cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חישוב רב-משתתפים בטוח
מודל ביטחון
למעגל אריתמטי יש עדיפות במקרים מסוימים מהיבט של יעילות. מעגל זה בדרך כלל מיישמים עם פונקציית הצפנה הומומורפית חלקית מעל פעולת החיבור או פעולת הכפל, למשל אם C_1=E(x) וכן C_2=E(y) אז כאשר הפעולה \otimes היא פעולה אריתמטית מודולו p כלשהו. במקרה כזה A יכול לשלוח ל-B את C_1=E(a) שבתורו ינצל את תכונת ההומורפיות של ההצפנה כדי לחשב את C_2=E(ab-1). כעת A יכול לפענח את זה כדי לקבל את s=ab-1 מודולו p. זהו מעין שיתוף סוד בין A ל-B מעל פעולת החיבור של r ו-s שהם הכפולה של הקלטים a ו-b כך שמתקיים r+s=ab.
פרויקטים
נכון לשנת 2019 קיימים מספר פרויקטים לחישוב רב־משתתפים בטוח לשימוש כללי, בהם:
בורגראנץ'
בורגראנץ' היא רשת מזון מהיר ישראלית, המציעה בעיקר ארוחות המבורגר הכוללות מנת המבורגר בלחמנייה עם שתייה ותוספות שונות. המתחרות העיקריות של החברה הן הרשתות האמריקאיות "מקדונלד'ס" ו"ברגר קינג". נכון לאפריל 2022, הרשת מונה 64 סניפים מקרית שמונה ועד אילת.
הקמת הרשת
בשנת 1972 נפתח הסניף הראשון של "בורגראנץ'" ברחוב בן-יהודה 21 בתל אביב על ידי בארי סקופ, דרום אפריקאי שקיבל את ההשראה ממסעדות המבורגרים בדרום אפריקה שנקראו Burger Ranch. באותה שנה פעלה בישראל רשת המבורגרים מתחרה אחת - וימפי. תוך זמן קצר פתחה הרשת 5 סניפים נוספים באמצעות זכיינים. הסניפים הנוספים היו ממוקמים במגדל שלום, חוף הילטון, כיכר העצמאות בנתניה (סניף שהוקם על ידי עולה חדש מדרום אפריקה, סיריל סוסמן), ובתחנות הדלק של פז בקריית אונו ובאבו כביר. בעקבות מלחמת יום הכיפורים והמיתון הכלכלי, נקלעה הרשת לקשיים ונסגרה. כעבור מספר שנים החלו רון לפיד (אחד מהעובדים הראשונים של הרשת) ובארי סקופ להקים את הרשת מחדש, כשותפים שווים.
בשנת 1981 הפעילה הרשת 7 סניפים, שלושה בתל אביב, סניף ברעננה, ברמת השרון ובקריית ביאליק. הרשת התרחבה במהירות בשנות ה-80 וב־1984 כבר הפעילה 23 סניפים בכל רחבי הארץ. בשנת 1986 ניהלה חברת דלק משא ומתן לרכישת הרשת, שלא יצאה לפועל. בשנת 1989 פתחה הרשת את הסניף ה-50 שלה וניהלה משא ומתן על פתיחת סניף בארצות הברית. בשנת 2002 שוב ניסתה להיכנס לארצות הברית, כרשת כשרה הפונה לקהל היהודי.
בשנות ה-90
בשנת 1994 רכשה חברת "טעם ישראל" (היום כרמית תעשיות ממתקים) 34% ממניות הרשת. בשנת 1995 חתמה הרשת על הסכם עם אלון חברת הדלק לישראל על הקמת סניפים בתחנות הדלק של החברה, אך שנתיים אחר כך רכשה חברת פז כ-60% מהמניות של הרשת, על פי שווי חברה של כ-9 מיליון דולר. פז רכשה את כל המניות של בארי סקופ וחברת "טעם ישראל". הרכישה בוצעה כחלק מתוכניתה של חברת פז להיכנס לתחום הקמעונאות בתחנות התדלוק שלה. במסגרת זו הוקמה גם רשת חנויות הנוחות YELLOW.
בשנת 1998 הפעילה הרשת 74 סניפים. בנוסף החלה במשא ומתן על מיזוג עם רשת ברגר-קינג ישראל, שהייתה אז בשליטת משולם ריקליס. באותה שנה החלה למכור גם מוצרים של דאנקן דונאטס, ונקניקיות של רשת ניית'נ'ס פיימוס.
בשנת 1999 החליפה את קוקה קולה ישראל כספקית משקאות, וחתמה על הסכם בלעדיות עם חברת טמפו משקאות, למכירת המותג פפסי. באותה שנה גם החלה לפתוח סניפים בתוך תחנות הדלק של פז. בנוסף נכנסה למגזר הערבי, כשפתחה סניף בסח'נין. כעבור שנה חזרה לעבוד עם קוקה קולה, על פי הודעת הרשת עקב העדפה של הצרכנים והזכיינים.
בשנות ה-2000
בינואר 2001 רכשה חברת פז מרון לפיד 26% מהמניות שעוד החזיק, לפי שווי חברה של 10 מיליון דולר, והחזיקה 100% מהבעלות.
בפברואר 2003 נכנסה בורגראנץ' למשא ומתן לרכישת רשת ברגר קינג, לאחר שנכנסה להקפאת הליכים. לאחר שהגישה את ההצעה הגבוהה בהליך התמחרות, הודיעה על רכישת ברגר קינג תמורת 30 מיליון שקל. אולם הממונה על ההגבלים העסקיים, דרור שטרום, לא אישר את העסקה עקב הפגיעה בתחרות בענף.
בדצמבר 2005 רכש איש העסקים יוסי חושינסקי, מבעלי רשת טיב טעם, את רשת בורגראנץ' מחברת פז תמורת כ-40 מיליון שקל. חושינסקי מינה את אחיו רמי אלעד למנכ"ל הרשת.
באוגוסט 2008, לאחר שהרשת נקלעה לקשיים כלכליים, היא נמכרה לקבוצת "אורגד אחזקות" (שהייתה בעלי ברגר קינג באותה תקופה) תמורת 25 מיליון ש"ח. בסוף אוקטובר 2008 אישרה הממונה על ההגבלים העסקיים את עסקת המכירה.
בעשור השני של המאה ה-21
במאי 2010 החליטה אורגד אחזקות, שבבעלותה הן הרשת בורגראנץ' והן הרשת המתחרה בורגר קינג (שמאז הספיקה לחזור לישראל כעבור חמש שנים) לאחד את סניפיה תחת המותג בורגראנץ', ובכך גדלו מספר סניפי בורגראנץ' ל-107 בכל רחבי הארץ (ברגר קינג הושקה מחדש בישראל בשנת 2015 תחת זיכיון של פייר בסנינו). באוקטובר 2011 זכתה הרשת במכרז להפעלה בלעדית של אזור המסעדה במתחם הדיוטי פרי בנמל התעופה בן-גוריון, ובכך גדל מספר סניפיה ל-109: האחד נמצא באולם "שחקים" הפתוח לציבור הרחב, והשני באזור הדיוטי פרי. ביוני 2019 הפסידה בורגראנץ' במכרז מתחמי ההסעדה של רשות שדות התעופה, ובסוף 2019 צפויה הזוכה מקדונלד'ס להשיב את פעילותה במקום, 7 שנים לאחר ההפסד במכרז הקודם לטובת בורגראנץ'.
בשנת 2016 החל שיתוף פעולה בין רשת "בורגראנץ'" לרשת "קופיקס", במסגרתו הוקמו סניפי "קופיקס" בתוך סניפי "בורגראנץ'".
תפריט
פריטים נוספים בתפריט, הייחודים לרשת הם ה"שוקופאי" (בצק מטוגן ממולא בקרם שוקולד), צ'יפס ה"זיגזג" וגם רוטבי "ברביקיו" ו"אלף האיים".
המנה הסטנדרטית הנמכרת ברשת היא ארוחת ה"ראנץ'" שכוללת המבורגר עם ירקות, צ'יפס ושתייה. בין היתר רשת בורגראנץ' מזוהה עם ארוחת "הקומבינה" שכוללת ארוחה ממבחר מנות ההמבורגר, בתוספת צ'יפס, נקניקיות, טבעות בצל ושתייה. המנה מיועדת לשניים עד ארבעה אנשים.
במסעדות הרשת נמכרות מנות לילדים הכוללות המבורגר, חטיפי עוף או נקניקייה, צ'יפס ושתייה.
לרשת מגוון של כריכים וסלטים ששווקו עם גידול הביקוש לאוכל בריא, החל משנת 2006. בשנת 2012 הודיעה הרשת כי היא נכנסת לתחום ה"פרימיום" והחלה לשווק מנה בשם "ראנץ' סטייק אנטריקוט", אשר מורכבת מ־100% בשר אנטריקוט.
את מרבית מוצרי היסוד עבור הרשת מייצרת אסם. בנוסף, קיימים סניפים גם של ראנץ' קפה – בית קפה חלבי עם קינוחים מתוקים ושתייה.
חנה צ'יזיק
חנה צ'יזיק (1889 – 19 בדצמבר 1951) הייתה חלוצה, אגרונומית, מנהיגת נשים ופועלות, וייסדה שני משקי פועלות, בנחלת יהודה ובצפון תל אביב.
קורות חיים
חנה צ'יזיק נולדה בעיר טומשפול באוקראינה. בין אחיה היו אפרים, שרה, ברוך ויצחק. חנה עלתה בשנת 1906 לארץ ישראל. שנה לאחר מכן ב-1907, באה משפחתה: ההורים והאחים לארץ. המשפחה נדדה בין סג'רה והמושבה כנרת, ולבסוף השתקעה במושבה מנחמיה.
