cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
האזנת סתר
האזנה לשיחות והקלטת שיחות
הקלטה עצמית של שיחות טלפון, או הקלטת שיחת טלפון תוך קבלת הסכמה של אחד הצדדים לשיחה, היא חוקית. ככלל, הקלטת שיחה על ידי אחד השותפים לשיחה היא חוקית, גם אם היא נעשית ללא ידיעתו של הצד השני, אך מסייג זאת: "האזנה לשיחה והקלטתה, אף שהן נעשות בהסכמת אחד מבעלי השיחה – אסורות, ודינן כדין האזנת סתר, אם נעשו למטרת ביצוע עבירה או מעשה נזק, או למטרת גילוי דברים שבינו לבינה והם מצנעת האישות ושלא לצורך הליך משפטי בין בני זוג".
האזנות סתר חוקיות
בישראל, מקובלת ההבחנה בין האזנת סתר למטרת ביטחון המדינה, ובין האזנת סתר למטרת מניעת עבירות פליליות וגילוי עבריינים.
האזנה למטרת ביטחון המדינה מבוצעת על ידי השב"כ או על ידי אגף המודיעין בצה"ל. מי שמתיר בחתימתו האזנת סתר למטרה זו הוא שר הביטחון או ראש הממשלה בלבד, וההיתר תקף עד שלושה חודשים מיום הוצאתו, אך ניתן להאריכו. במקרים דחופים, ראש רשות הביטחון הרלוונטית (ראש השב"כ או ראש אגף המודיעין) רשאים להתיר האזנה גם ללא אישור הדרג המדיני הבכיר, וזאת ל-48 שעות בלבד. בצה"ל, מותרת האזנה למרבית הטלפונים הצה"ליים באישור קשר"ר.
האזנה למטרת גילוי ומניעת עבירות, מבוצעת על ידי המשטרה או על ידי גופי חקירה אחרים (כמו רשות ניירות ערך או הרשות להגבלים עסקיים). היתר להאזנה כזו מתקבל על ידי שופט בבית המשפט המחוזי, לאחר שהוצגו בפניו נימוקים לפגיעה בפרטיות למטרת מניעה מראש או גילוי בדיעבד של פשע (עבירה שעונש המקסימום לגביה הוא מאסר 3 שנים ומעלה). במקרים דחופים רשאי המפקח הכללי של משטרת ישראל להתיר האזנה ל-48 שעות.
האזנות סתר לא חוקיות
החוק קובע עונש מאסר של עד 5 שנים על האזנה לא חוקית, בין אם בוצעה על ידי רשות מוסמכת (ללא קבלת היתר) ובין אם בוצעה על ידי אדם פרטי. החוק אף מאפשר לשלול רישיון של חוקר פרטי, אם זה ביצע האזנת סתר לא חוקית. כמו כן, שיחות של עורכי דין, רופאים, פסיכולוגים, עובדים סוציאליים וכוהני דת (כמרים קתוליים) אסורות להאזנה - למעט במקרים חריגים. במידה שבהאזנת סתר המבוצעת למטרת גילוי או מניעת פשע, נקלטת שיחה כלשהי שמשתתף בה חבר כנסת - גם שיחה זו אסורה להאזנה, אך ניתן להקליטה ולהשמיעה בפני השופט שנתן את היתר האזנת הסתר.
בדיקה ציבורית של האזנות הסתר
נושא האזנות הסתר נבחן פעמים אחדות על ידי הכנסת ומבקר המדינה.
ב-1991 התפוצצה פרשת האזנת הסתר הבלתי חוקית לעיתונאי מוטי גילת, על רקע חקירת המשטרה בפרשת דרעי ופרסומיו של גילת בעניין. בציתות הוקלטה שיחתו של מפכ"ל המשטרה, יעקב טרנר, עם גילת. הנאשמים נשפטו והורשעו.
בשנת 1991 פרסם מבקר המדינה דו"ח שכותרתו "האזנות סתר ושימושן במשטרה", שהצביע על חוסר מידתיות בשימוש שעשתה המשטרה בהאזנות סתר. המשטרה, כך נחשף, מבצעת מדי שנה כ-1,000 האזנות סתר על פי צווים של בית משפט.
בתחילת 2002 עלו טענות כנגד האזנות סתר שבוצעו ביאחב"ל לשלושה אישים: אביגדור ליברמן, מיכאל גורלובסקי ודוד אפל. האזנות הסתר בוצעו כדין, במסגרת חקירת משטרה ובהיתר של בית המשפט, אך היקף השיחות שתומללו היה גדול, ונכללו בהן רבות שלא היו רלוונטיות לחקירה, לרבות שיחות עם שרים, חברי הכנסת ואישי ציבור אחרים. בעקבות זאת פתח מבקר המדינה, אליעזר גולדברג, בבדיקה של נושא האזנות הסתר, שממצאיה פורסמו בשנת 2004, בדוח שנתי 54ב של מבקר המדינה. הביקורת העלתה כי לא הייתה הקפדה על פירוט השיקולים שיש לשקול לעניין הצורך בהאזנת הסתר מול מידת הפגיעה בפרטיות הכרוכה בה. המבקר קבע כי "מן הראוי שהמשטרה והיועץ המשפטי לממשלה יעשו במשותף בחינה יסודית ומעמיקה של העניינים העולים מדוח זה, כמתחייב מרגישותו ומורכבותו של הנושא, ויקבעו הנחיות ברורות ומפורטות ככל האפשר, ואם נחוץ הדבר לדעתם, אף ייזמו שינוי המסגרת החוקית".
בעקבות דו"ח המבקר הורה היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין, על הקמת צוות הפקת לקחים בראשות עו"ד לבנת משיח, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה לתפקידים מיוחדים. באפריל 2005 פרסם הצוות דו"ח ובו המלצות לתיקון הסדרי האזנת הסתר. בעקבות המלצות אלה הכינה המשטרה כ-40 נהלים המסדירים את מכלול הנושאים הקשורים להאזנת הסתר.
בעקבות ההאזנות שנדונו במשפטו של השר חיים רמון הקימה הכנסת ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת סוגיית האזנות הסתר בישראל. ועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת, בשבתה כוועדת חקירה פרלמנטרית, קראה בהחלטה פה אחד לשר המשפטים לאמץ את המלצות השופט בדימוס ד"ר ורדי זיילר בעניין האזנות הסתר במשפט רמון ולהקים ועדת בדיקה ממשלתית. הממשלה החליטה להעביר את הנושא לבדיקת מבקר המדינה, מיכה לינדנשטראוס. ב-28 ביוני 2010, פרסם מבקר המדינה דו"ח שכותרתו "האזנות סתר בחקירות פליליות".
שגב פורת
שגב פורת (נולד בשנת 1967) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה שהשתתף באליפות העולם בשחייה (מדריד 1986), במדי נבחרת ישראל. החזיק בשיא הישראלי במשחה ל-1500 מטר חופשי 13 שנים. בעל 7 מדליות משתי מכביות, מהן 5 מדליות כסף.
ביוגרפיה
שגב פורת נולד וגדל בקיבוץ דפנה, ליונתן ולאה פורת. סבו, שרגא פרלגובר, היה ממקימי הקיבוץ. הוא שחה בקבוצת השחייה של הפועל גליל עליון, תחת הדרכתו של המאמן חנן גלעד.
1983
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1983 זכה פורת בשתי מדליות ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.54 דקות, אחרי אמיר גניאל (4:03.34 דקות) ודרור גד (גרינברג) (4:13.23 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:54.84 דקות, אחרי גניאל (16:08.46 דקות) ויוחאי ליפשיץ (16:21.15 דקות).
אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1984 זכה פורת ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.58 דקות, לפני יוחאי ליפשיץ (1:58.15 דקות) וזוהר וייס (1:59.67 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 16:21.56 דקות, לפני עידו שפירא (16:28.19 דקות) ויוחאי ליפשיץ (16:43.50 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.44 דקות, אחרי יוחאי ליפשיץ (4:06.77 דקות) ולפני עידו שפירא (4:09.40 דקות).
1985
בתחרות שבע האומות שנערכה בהלסינקי שבפינלנד בתחילת יולי 1985 זכה פורת בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:54.85 דקות, אחרי סקוטלנד ומדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:28.78 דקות.
המכביה ה-12
בתחרויות השחייה של המכביה ה-12 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי אותה שנה זכה פורת ב-4 מדליות, 3 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי של 1:55.23 דקות, אחרי ריק ארנברג (1.54.71 דקות) ולפני פול פיש (1:55.31 דקות) שניהם מארצות הברית, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם רזיאל רימר, יוסי אפל וזוהר וייס בתוצאה של 3:34.95 דקות, אחרי ארצות הברית (3:32.95 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם יוחאי ליפשיץ, אמיר שטרנפלד וזוהר וייס בשיא ישראלי חדש של 7:50.61 דקות, אחרי הרביעייה מארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 7:43.17 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי של 4:03.37 דקות, אחרי ריק ארנברג שקבע שיא מכביה חדש של 4:00.63 דקות ודניאל יזרעאל (4:03.16 דקות) שניהם מארצות הברית. נוסף לכך, סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:20.18 דקות
השחיין המצטיין באליפות ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכה פורת ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 53.16 שניות, מאית השנייה לפני זוהר וייס 53.17 שניות ויוחאי ליפשיץ (54.85 שניות), במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.18 דקות, לפני זוהר וייס (1:56.37 דקות) ואמיר שטרנפלד (1:57.80 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:05.51 דקות, לפני זוהר וייס (4:07.85 דקות) ואמיר שטרנפלד (4:12.15 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:09.49 דקות, לפני ליפשיץ (16:30.96 דקות) וערן הירש.
