cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חנוך רוזן
פנטומימה
במופעים הבאים שילב רוזן אמצעים ויזואליים מתקדמים, והיה מהראשונים ששילב מסך וידאו על הבמה. הוא נכנס ויצא מתוך המסך ויצר אשליות ויזואליות חדשניות ומקוריות. בתוכניותיו הבאות שילב רוזן אפקטים בימתיים ייחודיים כגון מעוף, אביזרי ענק, ועוד. בהופעות אלו פיתח רוזן ושיכלל את נושא שיתוף הקהל במופעי פנטומימה, תוך שבירת המחיצות בין הבמה לקהל ויצירת קטעים קומיים בשיתוף הקהל.
לקראת פסטיבל ישראל 2009 יצא רוזן במופע יחיד חדש - "מדבר בעד עצמו". המופע החדש משלב באופן ייחודי את הפנטומימה הקלאסית עם אפקטים בימתיים כמו מסך ענק בו משולבים בין השאר קטעי פנטומימה של רוזן עצמו. המופע זכה בפרס התיאטרון הישראלי כמופע הבידור של שנת 2009.
רוזן הופיע עם תוכניותיו בכל רחבי העולם, זכה לביקורות מהללות, והוגדר על ידי העיתונות העולמית כ"נסיך הפנטומימה - היורש של מרסל מרסו". רוזן הופיע בפסטיבלים רבים, ביניהם פסטיבל אדינבורו המפורסם, פסטיבל מילאנו, פסטיבל התיאטרון בקולומביה, פסטיבל הפנטומימה בלונדון, ועוד. הוא הופיע במשך חצי שנה בניו יורק ב-Off Broadway. רוזן הופיע במדינות רבות וביניהן: אנגליה, צרפת, גרמניה, יוון, איטליה, שווייץ, אוסטריה, ורוסיה ומדינות רבות נוספות.
החל משנת 2009 מופיע רוזן בארץ ובעולם עם מופע היחיד "speechless".
חנוך רוזן כבמאי
רוזן כתב וביים את "סיפורו של זרע" בתיאטרון בית צבי ובתיאטרון בית ליסין. בשנת 1996 כתב (יחד עם אפרים סידון) וביים את המחזמר ספר הג'ונגל אחד ממחזות הזמר המצליחים ביותר בישראל, המחזמר זכה בפרס התיאטרון הישראלי לשנת 1996. יצר וביים את סרט הילדים "סופר בוי" בכיכובו של תום אבני. בשנת 2001 ביים בתיאטרון באר שבע את המחזה "משרתן של שתי אדונות, שם זמני", שכתב אפרים סידון, בכיכובה של חני נחמיאס. ביים 11 תוכניות שונות של המופע WOW המוצג בתיאטרון "ישרוטל" באילת, מדי שנה וחצי מביים רוזן מופע חדש במסגרת זו. בשנת 2003 ביים את המחזמר "ספיד וגלגלי הקסם", בכיכובם של אמיר פיי גוטמן, עומר ברנע, ואפרת בוימולד. בשנת 2004 ביים את "טרזן וג'יין" בכיבובם של יעל בר-זוהר ויהודה לוי. ב-2006 עסק בבימוי המופע של ריטה. ב-2007 ביים את תוכנית הטלוויזיה הדבר הגדול הבא, וביים גם את טקס בחירת מלכת היופי של ישראל.
החל משנת 1997, רוזן נודע כבמאי של כלל מופעי הפסטיגל (מלבד הפסטיגלים בשנים 1998, 2002, 2003) ומופיע בחלקם כשחקן אורח. במאי שנת 2023 הודיע שהוא פורש מתפקיד זה.
החל משנת 2014 מביים רוזן את המופע הבינלאומי "WOW".
יעקב קאופמן
יעקב קאופמן (נולד ב-1945) הוא מעצב ישראלי יליד רוסיה, ופרופסור לעיצוב. נחשב אחד המעצבים הבולטים בישראל.
למד במכון לאמנות בבת ים פיסול (1970) ובעל דיפלומה בעיצוב תעשייתי מהטכניון (1969).
הוראת העיצוב
החל ללמד בבצלאל בשנת 1975, וב-1979 התמנה להיות ראש המחלקה לעיצוב תעשייתי, למשך שנה אחת. כמו כן, שימש כמרצה אורח במחלקות לקרמיקה, אמנות ועיצוב פנים בתחומים של צורה, תפקוד ומבנה. שימש כראש התוכנית לתואר שני בעיצוב תעשייתי בבצלאל מ-2002-2004.
סקוט סטירני
ביוגרפיה
סטירני גדל בשיקגו. ב-1982 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת נוטרדאם. בסיום לימודיו התגייס לצי ארצות הברית ובאפריל 1984 סיים קורס טיס. הוא היה בעל תואר שני באסטרטגיית משאבים לאומיים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי.
סטירני שירת כטייס F/A-18 הורנט בהצבות מבצעיות בטייסת 87 ובטייסת 136. הוא פיקד על טייסת 131 ועל כנף 7 שהוצבה בנושאת המטוסים "דווייט אייזנהאואר", השתתף במלחמת המפרץ, במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק. סטירני הדריך בבית הספר לטיסה קרבית של צי ארצות הברית ("טופ גאן"). במהלך שירותו צבר למעלה מ-4500 שעות טיסה וביצע למעלה מ-1,000 נחיתות על נושאות מטוסים. הוא שימש עוזרו של ראש המבצעים הימיים ושירת בתפקידי מטה בפיקוד המשולב ובפיקוד כוחות הצי.
לאחר שקודם לדרגת אדמירל משנה שירת בפיקוד התובלה של ארצות הברית, ב-2013 מונה למפקד כוח התקיפה 4 וכוח ההיערכות של פיקוד כוחות הצי. ב-2014 מונה למפקד אגף פיתוח הלוחמה של הצי. במאי 2016 מונה לקצין המבצעים של פיקוד מרכז של ארצות הברית.
במאי 2018 מונה למפקד הצי החמישי בדרגת תת-אדמירל.
רעידת האדמה בשאאנשי (1556)
רעידת האדמה בשָאַנְשִׂי או רעידת האדמה של נפת הואה היא רעידת האדמה הקטלנית ביותר בהיסטוריה. ברעידת האדמה נהרגו כ-830,000 איש. הרעידה התרחשה בבוקר ה-23 בינואר 1556 במחוז שאאנשי שבסין. רעידת האדמה השפיעה על תשעים ושבע נפות במחוזות שאנשי, שאאנשי, חונאן, ג'יאנגסו, גאנסו, חוביי, שאנדונג, חביי, חנאן ואנחווי. הרס רב נגרם בשטח ברוחב של 800 קילומטר, ובחלק מהמחוזות נהרגו 60% מהתושבים. רוב התושבים התגוררו בתקופה זו במערות שנחפרו בצוקי הלס שרובן התמוטטו במהלך האסון.
רעידת האדמה
רעידת האדמה התחוללה בשנת 1556 בתקופתו של המלך צ'יאנצ'ינג משושלת מינג.
מרכז הרעש היה בנפת הואה בקרבת הר הואה בשאאנשי (קו רוחב 34.5, קו אורך 109.7). אומדנים מודרניים המבוססים על מידע גאולוגי מעריכים כי רעידת האדמה הייתה בעוצמת של 8 בסולם מגניטודה לפי מומנט. אומנם הייתה זו רעידת האדמה הקטלנית ביותר והחמישית במניין האסונות הטבעיים הקטלניים בהיסטוריה, אך היו כבר רעידות אדמה בעוצמה חזקה מזו. רעידות אדמה משניות אירעו כמה פעמים בחודש במשך כחצי שנה אחר־כך.
בתולדות סין מתוארת רעידת האדמה כך:
המלומד צ'ין קדה שרד את רעידת האדמה ורשם עליה בפרוטרוט. בין מסקנותיו מרעידת אדמה זו "בהתחלת רעידת האדמה, אנשים המצויים בבניינים חייבים לא לנסות לצאת מהם. יש להתכווץ ולהמתין לשעת־כושר. אפילו יתמוטט הקן, ביצים אחדות בתוכו עשויות להישאר שלמות". מסקנה זו יכולה לציין שרבים נהרגו בשעה שניסו להימלט בעוד שאחרים שנשארו במקומם שרדו.
הנזק
בין השאר גרמה רעידת האדמה נזקים קשים לרבים מהסטלות שביער הסטלות. מתוך 114 האבנים הקלאסיות של קאיצ'נג' נשברו 40 ברעידת האדמה. הרעידה הנמיכה את גובהה של פגודת "ברווז הפרא" הקטנה בשיאן מ-45 מטרים ל-43.4 מטרים.
עם כל זאת רעידת האדמה של 1556 בשאנסי לא הייתה האסון הגרוע ביותר בתולדות סין. לדוגמה, היו עשרות מיליונים של מקרי מוות בסין במהלך שלוש השנים של אסונות הטבע מ-1959 ועד 1961.
וירג'יל מיסידיאן
וירג'יל רוי מיסידיאן (בהולנדית: Virgil Roy Misidjan; נולד ב-24 ביולי 1993 בחורלה שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת טוונטה מליגת העל ההולנדית.
קריירת מועדונים
ב-16 באוגוסט 2013 חתם מיסידיאן בלודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית. הוא ערך 132 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 35 שערים, וזכה עם המועדון בחמש אליפויות בולגריה, בגביע הבולגרי, ופעמיים בסופר קאפ הבולגרי.