צ'יזיק למדה אמנות (במיוחד ציור ואריגת שטיחים) בבצלאל בירושלים. לאחר מכן יצאה לעבוד בחוות העלמות אשר נוהלה על ידי חנה מייזל בכנרת. שם הכירה את הוגה הדעות א.ד. גורדון והושפעה ממנו.
כאשר עלתה לארץ בשנות העלייה השנייה, הייתה ציז'יק חברת מפלגת "פועלי ציון". לאחר מכן, הצטרפה למפלגת אחדות העבודה אשר הוקמה בתרע"ט 1919. במהלך השנים הייתה חברת המזכירות של מועצת הפועלות, ונסעה בשליחותה לארצות הברית.
בשנת 1921 נסעה ללמוד בבית ספר גבוה לגננות (חקלאות) בווינה. עם שובה ארצה ב-1922 הקימה את משק הפועלות בנחלת יהודה. באותה שנה נישאה למאיר דובינסקי.
משק הפועלות בצפון תל אביב
ב-1926 עברה לתל אביב וקבלה לידיה את הקמתו של "משק הפועלות צפון" (במתחם הרחובות העכשווי: ארלוזורוב, מצדה, שדרות בן-גוריון, אד"ם הכהן). מימון המשק בא מאת המרכז החקלאי של ההסתדרות הכללית וגם על ידי מכירת תוצרת חקלאית, כמו פרחים לציבור. צ'יזיק ניהלה את המשק ביד רמה במשך כ-20 שנה. בתפקידה זה, תרמה ציז'יק מתוך הכרה ותפיסת עולם מוצקה, להשכלתן ולחינוכן של נשים צעירות, רובן עולות וחדשות בארץ. הן למדו להתקיים במסגרת חקלאית, שכללה גידול "גן ירק", משתלה, לול ורפת; ורכשו מקצוע שאפשר להן להתקיים בכבוד, הן כיחידות, והן כרעיות ואמהות; כחלק מן התפיסה שבעבודתן זו הן נוטלות חלק בעול הקמת המפעל הציוני המתהווה בארץ ישראל. בעת מותו של אחיה הצעיר, אפרים צ'יזיק, הייתה צ'יזיק באמצע חודשי הריונה. בנה נולד בטבת תר"ץ, ינואר 1930, ונקרא אפרים, על שם דודו. חנה צ'יזיק נפטרה בבית החולים בילינסון ונטמנה בבית הקברות נחלת יצחק. הותירה אחריה את בעלה, בת ובן משותפים.
המבנה המרכזי במשק הפועלות בצפון תל אביב, שהוקם ב-1936, נקרא לאחר מותה על שמה "בית חנה". המבנה ממוקם בשדרות בן-גוריון בתל אביב, ומהווה דוגמה לבנין שנבנה בשנות השלושים בסגנון האדריכלי הבינלאומי (באוהאוס). עד שלהי שנות השבעים שכן בו בית ספר תיכון מקצועי. בשנות התשעים עבר שימור ומגדל דירות הוקם בצידו.
הרובע הסמוך ל"משק הפועלות צפון" (במתחם הרחובות העכשווי: ארלוזורוב, דיזנגוף, שדרות בן-גוריון, מצדה) נקרא בעת הקמתו בראשית שנות השלושים: "שכונת אפרים", על שם אפרים, אחיה של חנה אשר נהרג וגופתו הושחתה בחולדה במאורעות תרפ"ט 1929.
פסגת פיקה
פסגת פיקה (באנגלית: Pika Peak) הוא הר הממוקם בין הר ריצ'רדסון ופסגת פטרמיגן בפארק הלאומי באנף שבאלברטה, קנדה. ההר נקרא בשנת 1928 על שם יונק ממשפחת הפיקתיים, "שפן הסלע" הקטן השוכן באזורים אלפיים.
אתר הנופש לייק לואיז מפותח במורדות הדרומיים של רכס מרלין, הכוללים את הר ריצ'רדסון, פסגת פטרמיגן ואת פסגת פיקה. אתר קמפינג נמצא למרגלות ההר, סמוך לאגם הידן.
העלייה הראשונה על ההר נערכה בשנת 1911 על ידי ל.ל. דלפילד ול.מ. ארל, שהונחו על ידי רודולף אמר ואדוארד פוז הבן.
וינקיבצי
וינקיבצי (באוקראינית: Віньківці; בפולנית: Wińkowce, וינקובצה; ברוסית: Виньковцы, וינקובצי) היא עיירה במחוז חמלניצקי שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
וינקיבצי נזכרת לראשונה בשנת 1493. בשנת 1957 הוענקו לה זכויות עיר. בתקופה הסובייטית הוענק לה השם "זאטונסק" (Zatonsk).
יהודי וינקיבצי
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בווינקיבצי 1,745 יהודים, קרוב למחצית מכלל תושביה, ובמקום פעלו בית ספר יידי ושני קולחוזים יהודיים.
ב-11 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, איסור הליכה על מדרכות וחובת ביצוע עבודות כפייה. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, תוך ביצוע מעשי התעללות קשים ביהודי העיירה, בעיקר בקשישים ובחרדים.
בקיץ 1942 נלקחו 1,875 יהודים מהגטו שבעיירה, ונרצחו ליד הכפר הסמוך טטרינקה. ב-6 באוגוסט 1942 נרצחו אחרוני היהודים שנותרו בגטו. בסוף מרץ 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום.
חתונה
חתונה היא הכינוי של טקס הכניסה בברית הנישואים. טקס זה נערך בצורות שונות בתרבויות ובדתות שונות, וגם במסגרת תרבות מסוימת מתקיימות דרכים מגוונות לעריכתו. בני הזוג הנישאים, מכונים "חתן" ו"כלה" ובתום הטקס הם נקראים "בעל" ו"אישה" (למעט בנישואים חד־מיניים), וקיימת ביניהם זיקה המעוגנת לרוב בחוק מדיני. יש מקומות בהם הטקס מתפצל לטקס רשמי (דתי או אזרחי) ולמסיבה וארוחה, ויש כאלה בהם חוגגים את שניהם ביחד. בדרך כלל החברה או המדינה מחייבת את קיומו של טקס מחייב על מנת לאפשר את שינוי המעמד האישי מרווקים לנשואים. בחברות שמרניות רבות אסור לחיות חיי אישות ולהתגורר ביחד לפני טקס זה.
יש המכנים את יום הנישואין ה-25 בשם "חתונת הכסף", את יום הנישואין ה-50 בשם "חתונת הזהב", וכאשר בני הזוג יחגגו את יום הנישואים בפעם השישים, תקרא חגיגה זו "חתונת היהלום".
בתרבות הכנענית
בין לוחות שירת אוגרית נמצא לוח נישואי נכל ואב, המתאר את חתונת האלים ירח ונכל ואב. הלוח פותח בתיאור ירח בשעת דמדומים חובק את נכל (והכושרות מסביב), ומבקש מאביה חרחב לתת לו את בתו, תוך שהוא מבטיח מוהר רב. חרחב בוחן אותו, ומציע לו להתחתן עם אחרות, אך ירח מתעקש: "עם נכל חתונתי!". אז נותן ירח את המוהר לעיני כל המשפחה, הבוחנת אותו. בחלק הבא של הלוח, הנפרד מהקודם בקו אופקי, מגיע מזמור לכושרות, ומוזכר גם לטפן אל, דבר הרומז על נתינת ברכת האלים לזוג.
עלילת כרת עוסקת בעיקרה במסעו של המלך כרת לממלכה אחרת לקחת משם גבירה לאישה.
במקרא
ספר בראשית מתאר את השתלשלות הדורות הראשונים, ובין השאר, מתאר שהגברים "לקחו" נשים (כנראה ללא טקס מיוחד). הפעם הראשונה שבה מוזכרת חתונה כאירוע הייתה זו של יעקב ולאה:.
גם בהמשך התנ"ך מוזכרות חתונות בהקשר של אירוע חגיגי. כך בספר שופטים מתוארת חתונת שמשון, לכבודה עשה שבעה ימי משתה, במרכזם שאל את חידת שמשון הידועה:.
בשיר השירים מוזכרת חתונת שלמה המלך:.
אחד המוטיבים שעומד במרכז ספר ירמיהו, הן בנבואות החורבן והן בנבואות הנחמה, הוא מוטיב החתונה, למשל: ולהבדיל גם:.
בתרבות היוונית והרומית
במיתולוגיה היוונית (ובעקבותיה המיתולוגיה הרומית), נחשב קדמוס לראשון שערך טקס חתונה. כמה כותבים תיארו את טקס חתונתו עם הרמוניה בהשתתפות אלים רבים בו.
השראה מהתנ"ך
הפסוק מספר ירמיהו נכנס לנוסח הברכה השביעית בשבע ברכות, וכיום הפך לאחד השירים הפופולריים ביותר בחתונות יהודיות בימינו.
התלמוד מפרש את אזכור חתונת שלמה בשיר השירים על פי הכלל של רבי עקיבא ששיר השירים הוא "קודש קודשים", כלומר, כל מה שכתוב בו הוא משל ולא תיאור פשוט. על פי הפירוש, אין מדובר בחתונה של המלך שלמה, אלא זה משל ל"חתונה" של עם ישראל בעת קבלת התורה בהר סיני.
כהמשך לרעיון מספר ירמיה על מוטיב החתונה במרכז נבואות החורבן של בית המקדש הראשון - המוטיב חוזר גם באגדות החורבן של בית המקדש השני שבמסכת גיטין בסיפור קמצא ובר קמצא. במרכז העלילה של סיפור זה, גודל עוצמתה של שנאת החינם שפשתה בירושלים באותה תקופה בא לידי ביטוי בחתונה.
