cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רש"י
מידותיו והליכותיו
מעיון בפירושיו של רש"י בולטת ענוותנותו הגדולה. הוא כמעט ואינו סותר את דברי קודמיו, וכאשר הוא עושה זאת הוא חולק להם כבוד ואינו מבטל את דבריהם בשפה קשה; בעשרות מקומות בפירושו הוא כותב על פרטים מסוימים: "לא ידעתי", ובתשובותיו מצוי במקומות רבים שכותב רש"י כי טעות הייתה בידו בעניין זה או אחר, והוא חוזר בו מדבריו.
ביחסיו עם תלמידיו ניכרים יחסי קרבה עמוקים. רש"י קירב וחיבב את תלמידיו ביותר, ועודדם תדיר ליצור וללמוד עוד ועוד.
מאידך, בשעת הצורך לא נאחז רש"י בענווה יתירה אלא נכנס לעובי הקורה ופסק את פסקו. כך, לדברי גרוסמן, לא חשש לצאת חוצץ כנגד מסורות מקובלות ואף מנהגים ודינים מדברי הגאונים שעליהם חלק.
חיבוריו
אברהם גרוסמן כותב כי רש"י החל בכתיבת פירושיו כדי למלא את המטרות הבאות:
פירושו לתנ"ך
רש"י פירש כמעט את כל התנ"ך כולו: פירושו על התורה הוא הפירוש הפשטני ביותר מביניהם. עם זאת, כשני שלישים מפירוש רש"י למקרא מבוסס על מדרשי חז"ל, ועיקר מלאכתו הייתה בסינון הדברים המתאימים לפשוטו של מקרא או המוסיפים תוספות נחוצות, ובניסוחם בדרך קצרה.
שילוב המדרש בפירוש המקרא, במקום ובמידה הנחוצה ללומד, מאפשר גם הבנת המקור המקראי ליסודות הלכתיים ולמדרשים (פעמים תוך ניתוח דיוק לשון המקרא). לפי האגדה המובאת על ידי רבי חיים יוסף דוד אזולאי ("החיד"א"), רש"י ישב 613 תעניות, כנגד 613 מצוות, לפני שכתב את חיבורו על המקרא.
דרכו של רש"י בפירושו לתורה
בניגוד לרמב"ן ולרבי אברהם אבן עזרא, לא כתב רש"י הקדמה לפירושו, שבה יפרש את דרכו הפרשנית. אך הערה המבהירה את הקו שהנחה אותו בפירושיו מופיעה בדרך אגב בתחילת ספר בראשית: כלומר, אין עניינו של רש"י להביא בפירושו אגדות ומדרשים, אלא ליישב קשיים המתעוררים בפסוקים. כאשר מצטט רש"י את דברי המדרש, לפי עדותו, חזקה עליו שקושי בפסוק הביא אותו לסטות מדרך הפשט והקיצור. ועל דרך זו בנויה שיטת הלימוד של פרשני רש"י כמו נחמה ליבוביץ', לנסות לחקור ולהבין לעומק את פירושו של רש"י תוך כדי ירידה לעומקה של כל מילה ומילה בפירושו. לפי שיטה אחרת, רש"י דווקא מדגיש בדבריו אלה (ובמקומות נוספים) שדרכו כוללת הבאת מדרשי אגדה (אף אם אין קושי בפסוק), אבל מגביל עצמו לדברי אגדה שיכולים להתיישב על לשון הפסוק ועל הקשר הדברים.
דוגמאות
בשני הפסוקים האלה, כמו ברבים אחרים, נזקק רש"י למדרש כדי ליישב את הכפילות.
לעיתים מזכיר רש"י את קיומו של מדרש המתייחס לפסוק, אך לא מצטט אותו. מעיון במדרש ניתן להבין מדוע לא הביאו רש"י, אך לא יכול היה להתעלם כליל מקיומו:
לא נאמר בפסוק מה בדיוק אמר קין להבל. דבריו של רש"י מכוונים לדברי המדרש בבראשית רבה, המביא שלוש דעות בדבר הוויכוח של האחים, האם הִדיינו בסוגיית חלוקת הרכוש, בתחומו של מי ייבנה המקדש, או מי יזכה בתאומתו הנוספת של הבל. לפי מדרש זה משתמע שהתנהל ויכוח ענייני ושקול בין האחים, ולא רצח חסר סיבה. המדרש נוגד את המגמה הכללית של הפרק, ולכן נמנע רש"י לצטט אותו.
דרך פירושו של רש"י פונה, במתכוון, הן לקהל "עממי" והן לקהל תלמידי חכמים. ייתכן שפנייה רחבה זו היא, בין היתר, הסיבה לפופולריות הרבה של פירושו למקרא עד ימינו.
כאשר נתקל רש"י במאורע שלפי הסדר הכרונולוגי אמור היה להופיע לפני מאורע שכבר סופר לנו עליו, הוא נוטה לפרש שאין מוקדם ומאוחר בתורה.
פירושים לשאר ספרי המקרא
פירושי מקרא המיוחסים לרש"י
הפירוש המיוחס לו לספרים עזרא, נחמיה ודברי הימים לא חוברו על ידו. פירושו לספר איוב חסר מאמצע פרק מ (פסוק כ), ובכתבי היד הובאו פירושים אחרים להשלמת פירושו, כגון פירוש רשב"ם או ר"י קרא. גם על שאר הפירוש יצאו פקפוקים בדבר זהות המחבר.
פירושו לתלמוד
פירוש רש"י לתלמוד הוא הפירוש הידוע ביותר על התלמוד בבלי, משמש כפירוש לכל לומד, וכנדבך חשוב ובעל משקל נכבד בקרב פוסקי ההלכה.
רש"י הוא המפרש העיקרי של מסכתות התלמוד הבבלי, אך ישנן מעט מסכתות שלא פירש או שפירושיו לא הגיעו אלינו, ומעט מסכתות שפירש רק את מקצתן.
פירוש רש"י על התלמוד (בדומה לפירושו על התנ"ך) מתאפיין בלשון קצרה, ברורה ומדויקת, הטומנת בחובה דרך מיוחדת בהבנת הגמרא. אופי הפירוש הוא הסבר התלמוד על ידי התלמוד עצמו. רש"י מביא לעיתים נדירות מקבילות לדבריו מחיבורים אחרים כגון התלמוד הירושלמי, מדרשים ותרגומי התנ"ך. פירושו של רש"י לתלמוד הוא מקומי, ועל פי רוב הוא איננו מרחיב בביאור ובהשוואה בין הסוגיה שהוא מפרש אותה לבין סוגיות קשורות ממסכתות אחרות; זאת בניגוד לשיטת בעלי התוספות, שמזכירים במפורש ובאריכות את הסוגיות הקשורות, ומפרשים את היחס ביניהן.
פיוטים
רש"י שלח ידו גם במלאכת הפיוט, וחיבר כמה סליחות על מצב עם ישראל הקשה. ייתכן שפיוט אחד שכתב נתחבר על רקע גזירות תתנ"ו, ואולם אין בכך ודאות. שניים מהפיוטים שכתב נוהגים האשכנזים לומר בימי הסליחות. בין היתר חיבר את הפיוט "אז טרם נמתחו נבלי שכבים" שעוסק בדברים שבריאתם קדמה לבריאת העולם, ואת הפיוט "יי אלהי הצבאות נורא בעליונים". המהרש"ל מייחס לו את שמתא תתנם לחרפה אך חוקרים מפקפקים בייחוס זה.
פירוש לבראשית רבה
לדעת החוקרים "פירוש רש"י" לבראשית רבה לא נכתב על ידי רש"י, אלא על ידי חכם שחי כנראה קרוב לזמנו של רש"י בדרום איטליה.
היחס לפירושיו
רש"י המשיך את דרך קודמיו בתקופת ימי הביניים בפירוש המקרא והתלמוד, אך שכלל אותה במידה רבה והתבסס מאוד על המדרשים ואגדות התלמוד בפירושו.
פירושי רש"י היו פופולריים ביותר עוד בימי חייו. כבר בחייו התפרסמו פירושיו בחוברות שהופצו בעותקים רבים ונקראו "קונטרסים" ("מחברת" בלטינית, commentarius), ולכן יש פרשנים אשר קוראים לפירושו "פירוש הקונטרס". לאחר המצאת הדפוס, היה פירושו לתורה בין הספרים הראשונים שהודפסו בעברית.
רוב פרשני ימי הביניים המפורסמים כמו רשב"ם (נכדו של רש"י), דעת זקנים, רמב"ן ואבן עזרא הספרדים, רחשו כבוד גדול לפירושיו. אף על פי שלהבדיל מפרשני ימי הביניים הספרדים, לא היה רש"י איש מדע, פירושו הוא כאבן בוחן לשאר הפרשנים, והוא מתבטא בהשקפה ריאלית על המקרא. בפירושו לתלמוד הוא מאופיין בכך שבניגוד לפירוש התוספות, שמנסה לגבש אחידות בכל התלמוד, רש"י בפירושו בדרך כלל אינו מנסה ליישב סתירות.
רש"י כפוסק
רש"י נודע כפוסק מפורסם, ונשלחו אליו שאלות הלכתיות מרחבי אירופה. אף בצרפת תיקן רש"י תקנות רבות, רבות מהן בענייני הנהגות כספיות של הקהילות היהודיות. תשובותיו הובאו בספרות ההלכה המיוחסת לבית מדרשו, כגון מחזור ויטרי, ספר האורה, איסור והיתר לרש"י ועוד, וקובצו על ידי ש' אלפנביין בספר "תשובות רש"י". על ספר זה נמתחה ביקורת רבה, שכן הוא כולל גם תשובות שאינן של רש"י, וייחוסיו של אלפנביין, כמו גם קביעת הנוסח, אינם תמיד מדויקים.
