cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סולתם מערכות
סולתם מערכות בע"מ היא חברה העוסקת בפיתוח וייצור מערכות סיוע ארטילרי מגוונות עבור צה"ל, צבא ארצות הברית וצבאות נוספים. החל משנת 2010 היא בבעלות חטיבת היבשה של קבוצת אלביט מערכות. פעילות החברה בשוק האזרחי ממשיכה לפעול תחת שם המותג "סולתם" כרשת חנויות לכלי מטבח.
היסטוריה
חברת סולתם נוסדה בשנת 1950 על ידי שלמה זבלודוביץ', מאיר גירון מטעם סולל בונה וחברת תָּמְפֶלָּה הפינית, שם החברה נקבע כר"ת של שמות שתי החברות. ב-1954 החלה החברה לייצר נשק ותחמושת ארטילרית והפכה לספק העיקרי בתחום עבור צה"ל. בשנת 1964 החברה ביצעה צמצומים ופיטרה 180 מ-700 עובדיה. ב-1973 נמכרו מניות סולל בונה ותמפלה לחברת כור תעשיות, החברה התפתחה והפכה ליצואנית הנשק הגדולה ביותר בישראל, היקף מכירותיה הגיע ב-1984 ל-139 מיליון דולר.
שורה של זעזועים שספגה החברה, בהם ניתוק הקשרים הדיפלומטים בין ישראל ואיראן, אליה הופנה חלק ניכר מייצוא החברה, הביאו את החברה להפסדים עמוקים. בינואר 1989 התפטר מנכ"ל המפעל, ד"ר אלעזר ברק, ובמקומו מונה למנכ"ל אלוף (מיל') אורי שמחוני. בתחילת 1990 ספגה החברה מכה נוספת, כאשר צה"ל החליט על הפסקת פרויקט פיתוח התותח המתנייע ה"שולף". ב-1990 רשמה החברה הפסדים של יותר מ-60 מיליון ש"ח, והנהלת החברה הודיעה על כוונתה לפטר רבים מעובדי המפעל. בתגובה להודעת הפיטורים הושבת הייצור ועובדי המפעל התבצרו בו. פריצה בכוח לתוך המפעל בליווי כלבים אימתניים תועדה באמצעי התקשורת וזכתה לכינוי "ליל הכלבים". הפינוי הוביל לדיון ציבורי נרחב בתקשורת, וכעבור ימים אחדים נאלץ מנכ"ל החברה, אורי שמחוני, להגיש את התפטרותו. מזכ"ל ההסתדרות, ישראל קיסר, הקים ועדת חקירה לבחינת האירועים במפעל "סולתם". סכסוכים בתוך הנהלת החברה הביאו להתפטרותו של זבלודוביץ' מתפקידו כיו"ר הדירקטוריון והוא מכר את חלקו לכור תעשיות ב-1991. אולם זבלודוביץ' המשיך להחזיק במחצית מחברת השיווק הבינלאומית של סולתם - סלגד.
בהנהגתם של בני גאון מנכ"ל כור, וסבינועם אביבי, יו"ר סולתם החדש, עברה החברה שינוי ארגוני ואסטרטגי, החלה לפנות לשוק האזרחי, ב-1997 הציגה החברה רווח נקי של 17.7 מיליון ש"ח.
בשנת 1998 מכרה כור את החברה לאנשי העסקים מיקו גילת ורוני נפתלי תמורת כ-32.5 מיליון דולר, וב-2007 אוגדה החברה לקבוצת מיקאל העוסקת בייצור צבאי.
ב-2009 נקלעה החברה שוב למשבר קשה לאחר ביטול עסקה להשבחת הארטילריה של צבא קזחסטן, שהוערכה בכ-160 מיליון דולר. סולתם הואשמה באספקת מערכות פגומות, וסוכן ישראלי של החברה, בוריס שינקמן, הואשם במתן שוחד בעסקות נשק בקזחסטן ונידון ל-11 שנות מאסר. בספטמבר 2010 נרכשה מיקאל על ידי אלביט מערכות.
מוצרים
סולתם מערכות מייצרת מגוון רחב של מוצרים מתקדמים ובהם מרגמות, תותחים ותחמושת.
פעילות בשוק האזרחי
בנוסף לייצור מרגמות, עסקה החברה, החל מתחילת שנות ה-60, בייצור כלי מטבח (סירים ומחבתות) עשויים מפלדת אל-חלד, כספות, תנורים ומכלים. בסוף שנות ה-90 הפעילות האזרחית בסולתם פוצלה לחברה נפרדת בשם "סולתם מוצרי צריכה". רוב פעילות החברה בתחומים אלה נפסקה, למעט תחום כלי מטבח, שהייצור שלו עבר לטורקיה ויוון ואחר כך מוזג ב-2001 עם חברת "רדד" (חברה המתמחה בייצור ושיווק סכו"ם), ופעל תחת המותג "סולתם רדד". פעילות ייצור הכספות, אוחדה עם חברת הכספות של קיבוץ חצור אשדוד תחת המותג "סולתם סייף פלייס".
טרי ריילי
טרנס מיטשל "טרי" ריילי (באנגלית Terrence Mitchell "Terry" Riley; נולד ב-24 ביוני 1935) הוא מלחין ומבצע אמריקאי הנחשב לאחד מחלוצי המינימליזם במוזיקה הקלאסית המערבית. יצירתו הושפעה מאוד מג'אז וממוזיקה קלאסית הודית. יצירותיו המוכרות ביותר הן In C מ-1964 והאלבום A Rainbow in Curved Air מ-1969, הנחשבות לאבני דרך במוזיקה המינימליסטית.
חייו
ריילי נולד בקולפקס שבקליפורניה ב-1935 ולמד במכללת שסטה, באוניברסיטת סן פרנסיסקו סטייט, ובקונסרבטוריון של סן פרנסיסקו לפני שקיבל תואר שני בקומפוזיציה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, בה למד עם סימור שיפרין ורוברט אריקסון. ריילי היה מעורב בפרויקט הניסיוני המרכז האלקטרואקוסטי של סן פרנסיסקו, יחד עם מורטון סובוטניק, סטיב רייך, פאולין אוליברוס ורמון סנדר. המורה שהשפיע בעל ההשפעה הרבה ביותר על ריילי פנדיט פראן נאת (1918–1996), מומחה לשירה הודית קלאסית, שלימד גם לה מונטה יאנג ומריאן זאזילה. ריילי נסע פעמים רבות להודו במהלך הקשר שלהם, ללמוד וללוות אותו נאת בנגינה על טנפורה, טאבלה ובשירה. במהלך שנות ה-60 ריילי נסע לעיתים קרובות ברחבי אירופה בחיפוש אחר השפעות מוזיקליות והתפרנס מנגינת פסנתר בבארים. ב-1971 הצטרף לסגל מכללת מילס כמורה למוזיקה קלאסית הודית. ב-2017 הוענק לריילי תואר דוקטור לשם כבוד במוזיקה מאוניברסיטת צ'פמן.
ריילי מונה את ג'ון קייג' ואת "ההרכבים הנהדרים של ג'ון קולטריין ומיילס דייוויס, צ'ארלס מינגוס, ביל אוונס וגיל אוונס", כהשפעות על יצירתו.
ריילי החל את שיתוף הפעולה הארוך שלו עם רביעיית קרונוס כאשר פגש את מייסדה דייוויד הרינגטון בזמן עבודתו במכללת מילס. במהלך הקריירה שלו, ריילי הלחין 13 רביעיות מיתרים עבור ההרכב, בנוסף ליצירות אחרות. ריילי כתב את יצירתו התזמורתית הראשונה, ארמון האזמרגד, ב-1991. ריילי ממשיך ללמד ולהופיע כזמר ראגה וכפסנתרן. הוא נשוי לאן ריילי ויש לו שני בנים ובת.
טכניקות
המוזיקה של ריילי מבוססת בדרך כלל על אלתור באמצעות סדרה מודאלית.
בשנות ה-50 עבד ריילי עם לולאות של סרטים מגנטיים בעזרתו של מהנדס קול, ריילי המשיך ליצור מניפולציות של הקלטות ליצירת אפקט מוזיקלי, באולפן ובהופעות חיות לאורך הקריירה שלו. יצירה מוקדמת של ריילי בטכניקה זו נקראת Music for the Gift (1963) ומשתמשת בנגינת החצוצרה של צ'ט בייקר. באמצע שנות ה-60 ניגן ריילי עם חברו לה מונטה יאנג ועם נגן הטאבלה אנגוס מקליס וג'ון קייל, ממייסדי הוולווט אנדרגראונד. ריילי מצוין כהשראה לנגינת הקלידים של קייל בשירו All Tomorrow's Parties שהופיע באלבום הוולווט אנדרגראונד וניקו מ-1966.
Baba O'Riley, שירה של להקת The Who הוא מחווה, בחלקו, להשפעתו של ריילי על מנהיג הלהקה פיט טאונסנד.
Gettr
Gettr (מסוגנן GETTR) היא פלטפורמת מדיה חברתית חינמית, המאפשרת לשלוח ולקרוא מסרים קצרים (מיקרו-בלוגינג) של עד 777 תווים, ולצרף סרטוני וידאו באורך של עד 3 דקות. היא נוצרה על ידי ג'ייסון מילר, לשעבר עוזרו ודוברו של נשיא ארצות הברית ה-45 דונלד טראמפ. גרסת בטא לפלטפורמה הושקה ב-1 ביולי 2021. ממשק המשתמש ומערכת התכונות שלה תוארו דומים לאלה של טוויטר.