בהלכה
טקס הנישואין היהודי קרוי חופה וקידושין. הטקס מורכב משני חלקים. הראשון הוא אירוסין בו מקדש הגבר את האשה. כיום נהוג לקדש תחת החופה באמצעות טבעת, בטקס שבמרכזו הגבר אומר לאישה: "הרי את מקודשת לי בטבעת זו כדת משה וישראל", ועונד את הטבעת על אצבעה. בסיום שלב זה האשה נחשבת לאשת-איש, ואינה יכולה להינשא לאחר. השלב השני של הטקס הוא נישואים בו האיש כביכול מכניס את ארוסתו תחת רשותו ובזה הם נהפכים לנשואים. בעבר היה מקובל לפצל את האירוסין ואת הנישואין לשני טקסים נפרדים כך שטקס האירוסין קדם לנישואים זמן רב. חז"ל קצבו את הזמן שבין האירוסין לנישואים ל-12 חודשים. היום כאמור נהוג לערוך את שני הטקסים יחד. בין חכמי הדורות התעוררו חילוקי דעות בהגדרת טקס הנישואין ולכן נוהגים האורתודוקסים לשלב בטקס החופה את כל הדעות השונות.
מקובל כיום לערוך טקס אירוסין זמן רב לפני החתונה. אך אין בינו ובין טקס האירוסין המקורי ולא כלום, כיום טקס האירוסין הוא טקס הכרזה על הסכמה לנישואין.
בחתונות אורתודוקסיות על הכלה להביא אישור שטבלה במקווה בלילה שלפני חתונה. יש זוגות שקובעים את תאריך החתונה על פי מועד הווסת של האשה. נשים אחרות נוהגות לקחת גלולות לדחיית או הקדמת המחזור החודשי על מנת לא להיות בו בזמן החתונה. נשים עוברות הדרכת כלות ושם יכולות להתייעץ עם המדריכה על האפשרויות שלה בנוגע לטבילה שלפני החתונה.
רוב האשכנזים נהגו ללבוש קיטל בזמן החופה. וכן הם נוהגים לערוך את החופה תחת כיפת השמים לסימן ברכה: "והרבה ארבה את זרעך ככוכבי השמים". רבים נוהגים לערוך את טקס הנישואים במילוי הלבנה (חציו הראשון של החודש העברי).
חתונה של זוג צעיר שהיא חתונה ראשונה (לחתן, לכלה או לשניהם) נהוג לחגוג במסיבה שבה משתתפים מוזמנים רבים. חתונה הנערכת בגיל מבוגר מצוינת בדרך כלל בטקס צנוע. קיים מנהג להימנע מעריכת חתונה בימי בין המצרים ובימי ספירת העומר (ברוב הקהילות נהגו בכך עד ל"ג בעומר ובקצת קהילות נהגו בכך עד חג השבועות).
יש העורכים, ימים אחדים לפני החתונה, את טקס החינה.
בנצרות
בנצרות הטקס הדתי נעשה בדרך כלל בכנסייה. החתן והכלה עומדים לפני הכומר, הם מתבקשים לענות על מספר שאלות, ולנדור את נדר הנישואים לחיות עם האחר, בטוב וברע בעושר ובעוני. הם עונדים טבעות אחד לשני, ואם יש מישהו בקהל המתנגד לנישואים הוא מתבקש לומר את דברו או לידום לעד. בסוף הטקס החתן מקבל אישור לנשק את הכלה. בנצרות הקתולית אי אפשר לבטל את החתונה ואי אפשר להתגרש.
באסלאם
תחילה, נקבע חוזה הנישואין. בחוזה הנישואין מפורשים התנאים שלהם מתחייב החתן, פרנסת המשפחה, טיפול בילדים ועוד. לאחר מכן, נושאים תפילה. כבר לאחר התפילה, נחשבים בני הזוג כנשואים. לאחר שנגמר הטקס, מחבק הארוס את ידידיו ומקבל את ברכותיהם.
טקס אזרחי
נישואים אזרחיים נערכים בטקס קצר בפני הגורם האזרחי העוסק ברישום נישואים: שופט, ראש העיר או רשם נישואים.
במדינות רבות כגון צרפת, ספרד, גרמניה, טורקיה, ארגנטינה ורוסיה, ישנה חובה להתחתן בטקס אזרחי, ורק לאחר מכן, החפץ בכך, יכול לערוך טקס דתי, שמשמעותו היא הכרה דתית בלבד בנישואים, שכן הכרת המדינה ניתנת ללא תלות בטקס הדתי.
בקולנוע
טקסי חתונה מופיעים בסרטי קולנוע רבים, כהפי אנד בסרטים רומנטיים או כנקודת ציון במהלך עלילת הסרט. בסרטים אחדים נמצאת החתונה בלב העלילה. דוגמאות:
בישראל
הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פרסמה מספר נתונים. לפי הנתונים שפורסמו, בשנת 2017 התחתנו 50,029 זוגות בישראל במוסדות הדת. 35,810 מהזוגות שנישאו הם יהודים, 12,324 זוגות מוסלמים, 1,002 זוגות דרוזים ו-855 זוגות נוצרים.
נישואים בישראל מבוצעים על־ידי אנשי דת בטקס דתי, אך ניתן לקבל הכרה בנישואים אזרחיים שנעשו במדינה אחרת (כגון נישואי פרגוואי). בצורה זאת מתבצעים נישואים של זוגות מאותו המין בישראל.
כריסטופורוס פאפאקליאטיס
כְרִיסְטוֹפוֹרוֹס פָּאפָּאקַלְיָאטִיס (ביוונית: Χριστόφορος Παπακαλιάτης; באנגלית: Christoforos Papakaliatis; נולד ב-23 בדצמבר 1975) הוא שחקן, במאי קולנוע וטלוויזיה, ותסריטאי יווני. (ברשתות חברתיות או לצורך קרדיטים באנגלית, הוא מוצג לעיתים בשם הפרטי האנגלי "כְּרִיסְטוֹפֵר" – Christopher).
בדרך כלל, פאפאקליאטיס משחק בעצמו בסדרות שהוא יוצר עבור ערוצי הטלוויזיה ביוון, וכן שיחק בתפקידים הראשיים בסרטים שאותם כתב וביים. ב-17 במרץ 2023 יצאה בהזרמת מדיה ב"נטפליקס" סדרת הטלוויזיה "המאסטרו והים" פרי יצירתו, לאחר שקצרה שבחים ביוון ובקפריסין. זוהי הסדרה היוונית הראשונה המוזרמת ב"נטפליקס". בנוסף, פאפאקליאטיס מוכר מחוץ למדינתו בזכות סרטו הבין-לאומי משנת 2015, שהוקרן בישראל בשם "אהבה יוונית".
ביוגרפיה
כריסטופורוס פאפאקליאטיס נולד בהרקליון בירת האי כרתים למנוליס פאפאקליאטיס, יליד כרתים, ולווילי מאלאמיס, דרום אפריקאית, בת למשפחה יוונית שמוצאה מהאי פאקסוס. הוריו, אשר הכירו לראשונה בלונדון, התגרשו כאשר כריסטופורוס היה בן ארבע, והוא גדל עם אימו באתונה, ביחד עם אחיו הצעיר פִילִיפּוֹס, ולמד באתונה בבית הספר לדרמה "ת'מליו" (בתעתיק לאנגלית: Themelio). יש לו אח ואחות למחצה מנישואיו השניים של אביו לסוזנה: סְטֵפָאנוֹס ונארה. אביו הוא איש עסקים בתחום התיירות והמלונאות, ובנוסף לחדרי מלון בכרתים, קורפו, פאקסוס, אפירוס וסרנדה שבאלבניה, האב מחזיק צי רחפות "קטמרן" ו"דולפין", וסירות המשמשות לתנועת תיירים בין האיים. אימו מפעילה בית מלון במבנה שהיה בעבר בית סבתה בפאקסוס.
טלוויזיה וקולנוע
את תפקידו הראשון קיבל פאפאקליאטיס בשנת 1992, כשהיה בן 16, בעקבות מודעה בדבר חיפוש אחר שחקנים לסדרת טלוויזיה. זה היה תפקיד קטן בפרק בסדרה "הבלתי מקובלים" (ביוונית: "Οι Απαράδεκτοι"; קרי: אִי אָפָּרָדֵקְטִי), ששודרה בזמנה בערוץ הטלוויזיה "מֵגָה". לאחר מכן שיחק בהצלחה במספר סדרות נוספות, רובן ב"מגה", שבשנים הבאות היה מעין "ערוץ הבית" שלו. בשנת 1997 הוא דיבב ביוונית את דמותו המיתולוגית של הרקולס, בסרט המונפש "הרקולס" של חברת וולט דיסני.
בשנת 1999, בגיל 24, החל פאפאקליאטיס ליצור סדרות טלוויזיה בעצמו. הסדרה הראשונה שכתב באותה שנה, הייתה "חיינו הם טיול (לחלופין: 'נסיעה' או 'מסלול')" (Η ζωή μας μια βόλτα. קרי: אִי זוֹאִי מָאס מְיָה ווֹלְטָה), ששודרה במהלך 1999–2000, ובה הוא גם כיכב בתפקיד הראשי. הסדרה זכתה להצלחה רבה אצל המבקרים כמו גם בקרב צופי הטלוויזיה. בעקבות זאת, לאחר שהסיכום הראשוני כלל 14 פרקים, "מגה" הזמינו ממנו עשרה פרקים נוספים. בעונה הבאה (2000–2001), כתב ושיחק בסדרת הדרמה הרומנטית "שמור (או: שמרי) עלי" (Να με προσέχεις. קרי: נָה מֵה פְּרוֹסֵחִיס), שעסקה בשני אחים המאוהבים באותה אישה, סוגיה שעוררה בזמנה ויכוח ציבורי. סדרה נוספת שנויה במחלוקת, הייתה "עצום את העיניים" (Κλείσε τα μάτια. קרי: קְלִיסֵה טָה מַטְיָה), אותה יצר ובה כיכב בתפקיד הראשי. הסדרה הציגה, בפעם הראשונה בתולדות הטלוויזיה ביוון, נשיקה בין שני גברים. בעקבות זאת הטילה המועצה היוונית לרדיו וטלוויזיה קנס על פאפאקליאטיס, אך הקנס בוטל על ידי בית המשפט העליון. הסדרה, שבמרכזה אהבתן של אם ובתה לאותו גבר, שודרה במשך שלוש עונות שכללו 31 פרקים, בשנים 2002–2004, ובאותה עת זו הייתה הסדרה הנצפית ביותר ביוון. בסדרה זו גם עשה פאפאקליאטיס את צעדיו הראשונים כבמאי, עת ביים את העונות השנייה והשלישית שלה. במקביל, בשנת 2002 הוא כתב תסריט ושיחק בסרט הטלוויזיה "שלוש משאלות" (Τρεις Ευχές. קרי: טְרִיס אֶפְחֵס), אשר שודר בערוץ "מגה".
