cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חיל הלוגיסטיקה
מסלול "קשת"
מסלול קשת הוא מסלול ייעודי לקצונה בחיל הלוגיסטיקה המיועד לבעלי פרופיל עורפי. המסלול מכשיר את חניכיו לפקד כקציני לוגיסטיקה בצה"ל אשר באחריותם ניהול כלל המשאבים ביחידה - מים ומזון, ציוד לחימה, דלק ואנרגיה, הובלה ושינוע וניהול תחום הבינוי והתשתיות.
מסלול ההכשרה בן 6 שלבים: טירונות (רובאי 02), קורס יסודות הלוגיסטיקה, תקופת הצבה באחת מיחידות צה"ל, השתלמות פיקודית של הבה"ד, תקופת הצבה באחת מיחידות צה"ל, קורס פיקוד לוגיסטי, קורס קצינים (בה"ד 1) והשלמה חילית בחיל הלוגיסטיקה.
מסלול עתודת הלוגיסטיקה
מסלול העתודה האקדמית כולל לימודי תואר ראשון בלוגיסטיקה וכלכלה באוניברסיטת בר-אילן. משך הלימודים במסלול הוא כשנתיים ומשך שירות הקבע הנדרש הוא שלוש שנים.
ביכורי העתים
ביכורי העתים (בכתיב המקורי: בִּכּוּרֵי הָעִתִּים) היה כתב עת של תנועת ההשכלה היהודית בתקופת פעולתה באוסטריה ובגליציה, שיצא לאור בווינה בשנים תקפ"א-תקצ"ב (1820–1831).
מייסד "ביכורי העתים" היה המשורר שלום הכהן. הוא ניסה בשנים 1809–1811 לחדש את הופעתו של הירחון המשכילי "המאסף", אך הניסיון לא האריך ימים. כשהחל לעבוד כעורך וכמגיה בבית הדפוס של אנטון שמיד בווינה, יזמו הוא ושמיד את הוצאתו לאור של שנתון ובו מאמרים, כתבות וחומר ספרותי בעברית ובגרמנית. בתחילה יצא "ביכורי העתים" כנספח ללוח שנה עברי, אך במהרה הפך לשנתון עצמאי. שלום הכהן ערך את כתב העת בשלוש השנים הראשונות, תקפ"א-תקפ"ג (1821–1823). בשנים תקפ"ד-תקפ"ה ערך אותו משה סג"ל לנדא, ממשכילי פראג ונכדו של "הנודע ביהודה", ר' יחזקאל לנדא. בשנים תקפ"ו-תקפ"ח היו העורכים שלמה פרגמנטר ויששכר דוב שלזינגר; בשנים תקפ"ט-תק"ץ יצחק שמואל רג'יו (יש"ר מגוריציה); ובשנתיים האחרונות, תקצ"א-תקצ"ב (1830–1831), היה העורך יהודה ייטלס. בכל השנים יצא לאור בבית הדפוס של אנטון שמיד.
אופיו של כתב העת השתנה במשך השנים. בכרכים שבעריכת שלום הכהן יש חומר ספרותי ומשלים בעברית ושירים מתורגמים מגרמנית, וכן חלק גרמני רחב היקף ובו מאמרי מדע בגרמנית (באותיות עבריות). בנוסף צורף לכתב העת "מבחר המאסף" – הדפסות חוזרות של חומר מ"המאסף". במשך הזמן הלך ופחת היקפם של החלק הגרמני של השנתון ושל "מבחר המאסף", ובכרכים האחרונים הוקדש כתב העת בעיקר למאמרים בעברית בנושאים של חכמת ישראל. כתב העת הפך לבמה המרכזית של חשובי המשכילים באוסטריה, בגליציה ובאיטליה לפרסום חיבוריהם ויצירותיהם בעברית. המאמרים והכתבות עסקו בנושאי חינוך, השפה העברית, מקרא ותלמוד, היסטוריה של עם ישראל, ובמידה מועטה גם עיסוק באירועים חדשותיים בני הזמן. בין המשכילים ואנשי חכמת ישראל שפרסמו את מאמריהם ב"ביכורי העתים" היו שי"ר, שד"ל, יש"ר מגוריציה, יצחק ארטר, שניאור זק"ש, מאיר הלוי לטריס, יעקב שמואל ביק ואחרים.
כפיפת בטן
כפיפת בטן (ברבים: כפיפות בטן) היא תרגיל התעמלות פיזית נפוץ, המבוסס על הפעלת מסתו של פלג הגוף העליון על שריר הבטן כנגד כוח הכבידה.
ביכורי העתים
קישורים חיצוניים
גליונות בכורי העתים מאתר Internet Archive:
כפיפת בטן
כפיפות בטן מיועדות לחזק בעיקר את קבוצת שרירי הבטן הכוללים את: שריר הבטן הישר, שריר הבטן המלוכסן החיצוני, שריר הבטן המלוכסן הפנימי והשריר הרחב בטני.
תרגיל זה פופולרי היות שאפשר לבצע אותו בכל מקום וללא ציוד מיוחד. בארגונים המבוססים על משמעת (כגון בית סוהר או צבא) משמש התרגיל גם כצורת ענישה. עד לא מזמן התרגיל היווה חלק מהציון הכולל של הנבחנים בבוחן בר אור בצה"ל (ביחד עם ריצה ושכיבות סמיכה).
ישנם דרכים רבות ומגוונות למיקום הידיים בעת התרגיל:
בעוד כפיפת בטן היא תרגיל דינמי לשרירי הבטן, קיימים גם תרגילים סטטיים לאותה קבוצת שרירים, כגון פלאנק.
חשיבות ביצוע כפיפות בטן
ביצוע נכון של כפיפת בטן מחזק את שריר י הבטן בגוף, משטיח את הבטן מבחינה אסתטית ומונע בעיות בריאותיות באזור. בנוסף, כדי לייצר יציבה נכונה עלינו לחזק את הבטן כך שתתמוך כראוי בעמוד השדרה המותני ותייצר מתח שרירי שימנע עומס יתר. העומס עלול להביא לגרימת נזק ומתבטא באי-נוחות, במתח שרירי ובהמשך בכאב ובמוגבלות. ביצוע כפיפות בטן בצורה לקויה עלול גם כן לגרום נזק לגוף שלנו ברצפת האגן ובגב התחתון. אין זה אומר שלא צריך בכלל לעשות כפיפות בטן, אך כן יש לעשות זאת בצורה נכונה ובמידה, ולהוסיף לחיזוק הבטן תרגילים רבים אשר מייצבים את הבטן בצורה איזומטרית.
בית הבסבורג
בנוסף, הבית החזיק במספר כתרים אחרים לזמן קצר:
ועוד תארים רבים נוספים.
מקור השם
השם נגזר מהמלה בגרמנית "הביכטסבורג", שפירושה "טירת הנִצים", שהייתה מושב המשפחה במאות ה-12 וה-13 בהבסבורג בשווייץ. מדרום מזרח גרמניה הרחיבה המשפחה את השפעתה ונכסיה לקצוות המזרחיים של האימפריה הרומית הקדושה, לשטח המקביל בערך לאוסטריה של היום (1278–1382). תוך שניים-שלושה דורות ההבסבורגים הצליחו להשיג תפיסה מקוטעת-בתחילה של הכתר הקיסרי שיישאר בידיהם במשך כמה מאות שנים (1273–1291, 1298–1308, 1438–1740, ו-1745–1806).
רוזנות הבסבורג
בערך בשנת 1027 הקים ראדבוט, רוזן הבסבורג את טירת הבסבורג, ומונה לרוזן הנחלה מסביב לטירה. יורשיו הרחיבו את הנחלה, והשתלטו על השטחים שכוללים את הקנטונים של שווייץ של ימינו: שווייץ, ארגאו, אונטרוולדן ואורי, ועל שטחים שונים באלזס.
בשנת 1232 הקים רודולף השלישי, רוזן הבסבורג את רוזנות הבסבורג-לאופנבורג, שהתקיימה עד לשנת 1408. בנו של רודולף השלישי - אברהרד הראשון, רוזן הבסבורג-לאופנבורג הקים בשנת 1273 את בית הבסבורג-נוי-קיבורג, שהתקיים עד לשנת 1417.
דוכסות אוסטריה
בשנת 1273 נבחר רודולף הראשון מהבסבורג למלך גרמניה, אולם אוטוקר השני, מלך בוהמיה, ואלפונסו העשירי, מלך קסטיליה סירבו לבחירה, ובשל כך פתח רודולף בשנת 1274 במלחמה נגד אוטוקר. בשנת 1276 כבש רודולף את דוכסות קרינתיה, ובשנת 1278 הביס רודולף בקרב מרשפלד את אוטוקר, שאף נהרג בקרב, ובכך נעשה רודולף לשליט אוסטריה. שושלתו של רודולף – בית הבסבורג, שלטה באוסטריה כ-640 שנה. סביב המאות ה-14 וה-15 הרחיבו ההבסבורגים את שטחיהם והחלו לצבור מחוזות בקרבת דוכסות אוסטריה, שהייתה דוכסות קטנה שחלשה לאורך הדנובה ועל שטיריה. בשנת 1335 השיג (אלברכט השני) את קרניולה (דוכסות קראין) שבסלובניה ואת קרינתיה, ובשנת 1368 את טירול. מחוזות אלו הפכו לחלק מהירושה שקיבלו השליטים ההבסבורגים, ונקראו "טריטוריות הירושה".
