cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ברנדן אייך
מוזילה
בתחילת 1998 הקים אייך את פרויקט מוזילה יחד עם ג'יימי זווינסקי ואחרים, ויצר את אתר mozilla.org, שנועד לנהל תרומות קוד פתוח לקוד המקור של נטסקייפ. הוא שימש כאדריכל הראשי של מוזילה. AOL קנתה את נטסקייפ בשנת 1999. לאחר ש-AOL סגרה את מחלקת הדפדפן נטסקייפ ביולי 2003, אייך עזר לנתק את קרן מוזילה.
באוגוסט 2005, לאחר שכיהן כטכנולוג ראשי וכחבר מועצת המנהלים של קרן מוזילה, אייך הפך למנהל טכנולוגיות ראשי של תאגיד מוזילה שהוקם, והיה אמור להיות זרוע הרווחים של קרן מוזילה. אייך המשיך להיות אחראי על מודול SpiderMonkey של מוזילה, מנוע ה-JavaScript שלה, עד שהעביר את האחריות עליו בשנת 2011.
ב־24 במרץ 2014 קודם אייך לתפקיד מנכ"ל חברת מוזילה. גארי קובאץ', ג'ון לילי ואלן סימינוף התפטרו ממועצת המנהלים של מוזילה לפני המינוי, כמה הביעו בעילום שם חוסר שביעות רצון מהאסטרטגיה של אייך ורצון במנכ"ל עם ניסיון בתעשיית המובייל.
מחלוקת על הצעה 8
בשנת 2012 דווח כי אייך תרם תרומה של 1,000 דולר להצעה 8, שקראה לאסור על נישואים חד מיניים בקליפורניה. בתגובה, כמה מעובדי קרן מוזילה (ארגון נפרד מתאגיד מוזילה) צייצו קריאות להתפטרותו. אייך עמד מאחורי החלטתו לממן את הקמפיין, אך כתב בבלוג שלו שהוא מצטער על "גרימת כאב" והתחייב לקדם שוויון במוזילה. חלק מהפעילים יצרו קמפיין מקוון נגד אייך, כאשר אתר ההיכרויות המקוון OkCupid מציג באופן אוטומטי הודעה למשתמשים בפיירפוקס עם מידע על התרומה של אייך, והציע למשתמשים לעבור לדפדפן אחר (אם כי ניתן קישור להמשיך עם פיירפוקס). אחרים בתאגיד מוזילה דיברו בבלוגים שלהם לטובתו. חברי הדירקטוריון רצו שהוא יישאר בחברה בתפקיד אחר. ב־3 באפריל 2014 התפטר אייך מתפקיד המנכ"ל ועזב את מוזילה; בבלוג האישי שלו הוא פרסם, "בנסיבות הנוכחיות, אני לא יכול להיות מנהיג אפקטיבי". ההתפטרות הגיעה לכותרות ברמה בינלאומית, ונחשבה תוצאה מהתנגדותו של אייך לנישואים חד מיניים.
בעוד שדיווחים בכלי התקשורת מצמידים את התפטרותו של אייך ישירות למחלוקות סביב תרומתו לתומכים בהצעה 8, אחרים שעבדו באותה תקופה בחברת מוזילה אמרו שיש גורמים נוספים לעזיבתו של אייך. לדבריהם, אייך התמודד עם ספקות ביחס למנהיגותו וליכולתו הניהולית של חברי הדירקטוריון בתהליך בחירת המנכ"ל. חלקם אומרים שהוא מתאים יותר לתפקיד מדעי בארגון. עוד הם טענו כי איך לא הצליח להפיג את המחלוקת סביב התרומה כשזו עלתה על פני השטח, מה שהצית עוד יותר את המצב.
Brave
אייך הוא מנכ"ל חברת Brave Software, חברת תוכנה המפתחת את דפדפן Brave. החברה גייסה מימון מוקדם של 2.5 מיליון דולר ממשקיעים פרטיים. ב-20 בינואר 2016, פרסמה החברה גרסת מפתחים של הדפדפן, אשר חוסם מודעות ועוקבים, וכולל מערכת מיקרו-תשלומים המציעה לגולשים אפשרות לשלם לאתרים כדי לא להציג פרסומות.
ערים באוקראינה
רשימה
הרשימה מכילה את כלל הערים באוקראינה בהן מתגוררים למעלה מ-80 אלף תושבים.
פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2020
ליידי גאגא מובילה את טבלת המועמדויות עם כ-7 מועמדויות, להקת BTS וג'סטין ביבר כל אחד עם 5 מועמדויות.
ישנן גם שלוש קטגוריות חדשות, "השיר הלטיני הטוב ביותר", "קליפ למטרה טובה" והקטגוריה החד פעמית – "ההופעה החיה הווירטואלית הטובה ביותר", לאור מגפת הקורונה.
מועמדים וזוכים
המועמדים הוכרזו ב-6 באוקטובר 2020.
השיר הטוב ביותר
BTS – "Dynamite"
שיתוף הפעולה הטוב ביותר
קרול ג'י (בהשתתפות ניקי מינאז') – "Tusa"
המופע הטוב ביותר
ליידי גאגא
הלהקה הטובה ביותר
BTS
המופע החדש הטוב ביותר
דוג'ה קאט
אמן הפופ הטוב ביותר
ליטל מיקס
האמן האלקטרוני הטוב ביותר
דייוויד גטה
אמן הרוק הטוב ביותר
קולדפליי
אמן ההיפ הופ הטוב ביותר
קארדי בי
מופע הלייב הווירטואלי הטוב ביותר
BTS
אמן הפוש‑אקט הטוב ביותר
יאנגבלאד
המעריצים הגדולים ביותר
BTS
אירופה
ליטל מיקס
טטיאנה יומשבה
ביוגרפיה
טטיאנה ילצין נולדה לנאינה יאוסיפנה גרינה ולבוריס ילצין בברית המועצות. סיימה את לימודיה בפקולטה למתמטיקה חישובית וקיברנטיקה של אוניברסיטת מוסקבה בשנת 1983, ואחר כך עבדה כמהנדסת בתוכנית סאליוט ומאוחר יותר במרכז הלאומי לחקר החלל, בו עבדה עד 1994. היא נישאה לאלכסיי דיאצ'נקו, איש עסקים (לעתיד, מנכ"ל חברת אוראל אנרג'י).
פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2020
אירופה
המופע הנורדי הטוב ביותר
טטיאנה יומשבה
ביוגרפיה
אביה, בוריס ילצין, מינה אותה ליועצת האישית שלו במהלך קמפיין הבחירות לנשיאות רוסיה ב-1996, ובכך הייתה טטיאנה דיאצ'נקו לבעלת השפעה גדולה במיוחד על הפוליטיקה הרוסית החדשה שלאחר נפילת מסך הברזל. כוחה הגיעה לשיאו לאחר התקף הלב שעבר ילצין ב-1996, אז עמדה בראש פורום יועצים מצומצם שכונה "המשפחה", שניהל הלכה למעשה את מהלכיו של הנשיא ילצין. אלכסנדר קורז'קוב מיועציו של ילצין טען שדיאצ'נקו קיבלה טובות הנאה מהאוליגרך, המקורב לפורום "המשפחה", בוריס ברזובסקי, אך טענותיו הוכחשו בידי דיאצ'נקו.
פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2020
אירופה
זארה לארסון
המופע הגרמני הטוב ביותר
טטיאנה יומשבה
ביוגרפיה
באוגוסט 1999, העיתון האיטלקי "קוריירה דלה סרה" דיווח, שתובעים שווייציים ורוסיים המעורבים בחקירה על המאפיה הרוסית, גילו שלנשיא רוסיה בוריס ילצין ולבנותיו, שולם שוחד של יותר ממיליון דולר. הכסף הגיע מקבלן יליד אלבניה אותו שכר ילצין לבצע עבודות בקרמלין ובבית הפרלמנט הרוסי. בספטמבר 1999 הודה מנכ"ל "בנק אוף ניו יורק", תומאס רניי, שעמד במרכז חקירת חשד להלבנת כספי פשע רוסיים בארצות הברית, שבסניף של הבנק באיי קיימן מנוהלים שני חשבונות בנק, הקשורים לליאוניד וטטיאנה דיאצ'נקו. ושבחשבונות הצטבר סכום של 2.7 מיליון דולר.
פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2020
אירופה
פיין קלימאן
טטיאנה יומשבה
ביוגרפיה
בשנת 2000 נחקרה דיאצ'נקו במהלך חקירת שחיתות, אך לא הוגש נגדה כתב אישום. היא המשיכה לשתף פעולה עם יורשו של אביה ולדימיר פוטין והייתה חברה בצוות מסע הבחירות שלו ב-2000 כיועצת, אך הוא פיטר אותה עוד באותה שנה.
בשנת 2001 נישאה לוולנטין יומשב, שהיה חבר פורום היועצים לשעבר של אביה ואף עמד בראש הסגל הנשיאותי של רוסיה בשנים 1997–1998. בני הזוג עקרו ללונדון ולהם ילד. הם מחזיקים בבעלות מחצית ממתחם אימפריה טאוור במוסקבה סיטי. בתו של יומשב נשואה לאוליגרך אולג דריפסקה. החל מ-2009 מחזיקים בני הזוג יומשב באזרחות אוסטרית.
פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2020
אירופה
המופע ההולנדי הטוב ביותר
אמה הסטרס
טטיאנה יומשבה
ביוגרפיה
בינואר 2010, אחרי עשור של שתיקה חזרה יומשבה לכותרות העיתונאים ברוסיה, לאחר שכתבה מאמר בו תקפה את פוטין. בין השאר תבה שפוטין היה למעשה פקיד אלמוני וחסר ביטחון עד שאביה סימן אותו כיורשו. "ראיתי שפוטין התקשה להשלים עם הרעיון שהאחריות על המדינה כולה תונח על כתפיו", כתבה. היא גם כתבה "שאביה לא היה מרוצה משלטון פוטין בשנותיו האחרונות לפני מותו. אני יודעת בוודאות שאבי אמר לי פעמים רבות, שהוא חושב שהנשיא הבא צריך להיות פוליטיקאי מדור חדש, המחזיק בעמדות דמוקרטיות".
פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2020
אירופה
המופע הבלגי הטוב ביותר
אנג'לה
טטיאנה יומשבה
ביוגרפיה
בספטמבר 2016, לקראת הבחירות לנשיאות ברוסיה, השיק האוליגרך הגולה ויריבו של פוטין, מיכאיל חודורקובסקי, יוזמה שמטרתה למצוא אלטרנטיבה לפוטין שתהיה מקובלת על העם הרוסי. הוא השיק אתר אינטרנט בשם "במקום פוטין", בו היו יכולים הרוסים להצביע בעד אחת מ-12 דמויות בולטות בפוליטיקה הרוסית. בין המועמדים נכללה טטיאנה יומשבה.
פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2020
אירופה
המופע השווייצרי הטוב ביותר
טטיאנה יומשבה
ביוגרפיה
במרץ 2022, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה בתה מריה יומשבה, בת ה-19, שיתפה תמונה של דגל אוקראינה עם 16 אלף העוקבים שלה, בליווי הכיתוב "לא למלחמה". לפי עיתון "הגארדיאן" הבריטי טטיאנה יומשבה עצמה שלחה את התמונה יום לאחר הפלישה.
פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2020
אירופה
לורדנה זפי
המופע הצרפתי הטוב ביותר
מאט פוקורה
דיודאטו
המופע הספרדי הטוב ביותר
לה לה לאב יו
המופע הפורטוגלי הטוב ביותר
פרננדו דניאל
המופע הפולני הטוב ביותר
מרגרט
המופע הרוסי הטוב ביותר
נילטו
המופע ההונגרי הטוב ביותר
דזודלו
המופע הישראלי הטוב ביותר
אפריקה
המופע האפריקאי הטוב ביותר
מאסטר קיי ג'י
אסיה
המופע ההודי הטוב ביותר
ארמאן מאליק
אופיסל דניזם היג
המופע הקוריאני הטוב ביותר
סטריי קידס
המופע הדרום-מזרח אסייתי הטוב ביותר
ג'ֵק
R1SE
אוקיאניה
המופע האוסטרלי הטוב ביותר
ג'י פליפ
המופע הניו זילנדי הטוב ביותר
אמריקה
המופע הברזילאי הטוב ביותר
פאבלו ויטאאר
המופע הטוב ביותר מאמריקה הלטינית (צפון)
דנה פאולה
המופע הטוב ביותר ממרכז אמריקה
סבסטיאן יטרה
המופע הטוב ביותר מדרום אמריקה
לאלי
המופע הקאריבי הטוב ביותר
המופע הקנדי הטוב ביותר
ג'וני אורלנדו
המופע הטוב ביותר מארצות הברית
ליידי גאגא
פיגוע הירי בבית הכנסת בהאלה
פיגוע הירי בבית הכנסת בהאלה התרחש ב-9 באוקטובר 2019, ברובע פאולוס בעיר האלה שבגרמניה. הפיגוע, שבו נרצחו שני בני אדם ונפגעו שניים נוספים, כוון כנגד הקהילה היהודית והתרחש בצהרי יום הכיפורים. האשם בעריכת הפיגוע הוא ימני קיצוני גרמני בן 27 בשם שטפן באלייט.
פרטי הפיגוע
בצהרי יום הכיפורים ה'תש"ף בשעה 13:15 התפללו בבית הכנסת בין כ-80 מבני הקהילה היהודית. החמוש ירה כמה יריות על דלת בית הכנסת, ואף עשה שימוש במטען נפץ, אך לא הצליח להיכנס לבית הכנסת. הוא ניסה להיכנס לבית הכנסת דרך שלוש כניסות אך שלושתן היו סגורות. משלא הצליח, ירה בתת מקלע שבידו לעבר עובר אורח ברחוב הסמוך לבית הכנסת, וגם לעבר צמיג מכוניתו של עובר האורח. כאשר עובר אורח נוסף התקרב אליו, ניסה לירות גם לעברו, אך נכשל עקב מעצור. לפי דיווחים נוספים, החמוש השליך רימון יד לעבר בית הקברות היהודי בהאלה הסמוך.
הוא כשל בניסיונו להיכנס לבית הכנסת, ולכן נסע במכוניתו לרחוב שילר (Schillerstraße) בדרכו עצר במסעדת דונר ברחוב לודוויג ווכרר (Ludwig-Wucherer-Straße). תחילה ניסה לזרוק אל המסעדה חומר נפץ, אך החומר נתקע בדלת המסעדה והתפוצץ ברחוב. אז ירה בסועדים במקום, עד להגעתם של כוחות הביטחון. בהמשך נמלט לכיוון היציאה מהעיר. בדרכו עצר במוסך ודרש מהנוכחים באיומים וביריות כלי רכב חדש. החשוד בפיגוע נעצר על ידי המשטרה בסמוך לאתר בנייה על הכביש הפדרלי 91, לאחר שגרם לתאונת דרכים.
לאחר משפט מתוקשר שנמשך כ-5 חודשים, ובמהלכו סירב להודות באשמה ולא הביע חרטה, בית הדין האזורי הגבוה בנאומבורג הרשיע את באלייט בכל הסעיפים ופסק את העונש הגבוה ביותר בחוק הגרמני, מאסר עולם.
אוליבר דימסדייל
אוליבר דימסדייל (באנגלית: Oliver Dimsdale; נולד ב-28 באוקטובר 1972) הוא שחקן אנגלי. הוא מוכר מהופעתו בתפקיד לואיס טרווליאן במיני-סדרה "הוא ידע שהוא צודק" עיבוד של ה-BBC לרומן מאת טרולופ.
ביוגרפיה
דימסדייל נולד באיילסברי שבמחוז בקינגהאמשייר, וגדל בהרטפורדשייר. אמו היא שווייצרית ולו אחות בשם אנה. בגיל שש החל לגמגם ומאז הוא מטופל באמצעות ריפוי בדיבור. הוא למד בבית הספר "דרגון" ובאיטון קולג' ואחר כך למד צרפתית וכלכלה באוניברסיטה. ב-1999 סיים את לימודי המשחק בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה.
קריירה
הקריירה של דימסדייל כשחקן החלה כשהיה בן 13 והשתתף במחזה רדיופוני ב-BBC. הוא הופיע בהפקות הרדיו "In The Company of Men" וב-"Sharp Focus". בקולנוע שיחק בסרטים "רוקנרולה" (2008), "קוסי" (2010) ובסרט קצר בשם "Pest".
בטלוויזיה שיחק דימסדייל בתפקיד הראשי של לואיס טרווליאן בעיבוד משנת 2004 לרומן "הוא ידע שהוא צודק" מאת אנתוני טרולופ. ב-2008 גילם את ד"ר פליקס קווין בדרמה הרפואית של ערוץ ITV1 "רחוב הארלי". עוד הופיע בתפקיד אורח בסדרות כמו "רופאים", "חדר מיון" ובסדרת הדרמה התקופתית "הדרך לקנדלפורד".
דימסדייל היה שותף להקמתה של להקת תיאטרון פילטר "Filter Theatre" והוא מנהל אמנותי שותף בתיאטרון. בין ההצגות שהועלו בתיאטרון היו "תקוות גדולות", "The Changeling", "תרגיל בחמש אצבעות" ו"הסערה".
חיים אישיים
ב-30 בדצמבר 2008 התחתן דימסדייל עם השחקנית זואי טאפר. באפריל 2011 נולדה בתם אבה (Ava).
פרסים
ב-2002 זכה דימסדייל בפרס התיאטרון של מנצ'סטר איבנינג ניוז לשחקן הפרינג' הטוב ביותר, על תפקידו במחזה "The Dead Wait" מאת פול הרצברג שהוצג בתיאטרון רויאל אקסצ'נג'.
