cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משה מזרחי (חבר הכנסת)
פעילותו הציבורית
בינואר 2012 הכריז על התמודדותו בבחירות המקדימות לרשימת מפלגת העבודה הישראלית לבחירות לכנסת. מזרחי הוצב במקום ה-15 ברשימה ונבחר לכנסת התשע עשרה. סיעתו הייתה באופוזיציה והוא שימש כחבר בוועדת החוקה, חוק ומשפט, בוועדה המיוחדת לזכויות הילד וכן בוועדה המיוחדת לבעיית העובדים הזרים. כיהן גם כיושב ראש השדולה למאבק בשחיתות במינהל הציבורי (לצד מיקי רוזנטל) במסגרת תפקידו קידם הצעת חוק לפיה נבחר ציבור שהואשם בעבירה שיש עמה קלון לא יוכל לשוב ולהיבחר לתפקיד ציבורי בעתיד (והמגבלה לא תוסר לאחר שבע שנים, כפי שנקבע בחוק קודם לכן). בכנסת זו הוביל מספר חוקים נוספים, ביניהם, החלת חוק חופש המידע על הקרן הקיימת לישראל, חובת רישום פרוטוקול בדיוני ועדת השרים לענייני חקיקה וכן פרסום אופן הצבעתם של חברי הוועדה.
בנוסף, בכנסת זו קידם תיקון לחוק שיווי זכויות האישה המחיל על חברות קבורה (כדוגמת חברה קדישא) את עקרון הייצוג ההולם ומחייב אותן לשריין נשים במוסדות המנהלים אותן. ההצעה מחילה עליהן גם את חוק חופש המידע. הצעת חוק זו נוסחה בסיוע הקליניקות המשפטיות במכללת "שערי משפט". הצעה זו לא הצליחה לעבור בשל התנגדות הסיעות החרדיות בקואליציה.
בינואר 2015 הוצב מזרחי במקום ה-29 של רשימת המחנה הציוני לקראת הבחירות לכנסת העשרים ולא נכנס לכנסת עם כינונה. בעקבות התפטרותו של חבר הכנסת זוהיר בהלול, חזר מזרחי לכנסת ב־18 באוקטובר 2018. בתקופת כהונה חלקית זו, שימש כחבר בוועדה לביקורת המדינה.
חיים אישיים
במקביל לפעילותו הציבורית, עסק מזרחי באמנות פלסטית ובפרט בציור בצבעי שמן על בד ויצירותיו גם הוצגו במספר תערוכות שנפתחו לקהל הרחב, ביניהן בכנסת.
מזרחי היה תושב שוהם, נשוי ואב לחמישה. את אשתו הכיר מזרחי במהלך שירותו במשטרה, כאשר שימשה, באופן זמני, פָּקוּדה שלו.
ב-10 בדצמבר 2022 נפטר מדום לב בביתו.
אטומאנרגופרום
אטומאנרגופרום (ברוסית: AO Атомэнергопром) היא חברת החזקות בבעלות ממשלתית, המאחדת את התעשייה הגרעינית האזרחית ברוסיה. מהווה חלק מהתאגיד הממלכתי רוסאטום.
היסטוריה
אטומאנרגופרום נוצרה על פי צו נשיאותי שנחתם על ידי ולדימיר פוטין ב-27 באפריל 2007, לאחר אימוץ חוק חדש על ידי הפרלמנט הרוסי ב-19 בינואר 2007 שיצר את אחת מחברות הגרעין הגדולות בעולם. ב-7 ביולי 2007 אושרו אמנת התאגיד ומבנה הדירקטוריון.
אטומאנרגופרום כוללת את מפעילת תחנות הכוח הגרעיניות אנרגואטום, יצרן וספק דלק גרעיני TVEL, ספקית האורניום Tekhsnabexport (Tenex), קבלנית המתקנים הגרעיניים אטומאנרגומאש, יצואנית פרויקטים בינלאומיים אטומסטרויאקספורט וחברת כריית האורניום ARMZ Uranium Holding Co.
סרגיי קיריינקו, ראש ממשלת רוסיה לשעבר המשמש כמנכ"ל רוסאטום משמש כיו"ר דירקטוריון אטומאנרגופרום.
מאיר רובין (נריה)
ביוגרפיה
נולד לרב פתחיה נריה, בנם של הרב משה צבי נריה ורעייתו הרבנית רחל נריה, ולנילי רובין, בתו של האדריכל מאיר רובין. הוריו פונו מימית בשנת 1982, והיו ממקימי ההתנחלות נוה דקלים בגוש קטיף, שם גדל. לאחר מכן התגורר בירושלים, בכפר הרא"ה ובתל אביב. באוגוסט 2003 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם ומפקד בגדס"ר גבעתי.
בעל תואר ראשון במשפטים וכלכלה, ותואר שני במשפט ציבורי ובינלאומי, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. התמחה במשרד עורכי הדין גורניצקי ושות', בשנים 2011–2012, בתחומי המשפט המסחרי הבינלאומי, אנרגיה ותשתיות. הוא עורך דין פעיל וחבר לשכת עורכי הדין.
פעילות ציבורית
לאחר שחרורו מצה"ל הקים והדריך כמה קבוצות הכנה לשירות צבאי לנוער יוצא אתיופיה, במסגרת תנועת אחריי!.
בשנת 2007 התנדב בכנסת בלשכת ח"כ זאב אלקין, והחל לעסוק בניסוח הצעות חוק וכן סייע בשיקום מפוני גוש קטיף. בשנת 2009 הפך לממונה על החקיקה בסיעת הליכוד בכנסת, ושימש בתפקיד עד 2011.
פורום קהלת
החל משנת 2012 הוא מנכ"ל פורום קהלת וממייסדיו. נכון ל-2021 מונה הפורום כ-70 אנשי צוות, בתקציב של כ-27 מיליון ש"ח בשנה.
דיקטה
משנת 2015 משמש כמנכ"ל דיקטה - המרכז לניתוח טקסטים, עמותת הזנק ללא מטרות רווח שמפתחת ומנגישה לציבור האקדמי והמקצועי כלים של ניתוח טקסטים באמצעות למידת מכונה ונתוני עתק. העמותה מעסיקה כ-30 אנשי צוות ותקציבה כ-7 מיליון ש"ח בשנה.
פעילות נוספת
במהלך התפרצות מגפת הקורונה בישראל בשנת 2020 היה מזכיר 'קבינט הקורונה האזרחי' של נפתלי בנט ויועץ השר לביטחון הפנים לענייני קורונה. כתב והתראיין רבות על גישת 'אפס הדבקה' שיושמה בטייוואן, ניו זילנד ויבשת אוסטרליה.
מפרסם מעת לעת טורי דעה בכלי התקשורת בענייני כלכלה, משפט, קורונה ומדיניות ציבורית ומפעיל ערוץ טלגרם אישי המתמקד בתחום הקורונה. מתנדב כחבר דירקטוריון הפורום הישראלי למנהיגות, וחבר ועד בסדנא לידע ציבורי.
חיים אישיים
נשוי ואב לשלושה. מתגורר בשכונת מלחה הישנה בירושלים.
בליל ה-2 ביולי 2021 נפשו רובין וילדיו בחורבת סעדים. במהלך הלילה הוזעקה המשטרה למקום על ידי צעירים ערבים ישראלים, אשר טענו שרובין כיוון לעברם את נשקו. לדברי רובין, הצעירים תקפו אותו לאחר שחשד בהם בניסיון הצתה. התיק נסגר כעבור מספר שבועות ללא חקירה פלילית.
חזיר אדום
חזיר אדום או חֲזִיר נְהָרוֹת (שם מדעי: Potamochoerus) הוא סוג במשפחת החזיריים הכולל שני מינים שתפוצתם באפריקה שמדרום לסהרה וצבע פרוותם אדום.
מינים אלה בעלי פרווה אדומה ושיער פנים לבן עם שערות ארוכות לאורך הפנים והאוזניים, אך העיניים והחוטם הארוך כהים. כמרבית החזירים הם ניזונים ממגוון מזונות מהחי ומהצומח. בנוסף לאפריקה שמדרום לסהרה הם חיים גם במדגסקר ובאיי קומורו, אך ייתכן שהם הובאו לשם על ידי האדם.
ליאור אסולין
קריירה
אסולין החל את דרכו במחלקת הנוער של קבוצת מכבי הרצליה ובעונת עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, במדיה שיחק חמש שנים. בעונת עבר למכבי פתח תקווה, ולאחר עונה אחת בלבד עבר לבני סכנין, איתה זכה בגביע המדינה.
בעונת עבר לבית"ר ירושלים. בסיום העונה השנייה שלו בבית"ר, יצא לאימונים בקבוצת הפאר הצרפתית אולימפיק מרסיי, אך לאחר זמן קצר הודיעה לו הקבוצה הצרפתית כי איננה מעוניינת בשירותיו. בעונת עבר אסולין לבני יהודה. תחת הדרכתו של המאמן גיא לוזון, הציג אסולין יכולת טובה בבני יהודה, כבש 13 שערים וכיכב בקבוצה לצידם של השוער וינסנט אניימה והקשר ראובן עובד.
לקראת עונת עבר לוזון לאמן את הפועל תל אביב, והחתים בקבוצה את אסולין, עובד ואניימה. ב-16 באוגוסט 2007 כבש אסולין את שערו הראשון במדי הפועל תל אביב, בניצחון 0:3 על שירוקי בבוסניה במסגרת מוקדמות גביע אופ"א. גם במשחק הגומלין כבש אסולין, בניצחון 0:3 באצטדיון בלומפילד. אסולין הוסיף שער בניצחון 1:2 על בני יהודה במסגרת גביע הטוטו, ובסך הכל כבש 3 שערים במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות. הקבוצה לא פתחה את העונה בצורה טובה, ולאחר 10 מחזורים פוטר לוזון כשהקבוצה הייתה במקום האחרון בטבלה. על תקופה זו העיבה גם פרשת הימורים בה אסולין היה מעורב לאחר משחק מול אנדרלכט בשלב הבתים של גביע אופ"א, וכשהגיע לקבוצה אלי גוטמן כמחליפו של לוזון, מיעט אסולין להשתתף במשחקי הקבוצה. בחלון ההעברות של ינואר 2008 שוחרר אסולין מהקבוצה וחתם עד סוף עונת באפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית.
