cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ליביוס סוורוס
הוונדלים
הוונדלים המשיכו במעשי הביזה גם בתקופת שלטונו של סוורוס. מצד אחד, מלכם גאיזריק טען כי הפשיטות על רומא מוצדקות מאחר שלא קיבל את חלקו בירושתו של ולנטיניאנוס השלישי. מצד שני הוא עדיין קיווה להושיב את אוליבריוס על כס הקיסרות המערבית.
פשיטות הונדלים פגעו קשות בכלכלתם של בעלי הקרקעות האיטלקים, רובם סנטורים. כמה נציגים של האריסטוקרטיה האיטלקית פנו לקיסר בתחינה להגיע לפשרה עם גאיזריק. סוורוס שלח את הפטריקיאן טיטאן אל מלך הונדלים אך זה דחה את הצעת השלום.
יחסים עם האימפריה המזרחית
אף על פי שלאון הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית לא הכיר רשמית בסוורוס, השניים בכל זאת שיתפו פעולה בבחירת הקונסולים השנתית:
על פי המסורת הרומאית, אחת לשנה, כל אחד מ-2 הקיסרים בוחר קונסול ושולח אותו לחצרו של האחר. על אף שלא קיבל הכרה במזרח, מינה ליביוס סוורוס את עצמו כקונסול של שנת 462 (השנה הראשונה שלו בתור קיסר).
בשנה שלאחר מכן, 463, בחר סוורוס לקונסול חבר בכיר של האריסטוקרטיה האיטלקית, ססינה דסיוס באסיליוס, פרפקט איטליה.
מותו
הפרטים על מותו של ליביוס סוורוס לוטים בערפל, אך ההסכמה הרווחת בקרב רוב ההיסטוריונים המודרניים היא כי מותו ב-465 היה כתוצאה מגורם טבעי.
אמנם, במאה ה-6 טען קאסיודורוס כי סוורוס הורעל בבוגדנות בארמון על ידי ריקימר, אך שלוש שנים לאחר מותו של סוורוס כתב המשורר סידוניוס אפולינאריס שהוא מת מוות טבעי. לדברי היסטוריונים מודרניים, לריקימר לא הייתה שום סיבה להרוג את סוורוס, שהיה למעשה שליט בובה, אלא אם הוא היווה מכשול לפיוס של ריקימר עם לאון.
אליפות ישראל באתלטיקה 1974
אליפות ישראל באתלטיקה נערכה במכון וינגייט בנתניה בתאריכים 8 ביולי – 10 ביולי 1974.
לאבליז
לאבליז (בקוריאנית: 러블리 즈, באנגלית: Lovelyz) היא להקת בנות מקוריאה הדרומית שהוקמה ב-2014 על ידי Woollim Entertainment. הקבוצה מורכבת משמונה בנות והן בייבי סול, יו ג'י-הא, ג'יסו, מיג'ו, קיי,ג'ין ,סו-ג'ונג, יהאין. אלבום הבכורה שלהם, Girls' Invasion יצא לאור ב-17 בנובמבר 2014.
לפני הופעת הבכורה
לפני הקמת הקבוצה, לרוב הבנות היה כבר ניסיון בתעשיית הבידור. בייבי סול עשתה את ההופעה הראשונה בשנת 2011 על ידי הופעת אורח בשיר של Infinite H ששמו "Crying" מתוך האלבום Over The Top של הלהקה Infinite. בחודש נובמבר 2011, היא עשתה את הופעת הבכורה שלה כאמנית סולו עם השיר "No Better than Strangers" עם הופעת אורח של הזמר Wheesung. בחודש ינואר 2012, בייבי סול הופיעה בפעם הראשונה בפני קהל במהלך המופע Second Invasion Concert של הלהקה Infinite עם ביצוע של השיר "Crying" יחד עם תת-הלהקה Infinite H. זמן קצר לאחר ההופעה היא ומתאמנת נוספת של Woollim Entertainment בשם יו ג'י-יה הוציאו לאור שיר בשם "She's A Flirt" עם הופעת אורח של ג'אנג דונג-וו מהלהקה Infinite. ביולי 2012 היא הופיעה בתוכנית הטלוויזיה "שיר אלמותי" עונה 2 בשיר דואט עם חבר הלהקה סונג-קיו מ- Infinite כשהם מבצעים גרסה חדשה לשיר "Woman On The Beach" יחד עם הופעת אורח של ג'אנג דונג-וו. בשנת 2013 היא ביצעה הופעת אורח בשיר של Infinite H ששמו "Fly High".
בשנת 2010, יו ג'י-הא הופיעה בתוכנית הריאליטי יחד עם Infinite לפני הופעת הבכורה שלהם בערוץ Mnet בתוכנית הנקראת You Are My Oppa. התוכנית תיעדה את חברי הלהקה שחיו במשך חודשיים עם ילדה בשם יו ג'י-הא שבאותו זמן הייתה בת 18. התוכנית נוצרה בעקבות הגילוי כי לאף אחד מחברי הלהקה אין אחות קטנה במשפחה. התוכנית נועדה ללמד אותם כיצד לנהוג עם אחיות קטנות, שכן רוב המעריצות של להקות הבנים הן תלמידות בית ספר. בתוכנית ניתן לראות את חברי הלהקה Epik High, האחד הוא Tablo והשני Mithra Jin שבאותה עת היו תחת Woollim Entertainment, וכיצד הם מדריכים את חברי הלהקה. לאחר סיום התוכנית היא נכנסה לתוכנית ההכשרה של Woollim Entertainment כדי להתאמן להיות זמרת, חלום שהיא גילתה במהלך שהותה עם הלהקה בעת ההתכוננות שלהם להופעת הבכורה שלהם. את הופעת הבכורה שלה כזמרת סולו היא עשתה ב-2013 כשהיא הוציאה לאור את הסינגל שלה "Delight" יחד עם קליפ וידאו שבו ניתן לראות את חבר הלהקה B1A4 ששמו בארו.
ג'ין עשתה את הופעת הבכורה שלה כזמרת סולו בנובמבר 2013 עם הוצאתו לאור של השיר ששמו "Gone", יחד עם פרסום של הקליפ וידאו שבו מוצגים זיו-מין מהלהקה Exo והילדה השחקנית קים יו-ג'ונג. היא הופיעה בפני קהל בהופעה הראשונה שלה במהלך המופע That Summer 2 של הלהקה Infinite עם ביצוע של השיר "Life Goes On" יחד עם זוג הזמרים של הלהקה Infinite H.
ב-27 בדצמבר 2013, בייבי סול, יו ג'י-הא, ג'יסו, מיג'ו, קיי,ג'ין ,סו-ג'ונג הופיעו בשידור הטלוויזיה של סוף השנה של "KBS Gayo Daejun 2013" כשהן מופיעות כרקדניות יחד עם חברי הלהקה Infinite בעת ביצוע השיר "Man in Love".
מיג'ו עשתה את הופעת הבכורה שלה בחודש מאי 2014 כשהיא מככבת כשחקנית הראשית בווידאו קליפ של הלהקה Infinite של השיר "Last Romeo".
2014: הופעת בכורה עם האלבום Girls' Invasion
ב -3 בנובמבר 2014, Woollim Entertainment הודיעו על ההשקה של להקת הבנות Lovelyz באמצעות תמונה מקדימה של חברות הלהקה, וכן הקמה של אתר אינטרנט רשמי עבור הלהקה וחשבון רשמי בטוויטר. ביום למחרת פורסמו התמונות היחידניות של כל אחת מחברות הלהקה. אך מיד לפני הופעת הבכורה שלהן, חברת הלהקה ג'יסו הייתה מעורבת בשמועה הנוגעת למיניות שלה וכן לאישיות שלה אשר התפשטה באתרי האינטרנט השונים. בעקבות כך היא לא יכלה להצטרף ללהקה להופעת הבכורה שלהן וכן להופעות הקידום של האלבום בכורה שלהן. חברת התקליטים נקטה באמצעים כנגד האנשים אשר הפיצו את השמועות ואף הגישו תלונה במשטרה על כך. החברה לא סיפקה מידע מתי ג'יסו תחזור לפעילות ותצטרף לפעילויות של הלהקה אשר עד עכשיו מופיעות כשבעה.
הלהקה הפתיעה עם כמות המעריצים הגדולה שהיא צברה, תוך שהיא גוברת על שאר להקות הבנות שעשו את הופעת הבכורה שלהן השנה, באתר המעריצים הרשמי שלהן. נכון לתאריך ה-16 בנובמבר, ללהקה היו 9,764 חברים במועדון המעריצים שלהן. מעבר לכך, הלהקה לא קיבלה אהדה מאמצעי התקשורת השונים וזאת בעקבות השמועות שנפוצו על חברת הלהקה, ג'יסו, לפני הופעת הבכורה שלהן.
ב-21 בדצמבר, הלהקה השתתפה בפסטיבל המוזיקה השנתי בשם "SBS Gayo Daejeon". הן השתתפו בקטע אחד של המופע בשם "Strong Babies" אשר השתתפו בו להקות קיי-פופ חדשות שעשו את הופעת הבכורה שלהן באותה שנה ונחשבות ללהקות החזקות ביותר, הלהקות שמצפים מהן להצלחה רבה. במהלך ההופעה הלהקה ביצעה את שיר הבכורה שלהן "Candy Jelly Love" וכן ביצעו מופע משותף של השיר "Moves Like Jagger" לצד הלהקות החדשות Red Velvet, Winner, וGot7.
