cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלה פיצג'רלד
שנות הביג-בנד
משולהבת מההצלחה, החלה אלה להופיע – ולזכות – בכל ערב חובבים ששמעה עליו. בינואר 1935 זכתה פיצג'רלד בהזדמנות להופיע עם התזמורת של טיני ברדשו בבית האופרה של הארלם. שם היא פגשה את המתופף צ'יק וב בפעם הראשונה. וב כבר החתים זמר, צ'ארלי לינטון, להרכב הביג בנד שלו, וכפי שהגדיר זאת מאוחר יותר הניו יורק טיימס: "לא התלהב להחתים אותה, כי הייתה גמלונית ומרושלת... יהלום לא מלוטש".
וב הציע לפיצג'רלד לבחון אותה בהופעה בנשף באוניברסיטת ייל. "אם הילדים יאהבו אותה" הוא אמר, "היא נשארת". למרות הקהל הקשה, אלה הייתה הצלחה גדולה, ווב שכר אותה להרכב, תמורת 12.5 דולר לשבוע. במהלך 1935 החלה פיצג'רלד להופיע בקביעות עם התזמורת של וב באולם הנשפים סבוי בהארלם.
אלה הקליטה עם התזמורת מספר להיטים, ובהם Love And Kisses ,(If You Can't Sing It) You'll Have To Swing It, אך הייתה זו הגרסה שלה מ-1938 לשיר הילדים A-Tisket, A-Tasket שהביאה לה הכרה ציבורית נרחבת. האלבום מכר מעל מיליון עותקים ונשאר בצמרת המצעד 17 שבועות.
צ'יק וב מת ב-16 ביוני 1939 והתזמורת שינתה את שמה ל"אלה פיצג'רלד והתזמורת המפורסמת שלה", עם פיצג'רלד שלקחה את תפקיד מובילת ההרכב.
בתקופה זו הקליטה אלה קרוב ל-150 שירים שרובם, כדוגמת A-Tisket, A-Tasket, היו לדבריה "שירים מתקתקים לשימוש חד פעמי".
המעבר לקריירת סולו
ב-1942 עזבה פיצג'רלד את התזמורת על מנת לפתוח בקריירת סולו. היא חתמה חוזה עם חברת ההקלטות דקה רקורדס (Decca) והוציאה מספר להיטים פופולריים כשהופיעה עם אמנים כ Ink Spot, Louis Jordan וה-Delta Rhythm Boys. פיצג'רלד הופיעה בסדרת הקונצרטים "ג'אז בפילהרמונית" (Jazz at the Philharmonic) של נורמן גרנץ. יחסי העבודה ביניהם התהדקו והוא נעשה המנהל האישי שלה, אך עבר כמעט עשור לפני שהקליט אותה לאחד מהתקליטים שלו. בניהולו של גרנץ הוציאה פיצג'רלד את מרבית אלבומיה ובראשם את סדרת ה Song Books ואת האלבומים המשותפים עם לואי ארמסטרונג.
עם שקיעת עידן הסווינג והיעלמות סיבובי ההופעות של תזמורות הג'אז הגדולות, תמורות חשובות במוזיקת הג'אז עמדו בפתח.
עליית הבי-בופ ועבודתה עם התזמורת של דיזי גילספי, גרמו לשינוי בסגנון הקולי של פיצג'רלד. בתקופה זו החלה פיצג'רלד לשלב שירת סקאט ברפרטואר ההופעות שלה. כששרה עם התזמורת של גילספי, פיצג'רלד אומרת: "פשוט ניסיתי לעשות [עם הקול שלי] מה שהחצוצרות בביג-בנד עושות".
הקלטת הסקאט של Flying Home מ-1945 תוארה על ידי הניו יורק טיימס כ"אחת מהקלטות הג'אז המשפיעות של העשור...זמרים אחרים, ובהם לואי ארמסטרונג, אלתרו על הקטע, אבל אף אחד, לפני מיס פיצג'רלד, לא הכניס כזו חדשנות מטלטלת לטכניקה שלו". הקלטות הבי-בופ של "Oh, Lady be Good!" ו"-"How High the Moon" ב-1947 היו פופולריים במידה דומה, והעלו את קרנה כאחת מזמרות הג'אז המובילות של התקופה.
אולי כתגובה לביקורות, ותחת לחץ מגרנץ (שהרגיש שבתקופה זו ביצעה פיצג'רלד שירים שלא מתאימים לה), בשנים האחרונות בהם עבדה עם דקה רקורדס הקליטה פיצג'רלד מספר דואטים עם הפסנתרן אליס לארקינס, שיצאו ב-1950 בתקליט Ella Swings Gershwin.
המעבר לוורב והצלחה במיינסטרים
ב-1955 עזבה פיצג'רלד את חברת ההקלטות דקה, וגרנץ, שהיה עדיין המנהל האישי שלה, הקים סביבה את חברת ההקלטות ורב רקורדס (Verve; כאיחוד של שתי חברות קודמות של גרנץ). פיצג'רלד תיארה את התקופה הזו כמכריעה: "הגעתי למצב ששרתי רק בי-בופ. חשבתי שבי-בופ הוא "הדבר" ושכל מה שאני צריכה לעשות זה ללכת למקומות ולשיר בופ. אבל בסופו של דבר זה הגיע לנקודה שלא היה לי איפה לשיר. הבנתי שיש עוד במוזיקה חוץ מבי-בופ. נורמן [גרנץ]... הרגיש שאני צריכה לעשות דברים אחרים, אז הוא הפיק איתי את "ספר השירים של קול פורטר". זו הייתה נקודת מפנה בחיים שלי".
"ספר השירים של קול פורטר" מ-1956 הוא הראשון מבין שמונה Song Books שהקליטה פיצג'רלד במרווחי זמן לא קבועים לאורך השנים 1956 עד 1964. מבחר השירים של פיצג'רלד נע משירי הג'אז המוכרים (סטנדרטים) ועד קטעים נדירים שבקושי בוצעו טרם לכן. ממגוון השירים הרחב ניתן ללמוד על ניסיונה של פיצג'רלד לפרוץ מעבר לחובבי הג'אז לתודעת הקהל הרחב.
"ספר השירים של דיוק אלינגטון" היה התקליט היחיד בסדרת ה Song Books שבו התערב המחבר בביצועי האלבום. דיוק אלינגטון ניגן בתקליט, ויחד עם שותפו להרכב בילי סטרייהורן כתב שני קטעים חדשים (The E and D Blues) לאלבום, וחיבר "פורטרט מוזיקלי" בן ארבע מערכות של אלה פיצג'רלד.
סדרת ה Song Books הפכה להיות עבודתה המוערכת ביותר של פיצג'רלד, וכנראה גם תרומתה הגדולה ביותר לתרבות האמריקאית. ב-1996 נכתב בניו יורק טיימס: "האלבומים הללו היו בין אלבומי הפופ הראשונים שבהם הוקדשה תשומת לב כה קפדנית למחברי השירים, והם כוננו את אלבום הפופ כאמצעי לחקירה מוזיקלית מעמיקה".
פרנק ריץ' מהניו יורק טיימס התייחס לסדרת "ספרי השירים", ימים מספר אחרי מותה של פיצג'רלד, באומרו שפיצג'רלד "יצרה מיזוג תרבויות יוצא דופן ... הנה אישה שחורה, מביאה עדנה מחודשת לשירים כפריים שנכתבו על ידי מהגרים יהודים, לקהל שומעים שרובם נוצרים לבנים". פיצג'רלד הקליטה בהמשך הדרך אלבומים נוספים המוקדשים למלחין בודד: Ella Loves Cole ב-1972, לקול פורטר, Ella Abraça Jobim ב-1981 לאנטוניו קרלוס ג'ובים, ו-Nice Work If You Can Get It ב-1983 לג'ורג' גרשווין ואיירה גרשווין.
בד בבד עם הקלטת "ספרי השירים" ואלבומים נוספים, אלה הייתה בסיבובי הופעות 40–45 שבועות בשנה, תחת חסותו של נורמן גרנץ. גרנץ עזר לבסס את מעמדה של פיצג'רלד כאחת מאמני הג'אז המובילים בכלל ובהופעות מול קהל בפרט. ב-1958 הקליטה פיצג'רלד את הקונצרט Ella at the Opera House בלוס אנג'לס. היה זה למעשה המשך לסדרת "ג'אז בפילהרמונית" (Jazz at the Philharmonic) של גרנץ. בתחילת אפריל 1961 הגיעה פיצג'רלד עם ריי בראון ושלישיית אוסקר פיטרסון לסדרת הופעות בישראל בהיכל התרבות, אך לאחר שלהופעה השלישית לא הגיע קהל, ביטלה פיצג'רלד את ההופעות הנותרות ועזבה את הארץ.
שנים מאוחרות
ב-1963 נמכרה חברת ההקלטות Verve ל MGM, תמורת 3 מיליון דולר. ב-1967 לא הצליחו MGM לחדש את החוזה עם פיצג'רלד. בחמש השנים הבאות היא נדדה בין חברות תקליטים שונות, והאלבומים שלה מאותה תקופה מעידים על התרחקות מעניינת מהג'אז.
ב-1967 הקליטה אלה את Brighten the Corner, אלבום של שירי עם נוצריים, ואת Ella Fitzgerald's Christmas, אוסף של שירי חג המולד. ב-1968 הקליטה את Misty Blue, שרובו גרסאות כיסוי ללהיטי קאנטרי, ואת  30by Ella, שמורכב משש מחרוזות שירים פופולריים, האלבום למעשה הסדיר את חובותיה של פיצג'רלד לחברת ההקלטות, ואפשר לה להשקיע בפרויקטים אחרים.
