cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קפה פת (ירושלים)
היסטוריה
בתקופת המנדט הבריטי היה בית קפה פת מקום מפגש מרכזי של החברה הירושלמית. בית הקפה הצטיין בעוגות שמרים משובחות שנאפו במקום, בקפה ריחני ובאווירה מכניסת אורחים וביתית. בבניין שבו פעל בית הקפה פעלה בחשאי, בקומה השנייה של הבניין, המפקדה של ההגנה, עליה פיקד יעקב פת, מפקד כוחות ההגנה בירושלים (יעקב פת היה בן דודו של יהודה זאב פת). כמו כן היו בבניין גם משרדים של "ועד הקהילה" –שהיווה את הבסיס להקמת עיריית ירושלים לאחר הקמת מדינת ישראל, משרדים של "ועד הצירים" – שקדם לסוכנות היהודית, משרדים של "מכון פסטר של אגודת הרופאים וחוקרי הטבע העבריים", וכן פעלה במקום מזכירות מחוז ירושלים של מפא"י שבראשה עמד משה ברעם. בקרבת מקום נמצאו משרדי ה"פלסטיין פוסט" ובית החולים "הדסה".
את בית הקפה פקדה אוכלוסייה מגוונת – אנשי ההגנה, שוטרים בריטים ואנשי צבא בריטים, רופאים ואחיות מבית החולים הדסה, סופרים ואנשי רוח, ושכנים, כמו: בני משפחת הרב הראשי אברהם יצחק הכהן קוק, אנשי שכונת מאה שערים הסמוכה לבית הקפה, ובני משפחות מהקהילה הערבית הירושלמית, כמו: משפחת נשאשיבי.
בית הקפה הוזכר ביצירותיהם של סופרים רבים בני התקופה, וביניהם: ש"י עגנון, אחד עם, אליעזר בן יהודה, דוד שחר ופנחס שדה.
עם מותו של יהודה זאב פת, בגיל צעיר, המשיכה חיה פת, לנהל את בית הקפה ואת המאפייה בעזרת שלוש בנותיה: נחמה, שולה ומלכה. חיה פת הייתה בעלת אישיות מלבבת ושמחת חיים, וגם בשל כך הפך בית הקפה למוקד משיכה לציבורים נרחבים.
בית הקפה נמכר בשנת 1956, והמשיך לפעול בבעלות אחרת עד תחילת שנות ה-70.
הבניין ובית הקפה נהרסו בשנת 1974 ובמקום הוקם מגרש חנייה עירוני.
בשנת 2019 נחנך על המגרש בניין חדש בבעלות המכללה האקדמית הדסה. עם חנוכת הבניין הוצב לוח זיכרון על בניין המכללה, ברחוב הרב קוק, ובו היסטוריה קצרה של בית הקפה.
משפחת פת
הבת מלכה, נישאה לאפרים לוי, ממפקדי ההגנה בירושלים בתקופת מלחמת העצמאות, ואחר כך איש קהילת המודיעין.
כמו כן, גדל במשפחתם כבן, מגיל צעיר, גדעון פת (גדעון מרקוס), בן אחותה של חיה פת, שהיה חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל.
על שם יעקב פת, בן דודו של יהודה זאב פת, קרויה שכונת פת בירושלים.
Postfix
במחשוב Postfix הוא סוכן תעבורת הודעות (MTA), חופשי, המקבל ושולח דואר אלקטרוני. נועד להיות אלטרנטיבה ל-Sendmail. התוכנה ידועה גם בשמותיה הישנים VMailer ו-IBM Secure Mailer.
Postfix מופץ תחת רישיון IBM הציבורי גרסה 1.0 המהווה רישיון תוכנה חופשית.
פיתוח התוכנה החל בשנת 1997 והפצתה החלה ב-1 בדצמבר 1998, גם כיום (2017) ממשיכה Postfix להיות מפותחת באופן פעיל על ידי היוצר שלה ותורמים אחרים.
ישיבת ברכת יוסף (קריית הרצוג)
ישיבת ברכת יוסף היא ישיבה גדולה ליטאית בבני ברק, השוכנת בשכונת קריית הרצוג.
היסטוריה
הישיבה נוסדה בשנת תשנ"ב (1992) על ידי הרב יעקב פרידמן. בראשות הישיבה העמיד את הרב יעקב סגל והרב אליעזר צור שכיהנו עד אז כר"מים בישיבת ברכת יצחק באור יהודה. הגרעין המייסד של הישיבה היה קבוצת תלמידים מישיבת ברכת יצחק.
לאחר שהישיבה נקלעה לקשיים כלכליים, נכנס הרב מרדכי צביון לכהן בראשות הישיבה ולקח על עצמו את העול הכלכלי, כשהוא מעמיד לצידו בראשות הישיבה את הרב משה רוט.
נכון לשנת תשע"ז לומדים בישיבה כ-50 בחורים
מוסדות נוספים הקשורים לישיבה
כולל אברכים שבו לומדים כ-50 אברכים.
אפורית חלודית
אֲפֹרִית חֲלֻדִּית (שם מדעי: Muschampia proteides; שם קודם: הספרית חלודית) מין של פרפר ממשפחת ההספריתיים.
במרץ 2009 הוכרז תת-המין stepporum (אפורית חלודית ערבתית) של פרפר זה כפרפר מוגן בישראל, כחלק מ-14 מיני פרפרים שהוכרזו כמוגנים בהתאם לחוק.
אטימולוגיה
השם המדעי מרמז על הדמיון למין ל-Muschampia proto. האפרית החלודית הייתה בעבר תת-מין של מין ונקראה Muschampia proto Ochsenheimer. פרוטו (מיתולוגיה יוונית) - נימפת ים, בתו של ניראוס.
תיאור
מבחינה מורפולוגית, המין Muschampia proto נבדל ממין זה, ברקע לבן בצד התחתון של הכנפיים האחוריות עם גוון צהבהב-זית אצל זכרים, התפתחות משמעותית של האבקה לבנבנה בצד העליון של הכנפיים, בעוד שהצד התחתון של הכנפיים בצבע חום בהיר.
בין שני המינים קיים שוני בהדפס וצבע הכנפיים. עם זאת, לכל הפריטים הנחקרו באזורי העם הטלישי (אזור בין איראן, אזרבייג'ן, דרום עבר הקווקז ועד הים הכספי בדרום-מזרח) יש כתם לבן נוסף ברצועה הקרובה לקצה גבול הכנף הקדמית. תכונה זו נצפתה גם אצל פרטים מסוימים של אפורית חלודית בטורקיה.
השוואה של רצפי נוקלאוטידים וגנום מיטוכונדרי שהתקבלו מדגימות של אוכלוסיית אפורית חלודית מאזור הטליש (דרום אזרבייג'ן) הראתה הבדלים קטנים מאוכלוסיית אפורית חלודית הנמצאה בטורקיה.
זחלים מהקווקז המערבי, הקווקז הקטן (אזרבייג'ן) והקווקז המזרחי (אזרבייג'ן, דאגסטן) נבדלים בצבע אפור, אחיד ברובו. לזחלים ממערב אירופה ומחצי האי קרים יש את אותו הצבע. זחלים באזורי הטלישים מגוונת ובעלת מספר הופעות.
תפוצה ובתי גידול
המין נפוץ באסיה הקטנה, במזרח התיכון בעיראק ולבנון, ישראל, איראן, עבר הקווקז, הקווקז הגדול, חצי האי קרים, דרום אירופה, רוסיה ועד דרום מזרח אוקראינה.
המין נצפה מהחוף הדרומי של חצי האי קרים. טווח התפוצה שלו משתרע מאזורי חרקוב ולוגנסק למזרח אוקראינה, בהמשך לחלקו הדרומי של אגן נהר הדון, אזור הוולגה התחתון, ערבות צ'סקאוקסיה והקווקז הגדול.
בתי הגידול עבור מין זה הם ערבות אחו, מדשאות למרגלות הרים ואזורים סלעיים.
ביולוגיה
האפורית החלודית מקימה דור אחד בשנה. זמן ההתעופפות הנצפה הוא סוף יוני - ספטמבר. שיא ההתעופפות הוא לרוב באמצע אוגוסט עד סוף ספטמבר. הפרפרים נוטים להתעופף מעל אזורים של צמחייה פורחת וניזונים מצוף של צמחים עשבוניים. הזחלים ניזונים מצמחים מהסוג שלהבית.
ויל טרומן
ויליאם פירס "ויל" טרומן (באנגלית: William Pierce "Will" Truman) הוא דמות בדיונית מתוך הסיטקום האמריקאי של רשת NBC "ויל וגרייס", אותה מגלם השחקן אריק מקורמק. ויל הוא עורך דין הומוסקסואל שלמד באוניברסיטת קולומביה, ומתגורר באפר וסט סייד של ניו יורק, ביחד עם חברתו הטובה ביותר, גרייס אדלר (דברה מסינג). בנוסף, הסדרה מתארת גם את מערכות היחסים שלו עם שתי דמויות ראשיות נוספות - קארן ווקר (מייגן מולאלי) וג'ק מק'פרלנד (שון הייז).
ויל מוצג כטיפוס לחוץ, בעיקר בכל הקשור לניקיון. רבים מחבריו טוענים כי מערכת היחסים שלו עם גרייס מתיימרת להיות כמו של זוג רומנטי, רק ללא סקס, מאשר של שני חברים טובים.