1986
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בפברואר 1986 זכה פורת ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.60 שניות, לפני זוהר וייס (52.62 שניות), במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 1:51.87 דקות, לפני וייס (1.52.58 דקות) שאף הוא קבע תוצאה טובה מהשיא הישראלי של אמיר גניאל (1:52.62 דקות) ועמית טלמון ממכבי תל אביב (1:57.57 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 15:37.16 דקות, 12 שניות מהר משיאו בן-6 השנים של גניאל. מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 3:58.50 דקות, אחרי וייס שקבע שיא ישראלי חדש של 3:57.62 דקות, ולפני עמית טלמון (4:08.25 דקות).
שיאן ישראל
בתחרות שמונה האומות שנערכה בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב בתחילת יולי 1986 זכה פורת במדליית כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 15:48.72 דקות, שיפור לשיאו של גניאל (15:49.62 דקות, משנת 1980), אחרי אנטוני מוויילס (15:48.29 דקות) ובכך הבטיח את השתתפותו באליפות העולם בשחייה. שיא זה החזיק מעמד 13 שנים עד שנת 1999, כשמיקי חליקה העמידו על 15:44.00 דקות.
אליפות העולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה במדריד, ספרד אותה שנה סיים פורת במקום ה-34 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.35 דקות, במקום ה-30 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.64 דקות ובמקום ה-28 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:24.39 דקות.
1987
בתחרות שמונה האומות שנערכה באנטוורפן, בלגיה ביולי 1987 זכה פורת בשתי מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.50 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם ערן הירש, שגיא שטיגמן ואייל שטיגמן בתוצאה של 7:54.21 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה ב-4 מדליות זהב אישיות, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.02 שניות, לפני זוהר וייס (53.22 שניות) ושגיא שטיגמן (54.50 שניות), במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצא השל 1:55.27 דקות, לפני זוהר וייס (1:56.91 דקות) וערן הירש (1:57.29 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:02.81 דקות, לפני ערן הירש (4:07.27 דקות) וברק עטר (4:11.06 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:12.26 דקות, לפני אמיר שטרנפלד (2:12.54 דקות) ואלון קובל (2:14.32 דקות).
1988
בתחרות שמונה האומות שנערכה באדינבורו, סקוטלנד ביולי 1988 זכה פורת בשלוש מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:01.54 דקות, מדליית כסף, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם ערן הירש, ערן גרומי וזוהר וייס בשיא ישראלי חדש של 7:44.32 דקות ומדליית ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:29.25 דקות.
המכביה ה-13
בתחרויות השחייה של המכביה ה-13 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1989 זכה פורת ב-3 מדליות, 2 מדליות כסף ומדליית ארד אחת. מדליות כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 3:31.05 דקות, ביחד עם יואב ברוק שקבע שיאי ישראלי חדש כשחיין ראשון (52.41 שניות), ערן גרומי וזוהר וייס, במשחה ל-4x200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 7:39.99 דקות ביחד עם רז דר, ברוק, וערן הירש. מדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:01.97 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.26 דקות ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.21 שניות.
חייו האישיים
כיום פורת נשוי ומתגורר בדנמרק.
קלאופטרה השלישית
קלאופטרה השלישית (ביוונית: Κλεοπάτρα; 161 לפנה"ס - 101 לפנה"ס) הייתה מלכת מצרים בין השנים 142 לפנה"ס - 101 לפנה"ס. השם קלאופטרה פירושו ביוונית "תהילת האב".
קלאופטרה השלישית כונתה בשם "קלאופטרה אאורגטיס" בכתובות המתייחסות לה ולבעלה תלמי השמיני, או לבנה הצעיר תלמי העשירי; וכן כונתה בשם "קלאופטרה פילמטור סוטירה" בכתובות המתייחסות לה ולבנה הבכור תלמי התשיעי. סטרבו כינה אותה "קלאופטרה קוקה".
קורות חיים
קלאופטרה השלישית הייתה בתם של מלכי מצרים תלמי השישי וקלאופטרה השנייה. דודה של קלאופטרה, תלמי השמיני מלך על מצרים לצד הוריה בין השנים 170 לפנה"ס - 164 לפנה"ס. בשנת 164 לפנה"ס גירש ממצרים את הוריה, אולם אולץ לוותר על כיסאו זמן קצר לאחר מכן. הוריה של קלאופטרה השלישית שבו למלוך ומלכו על מצרים עד שנת 145 לפנה"ס. בתקופת כהונה שנייה זו נולדה קלאופטרה השלישית, בשנת 161 לפנה"ס. לקלאופטרה השלישית היוו שלושה אחים - תלמי אאופטור, קלאופטרה תאה וברניקה.
לאחר מות אביה, תלמי השישי, דודה, תלמי השמיני שב למלוך על מצרים, ונשא לאישה את אמהּ של קלאופטרה השלישית בשנת 145 לפנה"ס. בשנת 142 לפנה"ס נשא תלמי השמיני את קלאופטרה השלישית לאישה.
בשנת 131 לפנה"ס מרדה קלאופטרה השנייה (האם) נגד שלטון תלמי השמיני, וקלאופטרה השלישית נמלטה לקפריסין יחד עם בעלה. הם שבו לאלכסנדריה בשנת 127 לפנה"ס, ובשנת 124 לפנה"ס שבו לשלוט במצרים לצד אמהּ.
לאחר מות תלמי השמיני בשנת 116 לפנה"ס, שלטה קלאופטרה השלישית לצד אמהּ ולצד בנה תלמי התשיעי.
בשנת 107 לפנה"ס גירשה קלאופטרה השלישית את תלמי התשיעי מאלכסנדריה, והעניקה את כיסאו לאחיו הצעיר - תלמי העשירי. כאשר תלמי התשיעי מושל קפריסין, פלש לארץ ישראל בשנת 103 וניסה לכבוש את עכו, וערים אחרות כמו ציפורי ושיחין, שלחה קלאופטרה השלישית, כוח צבאי בראשות שני מצביאים יהודיים לסייע לאלכסנדר ינאי, וגם בשל החשש שבנה ירחיב את שלטונו על חשבונה. לאחר שהביסה אותו, היה נראה שהיא נמלכה בדעתה להעביר את ארץ ישראל לתחום שלטונה. בסופו של דבר השכנוע של מצביאה היהודי, וגם הקשיים הצבאיים והמדיניים שהיו עלולים להתעורר בכיבוש זה, שכנעו אותה לוותר על כך.
האם שלטה לצד בנה שש שנים נוספות, עד שתלמי העשירי הורה על רציחתה של קלאופטרה השלישית, בשנת 101 לפנה"ס.
ילדים
לקלאופטרה השלישית ולתלמי השמיני היו חמישה ילדים:
וולטר ברנן
בתחילת שנות השלושים החל להופיע בסרטים איכותיים יותר וקיבל תפקידים גדולים יותר. ב-1936 שיחק בסרט "זעם" בבימויו של פריץ לאנג וב-1937 זכה בפרס האוסקר בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר, (בפעם הראשונה שהאקדמיה האמריקאית לקולנוע חילקה פרס בקטגוריה זו), על סרטו של הווארד הוקס "בוא וקח את זה". ב-1939 הופיע בסרט "תנו להם מוזיקה" לצידו של ישה חפץ, כמנהל בית ספר למוזיקה לילדי עניים שעומד בסכנת סגירה.
שחקן אופי מצליח
לעיתים קרובות לאורך הקריירה שלו, נקרא ברנן לגלם תפקידים של אנשים המבוגרים בהרבה מגילו האמיתי שלו. הוא הירבה לגלם את השותף של הגיבור הראשי או את "הזקן הרוטן". לעיתים רחוקות הוא גילם את הרשע. יוצא דופן היה תפקידו כזקן אכזר, בקלאסיקה משנת 1946, "קלמנטיין יקירתי", לצד הנרי פונדה.
משנות החמישים הוא כיכב בסדרות הטלוויזיה "The Real McCoys", "האקדח של וויל סונאט" ו"Alias Smith and Jones" והופיע בעוד כמה סרטים ופרויקטים טלוויזיוניים, ובעיקר זכור בשל תפקידיו בסרטי מערבונים, ובהם ב"הנהר האדום" וב"ריו בראבו", שניהם לצד ג'ון ויין. ב-1939 שיחק בסרט תנו להם מוזיקה. ב-1940 זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר עברו משחקו בסרט איש המערב" לצדו של גרי קופר עמו שיחק גם בסרט "סרג'נט יורק" (1941) והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. באותה שנה שיחק שוב לצידו של גרי קופר בסרט פגוש את ג'ון דו. ב-1942 שיחק שוב לצידו של קופר בסרט גאוות היאנקים. כן שיחק בסרטים "להחזיק ולאבד" לצד המפרי בוגרט ו"בהלה בצוק השחור" לצד ספנסר טרייסי. ב-1946 שיחק במערבון "קלמנטיין יקירתי" לצידו של הנרי פונדה. ב-1957 שיחק ביחד עם דבי ריינולדס בסרט תמי והרווק. ב-1964 שיחק בסרט "משפחת קאלוויי" לצידו של בריאן קית'. ב-1967 שיחק בתפקיד כפול בסרט ברולס-רויס לקראת האושר.
