cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פיליפו טורטו
סגן אלוף עולם לנוער
באליפות העולם לנוער עד גיל 20, שנערכה בבידגושץ', פולין הוא זכה במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.24 שניות, אחרי נואה ליילס מארצות הברית (10.17 שניות) ולפני מריו בורק מברבדוס (10.26 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 40.02 שניות.
אלוף אירופה לנוער
באליפות אירופה לנוער שנערכה בגרוסטו, איטליה ביולי 2017 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 100 מרט בתוצאה של 10.73 שניות, לפני סמואל פורולה פינלנד (10.79 שניות) ואוליבר ברומבי מבריטניה (10.88 שניות). מדליית כסף בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 39.50 שניות, אחרי גרמניה (39.48 שניות) ולפני ספרד (39.59 שניות).
2019
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באוקטובר 2019 סיים טורטו במקום שביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.07 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם פדריקו קטנאו, מרסל ג'ייקובס ודווידה מננטי בשיא לאומי חדש של 38.11 שניות.
אלוף אולימפי
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה טורטו במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם לורנצו פאטה, מרסל ג'ייקובס ואסאוסה דסאלו בשיא לאומי חדש של 37.50 שניות, לפני בריטניה (37.51 שניות) וקנדה (37.70 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 19 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.16 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 10.10 שניות.
מרק עדשים
מרק עדשים הוא מרק שמרכיבו המרכזי הוא עדשים אדומות, ירוקות, צהובות או שחורות עם הקליפה או בלעדיה. המרק מוגש בדרך כלל חם ולרוב כולל מרכיבים מהצומח בלבד, אך עשוי לכלול גם רכיבי בשר. עדשים צהובות ואדומות קלופות נוטות להתפרק במרק ובכך להסמיכו. עדשים הם מוצר יסוד באירופה וב.
היסטוריה
בחפירות ארכאולוגיות במערת פרנצ'טי ביוון נמצאו עדשים מהתקופה הפלאוליתית והתקופה המזוליתית. במורייבת ותל אבו הוריירה בסוריה נמצאו עדשים מסוף התקופה המזוליתית ונמצאו גם ביריחו עדשים המתוארכות ל-8000 לפנה"ס. היוונים הקדמונים אהבו מרק עדשים כפי שתיאר אריסטופאנס :
מרק עדשים מוזכר גם בתנ"ך: בפרק כ"ה בספר בראשית, עשו מוכר את בכורתו תמורת מרק עדשים אדומות ריחני שבושל בידי אחיו יעקב. במסורת היהודית מרק עדשים מוגש בעת ניחום אבלים, צורתה העגולה של העדשה מסמלת את מעגל החיים. על פי רש"י, מדובר היה ביום פטירתו של אברהם אבינו וכיוון שיש מנהג לבשל לאבלים בסעודת הבראה מאכלים עגולים המרמזים שגלגל חוזר בעולם, בישל יעקב עדשים אדומות עגולות.
ערך תזונתי
המרק נחשב למרק מזין מאוד, כמקור לאספקת חלבון, סיבים תזונתיים, ברזל ואשלגן. היפוקרטס המליץ למטופליו על אכילת עדשים כתרופה למחלות כבד.
אנגרי בירדס (משחק וידאו)
אנגרי בירדס (באנגלית: Angry Birds, ידוע גם בתור Angry Birds Classic) הוא משחק הווידאו הראשון בסדרת המשחקים "אנגרי בירדס", שפותחה על ידי Rovio Entertainment. המשחק פותח למכשירי אנדרואיד, iOS, Windows Phone, וכן גם למחשבי Microsoft Windows.
המשחק הופץ ב-11 בדצמבר 2009, כאשר החברה הפיצה למכשירים ניידים בעלי מערכת הפעלה של iOS משחק וידאו לחנות ה-App Store. במהרה, זכה המשחק להצלחה רבה, ובתוך זמן קצר, המשחק הורד במיליוני הורדות. לאחר מכן, החלה חברת Rovio לעצב את המשחק בגרסאות אשר יתאימו גם למערכות הפעלה אחרות, כדוגמת אנדרואיד, סימביאן ו-Windows Phone, וכן גם למחשבי לוח. לאחר שהצלחת המשחק גברה, החלה חברת Rovio לעצב את המשחק גם לקונסולות משחקים ומחשבים אישיים. נכון ליולי 2015 המשחקים בסדרה הורדו בלמעלה מ-3 מיליארד פעמים לטלפונים חכמים, דבר ההופך את הסדרה לסדרת המשחקים החינמית המורדת בהיסטוריה.
משחקיות
במשחק זה, השחקן שולט על להקה של ציפורים צבעוניות שמנסות להחזיר את הביצים שלהן, אשר נגנבו על ידי קבוצה של חזירים ירוקים רעבים. בכל שלב של המשחק, החזירים מוגנים על ידי מבנים מחומרים שונים (כגון עץ, זכוכית או סלעים). מטרת המשחק היא לחסל את כל החזירים. באמצעות קלע, השחקן משגר קבוצה מוגבלת של ציפורים במטרה לפגוע בחזירים ישירות או לפגוע במבנים הסובבים להם, לגרום לאבנים להתמוטט ולמחוץ את החזירים. בשלבים אחרים במשחק, ניתן להשתמש באובייקטים נוספים (לדוגמה TNT ותוספות מיוחדות) כדי לשפר את הכוח של הציפורים במהלך המשחק.
ישנם מספר סוגים של ציפורים במשחק, מכובד על ידי צבע וצורה. ברמות הראשונות, רד, ציפור בצבע אדום, הוא הציפור היחידה במשחק. ככל שהשחקן מתקדם, סוגים נוספים של ציפורים הופכים לזמינים. כמה ציפורים יעילות נגד חומרים מסוימים, ולחלקן יש יכולות מיוחדות שיופעלו על ידי השחקן בעוד הציפור מוטסת. לדוגמה, כשמשגרים את צ'אק, הציפור הצהובה במשחק, הוא הופך למהיר יותר, כשמשגרים את הבלוז, הציפורים הכחולות, הן מתפצלות לשלושה, וכך הלאה. החזירים גם יכולים להשתנות, עם קשיחות יחסית לגודל שלהם. חזירים קטנים חלשים יותר והם מובסים בקלות, בעוד שחזירים גדולים יותר מסוגלים לעמוד בפני נזק נוסף. בנוסף, כמה חזירים לובשים כובע או שריון, מה שהופך אותם אפילו יותר עמידים לנזק.
כל רמה מתחילה עם כמות, סוגים, וסדר של הציפורים שנקבעו מראש. אם כל החזירים ימחצו לאחר הציפור האחרונה ששוגרה, השלב הושלם והשלב הבא נפתח. אם כל הציפורים נגמרות והחזירים לא נהרגו, יש לחזור על הרמה. נקודות נקבעות עבור כל חזיר שנהרג וכן עבור נזק שנגרם למבנים, או נקודות בונוס המוענקות עבור כל הציפורים שלא היו בשימוש. עם השלמת הרמה, השחקן מקבל אחד, שניים, או שלושה כוכבים בהתאם לציון שהתקבל.
במהלך השלבים מוחבאות ביצי זהב אשר פותחות שלבי בונוס מיוחדים. בשלבים אלה ניתן להשיג רק כוכב אחד.
קבלה וביקורות
מאז המשחק הראשון, יצאו מספר משחקי המשך, כגון Angry Birds Seasons, אנגרי בירדס ריו, Angry Birds Space, Angry Birds Star Wars, אנגרי בירדס מלחמת הכוכבים 2 וכן הלאה.
בנוסף, יצאו מספר סדרות אנימציה וסרט קולנוע העונה לאותו השם. סרט המשך לאותו סרט קולנוע יצא-2019.
מרים בן-פורת
מרים בן-פורת (26 באפריל 1918 - 26 ביולי 2012) הייתה שופטת בית המשפט העליון ומבקרת המדינה בשנות התשעים. היא הייתה האישה הראשונה למלא תפקידים אלו במדינת ישראל.
ביוגרפיה
נולדה בוויטבסק (כיום בלארוס) לחיה לבית ריץ ולאליעזר שיינזון, במשפחה בת שבעה ילדים - שלוש בנות וארבעה בנים. אביה היה סוחר ויצרן יליד ליטא. אחותה היא האדריכלית בלהה שרגנהיים שהשתתפה בתכנון קמפוס אוניברסיטת בר-אילן בשלביו המוקדמים והתמחתה בנוסף בתכנון בתי כנסת. המשפחה עברה לקובנה שבליטא זמן קצר לאחר לידתה של מרים. בשנת 1936, עלתה בן-פורת לארץ ישראל בגפה.
בשנת 1945 סיימה את לימודי המשפטים בבית הספר המנדטורי למשפטים והוסמכה כעורכת דין לאחר התמחות במשרדו של יצחק אולשן. בשנת 1948 החלה לעבוד במשרד המשפטים כתובעת במחוז תל אביב. היא התקדמה לתפקיד סגן פרקליט המדינה במחוז תל אביב ובתפקיד זה הייתה התובעת במשפט של בנק יפת, של רוצחי ישראל קסטנר ושל יעקב חרותי.
עבודתה כתובעת תוארה על ידי ד"ר יוחנן בדר בעיתון חרות:
שאול הון תיאר את עבודתה:
כשופטת
במאי 1958, התמנתה לכהונת שופטת בבית המשפט המחוזי בירושלים. כניסתה לתפקיד לוותה בחרם מצד לשכת עורכי הדין שטענה שמינוייה הוא "מינוי פוליטי" בשעה שיש עורכי דין בעלי ותק רב שלא זכו בתפקיד. יוחנן בדר ציין שמועה שבמקור הייתה בן פורת אמורה להתמנות לבית המשפט המחוזי בתל אביב, אולם בגלל התנגדות גורמים שונים בתל אביב מונתה למחוזי בירושלים, דבר שהעלה את חמת אלו שחיכו לתורם להתמנות לבית המשפט המחוזי בירושלים.
