cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אבולוציה של יוני מתכת במערכות ביולוגיות
אבץ
האבץ הוא מתכת שחדרה לתאים החיים בשתי תקופות אבולוציוניות. בתקופה הראשונה, לפני 3–4 מיליארדי שנים, שררה אווירה אל-אווירנית על פני כדור הארץ, שבה האבץ הופיע כאבץ גופריתי. הסביבה החומצית של "הים הקדום" אפשרה לאבץ להתקשר למימן הגופריתי ולהפוך לאבץ גופריתי ולהתקשר לחלבוני תאים של מיקרואורגניזמים אל-אווירניים: פרוטאזות ונוקלאזות, אנזימים חוץ-תאיים, ולסינטטאזות, ודהידרוגנאזות שהן אנזימים תוך-תאיים. בתקופת "אירוע החמצון הגדול", חל זירוז של חדירת אבץ למערכות הביולוגיות בממלכת הפרוטיסטה, בגלל זמינותו הגדולה. לאבץ גם תפקיד חשוב באיזון המבנה המולקולרי של גורמי השעתוק המצויים באאוקריוטה  על ידי איזון קיפולי החלבון של גורמי השעתוק.
מוליבדן
מוליבדן ויוני מוליבדן מצויים במרכזים פעילים של המטלואנזימים באורגניזמים רבים השייכים לארכאה, בקטריה, עובשים, צמחים ובעלי החיים, באנזימים האחראים על תהליכי הטרנספורמציה של פחמן, חנקן, גופרית, ארסן, סלניום וכלור בטבע, וכן של חומרים המכילים קבוצת קרבונילים, כגון אלדהידים, חד-תחמוצת-הפחמן ודו-תחמוצת-הפחמן. מוליבדן משמש כקו-אנזים באנזימים מקבוצת הניטרוגנאזות המכילים גם ברזל המצויים בחיידקים סימביוטים של צמחים, אחראים על קיבוע חנקן אטמוספירי והפיכתו לאמוניה, בתהליך המוביל לסינתזה של חלבונים. למוליבדן תפקיד חשוב גם במבנה של אנזימים המשתתפים במטבוליזם הגופרית המצויים במגוון רחב של אורגניזמים. בדומה לאבץ, המסת המוליבדן גברה בתקופת "אירוע החמצון הגדול" כאשר חלה האצה של הפיכת מוליבדן סולפיד למוליבדאט בעל מסיסות גבוהה יותר, הגברת חדירתו לתאים וקשירתו לאנזימים התוך-תאיים. הפיכת המוליבדן לקו-אנזים בתהליך האבולוציוני גרמה להיותו מתכת הכרחית לתהליכים ביולוגיים.
טונגסטן
טונגסטן הוא אחת המתכות הקדומות ביותר שנקשרו למערכות ביולוגיות. בתקופה הפרביוטית הים הקדום היה עשיר בטונגסטן וגופרית ודל במוליבדן. לכן הטונגסטן חדר למערכות חיים ימיות. החיידק השייך לארכאה, חי במקווי מים תרמיים חיידק אל-אווירני, אקסטרמופילי מתקיים בטמפרטורות שבין 70-103oC וזקוק לטונגסטן לקיומו. מכיל מספר אנזימים עמידים לחום מקבוצת הדהידרוגנאזות. מקבוצת ה- הם מטלואנזימים המכילים ברזל או אבץ וחמישה אנזימים מקבוצת אוקסידורדוקטזה מכילים ברזל, טונגסטן וגופרית.
ונדיום
ונדיום גם הוא אחת המתכות הקדומות ביותר שנקשרו למערכות ביולוגיות. החיידק, מתג גראם שלילי אווירני, קושר חנקן על ידי חיזורו לאמוניה. התהליך מבוצע על ידי האנזים ניטרוגנאזה, באמצעות קו-פקטור המכיל יוני ברזל ומוליבדן. המוליבדן עשוי להיות מוחלף על ידי יוני ונדיום על פי זמינות המתכות השונות. היותו של החיידק אווירני מעידה על תקופה התפתחותית בסביבת חמצן, המתאים לתקופת "אירוע החמצון הגדול" של לפני 2.4 מיליארדי שנים, ומקורב מבחינה גנטית לחיידק Pseudomona aeruginosa, השייכים למשפחה פסאודומונדה.
סלניום
סלניום משמש כקו-פקטור באנזימים רבים של הפרוקריוטה. אתר הפעילות שלו הוא סלניום-ציסטאין. הגנים האחראים ליצירת סלנופרוטאינים מצויים הן בעל-ממלכת הארכאה והן בעל-ממלכת הבקטריה.
אבולוציה של פתוגניות בחיידקים
התפתחות של פתוגניות של חיידקים מסוימים בגוף פונדקאי, תלויה בזמינותן של מתכות המאפשרות לפתח את אלימותם. במחקרים שנעשו על חיידקים שונים, כגון, Pseudomonas aeruginosa שהוא חיידק קומנסלי שעלול לההפך לפתוגני בתנאים מסוימים. הפיכתו של החיידק לפתוגני מעודדת תחרותיות בינו לבין הפונדקאי על מתכות המעבר ומאפשרת פיתוח יכולות לשימוש במתכת חיונית אחת במקומה של מתכת אחרת בהתאם לזמינותה במערכת.
צנטרוזאורוס
צנטרוזאורוס (שם מדעי: Centrosaurus; מילולית: "לטאה מחודדת") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים - הדינוזאורים בעלי הקרניים. הצנטרוזאורוס חי באמריקה הצפונית בקרטיקון העליון. שרידיו נתגלו בפארק הפרובינציאלי דינוזאור שבאלברטה, קנדה. שמו מתייחס לקרניים או הזיזים שבלטו מעטרתו. על שמו נקראת תת-המשפחה צנטרוזאורים.
תיאור ומאפיינים
הצנטרוזאורוס היה דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים. הוא היה בעל אגן דמוי עוף והלך על כל ארבע רגליו. ראשו היה גדול ועוטר בעטרה (frill) בעלת חלונות בעצם שמקצהה העליון בלטו שני זיזים קצרים שהזדקרו כלפי מעלה ושני זיזים ארוכים יותר שהתעקלו כלפי מטה. לצנטרוזאורוס היו קרני גבה מנוונת אך קרן אף ארוכה יחסית, שלעיתים הייתה מעוקלת (או קדימה או אחורה).
אורכו היה כ-6 מטר ומשקלו כ-3 טון.
הצנטרוזאורוס היה צמחוני וניזון מצמחייה נמוכה. פיו המצויד במקור חזק וסוללת שיניים חותכות יכול היה לטפל גם בצמחייה קשה. הצנטרוזאורוס חי בעדרים ובאחד המקרים מצאו הפלאונטולוגים עדר שלם שנקבר והתאבן, כנראה כאשר ניסה לחצות נהר שלבסוף הציף אותם וגרם להם לטבוע. אף שקרן האף הייתה יכולה לשמש כהגנה כנגד טורפים, נראה שעיקר שימושיה ושימוש העטרה היה לצרכים חברתיים בתוך העדר, כגון זיהוי בין-מיני או כדי לחזר אחרי בנות זוג.
בין המאובנים של צנטרוזאורוס נמצאה גם טביעת עור, כלומר: מעין "הדפס" או "תגליף" שהשאיר העור באבן וחושף את המרקם של העור. מממצא זה, שציונו הוא AMNH 5427, עולה שלצרטופסיים, ולצנטרוזאורוס בפרט, היה עור מכוסה קשקשים האופייני לזוחלים.
גילוי
המאובנים הראשונים של צנטרוזאורוס נתגלו לראשונה על ידי הפלאונטולוג לורנס למבה במצע שנחשף בנהר רד דיר שבאלברטה, קנדה. מאוחר יותר נמצא מצע עצמות ענק בפארק הפרובינציאלי דינוזאור (גם באלברטה) ובו אלפי עצמות של מספר רב של פרטים, במצבי שימור שונים, שאף כללו שלדים שלמים. המדענים שיערו שריכוז כזה של עצמות מעיד שהצנטרוזאורוס חי בעדרים גדולים ושמצע העצמות הענק נוצר כאשר עדר כזה ניסה לחצות נהר שהוצף והטביע כמעט את כולם. מאוחר יותר נתגלה מצע עצמות גדול יותר, וכנראה הגדול ביותר שנתגלה אי-פעם, ליד העיר הילדה שבאלברטה.
ב-2012 הועבר המין Centrosaurus brinkmani לסוג טקסונומי חדש קורונוזאורוס Coronosaurus brinkmani.
רומן בבואה
רומן בבואה הוא יצירה ספרותית המבוססת על יצירה קודמת מאת מחבר אחר. רומן בבואה נגזר מתוך או נכתב בהקשר של יצירה קודמת, ומתייחס לדמויות, למקומות ולעלילה מנקודת מבט שונה. לעיתים מתרכז רומן הבבואה בדמות משנית מתוך היצירה המקורית ומפתח אותה לכלל דמות עיקרית, אשר שונה במובהק מהדמות ביצירה המקורית. לדוגמה, בספר הקוסם מארץ עוץ יש מכשפה טובה ומכשפה רעה. ברומן הבבואה מרשעת: תולדות חייה וזמנה של המכשפה המרשעת מן המערב הן מתחלפות בתפקידים; המכשפה הרעה הופכת להיות חכמה וחיובית והמכשפה הטובה מתגלה כגנדרנית מתנשאת ונבובה.
נורודום סיהאנוק, מלך קמבודיה
ביוגרפיה
סיהאנוק נולד למלך נורודום סוראמאריט ולמלכה סיסוואט קוסאמאק. ב-23 באפריל 1941 הוא הוכתר למלך קמבודיה על ידי המושל הצרפתי של קמבודיה. טקס ההכתרה התקיים ב-3 במאי 1941.