אחרי הפוגה של עונה אחת, חזר פאפאקליאטיס לטלוויזיה עם הסדרה "יומיים בלבד" (Δυο μέρες μόνο. קרי: דִיאוֹ מֵרֵס מוֹנוֹ), ששודרה במשך שתי עונות, בין אוקטובר 2005 לדצמבר 2006, וכללה 18 פרקים. במרכז הסדרה גבר ואישה שהיו בעבר בזוגיות, ואהבתם ניצתת מחדש כאשר הם נפגשים במקרה, יום לפני שהגבר מתגייס לצבא יוון, והאישה מתחתנת. פאפאקליאטיס השתתף בוידאו קליפ הרשמי של שיר הנושא של הסדרה, שביצעה דימיטרה גלאני. בעונת 2009–2010 שודרה ב"מגה" הסדרה החמישית במספר שיצר פפאקליאטיס ובה שיחק, בשם "4" (Τέσσερις, קרי: טֵסֵרִיס), ועוסקת בארבעה אחים שאחרי מותו הלא צפוי של אביהם, מגלים את הסודות האפלים של משפחתם.
בריאיון עיתונאי שנתן ביולי 2012, הביע פאפאקליאטיס מיאוס מעבודה עם מפיקי סדרות בערוצי הטלוויזיה הפרטיים, ובאותה שנה פנה לתחום הקולנוע, ושיחק לצידם של קתרין דנב וסבסטיאן קוך בסרט הקולנוע הרוסי-יווני "אלוהים אוהב קוויאר"  שביים יאניס זמאראגדיס.
בחג המולד 2012 יצא ביוון סרט הביכורים שלו כתסריטאי ובמאי בקולנוע, בשם "" (קרי: אָן...; מילולית: "אִם..."), נקרא באנגלית "", והוקרן בישראל בשם "יוון סיפור אהבה". זוהי דרמה רומנטית שבה גילם פאפאקליאטיס את דמותו של דימיטריס, כשלצידו מרינה קאלוגירו בדמותה של כריסטינה. העלילה לא ליניארית, אלא הסרט מתפצל מסצנה פותחת אחת לשני סיפורים שונים בתכלית לפי ההחלטות שמחליט דימיטריס, ושני הסיפורים מתכנסים לסוף משותף. הסרט הצליח מאוד, הוקרן בבתי הקולנוע ביוון במשך יותר מארבעה חודשים, מכר יותר מחצי מיליון כרטיסים, והכניס בקופות סכום בשווי 4 וחצי מיליון דולר. הסרט פתח את פסטיבל הקולנוע היווני שהתקיים בבריזבן, אוסטרליה, ב-31 באוקטובר 2013, והוקרן בפסטיבלי קולנוע רבים, אך לא יצא בהפצה בין-לאומית. בשנת 2013 התקבל הסרט לחלק התחרותי של פרס גלובוס הזהב, אך לא הגיע לשלבים הסופיים של התחרות. בשנת 2017 נמכר התסריט לטורקיה, וב-2019 יצא בהזרמת מדיה רימייק טורקי בשם "Bir Ask Iki Hayat" (תרגום מילולי: "אהבה אחת, שני חיים").
בשנת 2015 יצא סרטו השני של פאפאקליאטיס, "Ένας άλλος κόσμος" (קרי: אֵנָאס אָלוֹס קוֹזְמוֹס; בתרגום חופשי: "עולם אחר"), שהופץ מחוץ ליוון בשם "Worlds Apart" (בתרגום חופשי: "עולמות נפרדים") והוקרן בישראל בשם "אהבה יוונית". בנוסף לפאפאקליאטיס שכתב, ביים, הפיק ומשחק בסרט, השתתפו בו גם ג'יי קיי סימונס והשחקן הישראלי תאופיק ברהום. העלילה מתארת שלושה סיפורי אהבה בין יוונים לזרים, על רקע גלי ההגירה והמשבר הכלכלי בדרום אירופה בכלל, וביוון בפרט. הסרט הכניס 5 מיליון דולר ביוון, והיה בזמנו לסרט הרווחי ביותר במדינה מזה עשור, כאשר הכנסותיו עלו על הכנסותיהם של שוברי הקופות "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר" ו"ספקטר", הסרט ה-24 בסדרת סרטי ג'יימס בונד. בסך הכל, הסרט הוקרן ב-25 מדינות, בנוסף על יוון. בשנת 2017 דיבב פאפאקליאטיס את דמותו של באטמן בפסקול היווני של הסרט המונפש "סרט לגו באטמן".
בשנת 2018 פאפאקליאטיס צילם והפיק סרט תיעודי לא מתוסרט בשם "עולם אחד", עבור הסניף היווני של ארגון הסיוע ההומניטרי הבין-לאומי "ActionAid", הפועל בגאנה, נפאל ויוון. במסגרת ביקורו בגאנה, הוא השתתף בתוכנית החסויות של הארגון, ותמך בילדה בת 7 ממחוז בולגטאנגה בצפון-מזרח גאנה, אחד המחוזות העניים ביותר במדינה. בביקורו בנפאל נפגש פאפאקליאטיס עם נשות קאסטת דלית, ושוחח עם אנשים שנפגעו ברעידת האדמה בשנת 2015.
באפריל 2021 פורסם שפאפאקליאטיס חוזר לטלוויזיה אחרי היעדרות בת כעשר שנים, עם מיני סדרה אירוטית חדשה בת תשעה פרקים. הסדרה, ששמה הלועזי הוא "Maestro", שודרה בערוץ "מגה" היווני בין התאריכים 13 באוקטובר–15 בדצמבר 2022, ועלתה לשידור ב"נטפליקס" ביוון וקפריסין ב-19 בדצמבר 2022. לאור הצלחתה, רכשה "נטפליקס" את זכויות השידור הבינלאומיות, והסדרה הופצה לשידור ברחבי העולם ב-17 במרץ 2023 בשם האנגלי "Maestro in Blue", ובישראל – בשם העברי "המאסטרו והים". זוהי סדרת הטלוויזיה היוונית הראשונה אי-פעם, שעולה לשידור ב"נטפליקס". פאפאלקיאטיס כתב וביים, ומגלם בסדרה את אורסטיס, מוזיקאי המגיע לאי פאקסוס לחדש פסטיבל מוזיקה מקומי בעיצומה של מגפת הקורונה, ונקלע למסכת של אהבות, תככים ודרמה משפחתית. לצידו מככבים חאריס אלקסיו, מריה קאבויאני אשר כיכבה לצידו ב"אהבה יוונית", קלליה אנדריאולאטו (ביוונית: Κλέλια Ανδριολάτου), פאניס מוראטידיס ומריסה טריאנדפילידו. צילומי הסדרה התקיימו בפאקסוס.
תיאטרון
פאפאקליאטיס שיחק במספר הפקות בתיאטרון היווני:
פרסים ותארים
פאפאקליאטיס הוא חבר האקדמיה הבין-לאומית לאמנויות ומדעי הטלוויזיה (EMMY International), החל משנת 2006.
חיים פרטיים
פאפאקליאטיס שוהה ברוב ימות השנה בלוס אנג'לס לצורך פיתוח פרויקטים לטלוויזיה ולקולנוע, מגיע ליוון בעיקר בעונות הקיץ, ומבלה חלק ניכר מחופשות הקיץ שלו בפאקסוס. כמו כן, הוא מתעתד להיכנס לעסקי התיירות בפאקסוס, ולהקים באי חדרי מלון משלו.
פאפאקליאטיס מוכר כאוהד קבוצת הכדורגל "פנאתינאיקוס".
טרפסיכורה
טֶרָפְּסִיכוֹרָה (יוונית: Τερψιχόρη; מילולית, עונג הריקוד) במיתולוגיה היוונית, הייתה אחת מתשע המוזות, שילדה מנמוסינה, אלת הזיכרון, לזאוס, ראש האלים. טרפסיכורה הייתה הפטרונית של המחול והשירה הדרמטית, ומאוחר יותר גם של השירה הלירית. בדרך כלל היא מתוארת ביצירות אמנות מנגנת בלירה.
לפי מספר מיתוסים, טרפסיכורה, ביחד עם אל הנהר אכלואוס, היא הורתן של הסירנות, ששירתן הענוגה משכה מלחים למותם. מסורות מסוימות מייחסות לה גם את לידת המוזיקאי לינוס, בנו של האל אפולו, אך אחרות קובעות שלינוס הוא בנה של המוזה קאליופה או של המוזה אוראניה.
האסטרואיד  שהתגלה על ידי וילהלם טמפל  בספטמבר 1864 נקרא על שמה.
רוזן גריי
רוזן גריי (באנגלית: Earl Grey) הוא תואר רוזנות המקושר לאחוזת הוויק של משפחת האצולה גריי בממלכה המאוחדת.