בתחילת 1968 עוררה סערה ציבורית כאשר קבעה שהסעיף הדורש את שמירת השבת המופיע בחוזים של הקרן הקיימת לישראל, בטל. בספטמבר 1970 מתחה ביקורת על מינהל מקרקעי ישראל, על שלא שילם פיצויים במלוא השווי של קרקעות מופקעות. בשנת 1971 מונתה ליושבת ראש ועדת העררים לחלוקת רישיונות למוניות. בשנת 1974 הייתה אב בית הדין שדן בעניינו של הילריון קפוצ'י.
באפריל 1975 החלה לכהן כנשיא-תורן של בית המשפט המחוזי בירושלים. בדצמבר 1975 החלה לכהן כנשיאת בית המשפט המחוזי.
במקביל לכס השיפוט, בין השנים 1964–1978, לימדה בן-פורת באוניברסיטה העברית, והגיעה לדרגת פרופסור חבר.
היא פרשה מכס השיפוט בשנת 1988, בהגיעה לגיל 70. בשנה זו נמנתה עם מדליקי המשואות בטקס פתיחת יום העצמאות.
השופטת מרים בן-פורת דחתה בקשה למשפט חוזר של עמוס ברנס במרץ 1985, בטענה שברנס לא הציג בפניה כל ראיה חדשה, והיא אף המליצה על טיפול פסיכולוגי: "המוצא ממצב נפשי זה הוא, לדעתי, בקבלת עזרה מתאימה של מומחה לדבר וחבל אם לא יבחר בדרך זו".
כמבקרת המדינה
בתקופת כהונתה כמבקרת המדינה, היוותה בן-פורת גורם בעל השפעה ופעלה למינהל תקין בכל מוסדות השלטון. היא נחשבה כמי שיצקה תכנים חדשים למוסד המבקר, וכמי שעוררה את המשרד להיות בעל תפקיד אפקטיבי במלחמה בשחיתויות השלטון והמנהל הציבורי. בין היתר, היא אילצה את המפלגות השונות לפרסם את רשימות התורמים להן, וביקרה את צה"ל על כך שמסיכות הגז שחילק ערב מלחמת המפרץ הראשונה לא היו יעילות דיין.
הדו"חות שפרסמה עוררו הד נרחב בציבור, במיוחד הדו"ח של שנת 1992, שצייר תמונה קשה של התנהלות שלטונית מושחתת, מינויים פוליטיים ומתן כספים ייחודיים. דו"ח זה נוצל על ידי מפלגת העבודה בתעמולת הבחירות לכנסת ה-13.
בשנת 1991 הוענק לבן-פורת פרס ישראל למפעל חיים. בשנת 2004 הוענק לה התואר "יקירת ירושלים".
בשנת 2005 יצא לאור ספרה "חוק יסוד: מבקר המדינה", בסדרת פירוש לחוקי היסוד בהוצאת מכון הרי סאקר.
מרים בן-פורת הלכה לעולמה ב-26 ביולי 2012 בגיל 94. הובאה לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
חיים אישיים
בעלה, יוסף, היה בעל מפעל עצמאי קטן שעסק בתבלינים ואבקות מאכל. בשעות הפנאי עסק בתרגום שירה. בני הזוג אימצו בת אחת, אשר נשלחה לאימוץ בגיל 5, לאחר פטירת אמה האלמנה. בתה, רונית אלמוג, היא מורה לחינוך מיוחד, אם לשלושה ילדים.
הבחירות הכלליות בבריטניה 1859
הבחירות הכלליות בבריטניה 1859 התרחשו בתאריכים 28 באפריל–18 במאי 1859. בבחירות אלו ניצח הנרי טמפל מן המפלגה הליברלית את ראש ממשלת המיעוט אדוארד סמית-סטנלי מן המפלגה השמרנית. בחירות אלו היו הראשונות שבהן שהתמודדה המפלגה הליברלית, והאחרונות שבהן התמודדה התנועה הצ'רטיסטית לפני שפורקה. נכון לשנת 2020, מדובר בבחירות האחרונות בהן השמרנים זכו במרבית המושבים בוויילס, וכן היו הפעם האחרונה עד כה בה קיבלה המפלגה השמרנית פחות משליש מהקולות באנגליה.
גולן מימון
גולן מימון הוא תת-אלוף במילואים. בתפקידו האחרון שירת כקצין המשטרה הצבאית הראשי (הקַמצָ"ר).
ביוגרפיה
לאחר שירותו הצבאי הקים את חברת Gmaimon העוסקת בהזדמנויות עסקיות ואסטרטגיה.
מרק כתום
מרק כתום (מוכר גם בשם "מרק כתומים") הוא מרק על בסיס ירקות כתומים כגון בטטה, דלעת או גזר. מוצר מרכזי נוסף במרק הוא פעמים רבות תפוח אדמה המסמיך אותו ולעיתים גם קורנפלור או שמנת, המשמשים לאותה מטרה.
המרק עשוי נוזל סמיך משום שמרסקים את הירקות ממנו הוא עשוי לאחר בישולם. תיבול נפוץ הוא אגוז מוסקט. המרק לרוב מוגש חם, יחד עם קרוטונים או שקדי מרק. טעמו העיקרי הוא מתקתק עם מוקרמות עדינה.
בשל מרכיביו עשיר מרק זה בבטא קרוטן ורכיבים דומים נוספים החיוניים לגוף ליצירת ויטמין A. מרכיבים אלו הם המעניקים למרק את צבעו הכתום.
אוקה (נהר)
נהר אוקה (ברוסית: Ока) נהר במרכז רוסיה הזורם צפון-מזרחה ומהווה יובל ימני של וולגה. במפגשה עם הוולגה נבנתה ניז'ני נובגורוד. על אחד מיובליו של האוקה, נהר מוסקבה, שוכנת העיר מוסקבה, בירת רוסיה.
מקור השם ככל הנראה במילה הגותית аƕа התואמת את המילה הלטינית aqua שמשמעותה "מים".
באורך של כ-1200 ק"מ הנהר מתאים לתנועת כלי שיט.
מקורות המים הן בעיקר שלגים (כ-60%), כ-20% באים מגשמים והיתר ממקורות תת-קרקעיים. בתקופת החורף הנהר מכוסה קרח.
טיגריס ג'אווה
טיגריס ג'אווה (שם מדעי: Panthera tigris sondaica) הוא תת-מין נכחד של טיגריס שהיה קיים באי ג'אווה שבאינדונזיה. יחד עמו באי היו גם את תת-המינים טיגריס באלינזי וטיגריס טרינילי שאף הם נכחדו.
תיאור
תת-המין היה קטן ביחס לשאר המין שבאסיה, אך גדול ביחס לתת-המין השני שבאי, הטיגריס הבאלניזי. זכרי תת-המין שקלו בין 100 ל-140 ק"ג וכשאורך גופם נע מ-200 עד 240 ס"מ. הנקבות הקטנות יותר מן הזכרים, שקלו כ-75 עד 115 ק"ג. הפרווה מפוספסת בפסים ארוכים לאורך הגוף, שהיו מעט יותר גדולים מאשר של הטיגריס סומטרה. החוטם היה ארוך וצר, כיפת הגולגולת צרה באופן משמעותי, והשן החותכת הגדולה (Carnassials) ארוכה באופן יחסי. גודלו הקטן יחסית של הטיגריס נובע מכלל ברגמן, הקובע כי גודלם של יונקים ינבע ישירות מהאקלים השורר באזור גידולם, כך שבאזור חם יחסית תינתן עדיפות בברירה הטבעית לפרטים בעלי ממדי גוף קטנים יותר. עם זאת עקבותיהם גדולות יותר מאשר של הטיגריס בנגלי.
הכחדה
בתחילת המאה ה-20 אוכלוסיית האי ג'אווה מנתה כ-28 מיליון בני אדם, וכמות גידולי האורז לא עמדה בכמות הדרישות של האוכלוסייה הגדלה בקצב מהיר. בגלל כך, הוחל בבירוא יערות טבעיים בקצב מזורז. יערות אלו, ואוכלוסיית החי שבהם, היו בית גידול עבור הטיגריס. בשנת 1938 יערות כיסו 23% משטח האי, ובשנת 1975 רק 8% מהאי היה מיוער.
בנוסף, אוכלוסיית אייל טימור, שהיה טרפו העיקרי של הטיגריס, סבלה ממספר מחלות שצימצמה את מספרם, כך שגם היצע הטרף עבור הטיגריס היה נמוך במיוחד.
הדיווח המאומת האחרון על תת-המין הוא משנת 1979, כשכבר בשנת 1971 נורתה האם האחרונה שנצפתה, ומאז לא נראו עוד גורים של תת-המין.
במשך השנים נעשו עשרות דיווחים בלתי מאומתים על הטיגריס, אך עד כה לא נמצא אישוש לטענות אלו.
האספה הלאומית (צרפת)
האספה הלאומית (בצרפתית: Assemblée nationale) היא הבית התחתון של הפרלמנט הצרפתי (הבית העליון הוא הסנאט).
Code Complete
Code Complete הוא ספר הנדסת תוכנה שנכתב על ידי סטיב מקונל ופורסם ב-1993 על ידי הוצאת מיקרוסופט.
האספה הלאומית (צרפת)
באספה הלאומית חברים 577 נציגים הנבחרים בבחירות אזוריות. הנציגים נבחרים בכל אזור בשיטת בחירות של שני סיבובים. בראש האספה הלאומית עומד יו"ר האספה, בדרך כלל נציג המפלגה הגדולה ביותר, ולצדו סגנים הבאים מקשת המפלגות המיוצגות בבית. אורך קדנציה של האספה הלאומית הוא חמש שנים, אך לנשיא הרפובליקה הסמכות להורות על פיזור האספה ועריכת בחירות חדשות, וזאת בלבד שלא עשה כן במהלך השנה הקודמת.
