cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אנדריי שבצ'נקו
ראשית חייו
שבצ'נקו נולד בדווירקיבשינה, כפר קטן במחוז קייב. שבצ'נקו היה בן 9 בלבד כאשר התרחש אסון צ'רנוביל, וכפרו הושפע מהקרינה שנגרמה מכיוון ששכן לא הרחק מהעיר צ'רנוביל. משפחתו, כמו משפחות רבות אחרות באזור, נטשה את המקום ועברה להתגורר במקום אחר. בילדותו היה מתאגרף והתחרה בליגת הילדים, אולם הוא החליט לעזוב את התחום בגיל צעיר ולעבור לשחק כדורגל. שבצ'נקו נכשל במבחן הכדרור כאשר ניסה להתקבל לבית ספר יוקרתי לכדורגל בקייב, אולם זמן מה לאחר מכן הוא צד את עינו של סקאוט של המועדון דינמו קייב כאשר הרשים בטורניר נוער מקומי, והוחתם בקבוצת הנוער. בקבוצה הפך שבצ'נקו להצלחה כבירה ונחשב לשחקנה הטוב ביותר במחלקה הצעירה. הפריצה הראשונה הגדולה שלו הייתה בטורניר איאן ראש המתקיים בוויילס לנוער עד גיל 14. הוא סיים כמלך השערים בטורניר. איאן ראש בעצמו הביא לו את נעליו שלו כפרס על הזכייה בטורניר כמלך השערים.
בגיל 17, בעונת 1992/1993 היה שבצ'נקו מלך השערים של קבוצת המילואים של דינמו קייב, עם 12 שערים, וערך באוקטובר 1994 את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון. כבר לאחר מספר חודשים קידם אותו ולרי לובנובסקי, מאמנה ושחקנה האגדי של האלופה האוקראינית, לקבוצה הבכירה של דינמו קייב, והוא אף צורף לנבחרת האולימפית של אוקראינה.
תחילת הקריירה המקצוענית
בעונת קודם לקבוצת הבוגרים של דינמו קייב, ובשנים הבאות הוביל אותה להישגים חסרי תקדים והראה יכולת פנומנלית בכיבוש שערים. בשנת 1997 הגיעה דינמו קייב עד לרבע גמר ליגת האלופות. בשלב הבתים כבש שלושער במחצית הראשונה מול ברצלונה באחד המשחקים הגדולים ביותר בקריירה שלו והוביל את קייב לניצחון באצטדיונה הביתי של ברצלונה, קאמפ נואו, 0:4. ברבע הגמר פגש את יובנטוס, שהדיחה את דינמו קייב והגיעה עד לגמר, בו הפסידה לריאל מדריד. העונה העוקבת הייתה אף היא מוצלחת עבורו, כאשר 11 השערים שהבקיע סייעו לאלופת אוקראינה להעפיל עד לחצי הגמר ליגת האלופות. ברבע הגמר הדיחה הקבוצה, בעזרת שלושה שערים שלו, את ריאל מדריד. דינמו קייב עלתה לחצי הגמר, שם כבש שבצ'נקו צמד במשחק הראשון מול באיירן מינכן, במשחק אשר הסתיים בתוצאה 3-3. במשחק הגומלין ניצחה באיירן והעפילה לגמר, בו הפסידה למנצ'סטר יונייטד. בשתי העונות האלו פרץ לתודעה העולמית ביחד עם חברו להתקפה, סרהי רברוב.
שנותיו במילאן
בשנת 1999 חתם שבצ'נקו במועדון הפאר האיטלקי מילאן. עבור העברתו שילמה הקבוצה לדינמו קייב 25 מיליון דולר. את הופעת הבכורה שלו במדי הרוסונרי ערך ימים ספורים לאחר הגעתו לעיר מילאנו, במשחק הסופרקאפ האיטלקי נגד פארמה ב-29 באוגוסט 1999. הופעת הבכורה של שבצ'נקו בליגה הייתה מול לצ'ה שבוע לאחר מכן, והוא אף כבש באותו משחק שהסתיים בתיקו 2-2. הופעת הבכורה שלו במדי מילאן באירופה הייתה במשחק מול צ'לסי שנגמר ללא שערים, ובמחזור העוקב כבש שער במשחק מול גלאטסראיי בסן סירו. במילאן העביר את מיטב שנותיו ככדורגלן והגיע להישגים מרשימים, כששיאם בזכייה בתואר כדור הזהב בשנת 2004 וזכייה עם הקבוצה בליגת האלופות בשנת 2003. הוא נכנס לספרי ההיסטוריה של מילאן כאשר כבש 178 שערים ב-291 הופעות (ההופעות והשערים כוללות הופעות ליגה, גביע, ואירופה בלבד, אינו כולל סופרקאפים למיניהם), שני רק לגאנר נורדהל השוודי, שכבש 221 שערים ב-268 הופעות בין השנים 1949 ל-1956. שבצ'נקו שיחק במדי הרוסונרי במשך 7 עונות.
המעבר לצ'לסי, ההשאלה למילאן ופרישתו
בשנת 2006 רכשה צ'לסי את שבצ'נקו תמורת 30 מיליון ליש"ט שהעבירה למילאן. שבצ'נקו נימק את המעבר ברצונו שילדיו יגדלו בסביבה שלומדים בה אנגלית, לכן עבר להתגורר באנגליה.
עונתו הראשונה בצ'לסי הייתה לא יציבה. שבצ'נקו התקשה לשחזר את יכולתו ממילאן. הוא סיים אותה עם 14 שערים בכל המסגרות. עונתו השנייה (עונת ) בקבוצה החלה אף היא ברגל שמאל והוא מצא עצמו במשחקים רבים על הספסל. גם חילופי המאמנים בחודש ספטמבר, כאשר ז'וזה מוריניו פוטר ואת מקומו תפס המאמן הישראלי אברהם גרנט, לא הביאו עימם שינוי עבור שבצ'נקו.
מפני שלא הצליח לבסס את מעמדו בצ'לסי, הושאל שבצ'נקו למילאן באוגוסט 2008. בתום העונה במילאן ובעקבות מעברו של מאמן מילאן, קרלו אנצ'לוטי, לצ'לסי, חזר שבצ'נקו גם הוא לצ'לסי, והספיק לשחק במשחקי האימון של הקבוצה בקיץ. עם זאת, לקראת סיום חלון ההעברות הוא חזר לקבוצת נעוריו, דינמו קייב.
ביולי 2012 הודיע שבצ'נקו על פרישתו מכדורגל. בספטמבר 2013 השתתף שבצ'נקו, שהיה חובב גולף, לראשונה בטורניר גולף בעיר חארקוב שבאוקראינה. בפברואר 2016, מונה לעוזר מאמן ב.
נבחרת לאומית
במדי נבחרת אוקראינה רשומות לזכות שבצ'נקו 101 הופעות ו-45 שערים. הוא הוביל את אוקראינה בפעם הראשונה בתולדותיה למונדיאל 2006 בגרמניה, ובמונדיאל עצמו אוקראינה הגיעה לרבע הגמר שם הפסידה 0–3 לאיטליה. הוא מלך השערים בכל הזמנים במדי נבחרת אוקראינה.
קריירת אימון
ביולי 2016, מונה שבצ'נקו למשרת מאמן נבחרת אוקראינה בכדורגל, זאת לאחר הדחתה המוקדמת של הנבחרת האוקראינית בשלב הבתים של יורו 2016.
ב-7 בנובמבר 2021 מונה למאמנה של גנואה מהסרייה א. כבר ב-15 בינואר 2022 פוטר שבצ'נקו מתפקידו לאחר שגנואה ניצחה משחק אחד והפסיד שבעה בחודשיים בהן היה בתפקיד.
טוכטמיש
טוכטמיש (במונגולית: Тохтамыш, נפטר ב-1406) היה החאן האחרון של אורדת הזהב המאוחדת.
אורדת הזהב
בהמשך הוא החליט שחוזק יתר של נסיכות מוסקבה מסכן את שלטונו והחל בפשיטה גדולה לנסיכות. דמיטרי מסוזדל הפר את הבטחותיו לדמיטרי דונסקוי ושלח למחנהו של טוכטמיש כוח צבאי ושניים מבניו. גם נסיך ריאזן עזר לכוחות האורדה. לנוכח המצב, דמיטרי דונסקוי ונסיכים אחרים עזבו את מוסקבה במטרה לאסוף כוח צבאי גדול. במהלך אוגוסט 1382 מוסקבה נכבשה, נהרסה ותושבים רבים נלקחו בשבי. טוכטמיש כבש גם ערים נוספות וחזר לבירתו. בהמשך התרחשו פשיטות נוספות לשטחי נסיכות מוסקבה אך אלו היו מוגבלות בהיקפן בגלל מאבקיו של טוכטמיש עם טימור לנג.
המאבק נגד טימור לנג
טוכטמיש ראה את עצמו כיורשו של ג'ינגיס חאן וחלם על אימפריה גדולה. בשנת 1385 בראש צבא שכלל 50,000 איש הוא פלש לפרס. הוא כבש את תבריז ובדרך חזרה לקח איתו כ-200,000 עבדים מאזור הקווקז. לאחר שחזר לביתו, נודע לו שטימור לנג צירף את פרס ואזרבייג'ן לאימפריה שלו. טוכטמיש שב על עקבותיו במטרה להילחם נגד בעל בריתו לשעבר.
פתולוגיה של מערכת הנשימה
פתולוגיה של מערכת הנשימה היא ענף העוסק במגוון המחלות הקיימות במערכת הנשימה. מערכת זו כוללת בין היתר את האף, הסינוסים, הלוע, תיבת הקול, קנה הנשימה, הסמפונות, הריאות והאדר. לרוב מקובל לחלק את מערכת הנשימה לחלק המוליך (מהאף ועד להסתעפויות הקטנות ביותר של הברונכים) ולחלק התחתון יותר, המורכב מנאדיות הריאה ונקרא החלק הרספירטורי.
