cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עליית יהודים להר הבית
ישיבת הר הבית
ישיבת הר הבית הוקמה בשנת 2017. בראשות הישיבה עומד הרב אליהו ובר, ונשיאה הוא הרב חיים עוזר חייט. היא מתייחדת במטרתה לייצר קביעות ושגרה בהר, ותלמידי הישיבה מקפידים לעלות בטהרה כל יום שאפשר לתפילות שחרית ומנחה ולימוד דף יומי ושיעורי תורה. בתחילת שנת תשפ"א, הוקם בה כולל דרישת ציון בראשות הרב אלישע וולפסון. על ידי הקביעות בהר הישיבה מבקשת הישיבה לחבר עוד עולים בטהרה ולצרפם לתפילות ולשיעורים. הישיבה מגישה גם כיבוד קל לעולים.
ביום ירושלים תשפ"ב הישיבה והכולל גייסו במימון המונים כחצי מיליון שקלים. לקראת הגיוס פורסמה תמיכתם בארגון של הרב שמואל אליהו, הרב מאיר מאזוז, הרב צפניה דרורי והרב אייל יעקובוביץ'.
נאמני הר הבית
בעקבות איחוד ירושלים במלחמת ששת הימים הוקם בשנת 1967 ארגון נאמני הר הבית וארץ ישראל, והיא התנועה הוותיקה בנושא הפעילה עד היום. מטרותיה המוכרזות הן "להביא להגשמתה של האמונה והשאיפה ההיסטורית של עם ישראל המעוגנת בתורת ישראל, שעל פיה הר הבית הוא מקום המרכז הלאומי הדתי הרוחני של עם ישראל וארץ ישראל". באופן מעשי מתרכזת פעילותה של התנועה בדרישה לאפשר ליהודים כניסה להר הבית ולהביא לפתיחתו המלאה לתפילת רבים יהודית. בשנת 1968 עתרה לבג"ץ נגד האיסור להתפלל בהר הבית.
חוזרים להר
חוזרים להר היא תנועה המעודדת עליית יהודים להר הבית. חלק מחברי התנועה מתחפשים לערבים על מנת שיוכלו לעלות בחופשיות להר הבית ללא הגבלות. התנועה אף מפעילה קורס "מסתערבים" לפעיליה אשר רוצים ללמוד להתחפש לערבים.
מטה ארגוני המקדש
מטה ארגוני המקדש הוקם על מנת לאגד את כלל הארגונים העוסקים בקידום נושא המקדש.
מרדכי גרנביץ'
מרדכי גרנביץ' (נולד ב-7 בדצמבר 1982) הוא מוזיקאי וזמר-יוצר ישראלי.
ביוגרפיה
נולד וגדל בפתח תקווה, הבכור משלושה ילדים. בבית הספר היסודי ובתקופת לימודיו בישיבה לצעירים של מרכז הרב החל לכתוב ולהלחין. בשנת תשס"ז הוציא את אלבום הסקיצות 'איה' יחד עם הראל טל שבו 15 רצועות. האלבום הוקלט ללא עיבודים והפקה מוזיקלית, ולא יצא לאור באופן מסודר. מאוחר יותר הפיק עבורו הזמר אברהם טל שניים משיריו, אך הם לא יצאו לאור באופן רשמי. עם זאת ניתן למצוא אותם ברשת.
בשנת תשע"ו הוציא באמצעות פרויקט הדסטארט את הדיסק "כל החומות" יחד עם המפיק המוזיקלי דוד ליפשיץ. ובהשתתפות הנגנים עמית יצחק, שרון פטרובר, גדי פוגאטש, ובשיתוף פעולה עם חברו הקרוב, הזמר ביני לנדאו - בביצוע לשיר ידיד נפש.
גרנביץ' מופיע במקומות מגוונים, מישיבות ואולפנות - ועד לפאבים ומועדונים תל אביביים. בסוכות 2016 הופיע בפסטיבל "קולות רבים" בנמל תל אביב, בהפקה בה לקחו חלק אמנים רבים, דתיים ושאינם דתיים, כחלק מאג'נדה של יצירת מרחב תרבות ושיח יהודי - ישראלי.
כותב טור שבועי בעלון השבת שבתון.
לאחר נישואיו לאילנה לבית זרביב התגורר בגוש קטיף. לאחר ההתנתקות עברו יחד עם הראל טל ומשפחות נוספות ליבנאל שבגליל התחתון. כעבור ארבע שנים התמקמו בקריית ארבע, וגרנביץ' ניהל את תלמוד התורה "אור יאיר" בסוסיא. גרנביץ' עוסק בתורת ברסלב. ומעביר הרצאות במקומות שונים במשנת רבי נחמן על פי זווית הראייה שלו. משנת תשע"ה התגורר בהרצליה פיתוח וכיום מתגורר ברעננה, לזוג שבעה ילדים.
ביוני 2019 הוציא לאור באמצעות גיוס המונים בהדסטארט את "ספר האהבה והשיגעון" בהוצאת 'דברי שיר' ובו סיפורים אישיים שירים וטורי דעה. פרויקט הגיוס לספר זכה לשיתופים רבים של אנשים מגוונים שונים, מחרדים ממאה שערים ועד יוצאים בשאלה מפורסמים, דרך דתיים וחילוניים. בערב ההשקה של הספר שהתקיים ברוח זאת של חיבור, התארח המוזיקאי איל כהן.
במאי 2023 הוציא את ספרו השני: "יחיד" (דני ספרים) העוסק בהיבטים הסטוריים ורעיוניים במשנת רבי נחמן מברסלב. הספר נכתב על פני כמה שנים והוא מקבץ בתוכו עיונים בתורת רבי נחמן, כמו גם קטעים ארכיוניים ומידע פנימי רב העוסק בליבת החוויה הברסלבית דרך סיפורים ומסורות. הספר זכה לעידוד והמלצות חמות הן מעולם המחקר והן מתוך העולם הברסלבי עצמו. עם צאתו לאור פורסמו בדף הפייסבוק של גרנביץ' תגובות שונות לספר, מזוויות מגוונות, מפרופסור צבי מרק, דרך הרב אלחנן ניר, ועד הרב שמעון שפירא מזקני חסידי ברסלב במאה שערים.
Love It When You Hate Me
Love It When You Hate Me (בעברית: אוהבת את זה כשאתה שונא אותי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית אבריל לאבין בהשתתפות הראפר האמריקאי בלאקבר. הוא יצא לאור ב-14 בינואר 2022, על ידי חברות התקליטים אלקטרה רקורדס ו-DTA, כסינגל השני מתוך האלבום Love Sux.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי לאבין ובלאקאבר לצד ג'ון פלדמן, דרק סמית וטראוויס בארקר, שגם הפיקו אותו. ב-25 בינואר נשלח לרדיו להיטים עכשוויים וב-7 בפברואר לרדיו מוזיקה עכשווית למבוגרים. בנוסף, נשלח גם לרדיו האיטלקי.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-26.9 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-5 במרץ 2022, בבימויו של אודרי אליס פוקס. סצנת הפתיחה מציגה את לאבין נרדפת על ידי שיירת פפראצי לאחר שקיבלה עונש מאסר על כך שהתאהבה ביותר מדי גברים. לאורך הווידאו קליפ מופיעים לאבין, בארקר ובלאקבר בתא כלא כשהם רוקדים עם אסירות אחרות.
נכון ליולי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-5.3 מיליון צפיות.
6 בנובמבר
6 בנובמבר הוא היום ה-310 בשנה (311 בשנה מעוברת), בשבוע ה-45 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 55 ימים.
טוביה בלוי
הרב טוביה בלוי (נולד בט"ז באייר תרצ"ו, 8 במאי 1936) הוא הוגה דעות, וכותב בשבועון כפר חב"ד, פובליציסט, סופר ומתרגם, רב ועסקן חב"די, רב קהילת חב"ד בשכונת נווה יעקב בירושלים, ממייסדי בית הספר העל-יסודי בית חנה בירושלים ומנהלו למעלה מארבעים שנה.
קורות חייו
טוביה בלוי נולד וגדל בירושלים, לרחל טעמרל ולהרב ברוך יהודה בלוי, מראשי פאג"י, סבו היה הרב משה בלוי, ראש אגודת ישראל בירושלים. למד בישיבת עץ חיים שם החל בשנת ה'תשי"ג להתקרב לחסידות חב"ד.
בשנת תשט"ו נישא לחנה פרומט למשפחת רוזנברג.
בשנים תשט"ו - תשי"ז היה מהפעילים במסגרת צעירי אגודת חב"ד בירושלים. בין פעולותיו: היה ממארגני ומפעילי ישיבות הערב של חב"ד שנוסדו בשכונותיה של ירושלים, ביוזמתו ובניהולו, של ראש ישיבת תורת אמת, הרב שמואל אלעזר היילפרין.
בשנת תשי"ט החל לכתוב בבטאון חב"ד. בתשכ"ו מונה על ידי הרב ישראל לייבוב, יו"ר צעירי אגודת חב"ד בישראל, למנכ"ל אגף הפעילות בארגון, ושימש בתפקיד עד שנת תשמ"ז. בשנת תש"ל מונה לחבר ה"ועד למען שלימות העם" וכעבור זמן מונה לסגן יושב ראש הוועד, והיה מראשי פעיליו.
בשנת תשל"ב מונה על ידי הרבי מלובביץ' לחבר ב"ועד שבעים מוסדות". בשנת תשל"ה מונה למנהל בית הספר העל-יסודי לבנות בית חנה בירושלים שמנוהל היום על ידי בנו הרב פרץ בלוי.
