cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טרמפולינה (התעמלות)
טרמפולינה בישראל
באליפות ישראל בטרמפולינה שנערכה בחולון ביולי 2011 זכה רן מרקוביץ' במדליית זהב, בתוצאה של 62.2 נק', לפני אלון כץ מקבוצת הפועל "בגין" חולון (45.4 נק') ומתן שטיינבוך 2015 אליפות ישראל דרגה 5 אליפות ישראל נועם אליוף (שש שנים אלוף ישראל) מקום שני ניב דובדבני (אלוף ישראל דרגה 4) ומקום שלישי ברק דהן.
ב-9 ביוני 2017 התקיימה אליפות ישראל לדרגות הנמוכות (1–5) בהיכל הקונכייה בבאר שבע.
אליפות ישראלי לדרגות הגבוהות (5–8) התקיימה במסגרת משחקי המכבייה 2017.
בטיחות במהלך התרגיל
למרות המקצוענות אליה מגיעים הקופצים הטובים, הם מנסים לעשות את האלמנטים הכי "טובים" שאפשר, והדבר מוביל לנפילות ותאונות. בטרמפולינות התחרותיות הקפיצים מכוסים בריפוד על מנת לצמצם את הסיכוי לפגיעה במקרה של נחיתה לא טובה. כמו כן, משני הצדדים ובאותו הגובה של הטרמפולינה נמצאים מזרנים, מכיוון ששם רוב הנפילות קורות. בנוסף למזרנים, במהלך תרגיל עומדים 4 שומרים מסביב לטרמפולינה, שתפקידם לתפוס את הקופץ במקרה של נפילה מהטרמפולינה.
ברכיה שיק
הרב ברכיה (ברנאט) שיק (בהונגרית: Schück Bernát; קרצג, א' בכסלו ה'תרל"ג, 1 בדצמבר 1872 – טימישוארה, כ"ג בתשרי ה'תש"ב, 1941) היה רב, סופר ותאולוג הונגרי.
ביוגרפיה
ברכיה-ברנאט שיק היה בנם של הרב הראשי של נפת קרצג (מחוז בקש בדרום הונגריה), שלמה צבי שיק (1844–1916) ושל רוזה רוזנפלד. הוא למד בישיבת פרשבורג (אז חלק מממלכת הונגריה, היום בסלובקיה), ובהמשך למד פילוסופיה ושפות מזרחיות באוניברסיטאות בבוואריה. בצעירותו הוא תרגם מאמרים מגרמנית ופרסם מאמרים עצמאיים בעיתונים בהונגריה. הוא שירת כרב ראשי של בית הכנסת יוספין בקהילה היהודית האורתודוקסית בעיר טימישוארה (אז חלק ממלכת הונגריה, היום ברומניה). הוא היה חבר בוועד הפועל של האיגוד הלאומי היהודי שנוסד בדצמבר 1918 בטימישוארה.
כמה ממחקריו וספריו ראו אור. הוא כתב את ההיסטוריה של התנועה הלאומית היהודית. עם הכנסת קטעים עבריים הוא פרסם את ספרו "האמונה והמדינה" בשנת 1904 בטימישוארה בהונגרית ובגרמנית. בעבודה זו ניתח ודן במקומה ובתפקידה של הדת במדינה המודרנית. בנוסף, הדפיס בשנת תרע"ב את הקונטרס 'להצדיק צדיק', שנועד להגן על אביו מפני האשמות בכפירה, שהופנו כלפיו מצד רבנים שונים.
נפטר בטימישוארה בכ"ג בתשרי ה'תש"ב, ובנו מאיר ירש את תפקידו כרב הקהילה האורתודוקסית בטימישוארה.
משפחתו
ב-14 בנובמבר 1898 התחתן עם שרה זינגר בווארפלוטה. בנו מאיר מילא את מקומו בטימישוארה לאחר פטירתו, ולאחר מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית וכיהן כרב במספר קהילות בה.
לקריאה נוספת
לקסיקון ספרותי הונגרי ברומניה:
סנו
סנו מפעלי ברונוס בע"מ המוכרת בשם המקוצר סנו היא חברה ישראלית העוסקת בייצור, שיווק והפצת מוצרים בתחום הניקיון, אחזקה, נייר, קוסמטיקה, טואלטיקה ועוד.
סנו נוסדה בשנת 1965 על ידי ברונו לנדסברג, אשר הקים את המפעל הראשון לייצור מוצרי ניקיון בבת ים. הוא קרא לחברה בשם "סנו", שמשמעותו בלטינית "בריא", על פי הביטוי "מנס סנה אין קורפורה סנו", שפירושו "נפש בריאה בגוף בריא".
החברה נסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב תחת הסימול סנו. בשנת 2019 מכירות החברה הגיעו לכ- 3% מסך המכירות הקמעונאיות בישראל.
היסטוריה
ברונו לנדסברג, יליד צ'רנוביץ (1920), עלה לישראל ב-1952, וב-1958 עסק לראשונה בעולם חומרי הניקוי כשהחל לעבוד כמנהל מכירות בחברה לייצור חומרי ניקוי, "קדימה כימיקלים קורפוריישן" (לימים "קלין"). ב-1959, לאחר סכסוך של החברה עם המפיץ שלה, החל לנדסברג לעבוד כמפיץ של החברה. הוא מישכן את רכושו, רכש קו חלוקה והקים את "החברה הדרומית לשיווק" להפצת מוצרי החברה.
חברת "סנו מפעלי ברונוס" התאגדה ונרשמה בישראל בשנת 1965. ב-1973 עברו כל קווי הייצור למקום משכנם הקבוע בהוד השרון. במרץ 1982 הונפקה החברה לציבור ומניותיה נרשמו למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. ב-1984 הקים לנדסברג מפעל לחיתולי נייר בשם "ליטופים" בהשקעה עצמית בסמוך למפעל הקיים. ב-1987 השקיע כ-25 מיליון דולר בפיתוח קווי ייצור, כולל רכישת מכונת ייצור חיתולים נוספת.
שיווק ומכירות
סנו משווקת את מוצריה בישראל לשוק הקמעונאי באמצעות "החברה הדרומית לשיווק". החברה מגיעה לרוב נקודות המכירה הקמעוניות ולכל רשתות השיווק הגדולות בישראל. באמצעות חברת הבת "סנו פרופשיונל", משווקת החברה את המוצרים השונים לשוק המוסדי. אחד היתרונות התחרותיים של סנו הוא היותה היצרן, המפיץ וגם המשווק של מוצריה.
פעילות בינלאומית
בעקבות ההצלחה בישראל, החלה החברה לייצא גם לשווקים ברחבי העולם, בשנת 1990. ב-2002 החלה הקמת חברות בת שיפיצו את מוצריה בעולם, והיעד הראשון שנבחר היה רומניה. סנו מפיצה באמצעות חברת הבת סנו אינטרנשיונל בע"מ את מוצריה ברחבי העולם וכולם נמכרים תחת שם המותג "סנו". "סנו אינטרנשיונל",משווקת את מוצרי החברה לחברות בת מקומיות המפיצות את המוצרים בעולם. היקף הייצוא בשנת 2020 עמד על כ-193 מיליון שקל, כ-11% מסך המכירות הכולל של החברה.
חברות בת
על פי הדוח השנתי שפרסמה החברה ב-2012, חברות הבת הנמצאות בבעלותה המלאה של סנו הן:
ביצועי החברה
בשנת 2012 סנו יצרה יותר מ-700 מוצרים והעסיקה יותר מ-1,700 עובדים באופן ישיר או באמצעות חברות הבת. החברה חלשה על כשליש משוק מוצרי הניקיון בישראל.
בדו"ח השנתי לשנת 2012 דיווחה החברה על גידול של 31% במכירות, שהסתכמו בכ-1.50 מיליארד שקל (לעומת מכירות של 1.4 מיליארד שקל ב-2011). עיקר הגידול במכירות נרשם כתוצאה מרכישת מותגי "קרליין" בפברואר 2010. היקף פעילות היצוא והמכירות בחו"ל של החברה הסתכם בשנת 2012 בכ-10% מסך המכירות הכולל שלה. למרות הגידול במכירות, החברה רשמה שחיקה במרבית הפרמטרים הכספיים: שיעור הרווח הגולמי נשחק במעט ועמד על 34.7% (לעומת 35.2% ב-2009); הרווח התפעולי ירד ב-10.7% והסתכם ב-133 מיליון שקל (לעומת 148.8 מיליון שקל ב-2009). בסך הכול ירד הרווח הנקי ב-2010 ב-14.7% ועמד על 93.3 מיליון שקל (לעומת 109.3 מיליון שקל ב-2009).
צואמב
צואמב (Tsumeb, בשפת ההררו: Okavisume), היא עיר בת 19,275 תושבים והגדולה במחוז אושיקוטו (Oshikoto) שבצפון נמיביה. צואמב היא נחשבת ל"שער לצפון" של נמיביה. היא העיר הקרובה ביותר לפארק הלאומי אטושה (Etosha). צואמב הייתה בירת מחוז אושיקוטו עד שנת 2008, כאשר אומותיה (Omuthiya) הוכרזה כבירת המחוז החדשה. בעיר נמצא מכרה עמוק של מתכות ויהלומים.
היסטוריה
מקובל להניח ששם העיר הוא בשפת עם הנאמה (Nama) ומשמעותו היא: "מקום האזוב" או "מקום הצפרדע". אולי בשל העובדה שבמקום הייתה גבעה ירוקה מהנחושת המחומצנת, עד אשר היא נחפרה והפכה למכרה. העיר נוסדה בשנת 1905 על ידי השלטון הקולוניאלי הגרמני.