הפתולוגיות במערכת הנשימה נחלקות בהתאם לאיבר עצמו כמתואר בתוכן העניינים להלן.
פתולוגיה של האדר
נוכחות נוזלים או אוויר בחלל האדר (פלאורה), דלקת האדר, גידולי האדר.
Beat Box
Beat Box הוא סינגל של הראפר האמריקאי SpotemGottem. השיר יצא לאור ב-20 באפריל 2020, כשהרמיקס הראשון, הנקרא "Beat Box 2", בהשתתפות הראפר האמריקאי פו שייסטי, יצא לאור ב-18 בדצמבר 2020 לצד וידאו קליפ, וכחלק ממיקסטייפ הבכורה של SpotemGottem, Final Destination. הרמיקס הראשון דחף את השיר למעמד ויראלי באפליקציית שיתוף הווידאו טיקטוק, מאוחר יותר הפך לשירו הראשון של SpotemGottem שנכנס למצעדים. הראפר האמריקאי דה-בייבי פרסם גרסת פריסטייל ראפ לשיר, שעובדה לתוך רמיקס שני לשיר, בשם "Beat Box 3", שיצא ב-18 בפברואר 2021. רמיקס שלישי בהשתתפות הראפרית האמריקאית מולאטו, המכונה "Big Latto Mix", יצא לאור ב-13 במרץ 2021. רמיקס רביעי יצא לאחר מכן ב-26 במרץ 2021, יחד עם אמנית הדאנסהול הג'מייקאנית שנסיה, בעקבות גרסת הפריסטייל שלה. רמיקס חמישי, בשם "Beat Box 4", יצא לאור ב-16 באפריל 2021, בהשתתפות הראפר האמריקאי NLE צ'ופה. ב-23 באפריל 2021, רמיקס נוסף בשם "Beat Box 5" בהשתתפות פולו ג'י יצא לאור.
רקע
השיר יצא באפריל 2020 כסינגל עצמאי. לפני צאתו של הרמיקס של פו שייסטי, הגרסה המקורית של השיר כבר צברה למעלה משישה מיליון צפיות ביוטיוב. בינואר 2021 צבר ברמיקס למעלה מ-2.8 מיליון השמעות בספוטיפיי. הוא נעזר בסרטוני טיקטוק ויראליים של הריקוד הנלווה שלו, ה- שנקרא על שם יוצרו, ג'אנבאג, אישיות מדיה חברתית ויוצר דיגיטלי. הוא פרסם את סרטון ה- הראשון שלו בטיקטוק ובאינסטגרם ב-24 בדצמבר והמשיך לפרסם סרטון חדש עד שהתחיל להיות ויראלי. הריקוד, כפי שצוין על ידי מריסה מנדז מ-HipHopDX, כולל "תנועה ספספטית של כל גופך בכל מקום אקראי שתמצא"; הוא כולל גלישת שתי זרועות, תוך נטייה לאחור וצליעה קלה. הריקוד תואר כ"לא יציב". SpotemGottem אימץ את הריקוד ופגש את ג'אנבאג בינואר 2021.
הרכב ומילים
ההפקה של השיר תוארה כמכילה "תופי בס שמתחבטים בעורכם", כאשר SpotemGottem מעביר נרטיבים אלימים על קרב יריות וכיצד הדראקו שלו כל כך, שהוא "עושה ביטבוקס". הפזמון של השיר, "Ready to get it started/Bitch, I got no sensе", זכה לפופולריות בקטעי וידאו בטיקטוק. השורה, "Oh, he the plug, riding round with 4 bricks / Call me Kobe, 24 Kobe", רואה את SpotemGottem מעוות את קולו לקראת סוף השורה, בדומה לקול ה"תינוק" של פלייבוי קרטי. "Beat Box 2" הוא בעצם אותו השיר, מלבד תוספת הבית של פו שייסטי.
ביקורות
קריסטין קוררי מ-Noisey השוותה את השירה של SpotemGottem לזו של קודאק בלאק ושל ליל ויין מתקופת No Ceilings, וקבעה כי "בגיל 18 יש לו את האנרגיה והכריזמה לגרום לך לשכוח ש-'Beat Box' הוא למעשה על קרב יריות". מארק אליברט מ-HipHopDX תיאר את השיר כ"להיט שאי אפשר להכחישו" וכ"באנגר".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר יצא לצד השיר ב-20 באפריל 2020. בקליפ נראה SpotemGottem פורץ ממעיל צווארון ומציג מגוון של כלי נשק. אתגר הריקוד של השיר לא מופיע בסרטון, מכיוון שמקורו בטיקטוק הוא רק מדצמבר 2020. נכון לאפריל 2021, לקליפ למעלה מ-26 מיליון צפיות ביוטיוב.
הצלחה מסחרית
בזכות הצלחתו הוויראלית, השיר הגיע לראשונה למקום ה-84 במצעד הבילבורד הוט 100, במצעד מיום 30 בינואר 2021, והפך לשירו הראשון של SpotemGottem במצעד. לאחר צאתם של הרמיקסים "Beat Box 3" ו-"Beat Box 4", הגיע השיר למקום ה-12 במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום ה-6 במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ מתאריך 24 באפריל 2021. נוסף על הפיכתו לכניסה הראשונה של SpotemGottem לעשירייה הפותחת במצעד, השיר קיבל זיכוי משותף באתר עקב כך שגם "Beat Box 2" וגם "Beat Box 3" השפיעו משמעותית על הצלחת השיר, כך שפו שייסטי ודה-בייבי מיוחסים לשיר, ובכך הפך השיר לכניסה השנייה של פו שייסטי לעשרייה הפותחת (לאחר "Back in Blood"), וכן לתשיעית של דה-בייבי.
Beat Box 3
דה-בייבי פרסם את הפריסטייל שלו לשיר ב-18 בפברואר 2021, לצד וידאו בו הוא מבצע את אתגר הריקוד של השיר. הפריסטייל שלו עובד לתוך רמיקס ויצא באופן רשמי כ-"Beat Box 3" ב-26 בפברואר.
הרכב
בפריסטייל שלו, דה-בייבי מתנפל על "הגישה חסרת הדאגות שלו לחיים, כסף ואינטראקציות עם נשים". הוא גם מפנה אל היוטיוברית ג'וג'ו סיווה, בשורות: "Turn me up, niggas gon' see why/Nigga, you a bitch, JoJo Siwa (Bitch)". שורה זו עוררה מחלוקת מכיוון שחלקם תפסו את דה-בייבי כמנתח את סיווה, אולם עם זאת הסביר דה-בייבי כי מדובר במשחק מילים: "אני 'סיווה', אני לא כמו שאר הכושים". זה משויך לכינויו של דה-בייבי, ג'וג'ו, קיצור לשמו האמיתי ג'ונתן.
ביקורות
מארק אליברט ומייקל סאפונארה מ-HipHopDX כינו שניהם את הפריסטייל "בוער", ואילו וונגו אוקון מ-Uproxx כינה את תרומתו של דה-בייבי "רברבנית". פול דונג מ-Rap Radar אמר כי הוורס של דה-בייבי מוסיף "עוד דלק לתופעה". ג'ייד דדאליקה מ-GRM Daily אמר כי דה-בייבי מספק "כמה שורות קצרות ושנונות מעל האינסטרומנטל הקליט".
גרסאות אחרות
ראפרים רבים פרסמו רמיקסים לשיר. הראפר משיקגו קאלבוי הוציא את ה-"BeatBox Freestyle" שלו ב-13 בינואר 2021. ראפר אחר משיקגו, ליל איזזי, הוציא את גרסתו ב-1 בפברואר 2021. הראפר האמריקאי דינטה היצ'קוק הוציא את גרסתו לשיר ב-9 במרץ 2021. ב-11 במרץ 2021 הוציאה הראפרית מולאטו פריסטייל של השיר שלכאורה כיוון לכמה ראפרים. יומיים לאחר מכן, הגיבה הראפרית רני רוצ'י בפריסטייל משלה לשיר. באותו היום, גרסתה של מולאטו הפכה לרמיקס בשם "Beat Box (Big Latto Mix)". השיר היה אחד משלושת השירים שהראפר פולו ג'י ביצע עליהם פריסטייל בשירו "For My Fans (Freestyle)", ואחד משני השירים שהראפר ליל יאכטי ביצע עליהם פריסטייל בשירו "No More Beatboxing Freestyle". ב-26 במרץ 2021, יצא רמיקס לשיר עם אמנית הדאנסהול הג'מייקנית שנסיה, לאחר פרסום גרסת הפריסטייל שלה. באותו היום, חגגה הראפרית דריזי את יום הולדתה עם פריסטייל שהוציאה בשם "Beatbox Birthday Freestyle". ב-8 באפריל 2021 פרסם הזמר הישראלי סטפן לגר את הפריסטייל שלו לשיר, בו הוא משלב שפות שונות. ראפרים אחרים שביצעו רמיקס לשיר כוללים את יאנג אם. איי ו-NLE צ'ופה, שגרסתו הפכה לרמיקס רשמי נוסף לשיר, "Beat Box 4".
מתקן התפלה אילת
מתקן התפלה אילת (או "אתר סבחה") הוא מפעל התפלת מים המסחרי הראשון שהוקם בישראל. באתר פועלים שלושה מתקני התפלה, שניים מתפילים מי קידוחים מליחים והשלישי מתפיל את מי ים סוף. המים המותפלים מסופקים לעיר אילת.
המתקן ממוקם כ-2 קילומטרים צפונית לאילת, מול קיבוץ אילות.
רקע
העיר אילת סבלה ממחסור במקורות מים מקומיים מאז הקמתה. בנוסף, עקב הריחוק הרב ממרכז הארץ העיר לא חוברה למערכת המים הארצית, כך שעלה הצורך לפתח פתרונות מקומיים לאספקת מים. מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 מתקן התפלה אילת מספק את כל תצרוכת המים לעיר.