עם הקמתו של שבועון כפר חב"ד בשנת ה'תש"מ, הוא נמנה עם חברי המערכת, ובמשך כעשור, עד לשנת ה'תשמ"ט, כתב מאות מאמרים וטורים בשמו ובשמות עט שונים בנושאים תורניים ופוליטיים. באותה תקופה הוא תרגם וערך פרקים בהמשכים של ספר הזכרונות של רבי יוסף יצחק שניאורסון מחב"ד ופרסם אותם בשבועון.
בין השנים תשמ"ד-תשמ"ז ערך ביחד עם הרב יצחק יהודה הולצמן את הירחון "שלימות" (ידיעון פנימי שהיה מופץ בין פעילי הוועד למען שלימות העם, הכולל מאמרים וחדשות בארגון). בשנת תשנ"ה מונה לעורך ראשי במכון 'נחלי דב"ש' שהוקם לעילוי נשמת אחיינו ר' שלום דובער בלוי.
השקפותיו
הרב בלוי פרסם במשך עשרות שנים מאמרים על השקפותיו, שאותן הוא רואה כהשקפת חב"ד והשקפת הרבי מנחם מנדל שניאורסון, הן בנושאים פנים-חב"דיים וכן בנושאים ציבוריים, את מאמריו הוא פרסם מעל בימות שונות, החל מעיתון כפר חב"ד, ולאחר מכן במכתבים כלליים אותם הוא מדוור עד היום לחסידי חב"ד.
בין הנושאים עליהם הוא מרבה לכתוב: שלימות הארץ, אנטי ציונות חילונית ודתית, חרדיות חב"דית, גיוס לצה״ל.
בנושאים תורניים הוא כותב מאמרים רבים על תולדות החסידות, סקירות ספרים, ועיון במנהגי חב"ד. חלק מהשקפותיו ודעותיו בסוגיות ציבוריות ומנהגי חב"ד עוררו פולמוס בתנועת חב"ד ורבנים ואנשים שונים בחב"ד פרסמו מאמרים החולקים עליו.
תמיכה פוליטית
החל מהבחירות לכנסת השבע עשרה, יוצא הרב בלוי מידי בחירות במכתב להצביע לרשימת יהדות התורה; זאת בניגוד לדעת חלק מרבני חב"ד, השוללים תמיכה פומבית של רב חב"די במפלגה מסוימת.
משפחתו
לרב בלוי שני בנים ושלוש בנות.
ספריו
עריכה תרגומים
איוון הורטאדו
הורטאדו שיחק לאורך הקריירה בליגות הבכירות באקוודור, מקסיקו, ספרד, קטר וקולומביה. הוא זכה במהלך הקריירה בחמש אליפויות (שלוש באקוודור ושתיים בקולומביה), וידוע כאחד מגדולי שחקניה של אקוודור בכל הזמנים. לזכותו 168 הופעות במדי, והוא שיאן ההופעות במדיה בכל הזמנים, וכן בעל מספר ההופעות הבינלאומיות הגבוה ביותר לשחקן דרום אמריקאי. הוא ייצג אותה בין היתר בשישה טורנירי קופה אמריקה ובשני טורנירי המונדיאל הראשונים בתולדותיה.
קריירת משחק
הורטאדו החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של אסמרלדס פטרולרו מעיר הולדתו. במקביל, הצליח להרשים בנבחרות הצעירות, מה שהוביל למעבר יוקרתי לאמלק, מהקבוצות הבכירות במדינה, כבר בגיל 17. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל האקוודורית ערך הורטאדו ב-8 במרץ 1992, במחזור הפתיחה של עונת, בהפסדה הביתי של אמלק 2-1 לברצלונה ספורטינג קלוב בקלאסיקו דל אסטיירו, הדרבי של גואיאקיל. הורטאדו רשם 28 הופעות ליגה באותה העונה, בהן כבש שער אחד וסייע לקבוצתו לסיים שלישית בטבלה. בתחילת עונת היה הורטאדו מעורב בתאונת דרכים, שגרמה לפציעה בצווארו. הוא הושבת לחמישה חודשים מהמגרשים, אך היה שותף לזכייתה של אמלק באליפות אקוודור באותה העונה. הורטאדו ערך 13 הופעות ליגה באותה העונה וכבש שני שערים, אחד מהם בבעיטה חופשית במחזור הנעילה שהעניקה לקבוצתו את התואר. עונה אחר כך כבר היה הורטאדו לאחד משחקניה המשמעותיים ביותר של אמלק. הוא קבע שיא קריירה אישי של חמישה שערי ליגה ב-37 הופעות, וסייע לקבוצתו לזכות בתואר אליפות שני ברציפות.
היכולת הגבוהה שהפגין הורטאדו במדי אמלק הביאה אותו למעבר לליגת העל המקסיקנית, כשחתם באתלטיקו סלאיה במהלכה של עונת. הורטאדו השתלב היטב בקבוצה, וכבר באותה עונה סייע לה להעפיל עד לגמר פלייאוף האליפות מול נקקסה. סלאיה הסתפקה בסגנות באותה העונה, לאחר שנקקסה גברה עליה בזכות חוק שערי חוץ. בעונה הבאה החלה כל עונה להתחלק לטורנירי חורף וקיץ. במהלך שתי העונות הבאות תפס הורטאדו מקום של קבע במרכז ההגנה של סלאיה, אך הקבוצה התקשתה לשחזר את יכולתה הגבוהה ומצאה עצמה בתחתית הטבלה.
במהלך עונת עבר הורטאדו מסלאיה לטיגרס, בשורותיה ערך קרוב לשמונים הופעות ליגה אך גם במדיה התקשה להגיע להישגים משמעותיים. בפתיחת עונת חזר לקדנציה קצרה באמלק, אך לאחר חצי עונה חזר למקסיקו כשחתם בשורות לה פיאדד. הוא שיחק בקבוצה במהלך טורניר אינביירנו, אותו סיימה הקבוצה מחוץ לפלייאוף האליפות.
לקראת עונת חזר הורטאדו למולדתו וחתם בברצלונה ספורטינג קלוב, יריבתה הגדולה של האקוודורית הקודמת בה שיחק, אמלק. הוא שיחק בקבוצה במשך שתי עונות כבלם הרכב קבוע, ובשתיהן סיים עם הקבוצה במקום השני בטבלה הסופית של הליגה. הקדנציה הראשונה של הורטאדו בברצלונה הסתיימה עם 57 הופעות ושני שערים, שניהם בעונה השנייה שלו בקבוצה.
עם סיום עונת 2003 באקוודור ופתיחת חלון ההעברות של אמצע עונת בספרד, עבר הורטאדו לראשונה לאירופה כשהצטרף לריאל מורסיה מהליגה הבכירה. הוא הגיע לקבוצה בצוותא עם המאמן הוולשי ג'ון טושאק, והופעת הבכורה של השניים הייתה בהפסד החוץ של מורסיה 3-2 לראסינג סנטנדר ב-25 בינואר 2004. עד לסיום העונה שותף הורטאדו ב-15 מתוך 18 משחקי הליגה של הקבוצה, מתוכם 14 בהרכב. הוא סיים את העונה עם מאזן עגום של 11 הפסדים ב-15 המשחקים בהם שותף, ומורסיה נשרה לליגת המשנה מהמקום האחרון בטבלה.
לאחר חצי עונה בספרד הסתיים הפרק האירופי בקריירה של הורטאדו, שחתם בקיץ 2004 בפצ'וקה, הקבוצה המקסיקנית הרביעית בקריירה שלו. בטורניר אפרטורה 2004 העפילה הקבוצה עם הורטאדו לפלייאוף האליפות, אך הודחה כבר ברבע הגמר על ידי מונטריי. טורניר אחר כך נותרה הקבוצה מחוץ לפלייאוף.
לקראת עונת עבר הורטאדו בן ה-31 לאל-ערבי הקטרית. הוא ערך 13 משחקים במדי הקבוצה, בהם כבש שלושה שערים והפגין יכולת גבוהה. את העונה סיימה הקבוצה במקום השלישי בטבלה. בתום העונה עבר לאל-אהלי, גם היא מליגת העל הקטרית, אך עזב אותה לאחר כחצי עונה בה לא שיחק כלל בליגה.
לקראת טורניר אפרטורה בליגת העל הקולומביאנית הצטרף הורטאדו לאתלטיקו נסיונל, ובשני הטורנירים של אותה השנה (אפרטורה ופינאליססיון) זכה עמה באליפות קולומביה. היו אלה זכיותיו הראשונות בתואר אליפות לאחר 13 שנים. לאחר שנה אחת בקבוצה, ולקראת עונת באקוודור, חזר הורטאדו לקדנציה שנייה בברצלונה ספורטינג קלוב. קדנציה זו נמשכה כחצי עונה בלבד, בטרם חזר לקולומביה וחתם בשורות מיונאריוס, לקראת טורניר הפינאליססיון 2008. מיונאריוס סיימה את הבית המוקדם במקום התשיעי, והחמיצה את ההשתתפות בטורניר חצי הגמר רק עקב פער שערים נחות מזה של דפורטיבו קאלי במקום השמיני. לאחר יכולת חלשה של הקבוצה באפרטורה, שהסתיימה עבורה במקום ה-15, חזר הורטאדו פעם נוספת לאקוודור וחתם במדיה של דפורטיבו קיטו. עד לסיום העונה ערך הורטאדו 17 הופעות ליגה, וזכה עם הקבוצה באליפות אקוודור השלישית בקריירת המשחק שלו.
לקראת עונת, בתום עונה וחצי בקיטו, הצטרף הורטאדו לקדנציה שלישית בברצלונה. בינואר 2012, בתום עונה אחת במועדון שהסתיימה במקום החמישי בליגה, שוחרר הורטאדו מהקבוצה, ובמשך שמונה חודשים נותר מחוץ למגרשים. רק בחודש אוגוסט חזר הורטאדו לשחק במדיה של דפורטיבו גרסיה מליגת המשנה. בדצמבר 2012, עם סיום העונה, הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגיל 38.
