cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פיטר טיילור (שוער)
קריירה כמאמן
לאחר חצי שנה, מונה טיילור למאמנה הראשי של דרבי קאונטי, בצעד שהפתיע רבים. כשטיילור הגיע לקבוצה, היא הייתה בתחתית הליגה השנייה, אך הוא עזר לה לסיים את העונה במרכז הטבלה. ב-8 בינואר 1983, במהלך הסיבוב השלישי של גביע ה-FA, ניצחה דרבי של טיילור את נוטינגהאם של בריאן קלאף, חברו הטוב. דרבי המשיכה לטפס בשלבי הנוקאאוט של הגביע, עד אשר הודחה על ידי מנצ'סטר יונייטד בשמינית הגמר. עונה לאחר מכן, החלו העניינים להסתבך בקבוצה. לא היה כסף לקניית שחקנים חדשים, והקבוצה עמדה על סף פשיטת רגל. למרות הגעתה לשלב רבע הגמר של גביע ה-FA, לא הצליחה הקבוצה להתמודד בליגה, ובסיום העונה ירדה לליגה השלישית. בסיום אותה עונה, התפטר טיילור ופרש מאימון.
יחסיו עם קלאף
ידידותם של טיילור וקלאף ידעה המון עליות ומורדות במהלך השנים. בזמן שהשניים אימנו בדרבי קאונטי, גילה טיילור שהוא לא זכה להעלאת שכר, בעוד קלאף זכה לתוספת משמעותית. בנוסף, טיילור התעצבן שקלאף מרוויח כסף רב מהופעותיו התקשורתיות, בזמן שהוא נשאר לעסוק באימון השחקנים. ויכוחים אלה גרמו לטיילור להסכים להצעת משרת עוזר המאמן במנצ'סטר יונייטד, אך המהלך בוטל בסופו של דבר על ידי מאט באזבי. בסתיו 1980, שוב הורעו היחסים בין השניים, לאחר שטיילור פרסם אוטוביוגרפיה שהייתה מבוססת במידה רבה על העבודה של השניים. קלאף, שלא היה שותף לכתיבת הספר ולא קיבל תמורה על פרסומו, זעם על טיילור.
לאחר עזיבתו של טיילור את נוטינגהאם במאי 1982, היחסים בין השניים חזרו להיות חמים. למרות זאת, במאי 1983, שוב החלו השניים לריב זה עם זה. נושא המריבה במקרה זה היה מעברו של ג'ון רוברטסון מקבוצתו של קלאף, נוטינגהאם פורסט, לקבוצתו של טיילור - דרבי קאונטי. קלאף התעצבן שטיילור לא עדכן אותו על המעבר, והחליט לתקוף אותו בעיתונות. לאחר פרסום המאמר של קלאף, החליט טיילור לתבוע את העיתון על הוצאת דיבה. לאחר ריב זה, לא חזרו השניים לדבר יותר.
מותו ומורשתו
טיילור נפטר בפתאומיות ב-4 באוקטובר 1990, בזמן ששהה בחופשה במיורקה, ספרד. הוא היה בן 62 במותו, ונפטר עקב הלייפת ריאתית ראשונית שממנה סבל במשך שלוש שנים. כששמע קלאף על מותו של טיילור, הוא שקע בעצב רב ולאחר מכן התקשר למשפחת טיילור להבעת תנחומים. את האוטוביוגרפיה שלו הקדיש קלאף לטיילור במילים: "לפיטר. עדיין מתגעגע אלייך המון. אין הרבה צחוק בחיי מאז שהלכת".
11 ימים לאחר מותו, נערכה הלווייתו של טיילור בכנסיית סט. פטר שבנוטינגהאמשייר.
בספטמבר 1999, הוחלט לקרוא לאחד מיציעי הסיטי גראונד (אצטדיונה של נוטינגהאם פורסט) על שמו של קלאף. בעקבות ההחלטה, ביקש קלאף לקרוא ליציע גם על שמו של טיילור, כהוקרה על תרומתו הרבה ועל חשיבותה של השותפות בין השניים. עשר שנים לאחר מכן, הודיעה דרבי קאונטי על הקמת פסל משותף של טיילור וקלאף, שיוצב מחוץ לאצטדיון הקבוצה. באוגוסט 2010, נחנך הפסל.
באה אליכם
באה אליכם הוא סינגל של הזמרת הישראלית מירי מסיקה, שיצא לאור באוגוסט 2005. זהו שירה החמישי מתוך אלבום הבכורה שלה "מירי מסיקה". השיר נכתב והולחן בידי דידי שחר והופק בידי אורי זך.
השיר צעד שישה שבועות רצופים במצעד ההשמעות של רשת ג', ובמשך חמישה שבועות רצופים נמצא בראש המצעד. השיר הגיע למקום התשיעי במצעד השנתי של גלגלצ, ובמצעד השנתי של ynet הוא הגיע למקום השישי.
אהרן מנדל כהן
הרב אהרן מנחם מנדל הכהן בהר"ן (27 במרץ 1866 י"א בניסן תרכ"ו - ח' בחשוון תרפ"ח 3 בנובמבר 1927) היה רבה של הקהילה היהודית האשכנזית בקהיר, מחבר פורה שהתפרסם בשלל יוזמות שביניהן ניסיון לחידוש הסמיכה ומיזמי חינוך.
ביוגרפיה
נולד בטבריה בי"א בניסן ה'תרכ"ו לר' נתן ב"ר בנימין מקוסוב. למד בישיבות טבריה והוסמך לרבנות.
בשנת תרנ"ז נענה להזמנת העדה האשכנזית בקהיר שהייתה אז בראשית התלכדותה, וקיבל בה את כהונת הרב הראשי שהתמיד בה כשלשים שנה. ארגן את הקהלה ויסד בה מוסדות חינוך וחסד שנותרו קיימים למשך שנים.
עמד בקשר הלכתי עם הראי"ה קוק.
לצד פעילותו הרבה חיבר ופרסם מספר ספרים בכמה תחומים. ביניהם כלילת חתנים - ריכוז דינים ומנהגים בחיי הנישואין; אבל מצרים - אוסף הספדים על גדולי ישראל; הנשמה והקדיש - מחקר על עניין הישארות הנפש ברוח הקבלה; חוברת הקדיש - על מקור הקדיש דיניו ומנהגיו והניח בכתב יד ספר תרוכין - כ-25 נוסחים של גט למצבים שונים.
ספרו העיקרי הוא סמיכת חכמים שבו הביע את הדרישה לחידוש הסנהדרין בישראל, כדי לחזק את סמכות הרבנות. לרעיונו זה התמסר במרץ רב. דרש לכונן מועצה בשם "כנסת הגדולה", ויסד אגודת רבנים שמנתה למעלה מ-500 חברים בכל תפוצות ישראל. כתוצאה מפעולה זו, התכנס בחודש אב תרס"ג קונגרס עולמי של רבנים בקרקוב בהשתתפותו של הרב בהר"ן,. בין משתתפי הכינוס היו גם הרב אליהו עקיבא רבינוביץ מפולטבה, והאדמו"ר רבי מנחם מנדל חיים לנדאו מזוויירצ'ה.
יחד עם הרב כהן יצא לאירופה גם הרב הראשי לאלכסנדריה רבי אליהו בכור חזן, שתמך בו בכל מיזמיו, ובעקבות השתדלותו החליטו ראשי הקהילה באלכסנדריה והברון ז'אק די מנשה לממן את הוצאת הקונגרס.
פרטי הקונגרס וקורותיו תוארו בהרחבה בעיתוני התקופה, בעיקר על ידי הרב מפולטובה בירחונו "הפלס", ועל ידי הרב כהן עצמו בספר כנסת הגדולה - מחברת אגודת הרבנים ובנימה ביקורתית יותר על ידי האדמו"ר מזוויירצ'ה בספר מקיץ נרדמים. הדברים גם תועדו בפרוטרוט בקונטרס ארוכת בת עמי של אפרים דיינארד בארצות הברית, באנציקלופדיה אוצר ישראל ועוד.
ברבות השנים אף ארגן הרב כהן קבוצת רוכשים לשטחי מגורים בארץ ישראל, בין אדמות בית הכרם ובין בית וגן ליד ירושלים, בזמן שעוד לא היה שם יישוב. ביוזמתו נעשו הצעדים הראשונים ליסוד שכונת 'כנסת ישראל'. בדעתו היה להקים בתוכה את בית המוסד הדתי העליון של הסנהדרין המחודשת.
נפטר בחיפה בח' חשוון תרפ"ח ונקבר בבית העלמין היהודי הישן של חיפה "כנסת ישראל".
סלילניים
הסלילניים מזכירים את טפסי העצים מחצי הכדור הצפוני אך כנראה שאינם קרובי משפחתם, אלא דווקא לקבוצת העופות האוסטרליים כמו העדניים, הסוכיים והנבליים. אך כמו טפסי העצים הם חיים בין ענפי העצים וצבעם חום עם בטן בהירה, מה שעוזר להם בהסוואה. הם בעלי מקור קצר יותר ופחות כפוף אך ניזונים מנמלים ועכבישים באותה שיטה ואולם כמה מינים צדים חרקים על הקרקע.
הסלילניים חיים בעיקר ביערות או באזורים של עצי אקליפטוס בהם הם חיים.
קרב טליסו
קרב טליסו במלחמת רוסיה–יפן התרחש ב-14-15 ביוני 1904 במחוז ליאונינג ליד תחנת הרכבת ואפאנגואו - כ-130 ק"מ מפורט ארתור. הרוסים רצו להגיע לפורט ארתור הנצורה. הקרב הסתיים בניצחון יפני.
