cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Body Count (אלבום)
מחלוקת
עוד לפני שהאלבום יצא, הוא משך את אש המבקרים. שמו אמור היה להיות לפי התכנון המקורי Cop Killer, על שם הרצועה האחרונה באלבום, שמבקרת שוטרים אלימים, ופורשה לא נכון כהתקפה על המשטרה. בפגישת בעלי המניות של חברת Time Warner (ש-Sire Records בבעלותה) עמד השחקן צ'רלטון הסטון, הקריא לקהל ההמום מילים מתוך "KKK Bitch" ודרש שהחברה תנקוט בצעדים נגד הלהקה. Sire הגיבה בשינוי שם האלבום ל"בודי קאונט", אך לא הסירה את השיר. בכתבה לוושינגטון פוסט, גינתה טיפר גור את אייס-טי על כתיבת שירים כמו Cop Killer, בטענה, "הצלחתו הפיננסית של אייס-טי לא פוטרת את הזדוניות שבמסר שלו [...] האנטישמיות של היטלר מכרה בגרמניה הנאצית. זה לא הופך אותה לנכונה." ארגון משטרת דאלאס (Dallas Police Association) וארגון אכיפת החוק המשולב בטקסס (Combined Law Enforcement Association of Texas) פתחו בקמפיין כדי להכריח את החברה לוותר על האלבום, והשמיעו קריאות להחרמת כל מוצרי Time-Warmer, כדי להבטיח את הסרת השיר והאלבום מהחנויות. בתוך שבוע הצטרפו למחאה ארגוני משטרה רבים מכל ארצות הברית. בתגובה, אייס-טי טען שהשיר נכתב מנקודת מבטה של דמות בדיונית, ואמר לכתבים, "מעולם לא רצחתי אף שוטר. הרגשתי כאילו אני רוצה הרבה פעמים. אבל אף פעם לא עשיתי את זה. אם אתם מאמינים שאני רוצח שוטרים, אתם מאמינים שדייוויד בואי הוא אסטרונאוט (בהתייחסות לשיר Space Oddity)".
ארגון השוטרים השחורים הלאומי (National Black Police Association) התנגד לחרם על Time-Warmer ולהתקפות על "Cop Killer," בטענה שאלימות משטרתית יוצרת רגשות אנטי משטרתיים בקרב אנשים רבים. הארגון הציע ליצור ועדי-אזרחים עצמאיים, ש"יבחנו את פעילותם של השוטרים", כפתרון לפרובוקציות שהביאו אומנים כמו בודי קאונט "להגיב למקרי אלימות והתעללות משטרתית דרך המוזיקה שלהם. [...] אנשים רבים שעובדים כשוטרים רוצים לבקר את פעילותם של אחרים, אך לא מוכנים שיבקרו את מעשיהם שלהם." לעומתם, מבקרי השיר השיבו שהוא עשוי לגרום לפשע ואלימות. אחרים הגנו על האלבום על בסיס זכותם הבסיסית של חברי הלהקה לחופש הביטוי, וציינו שאייס-טי הופיע בתפקיד שוטר בסרט המתח New Jack City. אייס-טי צוטט כאומר "לא הייתי צריך אנשים שיבואו ויגבו אותי עם התיקון הראשון. הייתי צריך אנשים שיבואו ויגידו 'לאייס-טי יש סיבה ליצירת השיר הזה.' יש לי את הזכות ליצור אותו כי השוטרים הורגים את החברים שלי. אז שילך התיקון הראשון להזדיין, ונתמודד עם העובדה שיש לי את הזכות ליצור אותו."
בחודש שלאחר מכן, המחאה נגד הלהקה רק גברה. סגן הנשיא דן קווייל כינה את "Cop Killer" כשיר "גס ומגעיל," והנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש גינה בהצהרה פומבית כל חברת תקליטים שמקליטה חומר כזה. Body Count הוסר מהמדפים בחנות תקליטים בגרינסבורו, לאחר שהמשטרה המקומית הבהירה להנהלה שאם האלבום ימשיך להמכר, המשטרה לא תגיב לשיחות חירום מהחנות. ביולי 1992 בכיר במשטרת ניו זילנד ניסה ללא הצלחה למנוע הופעה של אייס-טי באוקלנד, והסביר ש"מי שבא למדינה הזו ומטיף לרצח שוטרים, אסור שיתקבל כאן." בנוסף, בודי קאונט ו-Warner Bros. Records נלקחו למשפט על "פרסומים מגונים," במטרה לגרום להחרמתם לפי חוק הפרסומים המגונים של ניו זילנד. זו הייתה הפעם הראשונה בעשרים שנה בה הועמד קטע מוזיקלי לפני גוף הצנזורה, והפעם הראשונה בה התיק כלל מוזיקה פופולרית. לאחר בחינת האלבום בקפדנות, בית המשפט מצא את "Cop Killer" כשיר ש"לא מעודד [פעילות לא חוקית]," את האלבום כ"בעל כוונה תמימה" ואת בודי קאונט לא-אשמים.
המחאה החריפה לאיומי רצח שנשלחו לבכירים ב-Time Warner, ומספר בעלי מניות איימו לעזוב את החברה. בסופו של דבר החליט אייס-טי מרצונו החופשי להסיר את "Cop Killer" מהאלבום, החלטה שזכתה לביקורת מאמנים אחרים, שהאשימו את אייס-טי ב"כניעה ללחץ חיצוני"בראיון, אמר אייס-טי: "לא רציתי שהלהקה תיעלם מהשטח, הרי המחלוקת היא הסיבה היחידה שהאלבום מכר. פשוט הכל יצא משליטה ונמאס היה לי לשמוע על זה. אמרתי, 'זין,' כאילו - הם אומרים שעשינו את זה בשביל הכסף, אבל אנחנו לא. ויתרתי על השיר כי, אתה יודע, צריך להמשיך הלאה, לחזור לבעיות האמיתיות, לא לאיזה שיר, אלא אל השוטרים שיוצאים ורוצחים אנשים."
"Cop Killer" הוחלף בגרסה מחודשת לשיר "Freedom of Speech," שנלקח מאלבום הסולו של אייס-טי מ-1989, "The Iceberg/Freedom of Speech...Just Watch What You Say". השיר עובד כדי לקבל צליל של מוזיקת רוק, תוך שימוש בצליל מתוך שירו של ג'ימי הנדריקס "Foxy Lady". אייס-טי עזב את Warner Bros. Records בשנה שלאחר מכן, בשל ריב סביב אלבום הסולו "Home Invasion". שאר חברי בודי קאונט עזבו יחד איתו. גרסת האולפן של "Cop Killer" לא יצאה מחדש, אך הגרסה החיה של השיר הוכנסה לאלבום ההופעה של בודי קאונט מ-2005, Live in L.A. לדברי ארני סי, המחאה שהשיר עורר "עדיין רודפת אותנו, גם היום. [...] ואני חושב לעצמי 'בנאדם, זה היה לפני שבע עשרה שנים.' [...] אני פוגש גם הרבה חברי להקות ששואלים אותי על זה, ואומנים אחרים מעריכים אותי בגלל זה. זה מן קטע של אהבה/שנאה. זה קורה גם לאייס, אף על פי שהוא משחק שוטר בחוק וסדר: מדור מיוחד כרגע."
משרד הפנים (בלארוס)
משרד הפנים של רפובליקת בלארוס (בבלארוסית: Міністэрства ўнутраных спраў Рэспублікі Беларусь) הוא המשרד הממשלתי בבלארוס המופקד על המשטרה וביטחון הפנים במדינה, בעיקר בנושאי פלילים, כאשר את תפקיד ביטחון המדינה מבצעת הוועדה לביטחון המדינה.
המשרד הוקם לראשונה ב-4 במרץ 1917, בתקופת הרפובליקה הבלארוסית קצרת הימים והוקמה מחדש ב-1991 לאחר שהתקיימה במסגרת האגף הבלארוסי של משרד הפנים הסובייטי.
בראש המשרד עומד שר הפנים הממונה לתפקיד על ידי נשיא בלארוס.
רב הכותל
משרת רב הכותל נוצרה בתקופת המנדט הבריטי לשם ניהול ענייני היהודים באזור הכותל המערבי. המשרה חודשה לאחר שחרור ירושלים במלחמת ששת הימים, ועוגנה בחוק השמירה על המקומות הקדושים, תשכ"ז-1967. בשנת 1992 הורחבה סמכותו לכל המקומות הקדושים ליהודים בישראל, והמשרה נקראה הממונה על הכותל המערבי והמקומות הקדושים. נושא המשרה ממונה על ידי שר הדתות והוא פועל במסגרת הרבנות הראשית לישראל, כאחראי למתן שירותי דת ליהודים בכותל המערבי ובמקומות קדושים נוספים בישראל, המפורטים בתקנות שמירה על מקומות קדושים ליהודים, תשמ"א-1981.
במסגרת תפקידו ממונה רב הכותל על אכיפת חוק השמירה על המקומות הקדושים, תשכ"ז-1967 במקומות הנתונים לפיקוחו, ובכלל זה מניעת חילול שבת, מניעת תלבושת שאינה הולמת, מניעת קיבוץ נדבות והפרעה לתפילה ברחבת הכותל המערבי, הגבלות על העיסוק בצילום ברחבת הכותל המערבי ועוד. רב הכותל משתתף בטקסים המתקיימים ברחבת הכותל, ולעיתים רבות מלווה אנשי ציבור מאומות העולם הפוקדים לראשונה את הכותל המערבי.
משנת 1967 כיהנו בתפקיד ארבעה רבנים, כאשר המינוי תקף לאורך כל חייהם. משנת 2000 מכהן בתפקיד הרב שמואל רבינוביץ.
