cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דוכסות מקלנבורג-שוורין
היסטוריה
בשנת 1713 מת פרידריך וילהלם ללא בנים, ובמקומו עלה לשלטון אחיו קרל לאופולד, דוכס מקלנבורג-שוורין. עם עלותו לשלטון חיזק קרל לאופולד את שליטתו בדוכסות, והחל לשקם אותה מתלאות מלחמת שלושים השנים ומלחמת הצפון הגדולה. בשל שאיפותיו הגדולות הסתכסך קרל לאופולד עם קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, והלה הטיל על גאורג לודוויג, הנסיך הבוחר מהנובר לפקח על האינטרסים של הקיסרות בדוכסות. בשנת 1719 שילם קרל לאופולד את חובותיו לקרל השישי, ולאחר תקופה ארוכה של דיונים שניהל אחיו כריסטיאן לודוויג, יושב הסכסוך לבסוף בשנת 1728.
בשנת 1747 מת קרל לאופולד ללא בנים, ובמקומו עלה לשלטון אחיו כריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין. בשנת 1756 מת כריסטיאן לודוויג השני, ובנו פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שוורין עלה לשלטון במקומו, וזמן קצר לאחר מכן היה מעורב פרידריך במלחמת שבע השנים. פרידריך שיפר את מערכת החינוך, קידם את ייצור הטקסטיל וביטל את העינויים. בשנת 1764 העתיק פרידריך את מקום מגוריו משוורין לארמון לודוויגסלוסט, ובשנת 1765 הורה על בניית הכנסייה הקיסרית בעיר (שהושלמה בשנת 1770). בין השנים 1772–1776, הרחיב פרידריך את ארמון לודוויגסלוסט.
בשנת 1785 מת פרידריך השני, ומכיוון שלא היו לו ילדים, עלה לשלטון במקומו אחיינו פרידריך פרנץ הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין.
בתקופת המלחמות הנפוליאוניות שמר פרידריך פרנץ הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין על נייטרליות, אולם לאחר קרב ינה וקרב אאורשטדט הצטרף פרידריך פרנץ לקונפדרציה של הריין. לאחר תבוסת נפוליאון ברוסיה, פרש פרידריך פרנץ מהקונפדרציה של הריין, והצטרף למדינות הקואליציה השישית, והשתתף בקרב לייפציג.
בקונגרס וינה קיבל פרידריך פרנץ יחד עם בן דודו קרל השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ, מעמד של דוכס גדול.
לאחר מכן
בשנת 1867 הצטרפה הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין לקונפדרציה הצפון-גרמנית, ובשנת 1871 לאחר הניצחון הגרמני במלחמת צרפת–פרוסיה הצטרפה לקיסרות הגרמנית.
ב-23 בפברואר 1918 התאבד אדולף פרידריך השישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ללא שהשאיר בנים אחריו, ויורשו קרל מיכאל, דוכס מקלנבורג ויתר על התואר, ומשום כך קיבל את נחלותיו פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין שהיה בן דודו.
ב-14 בנובמבר 1918 התפטר פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.
כאשר הדוכסות בוטלה, הפכה המדינה למדינה חופשית, שהתקיימה עד לשנת 1933. במהלך השלטון הנאצי, בשנת 1933, אוחדו המדינות מקלנבורג-שוורין ומקלנבורג-שטרליץ לכדי מדינת מקלנבורג המאוחדת.
מעבר אפל
מעבר אפל (באנגלית: Dark Passage) הוא מותחן פשע אפל אמריקאי משנת 1947 בבימויו של דלמר דייבס, עם המפרי בוגרט ולורן באקול בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "מכבר אפל" של דייוויד גודיס משנת 1946. זה היה הסרט השלישי מתוך ארבעה בו הופיעו בוגרט ובאקול ביחד, אחרי "להחזיק ולאבד" ו"התרדמה הגדולה" ולפני "קי לארגו".
תקציר העלילה
פרייס עוצר מונית ובה נהג סימפתי (טום ד'אנדראה) שמזהה אותו וממליץ על ידיד, רופא מנתח פלסטי שינתח את פניו וישנה אותם. פרייס מסכים ובינתיים הוא מוצא מקום לגור אצל חברו בעבר ג'ורג' (רורי מלינסון). כשהוא חבוש בפניו הוא חוזר לדירתו של ג'ורג' ומוצא אותו הרוג. בשארית כוחותיו הוא מגיע לביתה של איירין וקורס. היא מטפלת בו והוא מתאושש.
פרייס מגיע לביתה של מארג' והיא לא מזהה אותו עד שהוא מגלה את זהותו ומאשים אותה ברצח אשתו וג'ורג'. היא מודה שעשתה זאת ובהתקף זעם היא נופלת אל מותה דרך חלון דירתה.
פרייס יודע כעת שלא יוכל להוכיח את חפותו וגם יואשם ברצח נוסף. הוא מתקשר לאיירין ומודיע לה שהוא בורח לפרו ויפגוש אותה בעיירה קטנה על החוף. בסוף הסרט יושב פרייס בבית קפה בפרו כשלתוכו מגיע איירין והם מתחבקים.
רוזלינד צ'או
רוזלינד צ'או (אנגלית: Rosalind Chao; נולדה ב-23 בספטמבר 1957) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. תפקידה המוכר ביותר הוא גילום דמותה של קייקו או'בריאן בסדרות הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: הדור הבא" ו"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
זאורופלטה
זאורופלטה (שם מדעי: Sauropelta; מילולית: "לטאת מגן") הוא סוג דינוזאור ממשפחת הנודוזאוריים שחי באמריקה הצפונית במהלך הקרטיקון העליון לפני 108.5 מיליון שנה. בסוג נמצא מין אחד, Sauropelta edwardsorum שהתגלה ב-1970 בידי ג'ון אוסטרום בויומינג, מונטנה ואולי גם ביוטה. הדינוזאור הקרוב אליו ביותר היה הפולקנתוס האירופאי.
מאפיינים
יצור זה היה בינוני בגודלו ביחס למשפחתו והגיע לאורך 5.2 מטר והכיל זנב באורך של חצי מגופו. ממאובן אחד נמצאו לא פחות מ-40 חוליות זנב וייתכן שהמספר הכולל הגיע ל-50 חוליות. אף על פי שהיה קטן מקרנף צר-שפה מודרני עדיין הגיע למשקל מוערך של 1,500 ק"ג, עקב ציפוי השריון הדחוס שלו שכוסה גבשושיות דמויות אצטרובלים והיו דחוסים ביותר בצורה דמוית מגן. היצור היה בעל ראש קטן אך בעל צוואר ארוך עם רכסים משוריינים ודוקרנים ארוכים דמויי רמחים על עורפו וכתפיו ששימשו להגנה. הגוף היה נמוך ובעל רגליים קצרות. הוא היה בעל ראש קטן עם לסתות חלשות מכוסות מקור קרני והוא ניזון מצמחית קרקע.
הזאורופלטה היה מראשוני הנודוזאורים שהתגלו והוא חי בתחילת תור הקרטיקון, האחרון שבעידן המזוזואיקון. הוא חי ליד המישורים שלצד הנהרות הרבים שהתנקזו אל הים הפנימי המערבי. אך הנהרות גרמו להצפות של המישורים שיצרו בורות בוץ טובעניים וחיות שעברו מעליהם נתקעו, מתו והשתמרו בהם היטב. ממאובני עצי מחט שהשתמרו נראה שהיו גם יערות לאורך האזורים והזאורולפטה ניזון גם מעליהם.
הוא חי בקבוצת קטנות לצד דינוזאורים הרביורים נוספים כמו הטנונטוזאורוס ולצד דינוזאורים ציידים כמו הדיינוניכוס, שככל הנראה שמרו מרחק ממנו וניסו לצוד דינוזאורים בעלי עור רך יותר.
בתרבות
דינוזאור זה הופיע בסדרה מפלצות חוזרות לתחייה ובמשחק Jurassic World Evolution.
מתנה על מנת להחזיר
מתנה על מנת להחזיר היא הגדרה משפטית בהלכה, המתארת פעולת קניין הנעשית תוך התניה שהקניין יחול רק אם לבסוף תוחזר המתנה.
הגדרת המצב המשפטי
הרא"ש כתב שהמתנה היא מתנה גמורה שיש בה התניה להחזירה. וכיון שהיא מתנה גמורה, בשעה שהמקבל מחזיר לנותן יש לבצע מעשה קניין. הרא"ש מוכיח זאת ממה שמצאנו בתלמוד שאין להקנות את ארבעת המינים לקטן במתנה על מנת להחזיר, משום שהקטן יכול לקנות ולא יוכל להקנות בחזרה לנותן. כך סובר גם הריטב"א. לעומתם בספר קצות החושן כתב שמתנה על מנת להחזיר היא מתנה לזמן קצוב. לדעתו ניתן להקנות את ארבעת המינים לקטן אם מתנים שהקניין יהיה במתנה על מנת להחזיר, ומה שנאמר בגמרא שאין להקנות לקטן שייך רק במידה ומקנה לקטן מבלי להגביל זאת לזמן, וסומך על כך שהקטן יחזיר לו.
