cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרסטון רוברט טיש
פרסטון רוברט "בוב" טיש (באנגלית: Preston Robert Tisch; 29 באפריל 1926 – 15 בנובמבר 2005) היה איש עסקים ונדבן יהודי-אמריקאי. הוא היה יושב הראש של ויחד עם אחיו לורנס הוא היה הבעלים של התאגיד. משנת 1991 ועד למותו הוא היה אחד משני הבעלים של קבוצת הפוטבול ניו יורק ג'איינטס, בשותפות עם וולינגטון מרה. בשנים 1986–1988 היה טיש המנהל הכללי של דואר ארצות הברית.
ראשית חייו
פרסטון טיש נולד בשכונת בנסונהרסט שבברוקלין, ניו יורק, לסיידי ואל טיש. ב-1948 הוא סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטה שגם אשתו ובתו למדו בה. בעת לימודיו היה טיש חבר באחוות סיגמא-אלפא-מו, שאז הייתה אחווה יהודית.
קריירה עסקית ופוליטית
הקריירה של טיש החלה ב-1946 כאשר הוא פתח, יחד עם אחיו לארי, בית מלון. האחים המשיכו להרחיב את עסקי המלונאות שלהם וב-1958 רכשו מניות שליטה ברשת בתי קולנוע לואוס והפכו אותה לחברת האם של חברת בתי הקולנוע והמלונות שלהם. ב-1968 היה בוב טיש לנשיא ולמנהל הכללי של התאגיד. ב-1998 פרשו האחים מניהול התאגיד. בהמשך השנים נכנס התאגיד לענפים כמו ביטוח וגז טבעי.
באוגוסט 1986 מונה טיש כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית, תפקיד בו הוא היה ממונה על שירות הדואר של ארצות הברית ובו הוא כיהן עד מרץ 1988.
ב-1991 רכש טיש מידי טים מרה את חציו בבעלות על קבוצת הפוטבול ניו יורק ג'איינטס. חציה השני של הבעלות על הקבוצה היה בידיו של וולניגטון מרה, דודו של טים מרה, שירש את חלקו מאביו ג'ק מרה. האחים ג'ק וולינגטון מרה ירשו את הקבוצה מאביהם טים מרה האב, שייסד את הקבוצה ב-1925. טיש החזיק בבעלות על הג'איינטס עד למותו ב-2005. שלושה שבועות לאחר מותו נפטר גם וולינגטון מרה, וכיום בעלי הקבוצה הם בנו סטיב טיש, ובנו של וולינגטון מרה, ג'ון מרה.
נדבנות
לקראת סוף חייו צפו הרופאים לטיש חודשיים בלבד של חיים. טיש אושפז בבית החולים האוניברסיטאי דיוק שבדרהאם קרוליינה הצפונית ובניגוד לתחזיות הרופאים שרד 14 חודשים. כאות הוקרה למאמציהם תרמה המשפחה סכום של 10 מיליון דולר למרכז לגידולים מוחיים של בית החולים שנקרא על שמו של טיש.
בניין טיש בניו יורק הוא המטה של "הארגון לבריאות גברים הומוסקסואלים", והוא קרוי על שם טיש ועל שם רעייתו, ג'ואן טיש , שהייתה חברה במועצת המנהלים של הארגון, לאחר שבמרץ 1997 הם הרימו לו תרומה של 3.5 מיליון דולר.
טיש היה גם חבר מייסד של "האגודה לניו יורק טובה יותר" (Association for a Better New York), שלקחה על עצמה את המשימה להתמודד עם בעיות העיר שקודם לכן נפלו כעול על מחלקות העירייה. הוא גם ייסד מפעל ארוחות ממונע שדואג לאוכלוסיית העיר המזדקנת. ברחוב 92 בניו יורק קיים המרכז לאומנויות 92Y על שם טיש וכן קיימות על שמו גלריות לאומנויות במוזיאון המטרופוליטן לאמנות. טיש ייסד את קרן הצדקה "קח מגרש" (Take the Field), שגייסה 135 מיליון דולר בתרומות ציבוריות ופרטיות לשיקום 43 מגרשי אתלטיקה בעיר ניו יורק.
חיים אישיים
ב-1948 נשא טיש לאישה את ג'ואן היימן. לשניים נולדו שלושה ילדים: לורי טיש היא פעילה בנושאי אומנויות ורווחת ילדים במסגרת קרנות ומוסדות שונים בניו יורק.
פרסטון רוברט טיש נפטר בניו יורק ב-15 בנובמבר 2005 כתוצאה מגידול מוחי. הוא נטמן בבית הקברות היהודי וסטצ'סטר הילס שבהייסטינגס על ההדסון, מדינת ניו יורק.
הספקטר
הספקטר (באנגלית: The Spectre) הוא דמות בדיונית של אנטי גיבור המופיעה בחוברות הקומיקס חברת הצדק של אמריקה ביקום DC קומיקס. הספקטר המקורי הופיע לראשונה בחוברת More Fun Comics #52 מפברואר 1940, ונוצר על ידי הכותב ג'רי סיגל והמאייר ברנרד ביילי.
הספקטר הוא האלטר אגו של אזטאר, רוח נקמתו של אלוהים ואחד משלושה שדים המשרתים את הכוח העליון; השניים האחרים הם אקליפסו, רוח הזעם, ורדיאנט, רוח החמלה. בהגיעו לכדור הארץ, הספקטר נזקק למארח אנושי אשר יעזור לו במשימתו. אותם מארחים כללו את השוטר הנרצח ג'יימס ברנדן "ג'ים" קוריגן, הגרין לנטרן לשעבר האל ג'ורדן, המלאך הנופל אסמודל ושוטר משטרת גות'אם סיטי המנוח כריספוס אלן. הספקטר דורג במקום ה-70 ברשימת 100 גיבורי הקומיקס הגדולים ביותר של אתר IGN.
גרסת תור הזהב
הספקטר הופיע לראשונה כאשר השוטר הקשוח ג'ים קוריגן נרצח בעוד הוא נדחף לתוך חבית, שמולאה בבטון ונזרקה למעמקי הנהר. נשמתו סירבה להיכנס דרך שערי החיים לאחר המוות, ובמקום זאת נשלחה חזרה לכדור הארץ כדי להילחם ברוע כישות הקרויה בשם "הקול". עם חזרתו, הוא ראה את גופתו חסרת החיים על גדות הנהר.
הספקטר מתחיל את משימתו על ידי חיפוש נקמה רוויית דם ברוצחיו של ג'ים קוריגן. הוא עושה זאת בצורה קודרת ועל-טבעית. כך למשל, אחד מהם הופך לשלד בעודו נוגע בו. בסופו של דבר, הוא הופך לחבר צוות בחברת הצדק של אמריקה. ג'ים קוריגן חוזר לחיים כאשר צורתו הרפאית של הספקטר נכנסת בו, אם כי השניים פועלים בנפרד.
גרסת תור הכסף
בתור הכסף של הקומיקס, מאמצע שנות ה-50 ועד אמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, העורך הראשי של חברת DC קומיקס ג'וליוס שוורץ החזיר את דמותו של הספקטר כרוח של אל-מת נוקם. תחת כתיבתו של גרדנר פוקס ואיורו של מרפי אנדרסון, כוחו של הספקטר התעצם לאין שיעור, והגיע אף לרמות אומניפוטנטיות. ברטרוספקטיבה לאחור נכתב כי החייאתה המחודשת של הדמות נעשתה לצורך שיתוף פעולה עם דמותו של דוקטור מידנייט. לאחר שלוש חוברות ניסיון, הספקטר הופיע בכותרי ליגת הצדק כאשר חברי הקבוצה שיתפו פעולה עם חברת הצדק. מספר חודשים לאחר מכן, הספקטר הופיע לצד פלאש מתור הכסף, בארי אלן.
לספקטר ניתנה סדרת סולו משלו לקראת דצמבר 1967, שראתה כותבים ואמנים רבים. בנוסף, הוא הופיע גם לצד באטמן. לקראת שני הגליונות האחרונים, סדרת הסולו הפכה לאנתולוגיה של סיפורי אימה, בעוד הדמות הראשית הפכה לדמות שולית של מספר. סופה של התקופה הייתה בחוברת מספר 83 של ליגת הצדק (אוגוסט 1970), כאשר בשיאו של קרוסאובר נוסף בין הקבוצות נדמה היה כי שומר הרפאים (כך קראה חברת DC לספקטר) הושמד. הופעת קמע שלו בפגישת חברת הצדק בגיליון קודם הובילה להשערות מצד המעריצים כיצד הוא נמצא כלוא לאחר מכן בקריפטה ושוחרר לחופשי בידי דוקטור פיית.
גרסת תור הארד
בשנות ה-70, חברת DC החייתה את הספקטר בסדרת כותרי אנתולוגיה החל מהסיפור "זעמו של הספקטר", בכתיבתו של מייקל פליישר ואיורו של ג'ים אפארו. פליישר ואפארו המשיכו לעבוד על תשעת הגליונות הבאים, אך הרצתם נחשבה למעוררת מחלוקת בשל הסיפורים האלימים שבה, אם כי ללא דם. לפי היסטוריון הקומיקס לס דניאלס:
בעמוד המכתבים למערכת, מספר מעריצים הביעו את שאת נפשם מתיאורים שכאלה. בחוברת מספר 435, פליישר הציג דמות של עיתונאי בשם ארל קרופורד, שהיה שותף לדאגתם. הסדרה בוטלה, כאשר תסריטים נוספים היו כתובים אך ללא כל עבודת איור. מספר שנים לאחר מכן, סיפורים אלה אוירו בידי אפארו ופורסמו בגיליון האחרון של מיני סדרה בת ארבע חוברות משנת 1988, הדפסה מחודשת של עשרת הסיפורים של פליישר ואפארו. הדמות המשיכה להופיע בהופעות אורח בסדרות "האמיצים והנועזים", "DC קומיקס מציגה" ו"יחידת אול-סטאר".
