cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי איחוד האמירויות הערביות–קטר
היחסים הדיפלומטיים
בספטמבר 2014, דווח כי ממשלת איחוד האמירויות הערביות השקיעה 3 מיליון דולר אמריקאי בקמפיין עיתונאי כנגד קטר, בעיקר כתגובת התמיכה של קטר במפלגת האחים המוסלמים. הקמפיין נועד להשפיע על עיתונאים אמריקאים לפרסם מאמרי ביקורת על קטר של מימון לכאורה של קבוצות אסלאמיות רדיקליות. קטר גם הואשמה כמשפיעה לרעה על יחסיה הדיפלומטיים והבינלאומיים של איחוד האמירויות הערביות.
נטען על ידי העיתונאי בריאן וויטאקר כי איחוד האמירויות הערביות משתמשת ברשת גלובלית לזכויות ופיתוח, עמותה שאליה יש לה קשרים, ככלי פוליטי. וויטאקר טען שהארגון הראה משוא באינדקס זכויות אדם 2014 על ידי דירוג איחוד האמירויות הערביות במקום ה-14 וקטר במקום ה-97. הארגון נקט גם בעמדה מתריסה כלפי האירוח של קטר במונדיאל 2022 והעלה חששות בנוגע לזכויות האדם במדינה. שניים מעובדי הארגון נעצרו על ידי הרשויות הקטריות בשנת 2014 בזמן שהם חקרו את רמת החיים של העובדים הזרים. היחסים הדיפלומטיים בין איחוד האמירויות הערביות לבין קטר נותקו בתאריך ה-5 ביוני 2017 כחלק מהמשבר הדיפלומטי הקטרי, וחודשו ב-6 בינואר 2021 עם סיומו של המשבר. הצדדים הודיעו על פתיחת השגרירויות ביוני 2023.
ביקורים רמי דרג
בשנת 2008, נשיא איחוד האמירויות הערביות, השייח ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן, ביקר בדוחה שם פגש את אמיר קטר, השייח חמד בן ח'ליפה אל ת'אני. שני המנהיגים חתמו על הסכמים והציעו להקים קרן השקעות משותפת לשתי המדינות כאחת.
יורי מילנר
יורי מילנר (נולד ב-11 בנובמבר 1961) הוא איש עסקים מיליארדר ופיזיקאי ישראלי, ממוצא רוסי, המתגורר בארצות הברית. דורג כאחד מעשירי העולם ומעשירי ישראל. הונו האישי הוערך ביוני 2021, על-פי מגזין "פורבס", בכ-4.8 מיליארד דולר.
בנובמבר 2017 נחשף, בעקבות חקירה פדרלית של התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016, כי הבנק הממשלתי הרוסי "VTB", וחברות הקשורות לקרמלין השקיעו סכומי עתק בחברות טכנולוגיה בארצות הברית באמצעות מילנר וחברת "DST Global".ב-2018 נוסף מילנר ל"רשימת פוטין", רשימה שפרסמה מחלקת האוצר של ארצות הברית של אנשים המקורבים לולדימיר פוטין. בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה הוטלו סנקציות על ההון שהשקיעו חברות ממשלתיות רוסיות ב-"DST Global", אך לא על מילנר אישית.
ביוגרפיה
מילנר נולד למשפחה יהודית במוסקבה, הילד השני של אינטלקטואלים רוסים. אביו, בנציון זכרוביץ' מילנר, היה מומחה בתחום הניהול והארגון, ושימש כסגן מנהל המכון לכלכלה של האקדמיה הרוסית למדעים. בטי יוסיפונה מילנר, אמו של יורי, עבדה במעבדה הווירולוגית הממשלתית לבקרת מחלות. אחותו הגדולה, המבוגרת ממנו בשמונה שנים, היא אדריכלית.
מילנר למד פיזיקה תאורטית באוניברסיטת מוסקבה, וסיים את לימודיו בשנת 1985. הוא החל לעבוד במכון לבדב לפיזיקה, אחד מהמכונים של האקדמיה הרוסית למדעים. כמועמד לדוקטורט בפיזיקה של חלקיקים, מילנר התיידד אז עם הפיזיקאי הסובייטי ופעיל זכויות האדם אנדריי סחרוב. החשיבה קדימה של סחרוב תשפיע מאוחר יותר על אסטרטגיית השקעות הון הסיכון של מילנר.
בשנת 1990, מילנר היה אזרח ברית המועצות הראשון שנסע רשמית לארצות הברית, כדי לקבל תואר שני במנהל עסקים בבית הספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה. העיתונות ציטטה אותו אומר שהוא קיבל את ההחלטה הזו לאחר ש"התאכזבתי מעצמי כפיזיקאי". בספטמבר 2020 ייסדו קרן מלגות בסך 10 מיליון דולר, התומכת ביותר מ-60 סטודנטים ישראלים הלומדים בוורטון.
קריירה עסקית
מילנר החל את הקריירה העסקית שלו במכירת מחשבים אישיים בשוק האפור בברית המועצות. כאשר ברית המועצות קרסה, הוא הפסיק למכור מחשבים כדי להירשם לבית הספר וורטון. אחר שסיים את לימודיו, בילה מילנר את המחצית הראשונה של שנות ה-90 ב בוושינגטון, כמומחה לבנקאות רוסית שהתמקד בפיתוח הבנקאות במגזר הפרטי במדינה. הוא תיאר את תקופתו בבנק העולמי כ"שנותיו האבודות", עקב צפייה מרחוק בהפרטת החזקות הממשלתיות בתקופת נשיאותו של בוריס ילצין.
באביב 1995 מונה מילנר למנכ"ל "Alliance-Menatep", בנק השקעות שהיה בבעלות האוליגרך לשעבר מיכאיל חודורקובסקי. בדצמבר 1996, מילנר מונה כסגן נשיא וראש ניהול השקעות של הבנק. בפברואר 1997 מונה מילנר לסגן היושב ראש וראש חטיבת ההשקעות של הבנק, אך עזב את תפקידו בתחילת 1998.
השקעות בחברות אינטרנט ברוסיה
ב-1999, לאחר שקרא סקירה של מרי מיקר, אנליסטית מבנק מורגן סטנלי, על הסיכויים לעסקים מקוונים, החליט מילנר להקים חברת אינטרנט. הוא חיפש מימון מחברו מימי "Alliance-Menatep" גרגורי פינגר, שניהל אז את הסניף הרוסי של קרן ההשקעות האמריקאית New Century Holding. הקרן הסכימה להשקיע 4.5 מיליון דולר בתנאי שמילנר ופינגר ישקיעו כל אחד באופן אישי 750,000 דולר. בשנת 2000, מילנר ושותפיו הקימו את חברת "Netbridge Service", כחממת סטרטאפים וקרן השקעות. נטברידג' הצליחה להעביר לרוסיה מגוון מודלים עסקיים של חברות אינטרנט מארצות הברית, והקימה שורה של חברות, כולל הפורטל List.ru, אתר המכירות הפומביות המקוון Molotok.ru (שהיה מבוסס על eBay), חברת אירוח אתרים בחינם Boom.ru (שהייתה מבוססת על GeoCities), וחנות מקוונת, תוך שימוש בנוסחה של Amazon.com.
בפברואר 2001, netBridge ו-Port.ru (בעלת הפורטל Mail.ru) הודיעו על מיזוג. מילנר הפך למנכ"ל החברה הממוזגת שפעלה אז בשם Mail.Ru. חברה המפעילה את פורטל האינטרנט המוביל בעולם בשפה הרוסית, הכולל את שירות הדוא"ל Mail.ru, מנוע חיפוש, רשתות חברתיות, שרותי ענן ומערכות העברת מסרים מיידיים. החברה בחרה לא להפעיל שירות חדשות ולפי הדיווחים בעיתונות הבינלאומית הייתה מקורבת לשלטון ופעלה באישור ופיקוח שלו.
בשנת 2005, הקים את קרן ההשקעות DST (Digital Sky Technologies), כחברת החזקות של חברות האינטרנט שלו, והפכה ליו"ר שלה בשנת 2006. פגישה עם חברים משותפים הביאה לכך שאלישר אוסמנוב הפך לבעל מניות של DST ב-2008. ב-16 בספטמבר 2010, DST שינתה את שמה ל"Mail.ru Group". בנובמבר 2010 השלימה הנפקה ראשונה לציבור מוצלחת ב וגייסה 900 מיליון דולר, שווי שוק של 5.6 מיליארד דולר.
ממאי 2009 עד ינואר 2012 מילנר היה חבר בוועדה למודרניזציה שהוקמה על ידי דמיטרי מדבדב, נשיא רוסיה בשנים 2008–2012.
במרץ 2012, מילנר פרש מתפקיד יו"ר Mail.ru וממועצת המנהלים.
השקעות בחברות טכנולוגיה
לאחר הנפקת קבוצת Mail.ru, העביר מילנר את המיקוד של חברת "DST" להשקעות בחברות טכנולוגיה מחוץ לרוסיה. את ההשקעה הראשונה ביצע לאחר שבינואר 2009, בהיותו בפאלו אלטו, נערכה לו היכרות עם מייסד פייסבוק מארק צוקרברג. הפגישה הובילה להסכם ב-26 במאי 2009, לפיו DST רכשה 1.96%% ממניות פייסבוק תמורת 200 מיליון דולר, והייתה בין המשקיעים החיצוניים הראשונים בחברה. בהמשך רכש מילנר מניות נוספת ב"פייסבוק" והגיעה להחזקה של כ-10% מבחברה.
