cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בוסטון גארדן
היסטוריה
בשנות ה-20 של המאה ה-20, טקס ריקרד, שהקים את האולם השלישי שנשא את השם מדיסון סקוור גארדן וייסד את הניו יורק ריינג'רס הפנה את תשומת לבו לבוסטון. הוא החליט להקים את הבוסטון מדיסון סקוור גארדן, שהיה אמור להיות השני מתוך שבעה אולמות גארדן, אך בסופו של דבר היה האחרון. מטרתו העיקרית של ריקרד הייתה לבנות אולם אגרוף שבו המושבים יהיו קרובים ככל שניתן לזירה כך "שהקהל יוכל לראות את הזיעה על גבותיהם של המתאגרפים." עלות הקמת האולם מוערכת ב-10 מיליון דולר והאירוע הראשון שהתקיים בו, ב-17 בנובמבר 1928, היה קרב אגרוף, בו גבר דיק פיניגן על אנדרה רוטיס. שלושה ימים לאחר מכן קיימו הברואינס את משחקם הראשון באולם כאשר הפסידו למונטריאול קנדיאנס. הברואינס זכו בסטנלי קאפ בעונתם הראשונה בגארדן ולאורך שנות קיומו של האולם זכו הברואינס בחמש אליפויות NHL.
בנובמבר 1946 קיימו הבוסטון סלטיקס את משחקם הראשון באולם כאשר גברו על הטורונטו האסקיז לעיניי כחמשת אלפים צופים. בשנים שלאחר מכן הברואינס ומשחקי כדורסל מכללות משכו מספר גדול של צופים מאשר הסלטיקס אך ב-1950 מונה רד אאורבך למאמן הסלטיקס ובמהלך העשור הצטרפו לקבוצה כוכבים כמו ביל ראסל ובוב קוזי. הסלטיקס זכו באליפות ה-NBA ב-1957 ובשמונה אליפויות רצופות בשנים 1959–1966. הסלטיקס זכו בשתי אליפויות נוספות בשנות ה-60 כאשר ראסל משמש כמאמן-שחקן ובשתי אליפויות נוספות בשנות ה-70 כאשר ג'ון האבליצ'ק ודייב קאונס כיכבו במדי הקבוצה. בשנות ה-80, בתקופתו של לארי בירד זכו הסלטיקס בשלוש אליפויות נוספות ובסך הכל זכו הסלטיקס ב-16 אליפויות לאורך שנות קיומו של הבוסטון גארדן. הגארדן נודע כאולם בייתי מאוד ובמהלך העונות 1985/1986 ו-1986/1987 הפסידו הסלטיקס רק שלושה משחקי עונה סדירה מתוך 82.
ליקויים
הגארדן נודע כאולם בעל ליקויים ומיושן ביחס לאולמות אחרים בספורט האמריקאי המקצועני. באולם לא היה מיזוג אוויר ובמהלך המשחק החמישי של סדרת גמר ה-NBA ב-1984 נעזרו השחקנים בבלוני חמצן בכדי להתמודד עם חום של 36 מעלות. גלי חום הובילו להתעבות שגרמה לפרקט להיות רטוב וחלק ולעיתים היעדר מיזוג אוויר גרם ליהיווצרותו של ערפל על גבי משטח הקרח. ב-1988 בזמן משחק בסדרת הגמר ה-NHL קרסה מערכת החשמל באולם והמשחק נדחה. בנוסף לכך היו נקודות על הפרקט עליהן היה קשה יותר להקפיץ את הכדור ונטען כי הסלטיקס ניצלו זאת בכדי לחטוף כדורים מהיריב. האולם היה אחד מהקטנים ביותר ב-NBA ורד אאורבך התלונן על כך שכ-9,000 מהמושבים היו מאחורי הסלים ולא היה ניתן לדרוש מחיר גבוה עבורם, וממושבים רבים באולם הראייה הייתה חסומה באופן חלקי. בנוסף לכך, משטח הקרח בגארדן היה קטן ביחס למגרשים אחרים ב-NHL היות שהגארדן נבנה בזמן שלא היה סטנדרט מחייב ב-NHL.
מעבר לאולם חדש
בשל הליקויים באולם הוצעו לאורך השנים תוכניות להחליפו. הסלטיקס בדקו אפשרות לבנות אולם חדש בערים אחרות במסצ'וסטס והברואינס שקלו לבנות אולם חדש בניו המפשייר. החל משנות ה-60 העלו יזמים ופוליטיקאים תוכניות לבניית אולם חדש אך תוכניות אלה לא צלחו בעיקר בשל קשיי מימון ומחלוקות בין פוליטיקאים ליזמים. ב-1993 העביר בית המחוקקים של מסצ'וסטס חוק המאפשר את בנייתו של אולם חדש בסמוך לבוסטון גארדן. הזכויות לשם האולם נמכרו בתחילה לבנק שואומאט אך זה התאחד עם פליט פיינשל גרופ והשם שניתן לאולם הוא FleetCenter. ב-2005 נמכרו הזכויות לשם האולם לחברת TD Banknorth וב-2009 שונה השם ל- TD Garden.
הבוסטון גארדן סגר את שעריו ב-1995 ואירוע הספורט האחרון שהתקיים בו היה משחק ראווה בן התמודדו הברואינס והמונטריאול קנדיאנס. משחקם האחרון של הסלטיקס בגארדן היה במאי 1995 כאשר הפסידו במשחק פלייאוף לאורלנדו מג'יק. אירוע פרידה מהגארדן נערך בספטמבר 1995.
המקור הכהני
המקור הכהני (בקיצור: ס"כ; באנגלית: the Priestly source, או בקיצור P) לפי השערת התעודות, הוא אחד מארבעת מקורות התורה, ארבע תעודות ששילב עורך מאוחר כדי ליצור יחידה אחת. המקור הכהני מזוהה, בין השאר, באמצעות תיאור אהרן הכהן באור חיובי, ובאמצעות סגנון הכתיבה. על אף שהשערת התעודות שנויה כיום במחלוקת בחקר התורה, קיומו של המקור הכהני כתעודה מובחנת הוא אחת הנקודות הבודדות שיש על אודותיהן קונצנזוס מחקרי.
רקע
על פי השערת התעודות, חמשת חומשי התורה מורכבים מארבע תעודות, שאותן שילב עורך מאוחר כדי ליצור יחידה אחת. המקור הכהני הוא המפותח והארוך ביותר, והוא כולל את רוב ספר ויקרא ופרקים רבים בבראשית, שמות, ובמדבר. הוא מגלה עניין מיוחד בעבודת הקרבנות, בענייני טומאה וטהרה ובדקדוקי המצוות, ומתרחק מן התיאורים האנושיים של האל.
מועד החיבור
קיימות סברות שונות באשר לזמנו ומוצאו של המקור הכהני.
גרסת ולהאוזן
להערכתו של אבי השערת התעודות יוליוס ולהאוזן, שהיא ההשערה הרווחת בקרב חוקרי התורה גם בימינו, מוצאו של המקור הכהני בתקופת גלות בבל או בימי בית שני, שכן הוא איננו מבטא את אופיה של דת ישראל בתקופת המקרא אלא את הפולחן הדתי שהנחילו הכהנים לעם ישראל לאחר הגלות.
את השלב השני בפולחן הישראלי מייצגת האסכולה הדויטרונומיסטית, שהייתה אחראית לכתיבת ספר דברים. אסכולה זו מביאה לידי ביטוי את הרפורמות הדתיות שהנהיג המלך יאשיהו בסביבות שנת 622 לפנה"ס, לאחר שהלה מצא ספר תורה בבית המקדש, שמורה על ריכוז הפולחן במקום אחד, הוא בית המקדש שבירושלים. בתנ"ך, הכינוי "ספר התורה" מתייחס כמעט תמיד לספר דברים. ספר התורה שמצא יאשיהו מזוהה עם ספר דברים, שאף בו ניכרת הדרישה לריכוז הפולחן: . לפיכך נהוג למקם את מועד כתיבת ספר דברים בימי יאשיהו.
רקע היסטורי
הדת בממלכת יהודה שלפני גלות בבל הייתה מרוכזת סביב הקרבת קורבנות בבית המקדש בירושלים. לדעת חלק מהחוקרים, הפולחן נוהל בידי הכהנים בני צדוק שנעזרו בלויים. בני צדוק היו הכהנים בירושלים, אך במרכזי פולחן אחרים שלטו קבוצות אחרות. במקדש בית אל, שהיה מרכז פולחני של ממלכת ישראל, הייתה קבוצת כוהנים שעסקה בפולחן "עגל הזהב" שהיה נהוג בממלכת הצפון. עדות לפולחן העגלים בממלכת הצפון מצויה בנבואות הושע שנאבק בפולחן הסינקריטיסטי של יהוה שרווח בימיו. הוא מחה נגד עירוב פולחן הבעל עם הפולחן ליהוה ויצא נגד פולחן העגלים. הוא כינה את העיר בית אל בכינוי הלעגני "עֶגְלוֹת בֵּית אָוֶן", המשקף את העמדה שלפיה פולחן העגלים עושה את בית אל לעיר של אָוֶן, מעשי תועבה ורשע.
חוקרים המאחרים את ס"כ לתקופה הבתר־גלותית משערים כי לאחר חורבן בית המקדש הראשון בשנת 586 לפנה"ס בידי נבוזראדן שר צבאו של נבוכדנאצר מלך בבל, אשר כבש את ירושלים, הוגלו רוב ההכהנים בני צדוק, והמקדש בבית אל הפך למרכז פולחן ליהודאים. קבוצת הכוהנים שהתגבשה אז ייחסה עצמה ל"בני אהרן". לאחר שהכהנים בני צדוק חזרו מגלות בבל סביב שנת 538 לפנה"ס הם ייסדו שוב את הפולחן בירושלים והחל מאבק בין שתי הקבוצות. לבסוף בני צדוק חזרו לשלוט בכהונה, אך אימצו את דמות אהרון כראשון הכוהנים, כפשרה וניסיון שילוב עם בני אהרן. סיפור קורח בספר בבמדבר, שחלק על דרך הנהגתם של משה ואהרן, ולבסוף נבלע באדמה, מסמל את העתיד לקרות למורד בכהונה לפי המקור הכהני.