היסטוריה
אבן פינה למתקן התפלה הראשון באילת, שהוקם על פי שיטת אלכסנדר זרחין, הונחה במרץ 1961 באילת. בתחילת 1964 הופעל המתקן באופן חלקי ואז התברר שהמים שהוא מייצר יקרים והשיטה אינה כלכלית. זרחין טען שהסיבה לכך היא שלא בנו את המתקן על פי הוראותיו ודרש חצי מיליון לירות למימוש מתקן בקנה מידה מסחרי שיוקם על פי הוראותיו. ביוני 1964 הוחל בהזרמת מים מהמתקן של זרחין לתושבי אילת. המתקן באילת פעל במשך כשלוש שנים אך נסגר בגלל חוסר הצדקה כלכלית להפעלתו. במקום מתקן זרחין נרכשו שני מתקנים, אחד בארצות הברית ב-1965 והשני מבריטניה שהחל לפעול ב-1971. מתקן שלישי, הפועל בשיטת זיקוק באידוי רב שלבי, נרכש מחברת הנדסת התפלה בשנת 1971 והחל לפעול באפריל 1974.
בשנת 1975, החלה חברת מקורות בהקמת מתקן להתפלת מי תהום מליחים בשיטת אוסמוזה הפוכה, ומאז 1997 עבר המתקן לעבוד באופן מלא בשיטה זו.
בספטמבר 2021, החלו העבודות להכפלת הספק המתקן ל–30 מיליון קוב מים בשנה, בעלות של חצי מיליארד שקל.
CD-ROM
CD-ROM (ראשי תיבות של Compact Disc Read-Only Memory) הוא תקליטור לקריאה בלבד עליו מוקלט מידע בינארי למחשב (Data), בניגוד לתקליטורים הראשונים שהיו מיועדים לאחסן מוזיקה בלבד. השימוש הנפוץ ב-CD-ROM הוא להפצת תוכנות ומשחקי מחשב אך נעשה בהם שימוש גם להפצת מאגרי מידע (למשל בסיסי נתונים או קובצי מולטימדיה).
מבנה ותקנים
מבחינת מבנה ומראה תקליטורי CD-ROM זהים לתקליטורי שמע ולתקליטורים אחרים (ההבדל היחיד הוא באופן שבו מיוצג המידע). התקליטור עשוי מחומר פלסטי שקוף בעובי 1.2 מ"מ ועליו עלה אלומיניום דק המשמש כמחזיר אור. על גבי התקליטור ערוכים תאים המסודרים בצורת ספירלה, כאשר קרן הלייזר של כונן התקליטורים מאירה על התאים, הקרן מוסטת מעט ומוחזרת לנקודה אחרת מנקודת המקור. ההיסט מתורגם למידע בינארי.
התקנים לכתיבת וקריאת נתונים מ-CD-ROM נוצרו ב-1987 על ידי מהנדסים של חברות סוני ופיליפס וקובצו לספר הצהוב שהוא אחד מ"ספרי הקשת" בהם הוגדרו התקנים לשלל תקליטורים.
מבנה נתונים
CD-ROM מחולק לסקטורים (Sector) בני 2352 בתים, המחולקים ל-98 פריימים (Frame) בני 24 בתים. תקליטורי מידע רגילים (Mode-1) עושים שימוש ב-2048 בתים בכל סקטור לאחסון המידע, ושאר הבתים משמשים לזיהוי ותיקון שגיאות. קיימים גם תקליטורים שעושים שימוש ב-2336 בתים לאחסון המידע (Mode-2) אך הם משמשים בעיקר לאחסון וידאו. תקליטורי מוזיקה (CD-R) עושים שימוש בכל 2352 הבתים לאחסון מידע. תקליטור סטנדרטי של 74 דקות מכיל 333,000 סקטורים אך קיימים גם תקליטורים קטנים או גדולים יותר. הנפח הכולל של תקליטור מידע רגיל (Mode-1) הוא 682 מגהבייט.
מבנה הנתונים בסקטור של CD-ROM Mode-1 הוא -
דחיית סיפוקים
דחיית סיפוקים היא היכולת להמתין במטרה להשיג דבר מה. היכולת הזו נחשבת כתכונת אישיות. דניאל גולמן גילה שהתכונה היא מרכיב חשוב באינטליגנציה רגשית. אנשים ללא תכונה זו מעוניינים בסיפוק מיידי בכל עת ועלולים לסבול משליטה עצמית נמוכה. דחיית סיפוקים היא סוג של טקטיקת דחייה שבה קביעת ביצוע הפעולה במועד מאוחר יותר מיועדת להשיג מטרה של רווח או גמול גדולים יותר מאלו שניתן להשיג באמצעות פעולה מיידית.
פסיכואנליטיקאים גורסים כי אנשים בעלי שליטה עצמית נמוכה סובלים מ"גבולות אגו רופסים". המושג מגיע מתאוריית האישיות של זיגמונד פרויד. על פי התאוריה, האיד היא עקרון העונג, הסופר-אגו הוא עקרון המוסריות, והאגו הוא עקרון המציאות. תפקיד האגו לספק את צורכי האיד ועם זאת לכבד את צרכיו של הזולת. על פי התאוריה, אדם שאינו מסוגל להשהות את הסיפוק עשוי להיות בעל איד לא מאוזן שאיננו מבוקר על ידי האגו והסופר-אגו.
שליטה עצמית נמוכה עשויה להיות קשורה לגורמים ביולוגיים במוח. חוקרים מצאו שילדים עם סינדרום אלכוהול עוברי מסוגלים פחות לדחות סיפוקים.
מבחן המרשמלו הוא ניסוי ידוע הבודק את העיקרון. הניסוי נערך על ידי ולטר מישל באוניברסיטת סטנפורד ונידון בעבודתו הידועה של דניאל גולמן. בשנות ה-60 של המאה ה-20 נבדקה קבוצה של בני ארבע בניסוי. לכל אחד מהם ניתן מרשמלו כשהובטח להם שיקבלו מרשמלו נוסף, רק אם יוכלו להמתין 20 דקות לפני שיאכלו את הראשון. חלק מהילדים לא היו מסוגלים להמתין וחלק כן. לאחר מכן עקבו החוקרים אחר הילדים עד גיל ההתבגרות ומצאו שבעלי היכולת להמתין היו סתגלניים יותר ואחראיים יותר (על פי סקר הורים ומורים). בנוסף, הם צברו ממוצע של 210 נקודות יותר במבחן ה-SAT.
It's Alright, Ma (I'm Only Bleeding)
It's Alright, Ma (I'm Only bleeding) הוא שיר של זמר הפולק רוק האמריקאי בוב דילן. השיר יצא בפעם הראשונה באלבום Bringing It All Back Home ב-22 במרץ 1965. השיר בוצע בידי אמנים רבים והוא אחד משיריו המצוטטים ביותר של דילן. את השורה "מי שלא עסוק בהיוולדות עסוק במוות" (אנגלית: "he's not busy being born/Is busy dying") אהבו פוליטיקאים רבים לצטט, למשל אל גור טען, שזו השורה האהובה עליו. השיר נשמע גם בפרק הסיום של סדרת הטלוויזיה "הסופרנוס".
סגנון השיר
השיר נכתב בסגנון זרם התודעה והוא אחד השירים הבולטים ביותר של דילן בסגנון זה. השיר, שאורכו כשבע וחצי דקות, הוא רצף ארוך של בתים ללא פזמון קבוע. השיר בנוי מרצפים ארוכים של חרוזים שנותנים לשיר זרימה מאוד ייחודית. הכתיבה משתייכת לסגנון האוונגרד, והיא ניחנת במחאה האופיינית לדילן. התחושה הכללית של השיר היא מאוד מיסטית, בין השאר בזכות בית הפתיחה הכולל ליקוי חמה וליקוי ירח המתרחשים בו זמנית, כמו כן המסטיקה ממשיכה בהמשך השיר; לדוגמה, בשורה "אתה מאבד את עצמך אתה מופיע שוב" (אנגלית: "You lose yourself, you reappear").
סגנון מוזיקלי
השיר הזה הוא מהאחרונים, שהקליט דילן בסגנונו המקורי, הפולקי. טוענים, שאחרי הקלטת השיר הזה הוא הקליט רק עוד שיר אחד בסגנון ועבר להקדיש את עצמו לחלוטין למוזיקה חשמלית, אך טענה זו אינה מוכחת. השיר מופיע באלבום הראשון שבו דילן משתמש במוזיקה חשמלית, והוא דווקא מנוגן אך ורק בגיטרה קלאסית. הפתיחה מזכירה מאוד את הדיסק הראשון של בוב דילן והקטע הזה חוזר בין הבתים. השיר שבא אחרי השיר הזה באלבום הוא It's All Over Now, baby blue שהוא השיר שבו דילן נפרד ממוזיקת הקאנטרי והפולק.
טכניקות ספרותיות
השיר גדוש בטכניקות ספרותיות, כשהבולטת ביותר ביניהן היא האוקסימורון. השיר נתפח באוקסימורון סמלי "חושך בצהריי היום" (אנגלית: "Darkness at the break of noon") וממשיך ברבים נוספים. האוקסימורון נותן את התחושה האקליפטית שפותחת את השיר, וממשיכה לאורכו. אמצעי חשוב נוסף הוא המטפורה. למשל, "מישהו שגר בכספת" או "אדם השר כשלשונו בוערת", אחת המטאפורות הייחודיות בשיר היא "כופף בעזרת הפלייר של החברה" (אנגלית: "Bent out of shape from society's pliers"). כמו כן, דילן שובר מספר מבנים לשוניים כדי לחזק את המסר שלו במשחקי מילים. דוגמה לכך היא "הכסף אינו מדבר, הוא מקלל".
