cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קלאודיו נאראנחו
ביוגרפיה
קלאודיו נאראנחו פעל לשינויים בשיטת החינוך. החל משנות ה-80 של המאה ה-20 הוא התגורר בברקלי.
קלאודיו נאראנחו פרסם מספר ספרים בתחום פסיכיאטריה ומדיטציה.
נפטר ב-12 ביולי 2019.
ראמי מח'לוף
ראמי מח'לוף (בערבית: رامي مخلوف; נולד ב-10 ביולי 1969) הוא איש עסקים סורי אמיד ובן-דודו של נשיא סוריה בשאר אל-אסד מצד אמו של הנשיא. הוא נחשב לאחד האנשים החזקים בסוריה ולפי פרשנים מומחים לסוריה, לא ניתן לבצע עסקים במדינה זו ללא הסכמתו או שותפותו. מח'לוף הוא חלק ממעגל המקורבים לבאשר אל-אסד. הוא נחשב לאיש העשיר בסוריה והונו הוערך בשנת 2011 ב-5 מיליארד דולר.
פעילות עסקית
מח'לוף הוא בעל השליטה בחברת התקשורת הסלולרית סיריאטל, אחת משתי המפעילות המורשות של תקשורת סלולרית בסוריה. לצד בעלותו בסיריאטל למח'לוף עסקי נדל"ן, בנקאות, אזורי סחר חופשי לאורך הגבול עם לבנון, חנויות דיוטי פרי וחנויות למוצרי יוקרה. על פי הערכה שהתפרסמה ב-Financial Times בשנת 2011 מח'לוף שולט בכ-60% מכלכלת סוריה באמצעות רשת מורכבת של קשרים עסקיים.
מח'לוף היה חלק מקבוצה קטנה של אנשים מקושרים לשלטון אשר השתלטו על השוק הפרטי שהחל להתפתח בסוריה בשנות ה-90. במקביל להכנותיו של הנשיא חאפז אל-אסד להכין את בנו לשלטון, החלה משפחת מח'לוף להשתלט על השוק הפרטי. אסד האמין כי ניתן לסמוך על נאמנותה של משפחת מח'לוף לשלטון, כך שתתמוך בבנו בשאר אל-אסד מיד לאחר מות אביו. כל זאת בניגוד למקורבים אחרים לשלטון, בהם סגן הנשיא לשעבר עבד אל-חלים ח'דאם, אשר קיימו קשרי עסקים הדוקים עם המיליארדר רפיק אל-חרירי, ראש ממשלת לבנון. בתקופה זו זכו ראמי ואחיו איהב לגישה חופשית להזדמנויות עסקיות בהן רישיון בלעדי לרשת חנויות דיוטי פרי אשר הזרימו חלק ניכר מסחורותיהן לתוך המדינה. עם עלייתו לשלטון של בשאר אל-אסד בשנת 2000, ראמי מח'לוף היה כבר איש עסקים בולט.
בשנת 2004 ניסה ראמי מח'לוף להשתלט על סוכנות מרצדס-בנץ בסוריה כאשר יזם חקיקה שתאסור על מרצדס יבוא של חלקי חילוף למדינה אלא אם כן מח'לוף יקבל את הסוכנות הבלעדית של מרצדס בסוריה. חברת מרצדס, אשר רצתה להמשיך ולהעניק את הסוכנות למשפחת סקנדר אשר החזיקה בה מאז שנות ה-60, הפסיקה את יבוא מכוניותיה למדינה עד לפתרון הסכסוך.
רשת עסקיו של מח'לוף, נכון לשנת 2013, סבוכה ורחבה. הוא מחזיק בשליטה בחברת החזקות חאם שלה עסקי תיירות, מסעדות, ועסקי נדל"ן. החברה אף שולטת בחברת תעופה פנימית בסוריה בשם Syrian Pearl Airlines, שהיא חברת התעופה הפרטית הראשונה בסוריה. למח'לוף בעלות במספר בנקים פרטיים בסוריה, חברות ביטוח וחברות לשירותים פיננסיים. מח'לוף אף פעיל בתחום תעשיית הנפט. למח'לוף קרקעות רבים באיי הבתולה של ארצות הברית, שעליהן התנהל סכסוך משפטי וכתוצאה ממנו הועברה הבעלות בהן לאחיו איהב. משפחת מח'לוף היא אף בעלת מונופול לייבוא מוצרי טבק לסוריה. בשנת 2008 הקפיא משרד האוצר האמריקני נכסים שהחזיק מח'לוף בארצות הברית והגביל את פעולותיו העסקיות.
למח'לוף יחסים קרובים עם בושרה אל-אסד, אחותו הבכורה של בשאר אל-אסד ואלמנתו של אסף שווכאת. מח'לוף אף שותף למאהר אל-אסד במספר עסקים בלבנון.
הארדי גארדי
הארדי גארדי (באנגלית: Hurdy gurdy) הוא כלי מיתר המפיק את צליליו על ידי גלגל מצופה שרף המסתובב ומתחכך במיתרים. הגלגל משמש בדומה ל"קשת" המנגנת בכינור, ותווים בודדים המנוגנים בכלי נשמעים דומים לנגינת כינור. המלודיות מנוגנות בכלי על ידי מערכת קלידים עשויים עץ, הנלחצים כנגד המיתרים וגורמים לשינוי הצליל. כמו יתר כלי המיתר ההארדי גארדי מצויד בתיבת תהודה המגבירה את צלילי רעידת המיתר.
משערים כי ההארדי גארדי התפתח מכלי קשת באירופה המערבית או במזרח התיכון זמן מה לפני המאה ה-11 לספירה. גרסה מוקדמת של ההארדי גארדי היא האורגניסטרום, שהתפתח בצפון ספרד, ונוגן על ידי שני נגנים - האחד סובב את גלגל הכלי, והאחר ניגן על קלידיו, שהופעלו במשיכה כלפי מעלה ולכן אפשרו רק נגינה איטית יחסית. לאורגניסטרום היה מיתר מלודיה אחד ושני מיתרי ליווי. גרסה מאוחרת יותר של האורגניסטרום אפשרה נגינה של נגן אחד, והייתה נפוצה בספרד ובצרפת, אולם בשל גודלה היא הוחלפה עד מהרה ב"סימפוניה" - למעשה גרסת הארדי גארדי נישאת בעלת 3 מיתרים. בערך בעת המצאת הסימפוניה, פותחה גם מערכת קלידים חדשה, הנלחצת מלמטה למעלה שהחליפה את מקלדת המשיכה ואפשרה נגינה מהירה יותר על הכלי. למלודיה בימי הביניים היו גרסאות בעלות קלידי משיכה וגרסאות עם מערכת הקלידים החדשה.
במהלך הרנסאנס המאוחר התפתחו שתי צורות הארדי גארדי - האחת בעלת מבנה של גיטרה, ואילו השנייה בעלת מבנה של לאוטה שהייתה נפוצה יותר בצרפת. ההארדי גארדי היה פופולרי בתקופת הרנסאנס לצד חמת החלילים. ברנסאנס הופיע בכלי גם "גשר הבאזז" (מכונה לעיתים "כלב") - פיסת עץ א-סימטרית, הממוקמת מתחת למיתר ליווי, שמאפשרת באופן סיבוב מסוים הפקת צליל זמזום.
בתקופת הרוקוקו חל שינוי בטעם המוזיקלי הפופולרי, שינוי שדרש פוליפוניות גבוהה יותר מזו שיכול היה ההארדי גארדי להציע. בשל כך נדחק הכלי ממעמדו. ואולם הרוקוקו הצרפתי במאה ה-18 השיב את הכלי לתודעת המעמד העליון. בתקופה זו הלחינו כותבים מפורסמים יצירות לכלי כגון: ניקולא שדוויל.
אברהם אברמוביץ'
אַבְּרַ(ה)ם גְרִיגוֹריֶיבִיץ' אַבְּרָמוֹבִיץ' (ברוסית: Абрам Григорьевич Абрамович; 3 בינואר 1910 - 10 ביולי 1937) היה יהודי סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות לאחר מותו על פועלו כמפקד טנק במהלך מלחמת האזרחים בספרד.
קורות חיים
נולד בכפר בפלך חרסון של האימפריה הרוסית (כעת באוקראינה) במשפחתו של עובד יהודי. ב-1917 עברה המשפחה לפלך אודסה. אחרי שסיים 7 שנים בבית הספר החל לעבוד כאופה. ב-1930 עבר לאזור דונבס ועבד שם ככורה פחם וכעבור שנה חזר לאודסה לעבוד שם כמרכיב במפעל אוניות.
התגייס לצבא האדום ב-1932 וסיים קורסים של פיקוד זוטר. שירת כמכונאי-נהג טנק.
ב-1936 הגיע כמתנדב להשתתף במלחמת האזרחים בספרד לצד הרפובליקנים. בקרבות ליד גוודלחרה בהיותו מפקד טנק T-26 ניהל ריגול במקום הימצאו, קיבל מידע ותמך בחיל רגלים שתקפו בקרבת הטנק.
ב-4 במרץ 1937 במהלך קרב היה בראש הכוח הפורץ שהשתלט על 4 תותחים, מקלעים ורובים. על הפעילות הזו קיבל עיטור הדגל האדום.
ביולי הכוחות שהיה מסופח להם נשלחו לכיוון מדריד ותקפו ליד העיר ברונטה. הקרב התנהל במשך ארבעה ימים וב-9 ביולי לאחר שפגע בשני תותחים נפגע הטנק מתותח אחר והתחיל להישרף ולהיות מותך. הנהג ומפקד צריח נשרפו במקום ואברם מת יום למחרת.
נקבר יחד עם שאר צוות הטנק בקבר אחים ליד ברונטה. ב-3 בנובמבר אותה השנה עוטר על פועלו בעיטור "גיבור ברית המועצות".