2015: האלבומים Hi ו-Lovelyz8
האלבום של הקבוצה Girls' Invasion יצא לאור מחדש תחת השם Hi ב -3 במרץ 2015 עם שיר נושא חדש בעל אותו שם כמו שם האלבום. באלבום החדש התווספו שני שירים, שיר הנושא "Hi" ו"Amusement Park". הווידאו קליפ לשיר הנושא פורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של הקבוצה ב-2 במרץ 2015.
ב-17 באפריל 2015, Lovelyz המשיכו את תקופת הקידום של האלבום עם הופעות של השיר "Amusement Park". הם המשיכו את הופעות הקידום עד 30 באפריל. ב-22 באפריל הן השתתפו בתוכנית "KCON 2015 Japan M!Countdown" שהתקיימה ביפן אל מול קהל של 15,000 איש. הופעה זו סימלה את הפעילות הראשונה שלהן בחו"ל.
ב-23 במאי הקבוצה הופיעה במהלך המופע "Dream Concert" לצד קבוצות נוספות באצטדיון גביע העולם בסיאול.
ב-8 באוגוסט, במהלך ההופעה שלהם, Infinite הציגו לראשונה את הקליפ וידאו המקורי של הלהקה לשיר שלהם "Last Romeo" שיצא לאור ב-2014, ובו מככבים חבר הלהקה אל וחברת הלהקה Lovelyz, ג'יסו בתור הזוג הראשי. הקליפ וידאו המקורי לא יצא לאור בשל המוטיבים שהיו בו שקושרו לתאונה של המעבורת סיול. הקליפ וידאו הרשמי אשר יצא לאור במאי 2014 מציג את חבר הלהקה נאם וו-יון יחד עם חברת הלהקה מיג'ו בתור הזוג הראשי.
ב-27 באוגוסט הן הופיעו ב- "Korea Brand and Entertainment Expo" בשאנגחאי, סין יחד עם הקולגות שלהן Infinite. באותו יום, Woollim Entertainment הודיעו על השקת אלבום חדש של הלהקה באמצעות תמונה מקדימה של חברות הלהקה. ההודעה פורסמה בעמוד הטוויטר הרשמי של הקבוצה. זוהי תהיה הפעם הראשונה שבה הקבוצה מופיעה ומקדמת את האלבום עם כל חברות הקבוצה ביחד. שם האלבום החדש גם הוא מסמל על החשיבות של החזרה הזו כקבוצה שלמה ושמו Lovelyz8.
ב-7 בספטמבר, תמונת הקדמה של כל הקבוצה פורסמה בערוץ הרשמי של הלהקה בטוויטר לקראת הקאמבק שלהן. התמונה חשפה פרטים נוספים לגבי הקאמבק, כמו למשל הוצאתו לאור של אחד משירי האלבום ב-14 בספטמבר עוד לפני הוצאתו לאור הרשמית של האלבום, Lovelyz8. התאריך המתוכנן להוצאתו לאור של האלבום עוד לא נחשף. הקאמבק הזה יסמל את הפעם הראשונה שהלהקה תופיע עם כל חברות הקבוצה, והפעם הראשונה שג'יסו תצטרף להופעות הקידום של האלבום.
ב-1 באוקטובר יצא לאור האלבום Lovelyz8, האלבום תפס את המקום ה-2 במצעד גאון של קוריאה. כבר באותו היום הלהקה החלה בסיבוב ההופעות לקידום האלבום בתוכנית המוזיקה M!Countdown כשהן מבצעות את שיר הנושא של האלבום "Ah Choo" ואת השיר "Shooting Star". בנוסף לכך חברות הלהקה השתתפו בתוכניות רדיו שונות, תוכניות טלוויזיה כמו התוכנית Weekly Idol ששודרה ב-7 באוקטובר ואף עשו מפגשים עם מעריצים ב-11 באוקטובר בערים דאגו ובוסן.
ב-31 באוקטובר, לאבליז הופיעו כאורחות בתוכנית הטלוויזיה You Hee-yeol's Sketchbook והן ביצעו אקפלה לשיר המפורסם של מייקל ג'קסון בשם Beat It. הביצוע שלהן לשיר זה זכה לאהדה ברשתות החברתיות השונות ברחבי העולם וברשתות טלוויזיה זרות. ערוץ הטלוויזיה המקומי בשיקגו של Fox News Channel הציג את הביצוע שלהם בשידור וזאת לאחר שאחת המגישות שיתפה לאלפי העוקבים אחריה בפלטפורמת הטוויטר את קטע הווידאו של הלהקה מבצעות שיר זה. לצפייה בהופעה של לאבליז לחצו כאן בזכות השיתוף והחשיפה לאבליז זכו לחשיפה בינלאומית רחבה וקצרו מחמאות על שירתן. אתרי אינטרנט רבים כתבו עליהם וביניהם בילבורד
לאבליז יערכו את מפגש המעריצים הרשמי שלהם ומופע הסולו שלהן ששמו "Lovely Day", ב-5 בדצמבר. הכרטיסים עבור המופע נמכרו כולן בתוך חמש דקות לאחר שהם הוצעו למכירה.
ב-24 בנובמבר, לאבליז פרסמו בעמוד הטוויטר הרשמי שלהן תמונה המסמלת את הקאמבק שלהן עם האלבום העונה לשם Lovelinus. שם זה דומה לשם אשר נבחר להיות גם השם הרשמי של המעריצים של לאבליז שהוא "LoveInUs".
ב-4 בדצמבר, לאבליז פרסמו בערוץ היוטיוב של הלהקה סרטון מקדים שבו ניתן לשמוע קטעים קצרים של כל אחד מהשירים של האלבום החדש שלהם Lovelinus.
ב-6 בדצמבר הלהקה פרסמה את הווידאו קליפ לשיר הנושא של האלבום שלהם ששמו "For You". הצילומים לקליפ של הלהקה נעשו באוקינוואה (האי).
ב-7 בדצמבר, בפעם הראשונה מאז הופעת הבכורה שלהן, הלהקה תפסה את המקום הראשון במצעדי המוזיקה בזמן אמת עם השיר החדש שלהן, "For You".
ב-8 בדצמבר נודע כי לאבליז יהיו אורחות בתוכנית הטלוויזיה הפופולרית "Weekly Idol" לצד להקת הבנות TWICE וGfriend.
ב-10 בדצמבר, לאבליז פתחו את חשבון האינסטגרם הרשמי של הלהקה.
ב-11 בדצמבר, לאבליז ביצעו את הקאמבק הרשמי שלהן כשהן הופיעו בתוכנית המוזיקה בטלוויזיה, "Music Bank" עם שיר הנושא שלהן, "For You".
2016: A New Trilogy
בתחילת בפברואר פורסם כי חברות הלהקה יעשו את הופעתן הראשונה בתוכנית ריאליטי משלהן בשם "Lovelyz in Wonderland" אשר תתחיל את שידוריה ב-2 בפברואר בערוץ SBS MTV ותכלול 8 פרקים. השיר "Ah Choo" של הלהקה ממשיך להופיע במצעדי המוזיקה השונים של קוריאה, זמן רב אחרי שיצא לאור בספטמבר.
ב-25 באפריל 2016 לאבליז הוציאו לאור את המיני אלבום השני שלהן ששמו, A New Trilogy. שיר הנושא של האלבום הוא "Destiny" והקליפ וידאו של השיר פורסם באותו יום. לאחר הוצאתו לאור, השיר שלהן זכה למקום ה-7 במצעד גאון, ובכך הפך להיות השיר הראשון של הלהקה שממוקם הכי גבוה במצעדים עד כה.
ב-27 באפריל נודע כי לאחר יציאתו לאור של השיר "Destiny", המפיק של השיר יון סאנג קיבל שיחת טלפון ממפיק מוזיקלי מארצות הברית בשם ברנט פישר. פישר היה נלהב מאוד מהשיר ומיכולות השירה של בנות הלהקה והציע את תמיכתו כדי שהלהקה תעשה את הופעת הבכורה שלה בארצות הברית.
ב-28 באפריל האלבום החדש של הלהקה כבש את מצעדי המוזיקה ביפן ותפס את המקום הראשון ברשימת המצעדים של טאוור רקורדס. הישג זה הוא מרשים בהחלט כיוון שהלהקה עוד לא עשתה את הופעת הבכורה הרשמית שלה ביפן.
ב-3 במאי התפרסם כי חברות הלהקה יפעלו בשיתוף פעולה עם משחק לפלאפון בשם "Sudden Attack". לאחר שיתופי פעולה רבים וקידום של המשחק, חברות הלהקה כעת יככבו כדמויות במשחק. המשחק יערוך אירוע מיוחד שבו השחקנים יוכלו לנסות לשחק בדמויות של חברות הלהקה בחינם, ולזכות במחירים טובים על הדמויות עצמן, פאזלים ועוד. חברות הלהקה אף הקליטו את עצמן אומרות משפטים של תמיכה או עזרה שיושמעו בעת הופעת הדמויות שלהן במשחק עצמו.
ב-13 במאי תוכנית המוזיקה בטלוויזיה, Inkigayo, הודיעה כי מיג'ו וקיי יהיו מנחות מיוחדות של התוכנית יחד עם ג'ין וראפ מנסטר מלהקת Bangtan Boys.
ב-3 ביוני בעת ביצוע ההופעה של השיר "Destiny" בתוכנית המוזיקה בטלוויזיה, "Music Bank", חברת הלהקה מיג'ו נקעה את רגלה, אך למרות הפציעה היא המשיכה את ההופעה עד סופה. למרות הכאב ובשל המיקרופון שהיה פתוח היא לא הביעה את הכאב ואף ביצעה את תנועות הריקוד. בשל הפציעה, חברת התקליטים הודיעה כי מיג'ו לא תיקח חלק בהופעות הקידום של הלהקה בשבוע הקרוב על מנת שתוכל לנוח.
