cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גשם חומצי
הגילוי והגורמים
תרכובות גופרית וחנקן מופיעות בטבע באופן טבעי וגשם חומצי נוצר גם בתהליכים טבעיים שונים. בתהליכי הפירוק של חומרים אורגניים נפלטות תרכובות אלה, וגם כתוצאה משריפות יער והתפרצויות געשיות. אולם בטבע מופיעות תופעות אלה לרוב בקנה מידה קטן יחסית והן מאוזנות על ידי תהליכים טבעיים שונים המפחיתים את שיעור פגיעת הגשם החומצי ה"טבעי" במאזן האקולוגי. אך זיהום האוויר כתוצאה משריפת דלק - תהליך קבוע ומתמשך ששיעורו רק הולך וגדל עם השנים - מפר את האיזון האקו-סיסטמי ומוביל להתגברות תופעת הגשם החומצי והחרפת נזקיה.
הנזקים וההשלכות
הגשם החומצי גורם נזקים ליערות, לחקלאות, למבנים ולבעלי חיים שונים. הוא גורם לשיתוך (קורוזיה) של מתכות ומסב נזקים רבים לגומחות אקולוגיות שונות מאחר שהוא משבש את התהליכים הטבעיים בהן, ובעיקר בעקבות הפגיעה בצמחייה וזיהום מקורות המים. קרקעות חומציות פוגעות בשורשי הצמחים ופוגעות באספקת המינרלים החיוניים לצמח – מגנזיום, סידן, אשלגן ומינרלים נוספים.
הגשם החומצי הוביל להכחדתם של אורגניזמים שונים, ופגיעה בבית הגידול שלהם. כמה בתי גידול טבעיים בעולם נעלמו לחלוטין כתוצאה מהגשם החומצי, ורבים הצטמצמו בשיעור ניכר. בצמחים, הפגיעה העיקרית היא, כאמור, ביכולתו של הצמח לספוג חומרי מזון מן הקרקע, ומקטינה את כמות העלים, וגם בתפוצת הצמחים ורבייתם.
הגשם החומצי פוגע גם בבריאותם של בני-האדם. מחקרים הראו כי חשיפה לגשם חומצי עשויה להעלות את שיעור הסובלים ממחלות נשימה שונות (אסתמה, לדוגמה) וזיהומים בדרכי הנשימה. עיקר הפגיעה היא בקרב ילדים, קשישים וחולים כרוניים. מאחר שהגשם החומצי משתך מתכות חשופות, הוא מעלה את רמת המתכות הכבדות והרעילוֹת המגיעות למי-השתייה. מתכות אלה גורמות למחלות שונות ומסוכנות, כשהעיקריות בהן – הרעלת עופרת ומחלות ממאירות שונות.
עוד פוגע הגשם החומצי בבניינים ומבנים שונים, וכן בפסלים ואנדרטאות. החומצות המומסות בו מגיבות עם האבן ממנה הם עשויים בתגובת סתירה הגורמת לשחיקה של האבן והתפוררותה. דוגמה לנזקי הגשם החומצי היא הפגיעה בפסל דוד של מיכלאנג'לו שהועבר ממיקומו המקורי בכיכר העיר פירנצה. לאחר שהפסל נאכל על ידי החומצות הוא הועבר לאקדמיה לאמנות של פירנצה, שם הוא מוגן מפגעי הגשם החומצי.
היקף הפגיעה
הגשם החומצי פוגע בעיקר במקומות בהם שורר אקלים לח ורב משקעים. באזורים יבשים, כמו בישראל, היקף התופעה ונזקיה נמוך יותר, אך ככל שעולה שיעור זיהום האוויר הולכות ומתגברות השלכות הגשם החומצי גם באזורי אקלים אלה. כצפוי, התופעה נפוצה בעיקר באזורים מתועשים בכבדות או מקומות בהם קיימים עורקי תחבורה מרכזיים. הגשם החומצי מושפע בין היתר מתופעות אקלימיות שונות, ותנועתם של העננים ממקום למקום עשויה להוביל את החומצות גם למקומות בהם שיעורי הזיהום לא גבוהים במיוחד. כך, עלול הגשם החומצי לפגוע לא רק במקור הזיהום, אלא גם בסביבתו הקרובה והרחוקה.
על פי ההערכות, מגיעים מדי שנה נזקיו של הגשם החומצי למאות מיליארדי דולרים ברחבי העולם.
ערן ריקליס
ערן ריקליס (נולד ב-2 באוקטובר 1954) הוא במאי, מפיק ותסריטאי ישראלי. זוכה פרס אופיר.
ביוגרפיה
ערן ריקליס נולד בבאר שבע, למד בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב ובסיום לימודיו, צילם את הסרט הקצר "בלוז להאזנה קלה" (1977). ריקליס המשיך לימודי קולנוע באנגליה ב-Beaconsfield National Film School, ועם תום לימודיו שם, השלים את הסרט "ביום בהיר רואים את דמשק" (1984).
לאחר מכן ביים סרטי תעודה, סרטי טלוויזיה, סרטוני פרסומות ותשדירי שירות, ועל אחדים מהם זכה אף בפרסים בישראל בעולם ("שיר מעבר" משנת 1988 זכה בפרס ב"פסטיבל ניו יורק לפרסום").
בשנת 1991 ביים את הסרט, "גמר גביע", בהשתתפות משה איבגי שזכה בפרס שני ב"פסטיבל ולנסיה".
ב-1993 ביים את "זהר", שכתבו אמיר בן-דוד ומשה זונדר על פי סיפור חייו של זהר ארגוב, אחד הסרטים הישראלים המצליחים בשנות התשעים.
לאחר מכן ביים את הסרטים "צומת וולקן" (1999), "פיתוי" (2002, לפי ספר של רם אורן), "הכלה הסורית" (2004).
ערן משמש גם כמפיק ובשנת 2005 הפיק את סרטו של דוד דרעי, "חתה יסבח סבח", שזכה ב"פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה" בקטגוריית "הדרמה המקורית הטובה ביותר".
הנושאים ביצירתו של ריקליס: הסכסוך הישראלי-ערבי ("גמר גביע", "הכלה הסורית", "עץ לימון"), פערים חברתיים בישראל ("זהר", "המשאית"), מוזיקה פופולרית ושחזור תקופתי ("זהר", "צומת וולקן"). ריקליס נע בין ז'אנרים שונים ובין קולנוע "איכותי" לקולנוע "עממי".
הוא נשוי לבמאית דינה צבי ריקליס והם משתפים פעולה ביצירתם. ב-2006 הפיק את סרט הקולנוע, "שלוש אמהות", בבימויה של אשתו דינה צבי ריקליס.
בשנת 2008 זכה סרטו "עץ לימון" בפרס חביב הקהל ב"פסטיבל ברלין".
בשנת 2009, באמצעות חברת ההפקה שלו יצר ריקליס את הסדרה "שירות חדרים", המשודרת בערוץ 2 במסגרת שידורי רשת.
ב-2012 ביים את הסרט "להישאר בחיים", קופרודוקציה ישראלית-בריטית-צרפתית, עם תקציב של 7 מיליון דולר. הסרט מספר על טייס ישראלי שנתפס על ידי אש"ף ומככב בו סטיבן דורף.
סרטו של ריקליס, "ערבים רוקדים (זהות שאולה)", המבוסס על תסריטו וספרו של סייד קשוע, היה אמור להיות סרט הפתיחה של פסטיבל הקולנוע ירושלים ביולי 2014. אך נדחה בגלל מבצע צוק איתן. הקרנתו החלה בנובמבר 2014.
פילמוגרפיה (רשימה חלקית)
{|
מיכאל סקיבה
מיכאל סקיבה (בגרמנית: Michael Skibbe, נולד ב-4 באוגוסט 1965 בגלזנקירכן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל גרמני המאמן את קבוצת הנוער של בורוסיה דורטמונד.
קריירה ככדורגלן
סקיבה שיחק כנער בוטנשייד 09, ובהמשך בשאלקה 04. כנער סקיבה ערך 18 הופעות בנבחרת גרמניה עד גיל 18, ובשנת 1985 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של שאלקה 04 בבונדסליגה. עם זאת, סבל סקיבה מפציעות רבות, ונאלץ לפרוש ממשחק פעיל כבר בגיל 21, לאחר שקרע את הרצועה הצולבת בפעם השלישית.
קריירה כמאמן
סקיבה החל לאחר פרישתו את קריירת האימון, כאשר השתלב בשנת 1988 בקבוצת הנוער של שאלקה 04 כמאמן. בשנת 1989 עבר סקיבה ליריבה המושבעת של שאלקה 04, בורוסיה דורטמונד, וגם שם אימן את קבוצת הנוער. סקיבה אימן מספר שנים את קבוצת הנוער ואת קבוצת המילואים, ובשנת 1995 מונה כעוזר המאמן של אוטמר היצפלד בקבוצה הבכירה של המועדון, ולאחר מכן של נביו סקלה. בתקופה זו, זכתה בורוסיה דורטמונד בהישגים משמעותיים, כאשר זכתה בשתי אליפויות ובליגת האלופות בשנת 1997. בשנת 1998, לאחר עזיבתו של סקלה, מונה סקיבה כמאמנה הראשי של בורוסיה דורטמונד, תפקיד אותו מילא במשך שנתיים. מינויו לתפקיד בגיל 32 הפך אותו לצעיר המאמנים בתולדות הבונדסליגה דאז. בפברואר 2000 פוטר סקיבה מתפקידו מפאת חוסר הצלחה, והועבר שוב לתפקיד מאמן הנוער.
