cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תרבות הוהוקם
מסורת הקדרות של ההוהוקם
הקדרות של בני ההוהוקם מוגדרת על ידי מסורת כלי חרס ייחודיים חומים-צהבהבים, אדומים, פשוטים או מקושטים. בדרך כלל נעשו כלי החרס של ההוהוקם מבסיס של חרסית בעלת גרגירים דקים שלשו אותה לסלילים שחוברו ועוצבו באמצעות טכניקות של כף החלקה וסדן. כלי החרס האדומים והפשוטים של ההוהוקם הוקשחו בעזרת מגוון חומרים כולל נציצים, פאיליט או צפחה מפסגת סקאוו, כמו גם גרניט, קוורץ, קוורציט, וחול ארקוזי. על פי חומר ההקשחה שבו נעשה שימוש סווגו כלי החרס על פי המיקום הגאוגרפי של ייצורם, ומתייחסים אליהם כאל כלי החרס האדומים הפשוטים של חילה (אגן הנהר חילה), וינגפילד (Wingfield, אגן אגווה פריה, האגן התחתון של הנהר ורדה או הפריפריה הצפונית), פסגת פייסטווה (Piestewa Peak, האזור המטרופוליטני של פיניקס צפונית לנהר סולט), ההר הדרומי (South Mountain, האזור המטרופוליטני של פיניקס דרומית לנהר סולט) או סולט (אגני הנהרות סולט או ורדה). פני השטח של כלי החרס הפשוטים הוחלקו במידת מה ורבים מהם עברו ליטוש, ולאחר שהכלים עברו שרפה, הם קיבלו צבע שנע מחום בהיר עד כהה, אפור, עד לכתום. בתקופות מאוחרות צופו המשטחים הפנימיים של הכלים בחומר פחמני שחור. כלי החרס האדומים של ההוהוקם צופו בפיגמנט על בסיס ברזל שהפך אדום לאחר שהכלי עבר שרפה.
ייצור הקדרות המקושטת של ההוהוקם היה דומה לייצור כלי החרס הפשוטים. עם זאת, החרסית הייתה מאיכות טובה יותר והם הוקשחו באמצעות נארי וכמויות קטנות של צפחה נציצית שנטחנה לגרגירים זעירים וחלקיקים קטנים של חומר צמחי.
חלוקה לתרבויות
חלוקה לתרבויות כדוגמת הוהוקם, אנשי הפואבלו הקדומים, מגיון או פטאיאן היא אמצעי בידי הארכאולוגים להגדיר הבדלים תרבותיים בין עמים פרהיסטוריים. שמות התרבויות והחלוקה ביניהן ניתנו על ידי אנשים שהיו מנותקים מתרבויות אלו במרחב ובזמן. הבדלי תרבות הן מטבעם שרירותיים, ומבוססים אך ורק על מידע זמין בזמן פרסום המחקר הניתוחי. הם נתונים לשינויים, לא רק על בסיס של תגליות חדשות או מידע חדש, אלא גם על השינויים בגישות ובנקודות ההשקפה של הקהילה המדעית. לא ניתן להניח שהחלוקה הארכאולוגית תואמת לקבוצת שפות מסוימת או לישות פוליטית כדוגמת "שבט".
בשימוש בהגדרות המודרניות לחלוקה תרבותית בדרום-מערב ארצות הברית חשוב להבין שלוש מגבלות ספציפיות הקיימות במוסכמות הנוכחיות:
כפרי הוהוקם עיקריים באזור הליבה
הערכה אמיתית של ההוהוקם יכולה להיגזר רק מסך כול התרבות החומרית שלהם. האמצעי הטוב ביותר למטרה זו הוא סקירה של מרכזי האוכלוסייה העיקריים שלהם, או יותר נכון, הכפרים העיקריים. אף שהם חולקים סממנים של תרבות משותפת, לכל אחד מכפרים עיקריים אלו יש היסטוריה ייחודית של הקמה, צמיחה ונטישה בסופו של דבר. להלן תיאורים קצרים הכוללים את מתווה המחקרים הארכאולוגיים של הכפרים הפרהיסטוריים הגדולים והחשובים ביותר שנתגלו בתוך האזור המכונה "אזור הליבה של ההוהוקם".
סנייקטאון
סנייקטאון (Snaketown) הייתה התיישבות טיפוסית של התקופה הפרה-קלאסית וקהילה בולטת שמרכזה בתוך אזור הליבה של תרבות ההוהוקם. כיום שוכנת סנייקטאון בתוך המונומנט הלאומי הוהוקם פימה (Hohokam Pima National Monument), בסמוך לעיירה סנטן שאושר על ידי הקונגרס ב-21 באוקטובר 1972. חפירות שבוצעו במקום בשנות ה-30 של המאה ה-20 ושוב בשנות ה-60 חשפו שהאתר היה מיושב מבערך שנת 300 ועד שנת 1050. בשיאה בתחילת המאה ה-11 הייתה סנייקטאון מרכז תרבות הוהוקם ומרכז לייצור כלי החרס החומים-צהבהבים של ההוהוקם. עם סיום החפירות האחרונות שנערכו בראשות אמיל האורי (Emil Walter Haury; 1992-1904), כוסה האתר לחלוטין בעפר, ולא נותר דבר מעל פני הקרקע.
בסך הכול נחשפו בסנייקטאון שתי חצרות משחקי כדור, תילי אשפה רבים, תל טקסי קטן, כיכר מרכזית גדולה, כמה מבני קהילה גדולים, מאות בתים חפורים למגורים, וייתכן שהתגוררו במקום אלפי אנשים. לאחר שסנייקטאון ננטשה הוקמו כמה התיישבויות קטנות בקרבתה שהמשיכו להיות מאוכלסים עד תחילת המאה ה-14. המונומנט הלאומי הוהוקם פימה שוכן באדמת הקהילה האינדיאנית של נהר חילה (Gila River Indian Community, בראשי תיבות GRIC) והוא בבעלות השבט. המונומנט משתרע על כשבעה קילומטרים רבועים. ה-GRIC החליטה שלא לפתוח את האתר הפרהיסטורי הפגיע מאוד לקהל.
גרואי-קאסה גראנדה
בסך הכול מייצג אתר גרואי-קאסה גראנדה (Grewe-Casa Grande) את קהילת ההוהוקם הגדולה ביותר ששכנה בקטע האמצעי של עמק הנהר חילה. האתר שוכן בין שתי תעלות עיקריות (בצפון תעלת קאסה גראנדה, ובדרום תעלת קולידג'), וכולל כמה אתרים ארכאולוגיים נפרדים. אלו כוללים את קאסה גראנדה, גרואי, כפר פונדק ואקי (Vahki Inn Village) והורוואת (Horvath). אתרים אלו היו מיושבים בתקופה הפרה-קלאסית וקלאסית. כל אחד מאתרים אלו היה מורכב משניים עד 20 אזורי מגורים. בסך הכול השתרע האתר הארכאולוגי של גרואי-קאסה גראנדה על שטח של 3.6 קילומטרים רבועים, כשמרכזו בכביש מדינתי 87 ובסמיכות מצפון לעיר קולידיג' (Coolidge) באריזונה.
רוב המבקרים נמשכים לבית הגדול בן ארבע הקומות השוכן בסמוך למרכז המונומנט הלאומי חורבות קאסה גראנדה. על פי המסורת בעל פה של בני הפימה נבנה מבנה מסיבי זה בטרם הגיעו למקום הסטואם אודהאם (Sto'am O'odham – "אנשי זאב הערבות"). לבנייה אחראי על פי מסורת זו דמות חשובה המכונה "סיאל טאו-יוטק סיוון" (Sial Teu-utak Sivan – "מנהיג ירוק הבוקר") או "צ'יף טורקיז". בשפת אודהאם קרויים הבית הגדול והחורבות הפרהיסטוריות שבסביבתו ביחד "סיוון ואקי" (Sivan Vah'Ki, שפירושו "בית נטוש" או "כפרו של המושל"). כפי שתיעד פרנק ראסל (Frank Russell) בתחילת המאה ה-20, מציינות כמה מסורות בעל פה של האודהאם שסיאל טאו-יוטק היה מנהיג חשוב של קהילת קאסה גראנדה, לפני גירוש ה"סובוקי אודהאם" (Suwu'Ki O'odham – "אנשי העיט"). המיסיונר, האב אאוסביו קינו הגיע למרכז עמק הנהר חילה ב-1694 ומצא את המבנה הגדול של הקאסה גראנדה נטוש וכבר במצב של הזנחה והתפוררות. למרות מצבו הוא ומיסיונרים ישועים אחרים השתמשו בבית הגדול לערוך את תפילת המיסה משלהי המאה ה-17 ובמהלך המאה ה-18.
