cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רב אושעיא
רב אושעיא היה נצר למשפחת חכמים גדולים. כאשר היה רווק, יחד עם אחיו מכרו נעליים לזונות, ולמרות זאת הם לא הגביהו את עיניהם כדי לראות אותם, האמורא רבא אומר, כי על שני אחים אלו, נאמר המאמר כי רווק כזה הדר בעיר ואינו חוטא, מכריז הקדוש ברוך הוא עליו בכל יום.
רבי יוחנן רצה לסמוך לרבנות אותו ואת אחיו, אך לא עלה בידו, עד שרב אושעיא ואחיו רב חנניה הסבירו לו כי הוא צאצא של בית עלי הכהן, שעליו נאמרה הקללה, קללה המכוונת שלא יהיה זקן במשמעותו התורנית - רב - מצאצאיו של עלי.
לעיתים ניתן לטעות בין רב אושעיא שנקרא כך ולא "רבי" מכיוון שלא הוסמך, לבין רבי אושעיא חבירו של רבי חייא שהוסמך לרבי (ככל הנראה על ידי רבו רבי יהודה הנשיא), במיוחד במקומות בהם כתוב בתלמוד ר' בראשי תיבות, ולא ידוע אם הראשי תיבות הוא של המילה רבי או רב.
ייתכן והיה רב אושעיא נוסף בבבל.
קובה גודינג ג'וניור
קיובה מארק גודינג ג'וניור (באנגלית: Cuba Mark Gooding Jr.; נולד ב-2 בינואר 1968) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי.
לאחר תפקיד הפריצה שלו בתור טריי סטיילס בסרט "החבר'ה מהשכונה" (1991), הוא הופיע בסרטים כמו "בחורים טובים" (1992), "התפרצות" (1995) ובסרט הדרמה - קומי "ג'רי מגווייר" (1996) ; עבורו זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
מאוחר יותר הוא זכה לתהילה על תפקידיו בסרטים כמו "גברים עם כבוד" (אנ') (2000) בתור קארל בראשיר (אנ'), ובאפוס המלחמה של מייקל ביי "פרל הארבור" (2001) בדמותו של דוריס מילר (אנ'). סרטיו האחרים כוללים "הכי טוב שיש" (1997), "לחלום אותך" (אנ') (1998), "מיליונר מי שגומר ראשון" (2001) , "מקהלה בירושה" (אנ') (2003), "אמריקן גנגסטר " (2007) , "ידיים מחוננות"  (2009) בתור בן קרסון, בסרטו של לי דניאלס (אנ') "המשרת" (2013), ובסרטה של אווה דוברני "סלמה" (אנ')  (2014) בתור עורך הדין לזכויות האזרח פרד גריי (אנ').
בשנת 2016, הוא גילם את או.ג'יי סימפסון בסדרת הדרמה "אמריקה נגד או. ג'יי. סימפסון: סיפור פשע אמריקאי" ועבור תפקידו, קיבל מועמדות לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן ראשי במיני-סדרה או סרט (אנ'). באותה שנה כיכב בעונה השישית של סדרת האנתולוגיה "אימה אמריקאית: רואנוק".
ביוגרפיה
גודינג ג'וניור נולד וגדל בברונקס, ניו יורק. אמו, שירלי סאליבן, היא זמרת, ואביו, קובה גודינג סניור (אנ') היה סולן להקת "The Main Ingredient". לגודינג יש שלושה אחים: אפריל, השחקן עומאר גודינג (אנ') ותומאס. סבו מצד אביו, דאדלי מקדונלד גודינג, היה יליד ברבדוס. משפחתו עברה ללוס אנג'לס ב-1972 לאחר שהלהקה של אביו הוציעה את הלהיט שלהם "Everybody Plays the Fool"; שנתיים לאחר מכן, עזב אביו את המשפחה. גודינג עצמו גדל על ידי אמו ולמד בארבעה בתי ספר שונים: תיכון צפון הוליווד (אנ'), תיכון טוסטין (אנ') , תיכון אפל וואלי (אנ') ותיכון ג'ון פ. קנדי (אנ') בשכונת גרנדה הילס (אנ') בלוס אנג'לס; הוא כיהן כנשיא מועצת התלמידים בשלושה מהם.
קריירה
תפקידו הראשון היה כרקדן של הזמר ליונל ריצ'י באירועי אולימפיאדת לוס אנג'לס ב-1984. לאחר שלוש שנים בהן למד אומנות יפנית, החל להתמקד במשחק. בשנות השמונים השתתף בסדרות הטלוויזיה "בלוז לכחולי המדים" ו"מקגייוור". חשיפתו הגדולה הייתה ב-1991 בעקבות השתתפותו בסרט "החבר'ה מהשכונה". בעקבות הצלחה זו, הוא שיחק בסרטים "בחורים טובים" ו"התפרצות".
ב-1998 גילם את דמותו של עורך הדין לאסון ראסל במותחן "רב מכר לרצח", אותו כתב וביים ראודי הרינגטון. גודינג ג'וניור הופיע גם בסרטים "אמריקן טריפ", "נורביט" ו"אבא בא למחנה". ב-2002 קיבל כוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ב-2007 הוא הופיע לצד מייקל ג'ורדן בפרסומות להלבשה תחתונה.
בשנת 2009 גילם את הפוליטיקאי בן קרסון בסרט הטלוויזיה "ידיים מחוננות" מבית רשת הטלוויזיה "TNT"; עבור תפקידו, היה גודינג ג'וניור מועמד לפרס גילדת שחקני המסך.
בשנת 2013 ביצע גודינג את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון ברודוויי כאשר גילם את לודי ווטס בחידוש של ברודווי למחזה "המסע אל האושר" מאת הורסון פוט.
בשנת 2014 שיחק בדרמה ההיסטורית "סלמה" (אנ') של הבמאית אווה דוברני בתפקיד עורך הדין לזכויות האזרח פרד גריי (אנ').
בשנת 2015 התארח בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "אימפריה" בתפקיד פומה. בשנת 2016 שיחק בסדרה של ראיין מרפי "אמריקה נגד או. ג'יי. סימפסון: סיפור פשע אמריקאי" בתפקיד או. ג'יי. סימפסון.
בשנת 2018 ביים את סרטו העלילתי הראשון "ביצי קוויאר", לו גם כתב את התסריט לצד הקולנוען הישראלי איתן גורלין. קובה שיחק גם את התפקיד הראשי לצד פמקה ינסן וריצ'רד דרייפוס.
בשנת 2020 גילם את חאבייר בסרט "שנת חיים" (אנ').
חיים אישיים
ב-1994 נישא גודינג לאהובתו מהתיכון, שרה קאפר, איתה יש לו שלושה ילדים: ספנסר גודינג, פייפר גודינג והשחקן מייסון גודינג. בשנת 2014 הגישה קאפר בקשה להפרדה משפטית מגודינג. גודינג הגיש תביעת גירושין בינואר 2017 שנכנסה לתוקף בהמשך השנה.
פרשת הטרדות מיניות
ב-13 ביוני 2019, גודינג הועמד לדין באשמת הטרדה והתעללות מינית בדרגה שלישית בעיר ניו יורק, בהתייחס לתקרית שבה גישש לכאורה אישה בבר בטיימס סקוור. ב-10 באוקטובר הוגש נגדו כתב אישום נוסף על התעללות מינית. נכון לאוגוסט 2020, 30 נשים האשימו את גודינג בהטרדה מינית.
גודינג הואשם רשמית בשל שלושה תקריות, שכל אחת מהן הובילה להאשמות בגין עבירות של מגע בכוח והתעללות מינית מדרגה שלישית..
ב-12 באפריל 2022, גודינג הודה באשמה בכך שנגע בכוח באישה במועדון לילה בניו יורק בשנת 2018, ואמר לשופט שהוא "נישק את המלצרית על שפתיה" ללא הסכמתה במועדון הלילה LAVO בניו יורק. הוא גם הודה בשני המקרים האחרים לכאורה של מגע ללא הסכמה, שהתרחשו באוקטובר 2018 וביוני 2019.
ב-19 באוגוסט 2020, אישה הגישה תביעה נגד גודינג והאשימה אותו בכך שאנס אותה בשנת 2013 בעיר ניו יורק. שני הצדדים הגיעו להסדר פשרה ב-6 ביוני 2023. כתוצאה מההסדר, גודינג לא הועמד לדין. למרות ההסדר, עורכי דינו של גודינג התעקשו שהוא והאישה קיימו יחסי מין בהסכמה ושהאישה התפארה לאחר מכן בפני אחרים שקיימה יחסי מין עם ידוען.
צייטלין
שם משפחה יהודי מטרונימי (כלומר שנגזר משם האם או הרעיה). צייטלין - על שם צייטל.
קישורים חיצוניים
Zeitlin
3 Words
(בעברית: 3 מילים) הוא אלבום הבכורה של זמרת הפופ הבריטית שריל. האלבום יצא לאור ב-23 באוקטובר 2009, על ידי חברת התקליטים Fascination Records.
רקע
ב-27 באפריל 2009 הצהירה קול, דרך MTV בריטניה, כי היא עובדת על אלבום סולו. במקביל רתמה קול שלל מפיקים (ביניהם Will.i.am, טאיו קרוז, ווין וילקינס וSyience) לעבודה על האלבום. בנוסף ביקשה מקרוז שיכתוב לה שני שירים לאלבום. את הראשון מבין השניים, Break Your Heart, הוא כתב במיוחד עבורה, אך המנהלים בחברת התקליטים סברו שהוא דומה מידי לדואט של קול עם וויל.אי.אם, ודרשו שהוא לא יכלל באלבום. מאוחר יותר קרוז הקליט את השיר בעצמו והוציא אותו כסינגל הבכורה מאלבומו השני Rokstarr. השיר זכה להצלחה כבירה, כאשר הגיע למקום הראשון במספר מצעדים, ביניהם גם מצעד הלהיטים הבריטי ומצעד הלהיטים האמריקאי. השיר השני שכתב קרוז לקול נקרא Stand Up, והוא כן נכלל באלבומה.
