cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בנימין נתניהו
הבחירות לכנסת ה-22
הבחירות לכנסת העשרים ושתיים התקיימו ב-17 בספטמבר 2019. נתניהו הוביל בהן את "הליכוד" בבחירות, לאחר שצירף לרשימה את מפלגת "כולנו" ואחדים מחבריה, ושכנע את מפלגת "זהות" לפרוש מהבחירות, בתמורה להבטחת תפקיד שר למשה פייגלין, הקלות בתחום הלגליזציה של קנאביס רפואי ועוד. בבחירות אלו זכתה רשימת "הליכוד" ב-32 מנדטים, ירידה לעומת 38 המנדטים שהיו לה (יחד עם מפלגת "כולנו" וללא חבר הכנסת אלי בן-דהן, שחזר למפלגת "הבית היהודי"). ב-25 בספטמבר 2019 הטיל הנשיא ריבלין על נתניהו את המנדט להרכיב ממשלה, לאחר שנתמך בידי 55 חברי כנסת, לעומת 54 שתמכו ביריבו בני גנץ. ב-21 באוקטובר הודיע נתניהו לנשיא כי לא עלה בידו להרכיב ממשלה. המנדט הועבר לבני גנץ שכשל אף הוא במשימה זו. משלא הצליח אף אחד מחברי הכנסת ה-22 להקים ממשלה, התפזרה גם כנסת זו מבלי שהביעה אמון בממשלה חדשה, וממשלת המעבר הוסיפה לכהן.
הבחירות לכנסת ה-23
ב-26 בדצמבר 2019 נערכו הפריימריז לראשות "הליכוד", שבהם התמודד בנימין נתניהו מול גדעון סער. נתניהו ניצח עם 72.5% מקולות המתפקדים, ונבחר להוביל את הליכוד בבחירות לכנסת ה-23. בבחירות אלה, שנערכו ב-2 במרץ 2020 הגדילה רשימת הליכוד את כוחה ל-36 מנדטים, אך לאחר שגנץ זכה להמלצתם של 61 מחברי הכנסת, הטיל עליו נשיא המדינה את הרכבת הממשלה. אחרי סוף תקופת המנדט של גנץ ועל רקע התפרצות הקורונה, נחתם הסכם קואליציוני בין הליכוד לכחול לבן. ב-7 במאי, הוגשו לנשיא חתימותיהם של 72 חברי הכנסת המבקשים להטיל על נתניהו את מלאכת הרכבת הממשלה, ובהם חברי הכנסת של כחול לבן והעבודה, ובעקבות כך הנשיא הטיל עליו את המנדט. לפני כן נדחתה עתירה לבג"ץ נגד הטלת המנדט על נתניהו, בנימוק שהוא נאשם בפלילים. בעקבות כך פורסם הסדר ניגוד עניינים שבו נאסר עליו לעסוק במינויים הקשורים למצבו המשפטי.
קדנציה חמישית כראש ממשלה (2020–2021)
ב-17 במאי 2020 הושבע לקדנציה חמישית כראש ממשלת ישראל במסגרת ממשלת ישראל השלושים וחמש. לצדו הושבע בני גנץ כראש ממשלה חלופי והיה מיועד להתמנות לראש הממשלה כעבור שנה וחצי, ב-17 בנובמבר 2021. לימים, חילופי ראש הממשלה לא התממשו, משהממשלה התפרקה טרם הגעת מועדם.
נתן נחום רבינוביץ
רבי נתן נחום הכהן רבינוביץ (1873 תרל"ג-1943 תש"ג) היה האדמו"ר מקרימילוב, בנו של האדמו"ר אברהם יששכר בער רבינוביץ מראדומסק. מרכז החסידות היה בעיר קרימילוב שבפולין ולאחר מכן בזוויירצ'ה.
תולדותיו
נולד לרבי אברהם ישכר בער הכהן רבינוביץ מראדומסק, בעל חסד לאברהם, בנו של רבי שלמה מראדומסק. בחיי אביו נתמנה לכהן כרב בעיירה קרימילוב. עם פטירת אביו בי"ג באלול ה'תרנ"ב מינו רוב חסידי ראדומסק את רבי יחזקאל רבינוביץ בעל כנסת יחזקאל לשבת על כיסא האדמורו"ת בראדומסק, אולם חלק מהחסידים פנו אל הבן הצעיר, רבי נתן נחום הכהן, והכתירו אותו לאדמו"ר מקרימילוב.
בנימין נתניהו
קדנציה חמישית כראש ממשלה (2020–2021)
ממשלה זו המשיכה במאבק במגפת הקורונה בישראל ובהשלכותיה הכלכליות, וקידמה תוכניות סיוע ומענקים לאזרחים. אחרי דיכוי גל התחלואה הראשון, ומימוש אסטרטגיית היציאה החלה עלייה מחודשת בתחלואה, שהובילה לסגר שני בחגי תשרי. במקביל התקיימו מחאות נגד נתניהו וממשלתו על רקע ניהול המשבר ובשל המשך כהונתו של נתניהו כנאשם. בעקבות עלייה נוספת בתחלואה, החליטה הממשלה על סגר שלישי בסוף דצמבר. במקביל נתניהו סיכם עם אלברט בורלא, מנכ"ל פייזר, על רכישת חיסונים. מרבית אזרחי ישראל נענו לקריאות להתחסן ולפרק זמן קצר ישראל הובילה במספר המתחסנים לנפש.
בעקבות הבטחת הבחירות בוצעו מגעים דיפלומטיים לסיפוח יהודה ושומרון למדינת ישראל וכן לגיבוש תוכנית השלום של הנשיא טראמפ שכונתה "תוכנית המאה". ב-13 באוגוסט 2020 הציגו הנשיא טראמפ, נתניהו ושייח' מוחמד בן זאיד אאל נהיאן, את הסכם איחוד האמירויות-ישראל לנרמול היחסים בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות. לפי הפרסומים, ההסכם כלל דחייה של הסיפוח. ההסכם נחתם ב-15 בספטמבר 2020 יחד עם הסכם בחריין–ישראל כחלק מהסכמי אברהם. ב-23 באוקטובר הוכרז כינון יחסים גם בין ישראל לסודאן. ב-10 בדצמבר 2020 הוכרז חידוש יחסים עם מרוקו. הסכמים אלו והסכמים נלווים יצרו לישראל מסדרונות אוויריים למזרח דרך ערב הסעודית ולדרום אמריקה דרך סודאן.
עם חתימת הסכמי אברהם, זקף נתניהו לזכותו את הסרת הנושא הפלסטיני מסדר היום. נתניהו הסביר כי על-מנת לעשות כן, הוא פועל להשארת שלטון החמאס ברצועה ונמנע מלאתגר אותו, מתוך תפיסה כי הפילוג הפנים פלסטיני בין הגדה (שבשליטת הרשות הפלסטינית) לחבל עזה (בשליטת תנועת החמאס), מאפשרים לישראל להימנע ממשא ומתן להשגת הסדר מדיני, ומונעת לחצים או עניין במצב הסכסוך. מדיניות זו אובחנה במערכת הביטחון עוד בטרם הציג אותה נתניהו כתוכניתו המדינית.
נתן נחום רבינוביץ
תולדותיו
הרב רבינוביץ למד אצל אביו ונסע גם אל האדמו"ר יחזקאל שרגא הלברשטאם משינובה, ואל האדמו"ר דוד משה פרידמן מטשורטקוב. אף לאחר הכתרתו המשיך לנסוע אל רבותיו.
עם הימים, עבר האדמו"ר לעיר זוויירצ'ה הסמוכה לקרימילוב. הסיבה לכך הייתה כרוכה בדרישת חסידיו שרצו להגיע להסתופף בצילו, והדרך לעיירה הקטנה קרימילוב לא הייתה קלה. לעומת זאת, הדרך לזוויירצ'ה הייתה נוחה ונגישה יותר, עם תחנת רכבת משלה.
בנימין נתניהו
קדנציה חמישית כראש ממשלה (2020–2021)
ב-2 במרץ 2021 הודיעה התובעת בבית הדין הבין-לאומי בהאג על חקירת אירועים שהתרחשו ברצועת עזה וביהודה ושומרון החל מ-13 ביוני 2014.
עקב העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה ושיגור רקטות פלסטיניות לעבר ישראל, פתחה ישראל במבצע שומר החומות. במקביל למבצע פרצו מהומות ברחבי ישראל.
לאחר שג'ו ביידן נבחר לנשיא ארצות הברית, פעלה ארצות הברית לשוב להסכם הגרעין עם איראן, צעד שנתניהו והממשלה התנגדו אליו.
ראש האופוזיציה (2021–2022)
ב-23 במרץ 2021 התקיימו הבחירות לכנסת העשרים וארבע, שבהן התמודד נתניהו כיו"ר הליכוד. בבחירות אלה ירד מספר המנדטים של הליכוד מ-36 ל-30, אך המפלגה המשיכה להיות הגדולה בכנסת. המפלגה השנייה בגודלה הייתה יש עתיד בראשות יאיר לפיד עם 17 מנדטים. הנשיא ראובן ריבלין העניק תחילה את המנדט להקמת ממשלה לנתניהו, אולם הוא לא הצליח להרכיב ממשלה, והמנדט עבר ללפיד, שהצליח להקים ממשלת חילופים יחד עם נפתלי בנט.
