cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אמיר שגיא
אמיר שגיא (נולד ב-22 במאי 1956) הוא פרופסור מן המניין בדרגת פרופסור מחקר בפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטת בן-גוריון בנגב וחבר המחלקה למדעי החיים והמכון הלאומי לביוטכנולוגיה בנגב. בעבר כיהן כדיקן הפקולטה למדעי הטבע. זוכה בפרס לנדאו למדעים ולמחקר לשנת 2014, בגין פעילות מדעית מצטיינת ותרומה לקידום המדע, בנושא חקלאות. נחשב למומחה בעל שם עולמי בנושא פיזיולוגיה ואנדוקרינולוגיה של חסרי חוליות.
ביוגרפיה
בין השנים 1997–2001 כיהן כמופקד על הקתדרה ע"ש שוסטרמן לפיזיולוגיה ומשנת 2010 מופקד על הקתדרה בביוכימיה יישומית על-שם לילי וסידני אולבאום באוניברסיטת בן-גוריון.
בשנת 2001 נבחר לסגן נשיא האגודה הבינלאומית לרבייה והתפתחות בחסרי חוליות. בין השנים 2011–2013 שימש כנשיא האגודה.
מחקריו
קבוצת המחקר שבראשה עומד שגיא גילתה הורמון אנדרוגני דמוי-אינסולין המאפשר גידול אוכלוסיות סרטני Macrobrachium rosenbergii זכריות או נקביות בלבד. המחקר מצא שכאשר משתיקים את הגן המקדד של ההורמון בקרב סרטנים זכרים הם הופכים לנקבות. בעקבות גילוי זה מצא שגיא, שכאשר מכליאים בין סרטן זכרי לבין סרטן זכרי שהפכו אותו לנקבה הצאצאים זכריים בלבד. פיתוח זה הוא השימוש המסחרי הראשון של RNAi בתחום חקלאות המים ויש לו השפעות כלכליות מרחיקות לכת מכיוון שסרטנים הם מוצרים חקלאיים מבוקשים בסין, תאילנד, וייטנאם ועוד. תעשיית הסחר נאמדת בכ-2.5 מיליארד דולר. המניפולציות שאינן בגדר הנדסה גנטית עומדות לשימוש מסחרי אצל מגדלי הסרטנים ברחבי העולם, לאור העובדה שמיון ידני לפי מין מהווה מגבלה מרכזית על היקף הייצור.
בשנת 2006 הצליח שגיא, יחד עם דוקטור אמיר ברמן, לשחזר במעבדה את תהליך הפקת סידן אמורפי שאינו בצורת גביש אצל סרטנים כחולים. בעקבות התגלית השתתף בהקמת חברת אמורפיקל, החל משנת 2013 החברה משווקת תוסף סידן המבוסס על התגלית. בשנת 2007 עמד בראש מחקר על חסילון ימי מהמין Litopenaeus vannamei, במהלכו התגלה כי במין זה יש מחזור רבייתי בזכרים.
בשנת 2013 הקים שגיא בשיתוף עם אוניברסיטת בן-גוריון וד"ר אסף שכטר את חברת ההזנק אנזוטיק המתמחה בייצור אוכלוסיות סרטנים כל נקביות לשוק הגידול האינטנסיבי של סרטנים.
הנושאים שבהם חוקר שגיא הם בקרה של התמיינות זוויגית, רבייה, גדילה והתפתחות השלד החיצוני הסידני בחסרי חוליות.
שגיא פרסם פרקים בספרים מקצועיים וכתבי עת בתחומי הפיזיולוגיה והאנדוקרינולוגיה המשווה ובסך הכול פרסם מאז 1985 מעל ל-150 מאמרים מדעיים.
ריכרד פון קראפט-אבינג
ריכרד פון קְרַאפְט-אֶבִּינג (בגרמנית: Richard von Krafft-Ebing; 14 באוגוסט 1840 – 22 בדצמבר 1902) היה פסיכיאטר, רופא משפטי וסקסולוג אוסטרי-גרמני. ספרו "פסיכופתיה מינית" (Psychopathia Sexualis) (1886) הציג מחקר מקיף ומקרי בוחן של מיניות האדם, ובו נטבעו המונחים "סאדיזם" (על שם המרקיז דה סאד) ו"מזוכיזם" (על שם ליאופולד פון זאכר-מאזוך).
ביוגרפיה
הברון ריכרד פרידולין יוזף פון קראפט-אבינג נולד בעיר מנהיים שבבאדן-וירטמברג (גרמניה). התחנך בהיידלברג ולמד רפואה באוניברסיטת היידלברג. לאחר שסיים את לימודיו ואת ההתמחות בפסיכיאטריה עבד בכמה בתי חולים פסיכיאטריים. תוך זמן קצר מאס בעבודה זו והתאכזב מהדרך שבה מטופלים החולים במתקנים אלו, והחליט לעשות הסבה מקצועית לתחום האקדמיה. הוא הפך למומחה לזיהוי פלילי, ועבד בשטרסבורג, בגראץ ובווינה בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית, שם התמחה.
קראפט-אבינג סייע להפוך את תחום הפסיכיאטריה לפופולרי, ונהג להעביר הרצאות פומביות בנושא, שבהן היה בין היתר מדגים את השפעות ההיפנוזה.
הספר "Psychopathia Sexualis"
קראפט-אבינג כתב ופרסם כמה מאמרים שעסקו בפסיכיאטריה, אך ספרו "Psychopathia Sexualis" ("פסיכופתיה מינית") הפך להיות עבודתו המוּכרת ביותר. הוא כיוון את העבודה לקהל של רופאים ושופטים, ועל כן ניסח אותה ברמה אקדמית גבוהה. הוא אף כתב בהקדמה לספר כי הוא "בחר בכוונה תחילה מונח מדעי עבור שם הספר, וזאת על מנת לרפות ממנו את ידיהם של קוראים חובבנים", והוסיף כי חלק מהספר כתוב בלטינית מאותה הסיבה. למרות זאת, הספר הפך פופולרי גם בקרב קוראים לא מקצועיים, והוא הודפס במהדורות רבות ותורגם למגוון שפות.
"Psychopathia Sexualis" היה אחד הספרים הראשונים אשר דנו בנושאים מיניים כמו הומוסקסואליות אצל גברים ונשים, חשיבותם של אורגזמת הדגדגן והעונג המיני הנשי והתחשבות במצבם הנפשי של עברייני מין בעת הבאתם למשפט. במשך עשורים שימש הספר סמכות מקצועית בכל הנוגע למחלוקות בנושאים פסיכו-מיניים, וללא ספק היה הספר המשפיע ביותר על תפישת מיניות האדם בתקופה שקדמה לעבודתו של זיגמונד פרויד. קראפט-אבינג זכה לתשבחות על כך שחנך תקופה חדשה אשר נדרשה בלימודי הפסיכיאטריה, וסיפק הגדרות-מחדש של אי-מוסריות ופאראפיליות. המהדורה הראשונה של הספר חולקה על ידי קראפט-אבינג לכמה פרקים:
עבודתו
חלק מספריו ועבודתו תורגמו לאנגלית מגרמנית על ידי צ'ארלס גילברט צ'אדוק.
אדג'וונט
אַדְג'וּוָנְט (או: אַדְג'וּבַנְט) (מאנגלית: Adjuvant; בעברית: מִמְרָץ) הוא חומר אשר מגביר את התגובה החיסונית לאנטיגן אשר מוזרק יחד איתו. אדג'וונטים מוזרקים בחיסון פעיל על מנת לעורר את מערכת החיסון להתייחס לאנטיגן באופן מוגבר.
המערכת החיסונית מבחינה בין גורם עצמי, לגורם זר (אנטיגן). גורם זר מותקף על ידה, בניגוד לגורם עצמי. אדג'וונט מגביר את יכולת הזיהוי של גורם כגורם זר. בתגובה הגוף מפעיל שרשרת תגובות תאיות שפועלות בסופו של דבר נגד החומר שנלווה לאדג'וונט. התוצאה היא, שאם נרצה לעורר את מערכת החיסון כנגד גורם מסוים, למשל בחיסון, אדג'וונט יצור פעולה יעילה יותר.
חלק מהאדג'וונטים פועלים על ידי כך שהם משחררים את האנטיגן לאט לאורך זמן, וכך נוצרת תגובה טובה יותר, בדגש על המערכת הנרכשת (לימפוציטים). רבים מהאדג'וונטים כוללים חלקים בקטריאליים המגרים את המקרופאגים בסביבתם.
אין להתבלבל עם "טיפול אדג'וונטי" במחלת הסרטן, שם מדובר בטיפול כימותרפי הנוסף לניתוח.
בחיסון של פייזר נגד נגיף הקורונה COVID-19 אין אדג'וונט.
סוגי אדג'וונטים הנמצאים בשימוש
האדג'וונט הוותיק ביותר הנמצא בשימוש כבר עשרות שנים ומצוי ברוב חיסוני השגרה הוא מלח אלומיניום (Aluminium hydroxide). כמותו בחיסונים כה נמוכה עד שאינה גורמת לעלייה ניתנת למדידה בריכוז החומר בדם. בעשור האחרון נוספו לשימוש אדג'וונטים חדשים בעלי עוצמה גדולה יותר כמו למשל אדג'וונטים המבוססים על אמולסיה של שמן ומים כמו האדג'וונט MF59 המצוי בתרכיב לשפעת FOCETRIA והמכיל את המרכיב סקוולן, והאדג'וונט AS03 המכיל תרכובת של ויטמין E והמצוי בתרכיב לשפעת PANDEMRIX. שימוש נוסף באאדג'וונט חדש נעשה בתרכיב CERVARIX לסרטן צוואר הרחם המכיל את האדג'וונט AS04. אדג'וונטים יכולים להיות ליפוזומים, ISCOMS, פראונד אדג'וונט (Freunds adjuvant) עם ובלי מיקובקטריה, די-פפטיד מדופן החיידק של מיקובקטריום, ציטוקינים דוגמת IL-2 ו IL-12, בשילוב עם אינטרפרון גמא.
