cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
העלייה השנייה (ספר)
כרך מקורות
הוא לקט מקורות שנוצרו בתקופה על ידי אנשי העלייה השנייה ובני תקופתם בעריכת פרופ' יהושע קניאל ועורכת המשנה אסתר שטיין-אשכנזי; הלקט אמור לייצג את רוח התקופה באמצעות קטעי המלל שהובאו בו. הם נלקחו מתוך העיתונים: "הפועל הצעיר", "האחדות", "העולם", השִלֹח, "החרות", "המוריה", ו"דער יודישער ארבייטער"; הגות, כגון כתבין של א"ד גורדון; איגרות, כגון של דוד בן-גוריון; כרוזים, תזכירים, תקנונים, פרוטוקלים של כינוסים וישיבות, יומנים אישיים, ודברי זכרונות, ומסמכים שונים שנוצרו במשך התקופה ונשמרו ב"ארכיון העבודה", הארכיון הציוני, וחלקם נדפסו בכתב העת "אסופות".
כרך אישים
הוא אסופה של מבחר האישים הבולטים ביישוב היהודי בארץ ישראל בתקופת העלייה השנייה, על פי בחירתה של מערכת הספר ובעריכתו של פרופ' זאב צחור. בכרך האישים נכללו בין השאר (לפי סדר אלפבית): יוסף אהרונוביץ', אהרן אהרנסון, אהרן אליהו אייזנברג, יהושע אייזנשטאדט-ברזילי, אברהם אלנדאף, שלום אלשיך, יצחק אפשטיין, לוי אשכול (שקולניק), דוד בלוך-בלומנפלד, דבורה בארון, יוסף בוסל, דוד בן-גוריון, מרדכי בן הלל הכהן, אליעזר בן-יהודה (פרלמן), חיים בן עטר, יצחק בן-צבי, רחל ינאית בן-צבי, שמחה בן-ציון אלתר (גוטמן), יוסף חיים ברנר, יוסף ברץ, אהרן דוד גורדון, זאב גלוסקין, ישראל גלעדי, מאיר דיזנגוף, מיכאל הלפרן, יצחק אלעזרי וולקני (וילקנסקי), עקיבא אריה ויס, נחום (וילבושביץ), מאיר וילקנסקי, יוסף חיים ויתקין, יוסף חיים זוננפלד, אלכסנדר זייד, יעקב זרובבל, יהושע חנקין, יצחק טבנקין, נחום טברסקי, יעקב טהון, יוסף טרומפלדור, שמואל יבנאלי, דוד ילין, אליעזר יפה, בצלאל יפה, הלל יפה, ברל כצנלסון, שלמה לביא, זלמן דוד ליבונטין, יצחק לוי, יוסף לוריא, אפרים משה ליליין, מנשה מאירוביץ, בן-ציון מוסינזון, יהודה לייב מטמון-כהן, חנה מייזל שוחט, עדה מימון, נסים מלול, שרה מלכין, נח נפתולסקי, משה סמילנסקי, שמואל יוסף עגנון, בן-ציון מאיר חי עוזיאל, יוסף עזריהו (אוזרקובסקי), אברהם אלברט ענתבי, מנדל פורטוגלי, שלמה צמח, אברהם יצחק הכהן קוק, חיים מרגליות קלווריסקי, שלמה קפלנסקי, שמעון רוקח, אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ' (אז"ר), יהושע רדלר-פלדמן (ר' בנימין), מאיר רוטנברג, ארתור רופין, שמעון רוקח, רחל המשוררת (רחל בלובשטיין), דוד רמז, אליעזר שוחט, ישראל שוחט, מניה שוחט, ליאון שטיין, מנחם שינקין, יוסף אליהו שלוש, יוסף שפרינצק, ברוך (בוריס) שץ וצבי שץ.
קארל וינטרסברגר
השכלה
קרל וינטרסברגר למד בווילהלמסגימנסיה במינכן עד שסיים את בית הספר התיכון בשנת 1900. לאחר מכן קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת מינכן עד 1904.
החקירות במחנה הריכוז דכאו
התובע הציבורי הראשון בבית הדין האזורי במינכן, יוזף הרטינגר, החל לחקור את רציחתם של כמה אסירים במחנה הריכוז, כולל רודולף בנאריו, בתחילת 1933. באפריל הוא סגר את החקירה מכיוון שלא הצליח להוכיח שבוצע פשע ולא הרגיש שהוא נתמך במידה מספקת על ידי הממונים עליו. לאחר סדרת מעשי רצח אחרים במחנה הריכוז דכאו, חידש וינטרסברגר, התובע הציבורי הבכיר והממונה על הרטינגר, את החקירה. אלא שחקירותיו הופסקו גם על ידי צוות האס אס במחנה הריכוז, אף שהצליח להוכיח את מעשי הרצח של סבסטיאן נפצגר ואלפרד שטראוס וב-1 ביוני 1922 הגש כתב אישום לבית המשפט המחוזי במינכן. במקביל הוא הגיש בקשה לצווי מעצר בגלל הסיכון לטשטוש ראיות. תיקי החקירה הגיעו לידי שר הפנים אדולף וגנר, שרשמית היה ממונה על היינריך הימלר, באמצעות שר המשפטים הנס פרנק. וגנר החזיק את התיקים תחת מנעול ומפתח, ההליכים לא נמשכו יותר. ווינטרסברגר הועבר לבמברג במרץ 1934.
לאחר מכן
בתקופת השלטון הנאצי עשה קריירה כעורך דין מינהלי והיה לנשיא הסנאט בבית הדין האזורי הגבוה של באמברג. הוא פרש לאחר תום מלחמת העולם השנייה. הוא מת בבמברג בשנת 1970.
הכוחות המזוינים של מקסיקו
הכוחות המזוינים של מקסיקו (בספרדית: Fuerzas Armadas de México) הם הכוח הצבאי של מקסיקו וכוללים את צבא מקסיקו ואת הצי המקסיקני. הצבא כולל את חיל האוויר המקסיקני, והצי כולל את חיל הנחתים ואת כלי הטיס של הצי.
הצבא והצי נשלטים על ידי שתי מחלקות ממשלתיות נפרדות, המחלקה לביטחון לאומי ומחלקת הצי, אשר שומרות על שרשרת פיקוד נפרדת וללא מפקד משותף, למעט נשיא מקסיקו.
צבא מקסיקו
מרכיביו העיקריים של הצבא הם: מטה לאומי, מפקדות אזוריות ויחידות עצמאיות. המחלקה לביטחון לאומי מפקדת על הצבא באמצעות מערכת פיקוד מרכזית ומספר גדול של גנרלים. הצבא מהווה את הזרוע הגדולה ביותר מכוחות המזוינים של מקסיקו.
חיל האוויר המקסיקני
המפקדה הלאומית של חיל האוויר ממוקמת במפקדת הצבא במקסיקו סיטי. חיל האוויר מחולק גם הוא לאזורים: צפון מזרח מקסיקו, צפון מערב מקסיקו, מרכז מקסיקו ודרום מקסיקו. לחיל האוויר 18 בסיסים.
הצי המקסיקני
מחלקת הצי, המפקדה הלאומית של הצי המקסיקני, ממוקמת במקסיקו סיטי. כוחות הצי מחולקים לשתי קבוצות עצמאיות: כוחות המפרץ וכוחות הפסיפיק (מערב). לכל קבוצה מפקדה משלה, קבוצת משחתות, קבוצת כלי עזר, קבוצת נחתים וקבוצת כוחות מיוחדים. לצי זרוע אוויר עם מטוסי תובלה, סיור ומעקב.
לצי מספר בסיסים והוא בעל יכולות לבניית ספינות, הדבר מהווה השפעה גדולה על הכלכלה והתעסוקה במדינה.
נחתים
חיל הנחתים מהווה את זרוע החי"ר של הצי המקסיקני. הוא אורגן מחדש בשנת 2007 ל-30 גדודי נחתים, גדוד צנחנים, גדוד שהוצמד לחטיבת משמר הנשיא, שני כוחות תגובה מהירה עם שישה גדודים כל אחד ו-3 קבוצות כוחות מיוחדים. החיל אחראי על אבטחת הנמלים, הגנה על החופים וסיורים ימיים.
משמר החופים
משמר החופים אחראי על מוכנות ותגובת הצי לאירועי חירום, חיפוש והצלה.
כוחות עצמאיים
המוביל מבין הכוחות העצמאיים הוא כוח צבאי המורכב משתי חטיבות חי"ר ממוכנות הממוקמות במקסיקו סיטי וכן חטיבה ממונעת עם כוחות מלאים לקרב ולתמיכה. בנוסף, ישנן יחידות כוחות מיוחדים (אוגדה אחת ויותר מ-100 גדודים אזוריים עצמאיים) וחטיבת צנחנים.
כל הכוחות העצמאיים הללו ממוקמים במקסיקו סיטי, שם הם פועלים ככוח עתודה וכמרכזי מצוינות.
ב-2019 אישר הקונגרס של מקסיקו הקמת משמר לאומי עצמאי במטרה לשמור על הביטחון הלאומי והביטחון הציבורי. המשמר הלאומי כפוף למחלקה לביטחון והגנה אזרחית.
מפקד הכוחות
מכיוון שלא קיים שר ביטחון, הצבא והצי לא פועלים תחת מפקד אחד, למעט הנשיא שהוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים. על פי חוקת מקסיקו, הנשיא הוא גנרל חמישה כוכבים יחיד בכוחות המזוינים, כאשר בראש כל מחלקה (המחלקה לביטחון לאומי ומחלקת הצי) ניצב קצין גנרל בעל ארבעה כוכבים. כך נוצר מצב כי כל גנרל ממלא תפקיד כפול: כחבר קבינט המדווח ישירות לנשיא וכמפקד בפועל של הזרוע.
