cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרנסיס בייקון
קריירה
בתקופה זו התיידד בייקון עם רוברט דברו, רוזן אסקס (1567 - 1601), שהיה ממקורבי המלכה אליזבת. בשנת 1591 היה ליועצו האישי של הרוזן. הוא קיבל מחוז בפרלמנט עבור מידלסקס כאשר המלכה אליזבת ביקשה כי הפרלמנט יחקור קנוניה אפיפיורית כנגדה. הוא התנגד להצעת חוק שתאפשר גביית מסים מוגברת, והואשם כי הוא מנסה למצוא חן בעיני העם, ולזמן מה הוצא מהחצר. כאשר משרת הפרקליט הראשי התפנתה ובייקון הציג את מועמדותו לתפקיד, השפעתו של רוזן אסקס לא הספיקה על מנת להשיג לו את התפקיד.
בשנים הבאות מצבו הכלכלי נותר רעוע. חבריו לא הצליחו למצוא לו תפקיד ציבורי, וניסיון לחזור למעמדו הקודם על ידי נישואין עם האלמנה העשירה - אליזבת הטון נכשל גם הוא. ב-1598 נעצר בשל חובותיו. עם זאת, מעמדו בעיני המלכה החל להשתפר. היא החלה להעסיק אותו בענייני הכתר כמה שנים קודם לכן, והוא קיבל בהדרגה מעמד של יועץ, אף כי לא היה לו תפקיד אמיתי והוא לא קיבל משכורת. מעמדו אצל המלכה השתפר גם בשל כך שהוא ניתק את קשריו עם רוזן אסקס, צעד בר מזל בהתחשב בכך שהאחרון הוצא להורג על בגידה בשנת 1601.
מאמציו של בייקון נשאו פרי ב-1607 כאשר קיבל את משרת הסוליסיטור. ב-1610 הפרלמנט הרביעי המפורסם של ג'יימס התאסף. למרות עצותיו של בייקון, ג'יימס והפרלמנט מצאו עצמם פעמים רבות במחלוקות עזות על סמכויות הכתר ועל ההוצאות המופרזות של המלך, והפרלמנט התפזר בפברואר 1611. בכל הזמן הזה בייקון הצליח לתמוך בסמכויות המלך אך גם לשמור על אמונו של הפרלמנט. ב-1613, בייקון לבסוף נעשה לפרקליט הראשי. באפריל 1614 הפרלמנט התנגד לנוכחותו של בייקון במושב עבור קיימברידג', והועבר חוק המונע מהפרקליט הראשי לשבת בפרלמנט. התנגדות זו הייתה בעצם לתוכניות שונות המצדדות במלוכה שבייקון תמך בהן. ההשפעה החזקה שלו על המלך הולידה קנאה ותרעומת אצל חברי פרלמנט אחרים. אך בייקון המשיך לזכות באהדתו של המלך, וב-1618 מונה לתפקיד לורד צ'נסלור. הקריירה הציבורית שלו הסתיימה בחרפה כאשר ב-1621 הוא הורשע בלקיחת שוחד בעקבות השקיעה בחובות. הוא הודה באשמתו ונאסר לארבעה ימים בלבד, אך נלקח ממנו מעמדו.
מותו
מותו של בייקון היה אירוני במידה מסוימת. הוא ניסה לבדוק את האפשרות של שימור בשר בעזרת שלג. אך בזמן שמילא תרנגול בשלג הוא נדבק בדלקת ריאות קטלנית, ומת בהייגייט.
יצירותיו והפילוסופיה שלו
יצירותיו המרכזיות של בייקון כוללות את מאמריו - "הצבעים של הטוב והרע" Colours of Good and Evil ו"מחשבות קדושות" Meditations Sacrae אשר פורסמו ב-1597. בנוסף הספד למלכה שנכתב ב-1609, ויצירות פילוסופיות שונות. הוא חיבר גם את הרומן האוטופי "אטלנטיס החדשה". הוא כתב כי במקום השיטה הדדוקטיבית הנהוגה לפיענוח הטבע, יש להשתמש בהיגיון אינדוקטיבי, ולהתקדם מניסוח עובדה מדעית, לאקסיומה, לחוק. כלומר, יש להתבונן בטבע ו"לאתגר" אותו על ידי ניסויים אינדוקטיביים שיבואו לניסוח חוקים אוניברסליים. אך לפני שהוא מתחיל באינדוקציה זו, על החוקר לשחרר את מוחו מכל דעות ונטיות שמעוותות את המציאות, כגון דת, אמונות טפלות, ציפיות ופחד משינוי נורמות חברתיות. המטרה הסופית של האינדוקציה היא גילוי הצורות והדרכים שבהן מתרחשות תופעות בטבע, והגורמים להן. ידועה אמרתו "תקוותנו היחידה היא באינדוקציה האמיתית". בייקון היה מהראשונים לטעון כי ככל שנדע יותר על העולם, כך יהיה לנו קל יותר לשלוט בו ובכך לשפר את חיינו, ולהאריך אותם.
בייקון פיתח גם מערכת של ערכים המבוססת על מתודות אלו. הוא מבחין בין חובה לקהילה, שהיא עניין מוסרי, לבין החובה לאל, שהיא עניין דתי בלבד. כל פעולה מוסרית היא פעולה של הרצון האנושי, שמונהג על ידי היגיון ומומרץ על ידי הרגשות. הרגלים עוזרים לכיוון הרצון אל הטוב. אך לא ניתן לנסח חוקים אוניברסליים לגבי מוסר וערכים, כיוון שגם הסיטואציות וגם התכונות של האנשים משתנות.
בייקון מפריד בין דת לפילוסופיה, אך קובע שהשתיים יכולות להתקיים יחדיו. פילוסופיה מיוסדת על ההיגיון, ואילו האמונה על ההתגלות, ולכן היא לא רציונלית. הוא כותב (בעקבות טרטוליאנוס) כי ככל שהמסתורין האלוהי הוא פחות הגיוני ויותר מפליא, כך הכבוד שניתן לאלוהים באמונה בו גדול יותר.
הקשר בין שייקספיר לבייקון
בשנת 1859 העלה סופר אמריקני השערה מוזרה שמעסיקה את חוקרי הספרות עד ימינו. טענה נושנה, שהייתה קיימת עוד בחייו של שייקספיר, היא כי ייתכן שלא שייקספיר הוא מחברם האמיתי של המחזות המיוחסים לו. הסופר טען כי פרנסיס בייקון היה כותבם האמיתי של המחזות. הוויכוח שהתעורר גרם לחוקרים רבים לתהות האם השערה זו, או השערות דומות לה (למשל, שהמחזות נכתבו על ידי בייקון ואדם שלישי במשותף), נכונות.
הטיעונים המרכזיים הם:
פאול ובר
אנדראס פאול ובר (בגרמנית: Andreas Paul Weber; 1 בנובמבר 1893 – 9 בנובמבר 1980) צייר ואמן ההדפס גרמני.
ביוגרפיה
ובר נולד בשנת 1893 בעיירה ארנשטאדט בחבל תורינגיה. לאחר סיום לימודיו בבית הספר החל ללמוד ציור בבית הספר לאמנות שימושית בארפורט. בגיל צעיר הצטרף לתנועת "יונג וונדרפוגל" (ציפור הנדודים) תנועה רומנטית שקראה לשיבה אל הטבע, ובמקביל עבד כגרפיקאי מסחרי. במלחמת העולם הראשונה שירת בצבא גרמניה, ובמקביל לשירות תרם מרישומיו לעיתון צבאי.
ב-1917 החל בקריירת ציור ורישום. איוריו ליוו ספרים רבים, בהם הוצאה של הספר טיל אוילנשפיגל שזכתה להצלחה רבה. ובר זכה לשם כמאייר, ומהדורות לספרים "סיפורי הברון מינכהאוזן" ו"ריינקה השועל" באיורו נחשבות לקלאסיקה בגרמניה. ב-1920 נשא אישה, וב-1925 ייסד חברה להדפסים. לזוג ובר חמישה ילדים, ובנם כריסטיאן המשיך בדרכו של אביו כאמן.
שירותו במלחמה הביא להדפסיו איכות קודרת, ומוטיב חוזר ביצירתו החל משנות ה-20, מיד לאחר המלחמה, הוא השחתת הסביבה הטבעית על ידי הטכנולוגיה, והמוות שהיא מביאה, המוצג באיוריו לעיתים קרובות בצורת ליצן. מוטיב חוזר נוסף ביצירותיו הוא משחק השחמט, ולעיתים הציג משחקי שחמט בין דמויות היסטוריות וספרותיות ידועות.
החל משנת 1928 היה ובר פעיל בהתנגדות לימין הקיצוני ולהיטלר. איור מפורסם מתקופה זו, המוכתר בכותרת - "היטלר - גורל גרמני", מראה המון אדם הצועד, כשהוא נושא את דגל צלב הקרס, ונופל לקבר ובו ארון מתים ענק המקושט אף הוא בצלב הקרס. הדפסיו של ובר היו בעלי איכות סיוטית, וחזו, במלוא העוצמה, את העתיד לקרות לגרמניה אם יעלה היטלר לשלטון. החל מ-1931 פרסם, במשותף עם ארנסט ניקיש עלון בשם "התנגדות" (Widerstand).
בשנת 1933 עלתה המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה. השלטון החדש החל להתנכל לוובר, והוא נעצר מספר פעמים, ונשלח למחנות ריכוז שונים באזורים שונים בגרמניה, החל משנת 1936. לאחר שחרורו חדל מפעילות פוליטית. ב-1937 נסע לפלורידה. ב-1939 שב לגרמניה, ואף יצר מספר תדפיסים התומכים במטרה הגרמנית במלחמת העולם השנייה, ומבקרים את האימפריאליזם של בריטניה. התעמולה הנאצית עשתה שימוש בתמונות אלו. ב-1945 גויס לוורמאכט, ושוחרר עם תבוסת הנאצים.
