cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
שנות ה-50
בעידן מקארתי ב-1949, חבר המנהלים אימץ שבועה אנטי-קומוניסטית שעליה כל עובדי האוניברסיטה היו צריכים לחתום. כמה חברי סגל התנגדו לשבועה ופוטרו. חלפו 10 שנים לפני שהעובדים הוחזרו לאוניברסיטה. גם כיום עובדי אוניברסיטת קליפורניה חייבים לחתום על שבועה "לתמוך ולהגן על חוקת ארצות הברית וחוקת מדינת קליפורניה נגד כל האויבים, זרים או פנימיים".
ב-1952 אוניברסיטת קליפורניה הפכה להיות ישות נפרדת מהקמפוס בברקלי כחלק מארגון מחדש של האוניברסיטה. לכל קמפוס ניתנה אוטונומיה יחסית ונגיד (Chancellor) משלה. ספרואל התמנה לנשיא כל האוניברסיטה בעוד שקלארק קר הפך להיות נגיד הקמפוס שבברקלי.
שנות ה-60
המוניטין של ברקלי באקטיביזם של סטודנטים נוצר בשנות ה-60, והתחיל מהתנועה לחופש הביטוי ב-1964. התנועה נולדה כתשובה ספונטנית לאיסור נגד פעילות פוליטית בקמפוס. מחאות סטודנטים המשיכו בעידן מלחמת וייטנאם, כשקמפוסים בכל רחבי המדינה מחו נגד המעורבות האמריקנית במלחמה.
אחד האירועים המפורסמים ביותר קרה בפארק העם (People's Park) ב-1969, כאשר היה עימות בין האוניברסיטה, מספר סטודנטים ותושבי העיר על חלקת אדמה שבה האוניברסיטה תכננה להקים מגרשים אתלטיים. הסטודנטים והתושבים הפכו את החלקה לפארק קהילתי, אך כעבור מספר שבועות האוניברסיטה החליטה להשתלט בחזרה על הנכס. שוטרים ובולדוזרים נשלחו לפארק והתחילו מחאה. מושל קליפורניה רונלד רייגן הזעיק את חיילי המשמר הלאומי וגרם לאלימות נוספת, שהסתכמה בהרוג אחד, 12 פצועים, שוטר שנדקר וצופה שהתעוור. האוניברסיטה החליטה לבסוף לא לפתח את הפארק, אף על פי שהיא נשארה בעלת השטח, והפארק עומד על תילו עד היום.
האוניברסיטה כיום
כיום, כמה חברים בקהילת ברקלי מחשיבים סטודנטים כהרבה פחות פעילים מבחינה פוליטית מקודמיהם, אבל מבחינה סטטיסטית, תלמידי שנה ראשונה בברקלי יותר ליברלים ופחות דתיים מדומיהם בארצות הברית. בכמה נושאים, כמו העדפה מתקנת וזכויותיהם של פושעים, סטודנטים בברקלי יותר שמרנים מסטודנטים אחרים.
קמפוס ומבנים
שטחה של אוניברסיטת ברקלי הוא כ-5 קמ"ר בקירוב, אך הקמפוס המרכזי יושב רק ב-0.7 קמ"ר הנמוכים ומערביים. מתוך 4 הקמ"ר שבמעלה ההר, 0.8 קמ"ר בערך מיושב על ידי המעבדה הלאומית לורנס ברקלי, בעוד ש-3.2 קמ"ר משמשים כשמורה אקולוגית עם אדמה נוספת המוקדשת לפעילות פנאי ("קניון התות" או Strawberry Canyon). ממערב לקמפוס נמצא רובע העסקים של ברקלי, ומצפון לו שכונות מגורים ואת ה"גורמה גטו", אזור שנודע בזכות מסעדות הגורמה הרבות בשטחו. ממזרח לקמפוס הראשי שוכנות גבעות ברקלי, שבהן נמצאות היכל לורנס למדע, וכמה יחידות מחקר הכוללות את המעבדה הלאומית לורנס ברקלי, המעבדה למדעי החלל והמכון לחקר מדע מתמטי. האזור מדרום לאוניברסיטה כולל את מגורי הסטודנטים ורובע קניות פופולרי.
מבנים
מה שנחשב כיום כקמפוס ההיסטורי הוא התוצאה של "התחרות הבינלאומית לתוכנית אדריכלית לאוניברסיטת קליפורניה על שם פיבי הרסט", שמומנה על ידי אמו של ויליאם רנדולף הרסט ונערכה בתחילה באנטוורפן. 11 פיינליסטים נשפטו שוב בסן פרנסיסקו ב-1899. המנצח היה אמיל ברנרד הצרפתי, אך הוא סירב להשגיח על ביצוע תוכניתו והמשימה ניתנה לפרופסור לאדריכלות ג'ון גלן הווארד. הווארד עיצב מעל ל-20 בניינים, שהצביעו על סגנונו של הקמפוס עד הרחבתו בשנות ה-50 וה-60. הבניינים המהווים את "הליבה הקלאסית" של הקמפוס נבנו בסגנון ה"בוזאר", וכוללים את התיאטרון היווני על שם הרסט, בניין הכרייה על שם הרסט, הספרייה על שם דוו, אולם קליפורניה, אולם ווילר, אולם לקונט הישן, אולם גילמן, אולם הבילנד, אולם וולמן, שער סאת'ר ומגדל סאת'ר המתנשא לגובה של 94 מטרים (כינויו של המגדל הוא "הקמפנילה", על שם השראתו, הקמפנילה של סן מרקו בוונציה). מבנים שהוא התייחס אליהם כזמניים, לא אקדמיים או לא מספיק "רציניים" עוצבו בסגנון גותי. דוגמאות לבניינים אלה כוללות את אולם השער הצפוני, אגף דווינל ואולם סטפנס. רבים מעיצוביו של הווארד מוכרים כציוני דרך קליפורניים היסטוריים ורשומים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
בניין סאות' הול (האולם הדרומי) נבנה בשנת 1873 בסגנון ויקטוריאני-אימפריאלי-שני. סאות' הול הוא בניין האוניברסיטה הוותיק ביותר בקליפורניה. הוא, ושדרת פיידמונט ממזרח לקמפוס הראשי שעוצבה על ידי פרדריק לו אולמסטד, מעצבו של הסנטרל פארק, הם השרידים האחרונים של אוניברסיטת קליפורניה המקורית לפני שבנייניו של הווארד נבנו. אדריכלים אחרים שניתן למצוא את עבודתם ברחבי הקמפוס הם ברנרד מייבק, תלמידתו של מייבק ג'וליה מורגן (אולם ההתעמלות לנשים על שם הרסט), צ'ארלס ווילרד מור (בית הספר לעסקים על שם האס) וג'וזף אשריק (אולם וורסטר).
מאפיינים טבעיים
שני יובלים של נחל התות (Strawberry Creek) זורמים דרך הקמפוס. ההסתעפות הדרומית נכנסת לתעלה במעלה הזרם של מרכז הספורט בפתח קניון התות ועוברת מתחת אצטדיון ההנצחה הקליפורני לפני שהיא מופיעה שוב בקרחת היער של הסגל. אז היא זורמת דרך מרכז הקמפוס ונעלמת בקצה המערבי שלו. ההסתעפות הצפונית עוברת ממזרח לבית האוניברסיטה (ביתו של הנגיד) וזורמת דרך קרחת היער מצפון בניין מדעי החיים, מיקומו המקורי של הגן הבוטני של הקמפוס.
העצים באזור נשתלו עם הקמת האוניברסיטה, בשנות ה-70 של המאה ה-19. הקמפוס עצמו מכיל כמה אזורים מיוערים הכוללים את אבן המייסדים, קרחת היער של הסגל, האזור הטבעי גרינל וחורשת האקליפטוסים, שכוללת את האקליפטוסים הגבוהים בעולם.
נגידים
משרת הנגיד נוצרה ב-1952, כחלק מהארגון מחדש של אוניברסיטת קליפורניה. מאז נבחרו למשרה 9 נגידים (נגיד אחד היה ממלא מקום).
לימודים
ברקלי היא אוניברסיטה מקיפה, המציעה מעל ל-7,000 חוגים בכמעט 300 מסלולי תארים. האוניברסיטה מעניקה מעל 5,500 תארים ראשונים, 2,000 תארים שניים, 900 תוארי דוקטור ו-200 תארים במשפטים כל שנה. היחס בין הסטודנט לסגל עומד על 15.5 ל-1, בין הנמוכים ביותר מבין האוניברסיטאות הגדולות, והכיתה הממוצעת מכילה כ-30 סטודנטים. מספר הסטודנטים בכיתות נע ממאות סטודנטים בחוגים מקדימים לסמינרים עם פחות מ-10 סטודנטים.
בסגל של ברקלי נמצאים היום כ-221 עמיתי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, שני מנצחי מדליית פילדס, 83 מלומדי תוכנית פולברייט, 139 עמיתי גוגנהיים, 87 חברי האקדמיה הלאומית להנדסה, 132 חברי האקדמיה הלאומית למדעים, 8 חתני פרס נובל, 3 חתני פרס פוליצר, 84 עמיתי סלואן ו-7 חתני פרס וולף. אוניברסיטת ברקלי מדורגת במקום השישי בעולם במספר חתני פרס נובל הקשורים לה (62), ומתוכם 20 היו חברים בסגל.
מספר המלגאים של תוכנית המצוינות הלאומית בברקלי היה השלישי בארצות הברית עד שב-2002 התוכנית הופסקה.