תיאור הדמות
ויל נולד ב-23 באוקטובר 1966 בברידג'פורט, קונטיקט, לשני הורים לבנים, אנגלו-סקסים פרוטסטנטים - מרילין (בליית דאנר) וג'ורג' (סידני פולאק). יש לו שני אחים, סם (ג'ון סלאטרי בעונה הראשונה, סטיבן ובר בעונה השמינית) ופול (ג'ון טני). בשנת 1985, בהיותו כבן 19, ויל יצא מהארון, בתקופת לימודיו בקולג', לאחר שמצא עצמו נמשך לפוסטר של קווין בייקון, לאחר שג'ק מק'פרלנד האשים אותו בכך שהוא חי בהכחשה. באותו הרגע הוא הבין שמערכת היחסים שלו עם בת-זוגו דאז גרייס נועדה להסוות את הנטייה המינית האמיתית שלו. בניסיון נואש להימנע מקיום יחסי מין עמה, ויל הציע לגרייס נישואים, ושלא יקיימו יחסי מין עד לאחר החתונה, אולם בסופו של דבר ויל גילה לגרייס את סודו, והשניים רבו ולא דיברו זה עם זו במשך שנה. עם זאת, השניים התפייסו לבסוף, והפכו לחברים הכי טובים ולבלתי נפרדים.
לאחר סיום לימודיו באוניברסיטת קולומביה ובבית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק, ויל החל לעבוד במשרד עורכי דין מוצלח, בו היה צפוי להפוך לבסוף לשותף, אבל הוא החליט לעזוב ולפתוח משרד משל עצמו. לאחר כארבע שנים (במהלך העונה השנייה של הסדרה) הוא נאלץ לסגור את המשרד שלו, ומתחיל לעבוד עבור משרד עורכי הדין דוסט ושטיין, חברה שבה הוא ממשיך לעבוד עד לסוף העונה השביעית. בסוף העונה השביעית ויל מתחיל לעבוד עבור אדם מסתורי בשם מלקולם ווידמארק (אלק בולדווין), אבל עבודתו עבורו מגיעה לסיומו, כאשר מתגלה כי מלקולם הוא סוכן FBI. בעונה השמינית של הסדרה ויל מתחיל לעבוד עבור ארגון המעניק תמיכה משפטית לאנשים שלא יכולים להרשות זאת לעצמם, אך בסופו של דבר חוזר לעבור במשרד דוסט ושטיין, לאחר שמרגוט (לילי טומלין), הבוס החדש במשרד, מציעה לו שותפות.
גרייס
ויל וגרייס הם החברים הכי טובים מאז ימי הקולג'. הם יצאו ב-1985, לפני שויל הבין שהוא הומו; אחרי שהוא יצא מהארון, היא נעלבה כל כך, והשניים לא דיברו במשך שנה, אך בסופו של דבר הם השלימו והפכו להיות חסרי תחליף זה בחייו של זה. הם עוברים לגור יחד לאחר שגרייס נפרדת מדני, הארוס שלה, והם חיים יחד במשך שנה. בתחילת העונה השנייה גרייס עוברת לדירה משלה - בהמשך המסדרון. השניים ממשיכים להיות שותפים, לסירוגין, במשך כל שאר הסדרה. מערכת היחסים שלהם היא של תלות הדדית במקצת, כאשר, למשל, כל אחד מהשניים מבסס את עתידה של כל מערכת יחסים רומנטית שלו באישורו של האחר. דמויות אחרות בסדרה, ובמיוחד חבריהם ג'ק מק'פרלנד (שון הייז) וקארן ווקר (מייגן מולאלי), לעיתים קרובות משווים את הקשר שלהם לנישואים לא מתפקדים.
בעונה הרביעית ויל וגרייס מחליטים ללדת יחד תינוק באמצעות הפריה חוץ גופית. התהליך מתעכב שוב ושוב בגין סדרה של תקלות, עד שלבסוף גרייס משנה את דעתה אחרי שהיא מתחילה לצאת עם ליאו מרקוס (הארי קוניק ג'וניור), שאיתו היא מתחתנת בעונה השישית. ויל נפגע מכך שהיא לא רוצה ללדת תינוק איתו, והוויכוח שמתפתח ביניהם כמעט הורס את ידידותם. בסופו של דבר, עם זאת, הם מתפייסים.
ויל וגרייס הופכים שוב לשותפים לדירה כאשר גרייס מתגרשת מליאו לאחר שזה בגד בה. בעונה השמינית גרייס מגלה שהיא בהריון עם הילד של ליאו. ויל מניח שהוא וגרייס יגדלו את הילד ביחד. בפרק סיום הסדרה, לעומת זאת, גרייס מתאחדת עם ליאו, והשניים שוב רבים. דרכיהן נפרדות, והם לא רואים אחד את השני שוב במשך שנתיים. עד אז, לשניהם יש משפחות משלהם, ועד שהם מיישבים את המריבה ביניהם הם מבינים שכל אחד מהם התקדם בחייו, ושאין להם עוד זמן זה לזה. הם מתרחקים זה מזה, עד ש-16 שנים מאוחר יותר, כאשר הם נפגשים שוב, תוך כדי סיוע לילדיהם לעבור לגור באותו בניין מעונות במכללה. בנו של ויל, בן (בן ניומארק), ובתה של גרייס, ליילה (מריה ת'ייר), מכירים זה את זה ולבסוף אף מתחתנים, ויל וגרייס חוזרים שוב להיות החברים הכי טובים.
קארן
בתחילת הסדרה, לויל יש מערכת יחסים עוינת עם קארן ווקר, העוזרת של גרייס, אשר לועגת למיניות שלו, בזמן שהוא לועג לאלכוהוליזם שלה ולהתנהגותה היהירה והמפונקת. הם מתקרבים זה לזה במידה מסוימת, לאחר שויל הופך להיות עורך הדין של קארן, אף על פי שהם ממשיכים ללעוג האחד לשני ללא רחמים. לאורך כל זמן השידור של הסדרה, לעומת זאת, קארן הביעה דאגה כלפיו ואפילו הציעה לו את החברות שלה, אם כי בדרכה שלה הסרקסטית, חסרת הרגש. באחד מפרקי העונה השמינית הם משתכרים ביחד ונקשרים זה לזה על רקע הצרות שלהם, אך עדיין מתלוצצים ללא הרף. קארן מנחמת אותו בהלווייתו של אביו. בפרק סיום הסדרה, ויל וקארן מוצגים כמי שעדיין ממשיכים להיות חברים גם 18 שנים בעתיד.
משפחה
ויל מגיע ממשפחה עשירה, אבל לא מתפקדת, של לבנים, אנגלו-סקסים פרוטסטנטים מקונטיקט. מערכת היחסים שלו עם הוריו מסובכת, במיוחד עם אביו, ג'ורג' טרומן, שלא בנוח עם המיניות של בנו. בעונה השמינית ויל וג'ורג' רבים, ולבסוף ג'ורג' מתוודה שהוא היה מעדיף אילו ויל לא היה הומו. כמה ימים לאחר מכן, לאחר שלא דיבר עם ויל מאז המריבה, ג'ורג' מת מהתקף לב. ויל הרוס מהטרגדיה, אך לומד ממנה להיות יותר פתוח לגבי הרגשות שלו, במיוחד כלפי האנשים שהוא אוהב.
רודולפו פיסארו
רודולפו חילברט פיסארו תומאס (בספרדית: Rodolfo Gilbert Pizarro Thomas; נולד ב-15 בפברואר 1994 בטמפיקו שבמקסיקו) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדות הקשר וקשר הכנף בקבוצה אינטר מיאמי מה-MLS ובנבחרת מקסיקו.
ויל טרומן
משפחה
הוא היה בעבר קרוב מאוד לאחיו סם, אבל הם הפסיקו לדבר אחד עם השני במשך תקופה ארוכה, בעקבות מריבה על נישואיו של סם (ויל לא אהב את ג'יני, האשה שסם התכוון להינשא לה). לאחר המריבה הם לא פגשו אחד את השני במשך חמש שנים, עד אשר גרייס התערבה וגרמה להם להיפגש ולדבר על הבעיות שלהם. בסופו של דבר, השניים מצליחים לתקן את מערכת היחסים ביניהם.
ילדים
ויל כמעט ותרם זרע לחברתו מהתיכון קלייר (מייגן פרייס) על מנת שהיא תוכל להרות ולהוליד תינוק. גרייס מחבלת בתוכניתו של ויל לתרום זרע, כי היא רוצה שהזרע שלו יהיה "תוכנית הגיבוי" שלה ללידת תינוק, במידה ולא תמצא בן-זוג. ויל זועם עליה, אבל בסופו של דבר מבין שגם הוא רוצה עדיין לשמור על כל האופציות שלו פתוחות.
בעונה השמינית והאחרונה של הסדרה, ויל מתאחד עם בן-זוגו לשעבר וינס, והשניים מגדלים ביחד תינוק בשם בן, שהובא לעולם דרך הזרעה מלאכותית של הזרע של ויל, ביחד עם אישה צעירה שמכרה את הביציות שלה בתמורה לכסף. בן מופיע בפרק סיום הסדרה בשנת 2006. ויל מגדל אותו ביחד עם וינס, עד שהוא הולך לקולג' ובסופו של דבר מתחתן עם בתה של גרייס, ליילה. את דמותו של בן הבוגר מגלם השחקן בן ניומארק.
מערכות יחסים רומנטיות
במהלך חייו, היו לויל מערכות יחסים רומנטיות עם שלוש נשים בלבד:
בתחילת הסדרה, מערכת היחסים הרומנטית המוצלחת ביותר של ויל היא עם בן-זוגו מייקל (כריס פוטר), שאיתו הוא היה ביחד מ-1989 ועד לנובמבר 1996.
תגובות
הדמות זכתה לביקורות מעורבות מצד המבקרים.
רודולפו פיסארו
פצ'וקה
פיסארו נולד בטמפיקו שבמקסיקו. הוא גדל במחלקת הנוער של פצ'וקה מליגת העל המקסיקנית. הוא שיחק במועדון במשך חמש עונות, בהן ערך 134 הופעות ליגה והבקיע שמונה שערים.
