cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלכסיי קוסולאפוב
קריירה
בשנת 2000 חזר קוסולאפוב לעונה נוספת בלוקומוטיב מוסקבה, שם שיחק בקבוצת המילואים של המועדון, ועזב בסיום העונה. בשנתיים שלאחר מכן הוא לא זכה להופעות רבות בקבוצות סוקול סראטוב וטרק גרוזני ברוסיה, ובשנת 2003 עבר לליגה הקזחית, שם שיחק בקבוצות טובול, אסטנה ואקטובה, וזכה בשתי אליפויות, שני גביעים וסופר קאפ אחד.
בשנת 2009 פרש קוסולאפוב ממשחק פעיל. לאחר מכן היה בצוות האימון של קבוצת אקטובה.
וייס
וייס או ויס (Weiss) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעו לבן.
אישים ששם משפחתם וייס
חוקרים ומדענים:
מדינאים ופוליטיקאים:
סופרים ומחזאים:
ספורטאים:
רבנים:
שחקנים:
אישים אחרים:
ראו גם
}}
איזון
{{פירושונים|
ראו גם
}}
שטראוס מים
שטראוס מים בע"מ היא חברת בת של חברת שטראוס גרופ, העוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק של מכשירי סינון, טיהור והגזה של מי שתייה. המוצר העיקרי של החברה משווק בישראל תחת המותג תמי 4.
היסטוריה
ב-1987 הושלם הפיתוח של הדגם הבא של מכשיר טיהור המים "תמי 4". הגרסה הראשונה של "תמי 4" הייתה מיועדת להתקנה מתחת לכיור, עם חיבור לצינור המים וברז משלה. עם השקת "תמי 4" החלה החברה בייצוא של המוצר לאמריקה ומערב אירופה. השוק הבריטי היה השוק המוביל בו פעלה. תנ"ה הקימה בלונדון חברת בת. בין השאר זכתה במכרז להתקנת ברים למים מטוהרים במועדון הכדורגל של אלופת הליגה האנגלית צ'לסי ובאצטדיון הקבוצה (סטמפורד ברידג'). וזכתה גם במכרז להתקנת 85 מטהרי מים בחדרי השחקנים, המאמנים וההנהלה באצטדיוני הטניס בווימבלדון.
בשנת 1998, רכשה קרן קאזו השקעות, שבשליטת איש העסקים שמוליק וולודינגר, 25% ממניות החברה.
בשנת 2001, עבר מפעל החברה מקיבוץ נתיב הל"ה לאזור התעשייה עמק האלה שהוקם בסמוך. שטח המפעל החדש הוא 6,500 מ"ר, והגדיל את כושר הייצור בכ-300% בעקבות המעבר למפעל החדש, לתפוקה של למעלה מ-10,000 מטהרי מים וברים למים מטוהרים בחודש. במקביל משרדי ההנהלה, אולם תצוגה, מרכז מכירות, ומוקד שירות הארצי של החברה עבר לאור יהודה. באותה שנה גם הקימה מרכז מכירות ושירות בוורשה שבפולין.
באוקטובר 2004, רכשה 50% מחברת SISMA הספרדית, המתמחה בשיווק ברים למים מטוהרים למגזר העסקי. בסוף 2005 נכנסה החברה לראשונה לשוק הרוסי, ולשוק הסיני. במרץ 2006 פתחה חנות ראשונה מחוץ לישראל, בעיר שנג'ן בסין.
בשנת 2007, הקימה החברה רשת חנויות בישראל.
שינוי בעלות
בשנת 2005, רכשה קרן פימי כ-19% ממניות החברה. בנובמבר 2007 רכשו קבוצת קופות הגמל "פריזמה" 8.5% תמורת 12 מיליון שקל. במאי 2008 רכשה קרן פימי את השליטה בחברה תמורת 8 מיליון דולר.
ביולי 2009, רכשה חברת שטראוס את מלא הבעלות בחברת תנ"ה לפי שווי של 325 מיליון שקל. לאחר הרכישה מיזגה שטראוס את פעילות החברה עם פעילות קיימת שהחזיקה בתחום המים, מיזם בשם H2Q שפיתח מטהר לסינון וטיהור מים. ב-2016 רכשה את שטראוס את אחזקותיהם של בעלי מניות המיעוט במיזם זה.
באוקטובר 2010, השיקה שטראוס מים מיזם משותף עם חברת האייר הסינית. המיזם מייצר ומשווק מתקן טיהור מים נייד, שמבוסס על טכנולוגיה חדשנית שפותחה בישראל, שלא נזקק למקור כוח חיצוני, מגיע בתור יחידה אחת ופותח במיוחד לשווקים מתפתחים כמו הודו וסין.
בנובמבר 2011, חתמה חברת שטראוס מים על הסכם עם קבוצת וירג'ין שבשליטת איש העסקים ריצ'רד ברנסון להקמת מיזם משותף שישווק ויספק שירותים למוצרי שטראוס מים ב ממלכה המאוחדת ובאירלנד. על פי התכנון הייתה הפעילות המשותפת אומרה להתרחב בהמשך לצרפת, אוסטרליה ודרום אפריקה.על פי ההסכם מוצריה של שטראוס מים משווקוים במיתוג משותף של וירג'ין ושל שטראוס מים. כחלק מההסכם השקיע Virgin Green Fund, קרן ההשקעות של קבוצת וירג'ין, 7.5 מיליון דולר בחברת שטראוס מים אנגליה לפי שווי של 8 מיליון דולר לפני ההשקעה.
סן ג'ורג'ו
הר סן ג'ורג'ו (איטלקית Monte San Giorgio) הוא הר בצורת פירמידה מדרום לאגם לוגאנו בקנטון טיצ'ינו שבדרום שווייץ.
גאוגרפיה
ההר מיוער ומתנשא לגובה 1,096 מטר, היינו 825 מטר מעל האגם שגובהו 271 מטר. להר נודעת חשיבות רבה בשל מאובנים שהתגלו בו, המתוארכים לאמצע תור הטריאס, היינו לפני 245 עד 230 מיליוני שנים. ההר מוכרז כאזור נוף מוגן בשטח כולל של 22,380 דונם, ומאז שנת 2003 הוא מוכר כאתר מורשת עולמית.
השכבה הגאולוגית של ההר מהטריאס האמצעי שוכנת מעל סלע געשי מתור הפרם ומכוסה במסלע מהטריאס המאוחר ומתור היורה. שכבה זו עשויה אבן גיר, דולומיט וסלעי משקע שנוצרו בסביבה הימית בשוליו של ים טתיס. שכבה זו מכילה חמש תצורות נבדלות של מאובנים המנציחים את החיים שהתקיימו במקום עת היה לגונה טרופית שנבדלה חלקית מהים הפתוח על ידי שונית. בחתך הגאולוגי של ההר מהאגם בצפון לכיוון דרום נראות חמש השכבות שבהן התגלו המאובנים בגווני ירוק וצהוב (ראו בתבנית משמאל למטה).
המאובנים בהר ובסביבותיו התגלו כבר במחצית המאה ה-19, וחלק מהם נחשפו בעת חציבת פחם במקום. חפירות למטרות מדעיות נערכו בצד האיטלקי של הגבול כבר בשנת 1863 וב-1924 גם בתחומי שווייץ. היקף הממצאים בהווה מגיע לכ-10,000 פריטים של 30 מיני זוחלים, 80 מיני דגים, כ-100 מיני חסרי חוליות גדולים ושלושה מיני צמחים. לאלה נוספים מאובנים של צורות חיים זעירות כמו נבגים, אבקת צמחים ומיקרואורגניזמים ימיים.
הממצאים כוללים שלדים שלמים באורך של עד שישה מטר, ובין אלה שלדים של איכתיוזאורים, נותוזאוראים, פלקדונטים, מאובני טניסטרופאוס (Tanystropheus) וטיצ'ינוזוכוס (Ticinosuchus). ייחודם של הממצאים בהר ג'ורג'ו הוא גם בכך שבמספר מאובנים השתמרו עוברים ותוכן הבטן של בעלי החיים, בכך שריבוי השכבות חשף ממצאים רבים מתקופות שונות ובאופן המאפשר תיארוך מדויק, ובכך שהמחקר במקום נמשך שנים רבות והניב עד כה חומר ממוין רב. ביישוב הסמוך מרידה (Meride) הוקם מוזיאון קטן המציג ממצאים מהמקום.
כביש 888
כביש 888 הוא כביש אורך בצפון ישראל, המתחיל בצומת בית צידה (כביש 87) ומסתיים בצומת בית המכס (כביש 91).
ונצואלה
הרפובליקה הבוליברית של ונצואלה (בספרדית: República Bolivariana de Venezuela) היא מדינה באזור הצפוני של דרום אמריקה. היא גובלת עם קולומביה במערב, ברזיל בדרום, עם גיאנה במזרח, ועם הים הקריבי בצפון.
היסטוריה
כ-500 אלף בני שבטי הקאריב, אראוואק וצ'יבצ'ה חיו באזור שנקרא כיום ונצואלה, עד שהגיעו הכובשים הספרדיים.
הספרדים התיישבו בתחילת המאה השש עשרה בעיר קומנה (Cumaná), והפכו אותה לעיר מרכזית. המקומיים נאבקו בספרדים, אשר היו נחושים בדעתם לחפש אחר זהב. כאשר מאמציהם עלו בתוהו, נטשו את ונצואלה החבולה.
ונצואלה הכריזה על עצמאותה ב-5 ביולי 1811, אך ניסיון ראשון זה להקים רפובליקה עצמאית לא צלח, וכמוהו גם ניסיון נוסף ב-1813. ב-1821 הביסו כוחותיו של המשחרר הגדול של דרום אמריקה, יליד המקום בעצמו, סימון בוליבר, את הספרדים וסילקו אותם מאזור ונצואלה, שנעשה חלק מרפובליקת קולומביה הגדולה. ב-1830 מרדה ונצואלה בקולומביה הגדולה והכריזה על עצמאות. משבר פקד אותה, מאבקי כוח, הפיכות ומעשי טרור שאיימו על שלמותה, וסדרה של רודנים מיליטנטיים שלטו בה ביד רמה.