התואר ניתן בשנת 1806 לגנרל צ'ארלס גריי כחמש שנים לאחר שניתן לו תואר ברון (Baron Grey) (ברונות הולוויק בנורת'מברלנד) ולאחר שניתן לו תואר ויקונט הוויק (Viscount Howick). בנו, צ'ארלס גריי השני, היה חבר המפלגה הוויגית וכיהן כראש ממשלת בריטניה בין השנים 1830–1834 בהם נחקק חוק הרפורמה הגדול של 1832. בנו צ'ארלס גריי, רוזן גריי השני, קיבל את תארו לאחר מותו, ונכדו, הנרי גריי קיבל את התואר אחריו. הנרי גריי היה אף הוא חבר המפלגה הוויגית, וכיהן כשר המלחמה והמושבות בין השנים 1846–1852. לאחר מותו של הנרי גריי עבר התואר לאחיינו, אלברט גריי, אשר כיהן כמושל קנדה בין השנים 1904–1911. בנו של אלברט גריי, צ'ארלס גריי, רוזן גריי החמישי היה איש צבא, ובהיעדר בנים, לאחר מותו עבר התואר לאחיינו מדרגה שנייה ריצ'רד גריי, הנושא בתואר זה כיום.
ברונות גריי הנמצאת באזור הוויק שבמחוז נורת'מברלנד הוקמה בשנת 1746 עבור הנרי גריי, שכיהן כשריף העליון של נורת'מברלנד מאז שנת 1738. המשפחה הייתה משפחת אצולה ותיקה שהתגוררה באזור, וצ'ארלס גריי היה הצאצא השמיני של ג'ון גריי, הרוזן טנקרוויל (תואר אצולה שניתן לו בשנת 1418), והצאצא החמישי של ויליאם גריי, הברון הראשון של ווארק (William Grey, 1st Baron Grey of Warke).
התה ארל גריי נקרא על שם צ'ארלס, הארל השני מגריי, וכן גביע גריי נקרא על שם אלברט גריי.
דירוג האצטדיונים של אופ"א
דירוג האצטדיונים של אופ"א משמש לחלוקת האצטדיונים באירופה לקטגוריות שונות לפי קריטריונים שנקבעו על ידי אופ"א, אשר מנהלת את הכדורגל באירופה. הקריטריונים פורסמו בתקנון אצטדיוני אופ"א. לפי הקריטריונים שבתקנון, האצטדיונים נכנסים לקטגוריה 1, 2, 3 או 4 (בעבר "עילית"). שיטה זו החליפה ב-2006 את שיטת הכוכבים שחילקה את האצטדיונים לכוכב אחד עד חמישה כוכבים.
אירוח משחקים
החלוקה לקטגוריות עוזרת לקביעת האצטדיונים הרשאים לארח משחקים רשמיים של מפעלי אופ"א השונים (ליגת האלופות, הליגה האירופית ואליפות אירופה) לפי הקטגוריה בה האצטדיון נמצא. לאירוח גמר ליגת האלופות וגמר הליגה האירופית על האצטדיון להיות בקטגוריה 4 ולעמוד בתנאים נוספים אשר יקבעו לפני בחירת האצטדיון המארח.
קריטריונים
לכל קטגוריה מספר רב של קריטריונים אשר נמצאים במלואם בתקנון אצטדיוני אופ"א. בנוסף, ישנם קריטריונים אשר חלים על כל האצטדיונים בכל הקטגוריות, ובניהם:
בישראל
אצטדיונים בישראל שקיבלו את דירוג אופ"א המרבי (דירוג 4-כוכבים) למשחקי כדורגל בינלאומיים באירופה:
מדליית דייווי
מדליית דייווי (באנגלית: Davy Medal) היא מדליית ברונזה, אשר מוענקת מדי שנה על ידי החברה המלכותית בלונדון מאז שנת 1877. המדליה מוענקת לאיש או אישים על "גילוי חשוב בצורה בולטת שאירע בעת האחרונה בכל ענף בכימיה". המדליה קרויה על שם האמפרי דייווי, כימאי בן המאה ה-19. למדליה מצורף מענק בן 2,000 לירות שטרלינג, נכון לשנת 2020.
המדליה הוענקה לראשונה לרוברט בונזן וגוסטב קירכהוף, על מחקריהם ותגליותיהם בניתוח ספקטרום.
בעיטת מספריים (כדורגל)
המצאת הבעיטה מיוחסת לכדורגלן הברזילאי לאונידאס דה סילבה, אם כי דה סילבה טען כי הוא רק שיפר את בעיטתו המקורית של פטרוניליו דה בריטו.
סקולבוי קיו
קווינסי מת'יו הנלי (באנגלית: Quincy Matthew Hanley; נולד ב-26 באוקטובר 1986), הידוע גם תחת שם הבמה סקולבוי קיו (Schoolboy Q), הוא ראפר אמריקאי מדרום לוס אנג'לס, קליפורניה. ב-2009 הנלי חתם בחברת התקליטים העצמאית טופ דואוג אנטרטיינמנט, ובמרץ 2012 חתם חוזה הקלטות באינטרסקופ רקורדס. הנלי הוא גם חבר בהרכב ההיפ הופ בלאק היפי, יחד עם אב-סול, ג'יי רוק וקנדריק לאמאר.
תחילת חייו
קווינסי הנלי נולד ב-26 אוקטובר 1986 בבסיס צבאי בוויסבאדן שבגרמניה, בזמן שההורים שלו היו פרודים. אמו לא נתנה לו את השם משפחה שלה או של אביו, אלא בחרה לו שם משפחה חדש. אביו של הנלי המשיך לעבוד בצבא בעוד אמו עברה לגור עמו בטקסס, ובהמשך עברה לקליפורניה. מגיל 6 עד 21 שיחק הנלי פוטבול. לאחר שסיים ללימוד בתיכון קרנשאו, הוא למד במכללה הקהילתית גלנדייל, במכללת לוס אנג'לס סיטי, במכללת סאות'ווסט ובמכללת צפון לוס אנג'לס. בראיון שנערך עמו התייחס הנלי למקור הכינוי שלו: "כשהייתי בבית ספר, כל החברים שלי קראו לי סקולבוי. השם שלי הוא קווינסי (Quincy), ולכן אני רק הדבקתי לסקולבוי קיו (Q)".
2006 – 2009: ההתחלה
ב-2009 הסתכסך הנלי עם הראפר 40 גלוק. סקולבוי קיו הוציא לאור דיס, שנקרא "(Ezell (40 Glocc Killa". מאוחר יותר אמר הנלי בראיון שנערך עמו, מדוע החל הסכסוך בינו לבין 40 גלוק: "הוא אמר דברי דיבה על טייגה, הוא אח שלי הקטן. הוא המציא הרבה שקרים ושמועות עם ויין שאני באמת לא אוהב, והרגשתי חוסר כבוד אמיתי מהליצן הזה". הוא המשיך ואמר: "זה נגמר איתו, אני עשיתי מה שעשיתי, אני אמרתי מה שאמרתי ואני לא רוצה לרדת עליו יותר, מכיוון שהוא בבירור לא ברמה שלי... אז למה שאני אקטרג את עצמי עם מפסידן?".
ב-14 במאי 2009 הוציא הנלי לאור את המיקסטייפ השני שלו, "Gangsta & Soul", שכלל את הדיס על 40 גלוק. המיקסטייפ היה הפרויקט הרשמי הראשון שלו עם טופ דואוג.
2010 – היום
במרץ 2011 נעצר הנלי בגין אחזקת מריחואנה, בזמן ששהה בפסטיבל המוזיקה South by Southwest. ב-14 בינואר 2012 הוציא הנלי לאור את אלבומו השני, "Habits & Contradictions", להורדה בלעדית באייטונס; אך הוא גם מכר מספר קטן של אלבומים חתומים קשיחים. האלבום הגיע למקום 25 במצעד אלבומי הרית'ם אנד בלוז\היפ-הופ הטובים ביותר ונמכרו כ-4,000 יחידות של האלבום בשבוע הראשון לצאתו. באלבום התארחו אומנים רבים, בהם קנדריק לאמאר, ג'יי רוק, אב-סול, אייסאפ רוקי ועוד.
במרץ 2012 חתמה טופ דואוג על חוזה שותפות עם אינטרסקופ רקורדס ועם אפטרמת' אנטרטיינמנט. בהסכם סוכם שחומריו של קנדריק לאמאר יופצו על ידי טופ דואוג, אינטרסקופ ואפטרמת', ושהחומרים של סקול בוי ושל שאר חברי ההרכב בלאק היפי יופצו על ידי טופ דואוג ואינטרסקופ.
ביוני 2013 הופיע הנלי בפסטיבל המוזיקה של BET יחד עם קנדריק לאמאר, סנופ דוג ומיגל. באוקטובר אותה השנה הנלי הופיע בטקס פרסי ההיפ הופ של BET, בהופעה ביצע את הסינגל "Collard Greens" מהאלבום "Oxymoron"; כמו כן, הוא הופיע באותו הערב לצד חבריו מטופ דואוג: קנדריק לאמאר, ג'יי רוק, אב-סול ואייזיאה רשאד. ב-2013 נכנס השיר "Man of the Year" של הנלי לפסקול של המשחק NBA Live 14.
ב-25 בפברואר 2014 הוציא הנלי לאור את אלבומו השלישי, "Oxymoron", שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200. באלבום התארחו אומנים רבים, כמו: קנדריק לאמאר, קורופט, טיילר, דה קריאייטור, 2 צ'יינז, רייקוון, ג'יי רוק ואייסאפ רוקי.
ב-8 ביולי 2016 הוציא סקולבוי את אלבומו הרביעי,"Blank Face LP",שזכה לשבחים ממבקריו. באלבום התארחו אמנים כמו: קניה ווסט, סוויז ביטס, אנדרסון פאאק, ג'יידאקיס, וינס סטייפלס, אי-40, סזא, מיגל ועוד'.
ב-26 באפריל הוציא את אלבומו החמישי, "Crash Talk", שהגיע למקום העשירי במצעד בילבורד 200. באלבום התארחו האמנים טראוויס סקוט, 21 סבאג', ליל בייבי, קיד קאדי, YG, טיי דולה סיין ו-6lack.
