cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בולי מדינת ישראל - שנת 1955
בשנת 1955 הנפיק השירות הבולאי של מדינת ישראל 18 בולי דואר חדשים בערך נקוב כולל של 2215 פרוטות.
שיטת הדפוס
בשנת 1955 המשיכה המגמה של הדפסת בולים איכותיים בשיטת "שקע" במכונת הדפוס החדישה שהוכנסה לשימוש שנתיים קודם לכן במדפיס הממשלתי. שלוש מסדרות הבולים הודפסו בשיטה זו (בול הסתדרות המורים, בולי מועדים לשמחה, ובולי שבטי ישראל), בעוד יתר בולי מדינת ישראל שהונפקו בשנת 1955, הודפסו בשיטת פוטוליטו.
המעצבים
כל הבולים של שנת 1955 הוכנו בידי בכירי המעצבים בישראל, אשר עיצבו בולים גם בשנים קודמות.
בולים מן המניין
בשנת 1955 החל דואר ישראל בהנפקת סדרה חדשה של בולים מן המניין בעיצוב חדש. הבולים עוצבו בידי ג'ורג' המורי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:.
דרמה ג'וקוזו
דרמה ג'וקוזו (באיטלקית: Dramma giocoso, מילולית "דרמה מבדחת", ברבים "דרמי ג'וקוזי") הוא שמה של סוגה אופראית, שהייתה מקובלת באמצע המאה ה-18. המונח הוא צמצום של "דרמה ג'וקוזה פר מוזיקה" ומתייחס, ביסודו של דבר, אל הטקסט ולא אל האופרה בכללותה.
בולי מדינת ישראל - שנת 1955
בולי דואר אוויר
בשנת 1955 לא הונפקו בישראל בולי דואר אוויר בעיצוב חדש. הדואר המשיך להשתמש בבולים מסדרת נוף הארץ שהונפקו לראשונה בשנת 1953.
דרמה ג'וקוזו
הסוגה התפתחה במסורת האופרה הנאפוליטנית, בעיקר באמצעות יצירתו של המחזאי קרלו גולדוני בוונציה. אופיינית לדרמי ג'וקוזי הטכניקה של סצנת הגרנד בופו כשיא דרמטי בסיום מערכה. הטקסטים של קרלו גולדוני מורכבים תמיד משתי מערכות ארוכות עם סיומים ממושכים, ואחריהן מערכה שלישית קצרה.
בולי מדינת ישראל - שנת 1955
בולי דמי דואר
בשנת 1955 לא הונפקו בישראל בולי דמי דואר בעיצוב חדש. הדואר המשיך להשתמש בבולי דמי דואר מן הסדרה השנייה שהונפקו בשנת 1952.
דרמה ג'וקוזו
מוזיקה לטקסטים של גולדוני כתבו בלדאסארה גאלופי, ניקולו פיצ'יני ויוזף היידן, אבל היצירות היחידות בסוגה זו שעודן מוצגות כיום מדי פעם הן האופרות של מוצרט ולורנצו דה פונטה, דון ג'ובאני מ-1787 וכך עושות כולן מ-1790. עם זאת, מוצרט הגדיר יצירות אלה בקטלוג שלו כאופרה בופה.
בולי מדינת ישראל - שנת 1955
יום העצמאות
הבול עוצב בידי ג'ורג' המורי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
מועדים לשמחה
הבולים עוצבו בידי מרים קרולי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
ההתנדבות
הבול עוצב בידי מקסים וגבריאל שמיר. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
עלית הנוער
הבולים עוצבו בידי מרים קרולי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
מגן דוד אדום
הבול עוצב בידי ג'ורג' המורי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
ושקוט
ושקוט (בהונגרית: Vaskút) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.
שמו של הכפר ושקוט הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1400.
יהודי ושקוט
יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.
גל גבאי
גל גבאי (נולדה ב-27 בינואר 1970) היא עיתונאית, מגישת חדשות, קריינית ישראלית וראש מיזם 929 - תנ"ך ביחד. כמו כן הייתה מפקדת קורס העיתונאים של גלי צה"ל.
ביוגרפיה
נולדה וגדלה בבאר שבע. שירתה בבסיס חצרים של חיל האוויר. החלה את פעילותה העיתונאית בגיל 22 ככתבת המקומון "כל הנגב". כמה מחשיפותיה בתחום השחיתויות המוניציפליות הביאו לחקירות משטרה. בהמשך יצרה מספר סרטים תיעודיים ואחד מהם, שעסק בעולם העברייני, שודר בערוץ 2 הניסיוני. פעילותה בתקשורת המקומית בדרום הובילה לתפקיד כתבת הפלילים בגלי צה"ל, ומאוחר יותר בחברת החדשות של ערוץ 2.
ב-2007 הגישה את הסדרה "מישהו מטפל בך?" בערוץ 8. החל משנת 2008 הגישה את התוכניות "עושים סדר" עם בן כספית ו"ואקום" בטלוויזיה החינוכית, עד לסגירתה. בשנת 2012 פרסמה בתוכנית "ואקום" תחקיר, על פיו הופעלו לחצים על נשים אתיופיות רבות לקבל זריקות דפו פרוברה בלי שניתן להן מידע על תופעות הלוואי ועל אמצעים חלופיים. על פי עדויות שנאספו במסגרת התחקיר, איימו על מועמדות לעלייה כי לא יוכלו לעלות לישראל אם לא יקבלו את הזריקה. בשנת 2013 זכתה בפרס סוקולוב על "תחקיריה שחשפו עוולות חברתיות הנוגעות לאוכלוסיות מוחלשות". באותה השנה זכתה גם בפרס פרימור של הרשות השנייה.
בין השנים 2018–2020 שימשה גבאי כמפקדת קורס העיתונאים של "גלי צה"ל". והגישה בתחנה תוכניות שונות, בהן את "יומן הצהריים" בימי חמישי יחד עם אפי בן אברהם, ואת התוכנית "נפלא פה" בימי שישי עם שי פירון.
חיים אישיים
גבאי נשואה לרופא ואם לשלושה, מתגוררת בתל אביב. אצבעות ידה הימנית נקטעו לאחר שהכניסה את ידה למטחנת בשר בגיל שנה ושמונה חודשים. חרף הפגיעה, ניגנה בילדותה במנדולינה. בריאיון ל"הארץ" סיפרה כי היא סובלת מהפרעת קשב.
מייקל האצ'נס
מייקל קאלנד ג'ון האצ'נס (22 בינואר 1960 – 22 בנובמבר 1997) היה מוזיקאי אוסטרלי, אשר נודע בתור סולן להקת הרוק INXS שזכתה להצלחה גדולה בהובלתו במהלך שנות ה-80 וה-90, ומכרה מעל ל-60 מיליון עותקים של אלבומיהם ברחבי בעולם.
חייו הפרטיים הסוערים, שכללו רומנים עם נשים ידועות, התמכרויותיו לסמים והדיכאון ממנו סבל פורסמו בהרחבה בצהובונים ברחבי העולם.
האצ'נס נמצא תלוי ללא רוח חיים במלון בו שהה בסידני ב-22 בנובמבר 1997.
ראשית חייו
האצ'נס נולד ב-22 בינואר 1960 לקלנד ולפטריסיה האצ'נס בסידני שבאוסטרליה, ולו שתי אחיות, אמו הייתה ממוצא אירי. כשהיה ילד המשפחה עברה להונג קונג, שם הראה כישורים בשחייה אשר נקטעו עקב פציעה בידו, לאחר מכן החל לגלות עניין בכתיבת שירים ואף שר בפרסומת לחנות צעצועים מקומית בהיותו ילד. ב-1972 המשפחה שבה לסידני. בעת לימודי התיכון בסידני פגש את אנדרו פאריס, מוזיקאי חובב וזה הציע לו להצטרף ללהקתו, בסופו של דבר להקה בשם "האחים פאריס" הוקמה ב-1977, אשר חבריה הם טים פאריס (אחיו של אנדרו), כגיטריסט, אנדרו כקלידן, ג'ון פאריס, האח הצעיר כמתופף, האצ'נס כסולן וגארי בירס, חבר משותף כבסיסט. הלקה ערכה את הופעתה הראשונה ב-16 באוגוסט 1977, ליד סידני.
INXS ופרויקטים נוספים
לאחר הופעות בשם The Vegetables הלהקה בחרה לעצמה בסוף את השם INXS (מבוטא כ- In excess) ב-1979. במאי 1980 הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "Simple Simon"/"We Are the Vegetables", ובאוקטובר אותה שנה יצא לאור אלבומה הראשון של הלהקה אשר נשא את שמה. האצ'נס שימש ככותב השירים העיקרי לכל אורך פעילות הלהקה עד ליום מותו. עד לשנת 1984 הוציאה הלהקה עוד שלושה אלבומים נוספים אשר זכו להצלחה בעיקר באוסטרליה. ב-1986 האצ'נס כיכב בסרט אוסטרלי בשם "כלבים בחלל".
בשנת 1987 יצא לאור אלבומה השישי של הלהקה, Kick, אשר זיכה לבסוף את הלהקה להצלחה גם מחוץ לאוסטרליה והגיע לצמרות המצעדים גם בבריטניה וארצות הברית. נכון לשנת 2012 האלבום מכר למעלה מ-20 מיליון עותקים והעלה את האצ'נס למעמד של כוכב בינלאומי. גם אלבומה הבא של הלהקה X אשר יצא לאור ב-1990 זכה להצלחה ואף זיכה את האצ'נס בפרס "האמן הבינלאומי הטוב ביותר" בטקס פרסי המוזיקה הבריטית ב-1991.
האצ'נס גילם את דמותו של פרסי ביש שלי בסרטו של רוג'ר קורמן "Frankenstein Unbound" אשר יצא לאקרנים ב-1990.