ב-13 ביוני הושבעה ממשלת ישראל השלושים ושש, ממשלת חילופים בראשות נפתלי בנט כראש הממשלה ויאיר לפיד כראש הממשלה החלופי, ובכך הסתיימו יותר מ-12 שנות כהונה רצופות של נתניהו בתפקיד ראש ממשלת ישראל. נתניהו עבר לשמש כראש האופוזיציה. האופוזיציה בהנהגתו של נתניהו נמנעה חלקית מהשתתפות בוועדות הכנסת בטענה לקיפוח האופוזיציה בייצוג בהרכבן. כמו כן, נתניהו עצמו נמנע מלהגיע לעדכונים ביטחוניים אצל ראש הממשלה נפתלי בנט, שלא הזמינו לעדכונים, אף שהיה מחויב להזמינו על פי החוק. על רקע מבצע עלות השחר, נתניהו הגיע לראשונה מאז כינון הממשלה לעדכון ביטחוני אצל ראש הממשלה יאיר לפיד.
האופוזיציה בראשותו הובילה קו תקיף נגד הממשלה והוא דרש מכל חברי הכנסת של הליכוד להשתתף בפיליבסטרים הרבים כמו שהוא משתתף בהם. חברי כנסת מהליכוד שנעדרו גונו על ידי המפלגה ברשתות החברתיות. בנוסף לכך, האופוזיציה הצביעה גם נגד חוקים שהיא תומכת בהם כמו תקנות שעת חירום לשיפוט על יהודה ושומרון בטענה שהם לא רוצים לעזור לממשלה ושהמטרה של הפלת הממשלה חשובה יותר מאשר חוקים ספציפיים שיקודמו.
הממשלה שאפה לעודד לימודי ליבה באמצעות תוכנית תמריצים כלכליים וחסידות בעלז הסכימה להשתתף. לאור התנגדות זרמים חרדיים אחרים והסיכוי לפילוג ביהדות התורה, נתניהו הציע, בעת מערכת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, להשוות את תקציבי החינוך שלהם לאלו של החינוך הממלכתי, גם אם לא ילמדו ליבה – וכך סוכלה התכנית.
במהלך מערכת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, ביקר את הסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון עוד לפני פרסומו. הוא אף השמיע התבטאויות בדמות אי-כיבוד ההסכם, אבל בהמשך הוא ריכך את התבטאויותיו ואמר שהוא ידאג למזער את נזקיו כמו שנהג בהסכמים אחרים שהוא מתנגד אליהם כגון הסכם אוסלו.
נתן נחום רבינוביץ
תולדותיו
האדמו"ר יסד שטיבלך בעשרות ערים ועיירות ברחבי פולין. אף במדינת גליציה נוסדו שטיבלך בודדים. ביוזמת האדמו"ר נפתחה רשת ישיבות "חסד לאברהם" לחסידי קרימילוב, על שם ספרו של אביו.
האדמו"ר נודע בימיו כ"זקן האדמו"רים" עקב היותו מכהן כאדמו"ר שנים רבות, קרוב ליובל שנים, מאז פטירת אביו בשנת ה'תרנ"ב. דבר זה נדיר היה מאוד בתקופות אלו.
בנימין נתניהו
קדנציה שישית כראש ממשלה (2022–הווה)
בבחירות לכנסת העשרים וחמש זכה הגוש בראשותו ברוב 64 ח"כים בכנסת. ב-13 בנובמבר קיבל נתניהו מנשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג את המנדט להקמת הממשלה. ב-9 בדצמבר ביקש מהנשיא הארכה של 14 ימים, וקיבל ממנו הארכה של עשרה ימים. ב-22 בדצמבר הודיע לנשיא כי עלה בידו להרכיב ממשלה ושבוע לאחר מכן, ב-29 בדצמבר, הושבעה ממשלת ישראל השלושים ושבע, הממשלה השישית בראשותו של נתניהו. זמן קצר לאחר הרכבת הממשלה פיטר נתניהו את אריה דרעי לאחר שבג"ץ פסק כי מינויו של דרעי לשר לוקה בחוסר סבירות קיצוני על רקע עברו הפלילי ובשל מצג שווא שהציג בפני בית משפט השלום שגזר את דינו בעבירות המס.
הממשלה התמודדה בתחילת כהונתה עם גל פיגועי ירי ודריסה בירושלים וביהודה ושומרון. מבצע שובר גלים נמשך והממשלה נקטה בצעדים שונים נגד המפגעים. במקביל פעלה הממשלה לקדם את רפורמת לוין – רפורמה רחבה במערכת המשפטית ובהתנהלותה. כנגדה התייצבה המחאה נגד הרפורמה המשפטית. נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות הוקיעה את הרפורמה וטענה כי תוביל לשיתוק של הרשות השופטת. מחאות המוניות גדלו למאות אלפי מפגינים מדי שבוע, ובמקביל נעתר מנתניהו מלהתערב בניהול החקיקה שכן עקב היותו נתון למשפט פלילי יש בכך ניגוד עניינים. על כן קידמה הממשלה תיקון לחוק הנבצרות, כך שנמנע מהיועץ המשפטי לממשלה להצהיר על נבצרות ראש הממשלה במקרה של הפרת ניגוד העניינים. מיד לאחר מכן הודיע נתניהו שהוא מתערב בחקיקה המשפטית על אף חוות הדעת של היועמ"שית שיש בכך משום הפרת ניגוד עניינים.
בניסיון לבלום את ההסלמה הביטחונית, התקיימה פסגה בעקבה. הפגישה הישראלית-פלסטינית התקיימה בהשתתפות נציגים ממצרים וירדן ותחת חסות אמריקנית. פורסמה הסכמה בנושא אשרור הסכמים קיימים ואי אישור בנייה חדשה ביהודה שומרון במשך מספר חודשים. עניין הבניה הוכחש על ידי הצד הישראלי. לאחר פסגה בשארם א-שייח', הצהרה משותפת פורסמה, שבה נכתב כי ישראל התחייבה שלא לקיים דיון בבניית יחידות דיור חדשות בהתנחלויות למשך 4 חודשים. גם נכתב כי הצדדים סיכמו על דרכים ואמצעים "להפיג את המתיחות בשטח כדי לסלול את הדרך להסדר שלום". בתחילת כהונתו במהלך כחודשיים נתניהו יצא לשרשרת ביקורים מדיניים במדינות מפתח באירופה: צרפת, איטליה, בריטניה וגרמניה. הנושאים שעל הפרק היו נורמליזציה בין ישראל למדינות נוספות, סוגיית היתגרענות איראן והרפורמה המשפטית. ביקורים אלה התרחשו בצל של מחאות בישראל ובמדינות המארחות כנגד נתניהו. ב-25 במרץ בהיות נתניהו בגרמניה קרא שר הביטחון בממשלתו יואב גלנט, לעצירה מידית של חקיקת רפורמת לוין והזהיר מסכנה לביטחון המדינה. בתגובה לנאומו, יום לאחר מכן, נתניהו הודיע על פיטורי גלנט. בתגובה להודעה יצאו המונים להפגנות, ההסתדרות וחלקים מהמגזר הפרטי הצטרפו למחאה והורו על שביתה כללית של המשק, והמחאות, שהגיעו לנתון שיא של מפגינים, נמשכו גם למחרת. באותו ערב, ב-27 במרץ, בתיאום עם ראשי הקואליציה, הודיע נתניהו על השהיית חקיקת הרפורמה וכניסה לשיחות משא ומתן בבית הנשיא. בהמשך פיטורי גלנט הושהו ובהמשך בוטלו, נוכח הסלמה ביטחונית שכללה מטח ירי רקטי מלבנון ועלייה בפיגועי הטרור. ב־9–13 במאי 2023, לאחר עלייה בגלי הטרור ושיגורי רקטות לעבר עוטף עזה, צה"ל יזם את מבצע מגן וחץ לסיכול בכירי ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ברצועת עזה. ביולי 2023 לאחר עליה במספר הפיגועים בצפון השומרון יצא צה"ל למבצע בית וגן בעיר ג'נין ובמחנה הפליטים שבה. כוח ההרתעה האזורי של ישראל נשחק, ובמקביל איראן נעה מהצלחה מדינית אחת לשנייה: תוך נרמול יחסיה עם סעודיה ושיבתה של סוריה לשורות הליגה הערבית.
נתן נחום רבינוביץ
בשנות השואה
בשנות השואה שהה האדמו"ר בגטו ורשה. חסידיו מזגלמביה שלא סבלו כל כך מרעב, שלחו לאדמו"ר חבילות מזון והוא חילקם בין יהודי הגטו. כדי להצילו, העסיק אותו אברהם הנדל בבית החרושת שולץ, יחד עם עוד כמה אדמו"רים ורבנים ידועים. ביום כ"ט בניסן ה'תש"ג נלקח האדמו"ר למחנה ההשמדה טרבלינקה, שם נרצח על ידי הגרמנים. עם רציחת האדמו"ר בשנות השואה נסתם הגולל על חסידות זו.
משפחתו
כל בניו ובנותיו של האדמו"ר, למעט חיה שרה ופריידל, נספו בשואה.