לאחר המלחמה המשיך ובר בפעילותו האמנותית, ויצר תדפיסים וקריקטורות הנוגעים בענייני השעה, כאשר נושאים אקולוגיים זוכים לדגש. בין היתר היה ובר מעורב בניסיון להחיות את העיתון הסאטירי זימפליציסימוס, ותרם באופן קבוע לגלגול החדש של העיתון בין השנים 1954 ל-1967. עבודתו זכתה להערכה רבה, והוא הציג בתערוכות במקומות שונים בגרמניה ומחוצה לה וזכה בפרסים אומנותיים, בהם "צלב השירות הפדרלי הגדול" מטעם ממשלת גרמניה. בשנת 1973 הוקם ברטבורג "מוזיאון א. פאול ובר".
ובר מת בשיבה טובה בשנת 1980. הותיר אחריו כ-3,000 תדפיסים, עשרות תמונות שמן, ואלפי יצירות אחרות שפורסמו בעיתונים ובמגזינים.
צ'ינואה אצ'בה
צ'ינואה אצ'בה (באנגלית: Chinua Achebe, שמו בלידה: Albert Chinụalụmọgụ Achebe; 16 בנובמבר 1930 - 21 במרץ 2013) היה סופר, משורר, מרצה, ומסאי מניגריה, בן לקבוצה האתנית איגבו. הוא נחשב לאחד הסופרים החשובים בניגריה ובאפריקה ומכונה "אבי הספרות האפריקאית המודרנית". ספריו הכתובים באנגלית, תורגמו לשפות רבות ואף לעברית. אצ'בה הוא זוכה פרס מאן בוקר הבינלאומי לספרות לשנת 2007.
פעילות
אצ'בה זכה ביותר מ-30 תוארי כבוד מאוניברסיטאות מכל העולם ובפרסים רבים, כמו כן הוא השפיע על סופרים ניגרים כמו צ'יממנדה נגוזי אדיצ'יה וקן סארו-ויווה. בשנותיו האחרונות הוא התגורר בארצות הברית וכיהן בשנים 2009–2013 כפרופסור ללימודי אפריקה באוניברסיטת בראון.
אפימול סיטי
מתחם הקניות והבידור "אפימול סיטי" ממוקם בחלק המרכזי של ליבת מוסקבה סיטי. הקניון מחולק לארבעה אזורים המשקפים רעיונית את עונות השנה. נפח המתחם נוצר על ידי נפחי 4-מודולים חזיתיים בני 5 קומות.
הקניון כולל אזור קניות ותערוכות, בילויים, פארק, משטח החלקה, תערוכות, בתי קייטרינג, מתחמי קניות ובילוי, גלריות, מסעדות. חלל הבילוי העיקרי מכוסה בכיפת זכוכית.
המזכיר החברתי של הבית הלבן
מהות התפקיד
המזכיר החברתי הוא ראש המשרד החברתי של הבית הלבן, הממוקם ב. המזכיר החברתי מתכנן את כל האירועים המתנהלים בבית הלבן, החל מאירועים פשוטים כמו ביקורו של אדם יחיד וכלה בארוחות ערב ליותר מ-200 אורחים.
הוא עובד יחד עם הסדרן הראשי של הבית הלבן ועם פקידים מיוחדים מטעם מחלקת המדינה של ארצות הברית כדי לתכנן אירועים ממלכתיים, וכן מתאם עם משרד הגרפיקה והקליגרפיה של הבית הלבן את יצירת ההזמנות המיוחדות הנצרכות לאירועים.
אדולף זילברשטיין
אדולף זילברשטיין, (בהונגרית: Silberstein Adolf; פשט, 1 ביולי 1845 – בודפשט, 12 בינואר 1899) היה עיתונאי, מבקר, אסתטיקן יהודי-הונגרי חבר באגודת פטפי.
ביוגרפיה
לאחר מכן הפך לעיתונאי. מאמריו פורסמו על ידי הטאגבלאט (Tagelblatt) בלייפציג, הדויטשה אלגמיינה צייטונג (Deutsche Allgemeine Zeitung) ועיתונים אחרים בגרמניה, והוא מונה אחר כך לעורך של פרמדנבלט (Fremdenblatt). מוקדם יותר הוא תרגם להונגרית את יצירתו של טיטוס מאקיוס פלאוטוס "האסירים" (Captivi) בחיקוי נאמן לשירה העתיקה. אגודת קישפלודי הייתה מוכנה לפרסם את התרגום, אך רצתה להפוך את השפה לעממית יותר. עבודתו האסתטית של זילברשטיין על רודולף גוטשאל זכתה לשבחים רבים. בשבועון Dramaturgische Blätter, שערך בשלישייה, הוא עורר את עניין הציבור הגרמני באמנות ההונגרית.
אביו נפטר בשנת 1866. הוא חזר להונגריה רק כעבור ארבע שנים וערך את טימישוארה צייטונג (Temesvarer Zeitung) בטימישוארה במשך שנה (16 באוגוסט 1870 עד מאי 1871). בשנת 1871 הפך לעובד של עיתונים גרמניים בפשט. הוא כתב טורים עבור פסטר לויד, מאמרי מערכת של כתב העת פסטר ג'ורנל הישן והיה העורך של שני מגזינים מאוירים. מאוחר יותר עבר מפסטר לויד לוולדשטיין אונגרישר לויד (Waldstein Ungarischer Lloyd). בשנת 1874 הפך למו"ל ולעורך כתב העת פסטר ג'ורנל, אותו עזב אחרי שש שנות עריכה. משנת 1880 עבד שוב במערכת העורכים של פסטר לויד, שם כתב את רוב הביקורות המקצועיות בנושאי תיאטרון ועוד. זילברשטיין זכה להישגים על ידי תרגום לגרמנית של יצירותיהם של מור יוקאי, קלמן מיקסאט, לאיוש ברטוק ואחרים.
הוא היה אסתטיקן ופילוסוף משכיל. זילברשטיין כתב היטב גם בהונגרית, אך ההכרח להתפרנס הפך אותו לסופר בשפה הגרמנית. מאמריו, ביקורות התיאטרון ומחקריו פורסמו בכמה כתבי עת הן בהונגרית והן בגרמנית.
תסמונת הארנב
תסמונת הארנב (באנגלית: Rabbit Syndrome) היא תסמונת אקסטרה-פירמידלית נדירה המופיעה בעקבות שימוש ארוך-טווח בתרופות אנטי-פסיכוטיות, בעיקר מהסוג הטיפוסי. התסמונת משלבת תופעות פרקינסוניות ותסמינים של טרדיב דיסקינזיה המשפיעים על אזור הפה והלסת. תסמונת הארנב מאופיינת בתנועות רעד מהירות, קצרות, חזרתיות ובלתי-רצוניות של אזור הפה (אך לא של הלשון) המזכירות במראן את תנועת פיו של ארנב. הטיפול בתסמונת נעשה באמצעות מתן תרופות אנטיכולינרגיות, כדוגמת ביפרידן.
מורנו (כדורגלן)
תומאס הרננדס בורייו (בספרדית: Tomás Hernández Burillo, 19 בפברואר 1930 – 2 בינואר 1982) היה כדורגלן ספרדי ששיחק כחלוץ ונודע בכינוי מורנו. מורנו שיחק בברצלונה בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20, והוא לקח חלק בקבוצה שהוכרה כ"בארסה של חמשת הגביעים". מורנו שיחק בקבוצות נוספות בספרד כליידה, לאס פאלמס וריאל סרגוסה, ובנוסף, הופיע פעמיים במדי נבחרת ספרד.
קריירה
מורנו נולד וגדל בסרגוסה, ולאחר ששיחק במחלקת הנוער של אתלטיקו סרגוסה, קבוצה קטנה מעירו, הצטרף לווסקה ששיחקה בליגה השנייה. בעונת 1950/1951, עונתה הראשונה של וסקה בליגה השנייה, עזר לה להגיע להישג השיא בתולדותיה - מקום חמישי. במשחקו השלישי לעונת 1951/1952 כבש חמישייה, במשחק בו הביסה וסקה את ז'ימנסטיק טרגונה 7-1 ב-23 בספטמבר 1951. בעונה זו כבש 11 שערים ב-15 משחקים במדיה, לפני שעבר בתחילת 1952 לברצלונה, מהבכירות בכדורגל בספרד, אותה אימן פרדיננד דאוצ'יק. בתחילה לא זכה לשחק במדי קבוצתו החדשה, אך בהופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית, ב-16 במרץ, גם כבש שער בכורה, וברצלונה ניצחה 7-1 את ראסינג סנטנדר. עד סוף העונה שותף בשני משחקים נוספים, בהם הבקיע שער נוסף, בניצחון 2–5 על טטואן. ברצלונה זכתה באליפות ספרד ובגביע הספרדי באותה עונה, אך מורנו לא שותף במשחק הגמר, בו ניצחה את ולנסיה 4-2. בקיץ זכתה ברצלונה בגביע הלטיני, אך מורנו לא לקח חלק במשחקי הטורניר.
בעונה הבאה השתלב מורנו באופן מלא בברצלונה והפך לשחקן הרכב, לצד שחקני התקפה כססאר, לאזלו קובאלה, אדוארדו מנצ'ון ואסטניסלאו באזורה. במשחק הראשון של העונה כבש צמד בניצחון 4-3 על דפורטיבו לה קורוניה. בהמשך כבש צמדים נוספים לרשתן של סלטה ויגו ואתלטיק בילבאו, וב-8 בפברואר 1953 כבש רביעייה בניצחון 1–6 על אתלטיקו מדריד. ב-1 במרץ הבקיע שלושער במשחק בו הביסה קבוצתו את ריאל סרגוסה 8-0. ב-5 באפריל, בקלאסיקו מול ריאל מדריד שנערך בלס קורטס, הבקיע מורנו את השער היחיד במשחק, וברצלונה ניצחה 1-0. הוא שותף בכל 30 מחזורי הליגה, ובסך הכול הבקיע 22 שערים, מוביל את שחקני ברצלונה בהבקעת שערים ושני בטבלת מלך השערים של הליגה. ברצלונה זכתה בדאבל שני ברציפות, והפעם מורנו פתח בגמר הגביע, בו ניצחה ברצלונה את אתלטיק בילבאו בתוצאה 1–2.
