cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יעקב שחר
ביוגרפיה
נולד כיעקב שוכטוביץ' בנס ציונה, בן זקונים לאריה שוכטוביץ', שהיה מזכיר ועד המושבה ולרעייתו אסתר, שהייתה עקרת בית. בצה"ל השתתף בקורס טיס ולאחר שהודח ממנו היה מדריך ספורט בבית הספר הטכני של חיל האוויר. ב-1960 נסע עם נבחרת חיל האוויר בכדורסל לסדרת משחקים בקפריסין נגד נבחרת חיל האוויר האנגלי, אך לפני כן, לפי הנחיה כללית של ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון, המחייבת נציגי מדינה לעברת את שמות משפחותיהם, שינה את שמו משוכטוביץ' לשחר, בדומה לאחיו הגדול.
לאחר שהשתחרר מצה"ל עסק באימון כדורסל עד גיל 30, ואז הכיר את מי שעתידה להיות בת זוגו, נילי קז, מורה לנגינה בפסנתר. שניהם הפכו לשותפים (יחד עם ישראל קז, אחיה של נילי), ב"קבוצת מאיר" שהפכה ל"מאיר חברה למכוניות ומשאיות בע"מ". החברה מייבאת לישראל את המכוניות וולוו והונדה, וכן אוטובוסים, משאיות וציוד מכני הנדסי שמייצרת וולוו. בשנים 2002–2007 שלטה החברה גם בחברת הביטוח הפניקס, עד אשר נמכרה לקבוצת דלק.
מעורבות בספורט
שחר היה שחקן כדורגל בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 בסקציה נס ציונה, אך כשבגר עזב את הכדורגל לטובת עסקים.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 היה שחר הספונסר של בית"ר ירושלים ואחר כך של מכבי חיפה. בעקבות רצונו להצעיד את מכבי חיפה ואת הכדורגל הישראלי לסטנדרטים חדשים (בשנת 1992 החל הכדורגל הישראלי להשתתף במסגרות האירופאיות), רכש שחר את מכבי חיפה תחת חברת "קשר ספורט" שבבעלותו וכבר בעונתו השנייה כנשיא הקבוצה זכתה באליפות ללא הפסד ליגה, ואף העפילה לשמינית גמר גביע מחזיקות הגביע האירופאי (שם הודחה מול פארמה האיטלקית בבעיטות הכרעה).
ב-1996 עזבו את הקבוצה חיים רביבו ואייל ברקוביץ' לקבוצות באירופה. כרטיס השחקן של רביבו נמכר לקבוצת סלטה ויגו הספרדית ואילו זה של ברקוביץ' הושאל לסאות'המפטון האנגלית ושנה אחר כך נמכר לווסטהאם יונייטד בלמעלה ממיליון דולר. שנה מאוחר יותר, נמכר כרטיסו של סרגיי קנדאורוב לבנפיקה ליסבון תמורת 1.5 מיליון דולר.
לאחר שחרור שלושת השחקנים האלה באו שבע שנים של יובש (למעט זכייה בגביע המדינה ב-1998 והופעה מכובדת בגביע המחזיקות בשנה שאחריה). בשנים אלה נקלע שחר למספר מחלוקות כספיות, שאף הגיעו לבית המשפט, עם שחקנים כמו אייל ברקוביץ' והמאמן שפוטר, גיורא שפיגל.
יעקב שחר המשיך להשקיע בקבוצה, הוא צירף לקבוצה כוכבים צעירים כמו יוסי בניון ואיגביני יעקובו. בעקבות החתמתו של אברהם גרנט זכתה חיפה בשתי אליפויות רצופות וההצלחה המשיכה גם אחרי שגרנט עבר לאמן את נבחרת ישראל, כאשר יצחק שום העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות. למרות מכירת כוכבי הקבוצה בניון, יעקובו וריימונדס ז'וטאוטאס, גם המאמן רוני לוי נחל הצלחה כשזכה עם הקבוצה בשלוש אליפויות ברציפות (,, ו-). לאחר כניסתם של איילי ההון ארקדי גאידמק, דניאל יאמר ואלכס שניידר לכדורגל הישראלי חל פיחות לכאורה ביכולתו של שחר להגיע להישגים, אך למרות זאת הצליחה מכבי חיפה שבבעלותו, תחת הדרכתו של המאמן אלישע לוי, לזכות באליפות בעונת שבה השקיע פחות כספים בהשוואה לעונות הקודמות, ואף להעפיל שנית לשלב הבתים של ליגת האלופות. בעונת 2010/2011 זכתה חיפה באליפות נוספת. בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-21 זכתה חיפה בשתי אליפויות רצופות: בעונת 2020/2021 ו2021/2022. בקיץ 2022 העפילה בפעם השלישית (שיא ישראלי) לשלב הבתים של ליגת האלופות, דבר שמלבד ההישג היוקרתי הכניס למועדון כסף רב.
שחר השקיע מכספו במכבי חיפה יותר מ-150 מיליון שקלים (נכון ל-2011). בעקבות ההצלחה הרבה של מכבי חיפה הוא אף הושווה לעו"ד שמעון מזרחי (יושב ראש של מכבי תל אביב בכדורסל) ולא פעם הובע חשש שמכבי חיפה תחת הנהגתו של שחר תהפוך למקבילה של מכבי תל אביב מהכדורסל ותהנה מדומיננטיות יתר בליגה.
שחר זוכה להערכה רבה בקרב קהילת הספורט בארץ. כך למשל, בעקבות כישלונה של נבחרת ישראל להעפיל למונדיאל 2010 קרא אביעד פוהורילס לתת לשחר לקבוע מי יהיה מאמן הנבחרת וכתב עליו "שחר הוא הבודד בכדורגל הישראלי שיש משקל לדבריו, ולדרך שבה הוא מחליט. במקום הקשה והאכזר הזה, שאין בו גיבורים, הוא היחיד שהצליח להקים אימפריה. יש בו מכובדות, הוא רואה את הדברים כהוויתם, לא רואה צל הרים כהרים, לא מבטיח מה שאי אפשר לקיים. שקול, סולידי, חכם, מדויק ולעיתים גם אכזר כשצריך".
ב-7 בנובמבר 2021 צוין משחק הליגה ה-1,000 של שחר כבעלי מכבי חיפה במשחק נגד עירוני קריית שמונה.
בנוסף לכדורגל, שחר תומך כספית במספר ספורטאים אולימפיים.
חיים אישיים
שחר נשוי לנילי ולהם ילדים ונכדים. אחיין של אשתו הוא המוזיקאי יאיר קז, חבר להקת ג'ירפות.
ורזאזאת
העיר הוקמה על ידי הצרפתים בשנת 1928, לצד יישוב עתיק יותר בשם תאורירת, הנמצא בצומת דרכים חשוב, בין הערים אגאדיר, מרקש, זגורה וא-רשידיה. היא בנויה בגובה של 1160 מטר מעל פני הים. נבנתה על ידי הממשל הצרפתי אך מכילה מסממנים מסורתיים האופייניים למרוקו - בנייני הציבור פונקציונלים לאורך הציר הראשי של העיר. מזרחית לעיר בנו הצרפתים את סכר מנצור אלדבהי על שלושה נהרות: דאדס, דראע, ורזאזאת ובמקום נוצר אגם גדול.
היסטוריה
במשך זמן רב, ורזאזאת היה נקודת מעבר קטנה עבור סוחרים אפריקאים בדרכם לצפון מרוקו ואירופה. שמו בא מביטוי ברברי שפירושו "בלי רעש" או "בלי בלבול".
היישוב גדל בתקופת הפרוטקטורט הצרפתי כאשר הוקמו במקום תחנת משמר, מרכז ניהול אזורי ותחנת מכס. במרכז העיר נמצאת קסבת תאווירירת (تاوريرت), סמלה של העיר ובנוסף, לא הרחק מהעיר נמצאת קסבה (קסר) איית בן חדו שהוכרזה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסקו. כ-95 ק"מ מהעיר נמתא סקבה נוספת תמנוגאלת, בה היה בעבר נוכחות יהודית משמעותית.
גאוגרפיה
ממשלת מרוקו בנתה מאגר מים גדול באזור וארזאזאת, שאוגר את מי הנהרות והנחלים הללו. בין הנחלים האלה, הזורמים לסהרה, מפריד רכס מקומי, ג'בל סרהרו (Jbel Sarhro) שהוא למעשה המשכו של ג'בל סירואה (Siroua). במזרח נפגשים נחלי הטודרה (Todra) והזיז (Ziz) היורדים מהאטלס הגבוה, וזורמים דרומה לתוך מדבר הסהרה ונבלעים בה. תופעה ייחודית במינה בה הנחל פשוט "נעלם" וכאילו טובע בתוך חולות המדבר הזהובים. האזור מאופיין באבן מינרל בשם "כוחול", אשר משתמשים בה בדרך כלל כצבע לציורים על קרמיקה. לאחר שרפה משנה את המינרל את צבעו מירוק לכחול והמרוקאים מאמינים שזהו צבע נגד עין הרע, שימוש נוסף הוא כאיפור כחול לעיניים ומשחה נגד דלקות עיניים. סלע נוסף המאפיין אזור זה הוא סלע הציפחה שמאופיין בצבעים חום-אדום או בגווני ירוק-שחור שממנו מכינים דברי שיש - כיורים, שיש למטבחים, שולחנות וכיסאות.
בוורזאזאת אקלים מדברי חם (BWh בסיווג קפן). העיר חמה ויבשה בקיץ, אך יכולה להיות קרה מאוד בחורף, עם רוחות קרות שמגיעות מהרי האטלס.
