cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בנג'מין בניקר
חייו הפרטיים
בנג'מין בניקר נשאר רווק כל חייו. הוא המשיך עד מותו לעסוק במדע. ב-1797 ירדו המכירות של האלמנכים שלו והוא הפסיק את פרסומם. בהמשך כדי להתקיים מכר גם חלק גדול מחוותו לבני אליקוט ולאחרים והמשיך להתגורר בבקתתו. הוא נפטר בשינה אחרי טיול הבוקר שלו באוקטובר 1806. בהתאם לרצונו, אחיינו החזיר למשפחת אליקוט את הדברים ששאל מהם.
נקודת וונד
נקודת וונד (באנגלית: Vund Point; בבולגרית: нос Вунд) היא לשון יבשה היוצרת את הקצה המזרחי של האי ראגד הממוקם למול החוף המערבי של חצי האי ביירז הממוקם בקצה המערבי של האי ליווינגסטון שבאיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
נקודת וונד ממוקמת 1.05 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת ראדב;
נקודת וונד ממוקמת 1.31 קילומטרים דרומית-מזרחית מנקודת הרינג;
נקודת וונד ממוקמת 2.03 קילומטרים מערבית - צפון-מערבית מנקודת לאגר;
גילוי ומיפוי הנקודה
הנקודה התגלה על ידי צידי כלבי ים בראשית המאה ה-19.
הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968; מיפוי מדויק נעשה על ידי סוקרים ספרדיים בשנת 1992; מיפוי מדויק נוסף נעשה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2005 ובשנת 2009.
מקור השם
הנקודה נקראת על שם וונד, שליט בולגר אשר שלט בקווקז והקים את נסיכות ואנאנד בארמניה בשנים 20–32 לפני הספירה.
השם אומץ רשמי ב-15 בדצמבר 2006.
רננה פרס
רננה פרס היא פרופסור בתחום השיווק בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה
פרס היא בוגרת תואר ראשון (1991) ושני (1994) בפיזיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני נוסף במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב (2004). השלימה את הדוקטורט בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב בשנת 2007. שימשה כמרצה אורחת בבית הספר וורטון למנהל עסקים השייך לאוניברסיטת פנסילבניה.
פרס ייסדה את חברת Persay Ltd, חברת בת של קומברס המתמקדת בפיתוח מערכות המבצעות אימות משתמשים מבוסס-קול וכיהנה כמנכ"לית החברה. היא חברת מערכת של כתב העת International Journal of Research in Marketing ו-Journal of Marketing Research.
מחקר
פרס פרסמה את מחקריה בכתבי עת כמו Journal of Marketing, Journal of Marketing Research, International Journal of Research in Marketing, Marketing Letters ו- The Economic Quarterly.
סינתיה לומיס
סינתיה מרי לומיס וידרספאהן (באנגלית: Cynthia Marie Lummis Wiederspahn; נולדה ב-10 בספטמבר 1954) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת ויומינג. טרם היבחרה לסנאט, כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס היחיד ויומינג בשנים 2009–2017. ב-2020 הייתה מועמדת המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית מוויומינג. בנובמבר 2020 נבחרה לסנאט האמריקאי ברוב קולות.
ביוגרפיה
לומיס היא אחת מארבעת ילדיהם של דורן לומיס ורעייתו אניד בנט (1928–2013), ילידת דנוור שגדלה בשאיין והייתה פעילה בשורות המפלגה הרפובליקנית. מיד אחרי שהשלימה את לימודיה התיכוניים נרשמה לומיס לאוניברסיטת ויומינג בלאראמי. בשנת 1976 קיבלה תואר ראשון במדעי החיים ותואר ראשון נוסף בביולוגיה ב-1978. בשנת 1985 השלימה לימודי תואר שני במשפטים ובהמשך התמחתה כעוזרת משפטית בבית המשפט העליון של מדינת ויומינג. בין השנים 1979–1983 הייתה חברת בית הנבחרים של ויומינג, הבית התחתון בבית המחוקקים המדינתי, ושוב בשנים 1985–1993. ב-1992 נבחרה לסנאט של ויומינג, וכהונתה תמה ב-1995.
