cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משה פרידמן
פעילות ציבורית
כמו שאר האדמו"רים מחסידות רוז'ין התנגד גם הוא להפרדת הקהילה החרדית בווינה מהקהילה הכללית כפי שעשו יהודי הונגריה. במכתב לאחד השואלים כתב:
רבי משה פרידמן נמנה עם אלו ממנהיגי היהדות החרדית שתבעו יחס חיובי ופעולות מעשיות למען יישוב ארץ ישראל. על דעתו ביחס לתוכנית החלוקה, שאלה שנידונה בכנסייה הגדולה השלישית שנערכה במרינבד, אין ידיעה ברורה, כיוון שלא נשא נאום פומבי בעניין זה. בפגישה שערך איתו אחד מאנשי פועלי אגודת ישראל באותה כנסייה והועלתה על הכתב הוא מצוטט כמי ש"תמך במדינה היהודית בהתלהבות רבה ובאהבה גדולה לארץ הקודש אפילו עד כדי חלוקה..."
תקופת השואה
בתחילת השואה שהה האדמו"ר בקרקוב וב-1940 עבר לגטו טרנוב, שם התגורר עם בני משפחת חסידו המובהק, רבי ישראל מרקוס (בנו של אהרן מרקוס, חוקר החסידות), שדאגו לו עד ימיו האחרונים. גם בגטו המשיך להנהיג את עדתו ולענות לשאלות קשות ומסובכות שנשאלו שחלקן אף היו קשורות בחיים ומוות. ידוע על מאמצים רבים שנעשו כדי לחלצו מתחת ידי הנאצים. באחת האקציות הגדולות בטרנוב, הוא נלקח יחד עם עוד 7,000 יהודים ברכבת לאושוויץ ושם כנראה נרצח ג' באלול תש"ג 1943.
קיימת עדות על דברים שהשמיע רבי משה פרידמן בהגיעו לאושוויץ על נצחיות ישראל ועל הנקמה העתידה לבוא, כפי שתיעד איש הזונדר קומנדו באושוויץ, הדיין הרב לייב לנגפוס ביומנו:
כתביו שכללו תשובות ודברי תורה רבים שאמר בעת עריכת שולחנו נשלחו ללונדון, אולם נשרפו שם בעת אחת ההפגזות. מעט מפסקיו ודברי תורתו ששרדו יצאו לאור בשו"ת "דעת משה" שהודפס בירושלים בשנת תשמ"ד. על שמו כולל "דעת משה" בירושלים השייך לחסידות סדיגורא ובית הכנסת "היכל משה" של חסידות בויאן בביתר עילית.
טקטיקת חיל פרשים
חיל הפרשים הוא חיל שבו משרתים חיילים הרכובים על גבי סוסים ולעיתים רחוקות יותר על גבי גמלים, פרדות או בהמות משא אחרות. חיילים אלו מכונים פרשים. בעבר היה חיל הפרשים החיל המרכזי שהוציא לפועל את יסוד התנועה. הטקטיקה של חיל הפרשים החלה להתפתח עם היווצרות החיל במאה ה-8 לפנה"ס. הטקטיקה ידעה שינויים שנכפו עליה עם ההתפתחות הטכנולוגית, בעיקר שיפור השריון, המצאת ציוד רכיבה מתקדם דוגמת הארכוף והאוכף והמצאת אבק השרפה ששינו את הטקטיקה מיסודה. הופעתם של מכונת הירייה וחיל השריון סימנו את סוף עידן הפרשים ותפקידי ההבקעה שלהם עברו לידי הטנקים.
בצבאות שונים ותקופות שונות השתנה אחוז הפרשים מכלל הצבא. כך הצבא המונגולי בימי הביניים והצבא הסקיתי בעת העתיקה היו מורכבים בעיקר מפרשים בעוד שהצבא הרומי והצבא היווני בתקופת יוון הקלאסית היו מורכבים בעיקר מחיל רגלים. להרכב הצבא הייתה השפעה ניכרת על הטקטיקה. בעוד בצבאות שעיקר כוחם היה בחיל רגלים לפרשים נותר תפקיד מסייע בלבד והם נוצלו בעיקר לאבטחת אגפים, רדיפה ומשימות משניות, הרי שבצבאות שבהם הפרשים היו החיל הדומיננטי הם היו מוציאים מהכוח אל הפועל את התוכנית הקרבית. הסיבות להבדל זה נעוצות בגישה השונה לחיל זה והטיפוח שזכה לו מידי הקצינים הבכירים. בצבאות מעורבים כמו צבאות התקופה הפיאודלית, לפרשים היו בדרך כלל תפקידים חשובים, אם כי זה היה תלוי בגורמים נוספים כמו תנאי הקרקע.
פרשים נגד חיל רגלים
בלוחמה נגד חיל הרגלים יישמו הפרשים את יתרונותיהם העיקריים - הניידות הגבוהה שהעניקו להם הסוסים שבעזרתה יכלו להתקיף חלק אחד מהמערך היריב בעוד החלק האחר נותר הרחק בצד השני של שדה הקרב. יתרון נוסף שנובע מניידות הוא התנופה - כשהחיילים מתקיפים בריצה או בדהירה על הסוס, מהירות התקדמותם מחזקת את עוצמת הפגיעה הראשונית ביריב וכתוצאה מכך גדלים הסיכויים לפצוע או אף להרוג את האויב כבר במכה הראשונה. יתרון חשוב נוסף הוא הגובה - מרום מושבו על גבי הסוס יכול הפרש להניף את החרב בעוצמה רבה בהרבה מזו שמסוגל לה החייל הרגלי.
הרגלים מצידם פיתחו טקטיקות שנועדו לבטל את יתרונות הפרש - נגד התנופה חומשו הרגלים בנשקי מוט ארוכים, הציבו כלונסאות מחודדים לפניהם והגדילו את העומק של המערך. כך על אף שהיו מצליחים לדרוס כמה שורות ראשונות, היה עומק המערך הרגלי גורם לפרשים לאבד מתנופתם.
אחד המערכים העיקריים נגד הפרשים בעת העתיקה הוא הפלנקס שהתפתח בעת החדשה לריבוע. כשהפרשים היו ניצבים לפני מערכים מוצקים כאלה הסגורים מכל עבר ביער של חניתות וכידונים מזדקרים, הם היו מתקיפים בדרך כלל את אגפי המערך או במקרה של ריבוע את פינותיו במטרה למוטטו. עמים מסוימים היו מקריבים חלק מהפרשים שהיו מתאבדים עם סוסיהם על כידוני החיילים במטרה להפיל את חיילי החי"ר מרגליהם ולפנות בדרך זו את הדרך לחבריהם.
פרשים נגד פרשים
פרשים שנאלצו להילחם בפרשים אחרים היו צריכים לנצל את היתרונות שעמדו לרשותם בצורה טובה יותר - היות ששני הצדדים היו רכובים ומידת ניידותם הייתה דומה, הצד שתזמון ההתקפה שלו היה טוב יותר היה זוכה ביתרון. רגע מתאים להתקפה כזאת הוא למשל פיזור של פרשי האויב או שיבוש שורותיהם כתוצאה מירי או שיבוש שורות שמתרחש כתוצאה מהסתערות. גם במקרים אלו הפרשים הכבדים נטו להתנגש בעוצמה במערך היריב ואילו הפרשים הקלים היו חגים סביבו ומנסים לחסל את היריב בעזרת כלי הטלה.
כשהפרשים הקלים היו ניצבים נגד הפרשים הכבדים, הם ניסו פעמים רבות לפגוע בסוס כי הרוכב היה מוגן בשריון עבה. טקטיקה זו לא הייתה מקובלת תמיד כי חלק מהפרשים, דוגמת האבירים, חשבו שהפגיעה בסוס היא לא "הוגנת".
יש לציין שהטקטיקה ששימשה בקרבות פרשים כנגד פרשים, לא תמיד נקבעה על פי שיקולים תכליתיים גרידא, אלא התבססה לעיתים גם על מסורות עתיקות וחוקי כבוד שהיו נפוצים בקרב מעמד הלוחמים.
לדוגמה: האבירים האירופאים האמינו שמידות הכבוד והאומץ מחייבות אותם לדהור זה אל עבר זה ולא לברוח מהמכה, אלא להפך: על האביר לעמוד באומץ מול מכת הרומח והלוחם הטוב יותר הוא זה שמצליח להפיל את יריבו מסוסו. קוד כבוד זה העצים את הנטייה הטבעית של הפרשים הכבדים להסתדר בגושים מוצקים. כתוצאה מכך, לוחמת הפרשים באירופה המערבית של ימי הביניים (המאה ה-10 עד המאה ה-15 בערך) הייתה בעיקרה שני גושים פרשים כבדים המתנגשים זה בזה באופן חזיתי ואז מתפצלים לדו-קרבות מטווח קרוב בתוך ערבוביית הקרב. יחד עם זאת, היו מקרים רבים שבהם האבירים סטו מדוגמות הכבוד הנוקשות והתחפרו מאחורי מערך קשתים כמו שעשו האנגלים בקרב אז'נקור. תחרויות ההפלה ברומח (Jousting) בטורנירים של ימי הביניים שימרו את קוד הכבוד הזה גם אחרי שהטקטיקה האירופאית התפתחה וקרנם של הפרשים הכבדים החלה לרדת (בעקבות שיפור טקטיקת חיל הרגלים והקשתים, ומאוחר יותר בעקבות המצאת הנשק החם).
לעומתם, עמי הערבה לא ראו בנסיגה פחיתות כבוד והרבו להשתמש בנסיגות אמתיות או מבוימות לצרכים טקטיים. הללו ביכרו להתחמק ממגע ישיר עם פרשים וחי"ר החמושים בכבדות, והעדיפו להטריד אותם במטרי חצים ולהסתער רק אחרי ששברו את מערכם.