באפריל 2010 רכשה "DST" את תוכנת המסרים המיידיים הישראלית ICQ תמורת 187.5 מיליון דולר.
בסך הכל בשנים 2009–2021 השקיעה "DST" מעל 12.5 מיליארד דולר בלמעלה מ-80 חברות בין. הכספים גויסו ממוסדות רוסים כשותפים מוגבלים, ממוסדות פיננסים בינלאומיים ומשקיעים פרטיים. בין החברות בהן השקיעה (חלקן הנפקו אחר כך בברוסה ברווח ניכר) היו: "טוויטר", "ספוטיפיי", "סנאפצ'ט" יצרנית הסמארטפונים הסינית שיאומי, חברת 23andMe שמתמחה בניתוח גנטיקה אישית.
בשנת 2021 השקיע בחברת "אלטוס לאבס", שהקים ג'ף בזוס, חברה המנסה לפתח טכנולוגיה להאטת תהליך ההזדקנות.
חיים אישיים
בשנת 2011, מילנר רכש בית של 100 מיליון דולר בלוס אלטוס הילס, קליפורניה. המתחם משתרע על פני שלושה מגרשים בהיקף של שבעה דונם וכולל בית ראשי בשטח של כ-2,370 מ"ר ובית אורחים בשטח של 510 מ"ר. זה היה המחיר הגבוה ביותר ששולמו אי פעם עבור בית חד-משפחתי בארצות הברית.
מילנר מאמין שהאינטרנט יתפתח בסופו של דבר ל"מוח גלובלי" - המתואר כרשת אינטליגנטית של יחידים ומכונות - המתפקד כמערכת עצבים עבור כדור הארץ. הוא גם טוען כי הופעת האינטרנט של הדברים והשימוש ההולך וגובר במדיה החברתית יגדילו את האינטליגנציה הקולקטיבית של בני האדם. הוא פרסם כמה מרעיונותיו בספר, Eureka Manifesto: The Mission for Our Civilization.
בשנת 1999 קיבל מילנר אזרחות ישראלית, אך עזב מיד אחר כך לארצות הברית. באוקטובר 2022 הכריז כי בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה הוא מוותר על האזרחות הרוסית שלו.
פילנתרופיה
בשנת 2012 ייסד את פרס פריצת הדרך בפיזיקה יסודית בו כל אחד ממקבלי הפרס, מקבל סכום של 3 מיליון דולר, סכום גבוה יותר מפרס נובל, במסגרתו מקבלים הזוכים "רק" 1.2 מיליון דולר, שמתחלקים לעיתים בין 2 או 3 זוכים.
בפברואר 2013 הקים במשותף עם מארק צוקרברג וסרגיי ברין, קרן חדשה שמעניקה מדי שנה פרסים לחוקרים פורצי דרך בתחום הרפואי.
בדצמבר 2013 מילנר התחייב לתרום את רוב הונו לצדקה, לאחר שהודיע על הצטרפותו ליוזמה של וורן באפט וביל גייטס; "התחייבות לתת" (The Giving Pledge), יוזמה שהשיקו באפט וגייטס בשנת 2010 במסגרתה מתחייבים עשירי העולם לתרום יותר ממחצית מהונם למטרות צדקה, לפני או אחרי מותם.
ביולי 2015 הודיע כי יתרום 100 מיליון דולר לפרויקט לחיפוש אחר סימנים לחיים תבוניים בחלל בשיתוף האסטרופיזיקאי סטיבן הוקינג. באמצעות צוות מחקר בפרויקט סט"י (SETI) לחיפוש חייזרים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שעסוק באיסוף מידע מהחלל החיצון באמצעות שני רדיו-טלסקופים, תוך סריקת מנעד רחב של אותות רדיו. באפריל 2016 הכריז במסגרת הפרויקט על תוכנית לשליחת מאות חלליות קטנטנות, כל אחת במשקל של פחות מ-25 גרם, למערכת הכוכבים הקרובה ביותר לשמש - אלפא קנטאורי - שנמצאת במרחק של כ-25 טריליון קילומטרים מכדור הארץ.
גיא אליאב
גיא אלון אליאב (נולד ב-23 בדצמבר 1969) הוא יזם ומנהל בתחום האינטרנט בישראל. היה יו"ר התאחדות הסטודנטים בישראל (בשנת 1993), מנכ"ל אתר תפוז אנשים (בין השנים 1999 - 2007), מנכ"ל בלוגטיוי (2007 - 2008) ומנכ"ל אתר nana10 (בין השנים 2009–2012).
ביוגרפיה
אליאב נולד בשנת 1969. בשנת 1987 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון אליאנס שבתל אביב.
במהלך לימודיו האקדמיים כיהן כיושב ראש התאחדות הסטודנטים בישראל ותוך כדי כך, בשנת 1993, יזם את הקמפיין להגברת המודעות למען השבויים והנעדרים. אליאב בעל תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות ותואר שני במינהל עסקים עם התמחות בשיווק - שניהם מאוניברסיטת תל אביב. לאחר סיום הלימודים האקדמיים, עבד כרואה חשבון בתאגיד "ארנסט אנד יאנג".
ב-1997 נכנס לעיסוק מקצועי בתחום האינטרנט, כאשר ייסד את אתר הדואר המקוון "newmail", אשר היה בין ספקי הדוא"ל הראשונים בישראל ובעברית בכלל. לאחר כשבע שנות פעילות, החליט לסגור את האתר. ב-1999, ניר לוטן, שראה את הצלחת אתר זה, הזמין את אליאב לנהל את חברת "תפוז". זמן קצר לאחר הצטרפותו לחברה, ייסד אליאב את מערכת הפורומים והצ'אט באתר. ב-2002 אליאב יזם את החלפת שם האתר מ"תפוז" ל"תפוז אנשים". זאת, על מנת להדגיש כי הגולשים הם האחראים על התוכן באתר.
ב-2003 כמנכ"ל חברת תפוז, ניסה לרכוש מיריב חבוט את מערכת הבלוגים "ישראבלוג". מכיוון שלא הצליח, הקים באתר "תפוז" את מערכת "הבלוגיה" המתחרה. ב-2006 חברת תפוז הונפקה בבורסה.
בספטמבר 2004 ייסד את אתר Mlog בתפוז, אשר אפשר אחסון הודעות SMS בענן.
בינואר 2004 ייסד את BlogTV, שירות סטרימינג שאיפשר לכל גולש לשדר בשידור חי על גבי האינטרנט תוכנית וידאו או פורנו בתמורה לאפשרות לזכות בנופש בחו"ל.
בשנת 2006 פיצל את פעילות שידורי ה-BlogTV לחברת בת פרטית בעלת אותו שם כשמלוא מניותיה מוחזקות על ידי תפוז. במרץ 2007 פרש מניהול חברת תפוז ועבר לנהל את חברת BlogTV אותה ייסד.
בדצמבר 2008 פרש מניהול BlogTV ועבר לנהל את nana10. בינואר 2010 כחלק מניהול נענע10, הקים את גוף המדיה והפרסום MASA שבמסגרתו הביא את פעילות הפרסום של פייסבוק לישראל.
בדצמבר 2011 סגר לכתב הרכילות עומרי חיון את הבלוג ב"נענע10", עקב חילוקי דעות וניגוד אינטרסים.
בדצמבר 2012, בעקבות מכירת האתר מחברת סלקום לרון לאודר התפטר מניהול nana10, עם כניסתה של חברת JCS לבעלות על אתר נענע10. יריב ג'יבלי מונה להחליפו.
אליאב גרוש ואב לשניים. הוא מתגורר בתל אביב.
אנג'לינה טופיק
אנג'לינה טופיק (בסרבית: Angelina Topić; נולדה ב-26 ביולי 2005) היא אתלטית סרבית, זוכת מדליית ארד באליפות אירופה (מינכן 2022) בקפיצה לגובה. ב-2023 זכתה במדליית זהב באליפות אירופה עד גיל 20 שהתקיימה בירושלים.
ביוגרפיה
טןפיק היא בתם של ביליג'אנה ודראגוטין טופיק, שניהם אתלטים שהתחרו בקפיצות למרחק.
ברייט אוסאי-סמואל
ברייט אוסאי-סמואל (באנגלית: Bright Osayi-Samuel; נולד ב-31 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר והקיצוני בפנרבחצ'ה.
קריירה
אוסאי-סמואל נולד בניגריה, ולאחר מכן היגר עם משפחתו לספרד וממנה ללונדון שבאנגליה.
ב-15 בינואר 2021 חתם על חוזה לארבע עונות בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית, שרכשה אותו תמורת כחצי מיליון אירו. הוא היה אמור להצטרף לקבוצה רק לקראת עונת 2021/2022, אך פנרבחצ'ה לבסוף החליטה לצרף אותו כבר ב-23 בינואר 2021.
Scotland The Brave
"Scotland The Brave" (גאלית סקוטית: Alba an Aigh) הוא שיר סקוטי-פטריוטי. הוא היה מועמד מתוך מספר שירים נוספים, להיבחר כהמנון הלאומי של סקוטלנד על ידי סקר אינטרנטי מקוון אך קטף רק את המקום השני.
המנגינה כנראה הופיעה לראשונה במאה ה-20, ובאותו זמן היה ידועה גם בסקוטלנד. המילים העדכניות שבדרך כלל מושרות כיום נכתבו בסביבות 1950 על יד העיתונאי הסקוטי קליף הנלי עבור הזמר רוברט וילסון בשיתוף פעולה עם מריון מקלורג.
