק הרציפים שהוקמו סביב לאי. לימים יובשו חלקים מהנהר, ושטח האי הוגדל - כך שהרציפים מהמאה השלישית נמצאים כיום כשלושה מטרים בפנים האי.
העמוד התגלה ב-1711 בעת שיפוץ הקריפטה שמתחת לקתדרלת נוטרדאם, ודבר הגילוי פורסם לראשונה בשנת 1712.
כיום מוצג העמוד במוזיאון קלוני.
קרק
קְרְק (קרואטית Krk; איטלקית Veglia; לטינית Curicta) הוא האי השני בגודלו בקרואטיה והמאוכלס באייה.
גאוגרפיה
כפי שהסתבר במדידות שנערכו לאחרונה, שטחו של האי הוא 405.22 קמ"ר, ועל כן האי צרס (Cres) ששטחו 405.70 קמ"ר גדול ממנו, אולם בפרסומים הרשמיים האי עדיין מופיע במקום הראשון. האי ממוקם במפרץ קוורנר בצפון הים האדריאטי, בין האי צרס ממערב לבין חופי קרואטיה ממזרח, אליה הוא מחובר מאז 1980 בגשר. סביב לקרק כעשרים איים קטנים השייכים לו. אדמת האי עשויה גיר והנוף הוא קרסטי ועשיר במערות ובולענים (דולינות). הנקודה הגבוהה באי שנופו גבעי, היא בהר אובזובו (Obzovo) שבדרומו (588 מטר). חופו של האי מחורץ ואורכו כמעט 220 ק"מ, ואילו האקלים ים תיכוני. אוכלוסיית האי מנתה 16,402 תושבים בשנת 2001, מהם 5,491 בעיר הראשית הקרויה גם היא קרק.
היסטוריה
החל במאה ה-4 שלטה באי השפה הדלמטית, שפה רומאנית שדעכה ומתה לאחר כאלף שנים. הניב המקומי, וליה (בדלמטית Viklasun), היה אחד משני הניבים המתועדים של השפה. באי, אשר נחשב למוקד של התרבות הקרואטית, רווח השימוש באלפבית הגלגוליטי הסלאבי העתיק החל במאה ה-11, ובו נכתב לוח בשקה בשנת 1100 לערך.
ב-1358 העניקה ונציה מידה מסוימת של עצמאות לדוכסים מקרק ששלטו באי, אך ב-1480 הוחזרה השליטה הישירה בו לוונציה. במאה ה-19 צורף האי לאימפריה האוסטרו-הונגרית ובשנת 1919 הייתה קרק לחלק מיוגוסלביה. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבש האי על ידי הצבא האיטלקי ב-1941, וב-1943 עבר לשליטת גרמניה הנאצית. עם תום המלחמה חזר האי קרק לשליטת יוגוסלביה, ועם פירוקה בשנת 1991 היה לחלק מקרואטיה.
כלכלה ותשתית
קרק הוא יעד תיירותי פופולרי, ובחודשי הקיץ פוקדים את האי תיירים רבים מגרמניה, אוסטריה, איטליה ומזרח אירופה. האי מחובר ליבשה בגשר שהוקם בשנת 1980 ושאורכו 1,430 מטר. גשר זה היה גשר אגרה עד שנת 2020. בקצהו הצפוני של האי שוכן שדה תעופה בינלאומי המשרת גם את הערים רייקה ואופטיה. האי וסביבתו הם יעד פופולרי גם בקרב ישראלים, וקו שכר מופעל בין תל אביב לקרק על ידי ארקיע, סאן דור וישראייר. בנוסף לכך יש באי בית זיקוק ושתי מספנות, ותושבי האי עוסקים גם בדיג ובחקלאות.
פול טפנל
קלוד-פול טפנל (בצרפתית: Claude-Paul Taffanel; 16 בספטמבר 1844 – 22 בנובמבר 1908) היה חלילן, מלחין ומנצח צרפתי. הוא נחשב למייסד האסכולה הצרפתית לנגינה בחליל צד, אשר הייתה דומיננטית לאורך ראשית המאה ה-20, ולמעשה עד ימינו.