רקע כללי
לאחר חסימתו, טראמפ החל לחפש אחר פלטפורמות אלטרנטיביות, והקים בלוג משלו, שנסגר אחרי פחות מחודש של פעילות. ג'ייסון מילר, היועץ והדובר הבכיר של טראמפ מאז 2016, דיבר במשך כמה חודשים על התוכניות של צוות טראמפ ליצור רשת חברתית משלהם.
היסטוריה
ביוני 2021 דווח כי מילר עזב את הצוות של טראמפ כדי להיות מנכ"ל חברת סטארט אפ בהיי-טק. גרסת בטא של Gettr הושקה ב-1 ביולי 2021, לאחר שהוספה ל-App Store ול- Google Play באמצע יוני. ניתן לגשת לפלטפורמה גם דרך האינטרנט. Gettr הושקה רשמית ב־4 ביולי 2021.
כמה ימים לאחר ההשקה, נרשמו למעלה ממיליון משתמשים באפליקציה, ובאחד הימים הראשונים היא הייתה עם הכי הרבה הורדות במכשירי אנדרואיד בארצות הברית והרביעית בדירוג הרשתות החברתיות בקרב משתמשי אייפון במדינה. הצטרפו אליה רפובליקנים בכירים ובהם מייק פומפאו ובן קרסון.
פלטפורמה
Gettr מתוארת כפלטפורמה שמרנית של מדיה חברתית. Gettr מתארת את עצמה כ"רשת חברתית לא מוטה" שאין בה צנזורה פוליטית, ורואה את עצמה כאלטרנטיבה לרשתות החברתיות המרכזיות. היא כותבת בהצהרת משימה כי מטרותיה כוללות "לחימה בתרבות ביטול, קידום השכל הישר, הגנה על חופש הביטוי, אתגור מונופולים ברשתות החברתיות ויצירת שוק אמיתי של רעיונות". השם הוא הלחם בסיסים של "Getting together" באנגלית.
ממשק המשתמש וערכת התכונות של Gettr תוארו דומים מאוד לאלה של טוויטר, משתמשים יכולים לכתוב פוסטים בפלטפורמה באורך של עד 777 תווים, להעלות תמונות ולהעלות ולערוך סרטונים באורך של עד שלוש דקות. משתמשים יכולים לפרסם הודעות של משתמשים אחרים מחדש, כמו גם לחקור עדכון של נושאים פופולריים. הפלטפורמה כוללת גם אפשרות לאמת משתמשים, והמשתמשים יוכלו ליבא אליה את כל הציוצים שהם צייצו בעבר בחשבון הטוויטר שלהם. האפליקציה מדורגת "M" עבור "בוגרת" בחנויות האפליקציות, כלומר היא מומלצת לגילאי 17 ומעלה. מילר אמר כי הפלטפורמה מתכננת להוסיף מונטיזציה באמצעות תכונת " טיפ ", שידור חי ופלטפורמה להקל על תרומות פוליטיות.
תוכן
הנושאים החדישים בפלטפורמה ביום השקת הבטא של Gett כללו סיסמאות פרו-טראמפ. תנאי השירות של גטר מאפשרים לפלטפורמה להסיר תוכן "פוגעני, מגונה, זימה, מזעזע, מטונף, פורנוגרפי, אלים, מטריד, מאיים, פוגעני, בלתי חוקי, או מטריד או בלתי הולם אחרת". בהופעה בערוץ Newsmax TV, בו הוא משמש כפרשן, הציג מילר את האפליקציה כ"מקום שאנשים לא יבוטלו", ותיאר את מערכת בקרת התוכן של האתר, שלדבריו כבר זיהתה "אנשים הנוטים לשמאל או למרכז" שניסו להצטרף לפלטפורמה והצליחה לאתר אותם ולמחוק חלק מהתוכן שלהם.
אמיר גניאל
אמיר גניאל (6 בינואר 1963 - 14 במאי 2018) היה שחיין ישראלי, מגדולי שחייני ישראל בכל הזמנים. היה רופא כירורג במחלקה לניתוחי חזה ולב בבית חולים סורוקה בבאר שבע ובבית-החולים איכילוב בתל אביב.
היה אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה שהשתתף באליפות העולם (ברלין 1978) במדי נבחרת ישראל. נבחר לייצג את ישראל באולימפיאדת מוסקבה (1980) אך בשל החרם המערבי שהובילה ארצות הברית ומדינת ישראל הצטרפה אליו, נמנע ממנו להשתתף במשחקים אלה.
בגילאים הצעירים היה השחיין המהיר בעולם לגילו. בגיל 13 ו-7 חודשים קבע שיא ישראלי לבוגרים ובכך היה לשחיין הצעיר ביותר בישראל שקבע שיא לבוגרים. שני שיאי נערים שלו מחזיקים מעמד כבר 45 שנה (נכון ל-2021) והם השיאים הוותיקים ביותר בישראל. הוא התמחה בסגנון החתירה למרחקים ארוכים. בעל 8 מדליות מהמכביה, מהן 2 זהב. שחה בקבוצת מכבי תל אביב.
גניאל היה השחיין הישראלי המעוטר ביותר בתחרות שמונה האומות (התחרות הבינלאומית השנתית שבה ישראל השתתפה במשך יותר משני עשורים), לאחר שזכה ב-12 מדליות, מהן 8 אישיות, 6 זהב (4 אישיות), 2 כסף (1 אישית), ו-4 ארד (3 אישיות).
ביוגרפיה
אמיר גניאל נולד ב-6 בינואר 1963, בן לאורי ודליה גניאל. בקיץ 1970 החל להתאמן בקליפורניה, שם התגורר עם משפחתו בשל עבודת הפוסט-דוקטורט של אביו. כשחזר לארץ התאמן רק בחודשי הקיץ בבריכת השחייה של מכון ויצמן ברחובות בהדרכת עמוס הרדי, שחיין ושחקן כדורמים בעבר שהיה באותה תקופה דוקטורנט בפיזיקה.
1973
בקיץ 1973, באליפות הגילאים של ישראל בשחייה שנערכה בבית אלפא, זכה גניאל לראשונה במקום הראשון במשחים ל-50 מטר חזה, 100 מטר חזה ול-50 מטר חופשי בשיאי גילאים חדשים. במשחה ל-100 מטר חופשי סיים במקום שני.
1974
בשנת 1974, באליפות הגילאים של ישראל בשחייה, זכה גניאל במקום הראשון במשחים ל-50 מטר חופשי, 100 מטר חופשי ול-100 מטר חזה, בשיאי גילאים חדשים. אותה שנה הוא הצטרף לתוכנית לטיפוח ספורטאים צעירים מצטיינים והחל להתאמן תחת שרביטו של יוסף טלקי.
בנובמבר 1974 עבר גניאל כריתת גוש ממאיר משוק רגל ימין ולכן הפסיק להתאמן למשך כחצי שנה ואחר כך חזר לפעילות במכון ויצמן בלבד.
1975
ביולי 1975 עבר שבר חוזר ברגל ימין שמנע ממנו השתתפות באליפות הגילאים של ישראל בשחייה.
באוקטובר 1975 באליפות ישראל בשחייה לבוגרים, לאחר 6 שבועות של אימונים בלבד, קבע שיאים לגיל 12 במשחים ל-100 מטר, 200 מטר ול-400 מטר חופשי. במשחה ל-400 מטר חופשי עלה לגמר וסיים במקום ה-8 למרות גילו הצעיר והליכה עם קביים.
הפריצה הגדולה, שיאן ישראל לבוגרים בגיל 13
באוגוסט 1976 זכה גניאל ב-7 מדליות זהב באליפות הגילאים. בכל המשחים ל-100 מטר, 200 מטר, 400 מטר, ול-800 מטר חופשי. ל-100 מטר ול-200 מטר גב, ול-200 מעורב אישי ומקום שני במשחי הפרפר. במשחה ל-800 מטר חופשי קבע שיא לבוגרים 9:10.3 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי קבע שיאי גילאים מגיל 13 ועד 18, בתוצאה של 4:25.7 דקות, שיא זה לגילאי 13 החזיק מעמד 39 שנים! ונשבר ביולי 2015.
בסוכות 1976 באליפות ישראל בשחייה לבוגרים זכה גניאל בשתי מדליות כסף במשחים ל-400 מטר חופשי ול-1500 מטר חופשי. נוסף לכך, הוא השתתף בגמר במשחים ל-100 מטר ול-200 מטר חופשי.
1977
בקיץ 1977 בגיל 14 בלבד ייצג את ישראל בתחרות שמונה האומות שנערכה באיסלנד. הוא סיים במקום ה-6 במשחה ל-1500 מטר חופשי ובמקום ה-8 במשחה ל-400 חופשי (שניהם בשיא אישי).
המכביה ה-10
מספר שבועות אחר כך במכביה העשירית זכה גניאל במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 4:14.36 דקות, שיפור לשיא של נדב בטשא (4:16.8 דקות). הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 קבע בשיא ישראלי חדש נוסף של 17:00.61 דקות, תוך כדי משחה זה הוא שיפר את השיא הישראלי גם במשחה ל-800 מטר חופשי והעמיד אותו על 9:02.60 דקות, במשחה ל-100 מטר חופשי קבע תוצאה של 54.9 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי קבע תוצאה של 1:59.94 דקות, ובכך היה לשחיין הישראלי השני ששחה משחה זה מתחת ל-2 דקות. כל השיאים האלו קיימים עד היום כשיאים לגילאי 14.