ב-4 בנובמבר 2008 נבחרה אל בית הנבחרים של ארצות הברית לאחר שזכתה לתמיכת תנועות נגד הפלות וחוגים שמרניים בוויומינג. קודם לכן היא גברה בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית על מארק גורדון, המכהן בהווה כמושל המדינה. מאז נבחרה שלוש פעמים נוספות לקונגרס האמריקאי — ב-2010, ב-2012 ובבחירות 2014. במהלך כהונתה בת שמונה השנים בבית הנבחרים הציגה בין את "חוק השבת יערות בריאים לקהילות בריאות", הצעת חוק שתנחה את מחלקת החקלאות של ארצות הברית להקים לפחות אזור הכנסות אחד בשמורת טבע של שירות היערות של ארצות הברית. בבחירות 2016 לא התמודדה לתקופת כהונה חמישית בבית הנבחרים.
לאחר פרישתה מהקונגרס ב-2016, החלו השערות בעיתונות האמריקאית כי בכוונתה להתמודד לתפקיד מושל ויומינג בבחירות 2018. עם זאת, בשלהי 2017, הודיעה לומיס כי אין בכוונתה להתמודד לתפקיד אך רמזה כי טרם פרשה באורח סופי מהחיים הציבוריים. לאחר התפטרותו של ראיין זינקי ממחלקת הפנים, נשקלה מועמדותה של לומיס למזכירת הפנים של ארצות הברית.
ב-11 ביולי 2019 הכריזה לומיס כי תתמודד לסנאט של ארצות הברית במקומו של מייק אנזי הפורש. יריבתה בבחירות היא מירב בן-דוד, מועמדת המפלגה הדמוקרטית. ב-4 בנובמבר, יום הבחירות, נבחרה לומיס לסנאט האמריקאי. ביום השבעתה עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית הייתה לאישה הראשונה המייצגת את מדינת ויומינג בסנאט.
יחסי דנמרק–קפריסין
יחסי דנמרק-קפריסין הם היחסים הדיפלומטיים שבין ממלכת דנמרק לבין רפובליקת קפריסין. קפריסין מיוצגת בדנמרק באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בעיר הבירה קופנהגן. דנמרק מיוצגת בקפריסין באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בניקוסיה עיר הבירה. היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-2 בנובמבר 1960. שתי המדינות הן ריבוניות וחברות האיחוד האירופי.
ב-1990, דנמרק שלחה 342 חיילים תחת דגל האו"ם לקפריסין במסגרת "הכוח לשמירת השלום של האו"ם בקפריסין". החיילים שדנמרק שלחה היו משויכים לגדודי רגלים שונים. בשנת 2004, דנמרק פתחה את שגרירותה בקפריסין.
מנהיגי קפריסין, דנמרק ופולין הם אילו שהנהיגו את הרפורמות בעת המשבר הכלכלי העולמי וסידרו את התקציב כדי שיסתיים.
ב-27 באפריל 1963 נחתם בין שתי המדינות הסכם בנושא תחבורה אווירית. בחודש מאי 1981 חתמו שתי המדינות על אמנה למניעת כפל מס.
הנשיא הקפריסאי גלפקוס קלירידיס ביקר בדנמרק ביוני 2002, כדי לשכנע את מנהיגי דנמרק להמשיך ולהישאר בדעתם בנוגע להצטרפות קפריסין לאיחוד האירופי, וכדי שהיחסים בין דנמרק לקפריסין לא יעורערו. באוגוסט 2006, ראש הממשלה הדני אנדרס פוג ראסמוסן ביקר בקפריסין ובאזור החיץ בינה לבין הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין.
דניס לוסון
דניס סטמפר לוסון (באנגלית: Denis Stamper Lawson; נולד ב-27 בדצמבר 1947) הוא שחקן ובמאי סקוטי. הוא מוכר מהופעתו בתפקיד ג'ון ג'רנדייס בעיבוד של ה-BBC לרומן "בית קדרות", בתפקיד גורדון ארקהרט בסרט "גיבור מקומי", בתפקיד מפקח בילוש סטיב מקאנדרו בסדרה "תחבולות חדשות" של BBC One, ובתפקיד ודג' אנטילס בטרילוגיית סרטי "מלחמת הכוכבים".
ביוגרפיה
לוסון נולד בקריף שבמחוז פרת'שייר בסקוטלנד. הוא בנם של פיליס ננו (שם נעורים סטמפר) ולורנס לוסון. לוסון למד בבית הספר היסודי בקריף. אחרי שעבר את הבחינות המשיך ללמוד ב"מוריסון אקדמי" ואחר כך בבית הספר למשחק האקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה, אחרי שנכשל בבחינות הקבלה לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון. הוא עבד במכירת שטיחים והופיע בתיאטרון חובבים לפני שהתקבל ללימודים באקדמיה המלכותית הסקוטית.
