cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קופת מעות ארץ הקודש
קורות הקופה
החסידים אשר התבססו באותה תקופה בטבריה והגליל קראו לקופות בהן נאספו הכספים בשם קופת רבי מאיר בעל הנס. כפי שהיה נהוג כבר קודם לכן בקהילות שונות לקרוא לקופות בהן אספו כספים לטובת יושבי ארץ ישראל בשם זה. ההתפלגות לקופה נוספת גררה אחריה גם בשנים שאחרי מחלוקות שונות והיו מגדולי ישראל שנקראו לפשר בין הצדדים, בין המפשרים נמנה גם ר' נחמן מברסלב.
מאסר רבי שניאור זלמן מלאדי
בשנת תקנ"ח (1798) בזמן סערת הרדיפות כנגד החסידים בליטא, ובתקופת מלחמות נפוליאון, הלשין הירש בן דוד, אחד מהמתנגדים בווילנה לשלטונות הרוסיים שרבי שניאור זלמן קושר קשר עם המהפכה הצרפתית ושולח כספים לארץ ישראל ובכך מסייע לאימפריה העות'מאנית אשר היו יריבי רוסיה הקיסרית. כתוצאה מדיווח זה נלקח רבי שניאור זלמן לחקירה ומאסר בפטרבורג. בי"ט בכסלו תקנ"ט (16 בנובמבר 1798) החליט פאבל הראשון, קיסר רוסיה לשחרר את רבי שניאור זלמן בטענה שלא מצא "שום שחיתות או משהו אחר המפר את השלווה הכללית".
המחלוקת בין רבי אברהם מקליסק ורבי שניאור זלמן מלאדי
בשנים 1803 (תקס"ג) 1805 (תקס"ה) הייתה מחלוקת בין רבי אברהם מקאליסק ובין רבי שניאור זלמן מלאדי, הן לגבי שיטתו של רבי שניאור זלמן בספר התניא והן בקשר להנהגת החסידים וניהול קופת מעות ארץ הקודש, עד אשר הם נפרדו, ורבי אברהם מקאליסק הקים קופה חדשה בראשותם של רבי מרדכי מלעכוויטש ורבי אשר מקרלין, רבי מרדכי מלעכוויטש מינה שני גבאים כלליים ר' אהרן ור' ישראל מאוסטראוונא, שיעבדו תחת פיקוחו בדוגמת עבודתו של רבי יעקב מסמיליאן שעבד תחת פיקוחו של שניאור זלמן מלאדי.
אטרטה
אטרטה (בצרפתית: Étretat) היא קומונה בצרפת, במחוז סן-מריטים בנורמנדי עילית, 32 ק"מ צפונית ללה האבר, לחוף תעלת למאנש.
המקום מפורסם בזכות רצועת החוף המורכבת מצוקי קירטון מתקופת הטורון המתנשאים לגובה 90 מטר (Les Falaises à Étretat) ובהם תצורות של קשתות.
מהחוף אפשר לצפות על Porte (Falaise) d'Amont מצפון ועל Porte (Falaise) d'Aval מדרום שבסמוך לו נמצא סלע גבוה עם קצה חד המכונה "המחט" (Aguiile). מדרום לו נמצא צוק Manneporte שכדי לצפות עליו יש לעלות על הרכס מעל Porte d'Aval.
הגרמנים ביצרו את החוף ובנו בונקר תותח גדול כחלק מהחומה האטלנטית. לשם כך הרסו חלק מבתי החוף בעיירה.
הסופר גי דה מופאסן גדל באטרטה עד גיל 13. הסופר מוריס לבלן התגורר אף הוא באטרטה. ספרו "המחט החלולה" (1911) מתרחש בצוקי אטרטה בו מנסה הפורץ המפורסם ארסן לופין, למצוא מטמון החבוי בתוך סלע "המחט" בחוף אטרטה. ביתו של לבלן משמש כיום כמוזיאון לחייו ויצירותיו (Le Clos Lupin - Maison Maurice Leblanc).
זולדן
זולדן (בגרמנית: Sölden. תעתיק מדויק בעברית: זֵלדֶן) היא רשות מקומית ועיירת סקי בעמק אֶוטצטל (Ötztal) שבחבל טירול, אוסטריה. עם שטח של 467 קמ"ר, מדובר ברשות המקומית הגדולה ביותר במדינה. הרשות המקומית כוללת ארבע עיירות, שהמרכזית שבהן היא זולדן וגובהה 1,368 מטר מעל פני הים. העיירות הנוספות הן: HochSölden, שנמצאת בגובה 2,090 מטר וכוללת בעיקר מלונות 4 כוכבים; Swieselstein, עיירה קטנה ושקטה בגובה 1,470 מטר עם בתי עץ וגלריה שמציגה אמנים מקומיים; Vent, עיירה בת 150 תושבים בלבד שנמצאת בגובה 1,900 מטר ומציעה 15 ק"מ של מסלולים ומסלול מזחלות באורך 5 ק"מ.
רצועות בולינגר
רצועות בולינגר (באנגלית: Bollinger Bands) הידועה גם כ"קווי אלפא-בטא", הן אינדיקטור המשמש לניתוח טכני בשוק ההון, בתחום הניתוח הגרפי. זהו פיתוח של ג'ון בולינגר, אנליסט בחברה CNBC – Financial News Network.
רצועות בולינגר מורכבות משלוש רצועות. הרצועה האמצעית מהווה את הממוצע בין הרצועה העליונה לבין הרצועה התחתונה. הרצועה העליונה מהווה שתי סטיות תקן מעל לממוצע, ואילו הרצועה התחתונה מציינת שתי סטיות תקן מתחת לממוצע.
זולדן
האוכלוסייה המקומית בזולדן, שמנתה 3,449 נפשות בשנת 2003, נמצאת בנחיתות מספרית ניכרת ביחס לתיירים הפוקדים אותה. למעלה מ-2 מיליון תיירים מבקרים בזולדן מדי שנה, ומדובר ביעד התיירותי השלישי בפופולריות שלו באוסטריה (אחרי וינה וזלצבורג). המלונות ובתי ההארחה בזולדן ערוכים לשכן כ-15 אלף תיירים במקביל. זולדן ידועה בהיותה עיירה עם תרבות אפרה סקי מפותחת. השדרה המרכזית עמוסה ברים ומועדונים, עובדה ההופכת את זולדן יעד מועדף עבור צעירים.
רצועות בולינגר
הרציונל
ההנחה הבסיסית של רצועות בולינגר היא שהמחירים של המניות או של המדדים נוטים להישאר בין הרצועה הגבוהה והרצועה הנמוכה. והמרחק בין הרצועות מהווה פונקציה של תנודתיות המחירים.
זולדן
אתר הסקי
זולדן הוא אחד מאתרי הסקי הגבוהים באוסטריה, ומרחב הגלישה שלו כולל שלוש פסגות בגובה של יותר מ-3,000 מטר ושני קרחונים (Rettenbach ו-Tiefenbach). הפסגה הגבוהה ביותר באתר היא Wildspize (שגובהה 3,768 מטר), והיא השנייה בגובהה באוסטריה אחרי Grossglockner (שגובהה 3,798 מטר). הפסגה אליה מגיעים רוב הגולשים היא גייסלאכרקוגל (Geislacherkogel) שגובהה 3058 מעל פני הים. בשל גובהה והשלג התמידי מגיעים אליה גולשים גם בקיץ.
נוסף לגובה האתר, יש בו גם מערכת ענפה לייצור שלג מלאכותי ותותחי שלג מכסים 67% מהמסלולים. שני גורמים אלה יחד מבטיחים עונת גלישה ארוכה, ולכן באופן מסורתי מארח זולדן את המירוץ הראשון בסבב הגביע העולמי של ה-FIS (פדרציית הסקי העולמית) כבר באוקטובר.
מעלית הסקי הראשונה בזולדן נבנתה בשנת 1948 והייתה מסוגלת לשנע 398 גולשים בשעה. כיום, הסקי פס של זולדן מכסה 150 ק"מ של מסלולים לכל הרמות ובאתר 36 מעליות שמסוגלות לשנע 69 אלף גולשים בשעה. 69 ק"מ מתוך המסלולים מסווגים כמסלולים כחולים, 51 ק"מ כאדומים, 28 ק"מ כשחורים ו-2 ק"מ אינם מהודקים (Ski Route). נוסף לכך יש בזולדן שטחי אוף פיסט רבים לגלישת פרירייד וכן סנופארק גדול עם מגוון מתקנים לגולשי פריסטייל.
המסלול הארוך ביותר בזולדן מוביל מפסגת Schwartze Schnide (שגובהה 3,340 מטר) לעיירה (1,370 מטר) ואורכו כ-15 ק"מ. באתר מסלולים נוספים שאורכם 10, 9 ו-8 ק"מ.