לקראת סיום מלחמת העולם השנייה, עם נסיגתם של הצבא הקיסרי היפני משטחי קמבודיה, הכריז סיהאנוק על עצמאותה של קמבודיה ועל הקמת ממלכת קמפוצ'יאה. שובו של צבא צרפת למדינה מאוחר יותר הביא לסיומו של מהלך זה וביטול העצמאות של קמבודיה. בשנת 1953 תבע סיהאנוק מצרפת להעניק עצמאות לארצו. ביוני 1953 יצא סיהאנוק לסיאם במחאה על סירוב צרפת להעניק לקמבודיה עצמאות. בהמשך הודיע שהוא יישאר בג'ונגלים בארצו ויילחם על עצמאות קמבודיה. הוא הכריז על גיוס למלחמה נגד הצרפתים ונגד הקומוניסטים גם יחד. בנובמבר 1953 הכריז סיהאנוק שלאחר קיום בחירות הוא יצמצם את זכויותיו לאלו שמקובלים במדינות מערביות. במרץ 1955 התפטר מתפקיד המלך, אותו העביר לאביו, כדי להתמודד בבחירות על ראשות הממשלה. בבחירות שהתקיימו בספטמבר 1955 זכתה מפלגתו בכל הצירים באספת הנבחרים ובתחילת אוקטובר 1955 מונה סיהאנוק לראש ממשלה ושר החוץ.
סיהאנוק ניהל מדיניות סוציאליסטית וקשר קשרים עם סין הקומוניסטית. בתחילת 1964 הוא חתם עם סין הסכם סודי על פיה הוא התיר לסין להעביר אספקה למורדים הקומוניסטים בדרום וייטנאם דרך ארצו, תמורת תשלום ואחוזים. רוב נתיב הו צ'י מין שבו עברו חיילים, תחמושת ואספקה מצפון וייטנאם לדרום עבר במזרח ארצו, וסיהאנוק העלים עין מהם - כמו גם מהפצצת חיל האוויר של ארצות הברית על הנתיב בשטחי קמבודיה.
בשנת 1960 יזם סיהאנוק תיקון לחוקה שהעביר חלק מתפקידי המלך לתפקיד חדש בשם "ראש המדינה". ב-14 ביוני 1960 הוא מונה לתפקיד זה.
ב-18 במרץ 1970 הדיחה אותו האספה הלאומית מתפקידו. רק אחרי לכתו ארצות הברית החליטה על פלישה קרקעית של 30,000 חיילים מגובים ב-50,000 חיילים דרום-וייטנאמיים לשטחי קמבודיה על מנת לרדוף את לוחמי הוייטקונג ומחנותיהם שסיהאנוק התיר להם להקים בארצו, אך נסוגה כעבור זמן קצר ללא הצלחה. לאחר השתלטות הקמר רוז' על המדינה באפריל 1975, שב סיהאנוק לקמבודיה. אולם אנשי הקמר רוז' הצרו את צעדיו ולבסוף הוא התפטר.
סיהאנוק ויתר על כס המלוכה ב-7 באוקטובר 2004 לטובת בנו נורודום סיהאמוני.
מותו
בינואר 2012 קיבל סיהאנוק טיפול רפואי בבייג'ינג עקב כך שלקה בסרטן המעי הגס ויתר לחץ דם. ב-15 באוקטובר 2012 מת סיהאנוק בבייג'ינג שישה ימים לפני יום הולדתו ה-90, גופתו הוטסה על ידי המלך נורודום סיהאמוני וראש הממשלה הון סן ללווייתו בארמון המלכותי שבפנום פן.
אחיתופל
אֲחִיתֹפֶל הַגִּלֹנִי (כלומר בן העיר גילה) הוא דמות מקראית המתוארת כבעלת חכמה רבה. היה יועצו של דוד המלך, ולאחר מכן יועצו של בנו אבשלום. בנו אליעם היה משלושים גיבורי דוד ונכדתו, בתו של אליעם, הייתה בת שבע אשת דוד ואם שלמה.
רקע
בתנ"ך אחיתופל מתואר כיועץ מוכשר ועצותיו התבררו לאחר מעשה כנכונות. התנ"ך מעיד עליו:.
הגמרא במסכת ברכות מסבירה את נוהל היציאה למלחמה, אשר כלל התייעצות באחיתופל.
כאשר מרד אבשלום באביו דוד, התחבר אחיתופל אל אבשלום ויעץ לו עצות.
עצתו הראשונה הייתה שאבשלום יבוא על עשר פלגשי אביו שנותרו בבית לעיני ישראל, כדי שידעו שאיננו מתכוון לחזור בו מהמרד, והדבר יחזק את מעמדו אצל אלו שפוחדים מתגובתו של דוד. ואכן אבשלום נטה אוהל על גג המלך, ובו קיים יחסים עם פלגשי אביו. דבר שהיה התממשות של דברי הנביא נתן על מעשי דוד בבת שבע:.
עצתו השנייה והחשובה, הייתה שהוא עצמו יתנפל עם צבא של שנים עשר אלף אנשים על מחנה דוד העייף והמוכה בהפתעה. במצב זה, אמר אחיתופל, כל אנשי דוד ינוסו ודוד ייהרג, ולאחר מכן, אבשלום יגייס את אנשי דוד אליו. אולם חושי הארכי, שהיה נאמנו של דוד, הפר את עצתו, ויעץ לאבשלום שבמקום זאת יצבור כוח גדול יותר, דבר שהקנה לדוד זמן להתארגן. אחיתופל שנוכח לדעת שלא שמעו לעצתו (הנכונה), הלך לביתו ושלח יד בנפשו.
על פי הרד"ק המניע למעשהו היה הקנאה בדוד, ורצונו לסלול לו את הדרך אל המלכות. אחרים מסבירים כי תמיכתו של אחיתופל באבשלום הייתה רצונו לנקום בדוד בשל פרשת בת שבע, שהייתה בתו של אליעם בנו של אחיתופל.
בנימין מזר טען כי ייתכן ששמו התיאופורי המקורי של אחיתופל היה "אחיבעל", ותוקן לאחיתופל על ידי תיקון סופרים, שכן בספר דברי הימים מופיע שמו כאחיה (דברי הימים א יא, לו).
אחיתופל במקורות חז"ל
בעיני חז"ל אחיתופל התאבד בן 33 הוא אב טיפוס לאדם חכם בעל מידות מקולקלות, והוא מכונה "איש דמים ומרמה". המשנה, מונה את אחיתופל עם ההדיוטות שאין להם חלק בעולם הבא. ובמסכת סוטה הוא נמנה בין האנשים "שנתנו עיניהם במה שאינו ראוי להם: מה שביקשו לא ניתן להם, ומה שבידם נטלוהו מהם".
בתלמוד מסבירים את מניעיו של אחיתופל לבקש לעצמו את המלוכה בתחושה פנימית של שייכות למלכות, ואכן הוא צדק אבל הקדים את דורו, מכיוון ששלמה המלך היה נינו.
עוד מסופר בתלמוד הבבלי שכאשר ביקש דוד לחצוב את היסודות לבית המקדש, מי התהום התחילו להציף את העולם, ורק אחיתופל ידע לפתור את הבעיה, והציע שיכתבו את השם המפורש על חרס ויזרקוהו למים..
אחיתופל מתואר כרבו של דוד, שלימדו שני דברים ולכן נהג דוד כלפיו בכבוד.
מן הכתוב, הסיקו חז"ל שבטרם התאבד, השאיר אחריו צוואה, ובה ציווה שלושה דברים: "אל תהיו במחלוקת, ואל תמרדו במלכות בית דוד, ויום טוב של עצרת ברור זרעו חטים."
"עצת אחיתופל"
כיום הביטוי "עצת אחיתופל" מסמל עצה רעה, שנועדה להוליך שולל. ברם, לאמתו של דבר הייתה עצתו של אחיתופל עצה טובה ונכונה, כפי שמעיד התנ"ך: . ושעל כן, דוד, אשר ידע את אמיתות עצותיו, התפלל במיוחד: . דווקא עצתו הנגדית של חושי הארכי היא שהייתה עצה גרועה.
יש הסוברים כי הסיבה למשמעות שקיבל הביטוי היא שאם הייתה עצת אחיתופל לאבשלום מתממשת היה מת דוד מלך ישראל טרם זמנו, ולכן נחשבת העצה לעצה רעה. הסבר נוסף לסמנטיקה הוא שהביטוי הגרמני 'טויפל' (Teufel) פירושו שטן, וכך עצת אחיתופל משמעותה עצת השטן.
נחל שחורת
נחל שחורת הוא נחל קצר, הזורם בעונת החורף באזור הרי אילת. בנחל מקור מים עונתי, מפער מים וקניוני העשוי מגרניט.
תוואי הנחל
תחילתו של הנחל בערוצים אשר יורדים מקו פרשת המים של הרי אילת לכיוון הר שחורת. באזור זה יורדים ערוציו העשויים סלע גיר מהר חזקיה לכיוון הערבה. המשכו של הנחל יובליו מתלכדים לנחל אחד. נחל שחורת זורם לכיוון מזרח, עד שהוא מגיע דרומית למרגלותיו של הר שחורת. הנחל נחצה במפער מים בין סלעי ומצוקי גיר. בקרקעית מפער המים, מתחת לגוש סלע גיר גדול בנחל ישנו מקור מים עונתי. הנחל ממשיך בין קניון ובו סלעי גרניט וסלעים מטמורפיים. אורכו של הקניון כקילומטר ועומקו מגיע בכמה אזורים לעשרות מטרים. רוחבו של הנחל לא עולה על עשרה מטרים. באפיק הנחל יורדים כמה מפלים לא גבוהים במיוחד, וכאשר בתחתייותיהם מכתשים עמוקים. הנחל נשפך אל ערבת נטוף, הממוקמת בקצה הדרומי של מלחת עברונה.