יכולתו הטובה של מורנו במדי ברצלונה זיכתה אותו בזימון לנבחרת ספרד, והוא ערך את שתי הופעותיו היחידות במדיה במשחקי ידידות במהלך הקיץ - הראשון מול ב-5 ביולי והשני מול  שבוע לאחר מכן. בעונה הבאה דעכה יכולתו של מורנו בפרט ושל ברצלונה בכלל, שלא הצליחה לזכות באליפות או בגביע במהלך העונה. מורנו כבש 9 שערים ב-25 משחקי ליגה, כולל שער שוויון במשחק מול אתלטיקו מדריד ב-27 בדצמבר ושער בניצחון 5-1 על ריאל מדריד ב-21 בפברואר 1954. מורנו עזר לברצלונה לגבור על ריאל מדריד במשחקי חצי גמר הגביע ולהעפיל לגמר, שגם בו פתח, אך ברצלונה הובסה 0–3 על ידי ולנסיה. דאוצ'יק הוחלף בסנדרו פופו, אך גם עמו המשיכה הנסיגה. מורנו כבש 6 שערים, בהם צמד במשחק מול ראסינג סנטנדר, ב-18 משחקי ליגה בהם שותף. בחציה השני של העונה השתתף בשלושה משחקים של אספניה אינדוסטריאל, ששימשה קבוצת מילואים של ברצלונה ושיחקה בליגה השנייה. ברצלונה כשלה בזכייה בתואר גם בעונה זו.
עם הצטרפותו של רמון ויז'וורדה ועלייתו של חוסטו טחדה, איבד מורנו את מקומו בברצלונה באופן מוחלט בעונת 1955/1956 והוא לא שיחק באף משחק. בינואר 1956 הושאל לחודש וחצי לליידה ששיחקה בליגה השנייה, שם הבקיע 3 שערים ב-6 משחקים. לאחר מכן עזב את ברצלונה והצטרף ללאס פאלמס ששיחקה בליגה הראשונה. כבר במשחקו השני במדיה פגש את קבוצתו לשעבר ברצלונה, שניצחה 1-0 את לאס פאלמס. במשחק הבא כבש שער בכורה במדיה, בתיקו 2-2 עם אספניול ב-26 בפברואר. עד סוף העונה הבקיע שער נוסף במספר משחקים בהם לקח חלק. לאחר מכן עבר לריאל סרגוסה, גם היא בליגה הראשונה, אך בשתי עונות מיעט לשחק והופיע 15 פעמים בליגה, בהן הצליח למצוא את הרשת פעם בודדת, והוא פרש מכדורגל מקצועני ב-1958, בגיל 28 בלבד.
אדוארד רופל
אדוארד רופל (באנגלית: Eduard Rüppell; 20 בנובמבר 1794 - 10 בדצמבר 1884) היה חוקר טבע וחוקר ארצות גרמני, הידוע בעיקר בזכות אוספיו ותיאוריו של צמחים ובעלי חיים מאפריקה והמזרח התיכון.
ביוגרפיה
רופל נולד בפרנקפורט, בנו של בנקאי עשיר, שהיה שותף בבנק. רופל נועד על ידי הוריו להיות סוחר, אך לאחר ביקור בסיני ב-1817, שם פגש את הנרי סולט (אגיפטולוג) ואת הנוסע השווייצרי-גרמני לודוויג בורקהרדט. הוא חקר את גיזה והפירמידות. ב-1818, הוא פיתח עניין בהיסטוריה של הטבע, והשתתף בהרצאות באוניברסיטת פאביה ובאוניברסיטת גנואה בבוטניקה ובזואולוגיה.
רופל יצא למשלחתו הראשונה ב-1821, מלווה במנתח מייקל היי כעוזר שלו. הם נסעו במדבר סיני, ובשנת 1822 היו החוקרים האירופיים הראשונים שהגיעו למפרץ עקבה. לאחר מכן המשיכו לאלכסנדריה דרך הר סיני. בשנת 1823, הם נסעו במעלה הנילוס לנוביה, אספו דגימות באזור שמדרום לאמבוקול, וחזרו לקהיר ביולי 1825. מסע מתוכנן דרך אתיופיה הגיע רק עד מסאווה, שם סבלה המשלחת מבריאות לקויה.
ב-1830 חזר רופל לאפריקה, והיה לחוקר הטבע הראשון שחצה את אתיופיה. הוא נשלח על ידי החברה לחקר הטבע סננקנברג (Senckenberg NaturforschendeGesellschaft), אגודה מדעית שבסיסה בפרנקפורט. הוא היה מראשוני האספנים של כתבי יד חבשיים ישנים. בשנת 1831, הצוות שלו התבסס במאסווה במשך 6 חודשים, בזמן שהוא אסף צמחים ובעלי חיים מהים האדום, בסיורים לאיי דחלק וגם בפנים הארץ לארקקו.
הם נסעו לאדיגרט שבאזור טיגרי ולאחר מכן דרך עמק נהר הטאקאזה אל הרי סמיאן. הוא חקר את הבבונים, יעלים, והלובליה הענקית (Lobelia rhynchopetalum). בגונדר ניפגש רופל עם הקיסר המקומי איטו סגלו דנגה. לאחר מכן הוא אסף דגימות שונות ליד אגם טאנה ולאורך החלק העליון של הנילוס הכחול. ב-1833 הוא עזב את גונדר. ביולי 1833 הפליג עם האוסף שלו ממאסווה דרך ג'דה למצרים, ורופל המשיך למרסיי ובחזרה לפרנקפורט. לרוע המזל, ספינה רוסית עם חלק מהאוסף שלו טבעה מול חופי צרפת.
כ-100 מיני צמחים חדשים תוארו בשנים 45–1837, בעזרת האוסף שלו. אוסף הצמחים שלו מכיל יותר מ-200 דגימות. יותר מ-25 מינים של צמחים נקראים על שם רופל. ההערכה היא שרופל עצמו תיאר 32 סוגים חדשים ו-450 מינים של בעלי חיים.
ענן נימבוס
ענן נִימְבּוּס (מלטינית: Nimbus, ענן גשם) הוא שם כולל לעננים שמכילים משקעים. המשקעים שבענן יכולים לרדת לקרקע בצורת גשם, שלג, ברד, או גשם-שלג, אך הם אינם מתבטאים בברקים או רעמים. התחילית "נימבו-" או הסופית "-נימבוס" מציינות ענן משקעים. למשל: נימבוסטרטוס הוא ענן משקעים שכבתי, וקומולונימבוס הוא ענן משקעים ערמתי.
מראה חיצוני
לענני הנימבוס לרוב צבע אפור כהה, הנובע מהצפיפות והגובה הרבים שחוסמים את קרני אור השמש. לענן קווי מתאר משוננים ללא צורה ברורה, והוא נוצר בגובה נמוך יחסית.
סוגי נימבוס
בהתאם לעננים מהם נוצרו ולגובהם באטמוספירה, ישנם שני סוגים עיקריים:
קומולונימבוס - נימבוס הגדל אנכית ונוצר מענני קומולוס בחלקים האמצעיים או התחתונים של האטמוספירה, ומביא משקעים יותר רציניים, כגון ברד, שלג ולפעמים גם ברקים ורעמים.
נימבוסטרטוס - ענני נימבוס הגדלים אופקית, הנוצרים מענני שכבות בחלקים האמצעיים או התחתונים של האטמוספירה. ענן נימבוסטרטוס לרוב מוריד משקעים בצורת גשם מתמשך.
היסטוריה
הנימבוס היה בעבר סוג של ענן באותו אופן כמו קומולוס או סטרטוס. לפיכך, ענן הפאנוס נקרא פראקטו-פאנוס, כפי שהקומולונימבוס נקראו קומולו-נימבוס. אז שני העננים האלה היו רק שני סוגים שונים של נימבוס.
ההגדרה של הענן כנימבוס נזנחה מוקדם מאוד בשנת 1930 בגרסה המקדימה של אטלס הענן הבינלאומי שם הומלץ לדבר על נימבוסטרטוס או קומולונימבוס ללא מקף 6.
ויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה
ויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (בגרמנית: Viktoria von Sachsen-Coburg und Gotha; 14 בפברואר 1822 - 10 בדצמבר 1857), הייתה כלתו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים.
ביוגרפיה
ויקטוריה נולדה ב-14 בפברואר 1822 בווינה בירת האימפריה האוסטרית, לפרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה ולמריה אנטוניה קוהארי דה צ'אבראג, בתם של פרנץ יוזף קוהארי דה צ'אבראג ומריה אנטוניה, רוזנת ולדשטיין-ורטנברג. ילדותה עברה עליה בין נחלות משפחתה בסלובקיה, אוסטריה וגרמניה. היא הייתה אחותו של פרננדו השני, מלך פורטוגל, אחייניתו של לאופולד הראשון, מלך הבלגים ובת דודתם של לאופולד השני, מלך הבלגים ושל שארלוט קיסרית מקסיקו. דודנית מפורסמת נוספת שלה הייתה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
ב-26 באפריל 1840 התחתנה ויקטוריה עם הנסיך לואי, דוכס נמור, בנו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, ממנו נולדו לה 4 ילדים. עם פרוץ מהפכת פברואר בשנת 1848 ברחו ויקטוריה ומשפחתה אנגליה, שם מתה ב-10 בדצמבר 1857.