השלכות הלכתיות שונות
התלמוד דן בשאלה האם ההתניה להחזיר את המתנה מבטלת ממנה את ההגדרה הקניינית למקבל המתנה, או שהיא נחשבת בכל אופן כמתנה וכבעלות גמורה של המקבל, ובלבד שלבסוף יקיים את התנאי ויחזיר אותה לבעליה. מסקנת התלמוד היא שהיא נחשבת כמתנה וכתוצאה מכך:
בקידושין
בגמרא נאמר שקידושין שנעשו במתנה על מנת להחזיר אינם מועילים. לדעת ר"י בתוספות קידושין אלה מדין תורה נחשבים כקידושין וחכמים עשו כאן הפקעת קידושין, כיון שמתנה על מנת להחזיר דומה לקניין חליפין, ועלולים היו לטעות ולומר שאשה מתקדשת בקניין חליפין. לעומת זאת לדעת הרמב"ן הסיבה שבגללה אשה אינה מתקדשת בחליפין, משום שאינה רוצה להקנות את עצמה, תקפה גם לגבי קידושין במתנה על מנת להחזיר.
ריא"ז סבור שאשה שקיבלה קידושין במתנה על מנת להחזיר צריכה גט, משום שמדאורייתא הקידושין תופסים, ובספר בית שמואל כתב שמכל יתר הפוסקים משמע שאינם קידושין כלל.
קרלינסקי
קרלינסקי הוא שם משפחה.
ליב ומאדי
ליב ומאדי (מאנגלית Liv and Maddie) היא סדרת קומדיית מצבים אמריקאית, בכיכובם של דאב קמרון, ג'ואי בראג, טנזינג נורגיי טריינור, קלי רוחה ובנג'מין קינג. דאב קמרון מגלמת הן את ליב והן את מאדי. הסדרה עלתה לשידור בארצות הברית ב-19 ביולי 2013. העונה הראשונה עלתה בישראל ב-26 באוגוסט 2013. העונה הראשונה הסתיימה בארצות הברית ב-27 ביולי 2014. בישראל שודר הפרק האחרון של העונה ב-31 באוגוסט 2014.
ב-13 בינואר 2014, הסדרה חודשה לעונה שנייה אשר במקור הייתה צריכה להיות בת 13 פרקים אך לבסוף העונה הייתה בת 24 פרקים. העונה שודרה בסתיו 2014. העונה עלתה לשידור ב-21 בספטמבר 2014 והסתיימה ב-23 באוגוסט 2015. בישראל עלתה העונה השנייה ב-27 בינואר 2015, והסתיימה ב-30 בנובמבר 2015.
ב-3 באפריל 2015, ערוץ דיסני חידש את הסדרה לעונה שלישית. העונה עלתה ב-13 בספטמבר 2015. בישראל, העונה השלישית עלתה בפרק "סבתא רוני" במקום בפרק הראשון של העונה ששודר בארצות הברית, כיוון שפרק זה צולם בעונה השנייה. הפרק עלה ב-23 בנובמבר 2015 עוד פרק עלה ב-27 בינואר 2016 והעונה המשיכה במלואה החל מה-8 במרץ 2016. העונה הסתיימה בארצות הברית ב-19 ביוני 2016, ובישראל ב-12 ביולי 2016.
ב-21 בדצמבר 2015, דאב קמרון פרסמה בחשבון הטוויטר שלה שהסדרה מחודשת לעונה רביעית, עונה זו הייתה העונה האחרונה ופרק הסיום של הסדרה צולם ב-28 ביוני 2016. ב-24 ביוני 2016, בנג'מין קינג הודיע כי לא ישתתף בעונה זו. ב-19 באוגוסט 2016 הוחלט לשנות את שם הסדרה לעונה האחרונה: Liv and Maddie: Cali Style (תרגום: ליב ומאדי: קליפורניה סטייל). העונה עלתה ב-23 בספטמבר 2016 וב-9 בפברואר 2017 בישראל, ולה 15 פרקים.
הסדרה הסתיימה ב-24 במרץ 2017 וב-18 במאי 2017 בישראל, לאחר 4 עונות ו-80 פרקים.
עלילה
הסדרה מציגה שתי תאומות זהות: ליב, כוכבת טלוויזיה מפורסמת, שהתוכנית שלה סיימה את העונה, ומאדי, תלמידה מצטיינת וכדורסלנית מצליחה שהפופולריות שלה בעלייה, עד שליב חוזרת לתיכון שלהן בוויסקונסין. בנוסף, מה שמסבך את חייהן כנערות אפילו יותר, היא העובדה ששני ההורים שלהן עובדים בבית הספר - אימן היא הפסיכולוגית של בית הספר ובעונה השנייה מקודמת לתפקיד סגנית המנהלת, ואביהן הוא המורה לחינוך גופני ומאמן נבחרת הכדורסל.
בעונה השנייה מגלים שהבית של משפחת רוני מוחזק על ידי אחד מספרי הבישול של קארן, ובסוף העונה השלישית ג'ואי מוצא לו תחליף אך זה כושל וכל הבית קורס, ולכן הם עוברים לגור בקליפורניה בבית החוף של אחות של קארן, איפה שליב גרה בזמן שהייתה בהוליווד.
רודולף, ארכידוכס אוסטריה (1919–2010)
רודולף, ארכידוכס אוסטריה (ובשמו המלא: רודולף סירינגוס פטר קרל פרנץ יוזף רוברט אוטו אנטוניוס פיוס מריה בנדיקט איגנציוס לאורינטיוס יוסטיניאני מרקוס ד'אביאנו פון הבסבורג-לותרינגן, ארכידוכס אוסטריה, בגרמנית: Rudolph Syringus Peter Karl Franz Joseph Robert Otto Antonius Maria Pius Benedikt Ignatius Laurentius Justiniani Marcus d'Aviano, Erzherzog von Österreich 5 בספטמבר 1919 – 15 במאי 2010) היה בנו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה לבית הבסבורג.
ביוגרפיה
קרל לודוויג נולד ב-5 בספטמבר 1919 בטירת פרנז'ן שבשווייץ. אביו היה קרל הראשון, קיסר אוסטריה ואמו הייתה זיטה, נסיכת בורבון-פארמה, בתם של רוברטו הראשון, דוכס פארמה ומריה אנטוניה, נסיכת פורטוגל. רודולף נולד זמן קצר לאחר שהוריו הודחו מהשלטון בעקבות מלחמת העולם הראשונה ופירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1921 ניסו הוריו לתבוע מחדש את כתר ממלכת הונגריה מידי מיקלוש הורטי, אולם הם נעצרו ונשלחו לגלות באי מדיירה השייך לפורטוגל. בפברואר 1922 הצטרפו רודולף ואחיו אליהם במדירה. באותה שנה נפטר קרל.
המשפחה עברה לספרד, ולאחר מכן לבלגיה. בעקבות הקרב על בלגיה ב-1940 נמלטה המשפחה לארצות הברית ולקנדה. רודולף למד כלכלה בקוויבק. בעת מלחמת העולם השנייה הוא התגייס לצבא ארצות הברית, ולקראת סופה ב-1945 הוא שלח לאוסטריה בשם בדוי בניסיון לעורר התקוממות נגד השלטון הנאצי. הוא גורש מהמדינה ב-1946, עקב השתייכותו לחוגים מלוכניים.
משפחתו
ב-22 ביוני 1953 נישא רודולף בניו יורק לקסניה, רוזנת צ'רנישייב-בזובראזוב בתם של סרגיי אלכסנדרוביץ', רוזן צ'רנישייב-בזובראזוב והרוזנת אליזבתה דמיטריבנה צ'רמטבה. היו להם ארבעה ילדים: קסניה נהרגה בתאונת דרכים בקונגו הבלגית ב-20 בספטמבר 1968. גם רודולף נפצע קשה בתאונה. ב-15 באוקטובר 1971 נישא רודולף בשנית באלינגן שבגרמניה לאנה גבריאלה, נסיכת וורדה. ב-1972 נולדה בתם היחידה שרלוטה מריה.
רולס-רויס סילבר גוסט
רולס-רויס סילבר גוסט (Rolls-Royce Silver Ghost) היא מכונית סלון מהודרת, בתצורות: סדאן וקבריולה, מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה הבריטית רולס-רויס אשר יוצרו בין השנים 1906–1926.
ייצור
החברה הפעילה מפעל שייצר את הדגם בנוסף לייצורו בבריטניה, גם בארצות הברית. סך הכול יוצרו 7,874 יחידות בבריטניה ובארצות הברית. בארצות הברית יוצרו 1,701 יחידות.
המארז והמנוע של דגם ה"רולס-רויס סילבר גוסט" שימשו למגוון מכוניות משוריינות שייצרה החברה: "Rolls-Royce Limited", בעיקר לדגם :Rolls-Royce Armoured Car אשר פותח בשנת 1914 ופעל בתקופת מלחמת העולם הראשונה ובתחילת מלחמת העולם השנייה.
נשיאי רוסיה (ומנהיגי ברית המועצות קודם לכן) החלו את השימוש במכוניות בראשית המאה ה-20, כשהרכב הראשון היה רכב רולס-רויס דגם "רולס-רויס סילבר גוסט" (Rolls-Royce Silver Ghost) משנת 1922.
פירוש "סילבר גוסט" בעברית: רוח רפאים כסופה.
"רולס־רויס סילבר גוסט" נחשב לרכב היקר ביותר בעולם. בשנת 2005 ערכו היה 35,000,000 דולר (לפי הערכת חברת הביטוח).
חברת רולס-רויס
חברת רולס-רויס נוסדה בשנת 1906 על ידי צ'ארלס סטיוארט רולס ופרדריק הנרי רויס. החברה הייתה קרויה "רולס-רויס לימיטד", (Rolls-Royce Limited). בשנת 1940 פיתחה החברה את מחלקת המנועים. משנת 1973 קרויה החברה: "Rolls-Royce Motors".