בין יתר השינויים שהתרחשו בעקבות אירועי המשבר בעולמות האינסופיים של אמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, הספקטר נלחם בנבל-העל אנטי-מוניטור בעודו מחוסר כוחות. לפני כן התגלה כי הספקטר שומר על שערי הגיהנום בחוברת שנתית של היצור מן הביצה, בכתיבתו של אלן מור. בחוברת ספיישל של חברת הצדק, "ימיה האחרונים של חברת הצדק", הספקטר נכשל לפתור מקרה ונענש בידי אלוהים על כישלונו.
בכרך רביעי של סדרת הסולו, תחת כתיבתו של דאג מנץ', קוריגן הפך לדמות מרכזית בסיפור על סוכנות בילוש פרטית שעוסקת במקרים על-טבעיים. כוחותיו הרבים של הספקטר הופחתו במידה ניכרת, כאשר גם מעברו של הספקטר לתוך גופו של קוריגן היה תהליך כואב עבור שניהם. הרצה זו הסתיימה בחוברת מספר 31 (נובמבר 1989). מספר חודשים לאחר מכן, הייתה לספקטר הופעת אורח במיני סדרה של ניל גיימן, "ספרי הקסמים", בה התארחו רבים מגיבורי-העל העל-טבעיים של חברת DC.
גרסת העידן המודרני
שלוש שנים לאחר ביטול הרצתו של דאג מנץ', ניתנה לספקטר שוב סדרה משלו, הפעם בכתיבתו של התאולוג ג'ון אוסטרנדר. אוסטרנדר בחר לבחון מחדש את האספקטים השונים בדמותו של הספקטר הן כזעם נוקם של המתים הנרצחים והן כקצין משטרה אלים משנות ה-30. אוסטרנדר שם את הספקטר במצבים מורכבים ושנויים במחלוקת מבחינה מוסרית אשר העלו מספר שאלות בנוגע לאתיקה. כך למשל עלתה השאלה, איזו נקמה תתבצע באשה שהרגה את בעלה המכה בשנתו? בין הדילמות הנוספות שהוצגו:
אוסטרנדר הוסיף גם מספר אספקטים חדשים להיסטוריה של הדמות: הוא חשף כי הספקטר תוכנן להתקיים כהתגלמות זעמו של האל, וג'ים קוריגן היה בסך הכל בן אדם נוסף שהדריך אותו בשעה שהתקיים בכדור הארץ. התגלה גם כי הספקטר היה מלאך נופל בשם אזטאר שהשתתף במרד של לוציפר אך התחרט וכעת שירת כזעמו של האל וכלי ההענשה שלו.
יתר על כן, התגלה כי הספקטר לא היה הראשון בהתגלמותו כזעמו של האל, אלא מחליפו של אקליפסו. במונחים היסטוריים לפי אוסטרנדר, אקליפסו היה אחראי למבול התנכי, בעוד הספקטר היה מלאך המוות ששחט ילדים בכורים במצרים. שתי הדמויות נלחמו זו בזו לאורך השנים, אך שניהם בלתי ניתנים להשמדה.
הספקטר מילא תפקיד מרכזי בקשתות הסיפור המשבר בעולמות האינסופיים ושעת אפס: משבר בזמן. בשני המקרים, הספקטר היה לאחת משתי הדמויות היחידות אשר יכלו לעמוד בקרב הסופי נגד הנבל הראשי (אנטי-מוניטור ופאראלקס, בהתאמה), בעוד שאר גיבורי-העל מתכסים תוכנית לעצירתם.
למרות שכל הגרסאות הנזכרות לעיל של הדמות הן מארץ-2 ומהמשכיות יקום DC שלפני המשבר, המשכיות דומה החלה בתור הזהב, גרסת ארץ-1 של הספקטר שחברה לסופרמן ובאטמן במספר מקרים.
יוליה קניירש
יוליה קניירש (במקור קורח, בהונגרית: Kenyeres Júlia; לטניה, מחוז זאלה, 11 בדצמבר 1895 – בודפשט, 30 בדצמבר 1958) הייתה עיתונאית, פוליטיקאית יהודייה-הונגרייה.
הספקטר
האל ג'ורדן, רוח הכפרה
לבסוף, נשמתו של קוריגן מצאה שלווה. הוא השאיר מאחוריו את הספקטר ועבר לחיים שאחר המוות. תפקיד הספקטר עובר להאל ג'ורדן, רוחו של הגרין לנטרן לשעבר, בקשת הסיפור "יום הדין" בכתיבתו של ג'ף ג'ונס. בסיפור זה, מלאך נופל בשם אסמודל מנסה להשתלט על כוחותיו של הספקטר, וקוריגן מתבקש לחזור אך הוא מסרב. אי לכך, הספקטר בוחר בג'ורדן להפוך למארחו החדש משום שזה האחרון מבקש לכפר על חטאיו באירועי "גרין לנטרן: דמדומי הברקת", בהם נטרפה עליו דעתו והוא הפך לפאראלקס. הופעתו הבאה היא בקשת סיפור בת ארבעה חלקים. בכרך הרביעי של סדרת סולו מאת הכותב ג'ון מארק דמתיאס, ג'ורדן הופך את משימתו של הספקטר מנקמה לכפרה. הוא משתתף בהופעת אורח ברבים מסיפורי יקום DC.
יוליה קניירש
ביוגרפיה
יוליה קורח נולדה במשפחה יהודית. אביה, פילפ קורח, היה פקיד מדינה שעבר מקושיצה ללטניה ב-25 במרץ 1895 כקצין מס. אמה הייתה ברתה זינגר. לפילפ קורח היו שלושה ילדים, אחיה של יוליה היו מור קורח, מדען מפורסם בעולם ומשורר וכן אלדאר קומיאט. לאחר שהות של מספר שנים בלטניה, אב המשפחה הוצב ברייקה. יוליה קניירש השלימה שם את בתי הספר היסודיים והתיכוניים שלה. בבודפשט נרשמה למחלקה למתמטיקה ולפיזיקה באוניברסיטה, אך שנה לאחר מכן עברה לפקולטה לרפואה.
הספקטר
האל ג'ורדן, רוח הכפרה
הסיפור "החץ הירוק: אשפת חצים" של שנת 2001 בכתיבתו של קווין סמית' חשף כי הספקטר בדמותו של ג'ורדן הוא בין היחידים שהיו מודעים לאירועי המשבר בעולמות האינסופיים. לאחר ביטולו של הכרך הרביעי, ג'ורדן נאלץ לחזור בקצרה למשימת הנקמה בעקבות עימות בין ליגת הצדק למלך הנשמות, נבל אשר הצליח להחיות מחדש את כל אותן נשמות שהספקטר שפט אותן. בקשת הסיפור "גרין לנטרן: לידה מחדש" של שנת 2005 בכתיבתו של ג'ף ג'ונס, החלטתו של הספקטר לבחור בג'ורדן כמארחו שוכתבה מחדש כאמצעי להשמדת ישות הפחד פאראלקס, שהשפיעה על נשמתו של ג'ורדן. לאחר שהספקטר טיהר את נשמתו של ג'ורדן מפאראלקס, הוא עזב לצורך מציאת מארח חדש.
יוליה קניירש
קריירה פוליטית
בשנת 1921, בווינה, הייתה ממקימי המגזין הספרותי הקומוניסטי "אחדות" (Egység). בסתיו 1922 עברה שוב לברלין ולאחר מכן בשנת 1932 לברית המועצות. אחרי סיום לימודיה בבית הספר לנין במוסקבה, לימדה היסטוריה של המפלגה הקומוניסטית ומרקסיזם-לניניזם. בשנת 1936 התנדבה לחטיבה האזרחית הבינלאומית במלחמת האזרחים בספרד, שם נודעה בשם יוליה אלווארז. בשנת 1939 חזרה לברית המועצות.
הספקטר
יום הנקמה
ללא מארח אנושי, הספקטר הופך לבלתי יציב ויוצא למסע זעם בלתי נשלט. לא רק שהוא הורג רוצחים, הוא גם הורג פושעים זוטרים אשר ביצעו פשעים קלים, כמו כייסות. המחסור שלו במארח אנושי מונע ממנו את היכולת לשפוט כראוי את החטאים בהתאם להגדרתם.
יוליה קניירש
קריירה פוליטית
יוליה קניירש הייתה אחת המארגנים והעורכים העיקריים של רדיו קושוט במוסקבה בשנים 1939–1940. בשנת 1947 חזרה להונגריה. בשנת 1950 מונתה למשנה למנכ"ל סוכנות הידיעות ההונגרית (Magyar Távirati Iroda). היא ערכה את המהדורה ההונגרית של המגזין "לשלום מתמשך ודמוקרטיה עממית". עד מותה הייתה חברה בהנהלת "האיגוד הלאומי של עיתונאים ההונגרים".