לקראת עונת חזר אסולין לישראל וחתם שוב במכבי פתח תקווה. לאחר עונה אחת עבר להפועל באר שבע, שם שיחק במשך שתי עונות.
לקראת עונת עבר אסולין לשחק בליגה הלאומית, במדי הפועל רמת גן. לקראת תום העונה, בסיומו של משחק ליגה מול הפועל בני לוד באצטדיון וינטר, היה אסולין מעורב בקטטה המונית בין המועדונים על כר הדשא. אסולין ספג מבית הדין המשמעתי של ההתאחדות לכדורגל עונש הרחקה לשישה משחקים. בעונה זו כבש אסולין 12 שערי ליגה ותרם לעלייתה של הקבוצה לליגת העל, אך בעקבות התקרית באצטדיון וינטר שוחרר מהקבוצה.
ב-23 ביולי 2013 חתם לעונה אחת בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית. בעונה זו כבש 14 שערי ליגה והעפיל עמה לליגת העל. לאחר שכבש שער אחד ב-8 משחקים בליגת העל, ב-24 בנובמבר 2014 שוחרר אסולין מהפועל פתח תקווה, וחתם בהפועל אשקלון מליגה א' דרום עד תום העונה. אסולין כבש שמונה שערים ב-15 הופעות, וסייע לקבוצה להעפיל לליגה הלאומית. ב-12 ביולי 2015 חתם אסולין שוב בקבוצת הפועל פתח תקווה, לאחר שירדה בחזרה לליגה הלאומית.
ב-14 בספטמבר 2016 חתם אסולין בהפועל מרמורק מליגה א'. ב-2 בפברואר 2017 הושאל להפועל נצרת עלית מהליגה הלאומית. בספטמבר 2017 חתם אסולין בקבוצת מ.כ ירמיהו חולון מליגה א', ובדצמבר עבר להפועל לוד מליגה ג'.
ב-17 בדצמבר 2019 חתם בהפועל הוד השרון מליגה ב׳ ובהמשך פרש ממשחק פעיל.
ב-12 ביולי 2020 מונה למאמן הפועל כפר ברא מליגה ב'.
בהמשך, חזר מפרישה והפך גם לשחקן פעיל בקבוצה.
הסתבכות בפלילים
ב-9 באפריל 2018 נעצר אסולין בחשד שסחר בסמים. על פי החשד מכר קנאביס באמצעות רשת טלגראס. ב־14 בינואר 2021 הורשע בגין עבירות אלו ונידון ל-19 חודשי מאסר לאחר שהודה ב-30 מקרים של סחר בסמים. ב-2 בנובמבר 2021 נדחה ערעורו, והוא החל לרצות את עונשו ב-8 בדצמבר. באוגוסט 2022 שוחרר לאחר שמונה חודשים בשל עמידתו בסעיפי התנהגות טובה.
שון סטונרוק
שון אנדרו סטונרוק (באיטלקית: Shaun Andrew Stonerook; נולד ב-19 באוגוסט 1977 בקולומבוס, אוהיו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-איטלקי ששיחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד.
סטונרוק החל את הקריירה שלו בעונת בקבוצה הבלגית ראסינג אנברסה, במדיה קלע 13.3 נקודות והוריד 12 ריבאונדים בממוצע למשחק ונבחר למשחק האולסטאר של הליגה הבלגית. לאחר מכן עבר לקאנטו האיטלקית ושיחק בה עד לסיום עונת, כשלזכותו 1,449 נקודות ב-150 משחקים וזכייה בסופרקאפ האיטלקי (2004) במדיה.
בעונת חתם בקבוצת היורוליג מונטפסקי סיינה. עם סיינה זכה סטונרוק 3 פעמים באליפות איטליה (2007–2009), פעמיים בסופרקאפ האיטלקי (2007, 2008) ובגביע האיטלקי ב-2009. כמו כן, נבחר ל-MVP של הסופר קאפ האיטלקי ב-2007 ושל גמר הגביע האיטלקי ב-2009.
סיבויה
אבו בשר עמר בן עת'מאן בן קנבר, המכונה סיבויה (בערבית: سيبويه, נהגה: סיבָּוַיְהִי; בערך 760 – 796 לספירה), מדקדק ובלשן ממוצא פרסי. ספרו היחיד, "אל-כתאב" (الكتاب, מילולית: "הספר") (ער'), נחשב לטקסט המכונן של הדקדוק הערבי.
חייו
פרטי חייו של סיבויה לוטים בערפל. הדעה הרווחת היא כי הוא נולד בעיר אל-ביצ'אא' במחוז פארס שבאיראן. בשלב מסוים עבר לבצרה כדי ללמוד חדית' והלכה אסלאמית. מסופר כי עניינו בדקדוק החל לאחר ששגה בפומבי בציטוט מסורת שלימד אותו חמאד בן סלמה (מת ב-784). מבוכתו של סיבויה הובילה אותו ללמוד דקדוק אצל אל-ח'ליל בן אחמד (מת ב-791-2) ואצל מדקדקים נוספים.
סוגיית הצרעה
סיפור הצרעה מעיד לא רק על הכבוד העצמי שהיה לסיבויה, אלא גם על החשיבות שהוא ראה בעדות של דוברי השפה הערבית הבדואים. על אף שעמדתו הייתה מבוססת על עקרונות דקדוקיים ברורים, הוא קיבל את עמדת האינפורמנטים הבדואים והודה בהפסדו.
יצירתו
ספרו רחב היריעה של סיבויה, "אל-כתאב", פותח במבוא המציג כמה מעקרונות היסוד של תורתו, תוך סקירה של חלקי הדיבר (שם, פועל ומילית), המבנה הבסיסי של נושא ונשוא, קריטריונים פורמליים וסמנטיים ועוד. לאחר המבוא מטפל סיבויה בדקדוק הערבי החל מהתחביר, דרך המורפולוגיה וכלה בפונטיקה ובפונולוגיה. לאורך הספר בולטת אחידות טרמינולוגית, למשל בקריטריונים לצורה נכונה (בערבית: حسن, "חסן") או לא-נכונה (قبيح, "קביח") או בעיקרון המנחה של קיאס (قياس, מילולית: "היקש, אנלוגיה") ליצירת תבנית ראשית שממנה נגזרות תבניות משניות.
מושא המחקר של סיבויה הוא הדיבור (كلام) של הערבים, והמידע שעמד לרשותו נלקח מהקוראן, מהשירה הערבית ומאינפורמנטים בדואים. שלושת המקורות הללו מייצגים את דרך (نحو, "נחו") הדיבור הנכונה בערבית. מכאן נגזר כנראה המונח "נחוי" (نحوي), המציין "מדקדק" בערבית. סיבויה תפס את הדיבור כמערכת של השפעות תחביריות שרכיבים מפעילים על רכיבים אחרים. כל השפעה תחבירית (عمل, "עמל") מורכבת משני רכיבים: המשפיע (عامل, "עאמל") והמושפע (معمول فيه, "מעמול פיה"). תוצאות ההשפעה התחבירית הזאת באות לידי ביטוי בסימני יחסה או מודוס (إعراب, "אעראב"). ביסודו של דבר מי גורם להשפעה זו הוא הדובר, אך בדרך כלל רכיבי המשפט הם הנתפסים כבעלי ההשפעה.
סיבויה מפרט בספרו את כל התבניות הידועות של שמות, פעלים ומיליות, ודן בקשר שבין תבנית לתפקיד. סיבויה סוקר מגוון רחב של תופעות מורפולוגיות, כגון: התנוין (סיומת הנון בסוף שמות עצם), צורות הקטנה, צורות זוגי, ריבוי שבור ועוד.
בפרקים האחרונים של ספרו הוא סוקר בפירוט את הפונמות הקיימות בערבית, לצד אלופונים הקיימים בדיאלקטים שונים.
מורשתו
לסיבויה היו תלמידים בודדים, מהם מוכר בעיקר אל-אח'פש, שמילא תפקיד חשוב בהעברת "אל-כתאב" לדורות הבאים. רק כמאה שנה לאחר סיבויה, בתקופתו של אל-מֻברד (ער') (מת ב-898), זכה ספרו ליוקרה שממנה הוא נהנה עד היום. המורכבות הגדולה של הספר הקנתה לו סופרלטיבים שונים, בין השאר הוא מכונה "הקוראן של הדקדוק" (قرآن النحو, "קראן אלנחו"). מדקדקים מאוחרים יותר מיסדו את התאוריה של סיבויה. מונחים רבים שחסרים אצל סיבויה התווספו, ומנגד - עקרונות מסוימים ננטשו. אך ספרו של סיבויה תמיד נותר כמקור השראה וכנקודת התייחסות, במזרח כמו גם במערב.
לקריאה נוספת
* M. G. Carter, SIBAWAYHI, I.B. Tauris & Co Ltd and Oxford University Press India, 2004.
מרטין ברנדנבורג
מרטין ברנדנבורג (בגרמנית: Martin Brandenburg; 8 במאי 1870 – 19 בפברואר 1919) היה צייר, שרטט ואמן גרפי אימפרסיוניסטי גרמני, הידוע בעיקר בנופיו מלאים בדמויות הפנטסטיות.
