cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
התיישבות-ים
The Seasteading Institute
באביב 2013, השיק המכון את "פרויקט העיר הצפה", המשלב את רעיון התיישבות הים עם רעיון ערי-הסטארטאפ. בכך שהוא ששואף להקים עיר צפה בתוככי מדינה קיימת. היסטורית, התעניין המכון במים בינלאומיים בתור שיטה ליצור תחרות בין-ממשלתית. אולם, כעת הם מחפשים מדינה מארחת משיקולים הנדסיים, שיקולי מרחק מהיבשה וגישה לשירותים רחוקים, ומשיקולי הכרה בינלאומית למסגרת וביטחון. המכון גייס 27,082$ בקמפיין גיוס אינטרנטי מ-291 תורמים שונים והזמין מחברת Deltasync לתכנן קונספט לעיר צפה. בדצמבר 2013 פורסם הדו"ח. המכון אוסף מידע מדיירים פוטנציאליים בעיר דרך סקר באתר "Floating city".
שלום הכהן
שלום הכהן (ב' בטבת ה'תקל"ב, 23 בדצמבר 1771 – י"ד באדר א' ה'תר"ה, 21 בפברואר 1845) היה משורר עברי, איש תנועת ההשכלה; עורך "המאסף החדש", מייסד ועורך "ביכורי העתים", מחבר "עמל ותרצה", "ניר דוד" ו"קורא הדורות".
קורות חייו
שלום בן יעקב הכהן נולד ב-23 בדצמבר 1771 בעיירה מיינדזיז'ץ פודלסקי שבפולין. בשנת 1789 בא לברלין, ושם התחבר עם אנשי תנועת ההשכלה שבעיר, ובעיקר נעשה תלמידו וידידו של המשורר ר' נפתלי הרץ וייזל (רנה"ו), ולימים אף נחשב כיורשו בתחום השירה העברית. בברלין פרסם בתקנ"ט (1799) את ספרו הראשון, "משלי אגור". הוא התפרנס כמורה בבית הספר של המשכילים, "חינוך נערים", וכן כמורה פרטי לילדי יהודי ברלין העשירים. בברלין ראה לנגד עיניו את שקיעתה של תנועת ההשכלה בעיר ואת גל המרת הדת אצל היהודים. סגירתו של ירחון המשכילים "המאסף" ב-1797 הטרידה אותו מאוד, והוא פנה ב-1800 למייסד "המאסף", יצחק אייכל, בהצעה לחדש את הופעת הירחון; ואולם אייכל ענה לו בדברי ייאוש, כי זמנה של תנועת ההשכלה ושל תהילתה של השפה העברית עבר ואין עוד כל סיכוי להתחדשות.
ב-1800 הוציא לאור בבית הדפוס של וולף היידנהיים בעיירה רדלהיים קובץ שירים בשם "מטעי קדם על אדמת צפון", ובו שלוש יצירות מקראיות: פואמה על הצלת אברהם באור כשדים, מזמורים על חיי דוד המלך, ובעיקר "מעשה נבות היזרעאלי" – מחזה בשתי מערכות שבו משולבים רעיונות של רומנטיקה ושל צדק חברתי. ב-1808 החל לפעול כדי לחדש בכל זאת את "המאסף", ואכן הצליח להוציא אותו לאור במשך שלוש שנים: ב-1809 בברלין, ב-1810 באלטונה וב-1811 בדסאו. הוא שינה במקצת את אופיו של הירחון, והוסיף בו עוד שירים ויצירות מתורגמות מן הספרות האירופית. ב-1812 הוציא לאור ברדלהיים את "עמל ותרצה" – מחזה המחקה את "לישרים תהילה" של רמח"ל. המחזה – דרמה העוסקת ברעיונות של צדק חברתי – נדפס בכמה מהדורות נוספות והשפיע על כמה ממשוררי ההשכלה ובהם אברהם בר גוטלובר ואד"ם הכהן.
ב-1813 עבר שלום הכהן מגרמניה לאמסטרדם, וב-1815 עבר ללונדון. בלונדון ניסה להקים בית ספר, אך הדבר לא עלה בידו, והוא עבר להמבורג, שם נשא אישה. בהמבורג היה עד למאבק סביב פעולותיהם של חלוצי היהדות הרפורמית, בעיקר באירוע שכונה ריב ההיכל. הוא עצמו נטה תחילה לתיקונים מסויגים בנוהג הרווח, אולם בעקבות האירועים שינה את דעתו והחל מתנגד בחריפות למחדשים. הוא תרגם לגרמנית כמה מן המאמרים שכתבו הרבנים שהתנגדו להם, וכן תרגם לגרמנית את סדר העבודה (עם מבוא על תולדות התפילה בישראל) וכמה פיוטי סליחות.
ב-1820, כשכבר התפרסם כמשורר, הוזמן לעבוד כמגיה וכעורך בבית הדפוס של אנטון שמיד בווינה, והחליף בתפקיד זה את שלמה לויזון. הוא שהה בווינה עד 1836, ובתקופה זו הוציא את ספרו "כתב יושר" – אֶגְרוֹן עם דוגמאות למכתבים בעברית, ואת הפואמה הגדולה שלו, "ניר דוד", על חיי דוד המלך, שחיקתה את "שירי תפארת" של וייזל ונחשבה באותה תקופה יצירת מופת של השירה העברית. עיקר פעילותו בשנים אלה הייתה הוצאתו לאור של שנתון שנועד להמשיך את דרכו של "המאסף": "ביכורי העתים". הוא ייסד את כתב העת, בתחילה כנספח ללוח שנה עברי, וערך אותו בשלוש שנותיו הראשונות, 1821–1823.
ב-1836 חזר להמבורג, ושם ישב, למעט נסיעות קצרות לערים אחרות, עד מותו ב-1845. ב-1838 הוציא לאור את החלק הראשון של "קורא הדורות", חיבורו על תולדות עם ישראל מימי בית שני ואילך. את שאר חלקי החיבור הותיר בכתב יד, וקטעים מהם התפרסמו לאחר מותו בכתבי עת שונים. "קורא הדורות" מבוסס על חיבוריו ההיסטוריים של יצחק מרדכי יוסט, אולם הוא כתוב בגישה ביקורתית פחות ובלשון קלה וברורה יותר, ולכן היה פופולרי אצל המשכילים. ב-1841 חגגו בהמבורג מלאת לו שבעים שנה, ואז נאם נאום בגרמנית על כמה פרקי מקרא, והנאום פורסם כספר בפני עצמו. שלום הכהן הלך לעולמו ב-21 בפברואר 1845 בהמבורג.
הערכת שירתו
מכל משוררי ההשכלה, שלום הכהן הוא הקרוב ביותר ברוחו לשירת הרמח"ל. אם שירת הרמח"ל היא שירת הזהב של השירה העברית החדשה, אזי שירתו של שלום הכהן היא שירת הכסף, אמנם פחות מקורית, אך עדיין שירה עברית אמיתית: מלאה במחשבות מוסר ובתמונות טהורות המרוממות את הרוח ומאצילות את הנפש. בפרט, במחזה "עמל ותרצה" התהלך בעקבות המחזה "לישרים תהלה" של הרמח"ל. שלום הכהן הודה בענוותנותו כי מחזהו חובר בדמות מערכות שיריו של הרמח"ל, אך לא בתוקף ועוז נעימת לשונו ועומק מחשבותיו, כי קטן ממנו מאד.
כתב מאיר לטריס על שירת שלום הכהן:
על הזיקה בין שירת שלום הכהן לבין השירה הרומנטית, כתב פישל לחובר:
בתקופתו שלום הכהן נחשב לגדול משוררי ישראל של דורו, המליץ של בני דורו והכינור של שירתם, וכונה "המשורר הנשגב", "נעים זמירות דורנו", ו-"שר המשוררים באשכנז". לאחר שהדורות הבאים העדיפו את "שירת הפטישים" של יל"ג וביאליק, שלום הכהן הלך ונשכח. כך לאחר תקופת ההשכלה ירדה ההערכה לשירתו של הכהן, ומבקרים נוטים לראות בשירתו חיקוי חסר-מקוריות למשוררים שקדמוהו, בעיקר רמח"ל ורנה"ו. עם זאת מייחסים חשיבות היסטורית לדמותו של שלום הכהן, הן בתור חוליה בשרשרת משוררי ההשכלה, בין וייזל למאיר הלוי לטריס, והן כבעל תפקיד חשוב ביציאתה של תנועת ההשכלה מברלין ומעברהּ לאוסטריה ולגליציה, תפקיד שאותו מילא בעיקר על ידי ייסודו ועריכתו של כתב העת "ביכורי העתים".
אירועי היימרקט
אירועי היימרקט (Haymarket affair), אשר פרצו בחודש מאי 1886 בשיקגו, שבארצות הברית, הן בעיני רבים נקודת ציון היסטורית במאבקם של פועלים לזכויות העובדים והשפיעו על קביעת חג הפועלים ב-1 במאי.
היסטוריה
באוקטובר 1884 התכנסה ועידה של איגודי העובדים בארצות הברית וקנדה, בה הוחלט פה אחד לדרוש מעבר הדרגתי ליום עבודה בן 8 שעות שיושלם עד לתאריך 1 במאי 1886. ככל שהתקרב תאריך זה, היה ברור כי דרישתם לא נענתה, וב-1 במאי 1886 הכריזו איגודי העובדים על שביתה כללית. הם ביקשו להשוות את תנאי הפועלים השכירים בארצות הברית, אשר עבדו למעלה מעשר שעות ביום שישה ימים בשבוע בתנאים שסיכנו את בריאותם וחייהם, לאלו של הפועלים הקנדיים שזכו ביום עבודה מקוצר בן תשע שעות זמן קצר קודם לכן.
