cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אמנון (דג)
אטימולוגיה
בשל זנבו שצורתו כמסרק קיבל הדג את הכינוי מושט, שפירושו בערבית "מסרק". משמעות השם העברי הוא מהמילה נון = דג בארמית ואם = אמא, כלומר: דג המשמש כאמא. לדג ניתן שם זה היות שהורי הצאצאים (בחלק מהמקרים רק האם) מגינים ושומרים על הצאצאים בחירוף נפש, יתקפו ויגרשו כל דג או בעל חיים אחר שמתקרב אליהם וכן מבריחים אותם לתוך פיהם בעת סכנה. האמנונים הם מבין ההורים המסורים ביותר מבין דגי המים המתוקים.
מבנה גוף
לאמנונים קשקשים רבים לאורך גופם. סנפיר גבם מוארך, חלקו הקדמי קוצני ומשונן, בעוד חלקו האחורי פחות קוצני ואף רך. קוצים נוספים ימצאו גם בסנפיר השת של האמנון. בלסתותיו של האמנון מספר רב של שיניים קטנות מאוד. הוא משתמש בשתי לוחיות גרם הנמצאות בבית הבליעה לשם טחינת מזונו.
רבייה
בתקופת הרבייה, בעונת הקיץ, הזכר תוחם לעצמו טריטוריה קטנה במים רדודים ומגרש ממנה זכרים אחרים. כאשר מתקרבת נקבה בשלה לרבייה נערך טקס חיזור שבסופו מטילה הנקבה כמה מאות ביצים אל תוך המים והזכר מפריש עליהן את תאי הזרע שלו. לאחר ההטלה וההפריה מתקרבים שני ההורים אל הביצים ואוספים אותן אל פיהם. שם הן נשמרות עד שבוקעים הדגיגים. גם בשעת סכנה נמלטים הדגיגים הצעירים אל תוך חלל הפה של אחד מההורים. המים הנכנסים לפה עוברים על פני הביצים ומספקים להן חמצן. ההורה, הנושא את הביצים המופרות בפיו, אינו אוכל מזון, במהלך התפתחותן ועד לסוף תקופת השמירה עליהן. כשהם בני חודש ניתק הקשר בין בני הזוג לבין להקת הצאצאים, והאמנונים הצעירים עוזבים את הוריהם ושוחים לדרכם. ההורים נערכים להטלה שנייה.
יהודה שקד
יהודה שקד הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, שירת כמפקד חטיבת שומרון.
ביוגרפיה
בוגר הפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים. בצנחנים עבר שקד מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה. בשנים 1991–1992 שימש כמפקד גדוד 450 ולאחר מכן שימש כקצין אג"ם אוגדת איו"ש. בשנים 1998–2000 שימש כמפקד חטיבת שומרון, בין היתר בעת מבצע סימפוניית החיים. ועדת החקירה שבראשה עמד האלוף שי אביטל קבעה כי לא נמצא דופי בתפקודו באירוע והוא מונה למפקד מחוז בפיקוד העורף. בהמשך שימש קצין אג"ם פיקוד העורף.
ג'וש צ'ילדרס
ג'ושוע מאליק "ג'וש" צ'ילדרס (באנגלית: Joshua Malik "Josh" Childress; נולד ב-20 ביוני 1983 בהארבור סיטי, קליפורניה שבארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
מהלך הקריירה
בעונתו הראשונה ב-NBA היה צ'ילדרס אחד משני הרוקי הבולטים באטלנטה, לצד ג'וש סמית'. בעונה זו דורג צ'ילדרס שלישי מבין הרוקי'ס בכמות הדאבל דאבל, אחרי אמקה אוקפור ודווייט הווארד.
ב-23 ביולי 2008 חתם צ'ילדרס על חוזה באולימפיאקוס בשווי 20 מיליון אירו לשלוש שנים (סכום השווה, בהכנסה נטו, לחוזה בסך 32.5 מיליון דולר ב-NBA, וגבוה מתקרת השכר המרבית המותרת ב-NBA לשחקן במעמדו של צילדרס). צ'ילדרס גם חתם על חוזה חסות עם חברת נייקי, הנותנת חסות גם לקבוצתו היוונית. במהלך עונת 2008/2009 ביורוליג רשם צ'ילדרס במדי אולימפיאקוס ממוצעים של 8.8 נקודות, 4.6 כדורים חוזרים ו- 1.1 אסיסטים למשחק.
בסוף עונת 2010 עזב צ'ילדרס את אולימפיאקוס וחתם בפיניקס סאנס מליגת ה-NBA בה שיחק עד תום עונת 2011/2012.
ב-2012 שיחררו הסאנס את צ'ילדרס כדי לפנות מקום בתקרת השכר ללואיס סקולה, כשב-13 בספטמבר באותה שנה הוא חתם בברוקלין נטס אך שוחרר ב-29 בדצמבר 2012.
ב-27 בספטמבר 2013 הוחתם על ידי הוושינגטון ויזארדס אך שוחרר ב-24 באוקטובר מן הקבוצה. ב-12 בנובמבר הוחתם צ'ילדרס על ידי הניו אורלינס פליקנס אך שוחרר ב-13 בדצמבר מן הקבוצה.
לקראת עונת 2013/2014 חתם בקבוצת סידני קינגס מליגת העל האוסטרלית, בה שיחק ברצף עד תום עונת 2015/2016.
ב-8 במרץ 2016 חתם בקבוצת טקסס לג'נדס מליגת הפיתוח של ה-NBA, במדיה רשם בכורה לאחר שלושה ימים בהפסד 113–115 לריו גרנדה ואלי וייפרס בו קלע 17 נקודות, לקח 7 ריבאונדים ו-3 חסימות ב-29 דקות משחק שבהן עלה כמחליף מהספסל. בסופו של דבר שיחק שמונה משחקים במדי הטקסס לג'נדס בהם קלע 12 נקודת בממוצע למשחק, לקח 6.5 ריבאונדים למשחק, מסר 1.6 אסיסטים וחטף 1.0 כדור למשחק.
בנובמבר 2016 חתם במועדון סאן-אן ניאופיניקס מליגת הכדורסל היפנית בה קלע 18.8 נקודות ולקח 9.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.
ב-12 בספטמבר 2017 חתם במדי הדנבר נאגטס על חוזה לא מובטח לעונה אחת והצטרף אל מחנה קדם-העונה של הקבוצה. ב-12 באוקטובר 2017 שוחרר מן הקבוצה.
ב-21 באוקטובר 2017 חתם באדלייד 36' מליגת העל האוסטרלית. ב-13 בדצמבר 2018 שב לסאן-אן ניאופיניקס לעונה אחת, ולאחריה פרש מכדורסל.
ארניס
אמנות לחימה ייחודית זו, שהתפתחה עם השנים בשבטים הפיליפינים, מושפעת גם מתורות לחימה שהגיעו לאיים הפיליפינים, הן מהכובשים השונים והן מאלו שהגיעו לאיים במהלך מסעם. בלחימה הפיליפינית ניתן למצוא שימוש בכלי נשק רבים, אמנויות הלחימה הפיליפיניות מתמחות בלחימה במוטות עץ קצרים, בלוחמה בסכין ושילוביהם השונים (שני מקלות, מקל וסכין, חרבות וכו').
בפיליפינים הסגנון הנפוץ ביותר הוא שימוש במקלות (מקל בודד, שני מקלות, מקל וסכין וכו'), מספר שיטות מתמחות בסכינים או חרבות, אך הדגש לרוב הוא עבודת המקל. אמנויות לחימה פיליפיניות כוללות: מקלות, סכינים, חרבות, דולו ויד ריקה (הכולל גם היאבקות).
לוחם בשיטה זו מכונה "ארניסדור" או "אסקרימדור".
היסטוריה
שיטות הארניס הושפעו רבות מסגנונות יפנים. מאסטרים ורבים ממתאמני ומייסדי הסגנונות למדו בעבר קראטה, ג'ודו, ג'ו ג'יטסו, קנג'יטסו. היו גם השפעות רבות מהכובש הספרדי בכל הנוגע לשימוש בכלי נשק להביים, מסייף ועד מגוון רחב של שימוש בחרבות ופגיונות שהיו מאוד מגוונים מאזור אירופה. וכן מהסינים וכל העמים שבאו במגע עמם. לוחמי ארניס עושים כיום שימוש נרחב בלימוד לחימה בשילוב כלי נשק שונים, כגון מקל קצר, שני מקלות, לחימה בסכין, לחימה בשני סכינים, סכין מול סכין, סכין מול מקל, מקל עם סכין ועוד. שיטת הארניס חייבת את עושרה הלחימתי לגישה הפתוחה של אנשיה ולמגוון האתני והתרבותי הרב שלה. המצב שבו הפיליפינים היא מדינת איים אשר מפוזרים ומנותקים זה מזה, יצרה הפרדה בין הסגנונות השונים של הארניס והתפתחות של סגנונות רבים ושונים זה מזה.
המצב הכלכלי והחברתי בפיליפינים, האלימות הקשה והפשיעה הרחבה בנוסף למלחמות השבטיות חייב את הפיליפינים להתאים את עצמם וליצור שיטות יעילות וחזקות להגנה עצמית.