בקיץ 2000 עזב סקיבה את בורוסיה דורטמונד, והחל לשמש כמנהל בנבחרת גרמניה. למאמן הנבחרת החדש רודי פלר טרם היה רישיון אימון והוא קיבל את מרבית ההחלטות, אך סקיבה היה רשום כמאמן בפועל. פלר וסקיבה הגיעו עם נבחרת גרמניה לגמר מונדיאל 2002 בו הפסידו 2-0 לנבחרת ברזיל, אך הודחו בצורה משפילה בשלב הבתים של יורו 2004, ולאחר כישלון זה עזבו שניהם את הנבחרת. סקיבה נשאר לעבוד בהתאחדות הכדורגל הגרמנית כמנהל של נבחרות הנוער הגרמניות עד אוקטובר 2005.
באוקטובר 2005 שב סקיבה לבונדסליגה ומונה כמאמן הראשי של באייר לברקוזן. לפני הגעת סקיבה, באייר לברקוזן פתחה בצורה חלשה את עונת 2005/06 והודחה מגביע אופ"א כבר בסיבוב הראשון על ידי צסק"א סופיה, ופיטרה את מאמנה קלאוס אאוגנטלר. החליף אותו כמאמן זמני רודי פלר, וסקיבה החליף את פלר, שחזר לתפקיד ניהולי במועדון. סקיבה סיים עם לברקוזן את העונה במקום החמישי בבונדסליגה. בעונת 2006/07 לברקוזן וסקיבה סיימו שוב במקום החמישי בבונדסליגה, ובגביע אופ"א הגיעו לרבע הגמר על אף יכולת לא מרשימה, והודחו על ידי אוסאסונה. בעונת 2007/08 סקיבה ולברקוזן שוב הגיעו לרבע גמר גביע אופ"א, והודחו על ידי זניט סנט פטרסבורג. בליגה סיימה לברקוזן במקום השביעי ונשארה מחוץ לאירופה, דבר שהביא לפיטוריו של סקיבה בסיום העונה.
בקיץ 2008 מונה סקיבה למאמנה של גלאטסראיי הטורקית, ובתחילת העונה זכה עם הקבוצה בגביע הסופרקאפ הטורקי, לאחר ניצחון 2-1 על קייסריספור. עם זאת, המשך העונה נחשב לכישלון, כאשר גלאטסראיי כשלה להעפיל לשלב הבתים של גביע אופ"א לאחר שהודחה על ידי סטיאווה בוקרשט. בפברואר 2009 פוטר סקיבה מתפקידו, לאחר תבוסה 5-2 בליגה לקוצ'אליספור.
ביוני 2009 מונה סקיבה כמאמנה של איינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה, במקומו של פרידהלם פונקל. בעונת 2009/10 סיימו פרנקפורט וסקיבה במקום העשירי בבונדסליגה. את עונת 2010/11 פתחו סקיבה ופרנקפורט בצורה חלשה, וסקיבה פוטר בפברואר 2011 ומונה במקומו כריסטוף דאום. פרנקפורט נשרה אל הבונדסליגה השנייה בתום העונה.
ביולי 2011 חתם סקיבה באסקישהירספור הטורקית, אך חוזהו הותר בדצמבר 2011, כאשר ביקש לחתום כמאמנה של הרטה ברלין. סקיבה הפסיד חמישה משחקים ברציפות עם הרטה ברלין עם הגעתו לקבוצה, ופוטר בפברואר 2012, כשהוא היה השלישי מתוך ארבעה מאמנים שאימנו בהרטה ברלין באותה עונה, שהסתיימה בירידת ליגה לאחר הפסד במבחני הישרדות לפורטונה דיסלדורף. במאי 2012 מונה סקיבה כמאמנה של קרבוקספור הטורקית, ועזב את המועדון בנובמבר 2012. בקיץ 2013 חתם סקיבה כמאמנה של גראסהופרס ציריך השווייצרית, מחזיקת הגביע השווייצרי הטרייה. בעונת 2013/14 הודחו סקיבה וגראסהופרס לפני שלב הבתים של הליגה האירופית על ידי פיורנטינה. את עונת 2013/14 סיימו סקיבה וגראסהופרס במקום השני בליגת העל השווייצרית. את עונת 2014/15 החלה גראסהופרס במוקדמות ליגת האלופות, שם הודחה על ידי ליל ונשרה אל מוקדמות הליגה האירופית, שם הודחה על ידי קלאב ברוז'. בינואר 2015 נפרדו דרכיהם של סקיבה וגראסהופרס בהסכמה משותפת. סקיבה המשיך את העונה באסקישהירספור, בה כבר אימן בעבר, כאשר מונה לשישה חודשים, וסיים שם את העונה.
באוקטובר 2015 מונה סקיבה כמאמנה של נבחרת יוון, לאחר פיטוריו של המאמן סרחיו מרקריאן, שהיה אחד מרצף של מאמנים שכשלו במוקדמות יורו 2016 ולא הצליחו להצעיד ליורו 2016 את הנבחרת היוונית. משחקו הראשון של סקיבה כמאמן נבחרת יוון היה משחק ידידות מול נבחרת לוקסמבורג, בו הפסידה יוון 1-0, מול יציעים ריקים ביוון, לנוכח הכישלון היווני במוקדמות יורו 2016 שכלל שני הפסדים לנבחרת איי פארו. כעבור מספר ימים סקיבה ויוון סיימו בתיקו 0-0 מול נבחרת טורקיה, ובמרץ 2016 ניצחו 2-1 את נבחרת מונטנגרו. במהלך מוקדמות מונדיאל 2018 סקיבה הצליח לייצב במידה מסוימת את הנבחרת היוונית לאחר הכישלונות הקודמים. בבית של יוון הייתה נבחרת בלגיה, שניצחה בכל משחקיה, ואיבדה נקודות אך ורק בתיקו 1-1 מול יוון במשחק הביתי של בלגיה, ורק שער של רומלו לוקאקו בדקה ה-89 מנע ניצחון יווני. יוון גם מיעטה לאבד נקודות בבית זה, וסיימה אותו במקום השני, שהקנה לה מקום בפלייאוף. במשחק הראשון בפלייאוף הובסה יוון 4-1 על ידי נבחרת קרואטיה, והגומלין הסתיים בתיקו 0-0, דבר שמנע מיוון להעפיל למונדיאל 2018. למרות שיוון לא הצליחה להעפיל למונדיאל, הודיעה התאחדות הכדורגל היוונית שסקיבה ימשיך לאמן את נבחרת יוון גם במוקדמות יורו 2020.
תארים כמאמן
גלאטסראיי
תא-על
תא-על (באנגלית: supercell) הוא ענן סופה המאופיין בנוכחות מזוציקלון: זרם אנכי ועמוק המסתובב בהתמדה. מסיבה זו, תאי על מכונים לעיתים "סופות מסתובבות". מבין כל סוגי ענני הסופה: תא על, squall line (רוח סערה פתאומית המלווה במשקעים כבדים), רב תאי ותא בודד, תאי העל הם, באופן כללי, שכיחים פחות, ויש להם פוטנציאל להיות העזים ביותר. על פי רוב, תאי על מבודדים מסופות רעמים אחרות, והם יכולים להשפיע על מזג האוויר המקומי עד למרחק של 32 ק"מ.
את תאי העל מסווגים בדרך כלל לרבי משקעים ודלי משקעים. התאים דלי המשקעים בדרך כלל מצויים באזורי אקלים צחיח, כמו מישורי ארצות הברית, והתאים רבי המשקעים נמצאים בדרך כלל באזורי אקלים לח. תאי על מתקיימים בכל מקום בעולם תחת תנאי מזג אוויר מתאימים, אך הם נפוצים בעיקר במישורים הגדולים של ארצות הברית, באזור הידוע כ"סמטת הטורנדו", במישורי ארגנטינה, אורוגוואי ודרום ברזיל.
מאפיינים
תאי-על בדרך כלל מבודדים מסופות אחרות, על אף שהם יכולים לפעמים להיות חלק מחזית סופה. לרוב, תא-על נמצא באזור החם של מערכת לחץ נמוכה, המתפשטת בדרך כלל בכיוון צפון-מזרח בקו אחד עם החזית הקרה של מערכת לחץ נמוכה. מאחר שהם יכולים להימשך שעות, תאי-על ידועים בתור סופות במצב קוואזי-יציב (quasi-steady-state). לתאי על יש את היכולת לסטות ממגמת הרוח הכללית. אם הם נעים מימין או משמאל לעומת הרוח הממוצעת (יחסית לגזירת הרוח האנכית), הם מכונים "נע ימני" (right mover) או "נע שמאלי" (left mover), בהתאמה. תאי-על עשויים לעיתים לפתח שני זרמים עולים נפרדים בעלי כיווני סיבוב מנוגדים, שמבקעים את הסערה לשני תאי על: האחד נע ימני, והאחר נע שמאלי. תא-על יכול להיות בכל גודל - גדול או קטן, נמוך או רם פסגה. על פי רוב הם נותנים כמויות עצומות של ברד, גשם, רוחות חזקות, ופרצי רוח חמורים. תא על הוא אחד מכמה סוגים של עננים, המתאפיין בסופות טורנדו בתוך מזוציקלון, על אף שרק 30% מתאי-העל כוללים גם סופות טורנדו.
גאוגרפיה
תאי על יכולים להתקיים בכל מקום בעולם בתנאי מזג אוויר נכונים. הסופה הראשונה שזוהתה כתא על הייתה סופת וורקינגהאם מעל אנגליה, שנחקרה על ידי קיית' בראונינג ופרנק לודלם ב-1962. בראונינג החל את המחקר, והמטאורולוגים האמריקאים לסלי למון וצ'ארלס דורסוול המשיכוהו ופיתחו את המודל הרעיוני המודרני לתא-על. מרישומי התופעות ניתן לראות כי המקום שבו תאי-העל הם הנפוצים ביותר הוא במישורים הרחבים של מרכז ארצות הברית ודרום קנדה אל תוך דרום-מערב ארצות הברית וצפון מקסיקו; מזרח-מרכז ארגנטינה ואזורים סמוכים באורוגוואי; בנגלדש ובחלקים מהודו המזרחית; דרום אפריקה ומזרח אוסטרליה. תאי-על מתרחשים לעיתים קרובות גם באזורים אחרים בקווי רוחב הביניים - ממזרח סין ועד אירופה. האזורים שבהם יש תאי על בתדירות גבוהה דומים בצורתם לאזורים שבהם יש טורנדו.