נבחרת אקוודור
הורטאדו החל את דרכו בנבחרת אקוודור ב-24 במאי 1992, תחת המאמן דושאן דראשקוביץ', במשחק ידידות מול. באותו המשחק כבש הורטאדו את שער הבכורה שלו במדי אקוודור, והמשחק הסתיים בשוויון 1-1. הורטאדו היה בן 17 שנים ו-285 ימים בלבד בהופעת הבכורה שלו, והוא השחקן שלבש את מדי הנבחרת בגיל הצעיר ביותר.
הורטאדו זומן על ידי דראשקוביץ' לסגל אקוודור לקראת קופה אמריקה 1993, אותו אירחה אקוודור. במשחק הראשון של אקוודור בשלב הבתים עלה הורטאדו מהספסל לרבע שעה בניצחון 6-1 על. הייתה זו הופעתו היחידה בשלב הבתים, אותו סיימה אקוודור ראשונה עם מאזן של שלושה ניצחונות. ברבע הגמר שוב שולב הורטאדו כמחליף בניצחון 3-0 על, ועלה לראשונה בטורניר בהרכב הפותח בהפסד 2-0 ל בחצי גמר. הוא לא שותף במשחק על המקום השלישי, בו נוצחה נבחרתו 1-0 על ידי. החל מאותה השנה היה שותף הורטאדו לשמונה משחקים במוקדמות מונדיאל 1994, מהם כשלה נבחרתו להעפיל.
המאמן פרנסיסקו מטוראנה זימן את הורטאדו לטורניר קופה אמריקה 1995. אקוודור כשלה להעפיל משלב הבתים, בו פתח הורטאדו בהרכב בכל שלושת משחקיה של נבחרתו. לאחר צמד הפסדי 1-0 ל ולקולומביה, גברה אקוודור 2-1 על. הורטאדו כבש שער עצמי לחובת נבחרתו בדקות הסיום של המשחק. לאחר מכן שותף הורטאדו ב-15 משחקי מוקדמות מונדיאל 1998, ושוב כשל להעפיל עם נבחרתו.
לאחר שלא נכלל בסגל בקופה אמריקה 1997, חזר הורטאדו לשחק בטורניר כשזומן על ידי המאמן קרלוס סביליה לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 1999. הורטאדו פתח ושיחק לאורך כל משחקיה של אקוודור בשלב הבתים, שהסתיימו כולם בהפסדים - 3-1 לארגנטינה, 2-1 ל ו-2-1 לקולומביה. כחצי שנה לאחר טורניר הקופה, במוקדמות מונדיאל 2002 עם הרנן דריו גומס על הקווים, רשמה אקוודור טורניר היסטורי שהסתיים עם המקום השני בבית, מתחת לארגנטינה ומעל ברזיל. הורטאדו היה מהבולטים בנבחרתו במשחקי המוקדמות, בהם שותף ב-17 מתוך 18 משחקים. הייתה זו ההעפלה הראשונה בתולדותיה של אקוודור לטורניר המונדיאל. במהלך טורניר המוקדמות, זומן הורטאדו לסגל הנבחרת של גומס לקראת קופה אמריקה 2001. הורטאדו שוב היה לשחקן הרכב קבוע ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של אקוודור, שהסתיימו עם הפסדים של 4-1 לצ'ילה ו-1-0 לקולומביה, ועם ניצחון 4-0 על שלא הספיק לה כדי לעלות שלב. הטורניר האחרון של אקוודור לפני המונדיאל היה גביע הזהב 2002, ממנו הודחה כבר בשלב הבתים עם ניצחון והפסד. בשני המשחקים שותף הורטאדו בהרכב נבחרתו.
הורטאדו נכלל בסגל ההיסטורי של אקוודור לקראת מונדיאל 2002 בקוריאה הדרומית וביפן, הראשון בתולדותיה. הורטאדו פתח בהרכב ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של אקוודור בטורניר. במשחק הראשון הפסידה אקוודור 2-0 ל. במשחק השני, כשהקפטן הקבוע אלכס אגינגה פותח על הספסל, עלה הורטאדו למפגש מול מקסיקו עם סרט הקפטן. בסיום נוצחה אקוודור בתוצאה 2-1. במשחק השלישי והאחרון גברה אקוודור 1-0 על, כאשר אגינגה שוב פותח על הספסל והורטאדו שוב פותח עם סרט הקפטן. על אף הניצחון, סיימה אקוודור את דרכה בטורניר בתום המשחק.
בטורניר קופה אמריקה 2004 שוב עלה הורטאדו בהרכב בכל משחקי נבחרתו. במשחק הראשון מול ארגנטינה עלה הורטאדו כקפטן, במשחק בו הובסה אקוודור בתוצאה 6-1. אקוודור נוצחה גם בשני משחקיה הבאים בתוצאה זהה של 2-1 לאורוגוואי ולמקסיקו. אקוודור הודחה בסיום שלב הבתים ללא נקודות. לאחר טורניר הקופה סיים אגינגה את דרכו בנבחרת, ומי שירש ממנו את סרט הקפטן הקבוע היה הורטאדו. תחת המאמן החדש לואיס פרננדו סוארס השלימה אקוודור העפלה שנייה ברציפות למונדיאל, לאחר שסיימה שלישית אחרי ברזיל וארגנטינה בבית הדרום אמריקאי של מוקדמות מונדיאל 2006, שהחל עוד טרם טורניר הקופה. הורטאדו היה משחקניה החשובים ביותר של אקוודור בטורניר, עם 17 הופעות.
הורטאדו זומן על ידי סוארס כקפטן הנבחרת למונדיאל 2006 בגרמניה. הורטאדו פתח בניצחון המפתיע 2-0 על ובניצחון שהבטיח לאקוודור את המקום בשמינית הגמר, 3-0 על. לאחר שהבטיחה את העפלתה ההיסטורית לשמינית הגמר, שמרה אקוודור כוחות במשחק השלישי בו הובסה 3-0 על ידי המארחת, ללא הורטאדו שלא שותף. הורטאדו חזר להרכב בהפסד 1-0 בשמינית הגמר ל. הורטאדו זכה לשבחים רבים על הופעתו המוצלחת בטורניר. בשלושת המשחקים בהם שותף הורטאדו ספגה נבחרתו שער אחד בלבד, כאשר הבלם עצמו מפגין יכולת מרהיבה מול חלוצים אירופים חזקים ומנוסים.
שנה בלבד לאחר טורניר השיא שלו במדי הנבחרת, חלה ירידה משמעותית בכושרו של הורטאדו. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2007 כקפטן, ופתח בהרכב בשני משחקיה הראשונים של אקוודור, בהם נוצחה 3-2 על ידי ו-2-1 על ידי מקסיקו. הורטאדו ספג את מרב הביקורות על יכולתו הפושרת, ולא שותף כלל בהפסד 1-0 לברזיל במשחק השלישי והאחרון של נבחרתו בטורניר.
טרם תחילתו של טורניר מוקדמות מונדיאל 2010 הצהיר הורטאדו כי המוקדמות, ומונדיאל 2010 עצמו במידה ונבחרתו תעפיל, יהיו זה הטורנירים האחרונים שלו במדי אקוודור. הוא שותף ב-16 משחקי מוקדמות, בסיומם החמיצה נבחרתו את ההשתתפות במונדיאל כשסיימה שישית. במאי 2010 שיחק בשני משחקי ידידות של נבחרתו, שלאחריהם פרש ממשחק בינלאומי.
ב-14 באוקטובר 2014 נערך לכבודו משחק פרידה מהנבחרת, בו ניצחה אקוודור 5-1 את. הייתה זו ההופעה ה-168 והאחרונה של הורטאדו במדים הלאומיים, והוא מוביל את טבלת מלך ההופעות בכל הזמנים של נבחרת אקוודור. בנוסף, הורטאדו הוא בעל מספר ההופעות הבינלאומיות הרב ביותר לכדורגלן דרום אמריקאי, וכן מלך ההופעות במוקדמות המונדיאלים בכל הזמנים. לזכותו של הורטאדו חמישה שערים במדי הנבחרת.
טאזה
טאזה היא קערה רחבה ונמוכה בעלת אותו קוטר לערך בבסיסה ובשפתה, בעלת צורת היפרבולואיד.
לטאזה חגורה בולטת לפחות בבסיס ובשפת הקערה, כשהקיר החיצוני קעור בין החגורות הבולטות. קירות הכלי יכולות להיות חלקות, ואז הכלי הוא בעל חגורה כפולה, או עם חגורה אחת או יותר באמצעה ואז הטאזה היא בעלת חגורה משולשת או חגורה מרובעת. החגורות יכולות להיות מעוגלות או חדות.
הטאזה מופיעה לראשונה בממצא האריכאולוגי ככלי אבן בתקופת הברונזה המאוחרת במצרים בימי השושלת השמונה עשר. לאחר כ-50 שנה מופיעה הטאזה גם בלבנט.
פלינדרס פיטרי שיער שמקור הטאזה בסוריה, מכיוון שלא מצא כלים דומים לה במצרים, שמהם הייתה הטאזה יכולה להתפתח. הוא שיער שהטאזה נוצרה כחיקוי של כלי מתכת מרוקעים בפטיש. עמנואל בן דור טען לעומת זאת שצורת הטאזה יכלה לנבוע מהצורה של תיבות עץ מצריות ששמשו למשחות. קריסטה קלמר הציע שהטאזה התפתחה מכלי קרמיקה של צפון הלבנט.