במאות ה-14 וה-15 ידע בית הבסבורג עליות ומורדות. בהסכם נוינברג שהתרחש ב-1379 תחת שלטונם של אלברכט השלישי ולאופולד השלישי פוצלה אוסטריה ביניהם, אלברכט החזיק באוסטריה עצמה, בעוד שלאופולד החזיק בטריטוריות הירושה. ב-1402 התרחש עוד פיצול, ארנסט הקשוח קיבל את שטיריה, קרינתיה וקרניולה, ופרידריך הרביעי, דוכס אוסטריה את טירול ואת דרום מערב אוסטריה שהיה אוסף של טריטוריות הבסבורגיות (אזור המזוהה עם ברובו שוואביה). האיחוד מחדש בוצע על ידי פרידריך החמישי, דוכס אוסטריה (השלישי כקיסר האימפריה הרומית הקדושה) ובנו של ארנסט הקשוח, לאחר נפילת הטורים ההבסבורגיים אלברט והבכירים הטירולינים.
בשנת 1438 נבחר הדוכס אלברכט מאוסטריה ליורש של חמיו, זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מבית לוקסמבורג. על אף שאלברכט מלך רק במשך שנה (כאלברכט השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה), מאז מלכותו כל קיסרי האימפריה הרומית הקדושה היו משושלת הבסבורג, מלבד חריגה אחת.
האימפריה הרומית הקדושה
בשנת 1453 העלה פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את דוכסות אוסטריה למעמד של ארכידוכסות. ההבסבורגים החלו לרכוש שטחים רבים מחוץ לאדמות הירושה על ידי נישואים: בשנת 1477 מקסימיליאן, ארכידוכס אוסטריה בנו היחיד של הקיסר פרידריך השלישי נשא לאשה את מארי, דוכסית בורגונדיה, היורשת של דוכסות בורגונדיה שבצרפת וכך השיג את רוב מדינות השפלה וחלקים מצרפת לטובת בית ההבסבורג; בנו שלו, פיליפ "היפה", נשא לאישה את הנסיכה חואנה ("המשוגעת"), יורשת אראגון וקסטיליה וכך השיג לטובת ההבסבורגים את ספרד ונחלותיה האיטלקיות, אפריקאיות ונחלות העולם החדש; ונכדו, הקיסר קרל החמישי, בנו של פיליפ, שלט על שטח עצום שעליו לא מלך מעולם שום מלך אירופאי, ונקראה "האימפריה בה השמש אינה שוקעת לעולם".
ספרד ההבסבורגית
ספרד ההבסבורגית השתרעה מהפיליפינים עד לארצות השפלה, והייתה, למשך זמן, הכוח הגדול באירופה. מהסיבה הזו, תקופה זו בהיסטוריה של ספרד נקראת גם עידן ההתרחבות. אף על פי שבדרך כלל נזכרת בשטחה במרכז אירופה, הרחיבה ממלכת הבסבורג את שליטתה גם לספרד מ-1516 עד ל-1700. תחת שליטת בית הבסבורג, הגיעה ספרד לשיא השפעתה וכוחה, אך גם התחילה את דעיכתה האיטית.
ימי העליונות של ספרד במאה ה-16 החלו עם הניצחון על העות'מאנים בקרב לפנטו ב-1571, ועם סדרת ניצחונות על אנגליה במלחמת אנגליה-ספרד (1585-1604). במהלך אמצע המאה ה-17, ימי הגדולה הספרדים בשלטון בית הבסבורג החלו בדעיכה ארוכה שנפתחה בסדרת הפסדים במלחמת שמונים השנים, וכן באובדן הארמדה הגדולה. במהלך מלחמת שלושים השנים כותרה ספרד ההבסבורגית, ובחציה השני של המאה ה-17 הובסה בידי הצרפתים, תחת הנהגתו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. שלטון הבסבורג בספרד בא לסופו במותו של קרלוס השני, מלך ספרד, מה שהביא לפתיחתה של מלחמת הירושה הספרדית. תקופת השלטון ההבסבורגי בספרד נחשבת לתור הזהב של ספרד, ועידן הפריחה התרבותית שלה.
ממלכת הבסבורג
ראשיתה של ממלכת הבסבורג נעוץ במותו של לאיוש השני, מלך הונגריה במהלך קרב מוהאץ' נגד צבא האימפריה העות'מאנית. הארכידוכס פרדיננד הראשון מבית הבסבורג הפך למלך בוהמיה ובהמשך לאחר חלוקת שטחי ממלכת הונגריה, זכה גם בשטחי מערב וצפון הונגריה וזאת בתמיכתו של אחיו קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) הנחיל צבא הממלכה בפיקודו של הנסיך אויגן מסבויה תבוסה מוחצת לעות'מאנים, והם איבדו שטחים נרחבים במרכז אירופה ואולצו לחתום על הסכם קרלוביץ. מספר שנים מאוחר יותר ניצחו ההבסבורגים שוב במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718) והעות'מאנים נאלצו לחתום על הסכם שלום פוז'ארוואץ תוך אובדן שטחים נוסף בסרביה, בוסניה והרצגובינה. בתקופה זו הגיעה ממלכת הבסבורג לשיא עוצמתה.
בשנים 1740–1748 התחוללה מלחמת הירושה האוסטרית ובמרכזה העימות האישי בין פרידריך השני, מלך פרוסיה מבית הוהנצולרן לבין מריה תרזה מבית הבסבורג. הסכסוך הפך למלחמה אזורית ובסיומה, שלזיה נותרה בידי הפרוסים לאחר שנכבשה על ידי פרידריך השני, ואוסטריה מסרה כמה דוכסויות בצפון איטליה לאויבתה, ממלכת ספרד, ולבעלת בריתה, סרדיניה. הסכסוך פגע ביציבותה וחוזקה של האימפריה הרומית הקדושה.
שיטת הצמיחה של האימפריה של בית הבסבורג הייתה בעזרת קשרי נישואין מוצלחים ביותר, שהוסיפו להם עוד ועוד נחלות ושטחים. לא בכדי היה המוטו של אותה תקופה "מלחמות יעשו אחרים. את, אוסטריה בת המזל, התחתני! מה שנותן מרס לאחרים, לך נותנת האלה ונוס." הנוסח המקורי הוא לטיני:
בשלהי המאה ה-18 וראשית המאה ה-19 החלישו מאוד המלחמות הנפוליאוניות את כוחה של האימפריה הרומית הקדושה וממלכת הבסבורג בתוכה. הצטרפותם לקואליציה האנטי-צרפתית השלישית ותבוסתם הקשה בקרב אולם ובקרב אוסטרליץ הובילו לחתימת חוזה פרסבורג. ב-6 באוגוסט 1806 התפרקה האימפריה הרומית הקדושה, הקיסר פרנץ השני ויתר על תוארו והכריז על עצמו קיסר אוסטריה.
האימפריה האוסטרית
הקיסר פרנץ השני (שנקרא גם פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה) השתמש בתואר הבא: "אנחנו, פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה בחסד האל, מלך ירושלים, הונגריה, בוהמיה, דלמטיה, קרואטיה, סלאבוניה, גליציה ולודומריה, ארכידוכס של אוסטריה, דוכס לורן, זלצבורג, וירצבורג, פרנקוניה, שטיריה, קרינתיה וקרניולה; הדוכס הגדול של קרקוב; נסיך טרנסילבניה; מרקיז (מרגרב) מורבייה; דוכס סנדומיר, מזוביה, לובלין, שלזיה העלית והתחתית, אושוויץ וזטור, טשן ופריול; נסיך ברכטסגאדן ומרגנת'היים; נסיך-רוזן של הבסבורג, גוריציה וגרדיסקה ושל טירול; והמרגרב של לוסטיה העילית והתחתית ושל איסטריה".
בשנות ה-60 של המאה ה-19 ניטש מאבק בין אוסטריה לפרוסיה על ההגמוניה בגרמניה, ולבסוף הפסידה אוסטריה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מה שהוביל לאיחוד גרמניה תחת בית הוהנצולרן. בשנת 1867 הוקמה האימפריה האוסטרו-הונגרית, שהתקיימה עד לאחר התבוסה במלחמת העולם הראשונה.
האימפריה האוסטרו-הונגרית
הונגריה, שהייתה למעשה תחת שלטון ההבסבורגים מאז 1526 אך בעיקר תחת כיבוש האימפריה העות'מאנית במשך 150 שנה, נכבשה מחדש בשנים 1683–1699. בשנת 1867 זכתה הונגריה בהכרה כממלכה עצמאית תחת ה-Ausgleich או "פשרה" (ראו אוסטרו-הונגריה), עד הדחת ההבסבורגים מאוסטריה והונגריה לאחר התבוסה במלחמת העולם הראשונה.
כיום
ראש בית הבסבורג כיום (2017) הוא קרל, ארכידוכס אוסטריה (נולד ב-1961), בנו הבכור של אוטו, נסיך הכתר של אוסטריה. אוטו היה יורש העצר האחרון של האימפריה האוסטרו-הונגרית, החל מעליית אביו קרל הראשון, קיסר אוסטריה בשנת 1916 לכס המלכות ועד להכרזת הרפובליקה. במשך שנים נאסר על אוטו הבסבורג לשהות באוסטריה ובקשתו לשוב אליה היה נושא למחלוקת פוליטית עזה במדינה.
בית הבסבורג
בתו של קרל השישי – מריה תרזה שלטה יחד עם בעלה פרנץ הראשון, ותוארה היה ארכידוכסית אוסטריה ומלכת הונגריה ובוהמיה.
שלטי האצולה של האימפריה האוסטרו-הונגרית
האימפריה האוסטרו-הונגרית הורכבה ממדינות שונות ומלאומים שונים, שהחיבור היחיד ביניהם היה הנאמנות לקיסר, שנשענה על ההיסטוריה הארוכה של בית הבסבורג.