דלקת ריאות מרגישות יתר
אפידמיולוגיה
המחלה תוארה לראשונה בשנת 1700 על ידי הרופא האיטלקי ברנרדינו רמציני, שהבחין בתגובה חריפה לאחר חשיפה נשנית לאבק דגן בקרב חקלאים. לימים תופעה זו נצפתה באופן בלתי תלוי על ידי רופאים נוספים.
שיעור ההימצאות של המחלה אינו ידוע במדויק, והוא משתנה באזורים גאוגרפיים שונים וכתלות בגורם החשיפה.
אטיולוגיה
אנטיגנים רבים עלולים לגרום לדלקת ריאות מרגישות יתר, ומקורם בחיידקים, פטריות, עופות וכימיקלים. חלקם מפורטים בטבלה להלן:
מנגד, נמצא שעישון הוא דווקא גורם מגן מפני פיתוח דלקת ריאות מרגישות יתר.
פתוגנזה
אנטיגנים נשאפים, שגודלם בדרך כלל פחות מ-5 מיקרון, והם קטנים דיים כדי להגיע לדרכי האוויר הקטנות ולנאדיות, משרים תגובה דלקתית המתווכת בידי מערכת החיסון. באנשים בריאים תיתכן תגובה דלקתית קלה בנאדיות, שמדוכאת על ידי תאי T רגולטוריים, אך באנשים עם נטייה גנטית, או כתוצאה מחשיפה מתמשכת לאנטיגן זה, עלולה להתפתח דלקת החורגת מגבולות התגובה הדלקתית הקלה.
מערכת החיסון הנרכשת ממלאת את התפקיד העיקרי במחלה, בדגש על תאי T מסייע מסוג TH1, אם כי לתאי T מסייע מסוג TH17 ישנו תפקיד בהתפתחות המחלה. בנוסף, לזרוע ההומוראלית תפקיד ביצירת נוגדנים מסוג IgG נגד האנטיגנים הנשאפים. מערכת החיסון המולדת נצפתה כממלאת תפקיד אף היא במחלה, דבר שמוביל בפועל לגיוס נויטרופילים לאזור הדלקת.
המנגנון העיקרי המתווך את המהלך החריף הוא תגובת רגישות יתר מסוג III, בעוד המהלכים התת-חריף והכרוני מתווכים על ידי תגובת רגישות יתר מסוג IV.
מאפיין היסטולוגי נפוץ בדלקת ריאות מרגישות יתר הוא גרנולומות לא גבינתיות, סמוך לדרכי האוויר הקטנות, שאינן מתוחמות היטב. עוד נצפים תסנינים, לימפוציטריים ברובם, בפיזור כתמי בנאדיות וברקמת החיבור (אינטרסטיציום). בדלקת כרונית מופיעים שינויים לייפתיים מקומיים, כאשר במחלה מתקדמת הם הופכים להיות נרחבים וחמורים עם מאפייני חלת דבש.
דימות של בית החזה
בדלקת חריפה או תת-חריפה ניתן לראות בצילום חזה הצללות קשריות זעירות או הצללות זכוכית מט מטושטשות העשויות לחלוף זמן מה לאחר הפסקת החשיפה לאנטיגן. יחד עם זאת, ממצאים אלה אינם ייחודיים לדלקת ריאות מרגישות יתר, ולעיתים אף לא נצפה ממצא חריג בצילום חזה. בדלקת כרונית הממצאים בצילום חזה מתאימים יותר ללייפת, כפי שנראית בלייפת ריאתית אידיופתית.
ב-CT חזה ניתן לראות במהלך התת-חריף הצללות מסוג זכוכית מט עם קשריות מרכז-אוניתיות. מעורבות של דרכי הנשימה הקטנות יכולה להתבטא בסימני כליאת אוויר. במהלך הכרוני ישנם לעיתים שינויים רשתיים (רטיקולריים), יחד עם ברונכיאקטזיס ממשיכה (traction bronchiectasis). בקרב אנשים עם מחלה מתקדמת לעיתים ישנו מראה של חלת דבש באזורים תת-אדריים, בדומה ללייפת ריאתית אידיופתית, אולם בניגוד אליה, בדלקת ריאות מרגישות יתר אין מעורבות של בסיסי הריאה. התועלת של CT בדלקת חריפה מוגבלת, מאחר שהמופע הרנטגני פעמים רבות תקין על רקע פער הזמנים שבין החשיפה והופעת התסמינים לביצוע הבדיקה.
משקעי נוגדנים
משקעי נוגדנים מסוג IgG בנסיוב נגד אנטיגן מסוים עשויים לתמוך באבחנה, אולם אין הם מספיקים לבדם לביסוסה, משום שגם בקרב אנשים ללא תסמינים עם חשיפה מוגברת לאנטיגנים אלה עשויים להיות משקעי נוגדנים. כמו כן, שימוש בבדיקת נוגדנים למדגם אנטיגנים עלול להביא לתשובה שלילית שגויה, מאחר שמגוון האנטיגנים המחוללים האפשריים גדול לאין שיעור.
ברונכוסקופיה ושטיפת הסימפונות
ממצא מאפיין של דלקת ריאות מרגישות יתר הוא לימפוציטוזיס, ובפרט שיעור תאי CD8 גדול מתאי CD4, בשטיפת הסימפונות בברונכוסקופיה, אולם אין מדובר בממצא סגולי אבחנתי לדלקת ריאות מרגישות יתר. במעשנים שיעור הלימפוציטים בשטיפה צפוי להיות נמוך יותר.
סטניסלב גולדברג
סטניסלב גולדברג (נולד ב-30 באוקטובר 1992) הוא כדורגלן אסטוני ממוצא יהודי המשחק בעמדת הקיצוני.
דלקת ריאות מרגישות יתר
אבחנה מבדלת
המהלך החריף והתת-חריף של דלקת ריאות מרגישות יתר יכול להידמות לשל דלקת ריאות זיהומית, ולכן חשד קליני גבוה, הבא לידי ביטוי, בין היתר, בשאלות על חשיפה תעסוקתית בריאיון הרפואי, עשוי להבחין בין המצבים. בנוסף, מחלות ריאה תעסוקתיות נוספות עשויות לבוא בחשבון בניסיון איתור גורמי חשיפה אפשריים. באבחנה המבדלת למהלך הכרוני נכללים סוגים של מחלות ריאה אינטרסטיציאליות.
סטניסלב גולדברג
קריירה
גולדברג נולד בטאלין בירת אסטוניה למשפחה יהודייה. הוא התחיל את הקריירה שלו בקבוצת המילואים של פלורה טאלין ממנה הושאל לואריור ואלגה ואלווה מהליגות הנמוכות במדינה, בהן לא מצא את מקומו. בשנת חתם בויליאנדי מליגת העל האסטונית שהוקמה באותה עונה. ב-5 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה באסטוניה בתיקו 0–0 נגד נארבה טראנס. ב-23 באפריל 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 1–0 נגד פאידה לימניסקונד. בתום העונה התפרקה ויליאנדי וגולדברג שקיבל את כרטיס השחקן שלו חתם בפאידה לימניסקונד.
דלקת ריאות מרגישות יתר
אבחנה מבדלת
התמונה ההיסטולוגית של גרנולומות בריאה מופיעה גם במחלות אחרות, דוגמת סרקואידוזיס, אך סרקואידוזיס היא מחלה עם ביטוי בשאר מערכות הגוף, והגרנולומות בה מוגדרות היטב, בניגוד לדלקת ריאות מרגישות יתר.
מרגרט לארה וידרסדוטיר
מרגרט לארה וידרסדוטיר (באיסלנדית: Margrét Lára Viðarsdóttir; נולדה ב-25 ביולי 1986) היא כדורגלנית עבר איסלנדית ששיחקה כחלוצה. וידרסדוטיר היא מלכת השערים של נבחרת איסלנד בכל הזמנים, כשלזכותה 79 שערים ב-124 משחקים.
דלקת ריאות מרגישות יתר
טיפול
המרכיב העיקרי בטיפול בדלקת ריאות מרגישות יתר הוא הפסקת החשיפה לאנטיגן, על ההשלכות הכרוכות בכך, לרבות החלפת מקצוע והפסקת תחביבים.
סטניסלב גולדברג
קריירה
בעונת גולדברג היה שחקן חופשי, וב-1 באוגוסט 2018 חזר לקדנציה שנייה בראקווארה טרבאס.
מרגרט לארה וידרסדוטיר
מועדונים
וידרסדוטיר נולדה ביולי 1986 בעיר וסטמאנאאיאר שבדרום איסלנד. כשהייתה בת 15 בלבד היא הצטרפה לקבוצת הכדורגל איי. בי. וי., בה שיחק אביה בעבר ולאחר מכן אף שימש כנשיאה. היא שיחקה באיי. בי. וי. במשך ארבע שנים, במהלכן היא זכתה פעם אחת בתואר מלכות השערים של הליגה האיסלנדית ובשתי סגנויות אליפות. ב-2005 היא עברה ליריבתה הגדולה של איי. בי. וי. והאלופה המכהנת - וואלור רייקיאוויק.
סטניסלב גולדברג
קריירה
ב-2 בינואר 2019 גולדברג חתם בהפועל אדומים אשדוד מליגה א'.
דלקת ריאות מרגישות יתר
טיפול
ככלל, המהלך החריף חולף מאליו עם הפסקת החשיפה, בעוד שהמהלכים התת-חריף והכרוני מצריכים לעיתים טיפול בסטרואידים לקיצור משך התסמינים. עם זאת, הטיפול אינו משפיע על ההשלכות ארוכות הטווח. אנשים עם מחלה מתקדמת ולייפת נרחבת עלולים להזדקק להשתלת ריאות.
