cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
החיילים היהודים בחיל הספר העבר-ירדני
עולים חדשים בחיל הספר
עם סיפוחה של אוסטריה על ידי גרמניה במרץ 1938 ונפילתה של צ'כוסלובקיה ב-1939 והקמת הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה על אדמתה, החלו להגיע ארצה גם עולים יהודים מארצות אלו. כמה מהם גם מצאו את מקומם בחיל הספר ואף שירתו בחיל בתקופת המלחמה.
יוצאי ארצות אלו בנוסף לעולי גרמניה איבדו את אזרחותם המקורית עם עליתם ארצה. חלקם הגדול התגייסו לחיל הספר עוד בטרם קיבלו את אזרחותם הארץ ישראלית. בפברואר 1940 כתב הנציב העליון לארץ ישראל, הרולד מקמייקל לשר המושבות, מלקולם מקדונלד, בו הוא שטח בפניו את מצוקתם זו של אותם חיילים. באותם הימים היה מספר החיילים היהודים בחיל הספר באחת מתקופות השפל שלו ובעיה זו הייתה, וכך גם ציין מקמייקל במכתב הנ"ל, נחלתם של כעשרה אנשים בלבד. כדי לפתור את בעייתם הציע הנציב לשנות את פקודת ההתאזרחות הארץ ישראלית כדי שתתאפשר להם קבלת אזרחות. לפי סעיף 7 לפקודת ההתאזרחות הארץ ישראלית משנת 1925 היה צורך במגורים בארץ למשך שנתיים רצופות עד לקבלת האזרחות. אותם אנשים עליהם היה מדובר גויסו לחיל הספר זמן קצר יחסית לאחר עלייתם ארצה. חלקם אף שירתו חמש או שש שנים וכל אותו הזמן לא התגוררו כלל וכלל בארץ אלא שהו בעבר הירדן במסגרת שירותם. הצעתו של מקמייקל לשר המושבות, הייתה לתקן את פקודת ההתאזרחות כך שתקופת שירות במסגרת ממשלתית, כולל בחיל הספר, גם אם היא מתבצעת מחוץ לגבולות הארץ, תחשב לתקופת מגורים בארץ ישראל לצורך אותו קריטריון לקבלת האזרחות. הצעתו זו של הנציב מקמייקל נענתה בחיוב. בנובמבר אותה שנה פורסם צו מלכותי לפיו תוקנה בהתאם פקודת האזרחות הארץ ישראלית.
יחסם של הבריטים ליהודים בחיל הספר
מלכתחילה היה אמור הגיוס לחיל הספר להיות מחולק לשלושה חלקים כאשר החלק הראשון יהיה מורכב מערבים, החלק השני מיהודים והחלק השלישי יורכב מבני העממים האחרים של המזרח התיכון. כבר בשנות השלושים של המאה ה-20 היה בהרכב כוח האדם של חיל הספר חוסר איזון שסתר את תקנת החלוקה לשלושה חלקים.
החלוקה האתנית של החיילים בחיל הייתה כך שמחציתם היו ערבים-מוסלמים, והמחצית האחרת הייתה מורכבת מנוצרים, דרוזים, צ'רקסים, צ'צ'נים ואחרים. היהודים בכל מקרה היוו תמיד אחוז מזערי בחיל הספר. גם כאשר החל גיוס מסיבי של יהודים בשנת 1941, היה במקביל גיוס מסיבי של ערבים, שהסיבה לקיומו הייתה הרחבת משימותיו של החיל, הן בכמותן והן בפריסה הגאוגרפית הנרחבת שלהן בכל רחבי המזרח התיכון. כלומר גם אז לא היוו היהודים אחוז גבוה יותר מאשר קודם לכן.
הבריטים ראו ביהודים, לפחות בתחילת הדרך, בני ברית נאמנים יותר מאשר הערבים. הם ידעו כי היהודים, לפחות בחלקם, מתגייסים לחיל הספר מסיבות אידאולוגיות ומתוך כוונה כנה לקחת חלק בהגנת שטח המנדט הבריטי. לגבי הערבים, היה ברור לבריטים, כי הם מתגייסים לחיל הספר מסיבות כלכליות, או מתוך רצון להוות גרעין לצבא ערבי לאומי, דבר שהבריטים לא היו מעוניינים בו כלל וכלל וגם לא היה בכלל ממטרות ההקמה של חיל הספר.
ולמרות כל זאת, מאותם שיקולים פוליטיים שפורטו מעלה, המעיטו הבריטים במספר היהודים שלהם אפשרו להתגייס לחיל הספר. לא הייתה זו הסיבה היחידה למיעוט היהודים בחיל. ניתן לתלות זאת גם במידה מסוימת באוזלת ידם של מוסדות היישוב היהודי אשר כנראה לא עשו מספיק כדי לעודד צעירים יהודיים להתגייס לחיל. גם כאשר החלה התעוררות בהנהלת הסוכנות להתחיל ללחוץ על הבריטים להגדיל את מספר היהודים בחיל הספר, גם כאשר לעובי הקורה נכנסו אישים כמו ארלוזורוב, שרתוק, בן צבי ואף חיים ויצמן, היה זה מאוחר מדי.
רשימות ההמתנה לגיוס לחיל הספר היו כבר ארוכות מדי וכמעט לא היו בהם יהודים או שלא היו בכלל. רק צירוף ההזדמנויות של מרד ראשיד עלי אל כילאני בפרט, ושל הרחבת משימותיו של חיל הספר בכלל, גרם לבריטים לגייס יותר ויותר אנשים לחיל וממילא בתוך זה גם הרבה יהודים. גם כאשר הייתה היעתרות מצדם של הבריטים לגייס יהודים בכל אחת מן התקופות כמעט תמיד הם לא הופנו לשירות קרבי, בגלל חוסר רצון ליצור חיכוך יתר בין יהודים לבין ערבים.
רובם ככולם של היהודים היו במקצועות טכניים. תופעה זו התרחשה לא רק מהסיבה הפוליטית, אלא גם מתוך כך שהבריטים ידעו כי יקשה עליהם למצוא כוח אדם מיומן במקצועות אלה מקרב האוכלוסייה הערבית. ולראיה, יוצאי חיל הספר מציינים כי החלוקה האתנית בתוך אותן יחידות מקצועיות שבהן הם שירתו, הייתה הרבה יותר שוויונית מאשר ביחידות הלוחמות ושיקפה יותר את הרכב כוח האדם כפי שהותווה בעת הקמתו של החיל. ביחידות מסוימות, כמו סדנאות רכב, היוו היהודים בתקופות מסוימות, רוב.
במקרים אלה לא מנעו הקצינים הבריטים את יציאתם של היהודים לצרכים אלה גם מפני שחששו מתגובתם של גורמי פיקוד בכירים אשר יקבלו עליהם תלונות מצדם של גורמי דת יהודיים, ותלונות כאלה אכן היו. היו גם בריטים שיחסם לדתם של חייליהם היהודים היה חיובי. בסך הכול מציינים רוב יוצאי החיל כי ללא כל קשר לדעתם על היהודים או על הערבים, יחסם של רוב הקצינים או הנגדים הבריטים היה הוגן.
היחסים בין היהודים לבין הערבים בחיל הספר
היחסים בין היהודים לערבים בחיל הספר לא התנהלו על מי מנוחות. ניתן לבסס זאת ראשית על רקע המאבק על הגיוס ועל ההשקפה שהייתה לבריטים על אופיו של חיל הספר מבחינת הרכבו האתני. רבים מהערבים ראו בחיל הספר גרעין לצבא ערבי לאומי. לכן, ראו הערבים ביהודים נטע זר בחיל. הם היו מוכנים לקבל כל אחד מבני הלאומים של המזרח התיכון ואף בני עמים במעגל רחב יותר כפי שהיו באמת בחיל, כמו קפריסאים, רוסים, טורקים, יוונים ועוד רבים אחרים. אבל את היהודים שהיוו עבורם מתחרים של ממש על ארץ ישראל הם קיבלו בשאט נפש כאשר אלה באו להצטרף לחיל.
חיל הספר השתתף בתקופות שונות בפעולות ביטחון פנים שונות בתוך ארץ ישראל ובהגנה על גבולותיה. תפקידי ביטחון פנים אלו כללו בין השאר, חיפושים ומחסומים שבהם באו החיילים במגע עם יהודים, סיוע לכוחות המשטרה והצבא הבריטים בפעולתם נגד המחתרות היהודיות ואף שמירה על מחנות שבהם נאסרו אסירים פוליטיים יהודים. ההגנה על הגבולות כללה לרוב מניעת הברחות ובעיקר מניעת הברחתם של מעפילים יהודיים בדרך היבשה שניסו לחצות את גבולה הצפוני של הארץ שם היה מוצב חיל הספר. החיילים הערבים בחיל הספר השתתפו במשימות אלו בחדווה יתירה.
גם על רקע התקדמותם של מדינות הציר לכיוון המזרח התיכון בכלל ואל ארץ ישראל בפרט שררה מתיחות רבה בין היהודים ובין הערבים בחיל הספר. היטלר היה דמות נערצת על הערבים והתקדמותם של צבאות הציר לכוון ארץ ישראל בראשית שנות המלחמה גרמה להם קורת רוח והשפיעה על מערכות היחסים בין היהודים ובין הערבים.