גוודלחרה
בחודש דצמבר 2016 חתם פיסארו בגוודלחרה מליגת העל המקסיקנית, אליו עבר בחודש ינואר 2017.
קריירה בינלאומית
ב-30 בינואר 2014 ערך פיסארו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–4 על נבחרת קוריאה הדרומית במשחק ידידות. הוא היה חלק מסגל נבחרת מקסיקו לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016. ב-11 בפברואר 2016 הבקיע פיסארו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-87 בניצחון 0–2 על נבחרת סנגל במשחק ידידות.
פאול פרידריך, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין
פאול פרידריך, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין (בגרמנית: Paul Friedrich., Großherzog von Mecklenburg-Schwerin; 15 בספטמבר 1800 - 7 במרץ 1842), היה הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין בין השנים 1837–1842.
שלטונו
ב-1 בפברואר 1837 מת סביו פרידריך פרנץ הראשון, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, ופאול פרידריך עלה לשלטון במקומו. פאול פרידריך שיפר מאוד את מערכת המשפט ואת התשתיות בדוכסות, אולם, בעיקר טיפח את צבאו וקירב את חייליו.
פאול פרידריך נפטר בשוורין ב-7 במרץ 1842 כתוצאה מהצטננות, ובנו פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
ב-25 במאי 1822 התחתן פאול פרידריך עם אלכסנדרינה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ולואיזה, נסיכת מקלנבורג-שטרליץ. לזוג נולדו 6 ילדים:
בנוסף היו לפאול פרידריך כמה ילדים לא חוקיים, מפילגשיו השונות.
ולדימיר קומארוב (מדען)
חייו
למד באוניברסיטת סנקט פטרבורג ולימד בה בשנים 1898-1934.
קיבל את פרס סטלין בשנים 1941, 1942. הוא עוטר בתואר גיבור העמל הסוציאליסטי בשנת 1943. בינואר 1945 הצהיר בנאום שעשה הדים ביישוב היהודי בארץ ישראל שברית המועצות תאבק באנטישמיות בכל העולם. היה חבר הסובייט העליון בשנים 1938-1945.
על שמו המכון הבוטאני על שם קומארוב והגנים הבוטניים על שם קומארוב בסנקט פטרבורג.
לגנדריום
לגנדריום (Legendarium, צורה סתמית של המילה legendarius מלטינית של ימי הביניים) הוא אוסף ספרותי של אגדות.
ורוניק דה קוק
ביוגרפיה
דה קוק נולדה באזור דובר ההולנדית של בלגיה.
ב-2007 הופצו ללא ידיעתה תמונות עירום שלה ברשת האינטרנט.
ב-2019 נישאה ליזם מנואל גוסן.
דוגמנות ותחרויות יופי
בגיל חמש עשרה היא החלה לדגמן ועבדה מלבד מדינתה בלגיה גם בגרמניה, צרפת ואיטליה, בין המגזינים שהופיעה הוא מגזין הגברים מקסים.
ריכדלי באזור
ריכדלי באזור (בהולנדית: Riechedly Bazoer; נולד ב-12 באוקטובר 1996 באוטרכט שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת א.ז. אלקמאר מליגת העל ההולנדית.
ורוניק דה קוק
דוגמנות ותחרויות יופי
בהיותה בת שבע עשרה זכתה בתואר היופי המקומי "מיס פלנדריה" (Miss Flanders) ושנה לאחר מכן זכתה בתואר הארצי של מיס בלגיה.
ריכדלי באזור
אייאקס
באזור נולד באוטרכט שבהולנד. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של המועדון המקומי USV אלינקווייק, ובשנת 2006 עבר למחלקת הנוער של מועדון הפאר פ.ס.וו. איינדהובן. בשנת 2012 עבר באזור למחלקת הנוער של אייאקס מליגת העל ההולנדית, על-אף עניין בו מצד קבוצות פרמייר ליג כגון ארסנל, צ'לסי, מנצ'סטר סיטי וניוקאסל יונייטד. בעונת, וכן במחצית הראשונה של עונת , שיחק באזור בצעירי אייאקס, קבוצת המילואים של המועדון, אשר שיחק בליגת המשנה ההולנדית.
ורוניק דה קוק
דוגמנות ותחרויות יופי
היא ייצגה את בלגיה בתחרויות היופי מיס עולם 1995 שם דורגה במקום ה-13 על ידי השופטים ומיס תבל 1996 שם הייתה במקום ה-11.
ריכדלי באזור
אייאקס
ב-28 באוקטובר 2014 ערך באזור את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–4 על אורק במסגרת הגביע ההולנדי. ב-6 בדצמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-65 בניצחון 0–5 על וילם II במסגרת המחזור ה-15 בליגה. ב-15 בפברואר 2015 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-15 בניצחון 2–4 על טוונטה במסגרת המחזור ה-23 בליגה. ב-19 בפברואר ערך באזור את הופעת הבכורה בליגה האירופית, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–1 על לגיה ורשה במסגרת המשחק הראשון בשלב 32 הגדולות. ב-19 במרץ הבקיע באזור את שער הבכורה שלו בליגה האירופית, שער בדקה ה-60 בניצחון 1–2 על דנייפר דנייפרופטרובסק במסגרת משחק הגומלין של שלב שמינית הגמר. בעונתו הראשונה בקבוצה הראשונה ערך באזור 17 הופעות ליגה ושער אחד. בעונת הוא הוסיף 29 הופעות ליגה וחמישה שערים, ובמחצית הראשונה של עונת  ערך חמש הופעות ליגה.
ורוניק דה קוק
דוגמנות ותחרויות יופי
מ-2008 ועד 2018 הנחתה את תחרות מיס בלגיה בה זכתה.
טלוויזיה
עוד בשנת כהונתה כמלכת יופי החלה לשמש כמגישה בערוץ הטלוויזיה "Q2", ב-2002 עברה לעבוד בערוץ "VT4".
בין 1998–2001 שיחקה באופרת הסבון " Familie".
ריכדלי באזור
פורטו
בקיץ 2018 הושאל באזור לפורטו. ב-24 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 3–1 על לוקומוטיב מוסקבה בליגת האלופות. ב-31 באוקטובר כבש את שערו הראשון במועדון בניצחון 2–4 על וארזים בגביע הליגה, באזור לא שותף כלל בליגה והורד לקבוצת המילואים, בינואר סיום את ההשאלה בפורטו.
ורוניק דה קוק
מוזיקה
היא הייתה חברה בהרכב המוזיקלי "P-Diva's" וביחד עימם הוציאה סינגל ב-2001.
ריכדלי באזור
אוטרכט
ב-7 בינואר 2019 הושאל באזור לאוטרכט עד לסוף העונה. ב-27 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–1 לווילם II. ב-2 במרץ כבש את שערו הראשון בניצחון 1–5 על הרקלס אלמלו.
ויטסה ארנהם
ב-12 ביולי 2019 חתם באזור לשלוש שנים בויטסה ארנהם. ב-3 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 2-2 נגד קבוצתו לשעבר אייאקס בו כבש את שערו הבכורה והורחק בצהוב שני.
א.ז. אלקמאר
ב-1 באוגוסט 2022 חתם בא.ז. אלקמאר.
קריירה בינלאומית
באזור שיחק בכל הנבחרות הצעירות של הולנד, ואף זכה באליפות אירופה עד גיל 17 בשנת 2012.
בחודש אוקטובר 2015 זומן באזור לראשונה לסגל נבחרת הולנד, על-מנת להחליף את דייבי קלאסן לקראת המשחק נגד נבחרת קזחסטן במסגרת מוקדמות יורו 2016, ובחודש נובמבר הוא זומן שוב למשחקי הידידות נגד נבחרת ויילס ונבחרת גרמניה. ב-13 בנובמבר ערך באזור את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשהחליף את יורדי קלאסי בניצחון 2–3 על נבחרת ויילס.
חסינטו קינקוסס
חסינטו קינקוסס (בספרדית: Jacinto Quincoces; 17 ביולי 1905 – 10 במאי 1997) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת הבלם באלאבס וריאל מדריד נחשב לאחד הבלמים הטובים ביותר בתקופתו ומשחקני ההגנה המשמעותיים הראשונים בעולם.
ביוגרפיה
חסינטו קינקוסס נולד בברקלדו, בילבאו, שבספרד ב-17 ביולי 1905. במהלך ילדותו שיחק כדורגל ברחובות עם ילדים אחרים. התחיל לשחק בהשאלה בקבוצת בראקלדו למשך 7 עונות בהן הראה את יכולותיו הטובות.
בשנת 1930 עבר לריאל מדריד, ויחד איתו, הבלם סיריאקו אראסטי וריקרדו זאמורה, החוזקה העיקרית של ריאל מדריד הייתה ההגנה. בעונתו הראשונה בריאל זכה עימה בתואר ליגה ראשון לקבוצה, הם לא הפסידו אפילו לא משחק אחד לכל אורך העונה וספגו רק 15 שערים. עונה אחר כך זכו פעם נוספת בליגה וריאל הייתה לקבוצה הראשונה לזכות בליגה פעמיים. בשתי העונות שאחרי ריאל סיימה פעמיים במקום השני בליגה אך זכתה בגביעי המלך, הקריירה שלו הושהתה לשלוש שנים עקב מלחמת האזרחים שהייתה בספרד באותה תקופה, למרות זאת הוא היה בין ארבעת השחקנים ששבו לשחק בריאל. את הופעתו האחרונה בקריירה ערך שלוש שנים אחר כך במשחק ליגה נגד סביליה, בשנת 1942. ריאל מדריד ערכה טקס הוקרה עבורו, שהיה נחשב לאחד מהשחקנים הגדולים של תקופתו.