מחלוקת
זמן קצר לאחר ההודעה על הופעת הבכורה של הקבוצה ב-3 בנובמבר 2014, חברת הקבוצה ג'יסו הפכה למטרה של שמועות באינטרנט שבהן היא מואשמת בהתעללות במתאמנות לשעבר של החברה Woollim Entertainment, וכן שחרור תמונות העירום של מאהב/ת לשעבר ללא הסכמה. כתוצאה מכך, עוד לפני הופעת הבכורה היא הפסיקה את פעילותה יחד עם הקבוצה ואושפזה בבית החולים לקבלת טיפול רפואי עקב התמוטטות נפשית. ג'יסו והסוכנות שלה מאוחר יותר הגישו ראיות לתחנת המשטרה בנוגע להאשמות במטרה לפתוח בחקירה של האנשים העומדים מאחורי הפצת השמועות. ב-20 בנובמבר היא השתחררה מבית החולים וחזרה לגור עם הוריה במקום להישאר בבית המגורים יחד עם חברות הקבוצה שלה. מאוחר יותר המשטרה הודיעה כי היא מצאה את האדם שעמד מאחורי השמועות והפיץ אותן, וכי נגד אותו אדם הוגש כתב אישום ב-20 בינואר 2015.
ב-11 בפברואר 2015, Woollim Entertainment הודיעו כי ג'יסו לא תשתתף בהופעות הבאות של הקבוצה, מכיוון שהמשטרה עוד חוקרת את המקרה שלה.
ב-8 במאי 2015, שני אנשים (ששמותיהם שמורים), אשר הפיצו את השמועות הכוזבות באינטרנט על ג'יסו נעצרו בגין העבירות של לשון הרע והוצאת דיבה וכן הוטל עליהם קנס כספי.
ב -14 ביולי, Woollim Entertainment הודיעו כי שום דבר עוד לא נקבע לגבי עתידה של ג'יסו ופעילותה עם הלהקה וכי ההחלטה לחזור לקבוצה תיעשה רק על ידיה. בחודש יוני מעריצים זיהו את ג'יסו יוצאת מבניין הסוכנות שלה יחד עם חברות הקבוצה שלה, וכן הפרופיל שלה הכולל את פרטיה עודכן בדף הבית הרשמי שלהם. המקרים הללו העלו בקרב המעריצים תהיות נוספות האם היא חוזרת לפעילות יחד עם הקבוצה.
ב-15 בספטמבר החלו להופיע השמועות בנוגע לג'יסו מחדש, וזאת בעקבות ראיון בלעדי שנתנה אחת הנאשמות מהחקירה הקודמת לפורטל "The Fact". בראיון היא טענה כי השמועות לגבי ג'יסו הן נכונות וכי חברת התקליטים החתימה אותה על חוזה כדי שלא תדבר יותר על הנושא. בראיון עצמו התגלו פרטי החוזה והקלטות של השיחות שהתרחשו בין הנאשמת לבין החברת תקליטים. בעקבות ראיון זה אזרחים רבים החלו להשמיץ את שמה של ג'יסו שוב.
ב-18 בספטמבר חברת התקליטים הודיעה כי היא תגיב למתרחש בהליכים משפטיים כנגד הנאשמת שהתראיינה, וכן נגד חברתה ובת דודתה, שגם הן היו נוכחות בשיחת המשא ומתן. החברה טענה כי בחודש מאי הם הגישו תביעה כנגד הנאשמות כדי שבית המשפט יקבע בנושא, אך בסופו של דבר החברה והנאשמות ערכו שיחת משא ומתן שבעקבותיה החברה ביטלה את התביעה נגדן תוך הבטחה כי לא הן לא יפיצו עוד שמועות וידברו על הנושא וכי אם יעשו זאת ייאלצו לשלם סכום כספי גבוה. בעקבות הראיון החברה תפתח בהליכים משפטיים כנגד שלוש הבנות מכיוון שהם אינם יודעים כרגע מי מהן התראיינה והפיצה את המידע החסוי.
סמדר
{{פירושונים|
אישים:
יישובים:
אחר:
ראו גם
}}
ארטמיים
ארטמיים (שם מדעי: Artamidae) היא משפחה של ציפורי שיר החיות באוסטרליה, בגינאה החדשה ובדרום-מזרח אסיה.
מספר מינים במשפחה זו נוהגים לעוף, להתקבץ ובעיקר לישון יחד על אותם עצים. עם זאת, מינים אחרים כמו העקעק האוסטרלי (Gymnorhina tibicen), הם טריטוריאליים ותוקפניים, ועלולים לתקוף אפילו אנשים.
כמו העורביים, מינים אלה הם אוכלי כל מצוף וזרעים אצל מינים קטנים רבים ועד לתולעים, פגרים, חרקים וחולייתנים קטנים אצל המינים הגדולים והבינוניים.
איך פגשתי את אמא - דמויות
"איך פגשתי את אמא" היא קומדיית מצבים של רשת CBS ששודרה בין השנים 2005–2014.
טד מוסבי
תיאודור אוולין "טד" מוסבי - ג'וש רדנור. מוסבי משמש גם כמספר הסיפור מהעתיד, שמדובב על ידי בוב סאגט, אשר מספק את קטעי הקישור בעוד הוא מספר לילדיו העתידיים את "הגרסה הארוכה" של איך הוא פגש את אמא שלהם.
מרשל אריקסון
מרשל אריקסון - ג'ייסון סיגל. מרשל הוא בן זוגה מימי הקולג' ובמהלך העונות גם בעלה של לילי אולדרין, והחבר הטוב ביותר של טד. מרשל הוא עורך דין שחלומו הוא להציל את הסביבה, אך בגלל ההתמכרות של לילי לקניות מתחיל לעבוד בגוליית' נשיונל בנק (GNB). למרשל לא היו חברות נוספות פרט ללילי והוא מאוהב בה בצורה מוחלטת. הוא הגבוה ביותר בחבורה, ועדיין הנמוך ביותר במשפחתו.
רובין שרבטסקי
רובין צ'ארלס שרבטסקי ג'וניור - קובי סמולדרס. רובין היא בחורה שטד מתאהב בה בפרק הראשון. בחורה יפה וכריזמטית שבניגוד לטד אינה מעוניינת בילדים. רובין היא מגישת חדשות בערוץ דל צופים אשר מתחילה כ'כתבת לעניינים לא חשובים בסוף החדשות' ובהמשך הופכת לחברתו של טד ולחלק בלתי נפרד מהחבורה. רובין היא קנדית (מה שהופך אותה לעיתים למושא לעג על ידי חבריה), ובקנדה היא הייתה כוכבת פופ (סוד אפל שנחשף במהלך העונה השנייה). היא נהנית בעיקר מאקדחים, סיגרים וויסקי, ויש בבעלותה חמישה כלבים שקיבלה מהאקסים שלה. בעונה החמישית היא יוצאת עם בארני ומתחתנת עמו בתשיעית. בסופו של דבר הם מתגרשים.
בארני סטינסון
בארנבוס "בארני" סטינסון - ניל פטריק האריס. בארני הוא חברו הטוב של טד, המתיימר להיות חברו הטוב ביותר על אף שמרשל הוא חברו הטוב ביותר של טד. בחור כריזמטי, נהנתן ומהמר כפייתי, אשר אינו מוכן לסרב לשום התערבות. לבארני יש אינספור שיטות להתחיל עם בחורות ובעונות הסדרה הראשונות לא ניתן היה למצוא אותו בקשר רציני עם בחורה. לבארני מיתוג עצמי הנוצר על ידי שימוש חוזר באמרות כנף במהלך הסדרה ובהן: "Awesome" ,"Suit up" ,"High-five", והמפורסם ביותר מביניהם "!It's gonna be Legen... wait for it...dary". לבארני יש אח-למחצה שחור והומוסקסואל בשם ג'יימס. במהלך העונה הרביעית מתאהב בארני ברובין והם יוצאים במהלך העונה החמישית. בעונה השמינית בארני מציע לרובין נישואים והיא מסכימה. בארני ידוע בצורת הלבוש המיוחדת שלו - הוא תמיד לובש חליפות יוקרה אליהן יש לו קשר רגשי עמוק. הוא מנהל בלוג אמיתי וגם שקרי.
לילי אולדרין
לילי אולדרין - אליסון הניגן. לילי אשתו של מרשל אריקסון והחברה הכי טובה של טד מוסבי, רובין שרבטסקי ובארני סטינסון. לילי היא גננת וחובבת ציור. בעונה השמינית, היא משיגה עבודה כיועצת אמנותית.
לילי אולדרין גדלה בפארק סלופ, ברוקלין, ניו-יורק. היא בתה של ג'ניס אולדרין, מי שלילי מתארת בתור פמיניסטית ומי שעבדה בשתי עבודות כדי לפרנס את המשפחה. אבא של לילי, מיקי, הוא יוצר לא מוצלח של משחקי לוח במרתף של הוריו. ג'ניס ומיקי התגרשו כשהייתה ילדה.
כוכבים אורחים
הסדרה ידועה בין השאר, בכך שמשתתפים בה שחקנים ידועים רבים בתפקידי אורח. בין המשתתפים האורחים בסדרה היו בריטני ספירס, אנריקה איגלסיאס, מנדי מור, קים קרדשיאן, ויין בריידי, אדריאנה לימה,לין-מנואל מירנדה, היידי קלום, ג'ניפר לופז, לוסי הייל, קייטי פרי, אשלי בנסון, קייטי הולמס, טים גאן, זקרי גורדון, סלאש, ויליאם זבקה וראלף מאצ'יו. חלק מהכוכבים שהשתתפו בסדרה אף המשיכו להופיע בהמשך הסדרה.