לפי אותם חוקרים, לאחר שיבת ציון, הכוהנים בני צדוק פעלו בחסות השלטון הפרסי בארץ ישראל והם אלו שעמדו בראש הקהילה היהודית במחוז יהוד מדינתא. כבעלי העניין של הדת הם הכניסו לתורה הן את החוקים והתקדימים ההיסטוריים שמטפחים את מעמדם, סמכותם ורווחתם והן את האמונה באל הטרנסצנדנטלי שמסוגל לברוא עולם שלם במאמר בלבד - אמונה לה נחשפו בגלות בבל, שם הם באו במגע עם הדת הזורואסטרית, לדברי אותם חוקרים, שלימדה אותם לא רק על קיומו של הממד הרוחני אלא גם על הריחוק והנשגבות של האל שלא נהג להתערב בענייני דיומא.
חלקי החוק
המקור הכהני הוא המפותח והארוך ביותר, והוא כולל את כל ספר ויקרא ופרקים רבים בבראשית, שמות, ובמדבר. הוא מגלה עניין מיוחד בעבודת הקרבנות, בענייני טומאה וטהרה ובדקדוקי המצוות, ומתרחק מן התיאורים האנושיים של האל. לפי ולהאוזן, מצוות השבת וברית המילה עוצבו בתקופת גלות בבל על ידי האסכולה הכהנית וכך הגיעו אל המקור הכהני שבתורה.
המקור הכהני עוסק בעבודות הכהונה כגון עבודת הקורבנות, שהיא התפקיד המרכזי של הכהנים:
הכהנים מתוארים כממונים על הוראת ההלכה:
בנוסף, המקור הכהני מדבר על "אוהל מועד" כמשכן הממוקם במרכז המחנה, מקום פולחן אחד מוסדר כשבו ורק בו זובחים כולם. לעומת המקור האלוהיסטי שבו המשכן טרם הוקם, ובעקבות חטא העגל אוהל מועד הוקם בידי משה הרחק מן המחנה:
לעומת המקור הכהני שעוסק בתקופה שלאחר הקמת המשכן ומשיחת אהרן ובניו לכהונה בידי משה (בפרשות צו ושמיני), ומורה בפרוש שרק הכהנים מנהלים את עבודת הפולחן והקורבנות:
וכן
לעומת זאת במקור הכהני, רק פסח וסוכות מכונים 'חגים':
ואילו שבועות אינו מכונה בתואר זה:
כריתת בריתות
בחלקים סיפוריים בתנ"ך המיוחסים למקור הכהני ניתן לראות שימוש בביטויי לשון דומים. כך, למשל, שורר דמיון רב בין התגלות ה' לנח בברית הקשת שב, לבין התגלותו לאברהם באירוע ברית המילה שב, התגלותו ליעקב בקיום הנדר בבית אל שב והתגלותו למשה בשמו שב:
ב, לאחר שפינחס הורג את זמרי בן סלוא עקב חטא בעל פעור, אלוהים מבטיח את הכהונה הגדולה לפינחס ול"זרעו אחריו", בדומה להבטחה שניתנה לאברהם, ליעקב ולמשה באשר למתן הארץ:. קשר זה מבסס את ההנחה שלפיה כהנים היו אחראיים לכתיבת מקור זה, ומכאן שמו.
סיפור הבריאה הראשון
סיפור הבריאה הראשון שב, חולק את המאפיינים של המקור הכהני, כגון מצוות הפריה והרבייה וכן השימוש ב"אלוהים" כשם האל. נוסף על כך, ישנן מספר נקודות דמיון בין סיפור זה לבין סיפור הברית בין אלוהים לנח, שהוגדר כבר כחלק מהמקור הכהני:
סיפור זה אף קשור קשר הדוק לחוקי התורה הכהניים שבאים בהמשך התורה. תכליתו של סיפור בריאה זה היא מתן הסבר למנוחה ביום השבת. החלקים החוקתיים בתורה העוסקים ביום השבת כתובים במילים דומות מאוד לאלה שבסיפור הבריאה הראשון, ושניהם כוללים ביטויים חוזרים, כגון "לקדש", "לעשות מלאכה" ו"לשבות ביום השביעי". כך כתוב בסיפור הבריאה הראשון:. כך כתוב בחלקים העוסקים במצוות השבת:.
רשימות גנאלוגיות
הרשימה הגנאלוגית שב פותחת במילים. אף סיפור הבריאה הראשון מסתיים במילה "תולדות":. נוסף על כך, גם סיפור הבריאה הראשון כולל את המילים "בצלם" או "בדמות אלוהים". לפיכך, נוטים לייחס את הרשימות הגנאלוגיות מאדם לנח שבפרק ה' ומשם בן נח לאברהם שב למקור הכהני גם כן. שתי הרשימות הללו פועלות בתבנית קבועה:.
נדודי יעקב לפדן ארם
בתנ"ך יש כפילות בסיבה שבגינה עזב לחרן ב וב. ב, רבקה מצווה על בנה יעקב לעזוב לחרן פן יהרגו עשו אחיו, עקב כעסו הרב על שאחיו גנב ממנו את ברכותיו של אביו: . לעומת זאת, במקור הכהני דווקא יצחק הוא זה המצווה על בנו יעקב ללכת לחרן, פן יעקב ינהג כאחיו עשו וייקח לו אישה מבנות הכנעני: . הכפילות בסיבה זו מעוררת תמיהה, שכן זה עתה יעקב "גנב" מאביו יצחק את הברכות שהלה ייעד לעשו, ולא ניכר כי יצחק כועס על יעקב עקב גניבת הברכות.
נוסף על כך, בסיפור מופיעים מספר ביטויים, הזהים לביטויים שהוזכרו בקטעים השייכים למקור הכהני. בסיפור נעשה שימוש בשם "אל שדי" לתיאור האל, ויעקב מצווה לפרות ולרבות:. בסיפור מוזכרת ההבטחה כי יעקב וזרעו אחריו יירשו את הארץ:. חרן אף מקבלת את השם החלופי פדן ארם:. כך גם בהתגלותו של אלוהים ליעקב שבאה מאוחר יותר:.
רכישת מערת המכפלה
סיפור רכישת מערת המכפלה שב קשור אף הוא למקור הכהני, כיוון שנעשה בו שימוש בביטויים הנמצאים בקטעים אחרים בתורה, המיוחסים אף הם למקור הכהני. כך, למשל, הביטויים ו, הנזכרים ב, מופיעים שוב במילים דומות כ וכ. גילה של שרה במותה מופיע במדויק:. זאת, בדומה לכתוב ברשימות הגנאלוגיות. נוסף על כך, תושבי הארץ שמהם קונה אברהם את מערת המכפלה הם חתים, לרבות עפרון החתי. גם בסיפור נדודי יעקב לפדן ארם מוזכרים תושבי הארץ כחתים:.
הישר הממשי המורחב
במתמטיקה, הישר הממשי המורחב הוא המרחב הטופולוגי, כאשר הם זוג איברים פורמליים חדשים, המסומן על ידי  או , עם הטופולוגיה הנוצרת על ידי הבסיס לקבוצות הפתוחות.
אחת המוטיבציות להגדרת מרחב זה, היא האפשרות להכליל באופן פורמלי את מושג הגבול האינסופי. כך למשל ניתן להתבונן בפונקציה f(x) = 1/x כפונקציה מהצורה, ואז הסימון המקובל הופך להיות בעל משמעות טופולוגית מוגדרת. מוטיבציה ברוח דומה היא בתורת המידה, שם נהוג להשתמש באינטגרל לבג כאופרטור מהצורה, ובכך לכלול בתחום של פונקציה של אופרטור האינטגרל גם פונקציות שהאינטגרל שלהן אינסופי.
ניתן להראות כי הישר הממשי המוכלל הוא קומפקטי. יתרה מזאת, הוא הומאומורפי לכל קטע ממשי סגור לא טריוויאלי. למשל המוגדרת על ידי היא הומאומורפיזם.
מחלף אבן העזר
מחלף אבן העזר, הוא מחלף בכביש 5 עם כביש 5050.
המחלף, שנחנך בשנת 2002, החליף את השימוש בשני צמתים לאורך כביש 5 (צומת קסם-פארק אפק וצומת ראש העין). המחלף נמצא כשני קילומטר מזרחית למחלף קסם, ומאפשר גישה לראש העין מצפון. מזרחה מהמחלף נמצא מחלף ראש העין מזרח ואחריו נמצא מחלף שער שומרון, אשר מוביל אל יישובי השומרון המרכזי (כגון אלקנה). המחלף נבנה על ידיד חברת חופרי השרון בעלות של 32 מיליון שקלים, במסגרת הפרויקט בוצעה גם הרחבה של כביש 5 ל-2 מסלולים בני 2 נתיבים בכל כיוון ממחלף קסם ועד מחצבת פיוניר בנחל רבה.
Ѯ
קְסִי היא אות באלפבית הקירילי המוקדם, שנגזרת מהאות קסי באלפבית יווני (Ξ, ξ) וצורתה מעין דמוית-ראי של קסי קטנה. נמצאת בשימוש בעיקר במילים שאולות מהשפה היוונית, רובן מילים הנוגעות לכנסייה.
בספירה קירילית, האות מסמלת את המספר 60. לעומת זאת, בווריאנטים מסוימים, אות זו הוחלפה באות Ч בשביל סימול המספר 60 בערך מספרי.