הקריירה שלו מעולם לא הייתה בירידה, ולמעשה ככל שהזדקן כך נהייה מפורסם יותר. באמתחתו 230 הופעות בסרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה לאורך 50 שנים. מבקרי הקולנוע ואנשי התעשייה הגדירו אותו כאחד משחקני האופי הטובים ביותר בהוליווד ולראיה, הוא היחיד שזכה בשלושה פרסי אוסקר בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר. הוא קיבל כוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד, ונפטר מנפחת בספטמבר 1974, בגיל 80.
פרדריק פאסי
פרדריק פאסי (בצרפתית: Frédéric Passy; 20 במאי 1822 – 12 ביוני 1912) היה כלכלן ומדינאי צרפתי שתמך בחופש הסחר ובפציפיזם.
נולד בפריז בשנת 1822 לפליקס פאסי, שלחם בקרב ווטרלו, ולמארי-לואיז-פאולין פאסי.
בשנת 1867 ייסד ליגה בינלאומית למען השלום, וב-1870 את האגודה למען בוררות בין העמים. הוא פעל למען פירוק החימוש ולמען בוררות בינלאומית. בזכות פעולותיו קיבל פאסי יחד עם ז'אן אנרי דינן, את פרס נובל לשלום הראשון בשנת 1901.
קייט נליגן
פטרישה קולין "קייט" נליגן (באנגלית: Patricia Colleen "Kate" Nelligan; נולדה ב-16 במרץ 1950) היא שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה קנדית זוכת פרס הג'יני ופרס באפט"א, הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1991 על תפקידה בסרט "נסיך הגאות והשפל".
ביוגרפיה
נליגן נולדה בעיר לונדון שבקנדה לג'וזפין אליס ופטריק ג'וזף נליגן, הבת הרביעית מתוך שישה אחים ואחיות. היא למדה ב"תיכון מערב לונדון" ולאחר מכן ב"מכללת גלנדון" שבטורונטו, אולם לא סיימה את לימודיה בהצלחה. לאחר מכן למדה בבית הספר המרכזי לדרמה שבלונדון, אנגליה. היא סבלה מבעיות פסיכולוגיות ומבעיות אלכוהוליזם אשר גרמו לה לבסוף להתאשפז במוסד גמילה.
בשנת 1991 הופיעה בתפקיד משני בדרמה הרומנטית של ברברה סטרייסנד "נסיך הגאות והשפל". על הופעתה בסרט בתור לילה וינגו ניובארי זכתה נליגן במועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. סרט נוסף בו התפרסמה היה "פרנקי וג'וני"; על הופעתה בסרט זכתה בפרס באפט"א. ב-1992 זכתה במועמדות לפרס אמי על תפקידה במספר פרקים בסדרה ""Road to Avonlea"
ב-1994 הופיעה נליגן במותחן האימה של מייק ניקולס "זאב", שם הופיעה בתור שארלוט רנדל, אשתו של ויל רנדל (ג'ק ניקולסון), אדם אשר ננשך על ידי זאב ובלילות הופך לאיש-זאב אימתני. ב-1995 זכתה בפרס הג'יני עבור תפקידה בדרמה הקנדית "המוזיאון של מרגרט". ב-1996 שיחקה בדרמה המועמדת לפרס האוסקר "צמודים אישית". ב-1999 השתתפה בדרמה של לאסה הלסטרם "תקנות בית השיכר", המבוססת על סיפור של ג'ון אירווינג הנושא את אותו השם. ב-2007 שיחקה במותחן הפסיכולוגי "תחושה מוקדמת", וגילמה את אמה של גיבורת העלילה לינדה הנסון (סנדרה בולוק).
תנועות מצלמה
תנועת מצלמה הוא מושג בצילום וידאו המתאר מצב שבו המצלמה מצלמת ונעה לכיוון מסוים בו זמנית. ישנם שני סוגי תנועת מצלמה: "סטטיות" ו"נעות". יש אפשרות להשתמש בכמה תנועות בו זמנית, לדוגמה: תנועת "פאנינג" יחד עם "זום".
תנועות מצלמה סטטיות
בתנועות אלה המצלמה נשארת מקובעת במקומה על הרצפה ונעה אך ורק על ציר (בדרך כלל של חצובה) אופקי או אנכי.
פאנינג
המושג נובעה מהמילה פנורמה. זוהי תנועה אופקית של המצלמה. התנועה דומה לסיבוב של הראש מצד לצד (כמו סימון המילה "לא"). תנועה זו עשויה לשמש לסריקת אובייקטים רחבים שלא יכולים להיכנס לתוך הפריים במלואם, למעקב אחר תנועת אובייקט הנמצא בתנועה רוחבית, או למעבר בין אובייקט לאובייקט צידי.
טילט
תנועה אנכית של המצלמה. התנועה דומה להזזה של הראש מלמטה למעלה (כמו סימון המילה "כן"). בתנועה זו המצלמה מוטה לכיוון מעלה או מטה. תנועה זו משמשת כדי להראות אובייקטים שלא נכנסים לפריים כמו בניינים גבוהים.
זוּם
שינוי גודל הפריים על ידי שינוי מרחק עדשת הזום מהאובייקט המצולם. זו אינה תנועת מצלמה במובן המילולי של המושג מפני שהמצלמה נשארת סטטית לגמרי. ישנה התקרבות או התרחקות מנושא הצילום באמצעות שינוי מיקום עדשה במערך העדשות של המצלמה.
"זום" היא אינה תנועת מצלמה המדמה התרחשות ראייתית טבעית, שכן ההתקרבות או ההתרחקות מהמאובייקט נוצרת על ידי כניסה פנימה ללא התקרבות פיזית (בניגוד לתנועת "דולי" הדומה להתקרבות פיזית לאובייקט או להתרחקות ממנו). השימוש בזום הוא על כן שימוש אמנותי או פורמליסטי המעבה את התחושה בה מתמקדת הסצנה בסרטים העלילתיים או האקספירמנטליים. בסרטים תיעודיים וחדשותיים משמשת התנועה למיקוד תשומת הלב באלמנט מסוים או להגדלת טווח הכיסוי של הפריים. שילוב של תנועת זום ודולי לשם שימור גודל האובייקט המצולם והגדלת או הקטנת הסביבה המופיעה ברקע פותח על ידי אירמן רוברטס והתפרסם בזכות השימוש בו בסרטו של אלפרד היצ'קוק 'ורטיגו'. שילוב זה נקרא לא פעם 'אפקט ורטיגו'.
תנועות מצלמה נעות
בתנועות אלה המצלמה נעה בזמן התנועה דבר שגורם להם להראות טבעיות יותר. המצלמה נעה בדרך כלל בעזרת ציוד שונה שמאפשר תנועות שונות ויציבות כגון:
דולי
תנועה פיזית של המצלמה לכיוון ימין, שמאל, קדימה ואחורה. התנועה בדולי נראית טבעית בגלל שהמצלמה עצמה נעה והפרספקטיבה בין הרקע לאובייקט עצמו לא משתנה בניגוד לתנועת "זום". התנועה יכולה להעשות על ידי עגלת "דולי", מסילה (Track), על ידי "סטדיקאם", או בצילום כתף או יד.
דויטשקרויץ
דויטשקרויץ (בגרמנית: Deutschkreutz; בהונגרית: Sopronkeresztúr, שופרונקרסטור; ביידיש: צעהלים, נהגה: צֶלֶם) היא עיירת שוק במחוז אוברפולדנדורף שבמדינת בורגנלנד באוסטריה. בעיירה התקיימה קהילה יהודית ענפה, שהייתה אחת מ"שבע הקהילות", ריכוז של קהילות יהודיות בבורגנלנד.
תנועות מצלמה
פדסטל
תנועה דומה לתנועת הדולי - אך המצלמה נעה מעלה ומטה, בדומה לתנועת מעלית.
דויטשקרויץ
שם העיירה
שם העיירה בגרמנית משמעותו "צלב הגרמנים" או "צלב גרמני". יהודי העיר שהעדיפו לא להשתמש בשם זה בשל הקשרו הנוצרי, כינו את העיירה "צלם" (לפי ההגייה המזרח-אירופאית והאיות הנהוג אז "צעהלים"), כינוי לעבודה זרה ולסממנים נוצריים.
היסטוריה
התיעוד המוקדם ביותר של דויטשקרויץ הוא משנת 1340. אף על פי שרוב תושבי בורגנלנד דוברי גרמנית, עד תחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 היה המחוז בשליטת הונגריה, כחלק ממה שכונה "מערב הונגריה הגרמנית". לאחר מלחמת העולם הראשונה הובטח החבל לאוסטריה במסגרת חוזה סן-ז'רמן וחוזה טריאנון, והועבר לידיה בשנת 1921.
תנועות מצלמה
מנוף (Crane)
תנועה פיזית של המצלמה לכיוון מעלה או מטה. תנועה זו מבוצעת בדרך כלל על ידי מנוף (Crane, "מצלמת-רחף".)
דויטשקרויץ
הקהילה היהודית
החל משנות ה-20 של המאה ה-16 החלו להתיישב בדויטשקרויץ יהודים שגורשו משופרון. היהודים נהנו בעיר מחופש דת, שעוגן במאה ה-18 בכתב חסות רשמי, וניהלו את הקהילה באופן עצמאי. בית הכנסת בעיירה נבנה בשנת 1747 ושוב בשנת 1834 ונחרב על ידי הנאצים ב-1941. בעיירה היה גם מפעל קטן לייצור שיכר בבעלות משפחת שיף. הקהילה היהודית הוכתה פעמיים על ידי שריפות גדולות שפרצו ברובע היהודי של העיר, בשנים 1762 ו-1777.
