cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נופל וקם (סדרת טלוויזיה)
"נופל וקם" או "קראשינג" (באנגלית: Crashing) היא סדרת קומדיה אמריקאית, המשודרת ברשת HBO. הסדרה נוצרה על ידי פיט הולמס שמככב בתור עצמו בסדרה. הולמס גם מפיק את הסדרה יחד עם ג'אד אפאטו, אשר גם מביים חלק מהפרקים. העלילה מתרחשת בניו יורק והיא סביב פיט הולמס, קומיקאי בשנות ה-30 לחייו שנפרד מאשתו ומנסה להשתלב בסצנת הסטנד-אפ הניו-יורקית. נכון ל-2019 שודרו 3 עונות של הסדרה.
העונה הראשונה כללה שמונה פרקים ועלתה לשידור ב-19 בפברואר 2017. גם העונה השנייה כללה שמונה פרקים ועלתה לשידור ב-14 בינואר 2018. העונה השלישית עלתה לשידור ב-20 בינואר 2019.
ב-8 במרץ 2019 הודיע הולמס בחשבון הטוויטר שלו כי הסדרה לא צפויה לשוב לעונה רביעית. אולם כי ייתכן שהסדרה תקבל סיום הולם במסגרת סרט.
בישראל הסדרה משודרת ב-HOT בשם "קראשינג" וב-yes וסלקום tv בשם "נופל וקם".
עלילת העונה הראשונה
עלילת הסדרה מתרכזת סביב פיט הולמס, קומיקאי כושל בשנות ה-30 המנסה לפרוץ בסצנת הסטנד-אפ הניו יורקית. פיט מגלה שאשתו ג'סיקה בוגדת בו, נפרד ממנה וכתוצאה מכך נע בין בתים של קומיקאים שונים שאותם פוגש במקרה. הוא מתחבר עם ארטי לאנג, קומיקאי ותיק שמכור לסמים ולאלכוהול. פיט מנסה להיעזר בארטי כדי לקדם את הקריירה ולעזור לו להיגמל מסמים. פיט הוא נוצרי מאמין אשר מפחד לצאת כנגד הדת ולחטוא. פיט מחלק פרסומות למועדון קטן בניו יורק בתמורה לאפשרות להופיע במועדון. כדי להרוויח כסף פיט מופיע כמחמם קהל בתוכניות בידור. פיט מתמודד גם עם הבגידה של אשתו ג'סיקה שעוזבת אותו לטובת ליף, אדם רוחני שעובד כמורה לאומנות. במהלך העונה פיט מנסה להתמודד עם הפרידה מג'סיקה ומתקשה לקדם את קריירת הסטנד-אפ שלו.
עלילת העונה השנייה
בעונה השנייה פיט גר אצל ליף שנפרד מג'סיקה ומשמש כמדריך הרוחני שלו. במקביל לסטנד-אפ פיט נאלץ לעבוד בגלידרייה. פיט פוגש את אלי ריסן, קומיקאית צעירה ומצליחה שמגיעה להופיע במועדון שפיט מופיע בו. הם מתחברים ובמהלך העונה הופכים לזוג. בו בזמן, פיט נחשף לסצנת הסטנד-אפ האלטרנטיבית והקריירה שלו מתחילה לפרוח. לקראת סוף העונה פיט ואלי מנסים את סטנד-אפ המכללות ומופיעים בפני סטודנטים. פיט חווה הצלחה גדולה יותר מאלי ומערכת היחסים שלהם מתחילה להתערער. בפרק הסיום, פיט ואלי מתחרים בקרב "צלייה" בו הם צוחקים אחד על השני. פיט מנצח את אלי ומעפיל לגמר התחרות, אך גם מודיע לה על רצונו להיפרד ממנה.
עלילות העונה השלישית
פיט מופיע באירוע בבית כנסת, ובעקבות כך הוא מקיים הופעות העוסקות בנושא דת לקהל נוצרי. פיט מכיר את קייטי, בחורה פרועה והם הופכים לזוג. קייטי מעודדת את פיט ללכת אחר חלומותיו. היא מכירה את הוריו, אך מביעה מורת רוח מהקשר הידידותי של פיט עם אלי ריסן. היא מתפרצת כלפיו ופיט מחליט להיפרד ממנה. פיט מפסיק לקיים עולמות לקהל אדוק דתית, לאחר שמפוטר במהלך סבב הופעות, לאחר שדיבר על נושאים שפוגעים באמונה הדתית. ברצף של טעויות הוא נבחר לשמש כמופע החימום של ג'ון מולייני. בפרק האחרון הוא נראה יוצא עם אלי ריסן.
יונינה אלדר
יוֹנִינָה אֶלדר (נולדה ב-25 בינואר 1973) היא פרופסור להנדסת חשמל בפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב במכון ויצמן למדע, מן החוקרות הבולטות בעולם בתחום דגימת אותות.
ביוגרפיה
יונינה אלדר נולדה בטורונטו, קנדה למאיר ורבקה ברגלס, ובגיל 6 עלתה עם משפחתה לישראל. למדה בתיכון באולפנית בתל אביב ולאחר שנתיים של שירות לאומי נרשמה ללימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל ופיזיקה במסלול למצטיינים. בשנת 1995 סיימה לימודי תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות יתרה, ובשנת 1996 סיימה לימודי הנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות. בשנת 1996 היא החלה בלימודי מסלול ישיר לדוקטורט בהנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב, אולם המשיכה לימודיה בארצות הברית וסיימה בדצמבר 2001 לימודי דוקטורט בהנדסת חשמל ובמדעי המחשב במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בנושא עיבוד אותות קוונטים. בשנת 2002 השלימה פוסט דוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
בשנת 2002 שבה לישראל, והחלה לעבוד כמרצה בכירה בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון, בשנת 2005 הועלתה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 2010 לדרגת פרופסור מן המנין.
יונינה אלדר גרה ברחובות, נשואה לרב שלומי אלדר ואם לחמישה ילדים.
Because of You (שיר של גוסטף)
Because of You (בעברית: בגללך) הוא סינגל שהוקלט על ידי גוסטף, ויצא לאור ב-13 בינואר 2023. ייצג את בלגיה באירוויזיון 2023 לאחר זכייתו ב-Eurosong 2023, הקדם הלאומי של בלגיה לתחרות.
על השיר
בריאיון לאתר מעריצי תחרות הזמר של האירוויזיון ESC Bubble השווה גוסטף את שני שיריו שהתמודדו בקדם, "The Nail" ו-"Because of You". הוא תיאר אותם כקריאה להאדרת ערך החירות וקבלה עצמית. גוסטף, הומוסקסואל מוצהר, טען כי האחדות ב הייתה ההשראה העיקרית לכתיבת שני השירים. את "Because of You" תיאר כשיר קליל, שיכול להפוך במהרה ל"המנון מועדוני לילה".
לפני האירוויזיון
Eurosong 2023 היה אירוע הבחירה הלאומי של בלגיה לאירוויזיון 2023. התחרות כללה חמישה מופעי פתיחה, שהוקלטו מראש והחלו מ-9 עד ל-13 בינואר 2023, וגמר בשידור חי ב-14 בינואר.
בחמשת המופעים הראשונים כל אמן הציג את שני שיריו לתחרות מול ששת מתמודדיו, שסיפקו פרשנויות ומשובים על השירים. בהתבסס על דבריהם בחר האמן באחד משני השירים, שאיתו יתחרה בשלב הגמר. גוסטף השמיע את "Because of You" ואת "The Nail" ב-12 וב-13 בינואר בהתאמה. לאחר מכן בחר ב-"Because of You".
המנצח בגמר נבחר באמצעות שילוב של הצבעות השופטים וקולות הקהל, שחולקו ביחס שווה. "Because of You" זכה ב-121 נקודות מהשופטים ו-157 נקודות מהקהל (278 נקודות בסך הכל), והוכרז כמנצח של האירוע.
באירוויזיון
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר ; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. בלגיה שובצה למחצית הראשונה של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-11 במאי 2023.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. בלגיה הופיעה חמישית, לפני קפריסין ואחרי אסטוניה. ב-11 במאי 2023 ביצע גוסטף את "Because of You" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. בלגיה הופיעה כמדינה ה-16, לפני ארמניה ואחרי אוסטרליה.
במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר במקום השביעי, עם 127 נקודות. בהצבעת הקהל הוא דורג במקום ה-12, עם 55 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום השביעי, כשבסך הכל זכה ב-182 נקודות.
הערות שוליים
קט:שירי 2023 קט:סינגלים מ-2023 קט:שירים באנגלית
סלונים
סְלוֹנִים (בבלארוסית: Сло́нім; ברוסית: Сло́ним; בפולנית: Słonim; בכתיב יידי: סלאָנים) היא עיר במחוז משנה סלונים, במחוז גרודנו שבבלארוס. העיר נמצאת בצומת הנהרות שצ'ארה ואיסה, 143 ק"מ מדרום-מזרח לעיר גרודנו. בשנת 2005 מנתה העיר כ-51,500 תושבים.
