cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי ישראל–מרוקו
מלחמות ששת הימים ויום הכיפורים
מרוקו לקחה חלק במאמצי התיווך בין ישראל למצרים לאורך השנים, וכן בתיווך בין ישראל לפלסטינים. כחלק ממאמצי תיווך אלה מרוקו הייתה מהמדינות הערביות הראשונות שאפשרו למנהיגים ישראלים לבקר בהן. במהלך כהונתו כשר הפגיש חסן מלך מרוקו את דיין, עם ד"ר חסן תוהאמי, שליחו ויועצו האישי של נשיא מצרים אנואר סאדאת ב-1977. פגישה זו הייתה בבחינת פריצת דרך מדינית, שהובילה למגעים ישירים בין ישראל ומצרים, ששיאם בביקורו ההיסטורי של סאדאת במדינת ישראל. בספטמבר 1977, מעט לפני ביקור סאדאת בכנסת ישראל, נפגש שליחו, סגן ראש הממשלה חסן תוהאמי, עם שר החוץ הישראלי משה דיין במרוקו. בדצמבר נפגשו השניים שוב, בארמון המלך במרקש, בהשתתפות המלך חסן השני.
כתב יד (מקור)
במשך התקופה שקדמה להמצאת הדפוס, כתב יד היה לא רק העותק המקורי של היצירה, אלא גם הטכניקה ליצירת עותקים נוספים שלה לשם הפצתה (על כך בנפרד בערך כתב יד (העתק)).
יחסי ישראל–מרוקו
כינון יחסים דיפלומטיים
ב-22 ביולי 1986 ראש ממשלת ישראל שמעון פרס ערך ביקור במרוקו ונפגש עם המלך חסן השני בעיירת הנופש איפראן.
כתב יד (מקור)
מהותו של כתב יד
במשך שנים רבות היה כתב היד אכן כתוב בכתב ידו של המחבר. במצב זה תלויה קריאותו של כתב היד ביפי כתב ידו של המחבר. קריאות זו פוחתת כאשר, בכורח הנסיבות, נכללים בכתב היד מחיקות ותיקונים. קודם להמצאת הדפוס, הייתה גם היצירה הסופית בכתב יד, שהרי יצירת עותק נוסף נעשתה באמצעות העתקה ידנית של העותק המקורי (או עותק אחר), אך גם בהקשר זה יש מקום להבחנה בין כתב היד, כלומר העותק המקורי של היצירה, לבין העתקים שנוצרו ממנה. כתבי היד של לאונרדו דה וינצ'י, למשל, מונים 13,000 דפים של טקסט ורישומים (כתובים בכתב ראי).
יחסי ישראל–מרוקו
כינון יחסים דיפלומטיים
בשנות ה-90 עם כינון יחסים דיפלומטים בין המדינות התקיים מסחר גלוי בין ישראל למרוקו. בשנת 1994 המכון הישראלי ליצוא העריך שסך היצוא הישראלי למרוקו בתחומים כגון חקלאות, הייטק ושירותים עסקיים מגיע ל-220 מיליון דולר בשנה.
כתב יד (מקור)
מהותו של כתב יד
עם המצאת מכונת הכתיבה עברו כותבים, במיוחד כאלה המרבים בכתיבה, להשתמש במכונה זו, אך עדיין כתב היד היה העותק האחד והיחיד שיצא ממכונת הכתיבה של היוצר. התרחבות השימוש במעבד תמלילים, החל מאמצע שנות השמונים של המאה העשרים, יצרה שינוי מהותי יותר במשמעותו של המושג כתב יד. כתב היד המוגש לפרסום בעקבות יצירתו במעבד תמלילים אינו בהכרח העותק היחיד של כתב יד זה, שהרי ניתן לייצר בקלות רבה עותקים נוספים של כתב היד, זהים לזה שנמסר לפרסום או שונים ממנו במידה זו או אחרת. השפה האנגלית משקפת שינוי זה, בהחלפת המושג manuscript למושג typescript.
יחסי ישראל–מרוקו
ניתוק היחסים
בשנת 2000, בעקבות אירועי האינתיפאדה השנייה, ניתקה מרוקו את יחסיה הרשמיים עם ישראל. כניסת תיירים ישראליים למרוקו התאפשרה רק דרך מדינה שלישית, והויזה הונפקה בפועל רק במשרדי ביקורת הגבולות במרוקו. במקביל, המסחר הגלוי בין המדינות היצוא הישראלי למרוקו פחת משמעותית, ונכון לשנת 2012 הוא עמד על כ-20 מיליון דולר בלבד. על פי ההערכות חברות ישראליות ייצאו מוצרים למרוקו גם דרך מדינות צד-שלישי וללא שתווית "יוצר בישראל" מופיעה עליהם. מספר התיירים הישראלים שנסעו למרוקו מדי שנה נע בין 30–45 אלף איש. לפי משרד הכלכלה והתעשייה, בשנת 2020 התקיים סחר מזערי עם מרוקו שהסתכם במאות אלפי שקלים בשנה.
כתב יד (מקור)
שימור כתבי יד
כתב היד של יצירותיהם של כותבים חשובים, בתחומי הספרות היפה וספרות העיון, נשמר בארכיונים המוקדשים למטרה זו, ומשמש חוקרים העוסקים ביוצר (בפרט כאשר היוצר שמר גרסאות אחדות של הטיוטות שיצר). בחודש אפריל 2000 סערה הארץ כאשר נודע שהמשורר יהודה עמיחי מכר את ארכיונו לאוניברסיטת ייל שבארצות הברית.
יחסי ישראל–מרוקו
חידוש היחסים
ב-10 בדצמבר 2020, נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, דיווח על ההסכם המתגבש. ב-22 בדצמבר 2020 נחתם הסכם מסגרת לחידוש היחסים הדיפלומטים לצד מספר הסכמים נוספים: הסכם לשיתוף פעולה בתחום המים, הסכם בריאות, והסכם כלכלי. ישראל פתחה בשנית את משרד הקישור ברבאט, בראשות דוד גוברין, ומרוקו פתחה משרד קישור בתל אביב בראשות עבד אלרחים ביוד. ב-25 ביולי 2021 החלו טיסות ישירות בין המדינות. ב-11 באוגוסט 2021 הגיע שר החוץ הישראלי, יאיר לפיד, לביקור מדיני ראשון שבו חנך ברבאט את הנציגות הישראלית והודיע על שדרוג היחסים לדרג שגרירויות.
כתב יד (מקור)
שימור כתבי יד
התפתחות האינטרנט מאפשרת לסרוק ארכיונים של כתבי יד ולהציגם באתרים הפתוחים לציבור. דוגמה לכך היא "ארכיון איינשטיין", שנמצא באוניברסיטה העברית ומכיל מאות דפים של כתבי יד של אלברט איינשטיין, ומוצג לציבור באתר שיועד לכך. הארכיון אינו מכיל את כתבי היד של חיבוריו הנודעים של איינשטיין אודות תורת היחסות הפרטית, תנועה בראונית והאפקט הפוטואלקטרי (שנכתבו בשנת 1905), משום שאיינשטיין השמידם מיד עם קבלת ההגהות מהדפוס.
יחסי ישראל–מרוקו
חידוש היחסים
ב-14 ביוני נחתם הסכם שיתוף פעולה בין התאחדות הכדורסל של ישראל להתאחדות הכדורסל של מרוקו, בדגש על קידום מאמנים ומחנות אימון משותפים, בנוכחות של פיב"א ושגריר ישראל במרוקו, דוד גוברין.
כתב יד (מקור)
הוצאה לאור - מכתב יד לדפוס
מסירת כתב היד למו"ל הוא שלב חשוב בתהליך ההוצאה לאור של היצירה, ולא תמיד נחפז הכותב לעשות זאת. דוגמה בולטת לכך הוא הסופר ש"י עגנון, שהותיר בעזבונו כתבי יד רבים, כך שספריו שיצאו לאור לאחר מותו רבים מאלה שיצאו בחייו.
יחסי ישראל–מרוקו
חידוש היחסים
ב-15 ביוני 2022 נערך, בפעם הראשונה, משחק כדורסל בין נבחרת הנשים של ישראל לזו של מרוקו, כמשחק ראווה, בו ניצחה הנבחרת המרוקאית 62-58.
כתב יד (מקור)
הוצאה לאור - מכתב יד לדפוס
לעיתים אין הכותב מספיק לסיים את הכנתו של כתב היד לדפוס, כפי שמתאר אריה אהרוני בפתח ספרו של יעקב כנעני, "מילון חידושי שלונסקי":
יחסי ישראל–מרוקו
חידוש היחסים
ביולי 2023 הודיעה ישראל כי הכירה בריבונות של מרוקו על סהרה המערבית.
שיתוף פעולה ביטחוני
באפריל 2020 פורסם כי מרוקו רכשה מישראל מל"טים מסוג "הרון" בעסקה בשווי של כ-50 מיליון דולר.
ב-16 ביולי 2021 נחתם הסכם שת"פ בתחום הגנת הסייבר בין ישראל למרוקו, שיכלול שת"פ בנוגע למחקר ופיתוח, שיתוף מידע הגנתי, שת"פ בתחומי פעילות משותפים וכו'.
בנובמבר 2021 חתם שר הביטחון הישראלי, בני גנץ, על הסכם שיתוף פעולה ביטחוני עם מרוקו בביקור רשמי במדינה. היה זה הביקור הפומבי הראשון של קציני צה"ל על אדמת מרוקו.
ב-25 במרץ 2022 התקיים ביקור ראשון של אנשי צבא ישראלים במרוקו עם מקביליהם בצבא המרוקאי כחלק משיתוף הפעולה הביטחוני בין המדינות.