המכרות
צואמב ידועה בשל ערוץ המינרלים הגדול שהוביל להקמתה. מקורו של ערוץ זה שנוי במחלוקת והוא מגיע משכבות בעומק 1300 מ' לפחות. פעולות כריה שטחיות בוצעו במקום כבר בתקופות פרה-היסטוריות. רוב המחצבים במקום נוצלו במהלך המאה ה-20 וכללו נחושת, עופרת, כסף, זהב, ארסן, וגרמניום. במקום התגלתה גם כמות של אבץ, אך היו קשיים טכניים בכרייתו. ערוץ המינרלים ידוע בעושרו ונחצבו ממנו מיליוני טונות של מחצבים. אחוז גבוה מחומר הכרייה היה כה עשיר עד שהוא נשלח ישירות למפעל ההתכה שליד העיר במקום לעבור קודם לכן עיבוד ראשוני במפעל העשרת המינרלים. המכרה של צואמב ידוע בקרב אספני המינרלים בעולם. בין השנים 1905-1996 הופקו במכרה כ-30 מיליוני טונות מחצבים שמהם הופקו 1.7 מיליוני טונות נחושת, 2.8 מיליוני טונות עופרת, 0.9 מיליוני טונות אבץ ו-80 טונות גרמניום. במכרה נמצאו 243 סוגי מינרלים שמתוכם 56 ייחודיים למקום.
מאז הקמתה צואמב היא בעיקרה עיר מכרות. בעלי המכרה היו במקור חברת מכרות ומסילות ברזל גרמנית ובהמשך תאגיד מקומי עד אשר המכרות נסגרו עקב ניצול ערוץ המינרלים. הפיר המרכזי של המכרה התמלא במי תהום שנשאבו והובלו עד לבירה וינדהוק. מאז נפתח המכרה מחדש על ידי קבוצת יזמים מקומית שמצליח להפיק מחצבים מהשכבות העליונות במכרה, אם בעתיד לא ידוע אם יפתחו מחדש השכבות התחתונות. אתר חשוב נוסף בעיר הוא מפעל ההתכה. פסטיבל נחושת שנתי מתקיים במקום.
אגמי הבולענים והמטאוריט הגדול בעולם
בקרבת צואמב נמצאים שני אגמי בולענים מפורסמים: אגם אוטג'יקוטו (Otjikoto), ואגם גואינוס (Guinas). אגם גואינוס, שקוטרו הוא כ-500 מטרים, גדול במקצת מאגם אוטג'יקוטו. סרט דוקומנטרי על צלילה באגמים אלה הופק בראשית שנות השבעים. עומקם של אגמים אלה לא ידוע, שכן המבנה שלהם מתעקל בתחתיתם ונעלם לתוך מערכת מערות צדדית, כך שלא ניתן להשתמש במשקולות כדי למדוד את עומקם. עומקו של אגם אוטג'יקוטו, שרמת צלילותם של מימיו נמוכה עקב זיהום מדישון חקלאי, הוא לפחות 60 מטרים. לעומת זאת, מימיו של אגם גואינוס צלולים לחלוטין ועומקם מעל 100 מטרים. צוללנים הגיעו למעמקים של 80 מטרים ודווחו שמתחת לנקודה שאליה הגיעו לא ראו דבר למעט מים כחולים. האגם מהווה את בית הגידול היחידי לדג מסוג Tilapia guinasana, שהתפתח במימיו.
כאשר דרום אפריקה פלשה לדרום-מערב אפריקה הגרמנית, כיום נמיביה, ב-1914, הכוחות הגרמנים הנסוגים השליכו את נשקם ואת ציודם למימי אגם אוטג'יקוטו. חלק מהנשק והציוד נמשה ומוצג במוזיאונים.
אחד מהאגמים התת-קרקעיים הגדולים והעמוקים בעולם שוכן במרחק קצר ממזרח לצואמב. כדי להגיע למפלס המים יש לבצע גלישת מצוקים או לרדת במורד סולם ישן במוקד קירות הדולומיט לעומק של יותר מ-50 מטרים. גם כאן דיווחו צוללנים שהגיעו לעומק המקסימלי האפשרי של 80 מטרים על תהום כחולה שלא ניתן לראות דבר בתוכה.
תחבורה
כבישים ראשיים מצואמב מובילים צפונה לאודנגווה (Ondangwa) דרך אושקאטי (Oshakati) ולאנגולה, צפון-מזרחה לגבול אנגולה בכביש חדש, מזרחה לרונדו (Rundu) ולקאטימה מולילו דרך גרוטפונטיין (Grootfontein) ודרומה לוינדהוק דרך אוטאבי (Otavi) ואוטיוורונגו (Otjiwarongo).
חקלאות
כ-105 חוות חקלאיות מסחריות פזורות מסביב לצואמב. השטח הוא ברובו שטח גבעות המכוסות בשיחים. העיר שוכנת בתוך שטח שהצמחייה בו היא צמחיית סוואנה. הקרקע מסביב לעיר היא במגוון של סוגים. לפיכך הסביבה מתאימה לחקלאות אינטנסיבית. בחודשי הקיץ קיים מחסור במים להשקיה ממימי התהום וממשקעים. ההשקיה הופכת את האזור לפורה עוד יותר. החוואים באזור מגדלים עצי הדר בהצלחה מרובה. הגידולים העיקריים הם תירס, דורה וחמניות. תעשיית בקר מפותחת גם היא קיימת.
אקלים
האקלים בצואמב הוא אקלים סובטרופי לח, עם קיץ חם וחורף מתון (ימים חמים ולילות קרירים). היא שוכנת על גבול האקלים המדברי למחצה. כמות המשקעים השנתית עומדת על 528 מ"מ.
השריר המך-קוצי
השריר הַמַּךְ-קוֹצִי (TA: Musculus infraspinatus), הממוקם בחלקה האחורי של עצם השכם, הוא אחד מהשרירים מסובבי הכתף. השריר מכונה על פי מיקומו על עצם השכם, בגומץ שמתחת לקוץ השכם.
השריר פועל על מפרק הזרוע כמסובב לכיוון חיצוני של הזרוע וכן בסינרגיה עם יתר מסובבי הכתף כמייצב של המפרק.
עצבוב
השריר המך-קוצי מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5, C6) דרך עצב רום עצם השכם (Nervus suprascapularis).
דמות הרפובליקה
דמות הרפובליקה (בפורטוגזית: Efígie da República) היא ההאנשה המדינית והלאומית של ברזיל ופורטוגל ומייצגת את הרפובליקה.
בברזיל
התמונה הפופולרית היא ייצוג של אישה צעירה הלובשת כתר עלי דפנה בסגנון רומי ומצנפת פריגי. היא קיימת בציורים ופסלים אלגוריים המוצגים בבנייני ממשלה ברחבי ברזיל, וחרוטה על מטבעות ושטרות כסף. הייצוג שימש לראשונה כסמל פרו-רפובליקני במאה ה -19, בהשראת מריאן הצרפתית. לאחר הכרזת הרפובליקה בשנת 1889, היא הפכה לסמל חשוב של הרפובליקה שזה עתה הוקמה.
פורטוגל
דמות רפובליקה הפורטוגלית מיוצגת כאישה צעירה החובשת מצנפת פריגית, כנראה דוגמתה של מריאן, ההאנשה הצרפתית של החירות, המוכרת מתוך "החירות המובילה את העם" של אז'ן דלקרואה (1830). כהבחנה לאומית, הרפובליקה הפורטוגזית מיוצגת לבושה בבגדים ירוקים ואדומים.
דמות רפובליקה אומצה כסמל רשמי של מדינת פורטוגל לאחר המהפכה ב -5 באוקטובר 1910, כאשר הרפובליקה החליפה את המלוכה בפורטוגל. לפני כן היא שימשה כסמל פוליטי על ידי הרפובליקנים הפורטוגזים. מאוחר יותר, פסלו של סימוס דה אלמיידה, המייצג את חזה הרפובליקה (חזה הרפובליקה), הפך לסטנדרט לשימוש רשמי. ייצוג של חזה הרפובליקה הוכרח להיות מוצג באופן בולט בכל מבני הציבור והוטבע במטבעות האסקודו הפורטוגזים. המשטר הרפובליקני החדש הכיר בה כסמל לאומי של פורטוגל, כמו הסמל הלאומי או דגל.
חוקי המשחק (סרט, 1939)
חוקי המשחק (צרפתית: La règle du jeu) הוא סרט משנת 1939 שבוים בידי ז'אן רנואר, העוסק במעמד העליון בחברה הצרפתית לפני מלחמת העולם השנייה. סרטו של רנואר הוא בחלקו עיבוד של Les Caprices de Marianne פרי עטו של אלפרד דה מיסה. זוהי קומדיית מצבים פופולרית בת המאה ה-19. כיום נחשב סרט זה כסרטו הטוב ביותר של רנואר וכאחד הסרטים הטובים ביותר בתולדות הקולנוע.
הסרט הוא פארסה ההופכת לטרגדיה בחלקה האחרון. הוא מאופיין במרכיבי נושאים השכיחים בסרטיו של רנואר, כגון היחסיות המוסרית המוצגת על ידי גיבורי הסרט והוקעתו של המוות חסר התוחלת.
תקציר העלילה
הסרט מתחיל כשהטייס אנדרי ז'ירו נוחת בשדה התעופה לה בורג'ה שמחוץ לפריז, בצרפת. חברו אוקטביוס מקבל את פניו ומתחוור לו שכריסטין, האישה שאנדרי אוהב, לא באה לשדה התעופה לקבל את פניו. ליבו של אנדרי נשבר, ברגע ששדרן הרדיו עולה לשידור הוא משתתף בתוכנית, מסביר את צערו ומגנה את האישה שנטשה אותו.
כריסטין היא אוסטרית, והיא מקשיבה לשידור מדירתה הפריזאית, בעודה מטופלת בידי המשרתת שלה, ליזט. כריסטין נשואה מזה שלוש שנים לרוברט דה לה שסנייה. ליזט נשואה לשומייקר מזה שנתיים, השומר-הצייד באחוזה הכפרית, אולם היא מסורה יותר למאדאם כריסטין. מערכת היחסים שהייתה לכריסטין עם אנדרי ידועה לבעלה, לעוזרתה, ולחברה אוקטביוס. לאחר שכריסטין ורוברט משוחחים בעליצות על ההצגה הרגשית של הנאמנות זו לזו, עוזב רוברט את החדר על מנת לעשות שיחת טלפון. הוא קובע פגישה עם פילגשו ז'נבייב ביום המחרת.
