cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הפארק הלאומי ציון
גישה ולינה
נמל התעופה הבינלאומי הקרוב ביותר שוכן בלאס וגאס, כ-250 קילומטרים מדרום-מערב לפארק. אין תחבורה ציבורית לפארק והדרך היחידה להגיע לפארק היא בכלי רכב פרטיים. מלאס וגאס ומסנט ג'ורג', כ-70 קילומטרים מדרום-מערב לפארק אפשר להגיע דרך כביש בין-מדינתי 15 צפון, שמסלולו עובר בסמוך לגבול המערבי של הפארק, ואחר-כך בכביש 9 של מדינת יוטה. מסולט לייק סיטי, 500 קילומטרים מצפון-מזרח להגיע בכביש בין-מדינתי 15 דרום. חלק מהכבישים המובילים אל הפארק צרים לעיתים, במיוחד במנהרת ציון-הר כרמל שהמעבר בה בכלי רכב גדולים מוגבל ודורש אישור מיוחד. הכביש הנופי של קניון ציון סגור לכלי רכב פרטיים בין מרץ לשלהי נובמבר והתנועה בו מתנהלת באמצעות שירות ההסעות בחינם באוטובוסים המונעים בחינם של הפארק. בשל מצוקת החניה בפארק אפשר לחנות באחד החניונים בספרינגפילד הסמוכה ולהשתמש בשירות ההסעות חינם אל מרכז המבקרים בפארק שממנו יוצא שירות ההסעות לקניון ציון. שאר הכבישים בפארק, כולל כביש 9 שחוצה אותו ממזרח למערב פתוחים לתנועת כלי רכב פרטיים.
מרכזי מבקרים, לינה ומזון
בפארק פועלים שני מרכזי מבקרים ומוזיאון. לינה בפארק אפשרית במלון "אכסניית ציון" (Zion Lodge), השוכן כחמישה קילומטרים במעלה קניון ציון. המלון מציע אירוח בחדרים או בבקתות, כמו כן יש במלון מסעדה ובית קפה. אפשרויות לינה נוספות בתחומי הפארק כוללות 3 אתרי מחנאות : Watchman ו-South בחלק הדרומי ו-Lava Point, שבו התנאים בסיסיים ביותר והשוכן על כביש Kolob Terrace Road. מקומות לינה ומסעדות נמצאים בעיירות הקרובות ספרינגדייל וקנאב וכן בעיר הקרובה סנט ג'ורג'.
אזור הגרוטו בקניון ציון, מרכז המבקרים בקניון ציון ונקודת התצפית בקצה של דרך קניוני קולוב הם אתרי הפיקניק היחידים המורשים בפארק.
צבי הירש הלברשטאם
צבי הירש הלברשטאם (ה'תר"י, 1850, רודניק - ט"ו באב, ה'תרע"ח, 24 ביולי 1918, קליינווארדיין) היה רב ואחר כך אדמו"ר בעיר רודניק.
ביוגרפיה
נולד ברודניק לרבי ברוך הלברשטאם אב"ד גורליץ, בנו של רבי חיים הלברשטאם אב"ד צאנז בעל ה"דברי חיים" וחתן רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים אב"ד סיגעט בעל ייטב לב. בגיל 14 התחתן עם בת רבי ישראל הורוביץ מבארנוב. לאחר פטירת אשתו הראשונה נישא לחיה מינדל בת רבי מאיר משולם שפירא מלנצהוט (נכדת רבי שמואל שפירא ונינת רבי צבי אלימלך שפירא מדינוב בעל בני יששכר; נרצחה בשואה).
למד אצל שני סביו, הרב חיים הלברשטאם והרב יקותיאל יהודה טייטלבוים. בהמשך, אף על פי שרבה של סיגעט דאג לו למשרת רבנות בעיר קרעשוב בגליל סיגעט, הוא העדיף לשבת ליד אביו שהיה אז רב ברודניק ולכן התמנה לרב העיר ניסקא. לאחר רבנות בת 10 שנים בניסקא התמנה אביו לרב בגורליץ והוא מילא את מקום אביו ברבנות רודניק. לאחר פטירת אביו החל לנהוג באדמו"רות.
ילדיו
שני ילדיו הגדולים היו מאשתו הראשונה.
תורתו
דברי תורתו כונסו בספר צבי תפארה, הכולל גם שאלות ותשובות, מנהגים ונוסחאות תפילה שלו, נתניה תשס"ג. חלק ב' של הספר, שיצא בשנת תשס"ו, כולל את תולדותיו.
ביר סוויר
ביר סוויר היא רצועת חוף הנמצאת כ-30 קילומטרים דרומית לעיירה טאבה, בחצי האי סיני שבמצרים. זהו אחד מאזורי התיירות הפופולריים ביותר בחצי האי סיני, בפרט בקרב מטיילים ונופשים ישראלים.
מאפיינים
האזור נחשב לנאת מדבר שבשטחה נובעים מקורות מים מתוקים רבים בצורה של בארות, המאפשרים לצמחייה רבה לפרוח במקום, בעיקר עצי דקל ושיטה. מקורות המים מאפשרים גם קיומם של חיים ומשמשים להשקיית העדרים העוברים במקום וכמי שתייה לתושבי השבטים המקומיים.
רצועת החוף של ביר סוויר מרוחקת כ-300 מטרים מהכביש המשתרע לאורך חופי חצי האי סיני ומשני צידיה קיימים שני מפרצים קטנים שנוצרו על ידי שברי קרקע. מפרצים אלה משופעים באבני חול אדמוניות וסלעי גיר וחוואר שהם תוצאה של הצפות חוזרות ונשנות שהתרחשו באזור ביר סוויר.
בעבר הרחוק שימש האזור כנתיב להברחת סחורות למצרים, כאשר המבריחים מנצלים את הטופוגרפיה הנוחה המאופיינת בוואדיות רחבים ונוחים למעבר ובאזורי עגינה נוחים. המקומיים שחיו באזור ביר-סוויר שימשו כבלדרים של הסחורה.
תיירות
רצועת החוף של ביר סוויר נחשבת לאחת הפופולריות בקרב נופשים ישראלים, בעיקר משום קרבתה היחסית לגבול והעובדה כי היא מאופיינת בחול רך ונעים. הרצועה משופעת במתחמי אירוח הנמצאים על החוף ובהם בקתות וחושות ללינה. עיקר הנופשים באזור זה הם צעירים, ברובם ישראלים.
התיירות במקום נפגעה קשות לאחר מתקפת הטרור בסיני בשנת 2004, ועוד יותר לאחר המהפכה במצרים בשנת 2011, אולם בתקופת החגים של שנת 2016 נרשמה התאוששות וזינוק במספר הישראלים שנכנסו לסיני, ובקיץ 2017 אף גדל שיעור התיירים הנכנסים לסיני מישראל ב-54% בהשוואה לתקופה המקבילה ב-2016.
רוחות סנטה אנה
רוחות סנטה אנה (באנגלית: Santa Ana winds) הן רוחות חזקות מאוד ויבשות המנשבות בקליפורניה. הלחות היחסית הנמוכה בשילוב האוויר החם והיבש ומהירותן הגבוהה של הרוחות, יוצרים תנאים קריטיים לפריצת שרפות ענק באזור.
מקורן של רוחות סנטה אנה בפנים היבשת, והשפעתן ניכרת בחוף דרום קליפורניה וצפון באחה קליפורניה. הרוחות נוצרות כאשר לחץ אוויר גבוה (רמה ברומטרית) שורר באגן הגדול ולחץ אוויר נמוך בחוף האוקיינוס השקט.
רוחות סנטה אנה ידועות בשל מזג האוויר היבש והחם שהן גורמות בסתיו (לעיתים קרובות העונה החמה בשנה), אבל הן יכולות לנשב גם בעונות שנה אחרות. רוחות סנטה אנה, המכונות "רוחות שטן" (Devil Winds), ידועות לשימצה בגרימת שריפות ענק (Wildfires).
מזג האוויר האופייני לרוחות סנטה אנה דומה לשרב (שלעיתים נקרא חמסין) באגן המזרחי של ים התיכון.
מטאורולוגיה
השירות המטאורולוגי האמריקאי (National Weather Service) מגדיר את רוחות סנטה אנה כרוחות חמות ויבשות שנושבות במדרונות ההרים בדרום קליפורניה במהירות העולה על 60 קמ"ש. הן מעודדות שרפות יער, במיוחד בשנות בצורת.
רוחות סנטה אנה הן רוחות קטבטיות, הגולשות מפסגות ההרים לכיוון האוקיינוס השקט. גלישת האוויר גורמת להתחממותו האדיאבטית (°C10 לכל 1,000 מטר) והתייבשותו. מעבר האוויר הגולש בעמקים גורם להגברת עוצמת הרוח (אפקט ונטורי) בהגיעה לחוף קליפורניה.
בשעות היום מחלישה הבריזה הימית את הרוחות, אך בשעות הלילה מצטרפת הבריזה הלילית לרוחות הסנטה אנה ומגבירה את מהירותן.
השפעות אזוריות
בדצמבר 2017 גרמו השריפות להחרבת למעלה מ-150 בתים.
לתופעת הטבע ההרסנית יש גם כמה יתרונות. רוחות סנטה אנה המזרחיות בהגיען לאוקיינוס מסיעות את שכבת המים העליונה ואת מקומה תופסת שכבת המים שמתחתיה (עליית מי העומק). עימה מגיעים חומרי הזנה רבים לדגה המקומית. עליית מי העומק גורמת גם לירידת טמפרטורת פני הים ולעליית ריכוז הכלורופיל ליותר מ-1.5 מיליגרם למ"ק. בהיעדר רוחות שואף הריכוז לאפס.