רקע
לאחר שכוחות היפנים ניתקו את קשר היבשתי בין הכוחות הרוסים במבצר פורט ארתור לכוח העיקרי, גנרל אלכסיי קורופטקין החליט שיש לפעול לפתיחת ציר לפורט ארתור. המשימה הוטלה על כוח צבאי בהיקף של כ-33 אלף חיילים בפיקוד גאורגי שטקלברג. הפעולה בוצעה לפי דרישת מפקד הצבאי באזור, האדמירל יבגני אלכסייב, שדאג לגורל הצי הנצור. לשטקלברג ניתנה פקודה לנוע לכיוון פורט ארתור, להגיע למגע עם היפנים ועל ידי כך להקטין את היקף הכוח סביב פורט ארתור. יחד עם זאת, נדרש לא להגיע לעימות חזיתי עם כוח עודף ולא להגיע לניצול מלא של העתודות. המטרה הסופית של המבצע הייתה הגעת הכוח לפורט ארתור. שליחת כוח צבאי לכיוון פורט ארתור הייתה בניגוד לאסטרטגיה ההגנתית של אלכסיי קורופטקין ולכן הוא טען שיש קושי לתת לשטקלברג את כל מה שדרוש לו. גם הפקודות שניתנו לשטקלברג לא היו חדות מספיק.
היפנים שיפצו את הנמל בדאליין ויכלו לתגבר את הכוחות ללא הפרעה. כאשר נודע להם על כוונת הרוסים להגיע לפורט ארתור, הכוח באזור חולק לצבא מס' 3 שנשאר סביב המבצר הנצור ולצבא מס' 2 שהתחיל לנוע צפונה לאורך מסילת רכבת במטרה להגיע למגע עם הרוסים.
לפני הקרב הרוסים התרכזו דרומית לעיירה ואפאנגואו בקרבת מסילת הברזל.
מהלך הקרב
ב-14 ביוני היפנים התחילו במתקפה עם חלק מהכוח שהיה ברשותם. הרוסים עמדו במתקפה ולאחר גילוי שרק חלק מהכוח היפני משתתף בה אף תכננו לתקוף בחזרה ולהתקדם דרומה. במהלך הלילה היפנים שינו את מיקום הצבת התותחים ואף קיבלו תגבורת בכוח אש. במהלך היום התברר שליפנים קיימת עליונות בכמות כוח אש תותחים וגם בדיוק הירי.
לרוסים שהחלו לתקוף מבוקר 15 ביוני נגרמו אבדות גדולות מירי תותחים כבד. היפנים מצדם החלו במתקפה באגף הימני של החזית הרוסית. לקראת 8 בבוקר האגף הימני של הרוסים כבר היה מותקף מ-3 חזיתות. לאזור זה נשלחה תגבורת והרוסים הצליחו להחזיק בעמדות. לקראת 11:30 הגיעו למטה הרוסי ידיעות על נוכחות יפנית משמעותית צפונית לעמדות המוחזקות. בשעה 14:00 הגיעו התגבורות והחלו בפריקה מהרכבת. לאור האש הכבדה של התותחים היפנים, תגבורות אלו לא יכלו להתארגן ולהשתתף בקרב. בעקבות הידיעות משדה הקרב ובמטרה למנוע כיתור של הכוח ניתנה פקודה לנסיגה כללית. הגשם החזק שפרץ באזור מנע מהיפנים להמשיך ולרדוף את הרוסים הנסוגים. לקראת הערב הנסיגה הסתיימה וכל היחידות הרוסיות התרכזו סביב תחנת רכבת ונזלין.
תוצאות הקרב
כתוצאה מהקרב והנסיגה הרוסית, הכוחות היפנים סביב פורט ארתור יכלו להמשיך במצור ללא הפרעה. לא היו ניסיונות נוספים להגיע לפורט ארתור דרך היבשה מצד הרוסי.
גנרל שטקלברג הואשם בכישלון המטלה שהוטלה עליו. מעשית, בין הסיבות העיקריות לכישלון היו הבדלים בהשקפת עולם של ניהול המלחמה בין שר המלחמה אלכסיי קורופטקין שדגל בהגנה לבין מפקד הכוחות באזור יבגני אלכסייב שדגל במדיניות התקפית.
יעל ברון-פיבה
יעל ברון-פיבה (בצרפתית: Yaël Braun-Pivet נולדה ב-7 בדצמבר 1970) היא פוליטיקאית יהודיה צרפתית. מכהנת כיושבת ראש האספה הלאומית, האישה הראשונה המכהנת בתפקיד זה. נבחרה מטעם מחוז הבחירה החמישי של איבלין. שימשה גם לתקופה קצרה כשרת הטריטוריות שמעבר לים.
קורות חיים
יעל ברון-פיבה נולדה בנאנסי ב-7 בדצמבר 1970. היא נצר למשפחה יהודית שעזבה את פולין בשנות ה-30 של המאה ה-20 והתיישבה בנאנסי. למרות שלמדה בבית ספר יהודי בשטרסבורג, כיום היא אינה מזדהה כיהודייה, אולם חוגגת חגים יהודיים עם משפחתה.
בפברואר 2021 קיבלה ברון-פיבה אי-מייל עם עלבונות אנטישמיים. בעקבות האירוע, האספה הלאומית כולה התאחדה באופן חריג בהבעת תמיכה בה. התובע הכללי של צרפת פתח בחקירה בעקבות האירוע.
ב-20 במאי 2022 מונתה באופן זמני לתפקיד שרת הטריטוריות שמעבר לים. היא סיימה את תפקידה ב-25 ביוני 2022.
ב-28 ביוני 2022 התמודדה לתפקיד יו"ר בית הנבחרים הצרפתי ונבחרה לכהן בתפקיד. היא האישה הראשונה המכהנת בתפקיד זה.
חיים אישיים
ברון-פיבה נשואה ואם לחמישה ילדים.
סבסטיאן לקורני
סבסטיאן לוקרני (בצרפתית: Sébastien Lecornu נולד ב-11 ביוני 1986) הוא פוליטיקאי צרפתי אשר משמש מאז 20 במאי 2022 כשר הכוחות המזוינים. לפני כן שימש כשר הטריטוריות שמעבר לים וכשר הרשויות המקומיות.
ביוגרפיה
לוקרני נולד באובון ב-11 ביוני 1986. הוא למד באוניברסיטת פנתאון-אסאס, וב-2002 הצטרף למפלגת האיחוד למען תנועה עממית. ב-2005 החל לעבוד כעוזר פרלמנטרי עבור חבר האספה הלאומית פרנק גילאר. באותה תקופה הוא היה העוזר הפרלמנטרי הצעיר ביותר באספה הלאומית. ב-2008 הוא הפך ליועצו של השר לענייני אירופה ברונו לה מר.
ב-5 באפריל 2014 נבחר לקורני לראש עיריית ורנון. בבחירות המקומיות ב-2015 הוא נבחר כחבר מועצה של קנטון ורנון, ולפיכך פרש מתפקיד ראש העירייה ב-4 בדצמבר של אותה שנה. ב-21 ביוני 2017 הוא מונה למזכיר המשרד למעבר אקולוגי. ב-31 באוקטובר של אותה שנה נפתח נגדו הליך משמעתי אשר בסופו הודח מחברותו במפלגת הרפובליקנים. בעקבות כך, הוא הצטרף למפלגת הרפובליקה בתנועה! בהנהגת עמנואל מקרון.
ב-16 באוקטובר 2018 הוא מונה בידי מקרון לשר הרשויות המקומיות. ב-14 בינואר 2019 הוא מונה יחד עם עמנואל ורגון לעמוד בראש "הדיון הלאומי הגדול" שנפתח במטרה לסיים את מחאת האפודים הצהובים. ב-6 ביולי 2020 הוא מונה לשר הטריטוריות שמעבר לים. בתקופה זו הוא נאלץ לטפל במשבר שנסוב סביב הטיפול הכושל של ממשלת צרפת במגפת הקורונה בגוואדלופ. הוא אף הצהיר שצרפת תהיה מוכנה לשקול להעניק אוטונומיה לגוואדלופ.
ב-20 במאי 2022 הוא מונה לשר הכוחות המזוינים.
אפס הפרדה
אפס הפרדה הוא כינוי למדיניות בבתי חולים המאפשרת לאם ולילוד לשהות יחד באופן רציף ומשותף מרגע הלידה, במהלך האשפוז שלאחריה ועד השחרור ממנו. ההבדל המהותי בין "אפס הפרדה" לבין "ביות מלא", מדיניות הנהוגה שנים רבות בבתי החולים, הוא שכל טיפול וכל בדיקה נעשית בנוכחות האם, ובעדיפות לכך שהתינוק נמצא עליה בעת הבדיקה, בשיטת מגע עור לעור מרגע הלידה לאורך זמן. מספר בתי חולים בישראל נוקטים בגישת "אפס הפרדה" גם בחדרי ניתוח, למשל אסף הרופא, בו מיישמים ניתוח קיסרי באפס הפרדה. יש הטוענים כי "התערבות אחת שיכולה לשפר תוצאות של האם והיילוד יותר מכל התערבות אחרת היא 'אפס הפרדה' מהיום הראשון של חיי היילוד".
היסטוריה
מדיניות של "ביות מלא" בבתי חולים יושמה כבר בשנות ה-40. קודם לכן, נשים ברוב בתי החולים היו צריכות להתעקש שהוולד יישאר לצידן, כיוון שהיה נהוג להפריד את התינוקות מהאם, והתינוקיות התנהלו על פי שגרה ונהלים נוקשים. באותן שנים גישת "ביות מלא" נתפסה כגישה שאפשרה לאמהות חדשות לפתח ביטחון בטיפול בתינוק, כך שיידרש להן פחות זמן להתאקלם בטיפול בתינוק בבית. מקורו של מנהג "ביות מלא" נעוץ בתאוריית ההתקשרות, אשר שמה דגש על מגע קרוב בין האם לילוד. בשלב מאוחר יותר, תעמולה לעידוד הנקה תמכה בביות מלא כמסייע ביניקה לעיתים קרובות, דבר המחזק את היקף ההנקה. כמו כן, יישום "ביות מלא" סייע בהפחתת עלויות בבתי החולים.
