cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ויל ג'ונסון
ביוגרפיה
ב-2010 השתתף ג'ונסון בסרט "בעולם טוב יותר" בתפקיד ד"ר נאג'יב.
בתיאטרון שיחק במחזה "The Swallowing Dark" בליברפול פלייהאוס ובתיאטרון 503. ב-2011 כיכב בתפקיד ביג מייק הגנגסטר בסרט "Anuvahood". ב-2008 שיחק בתפקיד ביג מן בסרט "בגרות".
בנובמבר 2011 הופיע ג'ונסון בתפקיד רופא ילדים, שון דולן, בדרמה הרפואית של ה-BBC "הולבי סיטי".
ב-2012 הצטרף ג'ונסון בתפקיד דומיניק "דום" אנדרוז באופרת הסבון "אמרדייל". ב-23 בפברואר 2014 פורסם שהוא עוזב את הסדרה אחרי מותה של ג'מה, דמות בתו בסדרה.
ב-2013 הופיע בתפקיד גנגסטר בסרט המתח "Life Outside". הוא היה DJ אורח באירוע "MonologueSlam" שהתקיים ב-"The Green Carnation" בסוהו.
ב-2013 הפיק ג'ונסון יחד עם כריסטיאן אשאיקו את הסרט "Disorientated Generation" (אודות גבר ניגרי החי בלונדון). הסרט קיבל מימון ממועצת אנפילד ומענק קטן ממועצת הקולנוע הבריטית. צילומי הסרט נערכו ב-2006.
ב-2016 לוהק ג'ונסון לתפקיד רוזן קנט בהפקה של המחזה "המלך ליר" בהפקה משותפת של להקת התיאטרון טלאווה ותיאטרון רויאל אקסצ'נג' במנצ'סטר. ג'ונסון זכה לשבחים על הופעתו בהצגה.
ב-2017 שיחק ג'ונסון בעונה השלישית של סדרת הדרמה "זרה" בתפקיד ג'ו אברנתי.
חיים אישיים
לג'ונסון יש שבעה ילדים. בתו הבכורה גרה בניו יורק ולמדה בבית הספר מנהטן למוזיקה.
בין השנים 2001 ל-2010 היה ג'ונסון נשוי לדוגמנית והסופרת אלכסנדרה ספיגל. לבני הזוג יש ארבעה ילדים.
ב-4 בדצמבר 2014 התחתן ג'ונסון עם חברתו קמילה ג'ונסון.
פראיה דה פיפה
פראייה דה פיפה (בפורטוגזית Praia de Pipa, היינו, "חוף העפיפון") הוא חוף בברזיל, השוכן ליד העיירה טיבאו דו סול, כ-84 ק"מ מנאטאל בירת ריו גראנדה דו נורטה.
עד שנת 1626, החוף נודע בשם Itacoatiara כלומר "הצוק הצבוע", מאוחר יותר הפך ל- Ponta do Cabo Verde ("הכף הירוקה"), וכיום ידוע בשם פראייה דה פיפה. רצועת חוף זו נתגלתה על ידי מתיישבים פורטוגזים שקראו לחוף Orotapiry, או "הכפר של הגבר הלבן". עד לגילוי המקום על ידי גולשים ותרמילאים בשנות ה-70 של המאה ה-20 הייתה פיפה כפר דייגים.
חופי פיפה הם מן היפים בברזיל, בעלי חול רך וצחור, מים נקיים וצוקים בגובה של כעשרה מטרים. הנוף השליו המסיבות והגלים בסמוך לחוף מהווים מוקד משיכה לגולשים, תיירים וצעירים מהערים הסמוכות. בפיפה קיימים מספר חופים, הידועים בהם הם -Praia Da Amor האהוב על הגולשים, Praia Da Dolphin אל חוף זה מגיעים לעיתים דולפינים וחוף Praia do Madeiro.
מרבית העסקים כיום מנוהלים על ידי זרים. יחד עם זאת, בשל העובדה כי קיימות מגבלות חוק ביחס להרחבת הפעילות באזור, שכן מדובר בסביבה מוגנת, בתי העסק ממוקמים בצפיפות יחסית.
לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט
לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט (25 בינואר 1630 – 24 באפריל 1678), היה רוזן הסן-דרמשטאדט בין השנים 1661–1678.
ביוגרפיה
בשנת 1661 מת אביו גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולודוויג עלה לשלטון במקומו. לודוויג היה חבר באגודה מניבת הפירות (Fruchtbringende Gesellschaft), בראשות וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר. כמו כן היה לודוויג חבר טוב של פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ואף נשא את אחותו - אליזבת דורותיאה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג בשנת 1666. יוהאן היה דתי מאוד, ואף הזמין תאולוגים לטירתו, וכן קנה את ספרייתו הגדולה של יוהאן מיכאל מושרוש.
ב-24 באפריל 1678 מת לודוויג, ובנו לודוויג השביעי, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
ב-24 בנובמבר 1650 התחתן לודוויג עם בת דודתו מריה אליזבת מהולשטיין-גוטורפ, בתם של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ומריה אליזבת, דוכסית סקסוניה, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
ב-5 בדצמבר 1666 התחתן לודוויג עם אליזבת דורותיאה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג, בתם של ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה ואליזבת סופיה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
דני אשר
דניאל (דני) אשר (נולד ב-1 בדצמבר 1944) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, היסטוריון וחוקר היסטוריה צבאית ישראלי. תחום התמחותו העיקרי הוא מחקר צבאי של צבאות ערב, צה"ל ומלחמות ישראל, בעיקר מלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה
דני אשר נולד וגדל בכפר סבא. התגייס לצה"ל בנובמבר 1962 ושירת בחיל השריון וכקצין במערך המודיעין במחקר ובמודיעין השדה. במהלך שירותו היה קצין פענוח תצ"א במלחמת ששת הימים, ראש מדור מצרים במודיעין פיקוד הדרום במלחמת ההתשה, קמ"ן החטיבה הירושלמית (16) בלחימה מול הפח"ע ביהודה ושומרון, ובמלחמת יום הכיפורים נערך עמה בבקעת הירדן ובאזור אסמאעיליה ממערב לתעלת סואץ, קמ"ן חטיבת שריון, עוזר קמ"ן גיס צפון עם הקמתו, קמ"ן אוגדה בפיקוד המרכז, עורך כתב העת "מערכות", ראש ענף וראש מחלקה באמ"ן מחקר. השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה בשנת 1987, לאחר שהושאל והיה בשליחות ציונית עם משפחתו באדמונטון שבקנדה, והמשיך באינטנסיביות בשירות מילואים שם קיבל דרגת תא"ל כקמ"ן גיס דרום.
לאחר השחרור
לאחר שחרורו היה בצוות ההקמה והדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה במגמת "ברק" ובקורסים נוספים במכללות צה"ל ובמכללה לפיקוד טקטי (מלט"ק). שם פיתח, בין השאר, משחקי מלחמה כולל כאלה נתמכי מחשב, במקביל עסק במחקר ובכתיבה צבאית. בשנת 2002 השלים לימודי דוקטורט באוניברסיטת חיפה בתחום היסטוריה צבאית ולימודי המזרח התיכון. עבודת הדוקטור שלו עסקה בהכנות המצריות למלחמת יום הכיפורים ויצאה לאור בספרו "לשבור את הקונספציה". חקר והוציא לאור מחקרים במחלקה להיסטוריה אודות מלחמת של"ג ובהם המחקר שפורסם בחלקו בדבר הקרב על הבופור. במקביל בנה מרכז מידע ממוחשב במפלגת העבודה ובמשך כ-30 שנה סייע במשרד הביטחון למפא"ת / חק"ב במחקר ובהכנה של תרחישים מבצעים לטובת פיתוח אמצעי לחימה. במהלך השנים עסק כמרצה וחוקר באוניברסיטת חיפה, האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת בר-אילן, מכללת בית ברל ומכון אבשלום. היה מראשוני המרצים בתוכנית חבצלות של אמ"ן באוניברסיטת חיפה. הוא מתרכז במחקר ובכתיבת ההיסטוריה של אמ"ן. במקביל הוא חבר בצוות ההיגוי של העמותה לחקר כוח המגן, הנהלת העמותה למורשת המודיעין (מל"מ), שם הוא גם משמש כיו"ר וועדת המורשת, הנהלת העמותה להיסטוריה צבאית וחבר בוועדה הבינלאומית לביבליוגרפיה של היסטוריה צבאית ליד העמותה הבינלאומית להיסטוריה צבאית (ICMH). לאחרונה משמש אשר גם כעורך "אלומון", רבעון עמותת "אלומה" העוסקת בהנצחה והנחלת מורשת השואה והגבורה.
פרסם ספרי מחקר ומאמרים רבים בהיסטוריה צבאית, בעברית ובאנגלית וספרי יחידות ומערכים בצה"ל. הוא מוכר במיוחד כחוקר מלחמת יום הכיפורים וצבאות ערב. בנוסף לכתיבתו הוא מרצה במכללות צה"ל. על ספרו "לשבור את הקונספציה" זכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית בשנת 2004 ובפרס צ'צ'יק למחקרי ביטחון של מרכז יפה באוניברסיטת תל אביב (2003).
מגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה
מגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה (גרמנית: Magdalene Sibylle von Preußen; 3 ביולי 1576 - 12 בפברואר 1659) הייתה בתו של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה, ואשתו של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה.
ביוגרפיה
מגדלנה זיבילה נולדה ב-3 ביולי 1576 בקניגסברג, לאלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה, בתם של וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג ומריה, ארכידוכסית אוסטריה. מגדלנה זיבילה גדלה עם אחיותיה בטירת קניגסברג, וקיבלה חינוך פרוטסטנטי, ואף העריצה את גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה. בשנת 1607 התחתנה מגדלנה זיבילה עם יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, שהיה בן בריתה של ממלכת שוודיה במהלך מלחמת שלושים השנים.