ב-1972 יצא האלבום Jazz at Santa Monica '72, הקלטה של הופעה חיה של פיצג'רלד עם נגנים נוספים שהוזמנו לאירוע על ידי גרנץ, ובהם סטן גץ וריי בראון. הצלחתו המפתיעה של האלבום הובילה את גרנץ להקים את "Pablo Records", חברת ההקלטות בה הקליטה פיצג'רלד כ-20 אלבומים. שנותיה ב " Pablo Records" מתעדות את ההידרדרות בקולה."היא השתמשה יותר ויותר במשפטים מוזיקליים קצרים, דוקרים" כתב אחד הביוגרפים שלה, "הקול שלה נהיה קשה והופיע בו ויברטו רחב".
סובלת מבעיות בריאות, הקליטה אלה את אלבומה האחרון ב-1991, ואת הופעתה האחרונה בציבור עשתה ב-1993.
שותפים להופעות והקלטות
עמיתה המפורסם ביותר של פיצג'רלד להופעות הוא לואי ארמסטרונג, והיא שיתפה פעולה פעמים רבות גם עם הגיטריסט ג'ו פאס והמוזיקאים קאונט בייסי ודיוק אלינגטון. אלה אמרה על ההקלטות עם ארמסטרונג: "לא הרגשנו באמת שאנחנו מקליטים, כיוון שהוא היה תמיד כל-כך שמח...הוא היה מגיע לאולפן כאילו שזה דבר של מה בכך, ואנחנו רק הולכים לעשות חיים...". פיצג'רלד ובייסי נפגשו מאוחר יותר באלבום Jazz at Santa Monica Civic '72 מ-1972 ושוב ב-1979 באלבומים Digital III at Montreux, A Classy Pair וA Perfect Match.
התמודדות עם גזענות
גרנץ, יהודי ממוצא אוקראיני, היה ידוע ברגישותו לזכויות האדם ובהתנגדותו לכל סוג של אפליה גזעית של הנגנים במלונות, במסעדות או באולמות. בפרט כאשר היו בסיבובי הופעות בדרום המדינה, שם גזענות נגד אפרו-אמריקאים הייתה חזון נפרץ.
באחד מסיבובי ההופעות של "ג'אז עם הפילהרמונית", כאשר הלהקה הייתה בדאלאס, התפרצה יחידת שוטרים מקומית אל חדרי ההלבשה. השוטרים, שככל הנראה הוטרדו מהעקרונות של גרנץ, אסרו את כל הלהקה מפני שתפסו את דיזי גילספי ואילינוי ג'אקט מהמרים בקובייה. "הם אסרו אותנו", סיפרה פיצג'רלד, "ואחר כך הייתה להם החוצפה לבקש ממנו חתימה".
חיים אישיים
אלה לא הפסיקה לצאת לסיבובי הופעות ולהקליט מאמצע שנות השלושים ועד תחילת שנות התשעים, וקיום מערכת יחסים מתמשכת במצב זה היה קשה.
פיצג'רלד נישאה פעמיים, ויש הטוענים שהיא נישאה גם בפעם שלישית. ב-1941 היא נישאה לבני קורנגי, סוחר סמים מורשע וסרסור, הנישואים הסתיימו ב-1943.
בדצמבר 1947 נישאה אלה לנגן הבס ריי בראון, אותו פגשה שנה קודם לכן בסיבוב ההופעות עם התזמורת של דיזי גילספי. הם אימצו את בנה של אחותה למחצה של אלה, פרנסיס, ונתנו לו את השם ריי בראון ג'וניור. אלה הייתה רוב הזמן בהקלטות או סיבובי הופעות, ובשל כך וירג'ינה דודתה טיפלה רבות בילד. פיצג'רלד ובראון התגרשו ב-1953, עקב לחצים שונים שחוו שניהם בעבודתם, אך למרות זאת הם המשיכו להופיע ביחד.
ביולי 1957 דווחה סוכנות הידיעות רויטרס כי פיצג'רלד נישאה בחשאי לצעיר נורווגי בשם תור אינר לארסן (Thor Einar Larsen), ואף קנתה דירה באוסלו, אך הרומן נגמר כאשר לארסן נידון לחמישה חודשי עבודת פרך בגין גנבת כסף מצעירה לה התארס קודם לכן.
אלה הייתה ידועה בביישנותה. נגן החצוצרה מריו באוזה, שליווה את אלה בשנותיה הראשונות אצל צ'יק ווב, נזכר כי "היא לא בילתה הרבה, כשהיא נכנסה ללהקה היא הקדישה את עצמה למוזיקה... היא הייתה בחורה בודדה בניו יורק, שמרה את עצמה לעצמה, למען ההופעה". כאשר, בהמשך הקריירה שלה, אגודת הזמרים קראו לפרס על שמה, אלה סירבה לנאום: "אני לא רוצה להגיד את הדבר הלא נכון, כמו שתמיד קורה. אני חושבת שאני יותר מוצלחת כשאני שרה".
ימיה האחרונים
ב-1986 עברה פיצג'רלד ניתוח מעקפים מחומש, בו הוחלף שסתום בליבה. למרות מחאותיהם של בני משפחתה וידידיה, חזרה אלה להופיע לאחר הניתוח.
ב-1991 סבלה אלה מסוכרת שגרמה לה לעיוורון, וב-1993 עברה ניתוח בו נכרתו שתי רגליה. פיצג'רלד מעולם לא החלימה לגמרי מהניתוח, ולאחריו לא הופיעה עוד בציבור. את שנותיה האחרונות בילתה פיצג'רלד עם בנה ועם נכדתה אליס. בראיון עמה אמרה: "אני רק רוצה להריח את האוויר, להקשיב לציפורים ולשמוע את אליס צוחקת".
היא נפטרה ב-15 ביוני 1996 בבוורלי הילס, קליפורניה, בגיל 79, ונקברה באינגלווד, קליפורניה. מסמכים חשובים וחפצים אישיים שלה נתרמו למספר מוזיאונים וספריות בארצות הברית.
הופעות בסרטים וסדרות טלוויזיה
בתפקידה הזכור ביותר שחקה פיצג'רלד את תפקיד מגי ג'קסון בסרט הג'אז של ג'ק ווב מ-1955 Pete Kelly's Blues. בסרט שחקו ג'נט לי ופגי לי בתפקידי משנה. חרף העובדה שפיצג'רלד שחקה קודם לכן בסרט (תפקיד שירה קצר בסרטם של אבוט וקוסטלו מ-1942: Ride 'Em Cowboy ) היא הייתה מדושנת עונג כאשר נורמן גרנץ הצליח להשיג את התפקיד עבורה, וכפי שנכתב בביוגרפיה שלה "באותו זמן... חשבה שתפקיד בסרט של האחים וורנר הוא הדבר הטוב ביותר שיוכל לקרות לה אי פעם".
ב-1980 הופיעה פיצג'רלד בטלוויזיה בסדרת הדרמה The White Shadow. פיצג'רלד עשתה מספר הופעות אורח בתוכניות טלוויזיה, כששרה ב The Frank Sinatra Show ובתוכניות עם נט קינג קול, דין מרטין, מל טורמה ורבים אחרים.
הופעתה בתוכנית של דיינה שור בתוכנית האירוח הפופולרית שלה ב-1963 היא אולי המסקרנת ויוצאת הדופן ביותר, כאשר שרה את Three Little Maids מתוך האופרטה הקומית The Mikado של גילברט וסאליבן, יחד עם ג'ואן סאת'רלנד ודיינה שור. פיצג'רלד הופיעה במספר פרסומות טלוויזיה, ביניהן פרסומת לחברת קנטאקי פרייד צ'יקן, בה היא שרה ואלתרה על סיסמת החברה "אנחנו עושים עוף כמו שצריך!"
הפרסומת האחרונה שעשתה הייתה לאמריקן אקספרס, שבה היא צולמה על ידי הצלמת אנני ליבוביץ'.
ולדימיר צופאל
ולדימיר צופאל (בצ'כית: Vladimír Coufal; נולד ב-22 באוגוסט 1992) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת וסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג ובנבחרת צ'כיה.
קריירת מועדונים
צופאל החל את הקריירה שלו במועדון המקומי באניק אוסטרבה (Baník Ostrava), שם שיחק באקדמיה של המועדון, לפני ששוחרר בגיל 17 כיוון שנחשב קטן ממדים. בשנת 2009, לאחר שחרורו מבאניק אוסטרבה, הצטרף למועדון החובבים ŠSK Bílovec. בראיונות שונים על השנים ההן, אמר כי הוא האמין ששחרורו מבאניק הרס את ההזדמנות שלו להפוך לכדורגלן מקצועי ותיאר את תקופתו עם Bílovec כמי ששיחק "עם גברים בני 40, ששיחקו בתמורה לנקניקיות ובירה אחרי המשחק, כתירוץ לשתות אחרי העבודה".
הלוצ'ין
צופאל החל לבסוף את הקריירה המקצוענית שלו עם הלוצ'ין (FC Hlučín), וערך את הופעת הבכורה שלו בליגה השנייה נגד דוקלה פראג (Dukla Prague) בספטמבר 2010 מיד לאחר יום הולדתו ה-18. במהלך עונת 2010–2011, רשם צופאל 14 הופעות במועדון.
אופבה (השאלה)
צופאל בילה את עונת 2011–2012 בהשאלה אצל מועדון אופבה, שם רשם 13 הופעות וכבש שער אחד עבור המועדון.
סלובן ליברץ
לאחר שהשאיר רושם רב במשחקו בליגת המשנה עם הלוצ'ין ואופבה, הוחתם על ידי מועדון ליגת העל הצ'כית סלובן ליברץ ב-2012, לאחר ריב מתוקשר עם קבוצת ספרטה פראג, שראתה בו כמחליף לאונדז'יי קושניר היוצא, שהצטרף לליברץ בעצמו בקיץ 2012. אף על פי ששיחק עבור ספרטה פראג במשחק ידידות לפני העונה מול ויקטוריה ז'יז'קוב, בחרה ספרטה להחתים את פבלו גיל על פני צופאל.