תור הזהב של האסקרימה היה בשנות ה-50, אז נפתחו בתי ספר רבים ללימוד אסקרימה בפיליפינים. מספר המתאמנים גדל בצורה משמעותית. קבוצות של מאסטרים ומתאמנים שיתפו פעולה והתאחדו ויצרו איגודים וסגנונות חדשים רחבים ומגוונים. תחרויות רבות וקרבות רחוב ללא חוקים התקיימו כדי לבחון את יעילות הסגנונות ולמשוך את הקהל לבתי הספר של המנצחים בתחרויות. למשל, במהלך התחרויות הללו נוצר סגנון חדש אשר נקרא באלינטאווק, שהוא איחוד של מספר שיטות אסקרימה. האסקרימה החלה להיות מופצת במערב הודות למספר מהגרים פיליפינים אשר היגרו לארצות הברית בשנות השבעים כגון אנחל קבאלס מייסד שיטת הסראדה האסקרימה אשר מתמחה בלחימה עם מקלות קצרים, לאו גירון מייסד הגירון אסקרימה שלחם כנגד הכיבוש היפני בעזרת סגנונו בידיים ריקות, ג'ון לאקוסטה, דוסה פארס, לייטנינג סיינטיפיק ארניס ועוד.
פאמבואן ארניס
שיטת הפאמבואן ארניס, זוכה כיום לפופולריות רבה, הן בקרב אמני הלחימה בארצות הברית והן בישראל. ראש השיטה כיום הוא אמה-גורו (ראש שיטה) רפי פמבואן, דור שישי לשיטת פמבואן ארניס, הביא את השיטה לארצות הברית כאשר היגר אליה בשנת 1983. אמה-גורו רפי מחויב לשימור השיטה והפצתה בחוג המשפחה וגם לאנשים נבחרים מחוץ לה, כאלה המגלמים את ערכיה: עבודה קשה, מחויבות ורצון ללמוד.
המשפחה שנקראה במקור סאן-בואנאוונטורה, נאבקה כמחתרת בכובש הספרדי ששלט בפיליפינים ונאלצה להתחבא ולשנות את שמה ל-פמבואן, כשם העיר שבסביבתה פעלה. מורשת זו נזכרת במספר עקרונות הנלמדים כיום, כמו: Tulisan-Caballero ("התנהג כג'נטלמן, הילחם כשודד") ובאמרה “Do not open your umbrella unless it is raining” כלומר, אל תחשוף את הידע שלך בארניס אלא אם כן אתה חייב להגן על עצמך או על הקרובים לך.
אמה-גורו ליקט את הידע המשפחתי מאביו, איזידרו פמבואן ומקרובים נוספים בעירם סנטה-קרוז שבאי לגונה והשתלם גם באיגרוף ובקראטה. לאחר בואו לארצות הברית המשיך לפתח את השיטה תוך כדי אימוניו עם טאטאי בלתזר 'בו' סאיוק. כיום, מורכבת השיטה משמונה תחומים הקשורים ומשפיעים זה על זה:
ארניס מודרני
פותח על ידי רמי פרס (Remy Presas) במטרה ליצור סביבת אימון נטולת פציעות תוך שמירה על עקרונות הארניס המסורתי. לשם כך נעשה שימוש באימונים במקל קצר, שאורכו כ-70 ס"מ.
רמי פרס העביר את אימון הארניס מודרניזציה כדי לשמר את אמנות הלחימה הפיליפינית והחליף את שיטת האימון מ"מקל מכה ביד" ל"מקל מכה במקל" על מנת שיותר אנשים יוכלו להתנסות באמנות זו.
לייטנינג סיינטיפיק ארניס
לייטנינג סיינטיפיק ארניס היא אמנות לחימה פיליפינית מסורתית, אשר נוסדה בשנת 1937 בפיליפינים. הסגנון מתמקד בשימוש בכלי נשק: מקל בודד, שני מקלות, סכינים, חרבות, חרב/מקל ופגיון ביחד (אספדה אי דגה), ואף לחימת יד ריקה (לא חמושה) ועוד. זוהי שיטת "אספדה אי דגה סראדה" (מספרדית - חרב/מקל וסכין) והעיקרון המרכזי בה הוא לחימה תוך כדי יציאה מטווח הראייה של היריב ("סראדה"). השיטה מתמקדת בשימוש מהיר ועוצמתי בכלי נשק ובעיקר במקלות. זוהי שיטה הדרגתית, הבסיס נלמד עם מקל ומתקדמים בהדרגה לכלים נוספים.
תועלות האימון בלייטנינג סיינטיפיק ארניס מפתח כושר גופני, זריזות, כוח, קואורדינציה, סיבולת, תנועת גוף, שליטה בגוף ועוד. ארניס טוב למטרות ספורט וכושר, הגנה עצמית, יחידות אכיפת חוק, ואפילו רק עבור כיף או היופי שבאמנות. שיטות הלחימה
צפון-מזרח אנגליה
צפון-מזרח אנגליה (באנגלית: North East of England) הוא אחד מתשעת אזורי אנגליה. הוא כולל בתוכו את המחוזות נורת'מברלנד, דרהאם, טיין אנד ויר וחלק ממחוז צפון יורקשייר. העיר המרכזית באזור היא ניוקאסל. העיר המאוכלסת ביותר היא סנדרלנד, אך בניוקאסל ובאזור סביבה הנקרא טיינסייד, ישנם יותר תושבים. בנוסף לאזורים העירוניים של טיינסייד, ווירסייד וטיזסייד, האזור ידוע בחשיבות ההיסטורית שלו, ולראיה אתרים היסטוריים חשובים כמו הטירות שבנורת'מברלנד ושני אתרי המורשת העולמית, חומת אדריאנוס והקתדרלה בדרהאם.
היסטוריה
ההיסטוריה הקדומה של אזור זה נרשמה לראשונה בהתיישבות הרומית, אשר כללה את בניית חומת אדריאנוס. חומה זו בנוסף לסטיינגייט (הדרך המקבילה לחומה), ממשיכה גם ממערב לאזור זה, אך רוב אשנבי הירי בחומה זו נמצאים באזור זה מכיוון שהאבן לבנייה הייתה יותר זמינה באזור זה. אזור זה הוכרז לראשונה בשנת 1994 ובמקור הכיל את נורת'מברלנד, טיין אנד וויר, דרהאם וקליבלנד. כחלק מרפורמה מקומית בשלטון, מחוז קליבלנד בוטל ונוצרו מספר מחוזות יוניטריים. אזור זה נחשב מאוד דתי, בייחוד מחוז נורת'מברלנד.
שלטון מקומי
אזור צפון-מזרח כולל את המחוזות הבאים:
1 מחוז שייר 2 מחוז מטרופלין
כלכלה
לאזור צפון-מזרח התמ"ג הנמוך ביותר באנגליה, והשני הכי נמוך בממלכה המאוחדת אחרי ויילס. הכלכלה באזור זה יוחסה בעיקר לבניית ספינות וכריית פחם. דארהם ונורת'מברלנד הם בעיקר חקלאיים. סקוטיש אנד ניוקאסל היא מבשלת השיכר הגדולה ביותר בבעלות בריטית אשר מייצרת את הבירה ניוקאסל. לחברת נסטלה יש מפעל שוקולד באזור זה. המטרוסנטר, מרכז הקניות הגדול ביותר באיחוד האירופי ממוקם בדאנסטון באזור זה.
ארנק
ארנק הוא אביזר אחסון קטן (בדרך כלל בגודל כיס). באופן כללי הוא מיוצר מבדים, עורות או פוליוויניל כלוריד (סוג של פלסטיק) והוא משמש לשמירת דברים יקרי ערך, ובכללם כרטיסי אשראי, כסף, רישיונות נהיגה וכמו כן קבלות, תעודות אחרות למיניהן ולעיתים גם תמונות קטנות.
התפתחות
הארנקים התפתחו כמעט מיד אחרי הכנסת שטרות הכסף למערב במאה ה־17. עד הופעת השטרות, ארנקים דמו יותר לשקיקים, ששימשו לאחסנת מטבעות. ארנקים מוקדמים היו עשויים בעיקר מעור בקר או סוסים וכללו שקיק קטן שהכיל מעין "כרטיסי ביקור" (אמצעי הזדהות מוקדם, מעין מקביל המאה ה־17 לתעודת הזהות). אצילים נהגו להטיל שקיקי מטבעות כאלה לידי מי שסיפק להם שירות משביע רצון.
שקיקי עור כאלה שימשו במערב ארצות הברית במאה ה־19 בתקופת הבהלה לזהב, לשמירת גרגרי הזהב, שבני המזל הצליחו לסנן בחלקות החזקה שלהם. שקיקי זהב כאלה היו מוטחים על גבי דלפקי מסבאות ושולחנות קלפים.
הגרסה הנשית לארנקים אלה היה החריט (reticule) שנשים היו נושאות בידן או קושרות בנשפי ריקודים אל פרק ידן. חריט מרושת כזה היה מכיל בדרך כלל מטפחת בד רקומה ומבושמת, כרטיסי ביקור להשאיר בבתי שכנים, קרובים ומכרים, ולעיתים גם בקבוק מלחי הרחה, למקרה של עילפון פתע.
הארנק המתקפל המודרני, בעל "חריצי כרטיסים" מרובים, הגיע לגודלו התקני בראשית שנות השישים של המאה ה־20, עם המצאת כרטיס האשראי הראשון ב־1951. עיצוב הארנקים נותר ללא שינוי ניכר לאורך רוב סוף המאה ה־20, למעט המצאת הצמדן בשנות השבעים. כיום ניתן למצוא ארנקים במספר רב של צבעים, צורות ועיצובים של עשרות מעצבים, מחומרים שונים כמו עור וחיקוייו, חומרים פלסטיים, שילובים של אריג עם חומרים אחרים ועוד.
