cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נאמור (קומיקס)
המוטאנט הראשון של מארוול
נאמור זוהה שוב ושוב כ"מוטאנט הראשון של מארוול", עובדה נכונה לפי סדר הופעתו הכרונולוגית בפרסומי החברה. אולם, הוא אינו המוטאנט הוותיק ביותר בקו הזמן של יקום מארוול הבדיוני. מספר מוטאנטים קדמו לו, כמו אפוקליפס (שנולד בשנת 30 לפני ספירת הנוצרים), סלנה (הייתה פעילה מאז 10,000 לפני הספירה), אקסודוס (מאז המאה ה-12), מיסטיק ודסטיני (תאריך לידתן אינו ידוע, אך נודע ששתיהן פעילות משחרית המאה ה-20), המוטאנט הדמוני עזאזל, וקבוצת המוטאנטים אקסטרנלז.
בחוברת מספר 6 של חוברות האקס-מן (יולי 1964), מנהיג האקס-מן פרופסור X ונבל-העל מגנטו חושדים בנאמור על כי הוא מוטאנט. כותבים של שנות ה-60 וה-70 תיארו את דמותו כהיבריד אנושי-אטלנטי ולא כמוטאנט, כדי להבדילו מקבוצת האקס-מן המוטאנטית. כאשר הסדרה הוחייתה בשנות ה-90, שם הכותר נשא את התיאור "המוטאנט הראשון והעוצמתי של מארוול".
נאמור למעשה בנוי מפיזיולוגיה היברידית של בני אנוש ואטלנטים, אם כי מאפייניו האישיים אינם שייכים לאף גזע. מאפיינים אלה כוללים את היכולת לעוף, כוחו העצום, ויכולות ששומשו לעיתים רחוקות כהפקת חשמל, חוש רדאר ותקשור טלפתי עם חיי הים.
בגיליון הראשון של המיני סדרה העוסקת בקבוצת האילומינטי, וזאת לאחר שעבר ניסויים בידי חוצנים, נקבע כי נאמור אינו רק היבריד אנושי-אטלנטי כי אם גם מוטאנט.
גריגורי כנוביץ'
גריגורי כנוביץ' (גם גריגוריוס קנוביצ'יוס; 18 ביוני 1929 – 20 בינואר 2023) היה סופר ישראלי יליד ליטא, חתן פרס ליטא לתרבות ואמנות לשנת 2014.
ביוגרפיה
כנוביץ' נולד בעיירה יאנובה שבליטא לחנה לבית דודק ולשלמה דוידוביץ' כנוביץ', סנדלר, במשפחה יהודית מסורתית. המשפחה דיברה יידיש בבית. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בחזית המזרחית האב גויס לצבא האדום והוא פונה עם אמו דרך לטביה להרי אורל, שם בילתה המשפחה את שארית המלחמה.
כנוביץ' כתב יותר מעשרה רומנים – סאגה אפית וירטואלית – העוסקת בתהפוכות ההיסטוריה של יהדות מזרח אירופה מהמאה ה-19 ועד ימינו. "אני בוהה בכוכבים" היה הסיפור היהודי הראשון שיצא לאור בברית המועצות של אחרי מלחמת העולם השנייה. עוד כתב את טרילוגיית הרומנים "נרות ברוח", והרומנים "דמעות שוטות ותפילות", "חיוך עלינו, לורד", "גדי בשני זוזים", "אין גן עדן לעבדים", "אל תסוב את פניך מהמוות", "הפארק היהודי", "רשרוש העצים שנפלו", "קסמי השטן", ו"שיר האהבה של שטעטל", שזכה בספר השנה בליטא.
חיים אישיים
מאז 1993 ועד למותו התגורר בישראל. היה חבר בארגון הסופרים הבין-לאומי (PEN) בישראל וברוסיה.
כנוביץ' נפטר ב-20 בינואר 2023. הותיר אחריו אישה, אולגה, שערכה את רוב הרומנים שלו, ושני בנים.
חוק דוד-פרנק
חוק הרפורמה בוול סטריט והגנת הצרכן דוד-פרנק, הנקרא בפשטות חוק דוד-פרנק (באנגלית: Dodd–Frank Wall Street Reform and Consumer Protection Act) הוא שמה של חקיקה פדרלית בארצות הברית, אשר נחתמה כחוק בידי הנשיא ברק אובמה ב-21 ביולי 2010. החוק מיישם רפורמה ברגולציה הפיננסית בארצות הברית, אשר אושרה על ידי הקונגרס האמריקאי ה-111, שהיה בשליטת המפלגה הדמוקרטית, ועל ידי ממשל אובמה. הרפורמה חוקקה בתגובה למיתון הכלכלי שעקב למשבר האשראי העולמי, ושווקה כשינוי המשמעותי ביותר ברגולציה הפיננסית בארצות הברית מאז השפל הגדול, כזו שלכאורה משקפת שינוי משמעותי בסביבת הרגולציה הפיננסית האמריקאית ומשפיעה על כל סוכנויות הרגולציה הפדרלית האמריקאית וכמעט כל היבט בתעשיית השירותים הפיננסיים האמריקאית.
החוק הוצע לראשונה ב-2 בדצמבר 2009 בבית הנבחרים ביוזמתו של ברני פרנק, ובוועדת הבנקאות ביוזמתו של יו"ר הוועדה, כריס דוד מקונטיקט. לאור מעורבות שני חברי הקונגרס בהצעת החוק, הוועידה שהתכנסה להיוועץ בהצעת החוק ב-29 ביוני 2010, הצביעה בעד כינוי הצעת החוק בשמם.
רקע וסקירה כללית
המשבר הכלכלי העולמי הוביל לקריאות נרחבות לשינוי במערכת הרגולטורית בארצות הברית. ביוני 2009 הציג הנשיא ברק אובמה הצעה ל "שיפוץ כולל במערכת הרגולציה הפיננסית בארצות הברית, שינוי שלא נראה כמוהו מאז הרפורמות שבאו בעקבות השפל הגדול". לקראת פרסומה של הצעת החוק, הצהיר הנשיא אובמה כי היא כוללת 90% מהצעותיו בנושא. הצעת החוק אמנם הייתה ככלל עקבית להצעתו הראשונית של הנשיא אובמה, אך כללה גם אלמנטים נוספים אשר נגעו ליישום הרפורמה, כגון חוק וולקר המטיל מגבלות על הבנקים בארצות הברית באשר למסחר בהונם העצמי.
The Lonesome Death of Hattie Carroll
The Lonesome Death of Hattie Carroll (מותה הבודד של האטי קרול) הוא שיר שכתב וביצע בוב דילן, שהופיע לראשונה באלבום "The Times They Are a-Changin'" שיצא ב-13 בינואר 1964. השיר הוקלט ב-23 באוקטובר 1963, זמן מועט לאחר האירועים המתוארים בו. אורכו של השיר בביצועו של דילן הוא חמש דקות וארבעים ושמונה שניות. השיר הוא בסגנון פולק התואם את סגנונו של דילן בתקופה זו.
חוק דוד-פרנק
רקע וסקירה כללית
הרפורמה שינתה את המבנה הרגולטורי שהיה קיים לפניה, במובנים כגון יצירת סוכנויות חדשות (תוך כדי איחוד והפסקת קיומן של אחרות) במאמץ לפשט את התהליך הרגולטורי, והגברת הפיקוח על מוסדות ספציפיים הנחשבים למהווים סיכון על המערכת. במובן שהרפורמה משפיעה כמעט על כל הסוכנויות הפדרליות לרגולציה פיננסית בארצות הברית, החקיקה מייצגת שינוי באופן שבו השווקים הפיננסיים בארצות הברית יפעלו בעתיד. עם זאת, טרם ניתן לאמוד את השפעתה המלאה של הרפורמה בשלב זה.
The Lonesome Death of Hattie Carroll
השיר מתאר את רציחתה של המשרתת האפרו-אמריקאית בת ה-51 האטי קרול, באירוע חברתי בבולטימור על ידי בעל חוות הטבק העשיר בן העשרים וארבע ויליאם דֶבֵרוֹ "בילי" זנצינגר, ומילותיו מתייחסות לאירועים אמיתיים, וכוללות מחאה וביקורת על יחסי הגזעים והמעמדות בארצות הברית, כמו גם על מערכת המשפט האמריקנית.
השיר
השיר מתאר אירוע בו הכה ויליאם זנזינגר את האטי קרול במקל, וגרם למותה. זנזינגר מתואר בשיר כאדם בן 24, בעל רכוש והשפעה, שרצח את קרול, בת 51, אם לעשרה ילדים, שעבדה כמנקה במלון. זנזינגר מתואר כאדם חסר מצפון, שעל אף שקרול לא עשתה לו רע מעודה, רצח אותה רק כיוון ש"הרגיש כך באותו הזמן". השיר מתאר את תגובת מערכת המשפט בארצות הברית, שעל אף שהיא מתיימרת להתייחס אל בעלי הכוח והממון באופן שווה לאחרים, דנה את זנזינגר לשישה חודשי מאסר בלבד.
השיר מורכב ממספר בתים, המתארים את האירוע ואת הנפשות הפועלות, ובסיום כל בית פנייה אל "אלו המתפלספים על החרפה, ומותחים ביקורת על כל הפחדים", כי "הסירו את הסמרטוט מפרצופכם, זה אינו הזמן לדמעותיכם". רק בסופו של השיר, כאשר מודיע השופט על גזר דינו של זנזינגר, פונה המספר אל קהל מאזיניו, וקובע כי עכשיו הוא הזמן לדמעות.
על אף שהשיר מתייחס לאירוע מן העבר, ממשיך דילן לבצע אותו בהופעותיו החיות. ביצועים חיים לשיר ניתן לשמוע באלבומי ההופעות של דילן, "Live 1975" שיצא לאור בשנת 2002, ו"Live 1964" שיצא לאור בשנת 2004.
