cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלפנט (סרט)
קבלת הסרט בישראל
יאיר הוכנר ציין את הסרט לחיוב בביקורתו. לדבריו, "למרות המתח מורט העצבים, גאס ואן סנט מהפנט את הקהל בשוטים ארוכים וסוחפים, עריכת סאונד מרהיבה וצוות צעיר ואנונימי של שחקנים מוכשרים. "אלפנט" הוא מסוג הסרטים שמעסיקים את מחשבותיכם זמן רב אחרי שתצאו מאולם הקולנוע." על עיצוב הדמויות אמר הוכנר כי "ואן סנט מספר את סיפורם של התלמידים דרך העיניים שלהם ולא שופט אותם אפילו לא לרגע אחד. אפילו אלכס ואריק יוצאים אנושיים בצורה מפתיעה ומעוררת הזדהות".
יאיר לפיד
בכנסת העשרים (2015–2019)
במאי 2017 הוטלו על מפלגת "יש עתיד" קנסות בסך 40,000 ש"ח על ידי הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע, על שהפרה את חוק הגנת הפרטיות כששלחה תעמולת בחירות על פי רשימות של ניצולי השואה שקיבלה המפלגה מקולט אביטל, לבקשתו של לפיד.
אלפנט (סרט)
קבלת הסרט בישראל
לעומתו, כתב אביעד שמיר ביקורת מעורבת על "אלפנט" באתר "עין הדג". מחד, ציין כי ערכו של הסרט טמון בכך ש"יש בו ביקורת מרומזת על הקלות הבלתי נסבלת בה ניתן ליצור טרגדיה בקנה מידה לאומי. מודגם כמה קל להשיג אמצעים להטלת אסון, ומה קורה כשכל מה שמעניין אנשים הוא לצאת עם החתיך/ה של השכבה, בזמן שמצוקותיהם של תלמידים פחות פופולריים זוכות להתעלמות מוחלטת". מאידך, ביקר את הסרט בכמה היבטים, וסבר כי "רוב השחקנים בסרט הם בני נוער חסרי ניסיון-משחק, שנאספו באקראי לתפקידים השונים", וכי "רוב השיחות האקראיות... נראות מאולצות, ולא עוזרות ללמוד שום דבר על התלמידים", ובנוסף ציין שהסרט איטי מאוד בקצב התקדמותו.
יאיר לפיד
בכנסת העשרים (2015–2019)
במסגרת סיכומי החקירה של המשטרה בפברואר 2018, לגבי תיק 1000 בעניינו של בנימין נתניהו וארנון מילצ'ן, הודיעה המשטרה כי לפיד הוא עד מרכזי בתיק זה. הוא העיד במשטרה כנגד נתניהו, כי פעל לקדם חקיקה שתאריך את תקופת פטור המס לתושב חוזר בישראל על הכנסות מחוץ לישראל, ל-20 שנה (במקום 10 שנים), בעוד לפיד כשר האוצר הסתייג מהשינוי.
אלפנט (סרט)
פרסים ומועמדויות
בפסטיבל הקולנוע ה-67 בקאן, בשנת 2003, זכה "אלפנט" בפרס דקל הזהב (המוענק לסרט הטוב ביותר), וגאס ואן סנט זכה בפרס לבמאי הטוב ביותר. הצלחתו של הסרט בפסטיבל נחשבה מפתיעה, הן בשל תקציבו הנמוך והן בשל הסרטים האחרים שמולם התמודד, שנחשבו בעלי סיכויים גבוהים יותר לזכייה, בהם סרטו של לארס פון טרייר "דוגוויל" שהיה חביב המבקרים, וסרטו של קלינט איסטווד "מיסטיק ריבר" שהיה מועמד לשישה פרסי אוסקר. מעבר לכך, זכה הסרט בפרסים נוספים והיה מועמד לאחרים, ובהם:
יאיר לפיד
כחול לבן
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, שנערכו באפריל 2019, התאחדה מפלגת יש עתיד עם מפלגות חוסן לישראל ותל"ם לרשימה משותפת בשם "כחול לבן". בהסכם האיחוד הוחלט, כי אם תוקם ממשלה בראשות מועמד הסיעה, אזי בני גנץ, יו"ר מפלגת חוסן לישראל יכהן ראשון כראש ממשלה וכעבור שנתיים וחצי יחליפו לפיד. סמוך לבחירות הוזמן לפיד לפגישה עם נשיא צרפת עמנואל מקרון. כחול לבן קיבלה בבחירות 35 מנדטים.
הכנסת ה-22 וה-23
בבחירות לכנסת העשרים ושתיים, שנערכו בספטמבר של אותה שנה, קיבלה "כחול לבן" 33 מנדטים. במהלכה המשיך לפיד לכהן כחבר בוועדת החוץ וביטחון, מאז הכנסת ה-20.
בדצמבר 2019, לקראת ההכרזה על הבחירות לכנסת העשרים ושלוש, הוסכם שגנץ יהיה מועמד הרשימה לראשות הממשלה, ללא רוטציה. גם בבחירות אלו "כחול לבן" שמרה על כוחה וקיבלה 33 מנדטים.
ב-26 במרץ 2020 הודיע לפיד ביחד עם משה יעלון על פרישת מפלגותיהם מסיעת כחול לבן על רקע כוונותיו של יו"ר כחול לבן, בני גנץ, לקדם משא ומתן לממשלת אחדות עם הליכוד בראשות בנימין נתניהו. השניים הקימו סיעה משותפת בשם יש עתיד – תל"ם.
ב-10 בינואר 2021, הודיע משה יעלון על סיום השותפות עם יאיר לפיד ובכך התפרקה סופית "כחול לבן" לגורמים ממנה הורכבה, חוסן לישראל, תל"ם ויש עתיד.
ראש האופוזיציה
ב-27 במאי 2020, לאחר כינון ממשלת ישראל השלושים וחמש, הפך לפיד לראש האופוזיציה. כהונתו כראש האופוזיציה עמדה בסימן התנגדותו הנחרצת לממשלת נתניהו-גנץ. נוצר נתק ממושך בינו ובין בני גנץ, שהיה שותפו בעבר הלא רחוק, ולפיד אף התנצל בפני האנשים אותם שכנע להצביע לגנץ וגבי אשכנזי. לפיד קבל על התיקונים בחוק יסוד: הממשלה שנועדו לאפשר ממשלת חילופים, ולהגדיל את מספר חבריה באופן "מוגזם" ו"חסר פרופורציות". בנאומו הראשון כראש האופוזיציה תקף לפיד כאמור את ממשלת נתניהו-גנץ, וקבע כי משכן הכנסת איבד את אמונם של אזרחי ישראל.
ב-13 בספטמבר 2020, עם החלטת הממשלה להטיל סגר נוסף על מדינת ישראל למשך שלושה שבועות בגין מגפת הקורונה, תקף לפיד את נתניהו וקרא לו להתפטר באופן מידי. בסוף 2020, כאשר ממשלת נתניהו-גנץ מטה לנפול, הוסר הנתק בין לפיד לגנץ וגורמים ביש עתיד – תל"ם החלו לתאם מהלכים עם אנשי כחול לבן לפיזור הכנסת ה-23. תמיכתו בהקדמת הבחירות עמדה בניגוד לקריאתו באוקטובר כי אין צורך בבחירות נוספות, וכי ניתן להקים ממשלה אחרת במסגרת הכנסת ה-23.
שר החוץ
בבחירות לכנסת ה-24 השיגה יש עתיד 17 מנדטים והייתה לסיעה השנייה בגודלה אחרי הליכוד. ב-5 במאי 2021, לאחר שבנימין נתניהו כשל בניסיון להרכיב ממשלה, קיבל יאיר לפיד את המנדט להרכבת הממשלה. המשא ומתן הקואליציוני התעכב בין היתר בעקבות הסלמה ביטחונית בדמות מהומות ברחבי הארץ ומבצע שומר החומות בעקבות ירי רקטי מעזה. לפיד הקים קואליציה של 61 חברי כנסת, משמונה סיעות: יש עתיד, כחול לבן, העבודה, ימינה, ישראל ביתנו, תקווה חדשה, מרצ ורע"מ. לשם כך הוא אף הסכים לממשלת חילופים עם נפתלי בנט, ראש סיעת ימינה שקיבלה 7 מנדטים, שבה לפיד יכהן כראש הממשלה החל מאוגוסט 2023, שני ברוטציה לאחר בנט. כל סיעות הקואליציה למעט ימינה, תקווה חדשה ורע"מ הן בזיקה ללפיד. ב-2 ביוני 2021 הודיע לפיד לנשיא ראובן ריבלין כי עלה בידו להרכיב ממשלה.
שבועיים לאחר ההכרזה הושבע לפיד לתפקיד ראש ממשלת ישראל החלופי ושר החוץ יחד עם השבעת יתר השרים בממשלת ישראל השלושים ושש. בטקס חילופי השרים שערך לצד שר החוץ היוצא גבי אשכנזי הביע לפיד את מחויבותו לחזק את קשרי ישראל עם המפלגה הדמוקרטית האמריקאית, והצהיר כי הממשלה תתנגד להסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית אם כי בגישה שונה מזו של נתניהו. מיד עם כניסתו אל משרד ראש הממשלה החלופי, דווח כי לפיד מינה את נעמה שולץ למנכ"לית המשרד. כמו כן, פורסם כי המשרד לנושאים אסטרטגיים יסגר והסמכויות שלו יעוברו למשרד החוץ, בראשות לפיד.