שישה מיליון ואחד
שישה מיליון ואחד (באנגלית: Six Million and One) הוא סרט תיעודי ישראלי של חברת פישר פיצ'רס בע"מ, שנכתב, בוים והופק על ידי דוד פישר בשנת 2011. הסרט הוא השלישי והאחרון בטרילוגיית המשפחה של פישר, אחרי הסרטים "רשימת אהבה" (משנת 2000) ו"מוסטאר הלוך ושוב" (מ-2011).
עלילה
היומן הסודי של יוסף פישר שתיאר את הישרדותו במחנות הנאצים התגלה רק לאחר מותו. ילדיו סירבו להתמודד עם הקריאה הכואבת, למעט דוד, במאי הסרט, שראה ביומן שליחות להוביל את אחיו למנהרות הכפייה בהרי אוסטריה ולחוות ביחד את כוח הרצון הבלתי נתפס של אביהם להישאר בחיים. שמונה ק"מ במעבה האדמה החשוכה, בלב האופל של מה שהיה מחנה הכפייה גוזן, לאור פנסי-כיס, האחים פישר מחפשים משמעות להיסטוריה המשפחתית והאישית כאחת. ככל שמקורות הכאב נחשפים, האחים מוצאים את עצמם בוכים וצוחקים, בסצנות מרירות-מתוקות, המעניקות ליצירה האישית אינטימיות נדירה.
כדי להשלים את מה שאביו לא הצליח לספר על השבועות האחרונים לפני השחרור ממחנה הריכוז גונסקירכן, פישר יוצא לארצות הברית ומאתר את חיילי יחידת הרגלים ה-71 של צבא ארצות הברית ששחררו את המחנה. ומוצא שהזיכרונות הטראומטיים מיום השחרור עדיין רודפים אותם.
הפקת הסרט
הסרט הופק עבור yes דוקו ועבור ZDF/ARTE בגרמניה, בתמיכת הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, ועידת התביעות, משרד התרבות של אוסטריה עילית, קרן העתיד והקרן הלאומית באוסטריה. הסרט צולם בHD ויצא לקולנוע בגרסת DCP, בגרסת HDCAM ובגרסת DVD לצפייה ביתית.
הסרט הופץ להקרנות מסחריות בישראל בבתי הקולנוע לב, באוסטריה על ידי חברת Thimfilm ובארצות הברית על ידי חברת Nancy Fishman Film Releasing עם בכורה בבית הקולנוע  לינקולן פלזה בניו יורק . הסרט שודר ברחבי אירופה ברשת ARTE  ובאנגליה בערוץ 4 BBC.
המשתתפים הראשיים בסרט:
אנשי צוות הפקה נוספים:
אירועים מיוחדים
הסרט מוקרן באירועים מיוחדים בהקשר ליומני שואה, עיסוק בזיכרון ובבני הדור השני לניצולי השואה: במסגרת השתלמויות של יד ושם (למורים ומשלחות משטרת ישראל למצעד החיים בפולין), בבית התפוצות, ביישובי הפריפריה במסגרת "תרבות לישראל" ובמערכת החינוך באמצעות "סל תרבות".
רשימת הקרנות חלקית:
בכנס Memory, Identity and Boundaries of Jewishness באוניברסיטת קנט, אנגליה.
בכנס השנתי של אגודת הפסיכיאטרים האמריקאית בניו-יורק (16 ינואר 2014).
במשלחת האו"ם בווינה (יום השואה הבינלאומי, 27 ינואר 2014).
במוזיאון לאמנות מודרנית בקליבלנד, ארצות הברית (מרץ 2014).
במצעד החיים בגוזן, אוסטריה (5 אפריל 2014).
בכנס השנתי הבינלאומי ה-167 של American Psychoanalytic Association בניו-יורק (4 מאי 2014).
פסטיבלים ופרסים
נימוקי השופטים:
הסרט זכה בפרס ליצירה בתחום הציונות של משרד התרבות והספורט והיה מועמד בחמישייה הסופית לפרס אופיר בשנת 2012 מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע בקטגוריית הסרט התיעודי הטוב ביותר.
לאוניד שמקוביץ'
לאוניד שמקוביץ' (ברוסית: Леонид Шамкович; 1 ביוני 1923 – 22 באפריל 2005) היה שחמטאי סובייטי ואמריקאי ממוצא יהודי.
ביוגרפיה
לאוניד שמקוביץ' נולד ברוסטוב על הדון ברוסיה למשפחה יהודית. הוא התחיל להופיע בתחרויות לאחר מלחמת העולם השנייה. ביוני 1951 הוא היה בין 20 העולים לחצי גמר אליפות ברית המועצות ה-19. בינואר 1954 הוא השתתף באליפות ברית המועצות ה-21 בקייב, כנציג מועדון בירוסלבל. בסוף 1955 השתתף בנבחרת רוסיה שזכתה בתחרות ברית המועצות לקבוצות. הוא גם השתתף בחצי גמר אליפות ברית המועצות ה-23 בריגה, אך לא עלה לגמר שנפתח בינואר 1956.
בשנת 1962 הוענק לו תואר אמן בינלאומי ובשנת 1965 רב אמן. באותה שנה הוא חלק את המקום ה-5–6 באליפות ברית המועצות בשחמט. בשנת 1969 הוא ניצח בתחרות בינלאומית בקונסטנצה.
באוקטובר 1974 עלה שמקוביץ לישראל והיה לשחמטאי עם מד הכושר הגבוה ביותר בישראל. בינואר הוא הופיע בהופעת בכורה בליגה הישראלית. בפברואר - מרץ 1975 הוא זכה יחד עם שלמה גיטרמן באליפות ישראל הפתוחה בבאר שבע. באוגוסט 1975 זכה שמקוביץ באליפות פתוחה בקנדה. מקנדה עבר שמקוביץ' לארצות הברית, ובתחילת 1976 שיחק בליגה של ארצות הברית מטעם מועדון ניו יורק. בספטמבר 1976 זכה במשותף עם אנטולי ליין בתחרות ארצות הברית הפתוחה בפיירפאקס, וירג'יניה.
בשנת 1978 ניצח בתחרות במקסיקו סיטי. בשנת 1979 הוא שיחק בתחרות בינאזורית (שלב בתהליך העפלה לקרב נגד אלוף העולם) וחלק את המקום ה-10–11. שמקוביץ' המשיך להשתתף בתחרויות עד לסוף שנות ה-90 של המאה ה-20.
הוא חיבר ספרים בתחום תאוריית השחמט.
שמקוביץ הלך לעולמו ב-22 באפריל 2005 בברוקלין.
בית אלומות (טבריה)
בית אלומות (בית נבולסי) הוא בניין שנבנה בטבריה, בשנות ה-30, על ידי ערבי אמיד משכם. בהמשך הושכר המקום ושימש כבית הבראה של קופת חולים כללית לאורחים שבאו לטבול בחמי טבריה. בתקופה זו עבדו במקום בני גרעין ששהו בחוות פוריה ויועדו לקיבוץ אלומות (ומכאן שמו של המקום). במהלך מלחמת העצמאות ננטש המקום והולאם לאחר הגדרתו כנכס נפקדים. בשנים הראשונות של המדינה הוא שימש כ"מעברה" לעולים והחל משנות ה-50 אינו בשימוש. קיימות תוכניות שונות לשפץ את המקום ולחזור להשתמש בו.
ההיסטוריה של המקום
המבנה הוקם ב-1935 על ידי חאג' נימר נבולסי, ערבי עשיר תושב שכם, שתכנן לגור, חלקית, בעיר. במקביל הקים נאבלוסי בתי מגורים במקומות אחרים בארץ (בית נבולסי ביפו ובית נבולסי בכפר יונה) כך שבפועל לא פקד כמעט את הבית בטבריה. עם התרחבותה של טבריה נכלל הבית בגבולות שכונת מימוניה.
ב-1942 (או 1943) השכיר נאבלוסי את המקום לקופת חולים כללית שפתחה בו בית הבראה בשם "פנסיון כנרת" עבור חולים שבאו לטבריה על מנת לטבול בכנרת ובחמי טבריה. רוב העובדים בבית ההבראה הגיעו מגרעין "אלומות" שהוקם בבן שמן, ישב, החל מ-1940 באחוזת פוריה. הנוכחות המשמעותית של חברי גרעין זה בבית ההבראה היא שנתנה לו את שמו. מעורבות זו של בנות גרעין "אלומות" בבית ההבראה נמשכה גם לאחר שב-1946 עלה הגרעין להקים את קיבוץ אלומות.
לאחר מלחמת העצמאות הולאם המקום, במסגרת חוק נכסי נפקדים, ובמהלך שנות ה-50 הוגדר כמעברה ושוכנו בו עולים חדשים עד ישובם בבתי קבע. לאחר סגירת המעברה ננטש המקום והוזנח. כדי למנוע פלישה לבניין אטם מינהל מקרקעי ישראל את הדלתות והחלונות בקומת הקרקע.