בשנת 2001 אימץ משרד הבריאות את עשרת הצעדים של היוזמה הבינלאומית לבית חולים ידידותי לתינוקות, וביניהם ההנחיה לאפס הפרדה. המלצה הזו לא יושמה במשך שנים בבתי החולים, וגם כיום היא מיושמת ברוב בתי החולים רק לפי דרישת האם.
אפס הפרדה בניתוח קיסרי
על אף המאמצים שנעשים לקידום מגע עור לעור בין האם לתינוק ומעורבות של ההורים בשלב מוקדם בלידה נרתיקית, לידה בניתוח קיסרי נותרת ממוקדת בהליך הניתוחי ובפעולות להצלת חיים אשר מעכבים את ההתקשרות של התינוק עם ההורים, פוגעים בסיפוק האימהי ומפחיתים הנקה. בגישת "קיסרי באפס הפרדה" ההורים יכולים לצפות בלידת תינוקם כמשתתפים פעילים, התינוק מועבר מיד לאחר הוצאתו מהרחם אל חזה אמו במגע עור לעור המאפשר הנקה, והם נשארים במצב עור לעור עד לסיום הניתוח, ועוברים לחדר ההתאוששות ביחד עם המלווה של האם, שם נשארים בהתאוששות משותפת במשך שעתיים. הקושי העיקרי בביצוע אפס הפרדה בחדר ניתוח קיסרי הוא שיתוף הפעולה של הצוות והנכונות להתרגל לנהלים חדשים. הגישה נחשבת לבטוחה עבור האם והיילוד, ולא נמצאו הבדלים בתוצאות סביב הלידה לעומת ניתוח קיסרי בדרך המסורתית.
יתרונות אפס הפרדה / מגע עור לעור
כאמור, גישת "אפס הפרדה" מאפשרת קיום מגע עור לעור מיד עם יציאת הילוד מהרחם. המטרה במגע עור לעור היא לשמור על קרבה בין היילוד ובני המשפחה על ידי הצמדה שלו לעור של האם או של האב. מגע עור לעור מאפשר ליילוד חום פיזי ונפשי ומביא ליצירת התקשרות. חום הגוף היציב של ההורים עוזר ליילוד לווסת את חום גופו בצורה טובה יותר לעומת אינקובטור. הקרבה בין האם והיילוד במהלך השעות הראשונות לאחר הלידה מעודדת התנהגות אימהית ומקשרת בין האם והתינוק. מגע עור לעור במשך 15 עד 60 דקות לאחר הלידה משפיע באופן חיובי על יחסי הגומלין בין האם לתינוק ועל תפקוד האם והתנהגותה כלפי הילוד למשל בחיוך, נישוק, הסתכלות ודיבור אליו.
מגע עור לעור מיד לאחר הלידה מקל על המעבר מהרחם אל הסביבה החיצונית ומשפיע על ההתפתחות המוטורית והפיזית של הילוד בשעות שלאחר הלידה, בהשוואה לילודים שלא שהו במגע עור לעור עם אמם לאחר הלידה. כמו כן, מגע עור לעור משפיע גם על התנהגות התינוק בשלושת החודשים הראשונים, למשל, הפחתה בבכי ויותר חיוכים וצחוק, וכן על משך ההנקה. בנוסף, מגע עור לעור מפחית את תחושת הדכדוך וסימפטומים של דיכאון ודחק בקרב אמהות בשבועות הראשונים לאחר הלידה.
על פי מחקרים, לשיטת אפס הפרדה ומגע עור לעור יש השפעות חיוביות רבות, על האם ועל התינוק:
אפס הפרדה בצורה בטוחה
לידה היא חוויה מתישה עבור האם ויש לה צורך גדול במנוחה. בשל כך, על מנת שתוכל אישה ליישם אפס הפרדה בצורה בטוחה, ההמלצה היא לקחת מלווה. אחת השאלות העיקריות שעולות בפי אמהות טרם הלידה הוא "האם אוכל לקיים אפס הפרדה לבד?" השאלה היא חשובה מכיוון שהתנאים שבהם תוכל השיטה להתקיים שונים מבית חולים לבית חולים: יש בתי חולים שאינם מאפשרים שהייה של מלווה בלילה, יש בתי חולים המאשרים רק מלווה אישה, יש בתי חולים הדורשים מלווה על מנת לאפשר אפס הפרדה, דבר אשר מונע זאת מנשים שאין להן את התמיכה מהסביבה ומסיבות שונות נותרות לבד.
חשיבות המלווה באפס הפרדה
תפקיד המלווה מתחיל כבר בחדר הלידה. לעיתים היולדת עייפה, מטושטשת, כואבת או מורדמת, וצוות בית החולים יבקש לקחת את היילוד לבדיקה בתינוקייה ללא נוכחות האם. מלווה צמוד יכול להוות קול נוסף שמבהיר את רצונות האם לאפס הפרדה. ישנה חשיבות בטיחותית גדולה למלווה צמוד ביממה הראשונה, בעיקר למי שיולדת בפעם הראשונה. על פי מחקר, יש סיכון מוגבר לתינוקות בלידה ראשונה לחסימת דרכי נשימה או נפילה. לכן, על המלווה להישאר ער בשעות שהאם ישנה או עייפה, ולהשגיח על מדדי התינוק. על כל התלבטות על המלווה לפנות לצוות הרפואי.
במידת הצורך, המלווה יוכל לבצע חצי הפרדה עם היילוד, ועל כן חשוב שהמלווה והאם יסכמו מראש מה הם רוצים עבור התינוק (אילו חיסונים הם רוצים, האם לקלח, האם לתת מוצץ וכן הלאה). מומלץ על ידי גופים העוסקים בנושא להכין תוכנית לידה מסודרת לבית החולים, ולתת עותק למיילדת ועותק למלווה.
התפתחות אפס הפרדה בישראל
מאחורי הקבוצה עומדות נשים שבהמשך לפעילות ברשת ייסדו ארגון בשם "אפס הפרדה". אליענה עובדיה, מנהלת מוצרים ומדריכת הנקה מוסמכת, חוותה הפרדה משני ילדיה הראשונים, ובלידות האחרונות שלה סירבה להיפרד. מתוך ההכרות שלה עם התינוקיות בארץ, היא התחילה מסע להעלאת מודעות לטיפול נכון בתינוקות לאחר לידה. רוני בארי היא יוצרת ומרצה לקולנוע ובעלת משרד פרסום, אשר הפכה לאקטיביסטית בתחום זכויות האישה בלידה. כשהיא עצמה הייתה קרובה ללידה, בחרה שלא ללדת בבית חולים אלא במרכז לידה טבעי, כדי להימנע מהפרדה בתינוקייה. השתיים יחד פתחו את עמוד הפייסבוק והארגון שצמח ממנו, בהמשך, עו"ד גאיה הבר ברנע הצטרפה לצוות, אם לשלושה שהופרדה מבכורה לאחר לידתו בשל אשפוזו בפגיה. לקראת הלידה של בנה השני פעלה כדי ללדת לראשונה בישראל בניתוח קיסרי באפס הפרדה. ביחד הן ניהלו את הארגון והרחיבו את פועלן לתחומים נוספים, ביניהם, בנוסף לאיסוף העדויות, עריכת מיפוי של הנהלים של כל בתי החולים בישראל ביחס לשלב שלאחר הלידה שבו נוצרת ההפרדה, והעלו את התוצאות לרשת. בנוסף העמוד ובהמשך האתר שהן הכינו הנגישו ליולדות ואנשי רפואה מעל ל-350 מחקרים בנושא, כדי לסייע בבחירות מודעות.
אחד השינויים המידיים שקרו בעקבות העלאת המודעות לזכויות הקשורות ללידה והחשיפה למחקרים אשר הועלו בקבוצה, היה שנשים יולדות החלו להתקשר ולגשת לבתי החולים, לשאול לגבי אפס הפרדה, ולחקור לגבי נוהלי המוסד, אשר התגלו כשונים מאוד ממקום למקום. הדבר יצר לחץ ציבורי, ועד מהרה, הצטרפו לשיח גם נשות צוות ונציגי בתי החולים, אשר נדרשו לענות למחאה ולדרישה לשינוי ושמירה על זכויות האם והיילוד אשר הציפו את הרשת והתקשורת בישראל. תוך שנה נוצר מצב שכל צוותי בתי החולים בתחום המיילדות מכירים את המונח "אפס הפרדה", ויתרה מכן, נכנסה האפשרות למדיניות אפס הפרדה גם בלידה קיסרית, בעיקר בבית החולים לניאדו שבנתניה. בזכות הפעילות של הנשים, אומצו נוהלי אפס הפרדה בדרגות שונות בכל בתי החולים הגדולים בארץ, ביניהם תל השומר, איכילוב, כרמל, לניאדו, אסף הרופא, ובחלקם נפתחו מחלקות מיוחדות לאפס הפרדה, ותוכניות ניסיוניות לאפס הפרדה בלידה קיסרית. הקבוצה והאתר פעילים וממשיכים לספק מידע מעודכן מהשטח לגבי אפס הפרדה בישראל.
שרית פוקס
שרית פוקס היא עיתונאית, פרשנית תרבות, ביוגרפית ומבקרת תיאטרון ישראלית. שימשה במשך שנים רבות חברת מערכת בעיתון "מעריב", וכיום היא פרילנסרית וחוקרת.
