cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מערכת שלוש התקופות
מערכת שלוש התקופות היא מערכת המחלקת את הפרהיסטוריה של אירופה לשלושה פרקי זמן, על פי הטכנולוגיה העיקרית ששימשה בני אותה תקופה ביצירת כלים. שלוש התקופות הן: מערכת זו פותחה על ידי ההיסטוריון הדני כריסטיאן יורגנסן תומסן בשנות ה-20 של המאה ה-19 על מנת למיין כלים באוסף שהפך מאוחר יותר למוזיאון ההיסטוריה הלאומי של דנמרק.
טענתו של תומסן הייתה, כי לא היו משתמשים בכלים מאבן אם ברונזה הייתה בנמצא, ובדומה לכך, איש לא היה מייצר כלי ברונזה אם היה ניתן לייצר כלי ברזל. תומסן הסיק כי התפתחויות אלה היו חייבות להגיע בסדר כרונולוגי, והיה הראשון להציע שיטה לסיווג ולתיארוך של כלים ואתרים, שיטה הנקראת כיום טיפולוגיה. רעיון זה היה חדש באותה תקופה והיווה שיפור משמעותי לדרך הבלתי מסודרת שבה התנהלה הארכאולוגיה עד לאותה תקופה.
המונחים האלה רלוונטיים בעיקר לאירופה ולמזרח התיכון, מכיוון שבאזורים אחרים לא התפתחו התקופות באותו סדר. באפריקה שמדרום לסהרה, לדוגמה, התפתחה התרבות לתקופת הברזל היישר מהתקופה הנאוליתית.
על אף שמונחי מערכת שלוש התקופות נחשבים לפחות מדויקים כיום (לדוגמה, ידוע שבתקופת הברזל עדיין השתמשו בכלי אבן רבים בחיי היום-יום), הם עדיין הבסיס לחלוקת הארכאולוגיה הפרהיסטורית ונמצאים בשימוש עד היום.
RP
במדעי המחשב, RP (ראשי תיבות של Randomized Polynomial time) היא מחלקת הסיבוכיות של כל הבעיות הניתנות להכרעה הסתברותית בזמן פולינומי ביחס לגודל הקלט באופן הבא:
במילים אחרות, האלגוריתם יכול להטיל מטבע בעת ריצתו. המקרה היחידי שבו האלגוריתם מחזיר "כן" הוא אם התשובה היא באמת "כן". לכן, אם האלגוריתם מסיים ועונה "כן", אז התשובה היא בהכרח "כן". עם זאת, האלגוריתם עלול להשיב "לא" וזו תהיה תשובה שגויה.
יש המכנים את המחלקה "R", אך שם זה שמור יותר עבור שפות רקורסיביות.
אם התשובה הנכונה היא "כן" והאלגוריתם מורץ n פעמים, כאשר תוצאת כל ריצה היא בלתי תלויה סטטיסטית באחרות, הוא יחזיר "כן" לפחות פעם אחת בהסתברות של לפחות 1-2^{-n}. אז אם האלגוריתם מורץ 100 פעמים, ההסתברות שיענה תשובה שגויה נמוכה יותר מההסתברות שקרניים קוסמיות ישבשו את זיכרון המחשב שמריץ את האלגוריתם. מבחינה זו, אם מקור למספרים רנדומליים זמין, רוב האלגוריתמים הרצים במחלקת RP הם מאוד פרקטיים.
מחלקת הסיבוכיות המשלימה ל-RP קרויה co-RP, והיא כוללת את השפות שעבורן יש אלגוריתם המקבל קלטים בשפה בהסתברות 1, ודוחה בהסתברות הגדולה מ-1/2. גם RP וגם המשלימה co-RP מוכלות במחלקת הסיבוכיות BPP - אשר גם הבעיות במחלקה הזאת נחשבות פתירות ואלגוריתמיהן נחשבים לפרקטיים, הכוללת את כל הבעיות הניתנות להכרעה הסתברותית עם שגיאה דו-צדדית.
אחת השאלות המפורסמות והפתוחות במדעי המחשב נוגעת לדי-רנדומיזציה של אלגוריתמים הסתברותיים עם שגיאה חסומה, כלומר, האם P=RP - ההנחה המקובלת היא שאכן מתקיים השוויון (בניגוד להנחה המקובלת שP וNP לא שווים)
מוחמד א-שייח'
מוחמד א-שייח' (ידוע גם בשם: אבו עבד אללה א-שייח' מוחמד בן יחיא. בערבית: أبو عبد الله الشيخ محمد بن يحيى) היה סולטאן פאס שבמרוקו בין השנים 1472–1505, הראשון בשושלת הווטאסית. הוא ידוע כמלך שהטיב עם היהודים וקיבל אותם בזרועות פתוחות לאחר גירוש ספרד.
ביוגרפיה
בשנים 1459–1465, הסולטן אבו מוחמד עבד אל-חק המריני היה עדיין בשלטון. ומוחמד א-שייח', בן למשפחת ווטאס, שהייתה המשפחה החזקה והשלטת באזור הריף המזרחי, החל מהמאה ה-13, היה במנוסה מאימת השלטון. בשנת 1465 נהרג הסולטן המריני בפאס במהלך מרד עממי. באותה העת הוכרז על סולטן ממוצא אידריסי, אך סמכותו הוגבלה לאזור פאס. עם מותו של אבו מוחמד עבד אל-חק בשנת 1465, החל מוחמד א-שייח' בכיבוש מחדש של שטחה של הסולטנות המרינית.
בשנת 1469, איבדו המוסלמים כמעט את כל שטחי אל-אנדלוס. רק הנאסרידים שמרו על גרנדה וסביבתה עד 1492. בתקופה זו נרשמה נהירה מסיבית למרוקו של מוסלמים ויהודים אנדלוסיים שנרדפו בעקבות האינקוויזיציה וההמרה הכפויה לנצרות.
בשנת 1471, הצליח מלך פורטוגל אלפונסו החמישי לקחת את טנג'יר על ידי ניצול הפרעות בפאס. הפורטוגלים כבשו את אסילה, ואז את טנג'יר שאפשרה להם לשלוט במיצר גיברלטר. מוחמד א-שייח' השתלט על פאס. דרום מרוקו, המצויה אז בשליטת הסעדים, טמוחמד שלט רק על אזור פאס, שם היה הראשון שקיבל את התואר סולטן ווטאסי בשנת 1472.
בשנת 1479 חתם מוחמד א-שייח' על אמנה עם הקסטיליאנים שהכירו בהם זכויות בלעדיות בחוף אפריקה. אשייח' לא יכול היה למנוע את התייצבותם של הפורטוגלים בחופי המדינה בסאפי (1481), ואז באזמור בשנת 1486. הפורטוגלים באמת יכבשו את שתי הערים הללו ב-1508 וב-1513.
בשנת 1492 ממלכת גרנדה, הממלכה המוסלמית האחרונה בספרד, הובסה. המלוכה הקתולית של ספרד תפסה את גרנדה ובכך חתמה את קצו של שלטון האסלם הספרדי. עם סיום הרקונקיסטה הספרדים התפשטו יותר ויותר לחוף הדרומי של הים התיכון. הם כבשו את מליליה (1497).
קבלת היהודים לאחר גירוש ספרד
מוחמד א-שייח' קיבל את המגורשים היהודים בזרועות פתוחות. ואלו הדברים שכתב עליו הכרוניקן רבי אברהם אדרוטיל, שהיה בעודו נער בין המגורשים מספרד, ומשפחתו התשייבה בעיר פאס:. כן נתן הוראה בשנת הה'רנ"ד (1493/1494) שמי שקנה נער יהודי מהמגורשים, שסבלו אז מרעב, בעבור פת לחם - ישחרר אותו.
אויגן פון פאלקנהיין
ביוגרפיה
פון פאלקנהיין נולד ב-4 בספטמבר 1853 בבורג בלכאו, פרוסיה המערבית לפדור פון פלקנהיין ולפרנציסקה פון פלקנהיין, לבית פון רוזנברג. אחיו ארתור הפך לחונך של יורש העצר וילהלם, ואילו אחיו אריך, היה שר המלחמה הפרוסי וראש המטה הכללי של גרמניה. אחותו היחידה אולגה פון פלקנהיין הייתה אמו של פילדמרשל פדור פון בוק.
פאלקנהיין התגייס לצבא פרוסיה ב-2 באוגוסט 1870, והצטרף לרגימנט הקירסירים ה-2 (פומרניה - "המלכה"). הוא הפך לחבר המטה הכללי של פרוסיה בשנת 1883, ולנספח צבאי בפריז בשנת 1887. בשנת 1889 הוא הצטרף למטה הצבאי של וילהלם השני והפך למחנכם של הנסיכים וילהלם ואייטל פרידריך. בשנת 1894 הוא חזר למטה הכללי. בשנת 1895 הפך פאלקנהיין למפקד רגימנט הדרגונים ה-1 של המשמר ("ויקטוריה, מלכת בריטניה הגדולה ואירלנד"), ובשנת 1898 הוא מונה לראש מטה הקורפוס התשיעי. בדצמבר 1901 מונה פאלקנהיין למפקד חטיבת הפרשים ה-19 בהנובר, וב-15 באפריל 1908 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-11 בברסלאו. פאלקנהיין פרש מהצבא ב-2 במאי 1910, הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים, ומונה ל"אוברהופמייסטר" (לורד צ'מברלין) של הקיסרית אוגוסטה ויקטוריה.