באליפות הגילאים בשחייה אותה שנה זכה ב-8 מדליות זהב במשחים ל-100 מטר, 200 מטר, 400 מטר ו-800 מטר חופשי, 100 מטר ו-200 מטר גב, 100 מטר ו-200 מטר פרפר ו-200 מטר מעורב אישי. הזמנים בגב ובמעורב אישי היו שיאי גילאים כמו הזמן ב-100 פרפר (1:05.88 דקות). במשחה ל-800 מטר חופשי קבע גניאל שיא ישראלי חדש לבוגרים בתוצאה של 8:44 דקות. בגלל גילו הצעיר לא איפשרו לו להתחרות במשחה ל-1500 מטר.
בספטמבר 1977 נסע גניאל עם משפחתו לקליפורניה והתאמן במסגרת התיכון ובאגודת El Monte Aquatics.
1978
בקיץ 1978 בתחרות שמונה האומות שנערכה בישראל, זכה גניאל ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש 16:12.3 דקות, תוך כדי שיפור השיא גם במשחה ל-800 מטר ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. התוצאה היוותה קריטריון לאליפות העולם בשחייה. כשחיין ראשון במשחה השליחים הוא שיפר את השיא הישראלי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.52 דקות ומדליית כסף במשחה ל-400 חופשי בתוצאה של 4:05.56 דקות, בשיא גילאי 15 ועד בוגרים. שיא גילאי 15 זה נשבר לאחר 31 שנה, באליפות ישראל באוגוסט 2009.
אליפות העולם בברלין
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין בשנת 1978 בגיל 15 סיים גניאל במקום ה-27 במשחה ל-200 חופשי בשיא ישראלי חדש בתוצאה של 1:55.78 דקות, שנותר שיא גילאים עד אוגוסט 2009. בנוסף, הוא סיים במקום ה-23 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.16 דקות, במקום ה-23 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:27.16 דקות. הוא היה שותף למקום ה-13 של נבחרת השליחים (יחד עם ניר שמיר, רון קרמן וזוהר וייס) במשחה ל-4x100 מטר חופשי שקבעה שיא ישראלי חדש בתוצאה של 3:35.45 דקות ובמקום ה-13 במשחה ל-4x200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש נוסף של 7:55.64 דקות.
1979
בתחרות שמונה האומות שנערכה בבלגיה ביולי 1979 זכה גניאל ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי (1:57.94 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 4:02.49 דקות, שיפור לשיא הישראלי שקבע שבוע לפני כן בארצות הברית (4:03.33 דקות), במשחה ל-1500 מטר חופשי (16:17.47 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם וייס, קרמן ושמיר בשיא ישראלי חדש של 4:36.12 דקות. נוסף לכך, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-4x200 מטר חופשי ביחד עם וייס, קרמן ושמיר בשיא ישראלי חדש של 7:53.69 דקות, 3 מאיות השנייה איטי מנורווגיה המנצחת. בתחרות זו הוא קבע את הקריטריון לאולימפיאדה.
1980
באליפות ארצות הברית החורפית שנערכה באוסטין, טקסס באפריל 1980 סיים גניאל במקום 15 במשחה ל-400 מטר חופשי, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 4:00.14 דקות, שיפור לשיא הקודם שלו (4:02.49 דקות). הוא קבע עוד שני שיאים ישראלים נוספים, אחד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:25.7 דקות, שיפור של כ-8 שניות לשיאו הקודם, תוך כדי המשחה ל-1500 מטר חופשי שבו קבע תוצאה של 15:55.19 דקות, שיפור לשיאו הקודם (16:02.40 דקות).
בקיץ 1980 בתחרות שמונה האומות שנערכה בסקוטלנד זכה גניאל במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:15.30 דקות ובמקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:12.63 דקות.
באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין קליפורניה באוגוסט אותה שנה ושימשה את המבחנים האולימפיים האמריקאים לבחירת הנבחרת שלא נסעה, קבע גניאל שיא ישראלי חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:59.29 דקות ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון ששחה משחה זה מתחת ל-4 דקות. שיא זה החזיק מעמד 13 שנים ונשבר בשנת על ידי מורן זומרפלד. במשחה ל-1500 מטר חופשי סיים במקום 15 וקבע שיא ישראלי חדש בתוצאה של 15:49.62 דקות, שיא זה החזיק מעמד 6 שנים ונשבר על ידי שגב פורת. במהלך המשחה ל-1500 מטר חופשי הוא שיפר גם את השיא במשחה ל-800 מטר חופשו בתוצאה של 8:24.87 דקות.
עקב החרם המערבי שהובילה ארצות הברית במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן, החמיץ גניאל את המשחקים האולימפיים.
המכביה ה-11
בתחרויות השחייה של המכביה ה-11 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב מספר ימים לאחר מכן זכה גניאל ב-5 מדליות, 2 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 16:14.50 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.35 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.83 דקות, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם שמיר, קרמן ווייס בשיא ישראלי חדש של 3:32.56 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם שמיר ווייס בשיא ישראלי חדש של 7:46.31 דקות. כשחיין ראשון הוא קבע שיא ישראלי חדש של 1:54.31 דקות.
לאחר המכביה הודיע גניאל על פרישה מהנבחרת הלאומית ועל הקמת איגוד שחיינים שמטרתו להגן על "זכויותיהם הלגיטימיות".
גניאל הביע התמרמרות על כך שלא קיבל את דמי כרטיס הטיסה מלוס אנג'לס לישראל שם למד וכן את דמי המלגה ממוסדות הספורט. שבוע לאחר מכן חזר בו מפרישתו מהנבחרת תוך הבעת התנצלות כלפי הנהלת איגוד השחייה והיו"ר צבי רטרט.
1982
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1982 זכה גניאל ב-5 מדליות מהן 3 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.62 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:08.58 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:26.86 דקות. מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.96 שניות, אחרי שמיר שקבע שיא ישראלי חדש (24.05 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.27 שניות שוב אחרי שמיר (52.93 שניות).
1983
בתחרות שמונה האומות, בשחייה שנערכה בטנריפה, ספרד ביולי 1983 זכה גניאל במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:11.63 דקות, במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.78 דקות, במקום החמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.38 דקות ובמקום השישי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:01.05 דקות.
לאחר פרישתו משחייה תחרותית
לאחר פרישתו משחייה תחרותית למד רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ועבד כמנתח חזה ולב במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, ובבית החולים איכילוב בתל אביב.
נפטר ב-14 במאי 2018 לאחר מחלה קשה.
משפחתו
בנו הוא השחיין האולימפי אמרי גניאל, אלוף ושיאן ישראל אף הוא.
עמליה רוזנבלום
ביוגרפיה
רוזנבלום נולדה וגדלה ביפו. היא בתם של העיתונאי אדם ברוך והצלמת אריאלה שביד ואחותו של התסריטאי, הבמאי ומגיש הטלוויזיה עידו רוזנבלום.
בגיל 14 החלה לפרסם טור במקומון "תל אביב". בגיל 18 נסעה לניו יורק ללימודים. היא סיימה תואר ראשון בהצטיינות בפילוסופיה ואנתרופולוגיה בסיטי קולג' של ניו יורק. אחר כך המשיכה בלימודיה לתואר שני באנתרופולוגיה באוניברסיטת ניו סקול בניו יורק, בנוסף קיבלה תואר שני נוסף בפסיכולוגיה ודוקטורט בפסיכולוגיה חברתית - אף הם מאוניברסיטת ניו סקול בניו יורק. עבודת הדוקטורט שלה, בהדרכת יובל נריה, עסקה בקשר בין הגירה, אפליה והסיכון להפרעת דחק פוסט-טראומטית בקרב חיילי צה"ל. במסגרת לימודי הדוקטורט, ובטרם חזרתה לישראל, השלימה רוזנבלום את הלימודים במגמה הקלינית, והשתלמה במרכז הרפואי בית ישראל בניו יורק במחלקה הפסיכיאטרית-גריאטרית וכן באשפוז יום.
בשנת 2004 לאחר שנים ארוכות בארצות הברית חזרה רוזנבלום לישראל. למדה שנתיים במסגרת התוכנית להכשרת מטפלים זוגיים ומשפחתיים באוניברסיטת תל אביב, ולמדה טיפול זוגי ממוקד רגש במסגרת הכשרת ה-ICEEFT בבית הספר לפסיכולוגיה במרכז הבינתחומי הרצליה. היא המטפלת הזוגית הראשונה בישראל המוסמכת לטיפול זוגי ממוקד-רגש על ידי ה-ICEEFT.
בשנת 2004 פורסם ספרה הראשון, הרומן "ונדמה שהכל אפשרי". בשנת 2006 ראה אור ספרה השני "עד קצה המושב", רומן לבני נוער שתורגם לשפות זרות, וזכה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער. בשנת 2007 התפרסם ספרה השלישי "ללא מלים: התרבות הישראלית בראי השפה", אותו כתבה עם צבי טריגר. ביוני 2014 ראה אור ספרה הרביעי "זאת עם הכתם השחור" (הוצאת זמורה ביתן), אף הוא רומן לבני נוער, שעוסק בהשפעתם של גירושים על ילדים. הספר ראה אור בגרמניה ב-2016. בדצמבר, 2019 ראה אור הרומן "זמן שאול" (הוצאת כתר), העוסק בסופר נחשב וכריזמטי שמקבל הזדמנות לחתום על "עסקה עם השטן" כדי לחזור לפסגה, אבל ככל שהוא מתקרב יותר לצמרת, כך הוא מתדרדר ומסתבך יותר, באופן שמרחיק אותו גם ממי שאוהב אותו וגם מהתהילה.