חיים אישיים
לסקולבוי יש בת. סקולבוי הקדיש לה מספר שירים, והיא אף התארחה במספר קליפים שלו.
אגוולה ציון, קיסר אתיופיה
אגוולה ציון (געז: እጓለ ጽዮን) היה קיסר אתיופיה במהלך תקופת השופטים האתיופית. ציון היה בנו של הקיסר לשעבר חאזקאיס, הוכרז כקיסר על ידי הראסים גוגסה ווולדה סלאסי ביולי 1801 תחת השם "ניואיה סגד" במנגוס שבגונדר.
ציון נישא בזאת לאחותו של ראס גוגסה, וולטה ייאסוס ולזוג היו חמישה ילדים, וכן אחיו של ציון קאגנזמץ' ייאסו קיבל את התואר ראס. בתקופתו לא היו מינויים חדשים והקיסר לא עזב את בירתו בגלל חשש שימרדו וידיחו אותו, מלכותו לאחר 1803 התאפיינה במלחמת אזרחים שהייתה משולשת בין סגן הקיסר ומושל באגמדיר גוגסה מושל גוג'אם גושו זאוודה ומושל תיגראי וולדה סלאסי. בנוסף למלחמת האזרחים עיר הבירה גונדר הותקפה פעמיים (1804 ו-1808) על ידי צבא שבטי האורומו שמדרום לנילוס הכחול. חמש שנים לאחר מכן ראס זאוודה החל למרוד בקיסר ותכנן להחליפו בקיסר לשעבר תקלה גיורגיס הראשון צבאו של זאוודה נפגש עם צבאו של סגן הקיסר ראס גוגסה ב-24 בפברואר 1809, למרות רוחו של זאודה קרב זה הסתיים בהפסדו לאחר שצבאו סירב להילחם, וזאוודה חזר לכפרו.
ציון נפטר ב-12 במאי 1818 ונקבר בכנסיית מריאם ג'יגר שבבעטה.
האמת על דינוזאורים רצחניים
האמת על דינוזאורים רצחניים (באנגלית: The Truth About Killer Dinosaurs; בארצות הברית התוכנית נקראת: Dinosaur Face-Off) היא תוכנית טלוויזיה מדע פופולרי פלאונטולוגית מבית ה-BBC אשר ששודרה בערוץ BBC 1 וערוץ דיסקברי ב-2005, בקריינותו של המדען, השחקן והקומיקאי הבריטי ביל אודי. זוהי סדרה קצרה מאוד והיא כוללת רק 2 פרקים באורך שעה. התוכנית עוסקת במיני דינוזאורים טורפים וצורות ההתגוננות של דינוזאורים ששימשו כטרף, תוך שימשו בדיקת כוחותם באמצעים ביומכניים.
ידידי השכחת
"יְדִידִי הֲשָׁכַחְתָּ" הוא פיוט אשר נכתב על ידי רבי יהודה הלוי. ככל הנראה, הפיוט נכתב במקורו כרשות לנשמת כל חי בחג הפסח. נהוגים לשורר פיוט זה בחלק מקהילות ישראל בעיקר בשביעי של פסח.
הפיוט חובר על ידי רבי יהודה הלוי בשנת ד'תתקכ"א (1161). הפיוט נדפס בסידורים ובקובצי תפילה של עדות רבות, ונחשב לאחד מהפיוטים והפזמונים המוכרים והמרכזיים במסורתם של קהילות ארם צובא, עיראק ומרוקו.
מבנה הפיוט
הפיוט כתוב במבנה השיר הקלאסי של שירת ימי הביניים של יהדות ספרד (השאול מן המבנה הקלאסי בשירה הערבית): שיר בחרוז מבריח בסופי הבתים, השקול במשקל היתדות והתנועות, ואשר כל בית בו מתחלק לשני חלקים שווים הקרויים דלת וסוגר. הפיוט "ידידי השכחת" שקול במשקל המכונה "הארוך": פעמיים יתד ותנועה יתד ושתי תנועות (פְּעוּלִים מְפֹעָלִים פְּעוּלִים מְפֹעָלִים) בדלת, וכן בסוגר.
זמני שירת הפיוט
כאמור, ייעודו המקורי של הפיוט היה לתפילת שחרית של יום טוב של פסח, כרשות לאמירת נשמת כל חי. במאות השנים שחלפו מאז חיבורו, מקובל היה לומר אותו גם בזמנים אחרים, שלא כייעודו המקורי.
נוהגים לפייטו בשביעי של פסח – היום אשר ים סוף נבקע ועם ישראל זימר את שירת הים (שהייתה אז שירת הגאולה הראשונה) – וכן בליל שבת (לפי מנהגי עדות המזרח) ואף בחתונות.
מקובל לבצע את שירת הפיוט כך שהפייטן שר והקהל, מנגד, עונה לו; סגנון הנקרא שירת מענה (רספונסוריום) המקובל מאז העת העתיקה בארצות אגן הים התיכון, ובקרב יהודים בפרט. אימוץ סגנון זה מבטא, כביכול, את כלל ישראל עונה לפייטן בעוצמה רבה, והפייטן שב ושואל ומזכיר "יְדִידִי הֲשָׁכַחְתָּ?!".
הר פוסיל (אלברטה)
הר פוסיל (באנגלית: Fossil Mountain) הוא הר הממוקם דרומית להר סקוקי בפארק הלאומי באנף, שבקנדה. ההר נקרא בשנת 1906 על ידי מ.פ. ברידגלנד, ממשלחת העלייה הראשונה, על שם המאובנים הרבים שניתן למצוא במורדותיו.
הר פוסיל הוא האתר הראשון בהרי הרוקי הקנדיים שנודע במקרה מוות. ב-7 באפריל 1933 נהרג ריימונד פיילי במפולת שלגים בעת שניסה לגלוש במורד ההר.
בפברואר 1988, בני הדודים וויין ודן הוגו (בני 27 ו־29 בהתאמה) טיילו וגלשו בהר פוסיל כאשר התרחשה מפולת שלגים. שניהם מתו.
מסלולים
מסלול הטיפוס בזחילה מעלה אל מדרונות סלעיים קלים ממעבר דספשן. בשל המדרונות הקלים אלה, לפעמים בחורף גולשים מטפסים מעלה על ההר.
Turn Around (שיר של קונור מיינרד)
Turn Around הוא סינגל של הזמר הבריטי, קונור מיינרד, בשיתוף פעולה עם הזמר האמריקאי, ני-יו. השיר יצא כסינגל השלישי של אלבום האולפן הראשון של מיינרד, Contrast, ב-11 באוקטובר 2012. השיר נכתב על ידי ני-יו, סטארגייט ובני בלנקו, והופק על ידי סטארגייט ובני בלנקו.
נכון לאוגוסט 2022, השיר הושמע למעלה מ-43 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר, שצולם בלוס אנג'לס ובוים על ידי קולין טילי, הועלה לערוץ היוטיוב של קונור מיינרד ב-10 בספטמבר 2012. נכון לאוגוסט 2022, הווידאו קליפ נצפעה למעלה מ-58 מיליון פעמים.
גיל ויין
גיל וינגרטן (נולד ב-11 בספטמבר 1993), הידוע בשם הבמה גיל ויין, הוא זמר, די ג'יי ומפיק מוזיקלי. לאורך הקריירה המוזיקלית שלו הוא כתב, הלחין והפיק להיטים בהם "אל תשאלי", "צבעים", "עד המדבר", "לאן שהרוח תיקח", "אוהבת את עצמי", "סצנות" ו"מסיבה בחיפה".
קריירה
גיל ויין נולד וגדל בכרמיאל. את דרכו המוזיקלית הוא התחיל בגיל צעיר כשהופיע כדי ג'יי בימי הולדת תחת הכינוי די ג'יי "אונלי" (DJ Only). בגיל 19 כבר שיתף פעולה עם ההרכב האולטראס והיה לדי ג'יי הפותח בהופעות שלהם במשך מספר שנים. שיתוף פעולה משמעותי נוסף באותן שנים היה עם טליסמאן. ב-11 בדצמבר 2014 הוציא עם טליסמאן את השיר "יודעת להוזיז". ויין עיבד את השיר וכתב והלחין אותו לצד טליסמאן. ב-13 בינואר 2015 הוציא את השיר "לא יסתירו לי את השמש" יחד עם טליסמאן ודנידין. ויין כתב והלחין את השיר עם טליסמאן והוא גם עיבד את השיר. ב-5 באפריל 2015 הוציא את השיר "תן לה במזומן" יחד עם טליסמאן. ויין כתב והלחין את השיר עם טליסמאן וכן עיבד אותו.
השיר המוצלח ביותר של ויין וטליסמאן הוא "עד המדבר" בו השתתף גם עומרי סבח. את השיר כתב והלחין ויין יחד עם טליסמאן והוא גם עיבד אותו. השיר שיצא ב-5 בספטמבר 2015, זכה למקום ראשון בהצבעת הקהל במצעד הרשמי של רשת ג', שיר השבוע ברדיו קול הים האדום ובנוסף נכנס למצעד הרשמי של רדיו חיפה והגיע למקום ה-26 במצעד הפזמונים העברי בשנת 2016. כמו כן, זכה השיר ליותר מ-300 "קאברים" ברשת שבוצעו על ידי זמרים וזמרות שונים, ושיתוף הפעולה המוצלח הביא לסיבוב הופעות נרחב. ב-16 במאי 2016 הוציא את השיר "לאן שהרוח תיקח" לצד טליסמאן ועומרי סבח. ויין כתב והלחין את השיר לצד טליסמאן.
ב-5 בדצמבר 2016 הוציא ויין את השיר "אין לי יום" יחד עם חן אהרוני. ויין כתב והלחין את השיר.
ב-25 במאי 2017 הוציא יחד עם אישתר את השיר "בלונד ושחור" אותו הוא כתב, הלחין ועיבד. השיר היה השיר הרשמי של שבוע הגאווה שהתכתב עם נושא הביסקסואליות, שנבחר לעמוד בראש האירועים.