ארנקי גברים מיועדים על פי רוב לנשיאה בכיס, בגודל ובצורה המותאמים לכך. נשים נושאות על פי רוב את ארנקיהן בתוך תיקי כתף או ארנקי-יד, שבחלקם קבועים כיסים לאחסון כרטיסי אשראי ותעודות. עד לפני שנים אחדות רווחה האופנה של ארנקי נשים שטוחים, נטולי רצועות, שהוחזקו תחת הזרוע וחייבו ארנקי כסף דקים, שאינם תופסים נפח רב מדי.
הארנק עוצב במקור לנשיאת כסף, אך כיום הוא משמש גם לאחסון כרטיסים למיניהם, על כן עיצובם הנוכחי של ארנקים שם דגש יותר על מקום לכרטיסים ופחות על מקום לשטרות ומטבעות. לעיתים מקובל להחזיק את המטבעות בארנק קטן נפרד, לשם נוחיות.
בשנים האחרונות הפך הארנק להיות אביזר אופנה (בדומה לתיק או שעון), וחברות רבות מייצרות ארנקים בעיצובים מיוחדים תוך שילוב חומרים מגוונים. גם ארנקי העור עברו שדרוג וכיום ניתן למצוא צבעוניות רבה בארנקים אלו (ולא רק ארנקים שחורים וחומים קלסיים).
כייסות
ארנקים הם לעיתים קרובות מטרה לכייסים. יש בעלי ארנקים שמשתמשים בשרשראות שקושרות את הארנק לדש מכנסיהם או מעילם, ויש כאלו שמניחים אותו בכיס פנימי שאין אפשרות להגיע אליו מבלי לעורר את תשומת לבו של בעל הארנק. שיטה נוספת למניעת כיוס היא שימוש בארנקים מדגמים חדשים יותר, שהם דקים יותר, ובכך מסווים מהכייס את מיקום הארנק.
סמיכות
סמיכות היא צירוף של שני שמות עצם שיש ביניהם קשר הדוק. השם הראשון בצירוף נקרא נִסְמָךְ והשני סוֹמֵךְ. מבחינה תחבירית, הנסמך מתפקד כ"גרעין" והסומך מתפקד כלוואי. מבדילים בין סמיכות רגילה ("סמיכות דבוקה" או "חבורה"), שבה אין חציצה בין השמות או שהם מופרדים רק על ידי ה' הידיעה, לבין סמיכות מפורקת ("סמיכות פרודה"), שבה מילת היחס "של" מפרידה בין שני השמות. סמיכות היא אחת הדרכים לתאר שם עצם ולאפיינו מבחינות שונות.
מבנה הסמיכות קיים במספר שפות אפרו-אסיאתיות, ובמיוחד בקרב שפות שמיות. המבנה המקביל בערבית נקרא "אִד'אפה", והמבנה הכללי נקרא construct state.
יידוע סמיכות וריבויה
בעברית תקנית, יידוע סמיכות נעשה על ידי הוספת הא הידיעה לסומך בלבד: בית הספר ולא הבית ספר וגם לא הבית הספר. בעברית מדוברת נפוץ גם יידוע של הנסמך בלבד: "הבית-ספר".
עם זאת, כשמדובר בצירופי בינוני ותיאור פועל (שנתפסים כיום כסמיכות אף שאינם כאלה במקורם) כגון "יושב ראש" או "יוצא דופן", ניתן ליידע את הצירוף באמצעות יידוע הבינוני. לפיכך שתי הצורות מותרות: "היושב ראש" וגם "יושב הראש", "היוצא דופן" וגם "יוצא הדופן".
לעומת זאת, ריבוי סמיכות נעשה דווקא באמצעות ריבוי הנסמך בלבד, ללא הסומך: בית ספר (ביחיד) מרובה כבתי ספר ולא כבתי ספרים או בית ספרים. עם זאת בלשון חז"ל היה מקובל לרבות את הנסמך וגם את הסומך: בתי כנסיות, בתי מדרשות, מוצאי שבתות.
סמיכות רגילה (דבוקה, חבורה)
שתי מילים (שמות עצם, או שם תואר ושם עצם) היוצרות מושג אחד, ורק ה' הידיעה יכולה לחצוץ ביניהן (בסומך). דוגמאות:
סמיכות כפולה
מבנה נוסף של סמיכות מפורקת ("של") שבו מתווסף לנסמך כינוי קניין חבור מקדים (קטאפורי) המתייחס לסומך
(הוא מקדים מכיוון שהוא קודם לשם העצם שאליו הוא מתייחס, בשעה שלרוב כינוי קניין הוא אנאפורי, כלומר מתייחס לשם עצם שכבר הופיע ומאזכר אותו). דוגמאות:
שרשרת סמיכויות
רצף סמיכויות שבו כל "חוליה" (מילה) באמצע השרשרת משמשת סומך למילה שלפניה ונסמך למילה שאחריה. יידוע השרשרת כולה נעשה באמצעות יידוע הסומך האחרון בלבד. צורה תחבירית זו אינה נחשבת לפסולה אך מומלץ שלא להאריך בשרשרת כדי לשמור על מובנות וקריאות. אפשר לפרק את שרשרת הסמיכויות על ידי הוספת המילה "של" במקומות המתאימים. דוגמאות: צירופי סמיכות כבולה [הסבר בהמשך] לא ניתן לפרק באמצעות "של":
איחוי נסמכים (ריבוי נסמכים לסומך אחד)
צירופי שני נסמכים לסומך אחד נלמדים כיום במסגרת נושא הסמיכות כחלק מפרק התחביר בתוכנית הלימודים בלשון לבחינת הבגרות במקצוע העברית (שאלון א'). הם ניתנים במסגרת שאלות אודות תקניות, כצורה תחבירית בלתי תקנית שיש לשנותה לתקנית באחת מן הדרכים הבאות:
מנגד, המבנה ההפוך של ריבוי סומכים לנסמך אחד (הרי הגולן והגליל, חברי הקיבוצים והמושבים) אינו נחשב לבעייתי.
הקשרים הסמנטיים בסמיכות
אף על פי שהסמיכות ה"קלאסית" מתארת יחס של שייכות, במקרים רבים הקשר בין רכיבי המשפט אינו של שייכות דווקא: למשל, בצירופים "מזמור שיר" (מזמור שהוא שיר), "אהבת אמת" (ביטוי שיכולה להיות לו משמעות של לאהוב את האמת או אהבה אמיתית).
סמיכות שם תואר לשם עצם
בסמיכות של שם תואר לשם עצם חל היפוך תפקידים והנסמך מתאר את הסומך, כלומר הלוואי קודם לגרעין. שם העצם מצמצם ומייחד את שם התואר הקודם לו: טוֹב־לב - לא "טוב" באופן כללי, אלא שלבו טוב; נקי־כפיים – לא "נקי" סתם, אלא שכפיו נקיות. צירופי סמיכות אלה נדירים יחסית ומצויים בעיקר במשלב הגבוה של השפה. הם אינם פרודוקטיביים בלשון הדיבור ורובם ככולם צירופים כבולים המשמשים בעיקר בספרות ובשירה. דוגמאות: גבה גלי, קטן קומה, רחב כתפיים, ארך רגליים, יפה תואר, יפה נפש, קטן אמונה, רב-קומות, קצר רואי, צחור שיניים, שחור תלתלים ("עקרה", רחל).
סמיכות כבולה וקולוקציות
היא צירוף סמיכות כבול שמשמעותו הכוללת שונה מהמשמעות המילולית של רכיביו (פעמים רבות מטפורית) ולפיכך היא אינה פריקה: "בית התלמיד" הוא הבית של התלמיד, אולם "בית חולים" אינו הבית של החולים; "עורך וידאו" עורך קטעי וידאו, אך "עורך דין" אינו עורך את הדין; "מגן דוד" אינו המגן של דוד אלא שמה של צורה גאומטרית; "כדור הארץ" אינו הכדור של הארץ או סוג של כדור אלא שמו של כוכב הלכת שלנו. סמיכות כבולה היא מושג אחד והיא ערך מילוני או שם פרטי; במרבית המקרים הוא מובע בשפות זרות במילה אחת (דוגמאות מן האנגלית: בית חולים – hospital; עורך דין – lawyer; כדור הארץ – Earth). כיוון שכך אין נוהגים לראות בצירופים כאלה גרעין ולוואי אלא מושג אחד שלם השקול למילה אחת (כך גם בניתוח תחבירי). בעבר היה נהוג לחבר במקף את הנסמך והסומך בסמיכות כבולה, אך לפי "כללי הפיסוק החדשים" של האקדמיה ללשון העברית אין עוד חובה לנהוג כך.
קולוקציה (שכנוּת) היא צירוף שגור שאינו כבול – משמעותו הכוללת אינה שונה מהמשמעות המילולית של רכיביו אך בעקבות שכיחותו הוא כבר חלק מהלקסיקון ואינו צירוף תחבירי ספונטני של הדובר.