בנימין נתניהו
קדנציה שישית כראש ממשלה (2022–הווה)
שיחות המשא ומתן באשר לרפורמת לוין התקדמו באיטיות, וביוני עמדה להיערך הצבעה בכנסת לוועדה לבחירת השופטים. בהידברות עם האופוזיציה הוסכם שיבחרו מועמד אחד של הקואליציה ומועמד אחד של האופוזיציה, אך לאור סירובה של חברת הכנסת טלי גוטליב להסיר את מועמדותה לוועדה וחשש הקואליציה ששני מועמדיה (יצחק קרויזר וגוטליב) ייבחרו, מה שיוביל להתעצמות מחודשת של המחאות – החליטה הקואליציה להצביע נגד שני המועמדים, ולדחות את הדיון. מספר חברי כנסת מהקואליציה הצביעו בעד המועמדת מטעם האופוזיציה קארין אלהרר, והיא נבחרה לבדה, מה שהוביל להקפאת כינוס הוועדה. בתגובה הכריזה הקואליציה על שיבה לחקיקה. עם התקדמות החקיקה של סעיף עילת הסבירות ברפורמת לוין, שבו וגברו ההפגנות. בנוסף, בתגובה לרפורמה שקידמה הקואליציה, מעל לעשרת אלפים משרתי מילואים הודיעו על הפסקת ההתנדבות שלהם.
חשדות לפלילים
לאורך שנות פעילותו הפוליטית של נתניהו, הועלו כנגדו מספר פעמים טענות לפלילים: שש פרשיות הגיעו לכדי חקירה פלילית של המשטרה, מתוכן שלושה תיקים נסגרו, ובשלושה אחרים הודיע היועץ המשפטי לממשלה כי בכוונתו להעמיד לדין את נתניהו, באחד בחשד לשוחד ומרמה והפרת אמונים, ובשניים נוספים בחשד למרמה והפרת אמונים.
פרשת בר-און חברון
בעקבות פרשת בר-און חברון בינואר 1997, במהלכה הועלו חשדות כי היה מעורב בקנוניה למינוי היועץ המשפטי לממשלה, נפתחה חקירה פלילית נגד נתניהו, ובעקבותיה המליצה המשטרה להגיש נגדו כתב אישום. לבסוף, היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין, שמונה על ידי הממשלה לאחר הפרשה, החליט לא להעמידו לדין, בנימוק של חוסר ראיות, אך ציין כי "מהתנהגות ראש הממשלה עלו תמיהות".
פרשת עמדי ופרשת המתנות
בפרשת עמדי, שהחלה בספטמבר 1999, הועלה חשד כי נתניהו ניצל את מעמדו להשגת טובות הנאה מקבלן ההובלות אבנר עמדי בדמות עבודות שביצע. בספטמבר 2000 המליצה המשטרה להעמיד את נתניהו לדין בגין עבירות שוחד, מרמה הפרת אמונים ושיבוש הליכי חקירה. בעקבות חקירת פרשת עמדי, עלה חשד שהזוג נתניהו העבירו לחזקתם האישית מתנות שאותן קיבל נתניהו ממנהיגים בעולם בעודו ראש ממשלה, ולכן הן רכוש מדינת ישראל. היועץ המשפטי לממשלה אליקים רובינשטיין החליט שלא להגיש כתב אישום בשתי הפרשות, בנימוק של חוסר ראיות, אך מתח ביקורת על התנהלותו של נתניהו. פרופסור אמנון רובינשטיין הגדיר פרשה זו כשיאה של התנהלות פסולה מצד הפרקליטות שמזלזלת בשלטון החוק.
פרשת ביביטורס
במרץ 2011 פרסם העיתונאי רביב דרוקר תחקיר בתוכנית "המקור" שבו טען כי בשנים 1999–2008 נסעו נתניהו ובני משפחתו מחוץ לישראל על חשבון גופים פרטיים, גם אחרי חזרתו של נתניהו לפוליטיקה ב-2002. התחקיר, שנודע כ"פרשת ביביטורס" הביא לבדיקה של מבקר המדינה ולבדיקה משטרתית. בינואר 2017 קיבל היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט את המלצות המשטרה והפרקליטות והחליט על סגירת הבדיקה.
תיק 1000 ותיק 2000
החל מינואר 2017 נחקר נתניהו באזהרה בידי משטרת ישראל בשני נושאים: "תיק 1000", הכולל חשד לקבלת טובות הנאה מאנשי עסקים; ו"תיק 2000" העוסק בשיחות בינו לבין מו"ל "ידיעות אחרונות", נוני מוזס, שבהן – על פי החשד – הציע מוזס לנתניהו שינוי קו הסיקור והוספת כתבים מטעמו בתמורה לשינויים במתכונת הפצת "ישראל היום". על החשדות כלפיו אמר נתניהו פעמים רבות "לא יהיה כלום, כי אין כלום".
במהלך החקירות העלו חברי כנסת מ"הליכוד" הצעות חוק הנוגעות לחקירות משטרה, ובהן הצעה, שנודעה בשם "חוק ההמלצות", שלפיה תוצאותיה של חקירת משטרה יועברו לפרקליטות המדינה ללא שהמשטרה תציין עמדתה בעניין הגשת כתב אישום. ההצעות עוררו ביקורת ונטען כלפיהן כי נועדו להגן על נתניהו. בדצמבר 2017 הודיע נתניהו כי הנחה את יו"ר ועדת הפנים של הכנסת, דודי אמסלם, ממובילי "חוק ההמלצות", לדאוג לכך שהצעת החוק לא תחול על חקירותיו של נתניהו.
בפברואר 2018, לאחר כשנה וחצי של חקירות, הגיעה המשטרה למסקנה כי נמצאה תשתית ראייתית להגשת כתב אישום בשני התיקים. ב"תיק 1000" יוחסו לנתניהו עבירות של לקיחת שוחד ומרמה והפרת אמונים. ב"תיק 2000" יוחסו לנתניהו עבירות של בקשת שוחד ומרמה והפרת אמונים.
לאחר הודעת המשטרה מסר נתניהו הודעה מפורטת שבה הבהיר שאין בכוונתו להתפטר. נתניהו הכחיש את טענות המשטרה וערער על הלגיטימיות והאובייקטיביות של ההמלצות משום שלדבריו "אי אפשר להשתחרר מהרושם שהן הושפעו מתחושות חסרות בסיס של גורמי חקירה שמאמינים שאני פעלתי נגדם" רוב חברי הקואליציה ובפרט ראשי המפלגות בה התייצבו לימינו של נתניהו והדגישו את חזקת החפות העומדת לזכותו, ואחרים גיבו את מערכת אכיפת החוק
תיק 4000
"תיק 4000" הוא חקירה פלילית שניהלה יחידת להב 433 של משטרת ישראל, בשיתוף עם רשות ניירות ערך, החל מיוני 2017. בין החשודים בפרשה זו: בעל השליטה בחברת "בזק" שאול אלוביץ', מנכ"לית "בזק" סטלה הנדלר, מנכ"ל משרד התקשורת שלמה פילבר ויועץ התקשורת ניר חפץ. ב-2 במרץ 2018 לראשונה נחקרו באזהרה במקביל בפרשה זו גם בנימין ושרה נתניהו, בחשד לקבלת שוחד. שניים מהחשודים, פילבר וחפץ, חתמו על הסכם עד מדינה.
בתגובה לגיוס עדי המדינה אמר נתניהו:.
ב-2 בדצמבר 2018 פרסמה משטרת ישראל את עמדתה כי נמצאה תשתית ראייתית להעמיד לדין את נתניהו באשמת לקיחת שוחד, מרמה והפרת אמונים וקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות.
נתניהו הכחיש הן את הטענות לשוחד והן את הטענות להטבות שהעניק בתמורה לו. לטענתו, ההחלטות שקיבל היו בהמלצת גורמי המקצוע במשרד התקשורת, והוא אף קיבל החלטות שהסבו הפסדים כבדים לאלוביץ', ואילו אתר 'וואלה!' סיקר אותו באופן שלילי לכל אורך התקופה המדוברת. בנוסף טען שהחקירה לא התנהלה בצורה הוגנת עקב סירוב החוקרים לעמת אותו פנים מול פנים עם עדי המדינה.
היערכות להגשת כתב אישום
עם התקדמות הדיון בתיקים 1000, 2000 ו-4000 אצל היועץ המשפטי לממשלה, דרש נתניהו שהחלטה של היועץ להגיש נגדו כתב אישום בכפוף לשימוע לא תפורסם לפני הבחירות, משום שלא ניתן יהיה לסיים את השימוע לפני הבחירות.
הוועדה למתן היתרים במשרד מבקר המדינה דחתה את בקשתו של נתניהו לקבל מימון להגנתו המשפטית מבן דודו נתן מיליקובסקי ומאיש העסקים ספנסר פרטרידג'. הוועדה קבעה גם כי עליו להחזיר 300 אלף דולר שקיבל ללא היתר. נתניהו עתר לבג"ץ נגד החלטות אלו, ונפסק שהוועדה תקיים דיון נוסף שבו יציג בפניה נתניהו פרטים נוספים, לשם קבלת החלטה חדשה בעניינו.
בפברואר 2019 הודיע היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, כי החליט לשקול העמדה לדין של נתניהו, בכפוף לשימוע, בשלושת התיקים: בתיק 1000 ו-2000 באשמת מרמה והפרת אמונים, ובתיק 4000 באשמת שוחד ומרמה והפרת אמונים. בתגובה האשים נתניהו את השמאל במסע ציד נגדו ובהפעלת לחץ פסול על היועץ המשפטי לממשלה ומתח ביקורת על פרקליט המדינה שי ניצן ועל הפרקליטה ליאת בן ארי, שלדבריו תמכו בעמדה קיצונית בעניין העמדתו לדין. השימוע התקיים במשך ארבעה ימים באוקטובר אותה שנה.