מכתבים אל מילנה
מכתבים אל מילנה הוא ספר המכיל כמה ממכתביו של הסופר הצ'כי-יהודי בשפה הגרמנית פרנץ קפקא לעיתונאית, כתבת האופנה, העורכת והמתרגמת הצ'כית מילנה יסנסקה בשנים 1920–1923.
הקשר בין קפקא ליסנסקה
לקראת סוף שנת 1919 לכד את תשומת לבה של יסנסקה סיפור קצר שהתפרסם, 'Der Heizer' ('המסיק'), פרי עטו של פרנץ קפקא. במכתב ששלחה לו היא ביקשה את רשותו לתרגם את הסיפור לשפה הצ'כית. קפקא שלח לה מכתב תשובה, ובו הוא מביע את הסכמתו לבקשתה. באותו מכתב הוא הזכיר גם את המפגש בבית הקפה בפראג, שם ראה אותה לראשונה עם ארנסט פולק, בעלה: "אני לא זוכר שום דבר מיוחד אודותייך, אבל אני זוכר את הדרך בה הִתְנוֹעעת בין שולחנות בית הקפה". בתחילת שנת 1920 שלחה יסנסקה לקפקא את הסיפור שתרגמה, שהיה הראשון מבין יצירותיו שתורגמו לשפה זרה. כך החלה להירקם ביניהם פרשת אהבה שהתנהלה ברובה בחליפת המכתבים ביניהם. קפקא העיד כי מכתביה של יסנסקה "היו הדבר היפה ביותר שקרה בחיי", אם כי בהמשך, מכתבים אלה גרמו לו ייסורים קשים. יסנסקה האמינה כי נוכחותה בקרבת קפקא תוכל לרפא אותו ממחלותיו, והיא ניסתה ככל יכולתה לשכנעו לפגוש אותה. במהלך ההתכתבות נפגשו יסנסקה וקפקא פעמיים בלבד. המפגש הראשון נערך בווינה במשך ארבעה ימים, ומאוחר יותר הם נפגשו יום אחד, בעיר גמינד השוכנת בגבול שבין צ'כיה ואוסטריה.
מתוך הביוגרפיה "מילנה" שכתבה מרגרט בובר נוימן על מילנה יסנסקה עולה כי הייתה זו מערכת יחסים מלאת תשוקה, שאת עיקר פרטיה ניתן ללמוד בעיקר ממכתביו של קפקא למילנה, שכן המכתבים ששלחה מילנה לקפקא לא נמצאו עד עצם היום הזה. בשנת 1939 העבירה את המכתבים לידידם המשותף וילי האס, לפני שנשלחה לרוונסבריק באשמת סיוע ליהודים, שם נפטרה בשנת 1944.
תוכן המכתבים
המכתבים ששלחה מילנה לקפקא נכתבו בתחילה בשפה הגרמנית, אך בהמשך התעקש קפקא כי מילנה תכתוב בשפה הצ'כית, כדי שיוכל לקלוט כל ניואנס הקשור בה. לאחר המכתב הראשון שכתבה לו בשפת האם שלה, הוא כתב לה כך:
לאחר מספר חודשים של התכתבות, קפקא ומילנה תכננו להיפגש בווינה. קפקא, שהיה חרד מפגישה שכזו, חיפש סיבות שונות לבטל אותה או לדחותה. באחד ממכתביו הוא כתב לה כי פער הגילים ביניהם גדול מדי; במכתב אחר הוא ציין כי המתח והעצבנות שהוא חש קשים מנשוא עבורו.
בסופו של דבר השלים קפקא עם רעיון הפגישה:
מילנה כתבה לקפקא, כי אין בכוחה לעזוב את בעלה. על כך השיב קפקא:
היה זה קפקא שסיים למעשה את הקשר עם מילנה. במכתבו האחרון באותה תקופה, הוא ביקש ממנה לחדול מכתיבת מכתבים ומשלוחם אליו:
בשנת 1922, הפקיד קפקא את כל יומניו בידי מילנה ושנה לפני מותו הוא שלח לה מכתב נוסף בו דיווח לה במרומז על הכרותו עם דורה דיאמנט – האשה שהייתה עמו וסעדה אותו בחוליו עד לרגעיו האחרונים.
היסטוריית הפרסום
המכתבים פורסמו לראשונה בשנת 1952 בגרמניה, בגרמנית, כ-Briefe an Milena, והם נערכו על ידי וילי האס, פובליציסט, מבקר קולנוע ותסריטאי גרמני וידידם המשותף של קפקא ויסנסקה, שהחליט למחוק קטעים מסוימים מהספר, שהיו עלולים לדעתו לגרום לפגיעה באישים שהיו עדיין בחיים באותו זמן. כמו כן הוא סודר לפי סדר כרונולוגי משוער, שבמהדורות הבאות, על פי מחקר היסטורי, התגלו כשגויות. התרגום האנגלי הראשון פורסם שנה לאחר מכן, ב-1953, על ידי הסופר האירי ג'יימס סטרן ואשתו טניה בהוצאת שוקן. גרסה גרמנית נוספת, ששחזרה את הקטעים שמחק האס בהוצאה הראשונה של הספר לאור, פורסמה בשנת 1986. ב-1990 יצאה מהדורה אנגלית מתוקנת על פי המהדורה הגרמנית של 1986, על ידי פיליפ בוהם, תסריטאי, מנהל תיאטרון ומתרגם. גרסה זו מכילה כמה ממכתביה של יסנסקה למקס ברוד, ארבעה מאמרים פרי עטה והודעה על פטירתו של קפקא.
הספר תורגם לעברית פעמיים; בפעם הראשונה תורגם בשנת 1976 על ידי עדנה קורנפלד בהוצאת שוקן, על פי הגרסה של האס, שהשמיטה פרטים מסוימים. לבד ממכתביה של יסנסקה הוא מכיל את ה"מכתב אל האב" של קפקא. תרגום עברי שני יצא בשנת 2014 בהוצאת כרמל, בתרגומו של יונתן ניראד. תרגומו של ניראד הוא על פי המהדורות המעודכנות יותר של ספר המכתבים, ששינו את הסדר הכרונולוגי והחזירו פרטים שהושמטו בגרסתו של האס.
פרובינציית שלזיה התחתית
פרובינציית שלזיה התחתית הייתה מחוז של המדינה החופשית פרוסיה, שהתקיים בין השנים 1919–1938, ושוב בין השנים 1941–1945.
היסטוריה
בשנת 1945 התחוללו קרבות קשים מאוד באזור, והשטח נכבש בידי הצבא האדום. לאחר מלחמת העולם השנייה נמסרו שטחי הפרובינציה לפולין, יחד עם כל השטחים ממזרח לקו אודר-נייסה, והתושבים הגרמניים גורשו לגרמניה.
מחזמר להיטים
מחזמר להיטים (באנגלית: Jukebox musical) הוא מחזמר או סרט קולנוע מוזיקלי שמשלב בתוכו בעיקר שירים פופולריים שכבר התפרסמו בעבר. בדרך כלל, יש מכנה משותף לכל השירים, כגון: נכתבו על ידי או עבור מוזיקאי או הרכב מוזיקלי או שהולחנו או בוצעו על ידם. השירים נקשרים ביחד לעלילה דרמטית. לעיתים קרובות - עלילה המתארת את סיפורו הביוגרפי של המוזיקאי/ההרכב, אם כי בחלק מהמקרים העלילה לא סובבת סביב דמות מפורסמת אמיתית כלל. למרות שמחזות זמר להיטים זכו להצלחה במשך שנים (למשל Buddy – The Buddy Holly Story, מחזמר אודות חייו של באדי הולי שרץ בוסט אנד של לונדון במשך 13 שנים 1989-2003), את הגל האחרון של העלייה בפופולריות של סוגה זו הובילה ההצלחה של המחזמר !Mamma Mia, הבנוי סביב המוזיקה של להקת אבבא השוודית.
המבקרים חלוקים בדעותיהם אודות מחזות זמר להיטים, כאשר הביקורת הנפוצה ביותר היא שיש בהם יותר מדי דגש על כמות השירים שניתן לשלב במחזמר. מחזות זמר להיטים מסוימים, כגון Lennon או Good Vibrations, זכו לביקורות שליליות והפכו לכישלונות קופתיים. לעומת זאת, הפקות אחרות, כמו Jersey Boys או All Shook Up, זכו הן לביקורות משבחות, והפכו לפופולריים בקרב מעריצים ומבקרים כאחד.
הממלכה של בוספורוס הקימרי
הממלכה של בוספורוס הקימרי, לפעמים בקיצור ממלכת בוספורוס (ביוונית: Βασίλειον του Κιμμερικού Βοσπόρου, בסיליון טו קימריקו בוספורו) הייתה מדינה קדומה שהתקיימה במזרח קרים ובחצי האי טאמאן, משני צידי מצר קרץ' שנקרא בתקופה העתיקה "בוספורוס הקימרי". ממלכה זו נוסדה על בסיס המושבות היווניות שהוקמו במאה ה-5 לפנה"ס בצפון הים השחור ועל חופי ים אזוב. ממלכת בוספורוס הקימרי אימצה במאה ה-4 -3 תרבות הלניסטית, אך ידעה תקופה של הידרדרות כלכלית ותבוסות צבאיות שהביאו אותה בשנת 107 לפנה"ס לסיפוח על ידי ממלכת פונטוס. כשפונטוס סופחה על ידי פומפיוס לאימפריה הרומית, הפכה ממלכת בוספורוס למדינת חסות (קליינטית) של האימפריה הרומית. היא הייתה מדינת החסות של רומא ששרדה למשך התקופה הארוכה ביותר. בשנים 69-63 לספירה בימי הקיסר נירון הייתה פרובינקיה רומית. במאה ה-2-1 לספירה ידעה המדינה תקופה מחודשת של פריחה, בראשות שושלת סרמטית חדשה. בסוף המאה ה-2 המלך הבוספורי סאורוקראטס השני הביס את הסקיתים תבוסה מכרעת וסיפח לממלכתו את כל שטח חצי האי קרים.
