cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גביע ערי הירידים
גביע אופ"א
בעונת 1971/1972 הטורניר עבר לשליטתה של אופ"א והוקם מחדש, עם גביע חדש, כגביע אופ"א. על ידי החלפת הגביע, שינוי שם המפעל ושינוי דרכי הקבלה לטורניר זה, באה החותמת הסופית לסיומו של מפעל גביע ערי הירידים. ב-22 בספטמבר 1971 נערך משחק הוקרה בין האלופה האחרונה של המפעל, לידס יונייטד לבין ברצלונה, הקבוצה שזכתה במפעל במספר הרב ביותר של פעמים-שלוש. משחק זה, נערך כדי להחליט מי תהיה הקבוצה שתחזיק בגביע לאחר שהמפעל נגמר סופית. בסופו של דבר זכתה ברצלונה בגביע לאחר ניצחון 2-1.
וושינגטון הייטס (מנהטן)
היסטוריה מוקדמת
ב-1856 נבנתה הבית הראשונה באתר פורט וושינגטון. מעון Moorewood היה שם עד שנות השמונים של המאה התשע עשרה. הנכס נרכש על ידי ריצ'רד קרמן ונמכר לג'יימס גורדון בנט לאחוזת קיץ בשנת 1871. צאצאי בנט העבירו את האדמה לעיר כדי להקים בה פארק לכבוד המאהל של מלחמת העצמאות של ארצות הברית. פארק בנט הוא חלק מהאדמה ההיא. לוציוס צ'יטנדן, סוחר מניו אורלינס, בנה בית בקרקע שקנה בשנת 1846, ממערב למה שכיום שדרות קבריני ורחוב מערב 187. מקום זה היה ידוע בשם אחוזת צ'יטנדן משנת 1864. ק. פ. באקינג קרא את ביתו הסמוכה לנהר הדסון פינהורסט, שם ששורד עד היום כשדרת פינהורסט.
סדרת הרכסים המשקיפה על ההדסון היו אתרי וילות במאה ה-19, כולל רכושו הרחב של ג'ון ג'יימס אודובון.
באזור שבין הרחובות 190 ל-192 היה אי פעם פארק השעשועים פורט ג'ורג', פארק שעשועים, משנת 1895 עד 1914. האתר שלו הוא כיום פינת ישיבה בפארק הייברידג', שהוצב בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
ראשית ואמצע המאה ה-20
בתחילת המאה ה-20 החלו לקצוץ את היער כדי לפנות מקום לבתים. בצוקים שמהווים כיום פארק פורט טריון, ישב אחוזתו של קורנליוס קינגסלי גאריסון בילינגס, נשיא בדימוס של חברת קולה וגז בשיקגו. הוא רכש 100,000 מטר מרובע ובנה את Tryon Hall, בית בסגנון לואי ה-14 בעיצובו של גאס לואל. הייתה בו כניסה מהנרי הדסון פארקוויי, גבוה 15 מטר ועשוי מגרניט מיין. בשנת 1917, מכר בילינגס את האדמות לג'ון ד. רוקפלר, הבן במחיר של 35,000 דולר לאקר. Tryon Hall נשרף באש בשנת 1925.
בתחילת המאה העשרים התחילו מהגרים מאירלנד להתגורר בוושינגטון הייטס. יהודי אירופה שברחו מהנאצים בשנות ה-30 ושנות ה-40 גם התיישבו בשכונה. יוונים החלו לעבור לוושינגטון הייטס בשנות העשרים של המאה העשרים, והשכונה הייתה נקראת "אסטוריה של מנהטן" בשנות ה-50 וה-60. מהגרים דומיניקנים החלו להגיע בשנות ה-80, ווושינגטון הייטס הייתה מוקד הגולה הדומיניקנית בארצות הברית.
פורט טריון
במהלך מלחמת העולם הראשונה עולים מהונגריה ופולין עברו לגור ליד האירים. כשגדלה הנאציזם בגרמניה, יהודים ברחו. בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20, התיישבו יותר מ-20,000 פליטים מגרמניה בוושינגטון הייטס.
נראה כי תחילתו של קטע זה בוושינגטון הייטס כשכונה בתוך שכונה החלה בערך בתקופה זו, בשנים שלפני מלחמת העולם השנייה. חוקר אחד מתייחס לאזור בשנת 1940 בשם "מבצר טריון" ו"אזור פורט טריון". בשנת 1989 כתב סטיבן מ. לוונשטיין, "המרחק החברתי הגדול ביותר היה בין האזור בצפון-מערב, דרומית לפארק פורט טריון, שהיה, ונשאר, החלק היוקרתי ביותר... ההבדל הזה כבר קיים בשנת 1940, המשיך ללא הפוגה עד שנת 1970, ועדיין היה מורגש בשנת 1980... " לוונשטיין הגדיר את פורט טריון כהאזור שממערב לברודוויי, ממזרח להדסון, צפונית לרחוב 181, ודרומית לרחוב דיקמן, הכולל את פארק פורט טריון. הוא כותב, "בתוך אזור וושינגטון הייטס (בין רחוב 155 לרחוב דייקמן) היה גם הבדל פנימי לא מבוטל. ככל שהולכים יותר צפונה ומערבה, השכונה יוקרתית יותר..."
פרנקפורט על נהר הדסון
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה כונתה השכונה בשם פרנקפורט על נהר הדסון בגלל האוכלוסייה הצפופה של יהודי גרמניה שהתיישבו בה. מספר גדול מאוד של פליטי גרמניה שהתיישבו במקום הגיעו מפרנקפורט, וחלקם אף ייסדו בשכונה קהילת המשך לקהילת האם בפרנקפורט בשם קהל עדת ישורון, מה שהוליד אולי את השם החדש. באף שכונה אחרת בעיר לא היו כל כך הרבה יהודים גרמנים, אשר יצרו שם עולם גרמני מרכזי משלהם בשנות ה-30.
בשנת 1941 פרסמו את ה-Aufbau Almanac, מדריך לחיים בארצות הברית שהסביר את המערכת הפוליטית האמריקאית, חינוך, מערכת הביטוח, סניף הדואר וספורט. לאחר המלחמה עזר אופאבאו למשפחות שהתפזרו בקרבות אירופה להתחבר מחדש באמצעות פרסום רשימת שמות הניצולים. המשרדים של אאופבאו עברו בסופו של דבר לשכונת האפר ווסט סייד. העיתון כמעט פשט את הרגל בשנת 2006, אך נרכש על ידי Jewish Media AG, והוא קיים כיום כמגזין חדשות חודשי. משרדי המערכת שלה נמצאים כעת בברלין, אך יש לה כתב בעיר ניו יורק.
כאשר גדלו ילדי המהגרים היהודים בשכונה, הם נטו לעזוב את השכונה, ולעיתים, את העיר עצמה. בשנת 1960, היוו יהודי גרמניה רק 16% מהאוכלוסייה בפרנקפורט על נהר הדסון. השכונה הפכה להיות פחות יהודית בשנות ה-70 של המאה ה-20 עם הגירתם של יוצאי ברית המועצות. לאחר ההגירה הסובייטית, משפחות מהקריביים, ובמיוחד פוארטו ריקו והרפובליקה הדומיניקנית, הפכו את השכונה לביתם. כל כך הרבה דומיניקנים גרים בוושינגטון הייטס כי מועמדים לנשיאות קמפיין הרפובליקה הדומיניקנית מגיעים למצעדים בשכונה. אפרו-אמריקאים החלו לעבור לשם בשנות השמונים, ואחריהם קבוצות אחרות. "פרנקפורט על ההדסון" כבר לא תיאר את השכונה.
פשע וסמים בשנות ה-80
בשנת 2011 היו בוושינגטון הייטס בין שיעורי הפשע המדווחים הנמוכים ביותר בשכונות במנהטן, אם כי פעם היה העניין שונה לחלוטין.
בשנות השמונים הושפעה השכונה בצורה קשה ממגפת הקוקאין, כמו שאר העיר ניו יורק. בשנת 1989 כינה הניו יורק טיימס את השכונה, "בירת הקראק של אמריקה".
התחדשות עירונית, ג'נטריפיקציה ושיעורי פשע נמוכים יותר
ככל שסחר הקראק התמעט, הפשיעה נפלה בשנים שלאחר מכן. מעצרם של שוטרים המעורבים בסחר בסמים שינה את השכונה באופן דרמטי. אנשים נעצרו גם בגלל פשעי איכות חיים. בשנת 2018, בשני המחוזות היו שני מקרי רצח משולבים. הפשיעה ירדה ממעל 10,000 אירועים שדווחו באזור מחוז 34 בשנת 1990, לכמעט 2,000 תקריות בסך הכל בשני המתחמים בשנת 2018.
בשנת 2011, וושינגטון הייטס הייתה השכונה הרביעית הכי בטוחה במנהטן, על פי ניתוח אחד של רישומי המשטרה.
גאוגרפיה
בעבר, השכונה נגדרה להגיע דרומה עד לרחוב 133, השימוש המודרני מגדיר את השכונה כפועל צפונה מרחוב 155 עד אינווד.
מיקודי הדואר של וושינגטון הייטס הם 10032, 10033, ו-10040.
בחלק וושינגטון הייטס, בסמוך לשדרת פינירסט ורחוב 183 בפארק בנט, נמצא לוח המסמן את הגובה הטבעי הגבוה ביותר של מנהטן, 81 מטר מעל פני הים, במקום שישב פורט וושינגטון, מחנה מלחמת העצמאות של ארצות הברית של הגנרל ג'ורג' וושינגטון וחייליו, על שמם נקראת וושינגטון הייטס.
