cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שירה נאור
משחק
נאור נכללה ברשימת פורבס 30Under30 של מגזין פורבס ישראל לשנת 2022.
בשנת 2023 שיחקה בסרטו של אבי נשר, "גן קופים".
חיים אישיים
נאור בזוגיות עם הקומיקאי עידו קציר. מתגוררת בתל אביב.
הדרבי של אדינבורו
הדרבי של אדינבורו הוא הכינוי שניתן למשחק הכדורגל בין הארטס לבין היברניאן, שתי קבוצות הכדורגל הבכירות של העיר אדינבורו שבסקוטלנד. היריבות בין שני המועדונים, החלה לה אי שם באמצע שנות ה-70 של המאה ה-19, מה שהופך אותה לאחת היריבויות העתיקות ביותר בכדורגל העולמי. המשחק הראשון בין 2 הקבוצות שוחק ביום חג המולד (25 בדצמבר) של שנת 1875 (שנת הקמתה של היברניאן) ובו ניצחה הארטס 1-0.
יובב כץ
יובב כץ (נולד ב-12 בפברואר 1936) הוא שדרן רדיו, פזמונאי, במאי תיאטרון ומגשר ישראלי.
הדרבי של אדינבורו
המשחקים משוחקים בדרך כלל או באיסטר רואד או בטיינקסטל. נכון להיום, הקבוצות נפגשות בין 3 ל-4 פעמים בעונה במסגרת ליגת העל הסקוטית, בהתאם למיקומן בתום העונה הסדירה לפני החלוקה לבית עליון ותחתון. הקבוצות נגשות לעיתים גם במסגרת הגביעים השונים דוגמת הגביע הסקוטי וגביע הליגה הסקוטי.
יובב כץ
ביוגרפיה
נולד וגדל בקיבוץ נען לציפורה ופרץ, ממייסדי הקיבוץ. בקיץ 1954 התגייס לצה"ל לחיל השריון ולחם כקצין במבצע קדש. השתחרר משירותו הצבאי בשנת 1957, נשא לאישה את כרמית, אותה הכיר במהלך השירות. לאחר נישואיו התגורר בקיבוץ נען, עבד בענף הפלחה והיה פעיל בחיי התרבות, השתתף בקורס במאים והיה לבמאי היישוב.
הדרבי של אדינבורו
מפגש בין 2 הקבוצות במסגרת גביע כלשהו, הפך לנדיר מאוד בעשורים האחרונים, אולם הקבוצות נפגשו במסגרת חצי גמר הגביע הסקוטי בעונת 2005-06 (הארטס ניצחה 4-0), וכמו כן במסגרת רבע גמר גביע הליגה בעונת 2006-07 (היברניאן ניצחה 1-0). מפגש הגביע המפורסם ביותר ביניהן שוחק בגמר הגביע הסקוטי בשנת 1896, הגמר היחיד ששוחק מחוץ לגלאזגו, בו ניצחה הארטס 3-1.
בין שנות ה-70 המאוחרות ועד לאמצע שנות ה-80, היו קרבות אוהדים רבים בין 2 מחנות האוהדים, אולם היום דבר זה די חריג. בשנים האחרונות, רוב המשחקים שוחקו ללא שנמכרו כל הכרטיסים למשחק, בעיקר בקרב אוהדי ה"חוץ" (מכיוון שהמשחקים מתקיימים באדינבורו, אף קבוצה לא באמת אורחת) עקב המחירים היקרים להחריד ביציעים המוקצים להם.
יובב כץ
ביוגרפיה
בשנת 1961 עזב עם משפחתו את הקיבוץ ועבר לחבל הבשור, שם ניהל תחנת טרקטורים של הסוכנות היהודית. בשנת 1963 עבר עם משפחתו לאילת, בה הקים להקות הומור וסאטירה שאת תוכניותיהן כתב וביים לקראת חגיגות אילת, ביים הצגות עם ילדים, נוער ובוגרים וניהל את אגף התרבות המשותף לעירייה ולמועצת הפועלים. בשנת 1965 עבר עם משפחתו לראשון לציון, החל ללמוד באוניברסיטת תל אביב בחוגים לתיאטרון ופילוסופיה ופעל כבמאי בתיאטרון הקהילתי.
הדרבי של אדינבורו
שיאים כלליים
להארטס יש את המאזן הטוב יותר בדרבים, עם 128 ניצחונות מול 82 של היבניאן, ו-82 משחקים שנסתיימו ללא הכרעה (תיקו). נכון להיום התקיימו כ-600 משחקי דרבי מאז הקמתן של 2 הקבוצות. גם בתחרויות ידידותיות של אדינבורו ידה של הארטס על העליונה עם 140 ניצחונות, למול 112 של היברניאן.
שיאים למשחק יחיד
הניצחון הגדול ביותר (הפרש השערים הכי גדול) בדרבי במשחק רשמי שייך דווקא להיברניאן שהביסה 7-0 את הארטס באצטדיון טיינקסטל (אצטדיונה של הארטס) ב-1 בינואר 1973. אולם, בכלל המשחקים (רשמיים ולא רשמיים) הניצחון הגבוה ביותר הוא של הארטס, שהביסה את היברניאן 10-2 באוגוסט 1893. הניצחון עם מספר השערים הגבוה ביותר במשחק רשמי הוא של הארטס, 8-2, בליגה, ב-21 בספטמבר 1935.
יובב כץ
ביוגרפיה
במלחמת ששת הימים לחם כמפקד סיירת ג'יפים בסיני במסגרת אוגדת שרון. בעקבותיה החל לכתוב פזמונים, בהם גם שהפכו להיטים, דוגמת "מלכות החרמון", "בתי את בוכה או צוחקת", "סיגל", "צלילי הלילה", "לאהוב את החיים".
הדרבי של אדינבורו
שיא צופים
שיא הצופים למשחק דרבי בעיר אדינבורו עומד על 65,860 ב-2 בינואר 1950, כאשר הארטס ניצחה 2-1 באיסטר רואד (מגרשה של היברניאן). זהו גם מספר הצופים הגבוה ביותר בסקוטלנד לאירוע ספורט ששוחק מחוץ לגלאזגו.
יובב כץ
ביוגרפיה
בשנת 1968 הוזמן לביים את להקת פיקוד הדרום בתוכניתה "זמר בדרום", כתב את מערכוניה ואת חלק משיריה. אחד מחברי הלהקה היה מתי כספי שהלחין שניים מהם, וחבר אחר היה דני גרנות שביצע כסולן את שירו של כץ "לאהוב את החיים".
בשנת 1969 התקבל לעבודה בקול ישראל כמפיק, עורך ומנחה, וערך מגוון תוכניות בתחומי התרבות, הבידור והאקטואליה. ערך והנחה, בין יתר התוכניות, את "אלה הם חייך", "מה דעתך", "רדיו-עשרה", "מועדון עשרה", "גל לסטודנט", "קרן אור אל קרן זווית" ו"פונדק הרוחות" (כמה מהן עם חברו לעבודה נתן שילה). כמו כן, ערך את התוכניות "בירה ומצב רוח" בהנחיית יעקב אגמון ו"בין שישי לשבת" בהנחיית יצחק לבני.
הדרבי של אדינבורו
המשחקים "הגדולים"
המשחק "הגדול" ביותר בין 2 הקבוצות היה גמר הגביע הסקוטי בשנת 1986, ששוחק באצטדיון לוגי גרין, אדינבורו. נכון לשנת 2007, זהו משחק הגמר היחיד ששוחק מחוץ לגלאזגו (כפי שכבר צוין לעיל). הארטס ניצחה 3-1 לעיני 17,340 צופים. המשחק "הגדול" ביותר של השנים האחרונות, היה חצי הגמר של הגביע הסקוטי בשנת 2006, שבו 2 הקבוצות ידעו כי ניצחון יעלה אותן לגמר מול גרטנה, אשר שיחקה באותו זמן בליגת המשנה בסקוטלנד. הארטס ניצחה 4-0, בדרך לזכייה בגביע עצמו, אך רק לאחר קרב מן הנקודה הלבנה. היברניאן "נקמה" בהארטס על ההפסד ההוא עונה לאחר מכן, לאחר שהדיחה אותה על ידי ניצחון 1-0 ברבע גמר גביע הליגה הסקוטי, בדרכה לזכות בגביע.
יובב כץ
ביוגרפיה
במלחמת יום הכיפורים השתתף כקצין שריון בחזית סיני ובשטח מצרים ממערב לתעלת סואץ. בשנת 1975 יצא עם משפחתו לשליחות ציונית בניו זילנד, שהסתיימה בסוף 1977. הוא חזר לעבודה בקול ישראל ועשה פריצת דרך מקצועית בהשראת מנהלת החטיבה שלו ברדיו - דרורה בן אב"י, כשיצר את מודל השידורים שמציע ייעוץ פסיכולוגי ברדיו, בשידור חי, שראשיתו בתוכנית "שנינו יחד וכל אחד לחוד". בשנת 1981 החל לפרסם מדור שבועי ב"סוף שבוע" של העיתון "מעריב" במשך כ-14 חודשים. יצר, עם דלית אורמיאן, את תוכנית-הרדיו "חלומות באספמיה", אשר שודרה בלילות (בין 23:00 ל-01:00 לפנות בוקר) ברשת א', במשך מספר שנים בשנות השמונים ובה סיפרו מאזינים על חלומותיהם (ללא כוונה, מצד השדרים או העורכים, לפרש את החלומות).