אדי קיו
אדי קיו (באנגלית: Eddy Cue, נולד ב-23 באוקטובר 1964) הוא סגן נשיא בחברת אפל. הוא ממונה על תוכנות אינטרנט, שירותים כלליים ודיווחים למנכ"ל אפל, טים קוק. קיו מילא תפקיד מרכזי בהקמת החנות המקוונת של אפל בשנת 1998, הקמת חנות הiTunes בשנת 2003 והקמת הApp Store בשנת 2008. בנובמבר 2012 קיבל תחת אחריותו את תוכנת המפות של אפל ואת העוזרת הווירטואלית סירי. אדי קיו הצטרף למועצת המנהלים של פרארי בנובמבר 2012.
ביוגרפיה
קיו הצטרף לאפל בשנת 1989 והיה גורם מרכזי ביצירת החנות המקוונת של אפל בשנת 1998, חנות iTunes בשנת 2003 ו- App Store בשנת 2008. בשנותיו הראשונות בחברת אפל היה מנהל צוותי הנדסת תוכנה ותמיכת לקוחות. בשנת 1999 הוא שכנע את אפל לעבוד עם חברת אקמאי טכנולוגיות בפונקציות סטרימינג חדשות עבור תוכנת הווידאו שלה QuickTime. הוא גם מילא תפקיד מפתח בפיתוח חבילת היישומים של iLife של אפל, הכוללת את iBooks, שירות הפרסום iAd ואת הApp Store של יותר מ־700,000 אפליקציות. חברת Cue ידועה בעיקר בקרב אפל בזכות הפיכתה למוצריה הכושלים, כמו שירות סנכרון הנתונים MobileMe וכן iCloud בשנת 2011, המונה כיום יותר מרבע מיליארד משתמשים. באופן דומה, קיו מפורסם בכך שהמליץ לג'ובס לשקול ליצור גרסה קטנה יותר של ה- iPad על סמך הניסיון שלו עם המוצר. בעוד שג'ובס במקור התנגד לרעיון, בסופו של דבר טים קוק הסכים עם הרעיון עם קבלת המנכ"ל לאחר מותו של ג'ובס.
סטניסלב גולדברג
קריירה
בינואר, גולדברג חתם קוהטלה-יארבה.
מרגרט לארה וידרסדוטיר
מועדונים
כבר בעונתה הראשונה בוואלור זכתה וידרסדוטיר בתואר מלכת השערים של הליגה האיסלנדית, לאחר שכבשה 23 שערים ב-14 משחקים. שנתיים לאחר מכן, בעונת 2006, היא זכתה עם הקבוצה בדאבל, שעקבותיו קיבלה את פרס הכדורגלנית האיסלנדית של השנה ואת פרס כדורגלנית השנה בליגה. באותה שנה היא אף סיימה כמלכת השערים של ליגת האלופות, אחרי שכבשה 11 שערים במפעל והובילה את וואלור עד לרבע הגמר.
אדי קיו
ביוגרפיה
כסגן נשיא בכיר לתוכנות ושירותי אינטרנט, קיו התייחס למפות הסלולר של Apple, iCloud ו- iMessage. בנוסף, קיו פיקח על העוזרת המופעלת באמצעות קול של אפל, סירי. עם זאת, שירות זה הועמד לידי קרייג פדרגיי, סמנכ"ל בכיר של אפל בהנדסת תוכנה ובהמשך לסגן נשיא בכיר החדש של אפל ב- AI / ML. תחומי האחריות של קיו כמנהיג iTunes כוללים את ההתייחסות לעליית שירותי הסטרימינג, הנתמכת בתחרות של אפל עם ספוטיפיי ורכישה אחרונה של חברת Shazam. בתגובה לעליית שירותי הזרמת הווידאו כמו נטפליקס, אמזון ו- HBO, קיו הוביל את המאמץ החדש של אפל ליצור תוכן מקורי משלה. בשנת 2017 הוכרז כי אפל הקציבה כמעט מיליארד דולר לייצור תוכן וידאו מקורי כדי להתמודד עם HBO, אמזון ונטפליקס. עם שכר בסיס של 1,000,000 $, 1,790,000 $ בונוסים ותמריצים, ו- 20,000,083 $ במלאי, קיו הרוויח יותר מ-22.8 מיליון דולר בפיצוי כולל במהלך שנת הכספים 2016 עבור הנהגתו וביצועיו.
מרגרט לארה וידרסדוטיר
מועדונים
הצלחתה הרבה של וידרסדוטיר בזירה האירופאית משכה את תשומת הלב של קבוצות רבות מרחבי היבשת, ולבסוף היא חתמה בדיסבורג 2001 הגרמנייה באוקטובר 2006. אף על פי שהצליחה להביא את יכולתה הטובה למגרש, חשה וידרסדוטיר געגועים הביתה, ובינואר 2007 החליטה לעזוב את גרמניה ולחזור לקבוצתה הקודמת, וואלור. בעונת החזרה שלה היא קבעה שיא כיבושים לעונה בליגה האיסלנדית, אחרי שכבשה 38 שערים ב-16 משחקים בלבד. בשנה זו היא אף זכתה בפרס ספורטאי השנה באיסלנד, לאחר שהקדימה את כדורגלן ברצלונה, איידור גודיונסן.
אדי קיו
חיים אישיים
נולד לאם קובנית ואב ספרדי, קיו מתגורר עם אשתו פאולה (נפגש באוניברסיטת דיוק) בלוס אלטוס, קליפורניה, ומנסה בכל כוחו לשמור על פרופיל נמוך. קיו הוא מעריץ מושבע של מוזיקת רוק, עם ברוס ספרינגסטין כאחד האמנים האהובים עליו. קיו זכה להכרה על ידי מרכז המחקר בסרטן City of Hope עם פרס רוח החיים לשנת 2014, כשהוא מכבד אדם שיצירתו השפיעה באופן מהותי על תעשיית המוזיקה, הקולנוע והבידור.
קיו הוא גם אוהד ותיקים של גולדן סטייט ווריירס. במשחק הראשון בגמר ה- NBA 2017, קיו היה מעורב במחלוקת בה נראה כאילו הוא מחווה לריהאנה כדי להתיישב כשהיא מתכופפת לברון ג'יימס המתנגד של קליבלנד קאבלירס על המגרש. לאחר המקרה, קיו הכחיש בפומבי את הוויתור עם ריהאנה בציוץ בבוקר שאחרי: "כלום חוץ מאהבה לריהאנה כרגיל התרגשתי מההובלה שלנו ולמעשה דיברתי עם מריסה, 8 מושבים לימיני. "
מרגרט לארה וידרסדוטיר
מועדונים
במהלך עונת 2013 כבשה וידרסדוטיר 13 שערים ב-22 משחקי ליגה, אך כניסתה להיריון בדצמבר של אותה שנה, מנעה ממנה לשחק במהלך כל עונת 2014. היא חזרה לאימונים שנה לאחר מכן, לקראת עונת 2015, שבסופה החליטה לחזור לליגה האיסלנדית. בנובמבר 2015 חתמה וידרסדוטיר על חוזה לשנתיים בקבוצתה לשעבר - וואלור, והשלימה את החזרה למולדתה לאחר שבע שנות קריירה מעבר לים.
נבחרת איסלנד
ב-14 ביוני 2003, כשהיא בת 16 בלבד, ערכה וידרסדוטיר את הופעת הבכורה שלה בנבחרת איסלנד במשחק מוקדמות אליפות אירופה 2005 נגד הונגריה. היא נכנסה כמחליפה בדקה ה-66 ולאחר ארבע דקות כבשה את השער הרביעי והאחרון בניצחון נבחרתה. מספר חודשים לאחר מכן היא כבשה את השלושער הראשון שלה בנבחרת, בניצחון 0-10 על פולין. בסך הכל כבשה וידרסדוטיר שמונה שערים בטורניר מוקדמות זה, אך כשלה עם הנבחרת בהעפלה לטורניר הגמר.
במרץ 2008 סיימה וידרסדוטיר כמלכת השערים של גביע אלגארבה (אחד מטורנירי הנשים החשובים בעולם), והייתה לכדורגלנית האיסלנדית הראשונה שמגיעה להישג זה. באותה שנה היא אף סיימה כמלכת השערים של טורניר מוקדמות אליפות אירופה 2009, והובילה את איסלנד להעפלה היסטורית לטורניר הגמר. באליפות עצמה, שנערכה בפינלנד, שובצה הנבחרת לבית קשה עם גרמניה, נורווגיה וצרפת, והפסידה את כל שלושת משחקיה. וידרסדוטיר פתחה בהרכב הראשון בכל שלושת המשחקים, אך לא הצליחה לכבוש אף שער.
בשנת 2011 הגיעו וידרסדוטיר ואיסלנד עד לגמר גביע אלגארבה, בו הפסידו 4-2 לארצות הברית. וידרסדוטיר, שכבשה שער אחד בגמר, סיימה כמלכת השערים של הגביע עם ארבעה כיבושים. שנה אחר כך, היא כבשה 11 שערים במהלך טורניר המוקדמות של אליפות אירופה 2013, והעפילה עם איסלנד בפעם השנייה ברציפות לטורניר הגמר של האליפות. הפעם הגיעו האיסלנדיות עד לשלב רבע הגמר, שם הודחו על ידי המארחת, שוודיה.
לאחר אליפות אירופה מונתה וידרסדוטיר לקפטנית הנבחרת במקומה של קתרין יונסדוטיר הפורשת, אך בעקבות כניסתה להיריון נאלצה לקחת חופשה זמנית מכדורגל. היא חזרה לסגל הנבחרת לקראת גביע אלגארבה ב-2015, אך לא הצליחה לכבוש במהלך הטורניר. מספר חודשים לאחר מכן, ב-22 בספטמבר 2015, ערכה וידרסדוטיר את הופעתה ה-100 במדי הנבחרת, וזכתה לטקס הוקרה מטעם התאחדות הכדורגל של איסלנד.