הקהילה היהודית בסלונים
בעיר סלונים התקיימה עד השואה קהילה יהודית ותיקה וגדולה. באמצע המאה ה-19 כיהן כרב העיר הרב יהושע יצחק שפירא, שכונה "ר' אייזל חריף", והשתייך למחנה המתנגדים, ובד בבד התבססה בעיר חצר חסידית הקרויה על שם העיר – חסידות סלונים.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-16,000 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של אגודת ישראל ושל הבונד, תוך פעילות של מספר בתי ספר עבריים, והוצאה לאור של עיתונים יהודיים. הפעילות הציבורית היהודית בעיר נאסרה עם כיבושה בידי הסובייטים בספטמבר 1939. בתקופה הסובייטית הגיעו לעיר אלפי פליטים יהודים ממערב פולין, ומספר יהודיה הגיע לכ-22,000.
בשואה
ב-26 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד בביצוע מעשי שוד ורצח בקרב יהודיה. בתחילת יולי הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב והחרמת רכוש.
ב-24 ביולי 1941 רצחו הגרמנים כ-1,250 גברים ונערים יהודים מהעיר ביער הסמוך לכפר פייטרלוויצ'ה, ובהם רב הקהילה יהודה פיין. לאחר מכן הוקם בעיר יודנרט, אשר נצטווה להעביר לשלטונות תשלומי כופר, ובמקרה אחד הוצאו להורג עשרה מחברי היודנרט ובני משפחותיהם.
בסוף אוגוסט 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בה, בו נרצחו מעת לעת מאות יהודים. ב-14 בנובמבר 1941 שולחו קרוב ל-10,000 מיהודי הגטו שבעיר בסמוך לכפר צ'פיילוב ונרצחו בו בבורות ירי.
בדצמבר 1941 צומצם שטח הגטו שבעיר, והוא הוקף בגדר תיל. עם הבאת יהודים נוספים לגטו, הגיע מספר יושביו לכ-15,000 איש, ומאות מיושביו הועברו למחנות עבודה. בתקופה זו פעלה בגטו קבוצת מחתרת יהודית, אשר אגרה נשק.
כ-1,000 יהודים שנותרו בגטו שבעיר לאחר האקציה הגדולה נרצחו עד דצמבר 1942.
בכפר ליד סלונים פעל אדם שטארק שהוכר כחסיד אומות העולם וגם כקדוש נוצרי.
יחסי סורינאם–שווייץ
יחסי סורינאם–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת סורינאם לבין הקונפדרציה השווייצרית.
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין רפובליקת סורינאם כוננו ב-1979 - ארבע שנים לאחר קבלת עצמאות מלאה של המדינה מהולנד. על פי משרד החוץ השווייצרי: "היחסים בין המדינות הם יחסים חמים וטובים, אך אינם נרחבים וקרובים". עם זאת, יחסי הסחר שבין שתי המדינות הם יחסים משגשגים עקב היות סורינאם יצואנית סלעים גדולה מאוד.
סורינאם ושווייץ לא חתמו על הסכמים דיפלומטיים משותפים מיוחדים.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 9 שווייצרים חיו בסורינאם. הסחר שבין המדינות הוא עצום ביחס למדינות האזור. הסחר הכולל בשנת 2018 בין שתי המדינות הוערך בשווי של יותר ממיליארד פרנקים שווייצרים. מהם 2.8 מיליון ייצוא שווייצרי לסורינאם ומעל מיליארד ייבוא שווייצרי מסורינאם (בעיקר בוקסיט, סלעים שונים ומתכות יקרות ערך אחרות).
ברוך טולידאנו
הרב ברוך טולידאנו (24 בספטמבר 1883 – 9 באוקטובר 1969) היה מורה ואיש ציבור, ממייסדי "שכונת הרמב"ם" בטבריה, חוקר ספרות הלכה בערבית יהודית ואב בית הדין הרבני ביפו.
ביוגרפיה
נולד בכפר פקיעין שבגליל העליון ב-24 בספטמבר 1883 (כ"ב באלול ה'תרמ"ג) למרים רימו (לבית סיסו) ולרב יהודה טולידאנו שעלה לישראל ממקנס שבמרוקו בשנת 1863 (ה'תרכ"ג), בן למשפחת רבנים שמוצאה בספרד. אחיו הוא הרב יעקב משה טולידאנו. בילדותו התחנך בטבריה אצל הרב יצחק הכהן, ובהמשך אצל הרב משה מאיר חי אליקים, ובמקביל למד בישיבה שניהל אביו.
כבר בצעירותו החל להתעניין בחכמת ישראל, וכתב מאמרים בנושאי ספרות ויהדות בהמליץ, בדואר היום, בהארץ ובשנתון "ירושלים" מאת הרב אברהם משה לונץ ועוד.
בשנת 1902 (ה'תרס"ב) נישא לחנה בת הרב יוסף דוד אבולעפיה, ויחד נולדו להם שבעה ילדים, כשיהודה, הקטן מביניהם, נהרג במלחמת העצמאות באשדוד.
בשנת 1906 (ה'תרס"ו) הדפיס את פירוש מסכת כלה רבתי מאת הרב אברהם בן נתן מכתב יד ישן, לצד הקדמה וחשיפת תולדות חייו שהיו לוטים בערפל עד אז, וזכה לשבחים רבים מצד רבנים והיסטוריונים בני התקופה.
לפני מלחמת העולם הראשונה החל לשמש כמורה בפקיעין מטעם וועד "חובבי ציון" באודסה. בתקופה זו עורר את הוועד ונציגיו בישראל לרכוש את הכפר הערבי סמיע, אך לאחר דיונים ומשא ומתן ארוך, לא יצאה משום מה התוכנית אל הפועל.
בשל נתינותו הצרפתית, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה קיבל פקודה מטעם השלטונות הצבאיים לגלות עם משפחתו מישראל לקורסיקה. לאחר שאיחר להגיע לאוניה שיצאה מביירות לקורסיקה, נסע עם רעייתו ושלושת ילדיו לחלב שבסוריה, שם התרכזו גולים יהודים רבים. בתקופת שהותו שם שימש כנציג מטעם הגולים מול ראשי הקהילה היהודית בעיר. בשנת 1916 (ה'תרע"ו) ניתן צו מטעם הצבא הטורקי לגייס לשורותיו את נתיני צרפת מאלג'יריה. בעקבות גיוס גולים שמוצאם מאלג'יריה לצבא, פעל בהצלחה במאמץ רב יחד עם איש הציבור המקומי משה ששון לביטול הגיוס.
לאחר כיבוש הבריטים ותחילת שלטון המנדט בישראל חזר לטבריה, שם מונה לשמש כחבר הרבנות הספרדית וכמזכיר העדה, ובלט בפעילותו הציבורית בעיר.
היה שותף לחלק מממצאיו ופעילויותיו של אחיו, הרב יעקב משה טולידאנו, ויחד פעלו לרכישת קרקע בטבריה בת 70 דונמים עליה הוקמה שכונת הרמב"ם (מימוניה). בהמשך אף פעלו לחידוש מתחם ומצבת קברו של הרמב"ם. בדמשק שבסוריה גילו יחד את כתב היד של פירוש המשנה לרמב"ם בשפה הערבית, ובהמשך תרגמו הרב ברוך לעברית.
נודע בהתנגדותו התקיפה להשערת הרב אהרן קמינקא בנוגע לפרסום דעתו שקבר הרמב"ם נמצא במצרים, בייחוד לאחר שמצא את קברו של דוד הנגיד נכד הרמב"ם בסמוך למתחם הקבר של סבו. כן פרסם לראשונה הוכחות לקיומו של חיבור "מחזיק הבדק" מאת הרב אברהם בן נתן, כשהסתמך בין היתר על הציטוטים הלקוחים ממנו שנכתבו בספר "עץ חיים".
הלך לעולמו בתל אביב ב-9 באוקטובר 1969 (ז' בחשוון ה'תש"ל) ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
בנו הוא שמואל טולידאנו, ונכדו הוא אהוד טולידאנו.
חיבוריו
בין מאמריו שפרסם:
טווין פיקס
טווין פיקס (Twin Peaks) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית שנוצרה בידי הבמאי דייוויד לינץ' והסופר, הבמאי והמפיק מרק פרוסט. העלילה מתרחשת בעיר הדמיונית טווין פיקס שבצפון-מזרח וושינגטון. הצילומים עצמם נערכו בצפון-מערבה של המדינה.
הסדרה שודרה ב־ABC מ־8 באפריל 1990 ועד ל־10 ביוני 1991. מספר פרקים נכתבו ובוימו על ידי לינץ' ופרוסט, אך רובם בוימו על ידי במאים-אורחים. הסדרה הופקה על ידי חברת ההפקות של אהרון ספלינג וכללה 30 פרקים ששודרו במשך שתי עונות. אורך רוב הפרקים הוא 48 דקות, חוץ מהפרקים הפותחים את העונה הראשונה והשנייה, שאורכם 113 דקות, בשנת 2017 שודרה עונה שלישית לסדרה.
העונה הראשונה
טווין פיקס מגוללת את סיפורו של סוכן האף.בי. איי. דייל קוּפר (גולם בידי קייל מקלכלן) והחקירה שהוא עורך בנוגע להרצחה של נערה מקומית בשם לורה פאלמר. הסדרה מציירת פורטרט של עיירה אמריקאית קטנה עם קהילה של אנשים פשוטים שקשורים מאוד אחד לשני. הפרק הראשון צולם בעיירות האמיתיות נורת' בנד וסנוקוולמי, לא הרחק מסיאטל, למרגלות הרי רכס קסקייד.