לאחר 1867 החלק המזרחי באימפריה, המכונה טרנסלייטניה, היה בעיקר תחת שליטתה של ממלכת הונגריה. המגן שילב את הזרועות של ממלכת הונגריה, יחד עם שני מלאכים תומכים, והכתר של אישטוון הקדוש, יחד עם השטחים שהיו כפופים לה:
ממלכת דלמטיה, ממלכת קרואטיה, ממלכת סלאבוניה (באיחוד עם קרואטיה כממלכת קרואטיה-סלאבוניה – היו ידועים באופן רשמי כהממלכה המשולשת של קרואטיה, סלאבוניה ודלמטיה, אף על פי שהטענה לדלמטיה הייתה בעיקר דה יורה), נסיכות טרנסילבניה, בוסניה והרצוגובינה (1915–1918), העיר החופשית פיומה (רייקה של ימינו), ובמרכז ממלכת הונגריה.
החלק המערבי או האוסטרי של האימפריה, ציסלייטניה, המשיך להשתמש במגן של האימפריה משנת 1815 אך היו בו חותמות של הנחלות השונות הממוקמות סביב המגן המרכזי. באופן פרדוקסלי, חלק מהשלטים הללו היו שייכים לשטחים שהיו חלק מן החלק ההונגרי של האימפריה. מגן זה שהיה נפוץ ביותר עד לשנת 1915, היה ידוע כמגן הבינוני. בנוסף היה גם מגן קטן, שכלל רק את הזרועות האישיות של ההבסבורגים, כפי שהיה בשימוש בשנת 1815.
הגרסה של 1915
בשנת 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, אימצה אוסטריה-הונגריה הרכב הרלדי חדש שאיחד את המגן ששימש בחלק ההונגרי, הידוע גם בשם אדמות כתר סטפן הקדוש, עם גרסה חדשה של המגן הבינוני האוסטרי אשר תואר לעיל.
בהרכב ההרלדי של 1915 הובאו המגנים של שני מוקדי האימפריה, אוסטריה והונגריה. המגן האוסטרי בצד שמאל נתמך בגריפון, ואילו המגן ההונגרי בצד ימין נתמך על ידי מלאך. במרכז הוצג המגן האישי של ההבסבורגים (הבסבורג, אוסטריה ולורן). מגן קטן זה היה מעוטר בכתר מלכות ומוקף בשרשרת מסדר גיזת הזהב, שמתחתיו היה המסדר הצבאי של מריה תרזה, שמתחתיו היו שרשרות המסדרים של אישטוון הקדוש ולאופולד. בתחתית השלט היה המוטו שקרא "AC INIVISIBIBILITER INSEPARBILITER" ("בלתי ניתן לחלוקה ובלתי נפרד"). הייתה גרסה פשוטה לשלט שבה לא היה את התומכים, אלא רק המגינים הפשוטים של אוסטריה והונגריה. אלה היו המגן של האימפריה האוסטרית עם אינסקוצ'ון של אוסטריה, והמגן של הונגריה (עם משבצת של קרואטיה בקצה).
ראול מנדוזה
ראול מנדוזה (באנגלית: Raúl Mendoza; נולד ב-16 בספטמבר 1991) הידוע יותר בשם הבמה שלו, קרוז דל טורו הוא מתאבק מקסיקני, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT.
ארגונים עצמאיים (2006–2016)
מנדוזה ערך את הבכורה שלו בענף ההיאבקות המקצועית ב-16 בספטמבר 2006. במהלך עשר השנים הבאות התחרה מנדוזה בארגונים עצמאיים ברחבי מקסיקו כמו DTU, PdM, IWRG, ארגון הלוצ'ה ליברה המוכר AAA ובארגון היפני Pro Wrestling Noah.
טורניר משקל קל ו-NXT (2016–2020)
מנדוזה הוכרז כאחד מ-32 המשתתפים בטורניר משקל קל שקבע את אלוף ה-WWE במשקל קל, כשהוא מייצג את מקסיקו. מנדוזה הודח מהטורניר עוד בסיבוב הראשון על ידי בריאן קנדריק. לאחר הטורניר, מנדוזה הוחתם לחוזה פיתוח עם ה-WWE ונשלח ל-NXT. מנדוזה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-25 במאי 2017 בהפסד לולווטין דרים. ב-9 בפברואר 2018 מנדוזה ניצח בקרב באטל רויאל אשר קבע את המועמד לתואר אליפות NXT. יום לאחר מכן, מנדוזה התחרה בקרב על האליפות ונוצח על ידי האלוף, אנדרדה "סיין" אלמאס. ב-12 בספטמבר, מנדוזה נוצח על ידי לארס סאליבן. ב-31 באוקטובר, מנדוזה והומברטו קאריו הפסידו בקרב זוגות לדני בורץ' ואוני לורקאן. ב-5 בדצמבר, מנדוזה והומברטו קאריו הפסידו בקרב זוגות לסטיב קאטלר וווסלי בלייק. ב-17 באפריל בפרק של התוכנית NXT UK, מנדוזה והומברטו קאריו הפסידו לג'ו קופי ומארק קופי. ב-8 במאי, מנדוזה ניצח את רידיק מוס. ב-19 ביוני, מנדוזה הפסיד לדמיאן פריסט. ב-23 ביולי בתוכנית 205 לייב, מנדוזה והומברטו קאריו ניצחו את גראן מטאליק וקאליסטו. ב-11 וב-25 בספטמבר, מנדוזה נוצח על ידי קמרון גריימס, אך ב-11 בדצמבר, מנדוזה נקם וניצח את אותו גריימס לאחר הסחת דעת מצד קושידה. ב-25 באוקטובר בתוכנית 205 לייב, מנדוזה ניצח את טוני ניס. בשבועיים לאחר מכן הפסיד לאלוף ה-NXT במשקל קל, ליאו ראש בקרבות שאינם היו על התואר. ב-15 בנובמבר, מנדוזה וליאו ראש ניצחו בקרב זוגות את ארייה דבארי וטוני ניס. ב-29 בנובמבר, מנדוזה נוצח בקרב יחידים על ידי ארייה דבארי; לעומת זאת, הוא הצליח לנצח את אותו דבארי שבועיים לאחר מכן. ב-6 בדצמבר בתוכנית 205 לייב, מנדוזה הפסיד לאנג'ל גרזה. ב-17 בינואר 2020 בתוכנית 205 לייב, מנדוזה הפסיד לאייזיאה "סוורב" סקוט, כששבועיים לאחר מכן, הוא הפסיד לחואקין ויילד. ב-19 בפברואר בתוכנית NXT, מנדוזה וחואקין ויילד הפסידו בקרב זוגות ל-Grizzled Young Veterans (זאק גיבסון וג'יימס דרייק). יומיים לאחר מכן ב-205 לייב, מנדוזה גבר על חואקין ויילד. בקרב השלישי בין מנדוזה לויילד, שנערך ב-28 בפברואר, מנדוזה נחל הפסד.
לגאדו דל פנטסמה (2020–היום)
ב-11 במרץ בתוכנית NXT, מנדוזה הפסיד לקושידה. לאחר הקרב, הוא נחטף על ידי קבוצת אנשים רעולי פנים והוכנס אל תוך מסחרית במגרש החניה. ב-1 באפריל בתוכנית NXT, חואקין ויילד נחטף גם הוא על ידי קבוצת רעולי הפנים. ב-10 ביוני בתוכנית NXT, מנדוזה ערך את החזרה שלו ביחד עם ויילד, כשהם נחשפו כרעולי הפנים המסתוריים ואף חברו לשורות סנטוס אסקובר. השלושה תקפו את דרייק מאבריק, מעשה שהגדיר את דמות הקבוצה כרעה. שבוע לאחר מכן, אסקובר חשף את שם הקבוצה כ"לגאדו אל פנטסמה". באותה התוכנית, הם תקפו פעם נוספת את מאבריק. בלילה השני של הספיישל המסיבה האמריקאית הגדולה, שנערך ב-8 ביולי, לגאדו אל פנטסמה ניצחו את דרייק מאבריק ובריזנגו (פאנדנגו וטיילר בריז). באירוע NXT TakeOver XXX, שנערך ב-22 באוגוסט, מנדוזה וחואקין ויילד התמודדו מול בריזנגו (פאנדנגו וטיילר בריז) ודני בורץ' ואוני לורקאן בקרב זוגות משולש אשר קבע את הטוענים לכתר לאליפות הזוגות של NXT, שבסופו בריזנגו ניצחו. ב-30 בדצמבר, מנדוזה וחואקין ויילד הפסידו בקרב זוגות ללוצ'ה האוס פארטי (גראן מטאליק ולינסה דוראדו). ב-15 בינואר 2021 בפרק של התוכנית 205 לייב, מנדוזה וחואקין ויילד ניצחו את הבוליווד בויז (סמיר סינג וסוניל סינג) בסיבוב הראשון של טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס. השניים צלחו את שלב רבע הגמר, שהתקיים ב-3 בפברואר בפרק של התוכנית NXT, כשניצחו את לוצ'ה האוס פארטי (גראן מטאליק ולינסה דוראדו) וכתוצאה מכך העפילו לשלב הבא. לעומת זאת, הם הודחו מהטורניר בשלב חצי הגמר, שהתקיים שבוע לאחר מכן על ידי זוכי הטורניר, MSK (נאש קרטר ווס לי). ב-17 במרץ, לגאדו דל פנטסמה ניצחו את בריזנגו. ב-27 באפריל, לגאדו דל פנטסמה ניצחו בקרב המרכזי של התוכנית שהיה קרב שלושה נגד שלושה את אלוף ה-NXT במשקל קל, קושידה, ואת אלופי הזוגות, MSK. ב-18 במאי, מנדוזה וחואקין ויילד גברו על טימותי טאצ'ר ותומאסו צ'אמפה. ב-1 ביוני, מנדוזה וויילד כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות לאחר שהפסידו ל-MSK. באירוע NXT TakeOver: In Your House, שנערך ב-13 ביוני, קבוצת לגאדו הפסידה בקרב המנצחים זוכים בהכל וכשלה בניסיונה לזכות באליפות צפון אמריקה ובאליפות הזוגות לאחר שהפסידו לאלופים, ברונסון ריד ו-MSK. ב-30 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, מנדוזה וויילד הפסידו לקייל אוריילי וון וגנר בקרב אשר קבע את זהות הטוענים לכתר לאליפות הזוגות של NXT מול אימפריום (פביאן אייכנר ומרסל ברטל) באירוע NXT WarGames. ב-18 בינואר 2022 בפרק של התוכנית NXT 2.0, מנדוזה וויילד הודחו כבר בסיבוב הראשון מטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס זאת לאחר שהפסידו למאליק בלייד ואדריס אנופה. ב-1 בפברואר בפרק של התוכנית NXT 2.0, מנדוזה וויילד הפסידו בקרב זוגות לאלוף ה-NXT, ברון ברייקר ותומאסו צ'אמפה. ב-15 במרץ, מנדוזה נחל הפסד לנציג הרוסטר הראשי, דומיניק מיסטריו.