שביתות העובדים, שהיו אסורות על פי החוק בארצות הברית, הובילו להתנגשויות אלימות בין המשטרה לעובדים, בעיקר בשיקגו. ב-3 במאי נהרגו שני מפגינים בהתנגשות עם המשטרה. במחאה על ההרג התכנסו ב-4 במאי בכיכר היימרקט (Haymarket), מרכז מסחרי בעיר, אנרכיסטים ואנשי איגודי העובדים. ההתכנסות הייתה שקטה. על פי פול אבריך, היסטוריון אמריקאי המתמחה בחקר האנרכיזם, האספה פתחה בדברי אוגוסט ספייס:
בעקבות האירועים פתחה המשטרה במלחמת חורמה נגד קבוצות אנרכיסטיות ורדיקליות. מאות נעצרו ושני עיתונים אנרכיסטיים נסגרו. ב-21 ביוני באותה שנה נפתח משפטם של שמונה ממנהיגי הקבוצות האנרכיסטיות והרדיקליות, בהם אוגוסט ספייס ואלברט פרסונס. השמונה הואשמו בקשירת קשר והורשעו. שבעה מהם נידונו למוות, והשמיני נדון לחמש עשרה שנות מאסר. לאחר שערעורם נדחה, הגישו השבעה בקשה לחנינה מהמושל. בקשתם של שניים מהנידונים למוות התקבלה, ועונשם הומר במאסר. אחד הנידונים, שבקשתו לחנינה נדחתה, התאבד בכלא. היתר, ספייס ופרסונס ביניהם, הוצאו להורג בתלייה ב-11 בנובמבר 1887.
ב-1893 גינה מושל אילינוי את משפטם של השמונה כעיוות דין וחנן את השלושה שנותרו בחיים.
לזכר האירועים הללו, מצוין אחד במאי, יום תחילת השביתה הכללית שהובילה למאורעות היימרקט, על ידי ארגונים סוציאליסטים וקומוניסטים ברחבי העולם ועל ידי מדינות רבות.
פנאומוניטיס
פנאומניטיס (Pneumonitis) הוא מונח כללי המתייחס לדלקת ברקמת הריאה. בניגוד לדלקת ריאות, הטריגר אינו מיקרו-אורגניזמים כמו חיידקים או פטריות, אלא גורמים כמו הקרנות לחזה או חומרים רעילים כמו כימותרפיה או סמים.
תסמיני הפנאומוניטיס כוללים שיעול - יבש בדרך כלל, קוצר נשימה ועתים גם עליה בטמפרטורת הגוף. האבחנה נעשית על ידי בירור היסטוריה רפואית ותסמינים קליניים, מלווים בבדיקת תפקודי הריאות על ידי רנטגן, CT או ברונכוסקופיה וכן שטיפה ברונכואלוואולרית במידת הצורך.
מתכת נפוצה
מתכת נפוצה היא מתכת נפוצה וזולה, בניגוד למתכת יקרה כמו זהב או כסף. מטרה ארוכת שנים של האלכימאים הייתה התמרה של מתכת זולה (באיכות נמוכה) למתכת יקרה. בתחום הנומיסמטיקה, נגזר ערכם של מטבעות לעיתים קרובות מתכולת המתכות היקרות. עם זאת, מתכות נפוצות שימשו גם במטבעות בעבר וגם כיום.
הגדרות ספציפיות
בניגוד למתכת אצילה, ניתן להבחין בין מתכות נפוצות על ידי תהליכי חמצון או קורוזיה בקלות יחסית ובתגובה השונה לחומצת מימן כלורי (HCl) תוך ייצור מימן. דוגמאות כוללות ברזל, ניקל, עופרת ואבץ. נחושת נחשבת גם היא למתכת נפוצה מכיוון שהיא מתחמצת בקלות יחסית, אם כי היא לא מגיבה עם HCl.
בכרייה ובכלכלה, המונח מתכות נפוצות (base metals) מתייחס למתכות הלא ברזליות למעט מתכות יקרות. אלו כוללים נחושת, עופרת, ניקל ואבץ.
סוכנות המכס והגנת הגבולות של ארצות הברית כוללת יותר מתכות בהגדרת של מתכות נפוצות מסחריות. הרשימה שלה כוללת - בנוסף לנחושת, עופרת, ניקל ואבץ - את המתכות הבאות:
נורה פתחי
נורה פתחי (באנגלית: Nora Fatehi; נולדה ב-6 בפברואר 1992) היא שחקנית, רקדנית ודוגמנית קנדית, הידועה בזכות השתתפותה בשלל סרטי הודים שונים. בנוסף לכך, היא כיכבה בסרטים בשפות ההינדי, טמילית, מלאיאלאם וטלוגו. היא הגיעה ממשפחה קנדית-מרוקאית ונולדה בקנדה. פתחי הצהירה כי למרות זאת, יש לה "לב הודי". במהלך הקריירה שלה, השתתפה בעשרות סרטים הודים שונים, אשר זכו להצלחה. את תפקידה הראשון כשחקנית עשתה בסרט "Roar: Tigers of the Sundarbans". היא זכתה לפופולריות רבה בעולם הקולנוע כאשר השתתפה בסרטים "Temper", "Baahubali: The Beginning", "Kick 2", "Double Barrel" ו-"Kayamkulam Kochunni".
קריירה
פתחי החלה את הקריירה שלה כאשר הופיעה בסרט הבוליוודי "Roar: Tigers of the Sundarbans". לאחר מכן, היא הופיעה בסרט "Temper". כמו כן, היא שיחקה ביחד עם אמראן האשמי ועם גורמט צ'ודרי בסרט "Mr. X", שבוים על ידי ויקראם בהט והופק על ידי מהש בהט.
בסוף יוני 2015, היא הופיעה בל סרט "Sher", אשר יצא לאקרנים באוקטובר באותה השנה. בסוף אוגוסט 2015, היא השתתפה בסרט "Loafer" שבוים על ידי פורי ג'אנאד. בסרט הופיע השחקן ורון טאג'. בסוף נובמבר 2015, נודע כי תשתתף בסרט "Oopiri". בדצמבר 2015, פתחי נכנסה לבית הבוס הגודל. היא שהתה במשך שלושה שבועות בתוך הבית, עד שהודחה בשבוע ה-12. היא גם התמודדה בתוכנית הטלוויזיה "Jhalak Dhhhla Jaa" בשנת 2016, וכיכבה בקליפ של השיר "My Birthday Song". ביולי 2018, כיכבה כדמות הראשית בקליפ של השיר "Dilbar", של הזמרת ההודית ניהה קאקר, אשר צבר למעלה מ-20 מיליון צפיות בפחות מ-24 שעות. נכון למרץ 2020, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה ממיליארד צפיות.
בפברואר 2019, היא חתמה על חוזה עם חברת התקליטים טי סיריז כאמנית בלעדית ובעקבות כך, הוסכם כי היא תופיע בסרטים, קליפים, סרטוני רשת ודברים נוספים שייצאו על ידי חברת התקליטים. לאחר מכן, הופיעה בסרט הריקודים "Street Dancer 3D".
מוליזה
מוֹליזֶה (באיטלקית: Molise) הוא מחוז באיטליה. המחוז גובל במחוז אברוצו בצפון-מערב, לאציו במערב, קמפניה בדרום, פוליה בדרום מזרח ובים האדריאטי מצפון-מזרח. עד שנת 1963 היה המחוז חלק מהמחוז הגדול "אברוצי אה מוליזה" אשר חולק באותה שנה לשני המחוזות שהרכיבו אותו וקיבלו מעמד עצמאי. המחוז מורכב מהמחוזות קמפובאסו ואיסרניה. הגזרה המערבית של האזור היא חלק מהאפנינים ההרריים; הוא מנוקז על ידי נהר וולטורנו מערבה לים הטירני. שאר מוליזה מורכבת ברובה מהרים נמוכים וגבעות, עם רצועת שפלה צרה לאורך חוף הים האדריאטי.
שטחו של המחוז הוא 4,438 קמ"ר וחיים בו כ-330,000 תושבים. במחוז חיים שני מיעוטים: המוליזים הקרואטים (2,500 במספר, דוברים ניב ישן של שפה קרואטית-דלמטית) והמוליזים האלבנים אשר דוברים ניב ישן של השפה האלבנית, ניב אשר כיום שונה ביותר מהאלבנית המדוברת בצידו השני של הים האדריאטי. הדת האורתודוקסית היא הדת השלטת בקרב המיעוט המוליזי אלבני.
בירת המחוז היא העיר קמפובאסו.
שטחו של המחוז חופף פחות או יותר לשטח "קוֹנְטָּדוֹ דִּי מוֹליזֶה" ( Contado di Molise). השם המקורי  Comitatus Molisii / Castrum Molinis  מעיד על כך שהיה של "רוּדוֹלף ממוּלֶן-לָה-מַרשׁ" (Rudolphe de Moulins-la-Marche).
Hillside Boys
Hillside Boys הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הגרמנייה קים פטרס. הוא יצא לאור ב-22 בספטמבר 2017, על ידי חברת התקליטים שלה, BunHead. בהמשך, בעקבות חוזה הקלטות עליו חתמה, הופץ מחדש בהוצאת חברות התקליטים אמיגוס רקורדס וריפבליק רקורדס.