תוכניות עתידיות
ב-2005 פרסם מבקר המדינה דו"ח על הרשויות המקומיות ובו ביקר את עיריית טבריה על הזנחת המבנים ההיסטוריים בעיר וביניהם "בית אלומות". בתשובתה למבקר המדינה טענה העירייה כי "בית אלומות הוא מבנה מיועד לשימור במסגרת תוכנית של "המרכז ללימודי הרמב"ם", והוכנה לשם כך תוכנית שיקום מפורטת. העירייה פנתה למשרד ממשלתי ולחברה ממשלתית כדי שיחילו את תוכנית הפיתוח על המבנה. המשרד הממשלתי הודיע לעירייה כי הוא מנסה למצוא תורם למימוש התכנית". ב-2010 אף יצא מינהל מקרקעי ישראל במכרז למכירת הבית אך נכון ל-2021 הוא עדיין שומם.
בית לורן
בית לורן (בגרמנית: Haus Lothringen) הוא משפחת אצולה גרמנית ששלטה בדוכסות לורן, ולאחר מכן התאחדה עם בית הבסבורג ליצירת בית הבסבורג-לורן, ששלטה באימפריה הרומית הקדושה, ולאחר מכן שלטה באימפריה האוסטרית וביורשתה האימפריה האוסטרו-הונגרית, עד לאחר מלחמת העולם הראשונה.
בית מץ
שורשי השושלת מוצאם מז'ראר הראשון, רוזן פריז, שיורשיו שלטו ברוזנות מץ במהלך המאה ה-10. בשנת 1048 מסר היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את דוכסות לורן העילית לאדלברט ממץ, ולאחריו מסר היינריך את הדוכסות לאחיו של אדלברט - גרהרד, דוכס לורן. יורשיו של גרהרד שלטו בדוכסות, עד למותו של קרל השני, דוכס לורן בשנת 1431.
בית גיז
בשנת 1528 קיבל קלוד מלורן את התואר "דוכס גיז" מפרנסואה הראשון, מלך צרפת, כהוקרה על שירותיו למען המלך. בניו של קלוד - פרנסואה, דוכס גיז ושארל, קרדינל לורן צברו השפעה רבה על פרנסואה השני, מלך צרפת, ואף הפכו למנהיגי מועצת המדינה שעל פיהם יישק דבר, ואילו אחייניתם הייתה מרי, מלכת הסקוטים.
בשנת 1572 נרצח פרנסואה, דוכס גיז, ובתגובה דאג בנו אנרי הראשון, דוכס גיז לרצח גאספאר דה קוליני השני, מה שהחל את טבח ליל ברתולומאוס הקדוש. בשנת 1584 מת פרנסואה, דוכס אנז'ו - יורש העצר של ממלכת צרפת, ואנרי, מלך נווארה מונה ליורש העצר במקומו. אנרי הראשון, דוכס גיז טען לזכותו על הכתר, ובעקבות כך פרצה מלחמת שלושת האנרים, שבסיומה נרצחו אנרי ואחיו לואי מלורן, הקרדינל מגיז.
מנהיגות בית גיז עברה לאחיו של הדוכס מגיז, שארל מלורן, דוכס מיין שפיקד על כוחות הליגה הקתולית. באוקטובר 1595, אנרי הרביעי, מלך צרפת חתם על הסכם שלום עם שארל מלורן, דוכס מיין, ובכך הגיעה לקיצה הליגה הקתולית, מה שהביא לסיומן של מלחמות הדת בצרפת בשנת 1598.
בתקופת שושלת בורבון מילאו בני המשפחה תפקידים בכירים בממלכת צרפת, ואילו בני הענף הבכור של המשפחה שלטו בכל התקופה הזו בדוכסות לורן.
היריבות עם צרפת
במהלך מלחמת שלושים השנים כבשה ממלכת צרפת בשנת 1641 את הדוכסות, אולם נאלצה להחזירה בשלום וסטפליה בשנת 1648. בשנת 1670 נכבשה הדוכסות מחדש על ידי הצרפתים, וקרל החמישי, דוכס לורן ברח לווינה, שם יצר קשרים חמים עם בית הבסבורג.
בשנת 1697 נחתם הסכם רייסווייק שסיים את מלחמת תשע השנים בין צרפת לאנגליה, ספרד והאימפריה הרומית הקדושה. אחד מתנאיו של הסכם זה היה כי דוכסות לורן ודוכסות באר, שהיו במשך שנים תחת שלטון מלך צרפת, יחזרו להיות עצמאיות תחת שלטונו של לאופולד, דוכס לורן. כדי לחתום את ההסכם בינו לבין דוכס לורן הסכים לואי הארבעה עשר, מלך צרפת לתת את אחייניתו אליזבת שארלוט, נסיכת אורליאן, בתם של פיליפ הראשון, דוכס אורליאן ואליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ ככלה ללאופולד בן ה-18.
ב-17 באוגוסט 1698 נכנס לאופולד בתהלוכה לננסי, בירת הדוכסות, ומיד החל לטפח את הדוכסות ולאכלסה מחדש.
במהלך מלחמת הירושה הספרדית נכבשה בירתו של לאופולד ננסי, ולאופולד ומשפחתו עברו לשאטו דה לינוויל, שהפכה תחת חסותו לורסאי של לורן. בשנת 1715 מת לואי הארבעה עשר, מלך צרפת ואחיה של אליזבת שארלוט, פיליפ השני, דוכס אורליאן הפך לעוצר בשמו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת הקטין למשך שבע שנים, במהלכן העניק אדמות נוספות לטובת גיסו, לאופולד. בשנת 1729 נפטר לאופולד באופן פתאומי, ובנו פרנץ שטפן עלה לשלטון במקומו.
בשנת 1733 פרצה מלחמת הירושה הפולנית, וצרפת תפסה את ההזדמנות לתפוס את הדוכסות, משום שחששה מנוכחות כוחות אוסטריים סמוך כל כך לגבולה. באוקטובר 1735 נחתם הסכם שלום, שחזר ואושרר באמנת וינה בנובמבר 1738, ובו הוחלט שדוכסות לורן תעבור לסטניסלאב לשצ'ינסקי, חמיו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת, בעוד פרנץ יוכר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה על ידי צרפת, ובנוסף, יקבל כפיצוי את הדוכסות הגדולה של טוסקנה, שאותה ירש פרנץ רק בשנת 1737, לאחר מותו של ג'אן גסטון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה.
בית הבסבורג-לורן
בשנת 1722 התחתן פרנץ שטפן עם מריה תרזה, בתו של קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שירשה את ממלכת הבסבורג לאחר מות אביה בשנת 1740. לאחר מותו של קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה והניצחון האוסטרי על מקסימיליאן השלישי יוזף, הנסיך הבוחר מבוואריה, נחתם הסכם פיסן ב-13 בספטמבר 1745, ובו נבחר פרנץ לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. בנוסף, שיתפה אותו אשתו מריה תרזה בשליטה בנחלותיה, שכללו את ארכידוכסות אוסטריה, ממלכת הונגריה, ממלכת בוהמיה, וממלכת קרואטיה.
יורשיו של פרנץ ומריה תרזה שלטו באימפריה הרומית הקדושה עד לשנת 1806, שבה הכריז פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה על פירוק האימפריה, והפיכתו לקיסר האימפריה האוסטרית.
בשנת 1848 פרצו באוסטריה הפגנות כחלק ממהפכות אביב העמים, וכתוצאה מכך הודח פרדיננד הראשון, קיסר אוסטריה ובמקומו עלה לשלטון פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. בשנות ה-60 של המאה ה-19 ניטש מאבק בין אוסטריה לפרוסיה על ההגמוניה בגרמניה, ולבסוף הפסידה אוסטריה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מה שהוביל לאיחוד גרמניה תחת בית הוהנצולרן. בשנת 1867 הוקמה האימפריה האוסטרו-הונגרית, שהתקיימה עד לאחר התבוסה במלחמת העולם הראשונה.
בית הוהנברג
בשנת 1900 התחתן פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה בנישואים מורגנטיים עם סופיה חוטק, ובשל כך הוצאו בניו מסדר הירושה של אוסטרו-הונגריה. על אף שלא יצאו מסדר הירושה של בית לורן, נחשב כיום ראש הבית קרל, ארכידוכס אוסטריה ראש בית הבסבורג.
מסגרת עם מלכת שבא ותרנגול הבר
מסגרת עם מלכת שבא ותרנגול הבר היא מסגרת שנוצרה בבצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות על פי עיצוב של זאב רבן.
תיאור
המסגרת נעשתה בטכניקה של מקשה במחלקת המקשה של "בצלאל" או באחת מן הקבוצות, כגון "נצן" או "שרא"ר", שעסקו בטכניקה זו במסגרת בית הספר. נושא העיטור שאוב מ"ספר האגדה" שערכו חיים נחמן ביאליק ויהושע חנא רבניצקי. על פי האגדה, מלכת שבא קורעת את בגדיה מעליה בשל פחד ותרנגול הבר מגיע אליה כשהוא נושא איגרת משלמה המלך. בחלקה התחתון של המסגרת מופיעה דמותה של מלכת שבא. היא מתוארת שוכבת בחצרה ולובשת בגדים תחתונים. משני צידי התיאור מופיעים עציצים גדולים. ברקע, מעבר לגדר הארמון, מופיע תיאור של עיר. בחלקה העליון של המסגרת מופיע תיאור של שתי ציפורים, הדומות בעיצובן לפסיון או טווס. רבן מחבר בין שני חלקי המסגרת באמצעות זנב הציפור ובאמצעות עץ תמר גדול.
רבן עסק בדמותה של מלכת שבא מספר פעמים. מלבד מסגרת זו יצר רבן סדרה של איורים ובהן דמותה של מלכת שבא, שהוצגו בשנת 1922 בתערוכה של "אגודת אמנים עברית". העיצוב שימש ליצירת מספר לא ידוע של מסגרות, בפליז או בכסף. אחת מן המסגרת בעיצוב זה, שמקורה באוסף יצחק אינהורן, הוצגה בתערוכה "בצלאל של שץ" (1982) שהתקיימה במוזיאון ישראל.