משפחתה
ב-26 באפריל 1840 התחתנה ויקטוריה עם הנסיך לואי, דוכס נמור, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
כנסת ישראל (ספר שנה)
כנסת ישראל היה ספר שנה שראה אור בעיר ורשה שבפולין הרוסית במשך שלוש שנים במחצית השנייה של שנות ה-80 של המאה ה-19, תרמ"ו–תרמ"ח. עורך כתב העת היה שאול פנחס רבינוביץ (שפ"ר), והוא מוזכר תדיר בצירוף שמו של העורך "כנסת ישראל של שפ"ר". רבינוביץ היה גם המוציא לאור של כתב העת, בכרכים ב'–ג' ביחד עם יהושע יהודה איש הורוויץ.
לפי הצהרת העורכים נועד כתב העת להיות:.
רקע אידאולוגי
לכתב העת הייתה זיקה רעיונית לתנועת חובבי ציון, ושייכות לרעיונות תנועת ההשכלה היהודית וחכמת ישראל. נכללו בו מאמרים מסכמים בנושאים מסורתיים שהעסיקו את תנועת ההשכלה, לצד מבואות מפורטים לתחומי דעת כמו סטטיסטיקה וכלכלה.
כתב העת היה אחד משלושה כתבי עת, לצד "האסיף" של נחום סוקולוב ו"הכרם" של אליעזר אטלס, שביקרו ולעיתים לחמו בחריפות במורשת תנועת ההשכלה היהודית, בעיקר בשל ההתבוללות שבה האשימו את התנועה; אך התנגדו עם זאת ל"תנועת התשובה" שיצרו חלק מחובבי ציון, שזנחה ערכים אוניברסליים רבים של תנועת ההשכלה כתגובת נגד. בכרך הראשון הופיע מאמרו של וולף יעב"ץ (זאב יעבץ) בשם "מגדל המאה", התוקף בחריפות את משה מנדלסון ורוח ההשכלה שהחדיר ליהדות.
דוד כנעני ראה בהופעת "כנסת ישראל" המזוהה במובהק עם רעיונות חיבת ציון, תגובה ל"האסיף" שנמנע מלעבור במוצהר מהאידאולוגיה המשכילית לזו הלאומית-ציונית. הוא זיהה בדיבורים של עורכי כתב העת על "הרעיון הקדוש של יישוב ארץ ישראל" ו"שיבת בנים לגבולם", נימה של התפשרות וכניעה למסורת.
כותבים
בין הכותבים בשלושת כרכי כתב העת היו אישים ידועי שם, רוב הסופרים העבריים במזרח אירופה שהיו מאחרוני המשכילים ומראשוני חובבי ציון. בהם: קלמן שולמן, שלמה מנדלקרן, מאיר איש-שלום, אליעזר צווייפל, ש"י פין, שלמה בובר, הרב אברהם יצחק קוק, וזאב יעבץ שגם ערך את הכרך הראשון לצד שפ"ר.
יחסי אוסטרליה–אתיופיה
יחסי אוסטרליה–אתיופיה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה לאתיופיה.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1965.
הסחר בין אוסטרליה לאתיופיה הוא קטן, אך אתיופיה ניחנת במשאבים מינרליים והיא מעוניינת בהשקעות דו-צדדיות ובשיתוף מומחיות.
השרה לפיתוח בינלאומי ולאוקיינוס השקט, הסנטורית קונסצ'ה פיירבנטי-ולס, ביקרה באתיופיה בינואר 2017 כדי לצפות בפסגת האיחוד האפריקאי ולפגוש את עמיתיה באתיופיה. היא גם ביקרה בפרויקטים של סיוע באוסטרליה, כולל בית החולים המלין פיסטולה ורטראק (מרכז שיקום לילדים ברחוב) והכריזה על מיליון דולר לפרויקט העצמה מגדרית המנוהל על ידי נציבות האיחוד האפריקאי.
אתיופיה היא באופן קבוע אחת המקבלות הגדולות ביותר של סיוע בפיתוח רשמי. אתיופיה מתמודדת בימים אלו עם בצורת גדולה הקשורה לתנאי מזג האוויר באל ניניו. אוסטרליה מספקת הכשרה המועברת באמצעות מלגות וסיורי לימוד לאתיופיה, עם דגש על תמציות וחקלאות. בית החולים המלין פיסטולה וקרן פרד הולוס, שניהם הוקמו על ידי האוסטרלים, ניהלו מערכות יחסים ארוכות עם אתיופיה וסיפקו שירותים רפואיים נחוצים.
בשנת 2015 מלאו 50 שנה לכינון היחסים הדו-צדדיים בין אוסטרליה לאתיופיה. אוסטרליה עברה למשרד חדש באדיס אבבה ביולי 2014, לאחר שפתחה שגרירות בשנת 2010. אתיופיה מיוצגת על ידי שגריר בקנברה מאז דצמבר 2013.
T-10
T-10 (נודע גם בשם Object 730) היה טנק סובייטי כבד שפותח במהלך המלחמה הקרה, השלב האחרון בפיתוחן של סדרת טנקי ה-KV והסטלין. הוא אושר לייצור ב-1952 תחת השם IS-8 (צורת היגוי ברוסית לשם יוסיף סטלין), אך באקלים הפוליטי שלאחר מות סטלין ב-1953, שונה שמו של הטנק ל-T-10.
הטנק נבדל מקודמו, ה-IS-3, בשלדה מוארכת יותר, שבעה גלגלי מרכוב בכל צד במקום שישה, צריח גדול יותר שהכיל תותח חדש עם מפנה גזים, מנוע דיזל חדש ומיגון משופר. הביצועים הכללים של הטנקים היו זהים, אולם ה-T-10 יכול היה לשאת יותר תחמושת.
היחידה העיקרית של טנקי ה-T-10 (בדומה לטנקי ה-IS אותם החליפו) הייתה רגימנט שריון עצמאי הכפוף לארמיות, וגדוד שריון עצמאי הכפוף לדיוויזיות. יחידות אלו היו יכולות להסתפח ליחידות ממוכנות, לספק אש מסייעת לחיל הרגלים או לשמש כיחידות הבקעה.
דעיכת הטנקים הסובייטים הכבדים
חשיבות הניידות בלוחמת שריון במלחמת העולם השנייה הדגישה את מגרעות הטנקים הכבדים והאיטיים. בדחיפה האחרונה לעבר ברלין, דיוויזיות ממוכנות נהיו מפוצלות במדה רבה כאשר טנקים כבדים השתרכו מאחור והתקשו להדביק את טנקי ה-T-34 הניידים. הסובייטים המשיכו לייצר טנקים כבדים למשך מספר שנים כחלק ממרוץ החימוש במלחמה הקרה, אולם באותו זמן כבר הופיעו טנקים כגון ה-T-54 וה-T-62 אשר היו ניידים יותר והשתוו מבחינת כוח אש ומיגון ל-T-10. בשנות ה-60 הסובייטים אימצו את הקונספט של טנק מערכה, בכך שהחליפו את הטנקים הכבדים בטנקים בינוניים וניידים. בשלהי שנות ה-60 צוידו גדודי השריון העצמאיים בטנק המתקדם T-64 שהחליף את הטנקים הכבדים, בעוד יחידות ממוכנות ויחידות שריון רגילות צוידו ב-T-55 הבסיסי יותר. ייצורו של ה-T-10 הופסק ב-1966, ופרויקטים אחרים לטנקים כבדים בוטלו, דוגמת ה-Obiekt 770 החמוש בתותח 130 מילימטר ובעל מערכת טעינה אוטומטית.
באותה תקופה החל השימוש הנרחב בטילים מונחים נגד טנקים, שהתבררו כמחליפים יעילים לכוח האש רחוק הטווח של טנקים כבדים. הסובייטים עשו שימוש בטילי הנ"ט לראשונה בנגמ"ש הלחימה מדגם BMP-1, ומאוחר יותר בטנקי מערכה כגון T-64. לבסוף, השריון ריאקטיבי הקל והמתוחכם סיפק תוספת מיגון לטנקי המערכה מבלי להכביד על משקלם.
לפי ההיסטוריון בריאן פרט (Bryan Perret), "הקרבות במלחמת ששת הימים, במיוחד אלו ברפיח, רק הדגישו את שידע הצבא הסובייטי, שחלף זמנו של הטנק הכבד".
היסטוריית שירות
T-10 שירת בצבא הסובייטי אך ככל הנראה לא סופק למדינות ברית ורשה, על אף שיחידות שריון סובייטיות שהוצבו במדינות אלו אפשרי כי צוידו בהם. בנוסף, T-10 יוצאו למצרים וסוריה והשתתפו במלחמת יום הכיפורים, שם הם סיפקו לרוב אש מסייעת לטווח ארוך לטנקי T-55 ו-T-62, בהצלחה מועטה. הסובייטים הוציאו את הטנקים הכבדים משירות בקו החזית ב-1967, וב-1993 אלו הוסרו סופית משירות. שלדות טנקים רבות הוסבו לנשיאת טילים.
דגמים
(בסוגריים: שנת ייצור)
יום הקרבות של 7 באפריל 1967
קרבות 7 באפריל 1967 היו רצף של קרבות שהתפתחו ב-7 באפריל 1967, כ"ו באדר ב' תשכ"ז, בין צה"ל לבין צבא סוריה כתוצאה מתקיפת חקלאים ישראלים שעיבדו את הקרקעות הסמוכות לאזורים המפורזים על ידי צבא סוריה. בקרבות השתתפו בעיקר חילות האוויר והשריון משני הצדדים ובמהלכם הופלו שישה מטוסי מיג 21 סוריים ונפגעו טנקים ומתקנים סוריים.