שנים ראשונות
טפנל נולד בבורדו שבצרפת, ואת שיעורי החליל הראשונים קיבל מאביו כשהיה בן תשע. שנה לאחר מכן הופיע לראשונה בקונצרט, והחל את לימודיו אצל לואי דורו, פרופסור בקונסרבטואר של פריז. בשנת 1860 סיים את לימודיו בקונסרבטואר, וזכה בתחרות הראשונה בשורה של תחרויות לעתיד לבוא. במשך שלושים השנים הבאות, בנה לעצמו טפנל קריירה של סולן ונגן תזמורת, והיה לחלילן מפורסם בימיו, בהחזירו לחליל את מעמדו ככלי סולני מן השורה, שכן באותן שנים נזנח על ידי המלחינים הגדולים.
פרופסורה
ב-1893 קיבל טפנל את משרת הפרופסור לחליל בקונסרבטואר של פריז. כפרופסור, הוא ערך מחדש את הרפרטואר המנוגן ואת שיטת הלימוד הקיימת, בבטלו את השיעור הקבוצתי המסורתי על מנת להקדיש תשומת לב אישית לכל אחד מתלמידיו, בעוד הוא בונה לעצמו שם של מורה מעורר השראה. את תלמידיו הנחה לנגינה בסגנון חדש, שהיה חלק ומעודן יותר מקודמו, אשר כלל בין השאר נגינת ויברטו קליל ומהוקצע.
חזרה למוזיקה עתיקה
בראשית שנת 1894 החליף טפנל חלק מן הרפרטואר של המאה ה-19 לחליל אשר נלמד עד אז בקונסרבטואר, אשר תלמידו לואי פלורי כינה "צפצופי סרק", ביצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך ושל אמנים אחרים מן המאה ה-18. עד לאותה העת, מוזיקאים צרפתים רבים התעלמו מן הגל האומנותי לחידוש נגינת יצירותיו של באך אשר החל אצל מוזיקאים מאנגליה, מגרמניה ומאוסטריה. המלחין אלפרדו קאזלה, אשר למד מיצירותיו של באך כבר באיטליה קודם הגיעו לפריז, מציין שאף לו אחד מתלמידי כיתתו לא הכיר יצירה מאת באך.
מנצח
בנוסף לחובותיו כמורה, טפנל היה גם מנצח תזמורת ואופרה חשוב. בין השנים 1890-1906 הוא כיהן כמנצחן הראשי של תזמורת האופרה של פריז ושל תזמורת הקונסרבטואר (כיום תזמורת פריז). קודם לכן, משרות רמות אלו הוענקו לנגני כלי קשת; טפנל היה החלילן הראשון שהחזיק במשרות אלו. כחלק מתפקידיו כמנצח ראשי של האופרה, היה עליו להכין הפקות לפרמיירות. בין האופרות שזכו לביצוע צרפתי ראשון תחת שרביטו נמנות אופרות מאת ריכרד וגנר ו"אותלו" של ג'וזפה ורדי. הוא גם ניצח על הבכורה העולמית של "Quattro Pezi Sacri" מאת ורדי.
מוזיקה קאמרית
בין השאר, עסק טפנל גם בביצוע של מוזיקה קאמרית, וב-1879 הקים את "האגודה למוזיקה קאמרית לכלי נשיפה". הוא "החיה" את נגינת היצירות להרכבי כלי נשיפה מאת מוצרט ובטהובן, כאשר הוא בעצמו גם עודד כתיבת יצירות חדשות להרכבי נשיפה, ואף כתב כמה בעצמו. בין היצירות שהזמין ניתן למנות את "פטיט סימפוני" לתשעה כלי נשיפה מאת שארל גונו. טפנל השתתף גם בשנות ה-80 של אותה המאה בביצועים כביכול "היסטוריים" ליצירות מהמאה ה-18, כאשר הוא מנגן על חלילו המודרני (חליל-בהם) לצד צ'מבלו וויולה דה-גמבה.