קורות חייה
שרית פוקס נולדה בדרום תל אביב. היא גדלה בצפון תל אביב ולמדה בבית הספר התיכון עירוני א', שם קיבלה את פרס בית הספר לספרות על שם משה זילברמן, וחקרה בהדרכת המשוררת יאירה גינוסר את דמות האדם הקטן בסיפורי אנטון צ'כוב. בצה"ל שירתה בחיל האוויר בבסיס תל נוף. קיבלה תואר שני בהצטיינות יתרה בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב. עבודת התזה שלה, בהנחיית פרופ' ש. גיורא שוהם עסקה בתנועת הזמן במחזותיו של סמואל בקט. במהלך לימודיה עבדה במכון למחוננים של אריקה לנדאו, ותלמידיה המפורסמים הם השחקן והבמאי יואב צפיר, היוצר דורי פרנס, העיתונאי גיא זהר, והשדרנית ענת דולב.
במשך 28 שנים הייתה חברת מערכת "מעריב", שם פרסמה רשימות על תיאטרון וראיונות עומק עם מנהיגים כשמעון פרס, יצחק שמיר ורפאל איתן, יעל דיין, ס. יזהר, א.ב. יהושע, הצייר משה קופפרמן, אמנים כקלוד לנצמן, יעקב אגם, עליזה אולמרט ועוד. פוקס זכורה בין היתר בזכות ריאיון עם השופט אגרנט, סמוך למותו, בו סיפר כי ראש הממשלה גולדה מאיר ידעה מראש על מלחמת יום הכיפורים. בשנות השמונים דרך כוכבה בעולם התקשורת, והיא כתבה כתבות מעמיקות על קבוצות שוליים בחברה - מתמודדים עם מחלות נפשיות ופיזיות, נכים ונשים מוכות. היא כתבה על פגוע ראש ממלחמת לבנון הראשונה וליוותה תהליך שיקום של פגוע ראש ממלחמה זו.
ב"מעריב" פוקס נפגשה לראיונות מעמיקים עם אנשי ימין כאלישבע פדרמן (אשתו של נועם פדרמן) ואריה בירו, לאחר שהודה בראיון ברצח שבויים מצריים במהלך מלחמת סיני. באחת הכתבות שלה נכנסה לחוגי הימין ושהתה מספר שבועות בקרב אנשי "כהנא חי" באמצע שנות השמונים.
בראשית האינתיפאדה הראשונה הצטרפה לפיזור הפגנה בשטחים ונכנסה לשיחות עומק עם חיילי הגדוד.
פוקס פרשה מ"מעריב" בשנת 2007 והפכה לעיתונאית פרילנסרית, והיא כותבת בכלי תקשורת שונים.
פוקס משתייכת לזרם האלטרנטיבי של ייצוג השואה בתיאטרון והנצחת זיכרון השואה. נמנית עם הראשונים שנאבקו מעל דפי העיתונות נגד מסע בני נוער לפולין. היא הושעתה למשך חודש מהעיתון בעקבות מאמר שטען כי פולחן השואה הוא הטמעת חומרי פחד ופרנויה אצל הציבור, בלא עיסוק בשורשי הרוע הנאצי. היא אף צוטטה בספרו של משה צוקרמן "שואה בחדר האטום" (1990) לאחר שכתבה מאמר על הפחד מהגז שבעקבותיו הושעתה מ"מעריב" בזמן המלחמה. בסדרת כתבות פרשנות שהחלו להתפרסם בסוף שנות השמונים בעקבות מחזות שהוצגו בארץ, ערערה פוקס על קידוש היגון בעבודת הזיכרון של השואה. בקריאה להטמעת מסרים רציונליים והומניסטים בעבודת זיכרון השואה שייכת פוקס לקבוצה שהפיקה את ערבי יום השואה האלטרנטיביים, בראשה עומדים אמיר אוריין ותלמידו אבי גיבסון בר-אל. פוקס גם הייתה בין הראשונים שעסקו ביחסם של בני הדור השני לשואה החל משנות ה-80, שנים לפני שהתופעה התעצמה ונדונה בתקשורת וברשת.
ב-2012 הוזמנה פוקס לנהל אמנותית אירוע ביום הזיכרון הבינלאומי לשואה, בבית אבי חי בירושלים. האירוע נקרא "דווקא לצחוק" והוקדש ליצירות המתמודדות עם השואה באמצעות הומור שחור ולבן.
עבודתה המחקרית
פוקס כתבה לעיתוני ספרות ביקורות ומאמרים, כמו מאמרה שפורסם ב"עתון 77" בשנת 1987, בו ניתחה את ספרו של א.ב. יהושע "מולכו". התזה של הניתוח הייתה שרגש אמביוולנטי בין הבעל ואשתו המתה מסרטן מפעפע לאורך הספר, ואופייני וטבעי למערכות זוגיות. א.ב יהושע מוביל את גיבורו להכרה זו שלב אחרי שלב בספר, עד שהוא משתחרר מרגש האשמה המלווה אותו ומזדכך.
בשנת 2008 ראה אור ספרה "נמר בוער", מונוגרפיה על המחזאי נסים אלוני, בהוצאת ידיעות ספרים, ובעריכה, הלכה למעשה, של דורי פרנס. כתיבתו ארכה שמונה שנים, וכללה איסוף חומרים רבים וראיונות עם כ-100 אנשים משמעותיים מחייו של אלוני מילדות ועד בגרות. אלוני, אליבא דפוקס, משקף פוסט טראומה של לוחמי מלחמת העצמאות. ספרה עורר דיון נוקב אודות ניפוץ מיתוסים וייחוס משברים נפשיים לאושיות תרבות. היא ניפצה את התבנית של אלוני כמשורר פנטסטי לירי, ובאמצעות סיפוריו המוקדמים והלא מוכרים שכתב בזמן המלחמה, שיחות עמו ועם חברי הגדוד שלו, חשפה את היסודות הריאליסטיים של מחזותיו. על ספרה כתב פרופ' שמעון לוי "'נמר בוער' הוא ספר התיאטרון החשוב ביותר וודאי המרתק מכולם, שיצא לאחרונה לאור על התיאטרון הישראלי ועל אחד מגדולי יוצריו. המחקר המושקע בו הוא בעל ערך תיעודי ותרבותי רב. יתר על כן, שרית פוקס משכילה לרקום חוטים של תובנות מדויקות בכתיבה המשלבת ארוטיקה ואקדמיה, רגש עמוק ללא רגשנות."
היא כתבה על דמויות בתיאטרון כמו השחקן אורי אברהמי, נדב בושם ומוטי לרנר שכולם חוו פוסט טראומה, ונתנו לה ביטוי ביצירתם.
היא כותבת ספר שני ששמו הזמני הוא "חרדת הגלגול היודונאצי בדרמה הישראלית" המהווה הרחבה למאמר שפרסמה ב"עתון 77", מתוך התנגדות לפרשנות הרווחת של הביטוי "יודונאצים" שטבע ישעיהו ליבוביץ.
קישורים חיצוניים
ממאמריה:
על המשיכה של הדור השני לשואה לגרמניה
ביקורות על "נמר בוער"
מאמרים בנושאים מגוונים
A.K.A.
(בעברית: א.ק.א.) הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז האלבום יצא לאור ב-13 ביוני.
תאריך הסינגל הראשון מהאלבום היה ב-11 במרץ 2016, שבו יצא הסינגל: "I Luh Ya Papi".
סינגלים
ב-11 במרץ 2014 יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום: "I Luh Ya Papi". הסינגל הגיע רק למקום ה-77 במצעד בילבורד הוט 100. ביום שהקליפ הועלה הוא צבר למעלה משני מיליון צפיות וכיום הוא נעמד על מעל ל-100 מיליון צפיות.
ב-1 במאי 2014 יצא הסינגל השני מתוך האלבום: "First Love". הסינגל הגיע למקום נמוך מקודמו ונכנס למקום ה-87 במצעד בילבורד הוט 100. ביום שהקליפ הועלה הוא הצליח לצבור למעלה ממיליון צפיות.
ב-23 בספטמבר 2014 יצא הסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום: "Booty". הסינגל הגיע למקום מכובד במצעד הבילבורד הוט 100 ושם הגיע למקום ה-18. הקליפ כולל את השתתפותה של זמרת הראפ איגי אזליה. לסינגל קיימת גרסה לשיר בשיתוף פיטבול אך למרות הגרסה הראשונית של לופז ופיטבול הקליפ יצא כאשר איגי אזליה מתארחת ולא פיטבול.
מהאלבום יצאו שני הסינגלים השיווקיים, "Girls", ו-"Same Girl".
מיקומי שיא
במצעדים האלבום לא נחל הצלחה רבה, והגיע למקומות נמוכים יותר מאשר אלבומיה הקודמים במצעד הבילבורד הוט 100 נכנס רק למקום השמיני.
קרתאלו (מצביא בצבאו של חניבעל)
קרתאלו (בלטינית: Carthalo מת בשנת 209 לפנה"ס) היה מצביא קרתגי בצבאו של חניבעל שלחם במלחמה הפונית השנייה.
ביוגרפיה
קרתאלו נזכר לראשונה במהלך קרב קאנאי כאשר הטיל מצור על יחידת נמלטים. לאחר הקרב חניבעל שלח אותו לרומא לצורך משא ומתן על כניעה, אולם הדיקטטור החדש של העיר, מרקוס יוניוס פארה, סירב לדון בנושא ואף סירב לפדות את החיילים הרומאיים שנפלו בשבי. הוא נזכר שוב כאשר נשלח למסור את גופתו של הפרוקונסול טיבריוס סמפרוניוס גרקכוס (שנהרג במהלך המצור על קאפואה בשנת 212 לפנה"ס) לידי הרומאים.