רקע
ב-25 בינואר 1967 נפגשו נציגי ישראל וסוריה במטרה להסדיר את זכויות העיבוד החקלאיות בחלקות הסמוכות לשטחים המפורזים בכל צד. הצדדים הגדירו גבולות עיבוד והתחייבו להימנע מתקיפה של חקלאים מהצד שכנגד. בשבועות שלאחר ההסכם הפרו הסורים את ההסכמות ורועים סוריים חדרו לשטח ישראל עם עדריהם. החל מ-2 באפריל יזמו הסורים תקריות ופתחו באש לעבר חקלאים ישראלים. תקיפה חמורה במיוחד ארעה ב-7 באפריל, כשלעבר טרקטור ישראלי שהחל בעבודה עם שחר בסמוך לקיבוץ האון שממזרח לכנרת נפתחה אש מקלעים ותותחי נ"מ 37 מ"מ מהמוצב הסורי "עמרת עז א-דין". בשל הנחיתות הארטילרית של צה"ל הוחלט שלא להגיב באש תותחים וראש הממשלה ושר הביטחון, לוי אשכול, אישר תקיפה של חיל האוויר הישראלי.
מהלך הקרבות
החל מהשעה 10:00 בבוקר החלו חילופי אש בין כוחות צה"ל לבין המוצבים הסוריים כולל ירי מרגמות 120 מ"מ וירי טנקים. בירי נהרג קצין צה"ל, סגן משנה, ונפגעו שלושה טרקטורים חקלאיים. לסורים נפגע טנק פנצר, פוצץ מצבור תחמושת ונפגעו מבנים.
בשעה 13:32 הוזנקו מטוסי הפצצה מדגם ווטור של חיל האוויר הישראלי והחלו תוקפים מוצבים סוריים וסוללות תותחים בדרום רמת הגולן. לאחריהם הפציצו גם מטוסי מיסטר, אוראגן וסופר מיסטר. בתגובה שיגר חיל האוויר הסורי בסמוך לשעה 14:00 מטוסי ירוט. מטוסי ההפצצה הישראליים הפסיקו את פעילותם ועזבו את האזור לאחר 28 דקות של הפצצה מחשש ליירוטם. כנגד מטוסי היירוט הסוריים הוזנק זוג מטוסי מיראז' 3 מטייסת הקרב הראשונה. טייסי המיראז' הבחינו בזוג מטוסי מיג 21 מעל קוניטרה. המוביל סרן יפתח ספקטור ביצע יעף של ירי תותחים והפיל בסמוך לשעה 13:58 את מספר 2 בזוג הסורי. לאחר מכן נערכו זוג המיראז'ים להפלת המיג הנוסף. במרדף ממושך מעל דמשק פגע סרן במיג אך לא הפילו. לאחר מכן ספקטור שיגר כנגד המיג הפגוע טיל מאטרה R530 (יהלום) שהתפוצץ מוקדם מדי ולבסוף הפילו בירי תותחים. המיג השני הוחשב כהפלה משותפת של ספקטור ורומח. בשלב זה הגיעו זוג המיראז'ים למגבלת הדלק ושבו לבסיסם.
לאחר הפלת שני המיגים הראשונים, הזניקו הישראלים והסורים מטוסי יירוט נוספים שניהלו קרבות אוויר ושבו לבסיסם ללא הפלות.
משעות הצהריים החלו הסורים להפגיז את היישובים הישראלים הקרובים לגבול. תושבי היישובים ירדו למקלטים וכמעט שלא היו נפגעים בהפגזות. הקיבוצים גדות ועין גב ספגו הפגזות כבדות ובתים רבים נפגעו מפגיעות ישירות. בגדות נפגעו כמעט כל המבנים, דבר שתואר בשיר "בתי את בוכה או צוחקת" ("ואין בתים עוד במשק").
בשעה 15:25 חידש חיל האוויר הישראלי את ההפצצה על סוללות תותחים סוריות שהפגיזו את גדות, ופגע בתשע מהן. כנגדו שוגרו שוב מטוסי ירוט סוריים. שוב הוזנקו כנגד המטוסים הסוריים מטוסי מיראז', הפעם מטייסת העטלף. בקרב אוויר נוסף שהתפתח הופל מיג 21 בתותחים דרומית לדמשק על ידי רס"ן רן פקר.
בשעה 16:16 שיגר חיל האוויר הסורי רביעיית מטוסי ירוט נוספים לעבר המטוסים הישראלים שעדיין שהו באזור הקרבות. בקרבות אוויר שהתפתחו ביניהם הופלו שלושה מטוסי מיג 21 על ידי רס"ן עזרא דותן, סרן אבי לניר וסרן אבנר סלפק. המיג הרביעי נמלט. במהלך קרב האוויר הצמוד חלף מטוסו של אבי לניר בתוך אש ההתפוצצות של המיג שיירט ומטוסו התכסה בפיח שלא איפשר ראות מתא הטייס. לניר המשיך בטיסה כשמטוס מיראז' מלווה אותו ולבסוף הנחית את מטוסו בשלום. לימים כונה האירוע בשם "פרשת המיראז' השחור".
תוצאות יום הקרבות
בסך הכל הופלו לסורים שישה מטוסי מיג 21, שהיו מטוסי הירוט הסובייטיים המתקדמים ביותר. כל המטוסים הופלו בירי תותחים. שניים מהמטוסים הופלו מעל דמשק ואחרים מעל רמת הגולן וירדן. מספר לא ידוע של טנקים, סוללות תותחים ומבנים סוריים נפגעו. לצה"ל הרוג אחד. בערב אותו יום קרבות, העלה הרמטכ"ל יצחק רבין את מפקד חיל האוויר, מוטי הוד מדרגת אל"ם לדרגת אלוף, בקיצור פז"ם כהוקרה על ההישגים בקרבות האוויר.
לאחר הקרב פנתה סוריה לברית המועצות בבקשה לסיוע ובעיקר לרכש סוללות טילי קרקע אוויר. ב-21 באפריל נקרא כתריאל כ"ץ שגריר ישראל במוסקבה לקרמלין והוזהר באזהרה חמורה לבל תתקוף ישראל שוב את שכנותיה. ב-11 במאי הודיע ראש הממשלה לוי אשכול כי אם תימשכנה ההתגרויות הסוריות תפעל ישראל בהיקף נרחב עוד יותר מזה שפעלה בקרבות של 7 באפריל. יום הקרבות היה ביטוי להסלמה בין סוריה לישראל ערב מלחמת ששת הימים, שפרצה כחודשיים לאחר יום קרבות זה.
לאחר הקרב הגיעה לסוריה משלחת של קצינים בכירים מצבא מצרים שביקשו ללמוד את פרטי הקרבות. בתום הפגישות הצהיר מפקד צבא היבשה של מצרים, גנרל עבד אל-מוחסן כאמל מורתגי כי מצרים וסוריה מוכנות למלחמה כנגד ישראל וכי יש ברשותן "נשק סודי הרסני ביותר". יש הרואים ביום קרב זה כתחילתה של ההסלמה שהובילה למלחמת ששת הימים.
אלטמינסטר
אלטמינסטר (בגרמנית: Altmünster) היא עיירת שוק הממוקמת 3 קילומטרים מגמונדן שבמחוז גמונדן שבמדינת אוסטריה עילית.
העיירה ממוקמת על החוף המערבי של אגם טראונזה. הכלכלה המקומית מבוססת על תיירות, תעשייה קלה ואירוח של עובדים בערים הגדולות הסמוכות, כמו גמונדן ופקלאברוק.
פוליטיקה
ראש העיר של אלטמינסטר היא אליזבת פייכטינגר ממפלגת SPÖ, בבחירות לראשות העיר בשנת 2015 היא קיבלה 60% מהקולות. הוגו שובה (ÖVP) היה ראש העירייה שכיהן הכי הרבה זמן כראש העיר של אלטמינסטר, 28 שנים (1961–1989).
חצב מצוי
חצב מצוי (שם מדעי: Drimia maritima או Urginea maritima) הוא גאופיט ממשפחת האספרגיים הנפוץ כצמח בר ברוב חלקי ארץ ישראל. פריחתו בסוף הקיץ, בעמודי תפרחת גבוהים ולבנים, בולטת בנוף היבש של עונה זו, והוא נחשב על-כן לראשון מבשרי הסתיו. חלקי הצמח רעילים ביותר והוא מכיל חומרים אשר במינונים נמוכים משמשים ברפואה. חצב מצוי הוא ערך טבע מוגן בישראל.
מקור השם
החצב ידוע כאחד מ"מבשרי הסתיו", שכן בארץ ישראל, הוא מתחיל להציץ מתוך הבצל שלו סביב ט"ו באב, ויש הדורשים את שמו מהצירוף "חצי-אב", שכן מדובר באמצעו של החודש. עם זאת, הסיבה המוכרת יותר לשמו של החצב, היא יכולתו "לחצוב" בסלע ולהקשות על אלו שמנסים לעקור אותו. התלמוד מספר כי יהושע בן נון השתמש בחצב כדי לסמן באופן ברור את הגבול בין נחלות השבטים . כך שלא יוכלו לעקור את הצמח בקלות ולנסות לגנוב שטח אלה מאלה.
בוטניקה
החצב הוא גאופיט, צמח שבחלק מהשנה מתים בו כל החלקים שמעל פני הקרקע ונשאר רק איבר אגירה תת-קרקעי. הוא בעל הבצל הגדול בבצלי צמחי הארץ, שקוטרו יכול להגיע עד ל-20 ס"מ. בחודשי החורף מצמיח החצב עלים ירוקים גדולים ורחבים, שאורכם כ-30 ס"מ ורוחבם 7–10 ס"מ. גלדי הבצל נוצרים מבסיסי העלים של העלים שצמחו בחורף האחרון, וגלדים אלו הם אשר מספקים את המזון הדרוש להתפתחות המהירה של עמוד הפריחה, כך שהתוצאה היא שהפריחה של החצב אינה מסמלת את תחילת הצימוח של העונה החדשה-קרי הסתיו, אלא היא פריחה מאוחרת מאוד של הצימוח החורפי מהחורף הקודם. הבצל הגדול אוגר מים וחומרי מזון הנוצרים בפוטוסינתזה, כדי לספק את האנרגיה הדרושה לפריחה בסוף הקיץ. באביב קמלים העלים ואז גם יורדת רעילותם. כאשר הם מתייבשים כליל לא נותר לחצב כל זכר מעל פני הקרקע. שורשי החצב ארוכים וחזקים ומגיעים לעומק של 3–4 מטרים. השורשים מסוגלים לחדור דרך סדקים צרים בסלע ולהרחיבם כדי להגיע אל קרקע לחה. שמו של החצב ניתן לו כנראה על שום תכונה זו, הדומה לחציבה בסלע.