ג'ייסון בלייר
ג'ייסון תומאס בלייר (באנגלית: Jayson Blair; נולד ב-23 במרץ 1976), עיתונאי אמריקני שעבד בעבר בניו יורק טיימס. התפרסם בעקבות התפטרותו לאחר שנחשף שהעתיק כתבות מעיתונים אחרים, שפורסמו, בין השאר, גם בעמודים הראשונים של העיתון.
בלייר נולד בקולומביה שבמרילנד. בשנים 1995-1999 הוא למד בחוג לעיתונאות של אוניברסיטת מרילנד.
בלייר עבד בוושינגטון פוסט ובהבוסטון גלוב. בשנת 1998 הצטרף לעיתון הניו יורק טיימס. התפטר בשנת 2003 מהעיתון לאחר שנחשף כי הוא העתיק מעיתונים אחרים וחתם בשמו. באותה תקופה מניו יורק טיימס התפטר גם ריק בראג בהאשמות דומות.
ספרו "לשרוף את בית האדונים" המתאר את השתלשלות הפרשה, ראה אור בעברית ב-2004 בהוצאת "גלורי".
גביע הפדרציה 1979
גביע הפדרציה 1979 הייתה התחרות ה-17 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
התחרות נערכה במגרשי מועדון טניס במדריד. התחרות נערכה בחסות של קולגייט.
התחרות החלה ב-30 באפריל בהשתתפות 32 נבחרות והסתיימה ב-6 במאי 1979.
המנצחת של התחרות הייתה ארצות הברית שניצחה במשחק הגמר את נבחרת אוסטרליה וזכתה בגביע בפעם השמינית והרביעית ברציפות.
ישראל בתחרות
בנבחרת השתתפו פאולינה פלד וחגית צוברי. בסיבוב הראשון הן נפגשו עם והפסידו 0:3.
בסבב תנחומים ישראל הפסידה ל 2:1.
לימון
לימון (שם מדעי: Citrus × limon) הוא מין של עץ מסוג ההדרים, שמגדלים באופן חקלאי בעבור פירותיו הקרויים באותו השם. הלימונים משמשים בעיקר לשם הפקת מיץ, אך גם החרצנים, הציפה והקליפה משמשים בבישול, באפייה ובשימורים. מיץ הלימון מכיל כחמישה אחוזים חומצה ציטרית. רמת החומציות שלו (PH) היא בין 2 ל-3, ועל כן טעמו של פרי הלימון חמוץ.
היסטוריה
עץ הלימון מקורו בצפון מזרח הודו או סין לפני כמה אלפי שנים. לאחר מכן תפוצתו הורחבה לכל אגן הים התיכון, והגיע ליבשת אמריקה דרך מגלי ארצות בשנת 1493. מחקרים גנטיים גילו שהלימון הוא הכלאה בין חושחש לאתרוג.
מאפייני העץ
עץ הלימון הוא עץ קטן, המתנשא עד לגובה מקסימלי של 6 מטרים. הענפים מחודדים ומסודרים בצורת כתר. צורת העלים היא אליפסה מחודדת, וצבע הפרחים לבן וצהוב. ענפיו של העץ מעט קוצניים. מוצאו בצפון מזרח הודו או סין.
מיץ לימון
כאמור, השימוש הנפוץ ביותר בלימונים נעשה במיץ הפרי. מיץ לימון טרי נסחט מלימונים לקראת הבישול. מיץ לימון משומר הוא מוצר תעשייתי הנמכר במרכולים. מיץ לימון נפוץ מאוד כמרכיב ברטבים המשמשים לסלטים, במשרות, ולמניעת השחמה של פירות וירקות חתוכים. מיץ הלימון משמש גם למשקאות - המפורסם בהם הוא הלימונדה.
גרידת לימון
גרד קליפת לימון משמש כתבלין במאכלים שונים. בגרידת הלימון מצויים שמנים אתריים בעלי ניחוח וטעם בולטים. נוהגים בדרך כלל להכניס גרידת לימון בתוך בלילות של מאכלים מטוגנים וגם באפייה.
לימון פרסי
כך מכנים יוצאי איראן פירות לימון או ליים (Citrus × latifolia) שיובשו באופן טבעי עד להיעלמות הנוזלים ולהצטמקות הפרי, במטרה לשמר את הפרי ותמציותיו הארומטיות. הלימון הפרסי, המכונה בקרב יוצאי פרס בישראל לימו עומאני, משמש ב לתיבול מרקים, ולתבשילים נוספים. באמצעות ניקוב הקליפה משחררים את ריכוז התמציות הארומטיות הלימוניות לתוך התבשיל. יש הטוחנים את הלימון לאבקה.
לימונים מיובשים
את הפירות המיובשים, בצבע אפרפר - שחור, ניתן למצוא בדוכני חנויות התבלינים בשווקים.
לימון כבוש
לימון כבוש הוא קונדימנט העשוי מלימונים חתוכים וכבושים. לימונים כבושים משמשים כתוספת לצד המנה או עליה. לחלופין ניתן לקצוץ אותם דק או לטחון אותם לשימוש כמרכיב במתכון אחר, למשל כממרח לימון כבוש.
משקאות עם מיץ לימון
קיימים קוקטיילים רבים מאוד המכילים כמויות שונות של מיץ לימון. לדוגמה בלאדי מרי, ויסקי סאוור או קוסמופוליטן. פלח לימון הוא עיטור קוקטיילים נפוץ למדי. לימון הוא תוספת נפוצה מאוד לתה (חם או קר) במדינות רבות.
לימונצ'לו
מקליפת הלימון מייצרים את הלימונצ'לו - ליקר לימונים מתקתק. את הקליפות משרים באלכוהול, ולאחר זמן מסננים את הנוזל ומערבבים אותו עם סירופ העשוי ממים וסוכר. מקורו של המשקה בדרום איטליה, במיוחד באזור מפרץ נאפולי וחופה של אמאלפי. רבים באיטליה ובסיציליה נוהגים לכבד את אורחיהם בלימונצ'לו ביתי בתום הארוחה. נהוג להגיש את הלימונצ'לו קר מאוד.
Fly on the Wings of Love
Fly on the Wings of Love (בדנית: Smuk som et stjerneskud; בתרגום חופשי לעברית: לעוף על כנפי האהבה) הוא שיר של צמד הפופ-רוק הדני האחים אולסן, שזכה באירוויזיון 2000 ובוצע עבור דנמרק.
השיר היה השיר ה-12 בגמר האירוויזיון, ובא אחרי Serafín Zubiri שייצג את ספרד עם השיר "Colgado de un sueño" ולפני שטפן ראב שייצג את גרמניה עם השיר "Wadde hadde dudde da?". בסיום ההצבעה הוא קיבל 195 נקודות, ובכך היה במקום הראשון בין 24 שירים.
רקע
השיר לא היה צפוי לקבל ציון גבוה, מכיוון שמדובר בבלדה מיושנת שבוצעה על ידי שניים מהמבצעים הוותיקים ביותר שנכנסו לתחרות. למרות זאת, הוא הוביל את ההצבעה מתחילתה ועד סופה, (הישג שלא הושג מאז שאבבא זכתה ב-1974) הפך לפייבוריט גדול בקרב אוהדי התחרות, וזכה בתואר אחד השירים הטובים ביותר בשיר היובל באירוויזיון שהתקיים בסוף 2005. האחים למעשה ביצעו חלק מהשיר על הבמה והתקבלו במחיאות כפיים סוערות (אולי בגלל מיקומו של הספיישל בקופנהגן). רנארס קאופרס שאירח את התוכנית, התייחס כמה פעמים לכך ש"הובס על ידי זוג אחים דנים"(מה שקרה ללהקתו בריינסטורם).
השיר הוא גם זכור בגלל אפקטי ה-vocoding שניתנו לקול במהלך הפזמון הסופי, אשר איפשר לו להישמע כמו רובוט. אפקטים אלה היו נושא למחאה של המשלחת הרוסית, אולם לא נמצא כי הן מנוגדות לחוקים והתוצאה נשארה כפי שהיא.
הנציגים הדנים באירוויזיון 2001 היו רולו & קינג עם השיר "Never Ever Let You Go". האחים אולסן ביצעו את "Fly On The Wings of Love" גם בגמר הלאומי של רומניה לאירוויזיון 2010, ב-6 במרץ 2010.