היחס לפירושו על התלמוד לענייני הלכה
מעבר לכך, גם בפירושו לתלמוד כתב רש"י מדי פעם פסקים, אם כי אין זו דרכו הרגילה. השאלה האם רש"י בפירושו נחשב כפסקן (פוסק הלכה) או כפרשן (מפרש) שנויה במחלוקת בין הפוסקים האחרונים. כמה פוסקים כתבו שאין ללמוד הלכה מפירוש רש"י - אך דברים אלה מוסבים רק לפירושים סתמיים של רש"י, שלא תמיד באו לפרש על פי ההלכה הפסוקה, ולא לפסקים מפורשים של רש"י, הכלולים בפירושיו. הראשון שהתייחס לזה הוא רבי יוסף קארו בספרו בית יוסף, שכותב כך: וכן כותב גם הרדב"ז: גם הרב מאיר מאזוז בספרו 'מגדולי ישראל' ערך רבינו שלמה יצחקי כותב, רבותינו קבעו שרש"י פרשן הוא ולא פסקן. ומביא בשם החיד"א בספרו 'שם הגדולים' וזה לשונו: 'רש"י לא כיוון בפירושיו לעניין פסק הלכה'.
מאידך, גדולי חכמי אשכנז התנגדו לכך, לדוגמת רבי יום טוב הלוי הלר בספרו תוספות יו"ט על פירוש הרא"ש, יצא בבקורת חריפה על מה שכתב הבית יוסף שרש"י פרשן ולא פסקן.
נוסח פירוש רש"י
בשל הפופולריות הרבה של פירוש רש"י למקרא, עוד בימי חייו נכתבו והועתקו כתבי יד רבים מאוד של פירושיו, וכתבי יד רבים הגיעו לידינו. בחינת כתבי היד מראה הבדלים רבים מאוד בין נוסחי הפירוש המיוחס לרש"י. יש קטעי פירוש המופיעים בחלק ואינם מופיעים באחרים, ועל בעיה זו כבר עמדו פרשני רש"י המסורתיים, ומתחבטים בה גם חוקרי רש"י בני זמננו.
גרסאות בתלמוד
רש"י בפירושו לתלמוד מביא מדי פעם נוסח שונה של התלמוד מזה שהיה מקובל לפניו, לעיתים בשל קושיות לימודיות שצצו ולעיתים בגלל כתבי יד אחרים שהיו ברשותו. את שינוי הגרסה ציין רש"י באותיות ה"ג = הכי גרסינן. רש"י כתב בפירושו שנראה לו שצריך לגרוס כך וכך. תלמידים שבאו אחריו, ראו את פירושו, הלכו ושינו את נוסח התלמוד כדי שיתאים למה שכתב רבם. כך כותב רבנו תם, נכדו של רש"י, על שינויי הגרסה בתלמוד, בהקדמתו לספר הישר:
כתוצאה מכך, בתלמוד שיש לפנינו כיום, הצעות הנוסח של רש"י וגרסת התלמוד זהות. אולם בכל מקום שבו נכתב בפירוש רש"י 'ה"ג', ישנו סימן לשינוי נוסח, ואפשר באמצעות ראשונים אחרים לדוגמה רבנו חננאל, הרי"ף ורבנו תם לבדוק מה היה הנוסח המקורי בתלמוד לפני שעבר הגהה.
לעזי רש"י
רש"י, בפירושו למקרא ולתלמוד, תרגם מונחים רבים מהמקרא, מהמשנה ומהתלמוד הבבלי לשפת "לעז", היינו הצרפתית העתיקה שהייתה מדוברת בזמנו, כאשר התרגום הצרפתי מתועתק באותיות עבריות.
לדוגמה, בפירוש הפסוק "וַיֹּאמְרוּ אֶל מֹשֶׁה: הַמִבְּלִי אֵין קְבָרִים בְּמִצְרַיִם לְקַחְתָּנוּ לָמוּת בַּמִּדְבָּר? מַה זֹּאת עָשִׂיתָ לָּנוּ לְהוֹצִיאָנוּ מִמִּצְרָיִם" (שמות, י"ד 11), מפרש רש"י: "הַמִבְּלִי אֵין קְבָרִים בְּמִצְרַיִם - וכי מחמת חסרון קברים, שאין קברים במצרים ליקבר שם לקחתנו משם. ש"י פו"ר פיילנצ"א ד"י נו"ן פושי"ש (se por feilance de non foses)." רש"י תרגם מעל אלף מילים מהעברית המקראית ומהארמית שבתלמוד לצרפתית עתיקה, שהייתה השפה המדוברת בזמנו. שפה זו אינה מדוברת כיום, אופן היגויה המדויק אינו ידוע, והתעתיק שהותיר אחריו רש"י, באותיות עבריות, מאפשר כיום הצצה נדירה וייחודית לבלשנים חוקרי הצרפתית העתיקה, באשר לאוצר המילים ואופן הגייתן.
בימינו ערכו מספר מחברים תרגום מחדש לעברית מודרנית של אותם מונחים צרפתיים, כדי להקל על הקורא בן זמננו שאינו מסוגל להבין את הצרפתית העתיקה. אחת המהדורות מוכרת בשם "אוצר הלעזים" (או "אוצר לעזי רש"י"), והיא יצאה לאור על ידי ד"ר משה קטן.
במקביל ערכו הרבנים אברהם גלאנצר וחנוך טוביאס תרגום ניקוד ואיות מדויק של לעזי רש"י בעברית, אנגלית וצרפתית בת ימינו בתוספת הארות והסברים המרחיבים את הדעת. את מחקריהם פרסמו בספר מעייני אג"ם. עבודתם על לעזי רש"י בתלמוד, נדפסה בתלמוד מהדורת לובלין בהוצאת מכון המאור.
הם גילו כי פעמים רבות רש"י נעזר בשפה הצרפתית ככלי עזר להסברה, במקומות שקוראיו ולומדיו דווקא בהיותם דוברי צרפתית עלולים להיכשל בהבנה מוטעית. לפעמים מילה בודדת בצרפתית חוסכת הסבר ארוך בעברית, ומאידך ישנם פסוקים שדווקא החושבים ומדברים בצרפתית עלולים להיכשל בהבנתם. במקומות אלו נאלץ רש"י להאריך בפירוש שלדוברי עברית נראה אולי כמיותר אך הוא חיוני לצרפתים.
כתב רש"י
הדפסה ראשונה הידועה לנו של פירוש רש"י לתורה נוצרה בשנת 1475 (ה'רל"ה), ברג'ו די קלבריה שבאיטליה. במהדורה זו הודפס פירוש רש"י בכתב הרהוט היהודי-ספרדי, על מנת להבדילו מגוף הטקסט המקראי שהודפס באותיות עבריות מרובעות. בעקבות כך מכונה כתב זה כיום "כתב רש"י", אך למעשה זהו הכתב הקורסיבי (הרהוט) שהיה נהוג בספרד בימי הביניים.
מפרשי רש"י
על פירושו הגדול של רש"י לתורה נכתבו למעלה ממאה פירושים, שמחבריהם מכונים לעיתים "מפרשי רש"י". הידועים שבהם הם המהר"ל מפראג, שכתב את "גור אריה", רבי אליהו מזרחי (הרא"ם), ר' אברהם הלוי בקראט, שכתב את "ספר הזיכרון" ור' דוד פארדו, בעל הספר "משכיל לדוד". פירושיהם סוכמו בספר המפורסם "שפתי חכמים" מאת ר' שבתי משורר בס, שתומצת מאוחר יותר בשם "עיקר שפתי חכמים".
בדורנו נפוצים פירושי-סיכום לכל מפרשי רש"י, המיועדים בעיקר לתלמידים ומורים, אך גם לחוקרים ומעיינים. הבולטים מתוכם הם הספרים "לפשוטו של רש"י" שכתב שמואל פנחס גלברד (להלן), "שי למורא" שערך הרב שמואל יהודה וינפלד, ירושלים ו"רש"י כפשוטו" בהוצאת "לשם".
רבי מנחם מנדל שניאורסון יצר שיטה חדשה בהבנת פירושו של רש"י על התורה. יסוד השיטה היא בדברי רש"י שפירושו מיועד ל"בן חמש למקרא", והוא אמור להתאים לרמת הבנתו וידיעותיו של ילד בן חמש. על פי שיטה זו תירץ קושיות רבות של המפרשים הקדומים. חלק מפירושיו לוקטו בספרי "לקוטי שיחות" (39 חלקים) ו"ביאורים לפירוש רש"י על התורה" (5 חלקים). כללי השיטה רוכזו בספר "כללי רש"י" (מאת הרב טוביה בלוי. ירושלים תשנ"א).
הרב שאול דוד בוצ'קו כתב את 'בעקבות רש"י', שהוא התבוננות מבחינה אמונית בפירושי רש"י, ועיונים בדבריו.
מפות רש"י
במספר מקומות בפירוש רש"י למקרא, ניתן למצוא תרשימים ומפות המשויכים לרש"י: במדבר לד, שופטים כא, יחזקאל מה, יחזקאל מח. היכולת להוכיח שתרשימים אלו הם מקוריים לפירוש רש"י נובעות בעיקר מהשוואת כתבי היד הרבים של פירוש רש"י (אם כי לא של רש"י עצמו), שבהם מופיעים תרשימים אלו. בשנים האחרונות עסקו בתחום המפות של רש"י מספר חוקרים: פרופ' אברהם גרוסמן, פרופ' מאיר גרובר, פרופ' יוסף עופר, פרופ' בנימין זאב קדר וד"ר דוד שניאור. ככל הנראה, הצורך של רש"י לצייר מפות בתוך פירושו למקרא, דבר הנחשב לנדיר בקרב פרשני ימי הביניים, נבע מתוך חיבתו לארץ ישראל ורצונו להמחיש ללומדים את דמותה של ארץ ישראל. אחת התופעות שטרם נחקרו היא: מדוע מפת רש"י העוסקת בתיאור "המסילה העולה מבית אל שכמה" (שופטים כא, כא), מופיעה בפירוש רש"י במהדורות הדפוס של התלמוד הבבלי (גיטין ז, ע"ב), אולם איננה מודפסת בפירוש רש"י לספר שופטים.