היחסים בין היהודים לבין בני העמים האחרים
בין היהודים לבין בני העמים האחרים ששירתו בחיל הספר כמו הדרוזים, הצ'רקסים, הצ'צ'נים, הארמנים, הכורדים ורבים אחרים, היו בדרך כלל טובים. רבים מיוצאי חיל הספר ציינו דמויות שונות מבני עמים אלה שהיו המפשרים בין היהודים לבין הערבים ובמקרים מסוימים אף הצילו יהודים מהסתבכות בצרות על רקע זה.
לא מעטים מבני עמים אלה שמשו כקצינים וכנגדים בחיל הספר. כאשר אחד מאלה היה מפקד על יחידה שבדרך כל רוב חייליה היו ערבים ובהם מיעוט יהודי היה אותו קצין או נגד הוגן מאוד כלפי היהודים. בין השאר סופר על מקרה שבו יהודי שהיה טירון בחיל הספר, קרא לעבר קבוצת טירונים חדשים שהגיעה למחנה, כי התנאים בחיל הספר גרועים וכדאי להם להתחרט ולעזוב עוד לפני שיחתמו על חוזה השירות. כששמעו זאת המפקדים הבריטים, מיד אסרוהו כמעורר מרד וכפוגע במאמץ המלחמתי הבריטי. בצר להם פנו חבריו היהודים של אותו טירון לסמל דרוזי שהיה מיודד אתם. הוא אמר להם כי אותו טירון עשה מעשה שטות והוא ידאג לשחררו, אך באותה הזדמנות הזכיר להם כי השירות בחיל הספר היא הזדמנות נהדרת עבורם, היהודים, להכשרה צבאית של ממש ולהיכרות קרובה עם הערבים. אותו דרוזי שירת לימים ביחידת המיעוטים של צה"ל.
היחסים בקרב היהודים בחיל הספר
גם בתקופות שבהם היו בחיל הספר כמה עשרות בודדות של יהודים, היו הבדלי מעמדות בין הקצינים היהודיים לבין החיילים. דוגמה שמשקפת מערכת יחסים זו ניתן למצוא בדמותו של חיים הנרי לודמר, הקצין היהודי הבכיר ביותר ששירת בחיל הספר. לודמר נולד בצפת בשנת 1902 ושירת במשטרה מימי הקמתה. עם הקמת חיל הספר עבר לשרת בו ושימש כקצין תשלומים (Paymaster). למעשה הוא ריכז הרבה מנושאי כוח האדם של החיל והיה בקשר מתמיד עם גורמים בסוכנות היהודית והתאחדות עולי גרמניה בימי המאבק על הגיוס לחיל הספר. לודמר, כמו בעלי משפחות אחרים ששירתו שנים בחיל הספר, התגורר בשיכון המשפחות שהיה בזרקא (ילדים יהודים לא מעטים גדלו בזרקא). הוא היה בעל מעמד מכובד מאוד בחיל ובמידה מסוימת חשו כלפיו החיילים היהודיים יחס של ריחוק. זאת, אף על פי שיש עדויות שהוא נהג לארח חיילים יהודיים בביתו בזרקא בימי חגים.
חוות הסוסים בג'יסר אל מג'מע
בבסיס אחר של החיל, בג'יסר אל מג'מע (ליד קיבוץ גשר), הוקמה חווה לגידול סוסים של החיל. את החווה ניהל ד"ר חיים אפלבאום, הווטרינר הראשי של החיל, אשר תפקידו היה לדאוג לאספקה סדירה של סוסים לפלוגות החיל, תוך הקפדה על ריבוי סייחים בצבעים המתאימים, שכן, נהוג היה שלכל פלוגה יהיו סוסים בצבע שונה.
חיילי חיל הספר אחרי שחרורם
עם שחרורם השתלבו רבים מיוצאי חיל הספר בכוחות ההגנה ומאוחר יותר בתפקידים שונים בצה"ל. ניתן היה לראותם משרתים בחיל החימוש, בחיל הקשר, בחיל האוויר (שם שירת יעקב שלמון (סלומון) שהגיע לדרגת אל"ם ולימים התמנה למנהל נמל התעופה בן-גוריון). הכישורים שקנו בשטח הקשר וההאזנה איפשרו להם לתרום במסגרת אגף המודיעין. בוגרי היחידה כראובן בלום ואברהם אילוני השתלבו במסגרת יחידה 515, המכונה "יחידת האיסוף המרכזית של צה"ל" וקרויה מאז שנות ה-70 "יחידה 8200", ואף היו למפקדיה. חלק מהם שירתו במשטרת ישראל. מדינת ישראל הכירה בשירותם ובתרומתם של המשרתים היהודים בחיל הספר וקבעה כי מי ששירת במסגרת זו חצי שנה זכאי לשאת את אות המשמר, ובלבד שהשירות בחיל הספר נעשה על דעתם של מוסדות היישוב היהודי בארץ ישראל.
או למפיאו דה אסקינה
או למפיאו דה אסקינה (בפורטוגזית: O Lampião da Esquina) היה עיתון להט"בי ברזילאי, שפעל בין אפריל 1978 ליוני 1981. העיתון כלל 37 גליונות בין תחילתו לסופו.
צוות העיתון כלל אחד עשר עורכים.
העיתון מיתג את עצמו כעיתון בעל נטיית שמאל מובהקת. על אף שהציג מאמרים ומאפיינים רבים על תנועות רבות ושונות, העיתון כיוון בעיקר לגברים הומוסקסואלים.
סמוך לסופו של העיתון, התנהל מאבק בין שני קבוצות עורכים. קבוצה אחת רצתה שהעיתון יהיה שמאלני יותר, ואילו קבוצה אחרת רצתה שהעיתון יהיה נייטרלי יותר. בנוסף, אנטוניו כריסוסטומו, אחד מעורכי העיתון, נעצר והואשם בפדופיליה לאחר שאימץ נערה באופן לא רשמי. רבים האמינו שהוא הואשם בשל היותו הומוסקסואל מחוץ לארון. בשל הקשר שלו לעיתון, הצוות חשש מרדיפות מצד המשטרה, והחלטו לסגור את העיתון ביוני 1981.
תומאס ברודי
תומאס ברודי (20 בנובמבר 1903 - 1 בספטמבר 1993) היה מייג'ור גנרל בצבא בריטניה אשר לחם במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה.
תחילת דרכו
ברודי נולד בעיר בלינגהאם, שבמחוז נורת'מברלנד. הוא למד באוניברסיטת דרהאם, ובשנת 1924 השלים תואר ראשון. ב-3 בפברואר 1926 התגייס לצבא בריטניה, והוצב כלוטננט שני ברגימנט צ'שר. במאי 1936 כבר החזיק בדרגת קפטן, ומונה לשליש הרגימנט. החל מספטמבר 1939 שימש כמדריך במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט.
קריירה צבאית
בשנתיים הראשונות של מלחמת העולם השנייה היה ברודי מדריך במכללה המלכותית, ובאפריל 1941 קודם לדרגת מייג'ור. ב-23 במרץ 1942 קודם לדרגת לוטננט קולונל, וקיבל פיקוד על הגדוד השני ברגימנט מנצ'סטר. ב-31 ביולי 1943 הועלה לדרגת קולונל, וב-6 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת בריגדיר וקיבל פיקוד על הבריגדה ה-14. הבריגדה שלו נשלחה להודו הבריטית ונלחמה שם בצבא היפני הקיסרי כחלק מהמערכה על בורמה. הבריגדה עברה אימון כבריגדת צ'ינדיטים בידי אורד צ'ארלס וינגייט, ונכללה במסגרת הדיוויזיה ה-3 שתחת פיקודו. הבריגדה השתתפה במבצע יום חמישי, וב-1 בנובמבר 1944 הפכה להיות הבריגדה האווירית ה-14.
עם סיום המלחמה ב-1945 הוחזר חזרה לדרגת לוטננט קולונל, וב-22 במאי 1947 הועלה שוב לדרגת קולונל וקיבל פיקוד על הגדוד ה-1 ברגימנט צ'שר. בין 1947–1948 הוצב במנדט הבריטי, וניתנה לו דרגת מפקד במסדר האימפריה הבריטית. ב-1951 נשלח להילחם במלחמת קוריאה, וקיבל פיקוד על הבריגדה ה-29. הא השתתף בקרב השלישי על סיאול ובקרב על נהר אימג'יאן. על חלקו בקרבות לו ניתנו אלו אות השירות המצוין, וכן דרגת מפקד בלגיון ההצטיינות ושני כוכבי כסף מטעם ארצות הברית. ב-25 בספטמבר ניתנה לו דרגה זמנית של מייג'ור גנרל, וב-20 באוקטובר ניתנה לו דרגה קבועה של בריגדיר. עוד באותה שנה הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-1 אשר בסיסה היה במזרח התיכון, וב-15 באוגוסט 1953 הפכה דרגת המייג'ור גנרל שלו לקבועה. ב-1 בינואר 1957 הוא פרש מהצבא.
אחריתו
ב-1938 הוא נישא לג'יין מרגרט צ'פמן ווקר, אשר ילדה לו שלושה בנים ובת. היא נפטרה ב-1992, שנה אחת לפניו.
יוסף אליהו (רב וסופר)
הרב יוסף אליהו (נולד בכ"ה בחשוון ה'תשט"ו, 10 בנובמבר 1955) הוא רב וסופר ישראלי.