ב-8 בינואר 2021 חתם מיסידאן על חוזה לחצי שנה בזוולה מליגת העל ההולנדית. ב-13 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לפיינורד במסגרת המחזור ה-16 בליגה לעונת 2020/2021. ב-26 בינואר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד הראקלס אלמלו במסגרת המחזור ה-19 בליגה. בסך הכל ערך 15 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע תשעה שערים.
ב-10 ביוני 2021 חתם מיסידאן על חוזה לשנתיים בטוונטה מליגת העל ההולנדית.
טום פאריס
תומאס יוג'ין "טום" פאריס (באנגלית: Thomas Eugene "Tom" Paris) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר". פאריס משמש כהגאי הראשי וחובש על סיפון ספינת החלל וויאג'ר. שמה האמצעי של הדמות, "יוג'ין", הוא מחווה ליוצר "מסע בין כוכבים" - ג'ין רודנברי. את דמותו מגלם השחקן רוברט דאנקן מקניל.
רקע
טום פאריס הוא בנו של אדמירל אוון פאריס ונצר למשפחה עם היסטוריה ארוכה של שירות מפואר בצי הכוכבים. בעקבות המסורת של משפחתו, פאריס הצטרף לאקדמיה של צי הכוכבים מתישהו בשנות ה-50 של המאה ה-24, והתמחתה בתחום האסטרופיזיקה. בגין היותו טייס מוכשר, פאריס זכה להיות מוצב בטייסת הכבוד של האקדמיה.
זמן קצר לאחר סיום לימודיו באקדמיה של צי הכוכבים, טום התרסק עם מעבורת שהטיס ליד קלדיק פריים, הראש, וגרם למותם של שלושה קציני צי הכוכבים אחרים. מאחר שפחד שהוא יאבד את המשרה שלו, פאריס זייף רשומה, שמאוחר יותר מגלה כי הסיבה לתאונה היא טעות טייס. מאמציו להסוות את השגיאה הצליחו, אך עדיין, מוכרע על ידי רגשות אשמה וחרטה, הוא התוודה. הוא הועמד למשפט צבאי על המעשים שעשה והודח משירות בצי הכוכבים עם קלון. זה גרם לקרע גדול ביחסים בין פאריס לבין אביו.
על פי הרומן הלא-קאנוני "Pathways" מאת ג'רי טיילור, מפיקת "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", קיים סיפור רקע אלטרנטיבי לטום פאריס, שאירועיו דומים למתרחש בפרק "The First Duty" של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", על ידי הזזת התאונה לשנותיו של פאריס באקדמיה של צי הכוכבים, והפיכת חבריו הצוערים לקורבנות של פזיזותו.
לאחר שחרורו מצי הכוכבים, פאריס עזב את סן פרנסיסקו למרסיי, שם הוא התחיל להעביר את זמנו בשתייה ובמשחק ביליארד בבר על חוף הים בשם Sandrine's. שם, צ'קוטי, קצין צי הכוכבים לשעבר המשרת כיום במאקי, גילה את פאריס וגייס אותו לשרת כטייס שכיר חרב למרד המאקי נגד הפדרציה. ההרפתקה הזאת לא נמשכה זמן רב, שכן פאריס נלכד על ידי צי הכוכבים בזמן הטסת המשימה הראשונה שלו עבור המאקי. לאחר שנשפט והורשע בבגידה בעוון סיוע למרד המאקי, פאריס נידון לשהות במושבת עונשין של הפדרציה ליד אוקלנד, ניו זילנד.
מסע בין כוכבים: וויאג'ר
על קתרין ג'יינוויי, קפטן של ספינת החלל וויאג'ר, הוטל לאתר וללכוד את ספינת המאקי שתחת פיקודו של צ'קוטי. היא משיגה עבור פאריס שחרור זמני ממושבת העונשין, ומציעה לו שחרור מוקדם ודף נקי, בתמורה לכך שישמש כמודיע שלה על צ'קוטי והמאקי. בעת חיפוש אחר ספינת המאקי של צ'קוטי, וויאג'ר וכל צוותה (לרבות ג'יינוויי ופאריס) מושלכים לרביע דלתא על ידי גל אנרגיה מסיבי שנוצר על ידי חייזר המכונה "Caretaker". עם הגעתם לשם, הם מוצאים את ספינת המאקי עוגנת בתוך המערך של ה-"Caretaker". ניצולי האירוע מצאו עצמם תקועים במרחק של כ-70,000 שנות אור מכדור הארץ. ספינת המאקי מושמדת, ואנשי הצוות שלה מצטרפים לצוות הפדרציה על סיפון וויאג'ר.
הגעתה של וויאג'ר לרביע דלתא סיפקה לפאריס התחלה חדשה. ג'יינוויי העניקה לו מינוי שדה כקצין בצי הכוכבים בדרגת לוטננט, ומינתה אותו להיות ההגאי הראשי של הספינה. על אף שהייתה לו התחלה קשה, שכן הן אנשי צי הכוכבים והן אנשי המאקי חשדו בו, הוא עבד קשה והרוויח את הכבוד של חבריו לצוות. במהלך תקופה זו, הוא הפך להיות חבר טוב של סג"ם הארי קים, קצין צעיר במשימתו הראשונה שלו. בסופו של דבר, פאריס מתקבל על ידי הצוות כולו, והופך לאחד מהקצינים המוערכים של ג'יינוויי.
חובותיו של פאריס אינם מוגבלים להטסת וויאג'ר. בהוראתה של ג'יינוויי, הוא מוכשר כחובש שדה ומוטל עליו לסייע לדוקטור, עד אשר הדוקטור ממנה את קס לעוזרת העיקרית שלו. לאחר עזיבתה של קס, בפרק "The Gift", פאריס שב לבצע משמרות חובה רגילות במרפאה.
בפרק "Thirty Days", תוך הפרת הוראות ישירות כדי לעשות את מה שהוא הרגיש שהיה נכון לעשות מבחינה מוסרית, הוא מורד לדרגת סג"ם ומושלך לתא המעצר של וויאג'ר לתקופה של 30 יום. כעבור כשנה, לאחר שעבד בחריצות בתפקידו, הוא שב לדרגתו הקודמת. זה התרחש בדיוק לפני אירועי הפרק "Unimatrix Zero", שבמהלכם נחשף כי פאריס הוא הרביעי בשרשרת הפיקוד.
במהלך שירותו בוויאג'ר, פאריס טיפח כישרון סמוי לכתיבת תוכניות הולודק, ואף תכנן מספר תוכניות כאלו על מנת לבדר את חבריו לצוות. התוכניות הפופולריות ביותר שלו כללו יצירתם של הבר Sandrine's, פייר הייבן - עיירה אירית-אמריקאית בדיונית וסדרת סיפורי קפטן פרוטון - גיבור-על בסגנון סרטי מדע בדיוני של שנות ה-30.
בשנת 2377, טום נישא לב'לאנה טורס, המהנדסת הראשית של וויאג'ר, שהיא חצי אנושית וחצי קלינגונית. טורס ילדה את בתם מיראל פאריס במהלך האירועים שהובילו לחזרתה של וויאג'ר לרביע אלפא ואל כדור הארץ.
לאחר החזרה לרביע אלפא
לאחר החזרה החל פאריס לשרת ברחבי צי הכוכבים ללא הצבה בספינה קבועה, כשהוא עובר בין חלליות שונות ומספר את זיכרונותיו מההרפתקאות ברביע דלתא.
אישיות
טום פאריס, לעיתים, מוצג כמי שנוטר טינה כלפי אביו, אדמירל אוון פאריס. מצב זה השתפר באופן משמעותי במהלך המסע, בשל נכונותה של ג'יינוויי להציע לו גאולה, ומאוחר יותר בשל יחסיו הרומנטיים עם ב'לאנה טורס.
לפאריס יש עניין רב בתרבות הפופולרית של כדור הארץ במאה ה-20, ולעיתים קרובות הוא עושה שימוש בתוכניות הולודק מסוג זה. הידע שלו סייע לצוות במהלך תקרית של מסע בזמן לתקופה זו.
הוא הופך לחבר טוב של הארי קים כבר מההתחלה, ולעיתים מוצג כמי שמגונן עליו מול הנאיביות שלו. בפרק הראשון, פאריס מציל את קים מקווארק, פרנגי מניפולטיבי. החבר היחיד של הצוות שאיתו בתחילה לפאריס הייתה מערכת יחסים קצת קשה הוא צ'קוטי, לאור ההיסטוריה שלהם במאקי. עם זאת, במהלך מסעה הביתה של וויאג'ר שנמשך שבע שנים, פאריס זכה באמונו של צ'קוטי, השניים התפייסו והפכו לחברים טובים.
בתחילה הסדרה, טום הוא בעל דרגת "לוטננט"; אולם, בפרק העונה הראשונה "Faces" הוא בעל דרגת "לוטננט זוטר".
סל מיחזור (מחשב)
סל המיחזור (ידוע גם כאשפה בלינוקס, ובשמות נוספים במערכות מסוימות) הוא מקום אחסון זמני, לקבצים שנמחקו במנהל הקבצים על ידי המשתמש, אך עדיין לא הוסרו סופית ממערכת הקבצים. באופן מצוי סל מיחזור מופיע למשתמש כתיקיית קבצים מיוחדת המאפשרת למשתמש לצפות בקבצים שנמחקו, לבטל את מחיקת הקבצים שנעשתה בטעות, או למחוק אותם סופית.
בסל המיחזור נשמר המיקום המקורי של כל קובץ שנמחק. במערכות מסוימות הקבצים שבסל המיחזור חייבים להיות מוצאים ממנו כדי לאפשר שימוש חוזר בהם.