שיתוף פעולה עם מרכבות
הפרשים הראשונים היו מאוד לא יעילים בגלל ציוד רכיבה עלוב וכתוצאה מכך הבכורה הייתה נתונה בידי חיל המרכבות שביצע את רוב תפקידי הפרשים, עד ששיפורים טכנולוגיים בציוד רכיבה איפשרו לגייס פרשים טובים. שיתוף הפעולה עם המרכבות בא לידי ביטוי במילוי פונקציות שהמרכבות התקשו למלא - דוגמת סיור בשטח משובש, העברת מסרים מהמפקד העליון לקציני הקו הראשון וכיוצא באלה. בהדרגה, הוציאו הפרשים את המרכבות משימוש בשדות הקרב עד המאה ה-6 לפנה"ס ולאחרונות נותר תפקיד טקסי בעיקרו ברוב הארצות. בארצות מסוימות המרכבות היו בשימוש מבצעי תקופות ארוכות יותר, בדרך כלל בגלל ליקויים מקומיים בחילות הפרשים והמסורת ולא בגלל יתרונות של המרכבות. מקרה נדיר הוא מרכבת החרמש שהייתה מקובלת עד המאה הראשונה לפנה"ס ותפקידה היה בדרך כלל סיוע בהבקעת המערך (ראו בפרק כוחות עזר לפרשים).
שיתוף פעולה עם פילים
פילי מלחמה היו מקובלים בעולם העתיק, אם כי עיקר שיתוף הפעולה של הפילים היה עם הרגלים. הסוסים פחדו בדרך כלל מהפילים, לכן אי אפשר היה לערבב את חיל הפילים הקרביים עם הפרשים. בצבאות שכללו פילים, הפרשים הוצבו בדרך כלל באגפי הפילים על מנת לתת מענה לתנועות איגוף של היריב.
שיתוף פעולה עם חיל רגלים ותותחים
בעת החדשה, הופעת אבק השרפה שינתה את תפקידי חיל הפרשים. במקום הבקעת מערכי האויב, הפך תפקידם הטקטי העיקרי של הפרשים הכנסת החי"ר לריבוע, כיוון שללא התכנסות למערך זה, היו יכולים הפרשים לעשות שמות בכוחות החי"ר. במערך צפוף זה היה החי"ר פגיע מאוד לירי מוסקטים ותותחים, ולכן שיתוף הפעולה בין הפרשים שאילצו את החי"ר להתכנס לריבועים לבין החי"ר החמוש ברובים היה חיוני ביותר להשגת הניצחון בקרב.
לעיתים נדירות הפרשים הבקיעו את מערך היריב כמו בימי הביניים. דוגמה להתקפה מהסוג הזה אפשר למצוא בקרב איילאו (לפעמים נקרא "פרייסיש-איילאו") משנת 1807. בקרב זה הצליחו פרשיו של המרשל הצרפתי מירא לחתוך לשניים את החזית הרוסית ונתנו די זמן להגעת התגבורת לצרפתים. הפרשים היו יכולים להשמיד גם ריבועי חי"ר, אבל רק במקרה שהאחרונים היו ללא תמיכת תותחים והפרשים נהנו מיתרון מספרי או שתפקוד החי"ר היה לקוי. הסתערות עיוורת על ריבוע מוצק וממושמע של חי"ר הביאה כמעט תמיד להשמדת הפרשים התוקפים.
שיתוף פעולה עם טנקים
עם הופעת הטנקים במלחמת העולם הראשונה, החלו הפרשים לאבד מכוחם. ניידותם לא הייתה חיונית עוד כי הטנקים היו ניידים לפחות כמוהם, למעט בשטחים קשים למעבר דוגמת יערות והרים. הפרשים שהיו צריכים לשתף פעולה עם הטנקים היו בדרך כלל חי"ר רכוב ולא השתתפו בהסתערויות פרשים קלאסיות.
כוחות עזר לפרשים
על מנת להגביר את עוצמתם של הפרשים סופחו אליהם כוחות עזר שונים לאורך ההיסטוריה. בעת העתיקה היו עמים, דוגמת הגאלים והגרמאנים, שצירפו חי"ר קל חמוש בקשתות וכידוני הטלה על מנת לזרוע אנדרלמוסיה בשורות פרשי האויב. אחרים, דוגמת פרס ופונטוס, היו מצרפים מרכבות חרמש שמטרתן הייתה התנגשות במערך היריב על מנת לאלץ אותו לפתוח את שורותיו כדי לא להיפגע מהחרמשים, וברגע שהשורות היו נפתחות הפרשים היו יכולים לטבוח באויב חסר המבנה. הטקטיקה הזו הייתה יעילה מאוד על הנייר, אבל בפועל השתבשה פעמים רבות בגלל הקושי ליישמה הלכה למעשה.
עם התפתחות הנשק החם החלו לצרף חיילים חמושים ברובים במקום קשתים ובמחצית השנייה של המאה ה-18 פרידריך הגדול התחיל לצרף תותחים לפרשיו וכך יצר את הארטילריה הרכובה. בראשית מאה ה-20 הצבא הרוסי היה מצרף עגלות עם מקלעים שנקראות "טצ'נקה" לגייסות הפרשים. הטצ'נקות היו פופולריות מאוד במלחמת האזרחים ברוסיה והיו מקובלות גם בצבא הפולני בין 1920 - 1939.
כוחות העזר הגבירו אמנם את עוצמתו של חיל הפרשים, אבל עיקר התועלת שהצבא יכול היה להפיק מפרשיו הייתה במהירותם וגמישותם הרבה.
אוגוסט מאקה
אוגוסט מאקה (בגרמנית: August Macke בשמו המלא אוגוסט רוברט לודוויג מאקה August Robert Ludwig Macke; 3 בינואר 1887 משדה, נורדריין-וסטפאליה – 26 בספטמבר 1914 פרט-לס-אירלי, שמפאניה, בצרפת) היה צייר גרמני, אחד החברים המובילים בקבוצה האקספרסיוניסטית הגרמנית "הפרש הכחול" (Der blaue Reiter) מאקה חי בתקופה שבה ידעה האמנות הגרמנית והאירופית גלי חדשנות, הידועים כ"אוונגרד". מאקה התוודע להם זה אחר זה ושילב ביצירתו יסודות מהם שנראו לו מתאימים. סגנונו הייחודי הצטיין במשחקי אורות ושילובי צבעים שנבחרו ותואמו בקפידה. ציוריו התמקדו תכופות בנושאים מהוויי תושבי הכרך וויצרו רושם של שמחה וקלילות.
ילדות וצעירות
מאקה נולד בשנת 1887 במֶשֶדֶה, בהוכזאוארלנד, בנורדריין-וסטפאליה, כבנו של אוגוסט פרידריך הרמן מאקה (1904-1845), מהנדס וקבלן בניין ולמריה-פלורנטינה לבית אדולף (1922-1848) בת למשפחה כפרית מזאוארלנד. . האב, אמן בנשמתו, היה מחונן בתחומי הציור ולמוזיקה.
טקטיקת חיל פרשים
פרשים בעולם החדש
הפרשים האירופיים ניצלו עד תום את יתרונם וכוחות קטנים שכללו לעיתים אך כמה עשרות פרשים היו יכולים להביס צבאות ענק שכללו עשרות אלפי לוחמים אינדיאניים. לולא הפרשים, היו הקונקיסטדורים, שתמיד היו מעטים, מתקשים מאוד להביס את האינדיאנים וספק אם האימפריות הללו היו נופלות במהירות כזאת.
אוגוסט מאקה
ילדות וצעירות
בשנת 1887 אחרי לידתו של אוגוסט, עברה משפחת מאקה לגור בקלן, ברחוב בריסלר. הוא למד בשנים 1897–1900 בתיכון " קרויצגמנזיום". בסוף שנת 1900 עברה המשפחה לבון. בה המשיך מאקה בלימודי התיכון בגימנסיה הריאלית. . לא השקיע הרבה בלימודים מכיוון ש"ראשו היה נתון רק לציור", כפי שהעידה לימים אלמנתו והביוגרפית שלו, אליזבת גרהרדט. בקלן התיידד עם תלמיד בשם הנס טואר, לימים צייר גם הוא, ובגימנסיה בבון התיידד עם וולטר גרהרדט ועם אחותו, אליזבת. את אליזבת פגש מאקה בשנת 1903 בדרך לבית הספר. הוא התאהב בה בו במקום, וכתירוץ להיכנס לבית משפחת גרהרדט הגיע אליהן לצייר את דיוקן אחיה של אליזבת, וולטר, אותו הכיר בקרויצגימנזיום. הוא התחתן עם אליזבת כעבור שש שנים. את לימודי האמנות התחיל מאקה באוקטובר 1904 באקדמיה לאמנויות של דיסלדורף וב-1905 נרשם לשיעורי הערב של בית הספר לאמנויות הקישוט, שבו אפשרו לתלמידים לעבוד על נושאים של חיי היום יום (כולל צמחים, בעלי חיים) שהיו יותר על רוחו.
הקריירה האמנותית
בשנת 1906 עזב האמן את האקדמיה, שלדעתו, מיצתה את עצמה, וגילה ב-1907 את ה"מודרניות הצרפתית":האימפרסיוניזם. תגלית זו שינתה לו את תפיסת החיים ושל האמנות בפרט. הוא נסע פעמים חוזרות לפריז כדי להביט במקור את יצירותיהם של אדואר מאנה, אדגר דגה, טולוז לוטרק, ז'ורז' סרה, קאמי פיסארו, וכדי לההנות מהאווירה בשדרות, בגנים ובקברטים. חוויות אלה נתנו השראה לרישומים רבים שבהם מצא ביטוי תפיסתו האופיינית של הרשמים הספונטניים.