הדרבי של אדינבורו
דרבי "השנה החדשה"
משחק דרבי מסורתי שהיה בדרך כלל משוחק בכל שנה ביום הראשון של השנה החדשה (1 בינואר), או ב-2 בינואר, שגם הוא יום חופשי בסקוטלנד. בשנים האחרונות המשחק כבר כמעט ולא נערך עקב מדיניות תכנון המשחקים של ליגת העל הסקוטית, אשר נשלטת על ידי הטלוויזיה, שמעדיפה באופן שיטתי את הדרבי של "הדור הישן". מבין 88 המשחקים ששוחקו בשנה החדשה, היברניאן מחזיקה בשיא הניצחונות עם 31 מול 28 ניצחונות של הארטס. רק 3 משחקי דרבי שוחקו בעשר השנים האחרונות; תיקו 2-2 בטיינקסטל ב-1998, תיקו 4-4 גם כן בטיינקסטל ב-2003, ותיקו 1-1 באיסטר רואד ב-2005.
יובב כץ
ביוגרפיה
בשנות ה-90 למד מדעי ההתנהגות והוסמך כמגשר, וכן ביים והנחה קבוצות תיאטרון אימפרוביזציה, הפיק והנחה סופי שבוע תרבותיים במסגרת עמותת "במות". בשנת 1991 יצר בקול ישראל את התוכנית "מועדון הלילה השלישי". ב-29 באוגוסט 2012 שודר פרק האלף במספר של התוכנית.
בשנת 2001 פרש לגמלאות מרשות השידור אך התבקש להמשיך ולשדר את תוכניותיו - "שנינו יחד וכל אחד לחוד" ו"מועדון הלילה השלישי" כגמלאי, עד להורדתם מלוח השידורים ב-2003, שלאחר מכן הושבו ללוח השידורים למספר שנים נוספות. כמו כן הוזמן להרצות בחוגים לתקשורת של אוניברסיטת תל אביב והמרכז הבינתחומי הרצליה.
ב-2015 התפרסם ספרו, "בתי את בוכה או צוחקת", בהוצאת אופיר ביכורים.
נשוי לכרמית (מיתי), מורה ומטפלת באמנות, ולהם שתי בנות, שישה נכדים וחמישה נינים.
וילהלם האוף
וילהלם האוף (בגרמנית: Wilhelm Hauff; 29 בנובמבר 1802, שטוטגרט - 18 בנובמבר 1827, שם) היה סופר גרמני מתקופת הבידרמאייר (זרם ספרותי פוסט-רומנטי של תחילת המאה התשע עשרה, שקדם למהפכת אביב העמים). התפרסם בעיקר בזכות סיפורי הילדים שלו.
חייו
אביו של וילהלם האוף, אוגוסט פרידריך האוף, היה מזכיר ממשלתי בשטוטגרט, בירת וירטמברג. לאחר שנפטר ב-1809, עברה אמו עם ארבעת ילדיה לגור אצל אביה קארל פרידריך אלזאסר בטיבינגן.
מ-1824 עד 1826 עבד האוף כמורה פרטי בשטוטגרט אצל ארנסט אויגן פון היגל (גנרל ושר בממלכת וירטמברג), ולאחר מכן נסע לצרפת ולצפון גרמניה. ב-1827 היה לעורך העיתון ""Morgenblatt für gebildete Stände" (מילולית - עיתון בוקר למעמדות המשכילים), שהוציא לאור יוהאן פרידריך קוטה, מו"ל נודע. ב-1827 התחתן האוף עם בת דודתו לואיזה האוף, ולזוג נולד ילד באותה השנה. כשבוע לאחר מכן נפטר האוף ממחלת הטיפוס, שבה נדבק במסעו בטירול. הוא נקבר בשטוטגרט.
בחייו הקצרים הספיק האוף לכתוב מעשיות, שהוסרטו פעמים רבות, ובכך זכה לתהילה. לזכרו מוענק פרס וילהלם האוף לקידום ספרות הילדים והנוער.
בין היתר כתב האוף את הנובלה "היהודי זיס", שהתבססה על חייו של בנקאי יהודי מווירטמברג בשם יוזף זיסקינד אופנהיימר. על בסיס יצירה זו, בפרשנות מהופכת, הוסרט בגרמניה הנאצית אחד הסרטים האנטישמיים ביותר אי פעם, "היהודי זיס".
איסון
איסון (יוונית: Αισων) הוא דמות במיתולוגיה היוונית מלכה של העיר יולוקוס שבתסליה (העיר וולוס ביוון) של ימינו ואביו של יאסון, מנהיג הארגונאוטים.
דמותו
אביו, קרתיאוס מייסד העיר, נשא את אחייניתו טירו לאשה לאחר שזו ילדה את פליאס ונלאוס לפוסידון. מזיווג זה נולדו שלושה ילדים ובהם איסון. קרתיאוס הוריש לו את המלוכה, אולם אחיו למחצה פליאס הדיח אותו, נישלו מכל נכסיו והחזיקו במעצר בית.
לאיסון ופולימדה אשתו נולדו יאסון ופרומאכוס. כאשר יאסון הפליג למסעו, פליאס, משוכנע שהוא לא ישוב, החליט להרוג את איסון. הוא איפשר לאיסון להמית עצמו בדם של פר ששחט ואשתו התאבדה אחריו. את הבן הנותר, פרומאכוס, רצח פליאס.
סיפור אחר על סופו של איסון טוב יותר: בשובו של יאסון שכב איסון גוסס על ערש דווי ולא יצא לקבל את פני בנו החוזר ואף לא הכירו כשזה בא אליו. מדיאה המכשפה, אהובתו של יאסון, הקריבה קורבנות לרצות את אלי המוות וטיהרה את גופו של הישיש. בחרב חתכה את גרונו של הזקן ויצקה לפצע הפעור שיקוי שרקחה. כך החייתה את המלך הגוסס והחזירה לו את נעוריו. לפי עצתה, ביצעו בנותיו של פליאס מעשה דומה אלא שמדיאה טמנה להם פח: היא הותירה את גופת אביהם המבותרת מבלי להחיותו.
נועה לביא (שחקנית)
נועה לביא (נולדה ב-28 ביוני 1969) היא סוציולוגית, מרצה בכירה לסוציולוגיה, וחוקרת טלוויזיה ישראלית שמתמחה בחקר התרבות והאמנות. בעברה הייתה שחקנית. מכהנת כיום בראשות המסלול לתקשורת ומדיה בבית הספר לממשל וחברה במכללה האקדמית תל אביב-יפו. כמו כן שהתה כמרצה אורחת באוניברסיטת שיקגו וב בארצות הברית.
ביוגרפיה
לביא נולדה וגדלה בתל אביב לזוג השחקנים והזמרים אריק לביא ושושיק שני. יש לה אחות צעירה, יעל לביא, עיתונאית ובמאית סרטים דוקומנטריים, שביימה סרט על אביהן "למה לא אמרת לי?" בבית ספר יסודי למדה בבית ספר תל נורדוי, ובתיכון למדה בגימנסיה העברית "הרצליה" (סיימה בשנת 1987). במהלך ילדותה נסעה פעמים רבות עם הוריה לגרמניה שם שיחקו השניים בתיאטרון. במסגרת נסיעות אלה חיה בברלין, מינכן, פרנקפורט, דיסלדורף, בון, המבורג וקלן.
כשחקנית
לביא שירתה בצבא בלהקת פיקוד המרכז.
לאחר שירותה הצבאי למדה בבית הספר למשחק בית צבי, אך עזבה את הלימודים במהלך השנה השלישית.
בשנת 1992 נסעה לניו יורק ללמוד מוזיקה בבית ספר מאנס למוזיקה, וחזרה לארץ ב-1994.
החל משנת 1995 שיחקה כחגית, חברתה של שרון (יעל בר זוהר) באופרת הסבון "רמת אביב גימל", במשך ארבע עונות (התוכנית שודרה בטלעד בימיו הראשונים של הערוץ השני). בשנת 1995 דיבבה בסדרת האנימציה "החבורה של מולי", ומאותה שנה שיחקה את שוש בתוכנית הבובות "החברים של שוש". דמות זו נהפכה לאחר מכן למותג חטיף הבמבה של עלית. בשנת 1998 שיחקה במחזמר "כנר על הגג", יחד עם חיים טופול ובהפקת אברהם דשא (פשנל), בתפקיד חווה, בתו הצעירה של טוביה החולב.
בסוף תקופה זו, השעתה לביא את עיסוקה במשחק, ופנתה לכיוון מקצועי אחר - סוציולוגיה.
כסוציולוגית
בשנים 1998–2001 למדה לתואר ראשון בסוציולוגיה ומדע המדינה במכללה האקדמית תל אביב-יפו, וסיימה את לימודיה בהצטיינות (במהלך לימודיה עבדה לפרנסתה כדיילת אוויר בחברת אל-על).
בשנים 2001–2005 למדה לתואר שני בסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, באוניברסיטת תל אביב וסיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה. את עבודת המ.א., שעסקה בהשלכות תהליכי גלובליזציה כלכלית על תעשיית הטקסטיל בישראל כתבה בהנחיית פרופ' חיה שטייר ופרופ' אדריאנה קמפ. העבודה פורסמה כמאמר בכתב העת תיאוריה וביקורת.
בשנים 2005–2011 למדה לתואר שלישי, גם כן באוניברסיטת תל אביב. עבודת הדוקטור שלה נכתבה בהנחיית פרופ' חנה הרצוג ופרופ' מוטי רגב. בעבודת הדוקטור הציגה לביא, בהסתמך על עבודתו של הסוציולוג הצרפתי פייר בורדייה, ניתוח של צמיחת סדרת הדרמה הטלוויזיונית הישראלית לכדי סוגה אמנותית. עבודת הדוקטור פורסמה כספר בהוצאת רסלינג.
בשנת 2012 לאחר סיום לימודיה החלה לעבוד כמרצה במכללה האקדמית תל אביב-יפו, ומשנת 2019 היא מרצה בכירה במכללה. בכל שנותיה במכללה היא עומדת בראש המסלול לתקשורת ומדיה בבית הספר לממשל שם.