תוכנות, עשויות להעביר לסל המיחזור בעת מחיקת קובץ, ועשויות שלא להעביר. הדבר תלוי ברמת השילוב של התוכנה בסביבת שולחן העבודה והאפשרויות שלה. תוכניות רמה-נמוכה, על פי רוב עוקפות את פונקציית סל המיחזור ומוחקות את הקבצים מיד. תוכנה הכוללת שימוש במנהל קבצים, עשויה כן לשלוח ושלא לשלוח, קבצים אל סל המיחזור, או לתת למשתמש את האפשרות לבחור בין השניים.
דבורנית דינסמור
דבורנית דינסמור (שם מדעי: Ophrys umbilicata) גאופיט בעל פקעת ממשפחת הסחלביים. הדבורנית הנפוצה ביותר בארץ. מופיעה בכל החבל הים תיכוני (כל אזור ההר, השפלה ומישור החוף). תפוצתה מגיעה עד לנגב הצפוני וספר המדבר בהרי יהודה.
השפית קטנה יחסית (כ-1 ס"מ) ושוליה מקופלים פנימה. עלי העטיף עשויים להופיע בצבעים שונים אך לרוב בצבעים שבין ירוק ולבן. הפרח דומה במיוחד לדבורה בממדים, בצבעים ובצורה.
זמן הפריחה משתנה מאוד באזורים השונים. בהרי יהודה עשויה הפריחה להתחיל בדצמבר. ברוב האזורים שיא הפריחה הוא בפברואר-אפריל. בגליל העליון הפריחה נמשכת עד תחילת מאי.
דבורנית דינסמור יוצרת בני כלאיים עם מינים אחרים מהסוג דבורנית. בארץ תועדו בני כלאיים עם דבורנית צהובה, דבורנית הדבורה ודבורנית נאה. אתרים מומלצים בארץ: שמורת בתרונות בארי בנגב המערבי, שמורת נחל פולג בשרון, פארק הכרמל, יער בן שמן.
ואריאנט של המין, המכונה דבורנית צהובת-שוליים, מוגדר על ידי חוקרים מסוימים בתור מין נפרד.
חגורת הצלה
חגורת הצלה או אפודת הצלה או אפוד הצלה הוא מתקן לבוש אשר נועד למנוע את טביעתו של לובש החגורה או האפודה, גם במקרה בו הוא חסר הכרה. מטרת החגורה - לשמור את ראשו ופניו של לובשה מעל פני המים ובכך למנוע את טביעתו.
מתקן הצלה זה משמש יורדי ים, ומותקן על ספינות וכן מותקן על מטוסים למקרה של נחיתת חירום על-פני המים.
חגורות הצלה מודרניות יכולות לכלול מתקני הצלה כגון נורות תאורה ומתקני רדיו לסייע למחלצים לאתר את האדם הנמצא במים.
חליפות הצלה קשיחות
חגורות אלה מכילים תאי ציפה העשויים חומר סינתטי כלשהו ובו תאי אוויר רבים המאפשרים את ציפת החגורה. חגורות אלה אינן דורשות מילוי התאים, וניתן להשתמש בהם בכל עת אולם הן מגושמות, ולכן, קשה לעבוד כאשר הן נלבשות. מאידך - ניתן לזרוק חגורת הצלה מסוג זה למים ולהשתמש בה כגלגל הצלה.
חליפות הצלה מתנפחות
חגורות הצלה מסוג זה כוללות שני תאי ציפה המתמלאים באוויר הננשף לתוך התאים באמצעות פיה על ידי לובש החגורה, או באמצעות גז פחמן דו-חמצני הנמצא במיכל המחובר אל החגורה.
חגורות מסוג זה מצויות באוניות וכן במטוסי נוסעים. יתרונן של חגורות הצלה אלה הוא באופן קיפולן, המאפשר אריזתן באריזות קטנות התופסות נפח מועט וגם משקלן קטן. בשל כך, יכולים יורדי ים ללבוש את החגורה סביב מותניהם בכל עת שהם מצויים על סיפון כלי השייט כאשר החגורה מקופלת, ובכך החגורה אינה מפריעה לעבודתם השוטפת.
סיבה נוספת לשימוש בחליפות הצלה מסוג זה במטוסים היא העובדה שבמקרה בו מטוס נאלץ לנחות נחיתת חירום ומתחיל להתמלא מים, חליפות הצלה קשיחות היו צפות בתוך המטוס, ובכך מונעות על יציאת הנוסעים מבעד פתחים נמוכים הנמצאים מתחת לפני המים. מאותה סיבה ניתנת הנחיה לנוסעים לנפח את חליפות ההצלה אך ורק לאחר צאתם מהמטוס, שכן ניפוח החליפה בתוך המטוס עלולה להביל לתוצאה דומה בה לא יוכל הנוסע המשתמש בחליפה לצאת מהמטוס.
היסטוריה
השימוש הראשון המתועד בחגורות הצלה היה שימוש שעשו חייליו של המלך אשורנצירפל השני בשנת 870 לפנה"ס בעורות של חיות שנתפרו ומולאו אוויר, ובאמצעותם חצו החיילים את החפיר מלא המים על מנת להגיע לחומת העיר ולכובשה.
עד ראשית העת החדשה לא היו חליפות הצלה ייעודיות. אמנם מרבית יורדי הים לא ידעו לשחות, אולם במקרה בו טבעה ספינה עשו יורדי הים שימוש בקרשי הספינות שהיו עשויות עץ על מנת לצוף.
בשנת 1757 הומצא בצרפת מתקן ציפה עשוי שעם. מתקן זה פותח בשנת 1851 על ידי חוקר הקוטב הבריטי ג'ון רוס וורד והפך למעשה לחגורת ההצלה הראשונה, והחל משנת 1861 שימש השעם כמרכיב המרכזי בייצור חגורות הצלה.
בשנת 1852 נחקק חוק בקונגרס ארצות הברית המורה לספינות המפליגות במימי ובנהרות ארצות הברית להחזיק חגורות הצלה או גלגלי הצלה.
בשנת 1869 נעשו ניסיונות לייצר חגורות הצלה מקפוק.
עיצוב חגורת ההצלה שונה בשנת 1912 על מנת שיכלול טבעת אשר תשמור את ראשו של המשתמש בחגורה מעל המים, ובכך נוצר יתרונה של החליפה על גלגל ההצלה.
בשנת 1928 המציא פיטר מרקוס (Peter Markus) את חליפת ההצלהאשר זכתה לכנוי "מיי וסט" (Mae West) על שום דמיונה לחזה של השחקנית מיי וסט. חליפה זו עברה מספר שינויים בשנים 1930 ו-1931 ונעשה בה שימוש רב על ידי חיל האוויר של ארצות הברית וחיל האוויר המלכותי בשנות מלחמת העולם השנייה.
עמיר יפה
עמיר יפה (4 במרץ 1940 – 3 במרץ 1977) היה קצין צה"ל, אשר עוטר בעיטור העוז על לחימתו כמפקד גדוד שריון בחזית סיני במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה
עמיר יפה היה בנם הבכור של תמר ושל אורי, מראשוני המפקדים בפלמ"ח. הוא נולד וגדל בקיבוץ מעוז חיים, שהיה ביתו למשך מרבית חייו. הוא למד בבית הספר היסודי ובבית הספר התיכון שבקיבוץ, ובנעוריו היה פעיל בגדנ"ע. ב-1957 התגייס לצה"ל והוצב לבקשתו בחיל השריון. יפה עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך, לאחר שסיים קורס קציני שריון, הוצב כמפקד בגדוד טנקים סדיר והיה בין חיילי צה"ל שקלטו לשימושו את טנק השוט הבריטי.
במלחמת ששת הימים לחם יפה בראש פלוגתו בציר הצפוני של סיני במסגרת אוגדה 84 בפיקודו של האלוף ישראל טל. בין השאר השתתפה פלוגתו בהבקעת המערך המצרי בצומת רפיח ובקרב ההבקעה השלישי של הג'יראדי. לאחר מלחמת ששת הימים, התמנה יפה למפקד מדור תותחנות בבית הספר לשריון, וב-1969 היה למפקד גדוד 77 בחטיבה 7 ולחם עם הגדוד במלחמת ההתשה בחזית תעלת סואץ. ב-1971 למד יפה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה של צה"ל. לאחר מכן היה למפקד קורס מפקדי טנקים בבית הספר לשריון.
במלחמת יום הכיפורים, פיקד יפה על גדוד 198, אשר היה מאויש בחניכי קורס קציני שריון וקורס מפקדי טנקים של בית הספר לשריון. הוא לחם עם גדודו בחזית סיני במסגרת חטיבה 460, שהשתייכה לאוגדה 162. גדודו עבר דרך קרבות ארוכה – מקרבות היום הראשון למלחמה, דרך מתקפת הנגד של 8 באוקטובר בגזרה הצפונית של התעלה, מערכת הצליחה של תעלת סואץ, הלחימה בגדה המערבית של התעלה ועד לקרב העיר סואץ. הגדוד הצטיין בלחימתו אולם סבל אבדות כבדות בנפש ובציוד. על לחימתו בראש הגדוד עוטר יפה לאחר המלחמה בעיטור העוז.
לאחר המלחמה התמנה יפה למפקד חטיבת השריון במילואים 679 בפיקוד הצפון. ב-1975 מונה למדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, ובאמצע שנת 1976 היה למפקד חטיבת השריון 14 הסדירה באוגדת סיני.
ב-3 במרץ 1977 נספה עמיר יפה בתאונת דרכים בדרכו לסיני, בן 37. הוא הניח אשה וארבעה ילדים.
