cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרשת גיתית איזראלוב
הרוצחת
גיתית איזראלוב נולדה בשנת 1948 וגדלה ברחוב שינקין בתל אביב, בת להורים דתיים ואמידים, יצחק ואסתר זהבי. אביה היה יהלומן. בגיל 15 החלה לצאת עם בחור, למורת רוחם של הוריה, ששלחו אותה לשהות של שנה אצל דודתה בלונדון. לאחר סיום לימודי התיכון היא קיבלה פטור משירות בצה"ל בטענה שהיא שומרת על אורח חיים דתי. בבגרותה לא הייתה בקשר קרוב עם הוריה. בהמשך נסעה לרומא, משם המשיכה ללונדון והתאהבה בצייר מתחיל ונישאה לו. אך לאחר זמן קצר התגרשה, חזרה לרומא, והתקבלה לעבודה כמזכירה בחברת סרטים. שם פגשה ברוברטו פרוצ׳י, במאי איטלקי שהפיק סרטים זולים ביפן. היא הפכה לפילגשו ונסעה איתו ליפן. ביפן הכירה את במאי הקולנוע היפני הנודע, אקירה קורוסאווה והחליפה מאהבים. לאחר שקורוסאווה עזב אותה, החלה גיתית לעבור כזונת צמרת בטוקיו, עד שנתפסה וגורשה מיפן. היא הגיעה להונג קונג. שם הייתה מעורבת בשנת 1973 בשוד מזוין, שבמהלכו ירתה בראשו של תכשיטן ופצעה אותו קשה. היא נידונה לחמש שנות מאסר, אך שוחררה כעבור שנה וחצי וחזרה לישראל.
בישראל נישאה לגיורא דוזנר, ילדה בת והתגרשה ממנו במרץ 1983. אחר־כך הכירה את יוסף (יוסי) איזראלוב, שלא ידע דבר על עברה המפוקפק. הוא התאהב בה ונשא אותה לאישה בדצמבר 1983. בני הזוג עברו להתגורר בדירה חדשה ברמת השרון. כעבור כשנה נחשף אופיה האמיתי, בין בני הזוג התגלעו סכסוכים ממושכים, עד שעזבה עם בתה לאחותה בלונדון. איזראלוב פתח נגדה בהליכי גירושין. גופתו התגלתה יום אחד לפני הדיון בבית הדין הרבני. לפני שנעצרה בלונדון עוד הספיקה להתחתן עם בחור אנגלי ולהתגרש ממנו.
המנוח
יוסף איזראלוב היה נהג אוטובוס בקואופרטיב "דן". היה רווק עד גיל 50 והשקיע את כספו בנדל"ן. כשהיה בן 51 נישא לגיתית הצעירה ממנו בכ-16 שנה. לפני הירצחו התעניינה גיתית לגבי זכויותיה כאלמנה. מחברת "דן" נמסר לה כי רק לאחר שנתיים של נישואים היא תוכל "להנות" מביטוח החיים שלו.
הרצח
ב-24 בינואר 1986 נסעה גיתית מלונדון לפריז וטסה משם לישראל עם דרכון מזויף, כשהיא מחופשת לנזירה. ביום חזרתה נפגשה גיתית עם בעלה במלון הילטון תל אביב, ואחר כך הציעה לו לצאת לטיול זוגי בפארק הירקון. כשהגיעו היא סיממה אותו, הכניסה את גופו למכונית, והטביעה אותה באגם שבפארק הירקון. למחרת טסה גיתית לפריז, בזהות מזויפת אחרת.
ב-26 בינואר 1986 אדם שטייל באזור הבחין במכונית הטבועה, והזעיק את כוחות המשטרה. במושב האחורי של הרכב התגלתה גופתו של הבעל. הוא זוהה על־פי המסמכים שהיו עליו. הגופה הועברה ל, ושם נקבע שמת לפנות בוקר, מספר שעות לפני שנמצאה המכונית, כתוצאה מחנק מתחת למים.
החקירה וההרשעה
כשבועיים לאחר גילוי הגופה התקבלו תוצאות בדיקות מעבדה, שנערכו בעקבות הניתוח שלאחר המוות. הבדיקות קבעו כי יוסף איזראלוב הורדם באתר לפני מותו. זו הייתה ההוכחה הראשונה שאכן מדובר ברצח. חוקרי המשטרה בדקו את עברה של גיתית וגילו את הרשעתה הקודמת בשוד בהונג קונג. בנוסף משפחתו של יוסף איזראלוב סיפרה שגיתית מיררה את חיי בעלה, ונחשף שבדקה בחברת "דן" את ביטוח החיים שלו. במשרדי "דן" זכרו את המקרה, מאחר שהייתה זו הפעם הראשונה שבה אשת חבר באה לשאול שאלה כזאת כשבעלה עדיין חי.
לכאורה היה לה אליבי מוצק, היא לא הייתי בישראל במועד הרצח. החוקרים מצאו שהיא אכן נמצאת בלונדון ביחד עם בתה. בעקבות הממצאים הוחלט להמשיך בחקירה סמויה כדי לא לעורר את חשדה. אותרו עדי ראייה שראו אותה במלון הילטון (לאחר שנמצאה קבלה מהמלון במכונית), ונהג מונית שהסיע אותה לבן-גוריון. בנוסף, אותר כרטיס הטיסה שלה, לאחר שעובד אל-על שמכר לה את הכרטיס זיהה אותה.
ביולי 1986 הוגשה בקשת הסגרה ומעצר למשטרת המטרופולין של לונדון. היא נעצרה אך הכחישה שרצחה את בעלה. ב-9 ספטמבר 1986 החליט בית־המשפט בלונדון להסגיר אותה לישראל, לאחר שהוצגו ראיות נגדה. במהלך החקירה הודתה שהייתה בישראל בזמן הרצח ופגשה את בעלה, אך טענה שנפרדה ממנו בחצות ליד קולנוע פאר במרכז תל אביב. בנוסף הודתה שזייפה את הצוואה של בעלה, באמצעות מתחזה שסייע לה. מתחזה זה הודה באשמה ונידון אחר כך לשישה חודשי מאסר בעסקת טיעון. בזמן מעצרה ניסתה המשטרה להקליט ראיות נגד גיתית באמצעות מדובבת, אך היא נכשלה.
על גיתית נגזר מאסר עולם, והיא הגישה ערעור לבית המשפט העליון, אך ערעורה נדחה. בכלא ישבה בתא אחד עם חוה יערי ואביבה גרנות, שהורשעו ברצח מלה מלבסקי כמה חודשים קודם.
בשנת 1993 קצב נשיא המדינה את עונשה ל-24 שנים, וביוני 1999 הומתק עונשה שוב ל-22 שנים.
בשנת 2000 נוכה שליש מתקופת מאסרה על התנהגות טובה והיא שוחררה. לאחר שחרורה שינתה את שמה ונישאה מחדש.
בשנת 2004 נבדק חשד שהייתה מעורבת ברצח השופט עדי אזר, בן דודו של יוסף איזראלוב, שהיה מעורב כעורך דין כמנהל העזבון, והביא לכך שגיתית איזראלוב לא זכתה לירושה של יוסף איזראלוב.
דמיטרי סליטה
סליטה נולד בשם דמיטרי אלכסנדרוביץ' לכטמן (רוסית: Дмитрий Александрович Лехтман, אוקראינית: Дмитро Олександрович Лехтман, אנגלית: Dmitry Alexandrovich Lekhtman) בעיר אודסה שבאוקראינה להורים יהודים, לודמילה ואלכסנדר.
ב-1991 היגר עם משפחתו לברוקלין. התחיל את הקריירה שלו כמתאגרף בגיל 13. בנוסף, בברוקלין סליטה החליט לחזור בתשובה, בשל כך קיבל את הכינוי "מגן דוד" (Star of David). אם נקבע לו משחק ביום שבת, דוחה זאת למוצאי שבת, ואף משתדל להתאמן לאיגרוף במקומות הקרובים לבתי כנסת. לא נוהג ולא נוסע בשבת.
יחסי בנגלדש–סיירה לאון
יחסי בנגלדש–סיירה לאון הם היחסים הדו-צדדיים בין בנגלדש לסיירה לאון. היחסים בין שתי המדינות הושפעו במידה רבה מתרומת כוחות בנגלדש כחלק מ-UNAMSIL, משלחת האומות המאוחדות לסיירה לאון.
ביקורים
בשנת 2003, הגיע נשיא סיירה לאון, אחמד טג'אן קבה לביקור רשמי בבנגלדש.
כוחות בנגלדש בסיירה לאון
שומרי השלום בבנגלדש מילאו תפקיד חשוב בלחימה במורדים במהלך מלחמת האזרחים בסיירה לאון כחלק ממשימת האומות המאוחדות בסיירה לאון. שומרי השלום תרמו גם תרומות חיוניות בבניית המדינה מחדש לאחר מלחמת האזרחים ובבניית כמה תשתיות חשובות.
התפתחות חברתית
ארגונים לא ממשלתיים בבנגלדש הכוללים את BRAC פועלים בסיירה לאון ופועלים בתחומי המימון, פיתוח חקלאי וכו'.
השקעה
סיירה לאון חיפשה השקעות בנגלדשיות במיוחד בתחום הבגדים, הטקסטיל והחקלאות. בסיירה לאון היו השקעות גדולות של חברות בנגלדש במגזר החקלאי, והבולטת ביותר היא "Bengal Agro Limited" שהשקיעה 50 מיליון דולר והקימה מפעל לעיבוד גומי בסיירה לאון שהוא הראשון מסוגו במערב אפריקה.