גיוס חובה
על פי חוק כל גבר מקסיקני בגיל 18 נדרש לשנה של שירות חובה, הבאה לידי ביטוי באמצעות כמה שעות תרגול או שירות לאומי בסופי שבוע. כלומר לא מדובר בהכשרה צבאית ממשית. רוב משרתי החובה יוכשרו לכל היותר פעם אחת בלבד בשימוש ברובה במהלך שנת שירות החובה והם לא ישולבו ביחידות צבאיות סדירות.
הכוחות המזוינים מורכבים לרוב מאנשי מקצוע אשר מתחייבים בחוזה ל-3 שנות שירות ובסופם יכולים לחתום לשירות של שנתיים נוספות. על מנת להמשיך לאחר מכן, הם נדרשים לבצע בחינות או להגיש בקשה ללימודים בבתי הספר הצבאיים.
אדית בלייק
אדית בלייק, באנגלית: Edith Blake (7 בפברואר 1846 – 18 באפריל 1926) הייתה מאיירת וסופרת בוטנית אירית, ידועה בעבודתה על החי והצומח של מקומות כאיי בהאמה, ג'מייקה וציילון.
איור וכתיבה
אדית בלייק סיירה באירופה ב-1872, וביקרה באוסטריה, (גרמניה), איטליה, סיציליה, יוון וטורקיה. במהלך ביקורים אלה היא צילמה סקיצות של האדריכלות, האמנות והתרבות המקומית שפרסמה בספרה הראשון "שנים עשר חודשים בדרום אירופה" (1876). הפרסום השני שלה היה "המציאות של הבונים החופשיים" בשנת 1879.
בעלה של בלייק קיבל את מינויו הראשון בשירות הקולוניאלי הבריטי בשנת 1884, כמושל איי בהאמה 1884 עד 1887, ואחריהם בניופאונדלנד 1887 עד 1888, ג'מייקה 1889 עד הונג קונג 1889, ג'מייקה 1889. 1903, וציילון 1903 עד 1907. אדית בלייק נסעה איתו, ובמקום להשתלב בקהילת יוצאי אנגליה המקומית, היא התמקדה בבוטניקה ובציור. היא למדה על החי והצומח המקומיים וציירה אותם בצבעי מים ישר מהטבע. אלה הוצגו במוזיאון המדע והאמנות, דבלין בשנת 1894. 196 ממחקריה על שלבי החיים של הלפידופטרה הג'מייקנית נמצאים בספריית האנטומולוגיה של המוזיאון להיסטוריה של הטבע, לונדון, ועוד מעבודותיה מוחזקות על ידי הגנים הבוטניים, בדבלין.
בלייק הפיקה ציורי נופים ואת פתיחת הרכבת בניופאונדלנד בשנת 1888. היא תרמה למספר כתבי עת מדעיים אנגליים ואמריקאים, והייתה מעורבת רבות בפיתוח המדינות בהן חיו בני הזוג. המוזיאון הלאומי של האינדיאנים בניו יורק מחזיק באוסף שלה בלמעלה מ-100 חפצי אמנות אינדיאנים מאיי בהאמה. היא הייתה בלשנית מוכשרת, דיברה 9 שפות כולל אירית, רוסית וסינית. ב-1907, בלייק פתחה מנזר בודהיסטי שנקרא לכבודה בסרי לנקה.
חיים מאוחרים
עם פרישתו של הנרי ב-1907, חזרו הם לאירלנד. הם התיישבו במירטל גרוב, יוגול, מחוז קורק, שם עדיין מוחזקים רבים מספרי הסקיצות של אדית בלייק. גרם המדרגות עוטר על ידה באיורים בוטניים. כליידי בלייק היא פרסמה 3 מחזות כולם מהמיתולוגיה האירית.
לאחר מותו של בעלה ב-1918, בלייק חיה כמתבודדת, אך המשיכה לצייר. היא מתה במירטל גרוב ב-18 באפריל 1926. בני הזוג קבורים בגן הבית.
האוסף שלה במוזיאון הטבע בלונדון נשמר ב-1984 והוא ידוע בערכו המדעי.
יעקב מיטלמן
ד"ר יעקב מרכוס (מרדכי) מיטלמן (בגרמנית: Jacob Marcus Mittelmann; 1910 – 5 בינואר 1975) היה מתרגם ישראלי. עורך דין במקצועו.
ביוגרפיה
יעקב מרכוס בן אברהם מיטלמן נולד בשנת 1910. למד משפטים, וב-1934 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת לייפציג שבגרמניה. הדיסרטציה שלו (Der altisraelitische Levirat. Eine rechtshistorische Studie), הייתה מונוגרפיה על תופעת הייבום בעם ישראל בעת העתיקה כפי שהיא משתקפת בסיפורה של תמר ובמגילת רות. עלה לארץ ישראל בעלייה החמישית, וב-1939 הוסמך בה כעורך דין.
בשנות ה-40 ושנות ה-50 תרגם מספר ספרים לעברית. תחילה תרגם סיפורי ילדים קלאסיים במסגרת "ספריית גמד" של הוצאת פישר; בהמשך תרגם אלבומי יצירות של אמנים קלאסיים בספריית "דע את האמנות" של הוצאת סיני; את החיבור "מהי ההיסטוריה היהודית" להיסטוריון היהודי שמעון דובנוב ואת "המשפט הבינלאומי" למשפטן הבריטי ג'יימס לזלי בריירלי; ולבסוף תרגם ב-1955 בהוצאת סיני ארבעה ספרי הרפתקאות לילדים מאת הסופר הגרמני פטר מתאוס. בשנות ה-60 פנה לתרגם מהספרות העברית לגרמנית. ב-1961 הופיעו בעיתון השווייצרי "די טאט", שעורכו הספרותי הוא המבקר מקס ריכנר , תרגומיו לשירים מאת יעקב כהן ואלעזר בניועץ. ב-1964 התפרסמה בהוצאת Manesse בציריך האנתולוגיה "מספרים עבריים בני זמננו" (Hebräische Erzähler der Gegenwart), שכללה סיפורים של מיטב הסופרים הישראלים, ובסופה שרטוט תולדות הספרות העברית החדשה. ב-1965 התפרסם בשווייץ תרגומו לספרו הנודע של אליעזר שׂמֹאלי "אנשי בראשית". בהמשך תרגם לגרמנית שלוש אופרות ישראליות: "אלכסנדרה" למנחם אבידום (לברית: אהרן אשמן) והאופרות "אשמדאי" ו"הניסיון" ליוסף טל (לברית: ישראל אלירז). ב-1975 הופיע בשווייץ תרגומו האחרון, ל"עשן כיסה את הגולן" לאוריאל אופק.
מיטלמן נפטר בינואר 1975. נקבר בבית העלמין הדרום. הותיר את אשתו אלן (1906–1996), ילידת גרמניה.
ושני נכדיו.
נבחרת צרפת בבייסבול
נבחרת צרפת בבייסבול (בצרפתית: Équipe de France de baseball) היא נבחרת הבייסבול לגברים המייצגת את צרפת בתחרויות בינלאומיות.
פטריק מרפי
פטריק ארין מרפי (באנגלית: Patrick Erin Murphy; נולד ב-30 במרץ 1983) הוא פוליטיקאי ורואה חשבון אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית. כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-18 של פלורידה בשנים 2013 עד 2017. במרץ 2015 הודיע על כוונתו להתמודד לסנאט מול הסנאטור מרקו רוביו הרפובליקני. הוא הפסיד בבחירות לרוביו כשקיבל 44% מקולות המצביעים לעומת 52% לרוביו.
Klan
Klan (בעברית: קלאן) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האיטלקי מחמוד. הוא יצא לאור ב-14 במאי 2021, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל החמישי מתוך אלבום האולפן השני של מחמוד, Ghettolimpo. השיר נכתב על ידי מחמוד, דוידה פטרלה, מארק סגוי, חאביבו ודאריו פאיני, שגם הפיק את השיר. בסמוך לצאתו עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-13.8 מיליון השמעות.
פטריק מרפי
ביוגרפיה
ב-2012 העתיק את מיקום מגוריו על מנת להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית על תקן המחוז ה-18 של פלורידה. לדבריו, הוא שמע כמה מאמירותיו של חבר הקונגרס המכהן מטעם מחוז זה, אלן וסט, והרגיש שהוא מחויב להתמודד מולו, וכיוצא בכך מיתג את עצמו בקמפיין כאלטרנטיבה לווסט. לאחר שנתמך בידי חברים בולטים של המפלגה הדמוקרטית, בהם מושל פלורידה לשעבר צ'ארלי כריסט והנשיא ביל קלינטון. המרוץ בינו ובין וסט היה לאחד מן היקרים ביותר באותן בחירות, וכן נקרא על אחדים "המרוץ המכוער ביותר". בסופו של דבר גבר מרפי על וסט, לאחר בחירות צמודות, כשב-20 בנובמבר, ימים אחדים לאחר הבחירות, הכיר וסט בתבוסתו.
Klan
השיר הגיע למקום ה-42 במצעד הסינגלים האיטלקי של FIMI.
פטריק מרפי
ביוגרפיה
ב-3 בינואר 2013 החל את כהונתו כחבר בית הנבחרים. בנובמבר 2014 התמודד לכהונה שנייה, ובפעם זאת הביס את יריבו הרפובליקני לאחר שזכה לתמיכה גורפת של כמעט 60% ממניין הקולות. מרפי תואר על ידי ההפינגטון פוסט כליברל בדעותיו, התומך בחופש הבחירה של נשים לבצע הפלה ובזכויות להט"ב, אך מתון כלכלית ופרו שוק חופשי שמעריך אחריות באשר לענייני מס.