גלוקומטר
גלוקומטר (וכן: גלוקוז-מטר, מד סוכר, DEX, מכשיר סוכר) הוא מכשיר רפואי נייד שבעזרתו ניתן לבדוק את ריכוז הגלוקוז בדם.
ישנן שתי משפחות של מדי סוכר:
היינריך נאון
היינריך נאון (בגרמנית: Heinrich Nauen; 1 ביוני 1880 – 26 בנובמבר 1940) היה אמן אקספרסיוניסט גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי. הוא יצר בצבעי שמן, צבעי מים והדפסים, כמו כן ציורי קיר ופסיפסים. חלק גדול מהיצירה שלו מורכב מנופים וטבע דומם פרחוני.
קורות חיים
נולד למשפחת אופים, אך הביע עניין באמנות כבר בגיל צעיר. בשנת 1898 התקבל ב באקדמיה לאמנות בדיסלדורף, ואז למד בבית ספר פרטי לאמנות במינכן. את לימודיו סיים בשטוטגרט בין השנים 1900 ל-1902. זמן קצר לאחר מכן הצטרף לחוג האמנים שהתגבש סביב הפסל ג'ורג' מין בכפר הפלמי סינט-מרטנס-לטם.
הדברים הסתדרו אחרת בחבל הריין, שם בילה את רוב האביב והקיץ בכמה מקומות. ציורו בפורמט הגדול "הקציר" הוצג בפריז בשנת 1910 והביא מכתב הערכה מאת אנרי מאטיס. בשנה שלאחר מכן הוא עזב את ברלין לתמיד והתיישב ליד ברוגן. רבות מעבודותיו נעשו בגן וביערות שמסביב. מבקרים קבועים שם כללו את היינריך קמפנדונק, אריך הקל, פרנץ מארק ואוגוסט מאקה. תערוכת היחיד הראשונה שלו הייתה בשנת 1914 בחסות אספן האמנות אלפרד פלכטהיים בגלריה שלו בדיסלדורף.
המצב המאושר הזה הופרע על ידי המלחמה. הוא גויס לצבא והוצב לגדוד ארטילרי, אך לאחר שהיה בשדה הקרב זמן קצר ונחשף לגז רעיל, הוא קיבל תפקיד אמן מלחמה. בשנת 1917 הוענק לו צלב הברזל. בשנת 1918, לאחר המלחמה, הוא הפך לאחד המייסדים של קבוצת האמנים, יונג ריינלנד.
בשנת 1921 הוא קיבל מינוי לפרופסור באוניברסיטת קונסטאקדמיה דיסלדורף. בין תלמידיו היו יולו לוין, פרנץ מונייאו.
בשנת 1937 סווגו יצירותיו כ"אמנות מנוונת" על ידי הממשלה הנאצית והוא נאלץ לפרוש.
כמה מציוריו הוצגו בתערוכת האמנות המנוונת במינכן.
לאחר מכן, הוא ומארי פרשו לעיר קלקר, שם נפטר מסרטן הקיבה כעבור שנתיים.
הכוהנת (קלף טארוט)
משמעות הקלף
הכוהנת מייצגת את האם הרוחנית, המכשפה, האוראקל. דמות רוחנית ומאגית, שומרת הסודות, בעלת יכולות מיסטיות חזקות מאוד ויכולת הסתרה ושמירת חשאיות וידע עמוק. העמודים בשחור ולבן מסמלים דואליות. הקלף מדבר על סגירות, סודות והסתרה או על עולם המיסטיקה והרוחניות. בהיבט רומנטי יכול לסמל זוגיות שנשמרים בה סודות. הקלף מציע לאדם להתחבר אל התת-מודע והאינטואיציה, להפתח ולשתף את רגשותיו, ולהימנע מלהיות סגור.
אולם, אדם שבוחר לפרוס קלפים ולהתייחס גם להיפוך הקלף, יכול להתייחס לקלף הכוהנת כאל מסר המדבר על אינטואיציה מודחקת, מניעים נסתרים, שטחיות, בלבול ואף דיסוננס קוגניטיבי.
יש הגורסים כי קלף הכוהנת מייצג אינטואיציה, עצמאות, קלף שמייצג את האמון העצמי. השער למסתורין לתת מודע לחיים וליקום. עוד נטען כי קלף הכוהנת מסמל תהליכי חניכה וגדילה, תהליך של גילוי עצמי שנועד לשרש מנשמתו של האדם דימוי עצמי שגוי, חוסר אהבה עצמית, וחוסר הערכה. אחרים מאמינים כי הקלף מסמל אינטואיציה, ידע מקודש, נשיות אלוהית, ואת הלא-מודע. כמו כן, אחרים גורסים כי הקלף מייצג בין היתר חושניות.
יצחק אשר אלישיב
יצחק אשר אלישיב (1871, תרל"א, סלוצק, פלך מינסק, רוסיה (רוסיה הלבנה) – 23 באפריל 1955, תל אביב) היה פעיל ציוני ברוסיה ומו"ל עברי.
קורות חיים
יצחק אשר אלישיב נולד בסוף שנת תרל"א (1871) בעיירה סלוּצְק שבפלך מינסק של רוסיה (רוסיה הלבנה), בנם של טִילֶה, בעלת חנות מסחר, ומאיר אלישיב, קרובו של איזידור אלישיב ("בעל-מחשבות"). בגיל צעיר עזב את העיירה ונסע לעיר ורשה. שם הצטרף לחובבי ציון והיה לחבר אחוות "בני משה". נשלח כציר לקונגרסים הציוניים ה-4, ה-8, ה-9 וה-11. בוורשה היה ממייסדי ההוצאה העברית "אחיאסף" ומנהלה בשנים 1901–1903, וכן ממייסדי היומון העברי "הצופה" (1903–1905) והמו"ל והמנהל שלו.
בהמשך עבר אלישיב להתגורר בלודז', שם ייסד את סניף אגודת "חובבי שפת עבר" והיה יושב-ראשו, וכן היה סגן יו"ר האגודה הספרותית-מוזיקלית הציונית "הזמיר".
לפני מלחמת העולם הראשונה עבר למוסקבה, שם היה חבר הוועד הציוני, חבר ועד "תרבות" וחבר מרכז ציוני רוסיה. ביתו, בכל אחת מהערים, היה בית ועד לצעירי הציונות.
בשנת תרצ"א 1930 עלה לארץ ישראל, לאחר שקיבל אישור מהשלטונות, בנה את הבית במזא"ה 27, תל אביב בעזרת האדריכל יוסף ברלין והמהנדס סעדיה גולדברג. בשנותיו האחרונות חי בצנעה בביתו שברחוב מזא"ה 27 בתל אביב. אלישיב נפטר בביתו באביב 1955, נשכח, בתום מחלה ממושכת. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
זיו רוזנבוים
זיו רוזנבוים הוא רופא ישראלי, מומחה בנוירוכירורגיה ובמינהל רפואי. מנהל את מרכז רפואי העמק מאז שנת 2019. כיהן בעבר כסגן מנהל בית החולים רבין (בילינסון) בפתח תקווה, וכראש אגף טכנולוגיות רפואיות בחטיבת בתי החולים של כללית.
ביוגרפיה
רוזנבוים נולד וגדל בפתח תקווה. נשוי לאורית רוזנבוים ואב לשניים.
שירות צבאי
בשנת 1983 התגייס לחיל המודיעין, ליחידה 8200. לאחר סיום קורס חמ"ן תלפיות, עבר להיות חלק מצוות מחקר ופיתוח באותה היחידה. את שירות הקבע סיים בתור ראש מדור ביחידה 8200 (בין השנים 1986–1988). בשנת 1996, כשסיים את לימודי הרפואה, גויס למילואים בדרגת רב-סרן בתור רופא מוטס ביחידה 669.
השכלה
בשנת 1988, עם סיום שירותו הצבאי, למד לדוקטורט לרפואה (MD) באוניברסיטת תל אביב, ומיד לאחר מכן החל התמחות בנוירוכירורגיה במרכז הרפואי רבין. ב-2003 החל בהתמחות נוספת, במנהל רפואי. בין השנים 2004–2007 השלים תואר שני MHA ניהול מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, שם סיים את הלימודים בהצטיינות יתרה.
ניסיון תעסוקתי
רוזנבוים כיהן בתור סגן מנהל המרכז הרפואי רבין, שם עבד בשיתוף פעולה אסטרטגי יחד עם חברת GE Healthcare. בשנת 2007, הקים ועמד בראש אגף הטכנולוגיות הרפואיות של חטיבת בתי החולים, בשירותי בריאות כללית. במסגרת התפקיד, בין היתר, תכנן, הטמיע וניהל את מערכת ה- PACS הארגונית. באותה תקופה כיהן גם כדירקטור של חברת כללית הנדסה רפואית בע"מ.
עם מילוי תפקידים אלה, בשנת 2002 עד שנת 2019, עבד בתור נוירוכירורג במרכז רפואי רבין.
בספטמבר 2019 מונה למנהל מרכז רפואי העמק. בפברואר 2022 ביקשה קופת חולים כללית לפטרו, אולם הדחתו נעצרה בהתערבות בית הדין לעבודה בנצרת, כשלבסוף במרץ 2023 הגיעו להסכם פשרה שבמסגרתו הועבר לתפקיד ראש אגף סיכונים, והקופה התחייבה ליישם "תוכנית לפיתוח העמק".
ברנר פּאליסי
במאה ה-19, כלי החרס של פאליסי הפכו להשראה למיוליקה הוויקטוריאנית של המינטונס (מינטונס הייתה חברה מרכזית בקדרות סטפורדשייר, "מפעל הקרמיקה המוביל באירופה בתקופה הוויקטוריאנית), שהוצגו בתערוכה הגדולה של לונדון בשנת 1851 תחת השם "כלי פאליסי".
