cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תהודה מסלולית
מערכת של ירחים
המערכת של שבתאי מציגה מגוון תהודות מסלוליות בין ירחי כוכב הלכת. כך למשל, בין מימס לטתיס קיימת תהודה 2:4, בין אנקלדוס לדיוני קיימת תהודת 1:2, בין טיטאן להיפריון קיימת תהודת 3:4, ובין שני הירחים הסמוכים אפימתאוס ויאנוס קיימת תהודת 1:1 המכתיבה מסלול מורכב. כל 4 שנים לערך הם מחליפים מיקום, כשהירח הרחוק יותר משבתאי מחליף מקום עם חברו והופך לירח הקרוב יותר. בצורה זו נמנעת התנגשות בין שני הירחים שנעים סמוך זה לזה.
מקובל להניח שגם המבנה המורכב של טבעות שבתאי ושל המרווחים ביניהן נובע מתהודה מסלולית שבה מעורבים מספר ירחים. ככל הנראה גם המבנה של טבעות פלנטריות סביב כוכבי לכת נוספים, כמו צדק, נובע מתהודה מסלולית.
יחסי קולומביה–רומניה
יחסי קולומביה–רומניה הם היחסים הדו-צדדיים בין קולומביה לרומניה.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-15 בנובמבר 1967. קולומביה היא השותפה האזורית העיקרית של רומניה באמריקה הלטינית, והמדינה הראשונה באמריקה הלטינית איתה מקיימת הסוכנות הרומנית לשיתוף פעולה בינלאומי לפיתוח (RoAid) דיונים על מנת ליישם פרויקטים של שיתוף פעולה לפיתוח. בנובמבר 2002 סגרה קולומביה את שגרירותה בבוקרשט. בנובמבר 2018 ערכה משלחת של הסוכנות הרומנית לשיתוף פעולה בינלאומי לפיתוח ביקור עבודה בבוגוטה, ודנו על תוכניות שונות לפיתוח קולומביה ולחיזוק הסכם השלום במדינה.
יונה ירוקה אפריקנית
יונה ירוקה אפריקנית (שם מדעי: Treron calvus) היא עוף ממשפחת היוניים החיה ביערות הטרופיים של אפריקה וניזונה בעיקר מפירות.
אורך היונה הירוקה 25–28 ס"מ ומשקלה 160–285 גרם בזכרים ו-225-130 גרם בנקבות. כשמה כן היא ירוקה בצבעה עם מקור גדול בצבע אפור-אדום וכנפיים בצבע ירוק זית-סגלגל. הרגליים כתומות והעיניים שחורות ובעלות סימון דק עליהם.
יונים אלה חיות בטבע ב:אנגולה, בנין, בוצוואנה, בורקינה פאסו, בורונדי, דרום אפריקה, קמרון, הרפובליקה המרכז אפריקאית, צ'אד, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה של קונגו, חוף השנהב, גינאה המשוונית, אתיופיה, גבון, גמביה, גאנה, גינאה, גינאה ביסאו, קניה, ליבריה, מלאווי, מאלי, מאורטניה, מוזמביק, נמיביה, ניז'ר, ניגריה, רואנדה, סאו טומה ופרינסיפה, סנגל, סיירה לאון, סווזילנד, טנזניה, טוגו, אוגנדה, זמביה וזימבבואה.
הן חיות בסוואנות מיוערות ויערות גשם וניזונות מעצי פירות שונים: עצי פיקוס שונים כמו השקמה והתאנה וכן צמחי קסין (Cassine), הצמח מהמין Pappea capensis, פירות שיזף ופירות Diospyros. הן ניזונות גם מפירות שסק ותותי עץ ואפילו מנבלות. יונים אלה לא נודדות רחוק והן מקננות על עצים גדולים. הן נטרפות על ידי עופות דורסים, נחשים וחתולים.
תת-מינים:
אנדרטת הרוכבים
אנדרטת הרוכבים (אנגלית: Mounted Memorial) היא אנדרטה הניצבת בקנברה, בירת אוסטרליה ומוקדשת לזכרם של חיילי יחידות הפרשים של אוסטרליה וניו זילנד, שנפלו בקרבות בסיני, בארץ ישראל ובסוריה במלחמת העולם הראשונה. אנדרטה זו היא הראשונה שהוצבה בטור האנדרטאות המזרחי בשדרת המצעדים אנזא"ק, השדרה הטקסית של העיר.
מבנה
האנדרטה כוללת פסל ברונזה הניצב על כן. הוא מתאר סוס פרשים הנפגע וכורע תחתיו, כשרוכבו יורד או נופל ממנו, ורוכב אחר וסוסו הבאים לעזרתו משמאל. שני הפרשים פוסלו כלבושים במדי הפרשים האוסטרלים במלחמת העולם הראשונה.
לוח הזיכרון על גבי האנדרטה מעיד כי הפסל המקורי שבה היה חלק מאנדרטה שהוצבה בפורט סעיד שבמצרים בשנת 1932. הפסל הוקדש לזכר חללי הפרשים הקלים האוסטרלים, הרובאים הרכובים של ניו זילנד, גיס הגמלים האימפריאלי וחיל התעופה האוסטרלי, שנפלו בשנים 1916-1919 במצרים, ארץ ישראל וסוריה. הוא ניזוק ללא תקנה במהלך משבר תעלת סואץ בשנת 1956 ושבריו הובאו לאוסטרליה. שני העתקים ממנו נוצרו ואחד מהם הוצב בשנת 1964 על גבי בסיסו המקורי של הפסל בעיר אולבני שבמערב אוסטרליה. ההעתק האחר הוצב בשדרת אנזא"ק. הוא נחנך ב-19 באפריל 1968 על ידי ראש ממשלת אוסטרליה דאז, ג'ון גורטון.
טקסי זיכרון נערכים ליד האנדרטה מדי שנה ביום אנזא"ק וכן ב-31 באוקטובר – יום השנה להסתערות הפרשים האוסטרלים על באר שבע ב-1917.
אונג סן
הגנרל אונג סן (בבורמזית: ဗိုလ်ချုပ် အောင်ဆန် ; 13 בפברואר 1915 - 19 ביולי 1947) היה מהפכן, לאומן, גנרל ופוליטיקאי בורמזי. הייתה לו תרומה מכריעה במאבק להשגת עצמאותה של בורמה, אך נרצח על ידי מתנקשים שישה חודשים בטרם הושגה במלואה.
ביוגרפיה
בשנות מלחמת העולם השנייה שיתף פעולה עם היפנים והקים בחסותם את "הצבא העצמאי של בורמה" (Burma Independence Army - BIA) וסייע בכיבוש בורמה על ידם כקולונל ב"צבא ההגנה לבורמה" (Burma Defense Army - BDA) כפי שנקרא הצבא בהמשך, ואף זכה לאות מסדר השמש העולה מידי קיסר יפן. מ -1 באוגוסט 1943 נתמנה לשר המלחמה בממשלת בובות שהקימו היפנים במדינה. אונג סן נוכח שאין כוונת היפנים להעניק עצמאות אמיתית ועל כן יחד עם מנהיגי המפלגה הקומוניסטית הבורמזית יצר קשר עם הבריטים בהודו וב־27 במרץ 1945 הוביל את "הצבא הלאומי של בורמה" (Burma National Army - BNA) כשמו אז, למרד נגד היפנים וסייע לשחרורה מהכיבוש היפני על ידי הבריטים.
ב-12 בפברואר 1947, חתם אונג סן על הסכם בכינוס פנגלונג השני, עם מנהיגים מקבוצות לאומיות שונות, ובו ביטאו הזדהות ותמיכה בהקמת מדינה בורמזית מאוחדת. באפריל אותה השנה, מפלגת ה-AFPFL זכתה ב-196 מבין 202 מושבים בבחירות לאספה המכוננת. ביולי, אונג סן כינס סדרה של התוועדויות בוילה סורנטה שבראנגון על מנת לדון ברהביליטציה של בורמה.
ב-19 ביולי 1947, בסביבות השעה 10:37 בבוקר, כנופיה של אנשי-מיליציות חמושים פרצה למבנה המזכירות בראנגון תחתית במהלך פגישה של המועצה המבצעת (ממשלת הצללים שהוקמה על ידי הבריטים כהכנה לקראת העברת השליטה במדינה) והתנקשה בחיי אונג סן ושישה משרי הקבינט שלו, ובהם בכור אחיו בא וין. מזכירה בקבינט ושומר-ראש נהרגו גם הם בחילופי האש. ההתנקשות בוצעה לכאורה בפקודותיו של יו סואו, יריב פוליטי, שהועמד לדין ונתלה כתוצאה מכך.
ברם, ישנם נדבכים במשפטו של יו סואו שמעלים ספקות. היו שמועות על קונספירציה בה היו שותפים הבריטים - וריאציה של תאוריה זו זכתה לתחייה מחודשת בסרט תיעודי רודף-סנסציות אך רב-השפעה שהפיק ה-BBC לציון 50 שנה להתנקשות, בשנת 1997.
הנצחתו
בשנת 1966 הונצח אונג סן על 3 מטבעות של מיאנמר, אז בשם בורמה. הערכים: 5 פיא, 10 פיא, 25 פיא נפוצו במחזור.
חיים אישיים
בתו, אונג סן סו צ'י, היא מנהיגת מפלגת הליגה הלאומית למען הדמוקרטיה, וכלת פרס נובל לשלום לשנת 1991.
יצחק שני
יצחק שני (1936 – 15 במאי 2023) היה הצנזור הצבאי הראשי של מדינת ישראל בשנים 1977–2000. השתחרר מצה"ל בדרגת תת-אלוף.