השפעות בריאותיות
על פי אמונות מקומיות, מביא השילוב בין טמפרטורות גבוהות במיוחד, לחות יחסית נמוכה מאוד, אבק מרחף ורוחות סנטה אנה גורמים למצב רוח ירוד והתנהגות שלילית הבאה לידי ביטוי גם בעליה סטטיסטית במספר ההתאבדויות ובמקרי רצח. אין לכך הוכחה במחקרים, אם כי ראיות חלקיות עשויות להצביע על מסקנה זו. גם ללא הוכחה מדעית, היא מקובלת על המקומיים.
הרוחות עלולות לשאת עמן את הפטריות הפתוגניות Coccidioides immitis ו-Coccidioides posadasii, הגורמות למחלה האנדמית Coccidioidomycosis, המכונה גם "קדחת העמק". הסימפטומים של המחלה הם דמויי שפעת (חום, שיעול, כאבי ראש, כאבי שרירים) וסיבוכיה עלולים לגרום לדלקת ריאות. במקרים שהחולים הם אוכלוסייה בסיכון (כגון בעלי מערכת חיסונית מוחלשת) עלולה הפטריה להתפשט בגוף ולגרום לכיבים, לפגיעה באיברים חיוניים ואף למוות.
ראדומיר פוטניק
ראדומיר פוטניק (בסרבית קירילית: Радомир Путник; 24 בינואר 1847, קרגוייבץ, נסיכות סרביה, האימפריה העות'מאנית – 17 במאי 1917 ניס, צרפת), היה פילדמרשל סרבי, מפקד הצבא הסרבי במלחמת הבלקן הראשונה, השנייה ובמערכה על סרביה במלחמת העולם הראשונה.
תחילת הקריירה
פוטניק נולד למשפחת גולים סרבית אשר חזרה לנסיכות האוטונומית באמצע המאה ה-19 משטחי האימפריה האוסטרית. אביו היה מורה בקרגוייבץ וראדומיר סיים את השכלתו היסודית בעיר. בהמשך עבר לבלגרד וב-1863 סיים את בית הספר הצבאי לארטילריה. ב-1879 נישא לליוביצה בויוביץ' ולזוג נולדו 7 ילדים, 4 בנים ו-3 בנות. פוטניק הצטיין במהלך המלחמה העות'מאנית-סרבית (1876) והמלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ונודע כקצין אמיץ לב, אך גם בעל בעיות משמעת, דעתן, שהרבה להסתכסך עם מפקדיו. מ-1886 ועד 1895 הוצב לתפקידי הדרכה בכירים באקדמיה הצבאית בבלגרד. ב-1899 מונה לסגן ראש המטה הכללי הסרבי ובשל סכסוך עם מילאן הראשון אשר בעת ההיא כיהן כמפקד הצבא הסרבי תחת בנו המלך אלכסנדר הראשון, נאלץ לפרוש מהשירות הצבאי. ב-1903 פרצה הפיכה בממלכה, המלך אלכסנדר נרצח ובמקומו עלה לשלטון פטר הראשון. פוטניק הוחזר לשירות פעיל, הועלה לדרגת גנרל ומונה לראש המטה הכללי הסרבי. פוטניק מינה את ז'יוויין מישיץ' לסגנו ויחדיו פעלו לארגון מחדש של הצבא והצערת סגל הפיקוד. ב-1912 הועלה לדרגת פילדמרשל והוביל את הצבא הסרבי במהלך מלחמת הבלקן הראשונה והשנייה, אשר הניבו הישגים טריטוריאליים נכבדים לסרבים כפי שבאו לידי ביטוי בהסכם בוקרשט (1913). במהלך מלחמות הבלקן, מונה מספר פעמים לשר המלחמה של הממלכה.
Paradise (שיר של קולדפליי)
Paradise (בעברית: גן עדן) הוא סינגל של להקת הרוק הבריטית קולדפליי. השיר יצא ב-12 בספטמבר 2011, בתור הסינגל השני של הלהקה מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Mylo Xyloto. הסינגל הושמע בפעם הראשונה בשעה 7:50 בתוכנית "המופע של כריס מוילס" ברדיו BBC 1. הסינגל הוכרז ביחד עם שם האלבום ועטיפתו ב-12 באוגוסט 2011. עם כניסתו למצעד הסינגלים הבריטי, הגיע השיר למקום ה-14, וכארבעה חודשים מאז יציאתו הוא הגיע למקום הראשון במצעד זה. זהו השיר השני של קולדפליי שהגיע למקום ה-1 במצעד הסינגלים הבריטי, אחרי "Viva La Vida" ב-2008. השיר זכה להצלחה מסחרית עצומה, בעיקר באירופה, והוא הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "שיר הפופ הטוב ביותר של צמד/הרכב" בטקס גראמי ה-54 שהתקיים ב-12 בפברואר 2012.
וידאו קליפ
הקליפ לשיר בוים על ידי הייפ ויליאמס, שביים בעבר את הקליפ של הלהקה לשיר "Viva la Vida". ב-8 באוקטובר 2011 בהופעה ביוהנסבורג, הלהקה צילמה את הדקה האחרונה של הקליפ. הקליפ יצא לאור ב-18 באוקטובר 2011 בערוץ ה-VEVO הרשמי שלה. בסרטון מופיע כריס מרטין, מחופש לפיל הנמלט מגן חיות בלונדון חזרה לביתו שבאפריקה, שמתאחד לבסוף עם שאר חברי הלהקה, אף הם בתלבושת פילים. הקליפ זכה להצלחה גדולה ונרשמו לו מעל 1.415 מיליארד צפיות נכון ל-15 במרץ 2021.
אמרסון (כדורגלן)
אמרסון פריירה דה רוזה (בפורטוגזית: Émerson Ferreira da Rosa, נולד ב-4 באפריל 1976) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי במועדוני צמרת בברזיל וברחבי אירופה, והיה קפטן נבחרת ברזיל. הוא ידוע בעיקר בשמו הפרטי, אמרסון.
שלוש עונות בילה אמרסון בגרמניה (1997-2000), שם הוא התאקלם ואף קיבל דרכון גרמני. במקביל הוא ערך בכורה בנבחרת וצורף ברגע האחרון לסגל ברזיל למונדיאל 1998, עקב פציעה של רומאריו.
המועדון הבא שלו היה א.ס. רומא, שם חבר לקאפלו וביסס את מעמדו כאחד הקשרים הטובים בעולם. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, עונת 2000/01 עזר לרומא ולקאפלו לזכות באליפות הסרייה א'. את ההכנות למונדיאל 2002 הוא החל כקפטן הנבחרת, אולם פציעה מביכה - הוא שבר את ידו כשעמד בשער לשם שעשוע באימון - מנעה ממנו מלשחק בטורניר שבו זכתה ברזיל. במקומו הניף את גביע העולם קאפו.
בקיץ 2007 חזר אמרסון לסרייה א', כאשר הצטרף למילאן. זו הייתה קבוצתו השלישית באיטליה לאחר רומא ויובנטוס. בתום שתי עונות במילאן הוא חזר לברזיל והצטרף לסנטוס, אך לאחר זמן קצר פרש ממשחק פעיל.
ציגלר
ציגלר הוא שם משפחה ממקור גרמני שפירושו "יצרן לבנים" או "יצרן רעפים". {{פירושונים|
ראו גם
}}
יחסי אוזבקיסטן–דרום אפריקה
יחסי אוזבקיסטן–דרום אפריקה הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן ודרום אפריקה.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1992, לאחר עצמאותה של אוזבקיסטן בעקבות קריסת ברית המועצות. שתי המדינות משתפות פעולה בכמה ארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם.
יחסים כלכליים
הסחר הדו-צדדי בין המדינות הוא מינימלי. בשנת 2015, דרום אפריקה ייצאה בעיקר בעלי חיים חיים וייבאה מוצרי עור מאוזבקיסטן.
Bolwell Nagari
תאוצת דגם "Bolwell Mk X Nagari" בין 0 - 100 קמ"ש היא 4.0 שניות.
נעם רותם
תקופת קרח תשע
בשנת 1999 הוציאה הלהקה את אלבומה השני "קרח תשע" גם הוא בהפקתם של לוי ותלמודי. בשנת 2000 הוציאה הלהקה את להיטה האחרון, "אסף אמדורסקי", שעסק באישה המעריצה את הזמר. חודשים ספורים לאחר צאת הסינגל התפרקה הלהקה. חברי הלהקה הקימו להקה חדשה בשם "קוסקים", אך רותם פנה לקריירת סולו. למרות זאת הוא הופיע מספר פעמים עם חברי הלהקה ואף שיתף איתם פעולה בכתיבת שירים. בתקופה זו השתתף רותם כגיטריסט ותרם קולות רקע לאלבום הבכורה של שלומי שבן, וכן הפיק מספר שירים באלבומו השני של עדי רן.
קריירת הסולו
בשנת 2004 הוציא רותם באופן עצמאי את אלבום הסולו הראשון שלו, "חום אנושי", בהפקת אסף תלמודי. האלבום הורכב משירי רוק בעלי טקסטים אישיים וחושפניים, וגרסת כיסוי עברית לשיר מהאלבום Lodger של דייוויד בואי, "Fantastic Voyage", בשם "מסע פנטסטי". בין המשתתפים באלבום אסף אמדורסקי, ושלומי שבן שתרם לאלבום את השיר "הומור".
