cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בוקרה פיל מישמיש
תרגומו המילולי לעברית הוא "מחר של(עונת) המשמש" והוא מתייחס לדחייה למועד שלא יחול לעולם. הביטוי קשור להבשלה המהירה של פרי המשמש. ואולי גם לחיי המדף הקצרים שלו, המקצרים את משך הזמן בו הוא נמכר בשווקים. יש המקצרים את הביטוי ל"בוקרה" בלבד.
יונה בן אמיתי
תאולוגים נוצריים
תאולוגים נוצרים עסקו בסיפור יונה מראשית הנצרות. הירונימוס התייחס בחיוב לגישה הפטריוטית של יונה, שיותר מששונא את האשורים תושבי נינווה, דואג לגורל ישראל. לעומתו אוגוסטינוס ומרטין לותר השתמשו בסיפור יונה כדי להדגיש את תפיסותיהם האנטישמיות.
בוקרה פיל מישמיש
המשמעות היא, כשם שעץ המשמש טעון בפרי היום, אך מחר בבוקר, כל כולו על הארץ, ומועד הקטיף יחלוף. כך גם הבטחתך לדחות את בקשתי למחר לא תתקיים כיוון שהעיתוי המתאים יוחמץ.
יונה בן אמיתי
תאולוגים נוצריים
הם מתייחסים ליונה, שאינו שומע בקול אלוהים בתחילת הסיפור, ומתלונן על משפט אלוהים בסופו, כדוגמה לדמות היהודי הטיפוסי שהוא קנאי מטיבו ואינו שומע בקול אלוהים.
בוקרה פיל מישמיש
מילון עולמי לעברית מדוברת מגדיר ביטוי זה כך:. המילון החדש לערבית מדוברת של יוחנן אליחי מגדירו כ-.
יונה בן אמיתי
תאולוגים נוצריים
בימי הביניים נפוץ קובץ פרשנויות לתנ״ך ולברית החדשה - ״גלוסה אורדינריה״, אשר הייתה החיבור החשוב ביותר בימי הביניים המאוחרים שמפרש את התנ״ך. הפרשנות התאולוגית של דמותו של יונה כפרה-פיגורציה לישו ותפקידו בקריאה אל הגויים מודגשת מאוד בקובץ זה, ומשום כך הפכה דמותו של יונה לדמות אייקונית בכנסייה.
בוקרה פיל מישמיש
דוגמה לשימוש בביטוי היא:.
יונה בן אמיתי
יונה באסלאם
יונה (בערבית: يونس, יונס או يونان, יונאן) הוא אחד מנביאי האסלאם המופיעים בקוראן. ייתכן כי צורת שמו בערבית הגיעה ממקור אתיופי או יווני. הוא מכונה גם "אדון הדג" (ذو النون, ד'ו א-נון). סורה 10 בקוראן נקראת "סורת יונה" אף על פי שהוא נזכר בה רק בפסוק אחד (98). הקוראן מספר את סיפור יונה בקצרה במספר מקומות (סורה 21, פס' 87–88; סורה 37, פס' 139–148; סורה 68, פס' 48–50): יונה היה שליח האל. הוא ניסה להתחמק משליחותו וברח אל הים. הדג בלע אותו אך לאחר שהתפלל לאל, ניצל. הוא מילא את שליחותו אל האנשים ובזכותו ניצלו חייהם.
סיפורי הנביאים מילאו את החסר בסיפור יונה. אל-כסאאי מקדיש ליונה פרק נפרד המתחיל טרם לידתו.
מדרש שמו
מקורו של השם יונה הוא מהשורשים: י-נ-ה או א-נ-ה. בשפה האוגריתית, פירושו של השורש י-נ-ה הוא מלמול ונהי. שורש זה בתנ"ך נרדף לשורש א-ב-ל ומופעיו רבים בשירי קינה במקרא. היונה אשר על שמה קרוי הנביא יונה היא עוף אשר היה נהוג להעלותו לקורבן. היונה שימשה כחיה אשר מעלים לקורבן גם בתרבויות במזרח הקדום, כמו הפולחן לעשתרות. כמו כן נתגלו צלמיות עליהן חקוקות תמונות יונים. שם משפחתו של יונה, אמיתי, מעיד על אמירת אמת בדבריו, ככתוב ב.
קבר יונה
מסורת מוסלמית אחרת, שראשיתה עוד בתקופה הביזנטית, מזהה את קברו במסגד ביישוב משהד השוכן מצפון לנצרת. למסורת זאת מעט יותר משקל מהמסורות האחרות שכן גם החוקרים נוטים לזהות את מיקומה של גת חפר, עירו של יונה, בכפר זה.
מסורת נוצרית ביזנטית שאומצה על ידי המוסלמים, ממקמת את קברו של יונה הנביא בגבעת יונה בצפון אשדוד, גבעה שנמצאת דרומית לשפך של נחל לכיש ומשקיפה על נמל אשדוד. קבר יונה מופיע כבר במפת מידבא מהמאה השישית לספירה. בראש הגבעה ישנה מצבה שאמורה לייצג את הקבר. על פי רוב הדעות אין קשר אמיתי בין המקום לקברו של יונה הנביא.
מסורות אחרות ממקמות את קבר יונה בן אמיתי דווקא מחוץ לגבולות ארץ ישראל. מסורת טוענת שיונה נקבר בעיירה הלבנונית צרפנד, הלא היא העיר צרפת מימי המקרא. חיזוק למסורת זאת הקושרת את אליהו לעיירה צרפנד ניתן למצוא דווקא בספרות המדרש היהודית, בילקוט שמעוני על ספר יונה מסופר שיונה הוא בנה של האישה מצרפת אשר לפי הכתוב בספר מלכים א' אליהו הנביא חולל עבורה נס ובו צפחת השמן של אותה אישה לא כלתה בכל עת ימי הבצורת בארץ ישראל. לאחר מכן מסופר שאליהו החיה את בנה אך לא ניתן להבין מהמדרש האם יונה הוא בנה של האישה הצרפתית שהחיה אליהו או שמדובר בבן אחר.
מסורת אחרת ממקמת את קברו של יונה בסמוך לעיר מוסול בצפון עיראק (לא רחוק מהעיר מוסול מצויים שרידיה של העיר נינוה אליה נשלח יונה). אחוזת הקבר ממוקמת הייתה ממוקמת במסגד בתל יונה ("נבי יונס"), הסמוך לשרידי החומה המערבית של העיר. המקום מקודש הן לערביי המקום והן ליהודי עיראק וליהודי כורדיסטן, כמקום קברו של יונה. ב-24 ביולי 2014 הרסו כוחות דאעש שהשתלטו על מוסול את מתחם הקבר והפכוהו לעיי חורבות.
סגולית חרמשית
סגולית חרמשית (אספקלריה חרמשית, Legousia falcata) היא צמח עשבוני חד שנתי ממשפחת הפעמוניתיים. פרחיו דומים לפרחי הפעמונית הזיפנית. התפרחת מזכירה אשכול עם זאת הפרחים אינם צפופים. הצמח אינו נפוץ בארץ אך הוא מצוי בתפזורת כמעט בכל אזורי הארץ. הפריחה בחודשים מרץ עד יוני.
בדידות
בדידות היא מצב חברתי-רגשי המבטא חוסר השתייכות, ריחוק מאנשים או סביבת אנוש ולרוב כמיהה עזה להתחברויות עם אחרים, עקב מחסור בתקשורת או במגע גופני. תחושת בדידות היא סובייקטיבית ואינה מחייבת הימצאות לבד, אלא חיים ללא יחסים חברתיים מספקים או הימצאות בחברה שבה על אף היחסים החברתיים חשים בודדים.
הבדידות היא חופפת ובכל זאת נבדלת מההתבודדות. התבודדות היא פשוט המצב של להיות בנפרד מאחרים, לא כל מי שחווה התבודדות מרגיש בודד. כרגש סובייקטיבי, בדידות יכולה להיות מורגשת גם כאשר אדם מוקף באנשים אחרים - מי שמרגיש בודד, הוא בודד. אנשים שונים זה מזה משמעותית במידת הצורך שלהם להיות בחברתם של אחרים. יש גם הבדל בין "בדידות" לבין "בידוד". בידוד הוא מצב בו אדם מנותק מהכלל בין אם מכפייה (כמו צינוק בבית סוהר) או מבחירה, למשל במטרה לסיים מטלה ללא הסחות.
ישנם מספר מיני חיות החיים בבדידות בטבעם והם נפגשים עם פרטים אחרים לעיתים רחוקות.
סוגים שונים
בערים גדולות והומות אדם, יש אנשים שחשים לעיתים בדידות קיצונית, על אף שהם מוקפים בכל רגע באלפי אנשים. תחושה זו ניתן לייחס להרגשת האנונימיות שאנשים חווים באזורים עירוניים. בדידות, אם כן, היא לאו דווקא תוצר של בידוד. למשל, היא יכולה להתקיים גם בתוך מערכות יחסים כמו בנישואין או בקשרים קרובים דומים, בהם קיימים טינה, כעס או מחסור באהבה, וכך גם במשפחה בה מערכות היחסים נעדרות תקשורת בריאה.
בנוסף, יש להפריד בין תחושת הבדידות הנפוצה בקרב בני נוער (לדוגמה, כתוצאה של חרם חברתי), לבין תחושת הבדידות של אנשים החיים לבד או שאיבדו את קרוביהם. ביפן לדוגמה ישנו שיעור הקשישים הגבוה בעולם ורבים מהם קשישים עריריים, בעיה שמנסים לפתור למשל באמצעות טכנולוגיה. דוגמה נוספת היא של מהגרים בארץ זרה, לדוגמה חיילים בודדים.