משנות ה-40 של המאה ה-20
בשנת 1945 כיהן מדינה אנגריטה כנשיא ונצואלה. הוא התנגד להנהגת זכות הצבעה כללית ונתפס כמי שמעל באוצר המדינה. באוקטובר 1945, בעקבות הפיכה צבאית-אזרחית בהן השתתפו המפלגה הקומוניסטית, מפלגת הפעולה הדמוקרטית ואנשי צבא ליברליים שהדיחו מהשלטון את הנשיא איסאיאס מדינה אנגריטה, התמנה רומולו בטנקור לראש "החונטה המושלת המהפכנית" והנהיג אותה באמצעים דמוקרטיים. הוא הנהיג לראשונה זכות הצבעה אוניברסלית לכל תושביה הבוגרים של המדינה, התחיל ברפורמות חברתיות וברפורמה של תעשיית הנפט, תוך ניכוס לטובת ונצואלה של מחצית הרווחים של חברות הנפט הזרות. בטנקור סבר שחלוקה זו של הרווחים מתאימה יותר לכלכלתה השבירה מאוד של ונצואלה מאשר הלאמה כללית ומידית.
בבחירות בשנת 1947 זכתה מפלגתו של בטנקור, "הפעולה הדמוקרטית", ב-71% מהקולות. ב-1948 פינה בטנקור את כסאו לטובת הנשיא הנבחר באופן דמוקרטי, הסופר רומולו גאייגוס. אולם כעבור חדשים אחדים, גאייגוס הודח על ידי הפיכה צבאית חדשה, בפיקודם של מרקוס פרס חימנס וקרלוס דלגדו צ'לבו. בסוף 1952 קיימה החונטה השלטת בחירות. אולם משהתוצאות הראו על ניצחון של האופוזיציה, ביטלה החונטה את הבחירות, ומינתה את מרקוס פרס חימנס לנשיא בעל סמכויות דיקטטוריות. בשנת 1957 התערער מעמדו של חימנס ובינואר 1958, לאחר התגברות המהומות נגדו והתפטרות ממשלתו, הוא הודח על ידי הצבא. ממשלה זמנית שלטה בוונצואלה עד לבחירות בסוף 1958 בהן זכה רומולו בטנקור הודות לתמיכה באזורים הכפריים.
משנת 1989
ב-1992 הוביל גנרל הוגו צ'אווס ניסיון הפיכה צבאי שנכשל אך מיקם את צ'אווס עמוק בתודעה הציבורית מבחינה פוליטית. לאחר יציאתו מן הכלא הקים צ'אווס את התנועה לרפובליקה החמישית, שחרתה על דגלה את הסוציאליזם והמלחמה בשחיתות ודרשה ליצור חוקה חדשה שתשרת את האינטרסים של העם. ב-1998 נבחר צ'אווס לנשיאות, והוביל מהלך ליצירת חוקה חדשה שתגביר את הדמוקרטיה במדינה. ב-1999 נבחר מחדש על פי אותה החוקה.
באופוזיציה יושבות המפלגות המסורתיות "אקסיון דמוקרטיקה" (הפעולה הדמוקרטית) וקופאי (דמוקרטית נוצרית), יחד עם מפלגות נוספות קטנות יותר, אך האופוזיציה איננה מאוחדת וחלשה. בעשורים האחרונים מאופיין העם הוונצואלי בפילוג רב בין האופוזיציה לקואליציה, כאשר תומכיו של צ'אווס מכונים צ'אוויסטים והמתנגדים מכונים אסקוולידוס (escuálidos), הכחושים בעברית. עיקר הפילוג מזוהה בדרך כלל סביב השאלה האם לתמוך בסוציאליזם שנתמך על ידי צ'אווס, לבין כלכלת שוק חופשית, והוא מאופיין בהתפלגות מעמדית ברורה שבה העניים תומכים ברובם הגדול בסוציאליזם והעשירים תומכים בשוק החופשי. מעמד הביניים אינו אחיד כמו היתר.
האופוזיציה מואשמת פעמים רבות בניסיונות לא דמוקרטיים להפיל את השלטון, כמו ניסיון ההפיכה באפריל 2002 שהסתיים בכישלון וכן התנקשות בחייו של התובע הכללי דנילו אנדרסון ובשביתה הכללית 2002–2003.
צ'אווס הוביל מדיניות של סכסוך עם ארצות הברית על רקע "מדיניותה האימפריאליסטית" לדבריו, שהובילה להטלת מגבלות על ידי ממשלת ארצות הברית על מכירת נשק לוונצואלה, לאחר שנים רבות בהן רובם של כלי הנשק של צבא ונצואלה היו מתוצרת ארצות הברית. המגבלות על רכישת נשק מארצות הברית הובילו את ונצואלה להידוק יחסים עם רוסיה. בקיץ 2006 נחתמה בין רוסיה וונצואלה עסקת נשק גדולה שכללה 103,000 רובי קלצ'ניקוב, 24 מטוסי קרב מדגם סוחוי-30 ו-30 מסוקי קרב.
בשנת 2011 אושפז צ'אווס בבית חולים בקובה לאחר שלקה במחלת הסרטן. ב-7 באוקטובר 2012 התמודד צ'אווס בבחירות לנשיאות מול מועמד האופוזיציה אנריקה קפרילס רדונסקי, שהיה הפוליטיקאי הראשון זה שנים שנתמך על ידי כל גורמי האופוזיציה המשמעותיים בוונצואלה. צ'אווס ניצח בבחירות, אך ברוב דחוק ביחס למערכות בחירות קודמות בהן השתתף. ב-10 בינואר 2013 היה צריך צ'אווס להישבע לנשיא, לפי החוקה, אך בריאותו הלקויה לא איפשרה לו. ב-5 במרץ מת צ'אווס. לפי החוקה, את מקומו של הנשיא צריך היה למלא נשיא האספה הלאומית דיוסדאדו קבאז'ו, אולם ב-8 במרץ הושבע לנשיא סגן הנשיא ניקולאס מאדורו. לפי החוקה, עם מותו של הנשיא צריכות להתקיים בחירות במדינה בתוך שלושים ימים, והללו נקבעו ל-14 באפריל. מאדורו ניצח בבחירות והושבע כנשיא.
תקופת נשיאותו התאפיינה בהידרדרות של המדינה הן מבחינה כלכלית והן מבחינה דמוקרטית. במאי 2018 התקיימו בחירות על רקע אינפלציה של כ-700% (ויש מעריכים אפילו 14,000%), תפוקה ארצית של 1.8 מיליון חביות נפט ביום (פחות מהתפוקה לפני עליית מאדורו לשלטון) ועל רקע החרמה מוחלטת של האופוזיציה בשל חוסר אמון בטוהר הבחירות הללו. מאדורו ניצח עם תמיכה של 68% מהמצביעים שהיו רק 46% מבעלי זכות הבחירה. התוצאות התקבלו בחוסר אמון והוקעו על ידי המערכת הבינלאומית. נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, הכריז על הגברת העיצומים על המדינה בתגובה ובמרכזם איסור מוחלט לסחור באיגרות חוב ונצואלניות.
בסוף שנת 2018 ארגון Freedom House ציין את ונצואלה בדו"ח החירות המקוונת השנתי, בכך שלקראת הבחירות נחקק חוק מעורפל שכופה מאסרים ממושכים על מפיצי "שנאה" באינטרנט. הדו"ח שייך את החוק לשאיפת הממשלה ליצור איום של מאסר על מבקריה.
ב-13 בינואר 2019 חואן גואידו מונה לנשיא זמני. במהלך אותו היום נעצר על ידי שירות המודיעין SEBIN, אך שוחרר באותו יום. ב-23 בינואר 2019 חואן גואידו השביע את עצמו לנשיא, המדינות שהכירו בו הן: ארצות הברית, צרפת, קנדה, ברזיל, ארגנטינה, אקוודור, פרו, פרגוואי, צ'ילה, קולומביה, קוסטה ריקה וישראל. לעומתן המדינות רוסיה, קובה, בוליביה ומקסיקו המשיכו להכיר בנשיא מאדורו.
פוליטיקה
הפוליטיקה של ונצואלה, כמו מדינות אחרות באמריקה הלטינית, אופיינה לאחר עצמאותה בחוסר יציבות פוליטית והפיכות צבאיות. ב-1958 הסתיימה תקופת הדיקטטורה של הגנרל מרקוס פרס חימנס ששלט מ-1952 והוכרז על בחירות להמשך אותה שנה. אך טרם הבחירות נחתם הסכם פונטו פיחו בין נציגים של שלוש המפלגות הגדולות. הסכם זה חילק את השלטון בין המפלגות הללו. כיום נהוג בוונצואלה לכנות את המשטרים שבין אותה תקופה לתקופת בחירתו של הוגו צ'אווס לנשיא - המשטרים הפונטו פיחסטים.
גאוגרפיה
ונצואלה נמצאת בצפון אמריקה הדרומית, בין קווי הרוחב 0 ל-10 צפון. היא גובלת בים הקריבי בצפון, בגיאנה במזרח, בברזיל בדרום ובקולומביה במערב. ונצואלה מחולקת מבחינה מנהלית ל-24 יחידות: 23 מדינות (estados) ומחוז הבירה.
קו החוף משתרע לאורך 2,800 ק"מ.
הנקודה הנמוכה ביותר היא בגובה פני הים והגבוהה ביותר בגובה 4,981 מטרים, פיקו בוליבר.