הלחנה
טפנל השאיר אחריו יצירות לחליל ולחמשיית כלי נשיפה מעץ. כיום חלק מהן כלולות ברפרטואר הסטנדרטי, והן:
טפנל גם החל בכתיבתו של ספר לימוד "17 תרגילי טכניקה יומיים", שאותו השלימו תלמידיו פיליפ גובר ולואי פלורי אחרי מותו. ספר זה נחשב כיום לסטנדרט בלימודי החליל, כשהוא ידוע יותר בשמו "טפנל-גובר".
מותו
בשנת 1901 סבל טפנל בהתמוטטות פיזית. הוא נפטר בפריז ב-22 בנובמבר 1908.
סגנון הנגינה
טפנל הגיע בשעה קריטית בהיסטוריית החליל המודרני - הוא למעשה החל ללמוד מיד לאחר שתאובלד בהם הציג את המודל החדש שבנה, אשר לא היה דומה לאף חליל שהיה בשימוש קודם. אף התפישה של אסכולת הנגינה הצרפתית, לפיה איכות הצליל חשובה מעוצמתו, לא תמיד הייתה תקפה לגביו. מנעדו הנמוך תואר לעיתים כ"עוצמתי ובראסי [בסגנון כלי הנשיפה ממתכת]", "שופע" או "מלא".ייתכן, חלקית לפחות, שנגינה זו הושפעה מדעת הקהל הצרפתית אז, שחשבה שעל כלי הנשיפה מעץ לנגן באסרטיביות. כאשר המנצח הנס פון בילוב ניצח על התזמורת הפילהרמונית של ברלין בפריז, הקהל וכן המבקרים טענו שצלילם של כלי הנשיפה מעץ היה קטן מדי.
תלמידו של טפנל, החליל ז'ורז' בארר, אשר הביא את אסכולת הנגינה הצרפתית לאמריקה, נזכר בשנת 1921 שאיכות וכמות הצליל, וכמו כן גם טכניקה, לא היו האספקטים היחידים אשר ייחדו את נגינתו של טפנל. ולואי פלורי הוסיף:
"אלגנטיות, גמישות ורגישות היו חותמות האיכות של אומנותו של טפנל, ווירטואוזיות יוצאת דופן נוגנה בלי שום מאמץ. הוא שנא העמדות פנים, בהאמינו שיש לכבד לחלוטין את הטקסט המוזיקלי. אך מתחת לזרימה הגמישה של נגינתו הייתה הצמדות קשוחה לדיוק הפעמה והמקצב". "הצמדות קשוחה" הוא מונח יחסי בהקשר זה. בסטנדרטים של זמננו, ההצמדות של טפנל לדיוק הקצבי הייתה רחוקה מהגזמה. ביחס לאופי הנגינה של המאה ה-20, נגינתו של טפנל ובני תקופתו תשמע חופשית למדי.
אספקט נוסף של נגינת החליל אשר טפנל שינה הוא השימוש בוויברטו. במקרה זה, נגינתו של טפנל סותרת את השקפת האסכולה הצרפתית של נגינת החליל אשר תמשיך את מורשתו; מתודת "טפנל-גובר" אינה מעודדת במיוחד נגינה עם ויברטו, בייחוד בביצוע של מוזיקה עתיקה. טפנל בעצמו הגדיר זאת כ"ויברטו דק, כמעט בלתי מורגש", לפי פלורי. תלמיד אחר של טפנל, אדולף הנבן, מפרט:
"כאשר הוא הצביע על צלילים עם ויברטו או עם הבעה, הוא אמר לנו שצלילים אלו, בפורטה או בפיאנו, נדמים כאילו באים מתוכו. הייתה הרגשה שצלילים אלו באו ישירות מלבו ונשמתו."