הארכאולוג האמריקני ממוצא שווייצרי, אדולף בנדלייה (Adolph Francis Alphonse Bandelier; 1914-1840) הכין את המפות הארכאולוגיות והתיאורים של האדריכלות של התקופה הקלאסית הראשונים של האתר המרכזי המכונה מתחם A של אתר קאסה גראנדה ב-1884. ג'סי וולטר פיוקס (Jesse Walter Fewkes) וקוסמוס מינדלף (Cosmos Mindeleff; 1938-1863) הכינו תיאורים נוספים של האתר. בשנים 1906–1912 ערך פיוקס חפירות וייצוב של חלק מהאתר. ב-1927 חפר הרולד גלדווין (Harold Gladwin) חפירות ניסיון בכמה ערימות פסולת הן באתר קאסה גראנדה והן באתר גרואי. הוא גם הגדיר וחפר חלקים מסקטון 9:6, מתחם מוקף חומת טיט השוכן בקצה הקיצוני של אתר קאסה גראנדה, מזרחית לכביש מדינתי 87, סמוך לכניסה הנוכחית אל המונומנט. חפירות בקנה מידה גדול יחסית בוצעו בין 1930 ל-1931 בידי משלחת מוזיאון ון ברגן-לוס אנג'לס (Van Bergen-Los Angeles Museum) בניהולם של ארתור וודורד (Arthur Woodward) ואירווין היידן (Irwin Hayden). מיזם זה התרכז בחלקה בת 120 דונם באתר גרואי, ובמתחם F השוכן בתחומי הפינה הצפון-מזרחית של המונומנט הלאומי חורבות קאסה גראנדה. בסך הכול נחשפו במהלך מיזם זה 60 בתים חפורים, בורות רבים, 27 חדרים חפורים, חצר למשחקי כדור, 172 קברים ומאות אלפי חפצים.
חפירות נוספות בוצעו בפינה הדרום-מזרחית של המונומנט במשלחת של מנהלת העבודות הציבוריות (Civil Works Administration) בניהולו של ראסל הסטינגס (Russell Hastings) בשנים 1933 ו-1934. החפירה חשפה 15 בתים חפורים, שלושה בורות, 32 קברים וחלקים מארבעה תילי פסולת. שהוכיחו התיישבות גדולה בשלהי התקופה הפרי-קלאסית ותחילת התקופה הקלאסית בתחומי האזורי של המונומנט. עם זאת, החפירות הארכאולוגיות הגדולות והנרחבות ביותר בוצעו על ידי חברת נורתלנד ריסרץ' (.Northland Research Inc), מ-1995 עד 1997 על חלקה בגודל 53 דונם בתחומי האתרים קאסה גרנה, גרואי והורוואת במקביל לכבישים הבין מדינתיים 87 ו-287. על מיזם זה הופקד דאגלס קרייג (Douglass Craig) והוא זיהה וחפר 247 בתים חפורים, 24 חדרים חפורים, 886 בורות, 11 תעלות, חצר משחקי כדור וחלקים מארבעה מתחמים מוקפי חומת טיט, כמו גם 158 קברים ומעל ל-400,000 חפצים.
בהתבסס על ממצאים מחפירות אלו ניתן לשחזר את ההיסטוריה של אתר גרואי-קאסה גראנדה לפחות במידה מה של דיוק. נראה שהקמת כפר חשוב זה הייתה קשורה לקבוצות של בתים חפורים שאורגנו סביב סדרה של כיכרות עגולות קטנות יחסית. הן מתוארכות למאה השישית ושכנו לאורך או צמוד למערכת תעלות קולידג'. בהגיע המאה השמינית התרחב כפריר מפוזר זה כמעט קילומטר דרומה והתפתח לכפר של ממש. בתקופה זו כללה ההתיישבות קבוצות נפרדות של בתים חפורים צפופים המקובצים סביב חצרות פנימיות פתוחות קטנות. בהמשך התוו מבנים אלו כיכר מרכזית גדולה. צמוד לכיכר הייתה חצר משחקי כדור בינונית, ובסך הכול היו קשורים לכפר כמה התיישבויות קטנות בסביבת הכפר.
במאה העשירית נוסדו לפחות שני כפרי משנה גדולים וכתריסר כפרירים חדשים מערבית ליישוב העיקרי. כאשר סנייקטאון ננטשה והיה המעבר מהתקופה הפרה-קלאסית לתקופה הקלאסית הפכה קהילת גרואי-קאסה גראנדה רבתי לאחד ממרכזי האוכלוסייה הגדולים והחשובים ביותר של ההוהוקם. בשיאו היו בתחומי כפר גרואי-קאסה גראנדה כ-100 תילי פסולת, כמה מאות בתים חפורים, וארבע או חמש חצרות משחקי כדור. בלא קשר לגודלה, מורכבותה וחשיבותה לאורך מרכז עמק הנהר חילה נראה כאילו לא זכתה התיישבות זו למעמד ממנו נהנתה סנייקטאון, בהיסטוריה של תרבות הוהוקם. במקביל לגידול בחלק המערבי של התיישבות זו הידרדרו חלקים גדולים בחציה המזרחי וננטשו. בהגיע שנת 1300 היה הכפר מורכב מכ-19 מתחמי מגורים מוקפי חומת טיט, כמה מקבצים של חדרים חפורים, תל שטוח, בית גדול וכמה תילי פסולת. באמצע המאה ה-14 נכלל מרבית הכפר בתחומי המונומנט הלאומי חורבות קאסה גראנדה של ימינו והחלה הידרדרות מהירה. סביב 1400 או 1450 ננטשה ההתיישבות כולה, למעט יישוב קטן הקשור לשלב פולוורון.
כ-60% מאתר גרואי-קאסה גראנדה נהרסו בשל פעילות חקלאית או מסחרית או שנחפרו או שנותרו שלמים יחסית מתחת לשדות ששימשו לגידול כותנה. כ-40% של יישוב גדול זה שוכנים בתחומי המונומנט הלאומי חורבות קאסה גראנדה, שנקבע כשמורה הארכאולוגית הראשונה בארצות הברית ב-1892 והוכרזה מונומנט לאומי ב-1918. עבור מבקרים נבנה מרכז תצוגה, והם יכולים להתרשם מהחורבות המיוצבות של מתחם A, ולצפות מקרוב בבית הגדול שמאז 1932 מוגן מפגעי הטבע באמצעות גג.
פואבלו גראנדה
הפארק הארכאולוגי מוזיאון פואבלו גראנדה בסמוך למרכז פיניקס מכיל חורבות משוחזרות ותצוגות של חפצים. הממצאים הארכאולוגיים נתגלו תוך כדי בניית מסלול הרכבת הקלה של פיניקס.
מסה גראנדה
חורבות מסה גראנדה, השוכנות בעיר מסה באריזונה מייצגות כפר הוהוקם גדול נוסף שהיה מיושב הן בתקופה הפרה-קלאסית והן בתקופה הקלאסית, בין שנת 200 לשנת 1450. אף שנראה שיישוב זה היה חשוב מאוד כמעט שלא התבצע במקום מחקר ארכאולוגי, מלבד מיזמי מיפוי וייצוב שבוצעו על ידי צוות הארכאולוגיה של דרום-מערב ארצות הברית (Southwest Archaeology Team, בראשי תיבות SWAT). העבודה המתבצעת בהתנדבות החלה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 וממשיכה מאז.
בשיאה בשלהי התקופה הפרה-קלאסית ובתחילת התקופה הקלאסית כללה התיישבות זו כ-20 מתחמי מגורים והשתרעה על שטח של 400 דונם. כיום, בשל הפיתוח האורבני הנרחב צומצם השטח הגלוי של חורבות הכפר לחלקה קטנה השוכנת מערבית לבית החולים של מסה. בתוך חלקה זו יש חורבות של מתחם גדול עשוי טיט ותל שטוח שלם, פחות או יותר, בגובה כתשעה מטרים. זהו אחד משלושה תילים שטוחים של ההוהוקם באזור פיניקס רבתי. חלקה זו הפכה לרכוש ציבורי באמצע שנות ה-80, ועקב כך המתחם והתל ניצלו. המקום הוקף גדר וב-2013 נפתח במקום מרכז מבקרים.
לס קולינס ולוס הורנוס
ההתיישבות לוס הורנוס (מספרדית "La Ciudad de los Hornos", "עיר התנורים") שוכנת בתחומי העיר המודרנית טמפה באריזונה. היא נחקרה לראשונה על ידי פרנק קושינג (Frank Cushing) ב-1897. כיוון שהייתה בתחומי ההרחבה האורבנית בוצעו חפירות נוספות בשנות ה-70 של המאה ה-20, בשלהי שנות ה-80, ובמהלך שנות ה-90. התוצאות של מיזמים ארכאולוגיים מקיפים אלו תיעדו כפר גדול מהתקופה הפרה-קלאסית ומהתקופה הקלאסית בדומה לסנייקטאון ופואבלו גראנדה בהתאמה, אם כי בקנה מידה קטן במידת מה. לוס הורנוס הוקמה סביב שנת 400, כמקבץ קטן של בתים חפורים מלבניים השוכנים בקצה המערבי הקיצוני של האתר, מזרחית לרחוב פריסט ודרומית לכביש מדינתי 60.
במהלך השנים התרחבה התיישבות לוס הורנוס לאורך סדרה של תעלות משניות קטנות למזרח ולדרום-מזרח. בשיאה בתקופה הפרה-קלאסית בשלב סקטון, שהיה מקביל לשיאה של סנייקטאון הייתה בהתיישבות זו חצר משחקי כדור גדולה אחת, כיכר מרכזית גדולה, כמה בתי קברות לאפר, תילי פסולת רבים, וכמה מאות בתים חפורים למגורים. החפירה המלאה של 50 בתים חפורים מהתקופה הפרה-קלאסית באזור דרומית לכביש 60 ומזרחית לרחוב פריסט, סיפקה מידע יקר ערך בנוגע לאדריכלות של בתי המגורים והשימוש הפונקציונלי בחלל הפנימי של הבית.