דז'ה מרקוש (משפטן)
דז'ה מרקוש (בהונגרית: Márkus Dezső; פקש, 13 באוקטובר 1862 – בודפשט, 3 בדצמבר 1912) היה משפטן, שופט בית המשפט המלכותי, סופר משפטי ועורך יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה
לאחר סיום לימודי המשפטים, הפך לעורך דין בבודפשט בשנת 1886. משנת 1894 עבד במשרד המשפטים בתואר שופט ממונה, במחלקה להכנת חוקים והשתתף בהכנת חוק הנישואין (1894). בשנת 1906 מונה לעוזר שופט ובשנת 1911 לשופט רגיל בקוריה (הקוריה המלכותית היה כינויו של בית המשפט העליון בממלכת הונגריה בין 1723 לבין 1949). בין השנים 1889–1893 ערך את כתב העת "הסקירה המשפטית". משנת 1896 ועד מותו הוא היה העורך הראשי של מהדורת הזיכרון לאלף שנה לייסוד ממלכת הונגריה של ספריית (וארכיב) המשפט ההונגרית - הקורפוס יוריס הונגאריקי (CJH-Corpus Juris Hungarici) שהיה ספרייה וארכיב החוקים החשוב ביותר - הלא רשמי - של הונגריה במשך מאות שנים. מ-1898 עד 1906 היה העורך ראשי של לקסיקון המשפטי ההונגרי הראשון, ובין 1901 לבין 1904 - בשיתוף עם ארמין פודור {פליישנר) ומור קיש - אסף את כל החוקים שנגעו ללמשפט הפרטי (הלא ציבורי) בהונגריה. בנוסף לכך פרסם מספר מחקרים מקוריים וערך ספריית פסקי דין שפורסמו. הערותיו השונות (במשפט אזרחי, באכיפת החוק, בסדר הדין האזרחי, בדיני זוגיות, בשכר טרחת עורכי דין וכו') שימשו רבות את העוסקים בתחום המשפט בהונגריה.
ראובן בן-יוסף
ראובן בן-יוסף (באנגלית: Reuven Ben-Yosef; 31 במאי 1937 - 9 במרץ 2001) היה משורר ישראלי.
קורות חיים
בן-יוסף נולד בניו יורק שבארצות הברית בשם רוברט אליוט רייס, ליוסף רייס (Joseph Reiss) וססיליה רייס (Cecilia Reiss).
בשנים 1957–1959 פרסם שירה במגזינים ספרותיים אמריקנים וב"ניו יורק טיימס". הוא פרסם את ספר השירה הראשון שלו (היחיד שכתב באנגלית), "הזרע האינסופי" (The Endless Seed).
ואחר מכן עלה לישראל. אביו, שהתנגד לעלייתו לישראל התנכר לו, ובן-יוסף חי בעוני רב.
במלחמת יום הכיפורים לחם בדרום רמת הגולן.
בקיץ 1976 עבר לגור בירושלים, ועסק בתרגום והוראת כתיבה יצירתית לתלמידי תיכון.
ב-1996 הוא הקים בית הוצאה לאור קטן בשם "ספרי בצרון".
הוא נפטר מסרטן הריאות ב-9 במרץ 2001.
בן-יוסף כתב 19 ספרי שירה עברית, שני רומנים, שני ספרי מסות. לאחר מותו פרסמה אשתו ספר "לזכרו של ראובן בן יוסף", ובו מאמרים של עמיתיו (2002).
לקריאה נוספת
• Michael Weingrad, Letters to America: Selected Poems of Reuven Ben-Yosef, PP 16-17
פסגת מיסטייק (אנטארקטיקה)
פסגת מיסטייק (באנגלית: Mistake Peak; מילולית: פסגת הטעות) היא פסגה מושלגת, בקצה הדרומי של רכס וילט, באזור חוף סקוט, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
טאראשה
טאראשה (באוקראינית: Тараща, טאראשצ'ה; ביידיש: טאַראַשטשע) היא עיירה אוקראינית הנמצאת כ-100 ק"מ דרומית לעיר הבירה קייב. טאראשה נוסדה בשנת 1709 תחת שלטון קוזאקי, כאשר השטח היה בשליטה של האיחוד הפולני-ליטאי. בסוף המאה ה-18 ועד 1941 התקיימה בעיר קהילה יהודית (שטעטל). כיום מונה העיירה כ-10,000 תושבים ביניהם אף יהודים. למרות זאת, חיי הקהילה היהודית עצמה אינם קיימים, משום שרוב היהודים נרצחו על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה.
פסגת מיסטייק (אנטארקטיקה)
גובהה של הפסגה 2,600 מטרים מעל פני הים; פסגת מיסטייק היא ההר ה-514 בגובהו באנטארקטיקה.
טאראשה
היסטוריה כללית של העיירה
בשנת 1709 המלך הפולני אוגוסט השני נתן לקולונל קוזאקי בשם אנטוני בלינדובסקי את האזור להקמת הכפר כתגמול על הגנת העיר לובלין במלחמה מול השוודים. בשנת 1711 המלך השוודי קרל ה-12 החריב את העיירה טאראשה עד היסוד. מאוחר יותר הקולונל אנטוני בלינדובסקי כבש את האזור שוב ושיקם אותו. משנת 1722 ניתן למקום מעמד של עיירה.
תולדות הקהילה היהודית
העדות הראשונה להתיישבות יהודית במקום הייתה כבר בשנת 1765. באותה העת הקהילה היהודית מנתה כ-100 תושבים. במהלך השנים גדלה האוכלוסייה ובאמצע המאה ה-19 מנתה הקהילה כ-1,300 תושבים. בשלהי המאה ה-20 מספר התושבים היהודים בעיירה הגיעה לשיאו ומנה כ-5,000 איש. הקהילה היהודית גדלה כתוצאה מתנאי חיים ורווחה טובים, עד לכיבוש הנאצי. לקהילה היהודית בעיירה היו מספר מוסדות יהודיים עיקריים וחשובים, כגון: חדר תלמוד תורה, ישיבה, בית ספר יהודי לבנים ובית קברות. כיום הקהילה היהודית הצטמצמה באופן משמעותי ומונה רק שבע נפשות.
השואה
הצבא הגרמני הנאצי השתלט על העיירה ביולי 1941. מיד לאחר הכיבוש הוקם הגטו היהודי ברחוב טאראשה. היהודים הוכרחו לענוד טלאי צהוב, נאסר עליהם לקנות מזון והגרמנים העבידו אותם בעבודות כפייה. חלק מיהודי העיירה ברחו כך שנשארו כ-1,200 יהודים בקהילה. בשלב זה החל גל של רציחות ושל הוצאות להורג של יהודים על ידי הגרמנים הנאצית והמשטרה המקומית. האקציות הגדולות ביותר התרחשו באוגוסט 1941 בהם נלקחו היהודים ליער הסמוך שם אולצו היהודים לחפור בורות גדולים, אליהם נכנסו קבוצות של אנשים (ביניהם גם נשים וילדים) שנורו למוות על ידי חיילים גרמנים נאצים. ב-9 בנובמבר 1941 חוסל הגטו. סך הכל נרצחו בעיירה כ-1,000 יהודים במשך ארבעה חודשים. ריאיון עם תושב העיירה נוצרי שגדל בעיירה וניצל במהלך מלחמת העולם השנייה. בעדותו הוא מספר על פעולתם של הגרמנים בבורות הירי:
עדותו של בוריס ז שהיה עד ראייה למתרחש באקציה הגרמנית בעיירה:
בית עלמין
בית הקברות היהודי הוקם סמוך לעיירה. בעקבות ההצטמצמות של הקהילה היהודית בעיירה משמעותו של בית הקברות הפכה לזניחה עבור תושבי המקום הנוצרים והוא הוסב על ידם לשטח מרעה לעדרי פרות. רוב המצבות ששרדו מוזנחות ומעט מאוד יהודים, קרובי משפחה של בני הקהילה הוותיקים, עולים אל הקברים על מנת להניח פרחים ולהתייחד עם זכר קרוביהם.
העיירה כיום
כיום מונה העיירה כ-10,000 תושבים, ביניהם רק שבעה יהודים. במאה השנים האחרונות לא חל שינוי בעיירה, ונותרו בה מבנים ציבוריים עתיקים, כגון: בית הקברות, בית הכנסת שלא נמצא בשימוש, בשל מחסור במניין והישיבה אשר הפכה לבנק. מקורות ההכנסה של תושבי העיירה הם מסחר, מזון וריהוט.
בעיירה קיימת תחנת רכבת, מספר מרכזי עסקים ואף קבוצת כדורגל בשם "סטארק" אשר הוקמה בשנת 1954.
פסגת מיסטייק (אנטארקטיקה)
הפסגה מתנשאת לגובה של 99 מטרים מעל סביבתה.
הפסגה ממוקמת 6 קילומטרים מערבית - דרום-מערבית מהר שייפלס.
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו ב-24 בדצמבר 1957 על ידי מחלקת הסקר הצפונית הניו זילנדית (the New Zealand Northern Survey Party) של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1958, ואשר העפילה לפסגת ההר וסקרה אותו ביום זה.
שם זה ניתן להר בשל כך שחברי מחלקת הסקר הצפונית חשבו בטעות כי הם מטפסים על הר שייפלס, ולא על פסגה זו; כאשר מתקרבים אל הר שייפלס מכיוון דרום, פסגת מיסטייק מסתירה אותו.
באנגלית "מיסטייק" משמעה "טעות".
ביולוגיה סינתטית
ביולוגיה סינתטית עוסקת בעיצוב ובנייה של מתקנים ומערכות ביולוגיות למטרות שימושיות. זהו תחום המשלב מחקר ביולוגי והנדסה, ולכן חופף לעיתים עם ביו-הנדסה והנדסה ביו-רפואית. התחום מכיל גישות רבות, מתודולוגיות ודיסציפלינות המתמקדות בהנדסה, ביולוגיה וביוטכנולוגיה.