Klan
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-19 במאי 2021 בערוץ היוטיוב הרשמי של מחמוד. הוא בוים על ידי אלטיו קאוסני, וצולם בעיר פלרמו. נכון למאי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-6.7 מיליון צפיות.
פטריק מרפי
ביוגרפיה
במרץ 2015 הכריז מרפי כי בכוונתו להתמודד לסנאט. הסנאטור המכהן דאז מרקו רוביו, שהתמודד ללא הצלחה בבחירות לנשיאות 2016, התכוון תחילה להותיר את מושבו פתוח; אך לבסוף, מספר ימים לפני המועד האחרון להרשמה למרוץ ביוני 2016 הודיע כי הוא ירוץ לכהונה נוספת. מרפי נתמך על ידי הוועד הדמוקרטי לסנאט ובידי גורמים נרחבים במפלגתו. בבחירות הפסיד מרפי לרוביו.
רנו Type EI
רנו Type EI (בצרפתית: Renault Type EI) היא מכונית קבריולה מהודרת, אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו בשנת 1914.
דגמי "רנו Type EI" נבנו בתצורות לנדולט (Landaulet - הגג נפתח בחלקו) וקבריולה.
חופזי
חופזי (שם מדעי: Pluvialis) הוא סוג של עוף ממשפחת החופמיים שבסדרת החופמאים. החופזי קרוב למיני הסוג חופמי אך קטן יותר, בעל ראשים שחורים ונוצות כנפיו זהובות מנומרות. החופזים מצויים בעיקר בחצי הכדור הצפוני.
החופזים בעלי ראשים קטנים וכהים ומקוריהם קצרים יחסית, הבטן כהה ורגליהם קטנות ובינוניות ואין להם קרומי שחייה. הם מעופפים בלהקות וקוראים קריאות עזות.
זיגינשור
גאוגרפיה
העיר ממוקמת כ-454 ק"מ מדקר, בירת סנגל, וכ-70 ק"מ מהאוקיינוס האטלנטי. בשנות ה-60 של המאה ה-20 תושבי העיר הקימו אתר נופש קאפ סקירינג על חוף האוקיינוס.
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 23 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מאי (26 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (21 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,619 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (547 מ"מ גשם), וחודש אפריל הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה
העיר ממוקמת ליד הכבישים N4, N6 ו-R20. בנוסף, ליד העיר, פועל שדה התעופה זיגינשור.
ספורט
מועדון הכדורגל קאזה ספורט, הוא מועדון ספורט הממוקם בזיגינשור.
אברהם הופמן
אברהם הופמן (2 באוקטובר 1938 - 26 באפריל 2015) היה כדורסלן אשר שיחק ברוב הקריירה שלו במכבי ירושלים.
ביוגרפיה
אברהם הופמן נולד וגדל בשכונת גאולה שבירושלים. ב-1955 התחיל את הקריירה שלו במכבי ירושלים. בעונתו הראשונה קלע הופמן 234 נקודות. אברהם הופמן היה אחד הכישרונות העולים של הליגה וכונה יד שמאל הצולפת. ב-1960 הוביל הופמן את מכבי ירושלים לניצחון מפתיע 67:72 על מכבי תל אביב שנחשבה באותה עת כקבוצה החזקה בישראל. ב-1963 החלה מכבי תל אביב לנהל עמו משא ומתן על צירופו לקבוצה שבסופו חתם הופמן במכבי תל אביב. ב-2005 זכה במקום ה-43 בספר היכל התהילה של הכדורסל הישראלי. קלע 3,641 נקודות ליגה סדירה במהלך הקריירה.
אברהם הופמן הוא אביו של שחקן הכדורסל לשעבר דור הופמן שכיום מתגורר בארצות הברית.
אברהם הופמן נפטר באפריל 2015 בגיל 76.
אנה גאסטייר
אנה קריסטינה גאסטייר (באנגלית: Ana Kristina Gasteyer; נולדה ב-4 במאי 1967) היא שחקנית, קומיקאית ומוזיקאית אמריקאית.
ביוגרפיה
גאסטייר נולדה בוושינגטון די. סי. שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי. אמה מריאנה רומל-גאסטייר היא אמנית, בעלת שורשים רומנים ויוונים, ואביה פיל גאסטייר שדלן שמכהן גם כראש עיר של העיירה קוראלס שבניו מקסיקו.
לאחר התיכון היא למדה באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
קריירה
ב-1996 הצטרפה לצוות תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב" ובין חיקוייה הידועים בתוכנית נמנים אלו של מרתה סטיוארט וסלין דיון, ב-1998 שיחקה עובדת סוציאלית בפרק של חוק וסדר.
ב-2004 הופיעה במחזה אופרה בגרוש בברודוויי ובאותה שנה שיחקה את אמה של דמותה של לינדזי לוהן בסרט "ילדות רעות".
ב-2005 שיחקה במחזה מרשעת שהועלה בשיקגו. היא שיחקה שופטת בשלושה פרקים של הסדרה האישה הטובה, ב-2008 שיחקה בסרט "הנשים" בכיכובן של מג ראיין ואווה מנדז. ב-2009 שיחקה בסרט העצמאי "להעז", בכיכובה של אמי רוסום.
בשנת 2011 החלה לשחק בסיטקום של ABC "פרברי הגיהנום", בתפקיד שילה שיי, תפקיד אותו גילמה למשך 3 עונות עד לסיום שידור הסדרה ב-2014. בשנת 2012 שיחקה בסרט הקומדיה "רובוט ופרנק" לצד סוזן סרנדון.
בשנת 2015 התארחה בסדרת הקומית של רשת Hulu, "אנשים קשים", ושיחקה בסרט "פול בלארט 2: נשאר בווגאס" בכיכובו של קווין ג'יימס. בשנת 2016 החלה לשחק בקומדיה "ליידי דינמייט" בין התפקידים הראשיים. ב-2019 שיחקה לצד איימי פולר ומאיה רודולף בקומדיה "טיול לנאפה" מבית נטפליקס. ושיחקה בסדרה "עושה בית ספר", המהווה ספין אוף ל"הגולדברגים". בשנת 2020 החלה לדבב בסדרת האנימציה "דנקנוויל" ברשת FOX, את ג'נין.
בשנת 2019, הוציאה את אלבום האולפן השני שלה "Sugar & Booze", לכבוד חג המולד.
מיכאל מלכיאלי
מיכאל משה מלכיאלי (נולד בכ' בתשרי ה'תשמ"ג, 7 באוקטובר 1982) הוא השר לשירותי דת וחבר הכנסת מטעם מפלגת ש"ס. לפני כן שימש כחבר מועצת עיריית ירושלים.
ביוגרפיה
מלכיאלי נולד בירושלים לשמואל ומירה. למד בתלמוד תורה יקירי ירושלים ואחר כך בישיבת יקירי ירושלים וישיבת חברון גבעת מרדכי. למד כאברך בישיבת תפארת צבי. למד בבית המדרש "דרכי הוראה לרבנים" ועבר מספר מבחנים ברבנות הראשית. הוא בעל תואר ראשון בחינוך ובמחשבת ישראל ממכללה ירושלים ובעל תואר שני במדיניות ומינהל ציבורי באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנים 2005–2009 לימד בקריית נוער, ובשנים 2008–2015 לימד בישיבת תפארת צבי. הקים את ארגון "נתיבות נועם" לחינוך ללמדנות ישיבתית בישיבות תיכוניות. כתב מאמרים תורניים וגם באתר של ארגון "הידברות".
קריירה פוליטית
בשנת 2012 מונה ליו"ר המינהל הקהילתי בנווה יעקב. שנה לאחר מכן נבחר למועצת עיריית ירושלים. במסגרת זו החזיק בתיק הספורט החרדי והיה חבר בוועדת התכנון והבנייה בירושלים.
מלכיאלי נחשב מקורב לרב דוד כהן, מראשי ישיבת חברון, ולראשון לציון הרב יצחק יוסף.
בבחירות לכנסת העשרים הוצב במקום ה-11 ברשימת ש"ס, אך ש"ס זכתה בשבעה מנדטים בלבד. הוא שימש יועץ לשר לשירותי דת דוד אזולאי, ולאחר התפטרות השר אריה דרעי, התמנה לחבר הכנסת, ב-2 בנובמבר 2016.
בבחירות לכנסת העשרים ואחת נכנס לכנסת במקום ה-6 לאחר שש"ס זכתה ב-8 מנדטים.
בכנסת ה-24 כיהן מלכיאלי בתפקיד יו"ר סיעת ש"ס בכנסת.
השר לשירותי דת
בבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצב במקום ה-4 ברשימת ש"ס לכנסת ונבחר כחבר הכנסת. עם השבעתה של ממשלת ישראל השלושים ושבע, החל לכהן כשר לשירותי דת. זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד, חתם מלכיאלי על צו לעיכוב יישום הרפורמה בתחום הכשרות, שהנהיג קודמו בתפקיד מתן כהנא. ב-24 בינואר 2023 לאחר מתן פסק הדין בבג"ץ דרעי ופיטורו של אריה דרעי מתפקיד שר הפנים, מונה מלכיאלי למ"מ שר הפנים וכיהן בתפקיד ממלא מקום השר עד למינויו של ח"כ משה ארבל לשר הפנים ב-19 באפריל 2023.