ביוני 2021 התקיימו שיחות נזיפה דיפלומטיות הדדיות בין נציגי ישראל ופולין לאחר שהסיים הצביע בעד חקיקה המבקשת למחוק או להפסיק תביעות רכוש תלויות ועומדות, שלא הגיעו להכרעה ב-30 השנים האחרונות. כך יהיה בלתי אפשרי כמעט לערער על החלטות שהתקבלו בנושא הרכוש הגזול לפני יותר מ-30 שנה. ביולי הסנאט הפולני אישר את החוק. לאחר שנשיא פולין, אנדז'יי דודה, חתם על החוק, לפיד הורה לממונה על השגרירות בוורשה לחזור לישראל להתייעצויות, ללא הגבלת זמן. בנוסף, הוחלט שמשרד החוץ ימליץ לשגריר פולין בישראל להמשיך את חופשתו בארצו. לפיד הצהיר לאחר מכן באומרו כי "אנחנו לא פוחדים מאיומים אנטישמים ולא נמצמץ מול הממשלה האנטי-דמוקרטית של פולין".
ביוני 2021, חנך את שגרירות ישראל באבו דאבי וחתם על הסכים לשיתוף פעולה כלכלי בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות.
ב-12 ביולי השתתף לפיד באירוע רשמי של מועצת שרי החוץ של האיחוד האירופי ובכך, היה לשר החוץ הראשון זה עשור שהוזמן לכינוס רשמי של המועצה.
באוגוסט 2021 מינה את שרת הבריאות ממפלגתו לשעבר, יעל גרמן, כשגרירת ישראל בצרפת ואת ח"כ לשעבר שמעון סולומון לשגריר באנגולה. מינויים אלה של חברי הכנסת מיש עתיד לשעבר התווספו לזה של רונן הופמן לשגריר ישראל בקנדה.
ב-11 באוגוסט 2021 הגיע לפיד לביקור מדיני ראשון במרוקו שבו חנך ברבאט את הנציגות הישראלית, כשר החוץ הישראלי הראשון שמגיע למדינה מזה 18 שנה (הביקור הקודם של שר חוץ ישראל במרוקו היה זה של סילבן שלום ב-2003). באותו יום, חתמו לפיד ושר החוץ המרוקאי נאסר בוריטה על שלושה הסכמים לשיתוף פעולה בתחומי התיירות, התרבות והספורט. למחרת, נחנכה הנציגות הישראלית ברבאט במעמד סגן שר החוץ המרוקאי, מוחסין ג'זולי. כמו כן, הודיע לפיד על סיכום לשדרוג יחסי ישראל-מרוקו ליחסים דיפלומטיים מלאים.
שעון כיס
שעון כיס הוא שעון המעוצב לצורך נשיאה בכיס, בניגוד לשעון יד המעוצב לענידה על פרק היד. שעוני כיס היו השעונים הנפוצים ביותר מאז שפותחו במאה ה-16 ועד מלחמת העולם הראשונה. בעת המלחמה עוצבו תחילה שעוני שוחות ועם תום המלחמה עלה השימוש בשעוני יד. שעוני כיס מחוברים בדרך כלל לשרשרת כך שניתן לאבטחם בחיבורם ללולאה בווסט, בדש הבגד, או לולאת חגורה, ובכך למנוע את אובדנם או נפילתם. שעוני כיס לנשים חוברו בדרך כלל ברצועת עור. אל שרשרת השעון חובר לעיתים קרובות עיטור, או כלי שימושי כגון מפתח השעון, או אולר לסיגרים.
יאיר לפיד
שר החוץ
בספטמבר 2021, הציג הצעה ביחס למדיניות מול רצועת עזה. המתווה חולק לשני שלבים, כאשר בשלב הראשון ישוקמו מערכות החשמל, הגז, המגורים והתחבורה, וכן ישופרו משמעותית שירותי הבריאות ברצועה וייבנו מתקני התפלת מים. לפי התוכנית, "הקהילה הבינלאומית תפעיל מנופים על החמאס כדי לסייע במאמץ למנוע את התעצמותו". לפיד הבהיר כי יוקם מנגנון לפיקוח כלכלי שיימנע הסטת משאבים להתעצמות חמאס. בשלהי אותו החודש הכריז לפיד כי ישראל חידשה את יחסי הדיפלומטיים עם שוודיה לאחר משבר דיפלומטי מתמשך מאז היבחרו של סטפן לוון לראש ממשלת שוודיה ב-2014.
שעון כיס
שעוני כיס מוקדמים
שעוני הכיס הראשונים יוצרו על ידי פטר הנליין בתחילת מאה ה-16, לאחר המצאת שעון בעל מנגנון המופעל בקפיץ שערה לולייני, ומנגנוניהם היו נתונים בגליל, או בקופסה כדורית. שעונים אלה היו גדולי ממדים באופן יחסי לשעונים מאוחרים יותר, ונישאו בדרך כלל בתליה על הצוואר. רק במאה ה-17 החלו לייצר שעונים שנהוג היה לשאתם בכיס הבגד.
יאיר לפיד
שר החוץ
ב-30 בספטמבר 2021 הגיע לפיד לביקור מדיני ראשון של שר חוץ ישראלי בבחריין ונועד עם חמד, מלך בחריין במנאמה, שם חנך את שגרירות ישראל בבחריין.
באוקטובר 2021 פרסם משרד המשפטים את הסדר ניגוד העניינים המעודכן לתפקידיו החדשים בממשלת ישראל ה-36. ב-30 באוקטובר 2021 פורסם כי מינה את גיסתו קרן איליאל, פעילה בכירה ביש עתיד, לדירקטורית בקק"ל. היא התפטרה בשבוע שלאחר מכן בעקבות ביקורת ציבורית.
שעון כיס
שעוני כיס מוקדמים
עד לשנות ה-20 של המאה ה-18 כמעט כל מנגנוני השעונים היו מבוססים על מנגנון מַחגֵּר גלגל (verge escapement, crown wheel escapement) אשר פותח במקור לשעונים גדולים שהוצבו במקומות ציבוריים. במנגנון זה הייתה מידה רבה של חיכוך ובליה בין החלקים הנעים. מסיבה זו שעונים המבוססים על מנגנון מחגר גלגל סבלו מרמה גבוהה של אי-דיוק (מנגנונים ששרדו מאותה תקופה "ממהרים" לעיתים שעה שלמה ביממה). השיפור המשמעותי במנגנוני שעונים בא בתחילת המאה ה-18 עם פיתוח מחגר גליל. בשנת 1759 המציא תומאס מדג' את מחגר המנוף. שכלולים אלה במנגנון השעון שפרו את רמת דיוקו עד לרמת סטיה של דקה אחת ביממה. לאחר שנות ה-20 של המאה ה-19 החל מחגר המנוף להיות נפוץ יותר בשעונים והוא עדיין המנגנון הנפוץ בשעונים מכניים עד ימינו.
אגודת האספרנטו העולמית
אגודת האספרנטו העולמית (באספרנטו: Universala Esperanto-Asocio, ידועה גם בשם הקיצור UEA) היא הארגון הבינלאומי הגדול ביותר של דוברי אספרנטו, המאגד ארגונים ואנשים פרטיים מכ־120 מדינות. האגודה הוקמה על ידי העיתונאי השווייצרי הקטור הודלר בשנת 1908. הבניין הראשי של האגודה שוכן ברוטרדם שבהולנד, ויש לה משרדים בלוקוסה (בירת מחוז מונו  בבנין) ובבניין האומות המאוחדות בניו יורק.
שעון כיס
שעוני כיס מוקדמים
מקומו של מוקד העשייה והפיתוח בתעשיית השעונים נדד לאורך ההיסטוריה. בעוד שבמאה ה-17 היו הצרפתים השענים המובילים, במאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19 היו אלה האנגלים, ברוב המאה ה-19 עד לתחילת המאה ה-20 היו האמריקאים הבולטים בתעשיית השענות ומאז בולטת תעשיית השעונים השווייצרית.
יאיר לפיד
שר החוץ
במרץ 2022 יזם את פסגת הנגב, ועידה שהתקיימה בשדה בוקר ובה נפגש לפיד עם שרי החוץ של ארבע ממדינות ערב, בנוסף למזכיר המדינה של ארצות הברית, ומטרתה קידום שיתוף פעולה ישראלי-ערבי נגד איראן.
אגודת האספרנטו העולמית
נכון לשנת 2019 חברים באגודה 12,816 חברים, מתוכם 4,162 בחברות אינדיבידואלית והיתר חברים באגודות לאומיות המסונפות לה.
שעון כיס
שעוני כיס מוקדמים
החל ממחצית המאה ה-19 שוכללו ויועלו אמצעי הייצור של שעוני הכיס. בולטת במגמה זו תעשיית השעונים בשפהאוזן בשווייץ. הבכורה ביצור השעונים עבר לארצות הברית לאחר שפותחו מכונות חדשות לייצור חלקי שעונים בחברת Waltham Watch Company האמריקאית, אשר בשנת 1865 כבר ייצרה יותר מחמישים אלף שעונים אמינים מדי שנה. בשנת 1892 החל רוברט אינגרסול למכור שעוני כיס בדולר אחד. הייצור ההמוני בארצות הברית אילץ את השענים השווייצרים להתמקד ביצור שעוני איכות ויוקרה ולנטוש את התחרות בשוק השעונים הזולים. מהלך זה הקנה לשענות השווייצרית את היוקרה שהיא זוכה לה עד היום.
יאיר לפיד
שר החוץ
ביוני 2022 טס לביקור בזק בטורקיה לפגישה עם ראש המודיעין הטורקי הקאן פידאן. זאת בעקבות סיכול משותף עם המוסד של שורת פיגועים איראניים שתוכננו נגד ישראלים באיסטנבול.
אגודת האספרנטו העולמית
קשרים עם ארגונים אחרים
האגודה העולמית לאספרנטו מייצגת את תנועת האספרנטו בפני ארגונים רב־לאומיים ומקיימת עמם קשר הדוק. בין הארגונים: כמו כן היא מאגדת ארגוני אספרנטו רבים:
שעון כיס
סוגי שעוני הכיס
קיימים שני סגנונות בולטים לשעוני כיס, האחד הוא שעון בעל חזית חשופה, והשני בעל מכסים המגנים על השעון מפנים ומאחור.