ביולי 2017 החליט וינגרטן, לשנות את שמו המקצועי ל"גיל ויין" ולצאת בפרויקט ראשון השם אותו בפרונט. כחודש לאחר מכן זכה בפרס פריצת השנה בקריוקי לשנת 2017–2018.
ב-11 ביולי 2017 הוציא את השיר "אל תשאלי" לצד בניה ברבי. ויין כתב, הלחין ועיבד את השיר. הסינגל הועמד בקטגוריית שיר השנה לשנת 2017–2018 בתחנות גלגלצ, מאקו וכאן גימל. כמו כן, לפי נתוני מדיה פורסט השיר העפיל למקום השני במצעד ההשמעות הארצי ברדיו הישראלי, עם 2783 השמעות.
ב-6 ביוני 2018 הוציא את השיר "צבעים" יחד עם רון בוחניק. ויין כתב, הלחין ועיבד את השיר. השיר זכה במקום העשירי במצעד הישראלי השנתי של גלגלצ לשנת ה'תשע"ט.
ב-2 באוקטובר 2019 הוציא את השיר "מה את בשבילי" יחד עם אלדד כהן. ב-10 באוקטובר 2019 הוא הוציא את השיר "נשמות אבודות" יחד עם אורי שכיב. ב-22 באוקטובר 2019 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "צבעים".
בשנת 2022 פורסם שיר שהוא כתב ביחד עם אלדד כהן.
בדצמבר 2022 הוציא יחד עם נתן גושן את השיר "בעולם הזה" אותו כתב יחד עם נתן גושן ואלון פרץ.
ביוני 2023 יצא אלבומו השביעי של עומר אדם, סוף העולם, מתוכו כתב והפיק את השירים "קוסמופוליטן", "פרח", אווירה של סוף ו"בן 30".
ויסוקי
ויסוקי (בבלארוסית: Высокае, ויסוקאיה; בפולנית: Wysokie) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בסמוך לנהר הבוג המערבי ולגבול פולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
מהמאה ה-17 נזכרת ויסוקי כעיר בבעלות אצולה. בעיירה כנסיות מהמאות ה-17 וה-18 וארמון שנבנה בראשית המאה ה-19. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי ויסוקי
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים, כ-80% מכלל תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ופעילות של ארגון הבונד.
עם פרוץ מבצע ברברוסה, ב-22 ביוני 1941, נכנסו לעיירה הגרמנים, וריכזו את יהודיה בגטו סגור שהוקם בה. ב-2 בנובמבר 1942 נרצחו כל יהודי הגטו, למעט מספר צעירים שהצליחו להימלט ליערות הסביבה.
הבשורות של ורדזיה
הבשורות של וַרְדְּזִיָּה (בגאורגית: ვარძიის სახარება, וַרְדְּזִיִּיס סַאֲחָרֶבָּה) או ארבעת הבשורות של ורדזיה או הארבעה של ורדזיה (גאורגית: ვარძიის ოთხთავი, וַרְדְּזִיִּיס אוֹתְחְתָאוִוי) הוא כתב-יד ליטורגי מאוייר מהמאה ה -12 או ה -13 של ארבע הבשורות הקנוניות שהיה שייך ככל הנראה למלכה תמר. כתב-היד נשמר בוורדזיה עד המאה ה -16; לאחר שהצבא הפרסי-ספווי בראשות השאה שאה תהמאספ הראשון פשט על ורדזיה בשנת 1551 ובזז אותה, פדה אותו בנו של לוואן מלך קאחתי, והעניק אותו שוב לורדזיה. כיום כתב-היד נמצא במרכז הלאומי לכתבי-יד של גאורגיה (סימון: Q-899).
כתב-היד מכיל 289 דפים בגודל 23X18 סנטימטרים כתובים על גבי קלף איכותי. כתב-היד נכרך בתחילה בכריכה כסופה עם עם דמותה של הבתולה מרים, אולם כריכה זו נבזזה מאוחר יותר והוחלפה בכריכה אחרת.
הטקסט בכתב-היד בכתב קליגרפי בכתיב הנוסחורי, בשני טורים. הכותרות עוטרו בצבע סינגור בכתב אֲסוֹמְתַווְרּוּלִי. גולת הכותרת של הטקסט, האותיות הרישיות נעשו בצבע זהב. כתב היד מובחן בעיצובו המפואר והמקורי. תמונות של המבשרים משולבות בטקסט והן קטנות יותר מאשר מיניאטורות המבשרים בכתבי בשורות אחרים. המיניאטורות מעוטרות בקישוטים מקוריים.
מילר (חברה)
מחלבת אלואיס מילר בע"מ (בגרמנית: Molkerei Alois Müller GmbH & Co. KG), אשר מוצריה נודעים בישראל בשם מולר, היא חברה גרמנית לייצור מוצרי חלב.
היסטוריה
החברה נוסדה על ידי לודוויג מילר, שפתח מחלבה קטנה על שמו בשנת 1896 בכפר בדרום גרמניה. כיום החברה היא תאגיד מזון בינלאומי, שהגיע ב-2007 למחזור מכירות של 2.1 מיליארד אירו. היוגורט שלה הוא ממותגי היוגורט הנמכרים והחזקים באירופה.
בתחילת פברואר 2008 החלו מחלבות "טרה" לייצר ולשווק בישראל יוגורט עם קציפת פרי, בזיכיון מטעם "מילר". היא בחרה לכנות את המוצר "מוּלר", תוך התעלמות מההגייה המקובלת לאות ü הגרמנית.
ארגון גרינפיס הגרמני יצא למאבק נגד השימוש של "מילר" בחלב שמקורו בפרות שאכלו מזון מהונדס גנטית.
תינוק שנשבה
בתלמוד, תינוק שנשבה לבין הגויים הוא אדם יהודי, שכאשר היה תינוק - נפל בשבי, וגדל אצל הגויים. משום כך הוא לא למד תורה, אינו יודע את ההלכה, ואף אינו יודע את עיקרי האמונה היהודית. לכן, כאשר הוא עובר עבירות, הוא נחשב לאנוס או שוגג, ולא מזיד.
בהלכה המאוחרת יותר, הביטוי תינוק שנשבה מציין כל יהודי אשר – מסיבות שאינן תלויות בו – לא למד תורה מילדותו. החל מן המאה ה-19, עשו פוסקי ההלכה שימוש במושג כדי להתמודד עם מעמדם ההלכתי של חילונים שמקטנותם לא התחנכו לתורה ולמצוות.
בתלמוד
המונח מופיע לראשונה בתלמוד הבבלי, בהלכות שבת:
הסוגיה עוסקת בילד יהודי קטן (תינוק, בלשון חז"ל) שגדל בקרב גויים, ובעקבות כך גדל כגוי לכל דבר ולא התוודע לדיני השבת. המחלוקת בין האמוראים שם היא האם אדם שגדל כך פטור מכל עונש, כדינו של אנוס, או מחויב בקרבן חטאת כדינו של שוגג.
רקע
ההלכה מבדילה בין יהודים לגויים בעניינים רבים. כמו כן, ההלכה קובעת לגבי יהודים מסוימים, כמו מומר, שהם נידונים כגויים בגלל התנהגותם או דעותיהם. עניינים אלו כוללים בין השאר:
באופן כללי, חייב יהודי לעזור ליהודי אחר,, אולם לגבי מי שאינו מאמין בתורה שבעל פה, אמר הרמב"ם שהוא אינו בכלל ישראל ואין מצווה להצילו.
מומרים לעומת תינוקות שנשבו
לפי הרמב"ם, הקראים - למרות שאינם מאמינים בתורה שבעל-פה - אינם נחשבים ל"מומרים", אלא כתינוקות שנשבו:
הקראים אינם גויים, וגם אינם שבויים. למרות זאת, הרמב"ם משתמש במושג "תינוק שנשבה לבין הגויים" בהשאלה, כדי לתאר אנשים שלא הייתה להם אפשרות ללמוד את התורה שבעל-פה מילדותם, ולפיכך אינם נחשבים למומרים.
בעת החדשה
הרב יעקב אטלינגר היה ככל הנראה מהראשונים בעת החדשה לדון בהיקף תחולת תינוק שנשבה. בתשובה משנת 1860, כתב הרב אטלינגר שאמנם ראוי להחמיר שלא לשתות יין שנגע בו יהודי שמחלל שבת בפרהסיא, אך מי שמקל יש לו על מה לסמוך, ובלבד ש. על הסיבה שיש מקום להקל כתב:
דין חילונים בימינו
ישנם הגורסים שהחילונים בימינו נחשבים לתינוק שנשבה. בדומה לכך כתב הרב דוד צבי הופמן:
דברים דומים כתבו הרב חיים עוזר גרודזנסקי והרב ישכר שלמה טייכטל.
דעת החזון אי"ש ותלמידיו
הרב אליהו ירוחם דרבקין, רב רמתיים והוד השרון, העיד שהחזון אי"ש אמר לו להעלות לתורה חילוניים, שהם בגדר תינוק שנשבה. וכן העיד עליו הרב חיים ברים:
רבים מתלמידי החזון אי"ש החזיקו בעמדה זו:
בעמדה זאת החזיקו גם הרב יעקב ישראל קניבסקי, הרב אהרן יהודה לייב שטינמן, הרב גרשון אדלשטיין, הרב יעקב אדלשטיין, הרב חיים קניבסקי, רבי מנחם מנדל שניאורסון והרב מרדכי אליהו. גם הרב עובדיה יוסף תמך בעמדה זאת, והזכיר במיוחד את בתי הספר החילוניים או קרובים להם, שאינם מחנכים לשמירת תורה ומצוות.
