cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קית' ואן הורן
ואן הורן נבחר בבחירה השנייה בדראפט 1997, ושיחק את רוב הקריירה שלו בקבוצה ניו ג'רזי נטס. בעונת הבכורה שלו הוא נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. במהלך 9 שנות הקריירה שלו בליגת ה-NBA הוא קלע 9,026 נקודות.
קריירה
אחרי שסיים את הקריירה באוניברסיטה התמודד ואן הורן על בחירתו בדראפט 1997 של ליגת ה-NBA. ואן הורן אכן נבחר, בבחירה השנייה על ידי פילדלפיה 76'. הוא הועבר מיד לניו ג'רזי נטס ביחד עם מייקל קייג', לוציוס האריס ודון מקליין בתמורה לטים תומאס, אנתוני פארקר, ג'ים ג'קסון ואריק מונטרוס.
בעונתו הראשונה בניו ג'רזי הוא השיג ממוצעים של 19.7 נקודות עם 6.6 ריבאונדים בממוצע למשחק, ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA. עונתו ההבאה נחשבת לעונה הטובה ביותר בקריירה שלו. בעונה זו הוא השיג ממוצעי שיא קריירה כשקלע 21.8 נקודות (חמישי בליגה) עם 8.5 ריבאונדים ו-1.3 חסימות בממוצע למשחק. למרות זאת בעונה זו הוא שיחק 42 משחקים בלבד.
בשלושת העונות חלה ירידה בממוצע הנקודות שלו, כשמעונת השיא שלו בה קלע 21.8 הוא הידרדר בעונת 2001/2002 ל-14.8 בלבד. בעונת 2000/2001 הוא לא פתח בחמישייה לראשונה (שיחק 49 משחקים ולא פתח בשניים). בעונת 1999/2000 הוא השווה את ממוצע השיא שלו בריבאונדים וקבע שיא קריירה באסיסטים, 2.0 בממוצע למשחק, שיא שיושווה בעונה האחרונה שהוזכרה.
בפלייאוף 2002 ואן הורן היה חלק חשוב מהצלחת קבוצתו והגעתה לגמר. הוא קלע שלשת ניצחון במשחק השישי בסדרת גמר המזרח נגד בוסטון סלטיקס ששלחה את הנטס לגמר נגד לוס אנג'לס לייקרס. הנטס יפסידו בסוויפ, אך ואן הורן יוביל אותם בריבאונדים ויהיה שני בנקודות. ואן הורן שיחק בנטס בין השנים 1997–2002 והפך לאחד השחקנים הטובים והיציבים בשנים האחרונות.
ב-6 באוגוסט 2002 הועבר ואן הורן בטרייד לפילדלפיה 76' שבחרה אותו בדראפט ביחד עם טוד מקולוץ' בתמורה לדיקמבה מוטומבו. בעונת 2002/2003 הוא דורג שני בסיקסרס בריבאונדים ונקודות בממוצע, כשקלע 15.9 והוריד 7.1 למשחק.
אחרי שנה אחת בפילדלפיה נשלח ואן הורן לניו יורק ניקס בטרייד מרובע שכלל גם את הקבוצות אטלנטה הוקס ומינסוטה טימברוולבס. ואן הורן בילה בניקס 47 משחקים בלבד (פתח בחמישייה בכולם) וקלע 16.4 נקודות עם 7.3 ריבאונדים בממוצע למשחק.
ב-16 בפברואר 2004 נשלח ואן הורן בטרייד למילווקי באקס. ואן הורן שיחק בבאקס שני חצאי עונות, כשבחצי עונת 2004/2005 ממוצעיו צנחו לממוצעי שפל עד אז בקריירה שלו, 10.4 נקודות עם 5.0 ריבאונדים בממוצע למשחק.
כדי לפנות מקום בתקרת השכר ולאפשר את הארכת החוזה של הקלע מייקל רד שסיים את חוזהו בקיץ הקרוב, ב-24 בפברואר 2005 שלחו הבאקס את ואן הורן בטרייד לדאלאס מאבריקס בתמורה לאלן הנדרסון, קלווין בות' וכסף. במאבריקס הוא שיחק את תפקיד השחקן השישי, ולמרות שהציג ממוצעים נמוכים יחסית לשאר הקריירה הוא עזר למאבריקס כמעט לזכות באליפות ה-NBA ב-2006, בה הם הפסידו בסופו של דבר למיאמי היט.
אחרי עונת 2005/2006 לקח ואן הורן חופש מהעונה הבאה כדי לבלות זמן עם משפחתו. ב-19 בפברואר 2008 חתם ואן הורן במאבריקס בחזרה, ונשלח מיד לניו ג'רזי נטס ביחד עם דווין האריס בתמורה לג'ייסון קיד. ואן הורן לא שיחק בנטס ושוחרר ב-23 באוקטובר באותה שנה. לאחר מכן הוא פרש באופן רשמי ב-2008, למרות שלא שיחק כבר שנתיים כדורסל באופן מקצועי.
I Know Places
I Know Places (בעברית: אני מכירה מקומות) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה החמישי, 1989. השיר יצא לאור ב-27 באוקטובר 2014, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע למקום ה-19 במצעד השירים מתחת להוט 100.
רקע וכתיבה
השיר מדבר על הקושי של זוג ידוענים למצוא כל פרטיות ממגזינים, עיתונות צהובה פפראצי ורכילות. במהדורת הדלוקס של האלבום, סוויפט מסבירה כיצד כתבה לראשונה את השיר הזה. כמו כן, היא הסבירה כיצד תמיד רצתה לעבוד עם ראיין טדר, שהיה בהמשך לאחד מכותבי ומפיקי השיר.
בנוסף לכך, דיברה סוויפט בריאיון על המשמעות של השיר ועל הגורמים שכתבו לה לכתוב אותו ביחד עם ראיין טדר.
הצלחה מסחרית
כמה שנים לצאתו, הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-40 מיליון השמעות. ב-13 במרץ 2020, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה, דבר שהופך אותו לאחד מהשירים הנמכרים ביותר באלבום.
ביקורת
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-82 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
מיכאיל טיורין
מיכאיל טיורין (ברוסית:Михаил Владиславович Тюрин, נולד ב-2 במרץ 1960 בקולומנה) הוא קוסמונאוט רוסי. הוא השתתף במספר טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית.
ביוגרפיה
מיכאיל טיורין נולד בעיר קולומנה. המשפחה עברה להתגורר למחוז אמור בה הוא סיים בית הספר בשנת 1978. לאחר סיום הלימודים הוא נסע למוסקבה והתקבל ללימודים במכון לתעופה, בשנת 1984 הוא קיבל תואר שני כמהנדס מכונות.
לאחר סיום הלימודים טיורין נקלט בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה. הוא עסק בפרויקטים שונים בעיקר בתחום תכנון ופיתוח חלליות מדגם סויוז.
בשנת 1994 טיורין החל הכנות במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הוא היה חבר צוות גיבוי במספר משימות.
באוגוסט 2001 טיורין היה חבר צוות של מעבורת החלל דיסקברי STS-105 (סקוט הורוביץ היה מפקד צוות). המעבורת הביאה תתחנת החלל הבין-לאומית צוות קבוע מס' 3 בפיקוד פרנק קלברטסון. הם ביצעו מספר רב של ניסויים, טיורין ביצע פעילות חוץ רכבית 3 פעמים באורך כולל היה כ-13.5 שעות. הוא חזר לכדור הארץ בטיסת מעבורת החלל אנדוור STS-108 ב-17 בדצמבר 2001 לאחר 118 ימי טיסה.
בשנת 2006 טיורין היה מפקד טיסה של סויוז TMA-9 שהתחברה לתחנת החלל הבין-לאומית עם צוות קבוע מס' 14 בפיקודו של מייקל לופז-אלגריה. במהלך השהות בתחנת החלל טיורין ביצע פעמיים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-12 שעות. הוא חזר לכדור הארץ ב-21 באפריל 2007 לאחר 215 ימים בחלל.
בשנת 2014 טיורין היה מפקד טיסה של סויוז TMA-11M שהתחברה לתחנת החלל הבין-לאומית עם צוות קבוע מס' 38 בפקידו של אולג קוטובר. הוא חזר לכדור הארץ במאי 2014 לאחר 187 ימים בחלל.
בשנת 2016 טיורין מונה לתפקיד ניהולי במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הוא עזב את התפקיד בשנת 2018. הוא מתגורר עם משפחתו בעיר הכוכבים.
ברית שלום (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
גרינפלד
גרינפלד או גרינפילד (בגרמנית: Grünfeld; באנגלית: Greenfield; ברוסית: Гринфельд) הוא שם משפחה שמשמעותו שדה ירוק.
דייפ
דייפ היא נמל לחוף תעלת למאנש, הידוע בשל צדפות המאכל (scallop) שבו, וכן בשל שירות המעבורת שהוא מקיים לנמל ניו הייבן שבמחוז סאסקס המזרחי באנגליה. לדייפ חוף חלוקי אבן פופולרי, וכן שתי כנסיות מן המאה ה-15. במלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, הייתה דייפ זירת פשיטה כושלת של בעלות הברית, בניסיון לבחון תנאי נחיתה על חוף אטלנטי המוחזק בידי הנאצים.
היסטוריה
דייפ מתועדת לראשונה כיישוב דייגים קטן ב-1030, ושמה עולה שוב במהלך מלחמת מאה השנים עת עברה מיד ליד בין הצדדים היריבים. במהלך המאה ה-16 הייתה דייפ מרכז לקרטוגרפיה, ובמהלך המאה ה-17 הייתה אחד הנמלים העיקריים של צרפת. ב-1632 יצאו מדייפ שלוש מאות מהגרים צרפתים אל המושבה "צרפת החדשה" כיום במזרח קנדה.
