cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רודולף ויגמן
קריירה בדיסלדורף
עם זאת, הוא לא היה מרוצה מהקריירה שלו בהנובר ועבר לדיסלדורף בשנת 1836. שם פרסם ספר שהתבסס על עבודתו בפומפיי: "ציור העתיקים ביישום ובטכניקה". הספר הביא אותו למחלוקת עם האדריכל, לאו פון קלנצה, שהטיל ספק במסקנותיו של ויגמן. ויגמן השיב בשנת 1839 בספר נוסף "סר ליאו פון קלנזה והאמנות".
לאחר 1836 לימד בדיסלדורף. הוא מונה לפרופסור לאדריכלות ופרספקטיבה בשנת 1839, תפקיד אותו מילא עד מותו. משנת 1846 הוא היה גם ראש המזכירות האקדמית, בניהולו של וילהלם פרידריך שדו, והיה אחראי על התכתבות, הבגרויות והתוכניות. בשנים אלו הוא הפך לסנגור של ארכיטקטורת התחייה הרומנסקית ותכנן בית עבור וילהלם שדו.
בשנת 1839 תכנן מערכת חדשה לחיבורי גגות שתיאר בספר בשם "בניית גשרים שרשרתיים" על פי מערכת המשולש ויישומם על הגגות. עם זאת, מערכת זהה כמעט הומצאה בערך באותה תקופה על ידי המהנדס הצרפתי קמיל פולונקו, שהשתמש בה לבניית תחנות לרכבת פריז-ורסאי, ולכן היא נודעה בשם "גג פולונקו".
הוא היה חבר באגודת אמני הריין ווסטפליה, וכיהן במועצה המינהלית שלה. לאחר 1844 ערך את הפרסום הרשמי של האגודה ה"קורפונדונדזבלט". בשנת 1857 הוא מונה כחבר עמית במכון המלכותי לאדריכלים בריטים (RIBA).
בשנותיו המאוחרות יותר סבל ממחלת ראות (אולי שחפת) והתפטר מתפקידיו זמן קצר לפני מותו.
יאיר אטינגר
ביוגרפיה
בדצמבר 2019 יצא לאור ספרו: "פרומים - המחלוקות שמפצלות את הציונות הדתית". הספר זכה בפרס ספר השנה ע"ש הלל קוק של המכון למחשבה ישראלית, לשנת 2021.
חיים אישיים
אטינגר נשוי, ואב לשלוש בנות. מתגורר בירושלים.
קארל פטרו
קארל פטרו (בצ'כית: Karel Petrů; 24 בינואר 1891 – 30 בנובמבר 1948) היה מאמן כדורגל צ'כוסלובקי. היה למאמנה של נבחרת צ'כוסלובקיה אותה הוביל עד למקום השני במונדיאל 1934.
ביוגרפיה
פטרו נולד ב-24 בינואר 1891 בצ'כוסלובקיה. תחילה היה לעיתונאי ספורט ואז למזכיר ההתאחדות לכדורגל בצ'כוסלובקיה. לימים היה פטרו לחבר בוועדה הטכנית של ה-CSAF וב-1931 התמנה להיות למאמן נבחרת צ'כוסלובקיה. הוא אימן אותה ב-18 משחקים עד 1934 והוביל אותה עד למקום השני במונדיאל 1934, לאחר שהפסידו בגמר 2–1 למארחת הטורניר איטליה. אחרי אותה הצלחה אימן שלוש פעמים נוספות לפני שרודולף פליקאן ויוסף טסרא לקחו את תפקידו בתחילת 1935.
זיכרון ליבה מגנטית
זיכרון גישה אקראית, וזרמים מתוזמנים
הטבעות מסודרות במערך סריג, ותיילים חשמליים דקים מושחלים בהן, באופן שבכל טור ובכל שורה עובר תיל שונה. תיילים אלו נקראים X ו-Y, כך ש-X3 עובר בטבעות בשורה 3, ו-Y4 באלו של טור 4. להבהרה, במערך זיכרון בן 64 סיביות, יש שמונה שורות ושמונה טורי טבעות - X1 עד X8 ו-Y1 עד Y8 בסימון המקובל.
תיל נוסף, שמהווה את הסליל המשני של השנאי, ומשמש לקריאה, מושחל בכל הטבעות במערך, ו"מתפתל" משורה לשורה או מטור לטור. כאשר כותבים לזיכרון ערך מסוים, יושרה בתיל זה זרם אם הכתיבה הפכה את כיוון המיגנוט, כלומר הערך שנכתב שונה מערך הסיבית הקיים. כאשר הערך שנכתב הוא ערך הסיבית הנוכחי כיוון המיגנוט נותר בעינו, ולא מושרה זרם. בדיקה של הזרם בתיל הקריאה, בצירוף הידיעה איזה ערך נכתב, מלמדת מה היה ערך הסיבית לפני הכתיבה.
פעולת הכתיבה, מניחה שהתבצעה לפניה פעולת קריאה, וערך הסיבית הוא 0. הכתיבה מתבצעת על ידי הזרמת זרם בכיוון 1 בתיילים של הטור והשורה המתאימים. אם הערך שצריך להיכתב בסיבית זו הוא 0, מוזרם גם זרם בכיוון ההפוך בתיל רביעי, שמכונה inhibit, המושחל בכל טבעות המערך. בדומה לתיל הקריאה. זרם זה משרה שדה מגנטי בכיוון הפוך, ובכך מקטין את השדה הכללי, וערך הסיבית נשאר 0.
מחשבים משתמשים במילה, המורכבת ממספר סיביות, שאורכה משתנה ממחשב למחשב. מילה נשמרת בזיכרון ליבה באופן שכל סיבית בה נשמרת במערך אחר. המערכים מסודרים זה לצד זה, או זה מעל זה, והמעגל שמפעיל את הזיכרון כותב וקורא את הסיבית באותה "כתובת" בכל המערכים באותו זמן, ומאגד אותן למילה שלמה.
הספרות הבינאריות של המילה מיוצגות על ידי תילי הקריאה וה-inhibit, תיל לכל מערך, והכתובת בזיכרון מיוצגת על ידי תילי הכתיבה – תיל אחד לכל שורה ואחד לטור, המשותפים לכל המערכים, בעזרתם כותב המעגל האלקטרוני 0 או 1 לכל הליבות באותה כתובת בכל המערכים - ליבה אחת, או סיבית אחת בכל מערך. בפעולת קריאה מופיעה התוצאה בתילי הקריאה של המערכים, ובפעולת כתיבה מופעלים תילי ה-inhibit של המערכים שמתאימים לסיביות שערכן במילה הנכתבת הוא 0.
מחזור העבודה הבסיסי של הזיכרון זהה בכתיבה ובקריאה, ומורכב משני מחזורי פעולה: במחזור הראשון כותבים לכל הסיביות 0, כשהערך מופיע בתילי הקריאה, ולאחר מכן כך כותבים לכולן 1, תוך הפעלת inhibit עבור הסיביות שערכן 0. ההבדל היחיד הוא הערך הנכתב: בפעולת קריאה, הערך הנכתב הוא אותו ערך שנקרא במחזור הפעולה הראשון, ובפעולת כתיבה הערך הנכתב הוא זה שהתקבל מהמחשב.
זיכרון הליבה עצמו הוא רכיב פסיבי, ומופעל על ידי מעגל חשמלי, שאחראי לביצוע הפעולות, ולממשק בין הזיכרון למחשב. המעגלים בזיכרונות הראשונים השתמשו בשפופרות, ובהמשך בטרנזיסטורים, ואחריהם מעגלים משולבים.
ייצור
זיכרון הליבה בנוי מסדרת משטחים המונחים זה מעל זה או זה לצד זה, ומהווים גוף תלת־ממדי בצורת קובייה. נהוג לציין את צפיפות הזיכרון ב"סיביות לרגל מעוקב" או "סיביות לליטר". כמעט בלתי אפשרי לתקן תקלה בסיבית יחידה, ותקלה כזו מחייבת החלפת סריג, או "משטח" שלם. החיסרון הזה הוא כמעט תאורטי - תקלות בזיכרון הליבה עצמו, שהוא רכיב פסיבי, כמעט לא מופיעות: שגיאות בחיווט מתגלות בייצור, ואין, למעשה כל תקלות אחרות. לעומת הזיכרון עצמו, במעגלים האלקטרוניים שמפעילים אותו יכולות להיווצר שגיאות ותקלות. הפעלת הזיכרון דורשת תזמון ואות ברמת דיוק מסוימת, והרכיבים האקטיביים - מעגלי הבקרה ומעגלי ההגבר, אמינים פחות מהזיכרון עצמו.
בתחילת הדרך, הטבעות היו בקוטר אפייני של כ-2 מילימטר, והמעגלים היו מבוססי שפופרות. ההתקדמות מדור לדור התבטאה בהקטנת הטבעות, ובמעבר משפופרות לטרנזיסטורים ואחר כך למעגלים משולבים במעגל האלקטרוני שמפעיל את הזיכרון. מספר פיתוחים נוספו, ביניהם המעבר למסלול יחיד עבור תיל הקריאה וה-inhibit, ומאוחר יותר שימוש בתיל יחיד שמשמש בשני התפקידים.