כהמנון לאומי לא רשמי
ביוני 2006, השיר הגיע למקום השני עם יותר מ-10,000 קולות בסקר מקוון לבחירת השיר המועדף להיבחר כהמנון הלא-רשמי של סקוטלנד, והפסיד רק לשיר "Flower Of Scotland" בניקוד.
השיר שימש לייצוג סקוטלנד במשחקי חבר העמים הבריטי עד שהוא הוחלף על ידי הפרח הסקוטי מהמשחקים ב-2010 בדלהי ואילך.
אליפות ברזיל בכדורגל 1999
אליפות ברזיל בכדורגל 1999  הייתה הפעם ה-43 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-24 ביוני 1999 והסתיימו ב-22 בדצמבר 1999.
בתחרות השתתפו 22 קבוצות. גאמה ובוטפוגו (סאו פאולו) היו הקבוצות שהעפילה מליגת משנה.
במהלך שלב הבתים של האליפות עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.
קורינתיאנס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה שלישית בתולדות המועדון והשנייה ברציפות.
בשנת 1999 הוחלט שקביעת היורדות תתבצע על סמך שכלול תוצאות בעונת 1999 ו-1998. כל הקבוצות המשתתפות הסכימו עם הנושא. בסיום העונה, בהתאם לתוצאות קבוצת גאמה הייתה אמורה להישאר בליגה גם לעונת שנת 2000. אומנם, במהלך האליפות סאו פאולו שיתפה במשחקיה שחקן שלא היה לו זכות לשחק עבור הקבוצה. לאחר ביטול תוצאות של משחקים אלו וחישוב מחדש התברר שגאמה צריכה לרדת ליגה. מנהלי הקבוצה לא הסכימו עם הקביעה ופנו לבית משפט. כתוצאה מהעדר החלטות בבית המשפט לא היה ניתן להתחיל אליפות ברזיל בכדורגל 2000 במועד וכתוצאה מכך, נערכה תחרות במתכונת אחרת.
שחקנים מצטיינים
ג'ולרמה, שחקנה של אתלטיקו מיניירו כבש 28 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
מרסליניו קריאוקה שחקנה של קורינתיאנס זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
שפה בין-לאומית
שפה בין-לאומית או שפה עולמית (באנגלית: World language) היא שפה הנמצאת בשימוש על ידי רבים ובאזורים גאוגרפים שונים ומאפשרת לחברים בקהילות שפה שונות לתקשר. שפה בין-לאומית מדוברת על ידי רבים בעולם כשפת אם ועל ידי אחרים רבים כשפה שנייה. שפות בין-לאומיות משמשות בארגונים בינלאומיים ובדיפלומטיה.
מבחינה היסטורית, ארמית, יוונית עתיקה, לטינית, סינית קלאסית, פרסית, סנסקריט וערבית קלאסית כמו גם לינגואה פרנקה שימשו תפקיד מרכזי בהיסטוריה.
ערבית
ערבית זכתה לגדולה בינלאומית בימי הביניים בהם האסלאם כבשו מקומות מסוימים, אסלאמיזציה, וערביזציה בפרט במזרח התיכון ובצפון אפריקה, וזו גם לשון קודש בקרב קהילות מוסלמיות מחוץ לעולם הערבי.
סינית
מנדרינית תקנית היא החלופה הישירה של הסינית הקלאסית, אשר הייתה לינגואה פרנקה במזרח אסיה עד תחילת המאה ה-20, וכיום משמשת כשפה משותפת בין דוברי שפות סיניות שונות אחרות לא רק בתוך סין אלא בקהילות סיניות מעבר לים. היא נלמדת גם כשפה שנייה בינלאומית.
שפות הודיות
בין השפות הרשמיות בתת-היבשת ההודית ישנן שפות שמספר דובריהן דומה או עולה על מספר הדוברים בשפות לאומיות ורשמיות במקומות אחרים בעולם. לדוגמה, יותר ממאתיים מיליון אנשים בהודו דוברים בנגלית, מספר גבוה יותר ממספר הדוברים ברוב השפות המדוברות באירופה. שפות הודיות נוספות להן מספר גבוה של דוברים הן הינדוסטנית, אורדו, טמילית. טמילית מדוברת נרחב בדרום הודו. טמילית היא שפה רשמית בסרי לנקה ובסינגפור. טמילית מוכרת גם כשפת מיעוט בחוקה של דרום אפריקה. טמילית היא אחת משלוש שפות החינוך המוכרות במלזיה. האוכלוסייה דוברת הילידים בבנגלית עולה בהרבה על אלה המדברים צרפתית כשפה ראשונה, והיא אחת השפות המדוברות ביותר (מדורגת חמישית או שישית ) בעולם עם כמעט 230 מיליון דוברים בסך הכל, והיא ידועה במסורת הספרותית הארוכה והעשירה שלה.
אנגלית
בנוסף ל-370 מיליון דוברי אנגלית כשפת אם, ההערכה היא כי לאנגלית יש יותר מ-610 מיליון דוברים כשפה שנייה. בשנים האחרונות, האנגלית הופכת בהדרגה להיות השפה הדומיננטית של המחקר והמדע ברחבי העולם. בפרסומים מדעיים, האנגלית אף גברה על השפה הלאומית במדינות מערב אירופה, כולל צרפת, שם מחקר שנערך לאחרונה הראה כי האנגלית עקפה את הצרפתית באופן מאסיבי כשפת המחקר המדעי כמו גם במדעים יישומיים. אנגלית היא השכיחה ביותר מבין השפות השימושיות באינטרנט. נכון לשנת 2019, על פי סקר אחד, משתמשים באנגלית כ-54.0% מעשרת מיליון אתרי האינטרנט המובילים בעולם, ועל פי סקר אחר, 25.5% מכלל משתמשי האינטרנט הם דוברי אנגלית.
צרפתית
במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה העשרים הייתה צרפתית שפת התקשורת והדיפלומטיה, והשפה השנייה המועדפת בקרב האליטות המשכילות באירופה (כולל רוסיה, רומניה, בולגריה ויוון), כמו גם במזרח התיכון, צפון אפריקה ומדינות כמו סוריה, מצרים, טורקיה ואיראן, כמו גם בכמה ממדינות דרום אמריקה כמו ארגנטינה, ברזיל, צ'ילה ואורוגוואי. עם זאת, הצרפתית ירדה בפופולריות מאז מלחמת העולם הראשונה, והוחלפה בהדרגה על ידי האנגלית. אם כי בלבנון, בתוניסיה, באלג'יריה ובמרוקו, הצרפתית ממשיכה להיות השפה השנייה המועדפת, כמו כן היא שפה רשמית במדינות כמו קנדה, שווייץ ובלגיה. יתר על כן, צרפתית עדיין נותרה אחת משפות העבודה של ארגונים בינלאומיים רבים, כולל האו"ם, נאט"ו, האיחוד האירופי ו-NAFTA. צרפתית היא שפת העבודה העיקרית של בית הדין האירופי לצדק. צרפתית ידועה כשפה שיש לה יוקרה לשונית גבוהה, שעדיין משמשת בדיפלומטיה ובמסחר בינלאומי, כמו גם כמי שיש בה חלק ניכר מדוברי השפה השנייה ברחבי העולם.
גרמנית
גרמנית, אף על פי שהיו לה ניבים רבים ושונים מהולנד ופלנדריה בצפון-מערב, דרך שלזוויג בצפון אל מזרח פרוסיה בצפון-מזרח, עד שטיריה ואוסטריה התחתונה בדרום-מזרח וברן ודרום טירול שבדרום, שימשה לשפה בחלקים גדולים של אירופה במשך מאות שנים, בעיקר באימפריה הרומית הקדושה ובאזורים המזרחיים של ממלכת פרוסיה ובהמשך בתוך האימפריה האוסטרו-הונגרית ואזורים אחרים שבהם התיישבו גרמנים, כמו המדינות הבלטיות וטרנסילבניה. היא גם נותרה שפה שנייה חשובה ברוב מרכז אירופה ומזרחה. זוהי שפת הילידים המדוברת ביותר באיחוד האירופי כמו גם אחת משלוש "שפות הפרוצדורליות" של מוסדותיה לצד אנגלית וצרפתית. נכון לשנת 2019 זוהי השפה השלישית הנפוצה ביותר בתכני אתרי אינטרנט, כאשר 5.8% מעשרת מיליון אתרי האינטרנט המובילים בעולם משתמשים בה, ו-2.1% מכלל משתמשי האינטרנט הם דוברי גרמנית.
רוסית
רוסית היא שפת האם הנפוצה באירופה, השפה הנפוצה ביותר בגאוגרפיה באירואסיה, אחת משש השפות הרשמיות של האו"ם ואחת משתי השפות הרשמיות של תחנת החלל הבינלאומית. נכון לשנת 2019 זוהי השפה השנייה הנפוצה ביותר בתכני אתרים, כאשר 5.9% מעשרת מיליון אתרי האינטרנט המובילים בעולם משתמשים בה, ו-2.5% מכלל משתמשי האינטרנט הם דוברי רוסית. רוסית שימשה את האימפריה הרוסית ואת ברית המועצות, וההוראה שלה נעשתה לחובה במדינות הגוש המזרחי. עם זאת, השימוש והוראה ברוסית פחתו, הן בגוש המזרחי לשעבר והן בקרב מדינות ברית המועצות לשעבר. סגנית שר החינוך ברוסיה צוטטה באומרה בדצמבר 2013 כי מספר דוברי הרוסית צנח ב-100 מיליון מאז פירוק ברית המועצות. עם זאת, זו עדיין מדוברת רבות ברחבי קווקז, מרכז אסיה, במזרח אירופה והמדינות הבלטיות.