העמדה לדין
ב-21 בנובמבר 2019 הודיע מנדלבליט כי החליט להגיש כתב אישום נגד נתניהו בעבירות שוחד ומרמה והפרת אמונים בתיק 4000, ובעבירות מרמה והפרת אמונים בתיקי 1000 ו-2000. בתגובה יצא נתניהו בהודעה שבה מתח ביקורת חריפה על מערכת אכיפת החוק (המשטרה, פרקליטות המדינה והיועץ המשפטי לממשלה).
נתניהו הוא ראש הממשלה הראשון בישראל שהיועץ המשפטי החליט להגיש נגדו כתב אישום בגין עבירות שביצע לכאורה במהלך כהונתו כראש ממשלה, וכן ראש הממשלה הראשון בישראל העומד למשפט תוך כדי כהונתו.
בעקבות עתירה לבג"ץ שדרשה שנתניהו יחדל מלכהן כשר בעקבות הגשת כתב אישום נגדו, בהתאם להלכת דרעי-פנחסי, ב-2 בינואר 2020 התפטר נתניהו מתיקי השרים שבהם החזיק – שר העבודה והרווחה, שר החקלאות, שר התפוצות ושר הבריאות.
מנדלבליט הגיש את כתב האישום לבית המשפט המחוזי בירושלים. ב-24 במאי 2020, מלווה בהד תקשורתי וציבורי גדול, החל משפטו של נתניהו.
תביעות דיבה
במרץ 2016 פרסם העיתונאי יגאל סרנה סטטוס בפייסבוק שבו טען כי שיירת ראש הממשלה נעצרה בלילה בכביש 1, וראש הממשלה בנימין נתניהו סולק ממכוניתו בהוראת אשתו שרה. בתגובה הגישו בני הזוג נתניהו תביעת דיבה על סך 279 אלף ש"ח. ב-11 ביוני 2017 קבע בית המשפט שמדובר בלשון הרע שפורסם במטרה לפגוע, וחייב את סרנה לשלם לבני הזוג נתניהו מאה אלף ש"ח כפיצויים, ועוד 15 אלף ש"ח הוצאות משפט. בעקבות תוצאות המשפט פוטר סרנה מידיעות אחרונות. ערעור שהגיש סרנה על פסק הדין לבית המשפט המחוזי בתל אביב נדחה בקשת רשות ערעור שהגיש סרנה לבית המשפט העליון נדחתה אף היא.
בדצמבר 2018 הגיש נתניהו תביעת דיבה על סך 200 אלף שקל נגד העיתונאי בן כספית, שפרסם כי היועץ המשפטי איל ינון קיבל הטבות כספיות בפנסיה, בתמורה לכך שבת זוגו עמית מררי המשנה ליועמ"ש לעניינים כלכליים, תפעל לטובתו בתיקיו. במאי 2023 הושגה פשרה שבמסגרתה נתניהו משך את תביעתו וכספית יפרסם הבהרה שבה ייכתב כי לא התכוון לייחס לנתניהו כוונה לשחד את מררי או את ינון.
חיים אישיים
נתניהו הוא בנם השני של צילה ופרופסור להיסטוריה בנציון נתניהו. אחיו הבכור יוני היה מפקד סיירת מטכ"ל שנהרג במבצע אנטבה, ואחיו הצעיר עדו הוא רופא וסופר. דודו של נתניהו, אלישע, היה פרופסור למתמטיקה, בעלה של שופטת בית המשפט העליון, שושנה נתניהו.
נישואיו הראשונים של נתניהו היו למרים וייסמן (לאחר מכן, הרן) בשנת 1972. בשנת 1979 התגרשו השניים. זמן קצר לפני הגירושים נולדה לזוג בת, נעה, שלימים חזרה בתשובה, ונישאה לדניאל רוט, איש עסקים חסיד ברסלב; מהם יש לנתניהו חמישה נכדים (אחד מהם נקרא בשם נתן, על שם סבו של נתניהו).
ב-1981 נישא לפלור קייטס, בריטית שעברה גיור קונסרבטיבי לצורך הנישואים. לאחר מינויו של נתניהו לשגריר באו"ם, עברה גם גיור אורתודוקסי. השניים התגרשו ב-1989.
ב-1991 נישא בשלישית לשרה בן ארצי, שהייתה באותה עת דיילת אוויר ב"אל על". שרה היא בתו של הסופר, המשורר והמחנך שמואל בן ארצי, משמשת פסיכולוגית חינוכית בעיריית ירושלים. לזוג שני בנים, יאיר ואבנר.
ב-2007 רכש נתניהו 1.7% ממניות חברת NMDM, השייכת לבני דודיו, דן ונתן מיליקובסקי, תמורת 600 אלף דולר. ב-2010 מכר אותן תמורת 4.3 מיליון דולר, המשקפים רווח של 13.2 מיליון ש"ח. על פי "פורבס ישראל", הונו של נתניהו בשנת 2019 נאמד ב-50 מיליון ש"ח, בהם דירה ברחוב דרך עזה בירושלים ווילה בקיסריה, שערכם כ-25 מיליון ש"ח.
מ־2003 בקירוב, נתניהו סובל מחסם צרור הולכה ימני בלב. ב-22 ביולי 2023 הושתל בגופו קוצב לב.
ספריו
ספרים בעריכתו:
רדוסלאב לאטאל
רדוסלאב לאטאל (בצ'כית: Radoslav Látal, נולד ב-6 בינואר 1970 בפרוסטיוב שבצ'כוסלובקיה) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדת הקשר בעיקר בסיגמה אולומוץ, בשאלקה 04, ובנבחרת צ'כיה, עמה הגיע למקום השני ביורו 1996. לאטאל הוא המאמן של פיאסט גליביצה מליגת העל הפולנית.
קריירת מועדונים
לאטאל גדל במועדון הצ'כוסלובקי סיגמה אולומוץ, שם שיחק עשר שנים כנער, ועלה לבוגרים בשנת 1987. לאטאל שיחק בקבוצה הבוגרת של סיגמה אולומוץ עד לשנת 1994, למעט הפסקה של שנה אחת בדוקלה פראג בעונת 1989/90, אז זכה עם הקבוצה בגביע הצ'כוסלובקי, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על אינטר ברטיסלאבה.
בקיץ 1994 עבר לאטאל לשאלקה 04, והחל בקריירה ענפה בבונדסליגה. לאטאל שיחק בשאלקה במשך שבע עונות רצופות, בכולן היה שחקן הרכב ראשון. לאטאל שיתף פעולה בקישור של שאלקה באותם ימים עם חברו לנבחרת צ'כיה יירי נמץ, ועם אינגו אנדרברוגה, מיכאל בוסקנס ואנדראס מילר הגרמנים, ובשנים מאוחרות יותר עם אולף תון ויורג בומה. בעונת 1996/97 זכה לאטאל עם הקבוצה בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במפגש כפול מול אינטר מילאנו, בו לטאטל נטל חלק מרכזי. בעונת 2000/01 זכה לאטאל עם הקבוצה בגביע הגרמני לאחר ניצחון 2-0 בגמר על אוניון ברלין. לאטאל נכנס בגמר זה כמחליף במקומו של ג'רלד אסמואה בדקה ה-80. בתום עונה זו, עזב לאטאל את שאלקה, לאחר שצבר 187 הופעות ליגה, בהן הבקיע 14 שערים.
בקיץ 2001 חזר לאטאל לקבוצת נעוריו, סיגמה אולומוץ מליגת העל הצ'כית, אך כעבור עונה אחת עבר לבאניק אוסטרבה, גם היא מהליגה הצ'כית. בבאניק אוסטרבה לאטאל שיחק שלוש עונות, בהן זכה באליפות צ'כיה בעונת 2003/04 ובהגביע הצ'כי בעונת הפרישה שלו, 2004/05.
קריירה בינלאומית
לאטאל החל לשחק בנבחרת צ'כוסלובקיה בשנת 1991. עם פירוק צ'כוסלובקיה עבר לאטאל לשחק בנבחרת צ'כיה, והגיע עמה למקום השני המפתיע ביורו 1996, בו הפסידה צ'כיה במשחק הגמר לנבחרת גרמניה בשער זהב של אוליבר בירהוף בהארכה. לאטאל הצטיין באליפות זו, ואף נכלל בנבחרת הטורניר בסיומו. לאחר מכן, לאטאל השתתף גם ביורו 2000, בו נכשלה הנבחרת הצ'כית ולא עברה את שלב הבתים. במשחק של צ'כיה מול נבחרת הולנד ביורו 2000, הורחק לאטאל בכרטיס אדום על ידי השופט פיירלואיג'י קולינה על אף שכבר הוחלף וישב מחוץ לדשא במשך 20 דקות, עקב מחאתו על כך שהוענקה בעיטת עונשין להולנד בדקה ה-89, אותה תרגם פרנק דה בור לניצחון הולנדי בתוצאה 1-0. הופעתו האחרונה של לאטאל במדים הלאומיים נערכה בשנת 2001.
קריירת אימון
לאחר פרישתו, לאטאל אימן מספר קבוצות בצ'כיה ובסלובקיה, וזכה עם קושיצה בהגביע הסלובקי בעונת 2013/14. החל משנת 2015, לאטאל הוא מאמן קבוצת פיאסט גליביצה מליגת העל הפולנית.
כשחקן
עם דוקלה פראג:
עם שאלקה 04:
עם באניק אוסטרבה:
תארים אישיים:
כמאמן
עם קושיצה:
אכיורה
אכיורה (שם מדעי: Echiura, מיוונית: Εχίουρα) היא תת-מחלקה של בעלי חיים הכוללת 240 מינים לפחות. תיאור מדעי של אחד המינים בתת-מחלקה זאת התפרסם כבר בשנת 1766 על ידי חוקר הטבע פטר סימון פאלאס, אולם לתת-המחלקה עצמה ניתן שם רק בשנת 1940, והמינים בה סווגו קודם לכן בתולעי אדמה. משמעות השם המדעי של תת-מחלקה זו הוא "זנב קוץ", עקב מערכת של קרסים בקצה האחורי של גופן. במראם דומות תולעי האכיורה לתולעים סיפוניות.