ולנטיניאנוס הראשון
פלאביוס ולנטיניאנוס אוגוסטוס (Flavius Valentinianus Augustus), ידוע גם כוולנטיניאנוס הראשון או ולנטיניאנוס הגדול (3 ביולי 321 – 17 בנובמבר 375) היה קיסר-אוגוסטוס של האימפריה הרומית משנת 364 עד לשנת 375. הוא מינה את אחיו ואלנס לקיסר והעמיד אותו כשליט החלק המזרחי של האימפריה בעוד ולנטיניאנוס נטל את השליטה בחלק המערבי של האימפריה.
שלטונו התאפיין בלחימה בלתי פוסקת לאורך גבולות האימפריה, הוא נלחם בהצלחה כנגד השבטים הגרמאניים שפשטו ללא הרף על גבולות האימפריה מעבר לנהרות הריין והדנובה, הוא נלחם באפריקה ובבריטניה ובנה מבצרים לאורך גבולות האימפריה במטרה לבלום התקפות עתידיות.
3 Words
רקע
עטיפת האלבום צולמה בידי צלם האופנה הבריטי ניק נייט'.
ולנטיניאנוס הראשון
קורות חייו
ולנטיניאנוס נולד בשנת 321 בעיר וינקובצי (לטינית: Cibalae, בקרואטיה), בנו של גרטיאנוס – קצין צבא בכיר בצבא של קונסטנטינוס הראשון וקונסטנס. הוא ליווה את אביו לפרובינקיה אפריקה כאשר הוא מונה למפקד הלגיונות המקומיים, אך לאחר זמן קצר גרטיאנוס הואשם במעילה בכספי השלטון והודח מתפקידו. הוא חזר לשרת את האימפריה והתמנה להיות מושל בריטניה. בתום התקופה פרש לגמלאות באחוזת המשפחה בווינקובצי. ולנטיניאנוס הצטרף לצבא בשנת 330 ועלה לדרגת פרוטקטור דומסטיקוס.
3 Words
קידום
במאי ויוני 2010, הצטרפה קול כאמן תומך בהופעות האירופאיות בסיבוב ההופעות של הבלאק אייד פיז, The E.N.D. World Tour. היא ביצעה את Fight for this Love, Boy Like You, Make Me Cry, Parachute, Fireflies, 3 Words, Rain on Me ואת Stand Up. לעיתים הצטרף אליה וויל.אי.אם כאשר ביצעה את הדואט שלהם, Words 3.
ולנטיניאנוס הראשון
קורות חייו
בשנת 356 היה ולנטיניאנוס קצין בגאליה תחת פיקודו של מפקד חיל הרגלים המגיסטר פדיטום ברבטיו. הלגיונות נכשלו במשימה להדוף את השבטים האלמאנים, ספגו אבדות של ממש בעימות, הצבא הרומאי נסוג בבהלה וחוסר סדר – תוך אובדן חלק גדול מהאספקה – אל מחנות חורף הרחוקים מזירת הקרבות. משנדרש ברבטיו לדין וחשבון מול האוגוסטוס קטנסטנטיוס השני הוא הפנה אצבע מאשימה אל ולנטיניאנוס והביא את הקריירה הצבאית שלו לכדי הרס ואת ולנטיניאנוס לפרישה בבושת פנים מהצבא. ידוע כי הוא פרש לאחוזה משפחתית בסִירְמִיוּם, שם נולד לו ולאשתו מרינה סרבה בנם גרטיאנוס.
3 Words
סינגלים
הסינגל הראשון ששוחרר מהאלבום הוא Fight for This Love. היא בחרה לבצע אותו בתוכנית The X Factor (הגרסה הבריטית לאמריקן איידול). בעקבות החשיפה שקיבל בתוכנית, הוא התמקם במקום הראשון במצעד הלהיטים הבריטי ובמצעד הלהיטים האירי. לאחר מכן הוכרז כסינגל הכי נמכר של 2009 (הוא נעקף עד לסוף השנה, ובסופו של דבר דורג במקום הרביעי לאותה שנה). לאחר מכן התמקם במקום הראשון גם במצעד הלהיטים הנורווגי, במצעד הלהיטים ההונגרי, ובמצעד הלהיטים בדנמרק. בסוף 2009 התברר שהוא הסינגל ה-29 הכי נמכר בעשור הנוכחי, עם מכירות של למעלה מ-900,000 עותקים רק בבריטניה.
ולנטיניאנוס הראשון
קורות חייו
לאחר מותו הפתאומי של האוגוסטוס יוביאנוס בספטמבר 364 התכנסו מפקדי הצבא לבחור שליט חדש ולאחר שמספר מועמדים אחדים נפסלו הם החליטו לבחור בוולנטיניאנוס.
3 Words
סינגלים
הסינגל השני ששוחרר הוא Words 3, דואט עם Will.i.am. הסינגל דורג בעשיריה הראשונה במצעדים הבאים- בריטניה, אירלנד, אוסטרליה ואיטליה.
ולנטיניאנוס הראשון
אוגוסטוס של האימפריה הרומית
ביום 26 בפברואר 364 קיבל ולנטיניאנוס את שרביט השלטון וביום 28 במרץ בחר באחיו ואלנס כשליט לצידו שיהיה אחראי על השלטון בחלק המזרחי של האימפריה. הוא קבע את מקום מושבו במילאנו משם שלט על איטליה, גאליה, אפריקה ואיליריה (חבל ארץ במערב הבלקן), וואלנס קבע את בירתו בקונסטנטינופול. על פי ההיסטוריון הפאגאני זוסימוס, ולנטיאנוס הקדיש את יתרת השנה לבטל את הצווים של יוליאנוס הכופר שעסקו במעמדה של הדת הנוצרית באימפריה. הוא פיטר פקידים שמונו על ידי יוליאנוס ומינה אחרים – בני הדת הנוצרית – במקומם. אנשי החצר של יוליאנוס, ובהם אנשי רוח ופילוסופים פגניים, סולקו.
מלחמות בגאליה
בשנת 365 חצו גדודים של השבטים האלמאנים את הריין ופלשו אל תוך גאליה. במקביל פרוקופיוס (Procopius), בן דודו של הקיסר יוליאנוס והענף האחרון בעץ המשפחה של קונסטנטינוס הגדול, הכריז על עצמו כאוגוסטוס במזרח. הוא הצליח להשיג את תמיכתם של שני לגיונות שישבו בקונסטנטינופול ותפס את השלטון בפרובינציות תרקיה וביתיניה (חבל בצפון-מערב אסיה הקטנה). בעוד ולנטיאנוס אוסף את צבאו לקרת העימות בגאליה, גילה ואלנס הססנות בדיכוי המרידה וניסה להגיע להסכם עם פרוקופיוס, לבסוף דוכאה המרידה בכוח על ידי קציני הצבא הבכירים במזרח. ולנטיאנוס קבע את מפקדתו בעיר דורוקורטום (Durocortum) ושלח את מפקדי הצבא להילחם בפולשים, העימותים הראשונים היו כישלון מוחץ לצבא הרומאי: מפקדי הלגיונות נהרגו והצבא נהדף באבדות. ניסיון נוסף בשנת 366 לגרש את אלמאנים מתחומי גאליה נכשל ולאחר חילופי פיקוד ומספר קרבות מוצלחים נדחקו האלמאנים אל מחוץ לגבולות הפרובינציה.
פוד
הפוד מחובר לנושא המטען בהתאם למשימה. הפודים נישאים מחוץ לגוף המטוס או הרכב, והם ניתנים לניתוק והחלפה מהירה. פוד המיועד להתקנה במטוס מעוצב בצורה אווירודינמית, כדי לצמצם ככל האפשר הגרר שהוא יוצר, הפוגע במהירות המטוס.
ולנטיניאנוס הראשון
מלחמות בגאליה
אי השקט באימפריה לא איפשר לוולנטיאנוס מלנצל את ההצלחה כנגד האלמאנים ובשנת 367 עמד מול מרידות בבריטניה ופלישות חוזרות של הגרמאנים אל תוך גאליה. הם חצו את נהר הריין בזזו והרסו את העיר מיינץ. ולנטיאנוס אסף צבא משמעותי ותגבר את הלגיונות של הפרובינציה עם לגיונות מאיטליה ואיליריה בהכנה למתקפה גדולה באביב. באביב של שנת 368 חצה ולנטיאנוס עם בנו בן השמונה גרטיאנוס את נהר הריין והתקדם לתוך הטרטוריה שבשליטת האלמאנים. התקדמות הרומאים נעצרה בקרב סוליציניום (Solicinium). מקום הקרב איננו ידוע ופרטים על העימות מועטים ומעורפלים. הקרב הסתיים בניצחון רומאי שהושג באבדות כבידות שמנעו מוולנטיאנוס מלקטוף את פירות הניצחון ומאפשרות להביא את האלמאנים לכלל כניעה. הוא חתם על הסכם שלום וחזר למחנות החורף בגאליה. במהלך שהותו לאורך הגבולות יזם ולנטיאנוס בניה ושיקום של קו המבצרים לאורך הריין במטרה לשים מכשול בפני פלישות ופשיטות עתידיות. ולנטיאנוס יזם מהלך נוסף כנגד האלמאנים, תוך ניסיון להגיע להסכם שיתוף פעולה עם הבורגונדים, אויבים של האלמאניים ובמטרה ליצור לחץ כפול על האלמאניים, המשא ומתן עלה על שרטון אך האלמאניים שהרגישו את הלולאה מתהדקת סביבם החלו בנסיגה חפוזה ונתפסו לא מוכנים בסדרת קרבות בפרובינציה רייטיה במרכז אירופה שעל הרי האלפים, חלקם הצליח לחמוק מהמלכודת אך מספרים גדולים נלכדו ויישבו מחדש בעמק נהר הפו.