נבחרת ספרד
בעקבות הצלחתו באלאבס ראשי המנהלה של נבחרת ספרד התרשמו ממנו, וזמן קצר לאחר מכן כבר היה בסגל הנבחרת לקראת משחקי אולימפיאדת 1928. באותו טורניר הפסידה ספרד לאיטליה ברבע הגמר. במונדיאל 1934 חסינטו היה לאחד השחקנים הטובים בנבחרת הספרדית, ושיחק בהגנה עם חבריו לקבוצה מריאל מדריד, סיריאקו אראסטי הבלם, וריקרדו זאמורה השוער. ספרד הודחה ברבע הגמר על ידי איטליה במשחק חוזר. בסיום הטורניר נבחר חסינטו להיות בנבחרת המצטיינת.
אימון
לאחר פרישתו אימן את ריאל מדריד, אתלטיקו מדריד, סרגוסה וולנסיה. עם ולנסיה זכה פעמיים בגביע הספרדי ופעם אחת בגביע אווה דוארטה. עם שלושת תארים אלו חסינטו חולק את המקום הראשון עם רפאל בניטס, כמאמנים שזכו בהכי הרבה תארים עם ולנסיה.
סבכיי פיות
סבכיי פיות (שם מדעי: Maluridae) היא משפחת ציפורי שיר הנפוצה בעיקר באוסטרליה ובגינאה החדשה ובה עופות קטנים וצבעוניים. המשפחה מכונה גם גדרונים אוסטרליים. למרות שמם הם אינם קרובים למשפחת הגדרוניים מהעולם הישן וגם לא למשפחת גדרוני ניו זילנד הקדומה. הם קרוביהם הרחוקים של בני משפחת הדבשניים וכן של המשפחות ציפורי זיפים, פרדלוטיים ואכנתיזיים וכן קרובים רחוקים של משפחת הסבכיים.
ציפורים אלו מצויות במגוון בתי גידול באוסטרליה וגינאה החדשה, לרבות ביערות, יערות גשם, הרים, ערבות ומדבריות. כולם אוכלי חרקים, אחריהם הם תרים בין השיחים והענפים, הם מקננים בצמחייה סבוכה ולעיתים גוזלים שבגרו נשארים לעזור לטפל בדור הבא. סבכי הפיות הם עופות מונוגמיים. אצל כמה מינים קיימת תופעה של הזדווגויות נוספות, "צדדיות", של הזכר וגם של הנקבה. עם זאת, בני זוג שבנו קן מטפלים יחד בצאצאים.
בובכר פופאנה
בובכר פופאנה (בצרפתית: Boubacar Fofana; נולד ב-6 בנובמבר 1989 בקונאקרי שבגינאה) הוא כדורגלן גינאי, המשחק בעמדת הקשר האחורי בנבחרת גינאה.
קריירת מועדונים
פופאנה שיחק בקבוצות פיניאלנובנסה, פראינסה, גונדומאר, קרטלספור, קרלסרוהה, טונדלה, נסיונל מדיירה, אל-איתיפאק, אל-ח'ליג', מוריירנסה, גז מתאן מדיאש וספסי ספאנטו ג'ורג'.
ב-25 ביולי 2022 חתם בעירוני טבריה מהליגה הלאומית. ב-28 בספטמבר 2022, עירוני טבריה הודיעה בדף הפייסבוק הרשמי שלה כי "בעקבות פציעה ממושכת ובהחלטת הצוות המקצועי הוחלט לשחרר את בובכאר פופאנה". רשם שתי הופעות בלבד, כשבשתיהן עלה כמחליף מהספסל. בשנת 2023 חתם בbsad מליגה הפורטוגלית השנייה.
קריירה בינלאומית
פופאנה נמנה עם סגל נבחרת גינאה מאז 2014, ואת הבכורה שלו ערך ב-5 במרץ של אותה שנה, במשחק ידידות שהסתיים בניצחון נבחרתו על איראן בתוצאה 1–2.
אלכסנדר ווייטינסקי
אלכסנדר וייטינסקי (ברוסית: Александр Войтинский; נולד ב-11 במרץ 1961, מוסקבה) הוא במאי קולנוע רוסי, מפיק, מלחין ומייסד הלהקות "זברי" ו"ט.א.ט.ו.". הוא ביים מספר סרטי קולנוע רוסיים שהצליחו במדינות חבר העמים כדוגמת ג'ונגל, רוח הרפאים והיה שותף לפיתוח זיכיון "עצי אשוח". מייסד ומנכ"ל חברת "ברק הפקות" (Кинокомпания Молния Пикчерс).
ביוגרפיה
הוא סיים את לימודיו באקדמיה הרוסית לכלכלה.
בשנת 2000 הוא נבחר כחבר מן המניין באקדמיה לפרסום ברוסיה. בשנת 2001 הקים את להקת "זברי" יחד עם הסולן והמוזיקאי רומן זבר. הוא צילם את כל הקליפים של הלהקה משנת 2003 עד 2008. בשנת 2004, בטקס פרסי ה-MTV הראשון ברוסיה, הוכר הקליפ "כל מה שמעסיק אותך" כ"קליפ הטוב ביותר של השנה" והלהקה הוכרה בתור "הלהקה הטובה ביותר" ורומן זבר הוכר כ"אמן הטוב ביותר". הלהקה ייצגה לראשונה את רוסיה ברומא בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה בשנת 2004.
בשנת 2008 הוא הוזמן לחברת הקולנוע Bazelevs והציע את רעיון הסרט "ברק שחור", אותו צילם בעצמו יחד עם דמיטרי קיסליוב (במאי סצנות פעלולים). הכנסות הסרט ההוא הסתכמו בכ-22 מיליון דולר (וצפו בו 4 מיליון איש).
בשנת 2009 ביים והיה המפיק היצירתי של הסרט "עצי אשוח". בשנת 2011 הקים את חברת הקולנוע שלו "ברק הפקות", Молния Пикчерс. בשנת 2019 ביים את העונה השנייה של סדרת המתח "השיטה" ומשתף פעולה באופן הדוק עם חברת ההפקות Sreda.
דאבל דראגון
דאבל דראגון (ביפנית: ダブルドラゴン) היא סדרת משחקי וידאו מז'אנר משחקי המכות אשר פותחה בתחילה על ידי חברת Technōs Japan ויצאה במקור לשווקים במהלך שנת 1987 כמשחק ארקייד. במשחקי הסדרה משחקים השחקנים בדמויותיהם של הלוחמים התאומים בילי וג'ימי לי אשר נלחמים נגד כמויות גדולות של יריבים.
משחק הדאבל דראגון המקורי היה משחק ארקייד שובר קופות אשר תרם רבות לכך לפופולריזציה של ז'אנר משחקי המכות, ולכך שבסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 יצאו לשווקים משחקים רבים במיוחד מז'אנר זה. בעקבות הפופולריות של סדרת המשחקים בשנת 1993 הופקה סדרת אנימציה של דאבל דראגון ובשנת 1994 הופק סרט לייב אקשן של דאבל דראגון.
הזיכיון נמצא כיום בבעלות חברת Arc System Works.
אנבת' צ'ייס
אנבת' צ'ייס (באנגלית: Annabeth chase) היא דמות בדיונית מסדרת ספרי "פרסי ג'קסון והאולימפיים" המבוססת על המיתולוגיה היוונית, וכן בכמה מסדרות ההמשך ("גיבורי האולימפוס", "מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד", "גורלו של אפולו", וכמה סיפורים קצרים נוספים). אנבת' היא בתה של האלה אתנה והחל מסוף הספר החמישי היא גם בת זוגו של הדמות הראשית, פרסי ג'קסון. פרסי ואנבת' ידועים גם בשמם בקרב המעריצים כ-פרסבת' (Percabeth).
ראשית חייה
אנבת' צ'ייס היא חצויה (חצי אל חצי בן אדם) שנולדה בצורה מחשבתית באמצעות הקשר שבין אלת החכמה אתנה לדוקטור פרדריק צ'ייס (כמו כל ילדי אתנה לפי הספרים). הופיעה על מפתן ביתו של פרדריק, והוא גידל אותה. כשהייתה קטנה התחתן פרדריק עם אישה אסייתית ששמה לא ידוע ונולדו להם תאומים. אימה החורגת של אנבת' לא התנהגה יפה אליה, והקפידה להרחיק אותה מבניה (אנבת' נולדה ב-12 ביולי כנראה ב-1993 למרות שבספר בית האדס כתוב שהיא בת 17 לפני יום הולדתה מה שנותן את האפשרות שהיא מבוגרת מפרסי בשנה וקצת ).
בגיל שבע ברחה אנבת' מביתה ופגשה שני נערים ששמותיהם הם לוק קסטלאן בן הרמס ותאליה גרייס בת זאוס שבמשך זמן מה הסתובבו וצדו מפלצות, כאשר ברחו גם הם מהוריהם. איתם היא מגלה את תרבות המיתולוגיה היוונית שהשתלבה באמריקה.
בסופו של דבר הסאטיר גרובר אנדרווד נשלח להביא אותם למחנה החצויים, מקום בו יוכלו להתאמן כמו חצויים אחרים. כשהיו בברוקלין בדרך למחנה קיקלופ חטף וכמעט הרג את כל הרביעייה, ואנבת' הצליחה להציל אותם. אומנם הקיקלופ לא הצליח להרוג אותם, אבל הוא עיכב אותם עד שבאזור צפון לונג איילנד סמוך למחנה תקפו אותם מפלצות שהיו הורגות אותם, אלמלא תאליה אשר הקריבה את עצמה למען חבריה. זאוס אביה ריחם עליה ובעודה גוססת הפך אותה לעץ אורן שחיזק את ההגנות הקסומות של המחנה.
