cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הפועל ראשון לציון (כדורגל)
ההפרטה
ב-20 ביולי 2019 רכש עמוס לוזון את המועדון תמורת 1.8 מיליון שקל וכיסוי החובות שהשאיר אחריו ברקוביץ'. ב-17 במאי 2022 עזב את המועדון.
תארים והישגים
גביע המדינה
גביע הטוטו לליגת המשנה (2):
מסרר
מסרר הוא שם משפחה.
ג'וליאן פלוז
ג'וליאן פֶלוֹז בשמו המלא ג'וליאן אלכסנדר קיצ'נר-פלוז, ברון פלוז מווסט סטאפורד (באנגלית: Julian Alexander Kitchener-Fellowes, Baron Fellowes of West Stafford; נולד ב-17 באוגוסט 1949) הוא שחקן, תסריטאי, במאי וסופר אנגלי. כמו כן הוא לורד לימי חייו ויושב בבית הלורדים מטעם המפלגה השמרנית.
ביוגרפיה
פלוז נולד בקהיר בירת מצרים, בנו הצעיר של פרגרין אדוארד לנסלוט פלוז שהיה דיפלומט וערביסט. בית ילדותו היה "ות'רבי פלייס" בדרום קנזינגטון שבלונדון. מ-1959 ועד 1988 התגורר בצ'ידינגלי (Chiddingly) שבסאסקס המזרחית, שם קבורים הוריו.
הוא התחנך בכמה בתי ספר פרטיים בבריטניה. בתחילה בבית הספר "ות'רבי" בדרום קנזינגטון, אחר כך בבית הספר הקתולי "סט. פיליפ'ס", ולבסוף בבית הספר הקתולי "אמפלפורת' קולג'" בצפון יורקשייר. הוא למד ספרות אנגלית בקולג' מגדלן שבאוניברסיטת קיימברידג' וסיים לימודי תואר שני. בתקופת לימודיו היה חבר במועדון תיאטרון החובבים "פוטלייטס". בהמשך למד בבית הספר למשחק "אקדמיית אמנויות הבמה ובר דאגלס" שבלונדון.
טלוויזיה
ב-1981 עבר פלוז להתגורר בלוס אנג'לס ובשנתיים אחר כך שיחק בתפקידים קטנים בתוכניות טלוויזיה. אחרי שחזר לבריטניה השתתף בסדרת הטלוויזיה "בחזרה לאחוזת העמק" בתפקיד לורד קילווילי. תפקידים בולטים נוספים שלו בטלוויזיה היו קלוד סיברוק בסדרת הדרמה עטורת השבחים של ה-BBC "ידידינו בצפון", והדוכס השני מריצ'מונד בסדרה נוספת של ה-BBC "האריסטוקרים".
ב-1991 שיחק בסרט טלוויזיה שביים דני בויל "For the Greater Good". פעמיים גילם את דמותו של ג'ורג' הרביעי, ב-1981 בעיבוד לרומן "סקרלט פימפרנל" וב-1996 בסרט "Sharpe's Regiment" מסדרת סרטי "שארפ", על פי הרומנים של ברנרד קרונוול. ב-2004 החל להציג ב-BBC סדרת סרטי מתח בשם "ג'וליאן פלוז חוקר" (Julian Fellowes Investigates: A Most Mysterious Murder) להם כתב גם את התסריט. הוא היה מנחה של שעשועון הטלוויזיה "Never Mind the Full Stops" ששודר ב-2006 ו-2007.
הוא היוצר, מפיק ואחד הכותבים של סדרת הדרמה "אחוזת דאונטון" שזכתה לשבחי הביקורת ולהצלחה רבה בקרב הצופים. ב-2012 כתב את התסריט למיני סדרה "טיטאניק" ששודרה ב-ITV1.
בשנת 2020 עלתה לאוויר הסדרה בלגרביה המבוססת על רומן של ג'וליאן פלוז באותו שם. באותה שנה יצר את סדרת הטלוויזיה "המשחק האנגלי" לשירות הסטרימינג של נטפליקס.
קולנוע
פלוז כתב את התסריט לסרט "פארק גוספורד" שזיכה אותו בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ב-2002. ב-2005 ביים את סרט הקולנוע הראשון שלו "שקרים נפרדים". ב-2009 כתב את התסריט לסרט "ויקטוריה הצעירה" בכיכובה של אמילי בלאנט. תסריטים נוספים שכתב הם: "יריד ההבלים" עיבוד משנת 2004 לרומן באותו שם של תאקרי, סרט המתח "התייר" מ-2010, ו-"From Time to Time" סרט הרפתקאות שאותו גם ביים.
בנוסף לכתיבה הוא המשיך בקריירת המשחק והשתתף בסרטים "בייבי: סוד האגדה האבודה", "משיכה גורלית", "פלאס ונדום" ובסרט ג'יימס בונד "מחר לנצח".
רומנים
בשנת 2004 פרסם פלוז רומן בשם "Snobs" העוסק בחייהם של אנשי האצולה באנגליה המודרנית. הספר היה לרב-מכר של הסאנדיי טיימס. ב-2009 פרסם רומן נוסף שהיה לרב-מכר "Past Imperfect". בשנות השבעים כתב ופרסם מספר רומנים בשם העט רבקה גרוויל (Rebecca Greville).
תיאטרון
כשחקן הופיע פלוז בכמה הפקות של הווסט אנד כולל "A Touch of Spring" של סמואל טיילור, "Joking Apart" מאת אלן אייקבורן ובהעלאה מחודשת של "Present Laughter" מאת נואל קאוורד.
כמחבר, כתב את התסריט הנוכחי למחזמר "מרי פופינס" בהפקת סר קמרון מקינטוש וחברת דיסני שהועלה בברודוויי בדצמבר 2006.
משפחתו
ב-28 באפריל 1990 פלוז נשא לאישה את אמה ג'וי קיצ'נר, לוטננט במסדר הוויקטוריאני המלכותי, ילידת 1963, משמשת בת לוויה לנסיכה מייקל מקנט. היא בת משפחתו של הרוזן הוריישו הרברט קיצ'נר. תואר הרוזנות של משפחתה בוטל עם מותו של דודה, הנרי הרברט קיצ'נר הרוזן השלישי קיצ'נר, בהיעדר בנים יורשים.
טומה (פירושונים)
{{פירושונים|* טומה – עיר ביפן אישים:
ראו גם
}}
KH-5 ARGON
KH-5 ARGON הייתה סדרת לווייני ריגול של ארצות הברית ששוגרה בשנים 1961–1964. הלוויינים פעלו בשיטה זהה ללווייני מיזם קורונה. הסדרה כללה 12 לוויינים מהם 7 שיגורים נכשלו.
פרויקט התחיל בעקבות כישלון של פרויקט SAMOS. הלוויינים פעלו במקביל ללווייני פרויקט קורונה מדגם KH-2 ו-KH-4A. הלוויינים נבנו בחברת לוקהיד קורפוריישן ופעלו במסלול לווייני נמוך. כל הלוויינים שוגרו מבסיס חיל האוויר ונדנברג בעזרת משגר תור-אג'ינה. קפסולת צילום שוחררה לאחר 4 ימים במסלול.
לוויינים היו במשקל 1110–1500 ק"ג. הם יכלו לבצע צילומי שטח של 556 על 556 ק"מ ברזולוציה של 140 מ'. הצילומים היו מיועדים ליצירת מפות.
שמות אסורים
שמות אסורים (בסינית 避諱) היה איסור (טאבו) לומר או לכתוב שמות (במיוחד תווים) של קיסרים ואבות קדמונים בסין.
סוגי האיסורים
במסמכים ובמכתבים דיפלומטיים שנשלחו בין חמולות הייתה הקפדה להימנע מהשמות האסורים הנהוגים בכל הקלאן.
בשנת 1777 כתב וּאנְג שִׁי-הוֹאוּ (王錫侯) על ספרו את שמו של הקיסר החמישי של שושלת צ'ינג, הקיסר צ'יינלונג (שלט בין השנים 1735 – 1796), ועקב כך הוצא להורג יחד עם קרוביו.
פלסיופלרודון
פלסיופלרודון (שם מדעי: Plesiopleurodon) הוא סוג של זוחל ימי גדול מסדרת הפלזיוזאוריה שחי בתקופה קרטיקון עליון לפני 98 מיליון שנה בוויומינג, אמריקה הצפונית.
היצור היה קטן מהרבה מקרובי משפחתו והגיע לאורך של 3 מ' בקירוב. היו לו שורות של שיניים חרוטיות והוא היה בעל סנפירים שטוחים שהזכירו סנפירי כלב ים. היה לו צוואר רחב אך קצר יחסית והלסתות היו ארוכות וחזקות, בדומה לפליוזאורוס.
יצור זה חי בימי אמריקה וטרף דגים, רכיכות, כרישים קטנים וזוחלים ימיים קטנים. הוא גם חטף פטרוזאורים שעפו נמוך מדי מעל המים. לסתותיו החזקות עזרו לו לקרוע את טרפו לגזרים.
זנון מכתיון
ביוגרפיה
זנון נולד ב־333 לפנה"ס בעיר כתיון שבקפריסין, שהתיישבו בה פיניקים רבים. זנון היה ממוצא מעורב פיניקי ויווני. אביו של זנון, מנסס, היה סוחר עשיר, וזנון הלך בדרכו ועסק במסחר עד שספינתו התנפצה לחופי אזור אטיקה שבמזרח יוון. הוא הגיע לאתונה חסר כל ב־314 לפנה"ס, ושם פגש את הפילוסוף קראטס מן האסכולה של הציניקנים. זנון למד בבית ספרו של קראטס באתונה, התאהב בפילוסופיה ואמר: "עשיתי מסע מוצלח כאשר ספינתי נטרפה בים".