הלהקה הוציאה אלבום נוסף בשם "Welcome to Wherever You Are" בשנת 1992 אשר זכה להצלחה גם הוא, לאחר מכן הצלחתה של הלהקה ירדה משמעותית, כאשר שני האלבומים הבאים של הלהקה, Full Moon, Dirty Hearts אשר יצא לאור ב-1993 ו- Elegantly Wasted אשר יצא לאור ב-1997 זכו להצלחה מועטה, והלהקה המעיטה להופיע.
חייו האישיים ומותו
שמו של האצ'נס נקשר במהלך חייו למספר ידועניות בהן קיילי מינוג (עליה כתב את הלהיט "Suicide Blonde"), בלינדה קרלייל והלנה כריסטנסן. כמו כן האצ'נס נודע בהתמכרויותיו לסמים.
באוגוסט 1992 הותקף על ידי נהג מונית בקופנהגן לאחר שזה סירב להזיז את רכבו. התקיפה הותירה את האצ'נס עם שבר בגולגולת ואובדן כמעט מלא של חוש הטעם והריח, הפציעה הובילה את האצ'נס לתקופות של דיכאון ואגרסיביות, חבר להקתו גארי בירס טען כי בתקופה לאחר הפציעה הוא איים ותקף כמעט כל חבר בלהקה.
באמצע שנות ה-90 האצ'נס החל לצאת עם מגישת הטלוויזיה הבריטית פולה ייטס, אשר עזבה את בעלה, המוזיקאי בוב גלדוף לטובתו. לשניים נולדה בת, טייגר לילי, ב-22 ביולי 1996.
ייטס הייתה אמורה לבקר את האצ'נס יחד עם ארבעת ילדיה (שלושה מהם מהנישואין לגלדוף), אך גלדוף מנע זאת בעקבות קרבות משמורת עליהם.
האצ'נס נמצא מת בבית מלון בסידני ב-22 בנובמבר 1997, כאשר חגורה כרוכה סביב צאוורו. סיבת המוות הרשמית נקבעה כהתאבדות.
הן גלדוף והן ייטס שוחחו בטלפון עם האצ'נס בבוקר יום מותו, ייטס סיפרה כי האצ'נס היה נסער במיוחד כאשר שמע כי לא יוכל לפגוש את בתו וגלדוף העיד כי השיחה ביניהם אודות בתו נגמרה בטונים צורמים.
בנתיחה שלאחר המוות נמצאו בדמו של האצ'נס שאריות אלכוהול, קוקאין, פרוזאק ותרופות מרשם שונות. שנתיים אחרי מותו טענה ייטס כי ייתכן ומותו של האצ'נס כלל לא היה התאבדות אלא מוות כתוצאה מחנק ארוטי. תאוריה זו, על אף שלא מבוססת על ראיות של ממש, הפכה לפופולרית בקרב מעריציו.
הלווייתו נערכה ב-27 בנובמבר, את ארון הקבורה החזיקו יתר חבריי אינקסס ואחיו הצעיר רת'. השיר שנוגן בעת הלוויה היה להיטה הגדול של הלהקה "Never Tear Us Apart".
לאחר מותו
על האצ'נס ומותו נכתבו מספר שירים, ביניהם "Michael You’ve Got a Lot to Answer For" של דוראן דוראן ו"Stuck in a Moment You Can't Get Out Of" של U2.
ב-2013 מיקם אתר האינטרנט האוסטרלי News.com.au את האצ'נס במקום הרביעי ברשימת "הזמרים האוסטרלים הטובים בכל הזמנים"
עמית לובן
עמית לובן (נולד ב-22 באוקטובר 1946) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל במשחה ל-100 מטר חופשי (1963) ושיאן ישראל בשחייה במשחים ל-50 מטר חופשי ול-100 מטר חופשי. בעל מדליית כסף מהמכביה השביעית (1965).
ביוגרפיה
לובן גדל בקיבוץ שער העמקים והתאמן בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי.
1962
בתחרות שנערכה ביוני 1962 קבע לובן במשחה ל-100 מטר חופשי שיא אישי חדש של 59.9 שניות ובכך היה לשחיין הישראלי השני ששחה משחה זה מתחת לדקה. בתחרות שנערכה בכפר המכבי בספטמבר אותה שנה הוא קבע במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 26.6 שניות, שיפור לשיא של עוזי בק ממכבי חיפה (26.9 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 59.2 שניות.
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.8 שניות, אחרי רפאל לדנר מהפועל תל אביב שקבע שיא ישראלי חדש של 59.5 שניות.
1963
בתחרות שנערכה בכפר המכבי ביוני 1963, קבע לובן במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 59.0 שניות, שיפור לשיאו בן השבוע (59.1 שניות). בתחרות שנערכה בכפר המכבי באוגוסט אותה שנה קבע לובן במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 58.1 שניות. שיא זה נשבר באוקטובר 1964 על ידי חברו לקבוצה משה גרטל (57.8 שניות).
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה בשתי מדליות אישיות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.6 שניות, לפני רפאל לדנר (59.7 שניות) וחברו לאגודה דניאל פרוכטר (1:00.7 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר חחופשי בתוצאה של 4:56.6 דקות, אחרי משה גרטל (4:44.9 דקות) וגרשון שפע מהפועל גבעת חיים (4:51.9 דקות).
1964
באליפות ישראל שנערכה בקריית טבעון בסוף ספטמבר 1964 זכה לובן ב-3 מדליות אישיות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.7 דקות, אחרי משה גרטל (59.5 שניות) ולפני אורי רדליך (1:01.9 דקות), חבריו לאגודה ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:59.1 דקות, אחרי משה גרטל (4:39.3 דקות) ואורי רדליך (5:00.4 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:45.7 דקות, אחרי יורם שניידר מהפועל קריית טבעון (2:31.6 דקות) וחברו לאגודה יהושע בר ניב (2:40.9 דקות).
1965
בתחרויות השחייה של המכביה השביעית שנערכו בבריכת גלית ביד אליהו בתל אביב באוגוסט 1965 זכה לובן במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם אורי רדליך, גרשון שפע ומשה גרטל בשיא ישראלי חדש של 3:58.7 דקות, אחרי ארצות הברית (3:48.3 דקות) ולפני אוסטרליה (4:00.3 דקות).
שמעון מקירנה
שמעון מקירנה (יוונית Σίμων ο Κυρηναίος) הוא דמות המופיעה בשלוש הבשורות הסינופטיות בברית החדשה, ולפיהן, בפקודת הרומאים סייע לישו לשאת את הצלב בדרך הייסורים.
יצחק אברבנאל
רבי יצחק בן יהודה אַבְּרַבַנְאֵל או דון איסק אברבנאל (בספרדית: Don Isaac Abravanel, בפורטוגזית: Dom Isaac Abravanel; 1437–1509) היה מדינאי יהודי, פילוסוף, מיסטיקן, פרשן מקרא וכלכלן, ממנהיגי היהודים בחצי האי האיברי, שנודע בפירושו על התורה והנביאים ובתפקידיו כשר האוצר של כמה ממלכות באירופה: פורטוגל, קסטיליה, אראגון ונאפולי. ניסה לפעול לביטול גזירת גירוש ספרד.
שמעון מקירנה
זהותו
המידע אודות שמעון מקירנה מועט, והבשורה על-פי מרקוס היא המפורטת ביותר בעניינו:
יצחק אברבנאל
תולדות חיים
דון יצחק היה בן למשפחת אברְבֶנְאֵל (או "אַבְּרַבַנְאֵל" - הוא עצמו כתב כי שם משפחתו "אברבניאל"), משפחת אצולה יהודית-ספרדית עתיקת יומין ששורשיה נעוצים באזור חצי האי האיברי (ספרד ופורטוגל). יחוסה של המשפחה הגיע לפי מסורת משפחתית עד לדוד המלך. יש הדורשים את משמעות השם: אָב-רָב, בֵּנ-אֵל. לפי אותה מסורת המשפחה הגיעה לחצי האי האיברי מיד לאחר חורבן בית המקדש הראשון. למשפחה היה חותם מיוחד ומגילת יוחסין של שבט יהודה. בין בני משפחתו: אביו יהודה בן שמואל או יוסף אברבנאל שחי בסביליה והיה שר האוצר של מלך פורטוגל, ואחייניתו בנבנידה אברבנאל, נדבנית ואשת עסקים שישבה בנאפולי.
דון יצחק אברבנאל נולד בליסבון שבפורטוגל לדון יהודה. הוא למד תורה מרבו המובהק, רבי יוסף בן אברהם חיון, ובנוסף, למד פילוסופיה אצל רבי יוסף אבן שם טוב לפי הספרים שהיו ידועים בימיו. בנערותו, חיבר את הספר "עטרת זקנים", הכולל ביאור לפרשת "הִנֵּה אָנֹכִי שֹׁלֵחַ מַלְאָךְ לְפָנֶיךָ" שבפרשת משפטים. יחד עם חיבור זה חיבר גם את הספר "צורת היסודות", הכולל השקפות פילוסופיות על העולם והטבע, וכן על ההשגחה הפרטית, הישארות הנפש ויסודות הדת. הוא החל לכתוב פרוש לספר דברים בשם "מרכבת המשנה", אך עזב את עבודתו הספרותית בגלל שנתמנה לשר האוצר על ידי אפונסו החמישי, מלך פורטוגל (משרה אותה מילא קודם לכן אביו דון יהודה). בנוסף, חיבר ספר בשם "מחזה שדי" בנושא הנבואה בו הוא מרבה לחלוק על השקפתו של הרמב"ם בעניינים הקשורים לנבואה, אך הספר אבד בזמן הכיבוש הצרפתי של נאפולי.