ביוני 2022 פורסם שישראל תיקח חלק כמשקיפה בתמרון צבאי ימי ואווירי שיקרא "האריה האפריקני", שיתקיים במרוקו בו ישתתפו כ-7,500 חיילים.
ב-18 ביולי 2022 החל ביקורו של הרמטכ"ל הישראלי, אביב כוכבי, בפעם הראשונה במרוקו, לשם הידוק היחסים הביטחוניים בין ישראל למרוקו. במסגרת זו, נפגש כוכבי עם הרמטכ"ל ושר ההגנה המרוקאים, וביקר בבסיסי הצבא המרוקאי.
בשנת 2023 הוכרזה עסקת מכירת 200 טנקי מרכבה סימן 3 למרוקו. שווי העסקה מוערך ב-1.2 מיליארד דולר.
ביוני 2023, משלחת של 12 לוחמים ומפקדים מיחידת סיירת גולני השתתפה בתרגיל "African Lion 2023" תרגיל בינלאומי ענק בו משתתפות כ-18 מדינות וכ-8,000 חיילים מצבא ארה"ב, מרוקו המארחת וצבאות נוספים מרחבי העולם. מצה"ל נמסר כי "לוחמי סיירת גולני יתמקדו בתרגול אתגרי לחימה שונים המשלבים לוחמת חי"ר אורבנית (שטח בנוי) ולוחמה תת קרקעית (מול איום המנהרות בה הם מתמחים ויסכמו את האימון בתרגיל משותף לכל הצבאות".
שיתוף פעולה כלכלי
בפברואר 2020 משרד החוץ הישראלי פרסם סרטון שבו קרא לאנשי עסקים מרוקאים להשקיע בישראל. לאחר פרסום הסרטון התקבלו במשרד החוץ פניות ממרוקאים אשר הביעו שמחה על פרסום הסרטון והביעו רצון לשיתוף פעולה בין המדינות.
ב-1 ביוני 2021 הודיעה חברת אשרא, החברה הישראלית לביטוח סיכוני חוץ, שהיא מתחילה לבטח יצואנים ישראלים שמייצאים למרוקו.
ב-20 בפברואר 2022 יצאה אורנה ברביבאי, שרת הכלכלה והתעשייה, לביקור עבודה במרוקו, שבמהלכו, ב-21 בפברואר 2022, חתמה על הסכם שיתוף פעולה כלכלי-מסחרי בין ישראל למרוקו ביחד עם שר הכלכלה והמסחר המרוקאי, ריאד מזוואר, שבמסגרתו, הוסדר תוואי הסחר בין המדינות, הוסכם על הורדת כל חסם לפעילות כלכלית במסגרת של שתי המדינות, הקלה בהשתתפות וקיום תערוכות טכנולוגיות, הקמת ועדת שתטמיע את סעיפי ההסכם ועוד.
ב-28 בפברואר 2022 הוכרז על תוכנית משולבת להכשרת כוח אדם בהייטק שלה שותפות ישראל, איחוד האמירויות, בחריין, מרוקו, ירדן ומצרים, כך שלאחר ההכשרה, אותם אנשים שישתתפו בתוכנית יעברו סטאז' בחברות הייטק ישראליות, בעבודה מרחוק, וחלק יעבדו במשרדים של אותן חברות בישראל.
ב-13 במרץ 2022, לאחר מספר דחיות בשל מגפת הקורונה, החלה חברת רויאל אייר מרוק להפעיל קו טיסות בין קזבלנקה לתל אביב בתדירות של 4 טיסות שבועיות.
ב-15 במרץ 2022 הגיע לישראל משלחת עסקית ראשונה ממרוקו, שכללה 80 נציגים ממגוון תחומי המשק המרוקאי, מטעם ה-CGEM, ארגון המעסיקים (תעשיינים וחברות) של מרוקו, לסדרת פגישות עם חברות ישראליות ולבחינת העמקת שיתופי הפעולה הכלכליים בין המדינות. במסגרת הביקור, באותו היום נחתם הסכם שיתוף פעולה כלכלי בין התאחדות התעשיינים הישראלית ל-CGEM לשיתוף פעולה בין חברות ישראליות למרוקאיות.
ב-29 במרץ יצאה משלחת עסקית ראשונה של נשיאות המעסיקים והעסקים, התאחדות התעשיינים, איגוד לשכות המסחר, מכון היצוא והתאחדות חקלאי ישראל, לקידום היחסים הכלכליים בין המדינות ולהרחבת שיתוף הפעולה הכלכלי.
ב-30 במרץ 2022, בפעם הראשונה, פתח משרד עו"ד ישראלי בשת"פ עם משרד עו"ד צרפתי שלוחה במרוקו במטרה לתת מענה משפטי בינלאומי לעסקים הפועלים בישראל, צרפת, מרוקו ובמערב אפריקה.
ב-23 במאי 2022 נחתם מזכר הבנות לשיתוף פעולה בתחום החדשנות בין ישראל למרוקו. שיתוף פעולה זה כולל טכנולוגיות חקלאות, מים ומזון, טכנולוגיות אקלים ולוגיסטיקה, וגם, פתרונות לגבי מחסור בהון אנושי. באותו היום, נחתמה אמנה לשיתוף פעולה בין לשכת עורכי הדין הישראלית ללשכת עורכי הדין של מרוקו.
ב-27 במאי נחתם הסכם שיתוף פעולה בתחום החדשנות והטכנולוגיה בין המדינות, הכולל שיתוף פעולה בתחומי בינה מלאכותית, טכנולוגיות חקלאיות, ניהול מים והתפלת מים, מדבור, טכנולוגיות לעיבוד מזון, ביוטכנולוגיה, אנרגיות מתחדשות, טכנולוגיות רפואיות ותעשיית התרופות, ערים חכמות ותעשיית הרכב, טכנולוגיית מידע, חלל, מדעי הרוח והחברה וסביבה.
ב-6 בספטמבר 2022 הוכרז כי מדינת ישראל תפתח נספחות כלכלית במרוקו במהלך 2023.
בדצמבר 2022 חברת ניו-מד אנרג'י הכריזה כי היא החלה בתהליך חיפושי גז במסגרת השטח הימי של מרוקו.
שיתוף פעולה תרבותי ואקדמי
ב-28 בינואר 2021 תורגם לראשונה ספר ישראלי להפצה במרוקו, בהוצאת des chemin Casablanca בקזבלנקה. הספר, נערה בחולצה כחולה, עוסק בנער שעלה ממרוקו לישראל.
ב-11 באוגוסט 2021 שר החוץ הישראלי ומקבילו המרוקאי חתמו על שלושה הסכמים לשיתוף פעולה בתחומי התיירות, התרבות והספורט.
ב-26 באפריל, נחתם הסכם שיתוף פעולה אקדמי נוסף בין הטכניון לאוניברסיטת מוחמד השישי המרוקאית.
ביולי 2023 נחתם הסכם הבנות לשיתוף פעולה בין ארכיון המדינה למקבילו המרוקאי.
יחס החברה המרוקאית לישראל
מרוקו היא בעלת קהילה יהודית בת כ-4,000 נפשות, ונחשבת לקהילה היהודית הגדולה ביותר במדינה ערבית, נכון לשנת 2021. בחברה המרוקאית יש זרמים מנוגדים ביחסם לישראל ולישראלים. מצד אחד, גורמים המקבלים את ישראל ושואפים לקיים עמה קשרים ובמיוחד עם ישראלים יוצאי מרוקו. דוגמה לכך הוא ביקורה בישראל בינואר 2017 של משלחת שהורכבה מאנשי עסקים ואינטלקטואלים מוסלמים ממרוקו. מצד שני, זרמים פאן ערביים, פאן אסלאמיים ופרו-פלסטיניים העוינים לישראל, תומכים בחרם עליה, ומתנגדים לקשרים מכל סוג עם ישראל. במרוקו פעילים מספר ארגונים הפועלים ברוח זו, שמקיימים לעיתים הפגנות נגד סממנים פומביים לקשרים בין ישראל למרוקו, כגון הופעות של אמנים מישראל.
לאורך השנים מרוקו התאפיינה בכך שהיא אחת ממדינות ערב היחידות שנחשבת לידידותית לתייר הישראלי ומהווה יעד תיירות עבור ישראלים. תיירים ישראלים ביקרו במרוקו עוד משנות ה-70 ושנות ה-80.
תקרית קיוג'ו
תקרית קיוג'ו היה ניסיון הפיכה צבאית כושל כנגד ממשלת יפן בראשות קנטרו סוזוקי, שנערך בלילה שבין ה-14 ל-15 באוגוסט 1945, שעות ספורות לפני ההכרזה הרשמית של הקיסר הירוהיטו על כניעת יפן, בניסיון לכפות על ההנהגה היפנית להמשיך במלחמה.
ההפיכה אורגנה על ידי משרד המטה של הצבא הקיסרי ומספר קצינים במשמר הקיסר. הקצינים הרגו את רב-סרן טאקשי מורי מהחטיבה הראשונה של משמרות הקיסר, וניסו לפרוץ אל ארמון הקיסר בטוקיו (קיוג'ו) ולשים את הקיסר במעצר בית תוך שימוש בחיל הפרשים השני של המשמר הקיסרי. אולם ניסיונם לשכנע את צבא המחוז המזרחי ואת הפיקוד העליון של הצבא לסייע להם ולהשתלט על טוקיו נכשל. לאחר שהקצינים ראו כי ההפיכה נכשלה, התאבדו רבים מהם. כישלון ההפיכה אפשר לקיסר ולהנהגה היפנית לבצע את החלטתם לקבל את תנאי הכניעה של בעלות הברית.