בחלק הראשון של ספר זכרונותיו (Chronicles, Vol. 1) כותב דילן כי בכתיבת השיר הושפע מקורט וייל וברטולט ברכט, שהרכיבו פרספקטיבה לירית מורכבת על מבנים מוזיקליים עממיים פשוטים.
התקרית האמיתית
התקרית ששימשה כבסיס לכתיבת השיר אירעה ב-9 בפברואר 1963 בנשף במלון אמרסון בבולטימור, מרילנד, בארצות הברית. כפי שמשתמע מן השיר (אך לא נאמר במפורש) הייתה קורבן התקרית, האטי קרול, אישה שחורה, בעוד שהעבריין, ויליאם דברו זנצינגר (ולא זנזינגר, כפי שמבטא את שמו דילן בשיר), היה לבן.
בניגוד למשתמע מן השיר, לא חבט זנצינגר בקרול למוות במקלו. למעשה הכה בקרול ובשני עובדים נוספים במלון, נער מעלית ומלצרית, במקל הליכה צעצוע, בעודו שיכור.
בסביבות 1:30 באותו הלילה דרש זנצינגר מקרול שתגיש לו ויסקי, ומשלא נענה בזריזות הראויה לדעתו, קילל אותה וקרא לה בכינוי "Nigger", שהוא בעל משמעות גזענית חריפה. כן הכה אותה על כתפה במקל הצעצוע. קרול אמרה לחבריה לעבודה "אני מרגישה גוססת, האיש הזה עצבן אותי כל כך", ולאחר מכן התמוטטה, ונלקחה לבית החולים, שם מתה. לאחר מכן נעצר זנצינגר והואשם ברצח. סעיף האישום השתנה לאחר שהסתבר שקרול מתה משבץ, שנגרם כפי הנראה מיחסו של זנצינגר, אך לא ממכת המקל, שלא הותירה בה כל סימן. קרול סבלה משגרון, לב מוגדל, ולחץ דם גבוה. זנצינגר עצמו היה כה שיכור שלא זכר דבר מהאירוע.
ב-28 באוגוסט 1963 הורשע זנצינגר בתקיפה ובהריגה, ונדון לשישה חודשי מאסר. שירו של דילן רומז כי מעמדו החברתי של זנצינגר הוא שהביא לקלות העונש. עם זאת בזמן האירוע מסר העיתון "ניו יורק הראלד טריביון" שבין שיקולי השופט נלקח בחשבון כי אם יידון זנצינגר לעונש חמור יותר, ייאלץ לשאת את מאסרו בכלא פדרלי, שם יהיו חייו בסכנה מהאסירים השחורים ששמעו על פשעו. זנצינגר שהה שישה חודשים בכלא במחוז וושינגטון, שהיה בטוח יחסית, וכן שילם מיזמתו עשרים וחמישה אלף דולר למשפחתה של קרול.
הקלטת השיר והשפעתו על זנצינגר
ב-23 באוקטובר 1963, כאשר רושם האירוע, שפורסם ברבים, עדיין היה טרי בזכרונו, הקליט דילן את השיר, והחל לשבץ אותו בהופעותיו החיות אף בטרם הושמע השיר ברדיו לראשונה, ב-13 בינואר 1964.
ב-2001 התבטא זנצינגר בשיחה עם הביוגרף של דילן, הווארד סאונס כי לשיר "לא הייתה השפעה על חיי", אך כי דילן הוא "בן כלבה לא אחראי" וטען כי השיר אינו מדויק. "הוא זבל, והייתי צריך לתבוע אותו ולשלוח אותו למאסר", אמר. לטענתו השיר הוא שקר מוחלט, אך מעולם לא עשה דבר כדי למנוע מדילן או מאחרים לשיר אותו בפומבי.
זנצינגר עצמו המשיך בחייו במדינת מרילנד. בשנת 1991 עמד לדין על כך שגבה דמי שכירות עבור בניינים שלא היו עוד בבעלותו. במשפטו עלתה הנקודה כי רוב השוכרים היו שחורים. לבסוף נדון ל-18 חודשי מעצר פתוח בכלא המחוזי, 2,400 שעות עבודות שירות, ו-62,000 דולר בקנסות. יש שהסבו את תשומת הלב לכך שעונשו על עבירה כלכלית זו היה חמור מעונשו על מה שביצע להאטי קרול. הוא מת בינואר 2009.
יחסי אנגולה–ארגנטינה
יחסי אנגולה–ארגנטינה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אנגולה לבין הרפובליקה הארגנטינאית. היחסים בין המדינות כוננו רשמית ב-2 בספטמבר 1977.
פארק היורה (ספר)
פארק היורה הוא ספר מדע בדיוני שנכתב על ידי מייקל קרייטון. הספר יצא לאור בשנת 1990 על ידי הוצאת קנופף. בעברית הספר יצא לאור ב-1992 בהוצאת ספרית מעריב בתרגום עמנואל לוטם. הספר מתאר "תקרית" המתרחשת בחברה של הנדסה גנטית, בבואה לפתוח פארק של דינוזאורים משובטים, עליה התבסס סרט קולנוע. ב-1995 הוציא קרייטון ספר המשך בשם "העולם האבוד". שני הספרים והסרט הפכו בהמשך לסדרת סרטים מצליחה.
עלילה
בעולם מקביל לשלנו, פועלות חברות הנדסה גנטית רבות הנלחמות על ממצאים אחת בשנייה, אך התחרות ביניהן וחוסר הפיקוח הממשלתי גרמו לסכנות גדולות שלא ציפו להן. כך קרה בתקרית אינג'ן באוגוסט 1989:
בקוסטה ריקה מתחילים להופיע פצועים עם סימני נשיכת לטאות שמעולם לא נראו על ידי הרופאים שם. חוקר טבע המוצא נבלה של אחת הלטאות המוזרות בידי קוף שאגן, מחליט לשלוח את הלטאה למעבדה לזיהוי. החקירה מגיעה אל חוקרי הדינוזאורים הפלאונטולוג ד"ר אלן גרנט וחברתו הפלאובוטנית ד"ר אלי סאטלר, זוג החופר מאובני דינוזאורים במונטנה, המזהים את היצור כדינוזאור מסוג פרוקומפסוגנתוס.
המונד מתקשר לגרנט וסטלר, שאת חפירותיהם הוא מממן ומבקש מהם לנסוע לביקור בפארק לסוף שבוע והם נענים. יחד איתם מגיעים גם עורך הדין דונלד ג'נרו המשמש כיועץ המשפטי של החברה והמתמטיקאי וחוקר הכאוס איאן מלקולם. המונד מזמין גם את שני נכדיו טים ולקס לסיור הראשון מסוגו בפארק.
את פניהם מקבלים ג'ון ארנולד, המהנדס הראשי של הפארק, מלדון, האחראי על הבטיחות בפארק, וד"ר הנרי וו, הגנטיקאי הראשי של אינג'ן. ארנולד והנרי משוכנעים בהצלחתו של הפארק ומסבירים לאורחים כיצד הצליחו לשכפל דינוזאורים וכיצד הפארק מצוי כולו תחת שליטה קפדנית. מלקולם משוכנע מראש שהפארק יכשל, דבר המרגיז את המונד, בעוד השאר נראים מהססים. במהלך הביקור בשני רכבים חשמליים לצד היחצ"ן של הפארק, אד רג'יס, החבורה מתרשמת מהדינוזאורים. כאשר הם מתקרבים לסטגוזאורוס חולה, אלי וג'נרו נשארים לצד וטרינר הפארק, ד"ר גרי הרדינג לטפל בו בעוד השאר ממשיכים.
באותו הזמן, טכנאי המחשבים הראשי של החברה, דניס נדרי, אשר קיבל הצעה של כסף רב מלואיס דודג'סון, עובד שפרש מאינג'ן לחברה מתחרה וחתרנית בשם "ביוסין" בתמורה לגנבת עוברי דינוזאורים מהפארק, מחליט לשבש את מערכות הבטיחות של הפארק לפרק זמן קצר, כדי שיוכל לגנוב עוברי דינוזאורים משובטים ולהספיק לברוח בסירה של דודג'סון. נדרי מצליח לגנוב את העוברים ולהימלט לעבר הסירה. אך בחוץ מתחילה סופה טרופית חזקה שגורמת לנדרי לאבד את דרכו בפארק ושם נטרף על ידי דילופוזאורוס.
בינתיים הקבוצה נמצאת ליד מכלאת הטירנוזאורוס רקס ואז החשמל נפסק. הטירנוזאורוס בודק את הגדרות ואז יוצא לעבר שני הרכבים ומתקיף אותם. שני הילדים נפצעים ורגיס בורח הרחק, בעוד מלקולם נפצע קשה ואלן מועף מהמסלול אך לא נפצע. רכבם של הילדים נופל לעבר עץ מתחת המכלאה. אלן מצליח לאתר את הילדים ולצאת איתם למסע חזרה למרכז המבקרים. טירנוזאורוס קטן יותר מגיע, מוצא את רג'יס וטורף אותו. אלן והילדים מתקדמים ורואים כי שלושה ולוסירפטורים עלו על הספינה שהפליגה מהאי לקוסטה ריקה. הם מנסים להגיע חזרה למרכז המבקרים, כדי להתריע על כך.
בסוף היום הם עולים אל ענף גבוה ושם ישנים. למחרת, הם רואים עדר הדרוזאורוסים מתחתיהם ולקס נבהלת, אך הם לא פוגעים בהם. הלהקה מתפזרת עקב מתקפה של טירנוזאורוס רקס והעדר נמלט לעברם, אך הם שורדים.