שמעון מקירנה
זהותו
לפי הבשורות, שמעון היה איש קירנה, עיר יוונית בצפון אפריקה אשר נשלטה על ידי האימפריה הרומית מאז שנת 96 לפנה"ס. בעיר התגוררה קהילה יהודית גדולה שתחילתה, ככל הנראה, בראשית המאה ה-3 לפנה"ס, והיא התקיימה לפחות עד מרד התפוצות, בתחילת המאה ה-2. רבים מיהודי קירנה שבו לירושלים והקימו בה, יחד עם יהודים מערים אחרות, קהילה ובית כנסת שכונה "בית הכנסת של החופשיים":
יצחק אברבנאל
תולדות חיים
דון יצחק סייע לפדיון 250 שבויים יהודים אשר נמצאו בעיר במרוקו עם כיבושה על ידי הפורטוגזים בשנת 1471. הוא אסף כסף לפדיונם, דאג למחסורם במשך שנתיים, עד אשר נקלטו בספרד. בשנת 1483 העלילו עליו כי הוא עומד לבגוד במדינתו פורטוגל. ולכן ביקש מקלט בטולדו שבקסטיליה, מושב משפחתו בעבר, משם ניסה להסביר לז'ואאו השני, מלך פורטוגל את חפותו. הדבר לא עלה בידו והמלך החרים את כל רכושו. באותה התקופה חידש את כתיבת הפירוש לתנ"ך, וסיים את חיבור הפירושים לספרים: יהושע, שופטים ושמואל. במהלך החיבור של פירושו לספר מלכים נקרא על ידי המלכים הקתוליים, פרננדו מאראגון ואיזבלה מקסטיליה, שמינו אותו לתפקיד שר האוצר. בתפקיד זה שירת במשך שמונה שנים.
שמעון מקירנה
זהותו
לכן ייתכן כי שמעון התגורר בקירנה ועלה לרגל לירושלים כדי לחגוג את הפסח, ולחלופין, כי התגורר בירושלים דרך קבע.
קיימת מסורת לפיה שני בניו של שמעון, אלכסנדרוס ורופוס, היו לימים למסיונרים, ואזכור שמם בבשורה תומך בסברה כי נודעה להם חשיבות מסוימת בנצרות המוקדמת, וכי שמותיהם לא היו זרים לקוראיה. מסורת נוספת גורסת כי רופוס אשר נזכר באיגרת פאולוס אל הרומאים, הוא רופוס בנו של שמעון מקירנה.
יצחק אברבנאל
תולדות חיים
עם גירוש ספרד, גלה עם משפחתו לאיטליה, והתיישב בעיר נאפולי שמלכה, פריננדו הראשון, פתח את שעריה לגולים יהודים רבים. גם שם מונה על ידי המלך לשר האוצר של העיר. כשמת פרדיננדו הראשון ב-1494 פלש שארל השמיני, מלך צרפת, לנאפולי. כחודש לפני הפלישה ברח יורשו של פרדיננדו הראשון, אלפונסו השני למנזר בסיצליה ואברבנאל, שזכר חסד לאביו, ליווה אותו בבריחתו. רכושו של אברבנאל נשאר מאחור ונבזז בפרעות שבוצעו ביהודים עם הגעת הכובשים הצרפתים לעיר. בהמשך הגיע לאי קורפו ופגש שם למדנים יהודים גולי ספרד, בקורפו גם מצא עותק מפירושו הלא גמור לספר דברים. בשנת 1496 עבר למונופולי, עיירה ליד בארי. כאן סיים בערב פסח 1496 את כתיבת ספרו "זבח פסח". בשנת 1503 נקרא לוונציה, שם ניסה לפשר בין מנהיגי העיר לבין סוחרי פורטוגל בנושא המסחר בבשמים, שם גם נפטר בגיל 71. הוא הובא למנוחת עולמים בבית העלמין הישן בפדובה. המצבה על קברו נהרסה בשנת 1509.
שמעון מקירנה
נשיאת הצלב
נשיאת הצלב בידי שמעון מונצחת בקפלה שבתחנה החמישית בוויה דולורוזה, במפגש הרחובות ויה דולורוזה והגיא ברובע המוסלמי. למרות שהדבר נכפה על שמעון בידי הרומאים, מעשהו נתפס בקרב נוצרים רבים כאצילי וכראוי להנצחה, והוא מייצג נקודת אור ותקווה בסבלו של ישו במהלך הפסיון. יש הגורסים כי הרומאים בחרו בשמעון מאחר שגילה סימפתיה או רחמים כלפי ישו, ולכן אף רואים בו כנמנה עם ראשוני הנצרנים; בעוד שאחרים נצמדים לכתוב ומדגישים כי לא עמדה בפניו ברירה. בסרט הפסיון של ישו כופים הרומאים על שמעון לשאת את הצלב נגד רצונו, אך עם התקדמות התהלוכה לעבר גולגותא, מגלה שמעון רחמים כלפי ישו ומסייע לו להעפיל אל הגבעה.
יצחק אברבנאל
תולדות חיים
בשנים שלאחר מכן, התיישבו בני משפחתו בהולנד, אנגליה ובאימפריה העות'מאנית. חלקים ממשפחת אברבנאל עלו לארץ ישראל באמצע המאה ה-19 והיו מהראשונים לצאת מחומות העיר העתיקה לשכונות החדשות שנבנו בירושלים.
שמעון מקירנה
נשיאת הצלב
בסילידס הגנוסטיקן גרס בראשית המאה ה-2, כי לא היה זה ישו אשר סבל במהלך הפסיון, אלא שמעון מקירנה, וכי הוא, ולא ישו, נצלב לבסוף בשל טעות.
יצחק אברבנאל
בריאת העולם
אברבנאל מודה שמצד השכל, בהסתכלות ראשונית, נראה שהעולם קדמון ולא נברא יש מאין. אך בגלל שהוא מבכר את ההתגלות האלוהית על השכל הוא נוקט בעמדה שהעולם נברא יש מאין, אחרת אלוהים לא יכול לעשות את הניסים שהתנ"ך מתאר שעשה ובכלל זה לא יכול להתגלות לאדם ולמסור לו תורה. בריאת העולם יש מאין היא לדעתו אבן הפינה של האמונה היהודית והוא אף הקדיש שני ספרים לנושא.
שמעון מקירנה
נשיאת הצלב
התנועה הקירנית שמרכזה בממלכה המאוחדת ובאירלנד (Cyrenian movement) בחרה בשמה בהשראת מעשיו של שמעון מקירנה, המראים כי לבני אדם מן השורה יש יכולת לשאת במעמסה הרובצת על כתפיהם של אחרים.
יצחק אברבנאל
מהלך ההיסטוריה
בניגוד לרמב"ם שמסכים לעמדה האריסטוטלית לפיה העולם יהיה קיים לעד, אברבנאל אוחז בגרסה מסוימת של תורת השמיטות הקבלית. לפיה, ההיסטוריה סופית והעולם החומרי עתיד להיחרב באלף השביעי לבריאתו, כמו שמעידה בריאת העולם בשישה ימים ומנוחת האל ביום השביעי. לדעתו ההיסטוריה דטרמיניסטית ומתנהלת לפי תוכנית אלוהית מוגדרת, שמתבטאת בקווים כלליים לגבי כל אלף בבריאה שנבראה ביום המתאים לו בסיפור בריאת העולם, ולכן לשיטתו התבוננות בתהליכים ההיסטוריים היא דרך לגלות מהו רצון האל.
פילוסופיה פוליטית
אברבנאל נחשב הוגה מדיני מקורי, ובמשנתו הפוליטית הוא מתבסס על ניסיונו המעשי בממשלות שונות. לדעתו המשטר האידיאלי הוא משטר מעורב, שבו יסודות דמוקרטיים מחד ועקרונות אריסטוקרטים מאידך. המוסד העליון הוא הסנהדרין, שבעים ואחד חכמים מהאצולה האינטלקטואלית, בעיקר כהנים ולוויים, ובראשם הנשיא השופט. בסמכותם לנהל מלחמות לחוקק ולשפוט והמוסד עצמו בוחר את חבריו. מתחתיו ישנו בית דין בכל עיר, שמתכנס בפורום של שלושה דיינים לדיני ממונות ובפורום של עשרים ושלושה לדיני נפשות, אלו נבחרים על ידי העם באופן דמוקרטי. בנוסף, לכל שבט או אזור יש ארבע מועצות בגדלים שונים שאחראיות על נושאים מנהליים חילוניים ונבחרות גם הן על ידי העם.
אברבנאל התנגד למלוכנות. עמדתו היא שאין הכרח במלך בשביל התנהלות מדינית תקינה והוא אף עלול להיות מזיק ומסוכן. הוא מוכיח שהמלוכה אינה הכרחית מכך שערי המדינה של איטליה התנהלו בזמנו בלי מלך ובכל זאת שגשגו. את התנגדותו למלוכנות הוא מבסס על התוכחה שמוכיח שמואל את עם ישראל כאשר אלו מבקשים ממנו שימנה עליהם מלך. וכדי לנטרל קושיה אפשרית, הוא מפרש את הפסוק "שום תשים עליך מלך" לא כמצווה אלא כהענקת רשות לעם למנות מלך אם העם יתפתה וירצה אחד. תפיסתו השלילית של המלוכה אף השפיעה על הגותו המשיחית, לדעתו המשיח יהיה מלך רק לאומות העולם, ולישראל ישמש כמנהיג רוחני בלבד כי העם כולו ינהג מעצמו לפי התורה והמוסר.