שגשוג הממלכה התבסס על יצוא חיטה, דגים ועבדים. המסחר המוזכר העשיר מאוד את השכבה השלטת במדינה, כפי שניתן להתרשם גם מהממצאים הארכאולוגיים שנתגלו, לא פעם באופן בלתי חוקי, ברגמים באזור, הידועים תחת השם קורגן. חלק מהממצאים הנ"ל - חפצי אמנות יווניים-סרמטים, שמורים במוזיאון ארמיטאז' בסנט פטרסבורג. מדובר ביצירות בזהב, כדים מיובאים מאתונה, חפצי טרקוטה, חלקי אריגים וחפצי נגרות ושיבוצי רהיטים.
במאות 5-4 ממלכת הבוספורוס הקימרי נפלה תחת מכות עמים נודדים - הגותים וההונים.
מושבות יווניות מוקדמות
חופי המיצר קרץ' שבצפון הים השחור היו זרועים במושבות יווניות עתיקות:ממערב - פנטיקפאום (קרץ') - העיר החשובה באזור, נימפאון (אלטגן) ומימקיון, ממזרח - פנאגוריה (סנאיה), העיר השנייה בחשיבות, קפוי, הרמונאסה (טמוטאראקן), פורטוס סינדיקוס וגורגיפיה (אנאפה). מושבות אלה הוקמו במקור על ידי מתנחלים ממילטוס שהגיעו לכאן במאות ה-6 וה-7 לפנה"ס. פנאגוראיה הייתה מושבה של טאוס וייתכן כי הקמת נימפאום הייתה קשורה לאתונה. לכל הפחות שמה הופיעה ברשימת חברי הליגה האטית-דלית במאה ה-5 לפנה"ס.
שושלת הארכאאנקטידים
לפי דיודורוס סיקולוס (י"ב, ל"א) נשלט האזור בין השנים 480-438 לפנה"ס בידי שושלת מלכים הנקראה "ארכאאנקטידית" (Archaeanactidae), שהודחה מהשלטון על ידי טירן בשם ספרטוקוס (431-438 לפנה"ס), ככל הנראה, תראקי במוצאו.
שושלת הספרטוקידים
ספרטוקוס ייסד בית מלוכה שהחזיק בשלטון כנראה עד שנת 110 לפנה"ס ונודעו כספרטוקידים. שושלת זו השאירה כתובות רבות, מהן ניתן ללמוד שנציגים מוקדמים שלה כיהנו כארכונס של הערים היווניות וכמלכים של שבטים ילידים שונים, בעיקר בני הסינדי שבמרכז קרים וענפים אחרים של המאוטים. החומר ששרד (טקסטים, כתובות ומטבעות) אינם מספקים מספיק מידע כדי לאפשר את שחזור הכרונולוגיה השלמה של מלכי האזור.
סטירוס מבוספורוס,(387-431 לפנה"ס) יורשו של ספרטוקוס, השתלט על כל האזור, סיפח לממלכתו את נימפאון והטיל מצור על העיר תאודוסיה עתירת הנכסים. להבדיל מערים אחרות, נהנתה תאודוסיה מנמל משוחרר מקרח לכל אורך השנה, מה שאיפשר לה לסחור בדגנים עם שאר העולם היווני, אפילו בימי החורף. בנו של סטירוס, לאוקון (347-387 לפנה"ס) הצליח לבסוף לכבוש אותה. אחריו שלטו במקביל שני בניו, ספרטוקוס השני ופריסאדס; אחרי מותו של ספרטוקוס השני בשנת 342 נשאר פריסאדס לבד בראש הממלכה עד שנת 310 לפנה"ס. אחרי מות פריסאדס, פרצה מלחמת אזרחים בין שני בניו סטירוס ואאומלוס. סטירוס הביס את אחיו הצעיר אאומלוס בקרב על נהר תאטיס בשנת 310 לפנה"ס, אך הוא עצמו נהרג בקרב, וכך עבר כס המלוכה לאואמלוס.
יורשו של אואמלוס בשלטון היה ספרטוקוס השלישי (283-303 לפנה"ס) ולאחריו מלך פריסאדס השני. השליטים הבאים כונו גם הם באותם שמות לסירוגין. האחרון בהם, פריסאדס החמישי לא הצליח לבד להתמודד עם ההתקפות האלימות החוזרות מצד שבטי נוודים בסביבה, וקרא לעזרת דיופנטוס, גנרל של מלך פונטוס, מיתרידטס השישי ובסופו של דבר העביר לו את רסני השלטון. פריסאדס נרצח על ידי סקיתי בשם סאומאקוס שעמד בראש מרד נגדו.
פיאט 131
פיאט 131, "Mirafiori" היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית משנת 1974–1984. יוצרו 1,513,800 יחידות באיטליה.
טופאש שאהין
טופאש שאהין (בטורקית: Tofaş Şahin) יוצרה במצרים על ידי יצרנית הרכב המצרית נסר, (שם מלא: "El Nasr Automotive Manufacturing Company", בערבית: "النصر"), בין השנים 1991–2009.
דגם ה-"טופאש שאהין" יוצר בטורקיה על ידי יצרן הרכב הטורקי "TOFAŞ Türk Otomobil Fabrikası A.Ş", ברישיון קונצרן הרכב האיטלקי פיאט.
Glitterball
Glitterball הוא סינגל של הצמד המוזיקלי הבריטי, סיגמא, בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הבריטית, אלה הנדרסון. השיר יצא, על ידי חברות התקליטים אול אראונד דה וורלד פרודקשנס ו-3 ביט רקורדס, ב-24 ביולי 2015. השיר נמצא באלבום האולפן הראשון של הצמד, Life. השיר נכתב על ידי ויין הקטור וקיש מאוב והופק על ידי סיגמא.
נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-39 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-18 מיליון פעמים ביוטיוב.
חור בסדין
חור בסדין הוא אגדה אורבנית ולפיה במגזר החרדי מקיימים יחסי אישות דרך חור בסדין. האגדה נפוצה בעיקר בקרב יהודים חילונים או לא-אורתודוקסים.
מקור הביטוי
המקור הראשון הידוע על קיום יחסי אישות דרך סדין הוא בתלמוד הירושלמי, שם מסופר על רבי יוסי בן חלפתא, שהיה עליו לייבם את אשת אחיו שנפטר ערירי. הוא קיים עמה יחסי אישות דרך סדין חמש פעמים, ומזה נולדו לו חמישה בנים שגדלו לתנאים בישראל.
הסיבה שזהירות קיצונית נדרשת בייבום היא שבאופן רגיל אשת האח אסורה באיסור חמור מאוד, גם אחרי מותו. הייבום הוא דין מיוחד במינו שמאפשר להתיר, בנסיבות שבהן אין לאח ילדים, איסור חמור זה, זאת כדי להעמיד צאצאים לאח. מאחר שההיתר הוא רק לצורך העמדת צאצאים לא רצה רבי יוסי ליהנות מקיום יחסי האישות עם אשת אחיו המנוח, ולכן בעל אותה באמצעות סדין שחצץ בינו לבינה.
המיתוס והמציאות
לפי המיתוס הקיים בחברה החילונית, חלק מהחרדים נמנעים מלקיים יחסים בעירום מלא. לכן, לפי המיתוס, קיים סדין החוצץ בין האישה לגבר, אשר בו יש חור המיועד אך ורק לצורך החדרת פין הגבר לנרתיק האישה. העיתונאי אמנון לוי כתב על כך: "אין, וכנראה לא היה אף פעם, סדין כזה. אף קבוצה חרדית שפגשתי, כולל המחמירות ביותר כמו חסידי גור וחסידי 'תולדות אהרון', אינה מקיימת את המנהג המוזר הזה. אף אחד מהחרדים גם לא שמע על המנהג הזה בעבר. פשוט אין 'סדין עם חור' בשום מקום, להוציא אולי את דמיונם הפרוע של החילונים".
הגמרא במסכת כתובות פרק רביעי אף מביאה ברייתא שסותרת את המיתוס: "תני רב יוסף: 'שארה' – זה קירוב בשר; שלא ינהג בה מנהג פרסיים שמשמשים מיטתם במלבושיהם." הגמרא ממשיכה ואומרת: "מסייע ליה לרב הונא, דאמר רב הונא: האומר אי אפשי לי אלא אני בבגדי והיא בבגדה יוציא ויתן כתובה". לדעת הרמב"ן זהו איסור דאורייתא. הפוסקים מסכימים שכן אם להפך, שהאשה מסרבת בעירום, הבעל יכול לדרוש גט ללא כתובה.
רבי משה קורדובירו, מקובל בן המאה ה-16, התייחס לתופעה זו בחומרה רבה: "ויש שרצו להוסיף קדושה ולבעול דרך סדין, והיזהר והישמר, דבהא שבקוה לחסידותייהו [עזבו את החסידות של עצמם], שחס ושלום הוא פירוד בין זכר ונקבה וקרוב להוליד פסולים בעניין זה, אלא 'והיו לבשר אחד' כתיב, שלא יהיה דבר חוצץ בינו לבינה כלל, וכן פירשו בתיקוני הזוהר".