ב-8 באוקטובר 2019, במשחק נגד לטביה, ערכה וידרסדוטיר את הופעתה ה-124 והאחרונה בנבחרת איסלנד. באותו משחק ניצחו האיסלנדיות 0-6, ווידרסדוטיר אף זכתה לכבוש את אחד השערים.
נודוזאורוס
נודוזאורוס (שם מדעי: Nodosaurus; מילולית: "לטאת כפתורים") הוא סוג דינוזאור ממשפחת הנודוזאוריים שחי בקרטיקון העליון באמריקה הצפונית וקיבל את שמו בידי החוקר הנודע עותניאל צ'ארלס מארש ב-1889. מאובניו נמצאו בין ויומינג לקנזס.
מאפיינים
הנודוזאורוס היה נודוזאור גדול יחסית באורך ש 4 עד 6 מטרים ומשקל 680 קילוגרם שהיה בעל שריון גרמי מגובשש שכיסה את פלג גופו העליון. הוא היה בעל בטן נמוכה ורגליים קצרות וייתכן שגם היה בעל קוצים. במראהו הזכיר ארמדיל גדול בעל ראש קטן וזנב מוארך. לצידי הצלעות היו קוצים ארוכים יותר שסודרו יחדיו כמו כפתורי חולצה ומהם היצור קיבל את שמו המדעי. פלג הגוף התחתון היה רך. לסתות הנודוזאורוס היו קצרות ובעלות שיניים קטנות. ייתכן שהוא ניזון בעיקר מצמחייה רכה כמו עלים צעירים או פירות וייתכן שהוא בלע גסטרוליתים כדי לעזור לו לעכל את מזונו.
בתרבות
דינוזאור זה הופיע במשחקי המחשב Jurassic World: Alive, עולם היורה: המשחק, פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic World Evolution וJurassic World Evolution 2 של פארק היורה אך לא מופיע בסרטים.
שעת האפס (1945)
שעת האפס (בגרמנית: Stunde Null) הוא מונח המתייחס לחצות 8 במאי 1945 בגרמניה. מועד זה סימן את סופה של מלחמת העולם השנייה באירופה ואת תחילתה של גרמניה חדשה, לא נאצית. מונח זה מסמל את ניסיונה של גרמניה המודרנית להתנתק מעברה הנאצי. הדה-נאציפיקציה זכתה לעידוד על ידי בעלות הברית שכבשו את גרמניה.
המונח מרמז על "שבר מוחלט מהעבר והתחלה חדשה, רדיקלית", "טאטוא מסורות ומנהגים ישנים". גרמניה באותה תקופה הייתה הרוסה. 80% מתשתיותיה נזקקו לתיקון או לבנייה מחדש. ההרס קידם את הרעיון לפיו גרמניה נכנסת לשלב חדש בתולדותיה.
היסטוריה של המונח
המונח שימש לראשונה במלחמת העולם הראשונה כביטוי שציין מועד צפוי להתרחשותה של פעולה צבאית גדולה. המונח 'שעת אפס' מופיע במקורות שונים לאחר מלחמת העולם הראשונה. הוא שימש בעיקר כמושג מיליטריסטי (כפי שהיה כשנטבע לראשונה). העיתונאי ריצ'רד פרוינד השתמש במונח זה כקריאה למלחמה. הוא טען שכיבוש חבל הריין על ידי היטלר ומלחמת האזרחים בספרד דחפו את העולם לקצה, ו"ההבזק הבא עשוי להיות האות. זו שעת אפס". מעבר לשימוש שעשה במונח זה כביטוי לפעולה צבאית, הציע קריאה לפעולה. אריקה מאן טענה: "יש לאסור על אדם אחד להפציר בך: 'פעל! זו השעה שלך, זו השעה האחרונה - שעת האפס!" היא קראה לעם האמריקני לפעול גם במהלך מלחמת העולם השנייה. המונח שימש כדי להמחיש את הצורך של ארצות הברית לפעול במלחמת העולם השנייה, כדי להראות את הדחיפות שבהתערבות צבאית אמריקאית. במונח נעשה שימוש שניהם כביטוי בעל משמעות מיליטריסטית, כדי להפגין בפני קהל היעד שלהם את הצורך הדחוף להתערב ולעזור לעצור את ההתקדמות הגרמנית. רק בתקופה שלאחר המלחמה החל השימוש במונח בתור אינדיקציה והתייחסות ל"התחלה החדשה" של גרמניה, האתחול שלה לאחר התקופה הנאצית.
כיבושה של גרמניה על ידי בעלות הברית
במהלך התקופה שלאחר המלחמה פוצלה גרמניה לארבעה אזורים בשליטת ברית המועצות, ארצות הברית, צרפת ובריטניה. ההשפעה התרבותית העיקרית של כיבוש זה הייתה תהליך הדה-נאציפיקציה שביצעה כל אחת ממעצמות הכיבוש. התוכנית הייתה להשיג זאת באמצעות 'חינוך מחדש'. בעלות הברית המערביות לא ביקשו לכפות את התרבות הפוליטית החדשה על גרמניה, מחשש שהגרמנים ידחו את הרעיונות הללו אם ירגישו שהם זוכים לחינוך מחדש, אך במקביל ביקשו בעלות הברית לוודא שלא ישוב משטר נאצי או דומה לו.
האמריקנים השתמשו בטכניקות שפותחו בפסיכיאטריה במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 כדי לעשות דה נאציפיקציה במערב גרמניה. הרעיון של "חינוך מחדש" פותח במקור כדי להשפיע על בעלי הזיות, ויושם כדי לנסות לשנות את התרבות הגרמנית לאחר המלחמה. סוציולוגים, אנתרופולוגים ופסיכולוגים חקרו את ההבדלים בין חברות דמוקרטיות וטוטליטריות, כדי לנסות למצוא דרך להעביר ערכים ומסורות דמוקרטיות לעם הגרמני באופן יעיל יותר. הם עודדו התמקדות ב'ערכי על' אנושיים, כלומר התמקדות ביחידים במקום במדינה. קורט לוין הציע שהעם הגרמני יקבל הכשרה באשר לאופן ההתארגנות בחברה דמוקרטית, וטען שיש לעשות זאת בעדינות ככל האפשר, כדי למנוע מהעם הגרמני לדחות רעיונות דמוקרטיים. בפועל, פירוש הדבר היה קביעת מדיניות על ידי ארצות הברית. ראשית דובר על 'רשימות לבנות', כלומר רשימות של אנטי-נאצים שהיו אמורים להיות מופקדים על תפקידים פוליטיים, חינוכיים ואחרים. שנית הוכנס תהליך מיון כדי להסדיר את זהותם של אלה שיכלו להיות עורכי עיתונים ולנהל הוצאות לאור. לאחר מכן נקבעה זהותם של אלה שיורשו להקים מפלגות פוליטיות חדשות בעיירות קטנות לשם התמודדות בבחירות. שבויי מלחמה גרמנים 'חונכו מחדש'. הוקמו מרכזי מידע כדי לאפשר לגרמנים ללמוד כיצד פועלת דמוקרטיה. תוכניות חליפין הוקמו כדי לאפשר לגרמנים לראות את ארצות הברית בעצמם. הוקמו איגודים מקצועיים. החלה דה-נציפיקציה, במסגרתה נשפטו נאצים-לשעבר על פשעים שביצעו בתקופת המשטר הנאצי. לבסוף הונהג חופש כלכלי ("gewerbefreiheit"), שאפשר לגרמנים לעסוק במסחר.
אחד מתהליכי האינטגרציה היה הניסיון להראות לעם הגרמני את עוללות הגזע בחברה המודרנית, כך שלא תהיה חזרה על החברה ההיפר-גזענית שיצרה גרמניה הנאצית. אבל מסר זה של סובלנות נפגם עקב האופן בו התמודדה ארצות הברית באותה תקופה עם נושא הגזע. בצבא האמריקני הייתה נהוגה הפרדה גזעית עד 1948, והדבר הוכיח שחוסר סובלנות עדיין קיים בחברה הדמוקרטית האמריקאית, מה שהקשה על האמריקאים להטיף בנושא זה לגרמניה.
המצב בברלין
כשהסובייטים הגיעו לברלין, הם ראו עיר הרוסה בהתקפות אוויר וקרבות רחוב. העיר תוארה כעיר רפאים (Geisterstadt).
Das Aufräumen ("הניקוי")
הסובייטים החלו ב"ניקוי" (שיקום) ברלין, שכן הם היו הראשונים שנכנסו אליה. בעלות הברית המערביות הגיעו רק ב-4 ביולי 1945. הם טענו שמבצע הניקוי יימשך 12 שנים.
ב-29 במאי, כל הנשים בגיל 15 עד 65 גויסו כ-Trümmerfrauen (נשות הריסות). 60,000 נשים עבדו בבנייתה מחדש של ברלין.
קיצוב מזון ורעב
לאחר המלחמה פשה הרעב בברלין. תלושי מזון גרמניים מתקופת מלחמה לא היו בתוקף. המזון הנותר שימש חיילים סובייטים או נבזז על ידי גרמנים, עקב הרעב.
