cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כלכלת צד-היצע
תפקידם של שיעורי המס השוליים
הן גובהן של ההכנסה הלא ממוסה ושל ההכנסה הממוסה נקבעות לפי שיעור המס השולי. זו הסיבה שמבחינת כלכלנים בצד-ההיצע, שיעורי המס השוליים ממלאים תפקיד משמעותי בקביעת התפתחות המשק. בשל תפקיד מכריע בקביעת כמה זמן יבזבזו העובדים על עבודה ופנאי או כמה הכנסה תוקדש לצריכה ולחסכון, כלכלני צד-ההיצע מתעקשים להפחית את שיעורי המס מכיוון שהם מאמינים שזה יכול לשפר את שיעורי הצמיחה של המשק.
עקומת לאפר
עקומת לאפר ממחישה קשר מתמטי בין הכנסות ממסים ושיעורי מס, ונעשתה פופולרית על ידי הכלכלן ארתור ב. לאפר ב-1974. כלכלת צד-ההיצע תלויה מאוד בהשלכות הנובעות מהקשר שמציגה העקומה. הוא מראה כי שיעורי מס גבוהים יכולים לעיתים להקטין את בסיס המס, מה שיוביל לירידה בהכנסות ממסים. בשל ההשפעה שמפעילים המיסים על ההכנסה הממוסה, ייתכן שהתאמת שיעורי המס לא תוביל לשינויים יחסיים בהכנסות ממסים. לכן, חלק מהכלכלנים מצד-ההיצע מתעקשים כי הורדת שיעורי מס גבוהים תגרום לגידול בהכנסות ממסים.
עקומת לאפר מגלמת עמדה של כלכלת צד-ההיצע: ששיעורי מס והכנסות ממסים הם שונים, כאשר הכנסות הממשלה ממסים זהות בשיעור מס של 100% כפי שהן בשיעור מס של 0%, וההכנסה מקסימלית איפשהו בין שני אלה, לאו דווקא בשיעור של 50%. כלכלני צד-היצע טענו כי בסביבת שיעורי מס גבוהים הורדת שיעורי המס תגרום להגדלת ההכנסות או להפסדי הכנסה קטנים יותר ממה שניתן היה לצפות בהסתמך על אומדנים סטטיים בלבד של בסיס המס הקודם.
זה הוביל את תומכי צד-ההיצע לעודד הפחתות גדולות בשיעורי מס ההכנסה השולית ורווחי הון כדי לעודד השקעות גדולות יותר, מה שייצר יותר היצע. ג'וד וואנישקי ורבים אחרים דוגלים בביטול מוחלט של מס רווחי הון. ההיצע המצרפי המוגדל אמור לגרום לביקוש מצרפי מוגבר, ומכאן המונח "כלכלת צד-היצע".
רייגנומיקס (השיטה הכלכלית של רייגן)
בארצות הברית, פרשנים לעיתים קרובות משווים כלכלת צד-היצע עם רייגנומיקס. ממשלו של הנשיא הרפובליקני רונלד רייגן קידם את המדיניות הפיסקלית שלו כמבוססת על כלכלת צד-היצע. רייגן הפך את כלכלת צד-ההיצע לביטוי שגור בכל משק בית, והבטיח הפחתה כללית בשיעורי מס ההכנסה והפחתה גדולה עוד יותר בשיעורי מס רווחי הון. במהלך מסע הבחירות של רייגן לנשיאות ב-1980, הדאגה הכלכלית המרכזית הייתה אינפלציה דו ספרתית, אותה תיאר רייגן כ"יותר מדי דולרים רודפים אחרי מעט מדי סחורות". הוא הבטיח דרך הדרגתית ולא כואבת להילחם באינפלציה.
במעבר ממדיניות מוניטריסטית קודמת, יו"ר הפדרל ריזרב, פול וולקר, יישם מדיניות מוניטרית הדוקה יותר, כולל צמיחה נמוכה יותר של היצע הכסף כדי לשבור את הפסיכולוגיה האינפלציונית ולסחוט את הציפיות האינפלציוניות מהמערכת הכלכלית. לכן, תומכי צד-ההיצע טוענים כי הרייגנומיקס התבססה רק באופן חלקי על כלכלת צד-היצע.
הקונגרס תחת רייגן העביר תוכנית שתפחית מיסים בשווי עצום של 749 מיליארד דולר במשך חמש שנים. המבקרים טוענים כי הפחתת המיסים הגדילה את הגירעונות התקציביים של הממשלה הפדרלית בעוד שתומכי רייגן טענו כי הגירעון התקציבי היה פוחת אלמלא הגדלות מסיביות בהוצאות הצבאיות, שהיו הכרחיות בתקופת המלחמה הקרה. כתוצאה מכך, ג'ייסון הימוביץ' תיאר את רייגן - יחד עם ג'ק קמפ - כתומך גדול בכלכלת צד-היצע בפוליטיקה, ושיבח שוב ושוב את מנהיגותו.
מבקרי הרייגנומיקס טוענים שהיא לא הצליחה לייצר הרבה מהרווחים המוגזמים שהבטיחו חלק מתומכי צד-ההיצע. פול קרוגמן סיכם מאוחר יותר את המצב: "כשנבחר רונלד רייגן, לשוחרי צד-ההיצע הייתה הזדמנות לנסות את הרעיונות שלהם. למרבה הצער, הם נכשלו". למרות שהוא זיכה את כלכלת צד ההיצע על היותה מוצלחת יותר מהמוניטריזם, שלטענתו "הותירה את הכלכלה בהריסות", הוא הצהיר שכלכלת צד-ההיצע הניבה תוצאות "שלא הגשימו את מה שהיא הבטיחה", ותיאר את תאוריית צד-היצע בתור "ארוחות צהריים חינם, אגדה".
שנות קלינטון
קלינטון חתם על "חוק איחוד התקציבים של אומניבוס משנת 1993", אשר העלה את שיעורי מס ההכנסה על הכנסות מעל 115,000 דולר, יצר מדרגות מס גבוהות נוספות עבור הכנסות תאגידיות מעל 335,000 דולר, הסיר את המגבלה על מיסי מדיקר, העלה את מיסי הדלק והגדיל את דמי הביטוח הלאומי, ועוד העלאות מס שונות. פרנקל ואורזג תיארו את "השמרנות הפיסקלית הפרוגרסיבית" של חבילת 1993: "שמרנות פיסקלית פרוגרסיבית כזו משלבת ניסיונות צנועים של חלוקה מחדש (המרכיב הפרוגרסיבי) ומשמעת תקציבית (המרכיב השמרני הפיסקאלי). כך כללה חבילת 1993 הפחתת הוצאות משמעותית והעלאות מס. אבל היא ריכזה את העלאות המס על משלמי המס בעלי ההכנסה הגבוהה, תוך הרחבת משמעותית של הזיכוי למס הכנסה, "Head Start" ותוכניות ממשלתיות אחרות המיועדות למשתכרים נמוכים יותר". העלאות המס הובילו להכנסות גדולות יותר (ביחס לקו בסיס ללא העלאת מס).
הכלכלן פול קרוגמן כתב ב-2017 שהעלאות המס של קלינטון על העשירים היוו דוגמה נגדית לדוקטרינת הפחתת המס בצד ההיצע: "ביל קלינטון סיפק מבחן ברור, על ידי העלאת המיסים על העשירים. הרפובליקנים חזו אסון, אבל במקום זאת הכלכלה פרחה ויצרה יותר מקומות עבודה מאשר תחת רייגן".
"במציאות, מדיניות המס לא הייתה חד משמעית טובה יותר בשנות השמונים מאשר בשנות התשעים. שיעור מס ההכנסה הגבוה ביותר היה 50 אחוזים מ-1983 עד 1986, אך מתחת ל-40 אחוזים לאחר 1993. ומס רווחי הון היה 28 אחוזים מ-1987 עד 1997, אך רק 20 אחוז בשנים הפורחות של 1997-2000. בכנות, היו דברים טובים ורעים בשתי התקופות. אבל גם בשנות השמונים וגם בשנות התשעים הייתה מדיניות מס הרבה יותר חכמה מזו שהייתה לנו מ-1968 עד 1982".
שנות טראמפ
תומכי צד-היצע, לאפר והפרשנים הכלכליים סטיבן מור ולארי קדלו מילאו תפקידים בולטים בגיבוש המדיניות הכלכלית של טראמפ בכך שייעצו לו לגבי הפחתת המס שלו, כמו גם עידודם להוריד חסמי סחר. לאפר ומור כתבו ספר משנת 2018 על המדיניות, Trumponomics. הכלכלן גרגורי מנקיוב סקר את הספר ב-Foreign Affairs, ואפיין את ההצהרות סביב מדיניותו של טראמפ כ"כלכלה של הונאה". הוא מתח ביקורת על המחברים על כך שהם חוזרים "כמו תוכי", ללא בושה, על טענותיו של הנשיא על שיעורי הצמיחה השנתיים בתקופתו, שלטענתו של טראמפ היו טובים אך הנתונים הראו ששיעורי הצמיחה היו נמוכים מהצפוי, אך גרגורי גם מזכה אותם על כך שהם ממשיכים לתמוך בתפיסת הקונצנזוס הכלכלי שסחר חופשי טוב לכולם, בניגוד לדעות המרקנטיליסטיות של הנשיא.