השפעות בריאותיות
כיום, ידוע כי אנשים בודדים סובלים יותר מעייפות, איכות שינה ירודה וכאבים כרוניים. מגוון מחקרים שנערכו בתחום והצביעו על קשר בין חוויה של בדידות לבין עלייה בלחץ הדם הסיסטולי, פגיעה באיכות השינה, פגיעה באיזון ההורמונלי, ירידה ביעילות המערכת החיסונית ועוד. כמו כן, נמצא כי בוגרים אשר חוו בידוד חברתי בילדותם היו פגיעים יותר למחלות לב, השמנת יתר, לחץ דם גבוה, כולסטרול גבוה ועוד, וכי אנשים בודדים היו בסיכון גבוה יותר להתדרדרות קוגניטיבית, דמנציה ואלצהיימר בגילאים המבוגרים. על רקע הקשר בין בדידות לבין בעיות בריאותיות אלו ואחרות, לא מפתיע כי מחקרים רבים מצאו כי בדידות מהווה גורם סיכון לתמותה.
בדידות נמצאה קשורה גם לפגיעה בתפקודים קוגניטיביים והתנהגותיים יומיומיים אשר קשורים בהיבטים פיזיולוגיים. כך, לדוגמה, מחקרים שנערכו בתנאי מעבדה וגרמו לחלק מהנבדקים להאמין כי יהיו בודדים בעתיד, הצביעו על פגיעה בתפקודי המוח הביצועיים הקשורים בצריכת מזון והתנהגות חברתית. הנבדקים שהאמינו כי יהיו בודדים בעתיד צרכו יותר מזונות לא בריאים והתנהגו באופן תוקפני יותר ביחס לנבדקים שלא "תוכנתו" להאמין כי יהיו בודדים בעתיד.
השפעות פסיכולוגיות
באופן צפוי, מחקרים מצביעים על כך שבדידות משפיעה גם על היבטים נפשיים, ולא רק על היבטים פיזיולוגיים. בין היתר בדידות נמצאה קשורה לפגיעות קוגניטיביות, תחושת מצוקה, סימפטומים דיכאוניים, מחשבות אובדניות והתנהגויות אובדניות.
כמו כן, מחקר בו יוצרו רגשות בדידות מלאכותיים באמצעות היפנוזה הצביע על כך שתחושת בדידות העלתה לא רק סימפטומים דיכאוניים אלא גם תחושות לחץ, פחד מהערכות שליליות, חרדה וכעס, ואף הביאה לירידה באופטימיות ובהערכה העצמית.
יחידוּת
הבדידות, וכן נרדפותיה הרבות (היבדלות, התנתקות, גלמודיות, הסתגרות, עריריות, ובאנגלית solitude), מלוות לרוב בקונוטציה שלילית. עם זאת, למושג זה יש לעיתים הקשר חיובי שאין לו מילה מקובלת ושגורה בעברית עד לאחרונה (אולי התבודדות). עם זאת, משנת 2019 החלו להשתמש במונח סולנות (positive solitude). המילה סולנות לא הוכרה על ידי האקדמיה ללשון העברית, אולם משמשת את חוקרי התופעה. חוקרים משתמשים במושגים יחידוּת או לבדיוּת כדי לתאר תחושת היות לבד, שבניגוד לבדידות השלילית, היא מלאה ואינטנסיבית ופתוחה אל העולם. התבודדות מתוך בחירה, כלומר סולנות, יכולה למלא צורך ברווחה אישית. לסולנות, בניגוד לבדידות ולבידוד חברתי למשל, יש השפעות חיוביות על האדם. הסופר הרמן הסה כתב: "בתוך עצמך קיימים השלווה והמקדש, לתוכם תוכל לפרוש בכל זמן ולהיות אתה עצמך".
שינוי מצב הבדידות
אנשים ששואפים לשנות את מצב הבדידות שלהם, עשויים להיתרם מתמיכתם ההדדית של בודדים אחרים שמנסים להפיג את בדידותם. אנשים רבים מפיגים את בדידותם על ידי פעילות חברתית באמצעות האינטרנט, למשל בצ'אטים, כתיבה בפורומים, אתרי רשתות חברתיות או תוכנות מסרים מיידיים.
ארגוני התנדבות שונים פועלים לתמוך באנשים אשר הבדידות היא חלק קבוע או זמני מחייהם. כך למשל מתנדבי עמך מבקרים ניצולי שואה בביתם על מנת להפיג את בדידותם; מתנדבות אם לאם בקהילה מבקרות אמהות בשנה הראשונה לאחר הלידה כדי לספק להן חברה ותמיכה.
בדידות בישראל
לפי שנתון הזיקנה של מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל, שיעור הזקנים בישראל שמדווחים על בדידות עולה עם הגיל: 34% מבני +65 דיווחו על הרגשת בדידות מדי פעם או לעיתים קרובות; 42% מבני +75 ו-24% מבני +20.
בדידות בספרות
פילוסופים וסופרים רבים עסקו ביצירותיהם בבדידות ובהשפעותיה על האדם. חלקם אף בחרו לחיות בבידוד, כדי להשלים את עבודתם או מסיבות אחרות.
ההוגים האקזיסטנציאליסטים, המעמידים את הבדידות במרכז עולמו של האדם המודרני, כגון פרידריך ניטשה ואלבר קאמי, ידועים בתכנים הרבים של יצירותיהם אודות הבדידות.
Pass the Dutchie
Pass the Dutchie הוא שיר שבוצע על ידי להקת הרגאיי Musical Youth שהורכבה מבני נוער בריטים ממוצא ג'מייקני. השיר יצא לאור בשנת 1982 ונכלל באלבום הבכורה של הלהקה "The Youth of Today". הוא זכה להצלחה עולמית ונמכרו ממנו מעל ל-5 מיליון עותקים.
רקע
Pass The Dutchie היה הסינגל הראשון של הלהקה שיצא בחברת תקליטים גדולה. השיר הופיע כגרסת כיסוי שהתבססה על שני שירים:"Gimme the Music" של U Brown" והשיר "Pass the Kouchie" של ההרכב הג'מייקני "Mighty Diamonds" העוסק בשימוש בקנאביס ("kouchie" בסלנג ג'מייקני הוא כינוי לצינור לעישון קנאביס). בגרסה החדשה שונה שם השיר ל-Pass The Dutchie. בפטואה Dutch הוא סיר לבישול.
כל האזכורים לסמים הוסרו בגרסת הכיסוי. לדוגמה, השורה מהשיר "Pass the Kouchie" ("איך זה מרגיש כשאין לך עשב (קנאביס בסלנג)") שונתה ל"איך זה מרגיש כשאין לך מזון".
הצלחה
בעת שהסינגל יצא, נמכרו ממנו 100,000 עותקים ביום אחד. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי וזכה להצלחה במדינות רבות אחרות כגון אוסטרליה, קנדה וגרמניה. מעל ל-5 מיליון עותקים מן הסינגל נמכרו ברחבי העולם.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי דון לטס וצולם בחלקו בגדה הדרומית של נהר התמזה בלונדון, על יד גשר למבת'. בקליפ נראים חברי הלהקה שרים ומנגנים. בנוסף נראים חברי הלהקה מצולמים בתוך בית משפט. בקליפ השתתף השחקן ג'וליאן פירת'.
אזכורים בתרבות
במחרוזת פארודית לכבוד ראש השנה בעונה השלישית של הקומדי סטור שולב השיר עם מילים שונות שמתייחסות לסעודה המשפחתית בערב ראש השנה.
השיר שולב בפסקול הסרט זמר החתונות בשנת 1988
בפרק של הסדרה משפחת סימפסון משנת 1999 שבו המשפחה טסה ליפן, אומר הומר סימפסון שבמקום לטוס ליפן הוא היה מעדיף לנסוע לג'מייקה, שם היה "pass the dutchie on the left hand side", ובכך ציטט שורה מן הפזמון של השיר.
בשנת 2002 שימש השיר בפסקול הסרט סקובי דו.
בשנת 2010 שולב השיר בפסקול הסרט Boy.
Say Somethin'
(בעברית: תגיד משהו) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי, ביחד עם הראפר סנופ דוג והזמר פארל ויליאמס, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, The Emancipation of Mimi. השיר יצא לאור ב-3 באפריל 2006, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל השביעי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי מריה קארי, צ'אד הוגו, פארל ויליאמס וסנופ דוג והופק על ידי הנפטונז. השיר זכה להצלחה גדולה, כאשר דורג במקום ה-35 ברשימת שירי הדאנס קלאב המצליחים ביותר בארצות הברית בשנת 2006. כמו כן, זכה השיר להצלחה גם בפלנדריה.
כמה שנים לאחר צאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-7 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר בוים על ידי פול האנטר אשר ביים עבור קארי גם את הקליפים של להיטיה "Honey" ו-"Don't Forget About Us". הקליפ הועלה לערוץ היוטיוב של מריה קארי ב-17 ביוני 2009. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את קארי כשהיא יושבת על מזוודות של כלי מוזיקה שונים, תוך שהיא שרה את השיר.
האצטדיון הבינלאומי דורא
היסטוריה
האצטדיון נחנך בשנת 1965, מכיל 18,000 מושבים. המגרש עומד בתקן הבינלאומי ובכל דרישות פיפ"א. האצטדיון שופץ והורחב פעמיים, בשנת 1990 ובשנת 2011.
באצטדיון משחקות קבוצות שבאב דורא ושבאב א-דאהרייה מליגת העל הפלסטינית. מדי פעם משחקת בו גם נבחרת פלסטין בכדורגל.
