cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דיוויד בושנל
שירותו בצבא הקונטיננטלי
בשנת 1803 התיישב בושנל בוורנטון, ג'ורג'יה תחת השם הבדוי, דייוויד בוש. הוא לימד באקדמיית וורנטון ועסק ברפואה. הוא מת בוורנטון ב-1824 או 1826 ונקבר בבית הקברות של העיר בקבר לא מסומן.
מורשת
דגם בגודל מלא של צוללת הצב של דייוויד בושנל מוצג בספרייה ובמוזיאון של חיל הצוללות של הצי האמריקאי בגרוטון, קונטיקט.
ב-14 בספטמבר 1942, הושק מכרז נוסף לצוללות באותו השם USS בושנל (AS-15). בושנל שירתה במהלך מלחמת העולם השנייה ומאוחר יותר הייתה ספינת הדגל של שייטת הצוללות 12 בקי וסט, פלורידה משנת 1952 ועד שהוצאה משירותה ב-1970.
בשנת 2004 העביר בית הנבחרים של ג'ורג'יה החלטה שהכריזה על 30 באוגוסט 2004 כיום דייוויד בושנל בג'ורג'יה.
מילן וידמר
מילן וידמר (22 ביוני 1885 ליובליאנה, האימפריה האוסטרו-הונגרית (היום סלובניה) – 9 באוקטובר 1962), שחמטאי יוגוסלבי-סלובני. במקצועו היה מהנדס חשמל שהתמחה בשנאים. כמו כן עסק בפילוסופיה ובכתיבה.
ביוגרפיה
וידמר החל את לימודי הנדסת המכונות בשנת 1902, וסיים את לימודיו ב-1907 באוניברסיטה של וינה. קיבל תואר דוקטור בשנת 1911 מהפקולטה של וינה. וידמר עבר בחינות מיוחדות ביסודות הנדסת החשמל, משום שהתחום נפתח בווינה רק בשנת 1904. הוא היה פרופסור באוניברסיטת ליובליאנה, חבר באקדמיה הסלובנית של המדעים (SAZU) ומייסד הפקולטה להנדסת חשמל. בין השנים 1928–1929 היה הנשיא ה-10 של אוניברסיטת ליובליאנה. בשנת 1948 יסד את המכון לאלקטרוטכניקה שנושא את שמו עכשיו.
וידמר היה שחמטאי מהדרג העולמי העליון, אחד מששת השחקנים הטובים בעולם בין השנים 1911–1929, כל זאת בהיותו בסטטוס חובבן. הוא קיבל תואר רב אמן בשנת 1950.
הצלחותיו השחמטאיות כוללות מקומות גבוהים בכמה מתחרויות העל של זמנו: מקום שלישי בתחרות פראג בשנת 1908, מקום ראשון בתחרות גטבורג 1909 (אליפות ארצות הצפון), מקום שני משותף עם עקיבא רובינשטיין בתחרות סן סבסטיאן 1911 (המנצח: חוסה ראול קפבלנקה), מקום ראשון בתחרויות וינה וברלין בשנת 1918, מקום שלישי בתחרות לונדון 1922 אחרי קפבלנקה ואלכסנדר אלכין, מקום רביעי בניו-יורק 1927, מקום רביעי בלונדון 1927, חמישי בקרלסבד 1929. בשנת 1936 הוזמן לתחרות השחמט בנוטינגהאם 1936 הנחשבת עד היום לאחת התחרויות החזקות שהתקיימו אי פעם.
איגוד השחמט הסלובני מארגן לזכרו תחרות שנתית של רבי אמנים.
וידמר הפך לשופט בתחרויות שחמט, ובשנת 1948 היה השופט הראשי באליפות העולם שהתקיימה בהאג ובמוסקבה.
וידמר כתב כמה ספרי שחמט ובהם "חצי מאה בלוח השחמט" ו"שיחות על שחמט עם מתחיל". רוב ספריו נכתבו בסלובנית ומיעוטם בגרמנית.
אחיו הצעיר של וידמר היה מבקר ספרותי משפיע בסלובניה. בנו, מילן וידמר ג'וניור היה אף הוא רב אמן.
הופעות באולימפיאדות
מילן וידמר ייצג פעמיים את יוגוסלביה באולימפיאדות השחמט.
משחקי מופת
בוטביניק נוקט בשיטה מקורית בפתיחה ונענה לבקשת היריב להחלפת כלים סיטונאית. במעבר למציעה מקריב בוטביניק טיב ובכך מאפשר לצריח שלו להשתלט על השורה השביעית ולשלוט בלוח. בסיום הפרש הלבן משטה בצריח השחור ומוכיח את עליונותו.
דוגמאות מתוך משחקיו
סיום משחק שהתקיים בקרלסבד, בשנת 1929 בין וידמר בלבן למקס אויבה בשחור. הלבן מנצל את חולשת הקו האחורי של השחור במסע ראשון שקל לגלות לאור העובדה שהשחור מאיים במט מיידי. 1. צה8+ רו8 (אם מח7 2. מהד3 ו5 3. מה:ג2 מהו3+ 4. מז1 מהז3+ 5. מהז2 וזוכה) 2. צ:ו8 מ:ו8 3. פו5+ מז8 4. מהו8+ מ:ו8 5. צד8 מט. סיום מרשים.
תמר (שדה גז)
"תמר" הוא שדה גז טבעי וקונדנסט הנמצא בים התיכון, בתחום המים הכלכליים של מדינת ישראל, כ-90 קילומטרים מערבית לחיפה ובעומק 1,700 מטרים מתחת לפני הים. השדה התגלה בינואר 2009, ועד סוף 2019 היה שדה הגז הטבעי היחיד הפעיל בישראל. הוא מזרים גז בהיקף של כ-10 מיליארד מטר מעוקב בשנה.
חברת דלק אנרגיה מעריכה כי סך כמות הגז שניתן להפיק ממאגר "תמר", כולל עתודות גז מוכחות ועתודות גז סבירות (בסיכוי של 50 אחוזים), מגיע ל-281 מיליארד מטר מעוקב (BCM). בתוך שטח רישיון "תמר" גם התגלה מאגר נוסף קטן יותר, שנקרא "תמר דרום מערב" (TSW), שסך עתודות הגז המוכחות והסבירות בו מוערכות בכ-26 BCM, כך שסך עתודות הגז הסבירות להפקה בשטח הרישיון עומדות על 307 מיליארד מטר מעוקב.
הגאולוג יוסי לנגוצקי בחר את מיקום האתר וקרא לו על שם נכדתו הבכורה, תמר.
אפיון השדה ומודל החיפוש
מודל החיפוש של לנגוצקי ובריטיש גז התמקד במבנה ימי גדול - מלכודת קמר, בעומק של קילומטר עד שניים, שמתחתיו, בעומק של כ-4 קילומטר, הוערך כי ייתכן שימצא גז טבעי כלוא.
מהיתר החיפוש הראשוני ועד גילוי המאגר
ההיתר לחיפושי נפט וגז בשטח 12.000 קמ"ר, שכיסה את מרבית הים התיכון העמוק הישראלי, "היתר גל", ניתן לחברת בריטיש גז ביוני 1999.
ב-31 בדצמבר 2000 הומרו חלק משטחי ההיתר שנחשבו לבעלי פוטנציאל גבוה בשישה רישיונות חיפוש, כאשר בריטיש גז צירף לרישיונות שלוש חברות ישראליות – "משאב"/"כלל", מפעלים פטרוכימיים בישראל, ודור כימיקלים. תוך שנה, משאב עזבה את השותפות והצטרפו STX, ישראמקו, דור גז, וגרנית הכרמל. שותפות STX הייתה שותפות בין הגאולוג יוסי לנגוצקי לבין איש העסקים בני שטיינמץ. גרנית הכרמל ומפעלים פטרוכימיים לישראל נטשו את המיזם בשנת 2004.
במהלך 2001 הזמינה בריטיש גז מחקר סייסמי שגילה את מבנה "תמר". בהמשך בריטיש גז תכנן את פרוספקט "תמר 1" כולל קביעת נקודת הציון המומלצת לקידוח, התוכנית ההנדסית-לוגיסטית של הקידוח, תכנון תקציבי, כמו גם את מפרט מערכת הולכת הגז מהשדה לחוף. במקביל סוכמו גם עיקרי פרוספקט "דלית 1". בסוף 2002, הקבוצה החליטה לקדם את קידוח החיפוש ב-"תמר", בעלות שהוערכה בכ-40 מיליון דולר. לפי הנחיות שהקבוצה קיבלה מהממונה על הנפט ב-2002, קידוח החיפוש היה צריך להתחיל עד לספטמבר 2003. בפברואר 2003, הממונה דחה את המועד האחרון לקידוח לדצמבר 2004 ובדצמבר 2004 האריך את המועד אחרון ליוני 2005.
למשך כל התקופה, בריטיש גז ניהלה משא ומתן עם חברת החשמל לאספקת גז מהמאגר אם תהיה תגלית.
אף על פי שלמיזם כבר לא היה מפעיל, תנאי חיוני להחזקת הרישיון והשותפים לא עמדו בתנאי הקידוח, הממונה לא פסל את הרישיון אלא אישר את כניסת דלק קידוחים ואבנר חיפושי נפט לשותפות, בתנאי שיסגרו חוזה לקידוח עד ליוני 2006. ביוני 2006, הוארך הרישיון ל-31 בדצמבר 2008, בניגוד לסעיף 18ב1 לחוק הנפט שמגביל תוקף מקסימלי של רישיון לשבע שנים. נובל אנרג'י הצטרפה כמפעיל באוגוסט 2006 (אף היא ללא החזר הוצאות).
בשנת 2006 העניקה רונית קן פטור מהסדר כובל לחברות חיפוש הנפט והגז הטבעי נובל אנרג'י, דלק, ישראמקו ואלון גז, לשותפות ברישיונות בהם נמצא מאגר הגז "תמר".