הספקטר
יום הנקמה
כפי שמתואר בסיפור "יום הנקמה", אשתו של אטום, ג'ין לורינג, הופכת למארחתו החדשה של אקליפסו. היא רודפת אחר הספקטר ומפתה אותו להסיר את כל הקסם ביקום DC. היא מתרצת זאת בפניו כאילו כל החוקים הפיזיקליים עוקבים אחר רצונו של האל, וכי כל דבר אשר מבטל אותם מנוגד לרצונו של האל. הגיון מעוות זה נשמע הגיוני לספקטר הבלתי יציב, שמשמיד מבני אנרגיה עשויי קסם, ארגונים המלמדים מעשי קסם וכן ממדים קסמיים. בממד שכזה, הוא רוצח מעל ל-700 קוסמים ויוצר תוהו ובוהו בקרב קהילת הקוסמים: פנטום סטריינג'ר הופך לעכבר, דוקטור פיית נלכד בממד שבתוך קסדתו, עיניה של מאדאם קסנדו מושמדות כדי שלא תוכל לקרוא את קלפי הטארוט שלה, רייבן אינה יכולה להשתמש בכוחותיה, והמכשף שהאזאם נהרג, למרות התערבותו של קפטן מארוול. כמו כן, הספקטר מחריב את אטלנטיס, ממלכתו הקסמית של אקווהמן.
יוליה קניירש
הנצחה
הגימנסיה של לטניה נשאה את שמה עד 1990.
הספקטר
יום הנקמה
בחוברת הספיישל לקראת המשבר האינסופי, הספקטר הורג את נבו, אחרון האדונים הנשגבים של העידן התשיעי. נשמתו של הספקטר מוחדרת בכוח לתוך מארח חדש, מה שמפסיק את השתוללותו חסרת הרסן. נבו מגלה לפני מותו כי הוא ושאר השליטים פעלו ליצירתו של המארח המושלם עבור הספקטר, אולם תוכניות אלו עלו בתוהו. הסיפור אינו מבהיר בדיוק מי הם האדונים הנשגבים. נבו, שהוצג בשנת 1942 כישות עוצמתית אשר אחראית להפיכתו של קנט נלסון לדוקטור פיית, היה לאחד מאדוני הסדר. הספקטר ככל הנראה הרג את היתר יחד עם מקביליהם אדוני הכאוס, למעט מורדרו ואמתיסט.
אלכסנדר לות'ר הבן חשף כי הוא אחראי באופן עקיף למעשיו של הספקטר בקשת הסיפור "יום הנקמה". בהוראתו, ג'ין לורינג קיבלה טבעת יהלום אשר עזרה לה להפעיל מניפולציות על הספקטר לביטולו של הקסם ביקום, וכאמצעי להפעלת מגדל היקום של לות'ר.
כריספוס אלן
בחוברת Gotham Central #38 אשר באירועי המשבר האינסופי, השוטר הוותיק כריספוס אלן נהרג בידי שוטר מושחת ששמו גם נקרא ג'ים קוריגן (ללא קשר למארחו הקודם של הספקטר). בזמן שגופתו של אלן נמצאת בחדר המתים, הספקטר נאלץ להיכנס לתוכו כנגד רצונו, וכריספוס אלן הופך למארחו החדש. כאשר משתמשי הקסם באשר הם נאספים בסטונהנג' ומבקשים להנחיל עידן קסם חדש, אלן מופיע בצורת רוח רפאים ולראשונה עובר שינוי צורה לספקטר. לפני שנעלם, הוא הורג את כוכב הספיר דבורה קאמיל דרנל בעוון פשעי העבר שלה. משתמשי הקסם נותרים מבולבלים ומלאי פחד.
בחלק הראשון של הסיפור "מת בשנית", הספקטר מתעמת עם כריספוס אלן. הוא מגיע להבנה שהוא זקוק למארח שיעניק לו רגשות אנושיים כדי לדעת מהי משמעותה האמיתית של משימתו. אלן מסרב לבקשתו ואינו רוצה להתערב יותר בפורענות החוק של הספקטר. בעקבות כך, הספקטר עוזב את גופו למשך שנה (מהלך אירועי 52). אולם, אלן רואה שהוא איננו יכול לעזור לבני משפחתו או לתקשר עמם, מאחר שהם עדיין שבורים מעצם העובדה שרוצחו לא מיצה את הדין. זאת ועוד, בשעה שהבלש לשעבר יכול לפענח מקרי פשע ולגלות את זהותו הסודית של באטמן, הוא לא יכול להביא את הנאשמים לצדק, כולל את רוצחו.
אלן עובד לצד הספקטר לזמן מה, ובוחר על מי להעביר את נקמתו. הספקטר מודיע לו כי לפני המיזוג הסופי ביניהם, על אלן לשפוט נאשם אחרון. וכך, אלן רואה את רוצחו יוצא מבר ומתחיל לתכנן את נקמתו. אולם, הוא רואה את בנו, מלקולם אלן, מגיח והורג את ג'ים קוריגן למרות ניסיונותיו לעצרו. דבר זה גורם לכריספוס לשפוט את בנו, שמת בשלווה בין זרועותיו. הוא חושב שדינו נחרץ לגיהנום, אולם הספקטר מודיע לו כי תפקידם הוא רק לשפוט ולא לחרוץ דין.
במהלך אירועי המשבר האחרון, כריספוס אלן נדרש לשפוט את רנה מונטויה, שותפתו לשעבר במשטרת גות'אם סיטי, בעוון פשעיה. הוא מתעמת עם רדיאנט, רוח החמלה, שמבקש ממנו להשתמש בכוחותיו בדרך יותר אחראית כשם שמארחו הקודם של הספקטר עשה. רדיאנט מוחל למונטויה, והדבר מוביל את אלן למשבר אמונה. הוא דורש ממנו לדעת מדוע מונטויה נסלחה על מעשיה בעוד הוא נדרש להרוג את בנו. בינתיים, בעולם שהושחת בידי דארקסייד, כת דתית שהולכת בדרכו של קין משתמשת בחנית הגורל כדי להחיות את קין בגופו של ונדל סאבאג'. מתוך כוונה להנהיג את כוחותיו נגד הספקטר, קין דוקר את הספקטר ומפריד בינו לבין כריספוס אלן, בכך הורג את המארח האנושי. קין השתלט על רוחו של הספקטר, ורוחו של אלן עזבה את המקום וביקרה את קברו של בנו. מונטויה הצליחה להשיג את החנית מידיו של קין ולטהר אותה, ובכך שחררה את הספקטר מעולו. אלן חזר מרצונו והתמזג עם הספקטר לאחר שמונטויה השתמשה בחנית כדי להחיות מחדש את בנו המת. יחדיו, הם הביסו את קין ואת כת הפשע שלו.
הלילה האפל ביותר
היד השחורה מגלה כי כדי שהיקום יתקיים כשורה, על הספקטר להסתלק. לשם כך, הוא הופך את כריספוס אלן לפקח שחור, מה שאוטם את הספקטר בתוכו. הספקטר השחור מודיע כי הוא חפץ בהאל ג'ורדן שוב כמארחו. בנוסף מתברר כי כוחו של הספקטר מאפשר לו להיות חסין לכוחות טבעות הכוח של הספקטרום הרגשי. ג'ורדן מבין כי עליו להתאחד עם פאראלקס בשנית, משום שהספקטר מפחד מישות הפחד. אטרוסיטוס, מנהיג חיל הפקחים האדומים שמונעים בידי רגש הזעם, מזהה את טיבו האמיתי של הספקטר לנקמה, והוא מבקש לתעל את כוחו לצורך נקמה בשומרי היקום.
פאראלקס קורע את גופו של הפקח השחור לגזרים ובכך משחרר את הספקטר מכלאו. אטרוסיטוס מנסה להפוך אותו לישות הזעם שלו, אך הספקטר אומר לו כי הוא "זעם האל" ומזהיר אותו לבל יתעסק איתו. פאראלקס מנסה להשמיד את הספקטר, שמשתמש בפחדיו ממנו בשילוב עם רגש האהבה שקרול פריס חולקת עם ג'ורדן כדי להפריד את פאראלקס מהמארח שלו. בהמשך, הספקטר מתעמת עם נקרון, מנהיג חיל הפקחים השחורים, אך מגלה כי הוא חסר נשמה ולפיכך מחוסן בפני כוחותיו. נקרון משלח את הספקטר לחלקים בלתי ידועים ביקום.
היום הבהיר ביותר
בגבעות מונטנה, הספקטר מופיע פעם נוספת, כשכריספוס אלן עדיין משמש כמארחו, והוא רודף אחר הקצב, ישות הזעם של חיל הפקחים האדומים. הוא מתעמת עם אטרוסיטוס כאשר השניים מאתרים את הקצב בו ברגע שהוא מתכוון להשתלט על אדם שבתו נהרגה בידי אסיר באגף הנידונים למוות. למרות ניסיונותיו של הספקטר לעצור אותו, הקצב מצליח והורג את הפושע. לאחר מכן, הקצב מנסה להשתלט על אטרוסיטוס וחושף שלאטרוסיטוס היו אשה וילדים שנהרגו בהתקפה של ציידי האדם. בעזרתו של הספקטר, אטרוסיטוס הודף את הקצב וכולא אותו בתוך סוללת הכוח האדומה. הספקטר מנסה לשפוט את האדם עליו השתלטה ישות הזעם, אך אטרוסיטוס מעלה בפניו טענה לפיה שיטת השיפוט שלו לקויה. אי לכך, הספקטר אינו שופט את האיש וכן אינו מסוגל לשפוט את אטרוסיטוס, מהסיבה כי משימתו היא "קדושה". חרף זאת, הוא מזהיר את אטרוסיטוס שהדבר לא יימשך הרבה זמן.