אגודת האספרנטו העולמית
מבנה ובעלי תפקידים
הסמכות העליונה של האגודה היא המועצה הנבחרת אחת לשלוש שנים. המועצה מתכנסת פעם בשנה, בכנס העולמי, למשך 9 עד 12 שעות. מתוך כ־80 חברי המועצה, כ־60 נבחרים על ידי הארגונים הארציים או המקצועיים המסונפים. המועצה בוחרת מתוכה את הנהלת האגודה, בדרך כלל 7 חברים, ובראשה יושב-ראש האגודה. בשנת 2007 נבחר ההודי ד"ר פרובל דסגופטה (D-ro Probal Dasgupta) ליו"ר האגודה. בשנים האחרונות מכהן בהנהלת האגודה (בתחום הפעילות המקצועית והמדעית) הישראלי עמרי ונדל, פרופסור לאסטרופיזיקה באוניברסיטה העברית. בנוסף ישנם 20 רכזי תחומים. בעלי התפקידים הנ"ל אינם מקבלים שכר. חברי המועצה פטורים מתשלום דמי חבר לאגודה. חברי הנהלה ורכזי תחומים זכאים להחזרי נסיעות והוצאות תקשורת.
שעון כיס
שעון בעל חזית חשופה
שעון בעל חזית חשופה הוא שעון חסר מכסה מתכת המגן על חזית הזכוכית שמאחוריה נמצא לוח השעות. בשעונים בסגנון זה לולאת השרשרת וכפתור המתיחה מצויים בדרך כלל מעל השעה 12:00 בלוח השעות, ואילו שעון השניות מצוי סמוך לשעה 06:00. לשעון זה אף גרסה שנועדה להיות מוחזקת ב"מארז ציד" שבחזיתו חלון, ובו כפתור המתיחה מצוי סמוך לשעה 03:00. גרסה זו מכונה בשם "סיידווינדר" (sidewinder).
יאיר לפיד
ראש ממשלת ישראל
לפיד התמנה לתפקיד ראש ממשלת ישראל הארבעה עשר ב-1 ביולי 2022, לאחר קבלת חוק התפזרות הכנסת העשרים וארבע וקביעת מועד הבחירות לכנסת העשרים וחמש ב-1 בנובמבר. במקביל המשיך לכהן כשר החוץ.
אגודת האספרנטו העולמית
1888-1914, רקע והקמת ה-UEA
אגודות האספרנטו הראשוניות התארגנו על בסיס מקומי, ומקובל להתייחס לאגודה שהוקמה בנירנברג שבגרמניה ב-1888 כראשונה. החל מ-1898 החלו לקום גם אגודות אספרנטו לאומיות במספר מדינות, שהראשונה בהן הייתה צרפת, ולאחריה ב-1903 האגודה השווייצרית, ב-1904 האגודה הבריטית וב-1905 האגודות הגרמנית והשוודית.
שעון כיס
שעון בעל חזית מכוסה
בשעוני כיס בעלי חזית מכוסה, מכסה מתכת המחובר בציר קפיצי לקופסת השעון כדי להגן על חזית הזכוכית המכסה את לוח השעות. כך מוגנת חזית הזכוכית מאבק, שריטות או פגיעה ישירה. ברוב שעוני הכיס העתיקים, ציר מכסה ממוקם סמוך לשעה 09:00 על לוח השעות, ואילו כפתור המתיחה ולולאת השרשרת ממוקמים סמוך לשעה 03:00. בשעוני כיס בעלי חזית מכוסה מודרניים יותר ציר המכסה ממוקם בדרך כלל סמוך לשעה 06:00 ואילו כפתור המתיחה ולולאת השרשרת נמצאים סמוך לשעה 12:00, בדומה לשעונים בעלי חזית חשופה. בשני הסגנונות שעון השניות נמצא סמוך לשעה 06:00 על לוח השעות.
אגודת האספרנטו העולמית
1888-1914, רקע והקמת ה-UEA
מייסד השפה זמנהוף קיווה להקמתה של אגודה עולמית, אולם קונגרס האספרנטו העולמי הראשון ב-1905 נסתיים רק בהצהרה כללית על יסודות התנועה והשפה ומחויבותה לרעיון הנייטרליות - אך לא בהצהרה על הקמת ארגון עולמי. בהמשך לצוות המארגנים של הקונגרס הראשון, התהווה צוות נוסף לארגון הקונגרס השני בשנה לאחר מכן, ובאופן תהליכי נוצרה 'וועדת קונגרס קבועה' (Konstanta Kongresa Komitato) שכללה שני חברים מצוות הקונגרס הקודם, שני חברים מצוות הקונגרס הנוכחי, ושני חברים מהצוות המתהווה לארגון הקונגרס הבא.
שעון כיס
שעון בעל חזית מכוסה
קיים אף עיצוב ביניים בו נקבע חלון זכוכית עגול קטן במרכז מכסה חזית השעון דרכו ניתן לראות חלק מזרועות השעון ואילו לוח השעות מצויר על המכסה באמייל. כך ניתן לקרוא את השעה ללא צורך בפתיחת המכסה.
אגודת האספרנטו העולמית
1888-1914, רקע והקמת ה-UEA
בין האספרנטיסטים החלו התגבשו הסכמות שישנם מספר מטרות בינלאומיות משותפות המוטלות על התנועה המתגבשת - תיעוד בינלאומי של פעולותיה, ותעמולה בקרב מדינות שטרם קמה בהן תנועת אספרנטו עצמאית, עבודת לובינג בארגונים הבינלאומיים וארגון הקונגרסים משנה לשנה. עם זאת, האספרנטיסטים התקשו להסכים כיצד צריך להיראות הארגון הבינלאומי המשותף שייטול אחריות על מטלות אלו, כיצד עליו לאסוף כסף, וכיצד עליו להחליט מה לעשות עם הכסף שיאסף.
שעון כיס
ירידה בשימוש בשעוני כיס
עד לתחילת המאה ה-20 היו שעוני הכיס הנפוצים ביותר כשעונים אישיים, ואילו תדמית שעוני היד הייתה נשית בעיקרה. מלחמת העולם הראשונה היא נקודת המפנה בירידת הפופולריות של שעוני הכיס ועליית שעוני היד כשעון אישי לגברים, זאת לאחר שקציני צבא הבינו כי השימוש בשעון היד בשדה הקרב נוח הרבה יותר משעון הכיס. חברתו של אינגרסול שהתעלמה מהשינוי בהעדפת הקונים פשטה את הרגל בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20.
אגודת האספרנטו העולמית
1888-1914, רקע והקמת ה-UEA
ב-1906 הקים הגנרל הצרפתי היפוליט סברט (Hyppolyte Sebert) את המשרד המרכזי האספרנטי שלו בפריס (Esperantista Centra Oficejo). המשרד אסף מידע על פעולות התנועה ברחבי העולם ופרסם את המגזין ה'רשמי'. על אף התואר רשמי - המשרד והמגזין היו יוזמה פרטית לגמרי של סברט, אך הוא פעל בניסיון לזכות בתמיכתן של אגודות האספרנטו הלאומיות השונות.
שעון כיס
ירידה בשימוש בשעוני כיס
אף לאחר שתפוצת שעוני היד עלתה בקרב גברים, המשיכו מגזרים מסוימים להשתמש בשעוני כיס, כך למשל פקחי רכבת. בתקופה קצרה בשלהי שנות ה-70 של המאה ה-20 ובשנות ה-80 שבו לאופנת הגברים חליפות שלושה חלקים, דבר שהוביל לעלייה זמנית במכירת שעוני כיס שהוחזקו באופן מסורתי בכיס החזייה (לסוטת גבר). בחלק ממדינות העולם, הענקת שעון כיס מוזהב היא מתנה מסורתית לאדם הפורש ממקום עבודתו.
בהלכה
הפוסקים דנו בשאלה האם ניתן ללכת עם שעון כיס ברשות הרבים בשבת. החפץ חיים כותב שללכת עם שעון בכיס בוודאי אסור כי לא הולכים עם תכשיטים מוחבאים בכיס. לגבי שעון התלוי על הצוואר הוא נוטה לאסור בגלל שעיקר עניינו של השעון לשימוש ולא כתכשיט. הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין אף טוען שמדובר באיסור תורה.
יאיר לפיד
ראש ממשלת ישראל
לאחר מינויו לראשות הממשלה, ביקר לפיד בצרפת, שם נפגש עם נשיא צרפת, עמנואל מקרון. כמו כן הוא שוחח טלפונית עם מנהיגים אזוריים – נשיא טורקיה ארדואן, עבדאללה השני, מלך ירדן, נשיא מצרים א-סיסי ויו"ר הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס – ואירח את נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בביקורו בישראל. במסגרת הביקור נחתמה הצהרת ירושלים, שבה התחייב הנשיא ביידן שארצות הברית לא תאפשר לאיראן השגת נשק גרעיני.
ב-18 ביולי הודיעו שרי החוץ של מדינות האיחוד האירופאי על חידוש הכינוס השנתי בין שר החוץ של ישראל לאלו של מדינות האיחוד האירופי, כפי שסוכם בהסכם האסוציאציה מ־1995.
ב-27 ביולי נפגש עם מלך ירדן עבדאללה השני בארמונו בעמאן ועם שר החוץ הירדני איימן א-ספדי. הייתה זו הפגישה הפומבית הראשונה של מלך ירדן עם ראש ממשלת ישראל מאז 2018.
ב-16 ביולי, לאחר תקופה של רגיעה יחסית בגזרת הדרום, נורו ארבע רקטות מרצועת עזה לעבר אשקלון. לאחר הפצצת חיל האוויר באתר תת-קרקעי לייצור רקטות בתוך הרצועה, פרסם לפיד הצהרת מדיניות ראשונה בנושא מאז נתמנה לראש ממשלה, "על כל ירי ובלון תבערה - אנחנו נגיב מהר ובלי היסוס". בתחילת אוגוסט נעצר באסם א-סעדי, מנהיג הג'יהאד האיסלאמי בג'נין. לאחר כמה ימי כוננות בשל התראה לפיגוע נקם מרצועת עזה, ב-5 באוגוסט יזמה ישראל את מבצע עלות השחר.