מסדר האוצר הקדוש
מסדר האוצר הקדוש (ביפנית: 瑞宝章, תעתיק: זוּאיהוֹ-שׁוֹ) הוא מסדר יפני שיסד הקיסר מייג'י ב-4 בינואר 1888. למסדר שמונה דרגות, ובמקור היה שמו "מסדר מייג'י." עיטור המסדר מוענק לאלה שהגיעו להישגים בתחומי מחקר, בעולם העסקים, ברפואה, בתרומה חברתית, בשלטון המקומי או הכללי ולאלה שתרמו לשיפור חייהם של בעלי לקות.
במקור הוענק עיטור מסדר זה רק לגברים, אך החל מ-1919 גם נשים יכולות לקבל אותו. בניגוד למקביליו האירופאים, ניתן להעניק עיטור זה לאחר המוות.
סמלי המסדר הם שלושת האוצרות הקדושים: מראת יאטה הקדושה, שאפילו לקיסר אסור להביט בה; תכשיט יסקאני, העשוי אבן ירקן; וחרבו האישית של הקיסר.
יחסי אוסטרליה–עומאן
יחסי אוסטרליה–עומאן הם היחסים הדיפלומטיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין סולטנות עומאן.
מסדר האוצר הקדוש
תג המסדר עבור הדרגות הראשונה עד השישית הוא צלב מלטה מצופה זהב (דרגות 4-1), זהב וכסף (דרגה 5) וכסף (דרגה 6), עם קרניים מצופות אמייל המייצגות את החרב. במרכז דיסקה כחולה, ובמרכזה כוכב כסוף בעל שמונה קצוות, המייצג את המראה, ומסביב עיטור נקודות אדומות מצופות אמייל, המייצגות את התכשיט. התג מחובר לשלושה עלי פאולוניה לבנים מצופים אמייל, ותלוי מסרט כחול בהיר בעל שוליים צהובים, הנתלה מכתף ימין בדרגה הראשונה, כעיטור צוואר עבור גברים בדרגה השלישית, ובצד שמאל של החזה בדרגות הרביעית עד השישית (עם רוזטה עבור הדרגה הרביעית). נשים מהדרגה השלישית עד השישית עונדות את התג כאבנט הנתלה מכתף שמאל.
יחסי אוסטרליה–עומאן
סקירה כללית
אוסטרליה כוננה יחסים דיפלומטיים עם עומאן בשנת 1981. אוסטרליה מינתה קונסול כבוד במסקט בדצמבר 2011. שירותי אוסטרדה בעומאן ניתנים באמצעות שגרירות אוסטרליה בריאד. עומאן פתחה קונסוליה כללית במלבורן ביוני 2005, בעיקר כדי לתמוך בסטודנטים עומאנים באוסטרליה.
מסדר האוצר הקדוש
כוכב המסדר עבור שתי הדרגות הראשונות זהה לתג אך בעל שני זוגות צלבי מלטה, אחד מצופה זהב והשני מצופה כסף ומונח אלכסונית. את הכוכב עונדים בצד שמאל של החזה בדרגה הראשונה, ובצד ימין בדרגה השנייה.
יחסי אוסטרליה–עומאן
סקירה כללית
היחסים בין המדינות הם ידידותיים ומשתפים פעולה. כמייסדי עמותת איגוד האוקיינוס ההודי (IORA), אוסטרליה ועומאן עובדות בשיתוף פעולה כדי לקדם את שיתוף הפעולה במגוון נושאים אזוריים של שפת האוקיינוס ההודי, כולל דיג וביטחון ים ובטיחותו.
אוסטרליה ועומאן נהנות משיתוף פעולה הגנתי הדוק, עם ביקורים תכופים בנמל של ספינות הצי המלכותי האוסטרליות שנפרסות במפרץ ומגוון של תוכניות חילוף והכשרה להגנה.
קשרי החינוך נותרים חזקים, עם 1,190 הרשמות לסטודנטים עומאנים במוסדות אוסטרליה בשנת 2019. קיימים שמונה הסכמים פורמליים בין האוניברסיטאות האוסטרליות לעומאניות כדי להקל על חילופי סטודנטים ואקדמיה ושיתוף פעולה במחקר.
סחר והשקעה
הסחר הדו-צדדי בין המדינות הסתכם ב-615.0 מיליון דולר בשנים 2018–2019. הייצוא העיקרי של אוסטרליה כולל בשר, חיטה ובעלי חיים. בשנים האלו היבוא מעומאן לאוסטרליה היה בשווי 57 מיליון דולר וכלל בעיקר נפט וסחורות נלוות.
מספר חברות אוסטרליות פעילות בעומאן במגוון תחומים. עומאן מעודדת השקעות אוסטרליות לתמוך באג'נדה שלה לרפורמה כלכלית, ויש לה אינטרס לנצל את ענפי החקלאות של אוסטרליה ואת המומחיות הקשורה למשאבי טבע, כולל בייצור חלב.
קיים פוטנציאל לשיתוף פעולה מדעי שימושי בנושאי חקלאות, חקלאות ימית ומערכות אקולוגיות בחוף. ישנם סיכויים משמעותיים להרחבה נוספת בשירותי החינוך האוסטרלים, כולל בתחום החינוך המקצועי (VET).
בחנותו של ראצ'יק
"בחנותו של ראצ'יק" (1967–1968) הוא ציור מאת אריה ארוך.
תיאור
הציור "בחנותו של ראצ'יק", שנוצר בין השנים 1967–1968, שייך לקבוצה של עבודות בהן חוזר האמן, בצורה מורכבת, אל ילדותו. בציור משרטט ארוך קומפוזיציה של מבנים גיאומטריים-נפחים, מעין טבע דומם, בעזרת קווי קונטור שחור. אף על פי שבעבודה גוונים שונים, הרי רובה נשלט על ידי צבע כחול-אפור. צורת החרוט, המאזכרת הן את "מונומנט לאינטרנציונאל השלישי" (1919) והן גוש סוכר על דלפק החנות.
על אף שארוך מתייחס בכותרת ציורו אל נקודת זמן ומקום ספציפיים, כמו בסדרת "צקפר", הרי שסגנון העבודה המופשט מצביע על תהליכים ארס פואטיים. יונה פישר כתב על עבודה זו כי "ב'חנותו של ראצ'יק' (1967/8) ו'לזכר הבחורים הטובים של התחלת המאה' (1969) מבוססות הצורות, בהכרתו של האמן, על חיפושי הצורה הדו-ממדיות והתלת-ממדיות אצל הקונסטרוקטיביסטים הרוסים בשנות העשרים. בחיפושים האלה רואה ארוך את האפשרות ליצור צורה שתהיה צורת יסוד וצורה ייחודית בעת ובעונה אחת".
גדעון עפרת קשר את הציור אל העבודה "הזכוכית הגדולה" מאת מרסל דושאן.
בשנים 1973-1972 יצר ארוך הדפס אבן על פי ציור זה בסטודיו של דוד בן שאול בירושלים. על פי פישר ארוך המיר את הציור המרובד ל"מבנה צורני חמור ומאופק" המנצל את טכניקה ההדפס ליצירת "שילוב תמציתי ביותר של הצורה והחומר".
משפט קושי (תורת הטורים)
משפט קושי לטורים קובע שטור שמוגדר כמכפלה של טורים מתכנסים בהחלט, מתכנס בהחלט אף הוא, וסכומו הוא מכפלת הסכומים של הטורים שמגדירים אותו.
ניסוח פורמלי
יהיו ו- טורים מתכנסים בהחלט ל-A ול-B בהתאמה, אזי הטור שמוגדר  מתכנס אף הוא בהחלט וסכומו הוא AB.
הערה פורמלית: כדי לקבוע שטור מתכנס יש להגדיר אותו כסכום על קבוצה בת-מניה. אמנם לא קיים סדר "טבעי" במכפלה של טורים, אך קיימים אינסוף סדרים אפשריים כך שכל איברי המכפלה יהיו סדורים. למשל ניתן להתייחס לכל סכום חלקי של הטור כאל קונבולוציה:.
משפט מרטן
משפט קושי עוסק בטור המכפלה ללא סדר מוגדר על האיברים. הוא קרוב ברוחו למשפט מרטן, העוסק באותו טור עם סדר האיברים הטבעי, כדלקמן. יהיו ו- טורים מתכנסים, שאחד מהם מתכנס בהחלט. אז הטור שמוגדר מתכנס אף הוא בהחלט וסכומו הוא AB.
הקשר בין שני הטורים הוא שהטור המתואר במשפט מרטן מתקבל מהטור המתואר במשפט קושי באמצעות הכנסת סוגריים לסידור נתון של הטור. בדרך כלל הכנסת סוגריים לטור ניתנת ללא שינוי הסכום, אם מספר האיברים בכל סוגריים חסום והאיבר הכללי שואף לאפס או אם כל האיברים בכל סוגריים שווי-סימן. משפט מרטן קובע שהכנסת סוגריים לטור המתואר במשפט קושי מותרת בהינתן הסדר המתואר ללא התנאים הללו.
הוכחה של משפט קושי
מכיוון שבהתכנסות בהחלט כל איברי הטור חיוביים, הרי שסדרת הסכומים החלקיים מונוטונית עולה, ולפיכך מספיק להראות שהיא חסומה כדי להסיק שהיא מתכנסת. נניח כי נתון סכום חלקי כלשהו, אפשר לחסום כל סכום חלקי של טור המכפלה באמצעות מכפלת הסכומים החלקיים, כאשר n הוא אינדקס מקסימלי בין כל איבר בסכום החלקי הנתון של המכפלה. ביטוי זה חוסם את הסכום החלקי מכיוון שכל הקומבינציות של המכפלות האפשריות מופיעות בו, והוא כמובן חסום על ידי סכומי הטורים עצמם, ומכאן שזו סדרה מתכנסת.