התקדמותה האיטית של החקירה גורמת לכל תושבי טווין פיקס לרצות לבחון היטב את כל צעדיהם של הסוכן קופר ושל האנשים ממשרד השריף, מה שלא עוזר לחקירה. הסדרה מושפעת מאופרות סבון בהצגה הרגשנית של התלבטויותיהן המוסריות של הדמויות. למעט חריגות בודדות, כל פרק ייצג יום אחד מתוך הכרונולוגיה של העלילה. העונה הראשונה כללה 8 פרקים בלבד, כשהחיפוש אחר רוצחה של לורה פאלמר הוא הכוח המניע של הסדרה.
הסדרה נחשבה בזמנה למהפכנית מבחינה אומנותית וטכנולוגית לגבי תוכנית טלוויזיה, עם סטנדרטים חסרי תקדים של הפקה, כשלינץ' מקפיד לשמור בכל העת על רמה של הפקה קולנועית. היא נחשבת מבחינה זו לאימן הרוחנית של סדרות כמו הסופרנוס, הבית הלבן ועמוק באדמה.
הסדרה זכתה להצלחה גדולה בגלל הכתיבה האינטליגנטית, הדמויות הביזאריות, הפופולריות של הסוכן דייל קופר והאווירה המסתורית/הומוריסטית. הצלחת הסדרה הפכה לסוג של טירוף בתקופה שלאחר הסיום המעורפל של העונה הראשונה, וכוכביה ויוצריה הופיעו בקביעות בתוכניות אירוח ובראיונות. הסדרה הייתה מועמדת ל־8 פרסי אמי ב־1990 אך לא זכתה ולו באחד.
העונה השנייה וסרט הקולנוע
22 פרקים נקבעו לעונה החדשה, כמעט פי 3 מזו שקדמה לה. לחץ מצידם של אנשי ההפקה לגלות לציבור את זהות רוצחה של לורה פאלמר, והעסקתם של כותבים חדשים, גרמו להתרחקותו היחסית של לינץ' מן הסדרה. לינץ' היה מעוניין לכל אורך הדרך שהרוצח לא יתגלה לעולם. כשהרוצח נתגלה סוף סוף, רוב מעריצי הסדרה התאכזבו מכך שהפן העל־טבעי שלה שהיה מרומז בלבד בעבר, עבר אל קדמת הבמה.
השחקן קייל מק'לאכלן, שגילם את דייל קופר, הטיל וטו על הרומן שהכותבים תכננו בין קופר לבין אודרי הורן, בטענה שדמות מוסרית כל כך כמו קופר לעולם לא תהיה מעורבת ברומן עם תלמידת תיכון. הכותבים נאלצו להוסיף עלילות־משנה חדשות כדי לחפות על חסרונו של הרומן.
קו העלילה הפך ליותר ויותר אבסורדי, ורבים טענו שהסדרה איבדה את האינטליגנציה והקסם של העונה הראשונה. לאחר ירידה חדה ברייטינג, הרשת הודיעה על תקופת המתנה, הודעה שברוב המקרים מובילה לביטולה של הסדרה. לאחר קמפיין מסיבי של גרעין המעריצים הגדול שעוד נשאר לסדרה, הוחלט להקרין את ששת הפרקים שנותרו עד לסיומה. סיומה הלא ברור של הסדרה הזכיר את הסיום המעורפל של העונה הראשונה וממשיך להעסיק את המעריצים עד היום.
סרט קולנוע בשם טווין פיקס: אש הולכת איתי (במקור: "Twin Peaks: Fire Walk With Me") יצא ב־1992 בבימויו של לינץ' והתרכז בסיפור היחיד שעניין את לינץ' לאורך כל הסדרה, סיפורה של לורה פאלמר. הסרט הציג את הרצח ואת כל האירועים שקדמו לו. גם המעריצים וגם המבקרים לא התלהבו בהתחלה מהסרט וטענו שהוא יותר מטריד ומבולבל ופחות הומוריסטי מן הסדרה, וגם שהוא אינו פותר את חידת סיומה של העונה השנייה, אלא רק מוסיף שאלות פתוחות. במשך הזמן הסרט הפך להיות מוערך יותר, וכיום איכותו אינה נחשבת לפחותה מזו של כל סרט אחר של לינץ'.
תקציר עלילת הסדרה
גופתה של לורה פאלמר, הנערה המקובלת ביותר בטווין פיקס, נמצאת על ידי פיט מארטל כשהיא עטופה בפלסטיק. החדשות מועברות אל אנשי העיירה אשר מגיבים בצורות מגוונות. בינתיים, נערה נוספת בשם רונט פולאסקי נמצאת כשהיא צועדת במצב קטטוני לאורך פסי רכבת. סוכן האף.בי.איי דייל קופר נשלח כדי לחקור את הרצח. בבדיקתו הראשונית את הגופה מתגלה פתק עם האות R מודפסת עליו מתחת לציפורניה של לורה. הדבר מזכיר לו פרשייה דומה - תעלומת הרצח של הנערה תרזה בנקס שנה לפני כן בעיירה הסמוכה, דיר מדו - גם בה נמצא פתק עם אות תחת ציפורן הקורבן - ומבין שזהו תמרור אזהרה מהרוצח.
קופר משתכן במלון ששייך למשפחת הורן. אודרי הורן מתאהבת בקופר וכשהוא מגיע אל המועדון שבו השיגה לורה את הקוקאין, אודרי נכנסת אחריו בסתר. מתגלה שלורה גם עבדה כזונה, בין השאר בתוך אותו המועדון. דייל קופר חולם שהוא נמצא ב"חדר האדום", שם הוא פוגש את "האיש מן המקום האחר" (גמד) וכן את רוחה השבויה של לורה פאלמר, שלוחשת לתוך אוזנו את שם האיש שרצח אותה; אך כשהוא מתעורר, הוא לא מסוגל לזכור את השם.
המידע שקופר למד ממקורות על-חושיים הוביל אותו למספר חשודים, אך הוא יודע שהמפתח הוא מציאת יומנה הסודי של לורה. יומן זה נמצא בידי הרולד סמית', שלורה סמכה עליו. היומן הסודי מגלה שהחל מגיל מאוד צעיר לורה נוצלה בידי רוח ששמו בוב, ועיסוקיה בסמים ובסקס היו האמצעים כדי להימלט מבוב.
תוך שקופר צולל עמוק יותר לתוך חייה הסודיים והאפלים של לורה פאלמר, הוא נתקל באדם גידם שמגלה לו שבוב הוא חברו הוותיק לשתייה שאהב לצטט שירה והיה מעורב במספר פעילויות פושעות, אך מצד שני, אותו בוב כבר מת מזמן.
מאדי פרגוסון, שהיא בת-דודתה של לורה שגם דומה לה מאוד, מגיעה לבקר אצל הוריה של לורה. שני ההורים מתבלבלים לפעמים בינה לבין לורה. מאדי גם נעשית אובססיבית למצוא את רוצחה של לורה ומגלה שזהו לא אחר מאשר אביה של לורה, לילנד פאלמר. לילנד רוצח את מאדי, אך נעצר בידי דייל קופר, שמגלה שבלילנד נכנסה רוח רעה, ושרוח זו היא בעצם בוב. כשהוא תחת שליטתו של בוב, לילנד מטיח את ראשו בקיר תאו ורגעים ספורים לפני שהוא מת, נשמתו חוזרת למקומה.
קופר נשאר בטווין פיקס עוד זמן מה. זמן רב לפני כן, הוא שיחק משחק שחמט קטלני עם השותף והמנטור שלו, ווינדום ארל. ארל לקה בשיגעון ורצה למתוח את קופר, גם מפני שלקופר היה רומן עם אשתו. ווינדום ארל מגיע לטווין פיקס, ומתחיל לשחק עם קופר במשחק שחמט (לא פנים אל פנים, כמובן), כשכל פעם שהוא לוקח כלי, הוא רוצח אדם. קופר נקלע לפשיטה על מאורת סמים שמשתבשת ומושעה זמנית מהאף.בי.איי. הוא ממשיך להתחקות אחרי מקורותיו של בוב ולחקור את מסתורי היערות שסובבים את טווין פיקס, ווינדום ארל מתקין מיקרופון נסתר בתחנת המשטרה ולכן דייל קופר, מבלי דעת, עוזר לו בחיפוש אחר "הבקתה השחורה" (מקום רוחני ומסתורי בתוך היער). הוא מתאהב בנערה שמגיעה לעיירה, אנני בלקבורן (מגולמת בידי הת'ר גרהאם).
כשאנני מנצחת בתחרות "מיס טווין פיקס", ווינדום חוטף אותה אל "הבקתה השחורה", ש"החדר האדום" הוא, ככל הנראה, חלק ממנה. קופר נכנס לשם בחיפוש אחר אנני, וחווה מספר היכרויות ביזאריות. לקראת סיום הסדרה, הרוח הרעה בוב נכנסת בקופר והוא אינו מזוהה על ידי אף אחד מן הסובבים אותו.
גיבורים
הפרק "גבעת פיכסה" של "זהו זה!" הוא פרודיה על הסדרה: החוקר קוטר מגיע למושב כדי לחקור את הרצח של ליאורה פרקר. כל הדמויות שהוא פוגש, כולל אילן אביה של ליאורה, מנסות לומר לו שוב ושוב שהאבא הוא הרוצח, אבל הוא מסרב לשמוע בטענה שזה מוקדם מדי לגלות זאת. בסוף מסתבר שליאורה בכלל לא נרצחה, היא פשוט הסתובבה בדיזנגוף סנטר.