ראשית המאה ה-20
לאחר הצהרת בלפור וכיבוש ירושלים בידי הבריטים בשנת 1917, ועם סיום מלחמת העולם הראשונה והתקופה העות'מאנית בארץ ישראל בשנת 1918, הלכה והתגברה נוכחותם של יהודים תושבי הארץ ומבקרים מהתפוצות בכותל המערבי מתוך תחושת ביטחון.
ב-1920, זמן קצר לאחר מאורעות תר"פ בירושלים, נתן המושל הצבאי הבריטי את הסכמתו לבקשת המופתי לבצע בכותל עבודות ללא צורך בקבלת אישור מהעם והיישוב היהודי. כבר אז, חודשים ספורים לאחר הקמתה של הרבנות הראשית, פנה רבה הראשי של ארץ ישראל הרב אברהם יצחק הכהן קוק אל המושל הצבאי במחאה חריפה והזהיר "כי חלילה לשום יד לנגוע בכותל הקדוש מבלי הרשאתינו". מתקופה זו החלו חילופי מכתבים בין גורמים שונים אודות מעמדו של הכותל. אף על פי כן, זרם הפוקדים את הכותל המשיך לעלות בהתמדה, במיוחד בימי חג ומועד.
מטעם היישוב היהודי הוקמו שתי ועדות לצורך הטיפול בענייני הכותל. הוועדות היו מורכבות מנציגים של המוסדות הלאומיים, הרבנות הראשית, ואגודת ישראל. ועדה אחת טיפלה בשאלות הכרוכות בהופעת היישוב היהודי בפני הוועדה הבינלאומית. הוועדה כללה את האישים: פרופ' דוד ילין, פרופ' שמואל קליין, יצחק בן-צבי, פרופ' בן-ציון דינור, עו"ד מרדכי אליעש והרב שמואל שזורי. הוועדה השנייה טיפלה בעניין ההשגחה והפיקוח על הסדרים של הכותל המערבי. הוועדה כללה את האישים: יוסף מיוחס, הרב משה בלוי, הרב משה המאירי, הרב משה פרוש הרב רפאל קצנלנבוגן ועוד.
למעשה עוד קודם לכן היה מינוי של שמשים מטעם העדה הספרדית והאשכנזית לטובת שמירת הסדרים וצורכי המתפללים בכותל. ידוע על הנושאים בתפקידים אלו כבר בשלהי המאה ה-19. ובעת דיוני ועדת הכותל נתבקשו הללו להעיד על פועלם בשנים שקדמו.
מינוי הרב יצחק אביגדור אורנשטיין
הוועדה השנייה של היישוב היהודי קבעה למנות את הרב יצחק אביגדור אורנשטיין והגדירה את תפקידיו הבאים:
כעוזרו וכשמש הכותל מונו הנכבדים רפאל מיוחס ולאחריו בנו יעקב מיוחס. תפקידו של הרב אורנשטיין כאחראי על הכותל מטעם הרבנות הראשית והוועד הלאומי החל בשנת 1930, לאחר פרסום כל מסקנותיה של ועדת החקירה המנדטורית לחקירת מאורעות תרפ"ט הידועה גם בשם משפט הכותל.
הרב אורנשטיין ניהל בין השנים תר"צ (1930) לתש"ח (1948) תיעוד ורישום של כל מה שקרה בכותל מדי יום בפרוטרוט והעביר דיווחים אלה לגורמים השונים שהיה מופקד מטעמם כרב הכותל. תיעודים אלה כוללים בין היתר תיאור בעיות שאיתן היה עליו להתמודד, בעיקר מול גורמים ערבים שניסו לפגוע בתפילת היהודים במקום. עם זאת, בתפקידו הקפיד לשמור על יחסים טובים ומכובדים כלפי כל הגורמים ובכללם הנכבדים של הערבים. כמו כן, כבא כוחם של המוסדות הלאומיים הקפיד שלא להיות מעורב בפעולות נגד חוקי המנדט ולכן לא יכול היה להשתתף בתקיעת השופר החתרנית שהייתה נערכת במוצאי יום כיפור. הרב אורנשטיין היה מגיע מדי יום אל הכותל ברגל ושוהה במחיצת המתפללים רוב שעות היום. מפני שנאסר לשים בכותל כיסאות, היה עומד כל היום ולעיתים יושב על הרצפה ובידו כרך של גמרא. מפני שלא הייתה מחיצה בכותל, היה מקפיד על מקום קבוע בו עמד ושימש בעצמו כסמן של קו ההפרדה בין עזרת גברים לעזרת נשים.
גם הרבנות הראשית עצמה המשיכה להשגיח על המקום ולפנות אל הציבור בדבר ההתנהגות בו, כגון בב' בחשוון, תש"א, (1940), פרסמו הרבנים הראשיים יצחק אייזיק הלוי הרצוג ו בן-ציון מאיר חי עוזיאל, כרוז לכלל הציבור בדבר שמירת קדושתו של המקום:
בין היתר מתאר הרב אורנשטיין ביומנו כיצד בחודש אלול, תש"ב, (1942), עשתה הממשלה הבריטית תיקונים בקיר הכותל רק . הרב אורנשטיין כיהן בתפקיד זה ותיעד את עבודתו ביומן עד נפילתו של הרובע היהודי במלחמת העצמאות אשר בו גם מצא את מותו כחלל בקרבות. מאז לאורך שנות שלטון ירדן בירושלים המזרחית ועד לשחרור העיר העתיקה לא אפשרו ליהודים לבקר בכותל המערבי.
לאחר מלחמת ששת הימים
בשבועות תשכ"ז, בעקבות מלחמת ששת הימים, שערי העיר העתיקה נפתחו לתנועה חופשית של אזרחי ישראל. יותר ממאתיים אלף איש הגיעו בהתרגשות רבה אל הכותל. עקב כך נדרשו כללים וסדרים להתנהלות המקום כראוי לו מצד קדושתו וחשיבותו התרבותית. בח' בתמוז תשכ"ז, (16 ביולי 1967), חוקקה הכנסת את חוק השמירה על המקומות הקדושים, תשכ"ז-1967. האחריות לכותל המערבי, סדריו, תחזוקתו וניהולו עברו מהרבנות הצבאית אל משרד הדתות בראשותו של ד"ר זרח ורהפטיג. תקנות שהותקנו מכוח חוק זה קובעות את המותר והאסור בכותל המערבי ובאזור הסמוך אליו.
חזון הצמחונות והשלום
חזון הצמחונות והשלום מבחינה תורנית הוא מאמר העוסק במקומה של הצמחונות ביהדות, שנערך על ידי הרב דוד כהן (ה"נזיר") על בסיס שני מאמרים של הרב אברהם יצחק הכהן קוק. המאמרים הם "אפיקים בנגב" שפורסם בכתב העת הפלס בשנים ה'תרס"ג-ה'תרס"ד, ו"טללי אורות" שפורסם בקובץ "תחכמוני" בשנת ה'תר"ע.
בקובץ מובאים בין היתר דברי הרב קוק שאכילת בשר בעלי חיים לא נאסרה בתורה מכיוון שבמצב הנוכחי של האנושות צמחונות עלולה להזיק יותר מאשר להועיל, למשל על ידי כך שתגרום להשוואה מסוכנת בין האדם לבעלי חיים, ולטשטוש מעלתו הרוחנית הגבוהה של האדם. עם זאת, לפי הרב קוק מצוות רבות בתורה מחנכות למוסריות כלפי בעלי חיים, כדי להכשיר את האנושות לקראת מימוש חזון הצמחונות בעתיד. רובו של החיבור מבסס את הטענה הזו, על ידי ביאור מעמיק ל הנוגעות לשימוש האדם בבעלי החיים, כגון כיסוי הדם, בשר בחלב, שעטנז, ועוד.
סיבה נוספת להימנעות מצמחונות שמוזכרת בחיבור, היא הטענה שבשר מספק לאדם כוח גופני שמאפשר לו לעסוק בתורה ולזכך את שכלו ומוסריותו, להגיע בסוף אל החזון המוסרי הנעלה של הצמחונות. נימוק זה שולי יחסית ב'חזון הצמחונות והשלום', אך בספר עין איה, הרב קוק השתמש בנימוק זה בלבד כשהצדיק את היתר אכילת בשר, תוך התבססות על הדעה שהייתה מקובלת בזמנו, שאין מזון אחר שמספק לאדם את התזונה שמספק בשר בעלי חיים. למשל, הוא כתב: "אם היה איזה מאכל שימלא מקום הבשר בהזנה, הייתה נחשבת טביחת בעלי חיים לאכול בשרם לדבר בלתי הגון, כיוון שיוכל האדם להניח בעלי החיים בחיותם ולהספיק מזונו הראוי לו מדברים זולתם".
עורך המאמר, הרב דוד כהן (הנזיר), שהיה מתלמידיו המובהקים של הרב קוק, היה צמחוני בעצמו. בנו של הרב הנזיר, הרב שאר ישוב כהן שגדל במחיצתו של הרב קוק, העיד שהרב קוק נמנע מאכילת בשר ועוף מלבד בשבתות ובחגים, והטעם להימנעות היה חזון הצמחונות והשלום.
הופעותיו בדפוס
הליקוט יצא לראשונה בתוך הספר לַחַי רֹאִי, קובץ זיכרון לאברהם יצחק רענן-קוק, בנו של הרב שלום נתן רענן-קוק וצמחוני בעצמו, בהוצאת ישיבת מרכז הרב, דפוס קריית נוער, ירושלים ה'תשכ"א. הודפס מחדש בהוצאת מכון נזר דוד, ירושלים ה'תשמ"ג.
בשנת ה'תשע"ח נדפס חלקו הראשון של הליקוט בספר "חי רואי - היחס לבעלי החיים על פי משנת הרב קוק". בספר זה נקבצו עשרות פסקאות ומאמרים נוספים של הרב קוק בנושא הצמחונות, שלא פורסמו ב'חזון הצמחונות והשלום'.