לפני אמצע המאה ה-14, יחד עם התחזקות היישוב בלוס מוארטוס (Los Muertos) השוכנת כמה קילומטרים לדרום-מזרח, נראה שהקהילה בלוס הורנוס נכנסה לסחרור של הידרדרות. אף שהיא התכווצה בקנה מידה ובחשיבות, המשיכה ההתיישבות להיות מאוכלסת עד שהיא ננטשה לחלוטין בין שנת 1400 ל-1450, כמו שאר היישובים באגן התחתון של הנהר סולט. מרבית השרידים של לוס הורנוס נהרסו בשל פיתוח התחבורה, מבני המגורים והמסחר או שנחפרו. השרידים היחידים הקיימים על פני הקרקע של התיישבות הוהוקם חשובה זו הם שרידים של כמה תילי פסולת נמוכים בבית הקברות העתיק של כפר גוואדלופ (Old Guadalupe Village Cemetery).
אתרים ארכאולוגיים של ההוהוקם
האתרים הארכאולוגיים והמוזיאונים של תרבות ההוהוקם הבאים פתוחים לציבור, למעט המונומנט הלאומי הוהוקם פימה. כל האתרים שוכנים באריזונה.
דולי מנגה
דולי דומינגוס מנגה (בצרפתית: Dolly Domingos Menga; נולד ב-2 במאי 1993) הוא כדורגלן אנגולי-בלגי המשחק בעמדת החלוץ בנבחרת אנגולה.
קריירת מועדונים
מנגה גדל במחלקת הנוער של בסטנדרד לייז', וב-26 בדצמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, במשחק מול קורטרייק במסגרת ליגת העל הבלגית. הייתה זו הופעתו היחידה של מנגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, ובינואר הושאל לסנט-טרוידן על מנת לצבור דקות משחק. ב-18 בפברואר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1-1 נגד ליירסה, ובסך הכל ערך 14 הופעות בליגה בהן כבש שני שערים, אך סנט-טרוידן ירדה לליגה השנייה בתום העונה ומנגה עזב את המועדון. בקיץ חתם בליירסה, וב-29 ביולי 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–2 לגנט. בינואר הושאל לטורינו מהסרייה א' באיטליה, אך במדיה ערך הופעה אחת בלבד, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-91 בהפסד 3–4 לקליארי. בתום העונה חזר לליירסה בה כבש שני שערים ב-17 משחקי ליגה.
בקיץ הגיע מנגה לפורטוגל וחתם בבנפיקה ליסבון, אך לא שיחק במדיה וצורף לקבוצת המילואים. בינואר הצטרף לספורטינג בראגה אך גם שם שיחק תחילה בקבוצת המילואים. ב-17 במאי 2015 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של בראגה, במשחק מול ספורטינג ליסבון. בקיץ הושאל לטונדלה, ובמדיה ערך 25 הופעות בליגת העל הפורטוגלית אך לא כבש.
בקיץ 2016 הגיע מנגה לישראל ונבחן תחילה בקבוצת מכבי פתח תקווה. לאחר מכן החל להתאמן בהפועל תל אביב ונבחן במדיה במשחק הדרבי מול מכבי תל אביב במסגרת גביע הטוטו. ב-7 בספטמבר הושאל מנגה להפועל תל אביב עד תום העונה. ב-12 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף במשחק מול מכבי פתח תקווה. בסך הכל ערך מנגה 17 הופעות במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות, וב-1 בינואר 2017 שוחרר מהמועדון. ב-3 בינואר 2017 הושאל מנגה עד תום העונה לקבוצת מועדון ספורט אשדוד.
ב-2 בנובמבר 2017 חתם בבלקפול מהליגה השלישית באנגליה, במדיה ערך שמונה הופעות ובתום העונה שוחרר מהמועדון. באוגוסט חתם בליווינגסטון מליגת העל הסקוטית, ובעונתו הראשונה בקבוצה כבש שני שערים ב-25 הופעות ליגה. בספטמבר 2019 הושאל לקבוצת פטרו דה לואנדה מאנגולה ובינואר, מנגה חזר לליווינגסטון.
נבחרת לאומית
בצעירותו שיחק מנגה בנבחרות הצעירות של בלגיה, וביולי החליט לייצג את נבחרת אנגולה לאחר שזומן לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-15 בנובמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק נגד. ב-13 ביוני 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 4–0 נגד.
מולטימדיה
מולטימדיה (Multimedia) הוא היכולת לנהל ולהפעיל מספר סוגים של מדיה בסביבה תפעולית ממוחשבת אחת (מולטי הוא ריבוי ו-מדיה בהקשר זה הוא הדמיום בו משתמשים כגון מלל, קול, ציור, וכיוצא בזה, כלומר מולטימדיה היא שילוב בין תחומים שונים של יצירה אומנותית).
בעוד שבעבר אמצעי האחסנה העיקרי של מידע היה טקסטואלי, כיום ניתן לשלב מגוון רחב של יכולות גרפיות, ויזואליות, קוליות ואחרות. יישום מולטימדיה יכיל לרוב שילוב של קול (צליל) ומידע חזותי (תמונה), אמצעי הפלט יהיו לרוב שילוב של צג (או מקרן) עם רמקולים.
מדיות מטכנולוגיות שונות דורשות לרוב שמירת המידע בקבצים בעלי מבנה (פורמט) פנימי ייחודי. לדוגמה, קובצי DOC של תוכנת Word, או קובצי HTML המשמשים לתצוגה בדפדפן.
סוגים נפוצים של קובצי מולטימדיה מכילים מידע טקסטואלי פשוט או עשיר (RTF), מצגות, גליונות אלקטרוניים, קובצי גרפיקה, אנימציה, צילומים, ו-קול.
קונאן (כלב)
קונאן הוא כלב קרבי מסוג רועה בלגי, חבר ביחידת כוח דלתא של צבא ארצות הברית שהשתתף במבצע קיילה מולר בסוריה, בו נהרג אבו בכר אל-בגדאדי, מנהיג ארגון הטרור של המדינה האיסלאמית בעיראק. הגנרל קנת' מקנזי הבן הצהיר ב־30 באוקטובר כי הכלב נפצע במהלך הפשיטה בגלל חוטי חשמל חשופים, אך התאושש וחזר לתפקידו.
מינו של קונאן
היו דיווחים סותרים על מינו של קונאן בעקבות חשיפתו לציבור. תחילה דיווח השבועון ניוזוויק כי הכלב הוא נקבה, אולם לאחר מכן פרסם המגזין תיקון ובו ציין כי קונאן הוא זכר.
ה-RTL Nieuws דיווח כי קונאן הוכשר על ידי חברה בבסט בהולנד לפני שהועבר לארצות הברית, גבר המזוהה כבעליו והמאמן הקודם שלו צוטט שאמר: "מדובר בזכר בן חמש. זה כלב טוב מאוד."
ב-25 בנובמבר 2019, צוטט גורם בבית הלבן באומרו כי הכלב הוא נקבה אך בהמשך תיקן את דבריו וציין שקונאן הוא למעשה זכר. למחרת אישרו אנשי ההגנה לעיתון כוכבים ופסים כי קונאן הוא זכר. במקביל, בכיר ממשלתי בגורמי הביטחון האמריקאיים האמריקנית חלק על כך ואמר לחדשות ABC כי קונן הוא נקבה, אך הדו"ח של ABC נשלל זמן קצר לאחר מכן עם מספר גורמים רשמיים שאמרו כי הם אימתו שקונאן הוא זכר.
ביקור בבית הלבן
ב-25 בנובמבר 2019 הופיע קונאן בהפתעה עם מטפל בבית הלבן. הנשיא דונלד טראמפ הציג את קונאן לעיתונאים בגן הוורדים של הבית הלבן ואמר: "אז זהו קונאן. כרגע, ככל הנראה הכלב המפורסם ביותר בעולם", כינה אותו "עוגיה קשוחה", "מרחרח הסמים האולטימטיבי" ו"הלוחם האולטימטיבי". הגברת הראשונה של ארצות הברית, וסגן הנשיא מייק פנס שהגיעו בהמשך לאירוע, קראו לו "גיבור". טראמפ ציין שכשהעניק לקונאן מדליה ומגן הוקרה, נפגש גם עם כמה מחיילי המבצעים המיוחדים האחרים שהשתתפו בפשיטה בבגדדי, שלא זוהו מסיבות ביטחוניות מכיוון שהיו בתפקיד פעיל.