תפילין של רש"י
ישנן ארבע שיטות מרכזיות לסידור הפרשיות בתוך התפילין. השיטה הנפוצה והמקובלת ביותר מכונה בטרמינולוגיה ההלכתית 'שיטת רש"י' (ראו סדר הפרשיות בתפילין).
בשולחן ערוך נפסק שחובה להניח תפילין של רש"י, כיוון שכך הוא מנהג העולם. ואכן בימינו נוהגים להניח תפילין של רש"י בכל קהילות ישראל. יש המניחים לאחר מכן עוד זוג תפילין לפי אחת השיטות האחרות. הנפוצה ביניהן, מלבד רש"י, היא שיטת רבינו תם.
משפחת רש"י
לרש"י נולדו שלוש בנות.
בתו השנייה של רש"י, מרים, נישאה לרבי יהודה בר נתן (ריב"ן), ולהם נולד רבי יום-טוב. היו שגרסו שמרים בת רש"י הייתה נשואה לרבי שמואל מוויטרי והיא אמו של ר"י הזקן, אולם מדובר בטעות שנצרה בעקבות בלבול בין מרים בת רש"י למרים בת יוכבד, נכדת רש"י.
ככל הנראה, הייתה לרש"י בת שלישית, אולם מלבד ששמה היה רחל, ושנישאה לתלמיד חכם בשם אליעזר ונתגרשה ממנו - לא ידוע עליה דבר.
ודאח חנפר
ודאח חנפר (בערבית: وضاح خنفر; נולד ב-1968) הוא עיתונאי פלסטיני, מנכ"ל רשת אל-ג'זירה לשעבר.
ביוגרפיה
חנפר נולד בכפר ראמה, כפר קטן ובו כ-500 תושבים הסמוך לג'נין. מוצא משפחתו הוא מהעיר ח'נפר שבדרום מערב תימן. למד בג'נין ולאחר מכן למד הנדסה בין השנים 1985 ל-1990 באוניברסיטת ירדן. בשנת 1990 למד פילוסופיה, לימודי אפריקה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה בסודאן.
החל לעבוד כעיתונאי באלג'זירה ככתב בדרום אפריקה. בשנים 2001–2002 היה כתב באפגניסטן ואחר כך שימש ככתב באזור כורדיסטן שבצפון עיראק, ואחר כך שימש כראש נציגות התחנה בבגדד. בשנת 2003 מונה למנהל ערוץ ובשנת 2006 מונה למנהל הרשת. במהלך שנות כהונתו הרשת גדלה באופן משמעותי והפכה לאחד מאמצעי התקשורת המרכזיים ורבי ההשפעה בעולם הערבי.
בשנת 2009 מגזין פורבס ציין את חנפר ברשימת 100 האנשים רבי ההשפעה בעולם.
בשנת 2011 התפטר חנפר מתפקידו כמנכ"ל אל-ג'זירה לאחר שפרסום מסמך חסוי בוויקיליקס חשף כי הוא הסכים לכאורה למחוק מאתר הרשת תכנים שלא מצאו חן בעיני הממשל האמריקאי. חנפר הכחיש את הדברים וטען כי ממילא תכנן לפרוש באותה עת.
לאחר פרישתו הקים את "פורום אל-שארק" (כינוי למשריק), צוות חשיבה המוקדש לדיונים אודות צדק חברתי וצמיחה כלכלית במזרח התיכון.
ויילון (זמר)
ווליאם ביג'רק (נולד ב-20 באפריל 1980), מוכר בשם הבמה ויילון, הוא זמר הולנדי.
קריירה
ויילון נולד באפלדורן שבהולנד.
ויילון החל את הקריירה שלו ב-1995 ששר בתוכנית הילדים "Telekids". בהמשך בחר את שם הבמה שלו, על שם הזמר האמריקאי ויילון ג'נינגס.
ב-1997 חתם עם חברת התקליטים "EMI Records", ונסע לנאשוויל על מנת להקליט אלבום, אך האלבום לא הושלם לאחר מכן.
ב-2001 גר ועבד שנה בארצות הברית, והופיע ביחד עם ויילון ג'נינגס.
ב-2008 השתתף בתוכנית "Holland's Got Talent" וסיים במקום השני.
ויילון ייצג את הולנד באירוויזיון 2014 ביחד עם אילזה דה-לאנז', כחלק מלהקת "The Common Linnets" עם השיר "Calm After the Storm" וסיימו במקום השני.
ויילון ייצג בשנית את הולנד באירוויזיון 2018, עם השיר "Outlaw in 'Em", הוא העפיל מחצי הגמר, ובגמר סיים במקום ה-18.
מונטאן ורוזנבלום
מרקוס נולד בגראץ שבאוסטריה בשנת 1962. עדי רוזנבלום נולדה בחיפה בשנת 1962, למדה בית הספר לאמנויות יפות בווינה, שם הזוג נפגש בשנת 1992, ומאז הם יוצרים ביחד.
הזוג יוצר במגוון אמצעים ודרכים, בין השארים במיצגים, ציורים ווידאו. היצירות המפורסמות ביותר שלהם כוללות ציורים גדולים של צעירים בסגנון הדומה לקומיקס, בסיטואציות יוצאות דופן.
הם הציגו בגלריות ברחבי העולם, בין השאר בגלריית טייט ובגלריית סאצ'י בלונדון ובביאנלה לאמנות בסאו פאולו. בארץ הופיעו בגלריה זומר לאמנות עכשווית ובמוזיאון חיפה לאמנות.
אנגלית עתיקה
אנגלית עתיקה (נקראת גם אנגלו-סקסונית) היא צורה קדומה של אנגלית אשר הייתה בשימוש בחלקים של אנגליה של היום וסקוטלנד הדרומית בין אמצע המאה ה-5 ואמצע המאה ה-12. זוהי שפה מערב-גרמנית ולכן דומה לסקסונית עתיקה ופריזית עתיקה, ושונה מהאנגלית המודרנית.
התפתחות השפה
האנגלית העתיקה לא הייתה סטטית, והיה בה שימוש נרחב במשך 700 שנה בערך - מהמהגרים האנגלו-סקסונים הגרמאניים שהקימו את אנגליה במאה החמישית עד לאחר הפלישה הנורמנית ב-1066, אז החל בשפה תהליך של שינוי משמעותי.
השפה הטמיעה בתוכה אלמנטים מהשפות שבסביבתה, כמו השפות הקלטיות והנורדיות - שפתם של הפולשים הויקינגים. עם זאת, הכח שהשפיע ביותר על עיצובה של האנגלית העתיקה היה השפעת הגרמנית על אוצר המילים של השפה, מבנה המשפטים והדקדוק שהיו מבוססים על שפות יבשת אירופה. באנגלית עתיקה יש שתי צורות לרבים, ריבוי זוגי וריבוי של שלושה ומעלה.
המעבר מאנגלית עתיקה לאנגלית מודרנית כלל עוד שני שלבי ביניים, אנגלית תיכונה ואנגלית מודרנית מוקדמת.
חלוקה זו היא חלוקה גסה וכל המעברים היו הדרגתיים ואיטיים.
אורתוגרפיה באנגלית עתיקה
אנגלית עתיקה נכתבה לראשונה על ידי אלפבית רוני שנקרא פות'ארק, אשר התבססו על רונות גרמניות שהוסיפו להם 5 רונות נוספות בשביל צלילים שלא היו במקור. הרונות שימשו עד המאה ה-9 לספירה, והוחלפו על ידי האלפבית הלטיני, שיובא לאנגליה על ידי כמרים אירים קתולים. האלפבית של אנגלית עתיקה היה קצת שונה מהאלפבית המודרני שמומש באנגלית, והיו בו 24 אותיות. האותיות ⟨j⟩ ו-⟨w⟩ לא היו קיימות, האותיות ⟨k⟩, ⟨q⟩ ו-⟨z⟩ לא היו בשימוש, והאותיות ⟨v⟩ ו-⟨u⟩ נחשבו לאות אחת. ל-20 שנשארו נוספו עוד 4 אותיות: þ ,ƿ (שנשאלו מתוך הרונות), æ ו- ð (שהם אותיות לטיניות ששונו בהתאם לשימושם). צירוף האותיות ⟨sc⟩ יצג את הצליל ʃ, האות ⟨y⟩ יצגה את התנועה y ו- ⟨c⟩ יצג את הצליל k. בכתיבה מודרנית של אנגלית עתיקה, מוסיפים קו עילי מעל לתנועות a,e,i,o,u,æ,y בשביל לציין הגייה ארוכה של התנועות.
הדקדוק של אנגלית עתיקה
הדקדוק של אנגלית עתיקה שונה מאוד מהדקדוק של אנגלית מודרנית, ויותר דומה לדקדוק של גרמנית ושפות גרמאניות אחרות. באנגלית עתיקה, כמו בשפות גרמאניות אחרות, היו 5 יחסות: נומינטיב (נושא), אקוזטיב (מושא ישיר), גנאטיב (שייכות), דאטיב (מושא עקיף), והאינסטרומנטל (תיאור שימוש בכלי מסוים, אך יחסה זו נהפכה לנדירה באנגלית עתיקה) דבר המאפשר גמישות יחסית בסדר המילים, אך פועל העזר (המושא) תמיד מופיע במקום השני והפועל המרכזי מופיע בסוף המשפט (צורת סידור המילים V2), אבל כדי להפוך אמירה לשאלה, על הנושא ועל המושא להתחלף במיקומם, כך שהמושא נמצא ראשון במשפט. באנגלית עתיקה היו 3 מינים לשמות עצם: זכר, נקבה ונייטרלי, והמין הדקדוקי של שם העצם משפיע על הטיית היחסה עליו, כך שלכול מין יש סיומת שונה. בניגוד לאנגלית מודרנית או גרמנית, באנגלית עתיקה היו 2 צורות ריבוי, ריבוי לזוג וריבוי ליותר מזוג.