סמל אריתריאה
סמל אריתריאה הוצג ב-24 במאי 1993, ביום הכרזת העצמאות של אריתריאה. בסמל מופיע גמל, מוקף בזר של ענפי זית. בתחתית מופיעים שמות המדינה בשפות הרשמיות - מימין בערבית, במרכז באנגלית ובצד שמאל - בתיגרינית.
סדרת פיבונאצ'י
במתמטיקה, סדרת פיבונאצ'י (Fibonacci) היא הסדרה ששני איבריה הראשונים הם 1,1 וכל איבר לאחר מכן שווה לסכום שני קודמיו. בהתאם לכך, איבריה הראשונים של הסדרה הם:
איברי הסדרה נקראים "מספרי פיבונאצ'י".
למעט הסדרות החשבוניות וההנדסיות, ושילובים שלהן, סדרת פיבונאצ'י היא הדוגמה הפשוטה ביותר לסדרה המוגדרת ברקורסיה. בניסוח פורמלי יותר, הגדרה רקורסיבית של הסדרה ניתנת על ידי תנאי ההתחלה, ונוסחת הנסיגה.
למספרי פיבונאצ'י יש תכונות רבות הנחשבות למעניינות. ספרים שלמים נכתבו עליהם ואף קיים כתב עת מתמטי, The Fibonacci Quarterly, שמוקדש כולו לתגליות במספרי פיבונאצ'י והכללות שלהם. כמו כן, נוסדה אגודת פיבונאצ'י שמטרתה לגלות מופעים חדשים של סדרת פיבונאצ'י.
סדרת פיבונאצ'י יוצרת גם את שבלול פיבונאצ'י, אם נצייר ריבועים שהצלעות שלהם הם מספרי פיבונאצ'י ונעביר קשתות בין קודקודיהם ייווצר שבלול המכונה שבלול פיבונאצ'י.
מספרי פיבונאצ'י ויחס הזהב
היחס בין שני איברים עוקבים של סדרת פיבונאצ'י שואף ליחס הזהב: מספר אי-רציונלי שערכו ...1.61803398, כפי שהראה לראשונה יוהאנס קפלר. יחס הזהב מושג בקירוב טוב כבר באיבר ה-11 של סדרת פיבונאצ'י:
ובאיבר ה-16 הדיוק משתפר לרמה של 5 ספרות אחרי הנקודה העשרונית:
תכונה זו אינה מפליאה אם מציגים את יחס הזהב כשבר המשולב:.
חלק סופי משבר אינסופי זה הוא יחס בין שני מספרי פיבונאצ'י עוקבים, אם קוטעים את החישוב במקום המתאים. לדוגמה, עבור האיברים 3 ו-5 השבר מקבל את הערך 1.666:
הצגה גאומטרית של מספרי פיבונאצ'י
אחת מההצגות הגאומטריות של הסדרה מתחילה בריבוע שאורך צלעו 1, כגודל האיבר הראשון, ומתווספים לו ריבועים באופן הבא:
לריבוע הראשון מתווסף ריבוע נוסף בגודל 1x1. שני הריבועים יוצרים מלבן שרוחבו 1 ואורכו 2 - כגודל שני האיברים F2 ו-F3.
בשלב הבא נוסיף ריבוע בגודל 2x2, ונקבל מלבן בגודל 2x3. תוספת של ריבוע בגודל 3x3 תוביל למלבן בגודל 3x5. התוצר של הבנייה על ידי הוספת ריבוע שצלעו כאיבר פיבונאצ'י מביאה למלבן שצלעותיו הן שני איברי פיבונאצ'י עוקבים.
בהמשך הבנייה, המלבנים מתקרבים יותר ויותר למלבן הזהב, שהוא מלבן שהיחס בין צלעותיו הוא יחס הזהב - 1.618 בקירוב. ליחס הזהב ולמלבן הזהב מופעים שונים בטבע, באדריכלות ובאמנות.
סדרת לוקאס
סדרה דומה לסדרת פיבונאצ'י היא סדרת לוקאס. הסדרה מוגדרת על ידי:
L_1=1
L_2=3
סדרת פיבונאצ'י וסדרת לוקאס הן סדרות מהסוג הבא:
לכן.
ישנה עוד נוסחא המקשרת בין שתי הסדרות:
בנוסף, בדומה לנוסחא הכללית של סדרת פיבונאצ'י
גם לסדרת לוקאס יש נוסחא כללית:
תכונות מודולריות של סדרת פיבונאצ'י
אחת הסיבות לחשיבותה של סדרת פיבונאצ'י בתורת המספרים היא ההתנהגות המעניינת של השאריות שלה בחלוקה למספר ראשוני קבוע. לדוגמה,
כאשר מתבוננים בסדרה מודולו כל מספר טבעי m, היא יכולה לקבל רק מספר סופי של ערכים, ולכן אין תימה שהסדרה מחזורית. כאשר בוחנים את הסדרה מודולו מספר ראשוני p, ישנם ארבעה מקרים: ראשית, מודולו p=2, סדרת השאריות היא ומחזורה 3. מודולו p=5 המחזור הוא 20. כאשר \ p\neq 5, המספר מקיים, כאשר המקדם הוא סימן יעקובי, השווה ל-1 אם 5 הוא שארית ריבועית מודולו p (זה קורה כאשר p מסתיים בספרות 1,4,6 או 9), ול־1- אחרת. אם 5 הוא שארית ריבועית אז וכן, וכך אפשר להוכיח שמחזור הסדרה מחלק את p-1. אם 5 איננו שארית ריבועית אז ו-, ובמקרה זה  (החישוב נובע מן התכונה ), והמחזור מחלק את \ 2(p+1). תכונות אלה של סדרת פיבונאצ'י משמשות במבחני ראשוניות (ראו גם סדרת לוקאס).
לכל מספר טבעי m, אורך המחזור של סדרת פיבונאצ'י מודולו m הוא לכל היותר 6m. אורך המחזור הוא 6m אם ורק אם m שווה לכפליים חזקה של 5.
משפט זקנדורף
כל מספר טבעי ניתן להצגה בצורה יחידה כסכום של מספרי פיבונאצ'י שונים שאין ביניהם שניים עוקבים (סמוכים זה לזה בסדרה). הצגה זו נקראת הצגת זקנדורף, על שמו של הרופא הצבאי הבלגי אדואר זקנדורף (1901-1983), שהיה מתמטיקאי חובב והוכיח שהיא אכן תמיד קיימת.
את הצגת זקנדורף אפשר למצוא באמצעות אלגוריתם חמדן. מכיוון שכל מספר פיבונאצ'י עשוי להופיע בסכום לכל היותר פעם אחת, ההצגה המתקבלת נראית כמו הצגה בינארית: הספרה '1' במקום ה-n מסמנת שמספר פיבונאצ'י F_{n+1} משתתף בסכום, וספרת '0' מציינת שהמספר אינו משתתף. למשל הצגת זקנדורף של מאה היא:.
חידות שסדרת פיבונאצ'י היא פתרונן
בספר החשבונייה מספרי פיבונאצ'י מופיעים בהקשר לחידה העוסקת בארנבים. על-פי החידה זוג ארנבים צעיר הופך לאחר שנה לזוג ארנבים מבוגר. לצורך החידה הארנבים לא מתים אף פעם. זוג ארנבים מבוגר בכל שנה מוליד זוג ארנבים נוסף. מתחילים מזוג ארנבים צעיר אחד, כמה זוגות ארנבים יהיו מעתה כל שנה?
הפתרון לחידה הוא סדרת פיבונאצ'י. הסדרה מופיעה גם כפתרון לחידות קומבינטוריות רבות. לדוגמה, דבורה יכולה להיכנס לכוורת שבאיור דרך המשושה המסומן ב־1, או דרך המשושה המסומן ב־2. הדבורה יכולה לעבור ממשושה מסוים לשכנו, בתנאי שמספרו של המשושה החדש גדול ממספרו של המשושה בו היא נמצאת. בכמה דרכים שונות יכולה הדבורה להגיע למשושה ה־n?
גם הפתרון לחידה זו הוא סדרת פיבונאצ'י, מפני שיש להסתכל על המהלך הראשון, במהלך הראשון יכול האדם לעלות שלב אחד או שניים, אם יעלה שלב אחד - אזי מספר האפשרויות הנותרות יהיה בדיוק כמספר האפשרויות לעלות n-1 שלבים, ואם יעלה 2 שלבים יהיה מספר האפשרויות הנותרות כמספר האפשרויות לעלות n-2 שלבים.
נוסחה ישירה לאברי הסדרה
אפשר לקבל את אברי הסדרה בצורה ישירה על פי הנוסחה כאשר  הם הפתרונות של המשוואה המאפיינת את יחס הזהב. יש המייחסים לאדוארד לוקאס את גילוי הנוסחה. אולם הנוסחה הייתה ידועה כבר לז'אק פיליפ מארי בינה בשנת 1843, ואולי אף ללאונרד אוילר ב-1765 ואפילו לאברהם דה-מואבר ב-1730.
מכיוון ש-, מתקיים , ומכאן שהיחס בין אברי הסדרה שואף ליחס הזהב.
את הנוסחה קל להוכיח באינדוקציה. כדי לקבל אותה, כמו נוסחאות לסדרות רקורסיה ליניאריות אחרות, אפשר לכתוב את הגדרת הסדרה בעזרת מטריצה מתאימה: מכיוון שהמשוואה האופיינית בלכסון המטריצה היא משוואת יחס הזהב, אפשר לכתוב: והצבה בנוסחת הרקורסיה המטריציונית נותנת את הנוסחה הישירה עבור אברי הסדרה.
שימושים במדעי המחשב
ישנם אלגוריתמים ומבני נתונים כגון ערימת פיבונאצ'י המשתמשים בתכונות של מספרי פיבונאצ'י להוכחת סיבוכיות.
