cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מייקל ביזלי
ביוגרפיה
ביולי 2012 ביזלי חתם ביזלי על חוזה בפיניקס סאנס תמורת 18 מיליון דולר לשלוש שנים. לאורך עונת הבכורה שלו בקבוצה, עונת, הוא רשם ממוצעים של 10.1 נקודות ו-3.8 ריבאונדים ב-75 משחקים בהם שותף, אולם פיניקס סיימה את העונה עם 25 ניצחונות מול 57 הפסדים ובמקום האחרון במערב. בסיום העונה נתפס ביזלי כשברשותו מריחואנה ונופה מסגל הקבוצה.
מעט לאחר שחרורו מפיניקס חתם ביזלי על חוזה ושב לשורותיה של מיאמי היט.
לקראת עונת חתם בקבוצת שאנגחאי שארקס מליגת ה-CBA הסינית, בה העמיד ממוצעים עונתיים של 28.6 נקודות, 10.4 ריבאונדים ו-5.2 אסיסטים למשחק. במשחק האולסטאר של ליגת ה-CBA עלה ביזלי מהספסל וקבע שיא אולסטאר של 59 נקודות. בסיום העונה הסדירה בסין, חזר ביזלי ל-NBA כשחתם במיאמי היט, בפעם השלישית בקריירה.
את עונת החל ב"שאנדונג גולדן טייגרס" מהליגה הסינית, ובמהלך משחק האולסטאר שבר את שיאו מהעונה הקודמת כשקלע 63 נקודות, בנוסף ל-19 ריבאונדים ו-13 אסיסטים שרשם במשחק. לאורך העונה קלע 31.9 נקודות בממוצע למשחק שזיכו אותו בתואר ה-MVP הזר של העונה בליגה הסינית. לאחר שקבוצתו הודחה בסיבוב הראשון של פלייאוף ה-CBA, חתם ביזלי ביוסטון רוקטס מליגת ה-NBA על חוזה עד לסיום העונה.
זיגפריד מרכוס
זיגפריד שמואל מרכוס (בגרמנית: Siegfried Samuel Marcus; 18 בספטמבר 1831 – 1 ביולי 1898), ממציא יהודי-גרמני שחי רוב חייו באוסטריה, מחלוצי ממציאי המכונית והאדם הראשון שהניע רכב באמצעות מנוע בנזין.
מרכוס היה ממציא יצירתי ורב גוני ובמהלך חייו טיפל בנושאים בנושאים הקשורים למכניקה, חשמל, תאורה, אלקטרומכניקה, מנועים, מוצרים צבאיים וכדומה. נושאים אלו מתבטאים גם במגוון הפטנטים שרשם, לדוגמה: נורות להט אמינות, הדק אלקטרומכני למוקשים ימיים, מכשיר להדפסות ליטוגרפיה, סכין לציד לווייתנים, מפלג (דיסטריביוטר) וקרבורטור למנוע בעירה פנימית ועוד.
קורות חייו
נולד בגרמניה לרוזה וליפמן מרכוס, איש עסקים וראש הקהילה היהודית בעיירה מלכין. בילדותו שימש שוליה במקצוע המכונאות בעיירתו, בגיל 14 עבר להמבורג וכעבור שלוש שנים לברלין שם קיבל הכשרה בבית המלאכה שהוקם על ידי סימנס והלסקה.
בשנת 1851, בהיותו כבן עשרים המציא המצאה ראשונה בשטח האלחוט עבורה זכה בפרס מהממשלה הגרמנית. בשנת 1852 עבר לאוסטריה. בתחילה עבד עבור חברה למכניקה, אחר עבור המכון המלכותי לפיזיקה ולאחר מכן עבור המכון הגאולוגי המלכותי. בשנת 1856 פתח בית מלאכה עצמאי להנדסת מכשור.
בשנת 1867 קיבל מדליית כסף להמצאה שהוצגה בתערוכה העולמית שנערכה בפריז ובשנת 1870 התקין מנוע בעירה פנימית על גבי עגלת יד והניע אותה בעזרת דלק. כשניסה את רכבו החדש ברחובות וינה חולל מהומה לא קטנה וניצל רק הודות להתערבותם של ידידים במשטרה המקומית. מרכוס היה האדם הראשון שהניע כלי תחבורה בעזרת בנזין. בין השנים 1870 - 1879 התמקד בפיתוחים בנושאי נורות חשמל. בשנים אלה פיתח בשותפות עם נציגות אדיסון באוסטריה נורת להט חדשנית אמינה ששימשה בהצלחה בחלק ממסילות הרכבת של אוסטריה. בשנת 1873 יצרה חברת Siegel האוסטרית מנוע שתי פעימות על פי שרטוטיו של מרכוס.
בשנת 1887 החל בשיתוף פעולה עם החברה המוראבית Märky, Bromovsky & Schulz שייצרה מכוניות עם מנוע בעירה פנימית בעל שתי פעימות, ולאחר שפג תוקף הפטנט של מנוע ארבע פעימות, ייצרה היזמות גם מכוניות עם מנוע בעל ארבע פעימות. בשנת 1889 המיזם בנה את Second Marcus Car, הדגם השני של מרכוס בעל צילינדר אחד עם ארבע פעימות. דגם זה של מכוניתו המכונה Marcuswagen נמצא במוזיאון לטכנולוגיה בווינה (Technisches Museum Wien).
בשנת 1890 העביר מרכוס את בית המלאכה למקום חדש והתרכז בפיתוח אמצעי ירי לצבא האוסטרי. הוא נפטר באוסטריה ב-1 ביולי 1898 ונקבר בבית הקברות הפרוטסטנטי היטלדורף בווינה. עד מותו, החזיק מרכוס ב-131 פטנטים שנרשמו ב-16 ארצות. הוא לא תבע פטנט לגבי מכונית מונעת, אולם האגודה האמריקאית להנדסת מכונות (ASME) הכירה בו רשמית כממציא המכונית. בהודעת הפטירה שלו בעיתון הווינאי Wiener Tagblatt צוין שנורת ליבון מבוססת ספירט, הייתה ההמצאה החשובה ביותר שלו.
לאחר מותו
בשנת 1910 ביקשה ההתאחדות הגרמנית של בתי החרושת למכוניות להתקין לוח זיכרון בחזית הבית שבו נולד, אך בעל הבית סירב עקב יהדותו של מרכוס. בשנת 1938, לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה, החלו הנאצים בהשמדת רוב המסמכים הנוגעים למרכוס בניסיון להסתיר את העובדה שהמצאת המכונית שלו הקדימה את דיימלר בנץ הגרמנית. קברו של מרכוס חולל, ופסלו בחזית בנין הטכניון של וינה הוסר. דגם המכונית שלו שהוצג במוזיאון הטכנולוגי בווינה, הוסתר בידי עובדי המוזיאון וכך שרד עד ימינו.
ביובל החמישים למותו הועברו עצמותיו לקבר מכובד בבית הקברות המרכזי בווינה וגם פסלו הוצב מחדש.
חברת מרצדס-בנץ ממשיכה את השכתוב הנאצי של ההיסטוריה ובמוזיאון שלה בשטוטגרט מציגים למבקרים את בנץ כראשון שהמציא את מנוע הבנזין ב-1885, אף על פי שמרכוס היה הראשון שעשה זאת כבר ב-1870.
נקודת נגרה
נקודת נגרה (באנגלית: Negra Point) היא לשון יבשה, חשופה מקרח בחוף הדרום-מערבי של האי רוברט באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
נקודת נגרה, מהווה את הצד הדרום-מזרחי של פתחו של מפרצון מיטשל.
נקודת נגרה ממוקמת 6.43 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת ספארק שבאי גריניץ';
נקודת נגרה ממוקמת 2.8 קילומטרים דרומית -מזרחית מנקודת דבליאנוב (שבאי רוברט);
נקודת נגרה ממוקמת 4.5 קילומטרים צפונית-מערבית מנקודת ברון;
נקודת נגרה ממוקמת 8.84 קילומטרים צפונית-מערבית מנקודת אדוארדס;
גילוי ומיפוי אזור הנקודה
האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור נקודת נגרה, היו צידי כלבי ים, שהגיעו לאזור בתחילת המאה ה-19.
האזור מופה לראשונה על ידי משלחת מיפוי צ'יליאנית בשנת 1975, ולאחר מכן על ידי משלחת בריטית בשנת 1968, ובנסף על ידי ממפים בולגרים בשנת 2005 וכן בשנת 2009.
מקור השם
שמה של לשון היבשה, ניתן לה על ידי אחת ממשלחות החקר הצ'יליאנית, לחקר אנטארקטיקה.
זהו שם תיאורי: בספרדית "נגרה" משמעה "שחור".
מוזיאון הווטרנים אריאל
מוזיאון הווטרנים באריאל, הוא מוזיאון "הגבורה היהודית במלחמת העולם השנייה". המוזיאון מוקדש לשימור מורשת הווטרנים, לוחמים יהודים, וותיקי המלחמה אשר לחמו בנאצים בחזיתות שונות, ובעיקר בצבא האדום של ברית המועצות לשעבר, שורדי המצור של לנינגרד (סנקט פטרבורג) והוותיקים שעבדו בעורף. .
אודות
המוזיאון נפתח בתאריך 23 במרץ 1998, ביוזמת מויסיי מונוסוב, יו"ר ארגון הווטרנים באריאל, דאז. המוזיאון נתמך על ידי המשרד לקליטת העלייה ועיריית אריאל. כל חברי הארגון פועלים על בסיס התנדבותי . ואליהם מצטרפים להנצחה בהתנדבות גם תלמידי קריית החינוך אורט יובלי אריאל.