צירופי סמיכות כבולים, קולוקציות ותבניות תחביריות שגורות קיימים בכל סוגי הסמיכויות. דוגמאות:
סמיכות רגילה
בית ספר, בית כנסת, בית המקדש, גן עדן, בן אדם, דרך ארץ, אוזן המן, ראש השנה, חלק הארי, מכת בכורות
שמות מקומות: עין גדי, ים המלח, תל אביב, רמת גן, קריית ביאליק, ברית המועצות, ארצות הברית, חוף השנהב, דרום אפריקה
בתרבות ובאמנות: "מדינת היהודים", "ענבי זעם", "לב המאפליה", "אנקת גבהים", "שלושת המוסקטרים", "שר הטבעות", "עלובי החיים", "ילדי הירח", ניקוי ראש, צבי הנינג'ה, כנסיית השכל, נקמת הטרקטור
תחנות רדיו: קול ישראל, גלי צה"ל, קול השלום, רדיו חיפה, קול הקמפוס, רשת מורשת
סמיכות מפורקת
גוי של שבת, הגדה של פסח, ישיבה של מעלה, לב של אבן, תינוקות של בית רבן (הסומך הוא למעשה סמיכות חבורה)
בתרבות ובאמנות: "ירושלים של זהב", "בוקר של קטיפה", "ימים של שקט", "סיפור של חורף", "חוטים של גשם", "ילדים של החיים"
סמיכות כפולה
לאמיתו של דבר, בסופו של דבר, ברומו של עולם, לגופו של עניין, כוחו של הרגל, ריבונו של עולם, קוצו של יוד, ביתו של אדם מבצרו, פרקליטו של השטן, אוהלה של תורה
צירופים שגורים (מצויים גם בעברית הדבורה) להבעת קרבת משפחה: אשתו של; אחותו של; חמותו של
בתרבות ובאמנות הסמיכות הכפולה רווחת מאוד בשמות יצירות (ספרים, סרטים, שירים ועוד): "תנורו של עכנאי" (תלמוד בבלי), "חמורו של משיח", ""חייו ומותו של השער האחורי", "חייה הכפולים של ורוניק", "דרכו של קרליטו", "בחירתה של סופי", "כלבם של בני בסקרוויל", "פרצופה של המדינה", "ניגונה של השכונה", "קולה של אימא"
ציטוטים ידועים: "זוהי תחילתה של ידידות מופלאה" ("קזבלנקה")
שרשרת סמיכויות
חטא עץ הדעת, מפעלי ים המלח, ראש ממשלת ישראל, בית ראש הממשלה, עיריית באר שבע, שכונת אם המושבות, ראש עיריית תל אביב, גלעין כדור הארץ, הנדסת מערכות תקשורת, תלמידי בית הספר
בתרבות ובאמנות: "שינויי מזג האוויר", ילדי אור הירח
איחוי נסמכים
(זמני) כניסת ויציאת השבת, תכן ויישום מערכות מידע, חברי וחברות הכנסת
בתרבות ובאמנות: "שינוי והחלפת דעות" ("אז במצב הנוכחי", אפרים סידון)
בצורה מפורקת: כבוד האדם וחירותו
איחוי סומכים
(המשרד ל)פיתוח הנגב והגליל, עץ הדעת טוב ורע
בתרבות ובאמנות: "יפי הבלורית והתואר" ("הרעות", חיים גורי)
היידוע
את צירוף הסמיכות מיידעים רק בתווית יידוע אחת, אלא שלא כמו בלשונות אחרות (כגון לשונות אירופה) היידוע לא יבוא בראש הצירוף אלא לפני המילה האחרונה בו – היא הסומך.
בשרשרת סמיכויות ה' הידיעה תבוא לפני המילה האחרונה בשרשרת:
ניקוד בסמיכות
ניקוד הנסמך שונה מניקוד המילה במקור, על פי הכללים הבאים:
קדם-כוכב
קדם-כוכב (באנגלית: Protostar) הוא גרם שמים, המהווה שלב מקדים בהיווצרות כוכב. בשלב זה של מחזור חייו הוא מהווה ענן גז לוהט ומסתחרר, ההולך ומתכווץ עם הזמן. השלב מסתיים עם תחילת התגובות התרמו-גרעיניות בליבתו, בזכותן נעצרת ההתכווצות ונוצר כוכב סדרה ראשית.
הרכבו הכימי של הכוכב העתיד להיווצר מקדם-כוכב מושפע בצורה ניכרת מהצפיפות ומהטמפרטורה של ענן הגז, הקורס לקדם-כוכב. מסלול התפתחותו תלוי במסה הראשונית של קדם-הכוכב ממנו הוא נוצר.
תיאור כללי
את תהליך היווצרותו של כוכב מענן גז ואבק ניתן לחלק לשלושה שלבים מרכזיים:
לאחר סיום השלב השני (או השלישי בכוכבים קלים), בליבת קדם-הכוכב מתחילות תגובות היתוך גרעיני, שהן המנגנון האחראי על מרבית האנרגיה שמפיק הכוכב. זהו הרגע בו קדם-הכוכב הופך לכוכב הלכה למעשה. המונח "קדם-כוכב" משמש לתיאור גרם שמים הנמצא בכל אחד מן שלושת השלבים המתוארים, אך על פי רוב מתייחס לשלב השני.
כאשר קדם-כוכבים מוקפים בענן אבק, החוסם ומפזר אור נראה, הצפייה בהם אפשרית בטווח האינפרה-אדום של הספקטרום האלקטרומגנטי. ענן האבק, המקיף את קדם הכוכב, עשוי להפוך במשך הזמן לדיסקה קדם-פלנטרית (Protoplanetary disc); החומר ממנו תיווצר מערכת כוכבי לכת. פרק הזמן הנדרש לשם התפתחותו של קדם-כוכב לכוכב תלוי במסתו (עבור כוכב עם מסה הקרובה למסת שמש אחת, שלב קדם-כוכב נמשך כ-100,000 שנים).
רקע היסטורי
המונח "קדם-כוכב" (במקור ברוסית: Протозвезда, ובהמשך באנגלית: Protostar) נהגה לראשונה על ידי האסטרופיזיקאי הסובייטי ויקטור אמברצומיאן והוכנס על ידו לשימוש בסוף שנות ה-40 ותחילת שנות ה-50 של המאה ה-20. במקור, תיאר המונח אובייקטים מסיביים היפותטיים שהתפרקותם מולידה כוכבים. עם התפתחות המדע התברר כי כוכבים נוצרים בתהליך שונה לגמרי, אך השם נשמר.
השימוש במונח "קדם-כוכב", במובנו הנוכחי, נעשה לראשונה במאמרם של הפיזיקאים היפניים צ'ושירו הייאשי (Chushiro Hayashi) וטקאנורי נאקנו (Takenori Nakano) ב-1965.
על אף שמונח זה יכול לתאר כל שלב התפתחות בין ענן גז ואבק לבין כוכב, לרוב הוא מתאר את שלב ספיחת המעטפת לפני הגרעין. אובייקטים בשלבי ההתפתחות הבאים, לרבות שלב התכווצות הגרעין, נקראים בספרות "אובייקטים כוכביים צעירים" או "כוכבים טרום-סדרה ראשית". בספרות הפופולרית והסמי-פופולרית משמש השם "קדם-כוכב" גם לשלבים אלו ולפעמים גם לשלב הקריסה האיזותרמית.
הבסיס התאורטי למנגנון יצירת הכוכבים הונח על ידי צ'ושירו הייאשי ושותפיו שקבעו את תכונות של כוכבים טרום-סדרה ראשית שמאירים תוך כדי התכווצות קוואזי-סטטית השומרת על מסה קבועה. כוכב טרום-סדרה ראשית במסה נמוכה יחסית ואוריות מעל ערך מסוים תואר לראשונה בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל על ידי לואיס הניי, רוברט לה-לווייר (Robert Le Levier) ור.ד לווי ( R. D. Levée) ב-1955. המשך המחקר הראה את חשיבותם של תהליכים תרמו-גרעיניים המוקדמים לשלב בו הכוכב הצעיר מגיע לסדרה הראשית.
חישוביו של הייאשי לא פסלו את האפשרות של צפיפות וטמפרטורה נמוכות מאוד לחומר ממנו בסופו של דבר הכוכב נוצר. עד מהרה נפסלה האפשרות לכך שקדם-כוכב בשלביו הראשונים יכול להיות בשיווי משקל הידרוסטטי. ב-1963 ג'ון גאוסטד( John E. Gaustad) הראה שבתווך רחב של צפיפויות וטמפרטורות הענן הקורס יאבד אנרגיה תרמית מהר מכדי לשמור על שיווי משקל מכני. מכאן הושגה ההבנה השלבים הראשונים של קדם כוכב יכולים להיות מתוארים אך ורק על ידי תהליכים דינמיים ולא סטטיים.
במקביל למחקר התאורטי, תצפיות אסטרונומיות בתחומי האינפרה-אדום והרדיו התקדמו בצעדי ענק וסייעו בקביעת המבנה של עננים מולקולריים מהם נוצרים כוכבים- הן בסקלות של ענן מולקולרי כולו והן בסקלות של אזור מבודד הקורס לכוכב יחיד. בשנות ה-90 פותחה שיטה לצפות בדיסקות קדם-פלנטריות ולמדוד את המהירות הזוויתית של הקדם כוכב. טלסקופ החלל האבל ששוגר ב-1990 סיפק מידע רחב מאוד על היווצרות הכוכבים וצילומיו שימשו את המדע גם בתחילת המאה ה-21. ב-2003 שוגר טלסקופ החלל שפיצר המצלם בתחום האינפרה-אדום. טלסקופ זה סיפק תצפיות נדירות של קדם-כוכבים שהיו מוסתרים על ידי עננים בלתי חדירים באור נראה ובכך איששו מנגנונים תאורטיים רבים.
שלבי התפתחות
לידתו של כוכב מתחילה מענן מולקולרי גדול, מסדר גדול של מספר פרסקים. עננים אלו הם הצטברות דלילה של מימן אטומרי (כלומר מולקולות חד-אטומיות), מימן מולקולרי (כלומר מולקולות H_2), הליום ואחזור קטן של מתכות. כתוצאה מאינטראקציה כבידתית של הענן עם עצמים שכנים נוצרות בענן הפרעות הגורמות לעליית הצפיפות המקומית של הגז באזורים שונים. גורמים נוספים להפרעות בצפיפות הענן הם גלי הלם של נובות וסופרנובות קרובות, רוח כוכבית של כוכב שכן, התנגשות בין גלקסיות או אינטראקציה כבידתית בין הענן לגל צפיפות בזרוע לוליינית של הגלקסיה.