החצב פורח בין סוף הקיץ לתחילת הסתיו (בעיקר בחודשים אוגוסט-אוקטובר). הוא בין הצמחים הבודדים שפורחים בתקופה זו, בשל החום והמחסור במים, ובזכות כך, בשילוב עם מראהו המרשים, זוכה לביקורים תכופים של חרקים ומאביקים. הפריחה היא בצורת עמוד תפרחת המגיע לגובה של מטר אחד ואף יותר. לאורך עמוד התפרחת מתפתחים פרחים רבים, לעיתים עד 250 פרחים לעמוד. משך חייו של כל פרח הוא 24 שעות בלבד. הפרח נפתח בחצות הלילה ומושך בצבעו הלבן את חרקי הלילה. ביום המחרת צפויים לבוא אליו גם דבורים וזבובים הנמשכים לצוף ולאבקה הנדירים בעונה זו. הפרחים השזורים לאורך עמוד התפרחת נפתחים בהדרגה מלמטה למעלה, בכל יום נפתחת קבוצת פרחים חדשה, וקודמתה נובלת. מחקר של אמוץ דפני הראה שהחצב המצוי מואבק גם על ידי חרקים וגם על ידי הרוח - דבר המפצה על נדירות המאביקים בעונת הפריחה שלו.
שימושי החצב
אליעזר בן-יהודה כותב במילונו על השימושים השונים בצמח:
סגולות רפואיות
על אף רעילותם של חלקי הפרח השונים, החצב ידוע כבעל סגולות רפואיות עוד מימי קדם, עדויות לכך נמצאו בפפירוס אברס, מהמאה ה-15 לפנה"ס (מסמך עתיק המכיל רשימה של 867 מיני צמחים, בעיקר צמחים אשר מיוחסות להם סגולות רפואיות).
סגולותיו הרפואיות של החצב מתבטאות בעיקר בנוכחות החומר הכימי סְצִילַרֵן המצוי בעיקר בבצל הצמח. סצילרן, בדומה לדיגוקסין ודִיגִיטוֹקְסִין המצויים בצמח אצבעונית ארגמנית, משפיע ישירות על שריר הלב וגורם לכיווצו. במינונים קטנים ומדודים מסוגל לשמש תרופה לסובלי אי ספיקת לב.
תיחום גבול חלקות
קיימות עדויות לכך שהחצב שימש בארץ-ישראל לסימון גבולות שטחים חקלאיים. קשה מאוד לעקור את החצב בשל שורשיו העמוקים והחזקים ורעילותו הרבה מחסנת אותו מפני בעלי חיים. כך יכולה שתילת שורת חצבים לשמש קו גבול בן-קיימא.
שימוש זה מוזכר בתלמוד הירושלמי בדיון לגבי הלכת פאה בשאלה היכן נגמרת חלקת השדה.
. במסכת בבא בתרא מסופר כי יהושע בן נון תחם את גבולות השבטים לפי החצב כיוון ששורשיו יורדים מטה ואינו יונק לא מכאן ולא מכאן (מסכת בבא בתרא דף נו' עמוד א', פרושי רש"י ורשב"ם).
גם החקלאים הבדואים בתקופת המנדט הבריטי מכירים שיטה זו, כפי שהעיד עארף אל-עארף,על סמך ניסיונו כמושל מחוז באר שבע.
עוד נאמרה בתלמוד בהקשר זה האימרה "חצובא מקטע רגליהון דרשיעיא" (החצב מקטע רגלי רשעים). כלומר, אם יש שכן רשע הפולש לחלקת שכנו וגוזל קרקע מחברו, יבוא החצב בעת פריחתו בסוף הקיץ ויעיד על קו התחום שבין השכנים.
מאכל לצבאים
למרות רעילותם הרבה של כל חלקי הצמח, בסוף החורף, כאשר עלי החצב קמלים הם הופכים לפחות רעילים והצבי הארצישראלי נוהג לאכול אותם, בניגוד לשאר בעלי החיים הנמנעים מהם.
הדבר מוזכר גם הוא במקורות. האגדה בבראשית רבה מספרת שנח הכניס לתיבה חצבים עבור הצבאים:
.
ובהלכות שבת (תלמוד בבלי, מסכת שבת קכ"ח, ע"א) נאמר שמותר לטלטל בשבת חצבים כי הם מזון לצבאים.
קיימות עדויות על מאכל חלקי הצמח גם על ידי דורבנים.
הרכבת תאנים
במקורות (משנה מסכת כלאיים) יש דיון לגבי המנהג לתקוע ייחורים (ענפים צעירים מהם מסוגל לצמוח עץ) של תאנים אל תוך חריצים בבצל החצב. ככל הנראה עשו זאת החקלאים הקדומים כדי לחסן את הצמח הצעיר מפני מזיקים. ההלכה היא "אין נוטעין יחור של תאנה לתוך החצוב שיהא מקירו" (משנה, כלאיים א, ח).
החצב בתרבות העברית
החצב הוא הסמל המובהק של הסתיו בתרבות העברית והאזכורים לכך הם רבים ביותר. החצב פורח בתקופת ראש השנה ותחילת שנת הלימודים ומסמל לפיכך פריחה והתחדשות, גם כאשר הנוף בארץ ישראל יבש וצחיח בעונה זו. את הקשר בין החצב והסתיו ניתן למצוא בחומרי הקריאה לפעוטות בגן הילדים ובשירים רבים למשל:
החצב נמשל לעוף החול של הצמחים, אשר כמו עוף החול הקם מחדש לתחייה מן האפר, פורח מחדש מתוך עליו המתים. עמוד התפרחת העדין והשברירי עושה את הבלתי אפשרי ופורח בתנאים קשים, וזאת בזכות שורשיו העמוקים, הסמויים מהעין. מאיר שלו סיכם את החיבה הישראלית לחצב:
החצב מככב במספר שירים עבריים כמו למשל:
איצן אסקמייה
איצן אסקמייה גררו (בספרדית: Itzan Escamilla Guerrero; נולד ב-31 באוקטובר 1997) הוא שחקן ספרדי, אשר זכה להצלחה עולמית בזכות השתתפותו בסדרה "אליטה".
ביוגרפיה וקריירה
איצן אסקמייה נולד במדריד, ספרד ב-31 באוקטובר 1997. הוא זכה להכרה ולהצלחה עולמית בתפקידו כסמואל גרסיה דומינגז, בסדרה "אליטה" של נטפליקס. הוא גם למד משחק בבית הספר היוקרתי לאמנויות ודרמה "כריסטינה רוטה", במדריד. בשנת 2020, אסקמייה הקים את ארגון "קופסקמקו" המתמקד בסיום בריונות ברשתות חברתיות.
אגם טראונזה
אגם טראונזה (בגרמנית: Traunsee) הוא אגם בזאלצקמרגוט, אוסטריה. שטחו 24.5 קמ"ר ועומקו המרבי הוא 191 מטרים, כך שהוא האגם העמוק ביותר באוסטריה והשני בגודלו (אחרי האטרזה). האגם מהווה מוקד תיירותי פופולרי, ואחת האטרקציות בו הוא השלוס אורט, מבצר ביניימי.
מצפון לאגם נמצאת העיר גמונדן, והעיירה אלטמינסטר על חופו המערבי. האגם מוקף בהרים, ביניהם הטראונשטיין.
דיסקוגרפיה של דואה ליפה
הזמרת האנגלייה דואה ליפה הוציאה לאור 2 אלבומי אולפן, 4 מיני-אלבומים, 21 סינגלים (כולל ארבעה כאמנית משתתפת), 21 וידאו קליפים, מהדורה מחודשת ו-6 סינגלים שיווקיים. בשנת 2015 יצא סינגל הבכורה שלה "New Love". הסינגל השני שלה "Be the One" הגיע לעשרת הגדולים במספר מדינות, אם כי לא בארצות הברית, והשיג תואר פלטינה כפול באוסטרליה, איטליה, הולנד ופולין. הסינגלים הרביעי והחמישי שלה "Hotter than Hell" ו-"" הגיעו שניהם ל-30 המקומות הראשונים בבריטניה וקיבלו תוארי פלטינה. האחרון גם הפך לכניסה הראשונה שלה במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי, והפך ללהיט מינורי, והגיע בשיא למקום ה-72. במרץ 2017, ליפה הגיעה ל-15 המובילים בבריטניה בו זמנית עם הסינגלים "No Lie" (שיתוף פעולה עם שון פול), "Be the One" ו-"Scared to Be Lonely" (שיתוף פעולה עם מרטין גריקס).
במרץ 2020 יצא אלבום האולפן השני של ליפה, Future Nostalgia. קדמו לו הסינגלים המצליחים בבריטניה "Don't Start Now" ו-"Physical". הראשון הפך גם לסינגל המצליח ביותר של ליפה בארצות הברית, שם הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי.
בנימין אפל
בנימין אפל (בגרמנית: Benjamin Appl, נולד ב-26 ביוני 1982 רגנסבורג) הוא זמר בריטון לירי גרמני של מוזיקה קלאסית - אופרה, לידר ומוזיקה קולית קונצרטית.