ביוגרפיה
בשנים 1889 עד 1892 הוא למד באקדמיה הפרוסית לאמנות, בין השנים 1894 עד 1895 למד בפריז. לראשונה הוא הגיע לתודעת הציבור באמצעות תערוכה שהתקיימה בסלון פריץ גורליט בברלין.
בשנת 1897 הוא הצטרף לחברת אמנים מקומית, ובשנה שלאחר מכן היה חבר בזצסיון בברלין. הוא היה חבר טוב של הצייר הריאליסטי, הנס בלושק. בשנת 2017 הציג מוזיאון ברהאן תערוכה משותפת ליצירותיהם.
בשנים 1908 עד 1918 הוא היה ראש הסטודיו ללימוד לציור ופיסול, בבית ספר לאמנות לנשים צעירות, הידוע גם בשם "בית הספר לווין-פונקה". בין תלמידיו הידועים ביותר היו מעצבת הטקסטיל אנני אלברס והציירת אירמה שטרן. בשנת 1906 הוא היה אחד האמנים שנבחרו על ידי חברת השוקולד שטולוורק ליצור פרסום מסחרי חדש למוצריהם. הוא הפיק עיצובים עבור אלבומי האספנים שלהם מספר 9 ו-10.
הוא היה גם חבר בהתאחדות האמנים הגרמנית (Deutscher Künstlerbund) והציג איתם בתערוכה בברלין בשנת 1914.
מעת לעת הושוו עבודותיו לאלו של מקס בקמן.
נמל התעופה הבין-לאומי קרקוב יוחנן פאולוס השני
נמל התעופה הבינלאומי ע"ש יוחנן פאולוס השני (בפולנית: Kraków Airport im. Jana Pawła II, באנגלית: Kraków John Paul II International Airport) הוא נמל התעופה הממוקם כ-11 ק"מ מערבית למרכז העיר קרקוב.
בשנת 1995 הנמל נקרא על שם האפיפיור יוחנן פאולוס השני אשר שימש במשך תקופה בתפקיד הארכיבישוף של העיר.
הנמל הוא נמל התעופה השני בהיקף העומס בפולין לאחר נמל התעופה פרדריק שופן.
מתקני הנמל
בנמל התעופה קיים טרמינל יחיד המשרת טיסות בינלאומיות ופנים כאחד, כמו כן קיים בו מסלול אחד מבטון.
טיסות לישראל
וויז אייר מפעילה 2 טיסות לשבוע לנתב"ג.
ריינאייר מפעילה אף היא טיסות לנתב"ג באמצעות חברת הבת שלה באז.
לוט מפעילה 2 טיסות שבועיות לנתב"ג.
דוני וולברג
דונלד אדוארד וולברג ג'וניור (אנגלית: ; נולד ב-17 באוגוסט 1969) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה וזמר אמריקאי. התפרסם בזכות תפקידיו בתור הבלש אריק מת'יוס ב"סדרת סרטי המסור", לוטננט קארווד ליפטון בסדרת המלחמה "אחים לנשק" ובסרטים "החוש השישי", "כופר" ו"שומר גן החיות".
החל מ 2010 מככב בסדרה שוטרים בדם, יחד עם טום סלק בתור הבלש דני רייגן.
טלוויזיה
ב-1999 גילם תפקיד אורח בסדרה הפרקליטים בתפקיד אסיר לשעבר שחוטף את בובי דונל (עונה רביעית) ב-2001 התקבל וולברג לסדרת המלחמה ההיסטורית של סטיבן ספילברג וטום הנקס "אחים לנשק", שם שיחק בתור לוטננט קארווד ליפטון מהדיוויזיה המוטסת ה-101. ב-2003 שיחק כשחקן ראשי בסדרת הפשע "בומטאון" בתפקיד הבלש ג'ואל סטיבנס. משנת 2010 מככב וולברג בסדרת המשטרה "שוטרים בדם" בתפקיד הבלש דני רייגן.
קולנוע
התפרסם לראשונה בשנת 1996 במותחן "כופר" ובסרט הפשע "בולט".
ב-1999 השתתף וולברג במותחן הפסיכולוגי שובר הקופות של מ. נייט שאמלאן "החוש השישי" בתפקיד וינסנט גריי המטופל אצל הפסיכולוג ד"ר מלקולם קרואו (ברוס ויליס). ב-2003 השתתף בעיבוד הקולנועי למותחן האימה הספרותי של סטיבן קינג "לוכד החלומות". ב-2005 התפרסם בסרט האימה "המסור 2" בתפקיד הבלש אריק מת'יוס החוקר את ג'ון קריימר (טובין בל) במטרה למצוא את בנו דניאל שנחטף לצורך המשחק. את התפקיד המשיך לגלם גם בשני סרטי המשך בסדרה.
ב-2006 הופיע בדרמה "אנאפוליס" בתור קצין הצי האמריקאי בארטון. ב-2007 שיחק בסרט האימה "דממת מוות" בתפקיד הבלש ג'ים ליפטון.
ב-2008 הופיע במותחן הפשע "רצח מוצדק" בתור הבלש ריילי. ב-2011 שיחק בקומדיה "שומר גן החיות" בתפקיד שיין, שומר בגן החיות.
מוזיקה
וולברג היה חבר בלהקת הבנים המפורסמת ניו קידס און דה בלוק מבוסטון, משנת 1989 ועד היום.
תלתן הארגמן
תִּלְתַּן הָאַרְגָּמָן (שם מדעי: Trifolium purpureum) הוא אחד ממיני תלתן הבר הגדלים בישראל. בעת הפריחה הוא בולט בצבעו הייחודי והעז - הארגמן - ולאחריה נעשה לבן חיוור. פריו תרמיל קרומי קטן.
מאפיינים
הצמח, חד-שנתי שגבעוליו בעלי שערות הדוקות, גדל בשדות בר ובשדות תרבות וכן במעזבות, ברוב חלקי ארץ ישראל. פורח בחודשים פברואר עד מאי.
תלתן הארגמן נפוץ בחצי הצפוני של כדור הארץ באזור האקלים הממוזג, ביבשות הבאות :
ברפואה העממית הערבית הוא עשוי להיות צמח מרפא.
תלתן הארגמן מכיל גליקוזידים, פנולים, קומורינים, פלבנואידים, סיליציליתים וחומצות מינרליות.
כליזמר (נגן)
כליזמר הוא כינויו של נגן הפועל במסורת נגינת מוזיקת הכליזמרים. הכליזמר, הנגן היהודי הנודד, היה דמות מרכזית בחיי היהודים במזרח אירופה אשר ליוותה אירועי שמחה ואבל במעגל החיים היהודי. לרוב מנגנים הכליזמרים במסגרת להקה של שלושה עד שלושה עשר נגנים אך לעיתים גם כבודדים.
כלי נגינה והרכבים
כלי הנגינה העיקריים המשמשים כליזמרים הם קלרינט, כינור, תוף, קונטרבס ואקורדיון. בעבר היה הכינור הכלי הנפוץ ביותר, אך כיום נגינה על קלרינט היא הנפוצה ביותר בקרב כליזמרים.
מלבד כליזמרים אשר ניגנו כבודדים, כליזמרים רבים ניגנו בלהקות. גודל הלהקה היה משתנה ממקום למקום ולפי חשיבות הלהקה. להקות קטנות היו שלישיות אשר כללו כלי סולו (קלרינט/כינור), כלי בס (הקונטרבס) וכלי הקשה (תוף) ששימש למקצב. בלהקות שפעלו על בסיס משפחתי וכן בכאלו בהן הכנר הראשי או הקלרינטן היו מפורסמים הגיע מספר הנגנים לכדי 13 ויותר. בלהקות גדולות היו שני כינורות כאשר אחד מהם משמש כינור שני וכן שני חלילים או חצוצרות, קונטרבס וכלי הקשה מסוגים שונים, צימבאַל, תוף ומצלתיים.
דמותו של הכליזמר המזרח אירופי
דמותו של הכלייזמר המזרח אירופי נוכחת מאוד בספרות ובאמנות המתארות יהדות זו. בין היתר, מופיעה דמות הכליזמר בסיפוריו של שלום עליכם כמו סטמפניו ובכמה מיצירותיו של מארק שאגאל. כמו כן מופיעה דמותו גם ביצירותיהם של לא יהודים, דוגמת הכליזמר בסיפור "כינורו של רוטשילד" של אנטון צ'כוב. לרוב מתוארים הכליזמרים כעניים מרודים, להוציא את אלה שהתפרסמו במחוזם והיו מבוקשים במיוחד. בתיאורים אלה מוצג מצבו הכלכלי של הכליזמר כעומד ביחס הפוך לכישרונו. האופי המשפחתי של העיסוק בנגינת כליזמר סייעה בקיבוע מעמדם הכלכלי הנמוך.
לרוב, לא קיבלו הכליזמרים תשלום מראש עבור הופעתם ולעיתים הכליזמרים עצמם שילמו תמורת האפשרות להשתתף ולנגן. במהלך האירוע קיבצו הכליזמרים נדבות עבור נגינתם.
הילולת רשב"י במירון
מדי שנה בל"ג בעומר במירון חוגגים בני עדות שונות את יום ההילולה של רשב"י בציון הקבר על הר מירון. האירוע השנתי נחשב גם כאירוע של הכליזמרים, כליזמרים רבים מגיעים למירון לנגן בחגיגות, הנמשכות כל הלילה וגם ביום שאחריו.
אוטאבה רימה
אוטאבה רימה (מאיטלקית: Ottava rima, אוקטבה מחורזת; בעברית מיושנת לעיתים: על השמינית) היא מבנה שירי של בית מחורז שבו שמונה טורים בני אחת-עשרה הברות כל אחד (אוקטבה), שששת הראשונים שבהם מתחרזים באופן מסורג (א-ב-א-ב-א-ב) ושני האחרונים מתחרזים ביניהם לחוד (ג-ג).