טכניקה נוספת, שמבוצעת ברמה מופתית בשיר זה, היא טכניקת החריזה. כל בית בנוי מחמישה חרוזים זהים ושורה אחרונה המסתיימת בצורה שונה, כל שלושה בתים מתחרזים ביניהם בשורה הפתוחה וגם הפזמון המשתנה מתחרז באותו חרוז. נוסף לכך יש חרוזים פנימיים רבים.
המחאה בשיר
שיר זה נמנה עם רשימה ארוכה של שירי מחאה של דילן, והוא אחד הבולטים ביניהם. בשיר ישנה מחאה על כמעט כל נושא שאפשר לחשוב עליו, והיא מגוונת מאוד גם מבחינת סגנון, חלק מהמחאה נאמרת בצורה ישירה בעוד חלק נאמרת בצורה יותר חשאית. השיר הוא חשבון נפש של דילן על כל מה שהוא לא אוהב בעולם.
מחאה נגד מלחמה
דילן ידוע מאוד במחאה האנטי מלחמתית שלו, ושיר זה הוא בין השאר שיר כזה. אחד הבתים הבולטים בנושא הזה הוא הבית החמישי בו נאמר (בין השאר) "Disillusioned words like bullets bark As human gods aim for their mark Made everything from toy guns that spark" השיר מוחה נגד השליטה של הגנרלים ושל הצבא על חיהם של האנשים, ועל כוחם. (בדומה לשיר Masters of war מהאלבום השני של דילן The freewheelin' ולשיר Only A Pawn In Thier Game מהאלבום השלישי של דילן The times the are a changin').
מחאה נגד הקפיטליזם
דילן מעביר בשיר ביקורת חריפה על הקפיטליזם האמריקני, דוגמה בולטת היא הבית השישי שבו מדובר על המורים, שמלמדים, שמטרת הידע היא השגת ממון (Teachers teach that knowledge waits Can lead to hundred-dollar plates). דילן מסיים את הבית בכך, שאפילו נשיא ארצות הברית לפעמים צריך לעמוד עירום; כלומר, כל הכסף שבעולם וכל העוצמה לא משנה, כיוון שאדם הוא אדם בכל אופן וכל הקפיטליסטים הם בעצם חסרי כל.
אחת השורות המוכרות ביותר בשיר היא "הכסף אינו מדבר הוא מקלל" שגם היא נמנית עם השורות הסוציאליסטיות בשיר. לשורות אלו מתווספות שורות רבות, כגון בית שלם שמדבר על מערכת הפרסום שמרמה את הקהל שלה.
מחאה כנגד מוסד הדת
בשיר יש מספר רמיזות קטנות לדת ולמוסדות הדת ולמחאה כנגדם. שורה בולטת בנושא זה בשיר היא השורה "While preachers preach of evil fates" המדברת על שיטת ההפחדה של הדת, שגורמת לאדם להיות תמיד בפרנויה. מצד שני דילן גם מוחה נגד הוזלת הדת, והצורה שהצרכנות השתלטה עליה. למשל כשהוא שר "flesh-colored Christs that glow in the dark" הוא מוחה כנגד הצרכנות שבמערכת הדתית, שיוצרת פסלונים של ישו שזוהרים בחושך.
צביעות
דילן מותח ביקורת על כל המערכות האמריקאיות, על כך שהן צבועות ושהן מנסות לשלוט באדם הקטן דרך שקרים והבלים. ביקורת זאת קיימת בשורות כמו "false gods" שורות קצרות שמזכירות את כל הצביעות שדילן רואה. הבית העשירי מוקדש כולו לנושא זה, הוא עוסק באנשים, שכל חייהם רק מתלבשים בחליפות כדי ללכת למסיבות או למועדוני יוקרה, ובינתיים הם מעבירים ביקורת על מה שהם רוצים, והם אלה שמחליטים את מי להפוך לגיבור בעיני העם, ואז הם עוד אומרים "שאלוהים יברך אותו" (אנגלית: "god bless him"). כלומר הם מתחזים לאלוהים מרוב שהם נשלטים על ידי כוחם.
בהמשך דילן מדבר על מערכת המשפט, בהשוואות מסוימות לנוח הוא מוציא את השופטות (Old lady judges) כנביאות שקר. הוא טוען שהן דוחפות בכוח ערכים שקריים ומעליבות את האדם הפשוט, גורמות לו להיראות קטן. את הבית הזה מסיים דילן באמירה הגורפת הכול "פרופגנדה, הכול מזויף" (אנגלית: "Propaganda, all is phony").
אקזיסטנציאליזם
בשיר זה יש השפעה חזקה של זרם האקזיסטנציאליזם. מצד אחד הוא שר על כל הדברים הרעים שבעולם, ועל הפחד והקושי וחוסר החשיבות, אך מצד שני, כשהוא מדבר לאימו (בפזמונים) הוא עוד מנסה להחזיק את עצמו בחיים. הערות כגון "מישהו חושב שהוא באמת מצא אותך" מחזקות את התחושה האקזיסטנציליסטית. הבית התשיעי מדבר כולו על אנשים התקועים בעבודות שאינם אוהבים, מקנאים בחופשיים. אך הוא מדגיש שהם עדיין חיים. מבחינות רבות בית זה מזכיר את כתבי אלבר קמי בספרים הזר והמיתוס של סיזיפוס.
מחוז פודגוריצה
מחוז פודגוריצה (בסרבית Подгорица) הוא אחד מ-21 מחוזות מונטנגרו ואחד הגדולים בו. המחוז נקרא על שם בירת מונטנגרו, העיר פודגוריצה, שמשמשת גם כבירת המחוז.
מישור משופע
מישור משופע הוא מכונה פשוטה, ללא חלקים נעים, הכוללת משטח משופע, שקצה אחד שלו נמוך מקצהו השני. גרירת חפץ על־פני משטח משופע דורשת השקעה פחותה של כוח בהשוואה לגרירתו בהרמה אנכית. יעילות המישור המשופע תלויה באורכו ובגובהו, וניתן לבטא אותה כ-1 חלקי סינוס זווית המשטח. לפי חוק שימור האנרגיה, הרמת חפץ לגובה מסוים באמצעות מישור משופע או בלעדיו תובעת השקעת כמות זהה של אנרגיה, אך במישור משופע אורך המסלול ארוך יותר, ולכן כמות האנרגיה הנדרשת בכל שלב של ההרמה קטנה יותר. את קצב הרמת החפץ ניתן להאיץ גם באמצעות הפחתת החיכוך לאורך המישור, ובאמצעות הגדלת הזווית שבין המישור לרצפה. חסרונו העיקרי של מישור משופע הוא בהפסד האנרגיה בגלל חיכוך, ולכן מישור משופע ארוך מאוד אינו יעיל מבחינה אנרגטית.
מחוז פודגוריצה
גאוגרפיה
מחוז פודגוריצה שוכן בדרום-מזרח מונטנגרו בחבל הבלקן. המחוז גובל עם המחוזות: צטיניה, ודנילוֹבְגראד ממערב, קולסין מצפון, אנדרואבייס מצפון-מזרח; ועם אלבניה (מדינה) ממזרח. המחוז שוכן לחוף ימת שקודרה מדרום.
מישור משופע
סוללה, כבש, מגלשה
שמאל|ממוזער|250px|סוללת העפר הרומית בצידה המערבי של מצדה מכשירים רבים משתמשים בעקרון הפעולה של המישור המשופע על מנת לבצע משימות שונות; כך למשל, סוללה מאפשרת להעפיל לגובה שקשה לעלות אליו בצורה אנכית. דוגמאות לכך הן סוללות העפר בעולם העתיק, שאפשרו לחיילים ולאיל ניגוח להגיע לראש החומה. אחת מהן היא סוללת העפר ששימשה את הצבא הרומי לכיבוש מצדה, שקיימת ונמצאת בשימוש עד היום. סוללות עפר שימשו במצרים העתיקה על מנת להרים באמצעותן את האבנים הכבדות ששימשו לבניית הפרמידות. באמצעות מישור משופע נייד ניתן גם לעלות ולרדת מאוניות, או להרים ולהוריד חפצים לתא מטען של משאית. רכבות הרים משתמשות אף הן במישור המשופע על מנת להאיץ למהירויות גבוהות. בענפי ספורט שונים כגון סקי ומזחלות, נעזרים במישור משופע מצופה קרח או שלג – בצורה טבעית (כגון הר מושלג) או מלאכותית – על מנת להגיע למהירויות גבוהות. שיפועים אלה הם כמעט ללא חיכוך – אך מהירות הגוף מואטת על ידי החיכוך עם האוויר. משפך הוא מישור משופע בצורת חרוט המאפשר לתעל חומרים למרכזו.
מחוז פודגוריצה
גאוגרפיה
Падгорыца Подгорица (град) พอดโกริกา
מישור משופע
סוללה, כבש, מגלשה
מישור משופע מאפשר גם נגישות לאנשים בעלי מוגבלות, או לעגלות ילדים. מבנים ציבוריים בישראל מחויבים לכלול אמצעים שיאפשרו גישה לנכים.
כלי נוסף הוא המגלשה, שמסייעת להוריד חפצים ואנשים ממקום גבוה למקום נמוך בהתבסס על כוח החיכוך כגורם מאט. מגלשות החירום המותקנות מתחת לדלתות מטוסי נוסעים, מאפשרות, בשעת חירום, לרדת במהירות מהמטוס ללא הסכנה שבקפיצה. מגלשות נפוצות גם בגני שעשועים שונים מאחר שניתן לתכנן אותן כך שיושגו בהן מהירויות שונות ואף ניתן להגיע לחוויה הקרובה לנפילה חופשית. על ידי הקטנת הזווית של המגלשה לקראת סופה, וממילא הגדלת שטח המישור המשופע, ניתן להאט את מהירותו של הגולש בה – על ידי החיכוך – כך שלא יתנגש בקרקע בעוצמה. השינוי בזווית מאפשר גם להימנע מהתנגשות ישירה בקרקע. בפארקי מים, כוח החיכוך של המגלשות מופחת באמצעות התזת מים עליהן – כך שיש סיכה בין האדם והמגלשה. מגלשות אלו מסוגלות להגיע למהירויות גבוהות, ויש פחות צורך להאט את האדם הגולש לקראת סופה של המגלשה, מכיוון שהוא גולש לתוך בריכה המרככת את החבטה.