בשנת 2006 הוציא רותם את הסינגל "עזרה בדרך", איתו הופיע בפסטיבל השירים של ישראל. אלבום הסולו השני שלו, "עזרה בדרך", בהפקת לני בן-בשט ואדם שפלן יצא ב-2007. האלבום מכיל גם הוא טקסטים אישיים, ומורכב ברובו משירים שנכתבו על ידי רותם כשאשתו הייתה חולה בסרטן. אחד השירים הוא גרסת כיסוי עברית לשירו של לו ריד, "Sword of Damocles", בשם "חרב דמוקלס". השירים עוסקים במחלות ובמוות, וחלקם מוקדשים לידידים ומכרים של רותם שנפטרו, ביניהם הסופר ואיש הרדיו אורי לוטן שלו הוקדש השיר "ללכת כמו אריה". מתוך האלבום יצאו הסינגלים "עולה ויורד", שנכתב בהשראת השירים I Hung My Head ו-Hurt של ג'וני קאש (במקור של סטינג וניין אינץ' ניילז, בהתאמה), והסינגל "לפני תהום", שנכתב לזכרה של מירי בן-יוסף. האלבום "עזרה בדרך" נבחר כאחד מחמשת אלבומי העשור בבחירת מבקרים ויוצרים מטעם גלי-צה"ל. מתוך האלבום הצליחו השירים: "עזרה בדרך" ו"עולה ויורד".
לאלבומו השני של יוני בלוך, "הרגלים רעים", כתב רותם את השיר "תני לי חבל" שהלחין בלוך.
בשנת 2008 הקליט רותם גרסת כיסוי לשירו של יובל בנאי "מכת שמש" עבור הפרויקט "עבודה עברית". בשנה זו השתתף רותם כשחקן, ואף הלחין את המוזיקה להצגה "פדרה מאוהבת" (במקור Phaedra's Love) ועל כך היה מועמד לשני פרסי תיאטרון הפרינג' הישראלי.
בשנת 2009 זכה רותם בפרס אקו"ם לעידוד תמלילן. מנימוקי השופטים: בדצמבר של אותה שנה הוציא סינגל בשם "הכיתה שלנו", גרסת כיסוי לשיר מחאה מאת הזמר הפולני יאצק קצ'מרסקי (Jacek Kaczmarski). בעקבות הביצוע המחודש הוא הוזמן באותה שנה לסיבוב הופעות בפולין.
בשנת 2010 השתתף באלבום המחווה למאיר אריאל "רישומי פחם בצבע", בחידוש ל"שיר התעסוקה", וכמו כן השתתף באלבום להקת אל המשורר.
בשנת 2011 יצא אלבומו השלישי "ברזל ואבנים", בהפקתו המוזיקלית של אביחי טוכמן, ובשיתוף המפיק הבריטי גארת' ג'ונס. האלבום מכיל עשרה שירים ובהם השיר "קראת לי קין". האלבום "ברזל ואבנים" נבחר כ"אלבום השנה" תשע"א של אתר האינטרנט וואלה!, במגזין "פנאי פלוס" וברדיו קול הקמפוס. כמו כן נבחר לאלבום השנה על ידי מבקר עיתון "הארץ" בן שלו.
באותה שנה תרם רותם את הטקסט "ימים נוראים" לאלבומו של ברי סחרוף "אתה נמצא כאן", וכתב את הטקסט לשיר "הלב הנטוע", שהופיע בעבודתה של האמנית יעל ברתנא שהוצגה בביאנלה של ונציה.
אלבומו הרביעי "נשורת" יצא בפברואר 2014, בהפקה מוזיקלית משותפת לו ולדני מאיר, שמתוכו זכה להצלחה שיר הנושא. בסוף אותה שנה הוציא שיר חדש נוסף שלא נכלל באלבום בשם "שמש שקרנית". בשנת 2015 הפיק רותם את אלבומו השלישי של הזמר-היוצר איתמר רוטשילד שבו גם כתב והלחין את שיר הנושא "בין שקיעה ובין זריחה", וכן השתתף בכתיבת הטקסטים לאלבום הבכורה של הזמר שי צברי.
בשנת 2016 הפיק את אלבומן השני של הצמד The Aprons והיה שותף לכתיבה והלחנה של השיר "חתלתול" באלבום "המסלול המואר" של ערן צור.
בשנת 2017 השתתף בסרטו של ניר ברגמן "להציל את נטע", שבו ביצע את שירו "עזרה בדרך".
בשנת 2020 השתתף בפסטיבל "אינדיזוםזום" אשר שודר בהקצה ביום העצמאות, והועבר בשידור ישיר באמצעות ה-ZOOM עקב מגפת הקורונה. המופע שודר במשך שש שעות וצפו בו אלפי צופים. במופע השתתפו בין היתר איה זהבי פייגלין, עינב ג'קסון כהן, אור אדרי, אלישע בנאי, סיון טלמור, פלורה, עומר קורן ואחרים.
במרץ 2021 הוציא את אלבומו החמישי "מעגל האור". עובד אפרת הפיק את האלבום והשתתפו בו בין השאר המוזיקאים גבע אלון, קרני פוסטל, אוהד קוסקי וג'נגו. ראשיתו של האלבום בכתיבת השיר "מעגל האור" שנוצר כשיר הנושא לסרט "15 שנה", ולאחריו המשיך רותם ויצר את שאר שירי האלבום.
חיים פרטיים
רותם אב לילדה. מתגורר בתל אביב.
עומר שפירא (ספורטאית)
עומר שפירא (נולדה ב-9 בספטמבר 1994) היא רוכבת אופני כביש ישראלית. נכון ל-2022, רוכבת שפירא בקבוצה האמריקאית EF Education-TIBCO-SVB ומחזיקה בתואר אלופת ישראל במרוץ הכביש לשנים 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 ו-2022. היא הרוכבת היחידה שניצחה באליפות ישראל שש שנים רצופות. כמו כן, היא מחזיקה בתואר אלופת ישראל במרוץ נגד השעון בשנים 2020 ו-2022. שפירא ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020).
ביוגרפיה
גדלה במושב עין הבשור שבדרום, והחלה לרכוב במסגרת מועדון אופני ההרים בקיבוץ בארי שבנגב. בגיל 18 עברה להתאמן במועדון CCC באזור השרון, בהדרכתו של גל צחור. עד 2017 שפירא התחרתה תחת מועדונים ותחת הנבחרת הלאומית, אך ב-2017 קיבלה חוזה מקצועני ראשון בקבוצת ג'וספרדי-ביאנקי האיטלקית. תחת מדיה של הקבוצה היא זכתה באליפות ישראל באופני כביש, הגיעה במקום ה-8 בג'ירו דל טרנטינו אלטו אדיג'ה והשתתפה באליפות אירופה באופני כביש לנשים ביחד עם אביטל גז, רותם גפינוביץ ושני בלוך, אך לא סיימה את המירוץ. בג'ירו ד'איטליה לנשים, סיימה במקום ה-35. באליפות העולם בנגד שעון הגיעה במקום ה-27 ובאליפות העולם בכביש סיימה במקום ה-49.
בתום העונה, הקבוצה האיטלקית בה רכבה שפירא נסגרה והיא הצטרפה לקבוצת סיילאנס פרו סייקלינג. היא סיימה שביעית במירוץ גרציה-אורלובה, שמרה על תארה כאלופת ישראל וסיימה כסגנית של רותם גפינוביץ באליפות ישראל בנגד שעון. אבל ההישג הלאומי הנחשב שלה באותה שנה היה המקום ה-19 במירוץ הלה קורס בי טור דה פראנס, שהוא בעצם הגרסה החד יומית של הטור דה פראנס (מכיוון שלא מתקיים מרוץ טור דה פראנס בקטעים לנשים בשנים האחרונות).
באליפויות אירופה, במקצה נגד השעון הגיעה במקום ה-23 ובכביש הגיעה במקום ה-44. שפירא סיימה רביעית בקטע השביעי של טור סיקליסט פמינין אינטרנסיונל דה ל'ארדש, וסיימה במקום ה-19 הכללי. באליפות העולם, הגיעה במקום ה-49 במקצה הכביש ובמקום ה-27 במקצה נגד השעון.
ב-2019 הצטרפה ביחד עם רותם גפינוביץ לקבוצת קניון-SRAM, וניצחה שוב את אליפות ישראל באופני כביש. בטור קליפורניה לנשים, סיימה במקום החמישי את הקטע השני וסיימה במקום השמיני בדרוג הכללי. באוגוסט באותה שנה, היא השתתפה בטור של קולורדו. בקטע השני, שהסתיים במעבר הרים, היא סיימה במקום השלישי. בסיום המרוץ היא דורגה במקום השלישי בדרוג הכללי; הישג שיא לספורטאית ישראלית. בספטמבר 2019 סיימה במקום ה-13 במרוץ נגד השעון באליפות העולם באופני כביש שנערכה ביורקשייר, אנגליה; אף זה הישג שיא של רוכב כביש ישראלי באליפות העולם.
ב-2021 שפירא ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו 2020. במרוץ הכביש הצטרפה שפירא לבריחה של שלוש רוכבות שהובילו במרוץ במשך רוב אורכו. בק"מ ה-5 לפני הסיום נעקפה על ידי דבוקת הרוכבות וסיימה במקום ה-24. בהמשך המשחקים האולימפיים, היא סיימה במקום ה-15 במרוץ נגד השעון.
חיים אישיים
נכון ל-2021 שפירא מתגוררת בעיר ז'ירונה שבספרד יחד עם בן זוגה, רוכב האופניים הישראלי גיא שגיב.. ביולי 2023 נולדה לזוג בת.