דנטה ספינוטי
דַנְטֶה סְפִּינוֹטִי (נולד ב-22 באוגוסט 1943) הוא צלם קולנוע אמריקאי ממוצא איטלקי.
ספינוטי עבד רבות עם במאים כמו מייקל מאן, לו צילם, בין היתר, את "המוהיקני האחרון", "אויבי הציבור" ו"צייד אדם". כמו כן, היה הצלם הקבוע של במאי הסרטים היהודי ברט ראטנר בכל סרטיו מ-2002 עד 2006, לרבות בסרט "דרקון אדום", שהיה הרימייק ל"צייד אדם" מ־1986.
ב-1991 צילם את הסרט "פרנקי וג'וני".
ב-1994 צילם את הסרט נל בהשתתפות ג'ודי פוסטר וליאם ניסן.
בשנת 2006 צילם את סרטו הניסיוני של אנתוני הופקינס, "בין דמיון למציאות". בשנת 2011 זכה בפרס מצלמת הזהב על מפעל חיים, על צילום סרטם הקומי של ברט ראטנר ואדי מרפי, "מיליארד סיבות לשוד".
תורפז תעשיות
תורפז תעשיות בע"מ המוכרת בשם המקוצר "תורפז" היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בפיתוח, ייצור ומכירה של תמציות טעם וריח טבעיות וסינתטיות לתעשיית הקוסמטיקה, טואלטיקה וטיפוח אישי ולתעשיית המזון והמשקאות, ובפיתוח, ייצור, ומכירה של חומרי ביניים וחומרי גלם לתעשיית הפארמה.
החברה הוקמה בפברואר 2011 כחברה פרטית בשם בכפ תמציות בושם בע"מ, שבעליה העיקריים היו קרן כהן חזון, ישראל לשם, אילן לויטה ואלון גרנות. מנכ"לית החברה הייתה נורית בוקשפן. ב-2016 מונתה קרן כהן חזון למנכ"לית החברה. בינואר 2021 שינתה החברה את שמה לשם הנוכחי, תורפז תעשיות בע"מ.
במאי 2021 הונפקו מניותיה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והיא הפכה לחברה ציבורית.
תחומי פעילות
לחברה אסטרטגיה המשלבת צמיחה אורגנית לצד ביצוע רכישות אסטרטגיות של פעילויות משיקות לפעילותה. אסטרטגיה זו התבטאה ברכישה ניכרת של חברות בישראל ובעולם. בשנת 2022, למשל, רכשה החברה את החברות באלירום, פנטאור וקלאבין.
בעלי עניין
בעלת השליטה בחברה היא קרן כהן חזון אשר מחזיקה כ-44.31% ממניותיה. בעלי עניין נוספים הם נורית וישראל לשם, המחזיקים 14.64% ממניות החברה.
ברט באטלר
ברט באטלר (באנגלית:  Brett Butler; נולדה ב-30 בינואר 1958) היא שחקנית, קומיקאית וסטנדאפיסטית אמריקאית, מועמדת שני פרסי גלובוס הזהב על תפקידה בסיטקום "גרייס על הכוונת".
ביוגרפיה
באטלר נולדה בשם ברט אנדרסון בעיר מונטגומרי שבאלבמה, לפני שהחלה את דרכה כסטנדאפיסטית עבדה באטלר כמלצרית.
פרצה לתודעה בשנות ה-90 בזכות תפקיד ראשי אותו קיבלה בקומדיית המצבים של רשת ABC "גרייס על הכוונת". באטלר הופיעה במהלך 5 עונות הסדרה בתפקיד האם החד הורית גרייס קלי והייתה מועמדת פעמיים לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית. באטלר כוכבת הסדרה הייתה מכורה במהלך השנים למשככי כאבים, דבר שהעיב על תפקודה ועל יחסה עם שאר השחקנים בתוכנית. בשל התנהגותה הבעייתית שוחררה באטלר מהתוכנית.
באטלר השתתפה בקומדיית המצבים "סדנה לעצבים" בתפקיד הברמנית ברט בפאב בו מבלה צ'ארלי (צ'ארלי שין) ובאופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח"
בחייה האישיים באטלר היא גרושה פעמיים.
ג'יני (דמות)
הג'יני (באנגלית: The Genie) הוא דמות בדיוניות מסרט ההנפשה "אלאדין" של חברת וולט דיסני. הג'יני נוצר על ידי אריק גולדברג ומבוסס באופן רופף על דמות הג'יני שהופיעה בסיפור "אלאדין ומנורת הקסמים" מתוך "סיפורי אלף לילה ולילה", שבו תוארה בתור עבד בלבד על אף חשיבותה. זאת לעומת העיבוד של דיסני, שהרחיב על אופייה ועל זהותה.
הדמות
צבעו של הג'יני הוא תכלת, ועיניו, שיערו וזקנו שחורים. בעת שלא היה חופשי ענד הג'יני צמידים מוזהבים שסימלו אזיקים.
אלאדין (1992)
בסרט "אלאדין" הג'יני הופיע לראשונה, שם הוא שוחרר ממנורות הקסמים על ידי אלאדין לאחר שמערת הקסמים התמוטטה. לאחר שהג'יני הציג לאלאדין, שהפך לאדונו, את החוקים של הג'יני באמצעות השיר "ג'יני - לא היה לך חבר כמותי", בניהם: שמגיע לו שלוש משאלות, אלאדין מבקש מהג'יני להשתחרר מן המערה. לאחר שהשתחררו, הג'יני החליט לא להחשיב את המשאלה הזו כמשאלה מפני שזאת הייתה משאלה משותפת לשניהם, ולכן נשארו לאלאדין עדיין שלוש משאלות. הג'יני ואלאדין גם מדברים, והג'יני מספר לאלאדין שהוא מעוניין להיות אדם חופשי. אלאדין מתחייב שמשאלתו השלישית תהיה להפוך את הג'יני לאדם חופשי, אבל לפני כן ביקש את משאלתו הראשונה: להפוך לנסיך על מנת להרשים את הנסיכה יסמין. הג'יני עושה זאת והופך את אלאדין לנסיך עלי, אותו הוא מציג בתהלוכה בעיר אגרבה. כשאלאדין נזרק מצוק על ידי השומרים של ג'אפר, הג'יני מציל אותו כמשאלה שנייה. לאחר שיאגו, התוכי של ג'אפר, גונב את המנורה של הג'יני, הג'יני הופך להיות אדונו של ג'אפר. הג'יני חסר הברירה העניק לג'אפר את המשאלה הראשונה להיות סולטאן אגרבה, ואת המשאלה שנייה להיות המכשף החזק ביותר. במהלך הקרב האחרון בין אלאדין לג'אפר, הג'יני מעניק לג'אפר את משאלתו האחרונה, להפוך לג'יני - דבר שכולא את ג'אפר במנורה. לאחר האירועים, הג'יני זרק את המנורה של ג'אפר לתוך המדבר. לאחר שהג'יני עושה זאת, אלאדין במקום לבקש לשנות חוק מן החוקים של הארמון, הוא מבקש מהג'יני להיות חופשי, כפי שהבטיח. בסיום הסרט, הג'יני יוצא לטיול ברחבי העולם.
שובו של ג'אפר (1994)
בסרט "שובו של ג'אפר" חוזר הג'יני לאגרבה לאחר שהתגעגע לחבריו במסעו סביב העולם. כוחותיו נחלשים מאחר שהוא שוחרר מן המנורה, אבל הוא עדיין יכול לשנות את צורתו ולעוף. לאחר חיכוח בין יסמין ואלאדין בדבר השארת יאגו בארמון, משכנע הג'יני את יאגו לגרום להם להתפייס. בהמשך הסרט, כאשר אלאדין, יאגו והסולטאן יוצאים לטיול בלי הג'יני ובלי אבו הם עושים לעצמם פיקניק. אלא שהפיקניק נהרס כשג'אפר משתחרר וכולא אותם. בסופו של דבר, הם נכלאים ביחד עם הסולטאן, יסמין ומרבד הקסמים, שנלכדו אף הם על ידי ג'אפר. לאחר שחרורם בידי יאגו המבולבל מוסרית, מציל הג'יני את אלאדין מהוצאה להורג על ידי שומרי הארמון. לאחר האיחוד מחדש, הג'יני מגלה שאם הם יהרסו את המנורה של ג'אפר הוא יושמד לתמיד. כשהם לוקחים את המנורה מג'אפר בזמן שהם מסיחים את דעתו בקרב, הג'יני עוזר להם. בסופו של דבר אחרי שהם מצליחים להשמיד את ג'אפר, הם חושבים שיאגו מת. אחרי שהתברר שהוא חי, הג'יני שמח וחגג על ידי עשיית זיקוקים.
אלאדין (סדרת טלוויזיה, 1994-1995)
בסדרת האנימציה "אלאדין" לג'יני יש תפקיד מרכזי. מפני שהג'יני איבד את רוב כוחו מפני שהוא כבר לא קשור למנורה, הוא לא יכול להציל את חבריו כמו תמיד, אבל הוא עדיין עוזר להם. במהלך הסדרה מתאהבת בג'יני שדה בשם עדן, שלא כמו הג'יני, עדיין יש לה אדון. במהלך מספר פרקים הג'יני נרדף על ידי מוזנרט ועל ידי מוכתאר שאחר כך נהיה חבר של הג'יני לאחר שהציל אותו.
