cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ההומוסקסואלים (דיווחי CBS)
סקירה
המרואיין הראשון שהוצג בתוכנית היה גבר גיי בשם לארס לארסון, שהופיע באופן גלוי ודיבר באופן חיובי על המיניות שלו. לאחר הראיון שלו, וואלאס הציג לצופים תוצאות של סקר שנערך על ידי מחלקת החדשות של CBS, ועל פיו הציבור האמריקאי מחשיב הומוסקסואליות כמזיקה לארצות הברית יותר מאשר ניאוף, הפלות או זנות, שני שלישים מהאמריקאים תיארו את תגובתם להומוסקסואליות כתחושת "גועל, אי-נוחות או פחד" ועשרה אחוזים תיארו את תגובתם כתחושת "שנאה". עשרה אחוזים השיבו כי הומוסקסואליות היא פשע, אבל הרוב עדיין מאמין שהיא פלילית.
לאחר הצגת הסקר, הוצג מרואיין הומוסקסואל נוסף, שהתראיין כשהוא שוכב על ספת הפסיכיאטר שלו עם פניו מוסתרות באמצעות צל. הוא תיאר יציאה מהארון בפני משפחתו, וסיפר שהם התייחסו אליו "כמו אל איזו חיה פצועה שהם הולכים לשלוח לוטרינר". לאחר ראיון זה הוצג מרואיין נוסף באופן גלוי, ג'ק ניקולס שמו (שהוצג בתוכנית עם השם הבדוי "וורן אדקינס"), ממייסדי סניף וושינגטון די. סי. של אגודת מאטאשין. בניגוד למרואיין שקדם לו, הוא סיפר כי יצא מהארון בפני משפחתו בגיל 14, ויחסם אליו לא היה כאל חיה חולה, כי אם הם התייחסו אליו בחום ובהבנה.
לאחר דבריו של סוקרידס, הדוגל בגישה על פיה הומוסקסואליות היא מחלה, וואלאס דן בהיבטים המשפטיים של ההומוסקסואליות, וציין כי אנגליה מתכוונת לבטל את האיסור הפלילי על מעשים הומוסקסואליים. השופט הפדרלי ג'יימס ברקסטון קרייבן מקרוליינה הצפונית דגל בבחינה מחודשת של החוק בארצות הברית, בהעירו: "האם לא הגיע הזמן לשכתב את החוק הפלילי שנחקק לראשונה בשנת 1533?" לאחר הצגת צילומים של ניקולס ופרנק קמני, אחד ממייסדי אגודת מאטאשין, כשהם מפגינים מול היכל העצמאות ומחלקת המדינה, קמני, תחת שמו האמיתי, הוצג תומך בבחינה מחודשת של החוק הפדרלי המטיל איסור גורף על הומוסקסואלים ידועים לקבל סיווג ביטחוני.
לאחר מכן, אלברט גולדמן (אז פרופסור לספרות אנגלית באוניברסיטת קולומביה) וגור וידאל, סופר ומחזאי, דנו בנושא ההומוסקסואליות, בדגש על הצגתם של הומוסקסואלים ביצירות אמנויות. גולדמן טען כי הומוסקסואליות "היא רק אחד מתוך מספר של ... דברים שכולם נוטים לקראת חתרנות, לקראת שחיקה סופית של הערכים התרבותיים שלנו". וידאל, בטענה כי הומוסקסואליות היא טבעית כמו הטרוסקסואליות, הגיב באומרו: "ארצות הברית חיה בתוך איזה חלום פרוטסטנטי [של] המאה ה-19 בנוגע להתנהגות האנושית .... אני חושב שהשבירה, כביכול, של חוט השדרה המוסרי של המדינה הזאת היא אחד הדברים הבריאים שהתחילו לקרות".
וואלאס סיים את התוכנית עם ריאיון עם גבר הומו, נשוי לאישה ועם שני ילדים, שטען כי הנרקיסיזם של גברים הומוסקסואלים לא מאפשר לשני אנשים ליצור מערכת יחסים אוהבת ארוכת טווח. את התוכנית בת השעה סיכם וואלאס בדברים הבאים:
כמו כן דנו בגישות הדתיות כלפי הומוסקסואליות ובשערורייה ההומוסקסואלית של בויסי, חקירה גורפת של מה שכונתה "המחתרת ההומוסקסואלית", מבויסי, איידהו ב-1955.
תגובות
התגובות לתוכנית הטלוויזיה, בזמן שידורה המקורי, היו מעורבות. הניו יורק טיימס, ה-Washington Star ו-Chicago Daily News שיבחו את CBS על הטיפול בנושא. ג'ורג' גנט מהטיימס, לעומת זאת, מתח ביקורת על ההטייה האנטי-להט"בית של התוכנית, וציין כי "היה עדיף לתת לנקודת המבט של המיעוט - ש[על פיה] הומוסקסואלים הם נורמלים כמו כל אחד אחר - לדבר בעד עצמה". השיקגו טריביון העניק לביקורת שפרסם את הכותרת: "TV No Spot to Unload Garbage", ותקף את CBS על הצגת תכנים כאלו לקהל צופים צעיר.
ביקורות מאוחרת יותר לתוכנית גם כן היו מעורבות, אך שליליות ברובן. מצד אחד, המגיש מייק וולאס זכה לשבחים על הפרכת סטריאוטיפים שליליים על גברים הומוסקסואלים; מצד שני, הפרשנות שלו ספגה גינויים רבים על היותה "רצף של הכללות וסטריאוטיפים שליליים [אשר] נשמעו כאילו נכתבו על ידי הכומר ג'רי פולוול". תוך שהוא מציין כי כ-20% מצופי הטלוויזיה בארצות הברית ראו את התוכנית, האקטיביסט הפרו-להט"בי וויין ביסן כינה את השידור "השעה המזיקה ביותר של תעמולת אנטי-להט"בית בהיסטוריה של האומה שלנו". לדבריו, "לא רק ש[לתוכנית] הייתה השפעה הרסנית על דעת הקהל, אלא הייתה זו פצצה גרעינית אשר פגעה בנפשם של ההומואים והלסביות האמריקאים, אשר, לפני תוכנית זו, מעולם לא היו מיוצגים כקבוצה בטלוויזיה הארצית".
השלכות
לארס לארסון, המרואיין הראשון שנראה בפרק, רתח מזעם אחרי שצפה לראשונה בתוכנית המוגמרת. הוא סבר כי הפרק יציג תמונה חיובית הרבה יותר של חיי ההומואים האמריקאים. לארסון, שראיון איתו נערך על מנת להציג אותו פחות מאושר ממה שהוא באמת, הגיש תלונה רשמית בגין הונאה וחזר בו מהסכמתו. "חלק מהאנשים היו די מגעילים, כעוסים ואנטי-הומואים", הוא אמר. "לא הייתה לי בעיה עם הארי מורגן או מייק וואלאס כי הם עשו עבודה יסודית. אבל ללא ספק לאחרים בתהליך קבלת ההחלטות היה כעס אמיתי כלפי הומוסקסואליות. הם ראו בה איום על המין האנושי ושמו להם למטרה לפגוע כמיטב יכולתם". ג'ק ניקולס פוטר מעבודתו כמנהל מכירות בבית מלון ביום שלמחרת שידור התוכנית.
עם הזמן, מגיש התוכנית מייק וואלאס התחרט על השתתפותו בפרק. "הייתי צריך לדעת טוב יותר", אמר בשנת 1992. בשנת 1996 וואלאס הצהיר: "כלומר - רחמנא ליצלן - זו הייתה הבנתנו של אורח החיים ההומוסקסואלי לפני בסך הכל עשרים וחמש שנה, כי אף אחד לא היה מחוץ לארון וכיוון שזה מה ששמענו מפי רופאים - זה מה שסוקרידס אמר לנו, זה היה עניין של בושה". למרות ניסיונו האישי (בזמן השידור וואלאס היה מיודד עם מעצב ידוע ובן-זוגו, אליהם התייחס כאל "זוג נשוי ונפלא"), וואלאס בחר להסתמך על הקטגוריזציה של האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה, שקבעה כי הומוסקסואליות היא הפרעה נפשית, ולא על ניסיונו האישי, כאשר יצר את הפרק. בשנת 1995, וואלאס התראיין ואמר שהוא האמין הומוסקסואלים יכולים לשנות את הנטייה שלהם, אם הם באמת היו רוצים.
נאהה
נאהה (בגרמנית: Nahe ) הוא יובל של נהר הריין הזורם ממערבה לו במדינות ריינלנד-פפאלץ וחבל הסאר שבגרמניה. הנהר נתן את שמו לאזור היין נאהה הממוקם סביבו. מקורות הנהר מתחילים באזור נופלדן שבמדינת חבל הסאר, משם הוא זורם דרך ריינלנד-פפאלץ ולבסוף נשפך אל נהר הריין בבינגן. אורך הנהר הוא 125 קילומטר.
אטימולוגיה
השם Nahe התפתח מהמילה הלטינית Nava, שבתורה מתבססת על המילה הקלטית לנהר פראי.