ההתקדמות בביולוגיה הסינתטית מסתמכת על כמה טכנולוגיות מפתח אשר מתקדמות במהירות והופכות לזולות וזמינות יותר. ריצוף DNA, יצירה וכתיבת גנים חדשים, מידול של התנהגות של גנים ספציפיים, ומדידת מדויקת של התנהגות גנים הם כלים חיוניים בביולוגיה סינתטית. לאחרונה תחום זה זוכה לפופולריות גבוהה כתוצאה משיפור של טכנולוגית סינתוז DNA, הפותח חלון לאפשרויות חדשות. כיום הרבה יותר קל וזול לסנתז גן חדש בניגוד לשיבוט שלו לדוגמה. בנוסף, בסיסי מידע גנומים יכולים לשמש בדוגמה ליצירת וירוסים במחיר מינימלי.
ביולוגיה
ביולוגים מעוניינים ללמוד על התפקוד של מערכות טבעיות. דרך פשוטה וישירה לבחון את ההבנה של מערכת טבעית חיה היא לבנות מודל או גרסה של המערכת בהתאם להבנה הנוכחית שלנו. דוגמה לגישה כזו היא עבודתו של מיכאל אלוויץ' על רפרסילטורים. לאלוויץ' היא מודל כיצד גנים מתבטאים בתוך תאים חיים. על מנת לבחון את המודל שלו, הוא לקח פיסת דנ"א בהתאם למודל שלו, החדיר אותה לתוך תא חי, ובחן מה קורה. ההתאמה בין החיזוי לתוצאות איששה את המודל שלו. בעבודה מסוג זה יש שימוש טוב במתמטיקה אשר עוזרת ללמוד ולחזות את הדינמיקה המתרחשת בתוך מערכת ביולוגית. במהלך השנים נוצרו מגוון רחב של תיאורים מתמטיים ברמות שונות של דיוק, המשתמשים בכלים כגון תורת הגרפים, רשתות בוליאניות, משוואות דיפרנציאליות רגילות, סטוכסטיות ועוד.
כימיה
מערכת ביולוגיות עשויות מחומרים כימיים שונים. לקראת סוף המאה ה-20 מדע הכימיה עבר שינוי: מלמידה על כימיקלים טבעיים, ליצירה וסינתוז של חומרים כימיים סינתטיים. המעבר הזה הוביל ליצירת תחום מחקר חדש בשם כימיה סינתטית. במובן מסוים, אספקטים שונים בביולוגיה סינתטית יכולים להיבחן כאפליקציה והרחבה של כימיה סינתטית אל הביולוגיה: מיצירה של ביו-כימיקלים אל למידה של מקור החיים על כדור הארץ.
הנדסה
מהנדסים מסתכלים על ביולוגיה כעל עוד טכנולוגיה. ביולוגיה סינתטית כוללת בתוכה הרחבה והגדרה מחדש של ביוטכנולוגיה, כאשר המטרות נוסחו מחדש: יצירה ועיצוב של מערכות ביולוגיות אשר מעבדות מידע, מבצעות מניפולציה על כימיקלים, מייצרות חומרים ומבנים מורכבים, מייצרות אנרגיה, מספקות מזון וגם שומרות ומחזקות את בריאות האדם. דוגמה לטכנולוגיות הללו כוללת את העבודה של Chris Vogit, אשר עיצב מחדש את מערכת ההפרשה Type III שמשמשת את Salmonella typhimurium על מנת להפריש את חלבוני משי המשמשים עכבישים לטוויות הרשתות שלהם. חלבון זה הוא חומר ביולוגי חזק ואלסטי אשר החליף את החלבונים המדביקים הטבעיים של הסלמונלה. אספקט נוסף של ביולוגיה סינתטית אשר מבדיל אותה מהנדסה גנטית מסורתית הוא הדגש הכבד על פיתוח טכנולוגיות יסודיות אשר יאפשרו הנדסה של יצורים ביולוגים בצורה פשוטה ואמינה יותר. דוגמה טובה להנדסה בביולוגיה סינתטית כוללת את העבודה החלוצית של טים גארדנר וג'ים קולינס על מתג גנטי ומסדי נתונים לדוגמת Registry of Standard Biological Parts ו-International Genetically Engineered Machine competition (iGEM).
מחקרים בביולוגיה סינתטית יכולים להיות מחולקים לקלסיפיקציות מרובות בהתאם לגישה בהם ניגשים לבעיה או לשאלה שבה הם מתמקדים: עיצוב photocell, הנדסה ביו-מולקולרית או הנדסה גנומית. הגישה ה-photocell כוללת פרויקטים ליצירה של מערכות המשתכפלות בצורה עצמאית ועשויות כולן מרכיבים סינתטיים. הנדסה ביו-מולקולרית כוללת גישות שמטרתן יצאת ארגז כלים של יחידות פונקציונליות אשר ישמשו ליצירת מולקולות עם פונקציונליות שלמה בתוך תאים חיים. הנדסה גנטית כוללת גישה של יצירת כרומוזומים סינתטיים לאורגניזמים מינימליים או שלמים. עיצוב ביו-מולקולרי מתייחס לרעיון הכללי של עיצוב דה-נובו וקומבינציה של רכיבים ביו-מולקולריים. המשימה של כל אחד מהגישות הללו היא דומה: יצירה של מכונה סינתטית ברמה גבוהה יותר של מורכבות באמצעות מניפולציה של רכיבים ביולוגים טבעיים או סינתטיים קיימים.
טכנולוגיות מאפשרות
ישנן מספר טכנולוגיות מפתח אשר חיוניות לצמיחה ולגדילה של ביולוגיה סינתטית. הקונספטים העיקריים כוללים סטנדרטיזציה ויצירת היררכיה מופשטת של חלקים ביולוגים על מנת לאפשר שימוש בחלקים הללו ליציאת של מערכות סינתטיות מורכבות. הישגים אלו מאופשרים באמצעות טכנולוגיות בסיסיות של קריאה וכתיבת DNA אשר משתפרות כל הזמן במושגים של מחיר/איכות (Kurzweil 2001). מדידות תחת תנאים שונים הן חיוניות לצורך יצירת מודלים של עיצוב באמצעות מחשב (תיב"ם).
ריצוף DNA
אוסף הטכנולוגיות המטפלות ב"אנליזת ה-DNA" (ראו למשל: Whole Genome Sequencing) לכן, מהווה את התשתית לביולוגיה הסינתטית. טכנולוגיות אלו משתפרות בהתמדה, הן ברמת הדיוק (שיעור השגיאות) והן ברמת המחיר, כפי שאפשר לראות בתמונה שלהלן:
מאמרים לגבי הסטטוס הנוכחי של הטכנולוגיה ניתן למצוא בקישורים שלהלן: מאמר של אוניברסיטת וושינגטון, המכון הלאומי האמריקאי למחקר הגנום האנושי
תיאור של שיטות לריצוף DNA, אפשר למצוא בקישורים שלהלן: Shotgun sequencing וריצוף DNA.
תיאור של מגוון מכונות לריצוף DNA וסטטוס התעשייה בתחום אפשר למצוא בוויקיפדיה באנגלית בערך DNA sequencer.
סינתזה של DNA
סינתזת DNA (באנגלית: DNA synthesis) היא התהליך שעוסק בבניית מולקולות DNA על בסיס שימוש בתהליכים "טבעיים" או באופן מלאכותי לגמרי.
במהלך השנים האחרונות, מתפתח מגוון גדול של שיטות לסינתוז DNA, כאשר, בדרך כלל, שיטות אלו משלבות כמה טכנולוגיות ל"כתיבת" ה-DNA ובהמשך להן, "תיקון שגיאות" במגוון טכנולוגיות נוספות. "תיקון השגיאות" מתבסס בדרך כלל על היכולת לפסול רצפים לקויים שהתקבלו.
תכנון ועיצוב של מולקולות ביולוגיות
עד לאחרונה (~2014), כדי לכתוב DNA, היה הכרח להבין אילו תכונות רוצים להשיג, איך התכונות האלו מקודדות ב-DNA ולבסוף איך אפשר לסנתז את המולקולות הנדרשות ולשכפלן באמצעות החלפת מולקולות DNA בתוך התא החי - תהליך כזה בדרך כלל נשען על שנים ארוכות של מחקר, הוא מחייב עבודה ביותר מקבוצה אחת ובסך הכל, מדובר בתהליך ארוך ומאוד לא פשוט.
לאחר שמסתיים תהליך ה"תכנון/ עיצב" ניתן לשלוח את הקידוד הסופי לאחת מהחברות שיודעות לסנתז מולקולות DNA ואז, במעבדה יחסית פשוטה, "לגדל" את אותו דבר בו היינו מעוניינים מלכתחילה. הדוגמה בסרטון נשענת על פיתוח של חברת "גנום קומפיילר" והפעילות מובלת על ידי ד"ר עומרי עמירב דרורי (חוקר ישראלי).
DNA אוריגמי
אחת הטכנולוגיות המבטיחות שהחלה להתפתח משנת 2006 ואילך נקראת DNA אוריגמי. טכנולוגיה זו עושה שימוש ברצפי DNA חד גדיליים שעל ידי שילוב של טכניקות "קיפול" ניתן לבנות מהם ננורובוטים המסוגלים לבצע מספר גדול של "משימות" בתוך זרם הדם של בעלי חיים. אחת הדוגמאות המובילות בהקשר זה הם ננורובטים שיכולים לשאת תרופה מסוימת, לשחות בזרם הדם, לזהות תאי יעד מסוימים ו"לשחרר את המטען המועיל" שלהם רק לתוך אותו תא יעד שהוגדר כמטרה על ידי מתכנן הרובוט. טכנולוגיה זו עשויה להוות פריצת דרך במערך הפתרונות ללחימה במחלות סרטן מסוגים שונים. אחת המעבדות היחידות בעולם, שעוסקות בתחום הננורובוטיקה של חברת Augmanity Nano המנוהלת על ידי החוקר הישראלי ד"ר עידו בצלת. הרצאה של 5:03 דקות ב-TED, על ידי החוקר Paul Rothemund מסבירה את השיטה
הנדסה גנטית
הנדסה גנטית היא השם המקובל לתחום של ביצוע מניפולציות מלאכותיות על מולקולות DNA קיימות כדי לקבל תכונות רצויות. בדרך כלל משתמשים במונח זה לתיאור גידולים חקלאיים ש"הונדסו" לצורכי האדם, לדוגמה, כדי לתת לגידולים חקלאיים עמידות טובה יותר בפני חרקים, וירוסים, קוטלי עשבים ואף להאריך את חיי המדף שלהם. השימוש בהנדסה גנטית מצוי במחלוקת מסוימת על רקע החשש ממוטציות משניות.