מוצגי המוזיאון
במוזיאון נאסף חומר רב על היהודים שהשתתפו במלחמה ושזכו באותות ועיטורים על גבורתם, חומר נוסף על וותיקי המלחמה תושבי אריאל.
המוצגים במוזיאון מסודרים ב-15 דוכנים על פי התכנים השונים. השפות העיקריות הן עברית ורוסית.
הפריטים נתרמו בעיקר על ידי ווטרנים תושבי אריאל, והם כוללים: מדים של הלוחמים, תמונות של הווטרנים תושבי אריאל, מכתבים וכתבות עליהם, תמונותיהם, תעודות אותות הצטיינות, עיטורים ודרגות, וכן תמונות של הווטרנים המשתתפים במגוון פעילויות של תלמידי העיר או תושביה.
פרסים
המוזיאון זכה במקום הראשון בתחרות של המוזיאונים לזכר מלחמת העולם השנייה.
קשרים קהילתיים
במסגרת קידום מעורבות חברתית של תלמידיה, מנציחה קריית החינוך אורט יובלי אריאל, את פועלם של הווטרנים בעיר אריאל ואימוץ בית הווטרנים בתחזוקה וכו', באמצעות פרויקט המנוהל על ידי רכזת "מחוברים" בבית הספר, אלנה פרומישליאנסקי, אשר קבלה בשנת 2019, מדליית אות כבוד בשם נשיא רוסיה. המדליה מוענקת באופן אישי על ידי שגרירות רוסיה בישראל, לכבוד יום הניצחון על גרמניה הנאצית, ומוענקת לאלה שהשתתפו במלחמה עצמה ועדיין בחיים, ולאלה שתורמים תרומה מיוחדת לווטרנים עצמם ולהנצחת האירועים.
יוחנן השלושה עשר
האפיפיור יוחנן השלושה עשר (בלטינית: Ioannes XIII; מת ב-6 בספטמבר 972) היה האפיפיור מ-1 באוקטובר 965 עד מותו בשנת 972.
ביוגרפיה
ג'ובאני קרסנטיוס נולד ברומא, אביו היה אציל רומאי שכיהן כבישוף.
בין השנים 961–965 היה קרסנטיוס הבישוף של נרני וספרן בכנסייה הרומאית. לאחר מותו של האפיפיור לאו השמיני בשנת 964, תמך אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בהחזרתו של האפיפיור בנדיקטוס החמישי, ולאחר שזה לא יצא אל הפועל, תמך במינוי של קרסנטיוס לאפיפיור יוחנן השלושה עשר.
קרסנטיוס היה קשור לאלבריק השני מספולטו וייתכן שבא ממשפחת ה"קרסנטיר", שהצליחו להרחיב מאוד את כוחם ברומא בתקופת כהונתו.
לאורך כל תקופת כהונתו עמד קרסנטיוס לצידו של אוטו הראשון.
ב-25 בדצמבר 967 הכתיר יוחנן את אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לקיסר. על ידי העלאת קפואה ובנוונטו למעמד ארכיבישופות, הוא הגביר את המתח עם הכנסייה המזרחית, מאחר ששתי הערים היו תחת השפעה ביזנטית.
ב-6 בספטמבר 972 מת יוחנן ברומא, ובנדיקטוס השישי מונה למחליפו.
הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך (ראמ"ה)
היסטוריה
בשנת 2002, מדינת ישראל השתתפה לראשונה במחקר החינוך PISA (להלן, מבחן פיז"ה) הבינלאומי, פרי יוזמתו של ארגון ה-OECD. היה זה הגל השני של מחקר פיזה 2000, הראשון שנתקיים. במחקר זה, כמו גם במחקרים ובמבחנים רחבי היקף אחרים, התבהרו נתונים לגבי מצבה של מערכת החינוך. ניתוח הממצאים השונים (תוצאות ההישגים הבינלאומיים, תוצאות המיצ"ב ונתונים לגבי המתגייסים לצה"ל) לימד על הישגים הנמוכים יחסית לציפיות של התלמידים בישראל ועל ירידה מתמשכת בהישגים אלו. הישגים נמוכים של התלמידים בישראל בלטו במיומנויות היסוד שנמדדו במחקר פיזה בקרב תלמידים בני 15: אוריינות שפה, אוריינות מתמטית ואוריינות מדעית. התוצאות הנמוכות יחסית האלו הכו בתדהמה את הציבור בישראל, והביאו את שרת החינוך דאז, לימור לבנת, להקים בשנת 2003 את ועדת דוברת שבחנה דרכים לשיפור מערכת החינוך בישראל.
ועדת דוברת חזרה והצביעה על ההישגים נמוכים בקרב תלמידי ישראל הן על פי מחקר הפיזה, הן על פי על-פי נתוני המיצ"ב, והן על פי מבחנים בינלאומיים אחרים והן על פי נתוני המתגייסים לצה"ל שהצביעו על ירידה מתמשכת וחריפה במיומנויות שפה בקרב המתגייסים ילידי הארץ.
תמונת המצב הבעייתית של ההישגים הלימודיים של תלמידי ישראל העלתה שאלה לגבי איכות ההון האנושי המתפתח במדינה ויכולתו להתחרות בעתיד עם מדינות העולם המפותחות והמתפתחות. ועדת דוברת המליצה על דרכים ושינויים נדרשים לשיפור מערכת החינוך. אחת מההמלצות העיקריות של הוועדה היו הקמת רשות ארצית למדידה והערכה. בינואר 2005 החליטה ממשלת ישראל בראשות אריאל שרון, לאמץ את עקרונות המלצות ועדת דוברת כמעט במלואן (החלטה 3060).
כחלק מיישום עקרונות אלו, ב-1 במרץ 2005 אושר מינויה של פרופ' מיכל בלר לתפקיד מנכ"לית הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך בהחלטת ממשלה מס' 3315 ולמעשה בכך הוקמה ראמ"ה. פרופ' בלר, גיבשה את מבנה הארגון ויחידותיו והחלה בגיוס כוח האדם. הרשות בהובלתה, לקחה על עצמה את מילוי התפקידים שהוגדרו בדוח דוברת ואומצו על ידי ממשלת ישראל.
בשנת 2006 יזמה ראמ"ה שינוי במבנה, במחזוריות ובמערך מבחני המיצ"ב, באופן שאפשר מעקב בר השוואה לאורך שנים בהישגים של תלמידי ישראל.
בשנת 2007 החליטה ממשלת ישראל בראשות אהוד אולמרט (החלטת ממשלה מס' 2314) להתחיל בעיגון פעילותה של ראמ"ה בחקיקה שתבטיח את מעמדה העצמאי של ראמ"ה, אי-תלותה ואת תפקידיה וסמכויותיה.
בשנת 2013 מונתה ד"ר חגית גליקמן למנכ"לית ראמ"ה ובשנת 2022 החליף אותה בתפקיד ד"ר גל אלון.
מבנה הרשות
הרשות מורכבת מהיחידות העיקריות הבאות:
נוריט
נוֹרִיט – סלע יסוד פלוטוני מאפי הבנוי בעיקר מפלגיוקלז עשיר בסידן (לברדוריט) ואורתופירוקסן עם אוליבין. בבחינה חזותית לא ניתן להבדיל בין הנוריט לגברו (המכיל קלינופירוקסן במקום אורתופירוקסן), ויש צורך לבצע בדיקה של פרוסת סלע דקה (בעובי של כ־0.03 מ"מ) הקרויה שקף. השקף מתקבל מניסור הסלע, ליטושו והדבקת הפרוסה על גבי זכוכית. השקף נבדק תחת מיקרוסקופ מיוחד הקרוי מיקרוסקופ פטרוגרפי שבו האור מקוטב.
הנוריט מופיע יחד עם גברו וסלעים מאפיים ואולטרה-מאפיים בשכבות פלוטוניות שלעיתים קרובות קשורות לגופי מחצבים של פלטינה כדוגמת אלו של מתחם בושוולד דרום אפריקה, מחדר סקארגארד (Skaergaard) בגרינלנד מתחם סטילווטר (Stillwater igneous complex) במונטנה שבארצות הברית. נוריט הוא גם סלע היסוד הבסיסי של אגן סדברי (Sudbury Basin) באונטריו שבקנדה, מכתש פגיעה קדום, והאזור השני בעולם בכמות הניקל אותו כורים ממנו. נוריט הוא סלע נפוץ בסלעי הירח שהובאו בתוכנית אפולו. בקנה מידה קטן יותר אפשר למצוא נוריט בסלעי תהום מקומיים כדוגמת פרבר בוקיט גומבק (Bukit Gombak) בסינגפור ובבקעת תמנע שבישראל.
אונוור (אי)
האי אונוור או האי אנטוורפן (באנגלית: Anvers Island; או Antwerp Island) הוא אי הררי גבוה - האי גדול ביותר בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
האי שוכן מדרום מערב לאי בראבנט, בקצה הדרום מערבי של ארכיפלג פאלמר.
האי קורמורן (אזור ציפורים מיוחד) נמצא קילומטר אחד מדרום לאי אונוור.
אורכו של האי 61 קילומטרים.
חלקו הדרום מערבי של האי הוא חלק מהאזור המיוחד המוגן "דרום מערב האי אנוור, ואגן פאלמר" (אזור ASMA 7).
גילוי האי
האי התגלה על ידי ג'ון ביסקו בשנת 1832. האי נחקר על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית בשנת 1898 בראשותו של אדריאן דה ז'רלאש.
מקור השם
שמו של האי ניתן לו בשנת 1898, על ידי ז'רלאש.
