cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הילדים של בבה
הילדים של בבה (באנגלית: Bébé's Kids, משווק גם בתור Bébé's Kids של רובין האריס) הוא סרט הנפשה קומי אמריקאי למבוגרים משנת 1992, שהופק על ידי Hyperion Studio עבור Paramount Pictures. בבימויו של ברוס וו. סמית', בבכורה שלו בבימוי, הוא מבוסס על מופע הסטנד-אפ של הקומיקאי רובין האריס באותו השם. האריס מת שנתיים לפני שהסרט יצא לאקרנים; בסרט, הוא מדובב על ידי פייזון לאב בהופעת הבכורה שלו בסרט. שחקני קול נוספים כוללים את ונסה בל קאלווי, מרקוס יוסטון, נל קרטר וטון לוק, כמו גם טום אוורט, ריץ' ליטל ולואי אנדרסון.
הסרט יצא לאקרנים במקור ב-31 ביולי 1992 וזכה לביקורות שליליות ברובן של מבקרים, והרוויח 8.4 מיליון דולר ברוטו.
עלילה
שגרת הסטנד-אפ המקורית של רובין האריס מוצגת בקטע לייב אקשן קצר לפני שגרסה מונפשת של האריס מספרת בצער על צרותיו לברמן עיוור. הוא מתחקה אחר בעיותיו עד לג'מיקה, אישה מושכת שפגש בהלוויה.
מחוץ למקום, רובין ניגש לג'מיקה ומזמין אותה לצאת. ג'מייקה אוספת את בנה המתון, ליאון, מהבייביסיטר ומזמינה את רובין לבוא איתה לפארק השעשועים "עולם הכיף", שרובין מסכים לו. למחרת, ג'מיקה מציגה את רובין עם לאשון, קאליל ופי-ווי, שלישיית ילדים מוזנחים, מתפרעים, אלימים וצאצאיו של חברתה הנהנתנית הנפקדת, בבה, שג'מיקה משמשת עבורה גורם ברור. כל השישה נוסעים לעולם הכיף, אך הם מתמודדים עם אבטחה בכניסה, ומזהירים שהם נצפים. עם הכניסה לפארק, הילדים משוחררים ומיד זורעים הרס. הטיול ההרסני של רובין מופרע עוד יותר על ידי מפגש מקרי עם גרושתו, דורותיאה, וחברתה הטובה ויויאן.
לאחר שיצאו לכמה רכיבות במתקנים עם הילדים, רובין וג'מייקה נתנו להם לצאת שוב בעצמם כשהם מנסים ליהנות מטיול דרך מנהרת האהבה, שם ג'מייקה משבחת את רובין על הסיבולת שלו. בזמן שרובין וג'מייקה מבלים ביחד לבד, ליאון מנסה להשתלב עם ילדיו של בבה אבל הוא לא מצליח בהתחלה, אפ על פי שהם מאפשרים לו להתייצב. לאחר מכן הילדים חוזרים לשובבות שלהם עד שהם נתפסים על ידי האבטחה. עם זאת, הם בורחים ומשכנעים קבוצה של ילדים אחרים בחופש להפיץ את הכאוס. בינתיים, דורותיאה וויויאן מנסות לחבל במערכת היחסים ההולכת וגוברת בין רובין וג'מייקה אך מסוכלות על ידי רובין.
במקום אחר, בבניין נטוש, הילדים של בבה וליאון נלכדים על ידי גרסאות רובוטיות אנימטרוניות של המחסל, אברהם לינקולן וריצ'רד ניקסון, ומובאים למשפט. הרובוט "Terminator" משמש כשופט שמחליט אם כדאי לשלוח את התעלולים שלהם לכיסא החשמלי, בעוד "לינקולן" משמש כסנגור של הילדים עם "ניקסון" בתור התובע. ליאון מוכיח את אומץ ליבו באמצעות ראפ שלא רק זוכה לחירותם אלא גם זוכה לכבוד של הילדים של בבה. הם חוגגים את ניצחונם על ידי גניבת ספינת פיראטים והסתערותה לתוך אוניית ה-RMS Titanic, שם הם לוקחים את הצוות והנוסעים כבני ערובה, כולל דורותיאה וויויאן.
רובין וג'מייקה עוזבים סוף סוף את עולם הכיף, כשהפארק מתפורר בסופו של דבר בהרס דרך המראה האחורית של רובין. כששוטר עובר, רובין מנסה למשוך את תשומת לבו, אבל הילדים של בבה מפחידים את השוטר. רובין מוריד את הילדים בדירה שלהם, שם הוא רואה איך הם באמת חיים. בבה, כרגיל, לא נראית בשום מקום, והשאירה פתק על המקרר הריק, בו מצפה לג'מייקה להאכיל את הילדים. עצובים לראות את רובין הולך, הילדים נפרדו ממנו מרגש, אבל לא לפני שהוא נותן להם את הכסף שנשאר לו כדי שהם יוכלו להזמין לעצמם פיצה. בבר, רובין פתח את ליבו וחוזר לבלות עם הילדים עוד קצת, על אף כל המהומה שהם גרמו. הילדים מכריחים אותו לקחת את כולם ללאס וגאס, שם כולם בורחים באימה כשהם מזהים את הילדים. פי-ווי מוצא ומוציא תקע מהשקע, וגורם להפסקת חשמל ברחבי העיר.
גרסת סטנד אפ מקורית
בסטנד-אפ המקורי של הקומיקאי רובין האריס, חברתו לעתיד של רובין, ג'מיקה, מבקשת ממנו לקחת אותה ואת בנה לפארק שעשועים מסוג דיסנילנד, אבל כשהוא מסכים היא מופיעה עם ארבעה ילדים, ששלושה מהם הם הילדים המוזנחים של חברתה, בבה., אותו ג'מייקה מסרבת לשפוט.
הילדים של בבה הם ילדים אלימים שלא מתנהגים יפה ועושים צרות, עליהם ג'מייקה לא מנסה להפעיל שום שליטה. הם מטילים אימה על צוות הפארק, חותכים את רגליו של דונלד דאק כדי להשתמש בהם לשחייה, מנסים לגנוב את רדיו 8 הרצועות של רובין בזמן שהוא מאזין לו, ועושים איום כללי על עצמם, ממש הורסים את הפארק. המוניטין שלהם כל כך גרוע שאפילו המשטרה מסרבת להתעסק איתם. במערכה השנייה, רובין נאסף מבר על ידי ג'מייקה והילדים. הילדים מכריחים אותו לקחת אותם ללאס וגאס. פי-ווי מוציא כבל חשמל והחשמל של העיר כבה.
הפצה
בהפצת הקולנוע המקורי והביתי קדם הסרט הקצר, Itsy Bitsy Spider.
הכנסות
בסוף השבוע הפותח שלו, הסרט דורג במקום השביעי עם 3,010,987 דולר, מאחורי המוות נאה לה, מותק, הילד התנפח, Mo' Money, A League of Their Own, באפי ציידת הערפדים והנזירות בלוז. הסכום המקומי הסופי של הסרט הוא 8,442,162 דולר.
תשבחות
הסרט היה מועמד לפרס אנני לסרט הטוב ביותר בטקס פרסי אנני ה-20, והפסיד לסרט "היפה והחיה".
מדיה ביתית
הסרט יצא ב-VHS ב-1993, כמו גם ב-Laserdisc. לאחר מכן הוא שוחרר ב-DVD ב-5 באוקטובר 2004.
שרגא פרידריק רוהטין
שרגא פרידריק רוהטין (16 ביולי 1912 - 18 במרץ 2003) היה אדריכל חיפאי שהתמחה בתכנון מבני ציבור ווילות ומרצה בטכניון.
קורות חיים
רוהטין נולד לבנימין זאב ופאני רוהטין בלבוב בפולין (כיום במערב אוקראינה). ב-1932 החל את לימודיו בפקולטה לארכיטקטורה בפוליטכניון של לבוב ושימש כמזכיר אגודת הסטודנטים היהודיים. עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה והתגברות האנטישמיות, הורחק רוטהין על ידי שלטונות האוניברסיטה והוא עלה לארץ ישראל בנובמבר 1936 והשתקע בחיפה. בטכניון סיים את לימודיו בארכיטקטורה והמשיך לתואר שני ב-1940 ולאינג'נר ב-1949.
דלקת באמתחת המרפק
דלקת באמתחת המרפק (באנגלית: Olecranon bursitis) הוא מצב רפואי, שמתבטא בבצקת, אדמומיות וכאב בקצה המרפק. בנוסף, אם זוהי תוצאה של דלקת, חום עלול להתלוות לשאר התסמינים. זהו מצב שכיח והוא בין מקרי הדלקת באמתחת הנפוצים ביותר.
שרגא פרידריק רוהטין
קורות חיים
תחילה עבד במשותף עם לאופולד קרקואר ועם זאב וולטש (כשכיר ושותף) ולאחר מכן כעצמאי. כעצמאי שימש כיועץ האדריכלי הראשי של מחוז צפון במשרד השיכון. בד בבד עם עבודתו המקצועית החל ללמד בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים. כאדריכלים אחרים בני דורו, עיצב רוהטין גם את פנים הבניינים, צבעים, חלונות וסורגים ולעיתים גם את הנוף. חלק מעבודותיו פורסמו בעיתונות המקצועית הארצית והבינלאומית.
רוהטין היה נשוי ליהודית ולזוג שני בנים.
דלקת באמתחת המרפק
תסמינים וסימנים
אחד מן התסמינים הוא בצקת במרפק, שלפעמים עלולה להיות גדולה עד כדי כך שתגביל את תנועת המרפק. ישנו כאב במפרק המפרק בחומרה מתונה ועד חמורה, שעלול לגרום לכאב גם בשאר הזרוע. אם ישנה דלקת באמתחת, אדמומיות ניכרת תופיע ואזור העור יהיה חם מאוד. בנוסף, בחלק מן המקרים האמתחת המודלקת עלולה להיפתח באופן ספונטני ולרוקן מוגלה.
