cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ישי אדר
ביוגרפיה
אדר התחנך בבית ספר יסודי "כרמלי" בירושלים ובתיכון לאומנויות, שם הכיר את חבריו ללהקת נושאי המגבעת – אלון כהן, תמיר אלברט ואהד פישוף. הלהקה פעלה בין השנים 1986 ל-1992, ואדר פרש ממנה בסוף 1988, עם גיוסו לצה"ל. בשנת 1988 הוציאה הלהקה את "הקסטה הראשונה", שכללה את השירים "האלוהים שלי עייף", "לייב אין בית שמש", "המוהלת", "נושאי המגבעת" (המוכר יותר כ"האדמה מקולקלת") ו"קול של אלוהים אחר". אדר חזר לסיבוב הופעות האשכבה של הלהקה "הבא בתור הוא כלום", שנערך בשנת 1991 עם רם אוריון ואהד פישוף.
בתחילת שנות ה-90 פנה לדרך עצמאית, והיה מחלוצי היוצרים האלקטרוניים בארץ ואוטוריטה בתחום. הוא קבע את מושבו במצפה רמון, והתפרנס מכתיבת ביקורת מוזיקה וניהול מוזיקלי של תחנת "רדיו דרום". עסק ביצירה אלקטרונית עצמאית ובשיתופי פעולה שונים, בין השאר עם חברו ללהקת "נושאי המגבעת", אהד פישוף. ב 1996 עזב את מצפה רמון ועבר לגור בתל אביב, שם התחיל לעבוד על אלבום הבכורה שלו HER שיצא בשנת 1999 תחת הלייבל פאקט. היום קשה להשיג עותק מודפס של האלבום והוא נחשב בקרב מביני דבר לאלבום קאלט ופורץ דרך.
במקביל ליצירה העצמאית, החל לעסוק בהלחנת פסקולים לקולנוע ולטלוויזיה. בין עבודותיו הבולטות: שנת אפס (2004, בימוי: יוסף פיצ'חדה), בופור (2007, בימוי: יוסף סידר) ושתיקת הארכיון (2010, בימוי: יעל חרסונסקי). הפסקול של בופור יצא גם כדיסק תחת הלייבל אק-דאק.
בשנת 2008 חזרו אדר ואהד פישוף לשתף פעולה, במסגרת ההרכב "בני המה". ההופעה הראשונה של ההרכב הייתה במסגרת האירוע "איש בלי חולצה", בניהולו האומנותי של גיא בכר. אדר ופישוף עבדו על אלבום הבכורה "בני המה" כשלוש שנים, והוא יצא בדצמבר 2011 תחת הלייבל "אנובה". האלבום נמכר בחנויות כדיסק וכן כעותק דיגיטלי. בהופעות מבצעים השניים מספר שירים של "נושאי המגבעת" בעיבודים חדשים: "האלוהים שלי עייף", "לייב אין בית שמש" ו"נושאי המגבעת". בשנת 2012 יצא הקטע "קאמפאי" ב-The tapper, דיסק האוסף המצורף למגזין היוקרתי The wire.
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
עונת 1983/1984 בליגה הארצית
עונת 1983/1984 בליגה הארצית הייתה העונה השמינית של הליגה הארצית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 16 קבוצות. את העונה סיימה הפועל חיפה במקום הראשון ועלתה לעונת 1984/1985 בליגה לאומית, לצד הפועל כפר סבא והפועל פתח תקווה שסיימו אחריה בהתאמה.
תחת חורבות פולין
תחת החֳרבות (במקור ביידיש: אונטער די חורבֿות, נהגה: unter di khurves), המוכר יותר בשורתו הראשונה: תחת חָרבות פולין (ביידיש: אונטער די חורבֿות פֿון פּוילן, unter di khurves fun poyln; תורגם גם בשמות תחת מפולת של פולין, בין חָרבותיה של פולין, על חָרבותיה של פולין) וכן במילים החוזרות: דוֹליֶה (ביידיש פולנית: דאָליע, מײַנע דאָליע, "גורלי, הו, גורלי"), הוא שיר יידי מאת איציק מאנגר שנכתב בחודש נובמבר 1939 בפריז והתפרסם בקובץ שיריו "וואָלקענס איבערן דאַך" (עננים מעל הגג), שראה אור בשנת 1942 בלונדון בהוצאה 'אַליינעניו' (לבדי, הוצאה עצמית של המחבר). זהו שיר קינה על שואת יהודי פולין שנכתב בתחילתה של המלחמה. השיר הולחן על ידי שאול בֶּרֶזוֹבסקי.
תוכן ופרשנות
השיר נכתב בחודש נובמבר 1939 בפריז (שאליה גלה כשנה וחצי קודם לכן מוורשה), כלומר שבועות מספר אחרי פרוץ המלחמה וזמן קצר לפני שהפליג מאנגר מצרפת לצפון אפריקה; בספרו "וואָלקענס איבערן דאַך" תִּארך מאנגר את השיר ל-1940 באלג'יר, בעת שנמלט מצרפת וניסה להגיע לחוף מבטחים. זהו הראשון במחזור של חמישה שירים המוקדשים לסופרת רחל אוירבך ("לידער פֿאַר רחל'ען"), אהובתו של המשורר, שנותרה בוורשה הכבושה (אוירבך ניצלה, עלתה לישראל ב-1950 והייתה בין מקימי יד ושם). השיר "תחת החורבות" הוא תגובה בזמן אמת לכיבוש פולין על ידי גרמניה הנאצית בספטמבר 1939 – ראשיתה של המלחמה – והוא למעשה צפייתה של שואת יהודי פולין עוד בטרם התחוללה. לפי המשורר והמסאי היידי אלכסנדר שפיגלבלאט, בשיר "תחת החורבות" ישנו אלמנט על-זמני:
לשיר שישה בתים מחומשים (בני חמישה טורים ). בבתים הראשונים משורטטות שתי דמויות: "הפָּרִיצָה הפולנייה" ו"ראש בלונדיני" – דמויות בעל אופי סמלי בולט שאין לטעות בהן: האנשה של פולין ושל יהודיה. השיר נכתב מתוך כאב, כפי שמעיד הדובר: "הַכְּאֵב מַכְתִּיב לִי אִגֶּרֶת / כְּשֶׁעַל שֻלְחָנִי הוּא רוֹבֵץ / וְבְעֵינָיו, שְׁטוּפוֹת דֶמַע, / אֱמֶת וְעוֹמֶק אֵין קֵץ" ׁ(בתרגום תמר ועמוס רודנר). לדעת שפיגלבלאט, הכאב הוליד טיפה מרה של רגש של נקמה על הארץ שחטאה כלפיה יהודיה וכעת נענשה: "פּוֹלִין, עֲרִיצָה וּפוֹשַׁעַת, / פָּרְעָה אֶת קְנָסוֹת-חַטָּאתָהּ"; הפריצה הפולנייה, "זַכָּה, טְהוֹרָה, מִתַּמֶּמֶת, / תָּקִיץ לָהּ עַכְשָׁיו מִשְּׁנָתָהּ" (בתרגום יעקב אורלנד).
י"ח בילצקי גורס כי "שירת החורבן למאנגר איננה רוגז וכעס, אלא המייה ובכי עצור". לדבריו,
מעל ראשה הבלונדיני של הנערה היהודייה, "עַל חָרְבוֹתֶיהָ שֶׁל פּוֹלִין / רוֹחֶפֶת צִפּוֹר עֲנָקִית, / יוֹשֶׁבֶת 'שִבְעָה' בַּשָׁמַיִם / וְאֵבֶל-כְּנָפֶיהָ מַרְתִּית". "ציפור השִבעה הגדולה" (ביידיש: "דער גרויסער שבעה-פֿויגל"), המבכה את גוויעתה של יהדות פולין, נושאת בין כנפיה "אֶת זֶמֶר-הַבֶּכִי הַזֶּה" (תרגום אורלנד). המטפוריקה הציפורית נפוצה בשירתו של מאנגר; המשורר עצמו הזדהה עם דמות הציפור (לדוגמה בשירו הנודע "על הדרך עץ עומד"). לדברי שלמה נש, דימויי הציפור של מאנגר עשירים ועמוסי משמעות; יש בהם ממד מרהיב, החל מציפורו המפורסמת ביותר, "טווס הזהב" (די גאָלדענע פּאַווע) מערש ילדותו, עד התמונה של שנות הנעורים בשיר "קינדער יאָרן" (שנות ילדות); הם בעלי כוח שופע ורבגוני, "צופן לעולם חיוני, מלא רגש, הרה סמלים ומשמעויות, מרתק ומרומם נפש". הציפורים אצל מאנגר מהוות "מעין נציגות של התחום האלוהי או של עולם הפועם במסתרים", ויש, כמו בשיר זה, שהן מבשרות רעות. דמותה של "ציפור השבעה" נשגבת בסמליות האבל שבה. לדעת בילצקי, "הצפור נושאת על כנפיה את שיר-היגון. את שיר הבדידות, אולם גם את שיר האמונה והבטחון".
השיר המושר
הנדל כתבה על כך בספרה "הכוח האחר" (1984).
תרגומים
ראשון למתרגמים לעברית היה כנראה אברהם שלונסקי, שפרסם את תרגומו, "תחת מפולת של פולין", באנתולוגיה שערך לשירי מלחמות העולם (מרביתם בתרגומו), שראתה אור כבר בשנת סיומה של המלחמה, 1945. השיר תורגם עוד מספר פעמים לעברית: על ידי יעקב אורלנד ("על חורבותיה של פולין", בקובץ תרגומיו לשירי מאנגר, "משירי טווס הזהב", 1995); על ידי יהודית הנדל בספרה "ליד כפרים שקטים: 21 ימים בפולין" (1987); על ידי מאיר נוי ("בין חורבותיה של פולין" (תרגום חלקי), בתוך "אנתולוגיה לשירי-עם ביידיש", כרך ז: כרך איציק מנגר, 2004); ועל ידי תמר ועמוס רודנר ("תחת חורבות פולין", בספרם "זמר'ל", 2012).