אירוח קבוצת ברצלונה
ב-3 באוגוסט 2013, אירח האצטדיון הבינלאומי דורא את קבוצת ברצלונה, שערכה אימון משותף עם ילדים מקומיים לעיני כ-24 אלף איש.
משחקים בינלאומיים
בנובמבר 2015, האצטדיון אירח את נבחרת מלזיה במוקדמות מונדיאל 2018 ואת נבחרת מזרח טימור במרץ 2016.
פול בטאני
פול בטאני (באנגלית: Paul Bettany; נולד ב-27 במאי 1971) הוא שחקן קולנוע אנגלי, שדיבב את הדמות הממוחשבת ג'רוויס בסרטי היקום הקולנועי של מארוול כגון "איירון מן" (2008) שהחל את הזיכיון ושני סרטי המשכיו מ-2010 ו-2013 ,ולאחר מכן, גילום גיבור-העל הרובוטי ויז'ן בשאר סרטים של היקום הקולנועי של מארוול כדוגמת "הנוקמים: עידן אולטרון" (2015) שם הופיע לראשונה בתפקיד וסימן את תפקיד הלייב-אקשן הראשון שלו בתוך הזיכיון, ולאחר מכן "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" (2016) ,ו"הנוקמים: מלחמת האינסוף" (2018).
הוא חזר לתפקיד בתור ויז'ן במיני-סדרה של דיסני+ ואולפני מארוול, "וונדה-ויז'ן" (2021) שאף היא ביקום הקולנועי של מארוול, ובה הוא מככב לצד אליזבת אולסן.
הוא זכה להכרה בזכות הופעתו הראשונה בסרט הפשע "גנגסטר מס. 1" (2000) ולאחר מכן הופיע בסרט "סיפורו של אביר" (2001) לצד הית' לדג'ר. באותה השנה, הופיע בדרמה "נפלאות התבונה" ,ולאחר מכן, הופיע בסרט המלחמה האפי "אדון ומפקד: הצד הרחוק של העולם" (2003) לצד ראסל קרואו.
בטאני אף הופיע בסרט הפשע "דוגוויל" (2003) ובקומדיה "וימבלדון - אהבה בלבן" (2004) לפני שהופיע כנבל במותחן "צופן דה וינצ'י" (2006). אחרי היקום הקולנועי של מארוול, בטאני הופיע בדרמה "התמוטטות" (2011) ואילו ב-2018 הופיע כנבל הראשי בסרט "סולו: סיפור מלחמת הכוכבים" לצד אמיליה קלארק, וודי הרלסון ואלדן ארנרייך.
בטאני היה מועמד למספר רב של פרסים, כגון פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה ומועמדויות נוספות לפרסים אחרים.
ביוגרפיה
בטאני נולד בלונדון, אנגליה שבממלכה המאוחדת, למשפחה נוצרית אדוקה. בנם של אן (לבית קטל), זמרת במה ומורה לתיאטרון ושל השחקן, הרקדן והמורה לדרמה ת'יין בטאני.
דודניתו החורגת של בטאני היא סופי, דוכסית אדינבורו. אביו, אחיו החורג של אביה, שימש גם כסנדק עבורה.
כאשר אביו לימד בבית "ספר לבנות קווינסווד" שבמזרח לונדון משפחתו של בטאני התגוררה במתחם בית הספר. זמן קצר לאחר מות אחיו עזב בטאני את ביתו ועבר להתגורר בלונדון באופן עצמאי, הוריו התגרשו לאחר מכן. בטאני התגורר בדירה קטנה והתפרנס ממופעי רחוב בהם ניגן בגיטרה, לאחר שנתיים של קיבוץ נדבות ברחוב מצא עבודה בבית אבות מקומי.
קריירה
בטאני החליט להיות שחקן בגיל 19 ולמד בבית ספר למשחק "מרכז הדרמה" שבמרכז לונדון והיה תלמידו של השחקן הישראלי ראובן אדיב. את הופעתו הראשונה על במה ערך בתיאטרון אלדוויץ' במחזה "קריאתו של המפקח". לאחר מכן הופיע עם חברת התיאטרון הגדולה בבריטניה במחזות שייקספיריים כגון "רומיאו ויוליה", "יוליוס קיסר" ו"ריצ'רד השלישי". הוא הופיע לראשונה על מסכי הטלוויזיה בעיבוד של ה-BBC לרומן "אוליבר טוויסט", שם גילם את דמותו של ביל סייקס האלים.
את הבכורה הקולנועית שלו ערך ב-1997 בדרמת השואה "עקומים" המבוססת על המחזה באותו שם. הוא כיכב לראשונה בתפקיד ראשי כגנגסטר צעיר בסרט הפשע "גנגסטר מס. 1". עבור תפקיד זה היה בטאני מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר במסגרת טקס הסרטים הבריטיים העצמאיים.
את פריצת הדרך שלו בהוליווד עשה ב-2001 בקומדיית הפעולה התקופתית "סיפורו של אביר" בדמותו של הסופר האנגלי ג'פרי צ'וסר, המאבד את כל רכושו בהימורים ומתהלך עירום. צ'וסר מציע לוויליאם תאצ'ר (הית' לדג'ר) זיוף של תעודה המוכיחה שהוא בנם של אבירים, בתמורה לבגדים. על התפקיד, שנכתב במיוחד בשבילו, זכה בטאני בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר בקרב מבקרי הקולנוע של לונדון.
הופעתו בסרט ועזרתו של הבמאי בריאן הלגלנד הובילה להתעניינות בקרב במאי הוליווד בבטאני, בין היתר גם מצידו של רון הווארד, שהחליט ללהק את בטאני לסרטו "נפלאות התבונה" לתפקיד צ'ארלס הרמן ק, סטודנט לספרות, שותפו לחדר וחברו הטוב ביותר של הכלכלן ג'ון פורבס נאש (ראסל קרואו). לאחר הופעתו ב"נפלאות התבונה" הוצע לבטאני תפקיד הרוצח הסדרתי "פיית השיניים" פרנסיס דולארייד בסרט "דרקון אדום". בטאני דחה את ההצעה והופיע בדמותו של טום אדיסון בדרמת המתח של לארס פון טרייר "דוגוויל". לאחר מכן הופיע בדרמת ההרפתקאות הספרותית של פיטר ויר "אדון ומפקד", בה גילם את ד"ר סטפאן מאוטרין, הרופא של אוניית פריבטיר. על הופעה זו היה בטאני מועמד לפרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר.
ב-2004 כיכב בתפקיד הראשי בקומדיית הספורט הרומנטית "וימבלדון - אהבה בלבן" בתור פיטר קולט, שחקן טניס אנגלי בנסיגה המתאהב בטניסאית האמריקאית המבריקה ליזי ברדבורי (קירסטן דנסט). בסרט שיחק גם לצד השחקן-במאי ג'ון פאברו, שהחליט להשתמש בקולו של בטאני לגילומו של ג'רוויס, מערכת ההפעלה בעלת בינה מלאכותית של טוני סטארק/איירון מן (רוברט דאוני ג'וניור) בסרטי היקום הקולנועי של מארוול, ביניהם "איירון מן", "איירון מן 2", "הנוקמים" ו"איירון מן 3". ב-2014 נבחר לגלם את דמותו של ויז'ן בסרט ההמשך ל"הנוקמים", "הנוקמים: עידן אולטרון" - תפקיד אותו שב לגלם בסרטים "קפטן אמריקה: מלחמת אזרחים", הנוקמים: מלחמת האינסוף והנוקמים: סוף המשחק.
ב-2008 שיחק בטאני בתור טי ריי, אביה של לילי אוונס (דקוטה פנינג) בדרמה "החיים הסודיים של הדבורים" ובפנטזיית הפעולה המבוססת על הספר "לב של דיו". ב-2009 גילם את הלורד מלבורן, מורה רוחה של המלכה הצעירה המלכה ויקטוריה (אמילי בלאנט) בדרמה ההיסטורית אודות חייה "ויקטוריה הצעירה". ב-2010 שיחק בתור המלאך מיכאל ומנהיג המין האנושי בסרט הפעולה האפוקליפטי "לגיון המלאכים". ב-2011 שיחק בסרט "התמוטטות".
בשנת 2014 ביים, כתב והפיק את הסרט "הצד האחר של ניו יורק", בכיכובם של רעייתו ג'ניפר קונלי ואנתוני מאקי.
חיים אישיים
בשנת 2003 נישא בטאני לשחקנית האמריקאית-יהודייה ג'ניפר קונלי אותה פגש על סט הסרט "נפלאות התבונה", ועבר להתגורר עמה ועם בנה בברוקלין. לבטאני ולקונלי נולדו בן ובת.
פרנק ויקוף
פרנק קליפורד ויקוף (באנגלית: Frank Clifford Wykoff; 29 באוקטובר 1909 – 1 בינואר 1980) היה אתלט אמריקאי.
ביוגרפיה
ויקוף נולד בדה מוין שבאיווה. הוא האצן היחיד שזכה בשלושה מרוצי שליחים אולימפיים ובכולם שבר שיא עולם. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) היה הרץ הרביעי ברביעיית השליחים של ארצות הברית שזכתה במדליית זהב. אחרי האולימפיאדה למד באוניברסיטת דרום קרוליינה וזכה באליפות המכללות בריצת 100 יארד ב-1930 וב-1931. עם רביעיית השליחים של האוניברסיטה זכה באליפות המכללות בריצת 4X100 ושבר שיא עולם (40.8 שניות). באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה עם רביעיית השליחים של ארצות הברית בזהב. באולימפיאדת ברלין (1936) סיים רביעי בריצת ה-100 מטר וזכה במקום הראשון בריצת ה-4X100 מטרים תוך שהוא שותף לקביעת שיא עולם חדש (39.8 שניות).