בשנת 1656 מת בעלה יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ובנה יוהאן גאורג השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו, וב-12 בפברואר 1659 מתה מגדלנה זיבילה בדרזדן.
משפחתה
בשנת 1607 התחתנה מגדלנה זיבילה עם יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ממנו נולדו לה 10 ילדים:
הרעלת חמצן
הרעלת חמצן או תסמונת הרעלת חמצן (באנגלית: oxygen toxicity או oxygen intoxication) היא פגיעה במערכות שונות בגוף האדם, בדרך-כלל במערכת העצבים המרכזית, בריאות או בעיניים, עקב טיפול בחמצן (O2) הניתן בתוך תא לחץ. הכשל נובע מההשפעות המזיקות של נשימת חמצן בריכוז גבוה בלחץ חלקי מוגבר. זוהי תופעת לוואי מוכרת ומסוכנת של טיפול כזה, אך היא אינה שכיחה. התסמונת עלולה לגרום למותם של תאים רבים במערכות חיוניות של הגוף, ולפיכך להשבית אותן ולגרום מומים ואף מוות.
הרעלת חמצן פוגעת בעיקר בצוללנים, בפגים המטופלים באינקובטורים ובחולים הזקוקים לטיפול בחמצן בריכוז גבוה ובלחץ גבוה. מסיבות היסטוריות, מקובל לכנות את התסמינים במערכת העצבים המרכזית בשם "אפקט פאול ברט", ואת התסמינים בריאות בשם "אפקט לוריין סמית'", כיוון ששני החוקרים האלה היו הראשונים שהבחינו בתסמונת ותיארו אותה בסוף המאה ה-19.
מניעת הרעלת חמצן נעשית באמצעות הפחתת החשיפה לרמות חמצן גבוהות. מחקרים מראים כי בטווח הארוך, יש אפשרות להתאושש ולהבריא מרוב הסוגים של הרעלת חמצן, כלומר לפחות חלק מהנזק הוא הפיך במקרים שאינם חמורים במיוחד.
רקע
התוצאה של נשימת חמצן בלחצים חלקיים גבוהים היא היפראוקסיה, עודף של חמצן ברקמות הגוף. הגוף מושפע בדרכים שונות בהתאם לסוג החשיפה. הרעילות במערכת העצבים המרכזית נגרמת על ידי חשיפה קצרה לחמצן בלחץ חלקי גבוה יותר מאשר הלחץ האטמוספירי. רעילות בריאות ובעינים נגרמת עקב זמן חשיפה ארוך לכמויות חמצן גדולות בלחץ רגיל. הסימפטומים עשויים לכלול בלבול, בעיות נשימה ושינויים בראייה, כגון קוצר ראייה. חשיפה ממושכת לחמצן בלחץ חלקי רגיל או חשיפות קצרות ללחצים חלקיים גבוהים, יכולים לגרום נזק חמצוני לקרום התא, התמוטטות של נאדיות הריאה, היפרדות הרשתית, והתקפי פרכוסים.
תסמינים ונזק
התסמונת עלולה לפגוע בכל תא בגוף, אך הרקמות הרגישות ביותר לפגיעה מסוג זה הן במערכת העצבים המרכזית, בריאות ובעיניים. פגיעה בריאות או בעיניים נפוצה יותר כאשר חמצן בריכוז גבוה ובלחץ גבוה ניתן במסגרת של טיפול בפגים, אך היא קורית גם במהלך טיפול דומה במבוגרים. בנוסף לפגיעות באיברים אלה, התסמונת עלולה לפגוע גם בתאי הדם האדומים (תמס), בכבד, בלב,, בכליות,, בבלוטות האנדוקריניות (בלוטת יותרת הכליה, האשכים, ובלוטת התריס), או להתבטא בנזק כללי לתאים. פגיעות לא-צפויות ברקמות עלולות לקרות בתנאים יוצאי-דופן - יש חשד כי במהלך טיסות לחלל, ריכוז חמצן גבוה עשוי לתרום לנזק בעצם. כמו כן, חולים עם מחלות ריאה כגון מחלת ריאות חסימתית כרונית או עם בעיות במרכז הנשימה עלולים לסבול מאצירת פחמן דו-חמצני (היפרקפניה) שנגרמת בעקיפין מהיפראוקסיה.
פגיעה במערכת העצבים המרכזית
הרעלת חמצן במערכת העצבים המרכזית באה לידי ביטוי בסימפטומים כגון הפרעות בראייה ושינויים חזותיים (במיוחד ראיית מנהרה), צלצולים באוזניים (טינטון), בחילות, עוויתות (במיוחד של הפנים), שינויים התנהגותיים (עצבנות, חרדה, בלבול), וסחרחורת. הדבר עשוי להיות מלווה בפרכוס טוני-קלוני המורכב משני שלבים: התכווצות שרירים אינטנסיבית המתרחשת במשך כמה שניות (השלב הטוני), ולאחריו סדרה מהירה של התכווצויות והרפיות חלופיות של השרירים, הגורמים לטלטולים וזעזועים עזים (שלב הקלונוס).ההתקף מסתיים בפרק זמן של חוסר הכרה (שלב הפוסט-התקף). התפרצות ההתקף תלויה בלחץ החלקי של החמצן בתערובת הגזים הניתנת לנשימה ובמשך החשיפה. עם זאת, זמן החשיפה לפני ההתפרצות הוא בלתי צפוי: ממצאים שעלו בבדיקות הראו מנעד רחב הן בקרב אנשים שונים והן אצל אותו אדם עצמו מיום ליום. בנוסף, גורמים חיצוניים רבים, כגון צלילה, חשיפה לקור ופעילות גופנית, יקטינו את הזמן עד להתפרצות של התסמינים במערכת העצבים המרכזית. ירידה ברף הסיבולת קשורה קשר הדוק לאצירה של פחמן דו-חמצני בגוף.גורמים אחרים, כגון חושך וקפאין, הגדילו את הסיבולת בניסויים שבוצעו על בע"ח, אך תופעות אלו עדיין לא הוכחו בבני אדם.
פגיעה בריאות
הסימן המוקדם להרעלת חמצן הוא גירוי עדין בתוך קנה הנשימה קנה הנשימה (בעומק הלוע) המחמיר בנשימה עמוקה. אחריו מתפתח שיעול קל, ואחריו תחושת צריבה ושיעול שהולך ומחמיר עד לתחושת כאב בעת שאיפת אוויר ושיעול בלתי-נשלט. אם החשיפה לחמצן באותם תנאים נמשכת, האדם יחווה לחץ בחזה וקוצר נשימה. בהמשך, האדם עלול למות מחוסר חמצן, כיוון שהנזק ההולך וגובר לריאות אינו מאפשר מעבר חמצן דרכן אל מחזור הדם. התסמינים נובעים מדלקת שמתחילה בדרכי הנשימה המובילים לריאות, ומתפשטת לאחר מכן לריאות. התסמינים מופיעים בחלק העליון של החזה, באזורי עצם החזה והכארינה (הסתעפות הסימפונות: Carina of trachea). ממצאים פיזיים הקשורים להרעלה בריאות כללו שמיעת רעש מבעבע באמצעות סטטוסקופ (חרחורים), חום גבוה וזרימת דם מוגברת לרירית האף (היפראמיה של רירית האף). צילומי רנטגן של הריאות הראו על שינוי קטן בטווח הקצר, אך חשיפה ממושכת מובילה להשפעות מזיקות משמעותיות בריאות. מדדי תפקוד הריאות מופחתים משמעותית, כפי שניתן לזהות על ידי צמצום כמות האוויר אותם הריאות יכולות להכיל (הקיבולת החיונית) ושינויים בתפקוד הנשימה ובגמישות הריאות. בדיקות בבע"ח הראו על וריאציה בסיבולת בדומה לזו שנמצאה ברעילות במערכת העצבים המרכזית, כמו גם הבדלים משמעותיים בין זנים שונים. כאשר החשיפה לחמצן מעל לחץ של 0.5bar נעשית לסירוגין, ניתנת אפשרות לריאות להשתקם ולדחות את התפרצות ההרעלה.
פגיעה בעיניים
חלים שינויים ברשתית העין ובחלקים אחרים של העין הגורמים נזק משמעותי לראייה. בפגים, סימנים של נזק לעין (רטינופתיה של פגות, או ROP) נראים דרך אופתלמוסקופ כמו תיחום בין אזורים בהם ישנה התפתחות של כלי דם לכאלו שלא קיימת אצלם התפתחות כזו (וסקולריים ללא-וסקולריים) ברשתית העין. רמת החומרה של תחימה זו משמשת לזיהוי ארבעה שלבים: (I) התיחום הוא קו בודד; (II) התיחום הופך לרכס; (III) צמיחה של כלי דם חדשים מתרחשת סביב הרכס; (IV) הרשתית מתחילה להתנתק מן הקיר הפנימי של העין (שכבה דמית).
הרעלת חמצן בגובה 27 מטר לחץ חלקי של 3.7 אטמוספירות בתנאי יובש ב-36 נבדקים לפי מדרג הביצועים:
גורמים
הרעלת חמצן נגרמת על ידי חשיפה לחמצן בלחצים חלקיים גדולים יותר מאשר אלה אשר הגוף בדרך כלל חשוף אליו. מצב זה מתרחש בשלוש סביבות עיקריות: במהלך צלילה, בטיפול בחמצן בלחץ גבוה, ובמתן תוספת חמצן, במיוחד בפגים. בכל מקרה, גורמי הסיכון שונים במידה ניכרת.
