cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אולי הלילה
רקע
השיר יצא לאור ב-5 בספטמבר 2012. ביום צאתו ביצע פרץ את השיר לראשונה במהלך גמר כוכב נולד 10 יחד עם שלישיית הגמר - אור טרגן, איטן גרינברג ואניטה גסין. השיר תואר כ"שיר רוק עם אלמנטים אלקטרוניים וביט של דאנס".
הצלחה
לפי מדיה פורסט, השיר היה המושמע ביותר בתחנות הרדיו הישראליות לשנת תשע"ג. ועל פי אקו"ם השיר הוא השלישי המושמע ביותר לשנה זו, לאחר "עוד" של נתן גושן ו"לייק וואנקה" של קרן פלס.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ יצא בצמוד לצאת השיר ובוים על ידי יריב פיין וגיא כושי-זאביק דרור. הקליפ כולל תכנים פרסומיים של מותג הספורט הגרמני, אדידס. הווידאו הוא בשחור-לבן ומציג את פרץ רץ ברחבי העיר תל אביב בלילה.
נכון לשנת 2022 צבר הקליפ מעל ל-2.8 מיליון צפיות ביוטיוב.
עורק זן
עורק זן (TA: arteria nutricia) הוא עורק הנותן אספקת דם לעצם. העורק, שלרוב מלווה במהלכו בווריד, נכנס לעצם דרך הנקב הזן, נע באלכסון דרך קליפת העצם ושולח ענפים מעלה ומטה במח העצם, אשר מסתעפים ברקמת פנים העצם (endosteum) לתעלות העצם.
ביד, מקורם של העורקים הזנים של עצם הזרוע הוא בעורק הזרוע העמוק, ומקורותיהם של העורק החישורי הזן והעורק הגומדי הזן הם בעורק החישור ועורק הגומד, בהתאמה. ברגל, מקורם של העורקים הזנים של עצם הירך הוא בעורקים הנוקבים הבאים מעורק הירך העמוק, מקורו של העורק השוקתי הזן הוא בעורק השוקה האחורי ומקורו של העורק השוקיתי הזן הוא בעורק השוקית.
גור רוזנבלט
גור רוזנבלט הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל המפקד על חטיבת החי"ר הצפונית של פיקוד העורף.
ביוגרפיה
עם גיוסו לצה"ל שובץ רוזנבלט בחטיבת גולני בגדוד 51, ועבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. לאחר שחרורו, בשנים 1997–2006, שירת כמפקד מחלקה בגדוד 9208 שבחטיבת הנגב. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בגדוד, בין היתר בלחימה בעזה במבצע עופרת יצוקה. בשנים 2012–2017 שימש כמפקד גדוד 9208, בין היתר במהלך מבצע צוק איתן. בשנים 2018–2020 שימש כסגן מפקד חטיבת הנגב. ולאחר מכן עבר לפיקוד העורף ושימש כסגן מפקד נפת הרטוב. בשנת 2022 מונה למפקד חטיבת החי"ר הצפונית.
רוזנבלט, עורך דין בהשכלתו, הוא סמנכ"ל משרד החינוך, האחראי על מינהל רישוי בקרה ואכיפה ומשמש גם כממונה בחוק על המעונות במדינת ישראל.
רסאן עליאן
רסאן עליאן או ע'סאן עליאן (בערבית: غسان عليان; נולד ב-21 במרץ 1972) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף, המשמש מתאם פעולות הממשלה בשטחים. קודם לכן שימש ראש המנהל האזרחי, ראש מטה פיקוד המרכז, קצין חי"ר וצנחנים ראשי ומפקד חטיבת גולני.
ביוגרפיה
עליאן בן למשפחה דרוזית-ישראלית, נולד וגדל בשפרעם והיה חניך בתנועת הצופים הדרוזים. התגייס לצה"ל באוגוסט 1990, ושובץ בגדוד 51 בחטיבת גולני. שירת כלוחם בגדוד. לאחר קורס קציני חי"ר שב לגדוד ומונה למפקד מחלקה. באוגוסט 1995 מונה למפקד פלוגת מסלול בגדוד 12. בהמשך שימש כקצין המבצעים של חטיבת גולני, בתקופת ארז גרשטיין. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה רובאית בגדוד 12. בהמשך שימש כמפקד מחזור טירונים בבא"ח גולני. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד 13. בשנת 2002 מונה לסגן מפקד יחידת אגוז, ושימש בתפקיד בין היתר במהלך מבצע חומת מגן.
בשנת 2003 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לסגן מפקד חטיבת מנשה. בנובמבר 2003 מונה למפקד גדוד דוכיפת, ושימש בתפקיד עד שנת 2005. בהמשך חזר לחטיבת גולני, ומונה לסגן מפקד החטיבה בין השנים 2005–2007, בין היתר בזמן מלחמת לבנון השנייה. לאחר מכן מונה למפקד גדס"ר גולני בין השנים 2007–2009, והוביל אותו בלחימה בין היתר בזמן מבצע עופרת יצוקה.
בשנת 2009 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אלכסנדרוני, ושימש בתפקיד עד שנת 2011. בשנת 2011 מונה למפקד חטיבת מנשה, ושימש בתפקיד עד 1 באוגוסט 2013. לאחר מכן מונה לסגן מפקד עוצבת געש בין השנים 2013–2014. ב-11 ביוני 2014 מונה למפקד חטיבת גולני. בכך היה לקצין ממוצא דרוזי הראשון הממלא תפקיד זה. הוא הוביל את החטיבה במבצע צוק איתן ובמהלך הלחימה נפצע. הוא אושפז בבית החולים סורוקה, ולאחר טיפול חזר לפקד על החטיבה. בדצמבר 2014 זכה, יחד עם איתן פונד, באות הוקרה מטעם מרכז מורשת מנחם בגין. את תפקידו סיים ב-4 בספטמבר 2016.
ב-14 במרץ 2021 הועלה לדרגת אלוף וב-6 באפריל נכנס לתפקידו כמתאם פעולות הממשלה בשטחים. במהלך תפקידו, ב-24 בנובמבר 2022, היה שותף להחזרת גופת הנער הדרוזי, טירן פרו, לאחר חטיפתו מבית החולים בג'נין בו אושפז לאחר פציעתו בתאונת דרכים.
חיים אישיים
עליאן מתגורר בשפרעם, נשוי לשירין ואב לשלושה ילדים.
פאולינה תרזה, דוכסית וירטמברג
פאולינה תרזה, דוכסית וירטמברג (4 בספטמבר 1800 – 10 במרץ 1873), הייתה בתו של לודוויג, דוכס וירטמברג ואשתו של וילהלם הראשון, מלך וירטמברג.
ביוגרפיה
פאולינה תרזה נולדה ב-4 בספטמבר 1800 בריגה שבלטביה, ללודוויג, דוכס וירטמברג ולהנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו.
ב-15 באפריל 1820 התחתנה פאולינה תרזה עם וילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ממנו נולדו לה 3 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, אולם אף על פי כן גידלה פאולינה תרזה במסירות את ילדיהם, ואף היוותה אם חורגת לילדיו הקודמים של וילהלם. במהלך מהפכות אביב העמים בשנת 1948, הזמינה אותה בתה החורגת סופיה, נסיכת וירטמברג למקלט בהולנד. בשנת 1864 מת בעלה וילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ובצוואתו נישל את פאולינה תרזה מכל חלק בירושה. לאחר מותו התגוררה פאולינה תרזה בשווייץ, וב-10 במרץ 1873 מתה בשטוטגרט.
בשל נדיבותה ואופיה הטוב הייתה פאולינה תרזה מאוד אהודה על האזרחים, ולאחר מותה נקראו הרבה מקומות וכבישים על שמה.
משפחתה
ב-15 באפריל 1820 התחתנה פאולינה תרזה עם וילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
אנטילופות סבך
אנטילופות סבך (שם מדעי: Neotragini) הם שבט של אנטילופות בתת-משפחת הצבאיים, הכוללים 6 סוגים החיים ביבשת אפריקה בלבד. הם שונים משבט אנטילופות ערבה בכך שמרבית המינים ננסיים יחסית, חיים ביחידות או בקבוצות קטנות, ובית גידולם הוא בעיקר אזורים הררים, יערות טרופיים וסוואנות סבוכות. רובם של המינים בשבט מצטיינים בקפיצות וניתורים, ובשעת סכנה הם מעדיפים להתחבא בסבך מאשר לרוץ. לכל המינים בשבט קרניים קצרות וישרות כקוצים. תזונתם מבוססת בעיקר על שיחים ועלים בניגוד לאנטילופות הערבה שאוכלות בעיקר עשב. המין הגדול בשבט הוא האוריבי שדומה יותר לצבי, והמינים הקטנים הם אנטילופה מלכותית ואנטילופת בייטס הדומים לאיילוניים.
מודל קורי העכביש
מודל קורי העכביש או תאוריית קורי העכביש (באנגלית: cobweb model or cobweb theory) הוא מודל כלכלי המסביר מדוע המחירים עשויים להיות נתונים לתנודות תקופתיות בסוגים מסוימים של שווקים. הוא מתאר היצע וביקוש מחזוריים בשוק שבו יש לבחור את הכמות המיוצרת לפני שמציינים מחירים. ההנחה היא שציפיות היצרנים לגבי המחירים מבוססות על תצפיות של מחירים קודמים. מיקלוש (ניקולס) קלדור ניתח את המודל ב-1934 וטבע את המונח "משפט קורי העכביש" (ראה Kaldor, 1938 ו-Pashigian, 2008), תוך ציטוט של ניתוחים קודמים בגרמנית של הנרי שולץ ממייסדי האקונומטריקה ואומברטו ריצ'י האיטלקי.