תחנת פאלמר
תחנת פאלמר היא תחנת מחקר אמריקאית (והיא התחנה האמריקאית היחידה באנטארקטיקה הנמצאת מצפון לחוג האנטארקטי).
בניית התחנה הסתיימה בשנת 1968, והיא נועדה לאפשר מגורים לעד 50 איש בו זמנית; בתחנה נבנו מעבדות ורציף.
התחנה נקראה על שמו של נתנאל פאלמר, חוקר אנטארקטיקה, שהיה האמריקאי הראשון שראה את חצי האי האנטארקטי.
התחנה של הסקר האנטארקטי הבריטי
הסקר האנטארקטי הבריטי בנה והפעיל תחנת מחקר על האי שנקראה בסיס N (Base N) לצורך מיפוי האזור ומחקר גאולוגי. התחנה כללה צריף.
התחנה פעלה בין ה-27 בפברואר 1955 ועד ה-10 בינואר 1958.
התחנה נסגרה בשנת 1958 עם השלמת פעילות המיפוי והמחקר באזור, והבקתה הושאלה לממשלת ארצות הברית ב-2 ביולי 1963.
ממשלת ארצות הברית הפכה את התחנה בינואר 1965 לתחנת מחקר ביולוגי, כחלק מתחנת פאלמר הסמוכה.
הריסות המבנה פונו מהאזור על ידי אנשי התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית בשנים 1991–1990, ונותרו מהמבנה רק יסודות הבטון שלו.
לקריאה נוספת
• ARTHUR S. RUNDLE, Snow accumulation and ice movement on the Anvers Island ice cap, Antarctica : a study of mass balance, Institute of Polar Studies, The Ohio State University, Columbus, Ohio
פמארה דיידהיו
קריירת מועדונים
דיידהיו החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות ASM בלפור, אפינאל וגזלק אז'אקסיו מהליגות הנמוכות בצרפת, ולאחר מכן שיחק בסושו ובקלרמון פוט מליגת המשנה הצרפתית.
ב-2 ביולי 2016 חתם דיידהיו באנז'ה מליגת העל הצרפתית. הוא ערך 31 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.
ב-28 ביוני 2017 חתם דיידהיו על חוזה לארבע עונות בבריסטול סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. הוא שיחק במועדון במשך ארבע עונות, בהן ערך 154 הופעות ליגה והבקיע 46 שערים.
קריירה בינלאומית
ב-31 במאי 2014 ערך דיידהיו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל, בתיקו 2-2 נגד נבחרת קולומביה במשחק ידידות. ב-3 בספטמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-0 על נבחרת נמיביה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017. הוא היה חלק מסגל נבחרת סנגל בטורניר גביע אפריקה לאומות 2017, וערך הופעה אחת בטורניר.
כמו כן, הוא היה חלק מסגל נבחרת סנגל בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022, בו זכתה נבחרתו, וערך חמש הופעות בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת סנגל לטורניר מונדיאל 2022.
יעקב בלומקין
יעקב גריגורייביץ בלומקין (1898 - 3 בנובמבר 1929). סוציאל רבולוציונר, טרוריסט מהפכני, סוכן גופי המודיעין הסובייטי - הצ'קה והג.פ.או, ומרגל. הוצא להורג בעוון בגידה.
ילדותו
נולד למשפחה יהודית. התייתם וילדותו עברה עליו באודסה. שמחה-יענקל בן הירש בלומקין היה תלמידו של מנדלי מוכר ספרים, וזאב ז'בוטינסקי וחבר ב'הגנה העצמית' היהודית באודסה.
רקע
במערכות הצבאיות, המודיעיניות והביטחוניות הסובייטיות שהתפתחו בימי המהפכה הבולשביקית שירתו לא מעט יהודים בתפקידים מגוונים, מן הדרג הזוטר עד לתפקידים הבכירים ביותר. היהודים היו מרכיב משמעותי בכל עשייה ביטחונית וצבאית ונטלו חלק פעיל בתהליך בניית הכוח הצבאי-אסטרטגי של ברית המועצות. הסובייטים ראו בארץ ישראל מדגרה נוחה לרעיונותיהם המהפכניים, וכקרש קפיצה ליצוא המהפכה להודו תוך מלחמה באינטרסים של הבריטים בהמזרח התיכון וכל זאת בסיועה של האוכלוסייה היהודית המקומית, האוהדת את רעיונות המהפכה, שזה מקרוב עלתה מרוסיה.
בלומקין והמודיעין הסובייטי בפלשתינה א"י ובמזה"ת
בדצמבר 1923, בלומקין, שקודם לכן נחשד כרוצחו של השגריר הגרמני במוסקבה, וילהלם מירבאך, ירד מאניה בנמל חיפה, מחופש לחרדי, ובשם הכיסוי, מאיר גורפינקל, ייסד כמרגל תושב את תחנת פלשתינה א"י של המודיעין הסובייטי. לצידו, כסגנו, היה יעקב סרבריאנסקי, מי שלימים נחשב אבי הכוחות המיוחדים הסובייטיים - הספצנאז, והשניים פתחו מכבסה ביפו. כעבור חצי שנה חזר בלומקין למוסקבה ודיווח לממונים עליו שהמצב בארץ ישראל משול לביצה רדודה ללא תנועה. סרבריאנסקי נכנס בנעליו של בלומקין כמנהל התחנה וכעזר כנגדו נשלחה אליו ממוסקבה אשתו, פולינה. בשתי שנות הפעילות של הזוג סרבריאנסקי הם פעלו להקמת תשתית לקבוצות חצי צבאיות שיקדמו את האינטרס הסובייטי באזור.
משפט הקוף המקליד
משפט הקוף המקליד הוא טענה מתמטית פשוטה, לפיה אם נבחר טקסט באורך סופי, אז הוא יופיע ברצף אינסופי של תווים אקראיים המוגרלים מהתפלגות אחידה (אך לאו דווקא מהתפלגות זו) בהסתברות 1. בניסוח פופולרי, ברוח מאמרו של המתמטיקאי הצרפתי אמיל בורל, בו הופיע המשפט לראשונה, אפשר לומר שאם קוף מקליד תווים אקראיים במכונת כתיבה במשך זמן הולך וגדל ללא מגבלה - לבסוף יעבור מספיק זמן כך שיופיעו בטקסט כל כתבי ויליאם שייקספיר.
הוכחת הטענה
ההסתברות שיתרחשו שני מאורעות בלתי-תלויים שווה למכפלת ההסתברויות שלהם; לדוגמה, אם ההסתברות שפרוסת לחם תיפול על הצד המרוח בחמאה היא 0.5, וההסתברות ש"נמר עם גדי ירבץ" היא 0.7, הרי שההסתברות ששני המאורעות יתרחשו היא 0.35, זאת בהנחה שאין תלות בין המאורעות.
נניח כעת שברשותנו מקלדת בעלת חמישים תווים, ונאמר שעל הקוף להקליד את המילה "אנציקלופדיה". ההסתברות שהאות הראשונה שיקליד תהיה אל"ף היא אחת לחמישים, דהיינו, 0.02. ההסתברות שיקליד את האות אל"ף ואחריה את האות נו"ן היא אחת לחמישים כפול אחת לחמישים, לשון אחר, 0.0004. הסיכוי שאחת־עשרה אותיות רצופות שיקליד יאייתו את המילה "אנציקלופדיה" הוא נמוך מאוד: אחת לחמישים בחזקת 11, שהן.
ההסתברות, p, לכך שאחת-עשרה האותיות הראשונות לא ייצרו את המילה "אנציקלופדיה" היא כמעט ודאית:
באופן דומה, עבור n מקטעים של 11 אותיות למקטע, ההסתברות שהמילה לא תופיע היא לכל היותר p^n. היות ש־p<1, כאשר n גדל לאינסוף, ההסתברות שהמילה לא תופיע בכלל שואפת לאפס, וההסתברות שההפך הוא הנכון שואפת לאחת, כלומר, המילה תופיע כמעט בוודאות.
תוחלת הזמן להופעת קטע מסוים
אפשר להראות שעבור קטע נתון (כגון המילה "אנציקלופדיה"), לא רק שההסתברות להופעתה בסופו של דבר בסדרת התווים שהקוף מדפיס שווה ל-1, אלא אף תוחלת זמן ההמתנה למאורע זה היא סופית. תוחלת הזמן עד להופעת קטע בן n אותיות המורכב מ-M סוגי תווים, בהנחה שכל תו נבחר בהסתברות אחידה, אינה עולה על nM^n.
סדרות ארוכות במתמטיקה
על-פי המשפט שהוצג לעיל, טקסט סופי נתון וקבוע יופיע בהסתברות אחד בסדרה אקראית אינסופית. אפשר להוכיח יותר מזה: בהינתן סדרה אקראית אינסופית (שבה האותיות מוגרלות מאלפבית סופי, באופן אחיד ובלתי תלוי), כל טקסט סופי יופיע (שוב, בהסתברות 1). יתרה מזו, כל טקסט מקרי מופיע בשכיחות השווה להסתברות שלו להופיע בכל מקום בסדרה. להרחבה בנושא זה, ראו מספר נורמלי.
התוצאה האינטואיטיבית שלפיה אפשר לצפות לתופעות מוזרות בסדרה, בתנאי שהיא ארוכה מספיק, מופיעה פעמים רבות בקומבינטוריקה. הלמה של בורל-קנטלי היא דוגמה לא פשוטה לכך, שהיא בעלת השלכות חשובות בתורת החוגים.