חישוב הכוחות הפועלים על גוף במישור משופע והסבר מילולי של הכוחות הפועלים
שמאל|ממוזער|300px|N הכוח הנורמלי, mg כוח הכבידה, f כוח החיכוך, θ הזווית של המישור המשופע חישוב הכוחות הפועלים על גוף הנמצא במישור משופע מורכב משלשה גורמים, כאשר את החיכוך עם האוויר ניתן להזניח בדרך כלל, למעט במהירויות גבוהות:
1.כוח הנורמלי (N) הפועל אנכית מהמישור על הגוף. מכיוון שמישור משופע נטול חיכוך יכול להחזיר רק את הרכיב המאונך של הכוח הפועל עליו.
2.כוח הכבידה (mg) הפועל כלפי מטה. מאונך לכדור הארץ ולא למישור.
3.כוח החיכוך (f) הפועל במקביל למשטח.
במקרה שקיים חיכוך - אם הרכיב האופקי של כוח המשיכה (mgsinθ בציר הX) גדול מכוח החיכוך הסטטי (fs) – תהיה תאוצה במורד המדרון השווה ל: gsinθ – fk/m (במקרה זה, החיכוך יהיה קינטי). אם כוח החיכוך הסטטי גדול מהרכיב האופקי של כוח המשיכה, לא תהיה תנועה.
אם זווית השיפוע שווה 0, אז sinθ גם יהיה 0, והגוף לא יזוז. (הכוח הנורמלי מחזיר את כל הרכיב של כוח הכובד ושקול הכוחות הוא 0).
ככל הנראה, גלילאו גליליי ביצע את ניסוייו בתחום הכבידה במערכת של מישור משופע, ולא בזריקת חפצים מהמגדל הנטוי בפיזה (בניגוד לאגדה האורבנית).
דרך נוספת להסתכל על המערכת (וכנראה גם נכונה יותר)
דרך נוספת לבחון את המערכת היא לבחון את הכוחות שפועלים על הגוף.
על הגוף פועלים שני כוחות: כוח הכובד (כלפי מטה) והכוח הנורמלי (במאונך למישור) ניתן לראות שהסכום הווקטורי של שני כוחות אלו הוא בכיוון המישור וגודלו mgsinθ.
צבי נדב
צבי נדב (נולד בשם צבי הלפרין, לתקופה שינה את שמו בשל רדיפות הטורקים לאיתן ברגמן; דצמבר 1891 – 7 במרץ 1959) היה איש העלייה השנייה, חבר השומר, חבר מרכזי בגדוד העבודה וממנהיגי ראשית התעופה העברית בארץ ישראל.
חייו ומפעליו
צבי נדב נולד לשמואל הלפרין ולמרים נדב במושבה הקטנה עין זיתים שבגליל העליון. אביו ואמו הגיעו לארץ ישראל כחברי התנועה הציונית "אגודת האלף" אשר התארגנה במזרח אירופה. לאחר תקופה קצרה בארץ שבו ההורים לרוסיה, שם הצטרף צבי הצעיר לתנועת "פועלי ציון". הוא חזר ארצה ב-1906 ועבד כפועל חקלאי באום ג'וני שהפכה לדגניה אשר בעמק הירדן. עם הקמת ארגון השומר התגייס נדב לשורותיו. תפקידיו בארגון הביאו אותו אל אתרים רבים ברחבי הארץ. ב-1911 היה לצידו של השומר יחזקאל ניסנוב כאשר זה נפצע אנושות, בדרכם ממרחביה ליבנאל.
קלאוסטרופוביה
קְלַאוּסְטְרוֹפוֹבְּיָה (על פי האקדמיה ללשון העברית: בַּעַת סֶגֶר) היא פוביה ממקומות סגורים, כגון חדר קטן בלי חלון, מעלית, מטוס, תא מטען של רכב או מנהרה.
צבי נדב
חייו ומפעליו
לנדב הייתה באותם ימים משנה סדורה לגבי תפקידו החלוצי של ארגון השומר, לא רק בהגנה ובלוחמה, אלא גם בחיי היום יום. נדב היה מהשומרים ששאפו להקמת מושב שומרים שיתופי בקווי הגבול של הארץ, באזור הסְפַר:, ולשם כך פנו חברי השומר, ונדב בתוכם, לחברת יק"א שתקצה להם מקרקעותיה בגליל העליון.
קלאוסטרופוביה
סימנים
קלאוסטרופוביה מוגדרת כהפרעת חרדה וסממניה מתחילים להופיע בגילאי הילדות או בגיל ההתבגרות. לקלאוסטרופוביה קיימת סממן אחד מרכזי, והיא פחד ממקומות סגורים, כגון חדרים קטנים, חדרי בדיקות MRI ו-CAT, מכוניות, אוטובוסים, מטוסים, רכבות, מנהרות, מערות תת-ימיות, מרתפים, מעליות ומערות.
צבי נדב
חייו ומפעליו
ב-1917, לאחר חשיפתה של רשת ניל"י, נאסר יחד עם רבים מחבריו והוגלה מן הארץ. על מנת להימלט מחקירה בקושטא העמיד פני משוגע והוצב לעבודות סלילת רכבת באזור סריקמיש שם התחוללו קרבות בין צבאות רוסיה וטורקיה. זמן לא רב לאחר הגעתו לעבודות הכפייה נמלט להרי הקווקז ובסיוע תושבים מקומיים ארמנים וצ'רקסים הגיע עד טביליסי (שם פעלו נציגי מפלגת פועלי ציון בהשגת אישורי כניסה לארץ) ובהמשך הגיע לאודסה. ביומנו, שפורסם ביולי 2023, סיפר נדב על החשיפה לזוועות של רצח העם הארמני ולהתעללות של הטורקים בפליטים הארמנים.
קלאוסטרופוביה
סימנים
להיות סגור או המחשבה על להיות סגור במקום מסוים יכולה לעורר חרדה בקרב הלוקים בקלאוסטרופוביה. כאשר מידת החרדה (PPO) גוברת, הבנאדם עלול להתחיל לחוות:
צבי נדב
חייו ומפעליו
באודסה חבר לצעירים סוציאליסטים מתנועת פועלי ציון ובזכות ניסיונו הצבאי אימן אותם בנשק בעת מלחמת האזרחים ברוסיה, לאחר תפיסת העיר על ידי הצבא הלבן נמלט ממנה ושב לארץ ישראל דרך בולגריה בספטמבר 1919. כמו רבים מחבריו לארגון השומר הצטרף לגדוד העבודה בראשיתו, כאשר הוקם בקיץ תר"ף 1920. רבה הייתה השפעתו ותרומתו בעת הקמת יישובי גדוד העבודה בעמק יזרעאל, עין חרוד ותל יוסף בשנים תרפ"א–תרפ"ב (1921–1922). נדב פיקד על הגנת היישוב היהודי ב-1920 במאורעות הדמים בירושלים, וב-1921 במאורעות תרפ"א, בפתח תקווה וביפו. לאחר מכן עבר להתגורר בכפר גלעדי. בשנת 1922 הוא יצא עם חיים שטורמן ויהודה אלמוג לסיור נרחב של בדיקת היתכנות התיישבות בקרקעות הברון רוטשילד בחורן. ב-1924 נשלח בהוראת יצחק בן-צבי יחד עם יוסף ברסלבסקי ומרדכי יגאל לתור את עבר הירדן. השלושה נעצרו ושוחררו רק לאחר התערבות פרדריק קיש, מנהל המחלקה המדינית של ההנהלה הציונית בירושלים.
קלאוסטרופוביה
טיפול
קלאוסטרופוביה, בדומה לחרדות אחרות, ניתנת לטיפול באמצעות טיפול פסיכולוגי או תרופתי.
צבי נדב
חייו ומפעליו
הוא היה חבר בארגון החשאי של אנשי השומר: "הקיבוץ", ובעטיה של חברות זו נעצר ב-1923 בחשד למעורבות בשוד מכונית של חלפנים יהודים שנשאה אלפי מטבעות זהב מביירות לירושלים. השוד נערך על ידי אנשי השומר לצורך רכישת נשק. נדב וחבריו שוחררו לאחר חקירתם. במאורעות תרפ"ט (1929) השתתף בהגנה על עמדות בחיפה, גשר ונהריים.
קלאוסטרופוביה
טיפול
הטיפול המקובל לקלאוסטרופוביה הוא טיפול התנהגותי, אשר במסגרתו נחשף המטופל באופן הדרגתי למושא הפוביה שלו. בתחילה נחשף המטופל לחללים גדולים בעלי חלונות בליווי המטפל ולאחר מכן החלל שבו שוהה המטופל לפרק זמן מסוים, קטן, ובשלב מסוים המטפל עוזב את המטופל. הטיפול הוא ממושך ובעל מספר מפגשים שבהם יש חזרות על השהייה בחדרים, לעיתים נעזר המטופל בתרופות הרגעה שונות, ובו-בזמן המטפל מבצע סוגסטיה במטופל. הטיפול עשוי להסתייע בטכניקות הרפיה שונות, דמיון מודרך או היפנוזה. הטיפול עשוי להסתיים ברמות שונות של הצלחה, החל בהיעלמות מוחלטת של ההפרעה וכלה בהצלחה חלקית המספקת מהבחינה התפקודית, קרי - הצלחת הטיפול מתבטאת ביכולתו של המטופל להתמודד עם חרדתו ולשהות בחללים קטנים לפרקי זמן שונים אך מספיקים כדי שיוכל לנהל חיים רגילים ולשהות בחללים סגורים כגון מטוסים ומעליות.