יפה נקבר בקיבוצו מעוז חיים. שמו הונצח על אנדרטת חללי השריון בלטרון ועל אנדרטת חללי חטיבה 679 ברמת הגולן.
אן
{{פירושונים|
לנדס
לנדס הוא שם משפחה יהודי הקיים בקרב יהודי מזרח אירופה.
יצחק חלוצי
יצחק חלוצי (נולד ב-1941) הוא במאי ותסריטאי קולנוע וטלוויזיה.
קורות חייו
חלוצי נולד במוסול שבעיראק. שם משפחתו המקורי היה חלאווי. המשפחה עלתה לישראל כשיצחק היה בן שבע (1948) ועברתה את שמה לחלוצי. כילד עולה חדש, גילה את אהבתו לתיאטרון וקולנוע. הוא התכתב עם שחקנים מפורסמים וארגן סביבו חבורת ילדים שהשתעשעו ביצירת סצינות דרמטיות. בצבא שירת בחיל הקשר. לאחר שירותו הצבאי עבר לגור בתל אביב ולמד תיאטרון בבית הספר לתיאטרון שליד "הבימה" בהדרכת השחקן והבמאי צבי פרידלנד והשחקנית פאני לוביץ' במשך שלוש שנים.
חלוצי החל את דרכו כשחקן תיאטרון, שיחק במספר תיאטראות ועבר לבימוי. הוא עבד בטלוויזיה החינוכית כבמאי בכיר, מפיק ותסריטאי ובמקביל לימד קולנוע וטלוויזיה. הוא ביים סרטים עלילתיים, סרטים תיעודיים, הצגות תיאטרון וסדרות טלוויזיה.
בשנים 1963 עד 1976 שיחק במספר תיאטראות כמו אהל ו"זוטא". במקביל העלה הצגות במסגרת תיאטראות פרינג' שהיה שותף להקמתן ובהן ביים ושיחק.
ב-1969 ביים להקות צבאיות עבור צה"ל. את להקת "סדנאי השריון" ו"להקת גולני" עם נורית גל רון.
בין השנים 1970–1975 הקים, וניהל (יחד עם ויקי שירן) את הסדנא לתיאטרון רחוב ביפו בחסות עירית תל אביב במסגרת זאת כתב וביים מספר הצגות כמו "פנתר" ו"קרם בוואריה".
ב-1977 החל לעבוד בטלוויזיה החינוכית הישראלית, תחילה כעוזר במאי ואחר כך כבמאי וכבמאי ראשי. ביים סדרות דרמה רבות כמו "על הברזלים", "שיחות ברוח", "רחוב סומסום", "קריאת כיוון", ו"בחדר של חני".
ב-2005 פרש מהטלוויזיה החינוכית ויזם, כתב וביים סרטים תיעודיים בהפקות פרטיות ובתמיכת הקרנות לקולנוע כמו "זורם כנהר גדול", "שוברת קיר", "הפרהוד" ו"טיסה 016".
פרסים
הסרט "צמות". פרס המחקר והיצירה מטעם "מרכז מורשת יהדות בבל".
הסדרה "ג'ינג'י": פרס ראשון – “GOLDEN PLAQUE” בקטגוריית סדרות דרמה לנוער מטעם: “The 32 Chicago International Festival”.
הסדרה "ג'ינג'י" פרס ראשון - “THE GOLDEN CHEST GRAND PRIX”בקטגוריית דרמה לנוער מטעם רשות השידור הבולגרית 1996 International Television Drama Festival” “The 21
הסדרה "בחדר של חני" – פרס מסך הזהב לסדרת ילדים ונוער הטובה ביותר 2001.
הסרט "זורם כנהר גדול" – פסטיבל הסרטים בחיפה. פרס ראשון לסרט התיעודי הטוב ביותר 2005.
ספרים
1970 - ספר שירה "ציפורן בבשר" בהוצאת "עקד" בעריכת מנחם בן.
גבול ירדן–סוריה
תיאור
הגבול מתחיל במערב במשולש הגבולות ישראל, ירדן וסוריה. סוריה טענה שהמיקום המדויק של משולש הגבולות אינו ברור כרגע, לאחר שישראל השתלטה על רמת הגולן במלחמת ששת הימים. לטענת סוריה משולש הגבולות צריך להיות מזרחית לקיבוץ שער הגולן בשטח בישראל, ואילו משולש הגבולות בפועל, נמצא כיום באזור המפורז שבפיקוח כח אונדו"ף. (UNDOF כוח המשקיפים של האו"ם ברמת הגולן), מדרום-מזרח למושב מצר.
גבול ירדן סוריה עובר ברמת הגולן לאורך נהר הירמוך, לאחר מכן הגבול עוזב את הנהר רק מזרחית לעיירה הירדנית אט טוררה וממשיך לכיוון דרום-מזרח ועובר בין א-רמת'א בירדן לדרעא בסוריה. בין שתי העיירות על כביש 25 הירדני המתחלף עם המעבר לסוריה לכביש מספר 5 הסורי. מעבר הגבול הוא מעבר בינלאומי בין ירדן וסוריה הנקרא מעבר גבול דרעא. בנוסף למעבר גבול דרעא קיים מעבר גבול נוסף בשם מעבר גבול נסיב, בין היישוב ג'בר בירדן והעיירה הסורית נסיב, על הכביש המהיר עמאן דמשק. בצד הירדני הכביש נקרא כביש מספר 15 ובצד הסורי הכביש נקרא הכביש המהיר M5.
היסטוריה
בתחילת המאה העשרים שלטה האימפריה העות'מאנית במה שכיום הם ירדן, ארץ ישראל, עיראק וסוריה. במהלך מלחמת העולם הראשונה והמרד הערבי, שנתמך על ידי בריטניה, בריטניה הצליחה להוציא את העות'מאנים מרוב המזרח התיכון. כתוצאה מההסכם הסודי, הסכם סייקס–פיקו האנגלו-צרפתי בשנת 1916, הוילאייט סוריה/דמשק של האימפריה העות'מאנית חולק לשניים. לצרפת עבר החלק הצפוני ולבריטניה עבר החלק הדרומי. האזור הצרפתי הוגדר במסגרת המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון ואיסקנדרון. האזור הבריטי הוגדר במסגרת המנדט הבריטי על ארץ ישראל, עבר הירדן ועיראק. השטח מדרום למנדט הבריטי הוגדר כשטח השייך לאיבן סעוד מהממלכה החדשה של ערב הסעודית. בסופו של דבר בשנת 1921 הכריזה בריטניה על המנדט הבריטי באזור, ויצרה את אמירות עבר הירדן תחת שלטונו האוטונומי למחצה של עבדאללה הראשון, מלך ירדן.
בין השנים 1920–1923 חתמו צרפת ובריטניה על שורה של הסכמים, המכונים יחד הסכם ניוקומב-פולה, שיצר את גבולות, ירדן-סוריה וגבול סוריה–עיראק המודרנית, כתיקון למה שמוגדר אזור A בהסכם סייקס – פיקו. רק ב־31 באוקטובר 1931 הוסכם על תיאור מפורט יותר של קו הגבול ירדן–סוריה.
בשנת 1967 ישראל כבשה את רמת הגולן בעקבות מלחמת ששת הימים ובכך גרמה לכך שהחלק המערבי ביותר של קו הגבול ששורטט בהסכם ניוקומב-פולה עבר לשליטתה. היו מספר תקריות לאורך הגבול מאז תחילת מלחמת האזרחים בסוריה בשנת 2011 שנמשכו מדי פעם גם עד שנת 2020.
מעבר גבול נסיב
מעבר גבול נסיב (בערבית: مركز نصيب الحدودي) הוא מעבר גבול בינלאומי בין סוריה לירדן. זהו אחד ממעברי הגבול העמוסים ביותר בסוריה והוא ממוקם על הכביש הבינלאומי דמשק-עמאן ליד העיר נסיב, בסוריה. זהו המעבר העיקרי לייצוא סורי לירדן ולמדינות המפרץ הפרסי המאוגדות במועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ ה-GCC.
בנייתו החלה בשנת 1991 על שטח של 2,867 דונם. במקום נבנו בניינים על שטח של 280,000 מטרים רבועיים, כיכרות וכבישים. בניית המעבר הושלמה בשנת 1996. הפעילות במעבר החלה באמצע שנת 1997. עם הגדלת כמות הסחורות במעבר היה צורך להגדיל את המעבר, שטחי האחסון ואפילו להקים מקומות לינה לעוברים במקום.
באפריל 2015, המעבר נפל לשליטת הצבא הסורי החופשי וחזית אל-נוסרה במהלך קרב לכיבוש מעבר הגבול. בעקבות הקרבות במקום המעבר נסגר למשך כשלוש וחצי שנים.
ב־6 ביולי 2018, הצבא הסורי כבש מחדש את מעבר הגבול נסיב במתקפה הדרומית של סוריה 2018.
מעבר הגבול נסיב נפתח מחדש באופן רשמי רק ב־15 באוקטובר 2018.
מעבר גבול דרעא
מעבר גבול דרעא (בערבית: مركز درعا الحدودي) הוא מעבר גבול בינלאומי בין סוריה לירדן. הוא ממוקם בין הערים דארעא שבסוריה וא-רמת'א בירדן. המעבר קיים שנים רבות והוא ממוקם לאורך קטע המסילה של הרכבת החיג'אזית דמשק–עמאן. המעבר נמצא במרחק של כ-80 קילומטרים מצפון לבירה הירדנית עמאן.
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה השתלטו כוחות המורדים על המעבר בספטמבר 2013.