ב-1694 נהרסה העיירה בהפגזה של הבריטים וההולנדים. ב-1696 החלה בנייתה מחדש. בשנים שלאחר מכן הפכה לאתר נופש פופולרי לחוף הים, אליו הגיעו תיירים אנגלים. המלחין קמיל סן סנס נהג להעלות מיצירותיו בתיאטרון בדייפ.
הפשיטה על דייפ במלחמת העולם השנייה הייתה קרב עקוב מדם, בו נחלו בעלות הברית תבוסה בניסיונן להחזיק בראש גשר על חוף דייפ ב-19 באוגוסט 1942. המטרה הייתה לאסוף ניסיון בנחיתה, מודיעין קרבי, ולגרור את הלופטוואפה לקרב. מטרות הפשיטה לא הושגו, והתוצאה הייתה אלפי נפגעים - הרוגים ושבויים, במיוחד מקרב הפושטים הקנדים. דייפ שוחררה מידי הנאצים ב-1 בספטמבר 1944 על ידי דיוויזיית הרגלים הקנדית השנייה.
אתרים
הטירה, "שאטו דה דייפ" ששרדה את הפגזת 1694 היא כיום מוזיאון המציג אוסף של פריטים ימיים, במיוחד תחריטי שנהב מהמאות ה-17 וה-18, ופריטים הקשורים בקמיל סן-סנס.
ב"כיכר קנדה" שליד הטירה יש פארק ובו אנדרטה המציינת את היחסים בין דייפ לקנדה. מעט מדרום לעיר נמצא בית קברות צבאי שבו נקברו חלק מחללי הפשיטה עליה.
תחבורה
לעיר תחנת רכבת, בה פועלים קווים סדירים לרואן ולפריז. כן פועל בה שירות מעבורת לאנגליה.
אן קרופורד אצ'סון
אן קרופורד אצ'סון, באנגלית: Anne Acheson (5 באוגוסט 1882 - 13 במרץ 1962) הייתה פסלת בריטית-אירית. היא ואלינור האלה המציאו יציקות גבס לגפיים שבורות של חיילים. אצ'סון הציגה באקדמיה המלכותית ובעולם. במהלך מלחמת העולם הראשונה היא עבדה עבור האגודה לצרכים כירורגיים ב בצ'לסי, לונדון. אצ'סון קיבלה את פרס גליכן ב-1938. היא חילקה את זמנה בין לונדון לגלנאווי, מחוז אנטרים, צפון אירלנד.
קריירה
אצ'סון נולדה בפורטאדאון שבמחוז ארמאג, לג'ון אצ'סון, תעשיין ואשתו הרייט גלאזגו. אן אצ'סון התחנכה במכללת ויקטוריה, בלפסט, בבית הספר לאמנות בבלפסט ובמכללה המלכותית לאמנות בלונדון, שם למדה פיסול אצל אדואר לאנטי
שירותים בזמן מלחמה
במהלך מלחמת העולם הראשונה היא התנדבה באגודה לצרכים כירורגיים. האגודה סיפקה חבישות רפואיות ונוצרה על ידי גילדת הרקמה של המלכה מרי. אצ'סון ואלינור האלה היו שתיהן פסליות וראו חיילים שחזרו מהחזית עם גפיים שבורות המוחזקות יחד בסדי עץ ותחבושות בסיסיות בלבד, אצ'סון הציעה לייצב בגבס את הגפה וכשהגבס התקשה, לעטוף בתחבושת- ולהניח אותו על האיבר השבור כדי לתמוך בו בזמן הריפוי. הרעיון נולד בהשראת הפיסול בפריז שבו השתמשה ביצירות שלה ביציקות גבס. סד נייר וגבס מעיסת הנכונה הפחית את זמן הריפוי תוך תמיכה נכונה באיבר השבור. הרעיון של שימוש בגבס אומץ ושוכלל במהלך השנים ועדיין נמצא בשימוש היום במקצוע הרפואה. כשסיימה את לימודיה, לימדה אצ'סון בבית ספר בלונדון והמשיכה להתגורר בעיר זו.
היא הייתה האישה הראשונה, בשנת 1938, שנבחרה כעמית של אגודת הפסלים המלכותית הבריטית.
אצ'סון עברה הסבה מקצועית למהנדסת ושרטטת במהלך מלחמת העולם השנייה כדי לאפשר לה לבצע עבודה התנדבותית נוספת. היא גם עבדה עבור הצלב האדום במהלך המלחמה.
לאחר המלחמה המשיכה אצ'סון כאמן ועסקה בצפון אירלנד.
ברית שלום (טקס)
ברית שלום, הידועה גם כ"ברית בלי מילה", "ברית מילים", "ברית חיים", "ברית תיקון", "ברית בן" ו"ברית חלופית", היא טקס מתן שם לתינוקות יהודים (ממין זכר) שאינו כולל מילה. מטרתו להחליף את ברית המילה המסורתית. המונח אינו משמש לתינוקות בנות מאחר שגם הטקסים המסורתיים בהם ניתנים שמותיהן (כגון "זבד הבת") אינם כוללים מילת נשים.
אף שברית שלום מוכרת ביהדות ההומניסטית והרפורמית, היא עשויה להיכלל גם בזרמי היהדות הלא-אורתודוקסים האחרים והיא זוכה לחשיפה בזכות עיסוק תקשורתי במילה. ברית השלום מבוצעת על ידי רב או אדם נטול הכשרה דתית, לפי בחירת ההורים. המשפחה יכולה ליצור את הטקס בעצמה וליצוק אליו סמלים וסממנים קיימים. כיום מציעים טקסי ברית שלום למעלה מחמישים רבנים בארצות הברית, חמישה בקנדה, ואחרים באירופה וברחבי העולם. חלק מהתנועות למען זכויות האדם, כגון "מעבר לברית" (Beyond the Bris) ו"יהודים נגד מילה" (Jews Against Circumcision) תומכות בברית שלום כתחליף לברית מילה.
סוגיית ברית המילה והזהות היהודית שנויה במחלוקת בין העולם היהודי המסורתי לעולם היהודי הרפורמי. על פי ההלכה אין צורך לאדם הנולד לאם יהודיה להיות נימול כדי להיות יהודי, אולם הימנעות מכוונת מקיום המצווה היא מחדל שעונשו של האחראי לה הוא כרת. בנוסף, יהודים רבים רואים בהחלטה להימנע ממצוות המילה סימן להחלטה מודעת להתנתק מהעם. מאידך, בחוגי היהדות הלא אורתודוקסית רבים רואים בפעולת המילה מעשה שאינו נצרך ומקבלים את הנמנעים ממילה כיהודים וכחברים שווים בקהילה.
מיכאל חסין
הרב מיכאל חסין (נולד בט' בכסלו ה'תשט"ז, 24 בנובמבר 1955) הוא רב ספרדי-ליטאי, ראש מוסדות "שער התורה" ברחובות, רב קהילת "חניכי הישיבות" הספרדים ודיין בבית הדין "בד"ץ מהדרין" שבראשות הרב אברהם רובין.
ביוגרפיה
נולד בטבריה ליצחק יעקב ושושנה. אביו היה יליד צרפת ממשפחה שמוצאה במקנס ומיוחסת למשורר רבי דוד חסין. למד בתלמוד תורה בטבריה ובגיל 13 החל ללמוד בישיבה קטנה בבאר יעקב.
ב-1969 החל ללמוד בישיבת גרודנא, שם הכיר את רבו הרב שמואל רוזובסקי. ב-1979 נישא למרים מרציאנו והזוג התגורר במקום מגורי הוריה, באר יעקב. הוא התמנה להעביר שיעורים בישיבת "שארית-יוסף" של הרב נסים טולדנו. בתקופה זו שימש גם ר"מ בישיבת "באר-יעקב" לצעירים, שנסגרה כעבור זמן. במקביל עמד במשך שנים בראשות כולל אברכים "שער התורה" בבני-ברק.
בשנת תשנ"ד עבר להתגורר ברחובות, שם התמנה כרב קהילת חניכי-הישיבות הספרדים "בית שמואל", המונה כ-200 משפחות (2017). הוא נסמך לרבנות בידי הרב משה שמואל שפירא, הרב ניסים קרליץ, הרב יצחק זילברשטיין ועוד.
בשנת ה'תש"ס הקים ברחובות ישיבה קטנה ספרדית בשם "ישיבה קטנה למצוינים", שבה לומדים נכון ל-2018 כמאה תלמידים. תחת מוסדות עמותת "שער התורה" שבראשותו, מתקיימות גם פעילויות צדקה וחסד.
בשנת ה'תשס"ה מונה לדיין ב"בד"ץ מהדרין".
חיבוריו
שני ספריו נקראים "שמור וזכור" וכתובים בסגנון המשלב למדנות ישיבתית עם פסיקת הלכה. הראשון עוסק במצות תוספת שבת, והשני בענייני מלאכת בורר.
בשנת תשע"ו הוקם מכון להוצאת שאר כתביו. בשנת תשע"ז, החל המכון לפרסם מדי שבוע עלון שבת בשם "קוראי עונג" ובו מכתביו ודרשותיו על פרשת השבוע. העלון ומחולק בעיר רחובות ומופץ גם בדואר אלקטרוני.
אלברט בירסטדט
אלברט בירסטדט (באנגלית: Albert Bierstadt; 7 בינואר 1830 – 18 בפברואר 1902) היה צייר גרמני-אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות ציורי הנוף המפוארים והסוחפים שלו, בהם תיאר את המערב האמריקאי. הוא הצטרף למסעות של ההתפשטות מערבה כדי לתעד את המרחבים שם. הוא לא היה האמן הראשון שצייר את האתרים במערב אמריקה, אך הוא היה הצייר הבולט שבהם.