ב-15 במאי החילו הסובייטים מערכת חדשה של כרטיסי קיצוב מזון. הדרג הגבוה ביותר נשמר לאינטלקטואלים ואמנים; "נשות ההריסות" ועובדי כפיים (Schwerarbeiter) קיבלו תלושי הקצבה מדרג שני, שהיה בעל ערך רב יותר מ-12 הרייכסמרק שקיבלו על פינוי אלף לבני בניין. התלוש בעל הערך הנמוך ביותר כונה "תלוש בית קברות" (Friedhofskarte), והונפק לעקרות בית ולקשישים.
מקורות מזון חלופיים
בשל המנות הדלות שגשג השוק השחור, ואלפים סחרו במסגרתו מדי יום. התשלום היה בסיגריות או בסחר חליפין.
המילה "פרינגסן" (fringsen) נכנסה לאוצר המילים הגרמני במהלך 1945, כלומר "לגנוב כדי לשרוד". מילה זו מבוססת מבחינה אטימולוגית על שם משפחתו של הקרדינל יוזף פרינגס, דמות בכירה בכנסייה הקתולית של קלן, אשר (בהתאם למסורת הקתולית ארוכת השנים ) נתן את ברכתו למי שנאלץ לגנוב כדי להאכיל את משפחתו.
"החורף האומלל" (Der Elendswinter), 1946–1945)
החורף של 1945–1946 היה קר במיוחד בברלין. הטמפרטורות צנחו ולא הייתה הגנה מהקור בבתים המופצצים. כ-40,000 אנשים סבלו מהיפותרמיה ו-1,000 מתו כתוצאה מכך. עיריית ברלין (Magistrat) יצרה "חדרים חמים" (Wärmeräume) רשמיים שאנשים יוכלו להתחמם בהם.
פשיעה
ב-1946 היו בברלין בממוצע 240 מקרי שוד וחמש רציחות ביום. רוב הפושעים היו חסרי כל וחסרי בית. באזורים שממזרח לקו אודר-נייסה העתידי, חיילי הצבא האדום פעלו נגד האוכלוסייה הגרמנית, כולל מעשי אונס רבים. חיילי בעלות הברית המערביות הטרידו לפעמים אזרחים גרמנים. הפרות חוק וסדר התרחשו באזורים שעדיין נשלטו על ידי הוורמאכט ב-8 במאי 1945 (למשל מערב אוסטריה, בוואריה, דרום טירול (איטליה), מזרח פריזיה ושלזוויג-הולשטיין), תאריך הכניעה של גרמניה.
שיקום
ב"שעת האפס" הייתה גרמניה חרבה עקב ההרס שנגרם במלחמת העולם השנייה. בעקבות המלחמה הייתה תקופה של שיקום בקנה מידה מסיבי. כשמונים אחוז מתשתית המדינה נזקקה לתיקון. העם הגרמני ראה הזדמנות להפוך תשתית ישנה לסביבה ובינוי מודרניים. לב הערים, אזורים עמוסי תשתיות ובינוי, הוחלפו בשדרות חדשות ורחבות יותר, הורחבו החוצה, וכך נוצר מרחב גדול יותר לשם מגורים, איכות חיים ותרבות, וזאת במקום המשך מגמת הבינוי הצפוף כפי שנעשה קודם לכן. פרויקט השיקום הזה היה ועודנו כה גדול, שתהליך יישום השינויים טרם הושלם.
הדבר תאם את התרבות באותה תקופה: החורבן בגרמניה היה כה גדול, ועובדה זו הקלה על הראיה של גרמניה כחדשה. המדינה הופרדה לשני חלקים - מזרח ומערב - וגם נבנתה כמעט כולה מחדש. כך קיבל המונח "שעת האפס" משמעות מעשית, פיזית, שהשלימה את המשמעות הסמלית של היעלמות מוסדות הנאציזם. כך נראו הבינוי והשיקום כיצירתה של "גרמניה חדשה".
תרבות בתקופת "שעת האפס"
הדימוי של גרמניה בתקופת "שעת האפס" היה שונה מדימויה לפני המלחמה. לאחר תום המלחמה וחשיפת מחנות הריכוז והמנהגים הבלתי אנושיים של הנאצים, עמדה גרמניה בבעיה קשה של יחסי ציבור. תומאס מאן אמר ש"האנושות רועדת באימה בגרמניה!" (פורסם בעיתון במינכן בשם Bayerische Landeszeitung). חומרת הפשעים של גרמניה הוכרה כאוניברסלית, כולל בגרמניה עצמה, ולכן נוצרה תרבות של ניסיון לברוח מעבר זה. כך התעורר הרעיון ש-1945 היא לא רק סוף אלא גם התחלה. תהליך חשיבה זה החל להופיע יותר ויותר בתרבות ובדיבור הגרמני, כאשר דובר על התחלות חדשות, כפי שעשה ארנסט ויכרט (Ernst Wiechert) בנאומו לגרמניה ב-1945, בדברו על "חידוש החיים הרוחניים הגרמניים", או ורנר ריכטר, שאמר "המקור היחיד האפשרי ללידה רוחנית מחדש טמון בהתחלה חדשה מוחלטת ורדיקלית". לעומתם, היו שטענו שלגרמניה לא יתאפשר לברוח מעברה הנאצי. קרל בקר (Karl Becker) אמר: "העם הגרמני איבד כל זכות לומר שהעם הגרמני אינו היטלר". כך התגבשה תרבות שביקשה לשטוף את עוולות הדור הקודם, שביקשה לשוב ולזכות בכבוד ובהערצה על הבמה העולמית, ולשם כך היה צורך להרחיק את גרמניה החדשה מהדימוי, מהרעיון ומהמהות של היטלר והמפלגה הנאצית.
הרעיון של "שעת האפס" התקיים גם בפוליטיקה בתום המלחמה. הדיפלומט הבריטי רוברט גילברט ונסיטארט (Robert Vansittart, 1st Baron Vansittart) הציע עמדה לפיה גרמניה היא "אי-היות שוממת", "חלל ריק שאל תוכו הם [הגרמנים] חייבים להזין את רעיונותיהם, אם יש להם כאלה". חלק מהדיפלומטים שניהלו משא ומתן עם גרמניה כיבדו את הרעיון של "שעת האפס" ולהפיץ את תרבות ההתחלות החדשות במקום הנחלת אווירת הסוף.
כתוצאה מצורת חשיבה חדשה זו, נכנסה גרמניה לתקופה חדשה של רטוריקה פוליטית. נוצרה גרמניה "נטולת גזע". גרמניה החלה לנתק את עצמה מעברה הגזעני וליצור דמות של עבר שבו היא נראתה כמתעלמת מנושא הגזע. היו חוקרים שהתעלמו משאלות גזע והתייחסו לסוף מלחמת העולם השנייה כאילו תום המלחמה פתר בעיות אלה. אך נושא הגזע עדיין היה מרכזי בתקופה שלאחר המלחמה בגרמניה. גרמניה הציעה את קבלתם המהירה של אידיאלים ומנהגים דמוקרטיים כהוכחה לתרבותה הפחות גזענית כביכול, אבל אותם אידיאלים ומנגנונים כללו בחובם התייחסויות לנושא הגזע.
הגזענות עדיין הייתה בעיה בגרמניה שלאחר המלחמה. ניצולי שואה ממזרח אירופה שהתגוררו במחנות עקורים לאחר המלחמה נחשבו ל"זרים טפילים" שגנבו משאבים מהעם הגרמני הזקוק להם. גרמניה במהלך השיקום פנתה לכוחות הכובשים כדי לקבל הנחיות בנושאים אלה, אבל מכיוון שראו מדיניות צבאית אמריקאית של הפרדה גזעית בין שחורים ללבנים בחוכות הלוחמים האמריקאים, פחתה סמכותם של האמריקאים בעיניהם כגוף שיכול להכתיב להם ציוויי מוסר. ועם זאת, היו כאלה שביקשו לזכור את עברה של גרמניה.
במקביל לשיח על התחלות חדשות ו"שעת אפס", הייתה מגמה של זכירת העבר והתמודדות, אם כי מגמה זו, שכונתה Vergangenheitsbewältigung (התמודדות עם העבר), הייתה שולית בפוליטיקה של התקופה שלאחר המלחמה.
מחלוקת
בשנת 1985, ריכרד פון וייצזקר, נשיא מערב גרמניה, הצהיר: "לא הייתה "שעת אפס" אבל הייתה לנו הזדמנות להתחלה חדשה" ("Es gab keine Stunde Null, aber wir hatten die Chance zu einem Neubeginn.") בכך קבע ש"איפוס ערכים מוחלט" מעולם לא התרחש בגרמניה שלאחר המלחמה. המונח Stunde null מרמז שהעבר נגמר ושום דבר מימי הנאציזם לא המשיך להתקיים מעבר לשעת האפס. ביקורת על כך קבעה שהמונח הזה מפצל ומהווה מחסום עבור יכולת הגרמנים להתמודד עם העבר הקרוב. רעיון "שעת האפס" מתנגש ישירות עם רעיון ההתמודדות עם העבר, מה שמחייב שימוש נבון ברעיון זה.
שרמן דאגלס
שרמן דאגלס (באנגלית: Sherman Douglas; נולד ב-15 בספטמבר 1966) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1989–2001. ממוצעיו הכוללים לאורך 12 עונותיו בליגה הם 11.0 נקודות, 5.9 אסיסטים ו-2.2 ריבאונדים למשחק.