ב-10 ביולי 2018 כבש הצבא הסורי את מעבר הגבול הישן דארעא.
תקריות גבול נוספות
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה התקיימו תקריות אלימות שהתרחשו 379 קילומטרים (235 מייל) מצפון לגבול ירדן-סוריה במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. לכאורה הגבול בין שתי המדינות היה צריך להיות שקט.
מחשש של הירדנים שמלחמת האזרחים בסוריה תגלוש לירדן ממשלת ירדן פנתה לחברת מערכות ההגנה האמריקאית, ריית'און, שהעניקה סיוע, ייעוץ והדרכה לכוחות הצבא הירדניים. חברת ריית'און עזרה לירדן לבנות מערכות מכ"ם מתקדמות המסוגלות לעקוב ולהתריע על כל תנועה בשטחים נרחבים של הגבול בין שתי המדינות. מערכות אבטחה אלו אפשרו גילוי וסיכול של מספר חדירות לאורך גבולות ירדן. כפועל יוצא של הצבת מערכות המכ"ם מערכת הביטחון הירדנית הצליחה גם לזהות את תנועתם ופעולותיהם של כל המיליציות שפעלו בסוריה לפני שהגיעו לשטח ירדן. בנוסף הצבא הירדני גם שלח אזהרות לקבוצות המיליטנטיות והזהיר אותם שלא להפר את ריבונותה לאורך הגבול.
התקשורת הירדנית מדווחת כי ניסיונות הברחת סמים מעבר לגבולות ירדן שולשו מאז תחילת מלחמת האזרחים בסוריה, וכי היא סיכלה את רוב ניסיונות ההסתננות.
חתונה כפרית
חתונה כפרית (מכונה גם "חתונת האיכרים") (1567 או 1568) הוא ציור שמן על לוח עץ, בגודל 164 × 124 ס"מ, מאת הצייר הפלמי פיטר ברויגל האב. הציור מוצג כיום במוזיאון לתולדות האמנות, וינה (Kunsthistorisches Museum).
הציור מתאר חתונה בקרב מעמד האיכרים בתקופת ימי הביניים. למרות שמו של הציור, הוא אינו מנציח את טקס החתונה עצמו, אלא את הסעודה המתבצעת בסמוך לה. כיצירות אחרות של ברויגל, גם ביצירה זו רגישות ומודעות לטבע האנושי. דמויותיו אינן ממוקמות בהכרח בארמונות או בכנסיות, והוא אינו מתמקד בעשירים ומפורסמים, או בגיבורי התנ"ך, אלא באדם הפשוט. ברויגל, ששהה בתחילת דרכו כצייר באיטליה, הכיר את הציור האיטלקי, הסוגד ליופי וגדוש בפנים יפות ובמלאכים. בניגוד מובהק, הדמויות ביצירותיו של ברויגל לרוב אינן "יפות" ורחוקות מלהיות אידיאליות. ברויגל מתבונן בעולם ומתארו על פגמיו מתוך מבט מרוחק במקצת ואירוני החושף את הכסילות האנושית ואת פגיעותה.
בציור "חתונה כפרית" מתאר ברויגל, באופן שניתן לפרשו כקומי, את הגרגרנות האנושית הרבה המאפיינת את טקס החתונה. תיאורו את החברה האנושית, כך נראה, מעלה חיוך גם כיום, מאות שנים לאחר סיום היצירה.
הסצנה המתוארת בציור מתרחשת בתוך אסם תבואה גדול, שהוסב למקום האירוע, ומשרה צבעים צהובים כרקע כולל. בצד שמאל של היצירה נמצאת הכניסה לאסם, ממנה ממשיכים להיכנס האורחים, תוך דוחק וצפיפות רבה, למרות שכל מקומות הישיבה כבר תפוסים. הסועדים מסבים סביב שולחן ארוך, שסופו בצד שמאל של התמונה אינו נראה עקב הצפיפות הרבה, ואינם עוסקים בדבר מלבד אכילה גרגרנית.
גבולות אסם התבואה נתחמים בערימות דגן המהוות קירות. במרכז התמונה תלוי על קיר ערימת הדגן בד ירוק ועליו כתר, המציין את מקום מושבה של הכלה. הכלה עצמה נראית עייפה ואינה מאושרת, למרות האירוע. נראה כי האורחים הרבים אינם עסוקים בה אלא בסעודה.
לצדה של הכלה יושבים שני אנשים מבוגרים, שייתכן שהם הוריה. הגבר המבוגר ובעל הזקן היושב בסמוך לכלה, הוא היחיד שזכה לכיסא עם משענת, ולא לספסל, דבר שיש בו כדי להראות על מעמדו החשוב. יש לשים לב כי מהתמונה לא מובן היכן נמצא החתן. בצד ימין של התמונה יושב אדם מכובד, לבוש בשחור ונראה מופרד מהאחרים. זהו כפי הנראה אזרח עשיר, וייתכן שהוא האציל בעל האחוזה. הוא יושב על חבית חמאה הפוכה ולא על הספסל כשאר המוזמנים, ונראה יוצא דופן משאר ההמון בזקנו הג'ינג'י, במעילו המהודר שבקצותיו פרווה, ובחרבו. נראה שהוא בא בלוית כלבו, המציץ מתחת לשולחן ואוכל פירורים שהונחו לפניו על הספסל הריק. פיו של האיש המכובד סגור וכפות ידיו שלובות.
ייתכן שהחתן הוא הגבר היושב לשמאלו, כשהוא עסוק למדי בסעודה, אולם הצייר בחר שלא להבהיר לצופה במפורש היכן החתן. בצד ימין של הציור נראים שני מלצרים לבושים בחלוק לבן, המגישים, על גבי דלת שפורקה מציריה ומשמשת להם כמגש, קערות עם דייסות סולת לבנות ונזידי דוחן חומים. צבעי חלוקי המלצרים מהווים קומפוזיציה לצבעי המזון.
חדי העין שבין המתבוננים בציור יוכלו לשים לב לפרט נוסף ומעניין, אצל המלצר בחולצה אדומה הנושא את מגש האוכל: האם יש לאותו מלצר שלוש רגליים? זוהי אחת התעלומות המפורסמות בתולדות הציור. לא ידוע אם מדובר בטעות של הצייר, בבדיחה פרטית או במסר סמוי.
במרכז התמונה עומדים שני נגנים האוחזים בחמת חלילים, וניכר כי מבטו של הנגן הימני עוקב אחר האוכל המוגש מימינו. במישור הקרוב לצופה, בתחתית התמונה, יושבת ילדה בודדה על הרצפה ואוכלת. מיקום ישיבתה, בגדיה, והסכין התלויה על גבי חגורתה, מאפשרים להניח כי אין מדובר באורחת מהשורה. ייתכן כי מדובר בילדה עובדת, דבר שהיה מקובל ביחס לילדים בימי הביניים. על ראש הילדה כובע שכפי הנראה אינו שלה, מאחר שהוא גדול באופן ניכר ממידותיה. אל הכובע מחוברת נוצת טווס, שניתן לפרשה כסמל לחטא הגנדרנות וההתפארות.
ציור הסעודה מאפשר המחשה של מטבח ימי הביניים באירופה. על אף הגוונים הרבים והפנים הרבות של מטבחי האזורים השונים באירופה של ימי הביניים, ניתן לאפיין את הדגנים בכלל ואת הלחם בפרט, כמאכל העיקרי של תושבי אירופה בתקופה זו. ירקות גודלו בסמוך לבתי הצמיתים על מנת לגוון את הארוחה שהייתה מורכבת כמעט תמיד מדייסת דגנים וירקות. בציור "חתונה כפרית", המתאר סעודה חגיגית, לא נראה למעשה בשר, שנחשב מאכל מותרות במרבית ימי הביניים, כמו גם ממתיקים שונים (דבש או סוכר) ותבלינים, שהיו בדרך כלל נחלתם של העשירים בלבד.
יש לשים לב כי למרות חגיגיות האירוע, אוכלים האורחים את מזונם בידיים, וחלקם אוכלים את הנזיד בכף. המזלג אמנם הגיע לאיטליה במאה ה-11, דרך האימפריה הביזנטית, אולם במשך מאות שנים שימש רק להחזקת גוש הבשר בזמן החיתוך, ולא לאכילה על יד השולחן. רק במאה ה-16 נוצרו מזלגות עם שלוש וארבע שיניים שנועדו לאכילת פסטה, אולם פשוטי העם החלו להשתמש במזלג רק אחרי שנת 1700, ולא בתקופה בה צוירה "חתונה כפרית".
בצד שמאל של הציור נראה אדם המוזג שיכר. בניגוד למקובל כיום, בימי הביניים לא נחשבו המים לשתייה טובה בעת הארוחה, עקב טעמם, ריחם הרע, והזיהומים שהיו בהם. מי הנהרות שזרמו בערים הגדולות היו מזוהמים משפכי העיר שזרמו לתוכם, שימשו גם לכביסת הבגדים, אך לא לרחצה או לשתייה. לצורך שתייה נעשה שימוש במי בארות, שחייבו עבודה קשה של שאיבה והובלה עד הבית, ושימשו בעיקר לבישול. המשקה המקובל ביותר בזמן הארוחות היה משקה אלכוהולי - לרוב בירה או שיכר, מהול במי באר, ובאחוז אלכוהול נמוך מהמקובל בימינו.
הציור "חתונה כפרית" גדוש בפרטים, דבר הממחיש את אווירת הצפיפות והדוחק באירוע. הקומפוזיציה הפשוטה של התמונה מוליכה את עינו של המתבונן מצדו הימני הקרוב של הציור אל הצד השמאלי המרוחק, ובכך מועצמת תחושת העומק בציור. השימוש בניגוד בין צבעים חמים לצבעים קרים, ותנועות הגוף של הדמויות, תורמים ליצירת האווירה התוססת והעליזה בתמונה.