לחימה ממוקדת בתאי סרטן באמצעות קולטן אנטיג'ן כימרי
תחום שעניינו פיתוח יכולת לריפוי תאים בגוף על ידי הוצאת תאים ממערכת החיסון האנושית של החולה, הזרקת "קוד גנטי" ייעודי אליהם באמצעות וירוסים שהונדסו לצורך זה והחזרת התאים חזרה אל גופו של החולה. השילוב ה"מהונדס" מיועד לזהות תאים סרטניים בגופו של החולה, ואז להרוג אותם באופן הממוקד אך ורק לתאים הסרטניים ותוך עקיפת המנגנונים הטבעיים לדחיית שתלים. עקיפת מנגנוני דחיית השתלים מבוססת על העובדה שתאי המקור הם תאים של אותו חולה עצמו. שיטה זו פותחה במקור על ידי פרופ' זליג אשחר ממכון ויצמן למדע, ובמהלך 2013 היא נוסתה לראשונה על בני אדם, במסגרת ניסויים שנערכו על ידי קבוצת חוקרים מאוניברסיטת פנסילבניה. במהלך הניסוי (נכון ל-2014), טופלו כחמישים חולי לוקמיה שהרפואה הרגילה התייאשה מהיכולת לרפא אותם ורובם הגדול החלים למצב בו לא ניתן לזהות אצלם יותר תאים סרטניים (לכאורה, יש תקווה שהם "נרפאו" לגמרי). בין השאר, טופלו גם מספר קטן של ילדים וגם אצלם המחלה נעלמה. פרוט אודות השיטה ניתן למצוא בוויקיפדיה באנגלית Chimeric Antigen Receptor.
סרט של 19:37 דקות על הנושא נמצא ב: Carl June & Doug Olson - Zeitgeist Americas 2013
תאורה ביולוגית
התופעה של "הארה ביולוגית" ביולומינסנציה, נפוצה למדי בטבע. ישנם בעלי חיים הזוהרים "מטבעם", כמו גחליליות, וישנה תופעה של "הארה ביולוגית" המבוססת על ריכוזים של בקטריות ש"יודעות" להאיר על בסיס "חישת צפיפות", כלומר, אפקט ההארה מתקבל רק כאשר הבקטריות צפופות מספיק. מכיוון שהגנים האחראיים על "הארה ביולוגית" פוצחו, נעשה בהם שימוש הן כדי לזהות תהליכים שונים בהנדסה גנטית והן מתוך כוונה להפיק מוצרים מסחריים כמו למשל "עצים מאירים" כתחליף לתאורת רחוב או צמחים מאירים כסוג של שילוט אזהרה. הנושא נראה אטרקטיבי במיוחד מכיוון שמימוש סוג כזה של תאורה הוא, ככל הידוע, לחלוטין ידידותי לסביבה ובהתאם, מתאים מאוד למגמת ה"קיימות".
ביו סנסורים
תחום העוסק בשימוש במולקולות ביולוגיות שהונדסו גנטית או אפילו בווירוסים וחיידקים ש"טופלו" כסנסור לזיהוי שינויים בסביבה. קבוצות חוקרים רבות מנסות לפתח סנסורים לזיהוי כמויות קטנות מאוד של רעלנים באוויר. בדומה לאף של בעלי חיים, ככל הנראה, אפשר יהיה לתכנן ביוסנסורים בעלי רמת רגישות ואבחנה שהיא בסדרי גודל יותר טובה מסנסורים מכניים מוכרים.
שימוש בביולוגיה סינתטית כאמצעי לאחסון מידע
כיוון שידועה היכולת לסנטז מולקולות DNA, ניתן לקדד באמצעותן מידע רב. בין השאר הודגמה היכולת לאחסן 5.4 מגה-בייט של מידע על מולקולת DNA סינתטית אחת. מכיוון שתהליך הכתיבה והקריאה לסוג כזה של זיכרון, ארוך מאוד בהשוואה לרכיבי זיכרון המבוססים על שדה מגנטי-חשמלי, מצטייר כי השימוש הנראה לעיין של שיטה זו יהיה למצבים בהם נדרש נפח אחסון עצום בגודלו, מצד אחד ומצד שני, אין חשיבות למהירות הגישה אל המידע. פריצת דרך מדעית בנוגע לצפיפות האחסון דווחה במהלך סוף 2012 ולטענת החוקרים, הודגמה יכולת לאחסן פי מיליון ביטים למ"מ מעוקב לעומת טכנולוגיות נפוצות
דלק ביולוגי
דלק ביולוגי הוא מונח המתייחס לייצור דלק ממגוון גדול של אפשרויות שכולן נשענות על תאים חיים (בדרך כלל, מן הצומח) מתוך כוונה להעביר "כלכלות שלמות" למצב בו הן יהוו "משק סגור בר קיימא" - על ידי מעבר משימוש בדלקים פוסיליים לדלקים ביולוגיים. קיים מגוון גדול של חלופות הנמצאות ברמות שונות של שימוש או שלבי פיתוח. אחד הכיוונים היותר מבטיחים, הוא ייצור דלק מבקטריות, פטריות או אצות שעברו הנדסה גנטית כדי לשפר את התאמתן כמקור לדלק.
ביואינפורמטיקה
ביואינפורמטיקה תחום מחקרי הנשען על הפעלת גישות ממדעי המחשב, מתמטיקה בכלל וסטטיסטיקה בפרט בהקשר לתחום המחקר הביולוגי.
ביולוגיה חישובית
תחום מחקר חדשני שמנסה למנף את התכונות של המולקולות הביולוגיות לטובת פתרון בעיות חישוביות מורכבות בתחום ההצפנה והקידוד ועולמות תוכן דומים. במובנים מסוימים, תחום זה הוא תמונת ראי של הביואינפורמטיקה. כיום (2014), מספר קבוצות בעולם מנסות לבנות "מכונות חישוב" שיביאו לידי ביטוי את יתרונן של המולקולות הביולוגיות וקודם כל את המאפיין הבסיסי ש"הסידור" הביולוגי הטבעי מאפשר, כלומר ביצוע של תהליכים רבים במקביל.
שבבי DNA
תחום יישומים שענינו הדבקת כמויות עצומות של פיסות DNA על מצע זכוכית למשל. סוג כזה של "מכונה", כאשר חושפים אותו ל"תמיסה" מתאימה של מולקולות ביולוגיות, יכול לבצע במקביל תהליכים רבים. בין השאר, קבוצת חוקרים מהטכניון בישראל הדגימו יכולת לקדד את סמל הטכניון על סוג כזה של שבב DNA. התחום נראה מושך מכיוון שניתן כיום לתכנן רצף DNA רצוי ולהזמין את המולקולה עצמה בדואר ובמחיר סביר.
שיבוט
באופן מיוחד מעניינת היכולת לשבט מיני בעלי חיים שכבר נכחדו. בסוף 2009, דווח על שכפול יעל מסוג מסוים, על ידי השתלת קוד גנטי שנלקח מתאי עור של המין הנכחד, אל תוך ביציות של עז בית רגילה
הפריה חוץ-גופית
הפריה חוץ-גופית היא תהליך לטיפול בעקרות. השיטה העקרונית היא ביצוע של ההפריה בצורה מבוקרת ובמעבדה. בישראל הנושא מפותח יחסית. יש לנושא היבטים רגולטוריים ורבי משמעות, כמו למשל, עצם היכולת לשמור כמויות גדולות של עוברים לתקופות זמן ארוכות. הוכח כבר, כי ניתן לגדל אדם מעובר (ביצית מופרית) שהיה בהקפאה 12 שנים ולפחות תאורטית, אין מגבלה פיזיקלית לזמן האחסון של עוברים בהקפאה, על כל מה שמשתמע מכך.
אריזות מתכלות
אחת מהמגמות החשובות בניסיון לצמצם את זיהום כדור הארץ, היא המגמה של להימנע משימוש באריזות מחומרים מלאכותיים שאינם מתכלים גם במשך אלפי שנים, לאחר ש"זורקים אותם לפח". פתרון אפשרי לנושא הוא ייצור אריזות מתכלות המבוססות על חומרי אריזה שהם תוצרים של ביולוגיה סינתטית. לדוגמה, לחברת TIPA, מישראל, יש את היכולת לייצר אריזת מזון שמתכלה לאחר שלושה חודשים - במגוון גדול של פורמטים.
דמוקרטיזציה של הביולוגיה - עיצוב התחום לכוון של ארכיטקטורה פתוחה
אחד החששות הגדולים בתחום הביולוגיה הסינתטית הוא היווצרות מצב בו רק תאגידי ענק יעסקו בו תוך שהם חוסמים את הציבור הרחב ו/או חברות קטנות על ידי יצירת מחסומים סביב הקניין הרוחני - למשל על ידי הגנת הפיתוחים השונים באמצעות פטנטים.