3 Words
סינגלים
הסינגל השלישי מהאלבום, Parachute, שוחרר רק בבריטניה ובאירלנד. במצעד באירלנד דורג שלישי, ובבריטניה במקום הרביעי.
פוד
בפודי תותחים נעשה שימוש כבר במהלך מלחמת העולם השנייה. במטוס קרב, פוד תותח יעיל פחות מתותח המותקן בגוף המטוס, אך לעיתים נוצר הצורך בפוד לאחר שבתכנון המקורי של המטוס לא נכלל תותח, אך הצורך בתותח התגלה במהלך השימוש המבצעי במטוס.
ולנטיניאנוס הראשון
מלחמות בגאליה
בשנת 370 יזמו השבטים הסקסונים סדרת התקפות בצפון גאליה. לאחר סדרת עימותים שלא הביאו לעצירת המתקפה הגיעו הרומאים והסקסונים לשביתת נשק שנוצלה על ידי הרומאים למתקפת פתע והשמדת הצבא הסקסוני.
הקרבות בגאליה והפרובינציות הסמוכות נמשכו 4 שנים נוספות מבלי שוולנטיאנוס מצליח לנצח את המלחמה, במכרת מורכבת זאת נלחם ולנטיאנוס עם בתי אב מקרב האלמאנים ובמקביל כרת הסכמי שלום ואף שיתף פעולה עם בתי אב אחרים. בסיכומו של דבר נכשל ולנטיאנוס בניסיונות להביא שלום ושקט לגאליה ובשנת 374 נאלץ לחתום על הסכם שלום עם האלמאנים בתנאים לא נוחים על מנת לשחרר כוחות להתמודד עם איומים לאורך גבול הדנובה ובאפריקה.
מלחמה בבריטניה
בקיץ של שנת 367 מרד חיל המצב הרומאי שתפס את קו הביצורים הידוע כ"חומת אדריאנוס", ואיפשר לגדודים של השבטים הנודדים אטקוטי (Attacotti), פיקטים (Picts) וסקוטי (Scotti) להיכנס לתוך שטחי הפרובינציה הרומאית של בריטניה. פושטים סקסוניים נחתו במה שנראה לרומאים כמתקפה מתואמת על החופים הדרום-מזרחיים האי ושבטים סקסוניים ופרנקים תקפו ופשטו אל תוך צפון גאליה. גדודים אלו הצליחו לגבור על יחידות חיל המצב המקומי ובזזו בחופשיות את מערב וצפון בריטניה. הקצין הרומאי האחראי על אזור החוף נהרג והמפקד של הפרובינציה הסתגר עם מעט החיילים שתחת פיקודו במבצרים שבדרום מזרח האי. שאר הצבא התפרק, חלק מהחיילים עזבו את עמדותיהם ויחידותיהם וחלק ערקו לשורות הפולשים. עם אובדן אחיזת השלטון הרומאי החלו החיילים עריקים ועבדים בורחים להטיל טרור על אזורי הכפר והדרכים. ההיסטוריון הרומאי בן התקופה אמיאנוס מרקלינוס קורא למסכת אירועים אלו "הקונספירציה הברברית" (barbarica conspiratio). על פי מרקלינוס, חילות העזר בפרובינציה חברו לפולשים שקנו את שיתוף הפעולה שלהם בחלוקת השלל. מרקלינוס מציין כי מצבת הכוחות בבריטניה הייתה מדוללת עוד מימי מרד מגנינוטיוס וקרב מורסה מז'ור שנערך בין קונסטנטיוס השני וכוחות המורדים ובו על פי האומדנים נהרגו כ-30,000 חיילים מכל צד.
לאחר מספר ניסיונות כושלים להחזיר את הסדר על כנו ולהדוף את הפולשים, נשלח באפריל 368 הגנרל פלביוס תאודוסיוס לבריטניה מלווה בבנו – מי שעתיד היה להיות האוגוסטוס תאודוסיוס הראשון – ובאחיינו – מי שעתיד היה להיות הקיסר והמורד מגנוס מקסימוס. הוא ריכז את צבאו בבולון-סור-מר ולאחר חציית התעלה האנגלית קבע את מפקדתו בלונדיניום (לונדון). מלונדיניום החל מבצע לניקוי הפרובינציה מכנופיות שודדים ששלטו באזורים הכפריים והטילו את חיתתם עם הדרכים וגדודים של ברברים שהתפזרו ברחבי בריטניה הותקפו. בסוף 368 חזר הסדר לבריטניה, עריקים ומורדים הוצאו להורג, ביצורים שוקמו והפולשים נהדפו אל מחוץ לגבולות.
מלחמות באפריקה
בשנת 372 התפרץ מרד בפרובינציית אפריקה על רקע ניהול כושל ושחיתות של המושל הרומאי הקומיס רומאנוס. האוכלוסייה המקומית תחת הנהגתו של פירמוס, בנו של אציל מקומי שהיה בן ברית של רומא ושלט בשבטים ברברים כבן-חסות של הקיסר הרומאי. ולנטיאנוס שלח את תאודוסיוס לאפריקה על מנת לדכא את המרד ולהשליט את הסדר על כנו.
תאודוסיוס החל את משימתו על ידי מאסרו של רומאנוס ומי מהפקידים ששיתפו איתו פעולה בשחיתות. משנכשל משא ומתן מוקדם עם פירמוס ברח המורד אל המדבר במטרה לארגן התנגדות לרומאים. תיאודוסיוס יצא במהלך מהיר אל המדבר בראש כוחות ניידים ומהירים שרדפו אחרי המורדים, הבריחו אותם ממחבואם ומנעו מהם מלהתארגן ומלהתבסס בקרב שבטי המדבר. לבסוף משנדחק לפינה התאבד פירמוס בשנת 374 והמרד דעך.
הצלחתו של תאודוסיוס בדיכוי המרד באפריקה הייתה הצלחה אחת יותר מדי, הוא נעצר ככל הנראה בסמוך למותו של ולנטיאנוס וייתכן כחלק ממאבק הכוחות לאחר מותו של האוגוסטוס, ובסוף שנת 375 הוצא להורג בקרתגו.
מלחמה לאורך חופי הדנובה
בשנת 375 נכנס ולנטיאנוס לעובי הקורה ונכנס בראש צבא משמעותי אל תוך פאנוניה, הוא הצליח להביא את ראשי השבטים המורדים לשולחן המשא ומתן, סרמטים ובני בריתם הכו על חטא הביעו חרטה והבטיחו את נאמנותם לאימפריה ולאוגוסטוס. משהבשילו התנאים פתח ולנטיאנוס במסע עונשין רחב היקף ובסתיו חצה את הדנובה לשטחי הקוואדי והסרמטים, הצבא הרומאי לא נתקל בהתנגדות והלגיונות פרקו את הזעם על חוות, יבולים ועסקו בביזה והרס. עם כניסת החורף נסוגו הרומאים אל מחנות החורף מעבר לדנובה.
מותו של ולנטיאנוס
ולנטיאנוס לא הסתפק בפשיטות שהוכתרו בהצלחה חלקית והחליט להמשיך את הלחימה כנגד הקוואדי, לצורך זה הוא העביר בנובמבר את צבאו אל מבצר בריגטיו (קומארנו). במקום זה הוא קיבל משלחת של ראשי שבטים מהקוואדי שבאו לשכנע את השליט הרומאי הזועם בכנות נכונותם לשתף פעולה הם הציעו בתמורה להסכם שלום לספק מגויסים לצבא הרומאי מקרב צעירי השבט. השיחות עלו יפה אך לאחר מכן הקוואדים חזרו על עמדתם כי מעשי האיבה פרצו בגלל פרובוקציות רומאיות והצהירו כי אין ביכולתם לשלוט באופן מלא על כנופיות פורעות חוק מקרב השבטים. ולנטיאנוס נתקף בזעם בלתי נשלט, התמוטט ופונה מיידית לחדריו שם מת זמן קצר לאחר מכן.
ולנטיאנוס מצטייר בהיסטוריה כשליט אלים, אכזרי וכמי שרכש בוז להשכלה למשכילים. ההיסטוריון הרומאי מרקלינוס מציין כי ולנטיאנוס "שנא את הלבושים בהידור, את המשכילים את העשירים ואת אלו נולדו עם כפית של זהב". מאידך הוא היה מפקד צבאי מוכשר ואדמיניסטרטור עם מצפון. הוא הראה עניין ברווחת אזרחי האימפריה מהמעמדות הנמוכים, מעמדות אליהן השתייך אביו. לרוע המזל כוונותיו הטובות הוסטו ממסלולן לעיתים על ידי פקידים שכישוריהם לוקים וכוונותיהם זדוניות. לכף זכות, ולנטיאנוס הקים בתי ספר לחזק את מערכת החינוך ומינה רופאים לשכונות המגורים של רומא על מנת לחזק את מערכת הבריאות של העיר.
בניגוד למפעליו הציבוריים, בד' אמותיו גילה ולנטיאנוס אכזריות ומשרתים הוצאו להורג לעיתים על האשמות ומעשים בעלי חשיבות מועטה על פי הסיפורים הוא החזיק זוג דובים בחצרו והשליך את משרתיו הסוררים כמאכל דובים. ולנטיניאנוס גילה את אותו יחס לאליטות המסורתיות של האימפריה ובעיקר לאריסטוקרטים של הסנאט הרומאי, הוא יזם סדרה של משפטי ראווה כנגד הסנטורים תחת האשמות של שימוש במאגיה שחורה, הרעלות וניאוף. משפטיהם נערכו על ידי מקסימינוס, מנאמני ולנטיניאנוס ואדם שידוע היה בברוטאליות שלו הוא מונה לויקאר של רומא הצלחתו בהשלטת שלטון של טרור ברומא הביאה את ולנטיניאנוס למנות אותו לפרפקט של המשמר הפרטוריאני.