מידע כללי
אורכן של תולעי האכיורה נע בין סנטימטר אחד לכמעט שני מטר. צורת הגוף של התולעים בדרך כלל גלילית עם שני אזורים רחבים יותר המופרדים באזור צר יותר. לתולעי האכיורה אין מערכת נשימה ברורה וחלק מהמינים חסרי מערכת כלי הדם. הדם שלהן הוא למעשה חסר צבע, אף על פי שחלק מהמוגלובין מכיל תאים הנמצאים בתוך נוזל קולוממית של חלל הגוף הראשי. בקצה האחורי של גופן יש מערכת קרסים. תולעי האכיורה יכולות לנוע על פני השטח על ידי הרחבת החדק תוך כדי אחיזה בחפץ מסוים ולאחר מכן הם מושכות את גופם קדימה. הן ניזונות בעיקר מחיידקים ומפלנקטון.
רוב תולעי האכיורה חיות באוקיינוסים (בעיקר באוקיינוס האטלנטי), במים רדודים עד מים בעומק 3,000 מטרים. הן שוכנות במחילות, בראשי אלמוגים ובנקיקי סלע. תולעי האכיורה משמשות כמקור מזון במזרח אסיה ובדרום-מזרח אסיה.
מיון
תת-מחלקה זו מחולקת לשתי סדרות ובהן חמש משפחות וכ-240 מינים.
פראגה
פראגה (בפולנית: Praga) הוא אזור היסטורי בעיר ורשה הממוקם במרכז העיר לאורך הגדה המזרחית של נהר ויסלה. בעבר פראגה הייתה עיר בפני עצמה שהייתה פרוור של ורשה. מבין רובעי ורשה המודרניים האזור מורכב בעיקר מהרבעים פראגה-דרום ופראגה-צפון, אבל לעיתים ההגדרה כוללת גם חלקים מהרבעים טרגובק, ביאלולנקה, רמברטוב, ואוור ווסולה.
נכון לשנת 2022 הכיל המחוז 243,949 תושבים. המחוז משתרע על פני 33,8 קמ"ר.
היסטוריה
פראגה הייתה במקור יישוב קטן אשר היה ממוקם בגדה המזרחית של נהר הוויסלה ישירות מול החלק ההיסטורי של ורשה ומריאנשטאט (שניהם מהווים כיום חלק מהעיר ורשה). היישוב מוזכר לראשונה ב-1432. שם היישוב נגזר מהפועל הפולני "prażyć", שפירושו לשרוף, שכן במקור שרפו אזור מיוער על מנת ליצור מקום להקים בו את היישוב. הנהר הרחב שהפריד בין פראגה לורשה גרם לכך שהיישוב התפתח בתחילה באופן עצמאי מהעיר הסמוכה. למרות שלאורך השנים היו ניסיונות רבים לבנות גשר קבוע שיעבור על פני הנהר ויחבר בין ורשה לפראגה, אך אף אחד מהם לא הצליח ופראגה נשארה ישות נפרדת עד למאה ה-18. לבסוף, בשנת 1791, בתקופת שלטונו של סטניסלאב פוניאטובסקי, פראגה הפכה באופן רשמי לרובע של ורשה. בתקופה זו התיישב בפראגה ברק יוסלביץ' יהודי-ליטאי שהיה לגיבור המרד הפולני.
ב-4 בנובמבר 1794 התרחש בתחומי האזור קרב פראגה שהיה חלק מהתגובה של האימפריה הרוסית למרד קושצ'יושקו  ובמהלכו הרוסים ניצחו, כבשו את האזור, וביצעו בו טבח נגד האוכלוסייה האזרחית של פראגה, שהסתיים עם כ-20 אלף הרוגים מתושבי פראגה.
הקהילה היהודית
בשנת 1760 הייתה בפראגה קהילה משגשגת בת כמה אלפי יהודים, וב-1775 התיר הסיים הפולני באופן רשמי ליהודים להתיישב בפראגה, לבנות בה בתים ולעסוק במסחר. בשנת 1780 השיגה הקהילה רישיון לבניית בית קברות יהודי בכפר הסמוך טרגובה, וב-1784 כבר נמצאו בפראגה בית שחיטה, מקווה, בית מדרש, חברת תהילים, תלמודי תורה ומוסדות נוספים. בקהילה היו גם חסידים רבים, בהנהגת רבי ישעיה מושקט.
ב-4 בנובמבר 1794 נערך על אדמת פראגה קרב פראגה, במהלכו הביס הגנרליסימו הרוסי הגדול אלכסנדר סובורוב את מגיני העיר, שעליהם נמנה גדוד יהודי בן 500 לוחמים בפיקוד ברק יוסלביץ'. כמעט כל הלוחמים היהודים נהרגו בקרב, ולאחר הכיבוש ערכו הרוסים טבח ביהודי פראגה.
מריה סיבילה מריאן
מריה סיבילה מריאן (גרמנית: Maria Sibylla Merian; ) הייתה מאיירת, חוקרת טבע, ואנטומולוגית גרמנייה. נחשבת כאחת האנטומולוגיות הראשונות באירופה שצפתה ותיעדה את מחזור החיים של חרקים חיים. היא ידועה גם בעיקר בזכות תצפיותיה על הצמחים ובעלי החיים של סורינאם וחקר שלבי המטמורפוזה של חרקים. בימי חייה פרסמה את תצפיותיה על צמחים וחרקים בחמישה ספרים. מריאן הייתה פורצת דרך גם בכך שהפליגה מאירופה לסורינאם בליווי ביתה בלבד, לצורך מחקר.
נירנברג
במאי 1665 נישאה מריאן לתלמיד של מראל, יוהאן אנדריאס גראף מנירנברג. בינואר 1668 ילדה מריאן את יוהנה הלנה, והמשפחה עברה לנירנברג בשנת 1670, עיר הולדתו של גראף. היא המשיכה לאסוף, לגדל ולתעד חרקים והחלה ללמד ציור ורקמה נשים צעירות ממשפחות עשירות. היא הראשונה שהכינה דוגמאות רקמה המיועדות לנשים.
ב־1675 נכללה מריאן באוסף ביוגרפיות של אמנים גרמנים והולנדים, Teutsche Academie, שערך יואכים פון סנדררט. מעבר לרישום היא עסקה גם בתחריט. ספרה הראשון ,"ספר הפרחים החדש", היה ספר מודלים לרקמה וציור של פרחים עבור תלמידותיה. בשנת 1678, היא ילדה את הבת השנייה דורותיאה מריה, שלימים עסקה גם היא בציור.
הולנד
בשנות השלושים המאוחרות לחייה הצטרפה מריאן לקבוצה פרוטסטנטית, Labadists, וחזרה עם לחיות עם אמה, יחד עם שתי בנותיה בפרנקפורט. בעלה ניסה לשכנע אותה לחזור לחיות איתו בנירנברג, אך היא לא חזרה והוא הגיש בקשה לגירושים. בגיל 38 מריאן עברה לגור עם משפחתה בטירת וולתה בפריסלד הולנד. בעלי הטירה אפשרו למאמינים מקבוצת ה- Labadists לחיות בטירה. בטירת וולתה היו דגימות של פרפרים מסורינם שהיו גדולים וצבעוניים יותר מהפרפרים שראתה באירופה. הם סיקרנו מאוד את מיראן והיא קיוותה לנסוע לקולניות ההולנדיות לתעד זוחלים. מריאן ובנותיה עברו לאמסטרדם והיא התפרנסה מרישום של אובייקטים עבור משפחות עשירות.
הבוטנאי ההולנדי, קספר קומאליין, וחוקרי טבע אחרים סייעו למריאן להגשים את תוכניתה ולנסוע לסורינם. ביולי 1699 היא הפליגה לסורינם עם בנותיה. לא היו לה את המשאבים למסע ולכן היא מכרה את חלק מעבודותיה ולקחה הלוואה מניקולס וויטסן, שהיה ראש עיריית אמסטרדם, איש עסקים ובעל אוסף חרקים ופרפרים. הנסיעה של נשים לבדן לחקור ולצייר חרקים וצמחים הייתה מאוד יוצאת דופן באותה התקופה.
סורינאם והולנד
מריאן הגיעה לסורינאם בספטמבר 1699 ושהתה שם במשך שנתיים. היא ציירה חרקים, ציפורים, זוחלים ודו-חי, וצמחים מקומיים ותיעדה את שמות המקומיים של הצמחים ואת השימושים בהם. במהלך שהותה היא תיעדה וחקרה 60 סוגי צמחים ו- 90 מינים של חיות. היא המשיכה בתיעוד של פרפראים ותארה ברישום וטקסט את כל שלבי ההתפתחות שלהם. לאחר כשנתיים המשפחה חזרה לאמסטרדם כשמריאן חשה שבריאותה מתערערת. עם חזרתה היא פרסמה את "מטמורפוזה של חרקים בסורינאם". ספר זה חשף בפעם הראשונה את המגוון המדהים של יער הגשם. הספר היה גדול ממדים והציג את החרקים בגודל מלא עם הסברים על כל שלב בהתפתחות. חדשנותו של הספר הייתה באיורים המדויקים שלא היה להם, עד אז, תקדים בעולם המדעי.