הם מגיעים לעבר נהר ארוך שבקצהו סירה. הם מחליטים לעלות לסירה כדי לנוע מהר, אך נתקלים בטי רקס המגלה אותם, שוחה אליהם וכמעט טורף אותם, אך חוזר כדי להבריח טי רקס אחר על הגדה. בהמשך הנהר הם נתקלים גם בכלוב ענק בו פטרוזאורים נשכניים ובהמשך הנהר בדילופוזאורים ארסיים, אך הם מצליחים לעבור חזרה עד למרכז המבקרים.
בינתיים במרכז הבקרה, ארנולד מצליח לסדר את המחשבים, מלבד הטלפונים. על מנת לאפס אותם, ארנולד כיבה את המערכת לגמרי, ובכך בטוח שסידר את הכל. אך כעבור כמה שעות כל המערכות קורסות שוב, ומסתבר כי כיבוי המערכות השאיר את רוב הפארק נטול חשמל. ארנולד הולך לחדש את הזרם במחסן קרוב אך מתברר שרפטורים הצליחו לברוח מכלובם והם עוקבים אחריו והורגים אותו. ג'נרו מגיע אחריו ומצליח להימלט מהם לעבר משאית ריקה.
לאחר שאלן והילדים חוזרים, הם מגלים ששאר האנשים לכודים באכסנית המבקרים. הילדים נשארים במזנון לצד חדר האוכל ואלן מחליט לעזור להחזיר את החשמל. אלי מנסה לעשות פעולת הסחה כדי לאפשר לגרנט לחדש את החשמל אך כמעט נטרפת.
כאשר אלן הולך ומקבל הוראות מהנרי הוא מוצא את ג'נרו. הם מחזירים את החשמל ואת הטלפונים ומתקשרים למסוק הצלה בשביל מלקולם. הם חוזרים ואלי נמלטת ממתקפת רפטורים קרובה, אך הנרי, שמנסה לעזור לה נטרף.
בינתיים טים ולקס מותקפים בידי רפטור, אך מצליחים לכלוא אותו במקפיא ואז בורחים לעבר חדר המחשבים. טים משחק עם המחשב עד שמצליח להפעיל מחדש את הפארק, אך רפטורים מגיעים למרפסת שמאחוריו. הוא ולקס יורדים למדגרה ומוצאים את אלן וג'נרו. בעוד השאר נמלטים לחדר צדדי, אלן מוביל את הרפטורים למחסן של רעלים ואיתם הורג את שלושת הרפטורים שתקפו אותם. חידוש החשמל מחשמל את שאר הרפטורים שעמדו לפרוץ לאכסניה.
הם עולים חזרה ומצליחים לצור קשר עם הספינה ולמנוע מהרפטורים לברוח ליבשת. באותו זמן, המונד מחליט ללכת לבונגלו שלו אך בדרכו לשם מופתע בידי טירנוזאורוס שלא הוחזר למכלאתו. הוא בורח אך מועד במורד גבעה, שובר את רגלו וגוסס כאשר להקת פרוקומפסוגנתוסים טורפת אותו.
אלן, אלי, מלדון וג'נרו מאתרים את כל הקינים של הרפטורים על מנת לוודא את מספרם ומיקומם, בבסיס המקומם לצד הר געש בקצה הדרומי של האי. החבורה נאספת בידי מסוק שנשלח ולצדם נאספו כבר שני הילדים וד"ר הרדינג ולצדם מסוקים נוספים מטעם ממשלת קוסטה ריקה מפציצים לחלוטין את האי. כשהם חוזרים מלקולם נפטר מפצעיו (אם כי בספר הבא התברר שרק היה חסר הכרה ונחשב למת) ואלן והחבורה מגלים כי "החיים מצאו דרך" וכי דינוזאורים הצליחו להגיע לקוסטה ריקה ולשרוד. התקרית הושתקה והחבורה נשארה בקוסטה ריקה עד למועד לא ידוע.
הוצאה לאור
הספר זכה להצלחה מסחרית גדולה. ג'ין ליון מאנטרטיינמנט ויקלי אמר שהצורה שבה קרייטון תיאר את הדינוזאורים שלו היא מלאכת מחשבת. מצד שני הוא ומבקרים אחרים טוענים כי פיתוח הדמויות האנושיות של קרייטון שיטחית מאוד. הספר זכה בפרס בילבי בשנת 1996. ב-1993 יצא הסרט פארק היורה שמתבסס על הספר (עם לא מעט הבדלים). הסרט היה הצלחה גדולה וחיזק את המכירות של הספר.
היגוי יתר
היגוי יתר היא תופעה המתרחשת בכלי רכב בעת ביצוע עקומה או פניה. בהיגוי יתר, הגלגלים האחוריים של כלי הרכב אינם עוקבים אחרי הגלגלים הקדמיים ומחליקים לכיוון חלקו החיצוני של הסיבוב. היגוי יתר נפוץ יותר בכלי רכב בעלי הנעה אחורית, ונחשב קשה יותר לתיקון בהשוואה לתופעת תת היגוי. לעיתים מותקנת בכלי רכב מערכת בקרת יציבות העשויה למנוע את התופעה.
תיקון מצב היגוי יתר
לרוב, תגובתו הראשונית של נהג למצב של היגוי יתר היא עזיבה מהירה של דוושת התאוצה ואף בלימה - לרוב בעוצמה מקסימלית. תיקון זה מחריף את מצב הרכב וגורם להמשך סבסובו. ובלימה מיידית בעוצמה מקסימלית יכולה, על ידי נעילת ארבעת הגלגלים, לגרום לרכב להחליק בקו ישר אל מחוץ לסיבוב (כלומר בקו ישר לכיוון אליו דוחף הכוח הצינטרפוגאלי) ולרדת מהכביש בצד החיצוני של הסיבוב.
בכלי רכב עם הנעה אחורית, מקובל השימוש ב"היגוי נגדי", כלומר, הפנייה מהירה של ההגה מכיוון הפניה המקורי והלאה, לעבר הכיוון אליו מחליק חלקו האחורי של הרכב. כלי הרכב מתאזן כך ומתכוון לעבר המשך כיוון הנסיעה. פעולה זו, בתוספת עזיבת דוושת התאוצה או הבלם הגורמות להחלקה, עשויה לתקן את התופעה. עם זאת, לרוב מקובל להשתמש בדוושת התאוצה בעדינות כדי להשאיר את נטיית משקל הרכב אל חלקו האחורי. אם חלה ההחלקה עקב בלימה או עזיבת דוושת המאיץ, ניתן להשתמש ביותר גז ופחות היגוי. עם חזרת האחיזה בחלקו האחורי של כלי הרכב, חלה "פסיקת זנב" בהחלקה, שאז מפסיק זנב הרכב להחליק הצדה, וברגע זה הנהג מיישר את ההגה שוב, במהירות, לעבר כיוון הנסיעה. הסכנה בהיגוי נגדי מוגזם, או מעבר לנקודת "פסיקת הזנב", בייחוד בשילוב עם תאוצה, היא התחלתה של החלקת היגוי-יתר בכיוון ההפוך ("תופעת המטוטלת"). החלקה זו מסוכנת בהרבה מההחלקה המקורית, ולרוב מתורגמת מיידית ליציאה מהנתיב ולסבסוב הרכב. גם אם מצליח הנהג להשתלט על ההחלקה בשנית, ייתכן "מצב סנפיר", שבו זנב הרכב מיטלטל מצד לצד.
מסיבות אלו, השימוש בהיגוי נגדי בכלי רכב עם הנעה קדמית אינו כה יעיל. עדיין ניתן, בנהיגת כביש, לעזוב את הדוושות ולהשתמש בהגה (היגוי נגדי) בלבד לצורך ההשתלטות, ולתת למערכת המתלים של כלי רכב מודרני לפתור את הבעיה בעצמה. עם זאת, גם במקרה זה, לחיצה עדינה על דוושת התאוצה ושימוש בפחות היגוי מספקים תוצאה טובה יותר. אם הנהג מגיב מספיק מהר, די ביישור קל של ההגה תוך כדי תאוצה חזקה וקצרה, ולאחריה תאוצה קלה או שמירה על המהירות. פעולה זו מעבירה משקל אל הגלגלים האחוריים ומחזירה להם את האחיזה, ובסיבובים איטיים וחדים יותר, יכולה לגרום לפרפור גלגלים רגעי. בעת הפרפור, מאבדים הגלגלים הקדמיים את אחיזת הכביש, בדומה להחלקת הגלגלים האחוריים בהנעה אחורית, והכוח הצנטריפטלי הדוחף אותם מן החוצה מן הסיבוב מוביל לאיזון במקום ההיגוי הנגדי. בסיבובים מתונים יותר, אין צורך בהאצה חזקה אלא בתאוצה קלה ממושכת תוך כדי יישור ההגה.
מאיר ארגוב
מאיר ארגוב (גרבובסקי); (ינואר 1905 – 24 בנובמבר 1963) היה פעיל ציוני, מחותמי מגילת העצמאות, חבר הכנסת, יושב ראש ועדת החוץ והביטחון בכנסות השנייה ועד החמישית.
ביוגרפיה
נולד בשנת 1905 ברִיבְּנִיצָה שבפלך בסרביה, אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית (כיום במולדובה). למד בחדר, בגימנסיה בייקטרינוסלב ובאוניברסיטת קייב. עמד בראש "החלוץ" באוקראינה והיה חבר מרכז "צעירי ציון". נאסר בברית המועצות בשל פעילותו הציונית, וגורש ממנה בשנת 1924. עלה לארץ ישראל בשנת 1927. עבד כפועל במושבות, ותקופה מסוימת עבד בנס ציונה, שבה היה מוכר כאדם מסורתי שנהג לשמש כשליח ציבור בחגים. באפריל 1928 נשא לאשה את ציפורה לוחוביצקי.