ספרדית
ספרדית היא שפת האם השנייה המדוברת בעולם, אחרי מנדרינית. ספרדית שימשה את האימפריה הספרדית וכיום נמצאת בשימוש בספרד, באמריקה הלטינית כמו גם בחלקים נרחבים בארצות הברית, בעיקר בפלורידה ומדינות אשר גובלות במקסיקו. עד 2011 כ-13% מאוכלוסיית ארצות הברית הייתה דוברת ספרדית שוטפת. עד שנת 2016, ספרדית הייתה השפה הלא-אנגלית הנלמדת ביותר בבתי ספר תיכוניים אמריקאיים ובבתי ספר להשכלה גבוהה. גם הספרדית היא שפה רשמית של האו"ם. נכון לשנת 2019 היה מספר הספרדים השלישי בגודלו של משתמשי האינטרנט לפי שפות, עם 7.9%, אחרי אנגלית עם 25.2% ומנדרינית עם 19.3%.
היסטוריה
שפות היסטוריות בעלות משמעות בינלאומית של אימפריות היסטוריות כוללות את המצרית במצרים העתיקה, שומרית, אכדית וארמית באזורים במסופוטמיה. יוונית עתיקה בהקולוניזציה היוונית, כמו גם קוינה בתקופה ההלניסטית לאחר הכיבוש של אלכסנדר הגדול והאימפריה המקדונית ולאחר מכן בחלקה המזרחי של האימפריה הרומית ובשטחי האימפריה הביזנטית. הסינית הקלאסית דוברה במזרח אסיה במהלך ההיסטוריה של סין. פרסית בממלכת פרס, ופעם שימשה כשפה השנייה של העולם המוסלמי אחרי הערבית. סנסקריט בתקופות ההיסטוריות העתיקות של מדינות שונות בדרום אסיה, דרום מזרח אסיה ומרכז אסיה.
איטלקית תמיד הייתה חשובה באזור הים התיכון, וכיום היא השפה המדוברת ביותר בקרב חברי הכנסייה הקתולית, והיא משמשת גם במוזיקה (בעיקר אופרה) ותעשיית האופנה. טורקית הייתה חשובה באותה מידה כמו השפה העיקרית של האימפריה העות'מאנית. קוינה יוונית הייתה השפה העולמית בתקופה ההלניסטית אך תפוצתה לא באה לידי ביטוי ביוונית מודרנית בשל ההשפעה הלשונית של הסלאבים.
כמו אימפריאליזם לשוני כך גם להצעתה של שפה נתונה כשפה בינלאומית ישנן השלכות פוליטיות חזקות. מספר שפות עזר בינלאומית הוצגו כשפות עולם פוטנציאליות, שהמוצלחות שבהן הייתה אספרנטו, אך אף אחת מהן לא נלמדה על ידי אנשים רבים כמו בשפות העולם כלינגואה פרנקה.
סלע הרימון
סֶלַע הָרִמּוֹן (גם: סֶלַע רִמּוֹן) הוא אתר מקראי בנחלת שבט בנימין, הנזכר בסיפור פילגש בגבעה, שבסמוך אליו התקיים יישוב בשם "רימון".
בספר שופטים מתוארת מנוסתם של בני שבט בנימין אל יישוב זה בספר המדבר:.
אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), מוסר על יישוב בשם "רימון" השוכן כ- 15 מילים צפונית לירושלים.
את האתר "גִּדְעֹם" הנזכר לצד סלע הרימון בתיאור המקראי, יש המציעים לזהות עם אתר בשם "ג'דעון" הנמצא בתחום הכפר טייבה, בסמוך לכפר ראמון.
על שמה של סלע הרימון המקראית נקרא היישוב רימונים.
פטור ממס
בדיני המסים פטור ממס הוא סעיף המוציא מתחולתו של המס גופים מסוימים (אנשים או תאגידים) או פעילויות מסוימות. בחלק מהמקרים ניתן פטור מלא, ובמקרים אחרים ניתן פטור מוגבל לתקרה. מתן פטור ממס מנוגד לגישה לפיה ראוי לתת למס בסיס רחב ככל האפשר. לחריגה מגישה זו בדמות פטור ממס שתי סיבות עיקריות:
כללי המס והפטור ממס שונים ממדינה למדינה, ופעמים רבות נתונים למחלוקת הן בציבור (למי לתת את הפטור) והן בבתי המשפט (על מי חלים כללי הפטור).
דיוטי פרי
דיוטי פרי (מאנגלית: Duty free – פָּטוּר ממס), או חנות פטורה ממס, היא חנות המופעלת בנמלי תעופה, בנמלי הים, במעברי גבול יבשתיים וכן במטוסי נוסעים ובאוניות הנמצאים בנסיעה בינלאומית, ובה נמכרים ליוצאים לחו"ל מוצרים פטורים ממס. בדרך כלל ניתן פטור ממכס וממע"מ, ולעיתים גם ממסים נוספים. בנמלי התעופה והים נמצאות חנויות אלה באזור שלאחר ביקורת הדרכונים, ובאוניות נפתחת החנות לאחר היציאה מתחום המים הטריטוריאליים. המוצרים הפטורים ממס נמכרים רק ליוצאים לחו"ל, ויש מקרים שהקונים נדרשים להוכיח זאת באמצעות הצגה של שובר עלייה למטוס. בתחומי האיחוד האירופי נמכרים המוצרים בחנויות אלה רק ליוצאים אל מחוץ למדינות האיחוד.
המוצרים הנמכרים בחנויות הפטורות ממס הם מוצרים לצריכה אישית, ובפרט משקאות חריפים, מוצרי טבק ובשמים, ממתקים, מוצרי אלקטרוניקה וצילום ומוצרי אופנה יוקרתיים (ביגוד, נעליים, תיקים וכדומה).
בכניסה לישראל רשאי כל נוסע להביא איתו מוצרי יבוא (והמוצרים הפטורים ממס בכלל זה) בסך 200 דולר, מבלי שיידרש לשלם מס כלשהו בגינם. על מוצרים שמחירם גבוה יותר יש לשלם מכס, אך הם פטורים ממע"מ וממס קנייה.
הפטור ממס לקניות בחנויות דיוטי פרי מעניק יתרון לחנויות אלה על פני חנויות המוכרות מוצרים דומים בתחומי המדינה, תוך חיוב במס מלא. בישראל הביא יתרון זה לעתירות אחדות לבג"ץ מצד רשתות שיווק, בדרישה להטיל הגבלות שונות על חנויות הדיוטי פרי, אך עתירות אלה נדחו.
אמנה למניעת כפל מס
אמנה למניעת כפל מס נועדה למנוע כפל מס כאשר אדם חייב במס בשתי מדינות, למשל משום שהוא אזרח של אחת מהן ומפיק הכנסות באחרת. אחת הדרכים למניעת כפל מס היא מתן פטור ממס לאדם באחת משתי המדינות, כך שישילם את המס שהוא חייב בו רק באחת מהן.
מס הכנסה
קשת רחבה של הכנסות, כמפורט ב לפקודת מס הכנסה, חייבת במס הכנסה. מונה כשלושים נושאים שבהם ניתן פטור ממס הכנסה להכנסות מסוימות. סעיפי פטור עיקריים: פטורים נוספים ממס הכנסה מופיעים בסעיפים אחרים של פקודת מס הכנסה ובחוקים אחרים.
מס ערך מוסף
מס ערך מוסף חל על כל עסקה של מכירת מוצר או שירות, למעט עסקאות מהסוגים הבאים:
יבוא
על מוצרים המיובאים לישראל חלים מיסים אחדים: מכס, מס קנייה ומס ערך מוסף. למשלוח ביבוא אישי ניתן פטור מלא ממסים אלה כאשר מחירו עד 75 דולר, ומשלוח שמחירו בין 75 דולר ל-500 דולר חייב במע"מ בלבד.
מס מעסיקים
בשנים 1975–2007 הוטל על המעסיקים בישראל מס מעסיקים בשיעור מסוים מהשכר ששילמו. עם הטלת המס לא ניתנו בו פטורים כלשהם,, אך בהמשך ניתנו בו פטורים למעסיקים באחדים מענפי המשק, ומחלוקות רבות צצו סביב השאלה מי נמנה עם הזכאים לפטור. הפטור העיקרי ניתן בסעיף 2א (א) לחוק, שבו נאמר: לאוכלוסיות נוספות ניתן פטור בחוקי עידוד אחדים. למשל, מלכ"רים באזורי קו עימות דרומי היו פטורים ממס מעסיקים בשנת 2007, וחוק אזור סחר חופשי באילת פטר מהמס מעסיק תושב אילת בשל הכנסת עבודה שהוא משלם בעד עבודה המתבצעת באילת.
ארנונה
ארנונה היא מס מוניציפלי המוטל על מחזיקי נדל"ן (דירות, עסקים וכו') ביישוב מסוים, למימון פעולתה של הרשות המקומית. ההנחות והפטורים מהארנונה העירונית מפורטים ב, ב ב וב, ובעוד מספר חיקוקים ייעודיים.
בוויס מוגאבי
בוויס כריסטופר קיזיטו מוגאבי (באנגלית: Bevis Kristofer Kizito Mugabi; נולד ב-1 במאי 1995) הוא כדורגלן אוגנדי המשחק בעמדת הבלם במאת'רוול.