חניבעל מינה אותו כמושל העיר טראנטום, הייתה זו עיר נמל חשובה וחזקה, והרומאים עשו הכל כדי ללוכדה מחדש. פלוטרכוס מוסר סיפור שנוי במחלוקת לפיו קצין ברוטי (שבט גאלי) שפיקד על חיל המשמר העירוני של קרתאלו, היה מאוהב בנערה רומאית שאחיה שירת בצבה הרומאי. המפקד הרומאי פאביוס מאקסימוס שלח אותו להסתנן לעיר בחשאי, ויחד עם אחותו השפיע על הברוטי לערוק לצד הרומאי. הברוטי מונע בכוח אהבתו פתח בשנת 209 לפנה"ס את שערי העיר, והרומאים זרמו פנימה. קרתאלו שהבין שהקרב אבוד הניח את נשקו וצעד כדי לבקש חנינה מפאביוס, אולם בדרך נהרג בידי חייל רומאי.
ילדה של אהבה
ילדה של אהבה הוא אלבומה העשירי של הזמרת שרית חדד אשר יצא לאור במרץ 2002. את מרבית שירי האלבום הלחין צביקה פיק.
האלבום כלל את השיר נדליק ביחד נר שייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון באותה שנה. בנוסף אליו בלטו באלבום השירים: "אתה תותח" ו"לראות את הכאב". באלבום חידשה חדד את "קרנבל בנח"ל", שביצעה במקור להקת הנח"ל.
האלבום זכה להצלחה גדולה כשמכר כ-80 אלף עותקים בתוך יומיים ובהמשך הגיע לכ-200,000 עותקים, והפך לאלבום השלישי הנמכר ביותר של העשור הראשון של המאה ה-21.
רשימת רצועות
משתתפים באלבום:
עיבודים והפקה מוזיקלית: שי ראובני
עיבוד וניצוח כינורות ל"נדליק ביחד נר": ירון גוטפריד
הפקת סאונד ושירה: יהודה תמיר
פסנתר: עמית הראל
תופים: אשר פדי
גיטרה בס: אבי יפרח
גיטרות: אבי סינגולדה
גיטרה 'מזרחית': יהודה קיסר, מאיר רגב
אבו סעד התוסתרי
אַבּוּ סַעְד א-תֻּסְתַרִיּ (בערבית: أبو سعد التستري), או בשמו העברי אַבְרָהָם בֶּן יָשָׁר, היה יהודי קראי, איש כספים וסוחר בתכשיטים ואבני חן. מראשי הקהילה היהודית במצרים במחצית הראשונה של המאה ה-11.
יחד עם אחיו, אבו נצר, היה אבו סעד ממקורבי הח'ליפה הפאטמי אל-מסתנצר. לאחים התוסתרים הייתה השפעה רבה על חיי הקהילה היהודית במצרים, בשל מעמדם בחצר הפאטמית. לאבו סעד היה קשר אישי לח'ליפה ובזכות קשר זה הגיעו האחים למעמדם בחצר.
למרות היותם קראים, שמרו האחים התוסתרים על קשרים עם הקהילה הירושלמית הרבנית בפוסטאט, עם אפרים בן שמריה, ראש הקהילה היהודית בפוסטאט, ועם פטרונו, גאון ישיבת ארץ ישראל, רבי שלמה בן יהודה. הוא היה בקשרים טובים עם עלי בן עמרם שבהמשך מונה למנהיג הקהילה היהודית בעיר.
באוקטובר 1047 נרצח אבו סעד בעקבות הסתה נגדו מצד יהודי שהתאסלם, זמן מה לאחר הרצח סולק גם אחיו, אבו נצר, מן החצר הפאטמית.
ילדה של אהבה
רשימת רצועות
דרבוקות: רוני דדון, ישראל שובל
אקורדיון: בוריס אלייב
חצוצרות: ניצן עין הבר
בגלמה: אריק כהן
כינור: סניה קרויטור, ילמז טשצ'שמה
כינורות ל"נדליק ביחד נר": אנסמבל הסולנים הישראלי
קולות: יהודה תמיר, דלית כהנא, הילה זייתון, ניקי גולדשטיין, לימור עופר, מיכל מלאכי
טכנאי אולפן ומיקסים: יהודה תמיר
טכנאי הקלטה ל"נדליק ביחד נר": חיים גוזלי
הוקלט באולפני אבי גואטה - 2002
עריכה דיגיטלית: איציק פליבה - "מסטר דיסק"
סרגיי חוחלוב-סימסון
סרגיי חוחלוב-סימסון (באסטונית: Sergei Hohlov-Simson; נולד ב-22 באפריל 1972) הוא כדורגלן עבר אסטוני ששיחק בעמדת הקשר. כיום משמש כנשיא קבוצת לבדיה טאלין.
קריירה
חוחלוב-סימסון התחיל את הקריירה שלו בפלורה טאלין אלייה הצטרף בשנת, עימה זכה באליפות עונה לאחר מכן. בשנת עבר בטרביס פארנו בה שיחק שנתיים ולאחר מכן חזר לפלורה טאלין עימה זכה בשתי אליפויות רצופות. בשנת חתם בויליאנדי טולאביק וכעבור חצי עונה חתם בהפועל כפר סבא הליגת העל. ב-22 בינואר 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו בכפר סבא בתיקו 1-1 נגד בית"ר ירושלים. בתום העונה ירד עם כפר סבא לליגה הלאומית וחתם בהפועל טייבה מהליגה הארצית. בשנת חתם בהאמקאם הנורווגית בה מיעט לשחק. שנה לאחר מכן חזר לאסטוניה הפעם ללבדיה טאלין בה סיים את הקריירה שלו.
בשנת מונה למאמן לבדיה טאלין אותה עזב לאחר מספר חודשים.
מחלון וכליון
מַחְלוֹן וכִלְיוֹן הם דמויות מקראיות של שני אחים המופיעים במגילת רות. השניים הם בניהם של אלימלך ונעמי. השניים נישאו לשתי אחיות: רות וערפה, בהתאמה, שעל-פי חז"ל היו בנותיו או נכדותיו של עגלון מלך מואב.
משפחתם התגוררה בבית לחם ועקב הבצורת והרעב עזבה המשפחה את ארץ ישראל והתיישבו בשדה מואב.
אלימלך ושני בניו מתו במואב ואילו נעמי ורות האלמנות חוזרות לארץ ישראל, לאחר שהבצורת והרעב תמו. ערפה מחליטה להישאר במואב.
מדרש שמם
פירוש שמם הפשוט הוא מתיקות ("חילו" בערבית - מתוק) ושלמות (כליל), אך המדרש מוצא בשמם קיים רמז לגורלם המר של הבנים, בבחינת שם המעיד על בעליו, וילקוט שמעוני מבאר את שמם: " למה נקרא שמם מחלון וכליון? - מחלון שעשו עצמם חולין וכליון, שנתחייבו כליה". מדרש רות רבה מפרש את שמם כך: "מחלון וכליון - מחלון שנימח מן העולם, וכליון, שכלה מן העולם".
בגמרא מקשרים מחלון וכליון לבין "יואש ושרף" שמוזכרים בספר דברי הימים. הגמרא מסבירה מדוע הם נקראו בשני שמות:
קרני צ'וקוואמקה
קרני צ'יבוז צ'וקוואמקה (באנגלית: Carney Chibueze Chukwuemeka; נולד ב־20 באוקטובר 2003) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת הקשר בצ'לסי מהפרמייר ליג.
קריירה
צ'וקוואמקה הצטרף לאקדמיה של אסטון וילה מהאקדמיה של נורת'המפטון טאון במרץ 2016. הוא חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו באסטון וילה ביולי 2020.
צ'וקוואמקה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-19 במאי 2021 בניצחון 1–2 על טוטנהאם הוטספר. במאי 2021 נבחר לשחקן העונה באקדמיה של אסטון וילה לעונת 2020/2021.
צ'וקוואמקה זכאי לשחק בנבחרות של אנגליה, ניגריה ואוסטריה, כיוון שנולד באוסטריה להורים ניגרים. אחיו הגדול, קיילב צ'וקוואמקה, משחק גם הוא באסטון וילה.
ב-2 באוגוסט 2022 צ׳לסי ואסטון וילה הודיעו על סיכום העברתו של צ׳וקוואמקה תמורת 20 מיליון יורו, ב-4 באוגוסט 2022 חתם רשמית בצ׳לסי לשש שנים.
לאחר שערך שתי הופעות בנבחרת אנגליה עד גיל 17, ב-29 במרץ 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת עד גיל 18. ב-2 בספטמבר 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת עד גיל 19.
רונן מרלי
רונן מרלי (נולד ב-31 באוקטובר 1971) הוא ראש עיריית נהריה. בעבר שירת כקצין אג"ם של פיקוד הדרום, מפקד חטיבת ביסלמ"ח, מפקד עוצבת ברעם ומפקד גדוד צבר.
ביוגרפיה
מרלי נולד וגדל בנהריה. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גבעתי, עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בחטיבה ולאחר מכן כמפקד פלחה"ן גבעתי בעת הלחימה בדרום לבנון. ב-2003 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד צבר והוביל אותו בלחימה ברצועת עזה, בתפקידו שימש עד שנת 2005. בשנים 2005–2006 היה מפקד גדוד "הדס" בבה"ד 1, ובשנים 2006–2007 היה מפקד גדוד גפן בבה"ד 1. בשנים 2007–2008 שימש כסגן מפקד חטיבת גבעתי.
לאחר מכן הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת ברעם ושימש בתפקידו בשנים 2008–2010. בשנת 2011 מונה למפקד חטיבת ביסלמ"ח עד שנת 2013, בחודש יוני 2013 מונה לקצין אג"ם של פיקוד הדרום ושימש בתפקידו עד ספטמבר 2015.
באוקטובר 2014 נקבע כי אל"ם מרלי יועלה לדרגת תא"ל וימונה לראש מטה פיקוד הצפון, אך באפריל 2015 החליט מרלי לוותר על הקידום ולפרוש מצה"ל. עד לשחרורו שימש כמפקד קורס מג"דים.