נבחר לתפקיד מזכיר מועצת פועלי פתח תקווה, בו שימש בשנים 1929–1939. בתפקידו היה שותף למאבק למען עבודה עברית בפתח תקווה ובין השאר אמר:
היה חבר מועצת העם, לפני הקמת המדינה, ואחראי מטעמה על ענייני הדואר. מתוקף תפקידו פעל להכנת בולים למדינה שעמדה לקום. עם הקמת המדינה היה מחותמי מגילת העצמאות ומתוקף חברותו במועצת העם היה לחבר מועצת המדינה הזמנית. ביולי 1948 ייצג את מדינת ישראל בקונגרס היהודי העולמי שהתכנס בשווייץ וביוני 1949 נבחר להיות נציג מפא"י במועצה הכללית של הקונגרס היהודי העולמי בישראל. הוצב במקום ה-46 ברשימת מפא"י בבחירות לאספה המכוננת, ובעקבות תוצאות הבחירות בהן זכתה מפא"י ל-46 מנדטים נכנס לכנסת הראשונה. הוא המשיך לכהן כחבר הכנסת עד למותו במהלך כהונת הכנסת החמישית. היה יושב ראש ועדת החוץ והביטחון בכנסות השנייה עד החמישית.
בשנת 1950 היה מנהל המחלקה המוניציפלית של הוועד הפועל של ההסתדרות וניהל מטעמה את מערכת הבחירות לרשויות המקומיות. בנובמבר 1951 מונה למזכ"ל מפא"י.
ארגוב נפטר באופן פתאומי מהתקף לב, בעת שכיהן בכנסת בישיבת ממשלה הודיעו על מותו. ארגוב נקבר בפתח־תקווה. בהלווייתו השתתפו בין השאר ראש הממשלה לוי אשכול, סגן ראש הממשלה ושר החוץ אבא אבן ויושב ראש הכנסת קדיש לוז.
חיים אישיים
ארגוב היה נשוי לציפורה, בת לבית לוחוביצקי (2005-1907) ונולדה להם בת.
שיר לוי
שיר לוי (נולד ב־21 במרץ 1985) הוא זמר ישראלי.
ביוגרפיה
אבישיר לוי גדל בראש העין אצל סבו וסבתו, אותם חשב להוריו. כשהיה בן חמש גילה שישי לוי, אותו חשב לאחיו, הוא אביו, ובגיל חמש עשרה פגש לראשונה את אמו, זיווה.
באפריל 2008 הוציא את אלבומו השני, "רגע של אושר", שלא זכה להצלחה רבה.
ב-2010 לפרויקט ולאלבום "שרים עוזי חיטמן" חידש את השיר "ליסה ליסה", שהתפרסם גם בביצועו של אביו - ישי לוי.
בספטמבר 2011 הוציא לוי את אלבומו השלישי, "יום אחד תבקשי", אלבום זה זכה להצלחה רבה ובמיוחד שיר הנושא, שכתבה שחף וולמן, הלחין שי רביזדה, ועיבד אבי גוטמן.
בשנים 2012–2013 השתתף לוי בעונתה השנייה של תוכנית המציאות, "חי בלה לה לנד". באותה השנה, הוציא ביחד עם מרגלית צנעני את השיר "טיפה של חום", אשר זכה להצלחה רבה בישראל.
ביוני 2013 הוציא לוי את אלבומו הרביעי, "בורח מהכל", בו הצליח במיוחד שיר הנושא, שכתב והלחין אורן אורבך, ועיבד תמיר צור. עוד בלטו באלבום דואט עם מרגלית צנעני - "טיפה של חום" (מילים ולחן: דורון גל, עיבוד: יעקב למאי), וחידוש ל"חוף זהב" (עיבוד: תמיר צור), שבוצע במקור על ידי זהבה בן באלבום הבכורה שלה.
ב־2014 פרסם את הסינגל "שאריות מעצמי", שזכה להצלחה רבה: הוא הגיע למקום הראשון במצעד רשת ג' ולמקום הרביעי במצעד גלגלצ, ואף דורג במצעדים השנתיים לשנה זו.
ב-2016 ביצע לוי בהתנדבות את שיר קמפיין גיוס הכספים עבור ארגון פעמונים, "3 חדרים" (מילים: איריס מור, לחן ועיבוד: עידן חיים דוד).
במאי 2018 הוציא את "בוניטה" - שיר קיצבי בניחוח לטיני, למילים של רונן מיכאלוב, לחן של מאיר משעלי, עיבוד והפקה מוזיקלית של מתן דרור.
ביוני 2018 הוציא את הסינגל "השיר של השכן" למילים ולחן של נדב אסולין, ועיבוד של אסף צרויה.
ב-26 באוגוסט 2018 פורסם שלוי יתמודד בריאליטי המוזיקלי של רשת 13, "The Four", שעלתה לשידור באוקטובר אותה השנה.
ביולי 2019 הוציא את השיר "גדול עליי" למילים של נועם חורב, לחן של עמיר בניון, והפקה מוזיקלית של אודי תורג'מן.
בדצמבר 2021 הוציא לוי דואט עם הזמרת ירדנה ארזי הנושא את השם "לאט לאט". השיר נכתב במסגרת פרויקט מוזיקלי של בית הספר ברנקו וייס ברמלה אותו ניהל באותן שנים שר התרבות והספורט הנוכחי חילי טרופר, את השיר כתבו והלחינו תלמיד בית הספר אבי אמינוב לצד המחנך שלו היוצר יוני יעיש, כשעל העיבוד וההפקה המוזיקלית אמון המוזיקאי יוני טלבי.
חיים אישיים
ב-12 בנובמבר 2016 התארס לוי עם בת זוגו, שרון ג'יבלי. לוי הציע לבת זוגו נישואין במהלך הופעה בתל אביב. ב-12 בספטמבר 2017 נישאו השניים. ב-20 במאי 2020 הפכו הזוג הורים לבן. בתחילת 2022 נולד בנם השני.
לוי מתגורר במושב חצב.
פלודרבין
פלודרבין (לועזית: Fludarabine) היא תרופה כימותרפית שמשמשת לטיפול בלוקמיה ולימפומה, ובכללן לוקמיה לימפוציטית כרונית, לימפומה שאינה הודג'קין, לוקמיה מיאלואידית חריפה ולוקמיה לימפוציטית חריפה.
תופעות לוואי נפוצות של התרופה כוללות בחילה, שלשול, חום, פריחה, קוצר נשימה, תחושת הירדמות בקצות הגפיים, שינויי ראייה ותחושת עייפות. תופעות לוואי חמורות כוללות הפרעות נוירולוגיות, ירידה בספירת הדם, ודלקת ריאות. שימוש בהריון עשוי במידה רבה לגרום לנזק לעובר. פלודרבין הוא אנלוג פוריני ששייך למשפחת האנטי-מטבוליטים. פעולתו היא על ידי הפרעת להכפלת ה-DNA.
התרופה אושרה לשימוש רפואי בארצות הברית בשנת 1991. היא נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי. העלות הממוצעת של התרופה בעולם המפותח היא כ-54$ למנה של 50 מ"ג.
שימוש רפואי
פלודרבין נמצאת בשימוש בשילובים שונים עם ציקלופוספמיד, מיטוקסנטרון, דקסמטזון וריטוקסימב בטיפול בלימפומה שאינה הודג'קין אינדולנטית (המתפתחת לאט). פלודרבין ניתנת כחלק מפרוטוקול FLAG בטיפול בחולי לוקמיה מילואידית כרונית, יחד עם ציטרבין ו-G-csf. בגלל שהיא גורמת לדיכוי מח עצם היא משמשת בפרוטוקולים מסוימים כהכנה להשתלת מח עצם אלוגנית.
תופעות לוואי
פלודרבין גורמת ללימפופניה עמוקה. כתוצאה מכך, גורמת לעלייה בסיכון לזיהומים אופורטוניסטים. כצעד מנע לוקחים אנשים שמטופלים בתרופה זו קו-טרימוקסאזול (ריספרים) או במתן חודשי של פנטמידין דרך נבולייזר כדי למנוע פנאומוציסטיס פנאומוניה (דלקת ריאות שנגרמת מ-Pneumocystis jiroveci). הלימפופניה שנגרמת על ידי התרופה גורמת לחולים להיות פגיעים יותר למחלת שתל-כנגד-המאכסן-שמעירוי-דם (TA-GvHD), סיבוך קטלני כתוצאה מעירוי דם. לפיכך, כל אדם שקיבל אי פעם פלודרבין יקבל רק רכיבי דם שעברו הקרנה.
פלודרבין גורמת לאנמיה, תרומבוציטופניה ונויטרופניה, ומשכך נדרש מעקב אדוק אחר ספירת הדם של המטופל בה. חלק מהמטופלים יזדקקו לעירויי דם וקבלת טסיות, ובהמשך - קבלת G-CSF, תרופה המעודדת ייצור גרנולוציטים, במטרה לעודד את התאוששות מח העצם.
יקב
יקב הוא מתקן שבו פירות (בדרך כלל ענבים) מעובדים ליין.
היסטוריה
הממצאים הארכאולוגיים העתיקים ביותר שמעידים על ייצור יין נמצאו בשולאברי, גאורגיה; כדים עשויי-חרס לשמירת יין, שנמצאו באתר זה, מתוארכים כבני 8,000 שנה. בדיקות ביוכימיות הוכיחו, שליין שנשמר בכלים אלה נוספו בכוונה חומרים אנטי-בקטריאליים טבעיים, כדי שהיין יישמר לזמן ארוך יותר.
יקבים עתיקים נמצאו גם הרי זגרוס שבאיראן (מתוארכים לשנת 5,400 לפנה"ס), ובאתרים ארכאולוגיים במצרים העתיקה, יוון העתיקה ורומא העתיקה.