בשונה מהסינגל הקודם, לא הצליח "Hillside Boys" להיכנס למצעד שירי הדאנס קלאב.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קים פטרס, ארון אגילר, ג'ון קסטלי ולוקאס גוטוואלד והופק על ידי מייד אין צ'יינה, ג'ון קסטלי וארון ג'וסף. במהלך השיר, מדברת פטרס על סופו של קשר, אותו היא מדמה באמצעות דברים שונים כמו סיגריה שעומדת להסתיים. כמו כן, היא מאזכרת את הבושם "ואן מיליון" של פאקו רבאן.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-19 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
האודיו הרשמי של "Hillside Boys" הועלה לערוץ היוטיוב של קים פטרס ב-23 בספטמבר 2017 וצבר למעלה ממיליון צפיות.
דאצ'ה
דאצ'ה (ברוסית: дача) הוא כינוי ברוסית לבית הנמצא בשימוש עונתי או לבית משני הנמצא באזור כפרי ליד מרכזים עירוניים. הדאצ'ה נפוצה מאוד ברוסיה ואוקראינה. לרוב, הדאצ'ה תפוסה בחלק מימות השנה על ידי הבעלים, או מושכרת לאנשים אחרים. היא משמשת לנופש ולחופשה קצרה בחודשי הקיץ וגם בשאר ימות השנה.
דאצ'ות מסורתיות בנויות בדרך כלל מעץ ומתאימות לאורח חיים כפרי. בדרך כלל נמצאת לצדן גם חלקת אדמה המיועדת לגידולים חקלאיים פרטיים, היכולים לספק את צרכיו של משק הבית. אדם הגר בדאצ'ה מכונה "דאצ'ניק" (רוסית: дачник).
מרוסית התגלגלה המילה "דאצ'ה" ליידיש, במשמעות של נסיעה למטרת נופש ומנוחה.
התופעה נפוצה מאוד ברוסיה, ולפי הערכות, כ-30 מיליון אזרחים הם בעלי דאצ'ה.
היסטוריה
הדאצ'ות הראשונות ברוסיה הופיעו בתקופת שלטונו של פיוטר הגדול. במהלך תקופת ההשכלה, האריסטוקרטיה הרוסית השתמשה בדאצ'ות למפגשים חברתיים ותרבותיים, שלוו על פי רוב בנשף מסכות ובמופעי פירוטכניקה. בסוף המאה ה-19 הפכה הדאצ'ה למקום בילוי מועדף לחופשת הקיץ בקרב המעמד העליון ומעמד הביניים של החברה הרוסית. תופעה זו, שאפיינה את רוסיה בלבד, קיבלה ביטוי נרחב ביצירותיהם של סופרים ומחזאים רוסים באותה תקופה.
גוסדאצ'ה
דאצ'ות בבעלות ממלכתית מכונות "גוסדאצ'ה" (רוסית: госдача, קיצור של государственная дача – "דאצ'ה ממלכתית"). בתקופת ברית המועצות הועמדו דאצ'ות ממלכתיות כאלה לרשותם של פקידי ממשלה, אנשי אקדמיה, אנשי צבא וחברי מפלגה בכירים. הדאצ'ה הייתה נשארת בבעלות ממשלתית, ונלקחה בחזרה עם סיום התפקיד.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 חולקו דאצ'ות לרבים מחברי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. במהלך הזמן נוצר מצב בו בכירים במפלגה בנו לעצמם וילות ענק בנות 15-20 חדרים על חשבון המדינה. בפברואר 1938 עברה בפוליטביורו החלטה להסדרת מגורי הקיץ של פקידים בכירים. בהחלטה זו נקבעו קריטריונים למספר החדרים המרבי אותו יש לאפשר בבניית דאצ'ות חדשות.
בפברואר 1949 התקבלה החלטת מועצת השרים של ברית המועצות "על גינון קולקטיבי ואינדיבידואלי של עובדים" והיא הניחה את הבסיס לפיתוח רחב של גינון ביתי שהיה למעשה לדאצ'ות של אזרחים פרטיים. כבר בשנות ה-50 אזרחים רבים קיבלו לשימושם הפרטי שטחים באזורים שונים הקרובים לערי מגוריהם. גודל השטח האופייני היה 600-800 מ"ר והייתה הגבלה על גודל המבנה המותר בו. בתקופתו של ליאוניד ברז'נייב השטח הבנוי הוגבל ל-25 מ"ר ויתר שטח הדאצ'ה נועד לחקלאות בלבד. הדאצ'ות של הנומנקלטורה לא הוגבלו.
בשנות ה-80 מרבית המגבלות על הבניה הוסרו ודאצ'יות רבות נבנו מלבנים באופן פרטי. לאחר התפרקות ברית המועצות הדאצ'ות הופרטו על ידי תושביהם. תרבות הדאצ'ות נשמרה בשטחי ברית המועצות גם במאה ה-21. הדאצ'ות משמשות לנופש בחודשי הקיץ כמין צימרים פרטיים בעלי שטח חקלאי.
רובר קאסאדסי
רובר קאסאדסי (בצרפתית: 'Robert Casadesus; 7 באפריל 1899 – 19 בספטמבר 1972) היה פסנתרן ומלחין צרפתי ידוע שם, בן למשפחת מוזיקאים. דודיו, אנרי ומריוס קאסאדסי היו אף הם נגנים מפורסמים, שעסקו בעיקר בביצוע אותנטי בכלים תקופתיים.
קורות חיים
רובר קאסאדסי נולד בפריז ולמד שם בקונסרבטואר של פריז אצל לואי דיאמר וזכה בפרס ראשון בשנת 1913 ובפרס דיאמר בשנת 1920.
קאסאדסי הרבה במסעות קונצרטים כפסנתרן סולן. לעיתים קרובות ניגן עם הפסנתרנית גבי ל'אוטה-קאסאדסי, שנשא לאישה בשנת 1921.
משנת 1935 לימד קאסאדסי בקונסרבטוריון האמריקאי בפונטנבלו. הוא ומשפחתו עברו את שנות מלחמת העולם השנייה בארצות הברית, שם קבעו את משכנם בפרינסטון, ניו ג'רזי. הוא לימד קבוצה ראויה לציון של פסנתרנים לעתיד מכל רחבי אירופה וארצות הברית, ביניהם קלוד הלפר ומוניק האס.
סגנון נגינתו היה קלאסי ומאופק, בגישה מעודנת מאוד למלודיה ולקו המוזיקלי. הוא מצטיין במיוחד כפרשן של מוצרט. בין שאר הקלטותיו יצירות משל ראוול ובטהובן, סונאטות לכינור עם הכנר זינו פרנצסקאטי. סונאטת קרויצר הוסרטה והופצה ב-DVD.
אשתו של קאסאדסי, גבי, ובנם ז'אן הצטרפו אליו בנגינת קונצ'רטי של מוצרט לשניים ושלושה פסנתרים. הם הקליטו את היצירות האלה עם תזמורת קולומביה ותזמורת קליבלנד בניצוח גיאורג סל ועם תזמורת פילדלפיה בניצוח יוג'ין אורמנדי וההקלטות יצאו ב"סוני קלאסיקל".
The Only Exception
The Only Exception (בעברית: החריג היחיד) הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית פאראמור. הוא פורסם על ידי Fueled by Ramen בפברואר 2010 בתור הסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השלישי של הלהקה, Brand New Eyes. השיר נכתב על ידי חברי הלהקה היילי ויליאמס וג'וש פארו; הלהקה האף זכתה לקרדיט על הפקת השיר. השיר זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה, אשר שיבחו את יכולותיה הווקאליות של ויליאמס. מבקרי המוזיקה אשר סקרו את השיר ציינו כי "The Only Exception" היה נושא מוזיקלי שונה עבור הלהקה.
"The Only Exception" היה לסינגל המוצלח ביותר מתוך האלבום, הגיע לראש התרשים של מצעד הרוק הבריטי והגיע בשיאו למקומות ה-12 וה-17 בניו זילנד ואוסטרליה, בהתאמה, וכן למקום ה-24 בבילבורד הוט. קליפ השיר, בבימויו של ברנדון צ'זברו, פורסם ב-17 בפברואר 2010, באתר הרשמי של הלהקה. השיר אף היה מועמד לפרס גראמי עבור קטגוריית ביצועי הפופ הטובים ביותר עבור להקה או צמד. השיר נחשב למוצלח ביותר של הלהקה עד ל-"Ain't It Fun" בשנת 2014.
הופעות חיות
הרצועה בוצעה על ידי פאראמור פעמים רבות. ביצוע השיר בבכורה התרחש ב-1 בנובמבר 2009, בנאשוויל. פאראמור אף ביצעה בשידור חי גרסה של "The Only Exception" במופע של אלן דג'נרס.
הלהקה ביצעה את הפזמון ואת הסיום של השיר בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV 2010 ב-12 בספטמבר 2010.
The Only Exception EP
The Only Exception (בעברית: החריג היחיד) הוא המיני-אלבום השלישי של פאראמור, אשר פורסם באופן בלעדי בחנות אייטונס ב-28 בספטמבר 2010.
מסוגלות עצמית
מסוגלות עצמית או יעילות עצמית היא מושג שפיתח הפסיכולוג החברתי אלברט בנדורה, והיא מתייחסת לדרך בה אדם תופס את היכולת של עצמו לבצע התנהגות שתביא לתוצאה מסוימת. מסוגלות עצמית משפיעה על כל תחום בעשייה האנושית. מדובר באמונה של האדם לגבי יכולתו לבצע משימה, להתמודד עם אתגרים ובהתאם לכך על ההחלטות והבחירות שאדם עשוי לבחור בחייו כמו בבריאות, חינוך וחקלאות. אדם בעל תחושת מסוגלות עצמית גבוהה מעריך את יכולתו להתמודד בהצלחה עם מטלה כגבוהה, וזה מוביל אותו להשקיע מאמץ בביצוע גם לנוכח קשיים ומכשולים.