ג'יימס דאף
ג'יימס הנדרסון "ג'ים" דאף (באנגלית: James Henderson "Jim" Duff; 21 בינואר 1883 – 20 בדצמבר 1969) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת פנסילבניה בשנים 1951–1957 וקודם לכן כמושל פנסילבניה בשנים 1947–1951. דאף היה חבר המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון קרנגי, למד דאף באוניברסיטת פרינסטון שבניו ג'רזי, שם קיבל תואר ראשון ב-1904. במקור התכוון דאף ללמוד רפואה, אך לאחר שהצטיין באומנות הדיבור באוניברסיטת פרינסטון, החליט ללמוד משפטים במקום זאת. הוא למד בבית הספר למשפטים באוניברסיטת פנסילבניה שבפילדלפיה עד 1906, אז עבר לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פיטסבורג כדי להיות קרוב יותר לביתו. ב-1907 קיבל את התואר במשפטים והתקבל ללשכת עורכי דין של קהיליית פנסילבניה. ב-1909 נישא לג'ין קר טיילור, והזוג חבק ילד אחד בלבד שנפטר בינקותו, אך הם גידלו אחיין שהתייתם מאביו.
דאף עסק בעריכת דין בפיטסבורג במשך 36 שנה והקים את משרד עורכי הדין "דאף, סקוט וסמית'". כמו כן, הוא היה התובע העירוני של קרנגי ואלקטור עבור תאודור רוזוולט בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1912. בנוסף לעיסוקיו במשפטים, דאף היה פעיל בעסקי הנפט במשך מספר שנים. הוא התחיל את נתיבתו המקצועית בתחום עם קניית מקדחות לאסדות נפט ושכר שטח חמישה מיל מביתו, שם קדח נפט. לאחר מכן עסק במיזמים באזורים אחרים במערב פנסילבניה כמו גם במקסיקו. הוא שימש גם כנשיא חברת הנפט והגז הטבעי "ווסטמורלנד". הוא איבד את הונו בעקבות יום חמישי השחור ב-1929, ונדרשו לו שנים אחדות להתאושש מבחינה כלכלית. הוא היה ציר בכינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית ב-1932, ב-1936 וב-1940.
ב-1946, ג'ון בל, שנבחר לסגן המושל ב-1942 ונכנס לתפקיד המושל בעקבות התפטרותו של המושל אדוארד מרטין לאור היבחרו לסנאט האמריקאי, סירב להתמודד לכהונה מלאה כמושל בבחירות שייערכו באותה השנה. דאף זכה בבחירות המקדימות שנערכו בתוך המפלגה הרפובליקנית ובבחירות הכלליות נבחר למושל ה-34 של פנסילבניה. הקמפיין שלו התמקד בסוגיות השימור הסביבתי, בריאות הציבור והחינוך הציבורי. הוא הביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית, לשעבר הנשיא הזמני של הסנאט של פנסילבניה ג'ון רייס, בפער של יותר מ-557,000 קולות.
דאף נבחר ל ב-1950, אחרי שגבר בבחירות על הסנאטור הדמוקרטי המכהן פרנסיס מאיירס. לאחר שהפסיד בבחירות ב-1956 לג'ו קלארק באחת ממערכות הבחירות הצמודות ביותר בתולדות פנסילבניה, פרש דאף מהפוליטיקה אך נשאר בוושינגטון הבירה, כשותף במשרד עורכי דין מקומי. הוא נפטר בוושינגטון הבירה ונטמן בקרנגי שבפנסילבניה.
קייטי לדקי
קתלין ז'נבייב "קייטי" לדקי (באנגלית: Kathleen Genevieve "Katie" Ledecky; נולדה ב-17 במרץ 1997) היא שחיינית אמריקאית, 3 פעמים ברציפות האלופה האולימפית במשחה ל-800 מטר חופשי (לונדון 2012, ריו דה ז'ניירו 2016 וטוקיו 2020), בעלת 10 מדליות אולימפיות מהן 7 זהב ו-3 כסף, 3 פעמים ברציפות אלופת העולם (ברצלונה 2013, קאזאן 2015 ובודפשט 2017) ושיאנית העולם הנוכחית במשחה ל-800 מטר חופשי ובמשחה ל-1500 מטר חופשי. שיאנית עולם בעבר (2014–2022) במשחה ל-400 מטר חופשי.
לדקי היא אלופת העולם המעוטרת ביותר בהיסטוריה מבין השחייניות, בעלת 26 מדליות, מהן 21 זהב, ומתוכן 16 אישיות (4 בברצלונה 2013, 5 בקאזאן 2015, 5 בבודפשט 2017, 3 בקוואנגג'ו 2019, 4 בבודפשט 2022 ו-2 בפוקואוקה 2023). היא השחיינית המצטיינת מבין הנשים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016, לאחר שזכתה ב-5 מדליות, מהן 4 מדליות זהב ומדליית כסף אחת, תוך קביעת שני שיאי עולם חדשים. כמו כן, היא בעלת התוצאות הטובות בעולם לנשים גם במשחים ל-400 יארד מעורב אישי, 500 יארד חופשי, 1000 יארד חופשי ו-1650 יארד חופשי.
קורות חיים
לדקי נולדה בוושינגטון די. סי. וגדלה בבת'סדה, מרילנד למשפחה נוצרית-קתולית, בתם של מרי ג'ן (הגן), ממוצא אירי ודייוויד לדקי, יהודי ממוצא צ'כי. היא החלה להתאמן בגיל 6. היא מתאמנת במועדון השחייה קרל בורק, בהדרכתו של יורי סוגוויאמה. היא לומדת ושוחה באוניברסיטת סטנפורד בהדרכתם של גרג מיהן וברוס גמל. לאחר המשחקם האולימפיים עברה להתאמן בפלורידה בהדרכתו של האלוף האולימפי אנתוני נסטי.
2012
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) שנערכו באומהה, נברסקה סיימה לדקי במקום ראשון במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:19.78 דקות, לפני קייט זיגלר (8:21.87 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שלישי במשחה ל-400 מטר בשיא ארצות הברית חדש לנערות גיל 15 ו-16 בתוצאה של 4:05.00 דקות, שיפור לשיאה בן ה-24 שנים של ג'נט אוונס (4:05.45 דקות) ובמקום תשיעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש נוסף של 1:58.66 דקות.
אלופה אולימפית
באולימפיאדת לונדון עצמה זכתה לדקי במדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אמריקאי חדש של 8:14.63 דקות, לפני מיריה בלמונטה מספרד שזכתה במדליית כסף שנייה בשיא ספרד חדש (8:18.76 דקות) ולפני שיאנית העולם והאלופה האולימפית היוצאת רבקה אדלינגטון מבריטניה (8:20.32 דקות). במהלך המשחה היא קבעה במשחה ל-400 מטר חופשי שיא אישי חדש של 4:04.34 דקות, תוצאה שהייתה מדרגת אותה במקום החמישי בתחרות ל-400 מטר חופשי. היא שיפרה את שיאה של ג'נט אוונס בן ה-23 שנים, שעמד על 8:16.22 דקות. התוצאה שקבעה היא השנייה בטיבה בכל הזמנים, אחרי שיא העולם של אדלינגטון, 8:14.10 דקות. היא הייתה הספורטאית הצעירה ביותר במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים.
אלופת עולם ושיאנית עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה שבספרד ביולי 2013 הייתה לדקי לאחת מכוכבות האליפות, לאחר שזכתה ב-4 מדליות זהב וקבעה שני שיאי עולם חדשים. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 3:59.82 דקות, שיפור לשיא בן השנה של אליסון שמיט (4:01.77 דקות), לפני מלני קוסטה מספרד שקבעה שיא אישי חדש של 4:02.47 דקות ולוריין בויל מניו זילנד (4:03.89 דקות). התוצאה שקבעה היא השנייה בטיבה בכל הזמנים, אחרי שיא העולם של פדריקה פלגריני מאיטליה (3:59.15 דקות); במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 8:13.86 דקות, שיפור לשיא בן 4 השנים של אדלינגטון (8:14.10 דקות), לפני לוטה פריס מדנמרק (8:16.32 דקות) ולוריין בויל שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 8:18.58 דקות; במשחה ל-1500 מטר חופשי, בשיא עולם חדש של 15:36.53 דקות, שיפור לשיא העולם בן 6 שנים של בת ארצה קייט זיגלר (15:42.54 דקות), לפני לוטה פריס שקבעה שיא אירופה חדש של 15:38.88 דקות ולוריין בוייל שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 15:44.71 דקות; ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם שנון ורילנד, קרלי ביספו ומליסה פרנקלין בתוצאה השל 7:45.14 דקות לפני אוסטרליה (7:47.08 דקות) וצרפת (7:48.43 דקות). כשחיינית ראשונה, היא קבעה שיא אישי חדש של 1:56.32 דקות.
2014
באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה באוגוסט 2014, קבעה לדקי במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 3:58.86 דקות, שיפור לשיא בן ה-5 שנים של פדריקה פלגריני מאיטליה (3:59.15 דקות). בכך, הפכה לראשונה מאז ג'נט אוונס שמחזיקה בשיא העולם בוזמנית במשחים ל-400 מטר, ל-800 מטר ול-1,500 מטר חופשי. שבועיים לאחר מכן, אליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בגולד קוסט קווינסלנד, היא זכתה ב-5 מדליות זהב וקבעה שני שיאי עולם חדשים. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי (1:55.74 דקות - שיא אליפות), במשחה ל-400 מטר חופשי (3:58.37 דקות -שיא עולם), במשחה ל-800 מטר חופשי (8:11.35 דקות - שיא אליפות), במשחה ל-1500 מטר חופשי (15:28.36 - שיא עולם) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי (7:46.40 דקות - שיא אליפות).