זנון נתפס לדרך חייהם הפשוטה והנוקשה של הציניקנים. בספרו "הרפובליקה" הטיף לחיי שיתוף, ללא אמצעי תשלום, ללא רכוש, ללא נישואין, דת וחוקים. משהבין כי מרשם זה אינו מתאים לרובם של בני אדם, הוא עזב את בית ספרו של קראטס ועבר ללמוד אצל הפילוסוף קסנוקרטס מן האקדמיה האפלטונית, ואצל הפילוסוף סטילפון ממגארה.
ב-301 לפנה"ס ייסד זנון את בית ספרו באתונה. הוא היה רגיל לשוחח עם תלמידיו כשהוא מתהלך מתחת לאכסדרת עמודים (סטואה ביוונית), ומכאן השם "סטואית" שדבק באסכולה שלו. זנון קיבל לבית ספרו עניים ועשירים כאחד, אולם הוא הערים קשיים על קבלתם של צעירים, בחושבו כי רק מבוגרים מסוגלים להבין פילוסופיה. אנטיגונוס השני, מלך מקדוניה, השתתף בשיעוריו של זנון כאשר הזדמן לאתונה, הפך לידידו ולמעריצו של זנון, ביקש את עצתו והזמין אותו להתגורר בארמונו בעיר פלה שבמקדוניה. זנון הודה לאנטיגונוס על הצעתו הנדיבה אך נשאר באתונה ושלח למקדוניה אחד מתלמידיו. הוא לימד בסטואה שנים רבות וחי חיי צניעות בהתאם לתורתו. בין תלמידיו היו הרילוס מקרתגו, אריסטו מכיוס וקלאנתס שירש אותו כראש בית הספר.
זנון היה מושפע מהרקליטוס ואימץ לעצמו את מושג "האש האלוהית", שבה ראה את נפש האדם, את היקום כולו ואת החוק הנצחי של יצירה, הרס ויצירה מחודשת. הוא ייחס את מקורה של תורה זו לסוקרטס שעליו קרא בספרו של קסנופון "זכרונות". מכל כתביו של זנון לא שרד דבר. ממגוון ציטוטים שנשמרו עולה כי הוא האמין ב"חיים בהתאמה לטבע". זנון חשב שכל האירועים קורים "על פי הטבע" אז ההתאמה שצריך להשיג היא לרצות את מה שקורה. התאמה כזו אמורה גם לייצר שלוות נפש כי היא פותרת את המצוקות הנפשיות. כדוגמה להתאמה כזו מסופר על זנון שכשהבין שהוא הולך למות הוא רצה את זה.
יחסי בלגיה–הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
היסטוריה
בעקבות משלחתו של סטנלי לקונגו, לאופולד השני, מלך הבלגים שלט בתחילה בקונגו כרכושו האישי בעקבות ועידת ברלין. תחת שלטונו בוצעו זוועות באוכלוסייה המקומית. ב-18 באוקטובר 1908 הצביע הפרלמנט הבלגי בעד סיפוח מדינת קונגו החופשית; ב-15 בנובמבר 1908 ויתר לאופולד רשמית על השליטה האישית במדינה לבלגיה, והקים את קונגו הבלגית. במהלך תקופת המדינה החופשית, נחשבה קונגו לאכזבה על ידי מדיניות כלכלית קשה שגרמה לכך שמכסות ייצור הגומי יעמדו בכוח העבודה. גידולים אחרים גודלו בקונגו.
במהלך מלחמת העולם השנייה גויסו תושבים מקומיים ליחידות מקומיות על ידי כוחות הברית. הצבא החדש שהוקם זכה במספר ניצחונות על הכוחות האיטלקים בצפון אפריקה. הצלחות הלוחמים השחורים במלחמתם ברעיונות הגזעניים של איטליה הפשיסטית ובת בריתה גרמניה הנאצית, הגבירו את דרישתם של האזרחים לשוויון זכויות. עם הניצחון גברו בהדרגה קריאות מצד התושבים המקומיים לעצמאות מדינית מלאה. ובהמשך קמה תנועה לאומית שפעלה למען עצמאות מדינית. בעקבות תקופה מתמשכת של מהומות והפרות סדר, החליטו הבלגים כי אין באפשרותם לשלוט על שטח כה עצום וב-27 בינואר 1960, הם הודיעו כי בכוונתם לעזוב את המדינה בתוך 6 חודשים.
ב-24 ביוני 1960, לאחר בחירות דמוקרטיות, נבחר פטריס לומומבה, שהיה אז בן 34, כראש ממשלתה הראשון של קונגו על ידי בית הנבחרים.
קונגו הפכה למדינה עצמאית ב-30 ביוני 1960 בהסכמת בלגיה. הונהג טקס אשר נועד לציין את סיומו ההרמוני של השלטון הבלגי והשתתפו בו גם נכבדי קונגו וגם בלגים, כולל בודואן, מלך הבלגים. בודואן, אשר ייצג את בלגיה, נשא את הנאום הראשון בו שיבח את ה"גאונות" של אביו, המלך לאופולד השני, שהחל את היישוב של קונגו ביוזמתו. בודואן תיאר את סיום השלטון הקולוניאלי בקונגו כשיאה של "שליחות הציוויליזציה" הבלגית ודיבר על היחסים הקרובים שהוא קיווה שיישמרו בין שתי המדינות. לאחר סיום הנאום נשא ז'וזף קסא-וובו, כנשיא קונגו, נאום קצר ובלתי שנוי במחלוקת בהודו למלך על נוכחותו ועל איחוליו. בנאום לא מתוכנן שנשא פטריס לומומבה בתגובה למלך, בלגיה הוגדרה כמדינה ידידותית. הוא אמר שאף שעצמאות קונגו הוכרזה בהסכמה עם בלגיה, היא הושגה לאחר מאבק. הנאום כמעט עורר תקרית דיפלומטית בין קונגו לבלגיה, ולומומבה נשא מאוחר יותר נאומים נוספים בניסיון לאמץ נימה פייסנית יותר.
השפעת בלגיה בקונגו לא תמה עם המעבר לעצמאות והיא הייתה מעורבת במשבר קונגו, שנמשך בין השנים 1960 ו-1965 ובאה לידי ביטוי גם בשהיית כוחות בלגיים במדינה.
לומומבה עורר את זעמה של בלגיה כשאמר שהקולוניאליזם הוא "העבדות המשפילה ביותר נכפתה עלינו באמצעות כוח". בספטמבר 1960 הודיעו קסא-וובו הודח לומבבה על ידי קסא וובו ומובוטו ססה סקו. לומבבה הועבר לקטנגה, שם הוצא להורג על ידי מתנגדיו ב-17 בינואר 1961. לפי דו"ח בלגי, בלגיה תמכה במתנגדיו ופעלה להביא למאסרו של לומומבה ולהעבירו לקטנגה, שאז נשלטה על ידי אויבו מואיז צ'ומבה. ברקע השפיעה כנראה גם המלחמה הקרה.
ממשלת בלגיה גם סייעה בהקמת תהליך שלום ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו שסיים לבסוף את מלחמת קונגו השנייה ביוני 2003 על ידי הקמת ממשלת מעבר (2003–2006).
באותה השנה, קארל דה גוחט, שר החוץ הבלגי, הטיל ספק ביכולת של הפוליטיקאים בקונגו להאבק בשחיתות ולקיים דמוקרטיה. באותה תקופה קונגו הייתה אמורה לקיים בחירות ראשונות לאחר מלחמת קונגו השנייה.
בשנת 2008, דה גוחט, גינה את "השחיתות של האליטות הקונגוליות". כך הכריז, במאי 2008, בעת ביקורו בסין, כי "לבלגיה הייתה כוח מוסרי על קונגו" מה שהעניק לה "זכות בדיקה" בענייניה הפנימיים של קונגו. נשיא קונגו ז'וזף קבילה היה אז בעד הפסקה זמנית של היחסים בין שתי המדינות. הממשלה, בראשות ראש הממשלה אנטואן גיזנגה, לעומת זאת, לא בחרה בניתוק מוחלט של היחסים, אלא זימנה את שגריר קונגו דאז, מר מוטמבה וביקשה, באמצעות שר החוץ של קונגו, אנטיפס מבושה ניאמוויסי, את סגירת הקונסוליות הבלגיות שהיו במדינה.
בשנת 2009, דה גוחט, שהוכרז כאישיות בלתי רצויה בקונגו, עזב כדי לעבוד עבור הנציבות האירופית בשירותי סיוע ופיתוח הומניטרי והוחלף על ידי איב לטרמה, שאיפשר פיוס ביחסים הדיפלומטיים בין בלגיה-קונגו.
בשנת 2010, לאחר חמישים שנה של עצמאות קונגו, ביקורו של אלברט השני, מלך הבלגים נתקל במחלוקת מאחר שאחיו של המלך, בודואן, מלך הבלגים, היה קשור לחיסולו של פטריס לומומבה, ומשפחתו של לומומבה ביקשה להביא תיק נגד 12 בלגים, בטענה שעינויים ורצח של לומומבה היוו פשעי מלחמה.
בין מחלוקות אחרות, שר התקשורת של קונגו, למברט מנדה אומלנגה, תיאר "גישה בלתי מתקבלת על הדעת של המעמד הפוליטי הבלגי לראות בבעיות קונגו עניינים פנימיים של ארצם", בעקבות טענות כמו "המקרה המשונה מאוד של הזמנה דמיונית לחלוטין של חיילים בלגים להשתתף במצעד הצבאי בקינשאסה", בין היתר. השר הבלגי לשיתוף פעולה לפיתוח, שארל מישל, הביע אז הפתעה מהדברים ודרש לכבד את בלגיה.