פרסמה סיפורים קצרים בכתב העת "מסמרים" (גיליון "בעתיד"), ובאוקטובר 2015 בגיליון מס' 3 של "גרנטה בעברית", (גיליון "קרוב לבית"). מלמדת כתיבה במסגרת סדנאות הכתיבה של "בית אריאלה" ועיריית תל אביב.
רוזנבלום היא מטפלת זוגית ומשפחתית, וטיפלה באופן קבוע בנשים במסגרת אגודת "סלעית", המסייעת לנשים לצאת ממעגל הזנות והסמים. במסגרת "סלעית" הנחתה גם טיפול קבוצתי בדגש ביבליותרפי למכורות לשעבר. היא מעבירה הרצאות הן בנושא הטיפול בכתיבה והן בתחום הטיפול הזוגי.
כותבת בלוג בשם "תאוריית הקשר" שמתפרסם באתר "הארץ", בו היא מפרסמת רשימות בנושא טיפול זוגי ומקצועי.
ב-2011 יצרה, במשותף עם שחר ברלוביץ', את סדרת הטלוויזיה "2.3 בשבוע", שעסקה בזוגות המשתתפים במחקר על מיניות ואינטימיות, ובה הודגש הרקע הפסיכולוגי של רוזנבלום. הסדרה שודרה בערוץ 10.
רוזנבלום שימשה כתסריטאית הסדרה "החדש של עומרי גורדון", אשר שודרה החל מאוגוסט 2015 בשידורי קשת. היא כתבה אותה במשותף עם אחיה, עידו רוזנבלום, ועם אסף שלמון.
במאי 2018, שודר ב-HOT8 הסרט "סוכני הזיכרון", שביימה יחד עם אחיה עידו, על אביהם אדם ברוך.
חיים אישיים
הייתה נשואה לבמאי אסף ברנשטיין ולהם בת אחת. משנת 2007 היא בזוגיות עם הזמר והמוזיקאי יובל בנאי (סולן להקת משינה) ובפברואר 2013 נולד בנם המשותף. בפברואר 2017 נישאו רוזנבלום ובנאי בניו יורק. הם מתגוררים בנווה צדק שבתל אביב.
כריסי ולינגטון
כריסטין אן ולינגטון (באנגלית: Christine Ann Wellington; נולדה ב-18 בפברואר 1977), ידועה ככריסי ולינגטון (באנגלית: Chrissie Wellington) היא טריאתלטית אנגליה שמחזיקה גם בשיא באליפות העולם באיש הברזל בהוואי וגם בזמן שיא בכלל מרוצי איש הברזל. תוך שנתיים היא הורידה את שיא העולם באיש הברזל ביותר מ-26 דקות ל-8:19:13 שעות, זמן מהיר יותר מהשיא הקודם שהחזיק מעמד מ-1994 ל-2008. שיא העולם של פולה ניובי-פרייזר נשמר במשך 17 שנים עד שוולינגטון שברה אותו במרוץ 2009. ולינגטון היא אחת משלוש הנשים שאי-פעם השיגו שלושה ניצחונות ברציפות (2009-2007) באליפויות העולם באיש הברזל, השתיים האחרות הן נטשה בדמן ופולה ניובי-פרייזר.
היא זכתה באליפות העולם פחות משנה לאחר שנהפכה למקצוענית, הישג שהתאחדות הטריאתלון הבריטית תיארה כ"הישג עילאי, הנדמה כמשימה בלתי אפשרית לכל אתלט שהוא המתחרה כטירון באליפות העולם הראשונה שלו." לאחר ששברה את שיא העולם באליפות אירופה באיש הברזל ברות', מאמנה לשעבר, ברט סוטון, תיאר את ולינגטון כ"אישיות בעלת מצוינות ספורטיבית בינלאומית שאף אחד באף ספורט אחר אינו מאפיל עליה." היא האתלטית הבריטית הראשונה שניצחה באליפות העולם באיש הברזל, והיא טרם נוצחה בתחרות זו.
בנוסף לתאריה באיש הברזל, היא גם אלופת העולם בטריאתלון 2006 לקבוצת הגיל שלה ואלופת העולם בטריאתלון 2008.
טיפול תרופתי בסוכרת
טיפול תרופתי בסוכרת (באנגלית: Anti diabetic medication) הוא טיפול בסוכרת על ידי הורדת רמות הגלוקוז בדם. למעט אינסולין, אקסנטיד ופרמלינטיד (pramlintide), כל התרופות המשמשות לטיפול בסוכרת ניתנות באופן פומי (משמע, דרך הפה, בעזרת כדורים). קיימים סוגים שונים של תרופות לטיפול בסוכרת, והבחירה בהן תלויה בסוג הסוכרת, גיל ומצב בריאותי של החולה, יחד עם גורמים נוספים.
סוכרת מסוג 1 היא מחלה הנגרמת בשל מחסור באינסולין. על כן, חולים בסוכרת מסוג 1, חייבים להזריק אינסולין.
סוכרת מסוג 2 נגרמת בשל עליה בתנגודת לאינסולין על ידי התאים (הגוף מתנגד לספיגת האינסולין). לכן, הטיפול בסוכרת סוג 2 מתחלק לשלוש: ראשית, טיפול בתרופות אשר מעלות את רמות האינסולין המופרש מהלבלב. שנית, תרופות המעלות את רגישות הרקמות לאינסולין. שלישית, תרופות המורידות את רמת הספיגה של גלוקוז במעיים לאחר האוכל.
מספר קבוצות של תרופות, רובן ניתנות דרך הפה (בכדורים), נמצאו אפקטיביות בסוכרת סוג 2, לרוב בשילוב שלהן. הטיפול התרופתי בחולי סוכרת מסוג 2 יכול לכלול גם מתן אינסולין, לאו דווקא לאחר כישלון בטיפול תרופתי בכדורים, אלא לעיתים לצורך השגת יעילות מרבית של השילוב התרופתי הנ"ל.
אינקרטינים
אינקרטינים הן תרופות הפועלות על מנגנון ההורמון GLP-1 שאף הוא חסר בקרב חולי סוכרת, לצד המחסור באינסולין. בקבוצה זו נכללות תרופות המחקות את פעילותו של הורמון GLP-1 הגורם לעליה בהפרשת אינסולין מתאי הבטא בלבלב.
בישראל משווקות ביאטה (Byetta) ויקטוזה, ליקסומיה וטרוליסיטי (Trulicity) הכלולות בסל הבריאות לחולי סוכרת מסוג 2. התרופות ניתנות בהזרקה תת-עורית. בעולם קיימות תרופות נוספות מקבוצה זו שאינן משווקות בישראל.
מעכבי האנזים Dipeptidyl Peptidase IV:
ראביעה סליהו סעיד
ראביעה סליהו סעיד (בהאוסה: Rabia Salihu Sa'id; נולדה ב-21 באפריל 1963) היא פיזיקאית ניגרית, פרופסור לפיזיקה אטמוספירית ומזג האוויר בחלל. בנוסף היא חוקרת באוניברסיטת באיירו (Bayero University). היא תומכת במדעניות צעירות ביחד עם קרן ויסיולה (Visiola Foundation) וחיל השלום (Peace Corps). סעיד השתתפה בייסוד של הארגון הניגרי לנשים פיזיקאיות.
טיפול תרופתי בסוכרת
יעילותן של תרופות ממשפחת מעכבי DPP-IV נבדקה במספר רב של מחקרים קליניים. התרופות האלו יכולות להינתן לבד או בשילוב עם תרופות אחרות לטיפול בסוכרת. כשהן ניתנות לבד או עם מטמורפין, יעילותן מתבטאת ביתרונות הבאים:
ראביעה סליהו סעיד
חיים אישיים
סליהו סעיד נולדה בבוונגרה, צפון ניגריה. היכן שסעיד גדלה לעיתים קרובות הבנות מקבלות חינוך מועט ומתחתנות בנעוריהן ובנוסף מצפים מהן להישאר בבית ולא לעבוד. סעיד למדה בבית ספר צבאי, והייתה התלמידה המצטיינת של כיתתה.
טיפול תרופתי בסוכרת
אינסולין
אינסולין ניתן באופן תת-עורי בהזרקה או על ידי משאבת אינסולין. במצבי חירום רפואיים, אינסולין ניתן גם תוך-ורידית. יש מעל 4 סוגים עיקריים של אינסולין, המאופיינים על פי הקצב בו הם נספגים בגוף.
ראביעה סליהו סעיד
חיים אישיים
כיום היא אמא לשישה ילדים, שניים מהם עם מוגבלויות.
חינוך ותחילת קריירה
בשביל ללמוד באוניברסיטה היא מכרה שרשרת זהב מהנדוניה שלה כדי לשלם על הרישום. בנוסף היא ניהלה גן ילדים כדי לכסות את השאר. כיום היא סגן דיקן לענייני סטודנטים באוניברסיטת באיירו, ניגריה.