ברוש גדול-פירות
ברוש גדול-פירות (שם מדעי: Cupressus macrocarpa) הוא מין ברוש שמוצאו בקליפורניה, ואשר זן תרבותי שלו, 'Gold Crest', נפוץ כעץ נוי בגינון בישראל, ונודע בכינוי ברוש לימוני, על שום הצבע הזהוב של עלוותו הצעירה והריח הלימוני של עליו.
גידול בתרבות
הברוש גדול הפירות משמש רבות בגינון באזורים רבים בעולם שהאקלים שלהם דומה לזה של חופי קליפורניה, עם חורף ממוזג וקיץ קריר ולח. זנים תרבותיים שלו נפוצים בגינות באירופה, ארצות הברית וניו זילנד.
בישראל נפוץ הזן 'גולד קרסט', המוכר יותר בכינויו "ברוש לימוני". זן זה מתאפיין בצמיחה מהירה, ולכן מרבים להשתמש בו בגינון. עם זאת, מידת התאמתו לתנאי האקלים של ארץ ישראל שנויה במחלוקת. בארצות שהקיץ בהן קריר ולח הוא מאריך ימים, ואף יכול להגיע לגובה של 40 מטרים ולנוף בקוטר 10 מטרים. אולם רגישותו לחום וליובש מחלישה אותו בקיץ בישראל, והוא רגיש לפגיעת מחלות ומזיקים רבים, ובמיוחד לפגיעת הפטרייה Seiridium cardinale כך שמרבית העצים אינם שורדים שנים רבות.
Alright
Alright הוא שיר של הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר, מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, To Pimp a Butterfly. השיר יצא לתחנות הרדיו ב-30 ביוני 2015, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
בצאתו, הגיע השיר למקום ה-81 במצעד הבילבורד הוט 100. בהמשך, השיר הפך למזוהה עם מחאת Black Lives Matter וזכה בפרסי גראמי לשיר הראפ הטוב ביותר ופרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר, כשהועמד גם לקטגוריות שיר השנה והווידאו קליפ הטוב ביותר.
השראה וכתיבה
בראיון ל-MTV News, לאמאר הצהיר שהוא מצא את ההשראה לשיר בעת ביקור בדרום אפריקה והיה עד לבעיות עמן התמודדו האזרחים: "המאבק שלהם היה קשה פי 10". הרצועה נפתחת בשורות מתוך "הצבע ארגמן" של אליס ווקר: "Alls my life, I had to fight" ("כל חיי, הייתי צריך להילחם"). בשיר לאמאר מציג דמות בשם לוסי, שממלאת תפקיד מהותי לאורך האלבום. במילים של השיר, ככל שלאמאר גדל, כך גם לוסי: "ain't a profit big enough to feed you" ("אין רווח גדול מספיק כדי להאכיל אותך"). בסוף השיר, לאמאר דן במחשבות אובדניות שהיו לו בחדר בבית מלון: "I didn't wanna self-destruct... The evils of Lucy was all around me" ("לא רציתי להשמיד את עצמי... הרוע של לוסי היה מסביבי"). מפיק השיר, פארל ויליאמס, שר את ההוק של השיר.
וידאו קליפ
לאמאר נצפה מצלם את הווידאו קליפ של השיר באי המטמון בסן פרנסיסקו ועל גבי עמוד רמזור בלוס אנג'לס. הוא פורסם בעמוד ה-Vevo של לאמאר ב-30 ביוני 2015. הקליפ בן שבע דקות, והוא בוים על ידי קולין טילי ו-The Little Homies. הוא צולם כולו בשחור-לבן.
הקליפ מתחיל בהצגת צילומים של החיים בשכונה. צעיר אפרו-אמריקאי נראה שוכב על הארץ ולאמאר מתחיל לדבר. המשטרה וההרס מציפים את הסצנה כשהמוזיקה מתחילה, ולאמאר מתחיל לראפרפ בית חדש לצד חבריו להרכב בלאק היפי סקולבוי קיו, אב-סול וג'יי רוק, במכונית שנישאת על ידי ארבעה שוטרים. במהלך הקליפ, לאמאר טס דרך קליפורניה, בזמן שהצוות שלו זורק כסף לכולם ורקדנים מופיעים ברחובות. בסוף הקליפ, לאמאר עומד על עמוד תאורה ושוטר יורה בו. הראפר נופל ארצה ומסיים את המונולוג שלו מתחילת הקליפ, אך מסיים את הקליפ בחיוך.
הופעות חיות ומחלוקת
לאמאר ביצע מחרוזת של "The Blacker the Berry" ו-"Alright" בטקס פרסי גראמי ה-58. הוא דורג על ידי רולינג סטון ובילבורד כביצוע הטוב ביותר והרגע הטוב ביותר של הלילה, כאשר באחרון נכתב כי "זו הייתה בקלות אחת מהופעות הטלוויזיה החיות הטובות ביותר בהיסטוריה".
לאמאר ביצע את השיר בכל הופעה בסיבוב ההופעות The Damn Tour.
הוא בוצע על ידי לאמאר במופע המחצית של סופרבול LVI ב-13 בפברואר 2022.
השפעה
בשנת 2015, נשמעו מספר הפגנות בראשות נוער נגד אלימות משטרתית ברחבי המדינה כשהם שרים את הפזמון של השיר. כתב מגזין רולינג סטון גרג טייט הגיבף "'Alright' של לאמאר הוגדר על ידי רבים מהחברים בסגל הסטודנטים הפעילים של היום בתור 'We Shall Overcome' שלהם". בנוסף, כמה ערוצי חדשות עכשוויים, בהם BET, העלו את הרעיון שהשיר יהיה ההמנון הלאומי השחור המודרני. לאמאר הוצג ב-Ebony Power 100, רשימה שנתית המכירה במנהיגים רבים בקהילה האפרו-אמריקאית, תוך הדגשת "כיצד הפזמון של השיר שלו 'Alright' הפך לפזמון המפגינים של Black Lives Matter". המפיק סאונווייב הצהיר: "לא ציפיתי ש-'Alright' יהיה שיר המחאה, אך ידעתי שהוא הולך לעשות משהו כי התקופה שבה אנחנו חיים הפכה אותו לשיר המושלם". מפגינים בעצרת בשיקגו נגד דונלד טראמפ שרו את הפזמון של השיר במרץ 2016.
ג'ובאני בליני
ג'ובאני בליני (באיטלקית: Giovanni Bellini; 1430–29 בנובמבר 1516) צייר ופסל איטלקי ונציאני.
ג'ובאני בליני הוא הבן המפורסם ביותר של משפחת אמנים. אביו הוא הצייר יאקופו בליני, ואחיו הוא הצייר ג'נטילה בליני (Gentile Bellini). ג'ובאני היה מורהו של טיציאן.
ג'ובאני בליני נחשב כמי שחידש את הציור הוונציאני, בהוסיפו לו סגנון צבעוני וחושני. תוך כדי שימוש בצבעי שמן המתייבשים לאט יצר ג'ובאני עומק ועושר של גוונים והצללות הנחשבים מרהיבים ביופיים.
ביצירה דיוקן הדוג'ה לאונרדו לורדאן משנת 1501, חידש בליני את סגנון ציור הדיוקנאות, בכך שצייר את נשוא הדיוקן שהוא מישיר מבט אל החזית, ולא בפרופיל כפי שהיה מקובל קודם לכן, וזאת בהתאם לניסיון לחקות פסלים של חצי הגוף העליון (פרוטומה), שהיו מקובלים באותה עת (בהשראת הפיסול הרומי). דיוקן זה הביא לג'ובאני פרסום רב והפך אותו פופולרי ביותר בוונציה.
לפי רידולפי היה הצייר ג'ורג'ונה שוליה של בליני.
הביוגרפיה של בליני נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
שנת גכז
שנת גכז היא אחת מארבעה עשר סוגי השנים בלוח העברי הקבוע. שנה מסוג גכז היא שנה המתחילה ביום שלישי (ג), היא כסדרה (כ) ועל כן יש 29 ימים בחשוון ו-30 ימים בכסלו, וחג הפסח חל בה בשבת (ז). שנה מסוג גכז היא שנה מעוברת ויש בה 384 ימים, הכוללים 55 שבתות.
שנת גכז נקבעת כאשר מולד הלבנה הממוצע של תשרי בשנה מעוברת הוא בין יום שני 18 שעות (12:00 בשעון המקומי בירושלים, 11:39 בשעון חורף ישראל) ליום שלישי 18 שעות. מכך נובע ששנת גכז חלה בכ-5.26% מהשנים בלוח העברי. השנה שאחרי שנת גכז היא תמיד שנת בשה.
בין השנים ה'ת"ש-ה'תת"ן חלה קביעות זו בשנים: ה'תשי"א, ה'תשל"ח, ה'תשנ"ה, ה'תשפ"ב, ה'תת"ו, ה'תת"ט, ה'תתל"ג, ה'תתל"ו.
קריאה בתורה והפטרות
בשנת גכז 55 שבתות כאשר בשתיים מתוכן לא קוראים פרשה: שבת חול המועד סוכות ושבת ביום הראשון של פסח. מכיוון שיש 53 פרשות לקרוא בשבת (פרשת וזאת הברכה נקראת בשמחת תורה) אין אף פרשה שנקראת ביחד עם פרשה אחרת בארץ ישראל. בחוץ לארץ, לא קוראים פרשה ביום השמיני של פסח, ולכן הם מחברים את פרשות מטות ומסעי.