ביוגרפיה
נולד לעולים מאפגניסטן ומפרס שהיו ממקימי היישוב הודיה, וכשהיה בגיל שנתיים עברה המשפחה לתל אביב. אחיו הוא הרב יורם אליהו. למד בבית הספר "סיני" בתל אביב ובישיבת בני עקיבא בנתניה בראשותו של הרב שמחה הכהן קוק. למד 7 שנים בישיבת הכותל ולאחר מכן 8 שנים בישיבת בית אל, שם התגורר במשך 20 שנה. בשנת ה'תש"ן הצטרף לרב שבתי סבתו בהקמת ישיבת נתיבות יוסף ושימש שם כר"מ. החל משנת ה'תש"ס שימש במשך כחמש שנים כמנחה ארצי מטעם משרד החינוך בשיטת הבקיאות שפיתחה הישיבה. משנת ה'תש"ס מתגורר בירושלים.
שיחות הרב נבנצל
במהלך לימודיו בישיבת הכותל הושפע מהרב חיים ישעיהו הדרי, ונקשר באופן מיוחד לרב אביגדר נבנצל והפך לתלמידו המובהק. כתב את השיחות השבועיות שהעביר הרב, ושמרם בקלסרים. ד"ר יצחק ארנסט נבנצל - אביו של הרב אביגדר, פנה ליוסף בבקשה לערוך את השיחות ולהוציאן לאור. גם הרב משה צבי נריה, שהתארח בביתו של יוסף וראה את קלסרי השיחות, עודדו להוציאן לאור.
בשנת ה'תשמ"ח יצא לאור הכרך הראשון בסדרת שיחות הרב נבנצל - זמנים: "שיחות לראש השנה", ובשנת ה'תשנ"ז יצא הכרך השני "שיחות ליום הכיפורים". שני הספרים תורגמו לאנגלית ולצרפתית.
בין השנים ה'תשמ"ט עד ה'תשס"ב יצאו "שיחות לספר בראשית", "שיחות לספר שמות", "שיחות לספר ויקרא", "שיחות לספר במדבר" ו"שיחות לספר דברים". הרב נבנצל בדק כל שיחה אחרי עריכתה, ואישר את הנוסח. הסדרה זכתה להצלחה רבה בזכות סגנון העריכה המיוחד אותו חידש יוסף.
סדרת השיחות נמכרה עד כה (ה'תשע"ט) בכ-160,000 עותקים.
התורה המשמחת ואורו של עולם
בשנת ה'תשנ"ח הוציא יחד עם אשתו רות את הספר "התורה המשמחת", ביוגרפיה על רבי שלמה זלמן אוירבך, רבו המובהק של הרב נבנצל. לצורך העבודה על הספר הפסיק את עבודתו בישיבה למשך שנה וראיין מאות אנשים. הספר תרם לתחושת חיבור ואחדות בין הציבור החרדי והדתי לאומי, בזכות אישיותו של הרב אוירבך שהיה מקושר לכל הזרמים. להגברת הדיוק והאמינות, יש בספר רק סיפורים מ"כלי ראשון", וארבעה ממקורבי הרב אוירבך בדקו אם כל סיפור אכן תואם להשקפת עולמו המרכזית של הרב בנושא: שניים מבניו - הרב ברוך והרב אברהם דב אוירבך; נכדו של הרב - אהרון גולדברג, והרב נבנצל - תלמידו המובהק.
ספר זה נמכר עד כה (ה'תשע"ט) בכ-30,000 עותקים. בעקבות הוצאת הספר העביר יוסף כ-250 הרצאות ברחבי הארץ.
ב-2014 יזם והפיק סרט בשם "התורה המשמחת" העוסק באישיותו של הרב אוירבך שביים הרב זאביק הראל.
בשנת ה'תשס"ט הוציא את ספר ההמשך, "אורו של עולם" ובו כ-400 סיפורים נוספים.
כולם שבים הביתה
ב-2001 הוציא לאור ספר ילדים בשם "כולם שבים הביתה", גרסה יהודית-תורנית לספר "לאסי חוזרת הביתה". הספר מספר על הדוד אלישע המתחיל תהליך של חזרה בתשובה בעקבות קלטת שקיבל בצומת, ומשולב בסיפורה של הכלבה קוקי החוזרת גם היא הביתה, לילדי משפחת כהן. לפני הדפסת הספר, קראו אותו הרבנים מרדכי אליהו ואביגדר נבנצל, והוסיפו בו משלהם.
חקרי לב
כאשר התגורר בשכונת בית וגן, התוודע לרב אריה לייב היימן, תלמיד של הרב אהרון קוטלר. בין השנים ה'תשס"ד - ה'תשע"ד הוא ערך ועיבד את תורתו בסדרת הספרים "חקרי לב" - מאמרים וגילויים בפרשיות השבוע ע"פ שיחות של הרב היימן. בסדרה זו יצאו לאור 4 כרכים: כרך על ספר בראשית, כרך על ספר שמות כרך על ספר ויקרא, במדבר ודברים, וכרך לחגים ולימי מועד.
סוד הנישואין
בשנת ה'תשס"ה כתב יחד עם הרב נבנצל את החלק הראשון של הסדרה "סוד הנישואין". הספר משווה את הקשר הזוגי בין איש לאשתו לקשר בין כנסת ישראל והקדוש ברוך הוא. בעקבות כך החל לכתוב טור שבועי בעלון השבת "תלמי גאולת עם ישראל" ובעקבות כך התוודע לתופעת הרווקות בציבור הדתי. כמו כן פרסם טורים בעלון "מעייני הישועה".
בשנת ה'תשס"ט הוציא את "סוד הנישואין בפרשת השבוע", ספר המשך הערוך לפי פרשיות השבוע.
ארגון עין טובה
בשנת ה'תשס"ז התייעץ עם הרב מרדכי אליהו בנושא, ובעקבות כך הקים את עמותת "עין טובה". בין פעילויות הארגון: הכשרה מקצועית והסמכה לשדכניות/ים, וצירופם לעבודה בחמ"ד מול בוגרי/ות מגיל 24 ומעלה; שבתות וערבי מפגש לפו"פ, קידום מיזם רכזת ל"ב מטעם רשות מקומית שתפקידה לקדם את נישואי הצעירים שגדלו בעיר, ועוד.
בשנת ה'תשע"ו בעקבות פגישה עם בכירים בחינוך ממלכתי דתי - ביניהם אברהם ליפשיץ וראשי אולפנות, קידם הקמת תקן חדש בחמ"ד: רכזת ל"ב ח"ן (ליווי בוגרות חיי נישואין) המסייעת לבוגרות (מגיל 24 ומעלה) להקים משפחה.
הפרעת הסתגלות
הפרעת הסתגלות (באנגלית: Adjustment Disorder) היא קבוצה של שש הפרעות נפשיות תגובתיות, כלומר כאלו המתרחשות בעקבות אירוע או סדרת אירועים מעוררי דחק נפשי. ספקטרום הפרעות ההסתגלות כולל את ההפרעות הבאות: הפרעת הסתגלות עם מצב רוח דיכאוני, הפרעת הסתגלות עם חרדה, הפרעת הסתגלות עם תערובת של מצב רוח דיכאוני וחרדה, הפרעת הסתגלות עם הפרעות שליטה בדחפים, הפרעת הסתגלות עם הפרעות שליטה בדחפים וברגשות, והפרעת הסתגלות לא ספציפית. קבוצת הפרעות זו נמצאת בפרק אחד עם הפרעות הקשורות לטראומה נפשית ולדחק (PTSD ועוד). הפרעת הסתגלות יכולה להתפתח על רקע של מגוון רחב מאוד של סוגי גורמי דחק (סטרסורים), חלקם קשורים לאירוע בודד וחלקם מתמשכים.
אבחון
לפי DSM 5, אבחון של הפרעת הסתגלות מחייב לעמוד בקריטריונים הבאים:
א. התפתחות של סימפטומים התנהגותיים או רגשיים כתגובה לסטרסור או סטרסורים ברי זיהוי שהתרחשו בטווח זמן של עד שלושה חודשים מהופעת התסמינים.
ב. הסימפטומים וההתנהגויות הללו הם בעלי משמעות קלינית כפי שמעיד אחד התסמינים הבאים או שניהם:
ג. הסימפטומים שהופיעו בעקבות הדחק אינם תואמים לקריטריונים של הפרעה נפשית אחרת ואינם מהווים החמרה בסימפטומים של הפרעה נפשית קודמת.
ד. הסימפטומים אינם מייצגים אבל נורמלי.
ה. כאשר גורם הדחק או תוצאותיו הסתיימו או נפסקו, הסימפטומים אינם נמשכים יותר משישה חודשים.
שכיחות ואפידמיולוגיה
הפרעות הסתגלות הן הפרעות שכיחות אם כי ישנה שונות רבה בין תרבויות שונות. השכיחות נעה בין 5% ל 20% (כתלות בסוג ההפרעה). בבתי חולים פסיכיאטריים זו האבחנה השכיחה ביותר במקרים רבים ושיעורה עומד על כ 50%.
גורמי סיכון פרוגנוסטיים
גורמים סביבתיים: אנשים עם נסיבות חיים קשות (חיים בעוני, חיי פליט וכדומה) והתנסויות קשות (קורבנות אלימות למשל, אנשים שחוו אובדן וכדומה), נמצאים בסיכון מוגבר לפתח הפרעות הסתגלות.