ונצואלה מחולקת למספר חבלים:
אקלים
המדינה נמצאת כולה בתחום שבו שורר אקלים טרופי. למרות זאת האקלים משתנה החל מאקלים טרופי מובהק ועד לאקלים אלפיני בהתאם לגובה, לטופוגרפיה, לכיוון ולמהירות הרוח בכל אזור. השינויים העונתיים באים לידי ביטוי בעיקר במשקעים ולא בהבדלי טמפרטורה. ברוב המדינה יש עונה גשומה מובהקת. גשמים יורדים בעיקר מחודש מאי ועד נובמבר הנחשבים חודשי החורף. שאר חודשי השנה מהווים את הקיץ בוונצואלה.
ונצואלה מתחלקת ל-4 קבוצות של גבהים הנבדלים זה מזה באקלים. מתחת לגבהים של 800 מטר האקלים הטרופי מייצר אוויר חם וטמפרטורות יציבות שבין C° 26 ל-C° 28. בגובה שבין 800 ל-2,000 מטרים מזג האוויר קר יותר והטמפרטורות נעות בין C° 12 ל-C° 25. רבות מן הערים במדינה, כולל הבירה, קראקס, שוכנות דווקא בגבהים אלה. בגבהים שבין 2,000 ל-3,000 מטרים הטמפרטורות הן נמוכות יותר, מ-C° 9 ועד C° 11. מעל 3,000 מטרים הטמפרטורות צונחות כבר מתחת ל-C° 8, אך האוכלוסייה באזורים אלה היא מועטה ביותר.
מאפייני הכלכלה המקומית
תעשיית הנפט שולטת בכלכלה המעורבת בוונצואלה. חברת הנפט הלאומית היא PDVSA. תעשיית הנפט מספקת כשליש מהתוצר המקומי הגולמי במדינה, בערך 80% מסך הייצוא שלה, ובערך חצי מהכנסות הממשלה. ונצואלה היא אחת מחמש מייסדות אופ"ק. תחנות שאיבת הנפט העיקרית במדינה נמצאות בסביבות אגם מאראקאיבו, מפרץ ונצואלה ובקרבת אגן נהר האורינוקו, שבו נמצא מאגר הנפט הגדול ביותר במדינה. ונצואלה מנסה לגוון את כלכלתה, ולהפחית את תלותה בתעשיית הנפט. היו ניסיונות לפתח תעשייה כבדה בתחום הברזל והאלומיניום וניסיון להחיות את החקלאות במדינה. תעשיית הברזל והחקלאות במדינה מספקים חלק מסך הייצוא של המדינה. במדינה גם קיימות תעשיות של חומרי בניין, טקסטיל, הרכבת כלי רכב וכלי טיס. תחום הנדל"ן והתיירות במדינה מפותחים גם כן.
למרות היחסים המתוחים בין ארצות הברית לוונצואלה, כמעט חצי מהייצוא הוא לארצות הברית וכמעט שליש מהייבוא הוא משם. קולומביה (מדינה נוספת שיחסיה עם ונצואלה מתוחים מאוד), ברזיל, מקסיקו, סין ופנמה הן המדינות מהן מגיע שאר הייבוא. שאר הייצוא מגיע לאנטילים ההולנדיים ולסין.
הבנק המרכזי של ונצואלה אחראי על פיתוח המדיניות המוניטרית של הבוליבר הוונצואלי המשמש כמטבע המדינתי. נשיא הבנק המרכזי של ונצואלה משמש כנציג המדינה בקרן המטבע הבינלאומית.
שנות הפריחה
משנות ה-50 עד שנות ה-80 הייתה כלכלת המדינה החזקה ביותר בדרום אמריקה. הפריחה הכלכלית באותן שנים משכה מהגרים רבים. כלכלת המדינה נחלשה במהלך משבר הנפט של שנות ה-80. עם עליית מחירי הנפט התחזקה הכלכלה, ונחלשה מאוד עם ירידתם. בשנת 2006 היה הגידול בתמ"ג בערך 10% בשנה, אך בשנת 2015 היה קיטון של 6% בתמ"ג.
המטבע המקומי הוא בוליבר ונצואלי. עד שנות ה-80 נחשב הבוליבר לאחד המטבעות היציבים ביותר באמריקה הלטינית, אך מאז 1983 נחלש בשל אינפלציה גבוהה.
שנות המשבר
ב-2014 חל משבר עקב ירידת מחירי הנפט, שהוביל להתנגשויות אלימות של מפגינים וכוחות המשטרה, לצד מחסור במוצרי מזון בסיסיים ואף רעב בקרב חלק מאוכלוסיית המדינה. ביולי 2017 פורסם כי המשבר הפוליטי החריף גרם להורדת יתרות המט"ח לרמה הנמוכה ביותר מזה 15 שנה. עד 2018 הפכה ונצואלה למדינה ענייה, בה תינוקות רבים סובלים מתת תזונה ורבים אף מתים מרעב. כתוצאה מהמשבר כ-4.5 מיליון מאזרחי ונצואלה עזבו אותה. נכון לתחילת שנת 2020, קרוב ל־9.3 מיליון בני אדם, כשליש מהתושבים, מצויים במצב של חוסר ביטחון תזונתי מתון או חמור. בני משפחה של 33% ממשקי הבית הסכימו לעבוד תמורת מצרכי מזון במקום כסף, ו־20% ממשקי הבית נאלצו למכור נכסים משפחתיים כדי לשלם בעבור צרכים בסיסיים.
היפר אינפלציה
לפי דיווחי הבנק המרכזי במדינה, בינואר 2008 עמדה האינפלציה על 21.9%. בעשור השני של המאה ה-21 גברה האינפלציה, בשנת 2015 הגיעה האינפלציה ל-275%, ובפברואר 2019 ל-2,295,981%.
דמוגרפיה
כ-85% מהתושבים חיים באזורים עירוניים. 73% מהתושבים חיים במרחק של לא יותר מ-100 קילומטר מקו החוף. אף על פי שכמעט חצי משטח המדינה נמצא מדרום לנהר האורינוקו רק 5% מהתושבים מתגוררים שם.
השפה הרשמית היא ספרדית. כמו כן במדינה מדוברות 31 שפות ידועות של ילידים. 93% מהתושבים יודעים קרוא וכתוב.
96% מהתושבים הם נוצרים קתולים, 2% הם נוצרים פרוטסטנטים, 2% אחרים.
תוחלת החיים הממוצעת היא 74.54 שנים. לפי מדד הפוריות במדינה כל אישה יולדת בממוצע 2.23 ילדים.
עיור
התפלגות האוכלוסייה - רוב האוכלוסייה מרוכזת ברמות הצפוניות והמערביות לאורך שלוחה מזרחית בקצה הצפוני של הרי האנדים, אזור הכולל את בירת קראקס, בין אם בגלל הגישה הקלה יותר לנמלים, במקרה של החוף; או לפי האקלים הממוזג יותר, במקרה של אזורים הרריים. מרכז האוכלוסייה החשוב ביותר מחוץ לאזור החוף/ההר הוא סיודד גואיאנה, במפגש הנהרות אורינוקו וקארוני, במזרח המדינה. אוכלוסייה עירונית - 88.4% מסך האוכלוסייה (נכון לשנת 2023). קצב העיור - קצב שינוי שנתי של 1.16% (הערכה לשנים 2020–2025). הערים העיקריות של ונצואלה מפורטות להלן מבחינת חשיבות ומספר תושבים. נתוני האוכלוסייה הם ממפקד האוכלוסין והדיור האחרון של המכון הלאומי לסטטיסטיקה לשנת 2019.
יהדות ונצואלה
הקהילה היהודית בוונצואלה, שהיא אחת הקהילות העתיקות באמריקה הלטינית, מנתה בתחילת שנות ה-2000 כ-25,300 איש (כ-60 אחוז מהם אשכנזים, והשאר ספרדים), אך כיום עקב המצב הפוליטי והמדיני, הכולל התנכלויות מכוונות כנגד יהודים, וכן עקב ההתדרדרות בתחושת הביטחון האישי, ההערכה היא שהקהילה הצטמצמה לכ-7,000 איש בלבד (כשרובם מבני הקהילה הספרדית). המרכז היהודי הגדול במדינה הוא בקארקאס. עם זאת, ישנם גם ריכוזי יהודים קטנים בערים מרקאיבו ופורלמאר.
בבירה קארקאס בית ספר יהודי בשם "הרצל-ביאליק" (הברייקה) ובו כ-1,000 תלמידים (90% מילדי היהודים), המוחזק על ידי "ההתאחדות היהודית", וגן ילדים וכן בית שמואל/מאור התורה ותלמוד תורה סיני, בהם לומדים כמה מאות ילדים. שליחי המחלקה לחינוך של הסוכנות היהודית מקיימים לימודים גם באמצעות האינטרנט. העיתונות היהודית כוללת שבועון בספרדית.
חינוך ותרבות
ונצואלה היא חלק מארגון המדינות האיברו-אמריקניות, בו משתפות מדינות איברו-אמריקאיות פעולה בנושאי חינוך, מדע ותרבות.
דת
אין ארגון כללי ארצי, אך קיימת "ההתאחדות היהודית" (אוניון) של הקהילה האשכנזית, ולספרדים - "ארגון יהודי ונצואלה" (אסוססיון), בקארקאס. ובכל רחבי המדינה יש בתי-כנסת אחדים, ומספר רבנים. בעיר קארקאס קיימים מספר בתי כנסת מרכזיים: רבינטו ונצואלה - בית הכנסת הראשון בעיר הוקם ב-1952. בתי כנסת נוספים הם האוניון ישראליטה (שמשמש גם כמרכז של הקהילה האשכנזית בעיר), מגן דוד, תפארת ישראל מריפרץ אסוסיון (המרכז הספרדי), בית אל, כתר תורה, מאור התורה, אור תורה, ובית שמואל.