קריירת מועדונים
מוגאבי נולד בממלכה המאוחדת להורים ממוצא אוגנדי. הוא התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פולהאם וביולי הצטרף לזו של סאות'המפטון. בפברואר חתם לשנתיים בקבוצה הבוגרת.
ב-5 באוגוסט 2016 מוגאבי חתם ביאוביל טאון עד לסיום העונה. 4 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק במסגרת גביע ה-EFL נגד וולסול. ב-30 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד פורטסמות'.
ב-12 בספטמבר 2019 מוגאבי חתם במאת'רוול מליגת העל הסקוטית. ב-22 בנובמבר של אותה שנה, האריך את חוזהו בקבוצה עד לסיום העונה.
קריירה בינלאומית
באוגוסט, מוגאבי זומן לראשונה לסגל נבחרת אוגנדה אך הזימון נדחה עקב התנגשות המשחקים עם אלו של יאוביל טאון. ב-24 במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד.
Spooky Scary Skeletons
רקע
השיר זכה לפופולריות בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, בעקבות ממים אינטרנטיים רבים שנוצרו בחג ליל כל הקדושים, בעיקר באתר הפורומים 4chan. מספר שנים לאחר מכן, החלו תקליטנים ומפיקים רבים ליצור רמיקסים אלקטרוניים לשיר, שזכו לסך מצטבר של מאות מיליוני צפיות ביוטיוב, והיו פופולריים בקרב ערוצי גיימינג. בשנת 2018, נבחר השיר על ידי מגזין פורבס למקום הרביעי ברשימת 20 שירי ליל כל הקדושים הפופולריים ביותר ביוטיוב.
בשנת 2019, זכה השיר להצלחה מחודשת בעקבות הצלחתו ברשת החברתית טיקטוק, בה זכה השיר למיליוני סרטונים המשתמשים בו. באותה השנה, בעקבות הצלחתו של השיר ברשתות החברתיות, יצאה לאור מהדורת דלוקס דיגיטלית לאלבום Halloween Howls, בה נכללו שני רמיקסים אלקטרוניים לשיר.
נכון לאוקטובר 2020, לשיר סך מצטבר של כ-20 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
נמל התעופה הבין-לאומי של אינצ'ון
נמל התעופה הבין־לאומי של אינצ'ון (בקוריאנית: 인천국제공항) הוא נמל התעופה הגדול בקוריאה הדרומית, והשדה העיקרי המשרת את מטרופולין סיאול.
בשנת 2012 עברו בנמל 38,970,864 נוסעים, ב-254,037 תנועות מטוסים. נכון לשנת 2011 מדורג נמל התעופה במקום התשיעי בעולם במספר הנוסעים שעברו בו, ובמקום הרביעי לפי טונות המטענים שטופלו בו. במשך שבע שנים רצופות (2005–2012), דירגה המועצה הבין־לאומית לשדות תעופה (ACI) את אינצ'ון כנמל התעופה הטוב ביותר בעולם. בנמל יש מגרש גולף, ספא, חדרי שינה פרטיים, מתחם החלקה על הקרח, קזינו, גנים, ומוזיאון התרבות הקוריאנית.
נמל התעופה ידוע כיעיל מאוד, הזמן הממוצע מהכניסה לנמל עד העלייה למטוס עומד על 12 דקות לעומת 45 דקות בממוצע העולמי. היציאה מהירה גם היא ועומדת על 19 דקות בממוצע, לעומת הממוצע העולמי העומד על 60 דקות. במשאל שנערך בקרב אנשי עסקים, דורג קניון הדיוטי פרי בין השנים 2010–2012, כטוב בעולם. אחוז הטיפול הכושל בכבודה נמוך מאוד, ועומד על 0.0001 אחוזים.
נמל התעופה ממוקם כ-30 קילומטרים מערבית לסיאול, על אי מלאכותי שהוקם למטרה זו, במחוז יונג שבאינצ'ון. הנמל משמש כבסיס לחברות התעופה: אסיאנה איירליינס, איסטר ג'ט, צ'ג'ו אייר, פולר אייר קרגו וקוריאן אייר.
נמל התעופה נפתח לתנועה בתחילת שנת 2001, והוא החליף את נמל התעופה הבין־לאומי גימפו, המשמש כיום ליעדים פנימיים וקרובים כסין, יפן וטאיוואן. בשנת 2020 זכה הנמל במקום הרביעי בדירוג "שדה התעופה הטוב בעולם" של SKYTRAX.
סקירה כללית
נמל התעופה ממוקם במערב העיר אינצ'ון, על אי מלאכותי שנוצר עקב ייבוש מיצר הים שהפריד בין האיים יוניז'ג'אנגדו (Yeongjongdo) ויונז'יאו (Yongyu).
היסטוריה
לאחר אולימפיאדת סיאול שהתקיימה בשנת 1988, החלה תנועה בין־לאומית גוברת לקוריאה. בשנת 1990, כשהתברר כי נמל התעופה גימפו לא יוכל להתמודד עם הגידול בתנועה, הוחלט לבנות נמל תעופה חלופי. בנייתו של שדה התעופה החלה בנובמבר 1992, והוא נפתח לתנועה שמונה שנים לאחר מכן, במרץ 2001.
בתחילת הפעילות היו בנמל תקלות רבות, רובן במערכת הטיפול בכבודה האוטומטית למחצה. רוב התקלות נפתרו בתוך חודש, ונמל התעופה החל לפעול כרגיל.
ב-18 בינואר 2018 נפתח טרמינל חדש בנמל התעופה, Terminal 2, אשר ישמש בעיקר את חברת התעופה Korean Air ושלש חברות זרות בלבד – - Air France ,KLM ו- Delta.
שלבי הבנייה
בתחילה תוכנן נמל התעופה להיבנות בשלושה שלבים, ובהדרגה להגדיל את קיבולת המטוסים. אולם לאחר שנפתח הנמל, התוסף שלב רביעי.
שלב 1
בשלב הראשון קיבולת הנוסעים בנמל הייתה 30 מיליון בשנה, וקיבולת מטען 1.7 מיליון טון. בשלב זה, גודל שטח הרצפה בטרמינל הנוסעים, היה 496,000 מ"ר. בשלב זה היו שני מסלולים מקבילים, מגדל פיקוח, מבנה מנהלה, מרכז תחבורה משולב עם מרכז פעילות (שתוכנן על ידי האדריכל הבריטי טרי פארל), שלושה מסופי מטען, מרכז עסקים בין־לאומי, ובניין משרדי הממשלה.
שלב 2
בניית השלב השני החלה ב-2002, והיא תוכננה להסתיים בדצמבר 2008. עם זאת, בניסיון להכין את נמל התעופה להתמודדות עם הנוסעים הרבים שתכננו להגיע לאולימפיאדת בייג'ינג דרך קוריאה הדרומית, הושלם שלב זה ב-20 ביוני 2008. בשלב זה נבנה המסלול השלישי באורך 4,000 מטרים, נוספו 13 דונם לטרמינל המטענים, ונבנה הקונקורס (Concourse); הרחבה של הטרמינל, המחוברת לטרמינל הראשי באמצעות מסיעון.
עם השלמת שלב זה הוגדלה קיבולת הטיסות השנתית ל-410,000, קיבולת הנוסעים ל-44 מיליון, וקיבולת המטענים ל-4.5 מיליון טון בשנה. חברות תעופה רבות ממדינות רחוקות עברו לטרמינל החדש, קוריאן איירליינס ואסיאנה איירליינס ממשיכות להשתמש בטרמינל הקיים.
בנוסף, בשלב זו הותקנו מערכות בטיחות רבות. בכללן, מערכת ASDE-X משודרגת עם מכ"ם רב עצמה, ומערכת מעקב אוטומטית (ADS-B) עם אפשרות RIMCAS, לניטור המטוסים על הקרקע. כמו כן הותקנו ארבע קבוצות אנטנות של מערכת ASDE-X, המסייעות לטייסים בטיסה בגשמים כבדים.
שלב 3
עד לשנת 2017, מתכננת ממשלת קוריאה הדרומית להשקיע 4 טריליון וון, כדי להרחיב את נמל התעופה. בתוכנית, ייבנה טרמינל נוסעים חדש בקצה הצפוני של נמל התעופה, ויורחב טרמינל המטענים. הטרמינלים יחוברו ביניהם באמצעות המסיעון "סטאר ליין" (Starline), שמקשר כיום בין הטרמינל הראשי והקונקורס בלבד.
בסיום העבודות, תגדל קיבולת הנוסעים ל-62 מיליון בשנה, ונפח המטענים ל-5.8 מיליון טון. השלמת בניית שלב זה, שהחלה ב-2011 מתוכננת לשנת 2017. בנוסף מתוכנן להאריך את קו הרכבת, כך שיגיע עד למרכז סיאול.
שלב 4
שלב זה הוא השלב האחרון, וההערכה שבנייתו תושלם בשנת 2020. בסיום הבנייה, יהיו בנמל התעופה שני טרמינלים, ארבע שלוחות, 128 שערי עלייה למטוס, וחמישה מסלולי טיסה מקבילים (אחד מהם יופעל בלעדית עבור טיסות מטען).
יחד עם שלב זה, תורחב קיבולת הנוסעים השנתית ל-100 מיליון, וקיבולת המטען ל-7 מיליון טון בשנה. נמל התעופה אינצ'ון, צפוי לשמור על מעמדו בעשירייה הראשונה של נמלי התעופה העמוסים בעולם בשנת 2020.