השיר היה אחד השירים הלא רשמיים של גביע אסיה בכדורגל 2004 שנערך בסין.
מיקומי שיא
לאחים אולסן הוענק להיט בינלאומי עם "Fly on the Wings of Love", בעיקר בשוודיה, המארחת באירוויזיון 2000, שם "Fly on the Wings of Love" הגיע למקום הראשון. בדנמרק, מולדתם של האחים אולסן, העיבוד בשפת האם שלהם, "Smuk som et stjerneskud", גרם להם להגיע למקום הראשון במצעדים במדינה.
גרסת XTM ו-DJ Chucky
בשנת 2000, סצנת הריקוד הספרדית XTM הקליטו והוציאו גרסת טראנס לשיר, בהשתתפות DJ Chucky ואנניה. הוא הפך ללהיט בין השנים 2000 ו-2003, והגיע לשיא במקום השני בספרד, במקום הראשון באירלנד, ובמקום השמיני בבריטניה.
מצעדים
עם צאתו לספרד הגיע השיר למקום השני במצעד איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי ב-20 בינואר 2001, והיה מאחורי "Love Don't Cost a Thing" של ג'ניפר לופז. הוא נשאר בטופ 20 במשך תשעה שבועות.
שנתיים לאחר צאתו המקורית, במאי 2003, הכיסוי החל לצבור פופולריות באיים הבריטיים. הוא הופיע לראשונה במקום 9 במצעד הסינגלים הבריטי בשבוע שהתחיל ב-1 ביוני, ואז הגיע לשיאו במקום ה-8 בשבוע הבא. במהלך עשרת השבועות הבאים, השיר נע סביב 20 המובילים, ובסופו של דבר היה שבועיים נוספים במקום ה-8 לפני שנפל מ-20 המובילים ב-24 באוגוסט ומה-100 המובילים ב-12 באוקטובר. בשל אורך הזמן שבו היה במצעד הבריטי, "Fly on the Wings of Love" סיים את שנת 2003 כסינגל ה-32 הנמכר ביותר במדינה, כשהוא עוקף כל שיר שהגיע לשיא במקומות 4 עד 7. בסופו של דבר הוא קיבלה תואר אלבום כסף מאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי בשנת 2016 למכירות והזרמות של למעלה מ-200,000.
השיר זכה להצלחה רבה גם במצעד הסינגלים הסקוטי, שם נכנס ובילה ארבעה שבועות בשיאו של מקום 3. הוא בילה 12 שבועות בעשירייה הראשונה, 16 שבועות ב-40 המובילים ו-20 שבועות במאה המובילים. באירלנד, שם הגיע למקום הראשון למשך שבועיים באוגוסט 2003, הוא בילה 24 שבועות בטופ 50, וסיים את שנת 2003 כסינגל ה-11 הנמכר ביותר באירלנד. הכיסוי קיבל הצלחה מתונה בהולנד, ועלה למקום ה-31 בפברואר 2004 ובילה 19 שבועות במצעד הסינגלים ההולנדי.
חוקת מונגוליה
החוקה של מונגוליה (במונגולית: Монгол Улсын Үндсэн Хууль, Mongol Ulsīn Ündsen Húlĭ, "החוק הכללי של המדינה המונגולית") היא המסגרת המשפטית, המסדירה את היחסים שבין ממשלת מונגוליה ובין אזרחי מונגוליה. החוקה הנוכחית, אשר נכתבה בהשראת חוקות מערביות נוספות, אומצה ב-13 בינואר 1992, נכנסה לתוקף ב-12 בפברואר באותה שנה, ותוקנה ב-1999 וב-2001.
החוקה קובעת כי ״מונגוליה היא רפובליקה בעלת שלטון פרלמנטרי״, ומבטיחה חופש דת, חופש תנועה, חופש ביטוי, וזכויות נוספות עבור אזרחי מונגוליה. החוקה גם מגדירה את אופן פעילותה והיקף סמכויותיה של ממשלת מונגוליה, מנגנון הבחירות במדינה, ועניינים נוספים.
החוקה, שנכתבה זמן קצר לאחר ההפיכה במונגוליה (1990), מורכבת מהקדמה, ואחריה שישה פרקים, המחולקים ל-70 סעיפים.
בטרם החוקה הנוכחית, מונגוליה אימצה חוקות קודמות בשנים 1924, 1940 ו-1960.
פרק ראשון
פרק זה מצהיר על הריבונות והשלמות הטריטוריאלית של המדינה המונגולית, מגדיר את מערכת היחסים בין הדת והמדינה, ומעגן את מעמדם המשפטי של הסמל, הדגל, וההמנון המונגולי.
פרק שני
פרק זה מגדיר את הזכויות המוקנות לאזרחי מונגוליה, ביניהן חופש דת, חופש ביטוי, חופש העיתונות, זכות הצבעה לכל, שוויון בפני החוק, הזכות לטיפול רפואי, לחינוך, ולקניין רוחני. הפרק גם מפרט את חובותיו של האזרח המונגולי, לרבות תשלום מיסים ושירות בצבא המונגולי.
פרק שלישי
פרק זה מגדיר את המבנה ואופן פעילותה של ממשלת מונגוליה, וכן של המערכת המשפטית במדינה.
פרק רביעי
פרק זה מגדיר את החלוקה המנהלית של המחוזות הפנימיים במונגוליה, ומסדיר את אופן חלוקת הסמכויות בין השלטון המרכזי ובין הרשויות המקומיות ברחבי המדינה.
פרק חמישי
פרק זה מכריז על הקמתו של בית משפט חוקתי, אשר תפקידו לפרס ולפסוק בנושאים ובסוגיות שונות הקשורות לחוקה.
באג מולטיסיסטם
באג מולטיסיסטם בע"מ (באנגלית: Bug Multisystem) היא רשת חנויות ישראלית אשר עוסקת במכירת מחשבים, טלפונים סלולריים, קונסולות משחקים, מצלמות דיגיטליות וציוד נלווה. נכון לשנת 2018, מונה הרשת כ-78 סניפים ברחבי הארץ.
השנים הראשונות
הרשת נוסדה בשנת 1982 על ידי בני הזוג איירה רוזנצוייג ונאוית רזניק. רוזנצוייג, עולה חדש מארצות הברית, ביקש ללמוד תכנות מחשבים למחשב אפל שרכש, והזמין ספרות מקצועית מארצות הברית. רוזנצוייג גילה שיש ביקש לנושא בישראל והחל ליבוא ספרות מקצועית ותוכנות לישראל. זאת עם תחילת הפיכתו של המחשב למוצר צריכה, בעקבות המכירה הגוברת של מחשבים אישיים. החנות ראשונה של הרשת נפתחה בדיזנגוף סנטר ומאוחר יותר הוקמו בזכיינות חנויות בירושלים, רמת השרון וחיפה. עם היווסדה נקראה הרשת Bug מחשבים בע"מ, והתמקדה במכירה של ספרי מחשבים ותוכנה, ואף עסקה בהוצאה לאור של ספרי מחשבים בעברית.
ארבע שנים לאחר הקמת באג, בשנת 1986, מכרו בני הזוג את רשת החנויות למשה רביב. רביב הרחיב את פעילותה של הרשת והיא עברה לעסוק גם בשיווק חומרה - מחשבים וציוד נלווה. בשנת 1988 מנתה הרשת 12 סניפים, כולל סניף למכירת מחשבים לשוק העסקי. החברה החלה לשווק גם משחקי מחשב, כולל משחקים שפתחו בישראל, וקונסלות משחקים תוצרת חברת סגה. בשנת 1993 שיווקה את משחק המחשב הפופולרי אביש, שפותח על ידי ארבעה תיכוניסטים מקרית-אונו.
בשנות ה-90
בשנת 1996 החלה באג להפיץ את מוצרי מיקרוסופט לחנויות בישראל, לכ-500 נקודות מכירה בסך הכל, ביניהן אופיס דיפו, סופר אופיס, טויס אר אס, וסטימצקי. באותה שנה רכשה את הרשת חברת "קרדן סחר" מקבוצת קרדן ישראל. בעת המכירה הרשת מנתה כ-22 סניפים ומחזור המכירות השנתי שלה היה כ-100 מיליון שקל. קרדן מכרה את הרשת כעבור חמש שנים בהפסד. הרשת נקנתה על ידי הוצאת מודן שבבעלות עודד מודן.
בשנת 1998 נכנסה לראשונה לתחום התקשורת, שהחלה לשווק את טלפונים סלולריים של חברת פרטנר תקשורת, שהוקמה באותה עת.
בעשור הראשון של המאה ה-21
בשנת 2000, חתמה על הסכמים להקמת סניפים ונקודות מכירה בתוך סניפי המשביר לצרכן, שקם גאלרי ו"סקאל ישיר". נקודות מכירה אלו נסגרו לאחר מספר שנים. בשנת 2003 רכשה את רשת "עתיד מחשבים" לאחר שנכנסה להקפאת הליכים. הרשת הממוזגת מנתה 30 סניפים באותה עת ועברה מיתוג מחדש כרשת אחת.
בשנת 2005 החלה לשווק גם מוצרי מולטימדיה, דוגמת נגני MP3 ורמקולים, ומוצרי בלוטות' של חברת מוטורולה, דוגמת אוזניות ודיבוריות לרכב. באותה שנה החלה לשווק את שירות האינטרנט המהיר של חברת בזק בינלאומי.