לשימוש בטבעות קטנות יותר יש שני יתרונות: הגדלת הצפיפות, והקטנת הזרם הדרוש ולכן ההספק הדרוש להיפוך המיגנוט בליבה, שפרופורציוני למסתה. הקטנת הליבה מאפשרת לצופף הן את שורות הסריג והן את טוריו, והגידול בצפיפות הזיכרון פרופורציונית לריבוע ההקטנה. המרחק בין הסריגים מושפע מגורמים אחרים, ולהקטנת הליבה אין השפעה ממשית עליו. הקטנת ההספק מאפשרת הקטנת המעגלים שמפעילים את הזיכרון, ושיפור אמינותם.
ליבות קטנות, והצורך להשחיל בהן את התיילים מציבות אתגר בפני תהליך הייצור, אתגר שנעשה קשה ככל שהטבעות ממשיכות להתכווץ. ניסיונות למיכון הייצור נעשו באופן בלתי פוסק, במשך כל השנים בהם יוצרו זיכרונות ליבה. אחת השיטות השתמשה במחט חלולה להשחלה, ובעזרתה ניתן למכן את חיווט טורי X ו-Y, אך לא את תילי הקריאה וה-inhinit, שצריכים להתפתל ולעבור בכל הטבעות בסריג. שיטה זו לא התאימה יותר ברגע שקוטר הטבעת לא אפשר שימוש במחט חלולה.
ייצור זכרונות הליבה נשאר עד יומו האחרון תהליך ידני ברובו, והסתמך על עובדים, בדרך כלל נשים, שנעזרו בעזרי הגדלה כדי להשחיל את התיילים בטבעות הזעירות. מחיר זיכרון הליבה ירד בהתמדה, מכ-$1 לסיבית באמצע שנות החמישים, לסנט אחד לסיבית בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. יצרנים רבים פתחו מפעלי ייצור זיכרון במזרח אסיה, אליהם העבירו את רוב או כל הייצור, מפעלים שתרמו להתפתחות התשתית לתעשיית האלקטרוניקה במדינות אלו, תעשייה שבעשורים הבאים איימה על ההגמוניה של המערב, ובמקרים רבים נטלה אותו.
מימושים נוספים
התיאור שלעיל מתאר את סוג זיכרון הליבה העיקרי. קיימים סוגים נוספים של זיכרון ליבה, ביניהם "זיכרון צמה": בשיטה זו מושחלת צמת תיילים דרך הליבות, כאשר כל תיל עובר דרך חלק מהליבות ו"מדלג" על אחרות. זיכרון זה הוא זיכרון קריאה בלבד, או ROM, כשהמידע מוטבע בו על ידי ההחלטה באילו טבעות עובר כל תיל. קיימים שימושים ומימושים נוספים לזיכרון ליבה מגנטית.
ננה דורז'לה
ננה דורז'לה (בצרפתית: Nene Dorgeles; נולד ב-23 בדצמבר 2002 במאלי) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ריד מהבונדסליגה האוסטרית, בהשאלה מרד בול זלצבורג, ובנבחרת מאלי.
קריירת מועדונים
ב-4 בינואר 2021 חתם דורז'לה ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית. הוא חתם על חוזה עד ל-31 במאי 2025, והחל לשחק בליפרינג, קבוצת המילואים של המועדון.
ב-27 בינואר 2022 הושאל דורז'לה למשך עונה אחת לריד מהבונדסליגה האוסטרית. במשך תקופת ההשאלה ערך דורז'לה 14 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
קריירה בינלאומית
ב-25 במרץ 2022 ערך דורז'לה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאלי, בהפסד 1-0 לנבחרת תוניסיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
ראבפטונה
ראבפטונה (בהונגרית: Rábapatona) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
יהודי ראבפטונה
בראבפטונה חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
בודורפה
בודורפה (בהונגרית: Bodorfa) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בבודורפה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 155 ובשנת 2020 רק 84 תושבים.
שוקורופאטקה
שוקורופאטקה (בהונגרית: Sokorópátka) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
יהודי שוקורופאטקה
בשוקורופאטקה חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
מוקדמות מונדיאל 1970
75 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1970, והתחרו על 16 מקומות בטורניר הגמר. , המארחת, ו, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 14 מקומות לשאר הנבחרות. היה זה טורניר המוקדמות היחיד עד כה שבסיומו העפילה למונדיאל.
לראשונה בתולדות הטורניר קיבלו מנצחות הטורניר באפריקה ובאסיה ואוקיאניה מקום ישיר במונדיאל. 16 המקומות במונדיאל חולקו בין הקונפדרציות של פיפ"א כמפורט להלן:
68 נבחרות השתתפו במשחק אחד לכל הפחות. בסך הכל נערכו 172 משחקים, בהם הובקעו 542 שערים (ממוצע של 3.15 שערים למשחק).
דרום אמריקה
10 הנבחרות חולקו לשני בתים בני 3 נבחרות ובית אחד בן ארבע נבחרות, ובסך הכל שלושה בתים. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה.
בית 1
פרו העפילה.
בית 2
ברזיל העפילה.
בית 3
אורוגוואי העפילה.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים
פיפ"א דחתה את בקשת ההרשמה של . המשחקים התנהלו בשלושה סבבים:
בית 1
ארצות הברית העפילה לחצי הגמר האזורי.
בית 2
האיטי העפילה לחצי הגמר האזורי.
בית 3
הונדורס העפילה לחצי הגמר האזורי.
בית 4
אל סלוודור העפילה לחצי הגמר האזורי.
חצי גמר 1
האיטי העפילה לסיבוב הגמר.
חצי גמר 2
מאחר שכל נבחרת זכתה בניצחון ולא הייתה משמעות להפרש השערים, נערך משחק מכריע במיקום נייטרלי.
אל סלוודור העפילה לסיבוב הגמר. כתוצאה ממערכת היחסים העכורה בין אל סלוודור להונדורס, והמהומות שפרצו בזמן המשחקים, פרצה מלחמת הכדורגל קצרת הימים בין שתי המדינות.
גמר אזורי
מאחר שכל נבחרת זכתה בניצחון ולא הייתה משמעות להפרש השערים, נערך משחק מכריע במיקום נייטרלי.
אל סלוודור העפילה למונדיאל.
אסיה ואוקיאניה
פרשה לפני תחילת המשחקים כיוון שסירבה לשחק נגד. המשחקים התנהלו בשלושה סבבים:
סיבוב ראשון
אוסטרליה העפילה לסיבוב השני.
בית 1
אוסטרליה העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב הגמר
ישראל העפילה. העפלה זו, כנציגת אסיה, היא היחידה של ישראל עד כה, וזמן קצר לאחר מכן עזבה ישראל את קונפדרציית הכדורגל של אסיה, וכיום היא מתחרה באזור האירופי לאחר שהתקבלה כחברה באופ"א.
רון מוס
רונלד מונטגיו מוס (באנגלית: Ronald Montague Moss; נולד ב-4 במרץ 1952) הוא שחקן, מוזיקאי, זמר ופזמונאי אמריקאי, חבר בלהקת "Player", הידוע בעיקר בתפקידו של רידג' פורסטר, באופרת הסבון של CBS "היפים והאמיצים".
ראשית חיים וקריירה מוזיקלית
מוס נולד וגדל בלוס אנג'לס. בגיל 11 החל ללמוד לנגן על תופים, גיטרה ובס חשמלי. בשנת 1976 חבר מוס לזמר והגיטריסט, פיטר בקט, הגיטריסט והקלידן ג'יי.סי קראולי, והמתופף ג'ון פרייזן כדי להקים את הלהקה "Player", בעיקר כבסיסט וזמר. במוסך בהוליווד הילס הם כתבו והתאמנו על המוזיקה. המוזיקה משכה את תשומת ליבו של המפיק רוברט סטיגווד, שחתם איתם על חוזה.
הסינגל שלהם "Baby Come Back" תפס את המקום הראשון במצעד הפופ הלאומי בשלושת השבועות הראשונים של 1978. הסינגל הופיע ברשימת הסינגלים הטובים ביותר לשנה זו במגזין בילבורד. גם סינגל ההמשך שלהם, "This Time I'm in It for Love", הגיע לשיא במקום ה -10 באותה השנה.
לעיתים מופיע מוס לבד. הוא הופיע שוב באוסטרליה במרץ 2019 ובאיטליה בפעם הראשונה בקיץ 2019.
קריירת משחק
מוס הופיע בסרט האיטלקי משנת 1983 "Paladini-Storia d'armie d'Amori".
בשנת 1987 הוצע למוס התפקיד של רידג' פורסטר באופרת סבון חדשה "היפים והאמיצים". הוא קיבל את התפקיד, והתוכנית שודרה במדינות רבות ברחבי העולם. תפקידו משך מיליוני מעריצים ברחבי העולם. עד היום הוא ידוע בעיקר בתפקיד זה, והוא נוסע לעיתים קרובות, להופיע, ולקדם את המוזיקה שלו.
בשנת 2010, הוא השתתף בגרסה האיטלקית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים", וסיים במקום שני עם בת זוגו שרה די וירה.
ב-12 במאי 2014 הופיע מוס, יחד עם להקתו באופרת הסבון "בית החולים כללי", כחלק מנשף האחיות בשנת 2014, שם ביצעו את להיטם "Baby Come Back".
בשנת 2015, הוא גילם את הדמות של איאן באופרת הסבון הפלמית "Familie".
בהמשך שיחק רון מוס בתפקיד ג'ון בלקוול באופרת הסבון "המפרץ".
ארלוזורוב 38
השיר "עפיפונים", הוא השיר היחידי אשר לו צולם וידאו קליפ, שפורסם לבסוף, ב-17 בינואר 2012.