ראשית חייו
בירסטדט נולד בזולינגן, גרמניה, בנם של כריסטינה (טילמנס) והנרי בירסטדט. אחיו היה הצלם אדוארד בירסטדט. אלברט היה רק בן שנה כשמשפחתו היגרה לניו בדפורד, מסצ'וסטס בשנת 1831. הוא עשה רישומי עפרון יפים בצעירותו ופיתח טעם לאמנות.
בשנת 1851 החל לצייר בצבעי שמן. הוא שב לגרמניה בשנת 1853 ולמד ציור במשך מספר שנים בדיסלדורף עם חברי בית הספר לציור הבלתי פורמלי שלה. לאחר שחזר לניו בדפורד בשנת 1857, הוא לימד רישום וציור זמן קצר (אלפרד תומפסון בריכר היה בין תלמידיו) לפני שהתמסר לציור במשרה מלאה.
קריירה
בשנת 1858 הציג בירסטדט ציור גדול של נוף שווייצרי באקדמיה הלאומית לעיצוב, זכה להערכה חיובית וחברות כבוד באקדמיה. בירסטדט החל לצייר סצנות בניו אינגלנד ובמדינת ניו יורק, כולל בעמק נהר ההדסון. הוא היה חלק מקבוצת אמנים המכונה אסכולת נהר ההדסון.
בשנת 1863 נסע בירסטדט שוב מערבה, הפעם בחברתו של הסופר פיץ יו לודלו, שלאשתו נישא בהמשך. הזוג בילה שבעה שבועות בעמק יוסמיטי. לאורך שנות ה-60 של המאה ה-19 השתמש בירסטדט ברישומים ממסע זה כמקור לציורים בקנה מידה גדול לתערוכות והמשיך לבקר במערב האמריקאי לאורך כל הקריירה שלו. הבדים הגדולים שייצר לאחר מסעותיו עם לנדר ולודלו ביססו אותו כצייר הבולט של הנוף המערבי-אמריקאי. מיומנותו הטכנית של בירסטדט, שרכש בלימוד הנוף האירופי, הייתה מכריעה להצלחתו כצייר המערב האמריקני והיוותה את הגורם לפופולריות שלו בהפצת דמותם של הרי הרוקי לאלה שלא ראו אותם.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית (1861 עד 1865) גויס בירסטדט בשנת 1863 ושילם עבור מחליף שישרת במקומו. הוא צייר ציור מלחמתי, שהתבסס על תצלום שצילם אחיו אדוארד בירשטדט, שהפעיל סטודיו לצילום בוירג'יניה. הציור זכה לביקורת חיובית כשהוא הוצג באיגוד האמנות בברוקלין באקדמיה למוזיקה בברוקלין בדצמבר 1861. האוצרת אלינור ג'ונס הארווי ציינה כי הציור, שנוצר מצילומים, מתעד את המלחמה ממקור ראשון.
פיגוע הירי בעיר התחתית בחיפה (2017)
פיגוע הירי בעיר התחתית בחיפה הוא פיגוע ירי שהתרחש ב-3 בינואר 2017, בו ביצע המחבל מוחמד שינאווי בן 20 תושב שכונת חליסה שבחיפה שלושה אירועי ירי שונים בעיר התחתית בחיפה על רקע לאומני כנגד יהודים, ורצח את הטכנאי גיא יעקב כפרי בן 48 מהעיר נשר.
אלברט בירסטדט
קריירה
ההכרה הכספית אישרה את מעמדו: הציור "הרי הרוקי, פסגת לנדר", שהושלם בשנת 1863, נרכש ב-25,000 דולר בשנת 1865.
פיגוע הירי בעיר התחתית בחיפה (2017)
הפיגוע
סמוך לשעה 9:30 בבוקר הגיע המחבל לדרך העצמאות בחיפה במטרה לבצע את הפיגוע לאחר שקיבל הסעה משני חבריו, ונשא עמו תיק עם הנשק הטעון במחסנית ובה 17 כדורים, כשהוא דרוך. בשלב מסוים הבחין ברב יחיאל אילוז, בעל חזות יהודית-חרדית, צועד ברחוב. ממרחק של מטרים ספורים ירה שינאווי בנשק, כשהוא מוסתר בתוך התיק, כמה יריות לעברו. לפחות שלושה קליעים פגעו בו. הוא התמוטט על הקרקע נפצע קשה ושינאווי נמלט בריצה משם עם הנשק.
אלברט בירסטדט
שנותיו המאוחרות
למרות הצלחתו הפופולרית, בירסטדט ספג ביקורת על ידי כמה מבני זמנו בגלל הרומנטיקה הניכרת בבחירות הנושאים שלו והשימוש שעשה באור מופרז. חלק מהמבקרים התנגדו לציוריו של בירסטדט של ילידים אמריקאים בטענה כי האינדיאנים יצרו רושם מפואר מדי.
פיגוע הירי בעיר התחתית בחיפה (2017)
הפיגוע
לאחר הירי הראשון, הגיע המחבל לרחוב ברנר וירה לעבר אישה שלא נפגעה מהירי.
אלברט בירסטדט
שנותיו המאוחרות
בשנת 1876 אובחנה אשתו כחולת שחפת, ומאז ועד מותה בשנת 1893 בילה בירסטדט איתה באקלים החם יותר של נסאו שבבהאמה. הוא גם המשיך לנסוע למערב ולקנדה. בהמשך החיים המאוחרים, עבודתו של בירסטדט נדחקה יותר ויותר והוא הותקף בגלל הטון התיאטרלי שלו.
בשנת 1882, שרפה הרסה את הסטודיו של בירסטדט באירווינגטון, ניו יורק עם רבים מציוריו. עד מותו ב-18 בפברואר 1902, ירד הביקוש לציור הנוף האפי שצייר, כך גם בהמשך המאה העשרים ובירסטדט נשכח.
פיגוע הירי בעיר התחתית בחיפה (2017)
הפיגוע
בהמשך, בצומת הרחובות דרך יפו ורחוב כיאט נכנס שינאווי למונית ונסע לשכונת חליסה בחיפה, שם הלך לכיוון רחוב הגיבורים, כשהוא נושא עמו את התיק עם הנשק. בהגיעו לאזור הגשר ברחוב, הבחין שינאווי בגיא כפרי צועד לבדו. שינאווי התקרב לכיוונו וממרחק מטרים ספורים ירה בו. שלושה קליעים פגעו בכפרי וגרמו למותו. מיד לאחר הירי נמלט שינאווי רגלית מהמקום, כשהוא נושא עמו את התיק בו מוסתר הנשק. בהגיעו לאזור הררי הסמוך לבניין מגוריו השליך את התיק עם הנשק בין השיחים.
ב-30 בינואר 2017 הותר לפרסום כי הירי הוא אכן פיגוע על רקע לאומני, כאשר נשאל המחבל מדוע ביצע את הפיגוע טען מכיוון שחברתו כינתה אותו "אוהב יהודים", המחבל נשפט למאסר עולם ו-22 שנות מאסר.
אלברט בירסטדט
שנותיו המאוחרות
הוא נקבר בבית העלמין הכפרי בניו בדפורד, מסצ'וסטס.
פיגוע הירי בעיר התחתית בחיפה (2017)
הפיגוע
בנוסף, שינאווי שרף כלי רכב של יהודים במלחמת לבנון השנייה בחיפה, דבר זה מראה כי הכתובת הייתה על הקיר וכי דעותיו של המחבל היו שליליות וחריפות במיוחד כנגד יהודים ואכן שנא יהודים מאוד.
גיא יעקב כפרי מונצח באנדרטה לחללי נשר במערכות ישראל בעיר נשר.
אלברט בירסטדט
הערכה מחדש
בירסטדט היה אמן פורה, לאחר שסיים מעל 500 ציורים במהלך חייו.
הערכה מחודשת של עבודותיו הציבה אותה בהקשר חיובי, בסוף המאה העשרים.
מורשת וכבוד
בגלל התעניינותו של בירסטדט בנופי הרים, נקראו על שמו הר בירשטדט ואגם בירסטדט בקולורדו.
הוא היה ככל הנראה האירופי הראשון שעלה על פסגת הר אוונס בשנת 1863, קילומטר וחצי מפיסגת בירשטדט.
בשנת 1998 הוציא שירות הדואר של ארצות הברית מערך של 20 חותמות זיכרון בשם "ארבע מאות שנים של אמנות אמריקאית", שאחת מהן הציגה את "אחרון הבופלו" של אלברט בירסטדט.
בשנת 2008 הוציא ה- USPS חותמת זיכרון בסדרת "אוצרות אמריקאיות" ובה מוצג הציור "עמק היוסמיטי" משנת 1864 של בירסטדט.
מעינית
מְעִינִית (גם מְעִינַאִית, מַדְהָאבִּית, הַרַמִית) הייתה שפת דרום-ערב עתיקה, או צייהדית, שדוברה בתימן בתקופות הציוויליזציה העתיקה בדרום חצי האי ערב. שפות דרום-ערב העתיקות היו קבוצה בענף השמי הדרומי של השפות השמיות. אזור השימוש העיקרי במעינית עשוי היה להיות באזור אל-ג'וף שבצפון-מזרח תימן, בעיקר בוואדי מדהאב. רוב הכתובות בשפה זו נכתבו בידי המעינים, אך גם קהילות אחרות שסבבו מקדשים עממיים בוואדי מדהאב (נשּאן, קמינאהו, הרם ואינבּע) השתמשו בה כמדיום ספרותי.