בספטמבר 2022, עסק במשבר המתמחים שדרשו את קיצור התורנויות ל-16 שעות, והוקצו תקציבים שתוכננו לאפשר את יישום המתווה שסוכם בתוך שנה.
בבחירות לכנסת העשרים וחמש קיבלה מפלגתו של לפיד 24 מנדטים. גוש תומכי בנימין נתניהו זכה ברוב של 64 מנדטים בכנסת והקים ממשלה.
כהונה שנייה כראש האופוזיציה
עם הקמת הממשלה השלושים ושבע, התמנה לפיד בשנית לתפקיד ראש האופוזיציה. לפיד הביע תמיכה ב, ובמיוחד סביב מה שהגדיר כ"המהפכה המשפטית" ואף משטרית. בסוף מרץ החלו שיחות פשרה בבית הנשיא. עם זאת, בעקבות מה שראה כתרגיל פוליטי של נתניהו בנוגע למינוי נציגים לוועדה למינוי שופטים, ב-14 ביוני הורה על הפסקת ההשתתפות סיעתו בשיחות.
מדיני-ביטחוני
לפיד הצהיר כי הוא תומך בחידוש המשא ומתן בין ישראל לרשות הפלסטינית. מצע מפלגתו בשנת 2013 קרא למתווה של שתי מדינות לשני עמים, תוך שמירה על גושי ההתיישבות הגדולים, על ירושלים המאוחדת כבירת ישראל, התנגדות להחזרת רמת הגולן לסוריה והבטחת שמירה על ביטחון ישראל. בינואר 2013 הודיע כי לא יצטרף לקבינט שיבלום שיחות שלום עם הרשות הפלסטינית. הוא הוסיף כי סיפוח ללא הקמת מדינה פלסטינית במסגרת הסכם שלום, תסכן את צביונה היהודי של מדינת ישראל. כחלק מהסכם שלום עתידי, אמר כי הפלסטינים יצטרכו להכיר בכך שגושי ההתיישבות הכוללים את אריאל, גוש עציון ומעלה אדומים יישארו כחלק משטחי מדינת ישראל. לפיד האשים את הצד הפלסטיני בקיפאון בתהליך השלום הישראלי-פלסטיני, והוסיף לדבריו כי "לא בטוח שהם כעם מוכנים לעשות איתנו שלום", ושאיננו אפשרי כל עוד יש ארגוני טרור פלסטיני וירי טילים, אך דוחה את הגישה כי הסכם שלום איננו מציאותי בטווח הרחוק.
לפיד מתנגד של תנועת החרם על ישראל, BDS. הוא התבטא נגד מה שלדעתו הוא הטיה של האו"ם נגד ישראל מאז הקמת אונר"א בשנת 1950, המשרתת רק פליטים פלסטינים ומעניקה להם מעמד פליט בירושה, כך שמספרם התרחב מכ-750,000 לחמישה מיליון, ומאשים את ארגון החינוך אונסק"ו ב"מחיקת ההיסטוריה היהודית".
דת ומדינה
ללפיד השקפת עולם ליברלית בנושאי דת ומדינה. הוא תומך בשאיפה להפרדת הדת מהמדינה והחלת נישואים אזרחיים, כולל נישואים חד-מיניים. בשנת 2013, כאשר מפלגתו הייתה חלק מן הקואליציה, ניסה להביא להפעלת תחבורה הציבורית בשבת באזורים חילוניים. לפיד תומך בביטול חוק המרכולים ובזכותה של כל רשות מקומית לקבוע את אופי השבת במרחב הציבורי שלה ובעד הכרה של כלל הזרמים ביהדות בהם הקונסרבטיביים והרפורמים. במרץ 2021 תמך בפסיקת בג"ץ אשר קבעה כי יש להכיר בגיורים רפורמיים וקונסרבטיביים לצורך חוק השבות באומרו: "ישראל צריכה להשוות באופן מלא את זכויות כל זרמי היהדות - אורתודוקסים, רפורמים וקונסרבטיביים ".
כלכלה וחברה
לפיד קורא לגיוס בני ישיבות לצה"ל או שירות לאומי ושילובם במשק העבודה . בשנת 2013 איים לפרק את הממשלה אם לא יוטלו על בני ישיבות שיסרבו להתגייס סנקציות פליליות, ועתר לבג"ץ על החלטתה בנושא פטור הגיוס לחרדים. הוא מגדיר את עמדותיו הכלכליות כתחרותיות בשוק חופשי ויזמות ותומך בהקטנת כוחם של הוועדים הגדולים בטענה כי "ההסתדרות לא יכולה לנהל את המדינה". במהלך מערכת הבחירות לכנסת העשרים וארבע במרץ 2021 הודיע לפיד כי מפלגתו תומכת בלגליזציית קנאביס במודל קולורדו.
מערכת המשפט ושלטון החוק
בטור שכתב ב-2008 טרם כניסתו למערכת הפוליטית, קרא לחקיקת "חוק צרפתי" שימנע חקירת ראשי ממשלה. בטורו הצביע על כך שארבעת ראשי הממשלה שכיהנו בתקופה זו, שרון, אולמרט, ברק ונתניהו בילו זמן רב בחקירות, מה שהופך אותם לחלשים וניתנים לסחיטה.
בשנת 2014 בעת שכיהן כשר אוצר, מתח ביקורת על ה"אקטיביזם השיפוטי" של "בית המשפט העליון של אהרון ברק וממשיכיו", ואמר כי "יש עשרות – אם לא מאות – דוגמאות שונות לתהליך ההשתלטות - ויש כאלו שיגידו ההשתלטות העוינת – של שני הגופים האלה תחילה על השיח הפוליטי ולאחר מכן על עולם קבלת ההחלטות". לפיד אף מתח ביקורת ספציפית על החלטת הנשיאה דורית ביניש בבג"ץ אדוארדו לחייב את הממשלה למגן את מוסדות החינוך בישובי עוטף עזה.
בשנת 2016 בכנס של "פורום קהלת" חזר על ביקורתו כנגד האקטיביזם השיפוטי, תקף אף את "עילת הסבירות" בה עושים שימוש שופטי העליון, וטען כי מבחן זה לא נקבע מעולם בחוק בכנסת, אך טען כי נשיאי העליון החדשים נטשו את גישת האקטיביזם השיפוטי.
שקיפות
יאיר לפיד התנגד לחוק שיביא לפרסום הצהרות ההון של ראש הממשלה, השרים, סגני השרים וראשי המפלגות, והתנגד להחלת שקיפות על החלטות השרים בוועדת השרים לענייני חקיקה.
חיים אישיים
באמצע שנות ה-80 נישא לתמר פרידמן ולהם בן. ב-1990 נישא בשנית, לצלמת ליהיא מן, לימים עיתונאית וסופרת, ולהם בן ובת. בתם אוטיסטית. משפחת לפיד מתגוררת בשכונת רמת אביב ג' בתל אביב. לפיד בעל חגורה שחורה דאן 3 בקראטה, דובר עברית, אנגלית וספרדית.
שכרו של לפיד כפרזנטור של בנק הפועלים הוערך ב–220 אלף דולר לשנה. שכרו, כמגיש אולפן שישי, הוערך בכ–100 אלף שקל בחודש, ושכרו ב"ידיעות אחרונות" הוערך בכ–35 אלף שקל בחודש. על פי הצהרת הון שפרסם לפיד ב-2015, הונו עמד על כ-10 מיליון ש"ח. נכון ל-2019, על פי דירוג פורבס, הונו של לפיד הוערך בכ-25 מיליון ש"ח, והוא הפוליטיקאי השמיני בדירוג הפוליטיקאים העשירים בישראל.
אגודת האספרנטו העולמית
1888-1914, רקע והקמת ה-UEA
ב-28 באפריל 1908 הקימה קבוצת אספרנטיסטים בהנהגתו של הקטור הודלר, אספרנטיסט צעיר משווייץ ובנו של הצייר פרדיננד הודלר, את אגודת האספרנטו העולמית - UEA. האגודה, שהוקמה בז'נבה, התבססה בראשיתה על חברות ישירה ולא על חברות דרך האגודות הלאומיות. לשיטתם תנועת האספרנטו צריכה הייתה להתבסס על ארגון עולמי מאוחד, אינטרנציונלי וריכוזי באופיו - שפעיליו צריכים להקים את הארגונים ברמה המדינתית והמקומית על בסיס ההכוונה של הארגון העולמי, ולא להפך.
הודעת חג המולד המלכותית
היסטוריה
הרעיון של שידור הודעה לחג המולד על ידי הריבון אל אזרחי האימפריה הבריטית הוצע ב-1932 על ידי מייסד ה-BBC, סר ג'ון ריית', כדרך לחנוך את "השירות האימפריאלי" (BBC Empire Service, כיום, "השירות העולמי", BBC World Service). באותה שנה הקריא ג'ורג' החמישי את הודעת חג המולד הראשונה. בתחילה היסס המלך לגבי השימוש במדיום החדש, אך דעתו נחה לאחר ביקור שקיים בקיץ באולפני ה-BBC והוא הסכים להקריא את הנאום מאולפן זמני שהוקם בבית סאנדרינגהאם. בשידור הושמעו פעמונים ושירת מקהלה מהכנסייה המקומית והוא הגיע לכ-20 מיליון מאזינים מאוסטרליה, קנדה, הודו, קניה, דרום אפריקה והממלכה המאוחדת.
בעוד שאחיו אדוארד השמיני, התפטר זמן קצר לפני חג המולד הראשון שלו כמלך, המשיך ג'ורג' השישי במסורת שידורי חג המולד של אביו. בהודעה ששידר בשלבי הפתיחה של מלחמת העולם השנייה, הוא השמיע את המשפט המפורסם שלו: "אמרתי לאדם שעמד בפתחה של השנה" (I said to the man who stood at the Gate of the Year).