גוסב (עיר)
היסטוריה
היישוב "גוּמבִּינֶן" (שמו נגזר ככל הנראה מהמילה הליטאית "גומבינה" Gumbinė, שמשמעה "מקל מסוקס") בדוכסות פרוסיה מוזכר לראשונה ב-1580. מלך פרוסיה פרידריך וילהלם הראשון העניק ליישוב זכויות עירוניות ב-1724. בשנים 1815–1945 שימשה העיר כבירתו של "האזור האדמיניסטרטיבי גומבינן" בפרובינציית פרוסיה המזרחית, שמאז איחוד גרמניה הפכה ב-1871 לחלק מהקיסרות הגרמנית, ולאחר מכן לחלק מרפובליקת ויימאר ומגרמניה הנאצית.
האזור פורק ב-1945 כאשר פרוסיה המזרחית חולקה לאחר מלחמת העולם השנייה בין ברית המועצות (מחוז קלינינגרד ברפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה ואזור קלייפדה ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית) לבין הרפובליקה העממית הפולנית (ורמיה-מזוריה דהיום) על פי החלטות ועידת פוטסדאם.
בנימין אפל
בתחום האופרה
אפל גילם תפקידים כמו הרוזן ב"נישואי פיגרו" מאת מוצרט בלונדון, את התפקיד הראשי באופרה "אוון וינגרייב" מאת בנג'מין בריטן בבאנף (קנדה), איניאס באופרה דידו ואניאס מאת הנרי פרסל בפסטיבל אלדבורו, השר באופרטה "דם וינאי" מאת יוהאן שטראוס (הבן) במינכן, פפגנו בחליל הקסם מאת מוצרט, ד"ר פאלקה ב"עטלף" מאת יוהאן שטראוס, שונאר בפוצ'יני מאת פוצ'יני עם תזמורת רשות השידור במינכן והברון טוזנבאך באופרה "שלוש אחיות" מאת פטר אטווש בתיאטרון פרינץ רגנט במינכן ובאופרה הממלכתית אונטר דן לינדן בברלין. בקיץ 2014 בפסטיבל ברגנץ שר אפל בתפקיד לאו באופרה "החיים על גדות שביל הזהב" מאת ברנהרד גאנדרס. הוא שיתף פעולה עם מנצחים כמו כריסטיאן קורנין, יוהאנס דבוס, מיכאל הופשטטר, פול מקריש, כריסטוף פופן, ז'וליין סלמקור ואולף שירמר.
גוסב (עיר)
היסטוריה
בשנת 1946 הוחלף שמה של העיר מגומבינן לגוסב. העיר נושאת את שמו של סרגיי גוסב, קצין בצבא האדום שנהרג בקרבות לכיבוש העיר.
בנימין אפל
בתחום המוזיקה הקולית הקונצרטית
כבריטון הופיע אפל גם כסולן קונצרטים עם האקדמיה למוזיקה עתיקה של ברלין, קולגיום באך משטוטגרט, קונסורט גבריאלי, התזמורת הפילהרמונית BBC, והתזמורת "נירנברגר סימפוניקר". הוא שר באורטוריות יוהאנס פסיון, מתאוס פסיון ואורטוריה לחג המולד מאת יוהאן סבסטיאן באך, ברקוויאם הגרמני מאת ברהמס, המשיח מאת הנדל, באורטוריה "שמשון" מאת הנדל, הבריאה מאת היידן, כרמינה בוראנה מאת קרל אורף וברקוויאם המלחמה מאת בריטן. בשנת 2012 שר אפל שירי תהלים במסגרת קונצרט בשידור חי בפני האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר.
גוסב (עיר)
טכנופוליס GS
טכנופוליס GS (ברוסית Технополис GS; אתר רשמי) הוא שמו של מרכז השקעות בתחומי העיר גוסב, שנבנה על ידי חברת GS Group ונועד להוות מרכז לחברות היי טק וטכנולוגיות מידע בעיר גוסב.
תחבורה
בעיר נמצאת תחנה של מסילת הרכבת קלינינגרד (Калининградская железная дорога), המקשרת אותה עם שאר חלקי מחוז קלינינגרד. כמו כן, עובר בה קו הרכבת הבינלאומי בין קלינינגרד לליטא, ודרך ליטא ובלארוס ניתן להגיע ממנה לעריה האחרות של רוסיה.
בנימין אפל
במישור האקדמי
החל מספטמבר 2016 מלמד אפל כ"פרופסור לליד גרמני" בבית הספר גילדהול. בנוסף הוא מקיים כיתות אמן ברחבי העולם.
MacOS ונטורה
MacOS ונטורה (גרסה 13) (באנגלית: macOS Ventura) היא הגרסה הראשית התשע עשרה של macOS, מערכת ההפעלה של אפל למחשבי Mac. הגרסה יורשת את macOS Monterey, הוכרזה ב-WWDC 2022 ב-6 ביוני 2022, והושקה ב-24 באוקטובר 2022. היא נקראת על שם העיר ונטורה שבקליפורניה, מהדורת MacOS העשירית הנושאת שם ממדינת הבית של החברה, קליפורניה.
עדכונים
גרסת המפתחים הראשונה של macOS 13 Ventura שוחררה ב-6 ביוני 2022. הבטא הציבורית הראשונה שוחררה ב-11 ביולי 2022.
תכונות חדשות ושינויים
macOS Ventura כולל שינויים, רבים מהם קשורים לפרודוקטיביות, ואפליקציות חדשות, שחלקן הוסבו מ-iOS ו-iPadOS.
חומרה נתמכת
macOS Ventura תומכת במחשבי Mac עם סיליקון של אפל ובשבבי Kaby Lake מהדור השביעי של אינטל ומעלה, ומפסיק את התמיכה בדגמים שונים שיצאו מ-2013 עד 2017. Ventura תומך בדגמי ה-Mac הבאים:
רדיו וטלוויזיה של סרביה
רדיו וטלוויזיה של סרביה (בסרבית: Radio Television Srbije) היא חברת רדיו וטלוויזיה ציבורית סרבית. זהו גוף השידור הגדול ביותר באזור יוגוסלביה לשעבר ובבלקן.
רדיו בלגרד (1929–1948)
בשנת 1929 הוקמה חברת הרדיו "רדיו בלגרד" שהשיקה את ערוץ הרדיו באותו השם. לאחר השקת ערוץ הרדיו השני – "רדיו בלגרד 2", שונה שמו של ערוץ הרדיו "רדיו בלגרד" ל"רדיו בלגרד 1".
רדיו וטלוויזיה של בלגרד (1958–1990)
בשנת 1958 השיק רדיו בלגרד את ערוץ הטלוויזיה בלגרד. בהמשך הושקה תחנת הרדיו "רדיו בלגרד 3". בשנת 1971, "רדיו וטלוויזיה של בלגרד" השיקה את ערוץ הטלוויזיה "טלוויזיה בלגרד 2" (TVB 2) וערוץ הטלוויזיה בלגרד נקרא בשם "טלוויזיה בלגרד 1" (TVB 1). בשנת 1989 השיקה החברה את ערוץ הנוער TVB 3K.
רדיו וטלוויזיה של סרביה (מאז 1990)
בשנת 1992 שונה שם הרדיו והטלוויזיה של בלגרד ל"רדיו וטלוויזיה של סרביה" (RTS). שינוי השם השפיע גם על ערוצי הטלוויזיה: TVB 1 הפכה לערוץ RTS B1, בעוד TVB 2 הפכה ל-RTS B2 וערוץ TVB 3K הפכה ל-RTS B3 (האותיות "B" שייצגו את בלגרד, הוסרו משמות ערוצי הטלוויזיה בשנת 1995).
ב-10 ביוני 1999 נסגר ערוץ הטלוויזיה "RTS פרישטינה".
פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2021
טקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2021 נערך ב-14 בנובמבר 2021 בפאפ לאסלו ספורטסארינה בבודפשט, הונגריה. זוהי הפעם הראשונה שהונגריה אירחה את הטקס. מנחת הטקס הייתה הזמרת והראפרית האמריקאית סוויטי.
רדיו וטלוויזיה של סרביה
רדיו וטלוויזיה של סרביה (מאז 1990)
ביולי 2001 התקבל RTS לאיגוד השידור האירופי. ב-5 במאי 2006 נסגר ערוץ הטלוויזיה RTS 3. ב-28 בנובמבר 2008, RTS השיקה את ערוץ הטלוויזיה הדיגיטלית RTS, ב-9 בספטמבר 2009 נחנך RTS HD. בשנת 2015 שונה שם הערוץ הדיגיטלי ל-RTS 3. ב-1 באוקטובר 2018, RTS HD נסגר עקב העברת כל ערוצי הטלוויזיה של RTS לפורמט שידור זה.
פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2021
ג'סטין ביבר הוא שיאן המועמדויות עם 7 מועמדויות, בעוד שדוג'ה קאט וליל נאז X עם 6 מועמדויות כל אחד.
זוכים מועמדים
ההצבעה בקטגוריות הנבחרות החלה ב-20 באוקטובר באתר הרשמי של MTV.
רדיו וטלוויזיה של סרביה
ערוצי טלוויזיה לאומיים בנושאים כלליים
הערוצים זמינים בכל אזורי סרביה ביבשה (שידור דיגיטלית DVB-T2) ב-UHF, בעבר הערוצים נקלטו בשידור אנלוגי (PAL) ב-MV ו-UHF וכטלוויזיה בכבלים, באמצעות לוויין ו-IPTV בשני הערוצים הראשונים.
פרו במשחקים הפאראלימפיים
לאורך השנים זכו ספורטאיה של פרו בשמונה מדליות פאראלימפיות (שלוש מדליות זהב, מדליית כסף וארבע מדליות ארד). כבר באולימפיאדה בטורונטו, בשנת 1976 זכו הפרואנים בשתי מדליות פאראלימפיות - מדליית זהב בטניס נשים (קטגוריה D) ומדליות ארד בהטלת כידון ובמשחה ל-100 מטרים גב.