גורמים
דלקת נגרמת לרוב כתוצאה מפגיעה יחידה במרפק (לדוגמה: מכה חזקה בקצה המרפק), או כתוצאה מפגיעה ממושכת (לדוגמה: הנחת המרפק לאורך זמן על משטח קשיח). הסיכוי להתפתחות דלקת גבוה יותר אצל אלו שסדר יומם יכיל פעילות רציפה וממשוכת של המרפק (לדוגמה: טניס, גולף, או אפילו אדם הנמצא מול מחשב ונשען על מרפקו בזמן העבודה). שיעור היארעות של הדלקת גדל ככל שמתבגרים. בתגובה לפגיעה במרפק, נוצרת דלקת באמתחת. לאחר מכן, מופרשת כמות גבוהה הרבה יותר של נוזל אל תוך חלל האמתחת ונאגר שם, שכן אין אפשרות לנקז את אותו הנוזל. לכן, האמתחת מתנפחת וגורמת לנפיחות בקצה הקרוב של עצם הגומד, שלרוב עדין ורגיש לדלקות. סיבה אפשרית נוספת לדלקת האמתחת היא זיהום, שלעיתים נובע כתוצאה מפצע, חור בעור, שמאפשר מעבר חיידקים משכבת העור החיצונית (אפידרמיס) אל רקמות עמוקות יותר.
טיפול ללא ניתוח
לעיתים ניתן לבצע טיפול שמרני, שכולל הנחת קוביות קרח על האזור, תחבושת לחץ והימנעות מפעילות ספורטיבית מאומצת. בנוסף, ניתן לקחת תרופות אנטי-דלקתיות טבעיות (נוגדי דלקת שאינם סטרואידים). ניתן לבצע טיפול סימפטומטי על ידי שימוש במגן מרפק. במקרים חמורים יותר, ניתן לנקז את נוזל האמתחת בעזרת מזרק, או להזריק לאמתחת תרופה ממשפחת הקורטיזון, על מנת להקל על הדלקת ולמנוע צבר נוסף של הנוזל. אם יש זיהום, יש לטפל בדלקת האמתחת בעזרת אנטיביוטיקה.
ניתוח
אם הנוזל ממשיך לחזור לאחר מספר ניקוזים, או שהאמתחת גורמת לכאב כרוני, יש לשקול להסיר את האמתחת באמצעות ניתוח. מדובר בהליך ניתוחי קטן יחסית, בו מוציאים את האמתחת מהמרפק ומאפשרים לה לגדול לגודל נורמלי במשך עשרה עד ארבעה-עשר ימים. לרוב, הליך זה נעשה תחת הרדמה מלאה ובעל סיכונים מאוד נמוכים. במהלך הניתוח אין פגיעה ברצועה, או באזור המפרק. לאחר הניתוח, יונח סד על היד, על מנת להגן על העור. לאחר הניתוח, על המטופל לבצע תרגילי כושר מסוימים (פיזיותרפיה), על מנת להגדיל את התנועה.
ג'ו אלאה
ג'ואנה (ג'ו) איילה אלאה (באנגלית: Joanna (Jo) Ayela Aleh; נולדה ב-15 במאי 1986) או בשמה העברי קסם שוקרון היא שייטת ניו זילנדית-יהודייה, ממוצא ישראלי. היא האלופה האולימפית (לונדון 2012) ואלופת העולם (2013) במפרשית מדגם 470 ואלופת עולם במפרשית מדגם 420 (2007).
קורות חיים
נולדה באוקלנד שבניו זילנד, ליהושע "שוקי" שוקרון מישראל, ולדניאלה אלאה ילידת-בריטניה וחיילת ישראלית לשעבר.
היא החלה להתחרות בשייט כשהייתה בת 10 במפרשית מדגם אופטימיסט. משנת 2009 היא מתאמנת בהדרכתו של נתן הנדלי. כיום, היא לומדת באוניברסיטת אוקלנד הנדסת מכונות.
אלופת עולם
באליפות העולם בשיט שנערכה אוקלנד, בשנת 2007 זכתה אלאה במדליית זהב בשיט במפרשית מדגם 420.
באליפות העולם בשיט שנערכה בהאג, הולנד בשנת 2010 זכתה אלאה במדליית כסף ביחד עם אוליביה פאורי בשיט מפרשית מדגם 470 ובאליפות העולם בשיט שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 2011 היא זכתה במדליית ארד שוב ביחד עם פאורי בשיט מפרשית מדגם 470. באליפות העולם בשיט שנערכה בברצלונה, ספרד במאי 2012 היא סיימה במקום רביעי ביחד עם פאורי בשיט מפרשית מדגם 470.
אלופה אולימפית
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה אלאה במדליית זהב ביחד עם פאורי במפרשית מדגם 470, לפני צמד השייטות מבריטניה וצמד השייטות מהולנד.
קישורים חיצוניים
‬* ‬
מיקשה פלק
מיקשה פלק (בהונגרית: Falk Miksa; פשט, 7 באוקטובר 1828 – בודפשט, 10 בספטמבר 1908 ) היה סופר הונגרי-יהודי, עיתונאי, פוליטיקאי, חבר הפרלמנט במשך למעלה משלושים שנה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים, בעל עיטור של מסדר אישטוואן הקדוש דרגה אמצעית, בעל תעודת זהב ודוקטור למדעי המדינה, נשיא מכון גמלאי העיתונאים ההונגרים ועוד.
ילדות ולימודים
פלק נולד למשפחת סוחרים הונגרית-יהודית שהתרוששה, אביו היה יוז'ף פלק ואמו בורבאלה (ברברה) פרייסאך. אביו איבד את הונו בגלל קלות הדעת של אחד מקרובי משפחתו, כך שבנו נאלץ להרוויח את לחמו לצד לימודיו מאז היה בן 14. כבר בשנת 1843 פרסם תרגומים לגרמנית של מאמרים הונגריים וסקירות על מופעי התיאטרון הלאומי של בודפשט במגזין "אונגר" שהופיע בשפה הגרמנית, ובהמשך עבד כעורך עוזר עד 1847. לאחר שסיים את התארים בפילוסופיה קיבל את הדוקטורט ועבר לווינה. גם שם המשיך להשתתף בהרצאות שונות באוניברסיטה.
הוא המשיך את לימודיו שם במחסור חמור ובתנאי מחיה קשים עד שנת 1848. באותה שנה חזר לפשט, שם שוב הפך לחבר במערכת המגזין אונגר. הוא שב לווינה בספטמבר בתקווה להמשיך את לימודיו, אך הדבר סוכל בשל האירועים הפוליטיים. באותה עת כתב מאמרים פוליטיים עבור Oesterreichisch Zeitung, וכאשר העיתון נאסר לפרסום עבר לכתוב כמעט בלעדית מאמרים הנוגעים להונגריה בעיתון אחר. כתיבתו נחלה הצלחה רבה והוא הצליח להגדיל את חוג קוראי העיתון באלפיים מנויים בהונגריה בלבד.
כעיתונאי
מיקשה פלק עבד בבנק החיסכון בווינה משנת 1850, אך בה בעת המשיך גם את הקריירה העיתונאית שלו. בשנת 1858, בהזמנתו של הרוזן אישטוואן סצ'ני, הפך למעין מזכיר של הרוזן. הוא רכש את אמונו המלא של הרוזן, כך שרוב הרשומות האנונימיות שלו באותה תקופה עברו תחת ידיו; הוא כתב הקדמה לכמה מאמרים של סצ'ני ופרקים שלמים למאמרים אחרים. במאמריו הוא קידם את הפשרה האוסטרו-הונגרית. ב־20 בדצמבר 1861 מונה פלק לחבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים על פי הצעתו של פרנץ דיאק; הוא הפך גם לחבר בוועדת הכלכלה הלאומית. במקביל, אנטון פון שמרלינג פתח נגדו "תביעה עיתונאית", כי פלק הפציר בכתבותיו להחזיר את החוקה ההונגרית. הוא הגן על עצמו בישיבות בית המשפט, שנמשכו שלושה ימים; בתום המשפט נידון פלק לשישה חודשי מאסר ונשלל ממנו תואר הדוקטור. בית המשפט העליון של אוסטריה הפחית את העונש לשלושה חודשים. הוא ישב בפועל בבית הסוהר חודשיים ושבוע ושוחרר. עם זאת, אוניברסיטת פשט סירבה לקיים את החלק השני של פסק הדין. שמרלינג, כנשיא בנק החיסכון, פעל נגדו שוב, אך לא הצליח, אלא בכך שקידומו של פלק נחסם לשלוש שנים. כתוצאה מאירוע זה, הוא קיבל את תפקידו האקדמי בפשט רק בסוף 1863.
לאחר המערכה נגד פרוסיה קבעה החוקה המשוחזרת ההונגרית תנאים חדשים במדינה והזמינה אנשים חדשים לניהול החיים הציבוריים ההונגריים. העיתונות, שהשתחררה מכבלי הצנזורה, עברה גם היא שינוי קיצוני. ייעודו של פסטר לויד הפך לייצוג הרעיון של המדינה ההונגרית הריבונית והצגת יכולתה התרבותית של הרוח ההונגרית מול אוסטריה ומחוצה לה. ייעוד שונה זה שהוחלט עליו הצריך שינוי קיצוני של רוח העיתון. מור ורמן, חבר לשעבר של פלק מבית ספרם, פעל לחזרתו של פלק לפשט ולעיתון. הוא אכן חזר לפשט ב־20 בדצמבר 1869, לאחר עשרים שנות היעדרות, כשהוא מקבל עליו גם את עריכתו והנהגתו הרוחנית של הפסטר לויד.