בניסוי מעשי
בשנת 2003 נערך "ניסוי" בגן החיות של פייתון, שבמהלכו ניתנו שש מכונות כתיבה לקופי מקוק. במשך חודש הפיקו הקופים חמישה עמודים בלבד, ואלה הורכבו בעיקר מחזרות על האות האנגלית "S". יתרה מכך, הקופים השחיתו את המקלדות במגוון אופנים. משך זמן הניסוי זניח לחלוטין ביחס לפרק הזמן הדרוש בתוחלת כדי להפיק יצירה בעלת משמעות, וכן תנאי הניסוי הושפעו ממשתנים מפריעים נוספים, וכך למשל הקופים הרסו חלק ממכונות הכתיבה במקום להקיש בהן אותיות.
דרך מלאכותית לעריכת הניסוי מספק האתר "סימולטור הקופים של שייקספיר", המכיל תוכנית Java, המדמה הקלדות אקראיות של קופים רבים. עד היום נתקבלו בסימולציה זו תוצאות המכילות עשרים וארבעה תווים רצופים מתוך מחזהו של שייקספיר, הנרי הרביעי, חלק שני.
בתרבות פופולרית
הניסוי מוזכר ביצירות תרבות שונות, בספרות ובטלוויזיה והקולנוע:
קרינת גוף שחור
בפיזיקה, גוף שחור הוא עצם אידיאלי הבולע באופן מושלם קרינה אלקטרומגנטית בכל אורכי הגל, ללא החזרה או העברה. גוף שחור פולט קרינה אלקטרומגנטית באופן התלוי אך ורק בטמפרטורה שלו, על פי חוק פלאנק. קרינה זו מכונה קרינת גוף שחור. הקרינה הנפלטת אינה תלויה בקרינה הפוגעת, פרט להשפעה של זו על טמפרטורת הגוף. גוף שחור אידיאלי הוא קירוב טוב לתיאור הקרינה הנפלטת מגופים חמים רבים: אור השמש, נורת להט וקרינת תת־אדום מבעלי חיים.
גוף שחור קורן בכל אורכי הגל, בעוצמה התלויה באורך הגל ובטמפרטורה, בהתאמה לחוק פלאנק. גוף שחור בטמפרטורה הנמוכה מכ־700 מעלות קלווין (430 מעלות צלזיוס) פולט מעט מאוד קרינה באור הנראה, וקורן בעיקר בתדירויות נמוכות יותר, כמו גלי רדיו, מיקרו ותת־אדום.
הסיבה לצורה של נוסחת פלאנק היא יצירתם של הפוטונים באנרגיות בדידות, כלומר קוונטות. הבנה זו, יחד עם הסבר האפקט הפוטואלקטרי, היוו את תחילתה של תורת הקוונטים.
במציאות, גוף שחור מתאר בקירוב טוב משטחים רבים, בעיקר משטחים טבעיים. קיימים גם מכשירים המדמים גוף שחור בדיוק גבוה, לשימושים תעשייתיים ומדעיים.
בלנקו
בלנקו (Blanco) הוא שם משפחה ספרדי שמשמעותו לבן. {{פירושונים|
קרינת גוף שחור
אלקטרומגנטיות קלאסית וחוק ריילי ג'ינס
בתחילה לא היה ידוע מה גורם לפליטת הקרינה באורכי הגל השונים; בתחילת המאה ה־20 פותחה נוסחה באופן אמפירי (על ידי ניסויים) המתארת את ספקטרום הפליטה של הגוף השחור, בכל אורכי הגל, עבור טמפרטורה נתונה. נוסחה זו נקראת חוק ריילי־ג'ינס על שם מפתחיה, ג'ון ויליאם סטראט ריילי וג'יימס ג'ינס (James Jeans):
בלנקו
ראו גם
}}
קרינת גוף שחור
אלקטרומגנטיות קלאסית וחוק ריילי ג'ינס
כאשר I היא עוצמת הקרינה הנפלטת, \lambda הוא אורך הגל של הקרינה הנפלטת, \ k_B הוא קבוע בולצמן ו־\ T היא הטמפרטורה בקלווין.
כאשר מבצעים סכימה על משוואה זו מאפס ועד אינסוף, מתקבל כי הפליטה הכוללת בכל אורכי הגל היא אינסופית, דבר שאינו תואם את חוק שימור האנרגיה. אי התאמה זו בין החישובים למציאות מכונה "הקטסטרופה של העל־סגול", מכיוון שהנוסחה כן מתאימה לאורכי הגל ארוכים יותר, אך מתבדרת בתחום של העל־סגול.
כתוצאה מ"קטסטרופה" זו החליטו להגביל נוסחה זו לתחום אורכי הגל הארוכים ונמצאה נוסחה חדשה לאורכי הגל הקצרים, בשם חוק וין (גם היא באופן אמפירי).
תורת הקוונטים וחוק פלאנק
לבסוף אוחדו שתי הנוסחאות על ידי מקס פלאנק, למשוואת פלאנק, לפי תדירות הקרינה:
או לפי אורך הגל של הקרינה:
כאשר \ h הוא קבוע פלאנק, \ \nu היא תדירות הקרינה ו־\ n הוא מספר טבעי. כלומר, מנות האנרגיה הן כפולות של מנה בסיסית, התלויה בתדירות בלבד. הנחה זו היא אחת ההנחות הבסיסיות שהביאו לפיתוח תורת הקוונטים.
תיאור מיקרוסקופי לקרינת גוף שחור
לרוב מטפלים בקרינת גוף שחור במבט מאקרוסקופי ולא במבט מיקרוסקופי. עקב פלקטואציות (תזוזות קלות) משיווי המשקל של אטומי החומר (לפי התיאור של מודל לורנץ) נפלטת קרינה עקב התאוצה של האלקטרונים. ניתן לראות זאת בנוסף במתכות מהתפלגות פרמי-דיראק, כאשר ישנה טמפרטורה, האלקטרונים "מקפצים" להם בין המצבים.
התפלגות פלאנק
התפלגות זו מתוארת על ידי עקומה המתאימה עוצמת הקרינה (או למעשה צפיפות ההספק) הנפלטת על ידי הגוף לכל אורך גל או תדירות. הגרף המתאר את תלות עוצמת הקרינה בתדירות נקרא "ספקטרום קרינה של גוף שחור". למעשה, ניתן לפתח את משוואת פלנק מתוך פונקציית צפיפות האנרגיה \ u(\nu,T), כמתואר להלן:
התפלגות צפיפות האנרגיה \ u = U/V של הקרינה ליחידת תדירות נתונה על ידי: כאשר \ h הוא קבוע פלאנק ו־\ \nu הוא התדירות.
הקרינה מתפשטת לכל הכיוונים במהירות האור \ c, והזווית המרחבית שבה מתפשטת הקרינה היא \ 4\pi, שהיא הזווית המרחבית המקסימלית. לפיכך, מטעמי איזוטרופיות וסימטריה נובע ששטף האנרגיה ליחידת תדירות הוא וזהו חוק פלאנק.
הקשר בין צפיפות לפי תדר וצפיפות לפי אורך גל
את חוק פלאנק ניתן לנסח כתלות בתדר I(\nu,T) וגם כתלות באורך הגל. בהינתן גל בתדר \nu ואורך \lambda ערכים אלה אינם שווים. במקום זה מתקיים הסיבה לכך היא ש I(\nu,T) מיצג את הגבול כש-\varepsilon שואף ל 0 של שטף הקרינה בתחום התדרים חלקי \varepsilon. בעוד ש מיצג את הגבול כש-\varepsilon שואף ל 0 של שטף הקרינה בתחום אורכי הגל  חלקי \varepsilon. תחום אורכי הגל מתאים בקרוב לתחום התדרים, ומכאן המקדם  בקשר בין הנוסחאות. אם בוחרים פרמטר שונה לתיאור הגל (למשל התדר בסקאלה לוגוריתמית) יהיה צורך להכפיל במקדם מתאים.
חוק ההסחה של וין
אם מסמנים את פונקציית צפיפות שטף הקרינה הנפלטת מגוף בטמפרטורה T=1 על ידי מתקבל כי מכאן שגרף הפליטה של גוף שחור נראה אותו דבר בכל טמפרטורה לאחר שינוי קנה מידה מתאים (בתדר ובצפיפות השטף). עובדה זאת התגלתה אמפירית לפני חוק פלאנק ונקראת חוק ההסחה של וין. ניתן לחשב נומרית את המקסימום של הפונקציה I(\nu) ולראות שהוא מתקבל ב. מכאן שהתדר בו גוף שחור בטמפרטורה T קורן בעוצמה מקסימלית הוא באופן דומה אורך הגל שבו גוף שחור בטמפרטורה T קורן בעוצמה מקסימלית הוא גם לשתי המשוואות האחרונות קוראים לעיתים חוק ההסחה של וין. התדר \nu_{max} ואורך הגל אינם מתאימים לאותו גל. זאת בגלל המקדם המתואר למעלה.
באופן איכותי, חוק ההסחה של וין אומר שככל שמחממים את הגוף השחור לטמפרטורה גבוהה יותר, כך יתקצר אורך הגל שבו נפלטת הקרינה המרבית (ראו הגרף למעלה). כך למשל, כדי להגיע לפליטה ששיאה במרכז התחום הנראה (אורך גל של כ־550 ננומטר), נדרשת טמפרטורה של כ־5,300 קלווין.
חוק זה מאפשר מדידת טמפרטורה של גוף שחור (או גוף שחור בקירוב) באמצעות מדידת ספקטרום הקרינה התרמי שלו (ספקטרום קרינת גוף שחור). מאחר שכוכבים רבים הם בקירוב גוף שחור, שיטה זו מאפשרת להעריך את טמפרטורת הכוכבים.