הצורה, שמקורהּ בשלהי המאה ה-13 באיטליה, שימשה בעבר בפואמות ארוכות שגוללו מעללי גבורה. השימוש הידוע הראשון לאוטאבה רימה הוא ביצירותיו של ג'ובאני בוקאצ'ו.
אוניברסיטת טומסק
אוניברסיטת טומסק, הידועה רשמית בשם האוניברסיטה הממלכתית הלאומית למחקר של טומסק (ברוסית: Национа́льный иссле́довательский То́мский госуда́рственный университе́т) היא האוניברסיטה הוותיקה ביותר בסיביר. היא הוקמה על פי החלטת המועצה המדינית של האימפריה הרוסית ב-16 (28) במאי 1878.
כאשר הוקמה האוניברסיטה הסיבירית הראשונה ב-1878 ונפתחה ב-1888, האוניברסיטה הכילה פקולטה אחת בלבד - הפקולטה לרפואה והיא הפכה לבסוף לאוניברסיטה הרפואית הממלכתית של סיביר. בהמשך יוסדו עוד פקולטאות. מייסד המחלקה למדעי ההרים של האוניברסיטה הוא הגאולוג הנודע, ולדימיר אוברוצ'ב. נכון לשנת 2010, האוניברסיטה הכילה 22 פקולטות שלמדו בהן 12,250 סטודנטים. גאוות האוניברסיטה היא הספרייה המדעית והגן הבוטני הסיבירי שהוקם עוד במאה ה-19. האוניברסיטה הוציאה מתוכה שני חתני פרס נובל. בפברואר 2007 האוניברסיטה רכשה את מחשב "סקיף סיבריה" (СКИФ Cyberia) - מחשב העל הגדול ביותר בחבר המדינות העצמאיות.
כיום לומדים באוניברסיטה 23,000 סטודנטים.
חדשות חמות (סרט)
חדשות חמות (ברוסית: Горячие новости) הוא סרט מותחן פעולה רוסי משנת 2009 בבימויו של הבמאי השוודי אנדרס באנקה. זהו רימייק לסרט Breaking News של הבמאי מהונג קונג, ג'וני טו.
עלילה
קצין המשטרה במוסקבה סמירנוב יוצא ללכוד את מנהיג הכנופיה האלים הרמן לאחר שוד כושל. בינתיים, הממונים על סמירנוב מנסים למצוא דרך לשפר את המוניטין של משטרת מוסקבה. הנערה הצעירה והלהוטה קטיה מציעה להם שעליהם להפוך את לכידתו של הרמן לתוכנית ריאליטי, להשוויץ במשטרה כגיבורי פעולה.
המצב מסתבך כאשר הרמן וחבורתו מנסים את אותה טקטיקה. המצב מחריף עד מהרה לכדי מלחמה של ממש, גם בתקשורת וגם ברחובות.
הפקה
סרט האימה/הקומדיה השחורה של אנדרס באנקה, Frostbite, על חבורת ערפדים של בני נוער המפיצים פחד בעיירה ארקטית בצפון הרחוק של שוודיה, הפך לסרט העצמאי הרווחי ביותר ברוסיה 2006, זכה לביקורות חיוביות מאוד והגיע למצב של סרט פולחן. המפיצים הרוסיים של Frostbite עברו לייצור סרטים משלהם ושאלו את באנקה אם הוא רוצה להפיק גרסה מחודשת בשפה הרוסית לסרטו Breaking News של ג'וני טו והוא הסכים. אנדרס באנקה שלמד רוסית כשקיבל הזדמנות ללמוד קולנוע במכון VGIK לא הייתה שום בעיה לביים את צוות השחקנים הרוסי. באופן מתאים, משתף הפעולה התכוף של באנקה, כריס מאריס, למד גם הוא ב-VGIK. הסרט צולם בטרולהטן בשוודיה ובמוסקבה והוא צולם במצלמת 35 מ"מ כמו Frostbite מאחר שאנדרס באנקה לא אוהב לצלם דיגיטלית.
מוזיקה
את הפסקול הלחין אנתוני לדלו ובוצע על ידי התזמורת הקאמרית הלאומית הדנית. Leaders of Men מאת ג'וי דויוויז'ן מושמע באופן בולט בסרט.
ביקורות
למרות קמפיין פרסומי אגרסיבי - המפיק קלבנוב וצוות הסרט הציגו את הסרט באופן אישי בכמעט 20 ערים ברוסיה - הסרט נהנה מפופולריות מועטה בקרב הקהל הרוסי ומבקרי קולנוע. המפיקים ייחסו את חוסר ההצלחה המסחרית של הסרט ליציאתו בחודש מאי והציעו כי הטמפרטורות החמות של מאי ירתיעו אנשים לצאת לקולנוע. חוסר ההתעניינות של הרוסים בקולנוע הלאומי, היעדרותם לכאורה של כוכבים ברוסיה, ובאופן אירוני במקצת - הקידום הלא מספק של הסרט בתקשורת הרוסית הובאו גם כאשמים בקבלת הפנים המסחרית והביקורתית השלילית של הסרט.
עם זאת, מגזין Splash כלל את הסרט ברשימת העשירייה המובילה שלו מתוך פסטיבל הסרטים טרייבקה 2009 כשהוא מציין את היצירה כסרט חובה.
טייני בים ממגזין "לייט" סיפק גם ביקורת חיובית על הסרט והילל את הפסקול והערך הבידורי שלו.
עוזי פוגלמן
עוזי פוגלמן (נולד ב-6 באוקטובר 1954) הוא משפטן ישראלי המכהן כמשנה לנשיאת בית המשפט העליון וכשופט בבית המשפט העליון. בנוסף כיהן כחבר הוועדה לבחירת שופטים, ויושב ראש ועדת האתיקה לשופטים. הוא כיהן כיושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-24.
לפי שיטת הסניוריטי, פוגלמן היה צפוי להתמנות לנשיא בית המשפט העליון לאחר פרישתה של הנשיאה הנוכחית אסתר חיות ב-16 באוקטובר 2023, ולהחזיק בתפקיד עד לפרישתו הצפויה ב-6 באוקטובר 2024 אך עקב בקשתו שלא להתמנות רק לשנה אחת ויתר על התפקיד לטובת השופט יצחק עמית. פוגלמן הוא השופט השני שיוותר על תפקיד נשיא בית המשפט העליון (לפניו היה זה אליעזר ריבלין אשר ויתר על התפקיד לטובת אשר גרוניס ב-2012).
ביוגרפיה
ב-14 בנובמבר 2000 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב. ניהל דיונים רבים בבית משפט זה בשבתו כבית משפט לעניינים מינהליים. ב-2004 היה אחד משלושת המועמדים עליהם המליצה הוועדה המקצועית-ציבורית להצעת מועמדים למשרת היועץ המשפטי לממשלה, לצד דוד חשין ומני מזוז, שנבחר לבסוף לתפקיד.
ב-1 באפריל 2007 מונה, יחד עם השופט יוסף אלון, לכהן כשופט בפועל (מינוי זמני) בבית המשפט העליון, כהונה שנמשכה עד 31 במרץ 2008. ב-23 באוגוסט 2009 נבחר על ידי הוועדה לבחירת שופטים למינוי קבוע בבית המשפט העליון, וב-14 באוקטובר 2009 החל לכהן בתפקיד. החל מ-18 בספטמבר 2017 פוגלמן משמש גם כיושב ראש ועדת האתיקה לשופטים.
ב-26 במאי 2020 מונה ליושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע. החל מ-30 באוגוסט 2020 ועד ל-29 באוגוסט 2023 מכהן פוגלמן כחבר הוועדה לבחירת שופטים.
פסיקתו
בתחום המשפט הציבורי נחשב פוגלמן לשופט אקטיביסט וליברלי.
ענייני ביטחון
באיזון שבין זכויות הפרט לענייני ביטחון פוגלמן הוא בין השופטים המדגישים יותר את זכויות הפרט. בשנת 2009 היה השופט פוגלמן שותף להחלטה שביטלה את האיסור הגורף שהוטל על פלסטינים מלנהוג בכביש 443. פוגלמן גם היה בעמדת המיעוט שלמדינה אין סמכות להחזיק בגופות מחבלים לצורכי משא ומתן על שחרור גופות חיילי צה"ל. בנובמבר 2019 ביקש לקבוע בדעת מיעוט כי על המדינה לאפשר לפלסטינים השוהים בישראל מכח איחוד משפחות עם אישורי מת"ק לטוס דרך נמל התעופה בן-גוריון, בניגוד לעמדת מערכת הביטחון שדרשה להגביל שימוש זה למקרים הומניטריים חריגים.
בספטמבר 2017 היה בעמדת הרוב שביטלו את שלילת תושבותם של 4 מתושבי מזרח ירושלים אשר נבחרו לפרלמנט הפלסטיני מטעם רשימה המזוהה עם החמאס. בפסק הדין נכתב: "הסעיפים בחוק הכניסה לישראל אינם אוצרים את הסמכות לשלול רישיון ישיבת קבע של תושב מזרח ירושלים מחמת 'הפרת אמונים', ועל מנת להוציא לפועל החלטה מנהלית דוגמת זו נדרשת הסדרה חקיקתית מפורטת ומפורשת". כמו כן נכתב: "הכרעתנו הפרשנית אינה מתמקדת בעניינם של העותרים דווקא, כי אם בשאלה פרשנית בעלת תחולה כללית הנוגעת לתושבי מזרח ירושלים. משכך, הכרעתנו זו הוגבלה למישור הסמכות בהקשר שעליו עמדנו, ולכך בלבד. אין היא באה לרפות את ידי העוסקים במלחמה בטרור. כלל יסוד הוא כי גם במלחמה בטרור מגבילה עצמה מדינת ישראל לפעולה בגדר הוראות הדין. שמירה על שלטון החוק והכרה בחירויות הפרט מהוות מרכיב חשוב בסדר יומה של הדמוקרטיה הישראלית....". ביולי 2022 היה בדעת יחיד מול שישה שופטים אחרים, שלא ניתן לשלול אזרחות ממי שעשה מעשה שיש בו משום הפרת אמונים למדינת ישראל ואין לו אזרחות אחרת, ללא הסדר חקיקתי שיעניק להם רישיון ישיבת קבע ייעודי.