שדה הגז התגלה בינואר 2009, כעשור לאחר גילוי מאגר הגז הראשון בים, מאגר "נועה".
פיתוח השדה עד תחילת ההפקה
בפיתוח השדה הושקעו כ-3 מיליארד דולר, והזרמת הגז הטבעי ממנו לישראל החלה ב-30 במרץ 2013. פוטנציאל הגז בשדה, על פי ההערכות משנת 2012, הגיע לכ-275 מיליארד מטר מעוקב (BCM) (9.71 טריליון (TCF)).
ב-30 במרץ 2013 החלה הזרמת הגז הטבעי ממאגר "תמר" אל תחנת הקבלה באשדוד.
הפקת השדה והמשך הפיתוח
בשנת 2014 הפיק השדה 10 מיליארד מטרים מעוקבים (BCM) של גז טבעי. המאגר מחובר בצינור יחיד, מוגבל בקיבולתו, לתחנת הקבלה באשדוד, ובהמשך צפויות השותפויות לבנות מדחסים שיאפשרו את הגדלת הקיבולת העוברת בצינור, עד לקצב שנתי של כ-12.5 BCM. למערכת ההולכה מ-"תמר" צוואר בקבוק כיוון שהיא עוברת דרך הצנרת של מאגר "מרי-B" שיכולה להוליך רק 10 BCM של גז טבעי בעוד שהצנרת מ-"תמר" ל-"מרי-B" יכולה להוליך 12 BCM של גז טבעי. לכן, ככל הנראה יתבצע אחסון של גז טבעי מ-"תמר" במבנה "מרי-B" שכבר התרוקן. השלמת פרויקט המדחסים צפויה לאמצע שנת 2015. במהלך 2016 צפויה הרחבה נוספת של קיבולת הצינור.
בינואר 2014, לאור הערכות מחדש של אומדן הגז הטבעי במאגר ולאור הצירוף של מאגר "תמר דרום מערב" (TSW) אל מאגר "תמר", דיווח העיתון "גלובס" כי אומדן משאבי הגז הטבעי במאגר עלה בכ-15% והגיע למעל 400 מיליארד מטרים מעוקבים (BCM) (כ-14.11 TCF) ואומדן הקונדנסט (נוזלי נפט קלים) במאגר עלה והגיע ל-14 מיליון חביות, לא כתוב בידיעה מה רמת הוודאות של משאבים אלה. לעומת זאת, מצגת לאנליסטים של חברת דלק אנרגיה מאוקטובר 2015 מעריכה כי כמות הגז הכוללת שניתן להפיק מהמאגר, כולל כלל העתודות הסבירות (בסבירות של 50%) והעתודות המוכחות (בסבירות הפקה של 90%) עומדת על 281 מיליארד מטרים מעוקבים (BCM), ויחד עם עתודות מוכחות וסבירות ב"תמר דרום מערב" שעומדת על 26 מיליארד מטר מעוקב, כמות הגז הכוללת (שחלקה אינו מוכח) עמדה על 307 BCM. מתוך כמות זו הופקו כבר 13 מיליארד מטרים מעוקבים, כך שסך העתודות שנותרו ב-"תמר" עצמה (ללא "תמר דרום מערב") עמדה באוקטובר 2015 על 268 מיליארד מטרים מעוקבים.
על פי דוחות כספיים שפרסמה חברת נובל אנרג'י לשנת 2014, עלות החיפוש, הפיתוח וההפעלה של קידוח "תמר" עומדת על 1.3 דולר ליחידת חום, בעוד המחיר הממוצע של מכירת יחידת חום הוא 5.75 דולר. ולעומת מחיר של 2.47 דולר ליחידת חום שגבתה שותפות ים תטיס (בה היו גם שותפות נובל אנרג'י וקבוצת דלק) ממאגרי מַָרִי-B ונועה.
בספטמבר 2017 בערב ראש השנה אירעה תקלה בעקבות סדק באסדה שבעקבותיה פחתה הזרמת הגז והוכרז על שעת חירום במשק ותחנות הכוח של חברת החשמל נדרשו לשימוש רב יותר בפחם וסולר.
שינוי בעלות
בחודש יוני 2016 מכרה נובל אנרג'י כ-4% מהזכויות בתמר להראל השקעות וקרן תשתיות ישראלי בתמורה ל–370 מיליון דולר לפי שווי של 12.3 מיליארד דולר לתמר.
בחודש מאי 2017 הושלם הליך המיזוג, שבו אבנר חיפושי נפט נקלטה לתוך דלק קידוחים (שתי השותפויות הם בשליטת קבוצת דלק), והחל מהלך של מכירת הזכויות בתמר בהתאם למתווה הגז, שבו התחייבה קבוצת דלק למכור עד 2021 את מלוא זכויותיה (31.25%) במאגר, כחלק מהניסיון להגביר את התחרות בענף. ביולי 2017 השלימה דלק קידוחים מכירה בבורסה של 9.25% מהזכויות בתמר (באמצעות חברה חדשה שהוקמה בשם תמר פטרוליום), ונותרו לה לממש עוד 22% אחוזים נוספים. בינואר 2018, רכשה תמר פטרוליום 7.5% מאחזקות נובל אנרג'י במאגר תמר. בספטמבר 2021 חתמה דלק קידוחים על הסכם למכירת שארית אחזקותיה למובאדלה פטרוליום מאבו דבי תמורת כמיליארד דולר ̟
אלברט סלאדס
אלברט סלאדס לופס (נולד ב-29 בספטמבר 1975 בברצלונה), הוא כדורגלן עבר ספרדי, ששיחק בעמדת הקשר האחורי, וכיום מאמן.
תמר (שדה גז)
השבתת הפעילות
ב-12 במאי 2021 מסרה חברת שברון כי השביתה את פעילות האסדה בהתאם להנחיות שהתקבלו ממשרד האנרגיה, לאור אירועי העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה. חמאס ניסה לפגוע באסדת הגז כמה פעמים, אך ללא הצלחה. לדברי בכירים במערכת הביטחון, ספינות טילים ומערכות הגנה מאבטחות את האסדה.
אלברט סלאדס
סלאדס רשם למעלה ממאתיים הופעות בליגה הספרדית הראשונה. הוא החל את הקריירה בברצלונה, עמה זכה בין היתר בגביע אירופה למחזיקות גביע, שתי אליפויות ושני גביעים. בהמשך הקריירה שיחק במדי יריבתה הגדולה, ריאל מדריד, עמה זכה, בין היתר, בליגת האלופות ובשתי אליפויות ספרד. בנוסף, שיחק לאורך הקריירה במועדונים נוספים בספרד, צרפת וארצות הברית. הוא ערך ארבע הופעות במדי נבחרת ספרד, וייצג אותה בטורניר מונדיאל 1998.
תמר (שדה גז)
סוגיות
בלבנון הועלו טענות כי חלקו של שדה הגז הטבעי שהתגלה מול חופי ישראל, עשוי להימצא בתחום המים הכלכליים של לבנון.
אלברט סלאדס
לאחר פרישתו פנה סלאדס לקריירת אימון, שהחלה בנבחרות הצעירות של ספרד. בהמשך התמנה לעוזר מאמן בנבחרת הבוגרת ובריאל מדריד, בטרם התמנה לתפקיד מאמן ולנסיה.
חברותא (תוכנית לימוד)
חברותא הוא שמה של תוכנית לימוד, המופעלת על ידי ארגון "איילת השחר" העוסק בהפצת יהדות. התוכנית מבוססת על שיחות טלפוניות בין חילונים המעוניינים להרחיב את הידע שלהם בנושאי יהדות, לבין חרדים המשוחחים עמם בנושאי יהדות או לומדים שיעור בספר תורני.
הארגון מפעיל מאגרים של מתנדבים חרדים מחד, ומתעניינים חילונים מאידך, ומצליב מתוכם חברותות, כאשר מושם דגש להתאמת החברותות ככל האפשר, מבחינת המגדר, הגיל, רמת ההשכלה, וכדומה. פעילי הארגון מלווים את החברותות בשלבים השונים ואף שולחים להם ספרי לימוד לפי בקשתם.
אלברט סלאדס
ברצלונה
סלאדס החל את הקריירה באקדמיית הכדורגל של ברצלונה מעיר הולדתו. לאחר ששיחק בשורות קבוצת הנוער, עלה סלאדס לקבוצת ברצלונה אתלטיק, קבוצת הבת של ברצלונה. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ערך במחזור הנעילה של עונת בליגת המשנה, כשעלה כמחליף בהפסד הביתי 0–1 לטולדו. עונה לאחר מכן הוסיף תשע הופעות ושער בכורה במדי הקבוצה.
תמר (שדה גז)
סוגיות
מספר גורמים הביאו לעיכוב פיתוח "תמר". התנגדות של הארגונים הירוקים לחיבור ישיר וקצר בצפון הארץ, ועיכובים בציפייה להחלטת ועדת ששינסקי שהוקמה על מנת לבחון את נטל המס הראוי על הפקת נפט וגז טבעי בישראל.
חברותא (תוכנית לימוד)
על פי אתר הארגון: "כיום משתתפים בחברותא כ 16,000 אקדמאים, שכירים, עצמאים, חיילים, סטודנטים, פנסיונרים ועוד, מכל שדרות החברה הישראלית".
אלברט סלאדס
ברצלונה
סלאדס פתח את עונת 1995/1996 במדי ברצלונה ב' ושיחק בארבעת מחזורי הפתיחה של ליגת המשנה, כאשר במקביל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המאמן יוהאן קרויף כאשר פתח בהרכב הקבוצה במסגרת גביע אופ"א בניצחון 0–7 על הפועל באר שבע באצטדיון וסרמיל.