היהודים בוורזאזאת
יהודים לא גרו מעולם בעיר החדשה, אלא במלאח ובתאורירת, ישבו בה כ-200 יהודים שעסקו במסחר, בצורפות ובחקלאות, רובם עלו לארץ ישראל בשנות החמישים. במאה ה-19 פעל במלאח רבי שאול נחמיאש שהיה ממנהיגיה הרוחניים של העיר ויוצר פורה. קברו של הקדוש ר' אברהם ואזאנא, בן למשפחת איית ואזאנה הגדולה, ידוע כבעל נס ועושה נפלאות נמצא מזרחית לעיר, ליד כסר מנצור אל-דהבי. בשנת 1910 התמנה הרב שלמה הכהן זאגורי לרב העיר.
עיר הסרטים
ורזארזאת נחשבת לעיר הסרטים של מרוקו, והיא מוקפת באולפני סרטים רבים המפוזרים ברחבי העיר. תעשיית הסרטים בעיר החלה משנת 1930, כשצולם בה הסרט "מרוקו" של יוסף פון שטרנברג, בכיכובה של מרלן דיטריך. תעשיית הסרטים במרוקו תפסה תאוצה וצולמו בה סרטים רבים כמו: עשרת הדיברות (1956), לורנס איש ערב (1962), האיש שרצה להיות (1975), 007 באזור המסוכן (1987), הפיתוי האחרון של ישו (1988), המומיה (1999), גלדיאטור (2000), הנסיך הפרסי (2003), ממלכת גן עדן (2005), האנה (2011), מים ואהבה (2011) ולדוג סלמון בתימן (2011). כמו כן נערכו גם צילומים במסגרת סדרת הטלוויזיה "משחקי הכס".
בסטודיו הישן "studio cinema" נמצא מלון בשם "מלון אוסקר" (Oscar Hotel) בו מתארחים בדרך כלל השחקנים, הבמאים והמפיקים של הסרט. ב-2011 נפתח הסטודיו החדש לסרטים בשם CLA STUDIO שממוקם כקילומטר מהסטודיו הישן.
פולה וילקוקס
פולה וילקוקס (באנגלית: Paula Wilcox; נולדה ב-13 בדצמבר 1949) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה בעיקר מתפקידיה בתוכניות טלוויזיה כגון "Girlfriends", הסיטקום "Upstart Crow", "משפחה וצרות אחרות", "Boomers", "אמרדייל", "The Smoking Room", הסדרה "The Queen's Nose", והסיטקום "Man About the House".
ביוגרפיה
וילקוקס נולדה במנצ'סטר שבאנגליה. היא זכתה להכרה כשהייתה חברה בתיאטרון הלאומי לנוער, אליו הצטרפה כשהייתה בת 17. ב-1969 שיחקה באופרת הסבון "קורוניישן סטריט" בתפקיד ג'ניס אחותו של ריי לנגטון. התפקיד הגדול הראשון שלה היה בסיטקום של טלוויזיית גרנדה "The Lovers" בהפקת ITV שכתב ג'ק רוזנטל ובכיכובו של ריצ'רד בקינסייל. לסדרה היו שתי עונות, וסרט באורך מלא. ב-1972 הופיעה וילקוקס בפרק בסדרה "המופע של בני היל".
וילקוקס לוהקה לאחד התפקידים הראשיים בסיטקום "Man About the House", ששודר מ-1973 עד 1976) בדמות כריסי פלאמר לצדו של ריצ'רד או'סאליבן בתפקיד רובין, השותף שלה לדירה. הסדרה שודרה במשך שש עונות, וצוות השחקנים הראשי השתתף גם בסרט הספין אוף. בשנים 1977 ו-1978 שיחקה בתפקיד אם חד-הורית בסדרה "מיס ג'ונס ובנה".
ב-1991 חזרה וילקוקס להופיע בקומדיית מצבים בתפקיד רוס וסט בסיטקום בשם "Fiddlers Three" לצדו של פיטר דייוויסון. אחר כך שיחקה בתפקיד אייווי סנדפורד בפיילוט של פרנק סיקנר "Blue Heaven" בערוץ 4. ב-1992 הפך הפיילוט לסדרת טלוויזיה. וילקוקס הופיעה במספר עונות של הסדרה "The Queen's Nose" (בשנים 1995 עד 2001), ובתפקידים קטנים בסרטי קולנוע בהם "Higher Mortals" (מ-1993) וסרטו של וודי אלן "סקופ" (מ-2006).
ב-27 באוקטובר 2006 הופיעה וילקוקס בסדרת הספין אוף של "על שוטים ואנשים" בשם "הדשא ירוק יותר" בתפקיד אחותה של מרלין. היא שיחקה בתפקיד נוסף ביקום של "על שוטים ואנשים", במיני-סדרה "אבנים וחטיפים" בדמות ויולט אשתו של אדוארד טרוטר (הסבא). ב-2007 הצטרפה וילקוקס לקאסט של הסדרה "אמרדייל" בתפקיד הילרי פוטס, אמה של לורל תומאס (בגילומה של שארלוט בלאמי).
בנובמבר 2010 הופיעה וילקוקס בתפקיד ראשי במחזה הרדיופוני של ה-BBC בשם "Following from the Front" ששודר לראשונה בנובמבר 2010, ובשידור חוזר בינואר 2015.
ב-2011 החלה וילקוקס לגלם את דמותה של פולין ג'ונסון, אמו של דן, בסדרת הדרמה הקומית של ערוץ Sky1 "משפחה וצרות אחרות". היא הופיעה בסדרה עד לסיומה ב-2017.
וילקוקס שיחקה בתפקיד אורח בסדרות טלוויזיה כגון "נשות הכדורגלנים", "הולבי סיטי" ו"עם הרגליים על הקרקע". היא לוהקה לתפקיד ליליאן בסיטקום "The Smoking Room" של ערוץ BBC Three.
ב-2017 החלה וילקוקס להופיע בעונה השנייה של סדרת הדרמה הקומית הבריטית "Living the Dream", בה משפחה מיורקשייר מגלה שהצלחה בחיים בארצות הברית מאתגרים יותר ממה שציפו.
בראשית אותה שנה השתתפה וילקוקס בעונה השלישית של הסיטקום השייקספירי "Upstart Crow" בכיכובו של דייוויד מיטשל שכתב בן אלטון.
ב-2017 שיחקה וילקוקס בפרק האחרון של הסדרה "משפחה וצרות אחרות" אחרי שבע שנים בה גילמה את דמותה של פולין ג'ונסון.
בתיאטרון שיחקה וילקוקס במחזה "What Shadows" מאת כריס האנן. ההצגה הועלתה בברמינגהם רפ, בתיאטרון ליסאום באדינבורו ובתיאטרון פארק בלונדון ב-2016 וב-2017.
עוד הופיעה בהפקות תיאטרון: "תקוות גדולות" (תיאטרון וודוויל); "Canary" (תיאטרון אברימן בליברפול / תיאטרון המפסטד); "Dreams of Violence" (תיאטרון סוהו) ובמחזה "כלוב העליזים" (תיאטרון פלייהאוס).
שמואל אורבך
שמואל נתן אורבך (נולד בי"ט בסיון תש"כ, 14 ביוני 1960) הוא סופר ופובליציסט חרדי ישראלי.
ביוגרפיה
נולד לאהרן יהושע ולאדל, ניצולי שואה, גדל בירושלים ולמד בישיבות עטרת ישראל ומיר, ונחשב מקורב לראש ישיבת עטרת ישראל רבי ברוך מרדכי אזרחי, בבגרותו התקרב למוהרא"ש מיבניאל, משמש כיום כ'משיב' בישיבת מיר מודיעין עילית.
אורבך משמש כמדריך במחנה בני תורה ומדי שנה מנהל את רבי-השיח במחנה.
אורבך כתב מספר ספרים ובהם 'חבורות' שמסר בַּישיבה, כמו כן כתב ספרי השקפה וסיפורת. מאמרים שכתב נגד ברסלב עוררו הד תקשורתי והוא נאלץ לחזור בו מהם לאחר שקיבל איומים על חייו.
רוברט היבנר
רוברט היבנר (בגרמנית: Robert Hübner ;נולד ב-6 בנובמבר 1948 בקולן) הוא שחמטאי גרמני בדרגת רב אמן. היה אלוף גרמניה בשחמט מספר פעמים (בפעם הראשונה בגיל 19), התחרה באליפות העולם בשחמט.
ביוגרפיה
רוברט היבנר החל לשחק בגיל 9. בשנת 1967 הוא זכה באליפות גרמניה. בשנת 1969 הוענק לו תואר אמן בינלאומי ובשנת 1971 רב-אמן.
רוברט היבנר העפיל מספר פעמים לפלייאוף של אליפות העולם:
בשנת 1971 הוא השתתף ברבע הגמר נגד ויקטור קורצ'נוי, אך כאשר פיגר בנקודה בודדת לאחר 10 משחקים הפסיק את הדו-קרב.
בשנת 1980 הוא הודח בגמר על ידי קורצ'נוי.
בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 ניצח היבנר בתחרויות רבות והיה בין השחמטאים החזקים בעולם.
בתחילת המאה ה-21 הוא המשיך להשתתף בתחרויות, אך לא היה יכול להקדיש לנושא זמן רב בגלל העיסוק באגיפטולוגיה.
על תרומתו לקידום הספורט בגרמניה, העניק לו נשיא גרמניה את עלה הדפנה הכסוף.
רוברט היבנר במשחקי אולימפיאדת השחמט
בין השנים 1968 ל-2000 השתתף רוברט היבנר ב-11 אולימפיאדות שחמט:
גולסטאר
גולסטאר (מסוגנן כגולללל סטאר) היא תוכנית דוקו-ריאליטי ישראלית שנוצרה והופקה על ידי סוכנות ADD עבור רשת HOT. התוכנית מציגה את פעילותה של נבחרת כדורגל המורכבת מידוענים. בכל פרק, הנבחרת עוברת חוויה משותפת אחרת כולל אימון והכנה לקראת המשחקים, המשחקים עצמם והתגובות לאחריהם. את הנבחרת מאמן שייע פייגנבוים, מאמן כדורגל ותיק וכדורגלן עבר.