משיחיות
בתקופתו מצב היהודים בספרד היה בשפל, ההמון ביצע בהם פרעות, אנשי דת נוצריים תקפו את אמונתם, ולבסוף הם גורשו מספרד. בעקבות המצב הקשה רבים מהיהודים המירו את דתם לנצרות. לכן אברבנאל ראה חשיבות רבה ברעיון המשיחי, כרעיון שיכול להחיות את הביטחון העצמי היהודי, הן כהתגוננות מצד המתקפות העיוניות הנוצריות והן כתקווה לאומית אפשרית. אברבנאל הוציא מהמקרא ומהתלמוד את הסימנים לגאולה והוכיח שהם לא היו בתקופת בית המקדש השני ובתקופתה של הנצרות. הוא הוכיח שהמלכות הרביעית, אותה מגדיר דניאל כמלכות האחרונה לפני מלכות המשיח, היא רומא הנצרות והאסלאם. הוא עסק בחישוב הקץ והגיע, מכמה כיוונים שונים, לטווח השנים שבין 1503 ל-1531. את תחזיתו גם ביסס על ניתוח מדיני, המשיח יגיע חמישים שנה לאחר כיבוש קונסטנטינופול ונפילתה של האימפריה הרומית המזרחית.
יחסו לקבלה
אברבנאל מצהיר על עצמו כי לא למד את חכמת הקבלה, אך מכנה את חכמי הקבלה "חכמי האמת". בפירושו על התנ"ך הוא מצטט קטעים מספר הזוהר.
משפחתו
אחיו הוא רבי יעקב אברבנאל, אביה של בנבנידה אברבנאל, שנישאה לשמואל בנו. שני בניו הנותרים הם רבי יהודה אברבנאל ורבי יוסף אברבנאל.
אחרי עשרים שנה (אלבום)
מבין שירי האלבום הצליח במיוחד שיר הנושא, שנהפך לאחד השירים האהובים בתולדות המוזיקה הישראלית וזכה לגרסאות כיסוי רבות, בין היתר מפי אתי אנקרי, עמיר בניון ורוקפור. כן הצליחו השירים "השיר החי", אם", "באמצע הרומן" (ששימש שיר הנושא של הסרט "נישואים פיקטיביים") ו"רואים רחוק רואים שקוף", שיצא כסינגל עוד בשנת 1982 ונכלל לראשונה באלבום זה.
לעטיפת האלבום, וכן לצילום של קראוס המלווה אותה, אחראי האמן יגאל תומרקין.
כרמל אולפינים
כרמל אוֹלֵפִינים היא חברה ישראלית לייצור פולימרים של אולפינים - פוליאתילן ופוליפרופילן, המהווים חומרי גלם עיקריים בתעשיית הפלסטיקה.
היסטוריה
מהקמתה ועד 2009 הייתה החברה בבעלותם של בתי הזיקוק בחיפה ושל מפעלים פטרוכימיים בישראל בחלקים שווים, ומ-2009 היא בבעלות מלאה של בית הזיקוק. מפעלי החברה שוכנים במפרץ חיפה, על שטח של כ-390 דונם הממוקם מדרום-מזרח למתקני בתי הזיקוק, ובצמוד להם.
"כרמל אולפינים" נוסדה בשנת 1991 על ידי מיזוג של מתקנים ונכסים שהיו בבעלות נפרדת של בתי הזיקוק מצד אחד והמפעלים הפטרוכימיים מצד שני.
"כרמל אולפינים" מייצרת במפעלה את הפולימרים פוליאתילן בצפיפות נמוכה ופוליפרופילן, וכן את המונומרים אתילן ופרופילן המהווים את חומרי הגלם למוצרים הסופיים. במפעליה של החברה מתקן פיצוח לייצור אתילן ופרופילן מנפטא, וכן מתקנים לייצור פוליאתילן ופוליפרופילן. חומרי הגלם העיקריים בתהליך ייצור המונומרים הם נפט וגז פחמימני מעובה, הנרכשים בעיקר מבתי הזיקוק השכנים, אך גם מבתי הזיקוק באשדוד.
לחברה כושר ייצור של 165,000 טון פוליאתילן ו-450,000 טון פוליפרופילן, ומוצריה נצרכים על ידי תעשיית הפלסטיקה המקומית (כ-40%) כשיתרת התוצרת מיוצאת לאירופה. בשנת 2007 הסתכמו מכירות החברה בכ-682 מיליון דולר, ורווחיה הסתכמו בכ-32 מיליון דולר.
תוצאותיה העסקיות של החברה מושפעות בעיקר מהמרווח בין מחירי המוצרים המוגמרים לאלה של חומרי הגלם. הן מוצרי החברה והן חומרי הגלם הם בגדר קומודיטיז, דהיינו לשתי קבוצות המוצרים קיימים מחירים בינלאומיים המצוטטים מדי יום. מחירי המוצרים המוגמרים מושפעים מגלי הצמיחה העולמיים ומרמת ההיצע של מפעלים בתחום, כך שבעקבות עלייה בביקושים עולמיים למוצרי פלסטיק ועליית מחיריהם עולה הנטייה להקמת מפעלים חדשים, ועמה גדל ההיצע, המביא לירידת מחירים. לפיכך, מתאפיינות התוצאות בתנודתיות ובמחזוריות בת כעשר שנים.
ביוני 2008 נחתם הסכם בין בתי הזיקוק חיפה לבין המפעלים הפטרוכימיים, לפיו יועברו לבז"ן כל מניות החברה, בתמורה להקצאת 20.53% ממניות בתי הזיקוק למפעלים הפטרוכימיים. הסכם זה היה אמור להיכנס לתוקף עד ליום 31 בדצמבר 2008, אולם ביצועו נדחה לשלהי 2009.
זיהום אוויר
המשרד להגנת הסביבה הגיש כתבי אישום נגד המפעלים גדיב (שעוסקת בתעשיות פטרוכימיה), כרמל אולפינים (שפועלת בייצור חומרי גלם לתעשיית הפלסטיקה והכימיה), ובתי זיקוק לנפט המזקקים נפט ליצוא ועבור התעשייה המקומית, כולם בבעלות בזן. לטענת המשרד להגנת הסביבה, שלוש החברות מואשמות שבין השנים 2013-2010 הן גרמו לכאורה לזיהום אוויר חמור והתעלמו מהתראות ודרישות המשרד לטפל בזיהום ולסלק את החומרים המסוכנים.
בחודש נובמבר 2016, הוציאה עיריית חיפה למפעל צו סגירה, לאור מספר מקרים בהם תועדה פעילות חריגה בלפיד המפעל שגרמה לזיהום אוויר. על צו זה הוגש ערר מטעם בז"ן אשר התקבל, ובית המשפט לעניינים מקומיים בחיפה החליט לבטל את הצו.
בחודש מאי 2017, תועדה בשכונת קריית בנימין בקריית אתא חריגות במזהם מסוג בנזן, מזהם קריטריון המדורג כחומר מסרטן וודאי על פי ארגון הבריאות העולמי. לאחר פניית ארגוני הסביבה ואנשי צוות "סביבתית" למשרד להגנת הסביבה בוצעה על ידי המשרד בדיקה אשר העלתה שהמקור לחריגת הבנזן הוא ככל הנראה מבתי הזיקוק בחיפה, שכן נמצאה התאמה בין הפעילות במפעל כאו"ל, משטר הרוחות והחריגות שנמדדו.
בעקבות החריגה שתועדה פרסם המשרד להגנת הסביבה הודעה לפיה רק בשנת 2017 תועדו כבר 3 חריגות מההיתר ברמה היומית. בעקבות החריגות נפתח כנגד המפעל וקבוצת בז"ן הליך שימוע במשרד להגנת הסביבה.
ביום ה-12 בפברואר 2018, ארעה תקלה במתקן האתילן, שכתוצאה ממנו נצפה לפיד בוער לגובה רב. התקלה הביאה לכך שהמפעל הזרים כמויות גדולות של גזים דרך הלפיד. המשרד להגנת הסביבה הודיע שהוא רואה בחומרה את הצטברות התקלות במפעל כרמל אולפינים. ב-22 ביולי 2019, אירעה תקלה במדחס מתקן המונומרים במפעל, בעקבותיה הוזרמו עשרות טונות חומרים מזהמים ללפיד. ביולי 2022 הגיש המשרד לאיכות הסביבה כתב אישום נגד החברה ושלושה נושאי משרה בה בשל זיהום אוויר חריג.
נקסיום
נקסיום (באנגלית: NXIVM) הייתה כת אמריקאית, שעסקה בסחר במין, עבודות כפייה וסחיטה באיומים, תוך כדי התחזות לחברה המספקת שירותי שיווק רשתי.
הקבוצה, שמרכז פעילותה הוא בניו יורק, טענה כי היא מציעה סמינרים לפיתוח אישי ולהכשרה מקצועית באמצעות "תוכניות ניהול מוצלח" אך בפועל החברה הוגדרה בחלק ניכר מהמקרים ככת, והוצגה בבית המשפט כפלטפורמת גיוס לאגודת סתרים בשם "DOS", קבוצה של עבדות מינית שבמסגרתה מתבצעת הטבעת חותם של מנהיג הכת על גופן של נשות הכת.
בתחילת 2018, נעצרו מייסד "נקסיום" קית' רנייה והשחקנית האמריקאית אליסון מאק שהייתה פעילה מרכזית בכת, והוגש נגדם כתב אישום באשמה לסחר מיני, אישים אחרים הקשורים לכת או חברים בה הואשמו אף הם בפשעים פדרליים אחרים.
היסטוריה
לפני שקית' רנייה הקים את נקסיום, הוא הקים מיזם עסקי בשם "Consumers Buyline". המיזם של רנייה הסתבך במהרה והתובע הכללי של ניו יורק האשים את רנייה בכך שהוא מנהל הונאת פירמידה. בעקבות כך, החליט רנייה לחתום על מסמך בו הוא מכחיש כל עוולה שגרם לאדם כלשהו אבל במקביל הסכים לשלם קנס בסך הכל 40,000 דולרים.