רקע והפקה
את אלבום הבכורה שלה, אהבה מוסיקה, ואלבומה השני, עולם, הפיק רן שם טוב. בשונה מכך, את האלבום הזה הפיקו אלון אוחנה וגיל מרום. את מרבית שירי האלבום כתבה והלחינה דיקלה בעצמה, פרט לשיר "מזל" אותו כתבה עם קרן פלס, ו-"לבכות" ו-"פריז", אותם כתבה עם חנה לפידות.
כלפי האלבום הופנו ביקורות חיוביות, ומאקו אף אמרו עליו כי: "האלבום השלישי של דיקלה 'ארלוזורוב 38' חוזר ומוכיח: אין עוד אמנית כמוה בארץ. עם שירים שיוצאים מנשמה מסוכסכת, שיאנית הרגש מצליחה לעמוד בסטנדרטים הגבוהים שהציבה לעצמה בעבר".
יהושע השיל רבינוביץ
רבי יהושע השל רבינוביץ (כ"ד באדר ה'תר"ך, 18 במרץ 1860 – כ"ו בניסן ה'תרצ"ח, 27 באפריל 1938) היה האדמו"ר ממונסטריץ' בעיירה מונסטרישץ' ובאומן. חיבר ספרי חסידות ועסק גם בפובליציסטיקה. התפרסם בשל סגנונו יוצא הדופן בין אדמו"רי אוקראינה. עם ההשתלטות הסובייטית על אוקראינה העביר את חצרו מאוקראינה לארצות הברית.
ביוגרפיה
נולד בז'ינקוב לרבי יצחק יואל רבינוביץ מקנטיקוזיבה ולחיה שרה, בתו של רבי משולם זוסיא השיל מזינקוב. נקרא על שם סב-סבו רבי אברהם יהושע השיל מאפטא. בילדותו נרדפה משפחתו על ידי השלטון הצארי של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, שלא אהד את הדינסטיות החסידיות ברוסיה; בהיותו ילד נמלט סבו לרומניה, ואביו הוגלה לתוככי רוסיה למשך כמה שנים, משנת תרכ"ג עד תרכ"ט התגורר בליניץ, ובשנת תרכ"ט גלתה המשפחה ליקטרינוסלב בה התגוררו עד תרל"ד, אז עברה לקנטיקוזיבה (Kantakuzovka; כיום: פריבוז'ני).
בי"ב בחשוון תרל"ח נשא את מרגלא רחל, בת דודו – אחי אביו רבי פנחס מסוקוליבקה. באותה השנה נפטר סבו רבי גדליהו אהרן בפודו אילואיי שברומניה, ואביו היה לאדמו"ר. משנת תר"ם התגורר סמוך לאביו, והחל משנת תרמ"א סייע לו בהנהגת החצר והצטרף למסעותיו, עד לפטירתו של האב בשנת תרמ"ה, אז הוסמך להנהגה על ידי דודו רבי יעקב יצחק ממקארוב ועל ידי רבי יוחנן מרחמסטריווקה.
בסוף חודש אלול תרמ"ו עבר למונסטרישץ' עקב חילוקי דעות עם אחיו הצעיר רבי פנחס מקנטיקוזיבה. כ-40 ערים ועיירות העניקו לו כתבי מגידות כסימן של קבלת מרות חסידית שהיה נהוג בשושלות החסידיות באוקראינה. כמנהגם של רבים מצדיקי אוקראינה, נהג לנסוע לביקורים תכופים בערים אלו הנתונות להשפעתו, ובמהלכם היה נדרש לענייני הקהילה המקומית ומכריע בעסקי ציבור. חסידים רבים הצטרפו לחצרו, והוא זכה להערכה גם מסופרים ואנשי רוח חילוניים. עם זאת, החצר שהקים לא הייתה בסגנון המלכותי שהיה נפוץ באזור זה על ידי חצרות בית צ'רנוביל. לדבריו, סבל מרדיפות מצד חסידי חצרות אחרות שקינאו בו ובהשפעתו, וגם מצד הממשלה הרוסית. בשנת תרע"א עבר לאומן מפני זיהום אוויר שנגרם עקב הקמת מפעל לייצור סוכר בעיר. בטבת תרע"ב חלה בדלקת גרון, הוא נותח בוורשה והחלים.
בי"ג באייר תרע"ט, פרצו לביתו חיילי הצבא הלבן שרצו להרוג אותו באשמת קומוניזם, אך לבסוף עזבוהו תמורת כמה עשרות אלפי רובלים. חדשים מספר לאחר מכן, בג' באב תרע"ט נהרג בעיר מגוריו – אומן – בנו הבכור רבי גדליהו אהרן שהיה עתיד למלא את מקומו, במהלך פרעות פטליורה שהתחוללו בשלהי מלחמת העולם הראשונה. זמן קצר לאחר מכן נהרג גם חותנו רבי פנחס. כשוך הפרעות נדבקו רבי יהושע העשיל וכל משפחתו בטיפוס הבהרות. הוא חלה בצורה קשה ושכב מחוסר הכרה במשך כשלושה שבועות. בחורף תר"ף חלה שוב, בדלקת ריאות ובמשך שלושה חדשים היה רתוק למיטתו.
בחורף ה'תרפ"ב יצא למסע בקרב חסידיו בעיירות הסביבה, במהלכו נאסר בידי הצ'קה למשך כשבועיים באשמת העברת חומרי תעמולה כנגד המשטר הקומוניסטי.
בעקבות זאת עזב את אוקראינה בט"ו באלול ה'תרפ"ג, ובתחילת שנת ה'תרפ"ד הגיע לארצות הברית, כשבכוונתו לעלות משם לארץ ישראל. הוא התיישב בברוקלין, שם היה אחד מהאדמו"רים הבולטים באמריקה. בהמשך הצטרף למייסדי אגודת האדמו"רים והיה לנשיא האגודה. בארצות הברית הסכים להצטרף לתנועת אגודת ישראל, אף שברוסיה נמנע מלהתערב בעניינים מפלגתיים, אך לבסוף לא יצא הדבר אל הפועל.
בכ' בחשוון תרצ"ה נפגע ברגלו מתאונת דרכים בעת שצעד ברחובות ברוקלין, אך החלים. את ספרו על הגדה של פסח כתב לזכר הצלתו מתאונה זו, אשר לדבריו הייתה קרובה לפגיעה קטלנית, ולכך קרא את שם הספר "תודת יהושע". בשנתיים האחרונות לחייו חלה. נפטר בכ"ו בניסן ה'תרצ"ח, בשעה 2:30 אחר חצות, ונקבר בברוקלין.
אישיותו
דמותו הייתה חריגה בנוף החסידי שבאזור מגוריו; בניגוד לרוב האדמו"רים באוקראינה ולנוהג שהיה מקובל בחצר אבותיו, כבר בגיל צעיר הוא החל לעסוק בספרי קבלה, ספרי חקירה ופילוסופיה יהודית כמו מורה נבוכים, למורת רוחו של אביו. במשך הזמן ביסס רבי יהושע העשיל את תפיסת עולמו וגיבש הגות דתית ייחודית, אותה העלה על הכתב בספריו. הוא נהג להשמיע דברי תורה באריכות, בניגוד לרוב אדמו"רי הסביבה, ואף פרסם בחייו את ספרי הגותו החסידיים בצעד נדיר. במכתב שכתב בשנת תרס"ח הסביר את פשר השינוי מדרכי אבותיו: . את ספריו הקפיד להדפיס בכתב רש"י.
מאפיין ייחודי נוסף של רבי יהושע העשיל הוא פתיחותו לספרות העברית החדשה של תקופת התחייה, וקשריו ההדוקים עם סופרים עבריים רבים; הוא קרא באופן קבוע את העיתונים היהודיים, ואף שלח למערכות העיתונים מכתבי תגובות, וקיים קשרים אישיים והתכתבויות עם סופרים שונים בנושאי דת, בהם אלימלך וכסלר (איש נעמי), מרק ורשבסקי ושמואל אבא הורודצקי. הורודוצקי ביקש ממנו מידע היסטורי מאוצרותיו, ורבי יהושע השיל רבינוביץ הוכיח אותו על מאמרו "לקורות החסידות" בו תיאר הורודצקי את צדיקי צ'רנוביל כרודפי בצע.
בעיתון הצופה נכתב עליו:.
עמדותיו
רי"ה הרבה להאשים את הספרות החדשה במוסר ירוד, ובירידת הדורות. בימי מהפכת 1917 הביע חשש פומבי מפני אחווה בין יהודים לגויים והתבוללות שעלולה לבוא בעקבותיה.
את הציונות ראה כתנועה חילונית המתנגדת לדת, ומהווה לה סכנה, מכיוון ש"אי אפשר להפריד בין הדת ללאום". הוא ראה בכך עבירה על שלוש השבועות וכפירה בביאת המשיח. הוא סבר שאין היתכנות לשוב לארץ ישראל אלא בסיוע אלוקי ממרום, ולכן התנגד לתנועה הציונית. עם פרסומה של הצהרת בלפור ראה בכך רמז מן השמים, וסימן חיובי, ושינה את השקפתו לגבי עלייה לארץ ישראל.