במהלך עונתו הראשונה בליברץ שיחק בעשרה משחקי ליגה. בעונתו השנייה בקבוצה, עונת 2013–2014, הפך לשחקן קבוע בהרכב הקבוצה עם 21 משחקים. במהלך שלוש העונות הבאות, שיחק צופאל בקבוצה בעקביות, ורשם 57 הופעות בליגה, עם שמונה הופעות נוספות בגביע, עבור ליברץ.
העונה האחרונה שלו בליברץ הייתה מרשימה. כקפטן הקבוצה, הוא רשם 30 הופעות במועדון והבקיע שני שערים, הופעות אלו גם זיכו אותו בזימון והופעת בכורה בנבחרת צ'כיה. הוא שיחק בליברץ במשך שש עונות, רשם יותר מ-150 הופעות וזכה יחד עם קבוצתו בגביע הצ'כי ב-2015.
סלביה פראג
תצוגת המשחק המרשימה של צופאל בסלובן ליברץ זיכתה אותו במעבר לאחד מהמועדונים הגדולים בצ'כיה, סלביה פראג. ב-1 ביולי 2018 הצטרף לסלביה פראג בחוזה לשלוש שנים, תמורת עמלה מדווחת של 18 מיליון קורונות. עם מעברו לסלביה פראג התאחד עם המאמן יינדז'יך טרפישובסקי, ששיחק תחתיו בעבר בסלובן ליברץ.
במהלך עונת 2018–2019 רשם 28 הופעות במדי סלביה פראג, כבש שלושה שערים ועזר להוביל את הקבוצה לזכייה בליגת העל הצ'כית. בעונה הבאה, 2019/2020, הוא רשם 32 הופעות נוספות וכבש עוד שלושה שערים בעונה שהושעתה לחודשיים, עקב מגפת הקורונה. במהלך העונה הזו, צופאל וסלביה פראג שמרו על אליפות הליגה הצ'כית הראשונה. במהלך עונת 2020/2021, רשם חמש הופעות עבור סלביה פראג לפני שעבר לווסטהאם יונייטד ולליגת העל, ושיחק את משחקו האחרון עבור המועדון בהפסד 1–4 במוקדמות ליגת האלופות מול המועדון הדני מיטיולן.
וסטהאם יונייטד
ב-2 באוקטובר 2020 הצטרף לווסטהאם יונייטד האנגלית תמורת תשלום של 5.4 מיליון ליש"ט, חתם על הסכם לשלוש שנים, והתאחד עם חברו לנבחרת צ'כיה תומאס סוצ'ק. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בווסטהאם בניצחון 3–0 מול לסטר סיטי ב-4 באוקטובר 2020. צופאל בישל שבעה שערים לווסטהאם במהלך העונה הראשונה שלו בליגה האנגלית, מקום שני רק אחרי אהרון קרסוול. הצמד בישל יותר שערים מכל צמד אחר בפרמיירליג בעונת 2020/2021. צופאל סיים במקום השני בפרס "פטיש השנה" של ווסטהאם לעונת 2020–2021, אחרי בן ארצו סוצ'ק.
ב-7 ביוני 2023 נצחו צופאל ווסטהאם את פיורנטינה 2-1 במסגרת גמר הקונפרנס ליג וזכו בתואר האליפות.
קריירה בינלאומית
ב-2014 רשם שתי הופעות בנבחרת צ'כיה עד גיל 21.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה הבוגרת ב-11 בנובמבר 2017 במשחק ידידות נגד קטאר. ב-4 בספטמבר 2020 כבש את שערו הראשון עבור צ'כיה, כשהבקיע את שער הפתיחה במשחק שהסתיים בתוצאה 1–3 מול השכנה סלובקיה במסגרת ליגת האומות של אופ"א. הוא היה חבר בנבחרת צ'כיה ליורו 2020 שהודחה ברבע הגמר על ידי דנמרק. ב-16 בנובמבר 2021 מונה לקפטן צ'כיה בפעם הראשונה, בניצחון 2–0 במסגרת מוקדמות גביע העולם נגד אסטוניה.
חיים אישיים
צופאל נשוי לאנה קופאלובה, איתה החל לצאת כשעוד שיחק בסלובן ליברץ. ולדימיר והאנה נישאו ב-2017 בטקס חתונה פרטי בצ'כיה. לזוג שני ילדים, בן שנולד ב-2016 ובת שנולדה ב-2020.
קבוצתיים
סלביה פראג
וסטהאם יונייטד
חסידות וולברוז'
חסידות וולברוז' (או לוקעווע וולברוז') היא חסידות פולנית. אבי השושלת היה רבי ישכר דב מוולברוז' (פולנית: Wolbórz).
תולדות החסידות
רבי יששכר בעריש הכהן נולד בשנת תקס"ג לרבי משה. היה חתנו של הרב אברהם צבי מוולברוז'. היה תלמידם של רבי ישכר בר מרדושיץ, רבי חיים מאיר יחיאל ממוגלינצא, רבי אלעזר מקוז'ניץ ורבי חיים וואלברום תלמידו של החוזה מלובלין. משנת תרכ"ב החל לכהן ברבנות ובאדמו"רות בוולברוז'. היה צם משבת לשבת. נפטר בפיטרקוב בא' בחשוון תרל"ח. חיבר את הספר "עבודת יששכר" "אמרי נועם" ו"סדר הזמנים".
לרבי יששכר בעריש היו חמישה בנים ובת ועוד בן ובת שנפטרו בינקותם. בין ילדיו היו רבי יעקב משה, ממלא מקומו בוולברוז', רבי עקיבא מאיר אדמו"ר בלוקווע (לוקובה, lokow) ורבי שלמה יצחק (תלמידם של רבי חיים מצאנז ורבי יצחק אייזיק מקומארנא) שעלה לארץ ישראל.
רבי יעקב משה פיזר את כל כספו לצדקה. גידל כנריות בביתו. נפטר בי"ד בכסלו תרע"ח.
רבי עקיבא מאיר נולד בשנת תר"ג. חיבר ספר בשם "דברי העם" על תהילים. נפטר בא' בחשוון תרס"ט. בנו רבי נחמיה מנחם הוציא ספר בשם "אהל יששכר" על סבו.
הדור השלישי
בנו של רבי יעקב משה, רבי אלעזר מאיר, מילא את מקום אביו. בשנת תרפ"ד עבר לזדונסקה-וולה. היה פרוש מענייני העולם הזה. נפטר בד' באייר תרפ"ט. חתנו של רבי יעקב משה, רבי חיים ברוך בן הרב בצלאל דמבינסקי (חתן רבי יחיאל מאלכסנדר) כיהן לאחר פטירת חמיו בוולברוז' ואחר כך בטושין שם כיהן גם ברבנות (את מקומו ברבנות וולברוז' ירש בנו רבי יחיאל שמחה). נפטר לפני השואה. בן נוסף היה רבי צמח דוד אב"ד וולברוז', שהיה רב בבלאכטוב והיה חבר תנועת ה"מזרחי". נפטר בי"ד בניסן תרצ"ח.
בנו של רבי עקיבא מאיר, רבי יאיר אלימלך, נפטר בחיי אביו. רוב משפחתו נרצחה בשואה, מלבד בניו הרב יעקב דב ורבי צבי.
הדור הרביעי
בנו של רבי אלעזר מאיר, רבי ירחמיאל שלום מילא את מקום אביו בזדונסקה-וולה. בזמן השואה העובר לגטו לודז' שם נרצח באלול תש"ב.
החסידות לאחר השואה
רבי צבי, בנו של רבי יאיר אלימלך ניצל מהשואה והתגורר בברזיל כשלוחו של האדמו"ר רבי יוסף יצחק מליובאוויטש. בשנת תשמ"ה עלה לישראל ופתח בית כנסת לוקווע וולברוז' בבני ברק. נפטר בד' בסיוון תשס"א. בנו רבי שמואל ממלא את מקומו על אף היותו חרדי ליטאי. הרב שמואל שימש בעבר כר"מ בישיבה התיכונית קריית הרצוג בני ברק.
לרבי שלמה יצחק (בנו של רבי יששכר דב) היה בן בשם רבי אהרן בצלאל שעלה גם הוא לישראל. בנו רבי נתנאל חיים התגורר בירושלים ונהרג בשמחת תורה תש"ט מפגיעת אבן שנזרקה לתוך בית המדרש "קהל יראים" (משכנות הרועים). בניו הם רבי יצחק האדמו"ר מוולברוז'-קראקא בארצות הברית והרב אברהם יעקב ראש כולל וולברוז' בירושלים. והרב משה יהושע נח הכהן והרב בעריש הכהן.
חסדאי קרשקש
רבי חסדאי (בר' אברהם) קְרֶשְׂקַשׂ (נהגה: קְרֶסְקַס, בראשי תיבות: רח"ק; ה'ק', 1340 בקירוב, ברצלונה – אחרי ה'ק"ע, 1410, סרגוסה) היה רב, פילוסוף ומנהיג יהודי בתקופת הראשונים. תלמידו של הר"ן. שם לעצמו למטרה להגן על יהודים בפולמוס הפילוסופי היהודי-נוצרי ונחשב לאחד מחשובי הפילוסופים והתאולוגים. מהראשונים שהטילו ספק בקביעותיה של הפילוסופיה היוונית ובייחוד זו של אריסטו.