ביוגרפיה
שני התגייס לצה"ל ב-1954, שירת בחטיבת גולני, נלחם במלחמת סיני כמפקד מחלקה בקורס מ"כים ונפצע. בהמשך שירת בתפקידי שלישות ומודיעין. ב-1972 עבר ליחידת הצנזורה הצבאית ומונה לאיש מנהלה במפקדת היחידה, לעוזרו של הצנזור הראשי תת-אלוף אבנר בר-און, ולמפקד בסיס היחידה בתל אביב, בתקופת מלחמת יום הכיפורים. בתחילת 1977 מונה לסגן הצנזור הראשי ובמאי 1977 מונה לתפקיד הצנזור הראשי ב-1977 בהמלצתו של הצנזור הראשי היוצא אבנר בר-און.
אבן דרך משמעותית ראשונה בתקופת כהונתו כצנזור ראשי נרשמה בשנת 1984, כשהוציא בצעד חריג צו סגירה לעיתון "חדשות" למשך ארבעה ימים לאחר שהעיתון פרסם ידיעה על הקמת ועדה לחקירת פרשת קו 300 מבלי שהגישה לצנזורה מוקדמת ומבלי שקיבל את אישור הצנזור.
ב-1988, בעקבות החלטתו לאסור על פרסום כתבה המכילה קטעים העוסקים בביקורות על אודות תפקודו של ראש "המוסד" ועיתוי החלפתו במקומון "העיר", עתרו עורך "העיר" מאיר שניצר והעיתונאי אלוף בן לבג"ץ. בעתירה, הידועה כבג"ץ שניצר, עמד לראשונה לביקורת שיפוטית היקף סמכותו של הצנזור הצבאי הראשי. בפסיקת השופטים נקבע הכלל לפיו אין הצנזור הצבאי הראשי מוסמך לפסול ידיעה, אלא אם כן נראה, אובייקטיבית, כי יש בפרסום משום ודאות קרובה לפגיעה ממשית בביטחון המדינה, שלום הציבור או הסדר הציבורי. השופטים קבעו כי החלטתו של תא"ל שני, לפסול את הכתבה של "העיר" אינה עומדת במבחן זה.
אירועים בולטים נוספים בתקופת כהונתו של שני כצנזור ראשי בהם הוא נדרש לאזן בין הצורך בשמירה על ביטחון המדינה לבין ערכי חופש הביטוי, עיתונות חופשית ו"זכות הציבור לדעת" היו מבצע משה, אסון צאלים ב' ואירוע החטיפה ופעולת החילוץ הכושלת של החייל נחשון וקסמן.
בשנת 2000 הוחלף שני ברחל דולב והשתחרר מצה"ל.נפטר ב-15 במאי 2023, והובא למנוחות בבית העלמין האזרחי מנוחת עולם בנתניה.
יוסף ענגיל
הרב יוסף ענגיל (כתיב יידי, קרי: אֶנגֶל) (ה'תרי"ט, 1858 - א' בחשוון ה'תר"ף, 1919) היה מחבר ספרות תורנית-למדנית, ראש ישיבה ורבה של העיר קראקא שבפולין. היה בעל שיטת לימוד ייחודית, הנחשב אחד מראשוני מפרשי התלמוד בדרך ההיגיון הנושקת לפילוסופיה. מיעוט מספריו שרד.
ביוגרפיה
יוסף ענגיל נולד בעיירה טרנוב שבדרום-מזרח פולין ביום השביעי של חג החנוכה ה'תרי"ט (1859). גדל לאב שהיה סוחר ותלמיד חכם. אמו שהייתה שייכת לחסידות צאנז, לקחה אותו בילדותו לבקר אצל האדמו"ר בעל הדברי חיים מצאנז. עוד בהיותו ילד כונה "העילוי מטרנוב". בתחילה למד עם מלמד אך עד מהרה התחיל ללמוד לבדו ורכש בקיאות רבה, בצעירותו למד בחברותא עם קרוב משפחתו, הרב שמואל ענגיל, אב בית הדין של ראדומישלא. כמו כן היה נוהג ללמוד עם חברו, הרב מאיר אריק.
עקב מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעקור בשנת ה'תרע"ד (1914) לווינה האוסטרית, שם שהה עד לפטירתו בא' בחשוון ה'תר"ף (1919). בהלווייתו בעיר ווינה השתתפו כעשרים אלף איש. בתו היחידה הייתה אשת הרב יצחק מנחם מורגנשטרן, נכדו של הרבי מקוצק, שהוציא לאור חלק מכתביו.
לפי הרב מנחם מנדל כשר, הרב ענגיל השתתף באספת רבנים שהתכנסה בווינה לפי דרישת הממשלה האוסטרית, כדי שיחתמו נגד הצהרת בלפור. הוא מנע את החתימה בהכריזו "היד החותמת תיקצץ!".
הגותו
דרך לימודו, כפי שמשתקפת בספריו, מתאפיינת בשני פרטים עיקריים, הקיימים גם בכתבי בן-תקופתו הגאון הרוגצ'ובי:
חיבוריו
ספריו מפגינים את בקיאותו הרבה בספרות התלמודית והם נחשבים עד היום לדוגמאות קלאסיות של חריפות ופלפול תלמודי. קונטרס "גבורות שמונים" שלו מכיל שמונים תירוצים על קושיה אחת. הוא היה בקיא גם בתורת הנסתר וכתב חיבורים בענייני קבלה, ככל הנראה הושפע גם בכתיבתו התלמודית מלימודיו אלו.
בגיל צעיר מאוד החל לרשום את חידושיו, ניתן למצוא פעמים רבות בכתביו את הלשון "בעודי בטל ילדותי.." וכדומה. משך כל חייו עסק בכתיבה, עד שהצטברו תחת ידיו חיבורים רבים מאוד, אך רק מעט מהם מצויים בידינו. הרב שמואל וואזנר העיד כי בצעירותו ראה בביתו של ר' יוסף 90 חיבורים תורניים בכתב ידו, וישנן אף עדויות על למעלה מ-120 כרכים.
Street Gossip
Street Gossip הוא מיקסטייפ מסחרי של הראפר האמריקאי ליל בייבי. המיקסטייפ יצא לאור ב-30 בנובמבר 2018, על ידי חברות התקליטים קוואליטי קונטרול מיוזיק, מוטאון, קפיטול רקורדס ו-וולף-פאק מיוזיק גרופ. הוא מכיל הופעות אורח מיק מיל, גאנה, 2 צ'יינז, גוצ'י מיין, ריילו רודריגז, אופסט, יאנג ת'אג ו-NoCap.
המיקסטייפ נכנס למקום השני במצעד הבילבורד 200, עם 88,000 יחידות שקולות לאלבום, כולל 5,000 מכירות טהורות. בשבוע השני, המיקסטייפ ירד למקום התשיעי עם 42,000 עותקים בשבוע זה. ב-8 בפברואר 2020, האלבום זכה בתואר הזהב מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי על מכירות של למעלה מ-500,000 בארצות הברית.
שיכוני חיסכון
שיכוני חיסכון הוא שמה של שכונה ביפו. מצפון לה צהלון, ממזרח שדרות ירושלים ויפו א' (דקר), מדרום שדרות הבעש"ט ונווה גולן (יפו ג') וממערב שכונות עג'מי וגבעת עלייה. בשנת 2005 התגוררו בה כ-2,700 תושבים.
השכונה הוקמה בשנות ה-50 וה-60, והיא כוללת שיכוני רכבת בני שלוש קומות, שיועדו לעולים חדשים. קודם לכן היו באזור בתים של תושבים ערבים. בשכונה בית ספר אחד, בית ספר שיל"ה לבנות, השייך לזרם החינוך העצמאי.
סטודיבייקר Light Four
סטוביקייר Light Four (באנגלית: Studebaker Light Four) היא מכונית משפחתית, 4 דלתות, אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב האמריקאית, "סטודיבייקר" בין השנים 1918–1919. בנוסף, הדגם יוצר גם בתצורת קבריולה.
היטלר הסודי
היטלר הסודי (באנגלית: Secret Hitler) הוא משחק הסקה חברתית שפותח על ידי Goat, Wolf, & Cabbage LLC, מיוצר על ידי Breaking Games ומופץ על ידי Blackbox. משחק הלוח עוצב על ידי מקס טמקין, מייק בוקסלייטר וטומי מארנג'ס, אויר על ידי מקנזי שוברט והופץ לראשונה ב-25 באוגוסט 2016. בהיטלר הסודי, שחקנים נוטלים על עצמם את התפקידים של ליברלים ופשיסטים ברייכסטאג של רפובליקת ויימאר, כאשר שחקן אחד מקבל את תפקיד היטלר. כדי לנצח במשחק, שני הצדדים אמורים לחוקק באופן תחרותי מדיניות ליברלית ופשיסטית בהתאמה, או להשלים מטרה משנית הקשורה ישירות לתפקידו של היטלר.
אופן המשחק
בתחילת כל סיבוב, השחקן משמאל לנשיא הקודם הופך לנשיא החדש (הנשיא הראשון נבחר באקראי). הנשיא בוחר מועמד לקנצלר, וכל שחקן, כולל הממשלה המוצעת, מצביע או "!Ja" (כן בגרמנית) או "Nein" (לא בגרמנית). המועמד לקנצלר אינו יכול להיות הנשיא הנוכחי וגם לא הקנצלר שנבחר בסבב הקודם.
אם יותר ממחצית מהשחקנים מצביעים לשחקן המועמד כרגע לקנצלר, אותו שחקן מקבל את התפקיד והופוך לקנצלר החדש. לאחר כל סבב בחירות מוצלח, הנשיא שולף שלושה כרטיסי מדיניות מראש ערמת הכרטיסים, כאשר כל אחד מהם יכול להיות "ליברלי" או "פשיסטי". לאחר מכן הנשיא משליך את אחד מהכרטיסים הללו לערמת האשפה לפני שהוא נותן את השניים הנותרים לקנצלר, אשר בתורו בוחר אילו מהם יעבור ויחוקק, דבר המסיים את הסיבוב הנוכחי. בתחילת המשחק ישנם בערמת הכרטיסים 6 כרטיסי מדיניות ליברליים ו-11 כרטיסי מדיניות פשיסטיים. לאחר סיום כל סיבוב, תפקיד הנשיא מועבר לשחקן משמאל וחוזר חלילה.