אלאדין ומלך הגנבים (1996)
בסרט "אלאדין ומלך הגנבים" אלאדין ויסמין עומדים להתחתן, דבר שגורם לג'יני להתרגש. הג'יני מקשט את העיר ומספר לכולם על החתונה. במהלך החתונה, החברים נתקפים על ידי 40 שודדים והג'יני עוזר לנצח אותם. כשאלאדין הולך לחפש את אביו, יסמין מתחילה לדאוג לו והג'יני מעודד אותה. כשהג'יני ראה לראשונה את אביו של אלאדין, הוא אמר שהוא מלך הגנבים וכיוון אליו נשק, אבל כשהבין שהוא אבא של אלאדין הוא כיבד אותו. בסרט הכוח של הג'יני שווה בדיוק לכוח שהיה לו בסרט הראשון, משמע העלמות הקסם הייתה זמנית.
הסרט מתחיל בפרודיה לפתיחת הסרטים של דיסני, בה רואים את הג'יני מחופש לטינקר בל מפזר אבקת פיות על ארמון אגרבה. בסיום הסרט הג'יני מופיע בכתוביות ואומר "המשחק נגמר בן אדם! המשחק נגמר" כפרודיה לסרט "שובו של הנוסע השמיני" בו ויליאם האדסון נעלם באורח פלא. דבר זה גם מציין שזה הסרט האחרון מסדרת הסרטים של אלאדין.
דיסני של שבת בבוקר
במהלך רצועת השידור "דיסני של שבת בבוקר" שהייתה בערוץ ABC, לג'יני הייתה תוכנית קצרה שנועדה להיות מעבר בין הסדרות בנוסף לפרסומות בשם "Great Minds Think for Themselves". בכל פרק בתוכנית הג'יני דיבר על דמויות ואירועים היסטוריים, ביניהם ג'ורג' וושינגטון קרבר ולואי ארמסטרונג.
אלאדין (2019)
בסרט "אלאדין" המשמש כגרסת לייב אקשן לסרט "אלאדין", הג'יני מגולם על ידי ויל סמית'. בסרט דמותו של הג'יני מקבלת יותר משמעות, והוא מתאהב בדליה, המשרתת של יסמין, שבסופו של דבר הוא התחתן איתה והביא איתה שני ילדים לעולם בזמן שהם יצאו למסע מסביב לעולם בספינה.
לסרט נכתבה על ידי דמיאן שאנון ומארק סוויפט גרסת פריקוול המתמקדת בחייו של הג'יני לפני שנכנס למנורה.
הופעות נוספות
הג'יני עשה הופעת קמע בסדרה "דונלד דאק וצוות קוואק" בזמן שיואי, דואי ולואי ראו טלוויזיה.
בסדרה "101 דלמטים: הסדרה" הצל של אלאדין והג'יני הופיע ברכבת התחתית.
בפרק "הרקולס והלילה הערבי" מהסדרה "הרקולס" הג'יני עושה הופעת קמע שרואים את היד שלו בתוך המנורה.
הג'יני עושה הופעת קמע בסרט הקצר "Trail Mix-Up" המבוסס על הסרט "מי הפליל את רוג'ר רביט", בו רואים אותו כאחת הדבורות שרוג'ר יורק החוצה.
בסדרה "בית העכבר" הג'יני עושה הופעות קמע רבות שרואים אותו יושב ליד חבריו מהסרט "אלאדין". בסרט "Mickey's Magical Christmas: Snowed in at the House of Mouse" הג'יני שר על הבמה עם מיקרופון. במהלך הפרק "Goofy's Menu Magic" הג'יני צעק "לא!" אחרי שגופי הציע לו לאכול מהתבשיל שלו. בסרט "Mickey's House of Villains" הג'יני נלכד עם דמויות נוספות במטבח.
בשנת 2004, הג'יני הופיע בפרסומת לקידום קרן "משאלת לב".
הג'יני עשה הופעת קמע בצורת צל עם דמויות אחרות של דיסני במהלך סיום הסרט "מלך האריות 3: האקונה מאטאטה".
בסדרה "מסופר על ידי אימוג'י", דמותו של הג'יני מוצגת כאימוג'י כחלק מהצגת הסיפור של הסרט "אלאדין".
בסרט "ראלף שובר את האינטרנט", הטנק של יסמין נראה בצורת היד של הג'יני.
הג'יני הופיע במספר משחקי וידאו, בניהם: "אלאדין ונקמתה של נאסירה" ו-"Kingdom Hearts".
Don't Be Shy
Don't Be Shy (בעברית: אל תתבייש) הוא שיר של הדי ג'יי ההולנדי טייסטו, שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י. השיר יצא לאור ב-12 באוגוסט 2021, על ידי חברות התקליטים מיוזיקל פרידום ואטלנטיק רקורדס, כסינגל מתוך האלבום Drive.
השיר הגיע למקום השישי במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טייס ורווסט, קרולינה חירלדו, טימו ברונילה, ג'ונאס דייוויד קרופר ויושי ברין והופק על ידי טייסטו וטימו ברונילה. ננסי גומז מ-EDM Tunes כתבה כי השיר "מגיע עם אווירה מרעננת ומשמחת שיכולה להביא את הטירוף שהוא כולל לרצפת הריקודים או לכל אירוע וירטואלי".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-30 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
נכון ליולי 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-40 מיליון צפיות.
משל האדון והעבד
משל האדון והעבד הוא אחד ממשלי ישו שסופר על ידי ישו בברית החדשה, נמצא רק בבשורה על פי לוקאס (לוקאס י"ז 10-7) המשל מלמד כי כאשר מישהו "עשה את מה שאלוהים מצפה ממנו, הוא (או היא) רק מבצע את חובתו."
ממוזער|תפילת ההודיה לאחר הטקס [[סעודת האדון על ידי תומאס אקווינס כוללת ביטוי דומה לפסוק האחרון במשל הזה:
אני מודה לך, אדון קדוש, האב הכול יכול, אלוהים הנצחי, שהעניק לי, ולא בשל מעלותי הטובות, אלא בטובך, חסדך וברחמיך אלוהים, המאפשר לי החוטא, שאינו ראוי, להיות עבדך.
(ציור של אלפונס לגרוס)]]
סיפור המשל
המשל נכתב כדלקמן:
פרשנות
ויליאם ברקלי  (תאולוג סקוטי שחי בתחילת המאה העשרים, סופר, שדרן רדיו, כומר ופרופסור לתאולוגיה) מייחס את המשל לפסוק האחרון של המזמור של אייזק ווטס (כומר נוצרי שחי בסוף המאה ה-17 תחילת המאה ה-18, כתב כ 750 מזמורים שחלקם מושרים עד היום בטקסים כנסייתיים ותורגמו לשפות רבות) "כאשר אני סוקר את הצלב הנפלא":
הביטוי "עבדים אין מועיל בם" בפסוק האחרון של המשל מצוי בשימוש ליטורגי נרחב: כגון בליטורגיה של יוחנן כריסוסטומוס.
הסופר המקראי הסקוטי ויליאם ניקול מתייחס למשל זה, כאל "משל השירות הנוסף".
כנרת קרן
כנרת קרן (נולדה ב-5 בספטמבר 1972) היא פרופסור לביופיזיקה ולמכניקה סטטיסטית מחוץ לשיווי משקל בטכניון, מדענית ישראלית החוקרת ביופיזיקה של התא. בשנת 2004 צורפה קרן לרשימת TR-100 – רשימת "100 הממציאים הצעירים המובילים בעולם" של כתב העת Technology Review של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT). בשנת 2010 זכתה בפרס קריל למצוינות במחקר מדעי של קרן וולף, ובשנת 2011 זכתה בפרס החוקר הצעיר של האגודה האירופית לביופיזיקה (EBSA).
ילדותה ומשפחתה
כנרת קרן נולדה בשם כנרת לינדנשטראוס בשנת 1972 בירושלים, בת ליורם לינדנשטראוס, מתמטיקאי, פרופסור במכון איינשטיין למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, ולנעמי לינדנשטראוס לבית זלינגר, דוקטור למדעי המחשב באוניברסיטה העברית.
אחותה של כנרת היא איילת לינדנשטראוס לרסן, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת אינדיאנה; אחיה, אילון לינדנשטראוס הוא פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטה העברית, חתן מדליית פילדס לשנת 2010; אחות נוספת של כנרת, גליה לינדנשטראוס, היא דוקטור ליחסים בינלאומיים. בן דוד של אביה, מיכה לינדנשטראוס היה מבקר המדינה.
כנרת קרן מתגוררת בחיפה, נשואה, ואם לשלושה ילדים.
באקדמיה
בשנת 1996 קיבלה תואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה (בהצטיינות יתרה) מהאוניברסיטה העברית. ב-1998 קיבלה תואר שני בפיזיקה תאורטית ממכון ויצמן למדע, שם קיבלה את פרס ההצטיינות הלימודית של המכון. בשנת 2003 קיבלה תואר דוקטור בביופיזיקה ניסיונית מהטכניון, ובהנחייתם של פרופסור ארז בראון ופרופסור אורי סיון מהפקולטה לפיזיקה. בפברואר 2008 השלימה פוסט דוקטורט במחלקה לביוכימיה באוניברסיטת סטנפורד.
משמשת כפרופסור לביופיזיקה ולמכניקה סטטיסטית מחוץ לשיווי משקל בטכניון.
הייתה חברה מעת הקמתה בוועדת ארנון, אשר הוקמה במטרה לייעץ למל"ג ולות"ת בעניין ייצוג וקידום נשים במוסדות להשכלה גבוהה.
תחומי המחקר של פרופסור כנרת קרן הם ביופיזיקה, התארגנות עצמית ביולוגית, תנועת תאים המבוססת על אקטין ותאים מלאכותיים.