באחוזה מכין שומייקר את הקרקע ומנסה להיפטר מהארנבים. מרסו, צייד לא מורשה, מתגנב לאחוזה על מנת להשיב לעצמו ארנב שנלכד באחת ממלכודותיו. לפני שעולה בידו להימלט, לוכד אותו שומייקר ומתחיל להצעיד אותו מחוץ לאחוזה כשרוברט דורש לדעת מה התחולל. מרסו מסביר שהוא מסוגל לצוד ארנבים ורוברט מציע לו משרה כמשרת. בהיותם בתוך הבית מפלרטט מרסו עם ליזט, אשתו של שומייקר.
בנשף מסכות שנערך באחוזה מתהווים קשרים רומנטיים שונים. בחממה החשוכה והמבודדת של האחוזה, מצהיר אוקטביוס בפני כריסטין כי אף הוא אוהב אותה והם מחליטים באימפולסיביות להימלט יחדיו. שומייקר ומרסו, שגורשו יחדיו מן האחוזה, מבחינים יחדיו בסצנה המתחוללת בחממה ומזהים בטעות את כריסטין כאשתו של שומייקר, ליזט, זאת מכיוון שכריסטין לובשת את שכמייתה וברדסה של ליזט. אוקטביוס שב לרגע קט לבית ושם מניאה אותו ליזט מרעיונו לנוס יחדיו עם כריסטין. כתוצאה מכך, הוא שולח את אנדרי לפגוש את כריסטין. ברגע שאנדרי נכנס לחממה שוגה שומייקר בזהותו אותו כאוקטביוס, שהוא מאמין שיש בכוונתו לגנוב ממנו את אשתו. הוא יורה והורג את אנדרי. לאחר מכן מסביר רוברט לאורחים כי הייתה זו "תאונה".
סגנון
הסרט חוקי המשחק ראוי לציון בשל שימושו בטכניקת מיקוד עמוק של המצלמה, כך שהאירועים המתרחשים ברקע הם חשובים כמו אלו שבחזית.
רנואר העניק ב-1954 ריאיון לז'אק ריבט ולפרנסואה טריפו, שהודפס ב'ז'אן רנואר', בו הוא אומר: "העבודה על הסרט עוררה בי השראה לעשות הפסקה ולהימלט מנטורליזם לחלוטין, זאת על מנת לנסות לגעת בסוגה מעט קלאסית ופיוטית יותר". הוא הודה כי הוא כתב את התסריט שוב ושוב, ולעיתים נטש את כוונותיו המקוריות לחלוטין, לאחר שעבודתו עם השחקנים במהלך הסרט עוררו תגובות אותן הוא לא חזה. כבמאי הוא חיפש: "להתקרב לדרך שבה דמויות יכולות להסתגל לתאוריות שלהן בחיים האמיתיים, בהיותן נתונות למכשולים הרבים בחיים, השומרים עלינו מלהיות תאורטיים ומלהיוותר תאורטיים."
הסרט היה חביב על במאים רבים אחרים, דוגמה אחת לכך היא רוברט אלטמן, שבסרטו גוספורד פארק העתיק רבים ממרכיבי העלילה (סיפורם של אריסטוקרטים בכפר, אצילים ומשרתיהם, רצח) וחולק כבוד לרנואר עם התייחסות ישירה לסצנת הציד הידועה.
אורלנדו מג'יק
אורלנדו מג'יק (אנגלית: Orlando Magic) היא קבוצת כדורסל מהעיר אורלנדו שבפלורידה, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NBA. הקבוצה משובצת בבית הדרום-מזרחי שבאזור המזרח, ומארחת את משחקיה הביתיים באולם אמוויי סנטר.
המועדון נוסד בשנת 1989 בעיר אורלנדו כקבוצת הרחבה, ובשורותיו בלטו בין היתר השחקנים שאקיל אוניל, פני הארדוויי, ניק אנדרסון, גרנט היל, טרייסי מקגריידי, סטיב פרנסיס, דווייט הווארד, הידו טורקוגלו רשארד לואיס הקבוצה זכתה באליפות המזרח בעונות ו-, אולם בשתי הפעמים הפסידה בסדרת גמר ה-NBA. החל משנת 2011 המועדון הוא היחיד המייצג את העיר אורלנדו בארבע ליגות הספורט הגדולות של ארצות הברית (NFL, MLB, NBA, ו-NHL).
1989-1992: הקמת המועדון
האורלנדו מג'יק הצטרפו לליגת ה-NBA כקבוצת הרחבה בשנת 1989. תחרות שנערכה בחסות האורלנדו מג'יק והעיתון אורלנדו סנטיאל איפשרה לקהילה להציע שמות למועדון החדש. לתחרות הוצעו כ-4,300 שמות שצומצמו ל"היט", "טרופיקס", ג'וייס", ו"מגיק". ב-27 ביולי 1986, הוכרז כי הוועדה בחרה את השם "מג'יק" שישמש את המועדון החדש מאורלנדו בליגת ה-NBA. המג'יק היו אחד מארבעת המועדונים שזכו בזכות להצטרף לליגת ה-NBA יחד עם השארלוט הורנטס, המיאמי היט והמינסוטה טימברוולבס. תחילה, תכננה הנהלת הליגה להתרחב בשלוש קבוצות, כאשר אחד מהזיכיונות יגיע למדינת פלורידה; אך, כאשר גם קבוצות הבעלים של מיאמי וגם זו של אורלנדו הוקמו, החליטה וועדת ההרחבה של הליגה כי ארבעה מועדונים יצטרפו לליגה במקום שלושה, ואשרה לשתי קבוצות המשקיעים להקים קבוצות לליגת ה-NBA. המג'יק הפכו למועדון הספורט הראשון מאזור העיר אורלנדו המשחק באחת מליגות הספורט הבכירות, וסכום הכניסה לליגה נקבע על 32.5 מיליון דולר.
המג'יק שכרו את מאט גאוקאס כמאמן הראשי הראשון של המועדון, והוא השתתף בבחירתם של שנים עשר השחקנים הראשונים לקבוצה בדראפט הרחבה מיוחד שהתקיים ב-15 ביוני 1989. ב-27 ביוני 1989 בחרו המג'יק את ניק אנדרסון בבחירה ה-11 בסיבוב הראשון של הדראפט, שהפכה לבחירת הדראפט הראשונה של המועדון.
ב-4 בנובמבר 1989 שיחקו המג'יק את משחק הליגה הראשון שלהם מול הניו ג'רזי נטס באורלנדו ארנה והפסידו 106–111. כמה ימים לאחר מכן, הגיע ניצחונם הראשון של המג'יק, כאשר גברו על הניו יורק ניקס 118-110. בשנה הראשונה השיגו המג'יק מאזן של 18–64 בתום העונה הסדירה כשבשורותיהם משחקים רג'י ת'יאוס, סקוט סקיילס, טרי קאטלדג', סם וינסנט, אוטיס סמית' וג'רי ריינולדס. בדראפט של שנת 1990, בחרו המג'יק את דניס סקוט כבחירה הרביעית. ב-30 בדצמבר 1990 השיג סקוט סקיילס 30 אסיסטים בניצחון 116–155 על הדנוור נאגטס, ובכך שבר את שיאו של קווין פורטר למספר אסיסטים במשחק בודד (29). סקיילס נבחר לשחקן המשתפר של העונה בסוף העונה, והמג'יק היו לקבוצה בעלת השיפור הגדול ביותר במאזנה באותה עונה. הפורוורד דניס סקוט קלע 125 סלים בשווי שלוש נקודות באותה עונה, וקבע שיא NBA לסלי שלוש נקודות בידי שחקן העונה הראשונה. סקיילס נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. למרות המאזן השלילי של 31–51 בסיומה של העונה הסדירה, 40 מתוך 41 משחקי הבית של המג'יק נמכרו מראש.
ב-19 בספטמבר 1991 רכשה משפחת דהווס את שארית הבעלות על המועדון תמורת 85 מיליון דולר וראש המשפחה ריצ'רד דהווס הפך לבעלים של המועדון. עונת 92–1991 הייתה מאכזבת עבור המג'יק, כאשר כמה שחקנים החמיצו משחקים רבים עקב פציעות. דניס סקוט שיחק רק 18 משחקים, ניק אנדרסון החמיץ 22 משחקים, סטנלי רוברטס, ג'רי ריינולדס, בראיין ויליאמס, סם וינסנט ואוטיס סמית' החמיצו לפחות 27 משחקים כל אחד. עם המחסור בשחקנים בריאים, דשדשה הקבוצה והפסידה 17 משחקים ברציפות. היא סיימה את העונה הסדירה במאזן של 21–61. למרות זאת עדיין הצליחו המג'יק למלא את אולם הביתי בכל משחק.
1992-1996: הגעתו של שאקיל אוניל
ההיסטוריה של המג'יק השתנתה ב-17 במאי 1992, כאשר המועדון זכה בבחירה הראשונה של הדראפט בשנת 1992. המג'יק בחרו את הסנטר שאקיל אוניל מאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, שנחשב ל"פרס" הגדול ביותר בדראפט מאז בחרו הניו יורק ניקס את פטריק יואינג. שאקיל, סנטר המתנשא לגובה של 216 סנטימטרים, השפיע מיידית על המג'יק, והוביל את המועדון למאזן של 41-41.המג'יק הפכו שוב למועדון המשתפר ביותר ב-NBA, כאשר הם השתפרו ב-20 משחקים מהעונה הקודמת. אוניל היה לרוקי הראשון הנבחר לנבחרת האולסטאר מאז מייקל ג'ורדן בשנת 1985. אוניל גם נבחר לרוקי השנה לעונת 93–1992. למרות נוכחותו של אוניל, החמיצה הקבוצה את משחקי הפלייאוף היות שהם סיימו את העונה הסדירה בשוויון עם האינדיאנה פייסרס במקום השמיני בדירוג פלייאוף המזרח כאשר הפייסרס מחזיקים בשובר שוויון בעקבות מאזן טוב יותר במפגשים בין שתי הקבוצות.