גאולוגיה
הסלעים באזור הנהר נוצרו בעיקר בתור הפרם המוקדם ובחלק מתור הקרבון. בתקופת היווצרות הסלעים, הושפע אזור הנהר מפעילות געשית עזה. מאותה פעילות געשית נותרו מרבצים עצומים של הסלע הגעשי ריוליט, המאופיין בצבעו האדמדם, והסלע הגעשי הבסיסי יותר אנדזיט. עמקי הנהר ויובליו נוצרו לפני 2.6 מיליון שנים במהלך תור הרביעון, התקופה המאחורת ביותר מבחינה גאולוגית, כתוצאה מהתהפכות הקרקע של ההרים הנמצאים מסביב להונסרוק ורכס וצפון פלטין. תהליך זה גרם לירידה תלולה של המים במורד ההרים, ומכאן לפעילות שחיקה אינטנסיבית. שחיקה חזקה במיוחד התרחשה בתקופות חמות במהלך עידני הקרח, כאשר אקלים הטונדרה שלט, והאדמה הייתה חסרת ההגנה שהעניק הכיסוי הצפוף של הצמחייה. בהתאם לתנועות תת-קרקעיות, התפתחו נקיקים צרים ומצוקים באזורים עם סלעים געשיים קשיחים או עמקים רחבים באזורים בעלי משקעים רכים. השינוי התכוף בין שתי תצורות הנוף בולט לעין לאורך מסלול הנהר.
צמחייה ובעלי חיים
בעמק הנהר ניתן למצוא מספר עצום של מינים תרמופילים, אשר בדרך כלל ניתן למצוא רק באזור הים התיכון או בבתי הגידול של הערבה האירואסייתית. מינים אופייניים של צמחים הם פרחי אליסון, אסטר, דיקטמנוס, ציפורן וגאגיה בוהמית. צמחים אלו נדדו בתקופה הפוסט-קרחונית החמימה לאירופה, אך נכחדו ברוב האזורים משום שהאקלים השתנה בחזרה לאקלים קריר ולח יותר באופן משמעותי. הצמחים שרדו רק באזורים קטנים שנותרו חמים ויבשים בשל מצבם הגאוגרפי המיוחד. בעמק הנאהה וביובליו אותם צמחים הצליחו בעיקר לשרוד במדרונות שטופי שמש בעלי עשב, שיחים ויערות רחבים עם עצים בעלי עלים יבשים. בימי הקיץ החמים טמפרטורת הקרקע במקומות אלו יכולה להגיע לכדי 60 מעלות צלזיוס ומעלה המדמה אקלים ערבתי. מין בעל חיים תרמופילי אופייני הוא האוכלוסייה המבודדת של נחש המים המשובץ המקיימת לאורך הנהר.
מרסל נגוין
חייו
נגוין נולד במינכן למשפחה ממוצא וייטנאמי, והחל להתאמן בהתעמלות כבר בגיל 4. בשנת 2005 השתתף לראשונה באליפות העולם בהתעמלות, במלבורן, אך לא רשם הישגים גבוהים. באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט ב-2007 היה שותף לזכייתה של הנבחרת הגרמנית במדליית הארד, וב-2008 זכה עם הנבחרת במדליית הכסף באליפות אירופה שנערכה בלוזאן.
באליפות העולם שנערכה בלונדון ב-2009 העפיל נגוין לגמר הקרב-רב וסיים במקום ה-12. ב-2010 היה שותף לזכייתה ההיסטורית של נבחרת גרמניה במדליית הזהב באליפות אירופה שנערכה בבירמינגהאם, וכן זכה במדליית ארד בתרגיל הקרקע. בהמשך השנה שבר את עצם השוקית, ונעדר מאליפות העולם. הוא שב למעגל התחרויות ב-2011, ובאליפות אירופה שנערכה באותה שנה בברלין זכה במדליית הזהב במקבילים ובמדליית ארד במתח, וסיים במקום השישי בקרב-רב. באליפות העולם שנערכה בטוקיו סיים במקום השישי עם נבחרת גרמניה, ובמקום השמיני בקרב-רב.
באליפות אירופה שנערכה במונפלייה ב-2012 שמר נגוין על תוארו במקבילים, וכן סיים במקום השישי בתרגיל הטבעות ובתחרות הקבוצתית.
מדליות כסף אולימפית בתחרות הקרב-רב
באולימפיאדת לונדון (2012) רשם נגוין את הישג השיא שלו בקריירה, כשזכה במדליות הכסף בקרב-רב ובתרגיל המקבילים. כן סיים במקום השמיני בתרגיל הקרקע, ועם נבחרת גרמניה הגיע למקום השביעי.
פאר טסי
פאר טסי (נולד ב-10 במאי 1984) הוא זמר-יוצר ומלחין פופ ומוזיקה ים-תיכונית ישראלי, זוכה פסטיבל הזמר והפזמון לשנת 2013 ופרס אקו"ם לשיר השנה 2015 ולאלבום השנה 2023.
ביוגרפיה
פאר טסי נולד בפרדס חנה ב-10 במאי 1984, גדל והתחנך בפרדס חנה-כרכור. טסי, החל לשיר כבר בגיל שש בבית הכנסת התימני שבשכונת נעוריו, ובמהלך נעוריו הופיע במקומות ואירועים רבים ומגוונים, כגון מועדוני קריוקי ומסיבות.
בצה"ל החל את שירותו כלוחם בחטיבת כפיר. במהלך שירותו הצבאי הופיע בתחרות ה"זמיר של השרון", שיזמה חברת "הוט".
עם סיום השירות הצבאי, התקבל ללהקת הבידור של רשת מלונות "פתאל" בים המלח ובהמשך, אף מונה למנהל האמנותי של הלהקה. לאחר כשנה, החליט מנכ"ל הרשת לבנות עבור טסי הופעת יחיד, וטסי הפך ל"זמר הבית" של רשת המלונות. כעבור שנתיים, לאחר שצבר ניסיון בתחום המוזיקלי והבימתי, החליט טסי לעזוב את הרשת כדי להתחיל ולעבוד על אלבום בכורה משלו.
2009–2012: תחילת הקריירה המוזיקלית
בשנת 2009 יצא הסינגל הראשון שלו, "אהבת אמת".
בשנת 2011 יצא השיר "סיכוי נוסף", שזכה להצלחה ברדיו. בהמשך אותה שנה הוציא את הדואט "עושה אותי משוגע" עם הזמר אלון דה לוקו.
בשנת 2012 פרסם את השיר "סליחה", שהושמע ברדיו. בהמשך הוציא את "הכל יכול", גרסת כיסוי לשיר של צמד "הבליינים" (מאור כהן ואורן לוטנברג), שגם הוא הושמע ברדיו.
2013: אלבום בכורה
בשנת 2013 זכה במקום הראשון ב"פסטיבל הזמר והפזמון" של רשות השידור עם השיר "תחזרי", אותו יצר יחד עם דודו מתנה לזכרה של תאיר ראדה. טסי הוא הזמר המזרחי/ים-תיכוני היחיד שהשתתף באותו פסטיבל אשר שודר בערוץ הראשון. ב-5 בפברואר 2013 הוציא לאור את השיר "תחזרי" כסינגל, שהיה לאחד השירים המושמעים ביותר באותה שנה.
ב-24 באפריל 2013 הוציא את השיר "כמו שיכור", וב-24 ביוני הוציא את השיר "דפיקות הלב", שזכה להצלחה והפך ללהיט. הסינגל האחרון לפני צאת האלבום היה "בלי לומר שלום". ב-26 בנובמבר יצא אלבום הבכורה של טסי, עליו עבד במשך ארבע שנים. האלבום הגיע למעמד של "אלבום זהב".
באותה שנה גם כתב והלחין שלושה שירים לאייל גולן: את הלהיט "מתפלל", את שיר הנושא של האלבום "הלב על השולחן",.
2014 - אלבום שני
בתחילת 2014 כתב והלחין את השיר "אהבתי בלחש" מתוך האלבום "ימים יגידו" שיצא באפריל אותה שנה. בנוסף כתב לנסרין קדרי את השיר "לאן המשכת".
דרך השלום
ב-25 באוקטובר 2014 הוציא טסי את הסינגל "דרך השלום". השיר הפך ללהיט ישראלי פופולארי מאוד, והיה לשיר המושמע ביותר ברדיו במשך חמישה שבועות ברציפות, הגיע למקום הראשון של המצעד של "מדיה פורסט", בנוסף היה לאחד השירים המושמעים ביותר של אותה שנה עם למעלה מ-37 מיליון צפיות ביוטיוב. מנתונים שנבדקו נמצא שהשיר מושמע ביוטיוב על ידי אוהדים מארצות שונות כמו צרפת, ארה״ב, בלגיה. השיר גם צעד בראש מצעדי תחנות הרדיו השונות, בין היתר שלושה שבועות רצופים בראש המצעד השבועי של גלגלצ ושל רשת ג'. השיר נכלל באלבומו השני של טסי, "כוחה של אהבה". השיר זכה בפרס אקו"ם בתואר "שיר השנה".
2015–2016: אלבום שלישי ורביעי
ב-2015 כתב והלחין את השירים "השמיים הם הגבול", ו"שקרים" (ביחד עם אריק זנטי), מתוך האלבום "בסוף כל יום" של אייל גולן. ואת השיר "לנשום אותך" מתוך האלבום "שרית חדד" של שרית חדד.
ב-7 במאי 2015 הוציא את הסינגל הראשון מהאלבום השלישי שלו "משקה יקר". השיר זכה להצלחה והשמעות בכל תחנות הרדיו. ב-18 באוגוסט יצא הסינגל השני מהאלבום, "היי מאמא", וב-18 באוקטובר יצא הסינגל השלישי, "אם תחכי לי".
ב-2 בינואר 2016 הוציא טסי את הסינגל הרביעי "תוציא תוציא" מתוך האלבום החדש. ב-6 בפברואר הוציא את הסינגל החמישי "כמה דמעות", הסינגל האחרון לפני צאת אלבומו השלישי, וב-14 במרץ יצא אלבומו השלישי "מה נשים רוצות".
ב-6 ביוני הוציא טסי דואט משותף עם הזמרת עדן בן זקן בשם "כל העיר שלנו". ב-1 באוגוסט הוציא את השיר "כמה טוב", סינגל אחרון לפני צאת אלבומו הרביעי, ובספטמבר הוציא את האלבום המלא, "שחור או לבן".