השפעות
תאי על יכולים לייצר ברד גדול, רוחות מזיקות, סופות טורנדו קטלניות, הצפות, ברקי ענן-קרקע מסוכנים וגשם כבד.
אירועים חמורים הקשורים בתא-על כמעט תמיד מתרחשים באזור הזרמים האנכיים (updraft/downdraft). בחצי כדור הארץ הצפוני הצפוני, זה לרוב החלק האחורי (דרומי-מערבי) של אזור המשקעים בתאי-העל דלי-המשקעים ושל תאי-העל הקלאסיים, אולם לעיתים זהו הקצה הקדמי (הדרום-מזרחי) של תאי העל מרובי המשקעים.
סופות טורנדו הן לרוב הדרמטיות ביותר באשר לאירועים חמורים אלה, אך כל האירועים מסוכנים. רוחות עזות שנגרמו על ידי זרמים חזקים אל חוץ הענן יכולות להגיע למעל 148 קמ"ש. פרצי רוח עלולים להזיק בדומה לסופת טורנדו. הצפה היא הגורם המוביל למקרי מוות הקשורים במזג אוויר קשה.
אף אחד מאירועים אלה אינו בלעדי לתאי-על, אולם בו הם נפוצים במיוחד.
יחסי ארצות הברית–בהוטן
יחסי ארצות הברית–בהוטן הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין ממלכת בהוטן.
עם זאת, הנושא של הפליטים הבהוטניים משפיע על היחסים בין שתי המדינות, על אף שהוא לא מהווה גורם משמעותי.
ב-12 בדצמבר 2020, לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים בין בהוטן לישראל, פורסם כי בכוונת בהוטן לכונן יחסים גם עם ארצות הברית.
סימון וייל (פוליטיקאית)
סימון וייל (בצרפתית: Simone Veil; 13 ביולי 1927 – 30 ביוני 2017) הייתה פוליטיקאית ועורכת דין יהודיה-צרפתייה, ניצולת השואה. כיהנה כשרה בממשלות צרפת והייתה נשיאת הפרלמנט האירופי. בזמן כהונתה כשרת הבריאות וייל קידמה את זכויותיהן של נשים בצרפת ובניהן את הזכות להפלה. וייל כיהנה גם כנשיאת הקרן לזכר השואה.
קורות חיים
וייל נולדה בניס בשם סימון אנני ז'אקוב, בתו של ארכיטקט יהודי. בשנת 1922 נישא הוא לאיבון שטיינמץ ולזוג היו ארבעה ילדים, סימון הייתה בת הזקונים. המשפחה עברה להתגורר בחבל קוט ד'אזור. וייל סיימה את התיכון יומיים לפני מעצרה על ידי הנאצים ב-28 מרץ 1944. במהלך מלחמת העולם השנייה, במרץ 1944, היא גורשה מצרפת עם משפחתה. יחד עם אמה ואחותה נשלחה וייל לאושוויץ-בירקנאו. אמה נפטרה כעבור זמן קצר, טרם שחרור המחנה ב-1945. אביה ואחיה נפטרו גם הם בתקופה זו, בעוד וייל ושתיים מאחיותיה ניצלו ונותרו בחיים. בתום המלחמה שבה לצרפת והחלה בלימודי משפטים ומדע המדינה, במהלכם פגשה באנטון וייל ונישאה לו ב-26 באוקטובר 1946.
בשנים 1974–1979 כיהנה וייל כשרת הבריאות בממשלותיהם של ראשי הממשלה ז'אק שיראק וריימון באר. במהלך כהונתה נחקקו חוקים המרחיבים את היתר השימוש באמצעי מניעה (1974) ולראשונה, לאחר מאבק פוליטי קשה, ניתן היתר חוקי לביצוע הפלות. בשנת 1979 נבחרה לכהן בפרלמנט האירופי ומיד לאחר מכן נבחרה לנשיאתו. כהונתה כנשיאת הפרלמנט האירופי נמשכה עד 1982. וייל הייתה האישה הראשונה בתפקיד והייתה הראשונה לשאת בתפקיד כאישיות נבחרת (על פני מינוי פוליטי כפי שהיה נהוג עד אותה עת). בשנים 1984–1993 כיהנה פעם נוספת בפרלמנט האירופי ועד 1989 שימשה מנהיגת הגוש הליברלי-דמוקרטי בפרלמנט. במהלך שנים אלו הייתה יו"ר הוועדה לעניינים משפטיים (1982–1984), חברת הוועדה לאיכות הסביבה, בריאות וצרכנות (1984-1992), חברת הוועדה לנושאים מדיניים (1989 ובשנית בין 1990–1992), חברת הוועדה לענייני חוץ וביטחון ובמסגרתה בוועדת המשנה לזכויות אדם (1992–1993) וממלאת מקום בוועדה למעמד האישה (1989 - 1992). בין השנים 1989–1993 הייתה וייל חברת המשלחת של הפרלמנט האירופי לאספת הנבחרים המשותפת של נציגי האיחוד האירופי ונציגי מדינות אפריקה, הקריביים והאוקיינוס השקט שחתמו על אמנת לומה. עד 1992 כיהנה באספה זו כסגנית יו"ר.
בשנים 1993–1995 שבה וייל לכהן בממשלת צרפת בתפקיד שרת הרווחה והבריאות והממונה על הרשויות המקומיות.
משנת 1998 כיהנה וייל כחברה באספה החוקתית של צרפת. בשנת 2005 לקחה חלק בקמפיין לעידוד יצירת חוקה עבור האיחוד האירופי. מעורבותה זו הייתה נתונה לביקורת פנימית בצרפת, לאור סתירות שקיימות מתוקף תפקידה באספה החוקתית במדינה ועל אף יציאתה לשבתון במהלך תקופה זו. משנת 2003 חברת מועצת הקרן לסיוע לקורבנות שהוקמה במסגרת בית הדין הפלילי הבינלאומי. בנובמבר 2008 נבחרה לחברה באקדמיה הצרפתית, וב-2010 נכנסה לתפקידה, במושב הקרוי על-שם ז'אן ראסין.
בשנת 1979 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בר-אילן. וייל היא כלת פרס קרל הגדול לשנת 1981, כלת פרס נסיך אסטוריאס לשנת 2005 ומשנת 1998 היא נושאת בתואר דיים במסגרת מסדר האימפריה הבריטית.
וייל נפטרה ב-30 ביוני 2017, שבועיים לפני יום הולדתה ה-90. במלאת שנה למותה הועברה לקבורה בפנתיאון של פריז. וייל היא האישה החמישית שנקברה בפנתיאון.
עונת 1992/1993 בליגה הלאומית
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. לעונת 1992/1993 לליגה הלאומית עלו בית"ר ירושלים והפועל חיפה. הליגה כללה 12 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 3 סיבובים בני 11 משחקים כל אחד - 33 מחזורים בסה"כ. העונה הסדירה הסתיימה בזכייתה של בית"ר ירושלים באליפות, וזאת שנה בלבד לאחר שעלתה מן הליגה הארצית (השנייה). בית"ר עשתה זאת בפעם השנייה בהיסטוריה אחרי שהפועל רמת גן עשתה זאת בעונת 1963/1964. המבקיע המצטיין של העונה היה אלון מזרחי מבני יהודה תל אביב שכבש 26 שערים.
בסיום העונה בית"ר תל אביב ירדה ליגה. הפועל פתח תקווה שיחקה משחקי מבחן נגד מכבי יפו שסיימה במקום הרביעי בליגה הארצית וניצחה אותם. לעונת 1993/1994 לליגה הלאומית עלו מכבי הרצליה, מכבי עירוני אשדוד והפועל כפר סבא.
הפועל רעננה
הפועל רעננה היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר רעננה, המשחקת בליגה א'.
היסטוריה
אגודת הכדורגל הפועל רעננה הוקמה ב-18 ביוני 1938 על ידי מרטין דרוקר, עולה חדש מגרמניה, ובתחילה שיחקה בעיקר בליגות הנמוכות ומשחקי ידידות, כך השתתפה בליגות האזוריות של שנת 1939, שם סיימה במקום העשירי במחוז תל אביב ב'. העונה הרשמית הראשונה של המועדון תחת מדינת ישראל הייתה בעונת 1949/1950 בליגה המיוחדת שהוקמה לראשונה אחרי מלחמת העצמאות והייתה הליגה התחרותית הראשונה המאורגנת על ידי מדינת ישראל החדשה. בליגה זו שובצה רעננה ב"בית השרון" וסיימה את העונה במקום השלישי ועלתה לליגה ב', בעונות הבאות סיימה פעמיים במקום העשירי שהשאיר אותה בליגה, ובעונת 1954/1955 סיימה במקום הרביעי לאחר ניצחון 5–0 על בית"ר נתניה ועלתה לליגה א', שאז הפכה לליגת המשנה. בעונה שלאחר מכן ירדה לליגה ב' שם בילתה שנים ארוכות.
בשנת 1972 הוקם המועדון מחדש תחת השם "עמותת הפועל רעננה". רק בשנת 1981 פרש דרוקר לגמלאות והמועדון יצא מידיו. בתחילת שנות ה-90, הקבוצה הדרדרה עד לליגה ג' (הליגה השישית בישראל), ומשנת 1995 חל שיפור דרמטי במצבה של הקבוצה, שגייסה את שחקן העבר יוסי כרשיש לאמן אותה ונבנתה בעיקר משחקני בית איכותיים ביחס לליגות הנמוכות. עד שנת 2000 העפילה הקבוצה עד הליגה הלאומית, ובסך הכל העפילה ארבע ליגות בתוך חמש עונות. בין היתר, בשורותיה שיחקו: אבי רוסטרובסקי, אנדי פלקון, עמי וזאנה וגיא סופר.