אף על פי שהחמיצו כחוט השערה את משחקי הפלייאוף ועקב כך זכו לבחור את הכדור האחרון בהגרלת מיקום הקבוצות בבחירת הדראפט הקרובה, הצליחו המג'יק לזכות שוב בבחירה הראשונה בדראפט של שנת 1993. קודם לדראפט, עזב גאוקאס את תפקיד המאמן הראשי, ובמקומו מונה בראיין היל לתפקיד מאמנה השני של המג'יק. בדראפט, בחרו המג'יק את כריס ובר, אך העבירו אותו לגולדן סטייט ווריורס תמורת הבחירה השלישית, הגארד פני הארדוויי ושלוש בחירות סיבוב ראשון עתידיות. עם השילוב של אוניל והארדוויי, הפכו המג'יק לקבוצה דומיננטית ב-NBA, כשהם משיגים את עונת 50 הניצחונות הראשונה בתולדות המועדון ומסיימים את העונה הסדירה במאזן של 32–50. המג'יק הצליחו להעפיל אל הפלייאוף בפעם הראשונה, כאשר הם מדורגים במקום הרביעי במזרח; אך הודחו כבר בסיבוב הראשון בידי האינדיאנה פייסרס לאחר שהובסו 0–3, וסיימו בכך את העונה.
בעונת 95–1994, עונתם השישית של המג'יק, נרכש שחקן האולסטאר הוראס גרנט כשחקן חופשי מהשיקגו בולס. המג'יק הצליחו להשיג מאזן של 25–57 בתום העונה הסדירה, הטוב ביותר במזרח, זכו בתואר האליפות של הבית האטלנטי והפכו למועדון השני המהיר ביותר המגיע לגמר ה-NBA בהיסטוריה של הליגה. בפלייאוף, נצחו המג'יק את הבוסטון סלטיקס, שיקגו בולס ואת האינדיאנה פייסרס, והתקדמו אל גמר ה-NBA. עם זאת, הם לא הצליחו לזכות באליפות, משום שהיוסטון רוקטס הביסו אותם 0–4 בגמר.
בעונת 96–1995, שוב היו המג'יק בפסגת המזרח והבית האטלנטי כאשר סיימו את העונה הסדירה באזן 22–60, בהנהגתם של אוניל והארדווי; אך המג'יק דורגו במקום השני אחרי השיקגו בולס שסיימו את העונה הסדירה במאזן 72-10 הטוב ביותר בליגת הNBA עד אז. בינתיים, הג'נרל מנג'ר פאט ויליאמס קודם לתפקיד סגן נשיא המועדון והוחלף ב-29 באפריל 1996 בידי סגן נשיא פעולות הכדורסל במועדון, ג'ון גבריאל. בפלייאוף, לאחר שהמג'יק גברו על הדטרויט פיסטונס והאטלנטה הוקס, פגשו המג'יק את הבולס בגמר המזרח. מול שילוב של ג'ורדן, סקוטי פיפן, ודניס רודמן, נחלו המג'יק תבוסה של 0–4 בגמר המזרח.
1996-2000: עידן פני הארדוויי
במהלך הפגרה, עזב שאקיל אוניל כשחקן חופשי ועבר ללוס אנג'לס לייקרס, מותיר אחריו חור עצום בקבוצה. במהלך אמצע העונה, ובעידודם של השחקנים שהפכו לבלתי מרוצים, פיטרה הנהלת המג'יק את המאמן בראיין היל ומינתה במקומו את ריצ'י אדובאטו כמאמן לתקופת ביניים לשארית העונה. תחת שרביט האימון של אדובאטו, הצליחו להשיג מאזן של 12–21 ולסיים את העונה במאזן של 37–45. את הקבוצה הנהיגו באותה עונה פני הארדוויי, דארל ארמסטרונג, המנהיג האמוציונאלי ורוני סייקלי שנרכש בגולדן סטייט ווריורס. בפלייאוף, התקרבו המג'יק וכמעט והצליחו להפתיע את מיאמי החזקה בסיבוב הראשון, כשהצליחו למשוך את הסדרה למשחק החמישי והמכריע, וזאת לאחר שהפסידו בשני המשחקים הראשונים.
לעונת 98–1997 שכרו המג'יק את צ'אק דיילי לתפקיד המאמן הראשי. בנוסף, חבר היכל התהילה, ג'וליוס ארווינג הצטרף להנהלת המועדון. פעולות אלה נתו למג'יק תקוות גדולות לעונה שבפתח. אך העונה הייתה מלווה בפציעות, כאשר הארדוויי נאלץ לצפות מהספסל ברוב משחקי העונה. אנדרסון, יחד עם הרכש החדש שהיה שחקן חופשי בו אאוטלו, הובילו את הקבוצה למאזן המכובד של 41-41, והחמיצו במעט את הפלייאוף. בנוסף, רוני סייקלי הועבר במהלך העונה לניו ג'רזי נטס תמורת שלושה שחקנים ובחירת דראפט אחת.
בעונת 99–1998, עם בחירתם של מייקל דוליאק ומאט הארפרינג כבחירות ה-12 וה-15 בדראפט של שנת 1998 (בהתאמה), עם הארדוויי הבריא ואנדרסון, השתוו המג'יק למיאמי היט במאזן הטוב ביותר באזור המזרח בעונה המקוצרת עקב שביתת השחקנים, במאזן של 17–331. ארמסטרונג הוביל שוב את הקבוצה עם יכולותיו האמוציונאליות, כשהוא זוכה בפריסי השחקן השישי של העונה והשחקן המשתפר של העונה. בנוסף, רכש המג'יק אחד השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA, דומיניק וילקינס, יחד עם אחיו ג'רלד וילקינס, שניהם היו מעבר לשיאם אך עדיין נחשבו לשחקנים טובים. בפלייאוף דורגו המג'יק במקום השלישי לאחר השוויון על ההיט ופגשו את הפילדלפיה 76'. פילדלפיה, בהובלתו של אלן אייברסון, הפתיעו את המג'יק וגברו עליהם 1–3 בסיבוב הראשון. המועדון גם החליט לשנות את צבעי המועדון לראשונה בתולדות המועדון והחליף את צבעי הפסים בכוכבים.
בשנת 1999, המג'יק, תחת ניהולו הג'נרל מנג'ר ג'ון גבריאל, שמאוחר יותר נבחר למנהל השנה, שכר את המאמן הצעיר דוק ריברס. גבריאל פרק את שארית הקבוצה הקודמת של המג'יק ושלח את הארדוויי בטריי לפיניקס סאנס תמורת דני מאנינג (שמעולם לא לבש את מדי המג'יק), ופאט גאריטי ושתי בחירות דראפט עתידיות. המג'יק הפכו לקבוצה בעלת סגל שחקנים לא מוכר ושאינו מנוסה כאשר את סרט הקפטן ענד בו אאוטלו ובן וולאס הצעיר, יחד עם המאמן ריברס הם הובילו את המג'יק למאזן של 41-41, והחמיצו במעט את הפלייאוף. בסופה של העונה נבחר ריברס למאמן השנה בעונה זו דבק הסלוגן בקבוצה, "לב ודחיפה", כאשר הקבוצה נודעה בעבודה הקשה של סגנון משחקה.
2000-2004: עידן טרייסי מקגריידי
בפגרה שלאחר מכן, גבריאל, שלרשותו עמד מרווח גדול מתקרת השכר של הליגה, ניסה לפתות שלושה שחקנים שהפכו לחופשיים עם סיומה של העונה: טים דאנקן, גרנט היל, וטרייסי מקגריידי. אף על פי שדאנקן העדיף להישאר בסן אנטוניו ספרס, רכשו המג'יק את היל, שהיה שחקן אול סטאר קבוע, ואת מקגריידי. עם מקגריידי והיל יחדיו, הייתה הציפייה כי המג'יק יהפכו לכוח דומיננטי במזרח. אך, היל שסבל מבעיית קרסול החמיץ את רובה של העונה ושיחק רק ארבעה משחקים. במהלך העונה פרחמקגריידי והפך לכוכב, והפך לקלע המוביל של הליגהץ עם התוספת של מייק מילר שהגיע מהדראפט, הצליחו המג'יק להגיע למאזן של 39–43, שכלל ריצה של תשעה ניצחונות רצופים, והגיעו שוב אל משחקי הפלייאוף. מקגריידי נבחר למשחק האול סטאר ונבחר לחמישייה השנייה של העונה. מילר זכה בפרס רוקי השנה באותה העונה. בפלייאוף, פגשו המג'יק בסיבוב הראשון את המילווקי באקס שהיו לכוח עולה באותה עונה, הבאקס ניצחו בסדרה 1–3.
בעונת 02–2001 הוביל מקגריידי את המג'יק למאזן של 38–44. אך, היל עדיין היה מוגבל מאוד עקב פציעת הקרסול ממנה המשיך לסבול, ולא שיחק במשך רובה המכריע של העונה. מקגריידי, יחד עם ארמסטרונג, מילר, וקלעי שלוש הנקודות המצטיין פאט גאריטי, יצרו את בסיס הקבוצה לאותה עונה. מקגריידי, נבחר לחמישיית העונה לראשונה בקריירה ונבחר בפעם השנייה ברציפות למשחק האול סטאר. אך, המג'יק נוצחו שוב בסיבוב הראשון של הפלייאוף בידי השארלוט הורנטס, בהנהגתו של בארון דייוויס בתוצאה 1–3.