אנבת' היא המדריכה הראשית בביתן אתנה. המדריך צריך להיות בדרך כלל הכי ותיק במחנה, הכי מבוגר, או שיצא להכי הרבה מסעות חיפושים. אנבת׳ מדריכה בזכות הסעיף הראשון. אחיה למחצה מלקולם פייס משמש כסגן שלה עד שהיא ופרסי עוברים לרומא החדשה והוא מתמנה למדריך במקומה.
פרסי ג'קסון והאולימפיים
בתחילת הספר הראשון אנבת' עוזרת לפרסי ג'קסון להחלים לאחר קרב בינו לבין המינוטאור רגע לפני שהגיע לראשונה למחנה החצויים ואומרת את המשפט המפורסם "אתה מזיל ריר כשאתה ישן" בפגישתם הראשונה. למרות שהמשפט הראשון שהיא באמת אמרה לו זה 'אתה האחד מהנבואה? מה יקרה ביום אמצע הקיץ?''. בספר הזה ובספרים הבאים אנבת' עוזרת לפרסי להתאקלם במחנה החצויים, ובכלל בעולם המיתולוגיה היוונית כולו, ומלמדת אותו דברים רבים על האלים והמפלצות בעולם זה.
אנבת' יוצאת איתו למסע החיפושים שלו בספר הראשון כדי להציל את אימו וכדי ולמצוא ולהחזיר לאל זאוס את הברק הראשון, שפרסי עצמו, ואביו פוסידון, חשודים בגנבתו. אליהם מצטרף, סאטיר שהתחזה לחבר של פרסי בבית הספר כדי להגן עליו והפך לחברו הטוב ביותר. במהלך הספר מתגלה הפחד הגדול של אנבת' מעכבישים בגלל ארכנה אישה שהתרברבה ביכולות האריגה שלה שלפיה היו יותר טובות משל אתנה ולכן אתנה הפכה אותה לעכבישה הראשונה.
פרסי מגלה בסוף הספר שלוק עובד בשביל קרונוס, מלך הטיטאנים האכזר, שמנסה להשתלט מחדש על הכס לאחר שהוחלף בידי בניו (זאוס, פוסידון והאדס). הפגיון של אנבת' מתגלה אחר כך להיות הלהב המקולל מהנבואה הגדולה.
בספר הרביעי אנבת' לומדת על דיידלוס, שבנה את המבוך, שכיום משתרע מתחת לקרקע העולם וצומח עוד יותר, ושדיידלוס נתן לו בינה מלאכותית. הם לומדים על החוט של אריאדנה שבעזרתו הם יכולים לנווט בבטחה במבוך המסוכן.לאחר כמה ימי חיפושים של המלאכה של דיידלוס הם מוצאים את מלאכתו של הפייסטוס והוא נותן להם משימה (לבדוק מי משתמש בכבשנים של הפייסטוס) שאם יפתרו אותה הוא יומר להם איפה מלאכתו של דיידלוס. הם רצים אחרי העכביש המכני שמוביל אותם להר הגעש וכשהם הגיעו הם ראו את הטלקינים (שדי ים דמויי כלבים וכלבי ים). אנבת' משתמשת בכובעה שמאפשר לה להיות בלתי נראית (מתנה מאימה אתנה) והיא רצה לצד פרסי שלא התאפק והלך גם לתצפת. כשהוא בורח היא רצה לידו והם מסתתרים מאחורי סלע שם פרסי אומר לה לברוח והוא יישאר, אנבת' לא מוכנה אבל פרסי לא מוכן לקבל תשובה שלילית. אנבת' מפחדת שזה יהיה הפעם האחרונה שתראה אותו, היא נותנת לו נשיקה בשפתיים ואומרת לו את המשפט עם הכינוי שהיא נתנה לו: "תזהר מוח אצה". אנבת' חוזרת למחנה ומחכה לפרסי שנעדר כבר לשבועיים, כולם חושבים שהוא מת, בזמן שריפת התכריכים פרסי חזר והם מגלים שבסוף לוק משיג את החוט, פרסי ואנבת' מנווטים במבוך בעזרת רייצ'ל אליזבת דר, בת תמותה שפרסי פגש שנה לפני כן ושהערפול לא משפיע עליה. בסופו של דבר הם יוצאים מהמבוך ודיידלוס מקריב את עצמו כל מנת להקריס את המבוך (שמקושר לחייו) ולהשמיד את צבאו של קורונוס שהתכוננו לתקוף את המחנה דרך המבוך.
בספר החמישי אנבת' משתתפת בקרב על מנהטן. היא מאמינה שלוק לא באמת רצה להיות עם קרונוס, אלא שקרונוס השתלט עליו. בסוף הספר לוק מוכיח כי אנבת' צדקה לגביו- הוא משתמש בפגיון שנתן לה כדי להתאבד ולהשמיד את קורונוס. הוא שואל אותה האם היא אהבה אותו ולמרות מה שהיא אמרה לפרסי בספר הקודם, היא עונה ללוק שפעם היא חשבה שכן אבל שהוא היה בשבילה כמו אח ולא יותר מזה. לאחר הרס האולימפוס במלחמה אנבת' ממונית לאדריכלית הראשית האחראית על בנייתו מחדש. כמו כן, בסוף ספר זה פרסי ואנבת' מוכרזים רשמית בתור זוג, אחרי שהם חזרו למחנה אנבת' ופרסי אוכלים עוגה לכבוד יום הולדתו של פרסי (18 באוגוסט), פרסי מנסה לומר לה שהוא אוהב אותה אבל היא צוחקת, מחבקת לו את הצוואר ומנשקת אותו ואז פתאום כמעט כל המחנה יצא עם לפידים הרים את אנבת' ופרסי וזרקו אותם לאגם. שם פרסי עשה בועת אוויר בשביל שאנבת' תוכל לנשום והם מתנשקים.
גיבורי האולימפוס
בסדרה זו תפקידה של אנבת' מצומצם וקצר יותר, אם כי היא עדיין דמות ראשית וחשובה.
התברר שאנבת' פגשה את אתנה, שאמרה לה שהיא לא רוצה שאנבת' תנסה לאחד את היוונים עם הרומאים, ובמקום זה תנסה להרוג אותם. אנבת' סירבה וכתוצאה מכך אתנה התכחשה לביתה וכוחו המיוחד של הכובע שלה נעלם.
בספר השלישי אות אתנה פרסי ושני חבריו הרומים הצטרפו אליהם, פרנק ז'אנג בן מארס והייזל לבסק בת פלוטו, ומתגלים כשלושת החצויים האחרים בנבואה, יחד הם יוצאים לרומא שבאיטליה (להבדיל מרומא החדשה), שם אנבת' תצטרך לקחת את פסל אתנה פרתנוס של אימה אתנה, שנגנב מהיוונים בידי הרומאים, ושלפי הנבואה יעשה שלום. אנבת' צריכה ללכת לבדה למסע חיפושים מתחת לרומא, שם היא מצליחה לחלץ את הפסל, לאחר קרב עם מלכת העכבישים ואויבתה של אתנה, ארכנה. החבורה מצליחה לחלץ את הפסל מהמקום, אבל אנבת' נופלת לטרטרוס, וכדי לא להיפרד ממנה שוב, פרסי נופל יחד איתה.
בספר הרביעי, פרסי ואנבת' הולכים דרך טרטרוס לשערי המוות שבבית האדס, בעוד שהחמישה האחרים עושים את דרכם לשם בחוץ, בהדרכת ניקו די אנגלו. את פרסי ואנבת' מלווה בוב, טיטאן שפרסי ריחם עליו ובמקום להרוג אותו הפך אותו למשרת של האדס, ועיוות לו את הזיכרון כך שבמקום יאפטוס שמו הוא בוב. באופן כללי הוא גורם לו לשכוח את היותו אויבם של האלים. במהלך המסע הם פוגשים את בוב הקטן, חתול שלד שאומץ בידי בוב, ואת דמסן, הענק השוחר שלום היחיד, עקב היותו הענק המנוגד לאל המלחמה, ארס, ובניגוד אליו, לא נאמן לאחיו. לאט לאט בוב נזכר שהיה טיטאן, אך בכל זאת מציל את פרסי ואנבת' ועוזר להם להגיע לשערי המוות, ומוציא אותם משם, במחיר חייו, וחייהם של דמסן ובוב הקטן שנלחמים לצידו.
בספר החמישי היא מתקשה לגבור על הזכרונות מטרטרוס, אך בעזרת פייפר מקלין מצליחה להתמודד איתן, נהפכו לחברות קרובות, הענקים מצליחים לתפוס אותה ואת פרסי ומנסים להקריב אותם לגאיה, הם שרדו אך דמם אשר נפל על האדמה העיר את גאיה, לאחר שגאיה התעוררה נלחמה אנבת' לצד אמה אתנה נגד הענק אנקלודוס (אשר יצרה גאיה על מנת להשמיד את אתנה) ומביסות אותו, בסוף הספר גוברת יחד עם אתנה פרתנוס על אויבה והרומאים והיוונים מתאחדים.
מגנס צ'ייס והאלים של אוסגארד
אנבת' ממלאת תפקיד שולי בסדרה זו, הכולל בספר הראשון: מפגש קצר בינה לבין בן דודה, מגנס צ'ייס, הדמות הראשית בסדרה זו, חצוי מהאלים הנורדיים, לאחר שלא נפגשו כמעט עשור, ומשלימים פערים.
בספר השני בסדרה (פטיש הרעם) אנבת' אומרת שהיא חושבת שהגיע הזמן שמגנס יפגוש את חברה פרסי. בתחילת הספר השלישי, אנבת' מביאה את פרסי לבוסטון ומפגישה בינו לבין מגנס, שאותו פרסי מאמן איך ליפול למים ולא להיפצע.