בסיום כל עונה הנבחרת מתכוננת למשחק הגמר, כאשר כל המשחקים הם בעצם הכנה למשחק זה.
הסגל המקצועי
• שייע פייגנבוים - מאמן הנבחרת (עונות 12-1]
• יניב מרגוליס - עוזר מאמן (עונות 2-1)
• רונן פייגנבוים - עוזר מאמן (עונה 3)
• ג'ובאני רוסו - עוזר מאמן (עונות 5-4-11) (השתתף בתור שחקן בעונה 3 ובעונה 10)
• אייל גולן - עוזר מאמן (עונות 8-6-10)
• רז זהבי - עוזר מאמן (עונות 9-7) (השתתף בתור שחקן בעונות 8-6-10-11)
• גלית ברנר - פיזיותרפיסטית (עונות 2-1)
• ניבית בש - נטורופתית (עונות 2-1)
• דן ולנסי - פסיכולוג ספורט (עונות 2-1)
• אנה לאקב - מאמנת כושר (עונות 2-1)
• אורי רצאבי - פיזיותרפיסט (עונות 2-1)
עונה 1
העונה הראשונה שודרה בשנת 2012 החל מ-29 באוקטובר ועד 25 בדצמבר בערוץ הוט 3. הצילומים התקיימו במכון וינגייט וארכו חודש וחצי, ובמהלכם יצאו המשתתפים לחופשות קצרות והשתכרו בין 50 אלף ל-180 אלף שקלים.
עונה 2
העונה שודרה בין התאריכים 29 בדצמבר 2013 — 24 בפברואר 2014.
עונה 3 - ארגנטינה
העונה שודרה בין התאריכים 6 בספטמבר 2015 — 27 באוקטובר 2015.
עונה 4 - מקסיקו
העונה הרביעית של התוכנית עלתה לשידור ב-4 בדצמבר 2016 והסתיימה ב-19 בינואר 2017.
עונה 5 - "גולסטאריות"
עונה זו עלתה לשידור ב-18 בפברואר 2018. עונה זו של גולסטאר נקראת "גולסטאריות" מאחר שמשתתפות בה נשים בלבד. לקבוצת הכדורגל לוהקה גם הטרנסג'נדרית בל אגם, כוכבת העונה השנייה של תוכנית הריאליטי "פרויקט Y".
עונה 6 - תאילנד
העונה השישית של גולסטאר עלתה לשידור ב-30 בדצמבר 2018. הצילומים החלו בינואר 2018 בתאילנד. אייל גולן החליף את ג'ובאני רוסו בתפקיד מאמן שותף לצד פייגנבוים. במהלך הצילומים דווח על תקרית אלימה בה רושפלד הכה את קסרי. בעקבות התקרית, רושפלד נקרא לבירור עם ההפקה שם הודיע להם כי הוא מעדיף לפרוש. הוא עזב את הווילה בה הם שהו וניתק קשר עם ההפקה למשך כמה שעות. כשנרגעו הרוחות, רושפלד חזר והתנצל, הגיע לפשרה עם ההפקה והחליט להישאר בתוכנית. יומיים לאחר אותה תקרית, רושפלד הפנה הערה מינית לעברו של דין מירושניקוב. שעות ספורות לאחר התקרית הודיע שהוא פורש מהתוכנית, הפעם באופן סופי. במהלך הצילומים פליקס חלפון לא חש בטוב ופונה לבית חולים. בעונה זו ניצחה נבחרת גולסטאר לראשונה ארבעה משחקים רצופים. עם זאת, קפטן הנבחרת, דין מירושניקוב, קיבל שלושה כרטיסים אדומים בחמשת המשחקים הראשונים של העונה.
עונה 7 - "גולסטאריות 2"
העונה השביעית הייתה עונת הבנות השנייה בהיסטוריית גולסטאר, אשר צילומיה התחילו בתחילת ינואר 2019. עונה זו עלתה בערוץ HOT Real (שעלה ב-10 באוקטובר 2019) ב-4 בנובמבר 2019, אחרי שבעונות הקודמות שודרה בהוט 3. המאמן הראשי בעונה זו הוא שייע פייגנבוים ועוזרו הוא רז זהבי, שוער עבר, פרשן כדורגל בערוץ הספורט וכוכב העונה השמינית של הישרדות, אשר היה שחקן בעונה השישית. לי לוי, משתתפת העונה, נאלצה לפרוש כיממה אחת בלבד לאחר תחילת הצילומים, זאת לאחר שנפלה במהלך אחת המשימות וקרעה את אחת הרצועות שברגלה. בהפקה החליטו למצוא ללוי מחליפה, ולאחר סירובה של מגי טביבי כוכבת העונה התשיעית של האח הגדול, הוחלט להכניס לנבחרת את דניאל גרינברג.
עונה 8 - "אולסטאר": ברזיל
העונה השמינית הייתה עונת אולסטאר (משתתפים מעונות קודמות), אשר עלתה לשידור ב-6 בספטמבר 2020. צילומיה החלו בסוף יוני 2019 בברזיל. בעונה זו עומד לצידו של המאמן, שייע פייגנבוים, אייל גולן, שעמד לצידו בעונה השישית. במהלך הצילומים נירו לוי הודח. גמר העונה היה משחק בין קבוצתו של שייע פייגנבוים לבין קבוצתו של אייל גולן בעקבות חילוקי דעות מקצועיים בין שני המאמנים. עונה זו עלתה לשידור ב-6 בספטמבר 2020 ללקוחות HOT. קפטן העונה היה איציק זוהר, אולם לאחר דיון קבוצתי הוחלט לעשות בחירת קפטן מחודשת. חברי הקבוצה בחרו בדין להיות הקפטן החדש, אולם לאחר כמה זמן החליט דין להחזיר לאיציק את תואר הקפטן.
עונה 9 - "גולסטאריות 3"
העונה השלישית של גולסטאריות עלתה לשידור ב-29 בנובמבר 2021. הצילומים החלו בנובמבר 2020.
בעונה זו לראשונה התקיימו ניפויים בסגל (הדחות), לא כל הבנות השתתפו במשחק הגמר.
בנוסף אחרי כל משחק התחלפה הקפטנית על פי החלטת המאמנים, מי שענדה את סרט הקפטנית הייתה חסינה מאותו הניפוי.
עונה 10 - מרוקו
ב-24 בנובמבר 2022 החלו לשדר את הפרומו לעונה זאת ושודרה לראשונה ב-15 בדצמבר 2022.
במהלך הצילומים אוראל צברי הציע לאשתו סיוון תם נישואים והיא הסכימה.
עונה 11 - יוון
צילומי העונה החלו ב-15 בנובמבר 2022 לעונה זאת לוהק לראשונה שחקן הוליוודי אמריקאי-יהודי בשם איאן זירינג שכיכב בסדרה "בוורלי הילס 90210".
בעונה זו שייע פייגנבוים יאמן את הקבוצה עם ג'ובאני רוסו בשל הודעתו של איל גולן על פרישתו מהעונה הנוכחית.
ב-30 בנובמבר 2022 ערכו השחקנים והמאמנים מחווה לזכרו של צביקה פיק שהלך לעולמו ב-14 באוגוסט 2022 ודורון מירן שר את שירו הידוע של פיק "אין מדינה לאהבה" ליד תמונה של החולצה שלו מהעונה השנייה בה השתתף עם הספרה 10.
קישורים חיצוניים
ביקורות:
עמוד השילוש הקדוש באולומואוץ
עמוד השילוש הקדוש באולומואוץ (צ'כית: Sloup Nejsvětější Trojice v Olomouci) הוא מונומנט בארוק דתי שנבנה באולומואוץ (כיום צ'כיה) בין 1716 ל-1754. מטרתו העיקרית של העמוד הייתה להלל ולשבח את הכנסייה והאמונה הקתוליות, בעיקר כהוקרת תודה על סיום המגפה שפגעה במוראביה בין 1714 ל-1716. העמוד היה גם סמל של פטריוטיזם מקומי, כיוון שכל האמנים ובעלי המלאכה היו תושבי אולומואוץ, ורוב הקדושים המתוארים על הפסל קשורים לאולומואוץ בדרך כלשהי.
היסטוריה
בעקבות כיבושה של אולומואוץ על ידי שוודיה במהלך מלחמת שלושים השנים נחרבה רוב העיר, וכמעט כל אוכלוסייתה נמלטה. למרות זאת אולומואוץ עדיין שימשה מרכז דתי חשוב, והיה זה אחד מהגורמים שהובילו לשגשוגה מחדש. מתאר הרחובות מימי הביניים לא השתנה במידה רבה במהלך השיקום שלאחר המלחמה. אולם, בשנים שלאחר המלחמה נבנו מספר מבני ציבורי ומבנים פרטיים מרשימים בסגנון הבארוק. עמוד השילוש הקדוש הוא חלק מקבוצת מונומנטים, כגון עמודים ומזרקות, שאפיינה את הבנייה הבארוקית.
ב-29 באוקטובר 1715 הוגשה למועצת העיר של אולומואוץ תוכנית של אמן האבן המקומי ואצלב רנדר, שבה פירט כיצד בכוונתו לבנות עמוד מפואר בעל מאפיינים דתיים. המועצה נתנה את הסכמתה, והעבודות החלו ב-1717 במימונו ובביצועו של רנדר. רנדר הלך לעולמו ב-1733, כאשר העמוד היה בגובה של בניין בן קומה אחת, שבתוכו קפלה וליבת אבן מרכזית, וכלל עיטורי אבן מורכבים. הקישוטים שהיו על העמוד בשלב זה הוכנו על ידי אמן התגליפים המקומי פיליפ סאטלר.