המודל
מודל קורי העכביש מבוסס בדרך כלל על פער זמן בין החלטות היצע וביקוש. שווקים חקלאיים הם הקשר שבו מודל קורי העכביש עשוי לחול, מכיוון שיש פיגור בין שתילה לבין האסיף או הקציר (קלדור, 1934. בעמודים 134-133 מביא שתי דוגמאות חקלאיות: גומי ותירס). נניח למשל שכתוצאה ממזג אוויר גרוע באופן בלתי צפוי, חקלאים יוצאים לשוק עם יבול קטן במיוחד של תותים. המחסור הזה, שווה ערך לשינוי שמאלה בעקומת ההיצע של השוק, מביא למחירים גבוהים. אם החקלאים מצפים שתנאי המחיר הגבוהים הללו יימשכו, אז בשנה שלאחר מכן, הם יעלו את ייצור התותים שלהם ביחס לגידולים אחרים. לכן, כשהם יצאו לשוק ההיצע יהיה גבוה וכתוצאה מכך המחירים ירדו. אם אז הם מצפים שהמחירים הנמוכים יימשכו, הם יפחיתו את ייצור התותים שלהם לשנה הבאה, מה שיביא שוב למחירים גבוהים.
תהליך זה מומחש על ידי התרשימים הסמוכים. מחיר שיווי המשקל נמצא בצומת של עקומות ההיצע והביקוש. יבול גרוע בתקופה 1 אומר שההיצע יורד ל-Q1, כך שהמחירים עולים ל-P1. אם המגדלים מתכננים את התקופה 2 שלהם ייצור תחת הציפייה שהמחיר הגבוה הזה יימשך, אז היצע תקופה 2 יהיה גבוה יותר ב-Q2, לכן המחירים ירדו ל-P2 כאשר הם ינסו למכור את כל התפוקה שלהם. כאשר תהליך זה חוזר על עצמו, נע בין תקופות של היצע נמוך עם מחירים גבוהים ולאחר מכן היצע גבוה עם מחירים נמוכים, המחיר והכמות מתחקים אחר ספירלה. הם עשויים להסתחרר פנימה, כמו באיור העליון, ובמקרה זה הכלכלה מתכנסת לשיווי המשקל שבו היצע וביקוש מצטלבים; או שהם עשויים להתבדר, כשהתנודות גדלות בגודלן.
למודל קורי העכביש יכולים להיות שני סוגי תוצאות:
שתי אפשרויות נוספות הן:
בכל אחד משני התרחישים הראשונים, השילוב של הספירלה ועקומי ההיצע והביקוש נראים לעיתים קרובות כמו קורי עכביש, ומכאן שמה של התיאוריה.
גמישות מול שיפועים
כאשר היצע וביקוש הם פונקציות ליניאריות, התוצאות של מודל קורי העכביש מצוינות לעיל במונחים של שיפועים, אך הן מתוארות יותר במונחים של גמישות. המקרה המתכנס דורש שהשיפוע של עקומת ההיצע (הופכי) יהיה גדול מהערך המוחלט של השיפוע של עקומת הביקוש (הופכי):
בטרמינולוגיה סטנדרטית של מיקרו-כלכלה, הגדירו את גמישות ההיצע כ, וגמישות הביקוש כ. אם אנו מעריכים את שתי הגמישויות הללו בנקודת שיווי המשקל, כלומר P^S=P^D=P>0 ו Q^S=Q^D=Q>0, אז אנו רואים שהמקרה המתכנס דורש
ואילו המקרה המתבדר מחייב
במילים, המקרה המתכנס מתרחש כאשר עקומת הביקוש גמישה יותר מעקומת ההיצע, בנקודת שיווי המשקל. המקרה המתבדר מתרחש כאשר עקומת ההיצע גמישה יותר מעקומת הביקוש, בנקודת שיווי המשקל (ראה קלדור, 1934, עמוד 135, טענות (i) ו-(ii)).
תפקיד הציפיות
סיבה אחת להיות ספקן לגבי תחזיות המודל הזה היא שהוא מניח שהיצרנים הם קצרי רואי בצורה קיצונית. ההנחה שחקלאים מסתכלים אחורה על המחירים העדכניים ביותר על מנת לחזות מחירים עתידיים עשויה להיראות סבירה מאוד, אך תחזית זו המביטה לאחור (שנקראת ציפיות מסתגלות ) מתבררת כמכרעת לתנודות המודל. כשהחקלאים מצפים שהמחירים הגבוהים יימשכו, הם מייצרים יותר מדי ולכן מגיעים למחירים נמוכים, ולהפך.
הטיעון "Anpassung nach Unten" ו-"Schraube nach Unten".
המושגים הגרמניים שמתורגמים מילולית ובהתאמה "התאמה לנמוך" ו"בורג להנמכה" ידועים מעבודותיהם של הנס-פטר מרטין והארלד שומאן, מחברי "המלכודת העולמית" (1997) (The Global Trap). מרטין ושומאן רואים בתהליך של הרעה ברמת החיים כצורת בורג. "משפט קורי העכביש" של מרדכי יחזקאל (1938) ממחיש תהליך מונע ציפיות בצורת בורג. איינו הייקלה ניתח בין היתר את עבודתו של יחזקאל, והבהיר כי הזמן מהווה את הציר של צורת הבורג. לפיכך מרטין ושומאן מציינים כי משפט קורי העכביש פועל להחמיר גם את רמת החיים. הרעיון של ציפיות-שונוּת ובכך ציפיות מודגמות ומושרות מוצג בבירור ב- Volkommene Voraussicht und Wirtschaftliches Gleichgewicht של אוסקר מורגנשטרן. מאמר זה מראה גם שהמושג של ראיית הנולד המושלמת (vollkommene Voraussicht) אינו המצאה של רוברט א. לוקאס או ציפיות רציונליות, אלא נשען על תורת המשחקים, מורגנשטרן וג'ון פון נוימן הם המחברים של Theory of Games and Economic Behavior (1944). זה לא אומר שהשערת הציפיות הרציונלית (REH) אינה תורת המשחקים או נפרדת ממשפט קורי העכביש, אלא להפך. הטענה "חייב להיות" של רכיב אקראי מאת אלן א. וולטרס לבדה מראה שציפיות רציונליות (עקביות) הן תורת המשחקים, שכן הרכיב נמצא שם, כדי ליצור אשליה של הילוך אקראי.
עדרי בעלי חיים
מודל קורי העכביש התפרש כהסבר לתנודות בשוקי בעלי חיים שונים, כמו אלו שתיעד ארתור הנאו (Arthur Hanau) בשוקי חזירים גרמניים; ראה מחזור חזירים. אולם רוזן וחב'. (1994) הציעו מודל חלופי שהראה שבגלל מחזור החיים בן שלוש השנים של בקר לבשר, אוכלוסיות הבקר ישתנו לאורך זמן גם אם לחוואים היו ציפיות רציונליות לחלוטין.
נתוני ניסויים בבני אדם
בשנת 1989 ערך וולפורד שנים עשר מפגשי ניסוי שכל אחד מהם נערך עם חמישה משתתפים במשך שלושים תקופות שדימו את המקרים היציבים והבלתי יציבים. התוצאות מראות שהמקרה הלא יציב לא הביא להתנהגות השונה שאנו רואים עם ציפיות קורי עכביש, אלא המשתתפים התכנסו לעבר שיווי משקל של הציפיות הרציונלי. עם זאת, השונות במסלול המחירים במקרה הלא-יציב הייתה גדולה מזו במקרה היציב (וההבדל הוכח כמובהק סטטיסטית).
מגזר הדיור בישראל
מגזר הבנייה למגורים בישראל היה, בעיקר כתוצאה מגלי העלייה, ועודנו, גורם מרכזי במבנה מחזורי העסקים בישראל. האוכלוסייה הגדלה, שיטות המימון, ההכנסה הגבוהה יותר וצרכי ההשקעה התכנסו ובאו לידי ביטוי באמצעות הביקוש המרקיע שחקים לדיור. מצד שני, טכנולוגיה, יזמות פרטית וציבורית, מלאי הדיור וזמינות כוח העבודה התכנסו לצד ההיצע. ניתן לזהות את מיקומו וכיוונו של מגזר הדיור במחזור העסקים באמצעות מודל קורי עכביש (ראו תמרי, 1981).
הבלתי נתפסים: בנגקוק
הבלתי נתפסים: בנגקוק הוא סרט הרפתקאות ופעולה בבימויו של ארטיום אקסיוננקו. הוקרן לראשונה בשנת 2016 ומהווה המשכו של הסרט הבלתי נתפסים: הקופה.
תקציר עלילת הסרט
רביעיית הגיבורים המכונה "הבלתי נתפסים" (קירה, פדיה, ארטיום וז'ניה) חיים בנפרד זה מזה אך נאלצים לחבור שוב כאשר קירה עולה לכותרות לאחר שרכבה על סוס אל הככר האדומה בעודה ערומה כביום היוולדה.
עד מהרה הם מגלים שהסיבה שקירה התייצבה כך בציבור היא האוליגרך פוליאנסקי וכי כל העקבות מובילים לבנגקוק.
Collabs
Collabs (בעברית: שיתופי פעולה) הוא מיני-אלבום השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי. האלבום יצא לאור ב-28 באוגוסט 2020, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים.