2004-2006: התחלה חדשה עם דווייט הווארד
במהלך הפגרה, פירק וייסברוד את קבוצה לחלוטין. על אף שדייוויס שמר על מקומו כמאמן הראשי של הקבוצה, הוא המם את השחקנים כאשר החליט לשמור רק מספר מצומצם של שחקנים מהעונה שעברה בסגל הקבוצה. הטרייד המשמעותי ביותר היה זה של טרייסי מקגריידי. מקגריידי לא היה שבע רצו באורלנדו, ביקש לעבור לקבוצה אחרת; וייסברוד האשים את מקגריידי ב"התרשלות מכוונת" ובחוסר השתתפות באימונים (מאוחר יותר הודה מקגריידי כי לא נתן 100% במהלך עונת 04–2003 ורצה כי המועדון יביא לו עזרה, אך מעולם לא רצה לעזוב את אורלנדו). המג'יק העבירו את מקגריידי יחד עם ריס גיינס, טיירון לו, וג'וואן הווארד ליוסטון רוקטס בתמורה לסטיב פרנסיס, קלווין קאטו, וקוטינו מובלי, בנוסף רכשו המג'יק את הסנטר טוני באטי ושתי בחירות סיבוב שני מהקליבלנד קאבלירס בתמורה לדרו גודן, סטיבן האנטר, וזכויות הדראפט על אנדרסון וראג'ו. המג'יק החתימו גם את הידו טורקוגלו. עם בחירת הדראפט הראשונה, בחרו המג'יק את כוכב ליגת התיכוניים, דווייט הווארד והעבירו אליהם גם את הפויינט גארד ג'מיר נלסון. נלסון, שרבים מהפרשנים ציפו כי יבחר בין עשרת הראשונים בדראפט נפל לבחירה ה-20, והמג'יק העבירו לדנוור נאגטס בחירת סיבוב ראשון עתידית בתמורה.
לאחר פתיחה מבטיחה של 6–13, החלו המג'יק להתפרק. תחילה, העביר וייסברוד את מובלי לסקרמנטו קינגס תמורת דאג כריסטי. כריסטי, סירב תחילה לשחק בעבור המג'יק עקב קשריו הרגשיים לקינגס. מאוחר יותר, טען כריסטי כי הוא סובל מדורבן והוצב ברשימת הפצועים לאחר ששיחק רק משחקים בודדים בעבור המג'יק. לקראת סופה של העונה, כאשר מאמצי הפלייאוף תלויים על בלימה, פיטר וייסבורד את דייוויס לאחר שהוביל את דייוויס להאמין כי הוא אמור להישאר המאמן הראשי של הקבוצה עד לסוף עונת 05–2004. לאחר מכן, הוא קידם את כריס ג'נט לתפקיד מאמן ראשי זמני. לאורך העונה, חזרתו של היל הגביהה את רף הציפיות בקבוצה, והקבוצה שיחקה טוב למדי. המג'יק גברו במהלך העונה על קבוצות מצמרת הליגה כסן אנטוניו ספרס, דאלאס מאבריקס, מיאמי היט, פיניקס סאנס, ודטרויט פיסטונס. אך, בהתאם למסורת הבלתי יציבה של המועדון, הפסידו המג'יק גם לקבוצות בעלות מאמזן שלילי כמו קבוצת ההרחבה שארלוט הורנטס ואטלנטה הוקס. אך, הווארד הראה הבטחה גדולה, והפך לאחד השחקנים הבודדים המסיימים את העונה הסדירה עם ממוצעים של דאבל דאבל (בנקודות ובכדורים חוזרים). הווארד הפך לקולט כדורים חוזרים וספק נקודות מתמיד, הופך לרוקי הראשון בהיסטוריה של הליגה המשחק בחמישייה הפותחת בכל 82 משחקי העונה הסדירה. בנוסף, נלסון, לאחר התחלה איטית, הפך לשחקן מוכשר, תופס את עמדת הפויינט גארד הפותח של הקבוצה. היל חזר והשיג ממוצעים נאים של 19.7 נקודות למשחק. היל נבחר לחמישייה הפותחת במשחק האול סטאר של שנת 2005 על ידי האוהדים, ודווייט הווארד וג'מיר נלסון נבחרו לחמישיית הראשונה והשנייה של הרוקיז, בהתאמה, כאשר הווארד נבחר בתמימות דעים.
המג'יק סיימו את העונה במאזן 36–46, מאזן מאכזב בהשוואה לפתיחת העונה החזקה. המאמץ לבגיע אל הפלייאוף סוכל על ידי פציעות ברבע האחרון של העונה: השחקן השישי של המג'יק, הידו טורקוגלו שבר את פרק ידו לקראת סופה של העונה, פציעת שוק של היל, פציעת צלעות לנלסון, והשעייה לשלושה משחקים אותה קיבל פרנסיס לאחר שכביכול בעט בצלם. בסופה של העונה הסדירה, סיימו המג'יק בפיגור של כמה ניצחונות ממקום המוביל לפלייאוף. אך, ב-23 במאי, תוכניותיהם של המג'יק נעצרו לאחר התפטרותו הפתאומית של הג'נרל מנג'ר ג'ון וייסבורד. בנוסף, ביום למחרת הודיעה הנהלת המועדון כי בראיין היל, המאמן שהוביל את המיאמי היט, עם שאקיל אוניל ופני הארדוויי, לגמר ה-NBA, יחזור אל המועדון בתפקיד המאמן הראשי.
המג'יק בחרו את פראן ואסקס כבחירה ה-11 בדראפט של שנת 2005. ב-28 ביולי, הימם ואסקס את הקבוצה לאחר שהודיע כי הוא מעדיף להישאר בספרד כדי לשחק במדי סנט ז'וזפ ז'ירונה, לאחר שנקטל על ידי התקשורת בעקבות הידיעה כי החליט להישאר בספרד עקב התעקשותה של חברתו באותם הימים (כיום אשתו). הבעלים ריצ'רד דה-ווס הודיע ב-21 באוקטובר, כי הוא מעביר את הבעלות על הקבוצה לילדיו, כאש התפקיד הרשמי של הבעלים עובר ללחותנו לנשיא המועדון בוב ונדר וייד. העברת הבעלות הייתה אמורה להסתיים עד לסיומה של העונה.
עונת 06–2005 נפתחה עם תקוות גדולות עבור המגיק, זאת על אף שלא יכלו לצרף את בחירת הסיבוב הראשון, ואסקס. גרנט היל נחשב כביכול לבריא, לראשונה מזה שמן רב, לאחר הניתוחים המורכבים אותו עבר בקרסולו הבעייתי. דווייט הווארד וג'מיר נלסון הראו התקדמות ניכרת במהלך ליגת הקיץ. קלווין קאטו הגיע בכושר למחנה האימונים. בחירת הסיבוב השני טרוויס דינר הראה יכולות קליעה משובחות ויכולת גבוהה בקבת החלטות במהלך אימוני הקיץ. והחתמת השחקן החופשי, קיון דולינג הראה ציפיות כי המועדון אליו הצטרף ימשיך להתקדם. לאחר כל תקוות אלה החלו הבעיות לצוץ, גרנט היל, אף על פי שנראה היה כי קרסולו החלים, סבל מבקע כואב ונאלץ לעבור ניתוח שפגע ביכולת המשחק שלו לאורך העונה כולה. לאחר ששיחק בשלושה משחקי קדם עונה, הוא עבר את הניתוח כדי לתקן את הבקע ולא הופיע במשחקי העונה הסדירה עד לאמצע חודש דצמבר, חזרה בה הצליח לשרוד חודש בלבד שביצע ניסיון חזרה נוסף באמצע פברואר ובתחילת מרץ, באופן לא סדיר. לאחר מכן נפצע נלסון ונאלץ לשבת חודש שלם מחוץ לקווים.
נבו (אל)
נבו שימש כפטרון הסופרים, בדומה לאלה ניסבה השומרית. סמליו הם עזרי הכתב: טבלת החימר ועט הכתיבה. מוצג לבוש בכובע עם קרניים ועומד כשידיו משולבות ככומר. רוכב על הדרקון המכונף של מרדוך (סירוש).
פסל של נבו מכלח שנבנה בתקופת תגלת פלאסר השלישי מוצג במוזיאון הבריטי.
אורלנדו מג'יק
2006-2010: חזרה לפלייאוף ולגמר ה-NBA
עם הבחירה ה-11 בדראפט בחרו המג'יק את כוכבה של דיוק ג'יי. ג'יי. רדיק, גם עם לחצם של האוהדים שיקבל יותר דקות משחק, הוא שיחק בממוצע 11 דקות בלבד למשחק. לאחר שהחלו את העונה בצורה חזקה והגיעו למאזן של 4–13, החלו המג'יק להדרדר במיקומם בטבלה לאחר ההחלו לצבור הפסדים, בעיקר עקב פציעתם של טוני באטי, קיון דולינג, וגרנט היל. המג'יק גם נפגעו עקב משחקם המפוזר של כוכביהם הצעירים, שבהזדמנויות רבות הראו את יכולותיהם וזיקתם לזריקות מיותרות ואת חסרונו של גארד שני יציב. למרות משחקה העלוב של הקבוצה, דווייט הווארד המשיך להתפתח ולפרוח בעונתו השלשית בליגה, כשהוא מגיע לשיאו בבחירתו לנבחרת המזר למשחק האול סטאר. בשבועות האחרונים של העונה בנו המג'יק מומנטום וביטחון בדחיפה מאוחרת ומרשימה אל עבר הפלייאוף. ב-15 באפריל 2007, לאחר ניצחון 86–88 על הבוסטון סלטיקס, הצליחו המג'יק להבטיח את הופעתם בפלייאוף לראשונה מאז שנת 2003 כשהם מסיימים במקום השמיני במזרח. סיומה של העונה הסדירה ציין את הפעם הראשונה בה מצליח המועדון להעפיל אל משחקי הפלייאוף עם מאזן שלילי. למרות כל זאת, ריצת הפלייאוף של המג'יק הסתיימה ב-28 באפריל 2007, לאחר שהודחו ב"סוויפ" בסיבוב הראשון בידי המדורגת ראשונה דטרויט פיסטונס, שחוותה, סגל שחקנים המונהג בידי שחקנים מנוסים, יכולת טובה יותר, והציגה עקביות לאורך כל הסדרה. דבר שהוכח כיותר מידי עבור המג'יק ההמומים ובעלי הסגל השחקנים הקצר. ב-23 באפריל 2007, נודע כי המאמן הראשי בראיין היל פוטר מתפקידו.