ב-1 בספטמבר 1914 מונה פאלקנהיין למפקד קורפוס המילואים ה-22, אשר הוקם כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה, וכלל את דיוויזיות המילואים ה-43 וה-44. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה הרביעית בפיקוד אלברכט, דוכס וירטמברג. הקורפוס נטל חלק בקרב איפר הראשון, וביוני 1915 הועבר לחזית המזרחית, שם השתתף במתקפת גורליצה-טרנוב. לאחר מכן הועמד הקורפוס תחת פיקודה של הארמייה האוסטרית השלישית בפיקודו של הרמן קבש, והשתתף עמה בכיבוש סרביה. בפברואר 1916 הוא חזר למערב, והשתתף בקרבות העזים באזור ורדן. ביולי 1916 נשלח הקורפוס לחזית המזרחית, על מנת לבלום את מתקפת ברוסילוב, ובפברואר 1918 השתתף הקורפוס בהתקדמות לאוקראינה, ובכלל זה כיבוש קייב, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס. פאלקנהיין שב לגרמניה בנובמבר 1918, ופרש מהצבא ב-30 ביוני 1919.
פאלקנהיין נפטר בברלין-ליכטרפלדה ב-3 בינואר 1934.
ג'ובאני בטיסטה טייפולו
ג'ובאני בטיסטה טייפולו (נודע גם בשם "ג'אנבטיסטה טייפולו"; באיטלקית: Giovanni Battista Tiepolo או Giambattista Tiepolo; 5 במרץ 1696 – 27 במרץ 1770) היה צייר, אמן הדפסים ופרסקו מהרפובליקה של ונציה, אשר פעל גם באיטליה, בספרד ובגרמניה. נחשב לאחד האמנים המייצגים של סגנון הרוקוקו.
ביוגרפיה
נולד בוונציה, והיה הבן הצעיר מבין שישה אחים. אביו, דומניקו, היה קפטן של ספינה ונפטר כשנה לאחר הולדת בנו, וכך השאיר את אמו, אורסטה, ואת שאר המשפחה, במצב כלכלי קשה.
ג'ובאני למד תחילה תחת גרגוריו לאצאריני (Gregorio Lazzarini), והושפע מיצירותיהם של בני תקופתו, ג'ובאני פיאצטה (Giovanni Piazzetta) וסבסטיאנו ריצ'י (Sebastiano Ricci). כשהיה בן 19 סיים את יצירתו המשמעותית הראשונה, "עקדת יצחק" (אשר מוצגת כיום בגלריית האקדמיה). בשנת 1717 סיים את לימודיו והתקבל לגילדת הציירים בוונציה.
בשנת 1719 נישא למאריה צ'צ'יליה גוארדי, אשר הייתה אחותם של שני ציירים ונציאנים מפורסמים, פרנצ'סקו גוארדי וג'ובאני אנטוניו גוארדי. לזוג היו כתשעה ילדים, מתוכם ארבע בנות ושלושה בנים שרדו את תקופת הילדות.
דיוניסו דולפין (Dolfin), בין למשפחה פטריקית עשירה, היה בין הראשונים אשר הזמינו ממנו עבודות. ג'ובאני נשכר כדי לעטר את הכנסייה בעיר אודינה, שם שימש דיוניסו כארכיבישוף.
ג'ובאני טייפולו נפטר במדריד בשנת 1770.
התחשמלות
התחשמלות או מכת חשמל היא מצב שבו זרם חשמלי חיצוני זורם דרך גוף בעל חיים או אדם. ההשפעות על גוף האדם תלויות במגוון גורמים ונעות בין עקצוצים קלים בזרמים חלשים ועד כוויות, נזק למערכת העצבים, פגיעה במערכת הנשימה, הפרעה לפעילות הלב ומוות.
רוב מקרי ההתחשמלות מתרחשים כתוצאה ממגע מקרי עם רשת החשמל, דרך מכשירים פגומים או חוטים חשופים. סיבות נוספות, אם כי נפוצות פחות, הן טיפול רפואי בשוק חשמלי, פגיעות ברק, ענישה על כיסא חשמלי ובעלי חיים ימיים המייצרים זרמים חשמליים להגנה.
השפעות על גוף האדם
זרם חשמלי זורם תמיד מפוטנציאל גבוה לפוטנציאל נמוך. כאשר אדם בא במגע עם אזור בעל פוטנציאל גבוה (כדוגמת כבל חשמלי חשוף) ועם אזור אחר בעל פוטנציאל נמוך (כדוגמת, הרצפה בבית) יזרום זרם דרך גופו. האיברים הבאים במגע עם נקודות הפוטנציאל הגבוה והנמוך נקראים אזורי הכניסה והיציאה של הזרם והזרם החשמלי יזרום במסלול כלשהו בין שניהם. הנזקים הפיזיולוגיים יהיו באיברים ובאזורים הסמוכים למסלול הזרימה.
ההשפעה הבולטת ביותר היא כיווץ שרירים הנמצאים במסלול הזרם. אחת הסכנות במקרים בהם אזור הכניסה נמצא על כף היד או אחת האצבעות הוא נעילת השרירים באזור וכתוצאה מכך קושי רב בניתוק המגע. מסלול זרימה העובר סמוך ללב יכול לגרום להפרעה בתפקודו התקין. זרם חילופין של כ-60 מיליאמפר או זרם ישר בעוצמה של כ-300 עד 500 מיליאמפר יכולים להביא לפרפור חדרים. אם המסלול זורם ישירות דרך הלב, לדוגמה כאשר מותקן קוצב לב, די במיליאמפרים בודדים לגרום הפרעה. בזרמים גבוהים עוד יותר יכול הזרם לגרום לכיווץ מלא של שרירי הלב ולעצירתו. זרם חשמלי העובר סמוך לריאות יכול לגרום לקשיים בנשימה, כתוצאה מהפרעה למנגנוני השליטה על השרירים או אף על ידי השפעה ישירה על שרירי הריאות.
רקמת אדם מתחממת בעת מעבר זרם, ככל מוליך אחר. התחממות זו יכולה לגרום לכוויות. הכוויות יכולות להיות חיצוניות, באזור הכניסה והיציאה של הזרם, או פנימיות, ברקמות סביב מסלול הזרם. ייתכנו גם השפעות נוירולוגיות, כגון איבוד הכרה, אם מסלול הזרם עובר דרך הראש.
מכת חשמל במתח גבוה מאוד כמו ברק או חשיפה לקו מתח גבוה תגרום לרוב לדום לב.
קיימים סימנים מגוונים ולפעמים בלתי מובנים אצל אנשים שנפגעו בחשמל. הרשימה כוללת סימנים נוירולוגיים כמו מיחושים וכאבי ראש. קיימים סימנים נפשיים בעיקר של עוררות יתר שחופפים תסמיני הפרעת דחק פוסט-טראומטית. קיימים גם סימנים של פגיעה קוגניטיבית לפעמים קשה. חלק מהסימנים הללו אינם משתפרים ואף מחמירים במשך הזמן. אינפורמציה זו חשובה למוסדות בריאות ולביטוח הלאומי כדי לאמוד נכון נכות מגוונת ולפעמים מבלבלת עקב פגיעת חשמל.
השפעה וגורמים
מספר גורמים משפיעים על הסבירות להתחשמלות ועל מידת הנזק אותה היא גורמת. המתח בין נקודת הכניסה והיציאה משפיע על הזרם אשר יזרום דרך גוף האדם (לפי חוק אוהם), זרמים חזקים יותר יגרמו לנזקים חמורים יותר. ההשוואה בין זרם חילופין וזרם ישר קשה יותר מכיוון שאין כלל ברור בנושא. מצד אחד, זרם ישר מביא לכיווץ שרירים המונע מהקורבן לנתק מגע וגורם לכוויות רבות. מצד שני, זרם חילופין הזורם דרך רשת החשמל (תדירות של 50 הרץ) גורם להפרעות חזקות יותר ללב. בנוסף, זרמי חילופין בתדירויות שונות משפיעים בצורות שונות. ההתנגדות החשמלית של עור אדם יבש היא כ-100,000 אוהם. לעומת זאת, עור רטוב הוא בעל התנגדות חשמלית קטנה בהרבה, כ-1000 אוהם, ומגדיל משמעותית את הסיכוי להתחשמלות. בנוסף, למסלול הזרימה עצמו ישנה השפעה רבה על הנזקים הנגרמים. לדוגמה, מצב שבו מצב נקודות הכניסה והיציאה הן ידיים שונות הוא מסוכן בהרבה ממצב שבו הכניסה והיציאה הן מאותה יד. זאת משום שבמקרה הראשון הזרם החשמלי יעבור דרך החזה, סמוך יותר ללב ולריאות.
בטבלה להלן נמצאת הערכה של ההשפעות השונות של זרמים שונים העוברים בגוף האדם. בנוסף ניתן לחשב הערכה למתח החשמלי הנדרש כדי ליצור כל זרם עבור עור יבש ורטוב.
אמצעי מיגון
התגוננות נגד סכנת ההתחשמלות כוללת התקנת מפסק פחת, מכשיר המנתק את מקור המתח במקרה של התחשמלות, ובדיקת הארקת הבניין. כמו כן, יש להימנע משימוש במכשירי חשמל לא תקניים או לקויים ובשקעים או בתקעים פגומים. תיקונים ברשת החשמל וטיפול במכשירי חשמל חייבים על פי חוק להתבצע על ידי חשמלאי בעל רישיון מתאים. בנוסף לכל אלו ישנם כללי זהירות הרלוונטיים גם למשתמשים:
על פי הנחיות הבטיחות של משרד החינוך, מכשיר המופעל על ידי התלמידים בבית ספר לא יהיה במתח גבוה מ-24 וולט, אלא אם הוא מוגן בממסר פחת ברגישות 30 מיליאמפר.