מאז שנת 2016 שימש כמנחה בכיר בקורס "ייעוד וייחוד", המסמיך את המועמדים לקבל דרגת רב-סרן בצה"ל.
בבחירות לרשויות המקומיות 2018, התמודד לראשות עיריית נהריה מטעם "דרך חדשה", והביס את ראש העיר הוותיק ז'קי סבג ברוב של 58.6%.
בינואר 2020, בעקבות מערכת חורפית קשה אשר לא נראתה באזור הגליל המערבי עשרות שנים, שטפו מים רבים שמקורם בגב ההר את העיר, בעיקר ממזרח ולאורך מרכז העיר, בערוץ נחל הגעתון, שזורם לאורך רחוב הגעתון. העיר ספגה נזקים כבדים שהוערכו במליוני שקלים ושותקה לחלוטין למשך יום שלם. במהלך האירוע קיים מרלי חמ"ל אחוד עם כלל כוחות ההצלה שפעלו להצלת חיי אדם ועזרו למאות תושבים שנתקעו בחלקים שונים בעיר.
מרלי נשוי לעידית ואב לשלושה.
דור ה-V
דור ה-V (באנגלית: Gen V; נודע בעבר בשם The Boys Presents: Varsity), היא סדרת גיבורי-על אמריקאית המהווה ספין אוף לסדרה "הבנים".
הסדרה עתידה לעלות לשידור בשירות פריים וידאו בשנת 2023.
רקע עלילתי
עלילת הסדרה עוסקת בקבוצה של מתבגרים בעלי כוחות-על, הנאבקים על התהילה והפרסום באתגרים דמויי-משחקי הרעב בבית הספר ללוחמה בפשע של אוניברסיטת גודולקין, המנוהלת על ידי "תעשיות ווט".
פיתוח
ב-20 בספטמבר 2020, נמסר מ"פריים וידאו" על פיתוח סדרת ספין אוף לאחת סדרות הדגל שלה שזכו לפופולריות רבה, "הבנים". עוד נמסר כי על כתיבת ופיתוח הסדרה יהיה אמון קרייג רוזנברג, לצדם של אריק קריפקה, סת' רוגן, אוון גולדברג, גארת' אניס ודריק רוברטסון. ב-2 באוקטובר 2020, הצהיר קריפקה כי עלילת הסדרה תשאב השראה מ"משחקי הרעב" ותתמקד בצוות גיבורי-העל "ג'י-מן" שהוזכר בעונתה הראשונה של "הבנים" ונוצרה במקור כפארודיה על צוות ה"אקס-מן" מבית מארוול קומיקס. ב-27 בספטמבר 2021, נמסר כי הפקת הסדרה אושרה רשמית וכי על יצירתה והפקתה בפועל יופקדו מישל פזאקס וטארה באטרס.
ליהוק
ב-11 במרץ 2021, נמסר על ליהוקן של ליז ברודוויי וג'אז סינקלייר. ב-19 במרץ 2021, נמסר על ליהוקם של שיין פול מקגי, איימי קאררו ומאדי פיליפס. ב-15 באפריל 2021, נמסר על ליהוקה של ריינה הארדסטי. ב-10 במרץ 2022, נמסר על עזיבתם של קאררו ומקגי, ומספר ימים לאחר מכן, על ליהוקו של צ'אנס פרדומו, שיחליף את מקגי. ב-25 באפריל 2022, נמסר על עזיבתה של הרדיסטי, וב-9 במאי 2022, לוהקה לונדון ת'ור על מנת להחליף את הארדסטי. בנוסף, נמסר על ליהוקם של דרק לו, אסא גרמן ושלי קון. יומיים לאחר מכן, נמסר על ליהוקם של פטריק שוורצנגר, שון פטריק תומאס ומרקו פיגוסי לצוות השחקנים המשני; תומאס שב לגלם את דמותו מסדרת האנתולוגיה המונפשת "הבנים מציגים: שטני".
צילומים
צילומי הסדרה החלו באוניברסיטת טורונטו במאי 2022, והסתיימו באוקטובר 2022.
ציפורי נמלים
ציפורי נמלים (שם מדעי: Thamnophilidae) הם משפחה של ציפורי שיר מדרום וממרכז אמריקה, הנעזרים בנמלים כדי לצוד חרקים ביערות גשם טרופיים. הם קרובים למשפחות דרום אמריקאיות נוספות כמו פלומגביים, טופקוליים ותנריים.
ציפורי נמלים הן כהות או שחורות-לבנות. מקורן חזק ובעל בליטות ולהרבה מינים יש ציצות משונות לראשם. הן צדות בעיקר חסרי חוליות, אף שחלקן גדולות מספיק כדי לצוד חולייתנים קטנים. הן מחפשות חרקים שונים ברחבי היער, בעיקר בסבכים שמתחת הצמרות וגם על הקרקע. חלקם צדים בקבוצות ואחרים עוקבים אחרי נמלים ציידות, אשר צדות חרקים קטנים. חרקים שבורחים מהנמלים נטרפים על ידי הציפורים. ההסתייעות בנמלים היא זו שנתנה למשפחה זו את שמה. ציפורי נמלים שונות מצויות בסכנת הכחדה עקב אובדן יערות הגשם בהם הן חיות.
רציונליזם
רציונליזם (בעברית: שכלתנות) הוא זרם פילוסופי הטוען באופן כללי, שהידע והמושגים שלנו אינם תלויים בניסיון החושים. במערב מקובל לראות בהגות הפילוסופים ביוון העתיקה את תחילתה של המחשבה הרציונלית הסדורה. הרציונליזם מבקש מהאדם להשתמש בשכלו הישר וטוען ששכלו הוא הכלי החזק ביותר בטבעו. הרציונליסטים טוענים שהידע שלנו הוא הרבה יותר גדול מהידע שהחושים שלנו מסוגלים לקלוט ולרכוש. "תוספת" ידע זאת נובעת, בדרך זו או אחרת, מתוכנו ומהחשיבה שלנו. זרם זה מנוגד לזרם האמפיריציזם הטוען שהידע שלנו נובע רק (או לפחות, ברובו) מניסיון החושים.
ביקורת כלפי הרציונליזם
האמפיריציסטים טוענים שאם כבר אינטואיציה-דדוקציה יכולה להביא לידע, זה יהיה רק ידע בנושאים של עולמנו הפנימי כמו אמונות דתיות, עקרונות מוסר וכו' ולא ידע הנוגע לעולם החיצוני לנו כמו עולם הטבע. דקארט אומר שדרך האינטואיציה-דדוקציה אנו יכולים לדעת שאלוהים קיים, שהוא יצר את העולם, שיש הבדל בין גוף לנפש ושסכום זוויות המשולש 180 מעלות. אנחנו מאמינים לחלוטין בידע זה, הוא ממשיך, ולאמונה כל כך מלאה לא היינו יכולים להגיע רק דרך ניסיון החושים. הרי החושים יכולים לטעות, להיות חלק מחלום, משיגעון או ממניפולציות של שד (דֵּמוֹן) רע. האמפיריציסטים טוענים שאין שום דרך להוכיח את נכונות האינטואיציות שלנו. שיגעון ו"שדים רעים" יכולים לגרום שגם האינטואיציה תטעה. דקארט טוען שהאינטואיציה תמיד אמיתית כי אלוהים ערב לאמיתותה. אם כך, עונים המתנגדים, נכשל דקארט כשל לוגי מעגלי – אלוהים ערב לאמיתות האינטואיציה הקובעת שאלוהים קיים. בנוסף, תהליך אינטואיטיבי-דדוקטיבי דורש מאמץ רב של זיכרון וכידוע, לא תמיד ניתן לסמוך באופן מוחלט על הזיכרון. לייבניץ אומר שחושים מספקים לנו מידע ואמת רגעיים בלבד לגבי התחום הנחקר ואנו לא יכולים לקבוע אמת כללית על סמך רגעים אקראיים אלו. האמת המלאה והכללית נקבעת רק בדרך האינטואיציה שאינה תלויה ברגעיות החושים אלא היא כוליות בפני עצמה. לייבניץ מוסיף ואומר שבתחומים כמו מתמטיקה או גאומטריה, המושגים והעקרונות מולדים. שום ניסיון אמפירי לא יכול להביא אותנו לעקרונות אלו. בתחומים אחרים כמו מוסר, שיפוט, מטפיזיקה ולוגיקה הידע נרכש בדרך אינטואיטיבית. ניתן כאן לראות את אחת החולשות החשובות של הדעה הרציונליסטית. רציונליסט מאמין באמונה שלמה שהידע שלו שהושג בדרך האינטואיציה, הוא אמיתי. האם הוא יכול להוכיח זאת ללא שום שימוש אמפירי? אתה יודע אינטואיטיבית שגוף אדום לא יכול להיות כחול באותו הזמן ושאם גוף נמצא במקום A הוא לא יכול להימצא באותו הזמן, גם במקום B. אך האם תוכל להגיע לעיקרון הראשון ללא ידע אמפירי על האדום והכחול? ( יש המנסים לפתור בעיה זו באומרם שהרציונליסט יודע אינטואיטיבית מה חייב להיות ללא קשר הכרחי למה שישנו במציאות – כלומר אני יודע אינטואיטיבית שאדום שונה מכחול ושגוף לא יכול להיות דבר אחד ודבר שונה באותו זמן, על כן לא יכול להיות אדום וכחול באותו הזמן. זאת ללא קשר אם אני יודע מה זה כחול או אדום). אך אני יודע אינטואיטיבית שגוף לא יכול להיות בשני מקומות שונים באותו הזמן ואני משוכנע באמיתות עיקרון זה. אך מכניקת הקוואנטים אומרת אחרת ואז יש שתי אמיתות, אחת אינטואיטיבית ואחת אמפירית המנוגדות ביניהם. אזי או שאחת מהן היא שקרית – ואיך אקבע איזו היא השקרית? – או ששתיהן נכונות ואז נוצר כאן כשל לוגי.