פרשת רצח ניסים שטרית ואבי אדרי
פרשת רצח ניסים שטרית ואבי אדרי (מוכרת גם בשם פרשת הרצח וההיעלמות או פרשת ניקיון כפיים) היא פרשה הכוללת שני מקרי רצח שאירעו בישראל בשנת 1986 ו-1990. חקירת המקרים שהגיעה למבוי סתום נפתחה מחדש אחרי למעלה משלושים שנה בעקבות תחקיר שהעלה את החשד כי הרציחות בוצעו בהוראת אליעזר ברלנד על ידי משמרת הצניעות של קהילת שובו בנים. גופתו של ניסים שטרית לא נמצאה מעולם, והוא הוגדר נעדר עד לשנת 2021 שבה פוענחה הפרשה, והואשמו ברוך שרביט ובנימין זאבי ברציחתו. גופתו של אבי אדרי נמצאה ביער רמות, סמוך למועד הרצח בשנת 1990, ובשנת 2021 נעצרו חשודים ברציחתו.
היעלמות ורצח הנער ניסים שטרית
ניסים שטרית נולד בשנת 1968 להורים יוצאי צרפת, התגורר בשכונת סנהדריה המורחבת, ולמד בישיבה באשדוד.
בלילה שבין יום חמישי לשישי, 23–24 בינואר 1986 יצא מביתו ומאז נעלמו עקבותיו, והוגדר כנעדר עד פענוח הירצחו בשנת 2021.
פרשת היעדרו של ניסים שטרית התעוררה לאחר שנים, לאחר קצה חוט של מקרה היעדרותו שעלה מהסרט התיעודי בהפקת כאן 11, "רב הנסתר", סרט העוסק באנשי ישיבת "שובו בנים" בהנהגת אליעזר ברלנד. אחד מחסידיו, שהיה מאנשי משמרת הצניעות השייכת לשובו בנים, סיפר ליוצרי הסרט שאנשי משמרת הצניעות בראשותו של צביקה צוקר (חתנו של ברלנד) רצחו את ניסים שיטרית, ביתרו את גופתו, וטמנו את חלקיה ביער אשתאול.
חקירת הפרשה
ב-29 בנובמבר 2021 פורסם שעל פי העולה מחקירת המשטרה, שטרית, אשר למד בישיבה באשדוד, נחשד על ידי ברלנד ומשמרת הצניעות בעוון ניהול קשרים מיניים עם נערות. בעקבות זאת הורה ברלנד "להעניש" את שטרית, ובלילה שבין 23–24 בינואר 1986 הוא נחטף באמצעות נערת פיתוי, שעוד טרם זאת נפגש עם מייק שליח של משמרת הצניעות שהכיר מספר ימים קודם לכן, ונלקח ליער אשתאול, שם הוכה עד למותו. הרוצחים טמנו את גופתו, וזו לא נמצאה עד היום.
ניסים שטרית נער בן ה-17 התגורר בירושלים בשכונת סנהדריה המורחבת, וטרם היעלמותו חצי שנה קודם לכן ב-20 ביוני 1985, הגיעו שלושה מחסידיו של ברלנד ממשמרת הצניעות בירושלים אל הישיבת התיכונית "עטרת צבי" באשדוד בה למד, השלושה פיתו אותו לעלות לרכבם באמתלת-שווא לפיה הם מעוניינים להפגיש אותו עם רב לגבי קבלת מלגת לימודים, לאחר שעלה לרכבם הובילו אותו השלושה לחוף הים באשדוד, שם הוכה נמרצות בידי שלושת אנשי משמרת הצניעות שאיימו עליו כי מוטב לו שלא יצא עם בנות שהכיר באזור מגוריו בירושלים. לאחר חצי שנה ברחוב "מעגלי הרים לוין" בשכונתו בסנהדריה הכיר ניסים יחד עם חבריו את מייק, שהיה מתעסק עם סמים, ובעברו עבד במספנה באילת. לאחר הכרותם ניסים התרועע עם מייק כשבוע ב-23 בינואר 1986 נעלמו עקבותיו לאחר שניפגש עימו במרכז העיר ירושלים, ונסע איתו ברכבו. ניסים יצא יותר מוקדם ממקום עבודתו כמלצר במזנון הכנסת, בכדי להיפגש עם מייק. חלק מהחוקרים מקשרים בין שני המקרים המתוארים, ומשערים שמייק היה שליח של משמרת הצניעות, וכנראה הוחלט לפגוע בניסים עד כדי פגיעה בחייו והעלמת גופתו. במשטרה תחילה הפרידו בין מקרה האלימות שעבר ניסים כחצי שנה לפני היעדרותו, והתרכזו במייק שלפי כך שאמר שעבד במספנה באילת הגיעו לאיש בשם מייק ריינולס, שהיה מעורב בעסקי סמים, ונמלט להולנד במהלך שנת 1986. מלבד מייק שהיה כנראה שליח של משמרת הצניעות, השתמשו חסידיו של ברלנד בנערת פיתוי שאליה הוביל מייק את ניסים שיטרית לבית בשכונת תדהר בירושלים, בבית חיכו לניסים שטרית אנשי משמרת הצניעות, ולפי חקירת המשטרה בשנת 2021 הערכה כי היו הם ברוך שרביט ובנימין זאבי מחסידיו של ברלנד שהמתינו בבית לניסים, לאחר מכן הכו אותו והובילו אותו לאזור יער אשתאול ויער צרעה בקבר דן בן יעקב, כאשר הנהג ברכב היה אברהם (צורי) גטר. ראשו של ניסים היה בין רגליהם של ברוך שרביט ובנימין זאבי, בכדי שלא יוכל לראות את הדרך אליה הובילו אותו, ושם הוכה למוות בידי אנשי משמרת הצניעות של "שובו בנים". לאחר מעצר החשודים ברצח שחזרו החשודים ברוך שרביט ובנימין זאבי את מעשה הרצח, והודו שבנוסף לכך שקברו את גופתו של ניסים ביער, מספר ימים לאחר מכן שהתחילו חיפושים במטרה לאתר את גופתו, הם הגיעו למערה ביער בה קברו את ניסים, והוציאו את גופתו, ומשם נסעו למשחטה באזור עטרות, שם טחנו את גופתו בכדי שלא תמצא, ובכך שלא יגיעו אל הרוצחים, ואל המעורבים ברצח, שלפי "שובו בנים" היו קרוב לשישה אנשים המעורבים באופן ישיר או עקיף במעשה הרצחו של ניסים שטרית .
במשך 35 שנה הוגדר ניסים שטרית נעדר, ללא קצה חוט לגבי גורלו, עם זאת אחיו מאיר אמר שתמיד היה בטוח שמי שפגע בו הם אנשי משמרת הצניעות של "שובו בנים" בשל האלימות שהפעילו נגדו חצי שנה לפני היעדרו. המשטרה לא ראתה בהם גורם שיכול להרוג, והתמקדה בחיפוש אחר מייק - האיש האחרון שנפגש עם ניסים.
מקרה היעדרותו של ניסים שטרית תועד בשחזור תוכנית הטלוויזיה "בשידור חוקר" כעשרה חודשים לאחר היעדרותו, דבר שלא סיפק מידע נוסף שיקדם את החקירה בזמנו.
רצח אבי אדרי
אבי אדרי היה תושב שכונת תלפיות בירושלים, בשנת 1990 גופתו נמצאה ביער רמות. אדרי, שהיה בן 41 כשנרצח, עבד בישיבת "ויאמר יצחק" בשכונת שמעון הצדיק בירושלים. ביום שבו נרצח הוא יצא מהישיבה, ובשעות הערב אשתו דיווחה למשטרה על היעדרותו. למחרת גופתו נמצאה ביער רמות, כשעליה סימני אלימות קשים. לאחר הרצח דווח בכלי התקשורת כי אדרי קיבל שיחת טלפון, שבעקבותיה הוא יצא אל היער, וכי הרצח קשור למשמרת הצניעות של "שובו בנים". זמן קצר לאחר מציאת גופתו של אדרי עצרה המשטרה גבר ואישה בחשד למעורבות ברצח, אך הם שוחררו - והרוצח נותר חופשי.
חקירת הפרשה
בשנת 2021 נעצרו כמה חשודים ברציחתו. על פי החשד הואשם אדרי על-ידי משמרת הצניעות של "שובו בנים" בכך שקיים יחסים אסורים עם אישה נשואה, וזאת כאשר גם הוא נשוי. בין העצורים שנחשדו ברציחתו היה מאיר רובינשטיין, שעל פי החשד התחפש לאישה בכדי לפתות את אדרי, וכן נהג ברכב שהוביל את אדרי, שנסע אחריו, לזירת הרצח ביער רמות. רובינשטיין שוחרר זמן קצר לאחר מעצרו מכיוון שחלה התיישנות על העבירות שהוא חשוד בהן.
הסרט התיעודי "רב הנסתר"
בשנת 2019, הופק בערוץ כאן 11 סרט תיעודי של היוצרת שני חזיזה, "רב הנסתר" על ישיבת שובו בנים, ובמסגרתו הועלתה השערה חדשה, לפיה שני מקרי הרצח של ניסים שטרית ואבי אדרי בוצעו בידי אנשי שובו בנים – שליחיו של ברלנד.
כאמור למעלה, ניסים שטרית, יליד 1970, התגורר בירושלים בשכונת סנהדריה המורחבת בירושלים. הוא נעדר החל מ-23 בינואר 1986. כחצי שנה טרם היעלמותו, נחטף מישיבתו באשדוד, הוכה נמרצות בידי אנשי משמרת הצניעות, שאיימו עליו כי מוטב לו שלא יצא עם בנות שהכיר באזור מגוריו. לאחר מכן שוחרר ביער ירושלים.