רעילות במערכת העצבים המרכזית
חשיפות, בפרקי זמן של כמה דקות עד כמה שעות, בלחצים חלקיים של חמצן מעל 1.6bar—כמעט פי-שמונה מהלחץ החלקי האטמוספירי הנורמלי— בדרך-כלל מקושרות להרעלת חמצן של מערכת העצבים המרכזית ונוטות להתרחש בקרב חולים שעוברים טיפול בחמצן בלחץ גבוה ובצוללנים. מאחר שהלחץ האטמוספירי בגובה פני הים הוא כ־1bar, הרעלה במערכת העצבים המרכזית יכולה להתרחש רק בתנאי לחץ גבוה, במקום בו קיים לחץ סביבתי גבוה מהרגיל.צוללנים אשר נושמים אוויר בעומקים שמעבר ל-60 מטר, עלולים להתמודד עם סיכון רב יותר ל"התקף" של הרעלת חמצן. כמו כן, צוללנים אשר נושמים תערובת גז מועשר בחמצן, כגון נייטרוקס, יכולים באופן דומה לסבול התקף בעומקים רדודים, אם הם יורדים מתחת לעומק הפעולה המרבי אותו מאפשרת התערובת.
ויל אסטס
ויליאם אסטס ניפר (באנגלית: Will Estes; נולד ב־21 באוקטובר 1978) הוא שחקן קולנוע ושחקן טלוויזיה אמריקאי. התפרסם בעיקר עקב תפקידיו בסדרות "חלום אמריקאי" כג'יי ג'יי פריור ו"שוטרים בדם" כג'יימי רייגן.
הרעלת חמצן
רעילות בריאות
בלחץ חלקי של חמצן של בין 2bar ל-3bar - אשר מהווים 100% חמצן בלחץ של פי 2 ל-3 מהלחץ האטמוספירי הנורמלי - תסמינים אלה עלולים להתחיל כבר כ־3 שעות לאחר החשיפה לחמצן. ניסויים על חולדות אשר הונשמו בחמצן בלחץ של בין 1 ל-3bar מציעים כי ביטויים של הרעלת חמצן יכולים להשתנות עבור תנאים נורמובריים (תחת לחץ נורמלי המקביל ללחץ ברומטרי בגובה פני הים) ותנאים היפרבריים (בלחצים הגבוהים מהלחץ הנורמלי של 1 אטמוספירה (~bar)). ירידה בתפקוד הריאות, כפי שהיא נמדדת על ידי בדיקת תפקוד ריאתית, יכולה להתרחש בתוך 24 שעות לחשיפה ממושכת ל-100% חמצן, עם ראיות לנזק אלוואולרי (DAD) ולתחילתה של תסמונת מצוקה נשימתית חריפה המתרחשים בדרך כלל לאחר 48 שעות ב-100% חמצן. כמו כן, נשימה של 100% חמצן עלולה להוביל בסופו של דבר לקריסתה של נאדית הריאה (תמט הריאות), בעוד שבאותו לחץ חלקי של חמצן - נוכחות משמעותית של לחצים חלקיים של גזים אינרטים, בדרך כלל חנקן, יכולים למנוע אפקט זה.
ויל אסטס
ביוגרפיה
ויל אסטס נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה לביל ניפר ומרי לו אסטס. הוא ממשיך להשתמש בשמות משפחה של שני הוריו. המשפחה החזיקה באותה כתובת קבועה לאורך כל ילדותו של אסטס, והוא ממשיך להתגורר בה. אסטס הוא בוגר תואר שני בספרות אנגלית ממכללת סנטה מוניקה בקליפורניה.
הרעלת חמצן
רעילות בריאות
ידוע כי פגים נוטים להיות בסיכון גבוה יותר ללקות בדיספלזיה ברונכופולמונרית כאשר הם נחשפים ממושכות למקור חמצן בעל ריכוזיות גבוהה. בנוסף, קבוצות שונות אשר נמצאות גם כן בסיכון גבוה ללקות בהרעלת חמצן הם חולים המטופלים בהנשמה מלאכותית מכנית החשופים לרמות חמצן הגבוהות מ-50%, וכן מטופלים אשר נחשפים לחומרים כימיים המגבירים אצלם את הסיכון ללקות בהרעלת חמצן, כמו מטופלים אשר מקבלים את התרופה הכימותרפית בלאומיצין. על כן, קווים מנחים רפואיים כיום מגדירים כי מטופל אשר עובר הנשמה מלאכותית מכנית בטיפול נמרץ לא יקבל מינון אשר ריכוז החמצן בו גבוה מ-60%. באופן דומה, צוללנים אשר עוברים טיפול למחלת דיקומפרסיה, נמצאים בסיכון גבוה יותר להרעלת חמצן מכיוון שהטיפול כולל חשיפה ממושכת לנשימת חמצן בתנאים היפרבריים (לחץ גבוה מהלחץ האטמוספירי הרגיל), בנוסף לכל חשיפה לחמצן במהלך הצלילה עצמה.
ויל אסטס
קריירה
את הקריירה שלו החל בגיל 11 בסדרה "לאסי החדשה" כאשר גבר על 700 ילדים אחרים שנבחנו לתפקיד. הוא שיחק בתפקיד וויל מקלאו, "טימי". הסדרה שודרה בין השנים 1989 ל־1992 כאשר אסטס היה בתפקיד הראשי.
הרעלת חמצן
רעילות בעיניים
חשיפה ממושכת לשאיפה של חמצן בריכוז גבוה גורם נזק לרשתית. נזק לעין המתפתחת של תינוקות החשופים לריכוז חמצן גבוה בלחץ רגיל יש מנגנון שונה ותוצאה אחרת מן הנזק הנגרם לעין אצל צוללנים מבוגרים תחת תנאי לחץ. היפראוקסיה עשויה להיות גורם תורם להפרעה הנקרא רטינופתיה של פגות (ROP) אצל תינוקות. בפגים, הרשתית לעיתים קרובות לא מפותחת כדי צורכה מבחינת כלי הדם הרבים. רטינופתיה של פגות מתרחשת כאשר הפיתוח של כלי הדם ברשתית נעצר ולאחר מכן ממשיך באופן חריג. התופעה המזוהה עם צמיחה של כלים חדשים אלו היא רקמה סיבית (רקמת צלקת), העשויה לגרום להיפרדות רשתית בעקבות נסיגה שלה. חשיפה לתוספת חמצן, גם אם מהווה גורם סיכון, היא לא גורם הסיכון העיקרי להתפתחות מחלה זו. הגבלת תוספת חמצן לא בהכרח תפחית את שיעור המחלה, ואף עלולה להעלות את הסיכון של סיבוכים מערכתיים הקשורים להיפוקסיה.
קוצר ראייה היפראוקסי אירע במקרה של נשימת חמצן במעגל סגור הסופח את הפחמן הדו-חמצני, אצל צוללנים עם חשיפות ממושכות. כמו כן, תופעה זו מתרחשת לעיתים קרובות במטופלים שעברו טיפולים חוזרים ונשנים בחמצן בלחץ גבוה. הדבר נגרם בשל עלייה בכוח השבירה של העדשה, מאחר שקריאות קרטומטריות (באמצעות מכשיר הנקרא קרטומטר או אופטלמומטר, הבודק את המרחב הקדמי של הקרנית ובוחן שינויים ונזקים) של צירי האורך ומשטח הקרנית לא חושפות בסיס לשינוי כלשהו בקרנית המביא לקוצר ראייה. תופעה זו בדרך כלל הפיכה עם הזמן.
ויל אסטס
קריירה
אסטס שיחק בסרטים רבים. בשנת 2000 הופיע בסרטים U571 ו- Terror Tract, בשנת 2001 הופיע בסרטים: The Familiar Stranger, מימיק 2, New Port South, ב-2009 הופיע בסרט Not Since You. ב-2012 הופיע בסרט שובו של האביר האפל.
הרעלת חמצן
מנגנון התגובה
הבסיס הביוכימי לרעילות החמצן היא ההפחתה החלקית של חמצן באחד או שני אלקטרונים כדי ליצור צורוני חמצן ריאקטיביים, אשר הם למעשה תוצרי לוואי של חילוף חומרים נורמלי של חמצן, ולהם תפקידים חשובים בתקשורת התאית. סוג אחד המיוצר על ידי הגוף, אניון הסופראוקסיד (O2−), ככל הנראה מעורב בסיפוח ברזל. כמו כן, חמצן הכרחי עבור חילוף חומרים תקין של התא, והדם מספק אותו לכל חלקי הגוף. מנגד, ריכוזי חמצן גבוהים מהרגיל עלולים להביא ליצירת רמות גבוהות של סוגי חמצן ראקטיביים. בעקבות נשימת חמצן בלחצים חלקיים גבוהים מהרגיל, מתפשט במהירות מצב היפרוקסי בגוף, כאשר הרקמות העשירות בכלי דם הן הפגיעות ביותר. בנוסף, בתקופות של לחץ סביבתי, רמות סוגי החמצן הריאקטיבי יכולות לגדול באופן דרמטי, דבר אשר יכול לגרום נזק למבנה התא, ולייצר לחץ חמצוני.
ויל אסטס
קריירה
אסטס הופיע בסדרות טלוויזיה רבות: "לאסי החדשה" (1989-1992), "משמר המפרץ" (1991), "ילד נפגש עם העולם" (1994-1996), "קירק" (1995-1996), 'מיגו' (1997), 'קלי קלי' (1998), 'גן העדן השביעי' (1999–2000), 'חלומות אמריקאיים' (2002–2005), 'איחוד מחדש' (2004), 'השעה עשר' (2008), ו"שוטרים בדם" (2010 - הווה).