כאחד ממובילי הפולמוס היהודי-נוצרי בדורו, העמקתו בפילוסופיה נבעה (לפחות בחלקה) מהצורך להבין את טענותיהם ולהיות בקיא בדרכי מחשבתם, וכך כתב בהקדמת ספרו שהקדיש לנושא זה "ספר ביטול עיקרי הנוצרים" אשר נועד לשמש את המתפלמסים היהודים גם אחריו:
קורות חיים
בשנת ה'קמ"ג (1383) עמד קרשקש במרכז משא ומתן עם מלך קטלוניה פדרו הרביעי בנוגע לזכויות היהודים, ולאחר מכן, כאשר התקרב יותר למלך חואן הראשון, קיבל את התואר "קרוב לבית המלכות".
למרות מעמדו של רח"ק ומעמדם של הר"ן והריב"ש, שלושתם נאסרו עם כמה מראשי הקהילה בברצלונה בשנת ה'קכ"ז (1378) בעקבות עלילת שקר. אירוע חמור זה היה סימן לבאות. בשנת ה'קנ"א (1391) התחוללו בספרד פרעות הקרויות גזירות קנ"א ובהן נהרג בנו היחיד של רח"ק ונגזרו גזרות שמד על יהודי ספרד. קרשקש תיאר את המאורעות באיגרת ששלח לקהילת אביניון:
.
לפני הפרעות, בערך בשנת 1386, עבר רח"ק לסרגוסה, ולאחר כשנתיים מונה לרבה של הקהילה היהודית – מעמד שקיבל מעמד חוקי בידי שלטונות המדינה (בשלב מסוים אף קיבל היתרים להחרים כל רכוש יהודי במסגרת עשיית משפט ואף לשפוט נידונים למוות) – וממנה פעל לשיקום יהדות ספרד לאחר הפרעות. כן עמד בראשה של הישיבה היהודית במקום. עם הזמן הפך למנהיג הפוליטי והרוחני של כל יהודי ספרד. היה מקורב במיוחד לוויולאנט, גבירת היהודים של סרגוסה.
בה בעת המשיך בפעילותו המסחרית הענפה בתחום מוצרי היקרה, אבני החן ובעלי החיים, ובקשריו הענפים עם בית המלוכה, כיועץ משפטי, מתרגם (פרט לעברית, הוא דיבר כתב וקרא גם בשפות רומאניות, קטלאנית, אראגונית ועוד), מתווך, מסדיר בעיות שונות ועוד. פעילות הפוליטית פחתה עם מותו של המלך חואן הראשון במאי 1396 ועליית מלכותו של מרטין הראשון, אולם הוא המשיך להיות היהודי הבכיר ביותר בחצר המלוכה עד לפטירתו. עבודתו זו מתועדת במסמכים מלכותיים ונוטריונים רבים.
במהלך גזירות קנ"א ערכו גויי העיר פרעות קשות גם ביהודי סרגוסה. רבי חסדאי נרתם לשיקום יהודי העיר, תוך שהוא משתמש בהצלחה רבה במעמדו החברתי והממלכתי המיוחד. הוא קיבל הקשאה מיוחדת מהמלכה יולאנד דה באר, ולצד הדיפלומט הנוצרי הנודע פרנסיסקו דה ארנדה, אסף כספים לשיקום השכונות הנפגעות. פעילותו זו הייתה מכרעת.
רבי חסדאי נפטר בסרגוסה בסוף 1410 או בראשית 1411. סביב שנת 1360 נישא לטורלנה, ממנה נולד לו בן אחד אשר נרצח כאמור בפרעות. בשנת 1393 נישא לאשה נוספת, ג'מילה, ונולדו לו ממנה ארבעה ילדים – קרשקש, דואניה, מירה וסימה.
הפילוסופיה של קרשקש
אפיסטמולוגיה - רח"ק טען שאין לעסוק בהכרת האל ובתאולוגיה לפני שעוסקים בהכרה עצמה. דבריו מזכירים את קביעותיו של הפילוסוף עמנואל קאנט - נולד שלוש מאות שנה לאחר פטירת רח"ק - שאמר שאין לעסוק בהכרת העולם (אונטולוגיה = חקר היש) לפני שחוקרים כיצד תופסת ההכרה האנושית את היש.
דטרמיניזם ובחירה חופשית - רח"ק התחבט רבות בשאלת חופש הבחירה של האדם, ולא הכריע חד משמעית כרמב"ם על ברירות הבחירה החופשית. רח"ק בספרו "אור השם" הסיק שתי מסקנות אפשרויות בנוגע לשאלה זו. אפשרות ראשונה היא שאין בחירה חופשית כלל, והמילה "ובחרת" מתייחסת לתחושת האדם כי בחירתו חופשית, ותובעת מעשה רצוני שהאדם חש שהוא בחירה חופשית, אף על פי שלמעשה אינו חופשי בבחירתו. לפי אפשרות זו פירש רח"ק ששכר ועונש אינם תגמול הבא לאדם עקב בחירתו, אלא כורח מציאותי הנגרם כתוצאה מהחטא לפי הבריאה האלקית. האפשרות השנייה היא שהבחירה של האדם היא מוחלטת, אלא שהמושאים נמצאים לפי טבע המשיג, ולכן אינסוף האפשרויות שבידי האדם כלולות במחשבה האלוהית האחת האינסופית. רח"ק מסכם את שיטתו בסוגיה זו בדברי המשנה מפרקי אבות "הכל צפוי והרשות נתונה", ובזה הוא חושף - חרף נועזותו המחשבתית - את קרבתו ונאמנותו הבסיסית לגישת התורה וחז"ל שהאדם הוא חופשי מיסודו.
רח"ק כתב שהתשובה היא חסד שהאל מאציל על האדם.
הרח"ק, כמו הרמב"ם, התייחס אל האסטרולוגיה בפקפוק, אך לא שלל אותה לחלוטין כפי ששלל אותה הרמב"ם.
הפולמוס נגד הנצרות
רח"ק כתב בערך בשנת 1398 ספר בקטלאנית, שנקרא על ידי אחד ממעתיקי כתב היד בשם "ביטול עיקרי הנוצרים". בספר זה מונה רח"ק עשרה עיקרים של האמונה הנוצרית ומערער עליהם בנימוקים פילוסופיים: החטא הקדמון, גאולה (נצרות), השילוש הקדוש, אינקרנציה, הלידה הבתולית, טרנסובסטנציאציה, טבילה לנצרות, ביאת המשיח, תורה חדשה וקיום השדים. רח"ק מתבסס על טענתו של אבן רושד, לפיה דת היא אפשרית כשהיא אינה מנוגדת להיגיון הפילוסופי, והנצרות, שעקרונותיה נוגדים את ההיגיון הפילוסופי, אינה דת לגיטימית. חיבור קצר זה נחשב לאחד הספרים החשובים בוויכוח עם התאולוגיה הנוצרית. כתיבתו של חיבור זה קדמה לכתיבת "אור ה'".
החוקרים חלוקים בשאלה מיהו קהל היעד של הספר. צבי גרץ סבר שהספר נכתב עבור מלומדים נוצריים שהתעניינו בשאלה למה היהודים אינם ממירים את דתם. בנציון נתניהו חלק עליו וראה בספר חלק ממפעל הסברתי שפנה ליהודים שהמירו את דתם לנצרות, מרצון או מאונס, או שעמדו על סף המרה. דניאל לסקר, שההדיר את החיבור, הסכים עם נתניהו.
התרגום לעברית של החיבור הודפס לראשונה בערך בשנת 1860, ככל הנראה בסלוניקי, על פי כתב יד בודד. מהדורה מדעית של החיבור פורסמה על ידי דניאל לסקר בשנת 1990. יהודה דוד אייזנשטיין כלל בספרו אוצר ויכוחים טקסט בדוי תחת השם "ביטול עיקרי הנוצרים" וייחס אותו לרח"ק, אך זיופו של הטקסט בולט מתוכו. בין היתר, הוא כולל אזכור של דרשה שנאמרה בכנסייה בניו יורק בשנת 1927.
השפעת הגותו
רח"ק השפיע רבות על הוגים שבאו אחריו. חוקרים הצביעו על הקשר ההדוק בין התפיסה הדטרמיניסטית של רח"ק לבין זו הנמצאת בכתביו של שפינוזה וכן על ההשפעה של תורת התארים הדומה אצל שניהם. בקרב ההיסטוריונים של המדע יש הטוענים שאייזק ניוטון הושפע מהספר אור השם.
ספרו "אור השם"
הספר, שכתיבתו הסתיימה ב-1410, היה חיבורו העיקרי של ר' חסדאי שהקנה לו שם בספרות הפילוסופית. הוא תוכנן להוות חלק ראשון מחיבור כללי יותר שייקרא "נר אלוהים"; ספר זה היה אמור לכלול את מצוות התורה בסיבותיהן לפי חומר נושאיהן, ביאור של המצוות וציון ההקשרים שלהן לתלמוד. תוכנית זו לא יצאה לפועל.
קישורים חיצוניים
כתביו
עליו
לייטנינג (פוד)
"לייטנינג" (באנגלית: Litening, סימולו AN/AAQ-28) הוא פוד המשמש לניווט מטוסי קרב, לאיתור מטרות והכוונת חימוש מונחה, פרי פיתוח של חברת "רפאל - מערכות לחימה מתקדמות".
היסטוריה
הדור הראשון של המערכת פותח בשנת 1992 על ידי "רפאל". בשנת 1995 חברה ל"רפאל" חברת "נורת'רופ גראמן" לצורך המשך פיתוח של המערכת. משנת 1996 ועד 2017, נמכרו מעלה 1,500 יחידות עבור למעלה מ-27 מדינות ברחבי העולם ובוצעו למעלה ממיליון שעות טיסה.
תיאור המערכת
פוד (AN/AAQ-28(V מותקן מתחת לכנף המטוס ומצויד בחיישן CCD וחיישן תת-אדום לראיית לילה (FLIR) לאיתור מטרות ביום ובלילה בהתאמה ובמזג אוויר קשה. הכוונת החימוש המונחה מתבצעת באמצעות סמן לייזר. בנוסף לפוד עוקב לייזר - המסוגל גם לעקוב אחרי כתם לייזר שסומן על ידי סמן לייזר.