פאליסי ידוע בתרומתו למדעי הטבע, ומפורסם בגילוי עקרונות של גאולוגיה, הידרולוגיה והיווצרות מאובנים. פאליסי, כפרוטסטנטי, נכלא בשל אמונתו במהלך מלחמות הדת הסוערות בצרפת ונידון למוות. הוא מת מיחס לקוי בבסטיליה ב-1589 (ב-1590 לפי ברטי (Burty) משנת 1886).
ביוגרפיה
לדברי חברו פייר דה ל'אטואל (Pierre de L'Estoile) פאליסי נולד ב-1510. מיקום לידתו של פאליסי אינו בטוח, אך מאמינים שהוא אחת מארבע: Saintes, Périgord, לימוזן או אז'ן. הוא חי את רוב חייו בסנטונג' (Saintonge). פאליסי נולד למשפחה ענייה, ובעוד שהשכלתו לא כללה יוונית או לטינית, הוא כן למד מדעים מעשיים כולל גיאומטריה ומדידות. בתחילת חייו, פאליסי הוזמן תחילה על ידי הכתר לסקור את ביצות המלח של סנטונג'. בזיכרונותיו הוא מספר לנו שהתלמד אצל צייר זכוכית. בתום התלמדותו/חניכותו בילה שנת מסע (Tour de France du compagnonnage) ברכישת ידע חדש באזורים רבים של צרפת, כולל גיין, לנגדוק, פרובאנס, דופינה, בורגון והלואר. מאוחר יותר נסע צפונה לארצות השפלה, אולי אפילו למחוזות הריין בגרמניה, ולאיטליה. פאליסי חזר לסנטונג', שם התחתן והוליד ילדים. מלבד מה שהוא מספר לנו באוטוביוגרפיה שלו, כלומר שהוא עבד כצייר דיוקנאות, צייר זכוכית ומדד קרקעות, יש לנו תיעוד מועט של איך הוא חי בשנים הראשונות בחיי הנישואיו.
עניין בקרמיקה
ב-1539 או ב-1540 הוצג לפאליסי כוס אמייל לבן שהדהים אותו, והוא החל בפרויקט לקביעת אופי ייצורו. ייתכן שפיסת החרס הלבנה והעדינה מוצאה היה בפאנזה, באורבינו, בסן-פורשה או אפילו בסין. בתקופתו של פאליסי יוצרו בכל רחבי איטליה, ספרד, גרמניה ודרום צרפת כלי חרס מכוסים בזיגוג פח לבן ויפה צבוע באמייל. עם זאת, אדם נוסע וחריף כמו פאליסי, היה מכיר את המראה והתכונות שלהם.
בכפר השכן La Chapelle-des-Pots, פאליסי הגיע לשליטה בבסיסי קדרות האיכרים כפי שהייתה נהוגה במאה ה-16. ייתכן שהוא למד גם על ייצור החרס האירופאי מצופה האמייל. בעבודתו ייצר פאליסי קרמיקה תוך שימוש בהרבה מאוד מרכיבים, כולל פח, עופרת, ברזל, פלדה, אנטימון, ספיר, נחושת, חול, תחמוצות מלח, סידן פחמתי, וחד תחמוצת העופרת.
חרסינה כפרית
במשך כמעט שש עשרה שנים עמל פאליסי לשחזר את כלי החרסינה שראה, עבד בשקידה מרבית, אך מעולם לא הצליח. לעיתים הוא ומשפחתו הצטמצמו עד כדי עוני. אומרים שהוא שרף את רהיטיו ואת לוחות הרצפה של ביתו כדי להזין את השריפה בתנוריו. בינתיים, סבל את תוכחותיה של אשתו, שככל הנראה, כשהילדיהם זעקו לאוכל, ראתה במאמציו של בעלה דבר מה קרוב לשיגעון. כל המאבקים והכישלונות הללו מתועדים בנאמנות על ידי פאליסי באוטוביוגרפיה שלו.
פאליסי לא הצליח לגלות את סודות הפורצלן כלומר הקרמיקה הסינית או של המאיוליקה הלבנה, אבל הוא יצר סגנון של כלי חרס או חרסינה כפריים, שנקראים "כלי פאליסי", שבו הוא מפורסם עד היום. ניתוח מאשר שפאליסי השתמש בזיגוג (עופרת) צבעוני, סיליקטים עופרת בתוספת תחמוצות מתכת של נחושת (ירוק), קובלט (כחול), מנגן (עבור חום ושחור), או ברזל (עבור אוקר צהוב), עם תוספת קטנה של אבץ (לאיטום) לחלק מהזיגוגים. כלי החרס מעוטרים בתבליטים המחקים את חיות הבר מביצות סנטונג' המקומיות של פאליסי. אלה כוללים דגים, סרטנים, זוחלים, שרכים ופרחים.
עבודה בפריז
ב-1548 הובא פאליסי לפריז תחת חסותן של מונמורנסי וקתרין דה מדיצ'י. למרות המרת דתו לפרוטסטנטית ב-1546, בחריגה מהדת הקתולית המבוססת הרשמית, ביקשה קתרין מפאליסי להקים עבורה את גני טווילרי. בשנת 1562 היא העניקה לו תואר רשמי בחצרה: "ממציא המלך של פסלונים כפריים".
הרצאות בנושאי מדעי הטבע
במהלך תקופה זו נשא פאליסי מספר סדרות של הרצאות פומביות על תולדות הטבע, דמי הכניסה היו כתר אחד, תשלום גדול עבור אותם ימים. רעיונותיו לגבי מעיינות ומים תת-קרקעיים פורסמו ב-Discours admirables, de la nature des eaux et fontaines, tant naturelles qu'artificielles, des metaux, des sels et salines, des pierres, des terres, du feu et des maux (Paris, 1580) הוא היה אחד האירופים הראשונים שהביעו תיאוריה התואמת את ההבנות של ימינו לגבי מקורם של המאובנים. נושא זה והיישום המעשי שלו - עבודות תאורטיות של אלכסנדריה בנושא הידראוליקה למען אספקת מים ציבוריים לערים - הקדימו בהרבה את הידע הכללי של זמנו.
מאסר ומוות
סיום חייו של פאליסי עלה די בקנה אחד עם נעוריו הפעיל והסוער. למרות הגנת האצילים ובית המשפט, ההתפרצות הפנאטית של 1588 הקשורה למלחמת שלושת האנרים הביאה להשלכתו לבסטיליה. לפי ד'אובינה וחבריו הפרוטסטנטים, אנרי השלישי, מלך צרפת הציע לפאליסי את חירותו אם יחזור בו, אך פאליסי סירב. הוא נידון למוות כשהיה כמעט בן שמונים, הוא מת בצינוק בסטיליה בשנת 1590. החבר, הכרוניקן והאסיר עמית פייר דה ל'אטואל (Pierre de L'Estoile) סיפר מאוחר יותר על גורלו זה של פאליסי.
אליפות ברזיל בכדורגל 1968 (טורניר רוברטו גומס פדרוזה)
אליפות ברזיל בכדורגל 1968 (טורניר רוברטו גומס פֵּדְרוֹזָה) (השם הרשמי בזמן קיום המשחקים בפורטוגזית: 1968 Torneio Roberto Gomes Pedrosa) הייתה הפעם ה-11 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל של מדינת סאו פאולו וקונפדרציית הכדורגל של מדינת ריו דה ז'ניירו. המשחקים החלו ב-24 באוגוסט והסתיימו ב-10 בדצמבר 1968. בשנת 2010 התחרות קיבלה הכרה של אליפות ברזיל. בהמשך של אותה שנה נערכה תחרות ארצית נוספת, שגם היא קיבלה הכרה של "אליפות ברזיל 1968".
בתחרות השתתפו 17 קבוצות. התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון הקבוצות חולקו לשני בתים תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. הקבוצות החזקות מכל בית העפילו לבית הגמר שכלל ארבע קבוצות. גם פה המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ.
מסדר הפיל
מסדר הפיל (בדנית: Elefantordenen) הוא מסדר אבירות הגבוה ביותר בדנמרק. שורשיו נעוצים במאה ה-15, אולם הוא קיים בפועל כמסדר מאז 1693 והוא מוענק בעיקר לבני משפחות מלוכה ולראשי מדינות.
היסטוריה
בתקופת מלוכתו של כריסטיאן הראשון, מלך דנמרק (1426–1481) נוסד מסדר דתי שנקרא האחווה של אם האלוהים. חברי המסדר היו מהאריסטוקרטיה הדנית ומספרם הוגבל לחמישים. סמל המסדר הראה את מריה הבתולה מחזיקה את בנה על רקע חצי ירח וקרן שמש. הסמל היה תלוי משרשרת שחוליותיה עשויות בצורת פיל, בדומה לשרשרת המסדר כיום. ב-1536, לאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית שהייתה חזקה בדנמרק, בוטל המסדר, אך אות בצורת פיל פונה ימינה עדיין חולק כאות כבוד על ידי פרדריק השני, מלך דנמרק (1534–1588).
המסדר נוסד בצורתו הנוכחית ב-1 בדצמבר 1693 על ידי כריסטיאן החמישי, מלך דנמרק (1646–1699), כשהוא כולל רק מעמד אחד של אבירים שמספרם כ-30, בנוסף למפקד המסדר שהוא המונרך ולילדיו. אבירי המסדר כונו לעיתים "האבירים הכחולים" על שם סרט האות, בדומה ל"אבירים הלבנים" של המסדר הנמוך יותר - מסדר הדגל הדני, גם הם על שם צבע הסרט. מעמד המסדר תוקן ב-1958 בצו מלכותי כך שגם נשים יכולות להימנות עליו.