ב־1980 נפטר ויקוף באלטדנה שבקליפורניה.
סיילור מון
סיילור מון (או בשם המלא "בישוג`ו סנשי סיילור מון", באנגלית : Bishoujo Senshi Sailor Moon ("לוחמת יפה סיילור מון"), או בקיצור Sailor Moon) הוא כותר אנימה ומאנגה פופולרי ומפורסם ביפן ובעולם שמשויך לז'אנר השוג'ו והמאהו שוג'ו ומכיל נושאים רומנטיים. הכותר יועד לקהל הנשי הצעיר. הכותר 'סיילור מון' נוצר על ידי אמנית המאנגה נאוקו טאקאוצ'י.
השידור הראשון של המאנגה היה בין פברואר 1992 למרץ 1997, והאנימה הוקרנה במקור ממרץ 1992 עד פברואר 1997.בשנת 2014 יצא לסדרה רימייק.
בנוסף הסדרה גם זכתה להצלחה במדיות אחרות, כגון סרטים, מחזות זמר פופולריים, סדרת אקשן עם שחקנים אמיתיים ומבחר גדול של משחקי וידאו.
יצירת המאנגה סיילור מון המקורית הוקדמה על ידי מאנגה נוספת על ידי טאקאוצ'י בעלת אותו רעיון ונושא, שם המאנגה היה "Codename: Sailor V", והיא עסקה בדמות קסומה אחת בשם סיילור וי (מינאקו אאינו), שטאקאוצ'י רצתה שתהיה בעלת כוחות קסומים, זה היה רעיון העורך שלה להלביש אותה בסיילור פוקו (יותר ידוע כ-"Sailor Suit", תלבושת בית ספר ביפן הדומה לחליפת מלח ומכאן השם). כאשר המאנגה הפכה לאנימה הקונספט שונה לכך שסיילור וי תהפוך לדמות אחת מתוך צוות של דמויות הנקרא סיילור סנשי. בשנת 2011 יצאה סדרת ספין-אוף בטלוויזיה היפנית הנקראת: 'בישוג'ו סנשי סיילור מון' על השם המלא של הסדרה. הסדרה מבוססת על הסדרה המקורית, ויצאה כמעט כמו המאנגה. הסדרה התפרסמה בכל רחבי יפן, וזכתה לפרסום גדול ברחבי העולם, עד לסופה של הסדרה (הסדרה התחילה את דרכה ביום שיצא הפרק הראשון של המנגה והסתיימה יומיים לפני המנגה). לאחר מכן, בשנת 2014, יצאה בארצות הברית וביפן גרסת קומיקס קולנועי הנקראת: 'סיילור מון קריסטל' שהפכה לפופולרית ביותר. הסדרה פופולרית גם כיום, וזכתה לסדרת ספין-אוף הדומה לסרט האמיתי. הסרט זכה להמון אהדה ברחבי כל העולם.
תקציר העלילה
העלילה סובבת סביב הגיבורה הראשית, אוסגי צוקינו ילדת בית ספר רגילה שנמצאה על ידי חתולה מדברת בשם לונה. אוסגי לומדת שבקרוב מאוד כדור הארץ יותקף על ידי ממלכת האופל (באנגלית: Dark kingdom) שבעבר הרחוק השמידו את ממלכת הירח. כוחותיה הרדומים של אוסגי מתעוררים ובעזרת הכוחות החדשים שלה, היא וחבריה הרבים יוצאים להגן על כדור הארץ.
אוסגי לוקחת את זהותה של סיילור מון, כשהעלילה מתקדמת היא לומדת יותר על טבע האויבים שלה, על חייה הקודמים, על הגורל שלה ועל עתיד מערכת השמש. אוסגי מתחילה בעונה הראשונה כילדה בכיינית וילדותית ואף מקנטרת על כובד גורלה והאחריות שהוטלה עליה, אך במשך הזמן והעונות תכונות אלו באישיותה מפנים מקום לדמות גיבורה אצילית יותר וטובת לב.
כוחות
הקדמה: לכל אחת מהסיילור סנשי יש סיכה/שרביט שבעזרתם הן משתנות. כדי להפעיל את ההשתנות יש לצעוק: *כוח הכוכב* תתעורר!
קבלת הסדרה בעולם
במקור האנימה הייתה אמורה לרוץ רק שישה חודשים עם הסדרה המקורית של סיילור מון, עקב הפופולריות העצומה ביפן לאנימה, נוספו לה עוד 4 סדרות (עונות). הסדרה קיבלה מקום שידור בשעות השיא ביפן וקיבלה רמות רייטינג מעל ל 25%. מבחינת מסחור, הרווח הנקי ממוצרי המותג הגיעו ל 4.5 מיליארד במשך שלוש שנים בלבד. והסדרה נחשבת לאחת האנימות והסרטים המצוירים הכי פופולריים בעולם ואף צברה פופולריות עצומה מחוץ ליפן במדינות כמו צרפת, איטליה, ספרד, הונג קונג ובמיוחד בארצות הברית, והסדרה נחשבת כגורם שהשפיע על בנות מכל העולם לפנות אל מאנגות השוג'ו, ואף הגדיל את פופולריות הז'אנר. הסדרה שובחה עקב הדמויות הרבות והמגוונות הפונות לקהל רחב מאוד של אנשים, עלילות מפותחות ומורכבות ושינוי פני הג'אנר של השוג'ו והילדות הקסומות בכללותו.
בישראל, האנימה שודרה בערוץ הילדים בדיבוב לעברית שאותו ביימה אפי בן ישראל. העונה הראשונה שודרה ב-20 בינואר 2011, ומתחילת הקיץ של אותה השנה (1 ביולי) החלו לשדר את שאר העונות בזו אחר זו, עד ל-5 בינואר 2012. לקראת סופה של העונה הרביעית הוחלפו מיכל רשף (אוסגי/ מון) ואלעד סמוכה (אמי/ מרקורי) בהדר שחף (כאוסגי) ושירה נאור (כאמי), אך באמצע העונה החמישית שבה מיכל רשף לדבב את דמותה של אוסגי עד לסוף הסדרה.
צוות המדבבים בגרסה העברית
המדובבים מסודרים לפי סדר השתתפותם (לרוב ע"פ הסדר שעל פיו הוצגו בכתוביות הסיום) והדמויות שאותן דיבבו (בצורה כללית ולא מפורטת).
התעמלות אירובית
התעמלות אירובית היא אחת מענפי ההתעמלות. זהו ספורט תחרותי שמקורה בפעילות אירובית מסורתית, בה המתעמלים נדרשים לבצע דפוסי תנועה אירובית מורכבים, ברציפות ועוצמה גבוהה עם תיאום מדויק למוזיקה. על התרגיל להוכיח תנועה רציפה ומדייקת בשילוב תרגילי גמישות, כוח, אלמנטים אקרובטים ופרמידות מתחום ההתעמלות האקרובטית. הענף אינו ספורט אולימפי.
חוקי התחרות
אורך המשטח עליו מופיעים המתעמלים הוא 7 מטרים בקטגוריית הצעירים ו-10 מטרים לבוגרים.
סוגי צוותים
בהתעמלות האירובית 7 קטגוריות:
שיטת ניקוד
כל הופעה נשפטת בשלושה תחומים: אמנותיות, דרגת קושי ואיכות הביצוע. צוות השופטים נותן ניקוד ומשכלל את הציונים על התרגיל. במידה וקיים תיקו בן המתחרים בציון המשוכלל, ציון איכות הביצוע הגבוה ביותר הוא המכריע.
אירובי תחת התאחדות ההתעמלות הבינלאומית
תחרויות התעמלות אירובית נערכות על ידיה התאחדות ההתעמלות הבינלאומית שהסדירה חוקה, שיטת ניקוד ומסדירה את כל חוקי התחרות. ב-1995, קיבלה ההתאחדות את ההתעמלות האירובית כענף התעמלות חדש ותחרותי. הספורט הפך למאורגן, וההתאחדות הסדירה קורסי שופטים ומאמנים וכן קיימה את אליפות העולם בהתעמלות אירובית, בפעם הראשונה בעיר פריז שבצרפת.
מטרת הענף היא להיכלל ברשימת ענפי הספורט האולימפיים.
המפלגה הלאומית הערבית הפלסטינית
המפלגה הלאומית הערבית הפלסטינית (בערבית: אל-חזבּ אל-וטני אל-ערבּי אל-פלסטיני) הייתה מפלגת אופוזיציה ערבית שהוקמה בארץ ישראל בשנת 1923, בתקופת המנדט הבריטי.
הקמת המפלגה
המפלגה הוקמה בנובמבר 1923, כאופוזיציה לוועד הפועל הערבי ולאגודות הלאומיות הקשורות בו. היא הייתה מפלגת האופוזיציה הראשונה, אולם לא הארגון האופוזיציוני הראשון. קדמה לה האגודה המוסלמית הלאומית. אגודה זו תמכה בהשתתפות בבחירות למועצה המחוקקת שהציעה ממשלת המנדט, אולם היו לצדה גורמים נוספים שנטו להשתתף בבחירות. רצונם של מרבית ראשי החוגים המתונים לכהן במועצה המייעצת (במקום המחוקקת) הביא להתלכדותם לגוש אחד והם פרסמו את כוונתם להקים "מפלגה ליברלית מתונה", שתקיף את כל המתנגדים למדיניות אי-שיתוף הפעולה עם הממשלה. במהלך ההכנות, החלו מארגני המפלגה לכנות אותה "המפלגה הלאומית הערבית הפלסטינית".