פרשות בהן לא קוראים את ההפטרה הרגילה:
בשנה זו, קוראים את ההפטרה ה"רגילה" לפרשת צו, תופעה נדירה באותן הקהילות שנוהגות לקרוא בכל שנה את ההפטרה של שבת הגדול (ולא רק בערב פסח).
מג'לי והבה
קורות חיים
והבה הוא בן העדה הדרוזית, יליד הכפר בית ג'ן שבגליל העליון. הוא שירת כקצין בצה"ל והתקדם עד לדרגת סגן-אלוף; בתפקידו האחרון בצה"ל כיהן כסגן מפקד חטיבת חירם. סיים תואר ראשון במדע המדינה והיסטוריה של מדינות האסלאם באוניברסיטה העברית, ותואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון בעת החדשה מאוניברסיטת חיפה.
שנת גכז
קריאה בתורה והפטרות
בארץ ישראל נקראת פרשת נשא בשבת שלפני חג השבועות, לעומת רוב השנים בהן היא נקראת רק לאחר חג השבועות, ולכן פרשת מטות ופרשת מסעי נפרדות לשתי שבתות ובהן קוראים את שתי ההפטרות הראשונות מתלת דפורענותא, כאשר בשבת של פרשת פינחס קוראים את ההפטרה של פרשת פינחס עצמה, דבר הנדיר יחסית.
לנוהגים על פי דעת השולחן ערוך (ולא כרמ"א) שאין קוראים את הפטרת "השמים כסאי" בראש חודש אלול החל בשבת, הפטרה זו אינה נקראת כלל בשנה זו.
מג'לי והבה
קורות חיים
והבה פעל לקידום יחסי ישראל ומדינות ערב, במיוחד בזכות קשריו עם בית המלוכה הירדני. הוא מונה על ידי אריאל שרון בסוף שנות ה-90 לעוזר בכיר במשרד התשתיות הלאומיות ולאחר מכן ליועצו המדיני במשרד החוץ בין השנים 1998–1999. הוא היה שותף למגעים עם חוסיין, מלך ירדן ולמאמץ להחזרת היחסים עם ירדן לכנם לאחר ההתנקשות בח'אלד משעל שאירעה שם.
והבה מונה למנכ"ל המשרד לשיתוף פעולה אזורי בזמן כהונתה של ציפי לבני כשרה במשרד זה (2001), ובכך היה לדרוזי הראשון שמונה למנכ"ל משרד ממשלתי. ב-2003 הפך לחבר בכנסת ה-16 מטעם סיעת הליכוד. נבחר ליו"ר ועדת המשנה לחקיקה של ועדת החוץ והביטחון, ובכך היה ליושב ראש הלא-יהודי הראשון המכהן בראשות ועדת משנה של ועדת החוץ והביטחון.
בכנסת השש עשרה (משנת 2003) היה והבה חבר בוועדת החוץ והביטחון; חבר בוועדת החינוך, התרבות והספורט; וחבר בוועדה משותפת לתקציב הביטחון. במסגרת סבב מינוי סגני השרים לאחר אישור תוכנית ההתנתקות בכנסת, מונה ב-30 במרץ 2005 לסגן שר במשרד ראש הממשלה. ב-20 ביוני באותה שנה החליף בתפקידים עם ח"כ מיכאל מלכיאור ומונה לסגן שרת החינוך דאז, לימור לבנת. עם הקמת מפלגת "קדימה" בראשות אריאל שרון ב-2005, פרש והבה מ"הליכוד" והצטרף לשורותיה.
בכנסת השבע עשרה (מ-2006) שימש כסגן יושבת ראש הכנסת, עד מינויו לתפקיד סגן שרת החוץ ציפי לבני ב-29 באוקטובר 2007. והבה היה שותף לפעילותה לקידום תהליך השלום בין ישראל לפלסטינים. במהלך כנסת זו כיהן והבה כממלא מקום נשיא המדינה במשך שלושה ימים, החל מ-8 ביולי 2007, זאת לאחר שלרגל נסיעתה לחו"ל, מילא את מקומה של יושבת ראש הכנסת דליה איציק, שמילאה באותה העת את מקומו של הנשיא הנבצר משה קצב. בכך היה והבה לזמן קצר ממלא מקום נשיא המדינה הלא-יהודי הראשון של מדינת ישראל. עם זאת, במהלך תקופה זו והבה לא ביצע כל פעולה הנגזרת מתפקידו כנשיא.
בכנסת השמונה עשרה (מ-2009) ועד לפיזורה כחבר האופוזיציה, כיהן והבה כסגן יו"ר הכנסת וחבר בוועדת הכספים של הכנסת. בנוסף הוא סגן נשיא האספה הפרלמנטרית למען הים התיכון (PAM). היה חבר בוועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא קליטת עובדים ערבים בשירות הציבורי, וחבר בשדולה למען השלטון המקומי ובשדולה לקידום היחסים בין ישראל לאירופה. מכהן כסגן יושב ראש הוועדה המדינית-ביטחונית וזכויות אדם Euromed. בנוסף כיהן כיושב ראש אגודת הידידות הפרלמנטרית של ישראל והולנד, וכיום מכהן כיושב ראש אגודת הידידות הפרלמנטרית ישראל-ספרד. בנובמבר 2012 פרש מקדימה והצטרף לתנועת התנועה. במהלך כהונתו יזם תיקון לחוק חופשה שנתית המעגן את זכותו של כל עובד לצאת לחופשה ביום בחירה ביום שהוא חג או מועד, ויחד עם חברי כנסת נוספים היה בין יוזמי החוק לביטול איחוד הרשויות המקומיות באקה-ג'ת.
ב-2013 מונה לשגריר נודד מטעם האספה הפרלמנטרית של מדינות הים התיכון.
ב-2018 ראתה אור האוטוביוגרפיה שחיבר, "הדרוזי הראשון", בהוצאת ידיעות ספרים.
חיים אישיים
והבה הוא תושב בית ג'ן, נשוי ואב לארבעה.
סוליימאן דמירל
סאמי סוליימאן גינדואודו דמירל (בטורקית: Sami Süleyman Gündoğdu Demirel; 1 בנובמבר 1924 – 17 ביוני 2015) היה מדינאי טורקי אשר כיהן כראש ממשלת טורקיה שבע פעמים וכנשיאה התשיעי.
ראשית חייו
דמירל נולד והתחנך באספרטה והשלים את לימודיו האקדמאים בהנדסה אזרחית באיסטנבול ב-1949. הוא המשיך את לימודיו בארצות הברית בתחומי ההשקיה, הטכנולוגיה החשמלית ותכנון סכרים. ב-1954 מונה כראש מחלקת הסכרים בטורקיה (Barajlar Dairesi) ושנה לאחר מכן היה לראש ה"מנהלה הממלכתית לעבודות הידראוליות" (Devlet Su İşleri Genel Müdürlüğü, DSİ) שהוקמה ב-1953. הוא שימש כמרצה בתחום התמחותו בטכניון באנקרה ובין 1962 ל-1964 עבד כיועץ פרטי.
קריירה פוליטית
ב-1962 הצטרף דמירל למפלגת הצדק שנוסדה שנה קודם לכן. שנתיים לאחר מכן, בנובמבר 1964 היה ליושב ראש המפלגה וב-20 בפברואר 1965 היה שותף להקמת ממשלה של מפלגות האופוזיציה. כדי שלא להרגיז את הצבא, הועמד בראשות הממשלה דמות נייטרלית, סואט האירי אירגיפלי (Suat Hayri Ürgüplü), והוא שימש כמשנה לראש הממשלה. בבחירות שנערכו ב-10 באוקטובר 1965, הצעיד דמירל את המפלגה לניצחון סוחף והיה לראש ממשלת טורקיה בגיל 41 בלבד. הוא הקים ממשלת רוב שכיהנה משך 4 שנים ושתי ממשלות רוב נוספות לאחר הבחירות שנערכו ב-10 באוקטובר 1969.
עם זאת, לאחר בחירות אלה הלך וגבר חוסר השקט במדינה בעיקר בקרב חוגי השמאל ומהומות רחוב התחוללו ברחביה. בשל כך ובשל חששו של ראש המטות המשולבים של טורקיה כי גורמים שמאלניים קיצוניים, גם בקרב הצבא עצמו, מתכננים לתפוס את השלטון, הוא הודיע במזכר לנשיא ג'וודט סונאי, ב-12 במרץ 1971, כי אם דמירל לא יפזר את ממשלתו ותוקם ממשלה יציבה, יתפוס הצבא את השלטון במדינה. דמירל הגיב בהתפטרות בו ביום וההפיכה זכתה בשל כך לכינוי "הפיכת המזכר".
החל ב-1977 הצליח דמירל לבסס שלוש ממשלות נוספות. שתיים מממשלות אלה היו ממשלות קואליציה ובאחרונה אף הצליח דמירל להקים ממשלת רוב שכיהנה 10 חודשים, אך השלטון נע בתקופה של שלוש שנים כמטוטלת בין מפלגתו למפלגת העם הרפובליקאית בראשות בולנט אג'וויט; ולבסוף, ב-1980, תפס הצבא את השלטון במדינה בהפיכה הצבאית השלישית. לאחר הפיכה זו פוזרו כל המפלגות הפוליטיות ועל דמירל עצמו נאסרה פעילות פוליטית משך 10 שנים.
למרות זאת, ב-1983 היה דמירל ממקימיה של מפלגת הדרך הנכונה, ממשיכת דרכה של מפלגת הצדק. בעקבות משאל עם שיזם דמירל בעניין ביטול האיסור שחל עליו בוטל זה ב-6 בספטמבר 1987, ו-18 יום לאחר מכן הוא נבחר ליושב ראש של מפלגת הדרך הנכונה באופן רשמי. ב-20 באוקטובר 1991 ניצחה מפלגתו בבחירות ודמירל היה לראש ממשלת טורקיה בפעם השביעית. עם מותו הפתאומי של נשיא טורקיה, טורגוט אזאל, היה דמירל לנשיאה התשיעי ב-16 במאי 1993. הוא סיים את כהונתו בת 7 השנים בשנת 2000.