רקע והכרזה
ב-30 ביולי 2020, העלה מעריץ ציוץ בעמוד הטויטר בו שאל את הלסי מדוע פורסם מיני-אלבום בשירות מוזיקה של ספוטיפיי בו מופיע תאריך צאתו ב-15 בינואר 2020. דבר זה עורר ספקולציות והביא את תגובתה של הלסי, שטענה שזה משהו שחברת התקליטים שלה עשתה, אשר היא בעצמה אינה ידעה על כך. יממה לאחר מכן יצא המיני-אלבום באופן רשמי.
רשימת רצועות
דגימות
ג'ני אברהמסון
ג'ני אברהמסון (בשוודית: Jennie Abrahamson; נולדה ב-28 במאי 1977) היא זמרת פופ וכותבת שירים שוודית. היא נולדה לא רחוק מאומה שבצפון שוודיה, ומתגוררת כיום ברובע סודרמאלם (Södermalm) בסטוקהולם.
קריירה
אברהמסון החלה את קריירת השירה שלה באומאו עם להקת פדינגטון. היא עבדה עם אמנים שונים וניגנה במספר להקות מוזיקליות, כלהקת הטריפ-הופ Heed, להקת הקאנטרי רוק יוקון AKB. לאחר שניגנה בלהקות שונות ושיתפה פעולה עם אמנים מתחלפים אחרים, היא החלה בקריירת סולו בשוודיה בשנת 2006. בתמיכת חברותיה פריסקה וילג'ור ואן ברון, הקימה אברהמסון חברת תקליטים משלה בשנת 2007. יחד עם בן זוגה הוותיק יוהנס ברגלונד, היא גם מנהלת אולפן מוזיקה בסטוקהולם. עם פיטר גבריאל היא יצאה לסיבוב הופעותב-"Back to Front - So-Tour" שלו בשנים 2013 ו-2014 יחד עם לינאה אולסון כזמרת פתיחה ורקע בצפון אמריקה ובאירופה. במהלך סיבוב ההופעות הזה, ביצעה את חלקה של קייט בוש בשיר "Don't Give up".
ויקטוריה קצמן
ויקטוריה קצמן (ברוסית: Виктория Кацман; נולדה ב-5 ביולי 1986) היא דוגמנית עבר ישראלית ילידת-רוסיה הסובייטית.
ביוגרפיה
נולדה ברוסיה הסובייטית שבברית המועצות לשעבר, ועלתה לישראל בגיל ארבע ב-1991, וגדלה בנהריה.
ב-2005 היא זכתה בעונה הראשונה של תוכנית הריאליטי "הדוגמניות" בערוץ 10, לאחר זכייתה הובילה את הקמפיינים לחברות האופנה "בוניטה", "מייבלין ניו-יורק" ו"אינטימה", והצטלמה בעירום חלקי למגזין בגדי הים של "בלייזר", ב-2007 עזבה את סוכנות "לוק" ועברה להות מיוצגת על ידי סוכנות "יולי", ב-2008 הובילה את הקמפיין לרשתות "העין השלישית", "וScoop", ב-2009 השתתפה בתצוגת אופנה של דיור שנערכה בסין. סיפרה שלקחה פסק זמן מהדוגמנות בשנת 2017.
נכון ל-2020, היא סוכנת נדל"ן בחברת גינדי תל אביב, ומלמדת יוגה.
מרטין פרץ
קורות חיים
פרץ נולד ב-1938 ברובע הברונקס, ניו יורק, למשפחה יהודית שהיגרה מפולין בשנות ה-20 של המאה ה-20. הוריו היו חילונים, וציוניים. שפת האם שלו הייתה יידיש ואביו היה נכדו של י.ל. פרץ, מחשובי הסופרים ביידיש ובעברית בתקופת ההשכלה. פרץ סיים את לימודיו בבית ספר תיכון ב-1953, בהיותו בן 15 בלבד ועבר ללמוד באוניברסיטת ברנדייס, אשר נוסדה רק חמש שנים קודם לכן במסצ'וסטס. ארבע שנים מאוחר יותר הוא החל ללמוד לדוקטורט במדע המדינה באוניברסיטת הרווארד, ולאחר שקיבל את התואר נשאר ללמד בהרווארד בפקולטה למדעי החברה. אחת מתלמידותיו הייתה אן לבואזיה דברו פרנסוורת', פרוטסטנטית, יורשת הון יצרנית מכונות התפירה זינגר. ב־1967 הם התחתנו והפכו לזוג מרכזי בחיי החברה הגבוהה בצפון־מזרח ארצות הברית עד גירושיהם, ב-2006. פרץ מודה כי אחת הסיבות לגירושים הייתה חוסר נאמנות מצדו, והשנייה - העדפותיו המיניות, שאותן הגדיר "מורכבות".
לפרץ שני ילדים, המתגוררים בניו יורק: ג'סי, במאי קולנוע וזוכה פרס גראמי, ויבגניה, סופרת וכתבת בידור של המגזין "ואניטי פייר".
פרץ קיבל עד כה שבעה תוארי דוקטור לשם כבוד, אחד מהם, ב-1987 מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1993 קראה אוניברסיטת הרווארד קתדרה לספרות יידיש, על שמו. כמו כן, הוא חבר מועצת היועצים של "מכון וושינגטון לשיפור איכות מדיניות ארצות הברית במזרח התיכון", לצד אישים כמו הנרי קיסינג'ר, אדוארד לוטוואק, ריצ'רד פרל, ג'ורג' שולץ, ג'יימס וולסי ואחרים.
ניו ריפבליק
ההון של אשתו אפשר לפרץ לרכוש ב־1974, תמורת 380 אלף דולר את מלוא מניות ה"ניו ריפבליק", שבועון ותיק, שנוסד ב-1914, והיה בעל דעות שמאליות יחסית ומוערך, ועסק בפוליטיקה, כלכלה ואמנות. עם הקנייה הפך פרץ למו"ל של השבועון וזמן קצר אחר כך גם לעורך הראשי שלו.
ה"ניו ריפבליק", כמו מרבית העיתונות בעשורים האחרונים, בייחוד זו הרצינית, הפסיד כספים כמעט מדי שנה וב־2002 מכר פרץ שני שלישים ממניותיו בו, לשני המיליארדרים היהודים מייקל שטיינהרדט ורוג'ר הרטוג, תמורת כ־5 מיליון דולר. ב־2007, לאחר גירושיו מאשתו העשירה הוא מכר את שארית החזקותיו בעיתון לחברת Can-West הקנדית. למרות זאת, ב־2009, כשהמיליארדרים התייאשו מהעיתון המפסיד והוא עמד לפני פשיטת רגל, קנה פרץ את המניות בחזרה, עם שמונה שותפים בוגרי אוניברסיטת הרווארד, בתמורה לכמה מיליוני דולרים ושולט בו עימם עד היום. פרץ שמר על מעמדו כעורך הראשי של העיתון גם במהלך כל תהפוכות השליטה הללו ורק בדצמבר 2010 ויתר על התפקיד בו החזיק ברציפות כ-35 שנים.
אהדה מובהקת לישראל
מעל לכל תמכו פרץ וה"ניו ריפבליק" תחת הנהגתו, באופן בלתי מתפשר, במדיניותה של ממשלת ישראל, ולא משנה מי עמד בראשה. כפי שטען פרופסור אריק אלטרמן מניו יורק: "המגזין תחת פרץ האמין בכך שישראל תמיד צודקת והמבקרים שלה תמיד טועים". פרץ עצמו הודה במפורש שלא קיבל לעיתונו, עיתונאים שביקרו את ישראל: "אני לא מבין מה כל כך מפתיע שבעלים של עיתון רוצה להעסיק אנשים שתומכים בישראל. זה הרי מה שקורה בכל העיתונים. המו"ל רוצה אנשים שישרתו את הקו שלו".
דעותיו
פרץ היה בראשית דרכו הפוליטית איש השמאל החדש. ב-1968 למשל, בפריימריס הדמוקרטי, הוא תמך במירוץ לנשיאות של יוג'ין מקארתי איש השמאל, כנגד לינדון ג'ונסון. כמו חלק גדול מאנשי השמאל היהודים של אותה תקופה, אירווינג קריסטול, נורמן פודהורץ ונאו-קונסרבטיבים נוספים, הוא עבר מהפך הדרגתי ימינה, לנוכח העמדות האנטי ישראליות שהחל השמאל לגלות בעקבות מלחמת ששת הימים. עם זאת, בשונה ממרבית הנאו-קונסרבטיבים, ולמרות תמיכה במדיניות חוץ נוקשה ועמדות רפובליקניות אחרות, הוא נשאר עד היום חבר ותומך המפלגה הדמוקרטית. הוא אמנם תמך בשעתו ברונלד רייגן, אולם בבחירות 2000 תמך באל גור (ידיד אישי שלו מאז ימי הרווארד של שניהם בסוף שנות השישים, כשגור למד לתואר ראשון ופרץ כבר היה מרצה במדעי החברה) ובבחירות 2008 תמך בברק אובמה.
בבחירות 2012 לעומת זאת, הוא התנגד לברק אובמה ובמקביל גם הביע תמיכה בבנימין נתניהו: "אובמה הוא הנשיא הראשון מאז אייזנהאואר, שאין לו שום קשר רגשי למדינת ישראל, וכל ראש ממשלה אחר (כלומר, לאו דווקא נתניהו), שהיה בישראל בתקופה של אובמה, היה זוכה ממנו לאותו היחס... האמנתי ותמכתי באובמה כשהוא אמר לי שיהיה מחויב לישראל, וטעיתי. אובמה לא מונע מהסיפור היהודי אלא מהסיפור המוסלמי. במהלך כהונתו אובמה הביע ארבע פעמים תמיכה בחג'אב (כיסוי הגוף והראש לאשה). אם אתה נשיא ליברלי ומערבי, לפחות אל תגיד כלום".