אם הבחירות מסתיימות בשוויון (תיקו) או שיותר ממחצית מהשחקנים הצביעו נגד השחקן המועמד לקנצלר, הבחירות נחשבות כבלתי מוצלחות. בכל פעם שבחירות נכשלות, דסקית מעקב הבחירות (Election Tracker) מתקדמת צעד אחד, התפקיד הנשיאותי מועבר להבא בתור והסבב מסתיים. במידה והיו שלושה סבבי בחירות רצופים שנכשלו, המדיניות הראשונה שעל גבי ערמת הכרטיסים מועברת ומחוקקת ללא פיקוח של הנשיא או הקנצלר, והדסקית מתאפסת. דסקית מעקב הבחירות מאופסת גם אם נבחר קנצלר.
בעוד שלחקיקת מדיניות ליברלית לא תהיה השפעה ישירה על המשחק, חקיקת מדיניות פשיסטית עשויה להעניק לנשיא פעולות ביצוע מיוחדות בשם "סמכויות נשיאותיות", כולל היכולת לבדוק באופן פרטי את שלושת הקלפים העליונים שעל גבי ערמת הכרטיסים; לחקור את החברות במפלגה של שחקן; לבחור את הנשיא לסבב הבא באמצעות בחירות מיוחדות; או לרצוח שחקן. סמכויות אלו מופעלות על ידי חקיקת מדיניות פאשיסטית על שטח שכתוב בו יכולת, לאחר מכן יש לבצע את הסמכות הזו טרם סיום הסיבוב. העברת חמש מדיניות פשיסטיות פותחת את היכולת להפעיל את כוח הוטו לשארית המשחק. בכל פעם שנעשה שימוש בכוח הוטו, דסקית מעקב הבחירות מתקדמת צעד אחד לפני תום הסיבוב.
המשחק מסתיים כאשר נחקקו חמש מדיניות ליברליות או שש מדיניות פשיסטיות, מה שמביא לניצחון של כל מפלגה שהשיגה את הדרישה למספר המדיניות הרצויה. בנוסף, לאחר שנחקקו שלוש מדיניות פשיסטיות, הפשיסטים יכולים לנצח על ידי בחירתו של היטלר לקנצלר. בכל פעם שהנשיא נדרש לרצוח שחקן, הליברלים יכולים לנצח על ידי התנקשות בהיטלר. אם השחקן הנרצח אינו היטלר, המשחק ממשיך מבלי שהשחקנים הנותרים יודעים אם השחקן שנרצח היה ליברל או פשיסט.
פיתוח והפצה
המשחק עוצב על ידי מקס טמקין (היוצר המשותף של קלפים נגד האנושות ו-Humans vs. Zombies), מייק בוקסלייטר (מייסד שותף של Mikengreg, מפתחת משחקי הווידאו שמאחורי Solipskier ו-TouchTone) וטומי מארנג'ס (הכותב של Philosophy Bro), ואויר על ידי מקנזי שוברט (מאיירת משחקים כמו Letter Tycoon ו-Penny Press), הידועים יחד בשם Goat, Wolf, & Cabbage LLC. צוות הפיתוח עבד מחוץ לשטח המשרדי שסופק על ידי צוות 'קלפים נגד האנושות' עבור מעצבי משחקים חדשים. הקונספט המקורי פותח על ידי בוקסלייטר ומארנג'ס כאמצעי להנדס מחדש את המשחקיות של Avalon, כאשר טמקין הוסיף השפעה משמעותית מגרסאות של הרוצח. ב-23 בנובמבר 2015, טמקין השיק קמפיין Kickstarter למשחק המבקש 54,450 דולר. הפרויקט מומן בהצלחה ב-200% בתוך 24 השעות הראשונות והקמפיין הסתיים ב-23 בדצמבר 2015, עם סכום כולל של 1,479,046 דולר שהובטחו על ידי 34,565 תורמים, מה שהופך אותו לאחד ממשחקי הקופסה המצליחים ביותר בהיסטוריה של Kickstarter. בינתיים, מהדורת תוכנה חינמית להדפסה ולמשחק של היטלר הסודי הופצה ב-25 בנובמבר 2015, תחת רישיון Creative Commons ייחוס-לא מסחרי-שיתוף זהה 4.0.
היטלר הסודי נשלח לראשונה עבור תומכי Kickstarter, במספר גלים החל ב-25 באוגוסט 2016, והופץ באופן קמעונאי זמן קצר לאחר מכן. המשחק מיוצר על ידי Breaking Games, חטיבה של יצרנית 'קלפים נגד האנושות', AdMagic, והוא מופץ על ידי Blackbox, חברת שילוח שהוקמה על ידי יוצרי 'קלפים נגד האנושות', כולל המעצב של היטלר הסודי, טמקין. אפליקציית נלווית רשמית עם קריינות של ויל ויטון, Secret Hitler Companion, הושקה לצד המשחק עבור משתמשי אנדרואיד ו-iOS.
בפברואר 2017, עותקים חינמיים של היטלר הסודי נשלחו לכל 100 חברי הסנאט של ארצות הברית. ביוני 2017, הופצה The Trump Pack (חבילת טראמפ), חבילת הרחבה של היטלר הסודי המחליפה את קלפי הפשיסטים בדונלד טראמפ ובחברים בולטים בממשל שלו באותה תקופה (שון ספייסר, סטיבן מילר, סטיב באנון ומייק פנס בהתאמה), כאשר כל ההכנסות שהופקו ממכירות חבילה זו נתרמו להאיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות.
קבלה
סקירה באתר The Wirecutter ציינה שלמשחק יש עקומת למידה תלולה עקב החוקים המורכבים שלו. כמו כן צוין שיש לו "נושא שעלול להיות פוגעני".
האתר פוליגון שיבח את המשחק כ"להיט" עם "שטותיות טהורה שאתם תיהנו ממנה משחק אחר משחק".
Kisses on the Bottom
Kisses on the Bottom (בעברית: נשיקות בתחתית) הוא אלבום האולפן ה-15 של פול מקרטני. האלבום מכיל גרסאות כיסוי שונות לשירי פופ נודעים בתוספת שני שירים מקוריים של מקרטני: "My Valentine" (בהשתתפות אריק קלפטון), ו-"Only Our Hearts" (בהשתתפות סטיבי וונדר).
הווידאו קליפ לשיר "My Valentine" שוחרר באפריל 2012, ומופיעים בו השחקנים ג'וני דפ ונטלי פורטמן.
במסגרת קידום האלבום מקרטני ביצע את השיר "My Valentine" בטקס פרסי גראמי של שנת 2012 יחד עם דיאנה קראל וג'ו וולש.
הפרעה לשוטר בעת מילוי תפקידו
הפרעה לשוטר בשעת מילוי תפקידו (או בלשון עממית: במילוי תפקידו) היא עבירה לפי חוק העונשין.
נוסח החוק
בפרק ט' - פגיעות בסדר השלטון והמשפט, סימן ג' - פגיעה בשוטרים, סעיף 275 רשום:
האמנה נגד שחיתות
באמנת האומות המאוחדות נגד שחיתות עליה חתומה ישראל מאז ה'תשס"ה 2005, ולאחר שהאמנה דנה במניעת שוחד ואפליה מכוּונת, בידי השלטון או בידי אזרחים, האמנה קובעת בפרק 3 (הפללה ואכיפת החוק) סעיף 25 (הפרעה לצדק) סעיף קטן ב':
יש הרואים את סעיף 275 בחוק העונשין - הפרעה לשוטר בשעת מילוי תפקידו, כמענה לסעיף זה באמנה, אף שאינו מסייג את השימוש בו לנושאי שחיתות בלבד.
תוכנה ללימוד עצמי של שפות
תוכנה ללימוד עצמי מאפשרת למידה ללא נוכחות של מורה. הקורסים יכולים להשלים או להחליף הוראה בכיתה. אוניברסיטאות משתמשות בתוכניות ללימוד עצמי בשפות פחות נפוצות, כאשר אין אפשרות ללמד על ידי פרופסורים. תוכניות לימוד עצמי זמינות על גבי נייר, קובצי שמע, קובצי וידאו, אפליקציות סמארטפון, מחשבים או כל שילוב.
רשימות אלפביתיות של שפות מציגות את הקורסים העומדים ללימוד כל שפה, ב- Lang1234, Martindale, Omniglot, Rüdiger Köppe ו- UCLA. עבור אלפי השפות שאינן מופיעות באתרים אלה, ושלא קיים בהן שום קורס, רשת הקלטות גלובלית רשמה קבוצה סטנדרטית של סיפורי תנ"ך ב־6,000 שפות. במאמץ, הלומדים יכולים ללמוד כל שפה על ידי השוואה בין הקלטותיהם לאותו סיפור בשפה שהם מכירים.
ישנן תוכנות שבהן מספר שפות הוראה עשויות להיות זמינות עבור חלק, אך לא עבור כל הקורסים. לדוגמה, Reise Know-How משתמשת ב-6 שפות כדי ללמד גרמנית, אך רק בגרמנית כדי ללמד את השפות האחרות. מצד שני Eurotalk, Pronunciator ו- 50Languages משתמשים בכל השפות כדי ללמד את כל השפות האחרות.
Transparent Language Online- דמי מנוי שנתיים $149.95
התוכנה מאפשרת ללמוד כמאה שפות ועדיין נוספות אליה שפות חדשות. מותאמת לשימוש במסכי מגע בטאבלטים ו-iPad של אנדרואיד, פועלת בכל מכשיר או מחשב המחובר לאינטרנט. מלמדת האזנה, דיבור, קריאה וכתיבה. יותר מ־70 שפות כוללות קובצי mp3 הניתנים להורדה. לתוכנה יש גרסה שנקראת CL-150 Platform שמשמשת את רשויות הממשל האמריקאי ואת הצבא.