תחילת קריירה המשחק של לוסון הייתה ב-1969 כשהופיע בתפקיד קטן במחזה "הגלגול" בווסט אנד שבלונדון. מאז שיחק בדרמות טלוויזיוניות כמו "הסוחר מוונציה" (1973) לצדו של לורנס אוליבייה ששיחק בתפקיד שיילוק, בדרמה המוזיקלית "Rock Follies" (מ-1976) ובמיני-סדרה "Dead Head" (מ-1986).
לוסון שיחק בתפקיד הטייס ודג' אנטילס בשלושת הסרטים של טרילוגיית "מלחמת הכוכבים". ב-2001 חזר וגילם את התפקיד במשחק הווידאו "Star Wars Rogue Squadron II: Rogue Leader" לקונסולת Nintendo GameCube.
הוא הרבה לשחק על במות התיאטרון בווסט אנד, ומהופעותיו הבולטות היו בשנים 1983 ו-1984 במחזמר "Mr. Cinders" בתיאטרון פורצ'ן.
ב-1999 ביים לוסון את ההפקה "Little Malcolm and His Struggle Against the Eunuchs" שהועלתה בתחילה בתיאטרון המפסטד ואחר כך הועבר לתיאטרון קומדי בווסט אנד הלונדוני, בכיכובו של אחיינו, יואן מקגרגור, בתפקיד הראשי, מלקולם סקרודייק.
ב-2005 שיחק לוסון בתפקיד ג'ון ג'רנדייס, התפקיד הראשי בסדרה עטורת השבחים של ה-BBC, עיבוד לרומן "בית קדרות" מאת צ'ארלס דיקנס, והיה מועמד לפרס אמי על הופעתו. שנתיים אחר כך שיחק בתפקיד פיטר סיים בסדרת הדרמה "ג'קיל" של ערוץ BBC One. הסדרה היא עיבוד מודרני של הספר "המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד" בכיכובו של ג'יימס נסביט. עוד הופיע לוסון בתפקיד קפטן "דרדנוט" פוסטר בסדרה "הורנבלואר - ימאי וג'נטלמן", עיבוד של רשת ITV לספרי "הורנבלואר" מאת סי אס פורסטר. בסדרה "רובין הוד" שיחק לוסון בתפקיד שריף וינצ'סטר.
לוסון הופיע בתפקיד ז'ורז' בהפקה מחודשת של המחזמר "כלוב העליזים" בווסט אנד. עוד קודם לכן כיכב לוסון בהפקה מחודשת בלונדון של המחזמר "Pal Joey".
לוסון כיכב בסיטקום "Above Their Station" של ה-BBC שכתב ריס תומאס, הופק ושודר רק פרק פיילוט של הסדרה. הוא הופיע לצדה של הלנה בונהם קרטר בסרט הטלוויזיה "איניד" של רשת BBC Four המבוסס על חייה של הסופרת איניד בלייטון. לוסון גילם את דמותו של קנת' דארל ווטרס, מנתח לונדוני שהופך לבעלה השני של בלייטון. ביולי 2009 הופיע לוסון בתפקיד אלכסנדר פלמינג בדרמה "Breaking the Mould: The Story of Penicillin" לצדו דומיניק וסט. בסדרת הפשע "Marchlands" ששודרה בפברואר 2011 שיחק לוסון בתפקיד הסבא של אליס.
ב-2011 הופיע לוסון במחזה "The Acid Test" מאת אניה רייס בתיאטרון רויאל קורט. בשנת 2012 החליף לוסון את ג'יימס בולאם בסדרת הטלוויזיה "תחבולות חדשות" בעונה התשיעית של הסדרה.
לוסון סיפר שהוצע לו לגלם שוב את תפקיד ודג' בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר" אבל הוא סירב כי חשב שהוא ישתעמם בתפקיד.
חיים אישיים
אחותו של לוסון, קרול דיאן מקגרגור, היא אמו של השחקן יואן מקגרגור.
ללוסון הייתה מערכת יחסים עם השחקנית דיאן פלטשר אותה פגש כשהופיעו יחד בהפקה של המחזה "הלילה השנים עשר". ב-1979 נולד בנם המשותף, ג'יימי.