הרעלת חמצן
מנגנון התגובה
בעוד כל מנגנוני התגובה של מיני חמצן אלה בתוך הגוף עדיין לא מובנים במלואם, אחד התוצרים הריאקטביים ביותר של לחץ חמצוני הוא רדיקל הידרוקסיל (·OH), אשר יכול ליזום תגובת שרשרת מזיקה של פראוקסידציית ליפידים בליפידים הלא רוויים בתוך קרום התא. כמו כן, ריכוזים גבוהים של חמצן אף מגדילים את היווצרותם של רדיקלים חופשיים שונים, כגון תחמוצת החנקן, פרוקסיניטריט וטריאוקסידן, אשר פוגעים בדנ"א ובעוד מולקולות ביולוגיות. אף על פי שלגוף יש הרבה מערכות נוגדות חמצון כמו גלוטתיון אשר שומרות על הגוף מפני לחץ חמצוני, מערכות אלה בסופו של דבר מוכרעות על ידי הריכוז הגדול של החמצן החופשי, ושיעור הנזק לתאים עולה על היכולת של המערכות למנוע או לתקן זאת, כך שהתוצאה היא נזק חמור לתא ואפילו מוות של תאים.
ויל אסטס
קריירה
אסטס לוהק בתפקיד 'ג'ק קרואק' בסרט הקצר הקצר 'לוז דל מונדו' בשנת 2007. הוא עבד גם במספר סרטי טלוויזיה אחרים וסרטים קצרים כמו 'נחיתת נס' (1990), 'הזר המוכר' (2001), 'צדקה' (2004), 'הצלילה ממזח קלוזן' (2005) ו- 'צל פחד' (2012).
הרעלת חמצן
אבחון
אבחון של הרעלת חמצן במערכת העצבים המרכזית בצוללנים לפני ההתקף הוא קשה, מכיוון שסימפטומים של הפרעות ראייה, בעיות אוזניים, סחרחורת, בלבול ובחילה, יכולים להיגרם בשל גורמים רבים הנפוצים בסביבה התת-ימית, כגון שכרון מעמקים, דחיסות ועומס קור. עם זאת, תסמינים אלה עשויים להיות שימושיים לאבחון בשלבים הראשונים של הרעלת חמצן בחולים שעברו טיפול בחמצן בלחץ גבוה. בכל מקרה, אלא אם כן יש היסטוריה קודמת של אפילפסיה או בדיקות המצביעות על היפוגליקמיה, התקף המתרחש בתנאי נשימת חמצן בלחץ חלקי הגדול מ-1.4bar מעיד על אבחנה של הרעלת חמצן.
אבחון של דיספלסיה ברונכופולמונרית בפגים עם קשיי נשימה קשה בשבועות הראשונים. עם זאת, אם נשימת התינוק לא משתפרת במהלך זמן זה, בדיקות דם וצילומי רנטגן יכולים להועיל כדי לאשש את האבחנה. בנוסף, אקו-קרדיוגרם יכול לעזור לשלול גורמים אפשריים אחרים כגון מומי לב מולדים או יתר לחץ דם ריאתי.
ויל אסטס
קריירה
בשנים 2002–2005 הופיע בתפקיד ג'יי ג'יי פריור, הנער הבוגר של משפחת פריור בסדרת הטלוויזיה "חלומות אמריקאים", תפקיד שהקנה לו פרסום רב.
הרעלת חמצן
אבחון
האבחנה של רטינופתיה של פגות אצל תינוקות בדרך כלל נקבעת לפי התנאים הקליניים הספציפיים. פגות, משקל לידה נמוך והיסטוריה של חשיפה לחמצן הם האינדיקטורים העיקריים, בעוד שגורמים תורשתיים הוכחו כחסרי השפעה בעניין.
ויל אסטס
קריירה
מאז 2010 מככב בדרמה המשטרתית של CBS שוטרים בדם. התוכנית מתרחשת בניו יורק וסובבת סביב "משפחת רייגן", משפחת שוטרים. אסטס מגלם את 'ג'יימסון' ג'יימי 'רייגן,' בנו הצעיר של 'הניצב פרנסיס רייגן.' ג'יימי מתחתן בעונה התשיעית עם שותפתו אדי ג'נקו והופך לסמל ומפקד תחנה.
פרסים והישגים
בין השנים 1990 ל-1992, היה מועמד לפרס 'האמן הצעיר' בקטגוריית 'השחקן הצעיר הטוב' שלוש פעמים ברציפות, על הופעתו ב'לאסי החדשה '.
הרעלת חמצן
מתחת לפני המים
הרעלת חמצן מהווה סיכון קטסטרופלי בצלילה, מאחר שהתקף עלול לגרום למוות כמעט בטוח בעקבות טביעה. מה עוד, שהתקף יכול להתרחש באופן פתאומי, בלי שום סימפטומים מקדימים. ההשפעות באות לידי ביטוי בעוויתות פתאומיות ובחוסר הכרה, שבמהלכו קורבנות יכולים לאבד את ווסת הצלילה ולטבוע. אחד היתרונות של מסכת חמצן אשר מכסה את כל הפנים היא מניעה של אובדן הרגולטור במקרה של התקף. כפועל יוצא מהסיכון המוגבר של מערכת העצבים המרכזית ללקות בהרעלת חמצן במהלך צלילות עמוקות, ארוכות או כל צלילה אשר מערבת שימוש בגזים עשירים בחמצן, צוללנים לומדים לחשב את עומק הצלילה המקסימלי של גזי נשימה עשירים בחמצן, ובלוני גז המכילים תערובות כגון אלו חייבים להיות מסומנים בבירור עם העומק המתאים.
בחלק מהאימונים שצוללנים עוברים במהלך קורסים עבור סוגים אלה של צלילות, צוללנים לומדים לתכנן ולעקוב אחר מה שנקרא שעון החמצן של הצלילה. זהו שעון מעורר רעיוני, אשר נע במהירות גדולה יותר ככל שלחץ החמצן עולה, והוא מכוון כך שיתחיל לפעול כאשר מגיעים לגבול החשיפה המומלץ במדריך הצלילה של מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי. ללחצי החמצן החלקיים הבאים, הגבולות הם כדלהלן: למרות זאת, קשה לחזות באופן מדויק מתי או אם בכלל יתרחשו תסמינים של הרעלת חמצן. מחשבי צלילה רבים המבוססים על נייטרוקס מסוגלים לחשב עומס חמצן ויכולים לעקוב אחריו על פני מספר רב של צלילות. המטרה היא למנוע הפעלת האזעקה על ידי הפחתת הלחץ החלקי של החמצן בגז הנשימה, או על ידי צמצום הזמן המושקע בנשימת גז בעל חמצן עם לחץ חלקי גבוה. כפי שלחץ חלקי של חמצן עולה עם החלק של החמצן בגז הנשימה ועם עומק הצלילה, הצוללן מקבל יותר זמן בשעון החמצן על ידי צלילה בעומקים רדודים יותר, על ידי נשימה של גז פחות עשיר בחמצן, או על ידי קיצור משך הזמן של החשיפה לגזים עתירי חמצן.
ויל אסטס
פרסים והישגים
אסטס היה מועמד לפרס 'האמן הצעיר' בפעם הרביעית, בקטגוריית 'הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקן צעיר - סדרת קומדיה', בשנת 1996, על משחקו כ'קורי הרטמן' בסרט 'קירק'.
הרעלת חמצן
מתחת לפני המים
רעילות חמצן בריאות בזמן צלילה היא אירוע שניתן למנוע אותו לחלוטין. משך הזמן המוגבל והאופן המקוטע שמאפיין את רוב הצלילות הופך תופעה זו לנדירה יחסית (וגם אז, הפיכה) עבור צוללנים. בנוסף, הנחיות מוגדרות מאפשרות לצוללנים לחשב מתי הם נמצאים בסיכון לרעילות ריאתית.
תנאי על-לחץ (היפרבריים)
ויטמין E וסלניום הוצעו, ומאוחר יותר נדחו, כשיטה פוטנציאלית של הגנה מפני רעילות חמצן בריאות. עם זאת, יש כמה ראיות מניסויים בחולדות, כי ויטמין E וסלניום מסייעים במניעת פראוקסידציית ליפידים אין ויוו ונזק של רדיקלים חופשיים, ולכן מונעים שינויים ברשתית בעקבות חשיפות חוזרות ונשנות לחמצן בלחץ גבוה.
תנאי לחץ אטמוספיריים
דיספלזיה ברונכופולמונרית הפיכה בשלביה המוקדמים על ידי שימוש בתקופות הפסקה בחמצן בלחצים נמוכים יותר, אך הדבר עלול בסופו של דבר להיגרר לכדי פציעה בלתי הפיכה בריאה, אם מתאפשרת התקדמות של נזק חמור. למעשה, אחד או שני ימים של חשיפה ללא הפסקות חמצן נדרשים כדי לגרום כזה נזק.
רטינופתיה של פגות ניתנת במידה רבה למניעה על ידי סקירה. ההנחיות הנוכחיות מחייבות כי כל התינוקות הנולדים בגיל של פחות מ-32 שבועות או בעלי משקל לידה נמוך מ-1.5 ק"ג, צריכים לעבור סקירה עבור רטינופתיה של פגות לפחות כל שבועיים. מחקר שנעשה בשנת 1954 הראה על קשר סיבתי בין תוספת חמצן לרטינופתיה של פגות, אך מנגד, קיצוץ של תוספת חמצן גרמה לעלייה בתמותת התינוקות. כיום כדי לאזן את הסיכונים של היפוקסיה ורטינופתיה של פגות, פרוטוקולים מודרניים דורשים ניטור של רמות החמצן בדם בפגים שמקבלים תוספת חמצן.
תנאי תת-לחץ
בסביבה של לחץ נמוך הרעלת חמצן ניתנת למניעה מאחר שהרעילות נגרמת על ידי לחץ חלקי גבוה של חמצן, ולא רק על ידי חלק חמצן גבוה. זה מודגם על ידי השימוש המודרני בחמצן טהור בתוך חליפות חלל, אשר חייב לפעול בלחץ נמוך (גם מבחינה היסטורית, אחוז חמצן מאוד גבוה ולחץ אטמוספירי נמוך מהרגיל היו בשימוש בחלליות בעבר, כמו למשל ג'מיני והחללית אפולו). כמו כן, ביישומים כגון בפעילות חוץ רכבית, חמצן בריכוז גבוה אינו רעיל, אפילו כאשר נושמים חלקי תערובות המתקרבים ל-100%, מאחר שעל החמצן בלחץ החלקי אסור כרונית לעלות על 0.3 בר.