שלום יצחק הלוי
הרב שלום יצחק הלוי (מארי סאלם יצחק; 1891 - כ"ו בתמוז ה'תשל"ג, 26 ביולי 1973) היה רב ראשי ליהודי תימן בתל אביב ובאופן לא רשמי שימש גם כרב ראשי ליוצאי תימן בישראל. נשיא המועצה הדתית ליהודי תימן בארץ ישראל, דיין בבית הדין הרבני בתל אביב וחבר מועצת הרבנות הראשית לישראל.
ביוגרפיה
נולד בצנעא שבתימן, בנו הבכור של הרב יחיא יצחק הלוי, רבה הראשי של תימן. הוסמך על ידיו לרבנות ולדיינות והתפרנס יחד עם חמיו מתפירת בגדים לבית המלוכה בתימן. בשנת 1923 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בשנת תרפ"ה, 1925 מונה לתפקיד הרב הראשי ליהודי תימן בתל אביב יפו. הוא היה גם רבה של שכונה בעיר, וחבר בבית הדין הרבני בה. בשנת תשכ"א, 1961 חזר עם משפחתו לירושלים ובה גר עד לפטירתו בכ"ו בתמוז תשל"ג, 26 ביולי 1973. שימש כחבר מועצת הרבנות הראשית משנת תשט"ז, 1956 עד תשל"ג. לרב נולדו 10 ילדים. אחד מהם הוא חיים משה הלוי חבר הנהלת ישיבת רמת גן. נפטר בירושלים ב-26 ביולי 1973.
פעילות ציבורית
הרב הלוי הקים עם אחרים את חברת "תורה אור" אשר מטרותיה היו הקמת מוסדות לימוד לילדים ונוער על פי מסורת יהדות תימן, סייע בהקמת מוסד לחולים ויולדות ובמציאת מסגרות לימוד לקשישים. ארגן כינוסים של רבני תימן לשם קידום ענייני העדה ושימור המסורת התימנית. מנהיגותו הייתה טבעית וסוחפת כך שכל רבני תימן, גדולים וקטנים, נענו לקריאתו והשתדלו להטות שכם.
בהיותו איש שנטה לכיוון תנועת 'תורה ועבודה' (תנועת הפועל המזרחי), שלל את ההסכם שנחתם בינואר 1944 בין 'מרכז התאחדות התימנים' לבין 'ההסתדרות', בנוגע לשיתוף פעולה בין שני הארגונים בקליטת עולי תימן. הרב חשש מהשפעה שלילית של ההסתדרות בענייני חינוך העולים. התברר שצדק, ואכן החלו להגיע אליו מכתבים מהרב ישעיהו משורר אודות התנכלות פעילי ההסתדרות לעולים שהקפידו לקיים מצוות. הרב הגיע לביקור במחנה העולים בעין שמר, שמע את תלונות העולים, ופעל לשינוי המצב בדרכים שונות. כן הוציא מכתב חשוב מטעם 'המועצה הדתית ליהודי תימן בא"י' לדוד בן-גוריון בעניין המצב הדתי והחינוכי של עולי תימן. העתקים נשלחו לרבנות הראשית לישראל, למחלקת העלייה, למחלקת העבודה, למשרד הפיקוח של הסוכנות היהודית, ולוועד הלאומי. וזה לשון המכתב:
הרב שלום היה מודאג מאוד ממצב הרוחני הירוד שאליו נקלעה העדה בישראל, ולחם ופעל לשינוי המצב בהרצאות, הסברה, חינוך והשפעה. הרב כאב את מצב רבני העדה שלא הוכרו על ידי הממסד הרבני. בשנת תש"ה (1945) באספה בפתח תקווה הוא אומר: "כאן בארץ רב צריך להיות מוכר על ידי הרבנות ועל ידי הממשלה, למשל עניין קידושין, צריך להיות אדם מוסמך לכך... חוקת הרבנות הראשית לא"י אומרת, שמי שעוד לא שימש במשרת רבנות 10 שנים לא יכול להיבחר חבר ברבנות הראשית לא"י, ומשום כך אין תימני חבר ברבנות הראשית לא"י".
15 שנים אחר כך, בתשרי תש"ך (1960), בכינוס הוא אומר שיש צורך להקים ישיבה. הסביר את מצב העדה באותה תקופה שאם מחפשים מועמד לדיין מבין הצעירים המתחנכים בארץ, הרי זה אינו בנמצא. חובה עלינו - אמר הרב - שנעמיד רבנים כאלה, שיהיו מורי הדרך לצבור ולכבוד לעדה ולצבור הישראלי בכללו. הדבר תלוי אך ורק בנו, אמר.
הרב שלום יצחק הלוי קבע מיד לאחר הכרזת המדינה בה' באייר כי יש לחוג בכל שנה את יום העצמאות באמירת הלל, וכראש רבני תימן הוא שלח לכל בתי הכנסת התימניים פסק הלכה המורה להם לחוג יום זה בכל שנה. הוא התפלא מדוע הרבנות הראשית לישראל עדיין לא פסקה הלכה זו, ופנה לרבנים הראשיים, ואכן לאחר כשנתיים (תש"י) ניתנה הוראה על ידי מועצת הרבנות הראשית לחוג את יום העצמאות בכל שנה באמירת הלל. במכתב לרב ראובן נדאף כתב שקשה לקבוע ברכות על כך, אף ש"הנס גדול ועצום".
חיבוריו
הרב שלום פרסם מאמרים שונים בעניין מנהגי תימן ובעניין חיזוק מסורת ההגייה שבפי יהודי תימן. רבות מהבעיות האקטואליות של הקהילה התימנית החדשה בישראל מוזכרות בכתביו.
מרסל אשאר
מרסל אשאר (בצרפתית: Marcel Achard; 5 ביולי 1899 – 4 בספטמבר 1974), מחזאי צרפתי.
קורות חייו
מרסל אשאר הוטבל כמרסל אוגוסטן פראול בסן-פואה-לה-ליון (כיום פרבר של העיר ליון) במחוז רון שבצרפת. הוא אימץ לעצמו את שם העט מרסל אשאר כאשר החל לפרסם את מחזותיו אחרי מלחמת העולם הראשונה.
הצלחתו הראשונה היה המחזה "התרצי לשחק אתי?" שהוצג בפריז ב-1923, קומדיה רגשנית על אודות הקרקס והליצנים. מחזה זה שימש כדגם למחזותיו הבאים שרובם נחשבים לשחזור של מצבים שמקורם בקומדיה האיטלקית בהשתתפות דמויות כמו פיירו וקולומבין הגורמות לצופים לצחוק ולבכות בעת ובעונה אחת.
הפופולריות שלו והצלחותיו הגדולות הגיעו לשיאן בין שתי מלחמות העולם, כאשר המבקרים השוו את מחזותיו עם אלה של פייר דה מאריבו ושל אלפרד דה מיסה. שני מחזותיו הפופולריים ביותר בתקופה זו היו "ז'אן החולמני" (1929) ו-"דומינו" (1932).
הביקורת שלאחר מלחמת העולם השנייה לא היטיבה עמו ותיארה אותו כ"מומחה לאהבה". אך למרות ביקורת זו הוא המשיך לכתוב מחזות ובהם: "מחלת האהבה" (1955) ו-"האידיוטית" (1960) - מחזה שעליו התבסס המחזה הבא "ירייה באפלה" (1961).
מרסל אשאר נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית ב-1959.
ארבעה ממחזותיו של מרסל אשאר הוצגו בתיאטראות של ברודוויי בעיר ניו יורק. הצגת המחזה "דומינו" הופסקה אחרי שבע הופעות בלבד (1932), אך המחזה "לפני הבלונדינית שלי" שנכתב מחדש בשם "אני מכיר את אהובתי" זכה ב-247 הופעות בתיאטרון שוברט בניו יורק (1949–1950). הצגת המחזה "פאטאט" הופסקה גם היא לאחר שבע הופעות (1958 ) אך המחזה "ירייה באפלה" הוצג בניו יורק 389 פעמים (1961 -1962).
רבים ממחזותיו של מרסל אשאר עובדו לקולנוע ובהם: "מאיירלינג" (1936), "סופת רעמים" (1938) "פליסי נאנטיי" (1942), "שני הביישנים" (1943), "ולס בפריז" (1949) ו-"ז'אן החולמני" (1949).
מרסל אשאר מת בפריז ב-1974.
אבל אגילאר
אבל אנריקה אגילאר טאפיאס (בספרדית: Abel Enrique Aguilar Tapias; נולד ב-6 בינואר 1985 בבוגוטה) הוא כדורגלן עבר קולומביאני ששיחק בעמדת הקישור.