רנדר הורה בצוואתו להקדיש את רוב רכושו לצורך השלמת העבודות. בין 1745 ל-1752 הושלמו הגילופים הנחוצבים על ידי האמן המורבי אונדז'יי זאהנר. באמצע המאה ה-18 נוצקו מנחושת החלק העליון והחלק המייצג את עליית הבתולה מרי, וצופו בזהב על ידי הצורף סימון פורסטנר. העמוד קודש ב-9 בספטמבר 1754 בנוכחותם של פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואשתו הקיסרית מריה תרזה.
העיר אולומואוץ הייתה נתונה במצור של הצבא הפרוסי ב-1758, ובמהלך המצור העמוד נפגע מספר פעמים מירי תותחים. תושבי אולומואוץ החליטו לגשת אל הגנרל ג'יימס פרנסיס אדוארק קית' שפיקד על הכוח הפרוסי, וביקשו ממנו שלא יפגע במונומנט המקודש. קית' נעתר לבקשתם. זמן קצר לאחר המלחמה העמוד שוקם, ובבסיסו נקבר העתק של כדור אבן כתזכורת למלחמה.
תיאור
בסיס העמוד הוא מעגל שקוטרו 17 מטרים, ולאורך היקף המעגל נבנו 18 עמודי אבן המחוברים על ידי שרשרת מתכתית. על משטח זה יש גרם מדרגות המוביל אל הקומה הראשונה של העמוד שצורתה משושה, ובה שוכנת קפלה קטנה ומעגלית. בכל אחד מקצוות המשושה יש מעקה חרוטי, שבקצוותיו יש לפידים. בקודקודי המשושה יש שישה פסלי קדושים, שגודלם הוא בין 2.2 ל-2.4 מטרים. הפסלים סמוכים לקיר הקפלה. בתוך הקפלה יש תבליטים שבהם מתוארים הקורבנות של קין והבל, קורבנו של נח לאחר המבול, עקידת יצחק, ומותו של ישו. ירושלים ואולומואוץ משמשות רקע לתבליט זה.
קישוטי שלוש הקומות הראשונות כוללים פילסטרים מחורצים, סרטים, קונכיות, כרטוש עם ציורים של השליחים, ועיטורי אבן רבים. צורתה של הקומה השנייה דומה לזו של הראשונה, וגם בקצותיה יש פסלי קדושים הניצבים על כנים. הקומה השלישית יותר צרה בהשוואה לבסיס העמוד, וגם בקצותיה יש פסלי קדושים, תבליטים של השליחים, וקישוטי אבן. במרכזה של קומה זו ניצב עמוד מונוליתי שגובהו עשרה מטרים, המקושט בתחריטים ובתבליטים. השליש הראשון של העמוד המונוליתי מקושט בתגליפים המתארים את עלייתה של הבתולה מרי, הנתמכת על ידי שני מלאכים.
הפסלים בקומה הראשונה מוקדשים לפטרון האוסטרי מאוריציוס הקדוש והפטרון הבוהמייני ואצלאב הקדוש, שעל שמם קודשו שתי כנסיות אחרות באולומואוץ, פלוריאן הקדוש הנחשב כמגן מפני אסונות, ג'ובאני דה קפסטראנו שנהג לשאת דרשות באולומואוץ, אנטוניוס מפאדובה שהיה חבר במסדר הפרנציסקני שהחזיק ברשותו מנזר באולומואוץ, ואלויסיוס גונזגה, הנחשב לפטרון של סטודנטים.
הפסלים בקומה השנייה מוקדשים לקדושים המורביים קירילוס ומתודיוס, שהגיעו למוראביה הגדולה ב-863 על מנת להפיץ את הנצרות (מתודיוס הפך לארכיבישוף של מוראביה), בלזיוס הקדוש שעל שמו קודשה אחת מהכנסיות הראשיות של אולומואוץ, ופסלים של אדלברט הקדוש מפראג ויאן מנפומוק שהם הקדושים המגנים (פטרונים) של בוהמיה הסמוכה.
בקומה זו נמצא גם פסלו של יאן סרקנדר, המחזיק בידו שושן כסמל לטוהר. סרקנדר היה כומר שעונה למוות בכלא אולומואוץ בתחילת מלחמת שלושים השנים, כיוון שסירב (לפי האגדה) להפר את סודיות הווידוי. ההחלטה לבנות את הפסל שלו הייתה חריגה כיוון שבאותה תקופה סרקנדר לא עבר תהליך של קאנוניזציה או היה מבורך. אולם, סרקנדר זכה להערצה רבה כמרטיר כך שלמרות החששות מעימות עם הכס הקדוש הוחלט להכין את פסלו. סרקנדר הפך למבורך ב-1859, ולקדוש ב-1995 כאשר האפיפיור יוחנן פאולוס השני ביקר באולומואוץ.
הקדושים המתוארים בחלק העליון של עמוד השילוש קשורים לחייו הגשמיים של ישו - אנה הקדושה ויואכים הקדוש (הוריה של מרים), יוסף הקדוש (אביו המאמץ של ישו), ויוחנן המטביל, המלווה על ידי לאורנטיוס מרומא והירונימוס, שלהם מוקדש הקפלה בהיכל העיר של אולומואוץ. שלושה לביטים מייצגים את שלוש התכונות החשובות בתאולוגיה הנוצרית - אמונה, תקווה, ואהבה.
בראש העמוד המונוליתי יש פסל של האל האב הנותן את ברכתו ושל ישו עם הצלב, הניצבים שניהם על דגם של כדור הארץ הנתמך על ידי המלאך מיכאל. מעל כל האלמנטים הללו יש כוכב שבמרכזו יונה, המסמל את רוח הקודש. גובהו הכולל של העמוד הוא 35 מטרים.
בעלי כליצרות ימיים
בעלי כליצרות ימיים (שם מדעי: Merostomata) היא מחלקה בתת-מערכה בעלי כליצרות של יצורים פרוקי-רגליים הקרובים לעכבישנים אך חיים בים. רוב בני המחלקה התקיימו בעידן הפלאוזואיקון ורובם נכחדו, והיום נותרו רק 4 מינים תחת מחלקה זו, כולם במשפחה סרטני פרסה.
יחסי גיאנה–צרפת
יחסי גיאנה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה השיתופית של גיאנה לבין הרפובליקה הצרפתית.
סקירה כללית
היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות הם יחסים מוגבלים, הן מבחינה פוליטית והן מבחינה כלכלית. הם מתמקדים בעיקר ביחסים בין גיאנה למחוז הצרפתי מעבר לים, גיאנה הצרפתית.
כחלק משיתוף הפעולה בין שתי המדינות, הקרן הצרפתית הגלובלית לסביבה (FFEM) תרמה 1.62 מיליון אירו לפרויקט אזורי בנוגע לניהול בר קיימא של משאבי הטבע הרבים הקיימים בגיאנה. פרויקט אזורי חדש של הקרן בלבד בנושא, החל בשנת 2013. הקרן תרמה מיליון אירו לפרויקט זה מתוך 3.2 מיליון שנתרמו מכל שאר העולם.
בשנת 2004 נחתם הסכם ביטחוני בין צרפת לגיאנה. ההסכם התיר לשלוחת צבא צרפת בגיאנה הצרפתית להצטרף אל צבא גיאנה ברגע שהוא יוצא לתרגיל ארצי.
מרן (תואר)
מָרַן (מקובל לנקד מָרָן; בהגייה אשכנזית: מוֹרוֹן (ליטאית), מוּרֶן או מוּרוֹן (חסידית)) הוא תואר כבוד עבור רבנים.
בעבר נעשה שימוש בתואר רק לכינוי רבנים מקובלים במיוחד. במשך השנים נשחק התואר והוא משמש לכינוי מכבד עבור רבנים ברמות חשיבות שונות, אך בעיתונות החרדית הממסדית נשמר התואר באדיקות עבור הדמויות העומדות בראש המערכת התורנית כפי שמערכת העיתון רואה אותה, אלו שמכונים גדולי הדור. המושג שכיח בעיקר בשיח הציבור החרדי, ובציבור הדתי לאומי בעיקר עבור רבנים מעדות המזרח וראשי ישיבת 'מרכז הרב'.
כאשר התואר מופיע ללא שום תוספת, הכוונה על פי רוב לרב יוסף קארו, בעל ה"שולחן ערוך".
מקור המושג
מקור המושג הוא בארמית גלילית, ומשמעותו "אדוננו" (בארמית בבלית צריך לומר "מרנא"). הביטוי אינו נפוץ בספרות חז"ל כמו התואר "מר", ללא הטיה. ברבים נאמר "מרנן".
שימושים בנוסחי תפילה
בתפילת יקום פורקן נוהגים לברך את "מרנן ורבנן חבורתא קדישתא די בארעא דישראל ודי בבבל" (אדונינו ורבותינו החבורה הקדושה אשר בארץ ישראל ואשר בבבל) ש"מרן די בשמיא יהא בסעדהון כל זמן ועדן" (אדוננו שבשמים יהיה בעזרם כל זמן ועת).
צורת שימוש
כמו רוב התארים, מופיע התואר לפני השם. התואר יכול לבוא ללא שם, כשהכוונה לאדם המוכר בקהל היעד בתואר, כמו בתואר "מרן ראש הישיבה", או בתואר "מרן הרב". כשהתואר בכל זאת בא עם שם, הוא בדרך כלל יבוא עם תואר או תארים נוספים, כמו "הרב", "הרב הגאון" וכו'. כיוון שבארמית המילה מוטה, היא אינה מגיעה עם ה"א הידיעה, אך לפעמים נעשה שימוש מוטעה בתואר "המרן". תואר שגוי נוסף הוא "מרן אדמו"ר", בו נעשה שימוש במילה הארמית לצד המילה העברית "אדוננו" (כחלק מראשי התיבות "אדמו"ר").