קריירה כפוליטיקאי
בתחילת 1869 הוצב פלק כמועמד מול מור ורמן ברובע ליאופולד בפשט, אך לבקשתו של פרנץ דיאק הסיר את מועמדותו. זמן קצר לאחר מכן נבחר כנציג העיר קסג, ולימים נבחר פה אחד לאזרח הכבוד של העיר. הוא היה חבר במפלגתו של דיאק ובהמשך השתייך למפלגה החופשית; הוא היה חבר בוועדות פרלמנטריות רבות: בוועדת הבנקאות ובוועדת לענייני קרואטיה מספר פעמים. הוא גם שימש יו"ר הוועדה לענייני כלכלה וכיהן במשך כמה שנים כיו"ר ועדת המשנה לענייני חוץ. הוא נשאר בתפקיד עד 1905, אז פרש מהחיים הציבוריים בשל המשבר הפנימי בהונגריה בשנים 1906-1905.
בעת הקמת מכון גמלאי העיתונים הוא נבחר לנשיאו; כמו כן לסגן נשיא מועצת הרכבות קושיצה-אודרברג, לחברת החשמליות של בודפשט; לחבר הדירקטוריון של הבנק האנגלו-אוסטרי, לחבר הוועד המפקח על איגוד החיסכון הראשון בהונגרית ולמכון לביטוח המשנה פאנוניה ועוד ועוד. בשהותו בווינה הפך פלק לפופולרי מאוד בהונגריה, ועם חזרתו נבחר לתפקידים ציבוריים רבים.
עבודתו
בהונגריה תרגם פלק מאמרים הונגריים לגרמנית עבור המגזין "אונגר" וכתב ביקורת אמנות על מופעי התיאטרון הלאומי. זמן קצר לאחר מכן נסע כאמור לווינה ובתחילה הועסק על ידי ה-Oesterreichische Zeitung. הוא פרסם מאמרים בעיתונים בהונגריה, בעיקר ב"פשטי נפלו" (Pesti Napló), וביקר את האבסולוטיזם. במקביל, כתב באופן אנונימי מאמרים שמרניים התומכים בפוליטיקה הווינאית ב"עיתון בודפשט" (Budapesti Hírlap; 1860–1853) הרשמי. עבודתו העיתונאית הייתה שנויה במחלוקת, מכיוון שכתב מאמרים שממרידים נגד שלטון בית הבסבורג, ובה בעת קידם את הקיסר בעיתונות הרשמית. לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867 חזר סוף סוף להונגריה והפך לעורך הראשי של פסטר לויד (Pester Lloyd). מאמריו עסקו גם בסוגיות בינלאומיות. משנת 1863 הפך למורה הפרטי לשפה ההונגרית אצל המלכה ההונגרית, אליזבת, נסיכת בוואריה (סיסי). תפקיד זה ניתן לו כאות הוקרה על ידי בית הבסבורג בזכות שירותו הטוב, כפי שנאמר גם מעל קברו.
משפחתו
רעייתו הייתה קלמנטינה שינדלר. הם היו נשואים 54 שנים, והיא נפטרה שלושה חודשים לפניו.
מידע נוסף
מיקשה פלק: שנותיו האחרונות ומותו של הרוזן אישטוואן סצ'ני
פסגת מקנזי
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פסגת מקנזי (אנטארקטיקה)
פסגת מקנזי (באנגלית: McKenzie Peak) היא פסגה דרומית להר אלביון ברכס אתוס, בהרי הנסיך צ'ארלס שבאנטארקטיקה.
גילוי ההר
ההר מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי המשלחת הדרומית של משלחת החקר האנטארקטית של אוסטרליה בשנת 1965.
מקור השם
ההר נקרא על שמו של ג'י. פ. מקנזי (J. F. McKenzie), שהיה טכנאי רדיו בתחנת וילקס בשנת 1963.
חואן פרננדס
חואן פרננדס (בספרדית: Juan Fernández; 1526 – 12 ביוני 1567) אח חילוני ישועי ספרדי בן המאה ה-16 שהיה אחד מראשוני המיסיונרים הנוצרים ביפן. הוא נולד בקורדובה שבספרד ונפטר בהיראדו שביפן. פרננדס היה האירופאי הראשון שהכין ספר דקדוק ומילון של השפה היפנית.
תמצית קורות חייו עד לנסיעה ליפן (1549-1526)
חואן פרננדס נולד בקורדובה ב-1526. על נעוריו ובחרותו אין הרבה מידע, אם כי נטען כי היה סוחר עשיר לפני שהצטרף למסדר הישועים. ב-17 במרץ 1548, בהיותו בן 22, הוא הפליג מליסבון בירת האימפריה הפורטוגזית והגיע לגואה שבהודו, מרכז השלטון הפורטוגזי במזרח, ב-3 בספטמבר אותה שנה. בספינה פגש פרננדס במיסיונרים הישועים הפורטוגזים לואיש פרואיש (Luís Fróis; 1597-1532), ובלתסר גאגו (Balthasar Gago; 1583-1520) שעתידים היו לשחק יחד עם פרננדס תפקיד חשוב בהבאת הנצרות ליפן. בהגיעו לגואה פגש פרננדס במיסיונר הישועי פרנסיסקו חאווייר שתכנן אז את המיסיון ליפן וצירף את פרננדס למסע.
יחד עם חאווייר ביפן (1551-1549)
בשלהי 1549 הורה שימאזו טקאהיסה, הדאימיו המקומי של קגושימה, על הפסקת פעילות ההטפה, בשל מחאותיהם של הנזירים הבודהיסטים. משום כך החליט חאווייר להגיע לקיוטו, אז עיר הבירה של הקיסרות היפנית, על מנת להיפגש עם קיסר יפן גו-נארה. פרננדס וטורס נלוו אליו. בספטמבר 1550 הם עצרו בעיר היראדו, והחלו לפעול לנצר את האוכלוסייה. באוקטובר 1550 עזבו חאווייר ופרננדס את היראדו בדרכם לקיוטו, וטורס הושאר מאחור על מנת להמשיך בעבודה המיסיונרית במקום. בין אוקטובר לדצמבר 1550 התגוררו חאווייר ובני לווייתו בימאגוצ'י שבקצה הדרומי של האי הונשו. כדרכו הטיף חאווייר לתושבי העיר מתוך הספר הכתוב באותיות לטיניות כשהאח פרננדס, משמש כמתורגמן לשאלות הקהל.
פרנסיסקו חאווייר כתב באחת מאיגרותיו:
זמן קצר לפני חג המולד החל חאווייר במסעו צפונה לבירה קיוטו על מנת להיפגש עם הקיסר. חאווייר ופרננדס הלכו במזג אוויר חורפי קשה בדרך ארוכה לנמל הקרוב (ככל הנראה איוואקוני - 岩国市), ומשם הפליגו דרך הים הפנימי סטו לנמל סאקאי הסמוכה לאוסקה. על סמך מכתב המלצה שהביא עמו הם שוּכנו בביתו של אדם בשם קוּדוֹ שגם ארגן את המשך מסעו של חאווייר לקיוטו בחברת אציל יפני. לאכזבתו הגדולה של חאווייר התברר לו שקיוטו היא עיר הרוסה בעקבות סדרה של מלחמות אזרחים, ושהופעתו בבלויי סחבות כתוצאה מהמסע המפרך מונעת ממנו כל מפגש עם הקיסר היפני, שממילא התברר כחסר כל השפעה של ממש על הפוליטיקה של יפן. במרץ 1551 חזרו חאווייר ופרננדס להיראדו, ובאפריל 1551 עקרו חאווייר, פרננדס וטורס לימאגוצ'י.
המיסיון ביפן (1567-1551)
בפברואר 1553 שלח טורס את פרננדס לאויטה בירת מחוז בונגו על מנת שישמש כמתורגמן וכעוזר לאב הישועי בלתסר גאגו (Balthasar Gago) שהגיע בספטמבר 1552 ליפן. שליט המחוז, הדאימיו הצעיר אוטומו יושישיגה היה ידידותי לנוצרים (ואף התנצר בערוב ימיו). גאגו, שלא ידע אז יפנית, נעזר בפרננדס במהלך הוויכוחים רבים שניהלו בחצר הדאימיו עם הנזירים הבודהיסטים. בספטמבר 1555 שלח טורס את גאגו ופרננדס לטפל בקהילה הנוצרית בהיראדו, וב-1558 הם נשלחו שוב, והפעם להקאטה (כיום פוקואוקה) להקים מיסיון על שטח אדמה שתרם להם אוטומו יושישיגה. ב-1559 הם נמלטו מהעיר לאחר שפרץ מרד. פרננדס הצליח להגיע להיראדו, אבל גאגו נפל בשבי המורדים.
ב-1562 עקרו טורס ופרננדס ליוקסאורה (Yokoseura), עיר נמל בקרבת נגסאקי של ימינו שהדאימיו ששלט עליה, אומורה סומיטדה (大村 純忠, Ōmura Sumitada), הזמין את הנוצרים לתחום שלטונו, ואף התנצר שנה אחר כך. ההיסטוריון והמיסיונר הישועי הפורטוגזי לואיש פרואיש (Luís Fróis; 1597-1532), שהגיע ליפן יחד עם קבוצת מיסיונרים ביולי 1563 בספינה שנחתה ביוקוסאורה, פגש בפרננדס שהיה אז אדם זקן וחולה שבקושי עמד על רגליו.