דירוגים
לפי המועצה הלאומית למחקר ברקלי מדורגת במקום ראשון בארצות הברית במספר התוכניות לתואר שני שמדורגות ברשימת עשר הטובות ביותר בתחומיהן (97%, 35 מתוך 36). האוניברסיטה גם מדורגת במקום הראשון במספר התוכניות למלגות לסגל (32). ברקלי היא האוניברסיטה היחידה בארצות הברית שהצליחה להשיג דירוג ברשימת חמש הטובות ביותר לכל תוכניות הPh.D שלה, לפי סקר בעיתון US News and World Report. בסקר "אוניברסיטאות המחקר האמריקניות הטובות ביותר" של המכון למדידת ביצועי אוניברסיטאות באוניברסיטת אריזונה ברקלי דורגה במקום השמיני ובמקום הראשון בין האוניברסיטאות הציבוריות.
בנוסף לתוכניות התואר השני שלה, העיתון US News מדרג את ברקלי בעקביות במקום הראשון באוניברסיטאות ציבוריות לתואר ראשון ובין שלוש האוניברסיטאות הטובות ביותר בתארים ראשונים בכלכלה ובהנדסה. לאחרונה העיתון דירג את תוכנית התואר הראשון של ברקלי במקום ה-21 בארצות הברית לפי "מצוינות אקדמית". בדירוגי המכללות השנתיים שלו ב-2007, העיתון The Washington Monthly דירג את ברקלי במקום השלישי בארצות הברית בהתבסס על מחקר, שירות קהילתי וניידות חברתית.
דירוג QS של אוניברסיטאות בעולם דירג את ברקלי במקום השמיני בעולם בשנת 2006. הדירוג האקדמי של אוניברסיטאות בעולם (אוניברסיטת ג'יאו טונג משנגחאי) דירג את ברקלי במקום השלישי בעולם בשנת 2007. דירוגים אלה מבוססים על בוגרי האוניברסיטה, איכות הסגל לפי המוניטין האקדמי, פרסים שבהם האוניברסיטה זכתה, מאמרים, נוכחות בינלאומית, היחס בין הסטודנטים לסגל, תדירות הציטוטים על ידי עמיתים וביצועים ביחס לגודל. במהדורה הבינלאומית של ניוזוויק ב-2006 ברקלי דורגה במקום החמישי בעולם.
ספריות
32 הספריות בברקלי יחד יוצרות את הספרייה האקדמית הרביעית בגודלה בארצות הברית (אחרי הרווארד, ייל ואוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין). ב-2003 התאחדות ספריות המחקר דירגה אותה במקום הראשון מבין האוניברסיטאות הציבוריות ובמקום השלישי בצפון אמריקה. נכון ל-2006, ספרייתה של אוניברסיטת ברקלי מכילה מעל ל-10 מיליון כרכים. הספריות עצמן מכסות שטח של מעל ל-48,000 מ"ר ומהוות את אחד מקומפלקסי הספריות הגדולים בעולם.
Miracle (שיר של קלווין האריס ואלי גולדינג)
רקע והכרזה
ב-12 בינואר 2023, האריס פרסם תמונה שלו ושל גולדינג ביחד באולפן הקלטות. ב-5 בפברואר, שיתף האריס קליפ של עריכת ההרמוניות של גולדינג בשיר. קודם לכן, הועלה לערוצי הטיקטוק של שני האמנים קטע בו גולדינג מבצעת לראשונה חלקים מהשיר בא-קפלה בתוך בניין הכנסייה הגדולה של ברתולומיאוס הקדוש שבלונדון.
אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
תרומות למדעי המחשב
בברקלי פותחו מספר טכנולוגיות מפתח הקשורות בראשית האינטרנט והתנועה לתוכנה חופשית. תוכנת ה-Berkeley Software Distribution, הידועה בשם BSD, פותחה ב-1977 על ידי ביל ג'וי, בוגר המחלקה למדעי המחשב באוניברסיטה. כמו כן פותחו באוניברסיטה מספר רב של תוכנות ושפות תכנות, כגון Vi, סנדמייל ו-Tcl. באוניברסיטה גם פותחו טכנולוגיות כמו RAID ו-RISC.
אחד מן הפרויקטים הידועים ביותר שפותחו בברקלי הוא SETI@home, המאפשר לחובבים להשתתף במחקר על ידי חישוב מבוזר קהילתי. הפרויקט מיושם דרך תוכנה ואפליקציה בשם BOINC שפותחה באוניברסיטה בשנת 2002 במימון הקרן הלאומית למדע (ארצות הברית).
Miracle (שיר של קלווין האריס ואלי גולדינג)
רקע והכרזה
השיר הוא שיתוף הפעולה הראשון שלהם מזה כמעט עשר שנים. לדברי האריס, יצירת השיר החזירה אותו לימי ההפקה המוקדמים שלו בסוף שנות ה-90, לאחר שלקח "קטעים מזה" והכניס אותם "בהקשר חדש". בסופו של דבר, הוא בחר בגולדינג כסולנית, ציין את "קולה המלאכי" וכינה אותה היחידה שמסוגלת להעביר את השירה בשיר.
אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
תרומות למדעי המחשב
ברקלי ייסדה שותפויות עם חברות כמו גוגל, אינטל, מיקרוסופט, סאן מיקרוסיסטמס ו-Yahoo!. ל-Yahoo! ולאינטל יש מעבדות מחקר המשותפות עם חוקרי האוניברסיטה, וסאן מיקרוסיסטמס, גוגל ומיקרסופט ממנות מעבדה חדשה בעלות 7.5 מיליון דולר.
Miracle (שיר של קלווין האריס ואלי גולדינג)
הרכב
"Miracle", מתואר כשיר טראנס, הוא מייצג את הצמד כשהוא חוזר ל"ימי השיא של הטראנס רייב", הכולל "קצב תופים פועם בסגנון היורודאנס" בשילוב עם "צלילי פסנתר עדינים ו(צלילי) סינתיסייזר נוצצים" בהפקה. קייטי ביין ממגזין "בילבורד" חשבה שהרצועה מזכירה את "Children" (1995) מאת רוברט מיילס. השיר נודע בשל היותו שונה בהרבה בהשוואה לשיתופי הפעולה הקודמים שלהם, שמקורו ב"ימי התהילה של המוזיקה האלקטרונית" של שנות ה-90.
אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
בוגרים בולטים
62 זוכי פרס נובל קשורים לאוניברסיטת ברקלי בהם 20 מבוגריה של האוניברסיטה, ו-20 מחברי הסגל. רבים מבוגרי האוניברסיטה התפרסמו. ביניהם:
ספורט
כל קבוצות הספורט של אוניברסיטת ברקלי מתחרות תחת השם "קליפורניה גולדן ברס". צבעיהם של הקבוצות הם "כחול ייל" ו"זהב קליפורניה". הצבע "כחול ייל" נבחר משום שרבים ממייסדי האוניברסיטה למדו באוניברסיטת ייל, והצבע "זהב קליפורניה" נבחר כדי לייצג את "המדינה המוזהבת" (קליפורניה). אוניברסיטת קליפורניה חברה בליגת "פסיפיק טן". קבוצת הכדורסל משתתפת ב-NCAA בדוויז'ן 1. נבחרות הספורט של ברקלי השיגו תארים לאומיים בפוטבול, כדורסל לגברים, כדור בסיס, התעמלות לגברים, טניס לגברים, שחייה לנשים ולגברים, כדורמים לגברים, ריצה לגברים ורוגבי לגברים. היריבה המסורתית של הגולדן ברס היא סטנפורד קרדינל, קבוצת הספורט של אוניברסיטת סטנפורד. האירוע המפורסם ביותר בין שתי הקבוצות הוא משחק הפוטבול, המכונה "הביג גיים" ("המשחק הגדול"). מאז 1933, מנצח התחרות זכה להחזיק בגרזן סטנפורד. במשחק ידוע ב-1982 שחקני קאל הבקיעו טאצ'דאון ניצחון בשניות האחרונות של המשחק, בזמן שהתזמורת של סטנפורד הקדימה ופרצה בחגיגות לתוך המגרש.
מסורות
קמע האוניברסיטה הרשמי הוא "אוסקי הדוב", שליווה אותה משנת 1941. לפני כן שוחררו גורי דובים אמיתיים באצטדיון האוניברסיטה. הקמע נקרא אחרי המנון האוניברסיטה, "אוסקי וואו וואו". ועדת אוסקי דואגת לקמע, ורק חבריה יודעים את זהותו של לובש התחפושת.
תזמורת המצעדים של אוניברסיטת קליפורניה הוקמה בשנת 1891, ומופיעה בכל משחק בית בפוטבול וגם בכמה משחקי חוץ. תת-הקבוצה של התזמורת, תזמורת כובע הקש, מופיעה במשחקי כדורסל וכדורעף ובאירועים.
בתחילת המאה ה-20 היה נפוץ אירוע המכונה "ראש", שבו תלמידי השנה הראשונה והשנייה התחרו בריצה במעלה הגבעות שנגמרה בקרב היאבקות. לבסוף הוחלט לבטל את "ראש" ותלמידי השנה הראשונה והשנייה התקבצו כדי לבנות את "ה-C הגדולה". "ה-C הגדולה" היא בלוק בטון ענק וצהוב הבנוי בצורת האות C. סטודנטים מסטנפורד נוהגים לצבוע את ה-C באדום, צבעה של סטנפורד.
יחס לישראל
במרץ 2010 העלתה מליאת הסנאט של אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה הצעה למשוך השקעות של האוניברסיטה משתי חברות שמספקות לצה"ל נשק וטכנולוגיה, אשר תרמו לישראל בהגנה, בעת מתקפת טרור מתוך רצועת עזה במהלך מבצע עופרת יצוקה. ההצעה אושרה ברוב משמעותי, אך בוטלה בעקבות וטו שהטיל נשיא אגודת הסטודנטים, וויל סמלקו.