במהלך ביקור של משלחת הממשלה הבלגית בשנת 2008 בקונגו, אמר הנשיא ז'וזף קבילה כי אינו מעריך את המסר שהביא הצוות בנוגע לנושאי זכויות אדם. קבילה אמר: "על בלגיה לבחור בסוג היחסים שהיא רוצה לקיים עם הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. יש לה בחירה בין קיום יחסים טובים כשותפים למערכת יחסים בוגרת עם מדינה ריבונית ועצמאית או יחסי אדון-עבד. אציין כי בכל פעם שמובלת משלחת בלגית על ידי שר החוץ; זה עם הרבה יהירות, כאילו המבקרים שלנו באים לכאן כדי להרצות לנו. זה לא מקובל. קונגו לעולם לא תקבל זאת, בהחלט לא אני."
בדצמבר 2016, כאשר הודיע הנשיא קבילה על דחיית הבחירות וכי לא יפרוש מתפקידו למרות סיום המנדט החוקתי שלו, הודיעה ממשלת בלגיה כי "תבחן מחדש" את קשריה עם הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. ממשלת בלגיה גם המליצה לאזרחיה לא לבקר ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו בגלל התסיסה הפוליטית. באפריל 2017 הוכרז כי ממשלת קונגו הודיעה לנספח הצבאי הבלגי בקינשאסה כי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו תשהה את שיתוף הפעולה הצבאי עם בלגיה, לאחר ששר החוץ דידייה ריינדרס מתח ביקורת על בחירתו של הנשיא קבילה בראש הממשלה החדש, ברונו טשיבאלה.
ב-30 ביוני 2020 הביע פיליפ, מלך הבלגים את "חרטתו העמוקה", אך לא התנצלות, על הזוועות במדינת קונגו החופשית במכתב לנשיא קונגו.
בשנת 2022, הושב שריד של פטריס לומומבה לקונגו.
אופוסום גדול-אוזן
אופוסום גדול-אוזן (שם מדעי: Didelphis aurita) הוא כיסאי דרום-אמריקני גדול בסוג אופוסום שמצוי לאורך החוף המזרחי של אמריקה הדרומית. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1826 על ידי חוקר הטבע הגרמני מקסמיליאן וייד-נאוויד והוא בין המינים הקטנים בסוג. בעבר נחשב לתת-מין או אוכלוסייה מבודדת של אופוסום מצוי.
אנטומיה ומראה
האופוסום גדול האוזן דומה מאוד לאופוסום המצוי אך קטן וכהה ממנו; אורך ראשו וגופו 35–37 ס״מ, אורך זנבו 35–37 ס״מ ומשקלו 930 עד 1.3 קילוגרם. הזכרים גדולים וכבדים מן הנקבות. הגוף מגושם ומוצק והראש גדול, מסיבי ומשולש. החוטם מחודד עם אף ריבועי גדול. האוזניים גדולות, רחבות ודיסקתיות. הזנב ארוך, עבה וקשקשי, והוא פרוותי בשלישו הראשון. הגפיים קצרות ומוצקות. כפות הידיים והרגליים גדולות ובעלות טפרים חזקים. הנקבה בעלת כיס מפותח.
הפרווה של אופוסום גדול-אוזן גסה וזיפית ומורכבת משתי שכבות: שכבה תחתונה צהובה ושכבה עליונה אפורה או שחורה. צבע הפרווה נע בין צהוב-מלוכלך לאפור כסוף, ולעיתים קרובות היא מתכהה עד לשחור מבריק. הגב נוטה להיות כהה בדרך כלל, והירכיים, הזרועות והכתפיים שחורים. הצד התחתון בצבע צהבהב-כתמתם או אפרפר חיוור. הראש שחרחר, צהבהב או מעורב משניהם, וסימוני הפנים שלו כוללים פס שחור על החרטום וכתם שחור בצורת V שיורד מהעיניים עד לחרטום. סימוני הפנים עשויים להיות מצומצים מאוד ולהסתכם בטבעות סביב העיניים, ולעיתים הם נטמעים לחלוטין בפרווה השחורה של שאר הפנים (במקרה שהראש שחור). החוטם והאף ורודים. האוזניים שחורות, והזנב שחור בבסיס וורוד בשאר. כפות הידיים והרגליים שחרחרות והאצבעות ורודות.
תפוצה
האופוסום גדול האוזן נפוץ באמריקה הדרומית; טווח התפוצה שלו מוגבל באופן כללי לחוף המזרחי של היבשת, והוא מצוי בדרום ומזרח ברזיל, מזרח פרגוואי והקצה הצפוני של ארגנטינה; יש לו חפיפה באזורים רבים אם אופוסום לבן-אוזן הגדול והכבד יותר. בית הגידול שלו נמצא בעיקר באזור היער האטלנטי ויערות עננים לחים של אראוקריה ובמידה פחותה יותר גם בסוואנות מיוערות של הסראדו. הטמפרטורה הממוצעת בבית גידולו נעה בין 17 ל-24 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת 2,000-1350 מילימטר לשנה.
אקולוגיה
האופוסום גדול האוזן פוליגמי בדומה למינים אחרים. הזכרים תרים אחר נקבות בשטח המחיה הקבוע, ומאתרים אותם באמצעות חוש הריח והאזנה לקולות. עונת הרבייה חופפת לעונת הגשמים שאז המזון שופע יותר ומקל על הנקבה להניק, ובתנאים סביבתיים טובים היא מסוגלת להמליט 2–3 פעמים בעונה. האופוסומית נכנסת להיריון קצר שנמשך עד כ-14 ימים, ולאחריהם היא ממליטה שגר בינוני של עד 7 צאצאים שזוחלים לכיס שלה ונצמדים לפטמות. הם גדלים בכיס במשך כ-3 חודשים ונגמלים לקראת סוף עונת הגשמים כאשר המזון עדיין זמין מאוד. הגורים המתבגרים יכולים להתרבות כבר בעונת הגשמים הבאה. תוחלת החיים של האופוסום בטבע עומדת על כשנתיים.
מצב
האופוסום גדול האוזן מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בגלל תפוצתו הרחבה, אוכלוסייתו הגדולה, סובלנות לשינויים בבית הגידול, התרחשות במספר אזורים מוגנים, ומשום שלא סביר שיסווג בקרוב בקטגוריה מאוימת יותר. למרות שמתרחש ציד לבשר על ידי תושבים מקומיים, נראה שאין לזה השפעה רבה על מספריו ומגמת האוכלוסייה מוגדרת כיציבה. בירוא יערות עשוי להיות איום מקומי בפרגוואי.
פורד פלקון XE
פורד פלקון XE (באנגלית: Ford Falcon XE, קרוי גם: Ford Fairmont XE) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב Ford Australia, חברת בת של פורד אשר יוצרה בין השנים 1984–1982
סורת אל-ע'אשיה
סורת אל-ע'אשיה (בערבית: الغاشية) היא הסורה ה-88 בקוראן, והיא מונה 26 פסוקים.
שם הסורה נגזר מהפסוק הראשון שמופיע בה. יש האומרים שמשמעות שם הסורה היא "המאורע הנורא", בעוד אחרים פירשו זאת כ"חזון המכסה".
תוכן הסורה
פסוקים 1–7 מדברים על עונשם של הלא מאמינים בגיהנום.
פסוקים 8–16 מתארים את שכרם של המאמינים בגן העדן.
פסוקים 21–24 שוב דנים בעונש הגיהנום.
הסורה בחדית'
ישנו חדית' שבו נאמר כי זה אשר קורא את הסורה הזאת באופן עקבי בתפילותיו, יזכה לכאורה בחסדו של האל גם בעולם הזה וגם בעולם הבא, ויזכה להגנה מפני הגיהנום.
בחדית' אחר נאמר שמוחמד נהג לקרוא את הסורה הזאת בתפילות החג.
אילינג
אִילִינֶג (באנגלית: Ealing) היא עיירה הנמצאת ברובע אילינג, למעשה היא פרבר של לונדון הנמצא כ-12.5 קילומטר מערבית למרכז העיר, לעיתים היא נקראת "מלכת הפרברים" ("Queen of the Suburbs").
היסטוריה
המפות הראשונות של אילינג נערכו במאה ה-18. במאה הזאת אילינג הייתה בעיקר אזור כפרי והתעסוקה העיקרית בה הייתה חקלאות. עם זאת עבר באילינג כביש גישה חשוב שחיבר בין אוקספורד שבמזרח למרכז לונדון שבמערב שידוע היום בשם "דרך אקסברידג'" (Uxbridge Road). מספר גדול של פונדקים היו פזורים לאורך הדרך שם יכלו הנוסעים והסוסים להתרענן.
ככל שלונדון התפתחה האזור הפך לשוק חקלאי. בשנות החמישים של המאה ה-19, עם שיפור התחבורה (הקמת מסילת הברזל מערבה ופיתוח התעלות בבריטניה), ההתיישבויות הפזורות החלו לגדול לעיירה ואוחדו לאזורי מגורים רציפים. בזמן זה דבק באילינג הכינוי "מלכת הפרברים".