הר מונדנוק
הר מונדנוק (באנגלית: Mount Monadnock או Grand Monadnock) הוא הר בניו המפשייר שבאזור ניו אינגלנד המוכר בשל הופעתו בכתביהם של ראלף וולדו אמרסון ושל הנרי דייוויד תורו. ההר הוא הבולט ביותר מבין רכס ההרים הלבנים שבניו המפשייר ובברקשיירים, ומהווה את הנקודה הגבוהה ביותר במחוז צ'שייר, ניו המפשייר. הר מונדנוק ידוע זה מכבר כיעד טיפוס פופולרי.
בגובה 965 מטר הר מונדנוק גבוה יותר מכל פסגה אחרת בטווח של 48 ק"מ בכמעט 300 מטרים, ומתנשא לגובה של 600 מטרים מעל הנוף שמסביבו.
"מונדנוק" הפך למונח בו משתמשים גאולוגים אמריקנים המתאר כל הר מבודד שנוצר מסלע חשוף שנותר לאחר ששכבות סלע רכות יותר שהקיפו אותו נסחפו, תופעה המוכרת בעולם כ"אינזלברג" (מגרמנית Inselberg – הר אי), ובעברית "הר בדד".
מפסגתו החשופה המבודדת והסלעית של ההר נשקפים נופים נרחבים. כמה מסלולי הליכה ארוכים כוללים את פסגת ההר.
השם
המילה מונדנוק נגזרת משפת האבנקי כמילה שבאה לתאר הר. בתרגום חופשי משמעות המילה היא "הר העומד לבדו", אם כי משמעותה המדויקת של המילה (בהתייחס לסוג ההר) אינה ודאית. המונח מונדנוק אומץ על ידי המתיישבים הראשונים בדרום ניו המפשייר ולאחר מכן על ידי גאולוגים אמריקאיים כמונח חילופי לאינזלברג או הר שפסגתו מבודדת מסביבתו. הר מונדנוק נקרא לעיתים קרובות גראנד מונדנוק וזאת כדי להבדיל מפסגות אחרות בורמונט ובניו המפשייר שכוללות בתוכן את המילה מונדנוק.
"בית חצי הדרך" ומבנים נוספים
ב-1858 פתח מוזס קדוורת' (Moses Cudworth) מרינג', ניו המפשייר מלון בשם "בית חצי הדרך" על צידו הדרומי של ההר, בכחצי מהדרך שבין הבסיס לפסגה. "כביש האגרה" (Old toll road) נבנה בשעתו כדי לתת גישה אליו. הפופולריות של ההר צברה תאוצה באותה תקופה, ותוך זמן קצר הרחיב קדוורת' את המלון לכדי אכלוס של 100 איש. בימי קיץ עמוסים הכילו האורוות במלון כ-75 סוסים. המלון הפך לרכוש ציבורי לאחר שמאות מתושבי הערים הסמוכות התאגדו כדי לקנות את המלון ואת כביש האגרה במטרה למנוע בנייתה של אנטנת רדיו על פסגת ההר. לאחר שהמלון נשרף ב-1954 פעל במקום קיוסק עד שנת 1969 שאז הוא נסגר יחד עם כביש האגרה שנסגר לציבור. מעיין מוזס ספרינג שנובע מחור שנקדח בסלע מאחורי האתר, הוא אחד מהפריטים המעטים שנותרו מימי המלון.
מקום מגורים פרטי שנמצא 30 מטרים דרומית לאתר בית חצי הדרך לשעבר, הוא המבנה האחרון שנמצא על ההר מעל גובה של 300 מטרים.
היסטורית טיפוס
ההעפלה המתועדת המוקדמת ביותר על פסגת הר מונדנוק בוצעה ב-1725 על ידי קפטן סמואל ווילארד וארבעה עשר חיילים תחת פיקודו ששהו בהר והשתמשו בפסגתו כדי לערוך תצפיות ולפטרל לאינדיאנים בארצות הברית. לפני שהנוהג התחיל להתקבל בעין רעה, מטפסים היו חורטים את שמם בפסגה, בחריטה המוקדמת ביותר שנמצאה נכתב "ס. דקין, 1801" ומיוחס לפקיד עירוני מקומי.
"טיפוסים מהירים" בולטים שקשורים להר מונדנוק הן אלו של גארי הרינגטון שהעפיל לפסגה שש עשרה פעמים תוך עשרים וארבע שעות, ושל לארי דייוויס שטען שהעפיל לפסגה פעם ביום למשך 2850 ימים רצופים (7.8 שנים).
לעיתים קרובות נטען כי הר מונדנוק הוא ההר השני שמטפסים עליו הכי הרבה בעולם, אחרי הר פוג'י ביפן. מספר המטפסים על הר מונדנוק בשנה עומד על 125,000, בזמן שבהר פוג'י המספר עומד על כ-200,000 מטפסים בשנה. על פי אונסק"ו שום הר לא מתקרב בפופולריות הטיפוס שלו להר טאי שבסין, עם יותר משני מיליון ביקורים בשנה.
ביוגאוגרפיה, אקולוגיה וגאולוגיה
כתוצאה משריפות שהתחוללו בשנים המוקדמות של המאה ה-19 אשר שרפו את מרבית ה-90 מטרים העליונים מסביב לפסגה, מכוסים ראש ההר וסביבותיו בעפר. על אף שההר התאושש וחזר לרמה שהוא נראה טבעי, הר מונדנוק הוא דוגמה להר שיש לו קו עצים מלאכותי, קו זה נמוך בהרבה מקו העצים של האקלים בהרים דומים באזור.
ראש ההר משמש כבית גידול למינים תת-אלפיניים מיוחדים רבים המסוגלים לשמור על לחות לאורך זמן. מינים אלפיניים ותת-אלפיניים כוללים עוזרר, כותנת הדשא, מין של ער אציל, מין של אפזרית, וחמוציות ההר. על ההר גם נמצאים קרומהולץ, עצים שצורתם התעוותו ממזג אוויר קשה. כמו כן נמצא על ההר כמה ביצות רטובות אלפיניות. השכבות הנמוכות יותר של ההר מכוסות במינים של יערות צפוניים; בשכבות הביניים ניתן למצוא אשוחית אדומה (Picea rubens). לפני השריפות בהר, היה הר מונדנוק מכוסה כולו ביער של אשוחית אדומה. מאז ששכבות העפר כבר לא מופיעות על פסגת ההר, האשוחית חזרה לאיטה לראש ההר בתהליך הידוע כסוקצסיה.
הרכב ההר בחלקים גדולים ממנו הוא צפחה וסלע קוורציט של סלע מותמר בני 400 מיליון שנה הבונים את תצורת ליטלטון מהדבון, רבדים גאולוגיים שמשתרעים דרומה אל מסצ'וסטס וצפונה אל ההרים הלבנים. בגבהים נמוכים יותר של ההר וסטרטיגרפית מתחת לתצורת ליטלטון, סלע היסוד הוא מתקופת סילור.
מבחינת מבנה, ההר הוא חלק מקער שהוסט - גלישון שנוצרו בכוח הדחיסה של האורוגנזה באקדיה. ניתן לראות קמטים של סלעים מותמרים בגודל קטן מאוד או בינוני על כמה מאזורי הסלע שעל ההר, כולל את הקער המפורסם קמט בילינג (קער שמשתרע כ-140 מטרים מערבית לפסגה), המובא ב"גאולוגיה מבנית" (Structural Geology) במהדורת 1942 של מארלנד פ. בילינג (Marland P. Billings). בנוסף לקמטים מרשימים, תצורת ליטלטון מתקופת הדבון מראות גם פסאודומורפיזם גדולים של סילימניט אחרי אנדלוזיט. גבישי הסילימניט, בדרך כלל דקיקים מאוד, מופיעים כ"עקבות תרנגול הודו (turkey tracks)" באורך של כ-102 מילימטרים על הר מונדנוק ונוצרו במהלך מחזור של יצירת סלע מותמר.
הידרולוגיה
הר מונדנוק ממוקם על פיצול אגן הניקוז שבין נהר קונטיקט לבין נהר מרימק (Merrimack River). המדרונות הצפוניים של ההר מנקזים את המים למאגר המים האווי (Howe), לאחר מכן הם עוברים דרך נחל מינוואווה (Minnewawa Brook) לנהר אשולוט (Ashuelot River), לנהר קונטיקט ולבסוף מגיעים למצר לונג איילנד. נחל גליסון (Gleason Brook) ונחל ההר (Mountain Brook) זורמים על המדרון המערבי, אחר כך דרך נחל שייקר לאגף הדרומי של נהר אשולוט. המדרונות הדרום מערביים של ההר מתנקזים לנחל פאסט, משם לנחל קווארי לפני שנשפכים לאגף הדרומי של נהר אשולוט.
בצד הדרומי מזרחי של ההר, זורמים הנחלים מיד (Mead) וסטוני אל נחל ההר, יובל של נהר קונטוקוק (Contoocook River), שזורם אל נהר מרימק ובסופו אל מפרץ מיין. המדרונות המזרחיים של ההר מתנקזים אל אגם תורנדייק (Thorndike Pond), המוצא שממנו הוא זורם (כנחל סטנלי) צפונית מזרחית אל נחל נובנוסיט (Nubanusit Brook), אחר כך אל נהר קונטוקוק ואל נהר מרימק.