חיות כיס
יונקי כיס (שם מדעי: Marsupialia) היא תת-מחלקה במחלקת היונקים. ייחודם של יונקי הכיס בהריונן הקצר של הנקבות, אשר ולדותיהן נולדים זעירים ולא-מפותחים, וזוחלים מיד עם לידתם לכיס (marsupium) - שהוא קפל עור המחובר לעצמות הכיס שמתחת לבטן האם. שם הם ממשיכים להתפתח במשך כמה חודשים עד להשלמת התפתחותם. בכיס מצויות פטמות חלב, שמהן ניתז חלב לפיותיהם של הוולדות הלא-מפותחים בפעולת התכווצות של שריר שמסביב הבלוטות. בגיל מאוחר יותר, לאחר צאתם מהכיס, הצעירים יכולים לינוק מהפטמות בכוחות עצמם.
בתת-המחלקה מונים כיום בין 260 ל-280 מינים של חיות כיס, כמעט 200 מהם מצויים באוסטרליה ובאיים שכנים מצפון (בעיקר בגינאה החדשה). מינים נוספים חיים באמריקה הדרומית, ומין אחד, אופוסום וירג'יניה, חדר לאמריקה הצפונית.
על סדרה חיות כיס אוסטרליות (Australidelphia)
(Dromiciops gliroides)
ברנטה
הברנטה (באיטלקית: Brenta) הוא נהר הזורם מנפת טרנטו שבצפון איטליה ונשפך אל הים האדריאטי דרומית ללגונת ונציה. אורכו של הנהר 174 ק"מ.
היסטוריה
במהלך שלטון האימפריה הרומית באזור, הנהר נקרא בשם מדואקוס (בלטינית: Medoacus, וביוונית: Μηδειοχος - מדיוקוס). בסמוך לפדובה מתפצל הנהר לשני ראשים שכונו מדואקוס הגדול ומדואקוס הקטן. במהלך ימי הביניים שינה הנהר את נתיבו, ובאזור פדובה זורם כיום בנתיבו הבאקיגליונה.
זמן קצר לאחר הקמת התעלה החלו עשירי הרפובליקה ואציליה להקים וילות לאורך גדות הנהר (ובהם וילה פוסקארי, וילה וידמאן-פוסקארי, וילה קונטאריני ווילה פיזאני).
מאיר דיזנגוף
מאיר דיזֵנגוף (25 בפברואר 1861, ט"ו באדר ה'תרכ"א, בסרביה (מולדובה כיום) – 23 בספטמבר 1936, ז' בתשרי ה'תרצ"ז, תל אביב) היה ראש העירייה הראשון של תל אביב, שכיהן בשנים 1921–1925, ומ-1928 ועד פטירתו ב-1936.
נעוריו ותחילת דרכו
מאיר דיזנגוף נולד בכפר יקימוביצ'י (Echimăuți) שבמחוז אורחיי, בגוברניית בסרביה שבאימפריה הרוסית (כיום מולדובה) ליעקב ומיטה. אביו היה מנהל אחוזה. עד גיל 15 למד בחדר, ואז עברה משפחתו לעיר קישינב, שם למד בבית ספר כללי. בשנת 1882 התנדב לצבא הרוסי, ושירת כעורך עיתון צבאי בז'יטומיר. דיזנגוף היה דודו של יוסף פגיס, אביו של המשורר דן פגיס.
לאחר שסיים את שירותו הצבאי עבר לאודסה, והיה פעיל במחתרת "נרודניה ווליה" (רוסית: "רצון העם"). בעקבות פעילותו המחתרתית נאסר דיזנגוף בשנת 1885, ונכלא בבית סוהר למשך שמונה חודשים. לאחר שחרורו, הצטרף לאגודת "חובבי ציון", נפגש עם פינסקר, אחד העם ואחרים, ייסד סניף של האגודה בקישינב ונבחר כציר לוועידתה בשנת 1887.
ב-1904 ייסד עם חברו זאב גלוסקין את חברת "גאולה" לרכישת קרקעות בארץ. בשנת 1905, בגיל 44, עלה בשנית לארץ ישראל, והתגורר ביפו. במקביל עסק בייבוא מכונות, והקים חברה לשירות עגלות מכניות במקום ה"דיליז'נס" הנמשך על ידי סוסים, לצורך הובלת נוסעים לירושלים ולמושבות. בכל עגלה היו 12 מושבים, והמנוע היה מונע באמצעות נפט. כמו כן, הקים עם שותפים חברת ספנות שנקראה על שמו.
ראש עיריית תל אביב
היה ממייסדי אגודת אחוזת בית ב-1906 וממייסדי שכונת אחוזת בית ב-1909. לאחר סיום בניית שכונת אחוזת בית ב-1911, נבחר דיזנגוף לראש הוועד, ושימש בתפקיד זה עד 1922. בתקופה זו קיבלה תל אביב מעמד עצמאי בנפרד מיפו, ודיזנגוף נבחר לתפקיד ראש העירייה. בתפקיד זה כיהן עד יום מותו ב-1936, למעט הפסקה של שלוש שנים בין 1925–1928. בתקופתו הגשימה תל אביב את יעודה וצמחה לעיר בת 150,000 תושבים.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה גורשו והוגלו מן הארץ רבים מראשי היישוב, ודיזנגוף התמנה לתפקיד מקשר בין היישוב הגולה לבין השלטונות העות'מאנים. בתפקיד זה טיפל בהגשת עזרה לגולי תל אביב במושבות העבריות, וקיבל את הכינוי "ריש גלותא". הוא הקים את ועד ההגירה, שניהל את הלוגיסטיקה של כל צרכי הגולים: גיוס עגלות מהמושבות להסעת הגולים מתל אביב למושבות, ניהול השמירה על הרכוש הנטוש בתל אביב, גיוס כספים וכח אדם להספקת אמצעי מחיה, מזון ורפואה וטיפול ביתומים. בעקבות פרסום רחב תפוצה שיזם בעיתונות על מצבם הקשה של הגולים, הצליח להגיע להסכמה עם השלטונות על אספקת מזון מסודר לגולים. חלק גדול ממגורשי תל אביב, ודיזנגוף בתוכם, ישבו בחיפה. בספטמבר 1918, עם השלמת כיבוש חיפה על ידי הבריטים, קיבל דיזנגוף את פני הגנרל שפיקד על הכוחות. הגנרל צירף אותו למכוניתו וביחד נסעו לתל אביב. תוך זמן קצר שבו תושבי תל אביב לעיר, חודשה פעילות ועד השכונה, ודיזנגוף נבחר מחדש לעמוד בראשו.
בשנת 1921 הצליח דיזנגוף לשכנע את הנציב העליון להעניק לתל אביב מעמד מוניציפלי נפרד מיפו, (כעבור 13 שנה, בשנת 1934, הוכרזה תל אביב כעיר). דיזנגוף פעל להקמת משטרה עירונית ובתי משפט עירוניים. בשנת 1925 הזמין את מתכנן הערים הסקוטי, פטריק גדס, להכין תוכנית אב לתל אביב, שהתייחסה ברובה לשטחים שטרם נבנו עד אותה עת.
בדצמבר 1925 התפטר דיזנגוף מתפקיד ראש העיר, לאחר שמועצת העירייה סירבה לאשר תשלומי הורים בבתי הספר העירוניים. הוא הוחלף על ידי דוד בלוך-בלומנפלד, ששימש בתחילה כממלא מקום, ולאחר הבחירות שנערכו בסוף 1926 נבחר כראש העירייה.
בסוף 1926 מונה דיזנגוף כראש המחלקה למסחר ותעשייה בהנהלה הציונית. אלה היו ימי המשבר הכלכלי העמוק שלאחר העלייה הרביעית, ולא היה אפשר להוציא לפועל את תוכניותיו לתיעוש ופיתוח. בקיץ 1927 בקונגרס הציוני ה-15 נבחרה הנהלה חדשה ודיזנגוף לא נמנה עמה.
בדצמבר 1928 נערכו בחירות למועצת העיר תל אביב ודיזנגוף נבחר שוב לעמור בראש מועצת העיר.
כראש עיר שאהב את עירו וטיפח אותה, פעל נמרצות לפיתוח העיר, עודד בנייה מואצת, והגיע להסכמים עם שכונות סמוכות לסיפוחן לתל אביב. מדי יום היה עובר ברחובות העיר כשהוא רכוב על סוסתו, לבדוק שהכול מתנהל כשורה. הוא גם הקפיד לעודד שמחת חיים בעיר, ונהג לרכוב על סוסתו בראש העדלאידע בכל חג פורים. דיזנגוף הצליח לשכנע אישי רוח, כדוגמת ביאליק ואחד העם, להתיישב בעיר, וכך תרם לדימויה כמרכז תרבותי.
דיזנגוף שימש בתפקידי נשיא כבוד באגודות רבות בתל אביב. החשובה שבהם היא אגודת "יריד המזרח", אותה ייסד בשנת 1932. בתחילה הוקם היריד בדרום העיר, ולאחר הצלחה זו הקימו מבנים קבועים שישמשו את היריד בצפון העיר. בשנת 1934 הוחלט על יריד בינלאומי גדול, ויריד נוסף כעבור שנתיים. דיזנגוף היה בין מייסדי בנק אשראי, נשא בתואר יושב ראש כבוד ופעילות הבנק התנהלה במשך תקופה מביתו הפרטי. אחד מעיסוקיו החשובים והמכובדים היה כהונתו כקונסול בלגיה, בתפקיד זה אירח בתל אביב ב-1933 את אלברט הראשון, מלך הבלגים וקרא על שמו את כיכר המלך אלברט.
בשנת 1936, עם פרוץ המרד הערבי הגדול, סגרו הערבים את נמל יפו מתוך כוונה לשתק את התפתחות היישוב היהודי בארץ. דיזנגוף קיבל רשות לפתיחת נמל בעיר תל אביב, ולפני מותו הספיק לחנוך את המזח הראשון בנמל תל אביב.