מהנתון שזו סדרה מתכנסת נובע שכל תת-סדרה שלה מתכנסת לאותו גבול, לכן מספיק למצוא תת-סדרה כלשהי שמתכנסת ל-AB. אם מתבוננים בסידור של איברי המכפלה מהצורה הבאה:, ולוקחים תת-סדרה מהצורה , ניתן להסיק שהגבול ב-n ששואף לאינסוף הוא AB.
משבר יולי
משבר יולי היה משבר דיפלומטי בין המעצמות המרכזיות של אירופה בקיץ 1914 שהוביל למלחמת העולם הראשונה.
מיד לאחר שהלאומן הסרבי-בוסני גברילו פרינציפ, התנקש ביורש העצר האוסטרו-הונגרי הדוכס פרנץ פרדיננד בסרייבו, סדרת מהלכים פוליטיים הובילו לאולטימטום של אוסטרו-הונגריה על סרביה ובסופו של דבר למלחמת העולם הראשונה.
האולטימטום היה חלק מסדרת מהלכים שנקטה אוסטרו-הונגריה כדי להחליש את ממלכת סרביה, כדי להביא לכיבוש חבל הבלקן הצפוני, שבדרומו שכן מיעוט סלאבי, כולל רוב הקהילה הסלאבית בבוסניה. חבל זה היווה איום על ממלכת אוסטרו-הונגריה, ועל כן רצתה היא להשיג בו שליטה, או באמצעים דיפלומטיים או באמצעות מלחמה. לאחר שנכשלו המאמצים הדיפלומטיים ואירע רצח הדוכס פרדיננד, הציבו האוסטרו-הונגרים שורת תנאים שהגבילו קשות את עצמאות סרביה, מתוך מטרה שלא תקבל אותם, ותהיה עילה לפתוח במלחמה.
חודש לאחר ההתנקשות בחייו של פרנץ פרדיננד, הכריזה האימפריה האוסטרו הונגרית מלחמה על סרביה, וכך נפתחה בפועל מלחמת העולם הראשונה.
רצח יורש העצר האוסטרו-הונגרי
ב-28 ביוני 1914, ביקר יורש העצר האוסטרו הונגרי, פרנץ פרדיננד, בבוסניה כדי להשתתף בתרגילים צבאיים מטעם הקיסר פרנץ יוזף. במהלך ביקורו בסרייבו עם אשתו, תכננו חבורת קושרים, חברי הארגון המחתרתי היד השחורה, להתנקש בחייו. בזמן ששיירתו עברה ברחובות סרייבו, זרק נדליצ'קו צ'ברינוביץ', אחד הקושרים, פצצה לעבר השיירה. הפצצה פגעה קשות ברכב הרביעי בשיירה ובנוסעיה, אך לא ביורש העצר ואשתו, שנסעו ברכב השלישי בשיירה, והאיצו את נסיעתם לכיוון בניין העירייה. צ'ברינוביץ' מיהר לבלוע גלולת ציאניד ולקפוץ לנהר, על מנת להתאבד, אך הגלולה לא השפיעה עליו, ומי הנהר היו רדודים מדי לטביעה. משטרת סרייבו תפסה אותו בנהר ולקחה אותו אל תחנת המשטרה לחקירה. שאר הקושרים התפזרו מהשטח.
לאחר קבלת הפנים בבניין העירייה, החליט פרנץ פרדיננד לבקר את הפצועים בבית החולים. מכוניתו, שזכתה לאבטחה דלה בלבד, עברה מול גברילו פרינציפ, אחד הקושרים, שבמקרה נכח במקום. פרינציפ התקרב לרכב וירה לעבר יורש העצר ואשתו סופי. שניהם נפגעו קשה ומתו לאחר זמן קצר. פרינציפ ניסה להתאבד בעזרת גלולת ציאניד, אך ניסיון זה לא צלח והוא נלקח לתחנת המשטרה לחקירה. במהלך החקירה, התגלה כי הקושרים התארגנו בבלגרד, בירת סרביה, ולכן התעורר החשד שהייתה מעורבות סרבית בהתנקשות.
בקשות לחקירה
ב-30 ביוני החלו דיפלומטים אוסטרו הונגרים וגרמנים, להגיש למקביליהם הסרבים והרוסים בקשות לחקירת ההתנקשות. שר החוץ הגרמני ארתור צימרמן העביר לשגרירויות בארצו את הבקשה. גם השגריר האוסטרו הונגרי בסרביה הגיש בקשה דומה למשרד החוץ הסרבי. שתי הבקשות נדחו על סף. משהסתיימה החקירה פלילית ב-23 ביולי והתגלה שבתכנון וארגון ההתנקשות היה מעורב רב-סרן בצבא הסרבי, הגישה אוסטרו-הונגריה מכתב רשמי לממשלת סרביה. המכתב הזכיר לסרביה את מחויבותה לכבד את החלטת המעצמות בקונגרס ברלין ביחס לבוסניה-הרצגובינה ולשמור על יחסי שכנות טובים עם אוסטרו-הונגריה. המכתב אף הכיל דרישות מפורטות שמטרתן להרוס את מקורות המימון ובסיסי הפעולה של ארגוני הטרור אשר לדעת אוסטרו-הונגריה עמדו מאחורי הרצח בסרייבו. אוסטרו-הונגריה אף איימה כי במידה וסרביה לא תקבל את מלוא דרישותיה בתוך 48 שעות, תחזיר אוסטריה את שגרירה מן המדינה. סרביה קיבלה למעשה את כל הדרישות האוסטרו-הונגריות, להוציא את הדרישה (אחת מתוך עשר שנקבעו באולטימטום) כי יותר לסוכנים אוסטרים לנהל חקירה בבלגרד, כיוון שהדבר פגע לטענתה בריבונותה.
חיילי מילואים סרביים אשר הושטו על נהר הדנובה בספינות קיטור, חצו כנראה בטעות את הנהר לגדה האוסטרו-הונגרית בטמש-קובין וחיילים אוסטרו-הונגריים ירו באוויר כדי להרחיקם. תקרית זו יצאה מכל פרופורציה וממשלת אוסטרו-הונגריה הכריזה מלחמה על סרביה והחלה לגייס את צבאה ב-28 ביולי 1914. רוסיה אשר תמכה באופן מסורתי בשאיפות הלאומיות של הסרבים, מיהרה להתייצב לצידם וגייסה את צבאה. בהתאם להסכם סודי משנת 1892 בין צרפת לרוסיה, הייתה אף צרפת מחויבות לגייס את צבאה. גרמניה מצידה, מתוקף הסכם עם אוסטרו-הונגריה, גייסה אף היא את צבאה. עד מהרה הצטרפו כל המעצמות לצדדים היריבים (להוציא את ממלכת איטליה, ששמרה על נייטרליות ולא כיבדה את הברית המשולשת שכרתה עם אוסטריה וגרמניה בשל הטיעון כי הברית הייתה הגנתית ואילו אוסטריה הייתה התוקפן) והמלחמה פרצה.
פסטיבל פיוז'ן
פסטיבל הפיוז'ן הוא פסטיבל מוזיקה ואומנויות בעל אופי תרבותי נגדי. הוא מתקיים בשדה תעופה צבאי לשעבר בשם מוריץ איירפארק בלארץ, במקלנבורג-מערב פומרניה, בצפון מזרח גרמניה. שם הפסטיבל מתואר לעיתים קרובות באותיות אותיות קיריליות בשם  Фузион, אך מבוטא כמו המילה האנגלית fusion [הגייה: ]. את הפסטיבל השנתי יזמו חברי הארגון הקולטורקוסמוס בשנת 1997. הפסטיבל נמשך ארבעה עד שישה ימים, בדרך כלל בסוף יוני. בשנת 2016 התקיים אירוע פסטיבל פיוז'ן מ-3 ביוני עד 29 ביולי, ואשר משך אליו כ-70,000 משתתפים. אירוע זה שווה בגודלו לפסטיבל ברנינג מן בשנת 2015.
הפסטיבל מייצר אזור אוטונומי זמני וסביבה טרנספורמטיבית. בשל יחסו האוונגרדיסטי ומגוון האמנות, תואר פסטיבל הפיוז'ן כפסטיבל "ברנינג מן האירופאי".
מאפייני הפסטיבל
הפסטיבל משלב את כל הסגנונות של סצנת המוזיקה האלקטרונית המחתרתית וסגנונות שונים אחרים, לפעמים בהתאם למשתתפים שבוחרים לנגן מוזיקה משלהם. הוא מתואר כמרחב שאנשים הולכים לשחרר את דעתם מחיי היומיום שלהם, עבודות, לימודים ואחריות אחרת. היא תוצאה של חיפוש אחר אלטרנטיבה באמצעות מוזיקה, למערכת "אנשים נאלצים לחיות בה". אנשים הולכים לפיוז'ן כדי לחוות דרך אחרת לחיות ולחיות, כאשר חווית אחד את השני בחופשיות, שיתוף אהבה למוזיקה ולאמנות מחבר בין סצנות ומוחות שונים. הפסטיבל מאפשר למשתתפים נודיזם לבחירה. מתקני אמנות כוללים אמנויות ביצוע, יצירות אמנות סטטיות, פסלים, מכוניות אמנות וצורות שונות אחרות.
אתר הפסטיבל
פסטיבל הפיוז'ן החל בשנת 1997 ליד העיר לארץ שבצפון מזרח גרמניה.