יצירות אשר הוקדשו או נכתבו בעבור טפנל
מלחינים רבים במאה ה-19 הקדישו יצירות לטפנל. מלחינים אלו הם ברובם אלמוניים, אך מאלו המוכרים יותר ניתן למנות את גבריאל פורה (פנטזיה לחליל ופסנתר, אופוס 79), קאמי סן-סנס (כתב להרכב שלו קפריציו לחליל, אבוב, קלרינט ופסנתר), ג'ורג'ה אנסקו (קנטבילה ופרסטו), שארל גונו אשר כתב בהזמנתו את "פטיט סימפוני" לתשעה כלי נשיפה, וחברו פיליפ גובר, אשר הקדיש לו יצירות רבות.
אסף ברנע
אסף ברנע (נולד ב-14 באוקטובר 1967) הוא כדורסלן עבר ישראלי. שיחק בעמדת הפורוורד וגובהו 2.03 מטר. כיום מנהל את קרן ההון סיכון "סנארה ונצ'רס".
קריירת ספורט
אסף ברנע גדל בקריית חיים שבחיפה, לאם ילידת ישראל ואב יליד רומניה. בגיל 8 החל לשחק כדורסל, וגדל במחלקת הנוער של הפועל חיפה. שירת בצה"ל כספורטאי מצטיין.
בעונת 1984/85 שיחק בקבוצת הבוגרים של הפועל חיפה בליגה הלאומית הראשונה. בתום שלוש עונות עבר ליריבה העירונית מכבי חיפה בה שיחק שלוש עונות נוספות. בעונת 1990/91 יצא ברנע לשחק באוניברסיטת סיטון הול. הוא זכה לדקות משחק מועטות בקבוצה שזכתה באליפות הביג איסט של ליגת המכללות, ובתום העונה חזר לישראל. בעונת 1991/92 חתם במכבי ראשון לציון ובסך הכל שיחק במדיה ארבע עונות. ב-1995 הצטרף למכבי ירושלים, ולאחר מכן שיחק שתי עונות בהפועל חולון. בתום השנתיים פרש ממשחק.
במשך הקריירה סבל ברנע מפציעות רבות וקשות, שתיים מהן ברצועה הצולבת. בשנת 1998 בגיל 31, פרש ברנע ממשחק בתום העונה, בשל פציעה בשורש כף היד. בסך הכל שיחק 13 עונות בליגה והשתתף ב-11 משחקים של נבחרת ישראל. על אף היותו שחקן גבוה ברנע היה ידוע ביכולת הקליעה מבחוץ שלו, ביכולת החדירה לסל וכשחקן הגנה מצטיין.
קריירת עסקים
לאחר פרישתו הקים ברנע סטארט אפ בתחום של מכשור רפואי. לאחר מכן עבד בחברת קומברס בתפקיד של פיתוח עסקי. בשנת 2004 מונה למנהל פיתוח עסקי בחברת מקורות והקים את WaTech (ווטק), המרכז ליזמות ולשיתופי פעולה של החברה. בשנת 2007 מונה למנהל החממה הטכנולוגית כינרות. במהלך כהונתו בתפקיד רכש תאגיד האצ'יסון את החממה. כיום מנהל את קרן ההון סיכון סנארה וונצ'רס המשותפת לחברות טבע ופיליפס.
עד לשנת 2018 שימש ברנע כיושב ראש עמותת ערכים בספורט.
ברנע בוגר תואר ראשון במדעי המדינה ופסיכולוגיה מאוניברסיטת תל אביב ותואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי.
חיים פרטיים
ברנע מתגורר ברמת השרון עם בת זוגו הילה, והם הורים לשניים.
סופי האנה
סופי האנה (באנגלית: Sophie Hannah; נולדה ב-1971) היא משוררת וסופרת בריטית.
האנה התפרסמה בעיקר בשל רומני הפשע הפסיכולוגיים שלה שמכרו מאות אלפי עותקים, וחלקם הופקו לטלוויזיה. וכן בשל סדרת ההמשך הבלשית, העושה שימוש בהרקול פוארו, הבלש של אגתה כריסטי.