קוסקוס ההרים
קוסקוס ההרים (שם מדעי: Phalanger carmelitae) הוא מין כיסאי הררי בסוג קוסקוס שאנדמי לגינאה החדשה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1898 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס ויש לו שני תת-מינים. קוסקוס ההרים דומה מאוד מבחינה חיצונית לקוסקוס המשי שתואר אף הוא על ידי תומאס 10 שנים לאחריו, וחופף איתו כמעט בכל טווח התפוצה.
אנטומיה ומראה
קוסקוס ההרים בעל מבנה גוף כבד, חסון ודמוי חבית, עם קפלי עור עודפים באזור המותניים והשכמות. ראשו דמוי אגס, פניו רחבות וחוטמו קצר. עיניו גדולות ומותאמות לראית לילה ואוזניו קצרצרות ועגולות. בדומה לשאר הקוסקוסים, זנבו ארוך וגמיש חשוף בקצהו עם יכולת לפיתה יוצאת דופן, והוא מסוגל להיתלות באמצעותו על ענף כשארבעת גפיו פנויים. יש לו גם טפרים גדולים ומעוקלים וכריות הדבקה בתחתית הכפות שמשפרות את יכולת הטיפוס שלו. אורך ראשו וגופו של קוסקוס ההרים: 43-37 סנטימטרים, אורך זנבו: 36-31 סנטימטרים ומשקלו 2.7-1.7 קילוגרם.
לקוסקוס ההרים פרווה ארוכה ועבה שמותאמת לחיים באקלים ההררי הקריר, אך היא קצרה במעט משל קוסקוס המשי המצוי באזורים גבוהים יותר. צבע הפרווה נע בין חום-שוקולד עמוק לחום-אפרורי כהה, חום-בורדו, חום-ביסטר, או שחור-פחם. בדרך כלל, המותניים, הזרועות והרגליים נוטים להיות כהים יותר. צידו התחתון של הקוסקוס (הבטן, החזה, המפשעה ופנים הזרועות והרגליים) מנוגד לחלוטין לצבע העליון האפל, ונע בין לבן בוהק לצהבהב-קרמי. הראש זהה פחות או יותר בצבעו לגוף, להוציא את הפנים הבהירות במעט, האוזניים השחורות, הפס השחור הדקיק על המצח, והסנטר הלבן. האף והכפות בצבע סגול או בורדו, וקצה הזנב החשוף בצבע ורוד או לבן.
כאמור קוסקוס ההרים דומה במיוחד לקוסקוס המשי וההבחנה בין השניים מורכבת; קוסקוס ההרים נוטה להיות כהה יותר עם פרווה קצרה במקצת, זנבו מחוספס ומכוסה בקשקשים, קצה הזנב הלבן גדול יותר, ויש הבדלים מורפולוגים בצורת ובנוסחת השיניים בינו לבין קוסקוס המשי. קוסקוס ההרים קצר וכבד יותר מקוסקוס המשי.
תפוצה ואקולוגיה
קוסקוס ההרים אנדמי לגינאה החדשה, בה הוא מצוי הן בצד הפפואני והן בצד האינדונזיה; טווח התפוצה שלו כולל את מרבית הקורדילרה הניו-גינאית שחוצה את האי ממזרח למערב, כולל רכס אואן סטנלי במזרח, רכס חצי האי הואון בצפון, רכס ביסמרק במרכז ומחצית מרכס מאוקי במערב.
בית הגידול של קוסקוס ההרים מורכב מיער גשם טרופי, יער אלונים ויער עננים על מדרונות הרריים גבוהים עם מגבלת גובה תחתון של 1,350 מטר מעל פני הים. במרבית הקורדילריה הניו-גינאית, קוסקוס ההרים נמצא בדרך כלל עד גובה 3,000 מטר, ואילו בחצי האי הואון עד 3,600 מטר; הדבר קשור ככל הנראה לאי נוכחותו של קוסקוס המשי בחצי האי הואון ולהיעדר התחרות בין השניים על מקורות מזון.
קוסקוס ההרים הוא יונק סוליטרי שפעיל בשעות הלילה, ואת שעות היום מבלה בחללי עצים, סבך אפיפיטים והצטלבויות ענפים. הקוסקוס משתמש בו זמנית בלפחות תריסר מקומות מסתור שמרוחקים זה מזה, ומאפשרים לו למצוא במהירות מחסה בעת הצורך. במהלך הלילה, הקוסקוס מבלה 40% מהזמן בליקוט מזון, 25% במנוחה, והיתר בתנועה, טיפוח ואינטראקציות. קוסקוס ההרים הוא יונק טריטוריאלי; הזכר והנקבה חיים בטריטוריה קבועה שגודלה עד 4 דונם לזכר ועד 2.4 דונם לנקבה ומסומנת באמצעות בלוטות ריח. הקוסקוס אינו סובל נוכחות של פולשים מזדמנים מאותו הזוויג בשטחו ויגרש אותם באגרסיביות.
התזונה של קוסקוס ההרים מורכבת בעיקר מעלים (80%) ופירות (20-18%); הוא אוכל כמויות מזעריות של פרחים, קליפות, חרקים וביצים. ידוע על מקרה בשבי בו קוסקוס לכד ואכל תוכי לורי קטן. מזונות צמחיים בולטים הם: קזוארינה, פנדן, סחלביים, פראיסינטיה, צינית, סיזיגיום, גרסיניה, פודוקרפוס וליטסאה.
הרבייה מתרחשת לאורך השנה ללא עונה מוגדרת. הקוסקוסית ממליטה גור יחיד לאחר היריון של שבועיים, והוא מבלה בכיס שלה מספר חודשים ולאחר מכן עובר לרכוב על גבה עד יציאתו לעצמאות.
מצב
קוסקוס ההרים מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), לאור תפוצתו הרחבה, אוכלוסייתו הגדולה, התרחשותו באזורים מוגנים, ואי סבירות לירידה משמעותית במספריו בעתיד הקרוב. הקוסקוס מושפע אמנם לרעה מציד למזון ובירוא יערות, אך לעת עתה בית הגידול שלו תופס שטחים נרחבים ובאזורים רבים בלתי נגיש.
קוסקוס ההרים נמצא בפארק לאומי אחד, מספר אזורים לניהול חיות בר, ובאזור השימור YUS בחצי האי הואון. ייתכן שיהיה צורך בתקנות ציד ברורות על מנת למנוע הידרדרות במצבו בעתיד. נכון לשנת 2020, מגמת האוכלוסייה עדיין יציבה.
שאנדור פטי
שאנדור פטי (במקור קניצר, בהונגרית: Peti Sándor; קישקונהלש, 6 בנובמבר 1898 – בודפשט, 6 באפריל 1973) היה שחקן תיאטרון ושחקן קולנוע יהודי-הונגרי, מפורסם ורב פעלים, זוכה פרס האמן המצטיין.
ביוגרפיה
שאנדור קניצר נולד במשפחה יהודית כבנם של מיהאי קניצר (1868–1924) סוחר כללי ושל רגינה שיין-פליישל. הוא התחיל כעובד רכבת, אחר כך למד בבית הספר המפורסם למשחק של קלמן רוז'אהדי.
עד מלחמת העולם השנייה שיחק:
אחרי המלחמה היה חבר:
לאחר פרישתו חתם רק על תפקיד אחד בכל פעם. הוא החל את הקריירה שלו כשחקן אפיזודי, בעיקר שיחק אנשים קטנים קומיים ובנוסף לתפקידים הראשיים שעיצב הוא נשאר מבצע מעולה של תפקידי אופי קצרים יותר עד סוף ימיו. מ-1951 עד 1953 לימד באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע.
מ-1931 עד מותו שיחק ביותר מחמישים סרטים.
הוא התחתן פעמיים. אשתו הראשונה הייתה השחקנית לילי פהר (במקור ליוויה קליין), איתה התחתן ב-30 במאי 1923, אך הם התגרשו חמש שנים לאחר מכן. אשתו השנייה, מגדה ליגטי (במקור לוסטיג) (1909–1977), הייתה נוירולוגית ופסיכואנליטיקאית, איתה חי מ-1940 ועד מותו.
תפקידיו החשובים בתיאטרון
מספר הצגות הבכורה שלו הרשומות במאגר התיאטרון: 89. ניתן לראות אותו גם בשלושים וחמש תמונות תיאטרון.
הרפר רנאבוט
הרפר רנאבוט (באנגלית: Harper Runabout) היא מכונית פתוחה בתצורת תלת אופן מתוצרת יצרנית המטוסים Avro  (שם מלא: "A.V. Roe and Company ") הבריטית אשר יוצר בין השנים 1921–1926.
סך הכול יוצרו כ-500 יחידות.
הפרדוקס של קרי
הפרדוקס של קרי (Curry's paradox) הוא פרדוקס ממשפחת הפרדוקסים של התייחסות עצמית, הכוללת גם את פרדוקס השקרן ואת הפרדוקס של ראסל. בדומה לשני הפרדוקסים הללו, הפרדוקס של קרי מציג את הבעייתיות שבתורת קבוצות נאיבית ובתורת אמת נאיבית. אך בניגוד לשני האחרונים, הפרדוקס של קרי לא כולל שימוש בשלילה. הפרדוקס הוא שכל משפט שיחליף את ב' במבנה המשפט "אם המשפט הזה נכון, אז ב'" ניתן להוכחה כאמיתי, גם אם ברור לכל שהוא שקרי. לדוגמה, אם נחליף את ב' במשפט השקרי "כל הסוסים מדברים עברית", אז מניתוח לוגי של המשפט: "אם המשפט הזה נכון, אז כל הסוסים מדברים עברית" ניתן יהיה להסיק שכל הסוסים אכן דוברי עברית, אף על פי שברור כי אין זה כך.