מהלך ההפרעה
הפרעות הסתגלות מתפתחות בשלושת החודשים שחלפו מאז האירוע מעורר המצוקה והיא נמשכת שישה חודשים לאחר אירוע זה. אם הסטרסור הוא אירוע יחיד ואקוטי (למשל פיטורים מעבודה, סיום קשר רומנטי, וגם אירועים חמורים יותר כמו תאונת דרכים או אסון טבע). התסמינים יופיעו בדרך כלל תוך ימים מהאירוע, ויימשכו לא יותר ממספר חודשים. אם האירוע מעורר המצוקה הוא בעל אופי מתמשך, לדוגמה הגירה לארץ אחרת, התסמינים יימשכו זמן רב יותר ועשויים לכלול תסמינים דיכאוניים, תסמיני חרדה או שילוב של שניהם יחד, או קושי בשליטה בדחפים.
תמונה קלינית
התמונה הקלינית של הפרעות ההסתגלות משתנה בהתאם לסוג ההפרעה הספציפי. היא יכולה לכלול הפרעות התנהגות, דיכאון, חרדה או שילובים שלהם. בחלק מהמקרים (ככל הנראה יותר בבני נוער מאשר במבוגרים) ישנה אפשרות להתפתחות של נטיות אובדניות. עם זאת אין לכך אזכור ב DSM או ב ICD.
סוגיות בין תרבותיות
התמונה הקלינית בהפרעות הסתגלות יכולה להיות שונה בין תרבות לתרבות. יש תרבויות בהן מקובל יותר להחצין רגש ויש שפחות. לכן התמונה מבחינת עוצמת התסמינים יכולה להשתנות מתרבות לתרבות כך שנראה הבדל בין ילידי המזרח הרחוק וילידי ארצות הברית למשל.
פרוגנוזה
הפרוגנוזה במרבית המקרים טובה וההחלמה תהיה ספונטנית במרבית המקרים. עם זאת בחלק מהמקרים (13%–18%) עלולה להתפתח הפרעת דיכאון מז'ורי, או הפרעת שימוש בחומרים פסיכואקטיביים. כ-8% עלולים לקבל אבחנה של הפרעת אישיות אנטיסוציאלית.
תחלואה נלווית
הפרעות הסתגלות יכולות להופיע עם מרבית ההפרעות הנפשיות הידועות. עם זאת האבחון בהפרעה נוספת אפשרי רק אם הסימפטומים של הפרעת הסתגלות אינם מתארים באופן שלם את הסימפטומים שהתפתחו נוכח הסטרסור. כך למשל אדם יכול לפתח הפרעת הסתגלות בעקבות פיטורין מעבודה ובאותו זמן הוא יכול להיות מאובחן עם הפרעה טורדנית כפייתית. בנוסף הפרעות הסתגלות מהוות תחלואה נלווית שכיחה לתחלואה גופנית.
מחקר
ישנו ניסיון לאתר גורמי סיכון ומצד שני גם גורמים הקשורים לחוסן נפשי, המשפיעים על הסיכוי לפתח הפרעת הסתגלות. כיוון אחר של מחקר הוא בדיקת ההשלכות הפסיכולוגיות של מגוון מצבים רפואיים כמו שבץ, התקף לב ועוד. זאת מתוך ניסיון להבין מי נמצא בסיכון גדול יותר לפתח סימפטומים של הפרעת הסתגלות ומי פחות. קבוצה אחרת של מחקרים בודקת את מאפיינים ביולוגיים של הפרעות נפשיות תגובתיות ובהן גם הפרעת הסתגלות, באמצעות דימות תהודה מגנטית תפקודי (fMRI), במטרה לעמוד על המכנים המשותפים בין הפרעת הסתגלות להפרעות תגובתיות אחרות כמו הפרעת דחק פוסט-טראומטית, והפרעת דחק אקוטית.
אבחנה מבדלת
הפרעת דיכאון מז'ורי: אם לאדם יש סימפטומים המתאימים להפרעת דיכאון מז'ורי הוא לא יקבל אבחנה של הפרעות הסתגלות.
הפרעת דחק פוסט-טראומטית: הסטרסור בהפרעת הסתגלות אינו חמור כפי שנדרש בקריטריון A בהפרעת דחק פוסט-טראומטית. גם הזמן שעבר מהאירוע ועד הופעת התסמינים שונה בהפרעת דחק פוסט-טראומטיים. בהפרעת דחק פוסט-טראומטית קיימים גם תסמיני חודרנות שאינם קיימים בדרך כלל בהפרעת הסתגלות. בנוסף, הפרעת הסתגלות שונה מההפרעות הטראומטיות (ASD, PTSD) בסימפטומים, ולא יכללו תופעות של חודרנות (Intrusive Thoughts) כפי שקיימים בשתי ההפרעות הנ"ל וכן לא יכללו דיסוציאציה כפי שיכולה להיות קיימת ב-ASD.
הפרעת אישיות: ישנם דפוסי אישיות שיכולים לגרום לפגיעות רבה יותר להפרעות הסתגלות (למשל הפרעת אישיות נמנעת). כמו כן אנשים הלוקים בהפרעת אישיות עשויים לעיתים להציג תמונה קלינית הדומה לזו של הפרעת הסתגלות, גם מבלי שעברו אירוע מעורר מצוקה. הדרך להבחין בין המצבים היא באמצעות תשאול של האדם על עברו. תשאול כזה יאפשר להבין אם התמונה הקלינית התפתחה בעקבות אירוע מעורר מצוקה או לא.
גורמים פסיכולוגיים המושפעים מגורמים רפואיים: החמרה במצב רפואי כרוני, או קבלת אבחנה חדשה, יכולים לגרום להתפתחות של הפרעת הסתגלות אצל חלק מהאנשים.
תגובות מצוקה נורמטיביות: רוב בני האדם מתרגזים במידה כזו או אחרת כתגובה מיידית לאירוע סטרסוגני\שלילי. זו אינה הפרעת הסתגלות. המצב הפתולוגי של הפרעת הסתגלות כולל תגובה לא פרופורציונלית לאירוע המתמשכת עד כמה חודשים לאחר האירוע.
טיפול
הטיפול בהפרעות הסתגלות עשוי להיות קשור לסטרסור שגרם להתפתחות ההפרעה. למשל כאשר מדובר באבל בעקבות פטירת אדם, מקובל לתת ייעוץ אבל. אם האדם פיתח הפרעת הסתגלות עקב כניסה למשטר של דיאליזה למשל, הוא עשוי לקבל תמיכה נפשית שתסייע לו להתמודד עם המצב החדש. בחלק מהמקרים תמיכה כזו היא חלק אינטגרלי מהטיפול שהאדם מקבל בעקבות הבעיה הרפואית.
סוגים אחרים של טיפול כוללים קשיבות (Mindfulness) קבוצתי, טיפול פסיכודינמי קצר מועד, וכן טיפול מרחוק באמצעות האינטרנט.
Hope (שיר של הצ'יינסמוקרס)
Hope (בעברית: תקווה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד מוזיקלי האמריקאי הצ'יינסמוקרס בשיתוף הזמרת ופזמונאית השוודית וינונה אואק, מתוך האלבום,Sick Boy. השיר יצא לאור ב-18 בדצמבר 2018, על ידי חברת התקליטים קולומביה ו-Disruptor Records, כסינגל העשירי מתוך האלבום.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אנדרו טגראט, אלכס פאל, כריס ליון, קייט מורגן והופק על ידי הצ'יינסמוקרס, קייט מורגן.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-173 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-14 בדצמבר 2018, בשידור חי והועלה לערוץ היוטיוב של אלי גולדינג. בקליפ, ניתן לראות את גולדינג מבצעת את השיר במבנה נטוש בו היא מנגנת בפסנתר את השיר תחת מטר של מים.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-120 מיליון צפיות.
וסטפאקט
וסטפאקט (בגרמנית: Westpaket: בתרגום ישיר: חבילה מערבית) היה מונח נפוץ לחבילות סיוע שנשלחו על ידי מערב־גרמנים לחבריהם ומשפחותיהם בגרמניה המזרחית בעידן גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה בין השנים 1961–1989.
היסטוריה
לאחר בניית חומת ברלין ב-1961, מזרח־גרמנים לא יכלו לרוב לבקר את חבריהם ומשפחותיהם בגרמניה המערבית. באמצעות לחץ מצד המשרד לסיוע הפאן־גרמני, הרבה מערב־גרמנים שלחו חבילות באופן קבוע למקורבים בגרמניה המזרחית, כמו בימי הולדת או בחגים, כמו חג המולד. בתמורה, הרבה מזרח־גרמנים היו שולחים אוסטפאקט, אשר כללה פעמים רבות אוכל, ממתקים, ודברים נוספים. בגלל זמינותם המוגבלת של שיחות טלפון, מכתבים והוסטפאקט היו לעיתים צורת הקשר היחידה עבור משפחות משני צדדי הגבול, ושימשו ככלי לשיפור החיים היום־יומיים. מתחילת שנות ה-60, גרמניה המזרחית הייתה מסוגלת לספק מוצרים חיוניים באופן מהימן, אך מוצרי יוקרה ופריטים אקזוטיים נשארו במחסור.
תכולת הוסטפאקט הייתה חייבת להיות מוגדרת כ"שילוח מתנות, לא למכירה" עם רשימה מוצהרת של תוכן החבילה. מוצרים שכיחים היו ביגוד, מצעים, ממתקים, קפה, ומצרכי אפיה. משלוחים שכאלו לא הורשו להכיל כסף, כמו למשל מארקים מערב־גרמניים. למרות זאת, לעיתים מטבע חוץ הוסתר בתוך האריזה. נוסף על כך הוחרמה מדיה אשר לא הייתה יכולה להשיפט באופן ויזואלי, כמו למשל קלטות שמע, אשר הוחרמו על ידי הרשויות.