עולה
{{פירושונים|
ראו גם
}}
משפחת קוקיא
משפחת קוֹקְיָא (נכתב גם קוקיה) היא אחת המשפחות העשירות והידועות בירושלים. המשפחה מחזיקה נדל"ן (בתי דירות, חנויות ומשרדים) במגרשים רבים במרכז העיר בעיקר מצפון לרחוב יפו, בין רחוב החבצלת לרחוב שטראוס. המשפחה תרמה להקמת מספר מוסדות לרווחת הציבור, בהם בית חינוך עיוורים, בית היתומים דיסקין, בית מושב הזקנים והזקנות הספרדי ועוד. המשפחה קשורה בקשרי עסקים ונישואין למשפחות ולירו ואלישר.
שורשי המשפחה
אבי המשפחה היה אפרים יעקב הלוי קוקיאשווילי (კოკიაშვილი) הספרדי, נצר למגורשי ספרד שגלו לגאורגיה שעלה לארץ ישראל בשנת 1870 מן העיר אחלציחה והתיישב ברובע היהודי. אפרים קוקיאשווילי שינה את שמו לקוקיא, רכש קרקעות ליד בית הכנסת האיסטנבולי וייסד בית כנסת וישיבה. ב-1877 הדפיס בדפוס ניסן ב"ק בירושלים חיבור על התורה ועל חמש מגילות בשם "ילקוט אפרים".
בני המשפחה היו חברים בכולל הספרדים ואת שירותי הדת שלהם קיבלו ממוסדות העדה, עד שעברו בשל סכסוך כספי לכולל האשכנזים. לאחר מספר שנים בהן היו שייכים למוסדות הדת האשכנזיים הקימו את כולל הגורג'ים (יוצאי גאורגיה) ואת החברה קדישא לבני עדת הגורג'ים.
דוד, פנחס ועזרא קוקיא
לאפרים היו שני בנים, דוד ויוסף. בעוד יוסף הרחיב את רכישת הבתים בעיר העתיקה, רכש דוד מגרשים רחבי ידיים בשדות הבור שמצפון לדרך הכרכרות מירושלים ליפו. השקעתו נחשבה לבזבוז כספי המשפחה משום שהקרקעות היו רחוקות מכל מקום ישוב. עם התפתחות העיר הפכו הקרקעות ליקרות ערך כיוון שנמצאו במרכזה. על קרקע זו הוקמה בין השאר ב-1932 התחנה המרכזית המודרנית הראשונה של ירושלים, כשיתוף פעולה של דוד עם קואופרטיב "המהיר" שאוטובוסיו נסעו לתל אביב ובאר שבע. לצד התחנה הוקם "בניין העמודים" (רחוב יפו 48-50) בשנת 1947, שסוחריו שכרו את חנויותיהם ממשפחת קוקיא. תוכנית הבניין כללה חמש קומות, קומת קרקע לחנויות ומעל ארבע קומות של משרדים, בפועל נבנתה רק קומת החנויות. בבעלות המשפחה גם בניין טרבלוס הסמוך (הקרוי על שם מסעדת טרבלוס שפעלה במבנה) ברחוב יפו 52 פינת רחוב שטראוס.
דוד קוקיא היה סוחר ובנקאי ואת עסקיו הוריש לשני בניו עזרא ופנחס. בנוסף לעסקי רכש קרקעות פנו עזרא ופנחס גם לעסקי המלונאות ויזמו את הקמת "מלון תל אביב" בכיכר ציון ברחוב יפו 44 (לאחר מכן נקרא מלון רון) ומלון "פלטין" במבוא שכונת אבן ישראל (ברחוב יפו 57).
יוסף, שנפטר בשנת 1915, היה ידוע כנדבן ובין השאר תרם להקמת אחד הבתים בכפר התימנים בשילוח.
ברחוב יפו 105 שכן ביתם של עזרא קוקיא ואשתו רבקה. הבית נבנה בתחילת המאה ה-20, בהמשך נהרס הבית ובמקומו הוקם מגרש חנייה לבאי שוק מחנה יהודה. בשנת 2018, הושלמה על שטח המגרש (יחד עם שטח רחוב יפו 103) בנייתו של פרויקט J-TOWER, מגדל מגורים בן 24 קומות.
בשנים 1944-45 רכש פנחס קוקיא קרקעות בחיפה, הקרקעות הופקעו על ידי עיריית חיפה בשנת 1971 לצורכי ציבור, לשם הקמת מבנים שישמשו בעיקר לצורכי ספורט, תיירות ונופש. בהמשך ייעוד הקרקע שונה לצרכים מסחריים והקרקע נמכרה ליזמים שונים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוקם על הקרקעות פרויקט הגלובוסיטי (מרכז בידור שכלל בתי קפה, מסעדות ובתי קולנוע) ומרכז קונגרסים בינלאומי חיפה. בני המשפחה תבעו את עיריית חיפה וההליך המשפטי שהגיעה לדיון עד בית המשפט העליון הסתיים בהסכם פשרה, שבמסגרתו הסכימה העירייה לשלם למשפחה פיצויים.
רוזה קוקיה ובנותיה
רוזה, בתו של הרב נסים אלישר ונכדתו של הרב יעקב שאול אלישר נישאה לבנימין קוקיא, סוחר ובעל חנויות וקרקעות, בנו של יוסף קוקיא. בנימין היה נדבן שתרם למטרות שונות. בין השאר תרם מגרש להקמת בית עולים לתימנים בשנת 1923.
רוזה כתבה את שם המשפחה בה', וכך נהגו צאצאיה. בתה הבכורה, אסתרינה, נישאה לבנקאי נסים ולירו (בנו של חיים ולירו ואביו של פרופסור אהרון ולירו) ובתה השנייה, רחל, נישאה למנשה אלישר. שתי המשפחות התגוררו זו בסמוך לזו: בשלהי המאה ה-19, ברחוב יפו 68, ביתו של הגביר חיים אהרון ולירו וברחוב הרב אג"ן 10 ביתם של רוזה ואפרים קוקיה ואחר כך בשכונת רחביה, בבית ולירו ובית אלישר, שהוקמו בסוף שנות ה-20.
הצ'מפס
"Tequila" נכתב על ידי הסקסופוניסט דני פלורס, אך הקרדיט נזקף לזכות "צ'אק ריו" – כינוי של פלורס – מכיוון שהיה לו באותה תקופה חוזה בחברת תקליטים אחרת (RPM Records). פלורס, שנפטר בספטמבר 2006, היה ידוע בשם "הסנדק של הרוק הלטיני". "הסקסופון המלוכלך" של פלורס והצורה שבה שר בקול נמוך "טקילה" הם סימני ההיכר של השיר. פלורס ויתר על הזכויות לשיר בארצות הברית, אך שמר על הזכויות ברחבי העולם עד מותו.
יש גרסאות כיסוי רבות של המנגינה, כולל גרסת ג'אז של הגיטריסט וס מונטגומרי משנת 1966. הוא הוקלט גם על ידי הראפרים ALT ו-XL Singleton. לצ'מפס היו גם הצלחה עם קטעים אינסטרומנטליים אחרים, כמו "Limbo Rock" ו-"El Rancho Rock". בשנת 1985, הופיע "Tequila" בולטת בסרט "ההרפתקה הגדולה של פי ווי הרמן".
הצ'מפס הקליטו גם המשך ל-"Tequila", בשם "Too Much Tequila".
חברי הלהקה
דייב "סנאפי" סמית' ניגן בס מסוף 1959 עד 1960. חברים אחרים בתקופה זו היו ג'ימי סילס, דש קרופטס, ג'וני מיקס ודייב בורג'ס. חברי הלהקה המאוחרים יותר כללו את גלן קמפבל, ג'רי קול, צ'אק דאונס (תופים), ריץ' גריסום, ג'וני מקס (מג'ין וינסנט והבלו קאפס , גיטרה), גארי נילנד (תופים), ג'רי פאקט (גיטרה), מרווין סיידרס ולאון סנדרס. ההרכב האחרון של הלהקה, בשנת 1964, כלל את ג'וני טרומבטור, שכתב כמה שירים עם ג'ים סילס, דאש קרופטס, מוריס מרשל, הבסיסט קרטיס פול ומחליפו של סילס בסקסופון, קית' מק'קנדריק.
Get Out My Head
Get Out My Head הוא סינגל של הדי ג'יי והמפיק המוזיקלי האירי, שיין קוד. השיר, שנכתב והופק על ידי שיין קוד, כולל שירה ללא קרדיט של סלואה. השיר יצא, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס, ב-25 במאי 2020. השיר הגיע, בשיאו, למקום החמישי במצעד הסינגלים האירי.
גרסת רמיקס בהשתתפות הראפרים הבריטים Swarmz ו-S1mba יצאה ב-5 בפברואר 2021.
נכון לאוגוסט 2022, השיר הושמע למעלה מ-8 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-99 מיליון פעמים בספוטיפיי.
אנאלפביתיות תפקודית
אנאלפביתיות תפקודית היא חוסר יכולתו של אדם לעשות שימוש יעיל בחיי היומיום בכישורי הקריאה, הכתיבה וביצוע פעולות חשבון, וזאת בהבדל מאנאלפביתיות בלבד שהיא חוסר היכולת לקרוא או לכתוב משפטים פשוטים בשפה כלשהי.
מאפיינים
אדם המוגדר כאנאלפבית אינו מסוגל כלל לקרוא ולכתוב. בניגוד לכך, לאדם שהוא אנאלפבית תפקודי יש תפיסה בסיסית של אוריינות (קריאה וכתיבת טקסט בשפת האם שלו), אך בדרגה משתנית של נכונות דקדוקית וסגנון. בקצרה, מבוגר שהוא אנאלפבית תפקודי אינו מסוגל להתמודד עם מידע כתוב, ולכן אינו יכול לתפקד בצורה יעילה בחברה מודרנית ואינו מסוגל לבצע באופן סביר מטלות בסיסיות, כדוגמת מילוי טופס בקשת עבודה, הבנת חוזה מחייב משפטית, מילוי הוראות כתובות, קריאת מאמר בעיתון, הבנת תמרורים או הבנת לוח זמנים של אוטובוסים.