ב-10 בנובמבר 1923 נערכה בירושלים ועידת היסוד של המפלגה החדשה. נטלו בה חלק: עארף א-דג'אני, שיח' סולימאן אל-תאג'י אל-פארוקי (מרמלה), בולוס שחאדה (עורך העיתון "מראת א-שרק"), עומר צאלח אל-ברע'ותי וכמה מבני משפחת נשאשיבי. הוועידה בחרה בפארוקי לנשיא המפלגה ואשרה את מצעה. המצע דרש הקמת ממשלה לאומית ופרלמנט שנבחר על ידי העם, וכלקח מכישלון "האגודה המוסלמית הלאומית", הוא כלל גם התנגדות לציונות, להצהרת בלפור, לחוקת הארץ ולגופי הממשל העצמי שנקבעו בה, אם כי לא שלל את עצם קיומו של שלטון החסות הבריטי, וזאת בניגוד להחלטות הוועידה החמישית של הקונגרס הערבי-פלסטיני ב-1922, ששלל לחלוטין את השלטון הבריטי. מייסדי המפלגה ביקשו לשוות לה אופי לאומי ללא דופי ודאגו לכך שלא תיחשב כיורשת של "האגודה המוסלמית הלאומית", בין היתר באמצעות בחירתו של פארוקי לנשיא, משום שבתקופת קיומה של האגודה, גינה אותה בחריפות. מארגני המפלגה הגיעו למסקנה כי עליהם להיראות כקיצוניים יותר מיריביהם בלאומיותם והדבר גרם לכך שמספר אישים בולטים באופוזיציה נמנעו מלקחת בה חלק ועארף א-דג'אני אף פרש מוועידת היסוד שלה. בכך נכשלה המפלגה בניסיונה לכלול בתוכה את כל חוגי המתנגדים לוועד הפועל הערבי. עם הקמת המפלגה, הפך העיתון "מראת א-שרק" לביטאון המוצהר שלה.
לדברי יהושע פורת, הן לגורמים הציוניים והן לציבור הערבי היה ברור כי המצע הקיצוני הזה הוא בגדר העמדת פנים וכי חברי המפלגה תומכים בשיתוף פעולה עם הממשלה והם מתונים יותר ביחס לציונות. הציבור הערבי יכול היה להבין זאת מתוך העובדה שלפח'רי נשאשיבי היה חלק בולט בארגון המפלגה, ואילו הגורמים הציוניים הבינו זאת מכך שבמהלך הארגון, ביקש נשאשיבי מחיים מרגליות קלווריסקי תמיכה כספית להקמת מועדוני המפלגה ושמספר פעילים היו קשורים כבר עם ההנהלה הציונית. אולם הגורמים הציוניים לא העניקו למייסדי המפלגה תמיכה כספית.
אופוזיציה לוועד הפועל הערבי
מתחילת הופעתה של "המפלגה הלאומית", נלחם בה הוועד הפועל הערבי. הוא שלח משלחות לכל רחבי הארץ שהסבירו את אופייה "הבוגדני" והחתימו עצומות שהצהירו על התנערות ממנה. בסיוע המועצה המוסלמית העליונה, גם במות המסגדים שימשו כמקום הסברה לכך. אף על פי כן, הצליחה המפלגה להתקדם מבחינה ארגונית. היא פתחה מועדון בסניף המרכזי שלה בירושלים והקימה אגודות צעירים בשם "ארגון הנוער המוסלמי" בירושלים, בנצרת ובחיפה. המפלגה הקימה את סניפיה העיקריים: סניפיה במחוז הגליל ובעכו הוקמו לאחר שאסעד שוקיירי העניק את תמיכתו למפלגה. באזור חברון התבססה המפלגה על משפחות שייח'ים כפריים שהתנגדו לשליטת האליטה העירונית ועל משפחת אל-ח'טיב אל-תמימי. הסניף בטולכרם התבסס על משפחות חנון ואל-ג'יוסי. כמו כן, הוקם גם סניף קטן בעזה. אלא שהמפלגה לא הצליחה לכלול את כל מתנגדי הוועד הפועל הערבי.
בשל מצעה האנטי-ציוני של המפלגה, חידשו הגורמים הציוניים בתחילת 1924 את מאמציהם להקים ארגון ערבי המתנגד לוועד הפועל הערבי וגם תומך או לפחות נמנע מלתקוף את הציונות. על רקע זה, החלו להופיע בתחילת אותה שנה באזורי נצרת, שכם–ג'נין וחברון מספר ארגונים שקראו לעצמם "מפלגת החקלאים" (חזב אל-זראע). בינואר 1924 יצאה משלחת מטעם "המפלגה הלאומית" ו"מפלגת החקלאים" לעמאן, להיפגש עם המלך חוסיין בן עלי, והותקפה שם על ידי בריונים, שכירי הוועד הפועל הערבי. הוועד הפועל סירב להגיע להסכם עם מתנגדיו, ובמהלך אותה שנה החריפו היחסים בין שני המחנות. הוועד הפועל סירב להכיר ב"מפלגה הלאומית" כשותף שווה מעמד, בטענה שהוא אינו מפלגה, אלא מייצג את רובה המכריע של האומה. בסוף אותה שנה, בעקבות התנגדות "מפלגת החקלאים" לכל הסדר של האופוזיציה עם הוועד הפועל, סירבו גם אנשי "המפלגה הלאומית" להסדר עמו, ככל הנראה מכיוון שהסדר עם מפלגתם בלבד היה מחליש את מעמדם. ב-1926 הושג הסכם בין האופוזיציה והוועד הפועל הערבי, אולם פארוקי, נשיא "המפלגה הלאומית", לא השתתף במשא ומתן והתנגד לו גם לאחר שהושג. הסכם זה לא התממש, בסופו של דבר, בשל פילוג בשורות האופוזיציה.
Te Dejo Madrid
Te Dejo Madrid (באנגלית: I Leave You Madrid, ובעברית: אני עוזבת אותך מדריד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה החמישי, Laundry Service. השיר יצא לאור ב-15 באוגוסט 2002, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. למרות שיצא השיר בתור הסינגל החמישי מתוך האלבום בכמה מדינות אירופיות ב-2002, הוא לא יצא בארצות הברית. השיר הצליח בעיקר באיטליה וספרד, אך לא זכה להצלחה רבה באמריקה הלטינית.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-45 במצעד השירים הלטיניים, ה-22 במצעד שירי הפופ הלטיניים, וה-7 במצעד שבספרד.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי שאקירה, טים מיטשל וג'ורג' נורייגה, והופק על ידי שאקירה לבדה. מילותיו של השיר מדברות על מדריד, בירתה של ספרד, ועל קרבות שוורים.
בנוסף לכך, שאקירה נתבעה על ידי לוחם השוורים הספרדי ג'וליאן לופז אסקובר, הידוע יותר בשם הבמה שלו, אל ג'ולי, בטענה כי היא השתמשה בקטעים שלו ללא רשותו בווידאו קליפ הנלווה שיצא עבור השיר.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר מציג את שאקירה, כשהיא יושבת על מיטה בביתה, צופה בקרבות שוורים בטלוויזיה. לאחר מכן, היא פוצחת בריצה לעבר אצטדיון, כשמספריים גדולות בידייה, וכשהיא מגיע לשם, היא נפגשת עם לוחם השוורים.
נכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-15 מיליון צפיות. כמו כן, צבר השיר למעלה מ-19 מיליון השמעות בספוטיפיי.
הופעה
בשנת 2002 ו-2003, הופיעה שאקירה עם השיר בסיבוב ההופעות השלישי שלה, "Tour of the Mongoose". יחד עם זאת, השיר בוצע רק במדינות הדוברות ספרדית כגון, מקסיקו, צ'ילה, וקולומביה. לאחר מכן, בשנת 2006 ו-2007, הופיעה עם השיר בסיבוב ההופעות הרביעי שלה, "Oral Fixation Tour".
בשנת 2010 ו-2011, הופיעה עם השיר בסיבוב ההופעות החמישי שלה, "The Sun Comes Out World Tour".
מיקומי שיא
השיר לא זכה להצלחה רבה, אך הצליח בשיאו להגיע אל המקום ה-7 במצעד שבספרד.
גדוד היגרים הרכוב
גדוד היגרים הרכוב (בצרפתית: Bataillon de chasseurs à cheval, בהולנדית: Battjon Jagers te Paard) הוא גדוד יגרים מיוחד של צבא בלגיה, המשמש כיחידת סיור ומודיעין.
היסטוריה
הגדוד הוקם ב-4 ביולי 2011 באמצעות איחוד כל יחידות היגרים של צבא בלגיה. הוא עבר הסבה ליחידת מודיעין, מעקב וסיור והוכפף לבריגדה הממונעת. אנשיו עובדים בשיתוף פעולה עם גופי המודיעין של צרפת, הולנד ולוקסמבורג. אנשי הגדוד הוצבו באפגניסטן ובמאלי במסגרת כוח שמירת השלום של האו"ם.
מבחינה היסטורית וסמלית, גדוד היגרים הרכוב נחשב לממשיך דרכם של יחידות הפרשים של צבא בלגיה. בסיסו כיום ממוקם בשכונת הברלי שבלוון.
עונת 1989/1990 בליגת העל ההולנדית
עונת 1989/1990 הייתה העונה ה-34 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. הארלם ודן בוס ירדו לליגת המשנה.
מבנה
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (15 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו ניימכן, ויטסה ארנהם ודן האג שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות במקומות 17 ו-18 ירדו לליגת המשנה. מעונה זו, הקבוצה במקום ה-16 התמודדה לצמד משחקים בשיטת בית-חוץ כנגד המנצחת בפלייאוף ליגת המשנה.