רקע
ב-26 ביולי, במהלך ועידת פוטסדאם, פורסמה הכרזה של בעלות הברית, שפרטה את תנאי הכניעה של יפן, ותבעה מההנהגה היפנית להיכנע ללא תנאי. כשתוכן הכרזת פוטסדאם הגיע לידי שר החוץ היפני שיגנורי טוגו, הוא מסר את עותק ההכרזה לידי הקיסר. לאחר שהשניים עברו על תוכן ההצהרה, שאל הקיסר את טוגו אם תנאי הכניעה הם הטובים ביותר, שיפן יכולה להשיג בהתחשב בנסיבות. טוגו השיב בחיוב. בתגובה ענה הקיסר "אני מסכים. בעיקרון התנאים מתקבלים על הדעת".
אולם בשלב זה, רוב ההנהגה היפנית הבכירה לא הייתה מוכנה לקבל את תנאי הכניעה, כפי שפורטו בהצהרת פוטסדאם. רק לאחר הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי, והצטרפות ברית המועצות למלחמה נגד יפן, השתנתה עמדת ההנהגה היפנית, ובישיבה שנערכה ב-9 באוגוסט, הוחלט לקבל את תנאי הכניעה של בעלות הברית. באותו היום, במהלך ישיבת חרום של המועצה העליונה לניהול המלחמה (קבינט המלחמה היפני), פנו ראש הממשלה קנטרו סוזוקי, שר הצי יונאי מיצומאסה ושר החוץ שיגנורי טוגו אל הקיסר הירוהיטו והציעו כי יפן תקבל את תנאי הסכם פוטסדאם ותיכנע ללא תנאים לבעלות הברית.
לאחר ישיבה שהתקיימה במקלט להגנה מפני תקיפות אוויריות, ראש הממשלה סוזוקי הופיע בפני המועצה העליונה לניהול המלחמה שהפכה למועצה הקיסרית ובה נכח גם הקיסר והחל מליל ה-10 באוגוסט התנהלו ישיבות המועצה מתחת לאדמה. הירוהיטו הסכים לבסוף לדעת שר החוץ שלו להיכנע לבעלות הברית. או-אז פנה הנציג היפני בשווייץ אל בעלות הברית ויידע אותם בדבר ההחלטה.
משרד המלחמה ידע כי ההחלטה תכעיס קצינים רבים שרצו להמשיך להילחם. תגובות נזעמות רבות הגיעו לידי המשרד ובמהלך ישיבה שנערכה במשרד המלחמה קציני המטה התלוננו בפני השר קורצ'יקה אנאמי. הסבריו אף לא סיפקו חלק מהקצינים הנוכחים.
מהלך המרד
ב-12 באוגוסט, לאחר חצות הלילה, דווח כי בעלות הברית החליטו על העברת סמכויות השלטון היפני לידי מטה ייעודי. משרד החוץ היפני התייחס להצהרה כאל הפרת ריבונות אך משרד המלחמה התייחס לכך בחומרה רבה יותר והתייחס לכך כאל שעבוד. בשעה 3 לפנות בוקר הוסכם באופן כללי על הכניעה ומספר קציני מטה החליטו להוציא לפועל הפיכה צבאית שתמנע הכרזה פומבית בדבר הכניעה שתוכננה ל-15 באוגוסט.
באותו הזמן, קבוצת קצינים החלו לארגן יחידות תחת פיקודם בטוקיו. בליל ה-12 באוגוסט 1945 רב-סרן קנג'י הטאנאקה יחד עם סגני אלוף מסטאקה אידה, מסאהיקו טאקשיטה, אינאבה מסאו וקולונל אוקיקאצו אראו, ראש החטיבה הצבאית, פנו אל שר המלחמה (שר הצבא ו"הדמות החזקה ביותר למעט הקיסר עצמו") וביקשו ממנו לעשות כל שביכולתו כדי למנוע את כניעת יפן. הגנרל אנאמי סירב לומר אם יסייע לקצינים הצעירים בהפיכה. מאחר שהם נזקקו לתמיכתו, הטאנאקה והמורדים האחרים החליטו כי אין להם ברירה אלא להמשיך בתכנון ניסיון ההפיכה בכוחות עצמם. האטאנקה בילה את מרבית היום ב-13 באוגוסט ובבוקר ה-14 באוגוסט בגיוס בעלי ברית ובחיפוש אחר תמיכה מבכירי הצבא ומשרד המלחמה.
מיד לאחר ישיבה שהתכנסה בליל ה-13 וה-14 באוגוסט והוחלט באופן סופי על כניעה, קבוצת קצינים בכירים לרבות אנאמי התאספו בחדר סמוך. כל הנוכחים היו מוטרדים מאפשרות של פרוץ הפיכה צבאית כשחלק הביעו תמיכה בהפיכה שכזו. לאחר שתיקה, הגנרל טוראשירו קוואבה הציע שכל הקצינים הבכירים הנוכחים יחתמו על הסכם למילוי פקודות הקיסר באשר לכניעת יפן—"הצבא יפעל בהתאם להחלטה הקיסרית עד האחרונה שבהן". ההסכם נחתם על ידי כל קציני המטה הנוכחים לרבות אנאמי, הג'ימה סוגיאמה, יושיג'ירו אומזה, קנז'י דויהארה, טוראשירו קוואבה, מסאקזו קוואבה וטדאיצ'י וקאמאצו.
בסביבות השעה 21:30 ב-14 באוגוסט המורדים של האטאנקה הוציאו את זממם לפועל. הגדוד השני של משמרות הקיסר הראשונים נכנסו לשטחי הארמון בטוקיו והצטרפו לכוח גדודי שכבר היה ממוקם במקום ונועד להגן על הקיסר. אך האטאנקה יחד עם רב-סרן ג'ירו שייזאקי שכנעו את מפקד הגדוד השני, קולונל טויוג'ירו האגה, להצטרף למרד באומרם כי אנאמי, אומזה ומפקדי המחוז המזרחי ומשמרות הקיסר תומכים בהפיכה אף שלא כך היה הדבר למעשה. האטאנקה אף פנה למשרדו של הגנרל שיזואיצ'י טנאקה, מפקד המחוז המזרחי וניסה לשכנעו להצטרף למרד אך הגנרל סירב במשנה תוקף וציווה על האטאנקה ללכת הביתה.
מלכתחילה, האטאנקה קיווה לכבוש את הארמון וכי תחילת המרד תסחוף את שאר הצבא להתקומם כנגד הכניעה. תקווה זאת הניעה אותו לאורך כל הימים והשעות האחרונים של המרד והעניקה לו אופטימיות עיוורת להמשיך בתוכניתו חרף התמיכה המזערית שקיבל. לאחר שנראה שהכל אורגן תוכננה ההפיכה לשעה 2:00 בלילה כשמשמר הארמון ישתלט על הארמון. השעות שחלפו עד לפרוץ ההפיכה היו מורטות עצבים. במהלכן הגנרל אנאמי שלח יד בנפשו והותיר מכתב בזה הלשון "אני - במותי - מתנצל עמוקות בפני הקיסר על הפשע הנורא", האם כיוון הגנרל לניסיון ההפיכה או להפסד במלחמה נותר לא ברור עד היום.
בינתיים האטאנקה ואנשיו צרו על הארמון. האטאנקה, שייזאקי וקפטן שיגטארו אויהארה (מאקדמיית חיל האוויר) הגיע למשרדי רב-סרן טאקשי מורי בבקשה להצטרף למרד מורי נפגש אז עם קרוב משפחתו, מיצ'ינורי שיראישי. שיתוף הפעולה של מורי, כמפקד החטיבה הראשונה של משמר הקיסר היה חיוני אך מורי סירב והאטאנקה בתגובה הרג אותו, מחשש שמורי יצווה על המשמר למנוע את המרד. אויהארה הרג את שיראישי ואלה היו הרציחות היחידות באותו הלילה. האטאנקה השתמש במשרד הגנרל על מנת לשלוח מברק למשמר הקיסרי ולהורות להם לסייע להפיכה.
משטרת הארמון פורקה מנשקה והכניסות נחסמו. במהלך הלילה אנשי האטאנקה עצרו 18 איש לרבות עובדי משרד משק הבית הקיסרי בעוד עובדי רשות השידור נשלחו להקליט את הודעת הכניעה.
קויצ'י קידו, ראש משק הבית הקיסרי הסתתר בזמן ההקלטות. המורדים בהנהגת האטאנקה סרקו את הארמון בחיפוש אחר שר הבית הקיסרי סוטארו הישיוואטה וקויצ'י קידו. השניים הסתתרו למעשה ב"כספת הבנק", חדר ששכן תחת הארמון. בשל ארגונו הארכאי של משרד בית הקיסר וההחשכות שהתרחשו בשל הפצצות בעלות הברית החיפוש נמשך שעות. שמות החדרים גם לא היו ידועים למורדים וכשמצאו את איש הצוות יושיהירו טוקוגאווה האטאנקה איים לשסף אותו בחרב סמוראית אך הוא שיקר ואמר שאינו יודע היכן שני האישים מסתתרים. המורדים חתכו כמעט את כל קווי הטלפון כדי למנוע קשר עם העולם שבחוץ.
באותה עת בעיר יוקוהאמה, בשכונת קנגאווה קבוצת מורדים נוספת בהנהגת טאקאו ססאקי פרצה אל משרדו של ראש הממשלה קנטארו סוזוקי כדי להורגו, אך כשמצאו את משרדו ריק ירו במכונת ירייה על הבניין והעלו אותו באש ומיהרו אל מעונו. ראש הממשלה ניצל מהתנקשות כשנמלט דקות בלבד לפני בוא המורדים, בזכות התרעה שקיבל מהקצין היסאצונה סאקומיזו. לאחר שגם הבעירו את המעון באש יצאו המורדים להתנקש בקייצ'ירו היראנומה שאף הוא הצליח לברוח וביתו נפל גם קורבן לשריפה. את שאר חודש אוגוסט ראש ממשלת יפן העביר תחת אבטחה משטרתית והיה ישן מדי לילה במקום אחר.