בשנות ה-2000 בליגה הלאומית קיבלה הפועל רעננה את הכינוי "קוטלת העליות", לאחר שמנעה משלוש קבוצות שונות להעפיל לליגת העל כשלא נכנעה להן במחזור הסיום. רעננה מנעה עלית ליגה מהפועל ירושלים ב-2003 (0–0 ברעננה), עירוני קריית שמונה ב-2004 (2–2 בקריית שמונה), והפועל כפר סבא ב-2011 (1–1 ברעננה). בשנים אלו ביססה רעננה את מעמדה בליגת המשנה והופכת לקבוצה ותיקה שמנסה להעפיל לליגה העליונה.
בסיום עונת, לאחר שמונה עונות רצופות בליגה הלאומית, העפילה הקבוצה לליגת העל לראשונה בתולדותיה. בסיום עונה זו עברה הקבוצה לידיו של אשר אלון, אליו הצטרף בהמשך גם דמיאן רויטמן. הישג השיא של הקבוצה היה ההעפלה לגמר גביע הטוטו מול בית"ר ירושלים בו הפסידה 0–1 בעונת, לאחר ניצחון על מכבי חיפה בחצי הגמר. בסיום עונה זו ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית.
בעונת סיימה הקבוצה בפלייאוף העליון במקום החמישי. באותה עונה הגיעה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לרבע גמר גביע המדינה, בו הפסידה לעירוני קריית שמונה 0–1 בביתה.
בעונת העפילה לגמר גביע הטוטו של הליגה הלאומית והפסידה להפועל ראשון לציון בבעיטות הכרעה. בתום העונה העפילה לליגת העל בפעם השנייה בתולדותיה, לאחר שניצחה במחזור האחרון 3–1 את הפועל ירושלים, וסיימה במקום השני בטבלה.
בעונת נשארה הקבוצה בליגה פעם נוספת (בפעם הרביעית ברצף), וקבוצת הנוער של המועדון זכתה בגביע המדינה לנוער לעונה זו, מה שהיווה תואר ראשון למועדון.
בעונת העפילה לראשונה בתולדותיה לשלב חצי גמר גביע המדינה, והודחה לאחר הפסד להפועל חיפה בבעיטות הכרעה, לאחר 0–0 בתום 120 דקות.
ב-18 ביוני 2020, מעט לפני תום עונת הפסידה הקבוצה לסקציה נס ציונה 1-2 וירדה רשמית לליגה הלאומית, לאחר שבע שנים בליגה הבכירה.
בסיום עונת 2021/2022 ירדה הקבוצה לליגה א' לאחר הפסד 1–2 להפועל ראשון לציון במחזור הסיום.
==אצטדיון ביתי == אצטדיון הבית של הקבוצה אצטדיון קרני שוכן בפינת הרחובות קרן היסוד וההסתדרות ברעננה. בשנת 2009, לאחר עלייתה של הקבוצה לליגת העל, הוחלט בין עמותת הפועל רעננה לעיריית רעננה לבנות יציעים באצטדיון שקיים בשכונת לב הפארק בעיר. העירייה אישרה את הסכומים וגם הטוטו שלקח חלק במיזם אישר את הסכומים לבניית היציעים באצטדיון בן 7,500 מקומות ישיבה, אך לבסוף דחתה העירייה את הפרויקט עקב בקשת התושבים. את משחקי הבית בליגת העל בעונת 2009/10 ערכה הקבוצה באצטדיון לויטה בכפר סבא.
לאחר הירידה בחזרה לליגה הלאומית הקבוצה הייתה אמורה לארח את משחקי הבית באצטדיון הביתי שלה, אך נתבקשה על ידי ההתאחדות להתקין תאורה במגרש. עקב התנגדויות השכנים המתגוררים בסמוך למגרש נאלצה הקבוצה לוותר על אפשרות אירוח המשחקים בביתה. לבסוף הוחלט על ידי בית הדין של ההתאחדות לכדורגל שעד התקנת התאורה תערוך הקבוצה את משחקי הבית שלה באצטדיון הקופסה בנתניה. במהלך העונה הגיעה ההנהלה להסכמה עם השכנים המתגוררים סמוך למגרש והוסכם בין הצדדים על התקנת התאורה במגרש. ההתאחדות לכדורגל אישרה מחדש את האצטדיון ברעננה, והקבוצה חזרה לשחק בו בעיצומה של עונת 2010/2011.
החל מעונת 2013/2014 ועד עונת 2017/2018 שיחקה הקבוצה באצטדיון נתניה.
בעונת 2018/2019 שיחקה הקבוצה באופן זמני באצטדיון רמת גן.
בעונת 2019/2020 שיחקה הקבוצה באצטדיון המושבה בפתח תקווה.
בעונת 2020/2021 שיחקה הקבוצה באצטדיון רמת גן.
הישגים
גביע הטוטו
הסכם פונטנבלו (1814)
הסכם פונטנבלו (1814) היה הסכם שנחתם בפונטנבלו, צרפת, ב-11 באפריל 1814, בין נפוליאון בונפרטה לבין נציגים מיופי כוח ממדינות המעצמות אשר לחמו נגדו במסגרת המלחמות הנפוליאוניות – האימפריה האוסטרית, האימפריה הרוסית ופרוסיה, לפיו יוגלה נפוליאון לאי אלבה. ההסכם אושר על ידי נפוליאון ב-13 באפריל, וסיים את תקופת שלטונו כשליט צרפת.
לאחר שנפוליאון התפטר, כוחות הקואליציה השישית החזירו את שושלת בית בורבון לשלוט בצרפת תחת לואי השמונה עשר, מלך צרפת, במה שנקרא הרסטורציה הבורבונית.
איילין דאן
איילין דאן (באנגלית: Eileen Dunne; נולדה ב-28 באפריל 1958) היא מנחת טלוויזיה אירית.
ביוגרפיה
דאן נולדה בדבלין ולמדה באוניברסיטת קולג' דבלין, ב-1980 החלה לעבוד ב-"RTÉ", רשת השידור האירית הציבורית כמגישה ברדיו וב-1984 החלה להגיש חדשות בטלוויזיה. היא סיקרה לטלוויזיה האירית אירועים משמעותיים וביניהם השבעת האפיפיור ב-2005. ב-1999 הופיעה בתפקיד קטן בסרט "Stray Bullet".
מ-1989 ועד 1998 שימשה כמגישת תוצאות הניקוד של אירלנד באירוויזיון. היא שימשה כנשיאת "אגודת העיתונאים האירופאית" (Association of European Journalists).
ב-1993 התחתנה ולה בן אחד.
הלמה של צורן
הלמה של צורן (Zorn's lemma) במתמטיקה, ובמיוחד בתורת הקבוצות, היא משפט שימושי העוסק בתכונה של קבוצות סדורות חלקית. בין היתר, חשיבותו של המשפט באה לידי ביטוי בכך שהוא שקול לאקסיומת הבחירה, ומשתמשים בו לרוב על מנת להראות קיום של דבר מה בלי להראות דרך מפורשת לבנות אותו. המשפט משמש, בין היתר, להוכיח שלכל מרחב וקטורי יש בסיס, שלכל חוג יש אידיאל מקסימלי, שלכל שדה יש סגור אלגברי, וכן להוכחת משפט טיכונוף בטופולוגיה, להוכחת גרסה אינסופית של משפט החתונה בקומבינטוריקה, ושימושים רבים נוספים.
המשפט קרוי על שם המתמטיקאי מקס צורן, שהשתמש בעקרון דומה ב-1935 כדי להוכיח טענה באלגברה. קדמו לו בניסוח עקרונות מקסימום הנובעים מאקסיומת הבחירה ועקרון הסדר הטוב - פליקס האוסדורף ב-1907, קזימירייז קורטובסקי ב-1922 ו-רוברט לי מור  ב-1932.
ניסוח
תהא קבוצה סדורה חלקית לא ריקה. אם לכל שרשרת בתוכה (קבוצה חלקית ל-A שהצמצום של \le אליה הוא יחס סדר ליניארי) קיים חסם מלעיל ב-A, אז ב-A יש איבר מקסימלי.
הוכחת הלמה מעקרון המקסימום של האוסדורף
לפי עקרון המקסימום של האוסדורף (השקול לאקסיומת הבחירה) קיימת ב-A שרשרת מקסימלית C. יהי a חסם מלעיל של C. נוכיח כי a מקסימלי ב-A: נניח בשלילה ש-a איננו מקסימלי. לכן, קיים \ b \in A כך ש-\ a<b. מהיותו של a חסם מלעיל של C אנו מקבלים כי לכל \ c \in C מתקיים \ c \le a. מכאן, לכל \ c \in C מתקיים \ c<b ולכן. נתבונן בקבוצה. הקבוצה הנ"ל מהווה שרשרת ומאחר ו- אז אנו מקבלים ש-, כלומר שיש שרשרת גדולה מ-C וזאת בסתירה לכך ש-C היא שרשרת מקסימלית ב-A.
דוגמה לשימוש בלמה של צורן
תהי C שרשרת ב-P. האיחוד U של כל האידיאלים בשרשרת הוא אידיאל (הוא סגור לכפל באיבר r של החוג משום שכל איבר x בתוכו שייך לאידיאל בשרשרת, המכיל גם את המכפלות rx ו-xr, וסגור לחיבור משום שאם x,y באיחוד אז יש אידיאלים \ S,T\in C כך ש-\ x\in S ו-\ y\in T; אבל C שרשרת ולכן אפשר להניח ש-, ואז \ x+y \in T מכיוון ש-T סגור לחיבור). כעת מבצע איבר היחידה את תפקידו החיוני בהוכחה: הוא אינו שייך לאף אידיאל בשרשרת (משום שכולם אידיאלים אמיתיים), ולכן גם אינו שייך ל-U -- מכאן שגם U אידיאל אמיתי.