ב-1985 הכיר לוסון את השחקנית שילה גיש בצילומי הסרט "That Uncertain Feeling". השניים חיו יחד במשך עשרים שנה, וב-2004 הם התחתנו באנטיגואה. גיש נפטרה מסרטן כשנה אחר כך, ב-9 במרץ 2005.
חיים אלגאזי
הרב חיים אלגאזי (אלגזי) היה רב ודיין באזמיר וברודוס במאה ה-17. מחבר ספר בני חיי.
תולדותיו
נולד לרבי מנחם ולאמו שהייתה אחותו של רבי יעקב אלפנדארי, אותו מביא רבי חיים רבות בספרו. היה תלמידו המובהק של רבי שלמה אלגאזי, וכן למד אצל הרב אהרן לפפא. היה רבו המובהק של רבי מאיר דאנון, שהיה רבו של הרב אברהם אבן עזרא. תלמידו זה גם הוציא לאור את ספרו. היה לו בן אחד, שנפטר בחייו. באזמיר התבקש לשלם מיסים על ידי הקהילה מכיוון שלא הסכים, מרוב חסידותו, לכהן בתפקיד רבני רשמי בעיר שייקח מזמנו אלא ללמוד תורה. עבר לרודוס, שם כיהן כרב. באחרית ימיו יצא לקושטא, לשם לא הספיק להגיע עד שנפטר.
נבחרת ארגנטינה בכדוריד
נבחרת ארגנטינה בכדוריד מייצגת את ארגנטינה בטורנירי כדוריד בינלאומיים: אליפות העולם בכדוריד, האליפות הפאן-אמריקאית בכדוריד והמשחקים הפאן-אמריקאיים. היא זכתה 7 פעמים באליפות אמריקה. נכון לדצמבר 2022 הנבחרת מדורגת במקום ה-26 על ידי התאחדות העולמית.
אולימפיאדות
נבחרת ארגנטינה השתתפה פעמיים במשחקים האולימפיים, באולימפיאדת לונדון (2012). היא ניצחה רק את נבחרת בריטניה, ולא עברה את שלב הבתים ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ניצחה רק את תוניסיה וגם לא עברה את שלב הבתים.
אליפויות העולם
ארגנטינה השתתפה לראשונה באליפות העולם בכדוריד ב-1997, בטורניר שנערך ביפן. היא הפסידה בכל משחקיה, וסיימה במקום ה-22. מאז, השתתפה ארגנטינה בכל אליפויות העולם שנערכו, באליפות שנערכה ב-2001 בצרפת העפילה לראשונה לשלב שמינית הגמר, אך הפסידה לנבחרת שוודיה וסיימה במקום ה-15. באליפות העולם שנערכה בשוודיה בשנת 2011 רשמה את הישג השיא שלה, כשסיימה במקום ה-12. בשלב הבתים הראשון דורגה במקום השלישי, אחרי שוודיה ופולין, ובשלב הבתים השני דורגה במקום השישי והאחרון. במשחק על המקום ה-11 הפסידה לגרמניה בהארכה. בשנת 2021 היא זכתה במקום ה-11.
אליפויות אמריקה
מאז החלו אליפויות אמריקה בכדוריד, ב-1979, נעדרה מהן ארגנטינה רק פעמיים (ב-1983 וב-1989). בכל 9 האליפויות שנערכו מאז 1996 העפילה למשחק הגמר, ו-5 פעמים גם הוכתרה כאלופת היבשת. בארבע מתוך חמש האליפויות ניצחה על חודו של שער. הטורניר נערך שלוש פעמים בבואנוס איירס, ב-1981 (אז סיימה במקום הרביעי), ב-2002 וב-2012 (בשתי אלה זכתה באליפות).
הישגי הנבחרת:
במשחקים הפאן-אמריקאיים
ארגנטינה השתתפה בכל תחרויות הכדוריד שנערכו במסגרת המשחקים הפאן-אמריקאיים, מאז הוחל בקיומם במשחקי אינדיאנפוליס 1987. באותו טורניר, וגם בזה שנערך בהוואנה ב-1991 סיימה במקום החמישי והאחרון, אך מאז החלה במגמת שיפור עקבית. בפעמיים הבאות (מאר דל פלאטה 1995 וויניפג 1999) סיימה במקום השלישי, אחרי נבחרות קובה וברזיל. בסנטו דומינגו (2003) ובריו דה ז'ניירו (2007) סיימה כסגניתה של ברזיל, ובמשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגואדלחרה ב-2011 זכתה לראשונה במדליית הזהב, לאחר ניצחון על ברזיל.