בשעה 3:00 לפנות בוקר נודע להאטאנקה על ידי מוסאטקה אידה שצבא המחוז המזרחי מגיע לארמון לעצור אותו וכי עליו להיכנע להם. לבסוף כשראה שתוכניתו קורסת הוא ביקש ממפקד מטה צבא מחוז המזרח טצואיקו טקאשימה לעלות לשידור כדי להסביר לאומה את מעשיו אך הלה סירב. כשקולונל האגה מהגדוד השני של משמר הקיסר ראה כי צבא המחוז המזרחי לא תמך במרד הוא הורה להאטאנקה לעזוב את הארמון.
מעט לפני 5:00 בבוקר בעוד המורדים ממשיכים בסריקות, האטאנקה יצא אל משרדי רשות השידור וניסה באיומי רובה לעלות לשידור בכוח. כשעה לאחר מכן, משהתקבלה שיחה ממטה צבא המחוז המזרחי, האטאנקה נכנע לבסוף. הוא אסף את תומכיו והם יצאו את אולפני רשות השידור. המרד נכשל סופית לאחר ששיזואיצ'י טנאקה שכנע את הקצינים המורדים ללכת לביתם. הוא עצמו התאבד 9 ימים לאחר מכן.
עם שחר, נודע לטנאקה כי פלשו לארמון והוא יצא להתעמת עם המורדים כשהוא מאשים אותם בפגיעה ברוח הצבא. בשעה 8:00 בבוקר המרד הסתיים לאחר שמארגניו הצליחו לכבוש את הארמון אך נכשלו במציאת ההקלטות של הכרזת הכניעה.
האטאנקה, על אופנוע ושייזאקי רכוב על סוס, יצאו לרחובות טוקיו להסביר את מעשיהם.
כשעה לפני שידור הצהרת הקיסר הירוהיטו בדבר כניעת יפן לבעלות הברית, בשעה 11:00 לערך, האטאנקה מיקם את אקדחו ברקתו וירה בעצמו למוות. שייזאקי דקר את עצמו וירה בעצמו. בכיסו של האטאנקה נמצא פואמת המוות שלו: "אין לי על מה להתחרט, עכשו שהעננים האפלים התפוגגו מעל שלטון הקיסר."
קירה רדינסקי
קירה רדינסקי (נולדה ב־28 ביולי 1986) היא מדענית מחשב המתמחה בכריית מידע ובינה מלאכותית, מנהלת ויזמת היי־טק ישראלית. מדענית, פרופסור אורח בטכניון. חברת מליאת רשות ניירות ערך. לשעבר דירקטורית מדע נתונים ומדענית ראשית ב-eBay ישראל.
ביוגרפיה
קירה רדינסקי נולדה בקייב, שבאוקראינה. הוריה נפרדו בטרם נולדה, והיא עלתה לישראל כשהייתה בת 4. גדלה בנשר עם אמה, דודתה וסבתה. האם, מתמטיקאית בהכשרתה, עבדה במספר עבודות במקביל כדי לפרנס את משפחתה. אביה של רדינסקי עלה בנפרד לישראל, חזר בתשובה ולא נמצא בקשר עימה.
רדינסקי למדה בתיכון ע"ש יצחק רבין בנשר. בין השנים 2004–2007 שירתה ביחידה הטכנולוגית של חיל המודיעין כמתכנתת, וזכתה ב־2006 בפרס ביטחון ישראל כחלק מצוות תכנות ביחידתה.
בעלת חגורה שחורה בקראטה.
חיים אישיים
רדינסקי מתגוררת בזכרון יעקב, נשואה לשגיא דוידוביץ, יזם הייטק ומנכ"ל חברת SparkBeyond, שמפתחת מנוע חיפוש המתמקד בתגליות ובמדע. אם לשניים.
פעילות באקדמיה
בשנת 2002, בגיל 15, החלה רדינסקי ללמוד בטכניון במסגרת תוכנית המצוינים. את שלושת תאריה האקדמיים קיבלה מהפקולטה למדעי המחשב בטכניון. את התואר הראשון סיימה בשנת 2008, ולאחר מכן למדה לתואר שני ולדוקטורט במסלול ישיר תחת הנחייתו של פרופסור שאול מרקוביץ. בתואר השני עסקה בתחומים הקשורים ללמידה תלוית־זמן ולבינה מלאכותית. בשנת 2012, בגיל 26, הגישה את עבודת הדוקטורט שלה, בה תיארה מתודולוגיה לניבוי אירועים על סמך שכיחות שאילתות באינטרנט, וניתוח סמנטי של טקסטים מ־500 השנים האחרונות, ארכיוני חדשות מהניו יורק טיימס משנת 1851, ומאגרי מידע נוספים.
משנת 2016 היא מכהנת כמדענית מבקרת בטכניון פרו בונו, ובמסגרת תפקידה עובדת מול בתי החולים ושותפה לבניית מודלים וחיפוש תבניות כדי לצפות מה ההסתברות שמטופל מסוים ילקה במחלה, ובמקביל לאפשר לקבל החלטה בבחירת התרופה ומינונה על פי ניתוח של מקרים דומים.
באוגוסט 2018 פורסם כי רדינסקי יחד עם שחר הראל, סטודנט לתואר שני במדעי המחשב בטכניון, יצרו מערכת חכמה לפיתוח תרופות חדשות. המערכת עושה שימוש בבינה מלאכותית ולמידה עמוקה על מנת לקצר את השלב הראשון בפיתוח תרופה, הכולל סריקה של מספר עצום של מולקולות ואיתור אלו שיש בהן פוטנציאל רפואי. המערכת עושה שימוש בידע כימי ורפואי קיים על מנת להציע אפשרויות לתרופות חדשות.
רדינסקי פרסמה מעל 50 מאמרים מדעיים. היא משתפת פעולה עם מעבדת מדעי המידע של יחידה 3060 בצה"ל.
פעילות בחברות הייטק
בין השנים 2009–2012 עבדה רדינסקי במחלקת המחקר במיקרוסופט. במהלך התמחות בת שלושה חודשים במטה מיקרוסופט ברדמונד פיתחה יחד עם אריק הורביץ, מנהל שותף בחטיבה, את "דברה" (Debra), מערכת Big Data המוצאת תבניות ושרשרות אירועים היסטוריים ועל סמך זה חוזה מגמות עתידיות. במסגרת המחקר רדינסקי הייתה שותפה ל־10 פטנטים רשומים, המחקר זכה לחשיפה גדולה ופרסום עולמי ואף נבחר בין כתבות הטכנולוגיה הטובות לשנת 2013. רדינסקי זכתה בפרסים ומלגות שונות והופיעה באירועים טכנולוגיים וכנסים רבים בעולם, כגון: ועידת TEDx, כנס וול סטריט ג'ורנל ועוד.
רדינסקי גם הובילה במיקרוסופט פרויקטים בתחום החיזויים האנליטיים, כגון: שיפור התוצאות במנוע החיפוש "בינג" ומערכת מבוססת בינה מלאכותית שחוזה התקפות סייבר על ארגונים.
במאי 2012 הקימה יחד עם ירון זכאי־אור את חברת ההזנק סיילס פרדיקט (SalesPredict). החברה פיתחה מערכת המבוססת על אלגוריתמי למידת מכונה ועיבוד שפה טבעית לחיזוי אנליטי אשר מספקת שירותים לאנשי מכירות וחברות, בעיקר מיון ומציאת לקוחות פוטנציאליים, באמצעות כריית מידע ממקורות שונים. היא כיהנה כמנהלת טכנולוגיות ראשית של חברת ההזנק, וכחברת דירקטוריון. ביולי 2016 רכשה חברת eBay את סיילס פרדיקט תמורת עשרות מיליוני דולרים. לאחר המכירה מונתה רדינסקי לדירקטורית מדע נתונים ומדענית ראשית ב־eBay ישראל.
באוקטובר 2019 התמנתה ליו"ר וסמנכ"לית טכנולוגיה של חברת הסטארט־אפ דיאגנוסטיק רובוטיקס, שרדינסקי הייתה ממקימיה שנתיים קודם לכן בטכניון. החברה מפתחת מערכות בינה מלאכותית לאוטומציה וחיזוי בעולם הדיאגנוסטיקה הרפואית על מנת לסייע לרופאים ולמטפלים לקבל החלטות אבחוניות מהירות ומדויקות יותר.
Berufsverbot
Berufsverbot ("איסור מקצועי", ובגרמנית: Berufsverbot) הוא צו של "פסילה מקצועית" לפי החוק הגרמני. ניתן לתרגם את Berufsverbot לאנגלית כ"איסור מקצועי".
Berufsverbot פוסל את המקבל מלעסוק במקצועות או בפעילויות מסוימות על רקע רישום פלילי, הרשעות פוליטיות או חברות בקבוצה מסוימת.
Berufsverbot בגרמניה הנאצית
בהתאם לחוק נאצי משנת 1933, חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי (ה-Berufsbeamtengesetz), אסרה הממשלה הנאצית בגרמניה על יהודים רבים, אמנים, יריבים פוליטיים ואחרים לעסוק במקצועות מסוימים.
Berufsverbot לאחר מלחמת העולם השנייה
לאחר 1945, שלטונות בעלות הברית במערב גרמניה הנפיקו צווי Berufsverbot נגד יוצרי קולנוע פוליטיים מסוימים כמו לני ריפנשטאהל, שקיבלה איסור מקצועי לכל החיים.