פלייטק
פלייטק  היא חברה לפיתוח תוכנות להימורים באינטרנט, נוסדה בשנת 1999. החברה מספקת תוכנות לבתי קזינו מקוונים, משחקי פוקר באינטרנט ועוד, החברה נסחרת בבורסה לניירות ערך בלונדון, והיא מרכיב במדד הפוטסי 250.
מרטין פרץ
דעותיו
ובאותו הקשר, הוא מסביר את תמיכתו של אובמה במהפכה המצרית של 2011, בניגוד לאי תמיכתו בניסיון המהפכה האיראנית של 2010, בהיותה של המהפכה המצרית מהפכה איסלמית, בניגוד לניסיון המהפכה האיראני, שם היו המהפכנים חילונים.
פלייטק
החברה הוקמה על ידי המיליארדר הישראלי טדי שגיא יחד עם שותפים והיא מהמובילות בתחומה בעולם.
מרטין פרץ
דעותיו
במאמר מפתיע למדי שפרסם לאחרונה הוא התנגד למאמצים לשחרר את ג'ונתן פולרד וטען כי אין שום סיבה שישראלי או יהודי ייצא מגדרו לשחרור מרגל, שריגל אמנם למען ישראל, אך לפני כן ניסה למכור את מרכולתו למספר מדינות אחרות, תמורת כסף, ורק משנידחה שם פנה לישראל.
פלייטק
ב-2017 הודיעה פלייטק על רכישת קבוצת ACM המכונה אלפא תמורת 150 מיליון דולר. חברה זו מתמחה בשירותי ניהול סיכונים ומסחר ללקוחות מוסדיים, והיא תסייע לפלייטק בפתרונות לניהול סיכונים ומסחר של לקוחות B2B.
רדיו ותיקן
רדיו ותיקן (בלטינית: Statio Radiophonica Vaticana, באיטלקית: Radio Vaticana) היא תחנת רדיו נוצרית קתולית בינלאומית של הכס הקדוש (מדינת הוותיקן). מושבה נמצא בוותיקן בכיכר פיה מספר 3. משימתה היא הפצת מסר הכנסייה הנוצרית הקתולית ושל האפיפיור והחיבור בין מרכז הקתוליות ברומא לארצות השונות בעולם ("קול האפיפיור והכנסייה בשיח עם העולם"). הפעלתה החל משנת הקמתה, 1931, הופקדה בידי המסדר הישועי.
רדיו ותיקן, חברה פעילה ומייסדת באיגוד האירופי לשידורי רדיו וטלוויזיה (UER) ובאיגוד האפריקאי לשידור (UAR). היא חברה גם באיגוד העולמי הקתולי לתקשורת (SIGNIS), בוועידה האירופית לתחנות רדיונוצריות (CERC) ובקהילת תחנות הרדיו והטלוויזיה הדוברות איטלקית,
בתחום השידורים, רדיו ותיקן מייצגת את הכס הקדוש-מדינת ותיקן באיגוד הבינאלומי לשידור (UIT), בוועידה האירופית למנהלות דואר ותקשורת (CEPT) והן בארגון הבינלאומית לתקשורת דרך לוויין (ITSO).
המוטו שבו משתמשת רדיו ותיקן בשידוריה הוא המשפט "Laudetur Iesus Christus" (ישתבח ישוע המשיח).
ניהול התחנה מופקד בידי המזכירות (משרד) לתקשורת של מדינת הוותיקן. מנהלה הזמני החל מ-1 במרץ 2016 הוא ג'אקומו גיזאני, שירש את התפקיד מהאב פדריקו לומברדי שניהל אותה בשנים 2005–2016.
ביום ראשון 27 ביוני 2015, הקים האפיפיור פרנציסקוס מיוזמתו (motu proprio) באמצעות איגרת אפוסטולית משרד או מזכירות לתקשורת במסגרת הקוריה הרומאית. הזכירות החדשה כוללת בתוכה גם את רדיו ותקין.
אות התחנה
אות התחנה הוא הבתים הראשונים של גרסה לעוגב של היצירה "Christus vincit" (המשיח מנצח) מאת המלחין אלויס קונץ (1895-1832) שנכתבה במקור לכלי קשת ולנבל.
שנות ה-30
האפיפיור פיוס האחד עשר הטיל על גוליילמו מרקוני להקים את רדיו ותיקן. השידורים הראשונים של התחנה התחילו ב-12 בפברואר 1931. הם נחנכו על ידי האפיפיור בנאומו בלטינית "Qui arcano Dei consilio" (אני אשר לפי תוכנית האל נקרא להיות יורשו של פטרוס הקדוש...) שפנה לכל בני אדם וכל יצור (omni creaturae). נכחו במעמד מרקוני וגם מזכיר המדינה של הוותיקן, הקרדינל אאוג'ניו פאצ'לי, לימים האפיפיור פיוס השנים עשר. התחנה שידרה תחילה בשני תדריה בגלים קצרים וכוחה 10 קילוואט. המנהל הראשון של רדיו ותיקן היה הפיזיקאי והמתמטיקאי הישועי ג'וזפה ג'אנפרנצ'סקי, שכיהן גם כיושב ראש האקדמיה דיי לינצ'אי אחת התוכניות הראשונות של התחנה, בשפה הלטינית הייתה "Scientiarum Nuncius Radiophonicus" (שליח רדיו של המדעים) שדיווחה על פעילות "האקדמיה האפיפיורית למדעים" שהייתה אחד המוסדות שקמו (ב-1936) כהמשך לאקדמיה דיי לינצ'יי (כשהשני היה האקדמיה של איטליה).
בשנת 1933 נקבע קשר גלי מיקרו בין ארמון האפיפיור בוותיקן לארמון הקיץ של האפיפיור בקסטל גנדולפו. בשנת 1936 נוסף משדר בעל כוח של 20 kW של טלפונקן ואנטנה כיוונית. שידורי ותיקן הועברו ב-10 תדרים. באותה שנה, 1936, הכיר איגוד התקשורת הבינלאומי לרדיו תקין מעמד מיוחד והרשה את שידוריו ללא מגבלות גאוגרפיות.
גינוי לרדיפת הכנסייה הקתולית בפולין הכבושה
אחרי מותו של פיוס האחד עשר, תחנת רדיו ותיקן שידרה ב-9 שפות את ישיבות הקונקלווה ואת טקס הכתרתו של האפיפיור החדש, פיוס השנים עשר. בדצמבר 1939 קיבל האפיפיור פיוס השנים עשר דיווח מהקרדינל אוגוסט הלונד של פוזנאן, על דיכוי הכנסייה הקתולית בפולין על ידי הכובשים הנאצים, הוא החליט, בין היתר, להשתמש ברדיו ותיקן בהפצת מידע על חיי הכנסייה בפולין. שידור התחנה בגרמנית ב-21 בינואר 1940 השווה את המדיניות הגרמנית בפולין לזו של הקומוניסטים הספרדים שדיכאו את הכנסייה ב-1936. באותה העת, השידור באנגלית ציין שלא רק פולין אל גם ברית המועצות מדכאות את הכנסייה. רדיו ותיקן הביעה מורת רוח מרדיפת הכנסייה בפולין וקראה למאמינים הקתוליים להישאר נאמנים לצווי האמונה, להגן על קדושת החיים ועל אחדות האנושות. בימי המלחמה אסרה גרמניה הנאצית על קליטת החדשות של תחתת הרדיו ותיקן בשטחי הרייך, בדומה לכל החדשות המשודרות מתחנות רדיו זרות.
בימי המלחמה שידרה תחנת הרדיו ותיקן ב-4 שפות. התחנה המשיכה לשדר גם אחרי כיבוש רומא על ידי גרמניה הנאצית. באותה תקופה כללה התחנה "לשכה למידע" שפעלה במרץ החל משנת 1940 ומשימתה הייתה לעזור באיתור אזרחים ואנשי צבא איטלקים נעדרים ולקשר אותם עם משפחותיהם.
אחרי מלחמת העולם השנייה. שנות ה-50
בשנת 1948 הרחיב רדיו ותיקן את שידוריו ל-18 שפות. בשנת 1950 רדיו ותיקן נמנה עם 23 ארגוני השידור שהקימו את איגוד השידור האירופי. בגלל מחסור של מקום, רכש הכס הקדוש למען תחנת הרדיו 4000 דונם בשטח הנמצא בסנטה מריה די גלריה, 18 ק"מ צפונית לרומא. בשנת 1952 הכירה איטליה למקום מעמד חוץ-טריטוריאלי. ב-1957 הוקם שם מרכז שידורים חדש, עם משדר פיליפס בגלים קצרים בעל כוח של 100 kW וכן שני משדרים בגלים קצרים של 10 kW כל אחד ועוד משדר בגלים בינוניים בעל כוח של 120 kW ואנטנה כלל-כיוונית. כשלאחוריו הותקנו עוד שני משדרים של 100 kW שנועדו לאפריקה ואוקיאניה. משדר בגלים בינוניים של 250 kW שנועד לאירופה, ומשדר של 500 kW שנועד לשידורים למזרח הרחוק ולאמריקה הלטינית. מרכז השידורים בסנטה מריה די שלריה נחנך על ידי פיוס השנים עשר ב-27 באוקטובר 1957.