אישים מפורסמים
התואר ניתן לכל ראש ישיבה, ראש עדה או ראש תנועה על ידי תלמידיו, חסידיו ומעריציו; ברמה העולמית הוא ניתן רק למי שנחשבו לגדולי דורם, לא לאור מדד אובייקטיבי של גדולתם התורנית אלא בזיקה ישירה למידת היותם "גדולי הדור".
האדם הידוע ביותר הנקרא בתואר הוא הרב יוסף קארו, הנקרא "מרן הבית יוסף", או, בציבור הספרדי, "מרן" ללא שם או תואר נלווה. מקובל להגיד דרך רמז, כי תואר זה הוא ראשי תיבות של "מאתים רבנים נסמך", ופירושו לפי דברי החיד"א, כי מאתים רבנים הסכימו לפסקיו של הרב קארו. המושג "קבלנו הוראות מרן", בו השתמש רבות הרב עובדיה יוסף לגבי הרב קארו, בסופו של דבר הביא לשימוש נרחב בתואר "מרן" גם לגבי הרב יוסף עצמו.
בקרב חוג תלמידי ישיבת מרכז הרב לדורותיה, ובהשפעתה - אף בחלקים נרחבים בציונות הדתית, ההולכים, מכוחה, לאור תורתו, משמש התואר "מרן הרב זצ"ל" כשלעצמו עבור הרב אברהם יצחק הכהן קוק,. בדומה לכך, בחוג חזון איש משמש התואר "מרן ז"ל" כשלעצמו לתאר את הרב אברהם ישעיהו קרליץ,.
התואר בעיתונות החרדית
העיתונות החרדית הממסדית שומרת בקפידה על השימוש בתואר זה לרבנים ספורים בלבד: בעיתונות החסידית מוענק התואר רק לאדמו"רי חסידויות גדולות במיוחד, ובעיתונות הליטאית היו תמורות בנושא זה במשך השנים. העיתון "יתד נאמן", שבמשך שנים היה העיתון הליטאי היחיד, העניק בראשית דרכו את התואר לשורת רבנים, בהם הרבנים שלמה זלמן אוירבך, דוד פוברסקי, מאיר חדש ויוסף שלום אלישיב, זאת על פי הוראת מנהיג הציבור הליטאי דאז, הרב אלעזר מנחם מן שך, שאף לו הוענק התואר. לאחר פטירת הרב שך לא הוענק התואר לאישים שלא כונו כך לפני פטירתו, ולמעשה נשמר התואר עבור הרב יוסף שלום אלישיב באופן בלעדי. לאחר החלפת מערכת העיתון בנאמני הרב אהרן יהודה ליב שטינמן ופטירת הרב אלישיב, החל העיתון משתמש בתואר זה גם לאזכור שמו של הרב שטינמן והרבנים חיים קניבסקי, נסים קרליץ וגרשון אדלשטיין. בשנת 2022 החל העיתון, בהוראת הרב אדלשטיין, להוסיף את התואר לשמותיהם של הרבנים ברוך מרדכי אזרחי, מאיר צבי ברגמן, דב לנדו וברוך דב פוברסקי. העיתון "הפלס" לא השתמש בתואר לתיאור אנשים חיים מאז פטירת הרב אלישיב ועד לסוף 2016, בה ניתן התואר לרב שמואל אוירבך. בעיתון "יום ליום", אשר זוהה בעבר עם מפלגת ש"ס, מקבלים את התואר מרן הרבנים מאיר מאזוז ושלום כהן מאז פטירת הרב עובדיה יוסף. בעיתון "הדרך" מקבל הרב שלום כהן את התואר מרן.
התואר "מרן ראש הישיבה" משמש, במקורו, באופן פנימי בכל ישיבה כלפי ראש הישיבה, אך הוצמד באופן כללי בציבור הליטאי לרב שך, למרות שתואר זה כלל בהתייחס לרב שך, התייחסות לישיבת פוניבז'. מאז, רבנים בולטים שמכהנים כראשי ישיבה מכונים כך גם במרחב הציבורי, גם אם הישיבה בראשותה הם עומדים אינה מן הבולטות ביותר במגזר. לדוגמה: הרב שטינמן כונה כך כבר מתקופת כהונתו כראש ישיבת גאון יעקב, ישיבה שולית באופן יחסי.
התואר "מרן שר התורה" ניתן באופן כמעט בלעדי לרב חיים קניבסקי.
התואר בפי לא-יהודים
הנוצרים הסורים, דוברי הסורית (השייכת לאותה משפחה בתוך הארמית כמו הניב הגלילי), משתמשים לפעמים בתואר זה עבור ישו, ובתואר "מרתן" ("גבירתנו"; צורת נקבה של מרן) עבור מרים, אמו.
רביב שכטר
ביוגרפיה
את דרכו בתקשורת החל שכטר ככתב ועורך במדור הספורט של אתר ynet. בשנת 2004 החל לעבוד במקומוני רשת שוקן, "העיר" בתל אביב ו"כל העיר" בירושלים שם ערך את מדורי הספורט ואת מדור "ציפורה". בשנת 2006 עבר ל-nrg שם שימש כעורך אשכול שכלל את מדורי הברנז'ה, התרבות, הרכילות ומדור בשם "סקסי" ובהמשך אף מונה לסגן עורך האתר תפקיד אותו מילא עד התפטרותו בחודש יוני. כעבור חודשיים מונה לעורך אתר ONE, וגם את התפקיד הזה מילא זמן קצר בלבד כשפוטר כעבור כחודשיים.
במרץ 2007 ייסד יחד עם העיתונאי עודד קרמר את הבלוג "עומדים בשער" שם ביקרו באנונימיות את תקשורת הספורט בישראל. השניים טענו מאוחר יותר כי האנונימיות הקלה עליהם, כעיתונאים פעילים, להשיג חומרים עבור הבלוג. לאחר חמישה חודשים הפסיקו השניים את הכתיבה בבלוג והעבירו את הבעלות עליו לעיתונאי שלמה מן, שכתב אף הוא באנונימיות. הבלוג נסגר בתחילת 2008 בעקבות תביעת דיבה שהגישה אופירה אסייג, ממושאי הביקורת העיקריים של הבלוג, נגד שכטר, קרמר ומן. בפברואר 2015 זכתה אסייג בתביעה ונפסק שקרמר ושכטר יחדיו ישלמו לה פיצוי של 30 אלף ש"ח בתוספת 10,000 ש"ח הוצאות משפט.
עם יציאתו לאור של "ישראל היום" מונה שכטר לסגן עורך מדור הספורט תחת אלי סהר ובין השנים 2011–2014 שימש עורך המדור.
ב-2016 שב לתקשורת והצטרף למחלקת הדיגיטל של תאגיד השידור הישראלי אך לאחר כחצי שנה עבר למעריב שם הוא משמש כעורך מדור הספורט.
רות ירון
ביוגרפיה
ירון נולדה בשנת 1957 בקונסטנטין שבאלג'יריה. עלתה לישראל עם הוריה ואחותה בשנת 1961, והתגוררה בבאר שבע.
ב-1974 התגייסה לצה"ל במסגרת גרעין נח"ל, שירתה כמ"כית ומ"מית במחנה 80. לאחר נישואיה, עברה להתגורר בירושלים.
ב-1998 למדה במכללה לביטחון לאומי ושנה לאחר מכן שימשה מדריכה במכללה, ובשנים 2000–2002 הייתה המדריכה הראשית במכללה.
דוברת צה"ל
ב-2002 הוענקה לירון דרגת של תת-אלוף והיא מונתה לדוברת צה"ל במקום רון כתרי שפרש מצה"ל. ירון הייתה לאישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה. בתקופת כהונתה פרצה מלחמת עיראק, והיא הופקדה על הקשר עם הציבור בכל הקשור להערכות העורף. ב-2005 סיימה את תפקידה כדוברת צה"ל, והוחלפה על ידי מירי רגב.
בתקופתה של ירון חל ארגון מחדש במערך חטיבת דובר צה"ל. בין השאר נבנה אתר אינטרנט מחודש (http://www.idf.il) וצורפו צוותי מתעדי וידאו אל הכוחות הלוחמים. למרות השיפורים הללו עדיין היו תקלות בתגובת דובר צה"ל לאירועים בשטח, שנבעו בין השאר מחוסר מקצועיות וחוסר ידע צבאיים.
בתקופתה של ירון היו מספר תקלות/פרשיות בולטות:
בשנת 2006, בעקבות אירועי מלחמת לבנון השנייה, מונתה רות ירון על ידי משרד החוץ לתפקיד יועצת לענייני תקשורת בינלאומית של המועצות ויישובי הצפון.
לאחר פרישתה מדובר צה"ל
לאחר פרישתה מתפקיד דוברת צה"ל שימשה כמנכ"לית המכללה לאיכות השלטון ובמקביל כעמיתת מחקר בכירה במכון לתכנון מדיניות של העם היהודי (2007–2009).
כיום משמשת מנכ"לית קבוצת המעבדה להתנסות אסטרטגית (Ludo Lab Group).
בשנת 2010 נקראה רות ירון על ידי נציב שירות המדינה משה דיין להקמתה של הכשרה חוץ אקדמאית של תוכנית עתודה ניהולית לשירות המדינה "צוערים לשירות המדינה", אשר הוקמה מתוקף החלטת הממשלה.
התכנים של ההכשרה הוקמו על ידי ירון מיסודם והיא שימשה כראש המערך החוץ אקדמי של התוכנית עד לתחילת 2018.