טראמפ יישם קיצוץ מס הכנסה של יחידים וחברות שנכנס לתוקף ב-2018. הפרופסור לכלכלה של רוטגרס, פארוק לנגדנה, טען כי הפחתות המס של טראמפ הן דוגמה למדיניות מס של תאוריית צד-היצע, תוך ציון מכתב תמיכה של כלכלנים הקשורים זה מכבר לתאוריית צד-היצע, המתאר אותן ככאלה.
חלק מהתומכים בהורדת המיסים ב-2017 שיישם ממשל טראמפ טענו כי הפחתות המס יהיו נייטרליות, כלומר לא ישפיעו על הכנסות הממשלה הפדרלית. התומכים טענו זאת לפני העברת הפחתות המס והמשיכו לטעון כי הפחתות המס החזירו את עצמן בשנים שלאחר הפחתות המס; ה-CBO העריך ב-2017 כי הפחתות המס יגדילו את הגירעונות, וניתוחים שפורסמו בהמשך הראו כי הפחתות המס אכן הגדילו את הגירעונות. הניו יורק טיימס דיווח באוגוסט 2019 כי: "הרמות הגוברות של 'דיו אדום' (ביטוי ציורי לגירעון) נובעות מירידה חדה בהכנסות הפדרליות לאחר הפחתות המס של מר טראמפ ב-2017, שהורידו את שיעורי המס של יחידים ותאגידים, וכתוצאה מכך זרמו הרבה פחות כספי מס למשרד האוצר. ההכנסות ממסים עבור 2018 ו-2019 נפלו ביותר מ-430 מיליארד דולר ממה שמשרד התקציבים חזה שיהיו ביוני 2017, לפני אישור חוק המס באותו דצמבר".
תאוריית מדיניות פיסקלית
מדיניויות פיסקליות בצד-היצע נועדו להגדיל את ההיצע המצרפי, בניגוד לביקוש המצרפי, ובכך להרחיב את התפוקה והתעסוקה תוך הורדת מחירים. ישנן כמה סוגים כלליים של מדיניויות מהסוג הזה:
אחד היתרונות של מדיניויות כאלה הוא שהסטת עקומת ההיצע המצרפית כלפי חוץ פירושה שניתן להוריד את המחירים יחד עם הרחבת התפוקה והתעסוקה. זאת בניגוד למדיניויות צד הביקוש (למשל, הוצאות ממשלתיות גבוהות יותר), שגם אם הן לעיתים רחוקות מוצלחות, הן נוטות ליצור לחצים אינפלציוניים (כלומר, להעלות את רמת המחירים המצרפית) כאשר עקומת הביקוש המצרפית זזה כלפי חוץ. השקעה בתשתיות היא דוגמה למדיניות שיש בה אלמנטים בצד הביקוש והן בצד ההיצע.
כלכלת צד-היצע גורסת כי מיסוי מוגבר מפחית בהתמדה את הפעילות הכלכלית בתוך מדינה ומרתיע השקעות. מיסים פועלים כסוג של חסם סחר או מכס שגורם למשתתפים כלכליים לחזור לאמצעים פחות יעילים לסיפוק צורכיהם. ככזה, מיסוי גבוה יותר מוביל לרמות נמוכות יותר של התמחות ומקצועיות, וגורם ליעילות כלכלית נמוכה יותר, כפי שמומחש על ידי עקומת לאפר.
לכלכלנים בצד ההיצע יש פחות מה לומר על השפעות הגירעונות ולפעמים מצטטים את עבודתו שלרוברט בארו הקובעת שגורמים כלכליים רציונליים יקנו איגרות חוב בכמות מספקת כדי להפחית את שיעורי הריבית לטווח ארוך.
השפעה על צמיחה כלכלית והכנסות ממסים
ברוס בארטלט אמר ב-2007 כי "תומכי תאוריית צד-ההיצע טענו שקיצוצי מס מסוימים, בנסיבות מיוחדות מאוד, עשויות להעלות את ההכנסות הפדרליות, אבל היום מקובל לשמוע את מקצצי המיסים טוענים, באופן בלתי סביר, שכל הפחתת המיסים מעלה הכנסות".
כמה כלכלנים אינם מחשיבים את כלכלת צד-ההיצע כתיאוריה כלכלית ברת קיימא. אלן בלינדר כינה אותה אסכולה ש"מביאה מזל רע" ואפילו "מטופשת", על דפי ספר לימוד משנת 2006. גרג מנקיוו, לשעבר יו"ר מועצת היועצים הכלכליים של הנשיא ג'ורג' וו. בוש, העביר ביקורת חריפה דומה על האסכולה במהדורות המוקדמות של ספר המבוא שלו לכלכלה. "קיצוצי מס רק לעיתים רחוקות מחזירים את עצמם. הקריאה שלי בספרות האקדמית גורמת לי להאמין שכשליש מהעלות של הורדת מס טיפוסית מוחזרת עם צמיחה כלכלית מהירה יותר".
במאמר משנת 1992 עבור הרווארד אינטרנשיונל ריוויו כתב ג'יימס טובין: "הרעיון של 'עקומת לאפר' לפיו קיצוץ מס יגדיל את ההכנסות התברר כראוי ללעג".
קארל קייס וריי פייר כתבו ב-Principles of Economics, כי "ההבטחות הקיצוניות של כלכלת צד-היצע לא התממשו. הנשיא רייגן טען שבגלל ההשפעה המתוארת בעקומת לאפר, הממשלה יכולה לשמור על הוצאות, להוריד את שיעורי המס ולאזן את התקציב. זה לא היה המקרה. הכנסות הממשלה ירדו בחדות מרמות שהיו מתממשות ללא הפחתות המס".
תומכי צד-היצע ידועים, טרבנדט ואוהליג, טוענים כי "הניקוד הסטטי מעריך יתר על המידה את אובדן ההכנסות מהפחתות במס עבודה והון" וכי "ניקוד דינמי" מנבא טוב יותר את השפעות הפחתת המס.
מחקר משנת 1999 של הכלכלן אוסטן גולסבי מאוניברסיטת שיקגו, שבחן שינויים משמעותיים בשיעורי מס ההכנסה הגבוהים בארצות הברית משנות ה-20 ואילך, הגיע למסקנה שיש שינויים מתונים בלבד בהכנסה המדווחת של אנשים בעלי הכנסה גבוהה, מה שמצביע על כך שלשינויי המס היו השפעה קטנה על כמות האנשים העובדים. הוא הגיע למסקנה כי התפיסה שממשלות יכולות לגייס יותר כסף על ידי הפחתת שיעורים "לא סביר שתהיה נכונה בשום דבר בהתחשב בשיעורי המס השוליים של היום".
נייר עמדה משנת 2008 מצא שבמקרה של רוסיה, "קיצוץ בשיעורי המס יכול להגדיל את ההכנסות על ידי שיפור ציות לפקודת המס".
סקר משנת 2012 מצא קונצנזוס בקרב כלכלנים מובילים כי הפחתת שיעור מס ההכנסה הפדרלי בארצות הברית תעלה את התמ"ג אך לא תגדיל את ההכנסות ממסים.
ארמיית האוויר הרביעית
היסטוריה
היחידה הוקמה ב-7 במאי 1942 בהתאם לפקודת שר ההגנה של ברית המועצות. היחידה הוקמה על בסיס יחידות חיל האוויר שהיו מוצבות בגזרת החזית הדרומיתו כללה אז 208 מטוסים. היא השתתפה בכל המבצעים של החזית לרבות קרבות באזור הדרום, כולל קרבות באזור דונבס, הקרב על קווקז וקרבות אוויר באזור קובאן. באביב 1944 היא תמכה בכוחות היבשה במהלך שחרור חצי האי קרים. בקיץ 1944 היא נכללה בכוחות של החזית הבלארוסית השנייה. בעקבות כך היא השתתפה במבצע בגרטיון, מבצע פרוסיה המזרחית וקרב על ברלין
במהלך ימי המלחמה טייסי הארמייה ביצעו 300 אלף טיסות.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, היא הוצבה בשטח פולין. עתה היא מוצבת בצפון קווקז ומטה שלה ממוקם ברוסטוב על דון.
פלוגות ההגנה (סוריה)
פלוגות ההגנה (בערבית: سرايا الدفاع) הייתה יחידת משמר סורית בסדר גודל של דיוויזיה. היחידה הוקמה בשנת 1971, לאור לקחי מלחמת ששת הימים בתור יחידת משמר. היא הורכבה מסוגים שונים של חטיבות, גדודים ורגימנטים ותפקידה היה לשמש כוח משמר להגנה על מוסדות השלטון והנשיאות של סוריה. היא פורקה בשנת 1984 לאחר ניסיון הפיכה כושל של מפקדה, אחיו של הנשיא, רפעת אל-אסד. כוחות היחידה התפזרו בעיקר בין הדיוויזיה הרביעית ומשמר הרפובליקה.
היסטוריה
לאחר מלחמת ששת הימים הבין הפיקוד הסורי כי ישנה בעיה במקצועיות יחידות הצבא, במיוחד בתחום של לחימה משולבת. בנוסף לכך, לאור המלחמה גדל הסיוע מברית המועצות, עשרות יועצים נשלחו לאזור לאמן את חיילי סוריה ונשק רב ומתקדם החל להגיע אף הוא כדי לחמש את הכוחות. כחלק מהלקחים הללו לצד חוסר היציבות הפוליטית במדינה, הוחלט על הקמת יחידה עצמאית בעלת כוחות משולבים אשר תשמש ככוח הגנה אחרון על מוסדות השלטון במקרה של מלחמה, ובנוסף תפעל לשימור השלטון כנגד התקוממויות וחוסר שקט במדינה.