בימים בהם אין לנו תיעוד היסטורי נרחב לתיאור חייהם של האיכרים פשוטי העם, אלא יותר של האליטות העשירות והמכובדות, מביאים ציוריו של ברויגל, וציור זה בפרט, ממד חשוב. בנוסף לחשיבותו האמנותית, משקף הציור "חתונה כפרית" רגע אחד בחיי משפחת איכרים פשוטה באירופה של ימי הביניים, לפני מעל 400 שנה, רגע שהמראות והצבעים בו תוססים וחיים גם כיום. הציור משקף חברה אנושית ברגע של שמחה וגרגרנות, הנכונים אז כהיום, וייתכן כי ניתן להסיק מכך גם שלמרות התקדמות טכנולוגית כזו או אחרת, בחברה האנושית עצמה לא חל שינוי רב.
יעקב כרוז
יעקב כרוז (9 באפריל 1920 – 29 בדצמבר 1993) היה דיפלומט ואיש מערכת הביטחון הישראלית, כיהן כראש האגף הערבי בשירות הביטחון הכללי, מפקדו הראשון של אגף תבל וכמשנה לראש המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
נעוריו
כרוז, בנם של שרלוטה שרה וויקטור גאלו קראוס, נולד בכפר גיאלו הסמוך לעיר קלוז' שבטרנסילבניה, בשם אמריקה ברומנית או אימרה בהונגרית. למד בגימנסיה הממשלתית הרומנית. ב-1938 עלה לארץ ישראל לאחר שהתקבל ללימודים באוניברסיטה העברית בירושלים. הוריו ואחותו הקטנה נספו בשואה, ואילו אחיו ואחותו הגדולים שרדו.
פעילות בש"י ובמוסד לעלייה ב'
בתקופת מלחמת העולם השנייה עבד בצנזורה של דואר המנדט הבריטי ולאחר מכן שימש קריין בתחנת שידור בריטית ששידרה מירושלים שידורי תעמולה לעם ההונגרי. ב-1943 נשלח מטעם הבריטים לחלב שבסוריה כקצין קישור לכוחות הצרפתיים. היה חבר ארגון ההגנה, ובשובו לארץ ישראל מונה למזכיר מחוז ירושלים של הש"י. ב-1946 עבר קורס מודיעין בן שישה חודשים בו למד ערבית ועל דת האסלאם. ב-1947 נשלח מטעם הנהגת היישוב העברי כאיש המוסד לעלייה ב' לצרפת ולצפון אפריקה. הוא פעל באלג'יר להברחת יהודים ומתן היתרים לעלייתם לישראל וב-1948 מונה לראש הארגון בצפון אפריקה. הוא חזר בסוף השנה לישראל וחמישה חודשים אחר כך נשלח שוב לצפון אפריקה, הפעם לטריפולי. הוא ארגן את הפלגתה של אוניית העולים הראשונה לישראל מלוב. ביולי 1949 סיים את שליחותו ושב ארצה.
בשב"כ
כרוז גויס על ידי יואל פלגי ואיסר הראל לשירות הביטחון הכללי ומונה למפקד מרחב תל אביב. ב-1951 מונה למפקד מרחב ירושלים וראש האגף הערבי בארגון. באותה שנה השתתף בקורס הבין-שירותי הראשון של קהילת המודיעין הישראלית. יחד עם שלמה הלל ומרדכי אלמוג היה חבר בוועדת חקירה שמינה ראובן שילוח לבדיקת הנסיבות שהביאו לנפילת רשת המודיעין בעיראק ולהוצאתם להורג של יוסף בצרי ושלום צאלח. ב-1952 נסע לארצות הברית ונטל חלק בקורס מקצועי שהעביר ה-CIA לאנשי קהילת המודיעין. בשובו חיבר מילון אנגלי-עברי למושגים בתחום המודיעין, הוא טבע מונחים חדשים בתחום בהם "מידור". בתפקידו האחרון בשירות הביטחון ארגן את תחום המסתערבים.
במוסד
ב-1954 הושאל כרוז למוסד ונשלח לשגרירות ישראל בפריז, שם היה נציג כללי של המוסד באירופה וקצין קישור עם שירות הביטחון הצרפתי, בתקופה זו הוא סייע למנכ"ל משרד הביטחון שמעון פרס בהידוק הקשרים הביטחוניים צרפת ובהכנות למבצע קדש. הוא היה ממייסדי הקשר המחודש בין איראן לישראל. באפריל 1958 מונה על ידי איסר הראל להקים את אגף "תבל", האגף האחראי על הקשרים המודיעיניים והדיפלומטיים של המוסד, הוא גייס לצוות ההקמה בין השאר את דייב קמחי, יצחק בן ארי, נחום אדמוני ודוד ויטל. כמהלך כהונתו היה ממייסדי הקשר הביטחוני בין אתיופיה לישראל ב-1958 עת נסע יחד עם איסר הראל למפגש עם ראשי השירות החשאי האתיופי ועם היילה סלאסי, קיסר אתיופיה, היה ממתכנני מבצע חטיפת אייכמן והשתתף במבצע לאיתורו של הילד יוסל'ה שוחמכר. קידם את יחסי ישראל–מרוקו, בין השאר נפגש בחשאי עם המלך חסן השני פגישה שבמהלכה נרקמה עסקת מכירת נשק למרוקו דרך איראן וכן היה מעורב בהסכם להעברת נשק שלל ממלחמת סיני לכוחותיו של כמיל שמעון בלבנון, דרך איראן. כמו כן פיתח את הקשרים החשאיים עם טורקיה, סודאן ועם מדינות מערב אפריקה, כולל הקמת מטה המוסד באקרה בירת גאנה. ב-1961 סיים את כהונתו כראש תבל. נשלח שוב לפריז, והיה אחראי על פיתוח הקשרים עם השירותים החשאיים במערב אירופה.
בתחילת 1964 מונה על ידי ראש המוסד החדש מאיר עמית למשנה לראש המוסד. היחסים בין השניים התעכרו כשנקודת המפנה הייתה מינויו של איסר הראל, קודמו של עמית, ליועץ לענייני מודיעין וביטחון של ראש הממשלה. עמית ציין שכרוז שמר אמונים להראל ואילו כרוז ביקר את התנהלותו וחוסר מקצועיותו של עמית, ונטילת סמכויות ממנו. לאחר משבר ממושך בו היה מעורב ראש הממשלה, התפטר כרוז מתפקידו ביוני 1966.
נציג ישראל ביוון ועיתונאי
ב-1968 מונה כרוז לראש הנציגות הדיפלומטית של ישראל ביוון וכיהן בתפקיד במשך כשנתיים. בתקופת כהונתו נחתם לראשונה הסכם תיירות בין המדינות שכלל ביטול חובת אשרות כניסה. כמו כן נחתמו הסכמים מסחריים, הבולט בהם הסכם להשבחת מטוסים יוונים בתעשייה האווירית.
חיים אישים
נישא לפלורה, ממנה התגרש לאחר מספר שנים. נישא בשנית, ליעל (ז'ולייט סבאון), אותה הכיר בעת שליחותו באלג'יר, ולהם שני ילדים, גיל ומיכל.
סוני וימס
קלארנס "סוני" וימס (באנגלית: Clarence "Sonny" Weems; נולד ב-8 ביולי 1986 בווסט ממפיס שבארקנסו) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. וימס נבחר על ידי קבוצת שיקגו בולס ב-2008 בדראפט ה-NBA ומיד אחר כך עבר בטרייד לקבוצת דנוור נאגטס.
יוז'ף מונק
יוז'ף מונק (בהונגרית: Munk József; בודפשט, 30 בנובמבר 1890 – ???) היה שחיין יהודי-הונגרי, בעל מדליית כסף אולימפית.
סוני וימס
תיכון וליגת המכללות
ב-2006 עבר לאוניברסיטת ארקנסו בפאייטוויל. בעונתו הראשונה השיג ממוצע של 11.8 נקודות למשחק. הוא עזר לארקנסו להעפיל בפעם השנייה ברציפות אל טורניר אליפות המכללות בכדורסל, בו הפסידו לאוניברסיטת דרום קליפורניה בסיבוב הראשון.
יוז'ף מונק
ביוגרפיה
מונק נולד בבודפשט.
סוני וימס
תיכון וליגת המכללות
בעונה שלאחר מכן שיחק וימס תחת המאמן ג'ון פלפריי. הוא השיג ממוצע של 15.0 נקודות, 4.5 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק. וימס הוביל את ארקנסו אל ניצחון בסיבוב הראשון בכדורסל המכללות מזה תשע שנים עם ניצחון על אוניברסיטת אינדיאנה. וימס סיים את המשחק עם 31 נקודות. בסיבוב השני הודחה הקבוצה. וימס ניצח בתחרות ההטבעות שנערכה במהלך הפיינל פור של הטורניר.
יוז'ף מונק
ביוגרפיה
באולימפיאדת לונדון (1908) זכה מונק במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם זולטאן הלמיי, אימרה זכר ובלה לאש-טורש בתוצאה של 10:59.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 10:55.6 דקות ולפני ארצות הברית (11:02.8 דקות). נוסף לכך הוא השתתף במשחה ל-100 מטר חופשי וסיים במקום רביעי במקצה שלו בשלב המוקדמות ולא עלה לשלב הבא.