כאמור שיפור התחבורה ובניית מסילות הברזל הביאו לשינויים המשמעתיים ביותר בעיירה במאה ה-19, בשנת 1879 נפתחה תחנת הרכבת ברחוב הראשי (Ealing Broadway), דבר שהוביל, בעשורים הבאים, לבנייה מחדש בחלקים נכבדים מהעיירה של בתי מגורים למעמד הבינוני. השיפור התחבורתי, שכלל גם אוטובוסים רתומים לסוסים וגם רכבות, איפשר לאנשים לנסוע לעבוד בלונדון בזמן שהם מתגוררים באזור כפרי. חלקים מהאזור הכפרי החלו להיעלם במהירות, אך עדיין שטחים נכבדים נשמרו, והוגדרו כפארקים ציבוריים.
במהלך התקופה הוויקטוריאנית הוגדרה אילינג כעיירה באופן רשמי, המשמעות לכך הייתה סלילת כבישים, בניית ביוב, בניית בתי ספר ומוסדות ציבוריים. כמו כן הוקם בית העיירה.
בשנת 1984 נחנך מרכז הקניות החדש של אילינג על ידי המלכה אליזבת השנייה, וכיום הוא נחשב למרכז אילינג.
ב-2 באוגוסט 2001 הוחבאה פצצה בת 40 ק"ג ברחוב והתפוצצה ליד תחנת הרכבת. הפיצוץ גרם לפציעתם של שבעה אנשים באורח בינוני ולנזק רב לחנויות שבאזור. הפצצה הונחה על ידי ה"פורשים האירים" שהיו ארגון קיצוני שפרש מה-IRA. עד לשנת 2019 פעל ברובע מוזיאון האופנוע של לונדון.
יהדות אילינג
באילינג קיימת קהילה יהודית קטנה המונה כמה עשרות בודדים. כמו כן גרים באילינג מספר מצומצם של ישראלים, חלקם עובדים באל על ומתגוררים שם בגלל הקרבה לנמל התעופה לונדון הית'רו.
בתי כנסת
באילינג קיימים מספר בתי כנסת
אולפני אילינג
אילינג נודעת באולפני הקולנוע שלה אשר הם העתיקים ביותר בעולם וידועים בעיקר בזכות "קומדיות אילינג". האולפנים נרכשו על ידי ה-BBC בשנת 1955 ועל כן מקומות באילינג מצולמים בתוכניות טלוויזיה אנגליות.
השכלה
אילינג היא מרכז של מוסדות להשכלה גבוהה ולכן שוכנים בה סטודנטים רבים
פיונטניצה
פיונטניצה (בפולנית: Piątnica) הוא כפר במחוז לומז'ה שבפרובינציית פודלסיה בפולין, כ-4 ק"מ צפונית ללומז'ה ולצד נהר נרב, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
היישוב נזכר מראשית המאה ה-15, עת היה בבעלות נסיכי מזוביה. במשך השנים התבססה כלכלת היישוב על אספקת תוצרת חקלאית ללומז'ה הסמוכה. בשנת 1818 פגעה ביישוב שרפה גדולה.
יהודי פיונטניצה
יהודים ישבו ביישוב מהמאה ה-16, והקהילה במקום גדלה לאחר גירוש יהודי לומז'ה במחצית השנייה של המאה ה-16. מהמחצית השנייה של המאה ה-19 התפרנסו יהודי היישוב מאספקת סחורות ליחידות הצבא הרוסי שחנו בקרבת מקום. בסוף המאה ה-19 נמנו ביישוב 1,239 יהודים, רוב תושביו. במהלך מלחמת העולם הראשונה גירשו הרוסים מהיישוב את יהודיו, ורק כ-40% מהם שבו אליו לאחר מכן.
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-520 יהודים, כשליש מתושביו, והתקיימה בו פעילות ציונית ענפה. אחד מרבני הקהילה, הרב טיקוצ'ינסקי, נעשה לפעיל ציוני בולט ביישוב, ועלה לארץ ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי היישוב מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם, לצד חרם על עסקיהם.
בוניפקיוס החמישי
בוניפקיוס נולד בנאפולי ושם אביו היה יוחנן. לא ידוע רבות אודותיו לפני מינויו לאפיפיור. הוא נבחר כאפיפיור לאחר שנה של אינטרגנום מאז מותו של קודמו אדאודטוס הראשון, וזאת בשל מלחמת אזרחים שאירעה באיטליה עת שליט רוונה אלאותריוס ניסה לכבוש את רומא (הוא נרצח על ידי צבאו שלו בטרם כבש את העיר).
בדה ונרביליס מציין כי בתקופת כהונתו פעל בוניפקיוס לניצורה של אנגליה, ובמסגרת פעילות אלה הוציא צו המורה שהכנסיות באנגליה יהוו מקום מפלט לפושעים (אם אלה יתנצרו). בנוסף התכתב בוניפקיוס עם מליטוס ארכיבישוף קנטרברי עם יוסטוס בישוף רוצ'סטר. בוניפקיוס כתב לאדווין מלך ממלכת נורת'מבריה וניסה לשכנע אותו להתנצר, וכן כתב לרעייתו, הנסיכה אתלבור, נסיכת קנט הנוצרייה, על מנת שזו תפעיל השפעתה על בעלה.
בוניפקיוס מת ב-25 באוקטובר 625 ונקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש, ברומא.
יחסי בלגיה–ישראל
יחסי בלגיה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים שבין בלגיה לישראל. בלגיה הצביעה בעד תוכנית החלוקה של האו"ם לארץ ישראל בשנת 1947 והכירה במדינת ישראל ב-15 בינואר 1950. לבלגיה שגרירות בתל אביב, ולישראל שגרירות בבריסל.
בחודש פברואר 2010, נקבע שלט לכבוד המלך אלברט הראשון, בכיכר המלך אלברט בתל אביב. הטקס התקיים בנוכחותו של ראש עיריית תל אביב רון חולדאי, ושגריר בלגיה בישראל בנדיקט פרנקינט. המלך אלברט ביקר בתל אביב בשנת 1933 והתארח אצל מאיר דיזנגוף.
המלך בודואן והמלכה פביולה בקרו בישראל בשנת 1964.
שגריר בלגיה בישראל משנת 2020 הוא ז'אן-לוק בודסון.
היסטוריה
בין השנים 1960-1963 שימש אלישיב בן חורין כשגריר ישראל במדינה. ב-1975, בלגיה הצביעה נגד החלטת האו"ם המשווה את הציונות לגזענות. דבר זה סייע לישראל לקשור קשרים רשמיים עם בלגיה ולהצטרף לקבוצת מערב אירופה ואחרות באו"ם. הסכמים דו צדדיים, מדעיים כלכליים, ושל חילופי תרבות נחתמו בין המדינות, וקיימות מספר עמותות ידידות בין בלגיה לישראל. בית הארחה ומועדון סגל באוניברסיטה העברית, שנקרא בית בלגיה, ונבנה בסיוע כספי של אגודת הידידים הבלגיים של האוניברסיטה העברית.
יחסי הסחר בין בלגיה לישראל
לבלגיה ולישראל הסכם סחר חופשי במסגרת יחסיה של ישראל עם האיחוד האירופי.
בשנת 2009, היצוא הישראלי לבלגיה הגיע ל-2.37 מיליארד דולרים, והיבוא מבלגיה הסתכם ב-2.56 מיליארד. בשנת 2010, המסחר בין המדינות גדל בכ-50%. במרץ 2010, ישראל ובלגיה חתמו על הסכם אמנת מס חדש על מנת לשפר את התחרותיות של חברות ישראליות הפועלות בבלגיה ולעודד השקעות בלגיות בישראל.
הסחר הכולל בין ישראל לבלגיה בין השנים 2014-2010 הסתכם בכ – 31 מיליארד דולר, כאשר הוא היווה כ-16% מהסחר בין ישראל למדינות האיחוד האירופי בשנים האלו.
ב-2014 ישראל ייצאה לבלגיה בהיקף של כ- 3.3 מיליארד דולר, כ-5.76% מתוך סך היצוא הישראלי, ובאותה שנה ישראל ייבאה מבלגיה בהיקף של כ- 3.2 מיליארד דולר, כ-4.27% מתוך סך היבוא הישראלי.
יצוא
מבחינת סקטורים, ענפי היצוא הישראלים הגדולים ביותר לבלגיה בשנת 2014 הם:
ייבוא
ענפי הייבוא הישראלים הגדולים ביותר מבלגיה לישראל בשנת 2014 הם:
ביקורים רשמיים מטעם שתי המדינות
ב-1964 ביקרו בישראל המלך בודואן והמלכה פביולה והתקבלו על ידי הנשיא זלמן שזר וראש הממשלה לוי אשכול.
ביוני 2016 נועד נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין עם ראש ממשלת בלגיה שארל מישל. במהלך בפגישה אמר מישל כי "כידיד יש לי את הזכות לומר לכם שאתם טועים" והוסיף לאמר כי הוא מתנגד לתנועת ה-BDS אך הוא בעד סימון מוצרים המיוצרים בהתנחלויות. באותה שנה מרטין שולץ, נשיא הפרלמנט האירופי ניסה ליזום פגישה בין הנשיא ריבלין ונשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס בבריסל. ריבלין השיב בחיוב להצעה ואילו עבאס סירב לפגוש את ריבלין.
ג'ורג' אורוול
ג'ורג' אורוול (באנגלית: George Orwell; 25 ביוני 1903 – 21 בינואר 1950) הוא שם עט של הסופר האנגלי אריק ארתור בְּלֵייר (Eric Arthur Blair).