תמר (שדה גז)
צרכנים
במרץ 2012 חתמו חברת החשמל לישראל והשותפות בשדה "תמר" על הסכם לאספקת גז טבעי מהשדה למשך 15 שנה, בהיקף המוערך בכ-14 עד 23 מיליארד דולר, במחיר של 5.2–5.3 דולרים למיליון BTU. לקוחות נוספים שאיתם נחתמו הסכמים לאספקת גז מהשדה הם דליה אנרגיות, נייר חדרה, מכתשים ונשר מפעלי מלט ישראליים. בחודש נובמבר 2012 הכריז הממונה על ההגבלים העסקיים דיויד גילה על השותפות כמונופול.
אלברט סלאדס
ברצלונה
את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה ערך סלאדס במחזור החמישי של אותה העונה, בקלאסיקו מול ריאל מדריד בחוץ, כשעלה לכעשרים דקות מהספסל. שבוע לאחר מכן, במחזור השביעי של העונה, עלה מהספסל רבע שעה לסיום וכבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון החוץ 1–5 על ריאל בטיס. את העונה סיים סלאדס עם 16 הופעות ליגה, מתוכן 11 בהרכב, ושני שערים. ברצלונה סיימה את העונה במקום השלישי בליגה, עם הדחה בחצי גמר גביע אופ"א על ידי באיירן מינכן, והפסד בגמר גביע המלך הספרדי לאתלטיקו מדריד, בו פתח סלאדס בהרכב אך הוחלף לאחר פחות מעשרים דקות בעקבות פציעה.
חברותא (תוכנית לימוד)
בתחילת הקשר מתבקשים החברותות לקיים את השיחות אחת לשבוע, ולמשך 20 דקות. לעיתים רבות מתחזק הקשר בין החברותות, שלרוב השקפת עולמם המקורית שונה בתכלית, והוא מתבטא על ידי קיום שיחות במועדים תכופים יותר, וכן על ידי ביקורים הדדיים.
אלברט סלאדס
ברצלונה
בעונה לאחר מכן, תחת המאמן האנגלי בובי רובסון, סלאדס כמעט ולא זכה לדקות משחק. הוא שותף בארבעה משחקי ליגה בלבד (שישה בלבד בכל המסגרות), ולא שותף כלל במשחקי הגמר של הקבוצה באותה העונה, בהם גברה על אתלטיקו מדריד בדרך לסופר קאפ (6-5 בסיכום שני המפגשים), 3-2 בהארכה על בטיס בגמר הגביע הספרדי, ו-0–1 על פריז סן-ז'רמן בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע.
עזיבתו של רובסון והחלפתו בלואי ואן חאל לקראת עונת 1997/1998 הפכה את סלאדס משחקן בקצה הרוטציה לשחקן הרכב משמעותי בקבוצה. הוא אייש את מרכז המגרש של הקבוצה, ופתח בהרכב כבר בצמד משחקי הסופר קאפ האירופי מול בורוסיה דורטמונד, בו ניצחה ברצלונה 1–3 בסיכום שני המפגשים. הוא ערך 36 הופעות ליגה, מתוכן 34 בהרכב, בדרך לזכייה באליפות ספרד הראשונה בקריירה שלו, והשלים זכייה בדאבל המקומי עם זכייה בגביע המלך, לאחר ניצחון בגמר הגביע על מאיורקה. סלאדס שיחק לאורך כל המשחק וההארכה, שהסתיימו בשוויון 1-1, ועל אף שהחמיץ פנדל בדו-קרב בעיטות עונשין, הצליחה ברצלונה לגבור על מאיורקה 4–5 לאחר שמונה בעיטות ולזכות בגביע. על התקדמותו בעונה זו זכה סלאדס בן ה-23 בפרס דון בלון לפריצת השנה בליגה הספרדית.
בעונה לאחר מכן, הרביעית והאחרונה שלו בקבוצה הבוגרת של ברצלונה, נפגע מעמדו של סלאדס בקבוצה של ואן חאל. הוא ערך 16 הופעות ליגה בלבד, מתוכן 11 בהרכב, וסייע לקבוצתו לשמור על תואר האליפות. בסיום העונה נפרד סלאדס מהקבוצה בה גדל, עם ארבעה שערי ליגה ב-72 הופעות.
סלטה ויגו
לקראת עונת 1999/2000 עבר סלאדס לסלטה ויגו, שם שיתף פעולה בין היתר עם חיים רביבו, ואלרי קרפין, קלוד מאקללה ובני מקארתי. סלטה השיגה באותה העונה את הכרטיס לגביע אופ"א מהמקום השביעי בליגה, ובמקביל שיחקה גם במפעל האירופי והעפילה בו עד לשלב רבע הגמר, תוך שהיא מדיחה בדרך את בנפיקה ליסבון ואת יובנטוס, ונעצרה רק ברבע הגמר, על ידי אולימפיק מרסיי. סלאדס ערך 24 הופעות ליגה באותה העונה, ואת שערו היחיד במדי הקבוצה בכל המסגרות השיג במסגרת המחזור ה-13 בליגה, אז כבש את שער הניצחון במשחק בו גברה סלטה על ריאל מדריד בתוצאה 0–1.
ריאל מדריד
לקראת עונת 2000/2001 עבר סלאדס ליריבה הגדולה של קבוצת נעוריו, ריאל מדריד של המאמן ויסנטה דל בוסקה. סלאדס כבש את שער הבכורה שלו כבר במחזור השני, בשוויון 3-3 מול מלאגה בחוץ, מה שהיה שערו היחיד באותה העונה. סלאדס שימש כשחקן משלים בסגל של דל בוסקה, וסיים את העונה עם 17 הופעות ליגה, מתוכן עשר בלבד בהרכב, בעונה בה זכה בפעם השלישית בקריירה באליפות ספרד.
עונה לאחר מכן שיחק סלאדס עוד פחות מבעונה החולפת. הוא זכה לשתי דקות בלבד במשחק הראשון בסופר קאפ הספרדי, ולא שותף כלל במשחק השני, כאשר ריאל ניצחה 1–4 בסיכום שני מפגשים את ריאל סרגוסה. בליגה סיימה ריאל שלישית בלבד, כאשר סלאדס עורך 14 הופעות, מתוכן שש בלבד בהרכב הפותח. התואר המשמעותי בקריירה של סלאדס ובעונה של ריאל מדריד היה הזכייה בליגת האלופות. סלאדס ערך חמש הופעות, מתוכן ארבע בהרכב, בשלב הבתים הראשון של המפעל, ואף כבש בניצחון 1–4 על אנדרלכט, והוסיף ארבע הופעות בשלב הבתים השני, אך לא שותף במשחקי ההכרעה וכלל לא נכלל בסגל למשחק הגמר, בו ניצחה ריאל 1–2 את באייר לברקוזן.
על אף דקות המשחק המועטות, המשיך סלאדס לעונה נוספת במדי אלופת אירופה, אך שוב נותר מחוץ לרוטציה בליגה הספרדית, שם ערך שלוש הופעות ליגה בלבד, כולן מהספסל, ובסך הכול שותף ב-66 דקות ליגה בכל העונה, אותה סיימה ריאל כאלופת ספרד. בליגת האלופות תרם סלאדס שער מול גנק בניצחון 0–6 בשלב הבתים הראשון, בו ערך שלוש הופעות, והוסיף הופעה בודדת בשלב הבתים השני. בגביע הספרדי תרם שער אחד בשש הופעות, ונותר מחוץ לסגל בניצחון על פיינורד בסופר קאפ האירופי ועל קלוב אולימפיה בגביע הביניבשתי.
עונה לאחר מכן, ולאחר חילופו של דל בוסקה בקרלוס קיירוש, הושאל סלאדס לבורדו הצרפתית, ועזב לראשונה בקריירה את ספרד. במדיה של בורדו הפך סלאדס לשחקן מפתח עם 27 הופעות ליגה (מתוכן רק שלוש כמחליף), וקבע שיא קריירה אישי של שלושה שערי ליגה. בנוסף, העפיל עם הקבוצה עד לרבע גמר גביע אופ"א, שם נעצרה על ידי ולנסיה מארץ מולדתו, כאשר במהלך העונה אף תרם צמד שערים בניצחון 1–3 על קלאב ברוז' במשחק הראשון של שמינית הגמר.
לקראת עונת 2004/2005 חזר סלאדס מהשאלה לריאל מדריד, לעונה קשה שכללה הדחה בשמינית גמר ליגת האלופות, סגנות בלבד בליגה הספרדית ושני חילופי מאמנים. סלאדס רשם 22 הופעות ליגה באותה העונה (מתוך 32 בכל המסגרות), רק תשע מהן בהרכב. בסיום העונה סיים את דרכו בקבוצה לאחר חמש עונות, בהן כבש שער ליגה בודד ורשם 56 הופעות ליגה בלבד.
ריאל סרגוסה
לקראת עונת 2005/2006 עבר סלאדס לריאל סרגוסה של המאמן ויקטור מוניוס. במדיה של סרגוסה חזר סלאדס להיות שחקן הרכב, וכבר בעונת הבכורה שלו סייע למועדון להעפיל לגמר הגביע הספרדי, שם פתח בהרכב בתבוסה 1–4 לאספניול.
חברותא (תוכנית לימוד)
הפרויקט זוכה לתמיכה מצד מנהיגי היהדות החרדית, נסקר באהדה גם בעיתונים כללים ואף קצר שבחים מפי גורמים שונים בחברה הישראלית.
אלברט סלאדס
ריאל סרגוסה
בתום העונה הסתיים חוזהו של סלאדס במועדון, והוא שוחרר מהקבוצה. בסך הכול בשלוש עונות ערך 71 הופעות ליגה במדי סרגוסה, בהן כבש שני שערים.