ב-2018 הצטרפה ירון למפלגת אחי ישראלי, ולקראת הבחירות לכנסת ה-21 שובצה במקום השלישי ברשימה שפרשה לפני הבחירות.
ב-5 בינואר 2021 הודיעה על הצטרפותה למפלגת "תנופה" בראשות עפר שלח.
ירון מתגוררת בעיר מודיעין עם בעלה אבנר. לזוג שני ילדים.
גמל כלאיים
גמל כלאיים הוא הכלאה בין גמל דו-דבשתי (Camelus bactrianus) וגמל חד-דבשתי (Camelus dromedarius).
לצאצא ישיר וטהור של גמל דו-דבשתי וגמל חד-דבשתי יש בדרך כלל דבשת אחת, והיא לעיתים מחולקת מעט לכדי שתי דבשות. הוא בדרך כלל גדול יותר מהוריו, ויכול להגיע לגובה כתפיים של 230 ס"מ ולמשקל של עד 1,000 ק"ג. אלה הם גמלים חזקים מאוד ולכן שימושיים לטובת חרישה ונשיאת משאות כבדים. כמו כן, הם בדרך כלל צייתנים וניתנים לאילוף. הם נפוצים ברוסיה, איראן, אפגניסטן וטורקיה, ובמידה פחותה גם בערב הסעודית, טורקמניסטן וקזחסטן. נקבות גמל כלאיים טהורות הן פוריות.
ניתן לבצע הכלאות מסדר שני של צאצאים טהורים של גמל דו-דבשתי וגמל חד-דבשתי. לצאצא הכלאה של נאקת כלאיים טהורה עם גמל דו-דבשתי ("דו-דבשתי מסדר שני") יש בדרך כלל שתי דבשות, והוא מהיר מהגמל הדו-דבשתי וחזק מהגמל החד-דבשתי. הוא מסוגל לצעוד בשלג ובעל עמידות גבוהה באזורים הררים. הוא נפוץ בעיקר באזור קזחסטן. צאצא הכלאה של נאקת כלאיים טהורה עם גמל חד-דבשתי ("חד-דבשתי מסדר שני") חזק יותר מגמל חד-דבשתי, ונחשב נדיר.
לוסי אהריש
לוסי אהריש (בערבית: لوسي هريش; נולדה ב-18 בספטמבר 1981) היא עיתונאית, שחקנית ומגישת טלוויזיה ערבייה-ישראלית.
ביוגרפיה
אהריש נולדה בנצרת וגדלה בדימונה, להורים ערבים-מוסלמים, מערוף וסלווא. היא התחנכה במסגרות חינוך יהודיות. ב-1987 בתחילת האינתיפאדה הראשונה בהיותה בת שש נפגעה קלות בפיגוע כאשר שני בקבוקי תבערה הושלכו על מכונית משפחתה על ידי פלסטינים ברצועת עזה.
אהריש פועלת לדו-קיום בין יהודים לערביי ישראל, ומביעה עמדות מתונות ופרו-ישראליות בכלי התקשורת. היא מגנה גזענות וקיפוח נגד ערביי ישראל, ומתחה ביקורת על האמירה של ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, "המצביעים הערבים נעים בכמויות אדירות לקלפי".
בסתיו 2015 החלה לשמש פרזנטורית של רשת האופנה הישראלית "מאוזנר".
אהריש היא בעלת תואר ראשון מהחוגים לעבודה סוציאלית ולתיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים. בנוסף, למדה עיתונאות בבית הספר לתקשורת "כותרת", והתמחתה בכלי תקשורת בגרמניה.
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו הם תשעה גני נוי בעיר סוג'ואו שבמחוז ג'יאנגסו שבמזרח סין.
לוסי אהריש
כעיתונאית ומגישה ברדיו ובטלוויזיה
שימשה ככתבת חדשות ומגישת מבזקי חדשות בערוץ 10 וכחברת מערכת הערוץ הראשון, והייתה לעיתונאית הערבייה-ישראלית הראשונה בישראל המגישה בעברית.
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו
ההיסטוריה של טיפוח גני נוי בסין משתרעת על פני תקופה של כאלפיים שנה. במשך תקופה זו חלו שינויים בעיצוב הגנים והם משקפים את התמורות שחלו בסין בתחום התרבות וההשכלה. מתוך עיצוב הגן הסיני הקלאסי ניתן כיום ללמוד על היבטים רבים של הידע והתרבות הסינית – פילוסופיה, פולקלור, אדריכלות, אסתטיקה, בוטניקה והנדסת משאבי מים וסביבה.
לוסי אהריש
כעיתונאית ומגישה ברדיו ובטלוויזיה
בשנים 2007–2008 הייתה מגישת חדשות וכתבת שטחים בחדשות 10.
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו
התפתחות הגן הסיני הקלאסי
משערים שמקורה של אמנות עיצוב הנוף בגנים בסין היה באמנות הציור באמצעות מברשת הצבע, בייחוד בתקופת שושלות טאנג וסונג. שני סוגים של גנים התפתחו בסין – גנים מלכותיים וגנים פרטיים. דוגמה לגנים מלכותיים הם הגנים שנמצאים מסביב לבייג'ינג, ומתאפיינים בפאר רב. הגנים של סוג'ואו הם דוגמה לגנים פרטיים, והם מתאפיינים באלגנטיות מאופקת.
לוסי אהריש
כעיתונאית ומגישה ברדיו ובטלוויזיה
הייתה מגישה של תוכנית החדשות הערב בשפה האנגלית ב-i24news בשנים 2013–2016. במסגרת זו, בזמן מבצע צוק איתן ביולי 2014 מתחה ביקורת קשה על ארגון החמאס, על כך שעשה שימוש באזרחים כמגן אנושי, וקראה לתושבי רצועת עזה להתמרד כנגד השלטון הנוכחי ברצועה.
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו
התפתחות הגן הסיני הקלאסי
הגנים המוקדמים ביותר בסוג'ואו נוצרו בתקופה שבה הוקמה העיר, במאה השישית לפני הספירה. לשיא פריחתם הגיעו הגנים בתקופת שלטונן של שושלות מינג וצ'ינג, בייחוד החל מהמאה ה-16 ועד המאה ה-18. בתקופה זו הביא שגשוגה של העיר להקמתם של כמאתיים גנים בין חומות העיר. איכותם ושפעתם של הגנים זיכו את סוג'או בכינוי "גן עדן עלי אדמות".
שני גדולי המעצבים של גנים סיניים, גִ'י צֶ'נְג וּוֶן גֶ'נְגהֶנְג היו בני סוג'ואו וביססו את תורתם על הגנים במקום.
לוסי אהריש
כעיתונאית ומגישה ברדיו ובטלוויזיה
מ-2014 עד ספטמבר 2017 ומאפריל 2018 עד ינואר 2019 החלה להנחות את תוכנית האקטואליה "שיחת היום" של הזכיינית רשת בערוץ 2, ששודרה שלוש פעמים בשבוע, בבקרים. ב-14 באוקטובר 2015 התבטאה בתוכניתה זו בדאגה בנוגע ליחסי ערבים ויהודים ובנוגע להשלכות של גל הטרור הפלסטיני והמהומות של ערביי ישראל באוקטובר 2015, על עתיד החברה הערבית ובמיוחד על צעיריה. בדבריה גינתה בחריפות את הטרור הערבי ואת ההנהגה הערבית שבמקום להרגיע את הרוחות מסיתה לאלימות. בנוסף לכך, שללה את הטענה הפלסטינית שעליית יהודים להר הבית מצדיקה טרור ומעשי רצח של חפים מפשע.
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו
התפתחות הגן הסיני הקלאסי
עקב המלחמות והכיבושים שעברה העיר במהלך השנים נהרסו חלקים בגנים ונבנו מחדש. למעשה, חלק גדול ממה שמוצג כיום לציבור הוא שחזורים, שהאחרונים בהם נעשו בשנות ה-50 של המאה ה-20. ממאתיים הגנים שהיו בעיר בשיא פריחתה נותרו כ-60 גנים.
עיצוב הגנים
הגן הקלאסי של סוג'ואו מעוצב כמיקרוקוסמוס של העולם החיצוני המשורטט באמצעות האלמנטים הבסיסיים של מים, אבן, צמחים ובניינים. הגנים מעוצבים כחיקוי של הנוף הטבעי, במטרה להפיק מהם הן סיפוק אינטלקטואלי והן חוויה רוחנית על פי העקרונות המטאפיזיים שנקבעו על ידי הפילוסופים הטאואיסטים בני המאה הרביעית לפני הספירה, לאו דזה וגְ'וָאנְג דזה. הגנים של סוג'ואו מאפשרים לדיירי הבתים הצמודים לגן הנוי לחיות בנוחות, ועדיין לחוש קרבה לטבע.
נופים מורכבים של טראסות, מגדלים, סלעים, גבעות, פלגים, ובריכות מים מונחים זה בצד זה בשטח מצומצם תוך שילוב בין יופיו של הטבע והאסתטיקה האנושית. תוך שימוש בחומרים מהנוף המקומי יצרו מתכנני הגנים נופים מיניאטוריים, שנראים כאילו אינם פרי התערבות אנושית. במסמך המסכם מכנה הוועדה הממליצה על אתרי מורשת עולמית באונסק"ו את הגנים בסוג'ואו "טבעיים באופן בלתי טבעי".
לוסי אהריש
כעיתונאית ומגישה ברדיו ובטלוויזיה
בשנים 2017–2018 הנחתה את סדרת הדוקומנטריה "המשפיעים" ברשת 13.