היסטוריה
קסי יצאה מן האלפבית הקירילי יחד עם Ѱ|פסי (Ѱ, ѱ), Ѡ|אומגה (Ѡ, ѡ), וѦ|יוס (Ѫ, Ѧ) ברפורמות הכתב אזרחי שהתרחשה בשנת 1708, והשימוש בה פחת גם בשפות חילוניות אחרות.
האות הוחזרה לתקופה קצרה בשנת 1710, והוצאה סופית משימוש בשנת 1735.
בעוד שהשימוש באות בחיי היום יום הופסק לגמרי, בכנסייה ובכתבי קודש השימוש באות נשמר, ומכיוון שהכנסייה לקחה חלק נכבד בחיי האזרחים, ניתן היה עדיין למצוא כתבים בהם האות מופיעה עד תחילת המאה ה-19.
סרגיי קוריוחין
סרגיי אנטוליביץ' קוריוחין (ברוסית: Серге́й Анато́льевич Курёхин; כונה לפעמים "הקפטן"; 16 ביוני 1954 – 9 ביולי 1996) היה מלחין, פסנתרן, מנהל מוזיקלי, אמן ניסיוני, שחקן קולנוע וסופר, מסנקט פטרבורג, רוסיה.
קורות חיים
קוריוחין החל את הקריירה שלו כנגן פסנתר בלהקת בית ספר בלנינגרד. לאחר שניגן במספר להקות ג'אז מקצועיות, כמו גם עם מוזיקאי רוק פופולריים, עבר קוריוחין מספר שלבים בקריירה הענפה שלו ובסופו של דבר הפך לאחד השמות והפרצופים המוכרים ביותר ברוסיה במהלך שנות השמונים והתשעים.
לקראת סוף חייו הוא נודע כמלחין קולנוע אוונגרדי, אמן מיצגים ושחקן קולנוע. מחוץ לרוסיה הוא היה ידוע בעיקר כמוזיקאי ג'אז ניסיוני, דרך עבודותיו ששוחררו מאז חתם ב-1981 עם חברת התקליטים "לאו רקורדס" הבריטית, וכן בעקבות סבובי ההופעות שלו עם "האנסמבל פופ-מכניקה" ועם תוכנית ההפנינג שלו שכותרתה גם "פופ מכניקה". הוא גם תרם תרומה משמעותית לכמה אלבומים (בפרט: משולש, טאבו ורדיו אפריקה) של להקת הרוק הרוסית המפורסמת אקווריום.
חלק מעבודותיו הקולנועיות הראויות לציון כוללות כיכוב והלחנת המוזיקה לשני קברניטים II סרט פסאודו-דוקומנטרי קומי על מלחמת העולם הראשונה; הפסקול לסרט האימה הרוסי הנאו-נואר המעצב (Господин Оформитель), והתפקיד הראשי של החנון הלוחם שמנצח את כנופיית הפשע המקומית ב-Lokh pobeditel vody.
קוריוחין עלה לגדולה לאחר שיצר את אחד הממים הויראליים הפופולריים הראשונים בתקשורת הרוסית. זה היה אחד המעשים המאולתרים-למחצה שלו שנעשתה כאמנות מיצג, ששודר בשידור חי בטלוויזיה הרוסית במאי 1991. כאורח בתוכנית האירוח הפופולרית "הגלגל החמישי" סיפק קוריוחין "הוכחה" ש"לנין היה פטריה". במהלך שנות התשעים היה קוריוחין חבר המועצה לתרבות ותיירות בעיר סנקט פטרבורג. בשנת 1995 הצטרף קוריוחין למפלגה הבולשביקית הלאומית.
מותו
קוריוחין מת ממחלת לב נדירה, סרקומה לבבית, והוא בן 42 בלבד. הוא הובא למנוחות בבית העלמין בקומרובו, סמוך לקברה של אנה אחמטובה.
מורשתו
בשנת 2004 נוסדו קרן סרגיי קוריוחין ומרכז קוריוכין. הקרן אוספת מידע על קוריוחין והמרכז מארגן אירועים ברוח האמן. שניהם ממוקמים באותו בניין, בית קולנוע ישן בסנקט פטרבורג. בשנת 2009 הקימו קרן סרגיי קוריוחין ומרכז קוריוחין פרס שנתי בתחום האמנות המודרנית.
עבודות נוספות
כמו כן הלחין את מוזיקת הפתיחה עבור כל סדרת הטלוויזיה של ה-BBC בשם Comrades ב-1985 שפרק אחד בו סיקר אותו עצמו ואת סצנת המוזיקה בלנינגרד.
שקילות מוריטה
באלגברה מופשטת, שני חוגים נקראים שקולים מוריטה (Morita equivalent) אם קיימת שקילות קטגורית undefined בין המודולים הימניים שלהם.
המונח נקרא על שם המתמטיקאי היפני מוריטה קייצ'יundefined, שעסק באלגברה וטופולוגיה. לשקילות מוריטה מספר אפיונים חשובים, ובמובן מסוים היא מכלילה את הקשר שבין חוג אל חוג המטריצות מעליו, ולא באופן מרחיק לכת.
הגדרה
שתי קטגוריות נקראות שקולות אם קיימת ביניהן שקילות קטגורית, כלומר קיימים פונקטורים  ו-  כך ש-F \circ G ו-G \circ F איזומורפיות באופן טבעי אל העתקות הזהות, כלומר קיימות העתקות טבעיות  ו-.
בהינתן חוג (אסוציאטיבי עם יחידה) R, נסמן ב- את הקטגוריה של המודולים הימניים מעל R. נאמר ששני חוגים R ו-S הם שקולים מוריטה אם קיימת שקילות קטגורית בין ל-.
קל לראות כי מדובר בשקילות בין חוגים (כלומר, התאמה המקיימת רפלקסיביות, סימטריות וטרנזיטיביות), המכונה שקילות מוריטה.
מבנה
שני חוגים איזומורפיים ודאי שקולים מוריטה, וההפך נכון בחוגים קומוטטיביים. בחוגים לא קומוטטיביים מתקבל מינוח כללי יותר; כך למשל, כל חוג מטריצות מעל חוג נתון שקול מוריטה לחוג המקורי, ולכן כל שני חוגי מטריצות מעל אותו החוג הם שקולים מוריטה. דוגמה ראשונית זו היא אבן הפינה במונח של שקילות מוריטה, ורבות מטכניקות ההוכחה עוברות לתאוריה הכללית.
היות שעצם ההגדרה היא בשקילות קטגורית, כל תכונה שניתן להגדיר אך ורק בתוך הקטגוריה של המודולים הימניים (כלומר אך ורק על ידי אובייקטים ומורפיזמים, וללא התייחסות מפורשת אל חוג הבסיס) תעבור מחוג אל חוג השקול אליו מוריטה. כך למשל, אינג'קטיביות, פרויקטיביות, פשיטות למחצה, ארטיניות, נתריות, נוצר סופית (אך לא מספר היוצרים), כולן נשמרות.
מאידך, מספר תכונות בבירור אינן נשמרות על ידי יחס מוריטה - קומוטטיביות, מקומיות, חילוק, תחום, גולדיות.
שקילות מוריטה ומודולים יוצרים
לשקילות מוריטה קשר הדוק למודולים יוצרים (generators) ומודולים פרו-יוצרים (progenerators). מודול יוצר הוא מודול שאידיאל העקבה שלו שווה לחוג כולו. מודול פרו-יוצר הוא בנוסף פרויקטיבי ונוצר סופית. את קטגוריית המודולים הפרו-יוצרים נסמן ב-.
הקשר המבני
כעת נתאר את הקשר בין מודולים פרו-יוצרים אל שקילות מוריטה, המכונות משפטי מוריטה.
לכל מודול פרו-יוצר ניתן להגדיר morita context (ראו בלקריאה נוספת לפרטים מלאים). קיומו של morita context משרה שקילות מוריטה בין החוג R אל החוג. גם ההפך נכון - כל חוג S השקול מוריטה ל- R הוא חוג אנדומורפיזמים מעל R-מודול ימני פרו-יוצר כלשהו - כלומר, ניתן לבנות morita context בהינתן שקילות קטגורית בין המודולים הימניים. הרכבה של שקלויות קטגוריות מתאימה באופן מלא אל מכפלה טנזורית של המודולים הפרו-יוצרים המתאימים.
תכונות נוספות
משפט: עבור שני חוגים R,S שקולים מוריטה, כלל הביטול ב- שקול אל כלל הביטול ב-.
לאור משפט זה, אפשר לאפיין חוגי מטריצות שנקבעים על ידי חוג הבסיס - עבור חוג R, הבאים שקולים:
עד כה דובר על שקילות בין המודולים הימניים, אך למעשה שקילות בין המודולים הימניים שקולה לשקילות בין המודולים השמאליים.
ניתן לתאר את המבנה של שני חוגים שקולים מוריטה באופן מפורש עוד יותר - אם R,S שקולים מוריטה, אז עבור אידמפוטנט שלם e (כלומר כך ש- ).
כמסקנה מטענה זו, תכונה של חוגים היא אינווריאנטית תחת יחס מוריטה אם ורק אם כאשר R מקיים את התכונה, כך גם כל חוג מטריצות מעליו, וגם כל חוג מהצורה eRe לכל אידמפוטנט שלם e.
בנוסף, אם R,S שקולים מוריטה, אז המרכזים שלהם איזומורפיים. לכן, במקרה של חוגים קומוטטיביים, המונח לא מחדש כלום (כאמור לעיל). המרכז הוא אינווריאנט מוריטה, ויותר מכך: את המרכז של R ניתן לקבוע בעזרת הקטגוריה של המודולים הימניים מעל R.
בתורת K, שקילות מוריטה בין חוגים משרה שקילות על מחלקות המודולים הפרויקטיביים, ולכן לחוגים שקולים מוריטה יש חבורות K איזומורפיות.