אוגוסטוס (תואר)
אַוּגוּסְטוּס (בלטינית Augustus: "הנשגב" או "הנעלה") היה התואר הידוע ביותר של הקיסר הרומאי הראשון, גאיוס יוליוס קיסר אוקטביאנוס. מאוחר יותר אומץ השם כאחד מתארי הקיסרים הרומים. בתקופת שלטון הטטררכיה שימש התואר להבדיל בין הקיסרים הבכירים, האוגוסטוס של המערב והאוגוסטוס של המזרח, מאלה בעלי הסמכות הקטנה יותר, הקיסרים.
התואר אוגוסטוס בקיסרות המוקדמת
אוקטביאנוס אימץ את השם לפי הצעתו של מונאטיוס פלאקנוס, במטרה להימנע מלקחת לעצמו תואר שיזכיר את תואר המלך השנוא על העם הרומי, ויחד עם זאת תואר שיציג את העובדה שהוא בעל היוקרה והמעמד הגדולים ביותר ברומא.
התואר ותרגומו ליוונית הציגו אפשרות של משמעויות דתיות אצל היסטוריונים מימי קדם והעת החדשה. התרגום ליוונית של המושג הוא "סבאסטוס", כינוי בעל משמעויות דתיות ביוונית המצביע אולי על פירושים של היותו של אוקטביאנוס ישות מעל האדם. ההיסטוריון קאסיוס דיו כותב שהתואר מסמל את בעליו כ"יותר מאנושי" ואילו אצל ההיסטוריון הרומי טיטוס ליוויוס, מופיע התואר כניגוד למילה "אנושי".
כיום מקובלת ההנחה שהתואר אוגוסטוס נועד לסמל את יוקרתו העליונה של אוקטביאנוס, או כפי שניקולאוס איש דמשק מתאר בפשטות, שאוקטביאנוס אימץ את השם בשל שאיפתו לכבוד. התיאור לא היה מעוגן במשפט הרומי ולמעשה לא העניק לקיסר סמכויות. בהקשר זה כותב צבי יעבץ בספרו,, את המילים הבאות:
"אחרי שנת 27 לפנה"ס היו לאוקטביאנוס שלושה שמות מרשימים IMPERATOR CAESAR AUGUSTUS (אימפרטור קיסר אוגוסטוס) אך סמכויותיו נבעו ממקור אחר"
עם התבססות משטר הפרינקיפט אימצו הקיסרים את ארבע התכונות שתוארו למעלה, יחד עם התואר אוגוסטוס שהיה מזוהה איתן, כקווים המנחים של המשטר החדש, לפחות באופן רשמי. בנוסף לכך היה נהוג לקרוא לחלק מאימותיהם ונשותיהם של הקיסרים בתואר "אוּגוּסְטָה".
התואר אוגוסטוס בימי הטטררכיה
בשנת 286 הקים הקיסר דיוקלטיאנוס צורת משטר חדשה שנועדה לבלום אי היציבות שפשתה באימפריה הרומית. הוא חילק את האימפריה הרומית ל-2 חלקים: מזרחי ומערבי, ובעוד הוא שולט על הצד המזרחי כשליט בכיר, מינה את חברו מקסימיאנוס לשלוט על המערב. לכל אחד מהשליטים ניתן התואר "אוגוסטוס", ולכל אחד מהם מונה סגן שקיבל את התואר קיסר. מחזיק התואר של האוגוסטוס היה בעל הסמכות הגבוה יותר. על פי תקנותיו של דיוקליטיאנוס, אמור היה כל אחד מה"אוגוסטים" למשול כ-5 שנים ואז לפנות את כיסאו ליורשו הקיסר. צורת ממשל זו לא החזיקה מעמד יותר ממספר שנים לאחר פרישתו של דוקליטיאנוס מתפקידו. צורת השלטון של הטטררכיה התמוטטה והתואר אוגוסטוס איבד את משמעותו החדשה.
אאוגניוס הראשון
אֵאוּגֶנְיוּס הָרִאשׁוֹן (בלטינית: Eugenius I; נפטר ב-2 ביוני 657) כיהן כאפיפיור מ-654 ועד מותו ב-657. הוא נבחר לכהונת האפיפיור עוד בתקופת חייו של קודמו בתפקיד, מרטינוס הראשון, לאחר שזה התפטר עם הגלייתו לחצי האי קרים, ומיד לאחר מותו של מרטינוס עלה לכס האפיפיור.
מעט ידוע על התקופה טרם נבחר לאפיפיור. ידוע כי אאוגניוס נולד ברומא לאדם בשם רוסטניאנוס. הוא נבחר לתפקידו מתוך הנחה, שהוא יביא לידי פתרון את הסכסוך בין הקיסר קונסטנס השני והאפיפיור מרטינוס הראשון, אשר הוביל למעצרו ולהגלייתו של זה האחרון. במיוחד עלתה על הפרק שאלת המונותליטיזם. עמדותיו של אאוגניוס לא היו שונות מהותית מאלו של קודמו בתפקיד, וריחפו מעליו זעמו של הקיסר ופגיעה דומה לזו שסבל מרטינוס, אלא שאאוגניוס מת לפני שהסכסוך בין השניים הסלים.
אאוגניוס עבר תהליך קאנוניזציה ונחשב לקדוש נוצרי. יום חגו הוא 2 ביוני.
אנדריס ברזינש
אנדריס ברזינש (בלטבית: Andris Bērziņš; נולד ב-10 בדצמבר 1944) היה נשיא לטביה השמיני במניין, בשנים 2015-2011. עד כניסתו לפוליטיקה היה איש עסקים. כמו כן, כיהן ברזינש כנשיא אחד הבנקים הגדולים בלטביה בשנים 1993-2004. נבחר לתפקיד הנשיא מטעם איחוד הירוקים והאיכרים. עם כניסתו לתפקיד ראש המדינה פרש מהמפלגה.
ברזינש נולד ב-1944 בניטאורה במחוז אמאטה שבלטביה הסובייטית. למד בבית ספר תיכון בסיגולדה. לאחר מכן למד באוניברסיטה הטכנית של ריגה, וסיים את לימודיו בשנת 1971. היה מהנדס רדיו במפעל "Elektrons". הוא גם למד בפקולטה לכלכלה באוניברסיטת לטביה, וסיים את לימודיו שם בשנת 1988. באותה שנה התמנה לסגן השר לשירותים מוניציפליים בממשלת לטביה הסובייטית. ב-1990 נבחר לסובייט העליון של לטביה. שם הצביע ב-4 במאי 1990 בעד ההכרזה להחזיר את עצמאותה לרפובליקה של לטביה. לאחר סיום כהונתו כסגן יו"ר הקרן של הפרטות בנק בלטביה בשנת 1993, הפך ברזינש ליושב ראש הקרן. בתקופה זו הוא גם הפך לנשיא של "Latvijas Unibanka" (חברה משותפת של מניות). ברזינש עבד גם כיועץ לנשיא השלוחה הלטבית של הבנק השוודי SEB והיה חבר במועצות המנהלים של מספר חברות. ברזינש חזר לפוליטיקה בשנת 2005 (עסק בעבר תקופה מסוימת בפוליטיקה עירונית במחוז בו היה גר ובריגה), כשרץ ללא הצלחה למשרת ראש עיריית ריגה כמנהיג רשימת "איגוד הירוקים והחקלאים".
ב-23 במאי 2011 הוצע ברזינש למועמד לנשיאות על ידי מפלגת "האיחוד של הירוקים והחקלאים". בסיבוב הראשון של הבחירות קיבל 50 קולות בעד ו-48 נגד, בעוד ואלדיס זאטלרס קיבל 43 בעד ו-55 נגד (99 מחוקקים השתתפו בהצבעה, אבל אחד מהם היה לא-חוקי), כלומר, אף אחד לא נבחר. בסיבוב השני, שנערך מאוחר יותר באותו יום, קיבל ברזינש 53 קולות בעד, וניצח בבחירות. הוא הושבע לתפקידו כנשיא לטביה ב-8 ביולי 2011. ביולי 2015 הוחלף על ידי ריימונדס ויוניס.
ברזינש היה נשוי פעמיים. נישואיו השניים - לדצה סיסומה, התקיימו רשמית כמה ימים לפני כניסתו לתפקיד הנשיא. אחד מדודיו גורש על ישי השלטון הסובייטי למרכז אסיה ונפטר ב-1943 בטג'יקיסטן.
נטליה גורדיינקו
נטליה גורדיינקו (נולדה ב-11 בדצמבר 1987) היא זמרת מולדובנית. בשנת 2006 ייצגה גורדיינקו לראשונה את מדינתה באירוויזיון עם שירה "Loca". באירוויזיון הזה הגיעה למקום ה-20. ב-29 בפברואר 2020 נבחרה גורדיינקו בשנית לייצג את מולדובה באירוויזיון עם שירה "Prison". לאחר ביטול התחרות, גורדיינקו נבחרה לייצג את מולדובה פעם נוספת באירוויזיון 2021, עם השיר "Sugar".
ראשית חייה
גורדיינקו נולדה בקישינב ב-11 בדצמבר 1987 והיא בעלת מוצא אוקראיני. גורדיינקו שרה במקהלת בית הספר שלה, למדה פסנתר בבית ספר למוזיקה ורקדה באנסמבל של בית הספר שלה למשך עשר שנים. בגיל 15 החלה גורדיינקו בהשתתפות בתחרויות שירה.