סוגי יקבים
יקבים לא חייבים להיות ממוקמים בצמוד לכרמים, מכיוון שניתן להביא יין ליקב מכל מקום.
יקב תעשייתי
ביקב גדול ניתן למצוא בדרך כלל ציוד לייצור יין, וכן מעבדות, קווי ביקבוק, מחסנים, ומשטחים גדולים של חביות יין או מכלי תסיסה.
יקב חקלאי
יקבים בחוות חקלאיות נפוצים במדינת ניו יורק ובעמק הנאפה בקליפורניה, שם ניתן לחוות רישיון מיוחד לייצור ושיווק יין מענבים הגדלים בחווה. יקבים אלו פועלים בדרך כלל בקנה מידה קטן יותר מיקבים מסחריים.
יקב בוטיק
יקב בוטיק הוא יקב קטן המייצר מספר מועט של בקבוקים בשנה, ובעלי היקב מקדישים תשומת לב אישית לתהליך הייצור. מקור השם במושג בוטיק, חנות קטנה המתמחה בשיווק לקהל לקוחות מצומצם. רוב יקבי הבוטיק מייצרים כמות קטנה של בקבוקי יין מדי שנה, אך חלקם נושאים את התואר "יקב בוטיק" גם אם הם מייצרים מאות אלפי בקבוקים בשנה.
יקב עירוני
יקב העירוני הוא תופעה שהחלה בסוף המאה העשרים בערים רבות בארצות הברית, בהן יצרני יין בחרו למקם את יקביהם בתוך עיר ולא בסביבה הכפרית המסורתית, ליד הכרמים. הענבים הועברו מכרמים מרוחקים ליקב עירוני למעיכה, תסיסה ויישון. יקבים עירוניים נפתחו בערים רבות, בהן סן פרנסיסקו, פורטלנד, סיאטל, ניו יורק, סן דייגו ולוס אנג'לס. במאה ה-21 נפתחו יקבים דומים במדינות רבות.
יקבים עירוניים רבים מציעים סיורים ביקב, טעימות יין ומכירות קמעונאיות. לעיתים הם משלבים ביקב מסעדה והופעות מוזיקה.
הפרדה ומעיכה
בשלב הראשון הענבים שנבצרו מגיעים ליקב לתהליך של הפרדה ומעיכה. תחילה מפרידים את השזרות והגבעולים מהענבים, ובשלב השני שוברים את קליפת העינב. למעשה לא סוחטים את הענבים אלא שוברים את הקליפה, במצב זה התירוש ניגר מעצמו למכלים. בעבר היה נהוג לבצע תהליך זה על ידי דריכת הענבים בגת באמצעות הרגליים.
תסיסה
בשלב זה עובר התירוש שנסחט למכלי תסיסה, תוך כדי הוספת שמרים טבעים, כדי לקבל תסיסה מבוקרת. בזמן התסיסה השמרים הופכים את הסוכר שבתירוש לאלכוהול, ולגז דו תחמוצת הפחמן.
סחיטה
עם סיום התסיסה סוחטים את הענבים ומפרידים את הנוזל מהמוצקים. ביין לבן, הפרדה זו נעשית עוד בטרם התסיסה.
יישון
בשלב זה מעבירים את היין למנוחה. יינות רגילים מועברים לנוח במכלי נירוסטה. יינות איכותיים יותר יעברו לחביות עץ אלון, שעם הזמן יקבל ניחוחות נוספים.
פיונטק
פיונטק (בפולנית: Piątek, ביידיש: פּיאָנטקע) הוא כפר במחוז לנצ'יצה שבפרובינציית לודז' בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
הכפר הוא "המרכז הגאומטרי" של פולין, כלומר המרכז הגאומטרי של המעגל שעובר בנקודות הקיצון של המדינה.
תולדות היישוב
לפיונטק הוענקו זכויות עיר במאה ה-14, הגם שרוב תושבי המקום נותרו חקלאים. בשל השתייכות היישוב לכמורה הקתולית, נאסרו בו מגורי יהודים עד סוף המאה ה-18. בשנת 1870 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.
יהודי פיונטק
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,300 יהודים מתוך כ-3,200 תושבים. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים ב-9 בספטמבר 1939, רצחו בו אלו כמה עשרות עובדי כפייה פולנים ויהודים. בתקופה שלאחר מכן, נמלטו מהכפר רוב יהודיו. ב-1 בינואר 1940 רוכזו 838 היהודים שנותרו ביישוב בגטו שהוקם בו, אשר מעת לעת נערכו בו הוצאות להורג בתלייה של יהודים.
ב-22 באפריל 1942 שולחו היהודים שנותרו בגטו שבכפר למחנה ההשמדה חלמנו.
רמי אונגר
אברהם (רמי) אונגר (נולד ב-1947) הוא איש עסקים ישראלי, העוסק ביבוא מכוניות, בספנות ובנדל"ן.
ביוגרפיה
אונגר גדל במשפחה מבוססת בצפון תל אביב, בן לשלום אונגר. למד בפנימייה בבריטניה. שירת בצה"ל בחיל הקשר, ולאחר שירותו למד משפטים באוניברסיטת אוקספורד, אך לא השלים את לימודיו. בשנת 1971 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב.
בסוף שנות ה–60 פתח עסק קטן ליבוא מערכות אוורור ללולים. בהמשך היה היבואן הראשון של אוטוביאנקי בישראל, ואחר כך היה גם ליבואן של לנצ'יה.
היה פעיל פוליטי ברשימת גח"ל של תנועת החרות והמפלגה הליברלית. במסגרת זו קשר קשרים עם עזר ויצמן, שהצטרף באותה עת לליכוד, ממשיכה של גח"ל. ויצמן היה שותף עסקי של דוד קוליץ, בעל השליטה בחברת "אלול", שלה היו עסקים באיראן, והם סייעו לאונגר לייצא לאיראן מערכות אוורור ללולים, עד למהפכה האיראנית בשנת 1979.
בתחילת שנות ה-80, לאחר שוויצמן פרש מהממשלה, הפכו ויצמן ואונגר לשותפים בעסקי יבוא מכוניות, ספנות ונדל"ן. עם הקמת מפלגת יחד בשנת 1984, על ידי ויצמן, בנימין (פואד) בן אליעזר ושלמה עמר, היה אונגר תורם עיקרי למפלגה ושימש גזבר שלה. בשנים 1985–1987, שבהן היה ויצמן שר בממשלת ישראל, העניק לו אונגר 1,000 דולר מדי חודש, ובסך הכל 27 אלף דולר.
יחד עם חברת "נצבא", שבבעלות חברי "אגד", היה יבואן של מכוניות "דייהטסו" בישראל. בשנת 1985 מכר ל"נצבא" את חלקו בסוכנות, ובשנת 1989 רכש מ"נצבא" את מלוא השליטה בסוכנות. במקביל נכנס לעסקי הובלה ימית, באמצעות חברת ריי שיפינג שבשליטתו. לפי הערכות, בשנת 2010 היו לחברה יותר מ–60 אוניות המשמשות להובלת כלי רכב, ששוויין עולה על 3 מיליארד דולר.
האיש במצודה הרמה (סדרת טלוויזיה)
האיש במצודה הרמה (באנגלית: The Man in the High Castle) היא סדרת היסטוריה חלופית דיסטופית שמתרחשת בהיסטוריה חלופית בה מדינות הציר ניצחו במלחמת העולם השנייה, וארצות הברית, בה מתרחשת עלילת הסדרה, מתחלקת בין שלטון גרמניה הנאצית ושלטון האימפריה היפנית. הסדרה נוצרה על ידי המפיק בפועל האמריקאי-יהודי פרנק ספוטניץ, והופקה על ידי אולפני אמזון - חטיבה של חברת אמזון. היא מבוססת על ספרו של פיליפ ק. דיק, "האיש במצודה הרמה". עלילת הסדרה מתרחשת בשנת 1962 ומספרת על החיים תחת השלטון הגרמני והיפני, ועל מהלך חייהם של אנשי מחתרת אמריקאים ואנשי שלטון גרמניים ויפניים.
רמי אונגר
ביוגרפיה
בשנת 2008 קיבלה חברת "טלקאר" שבשליטתו את הזיכיון לייבוא מכוניות "קיה" לישראל. על זיכיון זה התנהל סכסוך עסקי ממושך בין אונגר למיכאל לוי, שהיה היבואן של "קיה" בישראל קודם לאונגר, ובשנת 1990 רכש מאונגר את הזיכיון לייבוא "לנצ'יה" לישראל. הסכסוך הסתיים בפסק דין לטובתו של אונגר. ב-2013 התערב סגן ראש המוסד יוסי כהן בסכסוך על זיכיון ליבוא רכבי קיה. מאוחר יותר אונגר תרם 1.1 מיליון שקל מחברה בפנמה לבית הכנסת מול ביתו של כהן. מותג רכב נוסף ש"טלקאר" מייבאת לישראל הוא "סאנגיונג".
האיש במצודה הרמה (סדרת טלוויזיה)
הפרק הראשון של הסדרה שודר ב-15 בינואר 2015 והפך לנצפה ביותר מאז פיתוח מיזם הסדרות המקוריות של רשת אמזון. בפברואר אותה שנה הוזמנה עונה שלמה לסדרה בת 10 פרקים, ששוחררה ב-20 בנובמבר 2015. מספר שבועות לאחר מכן אישרה רשת אמזון שהיא החלה לעבוד על הפקת עונה שנייה לסדרה. ב-16 בדצמבר 2016 שוחררה העונה השנייה וזמן קצר לאחר מכן הוזמנה עונה שלישית, אשר שודרה באוקטובר 2018. העונה הרביעית והאחרונה של הסדרה עלתה בנובמבר 2019.