לעובדים על קווי מתח גבוה שאי אפשר לנתק מהזרם, לעיתים ישנה חליפה שארוגה מחומר מתכתי, כדי להסיט את מעבר הזרם מגופם.
שימושים מכוונים
למכות חשמל ישנם מספר שימושים ברפואה. המפורסם בהם הוא הדפיברילטור, מכשיר המפסיק קצב לב לא סדיר על ידי מתן שוק חשמלי ללב. שימוש נוסף הוא טיפול נזעי חשמל במספר אבחנות של מחלות נפש. בטיפול זה המטופל מורדם וזרם חשמלי מועבר דרך ראשו. כמו כן, גירוי מקומי של עצבים על ידי זרמים חשמליים חלשים מהווים טיפול נגד כאבים.
מכות חשמל באזורי המוח משמשות במדינות מסוימות (לא בישראל) כדי לגרום לחיות לאבד את הכרתן לפני השחיטה, ושימוש במלכודות חרקים כדי למנוע מטרד.
שימושים נוספים הם עינויים, לצורכי חקירות או ענישה, הוצאה להורג על ידי כיסא חשמלי או הגנה עצמית על ידי שימוש בשוקר חשמלי ושימוש באקדח הלם בידי שוטרים כדי למנוע הפרעות סדר או לתפוס חשודים.
משפחת נפוליאונה
בני הזוג רפאלו וקתרינה נפולאונה (Raffaelo & Caterina Napoleone) היו בני זוג איטלקים שהצילו משפחה יהודית, משפחת די קאסטרו (Di Castro), בזמן מלחמת העולם השנייה באיטליה. הם הוכרו על ידי יד ושם כחסידי אומות העולם ב-13 במרץ 2007.
חייהם עד מלחמת העולם השנייה
רפאלו נפולאונה נולד ב-28 בדצמבר 1894 בטורה די פאסרי (Torre de' Passeri) במחוז אברוצו, איטליה, ונפטר ב-9 באפריל 1960 ברומא.
קתרינה נפולאונה נולדה ב-28 באוקטובר 1880 פורלי, במחוז אמיליה-רומאניה, ונפטרה ב-19 ביולי 1964.
רפאלו נפולאונה נולד למשפחה צנועה בטורה די פאסרי, עיירה במחוז אברוצו שבמרכז איטליה. אביו היה יזם פעיל בתחום הבנייה בעוד אמו הייתה מורה. רפאלו הגיע ממשפחה גדולה, שמנתה כ-5 ילדים - 4 בנים, ובת שמתה בגיל צעיר.
קתרינה נפולאונה נולדה בפורלי, למשפחה איטלקית עשירה ומבוססת בוונציה שבמחוז ונטו. בבעלות משפחתה היו נכסים רבים באזור ונטו. אביה, לואיג'י נגרלי (Luigi Negrelli) היה מהנדס בכיר בשירות בית הבסבורג ולאחר מכן בשירות בית סבויה, ובנוסף היה אחד מבוני תעלת סואץ.
רפאלו וקתרינה נפגשו בתחילת המאה ה-20 בטורינו שם למדו ביחד. לאחר מכן החליט רפאלו לעבור לרומא כדי להתחיל לעבוד כעורך דין ולאחר מכן בתור נוטריון. רפאלו נלחם במלחמת העולם הראשונה, וזכה לעיטורי גבורה רבים. לאחר המלחמה שימש בתור יועץ בניסוח החוקה האיטלקית החדשה, ותרם לשיקומה של איטליה.
רפאלו וקתרינה הקימו משפחה ברומא ונולדו להם שלושה ילדים: אוג'ניה, נורברטה ולואיג'י. משפחתם הייתה משפחה בורגנית ומשכילה. בני המשפחה קיבלו חינוך הומניסטי ומשפטי, והאומנות והמוזיקה שיחקו תפקיד מרכזי בחיי המשפחה.
למשפחת נפולאונה הייתה וילה לאורך דרך ויה אפיה. וילה נפולאונה הייתה מוקפת חומה גבוהה, וכאשר היו נכנסים לוילה ניתן היה לראות מצד שמאל את בית הוילה ומצד ימין ניתן היה לראות מדשאה שעליה מפוזרים כמה ביתנים של משרתים, אורוות סוסים, ומחסנים.
בית הוילה היה בנוי משתי קומות וגג. על הגג היה כיתוב של המשורר האיטלקי דנטה אליגיירי - "מרחוק אני ראיתי את שפת הים": "Di Lonato Conobbi Il Tremoral Della Marina".
== הצלת משפחת די קאסטרו בזמן מלחמת העולם השנייה == משפחת די קאסטרו, הייתה משפחה יהודית איטלקית מרומא, שמנתה 8 נפשות. ההורים רומיאו ואמה, וששת ילדיהם, ג'יובנינו (יוחנן), ליטיציה (גילה), עמנואלה, ריטה, פאוסטו (דן) וסנדרו (נתן). הם התגוררו ב- Viale Angelico 35.
ביולי 1943, חיפש אבי המשפחה, רומיאו די קאסטרו, שהיה מהנדס ואדריכל יהודי שעבד עם רפאלו נפולאונה, את דודתו וירג'יניה טאצ'ינה. נודע לו דרך אדם, שהתגלה לאחר מכן כקצין מתחזה של בעלות הברית, שהדודה ניצלה, כי הספיקה לברוח מהעיר טראני. היא ביקשה את עזרתו אחיינה רומיאו, כדי לחזור לרומא. הוא מיד הסכים, ויצר קשר עם האדם והשניים, יצאו לדרך במכונית האוטוביאנקי של רומיאו. במהלך הנסיעה הבחין רומיאו בהתנהגות המוזרה של אותו אדם, וכאשר השניים הגיעו למחסום, במהלך בדיקת המסמכים, התגלו בתא המטען שלל מצרכים שאותם החביא הקצין המתחזה (פסטות, בגדים חדשים, גרביים ועוד). המתחזה התגלה כחייל איטלקי שמומחה לשפות זרות. השניים נעצרו ונכלאו בכלא, שבעיר טאנו, למשך מספר ימים. באותו הזמן, אשתו, אמה די קאסטרו, התקשרה לרפאלו נפולאונה במטרה לעזור לרומיאו שהיה בכלא. רפאלו נענה לבקשה ושימש כעורך דין של רומיאו, ובכך שחרר אותו מהכלא.
במהלך ספטמבר 1943, לאחר פלישת כוחות גרמניה הנאצית לאיטליה, קיבל רומיאו די קאסטרו צו התייצבות לעבודה מחוץ לאיטליה, הצו כלל גם את ג'יובנינו (יוחנן), בנם הבכור של הזוג די קאסטרו. כתוצאה מכך, פנה די קאסטרו לרפאלו נפולאונה שיעזור להם להתחמק מהצו. נפולאונה נענה לבקשה, והעמיד לרשותם את הוילה למשך שבועיים. במשך שבועיים אלו, מדי ערב פתח יוחנן בחשאי את הרדיו כדי להאזין למשדרי רדיו לונדון, דבר היה עליו איסור חמור מצד שלטונות הכיבוש הגרמני. כעבור שבועיים, חשב אבי המשפחה שהרוחות יירגעו, ולכן חזרה משפחת די קאסטרו לביתם ברומא.
ב-16 באוקטובר 1943, במהלך האקציה הגרמנית של יהודי רומא, קיבל די קאסטרו טלפון מדודן שלו שהזהיר אותו מהנאצים המתקרבים לביתם. משפחת די קאסטרו עזבה במהירות את ביתה, באמצע ארוחת הבוקר, ופנתה לרחוב. המשפחה שוטטה ברחובות בחיפוש אחר מקום מחבוא. במהלך החיפוש, פגש רומיאו מכר בשם דאנג'ליס שהציע את עזרתו למשפחה. המשפחה נשארה שם למשך כמה ימים. בחיפוש אחר צריך סידור קבוע למשפחתו הגדולה, החליט רומיאו לפנות לוילדבאלדו סראני (Vildebaldo Serrani), קבלן שעמו עבד, ואשתו תרזה סראני (Teresa Serrani). משפחת די קאסטרו שהתה בביתם במשך כמה ימים, ובעקבות הצפיפות החליט רומיאו למצוא מקומות מסתור חלופיים ולפצל את המשפחה.
רומיאו ויוחנן התחבאו במנזר "האהבה הקדושה" (Suore Agostiniane del Divino Amore) ברומא, ריטה ולטיציה נשלחו להסתתר אצל משפחת נפולאונה, הזוג נפולאונה אירח את הבנות תוך כדי סיכון חייהם. האם אמה נשארה עם שלושת הילדים הקטנים עמנואלה, פאוסטו (דן) וסנדרו (נתן) בביתם של הסראנים עד לשחרור רומא ביוני 1944.
במהלך שהותם של רומיאו ויוחנן במנזר, סיפר יוחנן שהוא ואביו נהגו לצאת מדי פעם לשליחויות. הם חיכו לכניסתם של כוחות בעלות הברית, שהיו מרחק של 40 ק"מ מדרום העיר. במהלך שהותם במנזר, חלה תפנית, כשפתאום בלילה אחד, כשבוע לפני שחרור העיר, נכנסה הנזירה לחדרם ודרשה שיבואו אחריה כי חוליה של המשטרה הגרמנית נכנסה בכוח למנזר בחיפוש אחר יהודים שהסתתרו במנזרים. שנים מאוחר יותר נודע שהייתה הלשנה על המשפחה, ככל הנראה על ידי הגנן של המנזר. בני המשפחה הובלו לאגף במנזר ששם נמצאים חדרי השינה של הנזירות, והכניסה לאגף זה הייתה אסורה לגברים. הנזירה הכניסה את השניים לאשנב בתוך הקיר ושם הסתתרו. באשנב ראו שהיה שם עוד אדם. זה היה טייס אנגלי שמטוסו הופל מעל שמי איטליה, והתחבא גם הוא במנזר. השניים נשארו שם עד שהגרמנים הלכו.