שמורות מוריטה
התכונות הבאות נשמרות תחת שקילות מוריטה:
אנרי מבורגונדי (1035–1066)
אנרי מבורגונדי (בערך 1035 – 27 בינואר 1070/1074), היה בנו הבכור שנותר בחיים ויורשו של רובר הראשון, דוכס בורגונדי, בנו השני של רובר השני, מלך צרפת, ואשתו, הלי מסמור, נכדתו של אנרי הראשון, דוכס בורגונדי. מעט ידוע על חייו. הוא מת זמן קצר לפני אביו ומעולם לא היה דוכס בעצמו.
שמה של אשתו של אנרי אינו ידוע: הן סיבילה והן קלמנס הוצעו כשמה של אשתו. הראשון שבהם נובע מהספד ללא תאריך מבזאנסון, סנט-אטיין, המכונה "סיבילה, מאטר דוקוס בורגונדי" (סיבילה, אמו של הדוכס מבורגונדי), מתוך הטענה שמאחר שהיא אם לדוכס אך לא נקראת בעצמה. 'דוכסית', היא בוודאי הייתה נשואה לאביו היחיד של דוכס שלא היה דוכס בעצמו, הנרי. עם זאת, ההיסטוריון ז'אן ריצ'רד הצביע על כך שסביר להניח שזה פשוט קישור בין המנוחה לדוכס בזמן התיעוד, ושזה התייחס לסיבילה מבורגונדי, דוכסית בורגונדי, אמו של איג השני, דוכס בורגונדי. התצפית על שימוש חוזר בשם קלמנס בקרב צאצאיו של בנו של אנרי אודו הראשון, דוכס בורגונדי הביאו להצעה של ריצ'רד כי זה היה שמה האפשרי של אמו של אודו, למרות שלאשתו של אודו הייתה אחות, קלמנטיה מבורגונדי, שיכולה לתת את ההשראה לשימוש בו בקרב צאצאיהם. גם מוצאה אינו מתועד ונתון לספקולציות. בהתבסס על השימוש באפיתט "בורל" על ידי אודו, הגנאלוג Szabolcs de Vajay הציע כי אמו הייתה בתם של ברנגר רמון הראשון, רוזן ברצלונה ואשתו השלישית, גיסלה מליוקה, ומכאן נכדתו של רמון בורל, רוזן ברצלונה,  אם כי אין ראיות תיעודיות לכך שזה היה המצב. אשתו של אנרי מתה ב-6 ביולי 1074 או לאחר מכן.
משפחתו
לאנרי ולאשתו נולדו הילדים הבאים:
מאט פליין
מת'יו (מאט) פליין (באנגלית: Matthew Flynn; נולד ב-23 במאי 1970) הוא מתופף להקת הרוק האמריקאית מארון 5.
ביוגרפיה
מאט פליין נולד בוודסטוק ניו יורק. בילדותו למד לנגן על תופים.
בשנת 2006 הצטרף פליין ללהקת "מארון 5", לאחר שהמתופף של הלהקה, ראין דאסיק, עזב בגלל פציעה שמנעה ממנו להמשיך לתופף.
מארון 5
מאט הצטרף ללהקה כשהם התחילו לעבוד על האלבום השני שלהם. האלבום השני, "It Won't Be Soon Before Long" ב-16 במאי. ב-25 במרץ 2008 הם הוציאו אלבום הופעה חיה שני שנקרא "Live from SoHo". ב-8 ביולי 2008, הם הוציאו אלבום הופעה חיה שלישי במספר שנקרא, "Live from Le Cabaret". ב-21 בספטמבר 2010 הם הוציאו את אלבום האולפן השלישי שלהם, "Hands All Over". כיום הלהקה עובדת על אלבומה הרביעי שעתיד לצאת ב-26 ביוני 2012.
עבודות נוספות
מאט ניגן בתופים עבור להקת The B-52's והשתתף בשיר "Waterfall" של הזמר גווין דגראו. כמו כן, הוא מנגן גם בכלי הקשה ובמצילתיים.
פליין ייצג את חברת "ימאהה" וכיום מייצג את חברת "לודוויג".
פליין בעל תעודת רישיון של מוזג.
חיים אישיים
מאט נשוי ואב לשניים: ראין היא בתו הבכורה ומייקל פורד, בנו הצעיר.
אוריאל הרמן
אוריאל הרמן (נולד ב-13 באפריל 1987) הוא מוזיקאי, פסנתרן ומלחין מוזיקת ג'אז-רוק.
ביוגרפיה
אוריאל נולד וגדל בירושלים בשכונת קטמון. אוריאל הבן הבכור ולו אח ואחות. למד בתיכון למדעים ואומנויות בירושלים, (תיכון פנימייתי ארצי למצטיינים) במגמת המוזיקה וסיים תואר ראשון במחלקה לפסנתר באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים שם למד פסנתר אצל ד״ר אסף זהר וקומפוזיציה אצל פרופ׳ אנדרה היידו ופרופ׳ מיכאל וולפה. נשוי ליעל לבית שטולמן שחקנית תיאטרון ואב לנור.
קריירה מוזיקלית
עם תום לימודיו האקדמאים (2008) אוריאל הוציא אלבום ראשון יחד עם חברו ללימודים אהוד אטון - "חצאי צבעים חצאי קולות" לחנים חדשים לשיריה של רחל המשוררת בהפקתו המוזיקלית של עדי רנרט.
בשנת 2011, הפיק אוריאל יחד עם בית אבי חי סדרת הופעות - "שערי שמיים" בה השתתפו מיטב האמנים, ביניהם מירי מסיקה, סיוון טלמור ועדי רנרט. במופע יצירות מקוריות ועיבודים ייחודיים למשוררים אמריקאיים וישראליים כאחד כמו לאונרד כהן, בוב דילן, ברי סחרוף, יוני רכטר ועוד.
ב-2014 הוציא אוריאל את אלבומו "AWAKE" (התעוררות) האלבום מורכב מיצירות אינסטרומנטליות מקוריות, עיבודים אינסטרומנטליים לשירי רוק ולחנים לשירים של יהודה עמיחי ותרצה אתר.
אוריאל מספר כי:" בשנה האחרונה עברתי מסע של גילוי, של התעוררות (מכאן שמו של האלבום), שכלל נסיעות והתנסויות ברחבי העולם. חזרתי לארץ.. החוויות הפכו למנגינות.. ואלו התקבצו לכדי אלבום חדש.. האלבום מורכב ברובו מיצירות שכתבתי, שירים שבחרתי להלחין ועיבודים לשירים שאני אוהב".
בעקבות האלבום יצא הרמן לסיבוב הופעות עם הרביעייה שלו, בין היתר הופיעו במופע הפותח את פסטיבל הג׳אז בים האדום שבאילת ובפתיחה של בית האופרה הראשון בטיוואן.
ב-2015 אוריאל הקליט וצילם את ״סשן טחנת הרוח״ - Uriel Herman Quartet – The Windmill Sessions
סדרה של שלושה קליפים המספרים את סיפורם של שלוש יצירות שונות של הפסנתרן והמלחין אוריאל הרמן. את היצירות כתב אוריאל בזמן שהותו בתוכנית רזדנסי (Residencie) למלחינים באי וויסבי שבשוודיה.
היצירות מבוצעות על ידי הרביעייה של אוריאל, איתה הופיע בפסטיבלים בישראל ומחוצה לה בשנה האחרונה: אברי בורכוב - קונטרבאס/עוד | חיים פסקוף - תופים | אוריאל ויינברגר - כלי נשיפה והרמן בפסנתר.
הקליפים הוקלטו בהופעה חיה אל מול קהל מגוון של אוהבי מוזיקה במשכנות שאננים בירושלים.
את הקליפים ביימה בטינה פיינשטיין שיזמה וביימה את הפרויקט זוכה הפרסים "אינדי סיטי" אשר הוצג השנה בפסטיבל פרימוורה סאונד Primavera Sound בספרד.
במקביל להופעות בארץ ובעולם אוריאל ממשיך לקחת חלק כמלחין וכפסנתרן וכמפיק מוזיקלי בפרויקטים שונים. בראשית 2019 יצא התקליט Face to Face על ידי הלייבל הצרפתי Laborie jaz הכולל יצירות מקוריות של הרמן לצד עיבודים וביצועים חדשים לשירים של דוייד בואי ומרדכי זעירא
נשיא טטרסטן
ראש רפובליקת טטרסטן (ברוסית: Глава Республики Татарстан, בטטרית: Татарстан Республикасы башлыгы; בעבר נשיא טטרסטן, או נשיא רפובליקת טטרסטן; בטטרית: Татарстан Республикасы Президенты; ברוסית: Президент Республики Татарстан) הוא ראש הרפובליקה של טטרסטן והמשרה הבכירה ביותר בגופי הרשות המבצעת של הסובייקט הפדרלי רפובליקת טטרסטן.
רשמית ראש הרפובליקה ממונה לתקופת כהונה בת חמש שנים, אך אין מגבלה על מספר הקדנציות. על פי החוקה הטטרית, על ראש הרפובליקה להיות דובר רוסית וטטרית והוא אינו יכול להיות צעיר מגיל 35 בעת מינויו לתפקיד. מעון ראש הרפובליקה הוא ארמון המושל השוכן במתחם הקרמלין בקאזאן. מעון שני הוא מעון הקיץ שבכפר בורובויה מאטיושינו.
כל אזרח רוסיה יכול להציע את עצמו כמועמד לתפקיד ראש רפובליקת טטרסטן. החל משנת 2012 הוא נבחר בבחירות כלליות. בשנים 2005–2011 היה מתמנה על ידי נשיא רוסיה בהמלצת מועצת המדינה של טטרסטן.