מועדים מיוחדים
לוונצואלה אוכלוסייה קתולית ברובה, על כן מרבית המועדים החגיגיים של הכנסייה הקתולית מהווים ימי חג בוונצואלה.
יחסי ישראל-ונצואלה
עד תחילת שנות האלפיים מערכת היחסים בין המדינות הייתה טובה. ב-1998 הנפיקה ונצואלה גיליונית מזכרת לציון 50 שנים לעצמאות ישראל.
לאור הקשר הקרוב של ישראל וארצות הברית, היחסים הדיפלומטיים של ונצואלה וישראל הדרדרו מאוד מאז עליית צ'אווס לשלטון. צ'אווס הביע תמיכה בפלסטינים במספר מקרים. את מלחמת לבנון השנייה כינה "התקפת ישראל". בתגובה שגריר ונצואלה בישראל זומן לפגישה במשרד החוץ, בו הובהר לו כי "ישראל קובלת על חוסר האיזון בדברי הנשיא". בעקבות הפגישה הורה הנשיא צ'אבס להחזיר את שגריר, ושב וגינה את ישראל. משרד החוץ הישראלי בתגובה, השיב את השגריר להתייעצויות בירושלים.
בעקבות מבצע עופרת יצוקה ברצועת עזה, סילקה ונצואלה את כל אנשי סגל השגרירות מארצה, והודיעה על ניתוק היחסים דיפלומטיים עם ישראל. בינואר 2009 נסגרה הנציגות הדיפלומטית של ונצואלה בישראל.
ערבה (צמח)
ערבה (שם מדעי: Salix) היא סוג של עצים נשירים של גדות נחלים ונביעות ממשפחת הערבתיים. בישראל מיוצגת משפחת הערבתיים נוסף על מיני הערבה גם על ידי המין צפצפת הפרת. ישנם 470 מיני ערבה השוכנים בעיקר באזורים הלחים של המקומות הקרים בחצי הכדור הצפוני. לרוב עלי הערבה מוארכים ובמינים מסוימים העלים מעוגלים.
הערבה מתרבה ברבייה מינית על ידי פרחים ממין זכר וממין נקבה המופיעים כתפרחת על צמחים אחרים. התפרחות מופיעות בתחילת האביב, מעט לפני שהעלים מנצים. פרי הערבה הוא הלקט קטן המכיל כמות עצומה של זרעונים זעירים (בגודל של 0.1 מ"מ בערך) בתוך אבקה לבנה, המסייעת לפיזורם ברוח. זני הערבה השונים יכולים לעשות הכלאה זה עם זה וליצור תת-זנים מעורבים, הן בטבע והן בזנים מתורבתים. מצויים בישראל בני כלאיים בין ערבה מחודדת לערבה לבנה, בין ערבה מחודדת לערבה לבנה, בין ערבה מחודדת לערבת בבל, ובין ערבת שלושת האבקנים לערבה מדומה.
שני מיני ערבה גדלים בר בארץ ישראל: ערבה לבנה וערבה מחודדת. המין השלישי, ערבת שלושת האבקנים מציאותו בישראל מוטלת בספק.
מאפיינים
עצים דו-ביתיים (עצי זכר ועצי נקבה) ירוקי-עד או נשירים, בלתי קוצניים, חסרי שרף חלבי הנוטף מחתך טרי בעלה או בגבעול.
העלים מסורגים על פי רוב, פשוטים, רכים, אזמליים או אליפסיים או מוארכים (ולא דמויי מעוין או כליה כבצפצפה). בסיס העלה סימטרי, מוצר או מועגל. עורקי העלים מרושתים או מאוצבעים. העלים חסרי ריח.
הלוואים חופשיים ועל פי רוב נושרים במהרה (לא בערבת שלושת האבקנים).
הפרחים ערוכים בעגילים. הפרחים הזכריים שבהם משולשלים ויורדים. הפרחים הנקביים זקופים. הפרחים חסרי עטיף (חסרי עלי כותרת וגביע), במקום העטיף ישנם צופן אחד או שניים דמויי קשקש (ולא צופן דמוי קערה המצוי בצפצפה).
כל פרח יושב בחיקו של חפה קרומי ששפתו תמימה (בשונה מצפצפה). כל פרח עטוף בקשקש חיצוני אחד בלבד.
האבקנים אינם מרובים על פי רוב 2 עד 5. הזירים מפורדים או מאוחים, קירחים או שעירים בבסיסם.
השחלה עילית בת מגורה אחת, עמוד שחלה אחד או יותר ו-2 צלקות קצרות.
הפרי הלקט המכיל זרעים רבים וקטנים בעלי ציצית של שערות בבסיסם ונפתח לאורכו בשתי קשוות או לעיתים רחוקות ב-3 או 4 קשוות.
ערבה מחודדת
ערבה מחודדת (.Salix acmophylla Boiss) – עץ בגובה 2 עד 8 מ'. הענפים ארוכים, לעיתים אדמדמים, זקופים או כפופים מטה באופן חלקי. הענפים החיצוניים משתלשלים עד הקרקע. הניצנים שעל הענפים אדמדמים ושעירים במקצת או קירחים. ערבה מחודדת היא עץ דו-ביתי, נשיר, הגדל בבתי גידול לחים וטבעיים על גדות נחלים או נביעות מים במשך כל השנה. ערבה מחודדת נפוצה לאורך הירדן מהמעיינות לאורך ים המלח ועד עמק דן ומצויה עד פזורה ומקוטעת בשאר החבל הים-תיכוני.
הלוואים דמוי אזמל, צרים ומשוננים והם נושרים זמן קצר לאחר הלבלוב (בשונה מערבת שלושת האבקנים שהלוואים משתיירים). בסיס הלוואים אינו דמוי לב (בשונה מערבת שלושת האבקנים), הם קצרים מהפטוטרת, משולשים, צרים משוננים בשפתם ומחודדים בקודקודם.
העלים והענפים קירחים. העלים מחודדים בקצותם ותמימים. העלים צרים מוארכים או סרגליים-אזמלניים. השפה תמימה, אבל השיניים שבשפתם עדינות מאוד ואינן בולטות. צדם העליון מבריק על פי רוב. העלים הבוגרים מכסיפים (לא שעירים) בצד התחתון.
מספר האבקנים 4 או 5. שני הקשקשים העוטים את הניצן קירחים ונפרדים.
עוקץ הפרי הבשל 1.5 מ"מ.
הפרי הוא הלקט קטן, קירח, חרוטי באורך כ-4 מ"מ. ובו זרעים עם ציצית לבנה.
ערבה בוכייה
בתנ"ך הערבה נזכרת באחד ממזמורי הבכי הידועים והמצוטטים ביותר –, ובו קינתם של הגולים מיהודה לבבל לאחר חורבן בית ראשון:
תרגום התנ"ך ללטינית זיהה את העץ עם העצים שאנו מכירים כ"ערבות הבוכיות". השם הלטיני של העץ נגזר מאותו פרק תהילים: Salix Babylonica, כלומר ערבה בבלית. הזיהוי הזה פיוטי ומתאים לצורתו של העץ כי ענפי עץ הערבה נוטים מטה כאילו היו שחוחים מבכי, אבל הוא בעייתי עובדתית. לא היו "ערבות בוכיות" בבבל באותה עת: מקור הצמח בסין והוא הגיע מערבה רק מאות שנים מאוחר יותר.
בעקבות הלטינית, קיבל העץ באנגלית את השמות crying willow, ו-weeping willow, שפירושם ערבה בוכה או ערבה מתייפחת. במאה ה-18 נעשתה הערבה פופולרית בגני אנגליה ועד מהרה הופיעו ציורי ערבה על מצבות ועיטרו מכתבי תנחומים. העברית המודרנית תרגמה את השם מילולית.
נתן יונתן קיבע את הערבה הבוכייה בתרבות הישראלית כשכתב את השיר "האיש ההוא" ובו השורות המפורסמות: "איפה ישנם עוד אנשים כמו האיש ההוא, אשר היה כערבות הבוכיות".
בחצר בית הכנסת הגדול בבודפשט מצויה אנדרטה מרשימה בצורת עץ ערבה בוכייה העשוי ממתכת, ועל אלפי עליו חרוטים שמות יהודי בודפשט שנספו ב.
השימושים במיני הערבה
==== רפואי ==== קליפת ועלי הערבה הבוכייה שימשו אנשי מרפא בעת העתיקה באשור, שומר ומצרים לשם הקלה וטיפול של כאבים וחום. וביוון, בשנת 400 לפנה"ס אבי הרפואה המערבית היפוקרטס רשם על סגולותיו הרפואיות.
אותן תובנות שימשו את האנושות עד תקופת הרנסאנס והעת החדשה בה החלו לחקור מדוע לערבה קיימות סגולות אלה. במאה ה18 התגלה כי החומר הפעיל חומצה סליצילית (שקרוי על שם עץ הערבה Salix בלטינית), אחראי לסגולותיו הרפואיות. לימים יתגלה אספירין חומר הפועל דומה מאוד לחומצה סליצילית עם פחות תופעות לוואי. כיום הוא משמש גם כרכיב פעיל בתכשירי עור.
סביבתי
הערבה הבוכייה משמשת גם לטיפול במי שפכים, בביצות סינון מלאכותיות, כמשלימים לצמחי קנה וסוף. בארצות סקנדינביה משמש העץ באופן נרחב במערכות טיהור שפכים, לאחר שנערך מחקר מקיף בדבר סגולות הערבה לסייע בפירוק חנקות ובקליטת חומרים מסוכנים בהשאירו את המים העוזבים אותו נקיים.
אנרגיה
נעשו מחקרים שנועדו לבדוק התכנות של שימוש צמח הערבה לצורכי אנרגיה, עקב קצב הצמיחה המהיר מאוד שלה.