חייו לאחר המלחמה
לאחר מלחמת העולם השנייה חידש רפאלו נפולאונה את פעילותו המקצועית כעורך דין עם נדיבות ומחויבות, השתתף בשיקום הכלכלי חברתי של איטליה לאחר מלחמת העולם השנייה. הוא נפטר ב-9 באפריל 1960 ברומא שבאיטליה. היה בן 66 במותו.
קתרינה נפולאונה המשיכה להיות קרובה לרפאלו, לתמוך בפעילותו המקצועית ולהתמסר לחיי המשפחה בטיפול בילדיה ונכדיה. היא נפטרה ב-19 ביולי 1964 ברומא, איטליה. הייתה בת 84 במותה.
הכרה והנצחה
ב-13 במרץ 2007 הכיר יד ושם ברפאלו וקתרינה נפולאונה ובוילדבאלדו ותרזה סראני כחסידי אומות עולם.
סנדרו ועמנואלה דאגו ליצור קשר עם משפחת נפולאונה, משפחת סראני ועם יד ושם, על מנת לערוך טקס הכרה באיטליה. הטקס התקיים ב-13 במרץ ברומא, בנוכחות קתרינה נפולאונה, הנכדה של הזוג נפולאונה, הנכדים של הזוג סראני, משפחת די קאסטרו, נציגים מטעם הקהילה היהודית ברומא, נציגים מיד ושם ועוד.
לקריאה נוספת
סנדרו דיקאסטרו, זיכרונות ילדות - Viale Angelico 35, Roma, Italia, הוצאה עצמית: 2016
באריוגנזה
מבוא
תורת הקוונטים אשר מתארת את ההתנהגות של החלקיקים הקטנים ביותר הידועים לנו מנבאת כי לכל סוג חלקיק בטבע קיים אנטי-חלקיק. כאשר חלקיק ואנטי-חלקיק נפגשים, הם עוברים תהליך של איון, שבסופו הם מושמדים והופכים לאנרגיה. עבור תהליך זה קיים תהליך הפוך בו אנרגיה יכולה להפוך לזוג של חלקיק ואנטי-חלקיק. בניסויים מבוקרים כגון אלו הנערכים במאיצי חלקיקים נמצאו אנטי-חלקיקים עבור כל החלקיקים המוכרים למדע, לדוגמה עבור האלקטרון נמצא אנטי-חלקיק הנקרא פוזיטרון. מתוך עובדה זו, ניתן לצפות שכאשר חלק מהאנרגיה שהשתחררה בעת המפץ הגדול הפכה לחומר, מספר החלקיקים שנוצרו היה שווה למספר האנטי-חלקיקים שנוצרו. בניגוד לציפייה זו, תצפיות מראות שהיקום שלנו מורכב כולו מחומר וכמעט ואינו מכיל אנטי-חומר. במילים אחרות היינו מצפים כי ביקום שלנו תהיה סימטריה בין מספר החלקיקים למספר האנטי-חלקיקים, אך תצפיות מראות שסימטריה זו אינה קיימת. אסימטריה זאת נקראת 'אסימטריה באריונית' וראשיתה ברגעים הראשונים של היקום המוקדם. על מנת להבין את הפער בין כמות החומר וכמות האנטי-חומר, תאוריית המפץ הגדול, אשר מתארת את רגעיו הראשונים של היקום, צריכה להכיל בתוכה הסבר להיווצרותה של אסימטריה זו. ישנן שלוש אפשרויות עקריות:
על סמך ניסויים, מדידות וחישובים שנעשו בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21, האפשרות השלישית (באריוגנזה) נחשבת לסבירה ביותר בקרב הקהילה המדעית. על מנת לאפשר תהליך של באריוגנזה ביקום, ישנם שלושה תנאים הכרחיים החייבים להתקיים הידועים כשלושת תנאי סחרוב.
שלושת תנאי סחרוב לבאריוגנזה
בשנת 1967 פרסם הפיזיקאי אנדרי סחרוב מאמר בו תיאר שלושה תנאים הכרחיים על מנת שתהליך של באריוגנזה יוכל להתקיים ביקום:
תצפיות ומדידות של אסימטריה באריונית
אישושים תצפיתיים ומדידות לאסימטריה באריונית מתקבלים מניסויים וחישובים שונים. על מנת למדוד אסימטריה באריונית עלינו להגדיר את פרמטר האסימטריה:
כאשר n_B הוא מספר הבאריונים, n_{\bar{B}} הוא מספר האנטי-באריונים ו - n_{\gamma} הוא מספר הפוטונים. ביקום סימטרי לחלוטין \eta_B=0. ביקום אסימטרי הוא יהיה מספר כלשהו שונה מאפס.
ישנן שתי דרכים עיקריות למדידת \eta_B אשר אינן תלויות זו בזו:
על אף ששיטת המדידה הראשונה תלויה בהרכבו הכימי של היקום ושיטת המדידה השנייה תלויה בתכונות הקרינה של היקום, שתי המדידות נותנות את אותה התוצאה עבור פרמטר האסימטריה:
באריוגנזה במודל הסטנדרטי
המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים, הוא מודל המתאר את כל החלקיקים היסודיים המוכרים למדע כיום ואת הכוחות הפועלים ביניהם. על אף שהמודל הסטנדרטי מקיים את שלושת תנאי סחרוב, המודל אינו מצליח לנבא אסימטריה כל כך גדולה כמו זו הנמדדת בטבע. אי התאמה זו, בין הניבוי של המודל הסטנדרטי לבין הערך הנמדד של \eta_B, נוצרת מכיוון שהמודל הסטנדרטי מקיים את תנאי סחרוב באופן חלקי בלבד:
אי התאמה זו בין הניבוי של המודל הסטנדרטי לבין הערך הנמדד של \eta_B, הנובעת מכך ששלושת תנאי סחרוב מתקיימים רק באופן חלקי, היא אחת מנקודות התורפה הבודדות של המודל הסטנדרטי המעידות כי הוא אינו מהווה תיאור מדויק של הטבע.
פיזיקה חדשה
העובדה שהמודל הסטנדרטי אינו מצליח להסביר את היווצרות הבאריונים ביקום היא אחת האינדיקציות לכך שישנו מודל מורכב יותר, המכיל חלקיקים ואינטראקציות חדשות שאינן מוכרות לנו כיום. שתי תאוריות מרכזיות המצליחות להסביר באריוגנזה הן סימטריית על והתאוריה המאוחדת הגדולה (GUT). על פי התאוריה המאוחדת הגדולה, לפטונים ובאריונים נמצאים באותה הצגה ולכן באנרגיות גבוהות מספר באריוני אינו מספר שמור.
קליאו (סדרת טלוויזיה)
קליאו (בגרמנית: Kleo) היא סדרת מתח ופעולה גרמנית שהופקה על ידי האנו האקפורט, ריצ'רד קרופף, בוב קונרד ואלנה סנפט עם חברת Zeitsprung Pictures עבור נטפליקס. הדמות הראשית בסדרה היא קליאו שטראוב, מתנקשת לשעבר בשירות הביון המזרח גרמני, שמגולמת על ידי ילה האס. לאחר שנעצרה לאחר משימה בגרמניה המערבית ונאלצה לבלות שלוש שנים בכלא עד נפילת חומת ברלין ואיחוד גרמניה, קליאו מתחילה במסע נקמה שיעלה בחייהם של רבים מהמעורבים במאסרה.
עלילה
קליאו שטראוב מבצעת משימות עבור השטאזי המזרח גרמני כמתנקשת לא רשומה בחטיבה 18 של מינהל הביון הכללי. לאחר ביצוע התנקשות ב-1987 במועדון "ביג עדן" במערב ברלין, היא הואשמה בבגידה במולדת במסגרת מלכודת שהטמין השטאזי, היא נעצרה ונכלאת. בכלא היא נתונה לאלימות אכזרית. היא נפצעת כל כך קשה שהיא מאבדת את ילדה שטרם נולד. לאחר שלוש שנים היא משתחררת עקב החנינה הכללית שהוכרזה על אסירים פוליטיים עם נפילת חומת ברלין.
קליאו מחליטה לברר מי הכניס אותה לכלא ומאילו סיבות הוחלט להשביתה על ידי השטאזי. עם התקדמות חקירתה, היא יורדת לעומקה של קונספירציה מודיעינית שמסתבכים בה בכירים מערב גרמניים. מסע הנקמה שלה גובה קורבנות רבים והיא הופכת את עצמה ליעד לאנשים שונים שרודפים אותה. אחד מהם הוא בלש במשטרת ברלין סוון פצולד, שראה את קליאו במהלך המבצע שלה במועדון "ביג עדן" והיה היחיד שזיהה את מקרה ההתנקשות כרצח למרות שבכיריו מאמינים כי היה מדובר במנת יתר. הוא מקווה לעשות קפיצת מדרגה בקריירה על ידי פתרון המקרה ועוקב אחרי קלייאו מברלין, דרך מיורקה לצ'ילה.