מינוי
המונרך הדני הוא ראש המסדר. חברי המסדר הם בני משפחת המלוכה הדנית, מלכים ויורשי עצר של מדינות אחרות וראשי מדינות אחרות. לעיתים נדירות מוענק האות גם לאזרחים. הפעם האחרונה שהדבר אירע, היה ב-2000, עת צורף למסדר מרסק מק-קינה מולר, תעשיין גדול ונדבן דני.
במסדר מעמד אחד של אבירים, שבעת קבלתם את התואר נכללים גם בסגל הראשון של סדרי הקדימה הממלכתיים הדניים ונוסף לשמם התואר "הוד מעלתו" או "הוד מעלתה".
אותות המסדר
שרשרת המסדר עשויה זהב. חוליותיה עשויות צורת פיל ומבצר לסירוגין. על הכיסוי הכחול שעל גבי הפילים מופיעה האות D, שמייצגת את דנמרק. על פי תקנון המסדר, השרשרת יכולה להיענד רק בראש השנה, במהלך טקס ראש השנה המלכותי וביום הולדתו של המונרך.
תג המסדר הוא פיל עשוי אמייל לבן עם מעטה כחול וקישוטי זהב. גודלו כ-5 ס"מ. הפיל נושא על גבו צריח משמר מאמייל אדמדם מקושט ביהלומים בתחתית ובחלקו העליון. מצחו של הפיל מקושט גם הוא ביהלום ושתי עיניו עשויות יהלומים. מאחורי ראשו יושב מורי שנוהג את הפיל ומחזיק בידו מטה זהב. בצידו האחד של הפיל יש צלב עשוי מחמישה יהלומים מרובעים גדולים ומצידו השני מונוגרמה מוכתרת של המונרך המכהן בעת חלוקת העיטור. בראש המגדל קבועה טבעת זהב, ובה מחובר הפיל לשרשרת. כיום נמצאים ברשות המסדר, במשרדיו או אצל האבירים, 72 פילים כאלה. יחד עם מספר לא ידוע של פילים שמוצגים במוזיאונים ברחבי העולם, מוערך מספרם הכולל ב-100 בערך.
כוכב המסדר הוא בעל שמונה זרועות ובמרכזו צלב על רקע אמייל אדום. בעבר היה משובץ הצלב ביהלומים, אולם כיום הוא מעוטר בחרוזים כסופים וסביבו מעין עיטור של עלי דפנה כסופים גם הם. הכוכב נענד על צד שמאל של החזה.
האבנט עשוי משי בצבע תכלת. רוחבו 10 ס"מ לגברים ו-6 ס"מ לנשים והוא נענד על הכתף השמאלית. האבנט והשרשרת אינם נענדים יחד. אם האבנט הוא זה שנענד, הפיל תלוי ממנו ומשתלשל בגובה המותן.
בעבר לבשו אבירי המסדר באירועים חגיגיים במיוחד כגון הכתרות מלכים, בגדים ייחודיים נוספים, כגון כותונת, נעליים וכובע בעל נוצת יען, אולם הם אינם בשימוש עוד.
חמאם גולצ'ילר
חמאם גולצ'ילר (במקדונית: Ѓулчилер амам), הידוע גם בשם חמאם שנגול (במקדונית: Шенѓул амам) או חמאם קורי (במקדונית: Кури амам) הוא חמאם טורקי שנמצא בבזאר הישן בסקופיה, ליד קורשומלי אן. הוא נבנה על ידי מולה מוסלדין אוג'ה במחצית השנייה של המאה ה-15. הבניין שימוש כחמאם עד לשרפה של 1689, ונהרס ברעידת האדמה של 1963.
VTB ארנה
VTB ארנה — האצטדיון המרכזי של דינמו על שם לב יאשין (ברוסית: ВТБ Арена — Центральный стадион «Динамо» имени Льва Яшина) הוא אצטדיון רב תכליתי במוסקבה, בירת רוסיה. בנייתו הושלמה בנובמבר 2018.
המתחם כולל היכל סגור המארח משחקי הוקי קרח ומתאים אף למשחקי כדורסל וכדורעף שנחשב לאחד ההיכלים הגדולים ברוסיה (אף שבמוסקבה לבדה יש היכלים גדולים ממנו) ואצטדיון כדורגל בתוך מעטפת מבנית משותפת הכוללת חזיתות משומרות מאצטדיון דינמו הישן. צמוד לו פועל גם מרכז קניות, מרכז בידור, בנייני משרדים, בנייני דירות, מרכז מסחרי, חנייה תת-קרקעית עבור 700 רכבים ומהווה חלק מרובע "VTB פארק ארנה" המכיל מלון 5 כוכבים (Hyatt Regency Moscow Petrovsky Park) ורובע עסקים. סך ההשקעה מוערך בכ-$1.5 מיליארד דולר.
עוד לפני פתיחתו המתחם כבר זכה בשלל פרסים בינלאומיים.
פתיחה
היכל הספורט במתחם VTB ארנה התמודד על הזכות לארח את תחרות הפיינל פור של היורוליג, בשנת 2019, אך ללא הצלחה. ב-29 בנובמבר 2018 הוענק למתחם רישיון תפעול והאצטדיון קיבל את השם "VTB ארנה — האצטדיון המרכזי של דינמו על שם לב יאשין".
היכל הקרח נפתח כבר באמצע דצמבר 2018 ובו דינמו החלה לערוך אימונים. ב-4 בינואר 2019 כבר אירחה בו משחק במסגרת ליגת ההוקי הקונטיננטלית.
מגרש הכדורגל היה אמור להיפתח ב-10 במרץ 2019 כשתוכנן שדינמו תארח את הדרבי של מוסקבה נגד ספרטק במסגרת מחזור 19 של ליגת העל הרוסית בכדורגל. אבל מצבו הרע של הדשא אילצו לדחות את הפתיחה עד להשלמת השתלה מחדש של הדשא. ב-2 באפריל 2019 מינהלת ליגת העל הרוסית הודיעה כי האצטדיון נבחר לארח את הסופר קאפ הרוסי, ב-6 ביולי 2019. ב-16 במאי 2019 נודע שהאצטדיון כשיר למשחק המחזור ה-30 של הליגה, בין דינמו מוסקבה לארסנל טולה.
מועמדות לאירוח משחקי מונדיאל 2018
האצטדיון נכלל ברשימת האצטדיונים המועמדים לארח את מונדיאל 2018, עם אפשרות לאירוח משחק הפתיחה בו בעוד אצטדיון לוז'ניקי יארח את גמר הטורניר ובמסגרת זאת הוצע כי יכיל עד 45,000 מקומות. ברם, בספטמבר 2012, FIFA פרסמה את רשימת האצטדיונים הסופית, כש-VTB ארנה כבר נעדר מהרשימה. ההחלטה לא היוותה הפתעה לאחר שהושלמה בנייתו של אוטקריטיה ארנה כבר בשנת 2014 בעוד ב-VTB ארנה טרם השלימו את הבנייה. כמו כן לאחר שנדחה מבין האצטדיונים הרוסיים באזור מוסקבה שנכללו באירוח המונדיאל, האצטדיון תוכנן מחדש בקיבולת נמוכה יותר ובמאמץ להישאר בגבולות החזיתות ההיסטוריות של אצטדיון דינמו הישן.
היסטוריה
אצטדיון דינמו הישן נסגר להריסה בשנת 2008, VTB ארנה החדש נבנה במקומו. העיצוב הסופי של האצטדיון החדש נעשה על ידי דוד מאניקה מחברת מאניקה אדריכלות, ובנייתו החלה בפועל בשנת 2014 והבנייה הסתיימה בספטמבר 2018.
הפרויקט קיבל את השם VTB ארנה, והוא נמצא בבעלות VTB, שמשכירה את המתחם לאגודת הספורט של דינמו לשימוש מועדון הכדורגל דינמו ומועדון ההוקי דינמו.
אצטדיון הכדורגל הוא בעל קיבולת של 25,716 (אף שבמקור תוכנן להכיל 45,000). המתחם כולל גם אולם ספורט סגור (לכדורסל או הוקי קרח) בעל תכולה של 12,000 שניתן להרחיבו ל-15,000 מושבים.
ב-14 בפברואר 2021 היכל הכדורסל אירח את משחק האולסטאר של הליגה המאוחדת של VTB.
האצטדיון נבחר לארח בנובמבר 2022 את גמר ליגת העל המזרח אירופית, היא אליפות רוסיה בפוטבול.
עיצוב
העיצוב הראשוני לאצטדיון הוצע על ידי האדריכל ההולנדי אריק ואן אגראט, שעיצב מבנים מודרניים רבים ברוסיה ובגרמניה. חזונו כלל שילוב של אצטדיון כדורגל עם היכלי הוקי קרח וכדורסל, שקיבל את אישור הרשויות במוסקבה. העיצוב הסופי שהוגש לבסוף, דמה מאוד לזה של ואן אגראט והוגש על ידי דוד מאניקה מחברת "מאניקה אדריכלות".
ויליאם סמלי
ביוגרפיה
הוא נולד בדרום-מזרח אדינבורו ב-1740, בנם של ז'אן רוברטסון ואלכסנדר סמלי, אדריכל ובנאי. הוא התחנך בבית הספר Duddingston ולאחר מכן בתיכון אדינבורו.
סמלי עזב את בית הספר בגיל 12 כדי להיות חניך כמדפיס אצל המילטון, בלפור וניל ב-1752. במהלך תקופה זו הוא קודם לתפקיד עורך המשנה של עיתון, וזכה ממעסיקיו בפרס החברה הפילוסופית של אדינבורו עבור המהדורה המודפסת המדויקת ביותר של טקסט לטיני.