בתו של ג'ורג' השישי, המלכה אליזבת השנייה, נשאה את נאום חג המולד הראשון שלה מחדר העבודה שלה בבית סאנדרינגהאם בשעה 15:07 ב-25 בדצמבר 1952, 11 חודשים לאחר מותו של אביה. ב-1957 החל הנאום להיות משודר בטלוויזיה, ומאז ועד 1996 הופק השידור על ידי ה-BBC. רק ב-1969 לא שודרה ההודעה עקב שידור של סרט דוקומנטרי בשם "המשפחה המלכותית" (Royal Family) שצולם במהלך הקיץ בהקשר להכתרתו של צ'ארלס, נסיך ויילס. לפיכך הוחלט שלא תשודר ההודעה, אך המלכה מסרה הודעה כתובה.
אגודת האספרנטו העולמית
1888-1914, רקע והקמת ה-UEA
האגודות הלאומיות והמקומיות, ראו באגודה הבינלאומית החדשה איום, וחששו להתפצלות התנועה בין אוהדי הארגון החדש לבין חברי האגודות המקומיות הוותיקות. כמו כן, היות שמרבית מורי האספרנטו ושיעורי האספרנטו פעלו במסגרת האגודות המקומיות, הן לא אהבו את הרעיון שתלמידיהם שהוכשרו על ידם - יפנו להם עורף ויעדיפו את הארגון הבינלאומי החדש. לפיכך ניסו האגודותעצמן להקים ארגון פדרטיבי בינלאומי משותף שיעמוד כנגד ה-UEA. הניסיונות הראשונים לכך היו בקונגרסים בשנת 1911 ובשנת 1912 אליהם נשלחו 'נציגים מורשים' רשמיים מטעם האגודות הלאומיות והמקומיות. בהמשך בשנת 1913 הוקם 'האיחוד הבינלאומי של הקהילות האספרנטיסטיות' (IUES - Internacia Unuiĝo de Esperantistaj Societoj), אולם מלחמת העולם הראשונה שפרצה בשנת 1914 קטעה ניסיונות אלו והאטה את התפתחות התנועה האספרנטיסטית העולמית בכללה.
הודעת חג המולד המלכותית
היסטוריה
ב-1997 שמה המלכה קץ לבלעדיות השידור של ה-BBC ומאותה שנה והלאה הופק השידור לסירוגין על ידי ה-BBC ועל ידי התחנה המתחרה שלה, ITN. העיתון דיילי טלגרף דיווח שההחלטה נפלה לאחר שה-BBC שידר ראיון עם דיאנה, הנסיכה מוויילס בתוכניתה "פנורמה". הטענה הוכחשה על ידי ארמון בקינגהאם, שהודיע שההסדר החדש "משלב את ההרכב של תעשיות הטלוויזיה והרדיו כיום". החל מ-2011 הוספה רשת סקיי ניוז לרוטציה. ב-2012 שידרה סקיי ניוז את ההודעה בפעם הראשונה, בעת יובל היהלום למלכות אליזבת השנייה ובפעם הראשונה שודרה ההודעה בשידור תלת-מימד. דווח שארמון בקינגהאם הודיע: "רצינו לעשות משהו שונה ומיוחד לכבוד יובל היהלום, ושידור בתלת מממד נראה רעיון טוב ומתוחכם מבחינה טכנולוגית".
אגודת האספרנטו העולמית
UEA בשנותיה הראשונות
החברות ב-UEA כאמור התבססה על חברות אישית בלבד. עם זאת, החברים ביישוב מסוים כגון עיר או עיירה, אמורים היו לקיים כינוס מקומי במטרה לבחור נציג (delegito) שתפקידו יהיה לבצע את איסוף דמי החבר, לשלוח אותם למטה בז'נבה ולייצג את חבריו ברמה הבינלאומית. בין הנציגים (delegitoj) התקיימו משאלי עם, והם בחרו את וועידת הארגון (Komitato) שהיוותה את המוסד המנהל של האגודה.
הודעת חג המולד המלכותית
השידור
הודעת חג המולד המלכותית משלבת בדרך כלל כרוניקה של אירועי השנה החשובים, עם התמקדות באימפריה הבריטית ומאוחר יותר בחבר העמים הבריטי, עם האירועים האישיים של הריבון שהתרחשו בשנה החולפת ותחושותיו לגבי חג המולד. זוהי אחת ההזדמנויות הבודדות שהריבון מדבר בציבור מבלי להיוועץ קודם לכן עם אף אחד משרי ממשלות ממלכות חבר העמים הבריטי. ההכנות לקראת השידור מתחילות כל שנה כמה חודשים לפני החג, כאשר המונרך מתווה את קווי היסוד של הנאום ונאסף חומר ארכיוני מתאים. הנאום עצמו מוקלט כמה ימים לפני החג.
השידור בבריטניה ובאינטרנט מתבצע בשעה 15:00 שעון גריניץ'. בניו זילנד ההודעה משודרת בשעה 18:50 זמן מקומי, באוסטרליה היא משודרת בשעה 19:30 זמן מקומי ובקנדה בשעה 10:00 במקביל לשידור בבריטניה.
אגודת האספרנטו העולמית
UEA בשנותיה הראשונות
הוועידה כללה 8 חברים בתחילה והחל משנת 1910 עשרה חברים, ובהם נשיא, סגן ומזכיר. בין השנים 1908–1920 כיהן הודלר עצמו כמזכיר הארגון, ותפקידו היה בין היתר למנות נציגים בעיירות בהן היו פחות מ-20 חברים בארגון. בפועל, כ-94% מהנציגים מונו על ידי הוועידה, והיות והם היוו את הגוף הבוחר של הוועידה עצמה, בשנותיו הראשונות של הארגון התנהלותו הדמוקרטית הייתה חסרה. עם זאת, החל משנת 1920 הורחבה הוועידה כך שתשמש מעין 'פרלמנט' ומתוכה נבחר ועד מנהל מצומצם (Estraro). עם זאת, הודלר נשאר הבעלים והמוציא לאור של המגזין הבינלאומי 'אספרנטו' שיצא אחת לשבועיים.
כבר מתחילתו, הפיק ה- UEA את שנתון (Jarlibro), ובו פרטים וכתובות של נציגי הארגון בערים ובעיירות השונות - שיכלו לסייע לכל אספרנטיסט המטייל או נוסע מסביב לעולם.
באותן שנים ראשונות החלו לקום גם מספר ארגוני מומחים בתחומים שונים, למשל האגודה האספרנטית העולמית לרפואה שהוקמה ב-1908. הודלר קיווה להפוך את ה-UEA לבית עבור ארגונים אלו - כך שבמקום שיקימו ארגונים נפרדים יפעלו כתאים (fakoj) במסגרת הארגון. הוא ניסה ליצור גם שותפויות נוספות כגון עם בתי מלון שיסכימו לתת לחברי הארגון הנחות תמורת פרסום בשנתון הארגון.
על אף שהודלר ביקש לעצב את הארגון כך שיוכל להכיל עשרות או מאות אלפי חברים, בפועל מספר חברי הארגון לא עבר מעולם את עשרת אלפים.
לאחר מלחמת העולם, 1920-1933
ב-1920 התכנס הקונגרס העולמי הראשון לאחר מלחמת העולם הראשונה בהאג, ובו החלו הדיונים במטרה לאחד את תנועת האספרנטו סביב ארגון בין לאומי כולל. הדיונים בין אנשי ה-UEA לבין נציגי האגודות הלאומיות הבשילו ל'הסכמות הלסנקי' שנתקבלו בקונגרס בבירת פינלנד ב-1922. על פי ההסכמות, הוקם גוף משותף ל-UEA ולאיחוד הקהילות האספרנטיסטיות IUES בשם 'הועידה הבינלאומית המרכזית של תנועת האספרנטו' (ICK - Internacia Centra Komitato de la Esperanto-Movado). הן ה-UEA והן ה-ICK היו אחראיים להפריש מדמי החבר שגבו מחבריהן חלק לקופה המשותפת של ה-ICK - שייצג את התנועה בשלמותה. בראשות הארגון המשותף נקבעה וועדה בת שישה חברים.
מבנה זה החזיק רק שנים ספורות שכן בפועל כל נושא נדון שלוש פעמים - בהנהגת כל אחד מהארגונים ולאחר מכן פעם נוספת בארגון המשותף. ב-1929 נעשה לראשונה כינוס משותף של שלושת הגופים תחת הכותרת 'ההנהלה הכללית' (Ĝenerala Estraro) ובו הועלו מספר הצעות לרפורמות במבנה התנועה. משבר גדול אירע ב-1932 לא שילם ה-UEA את חלקו לתקציב המשותף, וכך גם חלק מהאגודות הלאומיות בהן האגודות של בריטניה, צרפת וגרמניה - שהחליטו להקים ארגון גג נפרד בשם 'הפדרציה העולמית של האספרנטו 'Universala Federacio Esperantista'. עם זאת הארגון החדש לא האריך ימים שכן בראשית שנת 1933 הסכימו ה-UEA והאגודות הלאומיות על רפורמה שסללה את הדרך להמשך שיתוף הפעולה ביניהן.
ה-UEA החדש והפיצול של שנת 1936
קונגרס קלן ב-1933 הסכים שה-UEA עצמו יהפוך לארגון המטריה הכללי המרכזי של כל תנועת האספרנטו העולמית. לפיכך החל מ-1934 נשתנו כללי הארגון והוא הפך מארגון המבוסס לגמרי על חברות ישירה לארגון המהווה ארגון גג עבור אגודות האספרנטו הלאומיות, המאפשר במקביל גם חברות ישירה. וועידת הארגון, המוסד העליון שלו, הורכבה מצירי האגודות הלאומיות בהתאם לגודלן היחסי, לצד צירים שנבחרו על ידי הנציגים של חברי הארגון העצמאיים, וקבוצת צירים נוספת, שנבחרה במשותף על ידי צירי האגודות וצירי חברי הארגון העצמאיים - מה שפתח את האפשרות להכנסת 'מומחים' בתחומים שונים לוועידה.