ביקורת של PCMAG
אף על פי שזו אפליקציה מצוינת, היא לא מבטלת את שתי הבחירות המובילות של PCMAG לתוכניות ללימוד שפות, דואולינגו ורוזטה סטון. שתיהן, במילה אחת, מושכות יותר. הן מכריחות אותך לחזור אליהן יום אחרי יום מכיוון שהן יותר מהנות מאפליקציית למידת השפה הממוצעת ומעניינות יותר ויזואלית. ובכל זאת, Transparent Language Online היא תוכנה נפלאה, שלמה עם אפליקציה לנייד, והיא מכסה עשרות שפות יותר ממה שרוזטה סטון ודולינגו מאפשרות ללמוד ביחד.
Cudoo
התוכנה מציעה קורסים ב-160 שפות. התמחור של הקורסים מורכב אבל מתחיל מ-5 דולר לשפה.
EuroTalk היא חברה שבסיסה בלונדון, הידועה בעיקר בזכות תוכנת למידת השפה האינטראקטיבית שלה. החברה הוקמה בשנת 1991 על ידי מנהלי החברה, ריצ'רד האושון ואנדרו אשר. בשנת 2016, עברה EuroTalk מיתוג מחדש כ- uTalk, והשיקה אפליקציה מרובת פלטפורמות חדשה, הנקראת גם uTalk.
התוכנה מלמדת 144 שפות, כאשר הרעיון הוא לבחור בחבילות מילים לפי נושאים וללמוד את הנושאים הרלוונטיים לתלמיד.
חיל השלום יצר משאבים למורים בארצות הברית ומחוצה לה ללמד 101 שפות. איכות הקורסים לשפות השונות משתנה לפי שפה והקורסים כוללים טקסט, הקלטות, מערכי שיעורים והערות הוראה.
שיטת הלמידה היא באמצעות סקייפ כאשר לתלמיד מצוות מורה מקצועי (בתשלום).
Pronunciator היא קבוצה של דפי אינטרנט, קובצי שמע ווידאו, ואפליקציה סלולרית ללימוד אחת מ-163 שפות. ההסברים זמינים ב־50 שפות. עליך להיות בעל חשבון Pronunciator עם ספרייה או בית ספר המנוי ל- Pronunciator, או להיות מנוי Pronunciator קיים, כדי להשתמש באפליקציה זו.
אופל גרנדלנד
אופל גרנדלנד (באנגלית: Opel Grandland) היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי אופל משנת 2017. היא הוצגה באפריל 2017 והגיעה לישראל במרץ 2018.
מפרט טכני
הגרנדנלד כוללת שני מנועי בנזין ושני מנועי דיזל.
מנועי הבנזין בנפחי 1.2 ליטר טורבו עם 130 כ"ס, 1.6 ליטר טורבו עם 180 כ"ס. מנועי הדיזל בנפחי 1.5 ליטר טורבו עם 130 כ"ס, 1.6 ליטר עם 120 כ"ס. לכל המנועים תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים.
אופל גרנדלנד היברידי פלאג-אין
במאי 2019 הציגה אופל את הגרסה היברידית פלאג-אין לגרנדלנד. גרסת הפלאג-אין כוללת מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין בנפח 1.6 ליטר טורבו המספק כ-200 כ"ס ב-6,000 סל"ד עם שני מנועים חשמליים המספקים יחד 223 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 13.2 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 50 ק"מ. את הסוללה ניתן לטעון באמצעות מטען ביתי מ-0 ל-100 אחוז בתוך 6 שעות וממטען חיצוני מהיר בקיבולת 3.7 קילוואט בתוך 4 שעות.
בדצמבר 2019 הציגה אופל גרסה חלשה יותר עם הנעה קדמית, הכוללת מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין 1.6 ליטר טורבו המספק כ-180 כ"ס במקום 200 כ"ס עם מנוע חשמלי אחד ולא שניים המספק כ-110 כ"ס. סוללת ליתיום יון בקיבולת 13.2 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 57 ק"מ ולא 50 ק"מ, שיפור של 7 ק"מ מהגרסה החזקה. טעינה של הסוללה באמצעות מטען ביתי בהספק של 7.4 קילוואט דורשת המתנה של שעתיים לטעינה מלאה.
מתיחת פנים שנת 2021
ביוני 2021 הציגה אופל מתיחת פנים לגרנדלנד. עם מתיחת הפנים הסירה אופל את ה-"X" משמו של הגרנדלנד. מתיחת הפנים שינתה לגמרי את העיצוב החיצוני וכעת הוא מאוד דומה לעיצובו החיצוני של האופל מוקה, בפנים המכונית העיצוב גם שונה בעיקר בדשבורד כדי להוסיף את מסך המגע החדש של אופל, מסך המגע מציג תחת מסגרת אחת את המולטימדיה ואת לוח המחוונים הדיגיטלי, מסך המגע בקוטר 22.3 אינץ' (10 למולטימדיה ו-12.3 ללוח מחוונים).
מכירות
להלן נתוני המכירות באירופה וישראל.
מגדל פיזה
המגדל הנטוי של פיזה (באיטלקית: Torre pendente di Pisa) או מגדל פיזה הוא מגדל הניצב בפיאצה דיי מיראקולי, בפיזה שבאיטליה. המגדל ידוע בעיקר בשל נטייתו בזווית של 3.97 מעלות נכון ל-2019. הבניין הוא מגדל הפעמונים של הקתדרלה בעיר והוא אחד המבנים הידועים באיטליה ואחת מאטרקציות התיירות הידועות שלה: הוא מופיע ברשימת האתרים הפופולריים באיטליה במקום החמישי, ובתחילת שנות ה-2000 ביקרו בו כשני מיליון תיירים בשנה.
לבנייה היו שלושה שלבים, שכל אחד מהם נבנה על ידי מתכנן אחר. המתבונן במגדל יבחין בשילוב שנעשה בין סגנונות הבנייה של הבונים השונים.
מידות המגדל
לפי האתר הרשמי מידות המגדל הן: גובהו 58.36 מטר, מהם 55 מטרים מעל פני הקרקע. משקלו המוערך של המגדל הוא 14,453 טון. מרכז הכובד שלו נמצא בגובה של 22.6 מטר מעל בסיסו, שהמעגל החיצוני שלו הוא בקוטר 19.58 מטר והמפתח הפנימי (היכן שמוצבים הכבלים לנענוע הפעמון) 4.5 מטר. שטח הבסיס הוא 285 מ"ר. הלחץ הממוצע על הקרקע הוא Kpa 497. עד לתחילת שיקומו הגיע קצב הנטייה של המגדל ל-1.2 מ"מ בשנה. לאחר השיקום מניחים כי הוא עלול לחזור לרמה של שנת 1992 רק כעבור 300 שנה.
היסטוריה
בניית המגדל נמשכה 200 שנים. ב-9 באוגוסט 1173 הונחו היסודות למגדל והחלה הבנייה. ב-1178 כשהבנייה התקדמה לקומה השנייה החל הבניין לנטות. הבנייה התעכבה למשך כמעט 100 שנה, שבהן פיזה הייתה עסוקה במלחמות עם ג'נובה, לוקה ופירנצה. בזמן זה הקרקע התייצבה, והבנייה התחדשה ב-1260. ב-1272 מונה ארכיטקט אחר לפיקוח על הבנייה. בניסיון לאזן את הבניין הקומות העליונות נבנו כך שצד אחד שלהן גבוה מהצד השני, ולכן הבניין נראה מתעקם מעט. הבנייה נעצרה שוב ב-1284 כשפיזה הובסה במלחמה נגד ג'נובה. הקומה השביעית הושלמה ב-1319, וחדר הפעמונים הוסף לבסוף ב-1372.
השיפוע נגרם על ידי הקרקע הבלתי יציבה, שאינה מתאימה למבנים גבוהים. פני הקרקע הם בגובה של פחות משני מטרים מעל פני הים, והרכב הקרקע הוא שכבות של חול וטין.
במהלך מלחמת העולם השנייה גילה הצבא האמריקני כי הצבא הגרמני הקים עמדת תצפית על המגדל, וצפה ממנה על מערך הצבא האמריקאי שהיה מדרום לנהר הארנו. האמריקאים תכננו להפציץ את המגדל, אולם ברגע האחרון ניתנה הוראה שלא לבצע זאת.
בשנת 1987 הכריז אונסק"ו על רחבת "קמפו דיי מיראקולי" ("שדה הנסים") הכוללת את מגדל פיזה והקתדרלה כעל אתר מורשת עולמית.
בינואר 1990 נסגר המגדל לציבור והחלו בו פעולות שיקום, שהקטינו את השיפוע שלו בעשרה אחוזים. לפני השיקום השיפוע נאמד ב-5.5 מעלות, בערך 4.1 מטר, לעומת האנך היורד ממרכז המגדל. בשנת 2001 נפתח המגדל מחדש לקהל הרחב. השיפוע נכון ל-2019 הוא 3.97 מעלות, בערך 3.9 מטר.
שיקום המגדל
בשנת 1990 הגיעו למסקנה כי נטיית המגדל מתגברת בקצב שעלול לגרום לקריסתו כעבור 100 שנה. הוקמה ועדה בינלאומית בראשות מיקֶלֶה ימיולקובסקי (Michele Jamiolkowski) ובה נציגים מ-14 מדינות. העלות הכוללת של שיקום המגדל הייתה 23,370,000 אירו. הוסר עפר בכמות של 38 מ"ק מהצד המנוגד לשיפוע. פעולות השיקום החזירו את מרחק ציר המגדל ממרכז הכובד ב-44 ס"מ (יש אומרים 40.6 ס"מ) ל-4.1 מטר. שיפוע המגדל הוחזר למצבו כמו בשנת 1838. בתוכנית המקורית נחשבה להצלחה הקטנת השיפוע בשיעור נמוך בהרבה. דרך ביצוע השיקום הלכה למעשה מובאת בריאיון עם אחד המבצעים.