באפריל 2013 אישרה מליאת הסנאט של אגודת הסטודנטים הצעה אחרת, אשר קראה לאוניברסיטת קליפורניה למשוך את השקעותיה משלוש חברות המשקיעות בפרויקטים הקשורים בסכסוך הערבי - ישראלי: "קאטרפילר", אשר מספקת דחפורים לצה"ל; HP, אשר מספקת ציוד טכנולוגי למחסומים; ו"סמנט רודסטון הולדינגס", אשר מוכרת ציוד בנייה לגדר ההפרדה.
יוליוס הגש
יוליוס (טדי) הגש (נולד ב-8 ביולי 1947), הוא מומחה בקרדיולוגיה של ילדים היה מנהל מכון הלב לילדים במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר בשנים 1992 - 2014. פורץ דרך בתחומי האבחון והטיפול במומי לב בעוברים ובילדים בישראל.
ביוגרפיה
הגש נולד בסופיה בירת בולגריה לריטה וד"ר עמנואל הגש, ביוכימאי שהיה מנהל המעבדות של מרכז רפואי קפלן. עלה עם משפחתו לישראל ב-1949. גדל בתל אביב ולמד בתיכון עירוני ט'. ב-1965 התגייס לצה"ל, שירת בחיל המודיעין, ולחם במלחמת ששת הימים.
עם שחרורו מצה"ל ב-1968 החל ללמוד רפואה באוניברסיטת בולוניה והמשיך את לימודיו בבית-הספר לרפואה של הטכניון בחיפה. הוסמך לרפואה ב-1974. לאחר שנת השתלמות בביה"ח הדסה עין-כרם החל התמחות ברפואת ילדים בבית-החולים ע"ש קפלן ברחובות, ולאחר מכן החל התמחות שנייה בקרדיולוגיה כללית במכון הלב בבית החולים "שיבא", אותה סיים ב-1986. במהלך התמחותו זכה במלגת לימודים של "שיבא" מקרן DORF, ונסע להתמחות בקרדיולוגיה ילדים בארצות הברית.
ב-1987 חזר למכון הלב ב"שיבא", בו החל ליישם שיטות חדשות שפותחו בארצות הברית לאבחון ולטיפול במומי לב מולדים. יחד עם מנתח הלב פרופ' ארם קורט סמולינסקי קידם את ניתוחי הלב בתינוקות ובילדים. בזכות הישגיו בתחום קרדיולוגיית ילדים מונה הגש ב-1992 למנהל המכון לקרדיולוגיה ילדים ב"שיבא", תפקיד אותו מילא במשך יותר מ-20 שנים.
הגש פעל רבות למיסוד קרדיולוגיה של ילדים כענף עצמאי במקצועות הרפואה וליצירת התמחות נפרדת לענף זה. משהתמחות זו אושרה על ידי משרד הבריאות, הוא היה בין הראשונים לקבל תואר מומחה בקרדיולוגיה ילדים ב-1994.
בשנת 2011 פעל הגש במכון ויצמן למדע, בחקר גנטיקה מולקולרית של התפתחות הלב. ב-2014 פרש לגמלאות משירות המדינה ומאז משמש כרופא קרדיולוג ראשי ב"אסותא". הגש זכה לציון לשבח מטעם מד"א בזכות הצלת חייו של אזרח יווני, שלקה בליבו במהלך טיסה. כמו כן, במשך שנים נהג לטפל בהתנדבות בילדים פלסטינים חולי לב ברצועת עזה ולסייע בהבאתם לבית החולים "שיבא" להמשך הטיפול.
מחקר ופיתוח
הגש היה פעיל בהוראה בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת ת"א ולימודי המשך ברפואה. הוא יזם והשתתף במחקר בסיסי במכון ויצמן למדע, באבחון גנים בתסמונות של מומי לב ובפתולוגיה של מומי לב. הוא חלוץ הצינתורים הטיפוליים בישראל. ב-1981 ביצע לראשונה הרחבת מסתם ריאתי במהלך צנתור לב על ידי בלון בילד, פעולה שהייתה חדשנית ביותר לעת ההיא, ובין הראשונות מסוג זה שבוצעו בעולם.
לאחר שובו מהשתלמויותיו בארצות הברית קידם הגש טיפול במומי לב במהלך צינתור, שיטה המאפשרת לעיתים להימנע מניתוח לב, ומתאימה להרחבת מסתמי לב מוּצָרים באמצעות צנתר עם בלון, או התקנים שונים המולבשים על צנתר ומקודמים אל תוך הלב. בדרך זו ניתן לבצע סגירת פתחים במחיצה הבין-חדרית והבין-פרוזדורית באמצעות התקנים המיועדים לכך, וכן השתלת שרוול עם מסתם בעמדה ריאתית ללא צורך בניתוח לב. הצלחותיו של הגש בצינתורים טיפוליים אלה זכו לתשומת-לב בעולם, ומשכו מתמחים מחו"ל להשתלם בטיפולים אלה במכון לקרדיולוגיה של ילדים ב"שיבא" שבניהולו.
תחום בולט נוסף שבו ערך הגש מחקרים, כתב מאמרים רבים וביצע טיפולים חלוציים, היה פיתוח בדיקות לב בעוברים ואבחון מומי לב במהלך ההריון. הוא השתתף בפרויקט הקמת מרכז לניתוחי לב בילדים בעיר פרם שבסיביר, רוסיה, שם ביצע צינתורים טיפוליים והדריך את הסגל הרפואי בשימוש באמצעי הדמיה מתקדמים לאבחון ולטיפול במומי לב.
Cool Anymore
Cool Anymore הוא סינגל של זמר הקאנטרי האמריקאי ג'ורדן דייוויס, בהשתתפות הזמרת האמריקאית ג'וליה מייקלס. הסינגל יצא ב-8 בנובמבר 2019. נכון ליוני 2021, לשיר למעלה מ-36 מיליון השמעות בספוטיפיי. השיר הגיע למקום השני במצעד 100 שירי הקאנטרי בסינגפור.
רקע
כארבע שנים לפני יציאת השיר, דייוויס ומייקלס כתבו יחד שיר, ודייוויס אמר שמייקלס הייתה "כל כך מחוברת למה שהיא עושה". לאחר שכתב את השיר הזה עם ניקול גליון, אמילי וייסבנד ורוס קופרמן, דייוויס חשב שהוא רוצה להקליט אותו כדואט וחשב על מייקלס. בריאיון לרולינג סטון, דייוויס אמר כי: "שלחנו את זה לג'וליה ואמרנו: 'היי, את רוצה להיות חלק מזה? אני חושב שזה מי שאת, וזה יהיה רצח'. כשחזרה אלינו, היא שכתבה לחלוטין את הבית השני ושינתה את השיר למשהו לא אמיתי לחלוטין." בנוסף, הוא אמר כי: "זה 100% מילים של ג'וליה מייקלס, וזה מדהים." עם יציאתו של השיר, דייוויס אמר כי: "אני שמח שיש לי את זה בעולם. אני אוהב את המסר של זה, אוהב את מה שהיא אומרת, ואני ממש שמח שג'וליה על זה." מייקלס הוסיפה כי: "זה פשוט אווירה כיפית ומצמררת שיש בה חריץ קטן ונחמד וגורם לך לחייך ולהרגיש טוב. יש לנו מזל שיכולנו לחזור הביתה ולהשתחרר עם אלו שאנחנו אוהבים."
וידאו קליפ
הווידאו קליפ, שבויים על ידי ראיין אנדרסון וצולם בכנסייה ריקה, יצא ב-8 בנובמבר 2019. בווידאו קליפ, נראים השניים שרים זה לזה במהלך הצילום. נכון ליוני 2021, לווידאו קליפ יש יותר מ-15 מיליון צפיות ביוטיוב.
ביקורת
כריס פרטון, מ-Sounds Like Nashville, אמר כי: "השיר מציג את ההתנפחות הקולית של רומנטיקה אפית בהתהוות, מעוגנת במקצבים פריכים ובריפי גיטרה רכים. קטיפה באותה מידה הן בקולם של שני האמנים קדימה ואחורה, כשכל אחד מהם מבקש מהשני להפיל את המראה 'המגניב' שהם מראים לעולם". מייק ווס, מ-Idolator, תיאר את השיר כ-"שיר אהבה על קבלה למי שאתה באמת, 'Cool Anymore' נועד להכות זוגות מנאשוויל לניו יורק".
האיים האגאיים
האיים האגאיים הם קבוצה של איים בים האגאי, שנמצאים בין החלק היבשתי של יוון לצפון טורקיה.
האי כרתים תוחם את הים האגאי מדרום. השם העתיק של הים האגאי - ארכיפלג - יוחס מאוחר יותר לאיים וכיום משמש לציון של קבוצת איים.
האיים האגאיים היווניים מחולקים למספר קבוצות (מצפון לדרום):
כמעט כל האיים האגאיים שייכים כיום ליוון, ומפוצלים בין תשעה מחוזות משנה שונים. האיים שבשליטת טורקיה הם גקצ'אדה, בוזג'אאדה ושמונה איונים נוספים מול החוף המערבי של טורקיה.
מבחינה טריטוריאלית, הים האגאי וכמה מהאיים, כמו גם השטח האווירי שמעליהם, הם מקור לוויכוח מתמשך בין יוון וטורקיה והשתנה במשך הזמן. המונח האיים האגאיים האיטלקיים, משמש לעיתים לציון האיים הדודקאנסיים, שנכבשו על ידי איטליה במהלך המלחמה האיטלקית-עות'מאנית ב-1912 וסופחו אליה בשנים 1923 עד 1947.
האיש הקטן
הספר תורגם לעברית בשנת 1964 על ידי אלה אמיתן ויצא בהוצאת אחיאסף. בשנת 2006 יצאה מהדורה מחודשת בתרגומו של מיכאל דק.