בשנים האחרונות מתפתחת "תנועה" של חוקרים הגורסים שיש לאפשר את מחקר הנושא בארכיטקטורה פתוחה - כך שחלקים נרחבים מהמידע ושיטות העבודה יהיו זמינים לציבורים רחבים של חוקרים ומפתחים ותיווצר "דינמיקה מאיצה" שתאפשר התפתחות חופשית של התחום.
הניסיון לפתח "מהדר" (גנום קומפיילר), פרסום חופשי של הגנום האנושי, הקמת מעבדות ביולוגיה פתוחות לציבור וכדומה - הם צעדים משמעותיים בכיוון זה.
ננגרהאר
ננגרהאר (בפרסית/דארי: ننگرهار, בפשטו: ننګرهار) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. למחוז גבול בינלאומי עם ח'ייבר פח'טונח'ווה ברפובליקה האסלאמית של פקיסטן. בירת המוז היא העיר ג'לאלאבאד, הממוקמת 150 קילומטרים מבירת המדינה קאבול. שטחו של המחוז 7,727 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתו מונה 1,517,000 איש, מה שהופך את המחוז לשלישי הכי גדול באפגניסטן מבחינת אוכלוסייה, אחרי המחוזות הראת וקאבול.
גאוגרפיה
בצפון המחוז גובל במזרח כונר ולגמאן, במערב עם מחוזות הבירה קאבול ולוגר וכאמור עם פקיסטן. הטמפרטורה הממוצעת במחוז מגיעה ל-45 מעלות צלזיוס בקיץ ו מינוס 2 מעלות צלזיוס בחורף, כמות הגשמים הממוצעת בחורף נעה בין 224–390 מילימטר. בצפון המחוז נמצא רכס הינדו-כוש, בו יורד שלג לאורך רוב עונת החורף. ספינגהר הוא רכס הרים מפורסם בננגרהאר שעובר במזרח המחוז ומשמש אטרקציה תיירותית. הרכסשמתחיל 48 קילומטרים מערבית לפשאוור ומגיע עד אל מחוז לוגר. אורכו של רכס הרים זה מגיע ל-180 ק"מ, וגובהו הממוצע הוא 3,500 ק"מ מעל פני המים. הפסגה ההררית נמדדת ב-4,755 מטר וחלק מהרכס מחוסה שלג רוב עונות השנה. כמו כן זהו מבין מקומות מושבו של נמר השלג.
מסחר
מחוז ננגרהאר ממוקם לאורך נתיב כביש המעבר הראשי של קאבול-פשאוור, שאורכו 92 קילומטרים ועובר בין אפגניסטן לפקיסטן. מסלול מעבר זה הקל על אפשרויות תעסוקה טובות במחוז ננגרהאר, שמילא תפקיד חשוב בפיתוח כלכלת המדינה, ובמיוחד המחוזות המזרחיים. עסקים כלכליים כגון השקעות ומניות הם אמצעי טוב להכנסות במחוז, שכן ישנם סוחרים שעסוקים במסחר בינלאומי, בנוסף לעסקים מקומיים. סוחרים בינלאומיים מייבאים סחורות באמצעות חברותיהם ממדינות שונות בעולם כמו הרפובליקה העממית של סין, יפן, אוזבקיסטן, טורקמניסטן, הודו ופקיסטן. אך מספרם של סוחרים כאלה פחות לעומת העסקים הקטנים והמקומיים, סוחרים מקומיים מייבאים דגנים, בעלי חיים, עצי הסקה וסחורות אחרות מכפרים לערים ומוכרים אותם בג'לאלאבאד, בקאבול, בבלך, בפאשוור ובמרכזי מסחר אחרים ברחבי האזור.
תעשייה
מחוז ננגרהאר משמש כצומת דרכים בין אפגניסטן לפקיסטן, מה שמגביר את הגידול התעשייתי במחוז. ישנה השקעה רבה על פיתוח התעשייה ומוצרים מקראצ'י בפקיסטן עוברים אל המחוז בכביש מהיר. מספר מפעלים גדולים של שיש הוקמו בשנת 2003 בנפת סורק רוד, המייצאים גולות למחוזות אחרים. מפעל של אלומיניום המייצר סיר לחץ וכלים אחרים פועל גם כן בננגרהאר, בעוד שכמה מפעלים גדולים לבניית ריקשה פעילים בנפת סורק רוד, שעד כה ייצר מאות כלי רכב. נשים רבות מתפרנסות מעבודה בייצור רקמות במחוז. מפעל קטן נוסף של עמילן פועל בעיר ג'לאלאבאד וכמוהו גם בית חרושת לייצור דבקים.
ביטחון
ההתקוממות בננגרהאר במסגרת המאבק נגד הממשלה האפגנית מקוטעת, ומתערערות על ידי מאבקי כוח פנימיים עם מפקדים ולוחמים המעורבים בפעילות פלילית. דוגמאות לקבוצות האפגניות והזרות השונות שנמצאות במחוז כוללות את טליבאן, חיזב-י אסלאמי, כמו גם קבוצות סלפים רדיקלים, וקבוצות זרות כמו אל-קאעדה ואחרים. עוד דווח על לחימה בין שבטית בתוך הקהילות המסורתיות במחוז. מלבד כוחות הביטחון האפגנים וכוחות בינלאומיים, ישנם גם פעילויות של יחידות מיוחדות צבאיות פרו-ממשלתיות, שהוכשרו באופן בלתי רשמי ומפוקחות על ידי ה-CIA.
מעורבותם של גורמים חיצוניים, ביניהם פקיסטן, איראן, הודו, סין העממית, רוסיה וארצות הברית, מסבכת עוד יותר את היחסים המתוחים בין הפלגים השונים הנאבקים ללא הרף על גורל המחוז. רוב הנפות במחוז מסווגות כמחולקות בין כוחות שונים. שמונה נפות נמצאות בשליטה ממשלתית מלאה. 754 אירועים הקשורים למורדים התרחשו בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 12.6 אירועים בשבוע). דוגמאות לתקריות כוללות מספר תקיפות אוויריות שביצעו כוחות פרו-ממשלתיים נגד הטאליבן, עימותים בין טליבאן לבדלנים, והתקפות התאבדות נגד מטרות אזרחיות מצד מורדים.
דווח על 815 נפגעים אזרחיים (681 הרוגים ו-1,134 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 111 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בעלייה של 111% בהשוואה לשנת 2017. מחוז ננגרהאר הוא המרכז הגדול ביותר להתנגשויות צבאיות במסגרת המאבק האפגני נכון לשנת 2020.
חלוקה מנהלית
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז ננגרהאר ואוכלוסייתן.
קרל שוסיג
קרל שווסיג (בגרמנית: Karl Schwesig; נולד ב-19 ביוני 1898 – 19 ביוני 1955) היה צייר גרמני, חבר באגודת האמנים יונגה ריינלנד ובאופוזיציה בתקופה הנאצית.
ביוגרפיה
קרל שווסיג היה בנו של כורה מזרח פרוסי שהיגר לאזור הרוהר ומאוחר יותר יצרן של מנורות. עקב מחלות בילדותו, הוא סבל מעקמת עמוד השדרה ונותר נמוך מאוד. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא שימש כפקיד בצבא. בשנת 1918 נסע לדיסלדורף. בתקופת הנאצים הוא נרדף ונכלא מספר פעמים.
בין השנים 1918 עד 1920 שווסיג למד באקדמיה לאמנות בדיסלדורף. הוא הצטרף לחוג סביב יוהאנה איי והתיידד במיוחד עם גרט ולהיים. הוא הציג לראשונה בשנת 1921 עם קבוצת האמנים יונג ריינלנד בדיסלדורף.
יחד עם ולהיים ופטר לודויגס פרסם שוסיג את המגזין הפוליטי-סאטירי Die Peitsche, אשר יצא נגד הבדלים מעמדיים ומיליטריזם בציורים סאטיריים. בשנת 1924 השתתף בתערוכה "הפרולטריון" Der Kampf שארגן ולהיים בקונסטהאלה. בשנת 1928 היה שוסיג ממקימי ההפרדה הרנית. בשנת 1930 הקים קרל שווסיג את סניף דיסלדורף של האסו יחד עם חבריו הציירים לודוויג, הנס קרליק, יולו לוין, קרל לאוטרבך והבמאי והשחקן ולפגנג לנגהוף. במקביל, לנגהוף לקח על עצמו את ניהול קבוצת התיאטרון האגיטרופית, קבוצת תיאטרון חובבים קומוניסטית אליה השתייך גם הילאריוס גילג'. וקרל שווסיג, שהיה חבר במפלגה הקומוניסטית של דיסלדורף.
התקופה הנאצית
לאחר שרפת הרייכסטאג השתתף שווסיג בייצור והפצה של עלונים וסיפק מחסה לנרדפים. ב-11 ביולי 1933 הוא נעצר על ידי המשטרה והועבר למעצר. שוסיג נחקר ועונה כאן במשך שלושה ימים כדי לגלות את שמות עמיתיו להתנגדות נגד הנאצים. לאחר ארבעה ימים הוא הועבר למטה המשטרה כעבור ארבעה שבועות הועבר על ידי האס אס למטה הגסטאפו בדיסלדורף לצורך זיהויו. לאחר מכן הוחזק במעצר לפני משפט עם הרשעה "הכנה לבגידה " הוא הוכנס לכלא וופרטל-בנדאל. בנובמבר 1934 הוא שוחרר והיה תחת פיקוח המשטרה.