מבצעיות
הפוד משמש כ-20 פלטפורמות שונות בהן מטוסים המשמשים את חיל האוויר הישראלי וחיל האוויר האמריקאי כמו מטוסי הקרב F-15E סטרייק איגל ונגזרותיו ו-F-16C/D פייטינג פלקון.
מיילו מנהיים
מיילו ג'ייקוב מנהיים (באנגלית: Milo Jacob Manheim; נולד ב-6 במרץ 2001) הוא שחקן טלוויזיה יהודי-אמריקאי. התפרסם בסרטים המקוריים של ערוץ דיסני "זומבים" וההמשכים "זומבים 2" ו"זומבים 3".
ביוגרפיה
מנהיים נולד וגדל בווניס, לוס אנג'לס, בקליפורניה שבארצות הברית. הוא בנם של השחקנית קמרין מנהיים ושל דוגמן העבר ג'פרי ברזובר. מנהיים הוא יהודי (מצד אמו) וחגג את בר המצווה שלו בבית ספר קהילתי יהודי חילוני.
קריירה
קריירת המשחק של מנהיים החלה בגיל שש, במסגרת צהרון מקומי בקולבר סיטי. מאז 2008 שיחק ב-20 מחזות זמר שונים עבור ליזה מונג'ז הפקות. בשנת 2009 הוא הופיע בתפקיד אורח בן שלוש שורות בסדרת הטלוויזיה של רשת CBS, "הלוחשת לרוחות" לצד אמו.
בין שתי ערים (סדרה, 1989)
בין שתי ערים (באנגלית: A Tale of Two Cities) היא סדרת טלוויזיה בריטית-צרפתית, ששודרה לראשונה ברשת ITV בשנת 1989. הסדרה מבוססת על הרומן "בין שתי ערים" מאת צ'ארלס דיקנס.
מיילו מנהיים
קריירה
בשנת 2017 זכה מנהיים ב"פרס השחקן הראשי הטוב ביותר" ב"פסטיבל התיאטרון המוזיקלי בניו יורק" 2017 על תפקידו במחזמר "Generation Me" לאחר מכן לוהק לתפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה "זומבים" ששודר בערוץ דיסני, שהוקרן לראשונה ב-16 בפברואר 2018.
בשנת 2018 הוא היה לאחד הסלבריטאים שהתמודדו בעונה ה-27 של תוכנית המציאות האמריקאית "רוקדים עם כוכבים". הוא התחרה עם הרקדנית המקצועית וויטני קרסון. ב-19 בנובמבר 2018 סיימו מנהיים וקרסון את התחרות במקום השני והפסידו לאיש הרדיו בובי בונס.
מנהיים חזר לשחק באותו תפקיד בסרט ההמשך "זומבים 2", שהוקרן בבכורה ב-14 בפברואר 2020, ובסרט "זומבים 3" שעלה בשירות הזרמת המדיה "דיסני+" ב-15 ביולי 2022.
תאוריית הערך הסובייקטיבי
תאוריית הערך הסובייקטיבי היא תאוריה כלכלית הגורסת כי ערך הסחורות והשירותים אינו אבסולוטי, קבוע, אובייקטיבי או אוניברסלי, אלא נקבע על פי החשיבות שכל אדם מייחס להם כדי להשיג ולממש את מטרותיו ורצונותיו האינדיבידואליים.
הגרסה המודרנית של תאוריה זו נוצרה באופן עצמאי, וכמעט בו-זמנית, על ידי ויליאם סטנלי ג'בונס, לאון וולרס וקרל מנגר בסוף המאה ה-19.
סקירה כללית
על פי תאוריית הערך הסובייקטיבי, בהנחה שכל העסקאות בין פרטים הן וולונטריות, ניתן להסיק ששני הצדדים למסחר תופסים באופן סובייקטיבי את הסחורה, העבודה או הכסף שהם מקבלים, כבעלי ערך גבוה יותר עבור הסחורה, העבודה או הכסף שהם נותנים. התאוריה טוענת שאפשר ליצור ערך על ידי מסחר וולונטרי עם מישהו שמעריך את הטובין יותר מהבעלים המקורי, מבלי לשנות או לשפר אותם בהכרח. הערכתם הסובייקטיבית של יחידים את רכושם קובעת את רמת העושר שלהם, ועסקאות מרצון עשויות להגדיל את העושר הכולל בחברה.
אנשים נוטים להשיג רמות פוחתות של שביעות רצון, או תועלת שולית, מרכישת יחידות נוספות של אותו המוצר. בתחילה הם יתעדפו להשיג את הסחורה שהם הכי זקוקים לה (כתועלת מרכזית ולא שולית), כמו מזון חיוני, אבל ברגע שהצורך שלהם לו מסופק עד לרמה מסוימת, הרצון שלהם לסחורות אחרות יתחיל לקבל חשיבות גבוהה יותר, ביחס לשאר טבלת הרצונות והצרכים שלהם, והם יבקשו להביא את רמת סיפוק הצורך שלהם בתזונה לסיפוק הצורך שלהם בסחורות אחרות.
תומכי התיאוריה גם מאמינים שבשוק חופשי, תחרות בין אנשים המבקשים לסחור בסחורות שברשותם ובשירותים שהם יכולים לספק עבור סחורות שהם תופסים כבעלי ערך גבוה יותר עבורם, גורמת למערכת שיווי משקל של מחירים בשוק.
כלכלנים קלאסיים, כמו דוד ריקארדו, האמינו שאנשים בודדים משיגים רמות שונות של תועלת או 'ערך שימוש' משירות, אך לא חיברו ביעילות את המחשבות האלו עם מחירי שוק, וראו אותם כנגזרים נפרדים, עצמאיים, מהכמות של תשומות העבודה וגורמי ייצור אחרים.
הכלכלן האוסטרי קרל מנגר טען שייצור הוא פשוט עוד מקרה של תאוריית התועלת השולית, ושפוטנציאל ההשתכרות של העובדים נקבע על ידי ערך עבודתם לאחרים, ולא עלויות קיום, וכי הם עובדים משום שהם מעריכים את השכר יותר מחוסר פעילות.
יש לציין שכמות העבודה הדרושה לייצור סחורות יכולה להשפיע בעקיפין על המחירים שלהן, שכן היא עלולה להפוך אותן לנדירות יותר או פחות.
פרדוקס היהלומים והמים
התפתחותה של תאוריית הערך הסובייקטיבי נבעה בחלקה מהצורך לפתור את פרדוקס הערך אשר גרם לרבים מהכלכלנים הקלאסיים להיות אובדי עצות בנוגע לפתרונו. פרדוקס זה, המכונה באופן תיאורי גם "פרדוקס היהלומים והמים", התעורר כאשר יוחס ערך לדברים כמו כמות העבודה שהושקעה בייצור של טובין או לחלופין לשימושיות ולתועלת האובייקטיבית של טובין. פרדוקס היהלומים והמים הופיע לראשונה במגנום אופוס של הכלכלן הבריטי אדם סמית, "עושר העמים":"'שום דבר אינו שימושי יותר ממים, אך לא ניתן לרכוש באמצעותם כמעט דבר; יהלום, מהצד השני, אינו שימושי כלל, אך ניתן לרכוש באמצעותו הרבה מוצרים אחרים. ללא מים לא יהיו חיים ולכל מוצר אחר לא תהיה משמעות, לעומת זאת ללא יהלומים ניתן לחיות חיים שלמים ובכל זאת יהלומים עולים הרבה יותר ממים. איך הדבר הגיוני?'."
התאוריה לפיה כמות העבודה שהושקעה בייצור טובין היא שקבעה את ערכו התבררה כלא הגיונית וכחסרת תועלת מכיוון שמישהו יכול להיתקל ביהלום בזמן טיול רגלי, למשל, דבר שידרוש עבודה מינימלית, אבל עדיין מחיר היהלום יהיה גבוה יותר ממים.
תאוריית הערך הסובייקטיבי מציגה את מה שהיא רואה כפתרון לפרדוקס זה בטענה שהערך אינו נקבע על ידי בחירה של אינדיבידואלים בין קבוצות מופשטות שלמות של טובין, כמו כל המים בעולם לעומת כל היהלומים בעולם. במקום זאת, האינדיבידואל עומד בפני הבחירה בין כמויות מוגדרות של טובין, והבחירה שנעשתה על ידי שחקן כזה נקבעת לפי איזה טובין בכמות מוגדרת תספק את המטרה הגבוהה ביותר בדירוג הסובייקטיבי של הפרט, או את הרצון הגדול ביותר שלו. המים מצויים בשפע, הם זמינים לנו בכמויות גדולות ולכן התועלת השולית שלהם איננה גבוהה ואנחנו מוכנים לשלם מעט מאוד עבורם למרות תפקידם החשוב בשמירה על אורגניזמים בחיים. לעומתם, יהלומים הם נדירים ולכן הם משמשים כסמל חברתי שמשדר יוקרה וחשיבות, ועל כן למרות חוסר התועלת שלהם בהשוואה למים מחירם גבוה בהרבה.
מרטין סליגמן
'''מרטין א. פ. סֶליגמן (בשם מלא באנגלית: Martin Elias Pete Seligman'''; נולד ב-12 באוגוסט 1942 באולבני, מדינת ניו יורק) הוא פסיכולוג יהודי-אמריקאי, ממייסדי הפסיכולוגיה החיובית. טבע את המושג "חוסר אונים נלמד".
קורות חיים
סליגמן סיים תואר ראשון באוניברסיטת פרינסטון ב-1964, וקיבל תואר דוקטור בפסיכולוגיה באוניברסיטת פנסילבניה ב-1967. משנת 1976 משמש כחוקר ומרצה במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה זו, ובה הוא מנהל את המרכז לפסיכולוגיה חיובית.