Code Complete
הספר נכתב בשפה האנגלית והיה לאחד מהספרים המובילים והמפורסמים ביותר בתחום הנדסת התוכנה.
הספר תורגם לעברית על ידי אשר ברק בשנת 2013.
האספה הלאומית (צרפת)
מסורת שהחלה באספה הלאומית הראשונה בזמן המהפכה הצרפתית, קובעת כי מפלגות השמאל הפוליטי יושבות לשמאלו של יו"ר האספה (מנקודת מבטו), בעוד מפלגות הימין יושבות לימינו. סדרי ישיבה אלה קיימים עד היום, כך שסידור המושבים באספה מייצג סמלית את מערך הקשת הפוליטית. בהשראת האספה הלאומית הצרפתית, אומצו המונחים "שמאל" ו"ימין" ברחבי העולם כמונחים המייצגים את המצע האידאולוגי של מפלגות ופוליטיקאים.
Code Complete
חלקים בספר
סטיב מקנול מחלק את מלאכת הנדסת התוכנה לחלקים הבאים:
האספה הלאומית (צרפת)
נכון לבחירות הפרלמנטריות בשנת 2022, מפלגתו של נשיא צרפת, עמנואל מקרון, הרפובליקה בתנועה! (!En Marche) וסיעתה הפרלמנטרית, אינה מחזיקה ברוב מוחלט באספה הלאומית, זאת לאחר שאיבדה 100 מושבים שבהן החזיקה לאחר בחירות 2017, ונותרה עם 250 מושבים מתוך 577, ולכן, כעת מונהגת ממשלת מיעוט בראשותה של אליזבת בורן, חברת המפלגה.
Code Complete
ההכרה הבינלאומית
הספר קיבל ביקורות מצוינות וזכה בפרס בשנת 1993.
אינציפיט
אינציפּיט (Incipit, בלטינית: "זה מתחיל") או אתחלתא פירושם מספר מילים ראשונות של שורת הפתיחה של טקסט, כגון שיר או ספר. במוזיקה מושג זה מתייחס לתווי הפתיחה של יצירה מוזיקלית.
לפני שהתחיל השימוש בכותרות ובכותרים, טקסטים זוהו לעיתים קרובות על ידי המילים הראשונות בהם. כך, למשל, ספרים ופרשות בתנ"ך, פיוטים, תפילות וגם שירים פופולריים רבים ופזמונים. בימי הביניים, האינציפיט נכתב לעיתים קרובות בגופן או בצבע שונה משאר הטקסט, כדי להבליט אותו, ולפעמים גם הוספו לו עיטורים מפוארים.
אומנם אינציפיט הוא מושג שמקורו בשפה הלטינית, אולם הנוהג של השימוש בו באזורים שונים בעולם קדם לה באלפי שנים. השימוש באינציפיט לגבי שירים פופולריים רווח כיום עד כדי כך שלעיתים קרובות הוא משכיח מהציבור הרחב את השם שניתן לשיר על ידי היוצר.
קרחון סטאב
קרחון סטאב (באנגלית: Stubb Glacier) הוא קרחון בהרי אריסטוטל, בחוף המזרחי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 20 קילומטרים.
הקרחון זורם לכיוון מזרח מהר שרה טאודורה, ונשפך לתוך מפרצון סקאר, בין הר קוויקווג ונקודת טשטגו.
רכס אימאון
רכס אימאון (באנגלית: Imeon Range; בבולגרית: Хребет Имеон) הוא רכס הרים גדול, המהווה את כל מרכזו של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה.
קרחון סטאב
גילוי ומיפוי הקרחון
חלקיו התחתונים של הקרחון נסקרו וצולמו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1947.
רכס אימאון
גאוגרפיה
אורכו של הרכס 30 קילומטרים והוא משתרע בכיוון דרום-מערב - צפון-מזרח, בין כף ג'יימס לכף סמית'.
רוחבו של הרכס 6.8 קילומטרים.
קרחון סטאב
גילוי ומיפוי הקרחון
חלקיו העליונים של הקרחון נסקרו בשנת 1955.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1956 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
רכס אימאון
גאוגרפיה
רכס זה הוא הרכס הגבוה ביותר באיי שטלנד הדרומיים.
הפסגות העיקריות האחרות ברכס הן (לפי גובהן מעל פני הים):
קרחון סטאב
מקור השם
הנקודה נקראת על שם "סטאב" - דמות מ"מובי דיק" - ספרו של הרמן מלוויל.
רכס אימאון
גילוי ומיפוי הרכס
האי מופה לראשונה (באופן גס) על ידי צידי כלבי ים בשנות ה-20 של המאה ה-19.
קרחון סטאב
מקור השם
שם זה ניתן בדומה לשמות אתרים נוספים באזור, הקרויים על שם דמויות מהספר.
רכס אימאון
גילוי ומיפוי הרכס
האי מופה בשנית על ידי רב החובל הנרי פוסטר, שהיה מפקד אה"מ צ'נטיקליר (HMS Chanticleer), אשר חקר את איי שטלנד הדרומיים בשנת 1829, ומיפה את הרכס ב-7 בינואר 1929.
הרכס מופה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009.
ההעפלה לפסגת הרכס (פסגת הר פוסטר)
הטיפוס הראשון לפסגת הר פוסטר בוצע על ידי גרג לנדרת' (Greg Landreth), ב-29 בינואר 1996. לנדרת' וצוותו החלו לטפס ב-27 בינואר והגיעו לפסגה לאחר 27 שעות של טיפוס רצוף.
רוסיה באירוויזיון 2019
רוסיה השתתפה באירוויזיון 2019 שהתקיים במאי 2019 בתל אביב בישראל. סרגיי לזרב נבחר לייצג את רוסיה עם השיר "Scream".
בחירת השיר והנציג
ב-7 בפברואר 2019 נבחר סרגיי לזרב לייצג את רוסיה בתחרות. ב-9 במרץ 2019 נבחר השיר "Scream" לייצג את רוסיה בתחרות.
בוחופלביה
בוחופלביה (שם מדעי: Bojophlebia) הוא סוג נכחד של חרק מכונף שהתקיים במשך הקרבון הפנסילבני.
מאפיינים
חרק זה נחשב לפי ההערכות לקרוב של הבריומאים ואולי קרוב מעט לשפיראים, כשהוא השתייך לקבוצה אודונטופטרה. הסוג תואר ב-1985 בידי החוקר Kukalová-Peck ונכלל בו מין יחיד - Bojophlebia prokopi. מספר חוקרים רואים בו קרוב יותר של הסדרה שנכחדה Hydropalaeoptera.
המאובנים של חרק זה התגלו במוראביה, צ'כיה ומאובני חרק נוסף מהאזור בתחילה הוגדרו בסוג זה אך בהמשך הועברו לסוג נפרד - Carbotriplura. אלה הוערכו כשייכים לאחד מגדולי החרקים, על פי מוטת הכנפיים באורך של 45 מ"מ, מה שהופך אותו לאחד מגדולי החרקים שהתקיימו.
מאפייניו של החרק מראים שהיה פרימיטיבי והיה כנראה בעל גבעולי עיניים ומחושים, אם כי בדומה למאובני חרקים אחרים שהמאובנים המקוריים אינם מכילים מידע מובהק על שיוכם אלא רק על דמיונו של החוקר, כפי שקרה במיון של החרקים: Carbotriplura ו-Gerarus.
שתל שבלולי
שתל שַבּלוּל (שתל קוֹכְלִיאַרִי בלעז) הוא התקן אלקטרוני המושתל בניתוח, ומאפשר לכבדי שמיעה וחרשים לשמוע. שתל השבלול קולט צלילים מהסביבה בעזרת מקלט וממיר אותם באמצעות מעבד לאותות חשמליים המועברים דרך אלקטרודות אל עצב השמיעה. השתל משמש כתחליף חלקי לאברי האוזן הפגועה, ומספק גירוי חשמלי שעובר תרגום במוח למידע שמיעתי. בעזרת השתל יכול המושתל לזהות קולות סביבתיים, להבין דיבור בקלות רבה יותר, ואפילו ליהנות ממוזיקה. המועמדים לשתל הם לרוב פעוטות שנולדו חרשים או שאיבדו את השמיעה לאחר הלידה ומבוגרים שהתחרשו זה מכבר. תושבי ישראל זכאים לשתל בסל הבריאות, ומאז שהובא ב-1990 ועד 2011 הושתלו כ-2,000 שתלי שבלול בישראל.
היסטוריה
למילים ולצלילים יש טווח תדרים מכמה עשרות הרץ עד מעל לעשרים אלף הרץ. בשבלול האוזן, יש תאי שערה שמהם יוצאות שערות זעירות, הממירות את התנודות של גלי הקול לפולסים חשמליים, והן מסודרות כך שכל שערה רגישה לתדר מסוים בלבד, כמו קליד פסנתר. השערות בפתח השבלול, באזור הרחב שלו, רגישות לתדרים נמוכים, והשערות בקצהו הפנימי מזהות את התדרים הגבוהים.
במשך הזמן נעשו ניסויים דומים אחרים שהובילו לפיתוחו של שתל שבלולי במחצית השנייה של המאה העשרים. ב-1957 שארל אירייה, רופא אוזניים, ואנדרה ז'ורנו, פרופסור לפיזיקה רפואית, ביצעו ניתוח שבו הניחו חוט מתכת על עצב השמיעה באוזנו הפנימית של אדם חירש לחלוטין, מה שגרם לו לשמוע קולות בדומה ל"זמזום צרצרים". אך אב טיפוס זה של שתל השבלול לא החזיק מעמד זמן רב באוזנו של המושתל.