פוגלמן הוא מהמתנגדים להריסת בתי מחבלים כאשר לא הוכח שבני הבית היו שותפים לפיגוע. עם זאת, לאחר שנפסק ברוב דעות בבית המשפט העליון לאפשר הריסת בתים של מחבלים, הוא פוסק בהתאם, תוך הסתייגות במקרים מסוימים, למשל כאשר צו ההריסה הוצא זמן רב אחרי הפיגוע. בעקבות החלטת פוגלמן להוציא צו מניעה זמני על הריסת בתי מחבלים באוקטובר 2015, כתב חבר הכנסת מוטי יוגב כי הוא "שם את עצמו בצד של האויב". בתגובה תבע מנהל בתי המשפט, מיכאל שפיצר, מיושב ראש הכנסת לפעול נגד יוגב, וכן הורה לתגבר את האבטחה סביב פוגלמן.
יחסי הודו–קרואטיה
הסכמים דו-צדדיים
בין שתי המדינות נחתמו ההסכמים הבאים:
היפה והחיה (סדרת טלוויזיה)
היפה והחיה (באנגלית: The Beauty and the Beast) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית המבוססת באופן רופף על סדרת טלוויזיה בשם דומה מבית CBS ב-1987. הסדרה נוצרה על ידי שרי קופר וג'ניפר לוין. בכורת הסדרה, העונה הראשונה, הייתה ב-11 באוקטובר 2012. ב-9 בנובמבר 2012, The CW הזמינה עונה מלאה בעלת 22 פרקים של הסדרה. הצילומים התקיימו בטורונטו. העונה השנייה עלתה ב-7 באוקטובר 2013 וכללה 22 פרקים. מעונה זו, הצילומים פוצלו בין ניו יורק וטורונטו. העונה השלישית עלתה ב-11 ויוני 2015 וכללה 13 פרקים. העונה הרביעית והאחרונה עלתה ב-2 ביוני 2016 וכללה גם כן 13 פרקים.
עלילה
בהיותה נערה, קת'רין "קאט" צ'אנדלר הייתה עדה לרצח אמה בידי שני גברים חמושים. קת'רין הייתה נרצחת גם היא, אילולא מישהו היה מציל אותה. אף אחד מעולם לא האמין לסיפורה, אך היא יודעת שזו לא הייתה חיה שתקפה את המתנקשים, אלא אדם. שנים חלפו, וקת'רין היא שוטרת פלילית חדה וקשוחה, אשר עובדת לצד שותפתה המוכשרת, טס וורגס. בזמן חקירת רצח, קת'רין מגלה רמז המוביל אותה לדוקטור חתיך בשם וינסנט קלר, אשר דווח כי נרצח על ידי אש האויב בזמן ששירת באפגניסטן בשנת 2002. קת'רין מגלה שווינסנט בעצם חי, והוא הדמות שהצילה אותה שנים קודם לכן. בעזרתו של חבר הילדות שלו, ג'יי.טי. פורבס, וינסנט התחבא במשך 10 שנים על מנת לשמור את סודו הנורא- כשהוא מתעצבן, הוא הופך לחיה מחרידה, בעל חושים מוגברים וללא יכולת לשלוט בעצמו. קת'רין מסכימה להגן על זהותו בתמורה לכל מידע שיש לו על רוצח אמה. כך מתחילה לה מערכת יחסים מורכבת בין קת'רין לווינסנט, אשר נמשכים אחד לשני אך יודעים שהקשר ביניהם עלול להיות קטלני לשני הצדדים.
עונה 1
פרקים 1-22 (22 פרקים)
בעונה הראשונה קת'רין חוקרת רצח ודרכו מגלה על קיומו של וינסנט, כאשר ניסה להציל את הקורבן וטביעות אצבעותיו נמצאו על הגופה. וינסנט עוזר לקת'רין לפתור מקרי רצח שונים, ובמהלך העונה השניים מתאהבים זה בזו ונרקמת ביניהם מערכת יחסים מסובכת. באחת מן המשימות, קת'רין וכל שאר הצוות היו צריכים להציל את אוון מרצח בתחנת רכבת. וינסנט מופיע וקורע לגזרים את הנער שניסה לרצוח את אוון, וזה שמע את המתרחש. לאחר כמה שניות קת'רין הופיעה וירתה לכיוונים שונים כדי לשכנע את אוון שהיא הרגה את הרוצח ולא עשתה זאת חיה כלשהי. אוון לא משתכנע ממנה, ומתחיל לחקור כל מני מקרי רצח אחרים שבהם היו סימני אלימות של החיה. אוון מגלה שכל המקרים קשורים לקת'רין, ושהחיה איכשהו ניסתה להציל אותה בכל אחד מהם.
קת'רין מגנה על וינסנט ומנסה להסביר שהחיה נאבקת רק עם פושעים ולא אנשים פשוטים וחסרי ישע. אוון רצה להגן על קת'רין בגלל רגשותיו אליה ובכך הצטרף לארגון מיוריפילד, אבל לא הבין עם מי הוא התעסק. לבסוף הוא נרצח ומציל את קת'רין ווינסנט.
גייב שעובד בתור עוזר התובע המחוזי נתגלה גם הוא כחיה אכזרית המנסה להרוג את וינסנט במטרה להשתחרר מן החיה ולחזור להיות אנושי. לאחר מאבק עיקש וקשה בו גייב רוצח אנשים רבים בדרך למטרה, וינסנט והוא מגיעים למאבק קשה שבסופו גייב מת. אך לאחר ניסיונות ההחייאה של קתרין גייב חוזר לחיים ומאבד את הצד החייתי שבו, בעוד וינסנט נחטף במסוק על ידי אדם לא ידוע בסופו של דבר מתגלה שהאדם הזה הוא אביה הביולוגי של קת'רין.
עונה 2
פרקים 23-45 (22 פרקים)
עונה 3
פרקים 46-59 (13 פרקים)
עונה 4
פרקים 60-73 (13 פרקים)
אליס קולטריין
נעורים ותחילת הקריירה (1937–1965)
אליס מקלאוד נולדה באלבמה ב-27 באוגוסט 1937 וגדלה בבית מוזיקלי בדטרויט, מישיגן. אמה, אנה מקלאוד, הייתה חברת מקהלת כנסייה, ואחיה למחצה, ארנסט פארו, היה בסיסט ג'אז. בעידודו של ארנסט, התקדמה אליס בלימודי המוזיקה והחלה להופיע במועדונים שונים באזור דטרויט, עד שעברה לפריז בסוף שנות ה-50. בפריז למדה אליס מוזיקה קלאסית, וכן ג'אז אצל הפסנתרן באד פאוול, ועבדה כפסנתרנית במועדון הבלו נוט בעיר ב-1960. הופעתה במועדון עם לאקי תומפסון, פייר מישלו וקני קלארק אף שודרה בטלוויזיה הצרפתית. ב-1960 נישאה לקני "פאנצ'ו" האגוד ולזוג נולדה בת. הנישואים הסתיימו זמן קצר לאחר מכן עקב התמכרותו של האגוד להרואין, ואליס חזרה לדטרויט עם בתה. היא המשיכה להופיע בדטרויט, עם שלישייה בהובלתה וכצמד עם הויברפוניסט טרי פולארד. בשנים 1962–1963 ניגנה עם רביעיית טרי גיבס. בתקופה זו פגשה את ג'ון קולטריין; ב-1965 נישאו השניים בחוארז שבמקסיקו. ג'ון קולטריין הפך לאביה החורג של בתה של אליס, מישל, ולזוג נולדו שלושה ילדים: ג'ון ג'וניור (1964–1982, מתופף); ראבי (נולד ב-1965, סקסופוניסט); ואוראניאן (נולד ב-1967, די ג'יי). אוראניאן אף ניגן כסקסופוניסט עם סנטנה.
קריירת סולו (1967–1978)
בינואר 1966 החליפה אליס קולטריין את הפסנתרן מק'קוי טיינר בלהקתו של ג'ון קולטריין וניגנה בהרכב עד מותו של ג'ון ב-17 ביולי 1967. הקשר בין אליס וג'ון היווה השראה לאחת מיצירותיו המוערכות ביותר, האלבום A Love Supreme. לאחר מותו של ג'ון המשיכה אליס בדרכם המוזיקלית והרוחנית והחלה להקליט כמובילת הרכב ומלחינה. אלבומה הראשון A Monastic Trio יצא ב-1968. בין השנים 1968 ו-1977 הוציאה אליס קולטריין 13 תקליטים, כאשר סגנונה התפתח מהקלטה עם רביעיות ג'אז סטנדרטיות לעיבודים הכוללים כלי מיתר רבים ונגינת נבל דומיננטית. עד 1973 הקליטה אליס קולטריין בחברת אימפולס ולאחר מכן עברה לחברת וורנר בה הקליטה עד 1978.
שנות האשראם (1975–1995)
לאחר מותו של ג'ון עברה אליס קולטריין תקופה קשה; היא איבדה משקל רב וסבלה מנדודי שינה והזיות. חוויות קשות אלו הובילו אותה לחפש עזרה רוחנית אצל הגורו סוואמי סאצ'ידינאנדה ומאוחר יותר אצל סאטיה סאי באבא. ב-1972 נטשה את אורח החיים החילוני ועברה לקליפורניה, שם הקימה ב-1975 מרכז לודאנטה. לאחר מכן, בשנות ה-70 המאוחרות היא שינתה את שמה לטוריאסנאגיטנאנדה. אליס קולטריין שימשה כסוואמי של האשראם שהוקם על ידי המרכז לוודאנטה ליד מאליבו ב-1983. בנוסף לטקסים שניהלה באשראם, קולטריין אף הקליטה מזמורים תוך כדי התנסות במבנים מוזיקליים מורכבים ושימוש בסינתיסייזרים. במהלך שנות ה-80 וה-90 הוציאה ארבע קלטות של מזמורים אלו. ב-2017 יצא אוסף מהקלטות אלו.