בין השנים 2019–2020 שהתה כמרצה אורחת באוניברסיטת שיקגו ובקיץ 2022 התארחה באוניברסיטת מונטנה מטעם מחלקת המדינה של ארצות הברית (במסגרת תוכנית הקרויה SUSI program – Study of the US Institute).
עבודתה המחקרית
לביא עוסקת בניתוח המשמעות של איכות אמנותית בשדה הטלוויזיה, תוך הישענות על תיאוריות סוציולוגיות ובהן התיאוריה של פייר בורדייה, "הסוציולוגיה הפרגמטית" של, וגישות מלימודי התקשורת כמו גישת התעשיות היצירתיות/התעשיות התרבותיות. בנוסף עוסקת לביא בניתוח שוק העבודה בתעשיות היצירתיות, ובראשן קולנוע וטלוויזיה.
במחקריה, ניתחה, בעזרת מושגי הסוציולוגיה של התרבות, את היצירות הטלוויזיוניות כנשאיות של הון תרבותי. בעבודותיה הראתה כיצד מתעצבת המשמעות של "טלוויזיה איכותית" בשדה הטלוויזיה בישראל תוך כדי מאבקים בין סוכנים ויוצרים ויוצרות בשדה. כמו כן הראתה כיצד המושגים של "טלוויזיית מציאות" מצד אחד, ו"טלוויזיה איכותית" מן הצד האחר, הם תוצר של הבנייה חברתית. עבודותיה שילבו ראיונות עומק עם יוצרים, יוצרות ומנהלים. בשוק הטלוויזיה המקומי, יחד עם ניתוח ביקורות טלוויזיה בעיתונות וניתוח מדיניות. בשנים 2021-2022 התעניינה לביא בשאלת האיכות המובנית של סדרות בשירותי סטרימינג כגון נטפליקס בשפות שאינן אנגלית. במחקרים אלו מראה לביא כי ההתקבלות של אותן סדרות לקאנון האמנותי של הטלוויזיה הגלובלית תלוי ברשת קשרים של שכבה מעמדית קוסמופוליטית, אשר מטרתה הראשונית היא רווח.
בשנת 2017 זכתה לביא במענק מחקר מטעם הקרן הלאומית למדע למחקר שנערך בשיתוף עם פרופ' אמל ג'מאל מהחוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב. במחקרם בחנו לביא וג'מאל את חוויית החיים והעבודה של שחקנים ויוצרי קולנוע וטלוויזיה מערביי ישראל. מחקר זה, אשר הניב פרסומים אקדמיים רבים, הדגיש את דרגות החופש השונות שיש למיעוט הערבי בתעשיות היצירתיות בישראל.
בשנת 2021 זכתה לביא במענק מחקר מטעם הקרן הדו-לאומית למדע ארצות הברית-ישראל (BSF) יחד עם פרופ' מהחוג לתקשורת באוניברסיטת טוליין. מחקרן עוסק בהשלכות נגיף קורונה על התעשיות היצירתיות בתל אביב-יפו ובניו אורלינס.
לביא מפתחת את תחום לימודי הצעירים במכללה האקדמית תל אביב-יפו ולאחרונה פרסמה מחקר עם ד"ר עמית קפלן ונוי טל על עמדות בקרב צעירות וצעירים ישראליים לגבי מגדר ומשפחה. המחקר הראה שבני דור ה-Y בישראל הם שמרניים יותר בעמדותיהם מבני דור ה-X. וזאת בניגוד למגמות ברוב העולם המערבי.
חיים אישיים
נשואה לאייל שדה, פסיכולוג קליני בעיסוקו. אם לבן ובת.
מתגוררת בתל אביב.
מבחר ממאמריה
לביא פרסמה יותר מ-20 מאמרים ופרקים בספרים ערוכים. להלן מבחר מהם:
The Shadow Brokers
שם הקבוצה
שמה של הקבוצה לקוח, ככל הנראה, משם דמות מסדרת משחקי המחשב Mass Effect. ההאקר הצרפתי מאט סויץ תיאר את הדמות, בהקשר לקבוצה אמיתית, באופן הבא: "ברוקר הצללים הוא אינדוידואל בראש ארגון בעל ערך שסוחר במידע ומוכר תמיד למשלם המחיר הגבוה ביותר. נראה כי ברוקר הצללים בעל מסוגלות גבוהה בתחומו: כל הסודות אשר נקנים ונמכרים לא מאפשרים ללקוח אחד להשיג יתרון משמעותי על פני האחר וכך הלקוחות נאלצים להמשיך לרכוש מידע על מנת לא לאבד את יתרונם על האחרים וכך הברוקר ממשיך להרוויח".
הדלפה ראשונה: הזמנה למכירה פומבית של כלי הנשק של Equation group.
בעוד תאריך ההדלפה הראשונה אינו ברור לחלוטין, דיווחים משערים כי הארגון ביצע הכנות להדלפה בראשית אוגוסט 2016 ושהפרסום הראשוני התרחש ב-13 באוגוסט 2016 בציוץ מחשבון הטוויטר "@shadowbrokerss" שדיווח שנפתחו דף Pastebin ותקיית GitHub המכילים הוראות לשם השתתפות במכירה פומבית עבור קוד למען פיענוח תוכן מוצפן אשר לכאורה מכיל כלי נשק שנגנבו מ- Equation Group, קבוצת האקרי צמרת שמזוהים עם ה-NSA.
הדלפה שנייה: "הודעה #5- Trick or treat?"
פרסום זה, מה-31 באוקטובר 2016, מכיל רשימה של שרתים שלכאורה נפרצו על ידי Equation Group ומצהיר על החזקת מספר כלי פריצה שמקורם ב- Equation group בידי הקבוצה.
הדלפה שלישית: מבצע בלאק פריידיי/סייבר מאנדיי
הודעה מספר שש כללה באנגלית את המסר הבא:"TheShadowBrokers is trying auction. Peoples no like. TheShadowBrokers is trying crowdfunding. Peoples is no liking. Now TheShadowBrokers is trying direct sales. Be checking out ListOfWarez. If you like, you email TheShadowBrokers with name of Warez you want make purchase. TheShadowBrokers is emailing you back bitcoin address. You make payment. TheShadowBrokers emailing you link + decryption password. If not liking this transaction method, you finding TheShadowBrokers on underground marketplaces and making transaction with escrow. Files as always being signed."הדלפה זו כללה בנוסף למסר גם 60 תיקיות המשמשות כרפרנס לכלים בשימוש של Equation Group. ההדלפה אינה כוללת כלים ביצועיים אלא תצלומי מסך של מבני הקובץ. אם כי ייתכן שהצילומים מזויפים, עובדת העקביות בין ההדלפות הקודמות והבאות והעבודה הרבה הנדרשת על מנת לזייף כזו הדלפה, הובילו חוקרים להניח כי הצילומים אשר שוחררו בפריצה זו הם אותנטיים.
הדלפה רביעית
ב-8 באפריל חשבון באתר בלוגים ששייך לקבוצה, פרסם עדכון חדש. הפרסום כלל קוד לפיצוח קבצים מוצפנים ששוחררו בשנה שעברה. בפרסום הצהירו חברי הקבוצה כי הוא בא בתגובה לתקיפה האמריקאית בסוריה (2017).
פיתונומורפה
פיתונומורפה (שם מדעי: Pythonomorpha) היא קבוצה של קשקשאים בני הקבוצה דמויי קמטן, המכילים את המינים הקרובים לנחשים ובני הקבוצה אופידיה וכן לטאות קדומות כמו המוזאזאוריים והאיגיאלוזוריים.
מינים אלה החלו להתפתח במשך אמצע היורה מלפני 170 מיליון שנה והתפצלו מדמויי קמטן אחרים כמו הקמטניים או לטאות הכוח, להם מאפיינים דומים. הם בעלי לסתות ארוכות בעלות שיניים חדות ומעוקלות הניזונים מבשר חי, בעלי כלוב צלעות רחב ובעלי גפיים מנוונות עד שנעלמו לחלוטין אצל הנחשים או התפתחו לסנפירים אצל המוזאזאורים הימיים.
בני הקבוצה משתנים בגודלם מהנחשיליים שאורכם כמה סנטימטרים עד לנחשי האנקונדה והפיתון שיכולים להגיע לאורך 8 מטרים. בעבר היו מינים גדולים כמו המוזאזאורוס שהגיע לאורך 18 מטרים ומשקל 20 טון והיה טורף-על מאיים גדול על כל יצורי הים סביבו. עם זאת רוב המינים הגדולים נכחדו עם הכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה.
Screaming For Vengeance
האלבום הגיע למקום ה-17 בבריטניה ומקום 17 ב"בילבורד 200 אלבומי פופ" ועשה את ג'ודס פריסט הרבה יותר פופולריים מכשהם היו לאחר ההוצאה לאור של אלבום British Steel. הוא זיכה את ג'ודס פריסט בתקליט זהב באוקטובר 1982 ופלינטום באפריל 1983. האלבום כולל את הלהיטים "You've Got Another Thing Coming" ו"Electric Eye".
לאלבום גרסת רימסטרד שיצאה לאור במאי 2001.
מד כושר
מד כושר הוא שיטה מקובלת לדירוג של שחקני שחמט, המבוססת על מודל סטטיסטי פשוט ויציב ומנוהלת על ידי התאחדות השחמט העולמית (פיד"ה). לפי שיטה זו, לכל שחמטאי פעיל יש דירוג מספרי, המעודכן באופן קבוע לפי הניצחונות וההפסדים שלו במשחקים תחרותיים, באופן הלוקח בחשבון גם את רמתם של היריבים שמולם שיחק: ניצחון נגד שחקן חזק מקנה יותר נקודות מניצחון נגד שחקן חלש ממנו.