באביב 1935 הצליח שווסיג לברוח לבלגיה. באנטוורפן הוא קיבל מקלט פוליטי והחל שוב בעבודה אמנותית. הוא תיעד בתמונות את מה שקרה לו ולחבריו האסירים במרתף העינויים של המשטרה, והוא כתב את סיפורו. בשנת 1935/1936 סיים את העבודה, מחזור של 48 רישומים בנושא. אלה הוצגו מחוץ לגרמניה - בשנת 1936 בבריסל ובאמסטרדם, בשנת 1937 במוסקבה.
בשנת 1940 נעצר שוב במהלך פלישת הכוחות הגרמנים לאנטוורפן והועבר לדרום צרפת. לאחר כליאתו במחנות סנט-קפריאן, מחנה דה גורס, נואה-מאוזאק ונקסון, החזיר אותו האס אס לגרמניה בשנת 1943, שם נכלא שוב מספר פעמים בשנים 1943 וב-1944. בשנת 1945 שווסיג שוחרר לבסוף זמן קצר לפני הפלישה האמריקאית.
לאחר המלחמה
בשנת 1946 התחתן עם השחקנית הנלור מולר, עמה נולדו לו שלושה ילדים.
לאחר מותו, רכש המוזיאון בדיסלדורף את ציורו דיוקן עצמי בקרנבל.
האצטדיון הבין-לאומי ג'אבר אל-אחמד
האצטדיון הבין-לאומי ג'אבר אל-אחמד הוא אצטדיון ספורט רב-תכליתי הממוקם בעיר כווית, בירת כווית.
הקמה
האצטדיון תוכנן על ידי החברה הגרמנית Weidleplan Consulting. בנייתו החלה בשנת 2004 והוא נפתח לשימוש בספטמבר 2010. עלות הבנייה הגיעה ל-395 מיליון דולר. בשנת 2014 נערך בו שיפוץ, שהסתיים בשנה שלאחר מכן.
האצטדיון מקורה ברובו ולגגו צורה כללית של אוכף. יש בו ארבעה מפלסים והוא מכיל 60,000 (או 68,000) מקומות ישיבה. בצדו מגרש חנייה ובו 5,750 מקומות.
האצטדיון מארח בעיקר תחרויות כדורגל ותחרויות אתלטיקה. הוא משמש כמשכנה של נבחרת הכדורגל הלאומית של כווית.
האצטדיון נקרא על שמו של ג'אבר אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח, אמיר כווית בשנים 1977-2006.
סנטלניים
סַנְטָלָנִיִּים (שם מדעי: Santalales) היא סדרת צמחים בעלי פרחים, אשר מרבית משפחותיה טרופיות. רבים מהמינים הם צמחים טפילים או טפילים למחצה, ולחלק מאלה ניתן השם העממי דבקון.
על פי מערכת המיון APG III מ-2009, הסדרה מונה שבע משפחות:
פאבלו קאצ'ז'יאן
ספרו "El Aleph engordado" הוא פיתוח של ספרו של חורחה לואיס בורחס "האל"ף" ("El aleph") . קאצ'ז'יאן נתבע באשמת הפרת זכויות יוצרים בידי יורשתו של בורחס, מריה קודמה, והמשפט שעסק בסוגיות של ניכוס ספרותי התפרסם מאוד. קאצ'ז'יאן טען שבניגוד לפלגיאט, ספר שמציג בגלוי את מקורותיו ומתבסס עליהם ליצירת יצירה חדשה שאינה נגזרת של היצירה הקודמת אינו מפר את זכויות היוצרים אלא מדובר בז'אנר ספרותי נפרד וראוי. ב-2017 לאחר סאגה משפטית ממושכת זוכה קאצ'ז'יאן מהאשמות נגדו וזכה במשפט.
מסור שרשרת
מסור שרשרת הוא מסור אשר חותך באמצעות שורה של שיניים מחוברות לשרשרת אשר מסתובבת במהירות. השימושים העיקריים בו הם כריתת עצים וניסורם. לעיתים משתמשים בו לניסור קרח, במטרה ליצור פסלי קרח, כמו גם לניסור בטון.
יש מסורי שרשרת המופעלים על ידי מנוע חשמלי, ויש כאלו המופעלים על ידי מנוע בנזין שתי פעימות או ארבע פעימות.
תחזוקת מסורי שרשרת
מסורי שרשרת עם מנוע בנזין עושים שימוש ב-2% - 5% מהשמן הדרוש לפעולתם לשימון המנוע, ומסורי שרשרת עם מנוע חשמלי באים משומנים למשך שנים רבות. ישנם גם שמנים נפרדים לשימון השרשרת. יש לשמן השרשרת נטייה להיגמר מהר, מפני שרובו מועף כתוצאה מהכוח הצנטריפוגלי. כדי למנוע זאת, השמן הוא דביק וסמיך במיוחד. אחד מהגורמים הנפוצים ביותר לנזק למסורים הוא חוסר שימון השרשרת, אשר גורם לשחיקתה ולעיתים להתנתקותה מהמסור. שמן מנועים הוא תחליף נפוץ לשמן השרשרת, אך הוא נצרך מהר יותר, מה שמביא ליותר נזקים בטווח הארוך.
בנוסף על כך, כדי לנסר ביעילות צריך לוודא ששיני המסור חדות. שיני המסור מתקהות בדרך כלל במגע עם אדמה, אבנים, עץ ומתכת. נזקי ההתקהות כוללים יותר שבבי עץ, וקושי רב יותר לכרות עצים ולנסרם. כדי להפחית את התקהות שיני המסור ישנן שרשרות בהן השיניים עשויות מטיטניום, שהיא מתכת חזקה במיוחד.
בטיחות בשימוש במסורי שרשרת
למרות אביזרי המגן השונים, עדיין ישנן פציעות רבות, כתוצאה מהכוחות הגדולים הפועלים בעת השימוש, משיני השרשרת המסתובבת במהירות, ומהרעש הרב המופק בעת הפעלתו.
גורם פציעה נפוץ הוא התנתקות השיניים מהשרשרת ונעיצתן בגזע העץ. כתוצאה מכך המסור נהדף לכיוונו של המפעיל. גורם פציעה זה אחראי למקרי מוות רבים מדי שנה.
סכנה נוספת היא שבירת השרשרת בזמן פעולה כתוצאה מחוסר תחזוקה או ניסיון לחתוך חומר לא מתאים.
כתוצאה מהסכנות מפעילי מסורי שרשרת נוהגים ללבוש ביגוד המותאם לשימוש עם מסורים מסוג זה. בנוסף על כך, חברות רבות דורשות רישיון שימוש במסורי שרשרת כתנאי להעסקת עובדים המשתמשים במסורים כאלו.
טרינה הטסטאד
אלזה קטרינה "טרינה" הטסטאד שולברג (בנורווגית: Elsa Katrine "Trine" Hattestad Solberg; נולדה ב-18 באפריל 1966) היא אתלטית נורווגית בעבר, היא אלופה אולימפית (סידני 2000), פעמיים אלופת עולם (שטוטגרט 1993 ואתונה 1997), אלופת אירופה (הלסינקי 1994), דורגה 5 פעמים בסוף שנה במקום ראשון בעולם (1991, 1993, 1997, 1999 ו-2000) ושיאנית עולם (2000–2001) בהטלת כידון.
ביוגרפיה
הטסטאד נולדה וגדלה בלורנסקוג. בצעירותה היא הייתה שחקנית כדוריד מבטיחה בארצה, ושיחקה בליגה השנייה.
1982
באליפות אירופה שנערכה באתונה, יוון ב-9 בספטמבר 1982 היא סיימה במקום 14 בהטלת כידון בתוצאה של 54.54 מטר.
1984
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) היא סיימה במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 64.52 מטר.
קרחון קוהלר
קרחון קוהלר (באנגלית: Kohler Glacier) הוא קרחון בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
טרינה הטסטאד
1986
באליפות אירופה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה ב-29 באוגוסט 1986 היא סיימה במקום תשיעי בהטלת כידון בתוצאה של 59.52 מטר
קרחון קוהלר
קרחון סמית' הוא הקרחון היובלי הנשפך אל קרחון קוהלר ויוצר אותו.
קרחון קוהלר זורם לכיוון צפון, וחוצה את רכס קוהלר.
טרינה הטסטאד
1987
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 סיימה הטסטאד במקום 24 בהטלת כידון בתוצאה של 55.30 מטר.
קרחון קוהלר
קרחון קוהלר נשפך אל מדף הקרח דוטסון.
טרינה הטסטאד
1988
באולימפיאדת סיאול (1988) היא סיימה במקום 18 בהטלת כידון בתוצאה של 58.82 מטר.
1989
בתחרות שנערכה באוסלו ב-1 ביולי 1989 היא קבעה שיא אישי חדש של 71.12 מטר ובסוף השנה דורגה במקום שני בעולם.
קרחון קוהלר
גילוי ומיפוי הקרחון
קרחון קוהלר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959 – 1965.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
שמו של רכס קוהלר ניתן לו על ידי אדמירל ריצ'רד בירד. הרכס (וגם הקרחון) נקראים על שם התעשיין האמריקאי, שכיהן כמושל מדינת ויסקונסין שבארצות הברית, וולטר ג'י. קוהלר, הבן (Walter J. Kohler, Jr), שסייע במימון המשלחת, ומימון מטוס הים, שממנו התגלה הרכס.