בינתיים גרמה הקנאות הדתית הנוצרית שהפגין אומורה (בין השאר הוא הורה להרוס מקדשים בודהיסטיים ומקדשי שינטו וניסה לכפות על נתיניו את הדת הנוצרית) להתקוממות. בראש ההתקוממות שהחלה באוגוסט 1563 עמד גוטו טקאקי (Goto Takaaki), שהיה בן בלתי חוקי של השליט הקודם, ולכן בעל תביעות לגיטימיות לשלטון. גוטו כבש והרס את יוקסאורה. המיסיון הישועי נדד במשך תקופה לפוקודה (Fukuda) ואז לקוצ'ינוצו (口之津町, Kuchinotsu) עד שהתיישב בנגסאקי, שהייתה אז כפר דייגים קטן והפכה במהרה תודות לישועים לאחד הנמלים הפעילים ביותר ביפן.
לואיש פרואיש וחואן פרננדס נשלחו לטקושימה, אי בקרבת היראדו שכל 350 תושביו היו קתולים. הן פרואיש והן פרננדס חלו בקדחת ואז פרצה אש בכנסייה ומכיוון שפרואיש ופרננדס היו חולים הם לא יכלו להציל דבר וכל הספרים, בגדי הקודש והמתנות שהביא פרואיש מהודו, כמו גם הטקסטים שכתב בפרננדס ביפנית: דרשות והוראות מתוך הקטכיזם עלו באש. השניים השקיעו את כל זמנם החופשי בלימוד יפנית ובמשך שמונת החודשים הבאים חיברו ספר דקדוק יפני ושני מילונים: פורטוגזית-יפנית ויפנית-פורטוגזית. באוגוסט 1564 הגיעו מספר ספינות פורטוגזיות להיראדו, והשניים החליטו לעבור להיראדו.
אלברט ריינולדס
ריינולדס נבחר לראשונה לפרלמנט האירי, הדאל אירן ב-1977 ונבחר מחדש בכל מערכות הבחירות עד לפרישתו מהפוליטיקה ב-2002. במשך השנים הללו הוא כיהן כשר האוצר (1991-1988), כשר התעשייה והמסחר (1988-1987), כשר התעשייה והאנרגיה (1982), כשר התחבורה (1981-1980) וכשר הדואר והטלגרף (1981-1979).
ראשית חייו
אלברט ריינולדס נולד ברוסקי שבמחוז רוסקומון. והתחנך בבית ספר תיכון לנערים במחוז סלייגו ובשנות החמישים מצא עבודה כפקיד בתאגיד התחבורה הציבורית האירי (CIÉ). ריינולדס עזב מקום עבודה שרבים ראו בו "עבודה לחיים" ופנה לעסקים. הוא רכש כמה אולמות ריקודים באזור מגוריו וצבר הון במהלך שנות השישים, בתקופה בה אולמות ריקודים היו פופולריים מאוד. את רווחיו הוא השקיע בעסקים שונים, כמו חברה ליצור מזון לבעלי חיים, בית חרושת לייצור בייקון, חברה ליצוא דגים וחברה למסחר. ריינולדס השקיע גם בעיתון מקומי ובבית קולנוע. למרות שאימפריית אולמות הריקודים שלו הצריכה עבודה בשעות המאוחרות של הלילה, נמנע ריינולדס משתיית אלכוהול, הוא היה איש משפחה מסורתי וזכה לאושר עם אשתו קתלין ושבעת ילדיהם. הוא פיתח קשרי עסקים ברמה ארצית וברמה בינלאומית.
ראשית הקריירה הפוליטית
ריינולדס החל להתעניין בפוליטיקה בתקופה של שערוריית הנשק ב-1970, פרשה מהשנויות ביותר במחלוקת בהיסטוריה האירית המודרנית שבמהלכה הודחו שני שרים בממשלה, צ'ארלס הוהי וניל בלני על רקע ניסיון להעביר כלי נשק לצפון אירלנד. שני האישים זוכו בסופו של דבר בבית המשפט וריינולדס החליט אז לפתוח בקריירה פוליטית. ריינולדס הציג את מועמדותו להיבחר כחבר פרלמנט מטעם פיאנה פול בבחירות של 1977. הבחירות הללו היוו ניצחון סוחף לפיאנה פול, ובהם זכתה המפלגה ברוב של 20 מושבים. ריינולדס היה אחד מחברי הפרלמנט החדשים שנבחרו בבחירות אלה, למרות שבגיל 44 הוא נחשב למי שהחל את הקריירה הפוליטית שלו באיחור מה.
עד ל-1979 נחשב ריינולדס לאחד מיושבי הספסלים האחוריים. בשנה זו הוא החל לקרוא תגר על מנהיג המפלגה וראש הממשלה, ג'ק לינץ'. ריינולדס היה חבר של הקבוצה שנקראה "כנופיית החמישה" שחברו עם צ'ארלס הוהי ותמכו בו במערכה על מנהיגות המפלגה. אישיותו החביבה של ריינולדס סייעה לו לשדל כמה מיושבי הספסלים האחוריים לתמוך בהוהי, שעמד לבחירה מול ג'ורג' קולי על תפקיד יושב ראש המפלגה וראש הממשלה. על נאמנותו תוגמל ריינולדס בצירופו לממשלה כשר הדואר והטלגרף. ב-1980 הוא קיבל את תיק התחבורה. בתפקיד זה הוא היה מעורב בתקרית מוזרה שבה נחטף מטוס של חברת התעופה הלאומית אייר לינגוס על רקע דתי ושוחרר בפריז ללא נפגעים.
פיאנה פול איבדה את השלטון ב-1981 אך שבה אליה ב-1982 וריינולדס מונה לתפקיד שר התעשייה והאנרגיה. ממשלה זו נפלה בסוף שנת 1982 וריינולדס שב לספסלי האופוזיציה. במהלך השנים 1982-1983 התמודד מנהיג פיאנה פול, צ'ארלס הוהי עם שלוש הצעות לאי אמון פנימיות של המפלגה. ריינולדס העניק לו את תמיכתו והוהי שרד והביס את מתנגדיו ומבקריו בתוך המפלגה.
ב-1987 שבה פיאנה פול לשלטון וריינולדס מונה לתפקיד שר התעשייה והמסחר, אחד התפקידים הבכירים ביותר בקבינט. התפקיד היה אף חשוב יותר, עקב רצונה של הממשלה להתמקד בשיקום הכלכלה. ב-1988 מונה שר האוצר, ריי מק'שרי, להיות נציגה של אירלנד בנציבות האירופית. ריינולדס ירש אותו בתפקידו שהיה החשוב ביותר בממשלה.
קואליציה
תוצאות הבחירות של 1989 גרמו לפיאנה פול לנקוט בצעד חסר התקדים של כניסה לממשלת קואליציה עם המפלגה הפרוגרסיבית דמוקרטית. ריינולדס עמד בראש צוות המשא ומתן יחד עם שר נוסף, ברטי אהרן. בסופו של דבר סוכמו קווי היסוד של הממשלה, כמעט חודש לאחר הבחירות, וריינולדס שב לתפקיד שר האוצר בממשלת הקואליציה שתוארה כ"הסדר זמני".
כישלונה של פיאנה פול להביא לידי בחירתו של מועמדה לתפקיד נשיא אירלנד, בראין לניהן, הוסיפה ללחץ על מנהיגותו של הוהי. בנאום שנשא במחוז קורק, הכריז ריינולדס שאם כיסא ראש המפלגה יתפנה, הוא יתמודד עליו. היה זה מרד ברור כנגד מנהיגותו של הוהי. מספר חברי פרלמנט, כולל כמה חברי ממשלה, החלו גם הם להיות מאוכזבים מהוהי והם החלו לחפש אחר יורש. ריינולדס היה האפשרות הפופולרית ביותר ותדמיתו שופרה על ידי קבוצה של חברי פרלמנט שהחלו להתסיס את המפלגה בשמו. בנובמבר 1991 הגיש חבר פרלמנט אלמוני יחסית, שון פאוור, הצעת אי-אמון בהוהי. ריינולדס והתומך הנאמן ביותר שלו, פדריג פלין, הכריזו על תמיכתם בהצעה והודחו מיידית מהממשלה. כאשר התקיימה ההצבעה, אישרה המפלגה את תמיכתה בהוהי, ונראה היה שהקריירה הפוליטית של ריינולדס מחוסלת.
ניצחונו של הוהי היה קצר ימים. סדרה של שגיאות פוליטיות הובילו לסיום תפקידו כראש הממשלה. חילוקי דעות צצו על מינויו של ג'ים מק'דייד כשר ההגנה, שגרמו להתפטרותו עוד לפני שהוא נכנס לתפקיד באופן רשמי. המצב החמיר עוד יותר כאשר שון דוהרטי, האיש שכשר המשפטים לקח על עצמו את האשמה על פרשת האזנות הסתר בתחילת שנות השמונים, הופיע ברשת הטלוויזיה RTÉ ואמר שהוהי ידע על האזנות הסתר ואישר אותם. הוהי הכחיש זאת, אך חברי הממשלה מהמפלגה הפרוגרסיבית-דמוקרטית הצהירו שהם לא יוכלו עוד לשבת בממשלה כשהוהי עומד בראשה. הוהי הודיע למנהיג המפלגה הפרוגרסיבית-דמוקרטית, דזמונד או'מיילי, כי בכוונתו לפרוש בקרוב, אך הוא מעוניין לבחור את העיתוי המתאים בעצמו. או'מיילי הסכים והממשלה המשיכה לתפקד.
ב-30 בינואר 1992 פרש הוהי רשמית מתפקידו כמנהיג פיאנה פול. הוא המשיך לכהן כראש הממשלה עד ל-11 בפברואר, כאשר ירש אותו אלברט ריינולדס, כשהוא מביס בקלות את מארי או'רורק ואת מייקל וודס בבחירות לראשות המפלגה.