בשנת 1961 המשיך ויליאם האוס, רופא אוזניים אמריקאי, בדרכם. הוא יצר אבזרים שהושתלו בשלושה חולים. ב-1969 המציא האוס את מעבד הדיבור הראשון שניתן לחובשו על המותניים. הטכנולוגיה שבה השתמש כללה אלקטרודה אחת בלבד, והייתה מיועדת לעזור בקריאת שפתיים.
בשנות התשעים של המאה העשרים מעבד הדיבור הגדול נעשה קטן יותר בזכות פיתוחה של אלקטרוניקה ממוזערת. החל ב-2006 רוב המושתלים החדשים משתמשים במעבד דיבור קטן המורכב מאחרי האוזן.
במאה ה-21 מתרחבת המגמה לביצוע השתלה דו צידית, שמקנה בנוסף על הנ"ל, יכולת שמיעה היקפית, זיהוי מיקום הקול במרחב, ושמיעה משופרת בזמן שיש רעש. הדבר תלוי בגיל שבו נעשית ההשתלה השנייה, וככל שההשתלה השנייה סמוכה יותר לראשונה – כך התועלת גבוהה יותר, והשיקום השמיעתי קצר יותר. נכון ל-2006 היו ברחבי העולם כ-3,000 מושתלים בעלי השתלה דו צידית.
בסוף 2007 היו ברחבי העולם כ-120,000 מושתלים.
ניתוחי שתל שבלול בישראל
ב-1999 פותחה במרכז הרפואי שיבא שיטה ניתוחית ייחודית לניתוחי שתל שבלול SMA - Suprameatal approach שיטה זו קצרה יותר בזמן ניתוח מהשיטה ה"רגילה" וכך מתקצר זמן החשיפה לנזקי ההרדמה, הזיהום הניתוחי והניתוח עצמו. חלל המסטואיד בשיטה זו לא נפתח וכך נמנעת הפגיעה האפשרית בתפקוד המסטואיד ונמנעת פגיעה אפשרית בעצב הפנים. שיטת SMA התקבלה בהתלהבות במרכזים אחדים בעולם ונכון ל-2009 נותחו כ-3,500 אנשים חירשים וכבדי שמיעה בשיטה זו.
בשנת 2012 בוצעו כ-250 ניתוחי שתל שבלול בשבעה מרכזים בישראל. נכון לשנת 2020 פועלים יותר מעשרה מרכזי השתלות שתל שבלול בישראל, ביניהם תל השומר, בני ציון, רמב"ם, הדסה, איכילוב, שערי צדק, שניידר, וולפסון, סורוקה ועוד.
קריטריונים למועמדות
שתל השבלול מיועד לאנשים עם ירידה חמורה בשמיעה. חלק מהמושתלים הם פעוטות שנולדו חרשים, שאינם מקבלים מספיק תועלת ממכשירי השמיעה שלהם. כמו כן, מבוגרים שהתחרשו גם הם מועמדים לשתל. לעומת זאת, מי שלא שמע שנים רבות עלול להרוויח פחות מהשתל בגלל התנוונות מנגנוני השמיעה העצביים. למועמדים להשתלה יש בדרך-כלל ירידת שמיעה של 70dB ומעלה באוזן הטובה, ושל 90dB ומעלה באוזן המועמדת להשתלה. קבוצת המועמדים להשתלה הולכת ומתרחבת עם השנים עקב מחקרים חדשים המראים תועלת: גיל ההשתלה הולך ויורד (נכון ל-2013 יש הממליצים בישראל כבר בגיל חצי שנה), וסף השמיעה הולך ויורד (מ-90dB בעבר ל-70dB בכמה ממרכזי ההשתלה בעולם).
חלקים חיצוניים
מיוצרים גם מכשירים המכילים את כל המרכיבים החיצוניים ביחידה אחת.
שיקום
כל המנותחים שעברו השתלה עוברים תהליך שיקום שבו עליהם ללמוד מיומנויות שמיעתיות ושפתיות. מעטים המושתלים המבינים דיבור מיד עם השימוש הראשון בשתל, ורוב המושתלים צריכים חודשי אימון רבים עד להפקת מלוא התועלת. התוצאה טובה יותר ככל שהמנותח צעיר יותר. קשה לצפות אם ההשתלה תצליח או לא, מפני שהדבר משתנה מאדם לאדם ביולוגית, אך אחוזי ההצלחה גבוהים ביותר. השתל משפר את היכולת התקשורתית של לקוי השמיעה, ומאפשר לו להשתלב בחברה בקלות רבה יותר.
לאחר שהפצע החלים, כ-3–4 שבועות לאחר הניתוח, מחברים את החלקים החיצוניים של השתל ומפעילים את המעבד. התוצאות שונות בצורה ניכרת ממטופל ומטופל. השיקום כולל פגישות לכיוון ("מיפוי") השתל, תחילה כל שבוע, אחר-כך כל חצי שנה, כאשר בשנה הראשונה יש כ-6–8 מיפויים. כמו כן, מושתלים מקבלים טיפולי דיבור. פעוטות מקבלים בדרך-כלל שיקום אינטנסיבי יותר לכמה שנים. שיתוף הפעולה של המשפחה הוא חשוב ביותר, כי הוא יכול לתרום לשמיעה ולמידה של דיבור לאורך שעות היום. ילדים רבים מדביקים את הפער השפתי תוך כמה שנים.
ילדים, שהירידה בשמיעה אובחנה בגיל רך, החלו בשיקום שמיעה על ידי מכשירי שמיעה לפני גיל חצי שנה, ועברו ניתוח השתלה בגיל צעיר - הם בעלי סיכוי גבוה לפתח שפה ודיבור המתקרבת לזו של בני גילם השומעים. אחוז גבוה מהמבוגרים הסובלים מחרשות נרכשת ואשר עברו השתלה, מגיעים ליכולת קליטת דיבור המאפשרת להם להבין ללא קריאת שפתיים, לשוחח בטלפון, ולהשתתף בדיונים וישיבות.
לפי דבריו של פרופ' ז'אן-איב סישל מהמרכז הרפואי שערי צדק, דיסקרימינציה היא היכולת להבין דיבור. יש רשימה של 20–30 מילים הנאמרות לאדם בעוצמה מסוימת, תוך בדיקה איזה אחוז מהמילים הוא מצליח להבין. אם אינו מבין את המילים, הרי שגם אם ירכיב מכשיר שמיעה, הוא לא יבין אותן טוב יותר. יש הרבה אנשים עם ירידה בשמיעה ודיסקרימינציה של מאה אחוז. ברגע שמגבירים את עוצמת הדיבור, הם ישמעו בצורה הרבה יותר טובה ויבינו הכל. לאנשים אחרים אין מספיק תאים מתפקדים באוזן הפנימית, ואפשר להגביר את הקול בלי סוף, אך זה לא ישנה להם דבר. אין להם את האיבר שמצליח לפענח ולהבין קולות אלה. בזה שתל שבלולי יכול – לא בכל המקרים אבל בחלקם – לפתור את הבעיה.
עלות
השתל על רכיביו כלולים בסל הבריאות בישראל, כמו גם עלות הניתוח וטיפולי ההמשך, ולכן אזרחי ישראל לא נדרשים לשלם על כך. השתל עולה כ-20,000$. המעבד החיצוני עולה כ-5000$-8000$. הניתוח עולה כ-15,000 ש"ח וכלול בסל הבריאות. באשר לשתל שני, גם הוא מאושר בסל הבריאות; השתל נמצא בסל הבריאות באנגליה, אוסטרליה וספרד, ובארצות הברית הוא כלול בביטוחי בריאות פרטיים. מימון השתל חוסך למדינה הוצאות חינוך מיוחד ומעלה את יכולת ההשתכרות של המושתל.
השתל השבלולי ותרבות החירשים
השתל השבלולי הוא נושא טעון ושנוי במחלוקת בקרב קהילות החירשים בישראל ובעולם. עם הופעתו הביעו אגודות החירשים בעולם, וביניהן אגודת החרשים בישראל, התנגדות רבה לשימוש בו. לדעתן, האדם החירש הוא אדם שלם שאינו דורש תיקון. לפי טענה זו, לחירשים יש שפה ותרבות, ומאחר שאינם פגומים, הם אינם זקוקים ל"תיקונים" על ידי החברה השומעת, אלא לקבלתם כשווים. תפיסה זו מניחה כי החירשות אינה "נכות" אלא תרבות, ועל כן זכותם של הורים חירשים לבחור עבור ילדיהם החירשים את ההשתייכות לתרבות ההורים. שיקול נוסף נעוץ בגיל המוקדם, יחסית, בו מתבצע הניתוח, גיל שאינו מאפשר למושתל לקבל ההחלטה בוגרת, מושכלת ונטולת לחצים בנוגע להשתלה. בעבר טענו ועדיין טוענים המתנגדים כי המגבלות הרבות על המושתל (לדוגמה, האיסור להרטיב את השתל, או הטיפולים השיקומיים והתרגולים הרבים והממושכים הנדרשים), פוגעות באיכות חייו, וסביר שללא ההשתלה היו נחסכות ממנו, אם כי כיום מרבית המגבלות על המושתל המדוברות ברות פתרון לחלוטין (אם המדובר בכניסה למים עם השתל ועוד).
במהלך השנים התקבל השתל השבלולי על ידי חירשים וכבדי שמיעה רבים. לפי תרבות החירשים, הדבר נובע מרצונם של המושתלים להתאים את עצמם לדרישות השמיעתנות או כגישה דו-שפתית.
מבצע ערבית
מבצע ערבית היה פשיטה של צה"ל שנערכה בליל 9 - 10 באפריל 1981 על בסיסי מחבלים בלבנון, במטרה לפגוע במחבלים ולהרוס תשתיות טרור.