היחס לעבודותיה לאחר מותה
לאחר מותה של מריה סיבילה, רכש רוברט ארסקין [Robert Erskine] הרופא הסקוטי של הצאר הרוסי פיוטר הגדול ממשפחתה את היומן שכתבה מ-1660 ועד 1713, הוא שמר אותו לעצמו ורק לאחר מותו היה יכול הצאר לעיין בו. 50 מציורי המים של מריה סיבילה, כנראה כולם משנותיה בנירנברג תלויים כיום בטירת רוזנבורג [Rosenborg] בדנמרק. האוסף נמצא ברשות משפחת המלוכה הדנית מאז 1696. לפחות שני אוספים שלה הוצגו באנגליה כמה שנים לפני מותה. חלקים מהאוספים היוו בסיס לאוסף של המוזיאון הבריטי, חלק נוסף נרכש על ידי משפחת המלוכה הבריטית.
במאה שלאחר מותה של מריה סיבילה היא הייתה אחת מהאמנים המועתקים ביותר. במאה שלאחריה נטורליסטים מקצועיים וחובבניים בכוונה להרוס, התחילו להציג ציורים שבהם צבעו לא נכון חלקים בהעתקי הפלטות שלה, הם הטילו ספק באמינות העבודה שלה וככה הרסו את שמה הטוב, עד שכמעט נשכחה. במאתים השנה האחרונות יש תחייה בהכרה והוקרה האירופאית במחקריה. בין 1974 ו-1982 יצאו לאור 3 סדרות ספרים הכוללים את יצירותיה. דמותה מופיעה כעת על כסף גרמני.
משנות העשרה של חייה דרך שנים של מחקרי חרקים וחיות, מחקרים בעלי ערך רב, ומסעותיה לדרום אמריקה חייה היו מערבולת של פעילות. ספריה מקוריים לחלוטין, ואף על פי שסגנון אמנותה היה בסגנון של דירר [Durer] ביצירותיו שלו אף פעם לא הייתה גישה מדעית. יצירותיה שימשו כדוגמה לאיור לדורות של מדענים. אל לנו לשכוח שהאשה רבת הכישרונות וההרפתקנית הזו התפרנסה כמורה לאמנות ורקמה.
ב-2022 עבודותיה הוצגו בביאנלה ה-59 של ונציה.
לקריאה נוספת
אשה בגן מאת רות אלמוג, הוצאת זמורה ביתן, 2012, עמ' 175–219
4 ביוני
4 ביוני הוא היום ה-155 בשנה (156 בשנה מעוברת), בשבוע ה-23 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 210 ימים.
ביום זה יש החוגגים את ה-35 במאי.
אלי הרצליך
אֶלִיָהוּ (אֶלִי) הֶרְצְלִיך (נולד ב-1 באוקטובר 1981, ה' בכסלו תשמ"ב) הוא זמר חרדי ישראלי-בלגי.
ביוגרפיה
הרצליך נולד בעיר אנטוורפן שבבלגיה, למרדכי וחנה הרצליך. עלה לארץ מספר חודשים לאחר לידתו, והתגורר בבני ברק. למד בת"ת "רוז'ין" בבני ברק, לאחר מכן, בישיבה קטנה, למד בישיבת "נחלת דוד" בפתח תקווה, ובישיבה גדולה למד בישיבת "ברכת יצחק" באור יהודה.
הרצליך היה מקורב בצעירותו לחסידות מודז'יץ, וכן תקופה אצל האדמו"ר מפרמישלאן.
קריירה מוזיקלית
בילדותו שר במקהלת ילדים בבית הספר וכן במקהלתו של החזן חיים אליעזר הרשטיק. בתחילת דרכו הופיע בהתנדבות במושבי זקנים ובבתי אבות, וכן הופיע באירועים משפחתיים ובחתונות של חבריו.
ב-22 ביולי 2013 הוציא את הסינגל הראשון שלו, מתוך אלבום הבכורה שלו - "חתן דומה למלך".
ב-13 באוגוסט 2014 הוציא את אלבומו הראשון - "חתן דומה למלך". על אלבום זה זכה בתארים "זמר השנה", "שיר השנה" ו"אלבום השנה". בין המוזיקאים שהשתתפו בכתיבת האלבום ניתן למנות את יוסי גרין, איצי וולדנר, משה לאופר, מונה רוזנבלום, ישי לפידות ודודי קאליש.
ב-18 בדצמבר 2016 הוציא את הסינגל "קשר של קיימא" מתוך אלבומו השני, הקרוי "אלי הרצליך 2". האלבום יצא ב-12 בנובמבר 2019 והשתתפו בכתיבתו המוזיקאים איצי וולדנר, אלי קליין ואיצי ברי, אלי פרידמן, יואלי דיקמן, אלי לאופר ומשה לאופר. ב-28 אוקטובר 2019 התקיים מופע ההשקה לאלבום, בו אירח הרצליך את הזמר עדי רן. על אלבום זה זכה בתארים "זמר השנה", ו-"אלבום השנה" במצעד המוזיקה של כיכר השבת. האלבום זכה במקום השני בקטגוריית "אלבום השנה" במצעד המוזיקה של בחדרי חרדים שנערך באוקטובר 2020.
בין האירועים המרכזיים בהם הופיע הרצליך: הופעה של איגוד בני הישיבות באצטדיון ארנה, בהשתתפות גדולי התורה ובראשם הרב חיים קניבסקי, וכן בהופעת סיום הש"ס של הארגון "דרשו" שנערך בהיכל יד אליהו. מהופעה זו התפרסם סרטון בו נצפה הקהל, שמנה כ-15,000 אנשים, שר יחד עם הרצליך את שירו "המלאך".
ב-28 באוגוסט 2019 השתתף הרצליך בגרסת המוזיקה החסידית לשיר "שבט אחים ואחיות", בהפקתו של יוני אליאב.
במאי 2021, במסגרת הפרויקט של כאן 11, "אחים אנחנו", ביצע הרצליך את השיר "חי", שביצעה הזמרת עופרה חזה באירוויזיון 1983.
ביוני 2022 הוציא עם הזמר התימני ציון גולן דואט לשירו של שאול חיון - "ישמח חתני".
בדצמבר 2022 (חג החנוכה תשפ"ג) השתתף במחרוזת שירי חנוכה בהשתתפות זמרים חסידים ומזרחיים.
אמרגנו הוא המפיק ישראל לובין.
חיים אישיים
בנובמבר 2012 נישא לתמר פלג ולהם שישה ילדים. מתגורר בקריית יערים.
לחיות או למות באנטבה
לחיות או למות באנטבה הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2012 בכתיבה, הפקה ובימוי של אייל בורס.
הסרט מתמקד בטרגדיה האישית של משפחות החטופים שנהרגו ושסיפורם לא פורסם עד אותה עת. רבים מכירים את יוני נתניהו, דורה בלוך וסורין הרשקו אבל מעטים שמעו על שלושת החללים מבין בני הערובה - ז'אן ז'אק מימוני, פסקו כהן ואידה בורוביץ'.
הסרט דובר עברית, אנגלית וצרפתית ובמרכזו יונתן חייט אחיינו של ז'אן ז'אק מימוני, המספר על הסבל שעברו בני משפחתו ובעיקר סבו וסבתו. חייט גם מקריין בסרט.
מטרת הסרט היא לא לבקר את המבצע שנחשב להצלחה כבירה אלא להעיר שבצד שמחת הניצחון היו גם משפחות שחוו טרגדיה קשה ובהן משפחות שלושת החללים האלמונים האלה.
בסרט קטעי חדשות תיעודיים וצילומים של אנשים פרטיים בעת קבלת הפנים לבני הערובה עם הנחיתה בישראל.
שחפית רסן
שַׁחֲפִית רֶסֶן (שם מדעי: Onychoprion anaethetus) היא מין של עוף ימי ממשפחת השחפיתיים המצוייה באוקיינוסים הטרופיים.
בישראל היא מזדמנת נדירה אך קבועה בקיץ במפרץ אילת. מזדמנת נדירה יותר לחופי הים התיכון.
טקסונומיה ואטימולוגיה
השם המדעי מגיע מיוונית עתיקה. שם הסוג Onychoprion מגיע מהלחם המילים onux שמשמעותה "טופר" או "מסמר", ו-prion, שמשמעותה "מסור". משמעות שם המין הספציפי anaethetus היא "חסר היגיון, טיפש".
תת-מינים
ישנם ארבעה תת-מינים המוכרים על ידי ה-IOC:
תיאור
זוהי שחפית בינונית, עם אורך של 30–32 ס"מ ומוטת כנפיים של 77–81 ס"מ היא דומה בגודלה לשחפית ים, אך מבנה גופה כבד יותר. הכנפיים והזנב הממוזלג עמוקות ארוכים, חלקיה העליונים אפורים כהים, וחלקיה התחתונים לבנים. המצח ופס-הגבה לבנים, וכן גם צווארון הבולט. יש לה רגליים ומקור שחורים. לצעירים יש מראה אפור ו"קשקשי" מלמעלה ולבנבן בהיר מלמטה.
קשה לטעות בזיהוי מין זה ממיני שחפיות אחרות, למעט השחפיות שבדומה אליה בעלות גב כהה: שחפית כהה ושחפית ממושקפת (Onychoprion lunatus ) מהאוקיינוס השקט הטרופי. היא בעלת גב בהיר יותר מזה של שחפית כהה (אך לא בהיר כמו של הממושקפת) ויש לה מצח לבן צר יותר וצווארון בהיר.