בילויים
הר מונדנוק פתוח להליכה, לטרקים, לפיקניק ולהליכה בשלג. סקי בשטחים פתוחים גם כן אפשרי בחלק מהמסלולים הנמוכים. מדינת ניו המפשייר מפעילה מחנה עונתי בצידו הדרומי של ההר, בכל אופן, מחנאות אסורה במקומות אחרים על ההר. התשלום שנדרש (בעונה) כדי לחנות ב"כביש האגרה" ובתחילת המסלולים הוא על כל מבקר בנפרד. על ראש ההר אין כבישים, וכביש האגרה, שמוביל לבית חצי הדרך, סגור לרכבים. טרקטורונים אינם מורשים בשטחי ההר. תצפיות טובות של ההר אפשר לראות מכמה דרכים וכבישים מהירים אזוריים, במיוחד מכביש ניו המפשייר 124.
מסלולים
הר מונדנוק מכוסה לאורכו ולרוחבו בהרבה קילומטרים של מסלולים מתוחזקים היטב. המסלולים הכי נפוצים הם מסלול הנקודה הלבנה (White Dot Trail) מסלול באורך של 3.5 קילומטרים. זהו מסלול ההעפלה הקצר ביותר, אבל גם התלול ביותר. הגישה אליו היא מצידו הדרום-מזרחי של ההר. מסלול נוסף הוא מסלול החץ הלבן (White Arrow Trail) מסלול באורך 3.7 קילומטרים עד לראש ההר, החץ הלבן נחשב למסלול הכי קל להעפלה לפסגה, דרך תחילת המסלול שכביש האגרה (בית חצי הדרך) על צידו הדרומי של ההר. מסלולים ראשיים נוספים כוללים את:
מסלולים חשובים נוספים כוללים את מסלול הצלב הלבן (White Cross Trail) שהוא מסלול מקביל למסלול הנקודה הלבנה, וצעדת הצוק (Cliff Walk), מסלול מעקפי מפואר בנופים שעוקב במקצתו למזרח של מסלול החץ הלבן. גם המסלול מטקומט מונדנוק (Metacomet-Monadnock Trail) הארוך 180 קילומטרים מעפיל להר מהצד הדרום-מערבי, אבל אין לו כניסה מכביש מס' 124 בתחתית ההר, והכביש מסומן ב"אין חניה".
הר מונדנוק הוא הנקודה האחרונה מצפון של מסלול מטקומט מונדנוק (Metacomet-Monadnock Trail), מסלול הליכה ארוך טווח שהולך דרומה דרך מסצ'וסטס לגבול קונטיקט. הוא גם תחנה אחרונה במסלול מונדנוק-סאנאפי גרינווי (Monadnock-Sunapee Greenway), מסלול בן 80 קילומטרים שמחבר בין הר מונדנוק להר סאנפי (Sunapee). מסלול ארוך טווח נוסף שמקשר בין הר מונדנוק להרים נוספים הוא וואנטסטיקט-מונדנוק גרינווי (Wantastiquet-Monadnock Greenway), שמקשר בין מונדנוק לפארק פסגה (Pisgah State Park) ולוואנטסטיקט, שלו פסגה בולטת בהינסדייל, ניו המפשייר, וצופה על העיר בראטלבורו, ורמונט ועל נהר קונטיקט.
הליכה וטיפוס על ההר
המסלול בין הארבע שעות לראש ההר וחזרה דרך אחד מהמסלולים הקצרים נחשב למסלול בדרגת קושי בינונית למטייל הממוצע אבל אינה דורשת כישורים מיוחדים במהלך סוף עונת האביב ועד לתחילת הסתיו. רוחות ומזג האוויר בחלק החשוף והסלעי של ראש ההר הם בדרך כלל קשים יותר מאשר תחתיהם לאורך כל השנה; סופות בחורף וסופות רעמים בקיץ יכולים להוות סכנת חיים. שלג וקרח מהחורף מסוגלים להישאר על המסלולים עד חודש מאי, מה שגורם להליכה להיות מסוכנת או אפילו בלתי אפשרית ללא ציוד מיוחד. השלג שנדחס כתוצאה מגלישה במסלולים שבשימוש נפוץ גורם לכך שהזמן שלוקח לקרח ולשלג להמס מתארך. אביזרים לייצוב כגון גרזן קרח, מקלות סקי, נעלי קרח ודומיהם יכולים להיות לעזר ולפעמים אף הכרחיים לטיפוס בחורף ובתחילת האביב בהתאם לרמות השלג והקרח. הליכה בסתיו בדרך כלל מצריכה ביגוד חם, מודעות למזג האוויר וזמני העפלה מוקדמים יותר. היות שיש מעט מקורות מים ראויים על ההר וקצת מאוד מחסה מהשמש בגובה שמעל 610 מטרים (2,000 רגל), קיימת סכנת התייבשות ומכת חום. על ההר לא צומחים צמחים רעילים וגם לא משתכנים שם נחשים ארסיים. ההר וסביבותיו הם מקום מושבו של הדוב שחור אמריקני, אם כי המפגש איתו נדיר.
ייעוץ בקשר למסלולי הליכה ניתן בעונה (בין יום הזיכרון (ארצות הברית) ועד יום קולומבוס וסופי שבוע מסוימים מחוץ לעונה ) במפקדה של הפארק בצד הדרום-מזרחי של ההר. תיאור המסלולים ומפות של הר מונדנוק מופצים על ידי מגוון של גורמים חלקם עסקיים וחלקם לא. החברה להגנת היערות של ניו המפשייר מדפיסה מדריך מפורט הכולל מפות, תיאור מסלולים, היסטוריה, גאולוגיה, אקולוגיה ומידע נוסף שקשור להר.
שימור
רובו של ההר שמור ולא ניתן לפיתוח. החברה להגנת היערות של ניו המפשייר היא הבעלים העיקריים של השטח ומחזיקה למעלה משישה עשר קמ"ר בשמורת מונדנוק. קרקעות ממנודנוק מוחכרים למדינה לצרכים ניהוליים. העיר ג'פרי גם מחזיקה בחלקים מההר.
בשנת 2000, מסלול מטקומט מונדנוק נכלל במחקר של שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית כדי לבחון אפשרות להכליל אותו ב"מסלול נופי הלאומי", מה שנקרא כיום זמנית "המסלול הנופי של ניו אינגלנד", שגם יכלול את מטאבסט ומטקומט שבקונטיקט, ויתן לזה מן המאפיינים של שביל האפלצ'ים. בינתיים שוררת אי בהירות בנוגע האם החלק של מטקומט-מונדנוק שעובר בניו המפשייר ייכלל סופית בעיצוב המסלול על ידי ה-NST.
חופשי זה
חופשי זה הוא רומן דיסטופי שכתב הרב חיים נבון. בספר מתאר נבון מציאות עתידנית בדיונית בה מפורקת המשפחה המסורתית. הספר מהווה ביטוי ספרותי לרעיונות שפיתח נבון בספריו הקודמים.
הספר יצא לאור בעברית בהוצאת ידיעות ספרים בשנת 2019.
הספר
הדמות המרכזית בעלילה הוא אור, העובד כמידען ומתמודד עם ניסיונותיהם של בת זוגו רוט, ושל אמו לעורר בו רגשות חברתיים ואנושיים. אור ורוט נחשפים לקיומה של פריפריה בה אורח החיים דומה למקובל במאה ה-20. אור מנסה לחשוף את המידע לתושבי המרכז, אך המשטר, ואף ראש הממשלה באופן אישי, נאבקים בו.
ביקורות
תמר פרלשטיין כתבה בביקורת על הספר:.
צור ארליך כתב בביקורת על הספר:.
קישורים חיצוניים
על הספר:
עונת 1998/1999 בפיב"א יורוליג
עונת 1998/1999 בפיב"א יורוליג הייתה העונה ה-42 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה התחרות השמינית במתכונת של ליגה.
המשחק הראשון התקיים ב-23 בספטמבר 1998 ותחרות הסתיימה ב-22 באפריל 1999. בתחרות השתתפו 24 קבוצות.
טויס אדני (ארצות הברית) מז'לגיריס קובנה נבחר לכדורסלן המצטיין של הפיינל פור.
מתכונת התחרות
בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של המשחקים בבתים המוקדמים. לאחר מכך, 16 קבוצות עלו לשמינית הגמר ורביעית הגמר בהם נערכו משחקים עד ל-2 ניצחונות.
מנצחות רבע הגמר נפגשו באולימפיה האלה, מינכן למשחקי פיינל פור.
מהלך התחרות
בשלבים המוקדמים נקבעו 16 עולות לשמינית הגמר.
ישראל בתחרות
מכבי תל אביב בשלב הראשון של המוקדמות שיחקה בבית א' וסיימה אותו במקום השלישי. בשלב השני של המוקדמות היא שיחקה בבית ו', סיימה אותו במקום השלישי ועברה לשמינית הגמר. בשמינית הגמר היא הפסידה לקינדר בולוניה וסיימה את עונה.
אזור 51
אזור 51 (באנגלית: Area 51) הוא שטח צבאי סגור הנמצא בחלקה הדרומי של מדינת נבדה שבארצות הברית. הבסיס משמש לפיתוח וניסוי כלי טיס צבאיים סודיים. שמו של אזור 51 נקשר גם לתאוריות קשר רבות העוסקות בחייזרים, ומכאן פרסומו הנרחב.
תיאורית הקשר
הסודיות הרבה סביב אזור 51 הובילה רבים לכדי האמונה כי האזור קשור למספר פעילויות העוסקות בחייזרים ועב"מים. פעילויות קונספירטיביות המיוחסות לבסיס כוללות:
יש הסבורים כי מתחת לאגם גרום שוכן בסיס תת-קרקעי סודי, בו נערכות, בין היתר, פעילויות אלו.
מיקום גאוגרפי
הבסיס שוכן בחלקו הדרום-מערבי של אגם יבש בשם גרום (Groom Lake) ומהווה חלק משורת מתקנים צבאיים הממוקמים באזור בסיס נליס, הנמצא מצפון ללאס וגאס. שטחו של המתקן הצבאי הוא כ-155 קמ"ר.