ציון מד הכושר אמור לשקף את יכולתו של השחמטאי בדרך של חיזוי התוצאות שלו, ולענות על השאלה כיצד צפוי להסתיים דו-קרב בין שני שחקנים, אף אם מעולם לא שיחקו זה כנגד זה. הסולם הוא לוגריתמי - שחקנים בעלי ציוני מד כושר \ R_1 ו- \ R_2 אמורים (בתוחלת) לחלק ביניהם את הנקודות במשחק ביחס של ל-. לדוגמה, דו-קרב בן 11 משחקים בין שני שחקנים, שהפרש מד הכושר שלהם 400 נקודות, אמור (בתוחלת) להסתיים בתוצאה 10:1, ואילו הפרש של 32 נקודות אמור (שוב, בתוחלת) להסתיים בתוצאה של 6:5.
את השיטה פיתח הפיזיקאי והשחמטאי ארפד אלו (Elo) בשנות ה-50 של המאה ה-20, וב-1970 היא אומצה על ידי פיד"ה, לאחר שינויים והתאמות. מלבד בשחמט, השיטה משמשת לדירוג שחקנים וקבוצות גם בכמה ענפי ספורט אחרים.
היסטוריה ותיאור המודל
הצורך בדירוג השחמטאים הרואים עצמם מועמדים לתואר הוכר מאז שהוחל בקיום תחרויות על הזכות להתמודד בדו-קרב עם אלוף העולם בשחמט. מאז ראשית המאה ה-20, הדירוג נקבע על-פי הישגי השחקנים בתחרויות, בדרך של צבירת ניקוד על ניצחונות. הקביעה כמה נקודות יש להעניק לכל הישג היא שרירותית, וארגוני השחמט השונים השתמשו בשיטות שונות. בפדרציית השחמט של ארצות הברית (USCF) הייתה מקובלת "שיטת Harkness", המבוססת על אותו עיקרון.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 פיתח הפיזיקאי והשחמטאי ארפד אלו, בשיתוף עם ה-USCF, שיטה סטטיסטית עקבית לדירוג השחקנים. העבודה התבססה על רעיונות שהציגו הסטטיסטיקאים ראלף בראדלי ומ. טרי ב-1952.
השיטה מבוססת על ההנחה שלכל שחקן יש "כושר אמיתי", שאינו ידוע ואינו ניתן למדידה ישירה; הכושר האמיתי עשוי להשתנות עם הזמן, אך הוא אינו משתנה במהירות. אם הניצחון במשחק היה נקבע באופן ישיר על ידי הכושר האמיתי של שני היריבים, אפשר היה למדוד את ציוני הכושר האמיתי בקלות. בפועל, מניח המודל של אלו, מגריל השחקן מעין "כושר רגעי" בכל משחק, והשחקן בעל הכושר הרגעי הגבוה יותר - מנצח. הכושר הרגעי תלוי בכושר האמיתי, אך הוא עשוי להיות נמוך או גבוה ממנו. מד הכושר מתעדכן באופן שוטף על-פי הישגי השחמטאי, הנקבעים על-פי ציוני מד הכושר הרגעיים שלו במשחקים השונים. אלו, בתורם, נקבעים על ידי מד הכושר האמיתי, גם אם בזה לא ניתן לצפות באופן ישיר. על ידי עדכון מד הכושר באופן מתאים (כפי שיוסבר בהמשך), אמורים הניצחונות וההפסדים להצטבר באופן כזה שמד הכושר יהיה אומד חסר הטיה של ציון הכושר האמיתי.
כדי לפשט את המודל שלו, אלו אינו מנסה לחזות את הסיכוי לניצחון או לתיקו, אלא מודד רק את הנקודות הנצברות במשחק. מנקודת מבט זו, תיקו נחשב כחצי ניצחון וחצי הפסד, ורק מספר הניצחונות (הכולל מחצית ממספר תוצאות התיקו) קובע.
בעבודתו המקורית, הציע אלו שהכושר הרגעי מתפלג התפלגות נורמלית, שהערך הממוצע שלה שווה לכושר האמיתי, וסטיית התקן מכוילת באופן כזה שהפרש של 200 נקודות יביא לחלוקה צפויה של הנקודות במשחק ביחס של 3:1. ה-USCF אימץ את המודל ב-1960, ובחר את הערך 1500 כציון הממוצע של שחקן רשום במועדון.
אם הכושר הרגעי מתפלג נורמלית, אז ההפרש בין שני ציוני כושר רגעי (של שני שחקנים יריבים) אמור גם הוא להיות בעל התפלגות נורמלית. מדידות שנעשו לאורך זמן, הראו שהנחה זו אינה תואמת את המציאות. מסיבה זו, ובעקבות ניתוח תאורטי, תוקנה ההנחה לכך שהציון הרגעי מתפלג לפי התפלגות הערך הקיצוני (שהיא ההתפלגות של הערך המקסימלי של משתנים מקריים רבים). פירושה של הנחה זו הוא שבדרך-כלל ציון הכושר הרגעי נמוך במעט מציון הכושר האמיתי, אך מפעם לפעם הוא גבוה ממנו במידה משמעותית. מכאן נובע, מתמטית, שההפרש בין הציונים הרגעיים מתפלג לוגיסטית - דבר המקנה לשחקנים חלשים סיכוי גבוה יותר מזה שנותן להם המודל הקודם (משום שהזנבות של ההתפלגות הלוגיסטית דועכים כמו \ e^{-z}, ולא כמו בהתפלגות נורמלית שקצב הדעיכה שלה, \ e^{-z^2}, מהיר בהרבה).
ב-1970 אימץ פיד"ה את השיטה המתוקנת. אלו עצמו כתב על השיטה ואופניה השונים את הספר 'דירוג שחקני שחמט, עבר ועתיד', שפורסם ב-1978.
משמעות הציון
כאמור לעיל, ההפרש בין ציוני הכושר הרגעיים של שני מתחרים, שציון הכושר האמיתי שלהם \ R_1 ו- \ R_2, מתפלג לוגיסטית, סביב ההפרש \ D=R_1-R_2. מן הנוסחאות המתארות את ההתפלגות הלוגיסטית אפשר לחשב שכל נקודה אמורה להיות מחולקת בין שני הצדדים ביחס של.
על-פי ה-USCF, לאמן אמור להיות דירוג של 2200–2400, ואמן בינלאומי, דירוג 2400 ומעלה. הפרש של 200 נקודות פירושו שדו-קרב בן 8 משחקים אמור להסתיים בתוצאה החריגה 6:2. בדרך כלל הפער בין מתמודדים בתחרויות אינו מגיע לרמה כזו.
אתחול
כיום מקובל לאתחל את הדירוג ההתחלתי של שחקן בוגר שאינו מדורג לפי רמת ביצועיו כנגד שחקנים מדורגים אחרים. באיגוד הישראלי לשחמט הדירוג המינימלי הוא 1200, ואחרי ששחקן עוקף את ה-1400 הוא אינו יכול לרדת מתחת לזה.
אופן העדכון
כיוון שהניקוד הצפוי לשחקן A המתמודד נגד שחקן B מנוגד לזה הצפוי לשחקן B המתמודד נגד A (סכום הנקודות הוא 1), אפשר לראות במודל העדכון מעין העברה של נקודות מן המפסיד למנצח בכל משחק.
כדי למשוך שחקנים להשתתפות בתחרויות חזקות (ובניגוד למודל המתמטי הטהור), מוסיפה פיד"ה בונוס למשתתפים בעלי מד כושר נמוך מ-2300, עבור תחרויות שמד הכושר הממוצע שלהן מעל 2250.
סטיית התקן
ארפד אלו הניח שלכל השחקנים אותה סטיית תקן, כלומר, שפיזור הציונים הרגעיים סביב לציון האמיתי, אינו תלוי בשחקן. הנחה זו מפשטת את הניתוח המתמטי ואת החישובים, אך היא אינה הכרחית (משום שכח החישוב הדרוש לעדכון סטיות תקן אישיות נמצא בהישג יד), וגם אינה נכונה (ידוע שיש שחקנים הנוטים יותר להתעלות או לשגות באופן קיצוני ביחס לרמתם הממוצעת, ויש כאלו הנוטים להיות יציבים יותר). עם זאת, שילוב של סטיות תקן שונות במודל יביא לכך ששחקן המפסיד במשחק מול שחקן בעל אותו מד כושר, יאבד נקודות במספר השונה ממספר הנקודות שיריבו יזכה בהן. המומחים חוששים שבמקרה כזה, תתעורר תחושה של חוסר-צדק או אפליה מכוונת, ומעדיפים בשל כך להיצמד למודל הפשוט והפחות מדויק.
ישראלים בצמרת השחמט
בזכות העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 הפכה ישראל למעצמת שחמט, וכיום מתגוררים בה רבי אמנים ידועי שם. נכון למרץ 2018, ארבעה רבי אמנים ישראלים נמצאים בין מאה השחמטאים הטובים בעולם, לפי מד הכושר של פיד"ה. החזק שבהם, בוריס גלפנד, אף התמודד בדו-קרב על אליפות העולם בשחמט 2012.
המדורגים ראשונים בעולם
מד הכושר המרבי שנמדד אי פעם היה של מגנוס קרלסן במרץ 2014, ועמד על 2881. בכך הוא שיפר את שיאו לאחר שבדצמבר 2012 שבר את שיאו הקודם של גארי קספרוב בן 13 השנים.
חואן נגרין
חואן נגרין (ספרדית: Juan Negrín López; 3 בפברואר 1892 - 12 בנובמבר 1956) היה מדינאי ספרדי, פרופסור לפיזיולוגיה במדריד, מראשי ממשלות ספרד.