בשלב הבא מתחיל תהליך הקרוי קריסה כבידתית. עבור הפרעות חזקות מספיק, הכבידה העצמית של האזור בעל הצפיפות המוגברת תגרום לעלייה נוספת בצפיפות כתוצאה מן המשיכה הכבידתית שבין חלקיקי הגז. עלייה זו בצפיפות תגרום לעליית הטמפרטורה ועל כן לעלייה בלחץ. אם הגידול בצפיפות מהיר מספיק, הענן אינו יכול להגיע למצב של שיווי משקל הידרוסטטי בין לחץ הגז לבין הכבידה העצמית. העלייה בצפיפות לא נבלמת והענן מצוי למעשה בשלב של קריסה כוללת. הימצאותו של אבק בגז עוזרת לתהליך ההתגבשות בכך שהוא משמש כזרז לתהליך היווצרות המולקולות (וגז מולקולרי יותר צפוף מגז אטומרי). בנוסף, האבק בולע חלק מהקרינה האולטרה-סגולה שמסוגל לפרק מולקולות בעננים מולקולריים ובכך משמר אותם.
כאשר הצפיפות מגיעה לערך קריטי מסוים, הענן נעשה בלתי יציב כבידתית ומתפרק לחלקים קטנים יותר, הניתקים זה מזה. חלקי ענן אלו, מתהווים סביב אזורי הצפיפות הגבוהה של הענן המקורי וממשיכים להתכווץ בלא תלות זה בזה. תהליך הִתְעַבּוּת זה יכול להתרחש במספר שלבים, בהם עננים קטנים יותר מתאחדים חזרה לעננים גדולים יותר או מתחילים לנוע סביב מרכז כובד משותף, מצב העשוי להביא בהמשך להתפתחות צביר כוכבים, מערכת מרובת כוכבים או כוכבים זוגיים. מספר הכוכבים בצביר מושפע מגודלו של חלק הענן הקורס. תצפיות מראות שרק 1-2 אחוז מחומר המרכיב את הענן המולקולרי המקורי קורס לכוכבים. שארית החומר מצטברת סביב הכוכב המתהווה בתצורה של מעטפת אטימה אופטית.
בשלב הבא ענני המשנה עצמם עוברים תהליך נוסף של התעבות וקריסה. בשלב זה לא ניכרים עדיין מאפיינים של כוכב והענן מופיע בעיקר כמקור של קרינה בתחום התת-אדום עם אורך גל של מעל 1000 ננומטר (1 מיקרון). קריסה נוספת זו של ענני המשנה מתרחשת רק כאשר צפיפות החלקיקים מגיעה לסדר גודל של 10^4-10^6 חלקיקים לסמ"ק בטמפרטורה של כ-10 מעלות קלווין. חשוב לציין שהרכב ענן המשנה מכיל עתה גם אבק המפזר את קרינת האור הנראה והופך אותו לאפל בתחום זה.
התכווצות איזותרמית
בתנאים רגילים, התכווצותו של ענן גורמת לעלייה בטמפרטורה ובלחץ הפנימי שלו, כאשר הלחץ הפנימי הנוצר מפעיל כוח בכיוון מנוגד לזה של הכבידה ובכך מאזן אותה ובולם את הכיווץ. בענן מולקולרי, לעומת זאת, קיים מנגנון קירור קוונטי: ההתנגשויות בין מולקולות המימן גורמות לעלייה ברמות האנרגיה וכתוצאה מכך לפליטה של פוטונים באורך גל של 28 מיקרון. קרינה זו נפלטת אל מחוץ לענן ומורידה בצורה אפקטיבית את הטמפרטורה שלו. במילים אחרות, האנרגיה המשתחררת כתוצאה מכיווץ הענן לא הופכת לאנרגיה תרמית, כבמקרה של גז אידיאלי, ואינה מחממת את הענן, וההתכווצות מתרחשת בתהליך איזותרמי - השומר על טמפרטורה קבועה. פליטת הקרינה במהלך התכווצות ענן לקדם-כוכב מאפשרות לצפות בשלב זה, באמצעות גלאי אור הרגישים לקרינה בעלת אורך גל של מעל 1 מיקרון.
מכיוון שהתכווצות היא איזותרמית, הלחץ בענן עולה בקצב איטי משמעותית ביחס לכוחות הכבידה, ובסופו של דבר, תקופה קצרה אחר תחילת הקריסה, הכוח שמפעיל לחץ הגז הופך לזניח ביחס לכבידה. משמעות הדבר היא שהכיווץ המתרחש מהווה בקירוב נפילה חופשית למרכז המסה של הענן.
עבור ענן במסת שמש אחת ובקוטר של 0.02 פרסק, זמן כיווץ אופייני t_{ff} הוא כ-200,000 שנים.
היווצרותו של גרעין צפוף
עם המשכת תהליך התכווצות הענן, צפיפותו הופכת פחות ופחות אחידה, כאשר צפיפות המסה עולה יותר ויותר ככל שמתקרבים למרכז הגאומטרי של הענן. כתוצאה מהצפיפות הגבוהה במרכז הענן, אזור זה מפסיק להיות שקוף לקרינה אינפרה אדומה והפוטונים של קרינה זו אינם יכולים לצאת מחוץ לענן ולקרר אותו, כפי שהיה קודם. הטמפרטורה בו מתחילה לעלות בקצב דרמטי, עד ליצירת שיווי משקל הידרוסטטי, בו לחץ הנוצר בגלל התחממות מצליח להתגבר על הכבידה העצמית.
שימור תנע זוויתי גורם לכך ששאריות הענן החג סביב הגרעין תתכווץ לצורה דמוית דיסקה שטוחה. דיסקה זו קרויה דיסקה קדם-פלנטרית או "proplyd".
עבור ענן במסת שמש אחת, צפויה בשלב זה התעבות של גרעין בעל מסה של כ0.05M_{sun}, רדיוס של כ100R_{sun} וטמפרטורה של כ200K. כלומר, בשלב זה הגרעין עצמו הוא רחב, דליל מאוד וקר מאוד יחסית לגרעיני גרמי שמיים.
ספיחה של מעטפת רחבה על פני הגרעין
עבור הפרמטרים שצוינו קודם - ענן בעל מסת שמש אחת - מתקבל גרעין בעל מסה של, רדיוס של כ- וטמפרטורה של 20,000K, כלומר גרעין צפוף וחם. התחממות הקדם-כוכב בשלב זה מאטה בצורה ניכרת את מהירות התכווצות המעטפת, אך מהירות הנפילה של החומר אל הגרעין עולה אף היא ומוערכת בסדרי גדול של. הטמפרטורה בליבת הקדם-כוכב ממשיכה לעלות והקרנתה לא מספיקה לסלק את האנרגיה החוצה מן הליבה. בשלב זה הסעת חום (קונבקציה) הופכת למשמעותית, והחומר בליבת הקדם-כוכב מתחיל לנוע מאזור המרכז החם יותר לעבר פני הקדם-כוכב, בהם הלחץ נמוך משמעותית. מאחר שמהירות התנועה של האזורים החמים גבוהה בהרבה ממהירות הולכת החום, אזורים אלו מתרחבים בעת העלייה בתהליך אדיאבטי למדי - כלומר, כמעט בלא העברת חום לסביבה. במנגנון זה, הליכי התפלגות הטמפרטורה, הלחץ והצפיפות כולם אדיאבטיים בקירוב.
עבור ענן במסת שמש אחת, וצפיפות התחלתית של כ- (כלומר, צפיפות המתאימה לאי יציבות ג'ינס), משך התהליך מוערך בכמיליון שנים - כלומר, פי 3 עד 5 מזמן הנפילה החופשית -, ורדיוס הכוכב הצעיר שייווצר הוא כ-2 רדיוסי שמש. במקרה בו הצפיפות ההתחלתית גבוהה יותר, זמן הקריסה יתקצר ורדיוס הכוכב הצעיר יגדל.
גרם שמיים בשלב זה מקרין אור נראה בעצמה גבוהה ונראה לצופה מכדור הארץ כמו כוכב. ההבדל המרכזי בין קדם-כוכב בשלב זה לכוכב סדרה ראשית הוא שבליבת הקדם-כוכב לא מתרחשים תהליכי היתוך גרעיניים (כדוגמת שרשרת פרוטון-פרוטון), כי הטמפרטורה בו נמוכה מדי ועומדת על כ-.
שלב זה של בהתפתחות הכוכב מתואר בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל. כוכבי T בשור וכוכבי הרביג Ae/Be הם דוגמאות לגרמי שמיים הנמצאים בשלב זה.
תחשיבי נתונים מצביעים על כך שבשלב הקונבקציה הטמפרטורה של הקדם-כוכב תלויה באופן מועט במסה, וכמעט שאינה תלויה באוֹרִיּוּת :. משמעות הדבר היא שעם ירידת הרדיוס, יורדת האוריות של הכוכב. בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל כוכבים צעירים כאלה מופיעים "מעל" הסדרה הראשית ו"יורדים" אליה עם הזמן. מסלול התפתחות זה מכונה "מסלול הייאשי".