בינואר 1986, החל שטרית להתרועע בחברת סוחר סמים המכונה "מייק". הם נפגשו לראשונה בשכונת סנהדריה המורחבת. ב-23 בינואר 1986 נפגש שטרית עם מייק ונכנס לרכבו, ומאז נעלמו עקבותיו. במשטרה לא קישרו בין החטיפה שעבר ניסים חצי שנה קודם, ובין היעלמותו. חקירת המשטרה התרכזה במייק, שעל פי החקירה הוא מייק ריינולס, אזרח זר שעבד במספנה באילת, והיה מעורב בעסקי סמים. ריינולס נמלט להולנד במהלך שנת 1986. בעת שידור הסרט ב-2019, שטרית הוגדר נעדר, ולא היה קצה חוט בפרשה.
מקרה רצח נוסף שמוזכר בסרט ומשויך לאנשי משמרת הצניעות של "שובו בנים", הוא רצח אבי אדרי בשנת 1990, שגופתו נמצאה ביער רמות, לא לאחר שנערת פיתוי הובילה אותו למפגש ביער, שם נרצח אדרי.
חלק מהמרואיינים לתחקיר קישרו בין מקרה הרצח של ניסים שטרית לרצח אבי אדרי. במקרה היעלמותו של ניסים שטרית התמקד המשטרה במייק, שככל הידוע היה האיש האחרון שנפגש עם ניסים שטרית. לאחר חקירה התברר שהיה שליח משמרת הצניעות של ישיבת שובו בנים, בהנהגת אליעזר ברלנד, וכוונותיו היו להוביל את אנשיו לפגוע בניסים שטרית, למה שהתברר בהמשך לרציחתו ולהעלמת גופתו, כאשר הגיע שטרית עם מייק לביתה של נערת פיתוי בירושלים, ושם נחטף ליער אשתאול והוכה למוות. אחד מחסידי ברלנד לשעבר סיפר בתחקיר כי אנשי משמרת הצניעות בראשותו של צביקה צוקר – חתנו של ברלנד, רצחו בהוראתו הישירה של ברלנד את ניסים שטרית, ביתרו את גופתו וטמנו את חלקיה ביער. שניים מחסידיו של ברלנד ששמם נקשר בתחקיר במעשי הרצח של ניסים שטרית הם: בנימין זאבי, בנו של השר המנוח רחבעם זאבי, וברוך שרביט, פעיל מרכזי ב "שובו בנים". באופן דומה נרצח אבי אדרי, כאשר נערת פיתוי גרמה לו להגיע ליער רמות, שם הוכה למוות בידי אנשי משמרת הצניעות של "שובו בנים" בשנת 1990, וגופתו נמצאה ביער שעליה סימני אלימות קשים.
שאנדור פלקי
שאנדור פלקי (במקור פיכסל-Füchsl, בהונגרית: Feleky Sándor; לובשבריני, 31 באוקטובר 1865 – בודפשט, 1 בספטמבר 1940) היה רופא, סופר, משורר. מתרגם ספרותי יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה
שאנדור פיכסל נולד במשפחה יהודית כבנם של מיקשה פלקי (פיכסל) ושל אנה ברון. אֶחַיו היו הוגו פלקי (1861–1932), רופא אורולוג, פרופסור, ובלה פלקי (1862–1923), עורך דין וחבר בוועדה המחוקקת (גוף שהוקם בהונגריה ופעל בין 1876 לבין 1950 כדי לתאם בין הממשל המקומי לבין הממשל הממלכתי כדי להבטיח שיתוף פעולה בין הגופים השונים של המינהל הציבורי). אחיינו גזה פלקי היה סופר ועיתונאי. הוא המשיך את לימודיו בסיום התיכון באוניברסיטה בבודפשט (כיום שמו אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבל את התואר דוקטור לרפואה שלו. ב-1893 הפך לרופא של רובע בבודפשט וב-1910 כרופא מחוזי (רופא רשמי מוסמך בעל אחריות כוללת על תחומי הרפואה ומקצועות הבריאות שתפקידו לבצע פיקוח על בריאות הציבור באזור פעילותו). כבר אז, בנוסף לכתביו בספרות הבריאות, כתב גם יצירות ספרות יפה ותירגם יצירות ספרותיות. כרך שיריו הראשון, "עננים נודדים", ראה אור ב-1900. הוא התחתן עם מלווינה גלאזנר ב-6 ביולי 1902 בבודפשט. בשנה שלאחר מכן התפרסם כרך השירים העצמאי השני שלו בשם "צללים וקרני אור". תרגומיו לבלדות ורומנים גרמניים פורסמו ב-1905. בשנת 1911 נבחר לחבר באגודת פטפי. ב-1912 פרסם את כרך השירה הגדול השלישי שלו, "השדה שלי".
ב-1930 פרסם הן מאמר ספרותי מקצועי והן מאמר של ספרות יפה בשם "א-ב של ספר הבריאות בשירים ובתמונות" ו-"חריש סתיוי" בהתאמה, ובאותה שנה פרסם גם תרגום הונגרי של שירי ניקולאוס לנאו.
כמה שנים לפני מותו פרסם את "איך לחיות בקיץ ובחורף? אספר בשירים קטנים ..." ב-1937 ו"שרביט הקנים" ב-1938.
ולאד קיריקש
ולאד קיריקש (ברומנית: Vlad Chiricheș; נולד ב-14 בנובמבר 1989) הוא כדורגלן רומני המשחק בקרמונזה ובנבחרת רומניה בעמדת הבלם.
שאנדור פלקי
ביוגרפיה
הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
ולאד קיריקש
קריירת מועדונים
ב-24 באוגוסט 2013 חתם בטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג תמורת 9.5 מיליון אירו. ב-24 בספטמבר של אותה עונה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בטוטנהאם בניצחון 0–4 נגד אסטון וילה במסגרת גביע הליגה האנגלי. ב-20 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–2 נגד אותה אסטון וילה, במשחק זה אף נבחר לשחקן המצטיין של המשחק על ידי אוהדי הקבוצה. ב-4 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–2 נגד פולהאם. ב-9 במאי 2014 הורחק במשחק הליגה נגד סטוק סיטי לאחר שקיבל כרטיס צהוב שני.
ב-20 ביולי 2015 חתם בנאפולי ל-4 שנים תמורת 4.5 מיליון פאונד. ב-2 בספטמבר 2019 הושאל לססואולו לעונה אחת, בסיומה, עבר אליה באופן רשמי.
קריירה בינלאומית
ב-2 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה במשחק נגד במסגרת מוקדמות יורו 2012. ב-14 באוגוסט 2013 ענד לראשונה את סרט הקפטן של הנבחרת בתיקו 1-1 נגד.
ח'ובאר
ח'ובאר (בערבית: الخُبَر; תעתיק מדויק: אלחֻ'בַּר) היא עיר נמל במחוז א-שרקייה שבמזרח ממלכת ערב הסעודית השוכנת על חוף המפרץ הפרסי. זוהי אחת הערים הגדולות ביותר במסגרת מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ עם אומדן אוכלוסין של 409,549 בני אדם לפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022. ח'ובאר, יחד עם דמאם, ודהראן הן חלק ממטרופולין דמאם, השלישי בגודלו בממלכה עם אומדן אוכלוסין של כ-2.19 מיליון בני אדם.
רבים מתושבי ח'ובאר עובדים בחברה הסעודית עראמקו הסעודית, שנחשבת לגדולה ביותר בעולם מבחינת עתודות נפט ותפוקה. כמו כן אל ח'ובאר מארחת חברות מקומיות ובין-לאומיות רבות, וכמו כן, באופן מסורתי יש בעיר חנוונים וסוחרים, וכיום יש גם הרבה קניונים מודרניים, שדרות של חנויות שמנוהלות על ידי זיכיונות בינלאומיים ומסעדות.
היסטוריה
בעבר, הייתה אל ח'ובאר נמל דייגים קטן על חוף המפרץ הפרסי, שהיה מיושב בעיקר בחברי השבט דוסארי. עם גילוי נפט באזור במהלך שנות ה-30, הפך הנמל למרכז קניות תעשייתי. כיום, נמל דמאם הפך לנמל המרכזי באזור וכתוצאה מכך ח'ובאר הפכה למרכז של פארקים, מסעדות, בילויים לכל המשפחה ועוד.
בשנת 1996, בפיגוע במתחם חיילי ארצות הברית בח'ובאר, שבוצע בידי חמושים איראנים, נהרגו 19 חיילים אמריקנים וחייל סעודי אחד.
נמל התעופה
במרחק של 50 ק"מ מהעיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי המלך פהד, שנמצא במערב העיר דמאם.
תשתיות
ח'ובאר מחוברת לכבישים ראשיים באזור, כולל הכביש המהיר דהראן-ג'ובייל, דהראן-דמאם וח'ובאר-דמאם, ממנו ניתן להגיע לנמל התעופה הבינלאומי ע"ש המלך פהד. באל ח'ובאר שוכן גשר המלך פהד, המקשר בין סעודיה לבחריין.