נבו (אל)
אטימולוגיה ותפקיד
האטימולוגיה של שמו אינה ברורה. ייתכן ומדובר בשורש האכדי נב' שפירושו להכריז או לקרוא. לפי זה, פירוש השם נבו הוא "זה שקראו לו".
אורלנדו מג'יק
2006-2010: חזרה לפלייאוף ולגמר ה-NBA
ב-1 ביוני, החתימו הנהלת אורלנדו את המאמן בילי דונובן לתפקיד המאמן הראשי בחוזה לחמש שנים. יום למחרת, ביקש דונובן להשתחרר מהחוזה והמג'יק קיבלו את רצונו כמה ימים לאחר מכן. ב-6 ביוני 2007, החתימה הנהלת אורלנדו את סטן ואן גנדי על חוזה לארבע שנים כמאמן הראשי החדש של המג'יק. בשוק השחקנים החופשיים, החתימו המג'יק את רשארד לואיס מהסיאטל סופרסוניקס על חוזה מקסימום לשש שנים ששוויו הוערך ב-110 מיליון דולר. במשחקי פתיחת העונה ששוחקו בסין, נצחו המג'יק את כל שלושת המשחקים, פעמיים את הקליבלנד קאבלירס ופעם אחת את הנבחרת הלאומית של סין במשחקים שנערכו בשאנגחאי ובמקאו.
נבו (אל)
אטימולוגיה ותפקיד
נבו אחראי לכתוב את הגורל שנגזר מהאלים על כל אדם, בארכיון המקודש. מכאן נובע כוחו של נבו להאריך, לקצר ולהשפיע על חיי בני האדם.
אורלנדו מג'יק
2006-2010: חזרה לפלייאוף ולגמר ה-NBA
ב-15 בנובמבר 2007 בוב ונדר וייד, חותנו של ריצ'רד דהווס, העביר לידיו בצורה רשמית את הבעלות על המועדון, על אף שרשמית הבעלות על המועדון מתחלק בצורה שווה בין כל ילדיו.
את עונת 08–2007 פתחו המג'יק בצורה מוחצת והשיגו מאזן של 4–16 ב-20 המשחקים הראשונים של העונה, שכללו ניצחונות על הבוסטון סלטיקס, והקליבלנד קאבלירס. בחודשים שבאו לאחר מכן, המג'יק לא הצליחו להשיג את אותה ההצלחה, כשהם מחלקים את 36 המשחקים הבאים שלהם בצורה שווה 18-18. בתחילת חודש מרץ, נראה היה כי המג'יק מצליחים לצבור שוב מומנטום, כשהם מסיימים את החודש עם 10 ניצחונות, הפעם הראשונה מאז חודש נובמבר בה הם מצליחים לנצח יותר מ-10 משחקים ויותר בחודש אחד. המג'יק חבקו את תואר האליפות של הבית הדרום-מזרחי לאחר שב-31 במרץ 2008, הוושינגטון ויזארדס הובסו ביוטה 87–129. היה זה תואר אליפות בית השלישית בתולדות המועדון, אך הראשון מאז עונת 96–1995, כמו גם הראשונה מאז הקמת הבית הדרום-מזרחי. המג'יק גם הצליחו להגיע ל-50 ניצחונות לאחר שגברו, ב-13 באפריל, על השיקגו בולס, הישג שלא קרה מאז עונת 96–1995. המג'יק סיימו את העונה הסדירה במאזן של 30–52, העונה הטובה ביותר של המועדון מאז עונת 96–1995. והצליחו להשיג את המקום השלישי בפלייאוף המזרח, המג'יק נקבעו לשחק מול הטורונטו ראפטורס בסיבוב הראשון של הפלייאוף. סדרת פלייאוף זו הייתה הראשונה בה היה למג'יק יתרון ביתיות מאז עונת 99–1998.
נבו (אל)
במקרא
האל מופיע כמרכיב תיאופורי בשמות נבוכדנאצר ונבוזראדן.
אורלנדו מג'יק
2006-2010: חזרה לפלייאוף ולגמר ה-NBA
ב-28 באפריל 2008, באמוויי ארנה, הדיחו המג'יק את הראפטורס עם ניצחון 1–4 בסיבוב הראשון של הפלייאוף. היה זה הניצחון הראשון בסדרת פלייאוף עבור המג'יק מזה 12 שנה לאחר 6 פעמים רצופות בהם הודחו המג'יק בסיבוב הראשון. אך ההצלחה לא המשיכה והאירה פנים למג'יק לאחר שהפסידו בסיבוב השני 1–4 לדטרויט פיסטונס המנוסים בסיבוב השני. כאשר המג'יק כבר נמצאים בפיגור בסדה נגד הפיסטונס, מחלוקת פרצה סביב ניצחונה של דטרויט במשחק מספר 2. לקראת סיומו של הרבע השלישי, קלע כוכב דטרויט צ'אנסי בילאפס סל 3 נקודות שהעלה את הפיסטונס ליתרון 3 נקודות. אך, שעון השניות עצר בדיוק כאשר החל המהלך שהוביל לסל היתרון. חוקי ליגת ה-NBA אוסרים על שימוש מיידי בהילוכים חוזרים או כל מכשיר למדידת זמן כדי לקבוע כמה זמן חלף מאז עצר שעון השניות. הנהלת הליגה הודתה לאחר מכן כי המהלך ערך 5.7 שניות וכי סל המחלוקת לא היה צריך להיות מאושר. הפיסטונס המשיכו ונצחו במשחק השני. המג'יק הצליחו לנצח במשחק השלישי, כאשר כוכב הפיסטונס בילאפס נעדר ברוב דקות המשחק עקב פציעה, אך המג'יק לא הצליחו לנצל את היתרון מהעדרו ונוצחו על ידי הפיסטונס בשני המשחקים הבאים והודחו ממשחקי הפלייאוף של שנת 2008.
נבו (אל)
באסטרולוגיה
באסטרולוגיה הבבלית המאוחרת, נבו נקשר לכוכב חמה. בתור אל החוכמה והכתב ניתן לראות אותו כמקביל לאל היווני אפולו, או הרמס ולאל הרומי מרקורי.
אורלנדו מג'יק
2006-2010: חזרה לפלייאוף ולגמר ה-NBA
המחצית הראשונה של עונת 09–2008 הייתה מוצלחת מאוד עבור המג'יק. לאחר 41 משחקים, היו המג'יק במאזן של 8–33, והובילו את הבית הדרום-מזרחי, כמו גם החזיקו באחד מארבעת המאזנים הטובים ביותר בליגה כולה. בתחילת חודש פברואר, ג'מיר נלסון, הפויינט גארד הפותח של המג'יק ושחקן אול סטאר, נאלץ לשבת ביציע לאחר פציעת כתף. ההערכה הייתה כי הוא יאלץ להחמיץ את שארית העונה. כדי למלא את החלל שנוצר מהעדרו הביאו המג'יק בטרייד את רייפר אלסטון מהיוסטון רוקטס, המג'יק סיימו את העונה במאזן 23–59, הייתה זו כמות הניצחונות לעונה השנייה בטיבה בכל הזמנים מאז עונת 96–1995, אז נצחו המג'יק 60 משחקים. בפלייאוף, גברו המג'יק על הפילדלפיה 76' בסיבוב הראשון של הפלייאוף ובחצי גמר המזרח גברו על האלופה המכהנת הבוסטון סלטיקס, עומדים בהבטחתו של עוזר המאמן פטריק יואינג על כך שהקבוצה תנצח במשחק השביעי והמכריע. בגמר האזורי הראשון מאז שנת 1996, גברו המג'יק על הקליבלנד קאבלירס, בהנהגתו של ה-MVP של העונה הסדירה, לברון ג'יימס. לאחר שנוצחו בשני המשחקים הראשונים בגמר ה-NBA נגד הלוס אנג'לס לייקרס, הצליחו המג'יק לנצח במשחק הראשון בגמר ה-NBA בתולדות המועדון, משחק מספר 3. למרות חזרתו של נלסון לסגל סדרת הגמר, גברה הלוס אנג'לס לייקרס על האורלנדו מג'יק בחמישה משחקים וזכתה באליפות ה-NBA.
בפגרת שנת 2009, העבירו המג'יק את רייפר אלסטון, טוני באטי, וקורטני לי, לניו ג'רזי נטס תמורת וינס קרטר, קרטר יליד פלורידה, הופיע שמונה פעמים במשחק האול סטאר וראיין אנדרסון. הידו טורקוגלו כחלק מעסקת החתם והשאל, נשלח לטורונטו ראפטור. לאחר מכן החתימו המג'יק כמה שחקנים חופשיים. ב-10 ביולי, שחקנה לשעבר של הדאלאס מאבריקס ברנדון באס קיבל חוזה ל-4 שנים. ב-21 ביולי, החתימו המג'יק את שחקנה לשעבר של הפיניקס סאנס מאט בארנס. ב-19 באוגוסט, הם החתימו את שחקנה לשעבר שהמיאמי היט הפויינט גארד ג'ייסון ויליאמס.
ב-28 בספטמבר 2009, האריכו המג'יק את חוזהו של המאמן ואן גנדי, כשהם מנצלים את האופציה לכך בחוזה ביניהם, לעונת 11–2010. הם עשו את אותו הדבר גם עם הג'נרל מנג'ר אוטיס סמית', שישאיר אותו בתפקיד זה גם בעונת 2011-12.