הספורטאית המצטיינת באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בקאזאן רוסיה באוגוסט 2015 הייתה לדקי הכוכבת של האליפות, לאחר שזכתה ב-5 מדליות זהב, בכל חמשת המשחים בהם השתתפה, יותר מכל ספורטאי אחר באליפות וקבעה שלושה שיאי עולם אישיים חדשים. המדליות הושגו, במשחה ל-200 מטר חופשי (1:55.16 דקות) לפני פדריקה פלגריני מאיטליה (1:55.32 דקות) ומליסה פרנקלין (1:55.49 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 3:59.13 דקות, לפני שרון ון רוונדאל מהולנד (4:03.02 דקות) וג'סיקה אשווד מאוסטרליה (4:03.34 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 8:07.39 דקותל, לפני לוריין בויל מניו זילנד (8:17.65 דקות) וג'סמין קרלין מבריטניה (8:18.15 דקות), במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 15:25.48 דקות, לפני לוריין בויל (15:40.14 דקות) ובוגלרקה קפש מהונגריה (15:47.09 דקות). כבר בשלב המוקדמות היא שיפרה את שיאה העולמי במשחה זה והעמידה אותו על תוצאה של 15:27.71 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:45.37 דקות, לפני איטליה (7:48.41 דקות) וסין (7:49.10 דקות).
2016
בתחרות גרנד פרי שנערכה באוסטין, טקסס ב-18 בינואר 2016 קבעה לדקי במשחה ל-800 מטר חופשי שיא עולם חדש של 8:06.68 דקות, שיא העולם הראשון בשחייה לשנה זו.
השחיינית המצטיינת והמעוטרת ביותר באולימפיאדה
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה לדקי ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:53.73 דקות, לפני שרה שסטרם משוודיה (1:54.08 דקות) ואמה מקיאן מאוסטרליה (1:54.92 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:56.46 דקות, לפני ג'סמין קרלין (4:01.23 דקות) ובת ארצה ליה סמית' (4:01.92 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 8:04.79 דקות, לפני ג'סמין קרלין (8:16.17 דקות) ובוגלרקה קפש (8:16.37 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:43.03 דקות, לפני אוסטרליה (7:44.87 דקות) וקנדה (7:45.39 דקות). מדליית כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם סימון מנואל, אבי וייצל ודנה וולמר בשיא אמריקה חדש של 3:31.89 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 3:30.65 דקות, ולפני קנדה שקבעה שיא חדש של 3:32.89 דקות, כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.79 שניות (במוקדמות 52.64 שניות).
2017
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכתה לדקי ב-6 מדליות, 5 זהב ו-1 כסף. על אף שצברה את מירב מדליות הזהב מבין השחייניות באליפות היא סיימה שנייה בקביעת השחיינית המצטיינת של האליפות. היא צברה 18 נקודות, אחרי שרה שסטרם משוודיה 22 נקודות שזכתה בתואר השחיינית המצטיינת של האליפות, ולפני לילי קינג (15 נקודות). מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 3:58.34 דקות, לפני ליה סמית' (4:01.54 דקות) ולי בינגג'יה מסין (4:03.25 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:12.68 דקות, לפני לי בינגג'יה (8:15.46 דקות) וליה סמית' (8:17.22 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:31.82 דקות, לפני מיריה בלמונטה מספרד (15:50.89 דקות) וסימונה קואדרלה מאיטליה (15:53.86 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי ביחד עם אמה מקיאן בתוצאה של 1:55.18 דקות, אחרי פדריקה פלגריני (1:54.73 דקות). בשלב חצי הגמר כחצי שעה לאחר שניצחה את המשחה ל-1500 מטר חופשי היא קבעה את התוצאה המהירה באליפות (1:54.69 דקות). שתי מדליות זהב במשחי שליחות, 4x100 מטר חופשי ביחד עם מלורי קומרפורד, קלסי וורל וסימון מנואל בשיא אמריקה חדש של 3:31.72 דקות, לפני אוסטרליה (3:32.01 דקות) והולנד (3:32.64 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם ליה סמית', מלורי קומרפורד ומלני מרגליס בתוצאה של 7:43.39 דקות, לפני סין (7:44.96 דקות) ואוסטרליה (7:48.51 דקות).
2018
בתחרות שנערכה בפדרל ווי, וושינגטון ב-23 בפברואר 2018 קבעה לדקי במשחה ל-400 יארד מעורב אישי שיא עולם חדש של 3:56.53 דקות. בתחרות שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ב-16 במאי היא קבעה במשחה ל-1500 מטר שיא עולם חדש של 15:20.48 דקות.
2019
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה לדקי ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:59.97 דקות, אחרי אריארן טיטמוס שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 3:58.76 דקות ולפני ליה סמית' (4:01.29 דקות). למחרת בבוקר היא שחתה בשלב המוקדמות את המשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 15:48.90 דקות ופרשה מהמשך התחרות, בטענה שהיא חולה. כעבור שלושה ימים היא זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם סימון מנואל, מלני מרגליס וקייטי מקלפלין בשיא אמריקה חדש של 7:41.87 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 7:41.50 דקות, שיפור לשיא בן 10 השנים של סין (7:42.08 דקות) ולפני קנדה (7:44.35 דקות) ומדליית זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:13.58 דקות, לפני סימונה קואדרלה מאיטליה (8:14.99 דקות) ואריארן טיטמוס (8:15.70 דקות).
2021
אולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה לדקי ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:12.57 דקות, לפני אריארן טיטמוס (8:13.83 דקות) וסימונה קואדרלה (8:18.35 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:37.34 דקות, לפני בת ארצה אריקה סאליבן (15:41.41 דקות) ושרה קלר מגרמניה (15:42.91 דקות). מדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:57.36 דקות, אחרי אריארן טיטמוס (3:56.69 דקות) ולפני לי בינגג'יה מסין (4:01.08 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה טובה משיא העולם הקודם (7:40.73 דקות), אחרי סין שקבעה שיא עולם חדש של 7:40.33 דקות ולפני אוסטרליה שאף היא קבעה תוצאה טובה משיא העולם (7:41.29 דקות), כשחיינית רביעית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:53.76 דקות, המהירה במשחה. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.21 דקות. המשחה ל-1500 מטר חופשי נערך כשעה לאחר המשחה ל-200 מטר חופשי.
2022
חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני זכתה לדקי ב-4 מדליות זהב, יותר מכל שחיינית אחרת באליפות. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 3:58.15 דקות, לפני סאמר מקינטוש מקנדה (3:59.39 דקות) וליה סמית' (4:02.08 דקות), אריארן טיטמוס לא הגיעה לאליפות העולם במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:08.04 דקות, לפני קיה מלוורטון מאוסטרליה (8:18.77 דקות) וסימונה קואדרלה מאיטליה (8:19.00 דקות), במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:30.15 דקות, לפני בת ארצה קייטי גריימס מארצות הברית (15:44.89 דקות) ולני פליסטר מאוסטרליה (15:48.96 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי שליחות, ביחד עם קלייר ויינסטין, ליה סמית' ובלה סימס בשיא אליפות חדש של 7:41.45 דקות, לפני אוסטרליה (7:43.86 דקות) וקנדה (7:44.76 דקות), כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:53.67 דקות, המהירה באליפות.
בתחרות גביע העולם בבריכת 25 מטר שנערה בטורונטו, קנדה ב-29 באוקטובר אותה שנה קבעה במשחה ל-1500 מטר שיא עולם חדש של 15:08.24 דקות, שיפור לשיא בן 3 השנים של שרה קלר מגרנמניה (15:18.01 דקות), היה זה שיא העולם הראשון שקבעה בבריכת 25 מטר. שבוע לאחר מכן, בתחרות גביע העולם בבריכת 25 מטר שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ב-6 בנובמבר היא קבעה במשחה ל-800 מטר חופשי שיא עולם חדש של 7:57.42 דקות, שיפור לשיא בן תשע השנים של מיריה בלמונטה מספרד (7:59.34 דקות).
6 פעמים ברציפות אלופת עולם במשחה ל-800 מטר חופשי
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, בפעם השישית ברציפות במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:08.87 דקות, לפני לי בינגג'יה מסין בשיא אסיה חדש של 8:13.31 דקות (מקום שני בהיסטוריה מבין השחייניות) ואריארן טיטמוס שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 8:13.59 דקות (מקום שלישי בהיסטוריה מבין השחייניות) ובפעם החמישית במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה השלישית בטיבה בהיסטוריה של 15:26.27 דקות, לפני סימונה קואדרלה מאיטליה (15:43.31 דקות) ולי בינגג'יה (15:45.71 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:58.73 דקות, אחרי אריארן טיטמוס שקבעה שיא עולם חדש של 3:55.38 דקות ולפני אריקה פיירוות'ר מניו זילנד (3:59.59 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם ארין גמל, בלה סימס ואלכס שאקל בתוצאה של 7:41.38 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 7:37.50 דקות ולפני סין (7:44.40 דקות), כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:54.39 דקות.