אידיאל הצמחונות בעבר ובעתיד
החלק הראשון של המאמר מבסס את הטענה שבעולם אידיאלי ומתוקן אין היתר לאדם להרוג בעלי חיים לצרכיו ולהנאותיו, ושהתנהגות זו היא פגם מוסרי שלא ייתכן שיישאר לנצח בעולמו של ה', עליו נאמר. הרב קוק טוען שה' הטביע באדם שאיפה מוסרית ליושר וצדק עם בעלי החיים, ומבקר את הפילוסופים שניסו לחנוק את הרגש האנושי הזה ולעשות אידיאליזציה משימוש בבעלי חיים. לעומתם, מציג הרב קוק את מדרש חז"ל המספר שרבי יהודה הנשיא נענש בייסורים קשים כיוון שאמר לעגל שהובל לשחיטה "לך! לכך נוצרת", ואת פרשנותם לפסוקי פרשת בראשית, על פיה לאדם הראשון לא הותר לאכול בשר אלא רק מזון מן הצומח, ורק לאחר המבול הותר לבני האדם לאכול בשר.
הרב קוק מבאר שאדם הראשון לא אכל בשר כיוון שהוא היה במדרגה מוסרית נעלה, ואף על פי שלאחר המבול הותרה אכילת בשר בעקבות נפילת האנושות ממעלתה, אין ספק שאידיאל הצמחונות יתמשש בעתיד. הראיה לכך היא, שמהניסוח של היתר אכילת בשר בתורה, אפשר לשמוע גערה נסתרת על תאוות האדם לאכול בשר - ; וניתן לדייק מהפסוק, שכאשר יקוץ האדם באכילת בשר מבחינה מוסרית, הבשר יאסר עליו, כיוון שנפשו כבר לא תאווה לאכול בשר. לפי הרב קוק, בעתיד האנושות תשיג בחזרה את המעלה המוסרית הזו, על ידי "הארת השכל" – מושג שמקורו בספר חובת הלבבות, ומתאר השגה של עקרונות מוסריים בכוח השכל, תוך התבססות על עקרונות המוסר הקיימים כבר בתורה. הזמן המדויק בו תתרחש התעלות מוסרית זו אינו ברור, והוא כלול במושג המעורפל 'לעתיד לבוא'.
נימוקים להימנעות מצמחונות כיום
כאמור, לדעת הרב קוק האנושות נמצאת כיום במצב מוסרי נמוך, ולכן היא לא יכולה לממש את אידיאל הצמחונות. הרב קוק מוסיף לטעון שבמצב הנוכחי של האנושות אימוץ הצמחונות יגרום לבעיות מהותיות שדווקא יכשילו את תהליך ההתעלות המוסרית, ומונה מספר סיבות לכך:
מצוות המראות הסתייגות מאכילת חי
על פי הרב קוק, המצוות הקשורות לאכילת בעלי חיים קשורות להסתייגות שיש לתורה מאכילת בשר בעלי חיים, ונועדו להטביע בלב בני האדם הסתייגות מניצול בעלי חיים, כדי להכין את האנושות לקראת העתיד הנעלה שבו לא ישתמשו בבעלי חיים. כך למשל, מצוות כיסוי הדם שנוהגת בעוף וחיה, "היא כמו מחאה אלהית לעומת ההיתר התלוי ביסודו במצב בנפש המקולקלת של האדם", ונועדה לגרום לאדם להתבייש ברצח של בעלי חיים. איסור אכילת חֵלֶב, נועד להגביל את נטילת חיי בעל החי, רק "למטרה הכרחית" של הזנתו, ולא "בשביל שהאדם מתאווה למשמנים כל חלב שור וכשב ועז". כאשר התורה אוסרת בשר וחלב באומרה, היא מתכוונת ללמד שגם לגדי וגם לחלב יש ייעוד אחר - הגדי אמור לינוק את החלב מאימו, ובישולם זה בזה הוא הפרזה בלתי מוסרית בעליל. התורה כביכול אומרת לאדם: "תעודת הגדי איננה דווקא להיות לברות לשיניך החדות... והחלב ממילא לא נועד להיות לתבלין לך, למלאות את תאותך הגסה". אף איסור שעטנז נועד להבדיל בין הפשתן שנלקח מן הצומח, ולגיטימי להשתמש בו, לבין הצמר שניטל מן החי בכוח. עוד רואה הרב קוק באיסור אכילת טרפה (בהמה חולה) ונבלה הפגנת חמלה משפטית כלפי בעלי החיים המסכנים - החולים שנשחטו, או כאלה שמתו מאליהן באסון, והרחקת האדם ממנהגי "החיות הדורסות", ו"שלא לחפוץ להשתמש באסון בעלי חיים במקרה מיתתם".
הקרבת קורבנות על פי הרב קוק
במאמר "חזון הצמחונות והשלום" לא מובאות פסקאות בהן הרב קוק עוסק בסוגיית הקרבת קורבנות מבעלי חיים, שלכאורה סותרת את החזון העתידי של דאגה לחייהם של בעלי החיים. עם זאת, הרב קוק עוסק בנושא במספר מקומות בכתביו.
בהמשך לדבריו ב"אפיקים בנגב" שנערכו ב"חזון הצמחונות והשלום", הרב קוק מציין שכחלק מהאידיאל של עולם מושלם באחרית הימים והתקדמות מוסרית כללית, במקביל להפסקת אכילת הבשר כל העולם יתקדם ובעלי החיים יתעלו ויהיו בעלי שכל, דיבור ובחירה כבני האדם. דברים אלו מבוססים על דברי המקובלים, ובפרט האר"י שכתב – "מדרגת החי דלעתיד לבא תהיה כבחינת המדבר דעכשיו על ידי עליית העולמות". בשלב עתידי זה, כך עולה מדבריו, תתבטל הקרבת בעלי חיים, ותישאר רק הקרבת המנחות מן הצומח, כי
אולם לדברי הרב קוק זהו חזון רחוק – "אמנם הזמנים רחבים, שונים וארוכים ועת לכל חפץ" – ועדיין המעמד המוסרי של העולם רחוק ממצב אידיאלי זה. בפרט מזהיר הרב קוק מפני הסלידה מהקרבת הקורבנות בתקופתנו, בעוד רוב העולם אוכלים בשר ולא סולדים מזה. הדו־פרצופיות הזו – קבלת אכילה לצורך האדם וסלידה מהקרבה לאל – מעוררת ביקורת נוקבת בדברי הרב קוק:
מכתבים מאוחרים יותר של הרב קוק עולה תמונה אחרת, על פיה גם בעתיד תהיה הקרבת קורבנות מן החי כמתחייב מדין התורה, וכלשונו:
פירושים
שני הספרים עוסקים בביאור הפסקאות המלוקטות מ"אפיקים בנגב" בלבד. לביאור המאמר "טללי אורות" חיבר הרב לונדין ספר נפרד, שיצא לאור בהוצאת מכון בניין התורה, הר ברכה ה'תשע"א.
בשנת ה'תשפ"א הוציא הרב חיים דרוקמן ביאור נרחב למאמר בשם: חזון הצמחונות והשלום: דרכה החינוכית של התורה הא-לוהית לתיקון האנושות. בראש הספר הובאה מהדורה חדשה של המאמר מפוסקת מחדש, עם תיקונים, ניקוד וציוני מקורות רבים. הספר יצא בהוצאת המכון התורני אור עציון. ספר זה עוסק בעיקר בביאור פסקאות "אפיקים בנגב", וכולל גם ביאור לחלק מפסקאות "טללי אורות".
בוויקיטקסט העברי קיים, הכולל פירוש למילים הקשות ותקצירים לפסקאות המלוקטות מ"אפיקים בנגב".
נבטים (פירושונים)
{{פירושונים|
דיברטיקוליטיס
דיברטיקוליטיס (סַעֶפֶת, diverticulitis) היא מחלה דלקתית של סעיפים הנוצרים במעי הגס, ולמעשה מהווה סיבוך של דיברטיקולוזיס. זוהי התוצאה של פרפורציה (התהוות של חור) בסעיף או כיס הבולטים מתוך המעי הגס.
סיווג
חומרת המחלה יכולה להיות קלה כשמעורב אזור מוגבל מסביב למעי, או חמורה וסוערת המערבת את הצפק כשמתרחשת זליגת צואה מתוך המעי לחלל הבטן העלולה להביא למות החולה (fecal peritonitis). לפיכך, סווגה המחלה על פי חומרתה (Hinchey and associates) בהתאם למדרג הבא:
טיפול בדיברטיקוליטיס ללא סיבוכים
דיברטיקוליטיס שלא גורם למאקרו-פרפורציה, התהוות אבצסים, פיסטולות או חסימות מעיים, יטופל על ידי מתן אנטיביוטיקה; לעיתים אין צורך לאשפז את החולה בבית החולים, בעיקר כאשר הכאבים אינם עזים. מתן מורפין להקלה על הכאבים אינו מומלץ, היות שהוא מעלה את הלחץ בתוך חלל המעי הגס, ולכן יש להעדיף meperidine. מרבית החולים עם דיברטיקוליטיס קל יגיבו לטיפול אנטיביוטי, עם שיפור ניכר תוך 48 שעות. לאחר שלושה עד שישה שבועות יש להמשיך את הבירור על מנת לשלול גידולים (שיכולים לחקות דיברטיקוליטיס). בנוסף למתן טיפול אנטיביוטי, מומלצת תזונה דלה בסיבים. הסיכוי לפתח דיברטיקוליטיס נוסף לאחר ההתקף הראשון נמוך מ-25%, אולם לעיתים הדעות חלוקות באשר לצעירים הלוקים בדיברטיקוליטיס (מתחת לגיל 45)- במקרים אלו חלק מהמנתחים מציעים ניתוח להסרת הסיגמא (סיגמואידקטומיה) לאחר ההתקף הראשון, לאור חשש להתלקחות נוספת בתדירות גבוהה יותר. בכל מקרה, במידה והחולה סובל מהתקפים חוזרים ונשנים של דיברטיקוליטיס, מומלצת התערבות כירורגית. אין כיום המלצה גורפת אם הניתוח צריך להתבצע לאחר ההתקף השני או לאחר מספר התקפים ויש לבחון את חומרת ההתקפים, גילו של החולה וכשירותו לניתוח.