ההידרה
ההידרה היא טורף זעיר. היא חיה במים מתוקים, ולוכדת את הטרף שלה בעזרת זרועות סביב פיה. כבר מאות שנים שההידרה מעניינת את החוקרים בעולם המדע עקב יכולתה להתחדש ליצור שלם מפיסות של רקמות או תאים. עד מחקר זה, יכולת מיוחדת זו של ההידרה הוסברה בכך שאותות כימיים נותנים לרקמה רמזים מספיקים היכן עליה להצמיח את האיברים החסרים לה. המחקר החדש שנערך בפקולטה לפיזיקה בטכניון על ידי פרופ' כנרת קרן, ושותפיה: פרופ' ארז בראון ותלמידי המחקר אנטון ליבשיץ, ליטל שני-זרביב ויונית מרודס-זקס, מקשר את יכולת ההתחדשות לכדי יצור רקמות חדשות מפיסות של תאים (רגנרציה) של ההידרה ל"זיכרון מכני מבני" הקיים בתאי גופה.
חידושים במחקר
החידוש העיקרי במחקר זה, הוא הזיכרון המכני-מבני, שגילויו שם דגש על מידת הצורך של התהליכים המכניים בתהליך הרגנרציה. זיכרון זה, שעוזר להידרה להתחדש ליצור שלם, הוא דפוס של כוח מכני שקיים בסיבי חלבון דקים שמשמשים כשלד התאי. כשחלק מרקמה כלשהי נקטע מגופה של ההידרה, השלד של הרקמה שנקטעה נשאר ושורד, ויודע לסדר את התאים בצורה שתתאים על מנת לייצר צורת מבנה גוף של הידרה בוגרת.
מהלך המחקר
מהלך המחקר מתבסס על דרך הפעולה של ההידרה: חתיכת רקמה שנקטעת מההידרה מתקפלת תחילה למין כדור קטן. סיבי החלבון מתעוותים, ומאולצים למצוא איזון בין שימור השלד הישן ובין התאמה לצורה החדשה. על סמך התבנית שאצורה בשלד, חלקי הגוף מתפתחים להידרה שלמה: הרקמה הכדורית הופכת לגליל ומצמיחה פה שסביבו זרועות.
פרופ' קרן ושותפיה למחקר מצאו שהפרעה בכוונה תחילה במבנה השלד מספיקה על מנת לשבש את התהליך ואת יצירת ההידרה המתחדשת בצורה בו היא צריכה להיבנות. באחד הניסויים, החוקרים חתכו רקמה להידרה בוגרת לטבעות. לאחר שהטבעות התקפלו כאמור לכדור, הרקמה כללה מספר אזורים שונים של סיבים המסודרים בכיוונים שונים בגלל האילוץ הגאומטרי של הקיפול. כתוצאה מכך, נוצרה הידרה דו-ראשית. אך, כאשר החוקרים גרמו לטבעות הרקמה להישאר מעוגנות בעזרת חיבור חוטי מתכת, התפתחה הידרה חד-ראשית. המסקנה מניסוי זה, היא שהתגובה המכנית שקיימת ברקמה מעודדת היווצרות סדר בהידרה כאשר היא מתפתחת.
פיתוח מכשיר טיפולי בגודל של תא
מענק מחקר – 900 אלף יורו מטעם האיחוד האירופי.
מטרת המחקר לפתח שחיין מהונדס, אשר יורכב מקרום שומני דקיק העוטף טיפת מים, ומכיל חלבונים הדרושים לקיומו ולתנועתו. גודלו יהיה כ־10 מיקרון — גודלו של תא טבעי. דרך התנועה שנחקרת מתבססת על סוג של מנוע ביולוגי העשוי מחלבונים, אשר גורמים לחומרים כימיים להפוך לאנרגיה מכנית. המטרה היא להשתמש באנרגיה כימית על מנת לגרום לתנועה, כיום אין מנוע שמתבסס על חומרים כימיים.
תא מלאכותי יוכל לשמש לאריזת תרופות, ולטיפל במחלות באופן מכוון מטרה ומדויק מפעם.
ציון שמה ברשימת "100 הממציאים הצעירים המובילים בעולם" של MIT
זכייתה של קרן מתבססת על כיוון המחקר החדיש והשונה שלה בתחום האלקטרוניקה. כלומר, שיטה חדשה בה ניתן, באמצעות מולקולות כגון פחמן לבנות מעגלים חשמליים חדישים. בעוד שחוקרים אחרים מנסים לפתח טרנזיסטורים מתוך צינורות מוליכים למחצה, קרן החליטה לנסות לשנות את התהליך של הרכבת טרנזיסטורים כאלה. השיטה שלה, הייתה לחבר חתיכות משלימות של DNA לננו-צינור ולסיליקון. עקב העובדה שחלקי ה-DNA נקשרים זה לזה מטבעם, הם עשו את העבודה של הרכבת הצינור והסיליקון ויצירת הטרנזיסטור, באופן יעיל ומהיר יותר. על אף שהניסוי של קרן נותר אז כמתאים רק למעבדה, הוא בסופו של דבר יכול לעזור לפתח שיטות חדשות לייצר באופן יעיל מעגלים חשמליים שבהם כל טרנזיסטור הוא מולקולה בודדת.
פרסומים
קרן פרסמה מאמרים רבים, ביניהם:
פיגוע הירי בכפר סבא (2002)
פיגוע הירי בכפר סבא (2002) בוצע על ידי מחבל פלסטיני משכם ב-17 במרץ 2002, בשיאה של האינתיפאדה השנייה. בפיגוע נרצחה נערה ונפצעו 16 בני אדם. המחבל חוסל במקום.
הפיגוע
הפיגוע אירע ביום ראשון בצהריים, בסביבות השעה 12:45. המחבל עמאר עבד אלמג'יד שחרור, בן 27 משכם, שהיה לבוש במעיל שחור הגיע לפינת הרחובות טשרניחובסקי וששת הימים בכפר סבא, בסמוך לבית משפט השלום כפר סבא ולתחנת המשטרה, ופתח באש מאקדחו לעבר עוברי אורח. המחבל ירה בגבה של נועה אורבך, תלמידת כיתה י"ב שסיימה את יום הלימודים ב"תיכון תל אביב" הסמוך, והיא נהרגה מן הירי. שני חבריה לבית הספר שצעדו איתה נפצעו מן היריות.
שוטרים שישבו באחת מן המסעדות שברחוב, אנשי משמר בתי המשפט ואזרח ששהה במקום ירו במחבל וחיסלו אותו.
ציון שלום
ציון שלום (נולד ב-1929) הוא כדורגלן עבר אשר שיחק בבית"ר ירושלים בשנות ה-40 וה-50.
ביוגרפיה
שלום נולד בשכונת בית ישראל שבירושלים. בנערותו שיחק בקבוצת הנוער של בית"ר ניל"י שאוחדה יחד עם בית"ר ימין משה בשנת 1942 לבית"ר ירושלים. לאחר מכן שיחק בבית"ר נתניה עמה זכה ב"גביע תל חי" - הגביע של אגודת בית"ר.
שלום לחם במלחמת העצמאות יחד עם חבריו לקבוצה ונטל חלק בהגנה על ירושלים ובשחרור רמת רחל וממילא כחבר באצ"ל.
לאחר המלחמה שיחק בעמדת הקיצוני ימני בבית"ר ירושלים, בישל וכבש שערים רבים לזכות קבוצתו. בעונותיו אלו שלום הוזמן לסגל נבחרת ישראל ואף שובץ לנבחרת המשנה (נבחרת ישראל ב') אך לבסוף לא שיחק כתוצאה מפציעה.
בעונת 1958/1959 נפצע ונעדר תקופה ממושכת, לאחר מכן חזר והבקיע שער חשוב לזכות קבוצתו נגד מכבי רחובות במרץ 1959. בעונת 1959/1960 פרש מכדורגל פעיל ועבר לאמן את הנוער מספר שנים.
ב-6 עונותיו המתועדות, (החל מ-1954) צבר 72 הופעות ו-23 שערים במדי בית"ר ירושלים.
אלכסיי ונדיקטוב
אלכסיי אלכסייביץ' ונדיקטוב (ברוסית: Алексей Алексеевич Венедиктов; נולד ב-18 בדצמבר 1955 במוסקבה) הוא עיתונאי רוסי, עורך ראשי, מארח ובעלים משותף של תחנת הרדיו הד מוסקבה.
ביוגרפיה
אלכסיי ונדיקטוב נולד במוסקבה, ברית המועצות. סבו מצד אביו, ניקולאי אנדריאנוביץ' ונדיקטוב, שירת בנ.ק.ו.ד. וזכה למסדר הכוכב האדום בגין השתתפות בלחימה בבתי משפט ויצירת כוחות מחסום במהלך מלחמת המולדת הגדולה. אביו, אלכסיי ניקולאביץ' ונדיקטוב, היה קצין צוללת חיל הים שנהרג בסערה זמן קצר לפני לידתו של אלכסיי. אמו של ונדיקטוב, אלונורה אברמובנה דיכוביצ'נאה, הייתה רופאה ממוצא יהודי; היא הגיעה מדור של מהנדסים בולטים. בשנת 1983 היגרה יחד עם אחותו של אלכסיי לארצות הברית.
ונדיקטוב סיים את לימודיו במחלקת הערב של האוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית במוסקבה בשנת 1978. לאחר סיום הלימודים עבד כדוור במשך זמן מה, ואז כמורה להיסטוריה במשך 20 שנה ברציפות, 19 מתוכן בבית הספר למוסקבה מס' 875.