צו אנטי-רדיקלי משנת 1972
ב-28 בינואר 1972, הממשלה הפדרלית וראשי הממשלה של מדינות גרמניה הקימו את ה-Radikalenerlass (הצו האנטי-רדיקלי). על פי צו זה, נאסר על אנשים שנחשבו לחברים בארגון קיצוני או מזוהים עמו לעבוד כעובדי מדינה (Beamter), איסור שכלל מגוון עיסוקים במגזר הציבורי כגון הוראה. הצו הוכרז כתגובה לטרור סיעת הצבא האדום.
היו שהתנגדו ל-Berufsverbot, משום שלטענתם סתרה את חופש הבחירה התעסוקתי המובטח בחוקת גרמניה.
החוק הוחל באופן לא אחיד לאחר 1979, ורבות ממדינות גרמניה ביטלו את החקיקה הרלוונטית. הלנדטאג של סקסוניה התחתונה פרסם גינוי לנוהג ה-Berufsverbot. מדינות אחרות, כמו בוואריה, עדיין מיישמות את הצו.
התייחסות חוקית של מועצת אירופה
לפחות במקרה אחד (ווגט (Vogt) נגד גרמניה, 1995), בית הדין האירופי לזכויות אדם מצא את גרמניה מפרה את אחריותה לאזרח. דורותיאה ווגט הייתה מורה שפוטרה כי הייתה חברה פעילה במפלגה הקומוניסטית הגרמנית. הקביעה שזכות האזרח הופרה התבססה על סעיף 10 (הזכות לחופש הביטוי) וסעיף 11 (הזכות לחופש ההתכנסות וההתאגדות) של האמנה האירופית לזכויות אדם. לאחר מכן התפשרה עמה הממשלה על מתן פיצוי על זמנה ללא משכורת מלאה, הוספה לזכויות הפנסיה שלה באותה תקופה, וכן נזקים ועלויות צנועות נוספות.
מים לפילים (סרט)
מים לפילים (באנגלית: Water For Elephants) הוא סרט אמריקאי המבוסס על ספרה רב המכר של שרה גרואן. הסרט הוא סרט דרמה רומנטית ומכבבים בו רוברט פטינסון, ריס וית'רספון וכריסטוף ואלץ. הוא בוים על ידי פרנסיס לורנס והופק על ידי גיל נטר, ארווין סטוף ואנדרו ר. טטנבאום.
הסרט יצא ב-22 באפריל 2011 בארצות הברית ובקנדה.
עלילת הסרט
הסרט מתאר את זכרונותיו של ג'ייקוב בן התשעים (האל הולברוק) בצעירותו ואת הרפתקאותיו ב"קרקס של האחים בנזיני". ג'ייקוב (פטינסון), סטודנט לווטרינריה באוניברסיטת קורנל, נאלץ להפסיק את לימודיו בעקבות טרגדיה משפחתית, בה שני הוריו נהרגים בתאונת דרכים. ג'ייקוב, מחוסר כל, עוזב את עיר מגוריו ומגיע אל הקרקס הנודד של האחים בנזיני, בו מתחיל לעבוד כווטרינר. בקרקס, פוגש ג'ייקוב את אוגוסט (וולץ), מנהל הקרקס ואת אשתו היפהפייה מרלנה (וית'רספון), מאלפת הסוסים. בהמשך הסרט, הקרקס רוכש את הפילה רוזי, בה מטפלים מרלנה וג'ייקוב, והשניים מתקרבים ומתאהבים.
הכנסות
מים לפילים הוקרן ב-2,817 בתי קולנוע רגילים בארצות הברית ובקנדה. הסרט גרף ביום הפתיחה, ה-22 באפריל סכום של כ-7 מיליון דולר. בסך הכל הכניס הסרט כ-16.8 מיליון דולר בשבוע ההקרנה הראשון ו-117 מיליון דולר לכל אורך תקופת הקרנתו.
ברוך יוסף פייבלזון
הרב ברוך יוסף פייבלזון (ביידיש פייוועלזאהן; 1895 תרנ"ו - 11 באוגוסט 1933 י"ט באב תרצ"ג) היה ראש ישיבת ראדין.
תולדות חייו
נולד לרב אליהו מאיר, אב"ד בעיירה קלם שבליטא. בגיל 12 נשלח ללמוד בקיבוץ אצל הרב איצלה מפוניבז' והתחבב על רבו. לאחר מכן למד בישיבת סלובודקה, שם בלט בכישוריו. בגיל 13 חיבר ספר למדני.
נשא לאישה את פייגא אטל, בתו של הרב נפתלי טרופ.
בשנת 1925 והוא כבן 30 מונה על ידי החפץ חיים לראשות הישיבה, לאחר פטירת חותנו הרב טרופ. בגיל 36 חלה בזיהום ונפטר בי"ט באב תרצ"ג. נקבר בצמוד לקברו של חותנו. את החקוק על מצבתו ניסח ה"חפץ חיים":
השאיר אחריו שלושה ילדים קטנים. הילדים ואמם הוגלו בשנת 1941 לסיביר, והאם נפטרה שם. האח הקטן מת לאחר המלחמה בלודז', בשל מחלה.
בנו הרב שמואל אביגדור פייבלזון הוא ראש כולל בצפת. אחד מנכדיו הוא הרב אליהו פייבלזון.
ספרו
ספרו ברכת יוסף מבוסס על שיעוריו שהעלה על הכתב לפני אמירתם בישיבת ראדין. הוא עוסק בהם בעיקר בדברי הראשונים.
הספר ראה אור לראשונה בשנת תשכ"ב לאחר שנערך בידי בנו הרב אליעזר יעקב פייבלזון. בהקדמת הספר מציין הבן שכתב היד המקורי נלקח ממשפחתו על ידי המשטרה החשאית הרוסית נ.ק.ו.ד. בעיר ברנאול שבסיביר. הספר הנדפס מבוסס על העתקה של דוד זריצקי שהוכנה עוד קודם לכן לבקשת הרב יצחק הוטנר.
הרבנים אלעזר מנחם מן שך, יעקב קמנצקי ומשה פיינשטיין העניקו הסכמות לספר.
הדוכסות הגדולה של וירצבורג
הדוכסות הגדולה של וירצבורג (גרמנית: Großherzogtum Würzburg) הייתה מדינת לוויין של צרפת בתחומי הקונפדרציה של הריין, שכללה את שטחי בישופות וירצבורג לשעבר, ולאחר מפלת נפוליאון נכללה בשטחי ממלכת בוואריה.
היסטוריה
בשלום לינוויל בשנת 1801, הפכו שטחי בישופות וירצבורג לנסיכות חילונית, ובשנת 1803 צורפו לנסיכות הבוחר מבוואריה. באותה שנה קיבל פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה את נסיכות הבוחר מזלצבורג, כפיצוי על הדוכסות הגדולה של טוסקנה שנלקחה ממנו. בחוזה פרסבורג בשנת 1805 צורפו שטחי נסיכות הבוחר מזלצבורג לאימפריה האוסטרית, וכפיצוי קיבל פרדיננד את שטחי בישופות וירצבורג לשעבר כנסיכות בוחר, ולאחר תקופה קצרה שודרגה נחלתו לדוכסות גדולה.
ב-26 באוקטובר 1813 לאחר תבוסתו של נפוליאון בקרב לייפציג, ביטל פרדיננד את בריתו עם נפוליאון. ב-3 ביוני 1814 נחתמה אמנה בין אוסטריה לבוואריה, ולפיה צורפו שטחי הדוכסות לממלכת בוואריה, ואילו פרדיננד קיבל בחזרה את השליטה בדוכסות הגדולה של טוסקנה.
כריסטי פירס
כריסטי פטריסיה פירס (באנגלית: Christie Pearce; נולדה ב-24 ביוני 1975), אשר ידועה גם בשם הנישואים שלה כריסטי רמפון, היא כדורגלנית עבר אמריקאית. פירס, שזכתה עם נבחרת ארצות הברית בשני גביעי עולם, נחשבת לאחת משחקניות ההגנה האמריקאיות הטובות בכל הזמנים.
מכללות ומועדונים
פירס נולדה ביוני 1975 בפורט לודרדייל, פלורידה ואת רוב ילדותה העבירה בפוינט פלזנט, ניו ג'רזי. לאחר שסיימה את התיכון, החלה לילי ללמוד באוניברסיטת מונמאות'. היא שיחקה בקבוצות הכדורגל, הכדורסל והלקרוס של מונמאות' בין השנים 1993 ל-1996, וסיימה את לימודיה כשיאנית האוניברסיטה בשערים, בישולים ונקודות.
ב-1997, החלה פירס את קריירת המועדונים שלה ועברה לשחק במדי "סנטרל ג'רזי ספלאש" מהדבליו-ליג (W-League), שבאותם ימים נחשבה לליגת כדורגל הנשים המובילה בארצות הברית. היא שיחקה בדבליו-ליג במשך שתי עונות, ובסופן עזבה את הליגה.
בשנת 2001, הצטרפה פירס לקבוצת "ניו יורק פאוור" מליגת ה-WUSA, שהייתה ליגת הנשים הראשונה בעולם שבה כל השחקניות היו מקצועניות וקיבלו שכר על עבודתן. היא שיחקה בכל 18 המשחקים הפותחים של העונה הראשונה, אך נפצעה בהמשך ונאלצה לוותר על שאר העונה. היא שיחקה בניו יורק עוד שתי עונות, אבל לא הצליחה לעזור לקבוצה להעפיל לפלייאוף האליפות. בסיום עונת 2003, התפרקה הליגה עקב חובות כספיים.