דיזנגוף נפטר בסתיו תרצ"ז 1936. עוד בחייו נחשב כ"אבי העיר". דיזנגוף פעל ליצירת הדימוי של תל אביב כ"עיר העברית הראשונה" בין השאר על ידי טיפוח השפה העברית, וחיוב כתיבת שלטים של בתי מסחר בעברית. דיזנגוף טיפח קשרים קרובים עם השלטונות (גם העות'מאנים וגם עם שלטונות המנדט), וגם עם ראשי עיריית יפו. הודות לקשרים אלה הצליח דיזנגוף לפתח את העיר ולהרחיב את גבולותיה, וגם לקבל סמכויות שמעט מאוד יישובים קיבלו (כמו שיטור ושיפוט עירוני).
הנצחתו
דיזנגוף ניסה לעצב את הנצחתו שלו עוד בחייו, כאשר ציווה את ביתו עוד בחייו לרשות מוזיאון תל אביב לאמנות.
בקומת הקרקע בבית דיזנגוף בשדרות רוטשילד 16, הכריז דוד בן-גוריון על הקמת המדינה בה' באייר תש"ח, 14 במאי 1948. כיום משמשת הקומה כמוזיאון בשם "היכל העצמאות", בשתי הקומות מעליה שוכן "בית התנ"ך על שם דוד בן-גוריון" - מוזיאון ומכון לחקר התנ"ך אשר מנוהל בהתנדבות על ידי דני אופיר, ועמותת "יד מאיר וצינה דיזנגוף" בהנהלת אלחנן אבידור. בפברואר 2010 אישרה הממשלה תוכנית לשימור אתרי מורשת לאומית שכללה את היכל העצמאות.
רחוב דיזנגוף נקרא על שמו כבר בחייו של דיזנגוף. ברחוב תוכננה והוקמה כיכר עם מזרקה במרכזה, אותה קראו על שם רעייתו: כיכר צינה דיזנגוף. (לימים, הוחלפה המזרקה במזרקת "מים ואש" של האמן יעקב אגם). לקראת יום הולדתו ה-70 של דיזנגוף, החליטה העירייה על הקמתו של "גן מאיר" ברחוב המלך ג'ורג'; אך הגן נחנך כשמונה שנים לאחר פטירתו.
עיריית תל אביב-יפו מחלקת את פרס דיזנגוף לאמנות הפיסול והציור.
במסגרת שנת המאה לייסוד העיר תל אביב הוצב ב-27 במאי 2009 פסל של מאיר דיזנגוף רוכב על סוסתו, מעשה ידיו של האמן דוד זונדלוביץ' בשדרות רוטשילד מול בית דיזנגוף. בכיכר ברחוב ביאליק נחנך בבית העירייה הישן אשר הוסב להיות "בית העיר - המרכז לתולדות תל אביב" ובו לשכתו המשוחזרת של דיזנגוף, הפתוחה לקהל המבקרים.
טקס אזכרה פתוח לציבור נערך לזכרו על ידי עיריית תל אביב-יפו ועמותת "יד מאיר וצינה דיזנגוף" בכל שנה בז' בתשרי בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
טום צ'יימברס
תומאס דואן צ'יימברס (באנגלית: Thomas Doane Chambers; נולד ב-21 ביוני 1959 באוגדן, יוטה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA ובישראל, בקבוצת מכבי תל אביב. צ'יימברס שיחק בעמדת הפורוורד/סנטר ומתנשא לגובה של 208 סנטימטרים.
ביוגרפיה
צ'יימברס החל לשחק כדורסל במסגרת הבית ספרית ולאחר סיום לימודיו, שיחק באוניברסיטת יוטה, במשך שלוש עונות. בסיום קריירת המכללות, צ'יימברס נרשם לדראפט ה-NBA שנערך בשנת 1981 ונבחר בסיבוב הראשון, במקום השמיני, על ידי הסן דייגו קליפרס במדיה שיחק בשתי עונות. אחרי כן, שיחק צ'יימברס במדי סיאטל סופרסוניקס, במשך כחמש עונות, במדיה נבחר כ-MVP של משחק האולסטאר בשנת 1987. לאחר מכן שיחק עבור פיניקס סאנס, והתבלט בשורותיה כאחד הסקוררים הטובים ב-NBA, לצד חברו לקבוצה קווין ג'ונסון, כאשר רשם בעונת 1989/90 27.2 נקודות בממוצע למשחק. צ'יימברס שיחק עוד שתי עונות ביוטה ג'אז והוביל אותה פעמיים רצופות לפלייאוף.
בעונת 1995/96 עזב את ה-NBA כדי לשחק בישראל, במדי מכבי תל אביב. הגעתו של צ'יימברס לקבוצה ישראלית עוררה עניין רב וסיקורים תקשורתיים רבים, היות שהיה השחקן בעל הרקורד המרשים ביותר ב-NBA שהגיע לישראל. למרות זאת, צ'יימברס לא הרשים בעונה זאת, ונחקק בתודעת הציבור בעיקר לאחר משחק נגד ברצלונה שבו החטיא את כל 14 זריקותיו מהשדה. צ'יימברס העמיד במהלך העונה ממוצעים של כ-8 נקודות, 3.5 ריבאונדים בנוסף ל-0.5 איבודי כדור למשחק. באותה עונה, מכבי וצ'יימברס זכו באליפות אך הפסידו את הגביע להפועל ירושלים, לאחר שפעל בניגוד להוראת מאמנו צביקה שרף ולא ביצע עבירה על עדי גורדון שקלע מעליו את סל הניצחון. צ'יימברס עזב את ישראל וחזר לארצות הברית, ושיחק במשך שתי עונות במדי השארלוט הורנטס והפילדלפיה 76', לפני שפרש ממשחק פעיל באוגוסט, 1998.
בעת הפרישה, צ'יימברס דורג במקום ה-28 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA עם 20,049 נקודות, בנוסף ל-6,703 ריבאונדים ו-2,283 אסיסטים ב-1,107 משחקים.
נכון לתחילת שנות האלפיים, צ'יימברס עובד כמנהל התקשורת של הפיניקס סאנס.
קת'י מלקיודי
קת'י מלקיודי (באנגלית: Cathy Malchiodi) היא מטפלת באמנות וסופרת אמריקאית, מרצה בתחום הטיפול באמצעות אמנות והאמנות בבריאות. מלקיודי היא חוקרת בתחום הפסיכולוגיה, יועצת קלינית ובעלת ניסיון של מעל 25 שנה בהתערבות טיפולית בטראומה.
מלקיודי היא מייסדת ומרצה בכירה במכון לטיפול בטראומה "Trauma-Informed Practices Institute" בארצות הברית, בתחום התערבויות טיפוליות בנפגעי טראומה ובשילוב גישות של התפתחות עצבית, גישות סומאטיות, פסיכולוגיה חיובית ושילוב שיטות מגנות של טיפול באמנויות.
מלקיודי היא נשיאת ארגון "מטפלים באמנות ללא גבולות" וממייסדיו.
פרסומים
מלקיודי פרסמה ספרים רבים בתחום הטיפול באמצעות אמנות והטיפול בטראומה. כמו כן פרסמה מעל חמישים פרקים בספרים שונים, מאמרים וסקירות.
תפקידים התנדבותיים
מלקיודי כיהנה כחברה במגוון מועצות מנהלים בארגונים ללא כוונת רווח. בין תפקידיה:
פרסים
מלקיודי היא האדם הראשון שקיבל את כל שלושת אותות ההצטיינות הגבוהים ביותר של האגודה האמריקאית לטיפול באמנות: פרס שירות ייחודי, פרס מטפל, ופרס חבר כבוד. על התרומות הקליניות והאקדמיות שלה קיבלה מלקיודי אות כבוד ממרכז קנדי. היא קיבלה את פרס הנשיא מהאגודה לייעוץ הומניסטי; ובשנת 2011 קיבלה מהמכון הלאומי לטראומה ואובדן אצל ילדים את פרס ויליאם סטיל על תרומה בתחום הטראומה.
דגל קווינסלנד
דגל קווינסלנד הוא הדגל הרשמי של מדינת קווינסלנד שבאוסטרליה. הדגל עוצב על ידי ויליאם המאנט (William Hemmant), מזכיר המושבה ומנהל אוצר המושבה בשנת 1876, ואומץ על ידי ממשלת המושבה באותה שנה.
הדגל הוא נס כחול שבמרכזו עיגול לבן שעליו צלב מלטה ובמרכזו כתר קיסרי.
דגלים קודמים
הדגל הראשון של קווינסלנד אומץ בשנת 1870 דגל זה היה נס כחול בריטי שעליו פרופיל המלכה ויקטוריה על עיגול כחול וסביבה המילה "Queensland" באותיות מוזהבות על קלף לבן.
בשנת 1876 אימצה המדינה דגל אחר - מאחר שהיה קושי עם ציור הדגל הקודם. במקום פרופיל המלכה הוחלט להציב על עיגול כחול את הכתר הקיסרי של המלכה. הכתר הוחלף עם עלייתו של אדוארד השביעי לשלטון, בכתר בית טיודור, וגווני צלב מלטה שבראש הכתר שונו מכחול לתכלת.
הכתר הנוכחי שמצוי בסמל משנת 1953 מתבסס על כתר אדוארד הקדוש. הכתר הקיסרי הוחלף בכתר המלכותי לבקשת המלכה אליזבת השנייה.
ג'ון ביוקנן
ג'ון מאצ'לין ביוקנן (באנגלית: John Machlin Buchanan; נולד ב-29 בספטמבר 1917 – 25 ביוני 2007) היה פרופסור לביוכימיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס וחבר עמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים והאקדמיה הלאומית למדעים. כמו כן תרם רבות לחקר ביוסינתזת פורין.