רקע
בשנת 1981 התגבשה בצה"ל התפיסה כי הכרחי לשוב ולבצע פעולות יזומות בשטח לבנון על מנת להביא שקט ליישובי הצפון בפרט ולתושבי ישראל בכלל. הרמטכ"ל, רפאל איתן, הורה לאלוף פיקוד הצפון, אביגדור בן-גל, להיערך לביצוע פשיטה כנגד יעדי מחבלים ברמת א-נבטיה מעבר לנהר הליטני. הפעולה הוטלה על כוחות מחטיבת הצנחנים, עליה פיקד אל"ם יורם יאיר. בשל מספר רב של יעדים והצורך לקיים פיקוד ושליטה טובים בכוחות. על צוות-קרב בפיקוד המח"ט, יאיר, הוטל לתקוף את היעדים הצפוניים:
על צוות-קרב בפיקוד הסמח"ט, שאול מופז, אשר כלל 38 לוחמים הוטל לתקוף את היעדים הדרומיים:
במקביל הוטל על כוח סיירת גולני, בפיקוד גוני הרניק, להציב מארב בעיקול הציר המוביל מהכפר חבוש ) לנהר זהרני, כ-1.5 קילומטרים מערבית לכפר דיר-א-זהרני. מטרת המארב הייתה לפגוע ברכבים אשר שימשו את מחבלי אש"ף. הכוח מנה 32 לוחמים אשר נועדו להציב שלושה מארבים בקרבת הציר.
מהלך המבצע
כוח סיירת גולני, בפיקוד הרניק, הוטס ליעדיו והיה ערוך במארב לרכבי המחבלים. לאחר כ-20 דקות הגיעו שני רכבי מחבלים. הכוח פתח עליהם באש והרג את יושביהם. לאחר מכן התפנה הכוח במסוקים לשטח ישראל.
כוח חטיבת הצנחנים הוטס במסוקי "יסעור" ונחת במרוחק מן היעד על מנת שלא להתגלות. לאחר צעידה בציר הררי תלול וקשה הגיעו הכוחות לפאתי היעדים. או אז התברר כי אחד הלוחמים נעדר. משדווח הדבר לרמטכ"ל, הורה הלה, כי משימת הכוח היחידה היא לאתר את הלוחם החסר. בעוד עיקר הכוח נערך בהחבא לתקיפה, גובש כוח שיצא למצוא את הלוחם. רק לאחר שנמצא הלוחם כעבור זמן קצר אושר לכוחות להמשיך במשימת הפשיטה. צוות-הקרב מגדוד 890 תקף את יעדיו. בקרב שהתפתח נהרג אחד הלוחמים,.
הכוח בפיקוד שאול מופז, סגן מפקד חטיבת הצנחנים, פרס חסימות לבידוד אזור הפעולה וכן פשט על מספר יעדים שנתגלו כשוממים, משום שהמחבלים נמלטו מהם זמן קצר קודם לכן. צוות-הקרב מגדוד 202, בפיקוד עופר בן צבי, הגיע ליעדיו מבלי שנתגלה. הכוח הרס בונקר, בית אשר שימש את המחבלים ופוצץ בית נוסף שבו שהו שני מחבלים והרגם. כוח סיירת מטכ"ל, בפיקוד יעלון, תקף את אוהלי המחבלים, אולם יעד זה התברר כריק מאדם. הכוחות פונו מן השטח לישראל באמצעות מסוקים, וזאת על אף שהיה מצוי תחת הפגזה ארטילרית כל העת.
תוצאות המבצע
כוחות צה"ל הרגו מספר מחבלים, הרסו מספר בתים והשמידו שני טנקים, קני ארטילריה, ג'יפים שעליהם מקלעים כבדים ומצבורי תחמושת. לכוחות צה"ל היו הרוג ומספר פצועים.
שא'מרקוס קנדי
שא'מרקוס קנדי (באנגלית: Sha'markus Kennedy; נולד ב-27 ביוני 1998) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצה הרומנית קראיובה.
קריירת מכללות
את קריירת המכללות שלו החל קנדי במכללת צ'יפולה. בעונתו השנייה, קנדי הוביל את המכללה בנקודות עם 15.1 נקודות למשחק, ריבאונדים עם 7.1 למשחק וחסימות עם 50 במהלך העונה הסדירה כולה. הוא נבחר לקבוצה הראשונה של הליגה והוביל את צ'יפולה לטורניר האליפות של המחוז. בשנת 2018, קנדי עבר לאוניברסיטת המדינה של מקניס. ב-30 בדצמבר 2018, הוא קלע שיא עונתי של 30 נקודות בניצחון על אוניברסיטת קמפבלסוויל-הרודסבורג. בעונתו השלישית במכללות, קנדי העמיד ממוצעים של 13.1 נקודות ו-7.1 ריבאונדים למשחק ורשם 59 חסימות. בנוסף הוא הוביל את המחוז באחוזים מהשדה עם 64.1 אחוז.
ב-10 בדצמבר 2019, במהלך עונתו האחרונה במכללות, קנדי רשם טריפל דאבל של 17 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 חסימות בניצחון על אוניברסיטת מיזורי-קנזס סיטי. ב-25 בינואר 2020, הוא קלע שיא קריירה של 37 נקודות יחד עם 14 ריבאונדים בניצחון על אוניברסיטת הבטיסטון ביוסטון. ב-8 בפברואר, קנדי קלע 22 נקודות והוריד שיא קריירה של 21 ריבאונדים בהפסד בהארכה לאוניברסיטת מרכז ארקנסו. בעונתו האחרונה, הוא העמיד ממוצעים של 18.6 נקודות, 10.9 ריבאונדים ו-2.6 חסימות למשחק, כשהוא קולע ב-67.9 אחוז מהשדה, מה שהוביל את המכללה למקום השני בעונה. קנדי העמיד 17 פעמים דאבל דאבל במהלך העונה, מקום שלישי בכל המכללות. הוא נבחר לשחקן השבוע של המכללה ארבע פעמים ונבחר לשחקן ולחמישיית העונה. הוא נבחר לקבוצת העשור של המכללה.
קריירה מקצוענית
ב-4 ביולי 2020 חתם קנדי בפלקנסטרו קאנטו מהליגה האיטלקית, עם זאת ב-1 באפריל 2021 הוא שוחרר מהקבוצה. ב-20 משחקים העמיד קנדי ממוצעים של 8.9 נקודות, 4.5 ריבאונדים ו-1.8 חסימות.
ב-7 באפריל 2021, קנדי חתם ברסטה פכטה מהליגה הגרמנית. ב-8 משחקים העמיד קנדי ממוצעים של 6.8 נקודות ו-4.6 ריבאונדים.
ב-19 ביולי 2021, קנדי חתם בבני הרצליה מהליגה הישראלית. ב-24 בפברואר עזב את הקבוצה מישראל זמן קצר לאחר שזכתה בגביע המדינה, והצטרף לקראיובה הרומנית.
גלעד בלום
גלעד בלום (נולד ב-1 במרץ 1967 בתל אביב) הוא טניסאי עבר ישראלי ששיחק בשנות השמונים והתשעים. היה אלוף העולם לילדים עד גיל 12 בשנת 1979, אלוף ישראל בשנים 1987, 1993 ו-1994 ובשיאו דורג במקום ה-61 בעולם.
ביוגרפיה
בלום החל לשחק טניס כילד והתאמן במרכז לטניס בישראל ברמת השרון עם פתיחתו ב-1976, בהדרכתו של המאמן שלמה צורף. באפריל 1978 זכה בטורניר של המרכז לטניס בישראל לילדים עד גיל 12. באוקטובר 1978, השתתף בלום באליפות ישראל לנוער, זכה באליפות לילדים עד גיל 12, והגיע לגמר לילדים עד גיל 14, בו הפסיד לעמוס מנסדורף, המבוגר ממנו בשנתיים. בקיץ 1979 יצא בלום להשתתף בתחרויות טניס בארצות הברית, ובדצמבר 1979 השתתף באליפות העולם לילדים בקראקס שבוונצואלה, בה זכה בתואר ליחידים וגם בזוגות יחד עם מקס אושרוב (אושרוב זכה בעצמו בתואר שנה אחר כך). מיד אחרי הזכייה באליפות העולם לילדים נסע לשחק בטורניר ה"אורנג'-בול" היוקרתי, הנערך במיאמי, ונחשב לאליפות העולם הלא-רשמית לנוער, בה הגיע לגמר אך הפסיד. ביולי 1980 עלה עם נבחרת ישראל לגמר "קופה דל סול", "גביע דייוויס" לילדים עד גיל 14.
באוגוסט 1982 זכה באליפות ישראל לנוער עד גיל 16, והגיע לגמר לנוער עד גיל 18, בו הפסיד לעמוס מנסדורף. באוקטובר 1982 השתתף לראשונה באליפות ישראל לבוגרים והפסיד בשמינית הגמר לשלמה גליקשטיין.
קריירה כשחקן מקצועי
בסוף 1983 החל בלום להתחרות בסבב המקצועני לגברים (ATP). בפברואר 1984 דורג במקום ה-676 בעולם. במקביל המשיך להתחרות בתחרויות לנוער. במרץ 1984 הגיע לשמינית הגמר באליפות אסיה לנוער וזכה בגמר הזוגות יחד עם מנשה צור. באוקטובר 1985 גבר על שלמה גליקשטיין בטורניר "גרנד פרי" רמת השרון, אך הפסיד לו שבוע אחר כך באליפות ישראל. במאי 1986 זכה בטורניר מאסטרס באנגליה ועלה למקום ה-285 בעולם.
בשנת 1987, השתתף לראשונה בטורנירי גראנד סלאם לבוגרים, בינואר הפסיד בסיבוב הראשון באליפות אוסטרליה הפתוחה. באליפות וימבלדון הגיעה לסיבוב השלישי, והפסיד באותה שנה לעמית נאור במוקדמות אליפות ארצות הברית הפתוחה. באפריל 1987 דורג במקום ה-104 בעולם ונשאר מדורג בין 200 הטובים בעולם במשך השנים הבאות.
במרץ 1988 זכה לראשונה באליפות ישראל בטניס.