צבי נדב
חייו ומפעליו
ב-1930 נסע נדב לפריז ללמוד מכונאות, חשמל ואווירונאוטיקה. במהלך לימודיו התקבל לקלוב לתעופה לסטודנטים והחל לעסוק בדאייה. באביב 1932 שב ארצה. ביוזמתו של נדב ובגיבויו של ישראל שוחט, הוקם ב-1932 "ועד יוזם לוועדון תעופתי", וב-1933 השתתף נדב בייסוד מועדון התעופה "הגמל המעופף" בתל אביב. בדצמבר 1935, בתמיכתה של הסוכנות היהודית ותחת אפה של ממשלת המנדט הבריטי, הוקם "הקלוב הארצישראלי לתעופה", שנדב הופקד בו על הקניית הטכנולוגיה ושוחט שימש יושב ראש. לימים הפך גוף זה לקלוב התעופה לישראל.
צבי נדב נישא בנישואין ראשונים לפנינה גלזר ולזוג נולדה בת (איילה). בנישואין שניים נישא לרחל גבעוני ולזוג נולדו בן (אליהו) ובת (מאיה). צבי נדב נפטר ב-1959 והובא למנוחות בחלקת אנשי "השומר" בבית הקברות בכפר גלעדי. אשתו רחל (1900–1998) נקברה אף היא באותו בית קברות.
הנצחתו
ב-1960, במלאת שנה למותו, ניטעה על שמו שדירה ביער הצבא הסובייטי.
פרנץ טוסט
פרנץ טוסט (בגרמנית: Franz Tost, נולד ב-20 בינואר 1956) הוא מנהל קבוצת המרוצים אלפאטאורי (לשעבר טורו רוסו) המתחרה באליפות הפורמולה 1. בעברו היה נהג מרוצים באליפות פורמולה פורד האוסטרית.
קריירה
טוסט התחרה בפורמולה פורד פורמולה 3, הוא זכה באליפות הפורמולה פורד האוסטרית בשנת 1983. הוא הרגיש שהוא לא מיומן מספיק כדי להגיע לפסגת הספורט המוטורי. לכן הוא החליט ללמוד מדעי ספורט וניהול באוניברסיטת אינסברוק ובאוניברסיטת וינה, מה שהוביל אותו לעבודה כמנהל צוות בבית הספר למרוצים של וולטר לכנר. בשנת 1993 הוא הצטרף לווילי ובר שם ניהל תחילה את צוות הפורמולה 3 של קבוצת WTS. במהלך עבודתו פגש את ראלף שומאכר הצעיר והתבקש על ידי ווילי וובר להתלוות לשומאכר ביפן. טוסט הוא אחד ממנהלי הקבוצות שהחזיקו בתפקיד הכי הרבה זמן ברציפות.
שומאכר הצטרף לקבוצת ויליאמס באליפות הפורמולה 1 בעונת 2000. טוסט הגיע בעקבותיו ושימש שמנהל הפעילות בשטח של ב.מ.וו, שהייתה ספקית המנועים של הקבוצה. הוא שימש בתפקיד עד לינואר 2006, אז מונה לתפקיד מנהל קבוצת טורו רוסו, שהצטרפה לאליפות במקומה של קבוצת מינארדי. בשנת 2020 שינתה הקבוצה את שמה לאלפאטאורי. טוסט המשיך לשאת בתפקיד מנהל הקבוצה.
אד סאליבן
אד סאליבן (באנגלית: Ed Sullivan; 28 בספטמבר 1901 - 13 באוקטובר 1974) היה מנחה טלוויזיה אמריקאי. התפרסם בעיקר כמנחה תוכנית האירוח המופע של אד סאליבן ששודרה ברשת CBS, וזכתה להצלחה משמעותית בשנות ה-50 ושנות ה-60 של המאה ה-20.
ביוגרפיה
בתחילת דרכו סאליבן היה כתב ספורט ותיאטרון בעיתון ניו יורק דיילי ניוז. טור התיאטרון שלו עסק בהצגות ברודוויי וברכילות. בהמשך הנחה תוכניות בידור ברדיו.
בשנת 1948 נבחר על ידי רשת CBS להנחות תוכנית אירוח שבועית, ששודרה בימי ראשון בשמונה בערב, וכונתה המופע של אד סאליבן. בתוכנית הראשונה התארחו הקומיקאים ג'רי לואיס ודין מרטין. התוכנית צולמה באולפן 50 של CBS בברודוויי שבניו יורק. בשנת 1967 שונה שם האולפן לתיאטרון אד סאליבן, ומאז הוא המשיך לארח תוכניות טלוויזיה, כדוגמת תוכנית האירוח של דייוויד לטרמן.
אף על פי שסאליבן לא היה מנחה או בדרן מוכשר במיוחד, תוכניתו זכתה להצלחה רבה בזכות הכוכבים הגדולים שהתארחו בה. שתי הופעות בכורה בולטות ביותר היו הופעתו של אלביס פרסלי בספטמבר 1956 (סאליבן לא הנחה את התוכנית באותו יום כי החלים מפציעה בתאונת דרכים, והוחלף על ידי צ'ארלס לוטון), והופעתם של הביטלס בשנת 1964 - ההופעה הראשונה של הביטלס בארצות הברית. ב-1963 הופיע בתפקיד עצמו בסרט המוזיקלי "ביי ביי בירדי".
בעקבות ביקורת שפרסמה העיתונאית הארייט ואן-הורן, ובה תיארה את סאליבן כ"חסר אישיות לחלוטין, וביטוי מושלם למכנה המשותף הרחב ביותר" - הוא שלח אליה מכתב קצר ובוטה, בזו הלשון:
בשנת 1958 ביקר סאליבן בישראל ולאחר מבחנים בחר במספר אמנים ישראלים להופיע בתוכניתו במסגרת עשור לישראל. בין האמנים היו הצמד רן ונמה, הכנר הצעיר יצחק פרלמן, הפסנתרנים ברכה עדן ואלכסנדר תמיר, להקת כרמון, אמן הצלליות אלברט אלמוזנינו ועוד, אחר כך יצאה המופע לסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית, במטרה לגייס תרומות ל.
תוכניתו של סאליבן שודרה מיוני 1948 עד יוני 1971. הוא עמד בלחצים כבדים שהופעלו עליו, במטרה למנוע מאמנים אפרו-אמריקאים להופיע בתוכניתו.
הוא נפטר ב-13 באוקטובר 1974 בניו יורק, ממחלת סרטן הוושט.
למידה יחידנית
למידה יחידנית או למידה פרטנית מתבצעת במסגרת של הוראה מתקנת. זוהי שיטת הוראה שעל פיה מותאמים חומרי הלימוד ותנאי הלמידה באופן אישי על פי היכולות הקוגניטיביות (השכליות), הרגשיות והחברתיות של כל לומד (אשל וקורמן, 1994). בתקופה העתיקה למידה אישית הייתה מקובלת בקרב אנשי המעמד הגבוה והתבטאה בדינמיקה בה היה מורה לכל תלמיד, כשהמורה התאים את תכני הלימוד ליכולותיו האישיות של התלמיד. החל מהמאה ה-19, עם התפשטות חינוך החובה לכול, הצטמצם השימוש בלמידה יחידנית, אך גם היום ניתן לראות שימוש בלמידה זו בחינוך הביתי ובמסגרות החינוך השונות (גורי-רוזנבלט ועמיתים, 1989).
מטרות
ללמידה יחידנית מטרות לימודיות ומטרות רגשיות וחברתיות. בלמידה זו יש שתי גישות הפוכות. הגישה הראשונה גורסת שכל הלומדים בכיתה צריכים להגיע לרמה אחידה, וכך מטרת הלמידה היחידנית היא להתאים את האופן הלמידה באופן אישי, בקצב או בסגנון הלמידה, על מנת להוביל להצלחתו של התלמיד (אלטשולר, 1992; מכון ברנקו וייס). הלמידה מותאמת לרמתו הקוגניטיבית של הילד ומתבטאת בצמצום פערים בלימודים, בהתמודדות בהכנה למבחנים ובשיעורי הבית, בעבודות ועוד. הגישה השנייה גורסת שיש לקדם כל תלמיד לפי יכולתו. למידה יחידנית אמנם מכוונת לקידום יכולות לימודיות, אך במקביל היא מפתחת יכולות ומיומנויות חברתיות, למשל, הן מקדמות מנהיגות עצמית, תורמות להרגלי למידה, לתחושה של מסוגלות עצמית, לחוויית הצלחה, לתחושת ביטחון ולטיפוח אישיות התלמיד, כל זאת כדי שהלומד יפתח אחריות אישית ללמידה (גורי-רוזנבלט ועמיתיו, 1989; מכון ברנקו וייס). למידה יחידנית עשויה גם להקל על עבודת המורים. אין צורך בקידום כלל הלומדים, בחזרה על החומר ובהדגשתו כדי להגיע להצלחה של כולם. הלמידה היחידנית מאפשרת התמקדות משמעותית בפרט והובלתו להישגים גבוהים (מכללת בית ברל; אלטשולר, 1992).