פיתוח
הרעיון לסדרה הגיע מהאנו האקפורט, ריצ'רד קרופף ובוב קונרד, הידוע ומהתסריטאית אלנה סנפט. הסדרה משבצת בעלילה תערובת של אלמנטים אמיתיים ופיקטיביים מההיסטוריה של גרמניה המזרחית. למשל, המזוודה הסודית האדומה הקיימת האמיתית של ראש השטאזי, אריך מילקה, משחקת תפקיד חשוב בסדרה, מצד שני מדובר ברצח הפיקטיבי של מילקה, אירוע שאינו מבוסס על אירועים אמיתיים, מאחר שמילקה לא נרצח. דוגמאות נוספות כוללות את ביקורה של קליאו אצל מרגוט הונקר בצ'ילה לאחר נפילת חומת ברלין. הסוף הפתוח של העונה הראשונה מעיד על המשך הסיפור. בספטמבר 2022 חידשה נטפליקס את הסדרה לעונה שנייה.
יחסי ישראל–פנמה
יחסי ישראל–פנמה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין מדינת ישראל לבין רפובליקת פנמה.
לישראל יש שגרירות בפנמה סיטי, ולפנמה יש שגרירות בתל אביב. בין שתי המדינות שוררת כבר שנים ידידות רבה. בשכונת קריית מנחם בירושלים נקרא רחוב מסוים על שם מדינת פנמה, ואילו בפנמה ישנם רחובות מסוימים, הנקראים על שם מדינת ישראל, וזאת בבירה פנמה סיטי ובצ'יטרה.
היסטוריה
מאז 1968, ראש מחלקת המבצעים המיוחדים של אגף קיסריה בארגון המוסד, מיכאל הררי, יצר קשרי ידידות עם מנואל נורייגה, שלימים הפך למנהיג המדינה בפועל. ב-11 באוקטובר 1968 עלה לשלטון עומר טוריג'וס כתוצאה מהפיכה צבאית, ונורייגה הפך לראש שירות הביון של פנמה. ממשלת ישראל והמוסד העניקו לטוריג'וס את הטיפול הרפואי הטוב ביותר שניתן היה להשיג באותן שנים, וכן סייעו למצוא את אביה של אשתו רחל, שהייתה יהודייה. לאחר מותו של טוריג'וס ביולי 1981, נורייגה נכנס לתפקיד ראש המדינה ושמר על יחסים חמים עם הררי ואנשיו. באותן שנים הפכה פנמה למוקד השפעה ישראלית חשוב והמדינות שיתפו פעולה בנושאים ביטחוניים באופן חשאי, והיחסים עם פנמה הוגדרו בזמן ראש הממשלה מנחם בגין כנכס אסטרטגי למדינת ישראל ובעלי חשיבות דרמטית לביטחון ישראל.
ב-1980 ביקר נורייגה בישראל, בתקופה בה הררי פרש מתפקידו, אם כי ראש הממשלה בגין שכנע אותו להישאר בתפקיד "במילואים". באמצע שנות ה-80, לפני שנשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש החליט לפלוש לפנמה ולכבוש את תעלת פנמה, פנתה ממשלת ארצות הברית לראש הממשלה יצחק שמיר והררי לתווך במשא ומתן בין האמריקאים לפנמים. אולם, על רקע המחלוקת בינה לבין ארצות הברית, ביקשה פנמה לגייס את תמיכת העולם השלישי והחלה לתמוך בהחלטות אנטי-ישראליות ויחסי המדינות החלו להתדרדר, אם כי התנגדה להחלטת העצרת האו"ם בדבר הגדרת הציונות כגזענות בהעברת החלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם בנובמבר 1975. השינוי ביחסי המדינות לא הפריע לאנשי עסקים ישראלים רבים להגיע לפנמה ולעסוק בה במגוון עסקים שונים, כולל בחקלאות ובייעוץ ביטחוני.
בשנת 1992, בעקבות מתקפת טרור בבירת ארגנטינה בואנוס איירס, מחבל מתאבד מארגון חזבאללה פוצץ מטען בעיר קולון, ליד החוף האטלנטי של תעלת פנמה. לאחר המתקפה דווח כי 21 בני אדם נהרגו, בהם 12 אנשי עסקים יהודים וישראלים ו-3 אזרחים אמריקאים. האירוע קירב את שתי המדינות זו לזו וחיזק את היחסים ביניהן.
ביולי 2002 פורסם על כך, שייסגרו שמונה נציגויות של ישראל במדינות שונות, כולל פנמה, עקב בעיות תקציביות. שנתיים לאחר מכן, בספטמבר 2004 פתחה ישראל מחדש את השגרירויות שלה בקרואטיה ופנמה.
במרץ 2010 ביקר בישראל נשיא פנמה ריקרדו מרטינלי. במהלך ביקורו לווה בסגן הנשיא, שר החוץ, סגן שר החוץ ושר התיירות, ונפגש עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו והנשיא שמעון פרס. בשיחות בין שני הנשיאים נדונו סוגיות של ביטחון, פיתוח חקלאי וחידושים בתחומי טכנולוגיות. בפגישת מרטינלי עם נתניהו נדון חיזוק שיתוף הפעולה הביטחוני בין שתי המדינות, אפשרות חתימה על הסכם סחר חופשי ואמנה למניעת כפל מס, שיתוף פעולה במגזר החקלאי, פתיחת טיסות ישירות ואפשרות לקיים ישיבת ממשלות משותפת. בשנת 2011 הוציאה שגרירות ישראל בפנמה כתב עת בשם "ישראל: 63 שנים של התקדמות מתמדת", המוקדש לציון 63 שנים לעצמאות המדינה. לאחר מכן שירות הדואר הישראלי הוציא בולים במהדורה מיוחדת לכבוד הנשיא מרטינלי.
בנובמבר 2012 בעת ההצבעה בעצרת הכללית של האו"ם על שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה (החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם), נכללה פנמה בין 9 המדינות לצד איי מרשל, ארצות הברית, ישראל, מיקרונזיה, נאורו, פלאו, צ'כיה וקנדה שהצביעו נגד ההחלטה.
בדצמבר 2012, ביצע בשנית הנשיא מרטינלי ביקור בישראל. במהלכו, נפגש עם הנשיא פרס והצהיר באומרו כי "גודלה הקטן של פנמה לא מונע ממנה להיות בעלת לב גדול עבור ישראל". בהמשך דן עם ראש הממשלה נתניהו בסוגיות של חתימת הסכם סחר חופשי והיבטים נוספים של יחסים בילטרליים. במאי 2014 ביקר מרטינלי שוב בישראל ובירך על השקת קו הטיסה הישירה מתל אביב לפנמה על ידי חברת אל על ואף הביע נכונות לסבסד את הטיסות אם "העמסת ספינות לא תהיה רווחית". פרס כינה בעת ביקורו של מרטינלי את פנמה "הידידה הגדולה ביותר של ישראל בעולם".
בנובמבר 2015 נחתם הסכם סחר חופשי בין שתי המדינות שכולל הסכם מס, הסכם שירותים והשקעות, הסכם הגנה על קניין רוחני ועוד. ההסכם אושרר ועודכן בשנת 2018.
באפריל 2016 נסעו לפנמה בעלי תפקידים שונים בהם רופאים ופרמדיקים ישראליים מארגון איחוד הצלה, על מנת להכשיר את מקביליהם בפנמה.
במאי 2018, נשיאה החדש של פנמה, חואן קרלוס וארלה הגיע לביקור ממלכתי בישראל. הוא לווה על ידי סגנית הנשיא איזבל סן מאלו, שר המסחר והתעשייה אוגוסטו ארוסמנה, השר לפיתוח חקלאי אנריקה צ'ארלס ומשלחת של אנשי עסקים. במהלכו, נחתם הסכם סחר חופשי דו-צדדי בין המדינות המרחיב את ההסכם של 2015. בכך, הפך להסכם הראשון מסוגו בין ישראל למדינה באמריקה הלטינית בכל הזמנים. בעת ביקורו של הנשיא וארלה אורגן פורום כלכלי מיוחד שהתקיים בתל אביב שעסק בנושאים שונים בהם: אבטחת סייבר, תיירות, ציוד רפואי, טכנולוגיות סביבתיות ומשאבי מים. בסיומו, נחתם מזכר הבנות, לפיו ישראל תקים בפנמה מרכז הדרכה, יחיד מסוגו באמריקה הלטינית, לפיתוח ויישום טכנולוגיות ופיתוחים חקלאיים משלה.
נושאים ביטחוניים
בינואר 2017 נעצרו שני פעילי חזבאללה בחשד שתכננו בין היתר לפגוע בשגרירות ישראל בפנמה, וזאת לאחר שבמחשבו של אחד מהם התגלה תיעוד מעקב אחר אבטחת השגרירות.
לונה-גל
הלונה גל היה פארק מים בחוף גולן, בצדה הצפון-מזרחי של הכנרת. הלונה גל, שנפתח באביב בשנת 1984, היה פארק המים הראשון בישראל. הפארק הוקם בשטח של כ-40 דונם על ידי חמישה יישובים מרמת הגולן בבעלות משותפת: אליעד, גבעת יואב, נאות גולן, אניעם ומעלה גמלא. בעקבות ירידה בהכנסות ומגמות בעייתיות בניהול הכספים באתר, הובל הלונה גל לכונס נכסים. בקיץ 1992 נרכש הלונה גל על ידי מושב כנף והיה בבעלות משותפת של המושב ושל חברת דוגל יזום והשקעות בע"מ.
הלונה גל הכיל מתקנים רבים, מקומות ישיבה בצל, בריכת גלים, מגלשת סלאלום איטית, בריכות קטנות, ומתקני מים.
בבנייתו הראשונית הושקעו כשלושה מיליוני דולרים.
בשנת 2017 הוציא משרד הבריאות צו סגירה לפארק עקב ליקויי תברואה.