פונולוגיה
נראה שהפונולוגיה של השפה המעינית הקדומה דומה במהותה לזו של שפות דרום-ערב העתיקות האחרות. עם זאת, תופעה ייחודית למעינית היא שבכתיבת שמות זרים, האות המייצגת את הצליל /ṯ/ נכתבת במקום שבו השפות האחיות כותבות /s/. לדוגמה, השם "דֵלוֹס" נכתב במעינית [דלתֿ']. עם זאת, מעינית עדיין שומרת על הפונמה /s/ מובחנת במילים מעיניות.
כפי הנראה, מעינית מכניסה "ה" [h] שאינה אטימולוגית בכמה סופיות, כינויים ומיליות שמניים מסוימים; כמה צורות רבים גם כן מציגות את אותה תכונה: ["בהן"] /bhn/ ו-[בהנת] /bhnt/, צורות רבים של [בן] /bn/ ("בן"). השימוש ב"ה" במקרים אלה עשוי להיות שימוש באם קריאה (כתיב מלא) לייצוג תנועה ארוכה מלבד [] או [].
מאפיינים דקדוקיים ייחודיים
בשל הכמות המוגבלת של טקסטים במעינית ששרדו, צורות רבות אינן מתועדות, אם כי יש לקוות שחשיפת טקסטים חדשים תספק עוד חומר מקורי.
סופיות שמניות
(השוו עם הטבלה בערך על שבאית)
מיליות
בעוד ששבאית משתמשת במילת היחס "ל-" במשמעות "ל-, אל", או לסימון יחסת המקבל (דאטיב), במעינית לעיתים קרובות משמשת לכך התחילית "כּ-" (השוו עם "ה-" בחצרמותית).
בנוסף, במעינית המילית "כ-" לעיתים מגיעה עם תחילית נוספת "ש-" //, כמו בצירוף "בּן ש-כּ-דֿ'" // שמשמעותו "מתוך (האפשרות) ש...".
במעינית, כמו לשפות האחרות בקבוצה מלבד שבאית, יש גם מילת קישור להבעת זמן [מתי] /mty/ ("כאשר").
מילת השלילה המעינית, שעדיין לא תועדה היטב, היא "להם" /lhm/, כנראה שוב עם "ה" לסימון תנועה ארוכה [lām] הדומה ל"לם" בערבית.
פעלים
מעינית נבדלת מיתר שפות דרום-ערב העתיקות בצורה נוספת של גזעי פעלים עם עיצור שורש שני מוכפל (פ-ע-ע-ל, fˁˁl), לדוגמה במילה [עללי] /ˁlly/, "הֶעֱלָה".
טוני אבוט
אנתוני ג'ון "טוני" אבוט (באנגלית: Anthony John "Tony" Abbott; נולד ב-4 בנובמבר 1957) הוא פוליטיקאי אוסטרלי מהמפלגה הליברלית, שכיהן כראש ממשלת אוסטרליה בשנים 2013–2015. משנת 1994 הוא חבר בית הנבחרים של הפרלמנט האוסטרלי מטעם מחוז וורינגה.
טרם כניסתו לפרלמנט הוא סיים תואר במשפטים באוניברסיטת סידני והתחנך גם באוקספורד ובסמינר הקתולי. עבד כעיתונאי, מנהל עסקים ויועץ פוליטי. ב-1992 היה מנהל התנועה האוסטרלית למען מונרכיה חוקתית, עד לשנת בחירתו לפרלמנט ב-1994.
מייקל ג'וזף סאבג'
מייקל ג'וזף סאבג' (באנגלית: Michael Joseph Savage; 23 במרץ 1872 – 27 במרץ 1940) היה ראש ממשלת ניו זילנד ה-23, הראשון מטעם מפלגת הלייבור של ניו זילנד. סאבג' היה ידוע בתור מי שעיצב את דמותה של מדינת הרווחה של ניו זילנד והוא נחשב לאחד מראשי הממשלה הגדולה והנערצים במדינה. ב-1999 הכתיר אותו העיתון The New Zealand Herald בתואר, "הניו זילנדי של המאה".
טוני אבוט
ב-1998 היה שר התעסוקה, העסקים הקטנים ויחסי העבודה בממשלתו של ג'ון הווארד ובשנים 2003–2007 כיהן כשר הבריאות. ב-2009 זכה בבחירות לראשות המפלגה הליברלית והפך למנהיג האופוזיציה. בבחירות הפדרליות ב-2010 מפלגתו הצליחה לנגוס במרכזי הכוח של מפלגת השלטון וראש הממשלה דאז הצליחה להקים ממשלת מיעוט שהחזיקה מעמד שלוש שנים בלבד, לאחר שראש הממשלה עצמה, ג'וליה גילארד, הודחה מראשות מפלגתה. בבחירות שהתקיימו בשנת 2013, הוביל אבוט את מפלגתו לניצחון סוחף בבחירות, ובכך הדיח את מפלגת הלייבור לאחר 6 שנים בשלטון. עם זאת, בספטמבר 2015 הודח בהצבעת אי-אמון על ידי מפלגתו, והוחלף על ידי מלקולם טרנבול.
מייקל ג'וזף סאבג'
ראשית חייו
מייקל ג'וזף סאבג' נולד בעיירה טטונג שבויקטוריה, אוסטרליה. כבר בתקופת חייו שם הוא החל להיות מעורב בפוליטיקה. הוא היגר לניו זילנד ב-1907, שם הוא עבד במגוון של תחומי תעסוקה: כורה, חותך פשתן ומוכר בחנות, לאחר מכן החל להיות מעורב בפעילותם של האיגודים המקצועיים. בתחילה התנגד סאבג' להקמתה ב-1910 של מפלגת הלייבור של ניו זילנד, שכן הוא ראה את ההתאגדות הזאת כלא סוציאליסטית מספיק. תחת זאת הוא היה ליושב הראש של "פדרציית העובדים של ניו זילנד" (New Zealand Federation of Labour), שהייתה ידועה בכינוי "Red Feds".
טוני אבוט
ראשית חייו
אבוט נולד בלונדון, אנגליה בנובמבר 1957, לאם אוסטרלית, פיי אבוט (פיטרס טרם נישואיה), שנולדה בסידני, ולאב אנגלי, ריצ'רד הנרי אבוט, שנולד בניוקאסל על נהר הטיין. ריצ'רד היגר לאוסטרליה בתקופת מלחמת העולם השנייה עם הוריו. בספטמבר 1960 אבוט ומשפחתו עברו לאוסטרליה.
מייקל ג'וזף סאבג'
קריירה פוליטית
בבחירות הכלליות של 1911 ו-1914 העמיד סאבג' את עצמו כמועמד הסוציאליסטי של מחוז הבחירה של אוקלנד-מרכז ובשתי הפעמים הוא הפסיד לנציג הליברלים, אלברט גלובר. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא התנגד לגיוס החובה, בטענה שלפני גיוס האנשים יש לגייס כספים. ב-1919, לאחר המלחמה הצליח סאבג' להיבחר מטעם מחוז הבחירה של אוקלנד-מערב והוא היה לחבר הפרלמנט של ניו זילנד מטעם הלייבור. הוא ייצג את מחוז בחירה זה עד למותו. הוא היה לאחד משמונת חברי הפרלמנט מטעם הלייבור ולאחר מותו של הארי הולנד ב-1933, הוא היה למנהיג המפלגה. הוא סייע בהקמתה של הברית בין מפלגת הלייבור לתנועת הרטאנה המאורית ב-1936.
טוני אבוט
ראשית חייו
הוא התחנך בבית הספר לכלכלה ובבית הספר למשפט של אוניברסיטת סידני, ולאחר מכן נסע לבריטניה ללמוד בקווינז' קולג' באוקספורד והשתלם בתחום הפילוסופיה ומדע המדינה. בעת לימודיו באוקספורד, השתעשע באגרוף. אבוט הושפע מהמסדר הישועי ולמד בסמינר קתולי ומשהפך לפעיל פוליטי שנאבק נגד הקומוניסטים ומפלגת הלייבור הפסיק את לימודיו בסמינר. הוא פגש את מרגרט "מרג'י" אייטקן, אזרחית מניו זילנד שעבדה בסידני והפכה אחר כך לרעייתו. לשניים יש שלוש בנות: לואיז, ברידג'ט ופרנסס. טרם כניסתו לפוליטיקה עבד כעיתונאי.
קריירה פוליטית
אבוט נבחר לחבר בית הנבחרים האוסטרלי מטעם מחוז וורינגה בבחירות 1994. כיהן כמזכירו הפרלמנטרי של שר התעסוקה בשנים 1996–1998 ואחר כך היה לשר התעסוקה בשנים 1998–2003 ושר הבריאות מ-2003 עד 2007.
מייקל ג'וזף סאבג'
ראש ממשלת ניו זילנד
בתקופת השפל הגדול, סייר סאבג' ברחבי ניו זילנד. כנואם מוכשר, הוא הגיע לכל פינה בארץ והוביל את מפלגת הלייבור לניצחון בבחירות הכלליות של 1935. בנוסף לתפקידו כראש הממשלה הוא קיבל על עצמו את תפקיד שר החוץ ואת תפקיד השר לענייני המאורים. עד מהרה הוכיחה את עצמה ממשלת הלייבור הראשונה כפופולרית ובבחירות של 1938 היא זכתה שוב בקלות כשאחוזי ההצבעה עבורה גדלו. סאבג', שסבל אז מסרטן המעי הגס, עיכב את כניסתו לטיפול כדי שיוכל להשתתף במסע הבחירות.