ניו יורק ושלהי הקריירה
סלאדס נותר ללא קבוצה מאז שחרורו בקיץ 2008 ועד לפברואר 2009, אז זומן למבחנים בקבוצת ניו יורק רד בולס מה-MLS. לאחר שהרשים באימונים, הוחתם בקבוצה לקראת פתיחת העונה בחודש מרץ. סלאדס כבש שער ליגה בודד ב-17 הופעות, והקבוצה סיימה את העונה במאזן חלש של חמישה ניצחונות ליגה בלבד מתוך שלושים משחקים.
באוקטובר 2009, עם תום העונה, פרש סלאדס ממשחק פעיל בגיל 34.
מרינה שויף
מרינה שויף-קולר (נולדה ב-22 ביוני 1974 בברית המועצות) היא שחקנית ישראלית.
אלברט סלאדס
ניו יורק ושלהי הקריירה
ב-17 בפברואר 2010, היום הרביעי לראש השנה הסינית, הצטרף יחד עם חברו לשעבר בסרגוסה ובנבחרת, אגוסטין ארנסבאל, לקבוצת קיטצ'י מהונג קונג לטורניר גביע השנה החדשה שנערך באותו היום.
נבחרת ספרד
סלאדס זומן לנבחרת ספרד בקיץ 1998, בתום עונת הפריצה שלו במדי ברצלונה וסמוך לפתיחת טורניר מונדיאל 1998, על ידי המאמן חאבייר קלמנטה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-3 ביוני 1998, עשרה ימים בלבד לפני משחקה הראשון של ספרד בטורניר, במשחק ידידות מול. הוא פתח בהרכב הנבחרת שניצחה 1–4 בסיום.
מרינה שויף
ביוגרפיה
מרינה שויף נולדה וגדלה בעיר פולבסקוי שבאזור הרי אורל, ברוסיה (אז בברית המועצות). ב-1990 כשהייתה בת 16 עלתה עם משפחתה לישראל, והם גרו בקריית ים. לאחר שסיימה את לימודי התיכון, החלה ללמוד ביוטכנולוגיה כעתודאית. במהלך לימודיה נסעה לבקר קרובי משפחה בברלין, שם נקלעה לסט צילומים של סרט שביים מנחם גולן וקיבלה שם תפקיד קטנטן. כשחזרה לארץ, החליטה כי אינה רוצה להמשיך בלימודי הביוטכנולוגיה ועברה ללמוד משחק ב"בית צבי". בשנת 1998 סיימה 3 שנות לימודי משחק במחזור ל"ו של בית הספר למשחק "בית צבי" לצד עירית קפלן, ענת מגן, עודד לאופולד, נטע הבר, אילן פלד, הילה סורג'ון פישר, דני גבע ומיה דגן. במהלך לימודיה זכתה במלגות "קרן אמריקה ישראל".
תמר (שדה גז)
צרכנים
בנוסף, הוסכם על מכירת גז טבעי נוזלי (LNG) מהקידוח לקוריאה הדרומית (באמצעות חברת "דייהו") ולאירופה (באמצעות חברת "גזפרום").
אלברט סלאדס
נבחרת ספרד
סלאדס, שזומן על ידי קלמנטה לסגל הנבחרת לקראת המונדיאל על אף חוסר ניסיונו בבמה הבינלאומית, עלה כמחליף במשחקה הראשון של ספרד בטורניר, מול. הוא עלה מהספסל בדקה ה-77, במקומו של מיגל אנחל נדאל, ודקה לאחר מכן ספגה ספרד את השער שקבע את תוצאת המשחק, 3-2 לניגריה. במשחקה השני של ספרד, מול, עלה סלאדס מהספסל בדקה ה-56 במקומו של אבלרדו, ובסיום נפרדו השתיים בשוויון 0-0. במשחק השלישי והאחרון של ספרד, בו הביסה 1–6 את, סלאדס לא שותף כלל, ובסיום אותו משחק סיימה ספרד את דרכה בטורניר לאחר שסיימה שלישית בטבלת הבית.
סלאדס רשם עוד הופעה אחת בלבד בנבחרת, שנתיים לאחר מכן, כאשר חוסה אנטוניו קמאצ'ו העלה אותו כמחליף בניצחון החוץ 1–2 על במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002. הייתה זו הופעתו הרביעית והאחרונה במדי נבחרת ספרד.
בין השנים 1998 ל-2005, ובמקביל להופעותיו בנבחרת ספרד, ערך סלאדס 7 הופעות במדי נבחרת קטלוניה, בהן כבש שער אחד.
קריירת אימון
ב-2013, כארבע שנים לאחר פרישתו, החל סלאדס את קריירת האימון שלו, כשהתמנה לתפקיד מאמן נבחרת ספרד עד גיל 16. במאי 2014, לאחר שנה בתפקיד, נבחר לרשת את יולן לופטגי בתפקיד מאמן נבחרת ספרד עד גיל 21. משימתו הראשונה בתפקיד הייתה להמשיך את דרכו של לופטגי במוקדמות אליפות אירופה לנוער 2015, אליהן הגיעה ספרד כאלופה המכהנת. ספרד העפילה לפלייאוף מול סרביה, אך הופתעה עם הפסד 1–2 ביתי לאחר שוויון 0-0 בחוץ ולא הצליחה להעפיל לטורניר הגמר. הפסדה הביתי היה ההפסד הראשון שלה לאחר 35 משחקים רצופים ללא הפסד.
סלאדס הצליח להעפיל עם לאליפות אירופה לנוער 2017, שם הוביל אותה למאזן מושלם של שלושה ניצחונות בשלב הבתים וניצחון 1–3 איטליה בחצי הגמר. ספרד נעצרה רק במשחק הגמר, אז נוצחה 0–1 על ידי גרמניה, וסיימה את הטורניר במקום השני.
בעקבות פיטוריו של לופטגי מתפקיד מאמן הנבחרת הבוגרת ממש לפני פתיחת מונדיאל 2018, התמנה פרננדו היירו לתפקיד מאמן ספרד לקראת הטורניר, וסלאדס נבחר לשמש כעוזרו במונדיאל. ספרד צלחה את שלב הבתים במקום הראשון, אך נעצרה על ידי בדו-קרב בעיטות עונשין בשלב שמינית הגמר. ב-18 ביולי 2018, לאחר הטורניר, התפטר סלאדס מתפקידיו בפדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית.
ב-3 באוגוסט 2018 חזר סלאדס לריאל מדריד, הפעם לתפקיד עוזרו של לופטגי. ב-29 באוקטובר, פחות משלושה חודשים לאחר המינוי ועם סיום דרכו של לופטגי בריאל, סיים גם סלאדס את דרכו בקבוצה.
ב-11 בספטמבר 2019, לאחר פיטוריו המפתיעים של מרסלינו גרסיה טוראל מתפקיד מאמן ולנסיה, התמנה סלאדס לתפקידו הראשון כמאמן. המהלך לווה בביקורת רבה, בעיקר בגלל ההצלחה אליה הוביל מרסלינו את ולנסיה בשנתיים שלו במועדון, כולל זכייה בגביע הספרדי חודשים ספורים קודם לכן, עם ניצחון על ברצלונה בגמר. בהופעת הבכורה שלו, שלושה ימים אחר כך, הובסה ולנסיה 2–5 על ידי ברצלונה, קבוצת נעוריו של סלאדס, וימים ספורים לאחר מכן גברה הקבוצה 0–1 על צ'לסי בפתיחת שלב הבתים של ליגת האלופות. בתום אותו משחק, סירבו כל שחקני הקבוצה ללוות את סלאדס למסיבת העיתונאים, כאות הזדהות עם מרסלינו המפוטר. ב-29 ביוני 2020 פוטר סלאדס מולנסיה.
תמר (שדה גז)
צרכנים
בפברואר 2014 דווח על חתימת חוזה למכירת גז לחברת האשלג הערבית ולחברת ברומין הירדנית. במרץ 2017 החלה אספקה לחברות אלו.
במרץ 2015 נחתם הסכם בין "תמר" לחברת דולפינוס המצרית למכירת גז טבעי למצרים בהיקף שלא יפחת מ-5 BCM במהלך שלוש השנים הראשונות להסכם.
בפברואר 2018 חתמו השותפות לאחזקות בתמר ובלווייתן על הסכמי ייצוא גז עם חברת דולפינוס המצרית, בהיקף של 15 מיליארד דולר למשך 10 שנים ולמכירה כוללת של כ-BCM 64 משני המאגרים.
התאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה
התאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה או פדרציית הקהילות היהודיות בהונגריה (בהונגרית: Magyarországi Zsidó Hitközségek Szövetsége בקיצור MAZSIHISZ) היא הארגון הקהילתי העיקרי ביהדות הונגריה. משימותיה העיקריות הן פיתוח חיי הדת, החינוך דתי (תלמוד תורה), הטיפול הסוציאלי (חלוקת מזון, סיעוד), יצירת יחסי קהילה, עזרה הדדית בקהילה. מטרת ההתאחדות היא להפיץ את התרבות היהודית, לחזק את היחסים עם יהדות העולם ולטפח מסורות יהודיות ההתאחדות משתתפת בארגון תוכניות תרבות, שהמפורסם שבהן הוא פסטיבל הקיץ היהודי שהתקיים עד 2014, ומשנת 2015 פסטיבל התרבות היהודי. במסגרת הזרמים היהודיים היא מייצגת את הזרם הנאולוגי, אם כי משתדלת לפעול כדוברם והגוף המייצג גם לכל שאר הזרמים הדתיים היהודיים בהונגריה, בעוד שמבקריה טוענים כי ההתאחדות שואפת להיות המונופול לייצוג היהדות ההונגרית כולה ובכך לשלוט על חלוקת התמיכות ושאר ההטבות חומריות.
בשנת 2023 טען נשיא ההתאחדות אנדראש הייזלר כי יש קשר הדוק בין ראשי חב"ד בהונגריה לבין ממשלת ויקטור אורבן, וכי זו מסייעת לחסידי חב"ד להשתלט על הקהילה היהודית בהונגריה ועל אתרי היהדות.