אומנות
הערבה משמשת במקומות רבים כעץ נוי. היא גדלה במהירות ובקלות במקום בו יש מים על ידי ייחורים. ניתן לעצב את הייחורים וליצור גדרות חיים בצורת שתי וערב אלכסוני, וכן ליצור מעברים מוצלים.
אזכורים בתנ"ך
הערבה נזכרת במקרא 5 פעמים בקשר לבתי לגידול לחים – תמיד בלשון רבים ובלשון זכר. 'ערבי נחל' נזכרים בין ארבעת המינים (ויקרא כג, מ), בנוף צמחי המים ובצה באיוב (איוב מ טו). בשם 'ערבים' היא מוזכרת בישעיה (ישעיה מד ד) 'נחל ערבים' (ישעיה טו ז) ובתליית כנורות הגולים 'ערבים' בנהרות בבל (תהלים קלז ב).
ארבעת המינים
ביהדות נמנית הערבה עם ארבעת המינים של חג סוכות המוזכרים בספר ויקרא. . הרמב"ם כותב (על בסיס דברי הגמרא):
על פי דברי חז"ל הערבה המקראית היא מין שעליו חלקים ולא משוננים, ולכן המין ערבה בוכייה פסול מלשמש כערבה. פרופ' מרדכי כסלו העיר כי תת-המין Salix acmophylla (ערבה מחודדת) הוא המתאים ביותר לתיאור חז"ל, ולכן יש להעדיף לקחתו. פרופ' זהר עמר שסקר את דעתם של חוקרים רבים בדבר זיהוייה של הערבה הכשרה מסכם ומוכיח כי בהגדרת הערבה הכשרה נכנסים כל מיני הערבה הגדלים בארץ.
חיבוט ערבה
ביום הושענא רבא נוהגים לקחת 5 ערבות אגודות ולחבוט אותן בקרקע 5 פעמים. מנהג זה מוזכר במשנה שם הוא מיוחס לנביאים. יש הסוברים שיש להקפיד לחבוט בקרקע שאינה מרוצפת ויש שאין מקפידים על כך. ההקפדה על המספר 5 (5 ערבות ו-5 חבטות) היא מאוחרת ומקורה בקבלה ויש שאין מקפידים עליה. לפי מנהג אשכנז לאחר הפיוט ("תענה אמונים, שופכים לב כמים, והושיעה נא") נוהגים להניח את ארבעת המינים ולקחת 5 ערבות אגודות, איתן ממשיכים לומר מספר פיוטי תפילה על הגשם, ובסיום חובטים את הערבות בקרקע 5 פעמים. למנהג הספרדים חובטים בערבה רק לאחר סיום אמירת כל פיוטי ההושענות, אך יש נוהגים ממש לאחר סיום תפילת מוסף. בכמה קהילות ספרדיות אומרים לאחר חבטת ערבה את תפלת נשמת כל חי.
גם בספר היובלים מתואר מקור המנהג: "וכאשר ייקחו ענף ערבה עבות מן הנחל, ככה לקח אברהם לולבי כפות תמרים ופרי עץ הדר".
אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד
אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד (באנגלית: Alexander III, בגאלית סקוטית: אלאקסאנדייר מק אלאקסאנדייר - Alaxandair mac Alaxandair, בגאלית מודרנית: אלאסדייר מק אלאסדייר - Alasdair mac Alasdair; 4 בספטמבר 1241 - 19 במרץ 1286) היה מלך סקוטלנד.
מוניקה (זמרת)
מוניקה דניס ארנולד (באנגלית: Monica Denise Arnold; נולדה ב-24 באוקטובר 1980) היא זמרת, פזמונאית, שחקנית ואשת עסקים אמריקאית. היא נולדה וגדלה בקולג' פארק, ג'ורג'יה, והחלה את דרכה המוזיקלית בגיל 10 ,כאשר הייתה חלק ממקהלת גוספל. אך את הקריירה המקצועית החלה שחתמה בחברת התקליטים רוודי רקורדס ב-1993 והוציאה את אלבום הבכורה שלה Miss Thang שנתיים אחר כך. בהמשך היא הוציאה סדרה מצליחה של אלבומים, כולל את רב המכר The Boy Is Mine ב-1998 ואת אלבום הפלטינה After the Storm. לאורך הקריירה שלה הפכה מוניקה לאחת מזמרות ה-R&B והפופ הבולטות, בעיקר מאמצע עד סוף שנות ה-90, כאשר הוציאה להיטים רבים, ביניהם להיט הענק "The Boy Is Mine" אשר לימים הפך לאחד מהשירים המצליחים בהיסטוריית ארצות הברית, "Before You Walk Out of My Life", "Don't Take It Personal (Just One of Dem Days)", "Like This and Like That" וכולי.
בנוסף מצאה מוניקה את דרכה גם בתחום המשחק, כאשר שיחקה בסדרות טלוויזיה כמו "Living Single", "פליסיטי" ו-"American Dreams", לצד סרטים כמו "Boys and Girls", "Love Song" ו-"Pastor Brown". בנוסף גם הופיעה בתוכניות ריאלטי כמו "דה וויס" והוציאה את הסרטים הדוקומנטריים Monica: The Single ו-Monica: Still Standing אשר עסקו בהקלטות אלבומה Still Standing והתעסקו במשברים שעברה בחייה האישיים באותן שנים. בנובמבר 2010 היא התחתנה עם שחקן הכדורסל שאנון בראון. בנוסף היא גם ניהלה מערכת יחסים עם הראפר Rocko ולהם שני ילדים. ב-2013 נולד בנה השלישי והילד הראשון שלה עם בראון.
אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד
ביוגרפיה
אלכסנדר השלישי נולד ברוקסבורג והיה בנו היחיד של אלכסנדר השני ושל אשתו השנייה מארי דה קוסי. אביו של אלכסנדר השלישי נפטר ב-6 ביולי 1249 והוא הומלך בגיל שמונה, ב-13 ביולי 1249 על אבן הגורל שבמנזר סקון.
מוניקה (זמרת)
מוניקה מכרה נכון להיום 5.3 מיליון אלבומים בארצות הברית ומעל ל-30 מיליון שירים ואלבומים בכל העולם. היא שברה שיא בכך שהפכה לאמן הצעיר ביותר שהיה לו יותר משיר אחד במקום הראשון במצעד שירי ה-R&B האמריקאי ובנוסף הפכה לאמן הראשון בהיסטוריה שהכניס שיר למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ ב-3 עשורים שונים. בשנת 2010 מגזין בילבורד דירג את מוניקה ברשימת 50 אמני ה-R&B וההיפ-הופ של ה-25 השנים האחרונות במקום ה-24. במהלך הקריירה שלה זכתה במספר פרסים ביניהם פרס גראמי, פרס בילבורד ופרס BET.
ביוגרפיה
מוניקה נולדה ב-24 באוקטובר 1980 בקולג' פארק שבג'ורג'יה כבת יחידה למרלין בסט, נציגת שירות לקוחות בדלתא איירליינס וזמרת כנסייה ול-MC "בילי" ארנולד ג'יי ממוצא הודי, אירלנדי ואפריקאי והיה מכונאי בחברת הובלות באטלנטה. יש לה אח צעיר יותר ב-3 שנים בשם מונטז, אח נוסף למחצה בשם ג'רמונט גרנד מצד אביה ושני אחים למחצה נוספים מצד אימה הקרויים בשמות טרון וברוש. מוניקה היא גם בת דודה של המפיק פאולו דה דון אשר עבד איתה על חלק מאלבומיה ובנוסף גם קשורה לראפר לודקריס בעקבות נישואיה השניים של אימה. כשהייתה בת 4 הוריה התגרשו ולכן יש לה גם אחים למחצה.
אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד
ביוגרפיה
בראשית תקופת שלטונו לחמו בפועל על השליטה בסקוטלנד שתי קבוצות של אצילים. האחת בהנהגת וולטר קומין, רוזן מנטית', והשנייה בהנהגת אלן דורוורד.
מוניקה (זמרת)
ביוגרפיה
בגיל שנתיים מוניקה חלה ללכת בדרכה של אימה והחלה לשיר בכנסיות בעיר הולדתה ג'ורג'יה. עם השנים מוניקה המשיכה להתאמן בשירה והחלה להשתתף בתחרויות. ההצלחה שלה בעולם התחרויות הייתה מסחררת כאשר זכתה ביותר מ-20 תחרויות שונות. כשהייתה בת 10 הייתה חברה בלהקת הגוספל הנודדת "צ'ארלס תומפסון והמג'סטיקס" ובכך הפכה לחברה הצעירה ביותר בתולדות הלהקה. בתיכון למדה עם הראפר 2 צ'יינז.
אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד
ביוגרפיה
בשנת 1262 הגיע אלכסנדר השלישי לגיל 21, והחל לשלוט בעצמו. אחד מצעדיו הראשונים היה לטעון לשליטה באיים המערביים של סקוטלנד (אשר נורווגיה טענה לשליטה בהם). הוקון הרביעי, מלך נורווגיה דחה את טענות אלכסנדר לשליטה באיים, ויצא בראש צבא לתקוף את סקוטלנד. בהגיעו לסקוטלנד החל בשיחות עם אלכסנדר, אולם אלכסנדר השתהה בשיחות עד אמצע הסתיו. האאקון, מחשש לסופות החורף שיתפסו את ספינותיו, תקף את אלכסנדר, אך סופה עזה שפרצה פגעה במרבית מספינותיו, ובקרב לארגס שהתרחש באוקטובר 1263 אף צד לא נחל הצלחה רבה. האאקון נאלץ לסגת בשל מספר אבדותיו הרב, אולם נפטר בדרכו חזרה, באורקני, ב-15 בדצמבר 1263 והאיים המערביים הפכו לחלק מסקוטלנד.