שנותיה האחרונות (1995–2007)
בשנות ה-90 החל גל התעניינות מחודש במוזיקה של אליס קולטריין שהוביל ליציאת אלבום אוסף שלה. ב-2004 הוציאה את האלבום Translinear Light. בסתיו 2006, לאחר הפסקה של 25 שנה מהופעות גדולות, חזרה לבמה לשלוש הופעות בארצות הברית, שהגיעו לשיאן בהופעה בפסטיבל הג'אז של סן פרנסיסקו עם בנה ראווי, המתופף רוי היינס והבסיסט צ'ארלי היידן.
אליס קולטריין מתה מכשל נשימתי בבית חולים בלוס אנג'לס ב-2007, בגיל 69. היא נקברה לצדו של ג'ון קולטריין בפארמינגדייל, ניו יורק.
מורשת
פול וולר הקדיש את שירו Song For Alice (Dedicated to the Beautiful Legacy of Mrs. Coltrane) לזכרה של אליס קולטריין. גם להקת הדרון מטאל/דארק אמביינט האמריקנית (((Sunn O הקדישה את שירה "Alice" לזכרה של קולטריין.
לידת בני יעקב
לידות בני יעקב לפי התנ"ך, אירעו בזמן שיעקב שהה בחרן אצל לבן חמיו, ובזמן שיעקב היה בדרכו לארץ ישראל.
השתלשלות העניינים
לאחר שיעקב התחתן עם רחל מרצונו ועם לאה פחות מרצונו, ה' רואה שלאה שנואה, ולכן הוא מרחם עליה ופותח את רחמה. לאה יולדת ליעקב ארבעה בנים: ראובן, שמעון, לוי ויהודה ונותנת להם שמות, ולאחר מכן היא מפסיקה ללדת. רחל רואה שלאה יולדת בנים ליעקב ואילו לה אין בנים והיא מקנאה בלאה ומבקשת מיעקב שיביא לה בנים. יעקב גוער ברחל שהוא לא אלוהים שיכול לתת פרי בטן ורחל אומרת לו שייקח לאישה את שפחתה בלהה ואז יהיו לה ילדים כמו שלשרה נולד ילד אחרי שהכניסה את צרתה לביתה (הגר). יעקב מסכים ולוקח את בלהה לאישה והיא יולדת לו שני בנים ורחל קוראת להם דן ונפתלי. לאחר שבלהה יולדת בנים ליעקב לאה רואה שהיא פסקה מללדת אז היא עושה את מה שרחל עשתה ונותנת ליעקב את זלפה שפחתה לאישה. זלפה יולדת ליעקב שני בנים ולאה קוראת להם גד ואשר. לאחר מכן לאה יולדת ליעקב עוד שני בנים וקוראת להם יששכר וזבולון ובת שהיא קוראת לה דינה.
לאחר כל זאת ה' שומע לתפילת רחל ונותן לה ילד שהיא קוראת לו יוסף. לאחר שרחל יולדת את יוסף יעקב מבקש מלבן לחזור אל ארצו. לבן משכנע את יעקב להישאר אצלו עוד זמן תמורת עסקה כלכלית. לאחר שיעקה מצליח מאוד ומתעשר לבן ובניו מקנאים בו מאוד ויעקב נאלץ לברוח ממנו. בדרך לארץ ישראל בסביבת בית לחם רחל יולדת בן נוסף והיא מתה בלידה אך לפני מותה היא נותנת שם לבנה שנולד וקוראת לו בן אוני. לאחר מותה יעקב משנה את שמו של הבן לבנימין.
תאריכי לידת השבטים
לפי סדר עולם נולדו אחד עשר השבטים ודינה ברצף המוזכר בבראשית כ"ט-ל' בהפרש של שבעה חודשים זה מזה. ניתן לחשב את חודשי הלידה לפי לידת יששכר שהייתה שבעה חודשים אחרי מעשה הדודאים שהיה 'בימי קציר חיטים' שזה בסביבות חג השבועות.
ראובן
לאה מסבירה שהיא קוראת לבנה ראובן כנוטריקון של ראה בעניי ועכשיו בעלה יאהב אותה יותר כי היא הביאה לו ילד.
הגמ' במסכת ברכות מפרשת שלאה קוראת לבנה ראובן כיוון שהתנבאה ברוח הקודש ואמרה:
שמעון
הכלי יקר מסביר שאף על פי שכבר בילד הראשון אמרה כך היא ראתה שזה לא עלה בידה ויעקב לא אוהב אותה כעת יותר מאת רחל ולכן קראה כך גם לילד השני.
לוי
המדרש רבה על ספר דברים מוסיף, שבכל הבנים כתוב "קראה" ואצל לוי כתוב "קרא". ומסביר, שהקדוש ברוך הוא שלח את גבריאל המלאך והוא הביא לפניו את לוי וה' העניק לו את עשרים וארבע מתנות כהונה ולכן קרא את שמו לוי, לפי שליווהו במתנות.
יהודה
לאה אומרת שעכשיו היא צריכה להודות לה' כיוון שהיא ילדה יותר ממה שחלקה בהולדת בניו של יעקב.
יששכר
לאה אומרת שקבלה שכר על כך שנתנה את שפחתה ליעקב והכניסה את צרתה לביתה.
זבולון
אונקלוס מסביר שלאה אומרת: חלק לי ה' חלק טוב ועכשיו בעלי יגור בעיקר איתי. רש"י מסביר שהסיבה שיעקב יגור בעיקר איתה היא שלאה עכשיו ילדה ליעקב מספיק בנים כנגד כל שאר נשיו.
דינה
הגמרא בברכות מסבירה את סיבת שמה. לאה דנה דין בעצמה שאם היא תלד זכר אז לרחל יהיו פחות ילדים אפילו מהשפחות ולכן היא התפללה על העובר והוא הפך לנקבה.
יוסף
בבראשית רבה מבואר, שרחל ידעה ברוח הקודש שיעקב אמור ללדת רק שנים עשר בנים, והיא התפללה שאותו בן יהיה ממנה, ולכן התפללה דווקא על בן.
בנימין
המדרש מסביר ש"בן אוני" פירושו "בן צערי", ורחל קראה לו כך בגלל צערה בשעת הלידה. יעקב קרא לו בנימין, מלשון בן ימים, משום שהיה בן זקונים.
דן
הספורנו אומר שהכוונה היא שרחל מקבלת עליה את הדין ואומרת שה' צדיק בדינו שלא הכניס אות להיריון אולם למרות זאת הוא שמע את תפילתה ונתן לה בן.
נפתלי
מקור השם הוא הנפתולים - החוזק - של רחל על אחותה לאה. כאשר נולד נפתלי היא "ניצחה" את אחותה וקראה לבנה נפתלי, חוזקי.
גד
פירוש המילה גד הוא 'מזל' והמילה בגד (בָּא גָד) פירושה: בא המזל.
אשר
אונקלוס מסביר שהכוונה היא שעכשיו נשים ישבחו את לאה (כי היא ילדה הרבה בנים).
אין להשיב לאשמה
טענת אין להשיב לאשמה (No case to answer) היא טענה שיכול הנאשם במשפט פלילי להעלות לאחר הבאת ראיות התביעה. בית המשפט רשאי להעלות את הטענה מיוזמתו. הטענה היא שגם אם היו כל ראיות התביעה נכונות ואמינות, הרי שעדיין לא היה בכך כדי להוכיח את יסודות העבירה.
במשפט הישראלי
הבסיס לטענת אין להשיב לאשמה נמצא בחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב-1982:
קבלת טענת אין להשיב לאשמה היא החלטת ביניים, אשר מזכה את הנאשם מאותם אישומים לגביהם התקבלה, והיא כפופה לערעור בסופו של ההליך (אם ההחלטה מתייחסת לכל האישומים שבכתב האישום, זהו סופו של ההליך).
משפט זר
במשפט האנגלי רשאי בית המשפט לקבוע לאחר פרשת התביעה כי הנאשם פטור מלהשיב לאשמה, בדרך כלל בשם חולשת הראיות שהציגה התביעה. החלטת "אין להשיב לתביעה" (No Case to Answer) שקולה לקבלת טענת אין להשיב לאשמה שהועלתה ביוזמת בית המשפט במשפט הישראלי.
יש להבדיל בין טענת אין להשיב לאשמה לבין טענת "איני מעוניין להשיב" (Nolo Contendere), אשר אפשרית בחלק ממדינות ארצות הברית. במסגרת טענה זו הנאשם אינו מודה או כופר באשמה, אולם נמנע מלהשיב לה. בניגוד למשפט הישראלי, תוצאת קבלת הטענה היא הרשעה, ועל כן היא שקולה לוויתור על קיום פרשת ההגנה מצד הנאשם.
טענה דומה לטענת "איני מעוניין להשיב" היא "טענת אלפורד", אשר הוכרה על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית בפסק דין צפון קרוליינה נ' אלפורד. גם טענת אלפורד היא תשובה לאשמה, שבמסגרתה הנאשם אינו מודה באשמה או כופר בה, אך הוא מודה בכך שקיימות ראיות משמעותיות שעלולות להביא להרשעתו. גם תוצאתה של קבלת טענה זו היא הרשעה.