בשנת 2019 הפסיקו אחדים ממתקני האתר לפעול. האתר, שבשיא פעילותו אכלס כ-1,300 איש ליום ו-260 אלף בעונה, פעל לאחרונה ב-1 בספטמבר 2019, ונסגר לצמיתות ב-2020 בעקבות בעיות כלכליות כתוצאה מירידה בכמות המבקרים בנוסף להתפשטות מגפת הקורונה ותחרות מצד פארקי מים אחרים במרכז הארץ.
בעלי הפארק מתכננים להקים בשטח פארק המים הסגור, מלון חדש אשר יכלול 269 חדרי אירוח על פני 3 קומות. ב-19 בינואר 2023 נודע כי החלו עבודות הריסת הפארק ובניית המלון.
אטרקציות ומתקנים
במקום היו מתקנים מסוגים שונים, בין היתר: מגלשות מים, בריכת שחייה, משטח משחקים לקטנטנים.
מתקני המים של הלונה גל:
טלפורטציה קוונטית
טלפורטציה קוונטית או הִתְעַתְּקוּת קוונטית היא פרוטוקול שמאפשר העברת מצב קוונטי לא ידוע בין שני משתמשים מבלי להעביר את הנשא הפיזי של המצב הקוונטי. הפרוטוקול זקוק למשאב של מצבים שזורים המפולגים בין המשתמשים וכן לערוץ תקשורת קלאסית. הפרוטוקול הוצע לראשונה בעבודה של בנט, ברסרד, קרפו, גוזה, פרס ווטרס. הוא נחשב לאחד הפרוטוקולים החשובים בתורת האינפורמציה הקוונטית. טלפורטציה קוונטית אינה מעבירה אנרגיה או חומר ואינה מאפשרת העברת מידע במהירות גבוהה ממהירות האור. היא שימושית בתקשורת קוונטית ובחישוביות קוונטית.
במאי 2010, קבוצת מדענים בסין, הדגימה בניסוי טלפורטציה קוונטית למרחק 16 קילומטר, בדיוק ממוצע של 89%.
במאי 2012, קבוצת מדענים דיווחה על מרחק שיא של 143 ק"מ בניסוי שנערך באיים הקנריים. ניסוי זה טרם אומת על ידי מחקרים נוספים.
ביולי 2017 מדענים סיניים לראשונה ביצעו ניסוי כזה בין כדור הארץ למסלול סיבובו.
תיאור הבעיה
בתהליך מעורבים שני שחקנים אליס (A) ובוב (B) המקושרים ביניהם על ידי ערוץ תקשורת קלאסי שמאפשר להם להחליף אינפורמציה קלאסית אבל לא מאפשר להם להחליף מערכות קוונטיות. לאליס יש מערכת קוונטית במצב קוונטי לא ידוע. אליס רוצה להעתיק את המצב הקוונטי הלא ידוע של המערכת הקוונטית שלה אל מערכת קוונטית זהה שנמצאת בחזקתו של בוב מבלי שהם יחליפו ביניהם את המערכות באופן פיזי.
הפתרון
אליס ובוב נעזרים במשאב קוונטי של שזירות: הם חולקים ביניהם מצב שזור מקסימלי של מערכות קוונטיות זהות. על ידי מדידה מתאימה של שתי המערכות שבחזקתה של אליס היא מכינה ממרחק את המערכת של בוב. תוצאת המדידה של אליס מועברת לבוב בתקשורת קלאסית וקובעת את הטרנספורמציה האוניטרית שתשחזר את המצב הלא ידוע המקורי של אליס.
תיאור התהליך
בידיה של אליס מצוי קיוביט אותו היא מעוניינת לשגר אל בוב. הקיוביט יכול להיות מתואר כ: האינדקס C מתייחס לקיוביט המקורי (original).
הפרוטוקול דורש שאליס ובוב יחלקו מצב שזור, למשל אחד מארבעת מצבי בל.
כאמור אליס מחזיקה את שני החלקיקים, C, שאותו היא רוצה להעביר, ואת A, חלקה במצב השזור. בידי בוב נמצא החלקיק B. מערכת שלושת החלקיקים כולה מתוארת על ידי
על ידי שימוש בזהויות הבאות:
ניתן לרשום את המצב התלת חלקיקי כ:
עד כה לא ערכנו שום שינוי או מניפולציה על הקיוביטים, רק רשמנו את המצב בבסיס שונה. כעת אליס תמדוד את שני הקיוביטים שאצלה בבסיס בל. מדידה זו תתחיל את תהליך הטלפורטציה. כפי שעולה מצורת הרישום הזאת, עריכת המדידה תגרום למצב לקרוס לאחד מארבעת המצבים שווי ההסתברות הבאים:
שני הקיוביטים של אליס שזורים כעת, והשזירה בין המצב של אליס לזה של בוב נפרמה. החלקיק של בוב הוא עכשיו באחד המצבים המתוארים לעיל. שימו לב שהקיוביט של בוב נמצא במצב הדומה למצב שאליס ניסתה לשלוח לו. כמו כן אליס כבר יודעת בדיוק את המצב של כל שלושת החלקיקים - המדידה במצבי בל שערכה אומרת בדיוק באיזה מצב המערכת נמצאת. כעת, כל שעליה לעשות הוא לשדר שני ביטים קלאסיים לבוב לומר לו באיזה מארבעת המקרים המערכת נמצאת.
כאשר בוב יקבל את המסר הקלאסי הוא ידע באיזה מהמצבים המערכת שלו נמצאת, ובהתאם הוא יפעיל את אחת מהפעולות האוניטריות על הקיוביט שלו:
כדי לשחזר את המצב המשודר.
.
בכך הושלמה הטלפורטציה.
מיכל רשף
מיכל רשף (נולדה ב-19 באפריל 1983) היא זמרת ומדבבת ישראלית.
ביוגרפיה
רשף התמודדה בעונה השנייה של התוכנית כוכב נולד, ולאחר מכן נסעה ללמוד מוזיקה במכללת ברקלי למוזיקה שבבוסטון.
בקדם אירוויזיון 2006 הייתה בין זמרות הליווי של מיכאל קירקילן.
בשנת 2006 השתתפה כתפקיד אורח בפרק 12 של הסדרה המצליחה "הפיג'מות" בערוץ הילדים בתפקיד עצמה.
היא עוסקת רבות בתחום הדיבוב, ובין ההפקות שלקחה בהן חלק נמנות מועדון ווינX, בנות הים פיצ'י פיצ'י פיץ', החמישייה הסודית, סיילור מון, עיר המלאכים, הנסיכות של דיסני - סיפורים מכושפים, סוכני העל, ספיידרמן המדהים, פופיXי, פט שופ, טינקרבל, טינקרבל והאוצר האבוד, טינקרבל והסוד הקסום, טינקרבל וסוד הכנפיים, פיניאס ופרב ועיר הארנבים.
וולטר שירה הבן
וולטר מרטי "וואלי" שירה (באנגלית: Walter Marty Schirra; 12 במרץ 1923 - 3 במאי 2007), היה אסטרונאוט בתוכנית מרקורי, תוכנית ג'מיני ותוכנית אפולו.
השכלה
נולד בהאקנסק, ניו ג'רזי. אביו היה גם כן טייס, במלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1941 סיים לימודים במכללה להנדסה של ניוארק. ב-1945 סיים לימודים לתואר בוגר במדעים מאקדמיית הצי. בשנת 1957 סיים את בית הספר לקציני בטיחות. שנה מאוחר יותר סיים את בית הספר לטייסי ניסוי של הצי.
שירות צבאי
לאחר תום לימודיו באקדמיית הצי, הוצב כסג"ם בסיירת המערכה אלסקה. השייטת יצאה ליפן, אך המלחמה הסתיימה לפני שהגיעו. ב־1946 הוצב בצי השביעי באוקיינוס השקט. סיים את בית הספר לטיס של הצי ב-1947. בין השנים 1948–1959 היה טייס בצי האמריקאי. ההצבה הראשונה שלו הייתה בטייסת הקרב ה־71. בין תפקידיו היו טייס על נושאת מטוסים וקצין מבצעים. השתתף כטייס במלחמת קוריאה. במלחמה זו טס 90 משימות קרביות בטייסת ההפצצה ה־154, והפיל שני מטוסי מיג. לאחר המלחמה לקח חלק בפיתוח טיל האוויר-אוויר סיידווינדר בתחנת ניסויי התחמושת של הצי, ואז הדריך טייסות מבצעיות בשימוש בטיל.
שירות בנאס"א
הצטרף לנאס"א ב־9 באפריל 1959. ב־3 באוקטובר 1962 הטיס את מרקורי 8 (כונתה גם "סיגמה 7"), טיסה שנמשכה 9 שעות.
היה טייס גיבוי של ג'מיני 3. בין ה־15 ל־16 בדצמבר 1965 היה מפקד הג'מיני 6A, החללית הראשונה שחברה לחללית אחרת בחלל, הג'מיני 7.
ב־11 באוקטובר 1968 שוגר כמפקד אפולו 7.
לאחר נאס"א
שירה פרש משירות בנאס"א ובצי ב-1970 בדרגת קפטן (אלוף-משנה), ומאז כיהן בהנהלת מספר חברות פרטיות בתחום המימון, איכות הסביבה ואחרים. בשנת 1979 הקים חברת ייעוץ פרטית, בשם "שירה אנטרפרייזס".
בשנים 1969 - 1976 היה נאמן של המכון הטכנולוגי של דטרויט. בין 1977 ל־1982 היה יועץ לאוניברסיטת המדינה של קולורדו. בין 1983 ל־1987 היה נאמן של המכללה הלאומית בדקוטה הדרומית.
שירה נפטר במאי 2007 ממחלת הסרטן.
אותות ועיטורים
קיבל מספר מדליות מנאס"א ומהצי.