לקריאה נוספת
• Rignot, E., Thomas, R., Kanagaratnam, P., Casassa, G., Frederick, E., Gogineni, S.,. . . Yungel, J. (2004), Improved estimation of the mass balance of glaciers draining into the Amundsen Sea sector of West Antarctica from the CECS/NASA 2002 campaign, Annals of Glaciology, 39, 231-237. doi:10.3189/172756404781813916
• Khazendar, A., Rignot, E., Schroeder, D. et al. Rapid submarine ice melting in the grounding zones of ice shelves in West Antarctica, Nat Commun 7, 13243 (2016). https://doi.org/10.1038/ncomms13243
• Lindow, Julia & Castex, Marion & Wittmann, H. & Johnson, Joanne & Lisker, Frank & Gohl, Karsten & Spiegel, Cornelia. (2014). Glacial retreat in the Amundsen Sea sector, West Antarctica – first cosmogenic evidence from central Pine Island Bay and the Kohler Range, Quaternary Science Reviews. 98. 166–173. 10.1016/j.quascirev.2014.05.010
• Rignot, E.. (2006). , Phil. Trans. R. Soc. Lond. A 364, 1637-1655. Philosophical transactions. Series A, Mathematical, physical, and engineering sciences. 364. 1637-55. 10.1098/rsta.2006.1793.
• Lilien, David A, Understanding Antarctic ice-stream flow using ice-flow models and geophysical observations, http://hdl.handle.net/1773/43592
טרינה הטסטאד
1991
בתחרות שנערכה בפנה, נורווגיה ב-4 באוגוסט 1991 היא קבעה שיא אישי חדש ואת תוצאת השנה בעולם של 71.44 מטר ובסוף השנה היא דורגה במקום הראשון. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן היא סיימה במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 63.36 מטר. את שלב המוקדמות היא סיימה במקום שלישי בתוצאה של 66.92 מטר.
1992
בתחרות שנערכה באוסלו ב-15 במאי 1992 היא קבוע תוצאה של 69.50 מטר שדירגה אתה בסוף השנה במקום שלישי בעולם. חודש וחצי לאחר מכן, באולימפיאדת ברצלונה (1992) היא סיימה במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 63.54 מטר. בשלב המוקדמות היא ניצחה את בית א' בתוצאה של 67.20 מטר ועלתה מהמקום השני לשלב הגמר.
1993
בתחרות שנערכה באוסלו ב-10 ביולי 1993 היא קבעה שיא אישי חדש ואת תוצאת השנה בעולם של 72.12 מטר ובסוף השנה דורגה ראשונה בעולם.
אלופת עולם
חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט ב-22 באוגוסט היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 69.18 מטר לפני קארן פורקל מגרמניה (65.80 מטר) ונטליה שיקילנקו מבלארוס (65.64 מטר).
1994
בתחרות שנערכה באוסלו ב-22 ביולי 1994 היא קבעה בהטלת כידון תוצאה של 71.32 מטר ובסוף השנה דורגה במקום שני בעולם. כמה ימים לאחר מכן, במשחקי הרצון הטוב שנערכו בסנט פטרסבורג, רוסיה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 65.74 מטר.
אלופת אירופה
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ב-12 באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 68.00 מטר, לפני קארן פורקל (66.10 מטר) ופיליסיאה טיליאה מרומניה (64.34 מטר).
מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה הטסטאד במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 64.98 מטר, אחרי הלי רנטנן מפינלנד (67.94 מטר) ולואיז קורי מאוסטרליה (65.54 מטר).
1997
בתחרות שנערכה בהלסינקי ב-18 ביוני 1997 היא קבעה את תוצאת השנה בעולם של 69.66 מטר ודורגה בסוף השנה במקום ראשון בעולם. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה באתונה ב-9 באוגוסט היא זכתה בפעם השנייה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 68.78 מטר, אותה קבעה כבר בהטלה הראשונה, לפני ג'ואנה סטון מאוסטרליה (68.64 מטר) וטניה דמסקה מגרמניה (67.12 מטר).
1998
בתחרות שנערכה בציריך, שווייץ ב-12 באווגטס 1998 היא קבעה בהטלת כידון תוצאה של 69.59 מטר, תוצאה שדירגה אותה בסוף השנה במקום שלישי בעולם. שבוע לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה ב-19 באוגוסט היא סיימה במקום רביעי בהטלת כידון בתוצאה של 63.16 מטר ולא הצליחה להגן על תוארה.
1999
כל התוצאות בהטלת כידון משנת זו הן עם הכידון החדש.
בתחרות שנערכה בברגן, נורווגיה ב-28 ביולי 1999 היא קבעה בהטלת כידון את תוצאת השנה בעולם של 68.19 מטר ואף דורגה בסוף השנה במקום הראשון בעולם. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד ב-28 באוגוסט 1999 היא זכתה במדליית ארד בתוצאה של 66.06 מטר, אחרי מירלה מניאני מיוון (67.09 מטר) וטטיאנה שיקולנקו מרוסיה (66.37 מטר).
שיאנית עולם
בתחרות שנערכה ברומא ב-30 ביוני 2000 קבעה הטסטאד בהטלת כידון שיא עולם חדש של 68.22 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנה של מירלה מניאני (67.09 מטר). חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה באוסלו נורווגיה ב-28 ביולי היא שיפרה את שיא העולמי והעמידה אותו על 69.48 מטר. שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי אוסליידיס מננדס מקובה (71.54 מטר).
אלופה אולימפית
חודשיים לאחר מכן, באולימפיאדת סידני (2000) ב-30 בספטמבר זכתה הטסטאד במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אולימפי חדש של 68.91 מטר, לפני מירלה מניאני (67.51 מטר) ואוסליידיס מננדס (66.18 מטר).
חיים אישיים
היא נישאה לאנדרס הטסטאד ולזוג נולדו ארבעה ילדים. הם התגרשו בשנת 2017.
אלטלנה (סדרת טלוויזיה)
אלטלנה הוא סרט טלוויזיה ישראלי, מיני סדרה בת 3 פרקים משנת 2008 בבימויו של אלי כהן, עם יוסי קאנץ ויורם חטב בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי מוטי לרנר בהשראת דמויות ואירועים אמיתיים אך אין לראות בו שחזור מדוייק של המציאות. יוצרי הסרט התירו לעצמם חופש אמנותי בעיצוב האירועים והדמויות.
בסרט משולבים עדויות של אנשים שהיו על הספינה.
הסרט הופק בסיוע קרן מקור לקולנוע וטלוויזיה בתמיכת המועצה הישראלית לקולנוע עבור שידורי קשת ושודר בערוץ 2.
פרק 1
הסכם ושברו
בנמל פור-דה-בוק מעמיסים על אלטלנה ציוד ונשק ומעפילים רבים עולים עליה בהם זוג צעיר - ראובן (ירון ברובינסקי) ומוניק (ג'וליה לוי בוקן) שנישאים על הספינה. מפקד האנייה הוא אליהו לנקין (יואב בר לב), קברניט הספינה הוא מונרו פיין והאדם הבולט בפיקוד הוא אברהם סטבסקי (דביר בנדק) שנחשד בעבר ברצח ארלוזורוב.
מנחם בגין מקבל את הידיעה לאחר שהספינה הפליגה. בן גוריון מכנס ישיבה דחופה של הממשלה הזמנית ודורש שכל הנשק יועבר לצבא. הוא שולח את ישראל גלילי (שרון אלכסנדר) ופנחס וזה (סיני פתר) לבגין והם מסכמים ש-20% מהנשק יועבר לאצ"ל בירושלים. בגין מסכים למרות מחאותיו של עמיחי פאגלין אך בן גוריון דורש כי כל הנשק יועבר קודם למחסני הצבא.
פרק 2
אש על כוחותינו
20 ביוני 1948, אלטלנה מגיעה לחוף כפר ויתקין. למקום מגיעים מנחם בגין ועמיחי פאגלין. המעפילים מורדים לחוף שמוקף בחיילי צה"ל כשמתחילים לפרוק נשק נפתחת עליהם אש. בגין מבקש למנוע מלחמת אחים ומתעמת עם פאגלין. הם משיבים אש ובגין מורה להם לחדול ומועבר במהירות בסירה לאלטלנה. במקום נהרגים ארבעה לוחמי אצ"ל ושני חיילי צה"ל. יצחק גרינבוים (אלכס פלג) מנסה לרכך את בן גוריון אך ללא הצלחה.
שוויון הגירה
שוויון הגירה הוא היכולת או זכות שווה של אזרחים להגר את בני משפחתם אשר חלה גם על ביצוע שוויוני של מי שאינם אזרחים ללא דחייה על רקע לאום או ארץ מוצא. הנושא הפך מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 לסוגיית חקיקה של זכויות להט"ב, שכן הכרה ממשלתית במערכת יחסים של זוג מאותו המין משתנה ממדינה למדינה לצד רקע של בקשות מקלט של אזרחים ממדינות בהן הם עלולים להירדף בעונשים הנעים ממאסר עד הוצאה להורג על ידי הרשויות על רקע נטייתם המינית או זהותם המגדרית.
אלטלנה (סדרת טלוויזיה)
פרק 3
תותח קדוש, אנייה קדושה
שוויון הגירה
סוגיית הגירה וזכויות מהגרים
תושבי האיטי חיפשו במיוחד שוויון הגירה בפרשת אליאן גונזלס בשנת 2000 כאשר ארגנו הפגנות במיאמי במהלך משיכת המלחמה הבינלאומית בין קובה לארצות הברית בעודם מחו על מה שלדבריהם הוא "אפליה של מהגרים מהאיטי על ידי מערכת ניווט אינרציאלית ועל התנהגותם של נבחרי ציבור שלחצו על כך שאילן גונזלס יישאר בארצות הברית, אך התעלמו ממצוקת הפליטים מהאיטי ומהחזרת ילדי האיטי.