קריירת מכללות
דאגלס נולד בוושינגטון די. סי., ובין השנים 1985–1989 למד באוניברסיטת סירקיוז. בעונתו השנייה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הוביל אותה – לצדם של רוני סייקלי ודריק קולמן – לגמר טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה. במשחק הגמר עצמו הפסידה סירקיוז בתוצאה 73–74 מול אוניברסיטת אינדיאנה, חרף משחק מצוין של דאגלס אשר קלע 20 נקודות ומסר 7 אסיסטים. בעונת 1988/1989 הגיעה הקבוצה לשלב רבע גמר הטורניר (NCAA Elite Eight), בו הודחה על ידי אוניברסיטת אילינוי. בשלוש עונותיו האחרונות בסירקיוז קלע דאגלס 17.2 נקודות בממוצע למשחק, ובכל אחת מהעונות הוביל את שחקני מחוז "Big-East" בממוצע אסיסטים למשחק (8.1). בסיום עונתו האחרונה נבחר לחמישיית העונה של המחוז בפעם השלישית ברציפות, וכן לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).
קריירת משחק ב-NBA
בדראפט ה-NBA 1989 נבחר דאגלס בבחירה ה-28 על ידי מיאמי היט, לקראת העונה השנייה של המועדון. כבר בעונתו הראשונה ב-NBA שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצדם של הרוקי גלן רייס ושחקן השנה השנייה וחברו מסירקיוז, רוני סייקלי. לאורך אותה עונה העמיד ממוצעים של 14.3 נקודות ו-7.6 אסיסטים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בעונה העוקבת הציג יכולת מצוינת עם 18.5 נקודות ו-8.5 אסיסטים בממוצע למשחק, אשר בדיעבד היו שיאי הקריירה שלו. ב-27 בדצמבר 1990 קלע שיא קריירה של 42 נקודות במשחק מול דנוור נאגטס.
בינואר 1992, לאחר מעט יותר משנתיים עם ההיט, הועבר בטרייד לבוסטון סלטיקס בתמורה לבראיין שו. ב-3 באפריל 1994 מסר שיא קריירה של 22 אסיסטים במשחק מול פילדלפיה 76'. ב-3 וחצי עונותיו בבוסטון פתח במרבית המשחקים, ותרם 11.1 נקודות ו-6.8 אסיסטים למשחק.
בנובמבר 1995 הועבר בטרייד למילווקי באקס, בתמורה לטוד דיי ואלטון ליסטר. עד לסיום עונת קלע דאגלס 10.5 נקודות למשחק כרכז הפותח של הבאקס.
בקיץ 1997 הועבר לקליבלנד קאבלירס בטרייד משולש, במסגרתו טרל ברנדון וטיירון היל (מקליבלנד) נשלחו למילווקי, וין בייקר (ממילווקי) נשלח לסיאטל סופרסוניקס, ושון קמפ (מסיאטל) נשלח לקליבלנד. כחודש לאחר מכן, בטרם שיחק עם הקאבלירס, הועבר בטרייד נוסף לדנוור נאגטס, ממנה שוחרר מידית. לאחר מכן חתם על חוזה לעונה אחת בניו ג'רזי נטס. לאורך אותה עונה שימש כמחליפו מהספסל של סם קאסל, אולם בשל פציעה של קאסל לקראת הפלייאוף תפס דאגלס את מקומו בחמישייה, ובשלושת משחקי הפלייאוף (בהם הפסידו מול שיקגו) אף הוביל את קלעי קבוצתו עם 18.3 נקודות למשחק.
בעונת שיחק עבור לוס אנג'לס קליפרס, ובשתי העונות הבאות חזר לשחק בניו ג'רזי. בסיום עונת פרש דאגלס ממשחק, בגיל 34.
אנתוני טורפל
אנתוני ג'וזף טורפל (באנגלית: Anthony Turpel; נולד ב-26 בינואר 2000) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה
טורפל נולד ב-26 בינואר 2000 בלוס אנג'לס, קליפורניה. יש לו אחות גדולה.
כשהיה בן 5, הוא הופיע בהפקה מקומית למחזה "הקוסם מארץ עוץ" כאחד מגמדי המנצ'קין. אנתוני רצה לעשות יותר ולכן הוא החל להופיע ביותר הצגות והתחיל לקחת שיעורי משחק ואף קיבל סוכן.
קריירה
בין השנים 2016–2018 שיחק באופרת הסבון, "צעירים חסרי מנוח". הוא הופיע ב-95 מפרקי הסדרה. על משחקו בסדרה היה מועמד לפרס אמי לבידור בפריים טיים בקטגוריית השחקן הצעיר יוצא מן הכלל בסדרת דרמה לשנת 2017.
בשנת 2020 החל לשחק בתור אחת הדמויות הראשיות בסדרת הטלוויזיה מבית הולו, "באהבה, ויקטור", סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת קומדיית נעורים-להט"בית המהווה ספין אוף לסרט "באהבה, סיימון" משנת 2018. טורפל השתתף בסדרה במשך כל שלוש עונותיה.
בשנת 2021 שיחק בתפקיד אורח בסדרת הדרמה "החיים עצמם" של רשת NBC.
בשנת 2022 שיחק טורפל לראשונה בסרט "Play Dead", מותחן אימה לצדו של ג'רי אוקונל. באותה שנה ביצע הופעת אורח בסדרת המדע-בדיוני "זינוק לאתמול" מבית NBC; זהו חידוש לסדרה באותו שם מאת דונלד בליסאריו אשר שודרה ב-NBC בשנים 1989-1993.
התקשרות (שבועון)
התקשרוּת היא חוברת שבועית בהוצאת צעירי אגודת חב"ד היוצאת לאור מאז חודש אב ה'תשנ"ד (1994).
היסטוריה ועמדות
הגיליון הראשון יצא לקראת כ' באב תשנ"ד, יום השנה של הרב לוי יצחק שניאורסון, בעקבות פטירת הרבי מלובביץ' בג' בתמוז באותה שנה, במטרה לחזק את ההתקשרות של החסידים אליו.
העלון מופץ למנויים, בבתי כנסת ובבתי חב"ד.
בסוף שנת תשע"ח שונה העיצוב של הגיליון ונוספו לו מדורים.
בתמוז תשע"ט, לרגל 25 שנה לפרסום, הוא הורחב ל-32 עמודים ונוספו מדורים. עם הרחבתו, החל להיות מצורף לשבועון כפר חב"ד.
עורך הגיליון מאז היווסדו ועד שנת תשע"ג היה הרב מנחם ברוד. עורכי הגיליון משנת תשע"ג הם לוי יצחק שייקביץ, יוסף יצחק אולידורט, אליהו קניג ואברהם מרינבסקי, מחשוון תשפ"ג העורך הוא שלום בלוי.
מדורי הגיליון
החל מתמוז תשע"ט נספו:
זכויות האדם בבחריין
בידונים חסרי אזרחות
בבחריין חיה אוכלוסייה של אלפי אנשים המכונים, שהם חסרי אזרחות. הבידונים הם פליטים ממוצא פרסי שהיגרו לבחריין בתחילת המאה ה-20. רובם מוסלמים ומיעוטם נוצרים.
החוק בבחריין אינו מאפשר לבידונים לקבל אזרחות או תושבות קבע. הם אינם רשאים לצאת מהמדינה, לרכוש בתים או קרקעות, להיות עובדי מדינה, להקים עסק או לקחת הלוואה. ילדיהם אינם זכאים לקבל חינוך ציבורי או שירותי בריאות ממשלתיים. מתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 גירשה ממשלת בחריין מאות בידונים לאיראן.
עינויים
על פי דו"ח שנערך על ידי ארגון Human Rights Watch בשנת 2011, ממשלת בחריין נהגה לענות חשודים ביטחוניים באופן קבוע. בין השאר, כדורגלן מבחריין שנעצר על עבירות אלימות העיד כי עבר עינויים בחקירתו.
על אף שדוברי הממשלה הכחישו טענות על עינויים, המשיכו להצטבר דיווחים על עינויים בחקירות מבלי שאיש הועמד לדין.
אפליית שיעים בבחריין
רוב תושבי בחריין הם מוסלמים שיעים, אך בני משפחת המלוכה ורוב האליטות במדינה הם מוסלמים סונים, והם מאיישים את מרבית תפקידי הממשל. משפחת המלוכה, בית ח'ליפה, היגרה לבחריין מקטר בסוף המאה ה-18. לטענת השיעים הם סובלים מהדרה חברתית, פוליטית וכלכלית על ידי השלטון, שלטענתם הקים בבחריין "מערכת של אפרטהייד פוליטי המבוסס על אפליה גזעית, עדתית ושבטית." מדיניות הממשלה מונעת מהשיעים להשתלב בתפקידים פוליטיים ולשרת בצבא או במשטרה. רוב אנשי כוחות הביטחון הם מהגרים סונים מסוריה, פקיסטן וערב הסעודית, שקיבלו אזרחות בחריינית בהליך מקוצר.
לפי מרכז בחריין לזכויות האדם, שיעור השיעים הוא מעל ל-70% מהאוכלוסייה, אך הם תופסים פחות מ-18% מכלל המשרות הבכירות בחברות ממשלתיות. בתאגידים ממשלתיים רבים אין אפילו שיעי אחד בתפקיד בכיר. כ-95% מהמובטלים בבחריין הם שיעים.
על רוב השיעים נאסר לגור בעיר רפאע. בעיר שוכנת משפחת בית המלוכה, ונדרש היתר מיוחד ממי שמעוניין לגור בה. היתר זה ניתן בדרך כלל רק לסונים ולאזרחים זרים. כמו כן, מספר פעמים הוגשו בקשות לבניית מסגד שיעי בעיר, אך השלטונות סירבו לאשר זאת.
משפחות שיעיות נתקלות במכשולים מוסדיים בבואם לרכוש דירה בדיור הציבורי במדינה. בתי מגורים רבים נבנים בפרויקטים ממשלתיים, אך הם מוקצים באופן לא-פרופורציונלי למשפחות סוניות, בעוד שמשפחות שיעיות נאלצות להמתין 10 עד 20 שנה עד שהן מקבלות דירה בפרויקט כזה.