השפעות המסוגלות העצמית
אדם בעל מסוגלות עצמית גבוהה, מעריך את יכולתו להתמודד בהצלחה עם מטלה מסוימת כגבוהה. מסוגלות עצמית גבוהה מגבירה את הנטייה להשקיע מאמצים בביצוע המשימה. לעומת זאת, מסוגלות עצמית נמוכה מחלישה את המוטיבציה להתאמץ לשם ביצוע המשימה, וגוררת מחשבות על כישלון ודיכאון. כשאדם תופס את המשימה המוטלת עליו ככזו שלא תואמת את יכולותיו, כפי שהוא מעריך אותן - הוא לרוב יפסיק להשקיע מאמצים במטלה, בעוד תפיסתו את המשימה ככזו שתואמת את יכולותיו תגרום להשקעת מאמץ יתר, גם לנוכח קשיים ומכשולים.
לפיכך, תפיסת המסוגלות העצמית של האדם משפיעה על התנהגותו בדרכים שונות. היא עשויה להשפיע על המוטיבציה שלו להשקיע מאמץ במשימה, ואף על עצם הבחירה של המשימות שיבצע או ההימנעות מהן. אנשים בעלי הערכת יתר של יכולותיהם, באופן שגבוה בהרבה מהיכולת האמיתית שלהם, עלולים לבצע משימות שהן מעל ומעבר לכוחותיהם, ואף לגרום לנזקים בשל כך. לעומתם, בעלי תחושת מסוגלות נמוכה בהרבה מיכולותיהם האמיתיות, עשויים להימנע מביצוע משימות וכך לא לבטא ולפתח יכולות אלו. תפיסת המסוגלות משפיעה גם על דרכי חשיבה ולעיתים יוצרת הטיות קוגניטיביות - למשל בעלי מסוגלות נמוכה נוטים לחשוב שמשימות הן קשות מכפי שהן באמת, מה שמשפיע על תכנון וביצוע המשימה.
המקורות לתחושת המסוגלות העצמית
תפיסת המסוגלות העצמית מושפעת מארבעה מקורות, שלכל אחד מהם השפעה שונה על המסוגלות העצמית של אדם - על האמונה ביכולתו וכן על נכונותו להתנסות במטלות שונות. המקורות הם:
היבטים של מסוגלות עצמית
בעוד שמסוגלות עצמית נמדדת לפעמים כמכלול היא נמדדת גם במצבים תפקודיים מסוימים.
מסוגלות עצמית חברתית
מסוגלות עצמית חברתית הוגדרה ונמדדה באופן משתנה. על פי אחת הגישות, מסוגלות עצמית חברתית מתמקדת באמון של אדם ביכולתו ליזום אינטראקציות חברתיות ולתחזק קשרים בין-אישיים. יכולת זו כוללת: יצירת חברים ומערכות יחסים רומנטיות, אסרטיביות חברתית, הופעה במצבים ציבוריים בקבוצות או במסיבות, ומתן או קבלת עזרה עוד הוצע כי מסוגלות עצמית חברתית יכולה להיות במונחים של מסוגלות עצמית חברתית קוגניטיבית (ביטחון לדעת מה לעשות במצבים חברתיים) והתנהגותית (ביטחון בביצוע במצבים חברתיים). אחרים מדדו מסוגלות עצמית תוך התמקדות בביטחון עצמי לגבי מיומנות חברתית ביחסים אישיים ואמון של חברים. מחקרים אחרים מצביעים על קשר חזק בין מסוגלות עצמית חברתית לבין ביישנות וחרדה חברתית. עוד נמצא קשר שלילי חזק בין רמות של חרדת דיבור בציבור ומסוגלות עצמית.
מסוגלות לימודית אקדמית
מסוגלות עצמית אקדמית מתייחסת לאמונה שאדם יכול לעסוק בהצלחה במשימות לימודיות כגון השגת מטרות הקורס הנלמד, השלמת משימות בצורה משביעת רצון, השגת ציון עובר ועמידה בדרישות כדי להמשיך במסלול הלימודים העיקרי של האדם. תחומים אחרים של מסוגלות עצמית שזוהו כנוגעים ללימודים כוללים מסוגלות עצמית של מורים ומסוגלות עצמית טכנולוגית. תחושת המסוגלות האקדמית של הורים עבור ילדם קשורה להישגים הלימודיים של ילדיהם.נמצא קשר בין יכולות ושאיפות אקדמיות גבוהות של הורים עבור ילדם, לבין התפיסות של הילד עצמו שיחלוק את אותן אמונות. תפיסות ההורים מקדמות מסוגלות עצמית אקדמית עבור הילד, ומוביל להישגים לימודיים של הילד. כמו כן, זה מוביל להתנהגות פרו-חברתית, ומפחית את הפגיעות לתחושות של חוסר תועלת ודיכאון .קיים קשר בין מסוגלות עצמית נמוכה לדיכאון. במחקר, רוב קבוצת התלמידים שנשאלו חשו שיש להם קושי בהקשבה בסיטואציות בכיתה. לאחר מכן, המדריכים עזרו לחזק את כישורי ההקשבה שלהם על ידי כך שהם מודעים לאופן שבו השימוש באסטרטגיות שונות יכול להניב תוצאות טובות יותר. בדרך זו, רמות המסוגלות העצמית שלהם השתפרו ככל שהם המשיכו להבין אילו אסטרטגיות עובדות עבורם
מסוגלות עצמית בלימודי מדעים וטכנולוגיה
מסוגלות עצמית הוכחה שימושית במיוחד לסיוע לסטודנטים לתואר ראשון לקבל תובנות לגבי התפתחות הקריירה שלהם בתחומי המדעים, ההנדסה והטכנולוגיה (STEM) חוקרים דיווחו כי מסוגלות עצמית במתמטיקה מנבאת יותר עניין במתמטיקה, בחירת קורסים הקשורים למתמטיקה ומקצועות מתמטיקה מאשר הישגי עבר במתמטיקה או ציפיות לתוצאות. תאוריית המסוגלות העצמית יושמה על תחום הקריירה כדי לבחון מדוע נשים נמצאות בתת-ייצוג בתחומי STEM הנשלטים על ידי גברים כגון: מתמטיקה, הנדסה ומדעים. נמצא כי הבדלים מגדריים בציפיות המסוגלות העצמית משפיעים במידה רבה על ההתנהגויות הקשורות לקריירה ועל בחירת הקריירה של נשים צעירות. מסוגלות עצמית בתחום הטכני, נמצאה כגורם מכריע להוראת תכנות מחשבים לתלמידי בית ספר. תלמידים בעלי רמות גבוהות יותר של מסוגלות עצמית טכנולוגית משיגים תוצאות למידה גבוהות יותר. השפעת המסוגלות העצמית הטכנית נמצאה חזקה אף יותר מהשפעת המגדר.
מסוגלות עצמית בכתיבה
מחקרים על כתיבה מצביעים על קשר חזק המקשר בין מסוגלות עצמית נתפסת למוטיבציה ותוצאות ביצועים. מחקר משנת 1997 בחן כיצד מסוגלות עצמית יכולה להשפיע על יכולת הכתיבה של תלמידי כיתות ה' בארצות הברית. חוקרים מצאו כי קשר חיובי בין המסוגלות העצמית של התלמידים לבין חששות שלהם מכתיבה, טיב החיבור שכתבו, והתועלת הנתפסת מכתיבה. המחקר מלמד על החשיבות של הוראת מיומנויות כתיבה לצד בניית ביטחון עצמי בקרב התלמידים.
מסוגלות עצמית במידענות
במסגרת פעולתו של המידען פעמים רבות מטרתו היא לחזק את תחושת המסוגלות של הלקוח. הדבר בא לידי ביטוי בעיקר במידענות רפואית. אדם שיש לו את המידע שהוא זקוק לו, מסוגל לפעול ולקבל החלטות באופן שקול, ובכך להגביר את השליטה של עצמו בתהליכים המתרחשים. תפקידו של המידען אינו רק לספק מידע אלא גם לספק ידע שיסייע למטופל, ולהימנע מידע שיערער את התחושה הזאת.
הסכם ניוקומב-פולה
הסכם נְיוּקוֹמב-פּוֹלֶה (באנגלית Newcombe-Paulet Agreement), הידוע גם כהסכם הגבול הפרנקו-בריטי (Franco-British Boundary Agreement), היה הסכם אשר נוסח בין השנים 1920–1923 בין ממשלות צרפת ובריטניה הגדולה, ועסק בתוואי הגבול שבין המנדט הבריטי בארץ ישראל לבין שטחי המנדט הצרפתי בסוריה ולבנון. עוד התייחס ההסכם לתיקוני גבול בין שתי המעצמות בצפון עיראק. ב-3 בפברואר 1922 חתמו ניוקומב ופולה על המפות עליהן שורטט קו הגבול.
המלצות ועדת ניוקומב-פולה אומצו אגב מספר שינויים, וההסכם שנחתם בעקבות כך בפריז ב-7 במרץ 1923 זכה לשם הרשמי "חילופי דברים המהווים הסכם בעניין קו הגבול בין סוריה וארץ ישראל, מהים התיכון עד אל-חמה".
ההסכם יושם במלואו באפריל 1924 עם הצבתם בשטח של סימוני הגבול האחרונים והעברתם של 192 קמ"ר ו-20 כפרים מידי הצרפתים לבריטים. הסכם שכנות טובה בגבולות המנדט הבריטי והצרפתי (1926) קבע את הכללים להתנהלות האזרחית והביטחונית לאורך הגבול. חבר הלאומים אישר את ההסכם ב-1934 ומאז נחשב לקו הגבול הבינלאומי בין המנדט הבריטי על ארץ ישראל והמנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון ולימים הגבול הבינלאומי בין ישראל לסוריה ובין ישראל ללבנון - 'הקו הכחול'.