סאבג' הנהיג את ניו זילנד בפרוץ מלחמת העולם השנייה. הוא היה זה שהכריז מלחמה על גרמניה הנאצית ב-3 בספטמבר 1939, שעות ספורות לאחר בריטניה. שלא כמו אוסטרליה, שחשה מחויבת להכריז מלחמה, למרות שהיא עדיין לא אשררה את חוק וסטמינסטר, ניו זילנד עשתה זאת כסמל לבריתה עם בריטניה ומתוך הכרה בכך שבריטניה נטשה את מדיניות הפיוס כלפי גרמניה, מדיניות שניו זילנד התנגדה לה. מצב זה הוביל את סאבג' להכריז ממיטת חוליו יומיים לאחר מכן:
טוני אבוט
קריירה פוליטית
ב-2005 יצא עם משפחתו לבאלי, אינדונזיה כאשר התרחשו הפיגועים שם. הוא ביקר את הקורבנות בבתי החולים ומתוקף סמכותו כשר הבריאות פעל לארגן סיוע חירום לאזרחים אוסטרלים שנפגעו בפיצוצים והעברתם לאשפוז בסינגפור.
מייקל ג'וזף סאבג'
ראש ממשלת ניו זילנד
סאבג' הכניס להט כמעט דתי למדיניות שלו. גישתו זו, ומותו בעודו מכהן בתפקידו, הפכו אותו לסוג של דמות איקונית של האגף השמאלי של המפה הפוליטית של ניו זילנד. כאדריכל מדינת הרווחה, תלויה תמונתו בבתיהם של רבים מתומכי תנועת העבודה. סאבג' דחה את רעיון הרציונליזם בערוב ימיו ושב לשורשיו הקתולים.
מייקל ג'וזף סאבג' מת מסרטן ב-1940. ההלוויה הממלכתית שנערכה לו כללה רקוויאם שנוהל בבזיליקת הלב הקדוש בוולינגטון ולאחר מכן הועברה גופתו ברכבת לאוקלנד, שם הוא נטמן באופן זמני בעמדת תותחים בנמל. זמן קצר לאחר מכן הועברה גופתו לקפלה צדדית בקתדרלת פטריק הקדוש באוקלנד ובמקביל הוכרזה תחרות לאומית לעיצוב יד זיכרון ואחוזת קבר בגנים של בסטיון פוינט. בעוד שהדורות הצעירים בניו זילנד מודעים פחות לאישיותו, רבים מהדורות המבוגרים ממשיכים להעריץ אותו.
טוני אבוט
יושב ראש האופוזיציה
ב-1 בדצמבר 2009 נבחר לתפקיד יושב ראש המפלגה הליברלית האוסטרלית במקומו של מלקולם טרנבול. מאז מונה לתפקיד ביקר בכל עת את התנהלותה של ממשלת אוסטרליה תחת רה"מ קווין ראד. בבחירות המקדימות שנערכו ביוני 2010 נבחרה ג'וליה גילארד לתפקיד ראש ממשלת אוסטרליה במקומו של קווין ראד, כשהחלפתו של ראד היוותה טלטלה פוליטית של ממש ופגעה רבות בדומיננטיות של ממשלתה של גיאלרד ובדומיננטיות של מפלגת הלייבור. בבחירות הפדרליות שנערכו ב-2010 ספגה מפלגת הלייבור נגיסה של ממש בכוחה אם כי חרף זאת הצליחה גילארד להקים ממשלת מיעוט, זאת כאשר מתחזק מעמדה של מפלגת האופוזיציה (המפלגה הליברלית) בראשותו של טוני אבוט.
טוני אבוט המשיך לבקר את ממשלת הלייבור ולתקוף את צעדיה בכל הזדמנות, כאשר הוא מתמקד בביקורת נגד ההאטה הכלכלית וההתנהלות הקלוקלת במשק הכרייה במדינה.
ראש ממשלה
בבחירות הפדרליות שנערכו בספטמבר 2013 הצליח אבוט להוביל את מפלגתו לניצחון סוחף ולסיום 6 שנות שלטון של מפלגת הלייבור. בנאום הניצחון הכריז על הקמת קואליציה משותפת עם המפלגה הלאומית בראשותו של וורן טראס, שמונה לתפקיד סגן ראש הממשלה ושר התחבורה והתשתיות; ג'ו הוקי מונה לשר האוצר וג'ולי בישופ מונתה לתפקיד שרת החוץ של אוסטרליה. ב-18 בספטמבר 2013 הושבע אבוט לראש ממשלה והחל בכהונתו.
ב-14 בספטמבר 2015 הודח אבוט בהצבעה פנימית של מפלגתו. את אבוט החליף מלקולם טרנבול, שהיה שר התקשורת בממשלתו ובעבר ראש המפלגה הליברלית באוסטרליה.
ישראל
אבוט תומך בישראל והכריז ש"אוסטרליה תפגין את תמיכתה הבלתי מתפשרת בירושלים כמדינה הליברלית, הדמוקרטית והפלורליסטית היחידה במזרח התיכון" וראוי ש"תצטרף לצעד של ממשל טראמפ להעביר את שגרירותה לירושלים",וטען ש"אוסטרליה צריכה לקצץ בסיוע שהיא מעבירה לרשות הפלסטינית בכל שנה בשל תמיכתה שלה במחבלים".
מורוון אלדוון
מורוון אלדוון (Morwen) היא דמות בדיונית המופיעה בלגנדריום של ג'.ר.ר. טולקין. אשה מן האדין שחייתה ופעלה בארצות בלריאנד לקראת סוף העידן הראשון.
רקע
לקראת סוף העידן הראשון, בצפון מערב הארץ התיכונה, ניטשה מלחמה מרה בין שר האופל מורגות' היושב באנגבנד לבין העלפים והאדין. לעיתים השתתפו בקרבות גם הנאוגרים.
ילדותה
מורוון נולדה ברמת דורתוניון לאביה ברגונד בן ברגולס לבית באור. באותם ימים חיו אנשי באור והעלפים שוכני דורתוניון בשלווה יחסית, כל עוד המצור על אנגבנד נמשך. כעבור שנים מספר רעשה הארץ וגעשה ופרץ קרב דגור ברגולך. בקרב ההוא נספו רוב בני עמה של מורוון, סבה ברגולס - שר אנשי באור, נהרג בקרב אף הוא. מורוון נמלטה כפליטה מחורבן הברגולך, אך אביה ברגונד ואחיו בלגונד נשארו בדורתוניון עם דודם ברהיר והמשיכו להילחם באויב עד שנספו אף הם.
מורוון נמלטה מערבה עד שהגיעה לדור לומין, שם חיה קהילה גדולה של בני אדם מבית הדור - הגדול משלושת בתי האדין. מורוון בגרה ויפתה עד שקיבלה את הכינוי "אלדוון" שפשרו: עלמת עלפים. כה רבו יופייה ואור עיניה, עד שאמרו עליה שהייתה היפה ביותר מכל בנות התמותה, אך התלאות שעברה וחורבן בית באור הותירו בה חותם של עצב, והעובדה שבאה לדור לומין כגולה, גרמו לה להיות גאה וחמורת סבר.
גבירת דור לומין
בדור לומין נישאה מורוון להורין בן גלדור, שר דור לומין וראש בית הדור. מורוון ילדה להורין את טורין ואת אורוון, אך אורוון מתה בגיל שלוש שנים, דבר שהגביר את עצבונה של מורוון. שלוש שנים לאחר מכן נפוצו השמועות על הכנות למלחמה. הורין, שר לבני האדם ומקורב לנסיכי הנולדור, דיבר באוזני מורוון על התוכניות הגדולות. כי אז ביקש מידרוס בן פאנור - אחד ממנהיגי הנולדור, לכרות ברית בין כל העמים יושבי צפון מערב הארץ התיכונה על מנת להדביר את שר האופל אחת ולתמיד.
נירנית ארנוידיאד
ויהי היום ובצפון נקבצו צבאות רבים. הנולדור והסינדר נקהלו ועמם בני האדין והגמדאים ועוד בני אדם שבאו מן המזרח והצטרפו לצבאם. הורין עזב את מורוון כשהיא הרה ויצא בראש אנשיו. הקרב שהחל לאחר מכן נקרא נירנית ארנוידיאד שמשמעותו "קרב הדמעות לאין מספר". באמצע הקרב ערקו חלק מבני המזרח והתנפלו על אנשי הברית מעורפם. מספר ימים נלחמו אנשי הברית בצבאות מורגות, עד שניגפו לפניהם בצורה מוחצת. רוב היוצאים למלחמה נספו בה ולארצותיהם כמעט ולא שב איש.
לאחר המלחמה
לאחר הנירנית שטפו בני המזרח אנשי מורגות' את ארץ דור לומין ושיעבדו את הנשים, הזקנים והילדים שנותרו בלא מגן. לזמן מה עוד פחדו בני המזרח להניח את ידיהם על גבירת דור לומין ובינתיים שמרה מורוון את טורין בסביבות ביתה למען ביטחונו.
לאחר שנים מספר הפכו הדרכים בטוחות יותר, בחסות כוחה של החרב השחורה מנרגותרונד, אז קמה מורוון ובתה עמה ועברו את הדרך לדוריאת, שם התקבלו בכבוד גדול. מר היה צערן כששמעו כי טורין כבר איננו בדוריאת ואיש אינו יודע את מקומו הנוכחי.