אנאלפביתיות תפקודית מגבילה באופן חמור את יכולת השימוש בטכנולוגיית המידע כדוגמת השימוש במחשב אישי על מנת לעבוד עם יישומים כגון מעבד תמלילים, דפדפן וגיליון אלקטרוני, או לתפעל טלפון סלולרי באורח יעיל.
הקשר עם עוני ופשע
אלו שהם אנאלפביתים תפקודיים עלולים לעיתים קרובות להיחשף לאכזריות חברתית, סיכונים בריאותיים, לחץ, הכנסה נמוכה, ובעיות אחרות שמקורן בחוסר היכולת שלהם.
המתאם בין פשע לבין אנאלפביתיות תפקודית מוכר היטב לקרימינולוגים וסוציולוגים ברחבי העולם. קיימת הערכה כי בתחילת המאה ה-21 היו כ-60% מהמבוגרים בבתי הכלא הפדרליים או בתי כלא של המדינות בארצות הברית אנאלפביתים תפקודיים או כמעט אנאלפביתים, ול-85% מעברייני הנוער יש בעיות הקשורות בקריאה, כתיבה ומתמטיקה בסיסית.
שכיחות התופעה
על פי כתב העת "ביזנס" (Business) הועסקו בארצות הברית בתחילת המאה ה-21 כ-15 מיליון בוגרים שהם אנאלפביתים תפקודיים. ה"מועצה האמריקנית של מבטחי החיים" (American Council of Life Insurers) דיווחה ש-75% מחברות המדורגות ברשימת ה-Fortune 500 נוהגות לספק הדרכה משלימה ברמה כזו או אחרת לעובדיהן. בארצות הברית כולה יש כ-30 מיליון איש ואישה (14% מהבוגרים) שאינם מסוגלים לבצע פעולות קריאה או כתיבה יומיומיות פשוטות.
המרכז הלאומי לסטטיסטיקות של החינוך מספק מידע נוסף. אוריינות נמדדת על פי שלושה פרמטרים: פרוזה, מסמכים ואוריינות כמותית. לכל פרמטר ארבע רמות: מתחת לבסיסי, בסיסי, ביניים ומיומן. עבור אוריינות בתחום הפרוזה לדוגמה, אוריינות ברמה מתחת לבסיסית משמעה שאדם מסוגל להביט בקטע קצר של טקסט על מנת להבין קטע קטן של מידע פשוט, בעוד שאדם שרמת האוריינות הכמותית שלו היא מתחת לבסיסית מסוגל לבצע חיבור פשוט של מספרים. בארצות הברית מצויים 14% מהאוכלוסייה הבוגרת ברמה "מתחת לבסיסית" של אוריינות פרוזה, 12% ברמה "מתחת לבסיסית" באוריינות מסמכים, ו-22% ברמה זו עבור אוריינות כמותית. 13% בלבד מהאוכלוסייה מצויים ברמה של מיומנות בכל שלושת התחומים, כלומר הם מסוגלים להשוות נקודות השקפה בשני מאמרי מערכת, להבין טבלה המפרטת לחץ דם, גיל ופעילות גופנית, או לחשב ולהשוות את המחיר של מוצרי מזון במשקל מסוים.
על פי העיתון "דיילי טלגרף", לאחד מכל שישה בריטים בממלכה המאוחדת "חסרים כישורי האוריינות של ילד בן 11". מחלקת החינוך של ממשלת בריטניה דיווחה ב-2006 ש-47% מהתלמידים נשרו מהלימודים עד גיל 16 מבלי שהצליחו להשיג רמה בסיסית של מתמטיקה, ו-42% כשלו בהשגת רמה בסיסית של אנגלית. מדי שנה נושרים כ-100,000 תלמידים מבתי הספר בבריטניה כשהם אנאלפביתים תפקודיים.
ממצאי המחקר
מחקר אוריינות במקום העבודה שפורסם על ידי מכון נורתאיסט (Northeast Institute) ב-2001 מצא שעסקים מפסידים מיליארדי דולרים מדי שנה בשל יצרנות נמוכה, שגיאות ותאונות המיוחסות לאנאלפביתיות תפקודית.
מחקר סוציולוגי הוכיח כי מדינות שבהן יש רמה נמוכה של אנאלפביתיות תפקודית באוכלוסייה הבוגרת הן בדרך כלל גם אלו שבהן יש את הרמה הגבוהה ביותר של אוריינות מדעית בשכבה הנמוכה של צעירים המתקרבים לסיום לימודיהם האקדמיים הרשמיים. ממתאם זה עולה כי הגורם התורם ביותר לרמת האוריינות החברתית הוא יכולתם של בתי הספר להבטיח שתלמידים יצליחו לרכוש אוריינות תפקודית הנדרשת להבנה של טקסטים ומסמכים בסיסיים על מנת לסיים את בית הספר כאזרחים מתפקדים.
ג'יימס זוגבי
ג'יימס זוגבי (James J. Zogby נולד ב-1945) הוא סופר ומרצה ערבי-אמריקאי, המייסד ויושב ראש זה כ-30 שנה של.
ביוגרפיה
הוא נולד בניו יורק להורים ממוצא לבנוני מרוני. הוא למד ב-Le Moyne College וסיים בשנת 1967 תואר בכלכלה. בשנת 1975 סיים דוקטורט מ-Temple University ואחר כך המשיך ללימודי פוסט דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון כעמית מחקר של הקרן הלאומית למדעי הרוח.
בשנת 1980 ייסד יחד עם הסנטור ג'יימס אבורזק את הליגה הערבית נגד השמצה ועמד בראש הארגון עד לשנת 1984. בשנת 1985 הקים את המכון הערבי-אמריקאי ומאז הוא עומד בראשו.
זוגבי נמצא בוועד המייעץ לאיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות, בוועדה המייעצת לענייני המזרח התיכון במשמר זכויות האדם, ב-Council on Foreign Relations.
זוגבי מקורב במשך שנים למפלגה הדמוקרטית בארצות הברית. בשנת 2001 הוא מונה לוועד המנהל של "הוועדה הדמוקרטית הלאומית" (Democratic National Committee), הוועדה אחראית לפיתוח וקידום מצע המפלגה הדמוקרטית וכן לגיוס כספים.
הוא כותב בעיתון המקוון הפינגטון פוסט. ספרו, "Arab Voices: What They Are Saying to Us, and Why it Matters", יצא בשנת 2010 בהוצאת Palgrave Macmillan.
זוגבי נשוי לאיליין מקמאהון ואב לחמישה ילדים.
חוט המשולש
חוט המשולש הוא ספר שאלות ותשובות המכיל תשובות של שלושה מראשי ישיבת וולוז'ין שבליטא, יצא לאור לראשונה בווילנא בשנת תרמ"ב (1882).
חלק א' כולל תשובות מרבי חיים מוולוז'ין, חלק ב' כולל תשובות מרבי הלל פריד, וחלק ג' כולל תשובות מררבי אליעזר יצחק פריד.
תוכן הספר
חלק א' כולל תשובות של ר' חיים מוולוז'ין, תלמידו של הגאון מווילנא ומייסד ישיבת וולוז'ין. חלק זה הוא בין כתביו הבודדים של ר' חיים בנוסף לספרים הידועים שנשתמרו יותר כגון נפש החיים ורוח חיים.
החלק הראשון של השו"ת מכיל הרבה חלקים סתומים. לדוגמה בסימן א' בחלק א', לא ידועה מהי השאלה והעורך מנסה להעריך על פי התשובה של ר' חיים מהי השאלה. בסימן ב' בחלק א' אין ודאות שר' חיים מוולוז'ין כתב אותה, היות שהוא אינו חתום על התשובה, אם כי העורך מעריך כי הוא כתב אותה ומבסס את דבריו על סגנון הלשון והכתיבה של ר' חיים. דוגמה נוספת לחוסר הבהירות של הדברים מופיעה בסימן ג', בו לא ידוע מי מקבל את התשובה, מי שאל אותה. בחלק הראשון יש סימנים רבים בהם נידונים נושאים הידועים בחלק אבן העזר של השולחן ערוך, עגונות, גיור, קידושין וגיטין. החלק הראשון המיוחס לר' חיים יש כ"ח סימנים.
חלק ב' כולל תשובות של ר' הלל פריד, חתנו של ר' חיים מוולוז'ין, מגיד שיעור בישיבת וולוז'ין ורב בגרודנה. החלק השני פותח בשורה קצרה המודיעה למעשה את השינוי בכותב התשובות: "שאלות ותשובות חוט המשולש מהגאון ר' הלל זצ"ל". לשינוי יש השלכות על הקורא מבחינת סגנון הקריאה וכמו כן משפיע על המעמד ההלכתי של התשובה שכן זה דור שני לרב חיים. כמו בחלק הראשון יש מספר קטעים חסרים. חלק זה הוא קצר בהרבה מהחלק הראשון, וכולל בתוכו שמונה סימנים בלבד.
חלק ג' כולל תשובות של ר' אליעזר יצחק פריד, חתנו של ר' יצחק מוולוז'ין, בנו של ר' חיים מוולוז'ין, וראש ישיבת וולוז'ין אחרי פטירת חותנו. החלק השלישי הוא החלק הגדול ביותר משלושת החלקים מבחינת כמות התוכן שבו. עובדה זו, היא כמובן בגלל התקופה היותר מאוחרת בה נכתבו הסימנים - הבדל של עשרות שנים. כמו החלק השני כך גם החלק השלישי נפתח במשפט קצר המורה על שינוי הכותב ועל המעבר מר' הלל לר' "אליעזר יצחק".