2018–הווה: אלבום חמישי, שישי ושביעי
בתחילת שנת 2018, שיתף פעולה עם זמרים שונים בפרויקט "הפוך לשנינו". במסגרת הפרויקט הקליט את הדואט "מאושרים" יחד עם טליסמאן.
ב-2019 הוציא את הסינגל "רוקדת" יחד עם הראפר רון נשר. במרץ הוציא את "שלוש בלילה", יחד עם הזמרת שרית אביטן ואת "שופט כל הארץ" עם ציון גולן. ב-23 במאי, לאחר שעזב את חברת שרית הפקות, פאר טסי החליט לצאת לדרך עצמאית, והוציא את שיר הבכורה הראשון שלו כמפיק עצמאי, שנקרא "מי אני". לאחר מכן הוציא טסי את שאר שירי האלבום, בניהם "הולך ומתרחק", "חורף בחלון" ו"האיפור שלך" השיר האחרון באלבום ״פרק א׳ נגמר״.
ב-21 במרץ 2021 יצא השיר "בלונים" של אייל גולן אותו כתב ביחד עם טאליסמאן ואיתן דרמון. וב־23 במאי הוציא את הסקיצה לאותו השיר ליוטיוב לאחר בקשות ממעריציו. ב-5 במאי יצא השיר "דבר אליי עם העיניים" של עדן בן זקן אותו כתב ביחד עם טאליסמאן, וב-7 בדצמבר הוציא את המיני אלבום .
ב-10 בנובמבר 2022 השיק טסי בהפתעה את אלבומו השביעי "רדיו שטח". האלבום זכה לביקורות אוהדות בקרב מבקרי המוזיקה, ובתואר אלבום השנה בפרסי אקו"ם.
חיים אישיים
טסי נשוי לטל שושן ולשניים בת ושני בנים.
מיסיסיפי (מדינה)
מיסיסיפי (באנגלית: Mississippi ) היא מדינה בארצות הברית שבירתה ג'קסון. מיסיסיפי גובלת בדרום במפרץ מקסיקו ובלואיזיאנה, במערב - בלואיזיאנה ובארקנסו, בצפון - בטנסי ובמזרח - באלבמה. מקור שמה בנהר המיסיסיפי שזורם לאורך גבולה המערבי. פירוש השם מיסיסיפי הוא "נהר גדול" בשפת הילידים האמריקאים.
היסטוריה
מיסיסיפי הייתה חלק מהתרבות המיסיסיפית, תרבות ילידית אמריקנית של שוכני בתי בוץ שהתקיימה בין השנים 800 - 1500 לספירה ורמתה הטכנולוגית הייתה זהה לזו של האדם הכלקוליתי. צאצאיהם כללו את השבטים צ'יקאסוו וצ'וקטוו. שבטים אחרים ששכנו באזור ושמם השתמר בשמן של ערים הם: נאצ'ז, יאזו ובילוקסי.
המשלחת האירופית הראשונה שהגיע למיסיסיפי הייתה של ארננדו דה סוטו שעבר באזור ב-1540. ההתיישבות הראשונה הייתה באושן ספרינגס (בילוקסי הישנה) שנוסדה בידי פייר לה מוין ד'איברוויל ב־1699. ב-1716 נוסדה נאצ'ז על גדות נהר המיסיסיפי בשם פור רוזלי והפכה לעיר הראשית ותחנת מסחר חשובה. לאחר מספר שנים שהיה תחת שליטה ספרדית, צרפתית, ובריטית, הועבר אזור המיסיסיפי לשלטונה של בריטניה לאחר מלחמת הצרפתים והאינדיאנים בהתאם לתנאי הסכם פריז.
טריטוריית מיסיסיפי נוצרה ב-7 באפריל 1798 משטחים שנלקחו מג'ורג'יה ומקרוליינה הדרומית. היא הורחבה מאוחר יותר משטחים שהיו נתונים במחלוקת בין ארצות הברית וספרד. קרקע נוספת נרכשה משבטי ילידים (בדרך כלל באמצעות חוזים מקפחים) בין 1800 ל-1830.
מיסיסיפי הפכה למדינה העשרים ב-10 בדצמבר 1817.
במחצית השנייה של המאה ה-19 הייתה מיסיסיפי מדינת כותנה, ובעלי המטעים בעיקר באזורי הדלתה ו"הרצועה השחורה" הפכו עשירים יותר ויותר הודות לאדמה הפורייה ומחירי הכותנה המאמירים בשוק העולמי. העושר הרב ואוכלוסיית העבדים הגדולה שהייתה נחוצה לשמירת הכנסה זו, השפיעו על הפוליטיקה של המדינה ותמיכתה בפרישה מהאיחוד.
מיסיסיפי הייתה המדינה השנייה שפרשה מהאיחוד והצטרפה לקונפדרציה של הדרום ב-9 בינואר 1861 ונשיא הקונפדרציה ג'פרסון דייוויס היה ממיסיסיפי. לאחר ההפסד במלחמה התקבלה מיסיסיפי שוב לארצות הברית ב-23 בפברואר 1870.
בתקופת מלחמת האזרחים, תמכו יהודים רבים מטנסי, מיסיסיפי וקנטאקי, בהצטרפות לקונפדרציית המדינות של אמריקה. את מחיר ההזדהות עם מדינות הקונפדרציה שילמו היהודים עם כיבושה על ידי צבא האיחוד של מדינות הצפון, בראשות הגנרל יוליסס גרנט, בשנת 1862. מיד לאחר הכיבוש גרנט חתם על “הצו לגירוש היהודים ממחוז טנסי” בו הורה לגרש מיידית את כל יהודי טנסי, מיסיסיפי וקנטאקי, פקודת גירוש היהודים היחידה בתולדות ארצות הברית. בסופו של דבר, מפקדו העליון של גרנט, הנשיא לינקולן ביטל חיש־מהר את הפקודה האנטישמית.
מיסיסיפי נחשבה למדינת "דרום עמוק" בעת קיומם של חוקי ההפרדה הגזעית. חוקי הפרדה גזעית מגבילים יותר ויותר שנחקקו בתחילת המאה ה-20 גרמו להגירה של כמעט חצי מיליון אנשים, שלושה רבעים מהם שחורים, בשנות הארבעים. אך בה בעת למיסיסיפי היה תפקיד חשוב בהתפתחות סגנונות מוזיקה אמריקניים: גוספל, קאנטרי, ג'אז, בלוז ורוקנ'רול. מיסיסיפי גם הוציאה מקרבה את הסופר ויליאם פוקנר והמחזאי טנסי ויליאמס.
מיסיסיפי הייתה במרכז המאבק של תנועת זכויות האזרח האמריקנית. מעשיהם של פוליטיקאים לבנים לדיכוי שחורים, תנועת מועצת האזרחים הלבנה ובפרט הקו קלוקס קלאן הוציאו לה בשנות השישים שם של מדינה ריאקציונרית. עדויות לכך ניתן לראות בסרט הפופולרי משלהי שנות ה-80 'מיסיסיפי בוערת'. הערכות הן שכמות הלינצ'ים במדינת מיסיסיפי הייתה הגבוה ביותר בארצות הברית.
שני אסונות טבע פקדו את המדינה. ב-17 באוגוסט 1969 פגע הוריקן קמיל, הוריקן בדרגה 5 במיסיסיפי, גרם למותם של 248 איש ונזק של 1.6 מיליארד דולר (במונחי 1969). ב-26 באוגוסט 2005 גרם הוריקן קתרינה הרס גדול אף יותר לאורך 90 מייל מחופי לואיזיאנה עד חופי אלבמה.
מיסיסיפי הייתה המדינה האחרונה בארצו הברית שאישרה את התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית, תיקון שביטל את קיומה של העבדות בכל המדינות ואסר על קיומה. החוק עצמו אושר בבית הנבחרים בשנת 1865, כאשר לנשיא אברהם לינקולן היה חלק מכריע בהעברתו, והמדינות היו אמורות לאשרו. החוק במיסיסיפי לא אושר במשך מעל מאה שנה, ואושר רק ב-21 במרץ 1995.
דגל המדינה היה האחרון בדגלי המדינות בארצות הברית אשר הנציח בתוכו את סמל הקרב של דגל הקונפדרציה, עד שביוני 2020, בעקבות מחאת Black Lives Matter החליט בית הנבחרים על הסרתו. את דגל המדינה החדש אמורה לעצב ועדה שהוקמה לנושא, והוא אושר בבתי המחקקים בנובמבר 2020.
גאוגרפיה
מיסיסיפי נמצאת בדרום מזרח ארצות הברית וגובלת בצפונה בטנסי, במזרחה באלבמה, בדרומה במפרץ מקסיקו ובמערב בלואיזיאנה ובארקנסו כשביניהן מפריד נהר המיסיסיפי. בעבר הייתה מיסיסיפי חלק מקונפדרצית המדינות של אמריקה, וכיום מזדהת עם מדינות דרום ארצות הברית. מיסיסיפי גם מהווה חלק ממדינות המפרץ (המדינות האמריקניות השוכנות לחוף מפרץ מקסיקו).
ממשל ופוליטיקה
מיסיסיפי היא מדינה רפובליקנית במובהק. המפלגה הרפובליקנית ניצחה בכל מערכות הבחירות לנשיאות ארצות הברית מאז 1980. מושל המדינה הוא טייט ריבס.
הרשות המחוקקת מורכבת משני בתים: למושל יש את הכוח להטיל וטו על חקיקה, אך מחוקקים יכולים לעקוף את הווטו עם החלטה של שני שלישים.