המסע
כעבור זמן מה הגיעו שמועות לדוריאת על חורבן נרגותרונד. השמועה אמרה כי בסוף נודע בנרגותרונד כי מורמגיל (החרב השחורה) מצביא נרגותרונד, הוא טורין בן הורין. אז נדאגה מורוון ויצאה מדוריאת לבקש את בנה חרף עצתם של מלך ומלכת דוריאת. כדי לשמור עליה באזורי הפרא, שלח אחריה המלך את מבלונג כבד היד ועמו עוד אנשים. עמם הלכה בתחפושת כאחד מהם, ניינור בת הורין. משהתגלה הדבר ניסתה מורוון לשכנע את בתה לשוב אחור אל מבטחי בית המלך בדוריאת, אך ניינור התעקשה ואמרה לאמה כי רק היא נותרה לה מכל משפחתה ולכן תהיה עמה בכל אשר תלך. שכן אם תיספה מורוון, האחרונה מכל משפחתה, מה בצע לניינור בחייה?
החבורה המשיכה בדרכה ומשהתקרבו מורוון ומלוויה לנרגותרונד, הרגיש בבואם הדרקון שבחר בנרגותרונד כמאורתו. אז יצא גלאורונג לקראתם והפיצם לכל עבר. מורוון נמלטה אל היערות ובקשה לשווא את בתה ולא מצאה אותה. במשך זמן רב תעתה מורוון ביערות ותלאות רבות עברו עליה. עד שלבסוף הגיעה אל קבד נירמרת ולידו מצאה קבר ומצבה לבנה ולבתה. על המצבה היו כתובות המילים:
ומתחת היה כתוב:
ניינור ניניאל
סוף דבר
זמן רב ישבה מורוון ליד האבן והתאבלה על ילדיה. כך מצא אותה לבסוף הורין - בעלה, עת נחלץ משביו באנגבנד לאחר שבי של עשרים ושמונה שנים. הורין הביט עליה וראה עליה את אותות העמל והתלאה שעברו עליה בהישרדותה ביערות. אז פנתה אליו מורוון וביקשה ממנו שיספר לה - אם ידע, כיצד מצאה ניינור את טורין. אך הורין שראה הכל דרך עיני מורגות, לא רצה לצער את אשתו בזוועה שהתרחשה מרשעותו של מורגות. כך ישב הורין בשתיקה ואחז בידה של רעייתו, ובשעת שקיעה נאנחה מורוון ומתה.
אל תוך הלילה ישב הורין והתאבל על כל משפחתו, אז באו הרוח והגשם וניערו אותו מאבלו. הורין קם ובנה קבר לרעייתו, ממערב לאבן המצבה על בניהם. על הקבר הוא חקק את המילים האלה:
כאן נחה גם מורוון אלדוון
לאחר מכן נאמרה נבואה כי אבן האומללים תשרוד לנצח בטהרתה.
וכך היה. גם לאחר תום העידן הראשון, גם כאשר כל בלריאנד התנפצה ושקעה תחת גלי הים, טול מורוון עודנו ניצב מעל לגלים, זיכרון עולם למאבקם העיקש וגורלם המר של בני משפחת הורין...
ראו גם
Figuren in Tolkiens Welt Middle-earth characters
רולנד וינסטון
רולנד וינסטון (נולד ב-1936) הוא דמות מובילה בתחום האופטיקה ויישומיה על אנרגיה סולארית, ולעיתים הוא מכונה אבי האופטיקה הלא-מדמה. וינסטון המציא את המרכז הפרבולי (CPC), טכנולוגיה פורצת דרך באנרגיית השמש. וינסטון היה עמית גוגנהיים, ראש המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת שיקגו, חבר בסגל המייסד של אוניברסיטת מרסד בקליפורניה, ונכון לשנת 2021, הוא ראש המכון המתקדם לטכנולוגיות סולאריות בקליפורניה.
וינסטון מחזיק ביותר מ-25 פטנטים, הקשורים בעיקר לאנרגיה סולארית, ונאמר עליו כי הוא בעל "פטנט על השמש".
חינוך
וינסטון נותר באוניברסיטת שיקגו בעבודתו לתואר שני בפיזיקה, השלים את לימודי התואר השני בשנת 1957 ותואר דוקטור בשנת 1963 בלימודיו שיתף פעולה עם יויצירו נאמבו וסוברהמניאן צ'אנדרסקאר. עבודת הדוקטורט של וינסטון עסקה בנושא "השפעות על-עדינות נצפות בלכידת מיואונים על ידי גרעינים מורכבים."
קריירה מדעית
וינסטון פיתח בתחילה את הרעיון הבסיסי של המרכז הפרבולי לשימוש במחקר קרינת צ'רנקוב בזמן שעבד במעבדה הלאומית ארגון בשנת 1966. מאוחר יותר בשנת 1974, פיתח את הרעיון הבסיסי לאמצאת המרכז הסולארי בתגובה לשאלת מנהל במעבדה הלאומית ארגון רוברט זאקס אם ניתן יהיה להרחיב את הגישה הפרבולית ליישומי אנרגיה סולארית, ואם כן, האם היא תהיה עדיפה על המערכות הקיימות שהשתמשו בהן. מערכות אופטיות מדמות. רק שנה לאחר המצאת המרכז הפרבולי מצאו לוי-סיטה, פרק ווינסטון כי מאות מיליוני שנים קים עיצוב זה בעיני סרטן הפרסה.
יתרון מרכזי של המרכז הפרבולי על פני מרכזים מדמים הוא בהשגת יעילות גבוהה מבלי להזדקק למעקב אחר השמש. בעבר האמינו המדענים כי אי-אפשר לתכנן ריכוז יעיל בלי מעקב שמש. המרכז הפרבולי קיבל תשומת לב תקשורתית ניכרת בזכות יכולתו לתפקד גם בשמיים מעוננים.
וינסטון וג'וזף או'גלגר המציאו גרסה מעודנת יותר של המרכז הסולרי בשנת 1982, שהייתה קטנה יותר וביטלה את הצורך בשכבת זכוכית נוספת.
בשנת 1988, תוך שימוש בטכניקה חדשה מבוססת מראה, קבעו וינסטון וצוותו שיא חדש לריכוז אנרגיית השמש, בריכוז אור השמש ליותר מפי 60,000 מעוצמתו הרגילה. ספריו של וינסטון, המצוטטים בהמשך נחשבים התנ"ך של האופטיקה הלא מדמה.
בין השנים 1989–1995 היה וינסטון יו"ר המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת שיקגו. בנוסף לעבודות האנרגיה הסולארית שלו, הוא המשיך לעבוד בתחום המקורי שלו בפיזיקה באנרגיה גבוהה, וערך ניסויים בארגון ובפרמילאב.
בשנת 2003 פרש וינסטון מאוניברסיטת שיקגו, שם עבד ולמד מאז 1952, כדי להצטרף לסגל המייסד של אוניברסיטת מרסד בקליפורניה. עם זאת הוא נותר מחובר לאוניברסיטת שיקגו ולעיר שיקגו, ונשאר מזוהה עם מכון אנריקו פרמי באוניברסיטה. בשנת 2004 הוא שיתף פעולה עם חברת Solargenix Energy בשיקגו כדי ליצור מערכות קירור וחימום סולאריות משולבות בגג.
פרסים והוקרה
וינסטון זכה בפרסים רבים במהלך הקריירה שלו, כולל מלגת גוגנהיים בשנת 1977 ופרס ג'וזף פראונהופר על "הישגים משמעותיים בהנדסת אופטיקה" מטעם האגודה האופטית באמריקה בשנת 2009. הוא נבחר כנציג ארצות הברית לאגודה הבינלאומית לאנרגיה סולארית בשנת 1991.
ההתקנים אליהם נקשר שמו של וינסטון כוללים את המרכז הפרבולי עצמו, המכונה לעיתים "קולט שמש וינסטון", וקונוס וינסטון.
This Love (שיר של טיילור סוויפט)
This Love (בעברית: האהבה הזו) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה החמישי, 1989. השיר יצא לאור ב-27 באוקטובר 2014, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. את השיר כתבה והלחינה לבדה, תוך שהפיקה אותו ביחד עם נייתן צ'פמן.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע למקום ה-19 במצעד השירים מתחת להוט 100. הוא הפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר מהאלבום וב-13 במרץ 2018, העניק לו באופן רשמי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה. הדבר הפך אותו לאחד מהשירים הבודדים שיצאו בשנת 2014 וקיבלו את תואר הפלטינה. בנוסף לכך, הוא הצליח להתברג במקום ה-84 במצעד הסינגלים הקנדי.
מבקרי המוזיקה הפנו כלפי השיר ביקורות חיוביות ומעורבות כאחד. באתר המוזיקה The Perfect Tempo נכתב עליו כי "השיר הוא בלדה שדומה מאוד לשירה "Wildest Dreams" שנכלל ב-1989 גם כן. עם זאת, "Wildest Dreams" טוב ממנו". בקוסמופוליטן נכתב כי "מדובר בשיר יפה ושירותי, אך קשה לדמיין אותה מבצעת אותו לצלילי פסנתר".
רקע וסוגה
השיר משתמש במטפורות חוזרות במטרה להדגיש את המחשבות של סוויפט בנוגע למערכות היחסים שלה. היא הצהירה כי "לפעמים זה טוב, לפעמים זה רע, אבל בלי קשר, זו עדיין אהבה". זהו גם השיר היחיד מ-1989 שנכתב אך ורק על ידה וזאת, על מנת להמחיש את הכמיהה שלה להביע את מחשבותיה באמצעותו.
כשנשאלה ב-Pop Crush לאילו מהרצועות מ-1989 היא מאזינה הכי הרבה במכשיר האייפוד שלה, השיבה סוויפט: את השיר תיארו כבלדה, המגוללת בתוכה סיפור ופירוט על מערכות היחסים של סוויפט לאורך השנים, תוך התמקדות במערכת היחסים שלה עם הארי סטיילס.