שנותיו הראשונות
חואן נגרין נולד באיים הקנריים למשפחה עשירה מהמעמד הבינוני. לאחר סיום לימודיו התיכוניים בגיל 16 הוא נסע לגרמניה ללימודים גבוהים, שם למד במספר אוניברסיטאות. את הדוקטורט שלו עשה באוניברסיטת לייפציג ובמרץ 1922 נתמנה לפרופסור לפיזיולוגיה באוניברסיטת מדריד שם הוא ארגן מעבדה לפיזיולוגיה. בשנת 1929 הצטרף למפלגה הסוציאליסטית הספרדית וזוהה עם מחנהו המרכזי של אינדיקיו פרייטו. הוא נבחר לפרלמנט בשנת 1931 כנציג האיים הקנריים ובספטמבר 1936 התמנה לתפקיד שר האוצר בממשלת החזית העממית של פרנסיסקו לרגו קבלרו. בימים הראשונים של מלחמת האזרחים, נהג נגרין לצאת לרחובות מדריד ולפטרל ביחד עם חיילי המיליציות, על מנת למנוע מעשי רצח ללא משפט.
ראש ממשלה
במאי 1937, לאחר התפטרותו של לרגו, מינה הנשיא מנואל אסאניה את נגרין לתפקיד ראש ממשלת ספרד, אף על פי שפרייטו היה בכיר ממנו במפלגה. אסאניה נימק את העדפת נגרין על פני פרייטו, בכך שלנגרין היה אופי רגוע יחסית לזה של פרייטו. נימוק נוסף שהועלה על ידי פרייטו היה שנגרין יסתדר יותר טוב עם הקומוניסטים בממשלתו, דבר שהיה נחוץ לאור התבססות הרפובליקה על נשק וסיוע מברית המועצות.
נגרין סבר שכדי לנצח במלחמת האזרחים בספרד יש להגביר את השליטה של הממשלה המרכזית וברוח דברים אלו הוא הנהיג את ממשלתו. מדיניות זאת תאמה למדיניות בה תמכו הקומוניסטים, אשר נהיו בני ברית קרובים של נגרין, אך הביאה אותו לעימות עם גורמי השמאל בממשלתו, למעט הקומוניסטים, אשר התנגדו למדיניות הריכוזית שלו.
ממשלתו של נגרין כללה תשעה שרים בלבד, לעומת 18 בממשלתו של לרגו. האנרכו-סינדיקלים והשמאל הסוציאליסטי של לרגו קבלרו סירבו לקחת חלק בממשלה וכינו אותה אנטי-מהפכנית. הקומוניסטים זכו לעומת זאת בשליטה רבה. בנוסף לשני שרים מתוך תשעה, איש שלהם, אנטוניו אורטגה, מונה למפקד המשטרה והמשטרה עברה רפורמה מקיפה שהביאה אותה תחת שליטה כמעט מוחלטת של המפלגה הקומוניסטית. הקומוניסטים גם חיזקו את שליטתם בעמדות מפתח בצבא, למרות שפרייטו מונה לשר הביטחון. הקומוניסטים ניצלו את שליטתם במשטרה על מנת להפרע מיריביהם במפלגת ה-POUM אשר הואשמו על ידי הרוסים בטרוצקיזם. מנהיג ה-POUM, אנדראו נין הועלם, ואנשיו הואשמו בבגידה וריגול למען פרנסיסקו פרנקו. למרות שנגרין תמך, עוד לפני הקמת ממשלתו, בהעמדת אנשי ה-POUM במקום והענשת אלו שלא יקבלו את מרות הממשלה, הוא זעם על הדרך בה פעלו הקומוניסטים בניגוד לחוק. אולם מהר מאוד בחר נגרין להשתיק את הפרשה כדי למנוע קרע עם ברית המועצות.
באפריל 1938 פיטר נגרין את פרייטו מתפקיד שר הביטחון בגלל השקפתו של פרייטו שהמלחמה אבודה, בעוד נגרין ביקש לשדר אופטימיות במטרה לזכות לסיוע מצד מדינות אירופה. נגרין הכחיש מכל וכל, במהלך המלחמה ולאחריה, את הטענות שהוא פיטר את פרייטו בגלל לחץ של הקומוניסטים. לאחר פיטורי פרייטו לקח נגרין לעצמו את תפקיד שר הביטחון, בו החזיק עד נפילת הרפובליקה במרץ 1939.
ב-1 במאי 1938, על מנת להרגיע את מדינות המערב, אל מול טענות על כך שהרפובליקה הופכת לקומוניסטית, נגרין הודיע על תוכנית להפרטה ופרסם הבטחה לשמירה על חירויות פוליטיות ודתיות בספרד.
המדיניות הריכוזית של נגרין, שכללה נטילה הדרגתית של סמכויות מהשלטונות המקומיים בקטלוניה וארץ הבסקים, הביאה אותו גם לעימות עם הבדלנים הבסקים והקטלאנים, שנציגיהם פרשו מממשלתו באוגוסט 1938, לאחר צו לצמצום סמכויות השלטונות המקומיים בענייני כספים ומשפט, שהתווסף על צעדים קודמים שנטלו את השליטה בצבא הקטלוני ובמשטרה המקומית. וכך, קרבתו של נגרין לקומוניסטים הביאה אותו בסופו של דבר לעימות עם כל הגורמים הפוליטיים בספרד, למעט הקומוניסטים. על פי הנוהל ברפובליקה השנייה, היה בסמכותו של הנשיא אסאניה לנהל את ענייני הקמת הממשלה החדשה ואף להחליט מי יהיה ראש הממשלה הבא. אולם נגרין והקומוניסטים, שתמכו בהמשך הלחימה, לא היו מוכנים לאפשר לאסאניה, שתמך בסיום הלחימה, לבחוש בעניינים. ב-14–15 באוגוסט 1938 הם הוציאו צו לכל יחידות הצבא להתגונן מפני מזימה של החיילים להניף דגלים לבנים לקראת הלאומנים, והניעו כוחות צבא וטנקים בברצלונה סביב מעונו של הנשיא להבהיר את תמיכתם בנגרין. ב-16 באוגוסט הביא נגרין לאסאניה לחתימה מינויים של שני שרים שהחליפו את השרים הפורשים ואסאניה חתם עליהם.
לאחר שבריטניה הכירה בפרנקו ב-27 בפברואר 1939 התפטר הנשיא אסאניה בטענה שהמלחמה אבודה ואין טעם לשפוך עוד דם. נגרין המשיך לפעול ומינה עוד קומוניסטים לתפקידי מפתח בממשלה. מפחד מהשתלטות קומוניסטית, מפקד הצבא, קסדו, ארגן חונטה נגדית לנגרין והקומוניסטים, אשר השתלטה על מדריד. בעקבות זאת, ב-12 במרץ 1939 נגרין ברח לצרפת עם יועציו הסובייטיים שם עמד בראש ממשלה גולה שהמשיכה בפעילותה עד שנת 1945. נגרין נהג לבקר במקסיקו שתמכה ברפובליקה במלחמת האזרחים וקלטה פליטים מספרד לאחר התבוסה במלחמה. לאחר כניסת הנאצים לצרפת במלחמת העולם השנייה, נמלט נגרין לאנגליה בה שהה עד תום המלחמה. נגרין חזר לפריז לאחר המלחמה שם סיים את חייו.
נגרין שיתף פעולה במידה רבה עם הקומוניסטים. באחד הצעדים מעוררי המחלוקת שלו הוא העביר את יתרות הזהב של ספרד לברית המועצות תמורת אספקת נשק להמשך הלחימה. כשר ביטחון הוא מינה קומוניסטים לתפקידי מפתח בצבא, כולל את מרסלינו פרננדז למפקד הקרבינרו, משמר הגבול הספרדי. מניעיו לשיתוף הפעולה עם הקומוניסטים שנויים במחלוקת. היו שטענו שהוא סייע בכוונה לקומוניסטים להגיע לשליטה גדולה על הממשלה, בעוד אחרים טוענים שהוא שיתף פעולה עם הקומוניסטים רק למען השגת הניצחון במלחמה. גם המידה בה הוא נשלט על ידי הקומוניסטים שנוי במחלוקת. ישנם הטוענים שהוא בעצם היה בובה שלהם, בעוד אחרים טוענים שהוא הצליח לשמר מידה מסוימת של עצמאות.
סמואל קוסטר
סַמוּאֶל קוֹסְטֶר (בהולנדית: Samuel Coster; 1 בספטמבר 1579, אמסטרדם – 1665) היה מחזאי הולנדי.
חייו
קוסטר היה בנם החמישי של אדריאן לנארץ (Adriaen Lennaertz), שמש בכנסייה ונגר, ואלטחן יאנסד (Aeltgen Jansd). בסביבות 1605, הוא היה חבר "De Eglantier" של אמסטרדם. יש להניח שעל מנת להתקבל הוא נעזר בחברים עשירים, אבל אז התקבל לאוניברסיטת ליידן ב-1607. הוא התחיל כסטודנט למדעי הרוח, אך סיים את לימודיו ב-1610 כרופא ברפואה. הוא מונה לרופא בבית החולים בשובו לאמסטרדם.
במשך 10 שנים שיחק קוסטר תפקיד מוביל בחיי הספרות של אמסטרדם, ועשה לעצמו שם בתיאטרון. "טיווס האיכר" (Teeuwis de boer), קומדיה שנראה שנכתבה כבר במהלך שנותיו בליידן, הועלתה ב-1612 על ידי "De Eglantier". בהשראת ההמנון הלאומי, פרש בו קוסטר מוטיבים ודמויות קומיים: גבר חושני נשוי עם זקנה, איכר מול תושב עיר, איש וסטפאליה רברבן שמדבר עם אציל קירח ועורך דין צרפתי ערמומי. ב-1613 הופיע "מחזה מאת טייסקן פנדר סכילדן" (Spel van Tiisken vander Schilden), בתחילה אנונימי אך מאוחר יותר מיוחס לקוסטר על בסיס דמיון סגנוני ליצירות אחרות שלו.