מינויים ממשלתיים
ריינולדס גרם לסערה כאשר הוא הרכיב את ממשלתו. שמונה חברים שכיהנו בממשלתו של הוהי, כולל דמויות ותיקות כמו ריי ברוק, מארי או'רורק וגרי קולינס, הוצאו מהממשלה. שלושה שרים אלה היו נאמנים להוהי. 9 מתוך 12 שרים זוטרים, רבים מהם גם כן מנאמני הוהי, הודחו גם הם. השרים שהודחו יחד עם ריינולדס בסוף שנת 1991 הוחזרו לממשלה.
מקרה איקס
עם תחילת כהונתו כראש הממשלה, נאלץ ריינולדס לעסוק ב"מקרה איקס" (X Case), שהייתה פרשה שפילגה את אירלנד. כפרגמטיסט באופיו, ניסה ריינולדס למצוא פשרה וכתוצאה מכך התנכרו אליו הן הליברלים והן חוגי הכנסייה. בפרשה זו, סירב התובע הכללי, הארי וולהן, לאפשר לנערה בת 14 לנסוע לבריטניה כדי לבצע שם הפלה מלאכותית. התקרית גרמה למתחים בין מפלגות הממשלה, פיאנה פול והמפלגה הפרוגרסיבית-דמוקרטית. משאל עם על התרתן של הפלות התקיים בסופו של דבר, ובו ספגה הממשלה תבוסה מביכה. הסעיף שהיה אמור להתיר את ההפלות במקרה של סכנת חיים לאם, נדחה במשאל העם. משאל העם והניסוח של השינויים בחוקה גרמו למתחים בין שתי המפלגות שהרכיבו את הממשלה, אך הממשלה שרדה את המשבר.
ועדת החקירה על תעשיית הבשר ובחירות 1992
מסע הבחירות היה הרה אסון עבור פיאנה פול. באותה תקופה התחולל משבר כלכלי עולמי, הוהי היה עדיין בזיכרונם של האנשים ומלחמת המפרץ הייתה האירוע שכבש את התקשורת הבינלאומית באותו זמן. ברור שלא היה מתאים להראות את סדאם חוסיין בחדשות במקביל לדיוני ועדת החקירה הדנה בניסיונותיו של ריינולדס למכור בשר בקר למשטר העיראקי. העובדה שריינולדס התכונן לסבסד את אימפריית העסקים של גודמן כשהמדינה נמצאת בשפל כלכלי עמוק, עוררה חוסר אמון כלפיו בקרב ציבור הבוחרים. התמיכה במפלגה צנחה ב-5% והיה ברור שהציבור תומך בריינולדס על פני או'מיילי שהיה מודאג עקב ההאשמות שהועלו בוועדה. מפלגת הלייבור בהנהגתו של דיק ספרינג עלתה בסקרי דעת הקהל והתקרבה לשותפתה המסורתית פיאנה פול. למפלגת פינה גייל נרשמו תוצאות הבחירות הגרועות ביותר שלה מאז 1927 והיא איבדה 9 מושבים. לעומתה, מפלגת הלייבור רשמה את התוצאה הטובה ביותר שלה מעולם וזכתה ב-33 מושבים בפרלמנט. בסופו של דבר הוביל המשא ומתן הקואליציוני ליצירתה של קואליציה אחרת. הציפיות להקמתה של ממשלה של פיאנה פול והלייבור הסתיימו לאחר כמה שבועות עקב רצונו של ספרינג להנהיג רוטציה על תפקיד ראש הממשלה עם ג'ון ברוטון מפינה גייל. לבסוף, הוקמה ממשלה של פיאנה פול בשותפות עם הלייבור וריינולדס שב לעמוד בראשה כשדיק ספרינג מונה להיות סגנו.
יחסי חוץ
איחד מהישגיו העיקריים של ריינולדס במהלך תקופת כהונתו כראש ממשלה היה קידומו של תהליך השלום בצפון אירלנד. משא ומתן, שהתקדם צעד צעד, התנהל במהלך שנת 1993 בין ריינולדס לבין ראש ממשלת בריטניה, ג'ון מייג'ור. לשניים הייתה מערכת יחסים טובה. ב-15 בדצמבר 1993 נחתמה הצהרת רחוב דאונינג המשותפת בין שניהם. בנוסף, נשאר ריינולדס מעורב בדיונים עם המפלגות הלאומיות של צפון אירלנד. לבסוף, יחד עם ג'ון יום ועם ג'רי אדמס, מנהיג השין פיין, הוא הצליח לגרום לצבא האירי הרפובליקני להכריז על הפסקת אש מוחלטת ב-31 באוגוסט 1994.
מתחים עם הלייבור
שר האוצר בממשלתו של ריינולדס, ברטי אהרן, הציע חנינת מס לאנשים עם חובות מס גדולים, בתנאי שהם יצהירו על הכנסותיהם בתקופות קודמות. הצעה זו גרמה למהומה בתקשורת ומנהיג הלייבור, ספרינג, חש שעליו להגיב על ההצעה. ב-9 ביוני 1994 איבדה פיאנה פול שני מושבים בבחירות הביניים לטובתן של מפלגות האופוזיציה, פינה גייל ומפלגת השמאל הדמוקרטית. אירוע זה היווה לחץ משמעותי על ריינולדס, שכן הוא לא היה יכול יותר להסתמך על ספרינג שהוא יישאר בממשלה.
דוח ועדת החקירה על משק הבשר פורסם ביולי 1994 ומפלגת הלייבור איימה לעזוב את הממשלה אם ריינולדס יזכה לביקורת במסגרתו. ריינולדס טען שהדוח מוצדק במלואו והמדיניות וההחלטות שהוא עשה היו לטובת המדינה.
המחלוקת עם התובע הכללי והנפילה
כאשר הוקמה הממשלה ב-1992, החליט ריינולדס למנות מחדש את התובע הכללי, הארי וולהן. ספרינג לא התנגד למינוי, למרות שהיו לו הסתייגויות רציניות בנוגע לאמונתו הקתולית האדוקה של וולהן. עם התפנותו של תפקיד נשיא בית המשפט העליון, הציע ריינולדס את וולהן. בשלב זה היו טענות שוולהן לא היה נחוש מספיק להעמיד לדין את הכומר בנדן סמיית שהיה חשוד בהתעללות מינית בילדים, עקב ההשלכות שעלולות היו להיות לכך על ההיררכיה הכנסייתית. מאוחר יותר נחשף שוולהן, עשה שימוש לרעה בסמכותו כתובע כללי, כשניסה להסגיר את סמיית לצפון אירלנד, שם הוא היה חשוד בפלילים. העובדה שפרשה זו סוקרה על ידי תחנת הטלוויזיה הבריטית, ערוץ 4, בשעה שהטלוויזיה הממלכתית האירית דממה והעיתונות הכתובה האירית דיברה על הנושא רק באופן עקיף, מתוך חשש מהוצאת דיבה, גרמה לפרשה להיות מביכה אף יותר. ספרינג חיפש דרך כיצד למנוע את מינויו של וולהן, למרות מחויבותו העמוקה של ריינולדס. לשרי הלייבור בהנהגתו של ספרינג היו הרהורים קשים בנוגע להשלכות של הפרשה ומה הצעדים שעליהם לנקוט בעקבותיה. נראה היה שהקואליציה מחוסלת, אך ריינולדס עדיין סבר שאפשר להגיע לידי פיוס. בהבינו שאחיזת העיניים שלו נחשפה, נאלץ ריינולדס להתייצב בפני הפרלמנט ולהסביר שאם היה יודע בדיעבד את מה שהתרחש בעבר בנוגע לחשיבות הטיפול בפרשה על ידי משרד התובע הכללי, הוא לא היה תומך במינויו של וולהן לתפקיד השיפוטי.
ב-19 בנובמבר 1994 מונה שר האוצר, ברטי אהרן פה אחד לתפקיד המנהיג השישי של פיאנה פול. המועמד המועדפת על ריינולדס, מרי גוגין-קווין, משכה את מועמדותה בבוקרו של יום ההצבעה. במקום להצטרף לקואליציה נוספת עם פיאנה פול, הוביל ספרינג את מפלגת הלייבור לקואליציה עם מפלגת פינה גייל ועם מפלגת השמאל הדמוקרטית. פיאנה פול מצאה עצמה שוב באופוזיציה, כשהיא ניצבת מול קואליציה מקיר אל קיר בראשותו של ג'ון ברוטון ממפלגת פינה גייל. ריינולדס שב לספסלים האחוריים של האופוזיציה בפרלמנט.
לאחר הפרישה
ריינולדס המשיך להיות חבר פרלמנט לאחר התפטרותו. בראשית 1997 הוא החל לחשוב על פרישה מהחיים הפוליטיים לאחר הבחירות שעמדו להתקיים באותה שנה. ברטי אהרן עודד אותו להציג את מועמדותו בבחירות והציע לו תפקיד של שליח שלום לצפון אירלנד ואת תמיכתו כמועמד לנשיאות. פיאנה פול זכתה בבחירות, אך אהרן חזר בו מהבטחתו, עקב תוצאות הבחירות הבלתי מוצלחות במחוז הבחירה של ריינולדס ועקב השינוי במצב הפוליטי בצפון אירלנד. ריינולדס היה מעוניין עדיין להציג את מועמדותו לנשיאות, יחד עם עוד שני מועמדים, מייקל או'קנדי ומארי מקאליס. בפגישה עם השרים, נתן להם אהרן להבין שהוא מעוניין במועמדותה של מקאליס. למרות שבסיבוב הבחירות הראשון זכה ריינולדס במקום הראשון עם יתרון נוח, תמכו בסיבוב השני המצביעים עבור או'קנדי במקאליס, שנבחרה להיות נשיאת אירלנד השמינית. ריינולדס הושפל על ידי אהרן ועל ידי כל השרים שאיבדו את תפקידיהם כאשר הוא נבחר לראשות הממשלה ב-1992. הוא פרש מהחיים הפוליטיים בבחירות של 2002, לאחר 25 שנים כחבר הפרלמנט. עם פרישתו הוא אמר שהוא לא נוטר כל טינה לאהרן.