סוני וימס
NBA
וימס נבחר בבחירה ה-39 של דראפט ה-NBA 2008 על ידי קבוצת שיקגו בולס, אבל עבר מידית אל דנוור נאגטס בתמורה לבחירה בסיבוב השני של דראפט ה-NBA 2009. ב-10 בדצמבר 2008, הנאגטס, שם עדיין לא שיחק עקב ניתוח, העבירה אותו אל קבוצת הבת שלה קולורדו 14' בליגת הפיתוח של ה-NBA. בליגת הפיתוח רשם ממוצע של 18.0 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים ב-10 משחקים. ב-14 בדצמבר, וימס הוביל את קבוצתו עם 20 נקודות בניצחון ביתי 108–129 על רינו. עוד הופעות ראויות לציון של וימס כוללות 24 נקודות במשחק מותח נגד הסיוקס שנגמר בהפסד 98–99, מאמץ של 26 נקודות בהפסד 104–111 לטולסה, 25 נקודות בניצחון 95–99 על טולסה ו-24 נקודות ו-10 ריבאונדים בניצחון קבוצתו 120–131 על פורט ווין. ב-6 בינואר 2009 הוחזר לקבוצת ה-NBA דנוור נאגטס. בהופעת הבכורה שלו עם הנאגטס ב-17 בינואר 2009, וימס קלע 4 נקודות כאשר הוחלף באנתוני קרטר ל-3:31 הדקות האחרונות בהפסד 88–106 לאורלנדו מג'יק.
ב-31 ביולי 2009, הוחלף יחד עם וולטר שארפ וסידורים כספיים עבור מאליק אלן מהמילווקי באקס. כשבועיים לאחר מכן, ב-18 באוגוסט 2009, עבר וימס לטורונטו ראפטורס יחד עם אמיר ג'ונסון בתמורה ל-קרלוס דלפינו ורוקו אוקיץ'. ב-7 באפריל 2010, וימס הוצב בחמישייה הפותחת של הראפטרס וקלע שיא קריירה ב-NBA עם 21 נקודות כאשר הוביל את רשימת הקולעים במשחק, אך הראפטורס הפסידו במשחק לבוסטון סלטיקס. שיא הקריירה הנוכחי שלו בליגת ה-NBA היה ב-17 בנובמבר 2010 נגד פילדלפיה 76' כאשר קלע 25 נקודות.
אירופה
ב-8 ביולי 2011, וימס חתם בז'לגיריס קובנה לחוזה של שנה אחת. החוזה שלו הסתיים במרץ 2012 אחרי שסבל מפציעה שסיימה את העונה שלו. ב-15 משחקים ביורוליג הוא סיים עם ממוצע של 15.5 נקודות ו-5 ריבאונדים למשחק.
ב-30 ביולי 2012, הוא חתם על חוזה של שלוש שנים בצסק"א מוסקבה. ב-4 ביולי 2014, האריך וימס את חוזהו במועדון עד 2017.
החזרה ל-NBA
ב-17 ביולי 2015 חתם וימס על חוזה לשנתיים בפיניקס סאנס. במרץ 2016, לקראת סוף עונת, חתם במדי פילדלפיה 76'. לאחר שבעה משחקים בלבד שחררה פילדלפיה את וימס, שנשאר ללא קבוצה עד סיום העונה.
שובו לאירופה וישראל
ביוני 2016 וימס חתם לשנתיים בקבוצת מכבי תל אביב.
במדי מכבי תל אביב הפגין וימס יחד עם יתר שחקני הקבוצה יכולת מאכזבת, בין היתר הובסה מכבי על ידי קבוצת גלאטסראיי הטורקית ב-39 נקודות ודשדשה בתחתית היורוליג, היכולת המאכזבת יוחסה למחנאות וחוסר חיבור בין השחקנים כשוימס מוזכר כאחד הגורמים המפלגים, גם פיטוריו של המאמן ארז אדלשטיין בתחילת העונה יוחסה לסכסוך עם וימס.
סין
ב-12 ביולי 2017 חתם וימס בז'ג'יאנג גולדן בולס מהליגה הסינית. לאחר מכן ב-28 בספטמבר 2017 הודיעה פיב"א כי וימס יפצה את מכבי תל אביב ב-7000 שקלים ויושעה בשל עבירת הסמים שלו לארבע שנים מפעילות במפעלי כדורסל מקצועני של התאחדות הכדורסל העולמי (כשההחלטה הזו אינה חלה על מפעלי היול"ב וליגת ה-NBA שנפרדות מפיב"א).
מסר מלגשי
מסר מלגשי (שם מדעי: Argyrosomus hololepidotus) הוא מין דג ימי מהסוג מסר שבמשפחת המסריים, החי סביב האוקיינוס ההודי הטרופי בעומקים רדודים (15 עד 150 מטרים) ובעיקר לחופי מדגסקר, שם נראה לראשונה. המין תואר למדע ב-1801 בידי החוקר הצרפתי ברנר-ז'רמין דה לספד.
דג זה מגיע לאורך ממוצע של מטר אחד אך יכול להגיע גם לאורך 200 ס"מ ומשקל של 71 ק"ג והוא יכול לחיות עד 30 שנה בטבע. הוא בעל גוף מוגבה עם סנפירים זקורים ופרוקים אך נמוכים וצבעו אפור-כסוף עם גב כחול, סנפירים חומים וקו צדדי בצבע כחול-ברונזה. הוא בעל ראש מוארך עם לסתות גדולות מלאות בשיניים דקות וחדות. הוא ניזון בבגרותו מדגים קטנים, רכיכות וסרטנים סביב הקרקעית.
לרוב המסר מצוי סביב הימים, שוניות האלמוגים והחופים החוליים והסלעיים של מדגסקר ומצוי אף בביצות מנגרובים ובשפכי נהרות, שם הוא משריץ צאצאים. בעבר חשבו שהוא נמצא גם במערב אפריקה, הודו, אוסטרליה וטסמניה אך התברר שאלו היו מיני מסריים אחרים כמו מסר מלכותי.
מין זה נדיר מאוד ומצוי בסכנת הכחדה עקב דיג יתר לבשרו.
שירות המודיעין והביטחון של מולדובה
שירות המודיעין והביטחון של מולדובה (מולדובנית: SIS, Serviciul de Informaţii şi Securitate al Republicii Moldova) הוא השירות החשאי המרכזי ברפובליקה המולדבית.
הארגון אחראי על ביטחון פנים, ביון חוץ ולוחמה בטרור.
היסטוריה
גוף ביטחון המדינה הראשון במולדובה הוקם בצו נשיאותי מספר 196 מה-9 בספטמבר 1991 בתור המשרד לביטחון לאומי. מבנה הארגון וסמכויותיו הוגדרו ב-16 בספטמבר אותה שנה.
ב-11 באוגוסט 1993 צו נשיאותי מספר 125 הרחיב את סמכויות הארגון ואלה כללו גם סמכויות סכום ריגול צבאי.
ב-16 בנובמבר 1999 נחקק חוק חדש לפיו המשרד לביטחון לאומי פורק ובמקומו הוקם שירות המודיעין והביטחון של מולדובה, כגוף מרכזי לביטחון פנים.
ב-1999 לראש שירות הביון והביטחון החדש מונה הדיפלומט הקרייריסט, ואלרי פסאט. שלוש שנים לאחר מכן הפרלמנט פיטר את פסאט, בדצמבר 2001. במקומו מונה הגנרל יון אוּרסוּ, למנהל הארגון.
ב-10 בספטמבר 2002 הוקם מרכז האימונים של הארגון והמכון הלאומי למודיעין וביטחון כגוף עליון להכשרת קציני השירות.
ב-22 ביולי 2005 נוספו לארגון סמכויות חקירת פשיעה חמורה וב-13 בנובמבר 2006 הוקם ממרכז ללוחמה בטרור, שסייע לשירות לתאם ולייעל את האמצעים שלו ללוחמה בטרור.
ב-13 בפברואר 2010 נלקחו מהארגון סמכויות אבטחת התקשורת הממשלתית ומרכז התקשורת המיוחדת, שהיה כפוף לשירות, הפך לגוף עצמאי הכפוף ישירות לממשלה.
אן, מלכת בריטניה
חייה
אן נולדה ב-6 בפברואר 1665 לג'יימס דוכס יורק, אחיו של צ'ארלס השני מלך אנגליה, ולרעייתו הראשונה אן הייד, בתו של אדוארד הייד, לורד צ'נסלור ורוזן קליירנדון הראשון. מבין שמונת ילדיהם של הוריה, היו אן ואחותה מרי היחידות שהגיעו לבגרות.
ב-1672 נודעה בציבור המרת דתו של אביה לקתוליות. עם זאת, אן ואחותה גודלו כפרוטסטנטיות, בהוראתו של צ'ארלס השני. ב-1683 נישאה אן לנסיך הדני הפרוטסטנטי ג'ורג', אחיו של כריסטיאן החמישי, מלך דנמרק. מרי נישאה אף היא לנסיך פרוטסטנטי, ממוצא הולנדי, ויליאם נסיך אורנז'.
ב-1685 מת המלך צ'ארלס השני, לאחר שהמיר את דתו לקתוליות על ערש מותו, ואביה של אן עלה לשלטון כג'יימס השני. הלה, שרצה ביורש קתולי לאחר מותו, הציע לאן לרשת את הכתר אחריו אם תמיר את דתה לקתוליות, אך היא סירבה. במהפכה המהוללת הודח אביה ב-1688 ולשלטון עלו גיסה ודודנה, ויליאם השלישי, מלך אנגליה ואחותה, מרי השנייה, מלכת אנגליה; זהו מקרה יחיד של שלטון משותף למלך ומלכה, בהיסטוריה המלכותית הבריטית.