לפי הלמה של צורן, יש ב-P איבר מקסימלי, שהוא אידיאל מקסימלי של החוג. הוכחה זו אינה עובדת בחוגים ללא יחידה, ואכן ישנם חוגים כאלה ללא אידיאל מקסימלי (לדוגמה, בחוג הפולינומים השבריים אין אידיאל מקסימלי; \ R_0 עצמו הוא האידיאל המקסימלי היחיד של אותו חוג בתוספת יחידה, ).
נעמה שולץ
נעמה שולץ (נולדה ב-8 באוקטובר 1976) היא מנהלת ישראלית. שימשה כמנכ"לית משרד ראש הממשלה ומשרד ראש הממשלה החלופי. לפני זה שימשה כמנהלת האסטרטגיה של מפלגת יש עתיד.
ביוגרפיה
נעמה שולץ נולדה בשם נעמה אלדד ברמת גן, נכדתו של הרב דוד שמש, הרב הספרדי של בני ברק שנהרג בתאונת דרכים. למדה בבית ספר יסודי ברמת אביב ובתיכון אליאנס. הייתה בתנועת הצופים, ואת שירותה הצבאי עשתה כמש"קית חינוך בלוט"ר.
שולץ היא בעלת תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במשפטים ללא משפטנים מאוניברסיטת בר-אילן.
שולץ החלה את פעילותה הפוליטית כנציגה של החוג למדע המדינה באגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב והשתתפה בהפגנות הסטודנטים של 1996.
לאחר שמונה שנים בהן עבדה בחברה להפקת אירועים, הייתה חלק מצוות ההקמה של מפלגת יש עתיד, בשנת 2012. בתום הבחירות לכנסת התשע עשרה ועם כינונה של ממשלת ישראל השלושים ושלוש, מונתה ליועצת בכירה לשר האוצר יאיר לפיד, הממונה על קידום יעדים חברתיים, קידום שינויים חוקתיים ובירוקרטיים אל מול אוכלוסיות מוחלשות וניהול עבודת המטה של קבינט הדיור והקבינט החברתי כלכלי.
עד שנת 2021 כיהנה כחברת הנהלה ודירקטורית בקק"ל וכיו"ר ועדת הכספים, תפקיד במסגרתו הובילה שינוי מהותי בהליך ביקורת הפנים. כמו כן, הייתה חברה בנשיאות הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית העולמית.
בבחירות לכנסת העשרים וארבע שימשה כמנהלת האסטרטגיה של מפלגת יש עתיד. לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש מונתה למנכ"לית משרד ראש הממשלה החלופי. מינויה לתפקיד, על ידי ראש הממשלה החלופי יאיר לפיד, הביא לשיא חדש במספר הנשים המנהלות משרדים ממשלתיים - עשר מנכ"ליות.
ביולי 2022, עם מינויו של ראש הממשלה יאיר לפיד, מונתה לתפקיד מנכ"לית משרד ראש הממשלה. ב-10 ביולי 2022 נכנסה לתפקידה. שולץ היא האישה הראשונה המכהנת בתפקיד מנכ"לית המשרד. בדצמבר 2022 סיימה את תפקידה עם חילופי הממשלה.
שולץ היא בוגרת קורס דירקטורים וניהול בכיר באוניברסיטת תל אביב. בוגרת תוכנית מעוז, רשת של מנהיגים ומנהיגות ממגזרים וקהילות מגוונים המקדמת את הממלכתיות ופועלת לחיזוק החוסן החברתי-כלכלי של ישראל.
חיים אישיים
נעמה שולץ נשואה ליאיר, טייס במשטרת ישראל, ואם לשלוש בנות. המשפחה מתגוררת בתל אביב.
בלונדי (כלבה)
בלונדי (בגרמנית: Blondi; 1941 – 29 באפריל 1945) הייתה כלבתו של אדולף היטלר, מנהיג גרמניה הנאצית. הכלבה זכתה לפרסום רב על ידי מערכת התעמולה הנאצית. באפריל 1945, סמוך להתאבדותו, הורה היטלר לתת לבלונדי את כמוסות הציאניד שהוצעו לו, כדי לבדוק את יעילותן, ובכך הוא הביא למותה.
היסטוריה
בשנת 1921 היה בבעלותו של היטלר כלב מגזע רועים גרמני בשם פוצ'ל. הכלב קפץ לתוך השוחה בה התחפר היטלר במהלך מלחמת העולם הראשונה ונשאר עמו שם כשנה וחצי. היטלר שהעריץ צייתנות ונאמנות פיתח מאז יחס מיוחד לגזע זה. בסופו של דבר פוצ'ל נעלם, ככל הנראה נגנב, והיטלר היה שבור.
בלונדי ניתנה להיטלר בשנת 1941 כמתנה ממרטין בורמן, מבכירי המשטר הנאצי. משרתו האישי של היטלר היינץ לינגה העיד לאחר המלחמה כי היטלר לא היה מסוגל ליצור קשרים רגשיים עם בני אדם וכי ידידתו הטובה ביותר הייתה בלונדי. את מזונה קיבלה הכלבה בשעה שבה סעד היטלר את ארוחותיו, והיא אכלה לצדו לעיתים קרובות. כשבלונדי חלתה היטלר הורה להביא למענה ביצים ובשר רזה ודרש לקבל דיווחים יומיים על מצבה. לדברי לינגה, "היה לו קל יותר לחתום על גזר דין מוות לקצין בצבא מאשר לעכל ידיעה שלילית על מצבה של הכלבה".
לעומת זאת, מזכירתו של היטלר, טראודל יונגה, סיפרה ברבות הימים כי פילגשו של היטלר אווה בראון תיעבה את הכלבה, ולעיתים הייתה בועטת בה.
בלונדי הפכה לגיבורת תרבות. היא כיכבה בתעמולה הנאצית, שביקשה להציג את היטלר כחובב חיות. פוסטרים שלה עם בעליה נמכרו ברחבי גרמניה. בעקבות פרסומה של בלונדי, גרמנים רבים אימצו כלב מזן רועה גרמני משלהם.
ב-16 בינואר 1945, לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, עבר היטלר לגור בפיהררבונקר בברלין, ולקח איתו לשם את בלונדי. שם הוא הרבה לשחק עמה, ואף הרשה לה לישון במיטתו. בתחילת אפריל 1945 המליטה בלונדי בבונקר חמישה גורים שבניו של יוזף גבלס ששהו אז בבונקר, נהגו לשחק איתם. היטלר העניק לאחד הגורים את השם "וולף", השם הפרטי האהוב עליו והמתקשר לשמו, אדולף. היטלר נהג ללכת מדי יום למכלאת הכלבים וללטף את הגור וולף, שאף אדם אחר לא הורשה לגעת בו.
מותה
בימים האחרונים של מלחמת העולם השנייה אמר היטלר: "אני מוקף מכל עבר רק בוגדים ובגידות, רק המזל הרע נאמן לי - המזל הרע ובלונדי, כלבת הרועים שלי".
ב-29 באפריל 1945, לאחר שחיילי הצבא האדום כבר כבשו חלקים נרחבים מברלין, הורה היטלר לכלבן שלו, סמל פריץ טורנוב, להרעיל את בלונדי. הוא אמר שאסור שהחיה תיפול בידי הרוסים, והוסיף כי רק המחשבה על כך עושה אותו חולה. כן הייתה להיטלר מטרה נוספת - בדיקת יעילותן של כמוסות הציאניד שסופקו לדיירי הבונקר על ידי רופאו ד"ר לודוויג שטומפפגר. טורנוב פתח את פיה של בלונדי וריסק לתוכו במלקחת את כמוסת הציאניד. הכלבה צנחה מיד על צידה "כאילו נפגעה ממכת ברק", לפי דיווחו של אחד העדים. היטלר לא רצה להיות נוכח בהמתה אבל לאחר מכן בא כדי "להיפרד לשלום מהכלבה". אחד העדים סיפר שהיטלר נראה כאילו עטה על עצמו "מסכת מוות משלו ובלי לומר מילה...הסתגר בחדרו". מותה של בלונדי התקבל בעצב על ידי האנשים שנותרו בבונקר. ארנה פליגר, אחות ששהתה בבונקר, סיפרה כי מותה של בלונדי השפיע על הנוכחים יותר מהתאבדותה של אשתו בראון.
לאחר מכן לקח טורנוב את חמשת הגורים מידי ילדיו של גבלס, העלה אותם לגינת לשכת קנצלר הרייך וחיסל אותם ביריות. בהמשך, מצאו חיילי הצבא האדום במקום את שרידיה של בלונדי ושל אחד הגורים.
המפלגה הלאומנית-דמוקרטית (רומניה)
המפלגה הלאומנית-דמוקרטית (ברומנית: Partidul Naționalist-Democrat) הייתה מפלגה אנטישמית ברומניה, שנוסדה ב-23 באפריל 1910 על ידי ניקולאה יורגה ואלכסנדרו קונסטנטין קוזה ופנתה לקהל בוחרים מבין הבורגנים הזעירים והאינטלקטואלים הדמוקרטים. המפלגה תמכה במלוכה והתנגדה בחריפות לאמנציפציה של היהודים והפיכתם לאזרחים רומנים. כתב העת Neamul Românesc (העם הרומני) שימש כביטאון המפלגה.
בבחירות הכלליות, שנערכו ברומניה ב-1919, זכתה המפלגה ב-27 מקומות בפרלמנט הרומני וב-9 מקומות בסנאט הרומני. לפני הבחירות שנערכו ב-1920 התפצלה המפלגה לפי שני מנהיגיה, הסיעה של יורגה זכתה ב-10 מושבים בפרלמנט ושניים בסנאט והסיעה של קוזה זכתה רק בשני מושבים בפרלמנט - לפני הבחירות של 1922 הסיעות התאחדו מחדש, אך זכו רק ב-5 מושבים בפרלמנט ושניים בסנאט. היריבות בין שני ראשי המפלגה הביאה להתפלגות ובעת הפיצול פלג המפלגה של יורגה שמר על השם וויתר על המטרות האנטישמיות, שהיו במצע היסוד של המפלגה. קוזה הקים את ליגת ההגנה הלאומית-נוצרית.