לפי עקרונות אלו הוקמה יחידה פלוגות ההגנה בשנת 1971. היא לא הייתה כפופה למבנה הצבא הסורי, אלא ישירות למטה בכוחות המיוחדים, כאשר בפועל היא השתייכה לשלטון הסורי דרך המפקד שמונה לה, רפעת אסד, אחיו של הנשיא חאפז אל-אסד. בשנים הראשונות אומנו חיילי היחידה על ידי מדריכים מהיחידות צבא ברית המועצות, מהספצנאז, השריון וחיל הצנחנים, היחידה גם ביצעה תרגילים צבאיים ואימונים רבים עם הצבא הסובייטי.
כוחות היחידה נשלחו להשתתף בלחימה במלחמת האזרחים בלבנון, כשהם נלחמים בעיקר בגיזרת צידון ושוף. במהלך שנות ה-80 פעלו פלוגות ההגנה בעיקר בלחימה כנגד התקוממויות ומשימות ביטחון סביב סוריה. במהלך השביתות ברחבי סוריה בשנת 1980, נשלחה היחידה לחלב למנוע התפרעויות. ביוני אותה השנה גדוד מהיחידה נשלח לכלא תדמור והרג שם כ-1,000 אסירים שנחשדו כחברים בתנועת האחים המוסלמים, זאת בתגובה לניסיון התנקשות בנשיא אל-אסד.
בפברואר 1982, שתי חטיבות מפלוגות ההגנה, יחד עם יחידות עילית אחרות, נשלחו לעיר חמאת כדי לדכא שם ניסיון התקוממות מקומי. התוצאה של הפעילות הצבאית בעיר הייתה טבח של בין 10,000 ל-25,000 הרוגים.
לקראת סוף שנת 1983, הנשיא חאפז סבל מבעיות לב, הוא השאיר את ענייני ניהול המדינה לשישה אישי ציבור שהיו קורבים לו. רפעת הרגיש שהכוח היה צריך לעבור אליו ומספר קציני צבא החלו לתמוך בו. בחודשים אלו הפלוגות המיוחדות, כשהם בשיא כוחם עם כ-55,000 חיילים ומעל 1,200 טנקים, החלו להשתלט על אזורים במדינה ולפרק מנשקם יחידות צבא נאמנות לנשיא החולה. מול הפלוגות המיוחדות עמדו בעיקר הדיוויזיה השלישית, משמר הרפובליקה, המשטרה הסורית, כוחות המודיעין ופיקוד הכוחות המיוחדים. באמצע שנת 1984 אולם, חזר חאפז לשליטה מלאה בסוריה לאחר שהבריא, רפעת הורד מתפקידו והוחלט לא להעמידו למשפט. פלוגות ההגנה עברו לפיקודו של קצין אחר ובמהרה היחידה פורקה לגמרי והיחידות בה פוזרו בעיקר בין משמר הרפובליקה ויחידות הכוחות המיוחדים. חלק גדול מיחידות פלוגות ההגנה הועברו ליצירת דיוויזיה משוריינת חדשה, 'הדיוויזיה המשוריינת ה-569' שבהמשך שונה שמה ל'הדיוויזיה המשוריינת הרביעית'.
מבנה, אימון וציוד לחימה
בשיאה הכילה היחידה כ-55,000 חיילים. אלו התחלקו לרגימנטים וגדודים מסוגים שונים, כל גדוד הכיל 600-800 חיילים והתחלק לפלוגות שהכילו 120-200 חיילים. יחידת פלוגות ההגנה הכילו גדודי שריון, חיל רגלים, כוחות מיוחדים וצנחנים, בסיוע להם היו אגדי תותחנים וטייסות אוויר שהיו גם הם תחת פיקוד היחידה ופעלו יחד עם כוחות היבשה.
יחידת פלוגות ההגנה קיבלה עדיפות תקציבית על פני שאר יחידות הצבא הסורי, חיילים רבים ביחידה נשלחו לברית המועצות לאימונים, הם קיבלו את הציוד החדיש והאיכותי ביותר מכל יחידות הצבא וחיילי היחידה אף זכו למשכורת גבוהה מאלו של שאר הצבא.
כלל חיילי היחידה עברו בנוסף להכשרתם המקצועית, כגון צוותי טנק, גם הכשרה של כוחות מיוחדים ואימוני צניחה. גדודי השריון, חיל הרגלים והתותחנים אומנו בעיקר בלוחמה בסביבה אורבנית, לחימה משולבת (רב-זרועית) ולחימה בטווח קרוב. בנוסף, בפיקוד היחידה היה גם כוח של לוחמות צנחנים, אשר ככל הנראה שימשו יותר לצורכי ראווה מאשר ככוח לוחם.
כריסטיאן מורטנסן
תומאס פטר ת'רובלד כריסטיאן פרדיננד מורטנסן (בדנית: Thomas Peter Thorvald Kristian Ferdinand Mortensen; ), היה דני שהיגר בצעירותו לארצות הברית וחייו התפרסו על פני יותר ממאה אחת. במותו, בגיל של 115 שנים ו-252 ימים, הוא נחשב לגבר הזקן ביותר בהיסטוריה המתועדת ומוכחת, עד ל-28 בדצמבר 2012, אז שבר ג'ירואמון קימורה מיפן את השיא.
שיאי אריכות ימים
בנוסף להיותו הגבר הזקן ביותר בעולם בשעתו, היה מורטנסן גם האדם הזקן ביותר שנולד בדנמרק, האדם הזקן ביותר בכל המדינות הנורדיות, המהגר הזקן ביותר בעולם והאדם השלישי הזקן ביותר מאירופה.
אף שהיה הגבר הזקן ביותר בעולם אי-פעם וודאית בשעתו, בעת במותו מורטנסן מעולם לא היה האדם החי הזקן ביותר בעולם, שכן שרה קנהאוס שנולדה ב-1880, נפטרה קצת יותר משנה וחצי אחריו, כשהייתה בת 119 (והייתה גם האדם השני הכי מבוגר אי פעם וודאית).
קורות חיים
כריסטיאן מורטנסן נולד לאב חייט בכפר סקארופ (Skårup), ליד העיר סקנדרבורג (Skanderborg) שבדנמרק, ב-16 באוגוסט 1882. החל לעבוד כשוליית חייט בגיל 16 בסקנדרבורג בשנת 1898, ולאחר מכן היה לפועל חקלאי.
היגר לארצות הברית בשנת 1903, כשהיה בן 21. עבד כחייט, תוך כדי נדודים בדרכים והשתקע לבסוף בשיקגו, שם היו לו קרובי משפחה. בשנותיו הראשונות בשיקגו ואחר כך בטקסס עבד במספר משרות: חלבן, מסעדן, ופועל במפעל פחיות. ב-1913 נישא, אך נשאר נשוי לפרק זמן של פחות מעשר שנים בלבד, התגרש, לא הוליד ילדים ומעולם לא נישא בשנית.
בשנת 1950 יצא לגמלאות במדינת טקסס. 28 שנים לאחר מכן, ב-1978, כשהוא בן 96, עבר להתגורר בבית אבות בסן רפאל
שבקליפורניה, שם המשיך להתגורר עד מותו.
מורטנסן נהג לעשן סיגר מדי פעם, והתעקש שעישון במתינות אינו בלתי בריא. כמו כן, העדיף דיאטה צמחונית ונהג לשתות מים רותחים. הוא היה עיוור באחרית חייו והעביר את רוב זמנו על כיסא גלגלים בהקשבה לרדיו. כמו כן, באחרית ימיו נפגע הזיכרון שלו לטווח קצר. ביום הולדתו ה-115 הוא טען כי "חברים, סיגר טוב, שתייה מרובה של מים טובים, אי שתייה של אלכוהול, שמירה על אופטימיות והרבה שירה תשאיר אותך בחיים לזמן רב".
רקדניות קטנות
רקדניות קטנות (באנגלית: Dance Moms) היא תוכנית מציאות אמריקאית ששודרה לראשונה בערוץ לייף-טיים (Lifetime ) ב-13 ביולי 2011.
הסדרה נוצרה על ידי "Collins Avenue Productions", תחילה צולמה בפיטסבורג, פנסילבניה ולאחר מכן בלוס אנג'לס, קליפורניה, ועוקבת אחרי הקריירות המוקדמות של ילדות בריקוד ועסקי השעשועים תחת ההדרכה של אבי לי מילר, כמו גם בהשתתפות האמהות של הרקדניות. העונה השמינית עלתה והאחרונה לשידור ב-4 ביוני 2019. בנות של עונה 1: מאדי, מקנזי, ניא, קלואי, ברוק ופייג׳ וכמובן המדריכה אבי לי מילר האמהות: מליסה (מאדי ומקנזי), קלי (ברוק ופייג׳), הולי (ניא) וקריסטי (קלואי).
תקציר
הסדרה עוקבת אחרי קבוצת רקדניות צעירות בסטודיו של אבי לי מילר בפיטסבורג, פנסילבניה, המורכבת מחבורה של ילדות בגילאי 5 - 16. הן נוסעות שבוע אחר שבוע לתחרויות ריקוד מגוונות, זוכות בפרסים כדי שהיו מוכנות לתחרות הארצית שרק אבי תבחר מי תתחרה בה אחרי שראתה את העבודה הקשה של כולם. הרבה פעמים בתוכנית האמהות של הרקדניות מוצגות כיריבות, לא רק אחת של השנייה, אלא גם כחבורה המגינה על המוניטין של הקבוצה.