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו
עיצוב הגנים
כהשלמה לנופים הטבעיים יש בגנים מבנים רבים, קטנים וגדולים, שנועדו למטרות שונות כדוגמת מדיטציה, קריאה וכתיבה, שתיית תה, נגינה והאזנה למוזיקה ופעילויות אחרות. הבניינים עשירים בקישוטים ומרוהטים בסגנון הסיני המסורתי. המבנים בתוך הגנים אופייניים לאזור שמדרום לנהר היאנגצה בתקופות שושלות מינג וצ'ינג, וסיפקו השראה לצורת הבנייה באזור בתקופה מאוחרת יותר. כתובות ואסטלות אבן עתיקות מוסיפות ממד נוסף לגנים. כל מאפייני הגנים כגון הכתובות, הגילופים, סוגי הצמחים והעצים, והעיצוב הכללי של הגן מבטאים היבטים של הפילוסופיות הקלאסיות: טאואיזם, קונפוציוניזם ובודהיזם.
רשימת הגנים
ארבעת הגנים הכלולים בהחלטה של אונסק"ו משנת 1997 הם:
לוסי אהריש
כעיתונאית ומגישה ברדיו ובטלוויזיה
מנובמבר 2017 עד ינואר 2018, הנחתה עם אודי סגל את "לפני החדשות" ברשת 13
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו
רשימת הגנים
חמשת הגנים הכלולים בהחלטה של אונסק"ו משנת 2000 הם:
פרשת ויקרא
בחלק מהשנים קוראים את פרשת ויקרא בשבת הסמוכה לפורים, ולפיכך קוראים בה גם את הפרשייה השנייה מ"ארבע פרשיות" - פרשת זכור. יש שנים שבהן קוראים אותה בשבת הסמוכה לראש חודש ניסן, ואז קוראים בה את הפרשה הרביעית - פרשת החודש.
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו
רשימת הגנים
תשעת הגנים הקלאסיים של סוג'ואו הם רכוש ממשלתי, והם מוגנים בחקיקה כ"שרידים תרבותיים מוגנים של ממשלת העם של מחוז ג'יאנסו". האחריות לטיפול השוטף בגנים מצויה בידי לשכת הגנים בעיריית סוג'ואו. הכניסה לגנים היא בתשלום.
לוסי אהריש
כעיתונאית ומגישה ברדיו ובטלוויזיה
ב-2019 החלה להגיש תוכנית רדיו שבועית בגלי צה"ל יחד עם ג'קי לוי.
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו
גן המנהלן העניו
גן המנהלן העניו (拙政園 - גְ'ווֹגֶ'נְג יְוֵּ'אן באנגלית: Humble Administrator's Garden 31.32596°N, 120.62465°W) שוכן ברחוב דוֹנְגְבֵּיי מס' 178 שבצפון מזרח סוג'ואו. גן זה, יחד עם "הגן המשתהה" הסמוך לו בסוג'ואו, והגנים של ארמון הקיץ שבבייג'ינג ושל אתר הנופש ההררי בצ'נגדה (כולם אתרי מורשת עולמית), הם ארבעת הגנים המפורסמים ביותר בסין. הגן משתרע על שטח של 51,950 מ"ר (כחמישית ממנו אגם) והוא הגן הגדול ביותר בסוג'ואו ומקובל כגן הנאה ביותר בדרום סין.
לוסי אהריש
כעיתונאית ומגישה ברדיו ובטלוויזיה
בסוף שנת 2019 השתתפה בפאנל החדשות "אולפן שישי" בערוץ 12, שהנחה דני קושמרו.
פרשת ויקרא
יש נוהגים על פי מדרש, שכשילד מגיע לגיל שבו הוא יכול להתחיל ללמוד תורה, מתחילים את לימוד המקרא בפרשת ויקרא, שהיא פרשת הקרבנות, על פי מאמר חז"ל:.
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו
גן המנהלן העניו
המקום בו שוכן כיום גן המנהלן העניו היה קודם מקום משכנם של אצילי סוג'ואו מהמאה השנייה, אחר כך גן למלומדים בתקופת שושלת טאנג, ולבסוף גן מנזר עבור מקדש דָאהוֹנְג בתקופת שושלת יואן. לעיצוב הגן בצורה הדומה לדמותו כיום אחראי המבקר הקיסרי, וָאנְג שְׂייֵנְצֶ'ן, שפרש מהחיים הציבוריים בשנת 1509 וחזר לעיר הולדתו סוג'ואו. ב-1513, בתקופת הקיסר העשירי של שושלת מינג, גֶ'נְגדֶה (שלט 1521-1505), רכש וָאנְג את מקדש דָאהוֹנְג והסב אותו לחווילה פרטית מוקפת גנים. הגן תוכנן תוך שיתוף פעולה עם האמן הידוע וֶן גֶ'נְגמִינְג, והיה גדול כמו הגן הנוכחי ובו מספר רב של עצים וביתנים. בגן נחפרו כמה אגמים מלאכותיים ונעשה שימוש בעפר של החפירות על מנת ליצור איים מלאכותיים. ואנג קרא לגן בשם "גן המנהלן העניו" בעקבות שורה ממאמר שכתב פָּאן יְוֵּ'ה מתקופת ג'ינג על החיים האידיאליים "בניית בית, שתילת עצים, השקיית הגן וגידול ירקות הם המעשים (גֶ'נְג) של העם העניו (גְ'ווֹ)". לאחר מותו מכר בנו, שהפסיד כסף רב בהימורים, את הגן והוא החליף ידיים פעמים רבות מאז.
לוסי אהריש
כעיתונאית ומגישה ברדיו ובטלוויזיה
בשנים 2019–2020 הנחתה את תוכנית האקטואליה לילדים ונוער "רק בהצבעה" בכאן חינוכית.
פרשת ויקרא
נושאים בפרשה
הפרשה עוסקת כולה בדיני הקורבנות שמקריבים במשכן ובבית המקדש. מתוך הפרשיות שעוסקות בקורבנות מסוימים, נלמדים גם דינים כלליים לכל עבודת הקורבנות. בזה אחר זה מפורטים:
לוסי אהריש
כעיתונאית ומגישה ברדיו ובטלוויזיה
במרץ 2020 החלה להנחות עם קובי מידן את התוכנית "סוכן תרבות" בערוץ כאן 11, אך עבודתה זו הופסקה לאחר שבוע. יום קודם לכן הנחתה אהריש מחאת רשת מטעם דרכנו והתנועה למען איכות השלטון בישראל נגד ממשלת ישראל, על רקע המשבר הפוליטי בישראל וצעדי חירום שננקטו בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל. היו שקשרו בין תפקידה בהנחיית המחאה ובין הפיטורים, אולם הנהלת התאגיד נימקה את המהלך בשינוי לוח השידורים בצל משבר הקורונה, ללא קשר לתפקידה של אהריש בהנחיית המחאה. במאי 2020, הקימה אהריש יחד עם ארגון "דרכנו", את ערוץ התקשורת האינטרנטי הראשון במימון המונים בשם "דמוקרטTV". הערוץ משדר מספר תוכניות, בהן המהדורה המרכזית בהנחייתה של אהריש.
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו
גן המנהלן העניו
לקראת סוף תקופת שושלת מינג פוצל הגן והוזנח עד לתקופת שלטונם של הקיסרים שׁוּנְגְ'ה וקָאנְגשִׂי משושלת צ'ינג, שבתקופתם נבנה הגן מחדש ונעשו שינויים נרחבים בתוכנית המקורית שלו. בתקופת הקיסר צְ'ייֵנְלוֹנְג חולקו הגנים שוב ל"גן הלימוד" (שׁוּ יְוֵּ'אן) ו"הגן המשוחזר" (פֿוּ יְוֵּ'אן). בתקופה בה השתלטו לוחמי הטאיפינג על סוג'ואו (1860 עד 1864) הוצבה מפקדתם במבנים שבגן.
לוסי אהריש
תוכניות בידור ומציאות, סדרות דרמה, וסרטים
מגזין הבידור "ערב טוב עם גיא פינס" בערוץ 3 בתור כתבת (2008). סדרת הדרמה הקומית "עבודה ערבית" בתור מראיינת (2010). סדרת הדרמה הקומית "תנוחי" בערוץ 3 בתור ג'יהאד אל אסוואד (2012). תוכנית הבידור "מחוץ לחוק" בהוט קומדי סנטרל בתור מזכירת בית המשפט (2012–2013). תוכנית הבידור "אנחנו במפה" בהוט3, בתור מזכירת הקומץ (2015). סדרת הדרמה "כבודו" ב-yes בתור נורה אבו סאלם, אשתו של חאלד (2017). תוכנית המציאות "הזמר במסכה" בקשת 12, בתור החסידה והודחה תשיעית. (2020).
פרשת ויקרא
נושאים בפרשה
דיני העולה: קורבן שנשרף כולו על המזבח, ואינו נאכל. פרשה זו מחולקת לשלוש פרשות משנה:
דיני המנחה: קורבן הבא מן הצומח. פרשה זו מחולקת לחמש פרשיות משנה:
דיני השלמים: קורבן הנאכל לכהנים ולמקריב. פרשה זו מחולקת לשלוש פרשיות משנה:
דיני החטאת: קורבן שבא לכפר על חטא. פרשה זו מחולקת לחמש פרשיות משנה:
דיני קורבן עולה ויורד: קורבן אותו מביא הנשבע לשקר שבועת העדות, והעובר על טומאת מקדש וקודשיו ועל שבועת ביטוי. קורבן זה מיוחד בכך שסוג הקורבן משתנה בהתאם למצבו הכלכלי של האדם. פרשה זו מחולקת לשתי פרשיות משנה: דיני קורבן אשם: קורבן שבא על חטאים מסוימים. פרשה זו מחולקת לשלוש פרשיות משנה:
תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת ויקרא יכולה לחול בתשעה תאריכים שונים:
הפטרה
ברוב השנים הפשוטות, מפטירים בספר ישעיהו, מ עד (האיטלקים והתימנים מסיימים ב, ובנוסח רומניא סיימו ב), שם נוזף ישעיהו בעם על שלא הקריבו את הקורבנות:
בשנים פשוטות מסוג הכז (18% מהשנים) קוראים את פרשת ויקרא בשבת ראש חודש ניסן, ואז קוראים איתה את פרשת החודש ומפטירים בהפטרה של פרשת החודש. בשנים מעוברות מסוג השג ויקרא נקראת עם הפטרתה הרגילה. בשאר השנים המעוברות (30% מכלל השנים), ויקרא נקראת בשבת זכור ומפטירים בה את הפטרת פרשת זכור.