52 החדשים
בהרצה המחודשת של כותרי DC החל מספטמבר 2011, ג'ים קוריגן הוא שוטר משטרת גות'אם שחברתו נחטפה. הפנטום סטריינג'ר מודרך בידי קול שקורא לו לשרת את כוחות הטוב עד אשר חובו ייפרע, והוא מביא את קוריגן למחסן נטוש שבו הוא נהרג בידי מאפיונרים. במותו, הוא נהפך לספקטר.
כוחות ויכולות
לספקטר יש את כל היכולות של אל, לרבות מניפולציה על זמן ומרחב, שליטה על חומרים מכל סוג שהוא, חסינות וכוח על-אנושי בלתי מוגבל. כך למשל, הוא מחק את קיומו של שודד בנקים בטורנדו של שטרות כסף בכוח רצונו בלבד. למעשה, הוא מסוגל לעשות כל דבר אותו יחפוץ לאלה אותם הוא שופט. אין לו כל חולשה נראית לעין למעט הצורך במארח אנושי כדי לשפוט בחוכמה ובאחראיות.
הספקטר חסין בפני מרבית הנזקים, אם כי ניתן להזיק לו על ידי השימוש בקסם עוצמתי במיוחד. למרות שהוא נחשב לגיבור-העל החזק ביותר מבחינת יכולות, הוא אינו מזיק לחפים מפשע. הוא חסין מפני השפעתם של חפצים, למרות שבקשת הסיפור "הלילה האפל ביותר" אטרוסיטוס ניסה לשעבד אותו בעזרת "טבעת הכוח האדומה". בתגובה לכך, הספקטר ביטל את ההשפעה וציין כי כוחו מגיע ממקום גבוה יותר והוא אינו מושפע מבני תמותה רגילים.
טיפוס טקסט מערבי
טיפוס הטקסט המערבי הוא הכינוי במחקר לאחת המסורות הטקסטואליות של נוסח הברית החדשה ביוונית. קריאות המזוהות עם הטיפוס המערבי מוזכרות בכתבי אבות הכנסייה עוד במאה השנייה. השם "מערבי" ניתן במאה ה-18 בשל כך שהקריאות מטיפוס זה נמצאו בכתבי האבות הלטיניים, אך מאז אותרו עדי נוסח רבים גם בסוריה, בארץ ישראל ובמצרים. הטקסט המערבי מתאפיין בכך שמעתיקיו נטלו לעצמם חופש רב לשכתב ולשנות את מילות הכתוב, עד כדי קושי להגדירו כמסורת טקסטואלית יחידה.
עדי הנוסח המערביים שנשתמרו מצביעים על מגמת הסופרים שהעתיקו אותם להכניס מילים ומשפטים שלמים במקומות שהדבר נראה להם נדרש כדי להעביר את המסר שחשבו לנכון, או לחלופין להוסיף לטקסט הקיים מסורות בעל-פה. בניגוד לטיפוס הטקסט הביזנטי, לא הייתה מגמה תאולוגית אחידה של ביצור האורתודוקסיה מאחורי השכתובים, וגם לא מוקד השפעה שסביבו היה יכול להתגבש נוסח אחיד, ויש הבדלים רבים בין העדים השונים לטקסט המערבי. כמו כן, טיפוס זה מתאפיין בטשטוש ההבדלים בין קטעים דומים אך שונים, מתוך הנחת הסופרים שהפערים הם שגיאות. מבחינה דקדוקית, ניתן להבחין בריבוי של יחָסוֹת שייכות, פישוט פעלים, הכנסת מילות קישור ונטייה להחליף בין רכיבים דומים ללא משים לנוסח המקורי. קודקס בזה, עד הנוסח המערבי החשוב ביותר (הנתמך בידי עדים אחרים ותרגומים בשפות אחרות) מהווה דוגמה לחירות שנטלו המעתיקים: ב ו', הפסוק החמישי לא מופיע בשום כתב-יד נוסף, ובו ישו אומר למחלל שבת שאם הוא יודע את אשר הוא עושה, הוא מבורך, ואם איננו יודע, הוא ארור ועובר על התורה. בלוקאס כ"ג, מוסף לנוסח הסטנדרטי שיוסף הרמתי חתם את קבר ישו באבן שעשרים איש לא יכלו להניע. קודקס בזה וכתבים מערביים אחרים מוסיפים בין פסוקים כ"ח וכ"ט ב כ' קטע ארוך, בו ישו מסביר לתלמידיו כי עליהם להצטנע, וממשיל משל על אדם הנקרא לסעודה שעדיף לו לשבת במקומות הלא-מכובדים, כך שאם יגיע אדם פחות ממנו, בעל הבית יקרא לו לעבור למקום טוב יותר. הארכנות של הטיפוס המערבי מודגמת יותר מכל במעשי השליחים, שם ריבוי הנוסחים שאינם קיימים בנוסחים אחרים בולט מאוד. בין היתר, מוזכרים שם פרטים רבים על תנאי הכליאה של פטרוס ועל מסעות פאולוס בין היוונים. אורך הספר בקודקס בזה הוא כ-10% יותר מהגרסה הסטנדרטית. עם זאת, קיימות בטיפוס המערבי גם השמטות חשובות, הכוללות למשל את מחיקת "הַנִּתָּן בַּעַדְכֶם זֹאת עֲשׂוֹּ לְזִכְרִי׃ וְכֵן גַּם־אֶת־הַכּוֹס אַחַר הַסְּעוּדָה לֵאמֹר זוֹ הַכּוֹס הִיא הַבְּרִית הַחֲדָשָׁה בְּדָמִי הַנִּשְׁפָּךְ בַּעַדְכֶם" בלוקאס כ"ב י"ט-כ', ומחיקת "וְאִישׁ אַחֵר לָקַח חֲנִית וַיִּדְקֹר אֶת־צַלְעוֹ וַיֵּצְאוּ מַיִם וָדָם" במתי כ"ז כ"ט. תשע כאלו הוגדרו במהדורת וסטקוט והורט ב-1881 כאמינות וחשובות במיוחד למחקר, בשל ההנחה הכללית שהנוסחים המוקדמים היו קצרים יותר. המהדורות הביקורתיות הכילו בטקסט העיקרי את "השמטות הנוסח המערבי", כמו. גילוי פפירוסי בודמר ב-1952 ופענוחם הראו שטיפוס הטקסט האלכסנדרוני היה קדום ומדויק עוד יותר ממה שנדמה בעבר, ומאז שנות ה-70 ההשמטות הוסרו מן המהדורות החדישות.
המקורות העתיקים ביותר לקריאות מערביות הם כתבי אבות הכנסייה הלטיניים יוסטינוס מרטיר, טרטוליאנוס, אירנאוס, המצטטים קטעים המשתייכים בבירור לטיפוס טקסט זה, כמו גם מרקיון הכופר. גם תרגומים קדומים, בייחוד הפשיטתא הארמית והנוסחים הלטיניים שקדמו לוולגטה, משקפים קריאות כאלו. עד הנוסח הקדום ביותר הכתוב ביוונית, לשון המקור, הוא פפירוס מס' 37 המתוארך לשנת 260 ונכתב במצרים, המכיל כמה פרקים מן הבשורה על-פי מתי כ"ו. העדים החשובים ביותר הם קודקס בזה מן המאה החמישית, המכיל את הבשורות ואת מעשי השליחים, וקודקס קלרומונטנוס מן המאה השישית, המכיל את אגרות פאולוס.
קיאנה
קיאנה ג'ייד בלנקרט (בשוודית: Kiana Jade Blanckert; נולדה ב-25 בפברואר 2007 בפרת' שבאוסטרליה) היא זמרת ורקדנית שוודית-אוסטרלית המתגוררת בעיירה טיירסה. בשנת 2021 השתתפה ב-Talang Sverige, הגרסה השוודית של Britain's Got Talent. היא סיימה את התחרות במקום השני. בשנת 2023 השתתפה במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון 2023, עם השיר "What Did You Go".
קריירה
קיאנה התפרסמה דרך השתתפותה ב-Talang Sverige. מנחת התוכנית, ביאנקה אינגרוסו, הפתיעה את המתמודדת ב"אודישן בהפתעה" בבית ספרה. במהלכו היא ביצעה את "When We Were Young" של הזמרת הבריטית אדל. היא עברה לשלב שלה, שלב ההופעות החיות, שהחל ב-12 במרץ 2021. לבסוף, בהתאם להחלטת השופטים העפילה לגמר, שם דורגה במקום השני.
ב-25 בפברואר 2023 התמודדה במקצה הרביעי במאלמה של המלודיפסטיבלן עם השיר "Where Did You Go". היא עברה לשלב גלגל ההצלה, שם ניצלה מהדחה בזכות המבעות הקהל. בגמר דורגה במקום השישי.
הערות שוליים
קט:זמרות שוודיות
בריח
בריח הוא מנגנון המצמיד שני עצמים או יותר זה לזה, כך שניתוקם מתאפשר רק באופן יזום בדרך שהמנגנון קובע. בריח אינו מנגנון נעילה, שכן לא נדרש מפתח או כל אמצעי עזר אחר לניתוקו, אך יחד עם זאת לעיתים קרובות משולבים בריחים במנגנוני נעילה. לבריחים רמות שונות של מורכבות מכנית, החל מבריחים פשוטים ביותר הכוללים פיסת עץ או מתכת הנדחפת לתוך מגרעת או מושחלת בלולאה, ועד מנגנונים משוכללים המאפשרים שילוב של פתיחות מכניות וחשמליות כמו בדלתות של כלי רכב מודרניים.
אדריכלות
בריחים שימשו משחר ההיסטוריה להחזקה של דלתות וחלונות במצב סגור.