לעומת זאת, היו שסירבו להחיל את הגדרת "תינוק שנשבה" על חילונים, וטענו שמכיוון שיש מסביבם דתיים והם רואים את מעשיהם, לא ניתן לטעון שהם תינוקות שנשבו. בעמדה זאת החזיקו, למשל, הרב עובדיה הדאיה לפחות לגבי מחללי שבת בפרהסיה, הרב ישראל דוד הארפענעס והרב יוסף קאפח.
הרב יצחק הרצוג כתב שספק אם חילוני כשר לעדות מכיוון שהוא מודע למחאות הדתיים על חילול שבת ונראה שגם הוא סבר שאין לחילוני דין תינוק שנשבה.
אחד מגדולי תלמידיו של החזון איש, הרב שמואל הלוי ואזנר הסתייג מהקביעה הגורפת שחילונים בני ימינו נחשבים כתינוק שנשבה, ולכן פסק בניגוד לעמדת רבו במגוון סוגיות שנגזרות מהגדרה זו.
גם הרב יוסף שלום אלישיב סבר שהחילונים של היום אינם נחשבים תינוקות שנשבו, מפני שהם נחשפים לקיומן של המצוות ומקיימיהן, וכי רק לגבי חובות מוסריות אנושיות, יש להתייחס אל החילונים כאל תינוקות שנשבו. הוא טען שאולי ניתן להחיל דין "תינוק שנשבה" על יהודים שעלו לאחרונה מברית המועצות לשעבר.
הרב יואל בן נון טען שרבים האומרים שיש לדון את החילונים כתינוקות שנשבו אינם מתכוונים לכך, ולקרוביהם הם אומרים שיש לדונם כגויים או מומרים.
לגבי יוצאים בשאלה
באחת מאגרותיו בענייני שידוכים, כתב הרב יעקב ישראל קניבסקי שיש לברר אולי נתקלקל אחיה של הכלה טרם נתחנך בתורה ויראת שמים ונטמע בין הגויים מבלי דעת ענייני התורה הקדושה, אשר הוא בגדר תינוק שנשבה, שאולי על כיוצא בזה לא כוונו חז"ל, מאחר שלא ברצונו בחר ברע. הרב גרשון אדלשטיין מחזיק בעמדה זו שבשל רוח שטות גם החוזרים בשאלה מוגדרים כתינוק שנשבה.
הרב קוק (ואחרים כמותו) כתב שאפילו מי שגדל בסביבה דתית ולאחר מכן חזר בשאלה נחשב תינוק שנשבה, מכיוון שרוח הזמן מלא בכפירה הרווחות בדור.
הלכות הנוגעות לדין תינוק שנשבה
דין תינוק שנשבה נוגע למגוון נושאים. למשל:
קבוצת מילואים
בכדורגל, קבוצת מילואים (מאנגלית: Reserve team) היא קבוצה-בת של קבוצה אחרת המשמשת לקידום שחקנים צעירים אל קבוצת האם הבוגרת. שתי הקבוצות שייכות לאותו מועדון כדורגל.
קבוצת מילואים מורכבת בדרך כלל משילוב של שחקנים צעירים ושחקנים של הקבוצה הבכירה שלא זוכים לדקות משחק. בשונה מקבוצות נוער, בקבוצת מילואים אין הגבלת גיל לשחקנים והיא אינה משחקת בליגה לגילאים מסוימים. המונח קבוצת מילואים נמצא בשימוש לתיאור קבוצות כאלו באנגליה ובארצות הברית. בגרמניה ובאוסטריה מתווספת המילה "חובבים" (Amateur) או II לשם הקבוצה, ואילו בספרד נהוג להצמיד את האות ב' (B בספרדית) לשמה של קבוצת המילואים (ברצלונה אתלטיק, לדוגמה).
באנגליה קבוצות המילואים משחקות בליגות נפרדות המיועדות לקבוצות מילואים. הליגה הבכירה היא פרמייר ליג המילואים ובה משחקות קבוצות המילואים של המועדונים מהפרמייר ליג. בספרד, לעומת זאת, קבוצות המילואים משחקות באותו מערך ליגות כמו קבוצות האם שלהן. אף על פי כן, קבוצת מילואים לא יכולה לשחק באותה ליגה שבה משחקת קבוצת האם שלה ולכן קבוצות מילואים לא יכולות להעפיל לליגה הבכירה, או לסירוגין כאשר קבוצת האם יורדת לליגה בה משחקת קבוצת המילואים, קבוצת המילואים תרד ליגה באופן אוטומטי. כמו כן, כיום קבוצות מילואים לא מורשות להשתתף בגביע המלך הספרדי.
בישראל הוקמה ליגת מילואים בראשית שנות ה-2000, אולם היא בוטלה כעבור זמן קצר.
החל מעונת 2020/21 הוחלט להקים מחדש אפשרות להפעיל קבוצות בת בישראל, כל עוד הן לא באותה הליגה.
לעיתים קבוצת המילואים הצעירה מסומנת בסוף שמה באות ב', האות B בלועזית, או בספרה II (הספרה 2 בספרות רומיות), על-מנת להבדילה מקבוצת האם הבוגרת.
מעבר דספשן (אלברטה)
מעבר דספשן (באנגלית: Deception Pass) הוא מסלול הליכה בפארק הלאומי באנף בפרובינציית אלברטה, שבקנדה. הוא נקרא כך מכיוון שהוא מטעה (באנגלית: "deception" – הטעיה) בכך שהוא נראה קטן אך לעולם לא נראה סופו לעין. הוא משמש לגישה לעמק סקוקי, לאגמי רד דיר ("הצבי האדום"), להר סקוקי ולהרבה אגמים אלפיניים קטנים ויפים יותר. המעבר מהווה אתגר עבור אורחי בקתת הסקי סקוקי (Skoki Ski Lodge). הוא ממוקם בין הר פוסיל לפסגת פטרמיגן.
הלוחש לסוסים
הלוחש לסוסים (באנגלית: The Horse Whisperer) הוא סרט קולנוע אמריקאי מז'אנר דרמה שיצא לאקרנים בשנת 1998 בבימויו ובכיכובו של רוברט רדפורד. הסרט מבוסס על רומן שיצא בשנת 1995 הנקרא "הלוחש לסוסים" שנכתב על ידי ניקולס אוונס. רדפורד, המשחק את התפקיד הראשי הוא חוואי בעל יכולת מיוחדת לטיפול בסוסים פצועים שנשכר כדי לסייע לנערה שעברה תאונת דרכים עם סוסהּ במטרה להחזיר את השניים לשגרת חיים נורמלית.
תקציר העלילה
גרייס מקלין (בגילומה של סקרלט ג'והנסון) וחברתה הטובה ביותר ג'ודית (קייט בוסוורת') יוצאות בבוקר חורפי לרכיבה על סוסיהן, אך הן מחליקות על מדרון מושלג ומשאית שעוברת במקום פוגעת בהן. ג'ודית והסוס שלה נהרגים במקום ואילו גרייס והסוס פילגרים נפצעים בצורה קשה. רגלה של גרייס נקטעת חלקית ואילו פילגרים הופך להיות סוס אלים ובלתי נשלט.
אמה של גרייס, אנני (קריסטין סקוט תומאס) מוצאת ברשת האינטרנט את טום בוקר (רוברט רדפורד) הידוע בטיפול בסוסים ובשיקומם לאחר אירועים דומים. למרות המרחק הרב בין שניהם מחליטה אנני להגיע אל בוקר כדי שיטפל בפילגרים. בוקר מסכים לטפל בפילגרים בתנאי שגרייס תהיה חלק מהתהליך והילדה מסכימה בחוסר רצון.
תהליך הטיפול לוקח זמן והשתיים שוהות בחוותו של בוקר. במהלך הטיפול מתפתח קשר רומנטי בין בוקר לאנני, שהשאירה את בעלה בניו יורק.
האידיליה נשברת כאשר רוברט מקלין (סם ניל), אביה של גרייס ובעלה של אנני, מגיע באופן בלתי צפוי לחווה. אנני נקרעת יותר ויותר בין רגשותיה לטום ואהבתה למשפחתה. כשגרייס ופילגרים מבריאים ואמורים לעשות את דרכם הביתה מודה אנני שיש לה רגשות לטום ורוברט מוכן לעזוב את החווה יחד עם בתו בלבד. אנני רוצה להישאר עם טום בחווה אך היא מבינה שחיים בחווה הם לא החיים המתאימים לה ומעדיפה לחזור למשפחתה.
שיטות ומחלוקות בנוגע לאימון הסוסים
באימון וטיפול בסוסים עם טראומה ישנן מספר טכניקות שיקום ורכיבה, אולם הסרט אינו עוקב אחרי כל הטיפולים המיועדים לזה. שיטות אימון הסוסים המוצגות בסרט היו בהתאם לאילוצים של עשיית סרט ועריכתו ולכן הוא אינו מציג מספר אלמנטים קריטיים בתחום האימון, שבמצב רגיל היו בשימוש. בסרט גם קיימות מספר בעיות בטיחות בטיפול בסוסים כמו הטבעת הגדולה על אצבעו של רדפורד וכן בסצנה בה הוא כורע מול הסוס, פרקטיקה המסוכנת בעולם האמיתי.
עוד נקודה בה לא נוגע הסרט בהקשר של טיפול בטראומה הוא התמודדות עם הפחד המיועד. בסרט מוצג הסוס כמי שנפגע בתאונת דרכים אך לאורך כל הטיפול לא מוחזר הסוס לאזור האירוע ואין נגיעה לטיפול במדרון תלול או ברעשי מכוניות בכבישים. עם זאת, מכירים המבקרים במגבלות עשיית סרט.
ביקורות
הסרט זכה לביקורות חיוביות במיוחד הן בקופות והן מבחינת המבקרים. באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes קיבל ציון של 73% מתוך 55 ביקורות. שיר הנושא מתוך הסרט הנקרא "A Soft Place To Fall" היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר אך לא זכה בסופו של דבר.