שנות ה-2000
ביולי 2009 התחילה תחנת הרדיו ותיקן לשדר לראשונה פרסומות מסחריות. ההחלטה נועדה לסייע לתחנה לעמוד בהוצאות ההולכות וגדלות שהגיעו ל-21,400,000 אירו לשנה. הפרסומות נדרשו לעמוד ב"סטנדרטים מוסריים גבוהים". ב-1 ביולי 2012 הפסיק רדיו ותיקן לשדר בגלים קצרים ובינוניים לצפון אמריקה, לדרום אמריקה ולאירופה. באוגוסט 2012 סגרה לשכת העיתונות של הוותיקן את שירות המידע של הוותיקן.
טלוויזיה
בשנות ה-30 ערכה רדיו ותיקן ניסויים ראשונים לשידורי טלוויזיה. בשנות ה-1950 חזרו על כך לתקופה קצרה. רק בשנות ה-1990 הוחל בשירות טלוויזיה לווייני סדיר. תוכניות התחנה TV2000 של ועידת הבישופים הקתוליים של איטליה כוללים תוכניות מהמרכז הטלוויזיוני של ותיקן שהוקם ב-1983 על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני.
משדרים
האותות משודרות מהמרכז הגדול לשידורים בגלים קצרים ובגלים בינוניים בסנטה מריה די גלריה, שהוקם ב-1957 בשטח איטלקי והנהנה ממעמד חוץ-טריטוריאלי, בעזרת האנטנה המיוחדת ביותר היא זו לגלים בינוניים בתדר 1530kHz הכוללת ארבעה מגדלים בגובה של 94 מ' והמסודרים בשטח מרובע, עם חוטים המוליכים אל אנטנה לגלים בינוניים על מקביליות אופקיות.
שפות השידור
נכון ל-1 בפברואר 2021, רדיו ותיקן משדר ב-41 שפות:
יומני חדשות
יומני החדשות של רדיו ותיקן משודרות בשפות השונות בשעות קבועות. היומן בשפה האיטלקית משודר בשעות 8 ו-14.
שידורים בצינורות נוספים
פרט לשידורים הישירים של תוכניות רדיו ותיקן לחמש היבשות, תחנות נוצריות וקתוליות רבות, גם תחנות מסחריות מקבלות את האפשרות  לשדר שיידורים חוזרים של רדיו ותיקן במסגרת המיזם "רדיו דרך רדיו". שידורים כאלה מתקיימים בהסכם בארצות הבאות: באירופה:, אוסטריה,אוקראינה, אלבניה, בולגריה, בוסניה והרצגובינה, גרמניה,הונגריה, לטביה ליטא, מלטה,סלובניה, סלובקיה, ספרד,סרביהפולין, פורטוגל, פינלנד, צרפת,הרפובליקה הצ'כית, קוסובו, קרואטיה, רומניה, רוסיה
רוני הלסטרום
רוני קרל הלסטרום (בשוודית: Ronnie Carl Hellström; 21 בפברואר 1949 – 6 בפברואר 2022) היה כדורגלן שוודי ששיחק בעמדת השוער בעיקר בהמארבי ובקייזרסלאוטרן. להלסטרום היו 77 הופעות במדי נבחרת שוודיה, עמה השתתף במונדיאל 1970, מונדיאל 1974 ומונדיאל 1978. הלסטרום נבחר בשנים 1971 ו-1978 ככדורגלן השנה בשוודיה.
קריירת מועדונים
הלסטרום נולד במאלמו שבשוודיה. הוא החל את קריירת הבוגרים בהאמרבי השוודית בשנת 1966. הלסטרום שיחק בהאמרבי שמונה עונות, בהן צבר 169 הופעות ליגה. האמרבי הייתה באותו זמן קבוצת צמרת-אמצע טבלה בשוודיה, והלסטרום היה השחקן הבולט של הקבוצה, ובשנת 1971 נבחר ככדורגלן השנה בשוודיה בפעם הראשונה בקריירה. בשנת 1974, לאחר מונדיאל 1974, חתם הלסטרום בקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה. הלסטרום שיחק בקייזרסלאוטרן במשך עשר עונות רצופות, כאשר בשנים הראשונות שלו בקבוצה, קייזרסלאוטרן הייתה קבוצת מרכז טבלה, ולקראת שנות ה-80 הפכה לקבוצת צמרת, שסיימה מספר פעמים במקומות השלישי והרביעי. בעונת 1975/76 הגיעו הלסטרום וקייזרסלאוטרן לגמר הגביע הגרמני, שם הפסידו 0–2 להמבורג. בשנת 1978 נבחר הלסטרום בפעם השנייה בקריירה ככדורגלן השנה בגרמניה, לאחר שהציג יכולת טובה במדי קייזרסלאוטרן ובמדי נבחרת שוודיה במונדיאל 1978. בעונת 1980/81 שוב הפסידו הלסטרום וקייזרסלאוטרן בגמר הגביע הגרמני, הפעם בתוצאה 1–3 לאיינטרכט פרנקפורט. החל מעונת 1981/82 וגם בעונת 1982/83, ירד מעמדו של הלסטרום בקייזרסלאוטרן, כאשר הפך לשוער המחליף של ארמין רייכל. בעונת 1983/84 חזר הלסטרום להיות השוער הראשון של קייזרסלאוטרן. זו הייתה עונתו האחרונה בקבוצה, ובסיומה פרש ממשחק פעיל, לאחר שערך 266 הופעות ליגה במדי קייזרסלאוטרן. בשנת 1988, כאשר היה בן 39, חזר הלסטרום להופעה אחת בלבד בשערה של סונדסוואל מליגת העל השוודית. לאחר פרישתו מונה הלסטרום כמאמן השוערים של מאלמו.
קריירה בינלאומית
הלסטרום ערך את הבכורה במדי נבחרת שוודיה בשנת 1968. הלסטרום השתתף עם הנבחרת השוודית במונדיאל 1970, בו פתח בהפסד 0–1 לנבחרת איטליה, אך איבד את מקומו בהרכב לסוון-גונאר לארסון בשני המשחקים הנותרים בשלב הבתים, בהם שוודיה נפרדה בתיקו 1-1 מנבחרת ישראל וניצחה 0–1 את נבחרת אורוגוואי. שוודיה והלסטרום הודחו מהמונדיאל כבר בשלב הבתים. בשנת 1974 השתתף הלסטרום עם נבחרת שוודיה במונדיאל 1974, ופתח בכל ששת משחקיה של שוודיה, שצלחה את שלב הבתים הראשון והודחה בתום שלב הבתים השני. הוא הצטיין בשלב הבתים הראשון כשלא ספג שער בשלושת משחקי נבחרתו, אולם בשלושת משחקי השלב השני ספג שישה שערים.
הטורניר האחרון בו השתתף הלסטרום היה מונדיאל 1978, שנערך בארגנטינה. בטורניר זה שוודיה השיגה נקודה אחת בלבד בשלב הבתים והודחה, אך הלסטרום שיחק היטב בשער ונבחר ככדורגלן השנה בשוודיה לשנת 1978. באותו מונדיאל, לקח הלסטרום חלק בהפגנות של האמהות של כיכר מאי נגד שלטון החונטה הצבאית הארגנטינאי, ביחד עם חבריו לנבחרת, רוי אנדרסון ורולאנד אנדרסון. בשנת 1980 ערך הלסטרום את הופעתו ה-77 והאחרונה במדים הלאומיים.
נפטר ב-6 בפברואר 2022.
Historical Figures and Ancient Heads
Historical Figures and Ancient Heads (בתרגום חופשי: דמויות היסטוריות וראשים קדומים) הוא אלבומם השמיני של להקת קנד היט, שיצא בשנת 1971. היה זה האלבום הראשון של הלהקה בו לא השתתף הגיטריסט, נגן המפוחית, הזמר וכותב השירים העיקרי אלן וילסון, שמת שנה קודם. חסרונו ניכר היטב באלבום, ואת כל השירים שר זמר הלהקה הנוסף, בוב הייט. בנוסף, אלבום זה היה הראשון שבו לא השתתף לארי טיילור, לאחר שזה עזב כדי להצטרף ללהקתו המתגבשת של ג'ון מאייל.
אמנם, מותו של וילסון הוביל למוזיקה פחות מגוונת באלבום, אך הוספתו של המוזיקאי ג'ואל סקוט היל בתור גיטריסט שני הוסיף צבע חדש למוזיקה. אף על פי שרדיו בשדר AM לא השמיע שירים מהאלבום כמעט בכלל, תחנות רדיו שונות המשדרות בשדר FM השמיעו את השירים "Cherokee Dance" ו-"Rockin' with the King" רבות. האחרון אף הגיע למקום 88 במצעד בילבורד הוט 100 בשנת 1972 והזיק במקום זה 5 שבועות. האלבום מסמן את תחילת הידרדרות הלהקה לאחר מותו של וילסון, הן מבחינה מוזיקלית והן מבחינה בריאותית.
שוודיה באירוויזיון 1958
שוודיה באירוויזיון 1958 השתתפה עם השיר "Lilla Stjärna", שבוצע על ידי הזמרת השוודית, אליס באבס.
לפני האירוויזיון
בשנת 1958, רשות השידור השוודית, הכריזה כי אליס באבס נבחרה לייצג את שוודיה בהופעת בכורתה, באירוויזיון 1958. מאוחר יותר, הוכרז כי באבס תשיר את השיר, "Samma stars lysa för oss två" על בימת התחרות. באבס לא התרצתה ממילות השיר, לכן, רשות השידור השוודית, זימנה את הסופר גונאר ורסן על מנת שישכתב את השיר. לאחר שכתוב השיר, השיר שונה לשם "Lilla Stjärna".
באירוויזיון
באבס שובצה חמישית בסדר ההופעות, לפני דנמרק ואחרי לוקסמבורג. שוודיה זכתה במקום הרביעי עם 10 נקודות.