עלילת הספר
מקסי היה ככל הנראה הילד הקטן ביותר והיחיד בגובהו בעולם, אך הוריו ואנשי הקרקס כולו אהבו אותו, כי היה ילד טוב, חברותי ושובב. במיוחד התחבר אליו ואל הוריו הקוסם יוקוס פון פוקוס.
כשהיה מקסי בן שש מתו הוריו והקוסם אימץ אותו. מקסי לא יכול ללכת לבית ספר, כי בשל גובהו הילדים האחרים הציקו לו, וגם ללמוד בבית היה קשה לו כי הספרים גדולים ממנו, וכדי להפוך דף בספר עליו לרדת בסולם ושוב לעלות כדי לקרוא ממרחק סביר. הקוסם קנה למענו ספרי לימוד קטנטנים, מודפסים בגודל של בול.
מקסי היה ילד חכם מאוד ולמד היטב, אך אביו המאמץ עדיין דאג בקשר לעתידו, ותהה מה יעשה מקסי שיגדל. הוא חשב שמקסי יכול להיות מתורגמן, בשל ידיעתו הרבה בשפות, אך מקסי הודיע בתקיפות כי הוא רוצה להיות אמן ולהופיע בקרקס. יוקוס ניסה להניא אותו מהרעיון, כיוון שלדעתו מקסי קטן מדי והקהל לא יראה אותו אך מקסי התעקש, וכך עלה בדעתו של הקוסם לקחת אותו כשוליה ולהיעזר בו בתעלולי "גנבת" חפצים מאנשים וקסמי זריזות ידיים.
מקסי מכונה "האיש הנעלם" או "האיש הקטן" מופיע בהופעת בכורה מפתיעה במיוחד שהייתה להצלחה אדירה, ומקסי הפך בן לילה לכוכב. צעצועים, חפצים שונים ופרסומות נעשים בדמותו כולל בובה זהה לו, ואפילו הזמנה לעשות סרט קולנוע הוליוודי על חייו. יוקוס פון פוקוס שומר על מקסי ומנסה לחנכו להערכת הדברים החשובים באמת בחיים.
לסיפור נכנסת גם נערת טרמפולינה יפהפייה בשם העלמה רוזה מרציפן, שמצליחה להעניק למקסי את אהבת האם שחסרה לו. מקסי מתמודד עם דברים רבים, השלמה עם גובהו הנמוך, שאיפתו להיות ילד נורמלי, געגועיו להוריו, ההתמודדות עם ההצלחה המסחררת בקרקס ועם אויבים ונבלים שחושקים בו כאילו היה פריט בלבד ולא אדם אמיתי. מקסי מתמודד עם הכול בעזרת אומץ ליבו ושכלו, אהבתו של הקוסם ועזרה של אנשים טובים בדרך.
הספר, שהוא ספר עלילתי לכל דבר, כתוב בצורה הומוריסטית ומשעשעת לכל אורכו. לספר זה נכתב ספר ההמשך האיש הקטן והעלמה הקטנה ובו המשך עלילותיו של מקסי, הקוסם והעלמה מרציפן.
קבלת החברה את השונה
בספר מנסה קסטנר להציג כיצד החברה נוהגת כלפי השונה והזר לה. החברה בה בחר קסטנר לשתול את הסיפור היא דווקא בקרקס, מקומם של כל החריגים והמוזרים. בקרקס אין איש שלועג על קומתו של מקסי, איש אינו משפיל או מעליב אותו. לעומת זאת, החברה בחוץ נראית תוקפנית יותר. כשמקסי מנסה ללכת לבתי ספר רגילים הילדים מציקים לו ומתעללים בו, עד שנאלץ להפסיק. עם זאת, לאחר הצלחתו החברה מסביב מתפעלת ממנו מאוד, עד כדי הערצה.
חשיבות הידידות אל מול הכסף
הקוסם מתואר כאיש עסקים ממולח. מרמזים ומשפטים מפורשים ניכר בו שלא חסר לו כסף ואף על פי כן הוא יודע להתמקח עם בעל הקרקס ושאר הסוחרים שמנסים למסחר את מקסי. עם זאת הוא אינו מוכן לעשות הכול למען כסף. לאחר ההצלחה הגדולה של מקסי, הוא יודע שהוא יכול לעבור לקרקס גדול יותר ולהרוויח הרבה יותר ממה שחזיז ורעם מסוגל לתת לו, ולמרות זאת בוחר להישאר בקרקס. הוא מתרץ את מעשהו בכך ש:"אדם שדואג אך ורק לכסף, אינו אלא מכונת חישובים מהלכת" מקסי שואל אותו האם כסף אינו חשוב, והוא עונה: "חשוב, אך חשוב גם האדם, הידידות והאהבה".
התייחסות לספר בתרבות
השיר רוזה מרציפן, שנכתב על ידי שולמית לפיד, הולחן על ידי שלמה גרוניך ובוצע על ידי גרוניך בתקליטו הראשון למה לא סיפרת לי, מציג סיפור אהבה הרסני בהשראת הספר.
ויקטור גוטהיינר
ויקטור גוטהיינר (1899 – 1974) היה רופא, מחלוצי רפואת הספורט בישראל, מחלוצי שיקום הלב בילדים ובמבוגרים בישראל, ניהל את מחלקת שיקום ילדים חולי לב שסבלו משגרון בבית החולים הדסה ירושלים (מסוף שנות ה-30 עד סוף שנות ה-40), פרופסור לשיקום חולי לב באוניברסיטת ברלין.
קורות חיים
גוטהיינר נולד בברלין. במלחמת העולם הראשונה היה חייל וזכה בעיטור גבורה.
גוטהיינר למד רפואה במינכן וברסלאו וסיים את לימודיו באוניברסיטת ברלין. בתחילת דרכו עסק גוטהיינר ברנטגנולוגיה, בעיקר התעניין בתנועתיות מערכת העיכול
בשנת 1933 עלה לארץ ישראל. גוטהיינר התחיל לעבוד כיועץ לארגוני ספורט. גוטהיינר השתתף בהכשרה הגופנית של חברי המחתרות. בנוסף גוטהיינר היה מעורב בהורדת מעפילים בעלייה ב'. בפעולה זו ניצל את מיומנותו בחתירה. בשנת 1935 פעל כרופא יועץ ספורט תחת הנהלתו של הד"ר עמנואל ארנסט סימון. במאורעות 1936 עבד גוטהיינר בבית החולים הדסה (תל אביב).
בשנת 1936 ייסד גוטהיינר עם קבוצה של חותרים יהודיים מגרמניה, אשר נמלטו מידי השלטון הנאצי שעלה לשלטון במדינה את מועדון השייטים תל אביב.
בסוף שנות השלושים עבר גוטהיינר לירושלים, שם עבד במוסדות ציבור כיועץ קרדיולוגי, גוטהיינר היה רופא בימק"א, וניהל את מחלקת שיקום ילדים חולי לב שסבלו משגרון. המחלקה הייתה מסונפת לבית החולים הדסה ירושלים.
במלחמת העצמאות התגייס גוטהיינר לצה"ל ושירת עד שנת 1953. גוטהיינר היה בין המעצבים של תוכנית האימונים הגופניים לטירונים ולצנחנים.
במשך מספר שנים ניהל גוטהיינר את מכון הרנטגן ברחובות. באמצע שנות החמישים ליווה גוטהיינר את נבחרת הכדורגל של ישראל, לאליפות אסיה בהונג קונג. לאחר הקמת מכון וינגייט החל גוטהיינר לארגן קורסים להכשרת מדריכים לאימון חולי לב.
בין השנים 1959–1964 עסק גוטהיינר בשיקום חולי לב ממכונו: "רמת-חן מכון רפואי לשיקום". חלק לא מבוטל מבין 549 מחוליו לאחר התקף לב ו-555 מחוליו לאחר אי-ספיקת לב שוקמו בתוכנית אימונים שכללה ספורט, כולל הקפת הר תבור במסלול של 11 ק"מ ב־58 דקות
בשנת 1968 הוענק לגוטהיינר תואר פרופסור וקתדרה בנושא: "שיקום חולי לב". מדי שנה נסע לסדרת הרצאות בברלין.
גוטהיינר נפטר בתל אביב. נקבר בבית העלמין דרום השאיר אישה ובת.
שיקום חולי לב
בשנות הארבעים של המאה העשרים החל גוטהיינר להפעיל גופנית חולי לב שגרונים במסגרת המכון לשיקום חולי לב שגרונים שאותו ניהל, ובהמשך בבית שטראוס. בתל אביב החל גוטהיינר לאמן חולי לב מבוגרים. לאחר תוצאות משביעות הרצון שהושגו לאחר שלושה חודשי פעילות, הגדיל גוטהיינר את מספר החולים ומשנת 1955 החל להפעיל במרפאתו ברמת חן תוכנית לאימון גופני לחולים הלוקים במחלת לב כלילית או במחלת לב וכלי דם אחרת.
בהמשך החל גוטהיינר לארגן קורסים להכשרת מדריכים לקבוצות אימון חולי לב, במקביל התחיל לאמן חולי לב בהשגחת מדריכים, פיזיולוגים ורופאים ודאג להכשיר מדריכי אימון גופני במסגרת הסמינר למורים לחינוך גופני.
שעור התמותה בקבוצה שאימן גוטהיינר וצוותו עמד על 3.6%, בהשוואה לקבוצת ביקורת של חולים לא פעילים לאחר אוטם שריר הלב. בקבוצה זו אחוז התמותה עמד על 12%. בהדרגה הכירו בשיטתו של גוטהיינר שהייתה חדשנית ופורצת דרך לתקופה.