המיקום נמצא בשטח המקורי המכוסה בדשא של שדה התעופה הצבאי המרכזי בתקופת הרייך השלישי, "Erprobungsstelle Rechlin". צפונית לשדה התעופה המודרני רכלין-לארץ. האתר נרכש לראשונה על ידי האימפריה הגרמנית בשנת 1916 כמקום מחקר ואימון תעופה, ופתח את המתקן לשימוש על ידי שירות האוויר הגרמני באוגוסט 1918. לאחר הקמת הלופטוואפה בשנת 1935, שימש השדה כמתקן הניסוי המרכזי של מטוסי הצבא של הרייך השלישי עד תחילת 1945, והוא נתפס על ידי הצבא האדום הסובייטי ב-2 במאי 1945, לשימושו של חיל האוויר הסובייטי. במקום האנגרי בטון מכוסים דשא (בונקרים בפועל) מאותה תקופה ששימשו למטוסי קרב סובייטים (ומכאן התעתיק הקירילי של שם הפסטיבל ושלבים שונים, שכן כתובות קיריליות רבות היו עדיין באתר). שדה התעופה נפתח מחדש לשימוש אזרחי בשנת 1994 ונמכר לקבוצת "Müritz Airpark" בשנת 2010.
מעבר פמפה
מעבר פמפה (באנגלית: Pampa Passage) או מעבר פרוייד (באנגלית: Freud Passage) הוא מצר ימי המשמש למעבר ספינות לאורך הצד המזרחי של האי בראבנט, בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
כיוונו של המעבר דרומית - מערבית, והוא עובר בין האי בראבנט לבין האי לקוואנט ולאי פמפה.
גילוי המעבר
המשלחת הארגנטינאית לאנטארקטיקה (שחקרה את אנטארקטיקה בין 1947–1948) חקרה את האזור.
המעבר צולם מן האוויר על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1956.
מקור השם
המשלחת הארגנטינית קראה למצר "באהיה פמפה" (Bahia Pampa), על שמה של ספינת המשלחת - הספינה "פמפה".
מאחר שמדובר במצר המשמש למעבר ספינות שונה השם לשם הנוכחי - "מעבר פמפה".
סקר שטחי חסות איי פוקלנד קרא למעבר "מעבר פרוייד" על שמו של זיגמונד פרוייד - פסיכולוג ונוירולוג אוסטרי-יהודי, אבי הפסיכואנליזה, אחד ההוגים החשובים ביותר בתחום תורת האישיות ומהמדענים ואנשי הרוח הבולטים והמשפיעים ביותר במאה העשרים.(וזאת בדומה לאתרים רבים באזור שקיבלו שמות של חלוצים בתחום הרפואה).
יוהאן השני, רוזן אולדנבורג
ביוגרפיה
יוהאן נולד לפני 1272 בווילדהאוזן והיה בנם של כריסטיאן השלישי, רוזן אולדנבורג ואשתו הדוויג פון אולדנבורג.
לאחר מות אביו בשנים 1285–1289, יוהאן השני היה תחת האפוטרופסות של דודו אוטו השני, רוזן אולדנבורג-דלמנהורסט, שהתגורר בדלמנהורסט ואשר כנראה שימש כאפוטרופוס של בני אחיו המנוח. בתקופה שבין 1301 ל-1314 הוא שלט יחד עם אחיו כריסטיאן, שאינו מוזכר בכרוניקה של ראסטדה. מנזר ראסטדה סבל מהתקפות של יוהאן השני, ותדמיתו של הרוזן הזה במסורת המקומית שלילית בהתאם: הוא הביא את המדינה לעוני רב, חי ברסטדה, אף על פי שהיה נשוי, עם פילגש והתנהג כמו איכר.
יוהאן היה מעורב בהיסטוריה של ייסוד המנזר הדומיניקני בבלנקנבורג. ארבע שנים לאחר מכן, הוא אילץ את המנזר, שהוקם תחילה בלהה ב-1290, לעבור לשפלת האנט הבלתי פרודוקטיבית מבחינה כלכלית ממזרח לאולדנבורג כדי להגביל את הנזק החומרי אשר נגרם מאובדן הטריטוריה בצדו.
לקראת סוף המאה ה-13, יוהאן היה מעורב במריבות נגד הסטדינגרים וב-1292 או 1293 במתקפה הכושלת של אוטו השני על עמדת השלטון של הארכיבישופות של ברמן בצד סטדינגר לכטר.
משפחתו
יוהאן התחתן פעמיים. נישואיו הראשונים היו לאליזבת, בתם של יוהאן, דוכס בראונשווייג-לינבורג וליוטגרד פון הולשטיין-איצהו. נישואיו השניים היו לרוזנת הדוויגה מדיפהולץ. ליוהאן היו חמישה ילדים:
סרטי יונייטד קינג
סרטי יונייטד קינג (באנגלית: United King Films) היא חברה ישראלית להפקה, שיווק והפצה של סרטי קולנוע, תכנים בידוריים, ואף תוכני DVD ובלו-ריי אשר הוקמה בשנת 1974 בידי משה אדרי ולאון אדרי בתל אביב, אחרי שהשניים רכשו בשנת 2006 את NMC, ומיתגו אותה כחברת "NMC יונייטד", המפיקה ומפיצה סרטים, וכן מייצגת אומנים. החברה בעלת זכויות הגדולה בישראל על מרבית התוכן הישראלי במוזיקה ובסרטים.
היסטוריה
כ-4 שנים לאחר שהקימו את NMC, משה אדרי וליאון אדרי ושותפיהם ל-NMC, החלו בשנת 1974 בהקמת יונייטד קינג. הסרט הראשון שהפיצה היה "סופרמן" בשנת 1978 של ריצ'רד דונר.
בשנים שלאחר מכן, האחים אדרי שינו את שם החברה ל"סרטי יונייטד קינג" על מנת להפיק ולממן סרטים. החברה הפכה לשחקן מרכזי בתחום הפצת סרטי ארט האוס וסרטים מסחריים ובבעלותה מגוון רחב של סרטים ישראליים, אמריקאים, אירופאים ואסיאתיים, כולל; "קראש",של פול האגיס משנת 2006; "הפסנתרן", "סופר הצללים" ו"אלוהי הקטל" של רומן פולנסקי, "שר המלחמה" של אנדרו ניקול, "לילה טוב ובהצלחה" ו"משחקי שלטון" של ג'ורג' קלוני, "האנה", "איש אינו יודע" ו"המשאלה" של הירוקאזו קורה-אדה, "הילד עם האופניים" ו"יומיים ולילה" של ז'אן-פייר ולוק דארדן, "כוננות עם שחר" של קתרין ביגלו, "הזאב מוול סטריט" של מרטין סקורסזה, "חלום אמריקאי" של דייוויד או. ראסל, "היא" של ספייק ג'ונז, "יפה לנצח" של פאולו סורנטינו, "וויפלאש" של דמיאן שאזל ורבים נוספים.
במקביל להפצת סרטים הוליוודיים וזרים, החברה אף הפיצה סרטים ישראליים כגון; "בופור", "לבנון", "סוף העולם שמאלה", "ללכת על המים", "אביבה אהובתי, "אמור, "הסודות", "תפוחים מו המדבר", "הערת שוליים", "הקפות", "הנוער", "זוהי סדום", "לצוד פילים" ו"סיפור על אהבה וחושך". החברה מחזיקה בזכויות יוצרים של מרבית הסרטים הישראליים, אותם גם הפיצה כסרטי DVD, והפיקה רבים בדגש על היצירה הישראלית.
במרץ 2002, החברה חנכה את רשת בתי הקולנוע "סינמה סיטי" אשר בבעלותה. באותה עת, נוסף על כך, כחלק מתמיכתה בקולנוע הישראלי קיבלה סרטי יונייטד קינג את תפקיד שימור ארכיון אוצרות הקולנוע הישראלי, והיא משמרת ומפיצה סרטים ישראליים. בעקבות הקמת סינמה סיטי, הקימה החברה את סטודיו "די.וי.די. מאסטר" לעריכה וסאונד ושוחזרו בו כ-400 סרטים. החברה פתחה גם את מתקן ה-DCP הראשון לקולנוע דיגיטלי בארץ.
האחים אדרי שיתפו פעולה עם יורם גלובוס ומנחם גולן והקימו את חברת ההפצה "גלובוס גרופ - יונייטד קינג וידאו" (או בקיצור: גלובוס יונייטד).
ישראל ורמן
ישראל בן שלמה ורמן (בהונגרית: Israel Wahrmann, אובודה, 1755 - פשט, 24 ביוני 1826) היה הרב המוכר הראשון של פשט בהונגריה.
ביוגרפיה
ורמן נולד באובודה, אז עיר בגדה המערבית של הדנובה מול העיר פשט, כיום חלק מבודפשט. ב-1799 הוא נקרא למלא את תפקיד רבה של פשט והיה הרב המוכר הראשון של הקהילה שהתפתחה במהירות בהנהגתו. עקשנותו הניעה את כתיבת תקנות הקהילה הראשונות. המוסד החשוב ביותר הקשור בשמו הוא ה- Nationalschule – בית ספר יסודי שהוקם ב-8 בספטמבר 1814 והיה גורם חשוב בהעלאת קרנה האינטלקטואלי של הקהילה. תוכנית הלימודים בו כללה הונגרית, מדעים ועברית.
ורמן נפטר בבודפשט ב- 24 ביוני 1824. האבל על מותו בא לידי ביטוי בשיר העברי והגרמני של פיליפ וייל אבל ישראל, או, Totenfeier'''. נכדו הוא ראש הקהילה היהודית וחבר הפרלמנט ההונגרי מוריץ ורמן.
פינלנד באירוויזיון 2021
פינלנד השתתפה באירוויזיון 2021 עם השיר "Dark Side", שבוצע על ידי הלהקה הפינית "בליינד צ'אנל".
לפני האירוויזיון
פינלנד בחרה את נציגה לאירוויזיון באמצעות הקדם "Uuden Musiikin Kilpailu". הקדם נערך ב-20 בפברואר 2021, בעיר טמפרה שבדרום פינלנד. המופע הונחה על ידי אנטי טויסקו. הקדם שודר בפינית, שוודית, אנגלית ורוסית. מהדורת הקדם לשנת 2021 הייתה המהדורה הנצפית ביותר, עם מדרוג כולל של 1.1 מיליון צופים.