לקראת כל ההופעות, הרקדניות לומדות כוראוגרפיה שנוצרה על ידי מילר והצוות שלה, ולעיתים בידי מספר כוריאוגרפים אורחים.
במהלך העונה הרביעית, קלואי (Chloe), ברוק (Brooke) ופייג' (Paige) עזבו את הקבוצה בגלל היחס הנוראי של המורה אל הילדות והאימהות. במהלך העונה החמישית האימהות עשו מאמצים קשים וניסו להביס את אבי לי דרך הרשתות החברתיות, ובמהלך החודשים זה הגיע לתביעות והפגנות. אבי נשפטה על אלימות מילולית וטראומה לילדות ונכנסה למעצר של חצי שנה. בחודש החמישי היא השתחררה מפני שגילו שהיא חולה במחלת הסרטן. היא עברה עשרות ניתוחים והיא כיום נכה.
בעונה 5, מילר מביאה את הקבוצה ללוס אנג'לס כדי לעזור לבנות את המוניטין שלה. בעונה השישית והשביעית הקבוצה ממשיכה בסטודיו בלוס אנג'לס.
בעונה 6, מילר נתבעת משפטית ומחליטה להקים להקת קטנטנות תחרותית.
כל שבוע בתוכנית, מילר משתמשת בפירמידה כדי להציג את מי שהיא מרגישה שהופיעה הכי טוב בעיניה, ומבססת זאת על התנהגות, הופעות קודמות ומי צריכה שיפור. מילר מעולם לא השתמשה בפירמידה בסטודיו שלה לפני רקדניות קטנות, וכשפעם נשאלה על כך אמרה "לעולם לא עשיתי דבר כזה, זה לא קשור אליי. זאת התוכנית, הם באו עם כל התהליך". הפירמידה משתנה כל שבוע, וההתנהגות של האמהות ממשיכה להיות גורם במיקום הבנות בפירמידה.
הסטודיו של אבי לי מילר
מדריכות:
אמהות ורקדניות קבוצת בוגרות - עונות 1 - 7:
אמהות ורקדניות קבוצת בוגרות - עונה 8:
אמהות ורקדניות קבוצת קטנות (מיני'ס):
אדן טאריאן
אדן טאריאן (במקור עד 1900 וייס, בהונגרית: Tarján Ödön; מוצ'ן, 12 באוקטובר 1882 – בודפשט, 27 ביולי 1946) היה מהנדס, בעל בית חרושת, פוליטיקאי יהודי-הונגרי בצ'כוסלובקיה, תומך כספית ביומון "העיתון ההונגרי של פראג" ( Prágai Magyar Hírlap).
ביוגרפיה
אדן וייס נולד במשפחה יהודית כבנם של לאיוש וייס, ושל אילונה וילהלם, המשפחה הייתה שייכת לקהילה היהודית בלושונץ. אודון טאריאן שינה את שם משפחתו להונגרי בשנת 1900. בני הזוג טאריאן התגוררו ב-Gácsi utca לשעבר בלושונץ (בסלובקית לוצ'נץ) ששמו שונה לרחוב מסריק לאחר הקמת צ'כוסלובקיה.
לאדן טאריאן, היהודי-הונגרי היה מפעל תעשייתי משגשג לפני שהונגריה העליונה סופחה לצ'כוסלובקיה על פי חוזה טריאנון. לאחר מכן, משנת 1918, הוא נאבק על הישרדות המפעל. כתוצאה מעבודתו כמהנדס מחקר, כמה מחידושיו קיבלו הגנת פטנט. בתום מלחמת העולם הראשונה, כמנהל בית החרושת למכונות חקלאיות בלושונץ, זכה בצלב הכבוד הצבאי שהוענק לאזרחים. כמייסד מפלגה (מפלגת החוק ההונגרית של סלובקיה) ופוליטיקאי אופוזיציה שארגן את התמיכה הכספית של העיתון ההונגרי בפראג (הוא היה גם ממנהיגי המפלגה הלאומית ההונגרית (צ'כוסלובקיה)), ששמר על קשרים טובים עם חוגי הממשלה בבודפשט והיה גם בקשר הדוק עם החוגים הכלכליים והפיננסיים הצ'כיים והסלובקיים, הוא השתייך ועמד בחזית הפוליטיקה ההונגרית בסלובקיה.
בשנת 1933, עובד שפוטר בעבר ממפעלו בלושונץ ירה בו כנקמה, אך טאריאן סבל מפציעות קלות בלבד.
הוא עבר להונגריה ב-1934, ככל הנראה כדי להימנע מהאשמתו בקונספירציה נגד המדינה (נגד צ'כוסלובקיה). ממשלת הונגריה לא יכלה להרשות לעצמה שאחת הדמויות החשובות בפוליטיקה ההונגרית בהונגריה העליונה (אז סלובקיה) יועמד לדין יישפט וישלח למאסר, לכן היא תמכה כספית בשהותו בבודפשט. כפיצוי על כך כתב טאריאן מספר מאמרים רוויזיוניסטיים אנטי-צ'כוסלובקיים בין השנים 1934–1936. הוא ניתח את המדיניות הכלכלית של צ'כוסלובקיה ואת מצבם החברתי והכלכלי של ההונגרים שם, כל אחד בכרך נפרד, שחלקם פורסמו גם בארבע שפות זרות. הוא נחשב לאיש ותיק ומהימן של ממשלת הונגריה ונחשב למומחה בכלכלת מרכז אירופה והחברה הצ'כוסלובקית והסלובקית.
טאריאן הגיש את בקשתו להחזרת אזרחותו ההונגרית למשרד הפנים המלכותי ההונגרי ב-19 בינואר 1937, בקשה שנתמכה גם על ידי משרד ראש הממשלה. הוא היה בקשרי ידידות עם פאל טלקי, והיה אורח תדיר בווילה שלו בגבעת גלרט.
אשתו הראשונה הייתה אירן קסלר, שבאמצעותה נקשר בקשרי משפחה עם משפחת הֶקְש הידוע והוותיקה. נישואים אלה הביאו לעולם את בנו לאסלו ארווין ואת בתו של אילונה מגדולנה. אשתו השנייה הייתה מאריה תרזיה אנה רוגרין, לה נישא ב-11 בדצמבר 1937 בבודפשט.
קריירה בבונים החופשיים
ב-1913 התקבל לתא קומניוס בבודפשט. הוא עזב באותה שנה כדי להשתתף בהקמה מחדש של תא פניקס בלושונץ. בשנת 1945, הוא מילא תפקיד משמעותי בארגון ופיתוח התוכנית של "התא הגדול הסמלי ההונגרי" שהוקם שוב. הוא הופקד על הקמת התא ליברטס (Libertás), שבה הפך למאסטר הגדול של התא. במרץ 1946, באספה הראשונה של "התא הגדול" נבחר לסגן שני. (משרת המאסטר הגדול לא אויש באופן זמני). לאחר מותו הטרגי, אחיו של הבונה החופשי ארנה האלאס כתב שיר לזכרו. את ההספד לזכרו נשא נאנדור הגדוש (במקור הירשל), הנואם מטעם "התא הגדול".
סיון אברבאיה
אברבאיה שירתה בפיקוד העורף כחובשת ובמהלך השירות הצבאי איבדה את כושר ראייתה כתוצאה ממחלה.
במסגרת בית הלוחם החלה להתאמן בכדורשער וצורפה אל נבחרת ישראל בכדורשער נשים.
בשנת 2015 זכתה הנבחרת במדליית זהב במשחקים העולמיים לעיוורים ולקויי ראייה והבטיחה את מקומה ב.
ג'יאנג צ'ינג
גִ'יאַנְג צִ'ינְג (במנדרינית: 江青; 5 במרץ 1914 – 14 במאי 1991), אשר נודעה בכינוי מאדם מאו הייתה מהפכנית קומוניסטית סינית אשר נודעה עקב היותה רעייתו של מאו דזה דונג, נשיאה הראשון והמנהיג העליון של הרפובליקה העממית של סין. שימשה כראשת כנופיית הארבעה במהלך מהפכת התרבות בסין. עם עלייתו של דנג שיאופינג לכוח, כנופיית הארבעה הועמדה לדין על פועלה במהפכה ועל כן ג'יאנג, אשר כאמור הייתה בראש התנועה, התאבדה בתלייה.
ביוגרפיה
ג'יאנג, שגודלה על ידי קרוביה, הפכה לחברה בלהקת תיאטרון בשנת 1929. פעילותה בארגון מורדים קומוניסטים אשר פעלו נגד ממשלת הקוומינטנג בשנת 1933 הובילה למעצרה. עם שחרורה נסעה לשאנגחאי. בעודה שם נעצרה שוב בשנת 1934 ועזבה לבייג'ינג לאחר שחרורה, אך מאוחר יותר חזרה לשאנגחאי, שם מילאה תפקידים מינוריים בחברת שמאל תחת שם הבמה החדש שלה, לאן פינג.
כאשר היפנים תקפו את שאנגחאי ב-1937, ג'יאנג נמלטה לבירה הלאומית הסינית הזמנית בצ'ונגצ'ינג, שם עבדה באולפן הסרטים המרכזי שבשליטת הממשלה עד אשר היא חצתה את הקווים הלאומניים. היא עברה דרך שיאן כדי להצטרף לכוחות הקומוניסטים בינאן והחלה להשתמש בשם ג'יאנג צ'ינג.