גם הטרגדיה ה'קלאסית' הראשונה בהולנדית נכתבה על ידי קוסטר: "", כנראה שהועלה על ידי ה-"Eglantier" בשנת 1615. אף על פי שבעיקרה היא בסגנון הפסטורלי, זוהי דרמה עקובה מדם, מבוססת על אחד האפיזודות האכזריות ם ביותר במטמורפוזות של אובידיוס: סיפורם של טראוס ו.
בסביבות 1615 החל ה-"De Eglantier" להתפרק, עם לחצים של ישן מול חדש, הולנדי מול זר, שבחים עצמיים מול כישרון ביקורתי. ניסיונותיו של לשקם אותו עלו בתוהו. ההתפרקות הסופית הגיעה ב-1617, כאשר קבוצה קטנה של חברים מוכשרים בראשות קוסטר, הופט ו נפרדו כדי לייסד את. הכוונה הייתה לתרגל לא רק שירה ותיאטרון, אלא גם לארגן הרצאות מחקר מדעיות בהולנדית, בניגוד לאוניברסיטאות ליידן,, וחרונינגן, שהעבירו את שיעוריהן באותה תקופה בלטינית.
בנובמבר 1617 הוצגה דרמה קלאסית חדשה של קוסטר: "איפיגניה". הדרמה הייתה ביקורת מוסווית על מחלוקות הדת של אותה תקופה והדחף הקנאי של המטיפים הקלווניסטים, מה שגרם למטיפים הללו למחות בפני ראש עיריית אמסטרדם ולגרום לו להצהיר (בטעות) שהאקדמיה היא. הפקות מוצלחות של מחזות כמו "ברבנדר ספרדי" (Spaanschen Brabander) של ברדרו ו-"Warenar" של הופט לא יכלו לשנות זאת.
מותו של ברדרו באוגוסט 1618, בשילוב עם אירועים פוליטיים טרגיים באותו חודש ממש והוצאתו להורג של במאי 1619, הגבילו את סיכוייה של האקדמיה.
בשל עבודתו הרפואית, שלקחה חלק ניכר מזמנו, פרסם קוסטר מעט בשנים מאוחרות יותר, מלבד תיקון והדפסה מחדש של יצירותיו הקודמות. הוא נשאר מיודד עם החוגים הספרותיים של אמסטרדם, וכך הושגו לבסוף מטרות האקדמיה בשנים 1632 ו-1637, עם הקמת, שהיה הבסיס לאוניברסיטת אמסטרדם ו, שלוח עם תבליט של קוסטר צמוד לקיר הצפוני שלו.
חשיפה להזנחה והתעללות בגיל הרך בישראל
רשויות הרווחה מגדירות ילדים בסיכון ככאלה הנמצאים במצבים אשר עלולים לפגוע ביכולתם להסתגל לבית ספר, לחברה ולמשפחה. הגדרה מפורטת יותר ניתן למצוא בדו"ח שמיד, המתבסס על עשרים סעיפים מתוך האמנה הבינלאומית לזכויות הילד, ועל הגדרות מקובלות בספרות המקצועית ובקרב קובעי המדיניות בישראל: "ילדים ובני נוער במצוקה חיים במצבים המסכנים אותם במשפחתם ובסביבתם, וכתוצאה ממצבים אלה נפגעה יכולתם לממש את זכויותיהם על פי האמנה לזכויות הילד בתחומים אלה: קיום פיזי, השתייכות למשפחה, למידה ורכישת מיומנויות, רווחה ובריאות רגשית, השתייכות והשתתפות חברתית, הגנה מפני אחרים ומפני התנהגויות מסכנות שלהם עצמם".
מצבי סיכון
מצבי הסיכון נובעים מבעיות כלכליות, מחלה או מוות של אחד מההורים שעלולים לגרום באופן מידי לעוני, בעיות בלימודים, שונות חברתית וקשיים בתפקוד. המאפיינים העיקריים של ילדים בסיכון בישראל הם משפחות גדולות או חד הוריות והשתייכות למעמד סוציואקונומי נמוך. בעוד שהתעללות פיזית או מינית מופיעים בצורה של אירועים ספציפיים, ההתעללות הנפשית וההזנחה קשורים יותר לדפוס של אינטראקציה בין האחראי על הילד לבין הילד. לעיתים קרובות, מופיעים כמה סוגי התעללות במקביל. במקרים רבים, המבוגר האחראי והילד/ים גרים בסביבה שגם מבחינה חברתית ופיזית היא נמוכה מהמצב האופטימלי. קיימות שתי קבוצות של ילדים שגדלים בסביבה מזיקה אך אינם מוכרים בדרך כלל כסובלים מהזנחה והתעללות.
קבוצה אחת היא של הילדים שגדלים בסביבה שבה הם עדים לאלימות, גם אם אינה מופנית כלפיהם ישירות, ולכן ייתכן שלא ייחשבו כקורבנות. הקבוצה השנייה היא קבוצת הילדים אשר עדיין לא נולדו, העוברים הגדלים בסביבה שמאופיינת ב"טיפול לא ראוי" או אפילו "התעללות בעובר" על ידי נשים בהריון שבהתנהגותן עלולות לגרום נזק לעובר. הנזק בעקבות הזנחה והתעללות איננו רק בתחום הנפשי ובסבל האנושי שילדים אלה עוברים, אלא גם בתחום הפעילות המוחית.
חוק פעוטות בסיכון
לפי חוק פעוטות בסיכון (הזכות למעון יום), תש"ס-2000, פעוט בסיכון הוא פעוט הנמצא במצב שיש בו חשש ממשי להתפתחותו התקינה, שהוועדה קבעה לגביו כי הוא נמצא במצב סיכון ועקב כך הוא צריך לשהות במעון יום, כדי למנוע את הוצאתו מביתו. מצב סיכון לעניין זה, הוא אחד מאלה: לפי דעתו של עובד סוציאלי ועל סמך חוות דעת רפואית הפעוט מוכה, או שצרכיו ההתפתחותיים אינם נענים עקב הזנחה מתמשכת; אחד מהורי הפעוט אינו מתפקד כראוי מחמת אלימות במשפחה, הפרעה נפשית, מחלת נפש, אלכוהוליזם, התמכרות לסמים, פיגור, נכות קשה, זנות, עבריינות או מחלה כרונית של אחד מבני המשפחה; הפעוט מעוכב התפתחות, על סמך אישור רופא ילדים בעל ניסיון בתחום התפתחות הילד או פסיכולוג התפתחותי וקיימות נסיבות משפחתיות שבשלהן יש חשש ממשי להתפתחותו התקינה של הפעוט.
התעללות
התעללות פיזית היא פגיעה חמורה או מתמשכת בילד, מכוונת ולא תאונתית, באמצעות הפעלת כוח פיזי, מכשיר או כלי, הגורמים לחבלות שונות אצל הילד. באמצעות המודל האקולוגי שלBronfenbrenner ניתן להסביר כיצד מתרחשת תופעת ההתעללות בילדים. הכוונה למודל שלוקח בחשבון משתנים שונים: סוציולוגיים, דמוגרפיים, תרבותיים וכן משתני הורות, בנוסף למשתנים ברמת הפרט. להלן הגורמים העלולים להחיש את תופעת ההתעללות: גורמים ברמת הפרט- גורמים שמקורם בקשיים התפתחותיים של ההורה מהעבר העשויים להכתיב נטייה להתעללות, היסטוריה של קורבנות וכדומה ; גורמים משפחתיים- גורמים הקשורים בדינמיקה הייחודית של המשפחה, כמו למשל, תפקוד משפחתי לקוי, יחסים זוגיים מעורערים, או תהליך בו אחד הילדים הופך לשעיר לעזאזל וכדומה ; גורמים ברמת הקהילה - מצבים בהם המשפחה מבודדת חברתית, כאשר אין בנמצא גורמי תמיכה פורמליים ובלתי פורמליים, מצבים של אבטלה, צפיפות דיור, חשיפה ללחצים קשים מסוגים שונים וכדומה ; גורמים תרבותיים - מתייחסים לנורמות השכיחות באותה חברה בהקשר של גידול ילדים, לעמדות המקובלות ביחס לפגיעה בילדים, לסנקציות שהחברה נוקטת נגד המתעללים וכדומה.
הזנחה
ההזנחה עלולה לגרום לנזקים פיזיים ונפשיים, אשר עשויים להשפיע על הילד בבגרותו. ברמה הפיזית, עשויים ילדים הסובלים מהזנחה להגיע למצב של היעדר שגשוג, המתבטא בחוסר יכולת להגיע לגובה ומשקל תואמים גיל. ברמה קיצונית, עשוי מצב זה להביא לפגיעה התפתחותית ואף למוות. מבחינה נפשית, נוטים תינוקות הסובלים מהזנחה להתקשות ביצירת התקשרות למבוגרים. בהמשך, ייטו פעוטות אלו להיעדר יצירתיות ולהפגנת קשיים בהתמודדות ובשליטה על כעס ותסכול. בגילאים מאוחרים יותר, מביאה ההזנחה לתחושות אשמה, דימוי עצמי נמוך, פסיביות וקושי ביצירת קשרים חברתיים וחוסר מוטיבציה ללמידה. כמו כן, מקושרת ההזנחה להתנהגויות עברייניות, הפרעות התנהגות, התמכרויות וניסיונות אובדניים.