חסרונות
סקירות מחקרים מראות כי קיימת אי הסכמה לגבי תרומת הלמידה הפרטנית להתקדמות הלומד. בנוסף, קיימות מספר בעיות בהשמת הלמידה היחידנית, הן בתחום הלימודי והן בתחום החברתי. אחת הבעיות הלימודיות היא בשוני בין תלמיד לתלמיד. מכאן נובע הקושי להגיע להישגים שווים של כל התלמידים (מהרשק, 1980). בעיה נוספת בגישה לימודית זו מתבטאת בכך שלא שמים דגש על הפרט כחלק מקבוצה: התלמיד אינו מבצע שיח בכיתה ואינו חווה את הרגשת השיתופיות בלמידה. בעיה לימודית נוספת היא בשינוי מעמדו של המורה, ממחנך סמכותי ומנהיג לדמות משגיחה (אהרוני, 2002). ואכן, מחקרים שהשוו בין ההישגים של תלמידים שלמדו בחינוך הרגיל לתלמידים שלמדו בלמידה יחידנית, כמו בחינוך הפתוח, לא מצאו הבדלים בהישגים של התלמידים. כמו כן, נמצא כי כאשר הלמידה היחידנית התייחסה רק להיבט הלימודי ולא לסגנון הלמידה (למשל - למידה בהאזנה או בדיבור) לא נמצאו הבדלים בין ההישגים של הלומדים בשיטות השונות (אשל וקורמן, 1994). רוב אוכלוסיית התלמידים ואוכלוסיית המבוגרים אינם מודעים לדרכי ההוראה המותאמות ביותר בשבילם, אשר יובילו אותם להישגים גבוהים.
יתרונות
בהקשר לתחום הלימודי, מחקר נוסף (דן ודן, 1984) מצא שאצל תלמידים מסוימים, התאמת שיטת הלימוד, בדרכים כמו האזנה ודיבור או חומר כתוב, תרמו באופן משמעותי להצלחה יותר מאשר למידה ללא התאמה (קוטיק, 1995). קיימים מחקרים נוספים שמעידים על יעילותה של גישה זו. שלושה חוקרים מאנגליה ערכו מחקר מקיף וראיינו 347 מנהלים שיישמו את גישת הלמידה הפרטנית. ממחקרם עולה שהישגי התלמידים היו גבוהים יותר ומעורבותם בלימודים גברה. מחקר נוסף שנערך בארצות הברית במכון ראנד וחקר 23 בתי ספר שקיבלו מענק מיוחד כדי ללמד למידה פרטנית מצא שהישגי התלמידים בקריאה ובחשבון לאחר שנתיים של עבודה היו גבוהים בהרבה ביחס לבתי ספר אחרים שלא לימדו למידה פרטנית. כמו כן, למידה זו גם השפיעה על תפיסת התלמידים את בית הספר כמקום תומך ומקדם.
שיטות
רוב השיטות בהוראה יחידנית מתמקדות בקידום הפרט כאישיות בפני עצמה. גישה ראשונה היא למידה המותאמת על ידי המורה ומתבססת על אבחון, שבו צוברים מידע הקובע את אופי הלימוד המועדף על ידי התלמיד. באמצעות מידע זה מתאימים לתלמיד תכנים, אמצעים לימודיים וסביבה לימודית. התאמה זו, מספקת מענה ובקרה על תהליך הלמידה. חלק מהשיטות הן: הדרכה אישית, התאמת קצב הלימוד ותוכנית הלימוד לתלמיד, לימוד לגיבוש עצמי ועוד (גורי-רוזנבלט ועמיתיו, 1989). בהמשך לגישה זו, בעשורים האחרונים התמקדה שיטת הוראה זו בלמידה בעזרת מחשב. הלומדה מתאימה עצמה לרמתו של התלמיד, לקצב למידתו, בוחנת, מתקנת ומנסחת תשובות חלופיות. המחשב מתמקד בהצלחה ולא בשגיאות על מנת להעניק ביטחון לתלמיד (אשל וקורמן, 1994). גישה שנייה היא למידה הנבחרת על ידי הלומד, כאשר בית הספר מעניק לתלמיד עצמאות, בחירה בתחום הלימוד וקבלת אחריות שתשפר את התנהגותו בחברה.
למידה יחידנית דורשת ליווי ותמיכה רבים, ולכן עליה להתבצע תוך אפשרות לקבל עזרה במרכזי למידה, כגון, מרכזים ייעודיים או ספריות. במרכזים הייעודיים עומדים לרשות התלמיד פסיכולוגים ומורים, שיתמקדו בקידום הקוגניציה של התלמיד. למידה עצמית המתקיימת בקבוצה קטנה מעניקה לתלמיד אפשרות ללמוד באופן חופשי ועצמאי לפי קצב התקדמותו, בתחום לימודי ובשיטת הלימוד המותאמים לו. התלמיד יעסוק במשימות התורמות לכלל המשימות הקבוצתיות. תפקיד המורה בשיטה זו הוא להתאים דרכי הוראה באופן אישי לכל תלמיד, כמו: אסטרטגיות, דפי עבודה, תוכני למידה וחשיבה והתמקדות באישיות הפרט לטיפוחו של לומד עצמאי (מכון ברנקו וייס). קיימת חשיבות רבה ללמידה פרטנית כתרומה לקהילה, המקדמת מיומנויות למידה אישיות-חברתיות (מכללת בית ברל).
למידה יחידנית במערכת החינוך
במסגרות של החינוך המיוחד פועלת בשנים האחרונות תוכנית חינוך יחידנית. כאשר בונים תוכנית כזו יש להתחשב בפן הדינמי שלה, מפני שהיא נתונה לשינויים בעקבות יכולותיו של התלמיד ובעקבות ההתפתחות בטכנולוגיה (מהרשק, 1980). במשרד החינוך דואגים לכך שילדים במסגרת שילוב בחינוך (כיתות משולבות) יזכו גם הם ללמוד בתוכנית חינוך יחידנית. עבודה בתוכנית זו דורשת את הסכמת ההורים. תוכנית הלמידה היחידנית מתבססת על הדרכה אישית ועל החלטה משותפת של המורה, ההורה והתלמיד, כדי שיוכלו לקבוע מטרות ויעדים משותפים. תפקיד המורה לעזור לילד לפתח תחושת ביטחון עצמי, לבנות לתלמיד אסטרטגיה של תכנון זמן, לאפשר לו ללמוד בצורה יעילה יותר, לתת משוב ללמידה שלו ולפתח מיומנויות למידה. בנוסף, על המורה לחשוף את הילד להשלכות של למידה זו על עתידו (אתר משרד החינוך).
יש ניסיון לתת גם מענה אישי לכלל האוכלוסייה דרך פיתוח מסגרות לימוד מקוונות. אחת המסגרות הללו היא תוכנית נחשון שפותחה על ידי המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מט״ח) בשיתוף האגף לחינוך על-יסודי במשרד החינוך. מטרת תוכנית זו לסייע לתלמידי תיכון בלימוד מקצועות הליבה על ידי שיעורים מקוונים סינכרוניים שניתנים על ידי איש מקצוע ומשתתפים בהם שניים-שלושה תלמידים. מסגרת נוספת היא בית הספר הווירטואלי "אביב" שהוקם על ידי רשת אורט. בית ספר זה מציע קורסי הכנה לבגרות במקצועות החובה.
תן כף
תן כף (באנגלית: Lend a Paw) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי שהופק בטכניקולור על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures לבתי הקולנוע בשנת 1941. את הסרט ביים קלייד ג'רונימי עם מוזיקה מקורית מאת לי הרליין. צוות הדיבוב כולל את וולט דיסני בתור מיקי מאוס ופינטו קולביג בתור פלוטו. זהו הסרט ה-115 בסדרת "מיקי מאוס" שיצא לאקרנים והשישי באותה השנה.
בסרט המצויר, שהיה בעיקרו גרסה מחודשת ל"פלוטו ידידו של מיקי" משנת 1933, פלוטו מציל את חייו של חתלתול אבוד, ומאוחר יותר חש קנאה כלפי החתלתול לאחר שמיקי נותן לו את תשומת ליבו. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-14 בשנת 1942, והיה לסרט הקצר היחיד של מיקי מאוס שזכה בפרס זה.
בדיבוב ישן של הסרט הוא נקרא בשם "הושט לי יד".
עלילה
בסופו של דבר, החתלתול יוצא החוצה בזמן שהוא רודף אחרי כדור ונופל בטעות לתוך באר. המלאך מתחנן לפלוטו שיציל אותו, אבל השטן אומר לו בזעם לתת לו לטבוע כגמול על שהעיף אותו החוצה. לבסוף, המלאך, שנמאס לו לחלוטין, שולח את השטן על ידי אגרוף לאבדון ומשכנע את פלוטו לעשות את הדבר הנכון, אך פלוטו מועד ונופל גם הוא לתוך הבאר. שומע את זעקותיו של פלוטו, מיקי ממהר להציל את שניהם ומטפל בפלוטו שכמעט קפא למוות, מרגיש חרטה גדולה על שהוציא אותו החוצה. לאחר שקיבל אמבטיה חמה ונעימה ממיקי ונשיקת תודה מהחתלתול, המלאך אומר לפלוטו "אדיבות לבעלי חיים, ידידי, תתוגמל לבסוף".
מורשת
שטן הכתף של פלוטו הופיע פעם נוספת בסרט "הפיל של מיקי" (1936).
גם המלאך וגם השטן הופיעו שוב, בדיבובם של אריק איידל ופן ג'ילט בהתאמה, בשני פרקים של "עבודות מיקי מאוס" - "החתלתולים של פלוטו" (1999) ו"מיני מטפלת בפלוטו" (2000). כמו כן גם בפרק משנת 2002 של "בית העכבר", "פלוטו נגד פיגארו" ובפרק ה-14 שבעונה החמישית של "מיקי מאוס", "חיים קלים", כשהפעם המלאך למעשה מסכים עם תוכניתו של השטן בכך שהוא מציין "אמן".
פול ריינו
פול ריינו (בצרפתית: Paul Reynaud; 15 באוקטובר 1878 – 21 בספטמבר 1966) היה מדינאי צרפתי, שימש כראש הממשלה האחרון של הרפובליקה הצרפתית השלישית, לפני הכיבוש הגרמני ועלייתו של המרשל פטן לשלטון בממשלת וישי.