טיפול
במהלך טיפול בחמצן בלחץ גבוה, החולה בדרך כלל ינשום 100% חמצן דרך מסיכה בזמן שנמצא בתוך תא לחץ עם לחץ אוויר של 2.8 בר (280 kPa). התקפים במהלך הטיפול, מטופלים על ידי הסרת המסכה מן המטופל, ובכך ניתן להוריד את הלחץ החלקי של החמצן הנשאף מתחת ל-0.6 בר (60 kPa).
התקף מתחת למים מחייב להעלות את הצוללן אל מעל לפני המים כמה שיותר מהר. אמנם במשך שנים רבות ההמלצה הייתה לא להעלות את הצוללן במהלך ההתקף עצמו, בשל הסכנה לתסחיף גז עורקי (AGE), אך כיום יש כמה ראיות כי שפתות הקול (glottis) לא חוסמות באופן מלא את דרכי הנשימה. דבר זה הוביל להמלצה הנוכחית של ועדת הצלילה התת-ימית והחברה הרפואית ההיפרברית, כי יש להעלות צוללן במהלך שלב ההתקף הקלוני (עוויתי) אם הרגולטור לא נמצא בפה – מאחר שהסכנה לטביעה תהיה רבה יותר מאשר זו של היווצרות תסחיף – אך במצב שונה, העלייה צריכה להיות מושהית עד סוף השלב הקלוני. מצילים מוודאים כי הבטיחות שלהם לא נפגעת במהלך השלב העוויתי, ולאחר מכן הם מוודאים כי קיימת אספקת אוויר יציבה ורציפה ומבצעים את העלאת הצוללן, כאשר למעשה, הרמת גוף חסר הכרה נלמדת ברוב קבוצות ההכשרות לצוללנים. בזמן ההגעה לפני השטח, יש ליצור קשר עם שירותי החירום, שכן, קיימת אפשרות של סיבוכים נוספים הדורשים טיפול רפואי. מעבר לכך, בצי ארצות הברית ישנם נהלים ברורים להשלמת שלבי הדקומפרסיה במצב שבו תא לחץ אינו זמין באופן מיידי.
הופעתם של סימפטומים לדיספלזיה ברונכופולמונרית או תסמונת מצוקה נשימתית חריפה מטופלת על ידי הורדת החלק היחסי של החמצן הניתן, יחד עם הפחתה בפרקי הזמן לחשיפה ועלייה בזמני ההפסקה שכוללים אספקת אוויר נורמלי. במקום שתוספת חמצן נדרשת לשם טיפול של מחלה אחרת (במיוחד אצל תינוקות), מכונת הנשמה עשויה להיות נחוצה כדי להבטיח כי רקמת הריאה תישאר מנופחת, כאשר הפחתת לחץ וחשיפה יבוצעו בצורה הדרגתית. כמו כן, תרופות אשר אחראיות להרחבת הסמפונות או להפחתת מתח הפנים בריאות עשוית אף הן להימצא בשימוש.
רטינופתיה של פגות יכולה ליסוג באופן ספונטני, אבל אם המחלה מתקדמת מעבר לסף מסוים (אשר מוגדר חמש שעות רצופות או שמונה שעות מצטברות של רטינופתיה של פגות בשלב 3), הן ניתוח בהקפאה והן ניתוח לייזר הוכחו כיעילות בהפחתת הסיכון לעיוורון כתוצאה מהמחלה. במקום שבו המחלה התקדמה עוד יותר, טכניקות כגון עטיפה סקלרית או ניתוח להסרת הג'ל מתוך העין עשויות לסייע להצמדת הרשתית מחדש.
פרוגנוזה
אף על פי שהעוויתות הנגרמות על ידי רעילות חמצן במערכת העצבים המרכזית עלולות להוביל לפציעה של הקורבן, במשך שנים רבות נשאר לא ברור האם יכול להתרחש נזק למערכת העצבים בעקבות התקף, ומספר מחקרים חיפשו ראיות לנזק שכזה. סקירה של מחקרים אלה שנעשתה בשנת 2004 הגיעה למסקנה, כי בעקבות הסרה של גזי נשימה המכילים חלק יחסי גבוה של חמצן, לא נשאר סימן לנזק נוירולוגי מהתקפים אלו לטווח הארוך.
הרוב המכריע של התינוקות אשר שרדו אירוע של דיספלזיה ברונכופולמונרית בסופו של דבר מצליחים לשחזר כמעט לגמרי את תפקוד הריאות הנורמלי, מאחר שהריאות ממשיכות לגדול במהלך 5–7 השנים הראשונות והנזק שנגרם על ידי דיספלזיה ברונכופולמונרית היא במידה מסוימת הפיכה (גם אצל מבוגרים). עם זאת, הם נוטים להיות רגישים יותר לזיהומים בדרכי הנשימה למשך שארית חייהם וחומרת זיהומים מאוחרים יותר הוא לעיתים קרובות גדול יותר מזה של בני גילם.
אפידמיולוגיה
מאז מלחמת העולם השנייה, יש ירידה בשכיחות הרעילות במערכת העצבים המרכזית בקרב צוללנים, כאשר הגורם המרכזי להפחתה היה ניסוח פרוטוקולים אשר פותחו כדי להגביל את החשיפה ואת הלחץ החלקי של החמצן הנשאף. למעשה, ב-1947 ההמלצה על הגבלת העומק המותר עבור נשימת חמצן טהור הייתה 7.6 מטר, אשר שווה לחמצן בלחץ חלקי של 1.8 בר (180 kPa). עם הזמן, מגבלה זו צומצמה, עד שהיום ההמלצה באופן כללי על הגבלת הלחץ היא של־1.4 בר במהלך צלילה חופשית, ו- 1.6 בר (160 kPa) במהלך עצירות דיקומפרסיה רדודות. כיום, הרעלת חמצן הפכה לאירוע נדיר, ומצטמצמת למקרים בהם היא נגרמת על ידי ציוד תקול או טעות אנוש בלבד. מבחינה היסטורית, צי ארצות הברית ליטש את טבלאות הצלילה שלו כדי להפחית אירועי הרעלת חמצן. בין 1995 ו-1999, דוחות הראו על 405 צלילות שאירעה בהן תמיכה חיצונית וצורך בהעלאה לפני המים באמצעות טבלאות הליום–חמצן; מתוכם, אירועים בהם נצפו תסמינים להרעלת חמצן הסתכמו ב-6 צלילות (1.5%). כתוצאה מכך, צי ארצות הברית החליט בשנת 2000 לשנות את התוכניות ונערכו ניסויי שטח של 150 צלילות, כאשר באף אחת מהן לא הופיעו סימפטומים של הרעלת חמצן. טבלאות מתוקנות פורסמו ב-2001.
הרעלת חמצן במערכת העצבים המרכזית בקרב חולים שעברו טיפול בחמצן בלחץ גבוה נדיר, ומושפעת על ידי מספר גורמים: רגישות המטופל ופרוטוקול הטיפול, וככל הנראה גם מהתוויה רפואית ומציוד בו משתמשים לטובת הטיפול. מחקר שנעשה ב-1996 דיווח על 16 מקרים מתוך אוכלוסייה של 107,264 חולים (0.015%), בעוד מחקר אחר ב-2003 מצא שיעור של 0.03%. בסיכום אחר של 36,500 טיפולים שניתנו לחולים בין השנים 1996 ו-2003, דווח רק שלושה אירועים של הרעלת חמצן, ממצא אשר נותן שיעור של 0.008%. מאוחר יותר סקירה של יותר מ-80,000 טיפולים בחולים גילתה שיעור נמוך אף יותר: 0.0024%. הפחתת השכיחות עשויה להיות בחלקה בשל השימוש במסכה לשם אספקת החמצן (ולא בברדס).
דיספלזיה ברונכופולמונרית היא בין הסיבוכים הנפוצים ביותר של תינוקות הנולדים פגים, ושיעור השכיחות גדל בעקבות הגדילה המשמעותית בשיעור ההישרדות של פגים. אף על פי כן, הסיכון ירד בעקבות ניהול טוב יותר של אספקת תוספת חמצן, דבר אשר הביא את המחלה כיום להיות קשורה בעיקר לגורמים אחרים מאשר היפראוקסיה.
סקירה של מחקרים ביחידות טיפול נמרץ ליילודים במדינות מתועשות מ-1997 הראתה כי עד 60% מהתינוקות במשקל לידה נמוך פיתחו רטינופתיה של פגות, אשר עלה ל-72% במשקל לידה נמוך ביותר בתינוקות, המוגדר כפחות מ - 1 ק"ג בלידה. עם זאת, תוצאות חמורות תכופות הרבה פחות: עבור תינוקות במשקל לידה נמוך מאוד —אלה בפחות מ - 1.5 ק"ג בלידה—שיעור ההיארעות של עיוורון אינו עולה על-8%.
בחברה ובתרבות
צוללנים חובבנים (Recreational divers) בדרך כלל משתמשים בנייטרוקס המכיל עד 40% חמצן, בזמן שצוללנים מקצועיים יותר (Technical divers) נוהגים להשתמש בחמצן טהור או נייטרוקס המכילים עד 80% חמצן. כמו כן, צוללנים אשר נושמים חמצן בחלק יחסי גדול יותר מהאוויר (21%), צריכים להיות מאומנים על הסכנות בהרעלת חמצן וכיצד למנוע אותן. על מנת לקנות נייטרוקס, צוללן חייב להציג ראיות להכשרה כזו.