סאיגות
סאיגות (שם מדעי: Saigini) הם שבט של אנטילופות בתת-משפחת הצבאיים, הכולל שני מינים יחידים בסוגם החיים במרכז אסיה. מבחינה חיצונית ואקולוגית הסוגים בשבט דומים מאוד לשבט אנטילופות ערבה, אך בעלי מאפיינים ייחודים. שאלת סיווגם הטקסונומי לתת-משפחת היעלים בשל פרוותם העבה דמוית הצמר וכן הדמיון הגנטי, עודה פתוחה.
מאפיינים
הסוגים בשבט הם פעילי יום, חיים בעדרים המוניים, ובית גידולם הוא ערבות העשב העצומות והרמה הטיבטית שבמרכז אסיה. פרוות הצמר שלהם מגינה עליהם מטמפרטורות הקפואות באזורי תפוצתם. בין הקיץ לחורף הם פותחים בנדידות ענקיות לאזורי מרעה טובים יותר. יש להם קרניים יוצאות דופן מרוב האנטילופות, והמבנה של אפם מוזר למדי. הזכרים נבדלים מהנקבות בכך שהם מתאפיינים בקרניים, וצבע פרוותם כהה יותר. הקרבות בין הזכרים בעונת הרבייה הם מהאכזריים ביותר במשפחת הפריים, ואחד מהם או אף שניהם עלולים למות כתוצאה מהפציעות החמורות בלחימה המסיבית. האוזניים שלהם עגלגלות וקטנות, וזנבם קצר ומעוגל. ההריון נמשך 7-6 חודשים, והגדי\הטלה שנולד, שוהה בימיו הראשונים על הקרקע הטרשית ללא תזוזה. הסוגים הם אצנים מהירים ביותר, והטורף העיקרי שלהם הוא הזאב.
בעבר הייתה חפיפה בין שני הסוגים ברמה הטיבטית, אך כיום טווח התפוצה שלהם התמעט ואין ביניהם חפיפה. הסוג צבי יעלי החי אף הוא במרכז אסיה, דומה מאוד למינים אלה במראה ובאקולוגיה, ולמינים שלו יש חפיפה עם שני הסוגים. שני הסוגים שבשבט היו בעבר היונקים הנפוצים ביותר בתחומם, ושניהם חוו ירידת מספרים עצומה שגרמה להם להיות בדרגות שונות של סכנת הכחדה; כיום הם בין האנטילופות הנדירות והמאוימות ביותר. הגורם העיקרי להתמעטותם הוא הציד הפרוע בשל צמרם המשובח ובשרם, וכן קרניהם המשמשות את הרפואה הסינית.
ארנה לאסלו
ד"ר ארנה לאסלו (במקור לוי; בהונגרית: László Ernő; ניטרהז'אמבוקרט, 11 ביולי 1897 – שווייץ, מרץ 1973) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי-אמריקאי רופא עור וקוסמטולוג בעל שם עולמי, איש עסקים. הוא היה המייסד של "מכון ארנה לאסלו" (The Erno Laszlo Institute). המוצרים היוקרתיים שלו בפיתוח עצמי, שיטותיו, שמרו על מיקומם בתעשיית טיפוח היופי והקוסמטיקה עד היום.
לימודיו
לאסלו נולד בממלכת הונגריה ההיסטורית, (כיום בסלובקיה) במשפחה יהודית כבנם של שמעון לאסלו (לוי) (1864–1930), וטרינר, ושל רוזליה איז'אק, אך גדל בבודפשט. הוא למד בפקולטה לדרמטולוגיה של האוניברסיטה המלכותית ההונגרית לרפואה, והתמחה בפתולוגיה של מחלות עור. הוא השלים את לימודיו הקליניים בברלין אצל פרופסור מקס יוזף, רופא עור מפורסם, "אבי הדרמטולוגיה המודרנית". את הדוקטורט קיבל ב-1921. במהלך עבודתו אהב ניסויים כימיים לפיתוח נוסחאות מוצרים שלא רק מסווים פגמים בעור, אלא גם מתקנים אותם.
קריירה באירופה
הוא ייסד את הקריירה המקצועית הידועה שלו בשנת 1920 על ידי טיפול בשני אנשים ידועים מאוד. אחת מהן הייתה אחת מנשות משפחת בית הבסבורג, סטפני, נסיכת בלגיה, שעור פניה מוכת האקנה היה כה חמור עד שהמראה שלה גרם לה לבעיות פסיכולוגיות חמורות. לאסלו פיתח עבורה מוצר שיכול היה לרפא ביעילות את בעיית העור. המטופלת המפורסמת השנייה שלו הייתה השחקנית היהודייה-הונגרייה הידועה בתקופתה, פרידה גומבאסגי (במקור: Grün, Friderika Vilma), שפניה נפצעו מכדור, וגרמו לחתכים עמוקים בעורה. לאסלו הצליח להתמודד עם הפציעה בהצלחה, כך שהשחקנית יכלה לחזור לבמה. במהלך חודשי הטיפול הכיר את אשתו לעתיד, אחותה של פרידה, השחקנית אף היא אירן גומבאסגי. אירן עזבה את הבמה כדי לעבוד לצד בעלה. הם נישאו ב-24 בדצמבר 1929 בבודפשט.
ב-1927, הוא פתח את המכון הראשון שלו לקוסמטיקה מדעית בכיכר סרוויטה בבודפשט ביחד עם אחיו, ד"ר וילמוש לאסלו, שבו טיפל תחילה בחולים מהחוגים הגבוהים של ממלכת הונגריה ובמהירה מכל החברה הגבוהה האירופית. לאסלו גם השיב למכתבי הנשים שכתבו לו וביקש מהן תיאור מפורט של מצב העור שלהן, כדי שיוכל לאבחן ולתת הצעה לטיפול. מאוחר יותר השתמש במידע זה כדי לפתח את "הייעוץ הבלתי נראה" (Invisible Consultation) המפורסם שלו באמצעות "שאלון ארנה לאסלו", שהעניק סיווג מדויק של סוגי העור.
בשנת 1937 ביקר בהוליווד, שם האחים וורנר הציעו לו להיות הראש מקצועי של חטיבת האיפור (make-up) שלהם. לאסלו דחה בסופו של דבר את ההצעה, אך במהלך נסיעתו פגש סלבריטאים רבים ובנה מערכות יחסים מקצועיות מועילות.
הגירה לאמריקה
בשנת 1939, עקב ההכנות של אירופה בפכלל והונגריה בפרט למלחמה, החליט לאסלו להגר ועבר לניו יורק בגיל 42. הוא פתח את המכון שלו כב באותה השנה במנהטן בשדרה החמישית בית מספר 677. על פתיחת המכון דיווח העיתון ניו יורק הרלד טריביון (New York Herald Tribune) ב-3 בנובמבר 1939. כישורי האנגלית הלקויים שלו סיכנו את הקריירה שלו מכיוון שאף על פי שנעזר באחד המורים הידועים ביותר לשפות, מעולם לא הצליח לשלוט בשפה ברמה גבוהה. בשל קשיי השפה הוא לא הצליח לעבור את בחינת ההסמכה של "האיגוד הרפואי האמריקאי" (American Medical Association). בסופו של דבר ויתר על רישיון הרפואה שלו. לאסלו קיבל אזרחות אמריקאית ב-1945.
עסקים באמריקה
בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20, הלנה רובינשטיין ביקרה את לאסלו והציעה לו לקנות את העסק שלו, אך לאסלו סירב, כי לא רצה למכור את מוצריו. הוא ייסד את "מכון ארנו לאסלו" יחד עם כמה בעלים משותפים, שכיוון לשכבות של העשירים, המפורסמים ובעלי הכוח והשררה של החברה האמריקאית. התעריפים עבור הייעוץ והטיפולים היו גבוהים במיוחד (ייעוץ בודד עלה 75 דולר בשנות ה-50). כדי להתקבל למכון, המבקש היה צריך לקבל המלצה אחת לפחות, ולאסלו דרש מהמטופל לשמור בקפדנות על ה"טקס", הריטואל, שקבע ללא קשר לזהותו. הוא הבחין מיד על עורו של המטופל אם לא פעל לפי טיפול שנקבע לו. בין אורחיו הייתה גם מרילין מונרו, שהעריכה במיוחד את רופא הפלא:
"ארנו לאסלו ריפא לא רק את גופי אלא גם את נשמתי", אמרה סמל המין של שנות ה-50. ד"ר לאסלו פיתח עבורה גם קרם מיוחד, שמצאו אותו ליד גופתה של מרילין.
לקוחותיו כללו גם חלק נכבד מהאצולה הגבוהה, הנסיכה גרייס קלי ממונקו, אדוארד השמיני, מלך הממלכה המאוחדת, (הנסיך מווינדזור מאוחר יותר) והנסיכה ווליס סימפסון, אווה גרדנר, גלוריה ונדרבילט, דוריס דיוק, גרטה גרבו, ליליאן גיש, טרומן קפוטה. בשנות ה-60, מגוון הלקוחות שלו התרחב עם קתרין הפבורן ואודרי הפבורן, יול ברינר, יוברט דה ז'יוונשי ( Hubert de Givenchy) וגם ג'קלין קנדי-אונאסיס. כיום, המטופלים הידועים של המכון כוללים את ואל קילמר, מדונה, סטינג, יוקו אונו, דיאן קיטון.