רקע
עד לימי המנדט הבריטי היו ארץ ישראל, סוריה ולבנון חלק מן האימפריה העות'מאנית. עוד במהלך מלחמת העולם הראשונה פעלו המעצמות לחלוקת השטח ביניהן: בריטניה ראתה בארץ ישראל, החוף המערבי של המפרץ הפרסי והשטח שלימים נודע כעיראק שטח השפעה בריטי עתידי, ואילו צרפת תבעה דריסת רגל בסוריה, לבנון, אסיה הקטנה ותראקיה.
על פי הסכם סייקס–פיקו בין הבריטים לצרפתים משנת 1916, נועדה ארץ ישראל להתחלק בין אזורים שבשליטה בריטית ישירה - עבר הירדן המזרחי, הנגב ומובלעת חיפה שתוקם באזור שבין מפרץ עכו למפרץ חיפה שתאפשר נמל בריטי לחופי הים התיכון ליצוא הנפט העתיד לזרום בצינור מכירכוכ, אזור בשליטה צרפתית - הגליל העליון וחלקו הגדול של הגליל התחתון, לבין ליבת הארץ שתהיה תחת חסות משותפת של מעצמות ההסכמה. גבולו הצפוני של השטח בארץ ישראל המערבית, שנועד להיות תחת חסות משותפת - השטח שלימים נודע כליבתה של פלשתינה-א"י, נקבע מעט צפונית לעכו באזור אכזיב וירד דרומה עד לכנרת, באזור טבחה ואילו גבולו הדרומי נמתח בין עזה לחברון.
לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה לאור העובדה שהבריטים כבשו את ארץ ישראל וסוריה ותרומת הצרפתים למאמץ הזה הייתה שולית לא ראתה עצמה בריטניה מחויבת לאמור בהסכמי סייקס-פיקו ככתבם וכלשונם. מדיניותה הרשמית, על פי הצהרת בלפור, צידדה בהקמת בית לאומי לעם היהודי בשטחי ארץ ישראל ולא עוד חסות משותפת. התנועה הציונית הפקידה את דרישותיו הטריטוריאליות של העם היהודי בידי ועידת השלום בפריז (1919) שבצפון כללו את השטח עד הנהר ליטני, שבו ראתה מקור מים חיוני לבית הלאומי העתידי, וכן את מקורות נהר הירדן, בצפון מזרח כללו את החרמון ורמת הגולן עד פאתי דמשק ובמזרח השיקו למסילת הברזל החיג'אזית בעבר הירדן המזרחי עד מפרץ עקבה. בדרום נמתח קו הגבול הציוני באלכסון מאל עריש שלחופו הצפוני של חצי האי סיני ועד לטאבה לחופו המערבי של ים סוף.
לפי הסכם חדש מספטמבר 1919, הסכם דוביל, שערכו ביניהם לויד ג'ורג', ראש ממשלת בריטניה וז'ורז' קלמנסו ראש ממשלת צרפת פינו הבריטים את האזורים שכבשו מצפון לקו שנמתח בין ראש הנקרה לבין בואזיה בעמק החולה (מעט צפונה מאיילת השחר של ימינו). אולם השטח מקו זה וצפונה עד צור, הפך הלכה למעשה לשטח הפקר, שכן הצרפתים לא ביססו את ריבונותם בו עד הקביעה הסופית של קו הגבול.
אל שטח ההפקר התנקזו שלל אינטרסים מנוגדים שהתסיסו את האזור: האינטרס היהודי - ההתיישבות היהודית המתחדשת בצפון הגליל העליון שראשיתה בסוף המאה ה-19, התעבתה בזמן מלחמת העולם הראשונה ונודעה בשם אצבע הגליל, האינטרס הבריטי לקבלת המנדט על ארץ ישראל, האינטרס של הלאומנים הסוריים אליהם חברו ערביי ארץ ישראל למימוש האוטופיה של סוריה הגדולה שארץ ישראל היא מחוזה הדרומי, אינטרס שהבשיל במרץ 1920 להכרזה של הקונגרס הלאומי הסורי על המלכתו של פייסל הראשון למלך הממלכה הערבית של סוריה ששרדה ארבעה חודשים עד כניעתה לצבא הצרפתי וכינון המנדט הצרפתי בשטחי סוריה ולבנון, האינטרס של שבטים בדואים מקומיים בעידוד חלקי של הבריטים לשמר את כוחם האזורי, תוך התנכלות לכפרי הנוצרים באזור להם נתנה צרפת את חסותה ושיאו מנקודת המבט היהודית ההתקפה במרץ 1920 על תל חי.
במקביל, התנהלו דיונים בין בריטניה לצרפת על קביעת קו הגבול.
ב-23 בדצמבר 1920 חתמו בריטניה וצרפת על "האמנה הפרנקו-בריטית בעניין מספר עניינים הקשורים למנדטים על סוריה ולבנון, ארץ ישראל ומסופוטמיה". לפי הסכם זה, ויתרה צרפת על מקצת משטחי הגליל, והותירה בידיה את נהר הליטני, את מקורות הירדן, את מרבית רמת הגולן וכן את החרמון. קו הגבול ששורטט בהסכם זה יצא מתחנת הרכבת בצמח לכיוון צפון וחצה את הכנרת. הוא המשיך לאורך נחל משושים עד נאפח, והגיע עד סמוך לבניאס. משם פנה הגבול מערבה עד מטולה, וירד דרומה עד סמוך לסעסע (סאסא). משם המשיך מערבה לאורך קו פרשת המים שבין הליטני ונחלי הגליל העליון, עד ראש הנקרה. אחת התוצאות של הסכם זה הייתה יצירתו של קו גבול דמוי אצבע שהכליל את ההתיישבות היהודית בגליל העליון בתחום המנדט הבריטי והגדיר את האזור שנודע בשם אצבע הגליל.
בועידת סן רמו אישר חבר הלאומים את המנדט הבריטי על ארץ ישראל ואת המנדט הצרפתי על סוריה ולבנון, ובאפריל 1921 הסכימו צרפת ובריטניה על הגבול הבינלאומי החדש, על פי ההסכם מדצמבר 1920. עם זאת ההסכמות לא סומנו בשטח, ונקבע כי תוואי הגבול הסופי ינוסח בהתאם למדידות מפורטות שתערכנה בידי ועדה בראשות הצרפתי פולה (N. Paulet) והבריטי סטיוארט פרנסיס ניוקומב.
ניסוח הסכם ניוקומב-פולה
ועדת ניוקומב-פולה פעלה בין מרץ 1921 לפברואר 1922 לפי שני עקרונות עיקריים: אין לפנות כפריים מאדמתם, ואין לנתק כפר ממקורות המים שלו, מדרך ראשית העוברת סמוך לו או מעיירת המחוז שלו. ניוקומב ערך סיור הכנה עוד לפני הקמת הוועדה, והציע לשנות את תוואי הגבול ברמת הגולן, שכן זה חצה את אדמות האמיר מחמוד פעור, ולמסרן למנדט הצרפתי בסוריה. בתמורה הציע שתוואי נהר הירדן והכנרת כולה ימסרו למנדט הבריטי על ארץ ישראל.
ב-21 ביוני 1921 סימנה המשלחת הבריטית-צרפתית בראשות ניוקומב ופולה את קו הגבול ב-71 גלי אבנים בהתאם להצעותיו של ניוקומב, וב-3 בפברואר 1922 חתמו ניוקומב ופולה על המפות שבהן שורטט קו הגבול עליו הסכימו. השינויים העיקריים עליהם המליצה הוועדה היו הכללת כל הכנרת וימת החולה וכן נהר הירדן לכל אורכו, אך ללא יובליו הצפוניים, בתחום המנדט הבריטי, וכך גם באשר לחמת גדר והשטח שבין דרום חופה המזרחי של הכנרת ומורדות רמת הגולן. מאידך, שטחי רמת הגולן שממזרח לירדן ואזור בניאס נמסרו למנדט הצרפתי על סוריה. עוד נערכו מספר שינויים לאורך הגבול שבין ארץ ישראל ולבנון, ואשר הבטיחו את קיום העקרונות לפיהם פעלה הוועדה. בתמורה להסכמות אלה, קבלו הבריטים מהצרפתים את מוסול שבכורדיסטן העיראקית שבה התגלה נפט.
כל עוד נמשכו המדידות היה קו הגבול המדויק בלתי ברור. כך, למשל, נערך בלבנון מפקד אוכלוסין על ידי השלטונות הצרפתיים, ונכללו בו (וכתוצאה מכך גם קיבלו אזרחות צרפתית) גם תושבי הכפרים המתואלים בגליל, שנותרו לאחר מכן בשטח ארץ ישראל, כמו גם תושבי מטולה וכפר גלעדי.
אגם וולפגנגזה
אגם וולפגנגזה (בגרמנית: Wolfgangsee) הוא אגם הממוקם ברובו בתחום זלצבורג וחלקו הקטן ממוקם בשטח מדינת אוסטריה עילית, נחשב לאחד הבולטים באזור זאלצקמרגוט. מקומיים מכנים אותו גם אגם "אבר" (Abersee).
היישובים הקיימים לחופו הם שטרובל, סנט גילגן וסנט וולפגנג. האגם, כמו גם היישוב, קרויים על שמו של הכומר וולפגנג מרגנסבורג, אשר לפי האמונה העממית, בנה במקום את הכנסייה הראשונה במאה ה-10.
האגם מחולק באמצעות חצי האי די אנגה (בגרמנית: היצרות, הידוק) לשני חלקים.
ספורט ודיג
באגם ובחופיו מתקיימים אירועי ספורט מגוונים, כמו שיט, גלישת רוח, סקי מים, צלילה וקייטסרפינג.