ריינולדס היה מעורב בתביעת לשון הרע כנגד העיתון הבריטי, סאנדיי טיימס, על רקע מאמר שפורסם ב-1994. המאמר טען שלכאורה הטעה ריינולדס במכוון ובחוסר יושר את הפרלמנט בנוגע לעניינים הקשורים לפרשת ברנדן סמיית שגרמו לנפילתה של הקואליציה. העיתון טען להגנתו כי זוהי הגנת פריבילגיה בטענה שאלה דיווחים הוגנים על האשמות שיש לציבור עניין בהן, אך ב-1996 הכריע בית המשפט העליון לטובתו של ריינולדס. יחד עם זאת, פסק חבר השופטים כי לא ישולמו פיצויים. בסופו של דבר נפסקו לטובתו של ריינולדס פיצויים סמליים בשווי של פני אחד, ובכך נותר ריינולדס עם הוצאות משפטיות שמוערכות במיליון ליש"ט. בערעור שהוגש ב-1998 הוכרז שריינולדס לא זכה לשימוע הוגן בבית המשפט העליון וערעור נוסף הוגש לבית הלורדים. תיק זה הביא ליצירתו של התקדים (על פי החוק הבריטי, ומאוחר יותר על פי החוק האירי) שנקרא "הגנת ריינולדס" (Reynolds defence).
ב-1999 תפס פרבז מושארף את השלטון בפקיסטן בהפיכה צבאית. הבית הלבן נקט אז במדיניות של אי-הכרה בממשלות שעלו לשלטון בכוח הזרוע. ריינולדס התבקש על ידי שותפיו לעסקים לנסוע לפקיסטן ולהיפגש עם מושארף. מושראף ביקש מריינולדס לשמש כיועץ וכאיש קשר עם נשיא ארצות הברית, ביל קלינטון, ולהרגיע את הממשל האמריקאי בנוגע לכוונותיו של הממשל החדש בפקיסטן. ריינולדס גם טען בראיונות ברדיו האירי שבשל האמון שנבנה בינו לבין מושארף, הוא התבקש מאוחר יותר להסדיר את קיומם של שיחות שלום בין פקיסטן לבין הודו. שיחות אלו החלו בראשית 2001, אך פיגועי 11 בספטמבר גרמו לדחייתם. לאחר הפיגועים, מושארף לא היה מסוגל להיות בקשר עם הבית הלבן. הוא פנה לריינולדס שדרך הנשיא לשעבר ביל קלינטון נוצר הקשר בין פקיסטן לבין הנשיא דאז ג'ורג' ווקר בוש.
ביולי 2008 דווח כי ריינולדס לא מסוגל מבחינה בריאותית להעיד בדיוני ועדת מהון, שחקרה מעשי שחיתות בקרב פוליטיקאים, עקב שיטיון מתקדם. עוד קודם לכן התבקש ריינולדס להעיד על תשלומים שקיבל במהלך כהונתו כראש ממשלה.
בנובמבר 2007 הוכרז על ידי ועדת מהון כי בעת שהיה בנסיעה ממלכתית לניו יורק, קיבל ריינולדס תרומה שיועדה לפיאנה פול וחלק מהסכום לא הגיע למפלגה. באותה נסיעה הפנה ריינולדס את המטוס הממשלתי לעצירה לא מתוכננת באיי בהאמה.
היינריך השני
{{פירושונים|
יחסי ישראל–סן מרינו
יחסי ישראל–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת ישראל לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו. סן מרינו מחזיקה קונסוליה כללית ביישוב סביון שנפתחה ב-28 ביוני 2004, והקונסולית שבה היא עו"ד מיכל סרוודיו-אילן. מלבד הקונסוליה הראשית בסביון מחזיקה סן מרינו קונסוליה כללית נוספת, מצומצמת יותר, בהרצליה. הקונסול של הקונסוליה הקטנה יותר הוא דניאל נסימי, והיא נפתחה שנה מוקדם יותר, ב-2003. שגרירות ישראל באיטליה משמשת גם כשגרירות ישראל בסן מרינו.
היסטוריה
שתי המדינות חתמו על הסכם ביטול אשרות ב-16 במאי 1977 ועל הסכם העלאת דרג יחסים ב-21 באפריל 1995.
ב-2 ביולי 2012 ביקר ליברמן פעם נוספת באיטליה, אלא שהפעם נכנס לתחומי סן מרינו - הביקור הראשון של פוליטיקאי ישראלי בסן מרינו. בביקור חנך ליברמן בית חולים ליולדות במחוז אמיליה-רומאניה שבאיטליה שישרת גם את תושבי סן מרינו. לאחר מכן, נפגש שוב עם אנטונלה מולרוני ונערך לכבודו טקס שהציג בפניו את כל ממשלת סן מרינו וקפטני המחוז, שכלל נטיעת עץ זית על ידי ליברמן.
ביולי 2018 ביקרו בישראל שני הקפיטנים העוצרים של סן מרינו במסגרת לא רשמית, והתארחו בקונסוליה בסביון.
אנרי השני (פירושונים)
{{פירושונים|
הר מקנזי
{{פירושונים| אנטארקטיקה
קנדה
ראו גם
}}
פייזר (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית
פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית (באנגלית: United States Indo-Pacific Command; בראשי תיבות: USINDOPACOM) הוא הוותיק והגדול מבין הפיקודים הקרביים המאוחדים של משרד ההגנה האמריקני והכוחות המזוינים של ארצות הברית. מפקד הפיקוד הוא אדמירל. מאפריל 2021 מכהן בתפקיד אדמירל ג'ון אקוולינו.
נכון ל-2016 הפיקוד כולל כ-380,000 חיילים ואזרחים העובדים בו. מתוכם כ-140,000 אנשי צי ארצות הברית, 86,000 אנשי חיל הנחתים של ארצות הברית, 106,000 אנשי צבא ארצות הברית ו-46,000 אנשי חיל האוויר של ארצות הברית. הפיקוד כולל יותר מ-1,200 אנשי כוחות מיוחדים ו-38,000 אזרחים העובדים עבור מחלקת ההגנה של ארצות הברית באזורים תחת אחריות הפיקוד.
גבולות אחריות מרחביים
הפיקוד אחראי על שטח של כמחצית מכדור הארץ ובתוכו כלולים 36 מדינות מאסיה, אוקיאניה, אנטארקטיקה, האוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי.
הפיקוד הוקם כפיקוד משולב ב-1947 תחת השם פיקוד האוקיינוס השקט, על בסיס פיקודים שפעלו במלחמת העולם השנייה בזירת אסיה והאוקיינוס השקט תחת דאגלס מקארתור וצ'סטר נימיץ. תחילה היה הפיקוד אחד משלושה שפעלו באזור האוקיינוס השקט וכללו את פיקוד האוקיינוס השקט, פיקוד המזרח הרחוק ופיקוד אלסקה. ב-1956 פורק פיקוד המזרח הרחוק והוטמע לתוך פיקוד האוקיינוס השקט וסמכויות מפיקוד אלסקה הועברו אף הם לאחריות הפיקוד. ב-1975 פורק פיקוד אלסקה והוטמע בתוך פיקוד האוקיינוס השקט, ב-1976 הורחבו גבולות הפיקוד עד לחוף המזרחי של אפריקה. ב-1989 הוקם מחדש פיקוד אלסקה כחלק מפיקוד האוקיינוס השקט, ואזורים מהמזרח התיכון הועברו לפיקוד מרכז של ארצות הברית. בשנת 2000 הועברו אזורי מערב האוקיינוס ההודי לאחריות פיקוד אירופה של ארצות הברית. לאחר הקמת פיקוד צפון של ארצות הברית ב-2002 הועברו אליו מפיקוד האוקיינוס השקט האחריות לאזור החוף המערבי ואילו אזור אנטארקטיקה עבר לאחריות הפיקוד. ב-2008 הועברו כל האזורים ממערב לקו אורך 68° מזרח לאחריות פיקוד אפריקה של ארצות הברית (בהם האיים ראוניון, קומורו, מדגסקר ומאוריציוס). ב-2014 עברה האחריות לפיקוד אלסקה לפיקוד הצפון.
ב-30 במאי 2018 שונה שם הפיקוד לפיקוד האינדו-פסיפי.
יחידות הפיקוד
תחת אחריות הפיקוד נמצאות שלוש מפקדות מאוחדות:
גודארד
ראו גם
}}
הלהקה האחרונה בלבנון
הלהקה האחרונה בלבנון הוא סרט קומדיה ישראלי שיצא לאקרנים באוקטובר 2016 בבימוי של בן בכר ואיציק קריחלי, על פי תסריטם של איציק קריחלי ואורי הלוי, ובכיכובם של אורי לייזרוביץ', עפר שכטר, עופר חיון, ישראל קטורזה, דנה פרידר, דניאל גל ועוד.
הסרט מספר על שלושה חברים בלהקה צבאית שמתעוררים בוקר אחד ומגלים שצה"ל עזב את לבנון והשאיר אותם מאחור.
הסרט מכר מעל 300 אלף כרטיסים בישראל ויזכה לעיבוד מחודש דובר אנגלית תחת חברת דייוויס פילמז של סמואל חדידה.