רמי אונגר
ביוגרפיה
בבעלותו עסקי נדל"ן בישראל, במזרח אירופה ובארצות הברית, והוא נמנה עם מקימי קרן הנדל"ן "פייר" שבניהול שלמה גרופמן.
האיש במצודה הרמה (סדרת טלוויזיה)
שיר הפתיחה לסדרה הוא אדלווייס (מתוך המחזמר צלילי המוסיקה) בביצועה של ג'נט אולסון.
רמי אונגר
ביוגרפיה
רמי אונגר נשוי ליעל, הפעילה אף היא בעסקיו, וכך גם שני בניהם. מתגורר בכפר שמריהו.
האיש במצודה הרמה (סדרת טלוויזיה)
רקע
הסדרה מתרחשת בשנות ה-60, כעשרים שנה לאחר מלחמת העולם השנייה. בעשורים שלפני המלחמה ארצות הברית הייתה מצויה בעיצומו של השפל הגדול, כאשר בעלילת הסדרה הוא כנראה היה חריף עוד יותר. במהלך המלחמה השתלטה גרמניה הנאצית על רוב אירופה ואפריקה, וברית המועצות התפרקה וב-1949 יוסיף סטלין אף הוצא להורג. במקביל השתלטה יפן על חלקים נרחבים מיבשת אסיה. בהמשך, יצאו גרמניה ויפן למלחמה מול ארצות הברית, כאשר זו בשנת 1947 נכנעת לבסוף, לא לפני שוושינגטון הבירה הושמדה על ידי הגרמנים באמצעות נשק גרעיני. בסדרה נראים הקפיטול, אנדרטת לינקולן ומבנים נוספים הרוסים למחצה ומתפוררים ונמצאים תחת הסגר בעקבות הזיהום מהפצצה. [[קובץ:Man High Castle (TV Series) map He.svg|ימין|ממוזער|380px|המצב הפוליטי השורר בארצות הברית בעלילת הסדרה:
לאורך החוף המערבי מקימה האימפריה היפנית מדינת בובות משלה בשם "המדינות הפסיפיות היפניות". בניגוד למזרח האמריקאי המונהג במידה רבה על ידי אוכלוסייה אמריקאית מקומית, המערב קולט אליו בשנים שלאחר המלחמה מהגרים יפנים רבים, אשר ממלאים את רוב משרות השלטון, המשטרה והצבא. בירת המדינה היא סן פרנסיסקו, באזורים רבים האוכלוסייה האמריקאית מהווה מיעוט בפני היפנים, והתרבות היפנית נחשבת לנעלה לעומת זו האמריקאית. באותה העת נשאר אזור הרי הרוקי כטריטוריה נייטרלית המהווה אזור חיץ בין המזרח הנאצי למערב היפני וזאת כאמצעי זהירות שננקט בשל המלחמה הקרה ששוררת בין היפנים לנאצים (בדומה למלחמה הקרה שהייתה בין האמריקאים לסובייטים במציאות). בירת האזור היה קאנון סיטי ובעיר בפרט ובאזור הנייטרלי בכלל שוכנת אוכלוסייה דלילה ומגוונת הכוללת גם אחיזה גדולה של אנשי מחתרת הפועלים נגד גרמניה ויפן. החוק באזור הנייטרלי עמום ולא חד משמעי, והמקום סובל מאנרכיה כללית. אזור חיץ נוסף קיים בהרי אורל.
ההתייחסות לשאר העולם שמחוץ לארצות הברית במסגרת הסדרה היא דלה, אך ידוע שיבשת אפריקה משועבדת לגרמנים, שהפרויקט לייבוש הים התיכון "אטלנטרופה" מוצא לפועל במטרה ליצור אדמות חדשות שהאפריקאים ישעבדו. כמו כן, ידוע כי היפנים שולטים במרבית יבשת אסיה ושאמריקה הדרומית חופשית יחסית אך רובה תחת השפעה נאצית. ברלין עוברת בנייה מקיפה מחדש בהתאם לפרויקט חידוש פני העיר של "בירת העולם גרמאניה", לפי תכנונו של האדריכל האישי של היטלר, אלברט שפר. העיר מתהדרת במראה מודרני הכולל גם בנייה מונמנטלית בהתאם לעקרונות האדריכלות הנאצית, כאשר במרכז גולת הכותרת עומד "בית העם" - פנתיאון מגלומני המתנשא לגובה של כמאתיים מטר. העולם בניצוחה של גרמניה חווה חדשנות טכנולוגית נרחבת ושגשוג, כאשר הדברים מתבטאים בשיגור חלליות לחלל על ידי הנאצים, במוצרים חדשים הנכנסים לשוק כגון הטלוויזיה וביכולות תעופה מתקדמות ויוצאות דופן.
על האימפריה הנאצית ושלוחותיה חולש הפיהרר אדולף היטלר, ממעונו שבאלפים האוסטריים, אם כי לא ברורה מידת השפעתו לנוכח גילו המבוגר וספוקלציות על מצבו הבריאותי המעורער. על רקע זה מתחילים להתפתח ניצנים ראשונים של מאבקי ירושה בין בכירים נאצים שונים השואפים לרשת את כיסאו ואף לחסלו. במקביל מתפתח וויכוח פנימי בהנהגה הגרמנית באשר לעתיד היחסים עם יפן. בעוד היטלר ונאמניו מבקשים לשמר את הברית עם יפן והאחיזה המשותפת עם היפנים בשליטה על העולם, רבים קוראים לפתיחה במלחמת עולם שלישית לשם השגת שליטה גרמנית על העולם כולו. מכל מקום, בדומה למלחמה הקרה ששררה בין שתי מעצמות העל לאחר מלחמת העולם השנייה, כך גם בעלילה שבסרט שררה מתיחות בין גרמניה ליפן, שנעה בין הכנתם של הצדדים למלחמה לביקורים של שגרירים במדינה השכנה. עם זאת, רק לגרמניה היה נשק גרעיני, והסברה המקובלת ביפן הייתה שבמקרה של מלחמה בין המדינות, יפן תובס במהירות.
העונה הראשונה
ג'וליאנה קריין היא תושבת סן פרנסיסקו, בירת "המדינות הפסיפיות היפניות" במערב, שאחותה למחצה טרודי נרצחה לעיניה על ידי המשטרה החשאית היפנית. בעודה גוססת, טרודי מסרה לג'וליאנה סרט ובו מה שנראה כצילומי וידאו פיקטיביים המציגים היסטוריה חלופית בה מתוארים ניצחון בעלות הברית במלחמת העולם השנייה ותבוסתן של גרמניה ויפן. הסרט נקרא "יסתבל החגב" והם חלק מסדרת סרטים דומים שהסברה המקובלת אצל הממשל הנאצי הייתה שהם נוצרו על ידי אדם המכונה "האיש במצודה הרמה". ג'וליאנה מאמינה שהסרטים מציגים אירועי מציאות חלופית שמהווים חלק מאמת גדולה יותר על הדרך שבה העולם צריך להתנהל; בן זוגה, פרנק פרינק, מאמין שהסרטים נוצרו כפרי דמיונו הפורה של יוצרם מסיבותיו שלו ושאין להם שום קשר לאירועי החיים האמתיים. ג'וליאנה מגלה שאחותה המנוחה טרודי הייתה בדרכה לקחת את הסרטים לקולורדו שבאזור החיץ הנייטרלי, "מדינות הרי הרוקי", בדרכה לפגוש מישהו. ג'וליאנה מחליטה לצאת לשם במקומה על מנת לגלות את טיב המשימה שטרודי נטלה על עצמה. בהגיעה לקולורדו, ג'וליאנה פוגשת את ג'ו בלייק.
ג'ו בלייק הוא תושב ניו יורק, בירת "הרייך האמריקאי" במזרח, הוא בזוגיות ואב מאמץ צעיר לילד, ג'ו עובד בשירות האס-אס. הוא נשלח למשימת הסתננות לשורות המחתרת בניו יורק, ולאחר שהוא מצטרף אליה, הוא מקבל מראשי המחתרת הוראה להעביר משלוח סודי במשאית בנסיעה מניו יורק לקאנון סיטי שבקולורדו. בעיירה קאנון סיטי הוא מגלה שבמשאית נמצא עותק של הסרט "יסתבל החגב". מאוחר יותר הוא נכנס למסעדה בעיירה ומתיידד עם ג'וליאנה, הממתינה שם בתקווה לפגוש את האיש שטרודי הייתה אמורה לפגוש. בינתיים, בניו יורק, מספר אנשי מחתרת נלכדים ומעונים על ידי הנאצים, בצוות שמונהג בידי אוברגרופנפיהרר ג'ון סמית', ממפקדי האס-אס בשטחי מזרח ארצות הברית. סמית' הוא גם מפקדו האישי של ג'ו בלייק, ובימים הבאים ניסה לשמור על קשר איתו ולעקוב אחר התמשכות משימתו של ג'ו. בקאנון סיטי, ג'ו וג'וליאנה מתיידדים, דבר המביא את ג'ו לערער על נאמנותו למפקדיו ולמדינתו. הוא עוזר לג'וליאנה ליצור קשר עם אנשי המחתרת בקאנון סיטי, תוך כדי שהם נאלצים להתמודד עם סוכנים נאציים המנסים לפגוע בהם. לבסוף, ג'ו חוזר לניו יורק וג'וליאנה חוזרת לסן פרנסיסקו.