רייף
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אייל פרדי
אייל פרדי (שם מדעי: Odocoileus) הוא סוג שבו כלולים שני מינים דומים של איילים מתת-משפחת איילי העולם החדש, החיים בעיקר באמריקה הצפונית. איילי הפרדות הם איילים בינוניים בגודלם בעלי אוזניים גדולות שהקנו להם את שמם (על שם הדמיון לפרד), וקרניים בינוניות בגודלן שנמצאות רק אצל הזכרים.
הם חיים ברחבי אמריקה הצפונית, כשהמין לבן-הזנב חי בעיקר במזרח אמריקה, והמין שחור-הזנב חי בעיקר במערב אמריקה, כולל קליפורניה. המין לבן-הזנב חי גם באזורים שונים באמריקה הדרומית והמרכזית עד לאזור פרו. הוא גם הועבר לכמה מדינות באירופה ולניו זילנד.
המכתב של בוש לשרון
המכתב של בוש לשרון הוא מכתב ששלח ב-15 באפריל 2004 נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש לראש ממשלת ישראל אריאל שרון ובו תמיכה בתוכנית ההתנתקות.
שרון ואנשיו הציגו את המכתב כהכרה אמריקנית בעמדות ישראל, בעיקר בנושא גושי ההתיישבות, שניתנה בתמורה לתוכנית ההתנתקות, והיוותה טיעון בעד התוכנית. הממשל האמריקני ייחס למכתב חשיבות פחותה יותר, והממשל האמריקני שהחליף אותו (בראשות ברק אובמה והילרי קלינטון) דחה את טענות ישראל בנוגע למשמעות המכתב.
רקע
לאחר שקיבל את ההחלטה על תוכנית ההתנתקות, הפעיל שרון שדולה חזקה בממשל האמריקני לקבלת התוכנית. למרות נטית הממשל האמריקאי לדחות דיון בנושא עד לאחר הבחירות לנשיאות ארה"ב, לחץ דיפלומטי בראשותו של דב וייסגלס, שכנע את בכירי הממשל האמריקני לתמוך בתוכנית. ואכן, באפריל 2004 נפגש שרון עם הנשיא ג'ורג' בוש בבית הלבן וקיבל ממנו, לטענתו, הבטחות לתמיכה אמריקנית בתביעות ישראליות במשא ומתן עתידי מול הפלסטינים. לדברי שרון, כהמשך להבטחות אלו נמסר לו המכתב של בוש.
לפי הפירוש שנתן הממשל בישראל, המכתב כלל התחייבויות לתמוך בעמדת ישראל בשלילת זכות השיבה, השארת גושי ההתנחלויות בידי ישראל ואי קיום תהליך מדיני עם הפלסטינים לפני חיסול ארגוני הטרור. משרד ראש הממשלה הציג לציבור את המכתב כנימוק בעד תוכנית ההתנתקות: גם בתשובת המדינה לעתירות נגד תוכנית ההתנתקות, הודגש המכתב כיתרון שהניבה תוכנית ההתנתקות.
תוכן המכתב
המכתב פותח בהבעת תקווה לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני, וממשיך בתמיכה בתוכנית ההתנתקות:
המשך המכתב מבקש להבהיר את מחויבותה של ארצות הברית לארבע נקודות:
בנוסף המכתב כולל הבטחה לפיה
תוקפו של המכתב
בניגוד לאופן בו הציג ממשל שרון את המכתב לציבור בישראל, למכתב אין תוקף מחייב, אם כי יכול להקשות על הממשל האמריקאי לתמוך ביוזמות לחייב את ישראל לנסיגה מלאה לקווי 67.
בועת דיבור
בועת דיבור או בלון קומיקס (באנגלית: Speech balloon - בלון דיבור) היא מוסכמה גרפית נפוצה בספרי קומיקס, רצועות קומיקס וקריקטורה המאפשרת למילים, ולעיתים רחוקות גם תמונות, לייצג את הדיבור או המחשבה של דמות קומיקס מסוימת.
לעיתים קרובות ישנה הבחנה מפורשת בין בלון המציין מחשבות, המכונה גם "בלון מחשבה", לבין בלון אשר מצביע על מילים שנאמרו בקול רם או בצעקה. את האותיות בבועיות הדיבור כותב הלטרר.
היסטוריה
אחד התקדימים המוקדמים ביותר לבועת הדיבור המודרנית היו "מגילות הדיבור", קווים החיברו דיבור בגוף ראשון לפיות הדוברים באמנות המסו-אמריקאית בין השנים 600 ל-900 לספירה. מוקדם יותר, ציורים, המתארים סיפורים במסגרות עוקבות, תוך שימוש בטקסט תיאורי הדומה לבועות דיבור, שימשו בציורי קיר, דוגמה כזו ביוון במאה ה-2, הציור נמצא בקפיטוליאס, כיום בירדן.
באמנות הגרפית המערבית, תוויות שחושפות את מה שדמות בתמונה אומרת, הופיעו לפחות מאז המאה ה-13. אלה היו בשימוש אירופאי נפוץ בתחילת המאה ה-16. בועות מילים החלו להופיע בדפים מודפסים מהמאה ה-18, וקריקטורות פוליטיות מהמהפכה האמריקאית (כולל כמה שפורסמו על ידי בנג'מין פרנקלין) השתמשו בהם לעיתים קרובות  – כפי שעשה הקריקטוריסט ג'יימס גילריי בבריטניה. מאוחר יותר הם יצאו משימוש, אך עד 1904 חזרו לפופולריות שלהם. עם התפתחות תעשיית הקומיקס במהלך המאה ה-20, הופעתם של בלוני דיבור הפכה לסטנדרטית יותר ויותר.
בשנת 1825 בבריטניה, The Glasgow Looking Glass, שנחשב למגזין הקומיקס הראשון בעולם, נוצר על ידי הקריקטוריסט הסאטירי האנגלי ויליאם הית'. הוא מכיל את רצועת הקומיקס הראשונה בעולם, והוא גם הפך אותו לראשון להשתמש בבועות דיבור.
הילד הצהוב הוא הדמות האמריקאית הראשונה שניתנה לה רצועת קומיקס. דבריו נכתבו תחילה על חולצתו הצהובה, אולם מהר מאוד דבריו הועברו בעזרת בלון דיבור. עד תחילת המאה ה-20 השימוש בבלונים היה בכל מקום, אולם במשך שנים רבות הוא היה נפוץ יותר בארצות הברית מאשר באירופה, שם השתמשו בכיתובים ספרותיים שהופיעו מתחת לרצועת הקומיקס, ברווח שבין שורה אחת לשנייה.
בועת דיבור
הבועה הידועה ביותר היא בועת הדיבור, היא מגיעה בשתי צורות לשתי נסיבות: דמות בתוך פאנל רצועת הקומיקס או מחוצה לה. כאשר היא בתוך הפאנל מצורף אליה חץ, הנקרא זנב, המכוון אל הדובר. כאשר לדמות אחת יש מספר בלונים בתוך הפאנל, בדרך כלל רק אל הבלון הקרוב ביותר אל ראשו של הדובר מחובר זנב, והאחרים מחוברים ברצף של רצועות דקות. סגנון זה משמש את מד מגזין בשל הדיאלוג של שיחה ותגובה בין הדמויות.
בדרך כלל, רוב בועות הקומיקס מאופיינות כטקסט שחור על רקע לבן, אך לעיתים הרקע משתנה לצבעים שונים בצהוב על מנת להדגיש קולות ייחודיים. לפעמים, בעיקר במאנגה, נמצאים בועות דיבור לבנות על רקע שחור.
בקומיקס אמריקאי, בועה ללא זנב פירושה שהדובר אינו רק מחוץ לשדה הראייה של הקורא, אלא גם בלתי נראה לדמות נקודת המבט.
בועת מחשבה
בועות מחשבה מגיעות בשתי צורות: בועת שרשרת מחשבה ובועה מעורפלת.
בועת שרשרת מחשבה היא סמל אוניברסלי שפירושו לחשוב בקריקטורות. הוא מורכב מבועה גדולה דמוית ענן, המכילה את הטקסט של המחשבה, אשר מחובר לאזור ליד הדמות על ידי שרשרת של בועות מעגליות קטנות יותר ויותר.
דיבור אצל דמויות בעלי חיים כמו סנופי וגארפילד מופיע לעיתים קרובות כבועת מחשבה במקום דיבור.
בועת חשיבה נוספת, בעיקר במאנגה, היא בועה דומה בצורתה, אך קוויה קוציים (זיגזג) בצורתם ויוצרים את הרושם של חוסר בהירות. אין בה זנב והיא ממוקמת באזור הקרוב לדמות החושבת.
בועות מחשבה נתפסות לעיתים כשיטה לא יעילה לביטוי מחשבה מכיוון שהן מחוברות ישירות לראשו של ההוגה, בניגוד לשיטות כמו תיבות כיתוב, שיכולות לשמש הן כביטוי למחשבה והן לקריינות תוך קיימות בפאנל שונה לחלוטין מחשיבת הדמות. עם זאת, הם מוגבלים לדמות נקודת המבט הנוכחית. דוגמה לכך היא "וי פור ונדטה" של אלן מור ודייוויד לויד, שבו במהלך פרק אחד, מונולוג המובע בכתוביות משמש לא רק לבטא את מחשבותיה של דמות אלא גם את מצב הרוח, המעמד והפעולות של שלושה אחרים.