השכר של חברי הרשות המחוקקת יכול להגיע ל-10,000$ בשנה. מחלקות הממשלה מנוהלות על ידי מזכירים שנבחרים לתפקידיהם כל ארבע שנים, יחד עם הבחירות למושל ולסגנו. בחירות אלה נערכות תמיד שנה לפני הבחירות לנשיאות.
קולות הלב
קולות הלב הם הקולות הנשמעים במהלך פעימות הלב אשר נגרמים על ידי זרימת הדם על מסתמי הלב. במהלך בדיקת הלב המתבצעת על ידי הרופא, מונח מסכת על מקומות שונים בחזה על מנת להאזין לקולות הלב ועל ידי כך להעריך את מצב הלב, לרבות פתולוגיות לבביות שונות המתבטאות בין היתר בקיומם של קולות לב שונים ואוושות.
אצל אנשים בריאים קיימים שני קולות עיקריים הנשמעים בכל פעימת לב. הקול הראשון קרוי S1 והקול השני – S2. בנוסף לקולות אלו עשויים להישמע קולות לב נוספים, רעשים אחרים וכן אוושות, המבטאים מצבים שונים של הלב.
אוושות לבביות מבטאות זרימת דם בצורה טורבולנטית המתרחשת מחוץ ללב או בתוכו. אוושות יכולות להיות פיזיולוגיות, קרי שפירות ללא סימן למחלה כלשהי, או פתולוגיות. אוושות לא תקינות יכולות להיווצר, למשל, על ידי מצב בו פתח המסתם מוצר בשל הסתיידויות, עובדה שגורמת לדם לזרום בצורה טורבולנטית דרך המסתם המוצר ולייצר אוושה. אוושה יכולה להיווצר גם על ידי אי-ספיקה של מסתם, מצב בו המסתם לא נסגר באופן תקין ודם זורם בחזרה אחורנית.
קול ראשון
הקול הראשון, או S1, מבטא את סגירת המסתמים התלת-פסיגי והצניפי, המסתמים אשר מחברים בין העליות לחדרים עצמם. קול זה נשמע באופן הטוב ביותר באזור חוד הלב. קול S1 חזק באופן חריג ניתן לשמוע במחזור היפר-דינמי, כלומר במצבים כגון חום, מאמץ גופני, היריון, פיסטולה, יתר פעילות של בלוטת התריס, היצרות צניפית בשלביה המוקדמים או למשל גידול מסוג מיקסומה בעלייה (נדיר). קול S1 חלש ניתן לשמוע באי-ספיקת לב או במנוחה (מצב היפו-דינמי) ובאי-ספיקת המסתם הצניפי. סיבות נוספות לקול S1 חלש הן מרווח PR מוארך באלקטרוקרדיוגרם, שימוש בתרופות מסוג חוסמי בטא ובעיה בהתכווצות של החדר השמאלי. קול S1 משתנה, לעיתים חזק ולעיתים חלש, ניתן לשמוע במצבים כגון פרפור עליות או בחסם הולכה.
פיצול של הקול הראשון לשני מרכיבים, כלומר שמיעה בנפרד של שני המרכיבים: סגירת המסתם התלת-פסיגי וסגירת המסתם הצניפי, יכול להתקיים אצל מטופלים צעירים או אצל מטופלים עם חסם צרור הולכה ימני. במקרים כאלה הסגירה של המסתם התלת-פסיגי מתעכבת לאור עיכוב הולכה של החלק הימני, ולכן תישמע קודם סגירת המסתם הצניפי ולאחריו התלת-פסיגי.
קול שני
לאחר סגירת המסתמים התלת-פסיגי והצניפי מתרחשת הסיסטולה, התכווצות החדרים ולאחר מכן נשמע קול הלב השני – S2, המבטא את סגירת מסתם אבי העורקים ומסתם עורק הריאה. קול זה נשמע באופן הטוב ביותר בבסיס הלב. הוא מורכב משני קולות משנה, מרכיב של מסתם אבי העורקים ומרכיב של מסתם עורק הריאה. שמיעת הפיצול בין שני הקולות הללו היא מיטבית במרווח הבין-צלעי השני השמאלי. פיצול תקין של הקול השני נקרא גם פיצול פיזיולוגי, וניתן לשמוע אותו במהלך שאיפה. במצב כזה, יהיה הבדל של פחות מ-30 מילישניות בתזמון הסגירה של מסתם אבי העורקים ולאחריו מסתם עורק הריאה, כאשר בנשיפה פיצול זה ייעלם.
פיצול רחב וקבוע, הן בשאיפה והן בנשיפה, נוצר בפגם במחיצה הבין-פרוזדורית. כתוצאה מכך משתווים הלחצים שבין העלייה הימנית לעלייה השמאלית, דבר המביא לעודף דם הזורם לחדר ימין, ולכן מסתם עורק הריאה ייסגר לאחר מסתם אבי העורקים גם בזמן הוצאת אוויר. פיצול פרדוקסלי (הפוך) קיים במצבים בהם מסתם עורק הריאה נסגר לפני מסתם אבי העורקים. מצבים אלו מתרחשים בחסם צרור הולכה שמאלי או במצב של היצרות מסתם אבי העורקים ובמצבי איסכמיה חריפה.
קולות לב נוספים
קול הלב השלישי, S3, הוא קול הנשמע באופן נדיר יחסית, מיד לאחר קול S2, והוא קרוי לעיתים דהרה טרום-דיאסטולית או דהרה חדרית. קול זה יכול להיות שפיר לחלוטין אצל אתלטים ואנשים צעירים, ולעיתים בהיריון, אולם במקרה שהוא מופיע בשלב מאוחר יותר בחיים הוא יכול לרמז על בעיות לבביות כגון אי-ספיקת לב. הקול נשמע כמו "מים על מים", וההסבר הפתולוגי לכך הוא נוכחות של דם בחדר במהלך הדיאסטולה אשר לא הוזרם החוצה בעוד זרם דם חדש המגיע מן העליות מוזרק לחדרים ומייצר את הקול האמור. קול S3 מתרחש במהלך שלב המילוי המהיר של החדרים, כאשר החדרים נמצאים בדיאסטולה. מחקרים מצאו כי הוא קיים באופן שווה הן אצל חולים עם אי-ספיקת לב סיסטולית והן אצל חולים עם אי-ספיקת לב שבה התפקוד הסיסטולי שמור.
קול הלב הרביעי, S4, הוא קול הנשמע מעט לפני קול S1, והוא נגרם כתוצאה מהתכווצות העלייה כנגד חדר נוקשה או היפרטרופי, כלומר, חדר שעמד בפני מצבים כגון יתר לחץ דם, איסכמיה או היצרות של מסתם אבי העורקים. הפתופיזיולוגיה היא התכווצות של העלייה כנגד חדר עם היענות נמוכה, התכווצות אשר גורמת לעלי המסתם לרפרף תוך כדי ההתכווצות ולגרום לקול S4 אשר מגיע רגע לפני שהמסתמים בין החדרים לעליות נסגרים. קול זה איננו נשמע אצל חולים עם פרפור עליות.
נקש פליטה (ejection click) הוא קול סיסטולי אשר לרוב מקושר עם מסתם אבי העורקים צניפי מולד, או מחלה של מסתם עורק הריאה. ככל שמסתם אבי העורקים הצניפי עצמו נהיה יותר מסויד עם השנים כך קול זה נחלש בהדרגה. במידה שיש היצרות של מסתם עורק הריאה, הקול מתקרב יותר ויותר לקול הלב הראשון. בנוסף לכך, קול זה הוא הקול היחיד בצד הימני שיורד בעוצמתו בזמן שאיפת אוויר.
נקש אמצע סיסטולי (mid-systolic click) הוא קול בלב המתקיים במצב של צניחה של המסתם הצניפי, אשר לעיתים מלווה באוושה. צירוף זה של נקש ואוושה יהיה מרוחק יותר מקול הלב הראשון במידה שעושים תמרונים המגדילים את זרימת הדם לחדר, כגון שפיפה. בעמידה רגילה הנקש והאוושה יהיו קרובים יותר לקול S1.
קול נוסף דיאסטולי נקרא pericardial knock. קול זה מתרחש קצת יותר מאוחר מצליל הפתיחה, והוא מתבטא אצל חולים עם פריקרדיטיס המונעת באופן פתאומי את התרחבות החדר.
קול בשם tumor plop הוא קול נמוך יחסית שניתן לשמוע לעיתים נדירות אצל חולים עם מיקסומה בעלייה. קול זה נובע מהצניחה של הגידול לתוך המסתם הצניפי.
אוושות לבביות
אוושות לבביות נובעות כתוצאה מעלייה בטורבולנטיות הזרימה והן מתוארות על פי תזמונן. עוצמת האוושה מתוארת בסולם הנע מ-1 ועד 6, כאשר אוושה עם רטט רלוונטית לדרגה 4 ומעלה. יש חשיבות להערכת מידת ההקרנה של אוושה לאזורים אחרים בלב או בגוף.
אוושה 1/6 היא אוושה מאוד חלשה, אשר נשמעת רק בתנאים מסוימים ולא בכל תחנות ההאזנה. אוושה 2/6 היא אוושה שקטה, אולם נשמעת מיד לאחר הנחת המסכת על החזה. אוושה 3/6 היא אוושה עם עוצמה בינונית. אוושה 4/6 היא אוושה חזקה, המלווה ברטט המורגש על גבי החזה אם ממששים את בית החזה. אוושה 5/6 היא מאוד חזקה, עם רטט, וניתן לשמוע אותה גם כאשר המסכת לא מונח במלואו על החזה. אוושה 6/6 היא מאוד חזקה, עם רטט, וניתן לשמוע אותה גם ללא מסכת כלל.