גבי קניקובסקי
גבריאל גלעד (גבי) קניקובסקי (נולד ב-24 באוגוסט 1997) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי תל אביב מליגת העל ובנבחרת ישראל.
קריירת מועדונים
קניקובסקי גדל במשפחה דתית ברעננה. התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל רעננה, ובהמשך עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. שיחק עם קבוצת הנוער של המועדון בליגת האלופות לנוער של אופ"א בעונת, ואף כבש את השער הראשון של קבוצתו במפעל אירופאי זה, בתיקו 1–1 נגד דינמו קייב האוקראינית.
מכבי תל אביב
ב-28 באוקטובר 2015 ערך את הופעתו היחידה במדי הקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב במהלך הקדנציה הראשונה בה, כשפתח בהרכב בהפסד 1–3 לבני יהודה במסגרת גביע הטוטו.
השאלה להפועל פתח תקווה
בקיץ הושאל קניקובסקי להפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית עד לסיום העונה. ב-22 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשפתח בהרכב בתיקו 0–0 נגד מכבי נתניה. ב-30 בדצמבר 2016 הבקיע קניקובסקי את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 4–0 על מכבי אחי נצרת, ואת עונת 2016/2017 הוא סיים עם ארבעה שערים ב-36 הופעות בליגה הלאומית.
השאלה להפועל עכו
בקיץ חתם קניקובסקי בהפועל עכו מליגת העל, עם אופציה לרכישה בסיום העונה. ב-20 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 1–2 לבני סכנין. ב-29 באוקטובר 2017 הבקיע קניקובסקי את שער הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 2–5 למכבי תל אביב. ב-20 בפברואר 2018 החליטה הפועל עכו לממש את האופציה על קניקובסקי ורכשה אותו תמורת 350 אלף שקל. בסך הכל כבש במדי הקבוצה שישה שערים ב-33 הופעות בעונת 2017/2018.
מכבי נתניה
ב-25 ביולי 2018 חתם קניקובסקי לשלוש שנים במכבי נתניה. כעבור שישה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–1 על עירוני קריית שמונה בגביע הטוטו. ב-25 בדצמבר 2018 כבש קניקובסקי את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–0 על בני סכנין. בסך הכל כבש בעונתו הראשונה בקבוצה שלושה שערי ליגה, בנוסף לשני שערים בגביע המדינה, אך במשחק הגמר מול בני יהודה החמיץ את הפנדל החמישי והמכריע.
ב-31 באוגוסט 2019, קניקובסקי בישל שלושה שערים בניצחון קבוצתו 3–0 על סקציה נס ציונה.
ב-14 בספטמבר 2020, כבש צמד בניצחון הביתי 0–7 על בני סכנין. ב-30 בינואר 2021, כבש צמד בניצחון הביתי 0–3 על מ.ס. אשדוד.
את עונת 2020/2021 בליגת העל סיים כשלזכותו 9 שערים ו-9 בישולים ב-32 הופעות, כאשר הוא מציג יכולת אישית טובה.
חזרתו למכבי תל אביב
ב-31 באוגוסט 2021, במסגרת עסקה שכללה את מעברו של עדן קארצב למכבי נתניה, חתם קניקובסקי במכבי תל אביב.
נבחרות ישראל
שיחק בנבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19 ובנבחרת הצעירה עד גיל 21.
בנובמבר 2019 זומן לראשונה לנבחרת ישראל הבוגרת, לקראת משחקי מוקדמות יורו 2020 מול נבחרות פולין ומקדוניה הצפונית. ב-26 במרץ 2022 ערך את הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת כשנכנס כמחליף במשחק ידידות מול גרמניה, שהסתיים בהפסד חוץ בתוצאה 2–0.
חיים אישיים
התחנך בישיבה של בני עקיבא בעיר בה גדל, רעננה. הוא שומר שבת, לכן לפני כל משחק חוץ אשר מתקיים בשבת הוא לן בסמוך לאצטדיון. כששיחק בהפועל עכו העביר קניקובסקי הרצאות בבתי הספר בעיר ובקבוצות הנוער של המועדון, תחת הנושא "שילוב אורח חיים ספורטיבי ודתי" כחלק מתהליך ההתמודדות שלו בנושא. בשנת 2019 נישא למאמנת הכושר דנה הנטר. הם מתגוררים ביפו, במקום הסמוך למתקן האימונים של מכבי תל אביב ולאצטדיון בלומפילד שמאפשר לו לשמור שבת גם ביום של אימון או משחק בשבת.
אחיו הצעיר, יאיר קניקובסקי, הוא כדורגלן המשחק בעמדת הבלם בהפועל רעננה.
מקדש יווני
בדת יוון העתיקה, המקדש היה מבנה ששימש את הפולחן. מקדשים מונומנטליים החלו להיבנות על ידי היוונים כבר במאה ה-8 לפנה"ס. מקורו של המקדש היווני הוא במבנה המגרון, אשר היה טיפוס מבנה בתרבויות המיקנית והמינואית הקדומות יותר.
מקדשים יוונים נבנו תמיד על ראש גבעה בולטת בנוף או לצד אתרים טבעיים אשר נתפשו כמקומות קדושים בשל ייחודם. מקומות כגון מפל מים מיוחד, מקום בעל נוף יוצא דופן וכדומה נחשבו לכאלה מתוך אמונה אנימיסטית. השימוש של המקדש היה למעשה בית עבור הפסל של האל שנמצא בתוכו. טקסים דתיים לא נערכו בתוך המקדש עצמו אלא במזבח שנבנה באזור שמול המקדש. כל מקדש היה מוקדש לאחד מן האלים היוונים ולפיכך היה ניתן גם שמו, לדוגמה - "מקדש אפולו", "מקדש הרה" וכדומה.
אדריכלות
המקדשים היווניים היו מבנים מונומנטליים והמפוארים ביותר באדריכלות יוון העתיקה. הפולייס ביוון העתיקה השקיעו סכומי כסף רבים על מנת לבנות מקדשים יפים ומקושטים יותר בפיסול ובזהב. המקדש היווני הקלאסי התפתח מתוך מבני מקדש עתיקים יותר ופשוטים יותר אשר שימשו את התרבויות הקדומות ביוון. לקראת המאה ה-5 לפנה"ס הגיע סגנון הבנייה של המקדשים לשיאו לאחר שנים רבות של ניסיונות מצד אדריכלי יוון להגיע לפרופורציות המעודנות והמושלמות ביותר שיכולות להיות. המקדשים עשו שימוש בסדרים הקלאסיים כ"תקני בנייה" אשר הגדירו את כל רכיבי הבניין והפרופורציות ביניהם. מקדש שנבנה על פי הסדר הדורי כונה "מקדש דורי" ומקדש שנבנה על פי הסדר האיוני כונה "מקדש איוני". מאוחר יותר גם נעשה שימוש בסדר הקורינתי.
בתקופה הקלאסית מקדשים יווניים נבנו במתחמים טבעיים המכונים "טמנוס". המקדש לא נבנה בתוך מרכז עירוני צפוף אלא בסביבה פתוחה. חלק מתכנון המקדש היה שילובו עם הטבע ועם סביבתו הקרובה באופן הרמוני. למרות שכל מקדש היה סימטרי לחלוטין רעיון מיקומו בשטח התייחס לעובדה כי הוא נצפה בפרספקטיבה מכיוונים שונים תוך כדי תנועה באזור הטמנוס בין מבנים אחרים, עצמים טבעיים והנוף. אחת הדוגמאות המרשימות ביותר לתכנון זה היא מיקומו של מקדש הפרתנון באקרופוליס של אתונה. מקדש זה, שנחשב בזמנו ליצירת פאר ועד היום מהווה דוגמה קלאסית לשיאה של האדריכלות היוונית, נבנה על גבי ההר באופן כזה שתוך כדי העלייה אל ההר ניתן לראות את המקדש מזוויות שונות ולהתרשם ממנו תוך כדי תנועה עד הכניסה למתחם האקרופוליס בו מתגלה המקדש במלוא הדרו כאשר המבט הוא מבט פרספקטיבי התופס את כל ממדיו של המבנה. העמודים ההיקפיים שלו אף מדגישים את הפרספקטיבה ואת פרופורציות המבנה.
מבנה
המקדש היה מוקף בעמודים בסימטריה מוחלטת. מספר העמודים היה תמיד מספר זוגי בחזית הראשית והאחורית (חזית מזרח\מערב), ומספר אי- זוגי של עמודים עבור החזיתות הצדדיות-לפי הנוסחא 2N+\-1 כאשר N=מספר העמודים בחזית הראשית. רוב המקדשים כללו בחזית הקדמית והצרה יותר שישה או שמונה עמודים. בין העמודים לחלל המקדש עצמו שהיה סגור בקירות לבנים היה חלל מעבר שיצר חזית דינמית בכל ארבעת הכיוונים. גג המקדש היה משופע, בעל גמלון מעוטר בפסלים וזהב מעל הארכיטרב (קורה ראשית).
מבנה המקדש חולק לכמה חלקים אשר כל אחד מהם זכה לשם והגדרה:
מקדש שבחזיתו יש רק ארבעה עמודים מכונה "טטרהסטיל" (Tetrastyle), בעל שישה עמודים מכונה "הקססטיל" (Hexastyle), שמונה עמודים "אוקטוסטיל" (Octostyle) ועם עשרה עמודים - "דקהסטיל" (Decastyle). "סטילון" ביוונית פירושו - "עמוד".