חינוך
בית הספר הראשון בח'ובאר הוקם בשנת 1942. כיום, באל ח'ובאר נמצאים יותר מ-100 מוסדות חינוך ציבוריים ופרטיים. בית הספר הבינלאומי ההודי בדמאם, הוא אחד מבתי הספר ההודיים הגדולים ביותר בעולם ובו יותר מ-17,000 סטודנטים. מדינות כמו פקיסטן ובנגלדש מפעילות גם הן בתי ספר משלהן. ח'ובאר היא גם ביתם של כמה בתי ספר מערביים, כמו בתי הספר הבינלאומיים הבריטי והאמריקאי.
אורח חיים בעיר
אל ח'ובאר היא עיר עם מספר רב של מרכזי קניות, מסעדות, בתי קפה ובוטיקים מכל מיני סוגים.
אקלים
האקלים בחובאר הוא מדברי עם קיץ חם ולח מאוד, ובחורף חם ויבש לרוב.
הממוצע השנתי של הטמפרטורות בעיר הוא 33 מעלות במהלך היום ו-22 מעלות בלילה. בחודש הקר ביותר, ינואר, הטמפרטורה נעה בדרך כלל בין 12 ל-22 מעלות ביום ו-3 עד 18 מעלות בלילה. במהלך החודש החם ביותר בשנה, יוני, הטמפרטורה נעה בין 37 ל-50 מעלות ביום ו-33 במהלך הלילה.
משא ומתן להפסקת הפלישה הרוסית לאוקראינה
הליכי המשא ומתן להפסקת הפלישה הרוסית לאוקראינה הם סדרת פגישות למטרת משא ומתן שנעשו בין נציגים מטעם ממשלת רוסיה לבין נציגים מטעם ממשלת אוקראינה בשנת 2022, עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה. עד כה השיחות לא הניבו הפסקת אש.
רקע
ב-24 בפברואר 2022, הכריז נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, על החלטתו לקיים "מבצע צבאי מיוחד" במזרח אוקראינה. לטענתו, מטרת המבצע הייתה "לעצור את רצח העם" שהתרחש בדונצק ולוהנסק, ולהביא ל"דה-נאציפיקציה ודה מיליטריזציה" של אוקראינה. בהכרזתו, קרא פוטין לצבא האוקראיני להיכנע. הפלישה הקרקעית של צבא רוסיה התנהלה בארבעה צירים עיקריים. בצפון אוקראינה, התקדמו הכוחות הרוסיים מגבול בלארוס דרומה במטרה לכתר ולנתק את קייב הבירה בשני צירים. בצפון-מזרח אוקראינה תקפו הרוסים לכיוון דרום מערב, במטרה להשתלט על מחוזות חרקוב וסומי. בדרום-מזרח אוקראינה תקפו הרוסים משטחי הרפובליקה העממית של דונצק והרפובליקה העממית של לוהנסק לכיוון מערב, כדי להשתלט על כל הדונבאס. בדרום אוקראינה, הם תקפו צפונה מחצי האי קרים למחוז חרסון. אט אט, הפכה הפלישה למאבק מזוין שפוגע באזרחים, ובתגובה, ביום השני ללחימה קרא נשיא אוקראינה, וולודימיר זלנסקי, לנשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, לשיחת משא ומתן יחידה. במוסקבה טענו כי הם מסכימים לשיחות "בדרג גבוה" מול אוקראינה, כשפירוקה מנשקה הוא תנאי מרכזי בשיחות.
השיחות
מגעים סמויים בין המדינות התקיימו ככל הנראה כבר בימים הראשונים לאחר תחילת הלחימה. ב-27 בפברואר 2022, בערב סוכם לקיים משא ומתן בין הצדדים בגבול אוקראינה–בלארוס. הסבב הראשון של השיחות החל בבלארוס ב-28 בפברואר בצהריים אך השיחות הסתיימו ללא הצלחה.
ב-3 במרץ 2022, התקיים סבב שיחות משא ומתן נוסף, שהניב הסכם זמני להקמת נתיבים לפינוי אזרחים ומתן סיוע הומניטרי. המשא ומתן בין קייב למוסקבה הועבר בהמשך לטורקיה.
ב-7 במרץ 2022, התקיים סבב שיחות נוסף, שלא הניב תוצאות אך לפי ממשלת אוקראינה "חיזק את האפשרות לפתיחת מסדרונות הומניטריים רבה יותר לאזרחים אוקראיניים".
שלוש הפגישות לא הניבו הפסקת אש, אך הובילו לפינוי מוגבל של אזרחים אוקראינים מאזורי הלחימה ולמתן סיוע הומניטרי מהעולם המערבי.
סבב שיחות רביעי וחמישי נערכו ב-10 וב-14 במרץ באיסטנבול, טורקיה. סבב שיחות נוסף, ב-21 במרץ, לא הצליח להשיג פריצת דרך. זלנסקי קרא לשיחות ישירות עם פוטין כדי לסיים את המלחמה. סרגיי לברוב אמר כי שיחות ישירות בין שני הנשיאים יתקיימו רק לאחר ששני הצדדים יהיו קרובים יותר להגיע להסדר. ב-28 במרץ, זלנסקי אישר כי חידוש המשא ומתן לשיחות השלום עם רוסיה יתחיל באיסטנבול ב-29 במרץ. נכון לאוקוטבר 2022, התיווך הטורקי לא הוביל להפסקת אש אך הצדדים סיכמו על פתיחת נמלים באוקראינה שנמנעה הפעלתם.
הצעה לקיום משא ומתן בישראל
ב-13 במרץ 2022, בריאיון למגזין האמריקאי I24NEWS, וולודימיר זלנסקי אמר כי הוא מעוניין לקיים שיח משא ומתן בירושלים. שבוע לאחר מכן, הוא פרסם סרטון שהופץ ברשתות החברתיות, בו הוא פונה לממשלת ישראל ומבקש לקיים את השיחה בירושלים.
Animals (פירושונים)
Animals (באנגלית: חיות).
יעקב שילה (קצין)
יעקב שילה (15 בנובמבר 1935 – 7 ביוני 1967) היה קצין מודיעין של חטיבת שריון, שלחם בחזית הירדנית במלחמת ששת הימים ונפל בקרב. על פעולתו בימי המלחמה עוטר שילה בעיטור המופת.
נעורים
יעקב שילה (יצק שילק) נולד ב- 1935 בקאליש שבפולין, בן יחיד להוריו ינינה ומוריס. משפחתו הייתה משכילה ואמידה. אמו הייתה מורה בבית ספר פולני ואביו בעל בית חרושת לטקסטיל בעיר לודז'. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, בהיותו בן שלוש וחצי גר עם משפחתו בגטו ורשה. במהלך השהיה בגטו שימש תקופה רץ בין הבונקרים. המשפחה הצליחה לברוח מהגטו, שרדה והגיעה לאחר המלחמה לבלגיה.
המלחמה פגעה ברצף לימודיו ובבלגיה התמודד עם לימודי שפה חדשה. הוא סיים את לימודיו בבית ספר יסודי והמשיך לגמנסיה. לימודיו בגמנסיה נקטעו כאשר הוריו שלחו אותו ללמוד בבית הספר איטון שבבריטניה, שם שהה בפנימייה. בשל קשיים כלכליים החזירו אותו הוריו לבלגיה.
שילה עלה לישראל ב-1949, במסגרת עליית הנוער, בניגוד לרצון הוריו, עמם ניהל מאבקים על רצונו לעלות לישראל. שהה בקיבוץ משמר העמק ואחר כך בקיבוץ גן שמואל. לאחר תקופה קצרה, עלו גם הוריו והוא הצטרף אליהם. הוא החל ללמוד בבית ספר שבח בתל אביב אך נאלץ להפסיק את לימודיו התיכוניים כדי לעזור בפרנסת המשפחה עקב מצבו הרפואי של אביו.
שירות צבאי
שילה התגייס לצה"ל ב-1953 בטרם מלאו לו 18. הוא שירת כצנחן, לחם במלחמת סיני וצנח בה בא-טור. הוא המשיך לשירות קבע כמדריך צניחה. ב-1957 נשלח לצרפת להשתלמות בבית הספר לכוחות המוטסים של צבא צרפת בעיר פו. ב-1958 השתתף במשלחת בת חמשה מדריכי צניחה, שייצגה את ישראל בתחרות בינלאומית בצניחה חופשית בצרפת. המשלחת הגיעה למקום הרביעי בתחרות.
ב-1959 עבר קורס קצינים והוצב כשליש בבית הספר לצניחה. עקב פציעה, עבר ב-1960 לשרת ביחידת המחקר של חיל המודיעין כיוון שהיה דובר אנגלית וצרפתית. באותה שנה נשלח עם קבוצה של חמשה מדריכי צניחה להעברת קורס צניחה באתיופיה. ב-1964 הושאל שוב לצנחנים ופיקד על קורס מדריכי צניחה שהועבר לצנחנים מקונגו, לאחריו חזר לשרת במודיעין - מחקר. בהמשך השירות הוצב במודיעין פיקוד דרום כקצין מערך.