נגרות
בריחים משמשים לסגירה של דלתות בארונות, מכסים של תיבות, הצמדה של חלקי ריהוט מתקפלים או מתפרקים זה לזה ועוד. בספר שמות מוזכרים בריחים אשר הצמידו את קרשי המשכן זה לזה.
נשק
בנשק חם, משמשים בריחים לאבטחה ונעילה של מנגנוני הירי. בריחים משמשים גם לנעילה בסכינים קפיציות הן במצב הפתוח והן במצב הסגור.
רכב
בתעשיית הרכב נעשה שימוש רב ומגוון במנגנונים המבוססים על בריחים, הבולטים והמוכרים בהם הם דלתות רכבים, תפסים של חגורות בטיחות ובבלמי יד.
כלי מטבח
ניתן למצוא בריחים המשמשים לסגירה של מכסי צנצנות, תבניות אפיה קפיציות ועוד.
ג'ורג' טרנר
ג'ורג' טרנר (באנגלית: George Turner; 2 באפריל 1841 – 29 במרץ 1910) היה אמן נוף בריטי.
חיים ועבודה
טרנר נולד בקרומפורד, דרבישייר באנגליה, אך לאחר מכן עבר לדרבי עם משפחתו. הוא גילה כישרון מוקדם למוזיקה ולאמנות - בעידוד אביו תומאס טרנר, שאף על פי שהיה חייט במקצועו היה גם חובב אמנות. טרנר היה במידה רבה אוטודידקט והמשיך להיות צייר ומורה מקצועי לאמנות.
לאחר מותה של אלייזה בשנת 1900, הוא עבר לקירק אירטון ומאוחר יותר נישא לעמיתה האמנית קייט סטיבנס סמית' (1871–1964) הוא נפטר בשנת 1910. בנו ויליאם לאקין טרנר (1867–1936) הפך גם הוא לצייר נוף בצבעי שמן.
טרנר עבד בשמנים וצייר סצנות בעיקר של מולדתו דרבישייר, והותיר אחריו מורשת חשובה של מאות תמונות המתארות את האזור הכפרי האנגלי לפני הופעת המיכון, המכונית וההתרחבות העירונית. עבודותיו הוצגו בנוטינגהאם ובברמינגהם.
לטרנר יש 22 ציורים באוספים לאומיים בבריטניה.
אריק ברליסון
אריק וויין ברליסון (באנגלית: Eric Wayne Burlison; נולד ב-2 באוקטובר 1976) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מיזורי מאז ינואר 2023. ברליסון, חבר המפלגה הרפוליקנית, שירת קודם לכן בבית הנבחרים ובסנאט של מיזורי.
ביוגרפיה
ברליסון נולד וגדל במיזורי, ולמד בתיכון פארקוויו בספרינגפילד, מיזורי. הוא קיבל תואר ראשון בפילוסופיה בשנת 2000 ותואר שני במנהל עסקים בשנת 2002 מאוניברסיטת דרום מערב מדינת מיזורי.
ברליסון הועסק ב-CoxHealth כמהנדס תוכנה לפני שקודם למנתח עסקי. ברליסון חבר באיגוד הרובאים הלאומי, מיזורי הזכות לחיים, ובלשכת המסחר של מיזורי.
ברליסון שירת בבית הנבחרים של מיזורי משנת 2009 עד 2016. במהלך אותה תקופה, הוא עמד בראש ועדת בית הנבחרים לרישום ורישוי מקצועי והיה סגן יו"ר הוועדה המיוחדת של הבית לביטוח בריאות.
בשנת 2011, ברליסון נתן חסות להצעת חוק שגרמה למיזורי להצטרף לקומפקט בריאות. הקומפקט הפך לחוק במיזורי ובשבע מדינות נוספות. בשנת 2014, ברליסון העביר הצעת חוק למתן גישה טובה יותר לילדים עם דיסלקסיה לשירותים חינוכיים. החקיקה הוסיפה מענקים של המדינה כדי לסייע למשפחות של ילדים עם מוגבלות לשלם עבור תוכניות חינוך מיוחד.
בשנת 2018 ברליסון נבחר לסנאט של מיזורי, המייצג את המחוז ה-20, הכולל את מחוז כריסטיאן וחלק ממחוז גרין.
בשנת 2022, ניצח ברליסון את המועמדת הדמוקרטית קריסטן רדאקר-שיפר במירוץ לייצוג מחוז הקונגרס ה-7 של מיזורי בבית הנבחרים של ארצות הברית עם 70.9% מהקולות לעומת 26.9% של ראדאקר-שפר. כהונתו בקונגרס ה-118 החלה ב-3 בינואר 2023.
בנאום שנשא בתחילת כהונתו, מתח ברליסון ביקורת על DirectTV על כך שהסירה את Newsmax TV מרשימת הערוצים שלה. הוא הזכיר את השואה תוך שהוא מגנה את מעשיה של DirectTV, וטען שחברות הכבלים מצנזרות ערוצים שמרנים.
ברליסון גר ליד ספרינגפילד עם אשתו אנג'י ושתי בנותיו. הוא לומד ב-Destiny Church, מגה-כנסייה כריזמטית במיזורי, ופעיל בתמיכה במשרדי הקמפוס. הוא מכהן במועצת המנהלים של DREAM ובית ההרמוניה לנשים מוכות ומתעללות.
המקור (קומיקס)
המקור הוא מושג מטפיזי שנוצר על ידי הקומיקסאי ג'ק קירבי עבור סדרת חוברות הקומיקס האלים החדשים שלו. הוא הופיע לראשונה ב- New Gods #1 (פברואר 1971).
היסטוריה
המקור עשוי להיחשב לתודעה של יקום DC וזה המקור לכל מה שקיים. מקושר בעיקר לאלים החדשים, נראה שהוא גם אחראי חלקית ליכולתם של דמויות DC לפתח כוחות-על, במיוחד אלו שנוגדים את חוקי הפיזיקה. בקצה היקום הידוע בגלקסיה הפרומתיאנית שוכנת חומת המקור, המגנה על המקור, ולוכדת את כל אלה שמנסים לעבור מעבר לה. DC קומיקס שמרה את המקור מחוץ לרצף הראשי של הקומיקסים שלה ולכן לא הרבה ידוע על ההיבטים הרבים של המקור. ברומן הגרפי Torment 2008, סופרמן נשלח אל המקור על ידי דסאד באמצעות המטה של האב העליון (Highfather) כדי ליצור שם צינור בום. מאוחר יותר באטמן משתמש במטה כדי לפרוץ את חומת המקור.
מותם של האלים החדשים
בזמן שחקר את מותם של האלים החדשים, מטרון נתקל במקור. המקור חשף שהוא עומד מאחורי מקרי המוות כדי לבנות "עולם חמישי" חדש. הוא חשף שהאלים החזקים ביותר של העולם השני - "האלים הישנים" - תקפו אותו וגרמו לו להתפצל לישויות נפרדות. הישות האחרת התפתחה לישות האנטי-חיים. כגמול, המקור השמיד את האלים הישנים וברא את האלים החדשים אך בגלל מצבו החדש האלים החדשים יצאו פגומים. המקור ביקש להתאחד עם החצי השני שלו ובשביל לעשות זאת הוא ניצל את פעולותיהם של אלכסנדר לות'ר וריפ האנטר כדי ליצור את 52 העולמות של ה-DC. כדי להרוג את האלים החדשים ולאחסן את נשמותיהם בקיר מקור שני הוא נעזר באיש האינסוף, ובמיסטר מיראקל כמשתמש במשוואת האנטי-חיים, המקור הצליח לפרוץ את חומת המקור הראשית ולהתאחד עם החצי שלו. כשכל האלים החדשים מתים מלבד אחד, המקור נסע לאפוקוליפס כדי להתעמת עם האל האחרון, דארקסייד, ולהשלים את משימתו. דארקסייד הגה שיטה לנצל את כוחן של נשמות האלים החדשים שהיו מאוחסנים בקיר המקור השני, דבר הנותן לו מעמד כוח שווה עם המקור, עד שסופרמן התערב, ואיפשר למקור לחשוף ולהשתמש בקלף המנצח שלו, אוריון, שחלק את הגישה של דארקסייד לכוח של נשמות האלים החדשים. בזמן שדארקסיד ואוריון נלחמו, וכשאוריון בסופו של דבר הביס אותו, המקור תקף את ניו ג'נסיס ואפוקוליפס יחד כדי ליצור כוכב לכת אחד, כאשר חציו דומה לאפוקוליפס והשני לניו ג'נסיס. כשהקרב נגמר, המקור אמר לסופרמן שעבודתו הסתיימה ושהוא יעזוב את מישור הקיום הזה.
היתלום
היתלום (בקווניה: היסילומה) היא ארץ בצפון מערב הארץ התיכונה, בעולם הפנטזיה המתואר בלגנדריום של ג'ון רונלד רעואל טולקין.
גאוגרפיה
ארץ היתלום שוכנת מצפון לארצות בלריאנד. היא אינה חלק מבלריאנד עצמה, אבל נכללת יחד עם ארצות בלריאנד ככל הארצות שממערב לארד לוין - ההרים הכחולים.
את גבולותיה של היתלום במזרח ובדרום, מתווים הרי ארד ותרין. פשר שמם הוא "הרי הצל", כי ממזרח ומצפון להם שוכנת ארצו של מורגות' שר האופל. במערב תוחמים את היתלום הרי ארד לומין. פשר שמם הוא "הרי ההדים" כי הם מתרוממים במזרחו של עמק למות והם חלק מהגורם להדים המתעוררים בו.