אימוץ על ידי הרומאים
מבנה המקדש היווני אומץ באדריכלות הרומית לטובת הדת הרומית אשר הייתה דומה מאוד במאפייניה לזו היוונית. ההבדלים העיקריים בין המקדש היווני לרומי היו בעיקר ביחס המקדש לסביבתו. המקדש הרומי נבנה בדרך כלל במרכז העיר בצמוד למבנים נוספים. בעוד היוונים הדגישו את המקדש כמבנה העומד לבדו בסביבה ונצפה מכל צדדיו, המקדש הרומי תוכנן להיראות באופן סימטרי מובהק וישיר מהחזית הקדמית של המקדש. במקרים רבים המקדש עמד בקצה רחוב אשר הדגיש את המבט כמו גם מבנים נוספים הסמוכים לצידי המקדש באופן סימטרי. בנוסף, השימוש בקישוטים והפרופורציות של המקדשים הרומיים היו מעט שונים.
המקדש היווני כאייקון
המקדש היווני הוא גם האבטיפוס של המקדש הרומי. על אף ששימוש דתי במקדשים הסתיים עם הופעת הנצרות והתפשטותה גם ביוון, צורת המקדש העותקה למבנים רבים והפכה לארכיטיפ של מבנה ציבור מונומנטלי. הצורה הבסיסית שכוללת גמלון מעל שורה סימטרית וזוגית של עמודים הפכה עם השנים לאייקון ששימש גם באדריכלות וגם כסמל עבור תחומים נוספים. בשל היותה של יוון דמוקרטיה עתיקה ובעלת השפעה רבה על צורת השלטון המודרנית הפך המקדש היווני לאחד מסמליה של הדמוקרטיה.
לדוגמה, משכן הכנסת שתוכנן על ידי יוסף קלארווין, אימץ כמקור השראה את המודל של המקדש היווני כסמל לדמוקרטיה ומאותה סיבה גם נבנה על ראשה של גבעה. אייקון של מקדש יווני משמש סמלים רבים ושונים של גופים הקשורים לממשל ומדינה. כדוגמה, סמל המכון הישראלי לדמוקרטיה משתמש בצורת המקדש כסמל הדמוקרטיה גם כן.
מעבר לחצות
מעבר לחצות (באנגלית: The Other Side of Midnight) הוא סרט משנת 1977 בבימויו של צ'ארלס ג'ארוט על פי רומן מצליח משנת 1973 אותו כתב סידני שלדון. צוות השחקנים כלל את מארי-פראנס פיזייה, ג'ון בק, סוזן סרנדון וראף ואלונה. את המוזיקה לסרט הלחין מישל לגראן.
תקציר העלילה
הסיפור עוקב אחר שלושת האנשים הללו, לארי מרמה בתחילה את נואל ולאחר מכן נושא לאישה את קתרין. הסיפור כולו עוסק בניסיונות הנקמה של נואל אולם לבסוף מה שמכריע את הכף הוא אהבתה ללארי בעוד חייה מתנפצים לרסיסים. קונסטנטין דמיריס (ראף ואלונה) הוא איל הון יווני, שאינו שוכח ואינו סולח. הוא שולט בחייהן של שלוש הנפשות האחרות הפועלות באופן בלתי צפוי.
אברם המונד
אברם אדמס המונד (באנגלית: Abram Adams Hammond; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאינדיאנה, איש המפלגה הוויגית ולאחר מכן המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כסגן מושל אינדיאנה ה-13 בשנים 1857–1860 ולאחר מכן במשך כשלושה חודשים כמושל אינדיאנה ה-12.
ראשית חייו
אברם המונד נולד בברטלבורו, ורמונט כבנם של נתניאל ופטי בול המונד. כשהיה בן שש עברה המשפחה לברוקוויל, אינדיאנה. המונד התחנך בבית הספר המקומי ולאחר מכן למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין. ב-1835 הוא עבר לגרינפילד, אינדיאנה ופתח שם משרד עורכי דין. ב-1838 נשא המונד לאישה את מרי אנסדן ולזוג נולדה בת אחת. ב-1840 הוא עבר שוב, הפעם לקולומבוס, אינדיאנה, שם הוא נכנס לשותפות במשרד עורכי דין עם ג'ון ה' ברדלי. לזמן מה הוא היה התובע של מחוז ברתולומיאו.
ב-1846 עבר המונד שוב לאינדיאנפוליס, לשם העבירו הוא ושותפו את משרד עורכי הדין שלהם. ב-1847 הם עברו שוב לסינסינטי, וב-1849 הם שבו לאינדיאנפוליס וצירפו למשרד את יו אוניל. ב-1850 הקים בית המחוקקים של אינדיאנה את בית המשפט לעתירות והמונד מונה כשופט הראשון בו. במשרה זו הוא החזיק לזמן קצר בלבד והתפטר ממנה ב-1852 כדי לעבור לסן פרנסיסקו, שם הוא פתח משרד עורכי דין חדש בשותפות עם רופוס א. לוקווד. ב-1853 שב המונד לאינדיאנה, וב-1855 הוא עבר לעיר טר הוט שבאינדיאנה, שם הוא פתח משרד עורכי דין חדש בשותפות עם תומאס ה. נלסון. בטר הוט הוא נשאר עד לבחירתו למשרת סגן המושל.
סגן מושל אינדיאנה
ב-1852 מינתה וועידת המפלגה הדמוקרטית באינדיאנה את ג'ון סי. ווקר כמועמדה לתפקיד סגן המושל. אך כאשר התברר שהוא לא כשיר לתפקיד בשל גילו, בחרה הוועדה המרכזית של המפלגה בהמונד, שקודם לכן היה מזוהה עם המפלגה הוויגית. אחרוני חברי המפלגה הוויגית באינדיאנה השתלבו באותה שנה במפלג הדמוקרטית, והמונד היה אחד מבין אלה שהצטרפו למפלגה והיו תומכי העבדות. ב-1856 היה המונד מועמד המפלגה לתפקיד סגן המושל כשותפו למרוץ של אשבל וילארד, זאת בתקווה למשוך את קולותיהם של ויגים לשעבר שעברו לשורות המפלגה הרפובליקנית.
מושל אינדיאנה
ב-5 באוקטובר 1860, כאשר נפטר המושל וילארד, הושבע המונד במקומו וכיהן בתפקיד במשך שלושת החודשים שנותרו עד לתום הכהונה של המושל המנוח. מותו של וילארד הותיר את המפלגה הדמוקרטית ללא מועמד למשרת המושל. המונד לא ביקש להיבחר מחדש, שכן המפלגה הייתה בעיצומו של תהליך פיצול כאשר רבים מחבריה עזבו אותה כדי להצטרף למפלגה הרפובליקנית. בבחירות לנשיאות של 1860 הוא תמך במועמדותו של סטיבן דאגלס והמשיך לנסות לקדם פתרון של סוגיית העבדות בדרכי שלום.
הצעד המשמעותי היחידי של המונד כמושל היה נאומו בפני האספה הכללית של אינדיאנה ב-11 בינואר 1860. בנאום זה הוא הציע את חקיקתם של מספר חוקים חדשים, והציע פתרון זמני לבעיות שנגרמו עקב המבוי הסתום שנוצר באספה. המסר העיקרי שלו היה לשמור על ההרמוניה באיחוד. הוא אמר:
זמן קצר לאחר שסיים את כהונתו כמושל, לקה המונד בשיגרון ובאסתמה קשות, ופרש מהחיים הציבוריים. הוא עבר לדנוור, שם הוא האמין שהאוויר החם והיבש יותר יקל על סבלו. אברם המונד נפטר בדנוור ב-27 באוגוסט 1874. הוא נטמן בבית הקברות קראון היל שבאינדיאנפוליס.
הדר לוי
הדר לוי (נולדה ב-6 בספטמבר 1977, כ"ג באלול תשל"ז) היא קומיקאית, שחקנית, סטנדאפיסטית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
לוי התפרסמה לראשונה בשנת 2004 כשהשתתפה בתוכנית המציאות "האקדמיה לצחוק", ששודרה בערוץ ביפ ובערוץ 2 ואותה סיימה במקום השלישי.
לאחר מכן היא השתתפה לצד ארז טל בתוכנית הקומית "איפה אתה חי?!", ששודרה בערוץ 2. בהמשך שיחקה במספר תפקידים בטלוויזיה ובקולנוע ביניהן בסדרת הדרמה הקומית, "אהבה זה כואב", של דנה מודן.
בשנת 2004 התקבלה לתפקיד מנחה בערוץ הילדים. ב-2006 שיחקה בסדרה "השמינייה" בתפקיד סוזי, כתבת בערוץ צהוב, ובאותה שנה השתתפה גם ב"זומזום". ב-2007 הצטרפה כחברת פאנל לתוכנית הסאטירה, "מהדורה מוגבלת", בערוץ ביפ.
ב-2008 החלה סיבוב הופעות כזמרת, בשירים אותם כתבה והלחינה. ב-9 בספטמבר 2009, הודיעה לוי על פרישתה מערוץ הילדים, ובו בעת החלה להשתתף בתוכנית הסאטירה של הזכיינית רשת "הספסל האחורי". ב-2010 היא השתתפה בפינת צחוק בתוכנית של אברי גלעד, השתתפה בעונה השלישית של "שבוע סוף!" והשתתפה כפאנליסטית בתוכנית "צחוק מעבודה".
הדר השתתפה בתוכנית "מחוץ לחוק". ב-2011 השתתפה בסדרת הנעורים "החולמים" בתפקיד שרון - העוזרת של ראש העיר, וגם הנחתה את התוכנית "מסיבת רווקים" בערוץ עשר. בין השנים 2012–2014 השתתפה הדר בסדרה "הקלמרים" בתפקיד אורח בכמה פרקים בתור המורה שוש.