היסטוריה
תפקיד ראש הרפובליקה של טטרסטן הוקם מתוך תפקיד יושב ראש נשיאות הסובייט העליון של טטרסטן ב-12 ביוני 1991, ומינטימר שאימייב נבחר לנשיא הרפובליקה הטטרית ברוב קולות בבחירות ישירות לראשות הרפובליקה. הוא נבחר מחדש גם בשנים 1996 ו-2001. עם זאת, בשנות ה-90 של המאה ה-20 היה חשש ממשי לפירוק רוסיה על רקע השאיפה הצ'צ'נית לעצמאות ובוטלו הבחירות הישירות למושלי המחוזות וראשי הרפובליקות. שאימייב מונה על ידי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין במרץ 2005 לתקופת כהונה רביעית לתפקיד.
במרץ 2010 ביקש שאימייב מנשיא רוסיה, דמיטרי מדבדב, שלא למנותו לתקופת כהונה נוספת, ומדבדב מינה במקומו את רוסטם מיניחאנוב, שמינויו אושר גם על ידי הרשות המחוקקת של טטרסטן, מועצת המדינה הטטרית.
שם התפקיד
בניגוד לנהוג בשאר הרפובליקות של רוסיה, ראש הרפובליקה הטטרית מכונה באופן רשמי "נשיא". עד שנת 2010 גם ראש הרפובליקה בצ'צ'ניה כונה "נשיא צ'צ'ניה", אך רמזן קדירוב הכריז באותה שנה כי הוא מוותר על הכינוי "נשיא" ונימק זאת בכך שלרוסיה יש רק נשיא אחד והוא "נשיא הפדרציה הרוסית" ולכן ראשי הרפובליקות לא מורשים לקרוא לעצמם נשיאים. בסוף שנת 2010 דמיטרי מדבדב חתם על חוק האוסר על הצמדת הכינוי "נשיא" לראשי הרפובליקות של רוסיה.
בקיץ 2017 דווח כי הנושא בתפקיד ראש הרפובליקה הטטרית ימשיך להיקרא "נשיא" עד לשנת 2020 כשנערכו הבחירות לנשיאות טטרסטן והתפקיד ייקרא "ראש הרפובליקה הטטרית", אך בפועל המשרה המשיכה להתקרא "נשיא".
נפת קלינין (סנקט פטרבורג)
נפת קלינין (ברוסית: Калининский район) הוא שמה של נפה הממוקמת בצפון העיר סנקט פטרבורג מזרחית לנפת ויבורג.
הנפה הוקמה בשנת 1936 וכונתה תחילה נפת המשמר האדום (קראסנוגווארדייסקי). באוגוסט 1946 נקרא קלינין על שם מיכאיל קלינין. שטחה הוא 40 קמ"ר (11 ק"מ מצפון לדרום). בתחומיה שטחים ירוקים אבים כדוגמת פארק פיסקאריובסקי, פארק מורינו, פיאונרסקי, פארק האקדמאי סחרוב והגנים בנואה ולובאשינסקי. חלקה הדרומי של הנפה הוא אזור מתועש עוד מתחילת המאה ה-19. בתחומיה ממוקם בית החולים הקליני בוטקין למחלות זיהומיות שהוקם בשנת 1882 ומהווה גם כיום את בית החולים הגדול ברוסיה.
בתחומי הנפה קיימים המחוזות המוניציפליים הבאים:
אי הדרכונים
אי הדרכונים של המלך פהד (בערבית: جزيرة الملك فهد, "אי המלך פהד"), או בקיצור אי הדרכונים, הוא אי מלאכותי הנמצא בין בחריין לערב הסעודית, במרחק כ-25 ק"מ ממערב לבירת בחריין, מנאמה, השוכנת באי הגדול של בחריין. הוא הוקם כחלק מבניית גשר המלך פהד המחבר בין שתי המדינות.
היסטוריה
בנייתו של גשר המלך פהד, אשר נחנך בשנת 1986, כללה את בניית האי המלאכותי. תוואי הגשר נבחר כדרך הקצרה ביותר בין האי בחריין לערב הסעודית היבשתית. הוא נקרא על שמו של המלך פהד בן עבדול עזיז אל סעוד, שליט ערב הסעודית דאז.
גאוגרפיה
האי הוא חלק מדרך המלך פהד. בתחנת הגבול הנמצאת באי הוקמו בנייני רשות גשר המלך פהד ומנהלות ממשלתיות אחרות, כמו גם שני מסגדים, שני מגדלי משמר חופים ושני מגדלים בגובה של כ-65 מטרים ובראשם מסעדות. באי אף מוקצה שטח נרחב לגנים.
תחנת הגבול מורכבת למעשה משני איים המחוברים על ידי מצר יבשה, כאשר הצד המערבי סעודי והמזרחי בחרייני.
התושבים היחידים הגרים באי הם עובדי רשות גשר המלך פהד, שלנים בבניין הסגל במרכזו של האי.
האגס 1
האגס 1 הוא שיר שכתב והלחין אהוד בנאי בשנת 1989, שהיה בלבו של אלבומו השני שנקרא 'קרוב'.
השיר הוא בין פיוט יהודי למוזיקה יוונית וגם רוק, בין טקסט עברי לארמי. בנוסף, השיר הוא שיר ארוך שבתחילתו הוא שיר רוק בעברית שעוסק בזיכרונותיו של בנאי מבית סבו, ההמשך של השיר הוא הפיוט 'אסדר לסעודתא' של האר"י הקדוש.
האלבום השני של בנאי קיבע את מעמדו כזמר המדבר אל קהלים רחבים בחברה הישראלית. האלבום זכה להצלחה גדולה מאוד בעקבות להיטים כגון 'כולם יודעים' ו'רוחות הצפון', אך היה 'האגס 1' השיר המפתיע ביותר באלבום כולו.
רקע לשיר
שיר שמסמל מתח בין תרבויות. כאשר אהוד כתב את השיר הוא נסע בזמן וכתב את מה שראה בהשוואה בין הזיכרונות מהעבר למה שיש בהווה ברחוב זה. עיקר השיר עוסק בכל החוויות שיש לאהוד מרחוב האגס 1 שם התגורר סבו- מאיר אליהו בנאי שהיה דמות חשובה ובולטת בשוק של מחנה יהודה בירושלים.
My Son (סרט)
My Son (תרגום חופשי מאנגלית: בני) הוא סרט דרמה ומסתורין בריטי משנת 2021, שנכתב ובוים על ידי כריסטיאן קאריון ומהווה גרסה מחודשת לסרט צרפתי באותו שם משנת 2017, שבו כיכבו השחקנים הצרפתים גיום קאנט ומלאני לורן.
האגס 1
תוכן השיר
בשיר "רחוב האגס 1" כל שורה או צמד מילים הם בעלי משמעות נסתרת או גלויה, בשפה העברית או בארמית, מטאפורות, השיר מביע בכל מילה את הנוסטלגיה של אהוד בנאי אל העבר, למקום בו הוא גדל, לבית שלו. השיר מהווה דיאלוג פנימי בין הדמויות המתקיימות בשיר. לא מפתיע שדווקא כאן חורג בנאי בהעלאת זיכרונות גרידא ויוצר חיבור בין הזיכרון הפרטי מבית סבא ובין 'אסדר לסעודתא' – הפיוט של האר"י שאותו הם היו שרים כהזמנה לסעודה. הפיוט המקורי נערך על ידי בנאי והוא מביא מתוכו רק שני בתים. מילות הפיוט כתובות בשפה ארמית, והפירוש שלהם.
My Son (סרט)
גבר הולך לראות את גרושתו כדי לקבל תשובות על היעלמות בנם.
עלילה
בעודו נוהג ברכבו בלב ההיילנדס, אדמונד מאריי מקבל שיחה מאשתו לשעבר, בבכי. בנם בן ה-7 נעלם ממחנה הקיץ. עד מהרה מתברר שהילד נחטף וההורים מפנים מקום לייאוש.
האגס 1
מקור
אסדר לסעודתא
My Son (סרט)
הפקה
באוקטובר 2020 נודע כי ג'יימס מק'אבוי וקלייר פוי לוהקו לככב בסרט, שייכתב ויבוים על ידי כריסטיאן קאריון, שעושה מחדש את סרטו הצרפתי בעל אותו שם משנת 2017. למק'אבוי לא סופק תסריט או דיאלוג והיה עליו לאלתר בעצמו על פי הנחיות הבמאי.
הצילומים החלו בסוף אוקטובר 2020, וצולמו ברחבי סקוטלנד.
האגס 1
מקור
בצפרא דשבתא
My Son (סרט)
הפצה
הסרט שוחרר לצפייה דיגיטלית בשרת הסטרימינג Peacock מבית יוניברסל, ב-15 בספטמבר 2021, ובשרת הסטרימינג Roku Originals ב-15 בדצמבר 2021.
האגס 1
מקור
ואזמין בה השתא
עתיקא קדישא.
My Son (סרט)
הפצה
הסרט שוחרר בהפצה מוגבלת בבתי הקולנוע בממלכה המאוחדת ב-21 בינואר 2022.
האגס 1
מקור
נהוריה ישרי בה
בקידושא רבא,
ובחמרא טבא
דבה תחדי נפשא
תרגום
אסדר סעודה
בבוקר של שבת
ואזמין בה עתה
העתיק והקדוש
האור ישרה בה
וביין טוב
תשמחנה הנפשות.
בנאי עוסק בזיכרונות שלו משפיעה על חייו הבוגרים ולכן, באמצעות הפיוט של האר"י יוצר בנאי מזמן את העתיק והקדוש, ברצון להחיות את הזיכרונות ולהושיב לשולחן את הקודש השוכן בארונות. הוא רוצה לחבר את המסורת העתיקה שמתוכה צומח השיר, כדי שכמו יין טוב ישמחו בו הנפשות. בנאי מסמן בקו ישיר את חשיבותה של המסורת וההמשכיות שבה לתפיסה השלמה של הנפש, ומסמן את הקשר המהותי שיוצרת המסורת היהודית להמשכיות הדורות.