ענייני הספר
בשלושת החלקים כמעט ואין סוגיות או שאלות בנושאי אורח חיים. רוב השאלות והסימנים עוסקים בדיני אבן העזר, חושן משפט ויורה דעה. במקומות בהם השאלות והתשובות מופיעות במלואן, ניתן לראות ששלושת המשיבים קבלו שאלות מכל רחבי אירופה. עובדה זו, מעידה גם על מרכזיותה של ישיבת וולוז'ין ועל המרכז התורני הגדול שהיה באירופה במאה ה-19.
המייחד את השו"ת הוא שנכתב על ידי שלושה אנשים שונים, אם כי כולם באים מאותו ישיבה ובעלי השקפות עולם דומות, דבר זה לא נפוץ ששלושה אנשים כותבים חיבור תורני שנדפס תחת אותה כריכה.
מקלדת מחשב
תרגום ההקשות לפקודות מחשב
הקלט המגיע למעבד המחשב מהמקלדת, ממופה למרחב כתובות בזיכרון המחשב. בעת ההקלדה על מקש, מעבירה המקלדת אל המחשב, באמצעות מנהל ההתקן, "קוד מקש" (key code) או "קוד סריקה" (scan code) הייחודי רק לו. לדוגמה, כאשר בעת השימוש במעבד תמלילים, המשתמש מקליד את האות A, המקלדת שומרת את הקוד המתאים בחוצץ מיוחד על המקלדת (במקרה זה קוד 30 או 00011110) ושולחת פסיקת מקלדת. מערכת ההפעלה מקבלת את ההודעה על קיום מידע בחוצץ המקלדת, ומפעילה קבוצת פקודות שמהוות שגרת טיפול בפסיקת מקלדת. לאחר שסיימה לקלוט את הקלט, השגרה מוחקת את המידע מחוצץ המקלדת, ומערכת ההפעלה מטפלת בתוכנו של קלט זה (לפי הפונקציונליות המצופה).
מקלדות אינן מעבירות קוד ASCII (קוד הממפה בין תווים לבין ייצוגם הפנימי במחשב), אלא קוד בינארי השונה ממקש למקש, ואינו תואם לקוד הבינארי של תווים במיפוי ASCII. הדבר מאפשר בין היתר קיומם של מקשים מיוחדים (למשל F1), שאינם קיימים במיפוי ה-ASCII. כך, כאשר המשתמש מקיש במקלדת על המקש, המייצג את האות העברית ש וכן את האות האנגלית A (המתאים גם לייצוגה כאות קטנה - a), המקלדת שולחת למערכת ההפעלה את הקוד המתאים למקש - במקרה זה 30. פירוש הקוד בהתאם להקשר, הוא תפקידה של התוכנה, שנעזרת לשם הפענוח בהודעות נוספות שנשלחות מהמקלדת, על הסטטוס של מקשי פונקציות כמו Shift, Alt וכו'.
עבור כל הקשה המקלדת שולחת קוד פעמיים, פעם אחת עבור לחיצה על מקש ופעם שנייה עבור שחרור המקש, מאחר שתיתכן חשיבות לתזמון שחרור המקש ביחס לפונקציונליות הרצויה. בפרט, ייתכן כי סדר לחיצת המקשים לא יהיה זהה לסדר השחרור שלהם.
ניתן להשתמש במקלדת גם לצורך קיצור פעולות שבאופן מסורתי נועדו להתבצע על ידי העכבר, על ידי הקלדה על שילוב מקשים מסוים (למשל, בפעולות גזור, העתק והדבק).
QWERTY
סדר האותיות הנפוץ במקלדת מחשב אנגלית קרוי QWERTY, והוא מבוסס על סדר שש האותיות השמאליות בשורה העליונה, שנקבע במכונת כתיבה בשנת 1870, עשרות שנים קודם לתחילת השימוש במקלדת מחשב.
סידור הספרות
במקלדת המחשב שתי מערכות מקשים לספרות - אחת מעל לאותיות, בדומה למקשי הספרות במכונת הכתיבה ואחת בצד ימין שמשמשת לקלט ספרות במצב Num Lock והסידור שלה מדמה מכונת חישוב. הסיבה להכללת שתי מערכות ספרות היסטורית. לפני עידן המחשב האישי היו בשימוש נרחב, לצד מכונות הכתיבה, מכונות חישוב שסיכמו טורי מספרים והדפיסו את החישוב על רצועת נייר צרה וארוכה. בעלי עסקים ומנהלי חשבונות סיכמו מספרים בהקלדה מהירה בשיטה עיוורת. כשהתחלפו מכונות החישוב שעל שולחנותיהם במחשבים, הם ציפו לקבל לוח מספרים כפי שהכירו: הספרה 1 מצד שמאל למטה, ו- 9 למעלה מימין (הפוך מסידור הספרות בטלפון).
מקלדת דבוראק
בשנת 1928 הציג ד"ר אוגוסט דבוראק (August Dvorak) פריסת מקשים הקרויה על שמו, פריסת דבוראק. פריסת הקלידים של דבוראק פותחה לאור העובדה שחלק מהאילוצים המרכזיים בפיתוח ה-QWERTY כבר לא התקיימו בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 ולכן היה נראה שאפשר לפתח פריסת קלידים ידידותית יותר למשתמש.
המחקרים הרבים על אודות פריסת דבוראק, שנעשו בעשרים השנים הראשונות להצעתה חיזקו את ההנחה שפריסה זו מוצלחת מה-QWERTY באופן משמעותי, משום שההקלדה עליה מהירה יותר, מעייפת פחות וקלה יותר ללמידה. אולם, הציבור הרחב לא אימץ מעולם את פריסת דבוראק. מחקרים מאוחרים יותר המעיטו במשמעות ממצאי המחקרים הראשוניים על אודות הפריסה של דבוראק. היו חוקרים שצפו שפריסת קלידים אחרת מה-QWERTY ומזו של דבוראק תהפוך לפריסה המקובלת. גם זה מעולם לא קרה.
מקלדות חלופיות
כל מקלדת מחשב שיש הבדל מהותי בינה לבין המקלדת הסטנדרטית מכונה "מקלדת חלופית". יש כמה ייעודים עיקריים למקלדות חלופיות: ייעול עבודת מחשב מקובלת על ידי אדם חסר לקויות, ייעול עבודת מחשב מקובלת על ידי אדם בעל לקות, מניעת פציעות מאמץ חוזרני בהקלדה, ייעול עבודת מחשב מקובלת בסביבה קשה לעבודה (למשל חדר ניתוח), התאמה של המקלדת לסביבת עבודה בה אין מקום למקלדת המקובלת (למשל מסוק קרב) והתאמה לעבודת מחשב שאינה מקובלת.
יש לשים לב להבדל בין המושגים "מקלדת חלופית" ו"תחליפי מקלדת". מקלדת חלופית חייבת להכיל מערך של קלידים גשמיים או קלידים וירטואליים ואילו תחליף מקלדת, כגון מערכת זיהוי קול, נועדו לאפשר לאדם לחבר תמליל על המחשב בלא שימוש במערך קלידים. חלוצת המקלדות החלופיות הייתה המקלדת של דבוראק (הוזכרה למעלה) היא תוכננה לייעל עבודת מחשב רגילה שנעשית על ידי אדם חסר לקויות והתגלתה כבעלת יעילות מסוימת במניעת פציעות הקלדה.
מקלדות חלופיות למניעת פציעות הקלדה
מקלדות למניעת פציעות הקלדה נקראות על פי רוב "מקלדות ארגונומית". אולם המושג "מקלדת ארגונומית" בעייתי משום ש"ארגונומיה" פירושה הנדסת אנוש והשם הזה נותן את הרושם המוטעה לפיו רק מקלדות אלה עוצבו משיקולי הנדסת אנוש, כשלמעשה כל מקלדת מעוצבת בעזרת שיקולים כלשהם של הנדסת אנוש.
סוג זה של מקלדות הוא הסוג הנפוץ ביותר של מקלדות חלופיות. מקלדות למניעת פציעות הקלדה נחשבות לפריט טכנולוגיה מסייעת אף על פי שיש בהן עניין גם לחלק מהאנשים חסרי הלקויות. זאת משום שיש אנשים חסרי לקות, אשר יש להם נטייה לפתח פציעות הקלדה. אנשים חסרי נטייה כזו לא זקוקים למקלדות מונעות פציעה. חוקרים מתחום הריפוי בעיסוק סוברים כי מרבית פציעות ההקלדה מופיעות אצל אנשים שנוטים לחזור בדייקנות על פעולות שנעשות בתנוחה שאינה מומלצת. אלו הן פציעות תנועה חוזרנית (Repetitive Strain Injuries) והנפוצה ביותר בין פציעות ההקלדה אלה היא תסמונת מנהרת שורש כף היד או תסמונת התעלה הקרפלית (Carpal Tunnel Syndrome).
המרפאים בעיסוק מתאימים למי שמקליד בתנוחה לא מומלצת, מקלדת מונעת פציעה על פי התנוחה הספציפית שבה הוא מקליד. לא כל מקלדת מונעת פציעה מתאימה לכל אדם עם נטייה לפציעות הקלדה. יש שלוש תנוחות הקלדה נפוצות שאינן מומלצות. שמותיהן: Forearm Pronation, Wrist Extension & Ulnar Deviation
במרבית המקלדות למניעת פציעות הקלדה מופרדת קבוצת הקלידים המיועדים להקלדה בעזרת יד ימין מקבוצת הקלידים המיועדים להקלדה בעזרת יד שמאל. כמו כן, למרבית המקלדות האלה יש משטח שאינו מישורי אלא מכופף. המרפאים בעיסוק מאמינים שמקלדות ארגונומיות (ועכברים ארגונומיים או חלופיים) המותאמים היטב למשתמש, מפסיקים את התפתחות הפציעות והכאבים הקשורים בהקלדה, אם כי הדבר טרם הוכח מדעית. אף על פי שפריסת המקשים של דבוראק הוכרה כבעלת יעילות מסוימת במניעת פציעות הקלדה, פריסה זו נדירה אפילו במקלדות למניעת פציעות הקלדה. ברוב המקלדות למניעת פציעות הקלדה יש פריסת מקשים מקובלת.