השוואה בין מילים
(לפי סדר, עברית - אנגלית עתיקה - אנגלית מודרנית)
השראת האנגלית העתיקה בספרות
הסופר והפילולוגיסט ג'.ר.ר. טולקין השתמש בניב של האנגלית העתיקה כדי ליצג את הלשון הרוהירית שהייתה שגורה בפי אנשי רוהאן כפי שייצג את הלשון המשותפת באנגלית המודרנית, מה שייצג את הקשר ההיסטורי בין לשון הרוהירים ללשון המשותפת.
מרין ליוביצ'יץ'
מרין ליוביצ'יץ' (בקרואטית: Marin Ljubičić; נולד ב-28 בפברואר 2002 בספליט שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ל.א.ס.ק. לינץ מהבונדסליגה האוסטרית.
קריירת מועדונים
ליוביצ'יץ' גדל במחלקת הנוער של היידוק ספליט. ב-2 במרץ 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–3 על נ.ק. זאגרב במסגרת הגביע הקרואטי. ב-20 במרץ ערך ליוביצ'יץ' את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הקרואטית, בניצחון 0–1 על שיבניק במסגרת המחזור ה-26 לעונת, בו הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. הוא ערך שבע הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שער אחד. בעונת ערך ליוביצ'יץ' 30 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, והוסיף ארבעה שערים בארבע הופעות במסגרת הגביע הקרואטי, בו זכתה היידוק ספליט.
לקראת עונת הושאל ליוביצ'יץ' לל.א.ס.ק. לינץ מהבונדסליגה האוסטרית. ב-16 ביולי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–9 על שוואץ במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע האוסטרי. הוא הבקיע שלושער במשחק זה. ב-23 ביולי הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 1–3 על אוסטריה קלגנפורט במסגרת המחזור הראשון, בו הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה. ב-6 באוגוסט הבקיע ליוביצ'יץ' ארבעה שערים בניצחון 1–5 על וולפסברג במסגרת המחזור השלישי בליגה.
גז פחמימני מעובה
גז פחמימני מעובה (גפ"מ) (באנגלית: Liquefied petroleum gas, בראשי התיבות המסחריים LPG), המכונה בישראל גם גז בישול, הוא תערובת של גזים פחמימניים המשמש כדלק לצורכי בישול, הסקה והנעת כלי רכב. הגז מתעבה תחת לחץ נמוך יחסית, דבר המקל על האחסון והשינוע המסחריים שלו. גפ"מ המשמש להנעת כלי רכב מוכר לעיתים בעולם בשם autogas.
חמדת ימים (ספר)
ספר חמדת ימים הוא ספר העוסק במנהגים והלכות, בעיקר של מועדי ישראל, הספר רצוף תוכחות מוסר, על פי הקבלה בכלל וקבלת האר"י בפרט, ופורסם לראשונה בידי הרב ישראל יעקב אלגאזי באיזמיר תצ"א (סביבות 1731). ישנם שסברו כי מחבר הספר הוא נתן העזתי.
גז פחמימני מעובה
הרכב ותכונות
התערובות המסחריות של גפ"מ מגוונות בהרכבן. בחלק מהן המרכיב העיקרי הוא פרופאן, באחרות המרכיב העיקרי הוא בוטאן, וקיימות גם תערובות בעלות אחוזים דומים של פרופאן ובוטאן. ברוב התערובות נוכחים בדרך-כלל בריכוזים קטנים, גם הגזים פרופילן ובוטילן.
חמדת ימים (ספר)
שאלת זהותו וטיבו של המחבר - האם קדום או מאוחר, והאם היה שבתאי או נאמן למסורת נתונים במחלוקת, ובעקבות כך גם היחס למנהגים הכתובים בספר.
גז פחמימני מעובה
הרכב ותכונות
גפ"מ הוא דליק וחסר ריח, ולכן מטעמי בטיחות בטרם השיווק לצרכנים מוסיפים לו ריכוז נמוך של אתיל מרקפטאן – חומר בעל ריח חזק ואופייני, המאפשר לבני אדם לזהות דליפות ונזילות במערכת האחסנה וההולכה שלו.
חמדת ימים (ספר)
שבתאות בספר
הספר הודפס 54 שנה לאחר מות שבתי צבי. בתוך הספר הודפסו שירים ובהן אקרוסטיכון "נתן עזתי", וכן מאמרים הידועים בהתייחסותם לשבתאים.
גז פחמימני מעובה
הרכב ותכונות
הגז כבד מן האוויר, ולכן במקרה של נזילה ממכליו הוא זורם צמוד לרצפה ונוטה להתרכז במקומות נמוכים כגון מרתפים, ובכך לגרום בהם לסכנת חנק כתוצאה של חוסר חמצן ולסכנת פיצוץ של הגז.
חמדת ימים (ספר)
שבתאות בספר
כיום מוסכם על חוקרים מן האקדמיה שמדובר בלקט, רובו ככולו מתוך כתבים קבליים של תלמידי האר"י ומנהגים והלכות שאין מקורם בשבתאות, ממגוון תקופות ומקורות, ותוך השמטת השמות המקוריים. בעבר היו שסברו, בעקבות היעב"ץ, שכותב הספר עצמו, כולל המנהגים שבו, היה נתן העזתי השבתאי או מחבר שבתאי מאוחר יותר.
גז פחמימני מעובה
הפקה ואחסון
המקורות לגפ"מ הם נפט גולמי, ממנו מופקים מרכיבי הגפ"מ בתהליך הזיקוק, וכן גז טבעי, אשר מכיל בצורתו הגולמית פרופאן ובוטאן בריכוזים שבין חלקי האחוז לבין כ-20% (הריכוז משתנה בין שדות ההפקה).
חמדת ימים (ספר)
שבתאות בספר
חוקר הקבלה ישעיה תשבי טען על סמך דברי ספרים אחרים, מאוחרים יחסית, שהוטמעו בתוך "חמדת הימים", שהספר התחבר על ידי צוות תלמידי חכמים מאיזמיר שהושפעו מהשבתאות.
גז פחמימני מעובה
הפקה ואחסון
האפשרות לעיבוי גפ"מ בלחץ מתון התגלתה לראשונה בארצות הברית בשנת 1910 על ידי המדען ד"ר וולטר סנלינג, אשר ערך ניסויים על פרופאן. בשנת 1912 הופיע לראשונה גפ"מ כמוצר מסחרי בארצות הברית.
חמדת ימים (ספר)
שבתאות בספר
בחוגי היהדות האורתודוקסית הייתה מחלוקת עזה בעניין שבתאות הספר, שקיבלה פרסום במסגרת התנגדותו החריפה של רבי יעקב עמדין (היעב"ץ) בפולמוס על שבתאותו של רבי יהונתן אייבשיץ, כך כתב "הצצתי בו שעה מועטת ונרתעתי לאחורי, אז ידעתי מה טיבו ושמץ מינות ש"ץ שר"י (=שבתי צבי שם רשעים ירקב) המובלעת בתוכו בשקוצים ורמזים אין מספר". מלבד היעב"ץ, הבעש"ט, תלמידו רבי יצחק מדרוהוביץ' והרב יהודה פתיה, סברו כי יש בספר מן השבתאות.
חלק מאדמו"רי החסידות סברו כי אפשר ללמוד בספר ואף לנהוג בחלק מן המנהגים שכתובים בו, תוך הסתייגות מחלקים שזוהו במפורש עם שבתאות.
גז פחמימני מעובה
הסבת כלי רכב
כיום מרבית כלי הרכב מונעים באמצעות מנועי בעירה פנימית, אשר הדלק העיקרי שלהם הוא בנזין או סולר. לאור עלות ההסבה הראשונית ומחירו הנמוך משמעותית של הגפ"מ בתחנת הדלק, ההערכות הן כי כלי הרכב הממונעים בגפ"מ הם בדרך כלל כלי רכב בעלי נסועה גבוהה יחסית. מקובל לחשב כי כדאיות הסבת הרכב לשימוש בגפ"מ הוא יחס בין עלות ההתקנה למהירות ההחזר שלה.
חמדת ימים (ספר)
שבתאות בספר
לעומתם בשנת ה'תרנ"א (1891) יצא לאור הספר כבוד חכמים שמטרתו "להשיב כבוד לחכמי האמת (מחבר הספר חמדת ימים), על ידי מלחמת מצווה במלעיביהם ולהחזיר עטרה ליושנה" (שער הספר).
גז פחמימני מעובה
כלי רכב מונעי גפ"מ בעולם
ברחבי העולם נעים עשרות מיליוני כלי רכב באמצעות גפ"מ, כאשר חמישה שוקי OECD מהווים כ-80% משוק הגפ"מ האוטומטיבי העולמי: אוסטרליה, קוריאה הדרומית, איטליה, פולין וטורקיה. מאז 2008 במהלכה נחקק חוק ENERGY TAX ACT בגרמניה (המבטיח עשור שנים של אי-מיסוי השימוש בגפ"מ), צמח שוק הגפ"מ האוטומטיבי בגרמניה באופן מרשים ובעקבות כך התפתחה תעשיית ייצור רכבים הממונעים בגפ"מ - ללא צורך בהסבתם. כיום כמעט כל יצרני כלי הרכב בעולם מייצרים דגמים ממונעי גפ"מ (הבולטות שבהן הן פיאט, אאודי, שברולט ורנו-סיטרואן).
חמדת ימים (ספר)
מחבר הספר
לראשונה נדפס הספר באיזמיר בשנים ה'תצ"א–תצ"ב (1731–1732), והמביא לבית הדפוס היה ר' ישראל יעקב אלגאזי מאיזמיר, הכותב שרכש את כתב היד בצפת, בלי ציון שם מחברו. בהקדמתו לספר הוא משבח אותו ואת גדולת מחברו, ומתאר כיצד הגיע הספר לידיו. תוך שלושים שנה נדפס שבע פעמים נוספות.
קירות שקופים
קירות שקופים היא עמותה ישראלית, שמטרתה לתעד ולחשוף את סבלם של בעלי החיים בתעשיות שמפיקות מוצרים מן החי. שם העמותה נלקח מציטוט של לינדה מקרטני:.