יום מסכים שישנם תחומים רבים שבהם הידע הוא אינטואיטיבי – מתמטיקה, אלגברה, גאומטריה, לוגיקה, אתיקה, אסתטיקה, מטפיזיקה ועוד. אך תחומים אלו עוסקים ביחסים בין מספרים וזוויות, רגשות, דעות, טעם, שיפוט ערכי וכו' ולא בעולם ממשי. בכל התחומים האלו המשפטים יסודם בטאוטולוגיה (Tautology), כלומר, משפטים שגם אם הם אמיתיים, הם אינם נותנים שום מידע לגבי העולם הממשי ולא ניתנים להוכחה אמפירית. אפלטון ניגש לבעיה בדרך אחרת. הוא מביא סוג של פרדוקס – כשאנו ניגשים לחקור דבר מסוים עלינו לדעת מראש מה בדיוק אנו חוקרים. אך אנחנו לא יכולים לדעת זאת מראש, לפני שחקרנו. אם, מאידך, אנחנו ניגשים לחקירה מבלי לדעת מראש מה אנו בדיוק חוקרים, אז מה נחקור? אפלטון פותר זאת באומרו שיש לנו ידע א-פריורי מולד אך הוא נמצא ברוחנו ובלתי מודע להכרתנו. ידע א-פריורי זה יוסט לכיוון הכרתנו על ידי גורם חיצוני היכול להיות גם אחד מחושינו. מכאן נובע שכאשר אנו חוקרים נושא אנחנו לא חוקרים דבר חדש (שהיה יוצר את הפרדוקס שלמעלה) אלא מעלים אל ההכרה ידע מולד קודם, שהיה קיים עד עכשיו ברוחנו ומעבר להכרתנו. הרבה מתנגדים היו להסבר זה. מאידך, ברור לכל אחד שיש בנו ידע על העולם החיצון שלא נרכש בדרכי ניסיון או אינטואיציה ולא נשאר אלא לקבל שהוא ידע מולד. הדוגמה הבולטת ביותר היא השפה. אנשים לומדים מילים אך הם מסוגלים ליצור משפטים ומבנים לשוניים מורכבים מבלי שרכשו ידע זה בשום צורה מוקדמת. מכאן שזה ידע מולד.
הרבה מתנגדים לרעיון הידע המולד. אחת הטענות היא שאם יש ידע מולד הוא צריך להיות אוניברסלי. אך אנו יודעים שגם אם נתייחס כמולד לידע שגוף אינו יכול להימצא בשני מקומות שונים באותו הזמן, הרבה ילדים ישללו זאת. אם כך, ידע זה אינו מולד. מנסים לפתור זאת בטענה שאומנם הידע מולד אך הוא אינו חייב "להופיע" ישר בלידה אלא רק בשלב מאוחר יותר בחיים. רגע ה"הופעה" נקבע בדרך אבולוציונית והתפתחותית ועל כן, בילדים (שעדיין לא הגיעו להתפתחות המתאימה) הידע עדיין לא קיים, ובאופן דומה גם במפגרים שהתפתחותם פגומה. העובדה שידע זה נוצר בנו בדרך ארוכה של אבולוציה והתפתחות, היא גם ערובה לאמיתות הידע. אך למרות כל ההסברים הללו, עדיין קיים הקושי הגדול להוכיח מעל לכל ספק שידע מסוים הוא מולד ולא נרכש. מצד שני, אין שום קושי (כמעט) להוכיח את ההפך כלומר שידע מסוים נרכש בדרך ניסיון. אפילו האמונה באלוהים אינה הוכחה לידע מולד. לפי דקארט אני יודע מנסיוני שאני סופי (אמות בעתיד) ולא שלם (אינני מסוגל לכל דבר), אך רכישת ידע על סופיות ואי-שלמות מחייב ידע א-פריורי על נצחיות ושלמות (קרי, אלוהים). זו לא רק הוכחה לקיום אלוהים אלא גם הוכחה שקיומו הוא ידע מולד. אך ישנן תרבויות ואידאולוגיות שאינן מקבלות מושגים אלו ואינן מכירות בקיום אלוהים. אם אני שייך לאידאולוגיה זו, הייתכן שיש בי ידע מולד שאני מודע לו אך אני מתכחש לו? יש כאן כשל לוגי.
לפי לוק, האדם נולד כ"לוח חלק" (טאבולה ראסה) שהניסיון ממלא אותו במשך הזמן. לפי לייבניץ, האדם נולד כגוש שיש שהניסיון יפסל אותו במשך הזמן אך ניסיון זה צריך להתחשב בצורתו ההתחלתית ובעורקי השייש המגבילים במידה מסוימת את הפסל הסופי. גורמים אלו הם: כישרונות, נטיות, פוטנציאל ומשכל שהם אינדיבידואליים בכל אדם.
יש הרואים בסיבתיות הוכחה לידע מולד. אני רואה צלחת נופלת לרצפה ונשברת ואני יודע שהצלחת נשברה כי נפלה על הרצפה. דבר זה מחייב ידע מוקדם שלכל תוצאה יש סיבה המקדימה אותה. לוק שולל זאת באומרו שגם הסיבתיות נרכשת בצורת ניסיון היות שבמשך זמן אנו רואים זוגות של פעולות שתמיד כאשר מתרחשת הראשונה בהן, ברגע סיומה מתרחשת גם השנייה. מהניסיון הזה אנו מסיקים שיש סיבות ויש תוצאות.
בהומניזם
הומניזם הוא תורת מוסר. הוא אינו מניח את קיומו של האל או את אי-קיומו, כך שאדם יכול להיות הומניסט בין אם הוא תאיסט ובין אם הוא אתאיסט או אחר. תורת המוסר ההומניסטית היא תורה המבוססת על לוגיקה ועל דיאלקטיקה. מבחינה זו הדיון בעקרונות המוסר בהומניזם דומה לדיונים סכולסטיים. ההומניסטים מאמינים כי עקרונות המוסר נובעים מן השכל האנושי ולא מישות על-אנושית, וכי לפיכך כולם ניתנים לניסוח לוגי.
ביהדות
הניסיון לנסח את עיקרי היהדות בהתאמה לפילוסופיה האריסטוטלית היה מהלך שהחל בקרב פילוסופים יהודים בספרד כמו הפילוסופים חסדאי קרשקש ויוסף אלבו בעל "ספר העיקרים" והגיע לשיאו הדיסקורסיבי ב"מורה נבוכים". גישתו הרציונלית של הרמב"ם קיבלה ביטוי למשל בסוגיית "ביאת המשיח וימות המשיח". מגמה זו זכתה לאהדה ולהמשך בקרב מייסדי ספרות ההלכה הספרדים שביקשו ליצור בסיס משפטי שיטתי ומובנה המבוסס על ניסיון אמפירי, המקבל ביטוי נרחב בספרות השאלות והתשובות, מתוך גישה ביקורתית לשיח הבלתי שיטתי-האסוציאטיבי של הדיון התלמודי, הקופץ מדיון לסיפור ומסיפור לאגדה ומאגדה חוזר לדיון, מבלי שהדיון יוביל למסקנה לוגית או להיסק לוגי בסופו. "משנה תורה" להרמב"ם, ו"התלמוד הקטן" של ר' יצחק אלפסי הובילו מהלך עיוני שתכליתו לחולל רדוקציה של מכלול הידע שהצטבר עד זמנם לקודקס חוקים מקיף ולוגי, שהגיע לשיאו ב"שולחן ערוך". הוגה יהודי שהושפע במיוחד מגישות רציונליסטיות הוא הרמב"ם. כמעט כל הגותו של הרמב"ם שוללת הסברים מיסטיים ומחייבת הסברים לוגיים לעקרונות היהדות ולתופעות הטבע. הרמב"ם פעל בצידם של מוסלמים חסידי האסכולות מועתזילה וכלאם והושפע מהם במידה רבה. הוא ניסה להשתמש בשיטתם כדי לנסח את עקרונות היהדות, למשל בספרו מורה נבוכים. אף כי שיטתו של הגאון מווילנה הייתה דומה לשיטתו של הרמב"ם בכך שהשתמש בטיעונים לוגיים וסלד מהסברים מיסטיים לעקרונות היהדות, הוא התנגד לדעותיו של הרמב"ם בספר "מורה נבוכים", ואף כתב כי "הפילוסופיה היטתה את לבבו". מגמה דומה רווחה בקרב אנשי הלכה ופוסקים בארצות אגן הים התיכון, מהיעב"ץ בפאס ועד ר' חיים פלאג'י באימפריה העות'מאנית.
בנצרות
הנצרות מתבססת במידה רבה על תאולוגיה, כלומר על ניסוח לוגי של עקרונות הדת. התאולוגיה נבדלת מהרציונליזם הפילוסופי המודרני בהנחות היסוד שהיא מניחה על העולם. קיומו של האל, למשל, הוא הכרחי בתאולוגיה, ועם זאת, הנוצרים ראו צורך בניסוח לוגי פורמלי של ההוכחות לקיום האל. דוגמה לכך היא ההוכחה שניסח אנסלם מקנטרברי במאה ה-11, המכונה הטיעון האונטולוגי. אנסלם מקנטרברי נחשב למייסד הסכולסטיקה, שהיא שיטה המתבססת בין היתר על לוגיקה ועל דיאלקטיקה כדי להוכיח אמונות ודוגמות. <BR> מרטין לותר שנחשב כמייסד הנצרות הפרוטסטנטית במאה ה-16, התנגד נחרצות להסבר דוגמות ואמונות באמצעים לוגיים. מרטין לותר ידוע באמרתו: "התבונה היא הזונה הגדולה ביותר של השטן" (בגרמנית: Vernunft ... ist die höchste Hur, die der Teufel hat., דרשה בעיר ויטנברג, 17 בינואר 1546). כוונתו של לותר הייתה שהאדם מתפתה להוכחות הגיוניות בשעה שהוא נואש מהאמונה, כשם שגבר מתפתה לזונה כשהוא נואש מאשתו החוקית. אף על פי כן, תאולוגיה התפתחה גם בנצרות הפרוטסטנטית.