הרעיון לביצוע השיקום בא מהמהנדס הרומאי פרננדו טראצ'ינה, שהתמחה בייצוב בתים ברומא, הבנויה בחלקה על אדמות סחף של נהר הטיבר. טראצ'ינה הציע לחזק את בסיס המגדל מהצד הנגדי של השיפוע. רוב המומחים חששו שפעולה כל שהיא בצד הנגדי לא תשנה את המצב, ואולם בסופו של דבר התקבל הרעיון. השיקום ארך 11 שנה והסתיים בשנת 2001. לאחר פעולות שיקום אלו יוצב המגדל, נטייתו הואטה והוא נפתח מחדש לציבור הרחב.
ב-2008 הוצאו עוד 70 טון עפר מהצד המנוגד לנטייה לייצוב המגדל. בנובמבר 2018 בעקבות עבודות שיקום, קטן השיפוע ב-4 סנטימטרים.
ניסויים בנפילת חפצים
גלילאו גליליי עשה את מחקריו באוניברסיטת פיזה. הוא ערך בין היתר ניסויים בנפילת חפצים בעלי מסה שונה, בניסיונו להפריך את התאוריה של אריסטו, כי חפצים כבדים יותר נופלים מהר יותר לאדמה מאשר חפצים קלים יותר. לפי המסופר, את ניסוייו ערך במגדל הנוטה. המקור הראשי היחידי לניסויים אלה הוא הביוגרפיה "Racconto istorico della vita di Galileo" שנכתבה על ידי מזכירו וינצ'נזו ויויאני ופורסמה ב-1717, הרבה לאחר מותו של ויויאני. על כן, רבים מפקפקים באמינות הסיפור.
הניסוי המשוער היה כדלקמן: גלילאו נשען על פתחו החיצוני של המגדל בקומה העליונה. הוא החזיק בידו שני כדורים במשקל שונה. הוא שחרר את הכדורים ובחן האם הכדור הכבד הגיע לקרקע לפני הכדור הקל. על הניסוי חזר פעמים אחדות. כך נקבעה דרך הפעולה של השלב הראשון בעריכת ניסוי מודרני: הניסוי מתבצע פעמים אחדות ואם התוצאה זהה, יש מקום להגדיר חוק טבע.
מראני טביליסי
מראני טביליסי (בגאורגית: მერანი თბილისი, מֶראני תבּיליסי) הוא מועדון כדורגל מהעיר טביליסי, בירת גאורגיה. קבוצת הכדורגל משחקת באצטדיון סינתלה שבטביליסי.
הקבוצה נוסדה במקור בשם מילאן-מראני צנורי ובשנת 2005 שינתה את שמה למראני טביליסי לאחר שעברה לטביליסי.
בעונה 2002/03 סיימה הקבוצה במקום ה-12 (האחרון) בליגת העל הגאורגית, וירדה ליגה. בעונה 2003/04 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה השנייה של גאורגיה (פירוולי ליגה), אך בעונה 2004/05 סיימה הקבוצה רק במקום ה-14 (מתוך 16) וכמעט ירדה שוב לליגה השלישית של גאורגיה אולם היא נותרה בליגה, עקב הגדלת מספר הקבוצות המשחקות בליגת העל הגאורגית ועליית ארבע קבוצות (במקום שתיים) לליגת העל. בעונה 2005/06 סיימה הקבוצה במקום השני ועלתה שוב לליגת העל הגאורגית.
בעונה 2006/07 עלתה הקבוצה לליגת העל הגאורגית. הקבוצה סיימה את העונה במקום ה-11. במחזור 24, במאי 2007, הפסידה הקבוצה בדרבי לאמרי טביליסי 6:0.
בליץ'
תקציר העלילה
אִיצִ'יגּוֹ קוּרוֹסָאקִי הוא נער תיכון בעל יכולת לראות את רוחות המתים. הדבר נובע מכוחו הרוחני הגדול, עקב כך רוחות מנסות לא אחת לתקוף אותו, את ביתו ואת משפחתו. הסדרה מתחילה כשאיצ'יגו פוגש ברוּקִיה קוּצִ'יקִי, מלאכית מוות (שיניגאמי), שתפקידיהם הוא להעביר את הנשמות לעולם הבא "סול סוסייטי" וללחום בהולואים - נשמות שהידרדרו והפכו למפלצות שכל מטרתן הוא זריעת הרס ואכילתם של נשמות החיים והמתים.
מהרגע שקיבל איצ'יגו את כוחות מלאך המוות של רוקיה קוצ'יקי, כוחו הרוחני העצום פרץ את המחסום שבו היה כלוא עד אז, והחל מחלחל אל כל הסובבים לו. אחד מהאנשים שהושפעו מכוחו הרוחני העצום של איצ'יגו הייתה בת כיתתו, אוֹרִיהִימֵה אִינוֹוֵה. כאשר נקלעה לסכנה יום אחד, גילתה שקיבלה כוחות מיוחדים ויכלה להגן על עצמה ועל סובביה. כוחות רוחניים אלו שקיבלה התבטאו בשישה יצורים קטנים ("פיות") שיצרה המתאכסנים בסיכת הראש שאחיה המת נתן לה.
לחברו האחר - סאדו (שנקרא גם צ'אדו), שהיה בעל כוחות פיזיים עצומים גם כך, הופיעה האפשרות להעצים אותם בעזרת כפפת-כוח רוחנית הנוצרת מסביב לידו בשעה שהוא קורא לה. גם כפפה זו הופיעה לו בשעת צרה, כאשר סאדו ניסה להגן על אחותו הקטנה של איצ'יגו מפני הולאו. כפפה זו נקראת היד הימנית של הענק. בהמשך, כאשר איצ'יגו וחבריו מגיעים להואקו מונדו, כוחותיו של סאדו מתפתחים לצורתם הסופית - כאשר הוא מפעיל אותם, על ידו הימנית נוצר מגן, ועל ידו השמאלית נוצרת כפפה שמשמשת להתקפה, ונקראת היד השמאלית של השטן.
אל חבורתם נוסף חבר נוסף - אוּרְיוּ אִישִידַה, שגם הוא בן כיתתם. אישידה הוא קווינשי, בן לגזע עתיק הנלחם בהולואים, שנידון למוות על ידי מועצת מלאכי המוות בטענה שמסדרם פוגע באיזון בין עולם המתים ועולם החיים בדרך בה הוא מטפל בנשמות התועות הללו. אישידה הוא הקווינשי האחרון שנותר בחיים, לאחר חיסולם בידי מלאכי המוות. נשקו הוא קשת מיוחדת שמיוצרת מכוחו הרוחני ויוצאת מכף ידו בשעת הצורך. מערכת היחסים בינו לבין איצ'יגו היא מוזרה למדי עקב העובדה שאיצ'יגו מתפקד כעת כמלאך מוות ובין מלאכי המוות לקווינשים ישנה שנאה רבת שנים.
כעבור זמן מה, איצ'יגו מגלה שעל ידי כך שרוקיה נתנה לו את כוחותיה ונשארה איתו בעולם האנושי לעזור לו בלחימתו הולואים, היא הפרה את חוקיהם של המלאכי המוות והביאה על עצמה עונש מוות. היא נלקחה לסול סוסייטי, לאחר שמנעה ממלאכי המוות שרדפו את איצ'יגו להרוג אותו (אבאראי רנג'י וביאקויה קוצ'יקי). איצ'יגו ניצל מפצעיו הרבים בזכות אדם בשם קיסוקֶה אורהרה, דמות אפופת מסתורין אשר בשלב מאוחר יותר מתגלה כמלאך מוות בעברו. הוא נותן לאיצ'יגו ההזדמנות להתאמן אצלו ולשוב ולאגור את כוחות השיניגאמי שלו, שאיבד במהלך המאבק על רוקיה. האימונים שעבר לא היו קלים ואיצ'יגו כמעט והפך להולו בעצמו. בזכות האימון, איצ'יגו גילה את כוחות מלאך המוות שלו. הוא יוצא לדרך עם חבורה של ארבעה אנשים - אישידה, אוריהימה, צ'אדו וחתול מדבר בשם יורואיצ'י (שאחר כך מתגלה כמלאכית מוות בעברה שהיה לה קשר עם ביאקויה קוצ'יקי). ביחד הם יוצאים לסול סוסייטי, מאוחדים במטרה להציל את רוקיה.
סדרת המאנגה
סדרת המאנגה נכתבה ואוירה על ידי טייט קובו. הסדרה פורסמה לראשונה באוגוסט 2001 בגיליון של "Weekly Shōnen Jump". פרקי הסדרה עובדו לכרכים שונים אשר יצאו לאור על ידי המוציא לאור היפני שואיישה ("Shueisha"). הכרך הראשון פורסם ב-5 בינואר 2002 והאחרון, מספר 74, פורסם ב-4 בנובמבר 2016. הגרסה האנגלית של המאנגה תורגמה והופצה על ידי חברת "Viz Media".
סדרת האנימה
החל משנת 2004 ועד 2012 שודרה ביפן סדרת האנימה של בליץ' אשר מבוססת על סדרת המאנגה של בליץ'. הסדרה בוימה על ידי נוריוקי אבה והופקה על ידי סטודיו פיירו ורשת הטלוויזיה היפנית "TV Tokyo". העלילה של האנימה עוקבת כמעט אחד לאחד אחרי העלילה של המאנגה עליה היא מבוססת, מלבד שינויים מינוריים, בעיקר מטעמי צנזורה. סדרת האנימה שודרה לראשונה ביפן בערוץ "TV Tokyo" ב-5 באוקטובר 2004. הפקת הסדרה הופסקה ב-27 במרץ 2012 עם 366 פרקים בסדרה לאורך 16 עונות. בשנת 2020, במלאת 20 שנים לתחילת פרסום המנגה, הכריז היוצר קובו יחד עם הכרזה על סדרה חדשה שיצר,"burn the witch", כי בשנת 2022 הפקת האנימה תחודש ותשלים את החלק האחרון במנגה, ובכך תכסה את הסדרה עד סופה המקורי. ובכך נוספה עונה המכילה 13 פרקים חדשים.