בהיותה מדריכה לדרמה באקדמיה לאמנות, היא פגשה את מאו בפעם הראשונה כשנשא הרצאה בבית הספר. הם נישאו בשנת 1939 (למעשה, היא הייתה אשתו הרביעית של מאו ולא השלישית כפי שנוהגים לציין; היו למאו נישואים סדירים בצעירותו אך מעולם לא הודה בכך).
הנישואין זכו לביקורת מצד חברי מפלגה רבים, במיוחד מכיוון שאשתו של מאו באותה העת, מן הנשים היחידות אשר שרדו את המצעד הארוך, אושפזה באותו הזמן במוסקבה, ברית המועצות. מנהיגי המפלגה לבסוף הסכימו עם הנישואים לאחר שהוסדר שעם הנישואים, ג'יאנג תישאר נקייה מפעילות פוליטית למשך 20 השנים הבאות.
לאחר הקמת הרפובליקה העממית של סין בשנת 1949, ג'יאנג נותרה מחוץ לעיני הציבור למעט שימושה כמארחת של מאו עבור מבקרים זרים או ישיבות בוועדות תרבות שונות. אולם בשנת 1963, היא נעשתה פעילה יותר מבחינה פוליטית, והעניקה מזמנה למען העברת חסותה לתנועות תרבותיות למיניהן (כדוגמת אופרת בייג'ינג). תנועת הרפורמה התרבותית של ג'יאנג צמחה בהדרגה להתקפה ממושכת על רבים מאנשי התרבות והאינטלקטואלים המובילים בסין והגיעה לשיאה במהפכת התרבות שמשנת 1966 יצאה בפעולת טיהור פוליטי ענקית ברחבי המדינה.
ג'יאנג הגיעה לשיא כוחה והשפעתה בשנת 1966, וזכתה למוניטין בזכות נאומיה הלוהטים לכינוסים המוניים ומעורבותה בקבוצות המהפכה הצעירות הרדיקליות של המשמר האדום, בהם המשפיעה ביותר הייתה כנופיית הארבעה, אשר היא עצמה ייסדה כמו גם הנהיגה. היא הייתה מן האנשים הבודדים שמאו סמך עליו, ועל כן הפכה לסגנית ראש המהפכה התרבותית הראשונה ורכשה סמכויות מרחיקות לכת על חיי התרבות בסין. היא פיקחה על הדיכוי המוחלט של מגוון רחב של פעילויות תרבות מסורתיות במהלך עשור המהפכה. עם זאת, ככל שהלהט הראשוני של המהפכה דעך בסוף שנות השישים, כך גם ההשפעה של ג'יאנג. היא עלתה לכותרות מחדש בשנת 1974 כמנהיגת תרבות ודוברת המדיניות של מאו.
מאו נפטר ב-9 בספטמבר 1976, והרדיקלים במפלגה איבדו את התושייה עם עליית ממשל חדש, ממשל דנג שיאופינג. חודש לאחר מכן הופיעו כרזות קיר שתקפו את ג'יאנג ושלושת הרדיקלים הנוספים ב"כנופיית הארבעה", וההתקפות הלכו והתעצמו. ג'יאנג ושאר חברי כנופיית הארבעה נעצרו זמן קצר לאחר מכן. היא גורשה מהמפלגה הקומוניסטית בשנת 1977. בשנים 1980–1981 במשפטה הציבורי כחברה בכנופיית הארבעה, הואשמה ג'יאנג בהעלאת התסיסה האזרחית הנרחבת שאחזה בסין במהלך מהפכת התרבות, אך היא סירבה להודות באשמתה; במקום זאת, היא גינתה את בית המשפט ואת ראשי המדינה. היא קיבלה עונש מוות על תנאי, אך בשנת 1983 הוא הומר למאסר עולם. בעודה שם, התאבדה בתלייה.
יוסף הלוי יעבץ
יוסף הלוי יעבץ (ה'תרי"ד (לערך), 1853 – כ"ה בכסלו ה'תרס"ד, 14 בדצמבר 1903) היה בלשן ומדקדק יהודי-פולני שחי ופעל בוורשה בירת פולין במפנה המאה העשרים. מחבר הספר "יאמץ אמונה ויוסף לקח" על כללי תורה שבעל פה ודרשות חז"ל, ומשלים פירוש המלבי"ם על ספר דברים (מפרק כב פסוק כב, ועד סוף הספר). מיוחס לו גם החיבור "אמתת הקבלה" שנדפס כחיבור קדום, אך שמו של יעבץ רמוז באקרוסטיכון מיד לאחר שם הספר העוסק בדרשת חז"ל על ארבעה בנים.
כתביו
שני חידושים מפיו מופיעים גם בספר "מלין יקירין" (פיעטרקוב תרס"ב).
פארק רוח הצדק
פארק רוח הצדק (באנגלית: Spirit of Justice Park) הוא פארק בעיר וושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית.
הפארק ממוקם מדרום לרחוב סי (C Street), מצפון לרחוב די (D Street), ממערב לשדרות דלוור דרום-מזרח (Delaware Avenue Southwest), וממזרח לשדרות ניו ג'רזי דרום-מזרח (New Jersey Avenue Southeast), בסמוך מדרום לבניין רייבורן, ומדרום לבניין הקפיטול.
הפארק הוא חלק ממתחם הקפיטול.
הפארק הוא גג ירוק מעל חניון תת-קרקעי (שגובהו 6 קומות תת-קרקעיות) שנבנה על ידי אדריכל הקפיטול על מנת לשמש את בנייני המשרדים של קונגרס ארצות הברית.
הוטחה ביקורת באדריכל הקפיטול על הקמת הפארק ומבנהו, העדרן של כניסות לפארק ממספר כיוונים, שאלות בנחיצות החניון, וכן בכך שלצורך בניית החניון נהרסו מספר מבנים, ובהם אכסניית ג'ורג' וושינגטון (ראו בתמונה משמאל).
בקעת צרתן
בקעת צרתן היא חלק מבקעת הירדן המערבית בין עמק בית שאן מצפון לה ובקעת פצאל שמדרום לה והיא כוללת את שטח מרכז בקעת הירדן המערבית בחלק שהוא צר מאוד כאשר הרי השומרון נוגעים בגאון הירדן ולא נותר שטח עבור מדרגת כיכר הירדן המצטמצמת למינימום או מתאיינת. בקעת צרתן היא אחד מאזורי המשנה של בקעת הירדן המערבית הישראלית עמק בית שאן, בקעת צרתן בקעת פצאל ובקעת יריחו.
גאולוגיה, טופוגרפיה וגאוגרפיה
בקעת הירדן המערבית איננה יחידה מורפולוגית אחידה למלוא אורכה, אלא גם חיבור של מערכת בקעות, לעיתים צרות ביותר, כמו הקטע הצפוני שבין ארגמן למחולה (להלן בקעת צרתן), ולעיתים רחבות למדי, כמו בקעת פצאל, שמדרום לעמק נחל תרצה. לכן, יש המציינים מספר שמות המדגישים את ייחודו של כל קטע בבקעת הירדן - בקעת יריחו, בקעת אלעוג'א, בקעת פצאל, בקעת נחל תרצה ובקעת צרתן. בקעת צרתן היא חלק מבקעת הירדן הצפונית, שהיא הבקעה הצרה שבין שלוחת אלמח'רוק ומחולה או בשמה המקראי מודרני - בקעת צרתן.
בקעת צרתן היא הצטמצמות ככר הירדן לאורך 14 ק"מ, בקטע שבין נחל מלחה - ואדי אלמאלח - לארגמן. אופייניות לקטע זה קרקעות ברצועה צרה בין רכסי מזרח השומרון וירדן. רוחב הככר כאן מגיע לכמה מאות מטרים בלבד, ויש פה מעבר ישיר בין קונגלומרטים של תצורת הורדוס, השעונים על שכבות גיר איאוקני נטוי, ובין חוואר הלשון.
בהמשך למישור ארגמן והמישור האלכסוני של ואדי אלפארעה - נחל תרצה - עד בקעת צרתן - אלמרמלה (שם המופיע ליד אגם תרצה), מתרחב גאון הירדן מדרום לואדי אבו סדרה, עד לקרן של רכס אלמח'רוק. הקרקע המתהווה כאן מקורה בסלעי גיר איאוקניים קשים, בסלעי דולומיט, בגרופת של רנדזינה הררית, בחלוקים ובחצץ. הרכב מניפת הסחף של נחל תרצה משתנה ממערב למזרח. סמוך למרגלות ההרים יש הצטברות של חלוקים, חצץ וחול, ושיעור המקטעים החרסיתיים בגרופת גדל עם המשך הסעתה. לעומת זאת, בבסיס מניפת הסחף נוצרות קרקעות חרסיתיות כבדות. באזור אלמח'רוק ואם אלחרירה מצויים מי תהום מלוחים סמוך לפני השטח, והם מקור המלחת הקרקעות והיווצרות המלחות. רוחב הככר באזור זה, למן מרגלות ההרים ועד לבתרונות, מגיע ל-8-7 ק"מ.
תופעה גיאומורפולוגית מיוחדת באזור זה באה לידי ביטוי בערוצו התחתון של ואדי אלפארעה - נחל תרצה. כיוונו הראשי של נחל זה הוא צפון-מערב-דרום-מזרח, והוא זורם בכיוון זה עד משרוע אבו עראבה. על אף שבנקודה זו מרוחק האפיק כקילומטר אחד בלבד מן הירדן, הוא משנה את כיוונו כלפי דרום וחותר ערוץ מפותח במקביל לירדן, מהלך של כ-9 ק"מ, ונשפך לירדן בזור דיר א-שמן ליד מוצב טובלן הנטוש.