ההצלחה הראשונית
ב-1998 הקימו רנייה וננסי זלצמן את נקסיום, חברת פיתוח אישי המציעה חבילות למגוון טכניקות לשיפור עצמי, רנייה טען כען כי "הדגש העיקרי של התוכנית היא לגרום לאנשים לחוות יותר שמחה בחייהם".
כבר ב-2003 נרשמו לשיעורי הארגון כ-3,700 אנשים, בהם סטיבן קופר, מנכ"ל חברת האנרגיה אנרון, איש העסקים הקנדי-יהודי אדגר ברונפמן ובנותיו קלייר ושרה ברונפמן, השחקניות האמריקאיות גרייס פארק ולינדה אוונס ואף אנה כריסטינה פוקס, בתו של נשיא מקסיקו לשעבר, ויסנטה פוקס ועוד מספר אנשים.
טענות למאפייני כת של החברה
באוקטובר 2003, פרסם המגזין "פורבס" מאמר ביקורתי על נקסיום ורנייה. על פי המגזין ואניטי פייר, בנקסיום ציפו לסיקור חיובי, והיו מוטרדים במיוחד מדבריו של ברונפמן, שאמר ל"פורבס" כי הוא מאמין שנקסיום היא כת, וכי הוא מוטרד מ"ההשקעה הרגשית והפיננסית" של בנותיו קלייר ושרה ברונפמן בארגון. בשנת 2006 פרסם פורבס מאמר על האחיות ברונפמן, בו צוין כי נטלו מסגרת אשראי להלוואת 2 מיליון דולר לארגון, הניתנות לפירעון באמצעות אימונים אישיים והתייעצויות טלפוניות עם זלצמן. מאמר אחר שפורסם ב"פורבס", בשנת 2010, דן בכישלונות של השקעות ועסקאות נדל"ן של האחיות ברונפמן, שנעשו בעצתו של רנייה. באותה עת גם עיתון העסקים הישראלי, "גלובס", ביקש את תגובתו של אדגר ברונפמן למעורבות בנותיו ב"כת" כביכול, אך הוא הכחיש ואמר: "הכל בולשיט". בנוסף דיווח העיתון "ניו יורק פוסט" כי הוא מחזיק סרטון מ-2009, המציג את רנייה מדבר עם קבוצת נשים החברות בארגון, שהתעמתו עמו לפני שעזבו את הקבוצה, והוא אמר להם בתגובה: "כבר קרה שדאגתי למותם של אנשים בגלל אמונותי - או בגלל אמונותיהם".
בשנת 2006, בעקבות עזיבתה של השחקנית הקנדית קריסטין קרוק את "נקסיום" זמן קצר לאחר הצטרפותה, נסעה זלצמן לוונקובר שבקנדה וגייסה את השחקנית האמריקנית אליסון מאק., מאק נשארה והפכה לפעילה בכת, ואף שכנעה את הוריה ללמוד חלק מהקורסים שהציעה חברת הקש של הכת. ב-2011 עברה מאק לשכונת קלפיטון פארק שבניו יורק כדי להיות קרובה לבסיס הראשי של הכת באולבני.
בשנת 2008, על פי החשד, האחיות ברונפמן לחצו על סטיבן הרביטס, איש אמונו של אביהן, לבקש מתובע מחוז אלבני דייוויד סוארס, מושל ניו יורק אליוט שפיצר, והתובעת הכללית של ניו ג'רזי אן מילגרם, להתחיל בחקירות פליליות בנוגע לגורמים ועיתונאים המבקרים את פעילות הארגון. על פי הדיווחים, נקסיום שמרה תיקים עם מידע על סוארס, שפיצר, היועץ הפוליטי רוג'ר סטון והסנאטור האמריקאי צ'אק שומר, בארגז במרתף ביתה של ננסי זלצמן. נקסיום פיתחה לעצמה מוניטין של רדיפה אגרסיבית אחרי מבקרים ועריקים שעזבו את שורותיה, כולל שימוש בהתדיינות משפטית כדי להעניש את מבקריו של רנייה, הארגון או שיטות האימון שלו.
חשיפת הארגון בתקשורת
ביוני 2017, דיווח העיתונאי החוקר פרנק פארלאטו אודות דומינוס אובססיבוס סורוריום - DOS (Dominus Obsequious Sororium), "אחוות סודית" שהחלה בשנת 2015 במסגרת נקסיום, שבה החברות נקראו שפחות. על גופן היה מוטבע כיתוב בו נראים ראשי התיבות של קית רנייה (KR) או אליסון מאק (AM ועוד קו מיותר), הוטלה עליהן ענישה גופנית מצד "אדוניהן", והן נדרשו לספק תמונות עירום שלהן או מידע על מעשה פלילים שהן עשו כדי שהדבר ישמש כ"בטוחה" נגדן במקרה ויחליטו להעיד או לפעול כנגד הכת. טענותיו של פארלאטו חוזקו על ידי מאמר שנכתב לאחר מכן, באוקטובר 2017, בניו יורק טיימס.
נציגי אכיפת החוק טענו כי חברי הכת נאלצו להיות חלק ממעגל של עבדות מינית.
שרה אדמונדסון, שחקנית קנדית, סיפרה כי עזבה את נקסיום לאחר שמאק הכניסה אותה לאחווה הסודית במרץ 2016, בביתה באלבני. אדמונדסון טענה כי המשתתפות בטקס החניכה, עמדו בעירום, כשהן מוחזקות על ידי מאק ושלוש נשים נוספות, והרופאה הקשורה לארגון, דניאל רוברטס, הטביעה חותם על גופן באמצעות אזמל מנתחים. ב-15 בדצמבר 2017 שודרה בתוכנית התחקירים "20/20", ברשת ABC, כתבת תחקיר שכללה ראיונות עם חסידי נקסיום לשעבר, כולל אדמונדסון וקתרין אוקסנברג, שטענה כי בתה נמצאת בסכנה בגלל הארגון. כמה חברים לשעבר דיווחו על ניצול כלכלי ומיני בידי מנהיגי נקסיום.
התביעה הפלילית
במרץ 2018 רנייה נעצר והוגש נגד כתב אישום בהאשמות הקשורות לארגון, בהם סחר במין, קשירת קשר לסחר במין וקשירת קשר לביצוע עבודת כפייה, הוא נעצר במקסיקו והוחזק במעצר בניו יורק לאחר שהתייצב בבית המשפט הפדרלי שבפורט וורת' בטקסס. בכתב האישום נטען כי רנייה אילץ לפחות אישה אחת לקיים איתו יחסי מין, אישה שאילצה את חברות הכת לעבור את טקס ההטבעה המסורתי של הכת. הפרקליט, ריצ'רד דונוג טען כי רנייה "יצר חברה סודית של נשים שקיים איתן יחסי מין, הטביע עליהן את ראשי התיבות של שמו ואף סחט אותן באיומים שישחרר את המידע האישי והרגיש ביותר שלהן". זמן קצר לאחר מעצרו של רנייה פשטו כוחות המשטרה על ביתה של ננסי זלצמן.
ב-20 באפריל 2018, נעצרה גם אחת מבכירות הארגון, השחקנית אליסון מאק והוגש נגד כתב אישום עם האשמות דומות לאלו של רנייה. לטענת התובעים, מאק גייסה נשים לחברה של רנייה ואז לכת עצמה ואף אילצה אותן לקחת לקיים יחסי מין עם רנייה. עוד נטען כי מאק היא הבכירה ביותר בארגון לאחר רנייה. פחות משבוע לאחר מכן, מאק שוחררה בערבות של 5 מיליון דולרים והוחזקה במעצר בית עם הוריה בקליפורניה. ב-4 במאי הודה רנייה באשמה.
ביולי 2018, קלייר ברונפמן שוחררה בערבות של 100 מיליון דולר, לאחר שנעצרה במסגרת החקירה של הכת. ב-30 בספטמבר 2020, היא נידונה ל-81 חודשי מאסר על חלקה בפעילות הכת, ברונפמן הודתה בהאשמות נגדה.
במרץ 2019, הודתה גם זלצמן באשמת קשירת קשר למעשה פלילי, וכן בקשירת קשר לסחיטה. עוד באותו החודש הודתה מאק גם באשמת סחיטה. ביוני 2021 נידונה מאק ל-3 שנות מאסר.
המשפט הפדרלי של רנייה החל ב-7 במאי 2019. וב-19 ביוני 2019 הוא הורשע בסחיטה באיומים, בסחר בנשים ובעבודות כפייה, הלבנת כספים ואחזקת חומרים פורנוגרפיים פדופיליים. באוקטובר 2020, הוא נידון ל-120 שנות מאסר.
בינואר 2020 הוגשה בניו יורק תביעה פדרלית נגד רנייה וכ-14 ממקרוביו על ביצוע ניסויים פסיכולוגיים בלתי חוקיים על חברי הכת והתעללות פיזית, רגשית וכלכלית בהם.
רוקדים בלונאסה
רקע
רוקדים בלונאסה מבוסס קלות על סיפור חייהן של אמו של פריל ואחיותיה, שחיו בגלנטיז לחופו המערבי של מחוז דניגול. המחזה מתרחש בקיץ 1936 ומתאר את ימי שלהי הקיץ, עת נדמה כי מציאת אהבה אפשרית עבור שלוש מהאחיות לבית מונדי: כריס, רוז וקייט, בעוד המשפחה מקבלת את פניו של האח שחזר ממיסיון באפריקה. אולם, בתום הקיץ המשפחה חוזה בעצב ובמחסור הכלכלי שממנו תסבול, וכל התקווה נגוזה. הימים הם הימים הראשונים של אוגוסט, סביב חג הלונאסה, חג הפירות הראשונים בפולקלור האירי, אולם המחזה מתאר קציר דל עבור האחיות מונדי.