אם-אז
בלוגיקה, טענות מהסוג "אם א' אז ב'" מכונות טענות תנאי, כך שא' נקרא הרישא של טענת התנאי, ב' נקרא הסיפא של טענת התנאי, והביטוי "אם...אז" הוא הקשר הלוגי אם-אז. טענה מהצורה הזאת היא שקרית אם ורק אם א' הוא נכון וב' איננו נכון:
חשוב לשים לב כי אין שום דרישה ליחס סיבתי כלשהו במציאות בין הטענה בחלק הראשון לטענה בחלק השני. ערך האמת של המשפט כולו נובע אך ורק מערכי האמת של כל אחד מהצדדים, באופן בלתי תלוי בקיומו או היעדרו של קשר ביניהם.
הוכחת המשפט
דרך שימוש בהגדרת הקשר אם-אז (טבלת אמת), ניתן להראות שהטענה "אם המשפט הזה נכון, אז כל הסוסים מדברים עברית" נכונה (ולכן גם הטענה "כל הסוסים דוברי עברית" נכונה). נקרא למשפט הזה "משפט א'". אפשר לנסח אותו גם כך: "אם משפט א' נכון, אז כל הסוסים מדברים עברית".
נוכיח זאת בשני שלבים:
בשלב ראשון, נניח (לצורך הוכחה בדרך השלילה) כי הטענה כולה היא שקרית.
שלב שני:
ניתן גם להוכיח באופן סינטקטי את הטענה. בדרך זו מניחים את רישא של הטענה ומוכיחים את הסיפא. אם מניחים את הרישא מניחים כי הטענה היא אמיתית. מכאן יוצא שכל טענת התנאי היא אמיתית. כעת, במודוס פוננס, ניתן לגזור את הסיפא, כלומר את הטענה שכל הסוסים דוברי עברית.
קרלוס פנה
קרלוס (רוברט) פנה ג'וניור (נולד ב-15 באוגוסט 1989) הוא שחקן, זמר ויוטיובר אמריקאי. ידוע בשל השתתפותו בסדרת הטלוויזיה "ביג טיים ראש" בניקלודיאון.
ביוגרפיה
פנה נולד בקולומביה, מיזורי וגדל בווסטון, פלורידה. פנה למד בבית הספר "Sagemont". כנער הופיע בהפקות מקומיות של המחזות "גריז" ו-"Man of La Mancha". הוא החל ללמוד ב"בית ספר מורשת אמריקאית", אך עבר ללוס אנג'לס כדי לקדם את קריירת המשחק שלו.
קריירה
פנה למד תיאטרון מוזיקלי בקונסרבטוריון בבוסטון, ובתקופה זו התקבל לתפקיד מרכזי בתוכנית הטלוויזיה "ביג טיים ראש". הוא עבר להוליווד באוגוסט 2009. ב-2011 הופיע בתוכנית המציאות "Miller Production".
בשנת 2009 לוהק פנה לסדרת הטלוויזיה "ביג טיים ראש" בניקלודיאון, בתור אחד הדמויות הראשיות של הסדרה. פנה גם משתתף כזמר בלהקת הפופ "ביג טיים ראש", שהוקמה ב-2009, לצד הזמרים לוגן הנדרסון, ג'יימס מאסלו וקנדל שמידט, כולם שחקני התוכנית שהלהקה נושאת את שמה. בלהקה הוא ידוע בתור האיש הבלתי מאיים והבילתי צפוי (בפרק:שביתה ביג טיים). בשנת 2010 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "BTR", בשנת 2011 יצא האלבום השני, "Elevate" ובשנת 2013 יצא אלבומם השלישי והאחרון של הלהקה "24/seven" אשר שם כתב גם כמה שירים. בשנת 2014 התפרקה הלהקה.
לאחר ביג טיים ראש
בשנת 2015 שיחק בסרט הדרמה "חלקי חילוף" בתפקיד אוסקר ואסקס לצדה של ג'יימי לי קרטיס. באותה שנה פנה השתתף בעונה ה-21 של תוכנית המציאות האמריקאית "רוקדים עם כוכבים" לצד הרקדנית המקצועית וויטני קרסון ושניהם זכו במקום הרביעי.
בשנת 2016 לקח חלק בספיישל הטלוויזיוני "גריז: לייב" של רשת פוקס, בדמותו של קניקי.
חיים אישיים
ב-11 בספטמבר 2013 התארס לשחקנית אלכסה וגה, שגם השתתפה בפרק הסיום של הסדרה ביג טיים ראש. ב-4 בינואר 2014 השניים התחתנו בפוארטו ואיארטה במקסיקו. לזוג שני בנים ובת. הראשון נולד בדצמבר 2016, השני נולד ביוני 2019 והשלישית נולדה במאי 2021.
פנה ואשתו חולקים ערוץ יוטיוב בשם "LexLovesLos".
יוני הרננדס
2003-2009: ראשית הקריירה
הרננדס החל להתחרות בשנת 2003, בגיל 15, בקטגוריה של 85 סמ"ק ובעונתו הראשונה זכה בכל המרוצים ובאליפות, הישג עליו חזר שוב בשנת 2005. בשנת 2008 החל להתחרות בסבב מרוצי הסופרמוטו הספרדי וזכה במרוץ הבכורה בו השתתף. בעונת 2009 סיים במקום הרביעי הכולל בקטגוריית הסופרספורט.
2010-הווה: הסבב העולמי
בעונת 2010 החל הרננדס להתחרות בסבב ה-Moto2 והיה הרוכב הקולומביאני הראשון שמתחרה בסבב. אחרי שנתיים בסבב המשני עבר בעונת 2012 להתחרות בסבב ה-MotoGP עבר קבוצת אנטיביה רייסינג. בסיום העונה עבר להתחרות עבור קבוצת פול בירד מוטורספורט (PBM) ובמהלך העונה עבר להתחרות עבור קבוצת פראמאק, עבורה הספיק להתחרות בחמשת המרוצים האחרונים של העונה. בעונת 2016 עבר להתחרות עבור קבוצת אספר.
לקראת עונת 2017 נותר ללא קבוצה וחזר להתחרות בקטגוריית ה-Moto2.
ז'אן-פייר פאפן
ז'אן-פייר פאפן (בצרפתית: Jean-Pierre Papin; נולד ב-5 בנובמבר 1963) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת החלוץ והיה כובש שערים מצטיין.
קריירה
בנבחרת צרפת שיחק פאפן 54 משחקים וכבש 30 שערים. פאפן שיחק בקבוצות ואלנסיין, קלאב ברוז', אולימפיק מרסיי, מילאן, באיירן מינכן, בורדו, גנגאן וסן פייר מהעיר סן-פייר.
ב-1991, בעת ששיחק באולימפיק מרסיי, זכה בתואר כדור הזהב והיה בכך לכדורגלן היחיד שזכה בתואר בעת ששיחק בליגה הצרפתית בכדורגל.
זכה בתואר מלך השערים של הליגה הצרפתית במשך חמש שנים רצופות (1988–1992). בארבע מתוך אותן שנים היה שותף לזכייתה של אולימפיק מרסיי באליפות צרפת (1989 - 1992).
ב-4 במרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
ציר-על
ציר-על (באנגלית: Superdelegate) הוא כינוי לציר בוועדה הדמוקרטית הלאומית של המפלגה הדמוקרטית הבוחרת במועמדה לנשיאות ארצות הברית, אשר מתמנה אוטומטית מתוקף תפקידו במוסדות המפלגה או כנבחר מטעמה. בניגוד לצירים הרגילים אשר נבחרים במערכת הבחירות המקדימות כצירים מטעם מועמד מסוים לנשיאות על מנת להצביע עבורו בוועידה (ולכן מכונים "צירים מחויבים"), צירי העל חופשיים להחליט על הצבעתם בוועידה על פי שיקול דעתם, ולשנות את החלטתם עד הרגע האחרון.
צירי העל כוללים את כל חברי שני בתי הקונגרס והמושלים המכהנים מטעם המפלגה הדמוקרטית, ואת חברי הוועדה הדמוקרטית הלאומית (DNC). מעמד של צירי-על ניתן גם לכל מי שכיהנו אי פעם כנשיאים, סגני נשיאים, יושבי ראש בית הנבחרים, ומנהיגי הרוב והמיעוט בסנאט מטעם המפלגה.
מקור המושג
השם "ציר-על" אינו שם רשמי. הוא נטבע כנראה ב-1981 על ידי הפעילה הפמיניסטית סוזן אסתריץ', שייצגה בוועדה שהמליצה על הנהגת צירי-העל את מחנה טד קנדי שהתנגד לרעיון. היא השתמשה בו ככינוי ביקורתי, כדי למחות על מתן כוח רב לאנשי הממסד המפלגתי, שבסופו של דבר יהיו ברובם המכריע גברים ולבנים. אולם היום המושג איבד את הקונוטציה השלילית שלו.
היסטוריה
עד ל-1968, רוב צירי וועידות המפלגות כלל לא נבחרו בבחירות מקדימות, אלא מונו על ידי בוסים מפלגתיים. לאחר הוועידה הסוערת של המפלגה הדמוקרטית בשנת 1968 בשיקגו בה נבחר מועמד שכלל לא השתתף בפריימריז, מונתה ועדה מקגאוורן-פרייזר שהביאה לשינוי דרמטי בהליך בחירת הצירים לוועידת המפלגה הדמוקרטית. לקראת הוועידה של 1972 נבחרו כבר רוב צירי הוועידה בבחירות מקדימות וגם השאר נבחרו באסיפות בחירה (caucuses) ולא מונו על ידי בוסים מפלגתיים.