שאפארניש
שאפארניש (Schafarnisch) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,107 מטר מעל פני הים, וממוקם בגבול הקנטונים ברן ופריבורג.
גאוגרפיה
שאפארניש הוא ההר האמצעי בצפון הרכס הקיצוני שבצפון האלפים הברניים באזור המכונה גם טרום האלפים (Pre-Alps). הרכס מתחיל ליד העיר תון בהר גאנטריש (2,175), וממשיך לאורך עמק זימן דרך ההרים מרה (2,087), שאפארניש, וקייזראג (2,185), עד להר שאפברג (2,239) ליד אגם גרוייר (Lake of Gruyère) בשפלה השווייצרית, שם חוצה את הרכס מעבר יאון (המחבר את אזור גרוייר (district of Gruyère) שבשפלה השווייצרית עם עמק זימן (Simmental)), ומצידו הדרומי של המעבר ממשיך הרכס בהרים רודיגנשפיץ (2,124), דאן דה רות (2,236), דאן דה סאוויני (2,252), וניל נואר (2,389), ווניל קארה (2,197), ומסתיים בהרים רושה דה נה (2,042) ודאן דה ז'אמאן (1,879) שעל גדות אגם ז'נבה.
בצידו הצפוני ממוקם הר מרה ובצידו הדרומי ההרים קייזראג ושאפברג, מצדו המזרחי עמק זימן ובצדו המערבי מתמזג ההר אל תוך השפלה השווייצרית.
בצידו הדרומי נמצא אגם ואלופסי (Walopsee) ובצדו המערבי האגם השחור.
למרגלותיו בעמק זימן ממוקמת העיירה בולטיגן (Boltigen).
תיירות
ההר אינו מפורסם, אך ישנם מספר שבילי הליכה שעוברים בו. למרות שאין שביל רשמי המגיע עד לפסגה, ניתן להגיע אליה בקלות בהליכה רגלית.
מפסגת ההר ניתן לראות את כל עמק זימן ובקצהו את העיר תון והאגם.
תחנות
באמצע ההר ישנן שתי תחנות בהן ניתן ללון ולרכוש מזון וציוד.
לקס לוגר
לורנס ונדל "לארי" פוהל (באנגלית: Lawrence Wendell "Larry" Pfohl; נולד ב-2 ביוני 1958), הידוע יותר בשם הבמה שלו לקס לוגר (באנגלית: Lex Luger), הוא מתאבק עבר אמריקאי, שהופיע בארגוני ה-WWE וה-WCW.
קריירה
פוהל החל את דרכו ב-WCW בשנת 1986 וצבר אט-אט פופולריות בקרב המעריצים. פופולריות זו התבטאה כאשר דמותו, לקס לוגר, החלה לזכות בתוארי האליפות בטורנירי הקרבות המבוימים של הארגון. לבסוף, התקבל למופעי ה-WWE (אז עוד בשמו הקודם של הארגון - WWF), בתור דמות נרקיסיסטית ו"רעה". עם הזמן ופיתולי התסריט שינתה דמותו את פניה והפכה ל"טובה". התסריטאים שיווקו את דמותו כ"גיבור האמריקאי" וכמודל לחיקוי.
ב-1996 חזר פוהל ל-WCW ולמעמדו הקודם כאחת הדמויות הפופולריות ביותר בארגון. באותן השנים היה ה-WCW ארגון ההיאבקות המקצועית הפופולרי ביותר בארצות הברית, עד אשר לבסוף ב-2001 כשל ונקנה על ידי ה-WWE, שחזר למעמדו הדומיננטי. פוהל לא שרד את החלפת בעלים זו ועבר לארגוני היאבקות קטנים יותר, ולבסוף התמקם בארגון המתחרה, TNA. בד בבד עם ההידרדרות בקריירה חלה גם הידרדרות בחייו האישיים. פוהל נעצר מספר פעמים, בין השאר בחשד לאחזקת סמים. הוא הורשע פעמיים, ואף נידון למאסר בן שבעה שבועות.
ב-2007 נפגע פוהל בצווארו, דבר שגרם לפגיעה עצבית ולשיתוקו. על אף טיפול ממושך, נותרו גפיו משותקות, ורופאיו סברו כי ייתכן שלא ישוב ללכת.
ב-2010 אמר לוגר בראיון כי כעת הוא מסוגל ללכת באופן חופשי ונוח ואף לנהוג ברכבו אחרי שהיה משותק מהצוואר מטה במשך מספר שנים.
וינגרט
וִינֶגְרֵט (צורת הקטנה של המילה vinaigre, חומץ בצרפתית) או תחמיץ הוא רוטב המשמש בעיקר לסלט ירקות. הרוטב עשוי בדרך כלל מתחליב של חומץ (לעיתים מיץ לימון) עם שמן בתוספת תבלינים.
המתכון הקלאסי מכיל כמות של חומץ כדוגמת חומץ בלסמי, מיץ לימון, חומץ תפוחים וכדומה, וכמות הגדולה ממנה פי 3 של שמן. במרבית המקרים משתמשים בחרדל כחומר מתחלב (אמולסיפייר) העוזר לרוטב לקבל את מרקמו.
כיום קיימים בשוק המזון רוטבי וינגרט הנמכרים מוכנים בצנצנת או אריזה לחיצה.
Hey Joe
Hey Joe (בעברית: היי ג'ו) הוא שיר אמריקני עממי, שהפך לקלאסיקה של תרבות הרוקנ'רול, ובוצע על ידי אומנים רבים, במגוון סגנונות. הביצוע הידוע ביותר לשיר הוא על ידי ג'ימי הנדריקס. קיימות גרסאות שונות באשר למקורו של השיר.
השיר
בשיר שלושה בתים, הכתוב בפורמט של "שאלות ותשובות". "היי ג'ו, לאן אתה הולך עם אקדח זה בידך? / אני הולך לירות באישה שלי, תפסתי אותה מתעסקת עם גבר אחר". שלוש השאלות ושלוש התשובות מספרות על גבר שגילה כי אהובתו בוגדת בו, ירה בה, ונמלט למקסיקו.
תרבות הנגד של שנות ה-60 של המאה ה-20 אימצה את השיר, והוא זכה לביצועים מאומנים מובילים שהיו מזוהים עם התנועה ההיפית, ובמיוחד מג'ימי הנדריקס שביצע אותו בפסטיבל וודסטוק. נראה כי המסר האנטי ממסדי שבשיר, והמוטיב של בריחה מידו של החוק, הם שמשכו את ההיפים, מתנגדי מלחמת וייטנאם, אשר רבים מהם, כמו ג'ו, נמלטו אל מחוץ לארצות הברית כדי להימנע מן הגיוס.
באלאור
באלאור (רומנית: Balaur, ברבים: באלאורי Balauri) הוא יצור אגדי מהמיתולוגיה הרומנית.
Hey Joe
השיר
בתקופה שלאחר פיגועי 11 בספטמבר צורף השיר לרשימה בת 164 שירים לגביהם המליץ ענק הרדיו האמריקני, תאגיד "CCU" (קליר צ'אנל קומיוניקיישנס), כי לא ישודרו על ידי תחנות הרדיו הקשורות עמו, שכן מילותיהם נחשבו ל"לא ראויות" באווירה הציבורית שלאחר הפיגוע.
באלאור
הבאלאור הוא יצור פנטסטי, רב כוח, גדול מאוד, לעיתים דמוי נחש מכונף בעל רגליים ומרובה ראשים (3, 7 או אפילו 12 ראשים). הבאלאור מייצג את הרוע ומופיע במרבית אגדות העם הרומניות.
Hey Joe
זהותו של כותב השיר
רבים סבורים כי המדובר ביצירה "עממית" או מייחסים בטעות את כתיבת השיר למוזיקאי דינו ולנטה (הידוע אף כצ'סטר פאוארס או ג'סי פארו). לאמיתו של דבר נרשמו זכויות היוצרים של השיר בארצות הברית על ידי המוזיקאי בילי רוברטס בשנת 1962, ונראה כי הוא שכתב את השיר. לפי אחד המקורות, ייחס רוברטס את כתיבת השיר לוולנטה על מנת לאפשר לו מקור הכנסה כאשר זה שהה בבית הכלא.
באלאור
המילה נגזרה כנראה מהשורש ההודו-אירופאי "באל" bal שמשמעותו - רב כוח.
Hey Joe
זהותו של כותב השיר
רוברטס היה זמר פולק אלמוני למדי, שפעל בקליפורניה, וניגן בגיטרה ובמפוחית בבתי קפה בחוף המערבי של ארצות הברית. נראה כי הוא שאב את השפעתו ממספר מקורות: בשנת 1955 הקליטה חברתו של רוברטס, ניילה מילר, שיר בשם "בייבי, אל נא תרדי העירה", הדומה במבנה האקורדים שלו ל"היי ג'ו". בשנת 1953 פורסם שיר הקאנטרי של קארל סמית "היי ג'ו", הנושא את אותה הכותרת ובנוי בצורה דומה של שאלות ותשובות. שיר עם ידוע משנות העשרים "הבלדה על סיידי הקטנה", עוסק בנושא דומה של רוצח הנמלט לאחר שהרג את אהובתו שבגדה בו. "הבלדה על סיידי הקטנה" ידועה במספר רב של גרסאות ושמות (לרבות: Bad Lee Brown, Penitentiary Blues, Cocaine Blues, Whiskey Blues) ובוצע על ידי זמרים כג'וני קאש ובוב דילן.