בשנת 1951, כתוצאה משכנוע מטופליו, התיר מכירת מוצריו ברשת בת 30 חברים בתנאים מחמירים. מישהי (קונָה) יכלה לקנות מהמוצרים רק אם הובאה על ידי חבר/ה אחר והגיעה קודם לבדיקת עור וייעוץ. בפברואר 1954, מספר החברים הוקפא ל-25,000.
בשנת 1966, לאסלו נכנס מחדש לשוק הקמעונאי בשיתוף פעולה עם צ'סברו-פונדס (Chesebrough-Ponds), בו מצא שותף אמין ואשר מאוחר יותר רכש את "מכון ארנו לאסלו". עד למכירת החברה, לאסלו שמר על המחקר והפיתוח, שני התחומים שהיו האהובים עליו.
בשנת 1967, אשתו של לאסלו, אירן, נפטרה. הוא הקל על כאביו באמצעות עבודה מאומצת וטיסות בין יבשתיות. באחת הנסיעות הללו פגש את אשתו השנייה, סיבּיל שולץ, שעד אז לא שמעה עליו או על עבודתו. הם נישאו ב-1970 בטקס צנוע ליד לוגאנו, שווייץ. לאחר שמכר את העסק שלו לצ'סברו-פונדס פרש לחלוטין ובילה את זמנו עם אשתו. ד"ר ארנה לאסלו מת מאוטם שריר הלב בשנת 1973 בשווייץ. החברה שלו נרכשה ב-1995 על ידי אליזבת ארדן, Mana Products, שמייסדה, Nikos Mouyiaris, עבד בעבר עבור לאסלו ככימאי. מאז 2002, "מכון ארנו לאסלו" הוא חלק מ-Cradle Holdings.
צב ארוך-צוואר מזרחי
צב ארוך-צוואר מזרחי (שם מדעי: Chelodina longicollis) הוא מין צב מים ממשפחת צבים נטויי-צוואר החי בנהרות ובביצות אוסטרליה.
מאפיינים
אורכו של צב זה 20–25 ס"מ. הצב בעל צוואר ארוך ודמוי נחש בצבע ירוק כהה. השריון שטוח עם לוחיות ירוקות וכתומות. הרגליים קטנות ומותאמות לחיים במים. הצב בעל בלוטה בשריונו איתה הוא יכול להפריש מושק ריחני בעת מתקפת טורף.
הצב חי במי צפון-מזרח אוסטרליה בנהרות שונים, בעיקר בקווינסלנד. הוא מצוי במים פתוחים ועומדים, נהרות איטיים, בריכות וביצות. הצב מצוי רוב זמנו במים. הוא ניזון ממזון חי הכולל חרקים, סרטנים, תולעים, רכיכות, ראשנים, דגים קטנים ודו-חיים קטנים. הוא תופס את הטרף עם צווארו המוארך.
אלכסנדרה בורטיץ'
אלכסנדרה בורטיץ' (בבלארוסית: Аляксандра Мікалаеўна Борціч; נולדה ב-24 בספטמבר 1994, סבייטלהורסק, מחוז הומל) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה רוסית.
ביוגרפיה
היא סיימה את בית הספר התיכון ובית ספר למוזיקה בכתת סקסופון. מכיתה ט' למדה בחוג לתיאטרון ולאחר סיום בית ספר התקבלה למכון ללימודי משחק.
בשנת 2014 עברה אודישן לסרט המותחן הפסיכולוגי "איך קוראים לי" בבימויה של ניגינה סאיפולאייבה ומאז החלה להשתתף בסדרות טלוויזיה ובסרטי קולנוע שונים.
כדורגל באולימפיאדת אתונה (2004)
אולימפיאדת אתונה (2004) נערכה באתונה, יוון. תחרויות הכדורגל נערכו בין ה-11 באוגוסט ל-28 באוגוסט 2004. בטורניר הגברים השתתפו 16 נבחרות, ובטורניר הנשים השתתפו 12 נבחרות לאומיות.
שלב הנוקאאוט
לרבע הגמר העפילו הקבוצות שסיימו במקומות הראשון והשני וכן שתי נבחרות עם המאזן הטוב ביותר מהמקום השלישי, בניכוי המסשחק נגד המקום הרביעי (בבית עם 4 קבוצות).
כובשות מצטיינות
שלוש כדורגלניות
חמש כדורגלניות 22 כדורגלניות
2001 ברוסיה
2001 ברוסיה הייתה השנה העשירית להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות.
פאן ג'נדונג
בשנת 2012 הצטרף לנבחרת סין בטניס שולחן, והיה לשחקן הצעיר ביותר בנבחרת.
סגנון המשחק של פאן הוא התקפי מאוד, וכולל עבודת רגליים מתפרצת ולופים חזקים של כף יד, פאן שחקן יד ימין כישרונו הרב במשחק התגלה עוד בהיותו כבן 16 אז התפרסם כשחקן טניס שולחן מקצועי, סגנון המשחק של פאן מושווה לעיתים ככזה של בן ארצו מא לונג. בנוסף לאימון על ידי מאמני הנבחרת עבר פאן הכשרה על ידי ואנג האו ומא לין, חוסר הפחד והטכניקה שלו מאפשרים לו לאתגר שחקנים מנוסים וותיקים מאוד.
לג'נדונג מעריצים רבים, ויש לו כחצי מיליון עוקבים ברשת החברתית Sina Weibo.
קארין עליה
ביוגרפיה
עליה נולדה וגדלה בקריית גת כבתם האמצעית של זהבית ואיטו. בתיכון למדה במגמת אמנות, מחול ותקשורת.
לאחר זכייתה בתואר מלכת היופי של ישראל לשנת 2016, ייצגה את ישראל בתחרות מיס עולם שנערכה באותה השנה. לאחר מכן שירתה בצה"ל כפקידת הפעלה במחנה ג'וליס.
ב-2020 השתתפה בעונה ה-11 של תוכנית המציאות "האח הגדול", העפילה לגמר וסיימה במקום הרביעי. במקביל, פתחה עם אחותה בוטיק שמלות.
ב-2021 גילמה בסדרת הנוער "ספיידרז" את נלי.
עליה הייתה בזוגיות עם ג'וזי זירה ואסי ישראלוף.
מתגוררת בתל אביב.
ויולט טיג
ויולט הלן אוונג'לין טיג (באנגלית: Violet Helen Evangeline Teague ; 21 בפברואר 1872 – 30 בספטמבר 1951) הייתה אמנית אוסטרלית.
ביוגרפיה
בתם היחידה של ההומאופת של מלבורן ג'יימס טיג ואשתו אליזה ג'יין מילר, טיג נולדה ב־21 בפברואר 1872 במלבורן. אמה נפטרה עוד כשהייתה תינוקת, והיא גודלה על ידי אביה ואשתו השנייה, סיבלה, יחד עם שני ילדיה של סיבלה. טיג למדה על ידי מורה פרטי בבית, והשכלתה כללה צרפתית וקלאסיקה. היא סיימה את המכללה לנשים פרסביטריאן במלבורן.
טיג טיילה עם משפחתה באירופה כאישה צעירה. היא סיירה רבות, וביקרה בגלריות בגרמניה, צרפת, בלגיה, הולנד ואנגליה. בשנת 1901 היא נזכרה בביקור בגלריות ספרדיות בילדותה, והעירה "לעולם לא אשכח את ציורי וולקז, עם סוסיו היפים וצבעם המעולה, או את ציורי רפאל המקסימים". היא למדה באולפן בבריסל של ארנסט בלאן-גארין ואצל סר הוברט פון הרקומר באנגליה.
קריירה
טיג הציגה באופן קבוע בסלוני פריז, כולל דיוקן של קולונל רד בשנת 1897
הציור שלה "ילד עם פלטה" זכה בפרס שני בסלון הישן בפריז כשהוצג בשנת 1920, ולימים נתלה באקדמיה המלכותית לאמנויות, לונדון.
בעקבות סלון פריז 1920 כתב האמן האוסטרלי רופרט באני לטיג, וציין כי "הילד עם פלטה" הייתה אחת היצירות הטובות ביותר בתערוכה של אותה שנה בסלון הישן.
בשנת 1933 טיג ואחותה נסעו ברכב לביקור במסיון הרמנסבורג. המיסיון סבל בצורת שגרמה למותם של שליש מאוכלוסיית האבוריג'ינים. האחיות עזרו לגייס יותר מ -2,000 ליש"ט לבניית צינור להעביר מים למסיון.
אמה פילדינג
אמה ג'ורג'ינה אנאליס פילדינג (באנגלית: Emma Georgina Annalies Fielding; נולדה ב-10 ביולי 1966) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה
פילדינג נולדה בקטריק שבצפון רידינג של יורקשייר, לאב שהיה חייל בצבא הבריטי. היא גדלה כקתולית וחלק מילדותה עברה עליה במלזיה ובניגריה. זמן מה גרה במלאברן בבית מעל לחנות של סבה וסבתה. בעת לימודיה בפנימיית ברקהמסטד קולג'ייט, היא התקבלה ללמוד משפטים באוניברסיטת קיימברידג'. אחרי שנה זנחה את הלימודים, ובמשך חמישה חודשים שהתה בקיבוץ בגדה המערבית ועסקה בקטיף אבטיחים. עוד באותה שנה הייתה סדרנית באוקספורד אפולו. אחר כך נרשמה ללמוד משחק באקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה.