עם סיום חניכותו הצטרף לחברת Murray & Cochran כעורך של המגזין הסקוטי. בנוסף לכך הוא בילה שלוש שעות ביום בלימודים בשיעורי חוץ באוניברסיטת אדינבורו. בשנת 1760 הוא ייסד את המועדון הניוטוני, בחברה הפילוסופית של אדינבורו. הוא גם היה מייסד שותף של החברה המלכותית של אדינבורו.
ב-27 במרץ 1763 התחתן עם ז'אן רוברטסון בלונדון.
בשנת 1765 הוענקה לו מדליית זהב על עבודת הדוקטורט שלו על מיני הצמחים, שסתרה את התיאוריות של הבוטנאי השוודי קרולוס לינאוס.
אנציקלופדיה בריטניקה
בגיל 28, סמלי נשכר על ידי קולין מקפארקהר ואנדרו בל לערוך את המהדורה הראשונה של האנציקלופדיה בריטניקה, שהופיעה ב-100 חלקים שבועיים מדצמבר 1768 עד 1771. זה היה חיבור מופתי. סמלי לקח מידע ממחברים רבים מתקופתו, כגון וולטייר, בנג'מין פרנקלין, אלכסנדר פופ וסמואל ג'ונסון. אף על פי כן, המהדורה הראשונה של הבריטניקה הכילה אי דיוקים רבים והשערות דמיוניות - לדוגמה, הוא קבע ששימוש עודף בטבק עלול לגרום לניוון עצבי, "לייבש את המוח לגוש שחור קטן המורכב ממברנות בלבד".
סמלי שאף להפוך את בריטניקה לשמישה ככל האפשר, ואמר כי "שימושיות צריכה להיות הכוונה העיקרית של כל הוצאה לאור. בכל מקום שבו כוונה זו אינה מופיעה בבירור, אין לספרים ולא למחבריהם ערך לטובת האנושות".
לסמלי היו דעות נחרצות; לדוגמה, הואהגדיר את הפרזול כ"אמנות הריפוי של מחלות הסוסים. העיסוק במלאכה שימושית זו הוגבל כמעט לחלוטין לקבוצה של אנשים שאינם מכירים כלל את האנטומיה והעקרונות הכלליים של הרפואה."
למרות שהיה בעל ידע רחב, סמלי לא היה מומחה בכל הנושאים. למשל, במאמרו באינצקלופדיה על "אישה" יש רק ארבע מילים: "נקבת הגבר." למרות חוסר השלמות ואי הדיוקים שלו, הסגנון החי והניווט הקל של המהדורה הראשונה הובילו לדרישה גדולה למהדורה שנייה; כמה תחריטים טובים מאת אנדרו בל תרמו להצלחת המהדורה הראשונה.
סמלי לא השתתף במהדורה השנייה של בריטניקה, משום שהתנגד להכללת מאמרים ביוגרפיים באנציקלופדיה המוקדשת לאמנויות ולמדעים.
חייו המאוחרים
סמלי ערך שבועון בשם Scots Journal, מה שגרם לו להכיר את העריכה והפרסום של יצירה בחלקים. הוא המשיך להדפיס ולערוך את ה-Edinburgh Weekly Journal כבעלים משותף עם ויליאם אולד, והיה בעלים משותף, ועורך המגזין אדינבורו רוויו. הוא הדפיס וערך את הספר הרפואה הביתית: או, מסה על מניעה וריפוי של מחלות על ידי התנהגות ותרופות פשוטות מאת ויליאם ביוקאן ב-1769. הוא גם ערך את הפרסומים הראשונים של אגודת העתיקות של סקוטלנד, שפורסמו ב-1792.
סמלי ידוע גם בזכות התרגום שלו לאנגלית את Histoire Naturelle המפורסם של חוקר הטבע הצרפתי ז'ורז'-לואי לקלרק, הרוזן דה בופון.
בשנת 1779, סמלי היה מועמד להיות פרופסור להיסטוריה של הטבע באוניברסיטת אדינבורו; עם זאת, התפקיד הוענק לד"ר ג'ון ווקר, לכאורה בשל פוליטיקה.
בשנת 1781 הפך סמלי למנהל של מוזיאון אדינבורו להיסטוריה של הטבע.
סמלי המשיך לפרסם מגוון רחב של יצירות, כולל הפילוסופיה של הטבע בשני הכרכים, שהפך לטקסט חובה באוניברסיטת הרווארד במאה ה-19, ולפחות שניים מתוך ארבעת הכרכים הדפיס מחדש עם תיאוריות רפואיות, באדינבורו מהמאה ה-18.
בספר על הפילוסופיה של תולדות הטבע הוא תיאר את המאבק הקיום של המינים, והיה "מבשרמוקדם של תאוריית דרווין".
הוא מת באדינבורו ב-24 ביוני 1795.
מבצר המלך
מבצר המלך הוא מבצר צלבני מסוג קַסטרוּם שנמצא בכפר מעיליא שבגליל העליון. הוא נבנה על ראש התל ושטחו הגיע לכחמישה דונם. נוסעים שהגיעו למקום במאה ה-19 טענו כי ניתן לזהות מבנה בעל ארבעה מגדלי פינה מרובעים.
המבנה
לפני הבניה היה צורך להכשיר את הקרקע הסלעית לבניה על ידי חציבה ופילוס של האבנים. בלב המבצר היה בור מים שקיבל מים מבורות מחוץ למבצר, אשר הזרימו מים לתוכו והמבצר נבנה סביבו. בתוך המבנה הייתה חצר פנימית ובה נבנה אולם אורך גדול אשר חולק לאולמות נוספים.
הצלבנים השקיעו בחומה ההיקפית ובנו חומה מסיבית בגובה כמעט אחיד של שתי קומות. לחומה היה פתח אחד ומסביב לחומה נחפר חפיר על מנת להקשות על אויב לכבוש את המבצר. מסביב לחומה נבנתה חלקלקה שירדה לחפיר. בפינות המגדל ניתן לראות אבן עם סיתות בשני הכיוונים, כאשר יש חמש שורות אבנים בפינה עם סיתות שוליים. בהמשך המבנה ניתן להבחין באבנים ממקור צלבני ושנעשה באבנים שימוש משני. בקסטרום היו שתי קומות עם קמרונות, וגם בצד המערבי של המבצר נמצא חרך ירי בגובה מטר ומתחתיו אבנים עם סיתות שוליים.
היסטוריה
המבצר נבנה על ידי הצלבנים בתחילת המאה ה-12 כמצודה של מלך ירושלים בלדווין השלישי והיה אחד משורת המבצרים שנועדו להגן על הדרך העוברת מחוף הים ומעכו לעבר הרי הגליל והלבנון. כמו כן הוא שימש כנקודת פקידות צלבנית שגבתה מיסים עבור המלך ונקרא "מבצר המלך" ("שָׁאטוֹ דוּרוּאָה", Chateau du Roi בצרפתית או "קסטלום רגיס", Castellum Regis בלטינית). במבצר ישבו 8-7 אבירים על מנת לחלוש על האזור שכלל כ 70-80 כפרים.
בשנת 1160 היה המבצר למרכזה של נחלה פיאודלית גדולה של גווידו דה מילי (Guido de Milly), שבא משושלת אצילים ממוצא צרפתי, אשר קבלו לידיהם את הנחלה הגלילית. בירתה נקראה "מעיליא" על שם משפחת דה מילי. משפחה זו הייתה מהמשפחות הנכבדות ביותר, אשר בבעלותה היו שלושים ושישה כפרים וחוות והיא זו שבנתה את מבצר מונפור. המבצר היה אמנם בבעלות המשפחה אך הם לא ישבו שם פיזית.
בשנת 1179 נשא לאישה מקורבו של המלך, האציל ז'וסלין דה קורטניי, את אגנס לבית דה מילי, ובכך ירש את מעיליא ואת סביבותיה. מעיליא הייתה אז מקום מושבם של בתי הדין "הסניורי" - לאצילים, ובית הדין "הבורגרי" - לאנשי המעמד הבינוני. נחלת ז'וסלן חולקה בין שלוש בנותיו, ומבצר מעיליא ניתן לחתנו הרוזן אוֹטוֹן פוֹן הֶנְבֶּרְג (Otto von Botenlauben), שהתחתן עם בתו ביאטריס דה קורטניי (Beatrix de Courtenay).
המבצר נכבש בידי צלאח א-דין לאחר ניצחונו בקרב קרני חטין בשנת 1187 והוחזר לצלבנים בשנת 1192 כחלק מהסכם רמלה.
בשנת 1220, עקב הכנסות מועטות והוצאות הגנה גבוהות, ירד המבצר מנכסיו והרוזנת ביאטריס פון-הנברג מכרה אותו ל הֶרְמָן פוֹן זָלְצָה (Hermann von Salza), ראש המסדר הגרמני הטבטוני בישראל, מכר של בעלה. עקב סכסוך ירושה, אושרה העסקה רק בשנת 1228, אולם חשיבותו ומרכזיותו ירדו בשל שיפוץ מבצר מונפור וקביעתו כמרכז הטבטונים.
בשנת 1266 הטיל הסולטן הממלוכי אלמלכ א-ט'אהר ביברס מצור על המבצר והוא נכבש בשנת 1271. הסולטן יישב במקום מוסלמים ומעיליה הפכה למרכז הממלכה הממלוכית באותה התקופה. תושבי המקום מעידים על כך שמייסדי המקום היגרו ללבנון בתחילת המאה ה-17 ובעקבותיהם עברו תושבי הכפר המוסלמים לתרשיחא.
שרידים
המצודה, שאליה צמודים בתי מגורים, לא השתמרה בצורה טובה, אולם ניתן להבחין במגדל ובחלק מהחומות ששרדו. החומה הדרומית משמשת כקיר צפוני של בית שנבנה מאוחר יותר. בחומה המערבית ניתן לראות שער ומעליו כתובת ממלוכית, שנקבעה בו לאחר שאלה כבשו את המבצר מדי הצלבנים.