ביוגרפיה
אריק ארתור בלייר נולד במוטיהרי שבהודו. אביו היה פקיד במערכת השלטון הבריטי בהודו. ב-1904 חזרה אימו לאנגליה, ולקחה עמה את אריק בן השנה ואת אחותו. אביו נשאר בהודו עד פרישתו ב-1912. כתלמיד מוכשר קיבל בלייר מלגות, תחילה בגיל 8 לבית ספר הפרטי סנט סיפריאנס ואחר כך לבית הספר היוקרתי איטון. במהלך שהותו באיטון הזניח בלייר את לימודיו, ובבחינות הגמר סיים עם 138 מתוך 167.
בניגוד לרוב בוגרי איטון, שפנו לאוניברסיטת אוקספורד או לאוניברסיטת קיימברידג', התגייס בלייר למשטרה בהודו ושירת בבורמה במשך 5 שנים עד לשנת 1927, אז התפטר הן משום שחש כי השירות במשטרה גורם לו לסטות מייעודו בחיים להיות סופר, והן משום שחש כי הוא משרת מערכת שאינו מאמין בה יותר. המסה "לירות בפיל" מתארת דרך אפיזודה מחייו כשוטר בבורמה את התיעוב שחש למשטר הקולוניאלי הבריטי.
בבורמה החלה התפתחותו הפוליטית של בלייר כאיש שמאל. הוא הרגיש שהקיום של האימפריה הבריטית מבוסס על ניצול, בין אם ניצול הבורמזים ובין אם ניצול מעמד הפועלים הבריטי. בשנתיים הבאות חי בלייר בעוני מבחירה, מפני שחפץ להתקרב למעמד הנמוך ולהתגבר על הרתיעה ממנו שהושרשה בו. לאחר שחי בלונדון ובפריז עם פרוצות וקבצנים כתב את הספר "דפוּק וזרוּק בפריז ובלונדון" (1933) על שהותו ברובעי העוני. הספר פורסם תחת שם העט ג'ורג אורוול. אורוול היה אדם צנוע וביישן, תיעב עסקנות ספרותית, והיה בודד למדי רוב שנותיו. הוא נישא פעמיים וכמה שנים לפני מותו אף אימץ בן.
בשנים הבאות כתב כמה ספרים, ובהם "ימים בורמזיים" (1934), "שאו את נס האספידיסטרה" (1936), שראה אור בעברית (כנרת, 1989), ו"הדרך לרציף ויגן" (1937) על חיי הכורים בצפון אנגליה ועל התפתחות גישתו של אורוול כלפי הסוציאליזם. במהלך שנות ה-30 ועד סוף חייו פרסם גם מאמרים רבים, ביקורות ספרים וסרטים. אף שחלק גדול מפרסומיו הופיע בפורומים בעלי נטייה לשמאל הפוליטי, רבים מהם לא התקבלו בעין יפה בקרב הסוציאליסטים האנגלים שאותם ביקר לעיתים קרובות. עד פרסום ספרו "חוות החיות" (1945) היה שמו של אורוול מוכר בחוגים הספרותיים בלבד, וספריו, למרות מאמצי המו"ל שלו ויקטור גולנץ, זכו לתפוצה דלה למדי.
בשנת 1936 עזב אורוול לספרד כדי לסקר כעיתונאי את מלחמת האזרחים בספרד. כאשר הגיע לשם החליט להצטרף לכוחות הרפובליקנים, וצורף לשורות מיליציית POUM המרקסיסטית. הוא קיבל הדרכה צבאית בסיסית, נשלח להילחם ונפצע בצוואר. לאחר כמה חודשים חזר לברצלונה ולחרדתו גילה כי העיר שבה למצבה הבורגני הקודם. לא רק זאת, אלא שהמיליציה שבה שירת הואשמה באותו זמן בהיותה פשיסטית. אורוול ברח לצרפת ופרסם ב-1938 את הספר מחווה לקטלוניה, שבו תיאר את חוויותיו מהחזית ומברצלונה ואת מסקנותיו הפוליטיות ממלחמת ספרד. ספר זה, הנחשב כיום ליצירת מופת, זכה להתעלמות כמעט מוחלטת עם הופעתו, בעיקר בשל חשבון הנפש הנוקב שעשה אורוול עם השמאל העולמי. אוסף המאמרים "בבטן הלוויתן" הופיע ב-1940, וכלל שלושה מאמרי ביקורת ספרותית ותרבותית משפיעים. מסוף 1940 עד 1943 הועסק אורוול ב-BBC בהפקת תוכניות ששודרו להודו בזמן מלחמת העולם השנייה. לאחר שעזב את ה-BBC ועד תחילת 1945, שימש אורוול כעורך הספרותי של העיתון "טריביון", שבו גם היה לו טור קבוע. ב-1945 פרסם מאמר נגד אנטישמיות, בו כינה את התופעה "מחלה" וקרא לפתוח במאמץ מחקרי לגילוי מקורותיה והסיבות להתגברותה באנגליה מתחילת מלחמת העולם השנייה. עם תום מלחמת העולם שירת אורוול ככתב של שבועון ה"אובזרבר" באירופה.
דעותיו על כישלון הניסיון הסובייטי בוטאו באלגוריה "חוות החיות", שיצאה לאור ב-1945, ומתוכה לקוח המשפט הנודע "כל החיות שוות, אך יש חיות ששוות יותר מאחרות". בשל הביקורת החריפה שכולל הספר על מימוש הקומוניזם בברית המועצות, ניסו תומכי ברית המועצות בבריטניה, ומו"לים בעלי נטיות שמאליות, להניא את אורוול מפרסום ספרו. בשנת 1946 כתב: "הדבר שהכי רציתי לעשות לאורך כל עשר השנים האחרונות הוא להפוך כתיבה פוליטית לאמנות".
בשנת 1949 יצא לאור ספרו הדיסטופי הנודע "1984". הספר הוא רומן המציג שלטון טוטליטרי קיצוני, ומתאר מציאות שבה אסורה אפילו מחשבה אשר אינה תואמת את קו המפלגה השלטת. הספר שימש עבור רבים אזהרה חריפה נגד הקומוניזם. התיאור של חוסר האינדיבידואליות ושטיפות המוח הבלתי פוסקות, חוסר הפרטיות, הרעיונות הפילוסופיים, וכן מושגים כגון חדר 101, שיחדש, האח הגדול ומשטרת המחשבות חדרו לשיח התרבותי והשפיעו עליו השפעה רבה, עד כדי כך שעולם הדומה לתיאור זה מכונה לעיתים "אורווליאני".
ג'ורג אורוול נפטר בלונדון ב-1950 משחפת, שבה לקה כנראה בתקופה אותה תיאר בספר דפוּק וזרוּק בפריז ובלונדון.
פוליטיקה
אורוול היה אנטי-סובייטי ונגד קומוניזם באופן מובהק. הוא תקף בחריפות את ברית המועצות ואת הטוטליטריזם בספריו המפורסמים, 1984 וחוות החיות. בהקדמה לספרו חוות החיות, תקף את הקהילה הספרותית האנגלית של תקופת סוף מלחמת העולם השנייה, ותקופה קצרה אחריה, על כך שהיא יודעת על פשעים סובייטים אבל בוחרת להתעלם, להסתיר פרטים ואפילו להתנהג בהערצה לברית המועצות, הכול כדי לשמור על בעלי הברית במלחמה.
קישורים חיצוניים
מפרי עטו:
דקטודון
מאובני הדינוזאור נמצאו בדרום דקוטה, ארצות הברית בחפירות של תצורות לקוטה (Lakota Formation), שם נמצאה גולגולת בעלי נקודות דמיון לאיגואנודון אך גדולה יותר. בתחילה הייתה שייכת לאיגואנודון אך החוקר גרגורי ס. פאול (Gregory S. Paul) החליט לשייכו ב-2008 למין עצמאי. הסוג החדש הגיע לאורך של 6 מטרים בערך ולמשקל של 1 טון.
לא ידוע הרבה על היצור ומאפייניו. ייתכן שהוא נע בעדרים לאורך דרומה של ארצות הברית וליחך צמחייה רכה עם לסתותיו הגדולות.
אליפות אירופה בכדוריד 2010
אליפות אירופה בכדוריד 2010 היא אליפות אירופה התשיעית והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים בנורווגיה בין ה-19 בינואר ל-31 בינואר 2010. המשחקי הגמר נערכו בווינה ב-Wiener Stadthalle שמכיל כ-16,150 מקומות.
זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות
המדינה המערכת (אוסטריה) והאלופה המכהנת (דנמרק) העפילו ישירות. יתר 14 נבחרות העפילו דרך המוקדמות.
16 קבוצות חולקו ל-4 בתים. שלוש נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני שנערך בשני בתים. בכל בית העפילו 2 קבוצות ומשחקי הפלייאוף.
בית א'
המשחקים נערכו בגראץ באולם Stadthalle Graz שמכיל 5,000 מקומות.
בית ב'
המשחקים נערכו בלינץ באולם Intersport Arena שמכיל 6,000 מקומות.
בית ג'
המשחקים נערכו באינסברוק באולם OlympiaWorld שמכיל 10,000 מקומות.
בית ד'
המשחקים נערכו בווינר נוישטאדט באולם Arena Nova שמכיל 5,000 מקומות.
בית העפלה I
המשחקים נערכו בווינה באולם Wiener Stadthalle שמכיל 11,000 מקומות.
בית העפלה II
המשחקים נערכו באינסברוק באולם OlympiaWorld שמכיל 10,000 מקומות.
ישראל באליפות
נבחרת ישראל בכדוריד החלה את השתתפותה בבית ה' של המוקדמות. היא סיימה את הבית במקום החמישי ולא העפילה להמשך התחרות.
גבריאל לאמה
גבריאל לאמה (בצרפתית: Gabriel Lamé; 22 ביולי 1795 – 1 במאי 1870) היה מתמטיקאי ומהנדס צרפתי.