מגדל הפיקוח
מגדל הפיקוח ממוקם במרכז נמל התעופה, גובהו 100.4 מטרים, והוא מואר 24 שעות ביממה. בקומה העליונה, מותקנת אנטנה פרבולית המשמשת לגילוי וזיהוי כלי הטיס בטווח 3.1 ק"מ מהמגדל.
הקומות העליונות משמשות את הבקרים, והקומות התחתונות משמשות לתמיכה בתקשורת ועוד. המגדל ששטחו 179 מטרים רבועים, מדורג במקום השלישי בעולם.
מסלולים
בנמל התעופה שלושה מסלולים מקבילים הסלולים אספלט: 15R/33L ו-15L/33R הם המסלולים הראשונים שנבנו, אורכם 3,750 מטרים, ורוחבם 60 מטרים. 16/34 הוא המסלול הארוך ביותר, שהחל לפעול בחודש יוני 2008.
בטרם נבנה המסלול השלישי, שימש 15R/33L בעיקר להמראות, ו-15L/33R לנחיתות. הדבר ניכר בשאריות הגומי על מסלול הנחיתות. כיום, מרבית תנועות המטוסים נעשות על 16/34 ו-15R/33L, מסלול 15L/33R משמש בעיקר טיסות מטען, עקב קרבתו לקומפלקס המטענים. לאחר שיושלם שלב 4, יהיה בנמל מסלול נוסף באורך 4,000 מטרים.
כל המסלולים מצוידים משני צידיהם במערכת נחיתת מכשירים, המאפשרים טיסה בתנאי ראות נמוכים מחמישים מטרים. נכון לשנת 2013, אינצ'ון הוא נמל התעופה היחיד באסיה המחזיק בקטגוריה III B, המאפשר נחיתה בראות מינימלית של 15 מטרים, והמראה ב-75 מטרים.
התאורה במסלולי הטיסה והסעה נשלטת ממגדל הפיקוח, זאת על מנת לאפשר לטייסים הכוונה לשער או לעמדת החניה המיועדים להם.
טרמינל הנוסעים
בטרמינל 44 שרוולי עלייה למטוס, כולם יכולים להכיל את האיירבוס A380. בנוסף, בטרמינל 50 עמדות פיקוח מכס, שני חדרי בידוד ביולוגיים, 120 דלפקי ביקורת דרכוני יוצאים, 120 דלפקי ביקורת דרכוני נכנסים, ו-252 דלפקי רישום לטיסה.
הקונקורס
הקונקורס (Concourse) הוא הרחבה של הטרמינל הראשי, בנייתו הושלמה בסוף מאי 2008. החל מ-10 ביוני 2008, כלל חברות התעופה הזרות פועלות בטרמינל זה. הקונקורס מחובר לטרמינל הראשי, על ידי שני מעברים תת-קרקעיים מקבילים באורך 870 מטרים כל אחד, בהם פועלת מערכת מסיעונים קריסטל מובר (Crystal Mover), מתוצרת מיצובישי תעשיות כבדות.
טרמינל 2
לקראת אולימפיאדה החורף בפיונגצ׳אנג נפתח טרמינל חדש אשר ישמש בעיקר את חברת התעופה קוריאן אייר. בטרמינל יש 56 שערים לטיסות נוסעים ו- 21 לטיסות מטען יוכל לשרת 18 מיליון נוסעים בשנה כיום ו- 46 מיליון לאחר שהרחבתו תושלם בשנת 2025. במרחבי הטרמינל מוקמו מתחמי פסלים ואומנות וגנים עם מפלים ובריכות שמשרים אווירה ייחודית ומקלים על מיזוג האוויר.
הטרמינל החדש נבנה תוך שימוש בטכנולוגיות מתקדמות – הגג שלו מצופה בפנלים סולריים לחסכון באנרגיה, עשרות רובוטים יסייעו לנוסעים להתמצא בשדה ואולי אף ילוו אותם ליעדם. הנוסעים יוכלו להשתמש בקיוסקים חכמים לביצוע צ'ק-אין ולמסירת מזוודותיהם.
חברות תעופה ויעדים
נכון לאוגוסט 2013 טסות מעל לתשעים חברות תעופה לאינצ'ון. החברות המפעילות את מספר הטיסות הרב ביותר, הן קוריאן אייר ואסיאנה איירליינס. שדות התעופה אליהם יוצאות מספר הטיסות הרב ביותר הם נמל התעופה הבין־לאומי של הונג קונג ונמל התעופה טוקיו נריטה.
נמל התעופה משמש כנקודת חיבור מרכזית בין סין, וצפון אמריקה. נכון ליולי 2013, מפעילה קוריאן טיסות מאינצ'ון ל-22 ערים, ואסיאנה ל-21 ערים בסין.
קומפלקס המטענים
קומפלקס המטענים כולל שישה טרמינלים, חמישה מחסנים נפרדים, 36 רחבות חניה ומשרדים.
בתחילה נועד הקומפלקס לעבד 1.7 מיליון טונות בשנה, אולם בשל הדרישות הגוברות, הרחיבו חברות המטענים את הטרמינלים. לאחר שהסתיימה בניית השלב השני, הוגדלה קיבולת המטענים ל-4.5 מיליון טון בשנה. הקומפלקס פועל 24/7 ללא הפסקה. בנוסף, בשל המערכות האוטומטיות המשודרגות לטיפול במטען, הנמל מסוגל לטפל בשתי מיליון טונות נוספות.
טרמינל A
טרמינל A מופעל על ידי קוריאן אייר קרגו. טרמינל זה הוא הגדול ביותר בשדה התעופה, ומסוגל לקלוט מטענים מיוחדים כבעלי חיים, מטענים בקירור ועוד. לאחר ההרחבה שנערכה בטרמינל, שהסתיימה במרץ 2005, הקיבולת השנתית של הטרמינל היא 1.35 מיליון טון, ושטחו הוא 60,000 מ"ר.
טרמינל B
טרמינל B מופעל על ידי אסיאנה קרגו. טרמינל זה הוא השלישי בגודלו בשדה, שטחו 40,000 מ"ר, והוא מסוגל לעבד 750,000 טון בשנה. בתחילה תוכננה הרחבה גדולה בטרמינל, אולם שביתת טייסי אסיאנה שארכה 25 יום באוגוסט 2005, גרמה לירידה באמינות אסיאנה, וכתוצאה מכך לירידה בביקוש לשירותיה.
טרמינל C
טרמינל זה הוא השני בגודלו בנמל, מופעל על ידי הרשות המנהלת את נמל התעופה, והוא משמש את מרבית החברות הזרות. בשל מיקומו, לא ניתן להרחיבו מבלי לפגוע בתוכניות ההרחבה הקיימות. כיום נבנה טרמינל חדש שיופעל אף הוא על ידי רשות נמל התעופה, בסיום הבנייה צפויות לעבור אליו החברות פדקס אקספרס ו-UPS, ואילו שאר החברות צפויות להישאר בטרמינל הקיים.
אורכו של הטרמינל 420 מ', רוחבו 120 מ', וגובהו 19.65 מ'. שטח הקומה הראשונה המשמשת למחסנים 54,203.32 מ"ר, ושל שאר הקומות 12,708.88 מ"ר. קיבולת הטרמינל 600,000 טון בשנה, ופועלות בו -51 חברות שונות.
טרמינל AACT
טרמינל זה מופעל על ידי חברה משותפת בשם AACT, שמניותיה מחולקות בין אטלס אייר ושארפ. בין החברות המשתמשות בטרמינל: פולאר אייר, קוואנטס קרגו, פינאייר קרגו ועוד.
DHL אינצ'ון גטווי
טרמינל זה בבעלות חברת DHL, המשתמשת בטרמינל כשער ראשי לקוריאה, יפן, והמזרח הרחוק הרוסי. בטרמינל זה ארבע קומות.
אוטובוסים
לנמל התעופה מגיעים אוטובוסים רגילים, היוצאים מנמל התעופה גימפו וממרכז העיר סיאול. עלות הנסיעה בקווים אלו היא בין 5,000-10,000 וון. בנוסף, פועלים באינצ'ון אוטובוסי אקספרס המבצעים איסוף נוסעים ברוב חלקי סיאול. עלות הנסיעה בהם בין 7,000-15,000 ₩.
רכבות
חברת הרכבות AREX, מפעילה רכבות מהירות מתחנת הרכבת הממוקמת במרכז התחבורה הסמוך לטרמינל הראשי, לסיאול וגימפו. תחנות רבות לאורך קו זה מצטלבות יחד עם תחנות הרכבת התחתית של סיאול, והרכבת התחתית של מטרופולין אינצ'ון.
רכבת זו נוסעת במהירות של 120 קמ"ש, והיא פועלת בשני קווים. האחד יוצא כל חצי שעה, נוסע במהירות גבוהה ומגיע לסיאול תוך 43 דקות. השני; יוצא כל שש דקות, אך עוצר במרבית התחנות שבדרך, משך הנסיעה בקו זה 53 דקות.
מגלב
קו רכבת ריחוף מגנטי זה, הוא קו מעגלי אשר נפתח ב-3 בפברואר 2016. אורכו 6.1 קילומטרים והוא מוביל לכיוון דרום האי. בשלב השני יוארך הקו ב-9.7 קילומטרים לכיוון צפון-מערב, ובשלב השלישי ייתוספו 37.4 קילומטרים נוספים לעבר תחנת המוצא.
מעבורת
שירות המעבורת מחבר את האי יוניז'ג'נגדו לנמל התעופה.