למעלה מ-60% ממקרי ההתעללות בילדים כוללים הזנחה. הזנחה היא מחדל או פעולה מתמשכת של מניעה מהילד את צרכיו, כגון: הזנה, טיפול רפואי, טיפול מונע, חינוך וגירויים סביבתיים. ההזנחה היא הצורה הנפוצה ביותר של פגיעה בילדים. ההזנחה הרסנית להתפתחות הילד במידה שווה להתעללות פיזית ולעיתים אף הרסנית יותר. למרות זאת, היא קרובה פחות למודעות הציבור ופחות מאמצים נעשים לאיתורה. קיימים כמה סוגים של הזנחה: הזנחה פיזית- אי דאגה לצרכיו הפיזיים הבסיסיים של הילד, כמו אוכל, ביגוד וניקיון או היעדר התייחסות למפגעי בטיחות בבית המגורים העלולים לסכן את הילד ; הפקרה והיעדר פיקוח- עזיבת ילד בלי לדאוג לפיקוח או לטיפול מתאימים, עלול להגיע עד כדי נטישת ילד במקום ציבורי או במקום אחר ; הזנחה רפואית- מתקיים כשהילד זקוק לטיפול רפואי, לרבות טיפול פסיכיאטרי או דנטלי, וההורה, או שאינו דואג שהילד יגיע אל איש המקצוע או אינו דואג לקיים טיפול שכבר הוצע. אי דאגה לקבלת חיסונים, לבדיקה או לאשפוז, חוסר התייחסות הולמת לבעיות רפואיות ולאמצעים רפואיים ; הזנחה רגשית- חוסר התייחסות לצרכיו הרגשיים של הילד: היעדר חום, היעדר תמיכה, אין התייחסות חיובית והבעת אמון בכוחות הילד.
השלכות ההזנחה וההתעללות
תינוקות החווים הזנחה או התעללות מתקשים ביצירת קשר בטוח עם ההורה או עם כל מי שמטפל בהם. זאת מפני שקשר עם הדמות המשמעותית לילד, ההורה, מאופיין בעוינות, בדחייה, באי התייחסות או בחוסר עקביות. לפי הגישה הפסיכואנליטית לעבודה הטיפולית עם ילדים הנמצאים בסיכון חריף של התעללות או הזנחה, ניתן להבין טוב יותר את משמעותה של הפגיעה הנובעת מהזנחה או מניצול של ילדים, אם מביאים בחשבון לא רק את הפגיעה, כפי שהיא נתפסת מבחוץ, על ידי הערכתם של הגורמים הפוגעים בהתנהגות ההורים או דמויות אחרות, אלא נותנים משקל חשוב לחוויה הסובייקטיבית של הילד בקשר לעצמו ולמה שקורה לו. תוצאותיה של גדילה בתנאי סיכון נוגעות למבנה של מערכת ההתמודדות של הילד עם העולם, ועם האנשים שאיתם הוא בא במגע. הילד הפגוע מפתח מנגנוני התגוננות מפני כאב נפשי בלתי נסבל. אך אמצעי ההתגוננות הללו מעוותים את המציאות הנפשית שלו ואת היחסים שלו עם העולם. על כן, יכולתו של ילד שנפגע להיעזר על ידי שינוי התנאים החיצוניים אינה מובטחת, ויש צורך לאפשר לו להשתחרר ממערכי ההתגוננות שעלולים לחסום אותו למגע עם דמויות מיטיבות.
השלכות בטווח הארוך - התפתחות הפרעות פסיכופתולוגיות
עם נפילת הדיקטטורה הרומנית בשנת 1989, נמצא כי כ-170,000 ילדים גדלים בבתי יתומים ומוסדות ברומניה. מחקרים ארוכי טווח אשר התמקדו בהתפתחותם של ילדים בבתי היתומים האלו, אשר סבלו מהזנחה מתמשכת של צורכיהם הקוגניטיביים והרגשיים, מצאו כי השלכותיה של הזנחה מתמשכת הן קשות ומקיפות וכוללות בין היתר קשיי שליטה וויסות עצמיים, נסיגה חברתית, דימוי עצמי נמוך, טיקים, התקפי זעם, גנבות, התנהגויות של פגיעה עצמית, יכולות אינטלקטואליות נמוכות ופגיעה ביכולות התפקודיות. במסגרת הפרויקט, הם בחרו 136 ילדים בגילאי חצי שנה עד שלוש שנים, אשר גדלו בבתי יתומים מינקותם. חצי מהם נשלחו למשפחות אומנה וחצי מהם נשארו בבתי היתומים בהם גדלו, כאשר החוקרים חזרו להעריך את מצבם והתפתחותם לאורך השנים. כמו כן, הם השוו את הממצאים שנאספו לממצאים שנאספו מילדים שמעולם לא גדלו במוסד. ממצאי המחקר הצביעו על השלכותיה החמורות של השהות במוסדות. הילדים שגדלו במוסדות סבלו מעיכובים בתפקוד הקוגניטיבי, המוטורי והשפתי, מקשיים חברתיים-רגשיים ומאחוז גבוה יותר של הפרעות פסיכיאטריות. כמו כן, נמצא כי דפוס הפעילות המוחית שלהם היה שונה מדפוס הפעילות המוחית של ילדים שלא גדלו במוסדות. הילדים שהועברו למשפחות אומנה, לעומת זאת, הראו שיפור במדדי אינטליגנציה, שפה ותפקוד חברתי רגשי. הם הצליחו לבסס התקשרות בטוחה עם מטפליהם והשתפרו משמעותית ביכולת הביטוי הרגשי שלהם. למרות זאת תפקודם של ילדי האומנה עדיין היה טוב פחות משל הילדים שלא גדלו במוסדות.
השפעת התעללות והזנחה של קטינים על התפתחות המוח
במטרה לחקור את הקשר בין התעללות בגיל צעיר לבין פגיעה בתפקוד המערכת הלימבית, הכין טייכר (Teicher) בשנת 1984 שאלון המעריך את תדירות התופעות הקשורות באפילפסיה של האונה הרקתית (TLE) אצל מטופלים. בשנת 1993 דיווחו טייכר (Teicher) ועמיתיו על תוצאות מ-253 שאלונים שענו עליהם מבוגרים שביקרו במרפאת חוץ לבריאות הנפש לשם הערכה פסיכיאטרית. קצת יותר ממחציתם דיווחו על התעללות פיזית, מינית או שתיהן גם יחד כשהיו ילדים. בקרב מטופלים שסבלו מהתעללות פיזית (אך לא מינית), היה מדד התדירות, שנקבע ע"פ השאלונים, גבוה ב-38% לעומת מטופלים שלא דיווחו על כל התעללות, וגבוה ב-49% בקרב מטופלים שסבלו מהתעללות מינית (אך לא פיזית אחרת). להתעללות לפני גיל 18 הייתה השפעה עמוקה יותר מאשר להתעללות בגיל מאוחר יותר, וכמו כן, ההשפעה על שני המינים הייתה דומה.
במחקר נוסף שנערך בשנת 1994, ניסה צוות המחקר של טייכר (Teicher) לברר אם התעללות פיזית, מינית או פסיכולוגית בגיל הילדות קשורה לחריגות הפעילות החשמלית של המוח כפי שהן נרשמות באלקטרו-אנצפלוגרמות (EEG). זהו אמצעי המספק מדד ישיר יותר לגירוי של המערכת הלימבית, מאשר השאלון שנבנה בשנת 1984. לשם כך, סקרו החוקרים 115 תיקים עוקבים של מטופלים שנכנסו לטיפול בבית חולים פסיכיאטרי לילדים ונוער. הממצאים הראו חריגות בעלות מובהקות קלינית בפעילות גלי המוח אצל 54% מהמטופלים שהייתה בעברם טראומה מוקדמת, לעומת 27% בלבד אצל מטופלים שלא עברו התעללות. כמו כן, אצל מטופלים שבעברם תועדו התעללויות פיזיות ומיניות חמורות, נמצאו חריגות ב-72% מרישומי האא"ג. אי-הסדירות בפעילות המוח הופיעה באונה המצחית ובאונה הרקתית של המוח, ובמפתיע, רק בחציו השמאלי של המוח, ולא בשני הצדדים, כפי שהיה אפשר לצפות. ממצאים אלו עלו בקנה אחד עם מחקר שנערך באמצעות אא"ג בשנת 1978 בקרב מבוגרים שהיו קורבנות לגילויי עריות.
מחקר נוסף, שבו נערכה השוואה בין סריקות MRI של 17 מבוגרים שעברו התעללות פיזית ומינית בילדותם, ושכולם סבלו מהפרעת דחק פוסט טראומטית, לבין 17 נבדקים בריאים, שהותאמו להם מבחינת הגיל, המין, הגזע, היד הדומיננטית, שנות ההשכלה והרגלי שתיית האלכוהול, הראה כי ההיפוקמפוס השמאלי של המטופלים שעברו התעללות וסבלו מ-PTSD היה קטן ב-12% בממוצע מההיפוקמפוס של נבדקי הבקרה הבריאים, ואילו גודל ההיפוקמפוס הימני היה נורמלי. בהתחשב בתפקיד החשוב של ההיפוקמפוס בתפקודי זיכרון, אין זה מפתיע שמטופלים אלו קיבלו גם ציון נמוך יותר במבדקי זיכרון מילולי מכפי שקיבלו המטופלים בקבוצה שלא עברו התעללות. מתח מעצב את המוח וגורם לו להתנהגויות אנטי חברתיות אחדות, אך עם זאת, מותאמות לסביבה. המתח המתלווה לטראומה פיזית, רגשית, או מינית, עלול לחולל גלים של שינויים הורמונליים שיחווטו לצמיתות את מוחו של הילד להתמודד עם עולם מרושע. שרשרת המאורעות הללו מעבירה את האלימות וההתעללות מדור לדור ואף מחברה לחברה.