אחרי סיום הלימודים עבדה פילדינג עם התיאטרון המלכותי הלאומי ועם הלהקה השייקספירית המלכותית. ב-1993 זכתה להכרה בקרב המבקרים כששיחקה בתפקיד תומאסינה במחזה "ארקדיה" מאת טום סטופארד. היא זכתה בפרס "דיים פגי אשקרופט" לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה במחזה "The Broken Heart" מאת ג'ון פורד. עוד ב-1993 שיחקה בתפקיד אגנס במחזה "בית ספר לנשים" בתיאטרון אלמיידה. על תפקיד זה זכתה בפרס איאן צ'ארלסון. הופעת הבכורה שלה בברודוויי הייתה ב-2003 במחזה "Private Lives" מאת נואל קאוורד.
פילדינג השתתפה במחזות רבים שעובדו לרדיו ה-BBC, בהם שיחקה בדמות אזמה במחזה "רוק'נרול" מאת טום סטופארד, תפקיד אותו גילמה גם בהצגה בווסט אנד. בטלוויזיה השתתפה במיני-סדרה "קרנפורד" של ה-BBC.
ב-2009 הופיעה פילדינג בתפקיד דייזי לצדו של טימותי וסט בעיבוד של רדיו 4 לספר "Rumpole and the Penge Bungalow Murders" מסדרת "רמפול" מאת ג'ון מורטימר. היא שיחקה בתפקיד אורח, בדמות אסטריד נייט, בפרק בסדרת הפשע "Death in Paradise". ב-2014 הופיעה בפרק בסדרת פשע אחרת "פקד בנקס".
ספרי שמע
עוד הקליטה את הספרים הבאים בהוצאת Naxos Audiobooks: בהוצאת Random House Audio
אשר בלוט
קריירה
בלוט נולד בקרלסרוהה שבגרמניה, וכשהיה בן שנתיים עלה לישראל עם משפחתו, וגדל ברחוב אוסישקין בתל אביב. בילדותו הצטרף להפועל הצפון תל אביב, שהייתה קבוצת בת של הפועל תל אביב, וכשהיה בן 15 עלה עם הקבוצה לליגה הבכירה, שם שיחק במדיה לצידו של דוביד שווייצר. כשפרצה מלחמת העצמאות הופסקה הליגה, ובסוף המלחמה פורקה הקבוצה לאחר ששיחקה עונה אחת בליגה הבכירה.
בשנת 1949 הצטרף בלוט להפועל תל אביב, ושיחק במדיה לצידם של יעקב חודורוב ורחביה רוזנבוים. בשנת 1951 יצא עם הקבוצה למסע המשחקים הבינלאומי הראשון שלה, ושותף במשחקים מול ארסנל, לידס ומנצ'סטר יונייטד. את שער הבכורה שלו במדי הפועל תל אביב כבש בלוט ב-5 בדצמבר 1953, במשחק הדרבי מול מכבי תל אביב.
בעונת 1956/1957, כשהוא משמש כקפטן הקבוצה, הוביל בלוט את הפועל תל אביב לזכייה באליפות השישית בתולדותיה, והראשונה מאז קום מדינת ישראל. שנתיים לאחר מכן עזב את הקבוצה, לאחר שכבש 24 שערים במהלך העשור בו שיחק בקבוצה, מתוכם 18 שערי ליגה. בלוט שיחק תקופה קצרה בהפועל פתח תקווה, ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל ושימש כמאמן בקבוצות שונות.
כמאמן
בעונות 1960–1962 אימן שנתיים וחצי את הפועל חולון והעפילה עימה לליגה א' בנובמבר 1962 התפטר מתפקידו ועבר לאמן את הפועל קריית אונו. בקריית אונו אימן בלוט 4 שנים והעפיל גם עימה לליגה א'. בעונת 1966–1967 החל לאמן את מכבי רמת עמידר. עבר לעונה אחת למכבי הרצליה וחזר לרמת עמידר. בעונת 1970–1971 החל לאמן את הפועל בת ים למשך שתי עונות. בעונת 1972–1973 חזר לאמן את הפועל חולון והיה קרוב לעליה לליגה הבכירה, אך הפסיד את העלייה לקבוצת בני יהודה. את עונת 1973–1974 התחיל בהפועל כפר סבא, הוחלף על ידי שלמה שרף ובהמשך החליף את ראובן כהן במכבי רמת עמידר, והעפיל עימה לליגה הבכירה בסוף עונת 1974–1975, לאחר שנים של ניסיונות כושלים. בלוט המשיך עם עמידר עוד עונה ובסיומה חזר להפועל חולון. את עונת 1979–1980 התחיל בהפועל אור יהודה, אך עזב בחודש נובמבר.
בפברואר 1981 נאשם בלוט בפרשת שוחד במקום עבודתו ונשלח ל-6 חודשי מאסר בפועל.
לזכותו של בלוט חמש הופעות בנבחרת ישראל. את הופעות הבכורה בנבחרת שלו ערך ב-1 בנובמבר 1953, במשחק מול נבחרת יוון שנערך באתונה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1954. בלוט שיחק בכל ארבעת המשחקים בקמפיין, מול יוון ו, ואת הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-1 במאי 1954, במשחק ידידות מול נבחרת דרום אפריקה ביוהנסבורג.
בלוט נפטר ב-1 בינואר 2019 ונטמן בבית העלמין "בשביל מנוחה נכונה" בראשון לציון.
פבזנר
פבזנר הוא שם משפחה יהודי, שראשוני נושאיו כונו בשם זה משום שמקורם בפוזנא (פוזנן) שבפולין. השם הוא שיבוש של שם המשפחה פוזנר שנוצר משום שו' נקראת ביידיש גם כב' רפויה. רבים מנושאי שם זה הם יוצאי רוסיה.
עונת 1987/1988 בפוטבול ליג
הליגה הבכירה כללה 21 קבוצות. דרבי קאונטי ופורטסמות' היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
ליברפול זכתה באליפות בפעם ה-17 בתולדות המועדון.
בעקבות אסון הייזל שבה נהרגו 39 אוהדים ונפצעו יותר מ-600 אוהדים נוספים מועדונים אנגלים נדונו להשעייה של חמש שנים (עד לשנת 1990) מתחרויות אירופיות וליברפול ל-3 שנים נוספות.
כדורגלנים מצטיינים
ג'ון אולדרידג' מליברפול כבש 26 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
ג'ון בארנס מליברפול זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
ג'ון בארנס מליברפול זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל. זאת בפעם השנייה ברציפות.
מרסליניו (כדורגלן)
מרסלו דוס סנטוס (בפורטוגזית: Marcelo dos Santos, נולד ב-17 במאי 1975 בקמפינה גרנדה שבברזיל) המכונה מרסליניו פאראיבה (Marcelinho Paraíba), על שם מדינת פאראיבה בה נולד, ובקיצור מרסליניו, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בבואה מהליגה הברזילאית השלישית בתפקיד הקשר ההתקפי והחלוץ. לזכות מרסליניו חמש הופעות ושער אחד במדי נבחרת ברזיל.
קריירת מועדונים
הסיבה שמרסליניו לא הופיע במשחקי ליגת העל הברזילאית עם גרמיו נעוצה בכך שלפני שהחלה העונה, חתם בהרטה ברלין הגרמנית לקראת עונת 2001/02 על חוזה לחמש שנים. מרסליניו שיחק בהרטה ברלין במשך חמש שנים, והפך לשם דבר בקבוצה בזכות הטכניקה הגבוהה שלו, יכולתו לשחק הן כעושה משחק והן כחלוץ, והמנהיגות שהפגין על המגרש, כמו גם בזכות מגוון תסרוקות הראש הרחב שהציג. כבר ביולי 2001 זכה מרסליניו בתואר הראשון שלו עם הרטה ברלין, גביע הליגה הגרמנית, לאחר שהבקיע את השער השני בניצחון 4-1 על שאלקה 04. בעונת 2001/02 היה מרסליניו חלק מחולייה התקפית שכללה גם את בארט חור, מיכאל פריץ ואלכס אלבס, והקבוצה סיימה במקום הרביעי בבונדסליגה, כאשר מרסליניו הבקיע 13 שערי ליגה. בקיץ 2002 זכו מרסליניו והרטה ברלין בפעם השנייה ברציפות בגביע הליגה הגרמנית, לאחר ששוב ניצחו את שאלקה 04 באותה תוצאה, 4-1, כאשר מרסליניו הבקיע הפעם צמד. את עונת 2002/03 סיימה הרטה במקום החמישי, כאשר מרסליניו הבקיע 14 שערי ליגה. בעונת 2003/04 הרטה ברלין סיימה רק במקום ה-13, כאשר מרסליניו ירד לשמונה שערים בלבד, וגם הודחה מגביע אופ"א באופן מפתיע בשלב מוקדם על ידי גרוצלין הפולנית. עונת 2004/05 הייתה עונת השיא של מרסליניו בהרטה ברלין, אותה סיימה הקבוצה במקום הרביעי, כאשר מרסליניו הבקיע 18 שערי ליגה ובישל 13. עונת 2005/06 הייתה האחרונה של מרסליניו בהרטה ברלין. בעונה זו הבקיע 12 שערי ליגה, והקבוצה סיימה במקום השישי, אך שוב הודחה מגביע אופ"א בשלב יחסית מוקדם. את עונת 2006/07 היה אמור מרסליניו להתחיל בהרטה ברלין, אך חזר מחופשת הקיץ באיחור של תשעה ימים ללא אישור, מה שהוביל למתח בינו לבין הנהלת הקבוצה, ומרסליניו התבטא בתקשורת באותם ימים כאילו אינו יודע אם יישאר בקבוצה או לא. בסופו של דבר, עזב את הרטה ברלין לאחר שצבר 155 הופעות ליגה והבקיע 65 שערים, ונמכר לטרבזונספור הטורקית תמורת 2.5 מיליון אירו, שם חתם על חוזה לשלוש שנים.