טקטיקת חיל פרשים
פרשים בעולם החדש
לדוגמה, בקרב פונה הצליחו 160 חיילים ספרדים, בצירוף 27 פרשים להביס צבא שכלל כ-3,000 לוחמים משבט הפונה (אחד העמים שהרכיבו את אימפריית האינקה). הספרדים הרגו כ-400 אינדיאנים בעוד שאבדותיהם הסתכמו ב-3 הרוגים וב-26 פצועים בלבד.
אוגוסט מאקה
הקריירה האמנותית
בקיץ 1907 בשובו לבון, כולו נושם אימפרסיוניזם, בחר האמן לעבוד תחת כיפת השמיים ויצר את הרישום הקטן בשמן "עץ בשדה חיטה". אחרי שהות בת חודשים אחדים בברלין בסטודיו של לוביס קורינת, שבו צייר כמה תמונות, יצא מאקה שוב למסעות בצרפת ובאיטליה. שם העמיק את ידיעותיו באמנות ורכש כמה ציורים עבור אספן האמנות ברנהרד קהלר, הדוד של אהובתו, אליזבת. באוקטובר 1908 החל מאקה את שרותו הצבאי שמנע ממנו להתפנות לציור עד שנת 1909. אחרי סיומו התחתן עם אליזבת גרהרדט. הזוג הטרי נסע לירח דבש לפריז, בה צייר מאקה את תמונתו המפורסמת "דיוקן עצמי עם מגבעת".
באוקטובר 1909 הגיעו בני הזוג לטגרנזה, מקום מיוחד ושלו שבו צייר מאקה כמאתיים תמונות. תקופה זו נחשבת לפסגה הראשונה במסלולו האמנותי. עבודתו האמנותית התאפיינה אז ב"היטהרות והתבשלות סגנונית", וב"רה-אוריינטציה". בשלהי שנת 1909 צייר מאקה שני דיוקנאות של אשתו "אשת האמן עם מגבעת" ו"דיוקן עם תפוחים", שבהם ניכרת השפעתו של פול סזאן, אך גם השפעתם של הפוביסטים שנציגיהם הראשיים היו אנרי מאטיס, אנדרה דרן, מוריס דה ולמינק, ראול דופי וקייס ואן דונגן. בתחילת שנת 1910 פגש מאקה לראשונה את פרנץ מארק בתערוכת אמנות. הם התיידדו ושיתפו זה עם זה ברעיונותיהם. בספטמבר 1910 השתתף מאקה בתערוכה של "ברית האמנים החדשים של מינכן" שהתקיימה בגלריית טנהאוזר בעיר. הוצגו שם יצירות פוביסטיות ושל קוביסטים מוקדמים. ב-1911 חזרו מאקה ואשתו לבון. התמונות שיצאו בתקופה זו מתחת ידו היו בהשפעה פוביסטית. אף על פי שהתרשם מאמנותם של חברי "ברית האמנים", שלא כמו פרנץ מארק שהצטרף לארגון, נמנע מאקה מלעשות זאת והביע הסתייגויות.
טקטיקת חיל פרשים
מערכים של חיל הפרשים
בדומה לחיל הרגלים הפרשים התחלקו ליחידות משנה. עמים שונים חילקו את פרשיהם בצורה שונה. כך למשל המונגולים חילקו את הפרשים לפי בסיס עשרוני - כיתה של 10 לוחמים, פלוגה של 100, גדוד של 1000 וחטיבה גדולה של 10,000. עמים אחרים חילקו בצורה פחות אינטואיטיבית, כך למשל בתקופת הרפובליקה חיל הפרשים הרומי חולק לאלות (מלשון Ala - כנף), כל אלה בת 300 רוכבים והיא בתורה מחולקת ל-10 טורמות בנות 30 רוכבים כל אחת. החלוקה ליחידות משנה נועדה להגביר את הניידות ולהקל את השליטה במערך.
אוגוסט מאקה
הקריירה האמנותית
מגעיו החדשים עם ידידו פרנץ מארק, עם וסילי קנדינסקי ואמנים אחרים שבקבוצת "הפרש הכחול" נתנו למאקה כיוון אמנותי חדש. עם חבריו החדשים נמנה גם ולטר כהן, מאוצרי המוזיאון בעיר. על אף היותו בעל תפיסה אוונגרדיסטית משל עצמו השתתף מאקה באופן פעיל יחד עם וסילי קנדינסקי בעריכת "אלמנך הפרש הכחול" ב-1912. הוא הביא את תרומתו על ידי איסוף התמונות שנועדו לחלק האתנוגרפי של האלבום ועל ידי פירושיו לגבי המסיכות האפריקאיות, תוך שימת דגש על הקשר בין אמנות העמים ה"פרימיטיביים" ולאמנות המודרנית האירופית. בפברואר 1912 השתתף מאקה בתערוכת הפרש הכחול בטנהויזר במינכן. תוצאת התערוכה איכזבה אותו מאוד והוא ניתק את יחסיו עם קנדינסקי ועם הפרש הכחול עד כדי כך שבאחת מיצירותיו בשנת 1913 יצר מאקה פרודיה קריקטורלית על ידידו פרנץ מארק, על קנדינסקי ועל בעל הגלריה, הרווארט ואלדן שלקח את "הפרש הכחול" תחת חסותו. השקפת "ההתבוננות בדברים" שמאקה דבק בה הגיעה לנקודת התנגשות מכרעת עם "הרוחניות האינטלקטואלית" של קנדינסקי.
טקטיקת חיל פרשים
מערכים של חיל הפרשים
בעת החדשה הפרשים החלו להסתדר בשורות על מנת להגביר את עוצמת האש ולהקטין את מספר האבדות שהיו סופגים מתותחים ומוסקטים אילו היו מסתדרים בגושים גדולים כמו בעבר.
אוגוסט מאקה
הקריירה האמנותית
לציורו האחרון "היו שלום" (אדייה) היה מימד נבואי.ב-8 באוגוסט 1914 גויס מאקה למלחמה. הוא נהרג ב-26 בספטמבר 1914, בגיל 27 בשדה קרב בשטח צרפת, בשמפאן-ארדן,. הוא נקבר בקבר משותף בבית הקברות הצבאי הגרמני בסואן-פרט-לס-אירלי (Souain-Perthes-lès-Hurlus).
טקטיקת חיל פרשים
חיילי חי"ר רכובים
חיילי חי"ר אטיים מטבעם, לכן כבר בעת העתיקה היו עמים שחלק מכוחות הרגליים שלהם היו רוכבים על בהמות משא בשדה הקרב, אבל יורדים מהם על מנת להילחם. החי"ר הרכוב השתמש בדרך כלל בסוסים, אבל גם פרדות היו בשימוש נרחב. החי"ר הרכוב התפתח במאה ה-16 לחיל בפני עצמו והם קיבלו את השם "דרגונים", אם כי בארצות מסוימות, דוגמת אנגליה, תוארו בשם זה הפרשים הכבדים.
במחצית השנייה של המאה ה-19 רוב הפרשים היו יכולים להילחם בתור רגלים וכך היו למעשה חי"ר רכוב. השינוי הזה חל בגלל התגברות קצב האש של הרובים והמצאת המקלע. אמנם הפרשים המשיכו להילחם מעל סוסים עד סוף המאה ה-19 ואפילו בתקופת מלחמת העולם הראשונה, אך הם לא חזרו לתהילת העבר שלהם. החי"ר הרכוב נעלם משדות הקרב במלחמת העולם השנייה עם הופעת הזחל"ם והנגמ"ש.
לידת חירום
לידת חירום (באנגלית: Emergency childbirth) היא לידתו של תינוק במקומות או במצבים שונים מהמתוכנן. ברוב המקרים מיקום הלידה מתוכנן מראש ויכול להיות בבית, בבית חולים, במתקן רפואי או במרכז לידה. במצבים אחרים, הלידה מתרחשת בדרך למתקנים אלה. לעיתים קרובות, אין צוות רפואי מיומן נוכחים, במקרים אחרים עשויים להיות שוטרים או אחרים שמגיעים ראשונים. ישנם אמצעי חירום ללידה, אשר מסייעים ליולדת, כאשר לידה מתקדמת מהר מהצפוי.
רקע
מדי שנה מתות יותר מ -250,000 נשים ברחבי העולם מסיבוכים עקב לידה או הריון, עם דימום ויתר לחץ דם כגורמים המובילים. רבים ממקרי המוות האלה ניתנים למניעה על ידי טיפול חירום, הכוללים אנטיביוטיקה, תרופות המעודדות התכווצות של הרחם, תרופות נגד התקפים, עירוי דם, שימוש במיכשור (ואקום או מלקחיים) להוצאת התינוק או ניתוח קיסרי.
בשנת 2012, 1.36% מהלידות התרחשו מחוץ לבית החולים, ומספר זה גדל במהלך 30 השנים האחרונות. עליה זו כוללת יותר לידות בית ולידות במרכזי הלידה, עם 66% המתרחשים בבית ו -29% במרכזי לידה. במחקר על לידות ביתיות בארצות הברית ובקנדה, כ -12% מניסיונות הלידה בבית הסתיימו בהעברת הלידה באופן דחוף לבית החולים כדי לקבל טיפול יותר מקצועי. הסיבות להעברה כוללות אי התקדמות צירי הלידה, תשישות אימהית או צורך בתרופות כאב נוספות, או סיבוכים אימהיים/עובריים.
הכנה
נשים בהריון בדרך כלל פונות לקבלת טיפול רפואי במהלכו, ולקראת הלידה מכינות "תוכנית לידה" עם צוות הבריאות. רצוי לקבל הדרכה גם לגבי לידת חירום, ולגבש תוכנית פעולה במקרה כזה.