מתחת לחלון העליון נמצאו שלוש אבני כרכוב בולטות בצפון הכפר. ליד הכביש הנכנס אליו, נראית פינתו של מגדל צלבני, שעליו הוקם בימינו בית מגורים. זהו כנראה מגדל הפינה של הביצור החיצוני. לידו אפשר להבחין בשרידי החפיר הצפוני. כיום ניתן להבחין בחלק הצפוני של המבצר ובו חרכי ירייה וחלק מן החומה שהקיפה אותו המעוטרת בסיתות שוליים. ניתן לראות בכמה מן המעברים הפנימיים של החומות ובמשך הזמן חלק מן האבנים שימשו את התושבים לבניית מסגד אשר נבנה בתקופה הממלוכית.
בלב הכפר אפשר עדיין לראות שרידים מה"מגדל עוז" - הדונז'ון, הוא הביצור הפנימי של המבצר. בפינה הדרום מזרחית ישנו קיר המשתלב עם קיר המבצר ומשמש חלק מקיר הכנסייה המקומית. במגדל הדרום מזרחי נמצאו אבנים עם סיתות שוליים בפינה. בצפון מערב נמצא המגדל הרביעי, המגדל הצפון מזרחי סולק.
Film Out
"Film Out" הוא שיר של להקת הבנים הדרום קוריאנית BTS מתוך אלבום האוסף שלהם בשפה היפנית, BTS, the Best. השיר שוחרר ב-2 באפריל 2021, דרך יוניברסל מיוזיק יפן וביג היט מיוזיק, כסינגל המוביל מאלבום האוסף.
רקע ושחרור
"Film Out" הוכרז על ידי BTS ב-16 בפברואר 2021, כשיר הנושא של. השיר נכתב על ידי חבר ה-BTS ג'ונגקוק יחד עם הסולן הראשי של שלישיית הרוק היפנית, איורי שימיזו, והמפיק של השיר. "Film Out" נחשף בסופו של דבר כשיר הפותח באלבום האוסף של BTS בשפה היפנית, BTS, the Best, שיצא ביוני 2021. השיר שוחרר להורדה דיגיטלית והזרמה במדינות שונות ב-2 באפריל 2021, דרך יוניברסל מיוזיק יפן.
הצלחה מסחרית
"Film Out" הגיע היישר למקום הראשון במצעד הסינגלים הדיגיטליים היומי של אוריקון ביום שבו שוחרר עם 23,344 הורדות. שלושה ימים בלבד של שפורסם, השיר הגיע לראש מצעד הסינגלים הדיגיטליים השבועי לתקופת המעקב שבין ה-29 במרץ ל-4 באפריל עם 32,947 הורדות מצטברות. "Film Out" הגיע היישר למקום השני במצעד יפן הוט 100, במצעד מ-7 באפריל, ועמד בראש המצעדים המקבילים, מצעדי ההורדה וההזרמה. לאחר שחרורו של BTS, the Best ביוני, השיר נכנס מחדש למצעד הדיגיטלי השבועי של אוריקון במקום ה-20 עם 5,002 הורדות נוספות בין ה-14 ל-20 ביוני.
בארצות הברית, לאחר שהיה זמין יום אחד בלבד בשבוע המעקב שמסתיים ב-2 באפריל, "Film Out" הגיע למקום ה-185 בבילבורד גלובל ללא ארצות הברית מיום 10 באפריל, עם 2,400 הורדות ו-15 מיליון הזרמות במצטבר והיה לאחד מארבעת שירי BTS שהגיעו לעשירייה הראשונה באותו שבוע, זוהי הפעם השנייה שהקבוצה הכניסה למצעדים שלושה שירים בשפות שונות (יפנית, אנגלית וקוריאנית) באותו פרק זמן. הישג שאף אמן אחר לא הגיע אליו מאז הקמת המצעד. בשבוע שלאחר מכן, עם תקופת המעקב המלאה הראשונה שלו מה-2 עד 8 באפריל, "Film Out" הגיע למקום החמישי בבילבורד גלובל 200 עם 47.2 מיליון הזרמות ו-66,000 מכירות, והפך לכניסה החמישית של BTS לעשירייה המובילה במצעד, הכי הרבה כניסות מבין כל הקבוצות מאז הושק המצעד. זהו השיר היפני הראשון שהגיע לחמישייה הראשונה במצעד, והשני בעשירייה הראשונה אחרי של  שהגיע למקום השמיני באוקטובר. השיר טיפס ב-182 מקומות בגלובל ללא ארצות הברית אל המקום השלישי, עם 44.3 מיליון סטרימינג ושבוע שני של 47,000 מכירות, המסמן את הקפיצה הגדולה ביותר במצעד לשיר - שיא שהוחזק בעבר על ידי של  שעלה ב-146 מקומות מ-190 ל-44 בפברואר. "Film Out" הפך לשיר הראשון של הקבוצה בשפה היפנית שהגיע למצעד בילבורד הוט 100, במקום ה-81, והכניסה ה-20 של הקבוצה למצעד. עם מכירות של 19,000 עותקים, השיר היה הנמכר ביותר בשבוע והגיע לראש מצעד השירים הדיגיטליים. זהו השיר הראשון בשפה היפנית של BTS שהגיע למקום הראשון במצעד השירים הדיגיטליים, הפעם השישית שבה הגיע שיר של BTS למקום הראשון, והפעם ה-24 שבה ניכנס שיר שלהם אל העשירייה הראשונה.
קישורים חיצוניים
undefined
מתיו גלייב
מתיו גלייב (באנגלית: Matthew Glave; נולד ב-19 באוגוסט 1963) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. ידוע בעיקר בשל תפקידיו הרבים בקולנוע, מביניהם: זמר החתונות, ER, סטארגייט SG-1, ונוספים.
ראשית חיים
גלייב נולד ב-19 באוגוסט 1963, בסגינו, מישיגן. הוא למד באוניברסיטת אוהיו.
קריירה
גלייב הופיע במספר סדרות טלוויזיה, כולל תפקידים משניים בתור סגן באד סקיטר בסדרה "סודות העיר", ד"ר דייל הדסון בדרמת הרפואית "ER", קולונל פול אמרסון בסדרה "סטארגייט SG-1" וסגן קולונל אוון קונורס בסדרת הדרמה "נשות קבע".
שיחק בתפקיד אורח בשני פרקים בסדרה "מכושפות" בתור קרטיס ויליאמסון.
הוא גילם את בנינגטון קוטוול בסרט "חופשה בחיתולים" משנת 1994. בשנת 1997 הופיע גלייב לצד גרג הנרי ופרדריק קופין במחזהו של קווינסי לונג, "The Joy of Going Somewhere Definite" בכנס מארק טייפר.
הוא הופיע בין היתר בסדרות "חופשי על הבר", "NYPD Blue", "תיקים באפלה", "ויל וגרייס", "ניקיטה", "CSI" ו"טירון". גילם את הבחור המתעלל גלן גוליה לצד דרו ברימור ואדם סנדלר בסרט "זמר החתונות" משנת 1998.
גילם את האח של מארק וולברג בסרט "רוק סטאר" משנת 2000.הוא גם גילם את בריק דייוויס האנטגוניסט בסרט הקומדיה "קורקי רומנו" משנת 2001.
בשנת 2014 גלייב הופיע גם בסדרת הטלוויזיה המחודשת "הוואי חמש-אפס" בתפקיד ג'וליאן לינץ'.
בשנת 2011 גילם את ד"ר אולסון בסרט "זאק וקודי החיים היפים על הסיפון" של ערוץ דיסני. הוא גם שיחק את וויין בסדרה "קוראים לי ארל".
בספטמבר 2011 הופיע בפרק השני של סדרת הדרמה של ABC, "נקמה", כביל הרמון, מנהל קרן גידור עשיר בוול סטריט. הוא גם הופיע בסדרה "המפענחת" ובסרט "ארגו".
הוא כיכב בסרט העלילתי "Funny Story" משנת 2018, שנכתב וביים מייקל ג'יי גלאגר, בו כיכב יחד עם אמילי בט ריקרדס. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים סלמדאנס 2018 ביוטה, גלייב זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל ברקנרידג' לקולנוע לשנת 2018.
חיים אישיים
נשוי לשחקנית אניטה ברון ואב לשתי בנות, מדליין ורוקסן; הם מתגוררים בלוס אנג'לס.
אמן תומפסון
אמן תומפסון (באנגלית: Amen Thompson; נולד ב-30 בינואר 2003) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הרכז והקלע ביוסטון רוקטס מליגת הNBA.
קריירה
תומפסון נולד עם אח תאום, אסאר, בסן ליאנדרו, קליפורניה. בעת שנכנסו לכיתה ח', עברה המשפחה לפורט לודרדייל, פלורידה, כדי שיוכלו להתחיל לשחק כדורסל בתיכון שנה אחת מוקדם מהרגיל. בעונתו השנייה בתיכון העמיד ממוצעים של 16.9 נקודות, 7.3 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים למשחק. בעונתו השלישית בתיכון העמיד ממוצעים של 20.5 נקודות, 8.4 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק, תוך שהוא מוביל את קבוצתו לזכייה באליפות התיכונים המקומית, כשהוא קולע 43 נקודות במשחק הגמר.