היסטוריה
תחת מטריית ארגון גג אחד, האיגוד הלאומי של היהודים ההונגרים (MIOK). בעקבות שינוי המשטר בשנת 1989 הוקמה ההתאחדות בשנת 1991. נשיא ומנכ"ל ההתאחדות נבחרים על ידי האספה הכללית כל שנתיים. האספה כוללת 12 חברים מהקהילות הכפריות ממחוזות בודפשט ומרבנים. יושב הראש היה פטר פלדמייר מיום הקמת ההתאחדות בשנת 1991 עד 1999 וכן משנת 2004 עד 2013. התאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה מייצגת את יהדות הונגריה בארגונים יהודיים בינלאומיים, כולל הקונגרס היהודי העולמי (WJC), הקונגרס היהודי האירופי (EJC), ועידת התביעות, הג'וינט והסוכנות היהודית. במסגרת ההתאחדות קם בשנת 1993 איגוד עבור הקהילה היהודית האורתודוקסית, שמיהרו שוב להתפלג לאחר קץ הקומוניזם. בשל מיעוט חברים, האיגוד מונה קהילה אחת בלבד, הקהילה האורתודוקסית-אוטונומית של בודפשט.
קבוצה נוספת של שלא הסכימה עם פעולותיה ומדיניותה של ההתאחדות, הקימה בראשות הרב שלמה כובש את הקהילה היהודית המאוחדת ההונגרית (EMIH), ארגון כלל ארצי, שאינו קשור להתאחדות וטוען לייצוג זרם הסטטוס קוו אנטה, שבמקור כלל את אלו שלא הצטרפו לא לנאולוגים ולא לאורתודוקסים. הקהילה היהודית האוטונומית-אורתודוקסית ההונגרית, שפועלת מאז 1993, הפכה כזרם דתי היסטורי מוכר בהונגריה ב-30 בדצמבר 2011. כתוצאה מכך, בשנת 2012 הפכה לבלתי תלויה לחלוטין בהתאחדות ולארגון דתי עצמאי, ובנובמבר 2019 אף הכירה הממשלה ההונגרית בזרם הסטטוס קוו כזרם מוכר לעניין גיטין ונישואין. עם קבלת העצמאות של הקהילה האורתודוקסית, קם מחדש בהונגריה המצב שנוצר אחרי הקונגרס היהודי ההונגרי בשנת 1871, דהיינו שבמקום ליצור תגובה דתית משותפת בעקבות האמנציפציה היהודית באותה תקופה, נחלקה יהדות הונגריה לשלושה זרמים (הניאולוגי, האורתודוקסי והסטטוס קו אנטה).
מרינה שויף
ביוגרפיה
נשואה לשי קולר, ואם לשלושה. מתגוררת בתל אביב.
קריירה בקולנוע
ב-2003 שיחקה בסרטו של חיים בוזגלו "פגישה עיוורת"; גילמה את שנטל בסרטו של שחר סגל "צעד קטן", ושיחקה בסרטו של עמית ליאור "סיפורי בית קפה". ב-2004 גילמה את מורן בסרט "אהבה קולומביאנית" שכתב רשף לוי וביים שי כנות. ב-2005 גילמה את יוליה בסרטו של אייל חלפון "איזה מקום נפלא". ב-2007 שיחקה בסרטה של נינה מנקס "Phantom love" שעלה בארצות הברית. ב-2008 גילמה את אולגה בסרטו של יקי יושע "עוד אני הולך", וגילמה את אילנה בסרטו של משה מזרחי "סוף שבוע בגליל" (שהיה עיבוד לעיבוד ל"הדוד וניה" של צ'כוב) לצד עודד תאומי, שרון אלכסנדר וחנה מרון. ב-2010 גילמה את ורוניקה בסרטו של חיים בוזגלו "כבוד", והצטלמה לצד יפתח קליין לסרטו של איתי לב "צ'ה צ'ה צ'ה". ב-2013 שיחקה בסרטו של יונתן פז "מחכים לסורקין". ב-2014 שיחקה בסרט "טוביאנסקי" בבימויו של ריקי שלח.
כמו כן שיחקה בסרט "midnight show" שביים דניאל הדר ובסרט "קשר מוסקבאי" שביים מנחם גולן.
ולטר קונצה
גנרל ולטר קונצה (בגרמנית: Walter Kuntze; 23 בפברואר 1883 – 1 באפריל 1960) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
קריירה מוקדמת
לאחר המלחמה הצטרף קונצה לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1923 הועלה קונצה לדרגת מיור, וב-1 בנובמבר 1923 מונה לקצין מטה בקבוצת הארמייה הראשונה. ב-1 במאי 1928 מונה למפקד גדוד ההנדסה ה-1 (הפרוסי) וב-1 בפברואר 1929 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 במרץ 1930 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה, וב-1 באוקטובר 1931 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 בספטמבר 1934 הועלה לדרגת גנרל מיור, ובאמצע מאי 1935 מונה למפקד פיקוד הרגלים ה-6, שהפך ב-15 באוקטובר 1935 לדיוויזיה ה-6. ב-1 באוגוסט 1936 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובמהלך פרשת בלומברג-פריטש מונה למפקד הכוחות בקו זיגפריד. ב-1 בפברואר 1938 הועלה קונצה לדרגת גנרל חיל ההנדסה, וב-1 באוקטובר 1938 מונה למפקד מפקדת הכוחות בסאר-פפלץ.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה קונצה מפקד מפקדת הכוחות בסאר-פפלץ, שהפכה באמצע ספטמבר 1939 לקורפוס ה-24, והייתה חלק מהארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות C בחזית המערבית. ב-15 בפברואר 1940 מונה קונצה למפקד הקורפוס ה-42, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת כחלק מהארמייה התשיעית, ובשלב השני כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות A. במהלך מבצע ברברוסה לחם קונצה עם הקורפוס שבפיקודו בתחילה כעתודת קבוצת ארמיות מרכז, ולאחר מכן כחלק מהארמייה התשיעית. באמצע יולי הועבר הקורפוס לקבוצת ארמיות צפון, כחלק מהארמייה ה-16 ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-18. ב-10 באוקטובר 1941 פרש קונצה מתפקידו, וב-18 באוקטובר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-29 באוקטובר 1941 מונה קונצה למפקד הארמייה ה-12 שפעלה בבלקן, וב-2 ביולי 1942 פרש מתפקידו והועבר לעתודת המילואים. באמצע ספטמבר 1942 מונה קונצה לראש מחלקת החימוש בOKH, וב-3 בדצמבר 1943 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בכסף. באמצע מרץ 1945 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-3, ובתחילת מאי 1945 נפל בידי בעלות הברית.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה נשפט קונצה במשפט בני הערובה על פשעי מלחמה ביוגוסלביה, ובשנת 1947 נדון למאסר עולם, אך עקב מצבו הרפואי שוחרר קונצה בשנת 1953. לאחר שחרורו התגורר קונצה בדטמולד, וב-1 באפריל 1960 מת, והוא בן 77 שנים.
עורק החזה והגב
עוֹרֵק הֶחָזֶה וְהַגַּב (TA: arteria thoracodorsalis) הוא עורק באזור עצם השכמה המתפצל מהעורק התת-שכמי ומספק דם לשרירים בגב עצם השכמה. העורק יורד לאורך גבולה הצדי של השכמה, בהמשיכו את המסלול של העורק התת-שכמי, עד לזווית התחתונה של העצם. הוא מספק את השרירים הסמוכים, ובעיקר את שריר הגב הרחיב. העורק גם יוצר השקות עם עורקים נוספים מסביב לשכמה.
המבוא לחוקת ארצות הברית
המבוא לחוקת ארצות הברית (באנגלית: The Preamble to the United States Constitution) הוא קטע המורכב ממשפט אחד ארוך שמציג את חוקת ארצות הברית ומצהיר על סיבת חיבורה ועל מטרתה. כמו כן, אין המבוא מבטיח כל זכות או אוסר על כל מעשה.
משמעות
למעשה, אין כל הבטחה פרקטית במבוא, ואין שום הטלת סמכויות על הממשל הפדרלי. כתוצאה מכך, הוא מעולם לא היווה גורם מרכזי בפסיקה משפטית כלשהי.
איתמר בן גביר
איתמר בן גביר (נולד ב-6 במאי 1976, ו' באייר ה'תשל"ו) הוא פוליטיקאי ישראלי ימני רדיקלי המכהן כשר לביטחון לאומי, השר לחיזוק וקידום קהילתי, יושב ראש מפלגת עוצמה יהודית וחבר הכנסת מטעמה.
בן גביר התמודד לכנסות ה־19 וה־21–25 ברשימות שונות מטעם מפלגת "עוצמה יהודית". קודם לכן שימש כעורך דין וכן יועץ התקשורת של חבר הכנסת מיכאל בן ארי ודובר תנועת "חזית יהודית לאומית".
במהלך פעילותו הפוליטית הוגשו נגדו, לדבריו, 53 כתבי אישום, שמתוכם הורשע בשמונה עבירות פליליות, בהן התפרעות, הפרעה לשוטר והסתה לגזענות, וכן שתי הרשעות בהחזקת חומר תעמולה עבור ארגון טרור ושתי הרשעות בתמיכה בארגון טרור. זכה בסכום מצטבר של כרבע מיליון ש"ח בתביעות נגד המשטרה על הפרת זכויותיו.
לפני כניסתו לפוליטיקה, בן גביר התפרסם בין השאר בעקבות יוזמות פרובוקטיביות והופעות מתוקשרות בבתי משפט.
ביוגרפיה
גדל בבית מסורתי במבשרת ציון, ולמד בתיכון אורט בירושלים. בגיל 12 החל בתהליך של חזרה בתשובה.