חואנה דה איברבורו
חואנה דה איברבורו (בספרדית: Juana de Ibarbourou; 8 במרץ 1892 – 15 ביולי 1979) הידועה גם בשם חואנה דה אמריקה (Juana de América) הייתה משוררת אורוגוואית.
תולדות חייה ויצירתה
איברבורו נולדה בשם חואנה פרננדז מוראלס בשנת 1892 במלו שבאורוגוואי. ב-1909, בגיל 17, פרסמה לראשונה יצירה פרי עטה – סיפור בשם "Derechos femeninos" (ספרדית: "אור נשי").
בעברית ראה אור בשנת 1966 הספר "חואנה דה איברבורו – מבחר יצירות", בתרגומה של ד"ר פנינה נוה, בהוצאת "עם הספר".
טרמינולוגיה אנטומיקה
טרמינולוגיה אנטומיקה (Terminologia Anatomica, בראשי תיבות: TA) הוא תקן בין-לאומי למונחים באנטומיה אנושית. בשנת 2019 פורסמה גרסה עדכנית לתקן, המכונה TA2. הגרסה פורסמה תחת רישיון Creative Commons.
טרמינולוגיה אנטומיקה נוצר בידי שהוקמה על ידי הפדרציה הבין-לאומית של ארגוני האנטומיסטים.
היסטוריה
ב-1955 נוצר לראשונה תקן למינוח אנטומי המקובל על הפדרציה הבין-לאומית של ארגוני האנטומיסטים. התקן שכונה נומינה אנטומיקה כלל 5,640 מונחים. הוא עודכן לפרקים ולאורך השנים יצא בשש מהדורות. התפתחויות מאוחרות יותר בתחום הרפואה, במיוחד בהליכים ניתוחיים ובמדעי המוח, יצרו צורך במונחים שחסרו בנומינה אנטומיקה.
בשנת 1998 יצא לאור הספר "טרמינולוגיה אנטומיקה", אשר התבסס על המהדורה החמישית של הנומינה אנטומיקה ושמר על המבנה שלו. בהשוואה לנומינה אנטומיקה שונה הטרמינולוגיה אנטומיקה במספר המונחים הגדול יותר שהוא מכיל, כ-7,500 מונחים של אנטומיה מקרוסקופית בלטינית, ולצידם המונחים באנגלית ואפונים. בנוסף, כלל התקן החדש חלוקה לשישה עשר פרקים המסווגים את המונחים לפי תפקוד ולפי אזורים בגוף. לכל מונח נוסף קוד שיוצר רשימה של מבנים הקשורים זה לזה.
החל משנת 2011, טרמינולוגיה אנטומיקה נגיש בצורה חופשית ברשת האינטרנט.
ב-2019 יצא עדכון גרסה המכונה TA2.
מטא-דאטה
מֵטָא דָאטָה (באנגלית: Metadata), בעברית מֵטָא-נתונים, הוא "מידע אודות המידע". מקור הקידומת מטא בשפה היוונית, ומשמעותה עשויה להיות: "על", "אחרי", "מעבר". הקידומת Meta עשויה לתאר גם משהו שהוא מעל המושג העוקב את קידומת זו, למשל: "מטאפיזי" הוא משהו שמעל לפיזי. באופן דומה המטא דאטה הוא מעל לנתונים, כלומר: מתאר את התכונות של הנתונים ברמת הפשטה גבוהה יותר.
באמצעות המטא דאטה ניתן לאתר זהות מופעים שונים של נתונים המאוחסנים במקומות שונים (למשל: בסיסי נתונים מסוגים שונים, קבצים שונים). במקרים רבים מימוש סכימות של Metadata נעשה במערכות מחשוב מודרניות באמצעות XML. נעשה שימוש שכיח לייצוג מטא דאטה גם בשפות SGML מבוססות תגים אחרות. כמו כן קיימים מוצרי תוכנה ייעודיים לטיפול במטא דאטה הנקראים Metadata Repositories.
מידע על מידע מתייחס בדרך כלל למערכות מחשוב אבל יכול להתייחס גם לעולמות תוכן אחרים. השימוש הנפוץ במטא דאטה הוא לצורך חיפוש: באמצעות המטא דאטה מחפשים פריטים התואמים אותו, למשל: חיפוש דפים באינטרנט שהכותרת שלהם כוללת נושא מסוים, אבל קיימים שימושים רבים אחרים כגון: הדפסה של מדריכים לפי נושאים, הפקת סטטיסטיקות של שימוש בפריטים לפי מאפיינים. שימושים נוספים למטא דאטה הם במסגרת מימוש ארכיטקטורות כלל ארגוניות (Enterprise Architectures) כגון: SOA, תפיסות מתקדמות בניהול מידע בארגון, כגון: EII ומודלים מתקדמים של טכנולוגיות Web.
דוגמאות לשימוש במטא דאטה
המאמר של טים ברי מבהיר את המושג באמצעות דוגמאות מעולמות תוכן שונים להן מטא דאטה משותף.
הוואה ברזילאית
הוואה ברזילאית (שם מדעי: Hevea brasiliensis; קרויה גם עץ הגומי ולעיתים גם קאוצ'וק) היא עץ המהווה את המקור העיקרי לגומי טבעי.
היסטוריה
ההוואה הברזילאית גדלה פרא ביערות ברזיל, באגן האמזונאס, בעיקר מדרום לנהר. השימוש בעץ היה ידוע לאינדיאנים בני המקום והם יצרו מוצרים שונים מהלטקס. חוקר הטבע הצרפתי שארל מארי דה לה קונדמין (Condamine) הבחין בעץ ובאופן שימושו וכבר ב-1745 הביא כמות קטנה מהלטקס לאירופה ופרסם מחקר מקיף אודותיו. ב-1770 הובא הגומי לראשונה לאירופה, כחומר גלם למחקים.
יצוא זרעי עצי ההוואה הברזילאית מברזיל נאסר, אולם קצינים בריטיים הצליחו להבריח מספר זרעים וזרעו אותם במושבות במזרח הרחוק. עם התבגרות המטעים בראשית המאה ה-20 קמה לראשונה תחרות לגומי הברזילאי.
תיאור העץ
ההוואה הברזילאית משתייכת למין הוואה, ממשפחת החלבלוביים. חשיבותה הכלכלית העיקרית נובעת משרף הלטקס, נוזל חלבי לבנבן, המצוי בעיקר בשיפת העץ, וממנו מייצרים גומי. אזור הגידול של ההוואה הברזילאית הוא באקלים טרופי - בעיקר ביערות הגשם של ברזיל, והיא איננה סובלת קרה או כפור. החל מראשית המאה ה-20 מגדלים את העץ גם באזורים הטרופיים של דרום-מזרח אסיה - בתאילנד, וחצי האי המלאי. בטבע מגיעים העצים עד לגובה של יותר מ-40 מטרים, אולם במטעים מוגבל גובהם לכ-24 מטר, שהוא הגובה האופטימלי לייצור הלטקס. בטבע גדלים העצים בצפיפות נמוכה של כ-28 עצים בקילומטר רבוע.
איסוף הלטקס
כאשר העצים הם בני שש שנים ניתן להתחיל באיסוף הלטקס. חתכים מתבצעים בניצב לעורקי הלטקס שבעץ, תוך פגיעה מינימלית בעץ עצמו. את השרף אוגרים בדליים קטנים הנתלים מתחת לחתכים אלה.
שימושים נוספים
להוואה הברזילאית שימוש גם כעץ לרהיטים. שימוש זה נחשב כידידותי לסביבה מאחר שהוא אינו כרוך בכריתת עצים, שכן באלו נעשה שימוש רק לאחר שסיימו את תפקידם כיצרני לטקס.
מגפת הקורונה בשוודיה
מגפת הקורונה הגיעה לשוודיה ב-31 בינואר 2020, כשתושבת שוודיה שחזרה מווהאן נמצאה חיובית לנגיף. החל מ-26 בפברואר הופיעו בשוודיה מקרים רבים הקשורים לנסיעות. העברת המגפה בקהילה אושרה ב-9 במרץ במחוז סטוקהולם. מאז, אנשים בכל המחוזות בשוודיה נדבקו בנגיף. המוות הראשון כתוצאה מהמחלה דווח ב-11 במרץ בסטוקהולם.
הטיפול בהתפרצות
החוק השוודי מחייב כי סוכנות המומחים הרלוונטית, במקרה זה הסוכנות לבריאות הציבור צריכה לנקוט בפעולות כלשהן למניעת הנגיף. כך על פי המלצת הסוכנות: ב-11 במרץ ממשלת שוודיה הגבילה התכנסויות בהתאם לחופש ההתאגדות ל-500 איש כדי למנוע הדבקה בין משתתפים מאזורים שונים במדינה, וב-27 במרץ צמצמה את מספר המשתתפים ל-50 איש בלבד, וסגרה בתי ספר ואוניברסיטאות. בתי הספר היסודיים נותרו פתוחים, בין השאר כדי לאפשר לעובדי מערכת הבריאות לעבוד, ולהימנע ממצב שבו הם נאלצים להישאר בבית ולהשגיח על ילדיהם.
מדיניות זו לא הצליחה לבלום את התפשטות המגפה והחלה תחלואה רבה בבתי האבות במדינה.
הסוכנות לבריאות הציבור והממשלה פרסמו המלצות: לעבוד מהבית במידת האפשר, להימנע מנסיעות מיותרות במדינה, וכן להימנע לצאת מהבית במקרים של אנשים מעל גיל 70, או מי שנתגלו אצלו אפילו תסמינים מינימליים העלולים להיות COVID-19. בנוסף שונו תנאי חופשת מחלה על ידי הממשלה, ומשך הזמן שאפשר להישאר בבית ללא הוראת רופא הועלה משבעה ימים ל-21 יום.