דואליזם
דּוּאָלִיזְם (מלטינית: duo, "שניים"), או בעברית שְׁנִיּוּת, הוא מושג המשמש לתיאור כל מערכת אמונה או שיטה פילוסופית, מדעית או תאולוגית, הרואה את הישויות בעולם, ואת העולם כולו, כמורכבים משתי קטגוריות או יסודות, אשר גוזרת את הכול מתוך שני עקרונות בסיסיים, לעיתים מנוגדים.
מקלדת מחשב
מקלדות חלופיות למניעת פציעות הקלדה
יש אנשים עם פציעות הקלדה שעוברים לשימוש במערכת זיהוי קול במקום במקלדת כל שהיא. אצל חלק מהאנשים האלה מתפתחות פגיעות תנועות חוזרניות בגרון. ההנחה היא שפציעות אלה מתפתחות בשל העובדה שמערכת זיהוי קול של מחשב מאלצת את המשתמש לדבר באופן לא טבעי ומשום שפגיעות תנועות חוזרניות מופיעות אצל מי שיש לו נטייה לחזרתיות תנועתית מדויקת. לכן מומלץ למי שחש, שמקלדת מונעת פציעה לא מועילה לו מספיק, לחלק את עבודת חיבור התמליל בין מקלדת מונעת פציעה לבין מערכת זיהוי קול.
דואליזם
המילונאי ראובן אלקלעי הציע במילוניו את חידושיו שְׁנִיּוּתָן (בהוראת "הדוגל בשניות") ושְׁנִיּוּתָני (דואליסטי).
מקלדת מחשב
מקלדות חלופיות לבעלי מוגבלויות
אנשים שמתקשים בהקלדה על מקלדת רגילה יכולים להיות בעלי מוגבלות בגפיים העליונות, לקויי ראייה או בעלי מוגבלויות קוגניטיביות (כגון דיסגרפיה, תסמונת שלאחר אירוע מוחי, בעיות זיכרון). מקלדות חלופיות לבעלי מוגבלויות הן סוג של טכנולוגיה מסייעת. ניתן למיין את המקלדות החלופיות לתת-קבוצות באותו אופן שבו ממיינים פריטי טכנולוגיה מסייעת אחרים, כגון מיון לפריטים שמוכנים לשימוש עם קנייתם, פריטים שיש להתאימם לשימוש ופריטים שעוצבו עבור משתמש ספציפי. מקלדות עם תוויות המודפסות בגדול ובצבעים בעלי ניגודיות גבוהה, ויכולות להקל על לקויי ראייה את ההקלדה, יכולות להשתייך לכל אחד משני הסוגים הראשונים. ניתן לקנות מקלדות כאלה מן-המוכן וניתן לקנות מדבקות ולהתאים בעזרתן מקלדת רגילה. עיצוב מקלדת עבור אדם מסוים הוא די נדיר כיום. הוא יכול להיעשות, למשל, עבור אדם שאינו מצליח להזיז את אצבעותיו ומקליד בעזרת אגרוף. אדם עם מגבלה כזו צריך מקלדת גדולה דמוית לוח מקשים של טלפון. למקלדת כזו קוראים מקלדת אמביגיואית.
עיצוב מקלדת במיוחד עבור אדם מסוים היא מעשה די נדיר כיום משום שבמרבית המקרים אדם עם מוגבלות תנועה קשה יכול להקליד על מקלדת מסך וירטואלית בעזרת עכבר, עכבר חלופי או תחליף עכבר, יכול להשתמש במקלדת "אינטליקיז" (IntelliKeys) המתוכנתת לצרכיו, או להשתמש בתחליפי מקלדת כגון מערכת זיהוי קולי.
דואליזם
בפילוסופיה
דואליזם הוא קבוצת השקפות על היחס בין נפש לחומר או גוף. הטענה היא שחוויות נפשיות הן לא-פיזיקליות. בפילוסופיה המערבית, אפלטון ואריסטו היו הראשונים לעסוק בכך. כל אחד מהם טען, מנימוקיו הוא, ש"חכמה" (כושר של הנפש או הנשמה) לא יכולה להיות מזוהה או מוסברת במונחים של גוף פיזי. הניסוח המודרני לדואליזם הוא של רנה דקארט (1641) שטען שנפש היא חומר לא-פיזיקלי אשר מהווה "דבר חושב" (res-cogitans). דקארט הוא הראשון שזיהה את הנפש עם תודעה והבחין אותה מהמוח (מקום החכמה), זהו האופן בו אנו רואים עד היום את בעיית גוף-נפש.
מקלדת מחשב
מקלדות חלופיות לבעלי מוגבלויות
לא כל בעיה בהקלדה חייבת להיפתר דווקא בשינויים במקלדת עצמה. ניתן להוסיף למחשב תוכנה וחומרה שעוזרים לאדם בעל מוגבלות להקליד טוב יותר. ניתן גם לשנות את תפקוד המקלדת בעזרת לוח הבקרה של מערכת ההפעלה של המחשב.
דואליזם
בפילוסופיה
הטיעונים הנפוצים בעד דואליזם מתבססים על אינטואיציה של השכל הישר לפיה חוויות מודעות נפרדות מחומר דומם. אדם מן היישוב מזהה את הנפש עם העצמי, אישיות או נשמה; ודוחה את הרעיון שהנפש היא מוח; או להפך, הוא מוצא את הרעיון של ערך אונטולוגי יחיד כמכניסטי מדי או לא מובן. פילוסופים מודרניים של הנפש סבורים שאינטואיציות הן מבלבלות ולכן עלינו להשתמש בכישורים ביקורתיים יחד עם עדויות אמפיריות מדעיות כדי לבחון את הנחותינו ולקבוע האם יש להן בסיס אמיתי.
מקלדת מחשב
מקלדות חלופיות לבעלי מוגבלויות
דוגמאות לחומרה כזו הן זכוכית מגדלת למקלדת ושומר מקלדת. שומר מקלדת הוא לוח פלסטי שקוף עם חורים שמושם על המקלדת כך שכל חור שלו נמצא מעל למרכז מקש של המקלדת. שומר המקלדת אינו מאפשר לאנשים כבדי תנועה להניח אצבע בין המקשים וללחוץ בטעות על שני מקשי אותיות בו זמנית. דוגמה לשינוי תפקוד של המקלדת על ידי לוח הבקרה של מערכת ההפעלה של המחשב היא הפעלת הפונקציה "מקשים דביקים" שמשחררת את המשתמש מהצורך ללחוץ על שני מקשים בו זמנית. הפונקציה "מקשים דביקים" מאפשרת למשל הקלדה של הסימן @ בלא לחיצה על מקש השיפט ומקש הספרה 2 בו זמנית אלא בלחיצה על מקש השיפט, שחרורו ולחיצה על מקש הספרה 2 רק אחרי שחרור השיפט. פונקציה זו מקלה על מי שמקליד באצבע אחת. דוגמה לתוכנה שמשפרת את ההקלדה היא תוכנת משוב קולי לפעולת המקלדת. תוכנה כזו יכולה, למשל, להקריא בקול רם כל מילה שהוקלדה מיד עם לחיצה על מקש הרווח. משוב כזה יכול לעזור למקליד עם דיסגרפיה לוודא שהוא הקיש על מקשי האותיות בסדר הנכון. תוכנות ספלר אינן מציעות הצעות תיקון רלוונטיות לשגיאות הקלדה שנובעות מסיכול אותיות בשל דיסגרפיה והמשוב הקולי יכול להבהיר למקליד הדיסגרפי בקלות מה הייתה שגיאתו. תוכנות אחרות לסיוע בהקלדה הן תוכנות לחיסכון בהקלדה. דוגמאות לתוכנות כאלה הן תוכנות להשלמת וחיזוי מילים ומשפטים (תמליל אוטומטי) ותוכנות להרחבת תקצירי מילים ומשפטים.
פריסת הקלידים של צ'ובאן (Chubon)
בשנת 1988 פרסמו צ'ובאן והסטר מחקר שמציג פריסת קלידים מותאמת לאנשים עם לקויות תנועה מגוונות. הפריסה של צ'ובאן נועדה עבור מי שמקליד באצבע אחת או בעזרת מקל הקלדה הנאחז ביד או בפה, או רתום אל הראש או הזרוע. ניתן להפוך מקלדת רגילה למקלדת עם פריסת צ'ובאן בעזרת החלפת הקלידים הגשמיים על של מקלדת רגילה ושינוי תכנות המקלדת במערכת ההפעלה של המחשב בעזרת תוכנה פשוטה.
דואליזם
בפילוסופיה
טיעון נוסף הוא שלנפשי ולפיזיקלי יש תכונות שונות אשר בלתי מתיישבות זו עם זו. לאירועים נפשיים יש איכות סובייקטיבית שאין לאירועים פיזיקליים. אפשר למשל לשאול מישהו כיצד מרגישה אצבע חרוכה, כמו מה נראים שמיים כחולים וכיצד נשמעת מוזיקה נחמדה. אולם יהיה זה חסר משמעות, או לפחות מוזר, לשאול מה מרגיש גלוטומט בהיפוקמפוס?
פילוסופים של הנפש מכנים את ההיבט הנפשי של אירועים קווליה (qualia) או "תחושה גולמית". קווליה לוקחת חלק באירועים נפשיים אשר נראים קשים לרדוקציה לפיזיקלי, להרגיש כאב, לראות צל מוכר או לראות כחול.