תאונות ותקריות
ב-16 ביוני 2011, ירו חיילים דרום קוריאנים לעבר מטוס איירבוס A321-200, שהיה בטיסה HL7763 של אסיאנה איירליינס מצ'נגדו לנמל התעופה. באותה התקופה הייתה מתיחות רבה בחצי האי הקוריאני, בעקבות תקיפת של קוריאה הצפונית את האי יונפיונג (Yeonpyeong). החיילים ביצעו את הירי לאחר שחשבו בטעות את המטוס לכלי טיס צפון קוריאני, המטוס נחת בשלום ללא נזקים.
ב-6 ביולי 2013, התרסקה בעת הנחיתה בסן פרנסיסקו טיסה 214 של אסיאנה איירליינס שיצאה מנמל התעופה. בהתרסקות נהרגו שלושה, ונפצעו 182.
תאנת שילה
תַּאֲנַת שִׁלֹה היה יישוב מקראי ששכן בין נחלות שבט אפרים ושבט מנשה.
היישוב נזכר בספר יהושע בתיאור גבול נחלת שבט אפרים:.
אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), ציין את המקום בסמוך לעיירה עקרבה, דרומית מזרחית לשכם.
שמו של היישוב הקדום השתמר לפי הסברה בשתי חורבות במזרח רכס איתמר, בסמוך ל"ח'רבת יאנון" המזוהה עם "ינוח" המקראית. שמן של החורבות הוא "ח'רבת תאנא אלפוקא" (חורבת תאנא העליונה) ו"ח'רבת תאנא אלתחתא" (חורבת תאנא התחתונה). זאת, כאשר הממצא הארכאולוגי וההקשר המקראי תואם את זיהוי העיר הקדומה עם החורבה העליונה.
שרקרק גמדי
שְׁרַקְרַק גַּמָּדִי (שם מדעי: Merops cyanophrys) הוא מין של עוף ממשפחת השרקרקיים.
טקסונומיה
ישנם כיום שני תת-מינים מוכרים:
מבנה גוף והתנהגות
ככל מיני השרקרקים, השרקרק הגמדי מאוד צבעוני, וכפי שמשתמע משמו, קטן יחסית לרוב מיני השרקרק - אורכו הממוצע הוא בין 16 ל-18 ס"מ. רוב נוצות גופו ירוקות, אך הנוצות בגרונו, מצחו ולחייו הן כחולות בהירות, ובנוסף יש לו פס עין שחור ופס שחור נוסף בבסיס הצוואר. חלקים נוספים שאינם ירוקים הם אברות הזנב, שהן בצבע אפרפר-ירקרק, רגליו שהן שחורות וקשתית עינו שהיא אדומה. לשרקרק הגמדי יש חד-צורתיות זוויגית.
השרקרק ניזון מחרקים, במיוחד דבורים, צרעות ונמלים. את עוקצן של הדבורים והצרעות הוא מסיר בחבטת פגר החרק על ענף לפני שהוא אוכל אותו. על פי רוב הוא צד מנקודת תצפית: כאשר הוא מבחין בטרף, הוא ממריא אליו ולרוב שב לאותה הנקודה. עם זאת, הוא עשוי לצוד חרקים גם על האדמה.
השרקרקים מקננים בחודשים מאי-יוני, במצוקי אבן גיר, במחילות בעומק 1–2 מטרים. הם בעלי 4–8 ביצים שצבען לבן, ושני הזוויגים מתחלקים בדגירה. לעיתים מקננים מספר זוגות שרקרקים, ולעיתים יש קינון של זוג אחד בלבד. לפעמים מצטרפים אל הזוג שרקרקים צעירים אשר עוזרים להם. גם מחוץ לעונת הקינון, השרקרק הגמדי ישן בקן עם צאצאיו וכך מגן עליהם.
קריאות השרקרק במעופו נשמעות כ-"טרי-טרי-טרי" או "קרי קרי קרוּ-קרוּ קרי קר-קרו". קריאת האזהרה היא קריאת "קיט" קצרה וגסה.
תפוצה
הוא מצוי באזורים צחיחים ופתוחים עם עצים פזורים ברחבי המזרח התיכון, כמו גם בואדיות, גנים ואדמות חקלאיות. תפוצתו משתרעת ממערב ומרכז ערב הסעודית דרומה לתימן, ומגיעה עד לתימן, צפון עומאן, ומזרח איחוד האמירויות הערביות, וכן באיים מפוזרים בחופים במערב איחוד האמירויות. התפשטות חקלאית ואזורים מושקים יצרו בתי גידול חדשים למין זה, וכך התרחבה אוכלוסייתו, מה שאפשר לו להתיישב בחלקים מהלבנט (מזרח ישראל, מערב ירדן וחלק קטן מאוד מחצי האי סיני) לפני 2001. בשל התרחבות האוכלוסייה והסימנים כי המין מרוויח משינויים מידי אדם בבית הגידול, הוא לא נחשב לתחת איום.
קרועים
קרועים (באנגלית: The Inbetweeners) היא קומדיית מצבים בריטית ששודרה במשך שלוש עונות החל מ-2008 בערוץ הטלוויזיה הבריטי E4 ונכתבה בידי דיימון ביסלי ואיאן מוריס. הסדרה מציגה את חייו של ויל מק'נזי, נער מהפרברים באנגליה ושלושת חבריו.
שרקרק גמדי
תפוצה
מצב השימור של השרקרק הגמדי הוא ללא חשש. יותר מכך, מעקב אחר אוכלוסייתו מראה כי היא נמצאת במגמת גידול.
קרועים
בישראל, 2 העונות הראשונות שודרו בערוץ Yes Next, וב-2012 עלו כל 3 העונות ל-VOD של HOT.
בעקבות הצלחת הסדרה ברחבי הממלכה המאוחדת הופק גם סרט המבוסס על הסדרה.
פרסים
הסדרה הייתה מועמדת פעמיים לפרס באפט"א בקטגוריה "קומדיית המצבים הטובה ביותר". ב-2010 זכתה התוכנית בפרס בחירת הקהל, וב-2011 זכתה הסדרה בפרס "קומדיית המצבים הטובה ביותר" בטקס פרסי הבריטיש קומדי.
סרט קולנוע
ב-17 באוגוסט 2011 יצא סרט קולנוע המבוסס על הסדרה, שהפך להצלחה מסחרית באנגליה ובשאר הממלכה המאוחדת.
אפרים עמירה
אפרים עמירה (1949 – 8 באוגוסט 2023) היה כדורגלן ישראלי אשר שיחק בעמדת הקשר בקבוצות מכבי נתניה והפועל נתניה, והיה אחד השחקנים הבולטים בקבוצה מכבי נתניה בשנות השישים והשבעים, איתה זכה בשלוש אליפויות, כולל עונה מושלמת תחת המאמן שמואל פרלמן, שכללה זכייה בדאבל, באליפות בעונת 1977/1978 ובגביע המדינה היחיד בתולדות הקבוצה, וגם במקום הראשון בגביע האינטרטוטו.
קריירה
עמירה החל להתאמן בקבוצת הנוער של מכבי נתניה בתחילת שנות ה-60. לאחר מכן עלה לקבוצה הבוגרת בשנת 1966. בהמשך השתלב בקבוצה הפותחת בעונת "נתניה ועוד 15". עמירה שיתף בזמנו פעולה בין היתר עם השחקנים מרדכי שפיגלר, בני לם, עודד מכנס, דוד לביא וחיים ושרגא בר, ועם השוערים יצחק ויסוקר ומיקי שינפלד. ב-1976 היה לתקופה קצרה בקבוצת הפועל נתניה ההיסטורית, וחזר לשנתיים במכבי נתניה בהם זכה בדאבל ההיסטורי, ובגביע אלוף האלופים. הקבוצה אף זכתה בגביע האינטרטוטו של אופ"א לעונה זו בבית 4. לאחר עונה זו פרש מכדורגל. עמירה רשם 268 הופעות במדי מכבי נתניה, בהן כבש 17 שערים.
אוצר התורה
אוצר התורה היא רשת חינוך יהודי שנוסדה בשנת 1945 בירושלים, במטרה לחנך ילדים יוצאי קהילות ספרדיות. הרשת הקימה 29 בתי ספר בשטח המנדט הבריטי, ובהמשך העבירה את פעילותה למדינות מוסלמיות במזרח התיכון ובצפון אפריקה. הרשת הוקמה על ידי שלושה אישים בני הקהילה הסורית-חלבית בארץ ישראל ובתפוצות: יצחק שלום מארצות הברית, יוסף שמאע מירושלים ועזרא טובל מארגנטינה.
אי-סובלנות
אי-סובלנות הוא חוסר או היעדר סובלנות. {{פירושונים|
אוצר התורה
בנוסף לחינוך דתי וכללי, קיבלו תלמידי הרשת בחלק מהמדינות ארוחות חינם וטיפול רפואי. בעקבות הסדר שהושג עם רשת כל ישראל חברים ("אליאנס") החילונית, סיפקה אוצר התורה כ-10 שעות שבועיות של חינוך יהודי בבתי הספר של אליאנס באיראן. בנוסף, ביזמתו של שאול רייכמן, שחי באותה תקופה בטנג'יר לפני שהיגר לקנדה, הוקם בטנג'יר בית ספר להכשרת מורות. בין השנים 1959-1955 כיהן כמנכ"ל הרשת הרב זאב וולטנר מאנגליה.
אי-סובלנות
ראו גם
}}
אוצר התורה
במהלך שנות ה-50 הצטמצם משמעותית מספר התלמידים הנרשמים לרשת, בעקבות גלי ההגירה של יהודים ממדינות מוסלמיות לישראל ולצרפת. בעקבות זאת הוקמו בתי ספר בצרפת; בשנת 1961 נפתח בית הספר הראשון בליון, שהפך בהמשך לעצמאי, ובשנת 1971 הוקמו בתי ספר בשני פרברי פריז, קרטיי וסרסל. בהמשך נפתחו בתי ספר גם בטולוז, במרסיי ובאנטוני.