באלאור
ניתן להשוות את הבאלאור לדרקון אירופאי או להידרה המופיעים במיתולוגיות של עמים אחרים.
Hey Joe
זהותו של כותב השיר
אלו הסבורים כי מקורו של השיר עממי לא הצליחו להביא כל רישום בנוגע לשיר בטרם נרשם בשנת 1962 בשמו של רוברטס, על אף חיפושים רבים שנערכו במקורות כגון מחלקת הפולק והבלוז בספריית הקונגרס, ומכון הסמית'סוניאן.
באלאור
על שמו של יצור זה קרוי הדינוזאור הרומני באלאור בונדוק.
טומי המפסון
תומאס "טומי" המפסון (באנגלית: Thomas "Tommy" Hampson; 28 באוקטובר 1907 – 4 בספטמבר 1965) היה אתלט בריטי, אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1932), שיאן עולם ו-3 פעמים ברציפות אלוף בריטניה (1930 - 1932) בריצת 800 מטר. היה לאתלט הראשון בהיסטוריה שרץ ריצה זו מתחת ל-1:50 דקות.
Hey Joe
גרסאות כיסוי
שירו של רוברטס צבר מעריצים בלוס אנג'לס ורבים הקליטו אותו בין השנים 1965 ל-1966, והפכו אותו לקלאסיקה של הרוק. ההקלטה הראשונה שפורסמה הייתה של להקה בשם "העלים" אשר הקליטו לשיר שלוש גרסאות שונות בין 1965 ל-1966. שתי הגרסאות הראשונות כשלו, אך הגרסה השלישית הפכה ללהיט, ופרסמה הן את השיר והן את הלהקה, כשהגיעה למקום ה-31 במצעד הפזמונים של ארצות הברית. השיר הוקלט מאז מאות פעמים.
טומי המפסון
ביוגרפיה
המפסון נולד וגדל בקלאפם, לונדון רבתי, בריטניה. הוא החל להתאמן באופן מקצועי רק בשנתו האחרונה ללימודים באוניברסיטת אוקספורד. עם סיום לימודיו החל לעבוד כמורה בשנת 1930.
Hey Joe
גרסאות כיסוי
הגרסה הידועה ביותר הוקלטה על ידי ג'ימי הנדריקס ולהקתו "Jimi Hendrix Experience". הנדריקס נכח במופע של זמר הפולק, טים רוז, בשנת 1966 בניו יורק, בו ביצע רוז גרסה איטית של השיר. בדצמבר 1966 פורסמה גרסתו של הנדריקס והפכה ללהיט עולמי. הגרסה נותרה הגרסה הידועה ביותר של השיר, ואחד הידועים שבשיריו של הנדריקס. הנדריקס סיים את הופעתו בפסטיבל וודסטוק בביצוע סוחף לשיר.
טומי המפסון
ביוגרפיה
במשחקי האימפריה הבריטית שנערכו בהמילטון, אונטריו, קנדה בשנת 1930 זכה המפסון במדליית זהב בריצת 880 יארד (1:52.4 דקות).
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה וילסון בשתי מדליות, 1 זהב ו-1 כסף. מדליית זהב, בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 1:49.7 דקות, לפני אלכס וילסון (1:49.9 דקות) ופיל אדוארדס (1:51.5 דקות), שניהם מקנדה. מדליית כסף, בריצת שליחים 4X400 מטר בתוצאה של 3:11.2 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:08.14 דקות ולפני קנדה (3:12.8 דקות).
לאחר המשחקים האולימפיים הוא פרש מספורט תחרותי. מספר שנים לאחר מכן, הוא פרש מהוראה והחל לעבוד כמחנך בחיל האוויר המלכותי עד תום מלחמת העולם השנייה. בשנת 1954 עבר לסטיבנאייג' הרטפורדשייר ועבד כמנהל יחסי ציבור.
אינסה שלסרה
אינסה שלסרה (בלטבית: Inese Šlesere; נולדה ב-2 באוגוסט 1972) היא פוליטיקאית לטבית.
ביוגרפיה
שלסרה נולדה בריגה, ב-1991 היא נבחרה למיס לטביה ושימשה כנציגת מדינתה בתחרות מיס עולם, ב-1999 השתתפה גם בתחרות Mrs. World וסיימה במקום השני.
היא סיימה תואר בפילולוגיה אנגלית באוניברסיטת לטביה. בין השנים 2001 ל-2002 שימשה כיועצת לשרת המשפטים הלטבית וניהלה את המחלקה למתודולוגיה של בתי יתומים ואימוץ במשרד המשפטים.
ב-2002 החלה לכהן כחברה בסאימה (הפרלמנט הלטבי) כחברת "המפלגה הראשונה של לטביה" (LPP). ב-2004 שימשה כאחת מנציגי לטביה בפרלמנט האירופי למשך חודשיים, בין מועד ההצטרפות של לטביה לאיחוד האירופי ועד כינוס מושב הפרלמנט הבא. ב-2006 נבחרה שוב לסאימה, וזמן קצר לאחר בחירתה יצאה לחופשת לידה. היא חזרה לפרלמנט ב-2008. בבחירות ב-2010 נבחרה שוב כנציגת איחוד "למען לטביה הטובה". היא יצאה לחופשת לידה באפריל 2011. בבחירות בספטמבר אותה שנה מפלגתה לא זכתה באף מושב בפרלמנט.
שלסרה נשואה לאיינרס שלסרה, פוליטיקאי ואיש עסקים לטבי שכיהן כשר התחבורה, סגן ראש ממשלת לטביה וסגן ראש עיריית ריגה. הוא אימץ את שם משפחתה ב-1992. לזוג חמישה ילדים.
יחסי סן מרינו–קרואטיה
יחסי סן מרינו-קרואטיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין רפובליקת קרואטיה.
היסטוריה
ליחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות חשיבות היסטורית רבה - שכן, מוצאו של מרינוס הקדוש, מגן הרפובליקה של סן מרינו, הוא בעיר ראב שבקרואטיה.
שתי המדינות הכירו לראשונה אחת בשנייה ב-11 בינואר 1992, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו כשנה וחודש לאחר מכן - ב-11 בפברואר 1993.
ב-18 באוקטובר 2004 נחתם הסכם בנושא שיתוף פעולה תיירותי בין שתי המדינות.
ב-23 בנובמבר 2010 נחתם מזכר הבנות בין הסוכנות לאכיפת האיסור על הלבנת הון של משרד האוצר הקרואטי לבין סוכנות המודיעין הפיננסי של הרפובליקה של סן מרינו. נושא מזכר ההבנות היה שיתוף פעולה נגד הלבנת הון ומימון טרור, ועזרה במניעת התופעות כך שלא יקרו במדינות אלו.
ב-1 באוגוסט 2012 נחתמו בין שתי המדינות שני הסכמים בנושאים שונים. ההסכם הראשון היה פרוטוקול בנושא מיסים שכלל בתוכו אמנה למניעת כפל מס. ההסכם השני היה הסכם בנושא ההשקעות - קידומן של השקעות במדינה השנייה ועיגונן על ידי הממשלה.
פורט-או-פרנס
פּוֹרְט-אוֹ-פְּרָנְס (בצרפתית: Port-au-Prince; בקריאולית האיטית: Pòtoprens) היא בירת האיטי והעיר הגדולה ביותר בה.
אוכלוסיית העיר מונה כמיליון תושבים (נכון לשנת 2007), ובמטרופולין מתגוררים בין 2 ל-3 מיליון תושבים (קיים קושי להעריך את מספרם המדויק של התושבים בשל הגידול המהיר בשכונות העוני בעיר ובגבעות הסובבות אותה). העיר שוכנת לחוף מפרץ לה גונאב, ומייצאים ממנה בעיקר קפה, סוכר, סבון ומוצרי טקסטיל והלבשה. בעיר נמצאת אוניברסיטת האיטי והאוניברסיטה הפרטית המובילה בהאיטי, אוניברסיטת קיסקייה.
העיר נוסדה על ידי מתיישבים צרפתים בשנת 1749.
בפורט-או-פרנס נמצאים המוזיאון הלאומי של האיטי, ובזיליקת נוטרדאם.
ב-12 בינואר 2010 התרחשה רעידת אדמה עזה בעוצמה 7 בסולם ריכטר, שפגעה בעיר והותירה הרס רב ולמעלה מ-230,000 הרוגים. בעיר הבירה נהרסו מבני שלטון רבים ובהם ארמון הנשיאות.
היסטוריה
עד הגעתו של כריסטופר קולומבוס בשנת 1492 לאי היספניולה (הכולל היום את האיטי ואת הרפובליקה הדומיניקנית), האי היה מיושב בידי שבטים ילידיים. אוכלוסיית הילידים כללה כ-400 אלף נפש, אוכלוסייה שנעלמה כ-30 שנה לאחר הגעת הכובש הספרדי, בעיקר בעקבות אלימות מצד הספרדים.
עם הגעת הספרדים, הפך האזור למדינת חסות ולאחר כמה עשרות שנים ספרד החלה לשלוט באופן ישיר על האזור, עד שננטש על ידה בשנת 1606 (ספרד שלטה באופן רשמי על שטח זה עד שנת 1697). בעשורים שלאחר מכן סוחרים הולנדים וצרפתים החלו לסחור באזור פורט-או-פרנס.
פורט-או-פרנס נוסדה בשנת 1749 על ידי מתיישבים צרפתים שגידלו באזור סוכר במטעים. ב-1770 החליפה את קאפ-האיטיין כבירת המושבה, שנקראה אז סנט דומיניק. ב-1804, כאשר האיטי קיבלה עצמאות, הפכה העיר לבירת המדינה. העיר נכבשה לזמן קצר על ידי הבריטים ב-4 ביוני 1794.