להלן שני הבתים הראשונים בשיר בתרגומים העבריים השונים:
כמו כן, השיר ראה אור בתרגומים לאנגלית (מאת ג'וזף לפטוויץ, מרים וודינגטון ומרים ברייטמן), לגרמנית (מאת אפרת גל־עד) ולצרפתית (מאת פייר חיאט).
קישורים חיצוניים
תרגומים לעברית:
ביצועים:
תרגומים לשפות נוספות:
אורבנוס השביעי
אורבנוס השביעי (בלטינית: Urbanus VII; נולד כג'ובאני בטיסטה קסטניה (באיטלקית: Giovanni Battista Castagna); 4 באוגוסט 1521 – 27 בספטמבר 1590) היה האפיפיור ה-228. תקופת כהונתו בת 12 הימים, מ-15 בספטמבר 1590 ועד ליום מותו, הייתה הקצרה ביותר בהיסטוריה.
חייו המוקדמים
ג'ובאני בטיסטה קסטניה נולד ברומא בשנת 1521 למשפחת אצולה שמקורה בג'נובה, בן לקוסימו קסטניה (Cosimo Castagna) ולקוסטנצה ריצ'י ג'אקובצי (Costanza Ricci Giacobazzi).
קסטניה למד באוניברסיטאות בכל רחבי איטליה, קיבל תואר דוקטור במשפט קונטיננטלי ובמשפט קאנוני מאוניברסיטת בולוניה, ואף שימש כעורך דין חוקתי. קסטניה הצטרף לקוריה הרומאית במהלך כהונתו של האפיפיור יוליוס השלישי, ומונה לתפקיד בבית הדין העליון של החותם הקדוש. קסטניה התמנה לתפקיד הארכיבישוף של רוסאנו ב-1 במרץ 1553, ובמרוצת החודש שלאחר מכן קיבל שלל תוארי כמורה נוצריים, בשיאם התמנותו לתפקיד כומר (Priest) ב-30 במרץ.
קסטניה כיהן כמושל העיר פאנו בשנים 1555–1559, ולאחר מכן כמושל הערים פרוג'ה ואומבריה בשנים 1559–1560. השתתף בוועידת טרנט בשנים 1562–1563, ובשנים 1565–1572 שימש כנונציו (שליח האפיפיור) לספרד. לאחר שעזב את תפקידו כארכיבישוף בשנת 1573, שימש כמושל העיר בולוניה בשנים 1576–1577 ובמקביל כנונציו לוונציה בשנים 1573–1577. שימש גם כנציג הכס הקדוש בפלנדריה ובקלן בשנים 1578–1580.
האפיפיור גרגוריוס השלושה עשר העלה את קסטניה לדרגת חשמן ב-12 בדצמבר 1583, והוא קיבל את תפקיד החשמן של כנסיית סן מרסלו אל קורסו.
כהונתו כאפיפיור
קסטניה נבחר לתפקיד האפיפיור בקונקלווה לאחר מותו של האפיפיור סיקסטוס החמישי ב-27 באוגוסט 1590. עם סיום הקונקלווה, ב-15 בספטמבר 1590, נבחר קסטניה לתפקיד האפיפיור, רבות בזכות תמיכת החשמנים הספרדים. עם בחירתו, אימץ קסטניה את השם "אורבנוס השביעי".
במהלך כהונתו הקצרצרה כאפיפיור, היה אורבנוס השביעי לנושא המשרה הרשמי הראשון בהיסטוריה האנושית שקבע איסור עישון במקום ציבורי. הוא איים להחרים כל מי שיצרוך טבק בשטחה של כנסייה - כולל לעיסתו, עישונו או שאיפתו כאבקה.
אורבנוס השביעי היה ידוע כאפיפיור שדאג לרווחת העניים. הוא סיבסד אופים ברומא על מנת להוריד את מחירי הלחם, והגביל את ההוצאות של בעלי התפקיד הבכירים ששירתו תחתיו. הוא גם סיבסד מיזמי עבודות ציבוריות על מנת לייצר מקומות עבודה חדשים. בנוסף, היה ידוע כמתנגד תקיף לנפוטיזם.
מותו
אורבנוס השביעי נפטר ברומא ב-27 בספטמבר 1590, מעט לפני חצות, ממחלת המלריה. הוא נקבר בקריית הוותיקן, ועצמותיו הועברו ב-21 בספטמבר 1606 לכנסיית סנטה מריה סופרה מינרווה.
עיזבונו הוערך בסכום של כ-30,000 סקודו איטלקי, והוא הועבר לצדקה לטובת הענקת נדוניות לצעירות עניות.
פנטטוניקס
פנטטוניקס (באנגלית: Pentatonix; לרוב, מופיע בשם המקוצר PTX) היא להקת א-קפלה אמריקאית שנוסדה בארלינגטון שבטקסס. בלהקה חמישה זמרים: אבריאל "אבי" קפלן (פרש), סקוט הוינג, קירסטין מלדונאדו, קווין אולוסולה, מאט סאלי ומיטש גראסי. המוזיקה שלהם, שהיא בעיקרה מוזיקת פופ, כוללת גרסאות כיסוי לשירים קיימים, לפעמים במחרוזות, יחד עם חומר מקורי.
פנטטוניקס הוקמה בשנת 2011 וצברה פופולריות באותה שנה על ידי הזכייה בעונה השלישית של תחרות להקות הא-קפלה "The Sing-Off" של אן. בי. סי, בה זכו ב-200,000 דולר וחוזה הקלטות עם סוני מיוזיק. לאחר שעזבו את אפיק רקורדס אחרי "The Sing Off", הלהקה הקימה ערוץ יוטיוב, והפיצה את המוזיקה שלה דרך Madison Gate Records, חברת תקליטים עצמאית קטנה, השייכת ל-Sony Pictures.
לערוץ היוטיוב של הלהקה רשומים מעל 18 מיליון מנויים ויותר מ-1.54 מיליארד צפיות מצטברות, הוא מדורג כיום במקום ה-13 במספר המנויים מבין ערוצי המוזיקה ובמקום ה-44 במספר המנויים בסך הכל. הסרטון הנצפה ביותר שלהם עד 2017 היה מחווה לדאפט פאנק שצבר מעל 328 מיליון צפיות, הסרטון הנצפה ביותר שלהם כיום הוא קאבר לשיר "הללויה" של לאונרד כהן שצבר עד כה מעל 585 מיליון צפיות.
היסטוריה
פנטטוניקס החלה את דרכה עם שלושה חברים שגדלו יחד בארלינגטון, טקסס: קירסטין "קירסטי" מלדונאדו (נולדה 16 במאי 1992), מיטשל גראסי (נולד-24 ביולי 1992), סקוט הוינג (נולד ספטמבר 17, 1991). לאחר שהשלושה שמעו שהרדיו המקומי עורך תחרות שהפרס שלה הוא פגישה עם כוכבי Glee, הם שלחו גרסת טריו לשיר "Telephone" של ליידי גאגא. אף על פי שלא ניצחו בתחרות, עוררו תשומת הלב בבית הספר שלהם, ושם הלהקה החלה להופיע. הוינג ומלדונאדו סיימו בית ספר בשנת 2010, גראסי ב-2011. הוינג הלך ללמוד אוניברסיטת דרום קליפורניה כדי ללמוד תואר ראשון בתחום המוזיקה הפופולרית, ואילו מלדונאדו למדה תיאטרון מוזיקלי באוניברסיטת אוקלהומה. בתקופה זו, הוינג הצטרף ללהקת הא-קאפלה SoCal VoCals. הוא שמע על "The Sing Off" מחבר אחר בלהקה, והיה נחוש להיבחן לתוכנית. הוא שכנע את מלדונאדו וגראסי להצטרף אליו, אבל התוכנית דרשה לפחות ארבעה חברים. הוינג פגש את אבריאל "אבי" קפלן (נולד ב-17 באפריל 1989), שהיה מוכר בקהילת הא-קפלה בזכות קול הבס שלו, דרך חבר משותף. לאחר מכן השלישייה מצאה את קווין אולוסולה (נולד ב-5 באוקטובר 1988) ביוטיוב, שאחד הסרטונים בו ניגן צ'לו ועשה ביטבוקס בו זמנית הפך ויראלי. קווין נולד בפסדינה, קליפורניה, סיים לימודי הכנה לרפואה, מאוניברסיטת ייל. הוא דובר מנדרינית אחרי שלמד שנה בסין.
הלהקה נפגשה יום לפני אודישנים שהעונה השלישית של "The Sing-Off" החלה. הלהקה צלחה את האודישנים ובסופו של דבר זכתה.
פנטטוניקס, כפי שהוצע על ידי סקוט הוינג, קרוי על שם הסולם פנטטוני, סולם מוזיקלי או מודוס בעל חמישה תווים לכל אוקטבה. הלהקה האמינה שחמישה התווים בסולם תואמים את חברותם. הלהקה החליפה את האות האחרונה ב-'x' כדי להפוך את השם ליותר מושך. לחמישייה השפעות של פופ, דאבסטפ, אלקטרו, רגאיי, היפ הופ, ומוזיקה קלאסית.
ב-12 במאי 2017 הודיע אבי קפלן שהוא עוזב את הקבוצה משום שהוא חש שהיא מקשה עליו להשקיע את מידת הזמן שהיה רוצה בחבריו, משפחתו ועצמו.