בנאום שמסר בסוף אפריל הצהיר ראש הממשלה על מוקדי פניות אזרחים ועל ביטול אירועים ציבוריים.
ביוני, האחראי על מדיניות הטיפול במגפה, אנדרס טגנל, אמר כי האסטרטגיה גרמה ליותר מדי מקרי מוות. "ברור שיש פוטנציאל לשיפור במה שעשינו בשוודיה...", אמר. "אילו היינו נתקלים באותה מחלה, כשאנו יודעים מה שאנו יודעים עליה היום, אני חושב שבסופו של דבר היינו עושים משהו בין מה ששוודיה עשתה לבין מה ששאר העולם עשה", אמר טנגל לרדיו השוודי. "כן, אני חושב שהיינו יכולים לפעול טוב יותר מאיך שפעלנו, ברור". מוקדם יותר באותו השבוע אמר ראש הממשלה סטפן לוון כי הממשלה תפתח בחקירה סביב הטיפול במגפה. בהמשך פורסמו מסקנות לגבי אשפוזי בית ובתי אבות.
לפי פרופ' רן בליצר, "טנגל אמר שהם רצו להקטין את התחלואה כמה שאפשר והדבקות כמה שאפשר, כי המחלה קשה ויכולה להיות מסוכנת אצל צעירים והם לא רצו את זה, אבל נקטו גישות שמתאימות לשוודיה. צריך לדעת שבשוודיה 40% ממשקי הבית הם של בן אחד. כלומר, יש להם ריחוק חברתי מראש...". בתחילת יולי, ג'והן קרלסון, מנכ"ל סוכנות הבריאות הציבורית השוודית, אמר כי הנתונים הרשמיים האחרונים מראים כי שיעורי ההידבקות הכוללים "הולכים ומצטמצמים" וכמו כן "מספר החולים בטיפול נמרץ יורד." וכן אמר כי הירידה בשיעורי הזיהום "היא השפעה של הריחוק החברתי." לפי אוקספורד, מגבלות התנועה שהנהיגה שוודיה בסוף יוני היו מחמירות יותר מההגבלות בפינלנד ובנורווגיה. שתי מדינות שהטילו סגר ושחררו אותו.
מאז סוף יולי נשמרה בשוודיה רמה נמוכה של תחלואה בקורונה. היו שהטוענים ששוודיה פיתחה מידה מסוימת של חסינות העדר, אך עדיין לא ניתן לקבוע זאת בוודאות.
מעיל רוח (מערכת נשק)
Armoured Shield Protection - Active (בראשי תיבות: ASPRO-A), המכונה בצה"ל ובישראל מעיל רוח, ומשווקת בעולם בשם Trophy, היא מערכת הגנה אקטיבית לטנקים ורכב קרבי משוריין מתוצרת רפאל – מערכות לחימה מתקדמות (שפותחה בשיתוף פעולה עם אלתא), שתפקידה לגלות ולזהות בזמן אמת איומים מנשק נ"ט, להעריך את מסלול היירוט האופטימלי שלו, ולהשמיד אותו הרחק מהרכב שעליו מגנה המערכת. המערכת הפכה למבצעית ב־2009 ורשמה יירוט בכורה מבצעי מוצלח ב־2011. היא פעלה בהצלחה מלאה גם במבצע צוק איתן בשנת 2014 ויירטה בהצלחה הן רקטות נ"ט מטווח קצר והן טילי נ"ט מתקדמים ביותר כגון הקורנט. על ההישג, מפתחי המערכת קיבלו את פרס ביטחון ישראל לשנת 2014.
מגפת הקורונה בשוודיה
הטיפול בהתפרצות
בסוף בספטמבר, שוודיה שקלה הגבלות על סטוקהולם בשל עליה בתחלואה שם. באוקטובר תושבי אופסלה הונחו להימנע מכל מגע עם מי שמחוץ לתא המשפחה. בהמשך היו מקומות נוספים שהונחו כך בהתאם לצורך. במהלך אוקטובר הוחלט להשוות בין ההנחיות לבני 70 ומעלה לבין ההנחיות לשאר האוכלוסייה בגלל סיבות שונות, כולל מצב התחלואה הנוכחי ביחס לתחילת המגפה. כמו כן, פורסמו כללים חדשים שהתירו אירוע תרבות וספורט הכוללים 300 איש מאז 1 בנובמבר תחת מגבלת ריחוק של מטר. במקביל בוטל הפטור ממגבלת ההתקהלות של 50 איש שניתן למסעדות ולמועדונים בספטמבר.
מעיל רוח (מערכת נשק)
מערכת "מעיל רוח" היא מערכת הגנה אקטיבית "קשה" הכוללת הן מערכות שיבוש והן מיירטים פיזיים, שמשמידים את האיום לפני שזה פוגע בטנק. מערכות המשנה לגילוי ולהתרעה מורכבות ממספר חיישנים, מכ"ם חיפוש וארבעה לוחות "אנטנה" המורכבים מסביב לרכב כדי לספק הגנה מלאה מכל הכיוונים. תהליך היירוט מתבצע אך ורק אם המערכת מזהה שהאיום יפגע ברכב. קיימים שלשה דגמים למעיל רוח. הדגם הראשון הסטנדרטי לטנקים, הדגם השני לנגמ"שים קל בכ־40% מהדגם הרגיל, והשלישי שמשקלו 200 ק"ג לרכבים גלגליים ממוגנים כדוגמת ג'יפי דוד הצה"ליים. עלות המערכת הרגילה לטנק בודד נאמדה בכ־300,000 דולר.
מגפת הקורונה בשוודיה
הטיפול בהתפרצות
על רקע עליה בתחלואה, עד 10 בנובמבר, ב-13 מתוך 21 אזורים הומלץ לעבוד מהבית, להימנע מתחבורה ציבורית ולהגביל ככל האפשר את האינטראקציה החברתית מחוץ למשפחה. הוחלט על איסור על הגשת אלכוהול בפאבים ובברים לאחר השעה 22:00.
מעיל רוח (מערכת נשק)
קליטת המערכת בצה"ל והפיכתה למבצעית
מערכת ה־Trophy הוצגה לראשונה בתערוכת LIC 2005 בישראל במרץ 2005.
מגפת הקורונה בשוודיה
הטיפול בהתפרצות
החל מ-10 בינואר, נחקק חוק חדש שאיפשר הטלת הגבלות כמו סגירת חנויות, מסעדות או תחבורה ציבורית לחלוטין. במסגרתו, הוגבלו מספר הנוכחים בחנויות ובמכוני הכושר. בסוף 2020 החלה מגמה של עליה בתמותה ובתחלואה היומית. כמות הנפטרים עברה את 10000. לרוב היה תת-דיווח של התמותה ביום הפרסום. כמות המתים שפורסמה עודכנה באיחור של ימים או שבועות. בפברואר, התמודדה הממלכה עם הופעת זן הקורונה שמקורו בריטניה בהמשך נסגרו מוקדם המסעדות ובתי הקפה. בתחילת מרץ נוספו הגבלות בכמה מקומות. בסוף מרץ, סוכנות הבריאות המליצה לממשלה על שלושה שלבי הקלות. במקביל הוארכו ההנחיות. בפועל, הוחלט שהקלות יחלו ביוני 2021.
מעיל רוח (מערכת נשק)
קליטת המערכת בצה"ל והפיכתה למבצעית
בשנת 2006 המערכת עדיין לא הייתה מבצעית, אף על פי שעברה בהצלחה מבחני שדה. ב־19 ביוני 2007 דווח שצה"ל ירכוש 100 מערכות Trophy ויתקין אותן על טנקי מרכבה סימן 4 החל מ־2008. ב־2009 הותקנה המערכת לראשונה על מחלקת טנקים באחת מחטיבות חיל השריון הישראלי. באוגוסט 2009 הכריז מפקד זרוע היבשה, אלוף אבי מזרחי, על הפיכת המערכת למבצעית (בעקבות ניסויים מוצלחים) ועל הצטיידות בשלב הראשון של חטיבת שריון ב"מעיל רוח". בכך נהפכה המערכת למערכת ההגנה האקטיבית הקשה המבצעית הראשונה בישראל.
9K22 טונגוסקה
9K22 טונגוסקה (ברוסית: Тунгуска, בקוד דיווח נאט"ו: SA-19 Grison) היא מערכת רוסית משולבת של תותחים וטילי קרקע-אוויר, טקטית וניידת נגד כלי טיס וטילי שיוט. המערכת נועדה לתת הגנה ביום ובלילה לגדודי חי"ר ושריון כנגד מטרות מנמיכות טוס וטילי שיוט. מערכת הטונגוסקה קיבלה את הציון 2K22, אך הצבא משתמש בציון 9K22 וזהו הציון היותר נפוץ.
מעיל רוח (מערכת נשק)
קליטת המערכת בצה"ל והפיכתה למבצעית
בספטמבר 2010 נבחרה ה־Trophy Light, נגזרת קלה יותר של "מעיל רוח", לשמש כמערכת ההגנה האקטיבית של שריוניות M-ATV האמריקאיות (יחד עם TRAPS של טקסטרון).
מגפת הקורונה בשוודיה
הטיפול בהתפרצות
ב-3 מאי 2021 הודיע הממונה על חיסון הציבור, מגנוס טיברי, כי "בימים הקרובים יחלו לחסן בשוודיה את כל האוכלוסייה מעל גיל 18", אף שלא נקט בתאריך ספציפי. אמירה זו באה בעקבות מלאי חיסונים שנותרו ללא ביקוש באזורים שונים בשוודיה. כך למשל, בעיריות סביב ארכיפלג סטוקהולם, שנפגעו קשות בגל הראשון והשני, הוזמנו בין 5–15 אחוזים בלבד ממנות החיסון הקיימות לשבוע הקרוב. ב-19 במאי מספר המחוסנים במלואם עבר את המיליון (12.5 אחוזים מהאוכלוסייה הבוגרת), ו-3.3 מיליון קיבלו לפחות מנת חיסון אחת מתוך שתים.