הכנה מוקדמת
בקורסי הכנה ללידה עוברים גם על המלצות ללידה במצב חירום. הורים מאומנים להכיר את הסימנים של צירים מוקדמים או אינדיקציות אחרות שעשויות לדרוש סיוע (כמו מיעוט תנועות עובר). מטפלים והורים יכולים לקחת שיעורי עזרה ראשונה לתינוקות. יש אנשים שממליצים על קיומו של ציוד חירום בבית כגון: מגבות נקיות, סדינים, מספריים נקיים, כפפות סטריליות, רפידות סניטריות וחיתולים.
הכנה מאוחרת
עזרה נוספת ניתן למצוא על ידי התקשרות למגן דוד אדום או מספר ישים כדי לקבל שירותי חירום רפואיים או הצוות הרפואי הסמוך.
אם אין אפשרות להגיע למתקן רפואי, יש צורך בבניין בטוח עם קירות וגג שיספק הגנה מפני הסביבה. אזור חם ויבש, עדיף עם מיטה.
האספקה נאספת הן לאם והן לתינוק. מצרכים אפשריים עשויים לכלול שמיכות, כריות, מגבות, מים נקיים חמים, בקבוקי מים חמים, סבון, מגבות נקיות, בגדי תינוקות, סדינים, כפפות סטריליות, רפידות סניטריות, חיתולים, תגי זיהוי לאם ולתינוק, והוראות לעזרה ראשונה.ניתן להכין מיטה לתינוק עם סל או קופסה עם שמיכה או סדינים. פריטים נדרשים כדי להדק או לקשור את חבל הטבור בשני קצותיו. ניתן להשתמש לקשירה גם בשרוך או ברצועות בד הנקרעות מסדין. פריטים אלה ניתן לעקר ולחטא על ידי הרתחתם (20 דקות) או לטבול אותם באלכוהול (עד 3 שעות). יש צורך במספריים או סכין כדי לחתוך את חבל הטבור וניתן לחטא לפי אותו נוהל.
הערכת מצב
על מנת להעריך את מצבה של היולדת צריך לקבל את ההיסטוריה שלה: כמה לידות קודמות יש ליולדת (אם זו לא הלידה הראשונה שלה, הצירים של היולדת יכולים להיות קצרים), כמה שבועות היא כבר בהריון או מה התאריך המשוער ללידה, חששות מיוחדות הקשורים להריון למשל, ליולדת יש תאומים, נאמר לה שיש סיבוך, או אפילו אם היא קיבלה טיפול טרום לידתי קבוע. יש לשאול על כל היסטוריה רפואית רלוונטית אחרת, אלרגיות, תרופות, סימנים אחרונים של זיהומים (חום).
בדיקה פיזית
אם הזמן מתיר ואם המלווה של היולדת הוכשר לכך: יש לקבל סימנים חיוניים הכוללים דופק אימהי, קצב נשימה, לחץ דם, טמפרטורה וריווי חמצן בדם.
היולדת צריכה להיות עטופה עם שמיכות זמינות לשמירה על הפרטיות.
יש לבדוק את הבטן של החולה ולהרגיש את נוכחות ההתכווצויות, ויש לציין את האינטנסיביות, התדירות והאורך של הצירים.
עם אישורה של המטופלת ופרטיותה, יש לבצע בדיקה של אזור האגן; באופן כללי, אחד מהם:
לאחר הבדיקה הגופנית, ואם התינוק לא התחיל לצאת, יש להניח את המטופלת על צדה השמאלי בתנוחת הדקביטוס.
שלב ראשון של לידה: התרחבות ומחיקת צוואר הרחם (לפני שיצא התינוק).
שלב זה של הלידה עשוי להימשך בין 2 ל -18 שעות. זה המועד בו יולדות צריכות לפנות לקבלת סיוע.
שלב שני: צוואר הרחם מורחב (התינוק יוצא)
שלב זה עשוי להימשך בין 5 דקות ל -3 שעות.
שלב שלישי של הלידה: יציאת השליה
התינוק מחובר לשליה על ידי חבל הטבור. לאחר חיתוכו, השליה בדרך כלל עדיין בתוך האם. השליה בדרך כלל יוצאת תוך 2–10 דקות, אבל זה עשוי להימשך עד 60 דקות.
סיבוכים אימהיים
סיבוכים של לידת חירום כוללים את הסיבוכים המתרחשים במהלך הלידה הרגילה. סיבוכים אימהיים כוללים קרעים בפרינאום במהלך הלידה, דימום מסיבי (דימום לאחר הלידה), חלקים משק ההריון שנשארים ברחם, יתר לחץ דם ופרכוסים.
דימום והלם בנרתיק
באישה בהריון, 40% מנפח הדם במחזור הדם נמצא ברחם. זה יוצר פוטנציאל דימום גדול וסיכון גבוה להלם (לחץ דם נמוך מאובדן הדם במחזור הדם). מסיבה זו, ערנות מתמדת חשובה אם מתקיים אחד מאלה:
דימום טרימסטר ראשון
הסיבות לדימום בנרתיק בשלב מוקדם של ההיריון כוללות הפלה (הפלה טבעית), השתלת עוברים, ו(היריון חוץ-רחמי), ומיקום השליה בתחתית הרחם על צוואר הרחם (שליית פתח), שכולם עלולים לגרום דימום משמעותי.
דימום לאחר השליש הראשון או במהלך הלידה
לפני ואחרי הלידה, דימום יכול להתרחש גם מקרע בצוואר הרחם, בנרתיק או בפרינאום, ניתוק שליה פתאומי (היפרדות שליה), מיקום השליה מעל צוואר הרחם (שליית פתח) או קרע ברחם.
דימום לאחר הלידה
דימום לאחר הלידה מוגדר על ידי אובדן של יותר מ 500 מ"ל דם בתוך 24 שעות לאחר הלידה. קשה לחזות מי תסבול מדימום מהסוג הזה. ישנם מעט גורמי סיכון. 3% מהנשים תסבולנה מדימום מסיבי, מה שמוביל לכ 150,000 מקרי מוות ברחבי העולם בשנה. לאחר שדימום בלתי נשלט מתרחש, הטיפול להיות ידני או תרופתי (עם אוקסיטוצין, ארגוטמין, misoprostol). לצד טיפולים אלה, יש לטפל בהלם עם IV נוזלים או עירויי דם, כפי שנדון בהמשך.
איבוד דם חמור המוביל להלם
תסמיני הלם הם: העור קר ולח, עור חיוור (בעיקר סביב העיניים, הפה, ואת הידיים), הזעה, חרדה, ואובדן הכרה. ייתכן להבחין בדופק מהיר (110 פעימות לדקה או יותר), לחץ דם נמוך (סיסטולי 90mmHg או פחות), וירידת תפוקת שתן.
האישה צריכה להיות מונחת על הצדה השמאלית, עם רגליים וישבן גבוהים כדי לעודד זרימת דם חזרה ללב עם כוח הכבידה. אם אפשר לתת, עירוי נוזלים (תמיסת הרטמן, או סיילין). יש לנטר של קצב הלב שלה, לחץ דם, והמראה. אם אפשר לתת שני צנתרי Bore IV (הגדולים ביותר שיש) כדי לתת לאשה נוזלים במהירות של ליטר במקסימום עשרים דקות, כאשר המטרה לתת לפחות שני ליטר בשעה הראשונה.
אם אין אפשרות להתחיל עירוי אבל האישה יכולה לשתות והיא בהכרה ללא עוויתות, נותנים לה 300–500 מיליליטר של נוזל דרך הפה .אם האישה אינה יכולה לשתות בגלל חוסר הכרה, או סובלת מפרכוסים, נוזל יכול להינתן באופן רציף באמצעות שקית חוקן או פחית. ממלאים את החוקן עם נוזל 500ml IV, מהדקים את סוף הצינור ומכניסים 10 ס"מ (3–4 אינץ') לתוך פי הטבעת. במקרים כאלה יש להקפיד על הכנסת המים באיטיות, על מנת להימנע מפרכוסים נוספים, ויציאה של המים חזרה החוצה.
עוויתות (התקפים)
עוויתות (התקפים) בהריון יכולים להיגרם על ידי גורמים ספציפיים להריון כמו רעלת הריון או על ידי גורמים רפואיים אחרים של התקפים כגון אפילפסיה. סימני אזהרה שעלולים לגרום לעוויתות כוללים טרום רעלת הריון, מצב שבו נשים בהריון לאחר לפחות 20 שבועות של הריון מתחילות לסבול מלחץ דם גבוה, כאבי ראש, ראייה מטושטשת, בעיות נשימה מנוזלים בריאות, חלבון בשתן מאי ספיקת כליות, ועודף אנזימי כבד, בכלל תפקוד לקוי של הכבד, וכן ליקויים בקרישה כתוצאה מחוסר תפקוד טסיות.
אם אישה בהריון מתחילה להרגיש עוויתות, צריך לתת לה עזרה נוספת וסיוע. אין לרסן את החולה, אלא להשכיב אותה על צדה השמאלי ולבדוק את דרכי הנשימה (הפה, האף, הגרון). הפיכת החולה על צדה מפחיתה את הסיכון לחנק בגלל קיא או רוק. מגנזיום גופרתי הוא הטיפול המועדף על התקפים אצל נשים הרות, עירוי שלו החל ממינון של 4 מ"ג מעל 5 דקות. במידה ויש אליו גישה. תחושה של חום במהלך עירוי היא נורמלית, עם זאת, קיים גם סיכון של עצירת נשימה עם שימוש מגנזיום גופרתי, אשר יתרחש כאשר המינון שניתן יהיה גבוה מדי. אם זה קורה, ניתן להתשמש בסידן גלוקוני כדי להפוך את ההשפעות (עירוי של תמיסת סידן, 10% מעל 10 דקות). באופן כללי, יש לוודא שקצב הנשימה הוא לפחות 16 נשימות לדקה ואת שרפלקס תזוזת הברך עדיין פועל לפני מתן מגנזיום גופרתי. אם מגנזיום גופרתי אינו זמין, דיאזפם יכול לשמש לטיפול עוויתות בהריון. העירוי הראשוני צריך להיות 10 מ"ג של דיאזפם שניתנו מעל לשתי דקות. לאחר מכן, ניתן לחזור על המינון. המינון הקבוע אחר כך הוא תמיסה של 40 מ"ג דיאזפם מומס בתוך 500 מ"ל של נוזל. כמות הדיאזפם צריכה להיות עד 100 מ"ג בתוך 24 שעות וזה צריך להיות במינון מינימלי כדי לשמור על האישה ערה, וקצב הנשימה שלה מעל 16 נשימות בדקה.