להתפלגות תכונה נוספת: גוף שחור בטמפרטורה גבוהה יותר יפלוט קרינה בעוצמה גבוהה יותר, בכל אורכי הגל, מאשר גוף שחור בטמפרטורה נמוכה יותר.
גוף אפור ואמיסיביות
במציאות לא קיים גוף שחור אידיאלי, אך נוח להשתמש במודל גוף שחור והוא משמש קירוב טוב לחומרים רבים בטווח רחב של אורכי גל. חומרים רבים קורנים באופן דומה לגוף שחור, אך ביעילות קטנה מ־1 וקבועה בקירוב. ניתן לעשות שימוש במדד האמיסיביות לתיאור היחס שבין הפליטה של גוף אפור לפליטה של גוף שחור. על פי חוק קירכהוף יחס זה זהה למקדם הבליעה של הגוף. האמיסיביות בדרך כלל איננה מספר קבוע אלא פונקציה של אורך הגל (או התדירות) והטמפרטורה, אך במקרים רבים היא קבועה לטווח צר מסוים, למשל באורכי גל של מצלמה תרמית 3–5 מיקרון או בטווח 8–12 מיקרון.
חוק סטפן בולצמן
חוק סטפן־בולצמן קובע כי שטף הקרינה הנפלט מגוף שחור הוא מתכונתי לחזקה הרביעית של הטמפרטורה שלו. החוק נוסח באופן אמפירי על ידי הפיזיקאים יוזף סטפן ותלמידו לודוויג בולצמן באופן נפרד ועצמאי, כתוצאה מתצפיות בקרינת גוף שחור. הניסוח המתמטי של החוק הוא: כאשר \sigma הוא קבוע סטפן־בולצמן, שטף האנרגיה הכולל של הגוף נקרא גם "הבהיקות הנקודתית" של גוף, ניתן לחישוב גם על ידי סכימה (אינטגרל) של השטף בכל התדירויות או אורכי הגל מאפס ועד אינסוף
כאשר השטף נתון על ידי התפלגות פלאנק.
לחץ קרינה
תוצאה חשובה נוספת היא שלחץ הקרינה שווה לשליש מצפיפות האנרגיה:. תוצאה זו מתקבלת גם ממציאת משוואת המצב של גז יחסותי.
גוף שחור מלאכותי
עבור שימושים מדעיים ותעשייתיים, נדרש לעיתים מקור קרינה המדמה גוף שחור. לעיתים נדרש רק מקור בעל התפלגות קרינה ידועה, ובמקרה זה ניתן להשתמש למשל בנורת להט שהיא גוף שחור מצוין בכל תחום אורכי הגל הנראה ותת־אדום. קיימות נורות המכוילות בזרם חשמלי מסוים להיות בטמפרטורה מדויקת, למשל 2850 קלווין שהיא נורה סטנדרטית. לטמפרטורות גבוהות יותר, עד 3200 קלווין, ניתן להשתמש בנורת הלוגן.
כאשר נדרשים, בנוסף להתפלגות הקרינה, גם אחידות קרינה מפני שטח מסוים, או סך של עוצמה מדויקת, משתמשים ב"גופים שחורים" תעשייתיים. לגופים הללו משתמשים בצבע שחור מיוחד שנשאר "שחור", כלומר בולע מאוד, בתחום רחב של אורכי גל מעל־סגול ועד תת־אדום. גופים אלו ניתנים לחימום או קירור לטמפרטורה מדויקת (אלפית מעלה צלזיוס ואף פחות) באחידות גבוהה.
גוף שחור שקוע (cavity blackbody) הוא בדרך כלל גוף מחומר מתכתי או קרמי מחומם, בעל שקע בצורת חרוט קעור, המצופה בצבע שחור מתאים. פתח החרוט הוא המשטח שנחשב לגוף השחור, ובדרך כלל מהווה קירוב מצוין עם אמיסיביות מעל 0.99, וקוטר קטן בדרך כלל עד 5 ס"מ. גופים אלו גם מגיעים לטמפרטורות גבוהות של מעל 1000 מעלות צלזיוס.
גוף שחור מישורי עשוי בדרך כלל מפלטת נחושת הניתנת לחימום וקירור, מצופה בצבע שחור מתאים. גופים אלו יכלים להיות גדולים יותר, עד כחצי מטר לגוף סטנדרטי, אך טווח הטמפרטורה נמוך יותר והאמיסיביות (מידת הקירוב לגוף שחור אידיאלי) נמוכה יותר בדרך כלל. גופים אלו משמשים למשל לכיול האחידות של מצלמה תרמית.
אוהבת לאהוב
אוהבת לאהוב הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת הישראלית אביבה אבידן. את האלבום הוציאה בשנת 1994 לאור חברת התקליטים הפרטית של משה בן-משה, "בן-מוש הפקות". האלבום לא זכה להצלחה כלל בישראל, בניגוד לציפיותיהם של מפיקיו. הוא כלל חידושים לשירים ישראליים מוכרים, דוגמת "מי ההולך", "הבלדה על חדווה ושלומיק", "הביתה לחזור", ו"לך איתה".
דובצ'יצה
דובצ'יצה (בפולנית: Dobczyce; ביידיש: דאבזשיץ) היא עיירה במחוז מישלניצה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב
דובצ'יצה, השוכנת על גדת נהר ראבה (Raba), נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובמחצית הראשונה של המאה ה-14 קיבלה זכויות עיר. בתקופה זו הוקפה העיירה בחומות, ונבנתה בסמוך אליה טירה מלכותית, העומדת על תלה עד היום. במאה ה-15 התגורר בטירה זו ההיסטוריון והמחנך הפולני יאן דלוגוש. בין מלחמות העולם הייתה העיירה למקום קיט מועדף על תושבי קרקוב הסמוכה.
יהודי דובצ'יצה
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמחצית השנייה של המאה ה-16. במחצית השנייה של המאה ה-18 גדל היישוב היהודי בעיירה, ולקראת סוף המאה ה-19 התקיימה בעיירה קהילה עצמאית. בנובמבר 1918 נערכו ביהודי העיירה פרעות מצד פולנים מקומיים. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות שונות, וכן קיבוץ הכשרה של תנועת עקיבא.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, והם נלקחו לעבודות כפייה. באוגוסט 1942 גורשו יהודי העיירה לגטו וייליצ'קה, ממנו שולחו להשמדה עוד באותו החודש.
בדפורד VAM
מנועי "בדפורד VAM"
,
אוזניות
אוזניות (ביחיד: אָזְנִית או אוזניה) הן זוג רמקולים שמרכיבים על האוזניים על מנת לשמוע דרכו צלילים. בדרך כלל האוזניות מתחברות למכשיר חשמלי אחר (כגון: נגן מדיה נייד, מחשב אישי, טלפון חכם או דיקטפון) המפיק את הצלילים. אוזניות נכנסו לשימוש בתחילת המאה ה-20.
מבנה האוזניות
ישנם כמה סוגים של אוזניות:
אוזניות אלחוטיות באמת (TWS)
אוזניות אלחוטיות באמת (באנגלית True Wireless) הן אוזניות כפתור אלחוטיות לחלוטין, ללא חוט המקשר ביניהן, כדוגמת ה-AirPods. האוזניות מתממשקות עם טלפון חכם באמצעות טכנולוגיית בלוטות' מתקדמת, וכך מאפשרות שמיעת מוזיקה, דחייה ומענה לשיחות ואף שיחה עם עוזרות קוליות כמו סירי. היום אפשר למצוא אוזניות כאלו של יצרניות רבות, כמו שיאומי, סמסונג ועוד.
סטימצקי
סטימצקי היא הרשת הגדולה בישראל של חנויות ספרים. צבי סטימצקי פתח את החנות הראשונה בשנת 1920 ברחוב הרצל 6 בתל אביב. החנות מכרה ספרים ומגזינים מחו"ל ובני המשפחה שרה סטימצקי והבת אולה (אלישבע) שירתו את לקוחות החנות שהיו עולים מאירופה ואנשי הצבא הבריטי. בשנת 1925 פתח אחיו למחצה של צבי יחזקאל סטימצקי את חנותו שגדלה לרשת והייתה בבעלות משפחתו עד שנת 2006. מאז 2014 נמצאת הרשת בבעלות קבוצת רוכשים בראשה עמדה ג. יפית.
בשנת 2005 הפעילה הרשת 150 חנויות, בבעלות הרשת ובבעלות זכיינים, ומכירותיה הוערכו ב-400 מיליון ש"ח (מתוך היקף שוק של 1.7 מיליארד ש"ח). בנוסף לספרים וכתבי עת, נמכרים בחנויות הרשת תקליטורי מוזיקה, קלטות וידאו ותקליטורי DVD, והחל מאמצע העשור השני של המאה ה-21 מוקדש חלק נכבד משטח חנויותיה למכירת צעצועים ומשחקים. בנוסף לחנויות מפעילה הרשת אתר אינטרנט למכירת ספרים. סטימצקי גם מפיצה עיתונים וכתבי עת זרים לחנויות שאינן חלק ממנה. משרדי החברה נמצאים באזור תעשייה לב הארץ בכפר קאסם בו גם הוקם המרכז הלוגיסטי של החברה.
היסטוריה
בשנת 1920 עלה לארץ ישראל צבי סטימצקי והקים בה חנות לספרים בתל אביב.