9K22 טונגוסקה
היסטוריית פיתוח
פיתוח המערכת החל בשנת 1970 לבקשת משרד ההגנה הסובייטי. משרד התכנון KBP בטולה שברוסיה החל לפתח תותח נ"מ 30 מ"מ שיהווה תחליף לתותח ה-23 מ"מ שהותקן על גבי מערכת ה-ZSU-23-4.
מעיל רוח (מערכת נשק)
קליטת המערכת בצה"ל והפיכתה למבצעית
בדצמבר 2010 צה"ל ניסה את המערכת בהצלחה בירי טיל נגד טנקים ללא רש"ק לעבר טנק מאויש. ביוני 2012 הודיע צה"ל על סיום הטמעת מערכת "מעיל רוח" בחטיבה 401 וכעת כל טנקי החטיבה מצוידים במערכת. כדי לסיים את הטמעת המערכת ערכה החטיבה, בשיתוף כוחות הנדסה קרבית, אימון גדול עם המערכת החדשה.
מגפת הקורונה בשוודיה
הטיפול בהתפרצות
בנובמבר קודם תו ירוק בחללים סגורים. בדצמבר נוספו הגבלות בתחבורה ובמקומות נוספים. במקביל קודם חיסון במנת דחף של חיסון נגד COVID-19. ב-21 בדצמבר הודיעה הממשלה כי ההנחיות וההמלצות יהודקו. כל העובדים שעבודתם מאפשרת זו, יידרשו לעבוד מהבית, ויהודקו הנחיות הריחוק הפיזי והגבלות על התקהלות. ההגבלות החדשות ישמו את השלב השני של תוכנית הגבלות בת שלושה שלבים, שעליה הודיעה הממשלה בתחילת דצמבר 2021. מ-23 בדצמבר, אנשים נקראו לעבוד מהבית, אירועים ציבוריים עם בין 20 ל-500 משתתפים יצטרכו להושיב את הקהל ואירועים עם קהל גדול יותר יצטרכו הוכחת התחסנות.
9K22 טונגוסקה
היסטוריית פיתוח
הפרויקט, שקיבל את השם "טונגוסקה", בא בתגובה לכניסת מטוסי תקיפה קרקעית חדשים כדוגמת ה-A-10 ת'נדרבולט II, שהתגלו כעמידים במיוחד כנגד פגזי ה-23 מ"מ. מחקרים שנערכו הדגימו כי לתותח 30 מ"מ ידרש פי 3-2 פחות זמן להרס מטרה מאשר לתותח 23 מ"מ. כמו כן פגזי 30 מ"מ בעלי הסתברות להרג גבוהים פי 1.5 ובעלי טווח ארוך יותר (4 ק"מ לעומת 2 ק"מ) מאשר פגזי ה-23 מ"מ.
מעיל רוח (מערכת נשק)
קליטת המערכת בצה"ל והפיכתה למבצעית
ב־2016 הושלמה הסבתה של חטיבה 7 מטנקי מרכבה סימן 2 לטנקי מרכבה סימן 4מ המצוידים ב"מעיל רוח". ביולי 2016 השלימה מנהלת טנק המרכבה במשרד הביטחון גם את העברת הפלוגה הראשונה של נגמ"שי נמ"ר עם "מעיל רוח" לצה"ל ובתוך כך הודיעה על שילובה של המערכת גם הנמ"ר ההנדסי, שנכנס לשירות בחיל ההנדסה הקרבית, כולל את "מעיל רוח".
מגפת הקורונה בשוודיה
הטיפול בהתפרצות
בפברואר 2022, הודיעה הממשלה על סיום הגבלות הקורונה במדינה.
9K22 טונגוסקה
היסטוריית פיתוח
הפיתוח הראשוני הסתיים בשנת 1973, ואבטיפוס פותח בשנת 1976. בדיקות ואבלואציה למערכת נעשו בשנים 1981-1980. המערכת נכנסה רשמית לשירות בשנת 1982, והדגם שקיבל את הציון 2K22/2S6 צויד ב-4 טילים מוכנים לשיגור בעמדת הירי (2 טילים בכל צד).
לאחר ייצור סדרתי מוגבל של ה-9K22, דגם מתקדם יותר, 2K22M/2S6M או "טונגוסקה-M", נכנס לשירות בשנת 1990. הדגם המשודרג כלל 8 טילים מוכנים לשיגור (4 טילים בכל צד), מערכת בקרת אש משופרת וכן היא הייתה בעלת אמינות כללית גבוהה יותר.
מעיל רוח (מערכת נשק)
קליטת המערכת בצה"ל והפיכתה למבצעית
המערכת הייתה אמורה לפועל גם על הנגמ"ש הגלגלי – "איתן", אך באוגוסט 2019 פרסם משרד הביטחון כי החליט להצטייד במאות מערכות "חץ דורבן" כהגנה על נגמ"שי האיתן ודחפורי ה-D9 של צה"ל.
9K22 טונגוסקה
היסטוריית פיתוח
הטונגוסקה עברה שדרוג נוסף, כאשר בשנת 2003 נכנסה לשירות בצבא הרוסי מערכת ה-2K22M1 או "טונגוסקה-M1". המערכת החדשה הציגה טילי 9M311-M1 חדישים שאפשרו למערכת המשודרגת לפגוע במטרות קטנות כמו טילי שיוט. שיפורים נוספים במערכת כללו עמידות גבוהה יותר כנגד אמצעי נגד א"א, הגדלת הטווח המקסימלי ל-10 ק"מ במקום 8 ק"מ, שיפור העקיבה האופטית והדיוק ושיפור תיאום בקרת האש בין חלקי הסוללה השונים והפיקוד. סך הכל מערכת ה-2K22M1 בעלת יעילות מבצעית הגבוהה פי 1.5-1.3 מאשר מערכת ה-2K22M.
מעיל רוח (מערכת נשק)
קליטת המערכת בצה"ל והפיכתה למבצעית
בנובמבר 2016 הודיע משרד הביטחון על רכישת מאות מערכות בהיקף של מאות מיליוני שקלים. ב־2017 אמר מפקד זרוע היבשה האלוף קובי ברק שצה"ל הזמין כאלף מערכות "מעיל רוח", וחלקן יותקנו גם על טנקי מרכבה סימן 3ד של חטיבה 188. ב־2021 הוסבה חטיבה 188 למרכבה סימן 4מ 400 הכולל גרסה משופרת של "מעיל רוח" ומערכת צי"ד.
9K22 טונגוסקה
תיאור המערכת
מערכת שלמה או סוללה מורכבת מ-6 רק"מים מדגם 2S6, מצוידים בטילי קרקע-אוויר מדגם 9M311 ובשני תותחי 30 מ"מ מדגם 2A38M. התצורה הכללית דומה לזו של ה-ZSU-23-4 עם צריח מרכזי גדול בו מאוחסנת התחמושת, החיישנים ו-3 אנשי צוות: המפקד, התותחן ומפעיל המכ"ם. הנהג נמצא בחלק השמאלי הקדמי של החלל כאשר מימינו נמצאת טורבינת גז, והמנוע נמצא בחלק האחורי של החלל.
מעיל רוח (מערכת נשק)
קליטת המערכת בצה"ל והפיכתה למבצעית
בתחילת ההצטיידות ב"מעיל רוח" פורסם כי התקנתו דורשת יציקת צריחים חדשים, ושרק טנקים חדשים היוצאים מפס הייצור יקבלו את המערכת. הטנקים עם המערכת עליהם קיבלו את הציון מרכבה סימן 4מ. בהמשך התברר שהיה מדובר בהטעייה מכוונת (דיסאינפורמציה) ושניתן להתקין את המערכת גם על טנקים ישנים מדגמי סימן 3ד וסימן 4, שלהם שריון מודולרי, וזאת באמצעות החלפת מודול השריון המתאים. למרות זאת, טנקי מרכבה סימן 4 שעליהם מותקנת "מעיל רוח" עדיין מכונים "סימן 4מ" גם על ידי צה"ל וגם על ידי כלי התקשורת (כולל אלו העוסקים בצבא וביטחון).
9K22 טונגוסקה
תיאור המערכת
כאשר מחברים בין מכ"ם רכישת מטרות פרבולי, הנמצא בחלק האחורי של הצריח, לבין מכ"ם עקיבת מטרות מונו-פולסי, הנמצא בקדמת הצריח, מקבלים את מערכת המכ"ם 1RL144 (נאט"ו: Hot Shot).
מעיל רוח (מערכת נשק)
פעילות מבצעית בצה"ל
ב־1 במרץ 2011 יירטה המערכת לראשונה רקטת RPG-7 ששוגרה מרצועת עזה לעבר טנק ישראלי סמוך לניר עוז.
9K22 טונגוסקה
תיאור המערכת
צמד תותחי 2A38M בקוטר 30 מ"מ מצוידים ב 700 פגזים מסוגים שונים. התותחים מגיעים לקצב אש של 2,500 פגזים לדקה וטווחם מגיע עד 4 ק"מ. התותחים בשילוב הטילים יכולים ליירט מטרות מנמיכות טוס ביותר, כטב"מים ואף טילי שיוט בגובה שאינו נמוך מ-15 רגל (כחמישה מטרים מעל פני הקרקע).
מעיל רוח (מערכת נשק)
פעילות מבצעית בצה"ל
ב־20 במרץ 2011 נורה טיל נ"ט אל עבר טנק מדגם מרכבה סימן 4מ שעסק בפעילות מבצעית בשטח ישראל לאורך גדר המערכת של רצועת עזה. המערכת זיהתה את הירי, אבל קבעה שהוא לא מסכן את הטנק ולא בוצע יירוט של הטיל התוקף. המערכת העבירה מידע על הירי לצוות הטנק שהשיב באש אל עבר מקור הירי וזיהה פגיעה.