מיתרים
ארץ מיתרים היא שלוחה דרומית-מזרחית של היתלום. ארץ מיתרים היא כעמק בין הרי ארד ותרין ממזרח ומדרום, ובין הרי מיתרים ממערב. בצפונה שוכן אגם מיתרים ובזכותו הארץ מלאה בעופות ממינים שונים, בעיקר עופות מים. רוב אוכלוסיית הנולדור בהיתלום שוכנת לחופי אגם מיתרים, שם גם היה משכנו של פינגולפין, מלך עליון על כל הנולדור.
דור לומין
ארץ דור לומין היא שלוחה דרומית של היתלום. ארץ דור לומין היא כעמק בין הרי מיתרים במזרח, ארד ותרין בדרום וארד לומין במערב. דור לומין הייתה מקום מושבו וממלכתו של פינגון בן פינגולפין, שם גם התגוררו אנשי בית הדור, הגדול מבין שלושת בתי האדין.
תולדות
בזמן העידן הראשון יצאו האלדר במסע הגדול מערבה מקווינן לארץ אמן. לא כולם חצו את הים מערבה והחלק שנשאר לחיות בארצות בלריאנד נקראו הסינדר. בהיתלום ישבו מעטים מבני הסינדר, עד שגלו הנולדור ושבו לארץ התיכונה. אז התיישבו נולדור רבים במחוזות שמצפון לבלריאנד. פינגולפין ובניו נטלו להם לנחלה את הארצות שבין ארד ותרין לבלגיר הים הגדול. עם בוא האדם לבלריאנד, עברו אנשי מרך לחיות בדור לומין, שם קיבלו להם נחלות וארצות באוטונומיה משלהם, תחת שלטון בית פינגולפין.
לאחר קרב נירנית ארנוידיאד, השתנתה לבלי הכר האוכלוסייה בדור לומין. רוב העלפים ובני האדם שהתגוררו שם נספו במלחמה. אלה שלא נספו, הצטרפו לממלכות וקהילות אחרות ואיש מהם לא שב לביתו. את הנשים והילדים שנשארו בלא מגן, שיעבדו בני המזרח - אנשי מורגות' שפלשו לארץ ההיא לאחר ניצחונו בקרב. אנשי בית הדור ששרדו לאחר הנירנית, חוללו מעשים גדולים והניעו את רוב ההתרחשויות הגדולות בבלריאנד עד תומו של העידן הראשון.
חוסה לואיס רודריגס
חוסה לואיס רודריגס פרנסיס (בספרדית: José Luis Rodríguez Francis; נולד ב-19 ביוני 1998) הוא כדורגלן פנמי, המשחק בעמדת הקשר בפמליקאו.
קריירת מועדונים
רודריגס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל צ'ורילו. ב-17 ביולי 2015, רודריגס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 נגד אתלטיקו צ'יריקי. ב-2 באפריל 2016, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–3 נגד אליאנסה.
בקיץ הצטרף לקבוצת המילואים של גנט בהשאלה עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן. ב-9 בדצמבר 2016, גנט מימשה את האופציה עליו ורודריגס חתם על חוזה עד לשנת.
בספטמבר הושאל לאיסטרה 1961 מליגת העל הקרואטית.
ב-1 בפברואר 2019, רודריגס חתם בדפורטיבו אלאבס והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון.
ב-4 בספטמבר 2020, רודריגס הצטרף לקבוצה הבוגרת והושאל ממנו ללוגו. ב-30 ביולי 2021 הושאל לספורטינג חיחון.
ב-15 באוגוסט 2022 רודריגס חתם בפמליקאו מליגת העל הפורטוגזית.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, רודריגס שיחק בנבחרת הנוער של פנמה. ב-14 במאי 2018, זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת מונדיאל 2018. ב-29 במאי 2018, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד.
איריס האן
איריס האן (נולדה בשנת 1967) היא מתכננת סביבתית, עורכת דין ומנכ"לית החברה להגנת הטבע. האישה הראשונה שמכהנת בתפקיד זה.
ביוגרפיה
איריס האן למדה בבית ספר התיכון פלך בירושלים, בית הספר הדתי-פמיניסטי הראשון בישראל. בשירותה הצבאי הייתה מורה חיילת. בוגרת תואר ראשון במדעי החקלאות מהאוניברסיטה העברית בירושלים (בשנת 1991) ובמשפטים, מהמרכז הבינתחומי הרצליה (2009) ומוסמכת בתכנון ערים ואזורים, מהטכניון (2002). התזה שלה, בהנחיית פרופסור רחל אלתרמן, עסקה בזכויות במקרקעין והכושר לשמר שטחים פתוחים בישראל. השתיים פרסמו בשנת 2004 מחקר במסגרת קרן קיימת לישראל והמרכז לחקר העיר והאזור בטכניון בשם: "הכלים לשמירה על שטחים פתוחים: מה ניתן ללמוד ממדינות אחרות וליישם בישראל?".
בשנים 1986–1996 הועסקה בחברה להגנת הטבע כמדריכה בבית ספר שדה שקמים ורכזת חוגי טבע והעשרה בבית ספר שדה מעגן מיכאל. בין השנים 1997–2012 הייתה מתכננת אגף שימור סביבה וטבע בחברה להגנת הטבע ומנהלת תחום תכנון ומחקר במכון דש"א/ בשנים 2012–2013 שימשה כממלאת מקום ראש אגף תכנון במשרד להגנת הסביבה. עסקה בגיבוש תוכניות מתאר ובייעוץ סביבתי. בין השנים 2014–2016 והייתה יועצת עצמאית בתחום התכנון הסביבתי ויועצת סביבתית לתוכניות מתאר ומסמכי מדיניות. החל מספטמבר 2016 היא מכהנת כמנכ"לית החברה להגנת הטבע.
מרצה בתחום תכנון סביבתי, תכנון מרחב ימי ומדיניות סביבתית באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת חיפה, בטכניון ובהמרכז האקדמי רופין. מתמחה בתכנון והבנייה והיא מרבה לכתוב בנושא.
לקראת הבחירות לכנסת ה-18 נבחרה למקום השלישי בתנועה הירוקה והצובה במקום ה-5 ברשימה המשותפת עם מפלגת מימד. הרשימה לא נבחרה לכנסת.
חיים אישיים
האן גרושה ואם לשלושה. מתגוררת בחיפה.
אאודי S2
אאודי S2 (בגרמנית: Audi S2) היא מכונית ספורט בתצורת קופה מתוצרת אאודי ספורט אשר יוצרה בין השנים 1991–1995 בגרמניה.
תומאס סטיבנסון דרו
תומאס סטיבנסון דרו (באנגלית:Thomas Stevenson Drew; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מארקנסו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ארקנסו השלישי בשנים 1844 - 1849.
ראשית חייו
תומאס סטיבנסון דרו נולד במחוז וילסון שבטנסי. הוא עבר עם משפחתו ללואיזיאנה, וב-1818, לטריטוריית ארקנסו. הוא עבד כסוכן מכירות נוסע וכמורה בבית ספר. הוא התיישב במחוז קלארק שבארקנסו, וב-1823 מונה כפקיד המחוז. ב-1827 עבר דרו לפוקהונטס שבארקנסו, ונשא לאישה את סינדרלה בטיס, בתו של מייסד העיר האמיד רנסום בטיס. חמו של דרו נתן לזוג הצעיר חלקת אדמה בשטח של 800 אקרים (3.2 קמ"ר) במפרץ צ'ירוקי, בעיירה ביגרס, באזור שבו נמצא כיום מחוז רנדולף (אז מחוז לורנס). בני הזוג דרו זכו לשיגשוג כלכלי, והם החזיקו בבעלותם 20 עבדים.
קריירה פוליטית
ב-1832 נבחר דרו כשופט של מחוז לורנס. ב-1835 שיכנעו דרו ורעייתו את בית המחוקקים של הטריטוריה להקים את מחוז רנדולף בנפרד ממחוז לורנס. ב-1836 קיימו בני הזוג בפוקהונטס ארוחת ברביקיו עם שתייה חריפה ללא תשלום לכל אוכלוסיית המחוז. משתתפי הארוחה בחרו ביום המחרת בפוקהונטס כמקום מושב המחוז על פני העיר קולומביה המאוכלסת יותר. באותה שנה, העניק דרו למחוז חלקת אדמה במרכז פוקהונטס, שהם נבנה בית המשפט המחוזי.
מותו
תומאס סבסטיאן דרו נפטר בליפאן שבטקסס בינואר 1879. בתחילה הוא נטמן בבית הקברות הבפטיסטי הישן של העיר, אך ב-1923 הוא הועבר על ידי שלטונות המדינה לבית הקברות של הבונים החופשיים בפוקהונטס, שם הוא נטמן לצד רעייתו ולצד חלק מילדיו. על שמו נקרא מחוז דרו שבארקנסו.
Grandma's Hands
Grandma's Hands (מילולית: הידיים של סבתא) הוא סינגל מאת הזמר-יוצר האמריקאי ביל וית'רס. השיר עוסק בגעגועיו של וית'רס לסבתו לאחר שזו הלכה לעולמה. הוא נכלל באלבם הבכורה שלו "Just as I Am" משנת 1971, ויצא כסינגל מעט מאוחר יותר. השיר הגיע למקום ה-18 במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ ולמקום 42 במצעד הבילבורד הוט 100. בקנדה הגיע השיר למקום 37 במצעד המגזין RPM.
במהלך השנים אמנים רבים ומפורסמים מכל העולם ביצעו גרסאות כיסוי לשיר, בהם אל ג'ארו, הסטייפל סינגרס, ברברה סטרייסנד, סימפלי רד ולוסיל קרו.