טיפול בעובר
כמעט 10% מהילודים צריכים טיפול החייאה. סיבוכים נפוצים של לידה הקשורים לתינוק כוללים לידת עכוז, כליאת כתפיים, זיהום, ומצבים שבהם חבל הטבור עוטף את הצוואר של התינוק.(כריכת חבל הטבור)
הערכה
היילוד מוערך כעבור 1 ו-5 דקות מהלידה תוך שימוש במבחן אפגאר. במבחן נותנים נקודות על בסיס המראה (הצבע), הדופק, העוויה (הבכי), התזוזה (מתח השרירים) והנשימה (מאמץ הנשימה), כך שלכל אחד ממרכיבים אלה ניתן ציון של בין אפס לשתי נקודות. כאשר סוכמים את ציונים של כל המרכיבים מקבלים את הציון הסופי. ציונים מתחת ל-7 בדרך כלל דורשים טיפול נוסף (ראה החייאה).
סיבוכים
בהסתמך על מספר לידות בית בארצות הברית כאומדן, סיבוכים הקשורים לילודים הם נפוצים, כגון חבל הטבור עטוף סביב הראש ב-12-37% מהמקרים, חוסר חמצון (חנק לידה) 9% מהמקרים, דופק לא סדיר 6%, ולידת עכוז 3% מהמקרים.
לידת עכוז
בדרך כלל, הראש הוא החלק הראשון של הגוף שיוצא מתוך תעלת הלידה. עם זאת, חלקים אחרים כגון הישבן או הרגליים יכולים לצאת בראשונה. מצב זה מכונה לידת עכוז. הסיכוי ללידת עכוז עלול לעלות עם הריונות מרובים (יותר מתינוק אחד), כאשר יש מעט או יותר מדי מי שפיר, או אם הרחם הוא בצורה לא תקינה. מיילד עם ההכשרה הנכונה יכול ליילד בלידה רגילה תינוק בתנוחה זו (בהנחה שאין בעיות רפואיות אחרות), עם זאת, ניתוח קיסרי מומלץ (אם זמין). גם במידה והאם מעוניינת בלידה רגילה, עליה להיות בבית חולים, שם היא תוכל לעבור ניתוח קיסרי במקרה של סיבוך. ישנם מצבים רבים של לידת עכוז ודרכים שונות שבהן התינוק יכול להיתקע במהלך הלידה. כשלידת עכוז מתרחשת, המיילד מנחה את הירכיים על ידי משיכה כלפי מטה עם החזקת האגן עד שעצם השכמה מופיעה. כל כתף מועברת על ידי סיבוב התינוק לכיוון הנדרש, ולאחר מכן מסובבים את התינוק 180 מעלות כדי להעביר את הכתף השנייה. הראש מועבר בתשומת לב קפדנית לזרועות התינוק. הזרועות יצאו כלפי מטה דרך הפות, וייתכן שיש להחזיק אותן בעדינות כלפי מטה על ידי אצבעות המיילד.
כליאת כתפיים
בכליאת כתפיים, הכתף נתקעת לאחר שהראש יוצא, כך ששאר הגוף לא יכול לצאת. גורם הסיכון העיקרי (מלבד רקע קודם של כליאת כתפיים) הוא שהתינוק גדול מדי, דבר שיכול לנבוע מסיבות רבות: השמנת יתר אצל האם, סוכרת, או הריון שנמשך זמן רב מדי. כליאת כתפיים יכולה להוביל לסיבוכים עובריים נוספים כגון דחיסת עצב ופציעת הכתף, שבר בעצם הבריח, וכמות חמצן נמוכה לעובר (בין אם בשל דחיסה של חבל הטבור או בשל חוסר היכולת של התינוק לנשום). ניתן לאבחן כליאת כתפיים אם יש נסיגה של הראש חזרה פנימה, בין ציר למשנהו. כדי לשחרר את הכתף ניתן לבצע את תרגיל מקרוברטס, שבו שהאם מקרבת את ירכיה לבטנה, כך שברכיה רחבות זו מזו, ומפעילים לחץ קל על בטנה התחתונה, ותרגיל הבורג של וודס, שבו המיילד מכניס את ידו לתוך הנרתיק כדי לסובב את העובר.אם כל התרגילים נכשלים, על האשה לעבור ניתוח קיסרי.
חבל טבור נשמט
חבל טבור נשמט מתייחס לחבל הטבור שיוצא מן הרחם בעת שהתינוק עדיין נמצא בתוכו. מדובר במצב במסכן את התינוק. צניחות חבל יוצרות סיכון של ירידה בזרימת הדם (וזרימת החמצן) לתינוק, שכן הלידה גורמת לדחיסת חבל. אם החבל נשמט, יש להימנע מלהחזיר אותו לרחם דרך צוואר הרחם כיוון שזה מגביר את הסיכון לזיהום. במקרה כזה יש להכין את האשה לניתוח קיסרי, ובינתיים יש להרים את רגל המיטה, אם ניתן, כדי לנסות לשמור על התינוק מעל גובה החבל. אם אין טיפול זמין, אפשר לנסות להפחית את הלחץ של החבל באופן ידני ולהמשיך את הלידה, ובאותו זמן להיות מוכנים להדק ולחתוך את החבל אם יש צורך.
חבל טבור עוטף
לאחר שהתינוק נולד, ניתן לפעמים למצוא את חבל הטבור עטוף סביב צווארו או גופו של התינוק, מצב הידוע כ"חבל עורפי". תופעה זו שכיחה ומתרחשת ב 37% מההריונות, ולרוב לא נגרמות בעיות ארוכות טווח. את החבל העטוף הזה יש להחליק מעל הראש כדי שלא יימשך במהלך הלידה. אם החבל לא יוסר מהצוואר, הוא עלול לחנוק את התינוק או לגרום לשליה להתנתק באופן פתאומי, דבר שעלול לגרום לדימום חמור אצל האם ולאובדן דם וחמצן לתינוק. החבל עשוי להיות גם עטוף סביב איברים אחרים בלידת עכוז, וצריך להסירו באופן דומה במקרים כאלה.
החייאה
אם התינוק סובל מקשיים, טיפול נוסף עשוי להיות נחוץ. הטיפול מתחיל בדרך כלל עם חימום, ייבוש, וניסיון לעורר תגובה אצל התינוק. אם מובחן קושי בנשימה, דרך הנשימה נפתחת ומנוקה דרך שאיבה והחמצן מושגח; אם יש צורך בהחייאה, אפשר להשתמש במכשיר "לחץ אוויר חיובי" (המשתמש בלחץ אוויר להכניס את החמצן לריאות, תוך כדי שמירה על נתיבי האוויר פתוחים) או לעשות צנרור קנה. אם קצב הלב נמוך מ -60 דפיקות לדקה, מוסיפים דחיסות, בחזה התחתון. היחס הוא נשימה אחת, שלוש דחיסות. אם התינוק לא מגיב, אז יינתן אפינפרין.
החייאה אינה נעשית לתינוקות מתחת ל -22 שבועות של הריון ומשקלם מתחת ל -400 גרם. אפשר שתחול הפסקת החייאה אם הלב של התינוק לא מתחיל לאחר 10–15 דקות של החייאה מלאה (כולל טיפולי נשימה, תרופות, והחייאה).
בתרבות
יש עניין ציבורי בלידות חירום. ב-2017 פותחה אפליקציה ובה מסבירים את הנהלים בלידת חירום, עבור נשים היולדות באתיופיה, כיוון שהמדינה עם אחוזי תמותה גבוהים במיוחד לתינוקות.
איגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי
איגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי (באנגלית: The Association of Commonwealth Universities, בראשי תיבות: ACU) היא רשת האוניברסיטאות הבין-לאומית הראשונה והוותיקה בעולם, שהוקמה בשנת 1913 במטרה לקדם ולספק פורום לאוניברסיטאות לשתף מידע, ידע ורעיונות לרווחת יחידים וחברות. ברשת חברים 505 מוסדות מחמישים מדינות מחבר העמים הבריטי. הרשת מנהלת מלגות, מספקת מחקר ומנהיגות אקדמית בנושאים במגזר ומקדמת שיתוף פעולה בין אוניברסיטאות.
התאחדות אוניברסיטאות חבר העמים מנוהלת על ידי מוסדות החברים בה באמצעות מועצה נבחרת. חברי המועצה משמשים גם כנאמני האגודה. מועצת האיגוד מורכבת ממקסימום 23 חברים: 20 חברי מועצה נבחרים, שני חברי מועצה מנהלים וגזבר.
הארגון מקיים שיתוף פעולה בינלאומי עם מוסדות וקרנות ברחבי העולם. חזון הארגון מתואר בתוכנית האסטרטגית - 'הדרך ל־2030' המתאר פתרון אתגרים גלובליים רק באמצעות שיתוף פעולה בינלאומי, ומחויבות קולקטיבית להשגת יעדים לפיתוח בר-קיימא של האו"ם באמצעות השכלה גבוהה.