ביוגרפיה
ביוקנן נולד בווינמאק שבאינדיאנה, ארצות הברית. בשנת 1938 ביוקנן קיבל את התואר הראשון שלו מאוניברסיטת דפאו באינדיאנה ושנה לאחר מכן ב-1939 סיים תואר שני במדעים מאוניברסיטת מישיגן. בשנת 1943 קיבל תואר דוקטורט מאוניברסיטת הרווארד בשל מחקר פורץ דרך באשר לביוסינתזת פורין.
בשנת 1951 קיבל את פרס אלי לילי המוענק על מנת לקדם מחקר בתחום הביולוגיה ולאחר מכן את מלגת גוגנהיים למדעי הטבע.
בשנת 1953 מונה לראש המחלקה לביוכימיה באוניברסיטת MIT לאחר מספר שנים בהן כיהן כפרופסור בבית הספר לרפואה ע"ש פרלמן באוניברסיטת פנסילבניה.
ביוקנן עיצב את אחד מהשימושים הראשונים במכשיר שעוקב אחרי קרינה רדיואקטיבית (radioactive label/tracer) על מנת לחקור מטבוליזם.
ביוקנן מת בשנת 2007 בברלינגטון שבמסצ'וסטס.
ישיבת ההסדר עכו
ישיבת ההסדר עכו (רוח צפונית) היא ישיבת הסדר שהוקמה בשנת תשס"ג (2002) בעכו בראשות הרב יוסי שטרן.
הקמת הישיבה ופעילותה
ישיבת ההסדר בעכו הוקמה בשנת תשס"ג כשלוחה של ישיבת ההסדר מעלות. בשנה זו למדו בישיבה כ-30 תלמידים שעברו אליה מישיבת מעלות. הקמת הישיבה באה על רקע עזיבת אוכלוסייה יהודית את העיר עכו, ובפרט את שכונת וולפסון במרכז העיר, שנותרה כמעט ללא תושבים יהודים. בעקבות פנייתו של רב העיר עכו, יוסף ישר, נפתחה הישיבה בבית הכנסת בשכונה שעמד בפני סגירה עקב מיעוט מתפללים.
בראשות הישיבה מאז היווסדה עומד הרב יוסף שטרן, חתנו ותלמידו של הרב יהושע ויצמן ור"מ לשעבר בישיבת אלון מורה, כיום מלמדים בישיבה הרב נריה פופר (כולל פסגות ובוגר ישיבת קדומים ישיבת הר המור וישיבת מרכז הרב) הרב שלמה גוטמן (בוגר מרכז הרב) הרב אורי בירן (מישיבת הר עציון שבאלון שבות) הרב יגאל פסו (למד בישיבת מעלות והיה ר"מ בישיבה בחולון) הרב נעם ורשנר (בוגר ישיבת ההסדר ירוחם וישיבת הר עציון), הרב אלישע אורון (למד בישיבת הר עציון ובוגר ישיבת ההסדר עכו), הרב אסף-חיים בהרב (בוגר ישיבת בינות, ישיבת ברכת משה וישיבת הר עציון) והרב עמיחי סכר (בוגר ישיבת ברכת משה).
הישיבה שייכת למרכז ישיבות בני עקיבא.
הגישה התורנית בישיבה היא "תלמוד גדול שמביא לידי מעשה" התלמוד הגדול קשור ל"איחוד הלכה ואגדה" - לימוד החושף את העקרונות והיסודות המהותים של התורה, שלאורם נלמדים פרטי ההלכות ומשמעותם.
רוב תלמידי הישיבה באים ממרכז הארץ ומאזור ירושלים וחלקם המועט נשאר לגור בעכו לאחר נישואיהם. כיום (2018) מונה הישיבה כ-200 תלמידים. הישיבה מאפשרת גם לימודי הוראה לתואר ראשון בחינוך, בשיתוף עם מכללת שאנן.
תלמידי הישיבה ומוריה עוסקים לא רק בתלמוד תורה אלא אף בפעילות תרבותית בקהילה בחיזוק הזהות היהודית והציונית בעיר. במהלך מלחמת לבנון השנייה נשארו תלמידי הישיבה בעכו וסייעו לפיקוד העורף בחלוקת מזון ובעידוד רוח התושבים. בין הפעילויות שבהן עוסקים תלמידי הישיבה ניתן למנות: אימוץ בית הספר המקיף אמי"ת בעיר, העברת שיעורי ערב ובפעילות עם נוער, התנדבות במועדוניות לילדים במצוקה, פעילות עם ילדים מוגבלים, סיוע בשיעורי בית לילדים מתקשים, חלוקת מזון למשפחות נזקקות, אימוץ ניצולי שואה, תמיכה בילדים שהוריהם נפגעו במלחמת לבנון השנייה, פעילות תרבות במסגרת אירועים עירוניים הקשורים בחגי ישראל, התנדבות במשמר האזרחי. בזכות כוח האדם הקרבי שבישיבה, תלמידיה משמשים גם ככיתת הכוננות של העיר עכו.
בשנת תשע"א (2011) נחנך מבנה הקבע של הישיבה, הכולל בית מדרש, מבני ציבור ופנימייה. לצד הישיבה פועלת "מדרשת הגליל המערבי - מרחביה" על שמו של תלמיד הישיבה, עמיחי מרחביה ששירת כקצין בחטיבת גולני ונהרג במלחמת לבנון השנייה. המדרשה עוסקת בלימוד תכנים וערכים במורשת היהודית והציונית בבתי-ספר יסודיים, תיכוניים ועם קבוצות מאורגנות, ומקיימת סמינריונים וסיורים מודרכים בעכו ובגליל המערבי.
ראשי הישיבה הצהירו בפומבי כי אף שייעודה של הישיבה הוא לבלום את עזיבת היהודים את שכונת וולפסון הם מבקשים להימנע מהתגרות או עימות עם תושביה הערבים של השכונה. למרות זאת, בשנת תשס"ז (2006) התגלעה תגרה בין תלמידי הישיבה לתושבי השכונה הערבים, במהלך ההקפות המסורתיות של שמחת תורה. תקרית נוספת אירעה לאחר יום הכיפורים תשס"ט כאשר משרד הישיבה הוצת. המציתים, שלושה ערבים ישראלים, הורשעו ונידונו למאסר בגין ההצתה.
במהלך המהומות בעכו ב-2021 הישיבה עזרה ליהודים ברחבי העיר שנפגעו על ידי פורעים ערביי העיר וסייעו להם כלכלית.
דרמה תקופתית
הדרמה התקופתית לא מוגבלת בזמן. סרט תקופתי יכול להתעסק בתקופה של מאות שנים כמו ימי הביניים או בתקופה של עשור בלבד, לדוגמה שנות העשרים הסוערות.
שמעון מזרחי
שמעון מזרחי (נולד ב-16 באוקטובר 1939) הוא עורך דין, איש עסקים ומנהל ישראלי, יושב ראש מועדון הכדורסל מכבי תל אביב וחתן פרס ישראל בספורט ותרבות הגוף לשנת תשע"א (2011). חבר היכל התהילה של היורוליג משנת 2018.
משפחתו וילדותו
מזרחי נולד בתל אביב לעליזה (לבית משפחת חכמי שעלו לישראל מגאורגיה), ולמשה מזרחי ונקרא על שם סבו, שמעון מזרחי, מראשוני שכונת נווה צדק. אביו היה בנקאי וספורטאי מצטיין בקבוצות הטניס והכדורגל של מכבי תל אביב, כך שכבר מגיל צעיר היה מזרחי לאוהד נלהב של קבוצות הכדורגל והכדורסל של האגודה. למד בבית ספר עממי בירושלים יחד עם ראובן ריבלין במשך חמש שנים והיה חניך בשבט מצדה של תנועת הצופים. לאחר מכן חזר עם משפחתו לתל אביב ולמד בבית הספר הכרמל.
עורך-דין
מזרחי למד משפטים באוניברסיטה העברית והחל להתמחות אצל ברוך זייגר לעורך דין. בשנת 1979 הקים משרד עורכי דין עצמאי, ש. מזרחי - ב. ארנון, בראשו הוא עומד עד היום. המשרד מתמחה בתחום התעבורה, אך עוסק לעיתים גם בתחומים אחרים. בין לקוחותיו הנודעים:
מנהל קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב
ב-1969 התמנה מזרחי לניהול קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב, לאחר שאגודת מכבי תל אביב נכנסה לקשיים כלכליים. מזרחי נקט בשנותיו הראשונות בתפקיד במספר פעולות ששינו את פני הקבוצה, ובראשן תחילת מכירת כרטיסים בתשלום למשחקיה ותחילת שידור משחקיה האירופיים בטלוויזיה. עם כניסתו של מזרחי לתפקידו החל להיווצר פער שהלך וגדל בין מכבי ליריבותיה בישראל. החל משנה זו ועד לשנת 1992, זכתה מכבי במשך 23 שנים ברציפות באליפות המדינה בכדורסל, ובגביעי אירופה בשנים 1977 ו-1981, ולאחר מכן בגביעים בשנים 2001, 2004, 2005 ו-2014.
בשנת 2004 נבחר מזרחי להשיא משואה באירועי יום העצמאות, בשל תרומתו לספורט בישראל. בשנת 2007 נבחר על ידי המגזין האמריקאי "טיים" לאחד מ-50 מנהלי הספורט הטובים בעולם, לצדם של אישים כגון ר. ס. ביופורד (מנכ"ל סן אנטוניו ספרס מה-NBA), מאמן מנצ'סטר יונייטד, אלכס פרגוסון, ולפני סילביו ברלוסקוני (ראש ממשלת איטליה לשעבר ונשיא קבוצת הכדורגל מילאן).