באגם קיימים מינים רבים של דגים, בין היתר שפמנון ארקטי, טרוטנית בלטית, טרוטת האגמים, זנדר, צלופח וספרוס זהוב.
נוכחותם של דייריים, משפחת דגי גרם מהסדרה צלופחי-קושק הנמצאים בסכנת הכחדה, מעידה על איכות המים הגבוהה באגם.
אחמד חגאזי
אחמד חגאזי (בערבית מצרית: أحمد حجازي; נולד ב-25 בינואר 1991) הוא כדורגלן מצרי המשחק באל-איתיחאד בעמדת הבלם.
ייעוץ פילוסופי
ייעוץ פילוסופי (הנקרא גם פראקטיקה פילוסופית) הוא ייעוץ הניתן ליחידים או לארגונים, הנשען על מוסכמות פילוסופיות. היועץ מלווה את האדם (או קבוצה, ארגון וכדומה) בהתלבטויות מגוונות, במטרה לעזור לו לרכוש מיומנות בהתמודדות עם החיים או אתגרים שונים. הייעוץ מתבסס על שיחה הדדית, שווה ופתוחה בין פילוסוף לאדם (או חברה) המחפש הבנה או פתרון לשאלות. הפילוסוף, היועץ מאפשר לפונה לעבור תהליך פילוסופי מחשבתי ובכך הפונה יכול להפוך להוגה בעצמו ולהגיע לתשובות פילוסופיות בכוחות עצמו. יש הרואים בייעוץ הפילוסופי ענף של תחום רחב יותר, פילוסופיה מעשית.
אחמד חגאזי
קריירת מועדונים
חגאזי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של איסמאעילי. ב-24 בנובמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת.
ייעוץ פילוסופי
היסטוריית הייעוץ הפילוסופי
תחום זה איננו חדש, עדויות על קיומם של יועצים פילוסופים ניתן למצוא משחר ההיסטוריה. אפלטון יעץ לדיוניסיוס השני מסירקוז, דקארט יעץ למלכה כריסטינה משוודיה, וג'ון לוק היה יועץ במשק ביתו של הרוזן הראשון משפטסבורי. פילוסופים נוספים יעצו לבתי מלוכה, לפוליטיקאים, לאנשי כמורה ולאחרים אשר ביקשו את שירותיהם.
משנות השמונים של המאה העשרים התפתחו גישות שונות של 'פילוסופיה יישומית' המכוונות לשימוש פרקטי בפילוסופיה אשר סותרות את התדמית המתודית שלה (שהיא רחוקה מהמציאות היום יומית, לכאורה).
אחמד חגאזי
קריירת מועדונים
ב-22 בדצמבר 2011 חגאזי חתם בפיורנטינה מהסרייה א' ששילמה 1.5 מיליון אירו על כרטיס השחקן שלו. ב-18 בנובמבר 2012, חגאזי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אטאלנטה ואת שער הבכורה שלו הבקיע ב-28 בנובמבר במסגרת הקופה איטליה נגד יובה סטאביה. ב-12 בדצמבר עבר ניתוח לשחזור הרצועה הקדמית ברגלו, ניתוח שהשבית אותו לחצי שנה מהמגרשים ולכן סיים את העונה מוקדם מהצפוי. בספטמבר נפצע שוב באותו מקום ונעדר כחצי שנה מהמגרשים בשנית.
ב-2 בפברואר 2015 חגאזי הושאל לפרוג'ה מהסרייה ב'.
אקקי צרתלי
אַקַקִי צֶרֶתֶלִי (בגאורגית: აკაკი წერეთელი; 1840 – 1915) היה משורר גאורגי בולט, ופעיל בתנועת השחרור הלאומית הגאורגית.
אחמד חגאזי
קריירת מועדונים
ב-1 בספטמבר 2015 חגאזי חזר למצרים וחתם באל אהלי לחמש שנים.
ייעוץ פילוסופי
היסטוריית הייעוץ הפילוסופי
אף כי יש פסיכיאטרים ופסיכולוגים הנעזרים בפילוסופיה בטיפול שהם נותנים לאנשים, מטרת השיטה של אשנבך היא ליצור "מרחב פנוי", שבו אנשים נעזרים בפילוסופיה כדי לפתח את מחשבותיהם על נושאים הנוגעים לחייהם.
אחמד חגאזי
קריירת מועדונים
ב-17 ביולי 2017 חגאזי הושאל לווסט ברומיץ' אלביון מהפרמייר ליג עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה. ב-12 באוגוסט חגאזי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד בורנמות' בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. בסיום המשחק, חגאזי נבחר לשחקן המצטיין. ב-18 בדצמבר 2017 הודיעה הקבוצה כי היא מימשה את האופציה על חגאזי.
אקקי צרתלי
ביוגרפיה
צרתלי נולד בכפר סחוויטורי בנפת סצ'חרה במחוז אימרתי שבגאורגיה (קרוב מאוד לכפר סצ'חרה), ב-9 ביוני 1840, בן למשפחת אריסטוקרטים בולטת. שמו של אביו היה הנסיך "רוסטום צרתלי". את ילדותו בילה בכפר "סוונה" בבית משפחת איכרים, על ידי אומנת כפרייה אף היא, כך שכל ילדותו ספג את אווירת חיי האיכרים הגאורגים.
ייעוץ פילוסופי
היסטוריית הייעוץ הפילוסופי
ב-1982 ייסד אשנבך את החברה הגרמנית לייעוץ פילוסופי, ופרסם את הספרים הראשונים שלו על הנושא ב-1984 וב-1985.
בהשראתו, הקימו מספר פילוסופים הולנדיים ובהם א. הוכנדייק, קבוצת עבודה אשר פיתחה את רעיונותיו של אשנבאך והפיצה את תחום הייעוץ הפילוסופי ברחבי העולם.
אקקי צרתלי
ביוגרפיה
את חוק לימודיו הוא סיים בגימנסיום בכותאיסי, בשנת 1852. בשנת 1863 סיים את לימודיו בפקולטה לשפות מזרחיות באוניברסיטת סנקט פטרבורג.
אחמד חגאזי
קריירת מועדונים
ב-26 באוקטובר 2020 הושאל חגאזי לאל-איתיחאד הסעודית לעונה אחת.
ייעוץ פילוסופי
היסטוריית הייעוץ הפילוסופי
יש לציין שייעוץ פילוסופי בכלל, וגישה כמו זו הנזכרת בפרט, אינם רפואיים במטרתם או במהותם. כמו כן, גישות כאלה בדרך כלל אינן מכילות ידע מדעי רלוונטי, הנמצא אצל אנשי מקצוע מתחום בריאות הנפש שאומנו בו. יש שטוענים כי ייעוץ פילוסופי אינו אלא קבלת ידע פילוסופי שעשוי לסייע בהתמודדות עם תהיות פילוסופיות, ומצבי חיים מאתגרים קמעה, אך וודאי אינו מהווה טיפול בבעיות קיימות וזו אף פעם לא מטרתו. מאידך, יש שטוענים כי הייעוץ יכול לסייע גם בבעיות יומיומיות וקטנות.
אחמד חגאזי
קריירת מועדונים
ביולי 2021 חתם רשמית באל-איתיחאד לעונה וחצי.
אקקי צרתלי
ביוגרפיה
הנסיך צרתלי היה חבר קרוב של הנסיך איליה צ'בצ'בדזה, אינטלקטואל גאורגי מודרני, מנהיג הצעירים. דור שנות ה-60 של המאה ה-19 שהונהג על ידי צ'בצ'בדזה וצרתלי מחה נגד המשטר הצארי, והטיף להתעוררות תרבותית ולהגדרה העצמית של הגאורגים.
ייעוץ פילוסופי
היסטוריית הייעוץ הפילוסופי
למרות שאינטראקציה כזו שונה בעליל מזו הפסיכולוגית, או רפואית ומטרותיה שונות בתכלית, יש שמצאו בו דמיון לפגישה עם איש דת או הילר.
אקקי צרתלי
ביוגרפיה
צרתלי חיבר מאות פואמות פטריוטיות, היסטוריות, ליריות וסטיריות, וכן גם סיפורים הומוריסטיים ונובלה אוטוביוגרפית. הוא היה מעורב באופן פעיל בפעילויות חינוכיות עיתונאיות ותיאטרליות.
ייעוץ פילוסופי
היסטוריית הייעוץ הפילוסופי
כיום ישנם מוסדות שונים בעולם ואף בישראל, אשר מתיימרים לפתח עוד יותר, את היישום הפילוסופי לפיתוח יכולת ההתמודדות הכללית.
אקקי צרתלי
ביוגרפיה
השיר הפולקלוריסטי המפורסם, סוליקו, מבוסס על שיר לירי של צרתלי.
אחמד חגאזי
קריירה בינלאומית
ב-3 בספטמבר 2011 חגאזי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מצרים במשחק נגד במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2012. חגאזי נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2017 ומונדיאל 2018. ב-4 ביוני 2013 חגאזי הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד.
ייעוץ פילוסופי
היסטוריית הייעוץ הפילוסופי
בישראל פועלים מספר יועצים פילוסופיים. הראשונה בארץ הייתה דר' שלומית שוסטר אשר ב-1989 פתחה את המכון הפילוסופי הראשון לייעוץ ולהתמודדות עם קשיים, מכון "סופון". לאחריה רן להב ובעקבותיהם יועצים נוספים.
מי נותן ייעוץ פילוסופי?