בשנת 1266 נחתם הסכם פרת' במסגרתו הכיר יורשו של האאקון בשליטת סקוטלנד באיים המערביים וכן באי מאן. האיים היחידים שנותרו בשליטת נורווגיה היו איי אורקני ואיי שטלנד. בשנת 1284 העניק אלכסנדר השלישי את התואר לורד האיים לראש משפחת מקדונלד, אנגוס מקדונלד, אולם אנגוס ראה עצמו כמלך עצמאי של האיים וסירב לשלם מיסים לאלכסנדר השלישי.
מוניקה (זמרת)
1991-2000: Miss Thang ו-The Boy Is Mine
בפברואר 1997 הוציאה את השיר "For You I Will" מתוך הפסקול של הסרט :ספייס ג'אם" ובכך הפך לשיר הפופ הראשון שלה שהגיע לעשירייה הפותחת בארצות הברית. במאי 1998, היא הוציאה את השיר "The Boy Is Mine" עם הזמרת ברנדי נורווד כסינגל הראשון מאלבומה בעל אותו השם ובכך הופרכו השמועות שבין השתיים ישנה יריבות. השיר זכה להצלחה אדירה כאשר היה ללהיט המצליח ביותר בקיץ אותה שנה בארצות הברית ובכללי לשיר הכי מצליח באותה שנה במדינה. הוא שהה 13 שבועות במקום הראשון במדינה מה שהפך אותו לדואט הנשי ששהה הכי הרבה זמן במקום הראשון בהיסטוריית המדינה. בנוסף זכה בפרס גראמי והגיע למעמדות פלטינה במדינות רבות. בשנת 2018 מגזין בילבורד הכתיר אותו כשיר ה-70 המצליח ביותר בתולדות המצעד הרשמי שלהם בילבורד הוט 100. ביולי אותה שנה הוציאה לאור מוניקה את אלבומה השני הנושא את שם השיר. אלבום זה זכה להצלחה רבה והפך לאלבום המצליח ביותר של הזמרת כאשר הגיע למעמד פלטינה משולשת בארצות הברית וקנדה, למעמד זהב בצרפת ויפן ולמעמד כסף בבריטניה. שלושה משירי האלבום הגיעו למקום הראשון בארצות הברית ובכך הפכה מוניקה לבין הזמרות הבודדות שהצליחו להגיע להישג זה. האלבום זכה לביקורות חיוביות רבות וביסס את מעמדה של מוניקה כאחת מזמרות ה-R&B המצליחות ביותר של שנות ה-90. בנוסף באותה תקופה החלה מוניקה לשחק בטלוויזיה בסדרות "Living Single" ו-"בוורלי הילס 90210:.
אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד
ביוגרפיה
בעקבות נישואיו של אלכסנדר השלישי למרגרט מאנגליה בשנת 1251, דרש אביה של מרגרט, הנרי השלישי מלך אנגליה שסקוטלנד תשלם מס לממלכת אנגליה, אולם אלכסנדר סירב. מרגרט נפטרה בשנת 1274.
מוניקה (זמרת)
2000-2005: All Eyez on Me ו-After the Storm
בשנת 2000 מוניקה פנתה למשחק גם בקולנוע והשתתפה בסרט "Love Song" של MTV. מתוך הסרט יצא גם השיר "What My Heart Says" אשר גם הופיעה באלבומה השלישי של מוניקה. בהמשך שיחקה מוניקה גם בסרט פליסיטי ובסדרה "American Dreams".
בשנת 2000 השתתפה מוניקה בשיר "I've Got to Have It" של הראפרים ג'רמיין דופרי ונאז כחלק מהפסקול של הסרט "ביג מאמא". בשנה שלאחר מכן היא ביצעה את השיר "Just Another Girl" מתוך הסרט "מת לצחוק". ביוני 2002 הוציאה לאור את השיר " All Eyez on me" מתוך אלבומה השלישי בעל אותו שם. בניגוד לשיריה הקודמים השיר זכה להצלחה בינונית בארצות הברית. בספטמבר אותה שנה הוציאה לאור את הסינגל השני מהאלבום "Too Hood" אך גם הוא לא זכה להצלחה בארצות הברית. בעקבות כך יציאת אלבומה השלישי בוטלה בארצות הברית והאלבום יצא לאור רק ביפן ובשווייץ.
אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד
ביוגרפיה
בעקבות מות בניו של אלכסנדר השלישי, ולאחר מות רעייתו התעוררה שאלת הירושה לכס המלוכה הסקוטי. בשנת 1284 התכנס הפרלמנט הסקוטי ביוזמת המלך, והכריז על מרגרט, נכדתו (בת מרגרט בתו), כיורשת, אולם ב-1 בנובמבר 1285 נשא לאישה את יולנד דה דרה בתקווה שיוולד לו בן יורש.
מוניקה (זמרת)
2000-2005: All Eyez on Me ו-After the Storm
בעקבו כך מוניקה חזרה לאולפן להקליט אלבום נוסף במהירות. היא שינתה חלק מהגרסאות של השירים באלבומה הקודם וקראה להם בשמות אחרים ואף עבדה עם מפיקים חדשים. באפריל 2003, יצא השיר "So Gone" אשר נכנס לעשירייה הפותחת בארצות הברית ונהיה לשיר הראשון שלה לעשות זאת מאז 1999. ביוני מוניקה הוציאה לאור את אלבומה הרביעי "After the Strom" אשר הגיע למקום הראשון בארצות הברית ונהיה לאלבום הראשון שלה לעשות זאת ואף הגיע למעמד פלטינה במדינה ובכך מוניקה החזירה את ההצלחה שלה בארצות הברית למסלולה. בספטמבר 2003 יצא השיר "Knock Knock" כסינגל השני מהאלבום והשיר "Get It Off" כצד ב' שלו. אך השירים לא זכו להצלחה בארצות הברית. במאי 2004 הוציאה מוניקה את הסינגל האחרון מהאלבום "U Should've Known Better" אשר נכנס למקום ה-19 בארצות הברית.
אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד
ביוגרפיה
אלכסנדר השלישי נקבר במנזר דנפרמליין.
בעת מותו של אלכסנדר הייתה יולנד בהיריון, אולם ההיריון הסתיים בהפלה בנובמבר 1286 ומרגרט, נכדתו של אלכסנדר הפכה ליורשת. מרגרט נפטרה בטרם הוכתרה, בדרכה לסקוטלנד בשנת 1290, והחלה תקופה בלא בית מלוכה שנמשכה כשש שנים, עד הכתרת ג'ון דה באליול כמלך ב-30 בנובמבר 1292.
מוניקה (זמרת)
2006-2010: The Makings of Me, Still Standing ותוכניות ריאלטי.
באוגוסט 2008 מוניקה הוציאה את סרט הדוקו הראשון שלה "Monica: The Single", בוא נראית מקליטה את השיר "Still Standing" מתוך אלבומה השישי בעל אותו השם ומספרת את הסיפורים האישיים מחייה שבהם שאבה השראה להקלטת השיר ואף באותה שנה גם הוציאה לאור את השיר באופן רשמי. שנה לאחר מכן היא השתתפה בשיר "Trust" של הזמרת קיישיה קול ואף באותה שנה שיחקה בסרט הדרמה "Pastor Brown". בעקבות הצלחת סרט הדוקו הקודם שלה הוציאה לאור מוניקה סרט דוקו נוסף בשם "Monica: Still Standing" בשנת 2010 אשר מראה בין היתר את מאחורי הקלעים של הקלטת אלבומה, ההתמודדות שלה עם היותה אמא וסיפורים על עברה. הספיישל שודר בערוץ BET וגרף 3.2 מיליון צופים מה שהפך אותו לתוכנית הבכורה השנייה הנצפית ביותר בתולדות הערוץ.
בפברואר אותה שנה הוציאה לאור את השיר "Everything to Me" אשר שימש כסינגל הראשון מאלבומה השישי והפך לשיר הראשון שלה שנכנס למצעד האמריקאי הרשמי מאז 2006. במרץ אותה שנה היא הוציאה לאור את האלבום אשר גרף ביקורות חיוביות רבות. הוא הגיע למקום ה-2 בבילבורד ובכך הפך לאלבומה הראשון מאז 2003 שהצליח להגיע לחמישייה הפותחת במדינה. הוא מכר 184 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו ובכך הפך לאלבום הראשון שלה שמכר יותר מ-100 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו במדינה מאז 2003. האלבום הגיע למעמד זהב במדינה ובכך הפך לאלבומה הראשון מאז 2003 לעשות זאת. במאי אותה שנה יצא הסינגל השני מהאלבום "Love All Over Me" שגם הוא דורג במצעד האמריקאי הרשמי. הסינגל השלישי מהאלבום "Here I Am" יצא באוקטובר אותה שנה אך נכשל מלהיכנס למצעד האמריקאי הרשמי. לאור הצלחת האלבום הוא היה מועמד לפרס גראמי וגם השיר "Everything to Me". בנוסף באותה שנה הצטרפה לסיבוב ההופעות של הזמר טריי סונגז Pain & Pleasure Tour ובכך זהו היה סיבוב ההופעות הראשון שלה מזה 10 שנים.
2011-2016: New Life ו-Code Red
בשנת 2011 הצטרפה מוניקה באופן זמני לפאנל השופטים של "דה וויס" כשופטת מסייעת לשופט סי-לו גרין. באותה שנה הוציאה את השיר "" כסינגל הראשון מאלבומה השביעי New Life. השיר לא זכה להצלחה ונכשל מלהיכנס למצעד האמריקאי הרשמי. בהמשך יצאו שני סינגלים נוספים מהאלבום אך גם הם נכשלו מלהיכנס למצעד האמריקאי הרשמי. באפריל 2012 יצא האלבום והיה לאלבום הראשון שלה שיצא עם חברת RCA. בניגוד לאלבומיה הקודמים האלבום ספג ביקורות מעורבות. גם מבחינה מסחרית האלבום לא זכה להצלחה כאשר מכר 196 אלף עותקים בארצות הברית ונהיה לאלבום הראשון של מוניקה בארצות הברית שלא זכה לשום מעמד. באותה שנה התארחה בשיר "Hold On" של זמר הגוספל ג'יימס פורצ'ון. השיר זיכה את השניים במועמדות לפרס גראמי.