תפוצה
שחפית זו נודדת ומשוטטת, חורפת באופן נרחב יותר באוקיינוסים הטרופיים; אם כי רוב מסלולי הנדידה המפורטים שלה אינם ידועים, וחלק מהאוכלוסיות באוקיינוס ההודי יציבות לחלוטין או נודדות רק בחלקן. היא חובבת ים פתוח באופן בולט בהשוואה לרוב השחפיות. תת-המין האטלנטי O. a. melanopterus מקנן במקסיקו, האיים הקריביים ומערב אפריקה; תת-מינים אחרים מצויים סביב חצי האי ערב ובדרום-מזרח אסיה ואוסטרליה, אך המספר המדויק של תת-מינים תקפים שנוי במחלוקת. היא מזדמנת נדירה למערב אירופה.
בעונת הקינון היא מתרבה בפריפריה של אלמוגים צמחיים בחופים וביבשת, איים וחופים סלעים או הריסות, ערימות וולקניות ושוניות חשופות, מחפשת מזון בחוף ועד 50 ק"מ מהחוף (אם כי לרוב בטווח של 15 ק"מ מהיבשה), וניזונה מפני המים או עד 20 ס"מ מתחתיהם. מחוץ לעונת הקינון השחפית פלגית לחלוטין ולעיתים קרובות קשורה לכתמי מאקרו-אצות (כמו סרגסום) או פסולת צפה, בהם היא נעזרת כנקודות מנוחה. לפיכך, התפוצה הימית שלה קשורה למאפיינים אוקיינוגרפיים בקנה מידה קטן ובינוני, שבהם זרימת המים מאגדת חומר צף כגון זה לכתמים.
קינון
עונת הקינון משתנה בהתאם לשונות הגאוגרפית. הקנים ממוקמים במגוון מקומות סמויים סביב שולי איים באוקיינוס, כולל חללים טבעיים בין סלעים או הריסות אלמוגים, בצמחייה (עד 75% כיסוי קרקע), בנקיק או מערה למעלה לעומק של 1.5 מ', מתחת למדף צוק או על הקרקע מתחת לשיחים או צמחייה נמוכה. רוב האוכלוסיות מקננות מדי שנה בקבוצות של 2–30 זוגות (לעיתים אף 400–2,000 זוגות). המין איננו מקנן מושבות קלאסי, אך זוגות בודדים מתכנסים בדרך כלל בבתי גידול מתאימים עם קנים שכנים המרווחים לפי זמינות אתר הקן (בדרך כלל 1–5 מ' זה מזה, מינימום 30 ס"מ). בעת הקינון המין מתחבר לעיתים קרובות עם שחפיות כהות (Onychoprion fuscatus) או שחפיות צהובות-מקור (Thalasseus bergii).היא מקננת בשקע בקרקע העשוי להיות טרי, או לחלופין אחד בשימוש חוזר מהעונה הקודמת. היא מטילה ביצה אחת. לאחר הקינון, הבוגרים והצעירים החדשים עוזבים את מושבות הקינון בלהקות פזורות ונודדים לבדם, בקבוצות קטנות של 10–12 פרטים או לעיתים רחוקות יותר בקבוצות גדולות יותר של עד 200 פרטים. מחוץ לעונת הקינון, ההערכה היא שהמין מופיע יחיד.
תזונה
תזונתה של שחפית הרסן מורכבת בעיקר מדיונונים ומיני דגים מתלהקים באורך של פחות מ-6 ס"מ, סרטנים, ולעיתים חרקים מימיים או רכיכות. היא ניזונה על ידי צלילה אחר דגים דגים בסביבות ימיות, אך גם תלקט מפני המים בדומה למרומית שחורה ולשחפית עבת-מקור. לרוב היא תצלול ישירות, ולא בשיטת "ריחף הדרגתי" המועדפת על שחפית הקוטב. הזכר נוהג להציע דגים לנקבה חחלק מתצוגת החיזור.
סטטוס
למין זה טווח תפוצה נרחב ואוכלוסייה גדולה. למרות שמגמת האוכלוסייה העולמיות אינן ידועות המין אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN). אוכלוסיית המין נאמדה ב-2006 בכ-400,000–1,000,000 פרטים בוגרים.
Electrical alternans
Electrical alternans היא תופעה אלקטרוקרדיוגרפית במסגרתה חל שינוי במשרעת של מכלול QRS או בציר החשמלי של הלב, בין פעימה לפעימה.
גורמים
התופעה נפוצה בפתולוגיות בהן קיימים נוזלים בשק הלב (פריקרד), כמו תפליט פריקרדיאלי או טמפונדה לבבית. ההשערה היא כי במקרים אלו היא נגרמת כתוצאה מהתנדנדות של הלב בתוך הפריקרד העמוס נוזלים, מה שגורם לשינוי מיקומו בתוך הפריקרד ובכך לשינוי בציר החשמלי שלו.
Electrical alternans המלווה בטכיקרדיה מקשר הגת והפרוזדור (סינוס טכיקרדיה) הוא סימן ספציפי ביותר לקיומו של תפליט פריקרדיאלי משמעותי. חולים הסובלים מטמפונדה לבבית, המלווה בתת-לחץ דם וחוסר יציבות המודינמית, נדרשים לטיפול חירום המכונה פריקרדיוצינטזיס, במסגרתו מנוקר שק הלב לצורך ניקוז הנוזלים ממנו.
גורמים אפשריים נוספים ל-Electrical alternans כוללים תסמונת וולף–פרקינסון–וייט והפרעות קצב שונות כמו טכיקרדיה חדרית וטכיקרדיה על-חדרית. קיומן של פעימות מוקדמות ממקור שאינו קשר הגת והפרוזדור (ממקור עלייתי, צמתי, או חדרי), עשוי לגרום אף הוא לשינוי במשרעת של מכלול QRS, זאת בשל שינוי במסלול ההולכה החשמלי מפעימה לפעימה.
התופעה עשויה להתרחש גם כתוצאה מגורמים חיצוניים לשריר הלב. נשימה עמוקה עשויה לגרום לשינוי במשרעת של מכלול QRS, בשל הגדלת המרחק שבין הלב לאלקטרודות. כמו כן, פתולוגיות חוץ לבביות כמו חזה אוויר לדוגמה, הגורמות לשינוי במידת המוליכות של הרקמות שסביב הלב, עשויות לגרום גם הן לשינוי במשרעת.
קרב אקוסטה ניו
קרב אקוסטה ניו (בספרדית: Batalla de Acosta Ñu, נקרא גם קרב קאמפו גראנדה) היה הקרב שסיים את מלחמת הברית המשולשת ב-16 באוגוסט 1869. הקרב נערך בין כ-20,000 חיילים מהברית המשולשת, שכללה את האימפריה הברזילאית, את ארגנטינה ואת אורוגוואי, לבין כ-6,000 חיילים פרגוואים שרובם הגדול ילדים שגילם פחות מ-16.
רקע
באמצע שנת 1869 נס צבא פרגוואי מפני צבאות הברית המשולשת, ואסונסיון, בירת פרגוואי, הייתה תחת הכיבוש של בעלות הברית. פרנסיסקו סולנו לופז, נשיא פרגוואי, סירב להיכנע ונשבע להמשיך להילחם עד הסוף. המפקד הברזילאי, לואיש אלבש דה לימה אה סילבה, דוכס קשיאס, הציע לסיים את המלחמה בדרך צבאית, אולם פדרו השני, קיסר ברזיל, הורה שלא להפסיק את המלחמה עד שלופז ימות. קשיאס התפטר מתפקידו עקב מחלה וחתנו של דום פדרו, לואיש פיליפה גסטאו דה אורלאן, הרוזן ד'או, הפך למפקד צבא ברזיל. תחת פיקודו החדש של גסטאו דה אורלאן, ניצח הצבא הברזילאי, הרג את לופז, והמלחמה שהחלה ב-1864 הסתיימה לאחר שש שנים.
הכנות לקרב
הרוזן ד'או לקח כ-19,000 מחייליו הטובים ביותר ויצא ב-15 באוגוסט 1869 לעבר מחנה של החיילים של פרגוואי ליד עיר הבירה, כדי לחסום אותם מבריחה. הוא שלח כמה אנשים מחיל הפרשים שלו לקרוא לתגבור מהצבא הארגנטינאי, וזה שלח תגבורת שבה כ-2,000 חיילים בראשות קולונל לואיס מריה קאמפוס.
הקרב
כוחות בעלות הברית נפגשו ליד מאסף הכוחות של פרגוואי באקוסטה ניו בתאריך 16 באוגוסט. הקרב החל בשעה 08:30 בבוקר, כשבצבא פרגוואי 6,000 חיילים ובצבא ברזיל וארגנטינה 21,000 חיילים.
צבא פרגוואי שמנה 6,000 איש כלל ברובו נערים וילדים אשר גילם לא עלה על 16 שנים. הסיבה היא שבמהלך המלחמה איבדה פרגוואי כ-90% מאוכלוסיית הגברים הכשירים למלחמה ולכן השתמשה בילדים, ואפילו הלבישה אותם בזקנים כדי שייראו זקנים ביחס לגילם.