מקור השם במחקר
במדריך ישראל הישן בקעת צרתן נקרא חלק הבקעה הצר שמשני עברי הירדן. כאשר היא מחולקת לשלשה חלקים:
במדריך ישראל החדש נקראה בקעת צרתן האזור בבקעת הירדן הישראלית המערבית וה'צרה ' בין מחולה לגשר אדם והנמצא אל מול הזיהויים האפשריים במזרח הירדן.
כן כתב ספי בן יוסף.
השם "בקעת צרתן" נקבע לפני שנים רבות (עוד בראשית שנות ה-70 של המאה הקודמת) על ידי אנשי שטח וספר, כיהודה זיו, ד"ר צבי אילן, פרופ' אדם זרטל וד"ר דוד עמית.
בהיות 3 מהם חברים בוועדת השמות הממשלתית, חזקה שהם שלא הלכו רחוק מדי בקביעת השם, על אף שכנראה שמה של בקעת צרתן לא עוגן במסמך מחייב של האקדמיה ללשון העברית או וועדת השמות הממשלתית.
החוקר נלסון גליק ובעקבותיו אלברייט, הם שזיהו כמקומה של צרתן המקראית (שנמצאת בבקעת סוכות לדעתם ) את תל א-סעידיה מזרחה לירדן, אלא שמולם היו עוד חוקרים, שקבעו קביעות אחרות לחלוטין.
צרתן, כפי שמופיעה במקרא, היא ציון משני בתיאור חציית בני ישראל את הירדן; במקום אחר, היא מוזכרת (שוב, כציון משני) באזור, שבו נוצקו כלי נחושת בימי שלמה המלך.
בתנ"ך מופיעה צרתן כמי שנכללת במחוז החמישי של שלמה, מהירדן (אזור בית שאן) עד תענך ומגידו "מתחת ליזרעאל". כלומר - יש לחפשה דווקא ממערב לירדן, כפי שהציעו חוקרים כקליין, אלט, אבל, גותה ויבין.
אין קביעה ברורה הנוגעת למיקומה של צרתן, לבד מן העובדה שהיא בבקעת הירדן ובסמיכות לאזור הג'יפתלכ. החוקרים אולברייט ואלט כתבו כי צרתן נמצאת ממזרח לירדן.
היום, במדריך ישראל החדש בעריכת ספי בן-יוסף, מדריכי הטיולים ואנשי השטח - בקעת צרתן נקראת בפועל כחלק הצר של בקעת הירדן, מצפון לשער השומרוני (אזור אלמח'רוק), מול ובמקביל לבקעת סוכות אשר ממזרח לירדן.
רנו Type KR
רנו Type KR (בצרפתית: Renault Type KR) היא מכונית משפחתית מסוג טורפדו, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1923–1924 בדגמי סדאן וקופה.
Є
יֶה (ביוניקוד: יֶה אוקראינית) היא האות השמינית בוריאנט האוקראיני של האלפבית הקירילי המייצגת את התנועה /je/ או /jɛ/ כמו במילה Єрусалим (יֶרוּסָלִים - ירושלים).
האות משמשת כיום באוקראינית, ברוסינית ובסלאבית כנסייתית ואף עד אמצע המאה ה-19 שימשה גם באלפבית הקירילי הרומני ובסרבית (האות בוטלה באלפבית של ווק סטפנוביץ' קראג'יץ' והוחלפה בדיגרף је). שפות סלאביות מודרניות אחרות עשויות להשתמש בצורות Є/є במקום Е/е למטרות דקורטיביות. האות נקראה בעבר יֶסְט וערכה המספרי היה 5.
אבי לי מילר
ביוגרפיה
מילר נולדה לג'ורג' מילר ומריאן לוריין מילר בפנסילבניה שארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי-קתולי. אמה ניהלה סטודיו לריקוד. במהלך שנותיה בבית הספר, אבי למדה ריקוד וכוריאוגרפיה.
בגיל 14 יסדה מילר את הסטודיו Abby Lee Dance Company. מאוחר יותר היא נעשתה למנהלת של העסק של אמה, Maryen Lorrain Dance Studio. במאי 1995 שונה שמו של הסטודיו ל-Reign Dance Productions. שני אולפני הריקוד ממוקמים בפיטסבורג, פנסילבניה. מילר לימדה אלפי תלמידים, חלק מהם עברו להופיע בברודוויי.
ב-2011, מילר התחילה להופיע בתוכנית הריאליטי רקדניות קטנות של Lifetime. התוכנית עוקבת אחרי פעילותן של ילדות צעירות בסטודיו של מילר ובניסיון שלהן להפוך לרקדניות טובות יותר. בתוכנית, מילר משתמשת בטכניקת האימון של רקדנים חדשים כדי להתחרות נגד סטודנטים לשעבר שלה, כדי לתת להם מוטיבציה להפוך לרקדניות טובות יותר בעצמן. שתי תוכניות ספין אוף של רקדניות קטנות הן Abby's Ultimate Dance Competition ו-Abby's Studio Rescue. מילר גם שימשה כשופטת אורחת ב-Dancing With the Stars.
בפברואר 2014 מילר נתבעה על ידי משפחת היילנד עבור בריונות כנגד תלמידתה לשעבר, פייג' היילנד. התביעה בסך 5 מיליון דולר יצרה סכסוך משמעותי בין קלי היילנד, אמה של פייג', לבין מילר. לאחר מכן פייג' הגישה תביעה בגין מצוקה רגשית. ההאשמות בוטלו מכיוון שהשופט צידד במילר. באותה שנה גם פרסמה את הספר "כל מה שלמדתי על החיים, למדתי בשיעורי הריקוד".
ב-2015 פתחה מילר סטודיו לריקוד בלוס אנג'לס שנקרא ALDC LA וצילומי התוכנית "רקדניות קטנות"" עברו לשם.
אחרי שקלי תבעה את מילר, מילר נכנסה לכלא לשנה אבל יצאה אחרי חצי שנה בעקבות גילוי מחלת הסרטן שלה.
עונת 1949/1950 בפוטבול ליג
עונת 1949/1950 הייתה העונה ה-51 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-20 באוגוסט 1949 והסתיימה ב-6 במאי 1950. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. פולהאם ווסט ברומיץ' אלביון היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
פורטסמות' זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו מנצ'סטר סיטי ובירמינגהאם סיטי. במקומן לליגה הבכירה עלו טוטנהאם הוטספר ושפילד ונסדיי.
כדורגלנים מצטיינים
ג'ו מרסר מארסנל זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
מגלוצרוס
מגלוצרוס (שם מדעי: Megaloceros; מילולית: "קרניים ענקיות") הוא סוג נכחד של אייל גדול שחי בסוף הפליוקן עד להולוקן. בעבר המין נחשב המין אייל אירי (Megaloceros giganteus) ליחיד בסוג זה, אך נמצאו עוד כמה מינים באתרי חפירות באירואסיה.
איילים אלה היו בעלי קרניים מסועפות גדולות שהזכירו את האייל קורא מאמריקה הצפונית וצפון אירואסיה, אך היו כבדים וארוכים יותר. לפי מראה השלד היה המגלוצרוס קרוב יותר לאיילי העולם הישן, כמו אייל אציל או ואפיטי, מאשר לאייל קורא.
מבנה הקרניים הכבדות נועד לסמן לנקבות שהזכרים חזקים וקשוחים מספיק, וכן כדי להילחם בזכרים יריבים חסונים, דבר התואם את עקרון ההכבדה של החוקר אמוץ זהבי. אפשרות נוספת היא שהקרניים שימשו כנשק משני להגנה מטורפים, אף שמשקלן עלול היה לגרום לטריפת בעליהם האיטי יותר במקרה והיה מסתבך בעטיין בצמחייה.
מריו חילה
מריו חילה פואנטס (בספרדית: Mario Gila Fuentes; נולד ב-29 באוגוסט 2000 בברצלונה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת לאציו מהסרייה א'.
קריירת מועדונים
חילה גדל במחלקות הנוער של סנטה פרפוטואה, סבאדל, מוייט, דאם, אספניול וריאל מדריד. בשנת 2019 החל לשחק בריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של ריאל מדריד. ב-30 באפריל 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של ריאל מדריד, בניצחון 0–4 על אספניול במסגרת המחזור ה-34 בלה ליגה לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך שתי הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-12 ביולי 2022 חתם חילה בלאציו מהסרייה א'. ב-31 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד סמפדוריה במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2022/2023.
רבי מני בר פטיש
רבי מני בר פטיש היה אמורא בדור השני של אמוראי ארץ ישראל. מתלמידי רבי ינאי. לפי הרב אהרן הימן היה רבי מני גדול הדור בתקופת רבי יוחנן.
ביהדות אשכנז נהגה שמו בקמץ מָני (כמו: מוני), אך הוא אינו זהה לשם מוני שנגזר מהשם הלועזי לקוף ולכן נכתב לפי כללי ההלכה בכתיב מלא עם האות ו'.
מתורתו
מפורסמת אמרתו בגנות הכעס:
לפי הרב סולובייצ'יק תפיסתו ההלכתית של רבי מני בר פטיש בהלכות שומרים הייתה שכאשר השומר שמר כדינו, מהווה השמירה פְּטור מתשלומים, ולא שלילה של שורש התחייבותו.
עדן רוטברג
עדן רוטברג (נולדה ב-1 ביולי 1998) היא כדורסלנית ישראלית, המשחקת בעמדת הקלעית בקבוצת אליצור רמלה וקפטנית נבחרת ישראל.