שנת השיא בקריירה של בלום הייתה 1990, בה נכנס לראשונה, ב-8 בינואר 1990, לבין 100 הטובים בעולם, לאחר שהגיע לרבע הגמר בטורניר וולינגטון, בניו זילנד. הוא הפסיד לאיוואן לנדל בסיבוב הרביעי של אליפות ארצות הברית הפתוחה, נוצח בגמר טורניר מנצ'סטר על ידי פיט סמפראס וסיים את השנה במקום ה-61 בעולם.
בפברואר 1991 הפסיד לג'ון מקנרו בטורניר שיקגו.
בשנת 1993 היה שותף לעליית נבחרת ישראל בטניס לבית העליון בגביע דייוויס, אחרי ניצחון במשחק החמישי והמכריע בקרב העלייה על יקוב הלאסק משווייץ, על סף כניסת יום כיפור, באחד המשחקים הגדולים בתולדות הטניס הישראלי.
בלום פרש מהסבב המקצועי בשנת 1995, לאחר 13 שנים בהם שיחק כ-1,000 משחקים רשמיים.
קריירה כמאמן
לאחר פרישתו ממשחק פעיל עסק באימון טניס ובמקביל גם היה כתב ספורט ופרשן בעיתונים "ידיעות אחרונות" ו"גלובס". החל מ-1995 היה מאמן בכיר במרכזי הטניס בישראל, ואימן את הצעירים הבכירים במדינה, ביניהם דודי סלע.
מאז שעבר לניו יורק בשנת 2000 הייתה לבלום אקדמית טניס משלו במשך 9 שנים. היה המנהל הראשון באקדמיה לטניס של ג'ון מקנרו באי רנדל, בניו יורק בין 2010 ל-2012. לאחר שעזב את האקדמיה של מקנרו בלום עבד כמנהל מועדון ריברדייל, בניו יורק בין 2012 ל-2015. מאז 2015 בלום שב להפעיל אקדמית טניס משלו בניו יורק. בנוסף הוא מקדיש חלק מזמנו למוזיקה, כותב שירים ומופיע עם להקה שהקים.
יואל נץ
יואל נץ (נולד ב-25 במרץ 1935) הוא צלם, ממציא בתחום הצילום הכימי, סופר, מתרגם ומשורר עברי. החל לעסוק בכתיבה ותרגום לאחר צאתו לגמלאות בשנת 2001.
ביוגרפיה
יואל נץ נולד בוורשה, פולין, לחנה ולאון ווליניץ (Wolyniec). בימי מלחמת העולם השנייה נדדה המשפחה עם זרם הפליטים עד לאוזבקיסטן שבברית המועצות. יואל הספיק ללמוד בשתי הכיתות הראשונות של בית הספר העממי בלשון הרוסית, והוא לא חדל מלהעמיק ולשכלל את שליטתו בלשון הרוסית, גם בתום המלחמה, אחרי שעזב עם משפחתו את ברית המועצות לשוב אל פולין.
אחרי שלוש שנים של נדודים על פני אירופה ההרוסה ושהייה במחנות העקורים עלה עם משפחתו ארצה בשנת 1948. בבית ספר לילדי עולים בגבעת עליה השלים כיתה ח' של בית הספר העממי. את השכלתו התיכונית והעל תיכונית רכש יואל בהתכתבות ובעיון בספרי מדע. עם סיימו כיתה ח' החל לעבוד בחצי משרה כדי לסייע בכלכלת המשפחה והתמסר לפעילות בתנועת "השומר הצעיר".
בצבא שירת בנח"ל ובצנחנים, והיה חבר קיבוץ במשך שש שנים. עזב את הקיבוץ בשנת 1961 עם רעייתו, (גרושתו מזה שנים רבות) קורינה הסופרת ועם שתי בנותיהם. עבד בתחום הרפרוגרפיה (צילום בשירות תעשיית הדפוס), עסק באמנות הצילום והציג שורה של תערוכות מצילומיו. בשלהי שנות ה-60 המציא את "שיטת הגרעין", בה מפיקים באמצעות פיתוח צילומי-כימי ייחודי ובטכנולוגיית עיבוד מיוחדת את האלמנטים להדפסה על לוחות דפוס ברזולוציה שהיא גבוהה כמה מונים לעומת השימוש המקובל ברשת הפוטומכנית.
המציא, פיתח ורשם לאורך השנים הבאות פטנטים נוספים. תוך שיתוף פעולה עם ד"ר אהרן הופמן, מדען-אורח במכון ויצמן, הקים את חברת "הנץ בע"מ". במימונה של חברת השקעות אנגלית הושלם המו"פ בהמצאתו בשנת 1990, והחל שיווק ראשוני של סרטי צילום, מכונות ותמיסות פיתוח ב"שיטת הגרעין". ההדפסות הראשונות עוררו עניין רב והתלהבות. אלא שבשלב זה נוכחו המשקיעים כי הצילום הכימי עומד לפנות את מקומו לצילום דיגיטלי וממוחשב, וזנחו את הפרויקט.
את עשר השנים הבאות, עד צאתו לגמלאות בשנת 2001, עשה יואל נץ בהוראת מקצועות הרפרוגרפיה בעידן המחשב במכללת הדסה שבירושלים.
משפחתו
ליואל נץ ארבעה ילדים:
הבחירות הכלליות בבריטניה 1865
הבחירות הכלליות בבריטניה 1865 התרחשו בתאריכים 11 ביולי–24 ביולי 1865. בבחירות אלו ניצח הנרי טמפל מן המפלגה הליברלית את אדוארד סמית-סטנלי מן המפלגה השמרנית. טמפל נפטר באוקטובר 1865, והחליף אותו בתפקיד ג'ון ראסל שהתפטר בשנת 1866. בכך למעשה נסללה הדרך לממשלתו השמרנית של בנג'מין דיזראלי.
היו אלה הבחירות הכלליות האחרונות בבריטניה עד שנת 2019 בה מפלגה הגדילה את רובה לאחר שהוחזרה לתפקיד בבחירות הקודמות ברוב מופחת
קן בייטס
קן בייטס (באנגלית: Ken Bates; נולד ב-4 בדצמבר 1931 בלונדון, אנגליה) הוא עסקן כדורגל בריטי.
ב-1976 הקים את הבנק האירי למסחר.
בייטס רכש את צ'לסי ב-1982 עבור לירה שטרלינג אחת, כאשר המועדון היה בצרות כלכליות. סייע רבות בצמיחה הכלכלית של המועדון בשנות ה-90 עם הבאת שחקנים כמו ג'אנפרנקו זולה וג'ימי פלויד האסלביינק. ב-2004 מכר את המועדון ל-רומן אברמוביץ' תמורת 17 מיליון לירות שטרלינג.
האראפה
הָארָאפָּה (באורדו/פנג'אבי: ہڑپّہ) הוא אתר ארכאולוגי בפנג'אב, פקיסטן, כ-24 קילומטרים מערבית לעיר סאהיוואל. שמו של האתר לקוח משמו המודרני של היישוב הממוקם ליד המסלול הישן של נהר ראבי, אשר כיום עובר 8 קילומטרים לצפונו. היישוב המודרני האראפה נמצא במרחק של פחות מקילומטר מהאתר הארכאולוגי. על אף שביישוב ישנה תחנת רכבת מהתקופה של הממשל הבריטי, מדובר ביישוב קטן בעל אוכלוסייה של 15,000 תושבים בלבד.
קן בייטס
כמו כן, בייטס היה מעורב רבות בבנייתו מחדש של אצטדיון ומבלי, והחל בפרויקט עוד בשנת 1997, אך נטש אותו ב-2001.
האראפה
האתר של העיר העתיקה מכיל את שרידי העיר המבוצרת מתקופת הברונזה, שהייתה חלק מתרבות עמק האינדוס שמרכזה היה בסינד ובפנג'אב. משערים שבשיאה (2600–1900 לפנה"ס), גרו בעיר כ-23,500 תושבים, שטחה היה כ-1.5 קמ"ר, והיו בה בתים עשויים מלבנים עשויי חימר. עקב מנהג בקרב ארכאולוגים לקרוא לתרבויות עתיקות שזה עתה התגלו על שם האתר הארכאולוגי הראשון בהן הן התגלו, תרבות עמק האינדוס ידועה גם בשם "התרבות ההאראפית".
קן בייטס
אחרי שנדחתה הצעתו להשקיע בשפילד ונסדיי, החליט ב-2004 בייטס להשקיע בלידס יונייטד, וכיום הוא נשיא המועדון.
האראפה
לעיר העתיקה של האראפה נגרם נזק כבד תחת השלטון הבריטי, כאשר הלבנים מן ההריסות שימשו כרבדים עבור מסילת הרכבת לאהור–מולטאן. בשנת 2005 בוטל פרויקט לבניית פארק שעשועים שנוי במחלוקת באתר, כאשר עובדי הבנייה חשפו ממצאים ארכאולוגיים רבים בשלבים הראשונים של עבודת הבנייה. עתירה של ארכאולוג פקיסטני למשרד התרבות הפקיסטני, הובילה לשיקומו של האתר.