כביש 705
כביש 705 הוא כביש אזורי בכרמל, שעובר כמעט כולו בעיר נשר המוביל מעמק זבולון לכביש 672 (דרך אבא חושי) המהווה קו פרשת המים על הכרמל ליד אוניברסיטת חיפה.
מבנה
הכביש, באורך של כ-5 ק"מ, מחבר את העיר נשר בצומת נשר בכביש 752 שלמרגלות הכרמל עם רכס הכרמל שבחיפה בכביש 672 סמוך לאוניברסיטת חיפה.
הכביש נסלל בתחילת שנות ה-2000, עם התפתחות הבנייה בעיר נשר, ומהווה תחליף לנסיעה בכביש 7212 הצר והמפותל. הכביש נסלל בחלקו במקום בו עבר כביש צר ומתפתל שנסלל בשנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי חברת "מחצבי אבן" שהקימה את מחצבת מחצבי אבן בתוך הוואדי של נחל נשר. הכביש המשיך והגיע עד כביש 672. הכביש הצר והמתפתל הגיע גם לשטח בית הקברות של נשר שהוקם בשנת 1965 ושוכן בסמוך וממערב למחצבה. כביש 705 שרת גם את המחצבה עד שהיא הסגרה בשנת 2011, לאחר שעיריית נשר ניהלה לאורך שנים מאבקים לסגירת המחצבה. הסגירה נעשתה בהחלטה של בית המשפט העליון. בהמשך הדרך מצד ימין הוקם בשנת 2015 "מצפור גלית" לזכרה של השוטרת רס"ל גלית ארביב, שנהרגה ב-2002 בעת שמנעה פיגוע.
בשל מיקומו, מהווה הכביש עורק גישה מרכזי לאוניברסיטת חיפה עבור תושבי הגליל והצפון. הכביש עובר בגשר מעל נחל קטיע ומאופיין בחלקו בנופים מרשימים. חלקו התחתון של הכביש עובר מעל נחל נשר.
מכביש זה ניתן להגיע לשכונת סביוני הכרמל הסמוכה לשכונת דניה שבחיפה, לפארק נשר, לשכונת רמות יצחק שבנשר, לבית הקברות של נשר ולמחצבת נשר.
שמות רחובות בהם הכביש עובר
בחלקו התחתון והמרכזי, בתחום נשר, נקרא הכביש דרך משה על שם "משה שיבר". חלקו העליון של הכביש, בסמוך לכביש 672 שנמצא בתחום חיפה, נקרא דרך אוסקר שינדלר. הוא נפגש בכביש 672 שעל רכס הכרמל, שנקרא בקטע זה שדרות אבא חושי.
ההחלטה לקרוא לקטע הכביש העובר בעיר נשר על שם משה שיבר התקבלה בישיבת מועצת נשר שהתקיימה ב-24 באוגוסט 1981 ומופיעה בפרוטוקול הישיבה מאותו יום בסעיף 3 בהחלטה 434. להלן נוסח ההחלטה:
מחצבת מחצבי אבן הוקמה על ידי בנימין קב ונקי שהיה ממנהלי סולל בונה. משה שיבר על שמו דרך משה שהיה שותפו של קב ונקי, היה יהודי עשיר מדטרויט שהיה ממקימי המחצבה וסיפק את הציוד למחצבה ללא תמורה.
נחל סנונית
נחל סנונית הוא נחל ברמות מנשה הנשפך אל נחל תנינים. בערבית שמו של הנחל הוא ואדי א-סינדיאנה - "נחל אלוני התבור", על שם יער אלוני התבור בסביבתו.
תוואי הנחל
ראשיתו של הנחל כ-4 ק"מ דרומית מזרחית למושבה זכרון יעקב. הוא חובר לנחל תנינים מזרחית למחצבות בנימינה.
בשולי הנחל נחצב פיר אלכסנדרוני בסלע קירטון ובו מדרגות היורדות אל מנהרה תת-קרקעית שנחצבה בסלע שאורכה כ-200 מטרים. בתוך המנהרה נחצבו כמה פירים וגומחות קטנות ששימשו להדלקת נרות חרס. בתוך הנקבה זורמים מים מתוקים. מערכת זו נועדה לאגירת מים מהאקויפרים בסביבה, עבור השדות בסביבה. ככל הנראה נחצבו הנקבות בתקופה הרומית.
כנפיים שבורות
כנפיים שבורות הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של ניר ברגמן. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2002, ועלילתו עוקבת אחר אם וארבעת ילדיה מחיפה המתמודדים איש בדרכו עם מותו הפתאומי של אבי המשפחה.
הסרט זכה להצלחה רבה בישראל ובעולם, נחשב לאחד הסרטים הישראליים המצליחים ביותר בכל הזמנים והוקרן בארצות הברית, צרפת, הממלכה המאוחדת ו-20 מדינות נוספות. בשנת יציאתו גרף הסרט מספר רב של פרסי אופיר עבור העיצוב האמנותי, הצילום, הבימוי, העריכה, התסריט, הפסקול, המשחק (מאיה מרון ואורלי זילברשץ-בנאי) ועבור הסרט עצמו. השתתף וזכה בפרסים בפסטיבל ברלין, פסטיבל ירושלים, פסטיבל פאלם ספרינגס ופסטיבל טוקיו. שיר הנושא של הסרט הוא "סרטים מצוירים" שהוקלט על ידי מאיה מרון. פסקול הסרט יצא לאור על ידי חברת התקליטים הליקון.
פרסים ופסטיבלים
2002 - פרס ראשון בתחרות וולגין (ירושלים); פרס ראשון בפסטיבל טוקיו; תשעה פרסי אופיר בקטגוריות שונות בטקס פרסי האקדמיה, ביניהם עיצוב אמנותי (עדו דולב) (תל אביב); פרס חביב הקבל בפסטיבל ברלין.
ב-2003 השתתף הסרט בפסטיבלים הבינלאומיים הבאים: פאלם ספרינגס, ונקובר, ג'יפוני, קרלו ויוארי, שיקגו, סידני, מלבורן, טורונטו, פריז ובריסבן.
קישורים חיצוניים
ביקורות
דרך צ'רינג קרוס
דרך צ'רינג קרוס (באנגלית: Charing Cross Road) היא דרך ראשית בלונדון שבאנגליה. הדרך יוצאת מכיכר טרפלגר צפונה, לעבר כיכר סנט ג'יילס (מפגש רחוב אוקספורד עם דרך טוטנהם קורט). הדרך נקראת כך משום שהיא מובילה מצ'רינג קרוס.
היסטוריה
הדרך הראשונה שנבנתה באתר הוקמה על ידי המלך אדוארד הראשון, על בסיס שביל שהיה במקום, בו עבר ארונה של אשתו אלינור מקסטיל במסע הלווייתה בדרך למנזר וסטמינסטר. הדרך פותחה על ידי רשות העבודות המטרופולינית, במהלך שיפוצים שבוצעו בשדרות שפסבורי, בתקופה הוויקטוריאנית במטרה לשפר את דרכי הגישה למרכז לונדון. פיתוח הדרך נעשה מכוח חוק של הפרלמנט הבריטי משנת 1877 שהקצה 778,238 ליש"ט למטרה זו.
דרך צ'רינג קרוס ידועה בחנויות הספרים הרבות והגדולות, לספרים חדשים ולספרים מיד שנייה, שנמצאות לאורכה, ובהן:
ספרות וקולנוע
הספר "דרך צ'רינג קרוס 84" שנכתב על ידי הלין הנף, והפך לסרט קולנוע בשנת 1986 (בהשתתפות אן בנקרופט ואנתוני הופקינס) מתאר התכתבות של הסופרת עם חנות ספרים ברחוב זה, על אף שכיום כבר אין בבניין מספר 84 חנות ספרים - אלא סניף של רשת פיצה האט.
ברחוב ממוקם גם הפונדק הקלחת הרותחת שמופיע בסדרת הספרים הארי פוטר של הסופרת ג'יי קיי רולינג.
כמו כן מוזכר הרחוב בשיר "Home For A Rest" של הלהקה הקנדית "ספיריט אוף דה וסט": "We arrived in December/And London was cold/We stayed in the bars/Along Charing Cross Road."
פיסול
בקצה הדרומי של דרך צ'רינג קרוס נמצא פסלה של אדית קוול.
מצמוץ
מצמוץ הוא הסגירה והפתיחה המהירות של העפעפיים. הוא פעולה הכרחית של העין המסייעת לפזר דמעות ולהסיר גורמים מגרים ממשטח הקרנית והלחמית. בממוצע, מצמוץ לוקח בערך 3 עד 4 עשיריות השנייה. מהירות המצמוץ עשויה להיות מושפעת מגורמים כגון עייפות, פגיעת עין, תרופה ומחלה. אדם ממצמץ בערך כל 2 עד 10 שניות. שיעור המצמוץ מוחלט על ידי "מרכז המצמוץ", אבל עשוי להיות מושפע על ידי תמריץ חיצוני. כאשר בעל-חיים (בדרך-כלל אדם) בוחר למצמץ רק עין אחת בתור אות לאחר בקביעה חברתית (צורה של שפת-גוף), הפעולה נקראת קריצת-עין. לעומת זאת, ישנן חיות (לדוגמה, צבים ואוגרים) הממצמצות את עינן האחת ללא תלות בעינן השנייה.
תפקוד ומבנה המצמוץ
המצמוץ מספק לחות לעין על ידי שטיפה בדמעות וחומר סיכה שהעיניים מייצרות. העפעף מספק יניקה לרוחב העין מצינור הדמעות אל כל גלגל העין לשמירה מהתייבשות.