אייאקס לא העפילה לגביע אירופה לאלופות בסיום עונה זו בעקבות השהייה לשנה, עקב תקיפת שוערה של אוסטריה וינה פרנץ וולפאהרט על ידי אוהדי אייאקס, במסגרת הסיבוב הראשון של גביע אופ"א במהלך העונה.
דגל אי הנסיך אדוארד
דגל אי הנסיך אדוארד מכיל את סמל האבירים של האי.
שלושה עצי אלון קטנים, המסמלים את שלושת המחוזות של הפרובינציה (Prince, Queens ו-Kings), מופיעים תחת הגנתו של עץ אלון גדול, שסימל במקור את בריטניה. הסמליות חוזרת במוטו של הפרובינציה: Parva sub ingenti (קטן תחת [הגנתו של] גדול).
הפרובינציה נקראה על שמם של שני אנשים בשם אדוארד: בראש הדגל מופיע אריה מוזהב, שמופיע במקור בסמלו של הנסיך אדוארד אוגוסטוס, והשני - המלך אדוארד השביעי.
מעברת זרעין
מעברת זרעין הייתה מעברה שהוקמה בשנת 1950, על שטח הכפר הערבי הנטוש זירעין (זרעין) מזרחית לצומת תל יזרעאל. היא שוכנה בכ-200 משפחות עולים בעיקר עולים מיוצאי עיראק, איראן וכורדיסטן והתגוררו בה על-פי הערכה כ-800 נפש.
בשנת 1956 חוסלה המעברה באופן רשמי חלק מתושביה עברו להתגורר ביישובי התענך. חלק עברו לעפולה ולמקומות אחרים בארץ. בין המתגוררים במעברת זרעין, יצחק מרדכי לימים אלוף בצה"ל ושר בממשלות ישראל שהתגורר כילד במעברה זו במשך כשנתיים.
בית הקברות במעברה
17 ממתי המעברה נטמנו בקרבת מקום, בבית קברות מאולתר שנפתח לצורך כך. בית הקברות הוקם במורד התל, כל קבר סומן באמצעות שתי אבנים, לא הוקמו מצבות ולא נרשמו שמות. ככל הידוע, אין בנמצא רישום של הנפטרים במקום. במשך שנים רבות לאחר חיסולה של המעברה, עמד בית הקברות נטוש ולפני שנים אחדות שופץ המקום. כיום מסומנים הקברים באופן ברור בשטח.
הנמל התת-ימי בקיסריה
הנמל התת-ימי בקיסריה הוא הנמל הקדום ביותר שנתגלה מימי האימפריה הרומית, אשר היה הגדול והמודרני ביותר בזמנו. את הנמל בנה הורדוס, והעיר קיסריה נבנתה סביבו. מלבד היותו מרשים ומפואר במיוחד באותם ימים, הוא שימש כמענה לצורך ממשי להשתלב בסחר התבואות בין רומא לאלכסנדריה, ששימשה אסם התבואות של האימפריה. הנמל, שהיה הנמל המלאכותי הראשון בעולם שנבנה על חופים חוליים, שרד 100 שנים בלבד, ועל מנת לראות את שרידיו יש לצלול במעמקי נמל קיסריה. נמל קיסריה של ימינו הוא נמל צלבני קטן שהיה בשימוש במאות ה-11 וה-12.
רקע
בשנת 31 לפנה"ס קיבל הורדוס את היישוב, יחד עם כל חופה של ארץ ישראל, מהקיסר הרומי אוגוסטוס לאחר שהאחרון ניצח בקרב אקטיום. בתגובה על שי זה, העיר שנבנתה מאוחר יותר (בין השנים 10-22 לפנה"ס) נקראה קיסריה על שמו של אוגוסטוס. את נמלה של קיסריה הימית (מריטימה), החל המלך הורדוס לבנות לפני הקמת העיר. הנמל היה נמל המזחים הראשון במזרח התיכון, ומיקומו נבחר בשל הסמיכות לאזורים חקלאיים ודרכי גישה נוחות. המניע לבנייתו היה אסטרטגי כלכלי, מלבד הפגנת העוצמה והשגת ההשפעה הפוליטית המלווים את קיומו של נמל מפואר בתקופה בה נמלי החוף התבססו על מעגנים טבעיים. הנמל אפשר עגינה של לפחות 100 ספינות גדולות, המזחים הושקעו בים על גבי דוברות מעץ, ולצדם נבנו גם מגדלור ושוברי גלים. שובר הגלים היה באורך 600–700 מטר. רוב המסחר שהיה נהוג בנמל היה של תבלינים (שכללו גם חומרי שימור וריפוי, קוסמטיקה וצבע), טקסטילים יקרים ואבני חן בשל ביקוש הולך וגובר ברחבי האימפריה הרומית מאז שלטונו של אוגוסטוס קיסר. תהליך בניית הנמל המלאכותי המפואר, על חופיה החוליים של קיסריה, וכן בניית העיר נערך במשך 12 שנים, ובתומן (2-10 לפנה"ס) הסתיימה בנייתם. העיר והנמל הפכו תוך זמן קצר למרכז הכלכלי והפוליטי של הארץ.
בימים ההם השיט היה שיט חופים וספינות ששטו ממצרים ליוון לא חצו את הים התיכון אלא שטו לאורך החופים ועגנו במפרצים טבעיים או בפתחי נחלים. לאורך חופי ארץ ישראל לא היה נמל משמעותי מכיוון שהחופים חוליים. ממזרח לנמל הוקמו גם מחסנים רבים לסחורות היצוא והיבוא; שרידי מחסנים אלו נמצאים כיום (בשנת 2017) מול הנמל, מזרחה, בתוך העיר הצלבנית. מעל למחסנים יצר האדריכל משטח נרחב, ועליו נבנו המקדשים לאוגוסטוס ולאלילה רומא. כמו כן נבנו בנמל אכסניות ליורדי ים.
מרכב
{{פירושונים|
ראו גם
}}
קווין קאמפל
קווין קאמפל (בגרמנית: Kevin Kampl, נולד ב-9 באוקטובר 1990 בזולינגן, גרמניה) הוא כדורגלן סלובני יליד גרמניה המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ר.ב. לייפציג.
חיים אישיים
נולד בזולינגן אשר בגרמניה, הוריו עברו לגרמניה ממריבור שבסלובניה. יש לו אזרחות כפולה, גם של גרמניה וגם של סלובניה, הוא היה יכול לשחק עבור נבחרת גרמניה אך בחר לשחק עבור נבחרת סלובניה מאחר שהמוצא של הוריו הוא סלובני.
קריירת מועדונים
קאמפל החל את הקריירה שלו בבאייר לברקוזן, שיחק בקבוצת הנוער של המועדון וגם בקבוצה השנייה, אחרי כמה שנים בלברקוזן חתם קאמפל בגרויטר פירט ששיחקה באותה העת בליגה השנייה בגרמניה על חוזה שכלל השאלה לעונה אחת. אחרי חצי שנה חזר קאמפל ללברקוזן ושיחק בקבוצה הבוגרת משחק אחד במסגרת הליגה האירופית מול מטאליסט חרקוב.
בקיץ 2011 חתם באוסנבריק מהליגה השלישית, אחרי עונה מוצלחת בקבוצה מהליגה השלישית חתם באאלן מהליגה השנייה תמורת 250,000 יורו, במדיה הוא שיחק ארבעה משחקים בלבד בהם כבש שני שערים, כמות שהרשימה את אלופת אוסטריה העשירה רד בול זלצבורג שרכשה אותו תמורת שלושה מיליון יורו. בזלצבורג כבש עשרים ותשעה שערים במאה וארבעה משחקים.
ב-22 בדצמבר 2014 חתם בבורוסיה דורטמונד על חוזה לחמש שנים תמורת סכום שמוערך ב-12 מיליון יורו, אך לא הצליח להותיר את חותמו בקבוצה.
ב-28 באוגוסט 2015 חתם על חוזה לחמש שנים בבאייר לברקוזן. ב-31 באוגוסט 2017 חתם לארבע שנים בר.ב. לייפציג.
נבחרת סלובניה
קווין הוא סלובני יליד גרמניה שיכל לבחור בין האפשרות לשחק בנבחרת גרמניה ובחר לייצג את נבחרת סלובניה, את השער היחיד במדי הנבחרת הלאומית כבש ב-6 בספטמבר 2013 במשחק נבחרתו מול נבחרת אלבניה, נבחרתו ניצחה בתוצאה 0–1.
תארים
'''ר.ב. לייפציג'''
לווייתן מינקי
לווייתן מינקי (Minke Whale) הוא השם הנפוץ לשני מיני לווייתני מזיפות. מינים אלו זוהו לראשונה על ידי Lacepede ב-1804.
טקסונומיה
מרבית החלוקות הטקסונומיות המודרניות מחלקות את לווייתן המינקי לשני מינים: לווייתן המינקי המצוי או לווייתן המינקי הצפוני (Balaenoptera acutorostrata) ולווייתן המינקי הדרומי (Balaenoptera bonaerensis). בנוסף, שני מינים אלו מחולקים לרוב לשניים או שלושה תת-מינים: לווייתן המינקי הצפון אטלנטי, לווייתן המינקי הצפון פסיפי ולווייתן מינקי גמדי. במיונו משנת 1998, רייס מכיר בשני תת-מינים של לווייתן המינקי המצוי, B. a. scommni ובלווייתן המינקי הגמדי, שעדיין חסר שם מדעי. לווייתן המינקי משויך למשפחת לווייתני הענק, הכוללת בין היתר את הלווייתן גדול-הסנפיר, הלווייתן המצוי, הלווייתן הכחול והלווייתן הצפוני.