כתיבה
היא דיברה על השיר ואמרה שבעיניה מדובר בשיר שבאמצעותו "היא מצליחה להיפרד מארבעת אלבומי האולפן הקודמים שלה". בנוסף, הצהירה כי:
בית ראשון
בבית הראשון של השיר, אומרת סוויפט "מים כחולים צלולים; הגאות הגיעה והכניסה אותך; ויכולתי להמשיך ולהמשיך, עוד ועוד; ואני; השמים הלכו והתכהו; זרמים סחפו אותך שוב; ופשוט נעלמת, נעלמת ונעלמת". כפי שידוע, הירח גורם לגאות האוקיינוס להתחלף. כלומר, ישנן תקופות מתחלפות של מים גבוהים ומים נמוכים, המכונים גאות ושפל. סוויפט משתמשת בגאות גבוהה כמטפורה להתחלה טובה של מערכת יחסים ואילו הגאות הנמוכה מצביעה על הסוף הקודר שלה. עם זאת, גאות ושפל נכנסים ויוצאים באופן קבוע והדבר מהווה דימוי לכך שגם מערכת יחסים זו, כמו בחלקים שונים בשיר, היא "טובה", "רעה", "חיה ושבה מן המתים", או סתם "נעלמת ונעלמת".
כמו כן, היא הולכת "להמשיך ולהמשיך" במערכת היחסים, למרות החסרונות והסכנות האפשריות שלה. היא מנסה לעורר תפיסה כזו שמקשרת את אהבתה לגאות והשפל.
קדם-פזמון
בקדם-הפזמון הראשון, אומרת סוויפט: "בצרחות שקטות ובחלומות פרועים ביותר; מעולם לא חלמתי על זה". כלומר, "צרחות שקטות" ו"חלומות פראיים" הם שניהם דברים בלתי אפשריים לכאורה. הדבר נראה לה בלתי אפשרי שהם ייפרדו אי פעם, אבל באופן בלתי נמנע הם נאלצים לעשות זאת. שורות אלה מתייחסות לשני שירים אחרים מ-1989: "Clean" ו-"Wildest Dreams". ב-"Clean", סוויפט שרה שהיא צרחה לאחרים שיעזרו לה לתקן את ליבה השבור, אך אף אחד לא שמע אותה, תוך שב-"Wildest Dreams" היא מגלה שהדבר היחיד שהיא רוצה מהגבר שהיא אוהבת, הוא שהוא יזכור אותה אחרי שהם נפרדו.
הפזמון
את הפזמון סוויפט פותחת בשורה "האהבה הזו טובה, האהבה הזו גרועה". היא מתייחסת ללידה מחדש של מערכת היחסים שלה, על ידי אזכור ציטוט מפורסם על אהבה:
כלומר, היא כנראה הייתה צריכה "להרפות" מאחד מבני הזוג שלה בעבר, אך הוא חזר אליה (אולי אחרי שהיא ביקשה; הרמז ל-"Come Back... Be Here"). אף על פי שהיה לה קשה להיפרד מלכתחילה, ההתנזרות מאותו בן הזוג העיקה עליה וגרמה לה לחוש כלפיו געגועים. השיר הזה מנוגד ל-"We Are Never Ever Getting Back Together"; שיר מאלבומה הרביעי Red, בו הצהירה שהיא לעולם לא תחזור להיות עם מישהו ממנו היא נפרדה. בריאיון ל- משנת 2013 (לפני יציאת השיר הזה) היא דיברה על עניין החזרות לבני זוג מהם היא נפרדה. בהמשך הפזמון, היא שרה "האהבה הזו שבה מן המתים, אוי-אוי, אוי; הידיים האלה היו צריכות לשחרר אותו לחופשי, ו...; האהבה הזו חזרה אליי, אוי-אוי, אוי; אוי-אוי, אוי, אוי-אוי, אוי". היא חוזרת על צירוף המילים "אהבה זו". הדבר מהווה דוגמה לאנאפורה: שהיא אמצעי ספרותי, המאופיין בחזרה על מילה או ביטוי בתחילת שורה, פיסקה או בתים רצופים. מטרת השימוש באנאפורה היא הבלטה והדגשה של מסר כלשהו. בנוסף האנאפורה היא אמצעי אסתטי וצורני, כלומר היא גם קישוט של הטקסט. אותה החזרה, מדגישה את "אהבתה" של סוויפט לאותו האחד עליו היא מדברת.
הבראיזם
הבראיזם (Hebraism) הוא ענף במדעי היהדות, המתמקד בעניין שגילו מלומדים נוצרים במאות ה-16 וה-17, בעיקר בגרמניה, איטליה ואנגליה, בתרבות היהודית והשפה העברית ובהשפעות שלה על התרבות והדת הנוצרית. ההבראיזם של תקופת הרנסאנס עסק בעיקר בהשפעות של המחשבה התלמודית ושל הקבלה על עולם המושגים הנוצרי. לצד החשיבות הנוצרית של העיסוק בשפה העברית, עמדה גם חשיבותה כחלק מן העניין המדעי המחודש בחקר השפות והתרבויות הקלאסיות מן התקופה העתיקה. בכך נקשר חקר העברית עם חקר היוונית והלטינית. עם המעבר (סביב המאה ה-18) מכתיבה מדעית בשפות הקלאסיות אל שפות אירופאיות עכשוויות, דעך בהדרגה העיסוק המדעי המחודש בשפות הקלאסיות, ובכלל זה דעך גם העיסוק בחקר העברית וכתביה.
Go Away
Go Away (בעברית: תלך מכאן) הוא שיר של הזמרת הקובנית אמריקאית גלוריה אסטפן אשר יצא ב-אפריל 1993 כחלק מהפסקול של הסרט תוצרת אמריקה וגם כחלק מאלבום האוסף שלה Greatest Hits. מבחינה מוזיקלית השיר הוא בסגנון של הרבה שירים שהלקיטה בימים בהם הייתה חלק ממההרכב מיאמי סאונד משין. השיר הגיע למקום ה-38 במצעד האירופאי הכללי, אם כי בארצות הברית השיר נכשל מלהיכנס למצעד בילבורד הוט 100. בנוסף השיר גם דורג במצעדים של קולומביה ויפן.
הבראיזם
ההבראיזם המאוחר הוא זרם חקר השפה העברית ומדעי היהדות שהתעורר אצל מלומדים פרוטסטנטים בגרמניה בראשית המאה ה-19. זרם זה ייסד את מחקר מדעי היהדות המודרני.
This Love (שיר של טיילור סוויפט)
בית שני
הבית השני נפתח בשורות "מושלכת, מסתובבת; נאבקת כל הלילה עם מישהו חדש; ואני יכולה להמשיך ולהמשיך, עוד ועוד". שלוש השורות האלה מאזכרות את הבית השני ברצועה "Haunted" של סוויפט משנת 2010. באותו הבית, היא שרה "הוא ינסה לשכך לי את הכאב; והוא פשוט יכול לגרום לי לחייך; אבל הלוואי שזה היית אתה במקומו". כמו כן, השורות מאזכרות את שירה "The Way I Loved You" משנת 2008, בו היא מעלה זיכרונות על מערכת יחסים ישנה. בהמשך, היא שרה "פנס, בוער; מרצד במוחי, רק אתה". כלומר, פנס הוא לרוב גוף תאורה קטן; הוא מאיר ברכות וזו מטפורה לאיך שחשה סוויפט כלפי אותו האדם. תחושותיה כלפיו אינן עזות כמו נורה חשמלית, אלא אור רך ומתמשך שלא כבה.
את הבית השני היא סוגרת עם השורה "אבל עדיין נעלמת, נעלמת ונעלמת", שמדברת על כך שיש לה עדיין רגשות כלפי בן הזוג לשעבר שלה ולא משנה מה תנסה לעשות היא לא יכולה להתגבר עליו. אף על פי שהיא מנסה למצוא "ניצוץ אהבה" חדש עם בן זוג חדש, היא עדיין חושבת על הקודם. שלוש המילים "נעלמת, נעלמת ונעלמת" חוזרות ומדגישות עד כמה שהיא עצובה. היא מבינה שהוא נעלם מחייה ושהיא לעולם לא תשוב אליו. כל יום שעובר בלעדיו, מתבטא באמצעות המילה "נעלמת", שמוכפלת ככל שהזמן עובר. שורה זו מקבילה לשירה "Stay Stay Stay", בו היא משתמשת באותה החזרה, אך לעומת זאת, היא מדגישה עד כמה היא נהנית עם בן הזוג שלה ומוסיפה שהיא רוצה שהוא יישאר איתה לעד.
קדם-פזמון שני
את קדם-הפזמון השני היא פותחת עם השורות "איבדתי אחיזה, על ספינות שטובעות; הופעת בדיוק בזמן". שתי השורות האלה כוללות בתוכן את המסר הסודי המופיע בהערות האלבום. בדיוק כשהיא איבדה את אחיזתה בחיים, האדם הזה (בן הזוג החדש), הופיע בדיוק בזמן כדי להציל אותה מהתרסקות ומוות לכאורה.
הפזמון השני
הפזמון השני דומה בחלקו הראשון לפזמון הראשון ובו חוזרת סוויפט שוב על השורות "האהבה הזו טובה, האהבה הזו גרועה; האהבה הזו שבה מן המתים, אוי-אוי, אוי; הידיים האלה היו צריכות לשחרר אותו לחופשי, ו...; האהבה הזו חזרה אליי, אוי-אוי, אוי; אוי-אוי, אוי, אוי-אוי, אוי", אך בניגוד לראשון, מתווספת כאן השורה: "אהבה זו הותירה חותם קבוע". לאורך הדיסקוגרפיה שלה, היא דיברה על נושא האהבה האבודה וכיצד חוויותיה נשארו איתה. חלק מהשירים בהם הדבר הוזכר הם: "Lover" מ-Lover משנת 2019, ו-"Invisible String" מ-Folklore משנת 2020.