כוכבים בעלי מסה קטנה מ-0.3 מסות שמש ממשיכים להיות קונבקטיביים בשלמות - כלומר, הסעת החום בהם מתרחשת לאורך כל הכוכב, גם כשמגיעים לסדרה הראשית. בכוכבים קלים, אך בעלי מסה הגדולה מ-0.3, נוצרת ליבה בה האנרגיה מועברת על ידי פליטת קרינה, דבר המעלה את טמפרטורת פני השטח. מסלול התפתחות זה מכונה "מסלול הניי" (אנגלית: Henyey track).
עבור מסת ליבה העולה על 3 מסות שמש, תגובות גרעיניות יחלו לפני ספיחת הקליפה האטומה כולה. גופים כאלה נצפו בגלאי אור אינפרה אדום ונראים כאזורי מימן מיונן המוקפים בענן קר.
לא כל הקדם-כוכבים עתידים להפוך לכוכבים. אם מסת קדם-כוכב קטנה מ-0.075 מסות שמש, הכיווץ שלו ייבלם על ידי לחץ הניוון של אלקטרוני הגז (לחץ הנובע מעקרון האיסור של פאולי) ולא ייווצרו התנאים הנדרשים להיתוך מימן. קדם-כוכב כזה יהפוך לננס חום.
התכווצות קלווין-הלמהולץ
בקדם-כוכב בעל מסה הקטנה מ-3 מסות שמש, תהליך ההתכווצות יימשך עד שהטמפרטורה בליבה תעלה לטמפרטורה המספיקה להתרחשות תגובות תרמו-גרעיניות (בסביבות 3 מיליון מעלות קלווין). התכווצות זו אטית בהרבה מזו המאפיינת את השלבים קודמים: עבור כוכב במסת שמש אחת הליך זה מוערך בכ- שנים. עבור ננסים אדומים בעלי מסה נמוכה יותר, שלב זה יכול לקחת מיליארדי שנים - כלומר, משך זמן מסדר גיל היקום.
כוכבים בשלב זה נראים באור נראה מכדור הארץ ולכן נצפו הרבה לפני פיתוח המודל המודרני של קדם-כוכב. מחלקה זו של גרמי שמיים נקראת כוכבי T בשור, על שם הכוכב הראשון מסוג זה שהתגלה - T בקבוצת שור (Taurus). כוכבים אלו הם קרים, ובהירותם משתנה באופן מהיר. שינויים אלו נובעים מתהליכי קונבקציה סוערים בתוך הכוכב. אחד המאפיינים הבולטים של כוכב כזה הוא קו בליעה של ליתיום, שריכוזו גבוה בהרבה מריכוז הליתיום בשמש, דבר המעיד על כך שתהליכי ההיתוך בהם "נשרפים" יסודות קלים (כלומר תהליכי נוקליאוסינתזה של פחמן ויסודות כבדים יותר) טרם החלו. מקור האנרגיה העיקרי שלהם הוא קריסה כבידתית, ולא היתוך גרעיני כמו בכוכבי סדרה ראשית.
בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל כוכבים צעירים אלו ממוקמים מעל הסדרה הראשית. הם נצפים בקבוצות הנקראות "T-associations" החופפות לעיתים את קבוצות "O Associations". בקבוצות מסוג זה נראים לעיתים קרובות גם ענני אבק וכוכבים צעירים מסוגים A ו-B (בשלב כוכבי הרביג Ae/Be).
סילון קדם-כוכבי
כאשר קדם-כוכב צעיר חג סביב עצמו, אחת התוצאות היא פליטה של סילוני גז מולקולרי מיונן מקוטבי הקדם-כוכב, המושלכים למרחקים גדולים. סילונים אלו נקראים סילונים קדם-כוכביים (Protostellar Jets). פליטות אלו, הנצפות בקלות יחסית בשל גודלם, מעידות על צעירותו של גרם שמים. המנגנון המדויק של סילונים אלו, של האצתם וכוונתם, טרם פוענח.
סילונים כאלו, היכולים להגיע למרחקים של שנות אור, נצפו רבות באובייקטי הרביג-הרו (אנגלית: Herbig–Haro object). נצפו גם מקרים בהם חומר עזב את הכוכב הצעיר במהירויות של מאות קילומטרים בשנייה. בעשרה מקרים שונים, בנוסף לחומר היוצא, נצפתה גם קרינת רנטגן, דבר המצביע על כך שמהירות הסילונים היא מעל 500 קילומטרים לשנייה: על מנת להגיע למהירויות כאלה, החומר צריך לעזוב את פני הכוכב במהירות העולה על 1000 קילומטרים לשנייה, מהירות הגדולה בהרבה ממהירויות שנצפו במקרים דומים אחרים.
תצפיות
הצפייה באור נראה, בקדם-כוכב במרבית השלבים, אינה אפשרית לצופה מכדור הארץ. גרם שמיים זה מוסתר מרבית הזמן על ידי ענן צפוף של אבק וגז, שאריות הענן המולקולרי ממנו התהווה. לעיתים ניתן להבחין בצללית של קדם כוכב על רקע אור חזק הנפלט מגז הקרוב אליו - אובייקטים המכונים "גלובולות בוק". עם זאת, שלבים מוקדמים בחיי כוכב ניתנים לצפייה באור אינפרה-אדום בלבד, החודר אבק. מסיבה זו, תצפיות מטלסקופ החלל WISE, המסוגל לצלם בתחום האינפרה-אדום, היוו חלק משמעותי במיוחד בגילוי של קדם-כוכבים וצבירי הכוכבים הנוצרים מהם.
המבנה של ענן מולקולרי והאפקטים האופייניים לתהליכי היווצרות קדם-כוכבים מאפשרים זיהוי של קדם-כוכבים באמצעות מפות הכחדה (בליעה ופיזור) של אור אינפרה-אדום קרוב (מפות המשורטטות מתוך השוואת אומדן כמות הכוכבים ליחידת שטח, הנצפים באינפרה-אדום קרוב, לתמונת השמיים המתקבלת בצפייה באור נראה בה הללו נבלעים), ולפי ספקטרום הפליטה הרציף של אבק וקווי הספקטרום האופייניים למעברי אנרגיה קינטית זוויתית במולקולות פחמן חד-חמצני ומולקולות אחרות, הנצפים בתחום התת-מילימטרי. מאחר שלרוב, שארית הענן העוטפת קדם-כוכבים וכוכבים צעירים חוסמת את מעבר מרבית האור הנראה, הצפייה בקדם-כוכבים ובכוכבים צעירים נעשית בטווחי האינפרה-אדום. בשל כך תצפיות בקדם-כוכבים וכוכבים צעירים מכדור הארץ הן בעייתיות - אטמוספירת כדור הארץ אטומה כמעט לחלוטין לקרינה באורכי גל בין 20 ל-850 מיקרון, ולכן התצפית בקדם-כוכבים יעילה רק מטלסקופים הנמצאים מחוץ לאטמוספירה.
ניתן לצפות בצורה ישירה בהיווצרות כוכבים בודדים בגלקסיה שלנו, אך לא בגלקסיות אחרות - באלו ניתן להבחין רק לפי החותמת הספקטרלית שהם מותירים.
סוקי ווטרהאוס
ביוגרפיה
ווטרהאוס נולדה בהאמרסמית' שבלונדון וגדלה בצ'יזיק. היא בתם של אליזבת, אחות במקצוע, ונורמן ווטרהאוס, מנתח פלסטי. יש לה אח בשם צ'ארלי ושתי אחיות צעירות ממנה – מדלן ואימוג'ן הידועה בשם אִימִי שגם היא דוגמנית.
דוגמנות
קריירת הדוגמנות של ווטרהאוס החלה כשהייתה בת 16 והתגלתה בפאב בלונדון. בגיל 19 השתתפה דיגמנה לבני נשים במסע פרסום של מרקס אנד ספנסר.
היא ה"פנים" של חברת האופנה ברברי ושל המותג Redken. ווטרהאוס דיגמנה גם עבור מותגים כגון טומי הילפיגר (יחד עם אחותה אימי), סווטש, Lucy in Disguise,H&M, אליס + אוליביה, Coast, מקס סטודיו, Sass & bide, קתרינה גאטה ופפה ג'ינס.
ווטרהאוס הופיעה על שערי מגזין ווג הבריטי, הקוריאני, התאילנדי, הטייוואני והטורקי. היא הופיעה בשער מגזין Tatler, מגזין Elle הבריטי והקוריאני, וכן במגזין Lucky, מגזין L'Officiel, מגזין מארי קלייר האמריקאי, מגזין Grazia הצרפתי וב-1883 Magazine. היא צולמה למאמרי המערכת במגזינים ווג האמריקאי, הסיני, הרוסי והיפני. בין השאר צולמה גם למגזין Love, מגזין Elle האמריקאי, Velour ו-Stylist Magazine. ווטרהאוס השתתפה בתצוגות אופנה עבור מותגים שונים בהם ברברי ו-Balenciaga.
באפריל 2017 נבחרה ווטרהאוס ל"Mercier Muse" עבור מותג האיפור Laura Mercier.
צילום
ווטרהאוס הציגה צילומים שלה בגלריית Eb and Flow בלונדון יחד עם רג'י ייטס ואימוג'ן מוריס קלארק בתערוכה בשם "I'll Be Your Mirror" שנערכה על ידי Next Model Management. בפברואר 2014 דיגמנה בעירום מלא עבור קמפיין הסתיו-חורף של תכשיטי דומיניק ג'ונס בשבוע האופנה בלונדון.