תוכניות בישראל
מגוון ההתערבויות לובשות צורות שונות. הן כוללות התערבויות קהילתיות המכוונות להורים או להורים-ילדים במשותף, תוכניות הכשרה להורות בצורות שונות, תוכניות ביקורי בית, יוזמות התערבות באמצעות מערכות חינוך, תוכניות המכוונות להתערבויות על בסיס רווחתי ותוכניות המבוססות על טיפולים פסיכולוגיים. במחצית השנייה של העשור השני של המאה ה-21, הולך וגדל חלקן של התוכניות המציבות את הילד במרכז ההתערבות וכן תוכניות אינטר-דיסיפלינריות המשלבות את כל סוגי התוכניות באמצעות תפירת חבילת התערבויות מותאמת למשפחה. התוכניות שיוצגו מסכמות את ההתערבויות אשר זכו בספרות המחקרית להגדרה "מבטיחות" בהקשר ליכולתן לסייע למשפחות החיות בהזנחה ; תוכניות לביקורי בית- מחקרים רבים מראים כי ביקורי בית יכולים לשמש ככלי יעיל במניעת התעללות והזנחה של ילדים בעיקר בגיל הרך. במסגרת ביקורי הבית ניתן לדעת מה היה המצב ההתחלתי ומה השינוי שהתרחש אחריו, אולם האינטראקציה עצמה אינה נחקרת. שלוש התערבויות אשר נתפסו במחקר כיעילות כללו ביקורי בית במסגרת 'התחלה מוקדמת', שותפות 'אחות-משפחה' ו'אם בקהילה'.
התוכנית מכוונת לצמצם את היקף מצבי הסיכון בקרב ילדים ובני נוער בשבעה תחומי חיים הנכללים בהגדרה הבין-משרדית שאימצה הממשלה: בריאות פיזית והתפתחות, השתייכות למשפחה, למידה ורכישת מיומנויות, בריאות ורווחה נפשית, השתייכות והשתתפות חברתית והגנה מפני מצבים מסכנים (מצד הילדים עצמם ומצד אחרים). אחד מן העקרונות המנחים את התוכנית הוא קבלת החלטות על בסיס "התבוננות בילדים". לפי עיקרון זה, כל הרשויות המשתתפות בתוכנית מחויבות לבצע מיפוי של כלל הילדים בסיכון בתחומן, באמצעות הגדרה אחידה של ילדים ונוער בסיכון שהוסכמה על כל השותפים לתוכנית, וזאת על מנת לכוון את המענים שמקימות הרשויות באמצעות משאבי התוכנית לצורכי הילדים. המיפוי מתבצע באמצעות כלל אנשי המקצוע ביישוב המעורבים בטיפול ובילדים ובנוער בסיכון: בשירותים הייחודיים (כגון שירותי רווחה, קידום נוער וביקור סדיר) ובשירותים לכלל הילדים (כגון טיפת חלב, בתי ספר וגנים המקבלים הדרגה ממנהלי התוכנית ביישובים). המיפוי מספק לרשות תמונה כוללת של כלל הילדים ובני הנוער בתחומה ומאפשר תכנון כולל של שירותים. לאחר בחירת המענים, מחויבות הרשויות לערוך מעקב אחר כל אחד ואחד מהילדים המטופלים באמצעות מערכת מידע ייחודית- תמ"י (תשתית המידע היישובית), המספקת מידע על התקדמותו של כל ילד.
סייברכונדריה
סייברכונדריה היא מונח שמתאר את התנהגותם של אנשים המשתמשים באינטרנט כדי לאסוף מידע בריאותי או רפואי בשביל עצמם, או אנשים להם הם דואגים. איש המזוהה עם התנהגות סייברכונדרית נקרא סייברכונדר. סייברכונדריה היא הלחם בסיסים של סייבר- והיפוכונדריה.
חשיפה להזנחה והתעללות בגיל הרך בישראל
תוכניות בישראל
בשנת 2016, בעקבות המלצות משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים לכינון מדיניות 'הבית הקבוע לכל ילד' הפעילו המחלקות לשירותים חברתיים תוכנית פיילוט בשם 'משפחה מיטיבה קבועה' המיועדת למשפחות עם ילדים בגיל הרך (6-0), החשופים למצבי סיכון ונמצאים בסידורים חוץ ביתיים או שנשקל עבורם סידור חוץ ביתי. התוכנית מוגבלת לשנתיים שבהם עוברות המשפחות הביולוגיות של הילדים תהליכי שיקום אינטנסיביים. במהלך השנתיים מתנהל תכנון מקביל להחלטה אם הילד יישאר בבית הוריו הביולוגיים או יאומץ בתום תהליך השיקום.
תוכניות בעולם
תוכנית ביקורי בית-'אם בקהילה' זוכה להצלחה ומראה שיעורי אפקטיביות גבוהים, ועד כה הופעלה רק באירלנד. מטרת התוכנית היא לשפר כישורי הורות בקרב נשים בהריון ראשון המתגוררות באזורים ממעמד סוציו-אקונומי נמוך. ביקורי הבית נערכים על ידי נשים מהקהילה המתנדבות להגיע לביקור אחת לחודש למשך שעה לפחות, לתקופה של שנים-עשר חודשים. מחקר שבוצע בשנת 1989 עם קבוצת ביקורת, הראה הבדלים ניכרים במדדי ההזנחה בין ילדים בני שנה ממשפחות שהשתתפו בתוכנית לבין מקביליהם. הקבוצה שהשתתפה בתוכנית הראתה מדדים טובים יותר בקטגוריות שבחנו תחושת מסוגלות הורית, תזונת האם והילד, גירויים התפתחותיים של הילד, שביעות רצון, רווחה נפשית של האם והקפדה על חיסוני הפעוט. מחקר המשך על אותה אוכלוסייה שבוצע כאשר הילדים היו בני שמונה, הראה הבדלים משמעותיים בין הילדים בשתי הקבוצות. הילדים בקבוצה שהשתתפה בתוכנית חיו במשפחות בעלות תחושת מסוגלות גדולה יותר, ההורים והילדים דיווחו על מעורבות גדולה יותר בחיי הילדים, יכולת גבוהה יותר לפתור קונפליקטים, ואלימות נמוכה יותר כלפי הילדים, ואילו הילדים עצמם נטו יותר לבקר בספריות וזכו להזנה טובה יותר מאשר אלו בקבוצת הביקורת.
סייברכונדריה
תיאור התופעה
הסייברכונדריה מאופיינת בצריכה אינטנסיבית של תכנים אשר באה על חשבון פעילויות חשובות אחרות ואפילו תפקוד הכרחי והתגברות החרדה בעקבות החשיפה אליהם. קשה להבחין האם קריאת המידע היא זו שהחלה את החרדה או שהייתה חרדה מקדימה אשר הקריאה הגבירה אותה, אך בעת האבחון והמשגת הסייברכונדריה ברור כי קיים מעגל שמחזק את עצמו: קיימת חרדה אשר מובילה את המטופל לחפש מידע באינטרנט ומידע זה מגביר את החרדה וכן הלאה.
חשיפה להזנחה והתעללות בגיל הרך בישראל
תוכניות בעולם
מחקר שנערך בגרמניה בשנת 2015 מציג את התוכנית הנקראת "Early prevention" והוא מתבסס על ההנחה שצריך להפעיל אסטרטגיות מניעה, שמטרתן תיאום ושיפור שיתופי פעולה בין אנשי מקצוע שונים לצורך חיזוק כישורים חינוכיים של הורים. ההתערבות מתחילה עוד בתקופה שלפני הלידה וממשיכה בשלוש השנים הראשונות אחריה, והיא קריטית למשפחות בסיכון. בנוסף, התוכנית כוללת אסטרטגיות שיפור רגישות הורית ומלמדת הורים איך לספק לילדיהם טיפול ותמיכה מתאימים. חוסר מודעות וחוסר יכולת להבין את הצרכים בגיל הרך עלולים להוביל להתנהגויות תוקפניות של ההורים ולסכן את הילדים. בעקבות ההבנות האלו פותחה תוכנית התערבות קצרת טווח המיועדת למשפחות בסיכון - the Ulm Model, שמתמקדת בשינוי התנהגות על ידי שיפור רגישות אימהית. מטרתה של התוכנית היה שילוב תוצאות אמפיריות של פסיכולוגיה התפתחותית בגיל הרך ותאוריית ההתקשרות עם המושג של התנהגות ויסות עצמי (the concept of self-regulatory behavior). במהלך התוכנית שכוללת 7 ביקורי בית במהלך 3 חודשים (ביקור ב-10 ימים), הוקלטו אינטראקציות שגרתיות בין האם לתינוק, והיועץ (המדריך) מראה לאם את הקטעים הקצרים שמראים רגישות של האם לצרכיו התינוק או חוסר רגישותה לאותות התינוק. מטרת ההקלטות והדיון על נושאי ההתפתחות השונים בעקבותיהם, היא לעזור לאם להבין את צרכיו של התינוק ולהגיב אליו בהתאם. The Ulm Model יכולה להשתלב בתוך השירותים המוצעים על ידי מרכז הרווחה. במחקר הנוכחי התוכנית שימשה כתוכנית התערבות מוקדמת בשם “A Good Start to Life".
סייברכונדריה
מניעה וטיפול
לטפל או למנוע את הסייברכונדריה יש לנקוט בשתי גישות מרכזיות. הראשונה מערכתית, לפיה יש לנסות ולשנות את אופן הצגת התוצאות במנועי החיפוש כאשר מדובר בנושאי הבריאות. הכוונה היא שיעלו אתרים בהם המידע אמין ומבוסס ושבראש התוצאות יעלה מידע המתאר את ההסבר הסביר והמרגיע ולא החריג והמסוכן שמושך יותר צפיות ולכן מדורג כיום גבוה. בנוסף, יש לדאוג כי לקהל המחפש מידע בריאותי יהיו מאמרים אמינים, מקצועיים ועדכניים הכתובים בשפה הברורה לכל אדם ויענו על הצרכים האינפורמטיביים והפסיכולוגים של המטופלים. הגישה השנייה, היא טיפולית פרטנית בה יש לראות את התנהגות הסייברכונדריה כחלק מחרדת הבריאות.