עלילה
חמש האחיות מונדי – קייט, מגי, אגנס, רוזי וכריסטינה – כולן אינן נשואות, מתגוררות בקוטג' בעיבורי בליבג. האחות הבכירה, קייט, היא מורה בבית ספר, והיחידה בעלת עבודה בשכר גבוה. אגנס ורוז סורגות כפפות ומוכרות אותן בעיירה ומרוויחות מעט כסף התורם לכלכלת הבית. כמו כן, הן עוזרות למגי באחזקת הבית. למגי ולכריסטינה, אמו של מייקל, אין הכנסה כלל. מייקל בן שבע ומשחק סביב הבית. כל המחזה מתרחש בתוך הבית, כשהאירועים שבחוץ מדווחים על ידי הדמויות שבפנים או על ידי המספר.
האח הגדול במשפחה, ג'ק, חזר לאחרונה לבית לאחר 25 שנים שבהן שימש כומר במיסיון במושבת מצורעים בכפר נידח בשם ריאנגה באוגנדה. הוא סובל ממלריה וחווה קשיים בזיכרון, לרבות שמות האחיות ומלים באנגלית. מתברר במחזה כי במהלך שהותו באוגנדה הוא נדמה לבני המקום וזנח חלק ניכר מן הקתוליות שבו. ייתכן כי זו הסיבה האמיתית שבגינה נשלח חזרה הביתה.
ג'רי, אביו של מייקל, הוא ולשי. הוא אדם שרמנטי, אם כי לא ניתן לסמוך עליו, והוא תמיד מתנהג כליצן. הוא סוחר נודד במקצועו שמוכר גרמופונים. הוא מבקר לעיתים רחוקות ותמיד ללא התרעה. ממקלט רדיו בשם "מרקוני", אשר פועל לסירוגין, בוקעים ברגעים די אקראיים צלילי ריקוד משנות ה-30 של המאה ה-20, וכן מוזיקה עממית אירית. הדבר מביא את בנות המשפחה לפרצי ריקוד פתאומיים.
העוני וחוסר הביטחון הכלכלי של האחיות הוא רעיון חוזר במחזה, וכן החיים הלא ממומשים שלהן. האחיות מעולם לא התחתנו, אם כי ברור שהיו להן מחזרים שהן זוכרות בחיבה.
קיים מתח בין ההתנהגות הנוקשה והנאותה הנדרשת מצד הכנסייה הקתולית, כפי שבאה לידי ביטוי באופן צורמני בקולה של קייט הישרה, לבין הפגניות הרגשית שלוחת הרסן של האנשים המקומיים בגבעות מחוז דניגול ושל אנשי השבטים באוגנדה.
ישנה אפשרות כי ג'רי רציני הפעם בהצעת הנישואין שלו לכריסטינה. בביקורו זה הוא אומר כי הוא הולך להצטרף לבריגדות הבינלאומיות ולהילחם במלחמת האזרחים בספרד, לא ממחויבות אידאולוגית אלא מרצונו בהרפתקה. מתח דומה קיים כאן בין הכוחות חסרי האלוהים שאליהם הוא רוצה להצטרף לבין כוחותיו של פרנסיסקו פרנקו שנגדו הוא עתיד להילחם, כוחות שנתמכים על ידי הכנסייה הקתולית.
פתיחתו של מפעל לסריגים בכפר מחסלת את תעשיית הכפפות הסרוגות הביתית של אגנס ורוז. בנוסף, הכומר של הכפר אומר לקייט כי אין מספיק תלמידים בבית הספר כדי להמשיך את משרתה בשנה הקרבה בספטמבר. היא חושדת שהסיבה האמיתית היא אחיה, ג'ק, שהשקפות הכפירה שלו נודעו לכנסייה והכתימו אותה.
יש תחושה שהחיים הביתיים הקרובים של האחיות, חיים שאותם הכירו מילדות, עומדים להיקרע. המספר, מייקל המבוגר, מספר כי אכן זה מה שקורה בסופו של דבר.
הפקה
המחזה עלה לראשונה בתיאטרון אבי בדבלין בשנת 1990. הוא עבר לתיאטרון הלאומי של לונדון ב-1991, שם זכה בפרס לורנס אוליבייה למחזה החדש הטוב ביותר, ומיד לאחר מכן לברודוויי, שם זכה בפרס טוני למחזה הטוב ביותר, כמו גם במועמדות לפרס דרמה דסק למחזה יוצא מן הכלל. צוות השחקנים המקורי כלל את פרנסס טומלטי, ומאוחר יותר את רוזלין לינהאן בתפקיד קייט, אניטה ריבס בתפקיד מגי, בריד ני נכטיין בתפקיד רוז, בריד ברנן בתפקיד אגנס, קתרין ביירן בתפקיד כריס, ג'רארד מקסורלי בתפקיד מייקל, פול הרצברג, ומאוחר יותר סטיבן דיליין, בתפקיד ג'רי אוונס ובארי מקגוורן, ומאוחר יותר אלק מקקאוון, בתפקיד האב ג'ק.
צוות השחקנים המקורי של ברודוויי כלל את רוזלין לינהאן בתפקיד קייט, דרלה מלוי בתפקיד מגי, בריד ני נכטיין בתפקיד רוז, בריד ברנן בתפקיד אגנס, שגם זכתה בפרס טוני על משחקה, קתרין ביירן בתפקיד כריס, ג'רארד מקסורלי בתפקיד מייקל, רוברט גווילים בתפקיד ג'רי אוונס ודונל דונלי בתפקיד האב ג'ק.
המחזה הוצג לאחר מכן בהפקות נוספות באירלנד, בלונדון ובניו יורק. תיאטרון הבימה העלה עיבוד עברי למחזה בשנת 1994 פרי תרגומו של דן אלמגור ובבימויו של עידו ריקלין.
עיבוד לסרט
רוקדים בלונאסה עובד לקולנוע בשנת 1998 בכיכובה של מריל סטריפ כקייט מונדי ובבימויו של פאט אוקונור. הסרט זכה בפרס האירי לקולנוע ולטלוויזיה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר, פרס שקטפה בריד ברנן.
ליפא אהרוני
ביוגרפיה
נולד בפולין לדב ורבקה, ועלה לארץ בגיל שנתיים. למד בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה. היה חבר בסניף תל אביב של בני עקיבא, והיה מרכז מחנות הקיץ של התנועה. ב-1966 היה מדריך הגרעין שהקים לקיבוץ עלומים.
כיהן כמזכ"ל בני עקיבא החל משנת 1967 עד 1973. נכון ל-2012 עבד כספרן בספרייה העיונית בקיבוץ סעד, וכחידונאי חובב.
משפחה
היה נשוי לגאולה (נפטרה ב-2022 ) ואב לארבעה. אחיו היה המתמטיקאי פרופ' ישראל אהרוני.
זוט סימס
ביוגרפיה
סימס נולד למשפחת רקדנים במופעי וודוויל בקליפורניה, הצעיר בין שבעה אחים. כבר מגיל צעיר ניגן בקלרינט ותופים, אך בעקבות האזנה ללסטר יאנג החל לנגן בסקסופון. סימס, שכונה "זוט" כבר בשלב מוקדם של הקריירה שלו, ניגן בתזמורות ביג בנד רבות, בין השאר ניגן עם ארטי שו, סטן קנטון, באדי ריץ' ובני גודמן (עמו ניגן בשנים 1946 - 1947 ושב והופיע עם תזמורתו במסע הופעות בברית המועצות ב-1962).
סימס נהג להופיע גם בהרכבים קטנים במקביל, בעיקר עם ג'רי מאליגן ואל כהן (עמו הקליט תחת הכינוי Al and Zoot), השניים הופיעו בעיקר במועדון הניו יורקי "The Half Note". במשך הקריירה עלה סימס לטונים הגבוהים של סקסופון הטנור ועבר לנגן גם באלט ובסופרן.
בשנות השבעים המוקדמות יצר צמד מצליח עם הכנר ג'ו ונוטי.
בובת נגן הסקסופון בתזמורת החבובות מעוצבת על פי דמותו ונקראת על שמו "זוט".
זוט סימס נפטר ב-1985, באותה שנה בחרו בו מבקרי דאון ביט להיכנס להיכל התהילה של הג'אז.
פרידלנד
ראו גם
}}
דומניקו קונטאריני הראשון
דומניקו קונטאריני הראשון (באיטלקית: Domenico Contarini; נפטר בשנת 1071) היה הדוכס ה-30 של ונציה. דומניקו כיהן כדוג'ה מאז מותו של דומניקו פלאבאניקו בשנת 1043 ועד פטירתו.
קורות חייו
דומניקו היה בן לאחת מהמשפחות הוונציאניות הוותיקות ביותר. במהלך שלטונו כבשו הוונציאנים מחדש את זאדר ואת החוף של דלמטיה אשר נכבשו מספר עשורים קודם לכן על ידי ממלכת קרואטיה. דומניקו הגדיל את הצי הוונציאני, וכלכלת לה סרניסימה פרחה, ולמעשה הפכה הרפובליקה לגורם הסחר המשפיע ביותר בים התיכון. דומניקו שמר על קשרים טובים הן עם האימפריה הביזנטית, הן עם האפיפיור שברומא והן עם האימפריה הרומית הקדושה. בתקופתו נבנו מספר מנזרים וכנסיות ובהן סן ניקולו די גיגלי שבלידו וסנט'אנג'לו די קונקורדיה. בשנת 1071 יזם עבודות הרחבה ושיקום של בזיליקת סן מרקו.
דומניקו נפטר בשנת 1072 ונקבר בכנסיית סן ניקולו שבלידו.