משחק
ב-2015 שיחקה ווטרהאוס בתפקיד מרלין בסרט הסיקוול "מורדים" המבוסס על ספר באותו שם. במרץ 2015 פורסם שווטרהאוס לוהקה לתפקיד ארלן בסרט "The Bad Batch" של אנה לילי אמירפור. עוד שיחקה ווטרהאוס בסרט "Billionaire Boys Club" בתפקיד קווינטנה. ב-2017 גילמה ווטרהאוס את דמותה של ססילי מיורק במיני-סדרה של רשת Starz "נסיכה לבנה" עיבוד לרומן באותו שם מאת פיליפה גרגורי. ווטרהאוס שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בסרט הדרמה משנת 2017 "The Girl Who Invented Kissing" בבימויו של טום סיירצ'יו.
בספטמבר 2016 פורסם שווטרהאוס תככב לצדו שלו אנסל אלגורט בסרט "ג'ונתן". וסרט זה יצא בשנת 2018.
בשנת 2019 שיחקה בסרט "פוקימון: הבלש פיקאצ'ו" והופיעה בסרטו של וודי אלן "יום גשום בניו יורק" וגם הופיעה בוידאו קליפ לשיר "Nightmare" של הזמרת הלסי.
בשנת 2020 לוהקה לסדרת הטלוויזיה "Daisy Jones & The Six" של רשת הסטרימניג פריים וידאו אשר עוקבת אודות הצלחתם של להקת רוק בשנות השבעים. הסדרה אשר מככבים בה גם ריילי קיאו וסם קלאפלין, מבוססת על הספר באותו שם מאת הסופרת האמריקאית טיילור ג'נקינס קייד משנת 2019.
מוזיקה
בשנת 2022 הוציאה ווטרהאוס את אלבום הבכורה שלה ״I Can’t Let Go״ ואת המיני אלבום ״Milk Teeth״.
Pop & Suki
בספטמבר 2016 הכריזה ווטרהאוס על השקת מותג בשם "Pop & Suki", לשיווק ישירות לצרכן של אביזרי אופנה, שהקימה יחד עם חברתה הטובה פופי ג'יימי והמנכ"ל ליאו סיגל. "Pop & Suki" הוצגו במגזינים כגון ווג, הרפרס בזאר, W Magazine, ו-Elle.
חיים אישיים
ווטרהאוס יצאה עם המוזיקאי האנגלי מיילס קיין בשנים 2011—2013, עם השחקן האמריקאי בראדלי קופר בשנים 2013—2015, ועם השחקן המקסיקני דייגו לונה בשנים 2016—2017.
ב-2018 התחילה לצאת עם השחקן האנגלי רוברט פטינסון, וכעת מאורסת לו. השניים מתגוררים בלונדון.
ליאת בנימיני-אריאל
ליאת בנימיני-אריאל (נולדה ב-18 בדצמבר 1956) היא אמנית, מאיירת, סופרת ספרי ילדים ומדריכת אמנות בעיסת נייר, טקסטיל וחומרי מיחזור.
ביוגרפיה
ליאת בנימיני-אריאל נולדה בעפולה וגדלה בתל אביב וברמת השרון. היא שירתה בחיל המודיעין במסגרת שירותה הצבאי. לאחר שחרורה התגוררה בהמבורג גרמניה, ירושלים, רמת השרון, בנימינה, סאניוול קליפורניה וכיום היא מתגוררת בפרדס חנה-כרכור, שם היא יוצרת ומעבירה הכשרות, חוגים וסדנאות.
לימודים והכשרות
בשנת 1976 השתלמה בציור ותחריט באקדמיה החופשית לאמנות בהמבורג שבגרמניה, ועם שובה לארץ המשיכה בלימודי תחריט אצל האמן טוביה בארי במכללת אבני שבתל אביב.
במסגרת שהותה בקליפורניה השתלמה בעבודה אמנותית בעץ ובפיסול בדה אנזה קולג' (De Anza College)
עיסוקים
ליאת בנימיני-אריאל היא אמנית המפסלת בעיסת נייר, מציירת, מאיירת ויוצרת אמנות בטקסטיל (תמונות ומוצרים), תוך הקפדה על עבודה עם חומרים ממוחזרים כגון פסולת נייר, קרטון, שקיות ניילון, בד, מיכלי פלסטיק ועוד ומשתתפת קבועה בפסטיבל אמנים במושבה. היא מדריכת הדרכת אמנות למטפלים משקמים במוסדות של חוסים פגועי נפש ועם צרכים מיוחדים ויוצרת שיתופי פעולה לרכישת יצירות של החוסים.
הייתה חלק ממקימי אגודת המאיירים הראשונה, והשתתפה בתערוכות הראשונות של חבריה בבית ביאליק, בית אריאלה ובמרכז לתרבות ברעננה.
ליאת בנימיני אריאל לימדה במדרשה לאמנות בית ברל בתחום תיאטרון בובות למדריכי אמנות ואמנות משקמת.
בעת שהותה בקליפורניה לימדה אמנות עיסת נייר בקהילה הישראלית וכן הדריכה איור וכתיבה ותיאטרון בובות במסגרת קורסי העשרה במתנסים, ספריות ובמרכזי תרבות לקהילה. בשנת 1978 החלה לאייר ספרי ילדים ובמהלך השנים איירה למעלה ממאתיים ספרי ילדים, ספרי לימוד ומקראות בעברית, אנגלית ובשפות נוספות. את דרכה החלה בהוצאת הספרים הירושלמית אלישר, אך לאחר תקופה החלה לעבוד עם הוצאות גדולות יותר כדוגמת דביר, תמוז, כתר, כנרת, יסוד ויבנה.
עם הספרים המפורסמים שאיירה נמנים סיפוריו של אוסקר ויילד "הנסיך המאושר", "הידיד המסור", "הזמיר והשושנה" ו"הענק וגנו". היא איירה שני קבצים של אגדות אנדרסן בתרגומו של לוין קיפניס, בהם הסיפורים "הברווזון המכוער", "חיל של בדיל", "הנסיכה על העדשה" ועוד. בנוסף, איירה את סיפוריו של לוין קיפניס, "הדחליל" ו"עזה פזיזה", כשהיא עובדת עימו בשיתוף בגילו המופלג. כמו כן איירה את "שמלת השבת של חנה'לה" ליצחק דמיאל (שוייגר).
ליאת בנימיני-אריאל איירה את "רומיאו ויוליה" לשייקספיר, ואת "חלום ליל קיץ", שהפקתו נעצרה. כן ליוותה את ספריה של סמדר שיר בתחילת דרכה כסופרת ילדים בהם: "עץ של חרוזים", "תולי", "הבובה הכי הכי", "ברוך הבא אח נחמד", "עולים לכיתה א'". ובהמשך את ספרי הילדים והנוער "המורה הכי הכי", "מורה מחליפה", "פסטיבל הילדים" ועוד. מאז שנות ה-90 ועד היום מאיירת את סדרת ספרי "גלי" המצליחה.
היא שיתפה פעולה עם סופרים ידועים נוספים, בהם חגית בנזימן בספריה "כשאמא הייתה קטנה", "כשאבא היה קטן" ו"נוסעים לארץ אחרת" שזכה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער לשנת 1985, דבורה עומר בספרה "דבורה עומר מספרת על דוד בן-גוריון", וחנה הורן בספריה "הלו אמא", "הלו סבתא", "רן בחבית", "עופר" ו"עופר והמערות בחורשה".
עבדה בשיתוף פעולה עם המוזיקאית, הסופרת והמטפלת במוזיקה נעה בלאס ואיירה את ספריה "סיפורים מבית התווים", "הגמד פיקי פקו" וספר תרגול מדיטטיבי "צליל ונפש".
בשנת 1987 החלה לעבוד עם הוצאת הספרים הדתית החרדית ארטסקרול-מסורה מניו יורק על סדרת ספרי ילדים בנושא חגים באנגלית, בשיתוף עם יפה גנז, שראו אור בארצות הברית, קנדה ואנגליה ביניהם: "Bina", "Benny and chaggai hayona-Pesach", "Rosh hashanah", "Yom Kippoor", "Succos", "Chanooca", "Purim", "too bishvat", "tish'a beav" "The wonderfull world we live in, Fins–feet-wings-and other animal things". בנוסף, איירה עבור ההוצאה מילון עברי-אנגלי ברוח הדת "The Alef-Bet word book" ושלושה כרכים של סיפורי "לילה טוב" קלאסיים לילדים באווירה יהודית מסורתית "A treasury of jewish bedtime stories", "More jewish bedtime stories Bedtime stories of jewish values". שנכתבו ועובדו על ידי שמואל בליץ.
שלושה ספרי ילדים כתבה ואיירה ליאת בנימיני-אריאל בעצמה: "מולי מוצא חבר" (הוצאת כרטא 1988), "אריק האריה שאהב קורנפליקס" (דני ספרים 1996), שנכלל ב"רשימת החמישים" של משרד החינוך לספרים מומלצים בשנת 2011, "מילון ראשון לפעוטות בתמונות" (כנרת 1997).
ליאת בנימיני-אריאל יוצרת אמנות בסטודיו שלה בפרדס חנה-כרכור.
לליאת בנימיני-אריאל שלוש בנות.
ראו גם
עיסת נייר
ביטחון סוציאלי
ביטחון סוציאלי הוא הידיעה של הפרט שיוכל להתקיים בכבוד גם אם יאבד את היכולת לפרנס את עצמו ואת משפחתו. ביטחון סוציאלי הוא מרכיב מרכזי של מדינת רווחה. מרכיבי הביטחון הסוציאלי ורמתם משתנים ממדינה למדינה, ואף באותה מדינה במהלך השנים. חלק מהם הם בגדר חובה החלה על כל תושבי המדינה וחלק אחר נובע מהסכמים בין ארגוני עובדים לארגוני מעסיקים, ומיוזמה אישית של הפרט.