יחסי ניו זילנד–פקיסטן
יחסי ניו זילנד–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים שבין ניו זילנד לבין פקיסטן. היחסים בין שתי המדינות כוננו במאה ה-21. פקיסטן מיוצגת בניו זילנד בוולינגטון בעוד שניו זילנד מיוצגת בקוסוליית כבוד בקארצ'י.
היסטוריה
בשנת 2005 ביקר נשיא פקיסטן פרובז מושראף את ראש הממשלה הלן קלארק בניו זילנד. במהלך שיחותיו עם מנהגי ניו זילנד, הציע מושארף לחזק את הקשרים בין שתי המדינות, בעיקר בתחומי החינוך, טכנולוגיה, תקשורת, מידע, חקלאות ומוצרי חלב.
ניו זילנד יצרה תוכנית להכשרת מוקשים בעיר קואטה בפקיסטן. באוקטובר 2005, בעקבות רעידת אדמה הרסנית, הודיעה שר הסיוע של מרילנד כי המדינה תכפיל את תרומת הסיוע במיליון וחצי דולר. הטלוויזיה הפקיסטנית שיבחה את ניו זילנד ואת תרומתה. כעשרה ארגונים לא ממשלתיים בניו זילנד קיבלו תרומות מהציבור לסיוע הקורבנות בפקיסטן. כמו כן, ראיי ג'וליאן (מנכ"ל המועצה לפיתוח בינלאומי) שיבח את ניו זילנד וציין כי "התגובה של ממשלת זילנד והציבור לטרגדיות של סוף השבוע בפקיסטן כבר מצוינות". בנובמבר 2005 דיווח הצלב האדום של ניו זילנד כי התרומות הגיעו לסך 620,000 דולר.
סחורה
בשנת 2004, ייצאה ניו זילנד סחורה בשווי 24.4 מיליון דולר אל פקיסטן. עד שנת 2007 שווי הסחורה הגיע ל-85 מיליון דולר. פקיסטן ייצאה סחורה בשווי 67.7 מיליון דולר ניו זילנדי. רוב הייצוא של ניו זילנד מורכב ממשאבים כגון מוצרי חלב, מוצרי צמר ומוצרי בעלי חיים אחרים, בעוד שפקיסטן מייצאת בעיקר מוצרי הלבשה.
בשנת 1990 חתמו שתי הממשלות על הסכם סחר. כחלק מהסכם זה, שני הצדדים יצרכו לקיים את פגישת ה-JTC (ועדת המסחר הפדרלית של ניו זילנד). הפגישה הראשונה התקיימה במרץ 2002 שבה הועלו דיונים על מנת לשפר את השיתוף הכללי בין שתי המדינות.
חזרת (מחלה)
חזרת (שם מדעי: Mumps) היא מחלה זיהומית נגיפית, הפוגעת בבלוטות הרוק ובבלוטות מתחת לאוזניים. לפני המצאת החיסון הייתה החזרת מחלה נפוצה בקרב ילדים.
הידבקות
נגיף החזרת ייחודי לבני אדם, ואין הוא עובר לבעלי חיים.
מרבית הנדבקים הם ילדים בין גיל 5 לגיל 15. המחלה אינה שכיחה בקרב ילדים מתחת גיל שנתיים. אצל אנשים מבוגרים יותר יכולה המחלה להתפשט לאיברי המין, למערכת העצבים, ללבלב ולאיברים נוספים ימים לפני הופעת התסמינים החיצוניים (בעיקר התנפחות בלוטות הרוק), והוא ממשיך להדביק כמה ימים לאחר מכן.
ההנחיה המקובלת היא להימנע מהליכה לגן ולבית הספר במשך חמשת הימים הראשונים שלאחר הופעת התסמינים החיצוניים.
תסמינים
תקופת הדגירה של הנגיף נמשכת 12-24 ימים, ובמהלכה אין המחלה מתבטאת בשום סימנים חיצוניים.
לאחר שלב הדגירה מופיעים התסמינים. תחילה מופיע בדרך כלל חום גבוה (שעלול להגיע ל-40 מעלות) וכאבי ראש. לאחר מכן מופיעה נפיחות בבלוטות הרוק, בעיקר בלוטות מצד האוזן, וכאבי גרון. לעיתים מתנפחת הבלוטה בצד אחד ולעיתים הנפיחות מופיעה בשני הצדדים, כאשר הבלוטות מתנפחות בזו אחר זו בהפרש של יומיים. בכ-25% מהמקרים אין התנפחות של הבלוטות.
סיבוכים
ברוב המקרים החולים במחלה מחלימים לחלוטין, אך יש מקרים שהמחלה גורמת סיבוכים חמורים.
הסיבוך הנפוץ ביותר של מחלת החזרת הוא דלקת קרום המוח. בין 5 ל-10 אחוז מכלל המקרים מפתחים דלקת זו. אם כי היא קלה יותר מדלקת קרום המוח הנגרמת מחיידק, ולרוב מתאפיינת בכאב ראש ובפוטופוביה בלבד. לרוב שואבים דוגמה של נוזל חוט השדרה על מנת לפסול דלקת קרום המוח חיידקית, שעלולה להיות קטלנית.
סיבוך נדיר הוא חרשות, בעקבות פגיעה בעצב השמיעה. חזרת הייתה בעבר הסיבה השכיחה ביותר לחרשות חד-צדדית בילדות.
סיבוכים נדירים יותר הם סיבוך של דלקת האשך, דלקת הלבלב ודלקת השחלה. כ-20 אחוז מהגברים שנדבקים במחלה לאחר הגיעם לבגרות מינית, מפתחים דלקת מכאיבה באחד מהאשכים או בשניהם. דלקת האשך (אורכיטיס) עלולה לגרום במקרים נדירים פגיעה ממשית בפריון. במקרה של דלקת הלבלב, עלולים להופיע תסמינים של בחילות והקאות, שבדרך כלל נעלמים לאחר שבוע, כאשר החולה מחלים לחלוטין.
כמו כן, ייתכן מצב שבו המחלה עלולה לפגוע באיברים אחרים כדוגמת הכליות או המפרקים.
חזרת והריון
נשים בהריון הלוקות בחזרת במהלך 12-16 השבועות הראשונים להריון (בשליש הראשון), הן בסיכון מעט גבוה יותר להפלה, אולם אין עדויות לכך שמחלת החזרת גורמת למומים בעובר
חיסון
הידבקות אחת בנגיף מספקת בדרך כלל חיסון מהמחלה לכל החיים. כיום מקובל לחסן את כל הילדים בחיסון MMRV, שהוא חיסון מרובע: חזרת-אדמת-חצבת ואבעבועות רוח, שניתן בגיל שנה ולאחר מכן בגיל שש. תופעות הלוואי של החיסון נדירות, אך עלולות לגרום דלקת בבלוטות הרוק. יעילותו של החיסון לאורך זמן עומדת על כ-70 אחוזים.
JC virus
JC virus (בקיצור: JCV) הוא נגיף השייך לסוג נגיפי Polyomavirus. הנגיף בודד לראשונה בשנת 1971, מרקמת מוח של אדם עם חולי מוח מתקדם רב-מוקדי (PML). ראשי התיבות של שם החולה היו JC, ומכאן שם הווירוס: "הווירוס של JC". הנגיף חולק דמיון מולקולרי וגנטי רב לשני נגיפים נוספים במשפחה: BK virus ו-SV40.
פתוגנזה
הנגיף נפוץ בקרב בני האדם ונמצא בכ-70 עד 90 אחוזים מכלל האוכלוסייה. אולם בשונה מקרוב משפחתו - BKV, מדביק JCV בעיקר בתקופת הילדות המאוחרת וגיל ההתבגרות. ההדבקה הראשונית, בדומה ל-BKV, תהייה נטולת תסמינים מיוחדים ותתרחש, ככל הנראה, בשני אופנים: על ידי תרסיס באוויר וע"י בליעה והדבקת דרכי העיכול. אחרי ההדבקה הראשונית עלול הנגיף להישאר במערכת העיכול, או מנגד לנדוד לכליות, ולהישאר באיברים אלו לכל אורך החיים במצב רדום (לטנטי). בעודו בכליות, מופרש הנגיף לסירוגין בשתן, כאשר עיקר ההפרשה מתרחשת במהלך ההיריון ובמצבי אימונוסופרסיה.
הנגיף מסוגל לחצות את מחסום דם-מוח די בקלות ולהישאר במצב רדום במערכת העצבים המרכזית, שם הוא גורם להדבקת תאי הגליה מסוג אוליגודנדרוציטים ואסטרוציטים. חולי איידס, חולים במחלות חסר אימוניות ובמדוכאי מערכת החיסון (כגון מושתלי איברים וחולים במחלות אוטואימוניות) נמצאים בקבוצת סיכון מוגברת, היות שדיכוי מערכת החיסון מאפשרת לנגיף לעבור ריאקטיבציה (מעבר ממצב רדום למצב פעיל) ולהוביל למחלת ה-PML, כתוצאה מהרס האוליגודנדרוציטים, שמתבטאת בדלקת של האזור הלבן במוח (אזור עשיר באקסונים של תאי העצב), וגורמת לשחיקה ופגיעה בשכבת המיאלין העוטפת את האקסונים. דבר שמוביל לקשיי דיבור, חולשה בצד אחד של הגוף, אובדן כושר הראייה בעין אחת או בשתי העיניים, אובדן תחושה באחת הגפיים ובסופו של הדבר למוות.
אבחנה וטיפול
היות שהנגיף מופרש בשתן ניתן לבודדו, בדומה ל-BKV, על ידי הדבקת תאי פיברובלסט. כמו כן ניתן לבודדו בתרבית תאי גליה מהמוח. בדיקה סרולוגית בשיטת ELISA לאיתור נוגדני IgM ו-IgG כנגד הנגיף נחשבת לנפוצה. אולם כיום, נהוג להשתמש בשיטות ה-PCR, על מנת לאשר את נוכחות JCV על ידי זיהוי ה-DNA שלו בדם החולה, ושיטת Real Time PCR שאף מכמתת את הנגיף ביחידת נפח מוגדרת (בדרך כלל מספר עותקי DNA למ"ל דם). ביופסיה מרקמת מוח שכיחה בעיקר בקרב חולים בקבוצות הסיכון. את הנגיף ניתן לאתר בביופסיית מוח על ידי שימוש בהיברידיזציה in-situ, או זיהוי ישיר על ידי שימוש בנוגדנים אימנוהיסטוכימיים ופלואורוסצנטיים.