בשנת 2008 פגעה סופה טרופית בעיר, וגרמה למותם של כ-800 איש ולהרס של כ-22,000 מבנים.
רעידת האדמה
ב-12 בינואר 2010 פגעה בעיר רעידת אדמה בדרגה 7.0 בסולם ריכטר. רעידת האדמה גרמה נזק רב לעיר העתיקה ולמרבית ממבני השלטון בעיר, שכללו את הפרלמנט, בית המשפט העליון ומבני ממשלה רבים. כשבוע לאחר מכן התרחשה רעידת אדמה נוספת בדרגה 5.9, שגם היא גרמה לנזק רב.
בשנת 2012 פגע הוריקן סנדי בעיר. ההוריקן גרם באופן ישיר למותם של כ-75 נפשות ולנזק של כרבע מיליארד דולרים. ריבוי המתים, הפצועים והחולי, והקושי בטיפול רפואי ובהגיינה, תרמו להתפרצות מחודשת של מחלת הכולרה ולמותם של כ-5,000 איש נוספים.
גיא פרל
גיא פרל (נולד ב-5 בנובמבר 1967) הוא משורר, מבקר שירה, אנליטיקאי יונגיאני ועובד סוציאלי ישראלי.
ביוגרפיה
פרל מפרסם מ-2013 רשימות על ספרי שירה בבמות שונות ביניהן 'המוסך' - כתב עת מקוון לספרות, 'עיתון 77', 'מוסף שבת', 'הליקון' והאתר פסיכולוגיה עברית.
פרל עוסק בטיפול, וכן מלמד בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב. בעבר לימד באוניברסיטה העברית. כתב בשיתוף עם פרופ' עינת פלד שני ספרי עיון, העוסקים בהתערבות קבוצתית עם גברים אלימים כנגד בת זוגם כאבות ועם נשים קורבנות אלימות במשפחה כאמהות.
בשנת 2017 הקים עם חברותיו לקבוצת "תיקון" את המוסך, כתב עת מקוון לספרות.
בשנת 2020 סיים כתיבת דוקטורט שכותרתה "שירה ואינדבידואציה – עיון יונגיאני ונוימניאני בשירתם של רילקה, פיסארניק ופסואה" (בהנחיית פרופ' דנה אמיר).העבודה נכתבה במסגרת המסלול הבין-תחומי בפסיכואנליזה, החוג לייעוץ והתפתחות האדם, אונ' חיפה.
חיים אישיים
פרל נשוי ואב לבן ובת.
סינתזה אורגנית
סינתזה אורגנית (באנגלית: Organic synthesis) היא תחום חקר בכימיה אורגנית וסינתזה כימית, העוסקת בייצור של תרכובות אורגניות. הסינתזה האורגנית ניצבת בדרגת מורכבות גבוהה יחסית, והיא בעלת עושר וגיוון עצום בהשוואה לשיטות סינתטיות קלאסיות. סינתזה אורגנית מיושמת הן בקנה מידה קטן במסגרת המעבדה הכימית, והן בקנה מידה גדול במסגרת מפעלי הייצור והתעשייה הכימית.
מטרות
סינתזה אורגנית מהווה את השיטה הבלעדית בייצורן של מרבית התרכובות הכימיות הידועות לאדם.
הסיבות לביצוע סינתזה אורגנית:
סינתזה אורגנית חצי-סינתטית (Semisynthesis)
ביצוע של התאמות (מודיפיקציות) כימיות על חומרי טבע (שבודדו ממקורות ביולוגיים) באמצעות תגובות אורגניות, לעיתים בסיוע של יצרנים ביולוגיים.
סינתזה מוחלטת או סינתזה טוטאלית (Total synthesis)
הכנה של תרכובות אורגניות מתקדמות מחומרי גלם פשוטים וזמינים (commercially available precursors).
תחומי משנה בסינתזה אורגנית
הערה: חלק מהתחומים אינם ייחודיים לסינתזה אורגנית בלבד, אך ללא ספק, היא מהווה בהן חלק מהותי, ועל כן הם מובאים כאן.
תגובות אורגניות
התגובות הכימיות המשמשות בתהליכי הסינתזה האורגנית קרויות תגובות אורגניות. באופן כללי, נהוג למיין את התגובות הכימיות על פי מנגנון הפעולה הכימי שבו הן מתרחשות, להלן פירוט:
כמות התגובות האורגניות שפותחו מאז ראשית ימיה של הכימיה האורגנית ועד ימינו היא עצומה, כך שמתן פירוט מלא של כל התגובות אינו קל, לחלופין, נסקור את שיטת המיון של התגובות על פי השפעתן על מבנה התרכובת - שני סוגים עיקריים - תגובות על השלד הפחמני, ותגובות על הקבוצות הפונקציונליות:
יצירה או שינוי של השלד הפחמני
תגובות שמביאות לשינוי באורך השלד הפחמני (בהיבט של קיצור או הגדלת מספר קשרי הפחמן-פחמן), או בתגובות שקשורות לשינוי מבני בשלד הפחמני, כגון, תגובות שחלוף או ציקליזציה (סגירת טבעת).
תגובות נבחרות
נביא כאן כמה מהתגובות השימושיות והחשובות ביותר המאפשרות יצירה של קשרי פחמן-פחמן, המהווים את השלד של התרכובות האורגניות:
פונקציונליזציה של פחמימנים ומעבר בין קבוצות פונקציונליות
תגובות שמאפשרות מעבר בין קבוצה פונקציונלית אחת לאחרת, בדרך כלל באמצעות הפעלת תהליכי חמצון-חיזור. לדוגמה, ניתן להפוך כוהל לחומצה קרבוקסילית (כגון הפיכת אתנול לחומץ) על ידי הוספת מחמצן חזק כגון (KMnO 4 ). הערות: דוגמאות למגיבים (ראגנטים) שימושיים המסייעים בביצוע מעברים בין קבוצות פונקציונליות: דוגמה למסלולים סינתטיים אפשריים להתמרת קבוצה פונקציונלית:
אתגרים בסינתזה אורגנית
במובנים רבים, המדע העומד בבסיסה של הסינתזה האורגנית הגיע לרמת בשלות ומחקר גבוהה, אולם, בעיות מסוימות עדיין מהוות אתגר של ממש, כשפיתוח של פתרונות מתקדמים בתחומים הללו עשוי להביא לשיפור ניכר באופן בו מיוצרים כימיקלים ולמעשה באופן בו פועלת התעשייה הכימית העולמית. להלן האתגרים העיקריים:
== טכניקות בסיסיות המשמשות בסינתזה אורגנית ==
מכשור אנליטי עיקרי
תהליך הסינתזה האורגנית, הוא בדרך כלל תהליך רב שלבי, בו נוצרים חומרי ביניים רבים שעתידים בהמשך להפוך לתוצר הסופי. הכימאי נדרש לבצע בדיקות עיתיות לכל אורך תהליך הסינתזה בו עליו לזהות ולאפיין את תוצרי הביניים. מטרת הבדיקות היא לזהות חריגות מהתכנון המקורי ולאפשר תיקון שלהן. בסיום התהליך, על הכימאי לבצע טיהור של התוצר מחומרי הפסולת, ולחשב את הניצולת הכללית בתהליך. השיטות האנליטיות העיקריות המשמשות בסינתזה אורגנית הן:
אנליזה רטרו-סינתטית
בטרם שיבוצע התהליך המעשי הראשון במעבדה, הכימאי האורגני מבצע תכנון יסודי של תהליך הייצור. אחת הדרכים החשובות המסייעות בקביעת תהליך זה, היא האנליזה הרטרו-סינתטית - המאפשרת מציאת מגוון רחב של מסלולים סינתטיים ובכך מותירה גמישות גבוהה בבחירת חומרי הגלם ותהליך הייצור.
קבוצות הגנה
הכימאי הבוחר בשיטת סינתזה כלשהי חייב להיות מודע לבעיות העלולות להתעורר במהלך הסינתזה. יש לוודא שכל שלב ושלב יצא לפועל כמתוכנן. יש גם להביא בחשבון אפשרות כי שלב מסוים עשוי לפעול באתר לא רצוי במולקולה. במקרה כזה יש להגן על האתר הרגיש להתקפת הגורם המסוים באמצעות "קבוצת הגנה". קבוצה זאת אפשר להרחיק בשלב מסוים בהמשך הסינתזה ובכך להשיב את האתר המוגן לקדמותו.
מספר שלבי הסינתזה והניצולת
ככל שהתוצר המבוקש מורכב יותר במבנהו ניצב הכימאי האורגני בפני בעיות וגם אפשרויות רבות יותר, הנובעות בין השאר ממספר רב יותר של שלבי סינתזה. יחד עם זאת עשוי לגדול מספר התגובות הצדדיות הבלתי רצויות הנובעות מחשיפתם של אתרים שונים במולקולה להתקפה על ידי גורמים המשמשים בשלב כלשהו.
טיהור ובידוד של התוצר הסופי
בתכנון סינתזה יש לקחת בחשבון משמעויות הקשורות לפעולות הטיהור, הבידוד וההפרדה של התוצר הסופי מחומרי הלוואי במערכת. פעולות הטיהור והבידוד עשויות להאריך את זמן ההכנה הכללי של התוצר, ולייקר מאוד את התהליך.
בטיחות
ביצוע של סינתזה כימית אורגנית הוא תהליך מורכב המשלב אלמנטי סיכון גבוהים, לעיתים קרובות יותר מתהליכי סינתזה קלאסיים, בין היתר בשל העיסוק בתרכובות אורגניות שלהן עשויה להיות השפעה ביולוגית במקרה של חשיפה. תרכובות אורגניות רבות ידועות כמסרטנות, חלקן עשויות להיות רעילות מאוד במקרה של חשיפה ישירה.