תומפסון קיבל הצעות ממספר אוניברסיטאות, אך בחר שלא להתנסות בכדורסל מכללות, וב-25 במאי 2021 הצטרף יחד עם תאומו לליגת "אוברטיים עילית", ליגת נוער מקצוענית לגילאי 16–20, תוך מחשבה שהיא תכין אותם טוב יותר ל-NBA. בעונת 2021/2022 שיחק אמן ב-Team OTE, אחת משלוש הקבוצות בליגה, והעמיד ממוצעים של 14 נקודות, 6.6 ריבאונדים, 3.8 אסיסטים ו-2.1 חטיפות למשחק. במשחק הגמר של העונה הפסידה קבוצתו ל-Team Elite, אותה הוביל אחיו. בעונת 2022/2023 גדלה הליגה לשש קבוצות, והוא הצטרף לתאומו בקבוצת סיטי ריפרס. בתום העונה זכה עם קבוצתו באליפות, ונכנס לנבחרת העונה של הטורניר. ב-22 באפריל 2023 הכריזו השניים כי יתמודדו בדראפט 2023 ב-NBA.
מגבר הפרש
תאוריה
המוצא של מגבר הפרש אידיאלי נתון על ידי: כאשר מתח הכניסה החיובית,  הם מתח הכניסה השלילית ו- הוא ההגבר ההפרשי.
האות במוצא של מגבר לא-אידיאלי תלוי לא רק בהפרש המתחים בין הכניסות, הנקרא הכניסה ההפרשית, אלא גם בגודלן. אם שתי הכניסות שוות, למשל, המוצא אינו מתאפס כפי שמתבקש מהביטוי להגבר אידיאלי. לכן, הגבר של מגבר הפרש מעשי יהיה תלוי גם בממוצע בין מתחי הכניסות, הנקרא הכניסה המשותפת: כאן הוא ההגבר המשותף. היחס בין ההגבר ההפרשי להגבר המשותף הוא מדד לטיב מגבר ההפרש והוא מסומן CMRR: במגבר הפרש אידיאלי, ההגבר המשותף הוא אפס וה-CMRR הוא אינסופי. במגבר הפרש חד-צדדי, הכניסה השלילית מוארקת ואות הכניסה מחובר לכניסה החיובית, כך שההגבר גדול בהרבה מההגבר המשותף אך קטן מההגבר ההפרשי (משום שהכניסה איננה הפרשית טהורה). מגבר שרת הוא מגבר הפרש עם הגבר הפרשי גבוה מאוד, CMRR גבוה מאוד, התנגדות כניסה גבוהה מאוד והתנגדות יציאה נמוכה מאוד.
מימוש
אחת הדרכים הנפוצות למימוש מגברי הפרש היא בעזרת טרנזיסטורים ביפולריים. מקור זרם קובע את נקודת העבודה של שני טרנזיסטורים עם פולטים מקוצרים. הבסיס של אחד הטרנזיסטורים הוא הכניסה החיובית והקולט שלו הוא היציאה השלילית. הבסיס של הטרנזיסטור האחר הוא הכניסה השלילית והקולט שלו הוא היציאה החיובית. היחס בין הפרש מתחי היציאה לבין הפרש מתחי הכניסה הוא ההגבר ההפרשי. אם התנגדות הנגדים בשני הקולטים שווה (נסמנה R) אז בכל ענף זורם חצי מזרם מקור הזרם I. אם מתחי הכניסה קטנים ביחס למתחי האספקה, ההגבר ההפרשי הוא: כאשר ו-\, k קבוע בולצמן, \, T הטמפרטורה (בקלווין) ו-\, q מטען האלקטרון. בטמפרטורת החדר:.
ההגבר ליציאה החד-צדדית החיובית הוא: וההגבר ליציאה החד-צדדית השלילית הוא:
אדונל פויל
אדונל דייוויד פויל (באנגלית: Adonal David Foyle; נולד ב-9 במרץ 1975) הוא כדורסלן עבר וינסנטי–אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1997–2010. ממוצעיו הכוללים לאורך 12 עונותיו בליגה הם 4.1 נקודות, 4.7 ריבאונדים ו-1.6 חסימות למשחק.
נעורים וקריירת מכללות
פויל נולד באי קנואן, אשר שייך למדינת סנט וינסנט והגרנדינים. בשנת 1990 עבר להתגורר בעיר המילטון שבניו יורק, בה שיחק כדורסל לראשונה בחייו, ובשנת 1994 החל ללמוד באוניברסיטת קולגייט אשר בהמילטון. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הוליך אותה לשתי העפלותיה הראשונות אי פעם לטורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים כוללים של 18.5 נקודות, 12.5 ריבאונדים ו-5.3 חסימות למשחק. בעונת 1996/1997 הוביל את כל שחקני ליגת המכללות בממוצע חסימות למשחק (6.4), וניצב במקום השני בריבאונדים למשחק (13.1) ובמקום השלישי בנקודות למשחק (24.4). בעת עזיבתו את האוניברסיטה בשנת 1997 היה הריבאונדר המוביל בתולדות ליגת המכללות, עם 492 חסימות בסך הכול, על אף ששיחק ב-3 עונות בלבד.
קריירת משחק מקצועית
באוגוסט 2007, לאחר 10 עונות רצופות עם הווריורס, חתם פויל על חוזה באורלנדו מג'יק.
בפברואר 2009 הועבר לממפיס גריזליס, כחלק מטרייד משולש במסגרתו קייל לאורי ובראיין קוק נשלחו ליוסטון רוקטס, בעוד רייפר אלסטון הועבר לאורלנדו. לאחר משחק אחד בלבד שוחרר פויל מהגריזליס וחזר לשחק עבור המג'יק. בפלייאוף 2010 העפילה אורלנדו בפעם השנייה בתולדותיה לגמר ה-NBA, בו הפסידה מול לוס אנג'לס לייקרס (1–4). בקיץ 2010 הודיע פויל על פרישה ממשחק, בשל פציעה קשה בברכו.
כריס דוארטה
כריסטופר ת'יאורט "כריס" דוארטה (באנגלית: Christopher Theoret "Chris" Duarte; נולד ב-13 ביוני 1997) הוא כדורסלן קנדי-דומיניקני, שמשחק בקבוצת סקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
נעורים וקריירת מכללות
דוארטה נולד במונטריאול שבקנדה, גדל בפוארטו פלטה שברפובליקה הדומיניקנית, ובגיל 16 עבר עם משפחתו להתגורר בטרוי, ניו יורק.
בשנת 2017 החל ללמוד במכללת המדינה של צפון-מערב פלורידה, ושנתיים לאחר מכן עבר לאוניברסיטת אורגון על מנת להשתתף בליגת המכללות הבכירה. בעונתו הראשונה בקבוצת האוניברסיטה קלע 12.9 נקודות בממוצע למשחק, ובעונה העוקבת, לאחר עזיבתו של פייטון פריצ'רד ל-NBA, הפך לשחקן המוביל של ה"דאקס" ורשם ממוצעים של 17.1 נקודות, 4.6 ריבאונדים, 2.7 אסיסטים ו-1.9 חטיפות למשחק.
אלישה דיקסון
אלישה אנג'נט דיקסון (באנגלית: Alesha Anjanette Dixon, נולדה ב-7 באוקטובר 1978) היא זמרת, שחקנית, דוגמנית ומנחת טלוויזיה בריטית.
שנותיה המוקדמות
דיקסון נולדה לאב ממוצא ג'מייקני ולאם ממוצא בריטי. הוריה התגרשו כאשר הייתה בת 4 ויש לה חמישה אחים למחצה ואחות אחת. דיקסון החלה ללמוד באוניברסיטה והוציאה תואר בלימודי הספורט במטרה להפוך למורה לחינוך גופני. במהלך לימודיה היא נתקלה בצייד כישרונות אשר הציע לה להצטרף ללהקה חדשה שהוא מקים והיא הסכימה.
1999-2005: Mis-Teeq
דיקסון פגשה את סברינה וושינגטון בשנת 1999 והשתיים הקימו יחד להקה. לאחר מכן הם נפגשו עם סו אליס נאש ושכנעו אותה להצטרף אליהן. הן חתמו על חוזה הקלטות עם חברת טלסטאר רקורדס וצירפו חברה רביעית ללהקה, זינה מקנלי. ב-27 באוקטובר 2001 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון שנקרא "Lickin' on Both Sides". האלבום הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי והיה מועמד לזכייה בפרסי המוזיקה הבריטית.
ב-29 במרץ 2003 יאצ אלבומה השני של הלהקה שנקרא "Eye Candy" והגיע למקום השישי בממלכה המאוחדת. לאחר מכן יצאה הלהקה לסיבוב הופעות באמריקה ובאירופה. ב-13 ביולי 2004 הוציאה הלהקה אלבום אוסף שנשא את שם הלהקה, "Mis-Teeq". ב-25 באפריל 2005 יצא אלבום להיטים של הלהקה תחת השם "Mis-Teeq: Greatest Hits". לאחר יציאתו התפרקה הלהקה כי כל אחת מחברותיה החלה בקריירת סולו משלה.
2006-2008: אלבום בכורה
לאחר התפרקות הלהקה חתמה דיקסון על חוזה הקלטות לשלושה אלבומים עם חברת פולידור רקורדס בשווי של חצי מיליון ליש"ט. במשך שנה כתבה והקליטה דיקסון חומרים לאלבומה החדש ועבדה עם מפיקים שונים כמו אסטל. ב-14 באוגוסט 2006 יצא הסינגל הראשון מהאלבום שהיה "Lipstick" והגיע רק למקום ה-14 במצעד. הסינגל השני והאחרון מהאלבום היה "Knockdown" שיצא ב-30 באוקטובר. ב-6 בנובמבר יצא האלבום לחנויות ונקרא "Fired Up". עם שחרור אלבומה הראשון התפרסם כי חברת ההקלטות פולידור ביטלה את החוזה עם דיקסון ונתנה לה זכויות מלאות על אלבומה הראשון.
ב-2007 לקחה דיקסון חלק בעונה החמישית של תוכנית הריקודים "Strictly Come Dancing". דיקסון ובן זוגה קיבלו משוב חיובי מתחילת התוכנית ודיקסון אף הושוותה לג'וזפין בייקר. דיקסון ניצחה בגמר עם 4.5 מיליון קולות וגברה על השחקן מאט די אנג'לו.