רוב שטחו של המתקן נמצא באזור הקרוי "עמק המהגרים", והבסיס גובל במשטחי יוקה השייכים לאתר הניסויים נבדה. לא רחוק מאזור 51 נמצא מתקן הר יוקה, המשמש לאחסון דלק ופסולת גרעינית.
ברדיוס גדול מסביב לבסיס ממוקמים שלטים האוסרים כל התקרבות לבסיס וצילום האזור.
רקע היסטורי
בתקופת מלחמת העולם השנייה האזור בו ממוקם הבסיס שימש לאימוני ארטילריה והפצצות. האזור ננטש עם סיום המלחמה והפך ללא-פעיל עד תחילת פיתוח מטוס ה-U-2 בשנת 1955.
תוכנית אקווטון / U-2
אנשי קבוצת סדנת הבואשים (Skunkworks) של חברת התעופה לוקהיד בחרו, לדרישת ה-CIA, באזור גרום לייק כמקום האידיאלי לפיתוח וניסוי ראשוני של מטוס הריגול U-2. תוכנית הפיתוח זכתה לשם הקוד "אקווטון" (Aquatone).
בבסיס נבנו מתקנים בסיסיים למימוש מטרות אלו, ובאוגוסט 1955 מטוסי ה-U-2 הראשונים החלו לטוס בשטח האווירי שמעל אזור 51. באמצע שנת 1956 מטוסי U-2 ביצעו את גיחותיהם המבצעיות הראשונות מעל ברית המועצות, כחלק מהמלחמה הקרה.
תוכנית הציפור השחורה / אוקסקארט / A-10 / A-11 / A-12 / SR-71
עוד בטרם השלמת פיתוח מטוס ה־U-2, חברת לוקהיד, בפיקוח ה-CIA, החלה לעבוד על יורשו - SR-71 הידוע בכינוי הציפור השחורה - מטוס ריגול המיועד לטיסה במהירויות של למעלה ממאך 3. התוכנית, שזכתה לכינוי OXCART, דרשה שינויים מבניים גדולים בבסיס: מסלול הנחיתה הוארך לאורך של כ-2.5 ק"מ ובמהרה נבנו מתקני מגורים ועבודה המספיקים כדי להכיל צוות של כ-1000 עובדים. השטח מסביב לבסיס הוכרז כשטח ממשלתי סגור לכניסה, והותר שימוש ב"כוח קטלני" כנגד פולשים לאזור.
בשנת 1962 הוטסו באזור אבות הטיפוס הראשונים של הציפור השחורה. כל גרסותיו של המטוס - A-10, A-11, A-12, SR-21, YF-12A, כמו גם המל"ט D-21 (אשר תוכנן עבור הציפור השחורה), הוטסו גם הם באזור הבסיס.
SR-71 נחשב כיום לאחד ממטוסיה המהפכניים ביותר של לוקהיד. המטוס הוצא משימוש מבצעי בשנת 1990, אך הוא עדיין מחזיק בשיא המהירות הרשמי עבור מטוסים מסוגו - 3,529.56 קמ"ש.
תוכנית הייב בלו / סניור טרנד / F-117
F-117 - המטוס החמקן הראשון בהיסטוריה - פותח ותוכנן על ידי לוקהיד ונוסה לראשונה באזור 51. האבטיפוס שלו, אשר היה ידוע בשם הקוד "סניור טרנד" (Senior Trend) ואשר פותח מתוך עיצובים שנבחנו בפרויקט מדגים הטכנולוגיות - "הייב בלו" (Have Blue), הוטס מעל אזור 51 בשנת 1977. הניסויים נערכו באזור 51 בסודיות עד לשנת 1981, ולאחר מכן הועברו למקומות אחרים בארצות הברית עד אשר המטוס הפך למבצעי בשנת 1983.
המטוס השתתף בפעילות מבצעית בפנמה כחלק ממבצע השבת תקווה אשר התרחש בשנת 1989, בשתי מלחמות המפרץ ובמלחמת קוסובו בשנת 1999.
פעילויות נוספות
בתקופת המלחמה הקרה, שימש הבסיס גם לבחינת כלי טיס סובייטיים שהושגו בדרכים חשאיות, כמו המיג-21 שהשיגה ישראל במבצע יהלום, והשאילה לארצות הברית.
הפעילות באזור 51 נמשכה גם לאחר פיתוח F-117. הבסיס אף הורחב ומבנים נוספים נבנו סביבו. בשנת 1995 הורחב מעט האזור האסור בכניסה סביב הבסיס, וכעת הוא כולל כמה גבעות מהן ניתן היה להשקיף על הבסיס. בין המטוסים והטכנולוגיות אשר לכאורה פותחו באזור 51 נמנים, כמו כן, מטוס ההדגמה הטכנולוגית של בואינג - ציפור טרף והכטב"מ החמקן אורורה.
כיום הפעילות בבסיס עדיין נמשכת ועובדים מגיעים לאזור 51 מדי יום.
עמדת הממשלה כלפי הבסיס
עד שנת 2013, ממשלת ארצות הברית לא הודתה בקיום הבסיס, אך גם לא הכחישה זאת. רק בשנת 2013 נאלצה הממשלה להודות בקיום הבסיס. האזור, הכולל את האגם היבש בו שוכן הבסיס, מוכרז כשטח צבאי סגור הן עבור תנועה אזרחית והן עבור תנועה צבאית רגילה. האזור מוגן על ידי מתקני מכ"ם וחיישני תנועה, ואלו החודרים לשטח הבסיס נתקלים במהרה בכוחות אבטחה חמושים ולרוב זוכים לקבלת קנס של כ-600 דולר, ואנשים אחדים גם טענו שלאחר שחדרו לשטח הבסיס ביקר אצלם סוכן FBI - אולם אין כל סימוכין לטענה זו.
האזור אינו מופיע במפות ממשלתיות ותמונות לוויין המראות את הבסיס לרוב מורדות משרתי אינטרנט בהם הן מאוחסנות. צילומי הלוויין הטובים ביותר של האזור וברזולוציה גבוהה מאוד ניתנות בשירות Google Earth.
לנוכח תביעות עובדים בדבר חשיפה לחומרים מסוכנים מוציאה ממשלת ארצות הברית מדי שנה פקודה הפוטרת את "המתקן הצבאי באזור גרום-לייק" ממחויבות לחוקי פיקוח סביבתיים.
מסלולי טיסה
מסלול הטיסה המרכזי של אזור 51 משתרע לאורך האגם היבש ואורכו מספר קילומטרים (כיוון מגנטי: 14C/32C), הוא נחשב לאחד המסלולים הארוכים בעולם - אך כיום הוא אסור לשימוש ברובו ולא מתוחזק. בסך הכול יש באתר שלושה מסלולי נחיתה מרכזיים, שני מסלולי עפר רחבים, מסלולי הסעה וקושרות. בנוסף, ישנו משטח נחיתה למסוקים, ושלוש עמדות קבועות (ליין) למסוקים. בקצות המסלול המשני-מרכזי (כיוון מגנטי: 14L/32R) קיימות עמדות "קצה מסלול" לשישה מטוסים בכל צד, דבר המקובל בבסיסי לחימה, לצורך בדיקה אחידה ורציפה של כלל המטוסים לפני יציאה לגיחה (פיריט) רחבת היקף.
כוח אדם
עובדי הבסיס מגיעים בשני אמצעי תחבורה עיקריים:
מהצילומים בתוכנת גוגל עולה שהבסיס מכיל מתקני מגורים נרחבים, כמו גם בריכת שחיה ואף מגרש בייסבול וטניס.
אבטחה
אזור 51 מאובטח כפי הנראה על ידי חברה פרטית, רבים סבורים שעל ידי חברת Wackenut המספקת שירותי אבטחה עבור גופים ומתקנים רבים השייכים לממשלת ארצות הברית (וביניהם גם כורים גרעיניים) ועל ידי חברת EG&G (כיום חברת בת של תאגיד URS) המהווה ספק ביטחוני ידוע עבור ממשלת ארצות הברית.
אנשי האבטחה מצוידים ברכבי שטח ובמסוקי UH-60 בלק הוק, ופעמים רבות נראים מרחוק על ידי אלו המבקרים באזור.
האזור מוקף במכ"מי אדם וחיישנים לגילוי תנועה.
שמות
מקורו המדויק של השם אזור 51 אינו ברור, ונובע ככל הנראה מסימון במפות תעופה או במפות צבאיות מהתקופה שלפני הקמת הבסיס. קיימת הערכה כי השם "אזור 51" הוא נקודת ציון (נ"צ) של הצבא האמריקני. השם התפרסם מתמונה בה מצולם מתכנן המטוסים קלי ג'ונסון, ומאחוריו כיתוב בגיר על לוח, בו מצוין כי אבטיפוס של מטוס הביון פרי תכנונו, "הציפור השחורה", הועבר ל"אזור 51". שמות נוספים המיוחסים לבסיס: "ארץ החלומות" - Dreamland (המהווה, ככל הנראה, שם קוד עבור מגדל הפיקוח של הבסיס), Watertown (זהו גם שם העיר בה נולד אלן דאלס - ראש ה-CIA בתקופת הקמת הבסיס), "חוות גן העדן" - Paradise Ranch, ו"ארץ לעולם לא".
אזור 51 בתרבות
אזור 51 הופיע במספר סרטים כגון:
על אזור 51 צולמו גם סרטים דוקומנטריים רבים.