עונת 1958/1959 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
עונת 1958/1959 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה השנייה של התחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. המשחק הראשון התקיים ב-4 בנובמבר 1958 ותחרות הסתיימה ב-28 ביוני 1959. בתחרות השתתפו 21 קבוצות. התחרות הסתיימה בניצחון של סק"א ריגה, אלופת ברית המועצות בפעם השנייה ברציפות.
מהלך התחרות
בשלב המוקדם נקבעו 6 עולות לשלב שמינית הגמר בנוסף ל-8 קבוצות שהעפילו ישירות לשמינית הגמר. מנצחת התחרות בעונה הקודמת סק"א ריגה העפילה ישירות לרבע הגמר.
ישראל בתחרות
מכבי תל אביב העפילה ישירות לשמינית הגמר והפסידו בו בשתי משחקים לאקדמיק סופיה.
פינוקיו וחברים
פינוקיו וחברים (באיטלקית: Pinocchio and Friends) היא סדרת טלוויזיה איטלקית בהנפשה ממוחשבת לילדים, מסוגת קומדיה והרפתקאות, אשר מבוססת על ספר הילדים "הרפתקאותיו של פינוקיו" משנת 1883 מאת קרלו קולודי. הסדרה נוצרה ובוימה על ידי איג'יניו סטראפי והופקה על ידי Rainbow S.p.A בשיתוף Rai Ragazzi ו-Incerpi Investments, כאשר היא הונפשה על ידי Toonz Animation India ההודית.
לאחר שהסדרה הוכרזה לראשונה בדצמבר 2020, היא החלה להיות משודרת במקור באיטליה בערוץ Rai Yoyo, כשהופקו לה שתי עונות שכל אחת מהן כוללת 26 פרקים באורך 12 דקות. העונה הראשונה שודרה החל מ-29 בנובמבר 2021 עד ל-17 בספטמבר 2022. העונה השנייה צפויה להתחיל את שידורה בסתיו 2023.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ הופ! בדיבוב לעברית שהופק באולפני וידאופילם אינטרנשיונל. העונה הראשונה החלה את שידוריה ב-4 בספטמבר 2022, כששני הפרקים הראשונים והפרק הרביעי שלה הופצו טרום בכורה באתר האינטרנט של הערוץ שבוע לפני כן, ב-28 באוגוסט. פרק הסיום של העונה שודר ב-23 באוקטובר 2022.
הסדרה זכתה להצלחה רבה והפכה למותג הכולל מוצרים רבים, ביניהם צעצועים, מזון ממותג, ספרים ומגזינים. לסדרה יש גם עמודים ברשתות החברתיות ואתר אינטרנט, כמו כן בהשראתה נעשו מספר פרויקטים ודמויותיה הופיעו בהופעות חיות רבות.
תקציר העלילה
במהלך הסדרה ישנן מספר ביצי פסחא לסדרות השונות של Rainbow S.p.A, ביניהן "מועדון ווינX", "הנטיק" ו"44 חתולים".
מדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי טליה ברקאי, והופק על ידי ספיר רון ארגמן באולפני וידאופילם אינטרנשיונל. בנוסף השתתפו בדיבוב העברי ערן מור, לורה שופוב, דניאל שופוב, גיא גולדברג, תומר קאופמן, ספיר רון ארגמן, אליאור בן חמו ושחר ירון.
הפקה
איג'יניו סטראפי, יוצר ובמאי הסדרה, דיבר לראשונה על פיתוח הסדרה בכתבה במגזין "Total Licensing" שפורסם בספטמבר 2019. באותו מגזין הופיעה תמונת קונספט ראשונית מתוך סדרת הטלוויזיה. בדצמבר 2020 הוכרז שאולפן ההנפשה האיטלקי Rainbow S.p.A מפיק בשיתוף Rai Ragazzi ו-Incerpi Investments את הסדרה "פינוקיו וחברים", אשר מבוססת על ספר הילדים "הרפתקאותיו של פינוקיו" משנת 1883 מאת קרלו קולודי. עוד הוכרז שהיא תונפש בהנפשה ממוחשבת על ידי Toonz Animation India ההודית, ושיופקו לה 26 פרקים באורך 12 דקות שיעלו לשידור באיטליה ברבעון הרביעי של שנת 2021. באותו חודש האולפן הציג את פיילוט הסדרה לשדרנים עבור ילדים בני ארבע עד שבע, גיל היעד של הסדרה, ב-Giffoni Film Festival. באפריל 2021 פורסם שהסדרה נמצאת בשלב ייצור מתקדם, ושאחרי שידורה באיטליה היא תופץ ברחבי העולם בשנת 2022.