בשנת 1996 חזרה פרו להשתתף במשחקים הפאראלימפיים, וזכתה במדליה אחת, כשג'יימי אלרט קטף את מדליית הזהב במשחה ל-50 מטרים בסגנון חופשי (קטגוריה S3) עם שיא עולם של 51.95 שניות. באולימפיאדת הנכים סידני (2000) זכה אלרט במדליית זהב נוספת באותו המקצה ושבר את שיאו העולמי עם 49.03 שניות. הוא הוסיף וזכה גם במדליית כסף פאראלימפית במשחה ל-50 מטרים גב. באולימפיאדת הנכים אתונה (2004) היה שוב אלרט לספורטאי הבולט של פרו כשזכה בשתי מדליות ארד באותם המקצים.
רימנוב
רימנוב (בפולנית: Rymanów; ביידיש: רימאנאוו) היא עיירה בפרובינציית פּוֹדְקַרְפָּאטִי שבפולין, בה התקיימה אחת הקהילות היהודיות העתיקות בדרום פולין. נכון ל-2006 חיים בעיירה כ-3,500 תושבים.
תולדות היישוב
לרימנוב הוענקו זכויות עיר בשנת 1376, ובשל ישיבתה על נתיבי סחר מרכזיים, הואץ פיתוחה. במהלך השנים סבלו תושבי העיירה מפלישות הרוסים, הקוזקים, השוודים והטורקים.
משנת 1794 ועד ראשית המאה ה-20 הייתה העיירה בבעלות משפחת פוטוצקי הפולנית. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית.
יהודי רימנוב
התיעוד הראשון לישיבת יהודים ברימנוב הוא מהמחצית השנייה של המאה ה-16, ובשנת 1593 כבר התקיימו בעיירה בית כנסת ובית עלמין. אחד ממפיציה הראשיים של תנועת החסידות בפולין, רבי מנחם מנדל מרימנוב, כיהן כאדמו"ר ורב בעיירה. ממלא מקומו של רבי מנחם מנדל היה תלמידו רבי צבי הירש מרימנוב. שניהם טמונים בבית העלמין ברימנוב. בשנת 1890 נמנו בעיירה 1,751 יהודים.
כרב בעיר כיהן הרב ישכר בעריש פרעגר מחבר הספר 'מוצל מאש'.
בזמן הכיבוש הרוסי במהלך מלחמת העולם הראשונה עזבו את העיירה רבים מיהודיה, ובנובמבר 1918 פרץ פוגרום ביהודים ששבו לעיירה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,500 יהודים, קרוב למחצית תושביה, והתקיימה בה פעילות של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים.
בשואה
רימנוב נכבשה בידי הגרמנים ב-8 בספטמבר 1939, ואלו גירשו כעבור 10 ימים את מרבית יהודיה אל מעבר לנהר סן, התחום שהיה בשליטת הסובייטים. רוב המגורשים חזרו כעבור זמן מה לעיירה, ונלקחו בידי הגרמנים לעבודות כפייה. אלו שנותרו בצד הסובייטי גורשו לסיביר עקב אי אזרחות רוסית. בתקופה זו הוחרב בית הכנסת העתיק שבעיירה. קברי רבי מנחם מנדל ורבי צבי הירש וסביבותיהם נהרסו. שאר בית העלמין במורד ההר נותר כמעט בשלמותו, קבריהם שוחזרו בסביבות שנות השמונים.
עם הבאת מגורשים יהודים לעיירה בשנת 1940, הגיע מספר יהודיה באותה שנה לכ-3,000 איש, ובד בבד, הוחרם רכוש יהודיה. בשנת 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה.
סטיבן פורסט
סטיבן נלסון פורשטיין (באנגלית: Stephen Furst; 8 במאי 1954 - 16 ביוני 2017) היה שחקן, מפיק ובמאי אמריקני.
קריית משחק
אחרי שזכה להכרה בזכות תפקידו כקנט "פלאונדר" דורפמן בסרט "בית החיות" וסרט ההמשך "בית דלתא", הוא הצטרף לצוות השחקנים הראשי בסדרת הדרמה הרפואית "מקום אחר" בתפקיד ד"ר אליוט אקסלרוד בין השנים 1983–1988. בהמשך גילם את דמותו של נספח הסנטאורים ויר קוטו בסדרת המדע בדיוני "בבילון 5" בין השנים 1994–1998.
שרשיר אדום-מקור
שרשיר אדום-מקור (שם מדעי: Anas Erythrorhyncha) הוא מין של ברווז השייך לסדרת האווזאים מאפריקה הדרומית והמזרחית, ברווז זה לא נודד, אבל יעוף מרחקים גדולים כדי להגיע למקורות מים. הוא מאוד חברותי, חוץ מבתקופת עונת רבייתו, וחי בלהקות גדולות.
תיאור
השרשיר אדום-המקור מתאפיין בצבעו הצהבהב-אדום, בכיפה ועורף כהים המנוגדים לפנים הבהירים ובמקור אדום בוהק. הלבוש הכללי חום מפוספס ובשעת תעופה נחשפות אברות אמה צהבהבות-חומות המעוטרות בפס שחור החוצה אותן. גודלו 43–48 ס"מ, ומשקלו 345–955 גרם.
תפוצה ואקולוגיה
שטח התפוצה של השרשיר אדום-המקור משתרע על פני דרום אפריקה ומזרח היבשת צפונה עד לקרן אפריקה וסודאן ומצוי גם במדגסקר. השרשירים אדומי-המקור פעילים בעיקר בשעות בין הערביים והלילה, בחיפושם אחר חסרי חוליות וחומר צמחי. הם מצויים במקומות חיות לחים המציעים מים מתוקים, רדודים עם שפע צמחייה. בריכות עונתיות, למשל, חביבות עליהם במיוחד.
בישראל הוא נחשב למין מזדמן נדיר ביותר, עם רק 3 תצפיות לאורך ההיסטוריה.
תזונה
זרעים, פירות, דגנים, שורשים וחלקי צמח של צמחי מים, עשבים ורכיכות.
מערך (מבנה נתונים)
במדעי המחשב, מערך (Array) הוא אחד ממבני הנתונים הפשוטים ביותר: מערך הוא אוסף פריטים שניתן לגשת אליהם בצורה ישירה באמצעות אינדקס.
תכונות המערך
באופן עקרוני, מערך הוא בעצם מקרה ספציפי של מילון בו המפתחות הם מספרים טבעיים או תווים, וסיבוכיות גישה ישירה לכל נתון בודד באוסף לפי אינדקס היא קבועה (O(1)). ולכן הוא סוג של מבנה נתונים מופשט. עם זאת, מערכים הם טיפוס נתונים פרימיטיבי ברוב שפות התכנות (האימפרטיביות) ולכן כשמדברים על מערך מתכוונים לרוב למימוש נפוץ כלשהו שלו.
תכונה נוספת של המבנה היא דרישות הזיכרון שלו - מבנה הנתונים דורש בדיוק את הזיכרון הנדרש עבור הנתונים עצמם, ובכך הוא החסכוני מבין כל מבני הנתונים.
למערך שני חסרונות בולטים שקשורים למבנה הסטאטי שלו:
מימוש בתכנות
בתכנות מערכים ממומשים בדרך כלל על ידי קטע רציף של זיכרון אשר מחולק בין כל הנתונים באוסף. למשתנה המסמל את הרצף זה יש שם יחיד, וכל אחד מהנתונים נקרא איבר של המערך. אל כל איבר באוסף מתייחסים באמצעות שם המערך ואינדקס של הערך (לרוב מספרו הסידורי של האיבר בתוך האוסף).
ישנן שתי שיטות מקובלות להגדרה של מיקומי האיברים במערך: מרחק מתחילת המערך, ומספור הערך במערך. בשיטה הראשונה, המיון מתבצע לפי המרחק של הערך מהערך הראשון במערך, כך שהערך הראשון במערך מקבל מיקום 0, הערך השני – מיקום 1, והערך ה-n-י – את המיקום ה-(n-1). בשיטה השנייה, מספור הערך במערך, המיון מתבצע לפי מספר הערך במערך, כך הערך הראשון יהיה במיקום 1, הערך השני במיקום 2, והערך ה-n-י - במיקום ה-n.
השיטה הראשונה מייצגת באופן ברור יותר את המימוש של מערך כגוש זיכרון רצוף, ומהווה למעשה את הדרך בה המחשב מתייחס למערך. השיטה השנייה מייצגת באופן יותר ברור את מיקום הערכים כפי שמקובל בשפת אדם, ויותר פשוטה להבנה.
X-2 שינשין
X-2 שינשין (ביפנית: 先進技術実証機, באנגלית: X-2, בעבר נקרא ATD-X) הוא מטוס קרב הראשון של יפן בעל טכנולוגיית חמקנות. מהדור החמישי של מטוסי הקרב. כינויו הסופי אמור להיות F-3. מפותח על ידי תאגיד מיצובישי, שגם ייצר את מטוסי הקרב היפניים במלחמת העולם השנייה. הוא מפותח עבור מכון המחקר של משרד ההגנה של יפן (TRDI).
מערך (מבנה נתונים)
מימוש בתכנות
בשפת Pascal ממומש מיון הערכים במערך בדרך השנייה (זאת אומרת, הערך הראשון במערך יקבל מען 1). בשפת C לעומת זאת משתמשים בשיטה הראשונה.
X-2 שינשין
לוקהיד מרטין, יצרנית החמקנים F-35 ו-F-22, שותפה בתוכנית היפנית, משום שנאסר עליה למכור את ה-F-22 למדינות זרות.
פיתוח המטוס נמשך מאז 2006, והוא טס לראשונה באפריל 2016.