תנועות מצלמה
דולי-זום
בדולי זום נעשית תנועה דולי פיזית לאחור ובו זמנית "זום אין", ולהפך. תנועה זו יוצרת מצב שבו האובייקט המצולם נשאר בגודל קבוע אך גודל הרקע משתנה. תחילה נקרא האפקט "Vertigo" בשל השימוש שנעשה בו בידי צלם הסרט ורטיגו בבימויו של אלפרד היצ'קוק.
דויטשקרויץ
הקהילה היהודית
בדויטשקרויץ קיים בית עלמין יהודי, אשר המצבה הקדומה ביותר שנמצאה בו היא משנת 1842. כ-400 יהודים שנספו במהלך עבודות כפייה בשלהי השואה קבורים בו. בית העלמין שופץ בשנת 1991, והוא מגודר ונעול (מפתחות ניתן לקבל בבית העירייה).
תנועות מצלמה
דולי-זום
אפקט זה נקרא גם "זולי" (באנגלית: ZOLLY), שילוב המילה "זום" ו "דולי".
דויטשקרויץ
הקהילה היהודית
בשנת 1938 סופחה אוסטריה לגרמניה במסגרת האנשלוס. 433 יהודי העיירה גורשו ממנה, וחלקם התיישבו בווינה. בית הכנסת בעיירה נהרס עד היסוד. מאז לא מתגוררים יהודים בעיירה. על פי עדויות המקומיים, חלק ממצבות בית העלמין היהודי שימשו כחומרי בנייה על ידי תושבים מהעיירה.
יהדות אסטוניה
יהדות אסטוניה היא אחת משלוש הקהילות היהודיות של המדינות השוכנות לחופי הים הבלטי, באזור אסטוניה של היום.
היסטוריה
עדות מעורפלת ראשונה לנוכחות יהודית באסטוניה, נמצאה בתעודה שהוציאו שליטי אסטוניה הדנים, ב-1333. האופה יוהנס יודה, ככל הנראה יהודי, שילם סכום של חמישה מרק כסף תמורת הזכות להיכנס לטאלין הבירה, שנקראה אז רבל. לא מדובר בזכות לגור בעיר, אלא רק להיכנס אליה לצרכים מסחריים.
התיישבות יהודית למגורי קבע באסטוניה החלה עם זאת, רק בשליש הראשון של המאה ה-19. הצאר הרוסי ניקולאי הראשון הקים בטאלין ב-1830 בית ספר צבאי, שהיה מיועד לחייליו היהודים, אחד משלושה שכאלה בכל רחבי האימפריה הרוסית. הקנטוניסטים היהודים גויסו לצבא הצאר בכפייה, עוד בצעירותם, ושירתו בו במשך 25 שנים רצופות. בניגוד לרבים מחבריהם, הקנטוניסטים של טאלין, הקימו לעצמם בית כנסת, חברה קדישא ובית עלמין יהודי ושמרו על יהדותם במשך כל תקופת השירות הארוכה.
מלחמת העולם השנייה
הכיבוש הסובייטי בשנים 1940–1941 הלאים עסקים גדולים ומפעלים ומכך נפגעו יהודים רבים. כמו כן נאסרה פעילותם של רוב הארגונים היהודיים ונאסרה הוראת העברית בבתי הספר. יהודים מעטים שהיו קומוניסטים זכו לקידום בעמדות ציבוריות.
ב-14 ביוני 1941, כשבוע לפני כיבוש אסטוניה על ידי גרמניה הנאצית, גרשו הרוסים לסיביר כ-10,000 אזרחים אסטונים, מהם כ-500 היו יהודים. בכך היוו היהודים כחמישה אחוזים מכלל המגורשים, אחוז הגבוה פי 10 משיעורם באוכלוסייה הכללית. כ-250 מבני הקהילה היהודית גויסו לקורפוס האסטוני שבצבא האדום והיוו בו כ-0.8 אחוזים מכלל החיילים, שוב גם במקרה זה הם היוו אחוז גדול יותר מאשר שיעורם באוכלוסייה. עם פלישת הנאצים לאסטוניה ביוני 1941 נמלטו רוב היהודים לשטחי רוסיה, ובאסטוניה נשארו תחת הכיבוש הנאצי כ-1,000 מיהודי אסטוניה. רוב היהודים שנשארו נרצחו ומיעוטם הועסק בעבודות כפייה. בשנת 1942 כבר הוכרזה אסטוניה במפות כ"חופשייה מיהודים" (Judenfrei), אף על פי שנשארו בה כמה עשרות מעטות של יהודים ששימשו בעבודות כפייה.
לאסטוניה הגיעו משלוחי יהודים בשנת 1942 מטרנסילבניה, ליטא, לטביה ופולין על מנת שייצרו תחמושת ואספקה לחיילים הגרמנים שנלחמו בחזית המזרחית. בספטמבר אותה שנה נרצחו כ-6,000 יהודים בדיונות החול של קאלבי-ליווה. עם התקדמות הצבא האדום נערכו שני מבצעי הרג יהודים באסטוניה ב-18 בספטמבר וב-19 בספטמבר של שנת 1944 במחנה הריכוז קלוגה ולאגדי. בין השנים 1944 ו-1950 חזרו לאסטוניה כ-1,500 יהודים שנמלטו או גורשו ממנה ובהמשך הגיעו גם חלק מהיהודים שגורשו לסיביר.
רוב יהודי אסטוניה היגרו לישראל או למערב במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80, וכיום חיים בה כ-2,400 יהודים.
בתי כנסת
בתקופת השלטון הסובייטי שימשו מבנים שונים כמקום לתפילה, ובתי כנסת חדשים לא הוקמו. ב-21 בדצמבר 2000 נפתח בבית הקהילה אולם תפילה ששימש כבית כנסת.
בנייתו של בית הכנסת החדש הסתיימה בתאריך 15 במאי 2007 בעלות של כשני מיליוני דולר אמריקני. את טקס החנוכה כיבד בנוכחותו המשנה לראש הממשלה שמעון פרס, כנציג מדינת ישראל. בית הכנסת הזה הוא הראשון שפועל במדינה מאז השואה.
טדי סחולטן
טדי סחולטן (בהולנדית: Dorothea Margaretha (Teddy) Scholten-van Zwieteren; 11 במאי 1926, האג – 8 באפריל 2010, האג) הייתה זמרת הולנדית, שזכתה באירוויזיון הרביעי עם השיר "קצת" שנכתב על ידי וילי ון המרט ודיק סשאליס.
לאחר האירוויזיון סוחלטן הוצאה 5 אלבומים עם בעלה הנק.
בין השנים 1950–1966 הייתה סחולטן מגישת טלוויזיה בערוץ NTS ההולנדי.
אלאן קון
אלאן קון (בצרפתית: Alain Connes; נולד ב-1 באפריל 1947) הוא מתמטיקאי ופיזיקאי תאורטי צרפתי. הוא פרופסור אמריטוס בקולז' דה פראנס, IHÉS, אוניברסיטת המדינה של אוהיו ואוניברסיטת ואנדרבילט. ידוע במחקריו ב וב. זוכה מדליית פילדס לשנת 1982.
ביוגרפיה
בשנת 1970 קיבל תואר ראשון באקול נורמל סופרייר. בשנת 1973 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת פייר ומארי קירי. בשנים 1970–1974 היה עמית מחקר במרכז הלאומי למחקר מדעי (CNRS) בפריז. בשנת 1975 היה עמית מחקר אורח בקווינס יוניברסיטי בקינגסטון. בשנים 1976–1980 נמנה עם סגל אוניברסיטת פריז VI. משנת 1979 הוא פרופסור במכון למחקר מדעי מתקדם (IHÉS) בביר-סיר-איווט. בשנים 1981–1984 היה מנהל המחקר ב-CNRS. בשנים 1984–2017 היה פרופסור בקולז' דה פראנס. בשנים 2003–2011 היה פרופסור באוניברסיטת ואנדרבילט. בשנים 2012–2020 היה פרופסור באוניברסיטת המדינה של אוהיו.
קון עוסק בחקר אלגברת אופרטורים, לאחר שבשנות ה-70 עסק בחקר אלגברת פון נוימן וניסח את בעיית ההטמעה של קון. בהמשך תרם לתורת K ולתורת האינדקס, מחקרים שהובילו להשערת באום-קון. בתחילת שנות ה-80 החל בפיתוח קוהומולוגיה ציקלית, כצעד ראשון בחקר גאומטריה לא קומוטטיבית. נמנה עם חברי קבוצת ניקולא בורבאקי.
קון יישם את מחקריו בתחומים של מתמטיקה ופיזיקה תאורטית, בהם תורת המספרים, גאומטריה דיפרנציאלית ופיזיקת חלקיקים.
אמנמחת השני
אמנמחת השני מלך מצרים מהשושלת ה-12, ששלט במצרים בשנים 1866-1901 לפנה"ס. היה שותף לשלטון אביו סנוסרת הראשון במשך כשלוש שנים. לאחר מות אביו הפך לשליט יחיד. כמלך בחר להשקיע את מאמציו בעיקר ביחסים בינלאומיים.