בהמשך, חברת "Viz Media" רכשה את זכויות השידור וההפצה של הזיכיון בשווקים הזרים. הגרסה האנגלית של סדרת האנימה הופקה על ידי חברת "Studiopolis" ושודרה לראשונה בערוץ Cartoon Network. ב-8 בספטמבר 2006 הסדרה דובבה לאנגלית.
הסרטים והאובות
לאורך השנים יצאו לאקרנים ארבעה סרטי קולנוע במקביל לשידור סדרת האנימה אשר הרחיבו את עלילת סדרת האנימה ומאופיינים באנימציה ברמה גבוהה מזו של סדרת האנימה ובאורך של סרט קולנוע סטנדרטי. כל הסרטים בוימו על ידי נוריוקי אבה, הבמאי של סדרת האנימה של בליץ'. בנוסף, פורסמו במסגרת ירידים של שואיישה שני פרקים חיצוניים נוספים של האנימה שאינם מבוססים על המאנגה אך נחשבים לחלק מהקאנון העלילתי של הסדרה.
מחזמר
עלילת סדרת המאנגה של בליץ' עובדה לחמישה מחזות זמר. המחזמר הראשון של בליץ' הוצג מ-17 באוגוסט עד 28 באוגוסט 2005 בטוקיו.
מחזות הזמר בוימו על ידי טאקויה היראמיצו כאשר התסריט נכתב על ידי נאושי אוקומורה והמוזיקה הולחנה על ידי המחזאי שואיצ'י טאמה.
קלפי משחק
קלפי המשחק הם קלפי אספנות המבוססים על הסדרה. משחק הקלפים של בליץ' יצא לראשונה לשווקים ביפן בשנת 2004, ובהמשך בארצות הברית בשנת 2007. המשחק מיועד לשני שחקנים בלבד.
משחקי וידאו
לאורך השנים יצאו לשווקים מספר רב של משחקי וידאו המבוססים על עלילת הסדרה. המשחקים יצאו לקונסולת משחקים וקונסולות ניידות שונות. רוב משחקי הווידאו של בליץ' אשר נוצרו עד היום הם משחקי תפקידים או משחקי לחימה בהם השחקן משחק באחת הדמויות הראשיות בסדרה.
משחק הווידאו הראשון היה המשחק "Bleach: Hanatareshi Yabou" אשר יצא במקור לשווקים ביפן עבור קונסולת המשחקים פלייסטיישן 2 ב-16 בפברואר 2005. בנוסף יצא משחק בשם "Bleach: brave souls" למכשירי האנדרואיד ול iOS ב-15 בינואר 2016
תקליטורים
לאורך השנים הופקו 11 תקליטורים אשר הכילו את הפסקולים של סדרת האנימה והסרטים של בליץ'.
שירי פתיחה וסיום
בסדרה, שירי הפתיח והסיום הם בעצם שירים של להקות יפניות שקוצרו ועובדו במקצת ועליהם הולבשה אנימציה הקשורה לסדרה, כל כמה זמן, השיר עצמו לא משתנה, אך חלקים מן הפתיח משתנים עקב השינויים העדכניים בעלילה.
We Are the World
השיר הפך ללהיט וזכה להצלחה מסחרית. הוא נמכר בלמעלה מ-20 מיליון עותקים ברחבי העולם והוא השיר השביעי הנמכר ביותר בכל הזמנים, וכן השיר השלישי הנמכר ביותר בכל הזמנים בארצות הברית. מאז צאתו, בזכות מכירות השיר, האירועים והמוצרים שסביבו, גויסו כ-63 מיליון דולר לסיוע לאפריקה (הסכום גבוה בהרבה בהמרה למונחים של היום).
ההשראה ליוזמה הייתה הקלטה דומה של להקת על שהורכבה מאמנים בריטים ואירים, הבאנד אייד, אשר הקליטה שנה קודם לכן את Do They Know It's Christmas? ("האם הם יודעים שזהו חג המולד?"). היוזם העיקרי היה הארי בלפונטה.
בין הזמרים המפורסמים שהקליטו את קולם לשיר ניתן למנות את סטיבי וונדר, ברוס ספרינגסטין, פול סיימון, טינה טרנר, סינדי לאופר, מייקל ג'קסון, דיאנה רוס, בוב דילן, ריי צ'ארלס, סטיב פרי, דריל הול וג'ון אוטס, ליונל ריצ'י, בילי ג'ואל וקני רוג'רס, ג'יימס אינגראם, אל ג'ארו.
השיר זכה בשלושה פרסי גראמי בקטגוריות שיר השנה (כותבים), הקלטת השנה וביצוע הפופ הטוב ביותר להרכב שאינו להקה.
We Are the World: 25 For Haiti
בשנת 2010, למעלה מ-75 אמנים אמריקאיים השתתפו בגרסה מחודשת לשיר שנקראה "We Are The World 25 For Haiti". הקלטת השיר תוכננה לתאריך ה-28 בינואר 2010 לציון יום השנה ה-25 להקלטת השיר המקורי, אך בעקבות רעידת האדמה בהאיטי נדחתה הקלטת השיר והוא הוקלט לבסוף ב-1 בפברואר, בערב טקס פרסי גראמי.
השיר הוצג לראשונה בטקס הפתיחה של אולימפיאדת החורף בוונקובר וההכנסות ממנו יועדו לשיקום האיטי לאחר רעידת אדמה.
בפזמון הראשון של הגרסה החדשה נכלל קטע מהווידאו קליפ המקורי בו שר מייקל ג'קסון, 25 שנה לפני כן.
Somos El Mundo 25 Por Haiti
באותו הזמן יצאה גרסה מחודשת לשיר בשפה הספרדית שנקראה "Somos El Mundo 25 Por Haiti". הקלטת השיר התקיימה ב-19 בפברואר 2010, ויציאתה הרשמית הייתה ב-1 במרץ, באותה השנה. בדומה לגרסה בשפה האנגלית, ההכנסות ממנו יועדו לשיקום האיטי לאחר רעידת אדמה שפקדה שם את המקום.
בין האמנים שהשתתפו בגרסה הלטינית ניתן למצוא את שאקירה, טליה, חואנס, גלוריה אסטפן, דדי יאנקי, טאבו, פיטבול, ניקי ג'אם, פאולינה רוביו, צ'איאן, לואיס מיגל, דייוויד ארצ'ולטה, לואיס פונסי, בלינדה, חוזה פליסיאנו, ריקי מרטין ועוד. מנצחי השיר היו אמיליו וגלוריה אסטפן וקווינסי ג'ונס.
יונת זית אפריקנית
יונת זית אפריקנית (שם מדעי: Columba arquatrix) היא מין של יונה החיה במזרח אפריקה ובקצה ערב ובעלת צבעים בולטים על גופה.
מאפיינים
יונים אלה בעלות נוצות גב וכנפיים חומות-סגולות כהים. הראש אפור עם כתמים צהובים מסביב לעיניים והמקור צהוב. הצוואר והחזה ורודים ומאחורי העורף פסים שחורים-לבנים. הבטן ורודה ומנוקדת בנקודות לבנות. הרגליים צהובות והזנב חום-סגול כהה. הנקבות יותר קטנות מהזכרים וגם יותר עמומי צבע. אורכם מגיע ל-37–42 ס"מ ומשקלם ל-300–450 גרם (בזכרים).
היונים חיות באפריקה שמדרום לסהרה בטווח שמאתיופיה לקצה דרום אפריקה וממזרחה לשם באנגולה וכן בערב הסעודית ותימן. הן חיות בעיקר ביערות הרריים וכן בסבכי שיחים הרריים. הם גם מצויות בקרקעות חקלאיות וניזונים מפירותיהם, מה שגורם לחקלאים לצוד אותם.
יונים אלו חיות בקבוצות גדולות, בעיקר כצעירים ולעיתים ינדדו לאזורי האכילה שלהם כמה קילומטרים. הם ניזונות בעיקר מפירות שונים ומזרעים אך גם מחרקים ומזחלי חרקים וכן הם מפיצים את זרעי הצמח הפולש ממין Solanum mauritianum.
איגור מיטרסקי
קריירה
מיטרסקי החל את הקריירה בשנת 1998 במועדון המקדוני סילקס קארטובו שבו שיחק עד עונת 2000/2001. בעונת 2001/2002 עבר לספרטק מוסקבה הרוסית ושיחק בליגת האלופות שבה הציג יכולת טובה שגרמה להתעניינות מצד מספר מועדונים בכירים באירופה. הוא המשיך לשחק בספרטק עד עונת 2004/2005. לאחר שסיים את חוזהו בספרטק, חתם מיטרסקי בפורטסמות' מהפרמייר ליג, אך העסקה נכשלה והוא נאלץ לחפש קבוצה אחרת.
בעונת 2005/2006 עבר לשחק בקבוצת מטאלורג זפוריז'יה האוקראינית במשך חצי עונה, ומשם עבר לבית"ר ירושלים. את שער הבכורה שלו בישראל כבש בנגיחה בניצחון 0-4 על עירוני קריית אתא במסגרת משחקי שמינית גמר גביע המדינה. מיטרסקי לא זכה להצלחה רבה בבית"ר ועזב אותה בתום העונה. לאחר מכן הצטרף לאנרגי קוטבוס הגרמנית, שם זכה ליותר הזדמנויות משחק. מיטרסקי שיחק בקוטבוס ברציפות עד שנת 2010, למעט תקופת השאלה בבירשחוט הבלגית.