אקוסטה ניו ("השדה של אקוסטה" בספרדית) הוא מישור רחב בגודל 12 קמ"ר, ולכן לחיל הפרשים של ברזיל היה קל לעבור בו. הקרב ארך שמונה שעות, עם התנגדות עזה של צבא פרגוואי. בתחילה, כשנשמעו היריות הראשונות, נסוגו כוחותיו של ברנרדינו קביירו אל הצד השני של הנהר. הם הסתירו את בריחתם כאשר שרפו את הדשא, דבר שגרם לעשן והסתיר את תנועותיהם. כאשר הרוזן ד'או ניסה לחצות את הנהר לעברו השני הוא וצבאו נהדפו. הרוזן ד'או הורה להשתמש בארטילריה ולפתוח באש לעבר הצד השני, דבר שגרם לאבדות רבות בצד של פרגוואי. בסופו של דבר נהרגו 2,000 פרגוואים ו-1,200 נשבו. כוחות בעלות הברית ספגו 26 הרוגים ו-259 פצועים. קביירו ברח יחד עם כמה מחייליו.
הקרב בתרבות
קרב אקוסטה ניו היה הקרב האחרון במלחמה, שהסתיימה מאוחר יותר עם מותו של לופז. הקרב הונצח בציור מפורסם של הצייר פדרו אמריקו משנת 1871 ומוצג במוזיאון האימפריה הברזילאית. על הקרב נכתב הספר "Recordações de Guerra e de Viagem" שנכתב על ידי הסופר הברזילאי אלפרדו ד'אסקרגנולי טוני שלקח חלק בקרב ובמלחמה.
בפרגוואי, נקבע יום זיכרון מיוחד לזכר אותם הילדים שאיבדו את חייהם בקרב. יום הזיכרון הלאומי נקבע ל-16 באוגוסט, היום שבו התרחש הקרב.
הפארק הלאומי הזרגנג'י - צ'ילטן
אטימולוגיה
שם הפארק הגיע מהשביל הזרגנג'י שאפשר מעבר בין הממלכה הגרקו - בקטריאנית, המונגולים, הסקיתים ושבט הבלוץ'.
מגוון ביולוגי
המגוון הביולוגי של הפארק כולל 30 מיני יונקים, 120 מיני עופות (מהם 84 מינים הן ציפורים נודדות), ו-30 מיני זוחלים.
צמחייה
הצמחייה העיקרית בפארק כוללת: עצי פיסטוק, שקדיות ועצי מילה.
יונקים
30 מיני היונקים בפארק כוללים:
עופות
מבין 120 מיני העופות בפארק יש גם:
קרחון לאנגוואד
קרחון לאנגווארד (באנגלית: Langevad Glacier), הוא קרחון יובלי, בהרי ויקטורי, אזור חוף בורכגרווינק, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הקרחון ממוקם 3 קילומטרים מדרום לקרחון בארג.
קרחון מנקז לכיוון דרום-מערב את חצי האי דניאלי.
הקרחון נשפך אל חלקו התחתון של קרחון בורכגרווינק.
גילוי הקרחון
הקרחון מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של מייקל וו. לאנגווארד (Michael W. Langevad), שהיה טכנאי אלקטרוניקה בתחנת האלט בשנת 1957.
משפט הלמהולץ
במכניקת הזורמים, משפט הלמהולץ הוא סט של משפטים הנוגעים לתנועתם של קווי ערבול (ראה הגדרה בהמשך) בתלת מימד עבור זורם לא דחיס ללא צמיגות שלא מופעלים עליו כוחות סיבוביים. המשפטים הוכחו על ידי הרמן פון הלמהולץ בשנת 1858 וקרויים על שמו. המשפטים הם :
זרימה שבראשית תנועתה לא מכילה ערבוליות, תישאר חופשייה מערבוליות במשך כל התנועה.
אלמנטי זורם שהיו חלק מקו ערבול ברגע מסוים בזרימה, יישארו על קו ערבול למשך כל הזרימה. במילים אחרות, קווי ערבול זזים ביחד עם הזורם.
משפט הלמהולץ השלישי:
החוזק של צינור ערבול הנקבעת על ידי אינטגל שטחי של הערבוליות בחתך של הצינור, איננו תלוי בחתך שנבחר ואיננה תלויה בזמן.
לעיתים מוסיפים למשפטים אלו משפט נוסף הקובע:
קו ערבול לא יכול להתחיל או להסתיים בזורם. כלומר, קו ערבול חייב להתחיל בשפה או ליצור לולאה.
משפטי הלמהולץ נובעים בפשטות ממשפט הסירקולציה של קלווין. מבחינה היסטורית, הלמהולץ פרסם את תוצאותיו תשע שנים לפני קלווין והשתמש בשיטה אחרת להוכיחם.
קווי ערבול, צינורות ערבול ומשטחי ערבול
באופן דומה להגדרת קווי זרם, ניתן להגדיר קווי ערבול (באנגלית: Vortex filament) כקווים עבורם ברגע מסוים t הקו מקביל לוקטור הערבוליות. בדומה לקווי זרם ניתן לקבל שקו הערבול מקיים את המשוואה:
בזמן מסוים t.
אוסף קווי הערבול שעוברים דרך לולאה סגורה פשוטה C מגדיר צינור ערבול (באנגלית: Vortex tube).
משטח ערבול (באנגלית: Vortex surface) הוא משטח עבורו הערבוליות משיקה למשטח בכל נקודה. כל קו ערבול ניתן להצגה כחיתוך בין שני משטחי ערבול.
הוכחה
ההוכחות המובעות בסעיף זה מבוססות על משפט הסירקולציה של קלווין. מבחינה היסטורית ניתן להוכיח את משפטי הלמהולץ ללא שימוש במשפט הסירקולציה.
הוכחה למשפט הראשון
נסתכל במשטח פשוט מסוים A בזמן t=t_0 הסירקולציה מסביב ללולאה המקיפה את המשטח מקיימת:
כאשר המעבר הראשון מתבצע בעזרת חוק סטוקס והשני נובע מכך שהזורם חסר ערבוליות.
לפי משפט קלווין, הסירקולציה עבור כל לולאת זורם קבועה, ולכן בכל זמן מאוחר t=t_1 מתקיים שהסירקולציה עבור הלולאה שהתקדמה עם הזורם מתאפסת, לפיכך על פי חוק סטוקס האינטגרל המשטחי על המשטח מתאפס. מאחר שהטיעון הנל נכון לכל משטח בהכרח מתקיים \omega=0 לכל נקודה במרחב.
הוכחה למשפט השני
נסתכל במשטח פשוט מסוים A המהווה חלק ממשטח ערבול בזמן t=t_0 הסירקולציה מסביב ללולאה המקיפה את המשטח מקיימת:
לפי משפט קלווין, הסירקולציה עבור כל לולאת זורם קבועה, ולכן בכל זמן מאוחר t=t_1 מתקיים שהסירקולציה עבור הלולאה שהתקדמה עם הזורם מתאפסת, לפיכך על פי חוק סטוקס האינטגרל המשטחי על המשטח מתאפס.
כל קו ערבול ניתן להצגה כחיתוך של שני משטחי ערבול, ניתן לחזור על הטיעון הנל עבור משטח ערבול שני, המכיל את קו הערבול. לפיכך נקבל שבכל זמן מאוחר t=t_1 קו הערבול המתקדם בזמן מהווה חיתוך של שני משטחי ערבול, ולפיכך הוא קו ערבול.
הוכחה למשפט השלישי
כאשר S הוא חתך לרוחב צינור הערבול. החלק הראשון של המשפט השלישי קובע כי החזק קבוע לאורך אורכו ואינו תלוי בחתך שנבחר. כדי להוכיח את החלק הזה נסתכל על האינטגרל הניפחי של דיברגנץ הערבוליות עבור הנפח החסום בין דפנות הצינור (נסמן S_3) ושני חתכים שונים לאורך הצינור (נסמן S_1 ו- S_2). מתקיים:
מצד שני על פי משפט הדיברגנץ מתקיים:
S_3 הוא חלק מדפנות הצינור, כלומר הוא איחוד של קווי ערבול ולכן מתקיים עבורו ולכן נקבל ש-
(החלפת הסימן נובעת מהכיוון בו מגדירים את הנורמל. בשימוש משפט הדיברגנץ הנורמל הוגדר כיוצא אל מחוץ לנפח, ולכן כיוון הנורמל למשטח S_1 מנוגד לכיוון הנורמל ל-S_2, בהגדרת חוזק המערבולת נרצה שכיוון הנורמל של שני המשטחים דומה)
החלק השני של המשפט קובע שחוזק צינור הערבול קבוע לאורך הזמן. חלק זה מוכח על ידי שימוש במשפט הסירקולציה. לפי משפט סטוקס חוזק הצינור מקיים:
לפי משפט הסירקולציה הגודל הזה אינו תלוי בזמן.
שימושים
למשפט הלמהולץ שימושים רבים בהבנה ובתיאור של מערבולות, בפרט המשפט מאפשר להבין התפתחות של מערבולת קצה כנף, תנועה של טורנדו, ודעיכה של המערבולות הנוצרות לאחר ערבוב של כוס תה. המשפט גם מסביר את התפתחותם של טבעות מערבולת.
מלוכנות בגרמניה
התנועה המלוכנית בגרמניה נחלשה מאוד במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20. כיום מרבית המלוכנים אינם חפצים בהפיכת גרמניה למונרכיה אבסולוטית כפי שהייתה לפני 1918, אלא בהפיכתה למונרכיה חוקתית כמו מדינות רבות באירופה. מרבית המלוכנים כיום מתרכזים במסגרת עמותת "מסורת וחיים". עמותות מלוכניות קטנות יותר פועלות להשבת בתי המלוכה באזורים ספציפיים יותר כמו בית ויטלסבאך בבוואריה או בית וטין בסקסוניה.