ביוגרפיה
רוטברג נולדה בתל אביב וגדלה בזכרון יעקב. החלה לשחק כדורסל במועדון המקומי לפני שעברה בכיתה ז' לשחק בבמחלקת הנוער של הפועל עמק יזרעאל. בגיל ילדות, בעונת 2010/11 זכתה בגביע ובעונת 2011/12 זכתה באליפות. בעונת 2012/13 זכתה בגביע ואליפות נערות ב'. בעונת 2013/14 זכתה באליפות נערות א' ובעונת 2014/15 הפסידה בגמר אליפות הליגה לראשון לציון.
קבוצות בוגרות
בעונת 2014/15 במקביל למשחקיה בנערות א' החלה לשחק בקבוצה הבוגרת של הפועל עמק יזרעאל. בעונה זו זכתה הקבוצה במקום השני של גמר גביע האיגוד לנשים. רוטברג נבחרה לחמשיית העונה ותגלית העונה בלאומית. בעונה הבאה 2015/2016 שהיא בכיתה י"ב, עברה לשחק באליצור חולון מליגת העל. בעונה זו הגיעה עם הקבוצה לשלב חצי גמר גביע המדינה. תום בעונה זו נבחרה רוטברג לתגלית העונה. בעונת 2016/2017 עברה לשחק בהפועל זיכרון/מעגן, בעונה זו נבחרה לחמישיית העונה. בשתי העונות הבאות שיחקה בא.ס. רמת השרון. בעונת 2019/20 שיחקה במדי אליצור רמלה, בעונה זו השתתפה עם הקבוצה במפעל היורוקאפ. הליגה הישראלית הופסקה עקב משבר הקורונה כאשר הקבוצה ממקומת במקום השלישי. רוטברג נבחרה לחמשיית העונה ומלכת הסלים הישראלית. בתום העונה חתמה במכבי עירוני רמת גן. בעונת 2020/21 זכתה עם הקבוצה בגביע המדינה לאחר ניצחון במשחק הגמר על אליצור רמלה. רוטברג שקלעה 22 נקודות וחילקה 6 אסיסטים נבחרה למצטינת המשחק. באותה השנה השלימה דאבל כאשר זכתה באליפות המדינה בתום סידרה של חמישה משחקים מול מכבי אשדוד
נבחרות ישראל
רוטברג הייתה חברה בכל נבחרות ישראל הצעירות: ב-2012 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 14. רוטברג סיימה את הטורניר כמלכת הסלים עם ממוצע של 15.6 נקודות למשחק.
ב-2013 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 16 דרג ב' שנערך בפורטוגל וסימה עם ממוצע של 5 נקודות, 2.1 ריבאונדים ואסיסט.
ב-2014 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 16 דרג ב' שנערך באסטוניה וסימה עם ממוצע של 12.9 נקודות (ראשונה בנבחרת), 4.4 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים.
ב-2015 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 18 דרג א' שנערך בסלובניה וסימה עם ממוצע של 11.4 נקודות (ראשונה בנבחרת), 3.3 ריבאונדים.
בנוסף באותה שנה זכתה עם חברותיה יערה יצחקי, ליאור הלוי ושיר לוי במקום השלישי באליפות אירופה בטורניר 3X3.
ב-2016 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 18 דרג א' שנערך בהונגרי וסיימה את הטורניר עם ממוצע של 11.1 נקודות, 3.1 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים.
ב-2017 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 20 דרג ב' שנערך באילת וסיימה עם ממוצע של 12.7 נקודות (שנייה בנבחרת), 2.4 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים.
ב-2020 במהלך משחקי מוקדמות אליפות אירופה מונתה לקפטנית הנבחרת.
ריטמייסטר
ריטמייסטר (בגרמנית ובשפות גרמאניות צפוניות "אמן רכיבה" או "אמן פרשים") הייתה דרגה צבאית של קצין פרשים ממונה בצבאות גרמניה, אוסטריה-הונגריה, סקנדינביה ומדינות אחרות.
סקירה כללית
ריטמייסטר היה אחראי בדרך כלל על פלגה (יחידה בגודל פלוגה הנקראת "troop" בארצות הברית, בניגוד לפלגת הפרשים האמריקאית הגדולה יותר שהיא בגודל גדוד), והיא מקבילה לדרגת האופטמן עם דרגת נאט"ו של OF-2. השמות השונים של דרגה זו בשפות שונות (כולם שפות גרמאניות, בתוספת אסטונית) היו:
המקבילה ההולנדית, Ritmeester, היא עדיין הייעוד הרשמי לקצינים ביחידות הפרשים של הצבא המלכותי ההולנדי.
בצבא הפולני (מהמאה ה-15 עד אמצע המאה ה-20) פיקד רוטמיסטז' על מערך שנקרא רוטה. אולם רוטמיסטז' ביחידות הוסארים היה מפקד של בין 100 ל-180 הוסארים, כשסגנו היה בדרגת לוטננט הוסארים. המונח הליטאי היה rotmistras. בתקופות קדומות יותר שימש הרוטמיסטז' כמפקד של פלוגת חי"ר או פרשים, אם כי לפעמים הוטלו עליו באופן זמני משימות בדרגת שדה כגון פיקוד על רגימנט שלם או אפילו מערך גדול יותר. בחיל הפרשים הדרגה נמשכה עד 1945 כתואר ברמת הפלוגה והייתה שוות ערך לקפטן של ימינו.
הדרגה אומצה גם על ידי הרגימנטים הרוסיים החדשים כרוטמיסטר (ротмистр) ומאוחר יותר נקבעה בטבלת הדרגות בתור דרגת הפרשים; עד 1798, ובין 1883 ל-1918, היה קיים גם שטאבס-רוטמיסטר (штабс-ротмистр) בדרגים נמוכים יותר, שייצג את דרגות הקפטן הבכיר והקפטן הזוטר בחיל המשמר הקיסרי הרוסי, פרשי הצבא, הז'נדרמריה ומשמר הגבול.
בכוחות הצבא הבריטי וחבר העמים, מאסטר רוכב הוא מינוי, לא דרגה. ברגימנט פרשי הבית ממונה קצין חובה מתאים עם דרגת מדריך רכיבה. משך מינוי זה נקבע על ידי לוטננט קולונל הרגימנט, ולאחר שמונה, מפקד הרכיבה אחראי למפקד רגימנט פרשי הבית על הכשרת המתגייסים.
דובאי מירקל גרדן
דובאי מירקל גרדן (באנגלית: Dubai Miracle Garden; בערבית: حديقة الزهور بدبي) הוא גן הפרחים הגדול בעולם, הנמצא בדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות.
הגן נמצא במדבר והוא הוקם במסגרת הסכם של חברת דובאילנד לנדל"ן עם חברת גינון וחקלאות חקלאית בראשות איש העסקים הירדני עבד אל נאצר ראחל.
הגן נפתח בשנת 2013 והוא משתרע על פני 780,000 מ"ר, והוא מכיל מעל 50 מיליון פרחים וכ-250 מיליון צמחים. הפרחים מופיעים בתצוגות שונות החל מערוגות פרחים ועד לקשתות בצורת לב וטירות מעוטרות. התערוכות בגן מתחלפות מדי עונה.
חלק מהגן הוא גן פרפרים מקורה שנפתח בשנת 2015 ובו 15,000 פרפרים מ-26 מינים.
הגן סגור בחודשי הקיץ בשל החום הרב השורר באזור.
הגן מהווה שיא גינס של הגן האנכי הגבוה בעולם.
הכללה נמהרת
הכללה נמהרת (או: הכללה חפוזה) היא כשל לוגי שבמסגרתו מתבצעת השלכה מתכונותיו של פרט, על הכלל כולו – וזאת, על סמך נתונים מעטים ולא מספיקים. לעיתים מתייחסים לכשל זה גם במונחים הכללה חפוזה או מוטה, הסקה מתוך מדגם לא מספק או ראיה מקרית.
כשל זה הוא אחד הגורמים העיקריים להסקת מסקנות מכלילות שגויות לגבי קבוצת אנשים, תוך יצירת סטריאוטיפים לא מוצדקים.
הליך הכשל
הכשל שבהכללה נמהרת מתרחש בתהליך הבא:
בפועל:
הכשל לא מתחשב בכך שהמסקנה לא נבדקה על כל הפריטים, ולמרות זאת מיישם ומכליל אותה אליהם, באופן חפוז. ככל שהמדגם A יותר קטן, כך הוא עלול להיות פחות מייצג ונכון עבור המקרים כולם (AZ).
כשלי הכללות שונים ונגזרים
הכללה שגויה יכולה להתרחש גם במדגם גדול שעלול שלא לייצג נאמנה את האוכלוסייה כולה אלא אם הוא אקראי לחלוטין. במקרים כאלו ייתכן שמדובר בכשל לוגי דומה מקבוצת כשלי המדגם הלא־מייצג.
מלבד ההכללות השגויות, קיימות גם הכללות תקינות שמובילות להיקשים כושלים. למשל, ניתן לתקן את הפגמים של ההכללה הנמהרת באמצעות הוספת סייגים לכל המקרים מתוך שאינם מקיימים את טענת ההכללה, כך שמגבילים את כלל האצבע לקטגוריה שבה הוא מתקיים באופן גורף. אך, אם יש יותר מדי חריגים, הסייגים מעקרים את ההכללה מתוכן מהותי.