ספריו
עסק רבות בשאלת האמונה בסגנון מודרני ורציונלי, בניגוד לדרך המקובלת שדגלה באמונה פשוטה ללא חקירה, את עיסוקו זה הסביר כשינוי הכרחי בדור שבו רוב הצעירים עזבו את הדת ושוב לא ניתן להסתפק באמונה התמימה המקובלת. את שיטתו פרש ב"מאמר התורה והאמונה" שהדפיס בסוף ספרו "דברי יהושע" בברדיטשוב תרנ"ט. במאמר זה הוא מעודד את החקירה וההעמקה באמונה באמצעות "עיון שכלי" תוך הכרה באמת המוחלטת הקיימת אף מעל לכוחו של השכל להשיגה, היא האמונה הפשוטה.
משפחתו
שמונה מתוך 11 ילדיו, נפטרו על פניו.
ראסל רורק
'''ראסל א. רורק (באנגלית: Russell A. Rourke'''; 30 בדצמבר 1931 - 19 בינואר 2003) היה עורך דין ואיש ממשל אמריקאי. הוא מילא תפקידי מפתח בקונגרס ובממשל הפדרלי. בדצמבר 1985 הוא מונה על ידי הנשיא רונלד רייגן כמזכיר חיל האוויר של ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן עד אפריל 1986.
ראשית חייו
ראסל רורק נולד בניו יורק, הוא למד באוניברסיטת מרילנד וסיים שם לימודי תואר ראשון ב-1953.
לאחר סיום לימודיו התגייס רורק לחיל הנחתים של ארצות הברית. הוא השתתף במלחמת קוריאה והשלים את שירותו הפעיל בדרגת לוטננט ראשון. לאחר שיחרורו הוא עבר לשירות בכוחות המילואים של חיל הנחתים, ובסופו של דבר שירת כמפקד פלגת השליטה האווירית ה-24 בקוואנטיקו, וירג'יניה. ב-1985 הוא פרש בדרגת קולונל לאחר 32 שונת שירות. במהלך שירותו הוא עוטר בלגיון ההצטיינות.
קריירה
רורק החל את שירותו בממשל כעוזר מנהלי לחבר בית הנבחרים הרפובליקני מניו יורק, ג'ון ר. פילון. ב-1965 הוא היה לעוזר מנהלי של חבר בית הנבחרים הנרי פ. סמית' השלישי, גם הוא רפובליקני מניו יורק. ב-1974, כאשר פרש סמית', התמודד רורק כמועמד רפובליקני-שמרן על המושב של מחוז הבחירה ה-36 של ניו יורק בבית הנבחרים. אף על פי שמחוז זה היה בשליטה של הרפובליקנים במשך 62 שנים, רורק לא התגורר בו במשך שנים רבות, ופרשת ווטרגייט הייתה סוגיה שפעלה נגד המועמדים הרפובליקנים בבחירות אלו. כתוצאה מכך הוא הובס בבחירות.
במאי 1981 מינה הנשיא רונלד רייגן את רורק כעוזר מזכיר ההגנה לענייני חקיקה. במסגרת תפקידו זה היה רורק ליועצו הראשי של מזכיר ההגנה קספר ויינברגר בסוגיות הקשורות לקונגרס והיה אחראי על השגחה על פעילויות הקונגרס במחלקת ההגנה ובזרועות הכוחות המזוינים. עם סיום כהותנו בתפקיד ב-1985 הוענקה לו מדליית השירות האזרחי המצטיין של מחלקת ההגנה על ידי ויינברגר.
ב-27 בספטמבר 1985 מינה הנשיא רייגן את רורק כמזכיר חיל האוויר של ארצות הברית במקומו של ורן אור שפרש לאחר חמש שנים בתפקיד. לאחר אישור המינוי על ידי הסנאט, הוא הושבע לתפקידו ב-1 בדצמבר אותה שנה. הוא כיהן בתפקידו ארבעה חודשים בלבד וב-7 באפריל 1986 הוא התפטר מתפקידו מסיבות אישיות.
לאחר פרישתו ניהל רורק יחד עם משפחתו עסק למקרקעין באנאפוליס, מרילנד.
ראסל רורק נפטר באנאפוליס ב-19 בינואר 2003, בגיל 71.
אליפות קרים בכדורגל
אליפות קרים בכדורגל היא תחרות חצי האי קרים בכדורגל, הכוללת ליגת כדורגל מקצוענית (הפרמייר-ליג) וליגת כדורגל חובבנית (האליפות הפתוחה). שתי הליגות נערכות בחסות התאחדות הכדורגל של קרים.
בתקופת ברית המועצות
לאחר הקמת ליגת העל הסובייטית בכדורגל בשנת 1936 הוקמו גם ליגות כדורגל אזוריות, בין השאר גם אליפות חצי האי קרים, שפעלה כאליפות אזוריות בין קבוצות כדורגל חובבניות.
תחת אוקראינה
בשנת 1991 אליפות הכדורגל של הרפובליקה האוטונומית של קרים הפכה לחלק ממערך הליגות האזוריות באוקראינה והוקמה התאחדות כדורגל רפובליקנית בחסות התאחדות הכדורגל האוקראינית. משנת 1992 ועד שנת 2014 הייתה זו ליגת כדורגל חובבנית.
מאז הסיפוח לרוסיה
לאחר סיפוח חצי האי קרים לרוסיה במרץ 2014, בכירים בהתאחדות הכדורגל הרוסית קיוו כי מועדוני הכדורגל של חצי האי ישתתפו במערך הליגות של רוסיה ובמשך חצי עונה אף התמודדו בליגה הרוסית השנייה. אך החל מ-1 בינואר 2015, בהתאם להחלטת אופ"א נאסר על מועדוני כדורגל מחצי האי קרים להשתתף בתחרויות הכדורגל של רוסיה. ברם כדי לשמור על פיתוח הכדורגל בחצי האי אופ"א אישרה לבסוף לחצי האי לערוך אליפות כדורגל עצמאית בין מועדוני הכדורגל המקצועניים.
במטרה לקבוע את רשימת המשתתפות נערך טורניר קרים (Всекрымский турнир), אשר התחיל ב-18 באפריל 2015. בתחרות השתתפו 20 קבוצות שחולקו לשני בתים. הטורניר הסתיים ב-28 ביוני 2015, במשחק גמר שנערך בין "סבסטופול-1" וקבוצת "גווארדייץ". המשחק הסתיים 6:2 לטובת סבסטופול. לאחר הטורניר 8 הקבוצות הטובות ביותר היוו את הגרעין להקמת ליגת העל של קרים בכדורגל.
מכוון שתושבי קרים יכולים לקבל אזרחות רוסית, כדורגלנים יכולים לשחק במועדוני כדורגל רוסים ולא לניכלל ברשימת "שחקנים זרים". במסגרת זו בליגות רוסיות לכדורגל משחקים מספר שחקנים לדוגמה אלכסנדר פילין.
איאם צ'מני
איאם צ'מני (באינדונזית: Ayam Cemani) הוא זן נדיר של תרנגול שמוצאו מאינדונזיה. הזן לוקה בהיפרפיגמנטציה שגורמת לרוב חלקי גופו להיות בצבע שחור, כולל הנוצות, המקור והאיברים הפנימיים.
אטימולוגיה
המילה "איאם" משמעותה "תרנגול" באינדונזית, והמילה "צ'מני" משמעותה "שחור ביסודיות" (עד העצמות).
היסטוריה
מקור הזן הוא מהאי ג'אווה שבאינדונזיה, שם הוא שימש לצורכי פולחן כבר במאה ה-12.
הפילנתרופ הקונגולזי-בלגי ז'אן קיאלה שומר על אוסף של כ-250 עופות כאלו בתוכנית רבייה של התאחדות מגדלי עופות הנוי האפריקאית, והם מרוכזים בקניה וברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
תיאור
הזכר שוקל 2–2.5 קילוגרמים, והנקבה שוקלת 1.5–2 קילוגרמים. הביצה היא בצבע שמנת, ושוקלת כ-45 גרם.
וילפריד ניונטו
דניאנד וילפריד ניונטו (באיטלקית: Degnand Wilfried Gnonto; נולד ב-5 בנובמבר 2003 בוורבניה שבאיטליה) הוא כדורגלן איטלקי, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת לידס יונייטד ובנבחרת איטליה.
קריירת מועדונים
ניונטו גדל במחלקת הנוער של אינטר מילאנו. ב-23 באפריל 2020 חתם בפ.צ. ציריך מליגת העל השווייצרית. ב-24 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–4 על ואדוץ במסגרת הליגה לעונת. ב-21 במאי 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–4 על ואדוץ, גם כן במסגרת הליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 26 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד. בעונתו השנייה, בה זכתה פ.צ. ציריך באליפות שווייץ, ערך 33 הופעות ליגה והבקיע שמונה שערים.
ב-2 בספטמבר 2022 חתם לחמש שנים בלידס יונייטד מהפרמייר ליג, תמורת סכום שפרטיו לא פורסמו. ב-29 באוקטובר ערך בכורה בלידס יונייטד, כשנכנס כמחליף במשחק בו ניצחה קבוצתו את ליברפול בתוצאה 1–2. ב-4 בינואר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון במשחק מול וסטהאם יונייטד שהסתיים בתוצאה 2-2. ב-18 בינואר כבש צמד במשחק במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA מול קארדיף סיטי, שהסתיים בניצחון קבוצתו בתוצאה 2–5.
לאחר נשירתה של לידס לצ'מפיונשיפ בסיום עונת 2022/2023, פתח במשחק הראשון לעונת 2023/2024 מול קארדיף סיטי, שהסתיים בתוצאה 2-2.