מאז 1990 הוא עובד בתחנת רדיו הד מוסקבה. הוא התחיל כמתבונן וככתב בעיתון ובהמשך עמד בראש חטיבת החדשות. הוא משמש כעורך הראשי של הד מוסקבה מאז שנת 1998. במהלך כהונתו ראיין את הנשיאים ביל קלינטון, ז'אק שיראק, פרנסואה הולנד, קרסטי קליולאיד ואילהם אלייב; קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל; מזכירות ארצות הברית הילרי קלינטון וקונדוליזה רייס; ראש ממשלת ארמניה ניקול פשיניאן ורבים ממנהיגים פוליטיים בולטים אחרים.
משנת 2002 ועד 2010 שימש ונדיכטוב גם כנשיא הד TV, ערוץ טלוויזיה רוסי.
ב-22 באפריל 2022, משרד המשפטים של רוסיה הכניס את ונדיקטוב לרשימה של "סוכנים זרים" בתקשורת ההמונים.
נצרות סוציאליסטית
סוציאליזם נוצרי הוא צורה של סוציאליזם דתי המבוסס על תורתו של ישו. סוציאליסטים נוצריים מאמינים שקפיטליזם משריש חמדנות הנחשבת לאחת משבעה חטאים חמורים. סוציאליסטים נוצריים מזהים את אי השוויון הנובע מהשיטה הקפיטליסטית עם חטא החמדנות.
ההוגה שהשפיע בצורה הבולטת ביותר על הזרם הנוצרי-סוציאליסטי הוא צ'ארלס קינגסלי, כומר אנגליקני, היסטוריון, משורר והוגה דעות בריטי שפעל לקידום רפורמות חברתיות.
מהמאה ה-19 ועד היום
בשנת 1860 הגה הסופר ג'ון ראסקין ארבעה רעיונות שיכולים להיות הבסיס לסוציאליזם (למרות שראסקין עצמו לא השתמש במונח): ראסקין השפיע רבות על התפיסה הסוציאליסטית לאחר מכן. הוא השפיע גם על אמנים כגון האחווה הפרה-רפאליטית וויליאם מוריס.
בסוף המאה ה-19 נוצרה בעקבות השפעות אלו האגודה הפביאנית, שהיוותה הבסיס למפלגת הלייבור הבריטית.
היא עומדת על כך שאנשים לא יכולים להגיע לחיים טובים עד שהתנאים החומריים יבואו על תיקונם. למרות שהאדם אינו יכול לחיות על הלחם לבדו, הוא חייב שיהיה לו לחם. לכן, הכנסייה חייבת להרוס את המערכת החברתית הקיימת שבהכרח יוצרת ומנציחה תנאי חיים בלתי שווים ובלתי הוגנים. תנאים בלתי שווים ובלתי הוגנים אלה נוצרים על ידי תחרות. לכן התחרות חייבת להפסיק ושיתוף פעולה צריך לתפוס את מקומה. "
מפלגות דמוקרטיות נוצריות שונות נוצרו באירופה ובאמריקה הלטינית לאחר מלחמת העולם השנייה. חלקן הפכו לכוח פוליטי מרכזי.
כמה מהתנועות הסוציאליסטיות הנוצריות והמפלגות באירופה התקבצו אל תוך "הליגה הבינלאומית של סוציאליסטים דתיים" בשנת 1920. כעת עם חברים ברחבי העולם, יש לליגה ארגונים חברים ב -21 מדינות המייצגות 200,000 חברים.
יש להבחין בין סוציאליזם נוצרי לנצרות סוציאלית. ישנן והיו מפלגות באירופה שהגדירו עצמן כנוצריות סוציאליות, מבלי שהתיימרו להיות סוציאליסטיות, לדוגמה - המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית. חלק מהסוציאליסטים הנוצרים התפצלו ממנו וייסדו זרם חדש, קומוניזם נוצרי.
קתוליות וסוציאליזם
בשנת 1931 האפיפיור פיוס האחד עשר כתב כי הסכנות העיקריות לחירות האדם וכבודו נובעות מהקפיטליזם הבלתי מרוסן והקומוניזם הטוטליטרי. פיוס האחד עשר קרא לסוציאליזם האמיתי להתרחק מהקומוניזם הטוטליטרי כעניין של בהירות גם כעניין עקרוני. הקומוניסטים הואשמו בניסיון להפיל את כל החברה האזרחית הקיימת. הנוצרים הסוציאליסטים לא ידעו היכן להתמקם בקרע בין הסוציאליזם לבין הנצרות. האפיפיור כתב בזמנו כי "אף אדם לא יכול להיות באותו זמן קתולי טוב וסוציאליסט". הוא עדיין הבהיר כי קתולי יכול עדיין להרגיש חופשי להצביע עבור מפלגת הלייבור הבריטית.
שפעת רביבים
שִׁפְעַת רְבִיבִים הוא אחד מפיוטי תיקון הגשם לשמיני עצרת מאת רבי שלמה אבן גבירול. בקרב יהדות ארצות האסלאם נהוג לשיר את הפיוט לפני תפילת מוסף בשמיני עצרת, כפתיחה לתיקון הגשם.
הפיוט נכתב כקטע הראשון בקרובה לתפילת מוסף של שמיני עצרת, עבור ברכת מגן אברהם, ובשל כך הוא מסיים במילים "אלף המגן תלוי עליו", המזכירות את חתימת הברכה.
רקע
במשנה במסכת תענית נכתב כי בשמיני עצרת, יומו האחרון של חג הסוכות, הוא הזמן שבו יש להפסיק לומר "מוריד הטל" ולהתחיל באמירת "משיב הרוח ומוריד הגשם". פיוט זה, הוא כעין הקדמה להתחלת בקשת הגשם, בפיוט מבקשים את הורדת גשם בשפע לצורך תנובת הגידולים החקלאיים.
תוכן הפיוט
פרט לבקשה לגשם, מוצגת בפיוט גם בקשה לגאולה. המתפללים מבקשים מהאל שישלח את המשיח המכונה 'עופר' ויביא לנו את הגאולה. המשיח והגשם ישקמו את ירושלים, המוצגת כעיר "בנויה לתלפיות" וכן "פרדס רמונים", וישיבוה לקדמותה.
בפיוט נעשה שימוש בדימויים אשר הושאלו משיר השירים, אשר משלבים בין הבקשה המיידית, גשם שיובל לשפע כלכלי, לבין המשאלה הרחבה, גאולה והבניית בית מקדש. הפיוט כתוב באקרוסטיכון: שלמה חזק.
רבי אברהם פונטרימולי, רב באיזמיר, כתב קונטרס ארוך ומקיף על פיוט זה.
מקום אמירת הפיוטים
במחזורי ספרד הישנים, אומרים את הפיוטים בתוך חזרת הש"ץ של מוסף, וכן נוהגים בקהילות הפורטוגזים עד היום. ברוב קהילות הספרדים, נוהגים היום לומר את הפיוטים קודם תפילת מוסף.
הסנדלר
הסנדלר (באנגלית: The Cobbler) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2014 בבימויו של טום מקארתי ובכיכובם של אדם סנדלר, דסטין הופמן, דן סטיבנס, סטיב בושמי ואלן ברקין. הסרט עוסק בסנדלר שנתקל בחפץ קסום שמאפשר לו ללבוש את דמותם של לקוחותיו.
תקציר העלילה
הסרט נפתח בלואר איסט סייד של ניו יורק בשנת 1903. קבוצת גברים יהודים חסידיים נאספים בחנותו של סנדלר כדי לדון בבעיה שמעסיקה אותם, אדם בשם גרגמן מטריד אותם ואת בני משפחותיהם. החסידים מוסרים את זוג הנעליים של גרגמן לסנדלר, פנחס סימקין (דוני קשוורץ). פנחס לוקח את הנעליים למרתף של החנות שלו ומשתמש במכונת תפירה מיוחדת כדי לעבוד על הנעליים. בנו הצעיר הרשל (איתן חודישמן) נכנס, ופנחס מסביר לו את החשיבות של המכונה.
בימינו, מקס סימקין (אדם סנדלר) עובד כסנדלר בחנות. השכן שלו הוא ג'ימי (סטיב בושמי), שפועל במספרה הסמוכה. אישה צעירה בשם כרמן הררה (דיאז מלוני) מגיעה ומספרת למקס כי היא עובדת עם הקהילה של לואר איסט סייד כדי למנוע מקבלני בניין נחשבים להרוס את החלקים של השכונה, כדי לבנות מגדל משרדים ענק במקומם. לא נראה שלמקס אכפת מכל מה שקורה לחנות.
בריון מקומי בשם ליאון לודלאו (מטאוד מן) נכנס לחנות של מקס כדי להחליף את הסוליות בנעליו, אך מכונת התפירה של מקס מקולקלת. מקס מחליט להשתמש באחת המכונות הישנות שמשפחתו השתמשה בעבר. מתוך סקרנות, הוא בודק מה מידת הנעליים של לודלאו ורואה שהוא נועל נעליים בגודל 10.5 כמו מקס. מקס מנסה את הנעליים, ולהפתעתו, הוא ממש הופך להיות לודלאו. הוא לוקח נעליים אחרות ומשתמש במכונה עליהן, ומבין מה שהוא יכול לעשות עם המכונה הישנה של משפחתו.
לאחר שמקס מגלה מה הוא יכול לעשות עם המכונה הישנה של משפחתו הוא משתמש ביכולת החדשה, נועל נעליים של אנשים שונים ומתחיל לחיות חיים של אנשים אחרים. באחת הפעמים הוא הולך לצ'יינה טאון כאיש סיני סתם כדי ליהנות מהיום. בפעם אחרת, הוא הולך למסעדה כגבר אחר ויוצא בלי לשלם עבור הארוחה שלו. ופעם אחת, הוא לוקח את הנעליים של גבר בריטי בשם אמיליאנו (דן סטיבנס) אחרי שחברתו טיירן (קים קלוטייר) הביאה לו אותם לתיקון. כאמיליאנו, מקס מגלה איפה אמיליאנו חי ורואה את טיירן חברתו מתקלחת, והיא מזמינה אותו להצטרף אליה. הוא בשקיקה מתחיל להוריד את בגדיו עד שהוא מבין שברגע שהוא מוריד גם נעל אחת, הוא כבר לא יהיה אמיליאנו, כך שהוא עוזב.