אלטלנה (סדרת טלוויזיה)
פרק 3
22 ביוני 1948, אלטלנה מגיעה לחוף תל אביב, אש נפתחת עליהם ממלון ריץ בו נמצאת יחידה של הפלמ"ח בפיקודו של יצחק רבין (ערן לנסקי). בן גוריון נותן אולטימטום להיכנע ולהניף דגל לבן. בגין מסרב ובשעה 16:00 מתחילה ההפגה שמעלה את הספינה באש. אנשים קופצים למים. ראובן ומניק נפגשים על החוף ומתחבקים. בגין רוצה להישאר על הספינה אך אנשיו מטילים אותו למים. בן גוריון אומר כי "יבורך התותח אשר הפגיז האנייה, תותח זה יהיה ראוי לעמוד בבית המקדש אם ייבנה". כעת הוא נותן הוראה לפרק את הפלמ"ח. לבסוף מופיעה כתובת כי "באירועי אלטלנה נהרגו 16 אנשי אצ"ל ושלושה חיילי צה"ל. אברהם סטבסקי אושפז בבית חולים וכבור מספר ימים מת מפצעיו".
שוויון הגירה
סוגיית הגירה וזכויות מהגרים
בשנת 2004, הנציב העליון של האו"ם לפליטים, "UNHCR", הביע דאגה ממצבו של העם בהאיטי לאחר שהמדינה החלה להיות יותר ויותר מוגדרת תחת "כאוס". קובה, ג'מייקה וקנדה הודיעו כי הן לא ישלחו אנשים בחזרה להאיטי משטחיהן, אם כי נשיא ארצות הברית ה-43 ג'ורג' ווקר בוש הזהיר את ההאיטיים שהם יישלחו חזרה לארץ מוצאם אם ינסו לברוח לארצות הברית. תוך מספר ימים, משמר החופים האמריקני יירט כ-500 בני אדם בסירות שנמלטו מהאיטי ושלח אותם בחזרה לשטחי המדינה. מבקרים טענו כי ארצות הברית לא שלחה בחזרה קובנים שנמלטו ממצבים וממשטרים דומים, וקראו להחלת שוויון זכויות בהגירה בין שני הלאומים. בשנת 2006 נמשכו המחאות למען שוויון הגירה של האיטיים, כאשר עורכי דין מחו על גירוש מהגרים בלתי חוקיים להאיטי.
ארצות הברית
חקיקה לביסוס שוויון הגירה עבור להט"ב בארצות הברית, חוק איחוד משפחות אמריקאיות, הוכנסה לראשונה בקונגרס האמריקאי מאז 2000.
מאז תחילת המאה ה-21, פחד מרדיפות על רקע נטייה מינית הומוסקסואלית או זהות מגדרית טרנסג'נדרית במדינות ברחבי העולם החל להתקבל כעילה למתן מקלט מדיני עבור חברי קהילת הלהט"ב. עם זאת, מקרה ידוע של סירוב דווח לאחר שוועדת הערעורים להגירה של ארצות הברית דחתה בקשת מקלט מאת הומוסקסואל אינדונזי בעודה הטילה ספק בחששותיו מרדיפה על רקע נטייתו המינית אם יחזור למדינתו, בין היתר בשל הסיבה כי "הומוסקסואליות מוסתרת נסבלת באינדונזיה". תיקו בנושא, קדרי נ' מוקאסי, התקבל בערעור לבית המשפט המחוזי הראשון לערעורים בבוסטון, מסצ'וסטס.
עד שנת 2013, לא ניתנו אותן זכויות וחובות על פי חוק ההגירה הנוכחי לחברי קהילת הלהט"ב האמריקאים כגון עבור הטרוסקסואלים בעוד חוק ההגנה על הנישואין (DOMA) משנות ה-90 של המאה ה-20 אסר על הממשלה הפדרלית להעניק הטבות כלשהן לזוגות חד מיניים. על פי החוק, אנשים אשר נמצאו תחת נישואים חד מיניים לא נחשבו נשואים למטרות הגירה ואזרחי ארצות הברית ותושבי קבע תחת נישואים חד מיניים לא יכלו להגיש עתירה עבור בני זוגם, וגם לא יכלו להתלוות אליהם על ידי בני זוגם לארצות הברית על בסיס ויזה משפחתית או תעסוקתית. ב-26 ביוני 2013 קבע בית המשפט העליון בתיק ארצות הברית נגד וינדזור כי סעיף 3 לחוק אינו חוקתי. בעקבות החלטה זו החל ממשלו של נשיא ארצות הברית ה-44 ברק אובמה להכיר בזוגות חד מיניים למטרות הגירה לראשונה.
רחבי העולם
כיום מדינות מהעולם המערבי בעיקר מכירות ביחסים חד מיניים למטרות הגירה. הכרה זו עשויה להתרחש באמצעות הכרה בנישואים חד מיניים, דרך צורה אחרת של מערכת יחסים רשומה, או באמצעות הוראות ספציפיות שנקבעו בחוק ההגירה. מדינות אלו בין היתר הן:
ארגוני הגירת להט"ב
ישנם ארגונים שונים במספר מדינות העוסקים בנושאי הגירת להט"ב/בעלי HIV/איידס ובייצוג בקשותיהם להגירה חוקית, בהם:
קופיל (אוקראינה)
נכון ל-2001, חיים בעיירה כ-786 תושבים.
היסטוריה
העיירה הוקמה בשנת 1573. במאה ה-18 החלו להתיישב בה יהודים ובשנת 1897 מספרם היווה כ-63% מן האוכלוסייה המקומית (2,727).
בין שתי מלחמות העולם שלטו הסובייטים בעיירה קופיל.
העיירה שוחררה על ידי הצבא האדום במרץ 1944. לאחר פירוק ברית המועצות, ב-1991, היא סופחה לאוקראינה.
מסעוד חי רקח
רבי מסעוד חי רקח (ה'ת"נ, 1690 - י' באב ה'תקכ"ח, 1768) נולד באיזמיר לר' אהרון רקח, לאחר מכן עלה לארץ ישראל שם יצא כשד"ר לטריפולי וכיהן כרב המקום. נודע בשל ספרו על הרמב"ם מעשה רקח.
תולדות חייו
בצעירותו למד תורה אצל רבני איזמיר, רבי חיים אבולעפיה (השני) ורבי יצחק כהן רפפורט. עלה לארץ ישראל, ובשנת תק"ט (1749) יצא כשד"ר לצפון אפריקה. בגמר שליחותו התיישב בטריפולי שבלוב. עם הגיעו לטריפולי (1749), הבחינו בני הקהילה בגדולתו בתורה וביקשו ממנו להישאר ולהשתקע בטריפולי. הוא הסכים ונתמנה לאב בית הדין כשעימו משמשים כדיינים ר' דוד טייאר ור' בנימין ואתורי. המהפכה שחולל ר' מסעוד הייתה גדולה ועמוקה. יהודי לוב, לאחר תקופה ארוכה של סבל, רדיפות והתמעטות האוכלוסייה שהתפזרה לכל עבר, היו זקוקים לדמות רוחנית שתכוון ותדריך אותם. משם הוא השפיע על כל יהודי לוב.
נפטר בטריפולי ביום י' באב תקכ"ח (1768). הותיר חידושים על הש"ס, ביאורים על חמש מגילות ודרושים בכתב יד חלק מכתביו אבדו במשך הזמן. בטרם הגיע לטריפולי, ניהל ר' מסעוד קשרים עם קהילות ונציה וליוורנו ואף ביקר בהן. על השבחים שקיבל בביקוריו בוונציה וליוורנו כותב נינו ר' אברהם חיים אדאדי: "ונורא הוא על כל סביביו, מגלגולי יישוביו, כי משם דרך ובא לו לעיר ויניציאה ושם ארי נעשה שואל להרב בעל אורח לצדיק י"ד סי"ז ומשם הלך לעי"ה ליוורנו וחתם שם עם חכמי העיר בהרדב"ז ח"כ ובספר פחד יצחק במדבר בערבה... "
ספרו "מעשה רקח"
הרב רקח חיבר פירוש על היד החזקה לרמב"ם בשם "מעשה רקח". בתחילת הספר העתיק פירושים על הרמב"ם ממספר ראשונים ובראשם ר' אברהם בן הרמב"ם. ספר מעשה רקח נחשב לאחד מספרי היסוד של הפירושים למשנה תורה, הן בזכות ברור הגרסה המדויקת של הרמב"ם (על ידי השוואת שבעה נוסחים שונים של הספר) והן בזכות הרב רקח עצמו. במשך עשרות שנים בספר הייתה הגרסה המודפסת היחידה של כתבי ר' אברהם בן הרמב"ם, דבר שנתן חשיבות גדולה לספר.
החבור הוא בן ארבעה כרכים כשרק חלק א' יצא בחיי המחבר בדפוס ונציה בשנים 1742–1743, חלקים ב' וג' הודפסו בשנים 1862–1863 בדפוס ליוורנו. חלק ד' הודפס רק בשנת 1964 בירושלים על ידי הרב שמואל עקיבא שלזינגר. חידושי הרב רקח מגיעים עד לאמצע ספר קנין ומשם ואילך יש חידושים של חתנו ר' נתן אדאדי מחבר הספר נתן מאורות.