ב-1 בספטמבר 2020, רשות השידור הפינית הכריזה על פתיחת ההרשמה לתחרות, שנמשכה כשבוע. על פי חוקי הקדם, אחד מתוך הכותבים והמבצעים של השיר היה חייב להיות אזרח או תושב קבע של פינלנד. בסיום ההרשמה, ועדה מיוחדת שהואמנה על סינון הנרשמים בחרה שבעה שירים שעלו לשלב הבא.
הגמר
הגמר נערך ב-20 בפברואר 2021. שיטת הניקוד בקדם הפיני הורכה מ-75% הצבעות הקהל ו-25% הצבעות השופטים מאיסלנד, ארצות הברית, הולנד, הממלכה המאוחדת, פולין, ספרד ושווייץ. כל מדינה יכלה להעניק מספר זוגי של נקודות מ-2 עד 12. הצופים הצביעו בשיחת טלפון, SMS או הצבעה דיגיטלית.
באירוויזיון
ב-20 במאי 2021, הלהקה ביצעה את השיר בחצי הגמר השני של התחרות, והגיעה למקום החמישי עם 234 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה הלהקה למקום השישי עם 301 נקודות.
פירמיקוס מטרנוס
יוליוס פירמיקוס מטרנוס (בלטינית: Iulius Firmicus Maternus) היה סופר לטיני ואסטרולוג חשוב, שקיבל חינוך קלאסי פגני שעשה אותו בקי ביוונית עתיקה. הוא חי בתקופת שלטונו של הקיסר קונסטנטינוס (306–337 לספירה) ויורשיו. הקריירה המשולשת שלו עשתה אותו לעורך דין ציבורי, אסטרולוג, ובסופו של דבר לאפולוגיסט נוצרי.
חייו וחיבוריו
משפט הסיום של כתב היד היחיד ששרד של חיבורו "על שגיאתן של דתות מחללות קודש" (De errore profanarum religionum) מציין את שמו: "Iulius Firmicus Maternus V[ir] C[larissimus]", ובכך מזהה אותו כחבר הסנאט הרומי. הוא היה גם מחברו של הטקסט המפורט ביותר על אסטרולוגיה רומית, "שמונה ספרים על אסטרולוגיה" (Matheseos libri octo), שנכתב בשנים 334–337 לערך, שכתבי יד שלו מזהים אותו גם כ-"Iunior" ו"סיקולוס" ("מסיקיליה"). המכתש הירחי פירמיקוס  נקרא כך לכבודו.
ה"מתסאוס" (Matheseos) הוקדש למושל קמפאניה, לוליאנוס מאווריטוס, שהידע שלו בנושא העניק השראה לפירמיקוס. הוא עודד אותו ותמך בו בעת שחיבר את המדריך הזה. זהו אחד המדריכים המפורטים האחרונים על אסטרולוגיה "מדעית", שהיה נפוץ במערב לפני הופעתם של טקסטים ערביים במאה ה-12. אוגוסטינוס, שנמשך לאסטרולוגיה בנעוריו באמצע המאה ה-4, מחה קשות נגד הכפירות של המחקר, בין היתר על בסיס השקפתו כי הצמחים היו אלוהיים, אך גם בשל סיבות רציונליות, כמו למשל הקריירות הסוטות זו מזו אצל תאומים.
פירמיקוס מזכיר בחיבורו האסטרולוגי ארבע פעמים את אברהם כסמכות אסטרולוגית, כאשר בראשונה מביניהן הוא מציין את שמו לצד סופרים אסטרולוגים ידועים.
סביב שנת 346 הוא חיבר את "על שגיאתן של דתות", אותו הקדיש לקיסרים השותפים קונסטנטיוס השני וקונסטנס, בניו של קונסטנטינוס. החיבור שרד. פירמיקוס לועג בו לאמונות והטקסים הדתיים של פגנים ומפציר בקיסר לבער את הדתות הישנות כמשימה קדושה שתתוגמל על ידי אלוהים. בחלק הראשון (פרקים 1–17) הוא תוקף את המטרות השקריות של הפולחן בקרב הכתות המזרחיות; בחלק השני (פרקים 18–29) הוא דן במספר ביטויים וטקסים הקשורים בכתות המסתורין היווניות-רומיות, בתשומת לב ועוינות מיוחדת כלפי מעשים הומוסקסואליים לכאורה.
עבור הקוראים במאה ה-19, החיבור "על שגיאתן של דתות" סיפק ניגוד כה חריף לספרו של פירמיקוס על אסטרולוגיה ("מתסאוס"), עד ששני החיבורים יוחסו בדרך כלל לסופרים שונים. אלא שקליפורד הרשל מור (Clifford Herschel Moore) זיהה את מחברו היחיד של שני החיבורים, באמצעות בחירות אופייניות של אוצר מילים ותחביר, בעבודת גמר בפיקוחו של אדוארד וולפלין. תאודור מומזן הראה כי ה"מתסאוס" נתחבר בשנת 336 ולא ב-354, כפי שנטען קודם לכן, ובכך הקדים את החיבור הזה לזמן מוקדם יותר מזה של "שגיאתן של דתות". קוראים מודרניים הסבורים שאסטרולוגיה סותרת את הנצרות הקדומה, טוענים כי הוא נכתב לפני שפירמיקוס המיר את דתו לנצרות.
החיבור הנוצרי שמור בכתב יד יחיד מביבליותקה פלטינה, כיום בספריית הוותיקן. הוא נדפס לראשונה בשטרסבורג בשנת 1562 ומאז הודפס שוב מספר פעמים, הן בנפרד והן בשילוב עם כתביהם המרובים של מרקוס מינוקיוס פליקס, קיפריאנוס או ארנוביוס הצעיר.
לליב סיון
לליב סיון (נולדה ב-24 ביולי 1981) היא שחקנית, במאית ויוצרת ישראלית.
ביוגרפיה
סיון נולדה וגדלה בקריית גת. למדה בתיכון רוגוזין קריית גת. שירתה בצה"ל כמפקדת מחלקת טירוניות והשתחררה לאחר שירות קבע בדרגת סגן. לאחר השחרור מצה"ל עברה להתגורר בבריסל ועבדה בשגרירות ישראל באיחוד האירופי. לאחר מכן חזרה לישראל והחלה את לימודיה האקדמיים. למדה אמנות חזותית במדרשה לאמנות בבית ברל. בשנת 2011 סיימה לימודי תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
סיון החלה את דרכה המקצועית בבימוי בעולם הווידאו קליפים והציגה עבודות וידאו ארט בתערוכות שונות.
כיום היא עוסקת בבימוי ועריכה לטלוויזיה ולקולנוע, מביימת פרסומות וקליפים ובמאית סקנד יוניט בסדרות טלוויזיה שונות.
בין היתר הייתה מעורבת בבימוי הסדרות "בשבילה גיבורים עפים", "ביום שהאדמה רעדה", "אזהרת מסע", "ירושלים" ועוד.
בשנת 2018 זכתה בפרס השחקנית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה עבור תפקידה כאליס בסרט "עירום", עליו הייתה גם מועמדת לפרס אופיר.
בשנת 2020 שיחקה לצד תומר קאפון בסדרת הטלוויזיה "אחד על אחד" ששודרה בכאן 11. מאוגוסט 2021 מביימת את הסדרה לנוער לחינוכית: "מיוחדת" שכתבו ויצרו מיכל קופר-קרן וליאור ירון. מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה וילדיהם.
מייקל בנט
מייקל פרנד בנט (באנגלית: Michael Farrand Bennet, נולד ב-28 בנובמבר 1964) הוא פוליטיקאי יהודי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת קולורדו, החל מינואר 2009.
תיכון לילה
תיכון לילה (באנגלית: Night School) היא סדרת ספרי מתח לבני נוער שנכתבה על ידי הסופרת הבריטית סי ג'יי דוהרטי. הסדרה כוללת שבעה ספרים. הספר הראשון מתוך סדרת ההמשך, המתקיימת באותו יקום, פורסם בשנת 2022.
מייקל בנט
קורות חיים
בנט נולד ב-1964 בניו דלהי, הודו. אביו היה אותה עת עוזר שגריר ארצות הברית שם. האב, דאגלס בנט, הוא צאצא ישיר של אדוארד פולר, אחד מנוסעי המייפלאואר. הוא היה בהמשך עוזר שר החוץ לענייני חקיקה בממשל ג'ימי קרטר, עוזר שר החוץ לענייני ארגונים בינלאומיים בממשל ביל קלינטון, נשיא אוניברסיטת ווסליאן, ועוד. גם אביו לפניו, סבו של בנט היה פקיד ממשל בכיר, עוד בתקופת פרנקלין דלאנו רוזוולט.
אימו של בנט, סוזן לבית קליימן (נולדה ב-1938) היא יהודייה ניצולת שואה. היא והוריה נולדו בפולין, והוכנסו עם הכיבוש הנאצי, לגטו ורשה. היא הוברחה על ידי הוריה, בעזרת המחתרת היהודית והפולנית, מהגטו, בעודה תינוקת וניצלה כששהתה בכפר פולני בכל תקופת מלחמת העולם השנייה. כמעט כל בני משפחת הוריה הושמדו בשואה, אך ההורים עצמם ניצלו, שניהם. האם הצליחה לברוח מהגטו ולהסתתר במנזר והאב שרד את כל תקופת הגטו ומחנות הריכוז שלאחר מכן וניצל גם הוא. המשפחה התאחדה אחרי גמר המלחמה, היגרה מפולין לשוודיה, משם למקסיקו וב-1950 הגיעה לניו יורק, ארצות הברית, כשאמו של בנט הייתה בת 12. האב ג'ון קליימן, סבו של בנט, הפך לימים לסוחר אמנות ידוע, בעל גלריה לאמנות, בעיקר אפריקנית (J.J. Klejman Gallery ב"איסט סייד" של מנהטן, ניו יורק), עד מותו ב-1995.