ב-16 בספטמבר 2008, חתמה פירס בקבוצת "סקיי בלו", שקמה במסגרת ליגת ה-WPS החדשה. היא שימשה כקפטנית הקבוצה, ולקראת סיום העונה הראשונה גם מונתה למאמנת-שחקנית, אחרי התפטרותה של המאמנת הקודמת. למרות פתיחת עונה חלשה, הובילה פירס את "סקיי בלו" לפלייאוף, ובסיומו זכתה הקבוצה באליפות הליגה. פירס, שבאותו זמן אף הייתה בהיריון עם בנה השני, קיבלה את פרס אשת השנה ב-WPS. היא המשיכה לשחק ב-WPS עוד שתי עונות (אחת ב"סקיי בלו" ואחת ב"מג'יק-ג'ק"), עד שהליגה פורקה לפני עונת 2012.
נבחרת ארצות הברית
את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ארצות הברית, עשתה פירס ב-28 בפברואר 1997 נגד נבחרת אוסטרליה. השער הראשון שלה הגיע ב-2 במאי 1997, במשחק נגד קוריאה הדרומית. שנה לאחר מכן, בקיץ 1998, היא הייתה חלק מסגל הנבחרת שזכה במדליית הזהב במשחקי הרצון הטוב שנערכו בניו יורק.
ביולי 1999 זכתה פירס עם הנבחרת בגביע העולמי שנערך בארצות הברית. היא שיחקה רק במשחק אחד בטורניר, בניצחון 0-3 על קוריאה הצפונית בשלב הבתים. משחק הגמר של הטורניר, שנערך אל מול קהל שיא של 90,185 צופים, התקיים באצטדיון רוז בול שבקליפורניה. במשחק עצמו, נגד סין, הגיעו הנבחרות לבעיטות הכרעה, שם ניצחו האמריקאיות בפנדל המכריע מרגלי ברנדי צ'סטיין.
שנה לאחר מכן, זכתה פירס עם ארצות הברית במדליית הכסף באולימפיאדת סידני, לאחר שזו הפסידה 2–3 בגמר לנורווגיה. באולימפיאדה היא כבר שימשה כשחקנית הרכב, ופתחה בכל חמשת משחקי הנבחרת. בשנת 2001 היא קרעה את הרצועה הצולבת הקדמית שלה - פציעה שגרמה לה להפסיד את רוב משחקי הנבחרת במשך שנתיים. לאחר שהתאוששה, היא שיחקה ב-2003 בגביע העולם השני שלה עם ארצות הברית וסיימה איתה במקום השלישי, לאחר הפסד בחצי הגמר לגרמניה.
ב-2004 היא הייתה אחת משחקניות המפתח בזכייה של ארצות הברית במדליית הזהב באולימפיאדת אתונה, כאשר במהלך הטורניר היא פתחה בחמישה משחקים (מתוך שישה), בהם לא החמיצה דקת משחק אחת. את עונת 2005 היא החמיצה ברובה עקב כניסתה להיריון, אך 112 יום לאחר הלידה כבר חזרה למשחקי הנבחרת בטורניר ארבע האומות שנערך בסין בינואר 2006.
אל הגביע העולמי שנערך בסין בשנת 2007, כבר הגיעה פירס כשחקנית השנייה הכי ותיקה בנבחרת - אחרי קריסטין לילי. בחצי הגמר נגד ברזיל, האמריקאיות הפסידו 0–4, ורצף הנבחרת של 51 משחקים ללא הפסד נקטע. בנוסף, היה זה ההפסד הגבוה ביותר בתולדות נבחרת הנשים של ארצות הברית.
בקיץ 2008, בעקבות היעדרותה של קריסטין לילי, מונתה פירס לקפטנית הנבחרת. בטורניר הראשון שלה כקפטנית, היא הובילה את ארצות הברית לזכייה במדליית הזהב באולימפיאדת בייג'ינג, ובמהלכה אף ערכה את הופעתה ה-200 בנבחרת. עם פרישתה של לילי ב-2010, הפכה פירס לשחקנית הפעילה עם מספר ההופעות הרב ביותר בעולם הכדורגל. שנה אחר כך, הפסידה עם הנבחרת בדו-קרב פנדלים לנבחרת יפן בגמר הגביע העולמי.
לפני גביע העולם 2015, פירס איבדה את מקומה בהרכב הפותח של הנבחרת, אך זומנה בכל זאת לסגל הרחב ושמרה על מעמדה כקפטנית. היא שימשה כמחליפה בשני משחקים במהלך הטורניר, ולאחר שנכנסה בדקה ה-86 בגמר נגד יפן, הפכה לכדורגלנית המבוגרת ביותר ששיחקה אי פעם בגביע העולם (שיא שמאוחר יותר נשבר על ידי פורמיגה). במשחק הגמר, ארצות הברית ניצחה 2-5, ובטקס הזכייה פירס הניפה את גביע העולם בצוותא עם הקפטנית על המגרש, אבי וומבאק. בסיום אותה עונה היא פרשה מהנבחרת לאחר 18 שנים, כשלזכותה 311 הופעות ו-4 שערים.
בשנת 2021 נבחרה פירס כחברה בהיכל התהילה הלאומי לכדורגל, לצידם של חיימה מורנו וסטיבן צ'רונדולו.
יוסף חיים לוקשטיין
יוסף חיים לוקשטיין (25 בדצמבר 1902 - 13 ביולי 1979) היה רב אמריקאי, דוקטור, נשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה, נשיא אוניברסיטת בר-אילן בשנים 1957–1966, ונשיא.
חייו
נולד בשנת 1902 בעיירה סמיאטיץ (ברוסיה הלבנה) להוריו רבי יעקב שכנא ועלקא. בשנת 1910, כשהיה בן שמונה היגר עם הוריו לארצות הברית. למד בישיבת יעקב יוסף שבע שנים ולאחר מכן למד עוד ארבע שנים בתיכון של ישיבת רבי יצחק אלחנן עד שקיבל סמיכה לרבנות בשנת 1926. תוך לימודיו לרבנות סיים תואר שני ועבודת דוקטורט בנושא "זכות הבכורה בחברה ובמשפט היהודי" באוניברסיטת קולומביה. שימש כמרצה בישיבה אוניברסיטה לנושאים - "דרוש" ו"סידורי בית הכנסת".
בשנת 1923, התמנה לעוזר לרב משה זבולון מרגלית בקהילת "עדת ישורון" בניו יורק והתחתן עם ביתו גרטרוד שלאנג. לאחר מות הרב מרגלית ירש את מקומו בתור מנהיג הקהילה.
בשנת 1928 הקים את בית המדרש למורות שבהמשך הפך לסניף של ישיבה יוניברסיטי ועמד בראשו במשך 10 שנים.
בשנת 1937 הקים את (רבי משה זבולון - על שם הרב מרגלית או על שם סבו ) שהייתה בית הספר היומי הקהילתי הראשון בארצות הברית. לאחר מכן התווסף לישיבה גם מוסד של בית ספר תיכון. עמד בראשה עד לשנת 1967. עד למותו הישיבה מנתה כ-800 תלמידים.
בשנת 1941 התמנה לנשיא ועד הרבנים של ניו יורק ובהמשך לנשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה. לקח חלק פעיל בוועד של הרבנות הצבאית בצבא ארצות הברית ומתוך כך ביקר במחנות פליטי השואה באירופה לאחר מלחמת העולם השנייה. כמו כן, התמנה לנשיא ואף הוגדר כנשיא הכבוד של גוף זה עד למותו.
סייע לד"ר פנחס חורגין ביסוד אוניברסיטת בר-אילן ולאחר פטירתו התמנה לנשיא האוניברסיטה ושימש בתפקיד זה בין השנים 1957 -1967.
נפטר בגיל 76 ב-13 ביולי 1979 בבית החולים מאונט סיני במיאמי ביץ', פלורידה.
משפחתו
בנו, הרב יחזקאל לוקשטיין כיהן כעוזר הרב בקהילת קהילת ישורון החל משנת 1958, אז קיבל את משרת הרב לאחר פטירת אביו.
ססאר נבאס
ססאר גונסאלס נבאס (בספרדית: César González Navas; נולד ב-14 בפברואר 1980 במוסטולס שבספרד) המכונה כקיסר נבאס (ברוסית: Це́зарь На́вас) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הבלם ברובין קאזאן עד לפרישתו מכדורגל.
ספרד
נבאס עבר את האקדמיה של ריאל מדריד, אך לא הופיע אף משחק בהרכב הקבוצה הראשונה. הוא שיחק 4 עונות בריאל מדריד קסטיליה שבסגונדה ב'. ערך הופעת בכורה בליגת העל הספרדית בעונה 2004/05 במדי מאלגה בה שיחק 2 עונות, זה קרה בניצחון ביתי מול לבאנטה ב-12 בדצמבר 2004.
בינואר 2007 עזב בהשאלה את מלאגה שירדה לליגה השנייה לז'ימנסטיק טרגונה מליגת העל שבסוף העונה גם ירדה לסגונדה. אחרי החזרה למלאגה, ססאר נסע להיבחן באיפסוויץ' טאון, אך הוא לא הוחתם בשל פציעה. מאוחר יותר נבאס ביצע מעבר לראסינג סנטנדר.
רוסיה
ב-20 בפברואר 2009 נבאס חתם ל-3 שנים ברובין קאזאן תמורת 2 מיליון יורו. הוא הופיע לראשונה במדי רובין ב-7 במרץ 2009 בהפסד 2:1 בסופרקאפ מול צסק"א כאשר שיחק 120 דקות.
ב-10 ביולי 2015 נבאס עזב את רובין כשחקן חופשי וב-12 ביולי חתם על חוזה לשנה ברוסטוב.
ב-2017 חזר לרובין קאזאן ובפברואר 2019 הכריז על פרישתו ממשחק פעיל.