היציאה לאירופה
בינואר 2006 הוא נמכר לאודינזה מהליגה האיטלקית הבכירה והושאל מיד לאסקולי ששיחקה בזמנו גם היא בליגה הראשונה, אך בעקבות קשיים טכניים בהעברה חזר בינואר 2006 לאודינזה. אגילאר קיבל מעט הזדמנויות בקבוצה וצבר במדיה 2 הופעות בלבד. בינואר 2007 הושאל לחרס מהליגה השנייה בספרד ושיחק במדיה 48 פעמים, אולם הקבוצה נכשלה וסיימה רק במקום ה-15. בעונת 2008/2009 עבר להרקולס וכבש תשעה שערים, וכמעט הצליח לעלות עם הקבוצה לליגה הבכירה כשהקבוצה סיימה במקום הרביעי. ביולי 2009 עבר לריאל סרגוסה מהליגה הראשונה, וערך את הופעת הבכורה שלו ב 29 באוגוסט כשפתח בהרכב ושיחק 71 דקות בניצחון הביתי של הקבוצה על טנריפה. אגילאר שוחרר רשמית מאודינזה ביולי 2010, וחתם על חוזה ל-4 שנים שוב בהרקולס, שרכשה 10% מכרטיס השחקן שלו תמורת 1.5 מיליון דולר. בעונת 2012/2013 עבר לשחק בדפורטיבו לה קורוניה ונשר איתה בסיום העונה לליגה השנייה. באוגוסט 2013 חתם על חוזה של שלוש שנים בשורות טולוז מהליגה הראשונה בצרפת. ב-20 במאי 2015 נפצע והושבת למשך שלושה חודשים, מה שגרם לו להפסיד את טורניר הקופה אמריקה 2015 עם הנבחרת. ב-1 בפברואר 2016 הושאל לבלנשש מליגה הפורטוגלית וערך את הבכורה בתבוסה 0-5 לבנפיקה. את השער הראשון בקבוצה כבש בניצחון 2-3 על מוריירנסה ב-13 בפברואר.
חזרה לדפורטיבו קאלי
ב-12 ביוני 2016 סגר אבל אגילאר מעגל כשחזר לקולומביה ולמדים של דפורטיבו קאלי, כמעט 11 שנים לאחר שעזב אותה. את הבכורה המחודשת עשה באצטדיון מנואל מוריו טורו ב-10 ביולי מול דפורטס טולימה ואת השער הראשון מאז חזרתו הבקיע בקלאסיקו מול אמריקה קאלי במסגרת שמינית גמר הגביע הקולומביאני.
הנבחרת הלאומית
אגילאר שימש כקפטן הנבחרת הצעירה של קולומביה והוביל אותה למקום השלישי באליפות העולם עד גיל 20 של שנת שנערכה באיחוד האמירויות. מאז שנת 2004 הוא משחק בנבחרת הבוגרת של קולומביה ובקופה אמריקה 2004 הוא כבש שני שערים שעזרו לנבחרת לסיים במקום הרביעי בטורניר. במוקדמות מונדיאל 2010 שיחק 7 משחקים אך כשל עם הנבחרת להעפיל. במוקדמות מונדיאל 2014 היה חלק חשוב מהנבחרת שהעפילה כששיחק 11 משחקים ואחר כך זומן להיות חלק מסגל הנבחרת במונדיאל עצמו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במפעל בניצחון של קולומביה 0-3 על יוון. במשחק של קולומביה נגד במסגרת שמינית הגמר הוא בישל את השער הראשון של חאמס רודריגס בניצחון 0-2. אגילאר החמיץ את טורניר הקופה אמריקה 2015 בגלל פציעה, ולקופה אמריקה 2016 כלל לא זומן. במוקדמות מונדיאל 2018 הוא חזר לקראת החצי השני של הטורניר, שיחק 8 משחקים וכבש שער אחד והעפיל עם הנבחרת לרוסיה. למרות כושרו הירוד, הוא נבחר על ידי המאמן פקרמן לסגל הסופי לקראת מונדיאל 2018. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק השני של קולומביה בטורניר מול אך יצא עקב פציעה כבר במחצית הראשונה ולא שב יותר לשחק בטורניר שבו הודחה קולומביה בשלב שמינית הגמר.
ראול דה תומאס
ראול דה תומאס גומאז (בספרדית: Raúl de Tomás Gómez נולד ב-17 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בראיו ואיקאנו בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים
דה תומאס כבש את השער המקצועי הראשון במחלקת הנוער ב-4 בדצמבר 2013, כאשר כבש את השער הראשון בניצחון ריאל מדריד 2–3 את ז'ירונה.
ביולי 2014 ראול דה תומאס הוכלל בקבוצה הבוגרת של ריאל מדריד אשר יצאה למסע קדם עונה, הוא ערך את הופעתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ב-29 באוקטובר 2014 כאשר החליף את כרים בנזמה בניצחון ריאל מדריד 1–4 בגביע המלך הספרדי. בסוף עונת 2014–2015 ראול הושאל לקורדובה, כששנה מאוחר יותר הוא עבר בהשאלה לריאל ואיאדוליד מהליגה השנייה.
ב-1 בספטמבר 2017, דה תומאס הושאל לראיו ואיקאנו שם חווה הצלחה רבה. ראול סיים את העונה כמלך שערי ליגת המשנה עם 24 שערים, הכוללים שלושער מול ראוס דפורטיו, קולטורל לאונסה ולה הויה לורקה. דה תומאס היה לכוח משמעותי בזכייה של ראיו באליפות ליגת המשנה והעפלה לליגה הראשונה.
ב-17 ביוני 2018, דה תומאס חתם על חוזה חדש עם ריאל מדריד עד לשנת 2023, כשחודשיים לאחר מכן הוא הושאל פעם נוספת לראיו ואיקאנו.
דה תומאס כבש את שערו הראשון בליגה הספרדית הראשונה ב-22 בספטמבר 2018, בהפסד 1–5 של ראיו לדפורטיבו אלאבס. ראול כבש את השלושער הראשון שלו בליגה הספרדית ב-11 בינואר 2019, כשהוא מסיים את העונה עם 14 שערי ליגה ב-33 משחקים. קבוצתו ראיו ואיקאנו ירדה ליגה במהלך העונה.
ב-4 ביולי 2019, חתם דה תומאס בבנפיקה ליסבון עבור 20 מיליון יורו. במהלך שהותו בבנפיקה, היה שותף לזכייה בסופר קאפ הפורטוגלי, לאחר חצי עונה ב-9 בינואר 2020 חתם דה תומאס לשש וחצי שנים באספניול.
ב-9 בינואר 2020, ערך דה תומאס את הופעת הבכורה שלו באספניול, בה גם כבש את שערו הראשון במועדון ועזר לקבוצתו לנצח את ויאראיל במסגרת הלה ליגה. גם במשחקו השני כבש דה תומאס שער ובמהלך ארבעת משחקיו הראשונים במועדון הצליח דה תומאס לכבוש שערים. בסך הכל סיים את עונת 2021/2022 עם 17 שערי ליגה ועזר לאספניול להישאר בליגה.
בינואר 2023 חזר לראיו ואיקאנו.
ברוקלין קולג'
ברוקלין קולג' (באנגלית: Brooklyn College) הוא קולג' ציבורי בברוקלין, ניו יורק, שמשתייך לאוניברסיטת העיר ניו יורק (C.U.N.Y).
היסטוריה
הקולג' נוסד בשנת 1930 על ידי מועצת החינוך להשכלה גבוהה של ניו יורק. בעת הקמתו היה הקולג' סניף של מכללת האנטר והסיטי קולג' של ניו יורק, ולאחר הפיכתו לקולג' נפרד הפך לקולג' הציבורי הראשון לאמנויות חופשיות בניו-יורק. שטחו של הקמפוס הוא (110,000 m2). ברוקלין קולג' מציע מגוון תארים ראשונים, שניים ותוארי דוקטורנט. בשנת 2014 למדו בברוקלין קולג' 17,204 סטודנטים, ואחוז הקבלה אליו הוא מהנמוכים בארצות הברית (32%).
ברוקלין קולג' דורג כקמפוס היפה ביותר ובעשיריה הראשונה בקרב מוסדות להשכלה גבוהה בארצות הברית בשל הערך שמעניק לבוגריו, הגיוון התרבותי המאפיין את הסטודנטים שלו ובשל מיקומו, על ידי The Princeton Review ב-2003, ובין ה-50 המובילים ב-2009.
כמו כן, דורג ברוקלין קולג' על ידי מגזין FORBES במקום ה-301 בין כלל מוסדות ההשכלה בארצות הברית, ובמקום ה-43 על פי המגזין Washington Monthly.
מבנה הקולג'
ברוקלין קולג' כולל בתוכו חמישה בתי ספר:
בוגרים ידועים
בין בוגריו ניתן למנות את :
עבירת ביטחון
עבירת ביטחון היא עבירה העוסקת באיסור פגיעה בביטחון הלאומי וביחסי החוץ של מדינת ישראל.
עבירת ביטחון בישראל
עבירת ביטחון היא גם כל עבירה אשר כוללת פגיעה או סיוע לפגיעה בכוחות המזוינים של ישראל שהם צה"ל, משטרת ישראל, או כל כוח מזוין אחר שנמצא בחסות מדינת ישראל.
עבירת בגידה
עבירת בגידה היא כל פעולה אשר יש בכוחה לפגוע בשלמותה של מדינת ישראל באמצעות סיוע, שירות או שכנוע של אויב המדינה לפעול כנגדה. עבירה זו כוללת גם ערעור של תושבי ישראל באמצעות תעמולה וכלים אחרים ולא רק בפגיעה במוסדותיה או שלמותה.
עבירת פגיעה בכוחות מזוינים
עבירת פגיעה בכוחות מזוינים כוללת מרד בכוחות המזוינים בחסות ישראל או הסתה להשתמטות מהם. שותפים לעבירה זו עונשם מאסר עולם.
עבירת ריגול
עבירת ריגול היא עבירה שבמסגרתה אזרח מוסר ידיעה לאויב מתוך כוונה לפגוע בביטחונה של מדינת ישראל. גם אם אזרח זה מבצע את מסירת הידיעה מתוך רשלנות או מתוך מגע עם סוכן חוץ, מדובר בעבירת ריגול במידה שווה.
מרגרט, נסיכת קונוט
מרגרט, נסיכת קונוט (Princess Margaret of Connaught, 15 בינואר 1882 – 1 במאי 1920), מאוחר יותר מרגרטה, נסיכת הכתר של שוודיה, הייתה בתו של הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן, בנה השלישי של המלכה ויקטוריה. בשנת 1905 היא נישאה לגוסטב אדולף, נסיך הכתר של שוודיה, אך היא מתה בגיל צעיר, עוד לפני שבעלה עלה על כס המלוכה.