קריירה בינלאומית
ב-4 ביוני 2022 ערך ניונטו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה, בתיקו 1-1 מול נבחרת גרמניה במסגרת ליגת האומות 2022/2023, בו גם בישל את שער נבחרתו.
פרשת טביעתה של האונייה רוסטוק
רוסטוק (בגרמנית: Rostock) הייתה אוניית משא, שנבנתה ב-1973 במספנת Heztun Rostock, אז בגרמניה המזרחית, עבור ברית המועצות. אחרי התפרקות ברית המועצות האונייה שטה תחת דגל אוקראיני.
האונייה, שאורכה היה 117 מטר ומשקלה 5,657 טונות, הפליגה ב-2 בספטמבר 1991 עם מטען של 5,000 טונות מוטות פלדה, מהנמל האוקראיני רני לכיוון תוניסיה, דרך תעלת סולינה. האונייה שקעה אנכית במייל 31 של הדנובה, במקום הצר ביותר של תעלת סולינה וחסמה בכך את מעבר השיט בתעלה.
עד הראיה המקומי היחיד היה גריגורה פאדיי (Grigore Fadei), מהליפובנים. הוא סיפר שהימאים לא נפגעו וקפצו מהאונייה אל היבשה עם מטענם ואחרי זה נאספו ושתו אלכוהול, כשהם מדברים רוסית, אותה חשבו שהוא אינו מבין, אך ליפובנים מבינים רוסית. לדבריו הם דיברו על כך שהרומנים כבר לא יוכלו לעבור בתעלה.
ניגודי אינטרסים וחשדות
רומניה ואוקראינה חולקות את השליטה על דלתת הדנובה, אולם זרועות השיט של הדנובה עוברות בשטח רומני ומעבר כלי שיט אוקראינים מחויב בתשלום דמי מעבר. האוקראינים רצו ליצור זרוע שיט, שתחבר נמל אוקראיני לים השחור מבלי לעבור בשטח רומני ולשם כך תכננו את יצרת תעלת בסטרואה, אולם קמו התנגדויות, בגלל הפגיעה הצפויה בשמורות של דלתת הדנובה וכמובן אי רצונה של רומניה ליצירת זרוע שיט מתחרה.
הרחבת התעלה וניסיון החילוץ שנכשל
חסימת התעלה כלאה כלי שיט במורד התעלה וקטעה את השיט לכפר פרטיזני הסמוך וליישובים שבמורד התעלה. במשך יותר משנה נאלצו להעביר הספקה בדרך היבשה והנוסעים לאורך התעלה נאלצו לרדת בכפר, ללכת מרחק מה ברגל ואז לעלות לכלי שיט אחר מעבר לחסימה. החסימה גרמה להפסדים של עשרות מיליוני דולרים לתקציב הרומני ואוניות נאלצו לעבור בתעלת דנובה-הים השחור, שם תעריפי המעבר היו יקרים יותר.
לאחר שנה נעשו עבודות להרחבת התעלה באזור החסימה ובמהלך העבודות נאלצו להרוס מספר בתים במסלול ההרחבה ולהעביר את התושבים למקום אחר, שם נבנו להם בתים חדשים.
בשנת 1994 נחתם חוזה עם החברה היוונית דרוסינוס אלפטריוס Drossinos Elefterios, שהתחייבה להציף את האונייה הטבועה, אך מאמצי היוונים לא צלחו.
הוצאת האונייה מתוך התעלה
לאחר כישלון מאמצי היוונים רעיון הוצאת האונייה נזנח לשנים רבות, אך ב-2004, כאשר האוקראינים חגגו סיום השלב הראשון של תעלת בסטרואה, נזעקו הרומנים ונזכרו בנושא. חוזה חדש נחתם עם קונסורציום בינלאומי המורכב מהחברות מולטראשיפ Multraship (הולנד), טיטאן Titan (ארצות הברית) ו-דלתאקונס Deltacons (רומניה) ולאחר מאמצים הצליח הקונסורציום לחתוך את האונייה לארבעה חלקים ולהוציא את החלקים מהמים ביום 30 בנובמבר 2005.
במהלך העבודות טבעו הצוללן האנגלי אנתוני אק Anthony James Eke והצוללן האמריקאי ג'ון וויטקטל John Whitekettle והוקמה להם אנדרטה על חוף התעלה.
חלקי האונייה, שחולצו מהמים, נועדו למכירה עבור המתכת, אולם לא הוצבה שמירה עליהם וגנבים לא ידועים גנבו את מכסי המתכת של מחסני האונייה. הגאות העלתה את גובה המים והם חדרו למחסני האונייה חסרי המכסים, הוציאו משם חומרים שונים, שגרמו לזיהום מי שמורות הטבע וחלקי האונייה, בתוספת המים, שחדרו לתוכם, שקעו שוב בתוך התעלה. להצפה המחודשת של החלקים נדרשו להוצאות נוספות.
אילונה שטפאנובה-קורצובה
אילונה שטפאנובה-קורצובה (בצ'כית: Ilona Štěpánová-Kurzová; 19 בנובמבר 1899 בלבוב – 25 בספטמבר 1975 בפראג) הייתה פסנתרנית קונצרטים צ'כית ומורה לפסנתר, פרופסור ב. בין תלמידיה איוואן מוראבץ. שטפאנובה-קורצובה הייתה בתו של הפסנתרן וילם קורץ ואמו של הפסנתרן פאוול שטפאן.
ביוגרפיה
שטפאנובה קורצובה היא בין נציגיה ידועי השם של אסכולת הפסנתר הצ'כית. הציבור הרחב מכיר אותה כמורה מכובדת ופופולרית, שהעמידה הרבה פרשנים מעולים במשך חייה. הקריירה שלה כפסנתרנית נשכחה במידה מסוימת בימינו.
קורצובה נולדה למשפחה מוזיקלית, בתם היחידה של מורי פסנתר נודעים, וילם ורוז'נה קורץ. מגיל צעיר מאוד למדה נגינה בפסנתר אצל הוריה. קריירת הקונצרטים שלה החלה בלבוב, אוקראינה בגיל עשר, בנגינת קונצ'רטו ההכתרה ברה מז'ור של מוצרט עם תזמורת אמני הצליל של וינה, בניצוח אוסקר נדבאל. הקונצרט הושמע שוב בפראג ובווינה.
קריירה קונצרטית
החל בשנת 1911 פיתחה קורצובה קריירה קונצרטית ענפה, שנמשכה עד אמצע שנות ה-30'. היא הופיעה כסולנית במספר רב של קונצרטים, עם תזמורות חשובות ועם הרכבים קאמריים בצ'כיה וכן בפולין, גרמניה, אוסטריה והולנד. במהלך הקריירה שלה הופיעה בנגינת אחד-עשר קונצ'רטי לפסנתר ותזמורת והרפרטואר הנרחב שלה כלל יצירות חשובות מן הספרות העולמית מכל התקופות (בעיקר התפרסמה בפרשנותה ליצירות שופן.
קריירת הוראה
כישורי ההוראה של אילונה שטפאנובה באו לביטוי כבר בצעירותה ונראה שהיה זה אך טבעי בשבילה לפנות לתחום זה, שבו נחלה הצלחה רבה. אחרי מות בעלה בשנת 1944 התייצבה בראש מחלקת תעודת האמן לתלמידי פסנתר בקונסרבטוריון של פראג. עם מותו של וילם קורץ הוסיפה גם את תלמידיו להנהגתה.
שטפאנובה-קורצובה הייתה פרופסור באקדמיה למוזיקה ודרמה של פראג מאז 1946. לשארית חייה התמקדה כליל בהוראה. בנה פאוול שטפאן המשיך במסורת המשפחתית. כפסנתרנית פיתחה את הכבוד לכוונת המלחין לפי אסכולת קורץ, כפי שאפשר לראות בפרשנות הנאמנה לסגנון המלחין, בצליל השירתי היפה ובברק הטכני של ביצועיה. היא העשירה את אסכולת הפסנתר הצ'כית בניסיון פנימי עמוק, עושר גוונים וגמישות של דקויות מגע.
פרסומים
"טכניקת פסנתר" [Klavírní technika], אנתולוגיה של תרגילים טכניים מאת אילונה שטפאנובה (פראג 1979), כוללת הסבר מתודי המרחיב את "יסודות טכניים של נגינת הפסנתר" [Technické základy klavírní hry] (פראג 1924), שאותו היא מצטטת בכמה מפרקיה. האנתולוגיה מנתחת את הרכיבים הנפרדין של טכניקת הנגינה בפסנתר לפרטי-פרטים. כל אחד משמונה-עשר פרקיה מתמקד בבעיה טכנית מסוימת בתרגילים מובנים בקושי עולה.
משלוחים חיים
משלוחים חיים (Live Export או Livestock Export) הם משלוחים של בעלי חיים ממדינה למדינה למטרת פיטום ושחיטה, כחלק מתעשיית הבשר.
אוסטרליה היא יצואנית המשלוחים החיים הגדולה בעולם. אינדונזיה היא היבואנית הגדולה מאוסטרליה השכנה, עם מעל ל-750,000 עגלים בשנה שהם 55% מהיצוא. ישראל היא יעד ניכר לייצוא האוסטרלי. ניו זילנד הייתה יצואנית של משלוחים חיים אך חדלה בהדרגה ומאז 2007 לא יצאו ממנה משלוחים חיים.