תיכון לילה
תקציר העלילה
הסדרה עוסקת בהתאקלמותה של הנערה אלי שרידן בפנימייה אליה הגיעה. אלי היא תלמידה בינונית ומרדנית בת 16, שנעצרה 3 פעמים על ידי המשטרה, ולאחר מכן נשלחה על ידי הוריה לפנימייה "אקדמיית קימריה", שנחשבת יוקרתית ומפוארת. בפנימייה היא פוגשת בני נוער נוספים: קרטר המתבודד והמסתורי, סילבן הצרפתי והמקסים, קייטי גילמור המתנשאת והקנאית, וג'ו התוססת והמתוסבכת.
מייקל בנט
קורות חיים
הוריו של בנט נפגשו בעת לימודיהם בקולג' ונישאו ב-1959. בנט גדל עם המורשת היהודית והנוצרית כאחד, ורואה עצמו כיום, חסר דת. אחיו הצעיר ג'יימס (נולד ב-1966), כיום עורך הירחון "אטלנטיק", שירת בשעתו בירושלים תקופה ארוכה כמנהל הסניף של הניו יורק טיימס במקום. לשניים יש גם אחות צעירה, הולי.
תיכון לילה
תקציר העלילה
אלי חושפת לאורך הסדרה סודות על המשפחה שלה ועל זהותה. במקביל, לאחר נשף חשוב שהתרחש בפנימייה, מגלה אלי סודות על הפנימייה, ועל המלחמה המסוכנת בה היא נמצאת. כך למשל, היא מנסה לברר על "כיתת הלילה" הסודית שאסור להזכיר את שמה, והאופן בו אחיה שברח קשור לכך; על איש מסתורי שגרם לשריפה בנשף הקיץ; ועל הארגון הענק הקשור לפנימייה והשפעתו על העולם. אלי מגלה בהדרגה על הסכנות בחייה, ומעורבת באירועי פשע, רומנטיקה, דרמה ורצח.
מייקל בנט
קורות חיים
בנט גדל בוושינגטון די. סי., בה שירת אביו במשרות ממשלתיות שונות. הוא דיסלקט ונשאר עקב כך כיתה, בהיותו תלמיד כיתה ב'. הוא התגבר על לקותו זו, למד היסטוריה וקיבל תואר ראשון בהצטיינות מאוניברסיטת וסליין ב-1987. עבד שנתיים כעוזר למושל אוהיו דאז ולאחר מכן המשיך ללמוד וסיים ב-1993 תואר ראשון במשפטים (JD) באוניברסיטת ייל. בתקופת לימודיו היה בנט העורך הראשי של Yale Law Journal. עם סיום לימודיו החל לעבוד במשרד המשפטים, בממשל הנשיא ביל קלינטון. ב-1997 עזב את משרתו במשרד המשפטים והיגר עם אשתו הטריה לקולורדו, כאן עבד במשך שש שנים אצל המיליארדר השמרן פיליפ אנשוץ, כמנהל עסקיו.
קריירה פוליטית
ב-2003, משנבחר ג'ון היקנלופר, לימים מושל קולורדו, לראש עיריית דנוור, הוא בחר בבנט כראש לשכתו ובנט עזב למענו את משרת המיליונים שלו אצל אנשוץ.
במסגרת תפקידו בעיריית דנוור הצליח בנט לסגור את הגרעון העירוני הענק ולנהל במשך שנתיים תקציב מאוזן, אף על פי שהייתה זו תקופת המיתון החמור ביותר שעבר על דנוור אי פעם, וכל זאת בלי לפגוע בשירותים העירוניים. כעבור שנתיים, ב-2005 שכנע ראש העיר את בנט לקבל על עצמו את משרת מנהל רשת בתי הספר של דנוור. בנט הצליח מאוד גם בתפקיד זה, ברק אובמה מינה אותו בעת מערכת הבחירות של 2008 לאחד מיועציו לענייני חינוך, ומשנבחר אובמה לנשיאות ארצות הברית היה בנט מועמד רציני לתפקיד שר החינוך בממשלו, אף כי לבסוף הועדף על פניו ארני דנקן.
בנט הספיק לכהן בתפקידו בראש רשת החינוך של דנוור כשלוש וחצי שנים. בינואר 2009 התפטר הסנאטור מקולורדו קן סלזאר מתפקידו, כדי להפוך לשר הפנים בממשל אובמה, ומושל קולורדו דאז, ביל ריטר החליט למנות במקומו את בנט. הוא הושבע לתפקידו החדש כסנאטור ב-21 בינואר 2009.
בבחירות 2010 התמודד בנט בפעם הראשונה בחייו. הוא ניצח בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית את יו"ר בית הנבחרים המדינתי של קולורדו אנדרו רומנוף, יהודי אף הוא, ברוב של 54% - 46% ולאחר מכן ניצח בבחירות הכלליות את המועמד הרפובליקני השמרן קן באק ברוב של 2% בלבד, במערכת בחירות שהייתה מהיקרות ביותר בהיסטוריה של קולורדו.
הוא פרש מהמירוץ בפברואר 2020.
תיכון לילה
תקציר העלילה
אלי יוצאת במהלך חמשת הספרים למסע עם החברים שלה, במקביל היא עוברת תהליכים של התבגרות אישית וחברתית, מחילה וסליחה, חרטה על טעויות עבר, ובחירה רומנטית.
שמות הספרים בסדרה
הספר (שהוא גם ספר הביכורים של דוהרטי) זכה לפופולריות רבה ברחבי העולם ולביקורות חיוביות, ותורגם ל-21 שפות, בהן עברית.
במאי 2014, צוין הספר הרביעי במקום הראשון בעיתון "ידיעות אחרונות" ברשימת הספרים הנמכרים ביותר בישראל.
בדצמבר 2015, הספר החמישי זכה למקום 1# ברשימת רבי המכר בישראל לנוער.
מספר 10
בנובמבר 2020 יצא הספר הראשון מתוך סדרת ההמשך, "תיכון לילה 6: מספר 10", אשר מהווה חלק מטרילוגיה. הספר יצא בישראל במרץ 2022. בספטמבר 2021 יצא הספר השני מסדרת ההמשך, "תיכון לילה 7: שם-קוד גחלילית". הספר יצא בישראל במרץ 2023.
סדרת אינטרנט
ב-12 בדצמבר 2014, הועלה לאתר יוטיוב הפרק הראשון של סדרת האינטרנט המבוססת על הספר. היא נכתבה על ידי דוהרטי, בוימה על ידי ג'ק ג'וורס, ופרקיה צולמו בקולג' "בריקסון פרט הייטס". הסדרה מתארת גם מחשבות של הדמויות ועולמן האישי, שאינם כתובים בספר.
את אלי מגלמת ג'סיקה סרג'נט; היא זכתה בפרס "השחקנית האהובה ביותר של השבוע" באתר Indie Series Network's Web Series of the Week, בו גם זכתה הסדרה ל"סדרה האהובה ביותר של השבוע" פעמיים ברצף. סדרה זו כללה שישה פרקים ונחלה הצלחה עם חצי מיליון צפיות. היא גם זכתה בפרס הזהב ל"תסריט הטוב יותר של 2016" בטקס DC Web Fest.
זו סדרת האינטרנט הראשונה לבני נוער המבוססת על ספר, מחוץ לארצות הברית. שאר השחקנים בסדרה הם קמפבל צ'אליס (קרטר ווסט), לואיס קלארק-קלייר (סילבן קאסל), דני כרמל (נתניאל סנט ג'ון), טום בלוואנט (גייב פורת'אס), ג'ודי הירסט (ג'ו ארינגפורד) וגרייס פרי (קייטי גילמור).
דמויי-בתרן
דמויי-בתרן (שם מדעי: Acanthuroidei) הם אחת מ-18 תת-הסדרות של סדרת הדקראים, הגדולה שבסדרות הדגים, ובתת-סדרה זו נמצאת משפחת הבתרניים.
מינים אלה חיים בימים רדודים טרופיים באזור האינדו-פסיפי בשוניות אלמוגים ובקרבת החוף. הם דגים מקושטים ויפים וחלקם משמשים כדגי נוי באקווריום.
דגים אלה בעלי גוף מעוגל או מוגבה עם סנפירי גב עגלגלים גדולים, לסתות מוארכות אבל קטנות והם אוכלים בעיקר מינים של חסרי חוליות ימיים, ספוגים או אצות ופלנקטון.
חלק מהדגים מתקבצים בלהקות גדולות כמו חלק מהבתרניים. אחרים חיים ביחידות או בזוגות בודדים.
סיגילריה
סיגילריה (שם מדעי: Sigillaria) הוא סוג פרהיסטורי של צמח קדום מקבוצת הליקופודים שהיה קרוב לאיזוט המודרני אך היה גבוה כמו עץ. באורח חייו דמה לזה של שרכים וטחבים. המאובנים שלו התגלו ברחבי בריטניה, ארצות הברית, קנדה, סין, קוריאה, טנזניה וזימבבואה ותוארכו לתקופות הקרבון והפרם לפני 323.2 עד 254 מיליון שנה מזמננו (בעבר נחשבו לעוד יותר מוקדמים כבר מהדבון). הסוג הקרוב ביותר לצמח זה היה הלפידודנדרון שחי בצורה דומה ובאותם אזורים.
צמח קדום זה היה בעל גבעול גבוה מכוסה "קשקשים" שהגיע לגובה של עד 30 מטרים ובקצהו בלטו מעין-עלים גבוהים הקרובים לגבעול וללא ענפים. הצמח התרבה ללא זרעים, באמצעות נבגים (שנמצאו בתוך מבנים חרוטיים). מספר חוקרים הציעו, אך לא הצליחו להוכיח, שצמח זה היה בעל אורח חיים מהיר, בו גדל במהירות לגובה מרשים, הגיע לבגרות, התרבה ומת בגיל צעיר.