ביוני 2008 נודע כי רשת "באג" היא היחידה שהתמודדה במכרז על פתיחת החנות בנתב"ג ולכן גם זכתה במכרז, וחנות נוספת של הרשת נפתחה בנתב"ג ב-1 בספטמבר 2008. באותה עת גם חתמה על הסכם ייבוא והפצה עם חברת המחשבים דל. בנוסף החלה לשתף פעולה עם חברת סלקום ושיווקה במשותף מחשבים ניידים עם מודם סלולרי וחבילת גלישה.
ביוני 2009 חזרה "באג" לשתף פעולה עם חברת פרטנר תקשורת לאחר הפסקה של מספר שנים, ושיווקה חבילות אינטרנט, מודמים סלולריים וטלפוניה קווית בסניפיה.
בשנת 2009 באג הייתה אחת החלוצות בישראל להשקת מבצעי "בלאק פריידיי", נוהג שמקורו בארצות הברית ככינוי ליום שישי, שפותח את עונת הקניות שבין חג ההודיה חג המולד. לאחר יוזמתה של באג, הצטרפו עוד הרבה חברות ל"חגיגת שבוע המבצעים" בסגנון האמריקאי.
בספטמבר 2009 רכשה "באג" את החנות "Handy" בדיזנגוף סנטר, כמו גם את הזכות להשתמש בשם "הנדי", זאת במטרה ליצור תת-מותג של חנויות קונספט למכירת מחשבים ניידים. מותג הציוד הנלווה "Handy" נשאר בידי איירה ונאוית רוזנצוויג, שהקימו את החנות ב-2002 ובעבר היו הבעלים והמייסדים של "באג".
בעשור השני של המאה ה-21
בשנת 2010 החלה "באג" לשווק את מחשב הלוח של חברת אפל - אייפד, באמצעות יבוא מקביל.
באוגוסט 2013 סגרה רשות המיסים את חנות הרשת בנתב"ג בחשד שנהגה במשך שנתיים להציע מוצרים פטורים ממס לכאורה, אף על פי שהם חייבים במס, בדרך של פיצול חשבוניות גבוהות ואריזות מוצרים שמסומנים כפטורים.
בשנת 2014 הזיכיון של באג על המתחם בנתב"ג הסתיים.
בדצמבר 2016 "באג" הפכה באופן רשמי למפיצה מורשית (Authorized Reseller) של מוצרי אפל בישראל.
בראשית שנת 2019 דווח כי החברה תתרחב לתחום מטהרי האוויר בהמלצת אדיר צבי..
צ'צ'נית
צ'צ'נית (Нохчийн) היא השפה המדוברת במחוז צ'צ'ניה שברוסיה. היא שייכת למשפחת השפות הקווקזיות ותחת הגדרה זו למשפחת השפות הקווקזיות הצפון-מרכזיות. השפה מדוברת על ידי כ-1,200,000 איש, אך רק כ-944,600 איש דוברים אותה כשפת אם. השפה מדוברת בעיקר בצ'צ'ניה, אם כי יש הדוברים אותה הגרים בארצות המזרח התיכון שאליהן העבירו אנשי האימפריה העות'מאנית חלק מאנשי אזור הקווקז.
מריאנה מנדט
מריאנה מנדט (בגרמנית: Marianne Mendt; נולדה ב-29 בספטמבר 1945) היא זמרת אוסטרית.
ביוגרפיה
מנדט נולדה בווינה, שירה "A Glock'n" זכה להצלחה לאוסטריה ואף שימש כשיר נושא עבור סדרת טלוויזיה. היא ביצעה גרסה אוסטרית למספר שירים ידועים וביניהם "Spinning Wheel" של להקת דם, יזע ודמעות.
באירוויזיון 1971 היא נבחרה לייצג את מדינתה, היא ביצעה את השיר "Musik" שהיה השיר הראשון בגרמנית בדיאלקט וינאי שהושר באירוויזיון, היא הייתה במקום ה-16.
היא לקחה חלק בהפקות רבות בתיאטרון ובטלוויזיה.
1947 בספורט
ברזיל
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
גרמניה
המשחקים לא נערכו
אליפות אירופה
נבחרת ברית המועצות זוכה באליפות.
אליפות דרום אמריקה
אורוגוואי זכתה באליפות וברזיל  זכתה במקום השני.
NFL
שיקגו קרדינלס מנצחת את פילדלפיה איגלס 21-28 באליפות ה-NFL במשחק שנערך בשיקגו.
אליפות אירופה השישית בשחייה
נערכה במונטה קרלו שבמונקו מ-10 עד 14 בספטמבר.
שפות באזור הקווקז
בחלקים שבשליטת רוסיה, רשמית או מעשית, כגון דאגסטן, צ'צ'ניה, חבל אוסטיה, אבחזיה ואחרים השפה העיקרית של המנהל ושל התקשורת בין העמים השונים היא רוסית, שפה סלאבית.
השפה האוסטית שמדוברת בחבל אוסטיה, ומספר שפות נוספות, ביניהן טאטית, טאליש, ג'והורי ואחרות הן שפות איראניות.
השפה הארמנית היא קבוצה נפרדת במשפחת השפות ההודו-אירופיות.
אזרית, בלקרית ומספר שפות נוספות הן שפות טורקיות.
שפות ייחודיות לאזור הקווקז
באזור הקווקז יש שלוש משפחות שפות שלא מדוברות בשום אזור אחר בעולם והן נקראות על פי ההקשר הגאוגרפי - שפות קווקזיות צפון-מערביות, שפות קווקזיות צפון-מזרחיות ושפות קווקזיות דרומיות (כרתווליות). לרוב הדעות, אין קשר בין השפות הכרתווליות לשפות אחרות, ואין גם הסכמה גורפת על קיום קשר משפחתי בין המזרחיות והמערביות.
כרתווליות
שפות כרתווליות או הקווקזיות הדרומיות:
אהרן ברט
אהרן בָּרט (26 במרץ 1890, ה' בניסן ה'תר"ן – 2 ביוני 1957, ג' בסיוון ה'תשי"ז) היה עורך דין, בנקאי ומחבר ספרים במחשבת ישראל. בשנים 1947–1957 שימש מנכ"ל בנק אנגלו-פלשתינה, שבמהלך תקופה זו שינה את שמו לבנק לאומי לישראל. עם קום מדינת ישראל היה ברט אחד משני החותמים על שטרי הכסף הראשונים של מדינת ישראל.
ברט היה אחד האנשים המרכזיים בקרן היסוד, ובפעילותו היה קשור גם לתנועת הפועל המזרחי. בשנת 1954 חיבר את הספר "דורנו מול שאלות הנצח", שהיה ספר פופולרי בתחום מחשבת ישראל בקרב הנוער הדתי לאומי במחצית השנייה של המאה ה-20.
תולדות חייו
אהרן ברט (Barth) נולד בברלין בירת גרמניה. אביו, יעקב ברט, מגדולי המזרחנים בדורו, היה פרופסור באוניברסיטת ברלין, ומרצה לתנ"ך ולשפות שמיות בבית המדרש לרבנים בברלין מיסודו של חותנו ד"ר עזריאל הילדסהיימר (אבי אשתו רוזה). ברט קיבל חינוך דתי אורתודוקסי. בנעוריו התחנך בגימנסיה קלאסית, ואחר כך למד כלכלה ומשפטים באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת היידלברג.
בצעירותו שימש כיועץ משפטי למפעל הנחושת של קרוביו מבית הירש. בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל. הוא עבר את מבחני ההסמכה לעורכי דין זרים בשנת 1934 ופתח משרד לעריכת דין. בשנת 1938 נתמנה כחבר בהנהלת בנק אנגלו-פלשתינה, ומשנת 1947 ועד לפטירתו בשנת 1957 היה מנכ"ל הבנק, שבמהלך תקופה זו שינה את שמו לבנק לאומי לישראל.
בהיותו מנכ"ל בנק לאומי, שהיה הממונה על הנפקת שטרי הכסף של מדינת ישראל, חתם על שתי הסדרות הראשונות של שטרות כסף שהונפקו לציבור. יחד עמו חתום על השטרות אליעזר הופיין, יושב ראש מועצת המנהלים של הבנק. הסדרה הראשונה הונפקה על ידי חברת בנק אנגלו-פלשתינה וערכה נרשם בתור "לירה א"י". בשנת 1952 הונפקה סדרה חדשה - "לירה ישראלית", סדרת "בנק לאומי לישראל בע"מ".
בעת מלחמת העולם השנייה נקרא ברט לראשות מגבית ההתגייסות. הוא יצר תוך זמן קצר את הכלים להטלת מיסים לאומיים מרצון, כמקובל בימי טרם הקמת המדינה. הוא פעל למימון הגיוס למלחמה ולהגנה. בהגיע השמועות על גורל יהודי אירופה בשואה, התרחבה המשימה וד"ר ברט היה לנשיא "מגבית ההתגייסות וההצלה".
את ספרו "דורנו מול שאלות הנצח" כתב עת נפל למשכב ולא יכול להמשיך בעבודתו. כאשר הבריא אמר: "חיי האדם אינם נצחיים. מחלתי הייתה לי אות התראה מאת הבורא שנפשי נקראת לחזור אל יוצרה. ואם החלמתי בעזרת ה' ממחלתי הריני מבין ששנות חיים אלה ניתנו לי לא לשם השגרה בעבודת הבנק, אלה לעשות נפשות לה' ולתורתו בקרב הנוער."
היה נשוי לפאולה פעילה חברתית, והיה אב לשלושה.
אהרן ברט נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
קרן עווראת
פעילות
פעילות זו כוללת הדרכה וחינוך פוליטי עבור אקטיביסטיות, כדי להבטיח המשך מעורבותן של נשים בהגדרת סביבתן הפוליטית והחברתית. בתוך זה, מתקיימים סמינרים, אספות ציבוריות, ופרסום מידע. המידע מתמקד בתפקידן של נשים בתור מחוקקות, מנהיגות אזרחיות, ובעלות מקצוע.