כדיתה
כַּדִּיתָה (שם קודם: קדיתא) הוא יישוב לא מוכר בגליל העליון, על הר כותר. בשנת 1999 החליטה הממשלה על הקמת יישוב אקולוגי בן 150 משפחות במקום, אולם הדבר טרם יצא אל הפועל ובינתיים מתגוררות במקום עשרות משפחות הנתפסות על ידי רשות מקרקעי ישראל כפולשים.
היישוב מתאפיין בבניה מפוזרת ומרווחת בתוך נוף גלילי של טרסות עתיקות, עצי זית ותאנה רבים. בסמיכות אליו ממוקמים קברו של רבי טרפון (על-פי מסורת מהאר"י) וקברו של אלקנה, אבי שמואל הנביא. בסמיכות ליישוב נמצא גם אתר עתיקות מוכר ושני עצים עתיקים במיוחד: אלה אטלנטית (בקבר רבי טרפון) ותות שחור (סבא תות).
תולדות המקום
עד 1948 שכן במקום כפר ערבי בשם דומה. חלק מפליטי הכפר התיישבו בעכברה הסמוכה. נחמן פרקש התגורר בשנות ה-80 במערה הנמצאת כיום בתוך היישוב. בשנת 1988 הוקם היישוב הנוכחי על ידי ארבע משפחות שקבלו במקום קרקעות בתמורה לקרקעות פרטיות שלהם בהר מירון, בהסכם מיוחד עם מינהל מקרקעי ישראל. יזמית היישוב הייתה תמר הר זהב, בתו של הצלם דוד רובינגר, שרכשה שטח אדמה מדרוזים תושבי בית ג'אן, במטרה להתיישב בה. אך מכיוון שלא יכלה לממש את הרכישה, בגלל הכוונה להקים שם שמורת טבע, התיר לה אריאל שרון, אז יו"ר ועדת השרים להתיישבות, לצאת לחפש שטח חלופי, וכך הגיעה לכדיתה.
בשנים 1990–1991 התיישבו במקום עוד כ-14 משפחות. לטענתן התיישבו באישור משרד השיכון הגם שללא תוכנית מתאר, בעוד רשות מקרקעי ישראל טוען שהם פלשו. עם זאת, הוסכם שמשפחות אלו יישארו במקום עד הסדרת היישוב.
בשנת 1999 החליטה ממשלת ישראל להפוך את קדיתא ליישוב אקולוגי ל-150 משפחות והנושא נמצא בשלבי תכנון. בהיעדר הגדרה של "יישוב אקולוגי" הנושא נמצא במחלוקת. התושבים מבקשים להסדיר את בתיהם כמו שהם, בעוד משרד הפנים מקדם תוכנית לעבר יישוב רגיל, עם בנייה לפי תקן, כולל ממ"ד. נושא נוסף הנתון במחלוקת הוא עתידם של התושבים הנוכחיים שהגיעו אחרי 1999 הדורשים חזקה בקרקע, בעוד הרשויות טוענות שאין להם זכות במקום.
בשנת 2014 התגוררו במקום כ-35 משפחות, שניהלו במקום כפר אקולוגי עם צימרים. ביישוב פועל גם מפעל לייצור טופו, מהבודדים בארץ, תחת השם "טופו קדיתא".
ג'ובאני דלפינו
חייו
דלפינו נולד בוונציה למשפחת סוחרים אמידה. בצעירותו לחם בצבאה של ונציה. משפחתו הייתה ביחסים טובים עם משפחת גראדניגו, שאחד מבניה, ג'ובאני גראדניגו כיהן כדוג'ה לפניו. בעת בחירתו לתפקיד הדוג'ה שימש דלפינו כמפקד המגן על העיר טרוויזו אשר באותה עת הייתה תחת מצור מצבא ממלכת הונגריה (מלחמה שהחלה בתקופת קודמו). דלפינו שבר את טבעת המצור על מנת שיוכל להגיע לוונציה לטקס הכתרתו כדוג'ה. דלפינו נחשב ללוחם אמיץ, ואף איבד את אחת מעיניו במהלך הלחימה.
דלפינו המשיך בלוחמה בשטחי דלמטיה, אולם בתקופתו הפסידה לה סרניסימה את אחיזתה באזור, ולאחר הפסד בנרווזה בפברואר 1358 נאלצה רפובליקת ונציה לחתום על הסכם שלום לפיו הערים זארה וספליט הפכו לחלק מהונגריה, אבל הוסכם כי ונציה תמשיך לשלוט בים האדריאטי (עובדה לה נאלץ מלך הונגריה להסכים מאחר שלא היה לו צי משלו). אובדן השטחים בדלמטיה עודד אזורים אחרים אשר היו בשליטת ונציה למרוד בעיר.
בין השנים 1358–1359 ניסתה העיר פדובה להטיל מס על הסוחרים הוונציאנים שעברו בנהר ברנטה, אשר פגע בכלכלה הוונציאנית.
עקרון ונטורי
עקרון ונטורי הוא מקרה מיוחד של עקרון ברנולי כאשר נוזל או גז זורם דרך צינור עם חלק צר בקטע מסוים. במקרה זה, בתנאי שמתקים חוק שימור החומר, הזורם נאלץ לזרום במהירות רבה יותר, דבר הגורם לירידת לחץ (תת לחץ) בחלק זה, וליצירתו של ואקום חלקי אשר יכול לשמש לפעולת יניקה. העיקרון קרוא על שמו של הפיזיקאי האיטלקי ג'יובני באטיסטה ונטורי.
העיקרון הונטורי מתרחש במקרה בו נוזל זורם בצורה חלקה דרך צינור עם חלק צר בקטע מסוים. הנוזל במקרה זה משנה את מהירותו ואת לחצו על פי עקרון שמירת מסת הזרימה אשר מבוסס על חוק שימור האנרגיה. הירידה בלחץ הנוזל הזורם בקטע הצר נובעת מהעובדה שהאנרגיה הקינטית של הנוזל עולה, ואת האנרגיה הזו מספק גרדיאנט של לחץ מאחור, כלומר מהקטע שלפני הקטע הצר. גרדיאנט הלחץ מוריד את לחץ הנוזל כתוצאה מהתאוצה, ובצורה דומה, כאשר הנוזל יוצא מהקטע הצר הוא נעצר או מאט, כתוצאה מגרדיאנט לחץ הפוך אשר שוב מעלה את לחץ הנוזל הזורם.
OpenWrt
OpenWrt היא הפצת לינוקס שמשמשת בעיקר להפעלת נתבים ביתיים. היא שימשה במקור לנתב WRT54G של לינקסיס (היום חברה בבעלות סיסקו) אולם יכולה להפעיל מגוון נתבים פשוטים ואף התקנים רבים אחרים.
מלבד נתבים, משתמשים בגרסאות של OpenWrt גם בהתקנים ניידים כגון OpenMoko ו-Ben NanoNote.
מלבד נתב אלחוטי בסיסי, OpenWrt כולל חבילות אופציונליות רבות ויכול לשמש כשרת המספק מגוון שירותים.
WRT54G
בשנת 2002 הוציאה חברת לינקסיס נתב מדגם WRT54G. הנתב הריץ מערכת לינוקס משובצת שהשתמשה, בין השאר, בBusyBox. בניגוד לדרישות רישיון הGPL של רכיבים שונים, וביניהם BusyBox, חברת לינקסיס לא סיפקה ללקוחותיה את קוד המקור ואף הסתירה את העובדה שהתוכנות הללו בשימוש. ביוני 2003 הבחינו בכך מספר משתמשים. מכיוון שחברת סיסקו (שרכשה מאז את לינקסיס) סירבה לספק את קוד המקור המלא כנדרש מהרישיון, הוגשה בסופו של דבר תביעה נגדה ע"ע מוסד התוכנה החופשית בשם מפתחי BusyBox ובשם מפתח לינקס בשם האראלד וולטה. בסופו של דבר זה הסתיים בפשרה וסיסקו הוציאה את קוד המקור המלא.
גבריאל הנוטו
אלבר אוגוסט גבריאל הנוטו (בצרפתית: Albert Auguste Gabriel Hanotaux; 19 בנובמבר 1853 – 11 באפריל 1944) היה פוליטיקאי והיסטוריון צרפתי, אשר שימש כשר החוץ של צרפת.
ביוגרפיה
הנוטו נולד בבורבואר ב-19 בנובמבר 1853. הוא למד בבית הספר הגבוה לאומנות בפריז (École Nationale des Chartes), וב-1879 הצטרף למשרד החוץ הצרפתי כעוזר. הוא שימש בין היתר כמזכיר בשגרירות צרפת בקונסטנטינופול. ב-1886 הוא נבחר לפרלמנט כנציג מחוז אן, אולם הובס ב-1899. ב-1892 הוא ניהל משא ומתן עם צ'ארלס טאפר אשר בסיומו נחתם הסכם סחר בין צרפת לקנדה. ב-31 במאי 1894 הוא מונה לשר החוץ בממשלתו של שארל דופוי והמשיך לכהן בתפקידו גם לאחר נפילת ממשלתו של דופוי.