חולים בקבוצות סיכון מטופלים בתרופות אנטי-ויראליות דוגמת סידוֹפוֹבִיר (Cidofovir). התרופה היא אנלוג מבני לנוקלאוטידים, וגורמת לעיכוב בפעילות האנזים הנגיפי DNA פולימראז, מה שמשבש את יכולת השכפול וההתרבות של הנגיף בתאי הפונדקאי. נשאי HIV משלבים בטיפול גם מתן תרופות אנטי-רטרוויראליות דוגמת: מעכבי רוורס טרנסקריפטאז, פרוטאז ואינטגראז.
שולת מוקשים
שולת מוקשים היא ספינת מלחמה שנועדה לפנות מוקשים ימיים אשר בדרך כלל מונחים על ידי מקשת. הספינה הופיעה לראשונה במלחמת העולם הראשונה.
עיצוב
שולת מוקשים מודרנית מתוכננת ובנויה באופן שיפחית את סיכויי הספינה להיפגע ממוקשים בעצמה; החומרים מהם נבנית הספינה נבחרים כך שהחתימות השונות שלהם - אקוסטית ומגנטית, לדוגמה - יהיו קטנות ככל האפשר. לרוב גוף הספינה בנוי מעץ (בעבר), פיברגלס או מתכת לא-ברזלית, להקטנת החתימה המגנטית שלה. גם לעיצוב הגאומטרי של גוף הספינה יש חשיבות.
הדבר מקביל לעיצוב ספינות ומטוסים כך שיחמקו מגילוי על ידי מכ"ם או סונאר של צוללת, אך עם התאמות לשיטות בהן משתמשים מוקשים לגילוי ספינות.
ציוד ייעודי
לצורך מילוי יעודה, שולת מוקשים מצוידת בסורקים מושרים או מכניים לפיצוץ מוקשים. סורקים מכניים הם מכשירים הבנויים כך שיחתכו את העוגן של מוקשים קבועים, ויכולים לחבר תגית שתעזור לעקוב אחרי מיקומו ולניטרולו. הם נגררים מאחורי שולת המוקשים, ומשתמשים בגופי עזר כדי לשמור על הסריקה בעומק ובמיקום הרצויים. סורקים מושרים הם מכשירים, לרוב נגררים, המחקים חתימה של ספינה מסוימת, ועל ידי כך מפעילים מוקשים המיועדים נגד ספינות מסוג מסוים. הסורקים המושרים הכי נפוצים הם מחוללי שדה מגנטי ומחוללי צליל.
כלי שיט נוגדי מוקשים
שולת המוקשים נבדלת מציידת מוקשים; ציידת מוקשים מגלה ומנטרלת מוקשים יחידים באופן פעיל. שולת מוקשים באה במקרים רבים כהשלמה לציידת מוקשים, בהתחשב בפעילות ובתנאי הסביבה. שולת מוקשים מותאמת יותר לניקוי שטחי מים פתוחים בעלי מספר גדול של מוקשים. שני סוגי כלי השיט נקראים באופן כללי כלי-שיט ללוחמה נגד-מוקשים, שם המתייחס גם לספינות המשלבות את שתי השיטות בכלי שיט אחד. כלי השיט המשולב הראשון היה אה"מ מילטון, שהייתה גם ספינת המלחמה הראשונה שיוצרה מפיברגלס.
דניאל איציג
איציג תמך מבחינה כספית במשכילים מוקדמים ובאנשי תנועת ההשכלה, ובהם בין השאר ישראל מזמושץ, שמואל רומאנלי ויצחק סטנוב. ב-1761 החל לתכנן את הקמתו של בית ספר לילדי עניים יהודים בברלין, וב-1778 פתחו בנו יצחק דניאל איציג וחתנו דוד פרידלנדר את בית הספר החופשי (פריישולע, Freischule) "חברת חינוך נערים". בית ספר זה ובית הדפוס שפעל לצדו, בתמיכה כספית של איציג, היו מן המפעלים המרכזיים של תנועת ההשכלה בברלין. הוא גם החזיק בית מדרש של תלמידי חכמים ברוח המסורת, והביא לברלין את הרבנים צבי הירש לוין ויוסף תאומים כדי שישמשו שם כרבני הקהילה. ב-1782 עמד לצדו של נפתלי הרץ וייזל בפולמוס על החוברת "דברי שלום ואמת", והפעיל את כובד השפעתו כנגד הרבנים שביקשו להחרים את החוברת; אך מנגד סייע לשכנע את הרב צבי הירש לוין שלא לעזוב את הקהילה בעקבות הפרשה.
איציג שימש כפרנס וכמנהיג הראשי של קהילת ברלין ושל כל קהילות פרוסיה מ-1764 עד מותו ב-1799. הוא היה גם אספן של ספרים ובאוספו היו גם כמה וכמה כתבי יד. החותמת שלו מופיעה בכל ספריו באוסף: "דניאל בר"א [=בן רב איציק] ז"ל." הוא הוליד שלושה עשר ילדים, שהם וצאצאיהם היו דמויות מרכזיות בתולדות יהודי גרמניה. בתו ססיליה (ציפערצ'ע) 1760-1836 - התחתנה עם הבנקאי Bernhard von Eskeles (דוב אסקלס) שבתקופה מסוימת היה ראש הקהל בקהילת יהודי וינה, אך בהמשך חייהם, הם הטבילו את ילדיהם לנצרות. שתיים מנכדותיו התחתנו עם שניים מבניו של משה מנדלסון, אברהם (אביו של פליקס מנדלסון-ברתולדי) ונתן.
מוזיאון חיל האוויר המלכותי
מוזיאון חיל האוויר המלכותי (באנגלית: Royal Air Force Museum; או בקיצור: RAF Museum) הוא מוזיאון המוקדש להיסטוריה של התעופה בממלכה המאוחדת ולהיסטוריה ולמורשת של חיל האוויר המלכותי הבריטי. המוזיאון מנוהל וממומן על ידי המחלקה לדיגיטל, תרבות, מדיה וספורט של ממשלת בריטניה.
המוזיאון ממוקם בשני אתרים באנגליה:
היסטוריה
מוזיאון חיל האוויר המלכותי נפתח בקולינדיין (אז חלק מהנדון) שבצפון לונדון ב-15 בנובמבר 1972, בנוכחות המלכה אליזבת השנייה. בעת פתיחתו כללה תצוגת המוזיאון 36 כלי טיס. במהלך השנים גדל אוסף כלי הטיס של המוזיאון, והם הוצגו בהאנגרים שונים ברחבי הממלכה המאוחדת כאשר לא הוצגו בלונדון.
ב-1 במאי 1979 נפתח סניף נוסף של המוזיאון בקוספורד במטרה להציג את מלוא האוסף שלא ניתן היה להציגו בלונדון מטעמי חוסר מקום. כמו כן, החל משנת 1980 הציג הסניף בקוספורד את אוסף מוזיאון בריטיש איירוויז (אולם בהמשך, כאשר בריטיש איירוויז הפסיקה לממן את התצוגה הוצא האוסף מהמוזיאון).
סניף לונדון
סניף לונדון כולל 5 אולמות תצוגה המציגים את ההיסטוריה של התעופה, אולם מפציצים, אולם מטוסים היסטוריים ואולם המציג את הקרב על בריטניה.
נכון לשנת 2005 הוצגו בסניף זה כ-130 מטוסים ובהם אחד משני הויקרז וולינגטון שנותרו בעולם, ומפציץ מסוג אוורו לנקסטר שביצע 137 גיחות הפצצה. כמו כן מוצג במוזיאון ההוקר טייפון היחיד שקיים כיום.
המנון אפגניסטן
זה הבית של האמיצים (בפשטו: دا د باتورانو کور) הוא ההמנון הלאומי של האמירות האיסלאמית של אפגניסטן זהו שיר א-קפלה ללא כלי נגינה שנחשבים לאיסור בעיני האסלאם.
ההמנון היה בין השנים 1996–2001 ששלט הטאליבן באפגניסטן עד לפלישה האמריקאית ב-2001. ב-2021 אחרי סיום נסיגת ארצות הברית מאפגניסטן ועליית הטליבאן לשלטון הוחזר ההמנון.
בהמנון מתואר שאפגניסטן היא הבית של האמיצים (השהידים) ושהם יילחמו נגד כל מי שרוצה לכבוש את ארצם.
שאול שפי
שאול שפי (נולד ב-1945) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כטייס מסוקים בחיל האוויר הישראלי, פיקד על בסיס פלמחים.
חייו
שפי גדל במושב מולדת., אביו ששירת בבריגדה היהודית נפטר כששפי היה בן שלושה חודשים. באוגוסט 1963 התגייס לקורס טיס (מס' 46) אותו סיים במרץ 1965. בתום הקורס עבר למערך המסוקים של חיל האוויר, ושירת כטייס סיקורסקי S-58 בטייסת החרב המתהפכת, לאחר שנה עבר להטיס מטוסי סופר פרלון בטייסת מובילי הלילה. במלחמת ששת הימים ביצע עשרות גיחות מבצעיות, בהם לפינוי נפגעים, להנחתת כוחות צנחנים בשארם א-שייח', כוחות צנחנים ברמת הגולן ובחרמון. לאחר המלחמה עבר קורס מדריכי טיסה וחזר כקצין הדרכה לטייסת.