המצמוץ גם מגן על העין מגורמי גירוי. הריסים הם שערות הצומחות מהעפעף העליון והתחתון היוצרות קו הגנה נגד אבק וגורמים מזיקים אחרים המזיקים לעין. הריסים לוכדים את רוב הגורמים המזיקים לפני שהם מגיעים אל גלגל העין.
ישנם מספר שרירים השולטים בהחזר המצמוץ. השרירים העיקריים, השוכנים בעפעף העליון ואחראים לפעולת הסגירה והפתיחה הם שריר העין החוגי (Orbicularis oculi) והשריר מרים העפעף העליון (levator palpebrae superioris). התכווצותו של שריר העין החוגי סוגר את העין, בעוד הרפייתו ובמקביל התכווצות שריר מרים העפעף העליון פותח את העין. שריר המולר (או שריר העפעף העליון) ושריר העפעף התחתון אחראים להרחבת העין. שרירים אלו אינם אחראים למצמוץ גרידא, אלא חיוניים גם בפעולות רבות אחרות, ביניהן גם פזילה וקריצת-עין.
בילדים
תינוקות אינם ממצמצים באותו שיעור כמבוגרים, למעשה תינוקות ממצמצים רק בשיעור ממוצע של פעם או פעמיים בדקה. הסיבה להבדל אינה ידועה, אבל ההשערה המוצעת היא שתינוקות אינם דורשים את אותה הכמות של סיכוך עין כמבוגרים בגלל שפקיחת עיניהם קטנה יותר יחסית למבוגרים. בנוסף, תינוקות אינם מייצרים דמעות במהלך החודש הראשון לחייהם. תינוקות גם ישנים בכמות משמעותית יותר שינה ממבוגרים, וכדלקמן, עיניים עייפות ממצמצות יותר. לעומת זאת, במשך הילדות שיעור המצמוץ גדל, ועד גיל ההתבגרות, הוא בדרך-כלל שווה למבוגרים.
במבוגרים
גברים ונשים אינם נבדלים בשיעור המצמוץ הספונטני, המוערך בממוצע של 10 מצמוצים בדקה בסביבת מעבדה. ברם, כאשר העיניים מתמקדות בעצם למשך זמן ממושך, כמו בקריאה בספר או בצג מחשב, שיעור המצמוץ פוחת לבערך 3 - 4 פעמים בדקה. זוהי הסיבה העיקרית להתייבשות העיניים ולהתעייפותן בזמן קריאה.
מצמוץ העיניים עלול להיות אמת-מידה לאיבחון מצבים רפואיים. לדוגמה: מצמוץ מופרז עלול לסייע לאבחן התקפה של תסמונת טורט, שבץ, ואפילו הפרעה במערכת העצבים. שיעור מופחת של מצמוץ מיוחס למחלת פרקינסון, לחולים מבט חודר ניכר ודמוי-ערמומי אשר ניתן לזיהוי בקלות.
דברי ימי עם עולם
דברי ימי עם עולם (בגרמנית: Weltgeschichte des jüdischen Volkes) היא סדרת ספרים ב-11 כרכים מאת שמעון דובנוב, העוסקת בהיסטוריה של עם ישראל.
אודות
הסדרה התחילה כספר לימוד בן שלשה כרכים וממאמרים רבים שפרסם. דובנוב החל לכתוב את הסדרה כשישב בברלין, וכתיבתה נמשכה 30 שנה. השלמת הכרך האחרון בסדרה נעשתה לאחר שדובנוב החליט לתעד גם את קורות העם היהודי בסוף ימיו ממש, בשנת 1938 וראשית שנת 1939. הוא נימק זאת בין היתר בכך "שלא היו כמותם לרוע בכל תקופות הריאקציות הקדומות, ולא יכולתי שלא להכניס אותם כאן". דובנוב לא הספיק לתעד את אימי השואה טרם נספה בה בדצמבר 1941.. סקירה היסטורית על דברי ימי ישראל בין השנים 1936-1951 נוספה על ידי ש"ל קירשנבוים במהדורה העברית משנת 1966.
הסדרה נכתבה ברוסית, אך יצאה לאור לראשונה בתרגום לגרמנית (בהוצאת יודישער פערלאג בין השנים 1925-1929), ואחר כך בעברית בתרגומו של ברוך קרוא, וביידיש. סדרת הספרים ברוסית הוקדשה על ידי דובנוב לד"ר אבא לפין, עותק עם ההקדשה נמצא בספריה הלאומית בירושלים.
דובנוב כתב את הסדרה בראייתו המיוחדת לו וחילק אותה לפי סדר המרכזים הרוחניים של עם ישראל: ישראל בארצו, בבל, אפריקה הצפונית, ספרד, ארצות אשכנז, מזרח אירופה, ארצות הברית וחוזר חלילה לארץ ישראל, שנעשתה בדורו למרכז הרוחני החשוב ביותר של עם ישראל.
צביקה ברוט
צביקה ברוט (נולד ב-5 במאי 1980) הוא ראש עיריית בת ים. בעבר שימש בין היתר כיועץ תקשורת, ככתב השטחים והכתב לענייני משפט של "גלי צה"ל" וכתב הכנסת של "ידיעות אחרונות".
ביוגרפיה
ברוט נולד לטובה ודוד ברוט, גדל והתחנך בבת ים. הצעיר מחמישה אחים. ביסודי למד בבית הספר תחכמוני בעיר. ובבית ספר ממ"ד ציפורי. הוא בוגר הישיבה התיכונית בני-עקיבא אדר"ת, בבת ים. עם סיום הישיבה התיכונית התקבל לשירות צבאי בגלי צה"ל, ולאחר שסיים את קורס הכתבים שימש כתב כלכלי, כתב לענייני משפט, הכתב הצבאי ולאחר מכן הכתב בשטחים. במקביל שימש כעורך ומגיש חדשות בתחנה. בשנת 2003 עבר ל"ידיעות אחרונות", שם שימש כתב לענייני משפט בתל אביב. בשנת 2005 עבר לשמש ככתב הפרלמנטרי של העיתון.
עם פרסומיו העיתונאיים החשובים נמנית חשיפת פברוק התארים של חברת הכנסת אסתרינה טרטמן בשנת 2007. טרטמן, כך התברר, אינה בעלת תואר שני כפי שהציגה את עצמה, וגם התואר הראשון שלה שונה מזה שהצהירה עליו. בעקבות החשיפה נאלצה טרטמן לוותר על תפקידה כשרה בממשלת ישראל, ובתום הקדנציה לא שובצה שוב ברשימת מפלגתה לכנסת. ביולי אותה השנה חשף ברוט את חקירת המשטרה בנוגע להטרדות מיניות של חבר כנסת מסיעת הגמלאים. תיק החקירה נסגר לבסוף, אך הפרשה האיצה את פירוקה של המפלגה, שנעלמה בתום קדנציה אחת.
בשנת 2008 פרסם ברוט תחקיר שחשף כי בשל לאקונה בחוק, יתומים שאיבדו את שני הוריהם בפיגוע טרור מקופחים על ידי המדינה - ואינם זוכים לסיוע כפי שמקבלים אלו שאיבדו הורה אחד בלבד. בעקבות הפרסום אישרה הכנסת שני חוקים שהשוו את מעמדם של יתומי הפיגועים משני הורים לאלו של אלמנות צה"ל.
בפברואר 2013 חשף כי המשטרה מנהלת חקירה בנוגע לחשדות חמורים בפריימריז של מפלגת "הבית היהודי". הפרסום כלל הקלטות של חוקר פרטי, שבהן טען קבלן קולות כי ח"כ ניסן סלומינסקי שילם עבור תמיכה בבחירות המקדימות. במרץ אותה השנה דיווח על מעורבותם של שרים לשעבר וחברי כנסת מכהנים בקניית קולות בפריימריז של מפלגת העבודה.
בחודש יולי 2016 נבחר לניהול מסע הבחירות הישראלי של המפלגה הרפובליקנית האמריקנית ושל מועמדה בבחירות לנשיאות – דונלד טראמפ, ובדצמבר 2017 הציע לו ראש ממשלת ישראל – בנימין נתניהו – את ראשות מערך ההסברה הלאומי ודוברות ראש הממשלה. בפברואר 2018 הודיע ברוט על מועמדותו מטעם הליכוד לראשות עיריית בת ים, אך ראש הממשלה תמך ביריבו המרכזי יוסי בכר. גדעון סער מנגד, הביע תמיכה בברוט. ברוט עלה לסיבוב שני מול בכר, שם ניצח ברוב של 63%.
לקראת בחירות המוניצפליות של 2023, נבחר ע"י מרכז הליכוד במקום חיים ביבס, לשמש כיו"ר הוועדה המוניצפליות של המפלגה, האמונה על בחירת המועמדים שיתמודדו מטעם המפלגה ברשויות השונות.
ברוט הוא רווק ומתגורר בבת-ים.
הכי קרוב אלייך
הכי קרוב אלייך הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עילי בוטנר בשיתוף הזמר הישראלי אביב אלוש. השיר יצא לאור ב-30 במאי 2018, כסינגל הראשון מתוך האלבום "הכי קרוב אלייך", על ידי חברת התקליטים NMC.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי עילי בוטנר ואביב אלוש, הולחן על ידי בוטנר והופק על ידי אריאל קשת, השיר הוא בסגנון הפאנק רוק.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי ניב עשת כהן ואקו והועלה לערוץ היוטיוב של עילי בוטנר ב-30 במאי 2018. בקליפ ניתן לראות את בוטנר ואלוש נוסעים במכונית במדבר, במהלכו של הקליפ משתתפים אנשים מפורסמים נוספים, בין היתר הזמרת מירי אלוני והקריין דן כנר.
ביקורת
בלוגר ומבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב תוך העניק לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.