גבריאל לאמה נולד בעיר טור. עסק בחקר מערכות קואורדינטות עקומות (Curvilinear coordinates) ועקומות דמויות אליפסה הידועות היום כעקומות לאמה. בנוסף, עסק בנושאים בתורת המספרים ובין היתר הוכיח מקרה פרטי של המשפט האחרון של פרמה. לאחר מכן, ניסה להוכיח את המשפט במלואו, אך שגה בהוכחה. לאמה אף עסק בבעיות של חוזק חומרים כמו יציבות של מבני קשתות וגשרים תלויים והרבה לעסוק בתורת האלסטיות. עסק גם בבעיות של מעבר חום. השתמש בקואורדינטות עקומות כדי להמיר משוואות לפלס למערכת קואורדינטות אליפסואידיות.
לאמה סיים את הלימודים בבית הספר אקול פוליטקניק בשנת 1818 ואת בית הספר ההנדסי למכרות בשנת 1820. הוא נבחר למשימת סיוע יחד עם קלפרון ברוסיה ולימד במכון הנדסי בסנקט פטרבורג מתמטיקה שימושית ופיזיקה. ברוסיה עסק גם בתכנון מבנים מיוחדים ובהם גשרים תלויים. בשנת 1824 תכנן ובנה מכשיר הידראולי לבדיקת חוזק המתיחה של ברזל ששימש ברוסיה לבניית מבנים. לאמה שם לב שבערך בשני שלישים מהחוזק המרבי של החומר, נוצרת בדגם מתיחה מהירה - כניעה ואחרי נקודת הכניעה נוצר צוואר בדגם שממשיכים להעמיס. תוצאות אלה של מבחן המתיחה שמשו כנתוני תכנון והוזכרו בספרים של חוזק חומרים.
יחד עם קלפרון כתב לאמה סיכום בתורת האלסטיות של משוואות שיווי המשקל שהיו ידועות עד זמנו מהעבודות של נאוויה ושל קושי, לשימוש בפתרון בעיות של אלסטיות. הצגת המשוואות הייתה בתוספת שימושים מעשיים. הם השתמשו בקבוע אלסטי אחד אותו ניתן למצוא במבחן המתיחה. הסיכום כלל גם נוסחאות חישוב עובי דופן של גוף גלילי תחת לחץ כלשהו והראו שמדובר במאמץ דו־ממדי. הם בחנו גם בעיות של פיתול ומאמצים בגוף כדורי בלחץ פנימי או חיצוני. הם פתרו גם בעיות מורכבות כמו גלילים אינסופיים וגופים בין משטחים אין סופיים. המסמך סיכם את הידע התאורטי הקשור למעוות אלסטי. הם עשו זאת בצורה ברורה ופשוטה למהנדסים.
לאמה חזר לצרפת בשנת 1831, כאשר הורעו היחסים בין רוסיה לבין צרפת. תחילה היה מעורב בנושא מסילות הברזל אך במהרה הצטרף לסגל בית הספר אקול פוליטקניק כפרופסור לפיזיקה, שם לימד עד שנת 1844. בשנת 1843 נבחר לאקדמיה הצרפתית למדעים. בשנת 1837 פרסם בכתב את ההרצאות שלו בקורס בפיזיקה ובשנת 1852 יצא לאור ספרו בנושא האלסטיות. היה זה הספר הראשון שנכתב בתורת האלסטיות. לאמה דן בשימוש באלסטיות בהתייחס לאופטיקה, מצא את הקשר בין מאמץ לבין מעוות, עסק בבעיות של רעידות ותנועה של מיתרים, ממברנות ומוטות וכן בהתקדמות גלים בתווך אלסטי. פיתח ביטויים כלליים בתורת האלסטיות לאנרגיית המעוות, תאוריה שקלפרון החל לעסוק בה לפניו אבל לא הייתה מוכרת עד שלאמה פרסם אותה.
בשנת 1850 היה לאמה לפרופסור בסורבון. בשנת 1854 פרסם ספר ובו פתרון למעוותים של מעטפות כדוריות ובשנת 1859 ספר בנושא קואורדינטות קורבילינאריות והשימושים שלהם במכניקה, חום ותורת האלסטיות. הוא חדל ללמד בשנת 1863 עקב בריאות לקויה.
לאמה נפטר בשנת 1870 בפריז.
ראג'ה יוגה
רָאגַ'ה יוֹגַה (מסנסקריט: राजयोग, rājayoga, מילולית "היוגה המלכותית") היא יוגה שעוסקת בשליטה בהכרה. כיוון שהראג'ה יוגה עוסקת בשליטה בהכרה היא אחד מהשבילים היוגים המרכזיים. ראג'ה יוגה כוללת טכניקות של תרגילי ריכוז ומדיטציה כדי להגיע לחוויה של האמת ולהגיע בסופו של דבר לשחרור, המתואר בהגות ההינדית כמוקשה (moksha).היוגים ממשילים את החומר של ההכרה לאגם, הגלים על פני האגם מתוארים כגלי המחשבות. הקרקעית של האגם היא הנשמה שאותה מנסה לחוות היוגי. כמו שכדי לראות את הקרקעית גלי האגם צריכים לשקוט כך גם היוגי מתאמן להשקיט את גלי המחשבה כדי לחוות את הנשמה. הנשמה מתוארת כ-"סאט צ'יט אננדה", "קיום מוחלט, נועם מוחלט, ידע מוחלט", והיא תמצית האושר אותו מחפש האדם (ראג'ה יוגה, סוואמי ויווקננדה). הראג'ה יוגה מתארת את התהליכים הפנימיים המתרחשים בהכרה של האדם. תרגול סדיר בראג'ה יוגה אמור להקנות למתרגל ריכוז גבוה ושקט נפשי. הכתב העתיק שמתאר את שלבי התרגול בראג'ה יוגה הוא הסוטרות של פטנג'לי. כתב זה ניתן על ידי פאטאנג'אלי מהארישי שחי בערך לפני כ-2000 שנה.
על התלמיד ההולך ברג’ה יוגה לטפס צעד אחר צעד לפי סדר שמונת השלבים שלה: יאמה - הכוללת תרגולים כגון, אי פגיעה, אמיתות, אי גנבה, טהרה מינית ואי חמדנות; ניאמה - כוללת תרגולים כגון, נקיות פנימית וחיצונית, הסתפקות, לימוד פנימי וחיצוני, היכנעות. שני אלה כוללים עבודה על המידות המוסריות. אסאנה - תנוחת הגוף בתרגול, כדי לשלוט בהיבטים הסטטים של הגוף (כגון כאב ותחושות) ולבנות יכולת להתקדם לתרגולים מתקדמים בראג'ה יוגה; פרנאיאמה - שליטה בהיבט הדינמי של הגוף (נשימה); פראטאיארה - שליטה בחושים כדי לשלוט על ההכרה ולרכוש עוצמה; דהארנה - ריכוז; דאיהאנה - מדיטציה; סמדהי - מצב של תודעת-על שבו מגיעים לשחרור ולחוויית אחדות.
המדיטציה, שהתפשטה מאוד במערב, היא האיבר השביעי של הראג'ה יוגה. על פי הבנה זו, כאשר האדם משקיט את גלי המחשבה שלו הוא יכול לראות ולחקור את עולמו הפנימי. פטנג'לי כותב בסוטרה השנייה שלו שיוגה היא הפסקת כל גלי ההכרה. בסוטרה השלישית הוא כותב: "בזמן הזה (כשגלי המחשבה דוממים), נח המתבונן בטבעו האמיתי" (דיווננדה, 1998, עמ’ 147).
פיגועי דריסה בישראל
ערך זה מונה רשימת פיגועי דריסה שהתרחשו בשטח שליטה ישראלי במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
מוראט טלשב
מוראט טלשב (בקזחית: Мұрат Тлешев; נולד ב-18 באפריל 1980) הוא כדורגלן קזחי שמשחק בעמדת החלוץ. בשנים 2005, 2008 ו-2009 זכה בתואר מלך השערים של ליגת העל הקזחית, ובעבר שיחק בנבחרת קזחסטן.
אנדרו רוברטסון
אנדרו רוברטסון (באנגלית: Andrew Robertson; נולד ב-11 במרץ 1994) הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת המגן השמאלי בליברפול ובנבחרת סקוטלנד.
ראשית דרכו
רוברטסון נולד בגלאזגו, העיר הגדולה ביותר בסקוטלנד והיה אוהד אדוק של סלטיק בילדותו. אביו בראיין, שכונה "פופ", היה כדורגלן חובב שלא הצליח להפוך למקצוען בשל פגיעה בעמוד השדרה. בתיכון סט.ניניאן בו למד שימש כקפטן קבוצת הכדורגל של בית הספר. בנעוריו גילה כישרון רב גם בגולף והיה לקפטן של קבוצת הגולף המקומית לנוער. הוא שיחק במרכז הכדורגל במקום הולדתו, ובגיל צעיר החל להתאמן עם אקדמיית הנוער של סלטיק, אך שוחרר טרם הגעתו לגיל 15 כי נחשב לקטן מדי פיזית. בשל כך, עבר לקבוצת הנוער של קווינס פארק.
קווינס פארק
תוך התמקדות בלימודיו, היה רוברטסון על סף תחילת לימודי תואר ראשון באוניברסיטה. תכנון זה נקטע עקב זימונו לקבוצה הבוגרת של קווינס פארק, בעונת. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הקבוצה הבוגרת במסגרת גביע האתגר הסקוטי. במהלך עונה זו ערך רוברטסון 40 הופעות בכל המסגרות, והוביל את קבוצתו למקום השלישי בליגה הסקוטית הרביעית, תוך עליית ליגה. את שער הבכורה שלו כבש בהפסד 1–2 למזרח סטרלינגשר, ב-13 בנובמבר 2012.