באוקטובר 2013 ביצעה עם ג'רמיין דופרי גרסת כיסוי לשיר "Have Yourself a Merry Little Christmas" מתוך הפסקול לסרט "The Best Man Holiday". במאי 2015 הוציאה את השיר "Just Right for Me" כסינגל הראשון מתוך אלבומה השמיני Code Red, השיר עצמו לא נכנס לשום מצעד בעולם. בדצמבר אותה שנה היא הוציאה את האלבום אשר ספג ביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה ואף נכשל מסחרית כאשר הגיע למקום ה-27 בארצות הברית מה שהפך אותו לאלבום הראשון שלה שלא נכנס ל-20 העליונים במדינה מאז אלבום הבכורה שלה. אחריי צאת האלבום לא יצאו סינגלים נוספים מהאלבום לאור כישלון הסינגל הראשון וכישלון האלבום. על מנת לקדם את האלבום יצאה באותה שנה מוניקה לסיבוב ההופעות The Code Red Experience שהיה לסיבוב ההופעות הסולו שלה מזה שנים. בנובמבר 2016 הודיעה על פרשיתה מחברת התקליטים RCA לאחר 5 שנים.
2017-הווה: Chapter 38
בדצמבר 2018 הוציאה שיר בשם "To Be Human" על מנת לקדם את העמותה שלה "The Be Human Foundation". באותו חודש היא גם הופיעה בתוכנית הריאלטי "T.I. & Tiny: The Family Hustle" של VH1 בה חשפה מוזיקה חדשה מתוך אלבומה התשיעי Chapter 38. בינואר 2019 היא הוציאה את השיר "Commitment" כסינגל הראשון מתוך אלבומה התשיעי וכסינגל הראשון מתוך חברת התקליטים העצמאית שלה "Mondeenise Music".
חיים אישיים
בשנת 1999 לקחה מוניקה הפסקה מקריירה מוזיקלית בעקבות בעיות במערכת היחסים שלה עם בן זוגה לשעבר ג'רוויס ווימס. ביולי 2000 השניים הלכו לקבר של אחיו של ווימס אשר נהרג שנתיים קודם לכן בתאונת דרכים. כאשר היו בקבר שלף ווימס אקדח והתאבד לנגד עיניה של מוניקה. בתגובה לאסון מוניקה אמרה: "אחריי שזה קרה הרגשתי שקשה לי להאשים את עצמי מכיוון שלא היה לי מה לעשות. הייתי משחזרת את הסיטואציה שוב ושוב וחושבת אולי הייתי אומרת או עושה דברים אחרת אך הבנתי שזה לא היה בידיים שלי". בהמשך אמרה בריאיון נוסף: "הגעתי להשלמה עם זה שאני לא יכולה להחזיר את הזמן לאחור ולשנות את זה". לאחר מכן יצאה מוניקה למשך זמר קצר עם הראפר C-Murder עד שהוא נכלא באשמת רצח בשנת 2003.
לאחר מכן החלה לצאת מוניקה עם הראפר Rocko אך הם סיימו את מערכת היחסים שלהם בשנת 2004. לאחר מספר החודשים השניים חזרו להיות שוב יחד וב-21 במאי 2005 ילדה מוניקה את בנם הראשון. בערב חג המולד של שנת 2007 הם התארסו וב-8 בינואר 2008 ילדה מוניקה את בנם השני. בתחילת 2010 הם נפרדו.
ביוני אותה שנה פגשה מוניקה את שחקן ה-NBA שאנון בראון על סט הצילומים של הקליפ "Love All Over Me". מאוחר יותר השניים התארסו והתחתנו בנובמבר אותה שנה בטקס סודי בביתם בלוס אנג'לס ורק בינואר 2011 הם חשפו את נישואיהן באופן רשמי. ביולי אותה שנה הם ערכו טקס חתונה נוסף הפעם בהזמנת משפחה וחברים. בספטמבר 2013 ילדה מוניקה את בתם המשותפת של השניים. במרץ 2019 הגישה מוניקה בקשת גירושין מבראון ובאוקטובר 2019 הם התגרשו באופן רשמי.
מועדון מוסקווה
מועדון מוסקווה (באנגלית: The Moscow Club) הוא רומן הביכורים של ג'וזף פיינדר, בעל תואר ראשון בלימודי רוסיה באוניברסיטת ייל ותואר שני בחקר רוסיה באוניברסיטת הרווארד.
תקציר עלילה
שנת 1991. המלחמה הקרה הסתיימה. צ'רלי סטון הוא אנליסט מבריק של מחלקה חשאית בסוכנות הביון המרכזית שעשה לעצמו שם בשיא המלחמה הקרה. מומחיותו נדרשת לאחר שנמצאת קלטת סודית ביותר שעשויה לבשר על הפיכה ב והוברחה מברית המועצות על ידי מודיע שנרצח על ידי הק.ג.ב. ושימש כנהג לאחד מחברי הפוליטביורו. סטון מעריך כי לא רק שמתקיים מאבק כוח אמיתי ואלים מאוד, אלא שהמזימה עשויה להיות קשורה לתעלומה ישנה הכרוכה במאסר של אביו של סטון עצמו, אלפרד, שנאסר בימי המקארתיזם.
עד מהרה סטון מוצא את עצמו במרכזה של קונספירציה אחרת - ממוסגרת לרצח זוועתי. ללא הוכחה לחפותו, סטון נכנס למשחק מפחיד של חתול ועכבר שמוביל אותו ברחבי הארצות הברית, אירופה, ולבסוף, לברית המועצות. שם, ייאלץ להתמודד עם קבוצת מקורבים בקרמלין שהאג'נדה האכזרית שלהם מאיימת לשבש את מאזן הכוחות השברירי בעולם. זאת במאבקו מול קבוצת הקושרים שמנסה לשמר את ברית המועצות בכך דרך והמכנה עצמה "מועדון מוסקבה".
קרים קרימוב
קרים קרימוב (באזרית: Kərim Abbas Əli oğlu Kərimov, ברוסית: Керим Алиевич Керимов; 14 בנובמבר 1917 - 29 במרץ 2003), מדען טילים סובייטי, ממייסדי תעשיית החלל הסובייטית ובמשך שנים איש מרכזי בתוכנית החלל הסובייטית. חרף תפקידו החשוב, זהותו נשמרה בסוד מפני הציבור במשך רוב הקריירה שלו. הוא היה אחד מאדריכלי שרשרת ההצלחות הסובייטיות שהדהימו את העולם מתחילת שנות השישים של המאה ה-20 - משיגור האדם הראשון לחלל, יורי גגארין, ועד לתחנת החלל מיר ששוגרה ב-1986.
קרים קרימוב נולד ב-14 בנובמבר 1917 למשפחה של מהנדס-טכנולוג בבאקו שבאזרבייג'ן. לאחר שסיים את לימודיו ב-1942 במכון התעשייתי אזרבייג'ן, המשיך קרימוב את לימודיו באקדמית חיל התותחנים דזרזינסקי, שם תכנן ופיתח מערכות טילים.
ב-1964 הפך קרימוב לראש הדירקטוריון המרכזי של כוחות החלל (TsUKOS) של משרד ההגנה ההגנה הסובייטי. בעקבות מותו של סרגיי קורוליוב ב-1966 מונה קרימוב ליושב ראש הסמכת המדינה על טיסות מאוישות ועמד בראש רשות זו במשך 25 שנה (1966–1991). הוא פיקח על כל שלב בפיתוח ובהפעלה של חלליות מאוישות וחלליות מחקר בלתי מאוישות.
לאחר פרישתו ב-1991 היה קרימוב יועץ עבור מרכז הבקרה הראשי של טיסות לחלל של סוכנות החלל הרוסית, וכתב את ההיסטוריה של תוכנית החלל הסובייטית ב"הדרך לחלל".
על תרומותיו לקידום התוכנית החלל הוא זכה פעמיים בפרס ברית המועצות ובפרס לנין
גם אני
גם אני הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית קרן פלס. השיר יצא לאור ב-2 ביוני 2013, כסינגל רביעי מתוך האלבום "איך שהשמש תזרח", על ידי חברת התקליטים הישראלית הד ארצי.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-5 במצעד השבועי של גלגלצ.
רקע וכתיבה
השיר מתאר סיטואציות מחיי היומיום, ומתאר נקודות חולשה ופגיעוּת של פלס. במהלך השיר היא פונה לשני המינים: בחלק מהמשפטים בלשון זכר ובחלק בנקבה.
פלס התארחה בעונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה "פרויקט הלהקה" בערוץ הילדים בשנת 2014. המשתתפים בתוכנית חולקו לשתי קבוצות. אחת מהן קיבלה משימה לביצוע, בה נדרשה להקליט את השיר ולצלם לו קליפ.
הופעות
את השיר שרה פלס לראשונה קצת אחרי צאת הסינגל הראשון מהאלבום, בהופעה שלה בינואר 2013 בצוותא. היא שרה את השיר בליווי פסנתר בלבד.
השיר נכלל בסיבוב ההופעות שלה "איך שהשמש תזרח". היא שרה אותו כהדרן. השיר הופיע גם במסגרת הופעות בשנים 2021-2022, והושר בהופעה של פלס באמפי קיסריה ב-2 ביוני 2022.
וידאו קליפ
טרם יצא הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה פלס לערוץ היוטיוב שלה ב-1 ביוני 2013, את האודיו הרשמי של השיר. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל.