באוגוסט 2017 התבטא מזכיר המדינה של ארצות הברית, רקס טילרסון, בנושא אפליית השיעים בבחריין, ואמר: "ממשלת בחריין ממשיכה לעצור ולחקור אנשי דת שיעים, חברי קהילה ופעילים פוליטיים. השיעים במדינה ממשיכים לדווח על אפליה מתמשכת בתעסוקה, בחינוך ובמערכת המשפט. בחריין חייבים להפסיק להפלות את קהילת השיעים."
ההפגנות בבחריין
בפברואר 2011, על רקע אירועי האביב הערבי, פרצו מחאות רבות של התושבים השיעים בבחריין נגד גופי השלטון. המחאה דוכאה באלימות על ידי כוחות המשטרה, ומפגינים רבים נהרגו ונפצעו.
בתגובה למחאה, נערכו למפגינים שנעצרו משפטים בדלתיים סגורות בהם הם נידונו למוות, וכן נעצרו פוליטיקאים שתמכו במחאה, אחיות ורופאים שטיפלו במפגינים שנפצעו, וכמו כן עיתונאים נעצרו והוכו. בהוראת הממשלה נסגר עיתון האופוזיציה היחיד.
זכויות אזרחיות ופוליטיות
בבחריין מתקיימות בכל ארבע שנים בחירות לפרלמנט ולרשויות המקומיות. בשנת 2002 הוענקה גם לנשים זכות בחירה.
ראש הממשלה ושרי הממשלה לא נבחרים בבחירות, אלא ממונים ישירות על ידי מלך בחריין, אך הפרלמנט יכול לערוך הצבעת אי-אמון בממשלה ולפטר שרים. ראש הממשלה משנת 1970 היה ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה, דודו של המלך, עד מותו בשנת 2020. אחריו מונה סלמאן בן חמד אאל ח'ליפה, בנו הצעיר של המלך. רבים מחברי הממשלה הם בני משפחת המלוכה.
בשנת 2006 ביקש בית המלוכה להצטרף לאמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות של האו"ם, אך צעד זה נבלם על ידי מספר חברי פרלמנט, בטענה שחלק מסעיפי האמנה סותרים את הלכות האסלאם. לאחר כמה חודשים נעשה ניסיון נוסף שצלח, ובחריין אשררה את האמנה.
חופש הביטוי
חוקי המדינה מאפשרים חופש עיתונות, אך בפועל יש למשטר סמכויות נרחבות לדיכוי מתנגדים פוליטיים. ארגון Human Rights Watch ציין כי חוק העונשין מאפשר לממשלה לדכא כל ביקורת ציבורית, וכי היא נוהגת באופן מחמיר בנושאי זכויות אדם.
חופש העיתונות מוגבל, הן בדפוס והן באתרי אינטרנט. ארגון עיתונאים ללא גבולות הגדיר את בחריין כאחת מ"אויבות האינטרנט" בשנת 2012. אתרי אינטרנט רבים ובלוגים פוליטיים חסומים על ידי הממשלה, עיתונאים נעצרים ונחקרים, ולעיתים קרובות הממשלה סוגרת או מגבילה עיתוני אופוזיציה.
במהלך המשבר הדיפלומטי הקטרי בשנת 2017 הודיעה ממשלת בחריין כי פרסום ביטויי הזדהות עם קטר מהווים עבירה שדינה עונש מאסר של 5 שנים, וקנס כספי גבוה.
זכויות נשים
בשנת 2002 הוביל חמד, מלך בחריין, סדרת מהלכים שהקנו זכות בחירה לנשים וכן את הזכות להיבחר לפרלמנט. צעד זה נתקל בהתנגדות של מספר גופים מוסלמיים במדינה, שסברו שזכות הבחירה לנשים מנוגדת למסורת האסלאמית. בסקר שנעשה באותה תקופה אף נטען ש-60% מהנשים בבחריין התנגדו למהלך. בבחירות באותה שנה נבחרה נציגה ראשונה לפרלמנט.
בשנת 2006 ניסה בית המלוכה לקדם חוק נישואים וגירושים אזרחיים, אך צעד זה נבלם על ידי מספר מפלגות דתיות בפרלמנט.
זכויות להט"ב
כבר בשנת 1976 הייתה הומוסקסואליות מותרת על פי החוק בבחריין. עם זאת, קיימים במדינה מספר חוקים בהם מוגדרים "מעשים מגונים" או "עבירות מוסר" המופעלים לעיתים נגד הומוסקסואלים.
זכויות עובדים
על פי ארגון Human Rights Watch, נכון לשנת 2011 היו בבחריין יותר מ-458,000 עובדים זרים, בעיקר מהודו, פקיסטן ובנגלדש. רבים מהם סבלו מהלנת שכר, החרמת דרכונים, תנאי דיור לא-הולמים, שעות עבודה רבות והתעמרות. על פי הדו"ח, אמצעי ההגנה הממשלתיים "לרוב אינם יעילים."
באוגוסט 2009 נחקק בבחריין חוק המאפשר לעובדים זרים להחליף מקום עבודה, אך על פי דו"ח הארגון, עובדים רבים לא מודעים לזכות זו.
איוואן פסקביץ'
ביוגרפיה
פסקביץ' נולד ב-19 במאי 1782 בפולטבה, למשפחת קוזאקים זאפורוז'יאנים. עם סיום לימודיו הוא החל את השרות הצבאי בצבא האימפריה הרוסית, ובשנת 1800 קודם לדרגת קצין זוטר והחל לשרת בקרבת פאבל הראשון, קיסר רוסיה. בתחילת שלטונו של אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה עזב פסקביץ' הצעיר את הבירה ועבר לפולטבה. בשנת 1805 היה פסקביץ' חלק מכוח עזר שהשתתף בקרב אוסטרליץ, שבו הובסו הכוחות האוסטרים והרוסים על ידי נפוליאון.
בתחילת המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812) הועבר לחזית. במלחמה זו פסקביץ' בלט מאוד. הוא היה מעורב במצור על איזמאיל, ועל תרומתו למאמץ המלחמתי קיבל עיטור ולדימיר מדרגה רביעית וחרב זהב עם כיתוב "עבור אומץ קרב".
בשנת 1807 המפקד העליון של הכוח הלוחם נפטר. מפקדים בשטח סיכמו עם הטורקים תנאי הסכם הפסקת אש, אך הוא לא אושר על ידי הקיסר. פסקביץ' נשלח לקונסטנטינופול להעביר את המסר שרוסים לא מוכנים לשגת מחלק של השטח שנכבש במלחמה. הוא גם טיפל בנושא החלפת שבויים. הפעילות הדיפלומטים של פסקביץ נמשכה תקופת מה, אך בסופו של דבר, הלחימה התחדשה. עם חידוש הלחימה פסקביץ' השתתף במספר קרבות, נפצע וחזר לחזית לאחר מספר חודשים. לאור ההצלחות שלו בשדה הקרב, הוא קודם בדרגות ובגיל 28 התמנה למפקד דיוויזיה.
בתחילת מלחמת רוסיה-צרפת פסקביץ' השתתף בקרבות בלימה רבים, ובמיוחד בקרב סמולנסק. הדיוויזיה בפיקודו השתתפה בקרב בורודינו במרכז הכוח, ובמהלך הקרב היא ספגה אבדות קשות. גם בהמשך הוא פיקד על יחידות שונות שלחמו בגבורה. לאחר מכן לחם פסקביץ' עם כוחותיו במהלך המערכה בגרמניה, ואף הגיע עם כוחותיו עד פריז.
בשנת 1826 הוא נשלח לקווקז, בשל תחילת המלחמה עם הפרסים. באותה תקופה, אלכסיי ירמולוב היה מפקד הכוח במקום, אך ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה לא סמך על ירמולוב ורצה להחליפו. יחסי הכוחות בין פסקביץ' לירמולוב הביאו לכך שאיוואן דיביץ' היה צריך להתערב ולתת לקיסר המלצות על תיקון המצב, ובסופו של דבר ירמולוב פוטר מהשרות.
פסקביץ' ארגן את הכוחות במקום מחדש, ולמרות נחיתות מספרית הוא ניהל מספר קרבות. בתקופת ירמולוב, היה התנגדות לתחילת התקפה על ירוואן, אך לאחר פיטוריו פסקביץ' החל במתקפה, ולאחר קרבות קשים כבש את העיר ב-6 באוקטובר 1827. כמו כן כבש חלק שטחיה של חאנות נחצ'יבן. היחידות בפיקודו לא עצרו והמשיכו להתקדם לכיוון פרס, וב-11 באוקטובר 1827 הם כבשו את תבריז. שיחות שלום שהחלו לא התקדמו עד להסכם, ובשל כך בינואר 1828 פסקביץ' החל להתקדם לכיוון טהראן עצמה. ב-28 בפברואר 1828 נחתם הסכם טורקמנצ'אי בתנאים טובים מאוד לרוסים, ועל הצלחותיו במלחמה זו קיבל פסקביץ' את התואר רוזן ירוואנסקי.
בשנת 1828 החלה מלחמה עם האימפריה העות'מאנית. פסקביץ' היה מפקד הכוחות באזור הקווקז, והכוחות בפיקודו ניהלו מערכה מוצלחת. מספר מבצרים באזור נכבשו, והשטח שבשליטת הרוסים באזור הורחב. על פעילותו במערכה זו, קיבל פסקביץ' את עיטור גיאורגי מדרגה ראשונה וכן תואר נסיך.