המניע לפסיכולוגיה החיובית הוא ביקורתו של סליגמן על הפסיכולוגיה. לטענתו עיקר העיסוק של פסיכולוגים הוא בשאיפה להפחית השפעות פתולוגיות שונות, ולא בצדדים החיוביים של האדם. בנוסף הוא טוען כנגד תאוריות דטרמיניסטיות רווחות באקדמיה כמו התאוריה של מרקס, פרויד וניטשה. לפי סליגמן האמונה שגורלו של אדם מושפע מעברו בחיים היא שגויה.
על פי מאמרו של סטיבן האגבלום, סליגמן מדורג במקום ה-13 ברשימת הפסיכולוגים המצוטטים ביותר בספרי פסיכולוגיה במאה ה-20.
אנרי, רוזן פריז (1908–1999)
אנרי, רוזן פריז (בצרפתית: Henri d'Orléans; 5 ביולי 1908 – 19 ביוני 1999), היה ראש בית אורליאן בין השנים 1940–1999, והטוען לכתר צרפת מטעם האורליאניסטים בשם אנרי השישי.
ביוגרפיה
אנרי נולד בלה נוביון-א-תייראש, אן בצרפת ב-5 ביולי 1908 לנסיך ז'אן, דוכס גיז ולאיזבל, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך פיליפ, רוזן פריז ומארי איזבל, נסיכת אורליאן. הוריו היו שניהם נינים של לואי פיליפ, מלך הצרפתים משני הצדדים. בשנת 1909 עברה משפחתו ללראצ'ה, מרוקו, אולם לאחר שמרוקו הפכה לפרוטקטורט צרפתי בשנת 1912, נותר ביתם חלק ממרוקו הספרדית, ואילו שדותיהם נהיו חלק ממרוקו הצרפתית. אנרי היה קם בארבע לפנות בוקר, וליווה את אביו כדי לפקח על ניהול משק החי ועל גידול היבולים באדמותיהם המפוזרות, ומאוחר יותר היה לומד בהדרכתם של מחנכים אירופיים ואמו, ואף למד לדבר בצרפתית, ערבית, אנגלית, גרמנית, איטלקית וספרדית. אנרי ביקר אצל קרובי משפחה בצרפת לעיתים קרובות, ואף בילה את ראשית מלחמת העולם הראשונה בפריז. מכיוון שאביו שביקש להילחם לצד הצרפתים, נדחה על ידי צרפת, בלגיה ובריטניה, לקח הנסיך ז'אן את משפחתו בחזרה למרוקו.
בשנת 1924 החל אנרי בלימודי מתמטיקה ומדעים באוניברסיטת לוון, אולם לאחר שאביו הפך למועמד לרשת את ראשות בית אורליאן, נאסר עליהם להתגורר בצרפת, והוא עבר להתגורר בבלגיה. בשנת 1926 הפך אביו לראש בית אורליאן, ואנרי קיבל ממנו את התואר דופן צרפת.
ב-8 באפריל 1931 התחתן אנרי עם איזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה, בתם של פדרו דה אלקנטארה, נסיך גראו-פארה ואלז'בייטה, רוזנת דוברז'נסקי דה דוברז'ניץ בקתדרלת פלרמו, סיציליה, שבה נישאו אבותיהם המשותפים, לואי פיליפ, מלך הצרפתים ומריה אמליה מנאפולי וסיציליה בשנת 1809. בשנת 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ביקש אנרי להתגייס לצבא הצרפתי או לצבא הבריטי, אולם נדחה, ובעקבות כך התגייס ללגיון הזרים הצרפתי. בשנת 1940 מת אביו הנסיך ז'אן, דוכס גיז, ואנרי ירש את תאריו ואת ראשות בית אורליאן. לאחר כניעת צרפת תמך אנרי בממשלת וישי, אולם באוגוסט 1942 העביר את נאמנותו לצרפת החופשית. בשנת 1950, לאחר ביטול חוק הגלות, חזר אנרי לצרפת. במהלך נישואיו לאיזבל נולדו להם 11 ילדים, ובשנת 1986 התגרשו השניים.
בתקופת כהונתו כראש בית אורליאן, פיזר אנרי את עיקר עושרה הרב של משפחתו, ומכר תכשיטים משפחתיים, ציורים, רהיטים ונכסים, למימון ענייניו הפוליטיים והחזקת משפחתו הגדולה, ומפעלים בבלגיה, בצפון אפריקה, בברזיל, פורטוגל וצרפת, כמו כן, אנרי הסתכסך עם חמישה מילדיו על חלוקת ההון המשפחתי (שכלל למעלה מ -40 מיליון ליש"ט).
בשנת 1984 הכריז אנרי שבנו אנרי מאורליאן איבד את זכויות הירושה שלו, משום שהתגרש מאשתו הראשונה והתחתן שנית מחוץ לכנסייה הקתולית. אנרי העניק לבנו את התואר "רוזן מורטין", שהיה נמוך יותר, במקום "רוזן קלרמון", והוציא אותו משורת הירושה. לאחר כמה שנים החזיר אנרי לבנו את תאריו הקודמים, הכריז עליו שוב כיורשו, ונתן לאשתו החדשה, מיכאלה קוסיניו את התואר "נסיכת ז'ואנוויל". כמו כן, אנרי שלל מבניו תיבו ומישל את זכויות הירושה שלהם, משום שאחד נישא לפשוטת עם, ואילו השני התחתן עם אשה אצילה שאביה תמך במשטר וישי, אולם לאחר מותו החזיר להם אחיהם אנרי, רוזן פריז את תאריהם.
אוטו נמסאדזה
אוטו נמסאדזה (בגאורגית: ოთო ნემსაძე, אוֹתוֹ נֵמסַאדזֶה או אוֹתַר נֵמסַאדזֶה; נולד ב-18 ביולי 1989) הוא זמר גאורגי, נציג גאורגיה באירוויזיון 2019 שהתקיים בתל אביב, ישראל עם שירו Sul tsin iare. נמסאדזה נבחר לייצג את מדינתו באירוויזיון לאחר שזכה בגמר של התוכנית הכוכב של גאורגיה (საქართველოს ვარსკვლავი) ב-3 במרץ 2019.
נמסאדזה ידוע בעקבות ניצחונו בתוכנית "גאוסטאר" ב-2010. הוא ניסה את מזלו גם בגרסה האוקראינית לתוכנית "The Voice" וזכה בה במקום השני. בשנת 2017 התמודד בקדם-האירוויזיון הגאורגי והגיע למקום העשירי עם שישים נקודות מהשופטים ומהקהל הגאורגי יחד עם הלהקה "לימבו" ושירם "Dear God" ("אל יקר").
תצורת טקיה
תצורת טקיה היא תצורה גאולוגית בחבורת הר הצופים. מתקופת הפלאוקן, המורכבת מסלעי משקע ימיים. התצורה מוכרת בשמות שונים בכל הלבנט, והיא בנויה חוואר וחרסית אפורים וירוקים עם שכבות קירטון. המסלע כולל לעיתים גם תרכיזי לימוניט, תרכיזי מרקזיט ועורקי גבס. הסיבה להופעת התרכיזים הוא ריכוז הפיריט המתחמצן בפני השטח והופך לתרכיזים. פרט חפיר מצוי בגג התצורה הבנוי גיר קירטוני לבן ויוצר דרגש בולט בנוף. כאשר המעבר מעידן המזוזואיקון לעידן הקנוזואיקון מצוי בחלק התחתון של תצורת טקיה, ונעשה על בסיס ממצאים ביוסטרטיגרפיים (מאובנים) המלמדים על ההכחדה הגדולה של סוף עידן המזוזואיקון, והופעת קבוצות חיים חדשות לאחר הפסקה ברציפות ההתפתחותית של עולם החי.
היווצרות וליתולוגיה
בתחילת עידן הקנוזואיקון, בגיל הפלאוקן הארץ הייתה מכוסה ים אפיקונטיננטאלי על גבי מבני הקימוט של הקשת הסורית, כלומר קמרים וקערים שנוצרו כתוצאה מקימוט של הכיסוי הסדימנטארי שהחל כבר מזוזואיקון ונובע משבירה של סלעי תשתית פריקאמברית כתוצאה מהתנועה הטקטונית של הלוח האפריקאי אל עבר לוח אירואסיה. תצורת טקיה הורבדה בעיקרה בקערים, בעוש שבקמרים לעיתים לא הורבדה כלל, או לכל היותר הורבדה שכבה דקה שלה. השוואת התצורה לתצורת ע'רב שקדמה לה מלמדת על העמקת הים, כלומר גובה הים שהציף את הארץ - עלה, ותחום ההצפה גדל. באיאוקן פסקו משקעי החרסית, והמסלע של חבורת עבדת הנמצאת מעל תצורת טקיה הוא קירטוני מובהק. גם בגג תצורת טקיה ניתן למצואה פאונה פלאנקטונית המלמדת על סביבת היווצרות של פלגית (ים עמוק יותר).
המסלע הימי הדומה באופיו למסלע שהורבד בסנון הוביל לסיווגם יחד כחבורת הר הצופים. השכבות של תצורת טקיה וע'רב ספוגות בביטומן, חומר אורגני שלעיתים הוא מהווה עד 20% ממשקל הסלע. סלעים רווי ביטומן אלו מכונים פצלי שמן וניתן לנצלם להפקת אנרגיה על ידי שריפת הסלעים. תצורת טקיה מהווה את המקור לסלעי תצורת חתרורים. תצורת חתרורים הותמרה מסלעי תצורת טקיה (ותצורת ע'רב שהורבדה קודם לה) כתוצאה משריפה של הביטומן ו"בישול" סלע המקור של תצורת טקיה באופן הדומה לייצור צמנט. תצורת טקיה משמשת אקוויקלוד ומופיעים בה מעיינות רבים לרבות עין-עבדת, עין-זיק ועין עקב.