אוניברסיטת המדינה של אריזונה
ב-2022, האוניברסיטה דורגה על ידי ה-U.S. News & World Report, במקום ה-99 בדירוג העולמי של כל האוניברסיטאות ובמקום ה-103 בדירוג כל האוניברסיטאות בארצות הברית. האוניברסיטה חברה בברית פלוס, חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר ושותפה מייסדת בקונסורציום הבינלאומי של מיזם טלסקופ מגלן הענק.
שמעון מזרחי
מנהל קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב
מזרחי קיבל את פרס ישראל לספורט לשנת ה'תשע"א (2011), שהוענק לו ביום העצמאות ב-10 במאי. ב-2014 הוענק לו תואר יקיר העיר תל אביב-יפו. ב-2004 קיבל פרס על מפעל חיים ביד לאיש הספורט היהודי.
במהלך השנים יצר מזרחי קשרים רבים בכדורסל האירופי. הודות לקשרים אלה לא נפגע מעמדה של ישראל בזירה הבינלאומית בתקופות של אירועים ביטחוניים. למשל, במהלך האינתיפאדה השנייה, משחקי הבית של מכבי תל אביב ושאר הקבוצות הישראליות בגביעי אירופה המשיכו להתקיים בישראל כרגיל, בזמן שבמרבית ענפי הספורט האחרים נאסר על הקבוצות והנבחרות לקיים את משחקיהן בישראל והן נאלצו לקיימם מחוץ לגבולות המדינה.
מזרחי, שמכהן גם כממלא מקום יו"ר איגוד הכדורסל, הוא מבכירי העסקנים בענף הכדורסל בישראל. למעמד זה נוסף גם פועלו של מזרחי לטובת קבוצתו וחשיבות השפעתו לטובת הכדורסל הישראלי, לדוגמה בייצוג נבחרת ישראל, אך עם זאת חובבי כדורסל רבים בישראל, וגם מספר אנשי תקשורת, רואים בו אחראי לכך שליגת הכדורסל הישראלית מצויה בשליטה בלתי מעורערת של מכבי מאז שנות ה-60.
אוניברסיטת המדינה של אריזונה
היסטוריה
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1885 כבית ספר להכשרת מורים לטריטוריית אריזונה בטמפה. מאוחר יותר שונה שם המוסד ל'מכללת המדינה של אריזונה'.
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20, בעקבות גידול משמעותי באוכלוסיית אריזונה ומטרופולין פיניקס בפרט, נוצר צורך בפתיחת אוניברסיטה. בשנת 1958 לאחר הצבעה במשרד המושל של אריזונה נתנה החלטה לתת למכללה מעמד של אוניברסיטה, וכך ב-5 בדצמבר 1958 הפכה 'מכללת המדינה של אריזונה' ל'אוניברסיטת המדינה של אריזונה'.
שמעון מזרחי
מנהל קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב
מספר הצעות שהוצעו להגברת תחרותיות הליגה על ידי הגבלת תקציב הקבוצות, קביעת תקרת שכר לשחקני הספסל וכדומה, נכשלו בעיקר בשל התנגדותו, מכיוון שלדבריו הן אינן מכוונות לפיתוח הכדורסל בישראל, אלא אך ורק להחלשת מכבי תל אביב. עם זאת, מזרחי נאלץ לקבל מספר הצעות להן התנגד, כגון מעבר לשיטת פלייאוף בתחילת שנות השמונים, הגבלת הרשמה של 5 שחקנים זרים לקבוצה ושינוי שיטת הכרעת האליפות בליגת העל הישראלית משיטת פלייאוף (הטוב מ-5 משחקים) לשיטת פיינל פור (משחקי חצי גמר וגמר יחידים), שיטה בה סיכויי הניצחון של קבוצה נחותה גדולים יותר.
ב-27 בנובמבר 2018 נכנס שמעון מזרחי להיכל התהילה של היורוליג, והיה לאיש ההנהלה הראשון שנוסף להיכל.
אוניברסיטת המדינה של אריזונה
היסטוריה
עם השנים צמחה האוניברסיטה, נפתחו עוד ועוד קורסים וכמות הסטודנטים גדלה, מה שגרם לצורך לפתוח מספר קמפוסים נוספים. בשנת 1984 נפתח "הקמפוס המערבי" בצפון מערב פיניקס. ב-1996 נפתח "הקמפוס הפוליטכני" במסה ובשנת 2006 נפתח "קמפוס המרכז" במרכז פיניקס. עדיין הקמפוס הראשי והמקורי בטמפה נשאר הקמפוס הגדול.
שמעון מזרחי
חיים אישיים
נישא לציפורה לבית קרסו ונולדו להם שני ילדים, שי (משה), עורך דין, ושופט בבית משפט השלום, ומיכל. בעשור הראשון של המאה ה-21 התגרשו. חתנו, יורם בן חיים, מונה כחבר דירקטוריון במכבי תל אביב.
משנת 2008 הייתה ענבר בארי, עורכת דין, מגשרת וקצינת נפגעים במילואים, לבת זוגו ומזרחי עבר להתגורר עמה בבנימינה. בשנת 2016 נפרדו ומזרחי שב להתגורר בתל אביב.
אוניברסיטת המדינה של אריזונה
הנהלה
האוניברסיטה מנוהלת על ידי 'מועצת המנהלים של אריזונה' המונה 12 חברים. 8 מהם ממונים על ידי מושל אריזונה לכהונה בת שמונה שנים, שני סטודנטים ממונים לתקופה של שנתיים כאשר בשנה הראשונה הם חניכים ואין באפשרותם להצביע. שני הנותרים הם המושל ומפקח להוראה הראשי של המדינה.
'' אחראית גם על שאר האוניברסיטאות של אריזונה, אוניברסיטת אריזונה בטוסון ו בפלאגסטאף.
אמצעי תקשורת
האוניברסיטה מפעילה את כל סוגי התקשורת ההמונית: עיתונות, טלוויזיה, רדיו ואינטרנט. התקשורת ההמונית של האוניברסיטה עצמאית ונעשית כולה על ידי הסטודנטים כאשר ישנו יועץ לסטודנטים ואחראי מחלקה אשר מועסקים על ידי האוניברסיטה. ישנו עיתון אחד יומי היוצא לאור מדי יום בימים שני–שישי ומופץ ב-18,000–20,000 עותקים. יותר מ-96% מהסטודנטים בכל ארבעת הקמפוסים קוראים את העיתון לפחות פעם בשבוע ו-65% קוראים אותו כל יום. הממוצע הוא 2.5 קוראים לכל עותק של עיתון וכ-45,000 קוראים בכל ארבעת הקמפוסים. אתר האינטרנט Web Devil מתעדכן 24 שעות, 7 ימים בשבוע בזמן אמת. ערוץ הטלוויזיה משודר בכל הקמפוסים ובמגורי הסטודנטים מדבר על כל הנושאים החשובים באוניברסיטה. ישנן שתי תחנות רדיו השייכות לאוניברסיטה והן: KASC 1260AM וW7ASU.
עונת 2005/2006 בליגת המשנה ההולנדית
עונת 2005/2006 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-50 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. בסיום עונה זו, אקסלסיור רוטרדם העפילה לליגה הראשונה.
מבנה
על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 20 קבוצות, 17 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, דן בוס ודה חראפסחאפ והעולה מהליגות החובבניות אומניוורלד, ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 19 משחקים כל אחד - 38 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצה במקום ה-1 העפילה לליגה הראשונה.
שיטת הפלייאוף שונתה בעונה זו, 6 הקבוצות המדורגות ו-2 הקבוצות במקומות 2–3 העפילו לפלייאוף בשיטת הצלבה ראש בראש בשלושה סבבים, כאשר בסבב הראשון התחילו 4 הקבוצות המדורגות אשר סיימו במקום נמוך יותר בליגה, בשיטת משחק בית וחוץ, בסיבוב השני הצטרפו 4 הקבוצות הנוספות, ו-2 הקבוצות שסיימו במקומות 16 ו-17 בליגת העל לסדרת הטוב מ-3 משחקים, ארבעת המעפילות לסיבוב השלישי התחרו בשיטת הטוב מ-3 על שני כרטיסים לליגה העל.
לודוויג זנפל
לודוויג זנפל (בגרמנית: Ludwig Senfl; 1486 – 1542) היה גדול מלחיני שווייץ בתקופת הרנסאנס.
קורות חייו
נולד בבזל וחי בנעוריו בציריך עד להצטרפותו, ככל הנראה, כנער מקהלה בקפלת החצר של מקסימיליאן הראשון, שליט האימפריה הרומית הקדושה - באאוגסבורג, גרמניה. הועסק כזמר בחצר, קיבל את הכשרתו המקצועית כמלחין מהיינריך איזאק ובמהרה נהפך למצטיין בתלמידיו. לאחר מות מורו, הפך למלחין החצר הראשי של מקסימיליאן, לפי בקשת השליט. לאחר מות מקסימיליאן בשנת 1519 החל לעבוד בפסאו. בשנת 1523 היה ל'מוזיקאי הראשון' בחצר מינכן. אף על פי שנשאר קתולי, התלהב מן הרפורמציה הלותרנית ואף הלחין מספר מזמורים לותרניים. יתר על כן, נהג להתכתב עם הדוכס הפרוטנסטטי - אלברכט (Albrecht of Prussia).