ישנה כתובת שהתגלתה בשימוש משני במקדש רעמסס השני במית ראינה. כתובת זו כנראה מבוססת על היומן המלכותי של אמנמחת השני. בכתובת מתוארים מנחות שהתקבלו מארץ ישראל וסוריה, משלחת מסחרית לסיני ומסע צבאי. החלק הראשון דן במנחות שהביאו ילדי נסיכים שכוללות כסף, זהב, צאן ו-1002 עבדים אסיאתיים. החלק השני דן בחזרתה של משלחת חמושה מסיני, שחוזרת עם טורקיז, מינרלים מסוגים שונים, שמנים, כסף, צאן וחתול גדול כנראה פנתר. החלק השלישי דן בשובו של צבא משתי ארצות לא ידועות, השלל כולל 1554 שבויים אסיאתיים, ברונזה, פריטים מעץ, כלים, נשק, תכשיטים, אבנים חצי יקרות, שנהב ומינרלים.
אמנמחת השני מינה נסיכים מטעמו לאזורים שונים במצרים, אותם נסיכים גייסו צבאות משלהם והגנו על הטריטוריה שניתנה להם. אמנמחת השני חוץ מהמסעות הצבאיים לאסיה, ערך גם מסע צבאי לנוביה.
רכבות
רכבות הוא אלבום הבכורה של גבריאל בלחסן. האלבום יצא לאור בשנת 1999 בחברת התקליטים העצמאית שלומציון, בהפקת שלום גד. תפוצתו הייתה נמוכה והפורמט היה תקליטור צרוב.
האלבום מתאר את חוויותיו של גבריאל בלחסן בבית החולים הפסיכאטרי אברבנאל. השיר המפורסם ביותר מתוכו הוא שיר הנושא שלו.
בשנת 2005 הוציאה בחברת התקליטים התו השמיני את האלבום מחדש, בעטיפה חדשה.
ערביה טרה
ערביה טרה או טרה ערביה היא אזור בצפון כוכב הלכת מאדים באזור רביע ערביה של מאדים.
שטחו של האזור כ-6,000 קמ"ר והוא מאופיין במכתשים רבים. האזור מישורי ומשופע, כאשר חלקו המזרחי והדרומי גבוהים בכ-4,000 מטרים מחלקו הצפון מערבי. האזור גובל, בצפונו, שפלות הצפוניות של מאדים.
האזור נקרא בשם זה בשנת 1979 בהתבסס על מפה מעשה ידי ג'ובאני סקיאפארלי משנת 1877. סקיאפארלי קרא לאזור על שם חצי האי ערב.
ברבאט
ברבאט (ברומנית: Bărbat; ? - 1290) היה שליט (וויווד) ולאכיה בין השנים 1277/1279–1290 ככל הנראה בן של סנסלאו ואחיו הצעיר של ליטובוי.
ברבאט ירש את מעמדו של ליטובוי כשליט ולאכיה, לאחר שבשנת 1277 נהרג האחרון בקרב נגד ההונגרים. ברבאט עצמו נלקח לשבי אך הצליח להשתחרר תמורת התחייבות להכיר בחסותו של מלך הונגריה לסלו הרביעי ולשלם לו מס קבוע. האירועים הנזכרים מסופרים במכתב מ 8 בינואר 1285 שבו מלך הונגריה, לסלו הרביעי, העניק כפרים בקומיטאט שארוש (כיום בסלובקיה) למגיסטר ג'ורג', בנו של שימון, שלחם בהצלחה נגד ליטובוי.
בתו של ברבאט אנה התחתנה עם טוכומריוס. בהתחלה שליט של "ארץ ליטואה" בצפונה של אולטניה, המשיך במדיניותו של ליטובוי במגמה לאחד את כל הישויות המדיניות - ה"קנזאטים" - הוולאכים למדינה מאוחדת אחת.
אדוארד מירזויאן
אדוארד מירוזיאן (בארמנית: Էդվարդ Միքայելի Միրզոյան; 12 במאי 1921 - 5 באוקטובר 2012) היה מלחין ארמני.
חייה
אדוארד מירזויאן נולד בגורי, גאורגיה הסובייטית, ברית המועצות. כאשר הוא היה בן 3 משפחתו עברה להתגורר בירוואן. הוא למד בקונסרבטוריון של ירוואן וסיים אותו בשנת 1941. בשנת 1942 הוא גויס לצבא האדום.
בשנת 1945 הוא התחיל ללמד מוזיקה ובשנת 1948 החל ללמד בקונסרבטוריון של ירוואן. בשנת 1965 אדוארד מירזויאן התמנה לפרופסור וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 986. בתקופה זו הוא גידל מספר רב של מלחינים ארמנים לרבות קונסטנטין אורבליאן, אבט טרטריאן, איזבלה אראזובה ורבים נוספים. בברכה בשנים 1956–1992 הוא היה יוש ראש איגוד המלחינים הארמני.
בשנת 1963 הוא קיבל תואר של אמן העממי של ארמניה ובשנת 1991 אמן עממי של ברית המועצות.
אדוארד מירזויאן כתב מספר קנטטות, יצירות לתזמורת הסימפונית, יצירות ללהקות קטנות, שירים ומוזיקה לסרטים.
GABA
חומצה גאמא-אמינובוטירית בקיצור משמה בלועזית – "גאבא" (Gamma-Aminobutyric Acid , ובקיצור GABA), היא חומצה אמינית לא-חלבונית הקיימת בכל ממלכות החי: בפרוקריוטים, באאוקריוטים חד תאיים, ובכל האאוקריוטים הרב תאיים, כולל צמחים. GABA היא נגזרת של חומצת האמינו גלוטמט.
בבעלי חיים GABA היא המוליך העצבי המעכב השכיח ביותר במערכת העצבים המרכזית ובמוח. בהתאם לכך, רוב הסינפסות המעכבות במוח משתמשות ב-GABA.
הסם פיקרוטוקסין, אשר חוסם קולטני GABA, גורם לעוויתות משום שללא השפעתו המעכבת של GABA, ובאין שיווי משקל בין עירור לעיכוב ברשת העצבית, התאים המעוררים במוח פועלים בלי שליטה ומגיעים לכדי התפרצויות סינכרוניות. תרופות רבות נגד חרדה מעכבות את פירוק ה-GABA וכך מגבירות את פעילותו במוח.
אופן פעולה
בבעלי חוליות, GABA משמש כמוליך עצבי בסינפסות מעכבות במוח. GABA נקשרת לקולטן על קרומי תאי העצב הקדם-סינפטי והבתר-סינפטי. היקשרות המולקולה לקולטן מביאה לפתיחת תעלות יונים בררניות – תעלות אשלגן או תעלות כלור. יציאת יוני אשלגן טעונים חיובית מהתא, או כניסת יוני כלור טעונים שלילית אל תוך התא, מביאה להגדלת הפרש הפוטנציאלים החשמלי בין התא לבין התמיסה החוץ-תאית, מצב המכונה היפרפולריזציה. כתוצאה מכך מתרחק מתח הקרום של התא מערך הסף הדרוש לעירור דחף עצבי. כך משמשת GABA כמוליך עצבי מעכב. מנגנון נוסף של עיכוב דרך קולטנים ל-GABA הוא הגדלה של המוליכות החשמלית של קרום התא בשל עוצמת הזרם היוני דרך התעלות לכלור. כאשר המוליכות היונית על קרום התא עולה, זרמים יוניים חיוביים דרך סינפסות אקסיטטוריות מתקשות לפתח שינוי משמעותי במתח על פני קרום התא. מנגנון זה נקרא "עיכוב על ידי דלף". מעשית, צורה זו של עיכוב היא הדומיננטית במערכת העצבים המרכזית
בחרקים ריכוז הכלור החוץ-תאי נמוך מריכוז הכלור התוך-תאי, כך שפתיחת תעלות כלור גורמת ליציאת יוני כלור מהתא. כתוצאה מכך קטן הפרש הפוטנציאלים בין התא לתמיסה החוץ-תאית, מצב המכונה דפולריזציה, ומתח הקרום של התא מתקרב למתח הסף הדרוש לעירור דחף עצבי. לכן בחרקים משמשת GABA כמוליך עצבי מעורר. באופן דומה, גם בראשית ההתפתחות העוברית, ריכוז הכלור החוץ-תאי נמוך מריכוז הכלור התוך-תאי, ו-GABA משמשת מוליך עצבי מעורר. במהלך ההיריון יורד ריכוז יוני הכלור בתא, מפל הריכוזים על פני קרום התא מתהפך, ו-GABA הופכת להיות מוליך עצבי מעכב. מאחר שהשפעות ה-GABA הפוכות בעובר ובאדם הבוגר, קיימת אפשרות שתרופות הרגעה נפוצות, כגון בנזודיאזפינים וברביטורטים, הפועלות על קולטנים של GABA ונלקחות במהלך ההיריון, עלולות לפעול בצורה הפוכה על האם ועל העובר.
קולטנים
קולטני GABA מסווגים לשתי משפחות: GABAA ו-GABAB. משפחה שלישית שזוהתה בעבר בשם GABAC מסווגת כיום כתת-משפחה של GABAA.
GABAA
GABAA הם קולטנים של תעלות יונים תלויות ליגנד (יונוטרופיים), הבנויים מחמש תת-יחידות מתוך מגוון כולל של 19 תת-יחידות, המתבטאות באזורים שונים במערכת העצבים המרכזית. משפחה זו כוללת תת-משפחה בשם GABAA-ρ, בה כל חמש תת-היחידות של הקולטן הן מסוג ρ. תת-משפחת הקולטנים GABAA-ρ כונתה בעבר GABAC לאור התגובה הפרמקולוגית השונה שהפגינה, אך סימון זה אינו מומלץ עוד על ידי האיחוד הבינלאומי לפרמקולוגיה. קולטנים מסוג זה הם תעלות סלקטיביות לכלור.