תיאור העלילה
שלומי חזן (עופר חיון), קובי רוטמן (עפר שכטר) ואסף מלכה (אורי לייזרוביץ') הם חברי הלהקה הצבאית "העבריים" לשעבר, שהתפצלו לדרכים שונות - קובי הועבר להיות אחראי תחזוקה בבסיס אור שבלבנון, תחת פיקודו של סא"ל אלון נישרי (איציק קריחלי) ושני עוזריו - משיח (עמי אנידג'ר) ואליהו (רודי סעדה). שלומי ניהל מערכת יחסים עם מירי רוטמן (דנה פרידר) - אחותו של קובי, ואסף עבד כעוזר ליצן מפני שאביו לא מקבל את עבודתו כזמר. אלון נישרי, פוקד על קובי להופיע עם הלהקה הצבאית בזמן שהוא מבריח פאקטים של סיגריות (מה שהתברר מאוחר יותר כסמים), או שהוא יחשוף למשטרה הצבאית תמונות שמוכיחות שקובי מבצע מכירות לא חוקיות. שלומי מסכים להופיע עם קובי כדי שיסלח לו על הרומן שהוא מנהל עם אחותו, והוא הולך לבית של אסף כדי לבקש מאביו - אל"ם יעקב מלכה (ישראל קטורזה) אישור להופעה בלבנון. אסף ואביו נמצאים במשבר מאז שאסף שיבש הופעה של הלהקה בבסיס מצ"ח חמש שנים לפני הנסיגה מלבנון, נעצר על ידי דנה כהן (דניאל גל) עקב שימוש בסמים, וגרם לפירוק של הלהקה. אסף רצה להראות לאביו שהוא יכול להתקדם בקריירה שלו ככוכב רוק ולכן מצטרף להופעה.
על מנת לגרום ליעקב לקבל קידום, ולסגור את התיק של אסף במשטרה, דנה מגייסת את אסף כמשת"פ - היא מחביאה לו בגיטרה מכשיר הקלטה, אותו אסף שותל במשרד של אלון, כדי לשמוע מה הוא ועוזריו מתכננים בקשר להעברה של הסמים. אסף מתקשר לדנה כדי לספר לה שהמכשיר הקליט את השיחה של נישרי ושל עוזריו, אך מפני שהוא עושה זאת דרך הטלפון שבמשרד של אלון, משיח ואליהו מאזינים לשיחה ושומעים על התרגיל של אסף ודנה. אלון נישרי מבקש מעוזריו להשתיק את אסף, שלומי וקובי - והם מחליטים להשאיר אותם בלבנון.
דנה, שממשיכה לנסות להרשיע את אלון בקשר להברחות הסמים, מצטרפת ליעקב ומירי בניסיון לחפש את הלהקה. לאחר שהמפקד של דנה, משה, משעה אותה מהיחידה, השלושה מתקשים להמשיך. יעקב משתמש בדרגה שלו כאלוף-משנה בחיל החינוך כדי להחזיר את אסף (ואיתו גם את שלומי וקובי) לארץ. דבר נוסף שמעכב אותם, הוא שאלון נישרי גילה שעוזריו השאירו את הלהקה בלבנון, והוא שולח אותם להחזירה.
קישורים חיצוניים
ביקורות:
אספקת מים ברוסיה
ברוסיה, כ-70 אחוז ממי השתייה מגיעים ממי שטח וכ-30 אחוז ממי תהום. בשנת 2004 היו מערכות אספקת מים בעלות קיבולת כוללת של 90 מיליון קוב ביום. השימוש הממוצע במים למגורים היה 248 ליטר לנפש ליום. רבע מהמים המגיעים מעל פני השטח הטרי ומי התהום בעולם נמצאים ברוסיה. תחום שירותי המים הוא אחד הענפים הגדולים ברוסיה המשרתים את כלל האוכלוסייה הרוסית.
הגוף העיקרי המפקח על אספקת המים ברוסיה הוא המשרד למשאבי טבע.
איכות השירות
בשנת 2012 קיבולת מפעלי הטיפול בשפכים הייתה 743.8 מיליון מ"ק ליום, שזה בערך כמו הרמה שהייתה ברוסיה בשנת 1995. אורך רשת הביוב היא 118,000 ק"מ, כאשר כמות השפכים העוברים במפעלים בשנת 2002 ייצגה 98.2 אחוז מכלל מי השפכים שנפלטו. מתוכם, רק 1.8 אחוזים מטופלים בהתאם לתקנות שנקבעו על ידי הממשלה הפדרלית, בעוד שהיתר משוחרר, בטיפול לא מספיק, לנהרות, אגמים ולים. 60 אחוז מהמתקנים לטיפול בשפכים עמוסים ובמצב של עומס יתר ו-38 אחוז מהם פועלים מזה 25 עד 30 שנה והם זקוקים לשיפוץ. הגירעון בקיבולת מערכות הביוב כיום הוא יותר מ-9 מיליון קוב ביום שיכול היה להיות מסופק למשקי הבית השונים. 9,616 מערכות ביוב פועלות, אך רק ל-73 יישובים (4 אחוז) ו-103 יישובים מהסביבה העירונית (13 אחוז) עדיין לא הייתה מערכת ביוב מרכזית בשנת 2012.
המגזר הפרטי
נכון לשנת 2014 היו לפחות 23 חוזים עם חברות פרטיות לניהול כלי מים או מפעלים בהתחייבות להשקעה של כמעט 2 מיליארד דולרים. 18 חוזים מכסים שירותים שלמים בעוד 5 חוזים מכסים מפעלים בודדי בלבדם. 5 מתוך חוזים אלה נחתמו לפני שנת 2002, 17 נחתמו בשנים 2003–2006. רק חוזה אחד עם זיכיון של 100 מיליון דולר בוורונז' שנחתם בשנת 2012 - הוענק לאחר 2006. 8 מתוך 23 החוזים מוחזקים על ידי קבוצת התאגיד אלפא, באופן ישיר או באמצעות חברת הבת שלה Rosvodokanal, המהווה לאחת מחברות אספקת המים הגדולות ברוסיה. המתחרה הרוסית שלה היא חברת "החזקות מערכות אנרגיה" (IES) המחזיקה בארבעה חוזי שכירות. המשקיע הזר הגדול ביותר בתחום המים ברוסיה הוא קבוצת EVN האוסטרית, המחזיקה בשלושה חוזים למפעלי טיפול שפכים וטיהור. אלה כוללים גם את חוזה המים הגדול ביותר ברוסיה עבור מפעל מי השתייה בדרום מערב מוסקבה, שנחתם בשנת 2004 בהתחייבות להשקעה של 220 מיליון דולר. חברת המים הצרפתית Veolia עובדת גם היא ברוסיה, זאת באמצעות חוזה למפעל לטיפול בשפכים בדרום שנחתם בשנת 2005. בעוד שחלק מהחוזים הללו הוענקו באמצעות הצעות מחיר תחרותיות ומכרזים, רובם הוענקו לאחר משא ומתן ישיר מול הממשלה הפדרלית.
בשנת 2003, העיר סנקט פטרבורג חתמה על הסכם זיכיון למפעל לטיפול בשפכים בדרום מערב העיר עם קונסורציום שוודי-פיני. הפרויקט נתמך בהלוואות מהבנק האירופי לשיקום ופיתוח (EBRD) ובנק ההשקעות האירופי (EIB). תאגיד Nordic Enviroment Finance Corporation מהווה לבעלים של חלק מחברת הפרויקט. הרעיון להצעת מכרז זיכיון לכל מערכת המים והביוב של העיר סנקט פטרבורג צף לראשונה בשנת 2005. במקביל, דגלה מושלת העיר ולנטינה מטווינקו ביישום תוכנית מכרז לבניה תפעול והעברה של מפעל לטיפול בשפכים, באופן כזה שכלל העבודות יבוצעו על ידי מיזם פרטי ללא תלות בתמיכה ממשלתית. באותה השנה הודיע מושל העיר גאורגי פולטבצ'נקו על כוונתו לחתום על הסכם זיכיון למשך 25–30 שנה הכולל השקעות של 3 מיליארד דולר, כאשר המכרז היה צפוי לצאת לדרך בשנת 2014 "לכל המוקדם".
עם זאת, מכרזים כמו זה שתוכנן לסנקט פטרבורג לא יושמו בפועל מאחר מכיוון שנשיא רוסיה ולדימיר פוטין הטיל הקפאה על תעריף המים הלאומי ובכך הוריד את הכדאיות של חברות פרטיות להשקיע בתחום. באוקטובר 2014 העיר וולגוגרד הודיעה כי תפתח הצעה למתן זיכיון למשך 25 שנים הכוללות השקעות של 500 מיליון דולר על מערכות המים שלה.
חברות מים ברוסיה
אף על פי שמרבית חברות המים ברוסיה נקראות וודוקנאל, זה נובע ממשמעות המילה כ"תעלת מים" ואין זה אומר שהן מהוות חלק מחברה בשם וודוקנאל. אין ברוסיה חברת מים ארצית.
תהליך הרדמה מהיר
תהליך ההרדמה המהיר (תה"מ - Rapid sequence induction) היא פרוצדורה רפואית המערבת אינדוקציה מהירה של הרדמה כללית ולאחריה צנרור (אינטובציה) של הטרכיאה. שליטה בנתיב אוויר מהווה את אחד מיסודות הטיפול בחירום של איש הרפואה הדחופה, משום שכישלון באבטחת נתיב האוויר יכול במהירות להביא למותו של החולה.