סגנון מוזיקלי
זנפל למד קומפוזיציה אצל היינריך איזאק והיה בקי בסגנון הפרנקו-פלמי הפוליפוני, ואף בחלוף השנים, נהיה לדמות רבת השפעה על התפתחות הסגנון. גאונותו ניחנת בכושר החשיבה הפוליפונית שלו. כך לקח למשל שירים גרמניים מסורתיים בעלי הרמוניה אקורדית פשוטה יחסית, והפכן ליצירות מופת מורכבות ביותר מבחינה פוליפונית. בשירים אלו, ניתן להבחין בייחודו המוזיקלי שבעיקר מתבסס על שניים, שלושה נושאים (ארוכים יחסית בדרך כלל) המשתלבים בהצגה קונטרפונקטית, אך עדיין ניתנים לזיהוי.
מורשתו המוזיקלית
במהלך שנות עבודתו הלחין:
וסת צנטריפוגלי
וסת צנטריפוגלי (centrifugal governor, הידוע גם כ"וסת של ואט") הוא מנגנון בקרה מכני, השומר על מהירות קצובה של מכונה. ראשית השימוש בו הייתה במנועי קיטור בוכנאיים. כיום הוא נפוץ בעיקר במנועי דיזל, ותפקידו לשמור על מהירות קבועה של המנוע על ידי התאמת כמות הדלק המוזרקת לתנאי העומס המשתנים להם הוא נתון.
היסטוריה
הווסת הצנטריפוגלי הומצא על ידי ג'יימס ואט בשנת 1788, כדי לשמור על מהירות קצובה של מנוע הקיטור הבוכנאי בתנאי עומס משתנים. הווסת שלט על מידת הפתיחה של שסתום ויסות, דרכו סופק הקיטור לצילינדר המנוע. בשל צורתו נקרא Fly-ball governor כלומר "וסת משקולות".
לימים נעשה שימוש בווסת הצנטריפוגלי במכשירים המונעים בתנועה סיבובית על ידי קפיץ לולייני דרוך, כמו גרמופון, פונוגרף, תיבת נגינה, בובה מכנית, חוגת טלפון ועוד. הווסת במכשירים אלה נועד לשמור על מהירות סיבוב קבועה ויציבה של המנגנון בכל מצב מתיחות של קפיץ ההנעה. בגרמופון, לדוגמה, הווסת הצנטריפוגלי הונע ישירות על ידי תמסורת ההנעה של צלחת התקליט. כאשר קפיץ ההנעה היה דרוך במלואו והתקליט שאף להסתובב במהירות גבוהה, נפתחו משקולות הווסת והפעילו בלם חיכוך עשוי עור. הבלם התחכך בצד התחתון של צלחת התקליט, ועל ידי כך שמר על מהירות יציבה (פחות או יותר) של 78 סיבובים לדקה. כשהלך קפיץ ההנעה נחלש, נסגרו המשקולות והרחיקו את הבלם מן הצלחת יותר ויותר.
וסת מכני פשוט
לווסת שתי משקולות, המחוברות אל נושא משקולות ומסתובבות יחד אתו. נושא המשקולות מקבל את תנועתו הסיבובית דרך תמסורת גלגלי שיניים מגל הארכובה, ועל ידי כך מעביר אל המשקולות את ערך המהירות הממשית של גל הארכובה.
עקב סיבובן פועל על המשקולות כוח צנטריפוגלי והן נפתחות כנגד קפיץ בקר המהירות. ערך המהירות הרצויה נקבע על ידי קשיחות קפיץ בקר המהירות. כדי להגביר את מהירות המנוע דוחס מנגנון פיקוד הקשור למצערת הדלק את הקפיץ בשיעור הרצוי, וכדי להורידה הוא מרפה את הקפיץ. זרועות המשקולות קשורות אל שרוול פיקוד נייד, המזיז דרך מערכת מנופים את מוטות קיצוב הדלק במשאבות ההזרקה. הווסת נמצא במצב של שיווי משקל כאשר הכוח הצנטריפוגלי של המשקולות שווה לכוח הקפיץ; המשקולות אינן נפתחות ואינן נסגרות, שרוול הפיקוד אינו זז, וכמות הדלק המוזרקת נשארת קבועה. מצב זה נמשך כל עוד מהירות המנוע אינה משתנה עקב שינוי בעומס הפועל עליו.
כאשר העומס על המנוע גדל, קטנה מהירות הסיבוב של גל הארכובה וכתוצאה מכך קטנים גם מהירות הסיבוב של המשקולות והכוח הצנטריפוגלי הפועל עליהן. מאחר שמופר האיזון בין כוח המשקולות לכוח הקפיץ, הן נסגרות ומזיזות את שרוול הפיקוד בכיוון הגדלת כמות הדלק המוזרקת. בו זמנית מתארך גם קפיץ בקר המהירות. אות התיקון לתוספת דלק שמסרו המשקולות גורם להעלאה מחודשת של מהירות המנוע, וזו תתייצב מחדש כאשר הכוח הצנטריפוגלי ישווה לכוח קפיץ בקר המהירות. אך מאחר שסגירת המשקולות גרמה להתארכות הקפיץ, המהירות החדשה תהיה נמוכה מעט מהערך הרצוי (בגבולות של 0-4%). במילים אחרות, תנועת המשקולות גרמה להֵסֶט (offset) מערך המהירות הרצויה, וזהו חסרונו המובנה של וסת צנטריפוגלי, שאינו יכול לשמור על מהירות קבועה באמת (איזוכרונית). מצב הפוך יקרה כאשר העומס על המנוע יקטן. המשקולות ייפתחו ויזיזו את שרוול הפיקוד בכיוון הקטנת כמות הדלק המוזרקת. בו זמנית יתכווץ הקפיץ, והמהירות החדשה עליה יתייצב הווסת תהיה גבוהה מעט מהמהירות הקודמת.
וסת צנטריפוגלי הידראולי
בווסתים הידראוליים אין קשר ישיר בין בקר המהירות לבין מנגנון התיקון. המשקולות משמשות כבקר מהירות בלבד, האומד את גודל הסטייה מן המהירות הרצויה ואת כיוונה (+ או –). הן מעבירות אות תיקון אל שסתום ניתוב (pilot valve), השולט על אספקת שמן אל ומבוכנת כוח הידראולית. בוכנת הכוח היא מנגנון התיקון המזיז הלכה למעשה את מוט קיצוב הדלק של משאבות ההזרקה. אספקת השמן לבוכנת הכוח דרך שסתום הניתוב נעשית בלחץ ממערכת שמן הסיכה של המנוע או על ידי משאבת שמן נפרדת המונעת על ידי הווסת.
גובה טובלן השסתום שווה במדויק לגובה הפתח בצילינדר השסתום. מאחר שהשסתום מוזז ישירות על ידי משקולות בקר המהירות, קיים מצב משקולות אחד בלבד ולפיכך גם מהירות מנוע (רצויה) אחת ואחת בלבד שבהם הפתח נותר סגור. כתוצאה מכך, כל סטייה מן המהירות הרצויה, ולו הקטנה ביותר, תגרום לתנועת שסתום הניתוב ולשינוי כמות הדלק המוזרקת. המשמעות היא, כי התחום הפרופורציונלי של וסת פשוט זה הוא 0%, רגישותו אינסופית, שחיחות המהירות שלו 0%, והוא פועל למעשה כבקר דו-מצבי (on-off). אלמלא היה גובהו של טובלן השסתום שווה בדיוק לגובה הפתח בצילינדר שלו, הוא היה מגיב באיחור לכל שינוי במהירות המנוע ופועל כבקר דו-מצבי עם תחום מת. לפיכך, בעיית התנודות לא הייתה נפתרת.
אם מוסיפים לכך גם את העובדה, כי תגובת המנוע לשינוי כמות הדלק המוזרקת אינה מיידית, בשל האינרציה של החלקים הנעים, צמיגות השמן וחיכוך בין החלקים הנעים של מנגנוני הווסת ומוטות קיצוב הדלק, יוצא שכל שינוי בעומס גורר אחריו תיקון מוגזם (בכיוון + ובכיוון –) ומהירות הסיבוב של המנוע אינה יציבה אלא מתנודדת.
כדי להתמודד עם חסרונו המובנה של הווסת ההידראולי הפשוט ולמנוע את התנודות במהירות המנוע, צריך להחזיר את שסתום הניתוב למצב שיווי משקל (פתח סגור) מיד לאחר שמוט קיצוב הדלק משלים את קיצוב כמות הדלק החדשה, הדרושה להתמודדות עם השינוי בעומס על המנוע. הדבר נעשה על ידי שליחת משוב (feedback) ממוט קיצוב הדלק או מבוכנת הכוח המזיזה אותו אל שסתום הניתוב. המנגנון נקרא מנגנון פיצוי (compensation) או איפוס (reset), והוא מאזן את שסתום הניתוב על ידי יצירת שחיחות מהירות מלאכותית. המהירות החדשה עליה יתייצב המנוע תהיה אמנם קטנה או גדולה מעט מן המהירות הרצויה, אך היא תהיה קצובה וללא תנודות. גודל השחיחות 2-4%, והוא ניתן לכיוון על ידי קיצור או הארכת מנוף הפיצוי.
התיאטרון הלאומי של תוניסיה
התיאטרון הלאומי של תוניסיה (בצרפתית: Théâtre national tunisien; בערבית: المسرح الوطني التونسي; ידוע גם כ"תיאטרון הארמון") הוא תאגיד בבעלות ממשלתית, המתמקד בקידום והוצאה לפועל של מחזות והופעות תיאטרון תוניסאיות מקוריות. התיאטרון מחויב לפעול על פי חוק, ונוכח בחוקה התוניסאית בסעיף 130 עוד מ-30 בדצמבר 1983. התיאטרון ממומן על ידי הממשלה וככזה, הכניסה אליו לתושבי תוניסיה היא חופשית. המנהל הנוכחי של התיאטרון הוא חמדי חמהיידי.