גורלו של אפולו
אנבת' לא מופיעה בספרים הראשונים אבל מופיעה בספר האחרון. פרסי ג'קסון מופיע בספר הראשון, והוא מספר לאפולו, שהשתוקק כל כך לפגוש את חצויי הנבואה הגדולה השנייה, שאנבת' בונה מחדש את האולימפוס. מזה ניתן להסיק כי החיפוש אחר פרסי והמלחמה בענקים עכבו את בניית האולימפוס מחדש. פרסי מספר לאפולו שאנבת' נמצאת בבוסטון (אצל מגנס צ'ייס) והיא עסוקה בעניינים משפחתיים לכמה שבועות.
נשק
כאשר הסתובבה בגיל שבע עם לוק ותאליה, לוק נותן לאנבת' פגיון ארד כנשק וכסמל לכך שהם חברים והוא לא יבגוד בה לעולם. בספר הראשון הוא מפר זאת כאשר הוא חובר לקרונוס והפגיון הופך למקולל, ולוק משתמש בו כדי להתאבד ולהציל את העולם מקרונוס. הפגיון אבד כאשר אנבת' נפלה לטרטרוס. בטרטרוס היא מקבלת פגיון עשוי עצם דרקון לידי מהענק הטוב (גיגאנט) דמסן. כמו כן יש לה את כובע ההיעלמות עם סמל היאנקיז שקיבלה מאימה לכבוד יום הולדתה ה-12. הכובע הפסיק לעבוד לאחר שאתנה התכחשה לאנבת' כביתה, אך בסדרה שלא תורגמה לעברית הוא חוזר לעבוד. אנבת' מתוארת כלוחמת טובה במספר כלי נשק.
בסרטים
בסרטים אנבת' צ'ייס מגולמת בידי אלכסנדרה דדריו, המבוגרת בכמה שנים מהגיל שבו אנבת' אמורה להיות בספר הראשון, למרות הזעם של המעריצים. בסרטים הפכו את הדמויות למבוגרים יותר (גיל 16-17). אלכסנדרה דדריו היא בעלת שיער כהה וחלק ועיניים כחולות, לא כמו התיאור של אנבת' בספרים, שהוא שיער בלונדיני מתולתל ועיניים אפורות. אנבת' בסרט הראשון מתוארת יותר כבת של ארס, אגרסיבית ומתוארת כלוחמת בלתי מנוצחת, בניגוד לאנבת' בספרים שיותר ידועה מחוכמתה והאסטרטגיות שלה.
אתנה
אמה של אנבת' היא אתנה, אלת החוכמה ואסטרטגיות קרב. אתנה הכירה את פרדריק צ'ייס ושמה את ביתם אנבת' על מפתן ביתו של פרדריק. לאחר שנפרדו, אתנה ליוותה את אנבת' למחנה החצויים כאשר ברחה מביתה. היחסים בין שתיהן מורכבים, מעומעמים ומסובכים. את כובע ההיעלמות שלה היא קיבלה ממנה. מצד אתנה, אנבת' היא חצי אחות של הגאון דיידלוס. כביתה של אתנה, לאנבת' יש חשיבה מפותחת ואסטרטגית. בספר אות אתנה מסופר שאנבת' רבה עם אמה, וכתוצאה מכך כובע ההיעלמות הפסיק לפעול. השתיים חזרו ליחסים טובים לאחר שאנבת' מצאה את אתנה פרתנוס ושלחה אותו לגבעת החצויים עם הפריאטור הרומית, ריינה, בכך ריינה החזירה את אתנה פרתנוס שהרומאים גנבו, כדי להחזיר את השלום בין שני המחנות.
משפחת צ'ייס
אביה של אנבת' הוא דוקטור פרדריק צ'ייס, שמלמד היסטוריה אמריקאית. פעם היה בן זוגה של אתנה והם הולידו את אנבת'. לאחר שנפרד מאתנה פרדריק מתחתן עם אישה אחרת ולזוג נולדים התאומים בובי ומתיו. אמה החורגת של אנבת' לא אהבה אותה והתאכזרה אליה. בגיל שבע, אנבת' ברחה מהבית ומצאה את לוק ותאליה והצטרפה אליהם. דודתה של אנבת' היא נטלי צ'ייס שהייתה בת זוגו של פריי, אל נורדי, ונולד להם בן מגנס צ'ייס. דודה הוא פרופסור רנדולף צ'ייס, שאשתו ושתי בנותיו מתו כאשר רנדולף ניסה להחזיר את להב הקיץ מקרקעית הנהר וספינתם היטלטלה בשל הגלים החזקים. מאז רנדולף משרת את לוקי - אל הרשע הנורדי, בתקווה שיצליח להחזיר את אשתו ובנותיו מן המתים אך בסופו של דבר מת בסוף הספר השני.
מראה
אנבת' מתוארת כבעלת שיער בלונדיני מתולתל ושיזוף עמוק בעור. שתי עיניה אפורות, כנראה בגלל אמה, אתנה, שתוארה כאפורת עין. אבל בסרט פרסי ג'קסון וגנב הברק יש לה שיער חום ועיניים כחולות, ובסרט פרסי ג'קסון וים המפלצות יש לה שיער בלונדיני ועיניים כחולות.
סבא כפור: מלחמת המכשפים
סבא כפור: מלחמת המכשפים (ברוסית: Дед Мороз. Битва магов) הוא סרט פעולה ופנטזיה רוסי משנת 2016 בבימויו של אלכסנדר ווייטינסקי והופק על ידי גאורגיי מלקוב, ולדימיר פוליאקוב ולב קרשוב. גיבורת הסרט היא מאשה, נערה העדה לקרב אפי של מפלצות עם קוסמים צעירים במרכז מוסקבה; אחד המכשפים מציל את הילדה ומוביל אותה לארגון סודי בו היא לומדת לא רק שסבא כפור באמת קיים, אלא גם שהשנה החדשה היא טקס קסום אמיתי. בסרט מככבים טאיסיה וילקובה, עם ניקיטה וולקוב, פיודור בונדרצ'וק, אלכסיי קרבצ'נקו, יגור ברויב, קסניה אלפיורובה, סרגיי באדיוק, אירינה אנטוננקו, איגור צ'כוב ופיליפ גורנשטיין בתפקידי משנה.
הקרנת הבכורה של הסרט ברוסיה התקיימה ב-24 בדצמבר 2016 והוא הוקרן מאוחר יותר בבתי קולנוע הרוסיים בערב השנה החדשה, 31 בדצמבר 2017.
עלילה
מאשה הצעירה מיוסרת על ידי חזיונות של מפלצות בוערות. אמה דואגת שהבת תספוג התנכלויות מחברי הכיתה. אולם יום אחד ממש במרכז מוסקבה מאשה רואה קרב של מפלצות אש מכונפות עם צעירים המכנים עצמם מכשפים. אחד מהם ברגע האחרון מציל את מאשה מהתקפת כימרה. אז מאשה נכנסת לתאגיד סודי, שם היא לומדת סבא כפור באמת קיים ומובילה לצבא מכשפים המסוגל לשלוט על שלג וקרח ומגן על כדור הארץ מפני פלישת כוחות אפלים.
התפתחות
במשך שנתיים של עבודה על התסריט המציאו היוצרים ופיתחו מיתולוגיה המבוססת על טקסי חגיגת השנה החדשה בתקופות שונות בהיסטוריה של רוסיה. למעלה מ-50 תלבושות שונות נוצרו עבור צילומי הסרט. עבור הגיבור הראשי סבא כפור (סנטה קלאוס) נוצרו 8 תלבושות, ועבור אנטגוניסט שלו קראצ'ון - 3. המאפרים והמלבישים הקדישו כמה שעות ביום כדי ליצור את הזקן, השפמים והפאות הטבעיים ביותר עבור כל הדמויות בסרט.
על יצירת האווירה הקסומה בסרט, עבד צוות יצירתי גדול. מעצבי תלבושות תפרו יותר מ-50 תלבושות מורכבות, בעוד אמנים ומעצבים גרפיים המציאו ובנו עולמות חדשים אמיתיים: כמו התאגיד עם חדרים סודיים, הארכיון בו מאוחסנים כל המכתבים לסנטה קלאוס, אולמות אימונים שבהם מכשפים צעירים משכללים את כישוריהם; מטה האחים מורוזוב בקוטב הצפוני; מאורת הנבל קראצ'ון והם גם יצרו המון פריטים ויצורים "קסומים", כשכמעט 70% מהסצינות הצריכו עבודות של גרפיקה ממוחשבת.
צילומים
צילומי הסרט התרחשו מחודש דצמבר 2015 ברחובות מוסקבה של השנה החדשה, כל האירועים המרכזיים והגדולים התגלו במקומות לא רק שנחשבים אייקוניים לשנה החדשה, אלא גם תומכים באמת באווירת הקסם בעיטורים החגיגיים כמו חנות הילדים המרכזית בלוביאנקה, הכיכר האדומה, ארמון צאריצינו, אגמי הפטריארך ורחוב טברסקאיה.
שחרור
הסרט יצא לאקרנים בפדרציה הרוסית ב-24 בדצמבר 2016 על ידי חטיבת חבר המדינות של אולפני פוקס המאה ה-20.
ביקורת
הסרט זכה בעיקר לביקורות שליליות בתקשורת הרוסית. הוא קיבל ביקורת חיובית אחת בלבד מהעיתון "איזבסטיה", שכינה אותו "פנטזיה משפחתית איכותית". כל שאר הביקורות היו נייטרליות או שליליות. על הסרט נכתב ש"סובל מתרחיש עם כל ההפרעות הנפשיות הקיימות, הפנטזיה החולה נמחקה". ברוסיסקאיה גזטה נטען ש"אפשר לנתח את האבסורדים של הסרט ללא הגבלת זמן" ובאתר Film.ru פסקו ש "הסרט מותיר תחושת בלבול".
נחושת
נְחוֹשֶׁת (לטינית: Cuprum) הוא יסוד כימי מתכתי שסמלו הכימי Cu ומספרו האטומי 29.