2008-2009: אלבום שני
לאחר ניצחונה בתחרות קיבלה דיקסון הצעות מחברות הקלטות שונות וביניהן אפילו פולידור רקורדס שויתרו עליה שנה לפני כן. לבסוף היא חתמה על חוזה עם חברת אסילום רקורדס. ב-10 בנובמבר 2008 יצא הסינגל הראשון מהאלבום שהיה "The Boy Does Nothing" והיה השיר הראשון של דיקסון שנכנס לעשרת הגדולים במצעד. אלבומה השני נקרא "The Alesha Show" ויצא ב-24 בנובמבר. ב-9 בפברואר 2009 יצא הסינגל השני מהאלבום שהיה "Breathe Slow" והגיע למקום השלישי במצעד. ב-11 במאי יצא הסינגל השלישי מהאלבום שהיה "Let's Get Excited", הסיגנל העלה את מכירות האלבום שהגיע למקום ה-11 וזכה למעמד של אלבום זהב עם מכירות של למעלה ממאה אלף עותקים בממלכה המאוחדת בלבד. הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום היה "To Love Again" שיצא ב-15 בנובמבר. לאחר מכן יצאה דיקסון לסיבוב הופעות בממלכה המאוחדת שכלל 17 הופעות.
בספטמבר 2009 הצטרפה דיקסון לפאנל השופטים של תחרות הריקודים "Strictly Come Dancing" בה ניצחה שנתיים קודם לכן.
2010-2011: אלבום שלישי
ב-23 באוגוסט 2010 יצא הסינגל הראשון מאלבומה השלישי של דיקסון שנקרא "Drummer Boy" והגיע למקום ה-15 במצעד השירים הבריטי. ב-31 באוקטובר יצא שיתוף פעולה של דיקסון עם להקת רול דיפ בשיר "Take Control". הסינגל השני מהאלבום היה "Radio" שיצא ב-28 בנובמבר ולא זכה להצלחה במצעדים. אלבומה השלישי של דיקסון נקרא "The Entertainer" ויצא ב-29 בנובמבר 2010. הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום היה שיתוף פעולה עם הזמר ג'יי שון שיצא ב-27 בפברואר 2011 ונקרא "Every Little Part of Me". ביוני 2011 החליטו דיקסון וחברת ההקלטות שלה לפצל את דרכיהן.
2012-הווה: אלבום רביעי
דיקסון כתבה והוציאה את השיר "Do It Our Way (Play)" שיצא ב-1 בינואר 2012 כחלק מהקמפיין לקבוצת "שומרי המשקל". לאחר מכן הודיעה דיקסון כי היא פורשת מצוות השיפוט של התוכנית "Strictly Come Dancing" והיא מצטרפת לצוות השופטים של Britain's Got Talent יחד עם דייוויד ואליאמס וסיימון קאוול. ב-11 בנובמבר יצא שיתוף פעולה של דיקסון עם הזמר אשלי וולטרס בשיר "Your Love".
חיים אישיים
ביוני 2005 נישאה דיקסון לזמר מייקל הארווי לאחר חמש שנות זוגיות. שנה לאחר שהתחתנו הגישה דיקסון מסמכי גירושים לאחר שהארווי בגד בה עם הזמרת ג'בין הילטון.
יחסי אוקראינה–איטליה
יחסי אוקראינה–איטליה הם יחסי החוץ בין אוקראינה לאיטליה.
סקירה כללית
איטליה הכירה בעצמאות אוקראינה ב-28 בדצמבר 1991, ויחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-29 בינואר 1992. בשנת 1993 פתחה אוקראינה שגרירות ברומא. איטליה פתחה את שגרירות איטליה באוקראינה בקייב.
החל מאוגוסט 2013 המסגרת המשפטית של יחסי אוקראינה–איטליה כוללת 32 מסמכים המסדירים יחסים דו-צדדיים כמעט בכל התחומים. המסמך העיקרי הוא "חוזה הידידות ושיתוף הפעולה בין אוקראינה לרפובליקה האיטלקית".
יחסים כלכליים
בשנת 2012, איטליה הייתה אחת מעשר שותפות הסחר המובילות באוקראינה. על פי נתוני שירות הסטטיסטיקה הממלכתית באוקראינה, בשנת 2011 יצוא הסחורות והשירותים לאיטליה הסתכם ב-3.2 מיליארד דולר (עלייה של 24% לעומת השנה הקודמת). אוקראינה ייצאה לאיטליה את מוצרי תעשיית המתכת, המתחם האגרו-תעשייתי, הנדסת מכונות ותעשייה כימית. אוקראינה ייבאה סחורות בשווי 2.1 מיליארד דולר (עלייה של 45% לעומת השנה הקודמת): הנדסת מכונות, סריגים, מוצרים מתכות. מחזור סחר החוץ של אוקראינה עם איטליה בשנת 2011 הסתכם ב-5.2 מיליארד דולר (היתרה החיובית עבור אוקראינה היא 1.1 מיליארד דולר).
איטליה דורגה במקום ה-12 מבין 123 מדינות המשקיעות מבחינת השקעה בכלכלה האוקראינית, לאחר שהשקיעה 975.7 מיליון דולר החל מה-1 באוקטובר 2012 (כלומר 1.9% מכלל ההשקעות).
פיתוח היחסים הכלכליים בין המדינות מנוהל על ידי ארגוני סחר בינלאומיים, כמו לשכת המסחר האיטלקית באוקראינה. מטרת הארגון היא לתמוך בתהליך הבינלאומי של מפעלים אוקראינים ואיטלקיים.
מרי אלוירה ויקס
מרי אלוירה ויקס (באנגלית: Mary Elvira Weeks; 10 באפריל 1892, בעיירה ליונס, ויסקונסין - 20 ביוני 1975, דטרויט). הייתה כימאית אמריקאית והיסטוריונית של הכימיה.
קורות חייה
ב-1954 פרשה לגמלאות ובהמשך עסקה בתרגום ספרות מדעית.
ויקס לא נישאה ולא היו לה צאצאים.
נפטרה בדטרויט ב-20 ביוני 1975.
ההיסטוריה של גילוי היסודות
ויקס עסקה בהוראה וגם במחקר כימי אולם במשך הזמן עברה לעיסוק בחקר ההיסטוריה של הכימיה. את מחקריה הראשונים פרסמה בשנים 1932 ו-1933 ב-21 מאמרים על ההיסטוריה של גילוי היסודות. המאמרים התפרסמו בכתב העת לחינוך בכימיה (Journal of Chemical Education) של האגודה האמריקנית לכימיה. מאמרים אלו קובצו בספר "גילוי היסודות" שיצא ב-1935.
במשך השנים התפרסמו 7 מהדורות של ספר זה. האחרונה ב-1968.
מהדורת פקסימיליה הוצאה בשנת 2003 .
ההיסטוריה של האגודה האמריקנית לכימיה
ב-1947 נתבקשה לכתוב ספר על האגודה האמריקנית לכימיה, לכבוד יובל ה-75 של האגודה. הספר "היסטוריה של האגודה האמריקאית לכימיה, 75 שנים רבות מאורעות",הושלם ופורסם ב-1952 .
אותות הוקרה
ב-1967 זכתה בפרס דקסטר של האגודה האמריקנית לכימיה, פרס הניתן מדי שנה עבור תרומה בולטת לחקר ההיסטוריה של הכימיה.
דניאל עוז
ביוגרפיה
דניאל עוז נולד בקיבוץ חולדה והוא בנם של נילי והסופר עמוס עוז, ואחיהן הצעיר של ההיסטוריונית פניה עוז-זלצברגר וסופרת הילדים והדוקומנטריסטית גליה עוז. עוז גדל בערד והוא בעל תואר ראשון בהצטיינות בפילוסופיה מאוניברסיטת בן-גוריון, וכן למד לתואר שני באוניברסיטת תל אביב.
ספרות
עוז החל לפרסם שירים בשלהי שנות התשעים. קובץ שיריו "חיי החול" ראה אור בהוצאת כתר בשנת 2010. אחריו הופיעו הפואמה "שיירי אהבה" (אבן חושן, 2013) וספר המשלים הקצרצרים "מדוע לא תראוני בדרכים" (כתר, 2015).
שיריו ומשליו הקצרים תורגמו למגוון שפות וראו אור בכתבי-עת חשובים בעולם, ביניהם "World Literature Today" האמריקאי, "Poesia" האיטלקי ו-"Fraza" הפולני.
Analogue Pocket
ה-Analogue Pocket היא קונסולת משחקים ידנית מבית היוצר של אנלוג אשר מריצה גם משחקים מקונסולות קודמות של החברה ומשחקים מקונסולות של חברות אחרות. המוצר שוחרר בדצמבר 2021.
דניאל עוז
ספרות
כחבר בקבוצת המשוררים גרילה תרבות השתתף בפעילויות חברתיות רבות של הקבוצה, ובין השנים 2012 ל-2014 שימש כעורך מדור השירה של אתר 'יקום תרבות'.
בשנת 2016 הקים ביחד עם ערן הדס את הוצאת הספרים העצמאית "ברחש".
Analogue Pocket
הקונסולה נוצרה כמחווה למשחקים ניידים. בנוסף, לפי אתר הקונסולה, ניתן לייצר איתה מנגינות שונות ולחבר אותה למחשב. ניתן להכניס אותה למצב "שינה" ולהפעילה מחדש בנקודה בה המשחק נעצר. לקונסולה קיימים שני צבעים, שחור ולבן.
דניאל עוז
מוזיקה
ב-2009 הלחין עוז את פסקול הסרט הדוקומנטרי "קולף הסברס" בבימויה של אחותו גליה עוז.