ככלל, ייעוץ פילוסופי ניתן על ידי פילוסופים (ישנן הגדרות שונות למונח פילוסוף). יצוין כי ההסמכה לפילוסופיה (קבלת ידע פילוסופי עדכני, אשר יוכל אחר כך לשמש לייעוץ) בדרך-כלל נעשית באקדמיה, במסגרת חוגים לפילוסופיה. ייתכן שייעוץ פילוסופי בנושא ספציפי מאוד יינתן על ידי אדם שלא שאין לו רקע אקדמי, אך יש לו ידע שנרכש במסגרת לא אקדמית בנושא הפילוסופי בו הוא עוסק; דוגמה לכך היא אנשי דת מסוימים, הנותנים, לפחות במידת-מה, ייעוץ פילוסופי. עם זאת, ההבדל בין איש דת מייעץ לבין פילוסוף מייעץ הוא שדת היא, לעיתים, מניפסט ספציפי של הפוטנציאל הפילוסופי האנושי, והפילוסופיה, כתחום, היא נרחבת יותר מדת ספציפית, ולא מוגבלת לאידאולוגיה, וככלל, גם לא לדוגמה.
בישראל מקובל כי יועצים פילוסופיים יהיו בעלי תואר שני, לפחות, בפילוסופיה.
אקקי צרתלי
ביוגרפיה
הוא נפטר ב-26 בינואר 1915, ונקבר בפנתאון המכובדים הגאורגיים בפנתאון מתאצמינדה שבטביליסי.
SES (אוניברסיטאות)
SES (באנגלית: The Science and Engineering South) הוא קונסורציום של 6 אוניברסיטאות ציבוריות עתירות מחקר בדרום מזרח אנגליה, שנוסד בשנת 2013. האוניברסיטאות מאגדות את המשאבים והמתקנים שלהן לקידום מחקר בתחומי המדע וההנדסה. חברי הקונסורציום היוו שליש מכלל הוצאות מועצת המחקר להנדסה ומדעים פיזיים בשנת 2013, שבה הוקם הקונסורציום. אוניברסיטת קינג'ס קולג' לונדון הצטרפה לקונסורציום בשנת 2016, והפכה למוסד החבר השישי. במרץ 2017 הצטרפה אוניברסיטת קווין מרי בלונדון לקונסורציום ואוניברסיטת קיימברידג', אחד מהמוסדות המייסדים, פרשה. לרשות חברי הקונסורציום עומדים מרכזי מיחשוב הן בתוך מוסדות הלימוד והן מרכזי מיחשוב אזוריים הנתמכים על ידי מוסדות ממשלתיים וגורמים פרטיים מהתעשייה. SES מאפשרת רשת של מחשבים בעלי ביצועים גבוהים הזמינים לחישובים מחקריים ומדעיים בכל האוניברסיטאות החברות בה, כמו אשכול מחשבים של 12,000 ליבות מדגם IRIDIS אינטל Westmere. חברי SES מסוגלים לגשת לשני מרכזי מחשוב אזוריים בעלי ביצועים גבוהים; JADE ו- MMM Hub הנתמכים על ידי מועצת המחקר להנדסה ומדעים פיזיים (The Engineering and Physical Sciences Research Council, בראשי תיבות: EPSRC), בנוסף לחמישה מרכזים חדשים
רשימת האוניברסיטאות
להלן רשימת האוניברסיטאות נכון לשנת 2020: (בסוגריים חברה מייסדת מתוך חמש)
המרכז לטניס בישראל - אופקים
המרכז לטניס בישראל - אופקים הוא אחד מ-14 המרכזים של המרכז לטניס בישראל השוכן באופקים. המרכז נמצא מדרום מערב לכיכר השחפים, המסמנת את קצהו הדרומי של הרחוב הראשי בעיר, שדרות הרצל.
היסטוריה
המרכז נפתח ב-1990 עם טקס פתיחה שכלל משחק ראווה של שחקנים מישראל ומחו"ל, כאשר מאות ילדים הגיעו בשבועות הראשונים למרכז הטניס הראשון בעיר. המטרה הייתה להקים מרכז טניס בפריפריה ולתת נגישות לאוכלוסייה הקרובה בעלת המצב הסוציו אקונומי הקשה, על מנת שהילדים יוכלו ליהנות ממשחק הטניס ששוחק ברובו במרכז הארץ. המרכז הוקם הודות לתרומות של יהדות בריטניה ודרום אפריקה יחד עם הסוכנות היהודית וקרן קנדי לי מאנגליה.
הפעילות במרכז
במרכז שמונה מגרשי טניס, קיר אימונים מקורה, כיתת לימוד, ממ״דים וגישה לנכים. המרכז מקיים תוכניות מגוונות לילדים, נוער ומבוגרים: תוכנית פיתוח מוטורי לגילאי 4-6, תוכנית מיני טניס לגילאי 6-8, תוכניות טניס לגילאי 8-18 ותוכנית תחרותית למצטיינים המשלבת אימוני כושר. לגילאי 18 ומעלה מתקיימים חוגי טניס למתחילים ומתקדמים. את מרכז הטניס מייצגות 5 קבוצות בליגה: שתיים בגילאי הנוער ושלוש קבוצות בוגרים. המרכז מארח שלוש תחרויות אזוריות במהלך השנה: בפורים, בסוכות ובחנוכה.
המרכז באופקים מקיים תוכניות רבות למען הקהילה: תוכנית לנוער בסיכון בשיתוף עם עיריית אופקים, תוכנית לילדים בעלי צרכים מיוחדים, תוכנית לעולים חדשים ותוכנית חדשה ללימוד אנגלית. רוב התוכניות ממומנות על ידי תורמים מחו"ל.
מנהל המרכז הראשון היה שעיה עזר ואחריו ניהלו משה חכמון, משה וקנין (בוגו), אילן ממן, בני שוורץ, חיים ציון, אלכס חנקין ועוזי שעיה. משנת 2021 מנהל את המרכז נדב אברהם.
תומאס גולד
תומאס גולד (באנגלית: Thomas Gold, כונה גם טומי גולד (Tommy Gold); 22 במאי 1920 – 22 ביוני 2004) היה אסטרופיזיקאי אמריקאי יליד אוסטריה ממוצא יהודי. פרופסור לאסטרונומיה באוניברסיטת קורנל, חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, ועמית החברה המלכותית (לונדון). גולד היה אחד משלושה מדענים צעירים מאוניברסיטת קיימברידג' שהציעו בשנת 1948 את תאוריית המצב היציב של היקום, שכיום אינה מקובלת. עבודתו של גולד חצתה גבולות אקדמיים ומדעיים, לביופיזיקה, אסטרונומיה, הנדסת אווירונאוטיקה וגאופיזיקה. גולד גם פרסם הסברים לתצפיות אסטרונומיות שלא היה להן הסבר, ולמרות התנגדות מדענים להסבריו נמצא שהם נכונים, והם מקובלים כיום. בין השאר הסביר ופירט שפולסרים הם כוכבי נייטרונים הסובבים במהירות.
קורות חיים
גולד נולד ב-22 במאי 1920 בווינה, אוסטריה, בנם של מקס גולד, תעשיין יהודי עשיר (לפני המלחמה) שניהל את אחת מחברות הכרייה והייצור הגדול של מתכות באוסטריה, והשחקנית הגרמנית לשעבר יוזפין מרטין (Josefine Martin). בעקבות ההתמוטטות הכלכלית של תעשיית הכרייה האירופית בשלהי שנות העשרים, העביר מקס גולד את משפחתו לברלין, שם עבד כמנהל חברת סחר במתכות. לאחר עלייתו לשלטון של המנהיג הנאצי אדולף היטלר בשנת 1933, עזבו גולד ומשפחתו את גרמניה בגלל מוצאו היהודי. המשפחה טיילה באירופה בשנים שאחר כך. גולד למד בפנימייה בבית הספר הבינלאומי "Lyceum Alpinum Zuoz" שבצוץ, שווייץ, שם התגלה במהרה כאדם פיקח, תחרותי ותוקפני מבחינה פיזית ונפשית. גולד סיים את לימודיו בצוץ בשנת 1938, ונמלט עם משפחתו לאנגליה לאחר פלישת גרמניה לאוסטריה בתחילת 1938. גולד התקבל למכללת טריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1939 והחל ללמוד הנדסת מכונות. במאי 1940, בדיוק כשגרמניה פלשה לבלגיה וצרפת, נשלח גולד למעצר כנתין של האויב. בלילה הראשון של המעצר, בצריף צבאי בעיר ברי סנט אדמונדס, הוא פגש את מי שעתיד להיות שותפו לעתיד למחקרים וחברו הקרוב, הרמן בונדי.
כמעט את רוב 15 חודשי המעצר בילה גולד במחנה בקנדה, לאחר מכן חזר לאנגליה ושב ללימודיו באוניברסיטת קיימברידג', שם החליף את לימודיו מהנדסת מכונות ללימודי הפיזיקה. לאחר שסיים תואר ראשון ביוני 1942, עבד גולד זמן קצר כפועל חקלאי וחוטב עצים בצפון אנגליה לפני שהצטרף לבונדי ופרד הויל במחקר ימי על מכ"ם ליד דונספאלד, במחוז סארי. שלושת הגברים היו מבלים את שעות עבודתם ב"דיון מדעי אינטנסיבי ורחב היקף" בנושאים כמו קוסמולוגיה, מתמטיקה ואסטרופיזיקה. בתוך חודשים הוטלה על גולד משימה להקים מערכות מכ"ם חדשות. גולד קבע כיצד נחתות יוכלו להשתמש במכ"ם כדי לנווט למקום הנחיתה המתאים ביום הפלישה לנורמנדי, וכן גילה כי הצי הגרמני התאים שנורקלים לצוללות שלו, מה שאפשר להם לפעול מתחת למים תוך שהם שואבים אוויר מפני השטח.