לחברה הוויקטוריאנית הייתה משיכה רבה לתחום המדע שהלך והתרחב במהירות באותה תקופה. בסיפור קצר שנכתב על ידי ז'ול ורן בשנת 1872, "ניסויו של ד"ר אוקס", הרופא האפונים משתמש באלקטרוליזה של מים כדי להפריד חמצן ומימן. לאחר מכן, הוא דוחף את החמצן הטהור ברחבי העיר קוויקנדון (Quiquendone), ובכך גורם לתושבים השלווים ולבעלי החיים שלהם להפוך לאגרסיביים, ולצמחים לגדול במהירות. פיצוץ של מימן וחמצן במפעלו, מביא את הניסוי לסופו. ורן סיכם את סיפורו על ידי כך שהסביר כי השפעות החמצן המתוארות בסיפורו הן פרי דמיונו שלו. כמו כן, קיים אירוע קצר של הרעלת חמצן המתואר בספרו "מהארץ לירח".
שכורה ולא מיין
שכרה ולא מיין או שכורת ולא מיין היא קינה לתשעה באב הנאמרת בשחרית של תשעה באב בקהילות הספרדים והאשכנזים. מחבר הקינה הוא רבי שלמה גירונדי, מתלמידי הרמב"ן ומפייטני קטלוניה במחצית השנייה של המאה ה-13.
תוכן הקינה
הקינה פונה מגוף שלישי אל כנסת ישראל, בשלושת הבתים הראשונים, ואל אומות העולם, בבית האחרון. בבית הראשון, המקונן קורא אל עם ישראל להתאבל ולזעוק לפני הקב"ה בעקבות חורבן בית המקדש. הבית השני מתאר את מצבו העגום של בית המקדש החרב, אשר היו בו כהנים אשר, וקורא, כמו בסוף כל בית, לזעקת בני ישראל כלפי ה'. הבית השני מגיע מנקודת הפתיחה בה עם ישראל כבר זועק אל ה', אך מהסיבה הלא נכונה - על מצבו הגרוע, ולא כמתחרט ושב בתשובה על חטאיו בדור החרבן ובדורות שלפניו. הבית האחרון, פונה אל אויבי האומה, וקורא להם שלא לשמוח בנפילתה של כנסת ישראל כי עד מהרה יגאל אותם ה', ו.
כחלק מיתר הקינות לתשעה באב, הקינה התפרשה פעמים רבות. בין השאר יש לציין את פירושו של רבי יעקב רקח, בסידור "בית אב", ואת מהדורתו של דניאל גולדשמידט הכוללת מהדורה מדעית וביאור.
מבנה
הקינה כתובה במבנה של שיר אזור, מבנה מקובל בשירת ימי הביניים של יהדות ספרד. מלבד מחרוזת הפתיחה, יש בקינה שלוש מחרוזות בעלות מספר משתנה של בתים. הבתים בכל מחרוזת חורזים בחרוז אחיד, ובסופו ישנו אזור החורז בחרוז המבריח -פַיִךְ. הקינה כתובה במשקל הברתי-דקדוקי, וכל בית מורכב משתי צלעיות של שש תנועות.
גורו רייטן
קריירת מועדונים
רייטן החלה לשחק כדורגל ביישוב בו גדלה בקבוצה המקומית סנדאל וערכה בה את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת ששיחקה באותה תקופה בליגה השנייה בנורווגיה. בשנת 2011, בגיל 16, עברה לשחק בקבוצת קאטם מליגת העל הנורווגית. בשנה השנייה שלה במועדון הפכה למלכת השערים של הקבוצה לעונת 2012. בתום אותה עונה ומאחר שקבוצתה ירדה ליגה, עברה לשחק ברוזנבורג קווינר למשך 4 עונות.
ב-2017 עברה לל.ס.ק. קווינר ובשתיים וחצי העונות בקבוצה זכתה בשתי אליפויות וגביע כמו גם בתואר מלכת השערים של הליגה בשתי עונות רצופות. בעונת 2018 נבחרה לשחקנית השנה.
ב-2019 חתמה על חוזה בצ'לסי מהסופר ליג האנגלית וכבר בעונה הראשונה הייתה שותפה לאליפות. ב-20 באוגוסט 2019 השתתפה במשחק ידידות שנערך באצטדיון המושבה בין קבוצתה צ׳לסי לנבחרת ישראל ואף בשלה את השער הראשון במשחק.
בעונת 2020/2021 זכתה עם הקבוצה בטרבל והייתה שותפה להישג השיא של הקבוצה עד מועד זה כשהגיעה לגמר ליגת האלופות שם הפסידה לברצלונה. גם בעונת 2021/2022 זכתה עם צ'לסי בדאבל.
בעונת 2022/23 כבשה 10 שערים בכל המסגרות והוסיפה 19 בישולים - כמו כן כבשה שערים במשחק הראשון ברבע גמר ליגת האלופות מול האלופה הנוכחית ליון וכן במשחק הגומלין בחצי הגמר בו הודחה קבוצתה על ידי ברצלונה במשחק שהסתיים בתוצאה 1-1. בתום אותה עונה זכתה עם צ'לסי בדאבל נוסף והשלימה בכך 6 זכיות רצופות באליפות בשתי ליגות שונות.
בנבחרת
מגיל 15 זומנה ושותפה בכל נבחרות נורווגיה הצעירות ורשמה בהן 80 הופעות בהן כבשה 21 שערים.
בנבחרת הבוגרת ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-2014 מול ספרד. לקחה חלק משמעותי בנבחרת ביורו 2017, מונדיאל 2019 ויורו 2022.
פר ונרבילם
פר ונרבילם (בלטינית per venerabilem) היה דקרטל שהוציא האפיפיור אינוקנטיוס השלישי ב-1202 בנושא חוקיות הורשה וסמכותו של מלך צרפת.
הסניור גיום ה-8 ממונפלייה היה נשוי לאודוקיה קומננוס, מזיווג זה נולדה בת אחת, מרי ממונפלייה. ב-1187 גיום שלח את אודקיה למנזר באניאן ונישא לאגנס מקסטיליה. אגנס ילדה מספר ילדים. גיום רצה שאחד מהבנים יירש אותו. אולם הילדים הוגדרו כ-ex defectu natalium, כלומר ילדים שנולדו מחוץ לנישואין ולכן לא יכלו לרשת אותו.
בהסתמכו על התקדים של ההכרה שנתן האפיפיור בלגיטימיות הירושה של פיליפ מבולון ומרי, דוכסית בראבנט, ילדיו של פיליפ השני, מלך צרפת מאשתו השלישית, אגנס ממרניה, בעודו נשוי לאשתו השנייה, אינגבורג מדנמרק, פנה גיום ב-1202 אל האפיפיור באמצעות הארכיבישוף של ארל בבקשה להכריז על נישואיו לאודוקיה כמבוטלים ועל ילדיו מאגנס כיורשים חוקיים (titulus legitimstionis).
ב-1202, ענה האפיפיור בדקרטל "פר ונרבילום", בו דחה את הבקשה ופירט את ההבדלים בין שני המקרים. המשפט המצוטט ביותר ממסמך זה הוא " rex superiorem non recognoscens in regno suo est Imperator" (ראו בהמשך) שקובע את עליונותו השלטונית החילונית של מלך צרפת ואי כפיפותו לסמכות חילונית גבוהה יותר.
תשובת האפיפיור
בהמשך מציין האפיפיור שבפנייה אליו הסתמכו על היתר שעשה הוא עצמו במקרה של פיליפ השני והמקרה הנוכחי נזקק יותר להיתר מסוג זה כי לפיליפ היה יורש זכר מנישואיו החוקיים ואילו לפונה אין יורש מאשתו החוקית.
לנושא סמכותנו להחליט - ישו כתב "תנו לקיסר את אשר לקיסר, ולאלוהים את אשר לאלוהים" (מתי כ"ב 21, מרקוס י"ב 17, לוקאס כ' 25). אולם אני האפיפיור, יורשו של פטרוס, עליו נכתב אצל מתי " אתן לך את מפתחות מלכות השמים וכל מה שתאסר על הארץ יהיה אסור בשמים, וכל מה שתתיר על הארץ יהיה מותר בשמים" (מתי טז 19), לכן כממלא מקום, אם נדרשת החלטה בעניין קשה או סתום, יש לפנות לשיפוטו של הכס האפיפיורי. ובנושא זה גם נאמר " האם אינכם יודעים שאנחנו נשפט מלאכים? כל שכן דברים השייכים לחיי יום יום! " (האיגרת הראשונה אל הקורינתים ו, 3). לפיכך החלטנו שיש להכשיר את בניו של המלך שכבר מההתחלה היה ספק האם הם חוקיים או לא, ואילו במקרה שלך, גם החוק הקנוני וגם התורה מתעבים ילדים שנולדו כתוצאה מניאוף " לא יבוא ממזר בקהל יהוה גם דור עשירי לא יבוא לו בקהל יהוה" (דברים, כ"ג 2), וגם החוקים החילוניים דוחים אותם מלקבל את ירושת אבותיהם, ולכן החלטנו לדחות את עתירתך.