קריירה
בשנת 2005 נהפכה גורדיינקו לזמרת של הלהקה "מילניום". באותה השנה הלהקה השתתפה בגמר לאומי של תחרות ה"קלאה ויקטוריי" והגיעו בלמקום השלישי. מילניום הוזמנה להשתתף בתחרות בינלאומית ברומניה. ב-20 במאי 2006 ייצגה גורדיינקו את מולדובה באירוויזיון עם שירה "Loca". השיר הגיע למקום ה-20 מתוך 24 כשהוא מקבל 22 נקודות בלבד.
ב-2008 זכתה גורדיינקו בתואר "אמן אמירטוס" במולדובה. בשנת 2009 החלה גורדיינקו בפרויקט בשם "DJ Star" בו היא מוכשרת בתור די ג'יי. היא זכתה בפרס בפרויקט אך לא בקלות מכיוון שהתחרתה מול תקליטנים מקצוענים בעוד שהיא חסרת ניסיון.
בשנת 2010 גורדיינקו הוציאה לאור את האלבום הראשון שלה, וב-2011 אלבום שני. ב-2015 הוציאה לאור סינגל חדש בשם "Summertime".
בינואר 2020 הוכרזה גורדיינקו כאחת המתמודדות בקדם המולדובני לאירוויזיון עם שירה "Prison". גורדיינקו זכתה בקדם כשהיא גוברת על 18 מתמודדים נוספים וקיבלה את הזכות לשאת את הדגל המולדובני באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. לאחר ביטול התחרות, היא נבחרה פעם נוספת לייצג את מולדובה באירוויזיון 2021. ב-20 במאי 2021, גורדיינקו ביצעה את "Sugar" בחצי הגמר השני של התחרות, והגיעה למקום השביעי עם 179 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה גורדיינקו למקום ה-13 עם 115 נקודות.
מיניות ביהדות
יהדות, כדת העוסקת במכלול חייו של האדם, מקדישה מקום לא מבוטל לנושאי מיניות. מצוות אחדות עוסקות בנושא זה, ובהן מצוות עשה ומצוות לא תעשה. סיפורי המקרא כוללים סיפורים אחדים המציגים מגוון התנהגויות מיניות, והתלמוד, כמו גם מדרשים, מוסיפים עליהם שלל סיפורים משלהם. למצוות הקשורות למיניות מוקדש דיון נרחב במשנה ובתלמוד (בעיקר בסדר נשים) ובספרי הלכה מאוחרים יותר.
לשונות המיניות במקרא
על פי רוב, יחסי מין מכונים בתורה בלשון ביאה, למשל,. כינוי נוסף ליחסי אישות במקרא הוא ידיעה, למשל,. הרמב"ן מסביר שידיעה מהותה הבנת עניין חיצוני וקירובו אל השכל, וגם הביאה, לפי התורה, מבטאת קרבה של שני אנשים מבחינה גופנית, רוחנית ונפשית. גם המילה שכיבה הושאלה לתיאור יחסי מין בתורה, במיוחד יחסים כפויים, כמו במקרה של שכם ודינה שעליו סופר:, או אצל אבימלך מלך גרר: . השורש ש.ג.ל להטיותיו, שמשמעותו הזדווגות, נחשב לשלילי, ועל כן בחלק מאזכוריו, השורש מופיע אך בגרסת הכתיב, ואילו בגרסת הקרי משתנה המילה ללשון משכב.
סיפורים מיניים במקרא
בתנ"ך מובאים כמה סיפורים בעלי מוטיב בולט של מיניות:
בניגוד לתפיסה המקובלת בנצרות הקתולית של גן עדן כמקום אידיאלי, לפיה אין בו יחסי מין, לפי השקפת חז"ל אדם וחוה קיימו יחסי מין בגן עדן. לפי חז"ל ישנה הכרה שלמרות צידו השלילי של יצר המין, העשוי להביא לחטאים שונים על רקע מיני, יש בו צורך לקיום העולם. עם זאת ישנו ביטוי מסוים לפרישות ביחס לקיום יחסי מין בקרב יחידי סגולה. התפישה הרווחת בחז"ל היא תפישה דואליסטית של שני יצרים המצויים באדם, היצר הטוב והיצר הרע. היצר הרע מזוהה לרוב – אף כי לא תמיד - עם היצר המיני.
בסיפור תלמודי מפורסם (יומא סט ע"ב) מסופר שיצר הרע המסית בני אדם לעבוד עבודה זרה בטל מן העולם בימי שיבת ציון, ואתו בטל גם יצר המין, אולם לאחר שנענתה תפילתם של ישראל להשבתו (עקב חשש להפסקת קיום העולם כתוצאה מהפסקת פרייה ורבייה) הוחזר יצר זה, אם כי עוצמתו הוחלשה. מדרש ידוע אחר (בראשית רבה פרשה ט) מוסר רעיון דומה:
להלכה, הרמב"ם מציג גישה מורכבת למעשה המיני - מתירה מחד ומסתייגת מאידך:
מיניות ומגדר
הכלל התלמודי גורס ש"השווה הכתוב אשה לאיש לכל דינים שבתורה". אולם בתחום המיניות ההלכה רואה אותם כשונים מהותית זה מזה. רוב האיסורים בתחום הצניעות הם א-סימטריים ונועדו למנוע חשיפה של נשים לגברים. לדוגמה, מאישה מצופה שלא לשיר או לחשוף את גופה בפני גברים ("כי קולך ערב ומראך נאוה"), ומגברים מצופה שלא להאזין לשירת נשים או להסתכל בגופן החשוף.
הנישואים ההלכתיים אוסרים על האישה לקיים יחסי מין מחוץ לנישואים. זהו איסור ניאוף, האוסר על אשת איש לקיים יחסים עם מי שאינו בעלה, ואוסר על גבר לקיים יחסי מין עם אישה הנשואה לאחר. דין הגברים והנשים העוברים עליו, לפי ההלכה, הוא חנק, וצאצאי יחסים אלו יחשבו לממזרים. חרם דרבנו גרשום אוסר על גבר נשוי לישא אישה נוספת.
קיים יחס ייחודי לאישה נשואה המועלת באמון בעלה (בוגדת בו). נאסר על בעלה לקיים עימה יחסי מין, ומופקעות מחויבויות הבעל לכתובת אשתו.
אם נראתה מתייחדת עם אחר אך אין עדות מובהקת ("כמכחול בשפופרת") לכך שקיימה יחסי מין עם אחר, רשאי הבעל לקחתה לבית המקדש, שם היא תעבור טקס הכולל את שתיית "מים מרים", אשר אמורים להזיק לה במקרה שזנתה, או לחלופין להוכיח שלא קיימה יחסי מין עם אחר. משחרב בית המקדש לא ניתן להמשיך ולקיים את הטקס.
בכל הנוגע לקיום יחסי מין ביהדות בין בני זוג נשואים, הרמב"ם, בהלכות "איסורי ביאה" המגדירות יחסי מין אסורים, מתיר (ובעקבותיו הטור והרמ"א) לבעל לבעול את אשתו באיזה אופן שירצה: "אשתו של אדם מותרת היא לו. לפיכך כל מה שאדם רוצה לעשות באשתו עושה. בועל בכל עת שירצה ומנשק בכל אבר ואבר שירצה, ובא עליה כדרכה ושלא כדרכה... ואף על פי כן מדת חסידות שלא יקל אדם את ראשו לכך..." בהלכות אישות המגדירות את המחויבויות ההדדיות בין בעל ואישה, מצריך הרמב"ם את הסכמת האישה ליחסי האישות: "ולא יאנוס אותה ויבעול בעל כרחה אלא לדעתה ומתוך שיחה ושמחה."
מורדת
אישה מחויבת בקיום יחסי אישות עם בעלה ואם היא מסרבת בהתמדה, זכאי בעלה לגרשה ללא כתובה. היא גם זכאית לדרוש מבעלה לקיים עמה יחסי מין, וזכותה זו היא חובה המוטלת עליו מדאורייתא. מניעת קיום חובה זו לאורך זמן, אפילו בהיעדר ברירה מצידו, מאפשרת לאישה לדרוש מבעלה גט וכתובה.
פרייה ורבייה
מצוות פרו ורבו היא המצווה הראשונה בתורה:.
. להלכה נפסק כמו הדעה הראשונה, שנשים פטורות.
להלכה, די להוליד זכר ונקבה כדי לקיים מצווה זו.
מצד הדין המקורי קיום המצווה אפשרי מגיל 13, בעוד לפני גיל 13 נישואים אינם מומלצים, אולם כיום נישואי קטינים אינם מומלצים, והרבנות הראשית לישראל פועלת למניעתם בקרב קהילות קטנות שבהן הייתה מקובלת תופעה זו.
החיוב, בשונה ממצוות אחרות, חל רק מגיל 17 לדעת הרמב"ם, או 18 לפי פוסקים אחרים. הימנעות אחרי גיל 20 זו עבירה, והאדם נחשב למבטל מצוות עשה.
עונה
בנוסף למצוות פרו ורבו, שלקיומה משמשים יחסי מין, מוטלת על הגבר מצוות עונה – המצווה לקיים יחסי מין עם אשתו (בעת שאינה נידה). מקור המצווה בספר שמות, שבו נאמר ביחס לאמה עברייה:. המצווה היא מצוות לא תעשה, שהרי כתוב "לא יגרע", וברשימת המצוות של הרמב"ם היא מופיעה בהתאם כמצווה רס"ב ברשימת מצוות לא תעשה. עם זאת, קיומה אינו מתאפשר בדרך של הימנעות מעשייה, אלא מצריך עשייה מצד הבעל.