720p
720p (באנגלית: Standard HD) היא רמת רזולוציה המציינת כמות של 720 על 1280 פיקסלים. רמת רזולוציה זו נחשבת לרמה הבסיסית ביותר של הפרדה גבוהה,
720 מציין את כמות הפיקסלים האנכיים, לאורכו של הצג (ציר y), בעוד ש-1280 מציין את כמות הפיקסלים האופקיים, לרוחבו של הצג (ציר x).
מיה רבינוביץ'
מיה רבינוביץ' (נולדה ב-1976) היא סופרת ילדים ועורכת משחקי ילדים ישראלית, יוצרת ומקיימת סדנאות ושעות סיפור לילדים.
ביוגרפיה
מיה רבינוביץ, נשואה, אם לשלושה, בוגרת מגמה תאטרונית ספרותית, בשרות הצבאי הייתה בתפקיד פיקודי בערבה. טיילה ברחבי העולם בארצות שונות ובעיקר במזרח ובארצות עניות. מה שהחל כטיול הפך ל-13 שנים של מסע של פעילות חברתית ומסע אישי ובהמשך מסע משפחתי עם הבעל והילדים אל עבר עולמות ומראות של אנשים בעולם האחר ונחשפה לתרבויות המזרח. בנפאל התנדבה בבית יתומים כמורה לדרמה ונחשפה לסיפורי פשטות ועוני, משם המשיכה להודו, בה התגוררה שנים רבות ופתחה ספרייה בשפות שונות לזרים, הייתה חברה-מקימה בחווה מוזיקלית, רוחנית וחברתית בברזיל שמשמשת כבית הבראה וריפוי.
בשנת 2009 עם חזרתה לישראל כתבה את הספר "קלפי סודות", שמבוסס על תורות עתיקות מסין, יפן, קבלה ומהניסיון שלה עם ילדים מכל העולם. הוא נועד לקרב את הילדים למקור בו יש חכמה עתיקה בעלת מסרי עידוד והעצמת הילד. הספר זכה להצלחה בישראל, נמכר לרוסיה ולארצות הברית.
בשנת 2013 יצא לאור ספרה "מסע בין ממלכות". ספר זה מסביר את הרעיון השמחה בחלקך. הספר זכה להצלחה רבה בישראל ובעקבותיו יצרה רבינוביץ' מפגשים וסדנאות לילדים ברחבי הארץ שכללו שימוש בעזרים מודרניים שהמחישו את הסיפור וחשפו את הילדים לעולמם של ילדים אחרים בתרבויות שונות. במסגרת זו ביצעה רבינוביץ' מאות מפגשים ברחבי הארץ עם ילדים. הספר ייחודי בהשתמשו בטכנולוגיית תלת מימד.
גביע העולם בכדורגל עד גיל 20
גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 (באנגלית: FIFA U-20 World Cup), המכונה גם "מונדיאליטו", הוא טורניר כדורגל המאורגן על ידי פיפ"א. בטורניר, שמתקיים אחת לשנתיים, מתחרות נבחרות כדורגל המורכבות מכדורגלנים עד גיל 20.
נקרא בעבר עד 2005 בשם אליפות העולם לנוער של פיפ"א (FIFA World Youth Championship).
הטורניר הראשון נערך ב-1977 בתוניסיה, בו זכתה ברית המועצות. ארגנטינה היא הנבחרת בעלת מספר הזכיות הגדול ביותר עם שש זכיות. אחריה נמצאת ברזיל כשלזכותה חמש זכיות.
ההעפלה של נבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19 לחצי-הגמר של יורו 2022 זיכתה אותה בהעפלה ישירה לשלב הבתים של מונדיאליטו 2023 (גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2023), לראשונה בתולדותיה, אותו סיימה במקום השלישי.
האסקי סיבירי
הָאסְקִי סִיבִּירִי הוא כלב עבודה ושירות בגודל בינוני, שמקורו במזרח סיביר; שייך למשפחת הזאבים ולקבוצה כלבי שפיץ. זהו זן פעיל, גמיש ואנרגטי.
היסטוריה של הגזע
גילו של הגזע נאמד ב-3,000 שנה. מבנה גופם מזכיר זאבים, ובדומה להם, למרות שהם יכולים לנבוח ולנהום, הם לרוב מייללים.
צ'וקצ'ים, שבט נודד של ציידים-לקטים שהסתמכו על עזרת ההאסקים הסיביריים, היו הראשונים שגידלו אותם, ליד נהר קולימה, בקור העז של צפון סיביר. הם השתמשו בהם לגרירת מזחלות למרחק גדול בתנאי מזג אוויר קשים. כיום משמש ההאסקי במרוצי מזחלות ופופולרי כחיית מחמד בשל אופיו החברותי ויופיו.
ההאסקים הסיביריים התחבבו על בני האדם והפכו לחיות מחמד. בשל תפקידם ההיסטורי ככלבי מזחלות, ביכולתם להסתגל במהירות לתנאי מזג אוויר קשים ביותר.
בהתאם לתנאי המחיה, התפתחו עם הדורות מספר גזעים מוכרים: האסקי סיבירי, האסקי גרינלנדי, האסקי אלסקי והאסקי של נהר המקנזי.
אופי
ההאסקים הסיביריים ידועים באופיים החברותי. הם שלווים, אוהבים ומסורים לבעלים. הם בעלי כושר הבנה מפותח ואינטליגנציה רגשית גבוהה. הם חברותיים מגיל צעיר ומתיידדים במיוחד עם ילדים, כך שהם כלבי משפחה אידיאליים. הם חיים מטבעם בלהקות ורגילים לעבודת צוות, ולכן מחשיבים את עצמם כחלק מהמשפחה.
ההאסקים הסיביריים ערניים, אנרגטיים וידידותיים. הם מסויגים מעט, אך לא חשדנים כלפי זרים, ולא מתאימים לשמש ככלבי שמירה היות שהם שקטים ולא תוקפניים. יש להם נטייה לברוח היות שהם כלבי מזחלת הרגילים לגמוא מרחקים ארוכים.
ההאסקים הסיביריים מסתדרים בדרך כלל עם כלבים אחרים ועם חתולים. הם נחשבים ככלבים נקיים במיוחד, לא נבחנים, לא הרסניים וללא ריח אופייני לכלבים. הגזע פרימיטיבי, וככזה בעל יצר ציד מפותח.
ההאסקים הסיביריים זקוקים לפעילות גופנית באופן קבוע, ובלעדיה הם עלולים לפתח דיכאון ובעיות התנהגות.
מראה כללי
לכלבי ההאסקי הסיבירי גודל בינוני, ומראה הנחשב מרשים ויפה. הפרווה סמיכה, רכה ונעימה למגע, מנשירה בדרך כלל פעמיים בשנה (תזונה לא מתאימה תביא לנשירה תדירה יותר). צבע הפרווה נע מלבן עד שחור, בדרך כלל לבן עם כתמים בצבע שחור, אפור או חום-אדום. צבע העיניים נע מתכלת עד חום כהה, לעיתים עם הטרוכרומיה. תוחלת חיים: 12–16 שנים. משקל: 16 ק"ג עד 30 ק"ג. גובה: 50 עד 70 ס"מ.
נמל התעופה הבין-לאומי אוסטין-ברגסטרום
נמל התעופה הבין־לאומי אוסטין-ברגסטרום (באנגלית: Austin–Bergstrom International Airport, מוכר גם בקיצור כ-ABIA) הוא נמל התעופה הבין־לאומי הגדול ביותר והעמוס ביותר במרכז טקסס. נמל התעופה שוכן בעיר אוסטין, מדינת טקסס.
עם כמות של 10,718,854 נוסעים מתחילת שנת 2014, הנמל הוא נמל התעופה העמוס השלושים ושישה בארצות הברית.
נמל התעופה הבין־לאומי אוסטין-ברגסטרום משתרע על שטח של 17.17 קילומטרים רבועים בדרום-מזרח אוסטין, שמונה קילומטרים ממרכז העיר.
חברות תעופה ויעדי טיסה
בנמל התעופה הבין־לאומי אוסטין-ברגסטרום, נכון לעכשיו, יש מעל 150 יציאות יומיות ל-47 יעדים בארצות הברית, קנדה, מקסיקו, ובבריטניה, עם שירות עונתי לגרמניה החל מקיץ 2016.
בתרבות
בשיתוף עם תוכנית „אמנות במקומות ציבוריים“ של העיר אוסטין, נמל התעופה מציג יצירות אמנות רבות. בטרמינל בארברה ג'ורדן, יש בימה אשר מארח הופעות מוזיקה חיה.
אשל הפרקים
אֵשֶׁל הַפְּרָקִים (שם מדעי: Tamarix aphylla) הוא אשל בתצורת עץ גבוה המתנשא לגובה 4-15 מטרים. זאת לעומת מיני האשל האחרים הגדלים בארץ ישראל שצורתם שיחנית.
מאפיינים
לאשל הפרקים אין כלל עלים. ענפי האשל הצעירים בנויים חוליות חוליות של פרקים קטנים ומפרקי הרוחב שבין הפרקים נראים בבירור.
האשל פורח בחודשים אוגוסט-נובמבר. הפרחים הם לבנבנים, יושבים על תפרחות ערוכות במרבדים. הפרי הוא הלקט מרובה זרעים.
לפי הספרות הבוטנית, צמח זה יכול לגרום לתגובה אלרגית.
לאור הסתגלנות הגבוהה שלו לאש הוא עשוי לשמש כ"מחסום אש". אף כאשר הוא יבש, האשל קשה לשריפה, בשל ריכוז האפר הגבוה בו (30–40%), וכן ריכוז גבוה של מלחים בעלוותו. לאחר שעבר שריפה הוא בדרך כלל יגדל מחדש.