לעיתים קרובות החבילות נארזו על ידי חומרים באיכות גבוהה, כמו נייר עטיפה אשר היה במחסור באופן תדיר במזרח, ובדרך כלל נשמר ועבר שימוש מחדש על ידי המקבל.
כדי לעודד משפחות לשמר קשרים, הוצאות החבילות נחשבו להוצאה מוכרת. בממוצע, 25 מיליון חבילות נשלחו בכל שנה, שכללו כ-1,000 טון קפה, ו-5 מיליון פריטי הלבשה. קפה והלבשה מערבית היו מוצרים נחשקים מאוד במזרח ושומשו על ידי מקבלי החבילות כאמצעי סחר חליפין עבור סחורות אחרות.
רותם סלע
רותם סלע רוטר (נולדה ב-16 באוגוסט 1983) היא שחקנית, מנחת טלוויזיה, דוגמנית ופרזנטורית ישראלית, זוכת פרס הפנורמה בפסטיבל הטלוויזיה הצרפתי ‏סירייס מאניה (2023), ומנחה יחד עם אסי עזר את התוכניות "נינג'ה ישראל" ו"הכוכב הבא".
ביוגרפיה
סלע נולדה בקריית חיים שבחיפה כבת זקונים, ולה שתי אחיות גדולות. אמה הייתה מחנכת ומורה לגאוגרפיה, ואביה מנכ"ל חברה לציוד רפואי. היא למדה בבית הספר תיכון עירוני מקיף קריית חיים, והייתה שחקנית כדורעף בנבחרת בית הספר. בהיותה בת 17, עברה עם משפחתה לקיסריה.
דוגמנות
בהיותה בת 15, אותרה על ידי סוכן הדוגמניות רוברטו בן-שושן, והצטלמה לפרסומת לעדשות ולרשתות האופנה "הוניגמן" ו-"TNT". בשנת 2000 השתתפה בתחרות "נערת השנה" של "מעריב לנוער", אך לא העפילה לשלב הגמר.
התגייסה לצה"ל ושירתה כפקידה בחיל הים בבסיס הקריה. במהלך שירותה הצבאי דגמנה את הוראות ההופעה והלבוש של חיל הים. לאחר סיום שירותה הצבאי, עברה להתגורר בתל אביב.
כשהייתה בת 21, למדה משחק אצל משה איבגי, אך נשרה אחרי מספר שיעורים, ובגיל 23 חזרה לדגמן.
ב-2010 הצטלמה למגזין בגדי הים של "בלייזר". בנוסף הצטלמה לרשת ההנעלה "סקופ".
משחק והנחיה
בשנת 2002 שיחקה בתפקיד זוטר בעונה החמישית של "שמש", בתור החברה של זואי. בשנת 2006 הופיעה בקליפ של גיימבויז "אשמור את ליבי" והצטרפה לתוכנית "ערב טוב עם גיא פינס" ככתבת לאחר פרישתו של חיים אתגר.
ב-2007 שיחקה בתור חמוטל בסדרת הדרמה "האלופה" כתפקיד אורח. באותה שנה, הצטלמה לסדרת הדרמה "על קצות האצבעות" ששודרה בערוץ 2. בנוסף השתתפה בתפקיד קטן בסרט האמריקאי "אל תתעסק עם הזוהן".
ב-2008 השתתפה בעונה הרביעית של "רוקדים עם כוכבים", והודחה שנייה. באותה שנה החלה לשחק בהצגה "הצ'אט ועונשו" בבימויו של שלום אסייג. בנוסף היא החליפה את שירה קצנלנבוגן כמגישה בתוכנית "ד.צ 24" בערוץ המוזיקה.
בשנת 2010 שודרה הסדרה הקומית "אבודים באפריקה" מבית yes, בה כיכבה לצד עידן חביב. ועל תפקיד זה הייתה מועמדות לפרס השחקנית הטובה מטעם האקדמיה לטלוויזיה. כיכבה גם בעונה השנייה של הסדרה מבית yes שנקראה "אבודים באסיה". באותו השנה, סלע הייתה מועמדת פרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר עבור הופעתה ב"אבודים באפריקה" מבית yes.
ב-2011 הנחתה את התוכנית "הסטייליסטים – קרב אופנה" בהוט בידור ישראלי.
ב-2013 השתתפה בעונה הרביעית של הסדרה "הבורר". כמו כן, החלה להופיע בסדרה "להיות איתה" שהחלה את שידוריה באותה שנה, ובה גילמה כשחקנית ראשית את נועה הולנדר, לצד אביב אלוש.
בדצמבר 2014 החלה להנחות את העונה השנייה של תוכנית הריאליטי "הכוכב הבא" לצד אסי עזר לאחר פרישתה של אסתי גינזבורג.
בדצמבר 2015 שבה להנחות לצדו של אסי עזר את העונה השלישית של "הכוכב הבא לאירוויזיון".
ביוני 2017 החלה להנחות לצד עזר גם את התוכנית "רק רוצים לרקוד".
בשנת 2018 החלה להנחות עם אסי עזר גם את "נינג'ה ישראל" בקשת 12, לצד השדרנים ניב רסקין ורותם ישראל. ובאותה שנה הצטלמה למיני סדרה "אוטונומיות" בה גילמה את בלומי, אשתו של ברוידא (אסי כהן), גיבור הסדרה.
שיחקה בסדרה הקומית "הפסיכולוגית", שעלתה לראשונה ביוטיוב, בתור ליאת, המזכירה במשרד הפיננסי, כשביולי 2018 עלתה הסדרה גם בערוץ כאן 11.
בשנת 2020 השתתפה בסדרה מבית yes בשם "הטבח", בכיכובם של גורי אלפי וגל תורן, שם היא משחקת בתור הבעלים של המסעדה. באותו השנה, נבחרה כ"מנחה אהובה", ביחד עם אסי עזר, בטקס פרסי הנוער הגאה "איגי LOVE".
בשנת 2022 הייתה מועמדת סלע לפרס השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת דרמה על תפקידה ב"ירושלים".
ב-2023 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "גוף שלישי" לצד ליאור רז ויהודה לוי, כיכבה בסרט הקולנוע "עולה לראש", ומתוכננת להשתתף בינואר 2023 בסרט "סודה" בכיכובה, ובבימויו של ארז תדמור. באותה השנה, זכתה סלע בפרס הפנורמה בטקס הטלוויזיה סירייס מאניה בצרפת, יחד עם השחקנית גל מלכה על משחקן בסדרה "גוף שלישי".
חיים אישיים
סלע נשואה לאריאל רוטר, בנם של אתי וגבי רוטר, בעלי רשת האופנה "קסטרו", ולהם שלושה ילדים. הם מתגוררים בצפון הישן של תל אביב.
ב-2006 החלה ללמוד לימודי תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה, ובהמשך הוסמכה כעורכת דין.
סלע הפכה לצמחונית ב-2007, ולאחר מכן החלה להתקרב גם לטבעונות. בריאיון לעיתון "פנאי פלוס" בנובמבר 2015 הגדירה עצמה כ"90% טבעונית". ב-2014 השתתפה בתשדיר של עמותת "Vegan Friendly" היוצא נגד הפגיעה בפרות בתעשיית החלב וקורא להימנע מצריכת מוצרי חלב.
במרץ 2019, במהלך מערכת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, עלתה לדיון שאלת השתתפותן של מפלגות ערביות בקואליציה עתידית של הממשלה. סלע כתבה על כך באינסטגרם: "מתי לעזאזל מישהו בממשלה הזו ישדר לציבור שישראל היא מדינת כל אזרחיה, וכל בני האדם נולדו שווים? גם הערבים רחמנא ליצלן הם בני אדם". דבריה עוררו תגובות רבות בעד ונגד, כולל של ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, שכתב: "ישראל היא לא מדינת כל אזרחיה. לפי חוק יסוד הלאום שהעברנו, ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי - ושלו בלבד". בריאיון לידיעות אחרונות סיפרה שפגשה את ראש הממשלה במסיבת יום ההולדת של היחצ"ן רני רהב וכי הם שוחחו ארוכות על הנושא ובסופו נתניהו הסכים איתה.
לטאת החומה האיטלקית
לטאת החומה האיטלקית, לטאת החורבות או לטאת איסטנבול (Podarcis sicula, מהמילים היווניות שפירושן 'זריז' ו'רגל') היא מין של לטאה במשפחת הלטאיים והיא קרובתה של לטאת חומה לילפורד. לטאה זו היא אנדמית לבוסניה והרצגובינה, קרואטיה, צרפת, איטליה, סרביה, מונטנגרו, סלובניה ושווייץ, והובאה גם לספרד, טורקיה וארצות הברית. לטאת החומה האיטלקית היא מין הלטאה הנפוץ ביותר בדרום איטליה.
ב-2008 פורסם מחקר המפרט שינויים מורפולוגיים והתנהגותיים ברורים בקרב פרטים של לטאת החומה האיטלקית, שינויים המצביעים על "אבולוציה מהירה" של אוכלוסיות של לטאת החומה האיטלקית.
בית גידול
בתי הגידול הטבעיים ללטאה זו הם חורש ים-תיכוני של שיחים, באזורים סלעיים, חופים חוליים, גנים כפריים, שטחי מרעה, מטעים ואזורים עירוניים.