רוז'ה איגנטובה
רוז'ה איגנטובה (בבולגרית: Ружа Игнатова, נולדה ב-30 במאי 1980) היא נוכלת מורשעת בולגרית-גרמנית. היא ידועה בעיקר כמייסדת תוכנית הונאת הפונזי הידועה בשם OneCoin. הטיימס תיאר את התוכנית כ"אחת ההונאות הגדולות בהיסטוריה". היא הייתה הנושא של סדרת הפודקאסטים של BBC משנת 2019 הנקראת The Missing Cryptoqueen.
מאז שנת 2017 נמלטה איגנטובה מסוכנויות אכיפת חוק בינלאומיות שונות. בתחילת 2019 היא הואשמה שלא בפניה על ידי הרשויות בארצות הברית בגין הונאה בנקאית, הונאת ניירות ערך והלבנת הון. ביוני 2022 היא צורפה לרשימת עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI.
ראשית חייה וחינוך
איגנטובה נולדה ברוסה, בולגריה, בשנת 1980 למשפחה ממוצא צועני. היא היגרה לגרמניה עם משפחתה כשהייתה בת עשר, ובילתה חלק מילדותה בשרמברג במדינת באדן-וירטמברג. בשנת 2005 היא קיבלה דוקטורט במשפט בינלאומי פרטי מאוניברסיטת קונסטנץ. בנוסף לכך, לפי הדיווחים, היא גם עבדה עבור תאגיד מקינזי ושות'.
פעילות פלילית
ב-2012, איגנטובה הורשעה במרמה בגרמניה בקשר לרכישת החברה שלה ושל אביה פלמן איגנטוב, שזמן קצר לאחר מכן הוכרזה כפושטת רגל בנסיבות מפוקפקות; ניתן לה מאסר על תנאי של 14 חודשי מאסר.
בשנת 2013, היא הייתה מעורבת בהונאה שיווקית מרובת רמות בשם BigCoin.
בשנת 2022 אישרה המשטרה בגרמניה את דבר קיומה של חקירה של "עורך דין מנוי-איזנבורג " בגין הלבנת הון אפשרית: העברת 7.69 מיליון אירו על ידי איגנטובה לאחד מחשבונותיו הפרטיים בשנת 2016. בינואר 2022 ערכה המשטרה חיפוש בדירות ומשרדים בוויילבורג, באדן-באדן, פרנקפורט אם מיין, באד הומבורג, נוי-איזנבורג ופאיהיניגן על האנץ.
במאי 2022, היורופול צירף את איגנטובה לרשימת ה'מבוקשים ביותר' שלו. ב-30 ביוני 2022, ה-FBI הוסיף את איגנטובה לרשימת עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI במסיבת עיתונאים משותפת עם מחלקת החקירות הפליליות של שירות הכנסות הפנים, משרד התובע הכללי של ארצות הברית והמחוז הדרומי של ניו יורק, שבמהלכה הציעו פרס של עד 100,000 דולר למידע המוביל למעצרה של רוז'ה איגנטובה.
חיים אישיים
רוז'ה איגנטובה הייתה נשואה לעורך דין גרמני, איתו נולדה לה בת ב-2016.
גביע סינקפילד 2016
גביע סינקפילד 2016 היא תחרות העל שהתקיימה בסנט לואיס בין התאריכים 5 באוגוסט ל-16 באוגוסט 2016, כחלק מסבב הגרנד פרי. הייתה זו הפעם הרביעית שהתקיימה תחרות במפעל זה.
בתחרות נערכו תשעה סיבובים, בקצב משחקים של 40 מסעים ב-90 דקות בתוספת 30 שניות לכל מסע, ולאחר מכן עוד 30 דקות ליתרת המשחק, שוב בתוספת 30 שניות לכל מסע. קרן הפרסים עמדה על 300,000 דולר.
התחרות הייתה בקטגוריה 22 (מד כושר ממוצע 2779).
בתחרות ניצח הרב-אמן האמריקאי וסלי סו.
תוצאות התחרות
! !! שחקן!! מד כושר !! דירוג בעולם !! דירוג ראשוני בתחרות !! 01 !! 02 !! 03 !! 04 !! 05 !! 06 !! 07 !! 08 !! 09 !! 10 !!ניקוד סופי !! ביצוע מד כושר
עקדת יצחק (גייגר)
"עקדת יצחק" הוא ציור, מסוף המאה ה-19, המיוחס ליוסף צבי גייגר, ומתאר את עקדת יצחק.
היסטוריה
במשך תקופה ארוכה זוהה הציור כיצירתו של האמן משה בן יצחק מזרחי. כך, לדוגמה, בקטלוג התערוכה "אמנות ואומנות בארץ-ישראל במאה הי"ט", שנערכה במוזיאון ישראל בשנת 1979. גרסה מוקדמת של הציור מצויה באוסף יצחק איינהורן. חיזוק לזיהוי הגיע מהשוואה להדפס אבן מאת מזרחי, המצוי באוסף המוזיאון היהודי בניו יורק.
במאי 2022 נמכר הציור במכירה פומבית בעבור 3,200 דולר.
תיאור
העבודה מורכבת משני רגיסטרים (רצועות רוחב), המתארות את סיפור העקדה בסדר כרונולוגי, מימין לשמאל. סביב התיאור מסגרת בצורת חבל קלוע בצבע אדום. תיאורים אלו מלווים בציטוט פסוקים מתאימים מן הטקסט המקראי. ברגיסטר התחתון מתוארים אברהם ויצחק בדרכם אל העקדה. הם לבושים בגדים מפוארים בצבע סגול. אברהם נושא סכין ארוכה ומחתה, ואילו יצחק, ההולך לפניו, נושא על גבו עצים לבערה. מאחוריהם מתוארים חמור ושני נערים היושבים ומחכים. הם מתוארים כלבושים בבגדים בני התקופה וחובשים תרבוש או טורבן.
בחלק העליון מופיע תיאור העקדה עצמה. אברהם מתואר לבוש טלית ומניף את המאכלת לעבר יצחק, העקוד על המזבח. מזבח זה מתואר כבעל מסגרת מעוטרת בסגנון מזרחי. למרות שימוש בתיאור זווית המזבח, לא מצליח התיאור להפוך לתלת־ממדי. מעל המזבח מרחף מלאך בעל שש כנפיים אדומות. בצדו השמאלי של התיאור מופיע איל שראשו בין ענפי עץ קטן. למרות סממנים ריאליסטים שונים, נושא הציור אופי עממי בעל הקשור לתיאור פרופורציות ומרחב.
פלייריקס
פלייריקס (באנגלית: Playrix) היא חברה שמפתחת משחקי מחשב. החברה הוקמה בשנת 2004 ברוסיה וכיום המטה שלה ממוקם בדבלין, אירלנד.
אחים דמיטרי ואיגור בוכמן נולדו למשפחה יהודית ביער וולוגדה בצפון רוסיה. הם פיתחו את המשחק הראשון בשנת 2001. הם שיחררו משחק Discovera באותה שנה. משחק נוסף שפותח בהמשך נתן לאחים הכנסה ממוצעת של 200 דולר בחודש. לקראת שנת 2004 לאחר שפותח משחק נוסף ושומרי מסך המוצרים נתנו להם הכנסה של 10 אלף דולר בחודש. הם החליטו להקים חברה בעיר וולוגדה בה הם התגוררו ולהעסיק מספר עובדים. בסוף שנת 2007 רווחי החברה היו כ-300 אלף דולר בחודש.
בשנת 2009 הוחלט להפסיק לפתח משחקים למחשבים ולעבור לפיתוח משחקים לסמרטפונים. המשחק הראשון Township שוחרר בשנת 2013. תוך שבע שנים הוא הורד 250 מיליון פעמים.
באפריל 2013 מטה החברה עבר לדבלין. החל משנת 2015 מספר משמעותי של מפתחי משחקים של החברה עובדים מרחוק. בשנים 2015–2020 החברה שחררה משחקים נוספים. היא הגיע לרווח של 1.5 מיליארד $ בשנת 2019.
לאחר תחילת מגפת הקורונה החברה הודיעה על גידול משמעותי של המכירות ורווחים. המשחק Gardenscapes הגיע ל-190 מיליון הורדות. באותה שנה כל עובד החברה קיבלו בונוס להתמודדות עם המצב. בשנת 2021 שווי החברה היה כ-8 מיליארד $ והיא הייתה החברה הרביעית בעולם בתחומה עם רווח של 2.1 מיליארד $.
חיים יהודה אברהם
הרב חיים יהודה אברהם או רחמים חיים יהודה אברהם או בכור אליעזר (נפטר ב-13 בדצמבר 1848, י"ח בכסלו ה'תר"ט) היה אב בית דין, דרשן דיין ופוסק שחי ופעל באזמיר. ספרו, שו"ת אחי וראש, מצוטט רבות בדברי האחרונים.
ביוגרפיה
נולד באזמיר לרבי יהושע אברהם יהודה, מחבר "ספר עבודת משא". למד בישיבת בית יעקב רבי, יחד עם רבי חיים פאלאג'י, שהעיד על כך שהיו חברים קרובים: במשך כ-17 שנה. בישיבה למד שבעה ימים בשבוע, אליבא דהלכתא "ולרבות הלילות". למשך כשנתיים כיהן כראש הישיבה. היה סגפן, והתענה תעניות רבות, וביניהם לימודי ל"ו שעות . כיהן כדיין בעיר, וכתב כמה ספרים, שהיו כולם למאכולת אש, ואחיו, רבי ישראל בנימין, הוציא לאור את כתביו מהמעט שנותר מהם ברשותו. היה דרשן ותיק, ורבים מדרושים שנשא נדפסו בסוף ספרו "אחי וראש".