תקופת יחזקאל סטימצקי
בשנת 1925 עלה לארץ ישראל אחיו למחצה, יחזקאל סטימצקי שהקים בית מסחר לספרים בשנת 1925 ברחוב יפו בירושלים. באותה שנה נפתחה חנות נוספת בחיפה. בשנת 1927 נפתחה חנות בביירות. ביולי 1929 נפתח סניף בתל אביב ברחוב הרצל, בסמוך לחנות של אחיו הגדול. בנוסף למכירת ספרים ועיתונים, התקיימו בחנויות סטימצקי ספריות השאלה. הספרייה בתל אביב התגאתה בהיותה הספרייה הגדולה ביותר בתל אביב עם ספרים במגוון שפות. בשנת 1933 הוקם בידי סטימצקי, בסמוך לחנות בירושלים, גלריה, בה הציגו אמנים רבים, בהם חנה אורלוף ושמשון הולצמן. בשנת 1935 עזב תנחום סטימצקי, שעבד אצל יחזקאל סטימצקי, את עבודתו והקים חנות ספרים בחיפה, בסמוך לחנות של אחיו.
במהלך מלחמת העולם השנייה נפתחו חנויות בבגדאד, בקהיר, באלכסנדריה ובדמשק. בעקבות הכרזת המדינה הולאמו החנויות שבארצות ערב, והרשת נותרה עם שלוש החנויות שבישראל. בחנות הגדולה בתל אביב, שעברה לרחוב אלנבי בתל אביב בשנת 1948, עבדו למעלה מ-40 עובדים.
ב-1963, עם שחרורו מצה"ל, הצטרף ערי סטימצקי, בנו של יחזקאל סטימצקי, לעסקי הרשת.
תקופת ערי סטימצקי
כעבור כעשר שנים מונה למנכ"ל והחל בפיתוחה המואץ של הרשת. עד תחילת 2007 שימשה אחותו אליאורה שוורץ כקניינית של כל מה שאינו ספרים או כתבי עת.
התפתחותה של רשת "סטימצקי" שינתה את פני ענף מכירת הספרים בישראל, משוק הטרוגני של חנויות עצמאיות רבות, לשוק ריכוזי שעיקרו רשתות שיווק חזקות. מול רשת "סטימצקי" קמו רשתות מתחרות כמו "ליריק", "כתר", ברונפמן" "מודן" ועוד, אך מרביתן התפרקו תוך שנים מעטות, או מוזגו לתוך סטימצקי. בשנת 1995 רכשה סטימצקי מההסתדרות את רשת "ספרי", שכללה 7 חנויות.
במשך שנים רבות, עד לפתיחתן של חנויות הספרים באינטרנט, הייתה רשת סטימצקי, ובפרט חנויותיה הגדולות, מקור עיקרי לרכישת ספרים באנגלית בישראל.
בשנת 2002 קמה רשת "צומת ספרים", שהפכה למתחרה עיקרית ל"סטימצקי". התחרות בין הרשתות חזקה, ומביאה להנחות בשתי הרשתות ולמבצעים עם לקוחות אסטרטגיים, כמו בנקים וחברות סלולר. הנפגעות העיקריות ממבצעי ההנחות הן חנויות הספרים העצמאיות, שמספרן הלך וקטן עם השנים.
במהלך שנותיה עסקה סטימצקי במידה מצומצמת גם בהוצאה לאור של ספרים. בתחילת 2005 עשתה צעד מהותי בתחום זה, עם הקמתה של הוצאת כתר ספרים, שבה החזיקה סטימצקי ב-48% ו"כתר הוצאה לאור" ב-52%. במאי 2008 צומצם חלקה של סטימצקי ל-19% בלבד, (יתרת חלקה של סטימצקי נמכרה ל"כתר הוצאה לאור").
תקופת מרקסטון
באוקטובר 2006 מכר ערי סטימצקי את הרשת לקרן מרקסטון. ערי סטימצקי המשיך בתפקידו כיו"ר פעיל של הרשת, אך בספטמבר 2007 פורסם כי ערי סטימצקי עומד לפרוש מתפקיד יו"ר של הרשת, ושאת מקומו ימלא אמיר קס, מנכ"ל משותף של קרן מרקסטון. באוגוסט 2006 מונתה איריס בראל למנכ"ל הרשת, במקומו של יהושע מצליח, שהיה מנכ"ל הרשת במשך 30 שנה. בראל בקשה להגדיל את העיסוק של הרשת במכירת משחקים וציוד משרדי.
בשנת 2011 הוקמה "חממה ספרותית", הוצאת ספרים בתשלום.
בשנים 2011–2012 צברה סטימצקי הפסדים כבדים, ובשנת 2014 הזרימה קרן מרקסטון כספים לרשת. סטימצקי פעלה בתקופה זו למען חקיקת החוק להגנת הספרות והסופרים בישראל. במאי 2014 הטילה רשות ההגבלים העסקיים קנס של 1.5 מיליון ש"ח על סטימצקי, וקנס של 50 אלף ש"ח על מנכ"לית החברה, איריס בראל.
תקופת ג. יפית
ביוני 2014 נחתם הסכם למכירת סטימצקי לקבוצת משקיעים בראשות הפרסומאית ג. יפית. לפני השלמת מכירת הרשת לקבוצת המשקיעים בראשות ג. יפית, עשו עובדי סטימצקי ניסיון להתאגדות והקמת ועד, שלא צלח. בסוף יוני הודיעה מנכ"לית החברה, איריס בראל, על עזיבתה, ובמקומה מונה אייל גרינברג למנכ"ל החברה.
בספטמבר 2015 הודיעה הרשת על פתיחת רשת 'סטימצקידס' - שתעסוק במכירת צעצועים ומשחקים לגילאים שנה ומעלה. החנות הראשונה נפתחה בנס ציונה. בהמשך הוכנסה מכירת צעצועים ומשחקים לכל סניפי סטימצקי.
בתחילת 2018 עבר מטה החברה והמרכז הלוגיסטי שלה מפתח תקווה, לאזור התעשייה לב הארץ בכפר קאסם.
בתחילת 2020 הורחבה קשת המוצרים הנמכרים באתר האינטרנט של החברה, ונמכרים בו שלל מוצרי צריכה, ובהם נעליים, בשמים ומוצרי חשמל ואלקטרוניקה.
הוצאת ספרים
החל משנת 2011 מפעילה הרשת הוצאת ספרים בשם סטימצקי הוצאה לאור שמתמחה בהוצאה לאור במימון המחבר. חלק מהמחברים בהוצאה זו הביעו אכזבה וביקורת על התנהלות ההוצאה, אך לדברי סטימצקי תנאי החוזה עם המחברים ממולאים בדקדקנות.
סטימצקי הוצאת ספרים, חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.
קלרה גרונוולד
קורות חיים
קלארה הייתה הבכורה מבין הילדים של הסוחר היהודי ברנהרד גרונוולד ורוזלי לבית אברלה. אחרי נדודים באזור נהר הריין התיישבה המשפחה בשנת 1883 בשנברג, שהיה אז פרבר של ברלין. היא למדה חינוך והחלה ללמד בשנת 1896 בבתי ספר שונים בברלין.
בשנת 1913 נחשפה קלרה לשיטת החינוך של מריה מונטסורי, עברה הכשרה בתחום ופתחה בתי ילדים בשיטת מונטסורי, לימדה את השיטה וייסדה את ארגון הגג של שיטת מונטסורי בגרמניה והייתה יושבת הראש שלו. גם אחותה אמי ברגמן פתחה בית ילדים בשיטת מונטסורי בפרנקורט, וקלארה תמכה בה. בשנת 1926 התגלע עימות בין מריה מונטסורי לבין קלארה גרונוולד, ודרכי השתיים נפרדו.
בשנת 1933 אסרו הנאצים על כל פעילות בשיטת מונטסורי, וקלארה פוטרה מכל המשרות בגלל היותה יהודייה.
בכל שנות השלטון הנאצי עסקה קלארה בעיקר בעזרה ליהודים להגר מגרמניה, גם אחרי שההגירה נאסרה אחרי תחילת מלחמת העולם השנייה. היא עצמה סירבה לכל הפצרה לעזוב את גרמניה. באוקטובר 1941 היא עברה לגור בחוות ההכשרה נויאנדורף, שניהל ידידה מרטין גרזון מחוץ לברלין. שם החלו בשנת 1942 המשלוחים לאושוויץ. היא עזבה את החווה עם המשלוח האחרון באפריל 1943 וכנראה נרצחה מיד עם הגעתה לאושוויץ.
הנצחה
בערים ברלין ומנשנגלדבך יש רחובות על שמה. כמה מוסדות בשיטת מונטסורי נושאים את שמה בגרמניה, וגם כמה בתי ספר אחרים.
חוק בייס
חוק בייס (או: נוסחת בייס; באנגלית: Bayes' theorem) הוא תוצאה בתורת ההסתברות המאפשרת לחשב הסתברות מותנית של מאורע כאשר יודעים את ההסתברויות המותנות ההפוכות. הוא נוסח על ידי המתמטיקאי האנגלי תומאס בייס, במאמרו "מאמר על פתרון בעיה בתורת הסיכויים" (Essay Towards Solving a Problem in the Doctrine of Chances), אשר פורסם ב-1764, לאחר מותו של בייס.
ניסוח פורמלי
"ההסתברות המותנית של מאורע A בהינתן מאורע B" היא הסיכוי להתרחשותו של A, בהנחה ש- B אכן התרחש. קיום ההנחה מצמצם את מרחב המדגם. מרעיון זה נובעת הנוסחה להסתברות המותנית:.
חוק בייס מאפשר לחשב את ההסתברות המותנית ההפוכה: ההסתברות המותנית של B בהינתן A:
.