היסטוריה
בשנת 1912 קיבלה אוניברסיטת לונדון את היוזמה להרכיב 53 נציגים של אוניברסיטאות בלונדון לקיים קונגרס אוניברסיטאות של האימפריה הבריטית. הם החליטו שהם צריכים "לשכת מידע". ענייניה ינוהלו על ידי ועדה המייצגת אוניברסיטאות בבית ומחוצה לה. בשנת 1913 נפתח המשרד כלשכת האוניברסיטאות של האימפריה הבריטית. הם התאגדו ברישיון מועצת המסחר בשנת 1919 וקיבלו מענק של 5000 ליש"ט להפעלת משרדים, מתוך הבנה שאוניברסיטאות האימפריה יממנו את תחזוקתה. בשנת 1948 שונה השם לאיגוד האוניברסיטאות של חבר העמים הבריטי, ובשנת 1963 הוא שינה לשמו הנוכחי.
ועדת הקישור אד-הוק לסיוע כלכלי לרשות הפלסטינית
ועדת הקישור אד-הוק לסיוע כלכלי לרשות הפלסטינית (Ad Hoc Liaison Committee או בקיצור AHLC) לעיתים מכונה גם ועידת המדינות התורמות היא ועידה בינלאומית העוסקת בתיאום ובהגשת סיוע כלכלי לרשות הפלסטינית. הארגון הוקם בשנת 1993 וחברות בו 16 מדינות, בראשות נורווגיה ובחסות ארצות הברית והאיחוד האירופאי.
רקע
הארגון הוקם בוושינגטון ב-1 באוקטובר 1993, על ידי ועדת ההיגוי הבינלאומית של שיחות השלום. במטרה לסייע לכלכלה הפלסטינית. המנגנון אמור לקדם פרויקטים כלכליים בתחום התשתית ובניית יכולות לממשלה הפלסטינית ולקדם את יכולותיה העצמאיות. בעקבות החתימה על הסכמי אוסלו, נערכה הפגישה הראשונה של הפורום ב-5 בנובמבר בראשות שר החוץ הנורווגי יוהאן יורגן הולסט. מאז הוועדה נפגשת מידי כמה חודשים.
בשנת 1999 העיד משרד מתאם הפעולות בשטחים כי הועברו לפלסטינים כ-2 מיליארד דולר, ולא 7 מיליארד דולר כפי שהובטח להם.
בשנת 2007 גייסה הוועדה כ-2 מיליארד דולר עבור הפלסטינים.
יושבת הראש הוועדה היא נורווגיה, נותני החסות השותפים הם האיחוד האירופאי וארצות הברית, חברים בה הרשות הפלסטינית, ממשלת ישראל, קנדה, מצרים, קרן המטבע הבינלאומית, האומות המאוחדות, רוסיה, סעודיה ותוניסיה ומזכירה הוא הבנק העולמי.
בילי קולינס
בילי קולינס (באנגלית: Billy Collins; נולד ב-22 במרץ 1941) הוא משורר אמריקאי, שהוכתר בשנים 2001–2003, כ"משורר הלאומי של ארצות הברית".
קורות חייו
בין השנים 1967 ל-2001 עסק קולינס בהוראה ומחקר כפרופסור לספרות האנגלית באוניברסיטת העיר ניו יורק. במהלך הקריירה פרסם מספר קובצי שירה, שזכו לפופולריות גבוהה. בשנת 1997, יצא לאור האלבום The Best Cigarette, בו קורא קולינס 33 מבין שיריו. ב-2003 ערך את הקובץ Poetry 180: A Turning Back to Poetry, המשמש ללימודי שירה בתיכון. הוא נבחר ל"משורר השנה" על ידי המגזין Poetry בשנת 1994, שהעניק לשיריו במהלך השנים עוד חמישה פרסי הוקרה שונים. שיריו נכללו באנתולוגיה של זוכי פרס פושקאר להוצאות קטנות בשנים 1993, 1992 ו-1997.
קולינס נחשב לאחד מהמשוררים הפופולרים ביותר בארצות הברית. בדומה לרוברט פרוסט, מתאפיינת שירתו בשלילת תבניות שיריות קבועות כגון הסונטה, הססטינה והוילאנל. שירתו של קולינס קלילה והומוריסטית, אך שזורה בה לעיתים אירוניה דקה וביקורת. שירתו מובנת בקלות לקורא הפשוט, ואף יוצאת לעיתים בביקורת כנגד השירה ה"אקדמית" הפורמלית והקשה להבנה. הוא אף המציא מבנה השירי חדש, כפרודיה למבנה הוילאנל, שלו קרא פראדל.
קייט בוסוורת'
קת'רין אן "קייט" בוסוורת' (באנגלית: Catherine Ann "Kate" Bosworth; נולדה ב-2 בינואר 1983) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. את תפקידיה הראשונים עשתה בוסוורת' בסרטים "הלוחשת לסוסים" (1998) ו"לזכור את הטיטאנים" (2000), ולאחר מכן כיכבה בתפקיד הראשי בלהיט הקופתי "בלו קראש" (2002).
ביוגרפיה
רוב ילדותה ונעוריה, בוסוורת' התעניינה בקריירה של רוכבת סוסים מקצועית, בעיקר לאחר שזכתה בתחרות רכיבה על סוסים בגיל 14. בעת לימודיה בבית הספר התיכון היא למדה צרפתית, ונכון להיום היא דוברת צרפתית שוטפת. היא הייתה בנבחרות הכדורגל והלקרוס. בוסוורת' התקבלה בעבר לאוניברסיטת פרינסטון, אך בשל שהחלה באותה תקופה קריירת משחק ונעדרה הרבה, האוניברסיטה ביטלה את התקבלותה.
בוסוורת' נולדה עם הטרוכרומיה - יש לה עין אחת כחולה ועין אחת חומה-ירוקה.
קריירה
תפקידה הראשון של בוסוורת' על המסכים הגדולים היה בסרט הדרמה של רוברט רדפורד "הלוחש לסוסים" (1998) בו שיחקה את ג'ודית, זאת לאחר שמפיקי הסרט חיפשו נערה שמנוסה ברכיבה על סוסים. הסרט קיבל ביקורות חיוביות. בשנת 2000 היא כיכבה בסדרת הדרמה של רשת The WB "אמריקאים צעירים", בה שיחקה את בלה בנקס, נערת עיירה ממוצעת שעובדת בתחנת דלק קרובה לבית ספרה. הסדרה בוטלה לאחר זמן קצר. באותה שנה, היה לה תפקיד קטן בסרטו של בועז יכין "לזכור את הטיטאנים" וקיבלה את התפקיד הראשי בסרט "התחלה חדשה" לצד כריס אוונס.. ב-2001, היא עברה ללוס אנג'לס במטרה להשיג קריירת משחק מצליחה.
הפריצה הקולנועית שלה הייתה ב-2002, כשכיכבה בסרט "בלו קראש". פיטר טרבס מרולינג סטון אמר על עליה: "בוסוורת' היא כוכבת בהתהוות". הסרט קיבל ביקורות חיוביות, וגרף 40 מיליון דולר בארצות הברית. לאחר ההצלחה של בלו קראש, בוסוורת' קיבלה תפקידים בסרטים "חוקי המשיכה" (2002) ו"וונדרלנד" (2003) לצד ואל קילמר, בו שיחקה את חברתו הנערה של שחקן הפורנו ג'ון הולמס.
בשנת 2004 היא שיחקה את התפקיד הראשי בסרט הקומדיה המצליח "לזכות בדייט עם טד המילטון" לצד טופר גרייס. הסרט חווה כישלון בהכנסות ובתגובות המבקרים. באותה שנה היא שיחקה את סנדרה די בסרט "מעבר לים". הסרט קיבל ביקורות מעורבות ונכשל בקופות. בשנת 2005, בוסוורת' שיחקה את שלי בסרט "לגעת במילים", חידוש של ספר בעל אותו שם. הסרט מציג חייהם של משפחה יהודית ממוצעת. בוסוורת' הייתה הדוגמנית של חברת הטיפוח רבלון. היא דורגה במקום ה-60 ברשימת "100 הנשים הסקסיות ביותר לשנת 2005" של מגזין FHM, במקום ה-38 ברשימת "100 השוות - 2005" של מקסים ובמקום ה-8 באותה רשימה של "מקסים" בשנת 2006.
לאחר אודישנים רבים שאליהם נבחנו גם שחקניות רבות אחרות, בוסוורת' לוהקה לתפקיד לויס ליין בסרט גיבורי העל של בריאן סינגר "סופרמן חוזר" (2006). בסרט היא כיכבה לצד קווין ספייסי (ששיחק לצדה ב"מעבר לים") בתפקיד לקס לות'ר וברנדון ראות' בתפקיד סופרמן. הסרט הצליח בקופות וקיבל בעיקר ביקורות חיוביות. עם זאת, הופעתה של בוסוורת' בסרט קיבלה ביקורות שליליות; אנת'וני ליין מהניו יורקר ביקר את הופעתה כשהשוותה אותה לשחקניות קודמות שגילמו את הדמות בקולנוע ובטלוויזיה: "לויס ליין החדשה, קייט בוסוורת', לא מגיעה לקרסוליים של מרגו קידר, או, לצורך העניין, של טרי האטצ'ר". מיק לאסל מהמגזין San Francisco Chronicle חש כי בוסוורת' בת ה-22 הייתה פשוט צעירה מדי כדי לגלם את הדמות. למרות הביקורות השליליות שקיבלה, בוסוורת' אהבה את החוויה בעבודה על הסרט. בריאיון למגזין "Teen Vogue" באוגוסט 2006 היא סיפרה: "אני מרגישה קצת יותר שלמה אחרי החוויה הזאת". הסרט גרף 52 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון לצאתו, והרוויח 391 מיליון דולר ברחבי העולם.