סיום אלימות נגד נשים הוא תנאי קריטי להעצמת נשים והבטחת זכויותיהן. קרן עווראת תומכת בצעדים כגון רפורמה במדיניות, חקיקה וחיזוק מנגנונים של אכיפת החוק, בנוסף לפעולה ישירה לחיסול האלימות נגד נשים וליישום נהלים לתמיכה בנפגעות אלימות וניצולי אלימות.
מטרות אלה מיושמות באמצעות שלוש תוכניות עיקריות:
קמפיינים
בין הקמפיינים הלאומיים שניהלה קרן עווראת:
הקרן גם מעניקה פרסים במגוון תחומים, כמו אוריינות ויזמות חברתית.
סנט אפולינרה אין קלאסה
הבזיליקת סנט אפולינרה אין קלאסה (איטלקית Basilica di Sant'Apollinare in Classe) היא כנסייה מן התקופה הביזנטית, הנמצאת בעיר רוונה. הכנסייה הוכרה כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו בזכות "הפשטות והטוהר של עיצובה ושימושה בחלל" ובזכות עיטורי הפסיפסים שבה.
מבנה הלבנים המקורי של הכנסייה, אשר הוקמה לצד הנמל העתיק של העיר רוונה בידי הבישוף יוריקונוס (Ursicinus), נבנה בזמן המקביל לבנייתה של בזיליקת סן ויטאלה ובמימונו של בנקאי יווני בשם יוליאנוס, אשר תרם כספים לבנייתן של שתי הכנסיות. הכנסייה נבנתה, כנראה, לצידו של בית קברות נוצרי ועל שטחו של בית קברות אחר, פגאני. חלק מן הקטקומבות מבית קברות זה, שולבו בבניית הכנסייה.
ב-8 במאי, שנת 549, נחנכה הכנסייה בידי מקסימיניאוס (Maximianus of Ravenna), בישוף העיר רוונה, ככנסייה המוקדשת לזכרו של אפולינרה הקדוש, הבישוף הראשון של העיר רוונה וקדוש-הפטרון שלה, אשר שרידיו נקברו בה. בשנת 856 הועברו שרידיו של הקדוש אל בזיליקת סנט אפולינרה נואובו, בגלל מתקפות של פיראטים.
מבנה הכנסייה הוא כשל בזיליקה טיפוסית. הוא מכיל שלושה אולמות אורך, מביניהם המרכזי רחב יותר ובעל גלריית תאורה. גג הכנסייה משופע ועשוי קורות עץ. אולמות האורך הצדדים מופרדים בעזרת שורת עמודי שיש, בעלי כותרות כפולות, בסגנון עיטור אשר מקורו בחלק המזרחי של האימפריה הביזנטית. העמודים נושאים קשתות המעוטרות בקסטות בפנים הקשת.
עיטורי הכנסייה
מבנה אולם האורך מוביל אל אפסיס מונומנטלי ומוגבה, אליו מובילות 12 מדרגות. קשת האפסיס מציגה את ישו במרכז, בתוך מדליון ומשני איבריו מופיעים ארבעת האוונגליונים המופיעים כדמויות סמליות ומכונפות. ברגיסטר נמוך יותר מופיעים 12 כבשים היוצאות משערי העיר ומטפסות אל מרכז קשת האפסיס. הן מייצגות את 12 השליחים של ישו. בצידי הקשת מופיעים שני עצי תמר, המסמלים באמנות הנוצרית את גן העדן.
באפסיס עצמו, מעל שורה של ארבעה חלונות גדולים מופיע פסיפס גדול ממדים המציג נושא אסכטולוגי. במרכז הפסיפס מופיע צלב גדול המוקף במדליון עטור כוכבים. משני עבריו מופיעים דמויותיהם של משה ואליהו. הצלב מסמל לא רק את ישו כי אם גם את הטרנספיגורציה שלו, כלומר, את שינוי הצורה שלו מאדם לאל. לפיכך, הופעתו של אליהו אשר "עלה בסערה לשמיים", אינה מקרית כי אם מהוור רמז מקדים במסורת ה"פרה פיגורציה" הנוצרית. מתחת לתיאור זה, מופיע אפולינרה הקדוש בתוך תיאור אידיאלי של גן העדן. לצידו מופיעים שוב 12 השליחים בדמותן כבשים.
מעל שורת הקשתות שבאולם האורך (ה"ספינה המרכזית"), מופיים תיאורים של ארכיבישופים של העיר רוונה. פרסקאות אלו, מתוארכות למאה ה-18. חלקים גדולים בכנסייה חפים מעיטורים ופסיפסים. עיטורים אלו, כנאה, נהרסו במהלך ההיסטוריה. ייתכן שהושמדו במהלך ההתקפה של הצבא הוונציאני, בשנת 1449.
בין השמשות (יהדות)
בהלכה היהודית, בין השמשות הוא פרק הזמן שבין סוף הזמן שהוא ודאי יום לבין תחילת הזמן שהוא ודאי לילה (דמדומי ערב). מעמדו של זמן זה מסופק עקרונית ולא ניתן להכריע האם הוא נחשב לחלק מיום הקודם או ללילה שהוא תחילת היום הבא ולספק זה השלכות רבות: זמני כניסת ויציאת שבתות וחגים, ספירת הימים לברית מילה ולנידה, הזמן המתאים לקיום מצוות שזמנן רק ביום או רק בלילה ועוד. מחמת הספק במעמדו של בין השמשות, זמן בין השמשות נידון לחומרא גם כיום וגם כלילה (בעיקר בדברים דאורייתא).
מועדו המדויק של זמן בין השמשות נתון במחלוקת הלכתית, אולם כיום מקובל בארץ ישראל שבין השמשות מתחיל בשקיעת החמה ומסתיים כעבור כ-13,5 דקות בצאת הכוכבים שבו תחילת הלילה (זמן זה מתקצר בסתיו ובאביב ומתארך בקיץ ובחורף). בחוץ לארץ ישנם מקומות בהם נוהגים באופן אחר (ראו בהמשך).
אטימולוגיה
המהר"ל מסביר ש"שמש" היא מילה נרדפת ל"יום". 'בין השמשות' פירושו 'בין היממות'. הגר"א, לעומתו, מסביר שהכוונה היא לשמש ממש, ו"בין השמשות" פירושו בין העלמות השמש מהעין להעלמות אור השמש מהרקיע.
דברים שנבראו בערב שבת בין השמשות
נאמר ב כי עשרה דברים נבראו בערב שבת בין השמשות ואלו הן: פי הארץ, ופי הבאר, ופי האתון, הכתב, והמכתב, והלוחות, הקשת, והמן, המטה, והשמיר.
מקור תלמודי
בתלמוד מסכת שבת מובאת ברייתא ובה ההגדרה היסודית של בין השמשות כזמן מסופק, ומחלוקת התנאים משולשת לגבי אורכו וזמנו:
בהמשך הסוגיא בתלמוד מוערך שיעור בין השמשות לרבי יהודה כדי שיעור הילוך של בין 2/3 ל־3/4 מיל (בספרות ההלכתית, מתייחסים לשיטת רבי יהודה כשיעור זמן של 3/4 מיל). היות שישנם שלוש שיטות בתרגום שיעור הילוך מיל לדקות קבועות (18 דקות, 22.5 או 24), נמצא ששיעור 3/4 מיל, אורך בין השמשות לפי רבי יהודה, הוא (בהתאמה) 13.5 דקות, 16.8 או 18.
שיטת רבי יוסי היא שזמן בין השמשות קצר מאוד, אך לא מפורש בברייתא מתי זמנה (ביחס לשקיעת החמה). על פי רוב הראשונים (בהתבסס על הגמרא בהמשך הסוגיא), זמן בין השמשות של רבי יוסי הוא לאחר זמן בין השמשות של רבי יהודה. לפי הדעות שזמן בין השמשות של רבי יוסי הוא לאחר זמנו של רבי יהודה, כתב הרא"ש שהוא אחריו בשיעור הליכות ארבעים ותשע אמה (כ־2 דקות). אך יש אומרים שזמן בין השמשות של רבי יוסי הוא בתוך זמן בין השמשות של רבי יהודה, כלומר כשתי הדקות האחרונות לפני צאת הכוכבים של ר' יהודה.
בהמשך הסוגיה מובאת ברייתא נוספת על קביעת זמן בין השמשות לפי מראה הכוכבים בשמים:
התלמוד במסכת שבת פוסק להלכה כשיטת רבי יהודה וכרבי יוסי לחומרא, כלומר כל זמן שאינו נחשב ליום או ללילה ודאי על פי שתי השיטות, נחשב לבין השמשות המסופק.
שיטות נוספות
בתלמוד ירושלמי למסכת ברכות מובאות דעות נוספות לגבי קביעת זמן בין השמשות:
במסכת פסחים בתלמוד הבבלי, במהלך סוגיה קצרה העוסקת בשטח כדור הארץ, מובאת ברייתא על פיה שיעור בין השמשות לרבי יהודה הוא כדי הילוך 4 מילים:
התלמוד מתעלם מהסתירה לכאורה בין שיטת רבי יהודה במסכת שבת (שם מוערך שיעור בין השמשות בזמן הילוך 3/4 מיל) לשיטתו במסכת פסחים (שם מוערך שיעור זה בזמן הילוך 4 מיל).
שיטות הראשונים
הסתירה לכאורה בין שיטת רבי יהודה המובאת במסכת שבת ובמסכת פסחים, הובילה לדעות שונות בקרב הראשונים בסוגיית המועד המדויק של בין השמשות.