טיפול תרופתי בסוכרת
אינסולין
אינסולין מסווג כאינסולין המשפיע לטווח קצר ולטווח ארוך.
אינסולין לטווח ארוך
NPH (שם מסחרי: Humulin N, Novolin N) - משפיע בין 10 ל-16 שעות, מגיע לשיא תוך 6 עד 10 שעות בדם. - לא בשימוש.
ראביעה סליהו סעיד
מחקר
המחקר שלה שואף לפתור אתגרים סביבתיים בניגריה, כמו הפחתת כריתת יערות על ידי הפיכת פסולת נגרים לשימוש במקום עצי הסקה.
המחקר שלה כלל אלקטרוניקה, פיזיקת חלקיקים, פיזיקת מזג אוויר אטמוספירית וחלל. הוא מיושם לצרכים סביבתיים מקומיים, כולל אנרגיה מימית ומיחזור פסולת.
טיפול תרופתי בסוכרת
שילובי אינסולין
שילובים אלו של אינסולין יכולים לכלול פרוטאמין אינסולין ואינסולין לטווח קצר - למשל 75/25, 70/30, 50/50.
ראביעה סליהו סעיד
פרסים והוקרה
באוגוסט 2015 התראיינה סעיד לעיתונאית של ערוץ החדשות BBC והוצגה בסדרת 100 נשים השנתית של BBC, תוך הדגשת מאמציה לקדם חינוך מדעי בניגריה.
טיפול תרופתי בסוכרת
אינסולין בשאיפה
ב-2015 אישר ה-FDA לשימוש את האינסולין הראשון בשאיפה (שם מסחרי - Afrezza). זה אינסולין קצר טווח לטיפול בסוכרת מסוג 1 ו-2.
ראביעה סליהו סעיד
פרסים והוקרה
בנוסף היא קיבלה פרס על עבודתה הקשורה לאתגרים סביבתיים בניגריה.
טיפול תרופתי בסוכרת
תרופות המעלות רגישות לאינסולין
תרופות המעלות רגישות לאינסולין (באנגלית: Sensitizers) פועלות על הורדת התנגודת לאינסולין. בשונה מתרופות אחרות, קבוצת תרופות אלו אינן מורידות את רמות הגלוקוז מיידית אלא ההשפעה שלהן אורכת מספר שבועות.
ראביעה סליהו סעיד
פרסים והוקרה
היא זוכת קרן אלסוויר לקריירה של נשים מדעניות צעירות בניגריה.
טיפול תרופתי בסוכרת
ביגואנידים biguanides
ירידה טיפוסית בערכי HbA1c בשימוש במטפורמין נעה בין 1.5% ל-2% [נדרש סימוכין למידע זה. כנראה שגוי.]
מטפורמין היא לרוב התרופה המשמשת כקו ראשון בטיפול בסוכרת סוג 2. בדרך כלל, היא ניתנת בעת האבחנה של סוכרת סוג 2 יחד עם המלצה לשינוי אורח חיים כגון ירידה במשקל ופעילות גופנית. זאת, בשונה מהעבר, בו התרופה ניתנה רק לאחר ששינוי אורח חיים לא הביא לירידה בערכי הסוכר. המינון ההתחלתי המקובל הוא 500 מ"ג ליום, ואם יש צורך בכך, המינון עולה ל-500 מ"ג פעמיים ביום, עד לסך כולל של 1000 מ"ג ביום. ניתן לקחת מטפורמין יחד עם תרופות נוספות לטיפול בסוכרת. קיימת גרסה של התרופה הניתנת בשחרור מושהה, אולם היא ניתנת בעיקר לחולים הסובלים מתופעות לוואי של מערכת העיכול.
תופעות הלוואי של מטפורמין כוללות כאבי בטן, שלשול ובחילות, ירידה בספיגת ויטמין B12 וחומצה פולית, טעם מתכתי וכאבי ראש. תופעות לוואי נדירות יכולות לכלול חמצת לקטית, על כן התרופה אינה מומלצת לחולי כליות, אשר הקראטינין שלהם הוא מעל 1.5%.
Thiazolidinediones
קבוצת התרופות ממשפחת ה-Thiazolidinediones, הקרויה גם "גליטזונים" (glitazones), היא קבוצת תרופות הנקשרת לחלבון הממוקם בגרעין של תאים והנקרא PPAR-G. לחלבון זה תפקיד מווסת בכל הקשור לשעתוק של גנים האחראיים על ויסות של גלוקוז ומטבוליזם של שומנים. הקישור לחלבון זה מביא לעידוד ייצור של אנזימים התלויים באינסולין בתוך התא, וכפועל יוצא מכך - עולה היעילות של ניצול גלוקוז על ידי התא. התרופה הראשונה מקבוצה זו, Troglitazone, נאסרה לשימוש לאור דיווחים על נזק לכבד ואי ספיקת כבד. שתי תרופות נוספות (רוזיגליטזון ופיוגליטזון, ראו להלן) לא נמצאו קשורות לנזק מסוג זה, אולם ההמלצה היא לערוך מעקב על אנזימי כבד מדי תקופה במהלך נטילת התרופות הללו.
ירידה טיפוסית בערכי HbA1c בשימוש בתרופות אלו נעה בין 1.5% ל-2%.
מספר מחקרים רטרוספקטיביים הביעו חשש באשר לבטיחות התרופות הללו, בעיקר לאור העלייה במספר החולים אשר סבלו ממאורעות לבביים לאחר השימוש בהן. מאידך, מחקר ADOPT הציג נתונים לפיהם שימוש ראשוני בתרופות אלו יכול למנוע את התדרדרות מחלת הסוכרת. תופעות לוואי עיקריות הקשורות בשימוש בתרופות אלו כוללות עליה במשקל (בממוצע 2–3 ק"ג), אגירת נוזלים ובצקת היקפית. התרופות עלולות לגרום לאנמיה, ולעליה בשכיחות שברים בגפיים בנשים בגיל המעבר, כמו כן תיתכן עליה בשכיחות לאוטם לבבי כפי שצוין לעיל בשימוש באוונדיה.
תרופות הגורמות להפרשת אינסולין
תרופות הגורמות להפרשת אינסולין (באנגלית: Secretagogues) פועלות על תאי בטא בלבלב וגורמות לעלייה בהפרשת אינסולין.
סולפונילאוראה
קבוצת התרופות מסוג sulfonylurea מביאות לגירוי הלבלב להפרשת אינסולין, על ידי עיכוב תעלת האשלגן (K) בתאי בטא בלבלב. כתוצאה מעיכוב זה, יש עליה ברמות הסידן התוך-תאי ועליה בהפרשת גרנולות המכילות אינסולין אל מחוץ ללבלב. קיימות תרופות מדור שני של סולפונילאוריאה, שהן יעילות יותר מאשר התרופות מהדור הראשון ובעלות פחות תופעות לוואי. כל התרופות הללו עלולות להביא לעלייה במשקל.
תרופות מסוג סולפונילאוריאה נקשרות באופן חזק לחלבונים בפלסמה, והן שימושיות רק אצל חולים בסוכרת סוג 2, מאחר שהן פועלות על הפרשת אנדוגנית של אינסולין מתאי הלבלב. מכאן, שהשימוש בתרופות אלו עבור חולים בסוכרת סוג 1, אשר לא מייצרים כלל אינסולין, אינו רלוונטי.
ניתן לתת תרופות אלו בשילוב עם מטפורמין או תרופות ממשפחת הגליטזונים לעיל, והן יעילות במיוחד אצל חולים מעל גיל 40, אשר חולים בסוכרת למטה מ-10 שנים. לא ניתן לתת תרופות אלו בסוכרת הריונית. תופעות הלוואי העיקריות של תרופות מסוג סולפונילאוריאה הן היפוגליקמיה (תת סוכר בדם). הן גם יוצרות עומס יתר על תאי בטא וגורמות לשחיקה בתפקודם. עם הופעת קבוצות תרופות חדשות המשמרות את תאי הבטא יורד השימוש בתרופות מקבוצת הסולפונילאוריאה.
ירידה טיפוסית בערכי HbA1c בשימוש בתרופות אלו נעה בין 1% ל-2%.
תרופות מהדור השני כוללות:
תרופות מהדור השלישי כוללות:
גלימפיריד נחשבת כתרופה מהדור השלישי מאחר שהיא גורמת פחות להיפוגליקמיה בהשוואה לתרופות מהדור השני.
meglitinides
ה-meglitinides, נקראות גם הגלינידים (בגלל הסיומת glinide) הן תרופות שפועלות במנגנון דומה לזה של סולפוניל-אוראה, אך הם בעלי מבנה כימי שונה והן נבדלות מסולפוניל-אוראה גם בכך שהן גורמות להפרשת אינסולין לטווח קצר.
הן פועלות על אותן תעלות אשלגן בדומה לתרופות מסוג סולפוניל-אוראה, אולם על ידי היקשרות לאתר קשירה שונה. על ידי סגירת תעלות האשלגן, הן מביאות לפתיחת תעלות סידן ומכאן להגברת ההפרשה של אינסולין מהלבלב.