פעילות בימין הקיצוני
בגיל 14, בזמן האינתיפאדה הראשונה, החל להתקרב לימין הפוליטי ולהשתתף בהפגנות נגד למשמרות נשים בשחור בכיכר פריז בירושלים. בתחילה הצטרף לנוער מולדת, ובגיל 16 הצטרף, בהשפעת נעם פדרמן לתנועת "כך" והתקדם לעמדת רכז הנוער בתנועה. לאחר התיכון למד בישיבת הרעיון היהודי, מיסודו של הרב מאיר כהנא.
בן גביר לא גויס לצה"ל. לטענתו הצבא סירב לגייסו בשל עברו בתנועת "כך". לאחר שהוצאה התנועה אל מחוץ לחוק המשיך לפעול בארגון "חזית הרעיון", עד סגירתו בעקבות קביעה שהארגון הוא ארגון המשך לתנועת כ"ך. ערב פירוק התנועה לא היה בן גביר אחד המפורסמים שבה, אולם התמדתו במחאות מתוקשרות שהגיעו לא פעם אל בית המשפט קנתה לו מקום בולט בין פעילי הימין הרדיקלי. חלק מיוזמותיו של בן גביר היו משותפות עם ברוך מרזל, מנהיגה האחרון של תנועת כך.
בן גביר הצליח למשוך תשומת לב גם בעזרת פרובוקציות. שבועיים לפני רצח יצחק רבין, הציג לתקשורת את סמל מכוניתו של רבין, והכריז: "כמו שהגענו לסמל הזה – אנחנו יכולים להגיע לרבין". במהלך קמפיין בחירות לכנסת ב-2022 התנצל על כך. מספר ימים מאוחר יותר אמר בן גביר שאינו מכנה את רבין בכינוי "בוגד", אף שלדעתו "רבין עשה דברים שפוגעים במדינת ישראל" ו"סייע לאויב", וטען ש"יש הגזמה בהנצחה שלו". בן גביר הקים, יחד עם ברוך מרזל ופעילים נוספים, את "הוועד למען הדמוקרטיה", שפעל לשחרורו של יגאל עמיר, רוצחו של רבין. לאחר שהמחבל סמיר קונטאר שוחרר מהכלא בעסקת שבויים, הארגון דרש לשחרר את יגאל עמיר. בן גביר אמר ש"המטרה היא להביא לידי ביטוי את הדרישה לשחרר את יגאל עמיר", ו"אם משחררים רוצחים עם דם על הידיים צריך גם לשחרר את עמיר".
ביוני 1997, תוכננה הופעה של הזמרת האירית שינייד אוקונור בירושלים, באירוע שקרא לחלוקת העיר בין ישראל לפלסטין. הופעתה בוטלה בעקבות איום לרצח שהופנה כלפיה בשיחת טלפון לשגרירות הממלכה המאוחדת בישראל. בראיון רדיו התגאה בן גביר שהוא ופעילי "חזית הרעיון" הביאו לביטול ההופעה. בתגובה פרסמה אוקונור מכתב פומבי שהופנה לבן גביר, בו כתבה בין השאר "אלוהים אינו מתגמל את מי שמטילים טרור על ילדי העולם. לא הצלחת בכלום, למעט בכשלון נשמתך".
בשנת 2000 הדביק ברחבי ירושלים מודעות נגד ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל, והושם במעצר בית עד לתום הביקור. בדצמבר 2005, לאחר שראש הממשלה לשעבר אריאל שרון לקה באירוע מוחי, בן גביר תועד אומר: "אנחנו מקווים שיהיה מכאן מסר לכל מי שרוצה לפגוע בארץ ישראל, ארץ ישראל יותר חזקה מכולם". לאחר שהדביק על רכבו סטיקר ובו הכתובת "שרון, לילי מחכה לך", נעצר בן גביר ונחקר בחשד להסתה נגד שרון.
בסוף שנת 2005, שהה בן גביר יחד עם מספר חיילים בפילבוקס באזור חברון. מיד לאחר שיצא מהפילבוקס נורה לעבר בן גביר צרור יריות מטווח קצר, שלא פגע בו. כעבור שנים אמר בן גביר שהוא סבור שמדובר היה בניסיון לחסל אותו.
בשנת 2011 הפגין יחד עם ברוך מרזל, בנצי גופשטיין ופעילים נוספים ב"מצעד הבהמות" במחאה על מצעד הגאווה בירושלים.
בסלון ביתו הייתה תלויה עד לתקופת הבחירות של 2020 תמונה של ברוך גולדשטיין, על רקע מערת המכפלה בה ביצע את הטבח ב-1994. במספר הזדמנויות נימק זאת בן גביר בכך שגולדשטיין הציל כמה מחבריו. בפורים של שנת 1995, שנה לאחר הטבח, התחפש בן גביר לגולדשטיין. הוא לבש חלוק רופא עם דרגותיו של גולדשטיין והוסיף שלט בו מצויר איש עם רובה ולידו הכיתוב "ברוך הגבר – אשר יפתח באש" ואמר "הגיבור שלי הוא דוקטור גולדשטיין". בתקופת הבחירות של 2020 הסיר בן גביר את תמונת גולדשטיין מביתו. בפאנל בחירות ב-2022 אמר בן גביר שהתבגר וכבר אינו חושב שגולדשטיין גיבור.
פעילות משפטית
עד פברואר 2009 הוגשו נגדו 46 כתבי אישום, מתוכם הורשע בשמונה, בהם בעבירות התפרעות, השחתת מקרקעין, הפרעה לשוטר, החזקת חומר תעמולה לטובת ארגוני טרור, והסתה לגזענות ותמיכה בארגון טרור. כעבור שש שנים אמר שהוגשו נגדו עוד שבעה כתבי אישום, בהם זוכה. על פי נתונים אלו, הוגשו נגדו 53 כתבי אישום, מהם הורשע בשמונה.
בשנים 2006–2008 עתר לבג"ץ, עם ברוך מרזל, בבקשה לבטל את ההיתר לערוך את מצעד הגאווה בירושלים. העתירות נדחו. בשנת 2011, במסגרת כתב אישום שהוגש נגדו, קיבל לידיו בהוראת בית המשפט מסמכים שלפיהם השב"כ ומשטרת ישראל השקיעו מאמצים רבים במעקב אחריו ובתיעוד מדויק של תנועותיו במשך שעות רבות ביום. במרץ 2012 זוכה מעבירת תמיכה בארגון טרור בשל כשלים ראייתיים.
עריכת-דין
בן גביר רכש את השכלתו המשפטית בקריה האקדמית אונו. בתחילה החליטה לשכת עורכי הדין למנוע ממנו לגשת להתמחות עקב עברו הפלילי. בערעור שהגיש על ההחלטה נוצר תיקו בין חברי הוועדה המרכזית של הלשכה, וההחלטה המקורית לא שונתה, לטענת בן גביר ממניעים פוליטיים. לאחר ערעור נוסף הסירה הוועדה את התנגדותה בכפוף לסיום ההליכים המשפטיים הפתוחים נגדו. לאחר זיכויו, בשנת 2012, עבר את מבחני לשכת עורכי הדין והוסמך כעורך דין.
לפני כניסתו לפוליטיקה, הרבה בן גביר לייצג אנשי ימין שהואשמו בעבירות על רקע אידאולוגי. במקרה אחד ייצג נער שהואשם בתקיפת ערבי והביא לזיכויו, לאחר שבתיאום עם השופט הושיב אדם אחר על ספסל הנאשמים ולמרות זאת עד התביעה העיקרי הביע את ביטחונו שזהו הנאשם. בסוף 2015 ייצג את עמירם בן אוליאל, שהיה אחד החשודים ב, וטען שחוקרי השב"כ אילצו את מרשו להודות באמצעות עינויים. בן גביר השתתף בחתונת השנאה בדצמבר 2015, ולאחריה אמר בראיון לתקשורת: "הייתי בחתונה, אף אחד לא הבין שמדובר בתמונות של בן משפחת דוואבשה". בהמשך ייצג חלק ממשתתפי האירוע. בשנת 2016 תבע את הוואקף בטענה שאנשיו הטרידו אותו בביקור בהר הבית בניגוד לחוק הגנת הפרטיות. בית משפט השלום פסק לו פיצויים בשיעור של 50 אלף ש"ח וכן הוצאות משפט.
תביעות אישיות
בן גביר הגיש תביעת דיבה נגד העיתונאי אמנון דנקנר, על שכינהו "נאצי קטן" בתוכנית "פופוליטיקה" בשנת 1995, וזכה בה בפיצוי סמלי של שקל אחד. באפריל 2018 פסק בית המשפט שעובד בתחנת דלק שכינהו "נאצי", הצדיע לו במועל יד והתעלם מזימונים למשפט ישלם לו פיצוי בסך 200,000 ש"ח. אנשי ימין שונים טענו מספר פעמים כי בן גביר הוא סוכן שב"כ שתול, בדומה לאבישי רביב, אחד המפרסמים – ברי חמיש – נתבע על ידי בן גביר. בפסק הדין נקבע שהכינוי "סוכן שב"כ" נחשב כלשון הרע בקרב חוגי הימין והפרסומים היו בגדר לשון הרע, ופסק פיצויים של 30,000 ש"ח.
משטרת ישראל שילמה לבן גביר פיצויים של עשרות אלפי שקלים, לאחר שתבע אותה על הטרדות שונות. באוגוסט 2011 פסק בית משפט השלום בירושלים כי על משטרת ישראל לשלם לו 18,000 ש"ח, כפיצוי על כך ששוטר תקף אותו בימי ההתנתקות. בפברואר 2012 פסקה שופטת השלום בירושלים שמשטרת ישראל תשלם לבן גביר פיצויים בסך 14,000 שקל, על כך שנעצר למשך 24 שעות בשל כוונתו להפגין עם אחרים מול בית מפקד פיקוד המרכז.