העמותה נוסדה באוקטובר 2014 על ידי טל גלבוע ורועי שפרניק. משנת 2013 פעילי העמותה מתעדים מתקני תעשייה בישראל, עורכים תחקירי סתר, מקיימים הרצאות ומפיצים סרטונים ברשתות החברתיות - במטרה להעלות את המודעות לנזק שגורמות תעשיות המזון מן החי לסביבה, ולתרומה של תזונה צמחית לבריאות האדם.
גז פחמימני מעובה
כלי רכב מונעי גפ"מ בעולם
חניית כלי רכב ממונעי גפ"מ בחניונים תת-קרקעיים מהווה סוגיה חקיקתית שעברה כברת דרך משמעותית מאז 2001, אז נחקק חוק בעניין כיום מרבית מדינות ה OECD מאפשרות חניית כלי רכב ממונעי גפ"מ גם בחניונים תת-קרקעיים ללא שום בעיה ומחייבות את בעלי החניונים התת-קרקעיים בהתקנת הגלאים הדרושים לשם כך.
במדינות רבות בעולם, בעיקר באסיה ומדינות אירופה, השימוש העיקרי ברכבי גפ"מ נהוג בקרב מוניות וזאת בגלל הנסועה הניכרת של כלי רכב אלה, והיתרונות האקולוגיים הברורים שיש לכלי רכב ממונעי גפ"מ בהשוואה לרכבי דיזל. מגמה זו (שראשיתה בקוריאה הדרומית ובהונג-קונג) זכתה למשנה תוקף מאז יוני 2012 אז ארגון הבריאות העולמי הכריז באופן מפורש שהדיזל הוא חומר מסרטן
חמדת ימים (ספר)
מחבר הספר
בשנת תשי"ד (1954) יצא לאור ספרו של אברהם יערי "תעלומת ספר" (בהוצאת מוסד הרב קוק) ובו ההשערה שהמחבר הוא הדיין בנימין הלוי מתלמידי האר"י, הקודם לשבתאי צבי ולשבתאות. בכסלו תשס"ט (2008) יצא לאור 'אוצר חמדת ימים' של הרב דוד שלמה בן הרב יצחק אברהם קוסובסקי שחור, המבסס השערה זו ובמבוא מורחב לאחת ממהדורות הספר, הרב משה צוריאל כתב תגובה לכל הדעות השוללות את תוכן הספר. יערי טען כי הפיוט הכלול בספר ובו אקרוסטיכון שמו של נתן העזתי אינו מגוף חיבור הספר המקורי. גרשם שלום חלק על מסקנתו של יערי ונקט כדעתו של היעב"ץ כי מחבר הספר הוא נתן העזתי.
גז פחמימני מעובה
בישראל
לאחרונה עוברים לשימוש בפרופאן ברמת זיקוק גבוהה כתחליף לגזי פחמן כלורו-פלואורי (CFC, Chlorofluorocarbon) לצורכי קירור וכחומר ההדף במכלי תרסיס, על-מנת להפחית את תופעת הדלדלות שכבת האוזון.
קירות שקופים
תיעוד
מהחומר המצולם נוצרה ההרצאה "קירות שקופים" שנועדה לחשוף את הציבור הישראלי למצוקת בעלי החיים בתעשיית המוצרים מן החי. ההרצאה נדדה ברחבי הארץ, ולאחר מכן נערכה לסרט שהופץ ברשת, שנצפה כ-2.7 מיליון פעמים, נכון לינואר 2020. לאחר מכן יצרה העמותה את ההרצאה "שתולים בגיהנום" יחד עם התחקירן רונן בר. בהרצאה מסופר על תיעוד הסבל של בעלי החיים ועל הקשיים הנפשיים שכרוכים בתיעוד כזה. בנוסף, העמותה פועלת לחשיפה של קשרי הון-שלטון-מזון בישראל, וייצרה סרט בשם זה.
גז פחמימני מעובה
בישראל
רוב הגפ"מ בישראל מאוחסן באזור מפרץ חיפה, כולל את חוות האחסון ומילוי מכליות הגפ"מ בתוך בתי הזיקוק וכן אתר קריית אתא המשמש את חברות הגז למילוי מכלים מיטלטלים. שינוע הגפ"מ בצובר מתבצע ברובו באמצעות מכליות ורק מיעוטו ברכבת ישראל. שינוע הגפ"מ במכלים לצרכן הסופי מתבצע כולו באמצעות משאיות ורכבי חלוקה.
שוק הגפ"מ
עד ראשית שנות ה-90 היה שוק הגז בישראל בפיקוח מינהל הדלק שבמשרד התשתיות הלאומיות (בשמו הקודם – "משרד האנרגיה והתשתיות"). רישיון לשיווק גז ניתן לארבע חברות גז בלבד – אמישראגז, סופרגז, פזגז ופטרולגז, והמינהל קבע את המחיר לצרכן.
בשנת 1990 יושמה רפורמה בענף הגז, במסגרתה נפתח השוק לספקים נוספים, והוסר הפיקוח על המחירים. במגזר התעשייתי והחקלאי אכן התפתחה תחרות בין הספקים, שהוזילה משמעותית את המחיר לצרכן. לעומת זאת, במגזר הביתי דווקא עלו המחירים, ובעקבות זאת הוחזר הפיקוח על המחירים במגזר זה. הפיקוח הוסר שוב בשנת 1995 וכיום מפקח משרד התשתיות על נושאי בטיחות בתחום, ועל הרישוי של חברות הגז, אך לא על מחיר הגפ"מ לצרכן.
נכון לינואר 2007 יש 33 חברות המורשות לספק גפ"מ בישראל, כולל שלוש הראשונות הנזכרות לעיל (פטרולגז התמזגה לתוך פזגז). מרבית הצרכנים המשיכו להיות מנויים של ארבע החברות הגדולות. בשנת 2001 הייתה חלוקת המנויים הבאה בין החברות:
בטיחות
מנהל הדלק והגז במשרד האנרגיה והתשתיות, אחראי על רישוי, פיקוח ואכיפה בנושא בטיחות השימוש בגז. חרף הפיקוח, אירועו מקרים רבים שבהם הפרת נוהלי הבטיחות גרמה לפיצוץ גז שגבה קורבנות בנפש. בין השנים 2009 ל-2012 אירעו כ-8,800 תקלות מסוכנות הקשורות בגז בישול.
הסבת כלי רכב
הסבת כלי רכב להנעה בגז פחמימני מעובה (או בקיצור הסבה לגז), אפשרית כיום בישראל אך ורק לרכבים ממונעי בנזין. בגלל ערכי פליטות זיהום האוויר הנמוכים יותר של גפ"מ בהשוואה לבנזין ולדיזל, החליטה ממשלת ישראל (בדומה למרבית ממשלות ה OECD) להטיל מס בלו מופחת על הגפ"מ ובכך לעודד את השימוש בו. יש לציין כי על פי תקן 5202 תחנות לתדלוק הרכב בגפ"מ המיועד לכלי רכב (אוטומטיבי) חייבות למכור גפ"מ באוקטן גבוה ואיכותי יותר, ולפיכך בישראל הגפ"מ הנמכר לשימוש כלי רכב הוא גפ"מ מיובא וברובו הגדול אינו תוצר של תזקיקי נפט.
כיום ישנן בישראל כ-70 תחנות לתדלוק גפ"מ לרכב המופעלות על ידי משווקות ארציות (כגון דור אלון גז, סופרגז, פזגז) ומשווקות פרטיות. ההערכה היא כי מספר כלי הרכב בישראל הממונעים בגפ"מ אוטומטיבי עולה על 20 אלף ומהווה כ-1% מכלי הרכב.
גז טבעי כתחליף לגז פחמימני
גז טבעי יכול לשמש גם צרכנים ביתיים כגז בישול ולחימום. בישראל הוקמה רשת לשיווק גז טבעי לבתים רק בעיר ערד, בשנות ה-60 של המאה ה-20. הגז הגיע ממאגר ראש זוהר הסמוך. הגז במאגר התכלה בשנת 2017. לאחר שנגמר הגז במאגר ראש זוהר, הוחלט להעביר את האספקה לצנרת הגז הטבעי מהמאגר הימי תמר. חברת נגב גז, שקיבלה את זיכיון החלוקה בדרום סירבה לקחת אחריות על הצנרת לבתים בעיר ערד, בטענה כי זו מיושנת וזקוקה להשקעות גדולות בשיקום ותחזוקה. את ההסבה ביצעה לבסוף החברה הממשלתית נתיבי הגז הטבעי לישראל.
בספטמבר 2019, הכריז משרד האנרגיה על סבסוד תוכנית פיילוט לחיבור בתים בשכונות מגורים חדשות ברחבי המדינה לגז טבעי, כחלופה לשימוש הביתי בגז פחמימני, בעלות מוערכת של כ–80 מיליון שקל. זאת במטרה שמשקי הבית ירחיבו את השימוש הביתי בגז טבעי. אולם שנה אחר כך הודיע המשרד שהוא בוחן את האפשרות להפסיק את החובה לחבר מבני מגורים חדשים לגז (טבעי או פחמימני) מאחר שהבישול באמצעות כיריים חשמליות זול יותר ויהיה ידידותי יותר לסביבה.
קירות שקופים
תיעוד
בשנת 2017 עבד תחקירן עמותת קירות שקופים במשך 3 חודשים במדגרת קבוצת יבנה וערך חקירה סמויה של הנעשה בה. הוא תיעד התעללות באפרוחים בני יומם, מה שנערך לסרט שעלה לערוץ היוטיוב של העמותה.
באותה שנה עבד פעיל של העמותה בבית המטבחיים "בקרנה בשר הכפר" בחיפה, ותיעד את הנעשה בו במשך שמונה חודשים. העמותה גייסה יותר מ-260,000 ש"ח בשביל לפרסם את הצילומים. הפרויקט כונה "התחקיר שמרעיד את המדינה", ופורסם לראשונה בתוכנית הטלוויזיה "הצנרת" בערוץ 2 ב-25 באוקטובר 2017. בהמשך עלה סרטון לא-מצונזר של התחקיר לערוץ של קירות שקופים ביוטיוב.