קריירה מוקדמת
ריינו נולד בשנת 1878 בעיירה ברסלונט שבחבל האלפים של פרובנס עילית. אביו הצליח בעסקי הטקסטיל, ולריינו התאפשר ללמוד משפטים בסורבון. בשנת 1919 נבחר לבית התחתון של הפרלמנט הצרפתי ושימש כנציג מחוז הולדתו עד שנת 1924. לאחר הפסקה קצרה נבחר שוב לפרלמנט בשנת 1924 מטעם אחד ממחוזות פריז. בתחילה נתפס כשמרן, אך במהלך השנים החל להיות מזוהה עם מפלגת הברית הרפובליקנית בעלת הנטיות הימניות-מרכזיות. בשנות העשרים השמיע דעות מתונות בשאלות הנוגעות לפיצויי המלחמה מגרמניה, אך בשנות השלושים החל להיות תקיף יותר בשאלה הגרמנית, ותמך בברית הדוקה עם בריטניה כנגד הגרמנים, וכן בהידוק היחסים עם ברית המועצות כמשקל נגד להשפעתה של גרמניה.
בשנות השלושים של המאה ה-20 החל לשמש כשר במשרות שונות, לרבות שר המושבות בממשלתו של פייר לאוואל בשנים 1931–1932. בשל עמדותיו במדיניות החוץ לא היה פופולרי במפלגתו, ולא שימש בתפקיד ממשלתי עד לשנת 1938 בה נמסר לידיו תיק המשפטים.
מזה זמן רב היה ריינו בצרפת, כוינסטון צ'רצ'יל באנגליה, ער לסכנה שאותה ייצג משטרו של אדולף היטלר בגרמניה. ריינו היה בין היחידים שתמכו בגנרל דה גול, שקרא להקים צבא המבוסס על דיוויזיות שריון ניידות, במקום התפיסה הנייחת שאותה ייצג קו מאז'ינו. קולם של השניים לא נשמע, והתפיסה האסטרטגית הצרפתית הוסיפה להיות תפיסה מיושנת ומאובנת, המתאימה למלחמת חפירות נוסח מלחמת העולם הראשונה.
שירותו בממשלת דאלדיה
ריינו שב לממשלה בשנת 1938 כשר המשפטים בממשלתו של אדואר דאלאדיה. משבר חבל הסודטים שהחל מעט לאחר מכן, גילה את הפער בין השקפת עולמו של ריינו וזו של יתר חברי מפלגתו. הוא התנגד בתקיפות לנטישת צ'כוסלובקיה על ידי צרפת, ובשל עמדתה הפייסנית של המפלגה עזב אותה והיה למועמד עצמאי. הוא נהנה מאמונו של דאלדיה.
ריינו, שהיה ימני בהשקפת עולמו, חשק בתפקיד שר האוצר, ובנובמבר 1938 מונה לתפקיד. בתפקידו זה הפך רבות מן הרפורמות הכלכליות שיצרה ממשלת החזית העממית של לאון בלום, על מנת להביא את המשק הצרפתי לרמת יעילות שתאפשר לו להתמודד עם המשק הגרמני המתחמש והולך לקראת מלחמה. כן תמך בפיחותו של הפרנק כמוצא לבעיותיה הכלכליות של צרפת. מדיניותו הקפיטליסטית של ריינו הייתה פופולרית בקרב קהילת העסקים הצרפתית.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה היה הימין הצרפתי בעל רגשות מעורבים באשר למלחמה. רבים חשו כי האיום האמיתי הוא מצד ברית המועצות. פלישת ברית המועצות לפינלנד החלה את מלחמת החורף, וזו הביאה למשבר בממשלת צרפת עקב סירובו של ראש הממשלה דאלאדיה לשלוח חיילים לסייע לפינלנד, כל עוד עומדת צרפת במלחמה עם גרמניה הנאצית. ב-19 במרץ 1940 נפלה ממשלתו של דאלדיה. יומיים לאחר מכן מונה ריינו לראש ממשלת צרפת.
ראש ממשלת צרפת
ממשלתו של ריינו הייתה מורכבת מגורמים רבים. ביניהם קולות לוחמניים כז'ורז' מנדל, אך גם תבוסתנים רבים. בחירתו של ריינו לראש הממשלה אושרה על ידי הפרלמנט הצרפתי על חודו של קול. מפלגתו שלו נמנעה בהצבעה, ולמעלה ממחצית הקולות בעדו באו מאנשי המפלגה הסוציאליסטית של צרפת. מצב זה של ראש ממשלה מן הימין הנתמך על ידי אנשי שמאל פגע ביציבותה של הממשלה.
בהתמנותו לראשות הממשלה בתקופת מלחמה, ראה עצמו ריינו כתואמו של צ'רצ'יל וכממשיכו של ז'ורז' קלמנסו. ב-28 במרץ טס ללונדון, שם חתם על הסכם עם הממשלה הבריטית (אז עדיין בראשותו של נוויל צ'מברלין), לפיו לא יחתום אף אחד מן הצדדים על הסכם שלום נפרד עם גרמניה.
ריינו שאף להכריע את המלחמה, וסבר כי המדיניות של הכרעת המלחמה בטווח הארוך באמצעות מלחמת התשה היא שגויה. הוא חשב כי ניתן להרחיב את המלחמה לשטחי הבלקן או צפון אירופה. מכיוון שכך היה לו תפקיד חשוב בייזום המערכה של בעלות הברית בנורווגיה.
המתקפה הגרמנית על צרפת
ב-10 במאי 1940 פתחו הגרמנים במתקפתם על צרפת. ריינו נשא נאום נמלץ לאומה, שבו הצהיר כי "הצבא הצרפתי שלף חרבו מנדנה". בפועל היו לריינו חששות חמורים ממצבו של הצבא, ומיכולתו של העומד בראשו, הגנרל מוריס גמלאן, לעמוד בראשו של צבא מודרני במלחמה.
הצבא הצרפתי נשען על דוקטרינה מיושנת של הגנה נייחת, ומשנפרץ הקו, במתקפת שריון מבריקה דרך יער הארדנים, קרס הצבא. לאחר ימים ספורים של לחימה, משחצו הגרמנים את נהר המז באזור העיירה סדאן (שם הביס צבאו של ביסמרק את צבאו של לואי נפוליאון ב-1870, בראשונה מבין שלוש ההתנגשויות הגדולות בין צבאות גרמניה וצרפת בתקופה המודרנית), יכלו להתקדם בכל כיוון - להכות בדיוויזיות המחזיקות בקו מאז'ינו מאחור, לפנות לעבר פריז או להתקדם לעבר הים, ולכתר את הכוחות הבריטיים והצרפתיים המחזיקים בקו שבין המבקע הגרמני ובין הים.
ריינו היה מהיר להסיק מסקנות. ב-15 במאי טילפן אל צ'רצ'יל והודיע לו כי הקו הצרפתי נפרץ, וכי צרפת נחלה תבוסה. צ'רצ'יל ניסה להרגיעו, אך התרשם כי הוא "ממוטט לגמרי". ראשי הצבא הצרפתי, וביניהם גמלאן, לא הבינו את עוצמתה של לוחמת ה"בליצקריג", והיו רגועים יותר, אך צ'רצ'יל חש כי עליו לעמוד באופן אישי על המצב, וטס לפריז באותו היום. ריינו מינה את שארל דה גול שנהנה מאמונו מזה זמן רב, לדרגת בריגדיר גנרל, ולתפקיד תת-שר ההגנה.
בשלב זה הופצו שמועות שלפיהן ממשלת צרפת עוזבת את פריז, אשר הגיעו לשיא ב-16 במאי, דבר שגרם לריינו לשאת נאום בבית הנבחרים, שבו הודה כי אכן המצב חמור, ודורש נקיטת אמצעים נואשים, אך עדיין לא אבדה כל תקווה.
באותו היום נפגש עם צ'רצ'יל. בפגישה זו הודה הגנרל גמלאן כי עם פריצת הקו אין לצרפת עתודות אסטרטגיות שיכולות להכות את הדיוויזיות הגרמניות, ואלו יכולות לעשות עתה ככל העולה על רוחן. צ'רצ'יל רצה לחזק את ידי הגורמים הלוחמניים בממשלת צרפת התבוסתנית, ונפגש עם ריינו שוב בדירתו הפרטית. בפגישה זו הורה צ'רצ'יל על משלוח עשר טייסות קרב נוספות לסייע לכוחות הצרפתיים הנסוגים. באותו ערב שידר שוב ריינו נאום לאומה, ומאושש מהבטחתו של צ'רצ'יל הכריז כי ממשלת צרפת לא עזבה ולא תעזוב את פריז, וכי השמועות מתייחסות אך למבקע מקומי בקו, אשר ייסתם במהרה.
ולדימיר קורולנקו
ולדימיר גַלַקְטיונוביץ' קוֹרוֹלֶנְקוֹ (באוקראינית: Володимир Галактіонович Короленко, ברוסית: Влади́мир Галактио́нович Короле́нко; 15 ביולי (ע"פ הלוח הגריגוריאני: 27 ביולי) 1853, ז'יטומיר – 25 בדצמבר 1921, פולטאבה) היה סופר רוסי ממוצא אוקראיני, עיתונאי, מהפכן ופעיל ציבור בתחום זכויות האזרח במשטר הצאר, בעת מלחמת האזרחים ברוסיה ובשנות השלטון הסובייטי. מרבית יצירותיו הספרותיות של קורולנקו הושפעו מילדותו באוקראינה ומגירושו לסיביר בעקבות פעילותו הציבורית. לאחר שחזר מגלותו בסיביר עסק ביצירה ספרותית ובכתיבה פובליציסטית בבמות מרכזיות, ולצדן בפעילות ציבורית ערה.