תת-מינים
במין לטאת החומה האיטלקית עשרות תת-מינים. דפוסי התפוצה הנוכחיים של תת-המינים השונים מפורשים כתולדה של אירועים טבעיים, כולל התכנסות לאזורי מקלט קרחוניים, לאזורים בהם היו קרחונים בעבר, וכן כתולדה של הפצה בידי אדם.
הסתגלות מהירה
ב-1971 הועברו עשר לטאות בוגרות מתת המין הזה (5 זוגות) מן האי הקרואטי פוד קופישטה (Pod Kopište) לאי פוד מרקארו (Pod Mrčaru), כ-3.5 ק"מ מזרחה משם. שני האיים שוכנים בים האדריאטי בסמוך ללאסטובו (Lastovo), שם נוסדה אוכלוסיית לטאות חדשה, בצוואר בקבוק גנטי. שני האיים דומים בנתוניהם – גודל, גובה, אקלים, מחסור בטורפים יבשתיים – ואוכלוסיית הלטאה מתת המין הזה התרחבה במשך עשרות שנים באי מרקארו ללא התערבות אנושית, ואפילו הביסה את מתחרתה, לטאת Podarcis melisellensis, שמאז נכחדה באי זה.
בשנת 2008 גילה ניתוח כי אוכלוסיית הלטאות במרקארו היא בעלת מורפולוגיית ראש שונה באופן משמעותי (ראשים ארוכים, רחבים וגבוהים יותר) ועוצמת נשיכה גדולה יותר לעומת אוכלוסיית הלטאות המקורית מקופישטה. שינוי זה בצורת הראש הוא ככל הנראה תגובה לשינוי בתזונה: מזונן של לטאות אלה בקופישטה הוא בעיקר חרקים, אך הלטאות במרקארו אכלו צמחים בשיעור גבוה יותר באופן משמעותי. ייתכן שהשינויים בסגנון הליקוט תרמו לגידול בצפיפות האוכלוסייה של הלטאות ובהפחתה בהתנהגותן הטריטוריאלית של הלטאות במרקארו.
הבדל נוסף שנמצא בין שתי האוכלוסיות הוא שבמעי של לטאות מרקארו התגלו שסתומים אילאוצקליים. שסתומים אלה, שנמצאים בין המעי הדק למעי הגס, מאיטים את מהירות מעבר המזון במעי, ויוצרים במעי חדרי התססה, שמאפשרים למיקרואורגניזמים קומנסליים להמיר תאית לחומרים מזינים שהלטאות יכולות לעכל. בנוסף, החוקרים גילו כי במעי הלטאות במרקארו יש לעיתים קרובות נמטודות, בעוד שבלטאות בקופישטה, שאין להן שסתומים אילאוצקליים, לא נמצאו נמטודות. השסתומים האילאוצקליים, שקיימים בפחות מ-1% מהמינים הידועים של זוחלים קשקשאים, תוארו כ"חידוש הסתגלותי, תכונה חדשה שלא הייתה קיימת באוכלוסיית המקור והתפתחה לאחרונה בקרב לטאות אלה".
עונת 1984/1985 בפוטבול ליג
עונת 1984/1985 הייתה העונה ה-86 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-25 באוגוסט 1984 והסתיימה ב-28 במאי 1985. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה, בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. צ'לסי, שפילד וונסדי וניוקאסל יונייטד היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
אברטון זכתה באליפות בפעם השמיני בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו נוריץ' סיטי, סנדרלנד וסטוק סיטי. במקומן לליגה הבכירה עלו אוקספורד יונייטד (בפעם הראשונה בתולדות המועדון), בירמינגהאם סיטי ומנצ'סטר סיטי.
משחק הגמר של גביע אירופה לאלופות 1985 נערך באצטדיון הייזל, בריסל. התחרות הסתיימה בניצחון של יובנטוס בפעם הראשונה בתולדות המועדון. לפני המשחק התרחש אסון הייזל שבה נהרגו 39 אוהדים ונפצעו יותר מ-600 אוהדים נוספים. כתוצאה מאסון זה, מועדונים אנגלים נדונו להשייה של חמש שנים מתחרויות אירופיות וליברפול ל-3 שנים נוספות. בכך נקטעה סדרה מוצלחת של הופעת אנגלים בתחרויות אירופיות שהחלה בשנת 1977.
כדורגלנים מצטיינים
קרי דיקסון מצ'לסי וגארי לינקר מלסטר סיטי כבשו 24 שערים וזכו בתואר מלך השערים.
נוויל סאות'הול מאברטון זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. זאת בפעם השנייה בקריירה.
פיטר ריד מאברטון זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.
ארטם פדצקי
ארטם אנדריוביץ' פדצקי (באוקראינית: Артем Андрійович Федецький, נולד ב-26 באפריל 1985 בנובו-וולינסק שבברית המועצות, כיום באוקראינה) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בקבוצות שחטאר דונצק, דנייפרו דנייפרופטרובסק ,קרפטי לבוב ובנבחרת אוקראינה בעמדת המגן הימני. בקיץ 2019 הפך לפוליטיקאי, לאחר שפרש ממשחק פעיל. מתמודד בבחירות לראדה העליונה מטעם מפלגת משרת העם.
קריירת מועדונים
בקיץ 2012 חתם פדצקי בדנייפרו דנייפרופטרובסק. פדצקי שיחק ארבע עונות בדנייפרו, ושיתף פעולה עם רוסלאן רוטאן, יבהן קונופליאנקה וניקולה קליניץ'. בעונת 2012/13 סיים פדצקי עם קבוצתו במקום הרביעי בליגת העל האוקראינית, ובעונת 2013/14 הגיע עם קבוצתו למקום השני המפתיע, שהבטיח לקבוצתו השתתפות בפלייאוף העלייה לליגת האלופות בעונת 2014/15. דניפרו ופדצקי הודחו אמנם מול פ.צ. קופנהגן בתחילת העונה אך המשיכו לליגה האירופית, שם עברו את אולימפיאקוס, אייאקס אמסטרדם, קלאב ברוז' ונאפולי, ונעצרו רק במשחק הגמר, בו הפסידו 2–3 לסביליה. פדצקי שיחק 90 דקות בגמר זה. בליגה סיימו פדצקי ודניפרו במקום השלישי. עונת 2015/16 הייתה האחרונה של פדצקי בקבוצה, שסיימה במקום השלישי. בתום עונה זו, עזב פדצקי את דניפרו לאחר שצבר 69 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
בקיץ 2016 חתם פדצקי בדרמשטאדט 98 מהבונדסליגה, התחנה הראשונה של פדצקי מחוץ לאוקראינה. בתום עונת 2016/17 נשר עם הקבוצה לליגת הבונדסליגה השנייה. עם ירידת הליגה, שוחרר פדצקי מדרמשטאט.
בקיץ 2017 חתם בקרפטי לבוב. בקיץ 2019 הודיע על פרישה ממשחק פעיל לטובת כניסה לחיים הפוליטיים.
קריירה בינלאומית
פדצקי החל לשחק בנבחרת אוקראינה בשנת 2010 והפך מיד לשחקן הרכב, אך לא נכלל בסגל ליורו 2012 בו השתתפה אוקראינה. במוקדמות מונדיאל 2014 פדצקי הגיע עם הנבחרת לפלייאוף העלייה למונדיאל מול נבחרת צרפת. פדצקי הצטיין בניצחון האוקראיני 0–2 על הנבחרת הצרפתית במשחק הראשון, אך ספג כרטיס צהוב שמנע ממנו להשתתף במשחק הגומלין, בו ניצחה צרפת בתוצאה 0–3 והעפילה למונדיאל 2014 על חשבון אוקראינה. פדצקי לקח חלק בעלייתה של אוקראינה ליורו 2016, ובטורניר עצמו לא החמיץ דקה אחת, אך אוקראינה הודחה כבר בתום שלב הבתים, לאחר שספגה שלושה הפסדים ולא הבקיעה ולו שער אחד.
יפה כלבנה
יפה כלבנה הוא אלבומו החמישי של הזמר והיוצר אביתר בנאי, שיצא בשנת 2013 בחברת "הד ארצי", והופק מוזיקלית על ידי אמיר צורף. האלבום מכיל 11 שירים. בנאי כתב והלחין את כולם, מלבד לקטע הקולי "שלוש תנועות", שמבוסס על לחניהם של הבעל שם טוב, המגיד ממזריטש והאדמו"ר הזקן.
השירים באלבום עוסקים בשאלות רוחניות לא נגמרות, על חזרתו בתשובה של בנאי, על תהיות על חזרתו בתשובה האם הייתה מהירה וחיצונית, ועל מאבק בלתי פוסק עם האגו (כמו בשיר "גנב": ). בין השירים הבולטים באלבום ניתן למצוא את השיר "תל אביב", שיצא כסינגל ב-11 ביוני 2013 וזכה לקליפ שביים אסף אמדורסקי, ושיר הנושא "יפה כלבנה" שיצא כסינגל ב-5 באוגוסט 2013. על עטיפת האלבום מצולמת אשתו של בנאי בצללית.
בראיון שנערך עמו ערב הוצאת האלבום, בנאי מסביר שניתן להסתכל על השירים שכתב לאלבום בשלושה רבדים: הרובד הנמוך ביותר, כשיר ששר איש לאשתו. רובד גבוה יותר הוא בקשר בין אדם לנשמה שלו, והרובד הגבוה ביותר הוא הקשר בין אדם לקדוש ברוך הוא.
אריק פסקל
נעורים וקריירת מכללות
פסקל נולד בכפר סליפי הולו שבדרום מדינת ניו יורק. בילדותו התחבר עם דונובן מיטשל בן גילו, ושיחק לצידו בליגת החובבים בניו יורק.