התהליך המשלים שנגרם בכשל ההכללה הנמהרת, הוא ' או ' (לטינית: Secundum quid, מילולית "מה הלאה"). במסגרתו, מתוך ההכללה הנמהרת והסילוגיזם הסטטיסטי שגרמה, נגרמת ”תאונה” שבה מסיקים את קיומה של הטענה הכללית על פריט ספציפי, אף על פי שהיא שגויה לגביו בפועל, משום שהוא לא הוחרג כראוי. כאשר ההסקה מתבצעת מתוך אי־הכרה בגבולות וביכולות ההכללה של כללי אצבע, התהליך נקרא גם ””, או ””. לחלופין, ב עלולה להתרחש ”תאונה הופכית” שבה החריגים מהכללה המקורית מוכללים בעצמם באופן מופרז ולא־מדויק, תוך שפריטים מוחרגים מההכללה המקורית למרות שהם כן מקיימים את טענת ההכללה, כך שההכללה המקורית איבדה מכוחה וממשמעותה הנכונה שלא לצורך.
הערות שוליים
קט:כשלים לוגיים
הזרקת HTTP Header
הזרקת HTTP Header הוא סוג של פגיעויות ביישומי רשת כמו אתרי אינטרנט, המנוצלות על ידי תוקף בכך שהוא גורם לרכיב Header בפרוטוקול HTTP להשתנות על פי נתונים שהכניס המשתמש. פגיעות זו יכולה לשמש לכמה סוגים של תקיפות סייבר, ביניהן HTTP response splitting, Session fixation דרך הכותרת Set-Cookie, XSS וכן התקפות Redirect דרך שינוי כתובת ה URI בכותרת ה location.
הזרקות כותרות HTTP הוא תחום חדש יחסית שפורסם לראשונה על ידי עמית קליין במחקרו על request/response ו smuggling/splitting.
דלגנות
התרחשות
באופן כללי תופעת הדלגנות מוגבלת למיני פרסתנים בקבוצת הפקוריים. באמריקה הצפונית התופעה נראית אצל האנטילוקפרה ומיני האייל הפרדי (בעיקר אצל המין שחור-הזנב), באירואסיה היא נראית אצל אייל סיבירי, אייל הכרמל, יחמור, אייל סיקה ואנטילופה הודית ובאפריקה היא מבוצעת על ידי אנטילופות רבות: הבולטים שבהם הם צבי תומסון, אימפלה ובמיוחד הדלגן, אך לעיתים ניתן לראותה גם אצל בובאל איילי, גנו כחול, קובוס המשקפיים, צבי סוף הסוואנה, קודו גמלוני ואפילו אצל האילנד הכבד. כן היא נראית אצל סוס הבית, מארה, ארנבת ובעלי חיים נוספים. התופעה מצויה גם אצל בעלי חיים מבויתים כדוגמת כבשים ועזים, אך לרוב נעשית על ידי הטלאים והגדיים. בספורט הרודיאו, הפר או הסוס הפראי מבצע לעיתים קרובות דלגנות מבלי משים כדי לנסות להעיף את הרוכב מעליו. מיני טורפים מסוימים כדוגמת שועל אדום וחתול מבצעים התנהגות הדומה לדלגנות כאשר הם מנסים לצוד מכרסמים קטנים, אם כי בפועל הקפיצה נעשית על ידי הרגליים האחוריות.
הסברים אפשריים
על מנת להבין את הגורם להתנהגות הדלגנות רצוי לתאר תחילה את חסרונותיה: הדילוג חושף את החיה לטורפים פוטנציאליים שייתכן וכלל לא הבחינו בה לפני כן, ובנוסף גוזל זמן יקר ואנרגיה שהייתה יכול לשמש את בעל החיים לצורך ההימלטות מהטורף. בשל חסרונות אלו, הכרח שביצוע הדלגנות מביא בצורה כלשהי תועלת. מספר הסברים אפשריים להתנהגות:
הביולוג האבולוציוני האנגלי ג'ון מיינרד סמית סיכם כי "ההסבר טבעי לכך הוא שהדלגנות היא מדד של מצבו של הפרט ושל יכולת המילוט שלו", וכי "קשה לראות איך הוא יכול להוות מגבלה".
ההפיכה בגינאה (2021)
ההפיכה בגינאה התרחשה ב-5 בספטמבר 2021 בגינאה, ובמהלכה הודח הנשיא אלפה קונדה ונאסר על ידי הצבא בראשות מאמאדי דומבויה, שהשתלט על המדינה. צבא גינאה פרסם סרטון ובו נראה קונדה שבוי בידיי אנשי צבא, לאחר חילופי אש והתפרעות של כוחות חמושים בעיר הבירה קונאקרי. מפקד הכוחות המיוחדים, מאמאדי דומבויה, הופיע בתשדיר מיוחד שהשתלט על ערוץ הטלוויזיה הממלכתי בו הוא הודיע על השעית החוקה ופרוק הממשלה.
רקע
לאחר כמה עשורים של שלטון סמכותני בגינאה, היה קונדה המנהיג הראשון שנבחר במדינה באופן דמוקרטי. במהלך כהונתו, צמחה כלכלתה של גינאה באופן ניכר, רבות הודות למשאביה הטבעיים, אולם אזרחי המדינה לא חשו בצמיחה באופן משמעותי. בשנת 2020, שינה קונדה את החוקה החדשה של גינאה באמצעות משאל עם במטרה לאפשר לעצמו לכהן קדנציה שלישית. השינוי זכה לגינויים וביקורות בחברה הגינאית, מה שגרם להפגנות נרחבות במהלך 2019–2020, וכן לחוסר יציבות פוליטית. במהלך שנתו האחרונה בתפקיד נאבק קונדה במחאות ובמועמדי האופוזיציה, ורבים מהם נאסרו וחלקם אף נפטרו בשבי, זאת לצד משבר כלכלי חריף ועליית מחיריהם של מוצרים בסיסיים. באוגוסט 2021, בניסיון להגדיל את קופת המדינה, הכריזה גינאה על העלאת המס וקיצצה בתקציבי המשטרה והצבא. עם זאת, הממשלה נקטה במהלכים מעוררי התנגדות, כדוגמת הגדלת תקציב לשכת הנשיא והאסיפה הלאומית.
ב־1 באוקטובר 2021 הושבע מאמאדי דומבויה כנשיא זמני.
ההפיכה
ההפיכה החלה בבוקר 5 בספטמבר, כאשר הכוחות המזוינים של הרפובליקה של גינאה הקיפו את ארמון הנשיא והשביתו את פעילות הממשלה. לאחר קרב יריות עם כוחות תומכי הממשלה, המורדים בראשותו של דומבויה לקחו את קונדה כבן ערובה, הודיעו על פירוק הממשלה המכהנת בראשות איברהימה קאסורי פופאנה וביטול החוקה. הפוליטיקאים המקומיים נמנעו מהתבטאות בנוגע להפיכה ולא התנגדו או תמכו בה נחרצות, בעוד שההפיכה זכתה לגינויים והסתייגויות כמעט אוניברסליות מצד מדינות העולם, שקראו להפסיק את ההפיכה, לשחרר את האסירים ולהחזיר את היציבות הדמוקרטית על כנה.
Never Give Up
Never Give Up (בעברית: לעולם אל תוותר) הוא שיר מאת הזמרת האוסטרלית סיה, הלקוח מתוך אלבום הפסקול של הסרט סארו - הדרך הביתה שבוים על ידי גארת' דייוויס. השיר נכתב על ידי סיה וגרג קורסטין ויצא ב-18 בנובמבר 2016.
השיר היה מועמד לזכייה בקטגוריות - "השיר הטוב ביותר שנכתב לסרט קולנוע, לטלוויזיה או למדיה ויזואלית אחרת", בטקס פרסי גראמי ה-60.
ביקורות
ג'ון בילסטין ממגזין רולינג סטון כינה את השיר "המנון מעורר השראה". סאם מורפי מ"Music Feeds" אמר "סיה נכנסת אל תוך השורשים ההודיים של הסרט באמצעות יצירת אווירה בוליוודית תחת הקול שטוף השמש שלה". לארס ברנדל מבילבורד תיאר את השיר כמשמח ומלא עוצמה.
וידאו קליפ
קליפ מתלווה עם מילות השיר יצא ב-3 בינואר 2017. הקליפ הופק על ידי המפיקה הישראלית חן ביטון, בוים על ידי הבמאי הישראלי ליאור מולכו וצולם על ידי הצלמת הישראלית דנית סיגלר. בהשראת עלילת הסרט, הקליפ סובב אחר ילד וילד מבוגר יותר ממנו שפניהם מכוסות והם חובשים פאה בלונדינית-שחורה (סימן ההיכר של סיה). בסרטון הם מחפשים אחד את השני בתחנת רכבת נטושה ומפחידה. בהמשך הסרטון השניים מתאחדים, עולים על קטר מברזל ועוקבים אחר הרכבות על מנת לצאת מהתחנה. מילות השיר מופיעות כמרוססות בספריי במקומות שונים בסרטון. בכתיבת משוב לסרטון, צוות המגזין "וייב" כתב שסיה "יוצרת מסע של תקווה ואמונה בין שתי נשמות תאומות בחוויה חזותית"
Pie Jesu
Pie Jesu (בלטינית מקורית: Pie Iesu) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן, בהשתתפות המוזיקאי פול מיילס-קינגסטון, מתוך אלבום המחזמר, Requiem, של "רקוויאם". השיר יצא לאור במרץ 1985, על ידי חברת התקליטים EMI, כסינגל מתוך הפסקול.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-2.1 מיליון השמעות.