GABAB
GABAB הם משפחת קולטנים מטבוטרופיים, הנחלקים לשני תת-סוגים: GABAB1 ו-GABAB2. קולטנים מטבוטרופיים משחררים לתמיסה התוך-תאית חלבוני G הנקשרים לתעלות יונים סמוכות. לאור זאת, היקשרות מולקולת GABA יחידה לקולטן מטבוטרופי מביאה לפתיחת כמה וכמה תעלות יונים מטבוטרופיות, בעוד שהיקשרותה לקולטן יונוטרופי מביאה לפתיחת תעלת יונים אחת בלבד. התעלות הנפתחות כתוצאה מקשירת GABA לקולטנים מסוג זה הן תעלות סלקטיביות לאשלגן.
הפקת GABA
GABA מופקת מחומצת האמינו גלוטמט באמצעות האנזים L-glutamic acid decarboxylase ובסיוע צורה זרחתית של ויטמין B6 המשמשת קו-פקטור. יצוין כי גלוטמט משמש כמוליך עצבי מעורר עיקרי במערכת העצבים המרכזית: כ-80% מהסינפסות במוח משתמשות בגלוטמט כמוליך עצבי. כלומר, המוליך העצבי המעכב הנפוץ ביותר הוא נגזרת של המוליך העצבי המעורר הנפוץ ביותר.
השפעות רגשיות וקוגניטיביות
בעקבות ההשפעה המעכבת שלו על הפעילות העצבית, המוליך העצבי GABA ממלא תפקיד מרכזי בכמה צורות של פסיכופתולוגיה. למשל, רמות נמוכות של GABA עלולות להוביל לפעילות יתר עצבית, אשר באה לידי ביטוי בתחושת חרדה. בהתאם לכך, תרופות הנקשרות לקולטני GABA או מעכבות את פירוקו של GABA משמשות כתרופות הרגעה נגד חרדה ודיכאון. תרופות ממשפחת הבנזודיאזפינים כמו קסנקס או וליום, המשמשות לטיפול בחרדה, אינן נצמדות ישירות לקולטני ה-GABA, אלא מאפשרות לו להיקשר ביעילות רבה יותר לקולטנים הבתר-סינפטיים.
חלק מהחומרים הנקשרים לקולטני GABA (למשל אלכוהול ובנזודיאזפינים) משבשים תהליכי קידוד זיכרון.
התרופה מאזנת מצב הרוח דפלפט היא אגוניסט לחומצת GABA.
מוזיאון ברונל
מוזיאון ברונל (באנגלית: Brunel Museum) הוא מוזיאון הנמצא ברות'רהית' שבדרום מזרח לונדון בירת הממלכה המאוחדת. המוזיאון נמצא בבית המנועים של מנהרת התמזה שתוכנן על ידי סר מארק איזמבארד ברונל ומנציח את פועלם של מארק איזמבארד ברונל ואיזמבארד קינגדום ברונל.
היסטוריה
בית המנועים תוכנן על ידי סר מארק איזמבארד ברונל כחלק מהתשתית של תעלת התמזה. במבנה הותקנו מנועי קיטור שהפעילו משאבות על מנת לשאוב את המים מהמנהרה.
המוזיאון נפתח במבנה בשנת 1961 בשם "בית המנועים ברונל" (Brunel Engine House) על מנת להציג מידע על ההיסטוריה של המנהרה, וכן את עבודותיהם האחרות של מארק איזמבארד ברונל ושל איזמבארד קינגדום ברונל. בשנת 1975 שופץ המוזיאון בתרומת אגודת "תערוכת ברונל רות'רהיית'" (Brunel Exhibition Rotherhithe).
בשנת 2006 שונה שם המוזיאון, לשמו הנוכחי, והתערוכה הורחבה על מנת להציג עבודות נוספות של ברונל, וכן הותקן במוזיאון דגם של מגן המנהרה שתכננו מארק איזמבארד ברונל ואיזמבארד קינגדום ברונל.
בשנת 2007 שופץ המוזיאון והורחב. מנוע הקיטור הוצא מהמוזיאון (וכיום הוא מוצג במספנה ההיסטורית צ'טהאם), על מנת להרחיב את שטחי התצוגה של המוזיאון. עוד נבנו במוזיאון קפיטריה ושטחי שירותים. כמו כן פנה המוזיאון לחברת תחבורה עבור לונדון המפעילה את הרכבת התחתית של לונדון, לאור סגירת קו מזרח לונדון והפיכתו מקו רכבת תחתית לקו רכבת עילית, במטרה להרחיב את שטחי המוזיאון לתוך תחנות הרכבת התחתית ומנהרות הרכבת.
ריצ'רד איגן (שחקן)
ריצ'רד איגן (באנגלית: Richard Egan; 29 ביולי 1921 - 20 ביולי 1987) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
נולד וגדל בסן פרנסיסקו. למד תיאטרון באוניברסיטאות סן פרנסיסקו ואוניברסיטת סטנפורד ולימד באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
ב-1942 התגייס לצבא ארצות הברית ושירת כמדריך ג'ודו וקרבות כידון. שוחרר בדרגת קפטן.
ב-1949 החל להופיע בסרטים ולאחר מכן גם בסדרות טלוויזיה. מהסרטים ששיחק בהם:
איגן מת בלוס אנג'לס בגיל 65 מסרטן הערמונית.
סבתא בישלה
סבתא בישלה היא תוכנית דוקו-בישול קומית בהנחיית הקומיקאית תום יער, המשודרת בכאן 11.
במהלך התוכנית מגיעה תום יער למקומות שונים ברחבי ישראל, מתארחת בבתיהם של סבים וסבתות, ולומדת מהם על מטבחים עדתיים שונים. בתוכנית משולבים גם קטעי סטנד-אפ של יער בתור קטעי מעבר ופתיחה.
בסוף כל פרק מבשלת יער ארוחה לחבריה או לבני משפחתה בהשראת המאכלים אותם למדה להכין בביקוריה. בין חבריה שהשתתפו בחלק זה של התוכנית ניתן למנות את יובל שגב, יסמין עיון, שירה נאור וירמי שיק בלום.
The Colour of Spring
The Colour of Spring (באנגלית: צבע האביב) הוא האלבום השלישי של הלהקה הבריטית Talk Talk. הוא יצא לאור בשנת 1986, למרות שיצא לפני כן לאור בגרמניה ובהולנד בשנת 1985. האלבום הוא אלבום האולפן הנמכר ביותר של הלהקה, כאשר הגיע למיקום גבוה במספר רב של מצעדי מכירות באירופה, כולל בבריטניה שעד לאלבום הזה הלהקה לא זכתה להצלחה במולדתה. בארצות הברית הוא לא זכה להגיע למיקום גבוה כמו קודמיו, אבל כן נכנס למצעד הבילבורד והיה לאלבומם האחרון שעשה כן.
עם הלהיט Life's What You Make It הלהקה הרחיבה את בסיס המעריצים שלה, והלהיט נהיה השלישי בשרשרת הלהיטים שהצליחו בארצות הברית - יחד עם It's My Life וSuch a Shame מהאלבום הקודם.
מבחינה מוזיקלית, האלבום הווה התרחקות גדולה מהצליל המסותנז של השנים הראשונות של הלהקה, כאשר שילב יותר ויותר כלים אקוסטיים ונהיה יותר "אורגני", כפי שהלהקה תיארה את זה. האלתורים, שיהיו למעשה מרכז תהליך ההקלטה של האלבומים הבאים, החלו להיות נוכחים כבר באלבום הזה שרומז על הכיוון האקספרימנטלי שתיקח הלהקה בשנות קיומיה הנותרות.
משתתפים
Talk Talk
משתתפים נוספים
טאקין סיצ'ואני
טאקין סיצ'ואני (שם מדעי:Budorcas taxicolor tibetana; קרוי גם טאקין טיבטי), הוא אחד מ-4 תת-המינים של הסוג טאקין האנדמי לדרום-מרכז סין העממית. הוא תואר מדעית בשנת 1868 על ידי הזואולוג הצרפתי הנרי מילן - אדוארדס. שמו ניתן לו עקב הימצאותו במחוז סצ'ואן וכן במזרח הרמה הטיבטית. מבחינה חיצונית, הוא דומה בעיקר לקרובו הטאקין הזהוב. שמו המדעי נגזר כדלהלן: "Budorcas" = שור צבי" מתייחס לכך שהוא נראה כשילוב של שור עם אנטילופה ועז. "taxicolor" = צבע גירית, ומתייחס לצבעו פרוותו הצהוב-אפור שמזכיר את הגירית; "tibetana" = "טיבטי" ומתייחס לתפוצתו על גבול הרמה הטיבטית.