הזכות לביטחון סוציאלי נכללת בהכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם: "כל אדם, כחבר החברה, זכאי לביטחון סוציאלי וזכאי לתבוע שהזכויות הכלליות הסוציאליות והתרבותיות, שהן חיוניות לכבודו כאדם ולהתפתחות החופשית של אישיותו, יובטחו במאמץ לאומי ובשיתוף פעולה בינלאומי בהתאם לארגונה ולאוצרותיה של המדינה."
להבטחת ביטחון סוציאלי משמשים אמצעים אחדים:
בחלק מהמקרים גמלאות הביטחון הסוציאלי הן בהתאם להכנסה המבוטחת, ובמקרים אחרים הגמלאות הן בסכום אחיד, או בסכום הנגזר מצורכי המבוטח.
גופי הביטחון הסוציאלי בישראל
בישראל פועלים גופים אחדים, ציבוריים ופרטיים, להבטחת ביטחון סוציאלי:
אברהם חיים הלוי
אברהם חיים הלוי (1927 - 3 בנובמבר 2006) היה פרופסור בפקולטה לחקלאות, המזון ואיכות הסביבה באוניברסיטה העברית. חתן פרס ישראל בתחום החקלאות (ה'תשס"ב).
נולד בשנת 1927 בתל אביב. סבו היה הרב יוסף צבי הלוי, רבה של יפו אשר קבל את פרס ישראל בתחום הספרות תורנית (ה'תשי"ח), אמו היא דור שישי לראש"ז צורף.
בשנים 1950–1955 למד חקלאות וביולוגיה באוניברסיטה העברית, וב-1958 קיבל תואר דוקטור באוניברסיטה העברית. יסד ב-1963 בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות את המחלקה לפרחים והיה מנהלה במשך 22 שנה. זו הייתה גם תחילתו של ענף תעשיית הפרחים בארץ שמגלגל היום מאות אלפי דולרים בשנה.
נפטר ב-3 בנובמבר 2006, בגיל 79.
עלעול חול
שמאל|ממוזער|180px|עַלעוֹל חול עַלְעוֹל חול (גם תימרת אבק או שד אבק) הוא תופעה מטאורולוגית בה נוצרת מערבולת אוויר, הנראית כצינור חול דק בקוטר כמה מטרים. גובהו אינו מתנשא מעל למאה מטרים.
בתוך צינור זה אוויר, אבק וחול אשר נשאבו מהקרקע מסתחררים ועולים. לרוב עלעול חול נוצר ביום צחיח וחם. לעיתים נדירות ביותר עלולה התופעה לגרום להעפת מכוניות וגגות, אך בדרך כלל עלעול החול מתקיים זמן קצר מאוד והוא קטן מכדי להסב נזק חמור. מרכז|ממוזער|500px|עלעול חול במאדים
דנה ספקטור
דנה ספקטור (נולדה ב-14 ביולי 1971) היא עיתונאית ומנחת טלוויזיה ורדיו ישראלית.
תרזה אנדרוז
תרזה אנדרוז' (באנגלית: Theresa Andrews; נולדה ב-25 באוגוסט ב-1962) היא שחיינית עבר אמריקאית. היא אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות זהב אולימפיות.
דנה ספקטור
ביוגרפיה
ספקטור ילידת חיפה, היא נינתו של אברהם אהרן ספקטור, ממייסדי העיר חיפה. את שירותה בצה"ל עשתה כקצינת שלישות בחיל האוויר.
תרזה אנדרוז
ביוגרפיה
אנדרוז נולדה בניו לונדון, קונטיקט. היא התאמנה במועדון השחייה של צפון בולטימור (שני עשורים לאחר שהתאמנה במועדון, השחיין הגדול ביותר שהתאמן בו הוא מייקל פלפס. בנוסף, התאמנו במועדון זה מדליסטיות אולימפיות נוספות: אניטה נול, בת' בוטספורד וקייטי הוף). היא למדה באוניברסיטת פלורידה בגיינסוויל והתאמנה תחת הדרכתו של רנדי ריס.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה אנדרוז בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.55 דקות, לפני בת ארצה בטסי מיטשל (1:02.63 דקות) ויולנדה דה רובר מהולנד (1:02.91 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:08.34 דקות, לפני מערב גרמניה (4:11.97 דקות) וקנדה (4:12.98 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום העשירי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:13.48 דקות.
דנה ספקטור
ביוגרפיה
שימשה כמבקרת פרסומות טלוויזיה באתר "וואלה!" תחת הכינוי "פזית בניזרי". בשנת 2004 הנחתה את תוכנית השידוכים "מי פנוי" בערוץ השני. בין השנים 2005–2007 הנחתה את "תוכנית הצהריים" ברדיו תל אביב. בין השנים 2006–2007 הייתה ממנחות תוכנית האקטואליה "בנות" בערוץ הוט 3.
ב-2007 השתתפה בסרט התיעודי "הבטן הרכה שלי" של חברתה הטובה אליען לזובסקי, שעסק בענייני אכילה כפייתית, דיאטות והשמנה. באותה שנה כתבה לתוכנית הטלוויזיה "כפיות". באפריל 2008 הייתה בין הידועניות שהשתתפו בתצוגת האופנה של ירון מינקובסקי ועמותת "לא" (לחימה באלימות נגד נשים). כמו כן השתתפה ספקטור בסדרה הדוקומנטרית "מחוברות" ששודרה ב-2009 בערוץ הוט 3.
תרזה אנדרוז
ביוגרפיה
כיום, משמשת אנדרוז דוברת של תאגידים, כנסים, קבוצות קהילתיות ובתי ספר. היא סיימה תואר ראשון בטיפול ביצירה מאוניברסיטת פלורידה ובוגרת תואר שני בעבודה סוציאלית קלינית מאוניברסיטת המדינה של אוהיו בקולומבוס. היא התמחתה בטיפול בילדים החולים במחלות המטולוגיות ואונקולוגיות. כמו כן, היא פעילה בוועד האולימפי האמריקאי.
דנה ספקטור
ביוגרפיה
ספקטור ובן זוגה רן שריג החלו להגיש ביולי 2011 בערוץ 24 תוכנית חדשה, "ערים", שעוסקת ביחסים ובזוגיות. התוכנית לא עלתה יפה ומקץ מספר שבועות הורדה מעל המסך. משנת 2013 החלו ספקטור ושריג להגיש תוכנית רדיו ב-103FM, עד לאמצע שנת 2017.
ב-2017 הצטרפה כחברת פאנל בתוכנית "הפטריוטים" בערוץ 20.
חיים אישיים
ספקטור אם לבת והייתה נשואה לאלכס לויט. בשנת 2010 התגרשו השניים. בת זוגו של רן שריג.
ExFAT
exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT exFAT
אנטיוכוס מאשקלון
אנטיוכוס מאשקלון (ביוונית: Άντίοχος ὁ Ἀσκαλώνιος; 130–68 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני.
ביוגרפיה
אנטיוכוס נולד באשקלון, שהייתה בתקופה זו עיר הלניסטית, והיה תלמידו של פילון מלאריסה מן האקדמיה האפלטונית באתונה. בשנת 88 לפנה"ס עזב את העיר ועקר לרומא יחד עם מורהו, עקב מלחמות מיתרידטס השישי, ושם היה מורה של קיקרו ושל לוקיוס ליקיניוס לוקולוס, שלחם נגד מיתרידטס. אנטיוכוס ניהל בתי ספר לפילוסופיה גם בסוריה ובאלכסנדריה. בשנת 84 לפנה"ס שב לאתונה כדי להמשיך את לימודי האקדמיה האפלטונית, שמבניה נהרסו בידי סולה בשנת 86 לפנה"ס, ולימד בגימנסיון תלמי שבעיר. משערים כי מת בסוריה.
תורתו
מטרתו העיקרית של אנטיוכוס מאשקלון הייתה לבחון את הידע שלנו ואת יכולתנו להגיע אל חקר האמת. הוא רצה להחיות מחדש את תורת האקדמיה הישנה מייסודו של אפלטון. בניגוד לפילוסופים שנמנו על זרם הספקנות, הוא גרס כי יש בכוחה של הנפש האנושית להבחין בין כזב לבין אמת, או בשפת הפילוסופים, בין עצמים הנתפסים באמצעות החושים לבין מושגים מופשטים שאינם תלויים בעולם החושים. הוא חשב כי המוח האנושי מכיל קנה מידה שלפיו ניתן להבחין בין הנכון לבין השגוי.
הוא ראה את עצמו כפילוסוף שאינו נמנה עם זרם פילוסופי כלשהו, וניסה לגשר בין תורת האסכולה הסטואית לבין תורת האידאות של אפלטון. הוא טען כי האידאות אינן טרנסצנדנטיות אלא שוכנות באדם עצמו שתבונתו היא חלק של התבונה האלוהית.
משולש ורוד
משולש ורוד הוא טלאי בצורת משולש שווה-צלעות ורוד העומד על קודקודו ששימש בגרמניה הנאצית לסימון הומוסקסואלים במחנות הריכוז שנאסרו בהתאם להוראות סעיף 175 לחוק העונשין הגרמני, הסעיף שאסר על יחסים אינטימיים בין גברים. החוק הגרמני לא אסר יחסים אינטימיים בין נשים ולסביות לא נחשבו לאיום חברתי פוליטי כמו גברים.
לימים הפך סימון זה לאחד מסמלי הגאווה וסמלי הזכויות של הקהילה הלהט"בית, ולסימון השני הכי מוכר של קהילה זו, אחרי דגל הגאווה.