הצלחה
השיר הגיע בשיאו למקום ה-3 במצעד השבועי של מדיה פורסט. במצעד הרשמי של גלגלצ זכה להצלחה אף רבה יותר תוך שהגיע למקום הראשון. במצעד השנתי של גלגלצ, דורג השיר במקום ה-7. במצעד השנתי של כאן גימל, דורג השיר במקום ה-9.
נכון למרץ 2022, מונה הצפיות של הקליפ באתר יוטיוב עומד על כ-15 מיליון. כמו כן, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כמיליון.
בפברואר 2022 חזר השיר לקבל פופולריות ברשת החברתית "טיקטוק".
טג'ט
טֶגָ'ט (ככל הנראה מקור השם בערבית, אך פירושו לא ידוע) או μ בתאומים הוא הכוכב הרביעי בבהירותו בקבוצת הכוכבים תאומים עם בהירות מדרגה 2.87. למרות בהירותו היחסית קיבל הכוכב רק את ציון באייר μ. בשל מיקומו הקרוב למישור המילקה, הכוכב מוסתר לעיתים קרובות על ידי הירח, מה שמאפשר למדוד בדיוק רב את קוטרו הזוויתי, ולעיתים רחוקות על ידי כוכבי הלכת כוכב חמה, נוגה ושבתאי (אין אירועי הסתרה של הכוכב על ידי כוכב לכת במאות ה-20 וה-21). במרחק זוויתי של כ-3.7 מעלות ממערב-צפון-מערב לטג'ט נמצא הצביר הפתוח M35 וכמעלה וחצי ממערב, סמוך לכוכב η (אטא) בתאומים, נמצאת שארית סופרנובה IC 443, שלמעשה נמצאת במרחק גדול בהרבה. בסביבתו של טג'ט נמצא אזור H II שניתן לצפייה באמצעות צילום ארוך חשיפה.
תכונות
טג'ט הוא ענק אדום עם סיווג ספקטרלי M3 IIIab, מסתו מעט יותר מפעמיים מסת השמש ורדיוסו יותר מפי 100 מרדיוס השמש. טמפרטורת פניו נמוכה ועומדת על כ-3,600 קלווין והוא מאיר בעוצמה של בערך פי 300 מהשמש באור נראה, אך בשל הטמפרטורה הנמוכה של פניו כמעט כל קרינתו היא בתחום התת-אדום כך שעוצמת הארתו הכוללת היא קרוב לפי 1,800 מעוצמת ההארה של השמש. בהירותו של טג'ט משתנה בין דרגות 2.75 ו-3.02 עם מחזוריות של כ-27 ימים כאשר הבהירות הממוצעת על פני המחזור משתנה בעצמה במחזוריות של כ-2,000 ימים. למרות המחזוריות, הכוכב מסווג כמשתנה לא-סדיר איטי.
במרחק זוויתי של כמעט שתי דקות קשת נמצא כוכב עמום עם בהירות מדרגה 11, אך ככל הנראה הוא אינו קשור לטג'ט ונמצא רק במקרה על אותו קו ראייה.
יחסי קנדה–תאילנד
קנדה כוננה קשרים דיפלומטיים עם ממלכת תאילנד בשנת 1961. קנדה מחזיקה שגרירות בבנגקוק, ולתאילנד יש שגרירות באוטווה, כמו גם קונסוליות כלליות בטורונטו, אדמונטון, ונקובר ומונטריאול. הקשרים בין המדינות היו ידידותיים באופן עקבי. שתי המדינות חברות בפורום לשיתוף הפעולה הכלכלי באסיה-פסיפיק, וקנדה יושבת בפורום האזורי ASEAN.
יחסים דיפלומטיים וביקורים הדדיים
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1961. בשנת 1967 ביקרו בקנדה מלך ומלכת תאילנד. ראש הממשלה התאילנדי פרם טינסולנונדה ביקר בקנדה בשנת 1984. ראש הממשלה צ'ואן לקפאי ביקר אף הוא במדינה, בשנת 1994. ראש ממשלת קנדה ז'אן קרטיין ביקר בתאילנד בשנת 1997, ופייר טרודו ביקר בתאילנד בשנת 1983. ראש הממשלה סטיבן הרפר ביקר גם כן בתאילנד בשנת 2012. במהלך הביקור נדונה האפשרות להסכם סחר חופשי בין המדינות.
מזכיר הפרלמנט הקנדי דיפאק אובראיי ביקר בתאילנד בשנת 2009. בשנת 2013 הביעה קנדה חששות מפני התסיסה בתאילנד.
הגירה
ההגירה התאילנדית לקנדה החלה בשנת 1950. נכון לשנת 2016, כ-19,005 קנדים דיווחו שיש להם שורשים תאילנדים. מרבית הקנדים התאילנדים גרים בטורונטו, ונקובר ומונטריאול.
וריאנט למדא של נגיף הקורונה
וריאנט למדא (Λ, לעיתים מתועתק גם כלמבדה), המכונה גם שושלת C.37, הוא וריאנט (מוטציה) של נגיף SARS-CoV-2, נגיף שגורם ל-COVID-19. הווריאנט של נגיף הקורונה זוהה לראשונה בפרו בדצמבר 2020. ב-14 ביוני 2021, כינה אותו ארגון הבריאות העולמי (WHO) "וריאנט למדא", וקבע אותו כוריאנט מדאיג. כחודש לאחר מכן התפשט הווריאנט ללפחות ל-30 מדינות ברחבי העולם ועלתה השערה שהוא עמיד יותר לחיסונים נגד COVID-19 בהשוואה לווארינטים אחרים. כמו כן, ייתכן כי הוא מדבק יותר מואריאנט האלפא או הגמא.
מוטציות
לגנום למדא יש את המוטציות הבאות של חומצות אמינו, שכולן נמצאות בקוד של הנגיף: G75V, T76I, Δ246-252, L452Q, F490S, D614G ו-T859N.
היסטוריה
דגימות ראשונות של הזן התגלו בפרו בדצמבר 2020 ועד אפריל 2021, למעלה משמונים אחוז מהמקרים החדשים של COVID-19 בפרו היו מהזן החדש.
עד יוני 2021 החל הזן להתפשט בדרום אמריקה והתגלה בעשרים ותשע מדינות בסך הכל, במיוחד בארגנטינה, צ'ילה ואקוודור. ארגון הבריאות העולמי הגדיר את הזן כ"זן בעל עניין" ב-14 ביוני 2021. באמצע יוני 2021, 90.6% מהמקרים החדשים של קורונה בארקיפה ו-78.1% מהמקרים החדשים בקוסקו היו זן למדא, לפי משרד הבריאות הפרואני.
ב-6 ביולי אוסטרליה דיווחה על המקרה הראשון של זן למדא אצל מטייל מחו"ל ששהה במלון בהסגר באפריל בניו סאות' ויילס.
חנה חושי
חנה חושי (23 בינואר 1903 – 20 ביולי 1973) הייתה פעילה בארגוני פועלים בחיפה, מייסדת ויושבת ראש ארגון אמהות עובדות בחיפה, אשתו של אבא חושי.
קורות חיים
חנה מונטג נולדה בטורקה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית בתחומי אוקראינה של ימינו) לאברהם ואטיה מונטג. חנה ואחותה מרים עלו לארץ ביולי 1920, כחלק מקבוצה של 131 "שומרים" שבאו מ"קינים" של ארגון "השומר הצעיר". בראש קבוצה זו עמד בעלה לעתיד אבא שנלר - ומשהחליט לעלות לארץ החליטה חנה בת ה-17 לעלות עמו. בליל עלייתם ארצה כינס אבא שנלר את הקבוצה ודרש מכולם לשרוף את דרכוניהם (זאת עשו שתי האחיות) וכן לעברת את שמן, כפי שהוא עשה, והציע להם את השם "רׁקעית" - מאחר ש"מונטג" הוא "יום שני" שבו נברא הרקיע. חנה סירבה. אחיה משה, לימים מייסד חטיבת גולני ומפקדה הראשון, שעלה לארץ זמן קצר לאחר מכן, עיברת את שמו ל"מן".
חנה עבדה בגדוד העבודה בסלילת כבישים, עבדה בבניית כביש העפר שבין ראש פינה ומחניים, עבדה בכביש חיפה - ג'דה כחברה בגדוד שומריה שאבא חושי עמד בראשו והייתה (יחד עם אבא) ממייסדי קיבוץ בית אלפא שבעמק יזרעאל. חנה ואבא חיו יחד מספר שנים, מאחר שבאותה עת לא היה מקובל להתחתן בקיבוצים, אולם עם עליית משפחתו ארצה בשנת 1926 דרשו הוריו כי יינשאו. חנה ואבא נישאו בל"ג בעומר בשנת 1926 (תרפ"ו) בפני רב העיר חיפה - הרב קניאל, ונולדו להם רות ב-29 במרץ 1927, וגד ב-26 בספטמבר 1931. גד נכווה קשה ונפטר חודש לאחר מכן, ב-12 בדצמבר 1931. ב-31 בינואר 1933 נולד להם בן נוסף - דן. לחנה שישה נכדים: פרופ׳ שי לין, ד״ר רן לין, עו״ד ארנה לין, דפנה חושי-סביר תמר חושי-הדר ובן חושי.
הקמת ארגון אמהות עובדות
חנה הקימה את ארגון אמהות עובדות יחד עם תשע מקימות נוספות בשנת 1929. ארגון זה הציב לנגד עיניו את המטרה של סיוע לנשים עובדות, בין היתר על ידי הקמת גני ילדים. לאורך השנים, הקים ארגון אמהות עובדות ברחבי חיפה, בטירת כרמל ובדלית אל-כרמל למעלה מ-40 מעונות יום, מוסדות הכשרה מקצועית ופנימיות נוער, שבהם למדו למעלה מ-5,100 ילדים בכל שנה ושנה.