התצורה ידועה כרגישה מאוד למים ולכן באם מתוכננת חפירה באזורי הטקייה, יש לצמצם למינימום, את חשיפת האזורים האלה לרטיבות מהלך עבודות החישוף והחפירה, להימנע מחפירות כלשהן באזורים אלה בתקופה הגשומה. כמו כן מקובל לייצב ולדפן אזורים אלה לפני המשך ביצוע של עבודות ביסוס, בניה וחפירה. בנוסף בניה באזור של תצורת טקייה מחייבת תכנון של ניקוז היקפי לצמצום כמויות הנגר העילי אשר ייכנסו לאזורים אלה מאזורים שכנים/גבוהים במהלך ביצוע העבודה, וככלל יש להימנע מביסוס מבנים על יחידה ליתולוגית זו, ולהעדיף מסלע יותר איתן. בניה על תצורת טקייה גרמה בעבר למשל לקריסת מבנים ברכסים ב-1992.
סטרטיגרפיה
חתך סטרטיגרפי אופייני מבקעת צין, נראה כך:
באזור זה עובי התצורה הוא 50 מטרים. עוביו של פרט חפיר הוא שלושה מטרים של תרכיזי צור ושבעה מטרים של יחידה פצלית חווארית.
ביוסטרטיגרפיה
בתצורת טקיה ניתן למצוא גלעינים פיריטיים (או לימונטיים במקרה של חימצון בשלב מאוחר יותר) של חלזונות, אלמוגים וספוגים ששהו בקרקעית. במקומות נוספים של התצורה (עין-יהב) נמצאו שלדים של דיונונים שחיו בפני השטח. ההנחה היא כי תנאי הקרעית היו מחוסרי חמצן, בעוד פני השטח איפשרו פאונה פלאנקטונית.
אירלנד באירוויזיון 2019
אירלנד השתתפה באירוויזיון 2019, שהתקיים במאי 2019 בתל אביב. שרה מקטרנן נבחרה לייצג את אירלנד עם השיר "22".
בחירת השיר והנציג
ב-8 במרץ 2019 נבחרה שרה מקטרנן לייצג את אירלנד. באותו יום נבחר גם השיר "22" להשתתף בתחרות.
בחצי הגמר
אירלנד השתתפה בחצי הראשון של חצי הגמר השני של התחרות. אירלנד הופיעה בסדר 1–9 על הבמה. השיר של אירלנד לא נבחר לעלות לגמר.
בגמר
במהלך הצבעות המדינות, הוענקו 12 נקודות על ידי אירלנד לשוודיה. במהלך הגשת ניקוד השופטים המקצועיים, פתחה נציגת אירלנד שינייד קנדי בברכה "ערב טוב אירוויזיון", בניגוד לנוהג ולפרוטוקול ("ערב טוב ישראל/תל אביב") שבו נקטו נציגי יתר המדינות.
אוניברסיטת ויטאוטאס הגדול
אוניברסיטת ויטאוטאס הגדול או אוניברסיטת קובנה (בליטאית: Vytauto Didžiojo Universitetas (VDU); בלטינית: Universitas Vytauti Magni) היא אוניברסיטה ציבורית בקובנה והיא אחת משתי האוניברסיטאות הלאומיות של ליטא (יחד עם אוניברסיטת וילנה). האוניברסיטה נוסדה בשנת 1922, כחלק מתנועת ההתעוררות הלאומיות הליטאית. ב-7 ביוני 1930, לציון יובל 500 שנה למותו של ויטאוטאס הגדול, נקראה האוניברסיטה על שמו.
היסטוריה
בשנת 1918 הכריזה ממשלת ליטא העצמאית על הקמתה מחדש של אוניברסיטת וילנה, ששורשיה נטועים עוד במאה ה-16. אולם, כיוון שלאחר מלחמת העולם הראשונה נותרה וילנה תחת שלטון פולין ו"ליטא המרכזית" שהייתה ישות מדינית קצרת-מועד כמדינת בובה של פולין - הועברו פונקציות האוניברסיטה לקובנה. עם זאת, אוניברסיטת וילנה המשיכה להתקיים כמוסד פולני.
ב-13 בפברואר 1922 הכריזה ממשלת ליטא על הקמת אוניברסיטת קובנה ובה שש פקולטאות: תאולוגיה ופילוסופיה, מדעי הרוח, משפטים, מתמטיקה ומדעי הטבע, רפואה והנדסה. ב-1924 נוספה פקולטה לחקלאות וב-1936 פקולטה לוטרינריה.
עם החזרת וילנה לשלטון ליטאי, ב-1940, סייעה אוניברסיטת קובנה להקמתה מחדש של אוניברסיטת וילנה כאוניברסיטה לאומית ליטאית. עקב כיבוש ליטא על ידי ברית המועצות נקראה האוניברסיטה החל מספטמבר 1940 "אוניברסיטת קובנה", אולם כיבושה על ידי גרמניה הנאצית במבצע ברברוסה בקיץ 1941 השיב לה את שמה. עם זאת, במרץ 1943 סגרו השלטונות את האוניברסיטה לאחר שסטודנטים בה סירבו להתגייס לאס אס. עם כיבושה מחדש של ליטא על ידי הסובייטים בסתיו 1944, נפתחה האוניברסיטה מחדש כ"אוניברסיטת קובנה" עם ארבע פקולטות בלבד: טכנולוגיה, הנדסה אזרחית, רפואה ופילוסופיה והיסטוריה. ב-1949 הועברה הפקולטה לפילוסופיה והיסטוריה לווילנה ושנה לאחר מכן פוצלה אוניברסיטת קובנה לשני מוסדות: הטכניון של קובנה (בליטאית: Kauno technologijos universitetas, KTU, ברוסית: Каунасский технологический университет, КТУ) ומוסד קובנה לרפואה (בליטאית: Kauno medicinos institutas, ברוסית: Каунасский медицинский институт. כיום: אוניברסיטת ליטא למדעי הבריאות).
האוניברסיטה הוקמה מחדש כ"אוניברסיטת ויטאוטאס הגדול", עוד לפני קבלת עצמאותה המחודשת של ליטא. ב-1 בספטמבר 1989 נפתחה בה שנת הלימודים הראשונה לאחר שחזורה, בשלוש פקולטות: כלכלה, מדעי הרוח ומדעי הטבע. האוניברסיטה חרתה על דגלה חופש אקדמי והגדרת משימתה כהכנת שדרת העלית של החוקרים, אנשי התרבות, החינוך, המדע והכלכלה של המדינה.
שיטת הלימודים
האוניברסיטה מפעילה שיטת לימודים ייחודית (Education 360°). השנתיים הראשונות מוקדשות ללימודי מבוא כלליים, בדגש שפות זרות ומיומנויות מחשב, על מנת לגבש בסיס אקדמי אחיד. בהמשך, אין הסטודנטים נדרשים לבחירת תחום לימודים צר, אלא יכולים לקחת קורסים מתוך תחומים רחבים. המטרה מוגדרת כ"יצירת אדם פתוח, משכיל, רחב-אופקים ויצירתי ולא חלוקת תארים".
דירוג
דירוג QS של אוניברסיטאות בעולם מיקם את האוניברסיטה במקום ה-801 בשנים 2019, 2020 ו-2021. דירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education דירג את האוניברסיטה במקום ה-1001.
הילסבורו
הילסבורו (באנגלית: Hillsborough) היא בירת מחוז קוריקו ופטי מרטיניק והישוב הגדול ביותר באי קוריקו שבגרנדה.
ב-1796 יצאה ממפרץ הילסבורו ההתקפה הימית כנגד הספרדים בפיקודו של סר רלף אברקרומבי. בעיירה פועל מוזיאון קוריקו השוכן במנפטת כותנה שלעבר. מערכת החינוך במקום כוללת 5 בתי ספר ממשלתיים. הנמל המקומי הוא הנמל הראשי של האי. ממנו יוצאים גם שירותי מעבורות המקשרות בין האי לבין איים סמוכים. כמו כן פועל במקום שדה התעופה של האי.
גגרה (מחוז)
מחוז גגרה (באבחזית: Гагра араион; בגאורגית: გაგრის რაიონი, גַגריס ראיוֹני; סרוסית: Гагрский район) הוא מחוז באבחזיה, הרפובליקה הבדלנית של גאורגיה. העיר גגרה משמשת כעיר הבירה של המחוז האבחזי. מחוז/נפה זה הוא המחוז המערבי ביותר של אבחזיה, ונהר הפסואו משמש לו כגבול עם מחוז קרסנודר של רוסיה. אוכלוסיית המחוז מונה 39,625 תושבים, כאשר בשנת 1989 נמנו בנפת גגרה 77,079 איש.
הרפובליקה של אבחזיה היא אוטונומיה דה פקטו אך איננה מוכרת בעולם. מכאן שגם החלוקה המנהלתית של אבחזיה למחוזות אינה מוכרת בעולם. עם זאת, מוכרת החלוקה המנהלתית של גאורגיה, על פיה אבחזיה היא למחוז בגאורגיה. לפי חלוקה זו לנפות, המקבילה כמעט לגמרי לחלוקת אבחזיה למחוזות, למחוז מעמד מקביל ליתר נפות גאורגיה.
סיס לבן-קן
סיס לבן-קן (שם מדעי: Aerodramus fuciphagus) הוא מין של סיס מהסוג סיס קיני המאכל או סלנגנה, החי בדרום-מזרח אסיה. סיס זה הוא שוכן מערות ומהקנים שלו מפיקים מרק קיני ציפורים.