אנטומיה
לטאקין הסיצ'ואני כקרוביו יש זוג קרני-חרוט מיוחדות שמזכירות יותר קרניים של פרסתנים מתת-משפחת הפרים או הבובאלים: הקרן צומחת לכיוון הצדדים תוך כדי התעקלות חדה כלפי אחורה, כשלבסוף היא מתעקמת כלפי מעלה. בבסיס יש מעין בליטה עבה יחסית לשאר הקרן, והמשטח העליון של הקרן נראה שטוח מעט. מיקום קרניו של הטאקין הוא במרכז המצח וביניהם מפריד לעיתים קרובות רק פס דקיק של שערות. קרני הטאקין חלקות יחסית עם רכסי טבעת או חריצים עדינים לאורכם; החלק העליון של הקרן יהיה לרוב חלק לחלוטין. צבע הקרניים הוא אפור כחלחל, אפור בהיר או חלודה. הפרווה של הטאקין הסיצ'ואני דומה לזו של הטאקין הזהוב בכך שהיא גסה וחלקה בניגוד לפרווה המתולתלת של 2 תת-המינים האחרים. הצפיפות של השערות גדולה יחסית כשל הבקר. צבע הפרווה הוא כדלהלן: פלג הגוף האחורי, הצלעות, המותניים, הגחון והרגליים בצבע חום-אפור כהה עם גוונים של צהבהב, לבנבן, חום ושחרחר באזורים מסוימים, בעוד שהגב יהיה בצבע חום דהוי. הצוואר, החזה והכתפיים יהיו בדרך כלל בצבע זהוב בהיר ולעיתים חום זהוב כהה. לאורך הגב יש לטאקין שידרת שיער שחרחר שנעדרת לעיתים קרובות. צבע ראשו של הטאקין הסיצ'ואני הוא זהוב בהיר באזור הלחיים והמצח, וחום אדמוני/זהבהב באזור הקרניים. סביב אזור הלוע והחרטום יהיה כתם שחור גדול ורחב, וחזית השפתיים תהיה בהירה. סביב העיניים יהיו טבעות בהירות, ולעיתים עלול להיות כתם לבנבן קרמי במרכז החרטום ופסים בהירים מהעיניים לשפתיים. הזקן יהיה בצבע זהה ללחיים ולעיתים דווקא בהיר או כהה יותר. צבע האוזניים זהוב בצד החיצוני ושחרחר בצד הפנימי.
מידות הגוף שלו זהות לשאר תת-המינים: גובה כתפו: 130-100 ס"מ; אורך ראשו וגופו: 220-170 ס"מ; אורך זנבו 20-15 ס"מ, אורך קרניו: 30-25 ס"מ, ומשקל גופו עד 350 ק"ג.
תפוצה ובית גידול
בית הגידול של הטאקין המישמי דומה למדי לזה של דוב הפנדה - בעיקר יערות במבוק צפופים, וכן יערות אורן, יערות סובטרופים ויערות סובאלפינים הנמצאים בגבהים של 3,000-1,500 מטר מעל פני הים. בית הגידול מורכב מפסיפס של שיחים, סלעים, צוקים ומדרונות. הטמפרטורות בתחומי מחייתו 30-0 מעלות וכמות המשקעים הממוצעת היא 1,000-500 מילימטר לשנה.
אקולוגיה
לטאקין יש מספר מאפיינים שעוזרים להיות מותאם לקור העז באזורים הגבוהים בחורף. החוטם הגדול והרחב שלו שמזכיר את האייל הקורא מחמם את האוויר הקפוא בטרם יגיע לריאות, ובכך גורם לטאקין לשמור על טמפרטורה יציבה ולמנוע אובדן חום בעת הנשימה. הפרווה העבה מגינה עליו מפני הצינה, בעוד שהחומר השמנוני שמרוח על הפרווה דוחה רטיבות ומשמש כמעיל גשם שטבעי מפני סופות מונסונים. הטאקין חסר בלוטות ריח אולם החומר השמנוני הוא בעל ריח מוזר המזכיר מושק וסוס, והטאקין נוהג להשאיר פסי ריח על ידי שפשוף בעצים ושיחים.
הטאקין פעיל בשעות הבוקר המוקדמות ושוב לאחר מכן בשעות אחר הצהריים, ואת שאר הזמן הוא מבלה במנוחה באזורים סבוכים. הוא ניזון כמעט מכל סוגי הצמחייה בבית הגידול ההררי שלו - כולל מינים רבים של עצים נשירים וירוקי-עד, שיחים ועשבים אלפינים; כאשר הטאקין מגיע לאזור עשיר בצמחייה הוא אוכל כמעט את הצמחים שבהישג יד - החל מעלים קשים של רודודנדרון, אלונים ערבה וקליפות עץ אורן, וכלה בעלים ונצרים של חזרן, ובמגוון רחב של עלים נוספים ועשבי תיבול. למרות כובד גופו, כדי להגיע לעלים וענפים גבוהים הטאקין עומד בקלות על רגליו האחוריות תוך כדי הישענות עם הרגליים הקדמיות על גזע העץ ומתיחת הצוואר למעלה. עם בוא האביב, הטאקינים נאספים בעדרים גדולים ועולים לאזורים הגבוהים שלמעלה מקו-העצים. כאשר המגיע החורף והמזון מידלדל באזורים הגבוהים בעקבות גלי הקור, הטאקינים יורדים בחזרה לאזורים המיוערים. במהלך הנדידה העונתית לאזורים הגבוהים או הנמוכים, הטאקינים נוהגים להשתמש באותם שבילים שוב ושוב. בעקבות כך נוצרת מערכת שבילים קבועה ומסועפת בתוך סבך השיחים ויערות במבוק שמובילה לעיתים קרובות גם לאזורי מרעה ואתרי ליקוק מינרלים.
נקבות הטאקין ממליטות טלה אחד בתחילת האביב. בתוך 3 ימים מהלידה הטלה מסוגל כבר לעקוב אחרי אימו ברוב האזור ההררי והתלול. התנהגות זאת משמעותית ביותר כאשר יש נוכחות של טורפים בסביבה, או כאשר יש נדידה למרחקים ארוכים בעקבות חוסר במזון. בגלל מבנה גופם החזק והמאסיבי של הטאקינים כמו גם קרניהם החדות, יש להם מעט מאוד אויבים טבעיים - בעיקר דובים וזאבים טיבטים. למרות שהטאקינים נראים מגושמים מעט והליכתם איטית, הם יכולים לנוע במהירות כאשר הם נרגזים או נבהלים, ובעת הצורך אף לזנק בזריזות מסלע לסלע. כאשר הטאקין חש בסכנה הוא מזהיר את שאר הפרטים שבאזור על ידי קריאת אזהרה רמה המזכירה שיעול, ובעקבות כך העדר יימלט במהירות לתפוס מחסה בסבך. הטאקינים גם יכולים להשמיע קולות שמזכירים שאגות כאשר הם מאיימים אחד על השני.
איומים ושימור
רמות ציד גבוהות גרמו להכחדות מקומיות של הטאקין הסיצ'ואני באזורים מסוימים בטווח ההיסטורי שלו, והתאוששות של האוכלוסייה הייתה איטית למרות נקיטת צעדי הגנה במשך זמן רב. אובדן בית הגידול והפרעה על ידי תיירים מהווים גם הם איומים לטאקין. הטאקין הסיצ'ואני מוגן יחד עם שאר תת-המינים במחלקה הראשונה של רשימת החיות המאוימות בסין, וישנה אפשרות לצוד באופן חוקי מספר פרטים כל שנה. בין שנת 1963 ל-1978, הוקמו כ-10 שמורות טבע בסיצ'ואן כדי להגן על חיות נדירות כדוב פנדה וחרומף זהוב, ורוב שמורות אלו מספקות בעקיפין הגנה גם לטאקין הסיצ'ואני. בין האזורים המוגנים שבהם מצוי תת-מין זה, ניתן למנות: שמורת באישויג'יאנג (גאנסו); שמורת באיה, שמורת פאנגטונג'זאי, שמורת ג'יוזאיגו, שמורת לאבאה, שמורת מאדיאו-דאפנדינג, שמורת טאנגג'יאה, שמורת ואנגלונג, שמורת וולונג ושמורת קסיאוזאיזיג'ו (סיצ'ואן). מאז, המערכת של שמורות הטבע עם בית גידול מתאים עבור הטאקין המשיכה להתרחב, והיא כוללת כיום גם את שמורות הואנגלנגסי ומיגודאנפנג'דינג (סיצ'ואן), ושמורות ג'יאנשאן וטאורסאנטאן (גאנסו). מרכזי רבייה בשבי מצויים בגן החיות צ'נגדו, מרכז מחקר ושימור חיות הבר בשאאנשי ובגן החיות קמברלנד שבאוהיו. צעד השימור העיקרי שנחוץ כיום הוא מחקר מדעי על האקולוגיה של תת-המין.
בשבי
הטאקין הסיצ'ואני מצוי בעשרות גני חיות ברחבי העולם. להלן חלק מהם: גן החיות של סינסינטי, גן החיות של דטרויט, גן החיות עמק אדמונטון, גן חיות של ריצ'רדון בקנזס, גן החיות לינקולן פארק, גן החיות אסיניבוין, גן החיות של לוס אנג'לס, גן החיות והפארק הבוטני מאסקר באינדיאנה, גן החיות של מינסוטה, גן החיות פאוריה, גן החיות פוטאמאטמי, גן החיות הנהר האדום, גן החיות נהר ויבה באונטרוי, גן החיות רוג'ר ויליאמס, גן החיות בסלינה, גן החיות סנט לואיס, גן החיות של סן דייגו, הספארי האפריקני באונטרוי וגן החיות של פואבלו.
ABC (מכונית)
ABC (מכונית) (באנגלית: ABC automobile) היא מכונית פתוחה בסגנון מכונית עידן פליז מתוצרת A.B.C. Motor Vehicle Manufacturing Company בראשות המייסד ומנהל החברה Amedee B. Cole אשר יוצרה בין השנים 1905–1910 בארצות הברית.