ניסוח אחר למשפט: אם חלוקה של מרחב המדגם, שבה לכל אחד מהחלקים הסתברות חיובית, אז לכל מאורע A בעל הסתברות חיובית ולכל k, מתקיים:
ניסוח זה נובע ישירות מהניסוח הראשון בשילוב עם נוסחת ההסתברות השלמה.
דוגמה
במדינה מסוימת יש שתי קופות חולים; 75% מהתושבים חברים בגדולה מבין השתיים, והשאר בקטנה. סקרי שביעות רצון העלו ש-90% מן החברים בקופת החולים הקטנה מרוצים מן הקופה, בעוד רק 80% מהחברים בקופת החולים הגדולה מרוצים ממנה. על-כן מפרסמת החברה הקטנה מודעות ענק שלפיהן "אם אתם מרוצים, כנראה שאתם חברים שלנו". חוק בייס מאפשר לבחון את נכונות הטענה:
לצורך הדוגמה, קבוצת האנשים בעלי התכונה "האדם חבר בקופה הקטנה" תסומן ב-S, והקבוצה המשלימה ("האדם חבר בקופה הגדולה") תסומן ב-\ S^c
אם כן:
.
כמו כן, התכונה "האדם מרוצה" תסומן ב-H. לפי הסקר:
לפי נוסחת ההסתברות השלמה:
לכן, הסיכוי של אדם מרוצה להשתייך לקופה הקטנה שווה ל:
אם כן, טענת הפרסומת שקרית: אם אדם מרוצה הוא כנראה חבר בקופת החולים הגדולה. באופן דומה, ניתן להראות שגם אם הוא לא מרוצה הוא כנראה חבר בקופת החולים הגדולה.
בית הכנסת חמדת ישראל
בית כנסת חמדת ישראל הוא בית כנסת בעיר איסטנבול שבטורקיה. ממוקם ברובע היידרפאשה במחוז קדיקוי בחלק האסייתי של העיר לא רחוק מתחנת הרכבת. הוא ניפתח לתפילה בערב ראש השנה של שנת 1899. שמו של בית הכנסת ניתן כאות הוקרה לסולטאן עבדול חמיד השני שאישר ואיפשר את הקמתו. בעקבות מחאתם של התושבים היוונים והארמנים שניסו למנוע את בניית בית הכנסת, הסולטאן אף שלח חיילים לאפשר את הבניה והפתיחה. המבנה הוא אחד מבתי התפילה היהודים העתיקים ביותר באיסטנבול. מבנה בית הכנסת הוא מלבני ופנים בית הכנסת מאורגן כבית כנסת ספרדי. ארון הקודש ממוקם בקיר המזרח ועשוי משיש לבן. התיבה ממוקמת במרכז בית הכנסת ופונה לכוון ארון הקודש. המתפללים יושבים מצפון ומדרום לתיבה ופונים למרכז בית הכנסת. לבית הכנסת שתי כניסות אחת בקיר הצפוני ואחת בקיר הדרומי.
קינגסלי קומאן
קינגסלי קומאן (בצרפתית: Kingsley Coman; נולד ב-13 ביוני 1996 בפריז) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקיצוני בבאיירן מינכן ובנבחרת צרפת.
קריירת מועדונים
קומאן גדל במחלקת הנוער של פריז סן-ז׳רמן עוד מהיותו בן 8 ועד לגיל 17, ושיחק שלושה משחקים במדי הקבוצה הבוגרת של פריז סן-ז׳רמן.
קומאן משחק בעמדת הקיצוני הימני והשמאלי.
קומאן זכה בשנת 2012 ובשנת 2013 בתואר השחקן הצעיר עד גיל 19 הטוב בעולם. ביוני 2014 חתם קומאן ביובנטוס לחמש שנים, לאחר תחרות בין המועדונים ארסנל, ליברפול וניוקאסל. קומאן שיחק את משחק הבכורה שלו במשחק החוץ של יובנטוס במגרשה של קייבו ורונה. יובנטוס ניצחה 0–1 וקומאן הוכתר כשחקן המצטיין של המשחק. שער הבכורה של קומאן במדי יובנטוס הגיע במשחק הגביע האיטלקי של יובנטוס נגד הלאס ורונה, כאשר נכנס כמחליף בניצחון 1–6 במחצית השנייה, מספר דקות לאחר שנכנס למשחק.
באפריל 2017 הודיעה באיירן מינכן על מימוש האופציה על קומאן, ורכישתו מיובנטוס תמורת 21 מיליון אירו.
ב-23 באוגוסט 2020 נגח את שער הניצחון בגמר ליגת האלופות במשחק של באיירן מינכן נגד פריז סן-ז'רמן והביא לניצחונה של באיירן מינכן בתוצאה 0–1.
קריירה בינלאומית
קומאן שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צרפת, ובנבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21 ערך קומאן תשע הופעות, בהן הבקיע שני שערים. בנובמבר 2015 ערך קומאן את הופעת הבכורה בנבחרת צרפת במשחק ידידות מול נבחרת גרמניה, בו החליף את אנתוני מרסיאל. משחק זה התפרסם בכך שמחוץ לאצטדיון סן דני בו שוחק, נערכו חלק מפיגועי נובמבר 2015 בפריז. במרץ 2016 הבקיע קומאן את שער הבכורה במדים הלאומיים, בניצחון 2–4 על נבחרת רוסיה.
קומאן זומן לסגל צרפת ליורו 2016, ואף הגיע איתה לשלב הגמר, בו הפסידה לנבחרת פורטוגל בתוצאה 1–0.
נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022.
סטטיסטיקות קריירה
נכון ל-31 באוגוסט 2019 1 כולל הגביע הצרפתי והגביע האיטלקי
נבחרת לאומית
נכון ל-7 בספטמבר 2019
ארנברג
{{פירושונים|
ראו גם
}}
השיטפון בנהר הצהוב (1938)
השיטפון של הנהר הצהוב ב-1938 (במנדרינית תקנית: 花园口决堤事件 בפין-יין: huāyuán kǒu jué) היה שיטפון שיזמה ממשלת הרפובליקה הסינית במרכז סין במהלך השלבים המוקדמים של מלחמת סין–יפן השנייה במטרה לעצור את ההתקדמות המהירה של הכוחות היפנים. מעשה זה כונה "הפעולה הגדולה ביותר בהיסטוריה של לחימה באמצעות פגיעה בסביבה".
ההחלטה האסטרטגית והשיטפון
מיד לאחר פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה ב-1937 התקדם הצבא היפני הקיסרי במהירות אל לב הטריטוריה הסינית. בהגיע יוני 1938 שלטו היפנים על כל צפון סין. ב-6 ביוני 1938 הם כבשו את קאיפנג, בירת מחוז חנאן ואיימו להשתלט גם על גֶ'נְגְג'וֹאוּ, העיר הגדולה ביותר בחנאן (וכיום בירת המחוז). בגֶ'נְגְג'וֹאוּ הצטלבו מסילת הברזל של פינגהאן ולונגהאי, וכיבושה היה יוצר איום מידי על הערים הגדולות ווהאן ושיאן.
על מנת לעצור התקדמות יפנית נוספת לחלקה המערבי והצפוני של סין הורה צ'יאנג קאי שק, על פי עצתו של צֶ'ן גְווֹפֿוּ להרוס את הסכרים שעל הנהר הצהוב בסמוך לגֶ'נְגְג'וֹאוּ. התוכנית המקורית הייתה להרוס את הסכר בגָ'אוֹקוֹאוּ, אך בשל קשיים שנתגלו באתר זה נהרס במקומו הסכר בחְווָאיְוֵּאנְקוֹאוּ שבגדה הדרומית ב-5 ביוני וב-7 ביוני. מי השיטפון הציפו שטחים בחנאן, אנחווי וג'יאנגסו. השיטפונות כיסו והרסו אלפי קילומטרים מרובעים של שטחי חקלאות והסיטו את שפך הנהר הצהוב לים הצהוב מאות קילומטרים דרומה. אלפי כפרים הוצפו או נהרסו וכמה מיליוני כפריים נמלטו מבתיהם והפכו לפליטים. ועדה רשמית של הממשלה הלאומנית שהוקמה לאחר המלחמה העריכה כי כ-800,000 איש טבעו, הערכה שיש הטוענים כי היא נמוכה מדי.
מחלוקת
הערך האסטרטגי של השיטפון היה נתון במחלוקת. הכוחות היפנים היו מחוץ לתחום השיטפון, מצפון וממזרח או מדרום לו. התקדמותם לגֶ'נְגְג'וֹאוּ נעצרה, אך הם כבשו את ווהאן באוקטובר כשתקפו מכיוון אחר. היפנים לא הצליחו לכבוש את רוב שטחה של חנאן עד לשלבים האחרונים של המלחמה ואחיזתם באנחווי ובג'יאנגסו הייתה רופפת. רוב הערים וקווי התחבורה באזורים שהוצפו כבר נכבשו על ידי היפנים; לאחר השיטפון לא יכלו היפנים לחזק את שליטתם על האזור, ובחלקים גדולים ממנו התחוללה לחימת גרילה. מספר הקורבנות בנפש בשיטפון עדיין נתון במחלוקת וההערכות עברו עדכונים על ידי הממשל הסיני וחוקרים אחרים בעשרות השנים לאחר האירוע.
לאחר מעשה
הסכרים נבנו מחדש ב-1946 ו-1947 והנהר הצהוב חזר למסלולו שמלפני 1938.
פורשה קאיין
פורשה קאיין (בגרמנית: Porsche Cayenne) הוא רכב פנאי/שטח ספורטיבי יוקרתי, אשר מיוצר על ידי חברת פורשה הגרמנית החל משנת 2002.