טטרלוגיה על שם פאלוט
טטרלוגיה על שם פאלוט (באנגלית: Tetralogy of Fallot - TOF) הוא מום מולד בלב, אשר מוצג מרגע הלידה. ככלל, הסיבה למום אינה לגמרי מובנת. גורמי הסיכון כוללים אמהות אשר צרכו אלכוהול, חולות סוכרת, נשים מעל גיל 40 או נשים שחלו באדמת בזמן הריון. באופן קלאסי יש ארבעה מומים אשר נחשבים למומים טטרלוגיים: פגם במחיצה הבין חדרית, הצרות פולמונרית - של דרכי היציאה מחדר ימין, היפרטרופיה של חדר ימין ומצב שבו אבי העורקים נמצא במנח "רוכב" מעל חדר ימין וכלי הדם הריאתיים, כלומר מאפשר לדם משני החדרים לזרום דרכו. אחד הסימנים הבולטים הוא התקפים של צבע כחלחל של העור, הציפורניים והשפתיים, (נקרא התקף "טט" או באנגלית - Tet spell) התקף כזה מתרחש בעיקר לאחר בכי או בזמן האכלה. לעיתים, בנוסף לאלה יש קושי לנשום, התינוק נוטה להיות רפוי ומדי פעם אף יאבד את ההכרה. תסמינים אחרים עשויים לכלול רשרוש בלב, התאלות, והתעייפות מהירה בזמן יניקה.
מקור השם
המחלה נקראת על שם הרופא ארתור פאלוט, שתיאר את המחלה בשנת 1888. המילה טטרלוגיה (Tetralogy), פירושו ארבעה חלקים והוא מתייחס לארבעת המומים העיקריים שמופיעים יחדיו בבעלי המום. אין לבלבל את ה"טטרלוגיה" עם טרטולוגיה.
היסטוריה
המחלה תוארה לראשונה על ידי נילס סטנסן ב-1671. תיאור נוסף, ניתן בשנת 1888, על ידי הרופא הצרפתי ארתור פאלוט, שעל שמו נקראת המחלה.
ארבעה מומים עיקריים
הטטרלוגיה על שם פאלוט, כוללת בעיקר ארבעה מומים בלב אשר מתרחשים בו זמנית: קיימת וריאציה אנטומית בין פרטים של אנשים עם טטרלוגיה על שם פאלוט. בראש ובראשונה, מידת ההיצרות הפולמונרית משתנה בין המטופלים, ובדרך כלל תהיה זו שתקבע את חומרת הסימפטומים קליניים, והתקדמות המחלה. ככל הנראה, הטטרלוגיה נובעת מצמיחה לא שוויונית של המחיצה בין אבי-העורקים ועורק הריאה. אבי העורקים הוא גדול מדי, ובכך "עוקף" ו"גונב" מעורק הריאה, שבשל זאת ניהיה מוצר. דבר זה מונע סגירה מלאה של המחיצה הבין-חדרית, ומגביר את הלחצים בצד ימין, וכך החדר הימני הופך להיות גדול יותר כדי להתמודד עם העבודה אותה נדרש לעשות.
סימנים וסימפטומים
טטרלוגיה על שם פאלוט גורמת לרמת חמצן נמוכה בדם, עקב ערבוב של דם מחומצן ובלתי מחומצן בחדר השמאלי בשל הפגם במחיצה הבין-חדרית (VSD) וזרימה של דם מעורב משני החדרים דרך אבי העורקים הן בגלל היצרות המסתם הפולמונרי והן בגלל מנח אבי-העורקים. מצב זה ידוע כ"מעקף (שאנט) מימין לשמאל". הסימפטום העיקרי הוא רמת רוויון חמצן נמוכה בדם (סטורציה) עם או בלי כיחלון, מרגע הלידה או כזה המתפתח במהלך השנה הראשונה של החיים. אם התינוק לא מכחיל זה נקרא לפעמים התקף "טט" ורוד. תסמינים אחרים כוללים איוושה (אשר עשויה להדרג בין כמעט בלתי מורגשת לדרגה של מאוד חזקה), קשיי האכלה, קושי בצבירת משקל, פיגור בצמיחה ובהתפתחות הגופנית, קוצר נשימה בזמן מאמץ, התאלות של האצבעות והבהונות ופוליציטמיה.
התקפי "טט" - התקפי כחלון
ילדים עם טטרלוגיה על שם פאלוט עלולי לפתח התקפי "טט" (באנגלית - Tet spells). הם בעצם התקפי היפוקסיה חריפים, המאופיינים על ידי קוצר נשימה, כיחלון, עצבנות ובאובדן הכרה. התקף זה עלול להתפתח ביוזמת כל אירוע שמוביל לירידה ברווית החמצן בדם או שגורם לירידה מערכתית בתנגודת כלי הדם, המובילה להגברת ההחזר הורידי, אשר בתורו מוביל להגברת השאנט (מעקף) דרך הפגם במחיצה הבין-חדרית. התקפי "טט" מאופיינים על ידי כיחלון מפושט פתאומי ואחריו סינקופה (התעלפות), והוא עלול להביא לתוצאה של פגיעה מוחית היפוקסית ואף למוות. ילדים בוגרים לעיתים קרובות יבצעו תנוחת שפיפה (סקוואט - squat) בזמן התקף כזה. תנוחה זו מגבירה את התנגדות המערכתית של כלי הדם ומאפשרת זמנית היפוך של השאנט בלב. זה מגביר את הלחץ על הצד השמאלי של הלב, מפחית את המעקף "ימין לשמאל" ובכך מקטין את כמות דם הלא מחומצן בדם הנכנסים למחזור הדם הגדול.
אקוקרדיוגרפיה
מומי לב מולדים מאובחנים כיום באמצעות אקוקרדיוגרפיה, שהוא מהיר, אינו כרוך בקרינה, מאוד ספציפי, והוא יכול להיעשות טרם הלידה. באמצעות האקוקרדיוגרפיה ניתן לראות את כל ארבעת המומים, אנטומית.
בדיקה פיזיקלית
בבדיקה פיזיקלית ניתן לראות בעיקר כחלון בזמן התקפי ה"טט" או קיומה של אוושה סיסטולית בשל ההיצרות הפולמונרית.
צילום חזה
לפני שטכניקות מתוחכמות יותר הפכו זמינות, צילום חזה (X-RAY) הייתה הדרך הדפנטיבית לאבחון התופעה. הסממן הקלאסי הוא לב בצורת נעל, בשל הרחבת חדר ימין, אם כי רוב התינוקות עם הטטרלוגיה לא יראו את הממצא הזה. היעדר סממנים אינטסטיציאלים, משניים לאוליגמיה ריאתית (ירידה באספקת הדם הריאתית בשל ההיצרות) הוא עוד ממצא קלאסי למצוא בחול עם טטרלוגיה, ככה נראה סימן המפרץ הריאתי בצילום חזה.
גורמים
כאמור הסיבה למום ככלל אינה מובנת לגמרי. אחד הגורמים נחשב להיות גורם סביבתי או גורם גנטי או שילוב של השניים. המחלה מזוהה עם מחיקות של מקטעים על גבי כרומוזום 22 (-תסמונת דה ג'ורג'). גנים ספציפיים הקשורים למחלה כוללים: מחקרים אמבריולוגים (מדע העוסק בחקר העובר) מראים כי הטטרלוגיה מקורה במיקום קדמי אבנורמלי של המחיצה בין אבי העורקים לעורק הריאה, הגורם לשילוב הקליני של פגם במחיצה הבין-חדרית, היצרות פולמונרית, ומנח "רוכב" של אבי-העורקים. היפרטרופיה של חדר ימין מתפתחת בהדרגה כתוצאה מהתנגדות גדולה לזרימת הדם במסלול הזרימה שלו ביציאה מחדר ימין (בין השאר בשל היצרות של המסתם הפולמונרי)
התקפי טט
חמצן (100%) עשוי להיות יעיל בטיפול התקפי כי הוא מרחיב כלי דם ריאתיים חזק ומצר את כלי הדם ההיקפיים. דבר זה מאפשר יותר את זרימת הדם לריאות על ידי הפחתת השאנט של דם לא מחומצן הזורם מן החדר הימני אל החדר השמאלי דרך הפגם במחיצה הבין-חדרית. יש גם הליכים פשוטים כמו כריעה של הברך לכיוון החזה במטרה להגדיל את התנגודת של כלי הדם מערכתית וירידה במעקף ימין-שמאל, של דם לא מחומצן הנכנס לתוך מחזור הדם הגדול.
ניתוח פליאטיבי
המחלה הייתה נחשבת בתחילה כחשוכת מרפא. כך היה עד אשר המנתח אלפרד בליילוק, הקרדיולוגית הלן ב. טוסיג ועוזרת המעבדה ויויאן תומאס באוניברסיטת ג'ונס הופקינס פיתחו הליך כירורגי פליאטיבי (הליך אשר מטרתו אינה פתרון הבעיה אל הקלת הסימפטומים), אשר כולל ביצוע אנסטמוזה בין העורק התת-בריחי לבין עורק הריאה. הניתוח הראשון היה מתואר בסרט משהו שאלוהים יצר. למעשה זו הייתה הלן טוסיג ששכנעה את אלפרד בליילוק כי המעקף שיצרו יעבוד. מעקף זה ניתב חלק גדול מן הדם המחומצן חלקית שיצא מן הלב אל הגוף לכיוון הריאות, הביא להגדלת מחזור הדם הקטן (הריאתי) ובמידה רבה להקלת התסמינים בחולים. ניתוח מעקף בליילוק-תומאס-טוסיג הראשון בוצע על איילין סכסון בת 25 החודשים ב-29 בנובמבר 1944. מעקף פוטס ומעקף ווטרסטון-קולי, הם הליכים נוספים ליצירת שאנטים (מעקפים) אשר פותחו למען אותה מטרה. אלה הן כבר לא בשימוש בימינו אנו. כיום, מעקף בליילוק-תומאס-טוסיג בדרך כלל לא מבוצע על תינוקות עם הטטרלוגיה, למעט מקרים חמורים כגון, טטרלוגיה עם אטרזיה ריאתית.
תיקון ניתוחי כולל
ההליך של בליילוק-תומאס-טוסיג, שבתחילה היה הטיפול כירורגי היחידי הזמין עבור פרטים עם טטרלוגיה על שם פאלוט, היה פליאטיבי, אך לא מרפא. התיקון הכולל הראשון של הטטרלוגיה על שם פאלוט נעשה על ידי צוות בראשות קלרנס וולטון לילהי, ב-אוניברסיטת מינסוטה בשנת 1954 על ילד בן 11.משנת 1981 הניתוח נוחל הצלחה, עם מחקר המציין כי הוא שיעור התמותה ממנו נמוך יחסית.
תיקון כולל של הטטרלוגיה, בתחילה נשא סיכון גבוה לתמותה. סיכון זה ירד בהתמדה לאורך השנים. ניתוח זה עכשיו לעיתים קרובות מבוצע בתינוקות בני שנה או צעירים יותר עם פחות מ-5% תמותה לאחר ניתוח. ניתוח לב פתוח נועד (1) כדי להקל על ההיצרות של מסלול היציאה מחדר ימין על ידי כריתה זהירה של רקמת שריר ו - (2), כדי לתקן את הפגם במחיצה הבין-חדרית באמצעות גורטקס או תיקון עם רקמה חיה מתורם. תיקונים נוספים או ניתוחים יכולים להיעשות על מטופלים, כנדרש על ידי האנטומיה האישית של הלב שלהם.
אפידמיולוגיה
טטרלוגיה על שם פאלוט, מתרחשת כ-400 פעמים למיליון לידות. מסתכמות ב-7% עד 10% מתוך כלל מומי הלב המולדים.
גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטאדט
ביוגרפיה
גאורג נולד ב-17 במרץ 1605 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, ללודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולמגדלנה מברנדנבורג, בתם של יוהאן גאורג, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ואליזבת מאנהלט-צרבסט. בצעירותו טייל גאורג במסגרת הטיול הגדול ברחבי אירופה, יחד עם הרוזן יוהאן קזימיר פון ארבאך, וקשר קשרים דיפלומטיים בהרבה מדינות מטעם אביו.
בשנת 1626 מת אביו לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטאדט, וגאורג עלה לשלטון במקומו. במהלך מלחמת שלושים השנים צידד גאורג בפרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ובבית הבסבורג, ואף לחם נגד רוזנות הסן-קאסל שצידדה בנסיכים הפרוטסטנטים. לאחר מותו של וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל בשנת 1637, ניסה גאורג להשתלט על רוזנות הסן-קאסל, אולם אלמנתו של וילהלם - אמליה אליזבת מהנאו-מינצברג בסיוע צרפתי ושוודי הצליחה לכבוש מחדש את הרוזנות, ואף השתלטה מחדש על שטחים שהשתייכו בעבר לרוזנות. לאחר המלחמה נטש גאורג את בריתו עם ממלכת הבסבורג, והצטרף לליגת נסיכי הריין הפרוטסטנטית.
ב-11 ביוני 1661 מת גאורג, ובנו לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה לשלטון במקומו.
פיקוד מרכז של ארצות הברית
מפקדת הפיקוד ממוקמת בבסיס חיל האוויר מקדיל שבטמפה, פלורידה. לפיקוד קיים בסיס פריסה קדמי בבסיס חיל האוויר אל-חודייד שבקטר.
הפיקוד ריכז את התוכניות והשליטה בכוחות במלחמת המפרץ. בעקבות פיגועי 11 בספטמבר מרכז הפיקוד את קואליציית בעלות הברית למלחמה בטרור שהורכבה תחילה מ-15 מדינות ונכון ל-2020 כוללת 47 מדינות. קואליציה זו השתתפה במלחמת אפגניסטן, במלחמת עיראק, במבצע נחישות טבועה.
גבולות אחריות מרחביים
הפיקוד אחראי על אזור מדינות המזרח התיכון (למעט טורקיה וקפריסין שנכללות באחריות פיקוד אירופה), קזחסטן, אוזבקיסטן, טורקמניסטן, טג'יקיסטן, קירגיזסטן, אפגניסטן ופקיסטן.
הפיקוד הוקם כפיקוד משולב עצמאי ב-1983 על בסיס מפקדת פריסה מהירה של פיקוד הכוננות האמריקאי. האחריות כללה מדינות באסיה ובאפריקה, את אזור ים סוף, המפרץ הפרסי ודרום האוקיינוס ההודי. ב-2002 נוספה אחריות גם לסוריה ולבנון.
ב-2008 הוקם פיקוד אפריקה של ארצות הברית ולאחריותו הועברו מפיקוד מרכז המדינות סודאן, אריתריאה, ג'יבוטי, קניה וסומליה.
בינואר 2021 נוספה לפיקוד אחריות גם על ישראל, שעד אז הייתה תחת אחריות פיקוד אירופה.
יוהאן פרידריך שטרואנזה
הרוזן יוהאן פרידריך שטרואנזה (גרמנית: Johann Friedrich Struensee; 5 באוגוסט 1737 - 28 באפריל 1772), היה רופא גרמני, הידוע בזכות התערבותו בפוליטיקה של דנמרק, בעת ששימש כרופאו האישי של מלך דנמרק כריסטיאן השביעי. בשיא עוצמתו היה שליטה דה פקטו של דנמרק, וניסה להוציא לפועל רפורמות מקיפות ברוח ההשכלה, תוך שהוא מנצל את התלות שנוצרה בינו ובין המלך, שהיה כפי הנראה לוקה בנפשו. בין היתר היה גם מאהבה של המלכה הדנית קרולינה מתילדה. קשר זה הביא כנראה ללידתה של הנסיכה לואיזה אוגוסטה, ולשורה של תככי חצר שהביאו לנפילתו של שטרואנזה ולהוצאתו להורג.
ילדות ונעורים, תחילת הקריירה
שטרואנזה היה השלישי בששת ילדיהם של הכומר אדם שטרואנזה ורעייתו מריה דורותיאה, תושבי העיר האלה שבמדינת סקסוניה-אנהלט בצפון גרמניה. הכומר שטרואנזה החזיק בתאולוגיה של פייטיזם ("אדיקות", סוג של לותרניזם שהיה נהוג בסקנדינביה ובצפון גרמניה באותה עת). משפחת שטרואנזה הייתה משפחה מכובדת מהמעמד הבינוני, אך הכומר שטרואנזה גילה סובלנות לדעות ולהשקפות שונות. הילדים במשפחה קיבלו חינוך מעולה, ושלושה מבני המשפחה למדו באוניברסיטה. איש מהם לא היה לתאולוג כאביהם, אך שתיים מהבנות נישאו לכמרים.
יוהאן פרידריך שטרואנזה התקבל ללימודי רפואה באוניברסיטת האלה, בהיותו בן חמש עשרה. הוא סיים את לימודיו בשנת 1757. לימודיו חשפו אותו לרעיונות הנאורות וההשכלה, ולרצון לרפורמה חברתית ופוליטית. הוא הפך לאתיאיסט והושפע מכתבי האנציקלופדיסטים וכתביו של ז'אן-ז'אק רוסו.
בשנת 1758 עברו אדם ומריה דורותיאה שטרואנזה לאלטונה (המבורג), ואדם שטרואנזה קיבל את משרת הכומר הראשי בכנסיית מריה (מריאנקירכה) הגדולה והמרכזית. יוהאן פרידריך שטרואנזה עבר עמם. הוא החל לעבוד כרופא ציבורי באלטונה, באחוזת הרוזן רנטצאו, ובמחוז פינברג. שכרו היה צנוע, והוא השלים את הכנסתו בפרקטיקה פרטית.
ב-1760 עברו הוריו של שטרואנזה לרנדסבורג שם קיבל אביו של שטרואנזה את משרת הבישוף. יוהאן פרידריך שטרואנזה נותר באלטונה, והיה עליו להתפרנס בעצמו. משכורתו לא תאמה את ציפיותיו באשר לרמת החיים שקיווה לקיים. יכולותיו כרופא וכאיש חברה הפכו אותו במהרה לרופא של החברה הגבוהה, והוא הפיץ את דעותיו, שנחשבו אז לקיצוניות ושנויות במחלוקת.
בתקופה זו פנה אל שר החוץ הדני, יוהאן הרטוויג ארנסט, הרוזן מברנסטורף, בבקשה לתמיכה כספית. במקביל החל מפיץ כתבים שעסקו ברעיונות אנשי ההשכלה. נראה כי כבר בתקופה זו ראה לעצמו ייעוד שמעבר לעיסוק ברפואה כשלעצמו.
רופאו של המלך כריסטיאן השביעי
במהלך עשר השנים שבילה באלטונה, קיים שטרואנזה מגעים עם חבורת אצילים שסר חנם מפני חצר המלוכה בקופנהגן. בין ידידים אלו היו אנוולד ברנדט והרוזן שאק קארל רנטצאו, מנהיג חוגי הנאורות באלטונה, שהתייחס לשטרואנזה כאל תלמידו המועדף. אצילים אלו הצליחו להביא את שטרואנזה למשרתו של רופאו האישי של כריסטיאן השביעי מלך דנמרק, בתקווה שהשפעתו על המלך תוכל להשיב אותם לחצר המלוכה.
כריסטיאן השביעי היה אישיות שנויה במחלוקת. על אף עדויות המדברות על אישיות כובשת ומקטעים של בהירות שכלית ורעיונית, נראה כי לקה במחלת נפש כלשהי, ויש המשערים כי לקה בסכיזופרניה. באותה עת היה נשוי לקרוליין מתילדה, נסיכת בריטניה, אחותו של ג'ורג' השלישי, מלך בריטניה, נישואים שכפי הנראה לא היו מאושרים, והיו פרי של שידוך בין חצרות המלוכה באירופה.
במהלך המסע בן תשעת החודשים התפתחו בין שטרואנזה ובין המלך יחסים קרובים. שריו הבכירים של המלך ראו ברופא הצעיר כהשפעה חיובית על המלך, והסכימו למינויו לרופאו האישי של המלך, בינואר 1769, לאחר שובה של הפמליה המלכותית לקופנהגן.