בתפקידו כשר החוץ, הנוטו חשש מבריטניה ומהקולוניאליזם הנמרץ שלה. הנוטו חפץ להקים ברית של המעצמות היבשתיות באירופה, שתכלול את צרפת, הקיסרות הגרמנית והאימפריה הרוסית. חזון זה היה בלתי אפשרי כמעט לנוכח העובדה שבעקבות מלחמת צרפת-פרוסיה הרגשות האנטי-גרמניים בצרפת היו חזקים מאי פעם ורוח הרבאנש פיעמה בכל עוזה. בתחילת פרשת דרייפוס, התנגד הנוטו לפתיחתה של חקירה כנגד הקצין היהודי אלפרד דרייפוס הנאשם בריגול, משום שלא רצה להחמיר עוד יותר את יחסי גרמניה-צרפת, וניסה לשכנע בכך את שר המלחמה אוגוסט מרסייה, אולם לשווא. במהלך הפרשה, נאלץ הנוטו לטפל במשברים הדיפלומטיים שצצו כתוצאה ממנה.
ב-1 בנובמבר 1895 הודח הנוטו מתפקידו בידי ראש הממשלה החדש לאון בורז'ואה. שנה לאחר מכן הוא הוחזר לתפקיד בידי ז'יל מלין ובלט במדיניותו הקולוניאליסטית במיוחד באפריקה. מדיניות זו, והחשדנות שגילה כלפי בריטניה, הובילו לבסוף למשבר פשודה. הוא היה המקים של "ועדת צרפת-אמריקה" - ארגון פרטי הקיים עד היום ונועד לקדם את היחסים בין צרפת למדינות אמריקה השונות. ב-1898 הוא פרש מתפקידו.
בהמשך חייו הוא שימש כציר צרפת בחבר הלאומים, וכן קנה לו שם כהיסטוריון. הוא פרסם ספרי היסטוריה רבים שזכו להערכה רבה. ב-1897 הוא נבחר כחבר ב הוא נפטר ב-11 באפריל 1944.
וירלאי
וירלאי היא צורת חריזה צרפתית, ששימשה לעיתים קרובות בשירה ובמוזיקה. זו היא אחת משלוש הצורות הקבועות (השתיים האחרות הן הבלדה והרונדו), והייתה אחת מתבניות החריזה הנפוצות ביותר שהיו לקטעים מוזיקליים באירופה, מסוף המאה ה-13 עד המאה ה-15.
הווירלאי דומה לרונדו. לכל בית שיר יש שתי שורות מתחרזות, והחרוז המסיים מתחרז עם השורה הראשונה של הבית הבא. המבנה המוזיקלי הכולל הוא כמעט תמיד א-ב-ב-א, כשבקטע הראשון ובקטע האחרון מופיעות אותן מילים; זו אותה צורה כמו הבאלאטה האיטלקית. הבית הראשון מכונה אסטריבילו ( estribillo), השניים הבאים מכונים מודאנצס (mudanzas) והרביעי מכונה וואלטה (vuelta).
באמצע המאה ה-15, חלה התרחקות ברורה בין צורת השיר למוזיקה, ונכתבו דוגמאות רבות של צורה זו (כמו גם הבלדה והרונדו), שלא נועדו למוזיקה מלכתחילה, או שהמוזיקה שנכתבה להן לא שרדה.
דוגמאות
"Douce Dame Jolie" by Guillaume de Machaut
English Example:
"People I Once Knew" by Eric Armentrout
דגי נוי
דגי נוי הם דגים שמגדלים אותם באקווריומים, בבריכות מים ובגנים במטרה לשוות לסביבתם בבית ובגן מראה נאה. אחזקת דגי נוי היא תחביב עתיק ומקובל.
מרבית דגי הנוי הם דגי מים מתוקים משום שהרחק מחוף הים, קל יותר לתחזק מיכל מים מתוקים לגידול דגים. אכן יש המגדלים דגי נוי של מים מלוחים. המגוונים יותר מדגי המים המתוקים ונדירותם כדגי נוי הופכת את מראיהם למעניין יותר ומרתק יותר.
דגי הנוי הראשונים של מים מתוקים גודלו כנראה במזרח הרחוק, בסין החלו לטפח זנים על פי צבעיהם, ובימי שושלת סונג, כבר היה מנהג גדול דגי הזהב מנהג רווח.
תפוצה בטבע
אף על פי כן ניתן לראות שמרבית דגי המים המתוקים הם מנהר האמזונס ויובליו, מכיוון שמדובר בתא שטח עצום בגודלו התפתחו שם דגים ייחודיים לאזורם ומותאמים למקום מוצא שלהם, בעלי מראה ויכולות חריגות לשם התאמה מרבית, כגון דג הפיראניה המוכר שנחשב לטורף מסוכן למרות גודלו היחסית קטן, דג נוסף שפיתח מראה ייחודי הוא דג הגרזן, דג קטן באורך של כ-5 ס"מ בעל מראה של קת גרזן, עובי הדג הוא כ2 מ"מ, צורתו הייחודית פותחה על מנת שיוכל להתמודד עם זרימות חזקות המצויות באזורים בו הוא חי.
מקומות נוספים המאכלסים דגי נוי מים מתוקים רבים הם האגמים טנגניקה ומלאווי, אגמים אלו ידועים בעיקר בשל מגוון האמנוניים החיים במימיהם. דגים אלו צבעוניים ביותר ונחשבים לדגים עמידים היכולים לחיות במגוון תנאים. רוב דגי המים המתוקים אנדמיים לאזורם זאת בשל אפשרות התפשטות ונדידה יחסית מוגבלת שכן דגים אלו חיים לרוב במקווה מים סגורים.
דגי נוי של מים מלוחים לעומתם חיים באופן יחסית שווה ברחבי העולם ולא כוללים אוכלוסיות אנדמיות רבות, זאת בשל נדידות ושינוי אקלים שפקדו את האוקיינוסים במהלך ההיסטוריה וגרמו להתפשטות המינים. רוב דגי הנוי מתגוררים בשוניות אלמוגים ברחבי העולם וחלקם הקטן חי בים הפתוח. כיום, רוב מיני הדגים שנתפסים לגידול, מוצאם בשוניות באינדוזיה, הדגים כאמור לא ייחודיים לאזורם. בישראל לעומתם בשל מיקומה המבודד יחסית של אילת התפתחו מינים אנדמיים רבים הכוללים כ-30% מסך המינים במפרץ אילת.
רבייה
אצל הדגים יש מספר שיטות רבייה מרכזיות שכוללות בתוכן שיטות שונות לחלק מן המינים בהתאם לסביבת המחיה טבעית שלהם, קיימות שיטות חריגות המאפיינות דגים מסוימים בלבד. נהוג לחלק את שיטות הרבייה של הדגים לכמה קבוצות עיקריות:
תנאי הגידול
אקווריום אידיאלי משחזר את האיזון בטבע בתוך מערכת סגורה של אקווריום. בפועל, זה כמעט בלתי אפשרי לשמור על איזון מושלם. כדוגמה, יחסי טורף-נטרף כמעט ובלתי אפשריים לשימור אפילו באקווריום הגדול ביותר. בדרך כלל, מגדל האקווריום חייב לשמור באופן פעיל על האיזון במערכות האקולוגיות שקיימות באקווריום.
אקווריום מים מתוקים הוא התחום הפופולרי ביותר בתחביב, אף חנויות חיות מחמד פשוטות לעיתים קרובות מוכרות מגוון של דגים מתוקים, כגון דגי זהב, גופים ודגי מלאכי רביב. בעוד רוב האקווריומים במים מתוקים מכילים מינים שממעטים להתרבות בשבי או שמכילים רק זכרים הצבעוניים יותר מנקבות, רבייה באקווריום היא דבר פופולרי. דגים כגון מולי וגופי, הם בין הדגים המתרבים הכי בקלות בשבי, אך באופן קבוע גם מתרבים הרבה סוגים אחרים של אמנוניים, שפמנונאים, חריתיים, קרפיוניים, נאוויתיים ועוד.
אקווריום מים מלוחים דורש צרכים מסוימים ודרישות נוספות שלא קיימות כלל באקווריומי מים מתוקים, ובעלי החיים שבו בדרך כלל יקרים יותר. כתוצאה מכך, ענף זה נוטה למשוך יותר מגדלים מנוסים. אקווריום מים מלוחים יכול להיות יפה ביותר, בשל ריבוי צבעים וצורות של אלמוגים ושל הדגים המאכלסים אותם. דגי ים מאזורים טרופיים מצריכים קירור מאחר שהם לא יכולים לגדול בטמפרטורת החדר. המגדל יהיה חייב לספק לדגים טמפרטורה נמוכה באמצעות מיקום במקומות קרירים (כגון מרתף) ובמידה ורוצה לגדל אותם בחדר יצטרך לספק להם מערכת קירור באמצעות מקרר.
משפחות נפוצות של דגי נוי
{{עמודות
מים מלוחים
}}
ניסים אמון
ניסים אמון (נולד 7 באפריל 1963) מורה למדיטציה, מנחה קבוצות, סופר ומפתח שיטת הטרילותרפיה.
ביוגרפיה
נולד בירושלים למשפחה חילונית. שירת בצה"ל כלוחם בנח"ל והשתתף במלחמת לבנון הראשונה. לאחר שירותו הצבאי טייל במזרח הרחוק שם הכיר את הבודהיזם.