היסטוריה
שורשיה המוקדמים ביותר של התרבות ההאראפית בתרבויות כגון זו של מהרגר, באזור שנת 6000 לפנה"ס. שתי הערים הגדולות, מואנג'ודארו והאראפה, נוסדו באזור שנת 2600 לפנה"ס לאורך עמק נהר האינדוס. תרבות זו וכן מערכת הכתיבה אפשרית שלה, מרכזים עירוניים, מבנה חברתי מגוון ומערכת כלכלית, התגלו מחדש בשנת 1920, אחרי חפירות במואנג'ודארו שבסינד ליד העיר לארקאנה, והחפירות בהאראפה, בפנג'אב דרומית ללאהור. נמצאו ונחקרו גם מספר אתרים נוספים, הנמשכים ממרגלות הרי ההימלאיה במזרח פנג'אב ההודית בצפון, דרך גוג'ראט בדרום מזרח, ועד לבלוצ'יסטן במערב. על אף שהאתר הארכאולוגי בהאראפה נפגע בשנת 1857 עקב שימוש בלבני האתר כרבדים בבניית מסילת הרכבת לאהור-מולטאן הרכבת, בכל זאת נמצאו באתר ממצאים ארכאולוגיים רבים. הלבנים שהתגלו היו עשויים מחול אדום, חימר ואבנים, ונשרפו בטמפרטורה גבוהה מאוד. כבר בשנת 1826 האתר בהאראפה משך את תשומת לבו של קצין בריטי בהודו, אשר ניתן לייחס לו את החפירות הראשונות באתר.
תרבות וכלכלה
המידות והמשקלות של תרבות עמק האינדוס היו מאוד סטנדרטיות, ומותאמות לסולם דרגות אחיד. נעשה שימוש בחותמות ייחודיות, וכן בשיטות נוספות, כנראה לצורך זיהוי של נכס ושל משלוח של סחורה. על אף שנחושת, וברונזה היו בשימוש, עדיין לא נעשה שימוש בברזל. כותנה נארגה ונצבעה לצורך יצירת בגדים; חיטה, אורז, ומגוון רחב של ירקות ופירות גודלו על ידי החקלאות המקומית; ומספר רב של בעלי חיים בויתו, וכן נוהלו קרבות תרנגולים. מהממצאים הארכאולוגיים הוסק שהיה ניהול מרכזי עבור כל עיר, אבל לא עבור כל התרבות. להאראפאנים היו נתיבי סחר רבים לאורך נהר האינדוס, שהגיעו עד למפרץ הפרסי, מסופוטמיה ומצרים. כמה מהסחורות היקרות ביותר בהן סחרו היו קרנליאן ולפיס לזולי.
מה שברור זה שהחיים בחברה ההארפאנית לא היו לגמרי שלווים; שרידי שלדי אדם מעידים על שיעור פציעות ראש מהגבוהים ביותר (15.5%) שנמצאו בדרום אסיה הפרהיסטורית. ניתוח פלאונטולוגי הוכיח כי היו בהאראפה צרעת ושחפת, כשהשכיחות הגבוהה ביותר הן של מחלות והן של פציעות נמצא בשלדים מ"אזור G" (אזור הממוקם דרום-מזרחית לחומות העיר). יתר על כן, השכיחות של פציעות ראש ופנים ושל זיהום ומחלות התגברה לאורך זמן, דבר הממחיש שהתרבות קרסה תוך כדי מחלות ופציעות. הביוארכאולוגים שבחנו את השרידים טענו שההבדלים שנמצאו בין השלדים מבחינת אופן הקבורה והאפידמיולוגיה, מעידים על כך שהגישה למשאבים בסיסיים כמו בריאות ובטיחות נשללה ממספר יחידים וקהילות בהאראפה, מאפיין בסיסי של חברות היררכיות בתקופה זו ברחבי העולם.
ירון מושקט
ירון מושקט (נולד בשנת 1958) הוא גיניקולוג ישראלי, שמכהן כמנהל מרכז רפואי מאיר (מפברואר 2019). בעבר היה מנהל בית החולים השרון (2006–2011) וראש אגף רפואה של חטיבת בתי החולים של שירותי בריאות כללית (2011–2019).
ביוגרפיה
מושקט, בנם של שולמית ואלכסנדר. שולמית ניצולת השואה עלתה לארץ ישראל בשנת 1946, אלכסנדר עלה בשנת 1934, הוריו היו ממקימי קיבוץ נחשונים.
מושקט הוא בוגר הפקולטה לרפואה בטכניון, בה למד במסגרת העתודה האקדמאית.
לאחר שהוסמך כרופא צבאי עבר בצבא מסלול של רופא גדודי בגדוד שריון בתקופת מלחמת לבנון הראשונה, רופא חטיבתי ובהמשך סגן מנהל המכון לרפואה ימית בחיל הים.
מושקט מומחה במיילדות וגינקולוגיה (התמחה בבית היולדות הקריה שפעל כבית חולים עצמאי במסגרת בית החולים איכילוב בתל אביב). בנוסף מושקט מומחה במנהל רפואי.
מושקט בעל תואר שני במנהל מערכות בריאות בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב ומוסמך כרופא צלילה בכיר.
תפקידים
מושקט הצטרף לקופת חולים כללית בשנת 1999 בתפקיד מנהל מנהלת ראש העין במחוז דן פתח תקווה.
בין השנים 2001–2006 כיהן מושקט כסגן מנהל מרכז רפואי מאיר.
בין השנים 2006–2011 כיהן מושקט כמנהל בית חולים השרון במרכז הרפואי "רבין" בפתח תקווה.
בין השנים 2011–2019 כיהן כראש אגף רפואה של חטיבת בתי החולים של קופת חולים הכללית.
בית הספר לבנים של אוקלנד
היסטוריה
בית הספר נוסד בשנת 1868 בחקיקה מיוחדת של שלטונות ניו זילנד, אך כתב ההרשאה שלו ניתן על ידי המושל סיר ג'ורג' גריי כבר בשנת 1850.
ירון מושקט
תפקידים
מפברואר 2019 מכהן מושקט כמנכ"ל מרכז רפואי מאיר.
בית הספר לבנים של אוקלנד
היסטוריה
בשטח בית הספר שני אתרים היסטוריים המיועדים לשימור על פי חוק האתרים ההיסטוריים הניו זילנדי, מבנה בית הספר ואנדרטה לחללי הצבא. המבנה המרכזי בקמפוס נבנה בשנת 1916 בסגנון המיסיון הספרדי.
ירון מושקט
חיים אישיים
תושב ראש העין, נשוי לטלי ואב לשניים.
בית הספר לבנים של אוקלנד
על בית הספר
מאז שנת 2002 מעניק בית הספר תעודות בגרות מטעם מרכז הבחינות הבינלאומי של אוניברסיטת קיימברידג' (CIE) במקום תעודות הבגרות של ממשלת ניו זילנד, עקב התנגדות הנהלתו לשיטת הערכה זו. בבעלות בית הספר אכסניה במרכז האי הצפוני המשמשת את התלמידים בעת פעילויות שדה.
ירון מושקט
חיים אישיים
מושקט מוזיקאי ופסנתרן.
אלכסנדר בן צבי
אלכסנדר "אלכס" בן צבי (נולד ב-1956) הוא דיפלומט ישראלי. מכהן כשגריר ישראל ברוסיה מנובמבר 2020.
ביוגרפיה
בן צבי נולד בצ'רנוביץ ועלה לישראל ב-1971. הוא בעל תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ולימודים סלאביים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה לביטחון לאומי בבואנוס איירס שבארגנטינה, ותואר שלישי ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת דנוביוס בסלובקיה. הוא דובר שבע שפות. נשוי ואב לארבעה.
ב-2002 מונה לשגריר ישראל בקוסטה ריקה ושגריר לא-תושב לניקרגואה ולפנמה. ב-2006 מונה למנהל מחלקת דרום אמריקה במשרד החוץ. ב-2010 החל לכהן כשגריר ישראל בסלובקיה. ב-2015 מונה לראש אגף אירופה-אסיה במשרד החוץ. בספטמבר 2019 החל לכהן כשגריר ישראל בפולין. ביולי 2020 מונה לכהן כשגריר ישראל ברוסיה והחל לכהן בתפקיד בנובמבר אותה שנה.
המלבישה (סרט)
המלבישה (באנגלית: The Dressmaker) הוא סרט אוסטרלי שיצא לאקרנים ב-2015. הסרט נכתב והופק על ידי ג'וסלין מורהאוס, בהתבסס על רומן, באותו השם, של רוזלי האם. בסרט מככבת קייט וינסלט, כמירטל "טילי" דאנג' החוזרת לעיירה הקטנה כדי לטפל באמה חולת הנפש. הסרט בוחן סוגיות של נקמה, ושל יצירתיות. מורהאוס הגדירה אותו כ"בלתי נסלח עם מכונת תפירה".
בשנת 2000, האם כתבה תסריט ראשוני בעצמה. אבל ניסיונותיה לא עלו יפה, וסו מסלין, רכשה את הזכויות על הספר, ושכרה את מורהאוס לעבד את הסרט. הסרט הופק במלבורן, וויקטוריה בסוף 2014. הוא הוקרן לראשונה ב-14 בספטמבר 2015, בפסטיבל הסרטים הבין לאומי של טורונטו. ב-29 באוקטובר 2015 הסרט יצא לאקרנים באוסטרליה. הסרט כיכב בראש רשימת הסרטים באוסטרליה, והפך לסרט השני הכי מרוויח באוסטרליה. הסרט זכה בחמישה פרסים (והיה מועמד לשלוש עשרה) בטקס פרסי האקדמיה האוסטרלית, כולל פרסים לשחקנים הראשיים.
עלילה
בשנת 1926 בעיירה דאנגאטאר, ילד קטן שנקרא סטוארט פטימן מת בנסיבות לא ברורות. העדה היחידה לאירוע היא מירטל דאנג'. תושבי העיר מאשימים אותה ברצח, ואוון פטימן, אביו של סטוארט וראש העיר, מגרש אותה מהעיר.
עשרים וחמש שנים אחר כך ב-1951, מירטל חוזרת לעיר כדי לטפל באמה. מירטל, הקוראת לעצמה טילי, הפכה להיות תופרת ומעצבת מוצלחת אחרי שלמדה בכל רחבי העולם. האיש הראשון שבו היא נתקלת הוא קצין המשטרה סגן הורשיו פאראט, שאוהב ללבוש בגדי נשים בחשאי. כשטילי מגיעה לביתה היא מגלה כי אמה מולי, חלתה במחלת נפש, וכי חיה בהזנחה נוראית. תושבי הכפר קוראים לה מולי המשוגעת, ולועגים לה, במקום לעזור לה. טילי לא זוכרת מה קרה לפני עשרים וחמש שנה ושואלת את אמה, כשהיא טוענת כי היא קוללה. מולי לא זוכרת דבר מהאירוע.