אוושות סיסטוליות
נהוג גם לחלק אוושות על פי הופעתן, סיסטוליות ודיאסטוליות. אוושות סיסטוליות הן אוושות הנשמעות בין קול S1 לבין קול S2.
באי-ספיקת המסתם הצניפי נשמעת אוושה לכל אורך הסיסטולה – הולו-סיסטולית. אוושה הולוסיסטולית היא אוושה אשר לרוב מבטאת מצב של אי-ספיקה, כלומר המסתם אינו מתפקד כמו שצריך ויש זרימה חזרה מאזור בו יש לחץ גבוה – החדר – לאזור עם לחץ נמוך – העלייה. אוושה זו נשמעת היטב כאשר המטופל שוכב פונה לצד שמאל (תנוחת lateral decubitus). האוושה מקרינה לבית השחי השמאלי. זוהי האוושה הנפוצה ביותר להאזנה.
באי-ספיקת המסתם התלת-פסיגי נשמעת אוושה הולוסיסטולית, שנשמעת היטב ברווחים הבין-צלעיים 2–3 משמאל, ולעיתים מתגברת במהלך שאיפת אוויר. תסמינים קליניים נוספים הבאים יחד עם אי-ספיקה של המסתם התלת-פסיגי יכולים להיות גודש של ורידי הצוואר, הגדלת כבד, מיימת, תפליטים פלאורליים ובצקת. זאת, מאחר שאי-ספיקה תלת-פסיגית היא פעמים רבות משנית ליתר לחץ דם ריאתי המתבטא בתופעות קליניות אלו.
פגם במחיצה הבין-חדרית מתבטא אף הוא באוושה הולוסיסטולית. כתוצאה מהחור הקיים בין חדר ימין לחדר שמאל, יש דלף משמאל לימין הבא לידי ביטוי בקיום אוושה, הנשמעת היטב ברווחים הבין-צלעיים 3–4.
היצרות מסתם אבי העורקים מתבטאת באוושה שהיא אמצע סיסטולית. האוושה הזו מתרחשת בשלב הראשון של "זריקת הדם" לאחר S1, ומסתיימת לפני S2, ונשמעת כאוושה פליטתית יהלומית (קרשנדו ואחריו דקרשנדו). למעשה, האוושה מופקת על ידי זרימת הדם בתוך אזור מוצר, ולכן, ככל שמהירות הדם עולה האוושה מתחזקת. אוושה זו נשמעת היטב ברווח הבין-צלעי השני מימין. אצל מטופלים עם אוושה כזו, קשה מאוד לשמוע את קול S2, הדופק הוא חלש בעוצמתו, והאוושה עצמה קורנת לצוואר אל העורקים התרדמניים.
היצרות מסתם עורק הריאה מתבטאת גם היא באוושה אמצע סיסטולית בדומה להיצרות של מסתם אבי העורקים. אוושה זו יכולה להיגרם למשל ממצב מולד של היצרות מסתם עורק הריאה, והיא מאופיינת בין היתר על ידי פיצול של קול S2.
קרדיומיופתיה היפרטרופית (HCM) גם היא מצב המביא לקיום אוושה אמצע-סיסטולית. אוושה זו נגרמת כתוצאה מחסימה דינמית של עלי מסתם אבי העורקים כתוצאה מהקרדיומיופתיה ההיפרטרופית. בקרדיומיופתיה היפרטרופית קירות החדר השמאלי עבים מאוד וחלל החדר קטן כתוצאה מכך. כאשר החדר מזריק דם לאבי העורקים יש היצמדות של העלה הקדמי של המסתם הצניפי למחיצה שבין החדרים, ויש חסימה דינמית של מוצא החדר השמאלי. האוושה מתגברת ככל שיש ירידה בנפח הדם המגיע לחדר השמאלי. במצב כזה יוכל החדר להתרוקן מהר יותר והחסימה תהיה מורגשת יותר. על כן אצל חולים עם קרדיומיופתיה היפרטרופית יש להימנע ממצבים בהם יזרום פחות דם לחדר, כמו ביצוע תמרון ולסלבה או הרחבה פריפרית של כלי דם.
אוושות דיאסטוליות
אוושות דיאסטוליות מתרחשות לאחר קול S2.
באי-ספיקת מסתם אבי העורקים נשמעת אוושה דיאסטולית נושפת בתדר גבוה שצורתה כשל דקרשנדו. אוושה זו לרוב יותר קשה להאזנה, והיא נשמעת יחסית טוב יותר כאשר המטופל רוכן קדימה ובזמן עצירת הנשימה בהוצאת אוויר. אוושה זו נשמעת יותר במרווח הבין-צלעי השלישי משמאל. דרך נוספת לשמוע טוב יותר אוושה זו היא ביצוע תמרון הקרוי "לחיצת ידיים", שבו לחיצת הידיים מעלה את לחץ הדם העורקי וההתנגדות הסיסטמית וכתוצאה מכך את הלחץ המופעל על החדר השמאלי. עלייה בעומס האוחר על החדר השמאלי תביא להחמרה באי-ספיקה של מסתם אבי העורקים ולכן האוושה תישמע חזקה יותר.
אי-ספיקת מסתם עורק הריאה יכולה להתרחש לאחר תיקון של מום הקרוי טטרלוגיה על שם פאלו. מום זה כולל היצרות של מסתם עורק הריאה, ולאחר התיקון הניתוחי נוצר לעיתים יתר לחץ דם ריאתי היכול להביא לאי-ספיקה של המסתם. אוושה זו מתגברת בנשימה עמוקה. לעיתים היא מקרינה לעורקים התרדמניים.
היצרות המסתם הצניפי גורמת לאוושה אמצע דיאסטולית, הנשמעת היטב בתנוחה שמאלית. אוושה זו מלווה, כאמור, בקול צליל הפתיחה שתואר לעיל. היצרות המסתם התלת-פסיגי גורמת גם היא לאוושה אמצע דיאסטולית, אשר נשמעת בגבול השמאלי התחתון של עצם החזה. אוושה זו מוגברת בשאיפת אוויר.
בצקת מקולרית על רקע סוכרת
בצקת מקולרית על רקע סוכרת (באנגלית: Diabetic Macular Edema - DME) היא מחלת עיניים הנוצרת כתופעת לוואי של מחלת הסוכרת ומוכרת גם כרטינופתיה סוכרתית. הפגיעה בראייה נגרמת בשל זרימת דם מוגברת המייצרת לחץ על כלי הדם ברשתית, אשר מתחילים להפריש נוזל המתעבה במרכז הראייה עד שנוצרת בצקת. הבצקת המקולרית פוגעת בראייה ומהווה סיכון משמעותי לעיוורון. בדיקות שגרה ואבחון מוקדם יוכלו להאט את קצב המחלה.
חלק מתסמיני המחלה מזכירים את המחלה ניוון מקולרי (AMD - Age related Macular Degeneration), בהם אזורים מתים או מטושטשים באזור המקולרי, וכן בצורת הטיפול והאבחנה.
רטינופתיה סוכרתית - גורמים
רטינופתיה סוכרתית פוגעת בעיקר בחולים "ותיקים" בסוכרת - מחלה המשפיעה על מערכות הגוף השונות, וביניהן כלי הדם הקטנים בגוף. ברשתית העין מצויים כלי דם קטנים רבים, אשר נשחקים בעקבות המחלה, נוזלים מתחילים לדלוף מדפנותיהם וגורמים למשקעים. דליפה במרכז הרשתית (מקולה) תגרום להצטברות נוזלים במרכז הראייה ולירידה בחדות הראייה עקב כך. בשלב מתקדם יותר ייווצרו דימומים לתוך העין, ועם התקדמות המחלה טשטוש הראייה יחמיר עד למצב של אובדן ראייה.
אבחנה
בדיקת כמות הנוזל המצוי במקולה, באמצעות צילום OCT של הרשתית, מתבצעת אצל רופא עיניים. OCT, ראשי תיבות של "Optical Coherence Tomography" ("טומוגרפיה אופטית קוהרנטית") היא בדיקת דימות המבוססת על החזר גלי אור משכבות הרשתית, ומגיעה לכדי דיוק של מיקרונים במדידת כמות הנוזל המצטבר בין שכבות הרשתית.
בדיקה זאת מקובלת לאבחון התעבות הבצקת המקולרית ולמעקב אחרי תגובת הבצקת ותגובת הרשתית לטיפול. תהליך הצילום הוא קצר ופשוט ואינו כרוך בכאב או תופעות לוואי. ניתן לחזור על הבדיקה פעמים רבות לפי הצורך.
אבחון עצמי
ניתן להיעשות בבית באמצעות "מבחן אמסלר" (AMSLER grid): הקווים הישרים של המשבצות צריכים להראות ישרים ומקבילים וללא קפיצות וריצודים הן בשתי העיניים והן בהסתכלות בכל עין בנפרד. אם אין הדבר כך, יכולה עובדה זו להוות חשד ראשוני לבעיית ניוון מרכז הראיה, אם כי ייתכן שהבעיה נובעת מגורמים אחרים (הדפסת "לוח אמסלר", והסבר שימוש באנגלית ובעברית-1 ובעברית-2)
מניעה
בבדיקה שגרתית אצל רופא עיניים, המומלצת לחולי סוכרת, ניתן לאבחן את הפגיעה ולטפל בה בזמן על מנת למנוע ירידה בכושר הראייה. אם מופיעה בצקת מקולרית (רטינופתיה סוכרתית), או שהאבחנה נעשית אף מאוחר יותר, עם הופעת כלי דם חדשים ברשתית, ככל שהטיפול מוקדם יותר, יש יותר סיכוי שהטיפול יועיל יותר. לחולה עצמו מומלץ להקפיד על איזון הסוכרת, איזון לחץ הדם, טיפול נכון ובזמן ולפני הופעת מחלה קשה ומתקדמת, בדיקה תקופתית מסודרת על ידי רופא עיניים, מודעות החולה הסוכרתי לסכנה הנשקפת לראייה.