תיאור
סיס זה הוא פעיל יום הצד חרקים בדומה לסנוניות והוא מעופף מעל מגוון אזורים מחופים ויערות ועד הרים עד גובה 2,800 מטר מפני הים. לעיתים הוא ניזון בלהקות.
אוכלוסיית הסיס מעט נפגעת בשל פועלים המוציאים את הקנים לייצור מרק קני הציפורים, אך באינדונזיה ומלזיה נקבעו חוקים נוקשים הקובעים היתר ללקיחת קנים ריקים בלבד ולאחר עונת הקינון כדי לא לפגוע בסיסים.
חזרה למציאות
"חזרה למציאות" הוא שיר של הזמר הישראלי רן דנקר. הוא יצא לאור ב-10 במאי 2023 תחת הוצאת חברת התקליטים NMC.
רקע
דנקר החליט להוציא את השיר למרות מבצע "מגן וחץ" והמצב הביטחוני הקשה בישראל במאי 2023.
הרכב השיר
השיר עוסק בניגוד בין החיים בהווה ללחצי המציאות והתהילה. השיר מביע רצון ליהנות מהחיים מבלי לדאוג מההשלכות או האחריות הנלוות לתהילה והצלחה. הוא מדגיש את הנתק בין הרגעים חסרי הדאגות של ריקוד ושתייה לבין המציאות הקשה של חובות וציפיות. המילים מעידות שדנקר עייף מהלחצים והציפיות המוטלות עליו, משתוקק לברוח ולחיות בהווה ללא דאגות לגבי העתיד. השיר גם נוגע ברעיון שלהיות זמר או אמן זה לא זוהר כמו שזה נראה, עם אזכורים לסכנות, מרירות והצורך להתאים לציפיות מסוימות. מילות השיר משדרות תחושת תסכול מהתעשייה ומהאתגרים הנלווים אליה. בסך הכל, השיר בוחן את המתח בין רדיפת האושר האישי לדרישות המציאות והתהילה. הוא משקף את המורכבות וההקרבה הכרוכים בחתירה להצלחה ובאתגר למצוא איזון בין חיים ברגע לבין התמודדות עם האחריות של חיי היומיום.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי לירן סגל ומתואר כמוצר ויזואלי מדהים ופרוע. הקליפ צולם בביתו של סאם חלבי המכונה "בית הצבעים", הממוקם בדלית אל-כרמל. הבית כולל שלוש קומות ועשרה חדרים, כולם מכוסים במלואם ביותר מ-1,800 ליטר צבע. הבית מייצג את סיפור חייו של חלבי ומשמש מיצג אמנותי פורץ דרך. שיתוף הפעולה בין חלבי ודנקר נוצר בעקבות הצעתה של אשת יחסי הציבור של דנקר, רונית ארבל, שביקרה בסטודיו של חלבי. חלבי ראה את הפוטנציאל במוזיקה ובסגנון של דנקר, מתוך אמונה שזה יתאים להופעותיו ולעשייה האמנותית הלא שגרתית שלו. חלבי גם יצר את הבגדים שדנקר לבש במהלך הווידאו קליפ.
חסידות אפטא-זינקוב
חסידות אפטא-זינקוב- מזיבוז היא חסידות שיסד רבי אברהם יהושע השיל מאפטא ("הרב מאפטא") בשלהי המאה ה-18. מחסידות זו הסתעפה גם חסידות קופיטשניץ.
חזרה למציאות
וידאו קליפ
הקליפ טומן בחובו הפתעה לקראת הסוף, שם מצטרף אליו אביו של רן דנקר, אלי דנקר. שיתוף הפעולה הזה הוא הפעם הראשונה שהם עובדים יחד. משתמע ששילובו של אלי דנקר בקליפ מוסיף אלמנט של חזרה למציאות, ומסמל את הקשר בין חלומות לעולם האמיתי.
חסידות אפטא-זינקוב
תולדות החסידות
רבי אברהם יהושע העשיל מאפטא נולד בשנת תקט"ו (1755) לרבי שמואל. היה חתנו של רבי יעקב מטורטשין היה מגדולי תלמידיו של רבי אלימלך מליז'נסק. כיהן כרב ואדמו"ר בקולבסוף בגאליציה, באפטא הפולנית, ביאסי שבמולדביה ובמז'יבוז' שבפודוליה (אוקראינה). בשנותיו האחרונות היה זקן האדמו"רים בדורו ודעתו הייתה נחשבת בקרב כל החסידים. נפטר בה' בניסן תקפ"ה (1825). מלבד בנו רבי יצחק מאיר היו ילדיו: בנו רבי יוסף משה ממז'יבוז' וחתניו רבי דן יונגרלייב בנו של רבי יצחק מראדוויל (בנו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב), רבי ישראל מליטשניץ ורבי מרדכי.
הדור השני
בנו, רבי יצחק מאיר מזינקוב. נולד בשנת תקל"ה. עבר ממז'יבוז' לזינקוב הסמוכה שם שימש כאדמו"ר לאלפי חסידים. נפטר בא' באדר תרט"ו. מלבד בנו רבי משולם זוסיא היו ילדיו: בנו רבי מנחם מנדל חתן רבי ישראל מרוז'ין וחתנו רבי שמואל אשכנזי צאצאו של החכם צבי.
הדור השלישי
בנו של רבי יצחק מאיר היה רבי משולם זוסיא מזינקוב חתן רבי ישראל, חתנו של רבי משה צבי מסאווראן. נולד בשנת תקע"ד. הוציא את ספרו של סבו 'אוהב ישראל'. כאביו היה אדמו"ר לאלפים. נפטר בג' באלול תרכ"ו. חתניו היו רבי יצחק יואל מקנטקוזבה, רבי יוסף משיטאווא ורבי משה מסלאוויטא בנו של רבי פנחס מקוריץ.
הדור הרביעי
בניו של רבי משולם זוסיא כיהנו אחריו כאדמו"רים:
הדור החמישי
בדור זה כיהנו בניהם של רבי אברהם יהושע העשיל ממז'יבוז' ושל רבי חיים מנחם מזינקוב.
בניו של רבי אברהם יהושע העשיל היו: בניו של רבי חיים מנחם היו (מאשתו השנייה):
הדור השישי
בדור זה כיהנו בניו של רבי ישראל שלום יוסף ממז'יבוז'.
טליה סלנט
טליה סלנט (נולדה ב-25 בנובמבר 1991) היא עיתונאית ספורט, שדרנית ומגישת טלוויזיה ישראלית, העובדת בקשת 12. לפני כן עבדה בערוץ הספורט וברשת 13. עורכת דין במקצועה.
ביוגרפיה
סלנט גדלה בהתנחלות קדומים ב. למדה באולפנה.
שירתה בצה"ל בגלי צה"ל בין 2009 ל־2012 ככתבת לענייני בריאות, ובהמשך ככתבת ספורט ועורכת חדשות.
אחרי שחרורה מצה"ל הצטרפה לערוץ הספורט ככתבת לענפים אולימפיים והפועל תל אביב בכדורגל. במקביל הגישה את התוכנית "מגרש פתוח" לצד טל ברמן. היא הגישה את אולפן מכבי תל אביב ביורוליג וכן את התוכנית שבת במגרש.
סלנט הייתה משתתפת קבועה בפאנל אולפן ליגת האלופות, הגישה את יציע העיתונות והגישה את מהדורת הערב של חדשות הספורט.
בשנת 2020 הצטרפה כמגישת פינה בתוכנית "מהצד השני עם גיא זהר", המשודרת בכאן 11.
במרץ 2022 עזבה סלנט את ערוץ הספורט, בו הגישה במשך עשור, והצטרפה לרשת 13, שם השתתפה בתוכנית "מדד ישראל" בהנחיית אברי גלעד ובתוכניות נוספות בערוץ זה.
חיים אישיים
סלנט למדה משפטים באוניברסיטת תל אביב, והחלה התמחות במשרד עורכי הדין יגאל ארנון ושות', והוסמכה בינואר 2022 כעורכת דין.
ביולי 2018 נישאה סלנט בנישואים אזרחיים לדוד ליפשיץ, כותב ראשי ב"ארץ נהדרת". ב-2021 נולדה בִּתם המשותפת. לליפשיץ גם שני ילדים מנישואיו הקודמים.
Americano
Americano (בעברית: אמריקנו) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא, מתוך אלבומה השני, Born This Way. השיר יצא לאור ב-23 במאי 2011, על ידי חברות התקליטים סטרימליין, אינטרסקופ רקורדס וקון לייב.
השיר הגיע למקום ה-17 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ליידי גאגא, פרננדו גאריבאי, דיג'יי ווייט שאדו ובריאן לי והופק על ידי גאגא, גאריבאי ודיג'יי ווייט שאדו. השיר הוא שיר טכנו המשלב בתוכו גם את סגנון המריאצ'י והאוס. שיר זה הוקלט כבר באוגוסט 2010.
בנוסף לכך, יצא השיר בסמוך לצאת האלבום Born This Way, בו הוא נכלל.
ליריקה
בתחילת השיר, אומרת גאגא כי היא הכירה אישה היספנית, במזרח לוס אנג'לס. בהמשך, היא מצהירה כי הן התאהבו האחת בשנייה, אך בית המשפט אוסר עליהן להתחתן, מאחר שמדובר בנישואים חד-מיניים.
בבית הראשון של השיר, שרה גאגא בספרדית ובאנגלית. בבית זה, היא אומרת שהשירים שלה נועדו בכדי ליצור מהפכות, שיובילו לשוויון ולקבלת הלהט"בים. מיד לאחר מכן, היא אומרת לבת זוגה כי הן יכולות להתחתן בחוף המערבי. כמו כן, היא מאזכרת את הצעה 8 בקליפורניה, אשר מנעה מזוגות חד-מיניים להינשא.