בו בעת חוזר לעיר ויליאם באמונט, בנה של אלסבת' באמונט העשירה והסנובית. גרטרוד פראט, בתם של בעלי הכלבו המקומי, מאוהבת בו, אבל לא יודעת איך להשיג את תשומת לבו. כשתושבי העיר מתאספים למשחק הכדורגל הם כולם מופתעים לגלות שטילי באה כשהיא לבושה בשמלה אדומה ומעוצבת. בגלל לבוש זה, השחקנים בקבוצה מאבדים את הריכוז וטדי מקסוויני, צעיר נאה ממשפחה מאוד ענייה, מבקש ממנה להחליף בגדים על מנת שלא יפסידו במשחק. טילי נענית לבקשתו, אך מחליפה לבגד שחור, לא פחות מחמיא. היא מחליפה את הצד שבו היא עומדת, כך שהיא הסיחה את דעת הקבוצה השנייה, והקבוצה של טדי מנצחת במשחק.
בעודה במשחק טילי מציעה לגרטרוד לעצב לה שמלה שתגרום לוויליאם לרצות בה. גרטרוד לא ממש מאמינה בטילי, אבל בסוף מגיעה אליה הביתה, כדי לנסות את מזלה. טילי מסכימה להכין לה בגד ללבוש למסיבה הקרבה, בתמורה לכך שגרטרוד תספר לה מה באמת קרה באותו יום. גרטרוד מצאה את מירטל מתחבאת מפני סטוארט. גרטרוד גילתה לו איפה היא מתחבאת, כי פחדה ממנו. גרטרוד לא ידעה מה באמת קרה שם באותו היום. טילי מאוכזבת מכך שחברתה בגדה בה, אך מכינה לה את השמלה למרות זאת. במסיבה גרטרוד היא הצלחה מסחררת, ווויליאם והיא מכריזים על אירוסיהם תוך זמן קצר.
עד מהרה, טילי מוצפת בבקשות מנשות העיר לעצב עבורן בגדים. היא מתחילה גם לצאת עם טדי. גם אמה מתחילה להחלים, והיא וסמל פאראט הופכים לחברים, על בסיס אהבתם המשותפת לבדים ובגדים. כדי לפגוע בטילי אוון פטימן שוכר מעצבת ותופרת חדשה בשם אונה פלסנס והדבר אכן פוגע אנושות בעסקיה של טילי. אבל כאשר אונה מעצבת לגרטרוד שמלת כלה מכוערת מאוד, גרטרוד בורחת חזרה לטילי ומבקשת ממנה עזרה.
טילי נותנת לפאראט אביזר אופנה, בתמורה לכך שיראה לה את העדויות שהצטברה נגדה. כשהיא קוראת את העדות של מורתה, ביולה הרידיין, היא מבינה כי ביולה שיקרה והעידה שראתה את מה שקרה, כשהאמת היא שהיא לא ראתה דבר. בעימות ביניהן ביולה מספרת לטילי שלא רצתה שאוון יאשים אותה במותו של בנו, ולכן שיקרה. טילי מגיעה לחתונה של גרטרוד ווויליאם. היא פונה לסמל ואומרת לו, שלא הייתה לו כל זכות חוקית לגרש אותה מהעיר. הוא מגלה לה שאוון הוא אביה, והייתה לו סמכות הורית, להחליט על דבר כזה. בינתיים ביולה מספרת לאשתו של אוון, מריגולד, שטילי הרגה את הבן שלה. מריגולד לא ידעה דבר על החשדות כנגד טילי, כיוון שאיבדה קשר עם המציאות לאחר מותו של בנה. מריגולד מתעמתת עם טילי כשהיא מאשימה אותה ברצח. טילי בורחת מהחתונה בדמעות כשהיא מבינה שאיש לא יעזור לה. בארני, אחיו של טדי, הסובל מפיגור שכלי, צועק אחריה: "אבל זזת..."
טדי לוקח את טילי לבית הספר ושם הם משחזרים את מה שקרה. סטוארט, שהיה בריון נהג לתקוף את טילי, כשהוא נוגח בבטנה עם ראשו (כמו שור). באותו היום הוא מצא את טילי, העמיד אותה מול הקיר ואיים להרוג אותה ואת אמה, אם תזוז. הוא רץ לכיוונה כשראשו מורכן קדימה, בכוונה לפגוע בבטנה, אבל היא זזה ברגע האחרון. הוא התנגש בקיר בעוצמה ושבר את המפרקת. בארני ראה את הכל מגג האסם, אבל פחד לספר. תחושותיה של טילי משתפרות, לאחר שהבינה מה קרה. היא וטדי יושבים על גג האסם, וטדי חשב להוכיח את אהבתו בזה שיקפוץ פנימה. הוא לא היה מודע לכך שהאסם היה מלא בדורה, ולא בחיטה, וכשקפץ פנימה הוא נחנק למוות, בעודו שוקע בדגנים.
טילי נשברת בעקבות מותו של טדי. מולי מספרת לה על איך הכירה את אוון וכיצד שלח אותה מהעיר כדי לפגוע במולי ומוסיפה שיש לה תוכנית כיצד לנקום באנשי העיר. זמן קצר לאחר מכן, בעודה מבקרת במרכז העיר מולי מתה משבץ ומייד לאחר מותה, מתחילה שרשרת אירועים מוזרה. במהלך ימי האבל טילי זורקת מהבית את הרדיו, שפוגע בביולה שבדיוק באה לרגל אחר המתרחש בבית. ביולה נשלחת למלבורן למוסד לפגועי נפש בעקבות הפגיעה. פרסיבל אלמנק, הרוקח האכזר של העיירה, טובע בבריכה, בזמן שאשתו, הנתונה תחת השפעת סם שקיבלה ממולי לפני מותה, ממאנת להצילו. כדי למנוע מטילי להיעצר, פאראט לוקח על עצמו את האחריות, והממונים עליו מסירים אותו מתפקידו בעיירה, ושולחים אותו משם. בעקבות ביקור שעורכת אצלה טילי, מריגולד מבינה כי אוון סימם אותה כל השנים, וניהל רומנים רבים מאחורי גבה, ורוצחת אותו.
שאר תושבי המקום נוסעים לתחרות בפסטיבל תרבות בעיירה הסמוכה. טילי (בעקבות הרעיון של מולי) מסכימה להכין את התלבושות לשני הצדדים, ומכינה לנשות העיר היריבה תלבושות מוצלחות מהתלבושות שהיא מכינה לנשות עיירתה. לאחר הפסד צורם, תושבי המקום חוזרים לעיירה ומגלות שהיא נשרפה בינתיים כליל על ידי טילי (בתחילה היא הציתה את ביתה, ואז באמצעות שטיח אדום, המוביל לתוך העיר, שרפה את כל העיירה) הסרט מסתיים כאשר טילי עולה על רכבת בנחת ופניה מועדות לפריז.
ביקורות
הסרט קיבל ביקורות מעורבות. באתר עגבניות רקובות הסרט קיבל ציון של 54%. המבקרים כותבים כי הופעתה של וינסלט מרשימה מאוד, אך הסרט עצמו לא "נוח לצפייה" עבור כל הצופים. לירון סיני כתב כי הסרט מרשים למדי.
הסופר קאפ האיטלקי 2016
הסופר קאפ האיטלקי 2016 היה המהדורה ה-29 של הסופר קאפ האיטלקי. הוא נערך ב-23 בדצמבר 2016, באצטדיון ג'אסם בן חמד, שבדוחה, קטר. לאחר שיובנטוס זכתה גם באליפות הסרייה א' לעונת 2015/16 וגם בגביע האיטלקי של אותה העונה, המשחק שוחק בין יובנטוס לבין סגנית מחזיקת הגביע האיטלקי, מילאן. מילאן ניצחה במשחק בפנדלים 4-3 לאחר תיקו 1-1 בתום דקות ההארכה.
יורם כהן (רופא)
יורם כהן (נולד ב-22 ביוני 1937) הוא רופא ישראלי, מומחה לאונקולוגיה, פרופסור אמריטוס בבית הספר לרפואה ע"ש גולדמן באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובמרכז רפואי אוניברסיטאי סורוקה בבאר שבע. הקים וניהל את השירות האונקולוגי בסורוקה במשך כ-17 שנים, שימש כיו"ר האיגוד לאונקולוגיה קלינית ורדיותרפיה במשך שתי קדנציות.
כהן זכה בשנת 1997 באות יקיר באר שבע, בשנת 2007 זכה ב"אות המופת לרופא" למפעל חיים מהאגודה למשפט ורפואה ובשנת 2014 זכה באות הוקרה מטעם תנועת אומ"ץ.
ביוגרפיה
יורם כהן נולד בתל אביב וגדל במשפחה מסורתית, אביו יליד העיירה חודרקוב באוקראינה. הוא למד בבית הספר היסודי ביל"ו ובתיכון צייטלין. למד רפואה בבית הספר לרפואה של בית החולים הדסה עין כרם והאוניברסיטה העברית בירושלים בשנים 1959–1964, סטאז' בהדסה וקיבל רישיון לעסוק ברפואה ב-1967. התמחה במחלקה לאונקולוגיה במרכז רפואי רמב"ם בחיפה בשנים 71–1968, בהנהלת פרופ' אליעזר רובינזון. השתלם בלונדון, היה עמית מחקר בשנים 1–1980 במרכז לבקרת איכות בקרינה בבית חולים רוד איילנד בהנהלת פרופ' ארוין גליקסמן, והיה פרופסור אורח באוניברסיטת בראון בפרובידנס, ארצות הברית.