תרופות אלו נלקחות תוך כדי או זמן קצר לפני ארוחות, כדי להגביר את הפרשת האינסולין בתגובה לארוחה. אם מדלגים על ארוחה מסוימת, אין צורך ליטול את התרופה טרם הארוחה. זהו יתרון משום שמבחינה זאת אפשר לצמצם אירועי היפוגליקמיה (בניגוד לסולפוניל-אוראה שיש להם טווח פעילות ארוך)
ירידה טיפוסית בערכי HbA1c בשימוש בתרופות אלו עומדת על 0.5% עד 1%.
תרופות מסוג זה כוללות:
תופעות לוואי של שימוש בתרופות אלו כוללות עליה במשקל והיפוגליקמיה. חשוב מאוד לאכול אחרי נטילת התרופה כדי למנוע אירועי היפוגליקמיה.
יתרון נוסף של התרופה רפגליניד הוא שהיא יכולה להינתן גם בחולים עם מחלת כליות כרונית בדרגה קשה.
מעכבי אלפא-גלוקוסידאז
קבוצת התרופות מסוג מעכבי אלפא גלוקוסידאז (Alpha glucosidase inhibitor) נחשבות כתרופות לטיפול בסוכרת, אולם הן אינן בעלות השפעה ישירה על הפרשת אינסולין או העלאת הרגישות לאינסולין.
תרופות אלו פועלות כך שהן מאטות את תהליך עיכול הפחמימות במעי הדק. כך, הגלוקוז המשתחרר מפחמימות ייכנס לזרם הדם באופן איטי יותר, ובכך יותאם לקצב הפרשת האינסולין אצל החולה. תרופות אלו יעילות כאשר הן ניתנות כטיפול יחידני רק במצבים המוקדמים של היווצרות עמידות לגלוקוז (Glucose intolerance) אולם יעילות גם כאשר הן ניתנות בשיתוף יחד עם תרופות אחרות לטיפול בסוכרת סוג 2. כמו כן, נמצא כי הן מורידות את רמות הגלוקוז בדם לאחר ארוחה גם אצל חולי סוכרת מסוג 1.
ירידה טיפוסית בערכי HbA1c בשימוש בתרופות אלו נעה בין 0.5% ל-1%.
תרופות אלו כמעט ואינן משווקות בארצות הברית לאור תופעות לוואי הכוללות אי נוחות במערכת העיכול וריבוי גזים. הן ניתנות בשיעור גבוה יותר באירופה. הן יכולות להביא לירידה במשקל לאור הפחתת רמות הסוכר שנספג בתזונה. אין להשתמש בתרופות אלו אצל חולים הסובלים ממחלות מעי דלקתיות, או רמות קראטינין העולות על 2 מ"ג/ד"ל. התרופות הללו גם עלולות להשפיע על תפקוד הכבד ולכן מומלץ מעקב אחרי אנזימי הכבד.
אגוניסטים לקולטנים ל-1-GLP
אינקרטינים הם חלבונים המופרשים מרירית המעי וגורמים להפרשת אינסולין, עיכוב בהפרשת גלוקגון והאטה בהתרוקנות הקיבה. שתי המולקולות העיקריות השייכות לקבוצה זו הן glucagon like peptide 1 (ובראשי תיבות, GLP1) ו-Gastric inhibitory peptide (בראשי תיבות, GIP).
התרופות סקסנדה וויקטוזה מחקות את השפעתו של ה-GLP-1 ומסייעות כאשר ישנו חוסר בהורמון פפטידי זה.
dpp-4 inhibitors
תרופות ממשפחה זאת מעלות את רמות הריכוז בדם של האינקרטין האנדוגני GLP-1, על ידי עיכוב הדגרדציה (פירוק) שלו על ידי האנזים דיפפטידיל-פפטידאז-4 (dpp-4). השילוב עם מטפורמין מגביר את האפקט וישנם תכשירים המשלבים את מטפורמין ביחד עם מעכב האנזים Dipeptidyl Peptidase IV באותה טבלייה.
דוגמאות לתרופות מקבוצה זו:
ירידה טיפוסית בערכי HbA1c בשימוש בתרופות אלו עומדת על כ-0.74%.
תרופות המגבירות הפרשת גלוקוז בשתן
מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA), אישר שימוש בשלוש תרופות מקבוצת חוסמי ה-SGLT2 בסוכרת סוג 2 הגורמת לעליית הפרשת הגלוקוז בשתן, לאחר שמחקרים הראו ירידה ברמת HbA1c וגלוקוז בצום.
תרופות אלו הן תרופות שגורמות להפרשת גלוקוז בשתן.
בישראל אושרו לשימוש שתי תרופות מקבוצה זו:
טיפול אלטרנטיבי
מספר צמחים רפואיים נחקרו באשר לטיפול בסוכרת, אולם נכון ל-2013, עדיין אין ידע מחקרי מספק על מנת לקבוע את יעילותם. בקינמון נמצאו תכונות הקשורות להורדת רמות הסוכר, אך טרם נמצא קשר מספק כדי לקבוע האם נטילת קינמון מסייעת לטיפול בסוכרת. תוספי כרומיום ו-vanadyl sulfate הם חומרים אלטרנטיביים נוספים אשר קיימים לגביהם מחקרים פרה-לימינריים, אך גם במקרים אלו, יעילותם טרם הוכחה באופן חד משמעי.
פרדיננד פורשה
פרדיננד פורשה (בגרמנית: Ferdinand Porsche; 3 בספטמבר 1875 – 30 בינואר 1951) היה מהנדס רכב גרמני, יליד האימפריה האוסטרו-הונגרית. פיתח, בין היתר, את ה"חיפושית" המקורית ואת אב הטיפוס של הטנק טיגר I. בנו של פרדיננד פורשה הוא פרי פורשה ששמו נקשר למכוניות הספורט "פורשה", אשר התבססו על תכנון מכונית הפולקסווגן. לאחר מלחמת העולם השנייה נאסר פורשה בצרפת למשך מספר חודשים בעקבות קשריו עם המשטר הנאצי.
קורות חיים
פורשה נולד בווראטיסלביצ'ה. הוא הראה כישרון מכני כבר מגיל צעיר, והצטרף למפעל הכרכרות, אשר החל בייצור מכוניות בשנת 1896. הרכב הראשון מתוצרתם שנקרא "לוהנר-פורשה היברידי מעורב" היה כרכרה בעלת מנוע בעירה פנימית שהניע מנועים חשמליים שהוצמדו לגלגלים. רכב זה הוצג בתערוכה העולמית של פריז בשנת 1900. בזכות מהירותו הגבוהה, 56 קמ"ש, זכה רכב זה במספר גביעים בתחרויות מהירות באוסטריה.
בשנת 1906 שכרה חברת אוסטרו-דיימלר את פורשה כמהנדס הראשי שלה. הדגם המוכר ביותר שהוא תכנן עבורה נודע בכינויו "הנסיך הנרי", על שם המרוץ שבו קטף הדגם את כל שלושת המקומות הראשונים.
בינואר 1931 ייסד פורשה חברה משלו בשטוטגרט, עם מהנדסים עמם עבד בעבר ועם בנו, פרי פורשה.
פורשה החליט לתכנן מכונית חדשה בעצמו, ואת הכסף למימון התכנון השיג בהלוואה כנגד ביטוח החיים שלו. חברות שונות הצטרפו בתחילה למימון הפרויקט, אך נטשו משהסתברו העלויות הגבוהות של העבודה. פורשה הצליח להשיג חוזה רק לבניית שלושה אבות טיפוס, אשר הושלמו בחורף 1936. דיימלר-בנץ בנתה עוד 30 יחידות, במפעל שהוקם לשם כך בעיר חדשה "אוטושטאדט" שמה.
ב-1933 הכריז קנצלר גרמניה - אדולף היטלר על רצונו לבנות את "מכונית העם" (בגרמנית: "פולקסווגן"). חזונו של היטלר תאם לזה של פורשה והשניים נפגשו לצורך תיאום רעיונות. היטלר שרטט בפניו את קווי המתאר של "מכונית העם". מכיוון שפורשה היה צ'כי, עם שנחשב לתת-אדם על-פי תאוריית הגזע הנאצית, קיבל פורשה אזרחות גרמנית ב-1934 בהליך מזורז, הצטרף אל המפלגה הנאצית כחבר מספר 5,643,287 ואף קיבל דרגה סמלית באס אס.
לצורך בניית מכונית העם הוקמה עיר חדשה ובה הוקם המפעל. העיר, הנקראת בימינו וולפסבורג, משמשת עד היום כעיר המטה של קונצרן פולקסווגן.
פרדיננד פורשה העביר את תכנון מכוניות המרוץ לבנו, בעודו מתמקד בבניית המפעלים בוולפסבורג (בין היתר באמצעות עובדי כפייה) ובהגדלתם, ובמיזמים נוספים שקיבל מהרייך השלישי, כגון תכנון טנקים, מנועים ואת הפרויקט המפורסם מכולם - המכונית העממית "פולקסווגן" שכונתה "חיפושית".
עם תום המלחמה התבקש פרדיננד פורשה להמשיך בייצור הפולקסווגן על ידי שלטונות צרפת, ולהעביר לשם את מפעליו כפיצוי על נזקי המלחמה. חילוקי דעות בממשלת צרפת והתנגדות עזה של יצרני הרכב המקומיים טירפדו תוכנית זו עוד בטרם יושמה. פורשה, פיך (חתנו של פורשה) ובנו של פורשה, פרי, נאסרו כפושעי מלחמה ב-15 בדצמבר 1945. פרי שוחרר, אך פיך ופורשה נכלאו ללא משפט בדיז'ון לעשרים חודשים.