כיוון שנציגי האגודות היוו את רוב הוועידה היא הפכה בפועל לפדרציה, אך עם זאת הוסכם שכל בעלי התפקידים בארגון - יהיו מקרב החברים הישירים בו. כמו כן, שירותים מרכזיים של הארגון כמו השנתון - נשמרו רק לחברים הישירים בו. כך החליף למעשה ה-UEA את ה-ICK בתור ארגון הגג של התנועה האספרנטיסית העולמית ומאז אותה שנה הוא האמון על ארגון קונגרס האספרנטו העולמי.
על אף שנראה היה שהשינוי באופי הארגון יעבור בצורה נוחה, בקונגרס 1934 בסטוקהולם חלק מבעלי התפקידים הוותיקים של הארגון לא נבחרו מחדש, ובעקבות זאת הנשיא אדוארד שטטלר (Eduard Stettler) ובעלי תפקיד אחרים התפטרו. הנשיא החדש לואיס בסטיין (Louis Bastien) התמודד עם מצב מורכב, ועם משבר כלכלי חמור והחליט בראשית שנת 1936 להעביר את משרדי הארגון מז'נבה ללונדון, שם בשל שיקולי מטבע אפשרויות הקיום של הארגון היו זולות יותר מאשר בשווייץ. אך קמפיין שיזם שטטלר הפך את ההחלטה להעברת מטה הארגון לבלתי אפשרית. לאחר דיונים וויכוחים שנמשכו מספר חודשים הודיע בסטיאן יחד עם חברי ההנהלה על עזיבתם, והקימו בספטמבר 1936 אגודה חדשה בשם ליגת האספרנטו הבינלאומית (IEL - Internacia Esperanto-Ligo), כשכמעט כל הארגונים הלאומיים והחברים האישיים עקבו אחריהם ועזבו את ה-UEA. המנהיגות הישנה של הארגון השתלטה עליו מחדש, אך נותרה כמעט לבדה.
לאחר מלחמת העולם השנייה
במהלך תקופת מלחמת העולם השנייה הובלה תנועת האספרנטו העולמית על ידי ה-IEL שמשרדיה ישבו בהרונסגייט, מקום קטן בפרברי לונדון. עם זאת לאחר מלחמת העולם השנייה, שכנע הנס ג'קוב (Hans Jakob), מה-UEA שבז'נבה את ראשי ה-IEL להתאחד חזרה בשנת 1947, כשהוא משקר שסטטלר העשיר הוריש לארגון הון גדול.
איבו לפננה (Ivo Lapenna), פרופסור לונדוני למשפטים, במקור מקרואטיה, שינה את מבנה הארגון באופן דרמטי בשנות ה-50. משרדי הארגון הועברו מהרונסגייט לרוטרדם שבהולנד. עד אז, מלבד המזכ"ל עבדו בארגון עוד עובד אחד או שניים בלבד, בעשורים שלאחר המלחמה גדל משמעותית צוות הארגון השכיר וגדל עד למעלה מעשרה. בין היתר עורך מגזין אספרנטו הפך למשרה בשכר, וכן מנהל הקונגרס, אחראי על חנות הספרים וספרן.
מזון מהיר
אף על פי שכל מזון שזמן הכנתו קצר יכול להיחשב למזון מהיר, לרוב מושג זה מתייחס למזון באיכות נמוכה, שמרכיביו זולים וערכם הבריאותי נמוך, והוא מוגש לקונה באריזה לשימוש חד-פעמי המאפשרת לו לקחת את המזון בטייק אוויי (Take-away).
מסעדות רבות למזון מהיר הן חלק מרשת מסעדות דומות, כגון: מקדונלד'ס, ברגר קינג, בורגראנץ וכו', כאשר חלקן מופעלות בזכיינות. למסעדות אלו נשלחים חומרי גלם אחידים כפי שנבחרו על ידי הרשת, חלקם בייצור עצמי וחלקם נרכשים מיצרנים אחרים. קיימים גם דוכני מזון פשוטים וקטנים יותר המוכרים מזון מהיר, כגון מזנונים, או דוכנים המוכרים מאכלי רחוב.
היסטוריה
מסעדות מזון מהיר הן ביטוי מודרני של תופעת דוכני הרחוב שקיימת למעשה מאז תחילת ההתיישבות העירונית וקיבלה ביטויים שונים בתרבויות שונות בעולם. השפעת הרגלי הצריכה על המזון המהיר עיצבה את תופעת המזון המהיר, בשונה מדוכני הרחוב, ברוח של רשתות שיווק ענקיות, מזון בעלות מינימלית ולעיתים גם באיכות ירודה.
מקדונלד'ס היא רשת המזון המהיר הגדולה בעולם ומוצריה הם המזוהים ביותר עם המושג "מזון מהיר". הרשת החלה לפעול בשנת 1940, תחילה כמסעדת ברביקיו ואחר כך התמקדה בממכר המבורגרים באריזת נייר, אותם הלקוח יכול לשאת עמו מחלון המכירה. ההתמקדות במספר מוצרי מזון מעטים איפשרה למקדונלד'ס להכין מזון מראש ולשרת את הלקוחות כמעט באופן מיידי, ללא צורך בהמתנה להכנת המזון. רשת מסעדות ונדי'ס אשר פתחה חנות ראשונה בשנת 1969 בעיר קולומבוס באוהיו, נחשבת לראשונה אשר פתחה חלון שירות לכלי רכב, בשנת 1975, כך שאין צורך להחנות את כלי הרכב כדי לרכוש מזון במסעדה. מקדונלד'ס העתיקה חידוש זה למסעדותיה החל משנת 1975.
עקב המודעות הגוברת להשפעת המזון על הבריאות, החלו בראשית המאה העשרים ואחת חלק מרשתות המזון המהיר לשלב בתפריטם פריטים שנחשבים בריאים יותר, לדוגמה: מאפים מקמח מלא, סלטים ופירות. כך לדוגמה, רשת המזון המהיר מקדונלד'ס החלה להציג על מוצריה את פירוט הערך התזונתי של המזון, ואף הוסיפה מוצרים לתפריטה.
ה"מהיר" במזון מהיר
מזון מהיר מוגש באופן המאפשר לסועד לאכול בידיים, ללא צורך בסכו"ם. מזון מהיר מוגש אף בתחנות דלק שבהן חנויות לנוחות הלקוחות. במרכולים גדולים קיים לעיתים דוכן למזון מהיר.
ערך תזונתי
כיוון שרעיון המזון המהיר תלוי במהירות ההגשה לסועד מרגע ההזמנה, הכנת מזון זה מדגישה את האחידות, העלות הנמוכה ומרכיבי מזון הנבחרים בזכות היותם מהירים להכנה ובעלי מראה וטעם טרי. כדי לעמוד בדרישות אלה יש צורך לעיתים קרובות ביישום ידע מתחום הנדסת המזון, שימוש בתוספי מזון שונים וטכניקות לעיבוד מזון המשנות את הרכבם של מרכיבי היסוד מצורתם המקורית ומשנה לעיתים את ערכם התזונתי.
סוגים של מזונות מהירים
כיום יש ברחבי העולם סוגים שונים של מזון מהיר. מן הפופולריים ביותר בישראל: פיצה, המבורגר, בשרים על האש, פלאפל, שווארמה, סביח, גלידה וכריכים. גם משקאות חמים הם סוג של מזון מהיר. עם זאת, מסעדות מזון מהיר רבות אף מגישות מזונות "איטיים" יותר, כגון פירה תפוחי אדמה וסלטים.
תגובות נגד
מסוף המאה ה-20 נמתחת ביקורת חריפה על רשתות מזון מהיר מצד ארגוני צרכנים וגורמים שונים. חלק מן הביקורות על איכות המזון ברשתות המזון המהיר הובילו לעליית תנועת המזון האיטי.
בשנת 2004 יצא הסרט התיעודי "לאכול בגדול" שהציג נזקים בריאותיים שנבעו מאכילה אך ורק ב"מקדונלד'ס", היה שובר קופות (במונחים של סרטי תעודה) ואף זכה בפרסים.
אלטש
אלטש (Aletsch, בשמו המלא אלטשגליישר) הוא קרחון יבשתי ברכס האלפים הברניים שבהרי האלפים הממוקם על גבולו הצפוני של קנטון ואלה עם קנטון ברן בשווייץ. שטחו כ-120 קילומטר רבוע וממדים אלו הופכים אותו לקרחון הגדול ביותר באלפים. בשיאו מגיע הקרח בקונקורדיהפלאץ (Konkordiaplatz) לעומק של 900 מטר. בשנת 2001 הוכרז אזור הקרחון כאתר מורשת עולמית ביחד עם הר יונגפראו והר ביטשהורן.
קרחון אלטש נע מצפון לדרום בתוואי בצורת פרסה. הוא מתחיל את תנועתו מדרום להר יונגפראו, חותר מזרחה, עובר ממזרח להר אלטשהורן (Aletschhorn, 4,195 מטר) וממערב לאגם מריילן (Märjelensee) וחוזר לכיוון מערב. עומקו של הקרח יורד בהדרגה עד שהוא נמס (בעונת הקיץ) בסמוך להר ביטשהורן ומשם זורמים מימיו לעבר נהר הרון.
לקרחון אלטש יובלים רבים שהם קרחונים בעצמם. שלושת היובלים המרכזיים הם זרוע אלטש הגדולה (Grosse Aletschfirn), המגיעה ממערב באורך של 9 קילומטר ורוחב של 1.5 קילומטר, זרוע יונגפראו (Jungfraufirn), המגיעה מצפון מערב באורך 7 קילומטר ורוחב של שני קילומטר, וזרוע אוויגשנייפלד (Ewigschneefeld), המגיעה מצפון באורך 8 קילומטר ורוחב 1.2 קילומטר.