לין ווסנביק
לין ווסנביק (בהולנדית: Lynn Wesenbeek; נולדה ב-3 בנובמבר 1962) היא מנחת טלוויזיה בלגית.
ביוגרפיה
ווסנביק נולדה בפלנדריה, כשהייתה בת תשע התגרשו הוריה והיא גדלה עם אמה ואחותה, ב-1987 זכתה בתחרות מיס בלגיה (ירשה את גואדל לייקנס), וייצגה את בלגיה בתחרות מיס עולם.
ב-1989 החלה לעבוד בערוץ הטלוויזיה "VTM" ונבחרה לשמש כאחת הפנים המרכזיות של הערוץ.
ב-1996 החלה להנחות את התוכנית "Royalty", העוסקת במשפחת המלוכה הבלגית ובבני מלוכה אירופאיים נוספים, כמו כן גם במנהיגיי מדינות שונים, מ-2004 ועד 2012 הגישה את מהדורת החדשות "VTM Nieuws".
היא הנחתה מספר פעמים במהלך שנות התשעים את תחרות מיס בלגיה. היא התארחה בין היתר בפרק של התוכנית "Klasgenoten" במסגרתה מפורסמים נפגשים עם בני כיתתם ומתעדכנים מה איתם כיום.
עד 2001 היא הייתה נשואה לפוליטיקאי גירט ורסניק, ולהם שתי בנות. בתה לאורן (ילידת 1994) אף היא דוגמנית.
חיים טירר
רבי חיים בן רבי שלמה טִירֶר (Thirer; ~ה'ת"ק, 1740 - כ"ז בכסלו ה'תקע"ח, 6 בדצמבר 1817) היה מגדולי תנועת החסידות ומחבר ספרי חסידות נודעים. הוא נודע בשם ר' חיים מצ'רנוביץ בשל תפקידו כרבה של העיר צ'רנוביץ.
ביוגרפיה
רבי חיים טירר, שכונה "חיים מצ'רנוביץ" או "הצ'רנוביצר" (טשערנאוויצער), וידוע גם בשם ספרו באר מים חיים, היה מגדולי תנועת החסידות ותלמידו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב. הוא נולד בכפר באזור בוצ'אץ' שבגליציה. אביו שלמה היה חסיד של הצדיק מהורודנקה. שם משפחתו המקורי היה טירור (Thiror), אך התפרסם בשם טירר.
כיהן כאב"ד בערים רבות, בהן: טשרנוביץ, מוהילב, בוטושן, קישינב וחבל בוקובינה. בבוקובינה פעל בין השאר בסוצ'אבה שבה ייסד את בית הכנסת גמילות חסדים. בשנת תק"מ נתמנה כרבה של קריפץ, ומשנת תקמ"ב כיהן כרבה של צ'רנוביץ. הוא נאבק למען הסכמת השלטונות האוסטריים להשבת היהודים שגורשו מווינה.
בשנת תקס"ה (1805), עם סיפוח חבל בוקובינה על ידי האימפריה האוסטרית ולאחר שנכנס לקונפליקט עם השלטונות האוסטריים, עזב רבי חיים את תפקידו כרבה של צ'רנוביץ, כדי לעלות לארץ ישראל, אך לאחר שעבר את הגבול אל נסיכות מולדובה שימש כרב בבוטושאן ומאוחר יותר בקישינב. לארץ ישראל הגיע רק בתקע"ג (1813) וקבע את מושבו בעיר צפת. הרב חיים טירר נאבק נגד חוקים שפגעו ביהודים ונגד המנהג להתפלל מחוץ לבית הכנסת.
הוא קבור בבית הקברות העתיק של צפת, במערה הנקראת מערת הבאר מים חיים. ועל המצבה נכתב:. על שמו קרויים רחובות "באר מים חיים" (כשם ספרו הידוע יותר) ברחובות ובשכונת רמת אלחנן בבני ברק, וכן "מעלה באר מים חיים" בשכונת בית וגן בירושלים.
משפחתו ושושלתו
בניו שלמה, יעקב יוסף וקלונימוס, ובתו דבורה. ידועים בין 3 ל-4 חתנים שלו, ולכן מניחים החוקרים שהיו לו בנות נוספות. חתניו היו רבי שמואל שמעלקע הורוביץ, רבי אהרן ממלא מקומו בבוטושאן והרב פייבוש אייזנבר מאוזריאן.
בנו רבי יעקב יוסף היה חתנו של רבי יצחק מקאליס בן רבי משה חיים אפרים מסאדילקוב. נפטר בט"ז באב תרכ"ו. מצאצאיו הוא רבי יואל בעער האדמו"ר מראצפרט.
שירת קרליבך
שירת קרליבך הוא ז'אנר במוזיקה החסידית הכולל שירי נשמה, בעיקר, שהולחנו על ידי ר' שלמה קרליבך. שירי קרליבך מולחנים לגיטרה, הכלי בו ניגן קרליבך. שירת קרליבך מוכרת בעיקר מהלחנים לשירי שבת ("מזמור לדוד", "לכה דודי") ושירי חתונה (כגון "עוד ישמע"). הבסיס לניגוניו של קרליבך, לפי דבריו, הוא פשיטות הנגינה: "כל מנגינה ניתן ליצור על ידי שני אקורדים". חלק קטן מלחני קרליבך כולל ניגונים ללא מילים ("קרקוב").
שירי קרליבך נהפכו לחלק אינטגרלי מהמוזיקה החסידית עד כדי אי זיהויים ככאלו וחלק משירי קרליבך מפורסמים כ"לחנים עממיים".
בין הזמרים-יוצרים הבולטים העוסקים בשירת קרליבך: בתו נשמה קרליבך, תלמידיו חיים דוד סרצ'יק ולהקת המושב שהתחילה במושב מבוא מודיעים שייסד קרליבך. רבים מן האמנים העוסקים בשירת קרליבך משייכים את עצמם לז'אנר מוזיקה יהודית מקורית.
רקע
קרליבך עשה את דרכו המוזיקלית בליווי הגיטרה שלו, באווירת שנות ה-50 ושנות ה-60. הוא התוודע ללהקות רוק ופגש במסעותיו זמרי רוק ונשמה מהם הושפע כמו מאווירת ילדי הפרחים. שיריו הראשונים יצאו בשני תקליטי ביכורים, אחד מהם ("הנשמה לך") בליווי להקה מורחבת של נגנים בעיבוד וניצוח של מילטון אוקום. תקליטים אלו פרסמו את להיטיו הראשונים - "אשא עיני", "השמיעיני את קולך" "לולי תורתך" וכן השיר "עוד יישמע" אשר נקלט במהירות בקרב הדור הצעיר בישראל והפך לשיר קאנוני המושר בכל חתונה דתית.
ב-1963 הופיע קרליבך במועדון ה-village-gate, בניו יורק, הופעה אשר לדעת רבים סימנה את פריצת הדרך הראשונה שלו, לאחר פרסום התקליט אשר הוקלט באותו מופע. בתקליט זה נשמעה לראשונה התלהבות הקהל והיסחפותו לשיר יחד עם הזמר – תופעה אשר תחזור על עצמה בכל מופע ותהפוך לסימן ההיכר שלו. קרליבך בתקליט מיטיב לשיר כחזן המסלסל בנימה רגשנית את הפסוקים של פרק התפילה "וזוכר חסדי אבות". התקליט נקרא "פיתחו לי שערי צדק" על פי הפסוק אותו הלחין, כדבריו, מתוך כמיהה להשפיע על פתיחת הלבבות בין האנשים ובינם לבין שערי השמים. עם בואו לישראל, בסוף שנות ה-60, כבר הסתמנה בארץ פריחה מחודשת של שירה חסידית, ובפסטיבלי הזמר החסידיים השונים שהתקיימו באותן שנים השתתף קרליבך כמלחין ואף זכה להכרת הציבור הישראלי בשיריו "והאר עינינו" (זכה מקום שני בפסטיבל הראשון) וכן "ישראל ישראל בטח בה'", "חמדת ימים". שיריו אף צעדו במקומות גבוהים במצעד הפזמונים הישראלי. שירים אחרים שלו קיבלו משמעויות לאומיות, כמו "ובאו האובדים" והשיר "למען אחי ורעי" אשר הולחנו במסגרת המאבק לעליית יהודי ברית המועצות. השיר "עוד אבינו חי" הפך גם הוא לפופולרי בקרב הציבור כולו. מאז הוסיף להקליט למעלה מ-1000 מנגינות ושירים. רק מיעוטם יצא לאור ורבים אחרים נגנזו או אבדו.
נוסח קרליבך
בין היתר הלחין קרליבך מנגינות לקטעי תפילה ובייחוד מתפילות השבת. לחנים אלו התקבלו במקומות מסוימים והם ידועים כ"נוסח קרליבך". נוסח תפילה היה מקובל בבית הכנסת "בירב" בצפת על ידי חסידי קרליבך ועם הזמן התפשט למקומות נוספים. אחד מ"מנייני קרליבך" הידועים ביותר מתקיים בבית הכנסת "לכו נרננה" בגבעת שמואל. מניינים דומים קיימים מחוץ לישראל, בפרט בניו יורק - "The Carlebach Shul" ובלוס אנג'לס - "The Happy Minyan".
ג'ון סים
ג'ון סים (באנגלית: John Simm; נולד ב-10 ביולי 1970) הוא שחקן אנגלי. תפקידיו הידועים ביותר הם סם טיילר בסדרת הטלוויזיה "החיים על מאדים" והמאסטר בסדרת המדע בדיוני הבריטית "דוקטור הו". הוא כיכב בסדרות דרמה טלוויזיניות עטורות שבחים שזכו בפרסים בהם "האגמים", "המפצח", "שם המשחק", "החטא ועונשו", "לדפוק שעון" ו- Sex Traffic, כמו כן הופיע בסרטי הקולנוע "אקסטזי", "וונדרלנד" ו"אנשי המסיבות".