בהלכה אין זכר לקיום יחסי אישות באמצעות סדין, אולם חלקים מסוימים בחברה החרדית החסידית נמנעים מלקיים יחסים בעירום מלא. חסידות גור ידועה כמחמירה שבהם, שם נשים מקיימות יחסים כשחלוק השינה מופשל מעט למעלה והגבר מוריד במעט את מכנסיו ומפשיל את חולצתו למעלה; אופן זה של קיום יחסים מוזכר לעיתים כחור בסדין.
מיקי לוין
מִיקִי לוִין (נולדה ב-7 בינואר 1977) היא עיתונאית ושדרנית רדיו ישראלית, התפרסמה לראשונה בעקבות השתתפותה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "האח הגדול".
ביוגרפיה
לוין נולדה בגבעתיים. עסקה בשיווק ומכירות, היא בוגרת תואר ראשון בתקשורת וניהול מטעם האוניברסיטה הפתוחה יועצת אסטרטגית ומאמנת Master NLP. בספטמבר 2008 השתתפה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "האח הגדול".
בשנת 2008 הגישה בלוג קבוע באתר mako. בדצמבר 2008 החלה את דרכה בעיתון "מעריב" ובאתר nrg הגישה מדור בידור במגזין היומי שנקרא "מלכת הביצה", מדור יומי באתר nrg, כתבות וידאו, טורי ביקורת טלוויזיה בשם "הפה הגדול", טור ביקורת אופנה בשם "הבוררת" וכתבות מגזין וראיונות. במקביל, השתתפה בפינה קבועה בתוכנית הבוקר של דנה רון "הבוקר של דנה" ובתוכניות טלוויזיה אחרות.
ב-2014 החלה לשמש כתבת העיתון "סופהשבוע" ובמגזין מעריב. ב-2015 לקחה חלק בקמפיין הלבשה תחתונה "את לבני נשים" במסגרת העלאת המודעות לאחת לתשע נשים חולות בסרטן השד. בחודש מאי 2017 יזמה את קמפיין "את לא לבד" של הנאנסת בהרצליה.
ב-2016 החלה להגיש תוכנית רדיו שבועית עם שי חי ברדיו ללא הפסקה 103 FM. בשנת 2020 החלה להגיש את תוכנית הרדיו FOLLOW U של מעריב ו-103 FM. היא כתבת במגזין הבידור "TMI", מבית מעריב אונליין.
לוין גרושה ואם לשניים המתגוררת ברמת השרון. חמותה לשעבר, שרה לוין, השתתפה אף היא בעונה השנייה של "האח הגדול".
אלבומי מחווה למדונה
הערך אלבומי מחווה למדונה כולל את אלבומי המחווה המוקדשים לזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, שיצאו במרוצת השנים. מאז הופעת הבכורה שלה בשנות ה-80, אמנים מגוונים הקליטו אלבומי מחווה עבורה. בעוד שהיא בעיקר אמנית פופ, דאנס ואלקטרוניקה, אלבומי המחווה שלה הוקלטו במגוון רחב של סוגות וסגנונות שונים, כולל אינסטרומנטלי, ג'אז, מוזיקת ילדים ומוזיקה קלה.
כמה אמנים שהופיעו באלבומים הללו, החל מתזמורת הפילהרמונית המלכותית, מאד'האוס, ואריאל פינק ועד דה טייד, אחיות צ'אפין  ולבנדר דיימונד. אלבומים אלו הופצו דרך חברות תקליטים גדולות כמו יוניברסל מיוזיק גרופ וקולומביה רקורדס ועד חברות תקליטים עצמאיות כמו קלאופטרה רקורדס, צ'רי רד רקורדס ומינימל ויניל בין היתר.
חלק מאלבומי המחווה למדונה נבדקו ונסקרו על ידי מבקרי מוזיקה שונים ברחבי העולם, וזכו לתגובות חיוביות או שליליות כאחד. אלבומים בולטים כוללים את (2010),  (2007) ו- (2011) מסדרת התקליטורים. בשנת 2011, פייפר באג רקורדס עשתה עיבוד מחודש לאלבום האולפן השלישי שלה, True Blue, בעוד שחברת התקליטים צ'ארלי רקורדס הוציאה סדרה של אלבומי מחווה למדונה.
קבר רבי מאיר בעל הנס
קבר רבי מאיר בעל הנס נמצא לחוף הכנרת, בשדרות אליעזר קפלן בדרומה של טבריה. במתחם הקבר יש כיום בית כנסת גדול וכולל.
מסורת הקבר
מסורת קברו היא ע"פ "מסע דפליסטינא" של ר' שמואל ב"ר שמשון (1210) אשר מציין לראשונה את קברו של רבי מאיר בטבריה.
מסורת מאוחרת משנת 1897 מציינת את קברו של סומכוס ורבי נתן (הכותב מציין שרבי נתן היה חברו של סומכוס, כנראה מתוך בלבול עם רבי מאיר רבו של סומכוס) במערה. החל מהמאה ה-20 התפרסם ללא כל מקור מוקדם כי גם רבי שמעון בן אלעזר קבור במקום.
מסורות שונות מייחסות את הקבר לאנשים שונים. על-פי מסורת אחת נטמן בקבר רבי מאיר בעל הנס. מסורת אחרת אומרת שבקבר נטמן רבי מאיר קצין, שעמד כנראה בתחילת המאה ה-13 בראש עליית בעלי התוספות לצד מאות יהודים שעלו לארץ ישראל.
החוקר ישראל הרצברג כותב בבירור בספרו על קברי הצדיקים בגליל שהקבר הוא של התנא רבי מאיר : "על קברו של רבי מאיר התנא, אין עוררין. גם מי שסבר כי אינו רבי מאיר התנא אלא רבי מאיר אחר, ור"מ התנא נקבר או בגוש חלב או בחו"ל טועה, וכבר נכתבו על כך מאמרים רבים להוכחה זו. מיקום הקבר ידוע שנים רבות, לרבות המעשה על בניית הבניין העומד כיום על קברו. המבנה שהיה בנוי על קברו נהרס ברעש בשנת תקצ"ז ונבנה מחדש לאחר זמן רב".
לעומתו הרב מרדכי שרעבי מירושלים, ראש ישיבת נהר שלום בנחלאות, מכחיש זאת בתוקף וסבור כי הקבר המיוחס לתנא רבי מאיר הוא קברו של רבי מאיר ש"ץ בעל האקדמות לחג השבועות.
האתר
החל מהמאה ה-18 התפרסם הקבר בעולם היהודי בזכות קופות הצדקה למען עניי ארץ ישראל, שהופצו תחת השם "קופות רבי מאיר בעל הנס" או "קופות רמבעה"ן".
בשנת 1790 נעשתה קופת רמב"ה לקופה משותפת לספרדים ואשכנזים.
בשנת 1867 נבנה במתחם הקבר בית כנסת שנקרא בשם "כתנות אור" ונוסדה ישיבה ספרדית בשם "מאיר בת עין". בשנת 1900 נוסדה במקום ישיבת אור תורה.
בשנת 1922 אירע במקום הסיפור של מציאת הפתק על ידי ישראל דב אודסר.
אתר הקבר מחולק לשני מתחמים, המתחם הספרדי (התחתון) והמתחם האשכנזי (העליון), המתחם הספרדי מתוחזק ומופעל על ידי משפחת ועקנין במסורת ירושה של דורות רבים, את המתחם האשכנזי מתחזקת ומפעילה ישיבת אור תורה.
בליל פסח שני (י"ד באייר) נערכת במקום הילולה.
דוקסילאמין
דוקסילאמין (באנגלית: Doxylamine) הוא נוגד היסטמינים מדור ראשון. בפני עצמו הוא משמש כעזר שינה לטווח קצר בכמות של 25 עד 50 מ״ג, ובכמויות נמוכות יותר בתרופות נגד אלרגיה ובחילות. דוקסילאמין משמש גם בשילוב עם משככי כאבים שונים כגון אקמול (פרצטמול), וגם בשילוב עם ויטמין B -6 (פירידוקסין) כדי למנוע בחילות בוקר בהריון.
תופעות לוואי
דוקסילאמין הוא בעל השפעה אנטי היסטמינית ותופעות לוואי נפוצות לסוג התרופות האלו. תופעות הלוואי הן: יובש בפה, אטקסיה, אצירת שתן, נמנום, בעיות זיכרון, חוסר יכולת להתרכז, הזיות (במינון גבוה). אין להשתמש בדוקסילאמין על פני תקופה ארוכה של זמן (מעל שבועיים). התרופה אינה ממכרת, אך עשויה להתפתח סבילות.
היסטוריה
דוקסילאמין הוא נוגד היסטמינים דור ראשון, דווח לראשונה בשנת 1949.
העלייה הראשונה
העלייה הראשונה היא גל עלייה המוני של יהודים לארץ ישראל העות'מאנית משנת תרמ"ב עד שנת תרס"ד (1882–1903).
בראשית התקופה, ביישוב הישן, מנתה האוכלוסייה היהודית בארץ ישראל כ-26,000 נפש. במשך התקופה באו אליה עולים רבים ממגוון מדינות ביבשות אירופה, אפריקה ואסיה. בסיומה, נאמדה האוכלוסייה היהודית בארץ כ-55,000 נפש.
תקופת העלייה הראשונה נקראה כך בשל ממדיה הגדולים, ובזכות הצלחתם של העולים לממש לראשונה התיישבות עצמאית עירונית וחקלאית נרחבת בארץ ישראל.