בשנת 2007 בוסוורת' כיכבה בדרמה הפסיכולוגית "נערה בפארק" לצד סיגורני ויבר וקרי ראסל. בסרט היא שיחקה את לואיז, נערה מתוסבכת שנלקחת תחת חסות דמותה של ויבר. את הסרט כתב וביים זוכה פרס פוליצר דייוויד אובורן. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה ב-2007 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. אליסה סימון ממגזין וראייטי טענה שבוסוורת' "עשתה כמיטב יכולתה, אבל הדמות שלה יותר מדי מתישה". בתחילת שנת 2007,
בשנת 2008 השתתפה בוסוורת' בסרט "21" בבוסטון ולאס וגאס. בסרט היא שיתפה פעולה בפעם השלישית עם השחקן קווין ספייסי. הסרט קיבל ביקורות מעורבות. הסרט הבא שבוסוורת' לקחה בו חלק הוא "דרכו של לוחם" משנת 2010 שצולם בניו זילנד, ומככבים בו השחקן הקוריאני ז'אנג דונג-גאן וג'פרי ראש.
בשנת 2016 שיחקה לצד תומאס ג'יין בסרט האימה "להתעורר מפחד" שביים מייק פלנגן. בנוסף, שיחקה בסרט הפעולה "מתח גבוה" לצידם של ג'ון טרבולטה, שרון סטון ואמילי אולרופ.
בספטמבר 2018 פורסם כי בוסוורת' לוהקה לתפקיד הראשי של KC בסדרת המדע הבדיוני של נטפליקס "אי מציאות"' שיצאה לשירות הסטרימינג של נטפליקס ב-12 בספטמבר 2019.
אופנה ודוגמנות
לבוסוורת' יש ליין תכשיטים בשם "JewelMint" אותו ייצרה עם חברתה הסטייליסטית שר קולטר. הליין הושק לחנויות באוקטובר 2010, ופורסם במגזינים "לוס אנג'לס טיימס", "InStyle", "Teen Vogue", "פיפל", "In Touch Weekly" ו"OK!".
בינואר 2008, בוסוורת' נהייתה הפנים החדשות של חברת האופנה קלווין קליין.
חיים אישיים
באמצע 2011, היא החלה לצאת עם הבמאי האמריקאי מייקל פוליש, אותו הכירה מוקדם יותר באותה שנה כאשר ביים אותה בסרט "Big Sur". הם הודיעו על אירוסיהם באוגוסט 2012, ונישאו ב-31 באוגוסט 2013, בעיירה פיליפסבורג (אנ'), מונטנה. בוסוורת' הפכה לאימו החורגת של ג'ספר, בנו של פוליש מנישואים קודמים, שלדברי בוסוורת' הייתה "המתנה הבלתי צפויה הגדולה ביותר בחייה". באוגוסט 2021, היא הודיעה על גירושייה מפוליש.
בינואר 2022 דווח כי בוסוורת' נמצאת במערכת יחסים עם השחקן ג'סטין לונג. במרץ 2023, דווח כי בוסוורת' ולונג מאורסים. במאי 2023, פורסם כי הזוג התחתן.
אליפות אירופה בכדורסל נשים 2013
אליפות אירופה בכדורסל נשים 2013, הייתה האליפות האזורית ה-34 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בצרפת בין ה-15 ביוני ל-30 ביוני 2013.
ספרד ניצחה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה.
מתכונת האליפות
בתחרות השתתפו 16 נבחרות. הן חולקו לשני בתים. שלוש נבחרות מכל בית המשיכו להתמודדות על המדליות בשלב השני ב-2 בתים. ארבע נבחרות מכל בית המשיכו להתמודדות על המדליות בשיטת פלייאוף.
משחקי הגמר
משחק הגמר
משחק על המקום השלישי
אולימפיאדת החירשים
היסטוריה
אולימפיאדת החירשים נערכת אחת לארבע שנים ( הרצף נקטע בתקופת מלחמת העולם השנייה). המשחקים הראשונים התקיימו בפריז, בשנת 1924. האולימפיאדה התחילה בתור אירוע קטן של 140 ספורטאים מ-9 מדינות אירופאיות, שהתחרו ב"משחקים הבינלאומיים השקטים בפריז".
בשנת 1949 התווספו משחקי החורף האולימפיים.
רשמית, משנת 1924 ועד שנת 1965 המשחקים נקראו "המשחקים הבינלאומיים עבור החירש". משנת 1966 עד 1999 המשחקים נקראו "המשחקים העולמיים לחרשים". משנת 2001 המשחקים נקראו "אולימפיאדת החרשים" (Deaflympics).
כדי להשתתף במשחקים, לספורטאים המתחרים צריך להיות אובדן שמיעה של לפחות 55 דציבלים, באוזן ה"טובה" שלהם. אביזרי שמיעה אסורים, כדי למנוע יתרון לא הוגן של ספורטאי אחד על משנהו.
מדינות וערים מארחות
עד כה נערכו המשחקים ב36 ערים, וב21 מדינות, אך המשחקים נערכו מחוץ לאירופה רק 5 פעמים: וושינגטון 1965, לוס אנג'לס 1985, כרייסטצ'רץ', 1989, מלבורן 2005, וטייפה ב-2009. המשחקים האחרונים התרחשו בסמסון שבטורקיה, בשנת 2017. ישנם משחקי חורף ומשחקי קיץ המתקיימים בנפרד במדינות שונות.
1940 בארץ ישראל
להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1940 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.
הנהגה
שלטון המנדט
הנהגת היישוב
השטרודל האנושי
השטרודל האנושי הוא אלבום הבכורה של להקת הפאנק רוק הישראלית השפן הנכון. האלבום, אשר יצא לאור בשנת 1995, מכיל הן שירים מקוריים מאת חברי הלהקה כגון "לוקסוס", "הגשם מטפטף", "נאצי פיהרר", "הרצל" ו"כשיר" והן גרסאות כיסוי לשירים של אמנים אחרים, ביניהם "בפונדק קטן" שביצע במקור בני ברמן. ברמן עצמו השתתף בקליפ שנוצר לשיר, כשהוא מקוצר.
שירי האלבום
הערה: מצוין ברשימת השירים של האלבום על גבי העטיפה האחורית שיר נוסף בשם "מזוודה", אך הוא אינו מופיע באלבום.
אריה טויבר
אריה טויבר (1871–1932) היה ביבליוגרף וחוקר הספר העברי.
ביוגרפיה
נולד בטרנופול, שבגליציה. קיבל חינוך תורני. לאחר מכן למד באוניברסיטת ברלין וכן בבית מדרש לרבנים, שם היה תלמידו של פרופ' מוריץ שטיינשניידר.
לאחר נישואיו התגורר במשך תקופה בעיירת חותנו זברז'. לאחר מכן עבר ללבוב ומשם לברלין. היה העורך הספרותי של השבועון האורתודוקסי "מחזיקי הדת".
בשנת 1914 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בתקופה הראשונה עבד כמורה בבית הספר של "עזרה".
כשעברה הספרייה הלאומית בירושלים לרשות ההסתדרות הציונית, התקבל לספרן במוסד זה, ופעל בתפקידו זה עד מותו.
ספרייתו הכילה אלפי ספרים, ביניהם ספרים יקרי מציאות ועותקים יחידים בעולם. בעיקר ריכז ספרים מדפוסי ארצות המזרח ודפוסי רוסיה ופולין.
עבודתו כביבליוגרף
בצעירותו כתב הגהות ומילואים לספר "שם הגדולים" של החיד"א.
ראשית פרסומיו הביבליוגרפיים הייתה במאסף התורני "דביר", שהתחיל להופיע בירושלים בשנת 1919.
בשנת 1924 נוסד הרבעון הביבליוגרפי "קריית ספר" על ידי בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי וטויבר התמנה לאחד מעורכיו. הוא פרסם ב"קריית ספר" את מחקרו על דפוסי קוריץ, שהיה פרק ממחקר מקיף על דפוסי רוסיה-פולין שתכנן להוציא.
נפטר בתחילת שנת 1932, ונקבר בבית הקברות הר הזיתים בירושלים.
לאחר פטירתו הוציאה הוצאת האוניברסיטה העברית בירושלים את מאמריו ומחקריו בספר "מחקרים ביבליוגרפיים", בעריכת אברהם יערי.
ג'יי. בי. ביקרסטאף
'''ג'ון-בלייר "ג'יי. בי." ביקרסטאף (באנגלית: John-Blair "J. B." Bickerstaff'''; נולד ב-10 במרץ 1979) הוא מאמן כדורסל אמריקאי, המשמש כמאמן הראשי של קבוצת קליבלנד קאבלירס מליגת ה-NBA. בנו של המאמן והג'נרל מנג'ר ברני ביקרסטאף.
ביוגרפיה
ביקרסטאף נולד וגדל בעיר דנוור שבקולורדו. בשנת 1997 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של אורגון ולשחק בקבוצת הכדורסל שלה, ולאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת מינסוטה. בעונתו האחרונה במינסוטה קלע 10.9 נקודות בממוצע למשחק מעמדת הסמול פורוורד, אך לא נבחר בדראפט ה-NBA 2001.
תחילת קריירת האימון
בשנת 2004 מונה לעוזר מאמן של קבוצת שארלוט בובקאטס, תחת אביו ברני שהיה המאמן הראשי. בשלוש עונותיו כעוזרו של אביו רשמו הבובקאטס מאזן כולל של 77 ניצחונות ו-169 הפסדים (31.3%). בשנת 2008 עבר למינסוטה טימברוולבס, שם שימש כעוזר המאמן של רנדי ויטמן, קווין מקהייל וקורט ראמביס עד שנת 2011. בשלוש עונותיו במינסוטה השיגה הקבוצה מאזן של 56 ניצחונות לעומת 190 הפסדים (22.8%).