שינויים אלה, והמועמדים שנבחרו כתוצאה מהם - ג'ורג' מקגאוורן ב-1972 וג'ימי קרטר ב-1976 ו-1980 גרמו להרגשה שהשינויים גרמו לאיבוד שליטה של אנשי ממסד המפלגה ולהשתלטות של קבוצות שוליים שהביאו לבחירת מועמדים ליברליים מידי. אחרי ועידת מפלגה סוערת נוספת ב-1980, בה ניסה טד קנדי לשכנע צירים שנבחרו מטעם קרטר לשנות את הצבעתם בטענה שלו יש סיכוי גדול יותר בבחירות הכלליות, מונתה ועדת האנט, שהמליצה ב-1982 לשמור מקומות בוועידה למנהיגי המפלגה ונציגיה הנבחרים. התוכנית המקורית הועידה לצירי העל כ-30% מסך הצירים הכולל, אולם בעקבות ביקורת הושגה פשרה על פיה בוועידה הראשונה בה מונו צירי על, ב-1984, הם מנו רק 14% מסך הצירים הכולל. המספר הלך ועלה בעקביות וכיום צירי העל מהווים כ-20% מכלל הצירים.
תחילה, ב-1984, המעמד ניתן באופן אוטומטי רק לראשי המפלגה בכל מדינה ולסגניהם. הדמוקרטים בקונגרס הורשו לבחור עד 60% מחבריהם לחלק מן המקומות שנותרו. יתר המקומות נבחרו על ידי המפלגה בכל האחת מהמדינות, עם עדיפות למושלים וראשי ערים גדולות. ב-1988 זכו גם כל חברי ועדת המפלגה (DNC) וכל המושלים הדמוקרטים באופן אוטומטי במעמד של ציר-על. מ-1996 נהנים ממעמד ציר-על כל חברי הקונגרס מטעם המפלגה הדמוקרטית.
תפקידם של צירי העל
הרוב המינימלי הנדרש לבחירת מועמד המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית הוא מעל מחצית המספר הכולל של הצירים (מחויבים ובלתי מחויבים). תפקידם של צירי העל מקבל חשיבות אם אף אחד מהמועמדים לא זכה בבחירות המוקדמות ברוב של 50% ממספר הצירים הכולל. כאשר מספר צירי-העל עומד על כ-20%, חצי ממספר הצירים הכולל הוא כחמש שמיניות (שהם כ-62%) ממספר הצירים המחויבים.
למרות שבשיטת חלוקת הצירים במפלגה הדמוקרטית (בה גם המפסיד זוכה בצירים בכל מדינה) לא קל להגיע ל-62% מכלל הצירים המחויבים, ברוב המקרים מסתמן מועמד מנצח בשלב מוקדם יחסית של עונת הבחירות המקדימות, והוא זוכה ברוב המוחלט של הצירים בשאר ההתמודדויות. רק פעמיים מאז הנהגת מוסד צירי העל הסתיימה עונת הפריימריז מבלי שאחד המועמדים זכה ברוב הצירים המחויבים. בשני המקרים רוב צירי-העל תמכו במועמד שזכה לרוב הצירים המחויבים:
בבחירות של 1984, המתחרים המרכזיים על מועמדות המפלגה לנשיאות היו וולטר מונדייל וגרי הארט. בתום עונת הפריימריז זכה מונדייל לרוב, אולם לא לרוב מוחלט של מספר הצירים. הארט לא פרש מהמרוץ, וההכרעה על זהות המועמד התקבלה בוועידה עצמה גם באופן מעשי, ולא רק להלכה - הייתה זו הפעם האחרונה בה זהות המועמד לא הוכרעה עוד לפני כינוס הוועידה. אולם בוועידה גם רוב צירי-העל תמכו במונדייל והוא זכה במינוי המפלגה.
בבחירות של 2008, נודעה לצירי העל חשיבות מיוחדת אחרי הסופר טיוזדיי כשהתברר שכנראה אף אחד משני המועמדים שנותרו, ברק אובמה והילרי קלינטון, לא יצליח לזכות ברוב מספיק רק מקרב הצירים המחויבים. בתחילת המרוץ, כשקלינטון נחשבה כבעלת רוב הסיכויים לנצח, היא זכתה לרוב מקרב צירי-העל שהכריזו על העדפתם. היא המשיכה לאחוז ביתרון בקרבם גם זמן מה אחרי שברק אובמה החל להוביל בקרב הצירים המחויבים. בשלב מסוים מחנה קלינטון חשב שהיא תצליח לזכות ברוב כולל של צירי הוועידה רק בזכות צירי העל, אם היא תשכנע אותם שלה יש סיכוי עדיף בבחירות הכלליות. על צירי-העל הופעל לחץ פוליטי עצום משני הצדדים, וחלק ממאמצי התעמולה של מחנה קלינטון אף הופנה אליהם לא פחות מאשר למצביעים בפריימריז. ראשי המפלגה חששו שחוסר ההכרעה יביא למלחמה פנימית שתזיק למפלגה בבחירות הכלליות ולחצו על צירי העל להכריז על החלטתם עד לסוף עונת הפריימריז, ולא לחכות לוועידה עצמה. כמו כן הובע חשש שזכייה אפשרית של קלינטון במינוי בזכות הכרעה של צירי-העל שתהפוך את רצון הבוחרים כפי שהתבטא בבחירת הצירים המחויבים, תגרום לקרע חמור במפלגה. אולם כאשר ניצחונו של אובמה בקרב הצירים המחויבים הפך לעובדה מוגמרת, השתפר מצבו גם בקרב צירי-העל, והוא זכה לרוב גם בקרבם. עם תום ההצבעות בפריימריז פרשה קלינטון מהמרוץ, וויתרה על המשך הניסיון לשכנע את צירי העל להכריע את המרוץ לטובתה.
קית' פלינט
קית' צ'ארלס פלינט (באנגלית: Keith Charles Flint; 17 בספטמבר 1969 – 4 במרץ 2019) היה זמר, מוזיקאי ורקדן בריטי, הזמר והרקדן של להקת "הפרודיג'י", וסולן להקת "פלינט", הקרויה על שמו. היה חובב ספורט מוטורי והבעלים של קבוצת מרוצי אופנועים, שלקחה חלק באליפות הסופרספורט הבריטית.
ביוגרפיה
פלינט נולד בשנת 1969 ברובע רדברידג' של לונדון, בן לקלייב ואיבון פלינט. הוא גדל במזרח לונדון, ובאמצע שנות ה-70 עבר עם הוריו לספרינגפילד שבמחוז אסקס במזרח אנגליה. הוריו נפרדו בצעירותו. בגיל 15 עזב את הלימודים בתיכון, עבר לבריינטרי ועבד בבניית גגות.
קריירה מוזיקלית
לקראת סוף שנות ה-80 פגש פלינט את ליאם האולט במועדון רייב מקומי, והעריך מאוד את סגנונו המוזיקלי. לאחר שקיבל מיקסטייפ מהאולט, התעקש פלינט כי האולט ישמיע את המיקסטייפ על הבמה, בעוד הוא וחברו לירוי ת'ורנהל רקדו על הבמה.
השלושה הקימו את להקת "הפרודיג'י", שהוציאה את אלבום הבכורה בשנת 1992. במקור שימש פלינט כרקדן בלהקה, אך במהלך העבודה על האלבום "The Fat of the Land", החל גם היות מעורב בשירה. הסינגל הראשון בו שר היה "Firestarter", שהיה לשיר הראשון של הלהקה שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. בווידאו קליפ המלווה את השיר, חשף פלינט את מראהו הפאנקיסט, שהפך למזוהה עימו. פלינט המשיך לשיר גם בסינגל הבא של הלהקה, "Breathe", כמו גם במספר שירים נוספים שנכללו באלבום.
במקביל לפעילותו בלהקת הפרודיג'י, הקים את להקת "פלינט", שנשאה את שמו. הלהקה הוציאה בשנת 2003 שלושה סינגלים. האלבום שתוכנן לצאת באותה שנה, נגנז בסופו של דבר. הדבר הוביל לפירוק הלהקה. בשנת 2012 הוציא את הסינגל "War" בשיתוף עם אומן הדאבסטפ הבריטי Caspa.
ספורט מוטורי
פלינט היה חובב ספורט מוטורי בכלל ומרוצי אופנועים בפרט. בשנת 2007 רכב על אופנועו 1,500 מיל מלונדון עד חרס דה לה פרונטרה שבדרום ספרד על מנת לצפות במרוצי אופנועי גרנד פרי שהתקיים כחלק מאליפות ה-Motogp. הוא הקים את קבוצת המרוצים "Traction Control", המתחרה באליפויות הסופרספורט והסופרבייק הבריטיות. בשנת 2015 זכה רוכב הקבוצה בשני מרוצים במסגרת אירועי Isle of Man TT.
מותו
בבוקר 4 במרץ 2019, בעקבות פניות של שכנים לשירותי הרווחה, פרצו שוטרים לביתו ומצאו את פלינט מת. בהודעה מטעם הלהקה שפרסם האולט נמסר שסיבת המוות היא התאבדות.
חיים אישיים
פלינט ניהל קשר רומנטי במהלך שנות ה-90 עם מגישת הטלוויזיה הבריטית גייל פורטר. השניים נפרדו בשנת 2000. בשנת 2006 נישא לתקליטנית היפנית מאיומי קאי.