במרץ 2020, במהלך הבחירות לכנסת העשרים ושלוש ולאחר איחודה המחודש של ימינה ללא עוצמה יהודית, ענתה גילת בנט (אשתו של השר נפתלי בנט) בפייסבוק לביקורת מאת קלמן ליבסקינד, וכהערת אגב כתבה על אנשי עוצמה יהודית: "שבעתי מהעבריינות הדוחה שלהם. כמו כשפרצו אליי הביתה בבחירות האחרונות, כדי להראות שהם יחצו גבולות אם צריך. שאבין שהם טרוריסטים לכל דבר ואפחד מהם." בן גביר הגיש נגדה תביעה, ובכתב ההגנה הוסיפה וטענה שהוא סוכן שב"כ. במוצאי תשעה באב באותה שנה פורסמו חלק מפרטי הסכם פשרה, על־פיו תחזור בנט מכל האשמותיה בפרסום נוסף בפייסבוק ותתרום לטובת חיילי צה"ל המוצבים בחברון. לאחר הבחירות, הגיש בן גביר תביעת דיבה נגד ערוץ 7, בטענה שהערוץ "התנהג בצורה מוטה", ובפרט במהלך סיקור התביעה המשפטית נגד גילת בנט.
בן גביר הגיש תביעות דיבה רבות בשנותיו הראשונות כחבר הכנסת, ונכון לפברואר 2023 היה מעורב ב-10 תיקים פעילים. במאי 2022 שודר פרק בתוכנית "עובדה" אודות בן גביר, בו נטען בין השאר שבן גביר עודד נערי גבעות לבצע פעולות תג מחיר. בן גביר הכחיש את התחקיר, וכשבועיים לאחר שידור התכנית הגיש נגד התוכנית תביעה בסך שני מיליון ש"ח. תביעות נוספות שהגיש בשנת 2023 הן נגד העיתונאי יהושע בריינר ועיתונו "הארץ", נגד השר לשעבר משה יעלון, ונגד נתבעים נוספים.
עובד זר, שהועסק כמטפל סיעודי של אביו של איתמר בן גביר, תבע לאחר פטירת האב ב-2020 תשלום זכויות שונות, שלא ניתנו לו בתקופת עבודתו, מאיתמר בן גביר ואחיו, יורשיו של האב. היורשים התגוננו בטענות שונות, בהן הטענה שזמן קצר לפני מות האב נטש אותו העובד והתפטר. בנוסף טענו שיש לקזז מהזכויות כספים ששילם המנוח עבור העובד, כגון תשלומים לביטוח רפואי ומימון מגורי העובד והוצאות נלוות, בסך כולל של כ-85,500 ש"ח. טענות היורשים נדחו בבית הדין הארצי לעבודה, ונפסק שעל האחים לשלם לעובד כ-100,000 ש"ח. לשם גביית החוב נאלץ העובד לפנות לרשות האכיפה והגבייה, שהוציאה צו עיקול משכורת נגד איתמר בן גביר. במהלך הדיון המשפטי הגיש בן גביר הצעת חוק לביטול חובת הביטוח הפנסיוני לעובדים זרים.
בפוליטיקה
בכנסת ה-18 שימש עוזר פרלמנטרי של חבר הכנסת מיכאל בן ארי. בבחירות לכנסת ה-19 הוצב במקום החמישי ברשימת עוצמה לישראל, אך הרשימה לא עברה את אחוז החסימה. לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הוצב במקום השמיני ברשימת איחוד מפלגות הימין, ועם פסילת מועמדותו של בן ארי הועבר למקום השביעי. הרשימה זכתה בחמישה מנדטים. על-פי ההסכם בין המפלגות חברי הכנסת רפי פרץ ובצלאל סמוטריץ' התחייבו להתפטר במסגרת "החוק הנורווגי" ולתת לבן גביר לכהן כחבר הכנסת, אך הכנסת פוזרה לפני שנחקק מחדש חוק זה (שנהג בכנסת ה-20 כהוראת שעה בלבד). בבחירות לכנסת ה-22 התמודד בן גביר בראשות רשימת "עוצמה יהודית" שקיבלה 83,609 קולות (1.88% מהקולות הכשרים) ולא עברה את אחוז החסימה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-23, חתם בן גביר עם רפי פרץ על ריצה משותפת למפלגות "עוצמה יהודית" ו"הבית היהודי". סמוך לסוף זמן הגשת הרשימות הצטרף פרץ עם מפלגת "הבית היהודי" לרשימת "ימינה". ראש "הימין החדש", נפתלי בנט, נימק את סירובו לצרף את בן גביר לרשימה מאוחדת כסירוב לרוץ עם "מי שמחזיק בסלון ביתו תמונה של אדם אשר רצח 29 איש חפים מפשע". בתגובה הודיע בן גביר שהסיר את התמונה, למען אחדות ומניעת הקמת ממשלת שמאל, אולם מפלגתו לא צורפה לרשימה המאוחדת. עוצמה יהודית נרשמה כרשימה עצמאית בראשות בן גביר, וקבלה בבחירות אלו 19,402 קולות (0.42%) ולא עברה את אחוז החסימה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-24, חתם בן גביר על הסכם ריצה משותפת של המפלגות "עוצמה יהודית" ו"נעם", ובהמשך, על ריצה משותפת עם מפלגת "הציונות הדתית" בראשות בצלאל סמוטריץ'. הוא הוצב במקום השלישי ברשימה ונבחר לכהן בכנסת. לאחר שבן גביר עלה להר הבית בינואר 2022, פורסמו איומים מפורשים על חייו. בעקבות האיומים העלתה המשטרה את רמת האיום על בן גביר לדרגה 6, הגבוהה ביותר, וקצין הכנסת הורה למשמר הכנסת לאבטח את בן גביר בכל שעות היממה. איומים נוספים הופנו לעברו: באפריל נעצרה חוליית פעילי חמאס שתכננה להתנקש בו; ביוני נעצר תושב תל אביב שאיים עליו טלפונית ברצח; וביולי העלו תלמידים ממזרח ירושלים הצגת סוף שנה שבה מוצגת הוצאה להורג של אדם הלבוש באופן דומה לבן גביר, שהובילה למעצרם של מנהל בית הספר ומורה נוסף. בפברואר 2023 נעצר תושב מזרח ירושלים, בחשד שאסף מידע ותכנן לרצוח את בן גביר.
ב-3 ביולי 2022, לאחר ההחלטה על הקדמת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, עוצמה יהודית התפצלה בהסכמה מרשימת הציונות הדתית לסיעת יחיד נפרדת בכנסת שיוצגה על ידי בן גביר. ב-26 באוגוסט 2022, נחתם הסכם איחוד בין עוצמה יהודית לבין הציונות הדתית לריצה משותפת לכנסת, בתיווכו של בנימין נתניהו. ב-26 באוגוסט חתם בן גביר על הסכם ריצה משותפת עם בצלאל סמוטריץ' ברשימת הציונות הדתית, כשהנציגים ימוקומו בשיטת ריץ' רץ'. הרשימה השיגה 14 מנדטים בבחירות והפכה לשלישית בגודלה.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש חשף "פייק ריפורטר" רשת של חשבונות מזויפים של נשים שקידמה את בן גביר בטוויטר.
השר לביטחון לאומי
על אף אמירה מפורשת של נתניהו טרם הבחירות לכנסת ה-24 כי בן גביר לא יכהן כשר בממשלתו, ב-29 בדצמבר 2022, לאחר הבחירות לכנסת ה-25, מונה בן גביר לשר לביטחון הפנים בממשלת ישראל ה-37 ושם משרדו שונה ביוזמתו למשרד לביטחון לאומי.
ב-10 במרץ 2023 הורתה לו היועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה, להקפיא את מימוש ההחלטה להעביר מתפקידו את מפקד מחוז תל אביב, ניצב עמיחי אשד, מחמת "חשש כבד ביחס לחוקיות ולתקינות ההליך".
ב-8 במאי 2023 שובץ בן גביר כנציג הממשלה לנאום באירוע שתוכנן בתל אביב על ידי האיחוד האירופי לרגל יום אירופה. לאור השתתפותו הצפויה של בן גביר, האירוע בוטל. על פי נציגי האיחוד הדבר נבע מחוסר נכונותם לתת במה למי שעמדותיו עומדות בסתירה לערכי האיחוד האירופי.
חיים אישיים
בן גביר נשוי לאיילה (לבית נמרודי), ילידת ירושלים, בת למשפחה דתית לאומית, מורה במקצועה.
השניים נפגשו לאחר שאיילה, אז בת 15, נעצרה על שהות במאחז שהוקם בחברון וסירבה לחתום על הרחקה מהמאחז ולהשתחרר כמו חברותיה. הם נישאו כאשר איילה הייתה בת 17 ואיתמר בן 28.
לזוג שישה ילדים והם מתגוררים בשכונת גבעת האבות שבקריית ארבע.
צבעונים הוצאה לאור
צבעונים הוצאה לאור היא הוצאת ספרים ישראלית העוסקת במגוון סוגות ספרותיות: ספרי עיון, סיפורת, שירה, ספרות ילדים ותרגומים.
ההוצאה מתמחה בהוצאת ספרי לשון ועריכה. הוצאת צבעונים מעורבת גם בעשייה חברתית, למשל הפקת סיפורי חיים של הלומי קרב. ההוצאה עורכת ערבים ספרותיים ומופעים מוזיקליים הקשורים בספריה. למשל "עורי שפת עבר" בהשתתפות יהודה עצבה, מאיר ברבי לאה צבעוני. במופע "מחברות עמנואל הרוסי" השתתפו הזמרת נגה אשד, יהודה בלכר, שלי טימן, ישראל ויסלר (פוצ'ו), אבנר הרוסי, יהודה עיצבה ולאה צבעוני.