מקלדת מחשב
פריסת הקלידים של צ'ובאן (Chubon)
סידור הקלידים של צ'ובאן מאפשר תנועה מינימלית על ידי ריכוז הקלידים השמישים ביותר במרכז המקלדת. מקלדת צ'ובאן מוצעת לאנשים המקלידים עם מקל המוחזק בפיהם או קשור לראשם כדי לחסוך להם טלטלה של הראש. דרך אחרת בה אנשים אלה יכולים לחסוך את טלטלת הראש היא שימוש במקלדת מוקטנת. מקלדת מוקטנת דומה בכל למקלדת המקובלת אורכה. סידור קלידים זה אינו זמין במערכת ההפעלה של המחשב וחברת מיקרוסופט ממליצה למי שמקליד באצבע אחת או במקל שישתמש באחת משתי הפריסות של דבוראק שעוצבו לאנשים שמקלידים בחמש אצבעות של יד אחת.
תוצאות מחקרם של צ'ובון והסטר אוששו שנית וביתר כוח בידי אנסון ועמיתיו בשנת 2001.
דואליזם
בפילוסופיה
אם התודעה (הנפש) יכולה להתקיים באופן בלתי תלוי במציאות הפיזיקלית (המוח), צריך להסביר כיצד זיכרונות פיזיקליים נוצרים ביחס לתודעה. דואליזם צריך להסביר כיצד התודעה משפיעה על המציאות הפיזיקלית. אפשרות אחת היא שמדובר בנס. כך למשל טוענים Arnold Geulincx and Nicolas Malebranche כי היחס גוף-נפש דורש מעורבות ישירה של האל.
טיעון הזומבי מבוסס על ניסוי מחשבתי של טוד מודי אשר דייוויד צ'אלמרס פיתח בספרו The Conscious Mind. הרעיון הוא שלדמיין גוף של מישהו מאפשר להגות בקיומו ללא מצבי תודעה. צ'למרס טוען שסביר שיצור כזה קיים מכיוון שכל הנדרש הוא שהמדעים הפיזיקליים יצדקו בתיאורם את הזומבים. מדעים אלה לא משתמשים בתודעה או בחוויות נפשיות ולכן המעבר מסבירות לאפשרות יהיה קטן. דנט טוען בתגובה כי המובן של זומבי פילוסופי הוא לא קוהרנטי או שהוא מושג לא סביר. זאת מכיוון שעל פי הפיזיקליזם ישנן שתי אפשרויות בלבד, או שאפשר להאמין שכולם הם זומבים או שאף אחד לא יכול להיות זומבי. ההרהור בקיום או בחוסר קיום של זומבי היא תוצר העולם הפיזיקלי ולכן אין הבדל במי מהרהר בה.
מקלדת מחשב
מקלדת אינטליקיז (IntelliKeys)
האינטליקיז היא מקלדת ממברנה שגודל הקלידים בה, סידורם/פריסתם, זהותם, מספרם וחזותם ניתנים לשינוי. מקלדת זו מומלצת למשתמשים הבוחרים בפתרון זול יותר מהזמנת מקלדת המעוצבת אישית לצרכיהם ועבור מחשבים ציבוריים שיש להם משתמשים שונים בעלי לקויות מגוונות. דוגמאות למחשבים כאלה הם מחשבים של ספריות ציבוריות ושל בתי ספר. האינטליקיז נמכרת בעיקר עבור מחשבים בכיתות חינוך מיוחד ומשמשת בהן גם כפריט הנגשה למחשב וגם כפריט טכנולוגיה לימודית. משטח ההקלדה של האינטליקיז הוא קרום פלסטי שתחתיו יש חיישני מגע רבים. תכנות המקלדת מגדיר אזורים שונים של קרום זה כקלידים. אחרי שינוי התכנות יש להדפיס נייר עם שרטוט האזורים המוגדרים כקלידים ולכסות את משטח ההקלדה בעזרתו. השרטוט ניתן להתאמה לצורכי הראיה והקוגניציה של אנשים עם לקויות. ניתן לשמור בזיכרון המחשב כל תכנות שנעשה לאינטליקיז ואין צורך לעצב את האינטליקיז פעמיים לצורכי אותו אדם. האינטליקיז מגיעה עם שבע פריסות קלידים שונות המוכנות מראש. החסרונות של האינטליקיז בהשוואה למקלדת המקובלת הם המקום הרב שהיא תופסת על שולחן העבודה והמחסור במשוב תחושתי לאצבעות, לכן היא אינה מאפשרת הקלדה בלא מבט על המקלדת.
דואליזם
בפילוסופיה
דואליזם אינטראקציוניסטי (interactionism) אומץ על ידי רנה דקארט בספרו "הגיונות", ונתמך במאה ה-20 על ידי קרל פופר וג'ון אקלס. על פי השקפה זו מצב נפשיים, כמו האמנות ורציות, נמצאים באינטראקציה עם מצבים פיזיקליים. לדוגמה, ענבל תופסת באופן בהיר וברור את הנפש שלה כחושבת על דבר מה שאינו מדיד. יש לה גם תפיסה בהירה של הגוף שלה כמשהו מדיד אשר אינו מסוגל לחשוב. מכאן כי הנפש והגוף אינם זהים מכיוון שיש להן תכונות שונות רדיקלית. יחד עם זאת, באותו זמן המצבים הנפשיים של ענבל משפיעים על גופה ולהפך; ילד נוגע בכיריים חמים (אירוע פיזיקלי) שגורם כאב (אירוע נפשי) וגורם לה לזעוק (אירוע פיזיקלי); זה גורם לתחושה של פחד ולרצון להגן ולטפל (אירוע נפשי).
מקלדת מחשב
מקלדת מרקע וירטואלית
מקלדת מרקע וירטואלית היא שרטוט של מקלדת שנמצא על מסך המחשב ומאפשר הקלדה על שרטוטי הקלידים שבו, בעזרת ממשק השליטה של הסמן. כאשר ממשק השליטה של הסמן עכבר המחשב הרגיל או מסך מגע, המקלדת הווירטואלית יכולה להואיל לחיסכון במקום שהיה תפוס על ידי המקלדת הגשמית ויכולה לעזור לאנשים שתחום ראייתם צר וקשה להם להביט הן במקלדת והן במרקע בו זמנית. ממשק השליטה בסמן יכול להיות גם מכשיר טכנולוגיה מסייעת שעוצב במיוחד עבור אנשים עם לקויות תנועה.
מחשב שמותקן בו מסך מגע כתחליף עכבר ומותקנת בו מקלדת מסך וירטואלית הוא פתרון מקובל עבור עבודה בסביבה בה קשה להתרכז או בסביבה בה חסר מקום. מחשב שיש לו מסך מגע חוסך את המקום של העכבר והמקלדת הרגילים וחוסך מאדם שסביבת העבודה שלו דורשת ריכוז רב את הצורך להתרכז גם במסך, גם במקלדת וגם בעכבר. דוגמאות לסביבת עבודה בה קשה להתרכז הן חדר ניתוח ומסוק קרב. אם חייבים להתעסק עם מחשב באמצע ניתוח או באמצע קרב, עדיף להביט ולהתרכז במסך המחשב בלבד. מסוק קרב הוא גם דוגמה טובה לסביבת עבודה שבה אין מקום למקלדת רגילה ולמשטח לעכבר. דוגמאות נוספות לסביבות עבודה בהן חסר מקום למקלדת ועכבר הן דוכן מידע למבקרים במוזיאון או בקניון. בקניונים ובמוזיאונים יש צורך לנצל מקסימלית את שטח הרצפה ובדוכני מידע ממוחשבים במקומות כאלה המשתמש עומד ליד מסך מחשב המוצמד לקיר. דוגמה אחרת לסביבת עבודה דלת מקום היא כיסא גלגלים ממונע. אדם עם לקות תנועה קשה שצריך לקחת איתו את המחשב שלו מקום למקום ומתקשה להרים מחשב נייד, יעדיף לקבע את המחשב אל כיסא הגלגלים שלו. כיסא גלגלים צריך לעבור בקלות דרך דלתות ומסדרונות ולכן מחשב שמחובר אליו לא יכול לתפוס מקום רב.
דואליזם
בפילוסופיה
טיעונו של דקארט תלוי בהנחה שמה שענבל תופסת בנפשה באופן בהיר וברור הוא נכון. פילוסופים עכשוויים חולקים על כך. יוסף אגסי סבור, למשל, שמספר גילויים מדעיים מקעקעים את הרעיון של נגישות לנפש; פרויד הראה שאדם בעל הכשרה פסיכולוגית יכול להבין את המוטיבציות הלא-מודעות של אדם אחר טוב יותר ממנו. פייר דוהם הראה שפילוסוף של המדע יכול להבין את מתודת הגילוי של מישהו טוב יותר ממנו; וברוניסלב מלינובסקי הראה דבר דומה לגבי אנתרופולוגיה. מלינובסקי טען שהעובדה שניסויים מודרניים בפסיכולוגיה גורמים לאנשים לראות דברים שלא שם מקעקעת את טיעונו של דקארט מכיוון שמדען יכול לתאר תפיסות של אדם טוב יותר ממנו. החולשה של טיעונים אלה היא שהם מטילים ספק באינטרוספקציה. אנו יודעים שאנשים טועים לגבי העולם, כולל מצבים פנימיים של אחרים, אולם אין זה כך תמיד. לכן יהיה זה אבסורד להניח שאנשים טועים תמיד ביחס למצביהם הנפשיים ולשיפוטיהם על הנפש עצמה.
מקלדת מחשב
מקלדת מרקע וירטואלית
בניגוד לתחליפי עכבר אחרים ובניגוד לעכברים ולעכברים חלופיים, מסך מגע מאפשר הקלדה על המקלדת המסך הווירטואלי בכל עשר האצבעות. החיסרון של הקלדה על מקלדת מסך וירטואלית בעזרת האצבעות על מסך מגע, לעומת הקלדה על מקלדת מסך וירטואלית בעזרת העכבר הוא שהקלדה בעזרת האצבעות דורשת מקלדת מסך וירטואלית בממדים הדומים למקלדת רגילה. מקלדת מסך וירטואלית המופעלת על ידי מסך מגע תופסת כחצי מהמסך. עכברים חלופיים ותחליפי עכבר אחרים להקלדה על מקלדת מסך וירטואלית מועילים לרוב רק לאנשים עם לקויות.