מקס חי בבית עם אמו החולה שרה (לין כהן). שניהם מתפללים ומקווים שהם יוכלו לראות את אביו של מקס עוד פעם אחת. באחת מהפעמים מקס מחליט לגרום לאמו להיות מאושרת על ידי שימוש בנעליים שהיו שייכת לאביו אברהם (דסטין הופמן). הוא קובע איתה לארוחת ערב ומעניק לה לילה אחד של אושר.
במהלך הסרט מקס עובר הרפתקאות שונות בגופם של אחרים וכך לומד על עצמו, משפחתו ואביו. ההרפתקאות שהוא עובר מחוללות בו שינוי, אכפת לו מעתידו של העסק המשפחתי ובדרכו, הוא מנסה לעזור לכרמן למנוע את הריסת המבנים.
אלכסיי קרילוב
אלכסיי קרילוב (ברוסית: Алексей Николаевич Крылов; 3 באוגוסט 1853 – 26 באוקטובר 1945) היה מתמטיקאי רוסי וסובייטי. נודע בעיקר בזכות פיתוחים בתחום יציבות האוניות.
ביוגרפיה
בשנת 1910 הוא התמנה לפרופסור באקדמיה ימית וגם היה יועץ למספר מספנות בעיר. אלכסיי קרילוב היה שותף פעיל בתכנון אוניות של חיל הים. בשנת 1917 הוא התמנה לראש חברת הספנות והמסחר הרוסית ולאחר מהפכת אוקטובר פעל להעברת כל האוניות לשליטת רוסיה הסובייטית. בשנים 1921–1927 הוא שהה בלונדון בשליחות ממשלתית. עם חזרתו לברית המועצות הוא כיהן במספר תפקידי ניהול. בשנת 1931 קרילוב פרסם ספר על מרחב קרילוב.
קרילוב תרגם לרוסית את הספר עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע של אייזק ניוטון.
קרילוב נפטר בשנת 1945.
לאחר מותו
לקרילוב ואשתו היו חמישה ילדים. שני בניו היו קצינים בצבא הלבן ונהרגו במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה. בתו הקטנה התחתנה עם פיוטר קפיצה. במהלך שרותו בתקופת האימפריה הרוסית הוענקו לו מספר עיטורים והוא התקדם עד לדרגת אדמירל. בתקופת ברית המועצות הוענק לו עיטור לנין ותואר גיבור העמל הסוציאליסטי.
על שמו נקרא מרכז קרילוב הממלכתי למחקר מדעי, ממכוני המחקר המובילים שמשרתים את הצי הרוסי.
זינדר
זינדר (בצרפתית: Zinder) היא עיר בניז'ר.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת כ-734 ק"מ מניאמיי, בירת ניז'ר.
תנועה ותחבורה
העיר ממוקמת ליד הכבישים RN1 ו-RN11. בנוסף, ליד העיר, פועל שדה התעופה זינדר.
מויקה
מויקה (ברוסית: Мо́йка) הוא נהר העובר במרכז העיר סנקט פטרבורג שברוסיה. הנהר מכונה גם מיא וקרוי על שם הביצה (זו משמעות השם) שהייתה באזור בטרם נבנתה העיר. אורכו של הנהר כ-5 ק"מ ורוחבו 40 מטרים.
מהלך הנהר
הנהר בנוי בשתי גדותיו ברציפים, ומהווה למעשה תעלה החוצה את העיר. ראשיתו של הנהר בנהר פונטנקה, בסמוך לגן הקיץ. הנהר עובר ליד שדה מרס, חוצה את נבסקי פרוספקט (שדרת נבסקי) ואת תעלת קריוקוב ונשפך לנהר הנייבה.
תעלת הברבור ותעלת החורף מקשרות בין נהר המויקה לנהר הנבה.
היסטוריה
בשנת 1711 הורה הצאר פיוטר הגדול לדפן את גדות הנהר ולהפכו לתעלה.
בשנת 1736 נבנו רציפי עץ משתי גדות הנהר, וארבעה גשרים נבנו לאורכו: הכחול, הירוק, הצהוב והאדום. הגשר הכחול, שרוחבו 99 מטרים מצוי למעשה מתחת כיכר סנקט איזק והוא הגשר הרחב ביותר בעיר סנקט פטרבורג.
בשנת 1798 נבנו רציפים העשויים גרניט אדומה. בניית הרציפים הושלמה בשנת 1811.
על גדת הנהר נבנו מבני מגורים עבור משפחות האצולה ובהם: ארמון סטרוגנוב, ארמון רזומובסקי, ארמון יוספוב, טירת מיכאיל הקדוש (טירת המהנדסים) וכן מצוי על גדת הנהר מוזיאון אלכסנדר פושקין.
גשרים
כיום חוצים את הנהר חמישה עשר גשרים:
מברישימון הערבה
מברישימון הערבה (שם מדעי: Cerbalus aravaensis) הוא מין עכביש אנדמי לישראל ולירדן. המין התגלה לראשונה ב-2003 במהלך מחקר שנערך משני צדי הגבול בין המדינות על ידי פרופסור אורי שיינס מאוניברסיטת חיפה–אורנים וצוות של חוקרים ישראלים וירדנים באזור הערבה הדרומית, צפונית לעין עברונה. זהו העכביש הגדול ביותר במזרח התיכון.
המין, המשתייך לסוג מברישימון (Cerbalus), הוגדר ותואר לראשונה על ידי ד"ר גרשם לוי מהאוניברסיטה העברית. האפיתט aravaensis שבשם המין ניתן לו עקב גילויו באזור הערבה.
ב-2010, בעקבות מאבק מתוקשר שהחל במטרה למנוע את כריית החולות הבלתי חוקית בשמורת חולות סמר, הוא נודע לראשונה בעיתונות הפופולרית בישראל לצד בעלי חיים אחרים המצויים בסכנה עקב הכרייה בחולות.
המין מאכלס חולות ושולי מלחות בערבה הדרומית, אך בשנים האחרונות, מאז התגלה, הוא נצפה בעיקר בחולות סמר.
תיאור ומורפולוגיה
מברישימון הערבה הוא בעל שריון גב צהוב מכוסה בזיפים לבנים עם פס דורסלי אמצעי בצבע חום כהה הנמשך עד קצות הכליצרות הקדמיות. גפיים צהובות מסיביות שחורות במפרקים ובקצוות. בעל אופיסטוזומה בצבע קרם. הכליצרות מכילות שלוש שיניים רטרו-מרגינליות.
מוטת הרגליים של המברישימון כ-14 ס"מ, והוא העכביש הגדול ביותר שנתגלה עד כה במזרח התיכון. אורך גופו של הזכר עשוי להגיע ל-24 מ"מ, הנקבה גדולה יותר והיא עשויה להגיע לאורך גוף של עד 26.5 מ"מ.
פעילותו
מברישימון הערבה פעיל בשעות הלילה, בעיקר בחודשים החמים של השנה. הוא חופר מחילה באדמה ומסווה אותה באמצעות דלת עשויה מגרגירי חול מודבקים.
המחילה משמשת לו הן כמסתור מפני טורפים והן כמקום בו הוא אורב לטרף מזדמן - חרקים וזוחלים קטנים.
המשך קיומו נמצא בסכנה חמורה עקב כריית החולות המוגברת באזור חולות סמר, העלולה להביא להיכחדותו.
לקריאה נוספת
Calommata (Atypidae) and new spider species (Araneae) from Israel, pp 17, Gershom Levi, Zootaxa ISSN 1175-5326 (print edition), 2007
פארקר ג'קסון-כרטווית
וסטצ'סטר ניקס
בפברואר 2019 חתם ג'קסון-כרטווית בוסטצ'סטר ניקס מליגת הפיתוח של ה-NBA שם הספיק לשחק 2 משחקים בלבד.
צ'שייר פיניקס
ב-10 ביולי 2019 חתם בצ'שייר פיניקס מליגת העל הבריטית. עד שעונה זו נקטעה בעקבות נגיף הקורונה, הוא הספיק לשחק רק 13 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 20.2 נקודות (שני בליגה), 7.4 אסיסטים (שלישי בליגה) ו-3.7 חטיפות (ראשון בליגה). בסוף אותה עונה נבחר ל-MVP של ליגת העל הבריטית.
סינט קווינטין
ב-17 ביולי 2020 חתם בסנט קוונטין מהליגה השנייה בצרפת שם העמיד ממוצעים של 15.4 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-7.2 אסיסטים ונבחר לשחקן העונה בליגה.
טלקום בון
ב-5 ביולי 2021 חתם בטלקום בון מהבונדסליגה. ב-15 במאי 2022 קבע שיא קריירה של 41 נקודות בניצחון קבוצתו 81–89 על המבורג טאוורס. בסוף העו נה הוא זכה בתואר שחקן מצטיין של העונה. ביולי 2022 הוא עבר לאסוול ליון-וילרבאן.
עידן אלרום
עידן אלרום (נולד ב-19 ביוני 1982) הוא מנהל ישראלי, מנכ"ל חברת וואלה! תקשורת, המפעילה בין היתר את אתר התוכן והחדשות וואלה!.