פרוצדורת תה"מ נחשבת כפרוצדורה בעלת סיכון גבוה, כאשר לנגד עיניו של המטפל עומד הרצון להשיג שליטה בנתיב האוויר. היתרון של שימוש בשיטה זו היא ההרדמה המהירה של החולה, תוך שיתוק שריריו של המטופל כדי להקל על תהליך צנרור הקנה. אחת הסיבות המרכזיות לשימוש בשיטה זו היא במטרה למנוע את הסיכון הגבוה לאספירציה (שאיפת תוכן קיבה) שקיים בחולים שלא צמו טרם פרוצדורת ההרדמה והצנרור. פרוצדורה זו נמצאה בקורלציה עם ירידה ניכרת בסיבוכים פוסט-פרוצדורליים.
טכניקה
תה"מ מתייחס להשריית הרדמה פרמקולוגית, מלווה בשיתוק נוירו-מסקולארית קודם לתהליך צנרור קנה הנשימה.
הטכניקה מהירה מהתליך ההרדמה המלאה הנהוג בחדרי ניתוח בתהליכים אלקטיביים.
דרך קלה לזכור את עקרונות התה"מ היא שבעת ה P.
הכנה – Preperation
תהליך ההכנה כלל הערכה של קושי צנרור הקנה של המטופל. במקביל להערכת קושי הצנרור, תהליך ההכנה כולל ניטור פיזיולוגי רציף בדמות א.ק.ג וקריאת פלאס-אוקסימטר (קריאת רוויון החמצן בדם-סטורציה).
לאחר ההכנה הראשונית על הצוות לבחור ולהכין את הציוד והתרופות הנדרשות לביצוע הפעולה, תוך התקנת גישה וורידית דרכה ייתן הצוות את התרופות במהלך הפרוצדורה.
חמצון מוקדם – Preoxygenation
החמצון המוקדם נועד להחליף את החנקן שמהווה את מרביתו של הנפח השארתי השמיש (Functional residual capacity) בריאות בחמצן. מטרת התהליך היא הגדלת מאגרי החמצן בריאות ולעכב את דלדול החמצן כתוצאה ממחסור באוורור (לאחר שיתוק השרירים) עד לפרק זמן של 8 דקות באדם בוגר בריא.
פרק זמן זה מתקצר באופן ניכר בחולים הסובלים מהשמנת יתר חולנית, במטופלים חולים וילדים.
תהליך החמצון לרוב מתבצע על ידי מתן חמצן ב-100% ריכוז באמצעות מסכת פנים בעלי שסתומים חד כיוונים למשך 8 נשימות עמוקות או 60 שניות.
טיפול מקדים - Pretreatment
שלב הטיפול הקודם כולל התייחסות תרופתית לאוכלוסיות סיכון הניתנת כ-3 דקות טרם מתן התרופות המשתקות ומטרתם להקטין את הסיכון ותופעות הלוואי של השימוש בלרינגוסקופ והצנור התוך קני.
תהליך הצנרור גורם להפעלה סימפטטית מוגברת, מה שיכול להוביל לעליה בלחץ התוך-גולגולתי (Intacranial pressure) כמו גם לאפקט ברונכוספסטי (סגירה של מיתרי הקול).
טיפול זה יכול להטיב עם מטופלים הסובלים ממחלות בדרכי הנשימה (Reactive airway disease), לחץ תוך-גולגולתי מוגבר או בעיות קרדיווסקולאריות.
משתקי שרירים והשריית הרדמה – Paralysis with Induction
תהליך ההשריה המלא (הרדמה כללית של המטופל המטופל) כולל מתן תרופות היפנוטיות (הרדמה) לווריד, תוך מתן מקביל של אופיאטים (לכאב).
ייתכן ולמשך זמן קצר בתחילת התהליך יונשם המטופל הנשמה ידנית טרם מתן משתקי השרירים וצנרור המטופל.
מנגד במהלך תה"מ יקבל המטופל טיפול באופיאטים לווריד, אך תרופות ההרדמה ושיתוק השרירים יינתנו במהירות, כך שלא ייווצר זמן בו יוכל המטפל להנשים את המטופל הנשמה ידנית.
דוגמה לתרופה נוספת היכולה להינתן בשלב זה היא האטרופין במקרים של ברדיקרדיה (קצב לב איטי) כתוצאה מגירוי ווגאלי מוגבר מהלרינגוסקופיה, אפקט הנפוץ בילדים.
מיקום – Positioning
מיקום מתייחס למיקום המטופל כך שצירי הפה, לוע (פארינקס) ולארינקס יהיו ישרים.
בעבר כונה מנח זה "תנוחת ההרחה".
לתנוחת ההרחה ניתן להגיע על ידי מיקום מגבת מגולגלת מתחת לראשו וצווארו של המטופל ובכך להשיג מתיחה (אקסטנציה) אפקטיבית של הראש תוך שמירה על כיפוף (פלקציה) של הצוואר.
פרוצדורה נוספת הנמצאת בשימוש בשלב זה היא הלחיצה ע"ש סליג (Sellick’s maneuver) שבמהלכה מופעל לחץ על הקריקואיד, כך שהטרכיאה נדחפת פוסטריורית (אחורנית) וגורמת להיצרות הוושט ולירידה בכניסת האוויר לקיבה בהנשמה.
מיקום הצינור התוך קני – Placement of the Tube
במהלך השלב זה, מבצע המטפל לרינגוסקופיה במטרה לזהות את הגלוטיס (Glottis) והצינור התוך כדי מוחדר כך שהוא יעבור בין שני מיתרי הקול.
לאחר החדרת הצינור לעומק הנכון, מנופחת בלונית בקצה הצינור במטרה לשמר את מקומה, תוך שהיא משיגה אפקט נוסף של מניעת אספירציות תוכן קיבה שעולה ונכנס לריאות
ווידוא מיקום הצינור יכול להיעשות במגוון דרכים כדוגמת: ערכי פחמן דו-חמצני ננשף (ETCO2), אדים בצינור, האזנה לריאות וצילום חזה.
ניהול לאחר צנרור – Post intubation management
ווידוא סופי של מיקום הצינור התוך קני יעשה רק באמצעות צילום חזה.
נקודות התייחסות נוספות
כפי שכבר הודגם במספר סעיפים, גיל מהווה פקטור מרכזי בנחיצות התהליך ולרוב עולה כאופציה טיפולית בגילאים צעירים.
על איש הצוות שמבצע את הפרוצדורה להיות מנוסה בביצוע צנרור קנה כמו גם בהנשמה באמצעות מפוח ומנשים.
בשיטה זו בוחרים בחולים בהם ישנו חשד קליני גבוה לאספירציה, לרוב כתוצאה מקיבה מלאה, דבר הנפוץ בחולי טראומה. היות שחמצון מוקדם מעודד הקאה על הפאזה להיות קצרה ככל הניתן.
במקרים בהם החולים מוערך כאינטובציה קשה (מפתח פה קטן, צוואר קצר, השמנת יתר חולנית, דפורמציות של אזור הפה ועוד) אסור לבצע תה"מ (Contraindicated) היות ששימוש בשיטה תשאיר את החולה ללא אפשרות אוורור ובסכנה גדולה לאספירציה.
לכן במקרים אלו, שימוש בסיבים אופטיים הם בעדיפות גבוה יותר.
נקודות מחלוקת
מאז הצגתה של התה"מ נסובו מחלוקות כמעט סביב כל אספקט של התהליך, כולל:
הנריק
הנריק היא גרסה לשם הגרמני, בשפות שונות: Henryk (פולנית), Henrik (שוודית, דנית, נורווגית, אסטונית, הונגרית, סלובנית) ו-Henric (שוודית, רומנית). {{פירושונים|
ראו גם
}}
תכנון ערים ואזורים אסטרטגי
תכנון ערים ואזורים אסטרטגי הוא מושג בתחום של תכנון ערים ואזורים הפועל בעיקר בנושאים הקשורים אל שימושי קרקע בערים. היעדים הכלליים של תכנון ערים ואזורים אסטרטגי (באנגלית ראשי תיבות של המילה SUP - Strategic Urban Planning) כולל בירור לגבי דגם של עיר רצויה ועבודה למטרה זו, תיאום המאמצים הציבוריים והפרטיים, תקשור אנרגיה, הסתגלות לנסיבות חדשות ותכנון מחודש עבור תנאי החיים של אזרחים שנפגעו עקב מפגע עירוני כלשהו. הארגון הבינלאומי הקרוי: UCLG (הארגון הבינלאומי לערים מאוחדות וממשלות מקומיות) שמקום מושבו הוא בברצלונה ישנה ועדה מיוחדת המתעסקת בנושא זה.
Sucks to Know You (FU)
Sucks to Know You (FU) הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי, מרגי. השיר הוא הראשון של מרגי בשפה האנגלית. הוא יצא לאור ב-15 ביולי 2022 תחת הוצאת סבן מיוזיק גרופ. השיר הוא הסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום Dark Side of the Rainbow.
רקע
ב-15 ביוני 2022 הכריז מרגי על הופעה חד פעמית בהאנגר 11 בתל אביב, בה יבצע לראשונה את הסינגל הבינלאומי הראשון שלו. ב-22 ביוני הוציא מרגי טיזר של השיר בעמוד הטיקטוק שלו.
השיר יצא לאור ב-15 ביולי 2022 תחת הוצאת סבן מיוזיק גרופ כסינגל הראשון מתוך מיני אלבום עתידי בשפה האנגלית בשם Dark Side of the Rainbow. מרגי השיק את הסינגל ואת הפרויקט ב-14 ביולי בהופעת השקה שנערכה באולם "סאן רוז" בלוס אנג'לס לפני אישים מתעשיית המוזיקה האמריקאית: ביניהם המפיק אטון בן חורין ומנכ"לית קבוצת ההפצה של יוניברסל מיוזיק גרופ, ג'ודי גרסון.
מרגי אישר כי השיר נכתב במהלך שנת 2021 וכי הוא עוסק בפרידה שלו מהזמרת הישראלית נועה קירל, איתה ניהל זוגיות במשך שלוש שנים:.