בית הקברות הצבאי דוזינגהם
בית הקברות הצבאי דוזינגהם (באנגלית: Dozinghem Military Cemetery) הוא בית קברות של צבאות האימפריה הבריטית ממלחמת העולם הראשונה, השוכן בפלנדריה שבבלגיה.
לווייתן מינקי
טקסונומיה
שמות מינים המשויכים לתת-הסוג:
בית הקברות הצבאי דוזינגהם
רקע
בית הקברות ממוקם מצפון לעיר פופרינגה (Poperinge), באתר שנמצא בשעתו מאחורי קווי החזית הבריטיים-גרמניים בפלנדריה. באזור הוקמו שלוש תחנות איסוף נפגעים לקראת קרב פשנדל שהחל ביולי 1917. החיילים כינו אותן בהומור שחור Bandag'hem, Mending'hem, Dozing'hem ("חובשים אותם", "מתקנים אותם", "מטשטשים אותם"). ליד כל אחת מהשלוש הוקם בית קברות שקלט את מי שמתו מפצעיהם בתחנות אלו. שלושתם שומרו וקיבלו את שמותיהם לפי הכינויים שניתנו לתחנות האיסוף.
בית הקברות שימש לקבורת חללים מיולי 1917 ועד ראשית 1918. הוא שימש שוב לתקופה קצרה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה באביב 1940.
בית הקברות
מתחם בית הקברות הוא בתבנית מלבן ששטחו כ-13 דונם ובו 17 חלקות. הוא מוקף גדר שיחים. מצבת הזיכרון הוצבה בקצהו המזרחי וצלב ההקרבה הוצב בקרבת קצהו המערבי.
כיום קבורים באתר 3,312 חללים, מהם 73 ממלחמת העולם השנייה. הם היו 3,128 בריטים, 81 קנדים, 15 דרום אפריקאים, 14 ניו זילנדים, שישה אוסטרלים, שלושה אלמונים וכן 65 גרמנים. במקום נקברו גם שלושה עובדים מכוח העבודה הסיני שפעל באירופה.
לווייתן מינקי
אוכלוסייה ותפוצה
גודלה של האוכלוסייה של לווייתני המינקי במרכז ובצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי הוערך ב-184,000 פרטים בוועידה של הקואליציה הבינלאומית להגנת חיות בר (IWC) ב-2004 (רווח סמך של 95%). נכון ל-2005, לא קיימים אומדנים מוסכמים בנוגע לגודל האוכלוסיות בצפון האוקיינוס השקט ובחצי הכדור הדרומי. בתחילת שנות ה-90 הוערך בוועידה של ה-IWC כי מספרם של לווייתני המינקי בחצי הכדור הדרומי עומד על 760,000. נתון זה משמש עד היום את תעשיית הציד היפנית. עם זאת, בשנת 2000 נסוגה הוועידה של הקואליציה מהחלטתה הקודמת בנידון, וזאת בשל סקר חדש שלפיו מספר הלווייתנים בחצי הכדור הדרומי הוא למעשה מחצית ממספרם בשנות ה-80. לווייתני המינקי נפוצים בכל העולם, והם מעדיפים את הים הפתוח. ארגון ה-IUCN מדרג את רמת הסיכון של המין הצפוני כסיכון נמוך או קרוב לסיכון, ואת זו של המין הדרומי מגדיר כסיכון נמוך או תלוי שימור. ארגון CITES מונה את שני המינים בנספח 1 (Appendix 1), כלומר בסיכון, אולם הוא מציין כי האוכלוסייה שבמערב גרינלנד נמצאת בנספח 2 (Appendix 2), כלומר דרושים הגבלי סחר.
בית הקברות הצבאי דוזינגהם
בית הקברות
מתכנן בית הקברות היה האדריכל הבריטי רג'ינלד בלומפילד (Reginald Blomfield). הוא הוקם במתכונתו הקבועה על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה ומתוחזק על ידה.
לווייתן מינקי
ציד
ציד לווייתנים אוזכר במקורות כתובים בנורווגיה כבר מתחילת המאה ה-9 לספירה, וציד לווייתני מינקי בעזרת צלצלים היה נפוץ במאה ה-11. במערב נורווגיה, לווייתני המינקי נלכדו במפרצים ונהרגו לאחר שחצים מזוהמים בבקטריות חדרו לגופם. בשיטת הרג זו השתמשו לציד לווייתני מינקי עד למאה ה-20.
ציד לווייתני המינקי התפשט, ועד סוף שנות ה-30 של המאה ה-20 הם היוו מטרה לציד במדינות רבות, ביניהן ברזיל, קנדה, סין, גרינלנד, יפן, קוריאה, נורווגיה ודרום אפריקה. עם זאת, בשל גודלם הקטן לווייתני המינקי לא ניצודו בקני מידה גדולים. מצב זה נמשך עד לתחילת שנות ה-70, אז החלו לווייתני המינקי לתפוס גם הם את תשומת לבם של הציידים. הסיבה לכך היא שהאוכלוסיות של לווייתנים גדולים יותר (כמו לווייתן צפוני, לווייתן מצוי ולווייתן כחול) הידלדלו באופן משמעותי. ציד לווייתני המינקי נפסק עם ההחלטה על הפסקת מוחלטת של ציד הלווייתנים ב-1986. לפי מחקר שנערך על ידי הוועידה הבינלאומית ללווייתנים (IWC), מאז 1994 ועד 2000 ניצודו כ-116,568 לווייתני מינקי. כ-100,000 מתוכם ניצודו באוקיינוס הדרומי.
לאחר ההפסקה הכללית של ציד הלווייתנים ב-1986, מרבית הציד של לווייתני המינקי נפסק גם כן. יפן, והחל מ-2003 גם איסלנד, המשיכו לצוד לווייתני מינקי בהתבסס על הצדקות מדעיות. הצדקות אלו מעוררות ביקורת חריפה מצד ארגונים הטוענים כי הן נועדו לכסות על שימוש מסחרי בלווייתנים. הן ליפן והן לאיסלנד יש אינטרסים בהמשך הציד למטרות מסחריות. לאחרונה החלה גם נורווגיה בציד לווייתני המינקי. אף על פי שבתחילה הצטרפה להפסקת הציד, היא מחתה על ההחלטה והמשיכה לצוד לווייתנים. ב-2005 צדו ציידים נורווגים כ-649 פרטים, והמכסה שהועמדה בשנת 2006 עומדת על כ-1,052 פרטים.
גורל היקום
גורל היקום הוא מונח בקוסמולוגיה המתייחס לבחינת האפשרויות השונות לגבי מצבו של היקום וצורתו בטווח ארוך. האפשרויות השונות תלויות בצורת היקום ותפקידה של האנרגיה האפלה.
גורלות שונים נחזו על ידי מדענים מענפים שונים של המדע. גורלות אלו כוללים תרחישים סופיים ואין סופיים.
מאז החל לרווח המושג המפץ הגדול שממנו נבעה המסקנה בדבר התפשטות היקום, נשאלה השאלה הבלתי נמנעת: האם היקום ימשיך להתפשט עד אינסוף או שהתפשטותו תיעצר בשלב כלשהו, ואם כן, האם הוא יחזור ויתכווץ שוב לנקודה ממנה הוא התחיל. שאלה נוספת היא קצב ההתפשטות או ההתכווצות. התשובה נעוצה במספר גורמים לרבות התכונות הפיזיקליות של יחסי המסה\אנרגיה, הצפיפות הממוצעת של היקום וקצב התפשטות היקום.
לדעת הקוסמולוגים אם יש ביקום מספיק חומר, אשר עשוי לעצור את ההתפשטות בכח המשיכה שלו, הרי שבבוא הזמן עשוי היקום לחזור ולהתכווץ לנקודתו ההתחלתית. במקרה השני, אם אין כמות חומר מספקת, הרי שהיקום יתפשט עד אינסוף. על פי הקונצנזוס הקיים כיום, אין ביקום מספיק חומר שיעצור את התפשטותו וגילוי האנרגיה האפלה שגורמת להתפשטות מואצת של היקום מביאות למסקנה הבלתי נמנעת שהיקום יתפשט לנצח. אך עם זאת, השאלה בדבר סופו של היקום עודנה פתוחה.
תאוריה
הבסיס התאורטי לשאלה התאפשר לאחר פרסום תורת היחסות הכללית על ידי אלברט איינשטיין ב-1916, אשר אפשרה לתאר את היקום בקנה המידה הרחב ביותר. ישנם פתרונות אפשריים רבים למשוואה המוצגת בתאוריית היחסות הכללית וכל פתרון ממחיש מסלול שונה ליקום.
מספר אפשרויות הועלו ב-1922 על ידי אלכסנדר פרידמן וב-1927 על ידי ז'ורז' למטר, חלקן גורסות כי היקום התפתח מסינגולריות ראשונית אחת; דהיינו, המפץ הגדול.
תצפיות
ב-1931 פרסם אדווין האבל את מסקנותיו, בהתבסס על תצפיות שערך על כוכבים בעלי משתנה קפאידי מגלקסיה רחוקה. מסקנותיו איששו את התאוריה על פיה היקום מתרחב; מאז החלה חקירה מדעית רצינית לגבי תחילת היקום ולגבי קץ היקום.
המפץ הגדול והמצב היציב
ב-1927 יסד ז'ורז' למטר את תאוריית המפץ הגדול (התאוריה קיבלה למעשה את שמה ממתנגדיה). ב-1948 יסד פרד הויל תאוריית נגד, תאוריית המצב היציב, על פיה היקום אומנם מתפשט, אך בו זמנית מצבו הסטטי נותר ללא שינוי עקב היווצרות של חומר חדש. עד ל-1965 היוו שתי התאוריית אתגר שקול זו לזו עד גילוי קרינת הרקע הקוסמית על ידי ארנו פנזיאס ורוברט וילסון. גלוי זה תאם במלאו את התחזיות המבוססות על המפץ הגדול וסתר לחלוטין את תאוריית המצב היציב. כתוצאה התייצבה תאוריית המפץ הגדול כתאוריה המובילה בקרב החוקרים.