רקע
העלייה לארץ ישראל בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 נערכה בתקופת ההגירה הגדולה מאירופה לארצות המערב והעולם החדש. מראשית המאה ה-19 עד מלחמת העולם השנייה נדדו כ-65 מיליון נפש, מתוכם כ-4.5 מיליון יהודים אל ארצות מרכז ומערב אירופה ואל ארצות העולם החדש ביבשות אמריקה, אוסטרליה ודרום אפריקה. רוב היהודים היגרו מארצות מזרח אירופה אל ארצות הברית. ארצות יעד נוספות היו מדינות צפון ודרום אמריקה האחרות, מדינות מערב אירופה, אוסטרליה ודרום אפריקה. מיעוט קטן מתנועת המהגרים היהודים הגיעו לארץ ישראל בשנות העלייה הראשונה, וחלק קטן מהם אף השתקעו בה.
בין סיבות ההגירה ההמונית מערבה, היו הגידול הדמוגרפי המהיר באוכלוסיית אירופה והמצוקה הכלכלית שבעקבותיו; בעיקר סבלה מכך החברה היהודית בתחום המושב במערב רוסיה, בגליציה וברומניה. אוכלוסיית המהגרים היהודים מאירופה (שפנו ברובם הגדול לאמריקה) כללה ברובה משפחות שקיוו להימלט מן הרדיפות בארצות מוצאם במזרח אירופה ולשפר את ביטחונן האישי והכלכלי. רדיפת המיעוטים, האנטישמיות, המאבק על כינון מדינות הלאום במרכז ומערב אירופה, הגזרות והרדיפות הן מצד השלטונות והן מצד האוכלוסייה המקומית במזרח אירופה (בעיקר באימפריה הרוסית), הגבירו את הגירת היהודים. אירועים בולטים בהקשר זה היו:"הסופות בנגב" מ-1881, "חוקי מאי" ב-1882, וגירוש יהודי מוסקבה ב-1890.
מניעים וסיבות
העלייה לוותה מתחילתה והושפעה מפעילות ציונית ענפה במזרח אירופה. העולים באו לארץ ישראל שהייתה תחת השלטון העות'מאני בשל מורשת הזיקה העמוקה של עם ישראל לארצו הקדומה -- קשר היסטורי ודתי כאחד -- למרות שהמצב המדיני והכלכלי בארץ היה קשה, בהשוואה ליעדי הגירה אחרים.
לאחר פוגרומים רחבים באימפריה הרוסית, שכונו "הסופות בנגב" (1881) התפרסם המנשר "אוטואמנציפציה!" של פינסקר והוקם ארגון "חובבי ציון", אשר חבריו פתחו סניפים בערים ובעיירות רבות. זה הביא להתעוררות לאומית ולהתארגנות בקרב חלק מיהודי תחום המושב, ואף מעבר לגבולות רוסיה. ברומניה בכ' בטבת תרמ"ב 11 בינואר 1882, נערך קונגרס פוקשאן, שהיה הקונגרס הראשון של תנועת "חובבי ציון", "אספת הנבחרים צירי החבורות ליישוב א"י אל עבודת האדמה"; ושם הוקם הוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה, הארגון הראשון שעסק בעלייה קבוצתית מאורגנת לארץ ישראל. הוועד ארגן הפלגות מנמל גאלאץ שעל הדנובה, לארץ ישראל, של עולים מקהילות יהדות רומניה. על ידי פעילות הוועד עלו כ-600 נפש, מתוך כ-1000 המתיישבים הראשונים בארץ ישראל, והם התיישבו בתשע נקודות יישוב, הראשונות בהן ראש פינה וזכרון יעקב.
באותה שנה גם פרסם הרב שמואל מוהליבר, ממייסדי תנועת חובבי ציון, יחד עם הרבנים יוסף בער סולובייצ'יק ואליהו חיים מייזל "קול קורא" לרבנים, לדרוש מהיהודים בקהילותיהם לעלות לא"י לעבוד את אדמתה ולהתפרנס מיגיע כפיים, ולא להגר לאמריקה.
ב-1884 נערכה ועידת קטוביץ; הקונגרס הציוני העולמי שבו הוקמה ההסתדרות הציונית, נערך ב-1897.
בראשית המאה ה-20, במקביל לוויכוח הנוקב בעולם הציוני בעניין תוכנית אוגנדה כ"מקלט זמני" ליהודים, נשמעו גם ביישוב הקטן קולות תומכים ושוללים.
שלבי העלייה
רוב העולים היו בני משפחות דתיות-מסורתיות, ובדרך כלל ראש המשפחה היה בגיל העמידה. מיעוט מהעולים כלל צעירים וצעירות, מהם חמישה עשר אנשי ביל"ו.
גלי העלייה העיקריים היו בשנים: 1882-1881 ו-1891-1890. חלק מן העולים עזבו את הארץ, בעיקר בשל סיבות כלכליות.
הגל הראשון, היה ב-1881 עליית אעלה בתמר, ובהמשך עד מחצית שנת 1882, היה גל עלייה ספונטני של משפחות ובודדים שלא היו מאוגדים מראש באגודה ציונית, כך למשל היו 17 משפחות המייסדים של ראשון לציון. החל במחצית 1882 הגיעו עולים שהיו מאורגנים באגודות הקשורות ל"חובבי ציון", הקבוצה הידועה בהם היא 'ביל"ו' . וכן גם עולים ראשונים מבוכרה אשר הקימו את שכונת הבוכרים ונחלת שבעה בירושלים.
ואנג שוג'ין
ואנג שוג'ין (王樹金; 1904-1981) היה אמן לחימה סיני שהתפרסם בזכות יכולתו הגבוהה בשלוש אמנויות הלחימה הסיניות הפנימיות: פה קואה, שינג אי צ'ואן וטאי צ'י. הוא נחשב לאחד הלוחמים הגדולים של המאה ה־20. בנוסף היה ואנג מנהיג רוחני בתנועה טאואיסטית בשם איגואן דאו.
העלייה הראשונה
שלבי העלייה
השלטונות העות'מאניים זיהו כבר בנובמבר 1882 את גל העלייה היהודית לארץ ישראל. הם הבינו מראשית שנות השמונים, את היותו חלק מתוכנית לאומית יהודית מקיפה. ועל כן, פעלו לצמצם את אפשרויות הכניסה לארץ ליהודים. ההגבלות הוטלו, למרות היתר של הסולטאן להתיישבות יהודים שניתן בפגישתו עם שני נציגים מיהדות רומניה במאי 1882, ושתדלנים נוספים. היקף העלייה הצטמצם עקב ההגבלות והקשיים שבהם נתקלו העולים.
ואנג שוג'ין
ביוגרפיה
ואנג התחיל להתאמן בשנות ה־20 של המאה ה־20 אצל המאסטר צ'אנג צ'או דונג (Chang Chao Tung או Zhang Zhaodong) ונשאר תלמיד של צ'אנג עד למותו של המורה בשנת 1940. בשנת 1934 למד ואנג שוג'ין גם אצל ואנג שיאנג צ'אי (Wang Hsiang Chai או Wang Ziangzhai). מורה נוסף שהיה לואנג הוא שיאו האי פו (Xiao Haibo או Hsiao Hai Po).
העלייה הראשונה
שלבי העלייה
עיתון המגיד פרסם בתמוז תרמ"ב (1882) ידיעה בה נכתב: "היציאה לארץ-ישראל נתחזקה בימים האחרונים, מדי יום ביומו יעברו דרך קושטא אנשים רבים וכספם בידם ללכת לארץ הקודש, מאדעססא הולכות בכל שבוע משפחות רבות, כן מקערץ וסימפעראפאל. אחרים מאנשי-שם מבני עמנו ברוססיא נסעו בימים האלה לבירת תוגרמה להשתדל להשיג הפירמאנן מן השולטאן. עשיר אחד מקיעוו נסע לארץ הקודש ולקח עמו ב' מאות רובל לקנות אדמה בעד עניים שישלמו אחר כך בהמשך הזמן בסכומים קטנים. בכל זאת מוכרחים אנו להזהיר מאד את העניים שלא ילכו לארץ הקודש כי בנפשם הוא כל זמן שלא נעשו סדרים בזה העניין. עוד הפעם נקרא לאחינו בני ישראל: אל תחפזו ללכת, רק חכו עד יעבור זעם. כי רק בשובה ונחת ולא בחפזון ומרוצה תושעון!".
ואנג שוג'ין
ביוגרפיה
בקיץ 1948, כאשר הוא בן 44, נמלט ואנג שוג'ין ממלחמת האזרחים שהתרחשה בסין אל טאיוואן וייסד את בית־הספר לאמנות לחימה צ'נג מינג (Cheng Ming) בעיר טאיג'ונג (Taichung). הוא הפך לאיש עסקים ועם השנים צבר לעצמו הון מכובד. בשנת 1951 נפגש ואנג בטאיוואן עם צ'ן פנלינג (Chen Panling) שהתפרסם בפועלו לקידום פיתוח סגנון טאי צ'י שמאחד את כל הסגנונות המרכזיים. את הטאי צ'י הזה אימץ ואנג והטמיע לתוך השיטה אותה הוא לימד. מסוף שנות החמישים לימד ואנג שוג'ין גם ביפן והיה למורה הראשון שלימד שם את אמנויות הלחימה הסיניות. לא פעם הזמין אמני לחימה יפנים אחרים להתמודד איתו ותמיד הוכיח את עליונותו על פניהם. ואנג שוג'ין היה אדם גדול ועב בשר, יותר ממאה קילוגרם שהתפרסו על פני פחות ממאה ושמונים סנטימטרים, אך זריז וקל תנועה. הוא התפרסם ביכולת שלו לספוג מהלומות ללא פגע.
העלייה הראשונה
שלבי העלייה
ההודעה הבהילה יהודים רבים שהתעתדו לעלות ומספר אגודות שעמדו לפני סיכום רכישת קרקעות להקמת מושבות נסוגו מהחלטה.
ואנג שוג'ין
ביוגרפיה
ואנג כתב שני ספרים. הראשון התפרסם בשנת 1978 והשני בשנת 1981.
העלייה הראשונה
שלבי העלייה
העלייה התחדשה ב-1890. בין הסיבות להתגברות המחודשת: בשנות התקופה הוקמו בקרב היישוב מספר מוסדות שלטון פנימי; כמו ועדי מושבות, שעד לימי האפוטרופסות עסקו בחינוך, שמירה, עזרה סוציאלית, דת, משפט, יחסים עם השלטון ורישום קרקעות. כמו כן, נוסדו מספר ארגוני פועלים ובעלי מלאכה, למשל בענף היין: "כרמל מזרחי", "אגודת הכורמים" ו"אגודת החרש והמסגר" בירושלים על ידי שמונה מחברי ביל"ו. בשלהי התקופה הוקמו מוסדות ציוניים פיננסיים, כמו בנק אפ"ק וקק"ל ב-1901. בשנת 1903 נערכה "הכנסייה" בזכרון יעקב, ביוזמת "הוועד האודסאי" בראשות מנחם אוסישקין, והיישוב בראשות הרופא ד"ר הלל יפה, שבה ניתן ייצוג לארגונים שהוקמו על ידי אנשי העלייה הראשונה.
העלייה מתימן
יהודי תימן היו בעלי אמונה דתית עמוקה, וחשו ערגה רבה לארץ ישראל ולירושלים. לגורם מרכזי זה הצטרפו גורמים נוספים שהשפיעו על עיתוי עלייתם. בין השאר שמועות שהגיעו לתימן אודות רכישת אדמות עבור יהודים בארץ ישראל, בעקבות פעולותיו של לורנס אוליפנט שקיבל זיכיון להתיישבות יהודית בגלעד. ראשוני עולי תימן הגיעו לארץ ישראל בערב ראש השנה תרמ"ב. הם יצאו בקיץ תרמ"א 1881 מתימן במסעם והגיעו עד לבומביי שבהודו ולבצרה שבעיראק, ומשם לאלכסנדריה שבמצרים בדרך ליפו.
המפגש בין עולי תימן בראשית התקופה לבין היישוב הישן התאפיין בתחושות קשות. חלק מאנשי היישוב הישן גילו כלפיהם ניכור חשדנות, ולעיתים אף עוינות. על פי ההיסטוריון יוסף טובי, הממסד הדתי של הקהילות הספרדיות והאשכנזיות התייחס בביטול ובשלילה מוחלטת למנהגיהם ולמסורותיהם ויש אף שהטילו ספק ביהדותם. ככלל הייתה שאלה לאיזה קהילה לשייכם, ולבסוף "סופחו" לעדה הספרדית, אך היוו למעשה עדה נפרדת. בשנת 1908 כבר היוו קהילה עצמאית בראשות הרבנים הרב שלום עראקי הכהן, הרב שלום אלשיך הלוי והרב אברהם אלנדאף.
לאחר עלייתם לארץ, סבלו עולי תימן במשך השנים משני קשיים עיקריים: דיור ופרנסה. חלק מעולי תימן הגיעו לירושלים; אבל העדה הספרדית שם לא סייעה להם כנדרש, מפני שגם לעדה הספרדית היה קשה מבחינה כלכלית. היו גם כאלה מתושבי ירושלים שפקפקו ביהדותם של עולים אלו. יהודי תימן נתקלו שם גם בבעיית דיור (בעיה שהייתה קיימת בירושלים לגבי רוב היהודים שם). הם נאלצו לגור במערות סביב ירושלים ובפחונים, בסביבות כפר התימנים בשילוח. איש היישוב הישן החסידי, ר' ישראל דב פרומקין, עורך העיתון 'חבצלת' ארגן קרן 'להצלת נדחי ישראל' על מנת לסייע להם להקים משכני קבע.
ביישוב היהודי בארץ ישראל היה דימויים של יהודים מתימן כ"פועלים טבעיים" הרגילים לעבודה פיזית ויודעים את עבודת האדמה; אך למעשה בחייהם בתימן לא עסקו בעבודה חקלאית. כשהגיעו לארץ, הועסקו בשכר נמוך, והחליפו את הפועלים הערבים. חלק מיהודי תימן השתקע בעיר יפו; אמנם גם חלק זה סבל מבעיית דיור וממחסור בפרנסה, אבל הם הצליחו לעיתים למצוא פרנסה בחקלאות במושבות יהודה והשרון. העולים מתימן לא בחלו באף עבודה פיזית: הם עסקו בענף הבניין, בחקלאות, בצורפות ועוד.
התיישבות
מספר ארגונים ניהלו יוזמות ומפעלי התיישבות בארץ ישראל בשנות התקופה, בהם: "הוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה", יק"א ובשליחות הברון רוטשילד משנת 1900, ארגון כל ישראל חברים (כי"ח), אגודת הסתרים "בני משה" וארגון מנוחה ונחלה, שהקים בשנת 1890 את המושבה רחובות, וכן אורגנה התיישבות חקלאית על ידי משפחות בעלות הון: משפחת לרר שהתיישבה בוואדי חנין, לימים נס ציונה, ומשפחת פלמן שהתיישבה בכפר סומייל מצפון לעיר יפו.
רוב העולים התיישבו בערים. חלקם התפרנסו ממסחר ומלאכה. בירושלים היה היישוב היהודי הגדול ומוסדות חינוך ותרבות שתרמו לחיזוק השכלה ותודעה לאומית. תושבי ירושלים קנו את קרקעות מלבס והקימו בהן את המושבה פתח תקווה בתרל"ח 1878. ההתיישבות התפוררה עקב קשיים וחודשה בראשית שנות השמונים כחלק מהתיישבות העלייה הראשונה. בשנות התקופה הוקמו שכונות מחוץ לחומה של אנשי היישוב הישן. ההתיישבות במושבות הייתה שנויה במחלוקת, כפי שהתברר בפגישת אליהו שייד עם רבה האשכנזי הראשי של ירושלים הרב שמואל סלנט. העיר יפו התפתחה מבחינה דמוגרפית וכעיר נמל. קהילת יהודי יפו גדלה ושגשגה בשנות התקופה, והפכה לראשונה למתחרתה של הקהילה היהודית בירושלים, בכלכלה ומסחר ואף בתרבות וחינוך. מצפון ליפו הוקמו השכונות נווה צדק ונווה שלום בשנות התקופה. בכפר הערבי סומייל מצפון ליפו התיישבה משפחת פלמן, שרכשה קרקעות רבות בסמוך לכפר עד נווה צדק ונטעה פרדסים.
העולים ייסדו יישובים חקלאיים חדשים - המושבות. התיישבות זאת הייתה בסיס כלכלי וחוקי להתיישבות הציונית שהתפתחה לאחר מכן, בתקופות העלייה השנייה, השלישית ולאחריהן. היא הניחה מבחינות רבות את היסוד להתחדשות הלאומית היהודית בארץ ישראל. ההיסטוריון שמואל אביצור קבע: .
המושבות החדשות
אנשי העלייה הראשונה הקימו 32 מושבות וחוות חקלאיות, (28 קיימות בשטח מדינת ישראל עד היום, 4 נוספות הוקמו על אדמה שנרכשה באזור חורן, המושבות ננטשו ונבזזו ב-1898 והאדמות הופקעו על ידי סוריה בין 1944 ל-1948 בטענה שמדובר באדמות וואקף שאינן ניתנות למכירה), שבהן התפרנסו מעמל כפיהם ובעזרת תמיכת הברון רוטשילד כ-5,000 נפש.
המושבות שרטטו את הפריסה הגאוגרפית ואת התשתית הכלכלית והתרבותית שהעלייה בנתה עבור מדינת ישראל.
פתח תקווה הקרויה "אם המושבות" הוקמה בקיץ תרל"ח (1878) על ידי אנשי היישוב הישן מירושלים ועולים מהונגריה; אך בשל קשיים רבים היא נעזבה. בשנת 1883 היא הוקמה מחדש על ידי אנשי העלייה הראשונה.
המושבה הראשונה שהקימו אנשי העלייה הראשונה היא ראשון לציון, בט"ו באב תרמ"ב (31 ביולי 1882), ביוזמתו של "ועד חלוצי יסוד המעלה".
ראש פינה, נוסדה ב-12 בדצמבר 1882 (ב' בטבת תרמ"ג), על ידי מתיישבי חבורה יישוב ארץ-ישראל על ידי עבודת אדמה ממוינשט שברומניה. באותה שנה הוקמו גם נס ציונה, יסוד המעלה ועקרון (היא מזכרת-בתיה); האחרונה הוקמה ביוזמתו ובמימונו של הברון רוטשילד. אחרונה למושבות הגל הראשון, הייתה גדרה שהוקמה בנר ראשון של חנוכה ב-1884 על ידי הביל"ויים.
לאחר מכן הוקמו המושבות רחובות, חדרה, בת שלמה, מאיר שפיה, באר טוביה, הר-טוב, מטולה. באמצעות יק"א (שגם אותה הנהיג ומימן למעשה הברון רוטשילד) הוקמו המושבות: סג'רה, כפר תבור, יבנאל, מנחמיה, גבעת עדה, עתלית ומשמר הירדן.
הסיוע של הברון רוטשילד
מושבות העלייה הראשונה כמו זכרון יעקב, ראשון לציון, יסוד המעלה ועוד, עמדו בפני קריסה כלכלית, כל זאת מפני שלמתיישבים לא היה ידע מספק בענף החקלאות והם התקשו להסתגל לעבודה פיזית בתנאי האקלים החדשים.