מרוץ 24 השעות של דובאי
מרוץ 24 השעות של דובאי הוא מרוץ סיבולת למכוניות ספורט ומכוניות תיור המתקיים בדובאי. המרוץ מתקיים אחת לשנה מאז שנת 2006. פורשה הוא יצרן המכוניות בעל מספר הזכיות הגבוה ביותר בתחרות (5 זכיות). מיקומו של המסלול מרכז אליו מתחרים רבים מאיחוד האמירויות הערביות והמפרץ הפרסי, כמו גם מתמודדים מרחבי העולם, בעיקר מאירופה.
מתחרים ומשתתפים
התחרות מהווה חלק מאליפות מרוצי 24 השעות ופתוחה לקבוצות מקצועיות וחצי-מקצועיות. בניגוד למרוץ 24 השעות של לה מאן בו מוזמנות הקבוצות להשתתף בתחרות על ידי המארגנים, התחרות בדובאי פתוחה לכל המעוניין להרשם. ההשתתפות מותנית במילוי טפסים ותשלום אגרה.
קטגוריות
בתחרות משתתפים מגוון רחב של כלי רכב מקטגוריות שונות, החל ממכוניות סדרתיות דוגמת רנו קליאו והונדה סיוויק השייכות לקטגוריית הסופר 2000 ועד לדגמי הפורשה GT3, הייעודיים למרוצים. ישנן תקנות שונות, המנסות לאזן בין הקטגוריות השונות, לדוגמה: רכבים בעלי מנוע 1,600 סמ"ק יכולים לשאת פחות משקל בהשוואה לרכבים בעלי מנוע 2,000 סמ"ק.
נסטרובסקאיה
נסטרובסקאיה (ברוסית: Нестеровская) הוא כפר שנמצא ברפובליקת אינגושטיה, רוסיה.
גאוגרפיה
העיירה ממוקמת כ-22 ק"מ מבירת אינגושטיה, מגאס, וכ-1,491 ק"מ מבירת רוסיה, מוסקבה. בנוסף, הכפר נמצא ליד הנהר אסא.
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 11 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (22 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא פברואר ( מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 791 מילימטרים בשנה. חודש יולי הוא החודש הגשום ביותר (134 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש היבש ביותר (37 מ"מ גשם).
תבניות מט
מספר תבניות מט מתרחשות במשחקי שחמט לעיתים קרובות, או שיש בהן עניין כה רב למלומדים, שניתנו להן שמות מיוחדים בספרות השחמטאית. הדיאגרמות המוצגות מטה מציגות תבניות אלו.
מט אנסטסיה
במט זה, פרש וצריח משתפים פעולה כדי ללכוד את המלך היריב בצד הלוח כאשר אחד מכליו חוסם אותו. המט קיבל את שמו מספרו של יוהאן יעקב וילהלם היינסה "אנסטסיה ומשחק השחמט". בדוגמה הראשונה הפרש מונע מהמלך השחור להגיע למשבצות ז8 ו-ז6 ואילו הצריח מנחית מט. הרגלי השחור חוסם מהמלך את ערוגת המפלט ז7.
המשחק בין בסקאראן אדהיבן לבין אניטה גארה, אלופת הונגריה לנשים (שש פעמים) הגיע לסיומו במסע ה-35 כאשר השחקנית ההונגריה נכנעה. מסע לאחר מכן הייתה יכולה להיווצר תבנית המט. הרץ השחור חוסם את ערוגת המפלט למלך השחור, הפרש הלבן חוסם נקודה אחת (השנייה חסומה על ידי הפרש השחור) ואילו הצריח מנחית את המט.
המשחק בין רב אמן יבגני אגרסט משוודיה לבין דימיטרי זילברשטיין, אמן בינלאומי מארצות הברית הגיע לסיומו במסע ה-48 כאשר השחור נכנע. שני מסעים לאחר מכן תבנית המט נוצרת באופן בלתי נמנע.
מט חנק
דוגמה למשחק שהסתיים במט חנק. בלבן מייקל אדמס ובשחור וסיליוס קוטרוניאס. במשחק עצמו נכנע השחור לאחר המסע ה-33 אבל כל המסעים לאחר מכן כפויים, ומובאים לצורך ההדגמה.
אלכימאי המתכת
אלכימאי המתכת (ביפנית: 鋼の錬金術師; באנגלית: Fullmetal Alchemist) היא סדרת מאנגה שנוצרה על ידי אמנית המאנגה הירומו האראקווה ופורסמה לראשונה ביפן בינואר 2001. סדרת המאנגה של פול מטאל אלכימיסט יצאה לראשונה לשווקים ביפן בשנת 2001 במגזין היפני "Monthly Shōnen Gangan". סדרת המנגה הסתיימה בשנת 2010 כשהיא מונה 27 כרכים.
תבניות מט
מט בטור ח'
מט בטור ח' כולל שימוש בצריח שמתקיף את המלך השחור ונתמך ברץ. לעיתים קרובות מתרחש לאחר שהשחור הצריח באגף המלך לאחר שביצע פיאנקטו. לבן מגיע בדרך כלל למצב זה לאחר שביצע סדרת הקרבות בטור ח'. על אף שהתבנית נקראת מט בטור ח' היא יכולה להתרחש גם בטורים אחרים, למשל עם המלך השחור שלא הצריח ב-ה8 והצריח הלבן ב-ד8 ונתמך ברץ הלבן ב-ז5.
אלכימאי המתכת
בעקבות הצלחת סדרת המאנגה בהמשך הפיקו אולפני האנימציה Bones סדרת אנימה אשר התבססה על עלילת סדרת המאנגה. הסדרה שודרה מה-4 באוקטובר 2003 עד ה-2 באוקטובר 2004 ברשת הטלוויזיה היפנית Aniplex והכילה 51 פרקים. שזכתה להצלחה גם מחוץ ליפן בנוסף, ב-5 באפריל 2009 עלתה לשידור ביפן גם סדרת אנימה שנייה, המהווה עיבוד מדויק יותר של עלילת המאנגה המקורית.
תבניות מט
מט בטור ח'
המשחק בין אנדראש אדוריאן לבין היינץ וירטנזון הסתיים בכניעתו של השחור במסע ה-28, מסע לפני שהיה עשוי לקבל את המט בטור ח'.
אלכימאי המתכת
מלבד סדרות האנימה, אולפני האנימציה Bones הפיקו גם סרט קולנוע באורך מלא אשר יצא לאקרנים ביפן בשנת 2005 וסרט OVA (סרט קצר אשר יצא ישירות ל-DVD). מוצרים נלווים נוספים בסדרה כוללים משחקי וידאו, משחקי קלפים, פסי-קול ובובות משחק אשר פותחו על ידי מספר חברות שונות.
סרט לייב אקשן אשר מבוסס על הסדרה יצא לאקרנים ב-1 בדצמבר 2017 ביפן.
תקציר העלילה
הסדרה מספרת על שני אחים צעירים, אלפונס ואדוארד אלריק, כשאדוארד הוא הבכור ואלפונס הוא הצעיר, אשר מתאמנים באלכימיה כבר מילדותם. אביהם האלכימאי נטש את המשפחה בנסיבות מסתוריות ועקב כך אמם חלתה מאוד ולבסוף מתה. לאחר מותה החליטו האחים ללמוד את תורת האלכימיה לעומק ומצאו לעצמם מורה שאימנה אותם ולימדה אותם. שנתיים לאחר מכן סיימו האחים ללמוד וחזרו לעיר מולדתם, שם ניסו בעזרת הידע שצברו במהלך השנתיים האלו ובעזרת הערות וספרים אשר היו שייכים לאביהם, להחזיר את אימם המתה לחיים. הניסיון נכשל וכתוצאה מכך איבד אלפונס את גופו. אדוארד, אשר איבד את רגלו בעקבות הניסיון, הקריב גם את ידו הימנית על מנת לקשור את נשמתו של אחיו לשריון מתכת גדול שהיה בחדר במקרה וכך הפך אותו לשריון חי בעל מודעות ונשמה שלא יכול לאכול, לישון, להרגיש מגע או לבצע כמעט כל פעולה הקשורה בחיים. אדוארד אשר במהלך הניסיון להחיות את אימו איבד את ידו הימנית ורגלו השמאלית נזקק ליד ורגל תותבות מיוחדים ממתכת בשם אוטו-מייל (auto-mail). מכאן מקור הכינוי שלו-Fullmetal Alchemist (בתרגום חופשי לעברית אלכימאי המתכת).
זמן מה לאחר התאונה פגשו האחים בקולונל רוי מוסטאנג, המכונה גם אלכימאי הלהבה. כאשר הוא רואה את אד הפצוע אשר נותר חי לאחר שניסה להחיות את אמו, הוא מציע לו להפוך לאלכימאי לאומי (national alchemist) אך לשם כך עליו לעבור מבחן בכתב, ראיון אישי ומבחן פיזי. מכאן מתחילים האחים בחיים חדשים - הם שורפים עד היסוד את ביתם הישן כדי שלא יהיה להם לאן לחזור ומתחילים בחיפושם אחר אבן החכמים (The Philosophers Stone) אשר תאפשר להם לעבור על חוקי האלכימיה ולקבל את גופם בחזרה, בלי לשלם על כך מחיר. כדי להגיע למאגרי מידע חסויים שיכולים לסייע לו בחיפושים, אד עובר את המבחן ומצטרף לצבא.
האחים אלריק עוברים הרפתקאות רבות, מכירים אנשים רבים ובין אלו כאלו שיעשו הכול כדי למצוא את האבן המיוחלת וגורמים לאחים אלריק להיאבק לא פעם על חייהם. כמו כן, הם מגלים סודות איומים ולא מעט שערוריות שרוחשות בתוך הצבא, כל זה בלווי קומדיות, מתחים וטרגדיות.