פורשה נשכר על ידי פולקסווגן לייעוץ, וקיבל תמלוגים על כל פולקסווגן שנבנתה, דבר שאפשר לו לחזור לשטוטגרט ב-1949, שם המשיך את ייצור הפורשה 356 עם גוף פלדה במקום אלומיניום, כפי שנבנה בגמונד. הוזלת העלויות הביאה למכירות מרשימות של 78,000 יחידות במהלך 17 שנות יצורה.
בנובמבר 1950 ביקר פורשה בפעם הראשונה לאחר המלחמה במפעלי פולקסווגן בוולפסבורג, שם כבר יוצרה ה"חיפושית" בייצור המוני. כמה שבועות לאחר מכן לקה בשבץ ולא החלים ממנו עד למותו ב-30 בינואר 1951.
פופקורן קרמל
פופקורן קרמל הוא ממתק אמריקאי עשוי פופקורן המצופה בסוכר או בדבשה המבוססת על קרמל. בדרך כלל תמיסת הסוכר או הסירופ מחוממים עד שהם משחימים ומתעבים, כך שהם הופכים לקרמל. קרמל חם זה מעורבב לאחר מכן עם פופקורן קלוי ומונח להיתקררות. לפעמים משתמשים במדחום מיוחד להכנת ממתקים, מכיוון שהכנת הקרמל דורשת זמן ומיומנות כדי לא לשרוף את הסוכר. התהליך יוצר חטיף מתוק. בגרסאות מסוימות, לאחר ציפוי בשוקולד, מוכנס הפופקורן לתנור כדי להפוך את הממתק לפריך. תערובות של פופקורן קרמל לפעמים מכילות אגוזים, כגון בוטנים, אגוזי פקאן, שקדים, או אגוזי קשיו.
סוגים אחרים של פופקורן בטעם מתוק
סוגים מסוימים של פופקורן מצופים בסוכר לבן, ומועדפים על פופקורן הקרמל המסורתי בשל טעמם הקל. לפעמים מוסיפים חומרי טעם וריח טבעיים או מלאכותיים לסירופ החם של הפופקורן, כגון: תות, אבטיח, קוקוס, תפוח ירוק, שוקולד או אוכמניות. אך לעיתים קרובות טעמים אלו קיימים רק בחנויות ממתקים המתמחות בפופקורן.
כימיה סופרא מולקולרית
כימיה סופרא מולקולרית היא תחום בכימיה שמתמקד בקשרים הפועלים באינטראקציות בין-מולקולריות. כימיה סופרא מולקולרית משתמשת בקשרים חלשים, כגון: קשרי מימן, כוחות הידרופוביים, קשרים מתכתיים (בגביש), קשרי ואן דר ואלס או השפעות אלקטרוסטטיות במערכת מרובת קומפלקסים מולקולריים. לעומתה, סינתזה אורגנית מסורתית עוסקת ביצירת ופתיחת קשרים תוך-מולקולריים, חזקים בהרבה - קשרים קוולנטיים כדי ליצור מולקולה מבוקשת.
אנג'אני
אנג'אני תומאס (באנגלית: Anjani Thomas; נולדה ב-10 ביולי 1959) היא זמרת-יוצרת ופסנתרנית אמריקאית, הידועה בעיקר בשל עבודתהּ עם לאונרד כהן. בנוסף, הופיעה אנג'אני עם הזמר-שחקן קארל אנדרסון, עם מוזיקאי הג'אז סטנלי קלארק ועם גיטריסט הפיוז'ן האוסטרלי פרנק גמבלה. בשנת 2000 החלה בקריירת סולו.
ביוגרפיה
אנג'אני נולדה בהונולולו בירת הוואי, שם למדה זמרה ונגינה בגיטרה ובפסנתר. בתום שנת לימודים במכללת ברקלי למוזיקה שבבוסטון עברה אנג'אני לניו יורק, במטרה לפתח קריירה מוזיקלית. במשך תקופה הופיעה במועדוני ג'אז, עד אשר פגשה בשנת 1984 את המפיק ג'ון ליסאואר, ששכר אותהּ לעשות קולות רקע בשירו של לאונרד כהן "הללויה". בשנת 1985 יצאה אנג'אני לסיבוב הופעות עם כהן כנגנית מקלדת וזמרת רקע, והוסיפה מאז לעבוד עמו ולתת את קולהּ לשירים מאלבומיו השונים, בהם I'm Your Man, The Future, Dear Heather ו-Old Ideas.
בשנת 2000 פצחה אנג'אני בקריירת סולו עם אלבומהּ Anjani, ולאחריו The Sacred Names (2001) – שיר הלל לשמות האלוהים בארמית, בעברית ויוונית. ב-2006 חיבר כהן מילים וסייע בהפקת אלבומהּ Blue Alert.
מיס בלגיה 2008
מיס בלגיה 2008 היא תחרות מיס בלגיה ה-74 במספר.
התחרות נערכה באנטוורפן.
הנחו את הטקס ורוניק דה קוק, מיס בלגיה 1995 ומגיש הטלוויזיה ז'אן-מישל זקקה.
היא שודרה בערוץ RTL-TVI דובר הצרפתית ובערוץ VT4 דובר ההולנדית.
בטקס הופיעה הזמרת קלי קלרקסון.
בתחרות השתתפו 20 מתמודדות ומתוכם 10 עלו לגמר.
הזוכה היא אליזה פוליצ'ק, בשלב הראיונות שאלה אותה המנחה שאלה בהולנדית, והיא עברה לצרפתית, עקב היותה לא דוברת הולנדית גרר קריאות בוז מצד הקהל.
יוסי יהושוע
קורות חיים
יהושוע נולד בנהריה וגדל במעלה אפרים. עם גיוסו לצה"ל התנדב לחטיבת הצנחנים והתקבל לפלוגת ההנדסה החטיבתית. עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. יהושוע הוא בוגר בית הספר "כותרת" לעיתונות ותקשורת. במהלך הלימודים בכותרת החל לפרסם כתבות בנושאי צבא וביטחון.
יהושוע הצטרף לידיעות אחרונות בשנת 2000. בתחילת דרכו שימש ככתב מוניציפלי לאזור תל אביב-יפו אז חשף כי דגים שנמכרים בשוקי העיר מכילים חומרים מסרטנים שמקורם בשפד"ן, וכן פרסם את סיפור האפליה בבית הספר "צייטלין" בתל אביב. מאז 2003 משמש ככתב הצבאי של העיתון.
חשיפתו הראשונה ככתב צבאי, עוד בעת לימודיו האקדמיים, היה כשפרסם בעיתון כי בשיחת מוטיבציה עם חייליו קרא מפקד חטיבת גולני, אל"ם שמואל זכאי, ל"ארבע אמהות" "ארבע סמרטוטות". עם חשיפות נוספות של יהושוע נמנות בנק ההשקעות ביחידת החץ, הקשר האירני של מספנות טיסנקרופ המייצרות את הצוללות הישראליות; חשיפת התמלילים מדיוני הקבינט לפני ובמהלך מבצע צוק איתן; פסילת שני מפקדי טייסות לאחר שנכשלו בבדיקת פוליגרף. יהושוע אף היה הכתב האחרון שראיין את הטייסת סרן תמר אריאל שנהרגה במפולת שלגים בנפאל, הראיון התפרסם לאחר מותה.
יהושוע מתמקד בסיפורי חדשות "גדולים". הוא כותב יותר חדשות ופחות כתבות מגזין. בנוסף, יהושוע נמנע מכתיבה על ענייני פרט ובנושא מצוקות חיילים (במשך שנים ארוכות הכתבת הצבאית כרמלה מנשה טיפלה בנושאים אלו עבור ידיעות). הוא סיקר את מלחמת לבנון השנייה, מבצע עופרת יצוקה, מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן.
חיים אישיים
יהושוע גרוש ואב לשניים ומתגורר ברמת גן.
חצי האי רקלוס
חצי האי רקלוס או חצי האי רקלו (באנגלית: Reclus Peninsula) הוא חצי אי באזור חוף דנקן, בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
חצי האי מהווה את הגדה המערבית של מפרץ שארלוט.
אורכו של חצי הוא 13 קילומטרים.
גובהו של חצי האי 382 מטרים מעל פני הים.
גילוי ומיפוי חצי האי
חצי האי מופה לראשונה בשנת 1898 על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
מקור השם
ז'רלאש נתן ללשון היבשה שבקצה הצפוני של חצי האי את שמה – כף רקלוס.
ז'רלאש קרא ללשון היבשה על שמו של ז'אק אליזה רקלוס, גאוגרף וסופר צרפתי.
בשנת 1960, הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, נתנה את השם רקלוס לחצי האי כולו.
קבוצת עוגן
קבוצת עוגן (באנגלית: Ogen) היא קבוצה פיננסית-חברתית ללא כוונת רווח (הקבוצה כוללת עמותה ו-4 חל"צים), העוסקת בהנגשת אשראי בר-השגה וליווי פיננסי לאוכלוסיות מוחלשות בישראל, ליחידים ומשקי בית, לעסקים זעירים וקטנים ולמוסדות ללא כוונת רווח (מלכ”רים).
הקבוצה כוללת בתוכה חמישה תאגידים העוסקים במתן הלוואות, ליווי פיננסי ומנטורינג. היא הוקמה ב-1990 בשם "האגודה הישראלית להלוואות ללא ריבית" (IFLA), על ידי פרופסור אליעזר דוד יפה ובניהולה של יונה כהן.