דואליזם
בדתות
דתות המבוססות על דואליזם נחלקות לשניים:
מקלדת מחשב
מקלדת אקורדים חד ידנית
במקלדת האקורדים החד ידנית ישנם חמישה מקשים בלבד (בחלק מהגרסאות שלה יש מעט יותר מקשים). במקלדת זו לחיצות על צירופי קלידים שונים מחליפים לחיצות על קליד בודד של המקלדת הרגילה. מספר הצירופים האפשריים של 5 קלידים הוא 2 בחזקת 5 פחות אחד (31). אולם אם מחליפים לחיצה על קליד בודד של מקלדת רגילה בשתי לחיצות רצופות של צירופי קלידים במקלדת האקורדים החד ידנית, מספר הצירופים האפשריים עולה ל-31 בריבוע (961).
דואליזם
בדתות
בתחום הדת קימים עוד מושגים דואליסטיים: האור והחושך, האל והשטן, האל והעולם, האמונה והדעת. בנצרות בולט מאוד הניגוד הדואליסטי אלוהים-שטן. אמנם אין הנצרות מכירה בקיום שתי רשויות הנלחמות ביניהן אך למעשה, היא מוסרת לשטן כוח שלטוני בעולם. הכתות הגנוסטיות ראו ביקום כהיותו מורכב משני יסודות - יסוד הרוח המזוהה עם הטוב ויסוד החומר המזוהה עם הרע והחטא.
מקלדת מחשב
מקלדת אקורדים חד ידנית
מקלדת זו היא בגודל כף יד ומאפשרת ליד להיות בתנוחה המומלצת על ידי המרפאים בעיסוק בזמן ההקלדה. היא מאפשרת גם הקלדה בלי הזזה של האצבעות בין קליד לקליד משום שלכל אצבע יש קליד בודד עליו היא לוחצת. מקלדת זו עוצבה במטרה לעזור בסביבות עבודה בהן אין מקום למקלדת רגילה, לחסוך את הזמן בו האצבעות עוברות מקליד אל קליד, להועיל במניעת פציעות הקלדה ולעזור לאנשים עם לקויות היכולים להקליד רק ביד אחת. אולם הצורך לזכור כל כך הרבה צירופי קלידים הפך את מקלדת זו למאוד לא אטרקטיבית. מקלדת האקורדים החד ידנית, בדומה למקלדת עם פריסת הקלידים של דבוראק היא מקלדת מפורסמת אך דלת שימוש.
דואליזם
בפילוסופיה הודית
אחד מהניסוחים הקדומים הידועים לדואליזם הם של סמקיה והמורים היוגים בפילוסופיה ההודית (650 לפנה"ס). סמקיה חילק את העולם לפורושה (נפש/רוח) ופרקריטי (חומר) והיוגה סוטרות של פטנג'אלי הציגה גישה אנליטית למהות הנפש.
מקלדת מחשב
תחליפי מקלדת
תחליף מקלדת אחר הוא הקלדת קוד מורס בעזרת מתג. תחליף מקלדת זה אינו פופולרי בשל איטיותו והמאמץ המנטלי שהוא דורש. אנשים שנאלצים להפעיל את המחשב בעזרת מתגים בודדים (לרוב בגלל לקות תנועה קשה) מעדיפים להפעיל עם המתגים מערכת סריקה שהיא למעשה תחליף עכבר. בעזרת מערכת הסריקה הם מפעילים מקלדת וירטואלית. יש מקומות בהם מתויגים המתגים להפעלת מחשב כתחליף למקלדת. תיוג זה נכון באופן חלקי מאוד.
דואליזם
ביהדות
היהדות של ימי הנביאים האחרונים, בתקופה שבה היו קשרים הדוקים בין יהודים לפרסים, התנגדה לתפיסה הדואליסטית הזורואסטרית מתוך האמונה שישנו אל אחד בלבד הממונה גם על הטוב וגם על הרע. אחד הפולמוסים האלה מופיע בספר ישעיהו: "כֹה אָמַר ה' לִמְשִיחוֹ לְכוֹרֶשׁ (...) כִי-אֶפֶס בִלְעָדָי אֲנִי ה' וְאֵין עוֹד. יוֹצֵר אוֹר וּבוֹרֵא חֹשֶךְ עֹשֶׂה שָלוֹם וּבוֹרֵא רָע אֲנִי ה' עֹשֶׂה כָל אֵלֶה." בספר איוב מתואר השטן ככפוף לאל, וכמי שחייב בקבלת רשות ממנו לפעולותיו, וכן בספר מלכים רוח השקר הגורמת לאחאב מלך ישראל לצאת למלחמה שבה הוא מפסיד מקבלת רשות לעשות זאת מידי האל.
בתלמוד הבבלי מצוינים ויכוחים רבים של רבנים יהודים עם אנשי דת פרסיים בנושא זה. אחד הפירושים המקובלים לסיפור התפקרותו של אלישע בן אבויה (שנקרא "אחר" לאחר שכפר בתורה) בסיפור ארבעה שנכנסו לפרדס הוא שבן-אבויה התחיל להאמין ב"שתי רשויות" כלומר בדואליזם הדתי.
התפיסה הדואליסטית העיקרית המצויה כיום ביהדות, ואשר ראשיתה בימי חז"ל היא האמונה בהישארות הנפש. לדוגמה, במסכת אבות: "רבי יעקוב אומר העולם הזה דומה לפרוזדור בפני העולם הבא התקן עצמך בפרוזדור כדי שתיכנס לטרקלין". האמונה בהישארות הנפש נובעת מן ההבחנה בין גוף לנפש או בין חומר לרוח. לשיטה זו האדם מורכב מנפש ומגוף: הגוף מתכלה בעוד הנפש נפרדת מן הגוף בעת המוות וממשיכה להתקיים לנצח. יש פרשנות הגורסת שקיימת תקווה להיגאל מהדואליזם הקיומי. המצוות, שנעשות על ידי ה"גוף" בהנחיית ה"נפש", אמורות להתגבר על הדואליזם וליצור אחדות המכונה "קידוש החומר", וכך מתפרש הציווי לעבודת האל "בכל לבבך"- "בשני יצריך, ביצר הטוב וביצר הרע". כך, לפי שיטות בקבלה ובהגות היהודית, אף בעולם הבא יוותר הגוף יחד עם הנפש, מתוך שיבוא לידי זיכוכו.
התנ"ך כמעט שאינו עוסק בהבחנה בין גוף לנפש או בהישארות הנפש. זאת, למעט עיסוק עקיף בעניין בסיפור שאול ובעלת האוב בספר שמואל ואזכור מעורפל בספר קהלת. {אולם גם את אותם השנים יש המבארים כהיבדלות ולעג, כמו בעלת האוב מעין דור, שנבהלה כשראתה ששמואל עלה באמת} אמנם הניסוח המגובש של תורת הגוף והנפש המוכרת בעולם המערבי נמצא בפילוסופיה של אפלטון (שפעל בתקופה המקבילה לתקופת עזרא ונחמיה בהיסטוריה היהודית), אולם אמונה בהישארות הנפש הייתה קיימת גם במצרים העתיקה ובבבל. תחום דואליסטי אחר ביהדות הוא המאבק בין היצר הרע והיצר הטוב (הקיימים שניהם בכל אדם), מאבק המוזכר במקורות רבים. ועם זאת, במקורות רבים אף מובא כי עבודת האדם מביאה לאחדות שניהם אל הטוב. בקבלה ניתן משקל רב לשטן כניגוד לכוחות הטוב ולעולם; אך היא מדגישה כי אין "שתי רשויות", ואף השטן הוא חלק מן ההכוונה האלוהית של המציאות אל הטוב. וכך, רעיון הייחוד - כלומר תפיסת ההוויה כולה כאחדות אלוהית, מהווה יסוד מרכזי בעולם הקבלי.
בנצרות
הנצרות הושפעה מתפיסות דואליסטיות שמקורן בין היתר בכת מדבר יהודה, כתות גנוסטיות שונות, ובתפיסות אפלטוניות. התאולוגיה הנוצרית מדברת על החלוקה הבסיסית בין ה"גוף" המייצג את הרע לבין ה"רוח", המייצגת את הטוב. דבר זה נקשר בין היתר לחטא הקדמון. אחד מעיקרי הדת הנוצרית הוא האמונה בהישארות הנפש.
הערות שוליים
Dualismus (Ontologie) Dualisme (philosophie de l'esprit) Dualizam (filozofija)
ג'יני ויזלי
ג'ינברה מולי ויזלי (באנגלית: Ginevra Molly Weasley) היא דמות בספרי "הארי פוטר" מאת ג'יי קיי רולינג. בתחילת הסדרה יש לג'יני תפקיד שולי, והיא מתוארת כאחותו הצעירה של רון ויזלי (חברו הטוב של הארי פוטר) וכמי שמאוהבת בהארי ולא מסוגלת לדבר בנוכחותו. החל מהספר השני היא מקבלת תפקיד יותר משמעותי, ואף נוטלת חלק פעיל בניסיון להביס את לורד וולדמורט.
התפתחות הדמות
ג'יני היא הצעירה ביותר מבין שבעת הצאצאים של משפחת ויזלי, וגם הבת היחידה; לפי רולינג היא "הבת הראשונה שנולדה לשבט ויזלי מזה מספר דורות". לפי האתר הרשמי של רולינג ג'יני נולדה ב-11 באוגוסט 1981.
הספר הראשון עד הספר החמישי
ג'יני מופיעה לראשונה בספר הראשון, פעם אחת בתחילתו ופעם אחת בסופו. כאשר הארי וארבעת אחיה עוזבים להוגוורטס, היא מתחננת בפני אימה שתיתן לה ללכת איתם גם כן, אף על פי שהיא צעירה מכדי להירשם. לפני שרכבת האקספרס להוגוורס עוזבת את קינגס קרוס מסופר כיצד היא נלהבת לראות את הארי. דבר דומה מתרחש כשהארי וחבריו חוזרים ללונדון בסיום שנת הלימודים.