הגרסה המוזיקלית
כל חלק בשיר פונה לשומעים, המוזיקה נעה בקצב איטי המתאר את הזמן שקפא ברחוב האגס שממשיך להכיל את כל מה שהוא מסמל, וגם את הגעגועים לאותה סמטה. הדואט מציב את נפקר ואת בנאי בעמדה שווה, שניהם שרים בטון מתגעגע וכאוב, במנגינה צנועה כאילו הכותבים לא כתבו את השיר כדי שיהפוך ללהיט, חזרה על משפט אחד כדי להדגיש את הגעגוע למחוזות של האגס 1.
קובי אפללו ביצע את השיר מחדש במסגרת פרויקט '2 צדדים למטבע', המציג שירי רוק בביצוע אמנים מהז'אנר הים תיכוני שירים ים תיכוניים בביצוע אמנים מעולם הרוק. בגלל המורכבות בשירו של בנאי, לא ברור לאיזו קטגוריה משתייך הביצוע של קובי אפללו, אם לקטגוריה מעולם הרוק או לקטגוריה מהעולם הים תיכוני.
ביקורת על השיר
השיר הוא שיר שמדבר על געגועים לבית סבא, בנאי עשה חיבור בין פיוט עתיק פורץ דרך לבין שיר רוק המתאר את ילדותו.
השפעת השיר
כיום, למוזיקה הישראלית יש הרבה חיבורים וביניהם חיבור הישן עם החדש, וקל לשכוח, האיש שהתחיל עם החיבורים הוא אהוד בנאי עם השיר, בכך שחיבר בין עולם הרוק לעולם המוזיקה היהודית והישראלית.
יער רודניקי
יער רודניקי (בליטאית: Rūdninkų giria; בפולנית: Puszcza Rudnicka) הוא היער החמישי בגודלו בליטא. הוא משתרע על חלקים ממחוזות המשנה שיילצ'נינקי ווריאנה במחוזות וילנה ואליטא בהתאמה, כ-25 ק"מ מדרום לווילנה. העיר בלטויי ווקה גובלת ביער מצפון לו.
גאוגרפיה, פאונה ופלורה
רוחבו של היער ממזרח למערב הוא 26 ק"מ. מצפון וממערב ליער זורם הנהר מרקיס וכן יובליו, שלצ'יה  וויסינצ'יה . כשני-שלישים מעצי היער הם אורנים והיתר הם בעיקר שדרים ואשוחיות. ביער יש יונקים רבים, בהם איילים קוראים, חזירי בר, איילי הכרמל, זאבים, שועלים, שונרים צפוניים, שועלי ראקון, ארנבות, סנאים אדומים, דלקים, גיריות, בונים, לוטרות ואונדטרות, וכן עופות רבים, בהם שכווים שחורים, שכווים ענקים, שכווי היערות וחרטומני יערות.
היסטוריה
במאה ה-15 היה יער רודניקי חלק מיער גדול שהתמשך מדרום וילנה על פני רוב דרום-מזרח ליטא, בתחומי האיחוד הפולני-ליטאי. ביער היו מחצבי ברזל קטנים שנכרו לאורך מאות שנים. עד היום ניכרים מקומות החציבה באתרים שונים ביער. בתקופה זו הנהיג קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין, ציד ביזונים, שוורים ודובים ביער זה. מינים אלה נכחדו מיער זה (הדוב באחרון נורה ב-1885), אך בעשרות השנים האחרונות נעשים ניסיונות להשיב את הביזון האירופי לאזור.
בעת חלוקת פולין השלישית, ב-1795, הועבר האזור ובו היער לשליטתה של האימפריה הרוסית. בשנת 1863 היה היער אחד מאתרי ההתקוממות של מרד ינואר נגד השלטון הרוסי, וכיום ניצבת בו אנדרטה לזכר המרד.
בתקופת השואה ברחו מאות צעירים יהודים מגטו וילנה ליער רודניקי ושם פעלו ביחידות פרטיזנים.
פריזר (נקניק)
פריזר הוא סוג של נקניק מבושל פופולרי. במקור הפריזר מבוסס על בשר חזיר טחון דק יחד עם סאלו ותבלינים, אבל יש כאלה המוסיפים סוגי בשר אחרים וחלבון סויה. יש גם גרסה צמחונית של פריזר.
התבלינים האופייניים לפריזר כוללים פלפל שחור, אגוז מוסקט, פלפל אנגלי, זרעי סלרי וכוסברה, וכמו במורטדלה, גרגרי הדס מעניקים לו את טעמו הייחודי.
בישראל מיוצרת ומשווקת גרסה כשרה של פריזר, המבוססת על בשר תרנגולי הודו.
שם הנקניק
נקניק זה מקורו מהעיר הצרפתית ליון, שם הוא קרוי בשם Cervelat (סרבלאט), שם שנגזר מהשם הלטיני למוח, שהיה אחד המרכיבים במרשמים הקדומים. מעיר המקור נגזר השם ליונר (Lyoner). נקניק זה הגיע לארצות דוברות גרמנית וכונה בשם נקניק פריזאי (Pariser Wurst) ובקיצור "פריזר". הפריזר דומה למורטדלה ומשום כך היו מי שכינו אותו "נקניק בולוניה" או "פולוני". ברוסית הוא נקרא "נקניק רפואי" (Докторская колбаса).
סמרטוט בולוניה ואחרים
באיזור טנסי, בארצות הברית, מכינים ומוכרים מין פריזר מאורך ושומני. מוצר זה נמכר עטןף בסמרטוט ומכאן שמו "סמרטוט בולוניה" (Rag bologna).
טבעת בולוניה היא פריזר בעל קוטר קטן יחסית המעוצב בצורה טבעתית. בולוניה כבושה עשויה בדרך כלל מטבעת בולוניה ספוגה בחומץ ותבליני כבישה טיפוסיים. היא מוגשת בדרך כלל בנתחים כחטיף קר.
מלונה
מְלוּנָה היא צריף מסוכך וקטן, הנבנה בדרך כלל בצורת בית, ונועד לשכן כלבים, לרוב בחצרות של בעליהם. תפקיד המלונה הוא לספק תחושת ביטחון והגנה מפני תנאי מזג אוויר שונים.
אטימולוגיה
המילה 'מלונה' מוזכרת כבר בעברית המקראית. במשמעות התנ"כית היא סֻכָּתו של השוֹמר בשדה: . בספר ישעיהו מופיע לה שימוש נוסף, כשם של מבנה לא יציב: . השימוש בהקשר הראשון קיים גם בימינו ונחשב למשלב לשוני גבוה, כך למשל בשירו של מתתיהו שלם:.
בעברית המודרנית הפכה המלונה למעונו של הכלב. במקרה זה השימוש בשורש ל.ו.ן הוא בהקשר של לינה (המקום בו לן הכלב) בדומה למילה מָלוֹן. ייחוד המילה נעשה באמצע המאה ה-19 אך לא היה בלעדי. בספרו של פרץ סמולנסקין, "התועה בדרכי החיים" נכתב. גם המשורר הלאומי, חיים נחמן ביאליק, עשה שימוש במילה מלונה כביתו של הכלב. עם זאת, ביאליק ייחס מילה זו גם למקום בו לנו גם בני אדם. לפיכך נראה שבעת ההיא סופרים אימצו את המילה לציון מבנה קטן בעל צורת בית העומד בשדה או בחצר, באופן המזכיר את הפסוק מספר ישעיהו. עם השנים הפך שימוש זה להיות העיקרי.
מבנה
מלונות משמשות לרוב כאשר הכלב נמצא בגינה בחוץ או באזורים סביב חווה ומשק בהם הכלב שומר על רכושם של הבעלים מאנשים או בעלי חיים לא רצויים ובלתי צפויים. הן לרוב בנויות מחומר מבודד למניעת איבוד חום. חומרים רבים יכולים לשמש לבניית מלונה כמו עץ, פלסטיק או MDF. בקדמת המלונה פתח שדרכו נכנס הכלב. גגות המלונות בנויים בדרך כלל כדי למנוע חדירת שלגים או מי גשם. לכן הם יהיו עשויים מחומר עמיד למים. לעיתים קרובות הגג יבנה באופן כזה שבעל חיית המחמד יוכל לפתוח או להסיר את הגג. בני אדם בונים לעיתים קרובות מלונות לבעלי חיים ביתיים, בדומה לעיתים קרובות לגרסאות קטנות יותר של בתי אדם. אלה כוללים בתי ציפורים, לולים ודירים ואילו בעלי חיים חקלאיים ששוכנו לעיתים קרובות באסמים ובאורוות. מלונות יכולות לשמש גם חיות מחמד אחרות, כמו ארנבים בחצרות סגורות.
בעת המודרנית מוצעות מלונות יוקרתיות היכולות לכלול מספר חדרים ולהיבנות מחומרים יוקרתיים יותר ממלונות רגילות, למשל עץ מהגוני, שיש ואלומיניום. כמו כן לעיתים מצורפות להן מערכות מתקדמות כמו מערכת מיזוג אוויר ומוניטור הבודק אם הכלב נמצא במלונה. ישנן חברות המספקות מלונות בעיצובים ייחודיים דוגמת אחוזה רומית עם פסיפס ועמודים או בסגנון ארכיטקטוני אקלקטי ספרדי עם אריחים צבעוניים. יצרנית הרכב פורד הציגה אבטיפוס של מלונה מבודדת רעשים שתגן על בעלי החיים בזמן רעמים או זיקוקי די נור ותהווה להם מקום מסתור. החברה עשתה שימוש בטכנולוגיית ביטול רעשים מכלי הרכב אותן היא מייצרת. ענקית האלקטרוניקה הקוריאנית סמסונג השיקה מלונה חדשנית בשם "בית הכלבים החלומי" בשווי 30 אלף דולרים ובה כלי האכלה אוטומטית, מסילת כושר מכוסה דשא מלאכותי, ובריכה הידרו-תרפית המותאמת לגודל הכלב ואף טאבלט. גם איקאה, ענקית הריהוט השוודית, נכנסה לתחום עם מלונות במחירים זולים בהרבה ופונים לקהל הרחב. איקאה ייצרה קולקציה ייעודית עבור כלבים וחתולים הכוללת מלונות ופריטים ייעודים דוגמת מיטות, כריות, שמיכות וקעריות אוכל.