ילדותה ונעוריה
הנסיכה, שכינויה במשפחה היה דייזי, נולדה בטירת וינדזור. בין סנדקיה היו המלכה ויקטוריה, וילהלם הראשון, קיסר גרמניה ואשתו אוגוסטה, ויקטוריה, הנסיכה המלכותית ונסיך וויילס, לעתיד המלך אדוארד השביעי.
כשמרגרט הייתה בת 23 ואחותה הצעירה, פטרישיה הייתה בת 18, הן נחשבו לשתיים מהנסיכות היפות והפופולריות ביותר באירופה. דודן, המלך אדוארד השביעי, ביקש לחתן אותן עם מלכים או יורשי עצר. בינואר 1905 הבנות, יחד עם הוריהן, דוכס ודוכסית קונוט, ביקרו בפורטוגל אצל המלך קרלוש הראשון ורעייתו אמלי. בניהם של מלך ומלכת פורטוגל, לואיש פיליפה ומנואל אירחו חברה לנסיכות במהלך הביקור. הפורטוגלים ציפו כי אחת מבנות קונאוט תהיה בעתיד מלכת פורטוגל. לאחר ביקור זה ביקרה המשפחה בספרד, שם ציפו כי פטרישיה תנשא למלך אלפונסו. אולם אף אחת מהציפיות הללו לא התממשה.
נישואים וילדים
בני המשפחה המשיכו במסעם למצרים וסודאן. בקהיר הם פגשו את הנסיך השוודי גוסטב אדולף, המלך גוסטב השישי אדולף העתידי, נכדו של המלך השוודי דאז, אוסקר השני. גוסטב ומרגרט התאהבו במהרה, והנסיך הציע נישואין עוד בקהיר, במהלך סעודה שנערכה בקונסוליה הבריטית. הוריה של מרגרט היו מרוצים מאוד מהשידוך, והזוג נישא ב-15 ביוני 1905, בטירת וינדזור.
כאשר אביו של גוסטב אדולף, גוסטב החמישי, ירש את הכתר בשנת 1907 הזוג הפך לנסיך ונסיכת הכתר של שוודיה.
למרגרט, שנקראה בשוודיה "מרגרטה", וגוסטב אדולף נולדו חמישה ילדים:
מרגרט היא סבתו של מלך שוודיה הנוכחי, קארל גוסטב, וכן של מלכת דנמרק הנוכחית, מרגרטה השנייה, ושל מלכת יוון האחרונה, אן-מארי.
מלחמת העולם הראשונה
במהלך מלחמת העולם הראשונה מרגרט ייסדה עמותת תפירה בשוודיה כדי לתמוך בצלב האדום. כשאספקת הפרפין כמעט ונגמרה היא ארגנה איסוף נרות ובנובמבר 1917 היא יזמה תוכנית שהכשירה נערות לעבוד בחקלאות. בנוסף לכך, היא עזרה למשפחות ששוסעו על ידי המלחמה ליצור קשר אחד עם השני ועזרה לאתר נעדרים.
מותה
ב-1 במאי 1920 הנסיכה מרגרט מתה בפתאומיות בגיל 38 מזיהום לאחר ניתוח באוזן. היא מתה בעודה בחודש שמיני להריונה עם ילדה השישי.
דוד בסט
דוד בסט (1928 – ספטמבר 2017) היה אדריכל ישראלי.
תחילת הדרך (1952-1928)
בסט נולד בעיר ליברפול שבבריטניה. בשנת 1951 השלים את לימודי הארכיטקטורה בבית הספר לארכיטקטורה באוניברסיטת מנצ'סטר ובשנת 1952 עלה לישראל. עבודת הגמר שלו בלימודיו האקדמיים הציגה הצעת תכנון לקמפוס האוניברסיטה העברית באתר בו הוקמה לימים שכונת קריית יובל.
בשירות הציבורי (1963-1952)
עם עלייתו ארצה, התקבל בסט לפגישה אצל אדריכל ריכרד קאופמן בירושלים (בהמלצת מורו מאוניברסיטת מנצ'סטר קליפורד הולידיי, שעבד בארץ עבור ממשלת המנדט הבריטי). קאופמן סייע לו לקבל משרה אצל האדריכל, המעצב והצלם יעקב בנאור קלטר. לאחר מכן עבר לעבוד בתכנון קריית הממשלה בירושלים אצל אדריכל יוסף קלרווין, וממנו עבר לעבוד אצל אדריכל זאב רכטר בתל אביב.
בשנת 1955 הציע לו ארתור גליקסון, האדריכל הראשי של אגף השיכון במשרד העבודה (לימים, משרד הבינוי והשיכון), את תפקיד סגן האדריכל הראשי. במסגרת עבודתו, בתקופה סוערת זו של בניית הארץ, היה מעורב בסט בתכנון ובנייה של ערים וישובים חדשים רבים שהוקמו באותה העת בכל רחבי הארץ, בהכנת תוכניות אב לערים קיימות כמו טבריה ונצרת. כמו כן, היה מעורב בתכנון כבישים בין עירוניים ותכנון והקמה של מבני ציבור ומגורים רבים שתוכננו וניבנו על ידי אגף השיכון.
דרך עצמאית (1963- )
לאחר 5 שנים בשרות הציבורי, פתח בסט משרד אדריכלים פרטי בשיתוף האדריכל אדם אייל. בשנת 1963, הוזמנו השניים לתכנן את השכונה הראשונה בערד היא שכונת יעלים, אשר היוותה פריצת דרך בתכנון העירוני בישראל. ייחודיות השכונה בא לידי ביטוי בכך שהמבנים הגדירו ותחמו שטחים פתוחים ומעברי הולכי רגל, ותכנון מבני המגורים התייחס לסוגי האוכלוסייה השונים. שכונת יעלים היוותה מודל לתכנון שכונות חדשות בכל רחבי הארץ, ובעקבות הצלחתה קיבל בסט עבודות רבות לתכנון שכונות ומבנים בערד עצמה ובערים וישובים אחרים, בין השאר בצפת, במגדל העמק, בבאר שבע ובאילת.
בהתיישבות הכפרית עסק בסט בתכנון אזורי, ובמסגרת זו תכנן יישובים כדוגמת קיבוץ גונן, שבו שבר את הקונספציה התכנונית שהייתה נהוגה באותה העת והתבססה על מבני מגורים המסודרים בשורות לאורך שבילים, ובמקום זאת תכנן בסט אשכולות של מבני מגורים שכל אחד מהם מגדיר חלל כניסה פתוח משותף עם מבטים לנוף הפתוח של עמק החולה.
במקביל, החל לעסוק בבנייה מסחרית ותכנן בשיתוף ג'ורג' קנדילס את מלון הגולף (דן) קיסריה בהזמנתו של הברון אדמונד דה רוטשילד.
בשנת 1967 יצא בסט לשנת השתלמות בתכנון ערים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס שבבוסטון. עם חזרתו ארצה למשרדו, הרחיב את משרדו לכ-40 עובדים, ואף פתח שני משרדים בירושלים, שהכינו בין השאר את תוכנית האב לפיתוח מרכז ירושלים. תוכנית זו, הייתה התוכנית הראשונה לאחר איחודה של העיר, שבה התקבלו החלטות אורבניות עקרוניות של פיתוח העיר, ובכלל זה: מדיניות הבנייה לגובה ששמרה על בנייה נמוכה באגן החזותי של העיר העתיקה, הקמה ופיתוח גנים במרכז העיר כגון: גן פעמון הדרור, רחובות הולכי רגל (מדרחוב בן יהודה), וכן שיקום ושימור אזורים ובכלל זה שכונת נחלאות.
במקביל, עסק בסט גם בתכנון שכונת תלפיות מזרח (ארמון הנציב), שבה גם תכנן מבני מגורים רבים ואת מרביתם של מבני הציבור, שהבולט בהם הוא בית הספר סליגסברג. במהלך התכנון פעל לשיתוף הציבור בתכנון וניהול השכונה, והיה מיוזמי הקמת מנהלת השכונה בשיתוף עם המתכננת שרה קמינקר. דגם זה, של מנהלת הממוקמת בצידו הדרומי של רכס ארמון הנציב, ולא כפי שרצו אחרים, בצד הצפוני הפונה לאגן העיר העתיקה, והודות לכך נותר הרכס הצפוני כשטח פתוח לטיילת, שממנה יוכלו לצפות לעיר העתיקה. לימים, הוקמה באתר זה טיילת שרובר. באותן שנים עסק גם בתכנון אזורי (גוש נוב) וישובים כפריים מרמת מגשימים בצפון ועד קיבוץ צאלים בדרום, שימור ושיקום שכונות ומבנים (רובע הקראים בעיר העתיקה, ושכונת סלע בנתניה).
בשנת 1984 לאור ניסיונו הרב בתכנון ערים, ובפרט בעיר ירושלים, הוזמן על ידי האו"ם לשמש יועץ בכיר בהכנת תוכנית האב של העיר המחולקת ניקוסיה בקפריסין.
בשנים האחרונות עסק בסט בתכנון בנייני מגורים, מסחר ומבני ציבור שונים ובהכנת תוכניות שלד, אב ומתאר ליישובים קיימים שונים כגון: צור הדסה, יקנעם עילית ושדרות.
במקביל לעבודות במשרדו הפרטי, עסק בסט החל משנת 1968 בהוראה וחינוך לאדריכלות. באותה שנה החל ללמד כמרצה בכיר בפקולטה לארכיטקטורה בטכניון וב-1987 מונה לפרופסור חבר והמשיך ללמד עד לשנת 1995. במשך שנים אלו לימד אדריכלות וחינך אדריכלים רבים, הן בפקולטה לארכיטקורה בטכניון, והן במשרדו.