המשלוחים החיים נועדו לספק את הביקוש לבקר במדינות המייבאות, בעיקר במזרח התיכון ובדרום מזרח אסיה. היבוא לישראל צומח משנה לשנה, ב-2017 יובאו לישראל כחצי מיליון עגלים וטלאים; במחצית הראשונה של 2018 יובאו 36% יותר מאשר בתקופה המקבילה שנה קודם.
תנאי המסע
בעלי החיים סובלים באוניות מצפיפות, מחלת ים, זוהמה, חום קיצוני ורעב. הם עושים צרכים במקום בו הם עומדים וזה על זה, מחוסר ברירה אחרת. העגלים והטלאים מגיעים לישראל תשושים, לפעמים מכוסים בצואה, עם בעיות נשימה ובעיות עיניים קשות בגלל ריכוז אדי האמוניה שנפלטים מהשתן, וחלק מהם מתעוורים. בתיעוד שנעשה בתוך האוניות על ידי וטרינרית ששירתה את המשלוחים נראים בעלי חיים צפופים, מבוססים בהפרשות, השקתות והאבוסים מטונפים ולפעמים ריקים, בעלי חיים מורעבים, נדבקים במחלות זיהומיות, ונפצעים כתוצאה מהחלקה או הסתבכות בחלקי ברזל. חולי ומוות בתנאים אלה הם בלתי נמנעים, וגופות עגלים שהושלכו מאוניות של משלוחים חיים מאירופה, נשטפות תדיר אל חופי ישראל. העלייה לאונייה והירידה ממנה והמעברים מכלי תחבורה אחד לשני כרוכים בדרבון כדי לזרז את בעלי החיים. בצילומים שנעשו בעולם ובישראל נראים פועלים מכים את בעלי החיים נמרצות בידיים, עם מוט או צינור או בעזרת שוקר חשמלי. העמסה ופריקה של אלפי בעלי חיים עשויה להימשך ימים.
תחקיר האוניות האוסטרליות
ב-2012 שידרה רשת הטלוויזיה האוסטרלית ABC כתבה על התאכזרות לבקר ולצאן האוסטרלים בארצות היעד. בעקבות הכתבה הזמין משרד החקלאות האוסטרלי דוח מהווטרינרית לין סימפסון, ששירתה את ענף המשלוחים החיים במשך 11 שנים והשתתפה ב-57 משלוחים חיים. הדוח שכתבה היה אמור להיות חסוי אך הועלה בטעות לרשת על ידי משרד החקלאות. כך התגלה לראשונה המצב בתוך הספינות ממש, שעד אז אי אפשר היה לתעד. סימפסון מדווחת שהצפיפות של בעלי החיים על האוניות היא גבוהה כל כך שלא כל בעלי החיים מסוגלים לשכב בו זמנית. הצפיפות מובילה לכך שבעלי חיים דורכים זה על זה ושוכבים זה על זה באופן שחונק את בעל-החיים שמתחת.
רצפת המכלאות כמעט חשופה ממצע, מה שגורם לבעלי החיים פציעות קשות ברגליים ובמפרקים. במהלך המסע מצטברת שכבה עבה של הפרשות נוזליות על רצפת המכלאות. העגלים מתבוססים בהפרשותיהם ושוכבים בצואה של עצמם ושל חבריהם למכלאה. כששכבת הצואה שמכסה את גופם מתקשה, היא פוגעת ביכולת של גופם להתמודד עם עומסי החום ולצנן את עצמו. גם לעניין זה מספקת ד"ר סימפסון תמונות המדברות בעד עצמן. בעלי חיים רבים מועמסים לספינות אף שאינם כשירים למסע. ד"ר סימפסון מתייחסת במיוחד לעגלים גדולים, שקורסים ואינם מסוגלים לקום, ומביאה תמונות של עגלים במצב זה. על פי סימפסון התמונות הן "דברים שהייתי מצפה לראות בכל משלוח". בעקבות החשיפה פוטרה הווטרינרית על ידי תעשיית המשלוחים החיים. הדוח המצולם המלא נמצא בהערה.
המסע מאוסטרליה לישראל
העגלים והטלאים נאספים מעשרות או מאות חוות ורפתות ברחבי המדינה המייצאת. עוד בטרם יעלו לאונייה, בעלי החיים מובלים לכיוון ערי הנמל במסעות יבשתיים של אלפי קילומטרים, שבמהלכם לא יקבלו אוכל ומים לפרקי זמן ארוכים. באוסטרליה הם מובלים לעיתים לדרום היבשת, שם הם מועלים על אונייה שמפליגה להמשך העמסה במערב היבשת, דבר שמוסיף חמישה ימים למשלוח שהוא מלכתחילה אחד הארוכים בעולם. הם מובלים להסגר בו הם אמורים לשהות כשמונה ימים לצורך תצפית וטרינרית.
המסע הימי מאוסטרליה לישראל נמשך כשלושה שבועות בממוצע, אם אין תקלות בדרך. חלק מאוניות המשא יוצרו בתחילת שנות התשעים ועברו הסבה, האוניות החדשות יותר הן ייעודיות להובלת בעלי חיים. האוניות מכילות קומות של סיפונים לשיכון בעלי חיים, ובאוניות הגדולות יש למעלה מעשר קומות כשחלקן מתחת למים. השטח המוקצה לעגל באונייה כזו הוא כמטר רבוע, ולכבש מוקצה כ-0.3 מ"ר. באניות הענק שטח המכלאות יכול להגיע למעל 30 דונם. אונייה בעלת שטח של 31.5 דונם יכולה לשאת כ-60 אלף טלאים ובנוסף כעשרת אלפים עגלים. במהלך המסע העגלים סובלים ממחלת ים, אך בשל אי יכולת ביולוגית להקיא, המחלה מתבטאת בשלשולים קשים. השלשולים הקשים בצפיפות הרבה, עקת החום, הדבקה בסלמונלה וקשיי נשימה באדי ההפרשות, הם הגורמים העיקריים לתחלואה ומוות במסעות. בקרב הכבשים גורם מוות נפוץ הוא חוסר יכולת להסתגל למעבר ממרעה לתזונה מכופתאות מספוא, והם מתים מרעב.
המסע מאוסטרליה למזרח התיכון הוא אחד ממסעות המשלוחים החיים הארוכים בעולם, והקו ידוע בתקלותיו הרבות. בינואר 2014 חלה תקלה באונייה הגדולה Ocean Drover שנשאה 42,000 כבשים ו-600 עגלים לשחיטה בישראל. האונייה עצרה לתיקונים בקרבת איי קוקוס באוקיינוס ההודי, ולאחר מכן המשיכה בדרכה. התקלה חזרה על עצמה והאונייה עצרה שוב, הפעם ליד ג'יבוטי. העיכובים החוזרים האריכו את המסע. עד שהאונייה הגיעה לנמל אילת מתו בה 1,630 כבשים ו-165 עגלים. בינואר 2016 אוניית משלוחים קטנה יחסית שהזמין בית מטבחיים דאבח, נתקעה סמוך לחופי אוסטרליה כשעליה 13,000 עגלים וכבשים. לא היה ידוע מה מצבם של בעלי החיים. בעקבות לחץ של ארגונים אוסטרליים וישראלים החליט שר החקלאות אורי אריאל לבטל את המשלוח והאונייה שבה לאוסטרליה.
המסע מאירופה לישראל
המידע על המתרחש במסעות מאירופה הוא מצומצם. המשלוחים החיים לישראל מגיעים ממזרח אירופה ומפורטוגל. המסע אורך בין 3.5 ל-10 ימים. תלוי בנמל המוצא ובאניה. כל האוניות למעט אחת הן בנות למעלה מ-40 שנה ואינן ייעודיות למשלוחים חיים. רוב האניות נושאות כמה מאות עגלים בלבד, לעומת האלפים מאוסטרליה.
במדינות המייצאות מאירופה התקנות של רווחת בעלי החיים רופפות, ואין נתונים על תנאי ההובלה למעט צילומים של פעילים למען בעלי חיים שמצלמים בעת ההעמסה והפריקה. מסיבות טכניות לא תמיד האוניות נכנסות לפריקה מיד עם הגעתן לנמל, ולעיתים הן עוגנות מחוצה לו במשך יממה כשהן עמוסות בבעלי החיים. אף על פי שהמסע קצר אחוזי התמותה הם גבוהים. לפי דוח שהשיג עו"ד יוסי וולפסון עבור עמותת תנו לחיות לחיות במסגרת בקשה לחופש המידע, באונייה שהגיעה ארצה בחודש מארס 2015, עגל אחד מכל 15 לא שרד. כמעט 7% תמותה במסע של שבוע, פי 346 מהתמותה של עגלים בישראל.
במהלך השנים מתועדות שוב ושוב גופות של עגלים שנסחפו לחופי הים התיכון, ולפי תגי האוזן מקורם הוא באוניות המשלוחים החיים. ביוני 2015 יצאה מרומניה אוניית משלוחים חיים עם 20,000 כבשים, והגיעה לנמל עקבה כש-7,000 מהם מתים. על פי הדיווח הכבשים מתו מצמא, כי השקתות והאבוסים על האונייה היו ריקים. ירדן סירבה לאפשר לאונייה לעגון בגלל הסרחון העז, ודרשה מהיצואן להיפטר תחילה מהגופות.