בעשרה המשחקים הראשונים של עונת 10–2009 נעדר רשארד לואיס. תוצאות בדיקת סמים שערך לואיס נמצאו חיוביות, כאשר בגופו נמצא עודף טסטוסטרון הנובע מכך שקיבל תוסף תזונה "מתחת לשולחן" הכיל ממריצים האסורים על פי הליגה. וכי להחמיר את מצבה של הקבוצה, וינס קרטר נפצע בקרסולו השמאלי כבר במשחק השני של העונה. פציעתו של קרטר התבררה כאינה חמורה מידי, אך גרמה לו להחמיץ את חמשת המשחקים הבאים של הקבוצה. עוד עיכוב בהתקדמותה של הקבוצה ארעה באמצע חודש נובמבר, כאשר ג'מיר נלסון נפצע בברכו השמאלית, שדרשה התערבות כירורגית כדי לתקנה. נלסון נעדר לחמשת השבועות הבאים. למרות כל זאת, הצליחו המג'יק להגיע למאזן של 8–23 בסוף חודש דצמבר.
2010-הווה: אולם חדש, מראה חדש
בציפייה למעברה של הקבוצה לאולם החדש, אמוויי ארנה, עדכנו המג'יק את סמל הקבוצה. הם השאירו את הכדור אך שינו את צורת הכתב כך שיתאים לצורת הכיתוב על המדים. המג'יק אמורים לארח את סוף שבוע האול סטאר של שנת 2012. בנוסף שינה המועדון את המדים החלופיים של המועדון לשחור.
ב-18 בדצמבר 2010, לאחר שהפסידו בחמישה מששת המשחקים האחרונים שלהם, ביצעו המג'יק טרייד ענק שכלל את הפיניקס סאנס והוושינגטון ויזארדס. המג'יק העבירו את וינס קרטר, מרצ'ין גורטאט, ומיקאל פיאטרוס לפיניקס ססאנס תמורת הידו טורקוגלו (שהוביל את המג'יק לגמר ה-NBA בשנת 2009, בו הפסידו ללוס אנג'לס לייקרס 1–4), ג'ייסון ריצ'רדסון, וארל קלארק. רשארד לואיס הועבר לוושינגטון ויזארדס תמורת גילברט ארינאס.
המג'יק סיימו את העונה הסדירה עם 52 ניצחונות, שהציבו אותם במקום השני בבית הדרום-מזרחי. אך הופתעו ונוצחו בידי האטלנטה הוקס בשישה משחקים, בסיבוב הראשון של פלייאוף 2011, הייתה זו הפעם הראשונה בה המאמן סטן ואן גנדי הודח בסיבוב הראשון של הפלייאוף. בעונת 12–2011 אורלנדו סיימה במקום השישי במזרח והפסידה לאינדיאנה בסיבוב הראשון בחמישה משחקים בלי הווארד הפצוע שחתם על חוזה לעוד עונה.
אמווי סנטר
אולמם החדיש של האורלנדו מג'יק, האמווי סנטר נפתח רשמית ב-1 באוקטובר 2010. המג'יק ארחו את משחק הקדם עונה הראשון באמווי סנטר ב-10 באוקטובר נגד הניו אורלינס הורנטס. משחק הפתיחה של עונת 11–2010 נערך ב-28 באוקטובר נגד הוושינגטון ויזארדס. המג'יק נצחו את שני משחקים אלה. באמווי סנטר נמצא מסך הטלוויזיה הגדול ב-NBA. אולם זה משמש גם כאולמם הביתי של קבוצת הליגת הפוטבול האמריקאית באולמות סגורים, האורלנדו פרדטורס וקבוצת ההוקי מהמיינור ליג, אורלנדו סולאר ברס.
ב-4 במאי 2010, הודיע קומישינר ה-NBA, דייוויד סטרן כי העיר אורלנדו נבחרה לארח את סוף שבוע האול סטאר של שיערך בשנת 2012 באמווי סנטר.
שיאים למשחק בודד
ריבאונדים: 29, ניקולה ווצ'ביץ' מול מיאמי היט, 31 בדצמבר 2012.
חטיפות: 8, ניק אנדרסון מול וושינגטון בולטס, 12 בנובמבר 1991.
חסימות: 15, שאקיל אוניל מול ניו ג'רזי נטס, 20 בנובמבר 1993.
ניקי דה סן פאל
ניקי דה-סן פאל (בצרפתית: Niki de Saint Phalle; 29 באוקטובר 1930 – 21 במאי 2002) הייתה פסלת, ציירת ומפיקת סרטים צרפתיה.
בין פסליה: "הגולם" בגן רבינוביץ' (המוכר כ"גן המפלצת") וגן הפסלים "תיבת נח" בגן החיות התנ"כי בשיתוף פעולה עם האדריכל השווייצרי מריו בוטה.
ביוגרפיה
קתרין מארי-אנייס פל דה סן פאל (Catherine Marie-Agnès Fal de Saint Phalle) נולדה ליד פריז. אביה היה בנקאי. לאחר שנפגעה קשות מבחינה כלכלית בשפל הגדול, היגרה משפחתה מצרפת לארצות הברית ב-1933.
בצעירותה הייתה דוגמנית אופנה, בגיל שש-עשרה היא הופיעה בשער השבועון האמריקאי "לייף" (26 בספטמבר 1946) ובנובמבר 1952 בשער שבועון האופנה הצרפתי "ווג". בגיל שמונה-עשרה ברחה מהבית ונישאה לסופר הארי מאתיוס, שאותו הכירה כאשר היו שניהם בגיל שתים-עשרה. הם עברו לגור בקיימברידג', מסצ'וסטס. ב-1955 הכירה את ז'אן טינגלי ואשתו. ב-1960 התגרשה מבעלה, טינגלי התגרש מאשתו, והשניים עברו לגור יחד. הם נישאו ב-15 ביולי 1971.
היא נפטרה ממחלת ריאות בגיל 71.
הגולם
"הגולם" (ידוע בכינוי "המפלצת") הוא פסל מסוג מיצב שיצרה דה סן פאל בגן רבינוביץ' בקריית יובל שבירושלים. המיצב נוצר על ידה מבטון יצוק, בשנים 1971–1972. גן השעשועים הציבורי שבו נמצא הפסל נקרא גם "גן רבינוביץ'", על שם התורם שמימן את הקמת הפסל והגן. "הגולם" מסמל על פי דברי האמנית רעיונות פמיניסטיים. הפסל הוא בדמות מפלצת, שמייצגת כנראה אישה עבת בשר החולשת על גן המשחקים, אך עם זאת - משרה תחושה נעימה, ובכך מאתגרת האמנית את דימוי גוף האישה הנפוץ. הפסל מהווה גם מגלשה המורכבת משלושה מסלולים, המדמים את לשונותיה של המפלצת. בחלק האחורי של מבנה הפסל בנויות מדרגות, בהן יכולים ילדים לטפס מעלה ואז לגלוש מטה במסלולי הגלישה המצויים בחזית הפסל. יש הסבורים כי בכך התכוונה האמנית ליצור דימוי של הולדת ילדים על ידי המפלצת. לדברי האמנית, פסל הגולם נועד לסייע לילדים להתגבר על פחד ממפלצות.
הנצחה
ב-29 באוקטובר 2014 הושק לרגל יום הולדתה ה-84 גוגל דודל.
קישורים חיצוניים
עם מותה:
על יצירתה:
ונסה רדגרייב
ונסה רדגרייב (באנגלית: Vanessa Redgrave; נולדה ב-30 בינואר 1937) היא שחקנית בריטית הידועה בזכות הופעותיה בקולנוע, בטלוויזיה ועל במת התיאטרון, והיא הופיעה בלמעלה משמונים סרטים. רדגרייב באה ממשפחה של שחקנים, שהידועים שבהם הם אביה, סר מייקל רדגרייב, אחותה לין רדגרייב ובנותיה נטשה ריצ'רדסון וג'ואלי ריצ'רדסון.
קריירת משחק
רדגרייב הופיעה לראשונה על במת התיאטרון בשנת 1958 ומאז הופיעה פעמים רבות בתיאטרון, בטלוויזיה ובקולנוע.
מעורבותה בפוליטיקה
רדגרייב ידועה גם בשל פעילותה הפוליטית, לרוב בשורות השמאל הרדיקלי. היא הביעה עמדות בגנות מלחמת וייטנאם, בזכות הפירוק מנשק גרעיני, בזכות מאבקם של יהודי ברית המועצות לעלות לישראל, בזכות איחוד אירלנד, וכנגד גזענות. זמן מה הייתה חברה ב"מפלגת הפועלים המהפכנית" השמאלנית קיצונית בבריטניה, ואף רצה מטעמה בבחירות לפרלמנט. מאז עברה כמה גלגולים פוליטיים בשמאל הבריטי, וכיום היא חברה במפלגה בשם "שלום וקידמה", שעיקר מצעה התנגדות למלחמה בעיראק ותמיכה בזכויות האדם.
משנות ה-70 הביעה תמיכה בארגון אש"ף, ואף שימשה כקריינית, בשנת 1977 לסרט תעודה בשם "הפלסטיני" העוסק בסכסוך הישראלי-פלסטיני. באותה השנה, כאשר קיבלה את פרס אוסקר על משחקה בסרט "ג'וליה", אמרה בנאום קבלת הפרס כי היא מקבלת את הפרס על אף מאמצי ההפחדה של "בריונים ציונים". ב-1981 ביטל מנהל הטלוויזיה הישראלית יצחק שמעוני את הקרנת סרטה עטור הפרסים "תזמורת על תנאי", בשל תמיכתה באש"ף. ביקורתה כלפי הציונות וישראל נמשכה. בפסטיבל הסרטים בסיציליה ב-1982, הציגה את סרטה "פלסטין הכבושה", בו מוצגת ישראל כממשיכת דרכה של גרמניה הנאצית, ובמהלך הפסטיבל הכתה את יוצרי הסרט הישראלי חמסין ואת העיתונאית שרית לוי ישי. בשנת 2004, ביקרה ברשות הפלסטינית ונפגשה עם יושב ראש הרשות, יאסר ערפאת, ברמאללה.