בעונה בה נעדר, 2015/2016, זכתה וילאנובה באליפות ליגת המכללות בהובלת ג'וש הארט וראיין ארצ'ידיאקונו. בעונתו השנייה בווילאנובה, 2017/2018, השלים פסקל חמישייה דומיננטית לצד ג'יילן ברנסון, דונטה דיווינצ'נזו, מיקל ברידג'ס ואומארי ספלמן, אשר הוליכה את הקבוצה לזכייה נוספת באליפות המכללות. במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת קנזס הציג את אחד ממשחקיו הטובים ביותר בליגת המכללות, כשקלע 24 נקודות ב-10 מ-11 מהשדה. בעונת 2018/2019 רשם ממוצעים של 16.5 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית העונה של מחוז ה-Big East.
יוטה ג'אז
באוגוסט 2021 הועבר בטרייד ליוטה ג'אז, תמורת בחירת דראפט עתידית.
Deep in Love
Deep in Love (בעברית: עמוק באהבה) הוא שיר של המפיק הרומני טום בוקסר והזמרת מורנה, ובו ישנם קולות של המוזיקאי האנגלי ג'יי וורנר. הוא יצא לאור כסינגל באיטליה ב-31 באוקטובר 2011 בהוצאת סטפ אנד גו רקורדס, בעוד שמאוחר יותר, היה זמין להורדה דיגיטלית במדינות שונות ב-14 בפברואר 2012, בהוצאת רוטון מיוזיק. הרצועה נכתבה על ידי וורנר ובוקסר, והופקה אך ורק על ידי בוקסר; הוא הלחין את השיר במרוקו ב-2011 ובהמשך הקליט גרסת דמו בעת שהופיע שם. בסופו של דבר, הוא עבד על הרצועה במשך ארבעה חודשים. "Deep in Love" תואר כשיר אהבה; המילים שלו כוללות התייחסות לפרדיגמה הפופולרית לפיה גברים ממאדים ונשים מנוגה.
הווידאו קליפ של "Deep in Love" צולם באולפן בבוקרשט ובאיים הקנריים; הוא הועלה לערוץ היוטיוב של רוטון ב-15 באוגוסט 2011. להמשך קידום השיר, הוא בוצע באירוע ZU Loves You שאורגן בחסות רדיו ZU. הוא הגיע ל-40 העליונים במצעדי השירים במדינות שונות כדוגמת הונגריה, רומניה, פולין ואיטליה. בהמשך לכך, קיבל את תואר הפלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי (FIMI), על מכירות של למעלה מ-30,000 עותקים במדינה.
רקע וכתיבה
"Deep in Love" נכתב על ידי טום בוקסר וג'יי וורנר — האחרון שבהם סיפק שירה אורחת — בעוד ההפקה נעשתה על ידי בוקסר בלבד. בוקסר הלחין את השיר ב-2011 במרוקו; בזמן שהיא ומורנה נסעו להופעה שם במכונית, הוא יצר את מנגינה והקליט הדמו בטלפון הנייד שלו. העבודה על השיר הסתיימה תוך ארבעה חודשים, והשירה נערכה באולפן בלונדון.
מילותיו של שיר כוללות את השורות "I'm from Venus, you're from Mars/When we're together, we create stars", עליהן דיברה מורנה במהלך ריאיון ואמרה שהן מתארות שני אנשים שחולקים חיבור מיוחד, "שיוצר כוכבים [...] גבוה בשמיים". בוקסר הצהיר כי הוא "[אוהב] להוסיף מסר כלשהו" בשירים שלו, וכי המילים של "Deep in Love" נוצרו בהשראת הפרדיגמה הפופולרית לפיה גברים ממאדים ונשים מנוגה. בריאיון שפורסם ביוטיוב באותה העת בה יצא השיר, דובר על כך גם כן.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של "Deep in Love" פורסם בערוץ היוטיוב של רוטון ב-15 באוגוסט 2011. קדם לו טיזר שפורסם ב-9 באוגוסט 2011. הוא צולם באולפן בבוקרשט, רומניה, כמו גם באיים הקנריים; כל התלבושות בהן נעשה שימוש בקליפ, נוצרו ועוצבו על ידי מורנה. הקליפ מתחיל בפוזה של מורנה על רקע נוף מדברי, לובשת חליפת חתול לבנה עם רעלה אדומה המחוברת לגבה ומגפיים לבנים. שאר הקליפ כולל סצנות אחרות, כולל הריקוד שלה עם שלוש רקדניות רקע, קטעים של וורנר ובוקסר וצילומי תקריב של מורנה מול מצלמה לצד רקע פרחוני. לקידום נוסף, "Deep in Love" בוצע באירוע Zu Loves You שאורגן בחסות רדיו ZU ב-16 בפברואר 2012.
הצלחה מסחרית
מבחינה מסחרית, "Deep in Love" זכה להצלחה מתונה במצעדי השירים. בדצמבר 2011 הוא הגיע למקום ה-18 במצעד 100 הסינגלים הרומניים, תוך שהגיע למקום התשיעי במצעד הרדיו של מדיה פורסט רומניה בתחילת 2012. במדיה פורסט ערכו מצעד סוף שנה שפורסם ב-2012, בו דורג השיר במקום ה-29. "Deep in Love" הגיע למקום ה-39 במצעד הסינגלים האיטקלי, ושהה 40 שבועות בתוכו בסך הכול. בהמשך לכך, קיבל את תואר הפלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי (FIMI), על מכירות של למעלה מ-30,000 עותקים במדינה. השיר הגיע למקום השמיני במצעד שירי הדאנס של הונגריה, ה-18 במצעד דומה בפולין, וה-109 במצעד הסינגלים הרוסי.
רצח ג'יימס בולג'ר
רצח של ג'יימס בולג'ר (באנגלית: James Bulger), ילד אנגלי בן שנתיים בליברפול, ב-12 בפברואר 1993, היה אירוע שעורר זעזוע בבריטניה ומחוצה לה וזכה לפרסום נרחב. זאת, בשל אופיו האכזרי של הרצח וגילם הצעיר של שני הרוצחים, רוברט תומפסון וג'ון ונבלס, שהיו בעת הרצח בני 10 בלבד. העמדתם לדין של צמד הילדים הרוצחים ומשפטם היה בעל תהודה רבה ועורר דיון בדרך ההתמודדות עם העמדתם לדין של נערים צעירים כליאתם ושחרורם.
הרצח ופענוחו
ג'יימס בולג'ר בן השנתיים מהעיירה קירקבי הלך עם אמו דניס לקניות בקניון, אמו התעכבה בקצביה וג'יימס חמק החוצה. לאחר דקות מעטות שמה לב לחסרונו, יצאה לחפש אותו ומשלא מצאה אותו דיווחה למשטרה על היעדרו.
רוברט תומפסון וג'ון ונבלס, שני ילדים בני 10 מהאזור, בילו בקניון. הם נעדרו מהלימודים בבית ספרם ועשו בקניון מעשי ונדליזם קטנים כגון גנבת בובות קומיקס ופחיות צבע. במצלמות האבטחה נראה ילד אחד נותן את ידו לג'יימס ומובילו מחוץ למרכז הקניות. לאחר פענוח הרצח התברר כי הם הובילו אותו כ-4 קילומטר דרך תעלת ליברפול תוך כדי שהם מכים אותו ומשליכים על ראשו אבנים וחפצים נוספים. 38 אנשים ראו אותם בדרכם. חלקם לא התערבו, ולאלו ששאלו על פשרו של הילד הקטן המדמם והבוכה, תירצו השניים שהוא אחיהם הקטן שנפל ונחבל או שהוא ילד קטן שאבד והם בדרכם לתחנת המשטרה להשיבו. כשהגיעו לאזור כפרי מבודד בקרבתה של מסילת רכבת החלו לענות אותו: הם דרכו עליו, הכו אותו והפשיטו אותו ממכנסיו ותחתוניו, זרקו עליו אבנים וחפצים קהים ושפכו על עיניו פחיות צבע שגנבו מהקניון. כמו כן הם הכניסו חפצים לפיו ולפי הטבעת שלו ולבסוף זרקו על ראשו מוט מתכת במשקל 22 פאונד (כ-10 קילוגרם) שהרג אותו. הם הניחו את גופתו על מסילת הרכבת וקיוו שלאחר שרכבת תדרוס אותו, מותו ייראה כתאונה. ממצאי הפתולוגיה גילו כי ג'יימס מת לפני שגופו נחתך על ידי רכבת משא.