ב-1966 סיים קורס מפקדי פלוגות בחיל השריון, והוצב לשרת במודיעין קרבי. בתקופת ההמתנה שלפני פרוץ מלחמת ששת הימים הועלה לדרגת סרן וקיבל מינוי חרום כקצין המודיעין של חטיבת השריון 37.
במלחמת ששת הימים
יעקב שילה היה בן 31 במותו. עם נופלו הועלה לדרגת רב סרן. הניח אשה ובת בגיל חצי שנה. הוא נקבר בקבורת חירום בעפולה ולימים הועבר ארונו לבית הקברות הצבאי קריית שאול לבקשת הוריו.
על פעולתו בקרב עוטר שילה בציון לשבח מטעם מפקד החטיבה אל"מ אורי רום. בשנת 1973 הומר הצל"ש לעיטור המופת.
הנצחה
שמו של יעקב שילה הונצח על גבי מספר אנדרטאות: אנדרטת חטיבה 37 בגליל, אנדרטת יד לשריון בלטרון, אנדרטת הצנחנים בתל נוף ובאתר ההנצחה לחללי קהילת המודיעין בגלילות, אנדרטת מדריכי הצניחה בבסיס מרכז הטסה והכשרות מיוחדות בתל נוף, וכן באולם הקרוי על שמו בבה"ד 15.
מכתב זקני הקראים באשקלון
מכתב זקני הקראים באשקלון (בערך 1100) היה מכתב שנכתב על ידי שישה זקני הקהילה היהודית הקראית באשקלון ונשלח לבני העדה הקראית באלכסנדריה, תשעה חודשים לאחר נפילת ירושלים במהלך מסע הצלב הראשון. התכנים מתארים כיצד זקני אשקלון אספו כסף כדי לשלם את הכופר הראשוני עבור שחרור יהודים ותשמישי קדושה שהוחזקו בשבי ירושלים על ידי הצלבנים, את גורלם של חלק מהפליטים הללו לאחר שחרורם, והצורך במימון נוסף להצלת שבויים נוספים. הוא נכתב בערבית-יהודית, באמצעות האלפבית העברי.
מכתב זה ומכתבים אחרים הקשורים לכיבוש הצלבני של ירושלים התגלו על ידי ההיסטוריון הנודע שלמה דב גויטיין, בשנת 1952, בין עיתוני הגניזה הקהירית. גויטיין פרסם תחילה את ממצאיו ב-ציון, כתב עת עברי, ולאחר מכן הציג תרגום חלקי לאנגלית של המכתב ב- Journal of Jewish Studies באותה שנה. מאז, הוא תורגם מחדש במספר ספרים אחרים הנוגעים למסעי הצלב. התרגום הסופי והשלם ביותר של גוייטין לאנגלית הופיע בספרו האחרון שפורסם לאחר מותו ב-1988.
בלסינג אפריפה
בְּלֵסִינְג אַקְוָסִי אַפְרִי֫פָה (נולד ב-26 באוקטובר 2003) הוא אתלט ישראלי, אלוף העולם לנוער עד גיל 20 (קאלי 2022) ואלוף אירופה עד גיל 23 (אספו 2023) בריצת 200 מטר, ארבע פעמים ברציפות אלוף ישראל (2020–2023) בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר, שיאן אירופה לנוער ושיאן ישראל בריצת 200 מטר. הוא הנער הרביעי בהיסטוריה שרץ מתחת ל-20 שניות בריצת 200 מטר, אחרי יוסיין בולט, אריון נייטון ולטסיל טבוגו.
ביוגרפיה
אפריפה נולד וגדל בישראל, בן להורים מגאנה. בשנת 2010 הוא קיבל מעמד של תושב קבע יחד עם משפחתו (הוריו סינתיה ופרינס, ואחותו מרסי הצעירה ממנו בשלוש שנים), בעקבות החלטת ממשלה שלא-לגרש ילדי עובדים זרים שנולדו בישראל ועומדים בקריטריונים מסוימים והבטחה להתאזרחות בהגיעו לגיל 18. על מנת שיוכל לייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות גם לפני גיל 18, הוקדמה קבלת התאזרחותו ליוני 2020, לאחר מאבק אישי וציבורי.
אפריפה למד בבית ספר תיכון "אהל שם" ברמת גן, למד כילד ברמת אפעל, והגיע למחלקת האתלטיקה של מכבי תל אביב אחרי שניצח בתחרויות בתי הספר היסודיים. הוא מתאמן בקבוצת מכבי תל אביב, בהדרכתו של איגור בלון.
2019
באליפות ישראל לנוער שנערכה ביוני זכה אפריפה במדליית זהב בריצת 100 מטר, בתוצאה של 10.85 שניות. בשלב המוקדמות קבע תוצאה של 10.88 שניות ועלה לגמר מהמקום הראשון. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי הוא זכה במדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.67 שניות, אחרי חברו לקבוצה אמרי פרסיאדו (21.11 שניות) ולפני דור קולביץ (21.68 שניות), שלושתם מקבוצת מכבי תל אביב.
2020
באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי זכה אפריפה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא ישראלי חדש לקדטים של 10.49 שניות, שיפור לשיאו בן 16 השנים של רם מור (10.60 שניות), לפני אמרי פרסיאדו (10.61 שניות) ועומרי סדן (10.76 שניות), שלושתם מקבוצת מכבי תל אביב. כבר בשלב המוקדמות הוא שבר את שיאו האישי, כשקבע תוצאה של 10.63 שניות וסיים במקום הראשון במקצה שלו. בריצת 200 מטר הוא ניצח בשיא ישראלי חדש לקדטים של 21.17 שניות, שיפור של 44 מאיות לשיא בן 21 השנים של טל מור ושיא ישראלי חדש לנוער, שיפור לשיא בן 19 השנים של טל מור שעמד על 21.43 שניות, וסיים לפני חברו לקבוצה אביב קופלר (21.81 שניות) וערן סיבוני מלידר ירושלים (21.84 שניות). התוצאה שקבע בריצת 100 מטר דירגה אותו במקום הראשון באירופה והחמישי בעולם עד גיל 18 לאותה שנה, והתוצאה שקבע בריצת 200 מטר דירגה אותו אף היא במקום הראשון באירופה והחמישי בעולם עד גיל 18 לאותה שנה.
2021
באליפות הפועל שנערכה בתחילת יוני, ניצח אפריפה בריצת 200 מטר בשיא נוער חדש של 21.07 שניות. שבוע לאחר מכן באליפות ישראל הוא הגן על תוארו בריצת 100 מטר לאחר שקבע שיא נוער חדש של 10.47 שניות. הוא הקדים את חברו לקבוצה עומרי סדן (10.71 שניות) ואת תומאס דובנוב רז מאס רמת השרון (10.74 שניות).
באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בטאלין, אסטוניה ב-17 ביולי אותה שנה הוא סיים במקום הרביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.01 שניות, רק 3 מאיות ממדליית הארד. בשלב המוקדמות סיים במקום הראשון הכללי לאחר שקבע שיא ישראלי עד גיל 23 ולנוער של 20.94 שניות.
כחודש לאחר מכן, באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בניירובי, קניה ב-21 באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום השביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.03 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 20.49 שניות, עם רוח גבית מעל המותר של 2.3 מטר לשנייה ועלה מהמקום השלישי לריצת הגמר.
שיאן ישראל
במסגרת ליגת הקדטים והנוער שהתקיימה בהדר יוסף ב-18 במרץ 2022 קבע בריצת 200 מטר שיא ישראלי חדש של 20.83 שניות, שיפור לשיא בן 13 השנים של דמיטרי גלושצ'נקו (20.86 שניות).
באליפות ישראל לנוער שנערכה בתחילת יוני זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא ישראלי חדש לנוער של 10.36 שניות, כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש לנוער של 10.42 שניות, שיפור לשיא בן 4 השנים של גל ארד (10.45 שניות) ובריצת 200 מטר בשיא ישראלי חדש של 20.71 שניות. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות ישראל הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא ישראלי חדש לנוער של 10.34 שניות, לפני ישי איפראימוב מלידר ירושלים (10.63 שניות) ואביב קופלר (10.65 שניות) ובריצת 200 מטר בשיא ישראלי חדש של 20.70 שניות, לפני אביב קופלר (21.42 שניות) ועומרי שיף מלידר ירושלים (21.45 שניות).
בתחרות לנוער שנערכה במנהיים, גרמניה ב-3 ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא ישראלי חדש של 20.55 שניות.
אלוף עולם עד גיל 20
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בסנטיאגו דה קאלי שבקולומביה ב-4 באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא לאומי ובשיא אליפות חדש של 19.96 שניות, לפני לטסיל טבוגו מבוטסואנה (19.96 שניות) וקאלב לו מאוסטרליה (20.48 שניות). כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא לאומי חדש של 20.37 שניות ושיפר אותו בשלב חצי הגמר והעמיד אותו על 20.17 שניות. התוצאה שקבע מדרגת אותו השלישי בהיסטוריה בריצת 200 מטר לאצנים עד גיל 20, אחרי יוסיין בולט ואריון נייטון. שבועיים לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה במינכן הוא סיים במקום שביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.69 שניות, בשלב חצי הגמר קבע תוצאה של 20.34 שניות ועלה לגמר כמפסיד המהיר בעל התוצאה החמישית בטיבה.