חוזה פריז (1810)
חוזה פריז נחתם ב-6 בינואר 1810 וסיים את המלחמה בין צרפת לבין שוודיה, אחרי ששוודיה הובסה על ידי רוסיה, בעלת בריתה של צרפת במלחמה הפינית בשנים 1809–1810.
היסטוריה
במהלך תקופת הקואליציה האנטי צרפתית השלישית והרביעית רוסיה חברה לשוודיה נגד צרפת, אך לאחר תבוסתה בקרב פרידלנד, היא הצטרפה לצרפת ותקפה את שוודיה במטרה לאלץ אותה להצטרף לברית עם נפוליאון. ההשפעה העיקרית של ההסכם שנחתם לאחר המלחמה היה ששוודיה הצטרפה לברית והתחייבותה להימנע מסחר עם בריטניה.
זמן קצר לאחר חתימת ההסכם, ז'אן ברנדוט, אחד המרשלים בצבא נפוליאון, נבחר כנסיך הכתר של שוודיה וקיבל בהמשך את השם קרל הארבעה עשר, זאת לאחר שבחר לנהוג בשבויים השוודים באדיבות וכן להחזירם לארצם במהירות.
פרשת צ'פקווידיק
פרשת צ'פקווידיק (באנגלית: The Chappaquiddick incident) מתייחסת לנסיבות האופפות את מותה של מרי ג'ו קופקני ב-1969. קופקני הייתה חברת צוות לשעבר של הסנאטור רוברט פ. קנדי במסע הבחירות שלו לנשיאות ארצות הברית. (מסע הבחירות הסתיים ברצח רוברט קנדי). אדוארד (טד) קנדי, אחיו של רוברט קנדי, נהג במכונית עם קופקני (שישבה במושב האחורי) כשמכוניתם סטתה מגשר צר לתוך תעלת מים באי צ'פקווידיק.
ב-18 ביולי 1969, השתתף טד קנדי במסיבה באי צ'פקווידיק, אי קטן הצמוד לאי מרתה'ס ויניארד במסצ'וסטס. המסיבה הייתה מעין איחוד, לאלו אשר לקחו חלק במסע הבחירות הפוליטי של רוברט קנדי. קנדי עזב את המסיבה, כאשר הוא מסיע במכוניתו את אחת האורחות במסיבה, מרי ג'ו קופקני. על פי גרסתו של קנדי, הוא ביצע פנייה שגויה לגשר דייק. גשר העץ היה בנוי בזווית חדה ביחס לדרך, ובהיעדר גדר הפרדה צנחה המכונית לתוך אגם פוצ'ה, אשר היה מלא במים בשל הגאות (באותו אתר האגם צר וצורתו כצורת תעלה). המכונית התהפכה ונותרה הפוכה מתחת לפני המים. קנדי הצליח לצאת מרכבו ולשחות למעלה האגם, אך קופקני נותרה ברכב. לאחר מספר ניסיונות להצילה, בהן צלל מתחת לפני המים, הוא פנה בחזרה לבית בו התרחשה המסיבה, על מנת להזעיק עזרה, אך קופקני כבר לא הייתה בין החיים. קנדי דן בתאונה עם מספר לא מועט של אנשים, בהם הוריה של קופקני ואף עורך דינו, אך יצר קשר עם המשטרה רק לאחר שעברו עשר שעות מאז התרחשות התאונה.
התאונה הטרגית הפכה במהרה לשערורייה וזכתה לכותרות רבות ברחבי העולם. טד קנדי שהעדיף לשוחח עם עורך דינו, ורק זמן רב לאחר התאונה טרח ליידע את השוטרים, ספג ביקורת על התנהגותו. שמועות על כך שנהג תחת השפעת אלכוהול לא סייעו לתדמיתו ופגעו בסיכויו להיבחר לנשיאות ארצות הברית לאחר מכן.
קנדי חתם על עסקת טיעון, בה הוא מודה שעזב את מקום התאונה, לאחר גרימת פגיעה גופנית. גזר דינו היה חודשיים מאסר שלא רוצו בפועל.
יוסי סוכרי
יוסי סוּכָּרִי (נולד ב-19 באפריל 1959) הוא סופר ישראלי.
ביוגרפיה
בנם של מרדכי סוכרי וונדה סוכרי לבית סבן. גדל בפרדס כץ וברמת גן, ובהיותו בן תשע עבר עם משפחתו לצפון תל אביב. למד בבית הספר היסודי בר-כוכבא ובתיכון חדש בתל אביב, עזב את לימודיו התיכוניים וניגש לבחינות הבגרות בעצמו. היה כדורסלן בצעירותו בנבחרת הקדטים של ישראל ובנבחרת הנוער של מכבי תל אביב. למד בחוג לפילוסופיה ובמכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות על-שם כהן באוניברסיטת תל אביב.
במהלך השנים לימד במוסדות שונים: במכללה למינהל, בצלאל, קמרה אובסקורה, אוניברסיטת בן-גוריון ובית הספר לאמנויות מנשר. מרצה לפרנסתו בחברות ובארגונים.
פרסם מאמרים פובליציסטיים בנושאים פוליטיים, מדיניים וחינוכיים בעיתונים שונים, בעיקר בעיתון "הארץ".
נשוי ליעל ויסבורד, נכדתו של ישראל סחרוב.
ספריו
.
על ספר זה זכה סוכרי בפרס ברנר, מנימוקי השופטים: קולו הייחודי של יוסי סוכרי מספר בעלילה סוחפת, שגיבורתו היא בחורה צעירה, את גורלה של יהדות לוב בשואה. הוא פותח צוהר לקהילה יהודית עתיקה, כור היתוך של תרבויות, ושל שפות שונות (איטלקית, עברית וערבית-יהודית), יצירה שהיא נדבך חשוב בספרות העברית."
קישורים חיצוניים
מכתביו: על כתביו:
דילן חרונבייחן
דילן חרונבייחן (באנגלית: Dylan Groenewegen; נולד ב-21 ביוני 1993) הוא רוכב אופני כביש הולנדי בקבוצת בייקאקסצ'יינג'. חרונבייחן ניצח ב-4 קטעים בטור דה פראנס בין השנים 2017–2019, והוא אלוף הולנד בשנת 2016.
2012
חרונבייחן הצטרף לקבוצת דה ריז'ק שאנקס, מדרג הקונטיננטל. הוא סיים 9 במרוץ האומלופ ון הט האוטלנד, ורביעי במרוץ המונסטרלנד ג'ירו.
2013
חרונבייחן סיים שני במרוץ הרונדה ון פלנדרן לצעירים, לאחר שהפסיד לריק זאבל בספרינט. הוא ניצח את מרוץ הרונדה ון נורד הולנד. הוא השתתף בטור רויאל סמילד, והגיע שני בקטע הרביעי ובמקום ה-7 הכללי. בהמשך העונה, חרונבייחן ניצח את המרוץ החד יומי, קרנן אומלופ אחט סוסטרן.
2014
את עונת 2014 פתח חרונבייחן עם מקום 3 במרוץ הטרופאו פלמה. הוא השתתף בטור דה נורמנדי, וניצח את הקטע ה-2. חרונבייחן ניצח גם את מרוץ הרונדה ון פלנדרן לצעירים.
2016
חרונבייחן חתם בקבוצת לוטו אנ.אל יומבו מדרג הוורלד טור. הוא ניצח את הקטע השלישי בוואלטה ולנסיה. הוא סיים רביעי בקורן–בריסל–קורן, ושישי בלה סאמין. חרונבייחן ניצח את הקטע הראשון בדרידאסה ון ווסט פלנדרן. סיים שלישי במרוץ הרונדה ון דרנט, שלישי במרוץ הנוקר - קורס, שני בהנדזמה קלאסיק, ותשיעי במרוץ שלדפרייס. הוא ניצח את הקטע הראשון בטור דה יורקשייר ואת קטגוריית הנקודות באותו המרוץ. הוא ניצח את מרוץ ההייסטה פייל ואת מרוץ הרונד אום קלן. הוא ניצח את הקטע השלישי בסטר זי.אל.אם וניצח את קטגורית המאיצים, וגם את אליפות הולנד. בעקבות יכולתו המרשימה של חרונבייחן, הוא נבחר לטור דה פראנס. הישגו הבכיר היה המקום הרביעי שלו בקטע הרביעי. הוא ניצח בפעם השנייה ברציפות את מרוץ הארנהיים - וינבנדאל, את הקטע הרביעי בטור של בריטניה ואת קטגוריית המאיצים במרוץ זה. הוא ניצח את הקטע ראשון של אנקו טור, ואת הטור של יורומטרופול (מרוץ חד יומי).
2017
חרונבייחן השתתף בטור דובאי, וניצח בקטגוריית הצעירים. הוא ניצח את הקטע הראשון של הטור של יורקשיר, ועוד שני קטעים בטור של נורווגיה. הוא ניצח עוד שני קטעים במרוץ סטר. זי.אל.אמ. הוא לא הצליח להגן על תוארו כאלוף הולנד, וסיים שלישי, כשמקדימים אותו רמון סינקלדם וווטר וויפרט. הוא נבחר לטור דה פראנס שנית, וניצח את הקטע האחרון. הוא ניצח את הקטע השביעי בטור של בריטניה, וניצח את הקטע החמישי בטור של גואנשי.