פרמטר הצפיפות
גורם חשוב נוסף, המשפיע על גורל היקום, הוא פרמטר הצפיפות. פרמטר זה, המייוצג על ידי אומגה (Ω), מגדיר את צפיפות החומר הממוצעת מחולקת בערך הקריטי של הצפיפות. פרמטר הצפיפות מאפשר שלוש צורות אפשריות של היקום בהתאם לערך של אומגה, דהיינו, שווה ל-1, נמוך מ-1 או גדול מ-1. ערכים אלו ייצרו, בהתאמה, יקום שטוח, פתוח או סגור. אפשרויות אלו מתייחסות לגאומטריה הכללית של היקום ולא לעקומות מקומיות במרחב-זמן הנגרמות מגושים קטנים יחסית של חומר, כגון גלקסיות או צבירי גלקסיות. באם תוכנו העיקרי של היקום הוא חומר אינרטי, הרי שיש מתווה ספציפי המתקשר לכל אחת מהגאומטריות. על כן מנסים הקוסמולוגים לקבוע את גורל היקום על ידי קביעת ערך ה-Ω, או לחלופין, את קצב ההאטה של ההתפשטות.
כוח הדחייה
החל מ-1998, תצפיות של סופרנובות החלו להיות מפורשות כהתאמה ליקום אשר התפשטותו מואצת. כתוצאה מכך, תאוריות קוסמולוגיות מעוצבות באופן אשר מכיל תאוצה אפשרית זו, לרוב על ידי שימוש באנרגיה אפלה, אשר, בצורתה המופשטת, היא תוכן קוסמולוגי חיובי. ככלל, אנרגיה אפלה היא מונח רב-תכליתי לכל שדה היפותטי בעל לחץ שלילי, לרוב בעל צפיפות המשתנה ככל שהיקום מתרחב.
חוקי תצורת היקום
הקונצנוס כיום בקרב הקוסמולוגים גורס כי גורל היקום תלוי בצורת היקום, בכמות האנרגיה האפלה ובמשוואת המצב הקובעת את השינויים בצפיפות האנרגיה האפלה בהתאם להתפשטות היקום. תצפיות עדכניות מסיקות, כי קצב התפשטות היקום ככל הנראה הואץ ב-7.5 מיליארד השנים הראשונות לאחר המפץ הגדול, ברם, מדידות עדכניות נוספות, אשר נאספו על ידי לוויין המחקר WMAP, מעלות את האפשרות כי היקום שטוח או קרוב מאוד לכך.
יקום סגור
אם ערכו של אומגה גבוהה מ-1 (Ω > 1), הרי שגאומטריית החלל היא סגורה כמשטח של כדור. כלומר, גאומטריית היקום, בקנה מידה רחב מאוד, תהייה אליפטית.
ביקום סגור כוח המשיכה יעצור לבסוף את ההתפשטות ואז יחל תהליך הפוך, הייקום יתכווץ לנקודה אחת, נקודה סינגולרית סופית בשם ההתכווצות הגדולה (או הקריסה הגדולה). מספר תאוריות מודרניות משערות כי ליקום יש כמות משמעותית מאוד של אנרגיה אפלה אשר תאפשר לו להמשיך ולהתרחב לנצח, אף במצב של Ω > 1.
יקום פתוח
אם ערכו של אומגה קטן מ-1 (Ω < 1), הרי שגאומטריית היקום פתוחה, כצורתו של אוכף. גאומטריה כזו היא היפרבולית.
גם ללא אנרגיה אפלה, יקום בעל עקומה שלילית יתפשט לנצח, כאשר הכבידה מאיטה את התהליך בצורה שולית. עם האנרגיה האפלה, לא רק שההתפשטות אינה נעצרת, היא אף מואצת.
גורל היקום במקרה הזה יהיה או במות החום של היקום, הקיפאון הגדול (כמות האנרגיה הסופית ביקום שמתפשט לאינסוף לא תאפשר עוד קיום חיים) או הקריעה הגדולה שבה החומר, שהוא בכמות סופית, יתפשט לאינסוף עד שכל חלקיק תת-אטומי (ואף רצף הזמן-חלל עצמו) יתפרק לחלוטין. התאוצה שתיווצר בזכות האנרגיה האפלה תהיה כה חזקה, עד שהיא תתגבר לחלוטין על כוח המשיכה, הכוח האלקטרומגנטי והכוח הגרעיני החזק.
באופן הפוך, קבוע קוסמולוגי הפוך, אשר יתקשר לדחיסות שלילית של אנרגיה ולחץ חיובי, יאפשר את המצב של ההתכווצות הגדולה אף ביקום פתוח. אפשרות זו נשללה עקב תצפיות.
יקום שטוח
באם הצפיפות הממוצעת של היקום שווה בדיוק לערך הקריטי של הצפיפות, כך ש אומגה שווה ל-1 (Ω = 1) הרי שגאומטריית היקום היא שטוחה כגאומטריה אוקלידית. תצפיות של לוויין המחקר WMAP מאששות (עם מרווח טעות של 0.4%) שגאומטריית היקום היא שטוחה.
בהיעדר אנרגיה אפלה, יקום שטוח יתפשט לנצח אך בקצב שיאט בהדרגה. עם אנרגיה אפלה, קצב ההתפשטות יאט תחילה, עקב פעולתו של כוח המשיכה, אך יצבור תאוצה בהמשך. גורל היקום השטוח זהה למעשה ליקום פתוח.
שאלת קץ היקום
גורל היקום תלוי בצפיפות היקום. מיטב העדויות כיום, בהסתמך על מדידות של קצב ההתפשטות וצפיפות החומר, תומכות במודל של יקום אשר יתפשט ללא קץ, אשר יסתכם בתרחיש "הקיפאון הגדול". אולם, התצפיות אינן חד-משמעיות ומודלים אלטרנטיביים עדיין אפשריים.
הקיפאון הגדול ומות החום
הקיפאון הגדול הוא תרחיש שבו המשך ההתפשטות יוביל ליקום אשר מתקדם בצורה אסימפטוטית לעבר האפס המוחלט. תרחיש זה בשילוב תרחיש הקריעה הגדולה מסתמן כיום כהיפותזה המובילה. תרחיש זה, בהיעדר אנרגיה אפלה, אפשרי רק ביקום בעל גאומטריה שטוחה או היפרבולית. בהינתן קבוע קוסמולוגי חיובי, תרחיש זה אפשרי גם ליקום סגור. בתרחיש זה כוכבים צפויים להמשיך להיווצר ב-1012 עד-1014 השנים הבאות, לאחר מכן מלאי הגז הנחוץ להתהוות כוכבים יאזל. בעוד הדלק עבור הכוכבים קיימים הולך ואוזל, היקום יהפך בהדרגה לחשוך יותר ויותר. לבסוף חורים שחורים יהוו את רוב העצמים בחלל, אך גם הם, עקב פליטה של קרינת הוקינג, יעלמו לבסוף. תרחיש נוסף המתקשר לכך הוא מות החום של היקום, שבו היקום יגיע למצב של אנטרופיה מקסימלית שבה הכל מבוזר ואין גרדיאנט, אשר נחוצים לתהליכי עיבוד מידע אשר צורה אחת שלהם היא חיים. תרחיש זה אפשרי בכל אחד משלושת המודלים אבל מחייב שהיקום יגיע לטמפרטורה מינימלית סופית. תנודות קוונטיות אקראיות או מנהור קוונטי יכולות לייצר מפץ גדול נוסף תוך שנים. לאורך כמות לא מוגבלת של זמן, תתרחש הפחתה ספונטנית של האנטרופיה על ידי משפט ההישנות של פואנקרה ותנודות טרמיות.
הקריעה הגדולה
במקרה הספציפי של אנרגיה אפלה, אשר נושאת יותר לחץ שלילי אף מהקבוע הקוסמולוגי, צפיפות האנרגיה האפלה עולה עם הזמן וגורמת לתאוצה של התרחבות היקום שגורמת בתורה לעלייה קבועה בקבוע האבל. כתוצאה, כל החומר ביקום, החל מגלקסיות וכלה, בהינתן מספיק זמן, בכל הגופים, ללא קשר לגודלם, יתפוררו לחלקיקי יסוד וקרינה. נקרעים זה מזה על ידי קרינת פנטום אפלה ומשולחים בנפרד למעמקי החלל. השלב הסופי של היקום היא נקודה סינגולרית המתרחשת בעוד צפיפות האנרגיה האפלה וקצב ההתפשטות נעים לאינסוף.
ההתכווצות הגדולה
היפותזת ההתכווצות הגדולה היא תפיסה סמטרית לגורל היקום. כמו שהמפץ הגדול החל את ההתפשטות הקוסמית התאוריה הזו מניחה כי הדחיסות הממוצעת של היקום מספיקה על מנת שההתפשטות תעצר בשלב כלשהו ואת תתחיל התכווצות. התוצאה הסופית של זה אינה ידועה, אך ההשערה הפשוטה היא שכל החומר ביקום ומרחב הזמן חלל יתרסקו לתוך נקודה סינגולרית חסרת ממדים אחת, אם כי צריך להתחשב ברמה הלא ידועה של ההשפעה הקוונטית. עדויות עדכניות מעניקות סבירות נמוכה לתרחיש זה, אך מאחר שהמדידות מבוצעות לאורך זמן קצר מאוד (במונחים קוסמים), לא מן הנמנע כי הן ישתנו בעתיד.