צורות אחרות
ניתן להשתמש בצורת בלון דיבור כדי להעביר מידע נוסף. הנפוצים כוללים את הדברים הבאים:
אנדריי דינקו
הוא נחשב לאחד מהמבקרים הקולניים כנגד שלטונו הדיקטטורי של נשיא בלארוס, אלכסנדר לוקשנקו. הוא נעצר במהלך הבחירות של שנת 2006 ובילה כעשרה ימים במעצר.
בשנת 2021 במהלך הפגנות בבלארוס הוא נעצר שוב.
יואל טל-מור
יואל טל-מור (שוסטר) (1923 – מאי 1997) היה צייר ישראלי יליד פולין. טל מור ידוע ביצירות פיגורטיביות והסוריאליסטיות.
ביוגרפיה
יואל טל-מור נולד בסטניסלבוב, פולין (כיום איוונו- פרנקיבסק) למשפחת רבנים חסידית. בתקופת מלחמת העולם השנייה גויס     לצבא האדום ונפצע. לאחר המלחמה, בין השנים 1947–1954, למד אמנות במספר מקומות בברית המועצות. בשנת 1960 עלה לישראל עם משפחתו.
רבות מיצירותיו התבססו על זכרונותיו מימיו בשטעטל בפולין, אחרות מבוססות על ערים בארץ ישראל ורבות נוספות הן סוריאליסטיות לחלוטין.
נפטר במאי 1997.
יחסי יוון–מונגוליה
יחסי יוון–מונגוליה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין מדינת מונגוליה.
היסטוריה
בין הרפובליקה ההלנית לבין מדינת מונגוליה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ היווני, "הרפובליקה ההלנית ומדינת מונגוליה מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים המאופיינים בקשרי ידידות טובים בין הממשלות והעמים אף על פי ההיעדרות של קשרים על בסיס רגולרי בין שתי המדינות".
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יוון למונגוליה כוננו לראשונה בשנת 1967. האינטרסים היווניים במונגוליה מיוצגים על ידי השגרירות היוונית בסין, שאמונה דיפלומטית גם על מונגוליה. מן הצד השני, האינטרסים המונגוליים ביוון מיוצגים על ידי השגרירות המונגולית בבולגריה, שאמונה דיפלומטית גם על יוון.
ב-16 ביוני 2011, בבודפשט, נחתם מזכר הבנות בין שתי המדינות בנושא שיתופי פעולה. הגורם שחתם על מזכר ההבנות היה משרדי החוץ של שתי המדינות. בשנת 2013 נחתם הסכם ידידות ושיתוף פעולה בין מונגוליה לבין האיחוד האירופי, יוון כלולה באיחוד האירופי ולפיכך חתומה גם היא על הסכם שיתוף הפעולה.
מונגוליה אירחה ועידה באולן בטור ביולי 2016, שר החוץ של יוון הגיע למקום ונפגש עם עמיתו המונגולי.
ארנסטו קהלר
ארנסטו קהלר (בגרמנית: Ernesto Köhler; 4 בדצמבר 1849 - 17 במרץ 1907) היה חלילן ומלחין איטלקי.
חייו
קהלר נולד במודנה שבאיטליה, שם כיהן אביו, ונצסלב יוזף קהלר, כחלילן ראשון בתזמורת של דוכס מודנה. יוזף קהלר היה מורו הראשון של ארנסטו.
בשנת 1869, לאחר שהחל בקריירה שלו כחלילן, עקר קהלר לווינה ומשם, בשנת 1871, המשיך לסנקט פטרבורג שברוסיה, שם נשאר עד סוף חייו כנגון בתזמורת האופרה הצארית. קהלר הופיע גם כסולן, היה מלחין, לימד במכון ע"ש הנסיך אולדנבורג וניצח על תזמורת המכון הצארי להנדסה.
יצירתו
קהלר חיבר למעלה מ-100 יצירות לחליל: אטיודים, דואטים ויצירות סולו. כמו כן הלחין אופרה וכמה בלטים. הוא מוכר לחלילנים כמחבר "Flöten-Schule", שיטה פופולרית ללימוד החליל, שפיתח בסביבות 1880.
קהלר נודע בסדרה של שלושה ספרי הדרכה לחלילן בשם "התקדמות בנגינת חליל", מן הקל אל המתקדם.
ארנסטו קהלר מת בסנקט פטרבורג ב-17 במרץ 1907.
אנטליהספור
היסטוריה
אנטליהספור הוקמה בשנת 1966 כתוצאה מאיחודן של שלוש קבוצות מקומיות, יניקאפי סוספור, אילק אישיקספור ופרוקרומספור, בעיר החוף אנטליה. הקבוצה התחרתה בליגות הנמוכות בטורקיה בטרם עלה לסופר ליג בשנת 1982. התקופה הראשונה של הקבוצה בליגה העליונה נמשכה שנתיים, כשבתום עונת ירדה הקבוצה בחזרה לליגה השנייה. בעונה שלאחר מכן עלתה בשנית לליגה הראשונה, אך ירדה בחזרה בתום העונה. הקבוצה התחרתה בליגה השנייה עד סוף עונת, אז ניצח 2–3 את איסטמבולספור לאחר הארכה בגמר של פלייאוף הקידום לליגה הבכירה.
התקופה הארוכה ביותר של הקבוצה בליגה העליונה נמשכה עד שנת 2002, ובמהלכה התחרה בגביע האינטרטוטו פעמיים, ובגביע אופ"א פעם אחת. הקבוצה העפילה לגמר הגביע הטורקי בשנת 2000, אך הפסידה 3–5 לאחר הארכה לגלאטסראיי. אנטליהספור התחרתה בגביע אופ"א בעונת. הקבוצה ניצחה את ורדר ברמן 0-2 בחוץ, אבל במשחק השני הוא הפסידה 0–6. הקבוצה ירדה בסוף עונת לליגה השנייה, לאחר שסיימה בנקודה אחת מתחת לקו האדום.
הקבוצה עלתה חזרה לסופר ליג בעונת, לאחר שסיים במקום השני בליגה השנייה. בשנה שלאחר מכן ירדה הקבוצה בחזרה לליגה השנייה, אך הצליחה לשוב לליגה הבכירה כעבור עונה. הקבוצה סיימה במקום התשיעי בסוף עונת.
בעונת 2014/2015 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגת המשנה, אך העפילה בחזרה לליגת העל לאחר עונה אחת בלבד, לאחר שניצחה במשחקי הפלייאוף את סמסונספור.
סמל המועדון
סמל המועדון כולל את האותיות: A (אנטליה) ו-S (ספור, ספורט בטורקית) בהתאמה. בין האותיות מופיע "הצריח המחורץ", מינרט של מסגד עתיק מהתקופה הסלג'וקית ומסמליה של העיר אנטליה. שלוש הצורות המלבניות באיור המינרט מסמלות את שלושת המועדונים שהתאחדו והקימו יחד את אנטליהספור.
אצטדיון
מגרשה הביתי של הקבוצה עד 2015 היה אצטדיון אקדניז יוניברסיטי, והייתה לו תכולה של 7,083 מושבים.
בשנת 2013 החלה אנטליהספור בבנייתו של אצטדיון חדש, אצטדיון ניו אנטליה שבו 32,539 מושבים. האצטדיון נפתח ב-25 באוקטובר 2015.
סגל נוכחי
נכון ל-18 בספטמבר 2022
(בהשאלה מאל-אהלי)
(בהשאלה מגלאטסראיי)
(קפטן)
הישגים
הגביע הטורקי:
TFF הליגה הראשונה (ליגת המשנה):
אנטליהספור בתחרויות אירופאיות
גביע האינטרטוטו:
גביע אופ"א:
אוביליים
אוביליים (שם מדעי: Indicatoridae; באנגלית מכונים honey birds - עופות הדבש) היא משפחת עופות קטנים מסדרת הנקראים. הם דומים בצורתם לציפורי שיר ואכן שתי הסדרות קרובות מאוד (למעט כף הרגל שמופנית אחורה אצלם). הם ידועים בעיקר עקב מנהגם לאכול חלות דבש של דבורי בר ולפשוט על כוורות, ואחד המינים - אוביל הדבש, אף קורא לעיתים לאנשים שיעזרו לו לסלק את הדבורים מהכוורות. אלו עופות קטנים, שחיים רק באזורים הטרופיים של אפריקה ושל אסיה. רובם מצויים באפריקה הטרופית.
צבע גופם אפור עם כנפיים וזנב לבנים, ומקורים קטנים, והם העופות היחידים בעולם שיכולים לעכל שעווה ודונג מהכוורות (מהם עשויה הכוורת), שהם מזונם העיקרי יחד עם דבש. בנוסף הם אוכלים חרקים קטנים פרוקי רגליים שונים ולעיתים גם פירות.
האוביליים ידועים בהתנהגותם הטפילית והטלת ביציהם בקיני עופות אחרים. הגוזלים המתארחים גדולים מהגוזלים המארחים ולעיתים הם שוברים את ביצי המארחים ואף משליכים גוזלים מהקן.