משלוחים אוויריים לישראל
המשלוחים האוויריים לישראל נעשים במטוסי מטען. מטוס יוצא מישראל ללא מטען פרט לכלובים ריקים, וחוזר כשעליו עגלים קטנים עבור תעשייני עגלי החלב בארץ. בנוסף מיובאים דרך האוויר טלאים שמיועדים לרשות הפלסטינית לקראת החגים המוסלמיים. החברות הישראליות אל על וק.א.ל. מטיסות את בעלי החיים ארצה, והמשלוחים יוצאים ממזרח אירופה. בארץ המוצא בעלי החיים מועמסים לתוך ארגזים ייעודיים בצפיפות רבה. במשך כל השהות בארגזים, דבר הנמשך שעות וימים, הם אינם יכולים לשכב או לנוח או אפילו להסתובב והם עושים צרכים זה על זה.
תקנות בארצות המייצאות
על פי התקנות האוסטרליות השטח שיש להקצות לכל בעל חיים על האונייה הוא יחסי למשקלו, לעגלים קטנים מתחת ל-200 ק"ג השטח נקבע ל-0.6 מ"ר, ולעגלים במשקל 600 ק"ג כ-2 מ"ר. אין להעלות לאוניות עגלים מעל 600 ק"ג משום שהמסע מסכן את חייהם בצורה מוגברת. לכבשים השטח התקני נקבע ל-0.26 עד 0.6 מ"ר לכבש במשקל 90 ק"ג. התקנות קובעות גם תנאי אוורור, חום, והאכלה. במצבים מיוחדים, למשל בטרנספורטים היבשתיים, מותר למנוע אוכל ומים מעגלים עד 48 שעות, ומצאן עד 38 שעות. לאור התנאים הקשים מקרי מוות הם בלתי נמנעים, והחוק האוסטרלי מתיר עד 2% תמותה של טלאים ועד 1% תמותת עגלים, בכפוף לאורך המסע. לשם השוואה, תמותת עגלי מרעה בישראל היא 1% בשנה. החוק האוסטרלי מחייב נוכחות וטרינר באונייה במשלוחים מעל גודל מסוים, הווטרינר הוא עובד של היבואן ומקבל ממנו את משכורתו.
בפועל קשה לאכוף תקנות אלה, והווטרינרים שמשרתים את היבואן נמצאים בניגוד אינטרסים. לדברי הארגון למען בעלי חיים RSPCA אוסטרליה - "שום כמות של רגולציה ממשלתית לא תוכל להתגבר על הבעיות האינהרנטיות של מצוקת בעלי חיים שנובעות מהעקה של המסע הארוך, תנאי האקלים, וטיפול לא נאות תחת רשויות זרות" (גם שטח האוניות הוא אקס-טריטוריאלי).
מדיניות המשלוחים החיים לישראל
לקראת שנת 2000, במסגרת מדיניות פתיחת ישראל לסחר חופשי, החל יבוא של עשרות אלפי עגלים וטלאים מדי שנה מאוסטרליה ומאירופה לישראל. היבוא נועד לענות על הביקוש ולהוזיל את מחיר הבשר הטרי לצרכן הישראלי. בשר העגלים והטלאים מהמשלוחים החיים מהווה קרוב לשני שלישים מהבשר הטרי הנאכל בישראל. ב-2015 הגיעו לישראל במשלוחים חיים כמעט 300 אלף בני צאן ובקר. יבוא העגלים נחלק בערך שווה בשווה בין אירופה לאוסטרליה, ומתחילת שנת 2016 מסתמן גידול ביבוא עגלים מאירופה. הבקר מאירופה מגיע בעיקר מרומניה והונגריה, ומעט מסרביה, ליטא ופורטוגל. ב-2015 הגיעו לישראל כמעט 70 אוניות, מתוכן 12 מאוסטרליה והשאר מאירופה, כאשר הממוצע הוא כמעט 6 אוניות בחודש. נכון ל-2015, 97% מהטלאים יובאו מאוסטרליה. המשלוחים מאוסטרליה מגיעים לנמל אילת, המשלוחים מאירופה מגיעים לנמלי חיפה ואשדוד. העגלים ממזרח אירופה הם תוצרי לוואי של תעשיית החלב שם, העגלים מאוסטרליה הם מתעשיית הבשר, חלקם מגיע ממכלאות פיטום שם שהו בחודשים האחרונים כדי להעלות משקל במהירות ולהבטיח איכות אחידה של הבקר המיוצא. משלוחים חיים מאוסטרליה מגיעים למספר מדינות נוספות במזרח התיכון: קטר, בחריין, איחוד האמירויות, ירדן וכווית. בעבר הגיעו משלוחים חיים לעזה, אך בעקבות מספר תלונות על התעללות ותחזוקה לקויה המשלוחים פסקו.
בשנת 2000 מינה משרד החקלאות את "ועדת השירותים הווטרינרים לעניין הובלת בעלי-חיים" כדי שתחקור את תחום הובלת בעלי החיים בארץ. הוועדה הקדישה פרק נרחב למשלוחים החיים ואמרה: "מדובר בהובלות שמעוררות בעיה חריפה ביותר מבחינת צער בעלי-חיים, הקשה ביותר בתחום של הובלת יונקים בארץ, אליה וממנה". מגדלי הבקר והצאן בישראל מותחים ביקורת על המשלוחים החיים בשל הפגיעה ביצרני הבשר המקומיים.
ביולי 2018 אישרה ועדת השרים לחקיקה הצעת חוק של ח״כ מיקי זוהר מהליכוד לצמצום הדרגתי של המשלוחים החיים עד להפסקתם המוחלטת בתוך 3 שנים. ראש הממשלה בנימין נתניהו פרסם את דבר ההחלטה בדף הפייסבוק שלו, וכתב "חובה לעשות תיקון אמיתי לצער הגדול הזה שנגרם לבעלי החיים".אך שלושה ימים לאחר מכן, הגיש שר החקלאות אורי אריאל ערר נגד החלטת ועדת השרים.
פעילות בישראל נגד המשלוחים החיים
ארגונים למען בעלי חיים הגישו מספר עתירות לבג"ץ בנושא המשלוחים החיים, וזכו לכמה השגים. ב-2003 הגישה עמותת תנו לחיות לחיות עתירה לבג"ץ נגד משרד החקלאות, בדרישה לנמק מדוע לא יבוטלו התרי היבוא בגלל א) הסבל החריף שנגרם לבעלי-החיים במשלוחים מאוסטרליה, ב) היעדר תקנות להגנת בעלי-חיים בהובלה, ג) כללי מכס שמעודדים התעללות שכן עגלים מתחת למשקל מסוים פטורים ממכס, ולפי עדויות מהשטח יבואנים מנעו מזון ומים מהעגלים כדי שבעת השקילה לא יעברו את הרף. המדינה הגנה על החלטותיה בנימוק שהיא ניסתה להמעיט מסבלם של בעלי-החיים וטענה כי הוא בלתי נמנע בשל שיקולים כלכליים, ביורוקרטיים, ביטחוניים ואובייקטיביים. בית המשפט קיבל את רוב טענות העותרים. בעקבות הבג"ץ ביטל משרד החקלאות יבוא בעלי חיים דרך נמל עקבה שהיה נהוג עד אז, בשל ריבוי מקרי המוות במעבר הגבול ועקב הסבל של בעלי החיים שהמתינו שעות וימים בחום ובשמש ללא מים. ב-2014 הגדיל שר האוצר יאיר לפיד את מכסת היבוא של משלוחים חיים, ונימק את החלטתו בפני הארגונים למען בעלי חיים בכך שיבואנים הרעיבו את בעלי החיים כדי שיירדו במשקל ויעמדו במכסת היבוא. עם זאת, העלאת המכסה העלתה את מספר בעלי החיים המיובאים.
במרץ 2014 החלה פעילות אינטנסיבית של קבוצת "ישראל נגד משלוחים חיים" אשר עוררה מחדש את נושא המשלוחים לאחר 11 שנים, והפכה אותו לנושא המרכזי של התנועה לזכויות בעלי חיים בישראל. תוך למידת נושא המשלוחים החיים לעומק, הקפידו פעילי הקבוצה לתעד משלוחים חיים שהגיעו ואף תיעדו לראשונה בישראל משלוחים חיים אוויריים. לצד פעולות התיעוד ערכה הקבוצה מחאות רבות ושלל פעילויות במטרה ליידע את הציבור בנושא המשלוחים החיים.
שנתיים וחצי לאחר החייאת נושא המשלוחים החיים, בנובמבר 2015 הגישו עמותות אנימלס ותנו לחיות לחיות במשותף עתירה לבית המשפט הגבוה לצדק, כאשר רובה של העתירה מתבסס על פעילויות התיעוד והמעקב של הארגון האקטיביסטי ישראל נגד משלוחים חיים, בדרישה ממשרד החקלאות לנמק מדוע לא יאסור את המשלוחים החיים כשאפשר תחתם לייבא בשר טרי, שלא כרוך בהובלות ארוכות של בעלי החיים בעודם חיים, ולכן מופק בפחות אכזריות.
ביולי 2016 פורסמה בידיעות אחרונות כתבת תחקיר על המשלוחים החיים. בעקבות התחקיר נערכו בכנסת מספר דיונים. ב-25 ביולי התקיימה בנושא ישיבה של ועדת הכלכלה בנוכחות שר החקלאות, ובשיתוף ארגון ישראל נגד משלוחים חיים שמתעד את הנעשה בנמלים ובהסגרים, וארגון החזית לשחרור בעלי חיים. חומר תעודי הוקרן לפני חברי הכנסת. ח"כ יצחק וקנין אמר: ״כל המטרה הייתה הורדת המחירים וזה לא עובד, זה לא מחלחל לציבור. ועוד לראות את הסרטונים האלה... מה אנחנו מנהלים פה בסטה? וכל אחד פה לא רואה ולא שומע". ח"כ נורית קורן: "מספיק דיונים! חייבים לפעול. צריך להפסיק את צער העגלים. צריך לעשות היום צעד חריג!״ בסיום הישיבה התחייב היו"ר איתן כבל למנות ועדה שתגבש מיידית הנחיות למשרד החקלאות כדי להפסיק לחלוטין את המשלוחים החיים.