החקירה, המשפט והשחרור
המשטרה ביקשה את עזרת הציבור באיתורו של ג'יימס ומאות שוטרים ואזרחים עסקו בחיפוש - הם מיפו את האזור ואפילו צללו במים כדי לחפשו. גופתו נמצאה לאחר יומיים על ידי אזרח שהבחין בה במסילת הרכבת. לאחר שנמצא מת התמקדה המשטרה בחיפוש אחר החשודים בשל האיכות הירודה של התמונה שנלקחה מהמצלמות במעגל סגור התקשו החוקרים לזהות את הרוצחים או את גילם המדויק. מאות שיחות על חשודים פוטנציאליים הגיעו אליהם והם חקרו כמה עשרות בני נוער בין גילאי 10 ל-20, משפחתו של אחד החשודים שלבסוף הוברר כחף מפשע נאלצה להימלט מביתם בשל זעם ההמון שהופנה אליהם. אלפי אנשים הפגינו, חלקם התפרעו והמשטרה השתמשה במכוניות דמה ותרגילי הסוואה כדי להביא חשודים לחקירה. אלפי אנשים הגיעו עם זרי פרחים להביע את השתתפותם, ביניהם היה גם אחד הרוצחים שהגיע למקום ההתכנסות עם אחיו וזר פרחים. שיחה שהגיעה מאשה שזיהתה את השניים ממעשי הוונדליזם בקניון הובילה למעצרם. דמו של ג'יימס התגלה בנעליו של האחד ובמעילו של השני. חקירתם עוררה שאלות אתיות בשל גילם, החוקרים ניסו לברר בתחילה האם הם מבדילים בין רע לטוב והאם הם חושבים שמעשה הרצח שלו הוא מעשה רע או טוב. בחקירות נכחו עובדות סוציאליות בנוסף בחלק מהחקירות היו גם הוריהם של הילדים. הם הודו ברצח אך הכחישו את התקיפות המיניות. משפטם נערך במתכונת משפט של מבוגרים והם ישבו על כיסאות גבוהים כדי שראשיהם ייראו מעל דוכן הנאשמים. עובדות סוציאליות היו צמודות אליהם באולם המשפט אך הוריהם היו במרחק מה. השופט פסק כי הם היו אחראים למעשיהם ודן אותם למינימום 8 שנות מאסר. מאות אלפי אנשים חתמו על עצומה להחמיר בעונשם ושר המשפטים מייקל הווארד החליט להגדיל את עונשם ל-15 שנות מאסר. הם נאסרו במתקני שהיה לילדים. ב-1999 הגישו עורכי דינם ערעור לבית המשפט האירופאי לזכויות אדם, הוא דחה את עתירתם אך העביר ביקורת על עצם הליך המשפט כמבוגרים ועל הווארד שר המשפטים. ב-2001 הם שוחררו לאחר המלצה של ועדת השחרורים לאחר שריצו שמונה שנות מאסר. ניתנו להם זהויות חדשות כדי שיוכלו לבנות את חייהם מחדש וצו איסור פרסום הוטל על כל פרטיהם החדשים, עם זאת ברשת האינטרנט פורסמו לא מעט פעמים תמונות ופרסומים אודות זהותם. באוגוסט 2012 תלה את עצמו גבר בריטי בן 36, בשל שמועת שווא שהתפרסמה עליו כי הוא רוברט תומפסון.
סחר בסמים בעיראק
שוק הסמים בעיראק הוא שוק המוקדש לגידול, ייצור, הפצה ומכירה של סמים אסורים, וביניהם מתאמפטמינים, בנזהקסול וחומרים היפנוטיים המשמשים להרגעה. בסוף המאה ה-20, היקף הסחר בסמים במדינה היה מוגבל, רבות עקב חיזוק הבקרה על הגבולות והאכיפה המשטרתית תחת שלטונו של נשיאה החמישי של עיראק, סדאם חוסיין. לאחר הפלישה האמריקאית לעיראק בשנת 2003, היקף הסחר בסמים במדינה עלה בעשרות מונים, במיוחד בערים המרכזיות בגדאד ובצרה. מגפת הקורונה והמשבר הכלכלי שפקד את עיראק בשנים האחרונות הגבירו במיוחד את היקף תופעת הסחר בסמים במדינה. בשנים האחרונות גורמים ממשלתיים וארגונים שונים מנסים להתמודד עם התופעה באמצעות הסברה, חינוך, אכיפה וביצוע מעצרים נרחבים של סוחרי וצרכני סמים.
ההיסטוריה של הסחר בסמים בעיראק
בתקופת שלטונו של סדאם חוסיין, נשיאה החמישי של עיראק, מדיניות הממשלה כלפי סמים הייתה נוקשה במיוחד, רבות בשל בקרה משמעותית ואיכותית על הגבולות אשר הקשתה על הסחר. ביצוע עבירות סמים נתפס כמעשה חמור במיוחד – המשפטים של צרכני וסוחרי הסמים התקיימו בבתי המשפט שדנו בעבירות בגידה וריגול, שהיו ידועים בשיעור הרשעה גבוה ובמשפטים מהירים וקשים.
על אף מדיניות החקיקה והאכיפה העוצמתית והנוקשה בענייני הסמים, סחר בסמים בעיראק כן התקיים במידת מה במהלך תקופת שלטונו של סדאם. בחזית מלחמת איראן-עיראק, בה שירתו מאות אלפי חיילים שהיו שרויים משך זמן רב במתח פסיכולוגי עצום, אלכוהול (שאסור לצריכה באסלאם) היה אסור בשימוש, אך תרופות המייצרות השפעות דומות לאלכוהול (למשל דיאזפאם) כן נצרכו. יתר על כן, בשנות השמונים התמודדה עיראק עם המוני מהגרים מצריים בעלי הרגלי שאיפת חומרים ממיסים, אשר הכירו אותם לבני הנוער העיראקים. יש הטוענים כי שימוש בסמים היה נפוץ גם בקרב האליטה הפוליטית, ואפילו בקרב מקורביו של סדאם חוסיין עצמו. אחת העדויות המשכנעות ביותר לקיומה של תופעת סחר בסמים בעיראק באותן השנים הייתה הפעלתם של מתקני טיפול בהתמכרות והוצאה להורג של נאשמים בסחר בסמים. בשנת 1999, ממשלת עיראק אף יצרה תוכנית לאומית בנושא שימוש בסמים בשיתוף עם ארגון הבריאות העולמי וכן מועצה ארצית בנושא שימוש בסמים בשנה העוקבת לה. יוזמות אלו עשויות להצביע על שינוי מדיניות של מפלגת הבעת' בסוגיית הסמים - מתן חשיבות על הסברה וחינוך אל מול אזרחי עיראק לטובת פתרון הבעיה.
מלחמת עיראק (2003)
לפני פלישת ארצות הברית לעיראק בראשית 2003, משטרו של סדאם חוסיין הטיל עונשים קשים הן על סוחרי הסמים והן על צרכני הסמים, כאשר העונש המרבי על צריכת סמים וסחר בהם באותה עת היה עונש מוות. החקיקה הדרקונית הורידה את סחר הסמים למחתרת והרחובות, על פי דיווחים ממשלתיים באותה העת, היו כמעט ונקיים מסמים. לאחר הפלת משטרו של חוסיין בראשית המאה ה-21 השתרר כאוס במדינה - בהיעדר כוחות צבא עיראקיים שיגנו על גבולותיה כבימי סדאם חוסיין, השליטה על גבולותיה של עיראק התרופפה, מה שהיטיב עם תעשיית הסחר בסמים במדינה.
יתר על כן, אזרחים עיראקים רבים חוו על בשרם את תופת הקרבות של מלחמת עיראק, בין אם באופן ישיר, בצפייה ואף בהשתתפות בקרבות, ובין אם באופן עקיף, כששכלו את יקיריהם שנפלו. שימוש וצריכת סמים היוו עבור צעירי עיראק אסקפיזם מחיי היומיום המורכבים במדינה.
המשבר הכלכלי ונגיף הקורונה
בשנים 2020 ו-2021, הנחיתה מגפת הקורונה מכה קשה על כלכלת המדינה שממילא הייתה במשבר. על פי דו"ח שפרסם הבנק העולמי בסוף שנת 2020, מיליוני אזרחים עיראקים צפויים לשקוע אל מתחת לקו העוני בעקבות המגפה והצניחה העולמית במחירי הנפט, שעליו מתבססת כלכלת עיראק. כמו כן, נכון לתחילת שנת 2021, לעיראק קיים חוב לאומי של מעל ל-5 מיליארד דולרים לשכנתה איראן. עם זאת, הסנקציות על איראן כחלק מההתנגדות הבינלאומית לתוכנית הגרעין האיראנית לא מאפשרות לבגדאד לשלם את חובה, והוא רק הולך ותופח, ומעמיק את המשבר הכלכלי במדינה.
נוסף על כך, על פי הערכות הבנק הלאומי בעיראק, שיעור האבטלה בקרב צעירי המדינה קרוב ל-20%, ובחלקים מסוימים בבצרה ובבגדאד שיעור האבטלה אף גבוה יותר, מה שמעודד פעילות פלילית וסחר בסמים. בית המשפט העיראקי אכן מצא כי לפחות 90% מהעצורים בגין עבירות סמים במדינה היו מובטלים. רבים מהם צעירים נואשים שמחפשים בריחה מהמשבר הכלכלי והמציאות הקשה במדינה.
מיקום גאוגרפי והתרופפות הבקרה על הגבולות
למיקום הגאוגרפי של עיראק נדבך חשוב בהתפשטותה של תופעת צריכת הסמים במדינה. עיראק מוקפת במדינות רבות המייצרות וצורכות סמים, והיא, יחד עם איראן, נמצאת על ציר מעבר סמים מאפגניסטן – שבשטחה מיוצר רוב האופיום בעולם - לאירופה ולמדינות המפרץ השונות. זאת, יחד עם התרופפות על בקרת הגבולות והשיטור העקבי לאחר הפלישה האמריקאית בשנת 2003, הביאו לעליה חדה בצריכה ובסחר הסמים בקרב אזרחי המדינה, במיוחד בקרב אנשים שחוזרים מאיראן, וביניהם גם צליינים דתיים. על פי בכירים במשטרת בצרה, מעל כ-80% מן הסמים הנסחרים במדינה מגיעים מהגבול האיראני הפרוץ.