בשנות התשעים מונה מטעם המועצה להשכלה גבוהה לעמוד בראש שתי וועדות בדיקה לפתיחת בתי ספר לארכיטקטורה - הסדנא לעיצוב ואדריכלות והפקולטה לאדריכלות באוניברסיטת תל אביב, שאותה המשיך ללוות במשך מספר שנים עד להתייצבותה האקדמית.
דוד בסט היה חבר באיגודים מקצועיים שונים וממייסדי האגודה הישראלית לתכנון סביבתי שהפכה לימים לאיגוד המתכננים בישראל. בשנות השמונים והתשעים הצטרפו לבסט שני בניו - זהר ואהוד בסט, שבמהלך השנים עם צבירת הניסיון, הפכו לשותפים בכירים במשרד. בשנת 2012 זכה ב"אות יקיר עמותת האדריכלים".
Kanal 9 (שוודיה)
היסטוריה
Kanal 9 משדר לפי רישיון שידורים, שקובע כי "הערוץ יכלול תוכניות חדשות מהאיחוד האירופי וממדינות שונות באיחוד האירופי". הערוץ שידר תוכניות צרפתיות וגרמניות כמו גם את תוכנית החדשות European Journal (יומן אירופה) על מנת לענות על הסעיף. הבעלים של הערוץ, SBS, ציינו כי אם הערוץ לא ישדר חדשות בכלל, הוא עלול להפר את הרישיון.
הערוץ החל לשדר בשעה 16:45 עם שידור משחק הרויאל ליג בין קופנהגן להמרבי. לאחר מכן שודר טקס האוסקר, כמו כן לוח השידורים בשבוע הראשון כלל את התוכנית European Journal, וגם תוכן נוסף לא-בריטי על מנת לעמוד בתנאי הרישיון, אם כי הוא שודר מחוץ לפריים-טיים.
הפצה
קהל היעד של הערוץ הוא בין 25-59 שנים. הערוץ זמין לשלושה משקי בית באמצעות השידור האנלוגי והשידור הדיגיטלי ב-Com Hem, כמו גם דרך Canal Digital, Telia Digital-tv ו-Boxer TV Access.
ב-4 בספטמבר 2014 החל הערוץ לשדר את התוכניות שלו ב-HD דרך Canal Digital.
צופים
בשבועות הראשונים הערוץ זכה לצפייה של יותר מ-100,000 צופים מספר פעמים הודות לשידורי משחקי הוקי קרח. אחוז הרייטינג הגבוה ביותר נרשם במרץ 2007, כאשר צפו 215,000 איש בשני משחקי הוקי קרח. ב-2 ביוני 2007 שידר הערוץ את מוקדמות היורו 2008 ואת המשחק בין דנמרק לשוודיה. במחצית השנייה, נרשם מדרוג של 865,000 איש, הגבוה ביותר אי-פעם עבור ערוץ טלוויזיה שלא שייך ל-5 הערוצים הגדולים.
בשנת 2008 אחוז הצפייה הממוצע בערוץ היה 1.6%.
ברגר קינג
ברגר קינג (או בורגר קינג; אנגלית: Burger King) היא רשת מסעדות מזון מהיר אמריקאית רב-לאומית, המוכרת המבורגרים, חטיפי עוף וצ'יפס. רשת בורגר קינג היא המתחרה העיקרית של רשת מקדונלד'ס ברחבי העולם, כולל בישראל (בשנית מאז 2016).
היסטוריה
המסעדה הראשונה של ברגר קינג נפתחה בשנת 1954 במיאמי, פלורידה, ארצות הברית על ידי ג'יימס מקלמור ודייוויד אדג'רטון, בעלי תואר במלונאות מאוניברסיטת קורנל. מקלמור ביקר בדוכן המבורגרים השייך לאחים מקדונלד, מייסדי מקדונלד'ס, בקליפורניה. בשל כך הוא החליט להקים מסעדה משל עצמו.
בשנת 1967 נרכשה השליטה בברגר קינג על ידי חברת פילסברי, שנקנתה ב-1988 על ידי Grand Metropolitan PLC הבריטית. חברה זו התמזגה עם גינס בשנת 1997, תחת השם דיאגאו.
ב-13 בדצמבר 2002, נקנתה ברגר קינג מחברת דיאגאו תמורת 1.5 מיליארד דולר על ידי קבוצת משקיעים, בראשות חברת ההשקעות טקסס פסיפיק.
החברה של מג'יק ג'ונסון קנתה 30 חנויות ברגר קינג ב-7 ביוני 2004. אף על פי שהחנות מוכרת מוצרי ספורט, שמה נשאר "ברגר קינג".
היו"ר הנוכחי של ברגר קינג הוא גרג ברנמן, שקיבל את התפקיד מברד בלום ב-1 באוגוסט 2004. בשנת 2010 נרכשה ברגר קינג על ידי התאגיד הברזילאי G3 תמורת 4 מיליארד דולר.
ב-1 באפריל 2019 הודיעה החברה שתתחיל למכור גרסת וופר צמחונית בסניפים נבחרים.
בורגר קינג בישראל
בורגר קינג ישראל הוקמה בשנת 1994 על ידי קובי חיון שהיה מנכ"ל הרשת במשך 8 שנים. בשנת 1993, לפני הקמתה, החברה הגישה סימן מסחר כדי לרשום את הלוגו העברי של בורגר קינג, אך, בסופו של דבר, הלוגו הזה לא נמצא בשימוש. בשנת 2002 החברה השיקה לוגו עברי חדש, שגם אותו הגישה כסימן מסחר אבל הוא הוצא משימוש אחרי העברת הבעלות בשנת 2003 לקבוצת אורגד.
בשנת 2008 היו פתוחים בישראל כ-55 סניפים של בורגר קינג.
במאי 2010 החליטה אורגד אחזקות למקד את פעילות המזון המהיר של הקבוצה תחת המותג בורגראנץ' שנמצא גם הוא בבעלותה. החלטה שהביאה לביטול ההסכם עם בורגר קינג העולמית ושינוי כל מסעדות בורגר קינג כך שיהיו תחת המותג "בורגראנץ'".
ביולי 2013, בורגר קינג העולמית נכנסה למשא ומתן על מנת לחזור לישראל, ובנובמבר 2014 נעשה ניסיון מעשי ראשון להחזרת הרשת על ידי קניית 51 מסניפי בורגראנץ' והסבתם לשמה של הרשת העולמית, אך הוא נחל כישלון לאחר שהצדדים (אורגד, בעלי בורגראנץ' וקבוצת משקיעים בראשות יאיר חסון, הזכיין הראשון של בורגר קינג בארץ) לא הגיעו להסכמה.
מקלע
היסטוריה
המקלעים האוטומטיים היישומיים הראשונים הופיעו במחצית השנייה של המאה ה-19, אף על פי שניסיונות לבנות רובים עם קצב אש גבוה יותר נעשו עוד קודם לכן. בשנת 1718 הומצא הדגם הפועל הראשון של המקלע, אולם הוא היה בלתי אמין באופן שייתר את השימוש בו.
בתקופת מלחמת העולם השנייה חלה התפתחות באמינות המקלעים ובהפיכתם לקומפקטיים יותר. בתקופה זו המקלעים העיקריים היו בראונינג 0.3, בראונינג 0.5 M2, מקלע לואיס, ברן (כוחות הברית) ומנגד ה-MG-34 וה-MG-42 (גרמניה). בשנות ה-30 של המאה ה-20 הופיעו תתי המקלע ובעקבותיהם, אחרי מלחמת העולם השנייה, הופיעו גם רובי הסער האוטומטיים. מאז, הדגש היה על הקטנת המקלעים והפיכתם לאמינים, פשוטים יותר וקלים יותר.
אחרי מלחמת העולם השנייה (ובזמן המלחמה הקרה), תוכננו מקלעים כמו "מאג" ו"מינימי" (שניהם בלגים, תוצרת FN Herstal) שנהפכו למקלעים הסטנדרטים של נאט"ו. נעשו ניסיונות לתכנן גם מקלעים כבדים מתקדמים אך הם לא צלחו, ומקלע ה-M2 בראונינג נשאר המקלע הכבד הנפוץ ביותר בשימוש גם כיום. בעשור הראשון של המאה ה-21 פותחה ערכת QCB להחלפה מהירה של הקנה ב-M2, אשר תרמה מאוד לתחזוקה ולמבצעיות של המקלע, ונרכשה על ידי צבא ארצות הברית וצה"ל.
גם בישראל תוכננו מקלעים. במלחמת העצמאות פיתחה תע"ש את "מקלע דרור" ובאמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 פיתחה את "הנגב": מקלע קל שהפך למקלע המוביל בצה"ל. בעשור השני של המאה ה-21 פיתחה חברת תעשיות נשק לישראל (חברת IWI, שהוקמה ממפעל הנשק של תע"ש שהופרט) את הנגב NG7, גרסה של הנגב בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו.
תפקידים
המקלע נועד לספק אש אוטומטית לפרקי זמן ממושכים (בדרך כלל של 10 שניות ומעלה, עד כדי דקות שלמות). אש אוטומטית היא חיונית מאוד בשדה הקרב, שכן היא מהווה איום לחיילי האויב ומאלצת אותם לתפוס מחסה.
לירי אוטומטי יש מספר מטרות ותפקידים:
מושב מתקפל
מושב מתקפל הוא מושב שניתן לקפלו כדי שניתן יהיה להשתמש במקום שהתפנה לצורך אחר. התקנתו בהסעה מותירה, בעת קיפולו, מקום לכיסא גלגלים. ניתן גם להתקינו בקרון רכבת כדי ליצור מרחב ישיבה נוסף.