הצטרף למנזר "Hwa Gye Sa" בקוריאה, שם למד בהנחיית זן מאסטר סונג סאן (Seung Sahn). קיבל תואר של Dharma Teacher. לאחר מכן, המשיך ליפן, שם הצטרף לדוג'ו של זן מאסטר נישיג'ימה רושי (G. W. Nishijima) ממסדר Soto Zen.
לימד זן במשך כשנה ב-Multiversity של אושו בפונה, הודו, שם גם נחשף לשיטות טיפוליות המשלבות ריפוי בגישות פסיכולוגיות מערביות, ובראשן גישת הגשטאלט.
פרסם מספר ספרים בתחום המדיטציה ומנחה קבוצות וסדנאות. הנחה סדרת טלוויזיה "סוד האושר הפנימי" בערוץ 8.
ב-2001 עבר להתגורר באי פארוס שביוון, בו הקים מרכז סדנאות ומדיטציה בשם "טאוס" (Tao's).
אמון פיתח שיטה טיפולית בשם "טרילותרפיה" (Trilotherapy). בשיטה זאת, פונה המטפל אל שתי דמויות נפרדות באישיותו של המטופל – הראש והרגש, "הילדים הפנימיים" על פי התאוריה - ומתקשר איתן בנפרד. תקשורת זו אמורה להעיר את הדמות השלישית – האמצע, "ההורה" שעל פי השיטה מהווה את ה"אני האותנטי" (True Self), אליו מכוונת דרך הזן.
מתגורר בישראל ומפעיל, יחד עם אשתו, בית ספר להכשרת מדריכים בשיטת הטרילותרפיה.
אמון נשוי למרב ואב לשני ילדים.
צ'נלה
צ'נלה (真腊) הייתה ממלכה קמבודית קדומה. היא התחילה את דרכה כמדינת חסות לממלכת פונאן (בסביבות 550 לספירה), אך בשישים שנים הבאות הצליחה לזכות בעצמאות ואף לכבוש את פונאן, לספוג את עמה ולאמץ את תרבותה. אחת הסיבות שהועלו כדי להסביר את הירידה של התרבות הפונאנית היא קריסת האימפריה הרומית שהביאה להידרדרות נתיבי הסחר בין הים התיכון לסין. השיא של ממלכת צ'נלה הושג תחת שלטונו של המלך ישברמן. בשנת 613 הפכה העיר איסאנפורה לבירתה הראשונה של האימפריה החדשה. לאחר מותו של המלך ג'ייאווארמן הראשון בשנת 681 הממלכה התערערה על ידי אי שקט פנימי ובמאה השמינית לספירה היא התפלגה לשתי מדינות, צפונית ודרומית, שנקראו "צ'נלה של האדמה" (צפון) ו"צ'נלה של הים" (דרום). מחוז צ'אמפסאק של מדינת לאוס המודרנית הייתה מרכזה של המדינה הצפונית ושפך נהר המקונג ואזור החוף של וייטנאם המודרנית היה מרכזה של המדינה הדרומית. ב-715 התפלגו מספר מדינות קטנות נוספות מהממלכות הללו, ובכך הוחלש האזור כולו.
KIC 9832227
KIC 9832227 הוא כוכב כפול בקבוצת הכוכבים ברבור המרוחק מכדור הארץ כ-1,800 שנות אור. הכוכב הוא מערכת בינארית, בה שני הכוכבים כה קרובים אחד לשני, עד שהם חולקים מעטפת גזית משותפת.
בשנת 2017 עורר הכוכב עניין לאחר שנפרסם מחקר, לפיו שני כוכבי המערכת יפגשו בשנת 2022 ותיווצר נובה אדומה, אשר יהיה ניתן לצפות בה ללא טלסקופ או ציוד עזר אופטי אחר. אולם, כשנה לאחר מכן, קבוצה אחרת של חוקרים בחנה מחדש את המחקר והגיעה למסקנה שהתחזית מוטעית והכוכבים לא צפויים להיפגש ב-2022 או קרוב לכך. החישוב מ-2017 התבסס על רישום מוטעה של תצפיות שנערכו ב-1999. כותבי המאמר מ-2017 הסכימו עם תוצאות המחקר החדש.
מנחם מנדל משי זהב
ביוגרפיה
נולד בירושלים לחיים דוד משי זהב. ממשפחה ירושלמית ותיקה, מנחם מנדל הוא היה דור עשירי בירושלים בהגיעו לפירקו נישא לשרה זיסל, בתו של יוסף שיינברגר.
במהלך חייו כתב מאות ספרי סיפורים, מרביתם סיפורי צדיקים והיסטוריה, רבים מספריו הם שכתוב של ספרים שנכתבו ביידיש-גרמנית או ביידיש העתיקה, שאותם שכתב לשפה בת זמננו. בין הספרים ששכתב היו מרבית ספרי מאיר להמן.
פרסם מאמרים רבים כנגד שלטונות מדינת ישראל. כתב בעברית בעיתון "המודיע".
מנחם מנדל נפטר ב-22 בינואר 2021, בגיל 84, לאחר שנדבק בנגיף הקורונה.
משפחתו
גיסו הוא הסופר מנחם מנדל גרליץ. בנו הוא יהודה משי זהב, מייסד ויו"ר זק"א.
Unicorn (שיר של נועה קירל)
"Unicorn" (בעברית: "חד-קרן", ידוע גם בתעתיק העברי "יוניקורן") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית נועה קירל. את השיר הוציאה לאור ב-8 במרץ 2023 חברת התקליטים D-Music כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. בוועדה מקצועית שהקים תאגיד השידור הישראלי נבחר "Unicorn" לייצג את ישראל באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב.
"Unicorn" נכתב על ידי קירל בשיתוף פעולה עם מאי ספדיה, ינון יהל ודורון מדלי. האחרון כתב עבור ישראל את "Golden Boy" ב-2015, "Made of Stars" ב-2016, "Toy", שזכה באירוויזיון 2018 ו-"Feker Libi" ב-2020. הווידאו קליפ הרשמי של הסינגל פורסם בערוצי היוטיוב של תחרות הזמר של האירוויזיון ושל קירל. הוא צולם בפולין בבימויו של אינדי חאיט. כבר לאחר פרסומו דורג הסינגל במקום הראשון בסרטונים הישראליים הפופולריים ביותר ביוטיוב.
השיר בוצע על ידי קירל בחצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2023, שהתקיים ב-9 במאי. הוא הגיע למקום השלישי עם 127 נקודות, והעפיל לשלב הגמר, שהתקיים ארבעה ימים לאחר מכן. ישראל שובצה במקום ה-23 בסדר ההופעות של הגמר, לפני ג'וקר אאוט, נציגי סלובניה ואחרי מוניקה לינקיטה, נציגת ליטא. עם תום הקראת התוצאות הגיע "Unicorn" למקום השלישי עם 362 נקודות. הזמרים היחידים שקיבלו ניקוד גבוה יותר היו לורן השוודית, ששרה את "Tattoo", וקארייה הפיני שהופיע עם "Cha Cha Cha". לאחר התחרות דורג במקום השלישי, השביעי והעשירי במצעד הפזמונים היווני, האיסלנדי והפיני בהתאמה. מרגע צאתו זכה להצלחה גבוהה בישראל, ואף הגיע למקום הראשון בארבעת המצעדים המובילים במדינה: מדיה פורסט, גלגלצ, העשירייה והיטליסט – היחידי לעשות זאת.
רקע
ישראל השתתפה לראשונה באירוויזיון בשנת 1973 עם השיר "אי שם" בביצוע הזמרת אילנית. היא נבחרה על ידי ועדה פנימית שהקימה רשות השידור. שיטה זו שימשה את ישראל בשנותיה הראשונות כמשתתפת בתחרות. בין השנים 1978–1996 הנציג והשיר נבחרו באמצעות פסטיבל הזמר והפזמון והקדם אירוויזיון, שהחליף אותו. לאחר מכן שונו אמצעי הבחירה מדי שנה: לעיתים הייתה זו תחרות לאומית או קדם פרטי עבור זמר אינדיבידואלי, ובפעמים אחרות הדבר נעשה באופן פנימי וסודי על ידי רשות השידור. החל משנת 2015 החל תאגיד השידור הישראלי להשתמש בתוכנית הריאליטי "הכוכב הבא לאירוויזיון" כקדם. בשנת 2022 תוכנית זו הוחלפה ל"אקס פקטור ישראל" בהתאם להחלטתו. בעקבות כישלונו של מיכאל בן דוד להעפיל לגמר אירוויזיון 2022, החליט התאגיד לשקול להחליף את שיטת הבחירה המסורתית.
במרוצת השנים זכתה ישראל במקום הראשון בארבע הזדמנויות שונות: ב-1978 עם "אבניבי" בביצוע יזהר כהן ולהקת אלפא ביתא; ב-1979 עם "הללויה" משל גלי עטרי ושלישיית חלב ודבש;  ב-1998 עם השיר "דיווה" של דנה אינטרנשיונל וב-2018 עם "Toy" בביצועה של נטע ברזילי. אל המקום השני הגיעו אבי טולדנו ועפרה חזה עם "הורה" ו"חי" שנה אחר שנה בהתאמה. רק הצמד אורנה ומשה דץ דורגו במקום השלישי כנציגי ישראל באירוויזיון.
לפני האירוויזיון
ב-7 במרץ פרסם התאגיד קול קורא לערוצים המובילים בישראל (קשת 12 ורשת 13) בנוגע לשיתוף פעולה מסחרי בתהליך בחירת הנציג הישראלי לאירוויזיון 2023, אך עם סיום תקופת הגשת המועמדויות לא התקבלה אף הצעה לתאגיד. ב-12 ביוני הכריז התאגיד כי הנציג הבא של ישראל לתחרות הבין-לאומית ייבחר באופן פנימי על ידי ועדה מקצועית שתוקם על ידו.
הוועדה בחנה מספר זמרים בולטים בתעשיית המוזיקה הישראלית, שמובילים ברשימת ההשמעות בתחנות הרדיו השונות ומנוסים בהופעות חיות מול קהל רחב. ב-11 ביולי 2022 פרסם התאגיד כי הזמרת נועה קירל נבחרה לייצג את ישראל באירוע הבא של האירוויזיון. עם הפרסום קיבלה מספר איחולי הצלחה מנציגי עבר של ישראל בתחרות ומזמרים מקומיים נוספים: מיכאל בן דוד, נציג ישראל לאירוויזיון 2022, טען כי מדובר בבחירה הטובה ביותר של ישראל לאירוע. גם בעולם בירכו את ישראל, ובאתר "Wiwibloggs" נכתב:. למחרת חשף העיתונאי ערן סויסה כי אל המקום השני הגיע יהונתן מרגי. תחילה מאנו מנהליה של הזמרת לאשר באופן רשמי את הצהרת התאגיד. רק ב-10 באוגוסט הצהירה קירל באופן רשמי על כוונתה לייצג את ישראל באירוויזיון 2023 במסיבת עיתונאים משותפת עם תאגיד השידור הישראלי.
ב-30 באוגוסט נחשף כי השיר הישראלי לתחרות ייכתב במחנה כתיבה בו ישתתפו מספר יוצרים ישראלים בשיתוף עם קירל. הוא נכתב והולחן על ידי קירל, דורון מדלי, ינון יהל, ומאי ספדיה. ב-17 בינואר 2023 חשף התאגיד את שמו, "Unicorn". ב-2 במרץ פרסמה בחשבון הטיקטוק שלה טיזר קצר עם מילותיו. ב-8 במרץ הוקרן הווידאו קליפ הרשמי שלו לראשונה במשדר מיוחד שהופק על ידי כאן 11 ונערך במלון דן אילת בהנחיית מאיה ורטהיימר. לאחר חשיפתו הצהירה הזמרת:.
קידום
ב-20 במרץ פורסם רמיקס לשיר משל שגיא קריב ואיתי גלו. בניגוד לרוב משתתפי התחרות קירל לא הופיעה עם "Unicorn" על במות אחרות, כמו מסיבות אירוויזיון ומעדוני מוזיקה שונים. ב-8 באפריל נערך האירוע הישראלי השנתי של התחרות, "Israel Calling", בתל אביב-יפו. חרף העובדה שהאירוע התקיים בישראל נעדרה קירל ממנו בשל טיסתה לארצות הברית לטובת עבודה על שירים חדשים עם חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. קודם לאירוויזיון חתמו מספר חברות על שיתופי פעולה ממותגים עם הזמרת: בין התאריכים 7–13 במאי הושקה בסניפי "דומינו'ס פיצה" "פיצת מדלי", שנארזה באריזה ממותגת בדמות חד-קרן, וכוללת את התוספות האהובות ביותר על מדלי, גאודה עזים, פרמז'ן, זיתי קלמטה, קונפי שום, קונפי שרי ואורגנו; חברת קוקה קולה ישראל, שעבדה עם הזמרת כבר מהוצאת הקליפ "פנתרה", ייצרה פחיות עליהן מתנוססת חתימתה של קירל, שאף נכחה ביום השקת קו המוצרים החדש בקניון דיזנגוף סנטר בתל אביב.
ב-21 במרץ נחשף כי את המשלחת הישראלית לאירוויזיון תטיס חברת "אל על" במסגרת הסכם שיתוף פעולה שנחתם בינה לבין כאן 11. חברת התעופה אף שינתה את הלוגו שלה עבור המאורע. ב-27 באפריל נועדה קירל עם נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג ורעייתו מיכל בבית הנשיא.
באירוויזיון
המהדורה ה-67 של האירוויזיון התקיימה בליברפול, הממלכה המאוחדת והורכבה משני חצאי גמר ב-9 במאי וב-11 במאי ומגמר ב-13 במאי 2023. על פי חוקי האירוויזיון, כל המשתתפות, למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. ישראל שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-9 במאי 2023.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדרם לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. ישראל שובצה תשיעית, אחרי שווייץ ולפני מולדובה. ב-9 במאי 2023 ביצעה קירל את "Unicorn" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. הופעתה נפתחה כשהיא עומדת בתוך קובייה, המוארות בנורות לד בצבעי לבן, ורוד וסגול. לצידה רוקדים עמית גואטה, עדן שאמה, ניב אלבז, רפאל בנימין וזוהר פיזיצקי. בקטע הריקוד של הזמרת הופך אור הבמה לאדום, והמצלמה חגה סביב תנועתיה של קירל במעגל. עם סיום השיר מצטרפים אליה הרקדנים, ועל המסך הגדול מוקרנת דמותה לצד "חד-קרן" כסוף. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. ישראל הופיעה כמדינה ה-23, לפני סלובניה ואחרי ליטא.
במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר במקום השני, עם 177 נקודות. בהצבעת הקהל הוא דורג במקום החמישי, עם 185 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום השלישי, כשבסך הכל זכה ב-362 נקודות.
לאחר האירוויזיון
יום לאחר הגמר שבה קירל לישראל. את פניה קיבלו צוות התפעול של המטוס בה טסה עם פרחים ועוגה, עליה הודפס דיוקן של חד-קרן. היא נחתה בנמל התעופה בן-גוריון בשעות הצהריים, ומיד החלה להתראיין לכלי התקשורת המקומיים, ששיבחו אותה על הופעתה בתחרות ועל ההישג שקטפה. היא הצהירה כי לעולם לא תשכח את החוויה של ההשתתפות באירוויזיון, ואת הזכייה בפרס הקהל של חשבון הטיקטוק של התחרות. בנוסף אמרה כי בכוונתה לטוס לחופשה קצרה, בת יומיים וחצי, ולאחר מכן לחזור ולהוציא מוזיקה חדשה. ב-6 ביוני פרסמה את שירה הראשון לאחר התחרות, "פרובוקטיבית". באחת משורותיו היא אומרת: כהתייחסות למיקום הגבוה בו דורגה. ב-31 ביולי הוציאה קירל לאור את השיר "Deja Vu". הוא התחרה עם "Unicorn" על ייצוג ישראל באירוויזיון 2023, אך לא נבחר בסופו של דבר. אולם לאחר האירוויזיון הוחלט להוציאו באופן מסחרי כסינגל.
ניתוח השיר
משמעותו של "Unicorn" פועלת בשני רבדים שונים: כהמנון העצמה אישית וכשיר המאדיר את מדינת ישראל והעם היהודי. ברובד הראשון פועלת המבצעת בניסיון לפאר את עוצמת החד-קרן. היא מדמה אותו לנפשם של בני האדם, המתמודדת עם קשיים ושינויים לא צפויים ("I'm gonna stand here like a unicorn" – "אני הולכת לעמוד כאן כמו חד-קרן"). בפוסט שפרסמה קירל לכבוד חשיפת הקליפ, כתבה: "העולם שלנו טס בספיד [במהירות], ולא תמיד בקצב שמתאים לכל אחד ואחת מאיתנו. אחרי הקורונה, עם השינויים שקורים בארץ ובעולם, אנחנו צריכים להתמודד עם כל כך הרבה אתגרים ובשביל זה צריכים לגייס כוח מיוחד. כוח מהאגדות. כוח של היוניקורן. היוניקורן מנצח בזכות העוצמה השקטה שלו, היופי המהמם, הוא בכלל מגיע מסיפור אחר".
קירל התייחסה למימד הלאומי בשיר ואמרה כי השורה "Hey, do you wanna check my DNA" ("היי, האם תרצה לבדוק את ה-DNA שלי?") מתייחסת לאנטישמיות. בנוסף, לדבריה, צליל הכינורות הוא מוטיב מוזיקלי יהודי.
אחד מכותבי השיר, דורון מדלי, הסביר בראיון לחדשות 12 את משמעותו בטרם חשיפתו: "האדם היום מתמודד עם הרבה דברים ביום-יום, וחשבנו שכדי להתמודד עם השינויים הגדולים צריך כוח מיוחד, וייתכן שצריך להביא אותו מהאגדות או מפנטזיה, וכך עלה הרעיון של החד-קרן". במסגרת ריאיון שהתקיים בשידור חי בכאן 11 עליו הרחיב מדלי על תפקיד החיה המיסטית בו, ואת השורה "Older stories, time to go away" (בעברית: "סיפורים ישנים, זמנם להיעלם"), ייחס לשואת העם היהודי. הוא אמר:. דבריו עוררה סערה בקרב הציבור הישראלי. רונית רוזין, מנהלת הרשות לזכויות ניצולי השואה, הגיבה: "מוטב שיתנצל".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של "Unicorn" פורסם בערוץ היוטיוב של כאן 11 ב-8 במרץ 2023, יחד עם הוצאת השיר. לאחר מכן צורף לערוצים הרשמיים של האירוויזיון ושל הזמרת קירל. הוא צולם בפולין במשך כשבועיים, בבימויו של אינדי חאיט.