תכונות
הנחושת היא מתכת מבריקה בצבע אדום-כתום, בעלת מוליכות חום ומוליכות חשמלית גבוהה. היא נמצאת בטבלה המחזורית בין ניקל ואבץ, ובאותה עמודה עם כסף וזהב. הנחושת היא מתכת אצילה למחצה, המאופיינת בפעילות כימית נמוכה, ועמידה בפני השפעות האטמוספירה. חשיפה ממושכת לאוויר רטוב גורמת להיווצרות שיכבה ירקרקה של קרבונטים (פטינה) המגנה על המתכת. נחושת מופיעה בטבע בעיקר כעפרה (תרכובת, בדרך כלל עם גפרית) ובמקרים נדירים כמתכת טהורה.
שימושים
נחושת היא אחת מהמתכות הנמצאות בשימוש נרחב מאוד של האנושות. השימוש העיקרי של נחושת החל מסוף המאה ה-19 הוא ליצור מוליכי חשמל, המשמשים לייצור כבלי הולכת חשמל, מנועים, שנאים, אלקטרומגנטים ומעגלים מודפסים, בשל המוליכות החשמלית הגבוהה שלה (המתכת היחידה שלה מוליכות גבוהה מעט יותר היא כסף, שמחירה גבוה בהרבה).
כמו כן, בשל מוליכות החום הגבוהה שלה נעשה בה שימוש בפתרונות קירור בתעשיית המחשבים והאלקטרוניקה.
נחושת היא חומר גלם בפיסול (לדוגמה, פסל החירות מכיל 81.3 טון נחושת), וכן בעשיית כלי נשיפה.
נחושת משמשת לייצור סגסוגות מתכת, כגון פליז וארד (ברונזה).
בעבר שימשה הנחושת בעיקר להכנת כלים ואבזרי קישוט, וגם כיום יש מטבעות, כלים, חלקי ריהוט, וגם צינורות העשויים מנחושת.
היסטוריה
קיימים ממצאים ארכאולוגיים המעידים על שימוש אנושי בנחושת מעל 5,000 שנה. ידוע על גילוי עפרות נחושת בקפריסין כ-5,000 שנה לפני זמננו. הרומאים, אחרי שכבשו את האי, כינו את המתכת Cyprium (מתכת קפריסין), ושם זה קוצר בהמשך ל-Cuprum. מרכזי הפקה ידועים נוספים של נחושת בתקופות קדומות, מלבד קפריסין, היו גם הרמה האיראנית, הרי אדום ואזור הערבה מדבר יהודה וסיני בארץ ישראל.
השימוש בארד (סגסוגת של נחושת ובדיל, הקרויה גם ברונזה) החל כנראה במצרים. המצרים גילו שהוספת כמות קטנה של בדיל לנחושת מקלה על מלאכת החישול. סגסוגות ארד נמצאו במצרים כמעט באותה תקופה שבה נמצאה נחושת. השימוש בארד התפשט בין תרבויות במהירות רבה והוא מקור השם ל"תקופת הברונזה".
בסין החלו להשתמש בנחושת כ-4,250 שנה לפני זמננו, ולפני כ-3,200 שנה כבר יוצר בסין ארד באיכות גבוהה.
היוונים והרומאים השתמשו רבות גם בפליז, סגסוגת של נחושת ואבץ.
כיום מפיקים את מרבית הנחושת בצ'ילה, בארצות הברית, באינדונזיה ובפרו. בעבר נכרו מחצבי נחושת גם בישראל.
תרכובות
לנחושת יש שתי דרגות חמצון נפוצות - 2+ ו-1+. היציבה והנפוצה יותר מבין השתיים היא 2+, שיוצרת מלחים פרה-מגנטיים (תשעה אלקטרונים בקליפה 3d) בצבע כחול או כחול-ירוק. תרכובות נחושת בדרגת החמצון 1+ הן דיאמגנטיות (קליפה d מלאה- כל האלקטרונים מזווגים) וחסרות צבע. בתנאים מיוחדים קיימת גם דרגת החמצון 3+.
נחושת פחמתית היא מלח ירקרק, המופיע לעיתים קרובות על ציפויי נחושת בכלים וחפצים אחרים. נחושת גופרתית היא מלח כחול שמשתמשים בו לעיתים קרובות במעבדות כקוטל פטריות. נחושת דו-כלורית, מלח בצבע חום בהיר, משמשת כזרז למשל בייצור אצטאלדהיד מאתן. קיימות שתי תחמוצות נחושת יציבות - CuO ו-. תחמוצות אלו מהוות חומר התחלתי בייצור שהוא חומר בסיס בייצור מוליכי-על.
תפקיד ביולוגי
נחושת היא מינרל בעולם החי והצומח, והיא מצויה בכמות זעירה אך חיונית לתהליכים ביולוגיים חשובים.
אטומי נחושת מופיעים במרכזם של אנזימים וחלבונים אחרים בעלי חשיבות עליונה: ציטוכרום C אוקסידאז (קולט האלקטרונים הסופי בתהליך הנשימה התאית), המוציאנין (החלבון נושא החמצן השכיח ביותר באורגניזמים, אחרי המוגלובין. משמש לנשיאת חמצן ברכיכות ובכמה סוגי סרטנים), סופראוקסיד דיסמוטאז (SOD, משמש לביטול השפעת הרעלים בתהליך הנשימה התאית; ראו ערך אנארובי לפרטים נוספים) ועוד.
השפעות בריאותיות
מנה של 30 מיליגרם נחושת לכל קילוגרם ממשקל הגוף עלולה להיות קטלנית לבני אדם. הרמה הבטוחה של נחושת במי שתייה היא עד 1.5-2 מיליגרם לליטר.
מחלת וילסון היא מחלה תורשתית שגורמת לגוף לצבור נחושת. אם החולה אינו מקבל טיפול, עלול להיגרם נזק לכבד ולמוח. בנוסף לכך, מחקרים מצאו קשר בין מחלות נפש כמו סכיזופרניה לבין רמות גבוהות של נחושת בגוף. לא ידוע עדיין אם הנחושת היא זו שגורמת למחלת הנפש, או שהמחלה היא זו שגורמת לגוף לצבור נחושת או שיש גורם אחר הגורם לגוף לצבור נחושת ואותו הגורם שגורם לגוף לצבור נחושת גורם גם למחלת הנפש.
הפקת נחושת
הנחושת מופקת בעולם ממרבצים שהם תערובת של תרכובות הנחושת וחומרים אחרים. מתוך 165 תרכובות נחושת המצויות במרבצים, רק כ-12 הן בעלות חשיבות להפקת הנחושת:
כריית עפרות הנחושת נעשית בדרך כלל ממכרות פתוחים. הן נאספות לאחר חשיפתן באמצעות פיצוצים מבוקרים. לאחר האיסוף, מובלות העופרות למפעלי הזיקוק.
תהליך הזיקוק מתחיל בריכוז עפרות נחושת. סדרה של פטישים הולמים בעפרות והופכות אותן לחלקיקים קטנים יותר, כך שניתן יהיה לסלק את הכמויות הגדולות של אדמה הנמצאת בהן. לאחר מכן, חלקיקי העפרות מעורבבים עם מים ליצירת בלילה מרוכזת (הצפה flotation). החומר מועבר למטחנה סיבובית (Rod Mill) אשר שוברת את העפרות לחתיכות קטנות עוד יותר (גריסה). בסיום תהליך זה, העפרות עוברות למטחנת כדור (Ball Mill) המייצרת מהעפרות חלקיקי חומר בעלי קוטר של כ-0.25 מ"מ.
לאחר השלמת פירוק ראשוני של העפרות, ריאגנטים כימיים (Chemical Reagents) מעורבבים יחד עם הבלילה, וגורמים לאיחוי הנחושת בצורה טובה יותר. בסוף תהליך זה מקבלים תערובת המכילה בערך 25-35% נחושת. משם נשלחת התערובת לטיפול נוסף בחומרים כימיים ובחום. תהליך זה נקרא "התכה", ובו מסירים בצורה פיזית את חומרי הפסולת. התוצאה המותכת היא מתכת נחושת טהורה ב-99%.
בשלב זה הנחושת עדיין מלוכלכת, 99% נחושת והשאר 1% מזהמים כגון חמצן, גופרית וברזל שעדיין צריך להסיר אותם. הנחושת עוברת אז שוב לחימום בתוך תנור זיקוק. לאחר ההתכה מוזרם בכוח אוויר לנחושת המותכת, אשר גורם לחמצון (oxidizes) של הזיהומים ומאפשר הסרתם בצורה קלה יותר. לאחר מכן נלקחת דוגמה לבדיקה על ידי מפעיל תנור ההתכה, אשר קובע אם רמת המזהמים מקובלת, כלומר: אם הנחושת היא בניקיון של כ-99.5% טהורה. הנחושת המותכת נוצקת לתוך אנודות חשמל (Electrical Anodes) גדולות, אשר משמשות בתהליך הזיקוק האלקטרוליטי. לאחר השלמת תהליך זיקוק אלקטרוליטי, מתקבלת נחושת נקייה בכ-99.95% עד 99.99% טהורה.
במהלך תהליך זיקוק הנחושת וכתוצרי לוואי, נוצרות מתכות יקרות כגון זהב וכסף (בכמות קטנה), דבר המאפשר מקור הכנסה נוסף עבור בתי הזיקוק. אמנם המתכות היקרות הן תוצרים חיוביים, אבל בתהליך נוצרים מזהמים שונים הפוגעים באיכות הסביבה. רמת הזיהום הנמוכה היא אחת הסיבות שמיחזור נחושת טוב יותר מאשר הפקת נחושת מחדש מעפרות או ממחצבים טבעיים.