ההוצאה נוסדה בשנת 2000 בירושלים, עברה למבשרת ציון, וכיום שוכנת בתל אביב. עד לפטירתה עמדה בראש ההוצאה ד"ר לאה צבעוני. מאז היווסדה, פרסמה ההוצאה למעלה מ-400 ספרים.
ספרי ילדים
בהוצאת צבעונים יצאו עשרות ספרי ילדים, בין הבולטים שבהם:
ספרי שירה
בהוצאת צבעונים יצאו עשרות ספרי שירה, בין הבולטים שבהם: ספרים מאת טוביה ריבנר, עמנואל הרוסי, עמוס מלר, יוסי גמזו, עדנה מיטווך-מלר, יעקב ברזילי, רון גרא, אלי בר-יהלום, נדיר צור, יהודה גור אריה, עליזה קלבנוב פלורנטל, משה סחר, מילן ריכטר, ישעיהו בן חיים, בלה שור, דויד מונסונגו, עצמון יניב, שולה ברנע, אורית וולף ורבים אחרים.
ספרות יפה
ספרי פרוזה בולטים מאת יוסף כהן אלרן, בן-ציון יהושע, אסתר קל, גדי לופו ועוד.
פיטר דודסון
פיטר דודסון (באנגלית: Peter Dodson) הוא פלאונטולוג אמריקאי המתמחה בדינוזאורים ובפרט בצרטופסים, דינוזאורים בעלי אגן דמוי עוף עם עטרה ולעיתים גם קרניים. מכהן כפרופסור באוניברסיטת פנסילבניה בבית הספר לרפואה וטרינרית. דודסון כתב מספר ספרים וכן מאמרים רבים בנושאי פלאונטולוגיה של בעלי חוליות, ובפרט ספרים על הצרטופסים והצרטופסיים, הזאורופודים וההדרוזאורים. דודסון תיאר סוגים ומינים של דינוזאורים שאותם גילה ולהם טבע את שמם, בהם: אווצרטופס (Avaceratops, 1986) ו-Suuwassea ב-2004. תלמידיו גילו את הפרליטיטאן (Paralititan) ואת האורורצרטופס (Auroraceratops). על שמו נקרא מין של צפרדע בשם Nezpercius dodsoni.
דודסון השלים תואר ראשון בגאולוגיה באוניברסיטת אוטווה בשנת 1968, תואר שני בגאולוגיה ובפלאונטולוגיה באוניברסיטת אלברטה בשנת 1970 ודוקטורט בגאולוגיה ובפלאונטולוגיה באוניברסיטת ייל בשנת 1974.
נסיכות הבוחר ממיינץ
נסיכות הבוחר ממיינץ הייתה אחת המדינות החשובות ובעלות ההשפעה באימפריה הרומית הקדושה, והשליט בה נחשב כשני לקיסר. הנסיכות התקיימה עד לשנת 1803, שאז הוחלט על חילוט שטחי הכנסייה בגרמניה, ומסירתם לנסיכויות חילוניות סמוכות.
היסטוריה
הארכיבישוף של מיינץ, היה הממונה על בחירת הקיסר, והוא היה מזמן את שאר הנסיכים לצורך הבחירה, ולאחר מכן היה מושח ומקדש את הקיסר החדש. בנוסף היה הארכיבישוף קנצלר האימפריה הרומית הקדושה, ונחשב כשני לקיסר וראש לכל נסיכי האימפריה.
שטח הארכיבישופות השתרע על שטחים באזור מיינץ משני צידי הריין, על שטח לאורך המיין, ועל שטחים בסקסוניה התחתונה ובתורינגיה סביב ארפורט.
בשנת 1803 הוחלט על חילוט נכסי הכנסייה באימפריה, ואף הארכיבישופות של מיינץ פורקה, ושטחיה חולקו בין צרפת, ממלכת פרוסיה, הדוכסות הגדולה של הסן, דוכסות נסאו, ונסיכות אשפנבורג.
בית הסוהר שטה
בית הסוהר שטה (ידוע גם בשם כלא שאטה) בעבר נקרא "בית הסוהר שיטה", הוא מתקן כליאה לכ-500 אסירים פליליים ברמה חמורה ואסירים ביטחוניים, אחד מארבעת בתי הסוהר של שירות בתי הסוהר הנתונים ברמת ביטחון מרבית.
בשנת 2007, במעמד השר לביטחון פנים, שונה שם בית הסוהר מ"בית הסוהר שטה" ל"בית הסוהר שיטה". בשנת 2016 הוחזר שם בית הסוהר לשמו הנוכחי, "בית הסוהר שטה".
בעקבות האינתיפאדה השנייה, שהובילה לגידול ניכר במספר האסירים הביטחוניים, הורחב בית הסוהר בשנת 2004, ונפתח לידו מתקן "שטה ב", שתוך זמן קצר הופרד לבית סוהר עצמאי - בית הסוהר גלבוע.
נתונים
בית הסוהר שוכן בעמק חרוד, מדרום לכביש 71, סמוך לקיבוץ בית השיטה, במבנה מצודת טגארט ששימש במקור את הכוחות הבריטיים בתקופת המנדט הבריטי; המצודה עצמה בנויה על גבי מבנה חאן עות'מאני. בסוף שנת 1952, לאחר שכלא תל מונד התמלא, הוחלט להסב את מצודת הטגארט לבית כלא. בשנת 1953 נחנך המקום כמתקן כליאה בחזקת שירות בתי הסוהר.
באתר בית הסוהר פעלה במחצית הראשונה של המאה ה-20 תחנת רכבת בקו רכבת העמק שנקראה "תחנת שאטה". מבנה התחנה בן שתי הקומות ניצב עד היום בתחומי המתקן ומשמש לחדרי משרדים וכמחסן.
כ-270 אנשי סגל משרתים במתקן, ובכלל זה אנשי מנהלה, ביטחון וטיפול.
בבית הסוהר מרכז חינוך שתפקידו לסייע בשיקום אסירים ולהעניק לאסירים השכלת יסוד, השכלה תיכונית, ובכלל זה שיעורי אנגלית וכיתת מחשבים. כמו כן מופעלים בבית הסוהר חוגים שונים – אמנות, ספורט, תוכניות גמילה מסמים והתמכרויות, שליטה בכעסים ועוד.
בבית הסוהר מרכז תעסוקה, בו עובדים כ-150 אסירים במפעלים של השב"ס ובמפעלים אזרחיים.
אסירים ידועים
בבית הסוהר נכלאו אסירים מפורסמים רבים, בהם: עוזי משולם, יצחק דרורי, אילן קופרמן-סגל, יגאל עמיר, אחמד סעדאת, ישראל בר, זאב רוזנשטיין, שמעיה אנג'ל, הרצל אביטן, בני סלע, רומן זדורוב, שלמה חליווה, רעי חורב, דמיאן "לאקי" קרליק, גד "שץ" פלום,  ג'וני אטיאס, פרנסואה אבוטבול, יעקב שמש, יורם לנדסברגר, איתן חייא ועוד.
מבצע נורת'וודס
מבצע נורת'וודס (באנגלית: Operation Northwoods) היה תוכנית למבצע דגל כוזב, שהוצעה בממשלת ארצות הברית בשנת 1962.
ב-1961 עמדה קובה כנגד פלישה של כ-1,500 גולים קובנים שאומנו על ידי ה-CIA במפרץ החזירים. נטילת האחריות של הנשיא קנדי ליוזמה, שעוררה תגובה עממית נגד הפלישה, הוכחה כאמצעי תעמולה של הממשלה הקובנית. ארצות הברית החלה בעיצוב תוכניות חדשות שמטרתן גרימת חוסר יציבות של ממשלת קובה. פעילויות אלו נודעו באופן כולל כ"פרויקט קובה", או כ"מבצע נמייה" (Operation Mongoose). מבצע זה היה תוכנית מתואמת של פעילות פוליטית, פסיכולוגית וצבאית, שבה שולבו מבצעי מודיעין לצד ניסיונות רצח של מנהיגי מפתח פוליטיים. פרויקט קובה כלל גם הצעה לביצוע פעולות התקפה על מטרות בארצות הברית, כדי להשיג תמיכה לפעילות צבאית כנגד ממשלת קובה. הצעה זו הייתה ידוע בשם מבצע נורת'וודס.
התוכנית קראה ל-CIA או לגופים מבצעיים אחרים להרוג אזרחים אמריקאים ולבצע פעולות טרור ברחבי ארצות הברית, ולהטיל את האחריות על ממשלת קובה, על מנת להטות את דעת הקהל לתמיכה במלחמה נגד קובה, תחת שלטונו של פידל קסטרו. אחת מן התוכניות הייתה "לצאת בסדרת פעולות טרור קומוניסטיות קובניות באזור מיאמי, בערים אחרות בפלורידה, ואף בוושינגטון".
המבצע בולט במיוחד בכך שכלל תוכניות לחטיפות והפצצות אשר ילוו בעדויות כוזבות אשר יטילו את האשמה לכאורה על שלטון זר, במקרה זה, קובה.
התוכנית מציינת ש"התוצר המתבקש מהוצאה לפועל של תוכנית זו הוא להעמיד את ארצות הברית כקורבן הסובל מהתעמרויות מצד הממשל הפזיז וחסר האחריות של קובה ולפתח בכך תדמית עולמית של קובה, כמדינה המהווה איום לשלום בעולם המערבי."
מבצע נורת'וודס נוסח על ידי המטות המשולבים, נחתם על ידי היושב ראש דאז, ליימן למניצר, ונשלח לשר הביטחון.
מספר הצעות נוספות הוצעו, ביניהן פעולות אמיתיות או מדומות כנגד צבא ארצות הברית ומטרות אזרחיות. מבצע נורת'וודס היה חלק מה"פרויקט הקובני" של ממשלת ארצות הברית (מבצע מונגוס) כנגד פידל קסטרו. הוא מעולם לא התקבל באופן רשמי או הוצא אל הפועל.