ספרו נחשב בתשובות האחרונים, והם מביאים אותו רבות בספריהם, וביניהם:ר' אליהו ילוז ממרוקו בספר יש מאין, רבי דוד פיפאנו , רבי דוד ועקנין מטבריה בספר חיים ביד להרב חיים פאלאג'י , רבי עובדיה הדאיה והרב עובדיה יוסף, שמביאו עשרות פעמים בחיבוריו
נפטר באזמיר בי"ח בכסלו ה'תר"ט ונקבר בה. על מצבתו נרשם:
צאצאיו
בנו היה הגביר רבי נסים יהושע אליעזר, שנדב את הכסף להוצאת ספרו של אביו, ובתו הייתה רבקה, שהתאלמנה מרבי יוסף אמאדו, בנו של רבי יעקב אמאדו שנפטרה בז' באייר התרס"ד.
22 (שיר של טיני וגרייסי)
22 (מוכר כ-Twenty Two) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הארגנטינאית טיני והזמרת-יוצרת הקולומביאנית גרייסי. הוא יצא לאור ב-3 במאי 2019, על ידי חברת התקליטים הוליווד רקורדס ויוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השלישי של טיני, Tini Tini Tini (2020).
השיר הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים של אורוגוואי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אל דנדי, אנדרס טורס, טיני וגרייסי והופק על ידי דנדי ואנדרס טורס גם כן. טיני הזמינה את חברתה הקולומביאנית גרייסי להקליט עמה את השיר הזה. גרייסי שיתפה פעולה עם טיני בעבר ב-"" (עם אנה גרה ואיתנה). "22" הוא שיר בסגנון לטיני וקומביה שמקורה בארגנטינה, שם טיני נולדה וחיה.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-115 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-3 במאי 2019, ביום יציאתו של "22" כסינגל. בתחילתו, ניתן לראות רכב מפואר נוסע במהירות ובהמשך את טיני מתאפרת. בהמשך לכך, מופיעה גרייסי והשתיים מתחילות לבצע את הבתים שלהן בשיר. לאורכו ניתן לראות את שחקן הכדורגל הארגנטינאי סרחיו אגוארו.
נכון ליולי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-255 מיליון צפיות.
פרי (מאכל)
פרי הוא מזון שמקורו בפרי מהצומח המשמש למאכל אדם.
הגדרות קולינריות
מבחינה קולינרית, לפירות מאכל טעם שנע בדרך כלל בין מתוק לחמוץ ומרקם בשרני. על אף שגם פירות שאינם עונים על הגדרה זו משמשים למאכל, אלו מכונים ירקות. הבחנה עממית נוספת בין פרי לירק היא בכך שפירות מכילים בתוכם זרע או זרעים קשים ("גרעין" או "גרעיני" הפרי) שלא ניתן לאוכלם, ואילו ירקות מכילים זרעים "רכים" הניתנים לאכילה, או שאינם מכילים זרעים כלל.
שימושים
פירות משמשים גם לקישוט, באמצעות הצגתם בתוך כלים או על ידי חיתוכי פירות מעוצבים.
הכנה
פירות רבים ניתנים לאכילה כמות שהם ללא כל עיבוד. לחלק מהפירות קליפה אכילה, ובחלקם הקליפה מוסרת לפני האכילה. בחלק מהפירות עם קליפה אכילה ניתן גם להסירה, טכניקה שנפוצה בעיקר לצורך עיבוד של הפרי. פירות גדולים במיוחד בדרך כלל נחתכים לצורך אכילתם, לפרוסות או לקוביות. בנוסף, יש פירות שלא ניתנים לאכילה ללא עיבוד כלשהו.
שימור
פירות נרקבים במהירות, במיוחד כשאינם בקירור. במהלך ההיסטוריה, כאשר אמצעי קירור לא היו בנמצא וזמינות פירות הייתה רק בעונתם, פיתח האדם שיטות שונות לשימור הפירות לאורך זמן. מעבר לשימורם, שיטות אלו שינו את טעמי הפירות באופן שהפך אותם לאהובים במיוחד.
ייבוש
יבוש פירות על ידי חשיפתם לאורך זמן לשמש הוא טכניקה עתיקת יומין. כיום מייבשים פירות גם באמצעות מיכון והוספת חומרים משמרים.
בתהליך הייבוש מאבדים הפירות מים רבים ומצטמקים, עד כדי שביעית ממשקלם המקורי. עקב איבוד המים טעמם מודגש ועז יותר משל פרי טרי. תהליך הייבוש גורם לאבדן מרבית ויטמין C שהיה בפרי. ריכוז הסוכר בפרי יבש גבוה בהרבה מזה שבפרי טרי, ולכן הם מקור מזון עתיר קלוריות.
רקיחה
שיטת שימור מסורתית נוספת היא רקיחת הפירות לריבה. בדרך כלל, נחתכים הפירות ומבושלים בבישול ארוך בחום נמוך, בתוספת של סוכר או פקטין. הבישול הארוך מוציא את המים מהפרי ומאדה את חלקם. בבישול, הסוכר והפקטין מעניקים לריבה את המרקם הג'לטיני, כשאחוז הסוכר הגבוה משמש כאמצעי השימור. אחד היתרונות של רקיחת פירות הוא שניתן לנצל בדרך זו פירות שנמצאים על סף הריקבון.
שימור בסוכר
שיטה המשלבת את שתי השיטות הנ"ל היא שימור פירות בסוכר. בשיטה זו, בשלב הראשון הפירות מבושלים כבהכנת ריבה, ובשלב השני מיובשים. התוצאה היא מאכל מתוק מאוד, עתיר קלוריות ובמשקל נמוך. בחלק מהפירות המכילים קליפה לא אכילה, ניתן ליישם את התהליך על הקליפה ובכך להפכה לאכילה. פירות מסוכרים משמשים לרוב כחטיף וכתוספות וקישוטים לקינוחים.
התססה
התססת פירות משמשת בעיקר ליצירת משקאות אלכוהוליים. בתסיסת הפירות, מפרקים שמרים את הסוכר שבפרי לאתנול. על מנת ליצר משקאות אלכוהוליים הפירות נסחטים לתירוש (להלן) ונחשפים לשמרים, לעיתים בתוספת סוכר, בסביבה דלת חמצן.
השמרים מגיעים לרמת אתנול מרבית תוך כ-40 יום (כ-18%), ומתים בריכוז זה. על מנת להגיע לריכוז אתנול גבוה יותר אפשר לזקק את התמיסה. אך תהליך זה מוציא את מתיקות הפירות מהמשקה. התוצר המוכר ביותר של התססת פרי הוא יין.
כבישה
כיוון שטעמם של מרבית הפירות מתוק, כבישה של פירות היא שיטת שימור שמיושמת על מגוון מצומצם יחסית של פירות, וברוב המקרים על פירות שטעמם פחות מתוק. טעמם של פירות כבושים חזק מאוד, ובמקרים רבים הם משמשים לתיבול מאכלים ולאו דווקא לאכילה ישירה. כמו בשימור בסוכר, גם בכבישה ניתן לנצל קליפות פרי שאינן אכילות ללא עיבוד. ממצאים ארכאולוגיים מעידים על כבישה של זיתים כבר לפני כ-6,600 שנה וזהו ככל הנראה הפרי הנפוץ ביותר שנאכל כבוש.
שימורי פרי
שימור פירות על ידי חימום בכלים אטומים הומצא בעשור הראשון של המאה ה-19. הפירות מחוממים בתוך כלי אטום עד לעיקורם. שיטה זו החלה באמצעים ביתיים, אולם מאוחר יותר התפתחה לשיטה תעשייתית, בה מיוצרות קופסאות שימורים של פירות. שיטה זו אפשרה שינוע של פירות על פני מרחקים גדולים ובכך שימוש בפרי הרחק ממקום הגידול, בטרם הומצא השינוע בקירור.
סחיטה
פירות נסחטים על מנת להפיק מהם מיץ או שמן (במקרה זה פעולת הסחיטה מכונה כבישה קרה). לרוב לא נעשה שימוש בשאריות של פרי לאחר הסחיטה.
בישול
כיוון שאת רוב הפירות הטריים ניתן לאכול כמות שהם ללא עיבוד, בישול של פרי לצורך אכילתו הוא דבר נדיר. על פי רוב, שימוש בפירות טריים לבישול נעשה כחלק מתבשיל אחר, על מנת להעשיר רטבים בטעמי הפרי, או הכנת רטבים על בסיס הפרי. קיימים גם מאכלים המבוססים על בישול פירות טריים. בישול פירות נפוץ יחסית במגדנאות.
ערכים תזונתיים
פירות הם לרוב דלים בשומן ונתרן, נעדרים כולסטרול ומכילים בעיקר מים, סוכר פירות, סיבים תזונתיים, ויטמינים כגון ויטמין C, פרו ויטמין A וחומצה פולית ומינרלים כגון אשלגן וסידן. יש הטוענים שתזונה עשירה בפירות מועילה למניעת מחלות לב, יתר לחץ דם, סוכרת מסוג 2, סוגים מסוימים של סרטן, אסתמה, יתר משקל, פגיעה ביכולת המחשבה ודיכאון.
בנוסף, נטען גם כי לעיסת מזונות קשים ופריכים כגון פירות בזמן הילדות, לפני שבקעו השיניים הקבועות ומאוחר יותר שיני הבינה, כשהלסת עדיין צומחת, דרושה להתפתחות תקינה של הלסת, ומונעת בקיעה לא נכונה של השיניים, המובילה לשיניים עקומות ולשיני בינה שלא בקעו נכונה.
סיכונים בריאותיים
סוכר פירות נקשר לא מעט להשמנת יתר ורמות LDL וטריגליצרידים גבוהות מן הרגיל. תת ספיגה של פרוקטוז היא הפרעת עיכול נפוצה אשר משפיעה על עד כ-30% מהאוכלוסייה במדינות המערב. ישנן השערות ששכיחות התופעה במדינות אסיה נמוכה יותר אך עדיין יחסית גבוהה, עד 10%.