פלטפורמת הקאיין פותחה על ידי חברת פורשה, ומשותפת לאאודי Q7 ולפולקסווגן טוארג.
זהו הרכב בעל מנוע 8 צילינדרים הראשון אשר יוצר על ידי פורשה מאז הפסקת ייצורה של הפורשה 928 בשנת 1995.
עיצוב
מסגרת הקאיין כמו גם הדלתות מקורן מחברת פולקסווגן אשר משתמשת בהם בדגם הטוארג, אך כל שאר ההיבטים של הקאיין, לרבות עיצוב, מנועים (למעט מנוע ה-VR6 בדור הראשון ומנוע הדיזל בדור השני), הרכבה וייצור נעשים על ידי חברת פורשה במפעלה החדש בלייפציג.
דור ראשון (קאיין סימן 955) (2002-2006)
בתחילה נכנסה הפורשה קאיין לשוק בציפייה מעורבת, אולם עד מהרה ידע הרכב הצלחה גדולה כאשר התברר כי היה זה רכב ה-SUV בעל הביצועים הגבוהים ביותר בהיצע רכבי ה-SUV בשוק הרכב, וזכה לשבחים רבים אודות מנועיו החזקים ואחיזת הכביש המצוינת שלו.
הגרסאות הראשונות היו גרסאות מנוע V8, הקאיין S והקאיין טורבו, כאשר לאחר מכן נוספו גם גרסאות מנוע VR6 ומנוע דיזל.
קאיין (דגם הבסיס)
לדגם הבסיס של הקאיין מנוע 6 צילינדרים (VR6) בנפח 3.2 ליטרים אשר הספקו 250 כ"ס. זהו אותו מנוע 3.2 ליטר אשר משמש את הפולקסווגן טוארג ואת הפולקסווגן גולף R32, אך עם סעפת פליטה משופרת אשר מאפשרת את השגת שיא הכוח ב-6700 סל"ד. זמן ההאצה מ-0 ל-100 קמ"ש של דגם זה אורך 9.1 שניות, ומהירות מרבית של 214 קמ"ש.
קאיין S
מנוע הקאיין S הוא מנוע V8 עם מערכת תזמון שסתומים משתנה בנפח 4.5 ליטרים אשר הספקו 340 כ"ס, זמן ההאצה מ-0 ל-100 קמ"ש של דגם זה אורך 6.8 שניות, ומהירות מרבית של 242 קמ"ש.
קאיין טורבו/טורבו S
בדור הראשון היה דגם הקאיין טורבו לבעל מנוע V8 בנפח 4.5 ליטרים ובעל הספק של 450 כ"ס, זמן האצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-5.6 שניות, ומהירות מרבית של 266 קמ"ש.
גרסת טורבו S חזקה עוד יותר הוצגה בשנת 2006 על מנת להתחרות ב-ML63 AMG של מרצדס-בנץ. הקאיין טורבו S כללה מרכב נמוך יותר, נעילת דיפרנציאל, ומערכת מתלים מותאמת נסיעת שטח אשר הייתה זמינה גם בדגם הטורבו הרגיל. מנוע הרכב היא מנוע ה-8 צילינדרים בנפח 4.5 ליטרים של דגם הטורבו הרגיל אך עם הספק משופר ל-521 כ"ס. זמן ההאצה מ-0 ל-100 קמ"ש של דגם זה אורך 5.2 שניות, ומהירות מרבית של 270 קמ"ש.
דור שני (קאיין סימן 957) (2010–2007)
בפברואר 2007 הוצגה הפורשה קאיין דור שני. הדור השני כלל מתיחת פנים קלה בעיצוב, תוספת כח למנועים וחיסכון של 8-15% בתצרוכת הדלק על ידי שימוש בהזרקת דלק ישירה.
מנוע ה-V6 של הקאיין קיבל תוספת של 40 כ"ס ומפיק עתה 290 כ"ס. מנוע ה-V8 של הקאיין S קיבל תוספת של 45 כ"ס, ומפיק עתה 385 כ"ס. מנוע ה-V8 של דגם הקאיין טורבו קיבל תוספת של 50 כ"ס, מפיק עתה 500 כ"ס, מאיץ מ-0 ל-100 קמ"ש ב-5.1 שניות, ומגיע למהירות מרבית של 275 קמ"ש. ואילו דגם הטורבו S הבכיר, מפיק עתה 550 כ"ס, מאיץ מ-0 ל-100 קמ"ש ב-4.8 שניות, ומגיע למהירות מרבית של 280 קמ"ש.
קאיין GTS
לצד הצגת הדור השני של הקאיין, הוצג בנוסף דגם הקאיין GTS. הקאיין GTS הוא בעל מנוע V8 אטמוספירי (ללא טורבו) בנפח 4.8 ליטרים אשר מספק 405 כ"ס, כמו גם מערכת מתלים ספורטיבית וגלגלי 21 אינץ' (530 מ"מ). דגם זה קל יותר מדגם הקאיין S, ובעל מרכב גוף אווירודינמי יותר, ומאיץ מ-0 ל-100 קמ"ש ב-5.7 שניות. הפורשה קאיין GTS הוצעה גם בתיבת 6 הילוכים ידנית.
קאיין דיזל
בשנת 2009 בתערוכת המכוניות בז'נבה, הציגה פורשה גרסת דיזל לקאיין. מנוע הקאיין דיזל הוא מנוע V6 TDI של פולקסווגן, בנפח 3.0 ליטר ובעל הספק של 240 כ"ס. דגם הקאיין דיזל מאיץ מ-0 ל-100 קמ"ש 8.3 שניות ומגיע למהירות מרבית של 214 קמ"ש. דגם הקאיין דיזל פולט 244 גרם בלבד של פחמן דו-חמצני לקילומטר, נתון נמוך לרכב SUV.
דור שלישי (קאיין סימן 958) (2011-הווה)
בשנת 2010 בתערוכת המכוניות בז'נבה, הציגה פורשה את הקאיין דור שלישי.
בדצמבר 2009, לפני שהחל תהליך הייצור, סגרה פורשה את קו ייצור הקאיין במתקן החברה בלייפציג, על מנת לשדרג את קו ייצור הדגם החדש ולהתקין מערכות חדשות. תהליך זה ארך 3 חודשים.
ויזואלית, הפורשה קאיין דור שלישי קצרה יותר מאשר קודמותיה עם קימורים שריריים יותר, חלון אחורי ושמשה קדמית משופעים יותר, וקו גג משופע יותר. שינויים נוספים כללו חלונות קטנים יותר בחלקו האחורי של הרכב, עיצוב הפנסים הקדמיים הראשיים בהשראת הפורשה קאררה GT, פנסי LED אחוריים רחבים אשר נמשכים על הדלת האחורית, אורות יום מסוג LED, התקנת מראות הצד על דלתות הרכב הקדמיות, ושדרוג פנים הרכב בהשראת הפורשה פאנאמרה.
הפורשה קאיין דור שלישי קלה יותר בכמעט 250 ק"ג מן הדגמים הקודמים, הודות לשימוש נרחב באלומיניום ומגנזיום, מה שמשפר את תצרוכת הדלק והופך אותה לחסכונית יותר ופחות מזהמת. למרות מרכב רכב נמוך יותר, הפורשה קאיין דור שלישי מציגה שיפור ביכולות השטח שלה לעומת הדגמים הקודמים.
הפורשה קאיין דור שלישי חולקת מנועים משותפים עם הפורשה פאנאמרה, אך עם מיפוי משופר עם העלאה בהספק הכוחות סוס ובממומנט הכח אשר נועד לשפר את יכולות ההאצה של הרכב, בנוסף למערכת הזרקת דלק חזקה יותר לשיפור תצרוכת הדלק של הרכב.
קאיין S הייבריד
דגם נוסף אשר הציגה פורשה בדור השלישי לקאיין הוא הקאיין S הייבריד. מערכת הקאיין הייבריד זהה למערכת הפאנאמרה הייבריד - מנוע אאודי 6 צילינדרים מוגדש בנפח 3.0 ליטרים אשר מספק 333 כ"ס, לצד מנוע חשמלי נוסף המספק 47 כ"ס, כמו גם תיבת ההילוכים טיפטרוניק S בעלת 8 הילוכים. בסה"כ הספק הקאיין S הייבריד עומד על 380 כ"ס, כאשר המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-6.5 שניות. הפורשה קאיין הייבריד מייצרת רק 193 גרם של פחמן דו-חמצני לקילומטר, ומהווה את אחד מרכבי ה-SUV הפחות מזהמים בתעשיית הרכב.
קאיין GTS
באפריל 2012 הציגה פורשה את גרסת הקאיין GTS, גרסה זו היא גרסת ספורטיבית לקאיין אשר עברה כיול מחדש של מערכת המתלים וכוללת כעת את מערכת המתלים האקטיבית של פורשה (PASM), כמו כן נעשה שדרוג במערכת הבלימה, ומרכב הרכב הונמך ב-24 מ"מ לעומת גרסת הקאיין S. הקאיין GTS בעלת מנוע V8 אטמוספירי (ללא מגדש טורבו) בנפח 4.8 ליטרים המספק 420 כ"ס ב-6,500 סל"ד לעומת 405 כ"ס בדגם היוצא, ומומנט של 52.5 קג"מ ב-3,500 סל"ד. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-5.7 שניות, מ-0 ל-160 קמ"ש ב-13.3 שניות, ומהירותה המרבית 261 קמ"ש.
הנתונים מעודכנים נכון ל-1 באפריל 2016