אלוף אירופה עד גיל 23
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה באספו, פינלנד ביולי 2023 זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.67 שניות, לפני רפאל בוג'ו מהולנד (20.68 שניות) וטימותה מומנטלר משווייץ (20.85 שניות).
פדרה מאוהבת
פדרה מאוהבת או "אהבתה של פדרה" (באנגלית: Phaedra's Love) הוא מחזה פרי עטה של שרה קיין.
רקע כללי
תיאטרון גייט בלונדון הזמין משרה קיין מחזה בהשראת טקסט קלאסי של אוריפידס. הצגת הבכורה של המחזה, בבימויה של שרה קיין, נערכה ב-15 במאי 1996.
תקציר העלילה
ארמון המלוכה. היפוליטוס הנסיך יושב בחדרו משועמם וצופה בטלוויזיה. פדרה המלכה (המבוססת על דמותה של פדרה הקלאסית) ואמו החורגת של היפוליטוס פונה לרופא ומבקשת עזרה בקשר למצבו הנפשי של היפוליטוס, שכל היום סגור בחדרו, צופה בטלוויזיה ומזמין אליו אנשים לקיים יחסי מין.
פדרה משוחחת עם בתה סטרופי ומגלה שפדרה נמשכת מאוד להיפוליטוס, אינה מסוגלת לחשוב על שום דבר אחר ואינה מתפקדת. סטרופי אומרת לה שזה אסור בגלל קרבת המשפחה ואם אנשים ישמעו על כך זה ימיט עליהם אסון ופדרה מסכימה איתה.
היפוליטוס בחדרו: צופה בטלוויזיה, משחק במכונית על שלט ואוכל בו זמנית. פדרה נכנסת, מסדרת את חדרו. היא מספרת לו שהיא אוהבת ומעריצה אותו, מציעה לו לשכב איתה. הוא אומר לה שלא כדאי לה, שהיא תשנא אותו אחר-כך. לבסוף היא מבצעת בו מין אוראלי והוא גומר בחוסר עניין. היפוליטוס מספר לה ששכב עם הבת שלה, היא המומה. היא אומרת לו שהיא נשרפת מבפנים, הוא מגלה כלפיה אדישות והיא עוזבת את חדרו.
סטרופי נכנסת לחדרו של היפוליטוס ומבקשת ממנו להתחבא, כי פדרה תלתה את עצמה והשאירה פתק בו היא מאשימה אותו באונס והעם יעשה בו לינץ'. היא שואלת אותו אם עשה את זה, אם לא עשה היא תהיה בעדו ואם כן, היא תצטרף לעם. אחרי שיחה ארוכה הוא אומר שלא, ובכל זאת הולך להסגיר את עצמו.
גופתה המכוסה של פדרה מונחת על המוקד, תזאוס המלך מצית אותו.
המון מתקהל מחוץ לארמון, ביניהם תזאוס וסטרופי מחופשים. אנשים בקהל (ביניהם גם תזאוס המחופש) משוחחים ביניהם שצריך להוציא להורג את היפוליטוס ולא לחוס עליו בגלל מעמדו הרם. היפוליטוס מובל, הקהל מגדף אותו וזורק עליו אבנים. היפוליטוס נחלץ מהשומרים, בורח לקהל, בו נמצא תזאוס המחופש, תזאוס מנשק אותו ואומר להם להרוג אותו, שני אנשים מהקהל חונקים אותו והנשים בועטות בו. סטרופי המחופשת אומרת להם לא להרוג אותו, הקהל כועס עליה שהיא מגינה על האנס. תזאוס שאינו מזהה אותה, אונס אותה וחותך את גרונה. לפני מותה היא מספרת לו שהיפוליטוס חף מפשע. מפשיטים את היפוליטוס, חותכים את איברי מינו ומשליכים אותם למנגל. תזאוס מבתר את גופו של היפוליטוס, מוציא את מעיו ומשליך אותם למנגל. בועטים בהיפוליטוס, סוקלים אותו באבנים ויורקים עליו. תזאוס מזהה באימה שהרג את סטרופי, הוא חותך את גרונו. המחזה מסתיים כשהיפוליטוס אומר:
אודות המחזה
"פדרה מאוהבת" מבוסס בצורה רופפת על המחזה "פדרה", מאת המחזאי הרומאי סנקה, אבל מיקמה אותו בעולם המודרני. זהו חידוש של המיתוס על אהבתה הנואשת של פדרה לבנה החורג היפוליטוס, וזהו התנהגותו האכזרית של היפוליטוס, יותר מאשר פדרה, שמניעה את העלילה. אכזריותו של היפוליטוס דוחפת את פדרה להתאבד. קיין שינתה את המחזה הקלאסי בכך שהראתה, יותר מאשר תיארה פעולות אלימות שמתרחשות על הבמה. קיין תיארה אותו כהקומדיה שלי.
ההפקה בישראל
המחזה עלה לראשונה בישראל ב-28 בינואר 2007, בתיאטרון תמונע, תל אביב.
לני שחף זכתה בפרס קיפוד הזהב לשנת 2007 על תפקידה בהצגה.
קרחון דולק
קרחון דולק (באנגלית: Dålk Glacier) הוא קרחון באזור חוף אינגריד כריסטנסן, בארץ הנסיכה אליזבת שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 15 קילומטרים.
הקרחון נשפך אל מפרץ פרידז בין גבעות לארסמאן ונקודת סטיינס.
שיא גובהו של הקרחון 93 מטרים מעל פני הים.
גילוי ומיפוי הקרחון
הקרחון מופה על ידי קרטוגרפים נורווגיים, בהתסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1936–1937.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1952, על ידי ג'ון ה. רוסקו (John H. Roscoe), במיפוי שערך בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה, שנערך בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947; ועל ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה (ANARE).
הקרחון נקרא על שם האי דולק, המצוי בשפך הקרחון.
הקריסה של פני הקרחון
מתחת לפני הקרחון היה חלל שנפחו 885,000 מטר מעוקב. ב-30 בינואר 2017 התמוטטו פני הקרחון. ההתמוטטות יצרה חלל של 40,000 מטר מעוקב, שעומקו 43 מטרים.
ההתמוטטות נגרמה עקב מי קרחונים נמסים, שזרמו מאגם בולדר.
קריסת פני הקרחון
• Florinsky, Igor & Bliakharskii, D. (2019), The 2017 catastrophic subsidence in the Dålk Glacier, East Antarctica: Unmanned aerial survey and terrain modelling, Remote Sensing Letters. 10. 333–342. 10.1080/2150704X.2018.1552810
מערות המפלט במדבר יהודה
מערות המפלט במדבר יהודה הן מערות טבעיות אשר אליהן נמלטו פליטים יהודים בעקבות דיכוי מרידות, ובעיקר בגלל דיכוי מרד בר כוכבא. מערות המפלט, בניגוד למערכות המסתור, הן מערות טבעיות הממוקמות במצוקים של נחלי מדבר יהודה. נכון להיום, התגלו למעלה משלושים מערות פליטים מתקופת סוף מרד בר כוכבא, חלקן ממוקמות במצוקים התלולים לאורך נחלי מדבר יהודה. מחקרים חדשים מלמדים כי תפוצתן של מערות המפלט נרחבת בהרבה ממה שהיה ידוע בשנות החמישים והשישים בעקבות הסקרים והחפירות שנעשו באותה עת בגזרת ים המלח. בעשרים וחמש השנה האחרונות נתגלו שרידים משלהי מרד בר-כוכבא הן במערות באזור יריחו, הן בחלקו המערבי העליון של מדבר יהודה, בקרבת יישובי ספר המדבר, והן במערב יהודה, באזור חברון, בית שמש ומודיעין. במערות הבר-כוכבאיות התגלו ממצאים שונים בני הזמן הנדון ובהם כלי חרס, כלי זכוכית, כלי אבן, אריגים, כלי נשק, מטבעות כסף וברונזה, וכן תעודות כתובות על גבי פפירוס.
תפוצת מערות המפלט
בשנת 1998 פרסמו חנן אשל ודוד עמית, ספר שסיכם את תופעת מערות המפלט המוכרות עד אותה עת, ובו נדונו 27 מערות אליהן ברחו פליטים יהודים בקיץ של שנת 135 לספירה. הסקר המחודש של מערות במדבר יהודה החל בשנת 2001 הניב גילוי מערות מפלט בלתי מוכרות, ובהן ממצא משמעותי מתקופת המרד. שלושה מכלולים של מערות מפלט התגלו בין ואדי מורבעאת לעין גדי: מערות הרומח, מערת הדינר ומערות התאנים; שתי מערות מפלט נמצאו בתחום נווה המדבר של עין גדי: מערת הר-ישי ומערת צבר. וכן שלושה מכלולים של מערות מפלט בר-כוכבאיות בנחל ערוגות. במערב יהודה, התגלתה כנראה מערת מפלט באזור תרקומיא ליד חברון, שמתוארכת על ידי דוד עמית ועמוס פרומקין למרד בר כוכבא. וכן מערות מפלט באזור בית שמש, הידועה שבהן היא מערת התאומים, ומערות נוספות ליד הכפר עבוד במערב השומרון.