מלכותה של אן החלה לאחר מותו של ויליאם השלישי ב-8 במרץ 1702. ב-1 במאי 1707 בעקבות חקיקת חוקי האיחוד, אוחדו ממלכות אנגליה וסקוטלנד לכדי ממלכה אחת, ואן הייתה למלכה הראשונה של הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה.
אן לא נחשבת כמי שהשפיעה במיוחד, במהלך מלכותה, על מדיניות אנגליה בתחומים השונים (בעיקר תחומי החוץ). למרות זאת, תקופת כהונתה עוטרה בתהילה הודות להצלחותיה הרבות:
השגשוג הכלכלי שבעקבות האיחוד הניב הישגים נוספים, ופריחה של המעמדות העליונים וחיי החברה בממלכה המאוחדת. האצולה לא הייתה "סגורה" כמו בשאר יבשת אירופה, מעמד הסוחרים היה חזק, והאמידים שבהם רכשו קרקעות ואף הפכו בעצמם לבני אצולה.
מכת שמש (סרט)
מכת שמש הוא סרטו של יקי יושע. הסרט הוא דרמת נעורים שיצאה לראשונה לאקרנים באפריל 1984. את שיר הנושא כתבו שמוליק קראוס ויענקל'ה רוטבליט כשיובל בנאי, אשר גילם את הדמות הראשית, מבצע. כ-20 שנים לאחר יציאת הסרט חודש שיר הנושא בשתי גרסאות, גרסת אלקטרו על ידי ספארק-או, ניקו-טין ורועי צ'יקי ארד ובגרסה אקוסטית על ידי נעם רותם.
שיר נוסף בסרט, "קור כלבים", מבוצע על ידי זמרת הרוק ליבי הארט ולהקת הפלאש, להקת הליווי שלה.
תקציר עלילה
זהו הקיץ האחרון לפני הצבא, קיץ תל אביבי של ראשית שנות השמונים, ערב מלחמת לבנון הראשונה. הסיפור מתרכז בארבעה חברים, להם להקת רוק אנד רול.
מילת
שיטת המילת הייתה השיטה המשפטית שהונהגה באימפריה העות'מאנית החל מהמאה ה-19 כחלק מרפורמות הטנזימאט. לפי השיטה האדם כפוף – בתחום דיני המשפחה – לדין הדתי של עדתו הדתית, ולעיתים לסמכות השיפוט הבלעדית של בית-הדין הדתי של עדתו. זאת בניגוד לדין האזרחי, המג'לה, שהיה תקף לכל תושבי האימפריה. מקור המושג "מילת" הוא במילה הערבית "מילה" או "מלה" (ملة).
שיטת המילת
על פי שיטת ה"מילת", ראשי המילת, ראש הדת שחבריה במיעוט היו אחראים על קהילותיהם וכפופים ישירות לסולטאן העות'מאני. למילתים הייתה מידה רבה של כוח בתוך קהילותיהם, הם קבעו חוקים משלהם וגבו מיסים. תפיסת המילת הביאה לאוטונומיה פנימית ודתית רבה ולפלורליזם כלפי המיעוטים ברחבי האימפריה. שורשיה נטועים במדיניות הד'ימי שהייתה נהוגה כלפי בני המיעוטים המונותאיסטים במדינות האסלאם.
בין הנהנים מן השיטה היו יהודי טורקיה, יהודי יוון ואנשי היישוב הישן בארץ ישראל, אשר חיו בסובלנות יחסית תחת השלטון העות'מאני, וזכו לשלטון אוטונומי בהנהגת החכם באשי לו היו סמכויות מלאות כלפי בני העדה. כמו כן על היהודים חלו הגבלות מועטות על חייהם או עיסוקם.
שיטת המילת בוטלה בטורקיה ברפורמות אטאטורק, אך נשארה בתוקף במדינות פוסט עות'מאניות רבות, כגון ירדן, מצרים, לבנון ועיראק. גם בארץ ישראל אומצו עקרונות המילת, בתחום דיני המשפחה, על ידי שלטונות המנדט הבריטי ובהמשך עוגן בחוק במדינת ישראל. השיטה מאפשרת כיום ליהודים, מוסלמים, נוצרים ודרוזים להחזיק בבתי דין דתיים עצמאיים ולאכוף דיני אישות משלהם, ללא התערבות המדינה. כך לדוגמה פוסק בית הדין היהודי על פי דיני המשפט העברי והמוסלמי על פי חוקי השריעה.
SmartDeviceLink
היעד של הפרויקט הוא ליצור ממשק אחיד של תוכנה עבור אפליקציות, מפתחים ורכיבי קצה ברכבים עבור יצירת אפליקציות מיובאות ושיתנהגו באופן משולב עם רכיבי הקצה.
SDL מורכב משני רכיבי תוכנה עיקריים: ליבה אשר עוטפת שירותים פנים רכביים ומתחברת לממשק המשתמש של הרכב והרכיב השני הוא פרוקסי נייד אשר מממש API לגישה ושימוש שירותים ברכיבי קצה ברכב.
התקן אומץ רעיונית על ידי תאגיד טויוטה המתחרה עם פורד.
קדם-יונקים
קְדם-יונקים (שם מדעי: Yinotheria) היא תת-מחלקה של יונקים שהיצורים בה הם בעלי הרגלים של יונקים מחד ושל זוחלים מאידך. הם מסווגים רשמית כיונקים וקרוביהם שחיים היום הם סדרת יונקי הביב החיים כיום באוסטרליה וגינאה החדשה.
הקדם-יונקים נבדלים מקבוצת התריה (יונקים אמיתיים) במספר דברים: הם מטילי ביצים, טמפרטורת גופם קבועה, אך נמוכה יותר בכמה מעלות ביחס לטמפרטורה האופיינית (37 מעלות צלזיוס) של יונקי השלייה, ויש להם (לאלה מהם הקיימים כיום) פתח יחיד בגופם, הקרוי פתח ביב (Cloaca), המשמש אותם לצורכי הפרשות השתן, הצואה הרבייה.
מיון
כיום נכחדו כל בני הקבוצה למעט סדרת יונקי הביב.
Chess Titans
Chess Titans הוא משחק מחשב של שחמט שפותח על ידי אוברון מדיה (Oberon Media) ונכלל ברוב גרסאות מערכות ההפעלה חלונות 7 וחלונות ויסטה. בחלונות 8 הוסר המשחק ממערכת ההפעלה.
המשחק הוצג לראשונה בחלונות ויסטה (build 5219), וגרסה ישנה יותר שלו, אשר הייתה ידועה בשם Chess, נכללה בחבילת הבידור של מיקרוסופט מס' 4.
המשחק נכתב כגרפיקת אנימציה, ועוצב בהתאמה למראה דמוי הזכוכית של ממשק המשתמש Windows Aero. במשחק נראה לוח שחמט, הניתן לסיבוב באופן תלת-ממדי, ומראה כלי השחמט ניתן לשינוי באמצעות ערכות נושא. הגרפיקה של המשחק הדגישה את היכולות הגרפיות של חלונות ויסטה.
המשחק מאפשר לשחק נגד המחשב, או נגד אדם נוסף.
הסבר ריק
הסבר ריק הוא כשל לוגי של מעגליות מסוג הסבר מעגלי בו מוצע הסבר, אך מנגנון הפעולה שלו אינו בעל משמעות ברורה לבד מהיותו "מה שמסביר את התופעה". הסתמכות על מונחים כמו "גורל", "טבע הדברים", או "כך זה קרה" אופיינית לכשל זה.
דוגמאות:
הסתמכות על המסתורין
הסתמכות על המסתורין הוא כשל לוגי של מעגליות מסוג הסבר מעגלי שבו ההסבר המוצע לתופעה או עובדה הוא שתופעה זו אינה ניתנת להסבר; גם טיעון המסתמך על העדר הסבר לוקה באותו כשל, אם אינו מראה שהסבר כזה אינו קיים. לעומת זאת, הטענה כי לתופעה מסוימת לא קיים הסבר, בפני עצמה, עשויה להיות תקינה מבחינה לוגית, בתנאי שאינה מוצגת כהסבר.
הכשלים מסוג זה הם ברוחו של השיר "אל נבקש":
דוגמה: (התופעה נטולת ההסבר, לפיה האל מאפשר צדיק ורע לו, מתיימרת להראות שההנחה בדבר קיום האל מביאה לסתירה. הכשל הוא בכך שלא נשללו הסברים לתופעה המתיישבים עם קיום האל).
דוגמה לטיעון הפוך הלוקה באותו כשל: (העדרו המתחייב של הסבר לתופעה מוצע כהסבר עבורה).
ולעומת זאת: (כאן אין כשל, משום שהמענה מסיק את העדרו המתחייב של הסבר לתופעה שבשאלה מתופעה כללית יותר שאינה ניתנת להסבר. ראו גם תורת הגמול).
וגם: (הטיעון: לא ניתן להסביר את הזכייה האקראית בהגרלה).
שלגיה במאה העשרים
שלגיה במאה העשרים (באנגלית: The Charmings) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית אשר הופקה ושודרה בין השנים 1987–1988. בישראל שודרה הסדרה בשעות אחר הצהריים במסגרת הרצועה היומית "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בסוף שנות השמונים ובתחילת שנות התשעים. בעונתה הראשונה של הסדרה כיכבה השחקנית קייטלין אוהיני כשלגיה, אך בעונה השנייה שיחקה במקומה קרול יוסטון בתפקיד שלגיה.