קרחון אלטש סובל מההתחממות העולמית. על פי ארגון גרינפיס שהשתתף במיצג שנערך בקרחון נגד ההתחממות הגלובלית, הוא נסוג ב-115 מטר בשנת 2005 והוא צפוי להיעלם עד לשנת 2080. קרחון אלטש בקונקורדיהפלאץ
צי מטוסי אל על
צי מטוסי אל על מלווה את ההיסטוריה של מדינת ישראל מעת תקומתה ומטוסיה היו שותפים לכמה מן האירועים ההיסטוריים הבולטים בישראל. מטוסי אל על הראשונים נרכשו עוד בטרם הכרזת המדינה והיוו עורק תחבורה ואספקה מרכזי למדינה בעת מלחמת העצמאות. תחילה היה מורכב הצי ממטוסים צבאיים ישנים שהוסבו למטרות אזרחיות, ועם השנים החלה אל על רוכשת מטוסים חדישים אשר אפשרו לחברה לחנוך נתיבי טיסה חדשים.
נכון לפברואר 2020 מנה צי החברה 45 מטוסים - כולם מטוסים מתוצרת בואינג: 24 מטוסי בואינג 737 (16 מדגמי 737–800 ו-8 מדגמי 737-900), 6 מטוסי בואינג 777 (מדגם 200ER), שלושה מטוסי בואינג 8–787, 12 מטוסי בואינג 9–787 (מתוך 16 מטוסי 787 דרימליינר שהוזמנו: 4 מדגם 8–787 ו-12 מדגם 9–787). הגיל הממוצע של הצי הוא 9 שנים.
יולנדה פולסיו
יולנדה פולסיו (בספרדית: Yolanda Pulecio; נולדה ב-31 בדצמבר 1939) הידועה כ"מאמא יולנדה", היא מלכת יופי ואשת ציבור קולומביאנית.
ביוגרפיה
פולסיו הייתה מיס קולומביה בצעירותה; בהמשך כיהנה בקונגרס וייצגה את בני המעמד הנמוך. ידועה בקולומביה בזכות פעילותה למען ילדי שכונות העוני של עיר הבירה בוגוטה. מקלט שהקימה עבור ילדי רחוב זכה ב"פרס החברה האזרחית" מטעם האו"ם. בעלה, גבריאל בטנקור, היה שגריר ארצו ליד מוסדות אונסק"ו בפריז. השניים הם הוריה של אינגריד בטנקור, פוליטיקאית ומועמדת לנשיאות קולומביה שנחטפה ב-2002 על ידי מחתרת ה-FARC ושוחררה ב-2 ביולי 2008.
מאז החטיפה הייתה פולסיו פעילה מאוד במאמצים לשחרור בתה ומדי בוקר הקפידה לשדר לה דרישת שלום באמצעות תחנת רדיו בקולומביה המעבירה דרישות שלום לכ-3,000 אזרחים קולומביאנים שנחטפו במרוצת השנים. פולסיו כתבה ספר על פרשת חטיפת בתה וגעגועיה אליה. הספר, שנכתב בשפה הצרפתית, נקרא: "Ingrid ma fille, mon amour" (תרגום: אינגריד בתי, אהובתי).
דירת הרווקים
דירת הרווקים (באנגלית: Come Blow Your Horn) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1963 בבימויו של באד נורקין, עם פרנק סינטרה, טוני ביל, לי ג'יי. קוב ומולי פיקון בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על המחזה "Come Blow Your Horn" של ניל סימון משנת 1961. זה היה המחזה הראשון של סיימון והוא הוצג בהצלחה רבה בברודוויי. בישראל הוצג המחזה באותו שם באמצע שנות ה-60 בתיאטרון הוורוד. בבית צבי הוצג בשם "תעוף על עצמך" בתרגומו של אבי קורן.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר, לי ג'יי. קוב היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע, ומולי פיקון, פרנק סינטרה וג'יל סנט ג'ון היו מועמדים לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
תקציר העלילה
משפחת בייקר גרה ביונקרס, ליד ניו יורק. לאב לארי (לי ג'יי. קוב) יש מפעל לייצור פירות מלאכותיים-דקורטיביים. אשתו סופי (מולי פיקון) היא עקרת בית. יש להם שני בנים העובדים בעסק, הבכור הוא אלן (פרנק סינטרה) שעזב את הבית וגר כעת בדירת יוקרה במנהטן, שם הוא מנהל חיי אהבה חפשיים עם נשים יפות. הבן הצעיר, באדי (טוני ביל) הוא בן 21, עובד גם הוא בעסק המשפחתי ורוצה לברוח מהבית המלחיץ לאחיו אלן. לארי מרוגז כל הזמן בגלל בנו ההולל וסופי נאלצת לספוג את כל צעקותיו ומשתדלת שהחלון יהיה סגור "שהשכנים לא ישמעו".
באדי עוזב את הבית בשקט ומשאיר מכתב הסבר להוריו. הוא מגיע לדירת אחיו ומכיר את שתי הבחורות שמחזרות אחריו, פגי (ג'יל סנט ג'ון) וקוני (ברברה ראש). אלן מחבב את אחיו הצעיר ומחליט לגרום לו "לעוף על עצמו". הוא לוקח אותו לחנויות בגדים, נעלים, מספרה ועוד ותוך כדי זה הוא שר לו מה נחוץ לבן האדם כדי "שיעוף על עצמו". בסוף היום מרגיש באדי "שהוא בעניינים".
האמא סופי מגיעה לדירת הרווקים כדי לברר מה המצב ולשכנע את באדי לחזור אך לשווא. באדי מציג את עצמו לפגי כאילו הוא במאי מהוליווד והיא מתמסרת לו. באדי מתחיל להתפרע יותר מאחיו. אלן מבחין בזאת ומחליט למסד את קשריו עם קוני ולהציע לה נישואין.
לבסוף מגיע האב לארי לדירה כשהוא מרוגז וצועק. הוא רוצה נכדים כמו לאחותו רק כאשר מבשר לו אלן שהוא התחתן זה עתה עם קוני, הוא מתרכך. אלן משאיר את הדירה לבאדי וזה מתחיל שוב את החיים החופשיים לאחר "השיעורים" שקבל מאחיו.
דייוויד ברוסטר
סֶר דֵיוִיד בְּרוּסְטֶר (באנגלית: Sir David Brewster; 11 בדצמבר 1781 – 10 בפברואר 1868), FRS, היה פיזיקאי, ממציא וסופר סקוטי שהתפרסם בשל תגליותיו בתחום האופטיקה והקריסטלוגרפיה.
דייוויד ברוסטר נולד בג'דבורו (Jedburgh), מקום בו אביו שימש כמנהל של בית הספר התיכון המקומי. כשהיה בן 12 נשלח ברוסטר לאוניברסיטת אדינבורו מתוך כוונה שיוכשר לכמורה. אבל ברוסטר כבר הפגין חיבה למדעי הטבע שהתגברה בשל קשריו ההדוקים עם ג'יימס ויטץ' (James Veitch) שהיה, כפי שכינה אותו הסופר הסקוטי סר וולטר סקוט, "פילוסוף, אסטרונום ומתמטיקאי אוטודידקט", ושהיה מוכשר במיוחד בהכנת טלסקופים.
הישגיו המדעיים
תגליותיו העיקריות כוללות את:
תגליות אלו הוכרו במהרה. כבר בשנת 1807, בגיל 26, הוענק לברוסטר תואר הכבוד LL.D ("דוקטור למשפטים" – מלטינית Legum Doctor) על ידי מרישל קולג' (Marischal) שבאברדין שבסקוטלנד. ב-1815 התקבל כחבר לחברה המלכותית וזכה לקבל ממנה באותה שנה את מדליית קופלי (פרס שנתי, תרומה למדע) וב-1818 את מדליית רמפורד (פרס דו־שנתי, תרומה בחקר החום והאור). ב-1816 העניק לו המכון של צרפת (Institut de France - גוף העל של האקדמיות לשפה לתרבות ולמדע של צרפת) מחצית מפרס בן 3,000 פרנקים המוענק עבור שתי התגליות המדעיות החשובות ביותר שנתגלו באירופה בשנתיים שקדמו להענקת הפרס. בציבור הרחב התפרסם ברוסטר כשגילה מחדש (המכשיר היה ידוע ליוונים הקדמונים) בשנת 1816 את הקליידוסקופ ורשם עליו פטנט ב-1817. המכשיר ששווק כצעצוע זכה להצלחה גדולה בבריטניה ובארצות הברית. אם כי טעות ברישום הפטנט אפשרה לאחרים להעתיק את התכנון. מכשיר אופטי נוסף שבו עסק ברוסטר שנים רבות אחר כך (1849–1850) ושעורר את עניין הציבור היה הסטריאוסקופ (צפייה בתמונה שונה מעט בכל עין על מנת ליצור אשליית עומק). למרות שהסטריאוסקופ קשור בתודעת הציבור הבריטי עם ברוסטר הוא לא היה המצאה שלו. את הסטריאוסקופ המציא סר צ'ארלס ויטסטון שגילה את העיקרון ויישם אותו כבר ב-1838 כשבנה מכשיר מסורבל אבל יעיל שבו נעשה שימוש במראות כדי לצרף את שתי התמונות לתמונה אחת בעלת עומק. ברוסטר רק שכלל את המכשיר כשהציע להשתמש בעדשות על מנת לחבר בין התמונות, כך שאפשר לטעון בהגינות כי הסטריאוסקופ מבוסס עדשות היא המצאה שלו. תוצאה שימושית יקרת ערך הרבה יותר שנבעה ממחקריו האופטיים של ברוסטר הייתה שיפור מערכת המגדלורים הבריטית. נכון הדבר שאוגוסטן פרנל, שהיה הראשון ליישם את הרעיון, שכלל את המנגנון הדיופטרי באופן עצמאי. עם זאת, אין ויכוח על כך שברוסטר עסק בתחום מוקדם הרבה יותר מפרנל, שברוסטר תיאר את המנגנון הדיופטרי כבר ב-1812, שניסה לשכנע את האחראים על המערכת לאמץ את השיטה כבר ב-1820, שנתיים לפני שפרנל הציע זאת, ושבסופו של דבר הותקנה המערכת במגדלורים הודות למאמצי השידול העקשניים שלו.