יוסטון רוקטס
בעונת חזר לשמש כעוזרו של מקהייל, לאחר שמונה לעוזר מאמן ביוסטון רוקטס. ב-4 העונות הבאות הציגו הרוקטס שיפור הדרגתי עד שבעונת רשמו מאזן חיובי 56–26 והעפילו בפלייאוף עד שלב גמר המערב. לאחר שפתחה את עונת עם 7 הפסדים ב-11 משחקיה הראשונים, פיטרה יוסטון את מקהייל ומינתה במקומו את ביקרסטאף כמאמנה הראשי. עד סיום אותה עונה העמידו הרוקטס מאזן חיובי 37–34, הודות ליכולת מצוינת של כוכבה ג'יימס הארדן, אך הודחו בסיבוב הפלייאוף הראשון מול גולדן סטייט ווריורס בתוצאה 1–4. לאחר ההדחה הודיע ביקרסטאף שלא ימשיך לאמן את הרוקטס, ובמקומו מונה מייק ד'אנטוני כמאמן הראשי.
ממפיס גריזליס
ביוני 2016 מונה ביקרסטאף לעוזר המאמן של דייוויד פיזדייל בממפיס גריזליס. בעונתו הראשונה בממפיס ניצחה הקבוצה 43 משחקים, והודחה בסיבוב הראשון של הפלייאוף על ידי סן אנטוניו ספרס בתוצאה 2–4. פציעה של רכז הקבוצה מייק קונלי במשחק ה-13 של עונת אילצה אותו להחמיץ את כל המשך העונה, ולאחר שהפסידו בששת המשחקים הראשונים בלעדיו, פיטרו הגריזליס את פיזדייל ומינו את ביקרסטאף כמחליפו הזמני. עד סיום העונה, תחת ביקרסטאף, הפסידה ממפיס ב-50 משחקים וניצחה ב-15 בלבד, וסיימה את העונה עם המאזן השני הכי נמוך בליגה, 22–60 (26.8%).
לקראת עונת הכריזה ממפיס על מינויו של ביקרסטאף כמאמן הראשי הקבוע של הקבוצה. בסיום אותה עונה, בה רשמו הגריזליס מאזן שלילי 33–49, פוטר ביקרסטאף מתפקידו.
קליבלנד קאבלירס
במאי 2019 מונה לעוזרו של מאמן קליבלנד קאבלירס, ג'ון ביליין. בפברואר 2020 התפטר ביליין מתפקידו, וביקרסטאף מונה למחליפו כמאמן הראשי של הקבוצה.
דגל ליבריה
דגל ליבריה הוא הדגל הלאומי של רפובליקת ליבריה. הדגל מורכב מ-11 פסים אופקיים לבנים ואדומים שווים באורכם, ומקנטון בצד הפונה לתורן, המכיל ריבוע כחול ובו כוכב לבן.
אחד-עשר הפסים מסמלים את חותמי הצהרת העצמאות של ליבריה. הצבעים אדום ולבן מסמלים אומץ והצטיינות מוסרית. הכוכב הלבן מסמל את החופש שניתן לעבדים-לשעבר. לפי גרסה אחרת מסמל הכוכב את השמש הזורחת מעל יבשת אפריקה, שאותה מסמל הריבוע הכחול.
הדגל הליברי דומה מאוד לדגל ארצות הברית, מה שמדגיש את מוצאם האמריקאי של העבדים המשוחררים שהקימו את המדינה.
דגל ליבריה מונף על ידי ספינות רבות ברחבי העולם, שכן ליבריה מאפשרת זאת תמורת תשלום. חברות ספנות עושות כן כדי להימנע מתשלום מיסים גבוהים ומהגבלות אותן מטילות מדינות אחרות. ההערכה היא שכ-1600 ספינות ברחבי העולם מניפות את דגל ליבריה כדגל נוחות; מה שתורם לחלק ניכר מהכנסות המדינה.
טאורין
טאורין (Taurine) היא חומצה אורגנית שנוסחתה C2H7NO3S, המהווה מרכיב של מלחי מרה ומתפקדת גם כמוליך עצבי במערכת העצבים המרכזית.
גילוי
הטאורין התגלתה לראשונה בשנת 1827 על ידי המדענים האוסטרים פרידריך טידמן ולאופולד גמלין, שבודדו אותה מכבד של שור.
מקור השם
מקור השם "טאורין", במילה הלטינית "טאורוס", שמשמעותה "שור".
תפקידיו בגוף
הטאורין נמצא בגוף באופן טבעי ברמה של 0.1% והוא משמש במספר תפקידים ותהליכים ביולוגיים ופיזיולוגיים, כולל נטייה של חומצות מרה, אנטי-חמצון, וייצוב קרום. כמו כן הוא משמש באפנון של איתות סידן, חיוני לתפקוד לב, כלי דם, וכן להתפתחות והתפקוד של שרירי שלד, הרשתית, ומערכת העצבים.
נבדקת ההשערה שטאורין ממלאת תפקיד בהאטת תהליכי הזדקנות. נדרש מחקר נוסף ועדיין אין המלצה לנטילתה כתוסף.
טאורין וצמחונים
הטאורין, המוכרת גם בשמה "חומצה דו-אמינואתנסולפונית", היא חומצה ממקור אורגני, הנמצאת ברקמות של בעלי חיים ובמיני בקטריות. מזון שמקורו בצומח אינו מכיל טאורין, ועל כן הימנעות מאכילת מזון מן החי מובילה למחסור בטאורין.
אוטראדנויה
אוטראדנויה (ברוסית: Отра́дное) היא עיר בנפת קירוב שבמחוז לנינגרד, הממוקמת במרחק 40 קילומטרים מזרחית לעיר סנקט פטרבורג על גדתו השמאלית של נהר נייבה.
היסטוריה
העיר איבנובסקאיה, ששכנה בשטח אוטראדנויה, אוזכרה לראשונה במפקד האוכלוסין של נובגורוד משנת 1500. היא כללה שמונה כפרים ועשר אחוזות.
במפת אינגריה משנת 1676, שנערכה על ידי המודד אוגוסט ברגנהיים בשנת 1827, באתר של העיר המודרנית מופיעים הכפרים טושינה ופיאג'וקיבי. שטחי העיר איבנובסקאיה נודעו מאז 1708 כאזור נופש עבור תושבי העיר סנקט פטרבורג.
מגה-מיX
מגה-מיX נכתב גם מגה מיקס, מגה מיקx או מגה מיקס - כמו סינדרלה הוא אלבום מוזיקה המורכב כ-2 מחרוזות של רמיקסים משיריה של שרית חדד מאלבומיה הקודמים.
רקע וכתיבה
בשנת 1999 שרית חדד פרצה עם האלבום כמו סינדרלה, לאחר ההצלחה הגדולה אבי גואטה החליט לקדם את האלבום ואת הזמרת והוציא את האלבום מגה מיקס, רמיקסים כאלו היו נפוצים באותה תקופה.
אף על פי שהאלבום הוא אלבום רשמי של שרית חדד ונמכר כאלבום, האלבום לא נחשב במניין ספירות האלבומים של שרית חדד. האלבום יצא במאי 1999.
לי שופו
לי שופו (בסינית: 李书福; באנגלית: Li Shufu; נולד ב-25 ביוני 1963) הוא איש עסקים ומיליארדר סיני, מחלוצי תעשיית הרכב בסין, יו"ר יצרנית כלי הרכב הסינית ג'ילי וחברת הבת שלה, וולוו.
ביוגרפיה
נולד בטאיג'ואו, ג'ג'יאנג בסין. סיים תואר שני במדעים, באוניסרסיטת יאנשן.
בשנת 1986 ייסד והיה ליושב ראש מועצת המנהלים של יצרנית הרכב הסינית "ג'ילי", יצרנית הרכב הפרטית השנייה בסין.
בשנת 2013 ה-"Hurun Report", (דו"ח Hurun), העוסק במחקר של מדיה והשקעות בסין, הדירוג של האנשים העשירים ביותר בסין, דירג את לי שופו במקום ה-63 בסין, עם הון של 2.6 מיליארד דולר.
הדו-שבועון האמריקאי פורבס דירג את לי שופו ב"רשימת האנשים העשירים בעולם" (לשנת 2019) במקום ה-91, ובמקום ה-9 ברשימת עשירי סין, עם הון עצמי של 13.6 מיליארד דולר (בשנת 2010 הונו הוערך ב-1.8 מיליארד דולר).
בשנת 2018 רכש לי 9.69% ממניות התאגיד הגרמני שמייצר כלי רכב ועוסק גם בשירותים פיננסיים דיימלר AG. על הרכישה שילם יותר מ-7 מיליארד אירו. כתוצאה מהרכישה לי מוגדר כבעל המניות הגדול במרצדס-בנץ.
משפחה
שופו נשוי לוואנג ומתגורר בתת-מחוז האנגג'ואו.
שטח הכיבוש הנאצי
מחוץ לאירופה עצמה, הכוחות הגרמניים שלטו למעשה, לפחות חלקית, במצרים, לוב ותוניסיה בצפון אפריקה בין 1940 ל-1944. בנוסף, ספינות חיל הים הגרמני פעלו בכל האוקיינוסים לאורך כל המלחמה.
המדינות הכבושות
המדינות שנכבשו כללו את כל המדינות הבאות, או את רובן:
הוגו גוטמן
הוגו גוטמן (בגרמנית: Hugo Gutmann; בהמשך הנרי ג' גרנט, Henry G. Grant; 19 בנובמבר 1880 – 22 ביוני 1962) היה קצין יהודי גרמני ששירת בצבא הקיסרות הגרמנית בזמן מלחמת העולם הראשונה. גוטמן ידוע בעיקר בשל היכרותו בתקופת המלחמה עם אדולף היטלר אשר היה תחת פיקודו, וכן כאדם אשר המליץ להעניק להיטלר (שהיה אז טוראי ראשון) את עיטור צלב הברזל מדרגה ראשונה על אומץ לב בשעת קרב.