בינואר 2010 חתם לשנתיים בצסק"א סופיה הבולגרית, אולם חוזהו הותר בטרם הסתיים, דבר שאיפשר לו לחתום בנפטצ'י באקו האזרית. בהיותו ב"נפט'י" הוא זכה באליפות הליגה שלוש פעמים. בסוף עונת עזב את המועדון.
מיטרסקי הוא שחקנה לשעבר של נבחרת מקדוניה הצפונית. בשנת 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת צ'כיה. בשנת 2011 הודיע על פרישה מהנבחרת, לאחר ששיחק במדיה עשר שנים ורשם 70 הופעות ושער אחד.
המשמר הקיסרי
משמר קיסרי או משמר מלכותי או משמר הארמון הוא קבוצת כוחות מיוחדת של אימפריה, בדרך כלל קשורה קשר הדוק ישירות עם הקיסר או המלך. בדרך כלל כוחות אלה בעלי מעמד אליטיסטי יותר מאשר שאר הכוחות הצבאיים באותה אימפריה. משמר כזה זוכה לאימונים מיוחדים ולזכויות יתר ושומר על מסורות מיוחדות. כבר בעת העתיקה היו משמרות כאלו, למשל המשמר הפרטוריאני והמשמר הקיסרי האלאני.
ראש מדינה שואף להיות מוגן על ידי החיילים הטובים ביותר והנאמנים ביותר. מספרם של חיילים אלו וארגונם ניתן לשינוי כך שיוכלו לבצע משימות נוספות. היניצ'רים והמשמר הקיסרי של נפוליאון הם דוגמה לכך. משמר המלכה הבריטי עדיין קיים ומתפקד.
ממשמר הקיסר התפתחו יחידות עילית (כמו ה-Gardekorps הפרוסי) ויחידות עילית של ימינו.
הביטוי התגלגל גם למשחקים, קומיקס ולמדע בדיוני למשל וורהאמר 40,000.
פרידריך קולאו
פרידריך דניאל רודולף קולאו (בגרמנית: Friedrich Daniel Rudolf Kuhlau; 11 בספטמבר 1786 – 12 במרץ 1832) היה מלחין גרמני-דני בתקופה הקלאסית והרומנטית.
ביוגרפיה
פרידריך קולאו נולד בגרמניה. בגיל שבע איבד את עינו הימנית בתאונה ברחוב. אביו, סבו ודודו היו אבובנים בתזמורות צבאיות ופרידריך החל ללמוד פסנתר בהמבורג. בשנת 1810 נמלט לקופנהגן כדי להימנע מגיוס לצבא נפוליאון, שהשתלט על רבות מן הנסיכויות והדוכסויות הקטנות של צפון גרמניה, ובשנת 1813 היה לאזרח דנמרק. להוציא כמה מסעות ממושכים, התגורר שם עד מותו. במהלך חייו נודע בעיקר כפסנתרן קונצרטים ומלחין אופרה דנית, אך לזכותו נזקפת גם הבאת רבות מיצירותיו של בטהובן, מלחין שהעריץ בכל לבו, לקהל המאזינים של קופנהגן. בהתחשב בכך, ששריפה בביתו כילתה את כל כתבי היד שלו שלא יצאו עדיין לאור, היה קולאו מלחין פורה, שהניח אחריו יותר מ-200 יצירות בדפוס, ברוב הסוגות המוזיקליות.
בטהובן, שקולאו הכיר באופן אישי, השפיע יותר מכל אחד אחר על המוזיקה שלו. מעטים היו בני תקופתו של בטהובן, שהבנתם או יכולתם להטמיע את פועלו עלו על אלה של קולאו. בכל הנוגע לצורה, גילה קולאו יכולת ברורה להבין את מעשיו של בטהובן בתקופה התיכונה של יצירתו ולעשות בהם שימוש בכתיבתו הוא.
מורשת
הפתיחה לאופרה של קולאו Elverhøj נהנית מפופולריות מיוחדת הודות לשימוש שנעשה בה בסרט הקולנוע Olsen-banden ser rødt. בקטע המכריע בסרט כנופיית אולסן מפוצצת, קודחת ומבקיעה בפטישים את דרכה אל תוך מרתף בית האופרה בתיאום מלא עם המוזיקה.
בעיר אילצן שבגרמניה מתקיימת מדי שנתיים תחרות נגינה בחליל הנקראת "תחרות קולאו".
מקורות
חלק מן המידע בדף זה בוויקיפדיה האנגלית מופיע באתר של הוצאת סילברטראסט, אבל ניתנה רשות להעתיק, להפיץ ו/או להכניס שינויים במסמך זה תחת רישיון GNU FDL
בארי האריס
בארי האריס (באנגלית: Barry Harris; 15 בדצמבר 1929 – 8 בדצמבר 2021) היה פסנתרן ג'אז שהתמחה בסגנון הבי בופ וכתב יצירות רבות וחשובות בסגנון. האריס נולד בדטרויט מישיגן, הוא הושפע מאוד מארט טאטום, באד פאוול צ'ארלי פארקר ות'לוניוס מונק. גם בהקשבה שטחית אפשר היה לשמוע את ההשפעה החריפה של באד פאוול על נגינתו. יש המשווים את הדמיון בין השניים לדמיון בין סאני סטיט לצ'ארלי פארקר. ב-1960 האריס עבר לניו יורק. האריס ניגן עם מקס רואץ', דקסטר גורדון קנונבול אדרלי, קולמן הוקינס, אילינוי ג'אקט ורבים אחרים. בתור אמן מוביל הוא הקליט 14 אלבומים.
בסוף שנות השבעים האריס חי עם מונק ומשפחתו, כך שהיה לו תפקיד חשוב בסרט התיעודי שהפיק קלינט איסטווד על הפסנתרן.
נפטר ב-8 בדצמבר 2021 מסיבוכים של מחלת הקורונה.
א-נאצר
אַ-נַּאצִר לִדִין אללַּהּ אַבּוּ אלְ-עַבַּאס אַחְמַד בְּן אלְ-מֻסְתַדִי (בערבית: الناصر أبو العباس أحمد بن المستضيء; תרגום הלקב: המנצח למען דת האל; 1158–1225) היה הח'ליפה העבאסי השלושים וארבעה. במהלך שלטונו עלה בידו להחזיר לתחומי שלטון בית עבאס אזורים נרחבים בפרס ובעיראק. ימי שלטונו הארוכים מסמלים את תקופת הפריחה האחרונה של השושלת העבאסית שמרכזה בבגדאד.
ביוגרפיה
א-נאצר היה בנו של הח'ליפה אל-מסתדא, ועלה לכס הח'ליפות בשנת 1180. שנות מלכותו הראשונות עמדו בסימן ביסוס השליטה בעיראק גופא - למן תיכרית ועד המפרץ הפרסי. מבית, שלטונו התאפיין בעלייתן של קבוצות פותוואא (فتواء) ועיארון (عيارون) - כנופיות לוחמות בעלות נטייה לסופיות. למרות זאת, בימיו פרחה בגדאד כמרכז של למדנות דתית וכללית ושל אמנות.
בניסיון לשבור את כוחם של הסלג'וקים במזרח, הסית את שליט ח'ווארזם הטטרי, תכיש, לכדי מרד. משצלח, העניק תכיש לא-נאצר מספר מחוזות במזרח פרס. אף על פי כן, עד מהרה החמיצו הקשרים בין הצדדים כאשר הווזיר הגדול של א-נאצר נהג בגסות בתכיש במהלך ביקור דיפלומטי. הווזיר הוצא להורג ותכיש התקיף את המחוזות המזרחיים שניתנו במתנה לא-נאצר. א-נאצר הגיב על ידי הזמנת חיסולו של אחד ממושליו של תכיש בידי החשישיון, והטלת קשיים על עולי הרגל הבאים מהאזורים שבשליטתו. מוחמד השני, בנו של תכיש, שלח את צבאו לעבר בגדאד, אך א-נאצר פנה לעזרת ג'ינגיס חאן, והדבר גרם לנסיגת הצבא הטטרי. במקביל, סייע א-נאצר לכוחותיו של צלאח א-דין ותגבר אותם בסיוע חומרי ולוגיסטי.
פיקה צפונית
פיקה צפונית (שם מדעי: Ochotona hyperborea) היא מין של יונק ממשפחת הפיקתיים, הנפוץ באזורים הרריים בצפון אסיה בסין, מונגוליה, קוריאה הצפונית, רוסיה ויפן בגבהים שבין 400 ל-2,000 מטר. הפיקה תוארה בשנת 1811 בידי החוקר פטר סימון פאלאס.
מאפיינים
פיקה זו מגיעה לאורך של 12.5 עד 18.5 סנטימטרים עם זנב שאורכו 0.5 עד 1.2 סנטימטרים. הפיקה בעלת אוזניים קטנות ומעוגלות ורגליים קצרות עם חמש אצבעות. צבע הפרווה הוא חום-אדמדם בקיץ אך אפור בחורף. צבעו וגודלו משתנים על פני הטווח הרחב שלו. הפיקה אוכלת זמן קצר לאחר עלות השחר וניזונה בעיקר מצמחים, עשב, זרדים, עלים, מחטים וגבעולים. תקופת ההריון היא חודש והפיקה ממליטה בין צאצא אחד לתשעה צאצאים (בדרך כלל שלושה עד ארבעה). לא ברור מתי מגיעה הפיקה לבגרות אך ידוע שתוחלת החיים בטבע היא שלוש שנים לפחות. הפיקה מוגדרת על ידי הרשימה האדומה של IUCN כבעל חיים שאינו בסיכון בשל תפוצתה הרחבה ומצב שימורה הוא ללא חשש.