לאחר מכן הפיקה העמותה ארבעה סרטונים נוספים, בהם נראים ידוענים ישראלים צופים בתחקיר ומגיבים אליו. בין הידוענים: יאיר נתניהו, יובל שם-טוב, שימי תבורי, גיא מרוז, ליהיא גרינר, מישל טרוני, דליק ווליניץ, גדי וילצ'רסקי ועוד. מבין הסרטים הנוספים אותם הפיקה העמותה נמנים "חלב מגואל בדם" אודות תעשיית החלב, גם בהקשר של הפרקטיקות המופעלות על הפרות וגם בהקשר הבריאותי, ו"ההונאה" אודות תעשיית העופות והביצים. סביב שני הסרטים נעשו קמפיינים שכללו פרסום ממומן ואף שלטי חוצות.
לקראת חג השבועות תשע"ט (2019), הפיקה העמותה קמפיין בשם "האוטובוס הטבעוני", בו הודבקו על כל צדדיו של אוטובוס פוסטרים שקוראים לחגוג את החג עם מזון צמחי במקום מוצרי חלב. האוטובוס נדד ברחבי הארץ, ובעצירות שלו עמדו לידו פעילים, עשו הסברה וחילקו מתכונים. ביוני 2019 סיימה גלבוע את תפקידה בעמותה והחלה לעבוד עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו כיועצתו האישית לענייני בעלי החיים, בעוד שפרניק ממשיך את הניהול השוטף של העמותה.
כנסים
העמותה ערכה מספר כנסים רבי משתתפים שעסקו בבעלי החיים, טבעונות ואקטיביזם. הכנסים כללו הרצאות, פאנלים, הופעות, דוכני מזון ודוכנים נוספים, וסיכמו את הפעילויות של השנה החולפת ואת היעדים והאסטרטגיה לעתיד.
ב-24 ביוני 2016 התקיים בקמפוס אמנויות בתל אביב כנס שחרור בעלי חיים הראשון, וב-7 ביולי 2017 התקיים במרכז דוהל בתל אביב כנס שחרור בעלי חיים השני. ב-24 בנובמבר 2017 התקיים בהיכל התרבות של מועצה אזורית דרום השרון כנס עוצמה טבעונית, שהפגיש את מיטב הספורטאים הטבעונים בישראל יחד עם אנשי תזונה מקצועיים. ב-15 בדצמבר 2017 התקיים במרכז מרום נווה ברמת גן כנס מטבעונות לאקטיביזם - דור המהפכה, שיועד לבני ובנות נוער טבעונים מכל רחבי הארץ. ב-6 ביולי 2018 התקיים במרכז וואהל ברמת גן כנס שחרור מוחלט (פרי שיתוף פעולה של העמותה ותנועת שחרור מוחלט) וב-5 באפריל 2019 התקיים כנס שחרור מוחלט נוסף באותו מקום.
חמדת ימים (ספר)
מחבר הספר
ההיסטוריון מאיר בניהו טען שמחבר הספר הוא ככל הנראה הרב ישראל יעקב אלגאזי עצמו. הרב אלגאזי היה רבו של החיד"א, ואביו של רבי יום טוב אלגאזי, רבה העתידי של ארץ ישראל.
קופי אנאן
קוֹפִי אַטָה אַנָאן (באנגלית: Kofi Atta Annan; 8 באפריל 1938 – 18 באוגוסט 2018) היה דיפלומט ומדינאי גאנאי, שכיהן כמזכיר הכללי של האומות המאוחדות מ-1 בינואר 1997 עד 31 בדצמבר 2006. חתן פרס נובל לשלום לשנת 2001.
חמדת ימים (ספר)
תוכן והשפעה
הספר הוא בעל חשיבות לתרבות היהודית של היום, שכן הלכות ומנהגים רבים נלקחו ממנו הלכה למעשה. תוכנו של הספר רצוף במאמרי מוסר והתעוררות על פי דרך הקבלה. הוא אחד המקורות לחידוש מנהגי החג ט"ו בשבט בדורות האחרונים, והמקור לתיקון ליל שביעי של פסח המקובל בקהילות הספרדים. בהוצאות החדשות מובאות בתחילת הספר רשימה של עשרות מנהגים שנשתרשו בעקבות ה"חמדת ימים" כאשר הוא המקור היחיד הידוע למנהגים אלו.
השימוש בספר נפוץ ומקובל בעיקר בין חכמי הספרדים, ומנהגים קבליים שונים שמקורם בספר השתרשו בכל קהילות ישראל. גם בחוגי החסידות לא הייתה תמימות דעים באשר לספר, היו שוללים והיו מזכים. התנגדות חריפה הובעה בידי אדמו"רי קומרנא בספריהם, וזידיטשוב. דעה חיובית אודות הספר הביע רבי חיים מוולוז'ין, תלמידו של הגאון מווילנה, באומרו כי מאחר שהגר"א שיבח מאמר המופיע בספר, אם כן אין לדבר דברי גנאי על הספר. גם רבי אלכסנדר זיסקינד מהוראדנא כתב בצוואתו הנדפס בספרו יסוד ושורש העבודה ללמוד בספר.
My Old Piano
My Old Piano (בעברית: הפסנתר הישן שלי) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית דיאנה רוס, מתוך אלבום האולפן ה-11 שלה, Diana. השיר יצא לאור בספטמבר 1980, על ידי חברת התקליטים מוטאון, כסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום. הוא נכתב והופק על ידי חברי להקת שיק, ניל רודג'רס וברנרד אדוארדס. במהלך השיר, שרה רוס על השמחה שנגינה בפסנתר מעניקה ומתארת זאת כאילו מדובר באדם. השיר הופץ כסינגל השלישי והאחרון מהאלבום בארצות הברית, וכסינגל השני מתוכו בשאר רחבי העולם. בווידאו קליפ הנלווה שלו מופיעה רוס כשהיא מבצעת את השיר בדירה מיושנת, עם פסנתר ישן.
קופי אנאן
נעוריו ותחילת דרכו
אנאן נישא לננה מריה אנאן (לגרגרן), עורכת דין ואמנית משוודיה, אחייניתו של חסיד אומות העולם ראול ולנברג. היו לו שני ילדים מנישואיו הקודמים לטיטי אלקיג'ה, ממנה התגרש בשנות השבעים.
My Old Piano
בניגוד לסינגלים הקודמים "Upside Down" ו-"I'm Coming Out", "My Old Piano" לא זכה להצלחה רבה בארצות הברית (שכן, הוא הופץ כסינגל כמעט שנתיים לאחר צאת האלבום, ועד אז עזבה רוס את מוטאון רקורדס); עם זאת, הוא זכה להצלחה מסחרית רבה ברחבי אירופה, במיוחד בממלכה המאוחדת, שם נכנס לעשירייה הפותחת במצעד הסינגלים הבריטי, וקיבל על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) את תואר הכסף, על מכירות של למעלה מ-250,000 עותקים במדינה.
חמדת ימים (ספר)
תוכן והשפעה
הרב שלמה אלישיב הגדירו כ"אחד מקדושי עליון". הספר, במהדורה משנת ה'תשס"ג (2003), נפתח בהסכמתו של הרב עובדיה יוסף: "לא ייכנס בלבי התלהבות מקדושת שבת ויום טוב, אלא על ידי קריאה בספר התורה הזה".
קופי אנאן
לימודים אקדמאיים
בין השנים 1954–1957 למד אנאן בפנימייה המתודיסטית היוקרתית מפאנטסיפים (Mfantsipim) בקייפ קוסט, מחוזה הראשי של גאנה. ב־1957, כשסיים את לימודיו, הייתה גאנה לקולוניה הבריטית הראשונה דרומית לסהרה שזכתה לעצמאות. ב־1958 החל אנאן את לימודיו לתואר בכלכלה באוניברסיטה למדע וטכנולוגיה של קומאסי. הוא זכה למלגה מטעם קרן פורד, והשלים את לימודיו במק'אלסטר קולג' במינסוטה, ארצות הברית. בשנים 1961–1962 למד אנאן במכון ללימודים בינלאומיים מתקדמים (Institut universitaire des hautes études internationales) בז'נבה, שווייץ, וב־1972 השלים את לימודיו לתואר שני בניהול בבית הספר לניהול של MIT. הוא דבר שפות רבות באופן שוטף, ביניהן אנגלית, צרפתית, אקאן, כמה שפות קרו וניבים אפריקאיים שונים.
הקריירה באו"ם
אנאן החל לעבוד עבור ארגון הבריאות העולמי (WHO) ב-1962. בין השנים 1974–1976 היה ראש מנהל התיירות בגאנה. לאחר מכן, שימש אנאן כתת-המזכיר הכללי של האו"ם בשלוש משרות בזו אחר זו: ניהול משאבי אנוש ומתאם אבטחה (1987-1990), ניהול תקציבי (1990-1992) ופעולות לשמירה על השלום (1993–1994). באוקטובר 1995 נתמנה אנאן לשליח האו"ם ליוגוסלביה.
חמדת ימים (ספר)
תוכן והשפעה
מאידך, הרב מרדכי אליהו אמר "מאותו יום שקראתי במנחת יהודה על כך, אינני מחזיק בביתי את הספר 'חמדת הימים', למרות שהוא ספר יפה מאד." כן אמר הרב אליהו שרבי יוסף חיים בעל הבן איש חי חיבר את ספרו 'לשון חכמים' בעיקר כדי שלא ישתמשו בספר 'חמדת ימים'. לעומת זאת, יש הטוענים שהבן איש חי הסכים לספר 'חמדת ימים' והביאו ראיה לכך ממה שמביא בספריו כמה פעמים מדברי הספר.
קופי אנאן
הקריירה באו"ם
בספרו של מפקד כוחות האו"ם ברואנדה רומאו דלאיר (Shake Hands with the Devil: The Failure of Humanity in Rwanda) מותח דלאיר ביקורת קשה על התנהלותו של אנאן במהלך רצח העם ברואנדה ב־1994, שעה שהיה תת-המזכ"ל לשמירה על השלום. לטענת דלאיר נקט אנאן מדיניות פאסיבית מדי ומנע מכוחות האו"ם להתערב במשבר, התערבות שיכולה הייתה לצמצם את היקף הטבח.
כמזכ"ל האו"ם
ב־13 בדצמבר 1996 נבחר אנאן בידי מועצת הביטחון לתפקיד המזכיר הכללי ומינויו אושר ארבעה ימים לאחר מכן בידי העצרת הכללית. הוא החל את הקדנציה הראשונה שלו ב־1 בינואר 1997, בהחליפו את המצרי בוטרוס בוטרוס ראלי, והיה למזכ"ל הראשון מבין אזרחי אפריקה שמדרום לסהרה.
ב־10 בדצמבר 2001 זכה אנאן בפרס נובל לשלום - מחצית הפרס הוענקה לו אישית, ומחציתו האחרת לארגון האומות המאוחדות כולו.
ב־13 במרץ 2005 ביקר אנאן בישראל לרגל חנוכת המוזיאון החדש ביד ושם.
ב-14 בדצמבר 2006 סיים אנאן את תפקידו כמזכ"ל האו"ם, ובמקומו התמנה באן קי מון הדרום-קוריאני. פעולתו הבולטת של אנאן לאחר סיום תפקידו הייתה התיווך בין נשיא קניה מוואי קיבאקי ויריבו הפוליטי ראילה אודינגה, במשבר שהתעורר בתחילת 2008 עקב מחלוקת על תוצאות הבחירות לנשיאות. בתיווכו של אנאן הושג הסכם להקמת ממשלת אחדות במדינה.
הביקורת על ישראל
חוגים בישראל מתחו ביקורת על תפקודו של אנאן בסכסוך הישראלי-פלסטיני. מרב הביקורות טוענות לחד-צדדיות ונקיטת עמדה פרו-פלסטינית מצדו ללא גינוי מספק של הטרור.
בזמן מבצע חומת מגן גינה אנאן את ישראל על הטבח לכאורה שבוצע בג'נין. לאחר שוועדת חקירה של האו“ם ניקתה את ישראל מאשמת הטבח, התנצל אנאן על השימוש במושג "טבח".
ביוני 2006 נפגעה משפחת ראליה מפיצוץ על חוף ימה של עזה. צה"ל פתח בחקירה, וזו העלתה כי הפיצוץ נגרם כתוצאה ממוקש או מטען שהוטמן בחוף קודם לכן. קופי אנאן הטיל ספק בממצאי התחקיר הישראלי וטען כי "הטענה הישראלית נשמעת לי מוזרה". בתום פגישה עם שגריר ישראל באו"ם, דני גילרמן, חזר בו מזכ"ל האו"ם מהדברים שאמר וטען שהגיב לספקולציה עיתונאית.
ב-14 ביולי 2006, בזמן מלחמת לבנון השנייה, נהרגו ארבעה משקיפים של האו"ם במוצב אל-חיאם. המשקיפים נהרגו מתקיפת חיל האוויר, שכוונה לעמדת חזבאללה השוכנת כ-180 מ' מהמוצב אך פגעה בשוגג במוצב עצמו. אנאן טען כי "זו נראית כהתקפה מכוונת", ובתגובה לדבריו אמר ראש ממשלת ישראל אהוד אולמרט כי "האשמת אנאן לא תעלה על הדעת".
כאשר יאסר ערפאת מת, אנאן ספד לו ואמר כי אישיותו תחסר לעולם ופקד על כל מוסדות האומות המאוחדות לציין יום אבל על מותו.
אחרי הכהונה באו"ם
ב-2011 עמד יחד עם מנהיג השין פיין ג'רי אדמס בראש ועידת שלום בארץ הבסקים שהובילה להודעה של המחתרת הבסקית אט"א על הפסקת פעולות הטרור שלה. ב-2012 מונה לשליח הקהילה הבינלאומית לסוריה, בעקבות טבח האזרחים במהלך ההתקוממות במדינה. ב-2 באוגוסט 2012 התפטר מתפקידו.
קופי אנאן נפטר ב-18 באוגוסט 2018, עקב דום לב בשנתו.
קישורים חיצוניים
ביוגרפיות וראיונות
נאומים וציטוטים כתבות
אלנקה ארמנץ
אלנקה ארמנץ (בסלובנית: Alenka Ermenc; נולדה ב-5 בספטמבר 1963) היא גנרלית סלובנית, אשר כיהנה כראש המטה הכללי של צבא סלובניה. ארמנץ היא האישה הראשונה בתפקיד הרמטכ"ל בסלובניה והאישה היחידה שהחזיקה בתפקיד זה בין כל מדינות נאט"ו. קודם לכן שירתה כקצינה בכוחות המזוינים של סלובניה בדרגת מייג'ור גנרל.
קריירה צבאית
ארמנץ החלה את שירותה הצבאי בשנת 1991, השנה בה סלובניה הכריזה על עצמאותה לאחר התפרקות יוגוסלביה. היא שירתה כחלק מכוחות שמירת השלום בקוסובו. בינואר 2006 מונתה לפקד על גדוד המודיעין והחיילים של הכוחות המזוינים של צבא סלובניה, ובכך הפכה למפקדת הראשונה בגדוד. במאי 2009 הועלתה לדרגת מייג'ור גנרל, ומונתה למפקדת הגדוד שבמסגרתו השתתפה ב"כוח קוסובו".
בפברואר 2018 מונתה לסגנית ראש המטה הכללי אלן גדר, לאחר שקודמו בתפקיד הודח.
ב-23 בנובמבר 2018 היא הועלתה על ידי נשיא סלובניה בורוט פאחור לדרגת גנרל כדי לקדמה לתפקיד ראש המטה הכללי. ב-28 בנובמבר מונתה באופן רשמי לרמטכ"ל.
במרץ 2020 היא הודחה על ידי ממשלתו החדשה של יאנז יאנשה והוחלפה על ידי רוברט גלאוואש.
צסק"א פאמיר דושנבה
מועדון הכדורגל צסק"א פאמיר דושנבה הוא מועדון כדורגל בטג'יקיסטן שהוקם כמועדון ספורט צבאי. המועדון ממוקם בעיר הבירה דושנבה והוא זכה לאחד התארים המכובדים בכדורגל הטג'יקי אי פעם - הקבוצה שיחקה שלוש עונות בליגת העל הסובייטית, בין העונות 1989 ו-1991 והייתה הקבוצה היחידה מטג'יקיסטן ששיחקה בליגה הסובייטית הבכירה בעת שטג'יקיסטן הייתה חלק מברית המועצות.
עם התפרקות ברית המועצות ועצמאות טג'יקיסטן הייתה פאמיר דושנבה אחת הקבוצות המובילות במדינה אך עם השנים נחלשה. הקבוצה הופיעה לראשונה במפעלים האסייתים בעונת 1997, אז הפסידה בסיבוב הראשון של ליגת האלופות האסיאתית למדינות מערב אסיה לקבוצת נפטצ'י פרגונה מאוזבקיסטן.
הקבוצה נשלטה בעיקר על ידי הצבא, כמו שכנתה בדושנבה – צסק"א דושנבה.
כפר הנוער מנוף
היסטוריה
עמותת "מנוף" הוקמה בשנת 1975 על ידי קרן רוטשילד ופרופ' חיים אדלר, מנהל המכון לטיפוח בחינוך באוניברסיטה העברית. תחילה פעלה מנוף כעמותה ציבורית, ובהמשך ועד היום מודרך על ידי המנהל לחינוך התיישבותי של משרד החינוך.
כפר הנוער הוקם בשנת 1988 תוך שימוש במבנים של בית הספר החקלאי "יד נתן", שנסגר באותה שנה ("יד נתן" הוקם בסוף שנות ה-50 על שם נתן פיאט, מנהל בית הספר החקלאי כדורי).
במתחם הכפר מצויים מבנים עתיקים שונים. במקום זה ריכז נפוליאון את חילותיו בעת המצור על עכו ב-1799. במפת ז'אקוטן משנת 1799 מופיע מקום קבורה באזור. המהנדס ב. דיכטר, חוקר העיר עכו, מצא באזור מספר קברים נטושים, אשר לא דמו לקברים מוסלמים. הקברים היו ללא זיהוי במטרה למנוע חבלה. במקום היה קבר בולט, והמסורת המוסלמית שהשתמרה במקום זיהתה את המקום כקבר השייך "קאפארי". באישור אגף העתיקות והמוזיאונים ומשרד הבריאות הממשלתי ובנוכחות נציגי צרפת הוסרה המצבה מהקבר, והתגלה בו שלד ללא רגל וללא זרוע. ממשלת צרפת הציבה במקום אנדרטה המנציחה את הגנרל הצרפתי לואי מארי דה קאפארלי. המצבה היא במתחם המשק החקלאי של כפר הנוער.
מבנה עתיק נוסף בכפר הוא קטע מאמת המים העתיקה של עכו - אמת סולימאן פחה, על שם שליט עכו בתקופת בניית אמה פתוחה זו (1814). בנוסף, קיים במקום חאן טורקי עתיק.
אוכלוסייה
כיום (2016) לומדים וגרים במנוף כ-160 חניכים וחניכות, בכיתות י'-י"ב. חלקם מסיימים את בית הספר עם תעודת בגרות מלאה.
תוכנית חינוכית
מטרת התוכנית החינוכית במנוף היא לתת לחניכים תחושת הערכה עצמית ומסוגלות עצמית, ויכולת להגיע להישגים בתחומי ההשכלה, רכישת מקצוע, והתנהגות חברתית.
התוכנית מתקיימת במסגרת פנימייתית, ובה שש פנימיות (שתיים לכל שכבת גיל). צוות כל פנימייה כולל שלושה מדריכים, אם בית, עובד סוציאלי, ורכז פנימייה. בכל פנימייה שייכים החניכים לקבוצות קטנות של 10–12 חניכים, ומודגש הקשר האישי והקרוב בין כל חניך למדריך שלו. בנוסף, כל חניך משתתף בפסיכותרפיה עם פסיכולוג או מטפל באמנויות, חלק מהחניכים פעילים גם בטיפול קבוצתי, והמטפלים מעורבים בצוותים מקצועיים בבית הספר ונמצאים במגע שוטף עם החניכים.
