cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ז'אן דה פלורט
תקציר העלילה
ז'אן קדורה (ז'ראר דפרדייה) מגיע למקום עם אשתו איימי (אליזבת דפרדייה) ובתו מאנון (ארנסטין מזורובנה). ז'אן היה גובה מיסים בעיר ואשתו זמרת אופרה שקראה לבתה על שם גיבורה באופרה מאנון לסקו של פוצ'יני. אוגולן מכנה אותו "ז'אן דה פלורט" על שם אימו.
אוגולן מתחבר אליו כשכן טוב שרוצה לעזור לו אך לפי עצותיו של סזאר הוא מנסה להכשיל אותו כדי שיתיאש וימכור להם את האחוזה. לז'אן אין מושג בחקלאות והוא רוצה לגדל ארנבים לבשר וכן דלעת סינית ותירס. אנשי הכפר מלגלגים על הגיבן העירוני הזה.
בתחילה מצליח ז'אן - בחורף יורדים גשמים, הירקות מניבים והארנבים מתרבים והוא מוכר אותם בעיר, אבל בקיץ מתהפך המצב, אין מים והוא נאלץ להביא אותם ממעיין מרוחק על חמור בחום הגדול. הוא מבקש מאוגולן שישאיל לו פרד אך זה מתחמק. לבסוף מתייבשים כל הגידולים, הארנבים מתים ברעב והכסף נגמר.
ז'אן לא נשבר, סזאר מסכים להלוות לו 4.000 פרנק תמורת מישכון האחוזה. בכסף הזה קונה ז'אן פרד ומתחיל לחפור באדמה במקום מסוים כדי לגלות מעיין. החפירה קשה והוא מניח שם דינמיט כדי לפוצץ את הסלע. בעת הפיצוץ הוא לא נזהר וסלע פוגע בו והורג אותו.
פרסים
הסרט זכה בארבעה פרסי באפט"א: על הסרט, על הצילום, על הבימוי ועל שחקן המשנה (דניאל אוטיי). כן היה מועמד לפרסי באפט"א לשחקן ראשי (איב מונטאן וז'ראר דפרדייה), בימוי, איפור ועיצוב אמנותי.
הסרט זכה בארבעה פרסי סזאר: השחקן הטוב ביותר (דניאל אוטיי), הסרט, הבמאי, והתסריט הטוב ביותר.
מגפת הקורונה בחברה החרדית
במגפת הקורונה ב-2020, החברה החרדית הייתה לאחת החברות שנפגעו ברמה הקשה ביותר מן המגפה. בישראל, בבריטניה ובמדינות נוספות, שיעור התחלואה והתמותה בקרב מבוגרים בקהילות החרדיות היה גבוה במידה ניכרת מהשיעור המקביל בשאר האוכלוסייה. שורה של אדמו"רים ורבנים בכירים חלו בנגיף, חלקם אף נפטרו ממנו.
ההתפשטות הנרחבת בחברה החרדית נבעה בין היתר ממאפייניו הייחודים של המגזר, כמו גם מהיחס ומן ההתנהלות כלפי המגפה אשר בהם ניכר הבדל משמעותי בין הקהילות השונות. בעוד שבמגזר החרדי-ספרדי נטו לרוב לציית להוראות הממשלה, במרבית הקהילות הליטאיות והחסידיות פעלו באוטונומיה יחסית בהתאם לעמדת הרבנים גם כשזו התנגשה עם ההנחיות הבריאותיות. בציבור הליטאי לעיתים רבות הרבנים החמירו יותר ממערכת הבריאות כשזה לא פגע במוסדות החינוך. התנהלות זו ספגה ביקורת ציבורית נוקבת כלפי החרדים בתוך המגזר ומחוצה לו, ובחברה החרדית האשימו את המבקרים באנטישמיות.
מאפיינים ייחודיים
לחברה החרדית מספר מאפיינים ייחודיים שתרמו לקצב התפשטות שונה של המגפה:
דוח ועדת קסיר, הוועדה המייעצת למל"ל במשבר הקורונה, מצא כי המאפיינים הייחודיים של החברה החרדית מסבירים במידה רבה את התחלואה בחברה זו. עם זאת, לפי הממצאים של הדוח המאפיינים הדמוגרפיים, כלכליים וחברתיים בחברה החרדית (בניגוד למשל בחברה הערבית) נותנים הסבר חלקי בלבד, ולמאפיינים התרבותיים של חברה זו (אי ציות להנחיות המדינה, ועוד) יש תרומה מהותית לתחלואה הגבוהה.
התייחסות ההנהגה הרוחנית להנחיות הבריאות
ההנהגה החרדית נחלקה בשאלת ההתייחסות למגפה, ולעיתים השתנתה ההתייחסות על פני זמן. האדמו"ר מגור רבי יעקב אריה אלתר, (שנציגו בכנסת יעקב ליצמן שימש בעת ההיא כשר הבריאות) נקט בתחילת המגפה בקו מחמיר ביותר בזהירות במגפה, עוד לפני חג פורים הוא ביטל את כלל האירועים שתוכננו. הוא הכריז על סגירת בתי הכנסת שבועיים לפני שהממשלה החליטה על כך. וכן הורה לחסידיו על בידוד שני, שמשמעותו איסור על כניסה למוסדות החינוך לבני משפחה של "חייבי בידוד" הוראה שלא נתנה בשום שלב על ידי מערכת הבריאות. עם התמשכות המגפה, נרשמו גם הפרות בחסידות גור. בחגי תשרי (2020) התקיימו בחסידות תפילות ענק בניגוד להנחיות, שבהן נדבקו למעלה מ-1,000 איש.
דעה דומה הייתה למנהיג הציבור החרדי ליטאי הרב גרשון אדלשטיין, הוא החל למסור את שיעוריו בשידור חי בוידאו ובהם הורה בתקיפות לשמור על כלל ההנחיות.
מנגד הרב חיים קניבסקי הורה בראשית המגפה שלא לסגור את מערכת החינוך, בניגוד להנחיות. כמו כן, הורה לפני תום הסגר השני על פתיחת מערכת החינוך לבנים..
הפלג הירושלמי והקנאים לא נשמעו כלל להנחיות משרד הבריאות.
ארצות הברית
מרבית אירועי פורים בשנת 2020 בקהילות החרדיות בעיר ניו יורק התקיימו כסדרם. מספר הנדבקים בשכונות היהודיות היה גבוה ועד אמצע אפריל התגלו למעלה מ-6,000 תוצאות חיוביות בקרב יהודים המתגוררים בשכונת בורו פארק. מספרים דומים היו גם בשכונות אחרות בהן יש ריכוז חרדי גבוה וביניהן ויליאמסבורג וקראון הייטס.
מגבלות הנסיעה בין מדינות מנעו מסוחרי ארבעת המינים לייבא אתרוגים לקראת חג הסוכות. ממשל טראמפ נרתם לסייע ואיפשר ייבוא של מאה אלף אתרוגים מאיטליה. התפרצות מחודשת של המגפה הביאה את אנדרו קואומו, מושל ניו יורק להכריז על שורה של הגבלות, ביניהן סגירת בתי הכנסת לשבועיים. ערעור של אגודת ישראל באמריקה כנגד התקנות נדחה. הדבר עורר סערה בקהילה החרדית והוביל לגל של הפגנות בשכונת בורו פארק.
בלגיה
בלגיה הייתה אחת המדינות הראשונות באירופה שהורתה על סגירה של מוסדות ציבור לא-חיוניים, בהם בתי כנסת. ראשי הקהילה היהודית נערכו להדבקה של 85% מחברי הקהילה, שיעור גבוה משמעותית מאחוז ההדבקה בקהילה הכללית. רבני הקהילות קראו לכבד את תקנות הסגר ולהימנע מהתכנסויות עם אנשים שאינם בני משפחה הגרים באותו הבית. למרות הקריאה היו בתי כנסת שהמשיכו לפעול והמשטרה המקומית פשטה על מספר בתי כנסת.
בחודש נובמבר פרצה המשטרה באנטוורפן לבר מצווה וחתונה שנערכו בניגוד להוראות הסגר. באירועים נכחו כ-100 משתתפים שפוזרו על ידי המשטרה.
בדצמבר 2020 הגישו חברי חסידות סאטמר עתירה לבית המשפט העליון במדינה בטענה שהמשך סגירת בתי הכנסת ובתי המדרש מהווה פגיעה לא מידתית בחופש הדת, משום שמקומות אחרים כמו חדרי כושר הורשו לחזור לפעילות. בית המשפט קיבל את הטענה והורה למדינה לקבוע מתווה שיאפשר לפתוח את בתי הכנסת תוך חמישה ימים. בעקבות הפסיקה ניתן היתר לתפילה של עד 15 מתפללים בבית כנסת. חוות דעת שניתנה על ידי היועץ המשפטי של הקהילה היהודית קבעה שניתן לקיים תפילה של יותר מ-15 משתתפים, בתנאי שהנוכחים ישהו בחדרים שונים, בדומה לתפילות החגים בכנסיות הנוצריות. המשטרה הודיעה לגבאים כי לא תאכוף את הנוהל, אלא אם יתקבלו תלונות מתושבים. חיילים ששומרים על בתי הכנסת הזעיקו את המשטרה בשבת אחרי הצהריים לבית כנסת של חסידות בעלז בשעה שנערכה במקום סעודה שלישית. השוטרים פינו את הנאספים בחדרים השונים ורשמו את שמותיהם לצורך מתן קנסות. בהמשך מנעו השוטרים מהחסידים להתפלל תפילת ערבית ברחוב הסמוך לבית הכנסת.
בחג שביעי של פסח תשפ"א, פשטה המשטרה על בית המדרש של חסידות פשעווארסק באנטוורפן, ופיזרה את מאות המתפללים.
בריטניה
מחקר שהתפרסם בפברואר 2021 מצא כי שיעור חולי הקורונה בקהילה החרדית בלונדון הוא אחד הגבוהים בעולם ועומד על 65% מחברי הקהילה.
קנדה
מקרה המוות הראשון במונטריאול היה של חבר הקהילה החסידית בעיר. בעקבות המקרה הודיעו שלטונות קוויבק על סגירת בתי הכנסת בעיר ואף שלחו שוטרים לאכוף את הסגירה.
בתחילת שנת 2021 ממשלת קנדה הורתה על סגירה של בתי תפילה במדינה עד 8 בפברואר. המועצה היהודית של מונטריאול, המועצה החסידית של קוויבק וארגונים חרדיים נוספים בקנדה עתרו לבית המשפט כנגד המדינה בטענה שהאיסור אינו מידתי ונעשה ללא התייעצות עימם. בחודש פברואר פסק בית המשפט שיש לאפשר תפילה של עד 10 משתתפים בחדר, במטרה למנוע את הפגיעה בחופש הדת. במרץ עתרה המועצה היהודית שוב לבית משפט בטענה שעוצר הלילה שנקבע במדינה החל מהשעה שמונה בערב לא מאפשר ליהודים להתפלל תפילת ערבית במניין.
האמון במערכת הבריאות הישראלית
במהלך תקופת הקורונה נוצר שבר עמוק באמון הציבור החרדי בשלטון, ובשל הטלת הסגרים המקומיים החלו ציבורים מצומצמים להימנע מלהיבדק. אך גם אחר שנשבר האמון במשרד הבריאות, נשמר הבידול בינה למערכת הבריאות וכל הציבור הספרדי ליטאי המשיך להאמין בה וגם רוב הציבור החסידי אך פלגים מסוימים טיפלו עצמאית.
באוקטובר פרסם ביטאון חסידות בעלז המחנה החרדי, בכותרת הראשית: רוצחים בחלוק לבן, הכתבה שעסקה בטענות לפיהן צוותי הרפואה גורמים למותם של מאושפזים בשל בצע כסף. אך לאחר מכן הבהירה מערכת העיתון כי מדובר במיעוטם של הרופאים ואילו רובם המוחלט עושים עבודה נפלאה במסירות.
באותו החודש חשף יאיר שרקי מערך חרדי – חשאי לאשפוז ביתי של חולי קורונה בשם "חסדי עמרם" שהוקם בשכונת מאה שערים, חשיפת הארגון הובילה לדיון עמוק במערכת הבריאות.
המתווה
בהתייעצות עם מספר ראשי ישיבות ועם גורמים במשרד הבריאות גובש מתווה לפיו יכנסו 26 (במקור התוכנית כללה 25 בחורים אך נוסף אחד כיוון שיש צורך בחברותא לכל בחור) בחורים לשבועיים בידוד כקבוצה ולאחר מכן כל הקפסולות שבודדו יוכלו לשהות ביחד כל זאת בתנאי שלא יהיו יציאות אל מחוץ לקפסולה, מספר ראשי ישיבות נענו בחיוב ואחרים חששו כמו גם מנכ"ל משרד הבריאות משה בר סימן טוב בסופו של דבר המתווה אושר בישיבת הממשלה על ידי ראש הממשלה, בנימין נתניהו והשרים.
ביצוע
כשבועיים לאחר תחילת זמן קיץ תש"פ נפתחו הישיבות הראשונות במתווה הקפסולות ישיבת אור ישראל ישיבת חברון (שנפתחה באופן חלקי) ועטרת שלמה (שגם הצליחו להישאר ללא נדבקים) בהמשך נוספו כמעט כל הישיבות הגדולות בציבור הליטאי חלקם במתכונת מלאה וחלקם במתכונת חלקית, יוצאת דופן היא ישיבת פוניבז' שבהוראת ראש הישיבה הרב גרשון אדלשטיין נותרה סגורה רשמית.
לקראת זמן אלול נולד הצורך במתווה חדש עקב העלייה בתחלואה והחשש הגובר מהדבקות המוניות בקפסולות ומשכך גובש המתווה החדש-בכל קפסולה יכנסו 50 בחורים כאשר בכניסתם לישיבה הם יעברו בדיקת קורונה ומייד לאחר מכן יתכנסו בחדרים ולא ייצאו מהם עד שיגיעו תשובות שליליות לכל השוהים בחדר וגם לאחר שיגיעו התשובות יישארו בקפסולות כעשרה ימים לאחר הבדיקה כדי לתת אבטחה כפולה ומניעת הדבקה.
בישיבות שהקפידו ולא אפשרו יציאה לבחורים כלל המתווה הצליח למנוע הדבקה. עם זאת כ-16 אלף צעירים למדו באופן פיראטי במוסדות שלא השתתפו במתווה הקפסולות בישיבות, ושפעלו בניגוד לחוק וללא פיקוח על נתוני התחלואה. מבין 26.5 אלף התלמידים שבמתווה: 6,000 נדבקו למרות השהות בקפסולות, ומחציתם היו חולים או חייבי בידוד נכון לסוף ספטמבר. הם, וגם אלה שנחשפו אליהם, בודדו - בדרך כלל במתחמים סגורים בתוך המוסדות שחלקם הופנו למלוניות קורונה וחלקם הועברו למבנה ישיבת חברון שהוסב למלונית זמנית בתיאום עם פיקוד העורף - ורובם החלימו (או השלימו את חובת הבידוד) וחזרו ללימודים. גורם חרדי בכיר העלה כמה סיבות לקריסתו של המתווה, והמרכזית שבהן היא חוסר המשמעת ביחס להנחיות של משרד הבריאות. הוא ציין בין היתר כי "בגל השני היו הרבה יותר ישיבות שהצטרפו למתווה, אבל למרביתן לא היה את האפשרות לנהל אותו או לאכוף את היציאה מהמוסד בצורה קפדנית וראויה". אחרי יום הכיפורים כ-20 אלף שוחררו לבתיהם - רובם ללא בדיקה.
את זמן אלול צלחו ללא נדבקים ישיבות כמו ישיבת חברון, אור ישראל, אור אלחנן, באר יעקב, דרך חכמה ובית מדרש גבוה פינקל. זאת בנוסף לישיבת קול יעקב. בישיבת מיר ברכפלד שצלחה גם היא את זמן אלול ללא נדבקים, נתגלו נשאים לאחר סוף הזמן, בשעה שהתלמידים כבר שהו בבתיהם.
כעשרה ימים אחרי שמחת תורה, הותרה חזרה לישיבות שבתנאי פנימיה. כהפקת לקחים ממתווה זמן אלול, נעשו שיפורים במתווה ובין היתר סוכם כי קפסולות מתמזגות יכללו לכל היותר 250 תלמידים. יתבצעו בדיקות בבית או בכניסה לישיבה.
ביקורת
על המתווה נמתחה ביקורת מכיוונים שונים. יישום המתווה בישיבות רבות ללא הכנה מתאימה וללא פיקוח מספיק על ביצועו הוביל לקריסתו בישיבות רבות. המטרה המקורית, הפרדת התלמידים לקבוצות קטנות כדי למנוע הפצה של הנגיף, פעמים רבות לא הושגה, ובישיבות רבות התקיימה הדבקה גם בין הקפסולות.
בקרב בחורי הישיבות נמתחה ביקורת על המתווה, שהגביל את יציאתם מהישיבה למשך לפחות כחודש וחצי, ועל פי טענות שונות הדבר גרם לפגיעה נפשית ופסיכולוגית בקרב תלמידי הישיבות.
הסיקור התקשורתי בישראל וטענות לאנטישמיות בעולם
שיעור התחלואה הגבוה בחברה החרדית, לווה בכך שהיו מקרים שבהם כלי תקשורת שמו חרדים כתמונת אילוסטרציה בכתבות קורונה, דבר שיצר התמרמרות בחלקים מהחברה החרדית. היו שטענו כי כמו הפרת המגבלות בחוגים החרדיים סוקרה בהרחבה רבה יותר בהשוואה סיקור להפרות בציבור הכללי. השיעור הגבוה של חולים בקהילות שונות בעולם של החברה החרדית (למשל בניו יורק) הוביל לפרבום כתובת וקריאות אנטישמיות בחלק ממדינות העולם.
לקריאה נוספת
Zoom Shivas and Prayer Hotlines: Ultra-Orthodox Jewish Traditions Upended by Coronavirus, The New York Times, 16 April 2020
פורנטרוי
פורנטרוי (בצרפתית: Porrentruy, בניב הצרפתי המקומי: Poérreintru, בגרמנית: Pruntrut) היא העיר הראשית במחוז הנושא את שמה בקנטון ז'ורה שבשווייץ.
היסטוריה
העדות הראשונה לנוכחות אנושית בפורנטרוי הם כלים מהתקופה המזוליתית שנתגלו בחצר האחורית של בית החולים לעניים (Hôtel-Dieu), כיום מוזיאון. ממצאים בודדים ופזורים מהתקופה הנאוליתית, מסוף תקופת הברונזה ומתקופת הברזל נתגלו גם הם בתחומי העיר. היישוב הראשון הידוע במקום בו נמצאת העיר הוא מהתקופה הרומית. ב-1983 נתגלו חורבות מקדש גאלו-רומי בבית הקברות שמצפון לעיר ושם נתגלו גם מטבעות רומיים. ליד פורנטרוי נחשף קטע של קילומטר אחד של דרך רומית שהובילה מאוגסט (Augst) שליד בזל לאפומנדודורום (כיום מנזר, מחוז דו שבצרפת).
בחצר האחורית של בית החולים לעניים, נתגלו השרידים המפויחים של מבנה מהמאה ה-10 או ה-11. אף על פי כן, האזכור הראשון של פורנטרוי מופיע במקור משנת 1136 בשם Purrentru. ככל הנראה לקוח השם מהמונח הלטיני pons Ragentrudis (גשר רגנטרודיס). רגנטרודיס הייתה אשתו של דגוברט הראשון, שהיה מלך מהשושלת המרובינגית. השם הגרמני של המקום, Pruntrut, לקוח ככל הנראה מהמונח הלטיני Bruntrutum, שמשמעותו "מעיין שופע".
היישוב הראשון הוקם ב-1140 בקרבת כנסיית סנט ז'רמן, שנבנתה בראשית ימי הביניים. רוזני פפירט, שהיו הבעלים של האזור סביב לפורנטרוי, בנו טירה על ראש גבעה שניתן היה להגן עליה והפכו את העיר לבירתו של האזור המהווה היום את מחוז פורנטרוי. למרגלות הגבעה הוקם יישוב ומדרום לגבעה הסמוכה הוקם יישוב נוסף. חומת העיר נבנתה ככל הנראה לפני 1283 והקיפה את שני היישובים, אך לא את כנסיית הרובע של סנט ז'רמן.
כנסיית הרובע הראשונה של סנט ז'רמן הוחלפה במאה ה-13 בבניין חדש, שעבר כמה שיפוצים. ב-1349 הושלם בנייתה של כנסיית סנט פייר וב-1475 היא הפכה להיות כנסיית הרובע. ב-1377 הוקם הקולגיום של הקתדרלה. כמה מסדרים דתיים היו פעילים בעיר, כולל הישועים שבנו את הקולג' שלם ב-1591, בנוסף לישועים פעלו מסדרים אחרים כולל אחוות אורסולה הקדושה, מסדר הבשורה ומסדר הקפוצ'ין.
הראשונים למרוד נגד סמכותו של הבישוף היו חברי מועצת העיר ב-20 באוגוסט 1790, אך לא עלה בידם להדיחו. אך ב-27 באפריל 1792, פלשו כוחות צרפת המהפכנית לעיר וגירשו ממנה את הבישוף. פורנטרוי הפכה להיות בירתה של רפובליקה תלויה, שב-1793 הפכה להיות המחוז הצרפתי של מון-טרביל. ב-1800, סופח המחוז אל המחוז של או-רן כתת-מחוז. במהלך מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השישית כנגד נפוליאון, נכנסו כוחות הקואליציה לפורנטרוי ב-24 בדצמבר 1813. לאחר שחרורה של העיר, עתידה כמקום מושב הבישוף לשעבר היה לא ברור. הנהגת העיר נחלקה לשתי סיעות, הסיעה הדתית, ששאפה להשיב על כנו את הבישוף כמנהיג הקנטון, מצד אחד, והסיעה הצרפתית שרצתה לשמור על מעמדו של השלטון החילוני הקיים. אף על פי כן, לאחר נפילתו של נפוליאון, העיר הועברה ב-1815 לשליטתו של קנטון ברן כדי לפצות אותו על אובדנו של קנטון וו, שהפך להיות קנטון עצמאי ב-1803. שתי הסיעות, הדתית והחילונית, שמרו על כוחם בעיר בשנים הבאות. חייה הפוליטיים של פורנטרוי במהלך המאה ה-19 התאפיינו בעימות קשה בין הליברלים הרדיקלים, לבין הקתולים השמרנים. הסיעה הדתית חיזקה את כוחה ב-1860, כאשר אולץ ראש העיר, יוזף טרוליאט, לפנות את כסאו. הרדיקלים החזיקו את תפקיד ראש העיר ואת הרוב במועצת העיר מ-1860 ועד 1972.
עד למלחמת העולם הראשונה הייתה פורנטרוי המרכז התרבותי של האזור ואוכלוסייתה הייתה גדולה יותר בהשוואה לזו של דלמונט. יחד עם זאת, עם הגידול בתחבורה המוטורית, מיקומה בשוליה של שווייץ הפך להיות חיסרון וכך היא שקעה בקיפאון כלכלי. במחצית השנייה של המאה ה-20, גברו המתחים בין המיעוט של דוברי הצרפתית לבין הרוב של דוברי הגרמנית בקנטון ברן, והדבר הוביל להקמתו של קנטון ז'ורה החדש ב-1 בינואר 1979. למורת רוחם של תושבי מחוז פורנטרוי, נבחרה דלמונט להיות בירת הקנטון.
גאוגרפיה ודמוגרפיה
שטחה של פורנטרוי הוא 14.8 קמ"ר. מתוכם 34.4% משמשים לחקלאות, 40.1% הם שטחים מיוערים, 24.7% הם שטחים בנויים, 0.8% הם שטחי נהרות ואגמים ו-0.2% הם שטחים בלתי מעובדים.
העיר שוכנת על שתי גדותיו של נהר אליין (Allaine), בשטח של שווייץ שבולט מפינתה הצפון-מערבית כלפי צרפת, למרגלות הרי היורה בצפון. בנוסף לעמק הנהר אליין עצמו, כולל שטחה של פורנטרוי את קו פרשת המים של נהר קרו-ז'און, שזורם מטה מהפסגות של הר לה בן (511 מ') ושל הר לה פרש (526 מ'). בצפון כולל שטחה של העיר את הגבעות ואת היערות של פטי פיי (543 מ') וגרנד פיי (570 מ'). הנקודה הגבוהה ביותר בתחומה של פורנטרוי היא הרכס שמפריד בינה לבין העיר בור, שגובהו 580 מ' מעל פני הים.
נכון לשנת 2014 מנתה אוכלוסייתה של פורנטרוי 6,798 תושבים. כ-90% מאוכלוסיית העיר דוברת צרפתית כשפה ראשונה ושאר התושבים דוברים גרמנית או איטלקית.
ג'ושוע קולי
ג'ושוע רוברט קולי (באנגלית: Joshua Robert Colley; נולד ב-20 בינואר 2002) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע אמריקאי.
ביוגרפיה
ג'ושוע קולי ואחיו התאום קמרון נולדו ב-20 בינואר 2002 לבראד ורובי לין קולי. הוא גדל בטריניטי, פלורידה.
קריירה
קולי שיחק את התפקיד של לס במחזמר "נערי העיתונים" בין 11 במרץ 2013 ל-2 בפברואר 2014. בינואר 2014, פורסם כי קולי יגלם את התפקיד של גברוש בחידוש ברודוויי של המחזמר עלובי החיים. הוא שיחק במחזמר לסירוגין בתפקיד זה עם גאטן מאטרצו. הוא הופיע במחזמר מ-1 במרץ 2014 ועד 1 במרץ 2015.
בשנת 2014, קולי דיבב את הדמות פיג רובינסון בתוכנית הטלוויזיה המצוירת הרפתקאות פיטר הארנב, ששודרה בערוץ ניק ג'וניור. הוא דיבב את הדמות מ-2014 עד 2015.
קולי שיחק בתפקיד הראשי במחזמר "You're a Good Man Charlie Brown" בתיאטרון יורק מ-24 במאי 2016 עד 26 ביוני 2016. אלבום המחזמר יצא ב-18 בנובמבר 2016 על ידי ברודוויי רקורדס.
בד בבד עם הופעתו במחזמר הופיע קולי במחזמר "בת הים הקטנה" בהוליווד. קולי שיחק בתפקיד פלונדר, לצד שרה ברליס, טיטוס ברג'ס, ג'ון סטיימוס ורבל וילסון בשבוע הראשון של יוני 2016.
בשנת 2021, לוהק לתפקיד בסרט "Sex Appeal" שמשודר ברשת הזרמת התוכן הולו וכן לסרט הקומדיה האמריקאי "השמיניסטית" שמשודר בנטפליקס.
530-539 לפנה"ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 539 - 530 לפנה"ס
א.מ.י.ר.
'''א.מ.י.ר. - ארגון מאוחד של יוצאי רומניה בישראל''' הוא ארגון המייצג את יוצאי רומניה בישראל. הארגון בא לקדם מספר מטרות ובהם לקדם ולייצג את יהדות רומניה ויוצאי רומניה בפני ארגונים וגופים שונים ובייחוד גופי שלטון, וגם הנצחה ושימור המורשת של יהדות רומניה.
הארגון מקיים מדי שנה טקס לזכר פרעות יאשי ופרעות בוקרשט, בין פעילותיו נמנית גם העצרת השנתית לשואת יהדות רומניה ביד ושם.
האחראי על הארגון הוא מיכה חריש.
Final Fantasy XIV
Final Fantasy XIV (בעברית: הפנטזיה הסופית 14) הוא משחק וידאו מסוגת משחקי תפקידים המוני ברשת (MMORPG), שפותח ומופץ על ידי Square Enix, המבוסס על סדרת משחקי התפקידים Final Fantasy בבימויו והפקתו של נאוקי יושידה, הוא שוחרר ברחבי העולם עבור מיקרוסופט ווינדוס ופלייסטיישן 3 באוגוסט 2013, כתחליף לגרסת 2010 הכושלת של המשחק, עם תמיכה בפלייסטיישן 4, ו-OS X שפורסמה מאוחר יותר. גרסה של המשחק לפלייסטיישן 5 יצאה בשנת 2021.
המשחק מתחיל בארץ הבדיונית של אאורזאה, חמש שנים לאחר אירועי המהדורה המקורית של שנת 2010. בסיום המשחק המקורי, הדרקון הקדום בהאמוט בורח מבית הכלא הירחי שלו כדי ליזום את "האסון האומברלי השביעי" (Seventh Umbral Calamity), אירוע אפוקליפטי שהורס את רוב אאורזאה. דרך ברכת האלים, דמות השחקן בורחת מהאירוע האפוקליפטי באמצעות מסע בזמן של חמש שנים אל עבר העתיד. כאשר אאורזאה מתאוששת ונבנית מחדש, על השחקן להתמודד עם האיום הממשמש ובא לפלישה של האימפריה הגרליאנית מהצפון.
בחודש יוני 2015 יצאה חבילת הרחבה (Expansion) ראשונה למשחק בשם Heavensward. לאחר מכן, ביוני 2017 יצאה הרחבה שנייה בשם Stormblood, ביוני 2019 יצאה הרחבה שלישית בשם Shadowbringers ובחודש דצמבר בשנת 2021 יצאה למשחק הרחבה נוספת - Endwalker. ההרחבה הבאה של המשחק - Dawntrail - מתוכננת לקיץ 2024.
בשנת 2017 זכה המשחק בשיא גינס למשחק עם מספר קטעי המוזיקה המקורית הגבוה ביותר. בשנת 2019 נבחר המשחק על ידי אתר IGN למשחק המתמשך הטוב ביותר של השנה ובשנת 2020 נבחר על ידי מגזין PC GAMER למשחק המתמשך הטוב ביותר של השנה. באותה השנה זכה המשחק גם בפרס של האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה. ביוני 2021 הגיע המשחק ל-2.49 מיליון שחקנים פעילים (ו-22 מיליון שחקנים רשומים), מה שהציב אותו בראש רשימת המשחקים המשוחקים ביותר.
גרסאות המשחק
המשחק המקורי, שיצא בספטמבר 2010, היה כישלון בביקורות ובמכירות. בתגובה, הודיע נשיא Square Enix, יואיצ'י ואדה, כי צוות חדש בראשות יושידה ייקח את המשחק וינסה לתקן איתו את הבעיות. צוות זה היה אחראי על יצירת תכנים לגרסה המקורית וכן על פיתוח משחק חדש שיענה על כל הביקורות של המהדורה הקודמת. המשחק החדש, שזכה לראשונה לכינוי "גרסה 2.0", כולל מנוע משחק חדש, תשתיות שרתים משופרות ומשחקיות, ממשק וסיפור משופרים. הגרסה המקורית נסגרה בנובמבר 2012 ובעקבותיה נערכה בדיקת אלפא לגרסה 2.0.
משחקיות
Final Fantasy XIV הוא משחק תפקידים המוניים ברשת וכולל עולם מתפתח בו שחקנים יכולים לתקשר זה עם זה ועם הסביבה. שחקנים יוצרים ומתאימים אישית את הדמויות שלהם לשימוש במשחק, הכולל שם, גזע, מין, תווי פנים ומקצוע התחלתי. על השחקנים לבחור שרת משחק שהם יוכלו לשחק בו. השרתים הוצבו באזורים הנתמכים (כלומר, צפון אמריקה, אירופה, יפן) בכדי לשפר את זמן השהיה בין השרת למחשב השחקן. המשחק כולל ספרייה גדולה של מונחי משחק וביטויים כלליים המתורגמים אוטומטית המאפשרים לשחקנים הדוברים שפות שונות לתקשר ביניהם. השפות בהן תומך המשחק הן אנגלית, יפנית, צרפתית וגרמנית. למשחק יש גם גרסאות נפרדות בסינית ובקוראנית.
עלילה
המשחק מתרחש בכוכב לכת בדיוני בעל מספר סביבות ואקלים המשתרע על גבי שלוש יבשות גדולות. הארץ בה המשחק מתחיל נקראת אאורזאה. ארבע ערי המדינות הגדולות באאורזאה מציגות מגוון רחב של אקלים וסוגי אזורי מחיה שונים: מדינת היער גרידניה מוקפת ביער צפוף הנקרא "המעטה השחור" (The Black Shroud), אולדה היא סולטנות עם נטייה למסחר הממוקמת ב"מדבר תאנלאן". בנוסף, ישנו שטח תלסוקרטי הנקרא "לה נוסאה", ובו עיר בירה בשם לימסה לומינסה, הנמצאת באי וילבראנד; אישגארד היא תיאוקרטיה שנבנתה בהרים המושלגים של קוארתאס; אאורזאה מחוברת ליבשת גדולה יותר מצפון-מזרח שנכבשה ברובה על ידי האימפריה הגרליאנית המיליטריסטית. שבטים אחרים כוללים את שבטי החיות שנמצאים בסכסוך שנמשך שנים רבות עם העמים המבוססים; שרלייאן, עיר מלומדת מצפון-מערב; ו"עלא מיגו", מדינת עיר שנכבשה במהלך הפלישה הראשונה של גרליאן עשרים שנה לפני אירועי המשחק. בהמשך (בחבילות ההרחבה) מתגלים גם חלקים מרוחקים יותר של העולם, מעבר לים (העיר קוגאנה וסביבותיה) וכן מעברים לעולמות מקבילים, שם ישנם אזורים רבים נוספים וערים נוספות - הקריסטאריום ואולמור. בהמשך מתגלים אזורים חדשים כאשר השחקן מגיע לירח, לחלל ואף נוסע אחורה בזמן.
שלום אדון קורבה
שלום אדון קורבה (בצרפתית: Bonjour Monsieur Courbet) או הפגישה (La rencontre) הוא ציור של האמן גוסטב קורבה משנת 1854. היצירה מוצגת במוזיאון פאבר שבמונפלייה, צרפת. יצירה זו עוסקת בהצהרתו של גוסטב קורבה לגבי מעמדו ותפקידו של אמן בחברה - האמן הוא נפש חופשייה שאינה מקבלת תכתיבים מאף אדם, אפילו לא מפטרונו.
רקע
היצירה נוצרה בתקופת המהפכה התעשייתית שבה חלו שינויים רבים בחברה ובכלכלה וכך גם בתחום האומנות. באותה תקופה בעלי בתי החרושת מהמעמד הבורגני בצרפת התחזקו ובמקביל, מעמד הפועלים גדל והפך למנוצל יותר. ילדים ונשים עבדו בשכר זעום, בתנאים קשים וללא תנאים סוציאליים. קורבה בציוריו ביטא מצבים חברתיים שונים במטרה לייצג את האובייקטיביות וכתוצאה מכך נוצר זרם הריאליזם בעקבות ביקורות על ציוריו.
תיאור היצירה
היצירה "שלום אדון קורבה" מתארת פגישה בין הצייר גוסטב קורבה לפטרונו אלפרד בריאס בקרבת מקום לאחוזת הפטרון במונפלייה. הציור מצויר בנוף כפרי אשר היה אהוד על גוסטב קורבה ומציג שלוש דמויות: האמן, הפטרון ולידו נמצאים משרתו וכלב הציד שלו, דבר המסמל את מעמדו הגבוה. לבוש הפטרון מהודר ולבוש משרתו מוקפד. האמן לבוש כנווד הוא אוחז במקל ביד אחת ובכובע בידו השנייה, על גבו תרמיל וכלי הציור שלו כאשר הוא מחזיק את הכובע בצורה נינוחה לעומת הפטרון ומשרתו אשר הורידו את הכובע כברכת שלום ואות של כבוד. מבטם מושפל כאשר קורבה עומד עם ראש מורם מלא גאווה ומביט ישירות בפטרונו.
מרכיבים חזותיים
האור ביצירה מגיע מצד שמאל מאור השמש, הפטרון ומשרתו נמצאים בצל שבא מן העץ, אותו לא רואים אך מזהים לפי צורת הצל. כאשר קורבה נמצא באור שמש מלא. הקומפוזיציה מתוכננת כך שקו האופק חותך את היצירה לרוחבה במרכז, והדמויות ממלאות את הקומפוזיציה במאוזן מכל צדדיה. הצבע ביצירה הוא ריאליסטי, הצבעים מייצגים את המציאות כפי שהיא נראית לעין האנושית, הצייר מצייר מה שהוא רואה. תפיסת החלל והפרספקטיבה היא עמוקה, קיימת חלוקה למישורים ניתן לראות כי האמן נמצא במישור הקדמי ומאחוריו הפטרון ומשרתו הנמצאים במישור השני. נוסף על כך, קיים שימוש בפרספקטיבה אווירית, ככל שמתרחקים האובייקטים קטנים ומטשטשים.
רחל (שיר)
רחל הוא שירה של רחל המשוררת על דמותה של רחל אמנו שעל שמה נקראה ועם דמותה הזדהתה, גם בשיריה האחרים. חובר בשנת תרפ"ו - 1926. השיר מבטא געגועים, הן לדמות הנשית והאמהית המקראית רחל, בתו של לבן הארמי, רעייתו של יעקב אבינו ואמם של יוסף ובנימין, אשר נקברה וקולה נשמע,  ולדמויות תנ"כיות בכלל, שבוטא גם בשירים אחרים של המשוררת; והן לתקופת המקרא, ויש בו הכרזה על המשכיות מהותית בינה לבין תקופתה של המשוררת, בדומה לתודעתם של רבים מחבריה חלוצים וחלוצות אנשי העלייה השנייה והוגים ציוניים בני דורה. "רחל" הולחן על ידי יהודה שרת ונהגו לשיר אותו בתנועות הנוער היהודיות הציוניות ביישוב ולאחר הקמת המדינה.
גרשון גפנר
נעוריו
גרשון גפנר נולד ב-1892 בעיירה צ'רנליצה (צ'רנולידה) שבמזרח גליציה שבפולין, להוריו צבי ועטרה קריינדל (גולדברג). בילדותו התחנך ב"חדר", בבית-ספר עממי של הברון הירש והמשיך למודיו בבית ספר חקלאי תיכוני של יק"א בעיר סלובודקה, שם גם ספג את הרעיונות הציוניים מצעירים חברי פועלי ציון שהגיעו לבית הספר כדי לארגן את התלמידים להגנה עצמית בפני פורעים. עם סיום לימודי התיכון עבר להדריך בבית ספר חקלאי יהודי תיכוני בשם "שטינהורס" בקרבת העיר האנובר שבגרמניה. בתקופה זו פעל לארגן את עלייתם ארצה של חלק מהתלמידים בבית הספר בו למד בסלובודקה וגם הוא עצמו ביקש להיכלל בתוכנית "המושבה הקואופרטיבית" בארץ של פרופ' פרנץ אופנהיימר ואף זכה להיפגש איתו.
פעילותו בארץ
ב-1910 עלה גפנר לארץ ישראל במסגרת העלייה השנייה והחל לעבוד כפועל בפתח תקווה ואחר כך בחוות כנרת. ב-1911, עם הקמת הקואופרציה במרחביה, הצטרף אליה והפך לאחד ממובילי הקבוצה. הרקע החקלאי שלו ויכולותיו הטכניות איפשרו לגפנר לפתח כלי עבודה חקלאיים ופתרונות טכניים אחרים להקלת חיי התושבים. בתקופת מלחמת העולם הראשונה חלה גפנר ונשלח להבראה במצרים. ב-1918 התפרק הקואופרטיב.
במלחמת העולם הראשונה היה פעיל בארגון הפינוי והסידור של תושבי יהודה שגורשו לגליל. כמו כן פעל מול השלטונות העות'מאנים להקלת תנאי החיים של אסירים שנכלאו בבתי-הסוהר בנצרת ובדמשק.
ב-1919 החל גפנר לנהל את חוות בלפוריה מטעם חברת קהילת ציון אמריקאית ולאחר חיסול החווה המשיך לעבוד במקום במסגרת כפר ילדים.
ב-1927 התיישב גפנר עם משפחתו במושבה מגדיאל והקים שם משק, אך זמן קצר לאחר מכן הוזמן על ידי שלמה קפלנסקי (הסוכנות היהודית) לסייע בהתיישבות בעמק יזרעאל על שטחים שנרכשו. תפקיד זה מילא עד 1931 ואז חזר למגדיאל. ב-1936 נקרא שוב לסייע להתיישבות בעמק בית שאן, ובהמשך עזר להתיישבות בשרון ובעמק חפר. ב-1938 הצטרף להנהלת "המדור להתיישבות המעמד הבינוני" בסוכנות היהודית, ובתפקידו זה הקים מערך הדרכה לחקלאים במושבי עולים. בנוסף קידם גפנר הקמת משקי עזר שאיפשרו הספקת התצרוכת העצמית של המשקים.
ב-1959 פרש גפנר לגמלאות וחזר למשקו במגדיאל.
חייו האישיים
ב-1918 התחתן גפנר עם רבקה לובנוב. לזוג נולדו 2 בנים.
טירת קאסה לומה
טירת קאסה לומה (באנגלית: Casa Loma) היא טירה בטורונטו שבקנדה, הבנויה בסגנון טירות אנגליות בהשפעת הסגנון הברוניאלי הסקוטי. הטירה נבנתה בשנים 1911–1914 על ידי סר הנרי פלט שהתגורר בה תקופה מסוימת.
אלקו חזן
אלקו זיגמונד חזן (בבולגרית: Елко Зигмунд Хазан; נולד ב-1948) הוא איש ציבור ואדריכל בולגרי-יהודי.
ביוגרפיה
נולד בשנת 1948 בימבול למשפחה יהודית. השלים את לימודיו בתיכון האנגלי בסופיה, ולאחר מכן למד אדריכלות במכון הגבוה להנדסה ובנייה. במהלך העשורים הבאים, עבד כאדריכל.
טירת קאסה לומה
הטירה כוללת חדרים ואולמות רבים, מעברים סודיים בין הקומות, חממת צמחים, מרתף יינות, אורווה גדולה ועוד. הטירה ממוקמת על גבעה ונשקף ממנה מראה פנורמי של מרכז העיר טורונטו. בטירה צולמו סדרות טלוויזיה שונות וסרטי קולנוע רבים, בהם "שיקגו".
אלקו חזן
ביוגרפיה
לאחר שסיים את דרכו המקצועית, החל חזן לעסוק בפעילות חברתית. בשנת 2015, הצטרף למועדון בויאן, ארגון לאומי שנוסד על ידי בוז'ידאר דימיטרוב לתמיכה במדינה ובלאומה הבולגרי. בשנת 2017, הקים את המכון הבלתי ממשלתי הבולגרי-יהודי למחקר, אשר מטרתו לחקור ולפרסם את ההיסטוריה של היהודים בבולגריה, בפרט ביחס להצלתם בתקופת השואה.
טירת קאסה לומה
הטירה נפתחה לביקור תיירים בשנת 1937, מושכת תיירים רבים מדי שנה ומהווה אחד מסמלי העיר טורונטו.
אלקו חזן
ספר
בשנת 2012, הוציא לאור את הספר "אנציקלופדיה מקוצרת מאוירת של הקהילות היהודיות בבולגריה ובתי הכנסת שלהן".
פרסים
באפריל 2023, זכה באות "מסדר סטארה פלאנינה" מידי הנשיא רומן ראדב על פעילותו.
פסטיבל הכליזמרים הבינלאומי בצפת
פסטיבל הכליזמרים הבינלאומי בצפת הוא פסטיבל כליזמר המתקיים מדי קיץ בעיר צפת, ובמסגרתו מופעים סולנים ולהקות המשמיעים מוזיקה יהודית מסורתית ומוזיקת נשמה בין-לאומית.
היסטוריה
הפסטיבל החל להתקיים בשנת 1987. אחד המובנים של המונח "כלי זמר" על פי מילון אבן שושן הוא: "כינוי עממי למנגנים בחתונות ובמסיבות שמחה משפחתיות לשמח את הקרואים". בגולת מזרח אירופה נהגו לבטא את המונח ברצף אחד "כליזמר" או "כליזמרים" ובהגיית מלעיל. מארגני הפסטיבל בחרו בשם זה כדי להדגיש את שמירת הרציפות של מסורת המוזיקה העממית היהודית בפסטיבל.
הפסטיבל הוא פסטיבל חופשי ופתוח לקהל הרחב. אירועי הפסטיבל מתקיימים בסמטאות העיר העתיקה של צפת מעל מספר במות. הפסטיבל נחשב לגדול מסוגו בארץ, הן במספר האמנים המופעים בו והן מבחינת מספר המבקרים הבאים מרחבי הארץ לחזות בו להאזין לו. עם האמנים שהופיעו במסגרת הפסטיבל נמנים מוסא ברלין, אברהם לייב בורשטיין, חיליק פרנק, להקת פרה אדומה, דוד דאור, גיורא פיידמן, ג'ימי לויד ברי סחרוף אברהם טל, קובי אפללו, חנן בן ארי, בניה ברבי, עקיבא תורגמן, להקת תיסלם ונתן גושן.
בין האמנים שהופיעו בשנת 2012, לצד אמני ישראל, היו למעלה מארבעים אמנים שהגיעו מארצות חוץ, ארצות הברית, בריטניה, סלובניה, גרמניה, אוסטריה וקרואטיה.
מנהלו האמנותי של הפסטיבל הוא אמן הכינור אייל שילוח, המלווה בשנים האחרונות את העיר ומוביל את פרויקט כיתות האומן הבינלאומיות ואת פרויקט 'צפת עיר מנגנת'.
במהלך ימי הפסטיבל מתקיימים בצפת אירועים מיוחדים, סדנאות קבלה ומיסטיקה, סיורים מוזיקליים בליווי כליזמרים, סיורי לילה מודרכים ומומחזים באתרים נבחרים בצפת בליווי שחקנים ומופעי נגנים הפזורים בסמטאות. כן מתקיימים בתקופת הפסטיבל אירועים מיוחדים לילדים כבימת כליזמרים לילדים, מופעי סיפורים ומופעי קסמים.
אופן הייצור הקפיטליסטי (תאוריה מרקסיסטית)
הביקורת של קרל מרקס במסגרת הכלכלה הפוליטית וניתוחיו המרקסיסטים עוקבים אחרי אופן הייצור הקפיטליסטי בהתייחסות למערכות לארגון הייצור וההפצה בחברה קפיטליסטית. עשיית כסף פרטית בצורות שונות (השכרה, בנקאות, סחר סוחר, ייצור למטרות רווח וכן הלאה) קדמה להתפתחות של דרך הייצור הקפיטליסטית ככזו. אופן הייצור הקפיטליסטי התקין, שהתבסס על עבודת שכר ובעלות פרטית על אמצעי הייצור ועל הטכנולוגיה התעשייתית, החל לצמוח במהירות במערב אירופה החל מהמהפכה התעשייתית, שהשתרעה אחר כך לרוב העולם.
אופן הייצור הקפיטליסטי מאופיין בבעלות פרטית על אמצעי הייצור, מיצוי עודף הערך על ידי מעמד הבעלים לצורך צבירת הון, עבודה מבוססת שכר, ולפחות בכל הקשור לסחורות - היותה מבוססת שוק.
תקציר
" אופן הייצור " (גרמנית: Produktionsweise ) פירושו פשוט "דרך הייצור הייחודית", שניתן להגדיר אותה במונחים של אופן ההתארגנות החברתית שלה ובאילו סוגים של טכנולוגיות וכלים משתמשים. תחת הייצור הקפיטליסטי:
מצב הייצור הקפיטליסטי יכול להתקיים בתוך חברות עם שונות במערכות פוליטיות (למשל דמוקרטיה ליברלית, חברתית ודמוקרטיה, פאשיזם, מדינה קומוניסטית לבין הצאריזם ) ולצד שונים מבנים חברתיים כגון שבטי, את שיטת הקסטות, גידול חקלאי מבוסס בחברת איכר, עירוני תעשייתי בחברה ו -פוסט תעשייתי.
אף על פי שהקפיטליזם היה קיים בצורה של פעילות סוחרים, בנקאות, השכרת קרקעות וייצור בקנה מידה קטן בשלבים קודמים של ההיסטוריה, זה היה בדרך כלל במסגרת פעילות מינורית יחסית ומשנית לצורות הדומיננטיות של ארגון וייצור חברתיים עם מערכת הרכוש השלטת.
הגדרת קריטריונים מבניים
מרקס מעולם לא סיפק הגדרה מלאה של אופן הייצור הקפיטליסטי כתמצית קצרה, אם כי בכתבי ידו הוא ניסה לעיתים.
במובן מסוים זוהי היצירה של מרקס, הקפיטל (1867–1894; לעיתים ידועה בכינויה הגרמני, Das Kapital ), כשלם המספק את "ההגדרה" שלו לאופן הייצור הקפיטליסטי. עם זאת, ניתן לסכם את המאפיינים העיקריים המגדירים את אופן הייצור הקפיטליסטי כדלקמן:
בבחינת ביטויים מסוימים של אופן הייצור הקפיטליסטי באזורים ובתקופות מסוימות, ניתן למצוא חריגים לקריטריונים המגדירים העיקריים הללו, אך החריגים מוכיחים את הכלל במובן זה שעם הזמן הנסיבות החריגות נוטות להיעלם.
פרשת האונייה דונירה
הרקע
סמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה, הצליחו אלפי אזרחים גרמנים וכמה מאות אזרחים אוסטרים להימלט לבריטניה וקיוו למצוא בה מקלט. הממשלה הבריטית התירה להם לגור ולעבוד ברחבי המדינה. כשהחלה המלחמה והמצב הכלכלי החמיר, החלו להישמע בציבור הבריטי קולות נגד הפליטים והועלו חששות כי הם גייס חמישי של האויבת גרמניה. בהיותם בעלי נתינות גרמנית, היחס אליהם היה כאל אויבים. בהוראה של צ'רצ'יל הם סווגו כבעלי סיכון ביטחוני ורוכזו במחנות מעצר יחד עם חיילים גרמנים ואיטלקים, שבויי מלחמה.
ב-14 ביולי 1940 הובלו 2,542 איש מהעצורים לנמל ליברפול והועלו על האונייה דונירה. רוב המגורשים היו יהודים, ונוספו אליהם כ-200 איטלקים, כ-25 שבויי מלחמה גרמנים וכן כמה עשרות של אוהדי הנאצים. בין העצורים בלט מספרם הגבוה של בעלי השכלה גבוהה ואמנים. בעלותם לאנייה נאמר להם כי הם עומדים להפליג לקנדה שם יקבלו מקלט.
ההפלגה
מיד עם הפלגתה של האוניה התברר לנוסעיה כי יעדה הוא אוסטרליה, אליה הם מגורשים כחשודים בפעילות חתרנית, וכי הם נתונים תחת משטר קשוח ואכזרי.
בנוסף על אנשי הצוות, כ-300 אנשי צבא בריטים הופקדו על חיי היום יום במשך ההפלגה, ביניהם חיילים שהועברו מחזית הלחימה, כאלה שחוו על בשרם את אירועי המלחמה ונותרו ממנה מעורערים בנפשם. הם התייחסו אל כל המגורשים, כאל נאצים ומרגלים פוטנציאלים, התעללו בהם ועשו הכל כדי למרר את חייהם – הכו אותם, כולל מכות עם קתות רובים ובזזו את רכושם, עינו אותם ולא התירו להם להסתובב באופן חופשי על הסיפון. מספרם של המגורשים היה כפול מהקיבולת הרשמית של האונייה, והם נאלצו לישון בתאים צפופים ומחניקים, על מיטות עץ, על שולחנות ועל ריצפת האוניה – עושים צורכיהם בדליים, אוכלים מנות דלות וקצובות, וסובלים ממחלות ומהצקות והערות אנטישמיות של החיילים.
ההפלגה נמשכה 57 ימים, במהלכה הייתה האוניה קרובה פעמים אחדות לצוללות ולאניות מלחמה של הצי הגרמני, אך הצליחה לחמוק מהן.
ההגעה לאוסטרליה
בתום ההפלגה עגנה האוניה בנמל סידני. המגורשים הועברו לשני מחנות מעצר נידחים בהם שהו כחצי שנה, בתנאי מגורים נוחים וקיבלו יחס הוגן של חיילים אוסטרלים שהופקדו על שמירתם. בסיוע מפקדת המחנה הם קיימו סדר יום מגוון שכלל פעילות תרבותית, חוגים והרצאות של מרצים מקרב המגורשים. במחנה הוקמה מעין 'מכללה' ובה יכלו עצורי המחנה ללמוד מקצועות רבים. הוקמו תיאטרון, ישיבה וקבוצות לימוד ציוניות.
עניינם של המגורשים נחשף בעת שהותם במעצר, ועורר סערה בתקשורת ובפרלמנטים של בריטניה ואוסטרליה. אחרי שנחשפו, פעלה גם שדולה יהודית של גורמים ברחבי העולם למענם, ואף שיגרה שליחים שסיפקו להם ספרים, בגדים, כלי נגינה ותשמישי קדושה. ב-1941 השתנה הסיווג הביטחוני של העצורים ל"נתינים זרים ידידותיים" והם שוחררו. לאחר השחרור הציעה להם ממשלת אוסטרליה את האפשרות לקבל אזרחות ולהתיישב ביבשת. רבים מהם נשארו, חלקם התגייסו לצבא האוסטרלי, ולאחר השחרור התערו בקרב הקהילה היהודית באוסטרליה. אחרים שבו לבריטניה ושירתו בכוחות בעלות הברית.
רז נזרי
רז נזרי (נולד בכ"ב בתשרי ה'תשל"ג, 29 בספטמבר 1972) הוא משפטן ישראלי אשר שימש כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה לענייני ניהול ותפקידים מיוחדים, וכמשנה ליועץ המשפטי לממשלה לענייני משפט פלילי ולענייני משפט ציבורי-חוקתי.
פרשת האונייה דונירה
ההגעה לאוסטרליה
270 ממגורשי דונירה עלו לארץ ישראל אחרי שקיבלו אשרות כניסה מיוחדות של ממשלת בריטניה.
רז נזרי
ביוגרפיה
נזרי נולד וגדל במעלות תרשיחא, בן לשלמה ואמי נזרי, שניהם מנהלי בתי ספר ואנשי חינוך. למד בישיבה התיכונית מדרשית נעם בפרדס חנה, ולאחר מכן למד מספר חודשים בישיבת מרכז הרב בירושלים ובישיבת הגולן בחיספין ברמת הגולן. שירת כלוחם בחטיבת גולני. למד באוניברסיטת בר-אילן במסלול הישיר למצטיינים לתואר ראשון במשפטים ובמדעי המדינה ותואר שני במשפטים. את שני תאריו סיים בהצטיינות יתרה.
לאחר התמחות בלשכת היועץ המשפטי לממשלה, שימש בין השנים 2001–2011 כעוזרם וכעוזרם הבכיר של שלושה יועצים משפטיים - אליקים רובינשטיין (עד 2003), מני מזוז (עד 2010) ויהודה וינשטיין (עד 2011). במסגרת תפקידו סייע ליועץ בתיקים פליליים וביטחוניים, וכן בענייני ייעוץ וחקיקה בתחום הפלילי. כן טיפל בנושאים מתחום המשפט החוקתי והמנהלי, משפט בינלאומי ונושאים נוספים.
בין הסוגיות המרכזיות שליווה: מסמך הרפז, יואב גלנט, ראשי הממשלה אריאל שרון (פרשת האי היווני) ואהוד אולמרט, הנשיא משה קצב, השרים חיים רמון, צחי הנגבי (פרשת המינויים הפוליטיים), אברהם הירשזון ושלמה בניזרי, חברי הכנסת עזמי בשארה ויחיאל חזן (פרשת ההצבעות הכפולות), הרב הראשי לישראל יונה מצגר, פרשת ענת קם ואורי בלאו, פרשת עמותות ברק, "פרשת מזרחי" (האזנות הסתר במשטרה); ליאורה גלט-ברקוביץ (הדלפת פרשת סיריל קרן), אלחנן טננבוים, מרדכי ואנונו, וכן ריכז הטיפול בלשכת היועץ בנושאים כמו האזנות סתר בשב"כ ובמשטרה, סיכולים ממוקדים, נוהל שכן, טיפול בעבירות הסתה והמרדה, ליווי משפטי של תוכנית ההתנתקות ועוד.
המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט פלילי)
ביוני 2011 מונה נזרי למשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט פלילי), תחילה תחת היועץ יהודה וינשטיין והחל מ-2016 תחת אביחי מנדלבליט. במסגרת תפקידו היה אחראי על הכנה וקידום חקיקה בתחום הפלילי, לרבות סדר הדין הפלילי ודיני הראיות. בין החוקים המרכזיים בהם טיפל ניתן למנות את חוק המאבק הטרור, חוק החיפוש; חוק הבניית ענישה, תיקונים לחוק המרשם הפלילי, חוק נציב תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות, חוק החילוט, הטיפול בשובתי הרעב, תיקון לעבירת ההסתה לאלימות, הרפורמה בעבירות המתה, פרסומים מחקירות, הסדר מותנה, חסיון חומר מודיעיני, אחריות פלילית של תאגידים, אכיפה חלופית – עיצומים כספיים, התאמת המשפט הפלילי למשפט הבינלאומי, ועוד.
כן היה אחראי על מתן ייעוץ משפטי לממשלה ולגופים ציבוריים שונים בנושא מתן כלים לאכיפת החוק, קביעת מדיניות חקיקה בתחום הפלילי ופרשנותו; תיאום בין-משרדי, התווית מדיניות וריכוז פעולות מקצועיות של הייעוץ והחקיקה בתחומים האמורים, מול משרדי הממשלה בכלל ומול המשרד לביטחון הפנים, משטרה, שב"כ, שב"ס וצה"ל.
בין הנושאים המרכזיים בהם טיפל במסגרת תפקידו זו ניתן למנות את תחום האזנות הסתר, סמכויות חקירה ואכיפה, מעצרים מנהליים, קיצור תקופות מעצר ביהודה ושומרון, קטינים ביו"ש, תנאי אסירים טיפול בהם בהפרדה ושחרור במסגרת עסקת שליט, המסתננים, אירועי אלימות ואבנים, הר הבית, תג מחיר, הוצאה מחוץ לחוק, כדורגל בשבת, שביתות מורים, צוות שחיתות ברשויות מקומיות, ארגוני פשיעה, חוק לצמצום השימוש במזומן, הלבנת הון, טיפול במטסי ומשטי התרסה לעזה, ועוד.
במסגרת תפקידו ליווה נזרי את היועץ המשפטי לממשלה, לצד הפרקליטות, בטיפול בתיקים ובנושאים פליליים המצויים בסמכותו של היועץ המשפטי לממשלה, תחת כובעו כראש התביעה הכללית. בין התיקים המרכזיים שליווה בתקופה זו: בדיקה בעניין ראש הממשלה בנימין נתניהו ובעניין תיק המעונות, השרים אריה דרעי, חיים כץ, סילבן שלום ואביגדור ליברמן, חברי הכנסת בנימין בן אליעזר, יצחק הרצוג ופאינה קירשנבאום, השופט יורם דנציגר, הרב דוב ליאור, שולה זקן, הרב יאשיהו פינטו ואפרים ברכה, גל הירש, פרשת האסיר X, פרשיות ביטחוניות ועוד. כן השתתף מטעם היועץ המשפטי לממשלה בישיבות הקבינט המדיני-ביטחוני (ובכלל זאת בדיוני הקבינט במבצע "עמוד ענן" ומבצע "צוק איתן"), וכן בוועדות שרים וועדות הכנסת בנושאים ביטחוניים ופליליים שונים.
נזרי מילא את תפקיד המשנה ליועץ המשפטי לממשלה לעניינים פליליים עד יוני 2017.
המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (ציבורי-חוקתי)
בין הפרויקטים המרכזיים שמלווה המחלקה בראשה עומד נזרי ניתן למנות את הצעת חוק יסוד: החקיקה, חוק-יסוד: ישראל - מדינת הלאום של העם היהודי, תיקונים לחוק יסודות התקציב (משמעת), רפורמה בתקנות סדר הדין האזרחי, הצעת חוק הגנת הפרטיות (סמכויות אכיפה), הסדרים פנסיוניים לגופי ביטחון, הצעת חוק עונש מוות למחבלים; הצבת מצלמות בבתי חולים גריאטריים, הצעת חוק בנקי הזרע, הסדרי אימוץ ופונדקאות, הרפורמה במזונות, הרפורמה בחינוך המיוחד, ההכרזה על אוניברסיטת אריאל כאוניברסיטה, תיקונים לחוק יסוד: הממשלה בעניין ממשלת החילופים, "הגדלות הרמטכ"ל" ופנסיות הגישור ועוד.
בנוסף, נזרי הוביל מטעם היועץ המשפטי לממשלה את הליווי המשפטי של כלל מערכות הבחירות לכנסת, לרבות בשאלות של תעמולת בחירות וכן בעניינים הנוגעים לעבודת הממשלה בתקופת בחירות. כן, נזרי משתתף בישיבות הממשלה באופן תדיר כנציגו של היועץ המשפטי לממשלה, ונותן מענה לסוגיות משפטיות שעולות במסגרת זו.
זאת ועוד, במסגרת תפקידו מסייע נזרי ליועץ המשפטי לממשלה, לצד הפרקליטות, בטיפול בתיקים פליליים המצויים בסמכותו של היועץ בכובעו כראש התביעה הכללית.
המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (ניהול ותפקידים מיוחדים)
במאי 2018 מונה נזרי לכהן גם כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה (ניהול ותפקידים מיוחדים), וזאת בנוסף לתפקידו כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט ציבורי-חוקתי). במסגרת תפקידו זה אחראי נזרי על ניהול ייעוץ וחקיקה (אחת משתי יחידות המטה המרכזיות, לצד פרקליטות המדינה, המצויות תחת היועץ המשפטי לממשלה), המורכבת משבע מחלקות ייעודיות, כל אחת מהן בראשות משנה ליועץ המשפטי. בכלל זה גיבוש תהליכים ותורת עבודה, הובלת תהליכי ארגון תכנון ובקרה, ריכוז תוכניות העבודה השנתיות ועוד. כן אחראי נזרי על סיוע ליועץ בנושאים רגישים ומורכבים, בכלל זה סיוע בתיקים פליליים של אישי ציבור המגיעים להכרעת היועץ.
בתחילת שנת 2020, עם התפרצות נגיף הקורונה, נזרי מונה כאחראי על המערך המשפטי שמלווה את המאבק בנגיף, מטעם היועץ המשפטי לממשלה; במסגרת זו נוטל חלק בישיבות של קבינט הקורונה ופורומים נוספים, ואחראי על הליווי המשפטי של כלל הסוגיות המשפטיות שעולות ביחס למאבק המדינתי למניעת התפשטות הנגיף, הן בהליכי חקיקה ותקנות בנושא, והן בסוגיות ייעוציות שוטפות.
בדצמבר 2019 פורסם שנזרי דחה הצעה של שר המשפטים אמיר אוחנה להתמנות לפרקליט המדינה. באוגוסט 2020 פורסמה מועמדותו לתפקיד היועץ המשפטי לכנסת.
ביוני 2021 פורסם כי לאחר השימוע שנערך לראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, במסגרת תיקי נתניהו, סבר נזרי כי יש לסגת מסעיף השוחד בתיק 4000 ולהאשימו במרמה והפרת אמונים בלבד, ואף התעמת על רקע מחלוקת זו עם פרקליטת מיסוי וכלכלה ליאת בן-ארי המשמשת תובעת בתיק. לטענתו, הפרקליטות לא קבעה "נורמה", ממנה ניתן לקבוע שיחסי נתניהו–אלוביץ' חרגו. כן טען כי קיים ספק סביר להוכיח את היסוד הנפשי בעבירה. כמו כן, התנגד להגשת כתב אישום כנגד נתניהו בתיק 2000. בשני התיקים עמדתו לא התקבלה.
באוגוסט 2021 העלון "מצב הרוח" בחר בנזרי כ"איש השנה" בתחום המשפט.
בדצמבר 2021 מנה שר המשפטים גדעון סער את נזרי בין מומלציו לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה, לצד גלי בהרב מיארה ורועי שיינדורף, במקומו של אביחי מנדלבליט. בשל ניסיונו ותפקידיו במשך שנים, נחשב נזרי למועמד בולט לתפקיד. ב-30 בינואר 2022 הודיעה ועדת האיתור לממשלת ישראל ה-36 את שמות שלושת האישים המועמדים לתפקיד, ונזרי לא נכלל ביניהם. על רקע זה, הודיע נזרי יום לאחר מכן כי יפרוש מתפקידו כעבור חודשים ספורים, שנתיים וחצי טרם סיום תפקידו כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה, הוא סיים את תפקידו ביולי 2022.
לאחר פרישתו משירות המדינה
בדצמבר 2022 פורסם שנזרי עתיד להצטרף בפברואר 2023 למשרד עורכי הדין מ. פירון ושות'. ביולי 2023 פורסם כי נזרי החל לייעץ לועד הישיבות בענייני הגיוס.
חיים אישיים
נזרי נשוי לטלי, מורה, ולהם 5 ילדים. מתגורר בגבעת שמואל. אחותו לבנת נזרי עוסקת בדוברות ושימשה כדוברת עיריית רמת גן.
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
פרשת האונייה דונירה
אחרי המלחמה
בעקבות חשיפת הפרשה, הועמדו לדין כמה מאנשי צוות האוניה, ובראשם מפקד הכח הבריטי בעת ההפלגה, שנדון לשנת מאסר ולגירוש מהצבא. צ'רצ'יל התנצל והגדיר את הפרשה "טעות מצערת" והממשלה הבריטית פיצתה את המגורשים על הרכוש שנבזז מהם ועל הסבל שנגרם להם מאז מעצרם.
ב-1985 הופקה באוסטרליה סדרת טלוויזיה שנקראת The Dunera Boys. הסדרה בת ארבעה פרקים נכתבה על בסיס האירועים שחוו מגורשי דונירה, והיא עוסקת בתקופת שהותם במחנה המעצר באוסטרליה. הסדרה שודרה גם בטלוויזיה הישראלית ונקראה: "חבורת דונירה".
מרחב נוצר קומפקטית
בטופולוגיה, מרחב נוצר קומפקטית (Compactly generated space) הוא מרחב טופולוגי שבו תת-המרחבים הקומפקטיים קובעים את הטופולוגיה, באופן הבא: קבוצה היא סגורה אם ורק אם החיתוך שלה עם כל קבוצה קומפקטית הוא סגור. בדרך כלל מניחים גם כי המרחב הוא האוסדורף. קטגוריית המרחבים האוסדורף הנוצרים קומפקטית מסומנת על ידי CG. זוהי קטגוריה דיי גדולה ודיי נוחה; בתורת ההומוטופיה לעיתים מניחים כי המרחבים הם מקטגוריה זו.
תכונות
כל מרחב המקיים את אקסיומת המנייה הראשונה וכל מרחב קומפקטי מקומית (ובפרט מרחב קומפקטי וגם מרחבי CW) הם מרחבים נוצרים קומפקטית. לכן, הקטגוריה CG דיי רחבה, ומכילה אובייקטים מעניינים מתחומים שונים, כמו מטופולוגיה אלגברית ובפרט מתורת ההומוטופיה.
יש סגירות לתתי מרחבים מסוימים - אם X \in CG, אז גם כל תת-קבוצה סגורה וכל תת קבוצה פתוחה רגולרית (קבוצה בה לכל נקודה יש סביבה סגורה המוכלת בה). ראו בדוגמאות מקרה בו תת-מרחב כלשהו איננו נשאר בקטגוריה.
כדי שפונקציה ממרחב נוצר קומפקטית (למרחב האוסדורף) תהיה רציפה, מספיק לדרוש שתהיה רציפה על כל תת-קבוצה קומפקטית.
פעולות בקטגוריה
כמו במרחבים רגילים, נרצה להציג פעולות בין מרחבים בקטגוריה זו.
לכל מרחב האוסדורף X, נסמן ב-K(X) את המרחב מעל אותה קבוצה, אך בו קבוצה היא סגורה אם ורק אם היא חותכת כל קבוצה קומפקטית בתוך קבוצה סגורה כלשהי. זהו פונקטור בין המרחבים האוסדורף למרחבים CG; הוא מהווה פונקטור ימני צמודundefined לפונקטור ההכלה CG \to H (H - מרחבי האוסודורף).
זהו מרחב נוצר קומפקטית המכיל את המרחב הקודם, או במילים אחרות - פונקציית הזהות רציפה, ואם מלכתחילה X \in CG אז.
בעזרת פונקטור זה, מגדירים את המכפלה ומרחב הפונקציות בקטגוריה.
בן פראוד
בנג'מין "בן" פראוד (באנגלית: Benjamin "Ben" Proud; נולד ב-21 בספטמבר 1994) הוא שחיין בריטי, אלוף עולם (בודפשט 2017) במשחה ל-50 מטר פרפר ואלוף העולם (בודפשט 2022) ואלוף אירופה (גלאזגו 2018) במשחה ל-50 מטר חופשי.
ביוגרפיה
פראוד נולד בלונדון אך גדל בקואלה לומפור, מלזיה. הוא התאמן בשחייה מגיל 11. בגיל 16 הוא חזר לאנגליה להתאמן בשחייה. הוא מתאמן בפלימות' ולומד באוניברסיטה שלה.
מרחב נוצר קומפקטית
פעולות בקטגוריה
נסמן ב-C(X,Y) את מרחב הפונקציות הרציפות X \to Y, ונביט בו עם הטופולוגיה הקומפקטית-פתוחה. את מרחב הפונקציות הרציפות בקטגוריה נגדיר בתור. פונקציית ההרכבה היא רציפה, ובפרט כאשר X יחידון אז פונקציית ההצבה  רציפה.
בן פראוד
2013
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד באוגוסט 2013 סיים פראוד במקום 11 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.33 שניות ובמקום 18 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.31 שניות.
2014
במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו, סקוטלנד בסוף יולי 2014 זכה פראוד ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.92 שניות, לפני קמרון מקאבוי (22.00 שניות) וג'יימס מגנוסן (22.10 שניות), שניהם מאוסטרליה, במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא משחקים חדש של 22.93 שניות, לפני רולנד סקומן (23.13 שניות) וצ'אד לה קלו (23.36 שניות), שניהם מדרום אפריקה ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי. ארבעה שבועות לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם כריס ווקר-הבורן, אדם פיטי ואדם בארט בתוצאה של 3:31.73 דקות, לפני צרפת (3:32.47 דקות) והונגריה (3:33.11 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר פרפר ביחד עם אנדריי הובורוב מאוקראינה בתוצאה של 12.12 שניות, אחרי פלורן מנודו מצרפת ויוהאן טסורקין מבלארוס (23.00 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.94 שניות ובמקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.33 שניות.
2015
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 סיים פראוד פעמיים במקום שמיני, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.04 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 21.88 שניות ועלה מהמקום החמישי ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.39 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 23.24 שניות ועלה מהמקום השישי. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם כריס ווקר-הבורן, אדם פיטי וג'יימס גאי בשיא בריטניה חדש שך 3:30.67 דקות, 17 מאיות ממדליית ארד, כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.08 שניות, במקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:15.70 דקות ובמקום 23 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.35 שניות.
2016
באליפות אירופה שנערכה בלונדון במאי 2016 זכה פראוד בשתי מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.85 שניות, אחרי פלורן מנודו (21.73 שניות) ואנדריי הובורוב מאוקראינה (21.79 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.34 שניות, אחרי אנדריי הובורוב (22.92 שניות) ולאסלו צ'ה מהונגריה (23.31 שניות).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים פראוד במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.68 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא בריטניה חדש של 21.54 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 29 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.14 שניות.
2017
באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביולי 2017 זכה פראוד בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא בריטניה חדש של 22.75 שניות, לפני ניקולס סנטוס מברזיל (22.79 שניות) ואנדריי הובורוב (22.84 שניות). מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.43 שניות, אחרי קיילב דרסל מארצות הברית (21.15 שניות) וברונו פרטוס מברזיל (21.27 שניות).
2018
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, בריטניה באוגוסט 2018 זכה פראוד בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-50מטר חופשי בתוצאה של 21.34 שניות, לפני כריסטיאן גולומייב מיוון (21.44 שניות) ואנדראה ורגני מאיטליה (21.68 שניות), בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא לאומי ושיא אליפות חדש של 21.11 שניות, תוצאה זו הייתה התוצאה הטובה בעולם ללא חליפות השחייה שנאסר להשתמש בהן משנת 2010. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 22.78 שניות, אחרי שיאן העולם הטרי אנדריי הובורוב (22.48 שניות) ולפני אולג קוסטין מרוסיה (22.97 שניות).
דריוס סונגאילה
דריוס סונגאילה (בליטאית: Darius Songaila; נולד ב-14 בפברואר 1978) הוא כדורסלן עבר ליטאי, וכיום עוזר מאמן בז'לגיריס קובנה. שיחק בקבוצות שונות באירופה ובליגת ה-NBA, וייצג את נבחרת ליטא בכדורסל.