אם כן, תכנון של סינתזה אורגנית מחייב התייחסות לתהליך המלא בדגש על השימוש בחומרי הגלם, הציוד המעבדתי לקיום הסינתזה, מיגון אישי ושיטות הפעולה לנטרול והרחקת חומרי הפסולת.
על הכימאי להכיר את תכונות הכימיקלים אתם הוא עובד, ועל הסיכונים העשויים להיווצר בעת שימוש, אחסון או טיפול בחומר. מרבית המידע אודות נושאים אלו מופיע בגיליון הבטיחות של החומר MSDS. במהלך ביצוע הסינתזה הכימית על הכימאי להשתמש במיגון אישי: כפפות, חלוק ומשקפי מגן, ובאמצעים משלימים בהתאם למגיבים המשתתפים בתהליך הכימי, לדוגמה, חומצות או בסיסים חזקים מצריכים שימוש בסינרים וכפפות זרוע עשויות PVC ובמסכת הגנה מלאה לפנים. דוגמאות לחומרים נוספים בעלי אלמנטי סיכון גבוהים הן תרכובות אורגנו-מתכתיות פירופוריות, כלומר מתלקחים ועולים באש בקלות במגע עם חמצן או מים (מהאוויר), כגון בוטיל ליתיום, טרימתיל אלומיניום וליתיום אלומיניום הידריד.
שלבים מסוימים בתהליך הסינתטי עשויים לכלול שימוש בחומרי גלם רעילים הפולטות גזים מסוכנים, או בתרכובות פציצות (חומרי נפץ) הדורשות מערכות קירור, או מניעת חשמל סטטי, לעיתים יש צורך באטמוספירה אדישה (אינרטית) אז יש להשתמש במתקני עבודה ייעודיים המכילים גז אדיש (כגון ארגון). שאר התהליך הסינתטי עשוי לדרוש שימוש במנדף כימי, שתפקידו למנוע חשיפה של גזים ופגיעה בעובד.
שילוב המחשב
כניסתם של המחשבים וההתפתחויות ההולכות וגדלות בתחומי התוכנה וטכנולוגיות המידע מאפשרות לכימאים לתכנן ולבצע מחקר בצורה שלא הייתה בעבר. הספרות האקדמית והמחקרית זמינה לחוקרים בצורה דיגיטלית וניתנת לחיפוש באמצעות תוכנות ייעודיות המחוברות למאגרי מידע אינטרנטיים עצומים, המאפשרים ביצוע חיפוש אחר מבנים של תרכובות כימיות ותכונותיהן הכימיות והפיזיקליות מתוך מאגר של מיליוני חומרים.
ישנן תוכנות המאפשרות ביצוע של סימולציות ממוחשבות לחיזוי התנהגות כימית של חומרים, ולניבוי מהלכן של תגובות כימיות על תוצריהן בסביבות מרובות משתנים.
הגישה למערכות המידע הכימיות מאפשרות לחוקרים לצפות בשיטות סינתטיות להכנת חומרים, בדגש על שיטות להפיכת קבוצות פונקציונליות, והתאמתם של מגיבים להפיכות כימיות. הכימאי יכול לבחור בתנאים אופטימליים לביצוע סינתזה מסוימת באמצעות הנתונים שיסופקו לו על ידי המחשב.
ציוני דרך בהתפתחות הסינתזה האורגנית
פרסי נובל לכימיה בתחום של הסינתזה האורגנית
מיל מי-28
מיל מי-28 או מי-28 (באנגלית: Mil Mi-28. כינוי בקוד דיווח נאט"ו: Havoc, האבוק) הוא מסוק קרב דו-מושבי רוסי, האחרון מסדרת מסוקי הקרב של חברת מיל הרוסית, שעברה להתרכז בייצור מסוקים אזרחיים.
פיתוח
המסוק פותח על סמך דגם המיל מי-24, ותוכנן כדי להתחרות במסוקים אמריקאיים מודרניים, דוגמת ה-AH-64 אפאצ'י וה-AH-1W סופר קוברה, ומבנהו מזכיר במידת מה מסוקי קרב אמריקאים. המי-28 הוא המסוק הרוסי היחיד ללא מקום לנוסעים נוספים מלבד לטייס ולנווט. המסוק לא זכה לפופולריות רבה וכמעט שלא יוּצא. בעקבות כך, החליטו הרוסים לפתח את מסוק ה-ka-50 מתוצרת קאמוב, שהתפרסם בשל מבנהו הייחודי של שני רוטורים המסתובבים לכיוונים נגדיים וממוקמים אחד מעל השני, ובכך מספקים למסוק דחף לעילוי בניצב למישור המסוק (ולא דחף ספירלי כבמסוק רגיל), ומייתרים את הצורך ברוטור הזנב. עתידו של המיל מי-28 תלוי ביכולת הרוסים לייצא אותו וכן במידת הרושם שיותיר במופעים אוויריים.
מבנה
זהו מסוק בעל אמצעים אלקטרוניים רגישים, ומכ"ם חזק. יש לו שני תאי טיס, המוגנים בצורה כבדה. על אף המסוק מורכבים שלל אמצעים אלקטרונים רגישים. בעל רוטור זנב קטן יחסית לדגמים של מסוקים רוסיים אחרים.
Friday (שיר של ריטון ונייטקרואלרס)
Friday (המוכר גם בתור "Friday (Dopamine Re-Edit)") הוא שיר שהוקלט על ידי הדי ג'יי האמריקאי, ריטון, והלהקה הבריטית, נייטקרואלרס, בשיתוף פעולה עם מוסטפא & הייפמן. השיר יצא לאור ב-15 בינואר 2021 דרך חברת מיניסטרי אוף סאונד. השיר לוקח השראה מהשיר "Push the Feeling On" שיצא בשנת 1992.
רקע
בתחילת שנת 2020, מופסה והייפמן החלו לצבור הצלחה וויראלית דרך קליפים בהם הם רוקדים ועושים סרטוני מם. הדיג'יי האמריקאי ריטון והמפיקים של Invisible Men החלו לגלות מודעות לפוטנציאל הרב שלהם בתור זוג שותף עקב הסרטונים שהעלו באתר האינטרנט יוטיוב.
AGM-45 שרייק
AGM-45 שרייק (AGM-45 Shrike) הוא טיל נגד קרינה שתוכנן להתביית על מכ"מי בקרת אש של מערכות נ"מ. השרייק פותח במרכז הנשק של הצי בצ'יינה לייק ב-1963. הטיל היה בשירות הכוחות המזוינים של ארצות הברית וכן בשירות חיל האוויר הישראלי, שהיה המשתמש העיקרי שלו מלבד ארצות הברית, וכונה על-ידו "אגרוף". הטיל הוחלף במהלך שנות התשעים בטיל ה-AGM-88 הארם. בישראל פותחו גרסאות המבוססות על השרייק ששוגרו תחילה מעל זחל"ם (מערכת שכונתה פוטיפר) וזמן קצר לאחר מכן גם ממשגר שהותקן על תובה של טנק M4 שרמן, מערכת שכונתה כחלילית או קלשון.
היסטוריה
השרייק הופעל לראשונה במהלך מלחמת וייטנאם באמצעות F-105F ו-F-105G ת'אנדרצ'יף שיועדו למשימות דיכוי הגנה אווירית, ומאוחר יותר באמצעות מטוסי F-4 פנטום II שיועדו לאותן המשימות. הטווח של הטיל היה קצר יותר מהטווח של טיל הקרקע-אוויר (טק"א) SA-2 שנגדו שימש, אך אף על פי כן השימוש בו היה עדיף על השיטה הקודמת לתקיפת סוללות טק"א באמצעות רקטות ופצצות ממטוסי ה-F-100F סופר סייבר. השרייק שוגר לרוב כ-30 מעלות מעל לאופק כנגד מכ"ם קורן מסוג "פאן סונג" המרוחק כ-15 מייל (25 ק"מ) לזמן מעוף של כ-50 שניות. טקטיקת התקיפה השתנתה בהדרגה במהלך 1966 ו-1967 עד אשר נכנס לשירות טיל ה-AGM-78 סטנדרד ארם אותו ניתן היה לשגר מטווח גדול יותר משמעותית. אפילו לאחר שה-AGM-78 נכנס לשירות, הוסיפו האמריקנים להשתמש בשרייק לצורך תקיפה קרובה. אף על פי שהשרייק לא נכנס לשירות סדיר בבריטניה, הוא סופק בחשאי לחיל האוויר המלכותי הבריטי לשימושו במלחמת פוקלנד.
שירות בחיל האוויר הישראלי
טילי שרייק סופקו לחיל האוויר הישראלי לאחר מלחמת ההתשה וכונו על-ידו "אגרוף". יעילותם של טילים אלו הוכחה כמוגבלת. בשימוש הראשון בטיל בחיל האוויר, ב-18 בספטמבר 1971, שיגרו מטוסי פנטום 12 טילים לעבר מכ"מי סוללות הטק"א המצריות שקודמו לעבר תעלת סואץ בסיום מלחמת ההתשה. התקיפה הייתה תגובה להפלת מטוס בואינג 377 סטרטוקרוזר שביצע גיחת צילום במרחק של כ-22 ק"מ מהתעלה, באמצעות טק"א, יום אחד לפני כן. רק טיל אחד פגע בבסיס הבטון של אנטנת המכ"ם וגרם לנזקים. 11 הטילים האחרים החטיאו את מטרותיהם ופגעו בין קילומטר לחמישה קילומטר מהמטרות. המצרים סגרו את המכ"מים ובכך מנעו פגיעה בהם.
אלפא רומיאו גלוריה
אלפא רומיאו גלוריה (באיטלקית: Alfa Romeo Gloria) היא מכונית קונספט, בתצורת מכונית סלון בעלת 4 דלתות ו-5 מושבים.