בספר השני היא כבר תלמידת שנה ראשונה בהוגוורטס, ובמיון לבתים השונים היא שובצה בגריפינדור. בחלק הראשון של הספר יש לה תפקיד מאחורי הקלעים, והיא נראית חולה באופן מסתורי ומאוהבת בהארי, אך בשיא העלילה נחשף כי הזיכרון ביומן של טום רידל השתלט עליה על מנת לפתוח את חדר הסודות ולשחרר את הבסיליסק הכלוא שם. הזיכרון של רידל חוטף את ג'יני לחדר הסודות, שם הוא מתכוון להשיג לעצמו גוף גשמי באמצעות הריגתה של ג'יני. הארי מסכל את התוכנית הזאת באמצעות הריגת הבסיליסק והשמדת היומן, ובכך מציל את חייה של ג'יני. לאחר מכן מתברר כי לוציוס מאלפוי היה אחראי לשתילת היומן בחפצי בית הספר של ג'יני, מתוך תקווה שפעולותיה של ג'יני יכתימו את שמו של ארתור ויזלי, אביה של ג'יני, ויביאו לסילוקו מהוגוורטס של אלבוס דמבלדור.
לג'יני יש תפקיד מינימלי בספר השלישי ובספר הרביעי, בו היא מכבדת את הבטחתה ללכת לנשף חג המולד עם נוויל לונגבוטום אף על פי שאחיה רון מציע לה ללכת עם הארי. בשני הספרים הללו ג'יני ממשיכה להיות ביישנית מאוד בקרבתו של הארי.
בספר החמישי מסופר על ג'יני "... אבל היא נגמלה ממנו כבר לפני חודשים. לא שהיא לא מחבבת אותך כמובן". הארי ורון מגלים לאחר מכן שהיא פגשה את החבר שלה מייקל קורנר בנשף חג המולד, אך לא סיפרה על כך לרון כיוון שידעה שהוא "ייקח את זה קשה". הרמיוני מוסיפה ומספרת שזו הסיבה לכך שג'יני כבר איננה נבוכה בנוכחותו של הארי. לאורך הספר ג'יני היא אחד האנשים היחידים שמצליחים לתקשר עם הארי הנתון ללחץ רב בגלל רדיפותיה של דולורס אמברידג', ובין השאר מצליחה לעודד אותו כשהוא מאמין כי הוא נשלט על ידי וולדמורט, באמצעות וידוי על מה שחוותה בשנתה הראשונה.
כאשר דולורס אמברידג' משעה את הארי לצמיתות מקבוצת הקווידיץ' של גריפינדור היא מחליפה אותו בתפקיד המחפש ומובילה את גריפינדור לזכייה בגביע הקווידיץ' של הוגוורטס; הרמיוני חשפה שג'יני התאמנה בסתר מאז שהייתה בת שש, כיוון שאחיה הגדולים לא אפשרו לה לשחק עמם. היא הצטרפה לצבא דמבלדור והייתה אחת מהחמישה שליוו את הארי בניסיונו לחלץ את סיריוס בלק ממחלקת המסתורין, באותה פעולה היא גם שברה את קרסולה. היא נפרדת מקורנר לאור חוסר שביעות הרצון הקבוע שלו בעקבות ניצחונה של גריפינדור בקווידיץ', ומתחברת עם דין תומאס.
הספר השישי והשביעי
בספר השישי רואה אותה המורה החדש לשיקויים הוראס סלגהורן מבצעת בהצלחה קללה מורכבת, ומזמין אותה להצטרף למועדון ה"סלאג סלבז", שהוא מועדון המיועד לתלמידים בעלי קשרים לאנשים חשובים. ג'יני שוהה יותר זמן עם הארי כשהיא מתקבלת לקבוצת הקווידיץ' של גריפינדור בתפקיד רודפת, ומחליפה אותו פעם נוספת בגמר גביע הקווידיץ' כאשר סוורוס סנייפ מטיל עליו עונש.
לאחר שהוא רואה את ג'יני מתנשקת עם דין תומאס הארי מקבל את העובדה שהוא מאוהב בה, אך נמנע מלאמר לה זאת לאור החשש מתגובתו של רון. מערכת היחסים בין ג'יני לדין מסתיימת באפריל לאחר שהארי דוחף אותה בטעות תחת השפעתו של שיקוי המזל פליקס פליציס, ואילו ג'יני מפרשת זאת בטעות כניסיון של דין לעזור לה להיכנס לחדר המועדון של גריפינדור (אם כי לדברי הרמיוני "כבר כמה חודשים שהיחסים ביניהם לא משהו"). למרות החשש מתגובתו של רון הארי מנצל כל הזדמנות אפשרית להיות במחיצתה כשאף אחד לא לידם. הם חולקים את נשיקתם הראשונה לאחר שגריפינדור מנצחת את הקבוצה של רייבנקלו בגמר גביע הקווידיץ'.
ג'יני מוזכרת לראשונה בספר השביעי כאשר הארי מגיע ל"מחילה" (בית משפחת ויזלי) על מנת להתחבא שם עד ליום הולדתו ה-17. היא מגלה את תוכניתו של הארי לצאת עם רון והרמיוני לעזוב את הוגוורטס כדי לרדוף אחרי וולדמורט, ומחליטה לנשק אותו בפעם האחרונה לפני פרידתם כדי שהוא לא ישכח אותה. לאורך רוב הספר חוויותיה מתוארות רק באופן עקיף, כיוון שהיא נמצאת בהוגוורטס בזמן ששלוש הדמויות הראשיות לא נמצאות שם. באמצעות הדיוקן המדבר של פיניאס ניגלוס בלק הם מגלים שהיא, נוויל ולונה לאבגוד הקימו מחדש את צבא דמבלדור, ונטלו חלק במזימה לגנוב את חרבו הקסומה של גודריק גריפינדור ממשרדו של סוורוס סנייפ. לאחר שמתברר כי רון והרמיוני הצטרפו להארי היא מחליטה לעזוב את הלימודים בהוגוורטס וביחד עם משפחתה יורדת למחתרת.
היא נפגשת עם הארי זמן קצר לפני תחילת הקרב הסופי על הוגוורטס מול וולדמורט ואוכלי המוות. אמה פוקדת עליה לעזוב את הוגוורטס, אך לופין מציע שתישאר בחדר הנחיצות ובסוף מצליחה לשכנע את הוריה שיאפשרו לה להישאר רק בתוך חדר הנחיצות שיגן עליה. היא עוזבת את מקום המחבוא שלה כאשר הארי צריך להשתמש בחדר, ומצטרפת לקרב בשמחה. לאחר מותו המזויף של הארי היא מצטרפת להרמיוני ולונה בקרב מול בלטריקס לסטריינג', שכמעט ורוצחת אותה בקללה הממיתה. הארי מחליט להגן עליה ולהילחם בבלטריקס, אך לפני שהוא מספיק לעשות דבר מה אמה של ג'יני מקדימה אותו ולבסוף הורגת את בלטריקס. לאחר חיסולו של וולדמורט הוא רואה אותה ואת אמא שלה מתאבלות על מותו של פרד ויזלי, אך מחליט לא להתערב ולגשת אליה עדיין כיוון ש"יהיה די זמן לדבר אחר-כך, שעות וימים, אולי שנים שלמות רק לדבר".
באפילוג של הסדרה, המתרחש 19 שנים לאחר אירועי "אוצרות המוות", היא והארי נשואים עם שלושה ילדים: ג'יימס סיריוס, אלבוס סוורוס ולילי לונה. רולינג אמרה בראיון כי לאחר שסיימה ללמוד בהוגוורטס ג'יני הצטרפה לקבוצת קווידיץ' מקצוענית, ושיחקה שם במשך שנים אחדות לפני שפרשה על מנת להקים משפחה עם הארי. לפי רולינג היא החלה לעבוד בתפקיד כתבת הקווידיץ' של עיתון הקוסמים "הנביא היומי".
בסרטים
בכל שבעת הסרטים של הארי פוטר שהוקרנו גולמה דמותה של ג'יני על ידי השחקנית הבריטית בוני רייט. רייט תיארה את דמותה של ג'יני כ"חברותית, ידידותית ובטוחה". בריאיון לדיילי טלגרף לפני יציאתו לאקרנים של הסרט החמישי אמרה רייט שהיא קיבלה את התפקיד של ג'יני כיוון שאחיה קרא את הספרים ואמר לה כי היא דומה לג'יני, והמליץ לה לבצע את מבחן הבד.
השחקניות שירלי וורטהיימר ולני כהן דיבבה את ג'יני לעברית.
מראה חיצוני
ג'יני מתוארת בספרים כנמוכת קומה, בעלת שיער ג'ינג'י ארוך ועיניים חומות. בספר השישי אומרת פנסי פרקינסון מבית סלית'רין שתלמידים רבים מחשיבים את ג'יני לתלמידה יפה ובעלת מחזרים רבים.
יכולות קסם
לא ידוע רבות על יכולות הקסם של ג'יני בספרים הראשונים של הסדרה, אך כאשר היא מצטרפת לצבא דמבלדור היא מפגינה כוח רב. לפי רולינג ג'יני היא מכשפה מוכשרת מאוד, ואחיה ג'ורג' טוען שקללת עטלפי הנזלת שלה היא אחת המרשימות שראה אי פעם. פרופסור סלגהורן הזמין אותה למועדון התלמידים המיוחסים שלו, והיא הפגינה כישרון רב בקרב על הוגוורטס אף על פי שהייתה רק בת 16 לפי הספרים.
תחת השפעתו של היומן המכושף של טום רידל (שמו האמיתי של לורד וולדמורט) היא מצליחה לדבר לחשננית (שפת הנחשים) על מנת לפתוח את חדר הסודות. לאחר השמדת היומן של וולדמורט היא מאבדת את היכולת הזאת ולא נשלטת על ידו יותר.