עבודתו בקיימברידג'
מיד לאחר המלחמה חזרו הויל ובונדי לקיימברידג', ואילו גולד המשיך במחקר ימי עד 1947. לאחר מכן החל לעבוד במעבדת קוונדיש בקיימברידג' כדי לסייע בבניית המגנטרון הגדול בעולם, מכשיר שהומצא על ידי שני מדענים בריטים בשנת 1940 שהפיק מיקרוגלים אינטנסיביים עבור המכ"ם. זמן קצר לאחר מכן הצטרף גולד לר. 'ג'. פומפרי, זואולוג במעבדת הזואולוגיה בקיימברידג', ששימש כסגן ראש חקר המכ"ם הימי במהלך המלחמה, כדי לחקור את השפעת התהודה על האוזן האנושית. הוא מצא שמידת התהודה שנצפתה בשבלול אינה תואמת את רמת הריסון שניתן היה לצפות מצמיגות הנוזל המימי הממלא את האוזן הפנימית. בשנת 1948 שיער גולד כי האוזן פועלת על ידי "התחדשות", בכך שפעולה אלקטרו-מכנית מתרחשת כאשר משתמשים באנרגיה חשמלית כדי לנטרל את השפעות הריסון. אף על פי שגולד זכה במלגת פרסים מטריניטי קולג' על עבודת התזה שלו בנושא התחדשות וקיבל מינוי כמרצה זוטר במעבדת קוונדיש, התאוריה שלו זכתה להתעלמות רחבה ממומחי אוזניים ופיזיולוגים, כמו זוכה פרס נובל לעתיד, גאורג פון בקשי, שלא האמין שהשבלול פועל תחת מערכת משוב. בשנות השבעים גילו החוקרים כי ההשערה של גולד הייתה נכונה - האוזן מכילה תאי שיער מיקרוסקופיים שפעלו על מנגנון משוב ליצירת תהודה.
תאוריית המצב היציב
גולד התחיל לדון שוב בבעיות בפיזיקה עם הויל ובונדי, ובייחוד בסוגיות הקשורות להסחה לאדום וחוק האבל. זה הביא את השלושה לחקור את תאוריית המפץ הגדול, שהוצעה במקור על ידי ז'ורז' למטר בשנת 1931 ואחר כך קידם אותה ג'ורג' גאמוב. על פיה היקום התפשט ממצב צפוף וחם ביותר וממשיך להתרחב גם היום. כפי שסיפר בראיון שנערך בשנת 1978 עם הפיזיקאי וההיסטוריון ספנסר ר. ויארט (Spencer R. Weart), גולד האמין שיש סיבה לחשוב שיצירת החומר "נעשית כל הזמן, ואז אף אחת הבעיות בקשר לרגעים חולפים לא מתעוררת. זה יכול להיות רק במצב יציב עם התרחבות המפרקת דברים במהירות כשחומר חדש מתעצב ומתעבה לגלקסיות חדשות".
רק בשנות השישים החלו להתעורר בעיות גדולות בתאוריית המצב היציב, כאשר תצפיות תמכו לכאורה בגישה שהיקום אכן משתנה: קוואזרים וגלקסיות רדיו נמצאו רק במרחקים גדולים (ולכן היו קיימים רק בעבר הרחוק מאוד), לא בגלקסיות קרובות יותר. בעוד שתאוריית המפץ הגדול חזתה מצב כזה, תאוריית המצב היציב ניבאה כי אובייקטים כאלה יימצאו בכל מקום, כולל קרוב לגלקסיה שלנו, מכיוון שהאבולוציה תהיה מפוזרת באופן שווה יותר, ולא יימצאו רק במרחקים גדולים. בנוסף, תומכי התיאוריה ניבאו כי בנוסף לאטומי מימן, יופק גם אנטי-חומר, כמו בקרינת רקע של קרני גמא קוסמיות מהשמדה הדדית של פרוטונים ואנטי-פרוטונים וגז הפולט קרני רנטגן מיצירת נייטרונים.
עבור מרבית הקוסמולוגים, ההפרכה של תאוריית המצב היציב הגיעה עם גילוי קרינת הרקע הקוסמית בשנת 1965, שתאוריית המפץ הגדול ניבאה. סטיבן הוקינג אמר כי העובדה כי נמצאה קרינת מיקרוגל שנחשבת כי היא שארית מהמפץ הגדול, הייתה "המסמר האחרון בארון הקבורה של תאוריית המצב היציב". בונדי הודה כי התיאוריה הופרכה, אך הויל וגולד לא השתכנעו במשך מספר שנים. גולד אף תמך בתאוריית המצב היציב המתוקן של הויל, אולם ב-1998 הוא החל להביע ספקות לגבי התאוריה, אך טען כי למרות חסרונותיה התאוריה סייעה לשיפור ההבנה ביחס למוצא היקום.
פנספרמיה אקראית
גולד הציע "תאוריית אשפה" למוצא החיים שהיה פנספרמיה מקרית. התאוריה טוענת שייתכן שהחיים על כדור הארץ החלו מערימה של מוצרי פסולת שהושלכו בטעות על כדור הארץ לפני זמן רב על ידי חייזרים.
מחקרים באסטרופיזיקה
בשנת 1951, בפגישה של, הציע גולד שמקור אותות הרדיו האחרונים שהתגלו מהחלל היה מחוץ לגלקסיית שביל החלב, וספג קיתונות של בוז מאסטרונום הרדיו מרטין רייל וכמה קוסמולוגים מתמטיים. עם זאת, כעבור שנה זוהה מקור רחוק וגולד הודיע בישיבת האיחוד האסטרונומי הבינלאומי ברומא כי התיאוריה שלו הוכחה. מאוחר יותר עתיד היה רייל להשתמש בטיעון של גולד כהוכחה להתפתחות חוץ-גלקטית וטען כי הוא מבטל את תאוריית המצב היציב.
גולד התפטר מהמצפה המלכותי בעקבות פרישתו של ספנסר ג'ונס ועבר לארצות הברית בשנת 1956, שם שימש כפרופסור לאסטרונומיה (1957–1958) ופרופסור לאסטרונומיה שימושית (1958–1959) באוניברסיטת הרווארד. בתחילת 1959 הוא קיבל מינוי באוניברסיטת קורנל, שהציעה לו את האפשרות להקים יחידה בינתחומית לרדיופיזיקה וחקר החלל, ולנהל את המחלקה לאסטרונומיה. באותה עת היה רק חבר סגל אחד נוסף במחלקה. גולד שימש כמנהל המרכז לרדיופיזיקה וחקר החלל עד 1981, והציב את קורנל כמרכז מוביל של מחקר מדעי. במהלך כהונתו, העסיק גולד אסטרונומים מפורסמים כמו קרל סייגן ופרנק דרייק, סייע בהקמת הרדיו-טלסקופ הגדול בעולם במצפה הכוכבים ארסיבו בפוארטו ריקו (שקרס בשנת 2020), ובהקמת מרכז האסטרונומיה של אוניברסיטת קורנל-סידני יחד עם הארי מסל (Harry Messel). בנוסף, שימש גולד כעוזר סגן נשיא למחקר בין השנים 1969–1971 וכפרופסור לאסטרונומיה משנת 1971 עד לפרישתו בשנת 1986.
בשנת 1959 הרחיב גולד את תחזיתו הקודמת על גל הלם ללא התנגשות וטען כי התפרצויות שמש יפלטו חומר לעננים מגנטיים וייצרו חזית הלם שתביא לסופות גאומגנטיות. הוא טבע גם את המונח "מגנטוספירה" במאמרו "תנועות במגנטוספירה של כדור הארץ" לתיאור "האזור שמעל ליונוספירה בו השדה המגנטי של כדור הארץ הוא בעל שליטה דומיננטית על תנועות הגז וחלקיקים טעונים מהירים. .. [שהיה] ידוע כי הוא משתרע למרחק בסדר גודל של 10 רדיוסים של כדור הארץ". בשנת 1960, גולד שיתף פעולה שוב עם פרד הויל כדי להראות כי אנרגיה מגנטית מניעה התפרצויות סולאריות וכי ההתפרצויות מופעלות כאשר לולאות מגנטיות מנוגדות מקיימות אינטראקציה ומשחררות את האנרגיה המאוחסנת שלהן.
בשנת 1968, גילו ג'וסלין בל ברנל, סטודנטית לתואר שלישי ברדיו-אסטרונומיה בקיימברידג' ואנתוני הייוויש, מנחה הדוקטורט שלה, מקור רדיו פועם בתדירות של 1.33 שניות. המקור - שכונה "פולסר" - פלט קרני קרינה אלקטרומגנטית במרווח קצר ועקבי מאוד. גולד העלה השערה שהאובייקטים הללו הם כוכבי נייטרונים המסתובבים במהירות גבוהה. גולד טען כי בשל השדות המגנטיים החזקים ומהירות הסיבוב הגבוהה שלהם, פולסרים פולטים קרינה הדומה לפנס מסתובב של מגדלור. ההשערה של גולד לא התקבלה בתחילה על ידי הקהילה המדעית; למעשה, הוא סירב להרשות להציג את התיאוריה שלו בכנס הבינלאומי הראשון בנושא פולסרים. עם זאת, התאוריה של גולד התקבלה באופן נרחב בעקבות גילוי פולסר בערפילית הסרטן באמצעות הרדיו-טלסקופ ארסיבו, והיא פתחה את הדלת להתקדמות עתידית בפיזיקה של מצב מוצק ובאסטרונומיה. אנתוני טאקר מ"הגרדיאן" העיר כי תגליתו של גולד סללה את הדרך למחקר פורץ הדרך של סטיבן הוקינג בנושא חורים שחורים.