מקורות היסטוריים
לאחר נפילת ביתר וסיום המלחמה בסתיו 135, נמלטו פליטים יהודים – בעיקר מפקדי צבא, פקידים ובני משפחותיהם – למערות טבעיות מחוץ לכפרים ביהודה. הירונימוס מספר כי:
בעניין זה מספר התלמוד הבבלי כדלקמן:
מקור ציורי ודרמטי זה מעיד על גודש המתיחות שאחז בנמלטים, שמא ייחשפו על ידי הרומאים. ייאושם של אלה מקבל אולי תהודה באגדה באיכה רבה, שתרגום מעובד שלה מובא כאן: "יהודים אלה אשר היו מתחבאים [במערות] אכלו את בשרם של אחיהם המתים. מדי יום הסתכן אחד מהם והביא את הגופות אליהם, אותן אכלו. יום אחד אמרו, "ייצא אחד מאיתנו, ואם ימצא משהו – שיביאו ויהיה עלינו לאוכלו". כאשר יצא החוצה, מצא את גופתו של אביו המת, אותה קבר וסימן את הנקודה. הוא חזר ודיווח כי לא מצא דבר. מכיוון שכך, נשלח אדם שני לנסות ולמצוא אוכל. הוא חפר החוצה את הגופה שהוחבאה על ידי הראשון, והביאה אל המחנה. כאשר גילה כי אכל מגופתו של אביו בכה הבן: "אוי לו לאותו האיש, שאכל מבשר אביו"
תעודות בר כוכבא
מגילות ים המלח נמצאו ב-11 מערות מוסתרות בסמוך לשרידי היישוב קומראן בשנים 8–1947. בעקבות הממצאים סביבות קומראן, הרחיבו הארכאולוגים את חיפושיהם באזור מדבר יהודה. ביצועו של מפעל סקר המערות בדרום מדבר יהודה בשנים 1960 ו-1961. את הסקר ביצעו ארבע משלחות בראשותם של פרופ' נחמן אביגד, פרופ' יוחנן אהרוני, פסח בר-אדון ופרופ' יגאל ידין. במהלכם התגלו ממצאים, תעודות וקטעי מגילות לרוב. במערות מורבעת התגלו מגילות שונות, בהן התגלו לראשונה מגילות הנושאות במפורש את שמו של "שמעון בן כוסבה". משלחות ארכאולוגיות ישראליות שהחלו לחקור את האזור בעקבות המשלחות הזרות, חפרו את המערה בנחל צאלים, שם נמצאו קטעי פפירוסים וקלף תפילין עתיק. בנחל משמר התגלה על ידם מטמון כלי נחושת מן התקופה הכלקוליתית. בנחל חבר נתגלו במערת האימה ממצאים ושלדים מתקופת מרד בר כוכבא, ובמערת האגרות נחשף הארכיון של בבתא בת שמעון, ויחד עמם תעודות של בר כוכבא וממצאים נוספים. ב-1986 וב-1993 נמצאו מספר תעודות במערות בכתף יריחו. שתי תעודות יוניות כתובות על גבי פפירוס נמצאו במערת מפלט ליד עין גדי. כן נמצאו ארבעה קטעים קטנים שנותרו ממגילה שהכילה את ספר ויקרא.
מערות מורבעת
מערות מורבעת (בערבית "מערות הריבועים") הן שלוש מערות קרסטיות בעלות פתחים מרובעים, השוכנות ברום מצוקי נחל דרגה בצפון מדבר יהודה. בראשית שנות ה-50 נתגלו בהן ממצאים מתקופות שונות, ובעיקר מימי מרד בר כוכבא.
מערת האיגרות
מערת האיגרות היא מערה במצוקו הצפוני של נחל חבר שבמדבר יהודה, שבה התגלו בשנת 1960 בידי יגאל ידין ממצאים חשובים מימי מרד בר כוכבא, ובהם שלדי משפחות מורדים, בגדים, כלים יקרים, ארכיונים אישיים של המורדים, וכן קובץ של אגרות בעברית ובארמית שכתב בר כוכבא לפרנסי עין גדי מטעמו - יהונתן בן בעיה ומסבלה בן שמעון.
מערת האימה
מערת האימה היא מערה במצוקו הדרומי של נחל חבר, במערה נתגלו ממצאים מעטים, הואיל והיא נסרקה בידי הבדואים טרם הגעתה של משלחתו של יוחנן אהרוני למקום בשנת 1960. הכינוי "מערת האימה" ניתן לה לאחר שנתגלו בה שלדיהם של 40 גברים, נשים וילדים.
בהמשך נמצאו במערה גם מספר קרעי איגרות וכתבים, מספר מטבעות בר כוכבא, וכן עותק יווני של ספר תרי עשר. לצד השלדים שבמערה נמצאו גם שלושה חרסים עם שמותיהם של שלושה מהנפטרים במקום.
בראש המצוק שמעל למערה נתגלו חורבותיו של מחנה רומאי, דומה לזה שנמצא מעל מערת האיגרות בצד השני של הנחל. מחנה זה שימש למצור הרומאי על המסתתרים היהודים במערת האימה, שסופם שגוועו בה ברעב ובצמא.
לפי הסברה שהעלה פרופ' ידין, חלק מהאיגרות והשטרות מימי מרד בר כוכבא, אשר נמכרו בהמשך בידי הבדואים ומקורם לא היה ידוע, נחשפו במערה זו.
מערת טור-צפא
מערת טור-צפא היא מערה טבעית, הגדולה ביותר מבין המערות במורדות המערביים של ההר בישראל. המערה נחקרה על ידי דוד עמית מרשות העתיקות ועמוס פרומקין מהאוניברסיטה העברית בירושלים. המערה שימשה כמערת מפלט בימי מרד בר כוכבא. במערה נמצאו למעלה מעשרים וחמישה מטבעות בערכים שונים, מזמן מרד בר-כוכבא (132–135): 20 מטבעות ברונזה ועליהם עץ תמר, מטבע אחד שעליו ציור כד ושישה דינרי כסף.
מערת התאומים
מערת התאומים היא מערה בשיפולי הרי יהודה, לא הרחק מן העיירה בית-שמש, אשר שימשה מערת מפלט של מורדים ממרד בר-כוכבא, שנסו אליה מאחד מן היישובים הסמוכים למערה. במערה נמצא מטמון המכיל 83 מטבעות כסף שנטבעו מחדש על ידי המינהל של בר-כוכבא וכן שני מטמונים נוספים – אחד בן עשר מטבעות רומיות והשני – 24 מטבעות זהב, כסף וברונזה. עוד נמצאו שני כלי-נשק שאחד מהם הוא רומח מייצור עצמי של המורדים. שני כלי-הנשק הוסתרו אך נראה כי אופן הסתרתם איפשר שימוש מיידי בהם בעת הצורך. השימוש במערת התאומים כמערת מפלט מלמד כי ניצול מערות טבעיות כמערות מפלט בימי המרד לא היה נחלת מדבר יהודה בלבד, אלא התקיים גם בהרי יהודה – מוקד מרד בר-כוכבא.
מערת הגיא (אל ג'י)
מערת מפלט במצוק הדרומי של נחל מכמש. המערה שמשה כמערת מפלט לנמלטים מתקופות שונות. בשנת 1997 מצא הפרופסור חנן אשל במערה שלושה מטבעות מתקופת מרד בר כוכבא, אלו מוכיחים את שימושה כמערת מפלט גם בתקופה זו.
מערות נוספות
מערות נוספות הן: מערת נחל מכמש, מערת אל מיסיה, מערת הבריכה בנחל דוד, מערות נחל צאלים, מערת הרומח, מערת נחל ערוגות, מערות נחל קדרון, מערת הר ישי,, מערות נחל דוד, מערות נחל מכוך, מערת עבוד.
לקריאה נוספת
תעודות מדבר יהודה
עונת 1960/1961 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל
עונת 1960/1961 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל הייתה העונה השישית של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-29 בספטמבר 1960 ותחרות הסתיימה ב-31 במאי 1961. בתחרות השתתפו 28 קבוצות.
משחק הגמר נערך באצטדיון ונקדורף, ברן. המנצחת של התחרות במשך חמש שנים (1955-1959) ריאל מדריד הודחה כבר בסיבוב הראשון (שמינית הגמר). התחרות הסתיימה בניצחון של בנפיקה ליסבון בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 28 קבוצות. ריאל מדריד כמחזיקת הגביע קודמה ישירות לשמינית הגמר. 27 קבוצות הנותרות חולקו ל-3 בתים: צפון אירופה, מערב אירופה ומזרח אירופה. ההגרלה התקיימה במשרדי אופ"א בפריז ב-7 ביולי 1960. בהתאם לתוצאות ההגרלה, קבוצה מכל בית העפילו ישירות לשמינית הגמר ו-8 קבוצות נותרות נפגשו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשמינית הגמר.
בכל השלבים למעט משחק הגמר נערכו משחק בית ומשחק חוץ.