באוקטובר 2017 הצטרף ללהקה מאט סאלי, שמחליף את אבי קפלן בתפקיד הבס.
טלוויזיה
פנטטוניקס הופיעה ברחוב סומסום ב-7 בפברואר 2014.
חברי פנטטוניקס הגישו ב-2014 את פרסי המוזיקה האמריקאית, והציגו את עלייתן לבמה של ג'סי ג'יי, אריאנה גרנדה וניקי מינאג'. הלהקה השתתפה בסרטון "YouTube Rewind 2014" כאחד מערוצי המוזיקה בעלי מספר המנויים הגבוה ביותר.
פנטטוניקס הופיעה בתוכנית בערוץ דיסני, קייסי אנדרקאבר ב-14 ביוני 2015.
קולנוע
לפנטטוניקס היה תפקיד אורח (הופעת קמאו) בסרט פיץ' פרפקט 2, שיצא לאקרנים במאי 2015, כקבוצה קנדית מתחרה נגד ברדן בלאס.
פנטטוניקס גם הוציאה ב-18 ביוני 2015 סרט תיעודי על המסע של הלהקה שכותרתו "On My Way Home" (השם מבוסס על השיר המקורי באותו שם מהאלבום PTX Vol. III ועל שם סיבוב ההופעות שעשו ב-2015).
יוסוף יאזיג'י
יוסוף יאזיג'י (בטורקית: Yusuf Yazıcı; נולד ב-29 בינואר 1997) הוא כדורגלן טורקי, שמשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת הכדורגל טרבזונספור ובנבחרת טורקיה.
כבוגר האקדמיה לכדורגל של טרבזונספור, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בדצמבר 2015, בגיל 18 ורשם יותר מ-80 הופעות ליגה בקבוצה. בשנת 2019 עבר יוסוף לקבוצת הכדורגל ליל תמורת 17.5 מיליון אירו. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הוא ערך ביוני 2017.
טרבזונספור
יאזיג'י נולד בעיירה הטורקית טרבזון. למד בבית הספר התיכון טרבזון ארדוגדו באנטליה. לאחר מכן התקדם באקדמיה של טרבזונספור המקומית וחתם על חוזהו המקצועי הראשון במועדון ב־21 בדצמבר 2015. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו למחרת, בניצחון 2–1 בגביע הטורקי על גזיאנטפספור. יאזיג'י ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-2 בפברואר 2016, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה במקום מוסא ניזאם בהפסד 2–1 לאכיסר בלדיספור. הוא כבש את השערים הראשונים שלו במועדון ב־8 במאי, כשהבקיע פעמיים ובישל לשניים נוספים בניצחון 6–0 על ריזפור. כך הוא הפך לשחקן הצעיר ביותר שהבקיע במהלך עונת 2015–2016 בגיל 19. בסופו של דבר הוא הופיע בתשע משחקים בכל התחרויות וכבש פעמיים כשטרבזונספור סיימה במקום השתים עשרה.
באמצע העונה שלאחר מכן, ב־22 בדצמבר, הוא כבש את שערי הגביע הראשונים שלו במועדון, וכבש צמד בניצחון 5–0 על Kızılcabölükspor. לאחר השבתתו של הקשר מהמט אקיצ'י, יאזיג'י עלה להרכב הפותח בשנה שלאחר מכן ובמרץ זכה בחוזה חדש לחמש שנים. הוא סיים את החודש כשהבקיע בניצחון 2–0 על גלאטסראיי, משחק בו נכחו צופים של מנצ'סטר יונייטד מליגת העל האנגלית ופ.ס.וו איינדהובן של ארדיוויזי כדי לצפות בהופעתו. יאזיג'י סיים את העונה עם החזרת שישה שערים ב־22 הופעות בכל המסגרות.
ב־22 באוקטובר 2017, הוא קיבל את הכרטיס האדום הראשון שלו כשהורחק בזמן המחצית בהפסד 1–0 ליני מלאטיאספור. מאוחר יותר באותו החודש, הוא כבש את השער הראשון שלו שהיה לשער הניצחון בניצחון 1–2 על גלאטסראיי. בינואר בשנה שלאחר מכן הוכתר על ידי אופ"א לאחד מ־50 השחקנים הצעירים הטובים לשנת 2018 וסיים את העונה כשלזכותו 10 שערים ו-5 בישולים ב-33 הופעות ליגה. בעונה שלאחר מכן הוא רשם ארבעה שערים ושלושה בישולים ב-34 הופעות בכל המסגרות. ב־6 ביוני 2019 נקשר יאזיג'י כמי שצפוי לעבור לליל. ב־14 ביולי 2019, לפי הדיווחים, יאזיג'י הגיש את בקשתו להנהלת טרבזונספור להמשיך במשא ומתן עם ליל. ב־4 באוגוסט 2019 הודיע ​​יאזיג'י בחשבון האינסטגרם שלו כי החליט לעזוב את טרבזונספור, כדי "לייצג את טרבזונספור בחו"ל בהצלחה". ב־4 באוגוסט 2019, על פי הדיווחים, טרבזונספור הסכימה להצעת ליל להעברת יאזיג'י, בהיקף של 17.5 מיליון אירו וזכות דמי העברה של 50% של המגן הפורטוגלי אדגר איה. יאזיג'י עזב את המועדון ב־5 באוגוסט 2019.
ליל
ב־6 באוגוסט 2019 הצטרף יאזיג'י לליל בעסקה לחמש שנים. ב־6 באוגוסט 2019 הודיעה ​​טרבזונספור על פרטי ההעברה, ואשר סכום של 16.5 מיליון יורו, כולל מיליון יורו בונוסים, מה שהופך אותו להכנסות ההעברה הגבוהות ביותר בתולדות טרבזונספור. הוא בחר את המספר 12. יאזיג'י עלה כמחליף בדקה ה-68 וערך את הופעת הבכורה שלו בליגה 1 בשבוע הראשון של עונת 20–2019 מול נאנט במשחק שהסתיים 2–1 בליל בסטאד פייר-מורוי, ב־11 באוגוסט 2019. ב־22 באוקטובר 2020 הוא כבש בניצחון חוץ 4–1 מול ספרטה פראג בליגה האירופית 2020–2021. ב־5 בנובמבר 2020 הוא כבש שלושער נוסף בליגה האירופית, הפעם בניצחון חוץ 3–0 מול מילאן בסן סירו. השלושער של יאזיג'י היה הראשון שמילאן ספגה בבית בכל תחרות מאז ריבאלדו של ברצלונה בשנת 2000.
צסק"א
ב-19 בינואר 2022, צסק"א מוסקבה הודיעה על השאלתו של יאזיג'י מליל עד סוף העונה, עם אופציה לרכישת השחקן בקיץ. ב-26 בפברואר 2022, הוא כבש את שער הבכורה מבעיטה חופשית ישירה במשחקו הראשון בליגת העל הרוסית בכדורגל במדי צסק"א, במשחק הדרבי המוסקבאי נגד ספרטק מוסקבה, המשחק הסתיים בניצחון 0–2 לצסק"א. הוא רשם אחרי זה שני בישולים במשחק הבא של צסק"א, בניצחון בגביע הרוסי 2–1 על סוצ'י. במשחק הליגה הבא של צסק"א הוא כבש את השער היחיד במשחק עמוק בתוספת הזמן כדי להבטיח ניצחון על ניז'ני נובגורוד. הוא כבש שוב במשחקו השלישי ב-12 במרץ 2022 מול לוקומוטיב מוסקבה כדי להאריך את רצף הניצחונות של צסק"א ל-6 משחקים. ב-20 במרץ הבריק שוב הפעם עם שלושער בניצחון 6:1 על רובין קאזאן.
נוער
יאזיג'י ערך את הפועת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה לנערים עד גיל 19 ב־25 בפברואר 2016 והבקיע את השער הפותח בהפסד 1–2 נגד צ'כיה. לאחר מכן הוא שיחק גם בנבחרת טורקיה לנערים עד גיל 21.
בוגרים
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה ערך יאזיג'י ב־11 ביוני 2017 בניצחון 4–1 נגד קוסובו במוקדמות מונדיאל 2018 ובישל את הגול הרביעי של טורקיה במשחק.
במבי (רובוט)
במבי הוא רובוט חבלה ישראלי שנמצא בשימוש משטרת ישראל ונועד לחבלה, סילוק פצצות וטיפול בחפצים חשודים בשטח עירוני צפוף. ה"במבי" פותח בישראל בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 ועבר מאז שדרוגים רבים. בשנת 2017 צפוי להיקלט במשטרת ישראל רובוט חבלה חדש ומתקדם ביותר שיחליף את "במבי".
מאפיינים
"במבי" הוא רובוט קטן בצבע צהוב המונע על ידי 4 גלגלים עם צמיגים. הוא כולל זרוע עם צבת ורובה Shotgun (שניתן להתקין או להסיר בהתאם לצורך) לטיפול בחפצים חשודים ומטעני חבלה. הוא מצויד בשתי מצלמות: מצלמה קדמית לניווט ומצלמה על הזרוע. "במבי" נשלט בשלט רחוק אלחוטי. החבלן המפעיל נמצא מאחורי מחסה בעוד הגולם מנווט בשלט רחוק ופעולותיו מוקרנות לחבלן בטלוויזיה. שיטת ההפעלה היא תקשורת עם קוד מרחוק, כאשר המפעיל רואה את פעילות הרובוט באמצעות מצלמת טלוויזיה שמשדרת מן הרובוט.
פיתוח
ב-1984 פרסמה משטרת ישראל מכרז משטרתי לפיתוח רובוט לסילוק פצצות. במכרז הגדירה משטרת ישראל את הדרישות והמשימות של הרובוט: ניטרול מטעני נפץ, הגעה לאזורים מבוצרים אשר אדם לא יכול להתקרב אליהם וכן תצפית. חברת "סיון המאה ה-21" זכתה במכרז וסיפקה למשטרה את הרובוטים הראשונים שכונו "צרעה" ואחר כך זכו לשם "במבי".
בפיתוח הרובוטים המתנייעים התקשרה סיון עם 21th Century חברה קטנה באטלנטה בארצות הברית, העוסקת ברובוטים. שתי החברות הקימו שותפות - חברת "סיון המאה ה-21" - וזו שכללה את הרובוט הראשוני של חברת סיון הישראלית ("הדבור"), ובמקביל החלה לפתח דגמים נוספים. הפיתוח של הרובוט החל בהמצאתו של יצחק (גודי) אגדי, בשיתוף עם מחלקת החבלה של משטרת ישראל והיחידה לסילוק פצצות בחיל ההנדסה. ראש פרויקט ה"דבור" הוא אמיר הרמתי - אשר שירת ביחידת החבלנים של הצנחנים בצבא. ראש הפרויקט של ה"צרעה" הוא גד אבירן, לשעבר קצין הניסויים של היחידה לסילוק פצצות בצה"ל. בשל היות החברה חברה קטנה, את חלקי הרובוט ייצרו במפעל המרססים של דגניה וכן במפעלים נוספים ואת ההרכבה מבצעים במתקן החברה ברעננה. "במבי" הוא הכינוי שחבלני המשטרה נתנו לרובוט הישראלי, שנכנס לשימוש ב-1986.
שיווק הרובוט בעולם, ליחידות מיוחדות של צבא, משטרה, כיבוי אש ואחרים, נעשה בידי התעשייה הצבאית.
AEW Fight for the Fallen
Fight for the Fallen הוא אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW), המשודר אחת לשנה. האירוע הראשון התקיים ב-13 ביולי 2019. הוא שודר בחינם בשירות השידור של B/R Live בצפון אמריקה, כשמנה מסוימת מהכנסות האירוע נתרמה לקורבנות שמתו כתוצאה מאלימות באקדח.
האירוע השני בסדרת האירועים ישודר במתכונת של פרק ספיישל אשר ישודר ברשת הטלוויזיה TNT ב-15 ביולי 2020 כחלק מתוכנית הטלוויזיה השבועית של הארגון, Dynamite. הכסף שיגוייס מהאירוע ייתרם למאבק בנגיף הקורונה.
ג'ואל ג'קסון
ג'ואל ג'קסון (באנגלית: Joel Jackson) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי.
ביוגרפיה
ג'קסון נולד באלבני, אוסטרליה המערבית.
כשג'קסון היה בן 10, משפחתו עברה כמעט 2000 ק"מ צפונה לקראטה, לאחר שהוצע לאביו עבודה כמנהל בית הספר היסודי. בגיל 17, יצא ג'קסון לחילופי סטודנטים מטעם ארגון רוטרי לשנה לברזיל.
ג'קסון רצה בתחילה להתמקד בקריירה מוזיקלית. הוא החל לנגן בגיטרה לראשונה בגיל 14 ונסע לפרת' כדי להקליט מיני-אלבום.
בשנת 2011, ג'קסון עבר לסידני כדי ללמוד במכון הלאומי לאמנות דרמטית (NIDA). הוא סיים את לימודיו ב-NIDA בשנת 2013 וחזר לעבוד במפעלי המתכת ולסדנאות ההנדסה של קראטה.
קריירה
בשנת 2014, נבחן ג'קסון לתפקיד סצנה בודדת במיני-סדרה "Deadline Gallipoli", אך לאחר מכן הוצע לו לשחק בתפקיד ראשי לצד סם וורת'ינגטון. הסדרה שודרה באפריל 2015.
בספטמבר 2015, ג'קסון כיכב בתפקיד פיטר אלן במיני-סדרה על חייו של אלן, "Peter Allen: Not the Boy Next Door". בדצמבר 2015, בטקס פרסי האקדמיה האוסטרלית לקולנוע וטלוויזיה, זכה בפרס השחקן הראשי הטוב ביותר בדרמת טלוויזיה על תפקידו. במאי 2016, בטקס פרסי הלוג'י השנתי ה-58, זכה ג'קסון בקטגוריית השחקן העולה החדש המצטיין ביותר על תפקידו בתור אלן.
בפברואר 2017, ג'קסון שיחק לצד היידי ארנה במחזה "רק אתמול נולדה" בתיאטרון מלבורן. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "בחזרה מטואיצ'י" לצד דניאל רדקליף ואלכס ראסל.
בדצמבר 2018, ג'קסון הוציא את העונה הראשונה של הפודקאסט שלו "הגנב הטוב".
בשנת 2019, ג'קסון גילם את הבלש ג'יימס סטיד בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "Ms Fisher's Modern Murder Mysteries". באותה שנה שיחק ג'קסון לצד השחקנית הבריטית מרים מרגוליס, בתפקיד הדוד העשיר בריאן בסרט בקולנוע "א' זה אושר".
יחסי מונגוליה–קזחסטן
יחסי מונגוליה–קזחסטן (במונגולית: Монгол-Хасагийн харилцаа, בקזחית: Қазақстан-Моңғолия қатынастары) הם היחסים הדיפלומטיים בין מונגוליה לרפובליקת קזחסטן. מונגוליה כוננה יחסים דיפלומטיים עם רפובליקת קזחסטן ב-22 בינואר 1992.
שגרירות מונגוליה בקזחסטן באלמטי נפתחה בספטמבר 1992 והחלה לפעול באסטנה בשנת 2010. השליחות הדיפלומטית של קזחסטן למונגוליה נפתחה בשנת 1992 באולן בטור. השליחות שודרגה לשגרירות ב-1 בינואר 2007.
שיתוף פעולה פוליטי
הביקור הרשמי הראשון של נשיא מונגוליה נצגין באגאבנדי בקזחסטן התרחש בשנת 1998. באוקטובר 1993 ערך נשיא קזחסטן, נורסולטן נזרבייב, את ביקורו הרשמי הראשון במונגוליה. נזרבייב זכה בתעודת הכבוד הגבוה ביותר של מונגוליה: מסדר "ארדן אוצ'יר" ("המוט היקר") על תרומתו לפיתוח היחסים הדו-צדדיים במהלך ביקורו הרשמי במונגוליה בקיץ 2008. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים בשנת 1991 חתמו שתי המדינות על יותר מ-50 הסכמים והסכמים דו-צדדיים.
סחר ושיתוף פעולה כלכלי
הוועדה הבין-ממשלתית בין קזחסטן-מונגוליה (IGC) לשיתוף פעולה מסחר, כלכלי, מדעי, טכנולוגי ותרבותי הוקמה כדי לחזק את שיתוף הפעולה הדו-צדדי. שווי הסחר בין המדינות הסתכם בשנת 2017 ב-68.2 מיליון דולר, על פי משרד האוצר של רפובליקת קזחסטן.
מוצרי הייצוא העיקריים מקזחסטן למונגוליה הם טבק, סיגריות, מוצרי סניטר והיגיינה, קמח חיטה ושיפון, חיטה ושמן.
מוצרי הייבוא העיקרית של מונגוליה לקזחסטן: מוצרים מן החי והירקות, טקסטיל, עץ ועיסת נייר.
שיתוף פעולה תרבותי והומניטרי
כ-10 הסכמים נחתמו בין מונגוליה לקזחסטן. התוכניות כוללות תוכנית לסטודנטים לחלופין ובשנת 2001 פתחה מדינת קזחסטן המזרחית את סניפה בעיר אולן בטור (בירת מונגוליה). 25 מענקים הוענקו מדי שנה לאזרחי מונגוליה. ממשלת קזחסטן העניקה סיוע הומניטרי בסך 200,000 דולר לקרבנות שיטפונות הבוץ שאירעה ב-10 ביולי 2016.
סרגיי בלטאצ'ה
סרגיי פבלוביץ' בלטאצ'ה (ברוסית: Сергей Павлович Балтача́; נולד ב-17 בפברואר 1958) הוא כדורגלן עבר סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדת המגן, וכיום מאמן כדורגל.
ביוגרפיה
בלטאצ'ה גדל במחלקת הנערים של קבוצת לוקומוטיב ז'דנוב, בגיל 17 התקבל להרכב הראשון של קבוצת מטאליסט חרקוב. כעבור שנה זומן על ידי ולרי לובנובסקי לדינמו קייב, קבוצת צמרת של ליגה הסובייטית הבכירה. בלטאצ'ה שיחק במדי דינמו קייב את מירב שנות הקריירה שלו. זכה עמה בגביע אירופה למחזיקות גביע, ב4 אליפויות וב4 גביעי ברית המועצות. ב-1988 היה בין הראשונים שקיבלו אישור לשחק בקבוצות כדורגל מחוץ לברית המועצות. הוא שיחק במשך 7 שנים בקבוצות מהליגות הנמוכות באנגליה ובסקוטלנד.
בלטאצ'ה שיחק גם בנבחרת ברית המועצות. הוא השתתף עם הנבחרת במונדיאל 1982 (נטל חלק בכל חמשת המשחקים של הנבחרת בטורניר והבקיע שער אחד) וביורו 1988, בו שותף רק במשחק אחד - משחק הגמר מול נבחרת הולנד. כמו כן היה בסגל נבחרת ברית המועצות שסיימה במקום ה-3 באולימפיאדת 1980.
לאחר פרישתו של בלטאצ'ה ממשחק פעיל הוא נשאר לגור בבריטניה. עבד כעוזר מאמן בקבוצות מהליגה הנמוכה בסקוטלנד. בסוף שנות ה-90 פרש מאימון קבוצות ועבד כמורה לחינוך גופני במכללה. החל משנת 2012 מאמן ילדים ונוער בבית הספר לכדורגל של המועדון האנגלי צ'רלטון את'לטיק.
בלטאצ'ה היה נשוי לאולגה בלטאצ'ה, ספורטאית אולימפית בתחום האתלטיקה הקלה. מנישואין אלו נולדו שני ילדים: בן- סרגיי ובת -ילנה. סרגיי הבן, הלך בדרכו של אביו, היה שחקן כדורגל מקצועי. הבת ילנה הייתה טניסאית מקצועית. בשנת 2014 היא מתה ממחלת הסרטן. נכון להיום מתגורר בלטאצ'ה בלונדון עם אשתו השנייה, אוקסנה.
מדינת הכדורגל
היסטוריה
לאחר שמספר קבוצות של חברים קיימו משחקים וטורנירים קטנים של כדורגל 7X7 באזור זכרון יעקב וחוף הכרמל, החליטו מספר קבוצות להקים את ארגון מדינת הכדורגל ולקיים טורניר של 6 קבוצות במכון וינגייט. הטורניר הראשון התקיים ב-30 בנובמבר 2002 וזכתה בו קבוצת "חוף יונייטד" לאחר ניצחון 1-0 בגמר על קבוצת "בני יעבץ". יחד עם הטורניר עלה אתר אינטרנט שהציג את תוצאות המשחקים יחד עם תמונות מהטורניר, מה שהוביל לחשיפה לקבוצות נוספות.
עד מרץ 2003 הצטרפו לארגון למעלה מ-50 קבוצות. הארגון חגג את האירוע בטורניר עם 16 קבוצות במגרש האימונים בבת-ים. בהמשך אותה השנה זכה למספר כתבות בתקשורת וקצב הצטרפות הקבוצות גבר.
בשנים הראשונות המשחקים התקיימו במכון וינגייט, בת-ים, קיבוץ אייל, קיבוץ ברקאי, קיבוץ הזורע ובמגרשים נוספים. בשנת 2004 במדינת הכדורגל החלו לשחק במגרשי האימונים ליד בית החולים וולפסון שם מתקיים חלק גדול מהפעילות עד היום. מגרשים פעילים נוספים בשנת 2015 הם בנשר, במגרשי אתו"ס בחיפה, מגרש שפירא בנתניה, בשכונת התקווה וקריית שלום בת"א, מגרשי שטרן ובית וגן בירושלים, בלוד ובבאר שבע.
חוקי היסוד ועקרונות מובילים
הארגון הוא מלכ"ר (מוסד ללא כוונת רווח), הפועל לקידום סובלנות, אחריות אישית ומיגור האלימות באמצעות מפגשי כדורגל ועל כן ערכי היסוד:
להצטרפות לארגון אין הגבלת גיל, ועל כן שחקנים בשכבת נוער יכולים לשחק ביחד עם מבוגרים כפול מגילם. המשחק הוא 7X7 או 6X6 ללא הגבלת חילופים, למעט אירועים מסוימים בהם מקיימים קטרגל ו-11 על 11. זמן המשחק לקבוצות הרגילות הוע 20 דק' - 10 דק' כל מחצית, וכל קבוצה משחקת מינימום 3 משחקים בטורניר. טורניר עולה בין 300 ל-400 ש"ח לקבוצה שהולך לעלות הארגון הלוגיסטי של העמותה: עלות מגרשים, מנהלים, צלמים המצלמים את המשחקים, ניהול שוטף, ניהול האתר והווידאו ועוד. במפגשים רגילים אפשר לרשום שחקנים, אולם בטורניר נרשמות קבוצות מלאות. הטורניר הוא יומי בדרך כלל ומשתתפות בו 6 עד 16 קבוצות המתחלקות למספר בתים ולאחר מכן שלבי הנוק אאוט בין המסיימים ראשונים בבתים. אפשר גם להגיע כשחקן חופשי ולהצטרף לקבוצה קיימת, דרך פורום השחקנים של הארגון ורשימת העברות.
למרות העיקרון המנחה שכל קבוצה יכולה להרשם לכל טורניר, מבצע הארגון סיווג של רמות מתאימות לכל קבוצה על מנת למצוא לקבוצות יריבות ברמה שלהם. קפטני הקבוצות אחראים על כך שהמשחק יעבור ללא אירועים אלימים. אם משחקים מתפוצצים והמשחקים לא מחודשים, העניין עובר לטיפול של ועדת התקנון שמרחיקה קבוצות ושחקנים שמרגישה שפגעו ברוח הספורטיבית של הטורנירים.
הארגון עובד עם יבואנים של מלבישות מקצועניות כדוגמת ג'יבובה, פומה, יומברו ועוד, המייצרים את התלבושות עבור הקבוצות. הארגון אף מסייע לקבוצות לעצב את סמלם ותלבושתם.
שותפים
העמותה פועלת בשיתוף הדוק עם מספר גופים העוזרים לו ארגונית וכלכלית:
ליגת חובבים
האליפות חודשה בשנת 2022 כאשר התקיימו אליפויות לכדורגל של 5 שחקנים, 6 וכדורגל שביעיות.
נבחרת החובבים
בשנת 2012 הצטרף הארגון להתאחדות כדורגל החובבים האירופאית (European Minifootball Federation) ושלח נבחרת שתייצג את ישראל באליפות אירופה שנערכה אותה שנה במולדובה. כדורגלן העבר ג'ימי טורק מונה למאמן הנבחרת. הנבחרת זכתה לתהודה בתקשורת בעקבות ניסיון מקורי לגייס נותני חסות: מדינת הכדורגל הציעה לנותני חסות לחגוג שערים ולהקדיש אותם בריקוד מיוחד למותג נותן החסות. חברת "סלטי צבר" הפכה לנותנת החסות של הנבחרת.
ישראל השתתפה לראשונה ב"מיני יורו" ב-2012. הטורניר (השלישי במספר, ישראל לא השתתפה בשתיים הראשונים) התקיים בקישינב במולדובה. באליפות עצמה הנבחרת לא עברה את שלב הבתים, לאחר שהפסידה 3-2 לקרואטיה ו-3-1 לרומניה וניצחה 3-2 את קפריסין.
ב-2013 התקיים הטורניר ברת'ימנו באי כרתים ביוון, ואת הנבחרת אימן יצחק שום. בשלב הבתים ישראל סיימה במקום הראשון ללא הפסד לאחר ניצחונות 3-1 על מונטנגרו ו-2-0 על אירלנד ותיקו 0-0 עם מולדובה. בשלב שמינית הגמר הנבחרת נוצחה 3-1 על ידי צ'כיה והודחה מהטורניר.
ב-2014 התקיים הטורניר בהרצג נובי במונטנגרו (אף שתחילה נבחרה אילת לארח את הטורניר, הטורניר הועבר מישראל בשל המתיחות הביטחונית לאחר "צוק איתן") ולמרות הציפיות הגבוהות תחת הדרכת המאמן ויקו חדד, הנבחרת הפסידה 3 משחקים בבית המוקדם למולדובה, מונטנגרו וסקוטלנד והודחה.
ב-2015 התקיים הטורניר בוורסאר בקרואטיה, יצחק שום חזר לאמן את הנבחרת שעלתה לשמינית הגמר אחרי ניצחונות 5-0 על לוקסמבורג, 3-1 על ליטא והפסד 2-1 לקרואטיה המארחת. בשמינית הגמר הנבחרת הפסידה 2-0 לרומניה אלופת אירופה.
ב-2016 התקיים הטורניר בסקשפהרוואר בהונגריה. ישראל ניצחה בשלב הבתים 3-6 את לוקסמבורג והפסידה 2-0 למולדובה והפסד 3-2 לגרמניה ולא העפילה משלב הבתים.
ב-2017 התקיים הטורניר בברנו בצ'כיה. את נבחרת ישראל אימן ניר קנורפל. ישראל ניצחה בשלב הבתים את לטביה 0-4 והפסידה 6-0 להונגריה ו7-0 לצ'כיה ולא העפילה משלב הבתים.
ב-2018 התקיים הטורניר בקייב באוקראינה. את נבחרת ישראל אימן גיא לאוטמן. ישראל הוגרלה בשלב הבתים מול נבחרות החובבים מאנגליה, ספרד, רומניה ואוסטריה. במשחקיה הפסידה ישראל 1:0 לספרד, 2:0 לרומניה, ו4:0 לאנגליה וניצחה 1:4 את אוסטריה ולא העפילה משלב הבתים.
ב-2022 התקיים הטורניר בקושיצה בסלובקיה לאחר שבוטל מספר שנים עקב מגפת הקורונה. את נבחרת ישראל אימן עומר לוינזון. ישראל הוגרלה בשלב הבתים מול נבחרות אנגליה, יוון וקזחסטן. במשחקיה בשלב הבתים הפסידה לאנגליה 2:1, וניצחה את קזחסטן 2:5 ואת יוון 2:4. בשלב שמינית הגמר הנבחרת נוצחה 3:0 על ידי אזרבייג'ן והודחה מהטורניר.
ליגת האלופות האירופית
התאחדות כדורגל החובבים האירופאית מקיימת מדי שנה (החל מ-2016) גם "ליגת אלופות" לקבוצות קטרגל (6 על 6) שמשתתפות בה גם קבוצות מישראל שמעפילות מטורנירי מוקדמות של "מדינת הכדורגל".
ב-2017 השתתפו בטורניר שהתקיים בסלובניה וכלל בסה"כ 76 קבוצות מ-22 מדינות באירופה, 4 קבוצות מישראל: זניט נורד מאזור חיפה, עירוני בן-דור מנשר, המקסיקני מבאר שבע ופטישי הפריפריה מחדרה. ההישג הגדול ביותר הוא של המקסיקני מב"ש שהעפילה לרבע הגמר וסיימה במקום השביעי בטורניר.
ב-2018 השתתפו בטורניר שהתקיים בסלובניה 64 קבוצות מ-20 מדינות באירופה, 5 קבוצות מישראל: המקסיקני מבאר שבע, און גל יונדאי מהקריות, עירוני באקה אל גרביה, עירוני בן-דור מנשר וזניט נורד מאזור חיפה. ההישג הגדול ביותר הוא של קבוצת און גל יונדאי מהקריות שהעפילה לחצי הגמר וסיימה במקום השלישי בטורניר.
כדורגל הליכה
החל משנת 2021 החלה הפעלת פעילות כדורגל הליכה בישראל, ספורט חדש המיועד לשחקנים בגיל השלישי, הגיל מינמלי הינו 50.
אלכסנדר קוצ'ין
אלכסנדר סטפָּנֹוביץ' קוּצ'ין (ברוסית: Александр Степанович Кучин; 1888 באונגה, ארכנגלסק - 1913? במקום לא ידוע בים קארה) היה אוקיינוגרף רוסי וחוקר החוג הארקטי.
חייו
קוצ'ין, שבא ממשפחה דלת-אמצעים, התחיל לשרת כימאי באונייה נורווגית כבר בגיל שבע-עשרה. בשנת 1907 עבד קוצ'ין בברגן, בתחנה ביולוגית נורווגית, והיה לסטודנט באוקיינוגרפיה אצל המומחה בתחום, פרופסור ביורן ביאלאנד הנסן. השפה הנורווגית התחבבה על הצעיר והוא השתלט עליה תוך שנה. התלהבותו לשפה זו הייתה כה גדולה, עד שחיבר "מילון רוסי-נורווגי קטן" («Малый русско-норвежский словарь») כדי לשתף את בני ארצו בידע שרכש.
בשנים 1910–1911 היה אלכסנדר קוצ'ין הזר היחיד במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן, באונייה פראם. הוא ערך תצפיות רבות באוקיינוס הדרומי כאוקיינוגרף וכנווט. אחרי שובו לנורווגיה, בדצמבר 1911, נשא אלכסנדר קוצ'ין לאישה את בתו בת ה-18 של עיתונאי נורווגי חשוב.
בשנת 1912 חזר קוצ'ין לרוסיה, שם הצטרף למשלחת של ולדימיר רוסאנוב כרב חובל של הספינה "הרקולס". מטרת המשלחת הייתה לבחון את פוטנציאל כריית הפחם בארכיפלג סוולבארד. המשלחת הפליגה מפולייארני, בקרבת מורמנסק ב-26 ביוני. הצוות כלל שלושה-עשר גברים ואישה אחת, ארוסתו הצרפתיה של רוסאנוב. מלבד רוסאנוב היו במשלחת עוד גאולוג וזואולוג.
בסיום קיץ של עבודת שדה מוצלחת מאוד, חזרו שלושה מחברי המשלחת (הגאולוג, הזואולוג ורב-המלחים של הספינה) לרוסיה דרך גרנפיורדן בנורווגיה. שאר העשרה, ובהם רב החובל אלכסנדר קוצ'ין, יצאו עם רוסאנוב, בלי להתייעץ עם הרשויות בסנקט פטרבורג, להרפתקה פזיזה ביותר, בניסיון להגיע אל האוקיינוס השקט דרך נתיב הים הצפוני. אבל ספינתם, "הרקולס", הייתה קטנה מדי למשלחת מן הסוג שרוסאנוב ראה בעיני רוחו.
הידיעה האחרונה על משלחת רוסאנוב הייתה כלולה במברק, שנמסר במאטוצ'קין שאר בנוביה זמליה והגיע לסנקט פטרבורג ב-27 בספטמבר 1912. במברק הודיע רוסאנוב, שבכוונתו להקיף את הקצה הצפוני של נוביה זמליה ולפנות מזרחה בים קארה, אבל דבר לא נודע על גורלה של ה"הרקולס" ואנשיה לאחר זאת. הספינה נעלמה ללא זכר בשנה שלאחריה, מעבר לחוף הצפוני של סיביר.
בשנים 1914–1915 הופקדה המשימה הבלתי-אפשרית כמעט של חיפוש משלחת רוסאנוב (ובד בבד את רב החובל ברוסילוב, שנעלם באופן דומה עם משלחת אחרת) בידי אוטו סוורדרופ, באונייה "אקליפס". מאמציו עלו בתוהו.
בשנת 1937 ארגן המכון הארקטי של ברית המועצות משלחת אל ארכיפלג נורדנשלד על הספינה "טורוס". שרידים של המשלחת בספינה "הרקולס", שגורלה נגזר בשנים 1912–1913, נמצאו על אחד מאיי מונה ובאי פופובה צ'וקצ'ינה, ב-'56 74° צפון, '18 86° מזרח.
שני איונים קטנים סמוך לארץ פרנץ יוזף נקראו על שם אלכסנדר קוצ'ין. אשתו הנורווגית של קוצ'ין מתה בשנת 1987.
כתבים
«Малый русско-норвежский словарь» (“Small Russian–Norwegian dictionary”), 1907
בורלסק (סרט)
בורלסק (באנגלית: Burlesque) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 2010 בבימויו של סטיב אנטין, אודות נערה צעירה שמגיעה ללוס אנג'לס במטרה להגשים את חלומה כזמרת. בסרט גם משחקות בתפקיד ראשי כריסטינה אגילרה ושר. הסרט זכה לביקורות מעורבות והיה מועמד לשלושה פרסי גלובוס הזהב.
הסרט יצא בארצות הברית ב-24 בנובמבר 2010, וב-17 בדצמבר 2010 ברחבי בריטניה. בישראל הסרט יצא ב-3 בפברואר 2011.
עלילה
אלי רוז (כריסטינה אגילרה) היא נערה מעיירה קטנה באיווה. לאחר שמנהל עבודתה לא משלם לה משכורת כמה חודשים אלי מחליטה לעזוב ללוס אנג'לס ששם בהתחלה היא לא מצליחה למצוא עבודה. לאחר זמן מה היא מגיעה למועדון בורלסק, בו מופיעות זמרות ורקדניות עם פלייבק. אלי מתחננת בפני מנהלת המועדון, טס (שר), שתקבל אותה למועדון. בהתחלה טס מסרבת, אך כשצצות בעיות עם זמרת המועדון, ניקי (קריסטן בל), היא מחליפה אותה באליס. ניקי מחליטה להתנקם באליס ובאמצע ההופעה היא מנתקת את החשמל. אך אליס מתחילה לשיר ללא פלייבק והיא מצליחה להפתיע את הקהל. ובעקבות כך טס מחליטה להקים מופע עם אליס. בהמשך המועדון נקלע לקשיים כלכליים ואליס עוזרת לטס להתגבר עליהם.
ביקורות והכנסות
הסרט זכה לביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג של 37% טריות. למרות זאת, העיתון "The Hollywood Reporter" נתן לסרט ציון חיובי והחמיא לכריסטינה אגילרה ולשר על הופעתן בסרט.
בשבוע הראשון לצאתו הסרט הכניס כ-17.6 מיליון דולר, מה שדירג אותו כסרט הרביעי המכניס ביותר אחרי "הארי פוטר ואוצרות המוות", "פלונטר" ו"מגה-מוח". נכון ל-23 בינואר הסרט הכניס כ-$39,440,655 רק בארצות הברית וכ-$49,792,529 בחוץ לארץ, סך הכל זה מסתכם ב-$89,233,184 כלל עולמי.
פסקול
ב-19 בנובמבר 2010, יצא הפסקול הרשמי של הסרט שנקרא "Burlesque: Original Motion Picture Soundtrack", בו השתתפו הזמרות כריסטינה אגילרה ושר.
קרנס
קרנס (בגרמנית: Kerns) הוא כפר בקנטון אובוולדן שבשווייץ. אוכלוסיית קרנס מנתה בסוף 2014 6,000 תושבים.
היסטוריה
קרנס מוזכר לראשונה במסמך משנת 1036 בשם Chernz, למרות שאזכור זה הוא למעשה מהמאה ה-14 והוא העתק של המסמך המקורי. לאחר 1101 מוזכר היישוב בדרך כלל בשם Chernes.
שטחו של קרנס נכון לשנת 2006 הוא 92.6 קמ"ר. מתוך שטח זה, 46.7% משמשים למטרות חקלאיות, 28.8% הוא שטח מיוער, 2.5% הוא שטח מיושב או דרכים ו-21.9% הוא שטחי נהרות קרחונים או הרים.
היישוב ממוקם על גבי טרסה על המורדות הדרום-מערביים של הרי שטנסרהורן וארביגרט בעמקים סרנרטל ומלכטל. זהו היישוב הגבוה ביותר בקנטון.
האתרים החשובים בקרנס הם: הקפלה של ניקולאוזן הקדוש, הגשר העתיק Hohe Brücke וכנסיית עולי הרגל, מלכטל. אתר הסקי מלכזי-פרוט והאגם מלכזי, הם חלק משטחו המוניציפלי של הכפר. מעל הכפר, בגובה של 1,976 מטר מעל פני הים ממוקם מאגר המים טנזי.
יקום בדיוני
יקום בדיוני (באנגלית: Fictional Universe; יכול להיקרא גם "ממלכה בדיונית") הוא רקע בדיוני עקבי הכולל אלמנטים השונים מהעולם האמיתי. כמו כן, קיימת חפיפה משמעותית בין היקום הבדיוני למונחים כמו יקום משותף, יקום מקביל, היסטוריה חלופית וקרוס-אובר.
היקום הבדיוני יכול גם להיות בלתי ניתן להבחנה – כאשר הוא מכיל ערים, ארצות ואפילו כוכבי לכת בדויים - למעט קיומן של דמויות מומצאות וכן אירועים המתרחשים ביצירה הבדיונית. בין היקום הבדיוני לעולם האמיתי יכולות להיות נקודות דמיון מעטות אם בכלל, עם עובדות שונות מהעולם האמיתי וההיסטוריה שלו ואפילו עם עקרונות דמיוניים של זמן וחלל שסותרים את חוקי הטבע או עם אלמנטים בדיוניים ופנטסטיים כמו קסם ומסע מעל למהירות האור.
הגדרה
מה שמייחד יקום בדיוני מרקע רגיל היא רמת הפירוט והעקביות שבה. ליקום בדיוני קיימת המשכיות בנויה מראש והיגיון פנימי שחייבים לדבוק בהם למשך כל היצירה או למשך כמה יצירות נפרדות. כך למשל, ספרים רבים מתרחשים בלונדון בעת התקופה הוויקטוריאנית בצורה שאינה עקבית, אך כל סיפוריו של שרלוק הולמס בספרים מתרחשים באותה לונדון הוויקטוריאנית. העיבודים הרבים לעלילות ספריו של שרלוק הולמס לקולנוע ולטלוויזיה מתקיימים ביקומים נפרדים משלהם, ואינם מתרחשים באותו יקום בדיוני של הספרים.
ההיסטוריה והגאוגרפיה של היקום הבדיוני מוגדרים היטב, ולרוב מצורפות ליצירות הנ"ל מפות וקווי זמן. ייתכן ואפילו שפות יומצאו יש מאין. כאשר מספר יצירות נכתבות והן כוללות את אותו יקום בדיוני, יש הקפדה יתירה על שמירת העובדות הקיימות ושהמבנה הקנוני אינו סוטה מהדרך שהותוותה ביצירה המקורית. דוגמה מפורסמת ליקום בדיוני מתוארת בלגנדריום של ג'ון רונלד רעואל טולקין, היקום הדמיוני מהווה את הרקע לעלילות שר הטבעות והסילמריליון. טולקין יצר קודם לעולם עצמו את השפה, שלדבריו הייתה "בלשנית בעיקרה מתוך השראה ונועדה כדי לספק את ההיסטוריה הנחוצה לשפות האלפים" בהמשך פירט לגבי המיתולוגיה, ההיסטוריה, הגאוגרפיה, התרבות ושלל היצורים המאכלסים את אותו עולם.
סדר גודל
יקום בדיוני ישייך עצמו לעיתים ליקומים נוספים, באמצעות כלי עלילתי כחלומות, מסע בזמן או יקומים מקבילים. סדרה זו של יקומים משויכים נקראת "מולטי-יקום", והיא קיימת בספרות המדע בדיוני מאז אמצע המאה ה-20. פרק העונה השנייה של מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית "Mirror, Mirror" הציג את קיומו של יקום המראה, שבו תכונותיו של צוות האנטרפרייז היו אלימות. סרט הקולנוע סטארטרק משנת 2009 יצר מציאות חלופית ששיחררה את זיכיון מסע בין כוכבים מבעיות המשכיות שונות. אירוע המשבר בעולמות האינסופיים מאמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 של חברת DC קומיקס הביא להשמדתם של מספר רב של יקומים מקבילים, ותוך כך יצר המשכיות חדשה ומשוכתבת לגיבורי-העל השונים של החברה.
תבנית
יקום בדיוני יכול להתקיים כסדרת ספרים וסיפור בהמשכים וכן כיצירה בודדת - כמו ביצירתו של ג'ורג' אורוול "1984", או "עולם חדש מופלא" של אלדוס האקסלי. ברוב היקומים הבדיוניים שבקנה מידה קטן, מספר אלמנטים כלליים ואירועים מתאימים להמשכיות מאורגנת וקבועה. אולם, במקרה של יקומים בדיוניים המשוכתבים בידי מספר סופרים, עורכים או מפיקים, המשכיות זו יכולה להינתק, שבמקרה או שלא במקרה. עקב השימוש שבהמשכיות משוכתבת, חברי פנדום למיניהם יוצרים קנון משלהם כדי לתקן עוויתות בהמשכיות שנגרמות מכך, וחלקם אף מתקבל ונהפך לקנון רשמי. תוספות אחרות ליקום בדיוני (למשל של ספרות חובבים, פסטיש ופרודיה) אינן מוחשבות כחלק קנוני אלא אם הן מאושרות על ידי מחבר היצירה. לעיתים קרובות, כאשר סדרה נעשית למורכבת מדי או שאינה עקבית יותר (במקרה של כותבים רבים מדי), המפיקים או המפרסמים יציגו המשכיות משוכתבת (Retcon, Retroactive Continuity) כדי שמהדורות עתידיות יהיו נוחות לכתיבה ועקביות יותר. הדבר יוצר יקום חלופי עליו יוכלו לכתוב כותבים עתידיים.
שיתוף פעולה
יקומים משותפים מתאפשרים כאשר יקום בדיוני זוכה להצלחה מסחרית ומשיג תשומת לב ממדיות אחרות. כך למשל, הצלחתו הרבה של סרט קולנוע תשיג את תשומת לבם של מחברי ספרים, אשר יבקשו לכתוב סיפורים המבוססים על הסרט. לפי חוקי ארצות הברית, המחזיק בזכויות היוצרים מחזיק בשליטה על כל יצירה נגזרת נוספת, כולל את אלה הנכתבות על ידי סופרים אחרים.
כך למשל, דמות גיבור העל סופרמן הייתה כה פופולרית, עד אשר הובילה למעל 30 תסכיתי רדיו, סרטים וסדרות טלוויזיה, נוסף על מספר דומה של משחקי מחשב, ספרים ושירים. כך גם במקרה של זיכיונות מסע בין כוכבים ומלחמת הכוכבים, שאחראים למגוון רחב של ספרים ומשחקי מחשב העוסקים בנושא העלילתי אך שאינו קנוני.
יקומים בדיוניים משותפים לעיתים על ידי מספר סופרי פרוזה, כאשר לכל סופר ניתן סטטוס קנוני שווה. לדוגמה, ליקום המוכר של לארי ניבן יש טווח של כ-135 שנים בהן ניבן הרשה לסופרים אחרים לתאר בפרוטרוט את מלחמות האדם וגזע הקזינטי. יקומים בדיוניים אחרים, כמו יצירת ההיסטוריה החלופית "טבעת האש" של ההיסטוריון והמחבר אריק פלינט, הביאו ליצירת אנתולוגיית סיפורים קצרים קנונית בידי מעריצים ובאישורו של המחבר.
הערות שוליים
Geofictie Lugar fictício
גאייר הלגמו
גאייר הלגמו (בנורווגית: Geir Helgemo) הוא שחקן ברידג' מקצועני. נכון לפברואר 2012 הוא דורג במקום ה 12 בעולם מבין רבי האמנים של ההתאגדות העולמית לברידג'. הלגמו נולד ב 14 בפברואר 1970 בוינסטרה שבנורווגיה.
הוא זכה עם נבחרת נורווגיה בשנת 2007 באליפות העולם לנבחרות (Bermuda Bowl). בשנים 1993 ו 2001 זכה עם נבחרת נורווגיה במקום השני באליפות העולם לנבחרות ובשנת 1997 במקום השלישי. בשנת 2008 הוביל את נבחרת נורווגיה לזכייה באליפות אירופה. באותה אליפות זכה עם נבחרת נורווגיה במקום השני בשנת 2001 ובמקום השלישי בשנים 1993, 1997, 2002 ו 2006. הוא היה שותף גם לזכייה במדליית הארד באליפות משחקי המחשבה (The World Mind Games) שנערכה בבייג'ינג כחודשיים לפני האולימפיאדה בשנת 2008.
שותפו הראשון בנבחרת נורווגיה היה Glen Grotheim. החל משנת 1993 שותפו הוא תור הלנס (Tor Helness).
הלגמו מצטיין במיוחד בהכרזות אינטואיטיביות, המתבררות בדיעבד כנכונות, במצבים בהם קיים קושי מהותי להגיע לחוזה הנכון באופן שיטתי.
המעבר למונקו
בשנת 2011 עבר הלגמו למונקו והתאזרח שם. ביחד איתו התאזרח שם גם שותפו תור הלנס. הם הצטרפו כמקצוענים במשרה מלאה לקבוצה שמנהל ומממן איל ההון השווייצרי פייר צימרמן, העוסק בנדל"ן. החוזה עליו חתם הלגמו הוא עד סוף שנת 2016.
קבוצתו של צימרמן, בה השתתף הלגמו זכתה כבר בשנת 2010 (לפני חתימת החוזה להשתתפות במשרה מלאה) במקום שלישי בתחרות World Series בפילדלפיה. החל מתחילת שנת 2012, כל ששת חברי הקבוצה הם אזרחי מונקו, והם המועמדים המובילים לייצוג מדינה זו בתחרויות בינלאומיות. שני הזוגות הנוספים בקבוצה הם צימרמן עצמו המשחק עם השחקן הצרפתי פרנק מולטון (Franck Multon) ושחקני נבחרת איטליה בעבר פלביו פנטוני (Fulvio Fantoni) וקלאודיו נונס (Claudio Nunes).
אחת הסיבות המרכזיות להגירת שחקני הקבוצה למונקו היא העובדה, שבמדינה קטנה זו שיעור מס הכנסה הוא 0%.
הישגים בתחרויות
בקבוצה שזכתה כללה את כל ששת שחקני הקבוצה של צימרמרמן במונקו. אליפות פתוחה לזוגות מקום ראשון ב: 1993, 1995, 1996, 1999, 2000, 2006, 2007
אליפות לזוגות מעורבים: מקום ראשון ב 1995 וב 2001
אליפות לקבוצות מעורבות: מקום ראשון בשנת 2006
אליפות לזוגות צעירים: מקום ראשון בשנת 1993
תשע זכיות במקום ראשון בליגה הנורווגית ושש זכיות באליפות נורווגיה לקבוצות.
ביוגרפיה
במשך יותר מ 20 שנה מגיל 19, התגורר הלגמו בעיר טרונדהיים. הלגמו למד מדעי המחשב באוניברסיטת טרונדהיים. בשנה האחרונה ללימודיו הוצע לו לכתוב מדור ברידג' בעיתון הנורווגי הנפוץ ביותר Verdens Gang. הוא החליט לקבל את ההצעה, לעזוב את לימודיו ולהתמקד בקריירה של שחקן ברידג' מקצועני. התחביב הספורטיבי שלו הוא סקוואש והוא אוהד של קבוצת ליברפול (כדורגל).
הוריו של הלגמו שיחקו ברידג' ובגיל 12 הוא למד לשחק ברידג' ושיחק במועדון מקומי.
זאק פוזן
'''זאקרי א. "זאק" פוזן (באנגלית: Zachary E. "Zac" Posen'''; נולד ב-24 באוקטובר 1980) הוא מעצב אופנה אמריקאי יהודי, המוכר בדבקותו בעיצובים אלגנטיים וקלאסיים, ובאסתטיקה הנשית שבה הוא מעצב.
אולגה ספסיבצבה
אולגה אלכסנדרה ספסיבצבה (ברוסית: Ольга Алекса́ндровна Спеси́вцева; 18 ביולי 1895 – 16 בספטמבר 1991) הייתה בלרינה רוסייה שקריירת הבמה שלה נמשכה מעל ל-20 שנה, בין 1913 ל-1939.
זאק פוזן
קורות חיים
זאק פוזן גדל בסוהו, שבמנהטן, ולמד בבית הספר "סנט אן", בית ספר פרטי בברוקלין. מגיל צעיר התעניין בעיצוב אופנה.
קריירה
בשנת 2000, כשהיה בן עשרים, קיבל את פריצתו הגדולה, על ידי עיצוב שמלה לנעמי קמפבל. תוך זמן קצר הספיק להלביש נשים רבות כגון לייטון מיסטר- ולדמותה, שנחשבת לפורצת דרך בתחום האופנה, בתוכנית אחת שיודעת- בלייר וולדורף, נטלי פורטמן, ריהאנה, קייט וינסלט, קלייר דיינס, קמרון דיאז, ג'ניפר לופז, מישה ברטון, ביונסה ורבות אחרות.
בשנת 2011, הגיע לישראל במסגרת שבוע האופנה בחולון. ואמר שעל המעצבים הישראלים לחדש ולא להעתיק מעצבים אחרים, אך זיהה פוטנציאל.
היה שופט בעונה ה-11 של 'פרויקט מסלול' האמריקנית.
אולגה ספסיבצבה
ביוגרפיה
אולגה ספיסבטסבה נולדה ברוסטוב על הדון, והייתה בתם של זמר אופרה ואשתו. לאחר מות אביה, היא נשלחה לבית יתומים עם קשרים תיאטרליים בסנקט פטרבורג. היא החלה ללמוד באקדמיית הבלט האימפריאלי של סנקט פטרבורג בשנת 1906, שם הייתה סטודנטית של קלבדיה קוליצ'בסקיה ומאוחר יותר של יבגניה סוקולובה ואגריפינה ואגאנובה. לאחר שסיימה את לימודיה בשנת 1913, הצטרפה ללהקת תיאטרון מריאינסקי, שם קודמה לסולנית בשנת 1916.
בעזרת בעלה לשעבר בוריס קפלון, בעל תפקיד בולשביקי וחובב אמנויות, עזבה את רוסיה בפעם האחרונה בשנת 1924. היא נענתה להזמנה לרקוד כ"אטואל" (פרימה בלרינה) בבלט האופרה של פריז, ונשארה בעיר עד 1932. במהלך תקופה זו, היא שמרה על מערכת היחסים שלה עם בלט רוס. בשנת 1932 הופיעה שוב כאורחת היסטורית בלונדון, ורקדה את ז'יזל בבלט המלכותי עם אנטון דולין. משנת 1932 עד 1937 יצאה לסיבוב הופעות עם מספר להקות ברחבי העולם, וביצעה תפקידים הן מהרפרטואר הקלאסי והן מהבלט העכשווי של כוריאוגרפים כמו מיכאיל פוקין וברוניסלבה ניז'ינסקה. בעת שרקדה בחו"ל, היא נקראה לעיתים קרובות בשם מקוצר, אולגה ספסיבה.
ספסיבצבה חוותה תקופות של דיכאון קליני כבר בשנת 1934, כאשר היא הראתה סימנים של אי יציבות ופראנויה בסידני ונזקקה לאשפוז. בשנת 1937 היא עזבה את הבמה עקב התמוטטות עצבים. היא לימדה מעט, ואז חזרה לזמן קצר להופיע, וביצעה את הופעת הפרידה שלה בתיאטרון קולון בשנת 1939. באותה שנה היא עברה לארצות הברית, שם לימדה ושימשה כיועצת לקרן תיאטרון הבלט בניו יורק. עם פטירתו של מיטיבה, איש העסקים לאונרד בראון, היא סבלה מהתמוטטות עצבים נוספת בשנת 1943, ושוב אושפזה. בשנותיה האחרונות חיתה בבית מחסה למהגרים רוסים.
ה-BBC הפיקה תוכנית קצרה על חייה בשנת 1964, ושנתיים לאחר מכן כתב עליה אנטון דולין ספר. שתי היצירות נקראות "הבלרינה הנרדמת". כותבי מחול מומחים תיארו אותה כ"בלרינה הרוסייה הגדולה ביותר בתקופה זו", ו"הבלרינה הקלאסית הגדולה מכולן". בשנת 1998, הכוריאוגרף הרוסי בוריס אייפמן הפך אותה לגיבורת הגרסה שלו לבלט ז'יזל האדומה.
כביש 93 (ארצות הברית)
כביש 93 (אנגלית: U.S. Route 93) הוא כביש אורך מצפון לדרום ארצות הברית במערב ארצות הברית. הכביש מתחיל בכביש 60 בוויקנבורג, אריזונה ומסתיים בגבול ארצות הברית–קנדה מצפון ליוריקה במחוז לינקולן, מונטנה, שם הכביש ממשיך לתוך רוסוויל, קולומביה הבריטית, ככביש מהיר 93. ערים מרכזיות שכביש 93 עובר בהן כוללות: קינגמן, לאס וגאס, טווין פולס ומיזולה.
ג'ובאני בלזוני
ג'ובאני בלזוֹני (באיטלקית: Giovanni Battista Belzoni; 5 בנובמבר 1778, פדובה – 3 בדצמבר 1823) היה חוקר מצרים העתיקה והרפתקן איטלקי. בין היתר הוא גילה את מקדש אבו סימבל.
קורות חייו ומעשיו
ג'ובאני בלזוֹני נולד בפדובה למשפחה ברוכת ילדים, היו לו 13 אחים ואחיות. המשפחה הייתה במקור מרומא ובגיל 16 חזר אליה. הוא למד הנדסה מספר שנים. בשנת 1798 רומא נכבשה על ידי כוחות צרפת ובשנת 1800 בלזוני עבר להולנד שבה התפרנס כספר.
בשנת 1803 בלזוני נמלט לאנגליה כדי לא להגיע למעצר בעקבות חובות. בהיותו באנגליה הוא התחתן והצטרף לצוות של קרקס ונודע בכינוי "בלזוני הגדול" בשל גובהו וכוחו הרב. בשנת 1812 ביחד עם צוות הקרקס הוא נסע לסבב הופעות באירופה ובשנת 1815 הגיע למלטה. במלטה ניסה בלזוני לעניין את נציגו של שליט מצרים מוחמד עלי במכונה הידראולית שבנה, אך ללא הצלחה יתרה. בהמלצת יוהאן לודוויג בורקהרדט הוא עבר למצרים שם עזר בהעברת פסל של רעמסס השני במשקל של 7 טון לבריטניה. המבצע הסתיים בהצלחה והפסל הוצב במוזיאון הבריטי.
בהיותו במצרים, בלזוני ערך מספר מסעות. הוא גילה מחדש מקדש אבו סימבל בשנת 1817. הוא היה הראשון שהצליח להיכנס לפירמידת חעפרע, גילה את מקום קבורתו של סתי הראשון וערך תגליות נוספות, בהן סקירה וזיהוי של אתר ברניקי טרוגלודיטיקה לחוף הים האדום. בשנת 1819 חזר בלזוני לאנגליה ותיאר את המסע בספרו Narrative of the Operations and Recent Discoveries within the Pyramids, Temples, Tombs and Excavations in Egypt and Nubia. בשנת 1820 הוא ארגן תערוכה עם הממצאים מקבר סתי הראשון ובהמשך העביר את התערוכה לפריז.
בשנת 1823 הפליג עם אשתו שרה בלזוני למערב אפריקה בכוונה להגיע לטימבוקטו. בלזוני הצליח להיכנס לממלכת דהומיי (בשטחי ניגריה המודרנית), אך שם חלה בדיזנטריה ומת.
אולפורט
{{פירושונים|
ראו גם
}}