המשנה במסכת כתובות (פרק ה, משנה ה) עוסקת בשאלה מהי עונתה, כלומר באיזה תדירות נדרש קיום יחסי מין כדי לקיים מצווה זו. וזו לשון המשנה:
הרמב"ם עוסק בכך בספרו משנה תורה, וכותב:
עד כדי כך חשובה המצווה, שלכהן הגדול אסור לכהן בתפקידו אם איננו נשוי, ובתלמוד אף נאמר על פי הקבלה וספר הזוהר, בית שלא מתקיימים בו יחסי מין – אין השכינה שורה בו.
איסורים מיניים
פירוט איסורי העריות מצוי בספר ויקרא י"ח (פרשת אחרי מות). האיסור כולל קיום יחסי מין בין קרובי משפחה, דהיינו, קיום יחסי מין בין אב לבתו, בין אם לִבנהּ, בין אח לאחות, וכן יחסי מין בין אשת איש ובין מי שאינו בעלה, אף שאינם קרובים. בנוסף האיסור כולל את אשת האב, אף שאינה אמו, אשת אחי האב, אחות האישה, אשת האח, חמות ועוד. משכב זכר נכלל אף הוא באיסור עריות. משכב בהמה - יחסי מין בין אדם לבעל חיים - אסור אף הוא.
היהדות קובעת כי גם לבני עמים אחרים נאסר גילוי עריות; איסור זה הוא אחד משבע מצוות בני נח.
הנישואים הם המסגרת המותרת היחידה לקיומם של יחסי מין (ובימים קדומים גם מוסד הפילגש).
הומוסקסואליות
התורה אוסרת באיסור חמור על שני גברים לקיים יחסי מין אנאליים. מקור האיסור בפסוק מספר ויקרא:, והעונש עליו נלמד מפסוק המופיע שני פרקים לאחר מכן באותו הספר:. העונש לעובר על איסור זה במזיד, בפני שני עדים ולאחר שהתרו בו, הוא מיתת בית דין בסקילה. האיסור בתורה הוא על יחסי מין אנאליים בלבד, כפי שמפרש רש"י: "כמכניס מכחול לשפופרת".
חז"ל הוסיפו סייגים לאיסור זה, ואסרו על גבר להעמיד עצמו במצב שעלול להביאו לעבור עבירה. לדוגמה: אסרו חז"ל על שני רווקים לישון תחת שמיכה אחת.
יחסי מין ללא חדירה בין שני גברים בהם הגיע אחד הגברים לשפיכת זרע, אסורים מאותה סיבה שאוננות אסורה, משום שפיכת זרע לבטלה.
מימוש נטייה מינית לסבית לא נאסר במפורש בתורה, אולם הוא אסור על פי ההלכה וזאת בהתבסס על דרשת הספרא על הפסוק "כמעשה ארץ מצרים וכמעשה ארץ כנען לא תעשו" (ספרא אחרי מות פרשה ט). במאה ה-12 הגדיר הרמב"ם את מעשה "נשים המסוללות זו בזו" כאיסור לאו, וכך פסקו למעשה פוסקים לאורך הדורות.
כמו כן, היחס ההלכתי לשינוי מין הוא שלילי. ההלכה אוסרת על ניתוחים לשינוי מין וכן על לבישת בגדי המין השני.
בישראל פועלים ארגונים אחדים של הומוסקסואלים דתיים, המנסים לקיים אורח חיים דתי מבלי להתכחש לנטייתם המינית.
הוצאת זרע לבטלה
על אף שהאוננות אינה אסורה במפורש בתורה, ההלכה ומסורת התורה שבע"פ רואות באוננות גברים איסור הלכתי וחטא גדול. היחס אל הזרע הוא כאל חי בפוטנציה, ואל האוננות כמעין רצח שבו האדם מחסל את בניו הפוטנציאליים.
ההלכה מתירה לקיים יחסי מין עם נשים הרות ומבוגרות, על אף שאין בהם פוטנציאל רבייה, לשם קיום מצוות עונה, אך חז"ל שוללים את האוננות, מכיוון שבעיניהם המיניות קיימת לצורך הקשר בין גבר לאישה המיוחדת לו. מכאן ניתן ללמוד שהמונח "זרע לבטלה" אינו מכוון לבטלה מהולדה אלא פשוט לבטלה "שלא לצורך". כלומר כל סוג של שפיכת זרע שלא במהלך קיום יחסי מין עם אישה נקרא "זרע לבטלה". האיסור התלמודי על הוצאת שכבת זרע לבטלה (שז"ל) התעצם במהלך הדורות וקיבל ממדים מיתיים.
יותר מכל נושא אחר בתחום הארוס והדת, זכתה סוגיית שכבת הזרע לפיתוח מיסטי מסועף. בדורות האחרונים פותחו ביתר עוז הדימויים הקבליים המיתיים בנושא, כשהם תומכים בהתמדת תחושת החטא ובהעמקת רגשי האשמה הכרוכים בה, וממילא לתודעת כישלון וחטא בתחום זה. מסורת הקבלה מרבה במיוחד לגנות את האוננות, וקיימת בה דעה כי מניצוצות החיים המתפזרים עם הזרע המבוזבז נוצרים מלאכי חבלה. בכתבי האר"י כתוב כי האוננות במיוחד מאריכה את הגלות ומעכבת את הגאולה. בספר הזוהר אף נאמר כי חטא הוצאת זרע לבטלה הוא החטא היחיד שאין לו כפרה. מקובל להבין שאין כוונת הזוהר כפשוטו, אלא שהכוונה היא להרתיע את האדם מן החטא.
אחד מן הביטויים של היחס הציבורי לאוננות מצד היהדות בדורנו הוא ארגון עצת נפש שהקים הרב שלמה אבינר, שכחלק מפעילותו מנסה לעזור לנערים להפסיק לאונן.
מבחינת המינוח, הוצאת שז"ל בכוונה מכוּנה אוננות, ואילו הוצאה שלא בכוונה מכונה "ראיית קֶרי" או קרי לילה.
היחס לאוננות של אישה, שאינה מוביל להשחתת זרע, שונה. ההלכה המקובלת אינה אוסרת אותה, אך היא מוזכרת פעם אחת בגמרא כמגונה משום שביהדות ההנאה ממין נועדה לזוגיות כשרה ולא להנאה עצמית.
איסורים נוספים
על פי ההלכה, בני הזוג יכולים לעשות ככל שיעלה על דעתם בינם לבין עצמם, כל עוד שהדבר נעשה בהסכמה וברצון. מפרט הרמב"ם:
מין וגינאלי נקרא "ביאה כדרכה", ואצל בני זוג נשואים, אם אחד מהם אינו מוכן לקיים סוג כזה של יחסים, הוא נקרא "מורד" וזו עילה מוצדקת לגירושין.
מין אנאלי נקרא ביאה שלא כדרכה, או "הפיכת השולחן" והוא בגדר מותר, על פי הנאמר "משכבי אשה", מכאן שיש שני משכבים. בעלי התוספות סוברים שאקט זה מותר רק כאשר אינו מוציא זרע או שעושה כך באקראי אף שמוציא זרע.
ביאה דרך איברים (שוכב עמה בקירוב בשר) אינה נחשבת לקיום יחסים של ממש, ואינה נחשבת לניאוף, אם כי לדברי הרמב"ם נחשב הדבר למעשה מכוער שלוקים עליו, כאשר הדבר נעשה במסגרת יחסים אסורים.
שולחן ערוך, בניגוד לתפיסה המקובלת בהלכה, שולל מכל וכל מין אוראלי, בכותבו (סימן ר"מ): "אסור להסתכל באותו מקום, שכל המסתכל שם, אין לו בושת פנים, ועובר על והצנע לכת, ומעביר הבושה מעל פניו. ... וכל-שכן הנושק שם, שעובר על כל אלה, ועובר גם על 'בל תשקצו את נפשותיכם'".
קיצור שולחן ערוך קובע מגבלות אחדות על קיום מצוות עונה, ובהן:
הרחיב בעניין זה הרב יעקב קנייבסקי, שכתב:
במסגרת דיני טהרת המשפחה אסור קיום יחסי מין עם אישה בזמן שהיא נידה - תקופת הווסת ושבעה נקיים שלאחריה, המסתיימת בטבילת האישה במקווה.
בשתי תעניות - יום הכיפורים ותשעה באב - הנמשכות יממה שלמה (משקיעת החמה ועד צאת הכוכבים), נמנה איסור תשמיש המיטה עם חמשת איסורי ההנאה בשל התענית.
צניעות
צניעות במשמעה הרחב מייצגת אופן התנהגות מוסרית, בזיקה לענווה. במהלך הדורות הפכה הצניעות בתחום המיני לחלק המרכזי במושג הצניעות, הן בהלכה והן במחשבה היהודית. תחום זה זכה לניסוחים חמורים, שתרמו ככל הנראה מבחינה פסיכולוגית להעצמת רגשות האשם ולהנכחת תודעת ה"יצר הרע" אצל יהודים רבים שלא עמדו ברף ההתנהגות שהציבו לעצמם.
בספרות חז"ל נשים זוכות בתואר צנועות בדרך כלל בהקשר המיני. כך מציינת הגמרא לשבח את שרה אמנו, שהייתה באוהל בעת ביקור המלאכים אצל אברהם, "להודיע ששרה אמנו צנועה הייתה", רחל, שנאמר שבשכר צניעות שהייתה בה זכתה ויצא ממנה שאול, ועוד דוגמאות רבות.
התנהגות צנועה של הפרט ושל הציבור בתחום המיני נקשרת אצל חז"ל - ובעקבותיהם גם בספרות המוסר הכללית והקבלית - למושגי ה"קדושה" וה"טהרה", בעוד שהתנהגות לא צנועה קשורה למושג ה"טומאה". למשל, : "קדשים תהיו כי קדוש אני ה אלהיכם", ורש"י שם מפרש, בעקבות ויקרא רבה פרשה כד: "קדושים תהיו - הוו פרושים מן העריות ומן העבירה".