מקלע
מאפיינים
המקלע הוא נשק אוטומטי המאפשר קצב אש מהיר של כ־700–1,000 כדורים בדקה. רובי הסער שקיימים היום מסוגלים גם הם לספק אש אוטומטית בקצב כזה, אך יכולת זו מוגבלת ביותר מהסיבות הבאות:
המקלע תוכנן לפתור את הבעיות האלו.
מושב מתקפל
ניתן למצוא מושבים מתקפלים במקומות אחרים, כגון אצטדיונים, זירות (ארנה), תיאטראות ואודיטוריומים, שבהם הם מתקפלים כדי לאפשר מעבר בין שורות המושבים הצמודות.
מקלע
סיווג לפי תפקידים
מקלעים קיימים בתצורות הבאות:
אירקוטסק (מחוז)
מחוז אירקוטסק (ברוסית: Иркутская область; בתעתיק: אירקוטסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי הסיבירי. בינואר 2008 בוצע מיזוג של מחוז אירקוטסק ומחוז אוטונומי הבוריאטי של אוסט-אורדינסקי. עם ביצוע האיחוד, מחוז אוטונומי זה מהווה חלק אוטונומי בתוך המחוז.
דמוגרפיה
אוכלוסיית המחוז בשנת 2021 הייתה כ-2,375 אלף, לעומת 2,784 אלף בשנת 1989. כ-79% מאוכלוסיית המחוז ממוקמת בערים. הערים הגדולות - אירקוטסק (כ-625 אלף תושבים) בראטסק (כ-235 אלף תושבים) ואנגרסק (כ-230 אלף תושבים). קבוצה אתנית משמעותית נוספת הם בוריאטים המהווים כ-3% מאוכלוסיית המחוז.
רוסים מהווים 88% מכלל אוכלוסיית המחוז.
כלכלה
בשטח המחוז נמצאים שדות גז גדולים. כמו כן הוקמו 4 תחנות כוח הידרואלקטריות - ברטסקייה (בהספק של 4500 מגוו"ט), אוסט-אילימסקייה (בהספק של 3850 מגוו"ט). על בסיס אנרגיה זולה שמיוצרת בתחנות הכוח, הוקמו מפעלי עתירי צריכת החשמל בקרבתם (למשל מפעל לייצור אלומיניום בברטסק וכו').
ממשל
כהונת המושל מוגבלת ל-5 שנים והוא נבחר על ידי האספה המחוקקת. ממלא מקום המושל הנוכחי הוא איגור קובזב, איש המשרד למצבי חירום שכיהן בתפקיד המפקח הממלכתי הראשי לפיקוח על הכבאות.
הגוף הבכיר ברשות המבצעת היא ממשלת המחוז ולה משרדים, מחלקות, סוכנויות ושירותים. עד 2015 עמד בראשה המושל, מאז אוקטובר 2015 הממשלה מנוהלת על ידי ראש ממשלת מחוז אירקוטסק.
הרשות השופטת במחוז מורכבת מבית המשפט המחוזי של אירקוטסק, בתי משפט אזוריים, עירוניים ובתי משפט השלום. באירקוטסק ממוקם בית הדין הפדרלי לערעורים של מחוז מזרח סיביר.
נבחרת גביע דייוויס של צרפת
נבחרת הטניס של צרפת זכתה עשר פעמים בגביע דייוויס, מהן 6 פעמים ברציפות (1927, 1928, 1929, 1930, 1931, 1932, 1991, 1996, 2001, 2017). ו-9 פעמים הגיע לשלב הגמר (1925, 1926, 1933, 1982, 1999, 2002, 2010, 2014 ו-2018). רק ארצות הברית (32) ואוסטרליה (28) זכו יותר פעמים ממנה.
צרפת משחקת בגביע דייוויס משנת 1904. נכון לשנת 2017 שיחקה מאז תחילת השתתפותה בגביע דייוויס 254 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 166. פייר דרמון הוא השחקן בעל מספר ההשתתפויות הבינלאומיות הרב ביותר, 69 בסך הכול, לעומת זאת בעל שיא הניצחונות במשחקים, 35 במספרם הוא פרנסואה ז'ופרה.
צרפת משחקת בצבעים כחול ולבן.
בנימין שלמה המבורגר
הרב בנימין שלמה המבורגר (נולד בשנת ה'תשי"ד) הוא רב וחוקר תורני, הנחשב כמומחה למנהג אשכנז, ובפרט למנהגיהם של יהודי גרמניה ומערב אירופה וההיסטוריה שלהם. הקים את מכון מורשת אשכנז ועומד בראשו.
ביוגרפיה
נולד בבזל, שווייץ, להורים גרמנים. הוא נינו של רבי בנימין שלמה זלמן שפיצר רבו של בית הכנסת עדת ישראל בווינה וחתנו של החתם סופר.
לאחר שהתחנך במוסדות יהודיים של יוצאי מזרח אירופה, ובהם ישיבת גייטסהד, ישיבת לוצרן וישיבת באר יעקב, הוא בא לחקור את מורשת משפחתו לאחר שלמד יותר על אב משפחתו, החתם סופר (1762–1839).
המבורגר החל את מחקרו בשנות ה-70, ובסוף שנות ה-80 הקים את מכון המחקר מכון מורשת אשכנז כדי להמשיך במחקרים אלה. מספר קהילות שהוקמו על ידי המכון, בישראל ובארצות הברית, מתפללים היום לפי מנהג אשכנז המערבי.
ספריו
כחלק מפעילותו במכון מורשת אשכנז, כתב סדרת ספרים בת חמישה כרכים בשם "שרשי מנהג אשכנז", וכרך מבוא על חשיבות הדבקות במנהג אשכנז הנקרא "גדולי הדורות על משמר מנהג אשכנז".
ספר נוסף הוא "משיחי השקר ומתנגדיהם" (1989), הכולל סקירה היסטורית על משיחי שקר שונים לאורך ההיסטוריה היהודית ורבנים בני אותו דור שנאבקו בהם. ספר זה זכה לביקורות מגורמים חסידיים שראו את מטרת הספר כניגוח של החסידות, וכן מגורמים בציונות הדתית שתקפו אותו על הכללת הרצל ברשימת משיחי השקר. הוא גם פרסם ספר של כמה כרכים על הישיבה בפיורדא.
אהוד דנוך
אהוד דנוך (נולד ב-15 בדצמבר 1969) הוא מנהל ישראלי, המשמש מנכ"ל אקרשטיין תעשיות. קודם לכן, ניהל את "סולל בונה תשתיות" ואת "שח"מ מקורות ביצוע בע"מ", חברת בת של חברת המים הלאומית "מקורות".
ביוגרפיה
דנוך נולד באשקלון. בגיל 10 עבר לגור במונטווידאו שבאורוגוואי בעקבות שליחות ממלכתית של משפחתו במקום. לאחר מכן עברה משפחתו להתגורר במשך ארבע שנים במונטריאול, קנדה. במהלך תקופה זו למד דנוך מדעי החברה בקולג' מקומי ולאחר מכן שב לישראל כדי להתגייס לשירות בצה"ל. שירת בגדוד דוכיפת ולאחר מכן עבר לשרת בגדנ"ע ויצא לקורס קצינים. משרת במילואים בדרגת סרן.
לדנוך תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת מנצ'סטר (לימים הקריה האקדמית אונו), והוא התמחה במשפט מסחרי. בשנת 1999 המשיך ללימודי תואר שני במנהל עסקים עם התמחות בשיווק. במקביל ללימודיו עבד במשרד עורכי דין בתחום המשפט המסחרי.
פעילותו כקונסול הכללי בלוס אנג'לס
בשנת 2005 השתתף בדיוני "שולחן עגול" של מכון "אספן" לצד מומחים לדיפלומטיה ציבורית בארצות הברית, לגיבוש מסמך שמטרתו לייעץ לממשל האמריקאי בנושא הקשרים עם העולם הערבי. בשולחן העגול השתתפו בין השאר מזכירת המדינה האמריקאית לשעבר, מדליין אולברייט; אלמנתו של חוסין מלך ירדן, המלכה נור; שגריר הליגה הערבית באו"ם ואחרים.
בשנת 2007 יסד דנוך את "ארגון המנהיגות הישראלי בארצות הברית", במטרה לחזק את הקהילה הישראלית בארצות הברית והזיקה שלה לישראל. כיום ארגון זה נחשב לארגון הגג הישראלי של ההתאגדות הישראלית בארצות הברית. דנוך חיזק בתקופת כהונתו את הקשרים עם הקהילה הלטינית והקהילה הנוצרית בחוף המערבי. דנוך היה נואם קבוע בכנס הכלכלי של "מכון מילקן". תרם לחיזוק יחסי הסחר של ישראל עם קליפורניה והחוף המערבי. בתקופתו פיתחה הקונסוליה שיתוף פעולה ביטחוני בין ישראל לקליפורניה, במיוחד בתחום הביטחון התעופתי והלוחמה בטרור.
ב-20 בספטמבר 2007 הקונגרס האמריקאי העניק לדנוך הוקרה מיוחדת על פועלו כקונסול הכללי בלוס אנג'לס. חבר הקונגרס הדמוקרטי הווארד ברמן ציין כי "ניסיונו הרב תרבותי וידיעת השפות עברית, אנגלית וספרדית הועילו מאוד במהלך שנותיו בלוס אנג'לס. הוא נפגש עם מנהיגים מהפוליטיקה, העסקים והתקשורת במגזר הלטיני ויצק שותפויות חדשות שהניבו תועלת משותפת".