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו
גן המנהלן העניו
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 בוצעו עבודות שחזור נרחבות בגן והוא נפתח לציבור הרחב. ב-1961 הוכרז הגן "שריד תרבותי בעל חשיבות לאומית" וב-1997 הכריז אונסק"ו על הגן "אתר מורשת עולמית".
הגן בימינו שונה מאוד מהגן המקורי, אך דומה במידה רבה למראהו בשלהי שושלת צ'ינג. מספר ביתנים וגשרים פזורים במבוך הבריכות והאיים. הגן בנוי משלושה חלקים: החלק המרכזי (גְ'ווֹגֶ'נְג יְוֵּ'אן), החלק המזרחי (שהיה קרוי פעם גְווֵיטְייניְוֵּ'אנְג'וּ', "מגורים בעת החזרה לכפר"), והחלק המערבי ("הגן הנוסף"). החלק המרכזי משחזר את הנוף של אזור הדלתה של היאנגצה. ממזרח וממערב לאגם המרכזי מתרוממות גבעות מיוערות באורנים ושיחי חזרן ובראשן ביתנים. ממערב לאגם יש קבוצה של מבנים עם נוף לאגם. מספר סוגי הצמחים הוא רב כאשר נעשה שימוש נרחב בצמחי לוטוס, ויסטריה ופורסיתיה. בית המגורים הבנוי מארבעה מבנים, כולם בסגנון מסורתי, שוכן מדרום לגן ומשמש כמוזיאון.
בסך הכל מכיל הגן 48 מבנים שונים, 101 לוחות אבן, 40 אסטלות אבן, 21 עצים עתיקים יקרי ערך ומעל ל-700 עצי בונסאי בסגנון סוג'ואו.
לוסי אהריש
תוכניות בידור ומציאות, סדרות דרמה, וסרטים
שיחקה בסרט הפוסט-אפוקליפטי "מלחמת העולם Z", בתור אשה פלסטינית (2013). בסרט הדרמה "תחת אותה השמש" בתור אביר (2013). בסרט הדרמה "ערבאני" בתור יוסרא (2014). בסרט הדרמה "אושר עטוף בשמיכה" בתור נאדל (2014). בסרט הסאטירה "המוסד" בתור סיגי 3000 (2019). בסרט הדרמה "גרגירי חול" של גיתית ויהל כבירי, בתור ורד (2022).
חיים אישיים
ב-10 באוקטובר 2018 נישאה לשחקן והזמר היהודי-ישראלי צחי הלוי, לאחר ארבע שנות זוגיות שנשמרה בסוד מחשש להתנכלויות גזעניות משני הצדדים. במרץ 2021 נולד בנם.
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו
גן המנהלן העניו
בשנים האחרונות ארח גן המנהלן העניו תערוכות פרחים רבות, וכל אביב וקיץ מארח הגן את פסטיבל האזילאה ואת פסטיבל הלוטוס.
מידע נוסף מצוי באתר Travel China Guide ובאתר China Vista.
הגן המשתהה
הגן המשתהה (留园 – לְיוֹ יְוֵּ'אן, באנגלית: Lingering Garden 31.31753°N, 120.58811°W) הוא אחד מארבעת הגנים המפורסמים ביותר בסין. הגן המשתרע על 23,310 מ"ר (שליש מהשטח הם בניינים) שוכן מחוץ לשער צָ'אנְגְמֶן (阊门), צפונית מערבית לסוג'ואו. את בניית הגן יזם שׂוּ' טָאישְׁה, פקיד בכיר בממשל הקיסרי, בשנה ה-21 לשלטונו של הקיסר ואן-לי משושלת מינג (1593). לשם כך הוא הזמין את אמן האבן ג'וֹאוּ שְׁאצֶ'נְג (周时臣) לבנות גן פרטי וכינה אותו "הגן המזרחי" (东园). הגן נרכש על ידי משפחת לְיוֹ בשנת 1794. בשנה השלישית לשלטונו של הקיסר גְ'יָאצִ'ינְג משושלת צ'ינג (1798), בנה לְיוֹ שׁוּ גן חדש על שרידיו של הגן המזרחי וקרא לו "כפר ירוק צונן" - רמז לחרוז "צבע ירוק צונן של חזרן, אור ירוק צלול של מים" (竹色清寒，波光澄碧). מהשנה השלישית לשלטונו של הקיסר דָאוגוָאנְג (1823) היה הגן פתוח לציבור.
בתקופה שבה הייתה העיר סוג'ואו תחת שלטונם של מורדי הטאיפינג (1860-1864) הלך מצבו של הגן והתדרדר בשל מצב הכאוס ששרר בעיר וההזנחה. בשנת 1873, השנה ה-12 לשלטונו של הקיסר טונְגגְ'ה משושלת צ'ינג, רכש שֶׁנְג קָאנְג, הגזבר המחוזי של מחוז חוביי, את הגן והשקיע שלוש שנים בשיפוצו ובהרחבתו. הגן הושלם בשנת 1876 וכונה "לְיוֹ יְוֵּ'אן", כלומר "הגן המשתהה", כהוקרה לבעלים המקוריים, משפחת ליו (ששמה דומה בסינית למילה "משתהה") וכתיאור לגן "המשתהה בין שמים וארץ לנצח". במהלך מלחמת סין–יפן השנייה ננטש הגן ומצבו שב והתדרדר. היפנים עשו שימוש בגן כאזור להרבעה של סוסי הצבא. לאחר ייסודה של סין העממית השתלטה עיריית סוג'ואו על הגן וב-1953 שיפצה אותו והוא נפתח מחדש לציבור ב-1954. ב-1961 הוכרז הגן "שריד תרבותי בעל חשיבות לאומית" וב-1997 הכריז אונסק"ו על הגן "אתר מורשת עולמית".
החלק המרכזי של הגן הוא נוף של אגם וגבעות המוקפים בבניינים שאליהם ניתן לגשת בשביל מתפתל החושף מדי פעם נופים חדשים. הפרט הגבוה ביותר בגן הוא "הפסגה העטורה בענן", גבעה בגובה של 6.5 מטרים בפינה הצפונית-מזרחית של הגן. חלקו המערבי של הגן הוא מישורי יותר ומכוסה עצי אדר. בחלק הצפוני של הגן נהגו לגדל ירקות, וכיום מצויים בו צמחים בעציצים. בגן יש ריכוז גדול של אסטלות אבן. בית המגורים ומקדש האבות הקדמונים מצויים מדרום לגן.
מידע נוסף מצוי באתר הרשמי של הגן, באתר Travel China Guide ובאתר China Vista.
גן אומן הרשתות
גן אומן הרשתות (網師園 – וָאנְג שְׁה יְוֵּ'אן, באנגלית: Master of the Nets Garden 31.30033°N, 120.62989°W) הוא גן קטן יחסית לגן המנהלן העניו והגן המשתהה. הגן נבנה במקור ב-1140 על ידי סגן השר בשושלת סונג הדרומית (1279-1127), שְׁה גֶ'נְגגְ'ה, שקרא לביתו "מפלט הדייג" (יוּ'יִין). השם קיבל השראה מחייו הבודדים והפשוטים של הדייג הסיני.
במשך שש מאות שנים הוזנח הגן עד ששופץ במאה ה-18 על ידי סונְג דְזונְגיְוֵּ'אן, פקיד ממשלתי בממשל שושלת צ'ינג בתקופת הקיסר צְ'ייֵנְלוֹנְג (1796-1735), שפרש לגמלאות. סונג עיצב את הגן מחדש והוסיף בניינים רבים, אבל שימר את רוח השם הצנוע שניתן למקום וקרא לגן שהקים "גן אומן הרשתות". מלומד בשם צ'וּ' יְוֵּ'אנְצוּן, שהכיר היטב את התרבות והספרות הסיניים הקלאסיים, ערך בגן שינויים במהלך המאה ה-18, כשהוא מוסיף בניינים ומעצב קיימים, שותל עצים ומארגן את הסלעים. במהלך השנים נערכו שינויים נוספים בגן בכל פעם שהתחלפו הבעלים, אך השם ורוח המקום נותרו ללא שינוי. בשלהי המאה ה-18 נודע המקום בשל צמחי האדמונית ובתחילת המאה ה-20 הוא שימש כסטודיו לצייר הנופים הנודע גָ'אנְג דָאצְ'ייֵן. הגן הפך רכוש ציבורי ב-1958.
חווילה הררית אפופת יופי
חווילה הררית אפופת יופי (环秀山庄 – חְווָאנְשְׂיו שָׁאנְגְ'וָאנְג, באנגלית: Mountain Villa with Embracing Beauty 31.31317°N, 120.609°W)) היא ככל הנראה הגן העתיק ביותר וגם הקטן ביותר מבין ארבעת הגנים שהוכרזו על ידי אונסק"ו בשנת 1997 כאתר מורשת עולמית. הכניסה לגן היא ברחוב גִ'ינְגדֶה מספר 262, מתוך מוזיאון הרקמה.