בכל אותו הזמן, היה בן זוגה של ג'וליאנה, פרנק, תושב סן פרנסיסקו העובד למחייתו במפעל לייצור כלי נשק, מודאג מהיעדרה, כאשר הוא אינו יודע על יציאתה לקאנון סיטי ומעורבותה במחתרת. לאחר מספר ימים אנשי הקמפייטאי, המשטרה החשאית של האימפריה היפנית, עצרו את פרנק והחלו לחקור אותו על היעדרה של ג'וליאנה, בת זוגו. היפנים חשפו בפני פרנק שהם מודעים להיותו יהודי, ובמקביל הוציאו להורג את כמה מבני משפחתו עקב יהדותם בעזרת תא גזים שעוצב כחדר המתנה טיפוסי. לבסוף הוא משוחרר לאחר שראש הקמפייטאי, המפקח קידו, משתכנע כי אישה אחרת הבריחה את הסרט לאזור הנייטרלי. מתוך רגשות נקם על החוויה שעבר, החליט פרנק לנצל את ביקורו הקרב של יורש העצר היפני בסן פרנסיסקו ולהתנקש בו. רגע לפני ששלף את אקדחו, יורש העצר נורה לפתע מכיוון אחר ללא שום מעשה מצדו של פרנק. מבוהל, הוא נמלט מהמקום חזרה לביתו, ולאחר זמן קצר נפגש שם עם ג'וליאנה, אחרי שהספיקה לחזור מקאנון סיטי לסן פרנסיסקו. בשבועות הבאים העביר המפקח קידו זמן רב ומאמצים רבים בניסיון לעלות אחר עקבותיו של היורה שניסה להתנקש ביורש העצר.
נובוסוקה טאגומי הוא שר המסחר היפני, שנפגש בחשאי עם שגריר נאצי בשם רודולף וגנר, הנוסע בעצמו בחשאי תחת זהות בדויה כאיש עסקים שוודי בשם ויקטור באיינס. השניים מודאגים לחשש מוואקום אפשרי שייווצר כאשר היטלר ימות או יודח מהשלטון. וגנר מסביר כי יורשו של היטלר מבקש להשתמש בנשק הגרעיני שברשות הגרמנים נגד יפן, דבר העלול לדרדר את העולם למלחמת עולם שלישית. לפיכך הוא שואף להבריח לשלטונות ביפן באמצעות טאגומי את תוכניות הנשק הגרעיני של גרמניה, בתקווה שפיתוח נשק כזה מצד היפנים ייצור מאזן אימה שיישמר את המלחמה הקרה וימנע עימות צבאי בין המדינות.
עם חזרתו של ג'ו מהרי הרוקי לניו יורק, הוא נפגש עם מפקדו ג'ון סמית' וסיפר לו על התארגנויות המחתרת באזור הנייטרלי. עם זאת, הוא נמנע מלספר על קשריו עם ג'וליאנה, חברתו. סמית', מאוכזב ממה שראה ככישלון משימתו של ג'ו, הזמינו לארוחה משפחתית בביתו ביום המחרת, חג "יום הניצחון" (יום כניעת ארצות הברית לגרמניה ויפן). ביום החג, נסע ג'ו יחד עם סמית' להביא מנמל התעופה אורח נוסף לארוחה, השגריר האצי וגנר, חבר ותיק של סמית', אשר נחת בדיוק מטיסה שהגיעה מסן פרנסיסקו, לאחר משימתו הסודית שם. ג'ו, בסיור שערך לו בנו הבכור של סמית' בביתם, מגלה במשרדו של סמית' חוברת עליה כתוב "יסתבל החגב", הכתובת אותה מצא על גבי הסרט שהעביר מוקדם יותר לקאנון סיטי. במקביל, בשיחותיו של סמית' עם וגנר, סמית' מתחיל לחשוד בכוונותיו של וגנר ובאופי משימתו העלומה בסן פרנסיסקו. לבסוף, בעצת ג'ו, הסגיר סמית' את וגנר לחקירת האס-אס, רגע לפני שוגנר היה אמור לעלות על טיסה לברלין. באותו הערב נשאר ג'ו ללון בביתו של סמית', ובלילה מתוך סקרנותו החליט לרדת למשרדו של סמית' כדי לבדוק את תוכנה של החוברת "יסתבל החגב". ג'ו מצא את החוברת ריקה, לא לפני שסמית' התעורר וגילה אותו במשרדו. ג'ו הועבר לחקירה, כאשר סמית' רואה בו כמי שבגד והפר את אמונו במפקדו. בחקירתו מספר ג'ו על קשריו עם ג'וליאנה, וסמית' החליט לתת לו משימה חדשה בה יוכיח את חזרתו למוטב. הוא הורה לו לנסוע לסן פרנסיסקו, למצוא את ג'וליאנה ולנצל את הידידות ביניהם כדי לחדור מחדש לשורות המחתרת, ולהשיג סרט חדש של "יסתבל החגב", סרט שאמור היה להיות ברשות המחתרת. במקרה וייכשל או יסרב לבצע את המשימה, הוא וג'וליאנה יוצאו להורג.
בסן פרנסיסקו, פרנק פוגש את בת זוגו, ג'וליאנה, לאחר חזרתה מקאנון סיטי. פרנק מנסה לחזור לשגרת חייו, וכאשר הוא מגלה את מעשיה של ג'וליאנה בקאנון סיטי ובפרט הידידות שנוצרה בינה לבין ג'ו, הוא כועס וחש נבגד. ג'וליאנה מנסה לשקם את יחסיה עם פרנק, ובמקביל נשלחת על ידי המחתרת להסתנן למבנה המשטרה החשאית, שם היא התקבלה לעבודה כמשרתת במשרדו של שר המסחר נובוסוקה טאגומי. בסן פרנסיסקו פוגשת ג'וליאנה את ג'ו שהגיע מניו יורק, ויחד עם חברי מחתרת נוספים הם מנסים להשיג את הסרט החדש של "יסתבל החגב". כשהסרט ברשותם הם נמלטים מאנשי המשטרה החשאית, אך לבסוף הם נתפסים על ידי היאקוזה, אשר משחררת אותם רק בעזרת כסף כופר שהעביר פרנק, בן זוגה של ג'וליאנה. בין לבין, פרנק וג'וליאנה ישבו לצפות בתוכן הסרט. כשהם מצפים לצפות בהיסטוריה אלטרנטיבית בה ארצות הברית חופשית ומדינות הציר הובסו אף במקביל הם מגלים וידאו מחריד של פיצוץ גרעיני. לאחר הפיצוץ הם רואים את מי שנראה כפרנק מוצא בסרט להורג על ידי מי שנראה כג'ו. מיד לאחר מכן נכנס ג'ו לאולם, ולאחר תגרה אלימה בינו לבין פרנק הוא הצליח להשיג לידיו את הסרט ולהימלט מהמקום אל השגרירות הנאצית, שם מצא מחסה. לאחר שהייה קצרה במקום, חש ג'ו שגורמים נאצים העוינים את מפקדו סמית' מנסים ללכוד אותו. הוא נמלט מבניין השגרירות ופגש מחוצה לו את ג'וליאנה. ג'וליאנה נשלחה על ידי חברי המחתרת לאזור השגרירות כדי לפגוש את ג'ו ולפתות את אותו להגיע לאזור נמל סן פרנסיסקו, שם יוכלו אנשי המחתרת לחסל את ג'ו ולקחת ממנו את הסרט בחזרה אליהם. לבסוף ג'ו מצליח בסיוע ג'וליאנה לחמוק מהמארב של אנשי המחתרת, ולעלות על ספינה למקסיקו. שם פוגש חבורת דיגיים אפרו-אמריקאים ולאחר שמבין את מצוקתם הכספית, מבקש ממפקדו סמית' לסייע להם ולתת להם כסף, אך בניגוד לרצונו של ג'ו, לאחר שחבריו הנאצים נותנים לחבורת הדייגים את המזוודה שהייתה מלאה בכסף ובזמן שג'ו חולץ בעזרת מטוס נאצי מגלה ג'ו כי המזוודה הייתה ממלוכדת והיא פוצצת את הספינה ואת כל יושביה, דבר שמערער את אמונו של ג'ו באובר-גרופנפיהרר סמית' ואף מפריע למצפונו האישי.
המפקח קידו, מפקד המשטרה החשאית, לאחר מאמצים רבים, מצליח לאתר לבסוף את היורה האמיתי ביורש העצר היפני. היורה הוא סוכן נאצי שניסה באמצעות התנקשות ביורש העצר (על ידי רובה צלפים) להצית מלחמת עולם שלישית ובכך למלא את רצונם של החוגים המיליטריסטיים בגרמניה המתנגדים להיטלר. קידו מחליט שלא לחשוף שגרמני הוא זה שירה ביורש העצר, על מנת למנוע הידרדרות למלחמה אך לבסוף הוא מחליט לחסל את הנאצי בעצמו.
בניו יורק מגיע לביקור ריינהרד היידריך, מבכירי המשטר הנאצי בגרמניה. היידריך מבקר את רודולף וגנר במעצרו במטה האס-אס, שם הוא משכנע אותו לנסוע לברלין כדי להיפגש עם אדולף היטלר ולחסלו. וגנר, החש ייסורי מצפון על מעשיו הנפשעים במלחמת העולם השנייה, מסכים. בכך רתם היידריך את וגנר לתוכניתו להדיח את היטלר מהשלטון, להשתלט על גרמניה ולהביא למלחמה בינה לבין יפן. וגנר נוחת בברלין לאחר טיסה טרנס-אטלנטית, ונוסע משם למעונו של היטלר השוכן בטירה גדולה באלפים האוסטריים. הוא מגלה שם את היטלר צופה בסרט המציג היסטוריה אלטרנטיבית בה גרמניה הפסידה, סרט הנראה כחלק מסרטי "יסתבל החגב". היטלר מזמין את וגנר להצטרף אליו, מסביר לו שיש ברשותו עוד סרטים רבים כאלו, ואומר לו שהוא צופה בהם לעיתים קרובות ו"לומד מהם דברים חדשים". לא מבין את מה שעיניו רואות, וגנר מתקרב אל היטלר ושולף אקדח כדי להורגו, אך לבסוף מתחרט ומחליט להתאבד מול היטלר. באזור ניו יורק, מנסה ריינהרד היידריך לגייס את סמית' באיום רובה לתוכניתו למהפכה, אך ברגע האחרון משתלט סמית' על היידריך, ומתברר שהתוכנית לחסל את היטלר בגרמניה כשלה.