פוסט-פזמון
בפוסט-פזמון שמופיע לאחר הפזמון השני, היא חוזרת ארבעה פעמים על השורה "(האהבה הזו, האהבה הזו, האהבה הזו, האהבה הזו, אוי)", שכוללת בתוכה את שם השיר עצמו: "This Love".
גשר מוזיקלי
את הגשר המוזיקלי היא מתחילה בשורה "הנשיקה שלך, הלחי שלי" וממשיכה "ראיתי אותך עוזב; החיוך שלך, רוח הרפאים שלי; נפלתי על הברכיים". היא משתמשת במילים המופרדות בפסיקים במטרה שהמאזינים יוכלו לדמיין את הסצנה בעצמם, כמו שעשתה בשיר "Sad Beautiful Tragic" משנת 2012. כלומר, הוא (בן הזוג שלה) מנשק אותה לשלום על הלחי ואז הוא עוזב אותה (רמיזה על סיום הקשר), או דימוי לנסיעת עסקים כביכול. ברגע שהוא נעלם, זיכרונות מחיוכו חוזרים כל הזמן לרדוף אותה ומזכירים לה שהאושר שהיה קיים בזוגיות שלהם נעלם. דימוייה בשורה "נפלתי על הברכיים", מייצגים עד כמה היא חשה חלשה לאחר שעזב.
הדימוי שמופיע בשורה "רוח הרפאים שלי" נקשר לשורה מהשיר "How You Get the Girl", מ-1989: "תעמוד שם כמו רוח רפאים, רועדת מהגשם". חלק גדול מ-1989 העלה השערות על בן זוגה לשעבר של סוויפט, הארי סטיילס. השיר שלו "Two Ghosts" משנת 2017, תואר כשיר המדבר על מערכת היחסים שלו עמה גם כן. את הגשר המוזיקלי היא סוגרת עם שתי השורות "כשאתה צעיר אתה פשוט רץ; אבל אתה חוזר למה שאתה צריך". כלומר, היא רומזת לכך שבסופו של דבר, כולם כמהים למצוא את אהוב לבם ושלא ניתן לברוח מכך, כיוון שבסוף זה הדבר שכל אדם צריך.
הצלחה מסחרית
במצעד השירים מתחת להוט 100 התברג השיר במקום ה-19, תוך שזכה להצלחה נאה במצעדי הבילבורד ככלל. במצעד קנדה הוט 100 הצליח להתברג במקום ה-84, מבלי שיצא במדינה כסינגל. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה.
ביקורת
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-55 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
(בעברית: האהבה הזו (גרסתה של טיילור)) היא הגרסה שהוקלטה מחדש של "This Love" של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. הגרסה יצאה לאור ב-6 במאי 2022 על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. היא נכתבה על ידי סוויפט והופקה על ידי כריסטופר רו וסוויפט.
רקע והוצאה
זמן קצר לאחר הפצתו של הטריילר ברחבי העולם, סוויפט פרסמה פוסטים בחשבונות המדיה החברתית שלה, והכריזה על תאריך היציאה של השיר ב-6 במאי. זמן קצר לאחר מכן, סחורה ומרצ'נדייז בהשראת 1989 והאלבום של סוויפט Speak Now (2010) הופצו, כאשר בין המוצרים הופץ הסינגל הדיגיטלי של "".
ביקורת
אבי ג'ונס מ-Consequence כותבת, "" לוקח את גרסת 2014 "מסינת'פופ לטיול קולנועי, המתאים למונטאז' התבגרות מלא בזיקוקים, נשיקות ראשונות, ו הליכות ארוכות על החוף". בהמשך לכך, תומאס מייר וקאר בוזה מרולינג סטון מציינים לשבח את השיפור הקולי של סוויפט מגרסת 2014, כשהם מתארים את קולה ככזה "המצליח לזרוח ביחס לזה שניתן לשמוע בגרסה הישנה". בהמשך, הוסיפו השניים כי סוויפט "חזקה יותר ושופעת יותר" בגרסה שהוקלטה מחדש.
קרדיטים וצוות
הקרדיטים לקוחים מטיידל.
Go Away
בנובמבר 2020 השיר נוגן במסגרת ספיישל הטלוויזיה "The View" ובוא נראה דונאלד טראמפ עוזב את הבית הלבן לצלילי שיר זה.
קליפ
הקליפ לשיר בוים על ידי במאי הקולנוע והטלויזיה והמפיק קווין ליין. באוקטובר 2013 הקליפ גם הועלה לחשבון היוטיוב הרשמי של הזמרת שם גרף ונכון לאוגוסט 2023 הוא גרף 510 אלף צפיות.
ראליה - בתה של כלתום
ראליה - בתה של כלתום (בצרפתית: La Fille De Keltoum) הוא סרט מסע דרמטי צרפתי-בלגי-תוניסאי, שבוים ונכתב על ידי מהדי שרף, והופק על ידי פביאן סרוואן-שרייבר. הסרט מספר על ראליה, בחורה צעירה החוזרת לאלג'יריה בחיפוש אחר שורשיה ואמה.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-13 בספטמבר 2001. בישראל הסרט הוקרן לראשונה ב-5 ביוני 2003. הסרט הוקרן במדינות נוספות, ביניהן צרפת, בלגיה וצ'כיה בפסטיבל קרלובי וארי. שפות הסרט הן ערבית וצרפתית, ואורכו כ-106 דקות.
תקציר העלילה
הסרט מספר על ראליה, בחורה צעירה היורדת מאוטובוס במדבר האלג'ירי, שם היא מחפשת אחר שורשיה ואחר אמה. כשהיא פונה לבני משפתחה המתגוררים בכפר מרוחק ומנותק מהעולם כדי לשאול על אמה, הם מספרים לה רק שהיא עובדת בבית מלון מרוחק ושהיא תבוא ביום שישי. מהר מאוד מגלה ראליה שיום שישי אינו מושג מדויק במקום שבו היא נמצאת, ובליווי דודתה היא יוצאת למסע בעקבות אמה, כלתום. במהלך המסע ראליה ודודתה עוברות הרבה הרפתקאות, אלימות ותלאות.
פרדוקס החברות
פרדוקס החברות היא תופעה שנצפתה לראשונה על ידי הסוציולוג סקוט ל. פלד בשנת 1991, ולפיה לרוב האנשים יש פחות חברים מאשר לחברים שלהם, בממוצע. ניתן להסביר זאת כצורה של הטיה מדגמית בה אנשים עם יותר חברים נוטים יותר להיות בקבוצת חברים שלך. לחלופין, יש פחות סיכוי להיות חבר עם מישהו שיש לו מעט מאוד חברים. זאת בניגוד לדעה הרווחת בקרב רוב האנשים, המאמינים שיש להם יותר חברים מאשר לחברים שלהם.
הופעת הפרדוקס ניתנת להסברה כתוצאה מהתכונות המתמטיות הכלליות של הרשתות החברתיות. המעגל החברתי של כל אדם שונה מאחד לרעהו, לרובנו יש כמה חברים וביניהם גם אנשים המקושרים יתר על המידה עם רשת חברתית ענפה במיוחד. הקבוצה הקטנה הזו של אנשים המקושרים יתר על המידה - אנשים עם חברים רבים, שהם חלק מהמעגל החברתי שלך, היא זו שמגדילה את הפופולריות הממוצעת של החברים שלך.
לא זאת בלבד שהפופולריות יוצאת הדופן של אותם קומץ אנשים המקושרים יתר על המידה מעוותת את הפופולריות הממוצעת של חברים של כל מי שקשורים אליהם, אלא שלמרות שאנשים כמותם נדירים, הם מופיעים גם במספר יוצא דופן של מעגלים חברתיים.
יישום
בשנת 2009 בעיצומה של התפרצות מחלת שפעת, צוות חוקרים מאוניברסיטת הרווארד ביצע מחקר אחר התפשטות הנגיף בקרב קבוצת סטודנטים.
המחקר כלל שתי קבוצות המכילות 744 סטודנטים, הקבוצה הראשונה כללה סטודנטים שנבחרו באופן אקראי בעוד הקבוצה השנייה הכילה חברים שנבחרו על ידי אותם סטודנטים בקבוצה הראשונה. בהתבסס על נתונים קליניים מהמחקר, התפרצות המחלה בקבוצת החברים הופיעה כ 13.9 ימים לפני ההתפרצות בקרב הקבוצה של הנבדקים הרנדומליים.
התופעה נבעה מנוכחות של אנשים מרכזיים ( Centrality) המהווים נקודות ממשק ברשתות חברתיות רבות. המחקר תרם בין השאר במציאת דרכים לזיהוי מוקדם של אתרי התפרצות וכדרך לחיזוי והאטת התפשטות מגפות.
קלמן כצנלסון
קלמן כצנלסון (18 באוקטובר 1907 – 2 בפברואר 2000) היה עיתונאי, סופר, מתרגם ופעיל רוויזיוניסטי אשר בשנת 1964 עורר סערה ציבורית בישראל עם פרסום ספרו "המהפכה האשכנזית" בו הכריז על האשכנזים כאומה נפרדת והפגין גזענות קשה כלפי המזרחים. כצנלסון הכריז שהוא "לא ציוני, אלא לאומן אשכנזי".