הקמת מעונות יום
אחת הפעולות הראשונות של הארגון הייתה לייסד מעון יום לתינוקות בשותפות עם ארגון ויצו - מעון הקיים עד ימינו בשם "אוהל שרה". בשנת 1930 הוקם גן הילדים הראשון על ידי הארגון, ברחוב פרישמן, שבחיפה.
בשנת 1935, שכנע אבא חושי את פועלי הנמל היהודים של סלוניקי לעלות לחיפה ולעבוד בנמל חיפה במקום הפועלים הערביים (החורניים) ששבתו על פי הנחיית מנהיגי המרד הערבי הגדול. חנה יזמה הקמת גן הילדים עבור ילדיהם, ובהיעדר כספים להקמת הגן לקחה את כל הצעצועים של ילדתה על מנת שיהיו לילדי הגן.
בשנת 1937, הקים הארגון בית תינוקות לילדים שהוריהם נהרגו במהלך המאורעות בשנת 1936–1939. כמו כן יזמה חנה הקמת קייטנות קיץ לילדים ממשפחות מצוקה, והייתה פעילה בקליטת עולים חדשים ובהפגנות נגד הבריטים.
הקמת מעונות לעולים ומטבחים ציבוריים
בשנת 1947, יזמה חנה הקמת מטבחים ציבוריים שהביאו מזון ושתייה לחיילי "ההגנה" שהגנו על השכונות היהודיות שבעיר - פעילות שהייתה משותפת לארגון אמהות עובדות, ויצו, נשי המזרחי וארגוני נשים דתיות.
לאחר הקמת המדינה חנה הקימה את גוף "נשות ראשי הערים", וכן יזמה מפעל של קייטנה לילדי ערים שנפגעו מהפגזות - קייטנה שנערכה ב-"בית שמעוני".
חנה צפתה את העלייה הגדולה שלאחר הקמת המדינה ו"תפסה" מספר בתים נטושים בחיפה על מנת להקים בהם מעונות לעולים שיגיעו, ויזמה הקמת גני ילדים במעברות ובשכונות חיפה שבהן התגוררו העולים החדשים בבתים נטושים (משרד החינוך באותה עת לא מימן את הגנים), וכן יזמה מפעל הזנת הילדים במעונות של הארגון - תוך מתן ארוחות בוקר וצהרים לילדים. ייחוד המעונות שיזמה היה הפעלת המעונות עד שעות הערב מתוך ידיעה שאם העובדת במפעלים באזור חיפה לא שבה לביתה עד שעות אחר הצהריים המאוחרות, ולכן לא די בגנים הפועלים עד שעות הצהריים בלבד.
השוק השנתי
על מנת לממן את פעילות ארגון האמהות העובדות (שאף שהיה חלק רשמי מההסתדרות לא קיבל ממנה מימון מספיק), הקימה חנה שוק שנתי, שבו תרמו נשות חיפה יצירות שונות וחפצים שמכירתם מימנה את הארגון.
יוזמות נוספות
חנה יזמה מפעלים לשיפור איכות החיים של נשות חיפה ויזמה מפגשים של נשים בשכונות השונות, כגון מפגשים עם נשים נערצות וימי משפחה.
"יום האם" בחיפה
חנה יזמה את חגיגת יום האם, שלא היה קיים קודם לכן במדינת ישראל. יום האם נחגג ביום השלישי של חג החנוכה, וצוין לאורך שנות ה-50 וה-60, החל מ-1951.
שנות חייה האחרונות
בשנת 1969, לאחר מות בעלה, חלתה בסרטן ונותחה באמסטרדם. למרות הטיפולים והניתוחים המשיכה לעבוד בראש ארגון אמהות עובדות בחיפה.
חנה נפטרה ממחלתה בכ' בתמוז ה'תשל"ג.
המפקד העליון של הכוחות המזוינים של שוודיה
המפקד ההעליון (בשוודית: Överbefälhavaren או בקיצור ÖB) הוא הדרג הפיקודי העליון בכוחות המזוינים של שוודיה. באופן רשמי הוא כפוף למלך שוודיה, אולם בפועל מתמנה בידי שר ההגנה והוא היועץ הצבאי הישיר של ממשלת שוודיה. מקביל לתפקיד הרמטכ"ל בצה"ל.
המפקד העליון הוא הקצין היחיד בצבא בדרגת גנרל (ארבעה כוכבים) או אדמירל. מטה המפקד העליון נמצא בארמון קרלברי שבסטוקהולם. המפקד העליון הנוכחי הוא מיקאל בידן שנכנס לתפקידו ב-1 באוקטובר 2015.
היסטוריה
לאורך כל שנות קיומו של צבא שוודיה, מפקדו העליון היה מלך שוודיה עצמו, וראשי הזרועות השונות בצבא היו כפופים לו ישירות. ב-1936 נחקק חוק מיוחד הקובע כי בזמן מלחמה יתמנה מפקד עליון מיוחד לצבא השוודי. ב-1939, בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה, התמנה לראשונה מפקד עליון לצבא השוודי. ב-1942 הוחלט להעביר תיקון לחוק אשר קבע כי תפקיד המפקד העליון ימשיך להתקיים גם לאחר המלחמה. המפקד העליון נותר כפוף למלך בלבד עד 1974, אז נקבע כי הסמכויות בפועל על הצבא יועברו לידי הממשלה האזרחית.
מורמיר זאבי
מורמיר זאבי (שם מדעי: Mormyrops anguilloides) הוא מין דג חשמל מסדרת הגרום לשונאים וממשפחת המורמיריים המצוי באגמים ונהרות באפריקה שמדרום לסהרה.
אורכו של המורמיר יכול להגיע ל-1.5 מ' ומשקלו ל-15 ק"ג והוא הגדול בבני משפחתו. הוא מצוי באגמים ונהרות טרופיים ברחבי אפריקה מהנילוס הלבן ויובליו, לאזור נהר הקונגו, ימת מלאווי, ואגם טנגניקה ועד לזמבזי בדרום. המורמיר הוא בעל חדק קטן ובעל סנפירים קצרים. הוא כמעט עיוור אבל מוצא את דרכו באמצעות שדה חשמלי שהוא יוצר סביבו.
המורמירים צדים במשך שעות החשיכה בלהקות גדולות ומחפשים בין הסדקים דגים שונים, בעיקר מיני אמנוניים וגם מיני סרטנים וחסילונים. הצעירים ניזונים גם מזחלי חרקים. הם הורגים את הטרף באמצעות גלים חשמליים שהם פולטים ללא הרף ובולעים אותו בשלמותו.
מישל סבאח
ביוגרפיה
מגיל צעיר למד סבאח בסמינר התאולוגי של הפטריארכיה הלטינית בבית ג'אלא, ובו עשה שנותיו כנער צעיר. הוא הוסמך לכמורה ביולי 1955 ומאז מילא שורה של תפקידי הוראה ומנהל במוסדות חינוך של הפטריארכיה הלטינית בירדן, בישראל ובתחומי הרשות הפלסטינית. בין היתר שימש כנשיא אוניברסיטת בית לחם בין השנים 1980–1988. הוא בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת הסורבון בתחום הפילולוגיה של השפה הערבית.
ב-11 בדצמבר 1987 הוא מונה לפטריארך הלטיני של ירושלים, ומילא תפקיד זה עד לפרישתו לגמלאות ב-22 ביוני 2008, לאחר שהגיע לגיל 75. החליף אותו הארכיבישוף פואד טוואל. בין השנים 1999 ל-2007 שימש כנשיא ארגון השלום הקתולי Pax Christi.
סבאח עוטר באות לגיון הכבוד בדרגת "קצין בכיר" בסוף שנת 2006.
מפרץ סטאק (ארץ אנדרבי)
מפרץ סטאק (באנגלית: Stack Bay; מילולית: מפרץ הערימה) הוא מפרץ קטן, בארץ אנדרבי, שבאנטארקטיקה.
המפרץ ממוקם בין מצוק וסט סטאק, לבין שפכו של קרחון הוסיזן.
מקור השם
שמו של המפרץ ניתן לו על ידי הקרטוגרפים הנורווגים - והם קראו למפרץ "Skotvika" (בנורווגית: מפרץ סטאק), בשל קרבתו למצוק וסט סטאק, ששמו ניתן לו על ידי אנשי משלחות דיסקברי, שהגיעו לאזור על הספינה ויליאם סקורסבי, בשנת 1936 (השם של המצוק הוא תיאורי - "ערימת האבנים").
השם הנוכחי של המפרץ, הוא תרגום של השם הנוורגי.
דונצק (מחוז)
מחוז דונצק (באוקראינית: Доне́цька о́бласть – אובלסט דונצק) הוא מחוז במזרח אוקראינה, שבירתו היא העיר דונצק.
שטח המחוז הוא כ־27 אלף קמ"ר ובינואר 2021 התגוררו בו 4,100,280 תושבים. עד נובמבר 1961, המחוז נשא את השם מחוז סטלינו על שם יוסיף סטלין. מחוז דונצק הוא המחוז הגדול ביותר באוקראינה. יש בו 28 ערים, 18 מחוזות משנה, 131 יישובים במתכונת עירונית, ו-1,124 יישובים במתכונת כפרית. המחוז מספק חמישית מהייצור התעשייתי ומוביל בגידול תוצרים חקלאיים בסיסיים במדינה. כמו כן, המחוז מזוהה לעיתים קרובות עם תעשיית כריית הפחם באוקראינה.
כחלק ממשבר אוקראינה, השתלטו מורדים פרו-רוסיים על חלקים נרחבים מהמחוז. לאחר נפילת המחוז בידי המורדים, הועבר ממשל המחוז לעיר מריופול ולאחר מכן לעיר קרמטורסק.