פעילותו ככותב וכעיתונאי
תגליותיו של ברוסטר, חשובות ככל שיהיו, לא היו תרומתו היחידה וייתכן שאף לא העיקרית למדע. הוא החל לכתוב מאמרים באופן קבוע כבר מ-1799 עבור "Edinburgh Magazine" (מגזין אדינבורו) ושבו שימש כעורך בגיל עשרים. ב-1807 הוא נטל על עצמו את תפקיד העורך במיזם החדש של "האנציקלופדיה של אדינבורו" (Edinburgh Encyclopaedia) שהכרך הראשון שלה הופיע ב-1808, והאחרון רק בשנות ה-30 של המאה ה-19. האנציקלופדיה הצטיינה בתחומי המדע, ורבים מהערכים הטובים ביותר נכתבו על ידי העורך. בתקופה מאוחרת היה ברוסטר אחד התורמים המובילים לאנציקלופדיה בריטניקה (המהדרות השביעית והשמינית), הערכים על חשמל, הידרודינמיקה, מגנטיות, מיקרוסקופ, אופטיקה, סטריאוסקופ סוללה חשמלית וכו' היו פרי עטו.
ב-1819 נטל ברוסטר על עצמו תפקיד עורך נוסף כשהקים יחד עם המינרלוג רוברט ג'יימסון (1774–1854) את "Edinburgh Philosophical Journal" ("הביטאון הפילוסופי של אדינבורו") במקומו של "מגזין אדינבורו". עשרת הגיליונות הראשונים (1819–1824) הודפסו תחת העריכה המשותפת של ברוסטר וג'יימסון, ארבעת הגיליונות האחרונים (1825–1826) נערכו על ידי ג'יימסון בלבד. אחרי שנפרד מג'יימסון החל ברוסטר לערוך ב-1824 את "Edinburgh Journal of Science" (ביטאון המדע של אדינבורו). ורבים מבין המאמרים שהתפרסמו בשישה עשר הגיליונות שהתפרסמו בתקופה בה ערך את הביטאון (1824–1832) היו מפרי עטו.
בנוסף תרם ברוסטר בין שלוש מאות לארבע מאות מאמרים לכתבי מדע של ארגונים שונים, ומעטים מבני זמנו כתבו כה הרבה סקירות עבור הביטאונים השונים. רק בביטאון " North British Review" ("סקירה של צפון בריטניה") הופיעו שבעים וחמישה מאמרים שכתב. אזכור מיוחד מגיע לעבודתו החשובה ביותר, הביוגרפיה שכתב על סר אייזק ניוטון. ב-1831 הוא פרסם סיכום קצר הכתוב בצורה קלה על חייו של הפיזיקאי ב- Murray's Family Library, אבל רק ב-1855, לאחר מחקר מעמיק שערך יותר מ-20 שנה וכלל עיון במסמכים מקוריים ומקורות זמינים אחרים, הוא פרסם את הגרסה המלאה יותר של "זיכרונות חייו, כתביו ותגליותיו של סר אייזק ניוטון" (Memoirs of the Life, Writings and Discoveries of Sir Isaac Newton).
פעילותו הציבורית
קשרי העבודה שהיו לברוסטר כעורך הביאו אותו לפגוש לעיתים תכופות את אנשי המדע הבולטים ביותר, ובאופן טבעי הוא היה הראשון להכיר בתועלת שתצמח מקשרים קבועים בין העוסקים בתחום המדע. מצד שני הוא התפכח מאשליותיו שהחברה המלכותית, שחבריה הפגינו גישה שמרנית ואליטיסטית, תוכל לסייע בנושא. במאמר בביטאון "Quarterly Review" (סקירה רבעונית) הוא העלה את ההצעה להקמת "אגודה של האצולה שלנו, הכמורה, בני המעמד הגבוה והפילוסופים". ההצעה אומצה על ידי אחרים ומומשה במהירות כ"האגודה הבריטית לקידום המדע" (British Association for the Advancement of Science), (החל משנת 2009: האגודה הבריטית למדע; The British Science Association; בראשי תיבות: BSA). כנס ההקמה נערך ביורק ב-1831, וברוסטר יחד עם צ'ארלס בבג' וג'ון הרשל היו הרוח החיה בעיצוב חוקת הארגון.
באותה שנה שבה נערך הכנס הראשון של האגודה הבריטית קיבל ברוסטר תואר אבירות וקצבה מטעם המדינה ומדליה של "מסדר הגולפים של הנובר". ב-1838 הוא התמנה למנהל של הקולג'ים המאוחדים של סנט סלבטור וסנט לאונרד באוניברסיטת סנט אנדרוז, אוניברסיטה וותיקה (הוקמה ב-1410) ויוקרתית הממוקמת בסנט אנדרוז שלחופה המזרחי של סקוטלנד. ב-1849 הוא פעל כנשיא האגודה הבריטית ונבחר כאחד משמונה החברים שאינם צרפתים במכון צרפת במקומו של ינס יאקוב ברצליוס, ועשר שנים אחר־כך הוא קיבל את משרת מנהל האוניברסיטה של אדינבורו, תפקיד אותו מילא עד כמה חודשים לפני מותו.
הערכת פועלו
ברוסטר, שהיה בעל מזג עצבני ומתוח, התרגז לעיתים קרובות בעניינים של מחלוקת, אך בשל תפקידיו נחשף שוב ושוב להתגרויות רציניות. הוא תואר כבעל אופי מכובד ביותר ודתי אדוק. כשבאים להעריך את מקומו בין המדענים, יש לקחת בחשבון ששיטותיו לא היו מתמטיות. הטכניקה בה עשה את ניסיונותיו הייתה אמפירית (כמותית), והחוקים אותם גילה היו בדרך כלל תוצאה של ניסויים חוזרים ונשנים. ברוסטר לא תרם דבר להסבר המוחלט לסיבת התופעות אותן גילה ובהקשר זה ראויה לציון העובדה שגם אם לא החזיק עד סוף ימיו בתאוריה שהאור בנוי מחלקיקים (כפי שטען אייזק ניוטון) הוא לא קיבל מעולם בצורה מפורשת את התאוריה שהאור הוא גל. מעטים יחלקו על הסיכום של ג'יימס ד. פורבס . ספרים נוספים שכתב ברוסטר בנוסף לאלו שכבר הוזכרו בערך כוללים את:
מקורות
הערך הוא תרגום של הערך המקביל בוויקיפדיה האנגלית שהתבססה על: בתוספת מעט מידע מהערך בְּרוּסְטֶר, סֶר דֵיוִיד מהאנציקלופדיה העברית כרך ט עמ' 552.
גמלוס
טיבריוס יוליוס קיסר נירון (10 באוקטובר 19–38) הידוע בכינויו גמלוס, היה אציל רומאי מן השושלת היוליו-קלאודית. הקיסר אוגוסטוס היה דודו מדרגה שלישית (אח של סבתו רבתא, אוקטביה), הקיסר טיבריוס היה סבו מצד האב, הקיסר קליגולה היה בן דודו מצד אמו, הקיסר קלאודיוס היה דודו מצד אמו, והקיסר נירון היה הבן של בת-דודתו, אגריפינילה.
תולדות חייו
גמלוס נולד בשנת 19, אמו הייתה ליווילה בתו של נירון קלאודיוס דרוסוס ואנטוניה הצעירה ואביו היה דרוסוס יוליוס קיסר בנו של הקיסר טיבריוס. מכיוון שאחיו התאום מת בינקותו הוא קיבל את הכינוי "גמלוס" (התאום).
אביו של גמלוס מת בנסיבות חשודות בשנת 23 וגמלוס התפוגג לאלמוניות וזכה להתעלמות מהמשפחה הקיסרית ומסבו טיבריוס. על כך תעיד העובדה שהוא קיבל את הטוגה וירליס כשהגיע לגיל שמונה עשרה בשנת 37, ארבע שנים לאחר המועד המקובל.
אמו של גמלוס הוצאה להורג בשנת 31 לאחר שהתגלה שהיא הייתה, ביחד עם מפקד המשמר הפרטוריאני סיאנוס שהיה מאהבה, חלק מקשר שנועד להדיח את הקיסר מן השלטון ולהמליך את סיאנוס, ייתכן כעוצר לגמלוס. באותו הזמן החלו לצוץ שמועות על כך שאביו האמיתי של גמלוס היה סיאנוס.
בזמן הזה טיבריוס החל להתייחס ולקרב אליו את נכדו, אולם המקורות העתיקים חלוקים בשאלת כוונותיו האמיתיות. טקיטוס ופילון האלכסנדרוני גורסים שטיבריוס תכנן להפוך את גמלוס ליורשו אולם התוכנית לא יצאה אל הפועל בשל חוסר וניסיונו והעובדה שהקיסר נפטר זמן קצר אחר כך בעוד שסווטוניוס גורס שטיבריוס שנא את גמלוס מפני שהוא חשד שהוא לא באמת נכדו. דיו קסיוס מציג גרסה מאוזנת וטוען שטיבריוס העדיף את קליגולה כיורש כתוצאה מניסיונו ומהעובדה שהיה לו ספקות באשר למוצאו של גמלוס.
הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה
הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, הידועה גם בשם הקוד הצבאי שלה "מבצע דונאי", התרחשה ב-21 באוגוסט 1968. ברית המועצות פלשה עם חברות ברית ורשה לרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית לאחר שכשלו המגעים למניעת המשך יישום רפורמות האביב של פראג שקידם אלכסנדר דובצ'ק. דובצ'ק, אשר מונה למנהיג המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה לאחר התפטרות אנטונין נובוטני, ביקש לחזק את זכויות הפרט במדינה, למרות התנגדות ברית המועצות.