תפוצה
בית הגידול של אשל הפרקים הוא ואדיות גדולים במדבר הקיצוני, ששם אופקי לחות גבוהים, וחולות נודדים שבהם הצמח עוצר חולות וגדל. הקרן הקיימת לישראל תרבתה את העץ והיא נוהגת לשתול אותו כעץ עוצר חולות. אשל הפרקים הוא צמח מוגן על פי החוק.
הצי האווירי הראשון
הצי האווירי הראשון (Dai-ichi Kōkū Kantai 第一航空艦隊) היה צי נושאות המטוסים של הצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה. בתחילת המלחמה, היה זה צי נושאות המטוסים הגדול בעולם, והוא התרכז סביב פלגת "קידו בּוּטאי," הפלגה החזקה ביותר בצי.
רקע והקמה
בשנת 1912, הצי המלכותי הבריטי הקים את זרוע האוויר שלו, "שירותי האוויר של הצי המלכותי". הצי היפני, שנבנה על-פי המודל הבריטי, הקים את שירותי האוויר של הצי היפני הקיסרי. ב-1913, הוסבה אוניית התובלה "ואקאמיה" לנושאת מטוסים, ובנוסף נרכשו מספר מטוסים. עם הזמן, הפך הצי האווירי הראשון לחלק מרכזי בצי היפני המשולב.
ב-10 באפריל 1941, הקים הצי הקיסרי את הצי האווירי הראשון, אשר הכיל את כל שבע נושאות המטוסים של הצי היפני, נושאות מטוסים קלות ו-474 מטוסים. היה זה כוח נושאות המטוסים הגדול בעולם. נושאות המטוסים נשאו על סיפונן שלושה סוגי מטוסים: מטוסי קרב, מפציצי צלילה ומפציצי טורפדו. עם תחילת הלחימה באוקיינוס השקט, מנה הצי 10 נושאות מטוסים וכ-600 מטוסים.
קידו בוטאי
קידו בוטאי (Kido Butai (機動部隊) הייתה פלגת נושאות המטוסים העיקרית של הצי, שעל סיפונה פעל הצי האווירי הראשון. פלגה זו הוקמה במיוחד על מנת להוביל את ההתקפה על פרל הארבור, תחת פיקודו של תת-אדמירל צ'ואיצ'י נאגומו, בדצמבר 1941. בהתקפה זו, כללה הפלגה שש נושאות מטוסים (אקאגי, זואיקאקו, היריו, שוקאקו, סוריו וקאגה), שעל סיפוניהן 450 מטוסים, ועוד מספר רב של כלים מלווים. קידו בוטאי השתתפה אף בקרב מידווי, ב-4 ביוני 1942. בקרב זה ספגה הפלגה מכה קשה כאשר ארבע מתוך שש נושאות המטוסים הוטבעו. לאחר קרב זה, ב-14 ביולי 1942, פורק הצי האווירי הראשון ושאריותיו צורפו לצי היפני השלישי.
סיום הפעילות
הצי האווירי הראשון הוקם מחדש ב-1 ביוני 1943. כחלק מתוכנית אסטרטגיה חדשה, קבעה הממשלה היפנית כי הצי ייפרס באיים הקוריליים, איי בונין, איי מריאנה, איי קרוליין, מלאיה, אינדונזיה ובורמה, ויהווה את הכוח העיקרי בתוכנית ההגנה על הטריטוריות היפניות. אולם, לאחר התבוסה בקרב ים הפיליפינים, שונתה התוכנית, והצי האווירי הראשון נפרס מחדש בפיליפינים. באוקטובר 1944, תקפו מטוסי הצי האמריקאי את בסיסי הצי האווירי הראשון בפיליפינים, כמבצע מקדים לנחיתה על האי לייטה, וצמצמו את מספר מטוסיו לכ-30 מטוסים בלבד. מפקד הצי באותו זמן, תת-אדמירל טקיג'ירו אונישי, החליט לנצל את שארית המטוסים למתקפות קמיקזה.
נשיקה במצ"ח
נשיקה במצ"ח הוא סרט דרמה ישראלי, בכיכובם של יהודה ברקן ומיכל ינאי, שיצא לאקרנים ב-1990.
עלילה
אריק שוורצמן הוא נהג משאית שנקרא לשירות מילואים. במסגרת שירות המילואים הוא מצטרף לבסיס של המשטרה הצבאית ומשתתף במבצע ללכידת אנס, המכונה "האנס במדים", גבר שזהותו אינה ידועה, שמתחזה לקצין בדרגת סגן אלוף שנוהג לאסוף חיילות מטרמפיאדות, להסיע אותן למקומות שוממים ולאנוס אותן. במסגרת המבצע כל איש מילואים מצוות לחיילת בשירות סדיר על מנת שתעלה על טרמפ ותשמש כפתיון ללכידת האנס.
אריק מצוות לנטלי - עולה חדשה מצרפת אשר אימה היא תושבת חוזרת ומאושפזת בבית חולים לחולי נפש.
במהלך הפעילות המשותפת מספר אריק לנטלי אודותיו, על היותו גרוש ואב לבן או בת שאין לו מידע לגביו או לגביה, משום שזוגתו עזבה את ישראל ואבד לו איתה הקשר בעודה בהריון.
נטלי מבקשת לצאת לבקר את אימה, אך היא מקבלת על כך סירוב מרס"ר הבסיס - בן שבת. על אף זאת, היא יוצאת עם אריק שוורצמן לבקר את אימה, וזאת בניגוד לפקודות.
בליץ, עוזרו של הרס"ר בן שבת, נשלח לעקוב אחריהם. הוא מאתר את אריק המחכה מחוץ לבית החולים, ומורה לו לחזור לבסיס. נטלי ממשיכה את הביקור, אריק חוזר ומוחזק במעצר בתוך הבסיס.
בזמן שאריק במעצר, מוזמנת לבסיס דנוטה, זונה מפולין המגיעה אל בן שבת. בן שבת ודנוטה נמצאים בחורשה ומקיימים יחסי מין, אך הם אינם יודעים שהם מצולמים, וכי חיילים רבים בבסיס צופים בהם מרחוק.
בינתיים נטלי עולה על טרמפ מבית החולים לכיוון הבסיס, ללא ידיעה כי מדובר במכוניתו של האנס במדים, הסוטה מנתיב הנסיעה הרגיל. נטלי חושדת בנהג ולוחצת על לחצן המצוקה שסופק לה. אריק שנמצא במעצר מקבל את אות המצוקה במקלט, במסגרת המבצע ללכידת האנס, ומבין שנטלי במצוקה, אך אינו יכול לעזור לה. לבסוף, בעזרת חברו קולומבו הוא מצליח להחלץ מן המעצר. הוא מאתר את מקום הימצאה של נטלי, ומגיע לשם ברכבו, מלווה בכלב תקיפה (ג׳מבו) שהוצמד לו. אריק מצליח להכניע את האנס אשר נתפס.
נטלי מגיעה לבקר את אימה בבית החולים שם היא שוהה, איתה מגיע אריק שמסיים את המילואים, היא מבקשת ממנו להתלוות אליה, לאחר שסיפר לה דברים המקבילים למה שעברה אימה, לאחר שבמהלך היכרותם סיפר לה אריק את סיפורו המאפיין במקרים הדומים לשלה, ונטלי מבינה שיש סיכוי שאריק הוא אביה אותו היא מחפשת.
אריק מתלווה לנטלי, ואכן מגלה שאימה של נטלי היא הבחורה איתה הייתה לו מערכת יחסים בעבר, וכי נטלי היא בתו.
הפקה
הסרט הופק על ידי יהודה ברקן באמצעות חברת "רועי הפקות" שהייתה בבעלותו. בנוסף, ברקן היה גם שותף לכתיבת התסריט.
דמותה של נטלי גולמה בסרט על ידי השחקנית מיכל ינאי שזו הייתה הופעתה הראשונה על המסך. בזמן הצילומים עוד הייתה ינאי תלמידת תיכון בעלת מראה צעיר לגילה. בגלל מאפיינים אלו חשש תחילה ברקן ללהק את ינאי לסרט, והעדיף ללהק במקומה שחקנית אחרת שהייתה כבר חיילת. אולם, הצבא לא נתן אישור לאותה שחקנית להשתתף בצילומים, וברקן החליט לתת את התפקיד למיכל ינאי יום לפני תחילת הצילומים.
מרגו דידק
מלגוז'אטה "מרגו" דידק (בפולנית: Małgorzata Dydek; 28 באפריל 1974 – 27 במאי 2011) הייתה כדורסלנית פולנייה ששיחקה בעמדת הסנטר.
נשיקה במצ"ח
הפקה
חודש לפני סיום עבודת העריכה של הסרט, עבר הבמאי שמוליק פירסטנברג (Sam Firstenberg) לביים את הסרט "מחץ הדלתא 3", והעורך שלמה חזן סיים את עריכת הסרט יחד עם יהודה ברקן, ופיקח על עריכת הסאונד והמוזיקה.
מרגו דידק
קריירה
לאחר שנבחרה ראשונה בדראפט 1998 שיחקה דידק במספר קבוצות WNBA. בתקופתה הייתה ידועה כשחקנית הכדורסל המקצוענית הגבוהה בעולם, תואר שהקנה לה פרסום רב. לאחר השתלבותה בליגת האמריקנית זכתה בתואר שחקנית הכדורסל האירופאית הטובה ביותר לשנת 1999 על ידי "לה גזטה דלו ספורט". הובילה את ה-WNBA בחסימות במשך תשע שנים, ובממוצע חסימות למשחק במשך שמונה שנים. הייתה ריבאונדרית ההגנה המצטיינת בשנת 2001, ועל שמה רשום מספר החסימות הרב ביותר בהיסטוריה של הליגה האמריקנית.
דידק נפטרה בבריזביין מהתקף לב והיא בת 37, אם לשניים.