טיפול
הפגיעה בראייה מתרחשת כאשר נוזל וחלבון דולפים מכלי דם לא תקינים בעין ומצטברים במרכז הראייה ברשתית (מקולה). לתופעה זו קשור חלבון VEGF – חלבון המהווה "פקטור צמיחה" (vascular endothelial growth factor) ומעודד צמיחה פתולוגית של כלי הדם הלא תקינים. על מנת לחסום את פעילותו, מוזרקות לעין תרופות נוגדות פעילות לחלבון:
התאבדות באמצעות שוטר
התאבדות באמצעות שוטר היא שיטת התאבדות שבה אדם גורם לשוטר לפעול כלפיו באלימות על מנת להשיג את מטרתו האובדנית. כמו בשיטות התאבדות רבות אחרות, הנוקט שיטה זו אינו שולט בתוצאה והוא מסתכן בפציעה קשה ובנכות. נוסף לכך, המעשה גורם להשלכות קשות כלפי השוטר שהובל למצב בו הוא פוגע באזרח, בניגוד לרצונו. התאבדות באמצעות שוטר מנצלת את המדיניות המשטרתית המאפשרת לאחראים על אכיפת החוק להשתמש בכוח קטלני (לרבות נשק חם) בנסיבות של איום כלפיהם או כלפי אחרים. התרחיש הנפוץ ביותר הוא כיוון נשק אל עבר שוטר או חף מפשע, פעולה שעלולה לעורר באופן סביר שוטר לירות על המאיים כאקט של הגנה על עצמו או על קורבן פוטנציאלי. גרסאות נוספות הקיימות להתאבדות מסוג זה הן למשל איום עם סכין או נשק קר אחר, ניסיון דריסה של שוטר או אדם אחר על ידי כלי רכב, או ניסיון להפעיל מטען חבלה (אמיתי או דמה).
בצקת מקולרית על רקע סוכרת
מחקר השוואתי בתרופות לבצקת מקולרית
יעילות עדיפה של אייליה על פני התרופות האחרות, בטיפול בבצקת מקולרית על רקע סוכרת: ב-2015 פורסמו תוצאות מחקר בשם Protocol T שביצעה קבוצת DRCR.net (קבוצת חוקרים עצמאית בארצות הברית בשם The Diabetic Retinopathy Clinical Research Network). המחקר בדק והשווה את יעילותן של שלוש תרופות נוגדות VEGF - אייליה, לוסנטיס ואווסטין, בטיפול בבצקת מקולרית על רקע סוכרת (DME). המחקר בוצע ב-89 מרכזים רפואיים שבהם טופלו 660 חולים בבצקת מקולרית על רקע סוכרת, והוא נמשך על פני שנה. תוצאות המחקר הראו כי יעילותה של אייליה עדיפה על פני שתי התרופות האחרות, עם פרופיל בטיחות דומה. אפקט זה ניכר במיוחד במטופלים בעלי חדות ראייה התחלתית נמוכה. המחקר פורסם ב-New England Journal of Medicine ומוצג באתר רשויות הבריאות האמריקאיות NIH ותוצאותיו: שיפור בראייה: המחקר הראה שלאחר שימוש באייליה המטופלים שכבר איבדו מראייתם, הרוויחו בחזרה את האפשרות לראות 19 אותיות. המטופלים באווסטין הרוויחו בחזרה רק 12 אותיות, ובלוסנטיס 14. כשנבחנה אייליה מול לוסנטיס נמצא שעם אייליה היו 34% יותר חולים שהרוויחו 3 שורות של ראייה מאשר עם לוסנטיס. הקטנת עובי הבצקת ברשתית: במטופלי אייליה ירד עובי הבצקת ב-169 מיקרון. במטופלי לוסנטיס ירד עובי הבצקת ב-147 מיקרון. במטופלי אווסטין ירד עובי הבצקת ב-101 מיקרון.
התאבדות באמצעות שוטר
דו"חות קרימינולוגיים מתארים פושעים שפעלו באלימות מכוונת כלפי שוטרים, באופן שהביא למותם. לדברי המחברים מארק לינדזי ודייוויד לסטר מאוניברסיטת מקוי שביוסטון, אחד משני השוטרים שירו למוות בצ'ארלס ויטמן "צלף המגדל", האמין שוויטמן יכול היה לירות בהם אבל "הוא חיכה להם ורצה להיהרג". בשנת 1976 נורה למוות בידי שוטרים מאל אוונס, שהיה מנהל הפקה וידיד של חברי להקת הביטלס; ישנם הסבורים כי זהו מקרה של התאבדות באמצעות שוטר, מאחר שאוונס החזיק אקדח אוויר אותו כיוון אל השוטרים וסירב להניח אותו. כמה היסטוריונים סבורים שג'וזפה זנגארה, מי שרצח את ראש עיריית שיקגו אנטון צ'רמק, בניסיון להתנקש בחייו של הנשיא הנבחר אז פרנקלין רוזוולט, ניסה למעשה להתאבד באמצעות המשטרה.
התופעה תוארה בדו"חות חדשים משנת 1981, ובכתבים מדעיים החל משנת 1985. הביטוי הופיע בכותרות החדשות משנת 1987 לפחות. למרות זאת, הביטוי לא הפך נפוץ עד תחילת המאה ה-21. ב-2003 אישר לראשונה חבר מושבעים בריטי שאדם התאבד באמצעות שוטר.
בישראל
בשנת 2015 נופפה תושבת הצפון בסכין בתחנה המרכזית בעפולה ונורתה בפלג גופה התחתון. הערכת השב"כ והמשטרה הייתה שמדובר בניסיון התאבדות ולא בפיגוע.
בשנת 2017 צעיר רץ לעבר חיילת במחסום חיזמה כשהוא אוחז סכין, הוא נורה ונהרג. הצעיר השאיר אחריו מכתב התאבדות.
בשנת 2023 רצה חיילת משוחררת לעבר מעבר מצודת יהודה כשהיא לובשת חג'אב ואוחזת באקדח וצעקה אללה אכבר. היא נורתה ונהרגה.
מבצע גראפל
מבצע גראפל (Operation Grapple) היה הכינוי לסדרה של תשעה ניסויים אטמוספיריים שערכה בריטניה בפצצות מימן. הניסויים נערכו ממאי 1957 ועד ספטמבר 1958 באיי מולדן וקיריטימטי שבמרכז האוקיינוס השקט (כיום חלק ממדינת קיריבטי). באחד מהניסויים הושגה עוצמת התפוצצות השקולה ל-3 מגאטון TNT – הגבוהה ביותר בתולדות תוכנית הגרעין הבריטית.
הניסויים ביססו את מעמדה של בריטניה כמעצמה התרמו-גרעינית השלישית בעולם ותרמו לחתימת הסכם ההגנה המשותף בינה לבין ארצות הברית בשנת 1958.
ההכנות לניסויים
הניסויים בפצצות מימן נערכו לאחר 9 ניסויים גרעיניים בריטיים קודמים בפצצות גרעיניות, אשר נערכו באוסטרליה בשנים 1952–1956.
ניהול ניסויי פצצות המימן הצריך פעולה משולבת של מדענים אזרחיים ואנשי צבא מכל זרועות הכוחות המזוינים הבריטיים. ההיערכות לניסויים החלה במאי 1956. האזרחים והחיילים הראשונים הגיעו לאי קירימטי בדרך הים והשמישו את מסלול הטיסה הישן שהיה באי. דרכו הגיעו לאי משם ואילך יתר אנשי סגל הניסוי. הם הוטסו לשם דרך קנדה והוואי (בחלק מהדרך באמצעות טיסות אזרחיות). הצי המלכותי בנה בקירימטי מתקן להתפלת מי ים, שסיפק לשוהים באי מים לשתייה ולרחצה. מטען ואספקה עבור הניסויים ואנשי הסגל שלהם הגיעו אל האיים בדרך הים ובטיסות של חיל האוויר המלכותי דרך בסיס חיל האוויר של ארצות הברית היקאם שבהוואי.
אנשי סגל לניסוי הוצבו גם באי מולדן, 330 קילומטרים מדרום לקירימטי, שבשמיו נועדו המתקנים התרמו-גרעיניים להתפוצץ. אנשי סגל נוספים הוצבו באי פנרין (Penrhyn), 320 קילומטרים מדרום לאי מולדן. אי זה נועד להשתתף במעקב הטכני אחר הניסויים וכן הופעלה בו תחנה מטאורולוגית.
הניסויים
המתקנים הגרעיניים הוטלו בשבעה מהניסויים ממפציצי ויקרס וליאנט. בשני ניסויים נוספים נתלו הפצצות מבלוני מחסום שחוברו אל הקרקע בכבלים.
שלושת הניסויים הראשונים נערכו במאי ויוני 1957 מעל האי מולדן (-4.01667°N, -154.4°W). הם היוו אכזבה, שכן לא הפיקו את עוצמת ההתפוצצות המקווה של מגאטון אחד. למרות זאת תיארה אותם הממשלה הבריטית כהצלחה והכריזה על עצמה כמעצמה תרמו-גרעינית.
הניסוי הבא, גראפל X, נערך בנובמבר 1957. על מנת לחסוך בזמן ובכסף בוצע הניסוי (וגם אלו שבאו אחריו) מעל האי קירימטי (-1.86667°N, -157.4°W). הופעל מתקן תרמו-גרעיני חדש, שנבנה על סמך הלקחים משלושת הניסויים הקודמים. הניסוי נחל הצלחה רבה, כאשר עוצמת ההתפוצצות שהושגה הגיעה ל-1.8 מגאטון – כ-80% יותר מהמצופה. עם זאת, רוב העוצמה הופקה מהשלב הראשון (ביקוע אורניום) של הפצצה ולא מהשלב השני, של היתוך מימן. עוצמת ההתפוצצות הסבה נזק למבנים על האי.
ניסוי גראפל Y התקיים כחצי שנה לאחר מכן, באפריל 1958. הוא נחל הצלחה מלאה, כאשר עוצמת ההתפוצצות שהושגה הייתה 3 מגאטון, בהתאם לתחזית המדענים. היא גם נבעה ברובה מהשלב השני של המתקן, כפי שקיוו. היה זה הניסוי רב העוצמה ביותר שקיימה בריטניה במהלך כל הפרויקט הגרעיני שלה.
קבוצת הניסויים האחרונה בסדרה - גראפל Z - נערכה באוגוסט ובספטמבר 1958. מטרתה הייתה לנסות ראשי נפץ חדשים, בעלי משקל קל יותר והקשחה מפני נזקי קרינה מפצצות אחרות. שתי פצצות (בניסוי הראשון והאחרון) נתלו מבלונים. שתי האחרות, החזקות יותר, הוטלו ממפציצים. העוצמה הרבה ביותר הושגה בניסוי השני - מגאטון אחד.
הסכם ההגנה המשותף עם ארצות הברית
בניסויים הגרעיניים שנערכו בשנים 1952–1958 הדגימה בריטניה את כוחה כמעצמה גרעינית. זאת ביחד עם שיקולים פוליטיים נוספים (כמו הרצון לשפר את היחסים עם בריטניה לאחר משבר סואץ) הביאו את ארצות הברית לאמץ עם בריטניה הסכם הגנה הדדי ב-1958, שעסק בשיתוף פעולה בין המדינות בתחום הנשק הגרעיני. ההסכם העניק לבריטניה את היתרונות הבאים: תוקף ההסכם הוארך עם השנים ושיתוף הפעולה והדיאלוג לפיו בין המדענים והמעבדות של תעשיית הנשק הגרעיני בשתי המדינות נמשך עד היום.
השלכות סביבתיות ובריאותיות
במסקנות מחקר של משרד ההגנה הבריטי שנערך ב-2010 נטען כי הנשורת מן הניסויים הגרעיניים במבצע גראפל לא תגיע לריכוז אשר ישפיע בצורה משמעותית על הטבע באתר הניסוי ובקרבתו.
במחקר של אוניברסיטת מאסי (Massey) מניו זילנד נטען ב-2005 שימאים של הצי המלכותי, הצי המלכותי של ניו זילנד וצי פיג'י שצפו בניסויים מאוניותיהם נחשפו לנשורת ממנו וסבלו עקב כך ממחלות ממאירות ומשינויים גנטיים אצל ילדיהם שנולדו לאחר מכן. תובענה ייצוגית של ותיקי הניסויים שטענו כי נפגעו הוגשה בעקבות המחקר נגד משרד ההגנה הבריטי. המחקר הסטטיסטי על מחלות בקרב ותיקי הניסויים לא העמיד תשובה ברורה וחד משמעית בנושא.
פראנס דה ואל
פרנציסקוס ברנרדוס מריה "פרנס" דה ואל (בהולנדית: Franciscus Bernardus Maria "Frans" de Waal; נולד ב-29 באוקטובר 1948) הוא פרימטולוג ואתולוג הולנדי. הוא פרופסור בקתדרה על שם צ'ארלס הווארד קנדלר (Candler) להתנהגות פרימטים במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת אמורי באטלנטה שבג'ורג'יה ומנהל מרכז "קישורים חיים" (Living Links) במרכז הלאומי לחקר פרימטים בירקס. דה ואל חיבר ספרים רבים, בהם הפוליטיקה של שימפנזים (Chimpanzee Politics) והקוף הפנימי שלנו (Our Inner Ape). מחקרו מתמקד בהתנהגות חברתית של פרימטים, לרבות סכסוכים, שיתוף פעולה, סלידה מחוסר שוויון  ושיתוף במזון. דה ואל הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית ובאקדמיה המלכותית ההולנדית לאמנויות ומדעים.
הכשרה מקצועית
דה ואל נולד בעיר דן בוס ולמד באוניברסיטאות ניימכן, חרונינגן ואוטרכט. ב-1977 קיבל דוקטורט בביולוגיה מאוניברסיטת אוטרכט לאחר הכשרה כזואולוג ואתולוג תחת פרופסור יאן ואן הוף, מומחה להבעות רגש בפניהם של יונקים. מחקר הדוקטורט שלו עסק בהתנהגות תוקפנית ובביצור בריתות בקרב קופי מקוק. דה ואל הצהיר על עמיתו האתולוג ההולנדי ניקו טינברגן כמקור השראה.
קריירה
בשנת 1975 החל דה ואל בפרויקט בן שש שנים של מושבת שימפנזים בגן החיות בארנהם, הפרויקט הגדול בעולם מסוגו. מהמחקר נבעו מחקרים מדעיים רבים, בהם ספרו הראשון, הפוליטיקה של שימפנזים (Chimpanzee Politics), שפורסם ב-1982. ספר זה הציע תיאור ראשון של התנהגות יונקים במונחים של אסטרטגיות חברתיות מתוכננות. דה ואל היה הראשון להציע כי פרימטים מיישמים צורת חשיבה מקיאוולית וטבע את המונח "אינטליגנציה מקיאוולית". בכתביו לא נרתע דה ואל מייחוס רגשות וכוונות לפרימטים שחקר. עבודתו נתנה השראה למחקר הקוגניציה של הפרימטים, מחקר שעוסק מאז שנות השבעים המאוחרות בנושאי שיתוף פעולה, אלטרואיזם והגינות בקרב פרימטים בפרט, יונקים בכלל ובעלי חיים נוספים.
מחקריו המוקדמים של דה ואל עסקו במרמה ובסכסוך בקרב פרימטים, תחומי מחקר עיקריים כיום. בתחילה היו נושאי מחקריו שנויים במחלוקת. למשל, דה ואל כינה איחודים לאחר קרבות בתואר "פיוס". תווית זו נתקלה בספקנות, אבל בהדרגה, עם התפתחות המחקר על קוגניציה ורגשות של פרימטים, התקבל תואר זה. עבודתו של דה ואל חוקרת אמפתיה ומוסריות בקרב בעלי חיים. מחקרו המצוטט ביותר, שנכתב עם תלמידתו לשעבר סטפני פרסטון, עוסק במוצא האבולוציוני ובחקר הנוירולוגי של האמפתיה, לא רק בקרב פרימטים אלא בקרב יונקים בכלל.
מושא מחקר תכוף של דה ואל היא שימפנזת הבונובו והרגלי ההזדווגות שלה, כשסתום ביטחון לסכסוכים. דה ואל מתמקד במחקריו באופנים המגוונים שבהם חברות פרימטים נקשרות, ופחות באופנים שבהם יוצרת התחרות חברות אלה.
מחקרו המקורי של דה ואל עסק בהתנהגות אגרסיבית ובשליטה חברתית ומתמקד בהתנהגות פרימטים לא אנושיים (בעיקר שימפנזים, בונובו, קופי מקוק וקופי קפוצ'ין). ספריו הפופולריים משקפים תובנות שצבר, המאפשרות לו להשליך מהתנהגות הקופים להתנהגות החברה האנושית. עם תלמידיו עבד גם על פילים, אשר יותר ויותר מופיעים בכתביו.
גישה זו מנוגדת לגישתם של כלכלנים ואנתרופולוגים רבים, שמצהירים על הבדלים בין בני אדם לבין בעלי חיים אחרים. עם זאת, מחקרים עדכניים על נטיות חברתיות של קופי אדם וקופים תומכים בעמדתו של דה ואל. למשל, מחקר של פליקס וארנקן (Warneken), פסיכולוג במכון מקס פלנק לאנתרופולוגיה אבולוציונית בלייפציג, גרמניה.
ב-2011, דה ואל ועמיתיו לעבודה היו הראשונים לדווח כי שימפנזים שניתנת להם בחירה חופשית בין מתן עזרה רק לעצמם לבין מתן עזרה גם לעצמם וגם לזולת, מעדיפים גם לעזור לזולת. דה ואל אינו מאמין שנטיות אלה מוגבלות לבני אדם וקופים בלבד, אלא רואה אמפתיה, הגינות ואהדה כתכונות שמאפיינות יונקים באופן כללי. בעשור האחרון צברה גישה זו תמיכה על ידי מחקרים על מכרסמים ויונקים אחרים, כגון כלבים. באחד ממחקריו נמצא שכאשר ניתנה לשימפנזים האפשרות לשחק את משחק האולטימטום, הם מגיבים באותו אופן כמו ילדים ובני אדם מבוגרים - על ידי העדפת תוצאה שוויונית.
ספרו הבונובו והאתאיסט בוחן התנהגות אנושית דרך עיני הקופים, ובוחן עד כמה אלוהים ודת דרושים למוסר האנושי. המסקנה העיקרית היא כי המוסר הוא חלק מהטבע האנושי. תפקיד הדת משני.
ב-1981 עבר דה ואל לארצות הברית, לוויסקונסין, למרכז הלאומי לחקר יונקים, וב-1991 קיבל משרה באוניברסיטת אמורי, אטלנטה, ג'ורג'יה. כיום הוא מכהן כפרופסור במחלקה לפסיכולוגיה באמורי וכמנהל במרכז מחקר במרכז המחקר הלאומי לחקר פרימטים בירקס. הוא הפך לאזרח אמריקאי ב-2008. מאז 2013 דה ואל הוא פרופסור באוניברסיטה של אוטרכט בנוסף לתפקידו באוניברסיטת אמורי.
האקדמיה הבין-לאומית לאדריכלות
האקדמיה הבין-לאומית לאדריכלות היא ארגון חוץ-ממשלתי וללא מטרות רווח (IAA בולגרית: Международна Архитектурна Академия), בעל מעמד מיוחד במועצה הכלכלית חברתית של האומות המאוחדות (ECOSOC UN), הממוקם בסופיה, בירת בולגריה. הארגון הוקם בשנת 1987. אנשי האקדמיה הבין-לאומית לאדריכלות מובילים ומנחים אנשי אקדמיה ופקולטות לאדריכלות מכל רחבי העולם.
בבולגריה, שמו הבולגרי של הארגון משמש לצד השם באנגלית בכל המסמכים. שפות העבודה בארגון הן אנגלית, צרפתית, רוסית וספרדית.
יחסי ארגנטינה–קטר
יחסי ארגנטינה–קטר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הארגנטינאית למדינת קטר.
יחסים כלכליים
לארגנטינה וקטר היסטוריה רבת שנים של יחסים כלכליים פוריים וענפים. ארגנטינה מחפשת תמיכה קטרית כדי להקים מסוף גז טבעי חדש. הסחר בין קטר לארגנטינה גדל ב-150% בין 2012 ל-2013 מ-1.46 מיליארד ריאל קטרי (400 מיליון דולר אמריקאי), הסחר גדל ל-3.64 מיליארד ריאל קטרי (מיליארד דולר אמריקאי). ייצוא בולט מארגנטינה לקטר הוא מוצרי מזון ומשקאות. הייצוא הבולט ביותר של קטר לארגנטינה הוא הגז הטבעי והנפט.
יחסים פוליטיים
לקטר ולארגנטינה אינטרסים משותפים.
ארגנטינה הכירה במדינת פלסטין בחסות קטר ומקבלת לשטחה פליטים סורים ופלסטינים אשר הגיעו לארגנטינה מסיבות הומניטריות שונות. נשיא ארגנטינה מאוריסיו מאקרי ואמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני מיודדים. נשיא ארגנטינה ציין במהלך פגישתו עם תמים בן חמד אאל ת'אני בשנת 2013 על תמיכתו בפתרון שתי מדינות לשני עמים.
אמיר קטר הצהיר כי הוא מעוניין לפתח את היחסים עם ארגנטינה ליותר ממה שהם עכשיו. נשיא ארגנטינה נעתר לבקשה והם החלו לחשוב על דרכים שבהן ניתן לפתח את היחסים הדיפלומטיים שבין השתיים.
אחמד עובייד בן דע'ר
אחמד עובייד בן דע'ר (בערבית: أحمد عبيد بن دغر; נולד ב-2 בדצמבר 1952 בחצרמוות, תימן) הוא פוליטיקאי תימני וראש ממשלת תימן לשעבר.
מ-11 בדצמבר 2011 עד 9 בנובמבר 2014 כיהן כשר התקשורת בממשלת תימן.
בן דע'ר כיהן כסגן ראש ממשלת תימן מ-11 ביוני 2014 עד 9 בנובמבר 2014, ומאוגוסט 2015 עד 4 באפריל 2016, עת נתמנה לראש ממשלת תימן, והחליף את ח'אלד בחאח, שכיהן בתפקיד משנת 2014. ממשלת תימן בראשות בחאח עזבה את תימן באוקטובר 2015. ב-22 בספטמבר 2016 חזר בן דע'ר מריאד, והקים ממשלה בעדן. הוחלף באוקטובר 2018 בידי מעין עבד אל-מאלכ סעיד.
בן דע'ר הוא מוסלמי סוני.
אליפות צרפת הפתוחה 1972
אליפות צרפת הפתוחה 1972 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-22 במאי והסתיימו ב-4 ביוני. זו הייתה האליפות ה-71 מאז ייסודה.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1971 יאן קודש הודח ברבע הגמר. במשחק הגמר אנדרס חימנו נפגש עם פטריק פרואזי  וניצח ב-4 מערכות.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1971 איבון גולגונג נפגשה במשחק הגמר עם בילי ג'ין קינג  והפסידה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם אליפות וימבלדון.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 57 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מנצחי תחרות 1971 ארתור אש ומרטין ריסן לא השתתפו בתחרות. במשחק הגמר בוב יואיט ופרו מקמילן ( דרום אפריקה) נפגשו עם פטריסיו קורנחו וחיימה פיול וניצחו ב-4 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות וימבלדון.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מזוג מנצחות תחרות 1971 רק פרנסואז דיר השתתפה בתחרות. במשחק הגמר בילי ג'ין קינג ובטי שטוב  נפגשו עם הזוג הלא מדורג ויני שו ונל טרומן  וניצחו בשתי מערכות.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מנצחי תחרות 1971 פרנסואז דיר וז'אן קלוד ברקלה נפגשו במשחק הגמר עם הזוג הלא מדורג איבון גולגונג וקים ווריק  והפסידו בשתי מערכות.
נעילת דלת בפני לווים
נעילת דלת בפני לווים הוא טעם הלכתי המובא בתלמוד. פירושו שישנו חשש כי אנשים יימנעו במצבים מסוימים מקיום מצוות הלוואה, ולכן קבעו חכמים תקנות כדי למנוע מצבים מעין אלו.
דין פרוזבול
אחת הדוגמאות הבולטות לתקנת חכמים שנתקנה מטעם 'נעילת דלת בפני לווים' הוא דין פרוזבול. בשנת השמיטה כל חוב שהגיע זמנו להיפרע נשמט ומתבטל (דין זה נקרא 'שמיטת כספים'). לאחר חורבן בית המקדש, דין שמיטת כספים הפך למצווה מדרבנן. כאשר ראו חכמים שאנשים נמנעים להלוות כסף לעניים, מחשש שהחובות ישמטו בשנת השמיטה ועל ידי כך עוברים על איסור תורה - שלא למנוע הלוואה לעני, תיקן הלל הזקן דין פרוזבול. תקנה זו, מאפשרת להעביר את בעלות החוב לבית הדין ובכך לגרום לחוב לא להשתמט. המקור לתקנת הלל מופיע במשנה במסכת שביעית:
דין גביית חובות מקרקעות
אחת הדרכים של המלווה לגבות את חובו היא מן קרקעות הלווה. הגמרא מציינת שלושה סוגים של קרקעות: עידית (קרקע משובחת), בינונית וזיבורית (קרקע גרועה). חכמים תיקנו שהמלווה יכול לגבות את חובו רק מן הקרקע הבינונית, הסיבה לכך מופיעה במסכת גיטין:
מתוך דברי הגמרא ניתן לראות דילמה שהאמוראים מתחבטים בה: מחד גיסא קיים חשש שהמלווים ינצלו את חולשת הלווים וייקחו את קרקעותיהם המשובחות ומאידך גיסא, עולא טוען שאם למלווה לא יהיה עדיפות בהלוואה ייווצר מצב בו תינעל דלת בפני הלווים. לכן בסופו של דבר הגמרא מגיעה למסקנה שבעלי חובות גובים מן הקרקעות הבינוניות.
דין דרישה וחקירה
על-פי חוקי משפט התורה, יש מצווה על הדיינים לחקור את העדים המובאים בפניהם על-פי קריטריונים מסוימים. אותם מאפייני חקירה מכונים 'מצוות דרישה וחקירה'. במקורה מחייבת הלכת הדרישה-וחקירה בדיונים אזרחיים ופליליים, אך כדי שלא לנעול דלת בפני לווים - דהיינו, למנוע מצב שאנשים ימנעו מלהלוות כספים בשל דרישות מחמירות לקבלת עדות בבית הדין - תקנו חז"ל שבתחום האזרחי אין צורך בדרישה וחקירה.
דיני ממונות שלשה הדיוטות
הגמרא בתחילת מסכת סנהדרין לומדת שדיני ממונות שהם הודאות והלואות נידונים בשלשה הדיוטות ולאו דווקא דיינים מומחים. והסיבה לכך היא כדי שלא תנעול דלת בפני לוין.
אל תלחצי, אני בדרך
אל תלחצי, אני בדרך (באנגלית: Due Date) הוא סרט קומדיה משנת 2010 בבימויו של טוד פיליפס ובכיכובם של רוברט דאוני ג'וניור וזאק גליפיאנאקיס. הסרט נכתב על ידי אלן ר. כהן, אלן פרידלנד, אדם סזתיקיאל וכן על ידי הבמאי טוד פיליפס. הסרט יצא לאור ב-5 בנובמבר 2010 וצולם בלאס קרוסס, ניו מקסיקו, אטלנטה, ג'ורג'יה ואלבמה.
עלילת הסרט
פיטר היימן (רוברט דאוני ג'וניור) הוא אדריכל מתוח ורציני, שהיה צריך לטוס הביתה מאטלנטה ללוס אנג'לס כדי להיות נוכח בלידה של הילד הראשון שלו עם אשתו, שרה (מישל מונאהן). בסצנת הפתיחה, הוא נזכר בחלום שחלם שהוא היה ביער עם אשתו. אשתו החלה את תהליך הלידה, אך הוא לא הצליח להגיע אליה ולעזור להוליד את התינוק, אבל בסופו של דבר, דוב גריזלי הגיע ועזר לה על ידי לעיסה של חבל הטבור.