נכון לשנת 2005, לומדים ב-15 מוסדות הרשת בצרפת כ-4,000 ילדים בני 5–17, מתוך סך כולל של כ-30 אלף ילדים שלומדים בבתי ספר יהודיים-צרפתיים. בתי הספר מקיימים הפרדה בין בנים לבנות ומשלבים לימודים תורניים וגישה אורתודוקסית, לצד פתיחות מסוימת ולימודים כלליים מתקדמים. ממשלת צרפת מממנת את המשכורות למורים המלמדים את מקצועות החול, בתמורה לפיקוח הדוק על תוכנית הלימודים הממלכתית. בנוסף נתמך הארגון מאז היווסדו על ידי הג'וינט, קהילות מקומיות ואנשים פרטיים.
בשנת 2012, במהלך פיגועי הירי שאירעו בדרום צרפת בידי צעיר מוסלמי, נרצחו מורה בבית הספר של הרשת בטולוז, הרב יונתן סנדלר, שני בניו ותלמידה נוספת. הרוצח הצהיר כי המניע למעשה הוא נקמת מות ילדים פלסטינים. בעקבות הפיגוע שונה שם בית הספר ל"אור התורה", לפי אמונה במסורת היהודית על סגולה שיש בשינוי שמו של אדם כדי לשנות את גורלו.
אבראהים האשם
אבראהים האשם (ערבית: ابراهيم هاشم, 1888-1958) היה פוליטיקאי ירדני ממוצא פלסטיני ששימש חמש פעמים כראש ממשלת ירדן. כהונתו הראשונה, בשנים 1933-1938, הייתה כאשר עבר הירדן הייתה חלק מהמנדט הבריטי. בזמן כהונתו השנייה, בשנים 1945-1947, זכתה ממלכת ירדן בעצמאותה. שלוש כהונותיו האחרונות היו תחת שלטון המלך חוסיין, בשנים 1955-1958. נרצח כראש ממשלה בזמן ההפיכה הסוציאליסטית בעיראק.
ביוגרפיה
אבראהים האשם נולד בשכם בשנת 1888. למד משפטים באיסטנבול ולאחר מכן לימד בדמשק. בימי שלטונו של פייסל בסוריה היה נשיא בית המשפט הגבוה בדמשק. עם ראשיתו של המנדט הצרפתי בשנת 1920 עבר לירדן. הוא היה שר הכספים של ירדן וכן היה שר המשפטים בממשלת ירדן מספר פעמים, בשנות ה-20. במחצית השנייה של שנת 1932 עלה שמו כמועמד לראשות הממשלה.
בשנת 1951 היה האשם יושב ראש הסנאט הירדני ולאחר רצח המלך עבדאללה ביולי 1951, האשם היה מהחברים בוועדה שמינתה את נאיף (בנו השני של עבדאללה) לעוצר. האשם אף תמך במינויו של נאיף למלך, אך לבסוף גבר הפלג שתמך בטלאל, והוא התמנה למלך בספטמבר 1951. האשם התמנה בנובמבר 1951 למועצת העוצרים שכיהנה בעת העדרו של טלאל לרגל נסיעותיו אל מחוץ לירדן.
האשם התמנה בפעם השלישית לראש ממשלה בזמן מלכותו של חוסיין בעקבות משבר ברית בגדאד בשנת 1955. ראש הממשלה היזאע אל-מג'אלי רצה לצרף את ירדן לברית שיזמה בריטניה, אך הדבר גרר מהומות מצד האופוזיציה הסוציאליסטית בממלכה. בעקבות זאת התפטר אל-מג'אלי והאשם מונה במקומו ב-21 בדצמבר 1955, אולם מינויו לא הרגיע את הרוחות והוא נאלץ להתפטר בראשית ינואר 1956. החליפו סמיר א-ריפאעי, שהכריז סופית על אי-הצטרפותה של ירדן לברית בגדאד. בממשלתו, כיהן האשם כסגן ראש הממשלה. בפברואר 1956 הוא מונה ליושב ראש הסנאט ועזב את הממשלה.
בהמשך אותה שנה התמנה האשם בפעם הרביעית לתפקיד ראש הממשלה, הפעם כראש ממשלת מעבר לאחר נפילת ממשלתו עולת-הימים של סעיד אל-מופתי. הוא כיהן בתפקיד מיולי עד אוקטובר של 1956. ב-29 באוקטובר נערכו בחירות בהן זכה ראש המפלגה הלאומית הסוציאליסטית סולימאן א-נאבולסי. ממשלתו של נאבולסי נקלעה למשבר ביחסיה עם המלך חוסיין, ששיאו בקשר צבאי להפילו באפריל 1957 ("קשר זרקא"). לאחר כישלון הקשר, חוסיין קטע את מדיניותו הליברלית, פיטר את נאבולסי, והוציא את כל המפלגות אל מחוץ לחוק. ב-24 באפריל מינה את האשם לעמוד בראש ממשלה שהייתה פרו-האשמית באופן מובהק.
בעקבות הקמת קע"ם האנטי-מלוכנית, כאיחוד של מצרים וסוריה, בפברואר 1958, הגיעו עיראק וירדן להסכם על איחוד פדראטיבי ביניהן, במאי 1958. האשם התפטר מתפקיד ראש ממשלת ירדן ומונה לסגן ראש ממשלת האיחוד. ב-14 ביולי 1958, בזמן שהותו בבגדאד בתפקיד זה, פרצה בעיראק המהפכה של עבד אל כרים קאסם, שבמהלכה נרצח מלך עיראק פייסל השני. באותו יום האשם נתפס בשדה התעופה של בגדאד יחד עם שר ההגנה הירדני, ושניהם נרצחו בידי בלינץ' של תומכי המהפכנים, יחד עם שר שלישי, כלוצי אל כיירי.
אריק ביקפאלבי
אריק קוסמין ביקפאלבי (ברומנית: Eric Cosmin Bicfalvi; נולד ב-5 בפברואר 1988) הוא כדורגלן רומני המשחק בעיקר כקשר התקפי במועדון הרוסי אורל יקטרינבורג.
הוא החל את הקריירה הבוגרת שלו ברומניה במועדון פינק פנסטר פטרטי בליגה השלישית וצבר למעלה ממאה הופעות בליגה I במדי ג'ול פטרושאני, סטיאווה בוקרשט וגלוריה בוזאו. לאחר מכן החליף מדינות לראשונה בשנת 2012, ומאז התחרה באופן מקצועי באוקראינה, סין ורוסיה. ביקפאלבי זומן לראשונה לסגל נבחרת רומניה בנובמבר 2014.
קריירת מועדונים
בשנת 2005 התחיל ביקפאלבי את הקריירה הבוגרת שלו בליגה השלישית ברומניה עם פינק פנסטר פטרטי, שם בילה שנה. בתקופה זו רשם 23 הופעות וכבש תשעה שערים במועדון. בעונה שלאחר מכן עבר למועדון ליגה I, ג'ול פטרושאני. לאחר שהקבוצה ירדה ליגה, הוא הוחתם על ידי סטיאווה בוקרשט לחמש שנים.
בשנת 2012, עם פקיעת חוזהו, הצטרף לאחר מכן למועדון האוקראיני ווהלין לוצק. ביקפאלבי סיים את עונת 2014/15 כמלך השערים המשותף עם 17 שערים, מה שזיכה אותו במעבר לליאונינג ווין מליגת העל הסינית ב-7 ביולי 2015.
הוא לא הסתגל לחיים בסין ולאחר תקופה קצרה עם דינמו בוקורשט, היריבה העירונית של מועדונו לשעבר סטיאווה, הוא חתם על חוזה עם טום טומסק, שאך העפילה לליגת העל הרוסית.
במחזור הראשון באליפות רוסיה 2019/2020, ב-13 ביולי 2019, הוא כבש צמד מול אופה (3:2). ב-28 ביוני 2020 הוא הבקיע צמד נוסף מול טמבוב (2:1). ב-15 ביולי הוא הבקיע שער זכור היטב מול ארסנל טולה. באוקטובר 2020 חידש את חוזהו באורל לשלוש שנים נוספות.
קריירה בנבחרת
ביקפאלבי זומן לנבחרת הנוער של רומניה.
באוגוסט 2013, לאחר שלא הצליח להוכיח את עצמו במדי הנבחרת הבוגרת ברומניה, הודיע סוכנו כי ביקפאלבי יבחר לשחק בנבחרת הונגריה.
עם זאת, מאמן רומניה, אנגל יורדנסקו, זימן אותו למשחקי מוקדמות יורו 2016, במשחק מול צפון אירלנד בנובמבר 2014. ב-18 בנובמבר אותה שנה ערך ביקפאלבי את הופעת הבכורה במדי הנבחרת במשחק הידידות עם דנמרק.
רסקו (שכונה)
שכונת רסקו (רשמית, גבעת הוורדים) היא שכונה בדרום-מרכז ירושלים, הגובלת בשכונות קטמון, גוננים, קריית שמואל, ניות וגבעת מרדכי. על פי השנתון הסטטיסטי של מכון ירושלים למחקרי מדיניות, ב-2017 התגוררו ברסקו (בצירוף גבעת אורנים ורחוב ש"י עגנון הסמוכים) כ-5,000 בני אדם.