בבית הספר הפועל בכפר הנוער, לומדים החניכים את מקצועות החובה העיוניים, וכן מקצוע טכנולוגי לבחירתם. צוות בית הספר מסייע לכל תלמיד בהתאם לצרכיו, תוך התאמת דרכי ההוראה והבחינה, סיוע בלמידה, ואפשרות לפיתוח תחומי עניין נוספים, באמצעות חוגים.
בפנימייה פועלים חוגים רבים, מרכז למידה, ספרייה ועוד. בשעות הפנאי ובסופי שבוע מתקיימות פעילויות ספורט, טיולים, ופעילויות חברתיות שונות.
במנוף קיים גם משק חקלאי, הכולל מטעים, חממות, כלבייה, אורווה ועוד. החניכים יכולים להשתלב במשק החקלאי בעבודה ובתורנויות, תמורת תשלום סמלי, וללמוד תכנים חינוכיים שונים (טבע וסביבה, פיתוח תחומי עניין, מחויבות ואחריות בעבודה ועוד).
מנוף מקיים תוכניות משותפות עם צבא הגנה לישראל, כמו ימי גדנ"ע לחניכים, וסיוע בהפניית בוגרי כפר הנוער לשירות צבאי בתחומים שקרובים לליבם כמו יחידת הכלבנים, וזאת כדי להגביר את ההנעה של החניכים לשירות צבאי מוצלח ומשמעותי עבורם.
בחודש יוני 2007 הוענק פרס משרד החינוך לכפר הנוער מנוף, על ההשקעה בבני הנוער, על התפיסה החינוכית ההולמת את צורכי החניכים והאמונה ביכולתם וכישרונם, ועל מתן הזדמנות לבני הנוער להשתתף בתפקידים בעלי משמעות תוך זימון אפשרויות להצלחה.
קמחא דפסחא
קִמְחָא דְפִסְחָא (בארמית: קמח לפסח, כלומר קמח להכנת מצות, נקרא גם בשם "מעות חיטין") היא מגבית צדקה מיוחדת הנהוגה לקראת חג הפסח, במסגרתה אוספים מהתושבים כסף או מזון על מנת לחלק לעניים לקראת פסח.
בעבר הייתה מגבית זו מגבית קהילתית-מקומית, אך כיום, לצד המגביות הקהילתיות, פועלים גופים ציבוריים בקנה מידה אזורי ואף ארצי, והמגביות נתמכות גם מגופים ציבוריים ומתקציבים ממשלתיים.
מקור המנהג
חג הפסח גורר באופן מסורתי עלויות גבוהות יחסית ברכישת מצרכי מזון כשרים לפסח, וברכישת מזון לצורך החג.
ברמ"א על הסימן הראשון של הלכות פסח בשולחן ערוך מובא המנהג לערוך מגבית לצורך קנית חיטים לעניים (להכנת מצות) לקראת פסח, שכל בני העיר צריכים להשתתף בה . יש הרואים מקור למגבית זו כבר בתלמוד הירושלמי.
מגבית זו נחשבת מגבית חובה, ופרנסי העיר הוסמכו לכפות את תושבי העיר (כולל את התלמידי חכמים הפטורים משאר המיסים העירוניים) להשתתף בה.
במדינת ישראל
במדינת ישראל השם 'קמחא דפסחא' משמש למגוון רב של דרכי סיוע לנזקקים לקראת הפסח. ארגון הסיוע נעשה בדרך כלל על ידי גופים מקומיים ואזורים שונים, כדוגמת עמותות רווחה, מועצות דתיות, גופים מוניציפליים (או באמצעות מחלקות רווחה מקומיות שעל ידם), ועדים מקומיים, ובחלק מהמקרים על ידי גופים ארציים, כדוגמת עמותות רווחה גדולות. לעיתים ישנם שיתופי פעולה בין גופים שונים, כדוגמת שיתוף פעולה בין מועצה דתית למחלקת רווחה מקומית, ובין ועד מקומי לחברה המפעילה מרכולות.
בעבר על פי רוב הייתה המגבית נעשית באופן קהילתי ומקומי, באופן דומה למגביות צדקה אחרות. בזמננו חלוקת הסיוע נעשית באופן קהילתי, מקומי, אזורי או ארצי, כתלות הגורם המנהל את המגבית.
התרומות למגבית קמחא דפסחא מתקבלות מיחידים, חברות או גופים ציבוריים שונים, כדוגמת מועצות דתיות (שחלק מתקציבם הוא תקציב ממשלתי המיועד למטרה זו), ואף מחברה קדישא במקומות שונים. במקומות שונים ארגון הקמחא דפסחא נעשה על ידי המועצה הדתית, בעוד במקומות אחרים מעבירה המועצה תקציב לעמותות המחלקות קמחא דפסחא.
מדינת ישראל משתתפת במימון קמחא דפסחא באמצעות תקציבים ייעודיים לקמחא דפסחא בתקציב המועצות הדתיות, ובאמצעות תמיכה הניתנת לעמותות על ידי משרד הרווחה וקרן העזבונות, בכפוף לקריטריונים שונים.
החלוקה לנזקקים מתבצעת בדרכים שונות לפי הארגון המפעיל את החלוקה: העברת כספים ישירות לנזקקים, חלוקת סלי מזון, חלוקת תלושי קנייה, סבסוד מוצרי מזון ולעיתים במימון סדרי פסח ציבוריים הפתוחים למעוניינים ללא עלות. בחלק מהמקרים ישנה השתתפות של המקבלים בעלות סל המזון המתקבל כסיוע, ובחלק מהמקרים הסיוע ניתן ללא כל עלות.
הארגון הלוגיסטי של סלי המזון נעשה על פי רוב בהתנדבות, על ידי קבוצות מתנדבים שונות.
במסגרת מדיניות הרווחה בישראל, משולמות קיצבאות לנזקקים באמצעות הביטוח הלאומי באופן סדיר מדי חודש קלנדרי, ולא רק לקראת חגים ואירועים מיוחדים. עם זאת, נהוג להקדים את תשלום הקיצבאות במספר ימים כאשר תאריך התשלום חל זמן קצר לאחר פסח.
ב־1998 עתר ארגון עדאלה לבג"ץ כנגד משרד הרווחה, בטענה שהתקציב המיועד לקמחא דפסחא אינו מחולק באופן שוויוני, ומפלה לרעה את הציבור הערבי בישראל. בעקבות עתירה זו, שונו הקריטריונים של משרד הרווחה, כך שיהיו מיועדים גם עבור עמותות המחלקות סלי מזון לקראת חגי העדות הערביות והדרוזיות בישראל, וכי מודעה על כך תתפרסם בעיתונות הערבית.
לקראת פסח 2014 הורה המשרד לענייני דת למועצות הדתיות ולחברה קדישא כי סיוע קמחא דפסחא באמצעותם יינתן רק למשפחות הרשומות במחלקות הרווחה המקומיות.
חלוקת קמחא דפסחא על ידי חברה קדישא
חברה קדישא תל אביב-יפו מחלקת באופן מסורתי תמיכות כספיות לקראת פסח לנזקקים, בהיקף של כ־2.8 מיליון ש"ח (נכון ל־2006), כאשר מרבית המימון לתמיכה זו (כ־75%) הוא מהתקציב השוטף של החברה קדישא, המתקבל מהביטוח הלאומי עבור דמי קבורה לנפטרים, ומכספים המשולמים על ידי רוכשי חלקות קבורה. התמיכות מיועדות עבור תושבי יישובים שונים באזור המרכז, כאשר הקריטריון העיקרי הוא מספר הילדים (מעל 5 או 6) והכנסה של פחות מ־1,500 ש"ח ברוטו לנפש, או אברכים שמקום מגוריהם או לימודם נמצא בתל אביב. הסבר החברה קדישא לחלוקה זו הוא כי סיוע לנזקקים נכלל במטרות הארגון, וכי סיוע הניתן בעבור תפילות ולימוד תורה לעילוי נשמות נפטרים הוא חלק מהפעילות השוטפת של החברה קדישא.
אלברט פריס גיטרסלו
אלברט פריס גיטרסלו (בגרמנית: Albert Paris Gütersloh; ) היה צייר וסופר אוסטרי.
חייו
גיטרסלו נולד באוסטריה כאלברט קונרד קיטרייבר (Albert Conrad Kiehtreiber). הוא החל קריירה במשחק ואף היה שותף להפקות של מקס ריינהרדט ב"דויטשס תיאטר" בברלין. עקב סיבות בריאותיות עזב את עולם המשחק והחל בכתיבה ושימש ככתב בפריז, שם נהיה תלמידו של הצייר מוריס דניס בשנת 1912. הוא הצטרף לקבוצת אמנים בראשותו של גוסטב קלימט ויצירותיו הוצגו לראשונה בשנת 1918 בווינה במסגרת הזצסיון הווינאי.
מעגל הגליוקסילט
מעגל הגליוקסילט (Glyoxylate) הוא מסלול מטבולי המתרחש בתאיהם של צמחים ושל מספר מיקרואורגניזמים, אך לא בבעלי חיים.
מעגל הגליוקסילט מאפשר ליצורים אלו להפיק גלוקוז מחומצות שומן. בעלי חיים אינם מסוגלים לבצע זאת; הם מסוגלים לנצל את חומצות השומן לשם הפקת אנרגיה (באמצעות מעגל קרבס), אך אם נדרשת אספקה של פחמימות (המוח, למשל, הוא צרכן גדול של גלוקוז, והכמות הנצרכת במזון לא תמיד מספקת) משתמש הגוף בחלבונים ובחומרים אחרים (לקטט, פירובט, גליצרול) לשם הפקת גלוקוז, זאת באמצעות תהליך הגלוקונאוגנזה.