אלפא רומיאו גלוריה
דגם ה-"אב טיפוס" תוכנן על ידי חברת אלפא רומיאו האיטלקית בשנת 2013.
דגם ה"אלפא רומיאו גלוריה" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2013.
מרי סלסט
מרי סלסט (באנגלית: Mary Celeste) הייתה ספינת סוחר אמריקאית שנמצאה ב-4 בדצמבר 1872 באוקיינוס האטלנטי, סמוך לאיים האזוריים, ללא צוותה. לא ידוע איך הגיעה הספינה לשם, מדוע ולאן נעלם צוותה.
היסטוריה
הספינה הושקה ב-1861 בשם אמזון. כבר בראשית דרכה סבלה הספינה מתאונות מוזרות. יומיים אחרי השקתה מת קפטן הספינה על הסיפון באופן מסתורי. בהפלגתה הראשונה נתקלה הספינה ברשת דייגים באוקיינוס האטלנטי וחור גדול נפער בגופה. הספינה לא טבעה והגיעה לבסוף לחוף מבטחים. בעת תיקונה פרצה אש בתוך תאי הספינה.
לאחר מכן המשיכה הספינה להפליג לצרכים שונים. באחת ההפלגות נטרפה סמוך לחופי קנדה ושם ננטשה. בשנת 1865 נרכשה הספינה על ידי חברת ספנות אמריקאית, ששיפצה אותה, ובשנת 1869, שינתה את שמה למרי סלסט.
ב-7 בנובמבר 1872 הפליגה הספינה המשופצת תחת פיקודו של בנג'מין בריגז, מניו יורק בדרכה לאירופה כשעליה מטען של יינות, אלכוהול וכותנה. על הספינה היו משפחתו של הקפטן, אשתו ובתו סופי מתילדה וכן שבעה אנשי צוות נוספים. קפטן בריגז היה אדם מכובד אשר השיט ספינות רבות בעבר וצבר ניסיון רב. הספינה הייתה בדרכה לאיטליה, אך לא הגיעה ליעדה.
ב-4 בדצמבר נמצאה הספינה על ידי הספינה הקנדית "דה גרטיה", כ-600 מיל ימי מחופי גיברלטר. קפטן "דה גרטיה" סיפר שבמרחק של כ-400 מיל ימי מזרחית לאיים האזורים הבחין צוותו בספינה ששטה מוזר, כאילו אין איש נוהג בה. דרך המשקפת הוא ראה שזו המרי סלסט, אבל לא ראה על סיפונה שום פעילות. ניסיונות ליצור איתה קשר ולאותת לה לא נענו.
המשנה לקפטן אוליבר דבו מונה לעמוד בראש צוות שיעלה על סיפונה. להפתעתם התגלה כי הספינה נטושה, על אף שהכילה אספקת מזון גדולה ומטען מסודר. נראה היה שצוות הספינה עזב בחיפזון, שכן האוכל היה מוגש על השולחן בחדר האוכל הראשי, אך לא נגעו בו. הספינה הייתה במצב מצוין כשנמצאה. כל המטען היה במקום, חוץ מניירת הספינה, הכרונומטר והסקסטנט של הקפטן ואחת מסירות ההצלה.
צוות ה"דה גרטיה" הופתע לגלות שהרישום האחרון ביומן הקפטן נעשה ב-24 בנובמבר. ביומן לא נמצא מידע שיסביר מה קרה לצוות הספינה. הכול בו היה שיגרתי עד שפסקו הרשימות. הספינה נמצאה 10 ימים לאחר תאריך זה, ומכאן שהספינה שטה מ-24 בנובמבר עד 4 בדצמבר כ-740 קילומטרים ללא הכוונה, אבל למרות זאת נשארה במסלול המקורי שלה ולא סטתה ממנו כלל. סירת ההצלה או אנשי הצוות של הספינה לא נמצאו מעולם.
הספינה עצמה הובאה לנמל ג'נובה באיטליה, שם נפרק מטענה, והמשיכה להפליג עד שהתנפצה על חופי האיטי ב-1885.
דיווחים לא מבוססים מספרים על מציאת כלי נשק מגואלים בדם על הספינה, ומפרשים מוכתמים בדם. ההשערה שצוות הספינה נרצחו על ידי שודדי ים סותרת את העובדה שהציוד היקר שהיה על הסיפון לא נלקח, כולל חפצי ערך אישיים של הנוסעים. תאוריית קשר תולה את ההיעלמות המסתורית של הצוות, בכך שהספינה עברה דרך אזור המכונה משולש ברמודה, אשר בו נעלמו ספינות ומטוסים רבים באופן "מסתורי".
תעלומת המרי סלסט ריתקה רבים, וזכתה לגרסאות ספרותיות. ב-1884 פרסם ארתור קונאן דויל סיפור פופולרי על אודות קורותיה. ב-1935 כיכב בלה לוגוסי בסרט קולנוע בריטי על פי סיפורו של קונן-דויל. הנושא זכה אף לטיפולם של סופרי מדע בדיוני, שהידועים בהם הם רוג'ר זילאזני ופיליפ חוזה פארמר.
המרי סלסט מוזכרת גם בסרט ספינת רפאים בבימויו של סטיב בק משנת 2002. הסרט מספר על שישה אנשי יחידת חילוץ ימי המבקשים לחלץ ספינת פאר מסתורית בשם 'אנטוניה גראזה' הנטושה מעל המים מזה ארבעים שנה, ובתוכה הם נתקלים בתופעות מצמררות שלא ניתן להעלות על הדעת.
ברודצ'רץ'
ברודצ'רץ' (באנגלית: Broadchurch) היא סדרת פשע בריטית ששודרה ב-ITV. הסדרה נוצרה ונכתבה על ידי כריס צ'יבנאל, והופקה על ידי קודוס סרטים וטלוויזיה, סטודיו אימג'ינרי פרינדס ושיין אמריקה. העונה הראשונה שעלתה ב-4 במרץ 2013 עסקה במוות של ילד בן 11 בעיר קטנה והשפעת האבל, החשדות ההדדיים ותשומת הלב התקשורתית על העיר. הצילומים לעונה השנייה החלו בסוף מאי 2014 והסתיימו ב-12 באוקטובר 2014, והעונה עלתה לשידור ב-5 בינואר 2015. עונה שלישית אושרה ב-23 בפברואר 2015, מיד לאחר סיום העונה השנייה, והיא עלתה לשידור ב-27 בפברואר 2017.
עונתה הראשונה של הסדרה התמקדה בחקירת רצח של ילד על ידי הבלשים אלי מילר, המגולמת על ידי אוליביה קולמן ואלק הארדי, המגולם על ידי דייוויד טננט. עונתה השנייה עוסקת במשפט של הרוצח בעונה הראשונה, כמו פתיחת מקרה סנדברוק שהוזכר בעונה הראשונה. העונה שלישית עוסקת במקרה אונס שהתרחש בעיר. הסדרה מתרחשת בעיירה בדיונית קטנה בשם ברודצ'רץ' במחוז דורסט שבאנגליה, השוכנת ליד חוף היורה. המוזיקה בה הולחנה על ידי אולפור ארנלדס. צ'יבנאל קיבל אור ירוק מ-ITV בסתיו 2011 לכתיבת הסדרה, ומיד לאחר מכן החל הליהוק לסדרה, כשחלק מהתפקידים הוצעו ישירות לשחקנים. הצילום החל באוגוסט 2012, כשהאתרים העיקריים הם ערים וכפרים בדורסט, נורת' סאמרסט, סאות' גלוסטרשייר וברקשייר. הסדרה והצוות היו מועמדים לכמה פרסים עבור העונה הראשונה, וזכו בכמה פרסי באפט"א.
לסדרה נעשה רימייק אמריקאי בשם גרייספוינט, שנכתב אף הוא על ידי כריס צ'יבנאל ואת התפקיד הראשי מגלם דייוויד טננט, כמו בגרסה הבריטית. הסדרה עלתה בערוץ FOX ב-2014. הערוץ הצרפתי France 2 הודיע כי אף הוא עושה רימייק לסדרה בשם Malaterra.
עלילה
בעקבות מציאת גופתו המתה של דניאל לטימר בן ה-11 מתחת לצוקים של העיירה ברודצ'רץ', מגיע לעיירה המפקח אלק הארדי (דייוויד טננט) כדי לחקור את העניין. לעזרתו באה גם הבלשית אלי מילר (אוליביה קולמן) שהייתה אמורה לקבל קידום אילולא הרצח, ובין היתר היא חברתה של משפחת לטימר. החקירה גורמת לחשיפת סודות שונים, בין היתר בגידתו של מארק לטימר עם בקה פישר, ומציאתו של הרוצח- ג'ו מילר.
העונה השנייה עוסקת בשתי עלילות- האחת, משפטו של ג'ו מילר אשר מצהיר שהוא כופר באשמת הרצח, והשנייה עוסקת בחקירה שבגללה עבר אלק הארדי לברודצ'רץ', מכיוון שלא הצליח לפתור אותה, וכעת רמזים חדשים צצים והתיק נפתח מחדש.
העונה השלישית סובבת סביב מקרה אונס בעיירה.
כתיבה
צ'יבנאל החל לכתוב את התסריט לסדרה לאחד שעבודתו בסדרה קמלוט הסתיימה. ב-2011 החל לגבש את הרקע של כל אחת מהדמויות בסדרה ואת העלילה עצמה, כשהוא משתמש לשם כך בלוח מחיק. הוא תכנן את הסדרה כטרילוגיה, אך בנה את העונה הראשונה כך שעלילתה תעמוד בפני עצמה למקרה והסדרה לא תצליח ולא תוזמן עונה שנייה. הסדרה הושפעה משתי סדרות טלוויזיה אמריקאיות: טווין פיקס ו-Murder One.