ב-27 ביוני 2019 יצר גולש בשם מתי רוברטס אירוע פייסבוק בשם "מסתערים על אזור 51, הם לא יכולים לעצור את כולנו" (באנגלית: Storm Area 51, They Can't Stop All of Us). האירוע תוכנן ל-20 בספטמבר 2019, ומטרתו הייתה לפשוט על האתר ולחפש יצורים חיים מחוץ לכדור הארץ. רוברטס אישר שהאירוע הוא קומי וסירב לקחת אחריות על הנפגעים במקרה ואנשים אכן ינסו לפשוט על הבסיס הצבאי. האירוע הפך למם אינטרנט מפורסמת, ולמעלה משני מיליון גולשים סימנו בעמוד האירוע כי הם "משתתפים". כמיליון וחצי גולשים נוספים סימנו כי הם "מתעניינים". בפועל, ביום האירוע הגיעו כ-3,000 אנשים לאירוע ופחות מ-200 איש הגיעו עד קצה אזור מעטפת האבטחה מסביב לבסיס (שנמצאת קילומטרים רבים מהבסיס עצמו), והתפזרו ללא תקריות מיוחדות.
בור הרוחות
בור הרוחות (בערבית: بئر الأرواح "באר אל ארוואח", מתורגם לעיתים "באר הרוחות" או "באר הנשמות") הוא מערה, טבעית בחלקה וחצובה בחלקה, שנמצאת באבן השתייה במבנה כיפת הסלע שבהר הבית בירושלים. בתקופת הצלבנים החשיבו אותה הנוצרים למיקום קודש הקודשים של בית המקדש שנחרב, אם כי על פי המחקר כיום המיקום היה על גבי סלע ההר ולא תחתיו.
השם "בור הרוחות" מקורו באמונה מוסלמית מימי הביניים לפיה ניתן לשמוע במערה את הנשמות שמחכות ליום הדין. אמונה זו לא נחשבת נפוצה באסלאם הסוני. על פי רבקה גונן, מקור אמונה זו בשקע קטן, כ25 ס"מ, מתחת לרצפת השיש במערה, שהיה משמיע הד כשהיו דורכים על הרצפה.
המקום מעולם לא נבדק מבחינה ארכאולוגית בשל רגישותו הדתית והפוליטית.
היסטוריה
יש הטוענים כי זהו המקום בו הוטמן ארון הברית בסוף ימי בית ראשון. אחרים טוענים כי השקע מתחת לרצפת המערה, שנחשף על ידי מונטגיו פארקר ב-1911, הוא מה שנשאר מן המערה בה הוטמן הארון. עקב קדושת המקום לא נערך במערה סקר ארכאולוגי, ולא צפוי גם להיערך סקר שכזה.
1920 בספורט
אולימפיאדה
האולימפיאדה השישית מתקיימת באנטוורפן שבבלגיה
בור הרוחות
היסטוריה
המערה נחשבה מקום קדוש באסלאם כבר בשנת 902, על פי ההיסטוריון איבן אל פקיה.
1920 בספורט
גביע דייוויס
נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית ניצחה את נבחרת אוסטרליה עם התוצאה 5:0
ברזיל
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
בור הרוחות
אגדות ופרשנויות
ב-1871 ביקר החוקר והערביסט סר ריצ'רד פרנסיס ברטון בירושלים. אשתו, איזבל ברטון תיארה ביומנה את ביקורם כתיירים בבור הרוחות:
1920 בספורט
שחיינים
נורמן רוס דיוק קהנמוקו טדפורד קאן 29 באוגוסט באנטוורפן, בלגיה - שיא עולם חדש במחשה שליחים 4*200 מטר חופשי בתוצאה של 10:04.4
בור הרוחות
הכניסה
הכניסה למערה נמצאת תחת הכיפה, דרומית-מזרחית לאבן השתייה, וכוללת מעבר מתקופת הצלבנים ובו 16 מדרגות שיש. הסלע במעבר בולט לכיוון גרם המדרגות, והבליטה מצד ימין נקראת "הלשון", והיא המוזכרת למעלה בסיפור על הח'ליף עומר. במעבר ישנם שני מחראבים, השמאלי (הדרומי) מוקדש לדוד, והוא מעוטר בשני עמודי שיש עם דווגמת חבל מסובב התומכים בתלת-קשת. המחראב הימני במעבר מוקדש לשלמה, והוא פחות עמוק, אם כי מקושט מאוד. ייתכן שהמחראב של שלמה נבנה על ידי בונה כיפת הסלע החליף עבד אל-מלכ במאה השביעית או אולי נבנה במאה התשיעית, כך שהוא כנראה מהעתיקים בעולם, וייתכן שאף העתיק ביותר..
המערה
צורתה של המערה מרובעת בקירוב, אורך הקיר הצדדי בה כשישה מטרים, עם תקרה בגובה בין 2.5 ל-1.5 מטרים. הרצפה מחופה בשיש, ועליה שטיחים. תקרת המערה נראית טבעית בעוד שבשאר המערה בוצעו חציבות בעבר. בצידה הצפוני ישנו מחראב המוקדש לאברהם, ובצפון מערב יש מחראב לנביא אל חאדר(אליהו). המערה מצוידת בתאורה חשמלית ובמאווררים.
גישה למערה
מאז האינתיפאדה השנייה (2002) אוסר הווקף האסלאמי את הכניסה למקומות הפולחן בהר ללא-מוסלמים
הפיר במרכז
תקרת המערה היא במבנה החלל הטבעי שהיה שם לפני חציבות הצלבנים, ללא כל חיפוי, ובמרכזה ישנו פיר בקוטר 46 ס"מ ובעומק 170 ס"מ שעולה ישר אל פני הסלע של אבן השתייה. ייתכן שהפיר שימש ככניסה לקבר קדום, כארובה צלבנית לאוורור ולשחרור עשן נרות, או בתור חור ניקוז של השיתין במזבח המקדש.
בספרות
האזכור המוקדם ביותר שכפי הנראה קשור למערה הוא בספר המסע מבורדו משנת 333 לספירה, שם מתוארת אבן מחוררת בסמוך לפסל אדריאנוס עליה באים היהודים לבכות מדי שנה. כפי שהוזכר, גם במאה העשירית מוזכרת המערה בספרו של איבן אל פקיה הפרסי.
הנוסע הפרסי נאצר חוסרו מן המאה ה-11 ציין בספרו "ספרנאמה":
במאה ה16 פורסם אזכור של המערה בספר שו"ת רדב"ז כחלק מתשובה בנוגע לביקור יהודים במבנים בהר הבית:
התיאור המודרני המקובל של בור הרוחות, ביחד עם חללים תת-קרקעיים נוספים בהר הבית, נמצא בספרם של שמעון גיבסון ודייוויד ג'ייקובסון "תחת הר הבית בירושלים: מדריך לבורות המים, לחדרים התת-קרקעיים ולתעלות של חראם אל שריף".
Recovery (אלבום של אמינם)
Recovery (בתרגום חופשי: התאוששות) הוא אלבום האולפן השביעי של הראפר האמריקאי אמינם. האלבום יצא לאור ב-18 ביוני 2010 דרך חברת התקליטים אפטרמת', אינטרסקופ. הסינגל הראשון מהאלבום; "Not Afraid", יצא לאור ב-29 באפריל 2010.
קמצ'טקה (פירושונים)
{{פירושונים| גאוגרפיה: אחר:
Recovery (אלבום של אמינם)
האלבום הוא אלבום זוכה פרס גראמי בקטגוריה "אלבום הראפ הטוב של השנה". הוא אף הועמד לפרס גראמי לאלבום השנה.
קמצ'טקה (פירושונים)
ראו גם
}}
Recovery (אלבום של אמינם)
רקע
בהתחלה היה אמור להקרא האלבום "Relapse 2" אלבום המשך לאלבום אולפן השישי של אמינם "Relapse", אך ב-13 באפריל 2010 צייץ אמינם בחשבון הטוויטר שלו "There is no Relapse 2", לאחר מכן התברר שאמינם החליט לקרוא לאלבומו שאמור לצאת "Recovery". אמינם הסביר שהרעיון לעשות המשך לאלבום "Relapse" נראה לו פחות ופחות הגיוני, כיוון שעבד עם מפיקים שונים ותוכן האלבום שונה מאוד מהתוכן של האלבום "Relapase", ולאלבום מגיע שם משלו.
בריאיון למגזין הבילבורד אמר אמינם ששאל את עצמו לאחר ששמע את אלבומיו הקודמים לפני "Relapse": "למה אני לא מרגיש את המוזיקה שלי יותר?", בנוסף סיפר אמינם שניסה כ-200–300 מקבצים לאלבום ובחר מתוכם כ-100 מקצבים.
האלבום קודם באמצעות הסינגל המוביל "Not Afraid" שיצא לאור ב-29 באפריל 2010, והשיר "Won't Back Down" בשיתוף פינק ששימש כטריילר למשחק וידאו "Call of Duty: Black Ops".
הערכה ביקורתית
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים והאהובים ביותר לשנת 2010. אאוחניה מונזון ממגזין Access Hollywood הכלילה את האלבום במקום השביעי לפי בחירתה ברשימת 10 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2010. האלבום התברג במקום התשיעי ברשימת "האלבומים הטובים ביותר של שנת 2010" שנערך על ידי מגזין הרולינג סטון. בסקר השנתי של Pazz & Jop שנערך על ידי מגזין הוילג' ווייס, האלבום התברג במקום ה-57 ברשימת 1000 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2010. ברינה חוגס ממגזין Access Hollywood הכלילה את האלבום במקום השישי לפי בחירתה ברשימת 10 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2010, תוך כדי מתן תשומת לב לסינגל "Not Afraid" מתוך האלבום והכלילה אותו במקום העשירי באותו הרשימה עבור הרצועות הטובות ביותר לשנת 2010. אנטוני ראמוס מאותו המגזין דירג את האלבום במקום השישי ברשימתו.