פעילות בישראל
לאחר חזרתו לישראל שימש דנוך כמנכ"ל חטיבת אירופה בקבוצת "אלג'ם קפיטל גרופ". במסגרת תפקידו עסק באיתור השקעות פיננסיות מגוונות עבור הקבוצה באירופה.
מינואר 2009 שימש כמנכ"ל חברת סחר בינלאומית בהונג קונג, שעסקה בייצור וייצוא של סחורות לעולם, במחזור כספי של מאות מיליוני שקלים.
באפריל 2012 התמנה לתפקיד מנכ"ל חברת "שח"מ מקורות ביצוע בע״מ", חברת בת של חברת המים הלאומית "מקורות" ומשמש כחבר הנהלת מקורות. שח"מ מונה כ-650 עובדים ומחזור עסקיה עומד על יותר מחצי מיליארד שקל לשנה. החברה עוסקת בהנחת קווי מים וקולחין, ביצוע קידוחים עד 1.5 ק"מ מתחת לפני הקרקע, וכן תכנון והקמה של מערכות טיפול במים, מתקני התפלה, מתקני טיפול בשפכים, משאבות ותחנות שאיבה. לשח"מ יש גם מפעל ליצור משאבות מים אנכיות וציוד שאיבה ומפעל נוסף ליצור לוחות חשמל. שח"מ גם אחראית על הענף להגברת המטר (זריעת עננים). בתקופת כהונתו של דנוך ביצעה שח"מ מגה פרויקטים בתשתיות המים בישראל, בעלות של מיליארדי שקלים, בהם הקו החמישי לירושלים, המוביל הארצי החדש וחיבור מתקני התפלה למערכת הארצית.
בינואר 2016 מונה דנוך למנכ"ל "סולל בונה תשתיות", הזרוע הביצועית של קבוצת "שיכון ובינוי" בישראל. הוא סיים תפקיד זה בנובמבר 2021 ומונה למנכ"ל אקרשטיין תעשיות.
דנוך חבר בוועדת תשתיות ואנרגיה בלשכת עורכי הדין ומשמש כחבר מועצת הקולנוע.
דנוך נשוי ואב לשתי בנות.
משיח
המשיח או משיח בן דוד הוא דמות מרכזית ביהדות, אמונה שבאחרית הימים יופיע אדם כשליחו של אלוהים שיביא גאולה לעם ישראל, יילחם עם עמים רבים שונאי ישראל ויכניעם, וכך יהפוך את העולם לעולם טוב ומתוקן, יביא שלמות בתורה ובמצוות ושלום עולמי.
בתפילת שמונה עשרה, הנאמרת שלוש פעמים בכל יום חול, הזכירו חכמי ישראל את הבקשה והצפייה לגאולה ולגואל (אם כי המונח "משיח" אינו מופיע בתפילה זו) בלא פחות משבע ברכות. הרמב"ם מנה אמונה זו כיסוד ה-12 מבין שלושה עשר יסודות האמונה. היסוד תומצת במשפט: "אני מאמין באמונה שלמה בביאת המשיח, ואף על פי שיתמהמה, עם כל זה אחכה לו בכל יום שיבוא". אמונות דומות אודות דמות משיחית קיימות גם בדתות אחרות.
מקור המילה ומשמעותה
מקור המילה "משיח" מן השורש מ.ש.ח, שמשמעותו משיחת אדם בשמן המשחה, כביטוי טקסי לכניסתו לתפקיד רם מעלה. כך נקרא בתורה הכהן הגדול "הַכֹּהֵן הַמָּשִׁיחַ", מפני שהוא. במקרא מתוארת גם משיחתם בשמן של מלכים, כמו שאול, דוד ושלמה, ולפיכך דוד מכנה את שאול "מְשִׁיחַ ה'", ואף דוד עצמו מכונה פעמים רבות "משיח". בהשאלה, נאמר הכינוי "משיח" גם על הנשלח על ידי ה' לתפקיד כלשהו, כמו כורש מלך פרס:, כביטוי לכך שמלכותו זכתה לסיוע שמיימי כדי להשיב את עם ישראל לארצו ולכונן את בית המקדש השני. גם הנביא ישעיהו עצמו "נמשח" במובן זה.
גאולת ישראל בהנהגת המשיח
בפסוקים אלה לא הוזכרה אישיות כלשהי שתנהיג את העם בתקופה זו. אולם בנבואת בלעם נאמר, שיקום בעתיד הרחוק שליט בעם ישראל אשר ימשול על כל האנושות: בתרגום אונקלוס על פסוק זה, נכתב :"יתרבא משיחא בישראל".
בפסוק נוסף המתאר את קיום מצות עיר מקלט מוסיפה התורה שיהיו בימות המשיח עוד שלושה ערים: בספרי הנביאים מוזכרת גאולת ישראל העתידית פעמים רבות, וזאת בהנהגת איש מסוים שאישיותו תעמוד במוקד הגאולה. כך מתאר ישעיהו הנביא את האיש ואת הישגיו: "משיח" מוזכר מספר פעמים בתנ"ך, אם כי כולם שנויים במחלוקת פרשנית, האם מדובר על המלך העתידי או על אישיות היסטורית כלשהי (דוד המלך, או מי מצאצאיו). כינוי זה נובע משליחותו המיוחדת לגאולת ישראל, כאמור.
נחלת המשיח בארץ ישראל
בסוף ספר יחזקאל מתוארת חלוקה מחודשת של ארץ ישראל לשבטים (השונה מהחלוקה בימי יהושע בן נון, בכך שהארץ תתחלק ל-13 חלקים במקום ל-12), ושם מתואר שהנשיא (שלפי הפרשנות המקובלת - הוא המשיח) יקבל נחלה שלמה בפני עצמו (את הנחלה ה-13).
צאצא של דוד המלך
דברי ישעיהו האמורים אודות "חוטר מגזע ישי" רומזים לכך שהגואל יהיה מזרע דוד המלך, בנו של ישי. כך גם לפי ירמיהו:, ויחזקאל:. זאת, בהתאם לברכת יעקב לבניו, בה נאמר ששבט יהודה, שבטו של דוד, הוא הראוי למלוכה:, ובהתאם לשבועה שנשבע ה' לדוד, לפיה המלוכה מיועדת לו ולזרעו לעולם. בהקדמות הרמב"ם כתוב שהמשיח צריך להיות דווקא מזרעו של שלמה.
בורונדי במשחקים האולימפיים
בורונדי משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996).
משיח
צאצא של דוד המלך
על פי פירושי המצודות ורש"י (על ), הדבר קשור לגדולה ורוממות של האישיות, שמיוצגת על ידי המשיחה בשמן המשחה. לפי פירוש המלבי"ם לפסוק זה, מדובר במינוי אלוהי לעשות את דברו של ה'.
בורונדי במשחקים האולימפיים
כבר במשחקים הראשונים בהם השתתפה, זכה ספורטאי בורונדי במדליה אולימפית, ונוסטה ניונגאבו, שזכה במדליית הזהב בריצת 5000 מטר. בארבע האולימפיאדות הבאות לא הצליחו הספורטאים הבורונדים לשחזר את ההישג, אך כמה מהם רשמו הישגים נאים: אלוייס ניזיגאמה סיים במקום התשיעי בריצת 10000 מטר באולימפיאדת סידני (2000) ופרנסין ניונסאבה סיימה במקום השביעי בריצת 800 מטר באולימפיאדת לונדון (2012). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שיפרה ניונסאבה את הישגה, וזכתה במדליית כסף, המדליה האולימפית השנייה של בורונדי, והראשונה מזה 20 שנה.
משיח
צאצא של דוד המלך
התואר "משיח", מיוחס במקרא ברוב מופעיו לדוד המלך, וייתכן שזו הסיבה שהשליט שעתיד לצאת מחלציו, נקרא "משיח".
בורונדי במשחקים האולימפיים
בורונדי מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
משיח
בדברי חז"ל
המשיח הוא נושא מרכזי בהשקפתם של חז"ל. הוא מוזכר מאות פעמים בכל מרחבי ספרות חז"ל, ובפרט בסוגיות התלמוד הבבלי בפרק חלק שבמסכת סנהדרין, הפותח במילים: "כָּל יִשְׂרָאֵל יֵשׁ לָהֶם חֵלֶק לְעוֹלָם הַבָּא". הזיקה בין "העולם הבא" לבין "ימות המשיח" במשנת חז"ל נידונה בהרחבה בהקדמות הרמב"ם לפרק זה, וכן בספרו של הרמב"ן, "תורת האדם", בפרק שער הגמול.
בורונדי במשחקים האולימפיים
לפי אולימפיאדה
באולימפיאדות הקיץ:
משיח
בדברי חז"ל
בראייתם של חז"ל, ביאת המשיח איננה רק תקווה לעתיד טוב יותר לעם היהודי ופתרון למצוקותיו הפרטיות. הופעתו משתבצת בתפיסת עולם כוללת, על פיה העולם מתקדם לקראת תיקונו והשלמתו, והמשיח הוא המיועד מראשית הבריאה להביא את העולם לשלמות זו. הדבר מתבטא, למשל, בדברי הברייתא:
בורונדי במשחקים האולימפיים
לפי ענף
בענפי הקיץ:
משיח
בדברי חז"ל
על כך פירש הרד"ק, "הדברים האלה הם תכלית בריאת העולם". בבראשית רבה מתפרש הפסוק המתאר את תחילת הבריאה:.
ממילא, מהלכי ההיסטוריה בכל גלגוליה מכוונים לתוצאה סופית זו. כך נכתב במדרש על ההחלטה למקם את מעשה יהודה ותמר באמצע תיאור מכירת יוסף: