cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מקס מאנוס
חייו
הוא התחבר מחדש לצבא הנורווגי בארצות הברית והמשיך להכשרה נוספת בקנדה, לפני שעבר שוב את האוקיינוס האטלנטי לבלפסט, אז אנגליה. שם, ובסקוטלנד, הוכשר הלאה ופיתח מיומנויות מקצועיות בחבלה ובעבודות סמויות. לאחר מכן הוא נדרש ללמוד צניחה וצנח ביערות ליד אוסלו עם צוות חבלה. בנורווגיה הוא חזר לעבודתו הארגונית וביצע ניסיונות חבלה שונים בספינות באוסלו - פיורד עם פצצות ביתיות שפגעו בכמה ספינות. זה היה תהליך למידה ארוך אך אינטנסיבי עם קושי וסכנה מעשיים גדולים. הוא ערך מספר רב של מסעות מסוכנים הלוך ושוב מעבר לגבול לשוודיה, שם הצליח לקבל הפוגה מהלחצים הנפשיים והפיזיים המתמידים של עבודתו כסמוי. רבים מחבריו לנשק נהרגו, נתפסו ועונו, אך מאנוס הצליח לשרוד באמצעות שילוב של נחישות ומזל, עם כמה בריחות.
זמן קצר לאחר תום המלחמה כתב מאנוס על עצמו שני ספרים. הראשון, Det vil helst gå godt "זה בדרך כלל נגמר טוב"), מתאר כמה משיטוטיו היזומים ומלאי האירועים בג'ונגלים של דרום אמריקה ואמריקה הלטינית. ספרו השני של מאנוס היה Det blir alvor ("זה נהיה רציני") ובו הוא מגולל את סאגת עבודת ההתנגדות וההצלחות האישיות שלו בהטבעה של שני כלי שיט גדולים בעלי חשיבות רבה למכונת המלחמה הגרמנית, בשנת 1945. עם הכרזת השלום מצא מאנוס את עצמו נבחר להיות קצין ההגנה האישית של נסיך הכתר הנורווגי דאז במצעד הניצחון שלו באוסלו, ואז גם שירת את המלך הוקון השביעי. זה היה כבוד גדול, והוא זכה לשבחים כאחד הלוחמים החזקים והמצליחים ביותר של נורווגיה, בגיל 30 בלבד אז.
הערכה
הוא זכה פעמיים בעיטור הגבוה ביותר של נורווגיה לקציני צבא, צלב המלחמה עם החרב. בנוסף לעיטורים הנורווגיים שלו, קיבל מאנוס את צו השירות הנכבד הבריטי (DSO) וכן את הצלב הצבאי (MC) ואות השירות המצוין.
בעת שלום
מנוס נכנס לעסקי אספקת ציוד משרדי לאחר המלחמה: בסתיו 1945 נסע הוא וסופוס קלוזן לארצות הברית כדי להקים חוזים למכונות משרדיות. יחד הם הקימו את חברת Clausen og Manus. בשנים שלאחר המלחמה שכר מאנוס גם אנשים שהורשעו בשיתוף פעולה עם גרמניה הנאצית, ביניהם וולטר פירסט. מאנוס עשה זאת לאחר דיונים פנימיים והניעו אותו משאלה לפיוס, כמו גם שיקולים מקצועיים. בשנת 1952, החברה חולקה ל-Sophus Clausen AS ו-Max Manus AS שהפיצו כעת את מכונות המשרד של Olivetti ו-Philips. החברה קיימת עד היום.
חיים אישיים
מנוס התחתן עם אידה ניקולין "טיקן" לינדברדקה בשנת 1947, והם עברו ללנדויה, אסקר. הם נפגשו בזמן שעבדה כמקשרת עבור החבלנים הנורווגים בקונסוליה הבריטית בסטוקהולם. טיקן הייתה בתו של מושל המחוז בברגן והייתה אחותו של שור לינדברדקה, מנהל בנק שהפך לימים ליו"ר מפלגת הוירה. בשנת 1947, לינדברדק הולידה את מקס מאנוס הבן.
מנוס סבל מסיוטים, אלכוהוליזם והתקפי דיכאון לאחר חוויותיו במלחמה, על חלקם דיבר בראיונות.
מותו
לאחר הפרישה עברו מקס וטיקן לספרד. מקס מת שם בשנת 1996 בגיל 81.
סרט
בדצמבר 2007 הוכרז כי צפוי להופיע סרט על חייו של מקס מאנוס בנורווגיה, בכיכובו של אקסל הני בתפקיד הראשי. הסרט הוקרן בבכורה ב-19 בדצמבר 2008 וזכה לביקורות חיוביות בעיקר.
ספינת "מקס מאנוס"
ספינה שנהרסה והוטבעה כתוצאה מתכנון על ידי קבוצת פל, הושבה לאחר המלחמה ושמה שונה ל"מקס מאנוס".
שימושים אחרים
"מקס מאנוס" משמש כדמות על זנבו של מטוס בואינג 737-800 של אייר שאטל הנורווגית.
רפי אפלר-ח'טאב
רפאל (רפי) אפלר-ח'טאב (נולד ב-7 ביולי 1959), נודע בשנות התשעים גם בשם העט רפי ניב, הוא אקטיביסט ותיק בקהילת הלהט"ב בישראל, עיתונאי לשעבר, יועץ ארגוני, חוקר וגרונטולוג. העיתונאי הגאה הראשון בישראל שכתב והתראיין בזהות גלויה בתקשורת הישראלית. יו"ר עמותת להט"ב זהב.
ביוגרפיה
אפלר-ח'טאב יליד קריית מוצקין, בנם של אסתר לבית היבנר ועזרא (זולי) אפלר. בוגר תואר ראשון בכלכלה וניהול מהטכניון משנת 1985, מוסמך במדעי ההתנהגות והניהול מהטכניון משנת 1990, ודוקטור מאוניברסיטת חיפה משנת 2021. תחומי התמחותו מתמקדים במערכות משאבי אנוש ותגמול, בתרבות ארגונית, בהזדקנות ועבודה, וכן בהזדקנות בקהילת הלהט"ב. בעבודת הדוקטורט פיתח את מדד הידידותיות לגיל המבוגר בעבודה בהנחייתם של פרופ' ישראל (איסי) דורון ופרופ' אילן משולם. מאז שנות השמונים עסק בתחומים שונים כעיתונאי, כחוקר במכון גאוס ובתפקידי ניהול משאבי אנוש ותגמול בקבוצת שטראוס ובפלאפון תקשורת. נוסף לכך, לימד במוסדות אקדמיים בתחומי הניהול וההתנהגות הארגונית. מאז 2013 מלווה ארגונים במגזר העסקי בישראל ומייעץ בתחומי ניהול המשאב האנושי. כתב מאמרים מדעיים ומאמרי פרשנות שפורסמו בכתבי עת ישראליים ובין-לאומיים.
החל מאוקטובר 2021 ד"ר אפלר-ח'טאב מכהן כעמית מחקר במרכז מינרבה לחקר אוכלוסיות מודרות בזִקנה באוניברסיטת חיפה.
פועלו בקהילת הלהט"ב
אפלר-ח'טאב פעיל בקהילת הלהט"ב מאז שנות השמונים, הן במישור הציבורי-פוליטי והן במישור הפנים-קהילתי. בסוף שנות ה-80 יזם לראשונה בחיפה אירועי תרבות ציבוריים והפעיל קבוצות חברתיות להעלאת מודעות לחברי הקהילה. יחד עם פעילים נוספים הנחה את קבוצות "הקו החדש", שפעלו בחיפה בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 והיוו בסיס לגיבוש הקהילה הגאה בעיר. הקים את השלוחה החיפאית הראשונה של האגודה למען הלהט"ב בישראל, שם שימש כחבר בוועד המנהל. יחד עם דבורה לוז, האם המייסדת של עמותת תהל"ה לתמיכה בהורים של להט"ב, יזם והנחה בחיפה את הקבוצה הראשונה של העמותה מחוץ לתל אביב. בשנות התשעים הקים את "הקבוצה הפתוחה" לשיחה, היכרות וצמיחה אישית להומואים, והנחה אותה יחד עם אריק איל, במרכז הקהילתי של האגודה למען הלהט"ב ברחוב נחמני 28 בתל אביב. הייתה זו הפעילות התומכת הקבועה הראשונה בתל אביב עבור הומואים אשר מקום החיברות העיקרי שלהם עד אז היה בגן העצמאות.
בשנת 1993 יזם וסייע לארגן את כנס ההומואים והלסביות הראשון בכנסת, שהתקיים במסגרת ועדת משנה לזכויות להט"ב בוועדה לקידום מעמד האישה שהוקמה על ידי ח"כ יעל דיין. עדויות שהובאו באירוע מפי פרופ' עוזי אבן היוו את התשתית לביטול פקודות מטכ"ל אשר הפלו הומואים ולסביות בתפקידים מסווגים בצה"ל.
בשנות האלפיים היה ממובילי הפורום החיפאי לקהילת הלהט"ב ובמסגרתו הנחה קבוצות להורות משותפת יחד עם ארנה מרי-אש. מאז שנת 2015 אפלר-ח'טאב מלווה ומנחה את קבוצת "משתבחים בגאווה" לוותיקי הקהילה הגאה . על פועלו רב השנים למען הקהילה הגאה שתועד במסגרת פרויקט ההיסטוריה הגאה החיפאית זכה בשנת 2018 באות יקיר הקהילה החיפאית הגאה.
בשנת 2022 היה ממקימי פורום להט"ב זהב שמטרתו קידום מענים וזכויות ללהט"ב בגילאי 50 ומעלה. את הפורום הקים יחד עם שרה סווירי, פעילה ותיקה בארגון "בשלה". ישיבות הפורום הובילו להקמת עמותה שתיועד לקדם מדיניות ומענים ללהט"ב מזדקנים. בשנת 2023 הוקמה עמותת להט"ב זהב ואפלר-ח'טאב מונה ליו"ר העמותה.
כעיתונאי
בשנות התשעים שימש כעיתונאי ובעל טור בשם העט רפי ניב במקומון קול חיפה, ברשת ידיעות תקשורת, בירחון לחשיבה ניהולית "סטטוס", בירחון "מגעים", ב"נתיב נוסף" ובמדור הומוגני בעיתון דבר. בקול חיפה, היה העיתונאי הראשון בישראל שפרסם בגלוי טור שבועי העוסק בענייני הקהילה הגאה, "גיי וייס" (שפירושו ביידיש הוא "לך תדע"). הוא העיתונאי הראשון בישראל שיצא מהארון והתראיין בגלוי לתקשורת הישראלית, בתוכנית הטלוויזיה בשידור חי עם דן שילון. לאחר שהשתתף במצעד וושינגטון לשוויון זכויות להט"ב בשנת 1993, היה גם העיתונאי הראשון בישראל שצידד באאוטינג וחשף צביעות עיתונאית כלפי דמויות ציבוריות שהסתתרו בארון. בטורו "מגעים פוליטיים" בירחון "מגעים" ציין במפורש את שמותיהם של זמרים, פוליטיקאים וידוענים, שרק שנים מאוחר יותר יצאו מהארון מיוזמתם.
לטאת החולות
לטאת החולות (שם מדעי: Lacerta agilis) היא לטאה הנפוצה ברחבי אירופה עד מונגוליה במזרח. היא לא נפוצה בדרום אירופה (למשל בחצי האי האיברי, באיטליה ובטורקיה) ותפוצתה בלתי סדירה.
ללטאת החולות יש בבטן ובגב פס בהיר: אצל זכרים הצבע נוטה להיות כהה יותר ומבהיר חלקית או באופן מלא בעונת ההזדווגות. אורך גופה של לטאת החולות יכול להגיע עד 25 סנטימטר.
ללטאה זו מספר תת-מינים, תת-המין המערבי ביותר נקרא Lacerta agilis agilis. תת-המין העיקרי במערב אזור התפוצה הוא Lacerta agilis argus והוא בעל פס דק קטוע, או שלא קיים אצלו בכלל פס. לתת המין השני פס אדום-חום פשוט ללא כל סימני הגב. הפסים אצל הזכרים בשני תת-המינים הללו על הבטן בלבד, הופכים לירוקים בעונת החיזור והרבייה. לעומתם אצל הזכרים בתת-המינים המזרחיים (בעיקר Lacerta agilis exigua) הפס יכול להיות ירוק בהיר לא רק בעונת החיזור והרבייה.
בבריטניה, לטאת החולות נפוצה בצפון מערב אנגליה שם היא נחשבת למין בסכנת הכחדה ומוגנת בקפדנות על פי החוק בבריטניה - כפי שהוא מוגנת ברחבי אירופה (זהו מין אירופאי מוגן). קרן הנאמנות לשימור נחשי בריטניה, שותפה ומובילה את תוכנית הפעולה לשימור לטאת החולות (SAP). לעומת רוב מדינות אירופה, ברוסיה תת-המין Lacerta agilis exigua נפוץ מאוד ותרגום אחד משמותיו מרוסית הוא "לטאה נפוצה" (אם כי נפוץ גם שם אחר - Прыткая ящерица, שמשמעותו, 'לטאה זריזה' והוא תרגום של שמו המדעי של המין. המין הנקרא בעברית לטאה זריזה שייך לאותה משפחה, אך לסוג אחר - Phoenicolacerta).
נקבת לטאת החולות מטילה ביצים בחול שטוף שמש, ומשאירה אותם לדגירה על החול החם.
דיסקוגרפיה של אמינם
הדיסקוגרפיה של אמינם, ראפר אמריקאי, כוללת שבעה אלבומי אולפן, שלושה אלבומי אוסף, מיני-אלבום אחד, שלושים ואחד סינגלים, חמישה אלבומי וידאו ופסקול אחד. המוזיקה שלו מופצת דרך חברת התקליטים "Web Entertainment" וחברות הבת שלה. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) העניק לו 42 אלבומי פלטינה, בהם נכללים 29 שהוענקו לו כאמן סולו ושבעה על שיתופי פעולה עם אמנים אחרים.
אמינם הוא אמן ההיפ הופ בעל שיעור המכירות כמעט הכי גבוה בכל הזמנים. והאמן בעל מכירות גבוהות ביותר בשנות האלפיים כאשר כמות בארצות הברית נמכרו יותר 16.3 מיליון אלבומים שלו בתוך עשור. כאמן יחיד, מכר אמינם בארצות הברית יותר מ-39.6 אלבומים. כלומר, ללא ספירה של אלבומים בהם השתתף או פעילות תחת הרכבים אחרים. כמות המכירות הכלל-עולמית שלו עומדת על מעבר ל-100 מיליון. נכון לשנת 2010, היו לאמינם ארבעה סינגלים שנמכרו במעל שלושה מיליון הורדות בארצות הברית. בסך הכל מכר אמינם יותר מ-33 רצועות להורדה בארצות הברית לבדה.
רקע
בשנת 2002 הגיע לראשונה אמינם למקום הראשון במצעד בילבורד 200 עם אלבומו The Eminem Show שהגיע למקום הראשון במצעדים נוספים ברחבי העולם ומכר יותר מ-19 מיליון עותקים. בארצות הברית היה זה האלבום הנמכר ביותר באותה השנה עם מכירות של כמעט 10 מיליון עותקים. הוא קיבל שמונה אלבומי פלטינום מה-RIAA ומהארגון המקביל בניו זילנד, וזכה בתואר "אלבום יהלום" בקנדה המוענק לאלבומים שחצו את רף מכירות המיליון. באותה השנה הוציא אמינם את הסינגל Lose Yourself מתוך פסקול הסרט 8 מייל בכיכובו, והיה זה שירו הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד "Hot 100" והוא נשאר במקום זה למשך 12 שבועות. השיר הגיע למקום הראשון גם במצעדים אחרים ברחבי העולם. פסקול הסרט עצמו הגיע למקום הראשון בארצות הברית, שם מכר יותר מ-4 מיליון מתוך ה-9 מיליון שנמכרו ברחבי העולם.
בשנת 2004 הפך אלבומו החמישי של אמינם Encore לאלבום האולפן השלישי שלו ברצף שהגיע למקום הראשון בארצות הברית, אוסטרליה, קנדה, ניו זילנד ובריטניה. מבחינת מכירות לעומת זאת, מכר האלבום פחות משני האלבומים הקודמים, עם מעל ל-5 מיליון עותקים בארצות הברית ו-7 מיליון עותקים ברחבי העולם. מרבית ההצלחה של הסינגלים מתוך "Encore" הגיעה מבריטניה, שם הגיעו למקומות הראשונים ארבעה מתוכם.
בשנת 2005 הוציא אמינם אלבום אוסף בשם "Curtain Call: The Hits" שמכר בארצות הברית כשלושה מיליון עותקים וקיבל אלבום פלטינה כפול. שנה לאחר מכן הוציא הלייבל "Shady Records" את אלבום האוסף "Eminem Presents: The Re-Up", ובו שירים של אמינם יחד עם אמנים נוספים החתומים בחברת התקליטים. הלאום זכה למעמד פלטינה בשנת 2007 ומכר בארצות הברית כמיליון עותקים. בשנת 2009 הוציא אמינם את השיר "Crack a Bottle" יחד עם ד"ר דרה ו-50 סנט. השיר הפך לשירו השני של אמינם שהגיע למקום הראשון במצעד "Hot 100", והוא שבר את שיא המכירות בהורדות מוזיקה לשבוע פתיחה, עם 418,000 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון בלבד.
לאחר הפסקה של יותר מארבע שנים הוציא אמינם את אלבומו השישי "Relapse" בשנת 2009. האלבום היה לרביעי שנכנס ברצף למקומות הראשונים באוסטרליה, קנדה, ניו זילנד, בריטניה וארצות הברית, כמו גם למקומות הראשונים במצעדים ברחבי העולם. בארצות הברית מכר האלבום מעל שני מיליון עותקים. שנה לאחר מכן הוציא אמינם את אלבום האולפן השביעי שלו, "Recovery", שהגיע למקום הראשון בבילבורד 200 ובמצעדים שונים ברחבי העולם.
ב-2013 הוציא את אלבומו "The Marshall Mathers LP 2" ובשנת 2017 את האלבום "Revival". שני האלבומים הגיעו למקום הראשון במצעדי המכירות בשבוע הראשון לצאתם, ובכך הפך אמינם לאמן הראשון ששמונה פרסומים רצופים שלו הגיעו למקום הראשון במצעדים ממש עם צאתם.
אנלפריל
אנלפריל (אנגלית: Enalapril) היא תרופה מקבוצת מעכבי ACE, שמשמשת להורדת לחץ דם, לטיפול בנפרופתיה סוכרתית וסוגים מסוימים של אי ספיקת לב. אנפריל הוכחה כמורידה את שיעור המוות מהסובלים מאי ספיקת לב סיסטולית.
מנגנון התרופה
התרופה פועלת על ידי עיכוב ACE. אנזים זה הופך את ההורמון אנגיוטנסין 1 לאנגיוטנסין 2 - הורמון שגורם לכיווץ כלי הדם וכן להפרשת אלדוסטרון מהאדרנל. פעולות אלו גורמות להעלאת לחץ הדם. חסימת האנזים מונעת את הפיכת אנגיוטנסין 1 ל-2, מה שגורם להורדת לחץ הדם, הפרשת הפחתת אלדוסטרון, העלאת מתונה של אשלגן בדם וכן איבוד נתרן ונוזלים בשתן (-מוריד את נפח הדם). בנוסף, התרופה מעלה ייצור של פרוסטגלנדינים, דבר שייתכן שעוזר להורדת לחץ הדם. התרופה משפרת אי ספיקת לב על ידי הורדת התנגודת הפריפרית, וכן הי מפחיתה את ה-Afterload וה-Preload.
שימוש רפואי
ניתן דרך הפה לטיפול יחידי ביתר לחץ דם או בשילוב עם תרופות נוספות להורדת לחץ דם, כמו משתנים מסוג תיאזידים. משמש לטיפול באי ספיקת לב אקוטית או כרונית, חוסר תפקוד אסימפטומטי של חדר שמאל (LVD). ניתן בצורה פרה אנטרלית כאשר אין אפשרות לתת דרך הפה. התרופה הוכחה במגנה על תפקוד הכליות במקרים של לחץ דם, אי ספיקת לב וסוכרת.
קונטרה אינדיקציות
התרופה אסורה לנשים בהריון. השימוש בתרופה אסור במקרה של אלרגיה לאנלפריל וכן במקרים של היסטוריה של אנגיואדמה תורשתית או אידיופתית. במקרה של תפקודי כליה לא תקינים, ירידה בנפח הדם והנקה, יש להשתמש בזהירות.
תופעות לוואי
תופעת הלוואי הנפוצה ביותר של התרופה היא העלאת רמת הקריאטינין בסרום (20%). תופעות לוואי נפוצות אחרות הן סחרחורות (2-8%), תת-לחץ דם (1-7%), התעלפות (2%) ושיעול יבש (1-2%). תופעת הלוואי הרצינית ביותר של התרופה היא אנגיואדמה (0.68%) באזור הפנים והשפתיים, שעלולה לסכן את דרכי הנשימה של החולה. למרות שהיא יכולה להופיע בכל שלב, היא נפוצה יותר בתחילת השימוש בתרופה.
היסטוריה
אנלפריל פותחה על ידי MSD והוכנסה לשימוש ב-1981.
תוקף הפטנט של MSD פג ב-2000, ומאז נפתח פתח ליצרנים גנריים.
ג'יין דארוול
ג'יין דארוול (אנגלית: Jane Darwell; 15 באוקטובר 1879 - 13 באוגוסט 1967) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1940.
ביוגרפיה
דארוול נולדה במדינת מיזורי כפּאטי ווּדארד. בנעוריה, חלמה להיות שחקנית בקרקס, אולם אביה התנגד לכך. בצעירותה למדה במכללה לאמנות הבמה.
חברת הרכבות הממלכתית הבולגרית
חברת הרכבות הממלכתית הבולגרית (בבולגרית: Български държавни железници, בקיצור БДЖ, BDZ או BDŽ) הן חברת הרכבות הלאומית של בולגריה שמהווה לחברת התחבורה הגדולה במדינה, הוקמה לראשונה כישות עצמאית ב-1888. מטה החברה ממוקם בבירה סופיה.
מאז שנות ה-90 החברה נתקלה בתחרות רצינית מצד מפעילי תחבורה אחרים. עד שנת 2002 החברה גם החזיקה/ניהלה את תשתית הרכבת במדינה, כאשר על פי תקנות האיחוד האירופי נוסדה חברה ממלכתית נפרדת חדשה, החברה הלאומית לתשתיות רכבת, שהפכה לבעלים של התשתית המסילתית.
בולגריה חברה באיגוד הרכבות הבינלאומי (UIC).
היסטוריה
קו רוסה – וארנה, היה קו הרכבת הבולגרי הראשון, שהחל לפעול ב-1864. ממשלת טורקיה הזמינה עבורה חברה אנגלית בניהולו של ויליאם גלדסטון, פוליטיקאי, והאחים בארקלי, מהנדסים אזרחיים. הקו, שהיה 223 ק"מ אורכו, נפתח בשנת 1866.
בשנת 1870 החל הברון מוריס דה הירש בבניית קו הרכבת קונסטנטינופול - בלובו, שהושלם שלוש שנים מאוחר יותר.
ב-1 בינואר 2002, נכנס לתוקף חוק תעבורת הרכבות החדש, שעבר על ידי האספה הלאומית של בולגריה, לפיו החברה פוצלה לשני מפעלים נפרדים: חברת הובלת נוסעים בשם חברת הרכבת הממלכתית ומפעל תשתיות (החברה הלאומית לתשתיות רכבת)
באוקטובר 2010 הוכרז על ארגון מחדש נוסף, כאשר חברת הרכבות הפכה לחברת אחזקות, וכל אחזקותיה הועברו לידי חברות בנות נוסעים ומטענים.
קדר (בית חרושת)
"קדר" או "קדר - תעשיות חרס בע"מ" היה בית חרושת לקרמיקה שנוסד בחיפה בשנת 1934.
היסטוריה
בית החרושת "קדר" נבנה בשנת 1935 בעמק זבולון, בראשיתו העסיק חמישה פועלים. מייסדיו היו, זיגפריד ורוזה רוזה כץ ילידי גרמניה, שעלו ב-1934 במסגרת העלייה החמישית לארץ ישראל לאחר שזיגפריד הכשיר את עצמו במפעל קרמיקה בברלין, והביא עימו ציוד תעשייתי מתאים. הם החלו בניסויים באולם ששכרו בטכניון בשנת 1934. בשלהי שנות השלושים הם מכרו את המפעל. המפעל הציג את תוצרתו לראשונה ב"יריד המזרח" בשנת 1936. בשנת 1941 השתתף בתערוכת "Palestine Government Industrial Exhibition" שהתקיימה בקהיר. בשנת 1945 הרחיב המפעל, שכבר מנה כ-80 עובדים, את שטחו.
"קדר" הפך לאחד ממפעלי הקרמיקה הגדולים בתעשיית הקרמיקה הישראלית. בשיאו העסיק המפעל כ-90 עובדים. עם זאת, החל מהחל משנות ה-50 של המאה ה-20 סבל המפעל מקשיים ניהוליים ופיננסים וגררו מחסור בפיתוח המפעל ותשתיתו הטכנולוגית. בשנת 1950 מונתה במפעל "ועדת ייצור", שתפקידה היה להגדיל את תפוקתו. בשנת 1961 מונה למפעל מפרק זמני עקב חובות בסך 700,000 ל"י. בעקבות זאת הפך המפעל לקואופרטיב בבעלות עובדיו, שפעל עד לשנת 1963 ואז פורק. בשנת 1967 נקלע המפעל לקשיים והוציא את עובדיו לחופשה.
הנרי ראסל (אמרגן)
הנרי ראסל (באנגלית: Henry Russell; 14 בנובמבר 1871–1937) היה אמרגן, מנצח, מנהל אופרה ומורה לשירה יהודי-אנגלי.
ביוגרפיה
ראסל החל את הקריירה המוזיקלית שלו כמורה לשירה, תחילה בלונדון ואחר ברומא. לאחר זאת עבד כמנצח בבתי אופרה שונים באיטליה. כמורה לשירה עזר בין השאר לשחקנית אליאונורה דוזה. ב-1904 ייסד את להקת האופרה סן קרלו, במקור השלוחה הנודדת של תיאטרון סן קרלו בנאפולי. הלהקה הייתה עד מהרה למוסד עצמאי ויצאה למסע הופעות בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון בסתיו 1905. ראסל ולהקתו היו אחראים לכל ההצגות בעונת 1905-06 בקובנט גארדו, וראסל היה המנהל ו/או המנצח בכל ההפקות הללו. אחרי סיום העונה בלונדון, יצאו ראסל ולהקתו לארצות הברית וקבעו את מושבם בבוסטון. משם יצאו מדי שנה, מ-1906 עד 1909, לסיורים ברחבי ארצות הברית, ברפרטואר שכלל בעיקר אופרות איטלקיות, נוסף להופעות בבוסטון. עם פתיחת בית האופרה של בוסטון ב-1909, הייתה הלהקה למעשה לגרעין שממנו צמחה להקת האופרה החדשה של בוסטון, שראסל היה שותף להקמתה עם המיליונר הבוסטוני אבן ג'ורדן הבן. הוא המשיך לנהל את להקת האופרה של בוסטון עד שפשטה את הרגל בשנת 1915.
אחרי סגירת להקת האופרה של בוסטון, החל ראסל לעבוד במטרופוליטן אופרה בניו יורק כמנהל נלווה של הלהקה. בסופו של דבר חזר לאנגליה, שם לקח חלק בניהול הפקות בתיאטרון ולדורף בלונדון. כן ניהל עונת אופרות בתאטר דה שאנס אליזה בפריז.
הנרי ראסל היה נשוי לנינה דנדרייד. הוא מת בלונדון בגיל 65.
הפיגוע בצומת הגוש (2016)
הפיגוע בצומת הגוש (2016) הוא פיגוע שאירע בט"ו באדר א' ה'תשע"ו בצומת גוש עציון, ובו ניסה מחבל לדקור אזרחים שעמדו בתחנת אוטובוס. בפיגוע נהרג קצין צה"ל, רב-סרן אליאב גלמן, שנורה בשוגג בעת ניטרול המחבל.
רקע
החל מספטמבר 2015 החלה הסלמה בתקריות האלימות ובפיגועי הטרור כחלק מגל טרור שכונה גם "אינתיפאדת הבודדים", שאופיין בפיגועי דריסה ודקירה רבים על ידי מחבלים בודדים, ולא כחלק מארגון טרור. בינואר 2016 החלה ירידה הדרגתית במספר הפיגועים.
בשלושת החודשים שקדמו לפיגוע, אירעו בצומת הגוש יותר מעשרה פיגועי דריסה, דקירה וירי.
הפיגוע
ביום רביעי בצהריים, ט"ו באדר א' ה'תשע"ו, סמוך לשעה 12:00, הגיע המחבל, ממדוח עמרו, בן 26, תושב הכפר דורא שבנפת חברון אל תחנת האוטובוס הדרומית שבצומת גוש עציון, חמוש בסכין. החיילים שהבחינו במחבל קראו לו לעצור, אך המחבל עקף את עמדת החיילים ופתח בריצה לעבר האזרחים ששהו בתחנה, ביניהם קצין צה"ל, רס"ן אליאב גלמן, ששהה בתחנה לאחר שירות מילואים. גלמן שלף את אקדחו האישי, הסתער לעבר המחבל, ואף הצליח לפגוע בו ולפוצעו, אך נפגע ונהרג מכדור תועה שנורה בשוגג על ידי החיילים.
משפט המחבל
שלוש שנים לאחר הפיגוע, החליט בית המשפט הצבאי ביהודה ברוב של שניים, לזכות את המחבל מעבירת רצח, ולהרשיעו בהריגה בלבד. בית המשפט נימק את הזיכוי בכך שלא ניתן לקבוע כי המחבל אכן הגיע למקום על מנת לרצוח, ולכן לא ניתן לבסס את היסוד הנפשי הנדרש בכדי להרשיעו בעבירת גרימת מוות בכוונה. בית המשפט גזר על המחבל 30 שנות מאסר ומתן פיצוי כספי למשפחתו של אליאב.
פסק הדין המיקל עורר סערה. שר הביטחון דאז אביגדור ליברמן תקף את החלטת השופטים וטען כי אין כל הגיון בפסיקה וכי המחבל אמור להיות מורשע ברצח. יושבת ראש מפלגת הבית היהודי, חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי תקפה אף היא את החלטת בית המשפט, וטענה כי "ערבי שרץ עם סכין לעבר יהודי עושה זאת במטרה אחת - לרצוח". ארגון אלמגור פנה לפרקליט הצבאי הראשי בבקשה לערער על הזיכוי, ולאחר זמן אכן הודיעה הפרקליטות הצבאית כי בכוונתה לערער על פסק הדין.
בט"ו בתמוז ה'תשפ"ב התקיים דיון הערעור על פסק הדין בעניין המחבל. נשיא בית הדין הצבאי לערעורים תא"ל נתנאל בנישו קיבל את הערעור והרשיע את המחבל בעבירת רצח . בנימוקו לפסק הדין, ציין השופט כי.
הנצחה
כחלק מהנצחת אליאב, הוציאה לזכרו המשפחה סידורי ילדים, ופאוצ'ים לנשיאת ספרי קודש במהלך השירות הצבאי.
בשנת 2016, בנו בני נוער מהישוב כרמי צור את "מצפה אליאב" לזכרו.
בשנת 2023, יצאה המדרשה לידע המקדש בפרויקט 'הוד אליאב', הכולל סיור וירטואלי בעזרת משקפי מציאות מדומה בבית המקדש.
שוקי בן פורת
יהושע (שוקי) בן פורת (נולד ב-ט' בכסלו ה'תשי"א, 18 בנובמבר 1950) הוא איש עסקים, קולנוען ומפיק ישראלי.
ביוגרפיה
יהושע בן פורת נולד בקיבוץ חפציבה שבגלבוע, למרים ורומי בן פורת. בגיל 14 עבר לגור באתיופיה עקב שליחותו של אביו כנספח צבאי. בהמשך חזר ארצה לבדו ונרשם אל הכפר הירוק, שם היה ראש ועדת תרבות במשך ארבע שנים. התגייס לקורס טיס והודח. היה חבר להקת חיל התותחנים, עזב וסיים את תפקידו בצה"ל בתפקיד מדריך סיירי אוויר.
לאחר שחרורו הכיר את ציפי לוין, לימים ציפי רפאלי. הם חיו בלונדון ושם נולד בנם הבכור המשותף, ניל בן פורת (יליד 1976). חזרו ארצה והקימו את "המועדון" ביחד עם רפי ותדי שאולי. בתקופה זאת נולד הירחון מוניטין אותו יזמו שוקי ורפי בשותפות עם שאול אייזנברג, דוד מושביץ, עו"ד גדעון קריב, מיקי אלבין ועוד. המועדון נסגר לאחר תקלת חשמל שגרמה לשרפתו. גם מוניטין נסגר לאחר מותו של מיקי אלבין. עם סגירתו של מוניטין הקים תחנת הכבלים הראשונה בישראל בטלוויזיה פיראטית בנתניה.
בשנת 1978 יצר וכתב את הסרט הישראלי-הוליוודי, "קשר האורניום" בבימוים של ג'אנפרנקו בלדנלו  ומנחם גולן, ובכיכובם של פאביו טסטי, ג'נט אוגרן, אסי דיין, זיגפריד ראוך, עודד קוטלר, ג'יאני ריזו והרברט פוקס.
בשנת 1985 יצר וכתב את הסרט ההוליוודי, "גולאג" בבימויו של רוג'ר יאנג  ובכיכובם של דייוויד קית', מלקולם מקדואל, דייוויד סושה, וורן קלארק וג'ון מקאנרי.
הנישואין לציפי הסתיימו כעבור 10 שנים. שוקי נשא בשנית את סגנית מיס עולם ענת זמיר. אך השניים התגרשו לאחר 5 שנים. אז הכיר את קים, אשתו השלישית, הם נישאו ונולדו להם ארבעה ילדים: אליהו (יליד 1988), שיר (ילידת 1992) , שני (ילידת 1994) , וזוהר (ילידת 1995). ב-1991, חזר בתשובה בגיל 40. בת זוגו הנוכחית היא תמר בן-יעקוב.
הקים בישראל חברת חקלאות אורגנית בשם "אסיף השדה" בשותפות עם שוקי שלמון. טבע את המונח השיווקי דלורית ויזם את מרוץ הסוסים הגדול בגעש במרץ 1991. יזם את הקמת היישוב "ארסוף" ליד קיבוץ שפיים.
הפיק כמה סרטים דמוקרטיים עם מיכה לימור. בשנת 1997 הפיק ויזם בן פורת את תוכנית הבידור והאירוח של "אורי זוהר" בהפקת הערוץ הראשון שזכו ל-43% רייטינג. התוכנית המשיכה לעונה שנייה בשם "אורי זוהר 2", והיא שודרה לפרקים עד שנת 1999. סך הכל צולמו 15 תוכניות, בכל תוכנית זוהר אירח ארבעה אורחים לשיחה אישית, והיה יוצא לצילומים מחוץ לאולפן בנושאי דת ונושאים נוספים. לאחר תום העונה השנייה לא הופיע יותר לכלל הציבור.
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 היה תלמידו הקרוב ביותר של הרב מוטי גל ושותפו להפקת 4 סרטי קולנוע חרדי: "לילה בגומחא", "דג מלוח", "שדה מוקשים" ו"הנבל הכחול", חלקם השאירו חותם בציבור החרדי וזכו לאהדה גדולה, והציבו רף גבוה בתעשיית הקולנוע החרדי.
הטגמנטום הגחוני
הטֶגמֶנטום הגחוני (VTA) הוא אזור בטגמנטום של המוח האמצעי.
תפקוד
לטגמנטום הגחוני יש תפקיד מרכזי בחיזוק. הוא מכיל ריכוז של תאים דופמינרגיים, אשר פועלים במסגרת מערכת החיזוק במוח.
עם זאת, פעילות דופמינרגית של הטגמנטום הגחוני לא תמיד מעוררת תחושה טובה. זאת משום שהדופמין מגיע דרכו לא רק לסטריאטום, אלא גם לאמיגדלה. הדופמין שמגיע לאמיגדלה יכול לעורר פעילות הקשורה לצפייה לאיום ולא רק לצפייה לגמול.
הפורניקס מכיל שלוחות של אקסונים דופמינרגיים מהטגמנטום הגחוני. השלוחות הדופמינרגיות מהטגמנטום הגחוני והחומר השחור מגיעות להיפוקמפוס, שם הן מווסתות את הפלסטיות הסינפטית ואת תפקודי הזיכרון.
הטגמנטום הגחוני מקושר לנטייה לחיפוש חידושים, אשר מקשרת בין המוליך העצבי דומפין לבין היכולת היצירתית של האדם.
מערכות דופמינרגיות שמתחילות בטגמנטום הגחוני
ישנן שתי מערכות דופמינרגיות המתחילות בטגמנטום הגחוני.
הטגמנטום הגחוני הוא ראשיתה של מערכת הדופמין המוזוקורטיקלית mesocortical system, אשר מסתיימת בקליפת המוח הקדם-מצחית.
פרומריכוכרוס
הפרומריכוכרוס בדומה לקרובו היה יצור מגושם באורך של 1 מטר ובמשקל של מעל 400 קילוגרם, בעל כלוב צלעות עגלגל ובעל רגליים קצרות בעלות כריות כשל גמל. ראשו היה גדול עם לסת בעלת ניבים מאיימים, אך שיניים טוחנות גדולות שהתאימו לאכילת צמחים. הוא היה מעלה גירה בעל זנב קצר והחוטם שלו דמה לחדק טפיר.
גודלו והמבנה המגושם שלו התאים לחיים אמפיביים בדומה להיפופוטם מודרני כשכמה מהמינים דמו יותר לחזיר בר, ועדיין היו בעלי רגליים עדינות וקטנות. הוא כנראה חי בסמוך למקווי מים גדולים וניזון עשב, שורשי צמחי מים למיניהם, אותם טחן במלתעותיו. עקב ניביו המאיימים היו לו מעט טורפים.
מינים אלה נכחדו עם ההתייבשות שאירעה במהלך המיוקן והכחידה שטחים גדולים ופאונה ייחודית של מינים הקרובים לגמליים המודרניים כמו המריכוידון והברכיכרוס.
קרל פרדריק וילקמה
קרל פרדריק וילקמה (בפינית: Karl Fredrik Wilkama; 27 במרץ 1876 – 15 ביולי 1947) היה גנרל פיני שהשתתף במלחמת האזרחים הפינית, מלחמת החורף ומלחמת ההמשך. כיהן ארבע פעמים כמפקד העליון של הצבא הפיני.
ביוגרפיה
וילקמה נולד ב-27 במרץ 1876 בהלסינקי שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. ב-1897 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית ושרת במשמר הקיסרי. ב-1903 הוא הועלה לדרגת לוטננט. הוא למד באקדמיה הצבאית ניקולייב, וב-1907 הועלה לדרגת קפטן ומונה למפקד גדוד במשמר הקיסרי. ב-1909 מונה למפקד גדוד ברגימנט הדרגונים ה-3 של נובורוסייסק. ב-1911 הוא הועלה לדרגת פופולקובניק. וילקמה לחם בשורות הצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה, ובמהלכה הועלה לדרגת פולקובניק, מונה למפקד רגימנט הלנסרים ה-3 ועוטר באות מסדר גאורגיוס הקדוש.
באוקטובר 1917 הכריזה פינלנד על עצמאות, ווילקמה עזב את הצבא הרוסי ומיהר לחזור אליה. תוך זמן קצר פרצה במדינה מלחמת אזרחים בין הצבא הלבן שנתמך בידי הקיסרות הגרמנית לצבא האדום שנתמך בידי ברית המועצות. וילקמה הצטרף לצבא הלבן ולחם בשורות. לאחר סיום המלחמה, מונה וילקמה באופן זמני למפקד הצבא הפיני. הוא כיהן בתפקיד בין 30 במאי ל-12 באוגוסט 1918.
ב-31 בדצמבר 1918 הוא מונה בפעם השנייה למפקד הצבא הפיני, ועזב את התפקיד ב-19 ביוני 1919. הוא מונה בפעם השלישית ב-11 בספטמבר של אותה שנה, והפעם כיהן בו קרוב לחמש שנים עד 7 באוגוסט 1924. ב-1 באוקטובר 1925 הוא מונה לתפקיד בפעם הרביעית וכיהן בו עד 21 במאי 1926. במהלך מלחמת החורף ומלחמת ההמשך הוא מילא תפקידי מטה בכירים בפיקוד העליון הפיני. הוא פרש סופית מהצבא ב-1944.
טמרין מרטין
טמרין מרטין (שם מדעי: Saguinus martinsi) הוא מין של פרימט מסוג טמרין. טמרין זה אנדמי לברזיל ותפוצתו מצפון ברזיל ועד לצפון נהר האמזונאס.
מאפיינים
טמרין מרטין הוא פעיל יום ושוכן עצים, האוכל חרקים, פירות וגומי. בני המין חיים בקבוצות של עד 15 פריטים כאשר בדרך כלל קבוצה מכילה בין 2 ל-8 פריטים.
תת-מינים
ב-1977 הממלוג פיליפ הרשקוביץ הגדיר את שני תת-המינים האלו כתת-מינים של טמרין דוגוני. רק ב-2001 הם הוגדרו כתת-מינים של טמרין מרטין.
מין זה אינו נמצא תחת איום מיידי אולם תת-המין מרטיני נמצא בלב אזור בו כורתים עצים לשם כריית בוקסיט וכן לגידול סויה לכן אוכלוסיית תת-המין נמצאת בירידה ועלולה להיות בסיכון בעתיד.
טווידלדם וטווידלדי
טווידלדם וטווידלדי (אנגלית: Tweedledum and Tweedledee; בתרגומה של רנה ליטוין: טידלדאם וטידלדי) הן דמויות המופיעות בספרו של לואיס קרול "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם" (המוכר גם כעליסה בארץ המראה ועליזה בארץ המראה).
מקור השמות
השמות הופיעו לראשונה בדפוס ביצירתו של ג'ון בירום (1692 – 1763) בספרו "כמה מהמכתמים המפורסמים והמצוטטים (ולעיתים המעוותים) ביותר", בפזמון קצר המתאר את היריבות בין גאורג פרידריך הנדל וג'ובאני בונונצ'יני, ומסתיים בשורות: על אף שאין ספק שבירום הוא כותב המכתם, בהזדמנויות שונות יוחסו שורות אלו לג'ונתן סוויפט ולאלכסנדר פופ.
הגם שהשיר על טווידלדם וטווידלדי לא הופיע בדפוס בצורתו המוכרת כיום עד שנת 1805, אז הופיע בספר "פזמונים לחדר הילדים", ייתכן בהחלט שגרסה מוקדמת יותר קדמה לבירום, והוא השתמש בה בסאטירה שלו על שני המלחינים.
אצל קרול וטניאל
לפרסום הרב ביותר זכו כנראה טווידלדם וטווידלדי בעקבות הופעתם בספרו של לואיס קרול, עם איוריו של ג'ון טניאל, "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם". קרול תיאר אותם כשני אחים קטנים ושמנים, שלעולם אינם חולקים איש על רעהו, אפילו כשהם מחליטים להילחם זה בזה.
במהלך הפרק הם מדקלמים לאליס את השיר סוס הים והנגר, מנהלים איתה דיון פילוסופי קצר בשאלה איזו משתי הדמויות שבשיר נתעבת יותר, מנהלים איתה דיון פילוסופי נוסף שבו הם טוענים שהם והיא קיימים רק בחלומו של המלך האדום, ולבסוף הם למעשה ממחיזים את שיר הילדים: מסכימים לערוך ביניהם קרב (שלעולם לא נערך בפועל), ונמלטים בבהלה למראהו של עורב שחור ענק.
ג'ון טניאל צייר אותם כתאומים, ומרטין גרדנר בספרו "אליס המוערת" מחזק פרשנות זו.
חוג קוואזי-פרובניוס
בתורת החוגים, חוג הוא קוואזי-פרובניוס אם מושגי הפרויקטיביות והאינג'קטיביות של מודולים מעליו מתלכדים. זוהי הכללה חשובה של חוגים שהם חוגים פשוטים-למחצה ארטיניים.
הגדרה
חוג R נקרא אינג'קטיבי לעצמו (self injective) משמאל אם הוא אינג'קטיבי כמודול שמאלי מעל עצמו, כלומר, אם כל הומומורפיזם של מודולים מאידיאל שמאלי L אל R, ניתן להמשכה להומומורפיזם מ-R ל-R. בדומה לזה מגדירים גם התכונה מימין.
חוג הוא קוואזי-פרובניוס אם הוא מקיים את התכונות השקולות הבאות: בשלוש ההגדרות האחרונות בחירת הצדדים ימין ושמאל יוצרת ארבעה וריאנטים, שכל אחד מהם גורר את כולם.
מאפסים
לכל חוג R, אם L אידיאל שמאלי אז המאפס הימני הוא אידיאל ימני, ואם L אידיאל ימני אז המאפס השמאלי  הוא אידיאל שמאלי. שתי ההעתקות הופכות את סדר ההכלה. באופן כללי, לכל אידיאל שמאלי L, ו- לכל אידיאל ימני L.
גם התכונות הבאות שקולות:
תכונות קרובות
כל חוג פרובניוס הוא קוואזי-פרובניוס. חוג קוואזי-פרובניוס R הוא חוג פרובניוס אם התשתית (socle) של R איזומורפית, כמודול, למנה R/J כאשר J הוא רדיקל ג'ייקובסון. חוג קוואזי-פרובניוס קומוטטיבי הוא תמיד פרובניוס. חוג קומוטטיבי הוא חוג פרובניוס אם ורק אם הוא סכום ישר של מספר סופי של חוגים מקומיים ארטיניים עם אידיאל שמאלי מינימלי יחיד.
מחלף גבעת כ"ח
בשנת 2004 אישרה הוועדה לתשתיות לאומיות את הארכתו של הכביש 461 לכיוון מזרח, עד למחלף גבעת כ"ח העתידי שם הוא יתחבר לכביש 6. במסגרת הפרויקט מתוכננת גם בניית מחלף הטייסים במקומו של צומת הטייסים.
במהלך שנת 2021 חברת כביש חוצה ישראל צפויה לפרסם מכרז לביצוע המחלף, ועלותו נאמדת בכ-700 מיליון ש"ח.
פאל הארי
פאל הארי (במקור פאל הירשל, בהונגרית: Hári Pál; פשט, 29 באוגוסט 1869 – בודפשט, 10 במאי 1933) היה רופא יהודי-הונגרי, ביוכימאי, פרופסור באוניברסיטה.
ביוגרפיה
פאל הארי נולד במשפחה יהודית כבנם של הנריק הארי (הירשל) (1832–1915) סוחר דגן, ושל רוזליה מילר. הוא סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטאות בבודפשט ובווינה בשנת 1894. מאותה השנה עבד במכון לכימיה רפואית. בשנת 1906 הפך למרצה לאבחון בכימיה רפואית. בשנת 1915, כמרצה בכיר, מונה לראש המחלקה לכימיה רפואית ולפתולוגיה בבודפשט. משנת 1919 היה פרופסור. הוא פיתח את המתודולוגיה של הקלורימטריה. ערך מחקר משמעותי בנושא המטבוליזם, ניתוח ספקטרופוטומטרי של המוגלובין ונגזרותיו. פאל הארי הוא אחד ממייסדי המחקר הביוכימי בהונגריה. גיסו היה רופא הילדים ארנה דויטש שניספה בשואה.
קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (5B-11-25).
לאונרד סיפליט
ליאונרד (לן) ג'ורג' סיפליט (באנגלית: Leonard George (Len) Siffleet; 14 בינואר 1916 - 24 באוקטובר 1943) היה לוחם קומנדו אוסטרלי במלחמת העולם השנייה. סיפליט הצטרף לכוח האימפריאלי האוסטרלי השני (Second Australian Imperial Force) ב-1941 וב-1943 הועלה לדרגת סרג'נט. סיפליט הוצב ביחידה מיוחדת M, במחלקת שירותי האיסוף. במהלך משימה בפפואה גינאה החדשה נתפס יחד עם שני לוחמים אמבונזים על ידי כוחות גרילה שהעבירו אותם לידי היפנים. השלושה נחקרו, עונו ולבסוף הוצאו להורג בעריפת ראש. תמונתו של סיפליט רגע לפני עריפת הראש הייתה לאחת התמונות המוכרות של המלחמה.
חייו
לאחר שהוכשר בתקשורת רדיו בקולג' הטכני של מלבורן, התנדב סיפליט לכוחות המיוחדים בספטמבר 1942, והוצב במחלקת שירותי האיסוף (Services Reconnaissance Department) של לשכת שירותי המודיעין של בעלות הברית במלבורן. באוקטובר הצטרף ליחידה המיוחדת Z, ועבר אימונים בקיירנס בחלקה הצפוני של קווינסלנד. סיפליט היה מפעיל רדיו, ובמאי 1943 קודם לדרגת סרג'נט. באותו החודש עבר ליחידת המיוחדת M, כדי לקחת חלק במשימה להקמת תחנת מעקב בגבעות מאחורי הולנדיה שבפפואה גינאה החדשה. סיפליט צורף לצוות ששם הקוד שלו היה "Whiting", בפיקודו של סרג'נט סטוורמן מהצי ההולנדי המלכותי, שבו היו גם שני טוראים אמבונזים, פטיוואל וראהרינג. הצוות צריך היה לפעול בשיתוף פעולה עם צוות נוסף ששם הקוד שלו היה "Locust" בפיקודו של ג'ק פרייר.
הצוות החל את משימתו בצפון מזרח גינאה החדשה ביולי, והם פעלו בהרים באוגוסט ובספטמבר. בנקודה מסוימת נפרדו סטוורמן ופטיוואל מהאחרים, ונפלו במארב של כוחות מקומיים. השניים נתפסו ודווח כי נהרגו, אולם פטיוואל הצליח מאוחר יותר לברוח ולחבור חזרה לסיפליט וראהרינג. סיפליט דיווח לפרייר מפקד הצוות השני על הימצאות כוחות אויב ופטרולים יפניים בסביבה, ועל כך שהוא נערך לקבור את מכשיר הרדיו ולשרוף את מסמכי הצופן של הצוות.
סיפליט, פטיוואל וראהרינג ניסו לנוע לכיוון הגבול ההולנדי. השלושה נפלו במארב של מאות כפריים, ולאחר קרב קצר שבמהלכו ירה ופצע סיפליט את אחד התוקפים, נתפסו השלושה והועברו לידיהם של הכוחות היפניים. הם נחקרו ועונו ונכלאו במשך כשבועיים. ב-24 באוקטובר הם הורדו לאזור החוף, וכאשר הם קשורים ועיניהם מכוסות הם הוצאו להורג בעריפת ראש בהוראתו של סגן האדמירל מיאקי קאמדה מהצי הקיסרי היפני. הקצין היפני שהוציא את סיפליט להורג ביקש מאחד המקומיים לצלם את המעשה.
באפריל 1944 מצאו כוחות אמריקניים באזור הולנדיה את תצלום הוצאתו להורג של סיפליט לצד גופתו של קצין יפני. התמונה פורסמה במגזין Life ובעיתונות האוסטרלית, שזיהו אותה בטעות כהוצאתו להורג של הטייס האוסטרלי ביל ניוטון אשר הוצא להורג ב-29 במרץ 1943. רק ב-1945 הובן כי מדובר בהוצאתו להורג של סיפליט. התמונה הוצגה בהמשך באנדרטת המלחמה של אוסטרליה.
תקועים בחופשה
תקועים בחופשה (באנגלית: Blended) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2014 בבימויו של פרנק קורצ'י ובכיכובם של אדם סנדלר, דרו ברימור ובלה ת'ורן. הסרט הופץ על ידי האחים וורנר והופק על ידי האפי מדיסון.
זהו הסרט השלישי שבו דרו ברימור ואדם סנדלר מככבים יחדיו, לאחר "זמר החתונות" ו-"50 דייטים ראשונים". הסרט גרף 128 מיליון דולר אמריקני ואילו תקציבו נאמד ב-40 מיליון דולר.
צילומים וביקורות
הסרט קיבל בעיקר ביקורות שליליות ממבקרי הקולנוע. באתר האינטרנט Rotten Tomatoes הסרט קיבל בסך הכול 14% בהתבסס על 131 ביקורות עם דירוג ממוצע של 3.9 / 10.
באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון של 31 מתוך 100 ואילו באתר CinemaScore הסרט קיבל ציון ממוצע של A- לאחר שהגולשים התבקשו לדרג את הסרט מ- A+ ועד F.
עלילה
אדם סנדלר הוא ג'ים פרידמן, אלמן שאשתו נפטרה ממחלת הסרטן והותירה לו שלוש בנות שהוא לא יודע כיצד לגדלן. דרו ברימור היא לורן ריינולדס, גרושה עם שני בנים מופרעים והיא לא מצליחה להשתלט עליהם, כך שג'ים ולורן חייבים פרטנר משותף בגידול הילדים, לכן הם מכירים באינטרנט ויוצאים לדייט.
ג'ים לוקח לדייט את לורן בהוטרס. כאשר לורן מנסה ליזום שיחה עם ג'ים, הוא לא מסתכל לה בעיניים וצופה במשחק כדורגל, מה שמרגיז מאוד את לורן והדייט מתפוצץ. לאחר זמן מה השניים נפגשים בסופר מרקט - ג'ים קונה תחבושות היגייניות לבתו הבכורה ולורן קונה לבנה חוברת פלייבוי. לשניהם אין מושג מה הם באמת קונים, ג'ים קונה לבתו תחבושות גדולות ממדים ואילו לורן קונה לבנה חוברת פלייבוי זניחה. השניים, מובכים מהפגישה הקודמת עוזרים זה לזה ועל הדרך מביכים אחד את השנייה מול הקופאית והולכים כל אחד לדרכם.
ונדי מקלנדון-קובי היא ג'יין פאלמר, קולגה לעבודה של לורן, שקנתה כרטיס טיסה והזמנה לחופשה בכפר נופש מפואר בדרום אפריקה יחד עם בחור שהכירה בשם דיק תיאודופוליס, שהוא בעצם הבוס של ג'ים. ג'יין מגלה שלדיק יש חמישה ילדים לכן היא מוותרת על החופשה ונותנת את הכרטיס ללורן. באותו זמן ג'ים שואל את דיק אם הוא יכול לקבל במקומו את הכרטיסים, ונענה בחיוב. לורן וג'ים יוצאים לאותה חופשה באותו מלון ובאותו חדר, בלי ידיעתם.
ג'ים ולורן מגיעים עם ילדיהם לדרום אפריקה ונתקלים אחד בשנייה בכניסה לאתר הנופש סאן סיטי. בהתחלה הם מנסים לא להסתכל אחד לשני בעיניים אך במהרה הם מעירים הערות עוקצניות אחד לשנייה ואפילו בין הילדים שלהם מתפתח ריב. כאשר הם עולים לסוויטה הם מגלים שהם הולכים ללון באותו חדר והעניינים מתחילים להתחמם. עד מהרה הילדים של ג'ים ולורן מכירים אחד השני ומתחברים, וזאת הסיבה היחידה שבגללה ג'ים ולורן חולקים את החופשה. הילדות של ג'ים רואות בלורן אמא, ומבקשות שתלביש ותסרק אותן, ולורן נהנית מהעובדה שיש לה אינטראקציה עם ילדות והן מתחברות. מנגד, ג'ים והבנים של לורן מתחברים ועושים שטויות, מה שמתאים באופן סטיגמתי לבנים. שתי המשפחות מתחברות ומעבירות את החופשה בהנאה, ולקראת סוף הסרט ג'ים ולורן מתאהבים.
אחרי שהמשפחות חוזרות לארצות הברית מהחופשה בדרום אפריקה, גרושה של לורן מנסה לשבות את ליבה חזרה וכתוצאה מכך ג'ים מניח לנפשה של לורן. הילדים של ג'ים ולורן רוצים שוב להתחבר, אך ג'ים ולורן התרחקו. רק כאשר ג'ים עוזר לטיילר, בנה של לורן במשחק בייסבול השניים מתאהבים שוב והופכים לבני זוג.
קישורים חיצוניים
ביקורות:
סוזן פאד
סוזן בל פאד (באנגלית: Susan Bell Faed; 8 ביוני 1827 – 19 במאי 1909) הייתה אמנית סקוטית, ואחותם של שלושה אמנים ידועים: תומאס פאד, ג'ון פאד וג'יימס פאד. היא הייתה מדגמנת עבור כל שלושת האחים.
ביוגרפיה
לאחר מות אביה ב-1842, עברו סוזן ואמה, ואחיה הצעיר ג'ורג', לאדינבורו. מכיוון שהם אינם מופיעים ברישומים עצמאיים, הגיוני להניח שהם חיו עם האח הבכור, ג'ון פאד. הוא גר בבית ג'ורג'יאני גדול מאוד ברובע סטוקברידג'. הם מופיעים במפקד האוכלוסין של 1851 לאחר מותו של ג'ורג' ב-1852, היא חזרה עם אמה לביתם הקודם. כנראה כדי לגור עם הדוד שלה.
היא הייתה אמנית מוכשרת שהציגה באקדמיה המלכותית הסקוטית מ-1867 עד 1899.
ב-1868 הצטרפה לאחיה תומאס בלונדון כנראה בעקבות מות אמה (1866).
היא הייתה נשואה רק לזמן קצר. ב-1887 בגיל 59 היא נישאה לאלמן מסטוקפורט, היא גרה איתו שנתיים לפני מותו. לא היו להם ילדים.
סוזן נפטרה בארדמור ב-19 במאי 1909 והיא קבורה בחצר הכנסייה של ג'ירטון ליד אחיה ג'ון.
בית משפחת האמנים פאד בג'ירטון שרד והוא מבנה לשימור.
Second Emotion
Second Emotion (בעברית: רגש שני) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר־יוצר הקנדי ג'סטין ביבר בהשתתפות הראפר האמריקאי טראוויס סקוט. השיר נכתב על ידי ביבר, סקוט, פו בר, מייקי דין, דומיניק ג'ורדן וג'ימי ג'אנוס, והופק בידי ג'וש גודווין. הוא יצא לאור ב-14 בפברואר 2020 כרצועה העשירית מתוך אלבום האולפן החמישי של ביבר, Changes.
רקע
ב-1 במרץ 2020 פורסם כי מתוכנן שיתוף פעולה בין הזמר־יוצר הקנדי ג'סטין ביבר לבין הראפר האמריקאי טראוויס סקוט. השיר נכתב על ידי ביבר, סקוט, פו בר, מייקי דין, דומיניק ג'ורדן וג'ימי ג'אנוס, והופק בידי ג'וש גודווין. הוא יצא לאור ב-14 בפברואר 2020 כרצועה העשירית מתוך אלבום האולפן החמישי של ביבר, Changes.
וידאו קליפ
בוידאו קליפ של השיר, אשר בוים בידי ניק דהמורה, נראים הרקדנים ג'וני ארסמה, מיקל ווילסון, סי. ג'יי. סלבדור, קודי וויגינס, ג'וש פרייס, דריל קית', נטלי בבקו, שרה איזבל קפיטול, שאק ריד, ג'ושוע טייוואן וויליאמס, טוני צר וחליל מקניל כשהם רוקדים בחניון ולבושים בבגדים שחורים. הקליפ הופק בידי אנדרו סנדלר ויצא לאור ב-11 במרץ 2020.
ניתוח מוזיקלי
השיר הוא באורך של 3:22 ומשלב סגנונות מוזיקה כמו אר אנד בי, פופ ראפ וטראפ. מבקר הבילבורד טיילור וות'רבי כתב כי הפזמון המתגבר הוא אחד הייחודיים ביותר ב-Changes, וציין כי הוא מזכיר את Headlines של הראפר האמריקאי דרייק. אלכסיס פטרידיס מהגרדיאן כתב כי הרצועה "מעוררת כראוי", עמוסת אפקטים ובעלת גוון פסיכדלי.
מויסיי פישביין
מוֹיְסֵי (משה) אבּרמוביץ' פִֿישְׁבֵּיין (באוקראינית: Мойсей Абрамович Фішбейн; 1 בדצמבר 1946 – 26 במאי 2020) היה משורר ומתרגם אוקראיני רב השפעה ממוצא יהודי.
אופיר ביכורים
אופיר ביכורים היא הוצאת ספרים ישראלית שנוסדה בידי אודי אוחנה, בנו של יוסי (זוזו) אוחנה.
מויסיי פישביין
חייו
מויסי פישביין נולד ב־1 בדצמבר 1946 בצ'רנוביץ (אז עיר ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית). הוא סיים את לימודיו בפילולוגיה ב־1976 במכון הפדגוגי של קייב. לימים היה עורך באנציקלופדיה הסובייטית האוקראינית. שיריו המוקדמים זכו להערכתו ותמיכתו של הסופר האוקראיני המפורסם מיקולה בז'אן, מה שקידם ואפשר את הפרסומים הראשונים של פישביין.
אופיר ביכורים
היסטוריה
אוחנה הקים את אופיר ביכורים במאי 2005, ההוצאה קרויה על שם בתו. הרעיון להקמת ההוצאה עלה במוחו אחרי שקרא מאמר מאת פרופ' דגני ממכון גיאוקרטוגרפיה, לפיו 23% מהישראלים כותבים למגירה ו-43% מתוכם מעוניינים להוציא ספר לאור.
בשנת 2012 "אופיר ביכורים" השיקה את מיזם "סופר נולד", תחרות כתיבה יוצרת, הזוכה בתחרות ספרו יוצא לאור בידי ההוצאה. "סופר נולד" נערכה בתחילה בחברת HP, אחר-כך במסגרת מקומוני גל גפן וקניון ירושלים. בשנים 2014 ו-2016 נערכה התחרות בעברית ובערבית בקרב חברי הסתדרות המורים בז'אנר ספרי ילדים. שופטי התחרות היו גלילה רון פדר, סמדר שיר, ד"ר אמנון ז'קונט, איטו אבירם ופאדל עלי.
ההוצאה מציעה שירותי עריכה, הגהה, עימוד ועיצוב גרפי, בית-דפוס דיגיטלי וכריכייה. היא שוכנת באזור התעשייה החדש יהוד-מונוסון.
מנהל בית הספר לכתיבה יוצרת של ההוצאה הוא איטו אבירם, בעבר ניהל את בית הספר ד"ר אמנון ז'קונט.
נכון לנובמבר 2019 הוציאה אופיר ביכורים כ-700 כותרים.
משנת 2017, החלה הוצאת הספרים בשיתוף פעולה בהוצאת ספרים מטעם אוניברסיטת רנמין בליווי מכון קונפוציוס אשר באוניברסיטת תל אביב.
נקודת יאנג (אנטארקטיקה)
נקודת יאנג (באנגלית: Young Point) היא לשון יבשה סלעית, בחוף המערבי של חצי האי טריניטי, שבאנטארקטיקה.
הנקודה ממוקמת 4.8 קילומטרים דרומית לכף רוקמורל.
גילוי ומיפוי לשון היבשה
לשון היבשה נסקר בספטמבר 1946 ושוב ביולי 1948 ומופתה בשנת 1948 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
הנקודה נסקרה מחדש בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1959–1960 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
מויסיי פישביין
חייו
בשנת 1979 נאלץ פישביין להגר לישראל, בשל היותו מתנגד־משטר סובייטי. היעדר קהל לספרות אוקראינית בישראל הוביל אותו להגר לגרמניה המערבית ב־1982. שם עבד פישביין כעיתונאי בכתב עת של הפזורה האוקראינית בשם "סוּצַ'סְניסְט" ("", "העת הנוכחית"), וכן שידר באוקראינית וברוסית ברדיו אירופה החופשית בין השנים 1982 ל־1995.
נקודת יאנג (אנטארקטיקה)
מקור השם
הנקודה נקראת על שמו של דוקטור אדם יאנג (Adam Young), שהיה מנתח על הבריג "ויליאמס" (Williams), אשר חקרה את איי שטלנד הדרומיים ומצר ברנספילד בשנת 1820.
מויסיי פישביין
חייו
לאחר קריסת ברית המועצות, חזר המשורר לאוקראינה בשנת 2003.
נקודת יאנג (אנטארקטיקה)
לקריאה נוספת
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 141
מויסיי פישביין
חייו
פישביין ראה עצמו לאומן אוקראיני ולקח חלק פעיל בחיים החברתיים והפוליטיים של אוקראינה. אוקראינים הרבו לצטט את נאומו באירוע זיכרון ב־2006 להולודומור שהתרחש בשנות ה-30 של המאה ה-20. במארס 2008 זכה המשורר בפרס מיוחד מראש הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית על "להט לכבוד האל ועל תרומתו הגדולה בחשיפת מאמצי הארכיבישוף המטרופוליטני אנדריי שפטיצקי והכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית להצלת יהודים תוך סיכון עצמם במהלך השואה".
המחבר היה חבר באיגוד הסופרים של אוקראינה ובסניף האוקראיני של ארגון PEN הבינלאומי.
לפי אנציקלופדיה יהודית קצרה בלשון הרוסית, פישביין סייע בארגון טיפול רפואי בישראל ואחר כך במערב גרמניה לילדים אוקראינים שנפצעו באסון צ'רנוביל.
פישביין מת ב־26 במאי 2020, בגיל 73. הוא הותיר אחריו את אשתו אוֹלֶנָה, וכן בנותיו אביבה ומריה מנישואיו הראשונים ללודמילה, וארבע נכדות.
יצירתו
משה פישביין תרגם מגרמנית, צרפתית, עברית, יידיש, איטלקית, ספרדית, קטלאנית, רומנית, הונגרית, גאורגית, רוסית ושפות נוספות. בין היתר, תרגם משירת חיים נחמן ביאליק לאוקראינית.
אמנת האומות המאוחדות בדבר חוזים למכר טובין בין-לאומי
אמנת האומות המאוחדות בדבר חוזים למכר טובין בין-לאומי (באנגלית: United Nations Convention on Contracts for the International Sale of Goods, או בקיצור המקובל: CISG) היא אמנה בינלאומית שנחתמה בווינה ב-11 במאי 1980, ושמטרתה היא הסדרה משפטית של חוזים בינלאומיים למכירת טובין. האמנה היא למעשה חוק חוזי מכר מאוחד (Uniform Law), שמטרתו היא התגברות על הקושי בחתימת חוזים בין צדדים ממדינות שונות ששיטות המשפט ביניהן שונות. על האמנה חתומות היום 93 מדינות, מתוכן 91 מדינות גם אשררו אותה. בין המדינות החתומות ישנן מדינות מפותחות ומתפתחות, מדינות השייכות למערכות המשפט הקונטיננטלי ולמערכות המשפט המקובל, מדינות שהיו חלק מברית המועצות לשעבר, סין, ומדינות מערביות. בשל עובדה זו, נחשבת האמנה לאחת מהאמנות המשפטיות המוצלחות ביותר. מדינת ישראל חתומה על האמנה, שאושררה ונכנסה לתוקף בתאריך 5.2.2000 כתוספת לחוק המכר (מכר טובין בין-לאומי), התש"ס-1999, ס"ח 1716. מאותו מועד האמנה היא הדין החל על כל עסקאות ייצוא וייבוא של טובין שאחד הצדדים להם בישראל, ואשר לא הוחרגו על ידי האמנה עצמה או על ידי הצדדים עצמם במסגרת תנית דין. סעיפי האמנה פורשו על ידי מגוון רחב של פורומים, כולל בתי משפט, מוסדות בוררות במדינות שונות, וכתיבה אקדמית נרחבת.
Something for Thee Hotties
Something for Thee Hotties (מעוצב באופן אלטרנטיבי כ-Something for Thee Hotties: From Thee Archives) הוא אלבום אוסף של הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון. הוא יצא לאור ב-29 באוקטובר 2021 על ידי 300 אנטרטיינמנט ו-1501 סטרטיפייד כ"הוקרת תודה" לקהל המעריצים של מייגן. האלבום הוא אוסף של כמה מקטעי הראפ החופשיים שלה ביוטיוב שיצאו בעבר, כמו גם שירי ארכיון שלא פורסמו בעבר; ב-"Trippy Skit" משתתף הראפר האמריקאי ג'וסי ג'יי.
למרות שלא יצא כאלבום אולפן, האלבום הצליח להתברג במקום העשירי ברשימת "10 האלבומים הטובים ביותר של 2021: רשימת הצוות - בחירתה של ריבאה קואוף" על ידי מגזין ''Yahoo!. האלבום נכלל במגזין All Music'' ברשימתם "אלבומי ההיפ-הופ הטובים ביותר לשנת 2021"
רקע
ב-21 באוקטובר 2021, מייגן די סטליון הכריזה על אלבום האוסף והגדירה אותו כמתנה לקהל המעריצים שלה אותו היא מכנה "Hotties". בהמשך, אמרה שהפרויקט יכלול כמה מקטעי הראפ החופשיים שלה שפורסמו ביוטיוב שמעריציה ביקשו, כמו גם שירים שלא פורסמו מהארכיון שלה. רשימת הרצועות המקורית נחשפה ב-27 באוקטובר, ובהתחלה כללה 15 רצועות כולל הסינגל "Thot Shit" שיצא בעבר. לאחר מכן, רשימת הרצועות עודכנה פחות משעה לפני יציאתו של אלבום האוסף שיועד לצאת בחצות, וכללה 5 רצועות נוספות, ביניהן: "Warning", "Kitty Kat" ומערכונים בביצועם של ג'וסי ג'יי, VickeeLo ודינו BTW. יציאתו של אלבום האוסף התעכבה בכמה שעות, ובסופו של דבר אירעה ב-8 בבוקר בתאריך המתוכנן.
בלייב שאלות ותשובות שהתקיים בטוויטר זמן קצר לאחר יציאת אלבום האוסף, חשפה מייגן שרוב השירים באלבום הוקלטו במהלך 2021. חלק מהשירים האחרונים הוקלטו כמה שבועות לפני יציאתו הרשמית; והשירים הישנים ביותר שהוקלטו היו קטעי הראפ החופשיים, ביניהם "Bae Goals".
תח'ת-י בהי
המנזר נוסד במאה ה-1 לספירה, והיה בשימוש עד המאה ה-7. המתחם נחשב על ידי ארכאולוגים כמי שמייצג את הארכיטקטורה של מרכזי נזירים בודהיסטים מתקופתו. תח'ת-י בהי נרשם כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 1980.
אטימולוגיה
מקור השם תח'ת-י בהי אינו ברור. האמונה המקומית מניחה שהאתר קיבל את שמו משתי בארות על הגבעה, או מהמעיינות הסמוכים. בפרסית, "תחת" פירושו 'עליון' או 'כסא' בעוד ש"בהי" פירושו 'מעיין' או 'מים'. בשילוב המשמעות היא "מעיין מלמעלה" או "מעיין גבוה", ובראש הרים היו שני מעיינות. משמעות נוספת המוצעת היא "כס המקור".
מיקום
ההריסות ממוקמות כ-15 קילומטרים מהעיר, במחוז ח'ייבר פח'טונח'ווה. סהר-י בהלול, עיר מבוצרת קטנה, המתוארכת לאותה תקופה, שוכנת בקרבת מקום. ההריסות שוכנות ליד כפר מודרני באותו שם. הן ממוקמות על גבעות מגובה 36.6 מטר ועד גובה 152.4 מטר, וכ-2 קילומטרים מהבזאר של הכפר. האזור שמסביב ידוע בגידול קני סוכר, חיטה, תירס, ירקות ומטעים. האתר היה בעבר היה מרוחק ולכן מעטים ביקרו בו, אבל כיום יש כביש שמוביל אליו וחניון, הממוקם מתחת להריסות, והאתר הפך פופולרי בקרב מבקרים.
תיאור
ישנם ארבעה אזורים עיקריים במתחם תח'ת-י בהי: ייתכן שמבנים נוספים באתר שימשו למגורים או לאולמות ישיבות, או למטרות חילוניות. כל המבנים באתר בנויים מאבן מקומית, ומטויחים בסיד ובוץ.
הזדמנויות כלכליות מוגבלות וסחר אסור בעתיקות תרמו לשימור לקוי של הריסות תח'ת-י בהי.
היסטוריה
האזור הוכנע על ידי ההונים באמצע המאה החמישית לספירה, מה שסיים את שלטון אימפריית קושאן. המלך ההוני ולאחר מכן בנו  טבחו בתושבי אזור גנדהארה והרסו את רוב המנזרים הבודהיסטים, אם לא את כולם. עדויות מצביעות על כך שתח'ת-י בהי נהרס באותה תקופה של חורבן על ידי ההונים, אולם נראה שהמתחם היה בשימוש עד המאה ה-7 לספירה.
ההתייחסות ההיסטורית המודרנית הראשונה לחורבות אלו נעשתה ב-1836 על ידי קצין צרפתי שהתייחס לשרידים הבודהיסטים בכפר בשם מאזדוראבאד. חיפושים וחפירות באתר החלו ב-1864. ניתן למצוא מספר לא מבוטל של חפצים במוזיאון הבריטי. האתר עבר שיקום גדול בשנות ה-20 של המאה ה-20.
יצירות אומנות
תבליט מגרם מדרגות מפורסם מתח'ת-י בהי, כיום במוזיאון הבריטי, מציג מאמינים בתלבושת הלניסטית.
פבלו לאזרנקו
על פי מומחי האו"ם והבנק העולמי, כראש הממשלה, לזרנקו גנב כ-200 מיליון דולר. לטענת אוקראינה, לזרנקו העביר לארצות הברית יותר מ-320 מיליון דולר באופן לא חוקי. הרשויות השיפוטיות האמריקניות הצליחו להוכיח את העברתם של 114 מיליון דולר בלבד, אותם השיבו הרשויות בארצות הברית לאוקראינה.
אשרת עבודה וחופשה
אשרת עבודה וחופשה היא אישור המתיר למטיילים לעבוד (ולפעמים גם ללמוד) בארץ המנפיקה את האשרה כדי לממן את הוצאות הנסיעה שלהם. עבור צעירים רבים, החזקת אשרת עבודה וחופשה מאפשרת להם לטייל במדינה זרה מבלי לחסוך מראש לחופשה. מרבית אשרות העבודה והחופשה מוצעות בהסכמי חוץ בין מדינות שונות במטרה לעידוד נסיעות וחילופי תרבויות בין אזרחיהן.
הגבלות וקבלת אשרה
לעיתים קרובות ישנן מספר הגבלות על אשרה זו:
האישה באגם (סדרת טלוויזיה)
האישה באגם (באנגלית: Lady in the Lake) היא מיני-סדרה אמריקאית המבוססת על הרומן באותו שם מאת לורה ליפמן. היא תוקרן בבכורה באפל TV פלוס.
עלילה
בבולטימור של שנות ה-60, עיתונאי חוקר שעובד על רצח לא פתור מתנגש עם אישה הפועלת לקידום סדר היום של הקהילה השחורה בעיר. הגיבורה עוזבת את בעלה ואת ביתה הגדול בפייקסוויל כדי להמשיך בקריירה ככתבת בעיתון. היא נהיית אובססיבית לפענח את המסתורין של שני רציחות נפרדות: טסי פיין בת האחת-עשרה וברמנית בשם קליאו שרווד.
ליהוק
המיני-סדרה קיבלה אור ירוק להפקה במרץ 2021, כאשר נטלי פורטמן ולופיטה ניונגו אמורות לככב, ועלמה הראל תביים את כל פרקי הסדרה. באפריל 2022 נוספו לקאסט י'לאן נואל, מייקי מדיסון וברט גלמן. במאי 2022, ניונגו עזבה את הפרויקט. מוזס אינגרם לוהקה להחליף אותה ביוני. נואה ג'ופ, מייק אפס, ביירון באוורס, ג'וזיה קרוס ופרוט טיילור וינס לוהקו ביולי.