סלאנה
סלאנה (בסלובקית: Slaná, בהונגרית: Sajó, בגרמנית: Salza) הוא נהר באורך של כ-230 קילומטרים הזורם במרכז סלובקיה ובצפון מזרח הונגריה.
הנהר נובע מהר סטוליצקה, שהוא חלק מרכס ההרים המתכתיים של סלובקיה, בהרי הקרפטים המערביים, מדרום לברזנו. לאחר זרימה צפון מזרחית של כ-100 קילומטרים בסלובקיה הנחל אוסף מים מיובלים ובהמשך עובר את הגבול להונגריה באזור הררי. הוא חולף דרך מישקולץ, מתאחד עם הורנד ונשפך לתוך הטיסה. בהונגריה הנהר נושא את השם שאיו.
אי-שרדות
אי-שרדות (באנגלית: Total Drama Island) היא סדרת אנימציה קנדית אשר שודרה לראשונה ב-8 ביולי 2007 והופקה במקור ל-Teletoon אך בהמשך שודרה גם בקרטון נטוורק. הסדרה היא פרפרזה ופרודיה על הריאליטי "הישרדות". בישראל הסדרה משודרת בערוץ הילדים.
ב-15 בספטמבר 2021 עלו שתי העונות הראשונות של הסדרה לשירות הסטרימינג נטפליקס, אך ללא דיבוב עברי.
מתחרים (לפי סדר הדחתם)
מקרא צבעים: טבלת הדחות:
קבוצות
סנאי הכיס הצורחים (The Screaming Gophers) - גוון, טרנט, הת'ר, קודי, לינדזי, בת', קייטי (החליפה קבוצה עם איזי), אוון, לשאונה, ג'סטין ונואה.
מהלך הפרקים
בתחילת הפרק כריס מספר מה קרה בפרק הקודם, ואז רואים את המשתתפים בבוקר, קמים. לאחר מכן הם פוגשים את כריס (ולפעמים גם או רק את שף) לאחר מכן יש ארוחת בוקר בה המשתתפים אוכלים את המאכלים הדוחים של שף. כריס מספר להם על האתגר ולאחר מכן המשתתפים מבצעים את האתגר והקבוצה המפסידה: לברק קטלני או סנאי הכיס הצורחים נשלחת לטקס ההדחה במדורה בו מחולקים מרשמלואים. משתתף שלא קיבל מרשמלו נשלח לאי הבושה.
סרט סיכום אי-אי-אי-שרדות
כל המשתתפים נמצאים באי-הבושה במסיבה לסיום המחנה, אז כריס מגיע ומציע לאוון (הזוכה) במקום סכום זכייתו (100,000 $) מזוודה עם $ 1,000,000 אוון מקבל את האתגר, כריס ושף מחביאים את המזוודה וכל המתחרים מחפשים אותה (חלקם בצוותים) לבסוף חלק מהמשתתפים קופצים לחוף אחרי המזוודה שנטרפת על ידי כריש, המשתתפים שנכנסו למים המשיכו לעונה הבאה אי-שרדות אקשן (מלבד קורטני שהצטרפה לעונה אחר כך) שבה הפרס הוא גם 1,000,000 $ אבל יש כמה מתחרים שלא משתתפים בתוכנית כמו: טיילר, סיידי, קייטי, נואה, קודי, אווה, אזיקיאל. הם עדיין משתתפים, אבל בתור "גלריית הבוטנים" שהם האנשים שנמצאים בפרקי האחרי הדחה.
אפרים ברנד
אפרים ברנד (בר) (נולד ב-1936) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים.
שירותו הצבאי
ברנד נולד וגדל בעין חרוד. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים. בצנחנים עבר ברנד מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר וכן לחם בפעולות התגמול ועוטר בצל"ש אלוף על גבורתו. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שימש כמפקד מחלקה בסיירת צנחנים. ברנד לחם במלחמת סיני והשתתף בקרב המיתלה. על לחימתו בקרב הוענק לו צל"ש שהומר בהמשך בעיטור העוז.
בשירות המילואים שימש ברנד, בתפקידי פיקוד שונים בחטיבת הצנחנים "הנשר השחור". במלחמת ששת הימים שימש כמפקד גדוד 57 תחת מפקד החטיבה דני מט ונטל חלק בקרב אום-כתף. במלחמת יום הכיפורים שימש כמפקד גדוד 469 בחטיבה. הגדוד שימש כעתודה באוגדה 143 ובין היתר כבש את שדה התעופה פאיד לאחר צליחת התעלה. בהמשך מונה ברנד למפקד חטיבה 55 בדרגת אל"ם.
פרנסס אונדיוויילה
פרנסס אונדיוויילה אוטרו (בספרדית: Francisca Ondiviela Otero; נולדה ב-19 במאי 1961) היא שחקנית ספרדייה. זוכת מיס ספרד בשנת 1980
ביוגרפיה
אונדיוויילה נולדה בלאס פאלמאס דה גראן קנריה בספרד. היא נבחרה למיס ספרד 1980 וייצגה את ספרד בתחרות מיס עולם 1980 ומיס תבל 1981.
היא למדה תקופה משחק ולאחר מכן היגרה למקסיקו. בשנת 1992 גילמה את הדמות הראשית בטלנובלה המקסיקנית "El abuelo y yo" לצדו של גאל גרסיה ברנאל.
היא גילמה את האנטגוניסטית בטלנובלה המקסיקנית "מריה מריה" משנת 1995, ושיחקה באחד התפקידים הראשיים בטלנובלה הוונצואלית "חתולה פראית" משנת 2002.
היא התארחה במספר פרקים של הטלנובלה "יפה היא לא" ששודרה בערוץ ויוה ובשנת 2005 שיחקה בטלנובלה המקסיקנית "אם חורגת". היא כיכבה גם במספר סרטי קולנוע מקסיקניים.
בשנת 2007 גילמה את אחת הדמויות הראשיות בטלנובלה "Acorralada" של תאגיד השידור האמריקאי Univision; אונדיוויילה גילמה את דמותה של האנטגוניסטית אוקטביה אלרקון דה אירזאבל, לצד השחקנים דוד ספדה וויליאם לוי.
בשנת 2014 שיחקה לצדה של אמרוד טוביה בטלנובלה הוונצואלית "אם רק תסתובב" בתפקיד של פיאר.
ואלריס שבאלה
ולאריס שבאלה (בלטבית: Valērijs Šabala; נולד ב־12 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן לטבי המשחק בעמדת החלוץ ב־B36 טורסהאבן.
קריירת מועדונים
שבאלה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דאוגבה ריגה. ב-15 באוקטובר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 8-0 נגד ונטספילס. בתום עונת ירדה דאוגבה לליגה השנייה והוא חתם באולימפס JFK. ב-23 באפריל 2010 ובכך הפך לכדורגלן הצעיר ביותר שמבקיע במשחק בליגה אירופית כלשהי כאשר הוא רק בן 15 ו-193 ימים, שיא שנשבר אחרי 4 שנים.
בפברואר חתם בסקונטו ריגה. בעונת הבכורה שלו התקשה שבאלה לקבל דקות משחק וסיים את העונה עם 22 הופעות ו-2 משחקים, אבל למרות זאת הוא זכה תואר "השחקן הצעיר של השנה בלטביה" וגרר התעניינות מצד מועדונים מהליגות הבכירות באירופה. בינואר התאמן עם דינמו קייב אבל בסופו של שוחרר. ב-30 ביוני 2012 שבאלה הבקיע את השלושער הראשון בקריירה. את עונת סיים עם 11 שערים ובמקום ה-5 בטבלת כובשי השערים של הליגה. ב-18 ביולי 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת אירופית בניצחון 1-2 נגד סלובן ליברץ במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
ב-29 בינואר 2014 חתם ל-4.5 שנים בקלאב ברוז' הבלגית. לאחר החתימה נשאר בסקונטו כשחקן מושאל עד 1 ביולי 2014. ב-22 באוגוסט 2014 הושאל שוב הפעם לאנורתוסיס פמגוסטה הקפריסאית. בינואר הושאל לבאומיט ייאבלונס.
ב-18 ביולי 2021, שבאלה חתם בליפאייה.
קריירה בינלאומית
שבאלה משחק כיום גם בנבחרת הצעירה של לטביה וגם בנבחרת הבוגרת. ב-24 במאי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד. כעבור 4 ימים הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 3-3 נגד.
נקרניים
נקרניים (שם מדעי: Dendrocolaptinae) הם עופות מסדרת ציפורי שיר החיים ביערות אמריקה הדרומית וקרובים למשפחת התנריים ולפעמים נחשבים לתת-משפחה שלהם. למרות מראם הם אינם קרובים לטפסי העצים מחצי הכדור הצפוני.
הנקרניים מכונים כך עקב דמיונם לנקרים בעמידתם האנכית על הענפים והן בגלל צורת מקורם וראשם. אורכם 15-35 ס"מ והם בעלי צבעים חומים-כתומים יחד עם פסים שונים באזור הראש או צוואר מנוקד בצהוב. הזנב שלהם נצמד לגזע והם יכולים לקפוא על מקומם כדי להסתתר בשקט מטורף.
הם ניזונים מחרקים שונים בין חורי העצים וכמה מינים מתמחים בציד של נמלי גדודים. הנקרניים מקננים בחורים שבין העצים.