מיקומי שיא במצעדי האלבומים
בארצות הברית מכר האלבום כ-741,000 עותקים בשבוע הראשון להוצאתו לאור, בשבוע השני להוצאתו לאור מכר האלבום כ-313,000 עותקים נוספים, נכון ל-13 בנובמבר 2013 מכר האלבום כ-4,513,000 עותקים בארצות הברית.
האלבום היה האלבום הנמכר ביותר לשנת 2010 בארצות הברית וברחבי העולם (מעל כ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם), בנוסף לזאת האלבום היה האלבום הראשון שמכר כמעל למיליון הורדות דיגיטליות ב-iTunes.
דאג דוסי
דאג דוסי (באנגלית: Doug Ducey; נולד ב-9 באפריל 1964) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית ואיש עסקים לשעבר. כיהן כמושל אריזונה בשנים 2015–2023. לפני כן כיהן מ-2011 כגזבר מדינת אריזונה ולפני כניסתו לפוליטיקה היה מנכ"ל ושותף ברשת גלידריות.
ביוגרפיה
דוסי נולד בטולידו שבאוהיו, בנם של מדליין ודאג רוסקו. בילדותו התגרשו הוריו, אמו נישאה בשנית, הוא אימץ את שם משפחתו של אביו החורג ונותר עמו גם לאחר שאמו התגרשה פעם נוספת ב-1981. ב-1986 סיים לימודי תואר ראשון במימון באוניברסיטת אריזונה. לאחר לימודיו עבד כאיש שיווק בחברת פרוקטר אנד גמבל. ב-1995 מונה למנכ"ל ושותף בחברת קולד סטון קרים (Cold Stone Creamery) רשת גלידריות. תחת ניהולו אימצה החברה מודל זכיינות, הפכה לאחת מרשתות הגלידה הגדולות בארצות הברית והתרחבה למדינות רבות ברחבי העולם. ב-2007 התמזגה החברה עם חברת Kahala, דוסי מונה למנכ"ל החברה המאוחדת אך התפטר לאחר מספר חודשים ופינה מקומו למייסד חברת Kahala.
ב-2011 נבחר דוסי לגזבר המדינה של אריזונה. ב-2014 ניצח בבחירות לתפקיד מושל אריזונה, ברוב של 53.35%. הוא הושבע לתפקיד בינואר 2015. בנובמבר 2018 נבחר לתקופת כהונה נוספת וצפוי לסיים את תפקידו לאחר בחירות האמצע ב-2022 עקב מגבלת קדנציות.
דוסי נשוי לאנג'לה, אותה הכיר במהלך לימודיהם באוניברסיטה ולהם שלושה בנים.
The Nation (תאילנד)
The Nation (האומה) הוא עיתון יומי בשפה האנגלית, היוצא לאור בבנגקוק בירת תאילנד. העיתון יצא לראשונה ב-1 ביולי 1971, והוא בבעלות קבוצת ההשקעות ניישן מולטימדיה גרופ (Nation Multimedia Group).
העיתון חבר ברשת חדשות אסיה (Asia News Network); קבוצת עיתונים אשר חולקים ביניהם מידע. The Nation הוא אחד משני היומונים באנגלית היוצאים בבנגקוק, האחר הוא בנגקוק פוסט.
תולדות העיתון
העיתון נוסד בשנת 1971 תחת השם The Voice of the Nation (קולו של העם), והוא נועד להתחרות בבנגקוק פוסט, שהיה בבעלות זרה.
בשנת 1991 עבר העיתון שינויים נרחבים, לאחר שמספר עיתונאים מבנגקוק פוסט עברו ל-The Nation.
העיתון נקט בעמדה המנוגדת לאיש העסקים תאקסין צ'ינוואט. במערכת הבחירות לראשות הממשלה בשנת 2001, הפסיד העיתון כ-20 מיליון באט, לאחר שצ'ינוואט לא פרסם בו. לאחר שנבחר צ'ינוואט, חברות ומפעלים בבעלות המדינה כתאי אירווייז אינטרנשיונל, לא פרסמו בעיתון. בהפיכה של שנת 2006, גיבה העיתון את עמדות האופוזיציה והחולצות הצהובות נגד תאקסין.
בשנת 2008 פוטרו מהעיתון עובדים רבים, העורך הוחלף בטהנונג קהנטונג (Thanong Khanthong) עורך מוסף העסקים לשעבר.
קרן רמון
קרן רמון (באנגלית: The Ramon Foundation) היא עמותה רשומה שנוסדה בשנת 2010 על ידי רונה רמון ואישים מובילים בחברה הישראלית. העמותה מנציחה את מורשתו של בעלה של רונה, אילן רמון, האסטרונאוט הישראלי הראשון, שנספה באסון מעבורת החלל קולומביה ב-2003, ושל בנם אסף רמון, טייס בחיל האוויר שנספה בתאונת אימונים בספטמבר 2009, זאת באמצעות תוכניות חינוכיות מתקדמות בנושאי מנהיגות, תעופה וחלל.
בועד המנהל של העמותה מכהנים בכירים מחיל האוויר בדימוס, אנשי עסקים ופילנתרופים, דוגמת הטייסים איתן סטיבה ומרדכי קרן, עו"ד שמוליק זיסמן, ברק בן אליעזר (לשעבר מפקד יחידת תלפיות), ארנה סבן, אורן שדיב ואהוד אדלמן. בזכות הקמת הקרן ופעילויות נוספות זכתה מייסדת הקרן - רונה רמון, להדליק משואה ביום העצמאות ה-68 של ישראל, ובפרס ישראל ביום העצמאות ה-71 . בשנת 2022, זכתה העמותה ב'אות הנשיא למתנדב' על פעילותה בפריפריה הישראלית.
מאוקטובר 2022 מכהן גיל דורון כמנכ"ל העמותה, לאחר שהחליף את רן לבנה. נכון ל-2022, העמותה מעסיקה כ-100 עובדים ומדריכים ופועלת בכ-80 רשויות מקומיות ברחבי ישראל. לעמותה 3 ענפי פעילות – שניים חינוכיים: פיתוח מנהיגת וחינוך לחלל, ותחום פעילות נוסף הנועד לפתח את תעשיית החלל הישראלית. בנוסף לעובדים, מתנדבים בפעילות העמותה השוטפת כ-500 מתנדבים, ביניהם אנשי צוות אוויר מכ-21 טייסות מבצעיות של חיל האוויר, מהנדסי חלל ואסטרונאוטים. העמותה פועלת במודל המבוסס על 'קניין רוחני', בו המוטבים (רשויות מקומיות, בתי ספר) משתתפים בכיסוי עלויות ההפעלה של התוכניות, כשהפילנתרופיה שמגייסת הקרן, משלימה את כיסוי עלויות התוכניות. בתוכניות החינוכיות של הקרן לוקחים חלק אלפי ילדים מדי שנה, ובאירועי העמותה משתתפים עשרות אלפים מדי שנה. בנוסף לתוכניות אותן הקרן מפעילה בעצמה, העמותה שותפה לעשרות מיזמים ברחבי הארץ ומסייעת לעמותות וארגונים העוסקים בחינוך לחלל.
בנובמבר 2020 הכריזה העמותה על שליחת הישראלי השני לחלל - איתן סטיבה, ובכך הפכה לעמותה הראשונה בעולם השולחת אסטרונאוט למשימה מדעית וטכנולוגית.
אילן, אסף רמון ורונה רמון
אל"ם אילן רמון היה טייס מעוטר בחיל האוויר הישראלי, שלקח חלק בתקיפת הכור הגרעיני בעיראק בשנת 1981. בשנת 1997 נבחר להיות האסטרונאוט הישראלי הראשון. לאורך שהותו בארצות הברית כחלק מההכנה למשימת STS-107 במעבורת החלל קולומביה פעל רמון להפוך את משימת האסטרונאוט הישראלי הראשון לאירוע לאומי. הדבר בא לידי ביטוי בעיצוב סמל האסטרונאוט שנשא על מדיו, בחפצים שלקח עמו לסיפון המעבורת, כגון דגל ישראל, דגל חיל האוויר, מזוזה, מזון כשר, כוס לקידוש וציור של ילד יהודי מגטו טרזיינשטט.
סרן אסף רמון נספה בתאונת אימונים בספטמבר 2009, מספר חודשים לאחר שסיים את קורס הטיס במגמת קרב בהצטיינות. אסף ואילן הם האב ובן היחידים בחיל האוויר שסיימו את קורס הטיס בחיל האוויר הישראלי בהצטיינות. לאחר אסון הקולומביה הוקמו שורה של מפעלי הנצחה לזכרו של אילן רמון, ביניהם מרכזי חלל ברחבי הארץ, שבוע החלל הישראלי המתקיים סביב תאריך התרסקות הקולומביה בשבוע הראשון של פברואר, והיישוב 'מצפה אילן'.
מספר חודשים לאחר מותו של אסף רמון, פתחה רונה את יומניו האישיים של בנה וקראה משפט שהפך לימים להיות המוטו של העמותה: "חונכנו, אחיי ואני, לשאוף להגשמת חלומותינו על בסיס האמונה שכל אחד צריך למצוא את ייעודו בעצמו'". לאחר קריאת היומנים, החליטה ביחד עם חברי המשפחה להקים את עמותת קרן רמון. העמותה קמה כדי לפעול לקידום של פורצי דרך ומנהיגים בחברה הישראלית ברוחם של אילן ואסף רמון. רונה רמון כיהנה כיושבת ראש העמותה מיום הקמתה, וליוותה את הפכיתה לעמותה מרכזית בציבוריות הישראלית עד לפטירתה בדצמבר 2018.