מיון
ישנם ארבעה סוגי אוביליים:
סופרגירל (סרט, 1984)
סופרגירל (באנגלית: Supergirl) הוא סרט גיבורי-על בריטי משנת 1984 בבימויו של ז'אנו שוורץ על פי תסריט מאת דייוויד אודל. הסרט מבוסס על דמות DC Comics בעלת אותו שם ומשמשת כסרט ספין אוף מסדרת סרטי סופרמן של אלכסנדר ואיליה סלקינד. בסרט מככבים הלן סלייטר בתפקיד סופרגירל, יחד עם פיי דונאווי, מיה פארו ופיטר או'טול, כשמארק מקלור מגלם את תפקידו כג'ימי אולסן מסרטי "סופרמן". "סופרגירל" היה סרט גיבורי העל בשפה האנגלית הראשון שהציג אישה בתפקיד הראשי.
הסרט הוצג בהקרנת בכורה בבריטניה ב-19 ביולי 1984, אך לא הצליח להרשים את המבקרים והצופים. דונאווי ואו'טול זכו במועמדות לפרס פטל הזהב לשחקנית הגרועה ביותר ולפרס השחקן הגרוע ביותר, בהתאמה. עם זאת, סלייטר הייתה מועמדת לפרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר. כישלונו של הסרט הביא בסופו של דבר את המפיקים למכור את זכויות סופרמן לקנון גרופ בשנת 1986. הה-DVD הראשון יצא לאור על ידי חברת הווידאו הביתי העצמאית Anchor Bay Entertainment בשנת 2000, ברישיון של בעלי הזכויות, StudioCanal. האחים וורנר רכשו את הזכויות לסרט והוציאו אותו מחדש ב-DVD בסוף שנת 2006 לצד יציאתו לאקרנים של סופרמן חוזר. אף על פי שמדובר בקאנון עם סרטי הסופרמן של כריסטופר ריב, הוא לא נכלל באף אחת ממהדורות ה-DVD או ה-Blu-ray של סופרמן של האחים וורנר.
עיבוד הסרט לספר נכתב על ידי נורמה פוקס מייזר ויצא לדפוס בכריכה רכה בשנת 1984.
עלילה
קארה זור-אל מתגוררת ביישוב קריפטוני מבודד בשם ארגו סיטי, בכיס של חלל טרנס-ממדי. אדם בשם זלטר מאפשר לקארה לראות פריט ייחודי ועוצמתי להפליא המכונה אומגהדרון, אותו הוא לווה ללא ידיעת רשויות העיר. עם זאת, לאחר תקלה, האומגהדרון מפוצץ לחלל. לאחר ששמעה את מידת הזהירות של הוריה, קארה עוקבת אחרי הפריט לכדור הארץ (עוברת טרנספורמציה ל"סופרגירל" בתהליך) במאמץ להשיבו ולהציל את העיר.
על פני האדמה, אומגהדרון משוחזרת על ידי סלינה, מכשפה תאוות-כוח שמסתייעת בביאנקה התמימה, המבקשת להשתחרר ממערכת היחסים שלה עם המכשף נייג'ל. אף על פי שאינה יודעת בדיוק מה זה, סלינה מבינה מהר מאוד כי אומגהדרון הוא חזק ויכול לאפשר לה לבצע לחשים קסומים אמיתיים. סופרגירל מגיעה לכדור הארץ ומגלה את כוחותיה החדשים. בדרכה של האומגהדרון היא מאמצת את השם לינדה לי, מזדהה כבת דודה של קלארק קנט ונרשמת לבית ספר לבנות בו היא מתיידדת עם לוסי ליין, אחותה הצעירה של לויס ליין שבמקרה לומדת שם. סופרגירל גם פוגשת את איתן, שעובד בתור חצרן בבית הספר והופך למושא אהבתה.
איתן תופס גם את עינה של סלינה, המדביקה אותו עם שיקוי אהבה (שיגרום לו להתאהב מיד באדם הראשון שהוא רואה במשך יום אחד); עם זאת, איתן חוזר להכרה בהיעדרה של סלינה ונודד ברחובות. סלינה זועמת ומשתמשת בכוחותיה החדשים כדי להחיות רכב בנייה שאותו היא שולחת כדי להחזיר את איתן, וגורמת לאנדרלמוסיה ברחובות תוך כדי כך. סופרגירל, במסווה של לינדה לי, מצילה את איתן, והוא מתאהב בה במקום.
סופרגירל וסלינה מתעמתות. נראה שידה של סופרגירל על העליונה עד שסלינה מזמנת כוחות חדשים לתפוס את איתן ובהמשך לפתות וללכוד את סופרגירל, ושולחת אותה לאזור הפנטום. שם, ללא כוחותיה, היא משוטטת במרחב, נופלת לבור לבה ומתעלפת. זלטר, שהגלה את עצמו לאזור הפנטום כעונש על איבוד אומגהדרון, מוצא את קארה מחוסרת הכרה. לאחר שהיא מתעוררת, זלטר משכנע את קארה לברוח ומקריב את חייו כדי לאפשר לה לעשות זאת. בחזרה לכדור הארץ, סלינה עושה שימוש לרעה באומגהדרון כדי להפוך את עצמה ל"נסיכת כדור הארץ" עם איתן כמאהבה. עם יציאתה מאזור הפנטום דרך מראה, סופרגירל מחזירה את כוחותיה ומתעמתת עם סלינה, המשתמשת בכוחו של אומגהדרון כדי לזמן שד צל ענקי. השד תוקף את סופרגירל וכשהיא על סף תבוסה היא שומעת את קולו של זלטר המפציר בה להילחם. סופרגירל משתחררת ומגלה באמצעות נייג'ל שהדרך היחידה להביס את סלינה היא להפוך את שד הצל כנגדה. סופרגירל מתחילה לעוף במעגלים סביבה, כשהיא לוכדת אותה בטורנדו. סלינה מותקפת על ידי השד כשהסופת רוח מושכת גם את ביאנקה. שלושתם נשאבים בחזרה לשער המראה, שם הם נלכדים לנצח. משוחרר מהכישוף של סלינה, איתן מודה באהבתו ללינדה. הוא אומר שהוא יודע שהיא וסופרגירל זהים זה לזה, אך גם יודע שזה אפשרי שהוא לעולם לא יראה אותה יותר ומבין שעליה להציל את ארגו סיטי. בסצנת הסיום נראית קארה מחזירה את אומגהדרון לעיר ארגו האפלה, שמיד נדלקת.
שחקנים ודמויות
מארק מקלור מגלם בפעם הרביעית מבין חמש הופעותיו בסרטים הקשורים ל"סופרמן"; הוא השחקן היחיד שהופיע בכל ארבעת הסרטים המציגים את סופרמן ובסרט הספין-אוף הזה. דמי מור ניגשה לאודישנים לגילום דמותה של לוסי ליין, אך לבסוף השתתפה בצילומי "להאשים את בריו". מורין טייפי לוהקה במקומה לתפקיד.
לואי, רוזן ונדום
ביוגרפיה
לואי נולד בשנת 1376, לז'אן הראשון, רוזן לה מרשה ולקתרין דה ונדום, בתם של ז'אן השישי, רוזן ונדום וז'אן דה פונטיו. בשנת 1393 מת סבו ז'אן השישי, רוזן ונדום, ולואי ירש את רוזנות ונדום יחד עם אמו, ובשנת 1403 הוא תפס את השלטון לבדו.
הוא היה מתומכי שארל הראשון, דוכס אורליאן וקיבל מעמד מכובד של ראש הלישכה (Grand Chambrier de France) ב-1408 ותפקיד ראש חצר המלך ב-1413. כמזוהה עם סיעת ארמניאק היה מסוכסך עם סיעת בורגונדי ונכלא על ידם פעמיים ב-1407 וב-1412. ב-1414 הוא נישא לבלאנש ביתו של רוזן רוסי (Count of Roucy), אך שנה לאחר מכן נלכד בשבי על ידי האנגלים בקרב אז'נקור והוחזק בשבי זמן מה.
ב-1424 נישא בשנית לז'אן דה לאוואל בתו של ז'אן דה לאוואל, בתם של גי השלושה עשר, רוזן לאוול ואן דה לאוול ונולדו להם שלושה ילדים. היה לו גם ילד לא חוקי נוסף מאישה אנגליה מתקופת שביו באנגליה.
כנאמן למלך צרפת, הצטרף לז'אן ד'ארק ולאצילים צרפתים רבים נוספים בהגנה על אורליאן ב-1429. הוא פיקד על המצור על ז'רגו (Jargeau), סייע בהכתרה של שארל השביעי, מלך צרפת בריימס ונכח בחתימת חוזה אראס ב-1435.
הנריק דאם
קארל פטר הנריק דאם (בדנית: Carl Peter Henrik Dam; 21 בפברואר 1895 קופנהגן - 17 באפריל 1976 קופנהגן) היה ביוכימאי ופיזיולוג דני. הוא זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 1943 על מחקרו יחד עם אדוארד דויזי שהביאו לגילויים של הוויטמין K ושל תפקידו בפיזיולוגיה של האדם.
ילדותו ושנות לימודיו
הנריק דאם נולד בשנת 1895 כבנם של אמיל דם, רוקח, ושל אמילי, בת לבית פטרסון, מורה.