כתיבה
את השיר כתב וית'רס לזכרה של סבתו, לאחר שזו הלכה לעולמה בשנת 1953. בכתיבתו מתאר וית'רס את זכרונותיו מסבתו דרך הביטוי "Grandma's Hands", בעברית "ידיה של סבתא". הוא מתאר את אהבתה אליו דרך הפעולות של ידיה, כדימוי למשהו מעבר לאהבה בין נכד לסבתו. במהלך עלילת השיר משתמש וית'רס בביטוי "ידיה של סבתא" כביטוי נייטרלי ואף מרוחק, במטרה להפוך את דמות הסבתא אצל המאזינים לשמימית יותר.
סבתו של וית'רס עליה נכתב השיר נקראה לולה, אם אמו של הזמר ובת לעבד מלידה. לימים סיפר וית'רס על ההשראה לשירו – זכרונותיו מימי ראשון בכנסייה המקומית שם הייתה סבתו "מוחאת כפיים לצלילי המזמורים". שורה זו נכנסה לשיר עצמו, ובראיון למגזין דיילי טלגרף סיפר וית'רס כי "הייתה זו שירה ספונטנית, שום דבר שתוכנן מראש. אנשים קמו ושרו וכולם היו מצטרפים. הייתה זו השירה המועדפת עלי".
יחסי איטליה–סרביה
יחסי איטליה-סרביה הם היחסים הדיפלומטיים בין איטליה לסרביה.
היסטוריה
סרביה ואיטליה כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-18 בינואר 1879. שנה לאחר מכן הוקמה משלחת דיפלומטית סרבית ברומא.
היחסים בין איטליה לרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה (סרביה ומונטנגרו) תחת שלטונו של סלובודן מילושביץ' היו קרים אך עם זאת נמשכו. ממשלת איטליה קנתה מניות בטלקום סרביה, אך השתתפה גם בהפצצה של נאט"ו ביוגוסלביה ב-1999, כאשר המדינות החברות בנאט"ו השתמשו בבסיס האוויר Aviano באיטליה משם הטילו מטוסים צבאיים פצצות על יוגוסלביה.
איטליה הכירה בעצמאותה של קוסובו מסרביה, ואף הצביעה בעד קבלתה לאונסק"ו בשנת 2015.
נציגויות דיפלומטיות
סרביה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ו-4 קונסוליות במילאנו, פירנצה, טרוויזו וטריאסטה, ואילו איטליה מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד וקונסוליה כללית בסובוטיצה.
משחק לחימה (סוגת משחקי וידאו)
משחק לחימה (באנגלית: Fighting game; נקרא גם "משחק מכות") הוא סוג של משחק וידאו בו מתנהלים קרבות בזה אחר זה - בדרך כלל דו-קרבות של אמנויות לחימה. סוגה זו היא פופולרית ומשחקים רבים נוצרו ועדיין נוצרים בה.
מאפיינים
משחקים אלו כוללים מספר מצבי-משחק ומאגר דמויות אשר ממנו רשאי השחקן לבחור דמות איתה ישחק ולעיתים אף להחליפה בדמות שונה במקרה שהפסיד ולהמשיך איתה את המשחק. על-מנת להביא את הדמות שמולו למצב של הפסד יש מספר דרכים כשהעיקרית היא ריקונו של מד-האנרגיה שלה. ריקון זה מוביל אותה לנוק אאוט ולניצחון של הדמות השנייה. במצב שהזמן תם הניצחון יהי של הדמות שלה יותר אנרגיה. דרך די נפוצה להביא את היריב למצב של הפסד היא הוצאתו מן הזירה. גם אם אחת הדמויות נפלה מן הזירה בשוגג הדבר נחשב.
מצבי-משחק
מצבי-משחק שונים קיימים במשחקי-לחימה. ישנם מצבי-משחק המופיעים פעמים רבות במשחקי-לחימה, להלן:
הדמויות במשחקים
הדמויות במשחקים אלו יכולות להשתמש בכלי נשק, הן יכולות להיות בעלות כוחות-על והן יכולות להיות בני-אדם רגילים. ישנם מקרים שבהם כל הדמויות הן בעלי חיים, רובוטים (למשל, משחק המכות One Must Fall 2097) וכו'. מה שכן לעיתים רוב הדמויות בהן יכול להשתמש השחקן אינן אלו המופיעות לפניו במאגר כבר מלכתחילה. דמויות נוספות נוכחות במשחק זה ועליו להשיג אותן. לעיתים מופיעות תמונותיהן במאגר אך אין אפשרות לבחור אותן עד שלב ההשגה. ישנם מקרים שבהם מאגר-הדמויות מצומצם למדי טרם הושגו הדמויות הנוספות.
מכות ומהלכים מיוחדים
בדרך כלל, במשחקים כאלה לדמויות יש מהלכי מכות בסיסיים, אותם הם חולקים עם שאר הדמויות, כגון אגרופים, בעיטות, קפיצות וכדומה. ישנן דמויות שבגלל מבנה גופן הן בעלות מהלכים בסיסיים שונים (למשל: דאלסים בסטריט פייטר 2 יכול למתוח את איבריו באגרופים ובעיטות ובכך להכות ביריב מבלי להתקרב אליו). לצד המהלכים הבסיסיים לכל דמות יש מהלכים מיוחדים, המכונים לעיתים "קסמים", מהלכים אלה כוללים יריות שונות לרבות כדורי אנרגיה וגלי אנרגיה (למשל: ה"קאמאהאמאהא" של סון גוקו במשחקי דרגון בול, או הברקים של ריידן במורטל קומבט), טלפורטציה, תעופה תוך כדי מכות, נטרול היריב לזמן קצר (כמו הצלצל של סקורפיון במורטל קומבט) ועוד. בדרך כלל, מהלכים אלה קטלניים יותר מהמהלכים הרגילים. בשביל לבצע את המהלכים המיוחדים יש להקיש על צירוף מקשים ולהניע את הג'ויסטיק בו-זמנית (במקרה שבו השליטה לא נעשית דרך המקלדת, כגון במשחק ארקייד), כאשר כל מהלך מיוחד מופעל על ידי צירוף שונה (למשל: הצלצל של סקורפיון מופעל על ידי קדימה-קדימה-אגרוף-נמוך). בדרך כלל, על השחקן לגלות בעצמו כיצד לבצע את המהלכים המיוחדים, אך רשימות הצירופים הדרושים לביצוע כל מהלך מופצות באינטרנט (בדרך כלל, באופן לא רשמי).
במספר משחקים, כאשר הידוע שבהם הוא מורטל קומבט, ישנם מהלכי סיום. מהלכים אלה מבוצעים אחרי שהקרב הסתיים והיריב הובס, ובדרך כלל מראים חיסול אלים של המפסיד בידי המנצח. ביצוע מהלכים אלה מעניק נקודות בונוס לניקוד של השחקן. כמו במהלכים המיוחדים, גם מהלכים אלה דורשים צירוף מורכב של מקשים שעל השחקן לגלות בעצמו (או למצוא את התשובה באינטרנט).
היסטוריה
משחקי המכות החלו בשנות ה-70 של המאה ה-20 כמשחקי וידאו על מכונות גדולות במרכזי ארקייד של משחקי וידאו. עם התפתחות הטכנולוגיה יצרו גרסאות למשחקים אלה שרצות גם על קונסולת משחקים והמחשב האישי.
משחקים בסוגה זו קיימים מזה שנים רבות והם היו קיימים גם בתקופתו המוקדמת של ה-PS1. המשחק הראשון בסוגה זו שהכיל כלי-נשק והיה בשלושה ממדים היה משחק ה-PS1 "באטל ארנה טושינדן". כמוהו ישנם משחקים רבים בז'אנר זה שהתחילו בתקופה מוקדמת והולידו סדרות: "טקן", "סטריט פייטר", "מורטל קומבט" ועוד.
ג'ף מרקלי
ג'פרי אלן "ג'ף" מרקלי (באנגלית: Jeffrey Alan "Jeff" Merkley; נולד ב-24 באוקטובר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת אורגון, מאז שנת 2009. קודם לכן כיהן כיו"ר בית הנבחרים המדינתי של אורגון.
ביוגרפיה
מרקלי נולד במירטל קריק, עיירה קטנה במחוז דאגלס שבאורגון, כבנם של בטי לבית קולינס ודארל פיליפ מרקלי. סבתו מצד אביו נולדה בקווינסלנד שבאוסטרליה. כשהחל ללמוד בבית ספר יסודי עבר להתגורר עם משפחתו בפורטלנד. הוא סיים את לימודיו בתיכון על שם דייוויד דאגלס ולאחר מכן למד לתואר ראשון ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת סטנפורד ב-1979, וכן לתואר שני במדיניות ציבורית מבית הספר על שם וודרו וילסון שבאוניברסיטת פרינסטון ב-1982.
לאחר שסיים את לימודיו בפרינסטון, החל מרקלי לעבור כחבר בתוכנית הניהול הנשיאותית, עבור מזכיר ההגנה של ארצות הברית, ועסק בביטחון של טכנולוגיה צבאית אמריקאית. לאחר סיום חברותו בתוכנית היוקרתית בת השנתיים, עבד במשרד התקציבי של הקונגרס של ארצות הברית, ועסק בניתוח מדיניות ותוכניות של נשק גרעיני. בשנת 1991 חזר לפורטלנד שבאורגון, ושם שירת כמנהל בארגון הבינלאומי ללא מטרת רווח, "Habitat for Humanity", עד 1994.