נחושת בישראל
בתנ"ך מוזכרת ישראל כארץ שבה יש מחצבי נחושת: אֶרֶץ אֲשֶׁר אֲבָנֶיהָ בַרְזֶל, וּמֵהֲרָרֶיהָ תַּחְצֹב נְחֹשֶׁת. בישראל התגלו מרבצי נחושת באזור תמנע, לא רחוק מקיבוץ יטבתה שבערבה. האזור נקרא "מכרות תמנע". ב-1951 הוקמה חברת מכרות נחושת תמנע והכרייה המסחרית החלה ב-1959. במכרה הועסקו כ-1,200 עובדים תושבי אילת. הכרייה הופסקה ב-1983 בגלל צניחת מחירי הנחושת בעולם. ב-2007 החלה כרייה נסיונית על ידי חברה מקסיקנית. מאז חידוש הכרייה במכרה נהרגו במקום 2 פועלים, מיכאל גלי וחיים ברמן.
איזוטופים של נחושת
לנחושת שני איזוטופים יציבים, 63Cu (שכיחות כ-69%) ו-65Cu (שכיחות כ-31%), ואיזוטופים בלתי-יציבים רבים אשר זמן מחצית החיים שלהם קצר (עד מספר שניות) ולכן אינם מצויים בטבע.
בתרבות
בספר שמות בני ישראל מצווים על בניית המשכן, שמכיל כמות גדולה של נחושת. כשבנה שלמה המלך את בית המקדש, הוא הקים בפתחו שני עמודי נחושת כבירים בשם יכין ובועז.
נחושת נקשרה לאלה היוונית אפרודיטה במיתולוגיה היוונית. באלכימיה, סמל הנחושת זהה לסמלה של אפרודיטה, המקובל כיום כסמל המין הנשי. הקשר של אפרודיטה (ובעקבותיה המין הנשי כולו) לנחושת נוצר בשל השימוש בנחושת להכנת מראות שנחשבו אביזר טיפוח נשי. כך נבנה הכיור במשכן מ"נְחֹשֶׁת בְּמַרְאֹת הַצֹּבְאֹת אֲשֶׁר צָבְאוּ פֶּתַח אֹהֶל מוֹעֵד". לפי המיתולוגיה נולדה ונוס מקצף הגלים לחוף קפריסין, האי היה מזוהה עם האלה, וקפריסין הייתה מקור עיקרי לעפרות נחושת בתקופה ההלניסטית. כך, למשל, נותן קיניריס, מלכה האגדי של קפריסין, למלך היוונים אגממנון את שריון הנחושת "מגן גיבורים עוטר לאדם ועשוי לתפארה" בצאתו למלחמת טרויה:
פריץ זרניקה
פריץ זרניקה (בהולנדית: Frederik "Frits" Zernike; 16 ביולי 1888 - 10 במרץ 1966) היה פיזיקאי הולנדי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1953 על המצאת מיקרוסקופ קונטרסט-פאזה.
תחילת דרכו והשכלתו
זרניקה נולד ב-16 ביולי 1888 באמסטרדם, הולנד. שני הוריו היו מורים למתמטיקה, אביו אף חיבר ספרי לימוד בתחום זה. זרניקה חלק באהבתו של אביו לפיזיקה וכילד נהג לעשות ניסויים בתחום זה. בשנת 1905 הוא החל לימודיו לתואר ראשון בכימיה כחוג ראשי וכן פיזיקה ומתמטיקה, באוניברסיטת אמסטרדם. בשנת 1908 זכה במדליית זהב מאוניברסיטת חרונינגן על עבודה בתחום הסתברויות. בשנת 1912 זכה בפרס מן החברה ההולנדית למדעים, על עבודה בתחום בוהק בגזים, תחום בו אף כתב את עבודת הדוקטורט שהוגשה בשנת 1915.
בשנת 1913 הוא הפך לעוזר מחקר של יקובוס קפטיין באוניברסיטת חרונינגן. בשנת 1914 הוא פיתח יחד עם ליאונרד אורנשטיין את משוואת אורנשטיין-זרניקה, המיושמת לחישוב פונקציות קורלציה בתאוריית הזורמים תחת הנחות קירוב שונות.
קריירה אקדמית
עם סיום לימודי תואר שלישי, זרניקה קיבל משרת מרצה בפיזיקה תאורטית בחרונינגן ובשנת 1920 הוא הפך פרופסור מן המנין באותה אוניברסיטה.
בשנת 1930 זרניקה ניהל מחקר בתחום הרחבות ספקטרליות וגילה כי אותם קווים המכונים "קווי רוחות" המופיעים מימין ומשמאל לכל קו עיקרי בספקטרום נוצרים באמצעות סריג עקיפה, כאשר הפאזה שלהם מוסטת מזו של הקו העיקרי ב-90 מעלות. בשנת 1933, בקונגרס לפיזיקה ולרפואה שנערך בעיר וחנינגן, זרניקה הציג לראשונה את טכניקת קונטרסט פאזה במיקרוסקופיה. הוא הרחיב את שיטתו כדי לבדוק את צורת מראות קמורות. תגליתו שימשה כבסיס למיקרוסקופ קונטרסט פאזה הראשון שנבנה בתקופת מלחמת העולם השנייה.
תרומה בולטת נוספת שלו בתחום האופטיקה קשור בתיאור יעיל של פגמים בדימות, או אברציות אופטיות במכשירי דימות כגון מיקרוסקופים וטלסקופים. ייצוג אותם פגמים בדימות התבסס בתחילה על תאוריה שפותחה על ידי המתמטיקאי הגרמני לודוויג זיידל במחצית המאה ה-19. הייצוג של זיידל היה מבוסס על הרחבת טור חזקות ולא איפשר הבחנה ברורה בין סוגים שונים וסדרי גודל שונים של פגמים. פולינום זרניקה נותן פתרון לבעיה שנחקרה תקופה ארוכה של ה"איזון" האופטימלי של פגמים שונים במכשיר אופטי. מאז שנות ה-60 פולינום זרניקה נמצא בשימוש נרחב בתכנון עדשות, במטרולוגיה ובניתוח תמונות.
עבודתו של זרניקה עוררה עניין בתאורית קוהרנטיות, במחקר מקורות אור קוהרנטיים בחלקם. בשנת 1938 הוא פרסם נגזרת פשוטה יותר למשפט ון קיטרט, הידוע היום בשם משפט קיטרט-זרניקה.
מותו
זרניקה נפטר בבית חולים באמרספורט בשנת 1966, לאחר שהיה חולה בשנים האחרונות לחייו.
בריטניה במשחקים הפאראלימפיים
בריטניה שלחה משלחת לכל אחד מאירועי אולימפיאדת הנכים. הן במשחקי הקיץ, והן במשחקי החורף. המשלחת הבריטית היא אחת המשלחות המצליחות בתולדות המשחקים.
בריטניה היא בין המדינות המצליחות ביותר בתולדות המשחקים הפאראלימפיים. לאורך השנים זכו ספורטאיה הנכים של בריטניה ב-1,789 מדליות, מהן 626 מדליות זהב. בכל משחקי הקיץ הייתה בריטניה מדורגת בין חמש המדינות המובילות בטבלת המדליות, אולם מעולם לא הוליכה את הטבלה. במשחקי החורף זכתה המשלחת הבריטית ב-27 מדליות פאראלימפית, בהן מדליית זהב אחת.
בריטניה, היא הממלכה המאוחדת, מורכבת מארבע אומות (Home Nations): אנגליה, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד. בשל מעמדה הייחודי של צפון אירלנד, הנמצאת על האי אירלנד, רשאים ספורטאים מהאומה, בדומה לחברי המשלחת האולימפית, לבחור האם לייצג במשחקים את בריטניה או אירלנד.
היסטוריה
ראשיתם של המשחקים הפאראלימפיים הוא במשחקי סטוק מנדוויל שהחל לארגן סר לודוויג גוטמן באנגליה בשנת 1948 לחיילים שנפגעו בעת שירותם במלחמת העולם השנייה וסבלו מפגיעות בעמוד השדרה.
המשחקים, שיועדו למשתתפים המרותקים לכיסאות גלגלים בלבד, התקיימו באנגליה עד שנת 1960. המשחקים התקיימו לראשונה מחוץ לאנגליה ברומא לאחר אולימפיאדת הקיץ באותה שנה. משחקים אלה נחשבים למעשה לאולימפיאדת הנכים הראשונה.
רומא 1960
אל משחקי הבכורה של אולימפיאדת הנכים באולימפיאדת הנכים רומא (1960) שלחה בריטניה משלחת של 31 ספורטאים (18 גברים ו-13 נשים) המשלחת הגדולה ביותר שנשלחה למשחקים אלו. באולימפיאדה התקיימו תחרויות בשמונה ענפים: קשתות, אתלטיקה, חץ וקשת, סנוקר, שחייה, טניס שולחן, כדורסל וסייף, והמשלחת הבריטית הצליחה לזכות במדליה בכל אחד מהם.
המשלחת הבריטית למשחקים הצליחה לזכות ב-55 מדליות מהן 20 מדליות זהב פאראלימפיות, ודורגה במקום השני בטבלת הזכיות אחרי איטליה המארחת. במדליית הזהב הראשונה אי פעם לטובת בריטניה זכתה הקשתית Margaret Maughan כשזכתה בתחרות לנשים עם תוצאה של 484 נקודות. בתחרויות האתלטיקה בלט דיק תומפסון שזכה בארבע מדליות זהב, ומדליית ארד אחת, אם כי בשל מיעוט המשתתפים התחרו רק שלושה אתלטים בכל מקצוע.
במשחקי טניס השולחן זכה טומי טיילור במדליית הזהב הן בטורניר היחידים (קטגוריה A) והן בטורניר הזוגות, ואילו השחיינית אנדרסון זכתה בשלוש מדליות זהב במקצים בהם שחתה לבדה.