עכבר מקפץ
עכבר מקפץ (שם מדעי: Notomys) הוא סוג של עכבר הכולל 10 מינים האנדמיים ליבשת אוסטרליה (מחצית מהם נכחדו). עכברים אלו מתייחדים בכך שהם בין יונקי השליה היחידים שחיים באופן טבעי באוסטרליה.
מאפיינים
כל המינים בסוג מתאפיינים בזנבות ארוכים מאוד, רגליים מפותחות המאפשרות להם לקפוץ בדומה לקנגורו, ובפרווה חומה כהה או חומה בהירה, אשר מחווירה לאפור או לבנבן בגחון. כמחצית מהמינים בסוג נכחדו בעקבות הגעת האירופאים ליבשת. הגורם העיקרי להכחדתם הוא ככל הנראה הבאת שועלים וחתולים בשילוב עם תחרות על מזון מצד ארנבים ובקר. העכבר המקפץ ניזון בעיקר מזרעים, וחרקים ושעות פעילותו הן בלילה. הוא מין חברותי למדי המוצא מחסה במחילות תת-קרקעיות אותם הוא חופר בגפיו. העכבר המקפץ מתייחד בכך שהוא מסוגל לרכז כמות גבוהה של שתן בגופו לזמן רב (20-10 פעמים יותר מן האדם), ועובדה זאת מאפשרת לו לשרוד במדבריות במשך זמן רב ללא מי שתייה.
מוליפיין
מוּליפֵיין או γ בקנטאור הוא כוכב כפול בקבוצת הכוכבים קנטאור המורכב מזוג כוכבים כמעט זהים. שמו של הכוכב הוא בערבית (محلفين) ופירושו מושבע אותו השם ניתן גם לכוכב γ בכלב גדול העמום בהרבה. מוליפיין נמצא כמעט על המשכו של הקו המחבר את אקרוקס וגקרוקס כך שקל לזהותו.
תכונות
מוליפיין הוא כוכב כפול המורכב מזוג תת-ענקים לבנים מסוג ספקטרלי A1 IV ו-A0 IV, כמעט זהים בתכונותיהם, שנמצאים במרחק של כ-130 שנות אור ממערכת השמש. המסה של כל אחד מבני הזוג היא כ-2.9 מסות שמש, רדיוסיהם כ-3.7 רדיוסי שמש, וכל אחד מהם מאיר בעוצמה של קרוב לפי 100 מעוצמת ההארה של השמש כך שעוצמת ההארה המשותפת שלהם היא פי 186 מעוצמת ההארה של השמש. טמפרטורת פניהם היא סביב 9,300 קלווין. שני הכוכבים מקיפים זה את זה במסלול אליפטי למדי כך שהמרחק ביניהם נע בין 8 יחידות אסטרונומיות (פחות מהמרחק של שבתאי מהשמש) ו-67 יחידות אסטרונומיות (יותר מפעמיים המרחק של נפטון מהשמש) וזמן ההקפה הוא 84.5 שנים. שניהם עזבו את הסדרה הראשית ונמצאים בתהליך של התנפחות והתקררות לקראת הפיכתם לענקים אדומים.
פרוצרטוזאורוס
פרוצרטוזאורוס (שם מדעי: Proceratosaurus) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הפרוצרטוזאוריים, שחי בתקופת היורה לפני 165 מיליון שנה בקירוב. הפרוצרטוזאורוס התגלה באנגליה בשנת 1910 על ידי ארתור סמית' וודווראד.
מאפיינים
בעבר חשבו שהוא היה קרוב של הצרטוזאורוס ומשם קיבל את שמו (מיוונית עתיקה: "קרוב לצרטוזאורוס"). בהמשך התברר שהצרטוזאורוס השתייך לקבוצה נפרדת - צרטוזאורים בעוד הפרוצרטוזאורוס היה קרובו של הגואלונג ושניהם השתייכו לקבוצת הטירנוזאורים, מאבות הטירנוזאוריים הענקיים.
אנה אלכסנדרובנה טאגר
אנא אלקסנדרובנה טאגר ( 31 באוגוסט 1912, י"ח באלול ה'תרע"ב - 7 בנובמבר 1999, כ"ח בחשוון ה'תש"ס) הייתה כימאית יהודיה סובייטית, מומחית בתחום הכימיה הפיזיקלית של פולימרים, דוקטור למדעים כימיים (1957), פרופסור (1959), מייסדת בית הספר המדעי בשם "בית הספר של אוראל לפיזיקה וכימיה של פולימרים", מחברת ספר לימוד מפורסם בשם 'פיזיקה וכימיה של פולימרים' שעבר ארבע מהדורות (1963, 1968, 2007).
פעילות פדגוגית
אנא טאגר היא הייתה מחבר הראשון בברית המועצות של המונוגרפיה על התמיסות פולימרים (1951). היא כתבה את הספר הלימוד הראשון בברית המועצות בנושא הכימיה הפיזיקלית של פולימרים (1963), שעבר מספר מהדורות בשפה הרוסית, האנגלית והליטאית, ונשאר עד עכשיו אחד מספרי הלימוד הטובים ביותר בתחום הזה עבור תלמידי תארים אקדמיים מתקדמים.
טאגר נתנה הרצאות רבות במוסדות מדעיים בערים שונות של ברית המועצות לשעבר- באוניברסיטאות, במכוני מחקר ובמפעלים - ומחוצה לה: במכון הטכנולוגי בסופיה, במכון לכימיה מקרומולקולרית בפראג. היא העבירה הרצאות מדעיות בכנסים רבים הבינלאומיים ושל ברית המועמות לשעבר.
פרוקופטודון
מאפיינים
יצור זה היה הגדול שבמיני הקנגורו מעולם.
הפרוקופטודון שימש טרף לאריה הכיס, לטאת המגלניה הענקית, לנחש וונאמבי ולתניני ענק האוסטרליים מקוסוכיניים.
הוא היה חלק ממגאפאונה אוסטרלית קדומה שכללה את טפיר הכיס (Palorchestes), עופות ענק ממשפחת הדרומורניטיים, הצב מיאולניה ועוד זוחלי ענק ובעיקר קרוביו של הוומבאט - הדיפרוטודוניים העצומים שהגיעו לגודל של קרנף.
חיות אלו נכחדו עם הגיעו של האדם לאוסטרליה, מסיבות שונות. הן מאחר שניצודו, והן מאחר שסביבת המחיה שלהם שונתה בהדרגה באופן שלא אפשר את התקיימותם. גם שינוי האקלים בתקופת הקרח יכול היה לגרום להיעלמות היערות ולהכחידם.
קנגורו קדום זה תואר על ידי החוקר ריצ'רד אוון ב-1873.
בתרבות
יונק זה הופיע בסדרה מפלצות חוזרות לתחייה ובמשחק עולם היורה: המשחק.
צ'יקטילו (סדרת טלוויזיה)
צ'יקטילו (ברוסית: Чикатило) היא סדרת טלוויזיה רוסית, העוסקת ברוצח הסדרתי אנדריי צ'יקטילו. פרק הבכורה הועלה לצפייה ישירה על גבי שרתי Okko ב-18 במרץ 2021.
סקירה
הסדרה מספרת על הרוצח הסדרתי המפורסם ביותר בתקופה הסובייטית, אנדריי צ'יקטילו – על החיים הכפולים שניהל עבריין זה במשך שנים רבות ועל החקירה האינטנסיבית של מעשי הרצח שביצע. לדברי הבמאי סאריק אנדראסיאן, המשימה העיקרית של יוצרי הסדרה הייתה לענות על השאלות "איך אדם עם ביוגרפיה כמעט מושלמת התגלה כרוצח אכזר? מה הוליד בו את החיה?".
עלילה
הוא רצח וללא נענש יותר מעשר שנים, יותר מחמישים איש נרצחו על ידו. במקום זאת, אדם חף מפשע הורשע והוצא להורג בירייה. במשך תקופה ארוכה לא ניתן היה לשלב את הרצח שביצע למקרה אחד. מטורפים מסוג זה פשוט לא היו קיימים בברית המועצות ולכן רשויות אכיפת החוק לא היו מוכנות להילחם ב"חיה המטורפת", כפי שכינוהו עיתונאים מאוחר יותר. בלכידת צ'יקטילו היו מעורבים תושבים, שוטרים, תובעים, פסיכיאטרים ושיטות חקירה חדשות שפותחו כדי להציל אנשים חפים מפשע. כתוצאה מכך ניסיונות להעריך ולתפוס את "החיה המטורפת" נמשכו שנים והפכו לעימות מלא עם תפניות בלתי צפויות ודרמטיות בין החברה למטורף המדמם הטפיל בתוכה.
הפקה
הסדרה צולמה עבור שירות הסטרימינג Okko. הבמאי סאריק אנדראסיאן שקד על עבודת הבימוי והעריכה, כשהתסריט נכתב על ידי אלכסיי גרביצקי וסרגיי וולקוב. הצילומים החלו בספטמבר 2020, ב-21 בדצמבר 2020 נודע על השלמתם והטריילר הראשון פורסם. יוצרי הפרויקט שמרו את שמו של השחקן שגילם את התפקיד הראשי בסתר עד לשידור פרק הבכורה.
הסדרה עלתה בבכורה ב-18 במרץ 2021 וכללה שמונה פרקים. צילומי העונה השנייה החלו בקיץ 2021 עם ויטאלי קלישצ'קו שהצטרף לצוות השחקנים.