אבילס
אבילס (בספרדית ובאסטורית: Avilés) היא עיר בקהילה האוטונומית אסטוריאס בספרד. העיר שוכנת על גדות שפך נהר בקרבת חופה הצפוני של אסטוריאס, במרחק של 27 קילומטרים צפונית לאוביידו, בירת אסטוריאס.
היסטוריה
מקור שמה של העיר הוא בהתיישבות הרומאית ששכנה באזור ושמה היה אביליוס.
עם תחילת העת החדשה חשיבות הנמל ירדה והעיר החלה להסתמך על ענפים אחרים, כמו חקלאות.
במאה ה-19 אבילס החלה לעבור הליך תיעוש. התיעוש המשיך גם במאה ה-20 והביא לעלייה בחשיבות הנמל של אבילס ולהגדלתו. אירועי המרד באסטוריאס ב-1934 ומלחמת האזרחים בשנים שלאחר מכן הותירו שובל של הרס ומוות באבילס. העיר הצליחה להשתקם והתיעוש המשיך בעיקר בשנות ה-50 של המאה ה-20.
כלכלה
כלכלת העיר מסתמכת בעיקר על תעשייה, כשבעיר נמצא מפעל גדול לייצור פלדה של התאגיד ארסלורמיטל (ArcelorMittal).
פרידקין
פרידקין (באנגלית: Friedkin) הוא שם משפחה.
צב מנוקד
צב מנוקד (שם מדעי: Clemmys guttata) הוא מין של צב ממשפחת הצבים הביצתיים. הוא מצוי בטבע במזרח אמריקה הצפונית בארצות הברית ובקנדה. מין זה הוא היחידי בסוגו.
מאפיינים
מין צב זה קטן מאוד ומגיע לאורך 8–12 ס"מ בממוצע. צבע שריון הצב כחול-כהה עד שחור והוא מנוקד בנקודות צהובות לאורכו. הגוף מכוסה בקשקשים חומים ומעט אדמוניים והראש שחור כמו השריון אך בעל כתמים רחבים בצבע כתום. הבטן בהירה יותר וצבעה צהוב-כתום. השריון נמוך ומותאם לתנועה מהירה במים. הרגליים רחבות ובעלות קרומי שחיה והראש קטן ופונה מעט מעלה. הלסתות בולטות מעלה וצבעם כתום עד צהוב. ההבדלים העיקריים בין הזכרים לנקבות הם הסנטר הרחב והכהה יותר של הזכר, צבע עיניו החומות והזנב הארוך יותר שלו בעוד הנקבה בעלת סנטר צהוב, עיניים כתומות וזנבה קצר יותר. בנוסף הנקבות גדולות מעט יותר מהזכרים, בעלות מעט יותר נקודות על שריונם ובעלות חלק שריון תחתון קמור או שטוח בעוד הזכרים בעלי מבנה קעור מעט.
הצב ניזון בעיקר ממיני צמחי מים, ירוקיות, כמה מיני אברשיים וכן מיצורים קטנים כמו חרקי מים, רכיכות, תולעים, סרטנים ודגים קטנים. הוא אוכל גם נבלות ושיריים נוספים. הוא ניזון גם ממיני צמחים וחרקים על היבשה. בשבי הוא ניזון ממיני פירות שונים ומדגים טריים.
הצב מצוי בסכנת הכחדה עקב הפגיעה בבית גידולו בטבע וכן עקב ציד, סחר לחיות מחמד וגם כתוצאה מתאונות דרכים.
ארברו (מחוז)
מחוז ארברו (בשוודית: Örebro län) הוא מחוז במרכזה של שוודיה. מחוז ארברו גובל בדלארנה בצפון, בווסטמנלנד ובסדרמנלנד במזרח, באסטריֶטלנד בדרום דרום-מזרח, בווסטרַה יֶיטלנד בדרום דרום-מערב ובוורמלנד במערב. המחוז נמצא בשטח החבלים נרקה, ורמלנד, וסטרייטלנד ווסטמנלנד.
בין השנים 1634–1779 היה המחוז מאוחד יחד עם נרקה וורמלנד, ומאז 1779 הוא נחשב מחוז עצמאי. הבירה והעיר הגדולה היא ארברו, בקצה המערבי של אגם היאלמר. שטח המחוז הוא 9,343 קמ"ר, והאוכלוסייה שלו (נכון לשנת 2005) היא 273,920 תושבים.
סמלו הנוכחי של המחוז הוא למעשה שילוב של סמלי נרקה, ורמלנד ווסטמנלנד, והוא אומץ ב-15 ביולי 1944.
סטויאנוב
סטויאנוב (בבולגרית: Стоянов) הוא שם משפחה, כשהשם מתייחס לנקבה הוא: סטויאנובה.
אספה מכוננת
אספה מכוננת או רשות מכוננת היא גוף שנועד לנסח חוקה למדינה.
כמסמך היסוד המכונן מדינה, במדינות מסוימות לא ניתן לשנות או לתקן חוקה על ידי הליכי החקיקה הרגילים של המדינה. במקום זאת מורכבת ועידה חוקתית או אספה מכוננת, שהכללים לגביהן קבועים בדרך כלל בחוקה. אספה מכוננת מוקמת לרוב למטרה הספציפית שלה, אותה היא מבצעת תוך זמן קצר יחסית, ולאחר מכן מתפזרת.
אוסטרליה
באוסטרליה התקיימו ארבע ועידות חוקה, בשנים 1891, 1897, 1973, ו-1998.
איטליה
האספה המכוננת של איטליה הוקמה בשנת 1946, בעקבות תבוסתה של איטליה הפשיסטית במלחמת העולם השנייה. היא נבחרה בבחירות כלליות, במקביל למשאל עם על אימוץ הרפובליקה או המשך המלוכה. הבוחרים בחרו ברפובליקה, ולאספה החדשה הייתה המשימה לאשר את ממשל הרפובליקה החדשה ולכתוב חוקה חדשה. זו אושרה ב-22 בדצמבר 1947.
האספה המכוננת פוזרה ב-31 בינואר 1948, והוחלפה בפרלמנט החדש של איטליה.
ארצות הברית
ועידת החוקה של ארצות הברית ניסחה ב-1787 את חוקת ארצות הברית, וזו תקפה, בשינויים אחדים, עד היום. צירי הוועידה לא נבחרו ישירות, אלא מונו על ידי מדינות ארצות הברית (לא כל המדינות שלחו צירים). יתרה מכך, הוועידה הוסמכה במקור לנסח תיקונים לתקנון הקונפדרציה במקום חוקה חדשה.
החוקה האמריקאית אינה כוללת הוראה לאופן החלפתה (ובגלל קיומם של סעיפים משוריינים לא ניתן לבטל אותה באמצעות תיקון). סעיף V לחוקה אמנם מתיר לקונגרס למנות ועידה חוקתית לאומית שתציע תיקונים, אך הוא מעולם לא עשה זאת. לקונגרס יש אפשרות להגיש לוועידות מדינתיות (במקום לבתי המחוקקים של המדינות) הצעות משלו לתיקונים והצעות של ועידה לאומית לצורך אשרור; בתהליך זה נעשה שימוש פעם אחת בלבד (עבור התיקון ה-21).
גרמניה
המועצה הפרלמנטרית ניסחה ב-1948 את חוקת גרמניה לאשרור על ידי מדינות גרמניה. מועצה זו לא הוכרה כלגיטימית על ידי גרמניה המזרחית, שניסחה חוקה משלה ב-1949 ולא קיבלה את חוקת גרמניה עד לאיחוד גרמניה מחדש ב-1990.
האיחוד האירופי
הוועידה האירופית התכנסה בשנת 2001 וניסחה האמנה לכינון חוקה לאירופה לאישור המועצה האירופית ולאשרור המדינות החברות. הצעה זו נזנחה לאחר שנדחתה במשאלי עם בצרפת ובהולנד, והוחלפה ב-2007 באמנת ליסבון.
הודו
האספה המכוננת של הודו נבחרה לכתוב את חוקת הודו, ושימשה כפרלמנט הראשון שלה כאומה עצמאית. האספה המכוננת הוקמה כתוצאה ממשא ומתן בין מנהיגי תנועת העצמאות ההודית לבין חברי משלחת הקבינט הבריטי. האספה המכוננת נבחרה בעקיפין על ידי חברי האספה המחוקקת המחוזית, שהתקיימה תחת הראג' הבריטי. האספה המכוננת התכנסה לראשונה ב-9 בדצמבר 1946 בדלהי. ב-15 באוגוסט 1947 הפכה הודו לאומה עצמאית, והאספה המכוננת החלה לתפקד כפרלמנט של הודו. בהימרו רמג'י אמבדקאר ניסח את חוקת הודו במקביל לדיונים באספה המכוננת. האספה אישרה את החוקה ב-26 בנובמבר 1949 (שנחגג כיום החוקה), והיא נכנסה לתוקף ב-26 בינואר 1950 - יום שמצוין בהודו כיום הרפובליקה. לאחר שהחוקה נכנסה לתוקף, הפכה האספה המכוננת לפרלמנט הזמני של הודו.