ארגון אלמנות ויתומי צה"ל
פעילות הארגון
על מנת לסייע לאלמנות וליתומי צה"ל מקיים הארגון מספר מפעלים:
מבנה הארגון
המוסד המנהל את ענייני הארגון הוא הוועד המנהל, והוא עוסק בין היתר בבחינת בעיותיהם של האלמנות והיתומים, מגיש למשרד הביטחון הצעות לשיפורים בתקנות הקיימות ופועל בממשלה ובכנסת ליזום חקיקה בנושאים שונים הקשורים לקידום מצבם של האלמנות והיתומים.
לארגון סניפים בכל רחבי ישראל הממוקמים בסניפי "יד לבנים". לכל סניף יש ועד מנהל ובו נציג של ארגון אלמנות ויתומי צה"ל, שתפקידו לדאוג לרווחת הפרט של חברי הארגון המתגוררים באותה רשות מקומית.
בחודש יוני 2023, ראש המוסד לשעבר יוסי כהן מונה לנשיא חוג הידידים של ארגון אלמנות ויתומי צה"ל.
תותחי נברון (ספר)
עלילת הספר
עלילת הספר, המתרחשת במהלך מלחמת העולם השנייה, נפתחת כאשר מתקפה גרמנית קרבה והולכת על האי היווני קרוס שבים האגאי, בו מוצבים אלפיים חיילים בריטיים. אולם ספינות הצי הבריטי אינן יכולות להפליג לאי ולפנות את החיילים בשל צמד תותחים גרמניים רבי עוצמה, המוצבים באי היווני נברון ושולטים על המעבר הימי המוביל לאי. הפצצת התותחים על ידי מטוסים אינה אפשרית משום מיקומם של התותחים בשקע שבתוך צוק והביצורים שסביבם.
קפטן ג'נסן, איש הצי המלכותי ומנהלת המבצעים המיוחדים, מטיל על הקפטן קית' מלורי, הניו זילנדי והסקוטי במוצאו, שהוא איש קבוצת המדבר ארוכת הטווח ומטפס הרים בעל שם (הדמות מבוססת ככל הנראה על פי חייו של קולונל דייוויד סטירלינג מייסד ה-SAS, אך בשם המשפחה "מלורי" יש גם רמז לג'ורג' מאלורי), אשר פעל תקופה ארוכה מאחורי קווי האויב בכרתים הכבושה, להוביל אנשי צבא בריטיים, המתמחים בלוחמת קומנדו וחבלה, לבצע בעבורו משימה קשה ומורכבת במיוחד, על גבול הבלתי אפשרית - השמדתם של התותחים.
בצוות חברים גם רב"ט דסטי מילר, חבלן מומחה המשרת בקבוצה המדבר ארוכת הטווח, קולונל אנדריאה סטברוס איש הצבא היווני בעברו ולאחר מכן יוצא הקומנדו הבריטי, לוטננט אנדי סטיבנס, איש הצי המלכותי ומטפס הרים מומחה וקייסי בראון, איש שירות הסירות המיוחד. צוות הכוחות המיוחדים מפליג לדרום האי נברון תוך שהם חומקים מסיורי הקריגסמרינה ומשמידים סירת משמר גרמנית, מעפילים על המצוק האימתני שבאי, ומתגנבים דרך המערך השמור והמבוצר שהקים הצבא הגרמני באי, כדי להגיע לעמדות התותחים ולפוצצם.
הספר נכתב בהשראת מערכת הדודקאנס במלחמת העולם השנייה ופשיטות הקומנדו והחבלה שביצעו הכוחות המיוחדים הבריטים במהלך המערכה בצפון אפריקה, ובהן יחידת השירות האווירי המיוחד, יחידת קבוצת המדבר ארוכת הטווח (הנזכרת בספר בשמה) ויחידת שירות הסירות המיוחד של ג'ורג' ג'ליקו (המוזכר בספר בשמו). הספר היה לאחד מן הספרים הידועים והפופולריים ביותר של מקלין.
דיטר איילטס
דיטר איילטס (בגרמנית: Dieter Eilts, נולד ב-13 בדצמבר 1964 באופגנט-שוט שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בוורדר ברמן ובנבחרת גרמניה בעמדת הקשר. נכון לשנת 2015, איילטס הוא מנהל אקדמיית הכדורגל של ורדר ברמן.
איילטס זכה עם נבחרת גרמניה ביורו 1996 ונבחר לנבחרת מצטייני הטורניר של אופ"א.
קריירת מועדונים
איילטס שיחק לאורך כל הקריירה שלו בוורדר ברמן. תחילה במועדון הנוער, ממנו עלה לקבוצת המילואים בשנת 1984. בשנת 1985 ערך איילטס את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה לאחר שכישרונו התגלה על ידי המאמן אוטו ריהאגל, ועד שנת 1988 שיחק בקבוצה הבכירה ובקבוצת המילואים לסירוגין, ובשנת 1988 הפך לשחקן קבוע בקבוצה הבכירה, בה שיחק עד לשנת 2002. איילטס צבר 390 הופעות בבונדסליגה במדי ורדר ברמן, בהן כבש שבעה שערים, והוא ממוקם במקום השלישי בטבלת שיאני ההופעות של ורדר ברמן בכל הזמנים, אחרי דיטר בורדנסקי והורסט-דיטר הוטגס. בשנותיו האחרונות בקבוצה שימש איילטס קפטן, עד לפרישתו בשנת 2002.
קריירה בינלאומית
הצלחתו של איילטס בוורדר ברמן, מסירותו לקבוצה, עוצמתו הפיזית וראיית המשחק שלו, הקנו לו מקום בסגל נבחרת גרמניה ליורו 1996. בטורניר זה פתח בהרכב נבחרתו בכל משחקיה, ובכולם אף השלים את מלוא הדקות, למעט משחק הגמר מול נבחרת צ'כיה, בו נפצע איילטס והוחלף במחצית על ידי חברו לוורדר ברמן, מרקו בודה. במשחק זה ניצחה גרמניה בתוצאה 2-1 מצמד של אוליבר בירהוף, וזכתה בגביע. איילטס הצטיין לאורך כל הטורניר ונבחר לנבחרת מצטייני היורו של אופ"א. למרות הצלחתו של איילטס בטורניר זה, הוא לא זומן לטורנירים גדולים נוספים, והופעתו האחרונה בנבחרת נערכה בשנת 1997. איילטס צבר בסך הכל 31 הופעות במדי הנבחרת, בהן לא הבקיע.
לאחר הפרישה
איילטס אימן לאחר פרישתו את קבוצת הנוער עד גיל 19 של ורדר ברמן, ולאחר מכן את נבחרות גרמניה הצעירות השונות. בעונת 2008/09 אימן את האנזה רוסטוק, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, אך פוטר בחודש מרץ באותה עונה בגין תוצאות דלות.
החל מחודש מרץ 2012, איילטס מנהל את אקדמיית הכדורגל של ורדר ברמן.
תארים
עם ורדר ברמן:
עם נבחרת גרמניה:
יונת סיישל כחולה
יונת סיישל כחולה (שם מדעי: Alectroenas pulcherrimus) היא עוף ממשפחת היוניים ומהסוג יונה כחולה החיה על עצים באיי סיישל שבאוקיינוס ההודי ממזרח לאפריקה.
מאפיינים
היונה מגיעה לאורך 25 ס"מ והיא בעלת גוף כחול כהה עם חזה וראש לבנים ובעלי נוצות רחבות וציצות מאחורי ראשה הבולטות כאשר היא מתרגשת. הפנים צבועות באדום עז, הרגליים אפורות והמקור צהוב וקטן. הצעירים בעלי ראש אפור כהה עם כתר מאחורי הראש והגוף בעל כנפיים ירקרקות וגוף חום כהה עם צהוב חיוור.
היונה חיה בטבע באיי סיישל שממזרח לאפריקה. היא חיה ביערות בעיקר באיים דניס, אי הציפורים, אריד וקוריוס. בעבר צדו הרבה את היונים הללו אך הציד נפסק והיונים התרבו מאוד.
אלו יונים אוכלי פירות וזרעים החיים ביחידות או בזוגות ומעופפים בצמרות היערות באיים. לתצוגת החיזור הזכרים פורעים את ראשיהם ומפתלים אותם לאחור וכן מנענעים את כנפיהם. הם מקננים בדרך כלל על עצים או שיחים ומטילים ביצה אחת או שתיים. הביצה בוקעת כעבור 21 יום. בניגוד לשאר היוניים הם מעכלים ושוברים את הזרעים בקיבתם והלשלשת שלהם אינה שופעת כמו של שאר היונים.
בראיין וינטרס
בראיין ג'וזף וינטרס (באנגלית: Brian Joseph Winters; נולד ב-1 במרץ 1952) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1983. לאורך הקריירה השתתף פעמיים במשחק האולסטאר של ה-NBA, ורשם ממוצעים כוללים של 16.2 נקודות, 2.6 ריבאונדים ו-4.1 אסיסטים למשחק.
כמו כן שימש וינטרס כמאמן ראשי וכעוזר מאמן בליגות ה-NBA וה-WNBA בין 1984–2013.
קריירת מכללות
וינטרס נולד וגדל ברובע קווינס שבעיר ניו יורק, ובשנת 1971 החל ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הדרומית. כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיתף פעולה עם שחקני ה-NBA לעתיד אלכס אינגליש ומייק דאנליבי, והגיע פעמיים לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות ("NCAA Sweet Sixteen") ב-1972 וב-1973. בעונתו האחרונה באוניברסיטה, 1973/1974, הוביל את קלעי קבוצתו עם 20.0 נקודות בממוצע למשחק.
קריירת משחק
וינטרס נלקח בבחירה ה-12 של דראפט ה-NBA 1974, על ידי לוס אנג'לס לייקרס. לאורך עונת הרוקי שלו קלע 11.7 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה.