cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רגאליצרטופס
מאפיינים
כמו יתר הצרטופסיים הוא היה דינוזאור צמחוני הולך על ארבע. המיוחד בו הוא עיטורי הגולגולת שלו שהיו דומים יותר לאלה של הצנטרוזאוריים. קרן האף שלו הייתה יחסית גדולה, עבה ומוצקה ואילו קרני הגבה שלו היו קצרות יחסית. מהעטרה שלו בלטו בליטות דמויות עלים גבוהות וחדות (קצרות מהזיזים של הסטירקוזאורוס והדיאבלוצרטופס, אך ארוכות מהבליטות של הכסמוזאורוס והטריצרטופס), שהישוו לה מראה של כתר. אורכו היה 5 מטר ומשקלו כ-1.5 טון (1,500 ק"ג).
אף שהיה שייך לתת-משפחת הכסמוזאורים (שכללו בין השאר את הכסמוזאורוס, הפנטצרטופס והטריצרטופס) בשל אבולוציה מתכנסת במראה קרניו הוא דמה יותר לבני משפחת הצנטרוזאורים. בראון והנדרסון מיקמו אותו בשבט Triceratopsini הכולל את הצרטופסיים הגדולים והמתקדמים ביותר בהם אאוטריצרטופס, אוחוצרטופס וטריצרטופס עצמו.
יחסי אירלנד–פורטוגל
יחסי אירלנד–פורטוגל הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אירלנד לפורטוגל. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי.
סקירה כללית
בתקופת ימי הביניים, המסחר גדל בין נמלים איריים ואיבריים, שכן שכירי חרב, צליינים ואנשי חינוך איריים מצאו מקלט בפורטוגל. עד 1450 לאוליגרכיות סוחרים לאורך החוף הדרומי והמערבי של אירלנד היה תפקיד מפתח בשליטה על סחר היין בין אירלנד לחצי האי האיברי. ייבוא יין פורטוגזי וספרדי, יחד עם כסף, טקסטיל, קרמיקה ועור. בין היצוא האירי לחצי האי האיברי היו דגים מלוחים, בקר, צמר ועץ.
במהלך מלחמת קרומוול באירלנד (1649–1658) ובתקופה שלאחר מכן עזבו אירים רבים את אירלנד, וחיפשו מקלט מעבר לים. מהגרים אירים רבים התיישבו בפורטוגל, כולל בערים ליסבון, קוימברה ואבורה. זה היווה בסיס איתן לחילופי מסחר, תרבות ואינטלקטואלים. בין המאה ה-18 ל התפתחו קשרים מסחריים ותרבותיים חיוניים בין נמלים בקורק וליסבון. מספר משפחות סוחרים בולטות המבוססות על קורק, כולל בני בארי, גולד וגאלווי הפכו לדמויות משפיעות בענף הבנקאות, העסקים והתרבות בליסבון.
והקשרים ההיסטוריים החזקים הללו נמשכים עד ימינו - צאצאו הישיר של יו אוניל מטירונה, הוגו אוניל, המנהיג המוכר של שבט אוניל, מתגורר עם משפחתו באזור ליסבון ושומר באופן פעיל על קשר עם אירלנד.
כיום, שתי המדינות חברות ב ובנאט"ו ומשתפות פעולה במגוון תחומים.
הנס גודה
הנס פרדריק גודה (בנורווגית: Hans Fredrik Gude; 13 במרץ 1825 – 17 באוגוסט 1903) היה צייר רומנטיקן נורווגי, שעבד בגרמניה. הוא נחשב יחד עם יוהאן כריסטיאן דאהל לאחד מציירי הנוף החשובים ביותר של נורווגיה. הוא כונה עמוד התווך של הרומנטיקה הלאומית הנורווגית. הוא קשור לבתי הספר לציור בדיסלדורף, קרלסרוהה וברלין.
ראשית חייו
גודה החל את הקריירה האמנותית שלו בשיעורים פרטיים אצל יוהנס פלינטו, ובשנת 1838 הוא השתתף בשיעורי הערב של פלינטו בבית הספר המלכותי לציור בכריסטיאניה (אוסלו). בסתיו 1841 הציעו לשלוח את גודה הצעיר לדיסלדורף להמשך לימודיו באמנויות.
האקדמיה בדיסלדורף
באקדמיה לאמנות בדיסלדורף גודה למד אצל יוהאן וילהלם שירמר - פרופסור לציור נוף - שיעץ לו לוותר על שאיפותיו להיות צייר ולחזור ללימודיו הסדירים לפני שיהיה מאוחר מדי. גודה נדחה על ידי האקדמיה, אך משך את תשומת ליבו של אנדראס אכנבאך שסיפק לו שיעורים פרטיים. גודה התקבל לבסוף לאקדמיה בסתיו 1842 והצטרף לשיעור ציור הנוף של שירמר שם התקדם במהירות.
בזמן שגודה היה סטודנט, באקדמיה התפתחו שתי מגמות שונות: מגמה רומנטית ומגמה קלאסית. הרומנטיקנים תיארו שממות פראיות ולא מתורבתות עם יערות אפלים, פסגות הרים ומים גועשים כדי להדגים את ההיבטים המפחידים והכוחניים של הטבע. הם השתמשו בצבעים עשירים ורוויים עם ניגודיות חזקה של אור וצל. הקלאסיקאים היו מעוניינים יותר לשחזר נופים מהעבר ההרואי או המיתי ולעיתים קרובות הציבו את הנוף דרך אירועים דתיים או היסטוריים. הקלאסיקנים התמקדו בקווים ובצבעים בהירים בציורים שלהם. באמצעות אכנבאך - המורה הראשון של גודה בדיסלדורף - הוא נחשף למסורת הרומנטיקנית, ואילו דרך שיעוריו של שירמר הוא נחשף למסורות הקלאסיות.
בשנת 1827 הקימו שירמר וקרל פרידריך לסינג אגודה לציורי נוף שנפגשה כמה פעמים בשנה בביתו של שירמר, שם שירמר היה מציע ייעוץ בנוגע לציורי נוף. חמש עשרה שנה לאחר מכן, נכנס גודה הצעיר והשתתף בפגישות האלה, שם חלק על דעתו של שירמר.
בדיסלדורף פגש גודה את קרל פרידריך ליסינג, שנהיה חברו ועמיתו של גודה. מערכת היחסים ביניהם הייתה קרובה כל כך שבסופו של דבר בתו הבכורה של גודה התחתנה עם אחד מבניו של ליסינג. שני האמנים נבדלו זה מזה בסגנון, כאשר ליסינג צייר עבודות היסטוריות דרמטיות, בעוד שגודה מעולם לא הציג אירועים היסטוריים בציוריו.
גודה שימש כמורה לסטודנטים באקדמיה עד 1844, לפני שעזב להתגורר באוסלו.
ב־25 ביולי 1850 נישאה גודה לבטסי שרלוט אנקר (1830–1912), בתו של הגנרל אריק אנקר, בכריסטיאניה (אוסלו).
פרופסור בדיסלדורף
במהלך כהונתו היו לגודה תלמידים פרטיים בנוסף לשיעורים הרגילים שלו. בשנת 1857 מסר גודה את התפטרותו, וציין רשמית את השיקולים המשפחתיים ומצבו הבריאותי כסיבות להתפטרות.
גודה זכה ליחס טוב יותר מהאקדמיה לאחר שסיים את תפקידו, ולקח לו חמש שנים תמימות לעזוב את דיסלדורף סופית. אף על פי שפרופסורים באקדמיה התלוננו כי תורתם מונעת מהם לבצע עבודות משתלמות יותר, גודה הצליח למכור מספיק עבודות כדי להרשות לעצמן בית צנוע בדיסלדורף.
ויילס
רבים מעמיתיו של גודה עברו מהאקדמיה בדיסלדורף למכוני אמנות אחרים, אך גודה החליט לחפש קשר ישיר יותר עם הטבע. גודה הכניס דריסת רגל בשוק האמנות הבריטי בשנות ה -50 של המאה ה-19 לאחר שעבודותיו התקבלו לגלריות של פרנסיס אגרטון. בסתיו 1862 יצא גודה לויילס, מקום שנודע בנופים הציוריים שלו, כבר הייתה בו של מושבה של אמנים בריטיים. גודה היה אחד האמנים הנורווגים הראשונים שחיו בצורה כזו. גודה שכר בית המשקיף על נהר לדר ושם צייר את אחד הגשרים הרומיים העתיקים שהיה פופולרי בקרב אמנים המושבה.
גאודה מדווח כי ציירי הנוף הבריטים והוולשים בזו לאמנים מהיבשת, וכי הם השתמשו בסגנון ציור שונה מאוד מהאמנים הגרמנים. בעוד שגודה ועמיתיו היו יוצאים לטבע ועורכים רישומים כדי שישמשו טיוטות ליצירות באולפן, הציירים הבריטים והוולשים הקימו את כן הציור שלהם בשטח ועבדו על ציוריהם שנושאיהם לפניהם. גודה ניסה לשפר את המוניטין שלו בקרב הציירים המקומיים באמצעות תערוכות. בתערוכות האביב של האקדמיה המלכותית בלונדון ב־1863 וב־1864, אך בשניהם זכה להצלחה מעטה. בדצמבר 1863 הוצע לגודה וקיבל תואר פרופסור בבית הספר לאמנויות בקרלסרוהה שם היה שוב ירש את שירמר ולכן עזב את ויילס. גודה היסס לקבל את התפקיד כיוון שהוא חש שעלולה לפרוץ מלחמה בין נורווגיה לגרמניה, אך הוא לא היה מסוגל לפרנס את עצמו בנורווגיה בגלל היעדר בית ספר לאמנות.