ישראל
ב-29 בנובמבר 1947 קיבלה העצרת הכללית של האומות המאוחדות את החלטה 181 (תוכנית החלוקה), שקבעה כי ארץ ישראל תחולק לשתי מדינות: מדינה יהודית ומדינה ערבית. בהחלטה נקבע כי בכל מדינה תוקם מועצת ממשלה זמנית שתיקח לידיה את הסמכויות השלטוניות עם הסתלקות המעצמה המנדטורית (בריטניה), תקים מיליציה חמושה ותקיים בתוך חודשיים לכל היותר בחירות לאספה מכוננת שתפקידה לכונן חוקה. ב-14 במאי 1948 הכריז יושב ראש מנהלת העם דוד בן-גוריון על הקמת מדינה יהודית בארץ ישראל, היא מדינת ישראל. אחד מסעיפיה של מגילת העצמאות קבע שחוקה תיקבע על־ידי האספה המכוננת הנבחרת לא יאוחר מ־1 באוקטובר 1948. הבחירות לאספה המכוננת לא נערכו במועד שנקבע בתוכנית החלוקה או במגילת העצמאות עקב קיומה של מלחמת העצמאות. בסופו של דבר, התקיימו הבחירות ב-25 בינואר 1949. האספה המכוננת לא חוקקה חוקה, עקב התנגדותם של דוד בן-גוריון והסיעות הדתיות. בן-גוריון נימק את התנגדותו בכך ש"חוקה חדשה תכבול את ידי המחוקק". כאמצעי לכינון חוקה נתקבלה ב-13 ביוני 1950 החלטת הררי, כדלהלן:
במהלך השנים חוקקה הכנסת, שנטלה לעצמה סמכות של רשות מכוננת, 13 חוקי יסוד, שלרבים מהם חסר מאפיין יסודי של חוקה - היציבות, והם משתנים לעיתים קרובות לפי צורכי השעה. במשך שנים רבות לא הובהר מעמדם המדויק של חוקי יסוד. חלקם זכו ליחס כשל חוק רגיל אחדים זכו לשריון של חוק היסוד כולו או סעיפים מסוימים בו. בפסק דין בנק המזרחי קבע בית המשפט העליון שיש בכוחה של הכנסת לכונן חוקה (לגבי מקור סמכותה של הכנסת לחוקק חוקה, היו שתי דעות: האחת שלכנסת ריבונות בלתי מוגבלת, כולל הריבונות לחוקק חוקה, והשנייה שלכנסת מעמד של אספה מכוננת), ושלחוקי היסוד שחוקקה הכנסת ישנו מעמד של חוקה פורמלית. על כן, חוקי היסוד הם המדרג הנורמטיבי העליון של החקיקה הישראלית וניתן להגביל באמצעותם את תוכנה של חקיקה סותרת, והגבלה כזו עומדת בעקרון החוקיות.
צרפת
במהלך המהפכה הצרפתית (מיולי 1789 עד ספטמבר 1791) הוקמה האספה המכוננת הלאומית כאשר נציגים התאספו במקום היחיד הזמין - מגרש טניס - ונשבעו את שבועת מגרש הטניס ב-20 ביוני 1789, והבטיחו שלא יתפזו עד שינסחו חוקה חדשה לצרפת. לואי השישה עשר הכיר בתוקף של האספה המכוננת הלאומית ב-27 ביוני 1789. האספה התפזרה ב-30 בספטמבר 1791, ולמחרת החוקה החדשה נכנסה לתוקף.
רוסיה
האספה המכוננת הרוסית הוקמה ברוסיה בעקבות מהפכת אוקטובר של 1917 כדי ליצור חוקה חדשה לאחר הפלת ממשלת המעבר הרוסית. האספה קיימה ישיבה יחידה בינואר 1918, ופוזרה על ידי הבולשביקים.
ביקורת שיפוטית על תיקונים לחוקה
חוקה מתאפיינת בדרך כלל ביציבות, אם משום שסעיפיה שוריינו על ידי האספה המכוננת ואם משום הכבוד לחוקה. עם זאת גם חוקה עוברת לעיתים תיקונים, על ידי הפרלמנט או בדרך אחרת. תיקונים אלה נתונים לביקורת שיפוטית על ידי בית משפט לחוקה או בית משפט אחר שהוסמך לכך, וכאשר נמצאת בהם סתירה לחוקה או לעקרונות יסוד של השיטה המשפטית הם נפסלים בנימוק של תיקון חוקה שאינו חוקתי או שימוש לרעה בסמכות המכוננת. גישה זו, המקובלת במדינות שונות, משקפת את התפיסה שהרשות המכוננת אינה כל-יכולה וכי גם עליה מוטלות מגבלות מהותיות בעת שהיא מחוקקת. מערכות משפט שונות נבדלות בגישתן לדוקטרינה, הן בעצם קיומה של חקיקה המסמיכה את בית המשפט לפסוק שתיקון חוקתי אינו חוקתי, והן בכללים להפעלת הסמכות ובגבולותיה של הסמכות.
ביטול, על ידי בית המשפט, של תיקון לחוקה, בנימוק שאינו חוקתי, נעשה במדינות אחדות: צ'כיה, הונגריה וקפריסין.
ז'וז'ה שימון
ז'וז'ה שימון (במקור מרגיט וייס, הייתה נשואה ללאיוש מאניאי; בהונגרית: Simon Zsuzsa; אוראדיה, 24 באוקטובר 1910 – בודפשט, 27 במאי 1996) הייתה שחקנית יהודייה-הונגרייה זוכת פרס קושוט, מורה באוניברסיטה, במאית, במאית תיאטרון, זוכת פרס האמן המצטיין.
ביוגרפיה
בשנת 1932 חתמה שימון חוזה בתיאטרון מרכז העיר. ארתור בארדוש גילה אותה. בעקבות פרסום החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי בין 1940 לבין 1944, נאסר עליה לשחק בתיאטרון הונגרי והיא יכלה לשחק רק בתיאטרון גולדמרק במסגרת פעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך ורק בפני קהל יהודי. שם, בתיאטרון גולדמארק אחד מעוזריה הקרובים היה בתקופה זו יוז'ף ז'ודי שהתלמד בתקופה זו. היא נישאה ללאיוש מאניאי בשנת 1940. שניהם שרדו את השואה ובתם ז'וז'ה מאניאי גם הפכה לשחקנית. בין השנים 1945–1947 היא הייתה מנהלת התיאטרון הממלכתי ההונגרי באוראדיה, ומשנת 1949 עד 1951 הייתה מנהלת "תיאטרון מרכז העיר". היא לימדה משחק משנת 1948 באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע בבודפשט ושימשה גם כמנכ"ל הראשי של האוניברסיטה בשנים 1950 עד 1956. בין השנים 1957–1960 הייתה מנהלת תיאטרון פטפי (Petőfi Színház, על שם שנדור פטפי) ותיאטרון יוקאי (Jókai Színház, על שם מור יוקאי) שהיה התיאטרון הקאמרי של הראשון. היא הייתה המנהלת הראשית של תיאטרון האופרטה של בודפשט בין השנים 1960 לבין 1962. בין השנים 1962 עד 1990 הייתה חברה ב"תיאטרון תאליה".
מספר הצגות הבכורה תחת ניהולה, שנרשמו במאגר התיאטרון; כשחקנית: 17, כבמאית: 38. היא הופיעה גם בעשר הקלטות תיאטרון.
איך אפשר שלא
איך אפשר שלא (מוכר גם כאיך אפשר) הוא פזמון שבוצע על ידי להקת ג'יין בורדו. השיר נכתב והולחן על ידי סולנית הלהקה דורון טלמון ויצא לאור בשנת 2014 כסינגל מתוך אלבום הבכורה של להקת ג'יין בורדו הנושא את שמם.
רקע
במהלך לימודיה בבית הספר למוזיקה רימון, השתתפה דורון טלמון בקורס לכתיבת שירים, בהנחייתה של הפזמונאית שמרית אור. אור הטילה על הסטודנטים בקורס מטלת כתיבת שיר אהבה שלא יכלול ציניות כלשהי. כחלק מהמטלה כתבה טלמון את השיר "איך אפשר שלא". טלמון ספגה השראה לכתיבת השיר מהשיר "Head Over Feet" של אלאניס מוריסט. לאחר שהוגש לה השיר ביקשה שמרית אור מטלמון לעבות את הפזמון החוזר וכן להוסיף בית נוסף לשיר.
לדברי טלמון היא חשבה בתחילה שכתבה את השיר על אדם מסוים שהכירה, ואולם "בדיעבד הבנתי שכתבתי אותו על פנטזיה, על הרצון להתאהב ככה".
לאחר שג'יין בורדו הוקמה, יצא השיר בנובמבר 2014 כסינגל השני של הלהקה.
"איך אפשר שלא" היה לשיר מושמע ביותר בגלגלצ על פי בדיקת מדיה פורסט. במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ דורג השיר במקום העשירי.
נפת קראסנוסלסקי (סנקט פטרבורג)
בתחומיה קיימים:
אליפות ברזיל בכדורגל 2000
אליפות ברזיל בכדורגל 2000  הייתה הפעם ה-44 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי "מועדון ה-13" (איגוד קבוצות כדורגל הגדולות של ברזיל). המשחקים החלו ב-29 ביולי 2000 והסתיימו ב-18 בינואר 2001.
רקע
בשנת 1999 הוחלט שקביעת היורדות תתבצע על סמך שכלול תוצאות בעונת 1999 ו-1998. כל הקבוצות המשתתפות הסכימו עם הנושא. בסיום העונה, בהתאם לתוצאות קבוצת גאמה הייתה אמורה להישאר בליגה גם לעונת שנת 2000. אומנם, במהלך האליפות מועדון סאו פאולו שיתף במשחקיו שחקן שלא הייתה לו זכות לשחק עבור הקבוצה. לאחר ביטול תוצאות של משחקים אלו וחישוב מחדש התברר של גאמה צריכה לרדת ליגה. מנהלי הקבוצה לא הסכימו עם הקביעה ופנו לבית משפט. כתוצאה מהעדר ההחלטות בבית המשפט לא היה ניתן להתחיל את האליפות במועד וכתוצאה מכך, נערכה תחרות שאורגנה על ידי "מועדון ה-13" במתכונת אחרת.