משנת 2017, תחת המנכ"ל שגיא בלשה והיו"ר אופיר עוזרי, החלה להתגבש קבוצת עוגן בתהליך הדרגתי, במסגרתו יסדה "עוגן-הקרן להלוואות ללא ריבית" שתי חברות בנות, את עוגן-הקרן להלוואות חברתיות (2018) ואת ספארק איי.אל (2019) ומיזגה לתוכה שני ארגונים, את "עוגן לבית" (2017) ואת "קרן שמש" (2019). ב-2021 הקימה עוגן-הקרן להלוואות חברתיות חברת בת בשם "עוגן- אג"ח חברתיות 1".
בכוונת הקבוצה להפוך בעתיד לבנק החברתי הראשון בישראל.
הלוואות
קבוצת עוגן מספקת ארבעה סוגי הלוואות:
היסטוריה
קבוצת עוגן נוסדה והתפתחה על בסיס האגודה הישראלית להלוואות ללא ריבית (IFLA), אשר הוקמה על ידי פרופסור אליעזר יפה בשנת 1990. העמותה נוסדה כדי לסייע לעולים החדשים שהגיעו לארץ עם גל העלייה הגדול בשנות התשעים, בעיקר מברית המועצות ומאתיופיה. במימון תורמים, בעיקר מארצות הברית.
לאחר ביקור במרכז קליטה החליט יפה להקים גוף שיתמוך בביסוס העולים החדשים בארץ. לדברי יפה:.
באמצעות מאמר שפרופסור יפה פרסם בעיתון ג'רוזלם פוסט גויסו תורמים ראשונים מארצות הברית ובריטניה. בשנת 1990 נרשמה העמותה בישראל והחלה לפעול מירושלים, שם נמצא מרכזה מיום הקמתה. זמן קצר לאחר הקמתה, החלה האגודה להעניק אשראי לציבורים שחווים אתגרים כלכליים בכל הארץ ולא רק לעולים חדשים. מאז הקמת העמותה פרופסור יפה עמד בראשה כיו"ר ובהמשך כנשיא בהתנדבות. לצידו עמדה עד שנת 2013 המנכ"לית יונה כהן. בשנת 2000 פרופסור אליעזר דוד יפה פרש לגמלאות מהאוניברסיטה העברית והעמיק את פעילותו באגודה להלוואות ללא ריבית. פרופ' יפה שימש כיו"ר האגודה עד שנת 2011, אז הפך לנשיאה עד יום מותו בשנת 2017. החליף אותו בתפקיד היו"ר אדוארד כהן, אשר שימש בתפקיד עד 2015. בשנת 2015 נבחר עו"ד אופיר עוזרי לתפקיד יו"ר. בשנים 2013–2016 שימש ג'ו רוזן כמנכ"ל האגודה.
במשך עשרות שנים העמותה גייסה כספים מתורמים ברחבי העולם ונתנה הלוואות לקבוצות אוכלוסייה שמתמודדות עם אתגרים כלכליים. נכון ל 2019, כ-65,000 משקי בית ועסקים זעירים וקטנים קיבלו הלוואות.
בשנת 2018 האגודה הישראלית להלוואות ללא ריבית (IFLA) שינתה את שמה ל "עוגן- הקרן להלוואות ללא ריבית".
בשנת 2020 נוסד תחת קרן שמש מיזם "מנט-אור" יחד עם מספר שותפים למתן מנטורינג למנכ"לי מלכ"רים. עוד נוסדה ב 2020 "עוגן למשפחה" לליווי משקי בית להתנהלות כלכלית טובה יותר וטיפול ביחידים ומשפחות בחובות. בשנת 2021 נוספה לקבוצה "עוגן- איגרות חוב חברתיות 1" שהיא חברת בת של עוגן- הקרן להלוואות חברתיות.
מקורות מימון
עד שנת 2019 הגיעו כל מקורותיה של עוגן מתרומות בלבד. הסכום הראשוני שגויס ב 1990 עמד על עשרים אלף דולר. את הסכום הזה גייס אליעזר יפה מזוג תורמים מניו יורק שהחליטו, לרגל יום הנישואים הארבעים, להעניק לארבעה ישראלים העוסקים בצרכי ציבור, אשר אליעזר יפה היה אחד מהם.
החל מ 2020, החלה עוגן לגוון את מקורות ההון שלה. ב 2020 החלה לגייס פיקדונות אימפקט והחל מ 2021 גייסה עוגן קווי אשראי מבנקים והשיקה את איגרות החוב החברתיות הראשונות שלה. החל משנת 2020, עת פתיחתה של עוגן – הקרן להלוואות חברתיות, החלה עוגן להעניק גם הלוואות לעסקים ולמלכ"רים בריבית נמוכה.
מייסד
פרופסור אליעזר דוד יפה, שהיה עולה חדש מקליבלנד ארצות הברית, פרופסור לעבודה סוציאלית ומראשוני המורים בבית הספר לעבודה סוציאלית של האוניברסיטה העברית בירושלים, ייסד את האגודה הישראלית להלוואות ללא ריבית. העמותה נוסדה כדי לסייע לעולים החדשים שהגיעו לארץ בשנות השמונים והתשעים, בעיקר מאתיופיה ומברית המועצות, אך מספר שנים לאחר היווסדה החלה לשרת את כלל הציבור בישראל.
בספטמבר 2011, סיים אליעזר את תפקידו כיו"ר האגודה לאחר עשרים ואחת שנה והתמנה לנשיאה. יפה היה פעיל מוביל של האגודה עד פטירתו ב-2017.
קארין כהן
קארין כהן (ידועה בשם ליידי קייסי) (נולדה ב-19 ביוני 1987) היא דוגמנית, שחקנית ושדרנית רדיו ישראלית.
ביוגרפיה
נולדה בשם קארין אבישג כהן בעפולה, ישראל. בוגרת מסלול מצטיינים בתיכון אורט עפולה.
קריירה
ב-2007 השתתפה כהן בתוכנית המציאות "הדוגמניות" בערוץ 10 והגיעה למקום השמיני מתוך 12 המתמודדות. כהן, העוסקת בדוגמנות עבור חברות אופנה שונות, בהמשך זכתה כהן בתואר "הישראלית הסקסית" לשנת 2010 וגברה על בר רפאלי, מורן אטיאס ועדי הימלבלוי בהצבעה שנערכה בקרב גולשי אתר mako.
כהן לקחה חלק בתוכנית "וייפאאוט ישראל" של ערוץ 10 ב-2011. כמו כן, היא הגישה לצדו של זוהר ישראל את תוכנית הרדיו "תחת שמי ים התיכון" ברדיו לב המדינה. כהן בנוסף הגישה פינה קבועה בתוכנית הבוקר של דנה רון, "הבוקר של דנה" בערוץ 2.
במסגרת עיסוקה כדוגמנית כיכבה כהן בקמפיינים רבים. בשנת 2011 הצטלמה לקמפיין עבור בושם הגברים "זיפו". בשנת 2012 הצטלמה כפרזנטורית לרשת נעלי "ג'וזף", וכן שימשה כפרזנטורית של שמלות כלה עבור המעצבת שלומית אזרד. באותה שנה הצטלמה למסע פרסום עבור קולקציית בגדי ים של רשת האופנה הישראלית "H&O".
בשנת 2013 השתתפה כהן כנמתחת ב"אמבוש" תוכנית המתיחות של עופר שכטר בערוץ 10, השתתפה בעונה השלישית של תוכנית השידוכים "דייט בחשיכה" בערוץ 2, וכן השתתפה יחד עם רוסלנה רודינה בשעשועון "כלוב הזהב" בערוץ 2 של רשת. במהלך אותה שנה, החלה לשחק בתפקיד ראשי בהצגת הילדים "הנסיכה קארין ותפוח הקסם" שעלתה בתיאטרון עתיד בהיר. בנוסף באותה שנה, שימשה כהן כפרזנטורית לצדה של רוסלנה רודינה, עבור קולקציית בגדי הקיץ של חברת האופנה "קלאב אופנה", וכן שימשה כפרזנטורית לבגדי ים עבור רשת האופנה "אקספוז". לאחר מכן, השתתפה כשופטת בשעשועון "תצחיק אותי" בערוץ 24.
ב-2014 שיחקה את שולי בסדרה "רמזור" בערוץ 2. בנוסף ב-2014, השתתפה בסדרת הדוקו-ריאליטי "בוליווד" של yes לצד גלית גיאת, עידן יניב, איציק כהן ואחרים.
חיים אישיים
בשנים 2010–2011 הייתה נשואה לשחקן נירו לוי.
מאז 2015 היא מתגוררת בלוס אנג'לס שבארצות הברית עם בן זוגה, אבי רון, והיא אם לשתי בנות.
יחסי איראן–ונצואלה
יחסי איראן–ונצואלה הם יחסי החוץ בין איראן וונצואלה. "איראן וונצואלה הן שתי מדינות ידידותיות ומאוחדות אשר סוללות את דרכן להמשך התקדמות ורווחה עבור מדינותיהן", לדברי הנשיא רוחאני. שתי המדינות הן בעלות ברית אסטרטגיות עכשוויות של הפדרציה הרוסית ושל הרפובליקה העממית של סין תוך התנגדות להגמוניה האמריקאית באזוריהן.