קרלסרוהה
כשגודה קיבל את התפקיד בקרלסרוהה פנה זרם הציירים הנורווגים מהאקדמיה של דיסלדורף לקרלסרוהה, שתייצר רבים מהציירים הנורווגיים של שנות ה -60 וה -1870, ביניהם פרדריק קולט, יוהאן מרטין נילסן, ניקולאי אולפסטן, איליף פטרסון, מרקוס גרונולד, אוטו סינדינג, כריסטיאן קרוהג.
בקרלסרוהה המשיך גודה לשחזר בנאמנות את הנופים שראה, סגנון שהעביר לתלמידיו על ידי לקיחתם לנוף כדי לצייר באזור. גודה גם התעניין באופן בו האור משתקף במים בעת שהותו בקרלסרוהה, וכן הרחיב את המחקר שלו על הדמות האנושית. אף על פי שלעיתים קרובות גודה תיאר בני אדם והחל לאכלס את ציוריו בדמויות, לפעמים הן לא היו מדויקים מבחינה אנטומית.
בית הספר בקרלסרוהה הוקם על ידי הדוכס הגדול של באדן. הדוכס מימן את גודה, שקיבל שכר טוב יותר מאשר באקדמיה של דיסלדורף, היה בעל מקום מגורים מרווח וקיבל חופשות נדיבות שאיפשרו לו לנסוע בקיץ כדי לערוך מחקרים לציורים עתידיים. גודה שימש כמנהל קרלסרוהה בין השנים 1866–1868 ושוב בין השנים 1869–1870, שם הציג כמה מעקרונותיו החינוכיים שלו שנועדו לפתח את כישרונו האישי של התלמיד. עם זאת גודה שאף להגיע לאקדמיה לאמנות בברלין בחיפוש אחר תנאים טובים יותר. בגלל ביקוריו של גודה בברלין, יחסו עם הדוכס הגדול הפכו למתוחים. גודה נשאר בקרלסרוהה במשך שש שנים נוספות לאחר ביקוריו הראשונים באקדמיה לאמנות בברלין, אך בשנת 1880 החליט לפרוש מבית הספר קרלסרוהה לתפקיד בברלין.
האקדמיה לאמנות בברלין
בשנת 1880 קיבל גודה תפקיד מרכזי בציור נוף באקדמיה לאמנות בברלין, תפקיד שנתן לו מקום בסנאט של האקדמיה. הסנאט היה אחראי על שמירת "כל האינטרסים האמנותיים של המדינה" והחברות הייתה סימן להכרה הרשמית הגבוהה ביותר בעבודתו של גודה.
בשנת 1895 האגודה לאמנות באוסלו ארגנה רטרוספקטיבה מקיפה של עבודותיו של גודה, כולל ציוריו, בצבעי שמן, צבעי מים, רישומים ותחריטים. [3] עד לתערוכה זנח גודה את סגנון הציור הקודם שלו של קומפוזיציות רחבות היקף המבוססות על מחקרים ועבד במדיומים שאינם שמן.
גודה היה מבלה כמה שבועות בכל קיץ ליד החוף הבלטי שם הכין רישומים לציורים רבים של אלבק ורוגן. אף על פי שגודה מילא את הציורים שלו בדמויות רבות יותר מיצירותיו הקודמות, התמקד עדיין בציור של הנוף.
עם סיום המאה ה-19, האקדמיות לאמנות, התמודדו עם תנועות הזצסיון הברלינאי. גודה התגייס עם חברו אנטון פון ורנר בהגנה על האקדמיות, והרחיק לכת כדי ללעוג לתנועת הסימבוליזם. ככל שגודה התקרב לסוף חייו הוא הרגיש יותר שהוא לא מסוגל לעמוד בקצב השינויים בעולם האמנות.
בשנת 1880 למדו אצל גודה בין חמישה לשמונה תלמידים, אך מספר זה הצטמצם לשניים או שלושה עד שנת 1890. בחלקם צמצום תלמידים זה נבע מחוסר עניין באקדמיה בברלין, אמנים צעירים רבים התעניינו יותר באמנות הצרפתית מאשר בגרמנית.
גודה פרש מהאקדמיה בברלין בשנת 1901.
הוא נפטר שנתיים לאחר מכן בברלין בשנת 1903.
מעגל מאוננים
מעגל מאוננים (באנגלית: Circle jerk) הוא אקט מיני בו קבוצת גברים או נערים עומדים במעגל ומאוננים לעצמם או אחד לשני.
מעגלי מאוננים יכול לכלול אלמנט תחרותי בו המנצח הוא המשתתף השופך את זרעו ראשון, אחרון, או רחוק ביותר - לפי הכללים שנקבעו מראש. הם יכולים לשמש כשער כניסה ליחסי מין עם גברים, או כסוג של פורקן בגיל או סיטואציה בו יחסי מין סדירים עם בן או בת זוג אינם אפשריים. חרף המימד ההומוארוטי של הפעילות, יש המפרשים השתתפות של בני נוער במעגלי מאוננים כניסיון גברי הטרוסקסואלי לקבע מעמד דומיננטי בתוך קבוצת השווים. אחרים טוענים כי המוטיבציה להשתתף בפעילות מסוג זה היא הרצון לקבל מהזולת הכרה ביכולות המיניות של הפרט, בתקופת ההתבגרות המתאפיינת בחוסר ביטחון ורגשי נחיתות בהקשר המיני.
נבחרת זימבבואה בכדורסל
נבחרת זימבבואה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של זימבבואה.
נבחרת זימבבואה השתתפה פעמיים באליפות אפריקה בכדורסל. הישג השיא שלה הוא המקום ה-11 בשנת 1981.
נבחרת זימבבואה מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
אוברקול
אוברקול (באנגלית: Overcall) היא הכרזה בברידג' לאחר פתיחה של שחקן יריב. הכרזת אוברקול היא אחת מההכרזות הנפוצות ביותר בתחרויות ברידג'. ההכרזה מעבירה מידע לשותף על טווח הנקודות והסדרה הארוכה שביד השחקן המכריז על מנת להגיע למצב בו מכריז האוברקול או שותפו יהיה הכרוז או להנחות אותו באיזו סדרה להוביל אם שחקן יריב יהיה הכרוז. המונח אוברקול מתייחס להכרזה של השחקן במושב אחרי היריב שפתח (השחקן במושב השני). כאשר המכריז הוא השחקן היושב במושב הרביעי, כללי ההכרזה שונים וההכרזה נקראת Balancing bid (ראו Balancing).
מטרות
המטרות של הכרזת אוברקול עשויות להיות:
הכרזת אוברקול בגובה 1
להכרזת אוברקול בגובה 1 בסדרה אחרת נדרשים: יש הדורשים מינימום של 9 נקודות לצורך הכרזת אוברקול. בדרך כלל חוזק בסדרה פירושו שני קלפים מכובדים בסדרה. במקרים בהם מספר הנקודות קרוב לגבול העליון, ניתן להכריז אוברקול גם עם פחות משני קלפים מכובדים בסדרה.
למשל לאחר פתיחה של 1 מכריזים 1 עם הידיים הבאות:
יד 1
A86
KQ1083
76
יד 2
K9
AQJ108
54
A432
הכרזת אוברקול בגובה 2 בסדרה אחרת ללא קפיצה
2
K76
Q942
הכרזת אוברקול בגובה 2 בסדרה אחרת עם קפיצה
בעבר תיארה הכרזה כזו יד חזקה של למעלה מ 15 נקודות ושישה קלפים בסדרה המוכרזת. בברידג' מודרני הכרזה כזו נועדה להפריע ליריבים במציאת התאמה בסדרה ולכן היא מתארת יד חלשה עם מספר נקודות נמוך (עד חמש נקודות) ושישה קלפים בסדרה המוכרזת. הרציונל של הכרזה כזו דומה לרציונל של Weak two bid.
הכרזות אוברקול לא-טבעיות
הכוונה היא לקונבנציות בהן הכרזת אוברקול בסדרה מסוימת אינה מעידה על אורך באותה סדרה. דוגמאות לקונבנציות בהן מתבצע אוברקול מסוג זה הן: canapé, Michaels cuebid, Ghestem. גם הכרזת Unusual notrump המתארת יד עם אורך בשתי סדרות המינור היא דוגמה להכרזה לא טבעית.
הכרזת אוברקול של 1NT
מכריזים אוברקול של 1NT עם יד מאוזנת עם 15 עד 17 נקודות ועוצר בסדרה שהוכרזה על ידי היריב.
בדוגמה הבאה מכריזים 1NT לאחר פתיחה של 1 של היריב:
QJ2
KQ8
AQ7
K1095
הכרזות אוברקול לאחר פתיחה בגובה גבוה מאחד
לאחר פתיחה של היריב באמצעות Weak two bid, הכרזת אוברקול צריכה לתאר יד חזקה יותר מאשר לאחר פתיחה של היריב בגובה 1, משום שההכרזה תהיה לפחות בגובה 2. הכללים במקרה זה, דומים לכללים של הכרזת אוברקול בגובה 2 בסדרה אחרת ללא קפיצה לאחר פתיחה של היריב בגובה 1. השוני הוא בכך שנדרשות לפחות 12 נקודות על מנת להכריז הכרזה כזו.
תשובות להכרזת אוברקול
התשובות המקובלות להכרזת אוברקול מתוארות להלן: ההכרזה השנייה של מכריז האוברקול לאחר הכרזת Cue Bid של שותפו מתארת את חוזק ידו. חזרה על סדרה ללא קפיצה מתארת יד בתחום הנמוך (עד 11 נקודות). החלפת סדרה או חזרה בקפיצה על הסדרה שהוכרזה מתארת יד של 12-14 נקודות. הכרזת משחק מלא או הכרזת Cue Bid, מתארת יד בתחום הגבוה (לפחות 15 נקודות).
אוברקול ו Takeout Double
כך למשל, לאחר שהיריב פתח 1 היד הבאה עונה על התנאים לשתי ההכרזות האפשריות הנ"ל:
6
KQ1083
AT76
AJ9
במקרים בהם יש לנו חמישה קלפים או יותר בסדרת מייג'ור נעדיף להכריז הכרזת אוברקול בסדרת המייג'ור, על פני הכרזת Takeout Double.
אות המערכה ברצועת הביטחון
אות המערכה ברצועת הביטחון בלבנון הוא אות מערכה, שמוענק על ידי צה"ל או משרד הביטחון למשתתפים במערכה ברצועת הביטחון מ-30 בספטמבר 1982 ועד 24 במאי 2000, מכוח החלטת ממשלת ישראל ובהתאם לחוק העיטורים בצבא הגנה לישראל.
באפריל 2020 הורו שר הביטחון נפתלי בנט והרמטכ"ל אביב כוכבי על הקמת ועדה שתדון בנושא. לראשות הוועדה מונה רא"ל בדימוס שאול מופז. ב-1 במרץ 2021 החליטה ממשלת ישראל על חלוקת האות, והענקתו בפועל לזכאים החלה בטקס רשמי במחנה גלילות ב-7 ביוני באותה שנה. האות יוענק אף על פי שהמערכה ברצועת הביטחון לא הוכרה כמלחמה. זהו אות המערכה הישראלי התשיעי בסדר החקיקה ושביעי בסדר הענידה.
עיצוב האות
במרכז האות מופיעים הצבעים כחול ולבן - המסמלים את דגל ישראל. בנוסף מופיעים הצבעים: ירוק ואדום – המסמלים את דגל לבנון, כמו גם את הלחימה בשטח רווי צמחייה (ירוק) ואת הנפגעים ואת עוז הלחימה (אדום) ואפור המסמל את הפעילות הצבאית הממושכת ואת צבע המוצבים. זהו אות המערכה הישראלי הראשון שבעיצובו שולבו פסים אופקיים והשני עם פסים אופקיים בין כלל האותות והעיטורים הישראליים אחרי אות ההתנדבות.
את האות עיצב יגאל גבאי.
זכאות לאות
את האות מקבלים חיילי צה"ל ואנשי צד"ל שלחמו בלבנון או סייעו באופן ישיר ללחימה בגזרת לבנון, מ-30 בספטמבר 1982 ועד 24 במאי 2000, וכן שוטרי משטרת ישראל וכבאים ששירתו ביחידות מזכות המפורטות בתקנות.
בניגוד לאותות מערכה אחרים, שניתנו לכל מי ששירת בתקופה הרלוונטית, התקנות להענקת אות המערכה ברצועת הביטחון קובעת שהאות יינתן רק למי ששירת ביחידה צבאית מזכה, שאותה ייקבע ראש אכ"א, כאשר היא יחידה צבאית שפעלה בתקופה הקובעת בגזרת לבנון או סייעה באופן ישיר ללחימה בגזרת לבנון, לתקופה כוללת של 30 ימים לפחות, או יחידה צבאית מיוחדת כמשמעותה בפקודות הצבא, שפעלה בתקופה הקובעת בגזרת לבנון.
חוק העיטורים בצבא הגנה לישראל מקנה סמכות להענקת אותות מערכה לחיילי צה"ל בלבד. כדי לאפשר את הענקת האות גם לאנשי צד"ל תוקן חוק אנשי צבא דרום לבנון ומשפחותיהם, כך שיסמיך את שר הביטחון להעניק את האות גם לאנשי צד"ל.
אזרחים עובדי צה"ל, עובדי משטרת ישראל שאינם שוטרים ורכזי ביטחון שוטף צבאי יקבלו תעודות הוקרה, בהתאם לחוק הוקרה לאזרחים במערכות ישראל והתקנות שהותקנו מכוחו, כאשר הם עומדים בתנאים המפורטים בתקנות.
המאבק לקבלת אות הלחימה
אות מערכת שלום הגליל הוענק ללוחמים במלחמת לבנון הראשונה בין 5 ביוני 1982 ל-29 בספטמבר 1982. שאר הלוחמים שלחמו עד נסיגת צה"ל בשנת 2000 קיבלו את אות השירות המבצעי. בינואר 2012 הסכים שר הביטחון אהוד ברק לבדוק מחדש את בקשת הפורום "רצועת הביטחון מלחמה ללא שם" להענקת אות לחימה "ללוחמי רצועת הביטחון". באפריל 2020 הסכים שר הביטחון נפתלי בנט להקים ועדה שתבדוק את כיצד ניתן להוקיר את החיילים ששירתו ברצועת הביטחון בלבנון מאמצע שנות ה-80 ועד שנת 2000. בנובמבר 2020 הרמטכ"ל כוכבי אימץ את המלצת הוועדה שמינה, וקבע כי התקופה שבין 30 בספטמבר 1982 ל-24 במאי 2000 תיחשב באופן רשמי למלחמה
ב-1 במרץ 2021 אישרה הממשלה להעניק אות מערכה לחיילים ששירתו ברצועת הביטחון בשנים 1982–2000. האות הוענק גם ללוחמי צד"ל.
סאטורן (אליגטור)
סאטורן (ברוסית: Сату́рн; 1936–22 במאי 2020) היה אליגטור אמריקני המוכר בשם "האליגטור של היטלר", בשל אגדה אורבנית הטוענת שהוא היה חיית המחמד של אדולף היטלר.
אורכו היה בין 2 ל-3.5 מטרים, והוא שקל כ-200 קילוגרמים.
ביוגרפיה
סאטורן היה אליגטור אמריקני שנולד בטבע בשנת 1936 במיסיסיפי. באותה שנה הוא נלכד, ונשלח לגן החיות של ברלין. באותה תקופה החלה לצוץ השמועה כי סאטורן הוא חיית מחמד של היטלר. שמועה זו אינה נכונה, שהרי סאטורן הוצג בקביעות בתצוגה ציבורית בגן החיות, אך ייתכן שהיטלר ביקר אותו בגן החיות מספר פעמים.
במהלך מלחמת העולם השנייה הופצץ גן החיות, ומתוך כ-16,000 בעלי חיים שרדו רק 96. ב-23 בנובמבר 1943 הופצץ האקווריום בו הוחזקו התנינים והאליגטורים, והמעטים ששרדו התפזרו ברחבי העיר בניסיון למצוא אוכל.
בשנת 1946 מצאו אותו חיילים בריטיים באזור הכיבוש הבריטי, והם העבירו אותו ללייפציג, שהייתה באזור הכיבוש הסובייטי.
ביולי 1946 העבירו חיילי הצבא האדום את סאטורן - יחד עם פיתון הודי - לגן החיות של מוסקבה. בו הפך מיד לאטרקציה פופולרית, משום שבגן החיות לא היו אליגטורים נוספים.
מוצאו הגרמני זיכה אותו בשם "היטלר", אך מאוחר יותר שונה שמו ל"סאטורן". כאשר טנקים רוסיים עברו במורד טבעת הגנים במהלך המשבר החוקתי ברוסיה בשנת 1993 טענו עובדי גן-החיות כי סאטורן הושפע מכך, משום שהרעשים הזכירו לו את הקרב על ברלין.
במהלך השנים היו לסאטורן בנות זוג, אך הם לא הצליחו להתרבות.
במהלך השנים נפצע סאטורן מספר פעמים. במהלך שנות השמונים נפל לוח בטון לתוך הכלוב שלו, אך הוא הצליח להימלט בשלום. הוא נפצע כשאזרח שיכור השליך על ראשו אבן כדי להעיר אותו, ונפצע פעם נוספת כשקבוצת תיירים השליכה עליו בקבוקי זכוכית.
התקרית האלימה היחידה בה היה מעורב הייתה בשנת 1970, כאשר אחד מעובדי גן החיות חסרי הניסיון ניסה להאכיל את סאטורן מתוך ידו, וסאטורן ניסה לנשוך אותו.
ב-22 במאי 2020 הודיעה הנהלת גן החיות על מותו מזקנה.
זוזו מוסא
מוסא ז'וזף אלקיס (ינואר 1928 – 30 ביולי 2011) הידוע בכינויו זוזו מוסא, היה כנר ישראלי, מנצחה של תזמורת קול ישראל בערבית לשעבר.
תולדות חייו
מוסא אלקיס נולד בשכונת סככיני באלכסנדריה שבמצרים, למשפחה בעלת אמצעים. הוא נקרא על שם אביו, שנפטר בדיוק ביום היוולדו והוא בן 36; השם שייעד לו אביו, ז'וזף, התגלגל לכינוי "זוזו". כילד ניגן בכלי נשיפה. למד לנגן בכינור בגיל 9 לצד אחיו, שהיה תלמידו של חסיין גנאד, מנהל תזמורתה של אום כלת'ום. הוא נודע כילד פלא והופיע במועדוני לילה באלכסנדריה ובקהיר. באותה עת לא חי חיים יהודיים ואף היה צם ברמדאן עם חבריו הנגנים המוסלמים.
מוסא הגיע מדירות הפאר שהיו לו בקהיר ובאלכסנדריה למעברת מחנה ישראל שליד לוד. למרות הלם המעבר, החליט מוסא להרוויח מניסיונו כמוזיקאי ועד מהרה נודע ככנר. באותה עת הצטרף לגרעין המייסד של "התזמורת הערבית של בית השידור הישראלי" (תזמורת קול ישראל בערבית), שהורכב מכמה מבכירי המוזיקאים יוצאי עיראק ומצרים, ביניהם גם נגן החליל אלברט אליאס, והכנר פליקס מזרחי.
בשנת 1959 נשא לאשה את הזמרת והשחקנית לילית נגר, אך הנישואין לא האריכו ימים. כאשר פרש נגן העוד ומנהלה הראשון של התזמורת עזרא אהרון, תפס מוסא את מקומו. בהשפעתו עברה התזמורת מדגש עיראקי לדגש מצרי. בנוסף, מוסא שילב בתזמורת נגנים ערבים ישראלים מנצרת. עם הקמת הטלוויזיה הישראלית, דרש את שילוב התזמורת בתוכניות וקיבל תוכנית שבועית בשם "מסא אל-ח'יר".
בדרך כלל לא ניצח מוסא באופן פורמלי אלא ניגן בכינור והדריך את התזמורת. כיוון שאברהם סלמאן, נגן הקאנון העיוור, ישב בקדמת הבמה והתזמורת מאחוריו, סברו רבים מצופי הטלוויזיה שהוא-הוא זוזו מוסא.
מוסא חזר רק פעם יחידה לקהיר, סמוך לחתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים ב-1979.
בשנת 1980 התחתן עם איידה לבית אלפסי, זמרת ילידת קזבלנקה שחיה בארצות הברית ופריז. ב-1988 החלה איידה בהליכי חזרה בתשובה ומוסא הצטרף אליה בחזרה לדת. בסוף חייו ניגן רק באירועים לציבור הדתי וכאלה שלא נשמעת בהם זמרת נשים.
ב-1993, עם צאתו לגמלאות, פורקה תזמורת קול ישראל בערבית.
טרנס וילקאט
ביוגרפיה
טרנס וילקאט נולד בעיירה שבקנטקי וגדל בלואיוויל. בשנת 1974 הוא סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטה מקומית. לאחר סיום הלימודים הוא היה מורה למתמטיקה בבית הספר. בשנת 1976 הוא התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית ובשנת 1978 סיים קורס טיס. הוא שירת כטייס מטוס מקדונל דאגלס F-4 פנטום בבסיס החיל בהוואי. בהמשך הוא הוצב ביפן, קוריאה הצפונית, והפיליפינים. בשנת 1983 וילקאט עבר הסבה למטוס מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט. בשנת 1986 הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי והיה מעורב במספר פרויקטים. בסך הכול הוא עשה כ-6,000 שעות טיסה.
שירות בתחום החלל
בשנת 1990 וילקאט נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא ביצע מספר תפקידים במערכות קרקעיות. בשנת 1994 הוא השתתף במשימת STS-68 כטייס של מעבורת החלל אנדוור (מייקל בייקר היה מפקד צוות). צוות המעבורת עסק בחקר כדור הארץ. במשימת STS-79 בשנת 1996 (ויליאם רדי היה מפקד צוות) הוא היה טייס צוות של מעבורת החלל אטלנטיס. זו הייתה משימה במסגרת "תוכנית מיר" המשותפת לארצות הברית ורוסיה ובוצעה בה העגינה של מעבורת חלל לתחנת החלל מיר, החלפת צוות וביצוע ניסויים. בשנת 1998 וילקאט היה מפקד צוות של STS-89 במעבורת החלל אנדוור. משימת המעבורת השמינית של עגינה בתחנת החלל "מיר" במסגרת תוכנית מיר. בספטמבר 2000 וילקאט טס לחלל בפעם הרביעית כמפקד צוות של STS-106 על מעבורת החלל אטלנטיס זו הייתה משימה של עגינה בתחנת החלל הבין-לאומית להבאת אספקה והחלפת צוות.
לאחר שירות פעיל כאסטרונאוט וילקאט שירת במספר תפקידים בנאס"א. הוא מונה לאחראי בטיחות בשנת 2002 במקום בריאן או'קונור שפרש. הוא פרש לגמלאות בשנת 2020.
הגלישה הגדולה במאווריקס
הגלישה הגדולה במאווריקס (באנגלית: Chasing Mavericks) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2012 בבימויים של קרטיס הנסון ומייקל אפטד. עלילת הסרט עוסקת בחייו של הגולש הנודע ג'יי מוריאטי.
עלילת הסרט
כילד בן 8 בסנטה קרוז, קליפורניה, ג'יי מוריאטי ניצל מטביעה על ידי שכנו, הגולש פרוסטי האנסון (מגולם על ידי ג'רארד באטלר). האירוע מצית את התשוקה של מוריאטי לגלישת גלים.
כאשר ג'יי מוריאטי (מגולם על ידי ג'וני וסטון) מגיע לגיל 16 הוא מבחין במקרה בפרוסטי ובשלושה מחבריו אשר גולשים על גל ענק המכונה "מאווריקס" אשר נוצר אחת לשבע עד עשר שנים. ההשפעה של אל ניניו אמורה כעת להוביל לכך שגלים מהסוג הזה ייווצרו אחת לשלושה חודשים. בחוסר רצון, פרוסטי מסכים ללמד את ג'יי כיצד לגלוש על ה"מאווריקס" אך לפני כן הוא חייב ללמוד את היסודות של גלישת הגלים - ובמסגרת הזאת הוא מתאמן בין היתר על חתירה לאורך מפרץ מונטריי, לדחוף מים במשך 40 דקות, ולהיות מסוגל לעצור את נשימתו במשך ארבע דקות. בזמן האימונים, פרוסטי מבקש ממנו לכתוב חיבורים כדי להתמקד במשימה. המאמר הראשון שלו הוא על קים (לוואן Rambin), חברתו,. בעזרתה של ברנדה ,(אביגייל ספנסר) אשתו של פרוסטי, ג'יי מתקרב לקים בזמן האימונים. כמה שבועות לפני הסוואל הגדול ביותר במאוויריקס, ברנדה מקבלת שבץ והיא מתה. כמה ימים מאוחר יותר, חותר פרוסטי אל תוך המפרץ כדי להתאבד וג'יי הולך אחריו. תוך שימוש בידע שרכש, הוא עוזר לפרוסטי לחזור חזרה לחוף ופרוסטי מבין שג'יי מוכן לגלוש על המאוויריקס. פרוסטי לוקח את ג'יי למאבריקס במון ביי, ועם שלושת חבריו, שהם צופים בו מדשדש נגד הזרם, מסכימים שהוא מוכן לגלוש איתם. ליום הולדת ה -16 של ג'יי ב -16 ביוני 1994, אמו (אליזבת שו) נותנת לו את רדיו כדי שיוכל להאזין לשידורי מזג האוויר כדי לעקוב אחריהם ולהתכונן לסוואל. פרוסטי נותן לו גלשן חדש ליום הולדתו. למרות שפרוסטי רצה לשמור בסוד על מאוויריקס, המחברת שבה כותב ג'יי את סודותיו נופלת בידיו של יריבו (טיילור הנדלי), כתוצאה מכך החדשות על המאוויריקס מתפשטות ברחבי העולם וכל עולם הגלישה מתכונן לסוואל שמגיע למאוויריקס. כשג'יי ופרוסטי הולכים למון ביי, יש קהל גדול וסירות שלוקחות את הגולשים מעבר לנקודת השבירה. פרוסטי וקים נשארים מחוץ למים כדי לצפות בג'יי. ג'יי אינו מצליח לגלוש בהתחלה וכמעט נהרג, אבל אז הוא תופס גל, גולש עליו בהצלחה והופך למפורסם בעולם הגלישה. כרטיס כותרת שבסוף הסרט מספר לנו שג'יי מתחתן עם קים מספר שנים לאחר מכן ולבסוף מת בגיל 22 כתוצאה מצלילה חופשית במלדיביים שהשתבשה.
הפקה
הפקת הסרט החלה באוקטובר 2011 כאשר תאריך ההפצה המתוכנן המקורי היה 26 באוקטובר 2012. ב-19 בדצמבר ג'רארד באטלר אושפז במשך תקופה קצרה לאחר שנפגע בעת שגלש בסט הצילומים.
ג'רארד באטלר התאמן בגלישה על גלים גדולים עבור הסרט אצל גולש הגלים הגדולים הנודע גראנט וושבורן.
מדיה
מהדורות DVD ו-blu ray של הסרט יצאו לשווקים ב-26 בפברואר 2013.
אמון אליוט
אמון אליוט (באנגלית: Emun Elliott; נולד ב-28 בנובמבר 1983) הוא שחקן סקוטי, הידוע מהופעתו בתפקיד ד"ר כריסטיאן קינג בסדרה "פרדוקס", ריצ'י בסיטקום "שלישייה" וג'ון מוריי בסדרה "גן עדן לנשים".
ביוגרפיה
אליוט נולד באדינבורו שבסקוטלנד. אביו הוא ממוצא פרסי ואימו סקוטית. הוא גדל בדודינגסטון בפרוור פורטובלו באדינבורו, ולמד בבית הספר ג'ורג' הריוט. אליוט התחיל ללמוד ספרות אנגלית וצרפתית באוניברסיטת אברדין. אחרי שנה נשר מהאוניברסיטה ונרשם ללימודי משחק ב"האקדמיה הסקוטית המלכותית למוזיקה ודרמה". ב-2005 סיים את לימודי התואר.
קריירה
בטלוויזיה הופיע אליוט בסדרה "בחזרה לאחוזת העמק", "Feel the Force", "החיים שאחרי" ובסדרה "פרדוקס" בה שיחק בתפקיד הראשי בדמות ד"ר כריסטיאן קינג. עוד שיחק בתפקיד ג'יי אדמס בסדרת הדרמה "Lip Service" בערוץ BBC Three, בפרק בסדרה "המפקח ג'ורג' ג'נטלי" ובדרמת הפשע "ורה".
הופעת הבכורה של אליוט בקולנוע הייתה ב-2009 בסרט "The Clan". ב-2010 שיחק בסרט "Black Death" לצדו של שון בין. עוד השתתף בסרט "Strawberry Fields". ברדיו השתתף בתסכיתי דרמה כמו "Places in Between" ו-"Black Watch".
בתיאטרון שיחק אליוט במחזה שזכה בשבחי הביקורת "Black Watch" בתפקיד טוראי פרייזר, אותו גילם במשך שנתיים וחצי בתיאטרון הלאומי של סקוטלנד. ב-2010 הופיע בתפקיד קלאודיו במחזה "מידה כנגד מידה" בתיאטרון אלמיידה לצדם של אנה מקסוול מרטין ורורי קיניר.
ב-2011 ו-2012 שיחק בתפקיד ריצ'י בסיטקום "שלישייה" בערוץ "Comedy Central", לתסריט מאת טום מק'ריי. בסדרה הוא מגלם דמות של גיי שמכניס חברה שלו להריון.
אליוט כיכב בתפקיד ג'ון מוריי הכריזמטי בסדרת הדרמה "גן עדן לנשים" של ערוץ BBC One לצדה של השחקנית הסקוטית ג'ואנה ונדרהאם.
באוגוסט 2017 שיחק אליוט בתפקיד אנדי ברנר בסדרה "בידיים טובות" לצדה של ג'ודי ויטאקר.
ביל באקנר
ויליאם ג'וסף "ביל" באקנר (באנגלית: William Joseph "Bill" Buckner; 14 בדצמבר 1949 - 27 במאי 2019) היה שחקן בייסבול אמריקאי. למרות היותו זוכה פרס החבטות בשנת 1980 וחבר קבוצת האול-סטאר בשנת 1981, ולמרות העובדה כי במהלך עשרים שנות הקריירה שלו חבט מעל 2,700 חבטות יזכר באקנר כמי שבעקבות טעותו במהלך בודד במשחק מספר 6 של הוורלד סיריס בשנת 1986 הפסידה הבוסטון רד סוקס את האליפות לניו יורק מטס.
ביוגרפיה
ביל באקנר נולד בוולהו שבצפון קליפורניה. הוא סיים את תיכון "נאפה" בשנת 1968, היה חבר נבחרת הבייסבול והפוטבול של בית הספר. באקנר נבחר בסיבוב השני של דראפט 1968 לקבוצת לוס אנג'לס דודג'רס. את הופעת הבכורה שלו ב-MLB עשה בספטמבר 1969. לאורך הקריירה שלו שיחק בקבוצות הבאות:
וורלד סיריס 1986
בסדרת הטוב משבעה, בוסטון הובילה במשחק מספר 6. ניצחון במשחק זה היה מקנה לה את הזכייה באליפות לאחר 68 שנות "בצורת" מאז זכייתה הקודמת בשנת 1918. המטס השוו ובאינינג העשירי במצב בו בוסטון נזקקה לפסילה אחרונה של שחקן המטס על מנת לעלות שוב לחבוט ולנסות ולנצח במשחק ובאליפות כולה, נחבט הכדור לכיוונו של באקנר. בבואו לתפוס את הכדור ביצע טעות והכדור עבר בין רגליו. כתוצאה מכך המטס ניצחו במשחק ולבסוף זכו באליפות. למרות טעויות אחרות בקבוצה כולל מהלך תמוה של מאמן הקבוצה אשר החליף את המגיש רוג'ר קלמנס הטוב במגיש פחות טוב, ואף על פי שבוסטון הפסידה במשחק שלאחר מכן (משחק מס' 7) לאחר שכבר הובילה 0–3, ההפסד של האליפות נזקף בעיני רבים בעת ההיא לחובתו של באקנר. בסופו של דבר עזב באקנר את הקבוצה והעיר. הוא חזר לבוסטון בשנת 1990 אולם חודשיים לאחר פתיחת העונה פרש מלשחק בייסבול.
בשנת 2004 לאחר זכייתה של הבוסטון רד סוקס בוורלד סיריס התראיין באקנר, לאחר ששמר על שתיקה ארוכה. לאחר הזכייה הפיצו אוהדי הרד סוקס כרזות ענק עם האימרה: "אנחנו סולחים לך, באקנר". בראיון אמר באקנר: "על מה הם סולחים לי? הרגתי מישהו? רצחתי מישהו? אם מישהו צריך לסלוח זה אני להם, לא הם לי. על כל מה שעשו לי בשנים שאחרי השגיאה ההיא, הם צריכים לבקש סליחה".
ב-8 באפריל 2008 עלה באקנר להגשת כבוד במשחק הפתיחה של הבוסטון רד סוקס לאחר זכייתה באליפות 2007. זו הייתה הפעם הראשונה בה הופיע באצטדיון מאז פרש. הקהל קם על רגליו והריע לבאקנר במשך ארבע דקות תמימות. לאחר המשחק נשאל האם הוא שלם עם החלטתו לעלות למגרש באותו היום. באקנר ענה "הייתי צריך לסלוח. לא בהכרח לאוהדים כמו בעיקר לתקשורת על התקופה הקשה שעברתי אני ומשפחתי בגללה. עשיתי זאת - סלחתי וכעת אני שם את העניין מאחורי".
באקנר נפטר ב-27 במאי 2019. הותיר אחריו אישה - ג'ודי, ושלושה ילדים.
ליאור כרמלי
ליאור כרמלי (נולד ב-1 באוקטובר 1967) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף. שימש ראש אגף התקשוב וההגנה בסב"ר, מפקד אוגדת איו"ש, מפקד מערך המבצעים המיוחדים וראש חטיבת ההפעלה המבצעית באמ"ן.
ביוגרפיה
כרמלי נולד וגדל בראשון לציון. התגייס לצה"ל בשנת 1986, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 202. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 202 ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול. לאחר מכן מונה למפקד פלוגת החוד בגדוד 202 בין השנים 1991–1993, בין היתר בלחימה ברצועת הביטחון. בשנת 1994 עבר לשרת בסיירת מטכ"ל, ומונה למפקד פלגת ההכשרות ביחידה. בהמשך מונה ל"מצביא" מבצעים. לאחר מכן מונה לסגן מפקד הסיירת. במסגרת תפקידיו השתתף במבצעים רבים. ב-12 ביוני 2007 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת מנשה, ושימש בתפקיד עד שנת 2009. לאחר מכן מונה למפקד חטיבה 226, ושימש בתפקיד בין השנים 2009–2011.
ב-11 באוקטובר 2011 הועלה לדרגת תא"ל ומונה לראש חטיבת ההפעלה המבצעית באמ"ן, ושימש בתפקיד עד שנת 2013. בשנת 2013 מונה למפקד מערך המבצעים המיוחדים, לאחר שראש אמ"ן, אביב כוכבי, החליט להרחיב את היחידה, ממחלקה בפיקודו של אל"ם למערך בפיקודו של תא"ל, והיה לראשון שעמד בראש היחידה במתכונתה החדשה. את תפקידו סיים בשנת 2015, ב-5 באוגוסט 2015 מונה למפקד אוגדת איו"ש, ושימש בתפקיד עד 13 בספטמבר 2017.
ב-1 בפברואר 2018 הועלה לדרגת אלוף וב-4 בפברואר מונה לראש אגף התקשוב וההגנה בסב"ר, תפקיד אותו מילא עד 19 בינואר 2022. בסיום תפקידו פרש מצה"ל.
חיים אישיים
כרמלי נשוי לאפרת ואב לשלושה. בעל תואר ראשון ושני בהנדסת חשמל ואלקטרוניקה מאוניברסיטת תל אביב.
סללולוגה
סללולוגה (בסמואית: Salelologa) היא עיירה הממוקמת במזרח האי סוואיאי שבסמואה. העיירה מהווה את השער העיקרי לעיר שבה ממוקם נמל ימי המשמש בעיקר אוניות קטנות הבאות מהאי אופולו, בו נמצאת עיקר אוכלוסיית סמואה. בנוסף, בסמוך לעיירה ממוקם שדה התעופה מאוטה. זהו שדה תעופה קטן, שרק מטוסים קלים יכולים לנחות בו.
בית פריימן
בית פריימן אחד הוא מבתיה הראשונים של המושבה ראשון לציון. נבנה ב-1883 על ידי אהרן מרדכי פריימן ומשמש את המשפחה מאז הקמתו.
ההיסטוריה של הבית
בית פריימן הוקם ב-1883 במרכזה של ראשון לציון. הבית הוקם על ידי אהרון מרדכי פריימן, שהיה מעשרת המתיישבים הראשונים של המושבה. פריימן, שנולד בוורשה, הגיע ב-1882 ארצה עם אשתו מרים וששת ילדיו והתיישב בראשון לציון. מתוך כבוד לפריימן כונה הבית "בית המייסד". חנוכת הבית באביב 1883 נחגגה בטקס גדול שנתן ליחיאל מיכל פינס את ההשראה לכתוב את השיר חושו אחים חושו. הבית שימש את ילדיו של פריימן גם לאחר שנישאו וכשגדלו בנה פריימן, בחצר הבית, בית כנסת לתפילה ובית מדרש לילדים. פריימן ששימש כשופט צדק בסכסוכים בין המתיישבים לערביי הסביבה השתמש בביתו כבית משפט לבוררות. בחצר הבית נטע פריימן גפנים. צאצאיו של פריימן עדיין גרים בבית.
מבנה הבית והחצר
הבית בן שתי קומות נבנה מאבני כורכר בסגנון בית איכרים במזרח אירופה. גרם מדרגות חיצוני הוביל לשתי הקומות. הגג כוסה ברעפים כשקורות ברזל חיזקו את תשתית הגג. בחזית הבית עוגני ברזל בצורת האותיות F.M – ראשי תיבות של שמו של פריימן.
הבחירות הכלליות בדנמרק 2011
הבחירות הכלליות בדנמרק 2011 נערכו ב-15 בספטמבר 2011, בהן נבחרו 179 חברי הפולקטינג, מתוכם 175 נבחרו מדנמרק, שניים מאיי פארו ושניים מגרינלנד.
תוצאות הבחירות הניבו לראשונה זה עשור ניצחון לגוש השמאל ניצחון דחוק.
מערכת הבחירות
מתוך 179 חברי הפולקטינג נבחרים 175 חברים מתוך דנמרק עצמה, 2 נוספים מגיעים כנציגי איי פארו ועוד שניים כנציגי גרינלנד.
שורש
שורש הוא איבר הקיים אצל צמחי זרע וחלק מהשרכים. השורש מתפתח לרוב מתחת לפני הקרקע ומשמש לעגינת הצמח בקרקע, וכן לספיגת מים וחומרים אי אורגניים. תפקידו של השורש בצמח לא מסתיים באספקת מזון מן הסביבה. בנוסף, השורש יכול לשמש לאגירת מזון, לאוורור, לרבייה אל-זוויגית, ובצמחים אפיפיטיים גם לתמיכה או לאחיזה. השורש נבדל מהגבעול ומשאר חלקי הצמח על ידי תכונות מבניות הייחודיות לו.
מערכת השורשים
מערכת השורשים היא מכלול השורשים למיניהם השייכים לאותו הצמח. בדרך כלל, מזהים שני סוגים עיקריים של מערכות שורשים:
מבנה השורש
השורש של צמחי זרע מורכב משלושה אזורים עיקריים, המבנה הפנימי של כל אזור שונה בין החד פסיגיים לדו-פסיגיים ולחשופי הזרע, להלן הסבר על כל אזור:
קצה השורש מחולק למספר אזורים המתארים את שלבי גדילתו והתפתחותו של השורש, להלן הסבר על כל אזור:
הקליפה
הקליפה של צמחים חד־פסיגיים בנויה משלוש שכבות:
אפידרמיס
האֶפִידֶרְמִיס היא השכבה החיצונית ביותר של השורש. תפקידה הוא לספוג מים ומלחים מתוך הקרקע ולהגן על השורש הצעיר. תאי האפידרמיס של השורש הצעיר מצמיחים שערות יונקות, שהן תאים מיוחדים דמויי שערה המייעלים את תהליך ספיגת המים על ידי הגדלת שטח פני השורש.
מבנה השורש של הדו-פסיגיים
מבנה השורש של הדו-פסיגיים דומה באופן עקרוני לשורש של החד פסיגיים, אך גם שונה ממנו מעט. הסיבה העיקרית להבדלים השורש של הדו-פסיגיים לשורש של החד פסיגיים היא היכולת של השורש הדו־פסיגי לגדול לרוחב בתהליך של התעבות משנית.
הגליל המרכזי
מאפיין בולט בגליל המרכזי הוא העדר הליבה.
הקליפה
מבנה קליפת השורש בצמח דו פסיגי פשוט יחסית, וניכר בו העדר האקסודרמיס.
מים חייבים להיכנס לתא בשל ההידרופוביות של פס זה וכך עוברים דרך קרום התא. הפס נראה כנקודות בדופן הרדיאלי. וכפס בחתך שעובר בדיוק בגב התא.
האפידרמיס
האפידרמיס זהה במבנהו ובתפקידו בשורשים החד־פסיגיים והדו־פסיגיים כאחד. בדומה לקליפה, הוא נעלם כתוצאה מהתעבות משנית.
קליטת יסודות מינרליים
יסודות מינרליים נקלטים בצמח על יד מערכת השורשים כיונים המומסים בקרקע. שטח הפנים של מערכת השורשים קובע את קצב הקליטה של היסודות המינרליים. כאשר שטח הפנים גדול יותר כושר קליטת המינרלים יעיל יותר. על מנת לייעל את כושר הקליטה, הצמח מאריך ומסעף את שורשיו. אורכם של כל השורשים יחד, בצמחים מסוימים, עשוי להגיע למאות קילומטרים. כשיש לצמח קושי "למצוא" יסוד מינרלי הוא מרחיב את מערכת השורשים שלו וכך קל לו יותר לאתר את היסוד המינרלי הדרוש.
רק חלקו הצעיר של השורש קולט את המינרלים. את החלק הבוגר יותר מכסה שכבת שעם.
המעבר אל צינורות העצה
רוב היסודות המינרליים יכולים להיקלט בצמח רק כאשר הם מומסים בתוך תמיסת קרקע. יסודות אלה עוברים מהקרקע אל השורש יחד עם המים ומגיעים לצינורות העצה. שם, עם זרם המים עוברים היונים לחלקי הצמח השונים. כיוון זרם המים הוא מהשורשים למעלי הצמח.
יסודות מינרליים הנקלטים על ידי היונקות עוברים בתוך התאים וגם ביניהם. היונקות "אוחזות" בחלקיקי הקרקע ולמעשה יונקות מהם מים ואת היסודות שבתוכם. דרך קרום התא חודרים היסודות המינרליים אל תוך היונקות. הקרום הוא בררני ודרכו מתרחשים תהליכים שקובעים אלו יסודות מינרליים יעברו ואלו לאו. היסודות המינרליים שכן עברו דרך הקרום ממשיכים מתא לתא אל מרכז השורש עד שהם מגיעים לצינורות העצה. התנועה הבין-תאית מתקיימת בעזרת מעברים בין תאיים המקשרים בין ציטופלזמה של תאים סמוכים המכונים "גשרי ציטופלזמה".
קליטה פסיבית של יסודות מינרליים
קליטה פסיבית היא קליטה של מינרלים ללא צורך בהשקעת אנרגיה מצד הצמח. הקליטה בדרך זו מתבצעת בעיקר על ידי דיפוזיה. כלומר, מעבר של יסודות מינרליים כתוצאה ממפל ריכוזים בין שני צידי קרום התא. אם בצד אחד של התא קיים ריכוז גבוה ובצד האחר ריכוז נמוך, יתקיים מעבר עד שיהיה שוויון בין הריכוזים.
מפל הריכוזים נקרא "המפל הכימי", הוא, ביחד עם "המפל האלקטרי" יוצר את "המפל האלקטרוכימי". את רוב היסודות המינרליים השורש קולט כיונים, חלקיקים בעלי מטען חשמלי. קרום התא הטעון במטען שלילי משני צידיו מושך אליו את הקטיונים (יונים חיוביים) ודוחה את האניונים (יונים שליליים).
מולקולות המתמוססות בשומן נקלטות ביתר קלות על ידי השורשים באמצעות דיפוזיה. מולקולות אלה הן לרוב קטנות (חמצן למשל). בדרך כלל, הדיפוזיה מתרחשת בתעלות (מעברים מיוחדים וצרים) שעשויות מולקולות חלבון. תפקידן של תעלות אלה הוא למנוע מגע של היונים הנקלטים עם השכבה השומנית. אף על פי שהקליטה היא פסיבית, דרך כל אחת מהתעלות יכולים לעבור רק סוגים מסוימים של יונים. המעבר בתעלה נקבע על ידי גודל החלקיקים ומטענם החשמלי.
יונים גדולים מדי שאינם יכולים לעבור דרך התעלות, עוברים בעזרת "נשא". הנשא גם הוא חלבון של קרום התא והוא משנה את המבנה המרחבי שלו תכופות כך שרק יונים מסוימים יכולים להיקשר אליו. לאחר כל מעבר של יון, הנשא משנה את מבנהו המרחבי והוא מסתובב כל שהיון בצד החיצוני עובר לצד הפנימי. גם במקרה זה המעבר אינו דורש אנרגיה והוא מתבצע על ידי המפל האלקטרוכימי.
התפתחות השורש
מערכת השורשים מתפשטת בתוך הקרקע בהתאם לגדילת הצמח, שכן לגודל שלה השפעה ישירה על יכולתה לעגן את הצמח בתוך האדמה ולספק לו את כמות המים הנדרשת למחייתו והחומרים החיוניים לצמיחתו. בשורש מתפתחים מספר אזורים:
האבולוציה של השורש
קשה לזהות שורשים בשרידים המאובנים של ראשוני הצמחים. המרכיבים האופייניים של השורש המודרני, כגון שערות יונקות וכיפת השורש, הם זעירים למדי, ולרוב לא נשמרו במאובנים. אף כשידוע שחלק מסוים של הצמח שכן מתחת לפני הקרקע, עדיין עשוי הוא היה להיות גבעול תת-קרקעי ולא שורש במובן המדויק.
השורשים האמיתיים הראשונים הופיעו לפני כ־400 מיליון שנה בדבון הראשון. הופעתן התרחשה כנראה, באופן בלתי תלוי בשתי קבוצות נפרדות של צמחים וסקולריים קדומים: בקבוצת בעלי קשקשים ובקבוצת חסרי קשקשים. במאובנים מאותה תקופה כבר ניתן לזהות מערכות בעלות דמיון ניכר למערכת שורשים. הגדולה שביניהן מגיעה לגודל של מספר סנטימטרים, ועובי השורשים נע בין 3 מילימטר בנקודת חיבורם לחלק העל־אדמתי לבין 0.7 מילימטר בקצה.
כעבור 25 מיליון שנה, לפני 375 מיליון שנה, השורשים חזקים מספיק כדי להשריש מטר שלם לתוך הקרקע.
גפי אמיר
גפי (גפנה) אמיר שגב (נולדה ב-29 ביוני 1966) היא סופרת ופובליציסטית ישראלית.
פרוזה
אמיר החלה לפרסם ב-1987, ופרסמה שלושה רומנים בזה אחר זה. כמו כן פרסמה קובצי סיפורים, ביניהם: "עד גיל 21 תגיע לירח" ו"ד"ש מנעורייך".
הפרוזה הקצרה של אמיר זכתה לביקורת צוננת בתחילה. אמיר נחשבת לחלק מהזרם הפרוזאי הלא-מוצהר של כותבי השפה הרזה הישראליים, עמם נמנים גם הסופרים עוזי וייל, אתגר קרת, ואורלי קסטל-בלום. בסיפוריה הקצרים מופיעות דמויות הכושלות להבקיע את מחסום השפה ונותרות כלואות במצוקתן - בדידות, היעדר אהבה, וחוסר יכולת להבין את הזולת ואת עצמן. אמיר עוסקת בשני קבציה גם ביחסים שבין אמהות ובנות.
בשנת 2005, שידרה זכיינית ערוץ 2 טלעד סרט שהפיקה על פי סיפור של אמיר בשם "מה אתה סח".
עיתונות
אמיר החלה את דרכה בעיתונות ככתבת נוער במעריב לנוער ובבמחנה גדנ"ע. אחר כך הייתה מבקרת התרבות של השבועון "כותרת ראשית" וכתבה טור קבוע בעיתון ״העיר״ בשם "אמאל'ה". מסוף המאה העשרים עד שנת 2001 כתבה במוסף סוף-השבוע של "ידיעות אחרונות" מדור על אימהות ודינמיקות שבין הורים וילדים. בין השאר כתבה גם ביקורת טלוויזיה.
משנת 2010 הייתה בעלת טור בעיתון לאישה, עד שפוטרה מעבודתה בעיתון בשנת 2015.
מאז 2017 כותבת ביקורת ספרות בעיתון "הארץ".
תיאטרון
אמיר הייתה שותפה בכתיבת המחזה "זוגיות", שהציג מארג של סיפורים ישראליים על זוגיות במונטאז'. המחזה הוצג בתיאטרון הבימה בשנת 2001.
חיים פרטיים
בשנת 2019 התגרשה מעופר שגב.
פרידריך אוגוסט פון קולבאך
פרידריך אוגוסט פון קולבאך (בגרמנית: Friedrich August von Kaulbach; 2 ביוני 1850 – 26 בינואר 1920) היה צייר גרמני. הוא היה בנו של צייר ההיסטוריה פרידריך קולבאך ומפורסם בזכות דיוקנאותיו הדקורטיביים והנלהבים של החברה הנשית בעיקר בסגנון הצרפתי של המאה ה -19.
STAYC
STAYC (בקוריאנית: 스테이씨, ראשי תיבות של Star to a Young Culture; בעברית: כוכב לתרבות צעירה) היא להקת בנות דרום קוריאנית שהוקמה על ידי חברת High Up Entertainment שהוקמה על ידי דואט Black Eyed Pilseung. הלהקה מורכבת משש חברות: סומין, סיאון, איסה, סיון, יון וג'יי. הלהקה הוכרזה רשמית ב-12 בנובמבר 2020, עם יציאת אלבום הסינגל הראשון שלהן, Star to a Young Culture.
שם הלהקה
שם הלהקה, "STAYC", הוא ראשי תיבות של "Star to a Young Culture" ("כוכב לתרבות צעירה"), ונועד "לשקף את מטרת הלהקה, לשלוט בתרבות הפופ".
2016–2019: לפני ההקמה
לפני הקמת הלהקה, סיאון הייתה ידועה בתור בתו של הזמר הוותיק פארק נאם-ג'ונג, וגם בזכות תפקידיה בדרמות קוריאניות שונות כדוגמת "האישה הטובה", "מלכה לשבעה ימים" ו-"הליצן המוכתר". בשנת 2018, זכתה בפרס המשחק לנוער בטקס פרסי הדרמה של SBS, על תפקידה בסרט "Still 17".
סיון הייתה ידועה כשחקנית, והופיעה בתוכניות כמו "The Guardians" ו-"Circle".
לפני הופעת הבכורה, נודעה הלהקה בשם "High Up Girls", על שם החברה שהקימה אותן, High Up Entertainment. חברות הלהקה, יחד עם מתלמדות נוספות שלא נכנסו ללהקה, צ'אנג צ'יין-צ'יין ("לידיה") וקים מין יונג, הופיעו בסדרת הדוקו "Youtube Originals" של K-Pop Evolution במהלך חודשי האימונים האחרונים שלהן לפני הופעת הבכורה.
קווין רובין
קְווִין אלפונסו רוּבִּין (נולד ב-17 ביוני 1993) הוא שחקן, מנחה, אושיית רשת ויוטיובר ישראלי.
STAYC
2020: הקמה, Star to a Young Culture
ב-8 בספטמבר, הוכרז כי הצמד Black Eyed Pilseung מ-High Up Entertainment תקים את להקת הבנות הראשונה שלו, כאשר סיאון הוכרזה כחברה הראשונה בלהקה.
קווין רובין
ביוגרפיה
רובין נולד בהרצליה ולאחר מכן עבר עם משפחתו לכפר סבא. בילדותו עסק בגלישת גלים, בגלישה על סקייטבורד ובריקודי ברייקדאנס. הוא התקשה בלימודים ואובחן עם הפרעת קשב וריכוז.
STAYC
2020: הקמה, Star to a Young Culture
ב-8 באוקטובר, הודיעה High Up Entertainment כי הלהקה תוכרז בנובמבר. שלוש החברות האחרונות - איסה, ג'יי ויון נחשפו באמצעות סרטי פרולוג, ב-12, 13 ו-14 באוקטובר בהתאמה. ב-22 באוקטובר, נודע כי אלבום הסינגל הראשון ייקרא Star to a Young Culture, ומתוכו עתיד לצאת הסינגל המוביל "So Bad", וכי הוא הופק על ידי Black Eyed Pilseung, הידועים בזכות להיטים קודמים שהפיקו כמו "TT", "Touch My Body", "Roller Coaster" ו-"Dumhdurum". צמד המפיקים תיאר את הסאונד של הלהקה כ-"צעיר וטרי", והדגיש את "הצבעים הווקאליים הייחודיים של הלהקה". לפני יציאת האלבום, עלו קאברים שונים של חברות הלהקה, דרך עמוד היוטיוב של 1theK, למטרת קידום ושיווק האלבום. אלו כללו קאברים לריקודים שללהקות כמו בלאקפינק, BTS וסטריי קידס, שזכו ללמעלה ממיליון צפיות, וקאברים ווקאליים לשירים של Twice ורד ולווט שקיבלו למעלה מ-2 מיליון צפיות.
קווין רובין
ביוגרפיה
את שירותו בצה"ל עשה ביחידת דובר צה"ל. עם שחרורו מהצבא, החל ללמוד משחק בבית ספר למשחק "טכניקה". בתקופה זו עבד כמדריך גלישה, ותוך כדי כך שיחק בתפקידי אורח בסדרות הנוער "שוברי גלים", "שותפים" בסרט "ירח בבית 12" וכן במספר פרסומות. בהמשך החליט לעזוב את העבודות ולהתמקד בסרטונים ברשת האינטרנט.
STAYC
2020: הקמה, Star to a Young Culture
ב-12 בנובמבר פורסם הקליפ לסינגל המוביל של האלבום, "So Bad", שזכה ליותר מ-2.6 מיליון צפיות ב-24 השעות הראשונות. האלבום יצא לאור באותו יום, וזכה למכירות של למעלה מ-4,300 עותקים ביום הראשון שלו. זהו הנתון הגבוה ביותר ללהקת בנות שהוקמה ב-2020. לאורך השבוע הראשון, נמכרו למעלה מ-10,000 עותקים של האלבום, והוא הפך לאלבום הבכורה הראשון של להקת בנות משנת 2020 שעשה זאת. על מנת לקדם את האלבום, ביצעה הלהקה את הסינגל "So Bad" ואת השיר "Like This" בפלטפורמת הסטרימינג בשידור חי הדרום קוריאנית "V Live". ב-13 בנובמבר 2020, הופיעה הלהקה ב-KBS Music Bank, ומאוחר יותר בתוכניות מוזיקה קוריאניות נוספות כגון "Show Champion", "Inkigayo" ו-"The Show". האלבום הגיע למקום ה-17 במצעד האלבומים הקוריאני השבועי. "So Bad" דורג לראשונה במקום ה-90 במצעד הקיי-פופ הוט 100 של בילבורד, ובמקום ה-21 במצעד שירי העולם הדיגיטליים.
קווין רובין
ביוגרפיה
בתחילת שנת 2017 החל לפרסם באינסטגרם סרטוני פרודיה על סיטואציות מחיי היום-יום, אשר הפכו לוויראליים. באוגוסט 2017 הוציא את השיר "לה פיו בלה" עם עידן טלמור. עד סוף השנה צבר עמוד האינסטגרם של רובין כ-200 אלף עוקבים. סרטון האינסטגרם שלו "אתגר החד קרן" נבחר בפסטיבל פלייקון, פסטיבל כוכבי הרשת, לסרטון האינסטגרם של שנת 2017. כמו כן זכה רובין בפרס כוכב הרשת של השנה לשנת 2017 של אתר Buzzerim.
STAYC
2021–הווה
ב-8 באפריל 2021, פרסמה הלהקה את אלבום הסינגל השני שלה, Staydom, ומתוכו יצא הסינגל "ASAP". הקליפ ל-"ASAP" פורסם במקביל לאלבום והגיע ל-20 מיליון צפיות תוך תשעה ימים. בנוסף, הסינגל נכנס למצעד הקיי-פופ הוט 100 של בילבורד. בחודש הראשון, נמכרו 56,198 עותקים של האלבום.
קווין רובין
ביוגרפיה
בספטמבר 2017 יצר יחד עם כוכב הרשת רז ספני את סדרת הרשת "קווין ורז - חיים בחארטא", אשר שודרה בערוץ היוטיוב שלהם. במסגרת הסדרה התגוררו שישה כוכבי רשת בווילה בקיסריה אשר כונתה "הקולוסיאום" (כשבעבר היו בפנטהאוז בנתניה ובווילה באבן יהודה), ובכל יום הם היו מצלמים משם ולוגים, שהם בלוגים המבוססים על וידאו. בכל יום עלה פרק באורך של 7 דקות שמציג אתגרים ואטרקציות לבני נוער. סדרת הרשת ממומנת על ידי חברות המשלמות עבור הצגת מוצריהן בסרטונים. הסדרה צברה הצלחה, כאשר סך הצפיות לפרק הוא כ-200 אלף צפיות. תוכנית הטלוויזיה הצינור הכתירה את הסדרה, במקום הראשון בדירוג "כוכבי הרשת לשנת תשע"ח".
STAYC
2021–הווה
ב-6 בספטמבר, הוציאה הלהקה את המיני-אלבום הראשונה שלה, Stereotype, ממנו יצא הסינגל המוביל, הנושא את אותו השם. הקליפ הגיע ל-30 מיליון צפיות ב-21 ימים. בשבוע הראשון נרשם סך מכירות של למעלה מ-114,000 עותקים של האלבום.
קווין רובין
ביוגרפיה
ביוני 2018 השתתף רובין בסדרת האינסטגרם "אינסטה-בייב". ביולי 2018 פרסם רובין את השיר "הכל חרטא" יחד עם ספני והראפר פלד, אשר צבר, נכון לפברואר 2022, כ־4.7 מיליון צפיות. באוגוסט 2018 דירג אתר פרוגי את רובין וספני במקום ה-45 מתוך 70 כוכבי הנוער של ישראל. בספטמבר 2018 הוציא רובין יחד עם ספני את השיר "לא הולכים לישון" אשר צבר נכון למרץ 2020, כ-2.4 מיליון צפיות. בהמשך, פרסם שירים נוספים שלו שהקליט יחד עם שימי תבורי, אנג'ל ברנס, עדן מאירי, רותם כהן וספיר סבן.
STAYC
2021–הווה
בפברואר 2022 יצא סינגל חדש Run2U מתוך המיני אלבום הראשון של הבנות Young luv.com. הוא הגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים הקוריאני השבועי.
פרידריך אוגוסט פון קולבאך
ביוגרפיה
יחד עם פרנץ פון לנבאך ופרנץ פון שטוק, הוא היה אחד מחשובי הציירים במינכן והפך לאחד מציירי הדיוקנאות הגרמניים שהרוויחו טוב. הדיוקנאות שלו היו בעיקר מוזמנות, ומתארות כמעט אך ורק את חברי המעגל החברתי הגרמני והאמריקאי הגבוהים ביותר. בתמונתו ״קרנבל הילדים״, המציג את חמשת ילדי משפחת פרינגסהיים, מראה את קטיה מאן (שמאל קיצוני) כילדה. לתומאס מאן הייתה רפרודוקציה של התמונה תלויה בחדרו הרבה לפני שפגש את אשתו לעתיד.
קווין רובין
ביוגרפיה
באוגוסט 2018 זכה רובין בפסטיבל פלייקון בפרסים "אינסטגרמר השנה" באופן אישי ובפרסים "יוטיובר השנה" ו"וולוגר השנה" עם סדרת הרשת "חיים בחארטא". כמו כן היה מועמד לפרס "פריצת השנה לשנת 2018" באתר פרוגי.
STAYC
2021–הווה
ב-19 ביולי 2022 הוציאה הלהקה את אלבום הסינגל השלישי שלה, we need love כשהסינגל המוביל הוא  beautifull monster .
קווין רובין
ביוגרפיה
בינואר 2019 הוציא יחד עם כל חברי "חיים בחארטא" את הוולוג האחרון של החבורה, לאחר שנה של פעילות שוטפת.
פרידריך אוגוסט פון קולבאך
ביוגרפיה
הוא שהה זמן מסוים בפריז. בשנת 1886 מונה למנהל האקדמיה במינכן. הוא היה גם חבר באקדמיה לאמנויות בברלין. בתו האחת הייתה נשואה לפסל טוני שטדלר, בתו מתילדה התחתנה עם הצייר מקס בקמן בשנת 1925.
STAYC
2021–הווה
הקליפ לסינגל פורסם ב-19 ביולי והגיע ל-30 מיליון תוך שמונה ימים. בשבוע וחצי הראשון נמכרו 200,000 עותקים של האלבום.
קווין רובין
ביוגרפיה
ב-2021 השתתף בעונה השנייה של התוכנית "הזמר במסכה" בתור הצ'ילי והודח שישי מהתחרות.
פרידריך אוגוסט פון קולבאך
ביוגרפיה
בין אחיו נמנים הצייר זיגמונד קולבאך (1854-1894), ואחיו למחצה הצייר אנטון קולבאך.
קווין רובין
ביוגרפיה
ב-2022 השתתף ביחד עם אמו קרן בתוכנית "MKR המטבח המנצח".
פרידריך אוגוסט פון קולבאך
ביוגרפיה
בשנת 1893 בנה הצייר את וילת קולבאך באולשטאדט, בבוואריה עילית, ששימשה אותו כמעון קיץ שני עד מותו. המקום הפך למוזיאון מאז יולי 1997, המציג כ -30 ציורים ו -25 רישומים מאת קולבאך. חדר הסטודיו וחדר הלימוד נגישים ונשמרים במצבם המקורי.
קווין רובין
ביוגרפיה
ב-1 באוגוסט 2023 הוציא את הסינגל "לקום" יחד עם הזמרת אלה לי.
פרידריך אוגוסט פון קולבאך
ביוגרפיה
קולבאך תיעד את העולם האמנותי של תקופתו עם מספר רב של רישומים. הוא מצא מוטיבים בולטים במיוחד בקרב חברי קבוצת האמנים אלוטריה, שהוקמה על ידי פרנץ פון לנבאך ככוח נגד אמנים "מבוססים" במינכן. פרנץ פון לנבאך עצמו התמסד במהרה.
קווין רובין
קריירת משחק
כילד, הופיע רובין בסדרה "שוברי גלים" בתפקיד אורח בתור דבש.
הוא גילם את נמרוד בסרט "פול גז" של הבמאי קובי מחט, שיצא ב-10 באוקטובר 2019.
באותה שנה התארח רובין בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "התחנה", ובתוכנית הנוער "תעשו לי Sub" שעלתה בערוץ הילדים.
יחד עם עודד פז ואליאנה תדהר, הנחה את "נינג'ה ישראל-ילדים" ששודרה בערוץ הילדים.
במשך שלוש שנים, ב-2019–2021, השתתף רובין בפסטיגל.
בשנת 2020 שיחק בתפקיד מרכזי בסדרת הטלוויזיה "משפחה בהנפקה".
בנובמבר 2020 השתתף בסדרת הטלוויזיה "זיגי". על תפקידו בסדרה היה מועמד לפרס בתחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער.
ביולי 2021 החל להנחות את העונה השמינית של תוכנית המציאות "הבנים והבנות".
באוגוסט 2021 יצא לאקרנים הסרט "פול ספיד", בו חזר לגלם את דמותו של נמרוד ששיחק בסרט "פול גז".
ב-2023 השתתף רובין בסדרת טלוויזיה על הסרטים "פול גז" ו"פול ספיד", בשם "סיבוב מסוכן".
חיים אישיים
רובין נשוי לדניאלה קריסטיה, שותפתו לסדרת הרשת "חיים בחארטא" ולהם בן. אחותו למחצה היא קים בן שמעון, שהשתתפה בתוכנית "הבנים והבנות" ב-2020.
קלוטילד קורו
קלוטילד קורו (בצרפתית: Clotilde Courau; נולדה ב-3 באפריל 1969) היא שחקנית צרפתייה, רעייתו של אמנואלה פיליברטו, נסיך ונציה.
ביוגרפיה
קורו נולדה בפרבר במחוז רמות הסן כאחת מארבע בנות ולה שלוש אחיות, אמה היא צאצאית למשפחת אצולה וסבה היה רוזן.
קריירה
היא התחילה את קריירת המשחק שלה ב-1988 כששיחקה במיני סדרה בטלוויזיה הצרפתית.
ב-1995 שיחקה בסרט "Elisa" לצד ונסה פאראדי וגם על משחקה בסרט זה הייתה מועמדת למספר פרסים.
ב-1998 היא נכללה ברשימת "הכוכבים העולים" על ידי איגוד קידום הקולנוע האירופאי.
ב-1999 שיחקה בסרט "הרתעה" לצד טימותי האטון וקווין פולאק.
בשנת 2000 זכתה בפרס "Prix Romy Schneider" המוענק מדי שנה לשחקנים צעירים העובדים בתעשיית הקולנוע הצרפתית.
בשנת 2002 שיחקה בסרט הקומדיה הצרפתי של הבמאי גיום קאנה "Mon idole" לצדה של דיאן קרוגר.