בעקבות הדיונים ביקר שר החקלאות אורי אריאל בנמל אשדוד בעת פריקת עגלים מפורטוגל. הוא בא לאחר שהפריקה הסתיימה, עלה לאונייה הריקה, והודיע לתקשורת ש"התנאים באונייה נאותים".
באוגוסט 2016 הושק בארץ קמפיין תקשורתי במימון הארגון האוסטרלי למען בעלי חיים Animals Australia ובשיתוף הארגונים הישראלים למען בעלי חיים, במטרה לעורר את הציבור נגד המשלוחים החיים. במסגרת הקמפיין נתלו במקומות שונים שלטי רחוב גדולים שבהם נראה עגל מסתכל מבעד לסורגים, והכותרת "די למשלוחים החיים".
באפריל 2018 נערכה צעדת ענק לאורך שדרות רוטשילד בתל אביב-יפו כחלק מקמפיין להפסקת משלוחים חיים של ארגון אנימלס ותנו לחיות לחיות.
אמריקה פוטבול קלוב (בלו הוריזונטה)
מועדון הכדורגל אמריקה (בפורטוגזית: América Futebol Clube; המוכר גם בשמות América Mineiro או פשוט América) היא קבוצת כדורגל ברזילאית מהעיר בלו הוריזונטה, מינאס ז'ראיס.
הקבוצה נוסדה בשנת 1912, היא זכתה עד היום ב-2 אליפויות בליגות הנמוכות בברזיל, ב-15 אליפות מינאס ז'ראיס וב-2 גביעים, פעם אחת בגביע טאקה מינאס ז'ראיס ופעם אחת בקופה סול-מינאס. אצטדיונה הביתי נקרא אצטדיון אינדפנדנסיה. אמריקה מחזיקה בשיא משותף, 10 הזכיות הראשונות באליפות מינאס ז'ראיס היו ברציפות בין השנים 1916 ו-1925, היא מחזיקה בו ביחד עם ABC פוטבול קלוב.
בין השחקנים הבולטים ששיחקו בקבוצה ניתן למנות את פרד, ז'ילברטו סילבה, דנילו, אדר אלכסיו וטוסטאו.
היסטוריית הקבוצה
ב-1912, נוסדה הקבוצה על ידי קבוצת צעירים שאהבו והפגינו את אהבתם לכדורגל והם החליטו לייסד קבוצת כדורגל. בפגישות הראשונות החליטו המייסדים לקרוא לקבוצה América foot-ball club והצבעים היו ירוקים ולבנים, המשחקים הראשונים שוחקו במדשאת העירייה. ב-1913 אמריקה ומועדון הכדורגל של מינאס ז'ראיס התאחדו והקבוצה שינתה את צבעי מדיה לשחור, ירוק ולבן. בין השנים 1916–1925 זכתה הקבוצה 10 פעמים בגביע מינאס ז'ראיס ברציפות (שיא לאומי משותף).
ב-1997 אמריקה זכתה בפעם הראשונה בתולדותיה בסדרה ב' ובשנת 2000 זכתה בקופה סול-מינאס (במבנה הישן שלו) לאחר שהם גברו על קרוזיירו בגמר. ב-2004, לאחר הפגנת יכולת חלשה בסדרה ב' ירדה אמריקה לסדרה ג' וב-2007 סיימה אמריקה במקום האחרון באליפות מינאס ז'ראיס וירדה לאליפות המשנית במינאס ז'ראיס, בשנת 2009 זכתה אמריקה בסדרה ג' כשאר ניצחה את ASA בגמר, לאחר שנה חזרה אמריקה לאליפות מינאס ז'ראיס לאחר 10 שנים וחזרה גם לסדרה ב'. 14 ביוני 2013 חתמה אמריקה על הסכם שיתוף פעולה עם התאחדות הכדורגל הטהיטית על מנת לשפר שחקנים לאומיים מתחת לגיל 20.
יריבויות מפרסמות
היריבויות הגדולות של אמריקה הן נגד קרוזיירו ואתלטיקו מיניירו, היריבות נגד מיניירו גדולה יותר וחשובה יותר מבחינתה של אמריקה, מפגשים של אמריקה נגד אתלטיקו מיניירו נקראים "O Clássico das Multidões" כלומר הדרבי של ההתקהלויות. המשחק הראשון בין אמריקה לאתלטיקו מיניירו שוחק לראשונה ב-15 בנובמבר 1913 כמשחק ידידות והוא נגמר בתוצאה 1-1.
המנונים וסמלים
ההמנון הרשמי של הקבוצה נכתב על ידי ויסנטה מוטה. ישנם עוד 2 המנונים לא רשמיים, אחד ההמנונים הלא רשמיים שנכתב על ידי פרננדו ברנט וטרביניו מוטה והמנון האוהדים שנכתב על ידי מרקיו דיאס ויינה ובוצע על ידי פרננדו אנג'לו. הקמע של הקבוצה נוצר על ידי פרננדו פיירוקטי, והוא למעשה ארנב בעל שיניים בולטות.
טלטשטווה
טלטשטווה (בהונגרית: Töltéstava) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
יהודי טלטשטווה
בטלטשטווה חיו מעט יהודים בתקופות זמן שונות, על פי התיעוד במקורות הונגריים רשמיים חיו בכפר 5 יהודים בשנת 1840 ו-6 יהודים בשנת 1941
מוות על הנילוס
מוות על הנילוס (באנגלית: Death on the Nile) היא יצירת ספרות בלשית מאת הסופרת הבריטית אגתה כריסטי, שפורסמה בבריטניה על ידי מועדון הפשע של קולינס ב-1 בנובמבר 1937 ובארצות הברית על ידי Dodd, Mead and Company בשנה שלאחר מכן.
בספר מופיע הבלש הבלגי הרקול פוארו. העלילה מתרחשת במצרים, בעיקר על נהר הנילוס. הרומן אינו קשור לסיפור הקצר המוקדם יותר של כריסטי באותו השם, בו הופיעו פרקר פיין כבלש.
עלילה
בזמן חופשה באסואן על מנת לעלות על ספינת הקיטור Karnak, שנועדה לסייר לאורך נהר הנילוס משלאל לואדי חלפא, אל הרקול פוארו פונה אשת החברה המצליחה לינט דויל [לינט רידג'ווי טרם נישואיה]. היא רוצה להורות לו להרתיע את חברתה לשעבר ג'קלין דה בלפורט מלרדוף אותה: לינט התחתנה לאחרונה עם ארוסה של ג'קלין, סיימון דויל, מה שגרם לג'קלין להתמרמר. פוארו מסרב אך מנסה להניא ללא הצלחה את ג'קלין מלממש את תוכניותיה. סיימון ולינט עוקבים בסתר אחר פוארו כדי להימלט מג'קלין, אך מגלים שהיא למדה על תוכניותיהם ועלתה לפניהם. נוסעי האונייה האחרים כוללים את המשרתת של לינט (לואיז בורז'ט) והנאמנה (אנדרו פנינגטון), הסופרת הרומנטית סלום אוטרבורן ובתה רוזלי, טים אלרטון ואמו, אשת החברה האמריקאית מארי ואן סקיילר. בת דודתה קורנליה רובסון ואחותה מיס באוורס, הקומוניסט הבוטה מר פרגוסון, הארכאולוג האיטלקי גידו ריצ'טי, עורך הדין ג'ים פנת'ורפ והרופא האוסטרי ד"ר בסנר.
בזמן ביקור באבו סימבל כשהאונייה עוצרת שם, לינט נמנעת בקושי ממוות על ידי סלע גדול שנפל מצוק. ג'קלין חשודה כמי שדחפה את הסלע מהצוק, אך נמצא שהיא הייתה על סיפון ספינת הקיטור בזמן התקרית. בוואדי חלפא, חברו של פוארו, קולונל רייס, עולה על ספינת הקיטור לנסיעה חזרה. רייס אומר לפוארו שהוא מחפש רוצח בין הנוסעים. בלילה הבא בטרקלין ספינת הקיטור, ג'קלין מביעה את מרירותה כלפי סיימון. היא יורה בו ברגלו באקדח אך מיד נשברת בחרטה ובועטת באקדחה. היא נלקחת לבקתה על ידי שני האנשים האחרים הנוכחים, פנת'ורפ וקורנליה. סימון מובא תוך זמן קצר לבקתה של ד"ר בסנר לטיפול בפציעתו. פנת'ורפ מחפש את האקדח של ג'קלין אבל מדווח שהוא נעלם. למחרת בבוקר, לינט נמצאה מתה, ירויה בראשה, בעוד שרשרת הפנינים היקרה שלה נעלמה. הפנינים שוות בערך 1,000,000 פאונד. האקדח של ג'קלין נמשה מהנילוס; הוא היה עטוף בחטיף קטיפה השייך למיס ואן סקיילר, שלדבריה נגנב ביום הקודם. מהאקדח נורו שתי יריות.