בשנת 1998 נבחר מרקלי לחבר בבית הנבחרים המדינתי של אורגון, כחבר המפלגה הדמוקרטית, מטעם מחוז המייצג את מזרח פורטלנד. ב-2003, נבחר למנהיג הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים. לאחר שהדמוקרטים השיגו שליטה בבית הנבחרים והחזיקו בו ברוב ב-2006, נבחר מרקלי לדובר הבית, והחל לשרת בתפקיד זה החל מינואר 2007. באותה שנה החליט להתמודד למושב בסנאט של ארצות הברית, ועל כן לאתגר את הסנאטור הרפובליקני המכהן, גורדון סמית. מרקלי גבר לאחר בחירות צמודות על יריביו בפריימריז הדמוקרטים, ובסופו של דבר גבר על יריבו הרפובליקני לאחר מרוץ צמוד, כשההחלטה על ניצחונו הוכרה כיומיים לאחר מועד קיום הבחירות.
החל מה-3 בינואר 2009 החל לשרת כסנאטור מטעם מדינת אורגון. בנובמבר 2014 נבחר לכהונה שנייה לאחר שהביס ברוב גדול את יריבתו הרפובליקנית, מוניקה וייבי. בסנאט מרקלי חבר בוועדת ההקצבות, בועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים, בוועדת התקציב ובוועדת הסביבה והעבודות הציבוריות.
טאטסויה איטו
טאטסויה איטו (ביפנית: 伊藤達哉; נולד ב-26 ביוני 1997) הוא כדורגלן יפני, המשחק בעמדת החלוץ בפ.צ. מגדבורג.
קריירת מועדונים
איטו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קאשיווה רייסול ובגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של המבורג. בעונת, הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. ב-30 באפריל 2017, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–4 נגד מאפן. ב-24 בספטמבר 2017, איטו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–3 לבאייר לברקוזן.
ב-22 באוגוסט 2019, איטו חתם בסנט טרוידן מליגת העל הבלגית תמורת 1.5 מיליון אירו. ב-28 בספטמבר 2019, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 3-3 נגד ראסינג גנק.
ב-21 בינואר 2022 הושאל לפ.צ. מגדבורג מהליגה השלישית בגרמניה.
קריירה בינלאומית
איטו הוא חבר בסגל נבחרת יפן בכדורגל עד גיל 22. איטו, אף זומן מספר פעמים לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחקים שונים ואף נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2019, אך טרם ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת.
פאלומה פיית'
פאלומה פיית' בלומפילד (באנגלית: Paloma Faith Blomfield; נולדה ב-21 ביולי 1981), המוכרת בשם הבמה פאלומה פיית' (Paloma Faith), היא זמרת-יוצרת ושחקנית אנגלייה.
ראשית חייה
פיית' נולדה ברובע האקני, לונדון ב-21 ביולי 1981, בת לאם אנגלייה ואב ספרדי. שני הוריה גדלו בנורפוק. הוריה נפרדו כשהייתה בת שנתיים והתגרשו כעבור שנתיים. היא גדלה עם אמה בלונדון, אף על פי שהיא קיימה מערכת יחסים קרובה עם סבתה מצד אביה. כילדה, היא למדה שיעורי בלט. לאחר שלמדה למשך כשנתיים בהמכללה העירונית איזלינגטון, היא המשיכה ללמוד לתואר במחול עכשווי בבית הספר הצפוני למחול עכשווי בלידס. לאחר מכן, היא הלכה ללמוד תואר שני בבימוי תיאטרון ב-Central Saint Martins.
2007–2008: תחילת הקריירה
הגיחה הראשונה של פיית' למוזיקה החלה כאשר חיקתה זמרי נשמה וג'אז מפורסמים, בין היתר אטה ג'יימס ובילי הולידיי.
בתקופת לימודיה בקולג', פיית' עבדה בפאב שבו המנהל ביקש ממנה לשיר עם הלהקה שלו. במהלך הופעה עם הלהקה בהופעת קברט, היא הוזמנה לראיון בחברת התקליטים אפיק רקורדס, ומאוחר בה הוחתמה בחברת התקליטים. מאוחר יותר, היא דחתה הזדמנות להצטרף ללהקת הרקע של איימי ויינהאוס, כדי לכתוב ולבצע שירים משלה. עבודתה המוכרת הראשונה הייתה השיר "It's Christmas (and I Hate You)", אותו הקליטה כדואט עם ג'וש ולר ב-2008.
2009–2013: Do You Want the Truth or Something Beautiful? ו-Fall to Grace
ב-15 ביוני 2009, פיית' הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Stone Cold Sober". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-17 במצעד הסינגלים הבריטי. הסינגל השני שלה, "New York", יצא ב-13 בספטמבר 2009. השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-15 בבריטניה. מאוחר יותר, ב-1 באוגוסט 2010, היא הוציאה גרסה מעודכנת לשיר בהשתתפות הראפר גוסטפייס קילה. הגרסה המחודשת הגיעה, בשיאה, למקום ה-44 בבריטניה. ב-28 בספטמבר 2009, היא הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Do You Want the Truth or Something Beautiful?. האלבום הגיע, בשיאו, למקום ה-9 במצעד האלבומים הבריטי. האלבום נהיה "אלבום השבוע" של BBC Radio 2 ב-19 בספטמבר 2009. היא הוציאה את הסינגל השלישי שלה, "Do You Want the Truth or Something Beautiful?", יצא ב-21 בדצמבר 2009. השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-64 בבריטניה. באותה שנה, פיית' הופיעה באלבום Scars של הצמד הבריטי, Basement Jaxx, ובאלבום Born Like This של אם אף דום. ב-15 במרץ 2010, פיית' הוציאה את הסינגל הרביעי שלה, "Upside Down". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-55 בבריטניה. כדי לקדם את האלבום, היא יצאה לסיבוב ההופעות הראשון שלה, Do You Want the Truth or Something Beautiful Tour, ברחבי אירופה ואוסטרליה. הטיימס תיאר את סיבוב ההופעות כ-"מלא באומנות תיאטרלית, אך מבוסס על הבסיס המוצק של קול השירה הסנסציוני של [פיית'] ואישיות שנוצצת כמו יהלום גולמי". פיית' הופיעה במספר רב של פסטיבלים במהלך אותו הקיץ, כולל T4 on the Beach, פסטיבל הג'אז צ'לטנהאם ופסטיבל אפל מיוזיק. ב-28 במאי 2010, פיית' התארחה בשיר "Keep Moving" של אדם דיקון ובאשי. ב-29 באוקטובר 2010, פיית' הוציאה את השיר "Smoke & Mirrors" כסינגל האחרון מתוך אלבום הבכורה שלה.
בינואר 2011, פיית' הייתה מועמדת בקטגוריית זמרת בריטית בפרסי המוזיקה הבריטית לשנת 2011, אך הפסידה ללורה מרלינג. בטקס עצמו, היא ביצעה, ביחד עם סי-לו גרין, את "". ב-19 במאי 2011, היא התארחה, יחד עם אלטון ג'ון, בסינגל הצדקה "Hard Times" של פלאן בי. ב-28 במאי 2012, פיית' הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, Fall to Grace. האלבום הגיע, בשיאו, למקום השני במצעד האלבומים הבריטי. הסינגל הראשון של האלבום, "Picking Up the Pieces", יצא ב-20 במאי 2012, והגיע, בשיאו, למקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי. במאי 2012, פיית' הייתה שופטת אורחת בעונה הראשונה של The Voice UK.
2014–2019: A Perfect Contradiction ו-The Architect
בינואר 2013, במהלך שהותה בארצות הברית, פיית' חשפה שהיא החלה לכתוב את אלבום האולפן השלישי שלה. מאוחר יותר באותה שנה, היא הופיעה ב-Evolution Festival בניוקאסל על הטיין. ב-10 במרץ 2014, יצא אלבומה השלישי של פיית', A Perfect Contradiction. האלבום הגיע, בשיאו, למקום השני במצעד האלבומים הבריטי, וקיבל תואר אלבום פלטינה כפולה. הסינגל המוביל של האלבום, "Can't Rely on You", יצא ב-23 בפברואר 2014. השיר הגיע, בשיאו, למקום העשירי בבריטניה. הסינגל השני של האלבום, "Only Love Can Hurt Like This", יצא ב-11 במאי 2014. השיר הגיע, בשיאו, למקום השישי בבריטניה, למקום הראשון באוסטרליה ולמקום השלישי בניו זילנד. הסינגל השלישי של האלבום, "Trouble with My Baby" יצא ב-11 באוגוסט 2014.
ב-14 בספטמבר 2014, היא הופיעה בשיר "Changing" של הצמד המוזיקלי הבריטי, סיגמא. השיר הגיע, בשיאו, למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ובמצעד הדאנס הבריטי. ב-10 בנובמבר 2014, הוציאה "מהדורת אאוטסיידר" של אלבומה השלישי, ובו ארבעה שירים חדשים. באותו חודש, פיית' הוציאה כחלק מקבוצת הצדקה, גרסה מחודשת ל-"". בפרסי המוזיקה הבריטית לשנת 2015, היא הועמדה וזכתה בקטוגריית זמרת בריטית. בטקס עצמו, היא ביצעה את השיר "Only Love Can Hurt Like This".
ביוני 2015, פיית' אישרה שהיא התחילה בתהליך יצירת אלבום האולפן הרביעי שלה. באוגוסט 2015, הוכרז כי פיית' תהיה שופטת בעונה החמישית של The Voice UK. באוקטובר 2015, היא השיקה חברת ניהול והוצאה לאור משלה.