בשנת 1995, שימשה כשגרירה של רצון טוב של ארגון יוניצ"ף של האו"ם.
דוגמנות
ב-2017, החלה לדגמן כפנים החדשות בבית האופנה גוצ'י.
פרסים
רדרגייב, הייתה מועמדת לפרס האוסקר 6 פעמים.
חיים אישיים
ב-11 במאי 1963 נולדה לה ולבמאי טוני ריצ'רדסון בתם, השחקנית נטשה ריצ'רדסון, ובינואר 1965 נולדה בתם השנייה, השחקנית ג'ואלי ריצ'רדסון. בשנת 1967 התגרשו השניים. יחסיה הרומנטיים עם השחקן האיטלקי פרנקו נרו החלו ב-1967 כשנפגשו בצילומי הסרט קמלוט. ב-1969 נולד ילדם קרלו גבריאל ספא ראנרו (שידוע בשמו קרלו נרו), תסריטאי ובמאי. אחרי שנפרדו למספר שנים, בהן ניהלה ונסה רדגרייב מערכת יחסים ממושכת עם טימותי דלטון, שהיה צעיר ממנה בכעשר שנים, הם שבו ונישאו ב-31 בדצמבר 2006. קרלו נרו ביים את ונסה רדגרייב בעיבוד הקולנועי של מחזהו של וואלאס שון, The Fever.
פרנקו נרו היה שושבינה של בתו החורגת נטשה ריצ'רדסון, בתה של ונסה רדגרייב, כשנישאה לשחקן ליאם ניסן. נטשה ריצ'רדסון נפטרה ב-18 במרץ 2009 עקב פגיעת ראש קשה בשעור סקי בקוויבק שבקנדה. נכדה, בנם של ליאם ניסן ונטשה בתה, הוא השחקן מייקל ריצ'רדסון.
ואגיז גליאולין
ואגיז גליאולין (בטטרית: Vəğiz İskəndər ulı Ğəliullin, או Вәгыйзь Искәндәр улы Гәлиулин, באוזבקית: Воиз Искандар ўғли Ғалиуллин, או Voiz Iskandar o‘g‘li G‘aliullin; נולד ב-10 באוקטובר 1987, לנינסק, מחוז אנדיז'ן, אוזבקיסטן הסובייטית, ברית המועצות) הוא כדורגלן אוזבקי-רוסי ממוצא טטרי, המשחק כקשר במועדון נפטכימיק ניז'נקאמסק ובנבחרת אוזבקיסטן.
קריירה
בוגר בית הספר לכדורגל של מועדון אנדיז'ן האוזבקי. ב-2006 עבר לרוסיה וחתם ברובין. הוא עשה את הופעת הבכורה עם רובין קאזאן ב-7 במרץ 2007 במשחק שמינית גמר גביע רוסיה נגד "רוסטוב". בליגת העל הרוסית בכדורגל הופיע לראשונה ב-16 נובמבר 2008 במדחק נגד צסק"א. בשנת 2010 זכה עם קבוצתו בגביע האלופות של חבר המדינות.
ביולי 2012, הוא הצטרף בהשאלה לנפטכימיק, שיחק 19 משחקים וכבש 2 שערים. בפברואר 2013, חזר ל"רובין".
בפברואר 2016, הצטרף למועדון "טוסנו".
בקיץ 2018 עבר לקבוצת הכדורגל של טמבוב, מליגת הכדורגל הלאומית. בקיץ 2019 הושאל לנפטכימיק ניז'נקאמסק.
בשנת 2011, היה חלק מהרכב נבחרת אוזבקיסטן לגביע אסיה.
גוגל כרום
גוגל כְרוֹם (באנגלית: Google Chrome) הוא דפדפן מבית חברת גוגל שהושק ב-2008. תוך שנים בודדות הפך לאחד המובילים במלחמת הדפדפנים, ולפי סטטיסטיקות שונות, נכון ל-2019 הוא הדפדפן המוביל. אף שהדפדפן מבוסס על תוכנה חופשית בקוד פתוח בשם "כרומיום" (Chromium) המפותחת על ידי גוגל, רישיון התוכנה הוא קנייני. גוגל כרום הוא כרומיום בתוספת רכיבים קנייניים (לדוגמה: מקודדי מדיה ותרגום דפים) ועדכונים אוטומטיים מאת גוגל.
היסטוריה
מנכ"ל חברת גוגל, אריק שמידט, התנגד לפיתוח של דפדפן אינטרנט עצמאי של החברה במשך שש שנים. הוא הצהיר כי "באותה תקופה גוגל הייתה חברה קטנה", והוא לא רצה להיכנס ל"מלחמת הדפדפנים". לאחר שהמייסדים המשותפים סרגיי ברין ולארי פייג' שכרו כמה מפתחי מוזילה פיירפוקס ובנו הדגמה של "גוגל כרום", שמידט אמר: "שהדפדפן היה כל כך טוב שזה בעצם אילץ אותי לשנות את דעתו".
בספטמבר 2004 הופיעו לראשונה שמועות על כך שגוגל בונה דפדפן אינטרנט. בכמה אתרי אינטרנט ובלוגים פורסמו התרשמויות שונות שלפיהן גוגל מפתחת כלים. השמועות התחזקו בעקבות דיווח שארבעה אנשים שעבדו בחטיבת דפדפן האקספלורר של מיקרוסופט גויסו לעבודה בגוגל.
פיתוח הדפדפן החל בשנת 2006, בראשותו של סונדאר פיצ'אי.
גרסת בטא ראשונה של הדפדפן הופצה בספטמבר 2008. הגרסה יועדה למערכת ההפעלה חלונות. באותה עת תמכה גוגל בקרן מוזילה מפתחת הדפדפן פיירפוקס. אך עם הפצת הדפדפן החלת תחרות מול דפדפנים אחרים שהיו קיימים בשוק, כאשר היתרון שהציג הכרום היה ביצועים מהירים.
כדי לפרסם את הדפדפן ולשווקו לציבור, הוציאה חברת גוגל חוברת קומיקס (שצוירה בידי סקוט מקולד) אשר מפרטת מדוע צריך להשתמש דווקא בגוגל כרום, וציינה את העובדה שבשנת 2009 ישנן דרישות גדולות יותר מהדפדפנים.
גרסה שנייה, שהייתה לעדכון הראשון לדפדפן, הופצה ב-21 במאי 2009. בדצמבר 2009 הוספה תמיכה בכרום גם במערכות ההפעלה OS X ולינוקס. גרסה 4 כללה לראשונה את Chrome Extensions, אפשרות להתקנת הרחבות על ידי המשתמשים. התכונה פותחה במענה לבקשות רבות של מפתחים ומשתמשים, אשר ביקשו לאפשר התקנה של הרחבות, בדומה לאלו שהיו אחד הגורמים העיקריים להצלחה של הדפדפן פיירפוקס.
ביוני 2010 הגיעה כרום לנתח שוק של יותר מ-25% בישראל.
באוגוסט 2011 שחררה גרסה 13 של הדפדפן, שכללה מאות תיקונים ושיפורים, וכ-13 תיקוני אבטחה. לראשונה בגרסה זו, עבר הדפדפן ממסלול של מבחני בטה למסלול של הגרסאות היציבות למערכות ההפעלה חלונות, מקינטוש ולינוקס. בין החידושים בגרסה היה מנגנון Instant Pages לתצוגה מהירה יותר של תוצאות החיפוש ושיפור החיפוש בהיסטוריית הגלישה.
בדצמבר 2011 עקף כרום את פיירפוקס, והפך לדפדפן מספר 2 בנתח השוק העולמי שלו.
בפברואר 2012 הושקה גרסה חדשה ללא תמיכה בטכנולוגית אדובי פלאש, והביאה בפועל לקיצה של תוכנת המולטימדיה שהייתה המובילה במשך שנים ליצירת ולהצגה אנימציות, יישומי אינטרנט, משחקי דפדפן ואפליקציות ויזואליות. באותו חודש גם הושקה גרסה למערכת ההפעלה אנדרואיד.
במאי 2012, לפי נתוני חברת המחקר StatCounter, הפך כרום לדפדפן הנפוץ בעולם, עם נתח של 32.8%, בעוד נתח השוק הממוצע של אינטרנט אקספלורר של מיקרוסופט היה 31.9%. חברת המחקר המתחרה Net Applications, לעומת זאת, טענה אז כי עדיין קיים הפרש לטובת הדפדפן של מיקרוסופט.
ביוני 2012 הושקה גרסה לאייפון ולאייפד.
ביוני 2014 דווח כי כרום הוא הדפדפן הנפוץ ביותר גם בארצות הברית (לאחר שכבר קודם הפך לנפוץ בעולם מלבד בארצות הברית).
באפריל 2016 הכריזה גוגל כי כרום הוא דפדפן הסלולר הפופולרי ביותר בעולם, עם למעלה ממיליארד משתמשים פעילים. ההכרזה נעשתה לרגל ההשקה של גרסה מספר 50 של הדפדפן.
תכונות הממשק
הדפדפן נחשב לזריז ומהיר במיוחד, הן בטעינתו והן בטעינת דפים מאתרים. עיצוב ממשק המשתמש שלו נקי ומינימליסטי. הוא למעשה היה הדפדפן הראשון שהעביר את תיבת החיפוש לשורת הכתובת, ועל פי תוכן ההקלדה הוא מחליט האם לבצע חיפוש או לטעון את האתר.
רכיב משמעותי בדפדפן הוא מנוע JavaScript בשם "V8", שלטענת יוצרי הדפדפן מאיץ את הגלישה באתרים רבים. מהנדס המנוע הוא לארס באק. מנהל תוכנית "גוגל כרום" בגוגל הוא מארק לרסון.
הדפדפן מכיל מרכיבים של קוד פתוח ושאל תכונות רבות מן הדפדפנים הקיימים בשוק, אך עם זאת נבנה מחדש בהתאמה לראייה של גוגל את עולם האינטרנט - עולם של יישומים מבוססי רשת ולא רק של דפי אינטרנט רגילים.