The Bomb
The Bomb (בעברית: הפצצה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הנורווגית אנני, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Dark Hearts. השיר יצא לאור ב-16 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים אנני מלודי רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום. ב-13 באוגוסט 2020 פורסם ביוטיוב האודיו הרשמי של השיר.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אנני וסטפן סטורם והופק על ידי סטורם גם כן בדומה ל-"American Cars". "The Bomb" נכתב בהשראת המותחן האפוקליפטי Miracle Mile מ-1988. אנני וסטפן סטורם החלו לעבוד על השיר בסטוקהולם אך עברו לברגן כדי להמשיך בתהליך היצירה שלו. אנני הסבירה:
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-200 אלף השמעות.
ביקורת
"The Bomb" זכה לשבחים ביקורתיים רבים מטעם מבקרי המוזיקה השונים כאשר יצא. בריאיון שנערך עם The Line of Best Fit סיפרה אנני כי:
בפיצ'פורק נכתב על "The Bomb" כי הוא: "נכלל בפסקול שאנני יצרה עבור הסרט הדמיוני שלה, עליו מתבסס Dark Heart עצמו".
דימטריס חריסטופי
דימיטריס חריסטופי (ביוונית: Δημήτρης Χριστοφή; נולד ב-28 בספטמבר 1988 בסוטירה שבקפריסין) הוא כדורגלן קפריסאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי והחלוץ בקבוצת אומוניה ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית ובנבחרת קפריסין.
חריסטופי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת אוניסילוס סוטיראס. בקיץ 2007 עבר לאנוסיס נאון פראלימני. בקיץ 2008 עבר לאומוניה ניקוסיה, ששילמה עבורו מיליון אירו (שיא בליגה הקפריסאית), וחתם על חוזה לארבע שנים תמורת שכר של 150,000 אירו.
ביוני 2013 חתם בפ.צ. סיון מליגת העל השווייצרית.
באוגוסט 2015 חזר לאומוניה ניקוסיה.
תארים
אומוניה ניקוסיה
הפלת המסוק הרוסי בחנקאלה
הפלת המסוק הרוסי בחנקאלה התרחשה ב-19 באוגוסט 2002. בדלנים צ'צ'נים ירו טיל כתף לעבר מסוק מיל Mi-26 של חיל האוויר הרוסי וגרמו לו להתרסק בשדה מוקשים. מתוך 142 איש שהיו על המסוק, 127 חיילים וקצינים נהרגו, באסון התעופה הקטלני ביותר בהיסטוריה שבו היו מעורבים מסוקים. היה זה גם אסון התעופה הגדול ביותר שספג חיל האוויר הרוסי. בנוסף, יום ההפלה היה היום הקטלני ביותר במלחמת צ'צ'ניה מאז שנת 1999.
תקיפת המסוק
ב-19 באוגוסט 2002 שיגרו לוחמים צ'צ'נים טיל כתף מתביית חום 9K38 איגלה מתוצרת רוסיה לעבור מסוק מיל Mi-26 של חיל האוויר הרוסי. הטיל פגע במסוק מעל חנקאלה, ישוב צ'צ'ני הנמצא בקרבת בירת צ'צ'ניה גרוזני. על גבי המסוק היו 142 חיילים וקציני חיל האוויר מיחידות שונות שעשו את דרכם ממוזדוק.
לפי דברי כתב צבאי רוסי "הטיל פגע באחד מן המנועים כאשר ה-Mi-26 התקרב לחנקאלה, והמסוק התרסק בשדה מוקשים שהקיף שדה תעופה צבאי. חלק מניצולי ההתרסקות, בניסיונם להימלט מגוף המסוק הבוער והמרוסק, מצאו את מותם מפיצוצם של המוקשים בשדה". חלקו הפנימי של המסוק הוצף בדלק ודלתותיו נתקעו כך שלא היה ניתן לפתוח אותן. רק חמישה מבין צוות הטייסים ועוד 29 חיילים הצליחו להימלט מפתח המילוט המיועד לטייסים. 14 מהם מתו כעבור ימים כתוצאה מכוויות עזות.
כוחות הביטחון הרוסיים הוזעקו מיידית לחנקאלה עם פגיעת הטיל במסוק. הם ניסו לאתר וללכוד את התוקפים, אך כל מה שהצליחו למצוא היה השפופרת שבאמצעותה שוגר טיל הכתף למסוק.
בעקבות האירוע
נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, הודיע ב-21 באוגוסט כי היום למחרת, 22 באוגוסט, יהיה יום אבל לאומי עקב האסון הקשה. האסון כונה בתקשורת המקומית "אסון קורסק השני". העיתונות בצ'צ'ניה שיבחה את פעולת הבדלנים והפלת המסוק תוארה כ"מעשה החבלה המוצלח ביותר שבוצע על ידי צ'צ'נים מזה שנתיים". מטעם מערכת העיתון הרוסי "איזבסטיה" קמה ביקורת נוקבת, שטענה שהצבא טייח ליקויים, נקב במספר נמוך בהרבה באשר למספר ההרוגים והפצועים ואף הציע שהמסוק כלל לא הופל על ידי טיל. מפקד חיל האוויר הרוסי בעת התקרית, קולונל גנרל ויטלי פבלוב הושעה מתפקידו ובחודש ספטמבר שלאחר האסון התפטר מתפקידו.
בתגובה להפלת המסוק, צבא רוסיה הרס בנייני מגורים ביישוב חנקאלה. גורמי חוק וגורמי צבא גרסו כי אזרחים צ'צ'נים ידעו על הנעשה בשטחם ולא טרחו לדווח על כך לרשויות, כך שמעשיהם נחשבים לבגידה ולסיוע לדבר עבירה. מעל 100 משפחות פונו מבתיהן בזריזות והורשה להן לקחת עימן רק מעט חפצים אישים בטרם הריסת המבנים. הפעולה הצבאית נעשתה לא רק בתור פעולת תגמול אלא גם כדי למנוע קרבה של מחבלים אפשריים לבסיס חיל האוויר בחנקאלה. אזרח צ'צ'ני בן 27, דוקו ז'חנטמיורב, הואשם בסחר בטיל הכתף שהפיל את המסוק, בצילום ההפלה ובסיוע למעשה טרור באפריל 2004. הוא נידון למאסר עולם בגין עבירות "טרור, רצח אכזרי מתוכנן מראש, שוד וניסיון לרצוח גורמי אכיפת חוק". הוא אולץ לשלם 100,000 רובל (כ-3,500 דולר) לכל משפחה של הרוג באסון וכן 50,000 רובל (כ-1,750 דולר) לכל לוחם ששרד את האסון. להגנתו טען במשפט שהוא אינו טרוריסט אלא חייל במדינת איצ'קרה. ארבעה לוחמים צ'צ'נים נוספים שהיו קשורים להפלת המסוק טרם נלכדו.
הוגו (סרט)
הוגו (באנגלית: Hugo) הוא סרט הרפתקאות ודרמה בתלת-ממד שהופק בשנת 2011, ומבוסס על הרומן "התגלית של הוגו קברה" מאת בריאן סלזניק. עלילת הסרט מתמקדת בילד יתום, החי לבדו במגדל השעון של תחנת הרכבת מונפרנאס בפריז ועל מנהל מסתורי של חנות צעצועים בתחנה. הסרט הופק ובוים על ידי מרטין סקורסזה לתסריט שכתב ג'ון לוגן. בסרט משתתפים, בין השאר, השחקנים בן קינגסלי, סשה ברון כהן, אסא באטרפילד וקלואי גרייס מורץ.
זהו סרטו הראשון של סקורסזה שצולם בתלת-ממד. לאחר צאת הסרט לאקרנים, אמר הבמאי על הטכנולוגיה כי היא מעניינת מאוד, "משום שהפן הרגשי של השחקנים היה בולט יותר. התזוזה הקטנה ביותר שלהם, הכוונה הקטנה ביותר, נתפסו בצורה טובה יותר ומדויקת".
הסרט היה מועמד ל-11 פרסי אוסקר, כאשר הוא זכה בחמישה מתוכם בקטגוריות הצילום הטוב ביותר, עיצוב ההפקה הטוב ביותר, עריכת הקול הטובה ביותר, מיקס הסאונד הטוב ביותר והאפקטים הטובים ביותר. בנוסף, הוא זיכה את סקורסזה בפרס גלובוס הזהב לבימוי הטוב ביותר, והיה מועמד לשני פרסים נוספים בטקס.
השיר "Coeur Volant" מפסקול הסרט בוצע על ידי זאז והווארד שור.
עלילת הסרט
ב-1931, הוגו קברה, ילד בן 12, חי עם אביו האלמן, שען מומחה בפריז. השניים נוהגים לצפות בסרטים מדי שנה ביום הולדתו של הוגו. ז'אנר הסרטים האהוב על אביו הוא פנטזיה ומדע בדיוני, ובמיוחד סרטיו של ז'ורז' מלייס. אביו של הוגו מת בשריפה, והוגו נלקח על ידי דודו, שען אלכוהוליסט, האחראי על תחזוקת השעונים בתחנת הרכבת "Gare Montparnasse" בפריז. דודו מלמד אותו לתחזק את שעוני התחנה ונעלם. מאוחר יותר מסופר שגופתו של הדוד נמצאה ללא רוח חיים על גדות נהר הסן.
הוגו גר לבדו, בין קירות התחנה, מתחזק את השעונים, גונב מזון ועובד על הפרויקט השאפתני של אביו: תיקון בובה מכנית, המסוגלת לכתוב עם עט. משוכנע שהבובה מכילה מסר מאביו, הוגו עושה הכול על מנת לתקן אותה. הוא גונב כלי עבודה מדוכן הצעצועים בתחנת הרכבת, אך נתפס על ידי בעל החנות, ז'ורז' מלייס. מלייס מחרים את המחברת היקרה של הוגו, הכוללת בתוכה רישומים והערות של אביו לתיקון הבובה.