בסן פרנסיסקו נובוסוקה טאגומי מזועזע, לאחר ששמע שההנהגה הצבאית ביפן מתכוונת להשתמש בתוכניות הנשק הגרעיני שהגיעו לידיה מרודולף וגנר לצורך פתיחה במלחמה גרעינית מול גרמניה, ולא לשם יצירת מאזן אימה כלפיה, כמו שוגנר וטאגומי ציפו שיקרה. הוא יוצא ממשרדו אל הרחוב, שם הוא מתיישב על ספסל. לאחר מחשבה ממושכת במעין מדיטציה, נראה שהוא מצליח לצפות בסן פרנסיסקו מקבילה בה דגלי ארצות הברית של אמריקה מתנוססים בגאווה, ג'ון קנדי הוא נשיא ארצות הברית, ברקע מוזיקה אמריקאית והרחובות מלאים בסממנים שמזוהים עם אמריקה שבמציאות המוכרת לצופי התוכנית.
העונה השנייה
פרנק פרינק מחליט לנטוש את דעותיו הפציפיסטיות ובוחר להיות לחבר במחתרת האמריקאית. הוא נוטל חלק במתקפת טרור מוצלחת נגד בניין הפיקוד המרכזי של ממשלת המדינות הפסיפיות בדאונטאון של סן פרנסיסקו. במתקפה נהרגים בכירים רבים מהצבא היפני והפקידות הבכירה.
ג'וליאנה קריין מבקשת מקלט ברייך הנאצי בשגרירות שלהם בסן פרנסיסקו, כדי שתוכל להימלט מהחיילים היפנים שמאשימים אותה לפחות ברצח אחד.
ג'ון סמית' שרואה אותה מבין שבקשתה לא תאושר ונכנס לחדר התשאול ומבטיח לערוב לה ובכך מאפשר לה לקבל מקלט ולהגיע לניו יורק, ללא ידיעתו של בלייק.
ג'ו בלייק עצמו מגלה שהוא נולד חלק מתוכנית לבנסבורן וכי הוא בנו הביולוגי היחיד של מרטין האוסמן, בכיר נאצי מברלין. הוא מתפייס עם אביו והופך לאיש השני בחשיבותו בלשכת הקנצלר לאחר מותו של אדולף היטלר. מנהיגות המפלגה הנאצית ממנה את האוסמן לממלא מקום הקנצלר.
מות היטלר מתגלה על ידי מרגלים יפנים והאוסמן מכריז בטלוויזיה שסוכנים יפנים התנקשו בחייו של הפיהרר וכי הם יובאו למשפט בכל אמצעי אפשרי, לרבות מלחמה. ג'ון סמית הוא הבכיר הנאצי היחיד שחושד בטבעה של ההכרזה הפתאומית. כדי להגיע לחקר העניין הוא מתשאל את ריינהרד היידריך שחושף קנוניה רחבה להוביל לתקיפה גרעינית על העיר טוקיו, להרוג את הקיסר ולשעבד את היפנים למשטר הנאצי. יחד עם ראיות רבות בידיו לכך הוא נוסע לברלין לפגוש את היינריך הימלר. משהדבר נודע לו הימלר יוצא בזעם עם סמית אל לשכת הקנצלר ועוצר את האוסמן ואת ג'ון בלייק באשמת בגידה והתנקשות בהיטלר. לאחר מכן יוצא הימלר אל היכל העם ונואם בפני הנוכחים. הוא מספר על הקנוניה של האוסמן ועל חלקו של ג'ון סמית בחשיפתה.
הימלר וסמית חוגגים יחד את תחילתו של עידן של שלום בין גרמניה ליפן. ג'וליאנה קריין נמצאת בניו יורק ונראה שטרודי חיה. במרתפים כלשהם, ג'ון סמית מקבל גישה לחדר מלא בסרטוני וידאו שבהם צפה היטלר לפני מותו.
דמויות היסטוריות
בין דמויות היסטוריות נוספות שהוזכרו בסדרה אך לא הופיעו ניתן למנות את: פרנקלין דלאנו רוזוולט, וינסטון צ'רצ'יל, יוסיף סטלין, ניקיטה חרושצ'וב, לני ריפנשטאהל, ארווין רומל, יוזף גבלס, ג'ון פיצג'רלד קנדי, ורנר הייזנברג ופידל קסטרו.
רנו גליון
רנו גליון (בצרפתית: Renault Galion) היו משאיות קלות, מסחריות ואוטובוסים מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרו בין השנים 1957–1965 בצרפת
ב.מ.וו סדרה 7
ב.מ.וו סדרה 7 נחשבת לפופולרית מאוד בשירות סגלים דיפלומטים בעולם, ובשירות ממשלות רבות בעולם אשר משתמשות בה להובלת בעלי תפקידים בכירים. לדוגמה בישראל, שימשה בעשור הראשון של המאה ה-21 כרכב השירות של הרמטכ"ל.
היסטוריה וגרסאות
סדרה 7 הוצגה לראשונה בשנת 1977 כמחליפה גדולה וחזקה יותר לסדרת ה'ניו-6' של ב.מ.וו, וכתגובה לדומיננטיות של חברת מרצדס בקטגוריית הסלון-פאר.
פרסים ומועמדויות של באד באני
ערך זה עוסק בפרסים והמועמדויות בהם זכה הזמר והראפר הפוארטו ריקני באד באני במהלך השנים. באני החל את הקריירה שלו בשנת 2018 כשהשתתף בשיר של קארדי בי "I Like It",  ומאז הצלחת הסינגל, הזמר זכה במאות פרסים ביניהם "שיר הקיץ" בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV ובין היתר על תרומתו למוזיקה. אלבום הבכורה של באד באני X 100pre זכה להצלחה מסחררת, וזכה לקבל מועמדות בפרסי הגראמי לפרס אלבום הרוק, האורבני או האלטרנטיבי הטוב ביותר.
בשנת 2019, המשיכה הצלחתו של הזמר הפוארטו ריקני, והאלבום העניק לבאד באני את הזכייה בפרס האלבום האורבני של השנה בטקס פרסי גראמי הלטיני, ובפרס האמן החברתי של השנה בטקס פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד.
במהלך שנות ה-20 של המאה ה-21, באד באני הניף את הקריירה שלו ונהפך לאמן בינלאומי ומצליח ביותר. אלבומי האולפן של באני YHLQMDLG, El Último Tour Del Mundo, ו-Un Verano Sin Ti  , כולם קיבלו מועמדות בטקס פרסי הגראמי עבור קטגוריית האלבומים: פרס גראמי לאלבום הפופ הלטיני או האורבני הטוב ביותר,  פרס גראמי לאלבום האורבני הטוב ביותר,   ואלבום השנה,   בהתאמה. בנוסף, כל שלושת האלבומים זכו בפרס האלבום הלטיני האהוב ביותר בשנים 2020-2022 בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית.
"Yo Perreo Sola" הסינגל השמיני מתוך האלבום YHLQMDLG זכה בפרס ביצוע הרגאטון הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי הלטיני לשנת 2020, וקיבל מועמדות בפרס הווידאו קליפים של MTV לאמן הלטיני הטוב ביותר.
"Dakiti" הסינגל המוביל מתוך האלבום El Último Tour Del Mundo קיבל מספר זכיות; בפרס השיר הלטיני המוביל של פרסי המוזיקה של בילבורד, פרס המוזיקה האמריקאית הלטינית לשיר השנה, ולשיר האורבני של השנה וקיבל מועמדות בפרס הווידאו קליפים של MTV לאמן הלטיני הטוב ביותר.
הזמר הראפר הפוארטו ריקני באד באני זכה בכ-2 פרסי גראמי, 4 פרסי הגראמי הלטיני, 8 פרסי המוזיקה של בילבורד, פרס הווידאו קליפים של MTV, 2 פרסי המוזיקה האמריקאית, 13 פרסי Lo Nuestro, יחד עם פרסים נוספים. באני קיבל 9 מועמדויות בטקס פרסי הגראמי השונים; הקלטת השנה עבור הסינגל "I Like It" בשנת 2019, פרס אלבום הרוק, האורבני או האלטרנטיבי הטוב ביותר עבור שני אלבומיו X 100pre ו-Oasis בשנת 2020, פרס גראמי לאלבום הפופ הלטיני או האורבני הטוב ביותר עבור אלבומו YHLQMDLG (2021) ו-El Último Tour Del Mundo (2022), פרס גראמי לביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה עבור הביצוע "Un Día (One Day)" בשנת 2021. בשנת 2020, הוא קיבל את פרס הלטיני פזמנואי השנה על ידי האגודה האמריקאית למלחינים, מחברים ומוציאים לאור. בשנת 2021, הוא זכה באליפות היאבקות מקצועית, כאשר קיבל את התואר האליפות 24/7 של ה-WWE.
- AMA
- Latin Grammy
- vma
- latin bbma
E-2 הוקאיי
נורת'רופ גראמן E-2 הוקאיי (אנגלית: Hawkeye) הוא מטוס דו-מנועי ההנועד לשליטה ובקרה, לפיקוד ולהתראה מוקדמת. הוא פותח לפי דרישות הצי האמריקני, ונועד לתפעול מעל נושאות מטוסים. הוא תוכנן ופותח במהלך שנות ה-50 המאוחרות ותחילת שנות ה-60 על ידי חברת גרומן עבור צי ארצות הברית כמחליף ל- E-1 מטוס תרעה הקודם, בעל מנועי בוכנה.
את המטוס קל לזהות לפי הצלחת הגדולה שמותקנת על גבו.