הסרטון נפתח בסצנה בה מוצגים סועדים היושבים לארוחה במסעדת יוקרה בשעת ערב, כאשר לפתע קירל, הנמצאת על התקרה בליווי תזמורת, קוטעת אותה ומתחילה לרקוד. בהמשך היא מופיעה בחללים שונים – על במה, בסטודיו לריקוד ובמסדרון של בית מלון, לעיתים לבדה ולעיתים בין אנשים המהלכים סביבה. כמו כן, על אף שלאורך הקליפ לא מופיעה מפורשות דמות של חד-קרן, בשני קטעים קצרים לקראת סיומו מופיעה דמות קנטאור – יצור מיתולוגי שחציו אדם וחציו סוס. בסצנה האחרונה של הקליפ קירל נוחתת על אחד השולחנות במסעדה, לצד סועד נוסף, שבתחילת הקליפ ישב בודד, והארוחה נמשכת כסדרה.
לדברי חאיט, הווידאו נועד להוות השראה לאנשים שונים בחברה, ולחזק את השוני בין כולם. הוא ציין כי מסר זה לידי ביטוי בסרטון, בין היתר, בקירל, שרוקדת על תקרה הפוכה, בניגוד לרצפה כמו רקדנים רגילים. מספר מעריצי התחרות החמיאו לקירל על הבגדים המיוחדים שהיא לובשת במהלכו. כמו כן, הרעיפו שבחים על יכולות הריקוד שלה, שמוצגים לקראת סוף הסרטון.
ביקורת
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק ביקורת חיובית ל-"Unicorn" ונתן לו ארבעה מתוך חמישה כוכבים. בביקורתו ציין כי מדובר ב"הפקת פופ מליגת העל בסגנון הקיי-פופ הפופולרי". בן שלו מהארץ כתב כי השיר נחמד אך לעיתים גנרי, וכי בניגוד לבתיו, המהווים, לטענתו, את המקצב המקדים, בפזמון יש שינוי כיוון מרשים, שדומה לסגנון השירה של סיה וריהאנה וגם של בבלדות כוח נשיות משנות ה-80. כמו כן, הוא טען כי אין לשימוש בדמות החד-קרן הצדקה כלשהי. עינב שיף מ-ynet כתבה כי ריבוי הז'אנרים בשיר לא מחפים על מה שחסר בו. לטענתה, קירל מנסה לחקות את שירה של נטע ברזילי ואת המוטיבים המרכזיים בו. לעומת זאת, סאם משיח מרשת 13 אהב מאוד את "Unicorn", וכתב כי.
באתר "Wiwibloggs" ביקר כל אחד מצוות כותביו את השיר. ריק ציין כי "Unicorn" משלב מספר רב של סגנונות מוזיקליים. לדבריו, ברגע שהתרכז רק בהיבטו המוזיקלי, ללא הווידאו קליפ, הוא הבין את חזונו. הוא לא חזר בו, והמשיך לטעון כי לעיתים קשה להבין את משמעתו האמיתית, אך מנגד הצהיר כי קולה של קירל אותנטי ואמיתי מאוד. חלקו האהוב היה קטע הריקוד של הזמרת, והוא העניק לו ציון כולל של 8/10. לעומת זאת, קריסטין הטיחה ביקורת נוקבת על השיר, וטענה כי היא מתקשה לכתוב עליו משהו חיובי. – אמרה בביקורת. בציון המשוקלל של האתר קיבל "Unicorn" ציון של 6.48/10. באתר "ESCBubble" נכתב כי "Unicorn" נשמע כמו שילוב של מספר שירים שונים. הוא מתחיל בצלילים תזמורתיים דרמטיים, ממשיך ועובר לסוגת הסינת'-פופ ובקטע הריקוד ישנו דמיון לצלילי המוזיקה המקובלת בז'אנר הקיי-פופ. הוא דירג את השיר במקום ה-33 וציין לרעה את מילות פזמון שלו. הכותב תוהה לעצמו מהו "כוחו של החד קרן" ואיך קירל השיגה אותו (בהתייחסות לשורה "I got the power of a unicorn"). בנוסף, נטען כי קטע הריקוד ממוחזר ומועתק מהופעתה של צ'אנל באירוויזיון 2022 עם השיר "SloMo".
ברחבי גרמניה התעוררה לאחר הוצאת השיר בדיחה מקומית. על פי המסורת הגרמנית, כשאדם מגהק מברכים הסובבים אותו באמרת "שולץ!" תוך הנחת האגודל על המצח – תנועה דומה לזו שעושה קירל בווידאו קליפ.
הצלחה מסחרית
לאחר חשיפתו של השיר זכה להצלחה מסחרית רבה בישראל, והגיע למקומות הראשונים בכלל מצעדי הפזמונים המרכזיים במדינה, כולל מדיה פורסט, המצעד הרשמי של גלגלצ והעשירייה. כחודש לאחר צאתו הוקם מצעד היטליסט על ידי מגזין מאקו, והוא היה לראשון שהגיע לצמרת המצעד. בעקבות חצי-הגמר וגמר אירוויזיון 2023, זינק מספר ההשמעות שלו בישראל וברחבי העולם, וקבע שיא של מעל ל-100 אלף השמעות ביום ומעל לחצי מיליון השמעות בשבוע על ידי מאזינים ישראליים בפלטפורמת ספוטיפיי. "Unicorn" הוא השיר החמישי המושמע ביותר מבין שירי אירוויזיון 2023. ב-21 במאי דורג במקום העשירי במצעד הסינגלים הפיני – והיה לכניסה הגבוהה ביותר לאותו שבוע במצעד. מאז צאתו ועד ל-2 ביוני צבר 30 מיליון השמעות בספוטיפיי.
ברחבי העולם זכה השיר למיליוני השמעות בסטרימינג לאחר הגעתו למקום השלישי בגמר התחרות, והצליח להגיע למקום ה-91 במצעד העולמי של ספוטיפיי. זהו השיר השני בהיסטוריה של ישראל באירוויזיון שהגיע למצעד זה, לאחר "Toy" של נטע ברזילי. בשבוע הגמר נכנס למצעדי הפזמונים של איסלנד, אירלנד, בריטניה, ליטא, נורווגיה, פינלנד ושוודיה. במצעד הסינגלים הבריטי הגיע השיר למקום ה-45, מיקומה הגבוה ביותר של ישראל באירוויזיון במצעד זה מאז "דיווה" במקום ה-11.
ההצלחה של השיר באה לידי ביטוי גם בחשבונות השונים של קירל בפלטפורמות החברתיות. מאז שטסה לליברפול 230 אלף עוקבים חדשים צורפו לעמוד האינסטגרם שלה. מתחילת חודש אפריל עלה מונה הרשומים לעמוד הטיקטוק שלה ב-150 אלף איש. במהלך החזרות פרסם האירוויזיון מספר סרטונים בפלטפורמות השונות על המתחרים. במרבית הפעמים צברה קירל את מספר הצפיות הגבוה ביותר מבין שאר המתחרים.
הופעות בתרבות
האלופה האולימפית סימון ביילס השתמשה בלחן השיר כחלק ממוזיקת הרקע לתרגיל הקרקע המנצח שביצעה בתחרות ה-U.S Classic שנערכה ב-5 באוגוסט 2023. זו הייתה התחרות הראשונה בה ביילס השתתפה מאז אולימפאדת טוקיו בשנת 2021.
קאסטר
קאסטר (בצרפתית: Castres) היא עיר בת כ-40 אלף תושבים בדרום צרפת במחוז טארן שבחבל אוקסיטניה. היא שוכנת על גדת הנהר אגו, כ-80 קילומטרים מזרחה לעיר טולוז.
היסטוריה
העיר גדלה סביב מנזר בנדיקטינים שהוקם בשנת 647. היא הייתה תחנת מעבר בדרך סנטיאגו מכיוון שבכנסיית העיר נשמרו שרידים של וינסנט מסרגוסה. במהלך מסע הצלב האלביגנזי היא נכבשה וסופחה לצרפת. העיר סבלה מאירועי מלחמת מאה השנים ובסופה היא כללה רק כ-4000 תושבים, מחצית ממה שהיה לפני המלחמה.
בסביבת 1560 רוב אוכלוסיית העיר עברה לנצרות פרוטסטנטית. בשנת 1629 קרדינל רישלייה פיקח באופן אישי על הריסת מבצרי העיר. בשנת 1665 היו בעיר 7,000 תושבים כמחצית היו שייכים לנצרות פרוטסטנטית.
במהלך המאה ה-19 העיר גדלה והתפתחו בה מספר מפעלי תעשייה. בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 בעיר התמקם מטה של מעבדות פייר פאבר וביחד עם מרכז פיתוח של החברה הוא מהווה כיום את המעסיק הראשי של תושבי העיר.
בעיר ממוקם מוזיאון של פרנסיסקו דה גויה שהוקם בשנת 1840 והוא מציג אוסף גדול של ציורי האמן. בשנת 1954 הוקם מוזיאון של ז'אן ז'ורס בבית בו הוא נולד.