על פי שיטת מהר"ם אלשקר בשם הגאונים, וכן פשטות דברי הרי"ף והרמב"ם, שיטתו של רבי יהודה לגבי בין השמשות מובאת במסכת שבת. הסוגיה בפסחים אינה עוסקת כלל בעניין 'בין השמשות', אלא אך ורק בעניינים אסטרונומיים, וכך ביארו הגר"א ובעל התניא את שיטת רבי יהודה. לשיטתם בסוגיה בפסחים מדובר על 'צאת כל הכוכבים' ולא על 'צאת הכוכבים' המסמן את תחילת הלילה, עליו מדובר במסכת שבת. על פי שיטה זו בין השמשות מתחיל מיד עם שקיעת החמה, נמשך כדי שיעור הילוך 3/4 מיל (או עד שיראו 3 כוכבים בינוניים), ומסתיים עם צאת הכוכבים הראשון שהוא תחילת הלילה. לאחר עוד 3 ורבע מיל חל צאת הכוכבים השני, ומשקיעת החמה עד צאת הכוכבים השני(צאת כל הכוכבים) יש משך זמן של מהלך 4 מיל.
לעומתם, רבנו תם, הרמב"ן, הרשב"א, הרא"ש והר"ן, מתייחסים לשיטת רבי יהודה המובאת במסכת פסחים כשיטתו לגבי בין השמשות, ולשיטתו במסכת פסחים כאל הסבר עניין אסטרונומי. על פי שיטה זו ישנן שתי נקודות זמן הנקראות 'שקיעת החמה'. שקיעת החמה הראשונה היא עם העלמות גלגל השמש מעבר לרקיע, והיום נמשך גם לאחריה שיעור זמן של הילוך 3 ורבע מיל. זמן בין השמשות מתחיל בשקיעת החמה השנייה שחלה בסוף זמן זה של הילוך 3 ורבע מיל ומסתיים כעבור שיעור זמן של הילוך 3/4 מיל, ובסך הכל ישנו שיעור הילוך 4 מילים בין שקיעת החמה הראשונה ועד צאת הכוכבים, שממנו מתחיל הלילה. על פי שיטה זו הברייתא במסכת שבת המדברת על שיעור זמן של 3/4 מיל בין שקיעת החמה לצאת הכוכבים מתייחסת לשקיעת החמה השנייה שחלה הרבה אחרי העלמות גלגל השמש מעבר לרקיע, שהוא הזמן שבו עדיין ניכרת אדמומית השמש בשמים אף לאחר היעלמותה מעבר לאופק(השמים נשארים מוארים ואדומים גם לאחר שהשמש נעלמת מהרקיע).
על פי שיטת רבי אליעזר ממיץ בספרו "יראים", זמן בין השמשות קודם לשקיעת החמה. גם על פי שיטה זו ישנם שני מושגי זמן הנקראים 'שקיעת החמה', כאשר הראשונה שביניהם היא עוד כאשר השמש נראית בשמים, והשנייה היא בשעת העלמות גלגל השמש מעבר לרקיע.
נפקא מינה
ההשלכות ממחלוקת הראשונים בקביעת זמן בין השמשות משמעותיות, שכן הן נוגעות לדברים שתוקפם מדאורייתא, כדוגמת זמני כניסת ויציאת השבת, קביעת מועד ברית המילה וזמן קריאת שמע של ערבית. כך לדוגמה, על פי שיטת רבינו תם, ערב שבת נמשך זמן רב גם לאחר שקיעת החמה(הראשונה, כלומר היעלמות השמש מהרקיע) ועשיית מלאכה מותרת בזמן זה כיוון ששבת טרם נכנסה, בעוד שלפי שיטת היראים השבת מתחילה מיד בשקיעה, ולפי הגאונים שבת מתחילה משך זמן של הילוך 3/4 מיל אחרי השקיעה, וזמן זה שלרבינו תם הוא עודנו יום שישי לשיטות הנ"ל הוא חלק מיום השבת, ועשיית מלאכה בו אסורה מהתורה. במוצאי שבת, הזמן בו מותרת עשיית מלאכה על פי שיטת היראים והגאונים, בשקיעה לפי היראים ומשך זמן הליכה של 3/4 מיל לאחר השקיעה לגאונים, הוא עדיין חלק מיום השבת על פי שיטת רבינו תם.
הלכה למעשה
בשולחן ערוך נפסק כשיטת רבנו תם, שהיום ממשיך גם לאחר שקיעת החמה ורק 3 ורבע מיל אחרי השקיעה מתחיל זמן בין השמשות. אך לעומתו הגר"א פסק כשיטת הגאונים. רבי שניאור זלמן מליאדי, בעל התניא פסק בשולחן ערוך שלו כשיטת ר"ת. אמנם בסידורו חזר בו בעל התניא, ופסק כשיטת הגאונים.
כיום בארץ ישראל מקובל להלכה לפסוק כשיטת הגאונים לעניין זמן בין השמשות, אך יש המחמירים גם כשיטת רבינו תם, ועל כן שומרים את השבת מתחילת זמן בין השמשות על פי שיטת הגאונים ועד סוף זמן בין השמשות על פי שיטת רבינו תם. עם זאת, בחו"ל היו מקומות בהם נהגו כשיטת רבינו תם אף לקולא, גם לגבי כניסת שבת.
על פי המקובל ברוב לוחות הזמנים, זמן צאת הכוכבים לשיטת רבינו תם הוא 72 דקות לאחר השקיעה. חישוב זמן זה מתבסס על השיטה שהילוך מיל הוא 18 דקות, ועל כן הילוך 4 מילים הוא 72 דקות. בחוג בריסק נוהגים שלא לעשות מלאכה במוצאי שבת עד 90 דקות (5 מילים של 18 דקות ) או יותר.
דיני בין השמשות
מכיוון שבין השמשות הוא זמן המסופק אם הוא מן היום או מן הלילה, תקף לגביו הכלל ההלכתי "ספק דאורייתא לחומרא וספק דרבנן לקולא". ועל כן בדינים שתוקפם דאורייתא מתייחסים לבין השמשות לחומרא, גם כחלק מהיום הקודם וגם כחלק מהלילה הבא, ובמקרים מסוימים אף כזמן שחלקו מהיום וגם מהלילה.
תוצאה ישירה מספק זה של בין השמשות גורם לכך שחלים בו דיני שבת לחומרא, וכך גם ביום כיפור לעניין זמן הצום, צום יום כיפור מתחיל מתחילת בין השמשות של ערב יום כיפור ומסתיים רק בסוף בין השמשות במוצאי יום כיפור. זו סיבה אחת לכך שאורכם של השבת והמועדים הוא כ־25 שעות (הסיבה השנייה היא דין תוספת שבת החל גם על יו"ט ויום כיפור).
לגבי ברית מילה, תינוק שנולד בבין השמשות שבין שני ימים נחשב כנולד ביום שלאחר בין השמשות ונימול שבעה ימים לאחריו. אם הוא נולד בבין השמשות בין שישי לשבת, הוא אינו נימול בשבת הבאה, שמא בין השמשות הוא חלק מהיום ולא מהלילה, ואם כך יתכן שהוא נולד ביום שישי וכל כן מילתו אינה דוחה שבת (מילה דוחה שבת ויום טוב רק כשחלה בזמנה, ולא כשחלה שלא בזמנה). במקרים מסוימים יחשב בין השמשות גם כיום וגם כלילה, לדוגמה זב שראה ראיית זוב בבין השמשות, ראיה זו נחשבת לחומרא כראיה שחלקה ביום וחלקה בלילה.
אדם העושה מלאכה בבין השמשות של ערב שבת או מוצאי שבת בשוגג חייב באשם תלוי, לפי שיטת רש"י. על פי שיטת התוספות, רק אדם העושה מלאכה בבין השמשות של מוצאי שבת חייב באשם תלוי, בעוד אדם העושה מלאכה בבין השמשות של ערב שבת פטור מאשם תלוי. השוני מנומק בכך שבערב שבת טרם הוחזקה השבת, ובמוצאי שבת כבר הוחזקה השבת.
איברהים נובאני
איברהים נובאני (נולד ב-1961) הוא אמן פלסטיני ישראלי. גוף היצירה של נובאני כולל עשרות רבות של ציורי שמן ואקריליק על בדים גדולי מידות, ציורים על עץ, על נייר, רישומים וסקיצות. יצירתו מתאפיינת בשני מרכיבים בולטים: האחד נוגע לתפיסת הצבע שלו, והשני נוגע למרכיב התמטי - גאומטרי.
ביוגרפיה
איברהים נובאני נולד בעכו בשנת 1961 וגדל בכפר מכר הסמוך לעכו, השני מששת ילדי המשפחה. אביו, עומר נובאני, בן כפר מנפת שכם, חי בחיפה ממנה ברח בשנת 1948 עם מלחמת העצמאות לעכו. אמו, וקיעה, בת הכפר קיואקאת שבגליל המערבי - מקום בו נמצא היום קיבוץ בית העמק - ברחה ממנו עם משפחתה במלחמת העצמאות לירכא ואחר כך עברה לכפר מכר.
נובאני למד ביסודי בכפרו ובתיכון בכפר יאסיף. בין השנים 1977–1978 למד ציור בבית הגפן בחיפה. בכיתה י' החל ללמוד ציור בעכו אצל הצייר עבד עבאדי.
בתחילת שנות ה-80 עזב נובאני את כפרו והחל ללמוד במחלקה לאמנות בבצלאל, שם היה הצייר הפלסטיני היחידי במחזורו. את לימודיו סיים ב-1984, ובשנת 1986 השתתף נובאני בתערוכה קבוצתית בביתן הישראלי ב. באותה שנה עבר לגור בתל אביב.