תהאג'וד
תהאג'וד (בערבית: تهجد, תעתיק מדויק: תהג'ד) הידוע גם כ"תפילת הלילה", היא תפילת רשות באסלאם. היא אינה אחת מחמש תפילות החובה היומיות, אך למרות זאת מוחמד נהג להתפלל את התפילה באופן קבוע, וגם נהג להמליץ לחסידיו ולעודדם להתפלל את התפילה הזאת על בסיס קבוע.
אנדרו רוברטסון
דנדי יונייטד
ב-3 ביוני 2013 חתם רוברטסון בדנדי יונייטד, מליגת העל הסקוטית. באופן מיידי הפך לשחקן הרכב בקבוצה, כאשר את הופעת הבכורה שלו ערך במשחק פתיחת העונה, בתיקו מאופס מול פרטיק ת'יסל. ב-22 בספטמבר 2013 כבש את שער הבכורה שלו עבור דנדי, בתיקו 2-2 מול מאת'רוול, כאשר רץ מחצי המגרש של קבוצתו לעבר שער היריבה, וכבש בבעיטה שטוחה מ-20 מטרים. זמן קצר לאחר מכן חתם רוברטסון על חוזה חדש בדנדי, עד מאי 2016. בספטמבר 2013 נבחר לשחקן הצעיר המצטיין של הליגה הסקוטית. חודשיים מאוחר יותר נבחר לשחקן החודש בליגה הסקוטית. באפריל 2014 נבחר רוברטסון לכדורגלן הצעיר של השנה בליגה הסקוטית. מאוחר יותר נכלל בנבחרת העונה של הליגה הסקוטית.
תהאג'וד
הזמן של תפילת התהאג'וד
לפי ההלכה האסלאמית, ניתן להתפלל את תפילת התהאג'וד בכל חלק של הלילה, ובלבד שזה יהיה לאחר תפילת החובה החמישית.
אנדרו רוברטסון
האל סיטי
ב-29 ביולי 2014 נרכש רוברטסון על ידי האל סיטי מהפרמייר ליג, עבור 2.85 מיליון פאונד. רוברטסון חתם בהאל על חוזה לשלוש שנים. רוברטסון ערך את הופעת הבכורה שלו במחזור הפתיחה של עונת 2014/2015, בניצחון 0:1 על קווינס פארק ריינג'רס שבו רשם הצלה מקו השער. במהרה הפך רוברטסון לשחקן הרכב פותח, תוך זכייה בשחקן המצטיין של האל לחודש אוגוסט 2014. בעונת הבכורה שלו בשורות הקבוצה רשם 24 הופעות. בתום העונה נשרה הקבוצה לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום ה-18.
רוברטסון בחר להישאר בהאל גם בצ'מפיונשיפ וב-3 בנובמבר 2015 כבש את שער הבכורה שלו במדי האל בניצחון 0–2 על ברנטפורד. בסיום העונה לקח חלק בגמר פלייאוף הצ'מפיונשיפ, בו ניצחה האל 0–1 את שפילד ונסדיי והבטיחה את חזרתה המיידית לפרמייר ליג.
תהאג'וד
מספר הרכעאת
פוסקי ההלכה האסלאמיים מסכימים על כך שאין מספר ספציפי של רכעאת שצריך לבצע בתפילת התהאג'וד, לא מספר מינימלי ולא מקסימלי, אם כי נהוג להתפלל לפחות שתי רכעאת.
אנדרו רוברטסון
האל סיטי
בעונת 2016/2017 שיחק רוברטסון 33 משחקי ליגה. את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג כבש ב-1 באפריל 2017, בניצחון 1–2 על ווסטהאם יונייטד. בסיום עונה זו ירדה האל סיטי לצ'מפיונשיפ.
ליברפול
ב-21 ביולי 2017 חתם רוברטסון על חוזה ארוך טווח בליברפול, ששילמה עבורו 8 מיליון לירות שטרלינג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליברפול ב-19 באוגוסט 2017, בניצחון 0–1 על קריסטל פאלאס. כבר במשחק הבכורה נבחר לשחקן המצטיין.
רוברטסון החל את עונת 2017/2018 כמחליפו של אלברטו מורנו, אך החל לשחק בהרכב הפותח עקב יכולתו הטובה, ופציעתו של הספרדי בחודש דצמבר. בניצחון 3–4 על מנצ'סטר סיטי ב-14 בינואר 2018, הפגין יכולות מצוינות, עקב כך זכה לתשואות רבות מצד אוהדי ופרשני כדורגל רבים. רוברטסון כבש את שער הבכורה שלו במדי ליברפול בניצחון 0–4 על ברייטון במשחק סיום העונה.
ב-1 בינואר 2018 חתם לחוזה ארוך טווח במועדון עד לשנת 2024.
בעונה זו לקח חלק רוברטסון בקמפיין המוצלח של ליברפול בליגת האלופות, וסייע לה להגיע עד לגמר ליגת האלופות 2018, בו הפסידה 1–3 לריאל מדריד.
ב-1 ביוני 2019 שוב לקח חלק בקמפיין של ליברפול בליגת האלופות שהפעם גם הסתיים בזכייה. רוברטסון שיחק 90 דקות במשחק הגמר בניצחון 0–2 על טוטנהאם.
במשחק הבית הראשון של ליברפול כאלופת אירופה בליגת האלופות לעונת 2019/2020, כבש רוברטסון את שערו האירופי הראשון בניצחון הדרמטי 4–3 על רד בול זלצבורג.
בסיום שנת 2019, נבחר לנבחרת השנה של אופ"א, יחד עם שלושה מחבריו לקבוצה, סאדיו מאנה, טרנט אלכסנדר ארנולד ווירג'יל ואן דייק.
בסיום עונת 2019/2020 זכה עם הקבוצה באליפות הפרמייר ליג תוך שהוא שובר את שיא הבישולים של שחקן הגנה בפרמייר ליג עם 12 בישולים, יחד עם חברו לקבוצה טרנט אלכסנדר ארנולד (13).
באוגוסט 2021 האריך את חוזהו בליברפול עד 2026.
נבחרת לאומית
רוברטסון זומן לראשונה לסגל נבחרת סקוטלנד עד גיל 21 באוקטובר 2013. הוא ערך את הופעת הבכורה כאשר נכנס כמחליף בניצחון 1–2 על סלובקיה.
רוברטסון זומן לראשונה לסגל נבחרת סקוטלנד הבוגרת לקראת משחק ידידות מול ב-5 במרץ 2014. הוא נכנס כמחליף במחצית השנייה, בניצחון נבחרתו 0–1. גורדון סטראכן, המאמן הלאומי, אמר על רוברטסון לאחר המשחק: "אנדי נכנס, והפעם הראשונה שנגע בכדור הייתה כאשר הרים כדור ל-30 מטרים. חשבתי לעצמי שזה פנטסטי. לחלוטין אין תחום אפור. 'אני הולך לעשות מה שאני רוצה לעשות'. אהבתי לראות את הנגיעה הראשונה הזו בכדור". רוברטסון פתח לראשונה בהרכב הנבחרת הלאומית בתיקו 2 - 2 עם, ב-28 במאי 2014.
את שער הבכורה שלו במדי הלאומיים כבש רוברטסון בנובמבר 2014, במשחק ידידות, בהפסד 1–3 ל.
ב-3 בספטמבר 2018 מונה רוברטסון לקפטן הנבחרת הסקוטית על ידי המאמן אלכס מקליש.
חיים אישיים
רוברטסון מאורס לרייצ'ל רוברטס אשר ילדה ב-26 באוגוסט 2017 את בנם רוקו, בינואר 2019 נולדה להם בת בשם אריה.
במרץ 2018 העניק רוברטסון חולצה חתומה של חברו לקבוצה, רוברטו פירמינו, לילד צעיר אשר תרם את דמי הכיס שלו לבנק מזון. במכתב שכתב לילד, טען רוברטסון כי "אף אחד לא רוצה את החולצה של המגן השמאלי, לכן הבאתי לך את החולצה של 'בובי'".
רוג'ר לויד-פק
רוג'ר לויד-פק (באנגלית: Roger Lloyd-Pack; 8 בפברואר 1944 – 15 בינואר 2014) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודי-בריטי. נודע בעיקר מתפקידו כטריגר בסדרה הקומית "על שוטים ואנשים" (1983 - 2003). עוד הופיע בסיטקום "הכומר מדיבלי" מ-1994 עד 2007, ובתפקיד טום בסדרה "החבר'ה הזקנים" לצדו של קלייב סוויפט. הוא מוכר גם מתפקידו כברטי קראוץ' האב בסרט "הארי פוטר וגביע האש", ומהופעת האורח שלו בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" בתפקיד ג'ון לומיק בפרקים "עליית הסייברמן" ו"עידן הברזל".
קורות חיים
בבריטניה הוא מוכר בעיקר מתפקידו כטריגר בסדרה הקומית "על שוטים ואנשים" של ה-BBC. כמו כן הוא ידוע מתפקידו כאוון ניואיט בסיטקום "הכומר מדיבלי". בקרה הקהל הבינלאומי זכה להכרה כשגילם את ברטי קראוץ' האב בסרט "הארי פוטר וגביע האש".
ב-2005 השתתף לויד-פק בעונה השנייה של הסדרה "דוק מרטין" של ITV, בתפקיד איכר הנוטר טינה לד"ר אלינגהם כי הוא מאמין שהרופא נהג ברשלנות בטיפול באשתו. ב-2006 שיחק לויד-פק בתפקיד ג'ון לומיק, ודיבב את בקרת-הסייבר בשני פרקים של הסדרה "דוקטור הו". את תפקיד הדוקטור גילם דייוויד טננט ששיחק בתפקיד בנו (ברטי קראוץ' הבן) בסרטי "הארי פוטר". בשנים 2009 ו-2010 כיכב בסיטקום "החבר'ה הזקנים" לצדם של קלייב סוויפט וג'יין אשר. הופעתו האחרונה בטלוויזיה הייתה בסדרה "חוק וסדר: בריטניה" בתפקיד אלכס גרין.
חיים אישיים
לויד-פק היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה הייתה שילה בול ממנה התגרש ב-1972. אשתו השנייה הייתה המשוררת והמחזאית ג'הין מרקהם (בתו של דייוויד מרקהם ) אתה התחתן בשנת 2000. הייתה לו בת אחת, השחקנית אמילי לויד, ושלושה בנים ספנסר, הרטלי ולואיס. בשנותיו האחרונות גר בקנטיש טאון שבצפון לונדון, והיה לו בית נוסף בפייקנהם שבנורפוק.
לויד-פק היה תמך בקבוצת הכדורגל טוטנהאם הוטספר. ביוני 2008 הופיע בתוכנית הטלוויזיה "The Politics Show" וטען בעד תחבורה ציבורית טובה יותר. הוא היה פטרון של ארגון הצדקה לילדים "Scene & Heard".
ב-2012 תמך לויד-פק בקמפיין של מפלגת הלייבור לבחירת קן ליווינגסטון לתפקיד ראש העיר של לונדון. אולם ב-2013 הסיר את תמיכתו מהמפלגה ובמכתב לעיתון הגרדיאן הביע תמיכה במפלגת שמאל אחרת.
לויד-פק נפטר ב-15 בינואר 2014 מסרטן הלבלב בביתו בקנטיש טאון. הוא השאיר אחריו בת, השחקנית אמילי לויד, ושלושה בנים. הלווייתו נערכה בכנסיית סנט פול, קובנט גרדן. הוא נקבר בבית הקברות הייגייט שבלונדון.
דייוויד דה קייזר
דייוויד דה קייזר (באנגלית: David de Keyser; 22 באוגוסט 1927 - 20 בפברואר 2021) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה
דה קייזר נולד בלונדון. בשנות השישים של המאה העשרים הוא עבד עם השחקנית במאית ג'יין ארדן. שיתוף הפעולה הראשון שלהם היה בסרט "The Logic Game" בבימויו של פיליפ סאביל שיצא לאקרנים בינואר 1965. הם שיחקו יחד בסרט "Separation" לתסריט של ג'יי ארדן, בבימויו של ג'ק בונד ב-1968. מקום ההתרחשות של הסרט היה לונדון, והוא כלל מוזיקה של פרוקול הארום, מתיו פישר וסטנלי מאיירס.
ב-1965 עבד דה קייזר עם הבמאי הבריטי ג'ון בורמן בסרט "Catch Us If You Can", וב-1970 הופיע בסרט "Leo the Last". הוא עבד עם בורמן פעמיים נוספות בהן השתמש בקולו הייחודי והעשיר. ב-1974 גילם את טברנקל בסרט "זרדוז", וב-1981 דיבב את גרייל בסרט "אקסקליבר". עוד תפקידים בהם נשמע קולו של דה קייזר היו בדמות הרוזן מיטרהאוס בסרט "Vampire Circus", ודיבוב של דרקולה ב-"The Legend of the 7 Golden Vampires".
דה קייזר כיכב בקומדיה של רדיו ה-BBC בשם "The Attractive Young Rabbi" יחד עם טרייסי-אן אוברמן. בטלוויזיה שיחק בפרק "Servant of Two Masters" בסדרה "המקצוענים". הופעות נוספות שלו בטלוויזיה כללו את הפרק "Someone at the Top of the Stairs" בסדרה "Thriller", בפרק "ניצחון לדמוקרטיה" בסדרה "כן, אדוני ראש הממשלה" בתפקיד השגריר הישראלי, ובפרק "בני ישראל" בסדרה "רובין משרווד" בתפקיד ג'ושואה דה טלמונט. הוא כיכב בסדרת הטלוויזיה הבריטית "דיק טרפין" בכיכובו של ריצ'רד או'סאליבן בשני פרקים בשם "Sentence of Death" בתפקיד הדוכס מהסה.
הוא היה המספר של "Pathe Pictorial" בשנות השישים של המאה העשרים, והשתתף בקריינות של פרסומות טלוויזיה רבות. דה קייזר היה הכרוז בעונה הראשונה של שעשועון הטלוויזיה.
חיים אישיים
בשנים 1949 עד 1959 היה דה קייזר נשוי לאתל דה קייזר, פעילה נגד האפרטהייד. הוא אביהם של המפיק אלכסיי דה קייזר, פיה דה קייזר ותומאס דה קייזר. בנו אלכסיי נפטר בשנת 2004 בגיל 36.
סם פלדט
סמי בודהה רנדלס (באנגלית: Sammy Boeddha Renders; נולד ב-1 באוגוסט 1993), הידוע בשם הבמה סם פלדט (Sam Feldt), הוא מפיק מוזיקלי, יזם, די ג'יי ובעל חברת תקליטים הולנדי.
ביוגרפיה
בשנת 2015 הוציא גרסה מחודשת לשיר "Show Me Love", של רובין סטון. השיר הפך במיידיות ללהיט, והגיע בשיאו למקום 4 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-15 במצעד טופ 40 ההולנדי. באוסטרליה, זכה השיר בתואר זהב. בבלגיה, השיר הגיע למקומות 15 ו-13 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד. בשנת 2016, הוציא פלדט את השיר "Summer on You", יחד עם הצמד לוקאס & סטיב. לאחר שהגיע למקום מספר ה-4 בטופ 40 ההולנדי, הפך השיר לשיר המושמע ביותר ברדיו ההולנדי בספטמבר ובאוקטובר 2016. זמן קצר לאחר צאתו של "Summer on You" זכה השיר בתואר הפלטינה בהולנד. פלדט דורג ברשימת 100 התקליטנים הגדולים ביותר לשנת 2017 והגיע למקום ה-75.
מגזין בילבורד תיאר את פלדט כ"כוכב האוס מודרני", והתייחס לגרסת הכיסוי לשיר "Show Me Love" בהפקתו, תוך שאמר כי "אנה מעצבת מחדש את המנגינה המפורסמת, בעוד פלדט מהדהד את המקור במקצב האוס עמוק ומבעבע". לאחר מכן, התארח בסינגל "The Devil's Tears", אשר היה אחד מעשרת השירים הוויראליים המובילים של ספוטיפיי. אלבום הבכורה של פלדט, Sunrise, יצא ב-6 באוקטובר 2017. ב-24 בנובמבר 2017, הוציא פלדט אלבום אוסף כפול שנקרא Sunrise to Sunset, המורכב משירים מאלבום הבכורה שלו ו-12 שירים נוספים. אחרי צאת האלבום הכפול, הוציא את אלבום הרמיקס שלו After The Sunset, ב-20 בפברואר 2018. בשנת 2019, הוציא את הסינגל "Post Malone", שהגיע ל-394 מיליון השמעות בספוטיפיי, נכון לינואר 2021.
בשנת 2020, הכריז פלדט על הקמת חברת תקליטים העונה לשם Heartfeldt Records, כאשר הוציא את הסינגל הראשון "Hold Me Close", ביחד עם הזמרת אלה הנדרסון, באמצעותה.
אלגברה אלטרנטיבית
אלגברה אלטרנטיבית היא אלגברה לא אסוציאטיבית (מעל שדה) שאבריה מקיימים את האקסיומות. כל אלגברה אסוציאטיבית, ממנה נדרשת האקסיומה החזקה יותר x(yz)=(xy)z, היא גם אלטרנטיבית. כל אלגברה אלטרנטיבית היא אלגברת ז'ורדן לא קומוטטיבית.
ליניאריזציה של האקסיומות מביאה למסקנה שהאסוציאטור מקיים את הזהות, ועל-כן נקרא שמן של אלגברות אלה "אלטרנטיביות" (בעברית, חילופיות).
במובן מסוים אקסיומת האלטרנטיביות אינה חלשה בהרבה מאסוציאטיביות: כל אלגברה אלטרנטיבית הנוצרת על ידי שני איברים היא אסוציאטיבית (משפט שהוכיח אמיל ארטין), ובפרט באלגברה אלטרנטיבית יש חזקה אסוציאטיבית. כל אלגברה פשוטה אלטרנטיבית היא או אסוציאטיבית, או אלגברת אוקטוניונים.
זהויות
אלגברות אלטרנטיביות מקיימות את הזהות הגמישה וגם את זהויות מופן (הימנית, האמצעית והשמאלית). מאידך, באלגברה עם יחידה מספיקות הזהות הימנית והשמאלית כדי להוכיח אלטרנטיביות; ובאלגברה עם יחידה וחילוק (כל אופרטורי הכפל הפיכים) מספיקה הזהות הימנית או השמאלית.
בכל אלגברה אלטרנטיבית ממאפיין זר ל-6, החזקה הרביעית של כל קומוטטור שייכת לגרעין, והחזקה הרביעית של כל אסוציאטור שייכת למרכז.
איברים הפיכים
בחוג אלטרנטיבי R, אם ורק אם אם ורק אם ab=ba=1. במקרה זה (a,b,R) = 0.