סטראפי סיפר שהקושי בהפקת הסדרה היה להתאים את הסיפור למאה ה-21 ולילדים בכל העולם, ולא רק לילדים איטלקיים. כמו כן הוא סיפר שעלילת הסדרה מרחיבה את האופק של הסיפור ולא משפרת אותו, אף על פי שנטען שלעיתים קרובות מזלזלים בדמיונו של קולודי. על פי סטראפי, דמותו של פינוקיו בסדרה מייצגת את הרצון להכיר את העולם ולצמוח, ודמותה של פרידה משלימה את תמונת הדמויות הנשיות, זאת לאחר שבספר הדמות הנשית היחידה הייתה הפיה הכחולה – לסטראפי חשוב שיהיו דמויות נשיות בהפקות שלו והוא ידוע בשילוב שלהן, לדוגמה בסדרה "מועדון ווינX".
ב-Giffoni Film Festival שהתרחש ביולי 2021, הוקרנו שני פרקים מתוך הסדרה והוכרז שהיא תשודר באיטליה בערוץ Rai Yoyo. באותו פסטיבל היה מופע ריקוד לצד הדמויות הראשיות של הסדרה, פינוקיו ופרידה. באותו חודש פורסם טריילר הסדרה. בספטמבר 2021, בפסטיבל הסרטים של ונציה, פינוקיו הלך על השטיח האדום והוכרז שהסדרה תעלה לשידור ב-29 בנובמבר 2021, כאשר מספר שבועות לפני השידור שודרה באותו ערוץ סדרה חדשה נוספת שמבוססת על הספר בשם "הכפר הקסום של פינוקיו". הפרויקט בפסטיבל זכה להתעניינות רבה מצד התקשורת ומצד הנוכחים בו. ב-30 באוקטובר 2021 מספר פרקים של הסדרה הוקרנו בפסטיבל Lucca Comics & Games באיטליה, כאשר באותו יום הייתה הבכורה האמריקאית של הסדרה בלוס אנג'לס, במסגרת פסטיבל ITTV של הטלוויזיה האיטלקית, בו סטראפי זכה ב-Kinéo/ITTV Award.
ב-22 בנובמבר 2021, שבוע לפני תחילת שידור הבכורה של הסדרה באיטליה, מספר פרקים ממנה הועלו לשידור טרום בכורה ב-RaiPlay, שירות הזרמת מדיה של RAI. ב-6 בדצמבר 2021, לאחר שידור 13 הפרקים הראשונים של העונה הראשונה, הסדרה יצאה להפסקה. בפברואר 2022 סטראפי הכריז שפרקים נוספים מתוך העונה ישודרו החל מסוף מרץ. ב-27 במרץ 2022 החלו להיות משודרים שישה פרקים נוספים מתוך העונה הראשונה, כאשר לאחר שידורם היא יצאה להפסקה פעם נוספת. ב-26 ביולי 2022 הוקרנו שני פרקים חדשים מתוך העונה ב-Giffoni Film Festival, וב-6 בספטמבר הוכרז שששת הפרקים האחרונים של העונה ישודרו החל מ-14 בספטמבר. ב-17 בספטמבר 2022 הסתיימה העונה הראשונה של הסדרה.
בריאיון לעיתון "איל ג'ורנלה" שפורסם בנובמבר 2021, נשאל סטראפי אם דמותו של פינוקיו תהפוך לילד אמיתי כמו בספר המקורי, והוא ענה שזו "מטרת הרומן והקריקטורה שלנו. אבל אנחנו מקווים שזה יקרה מאוחר ככל שאפשר, כי זה אומר שהסדרה תהיה מוצלחת ושנעשה הרבה עונות שלה" - דבר שמראה שסטראפי מאמין בסדרה והוא מעוניין להפיק לה עונות נוספות. בספטמבר 2021 סטראפי הכריז שלאחר סיום שידור העונה הראשונה, עונה שנייה שתכלול 26 פרקים נוספים תכנס להפקה. באוגוסט 2022 נודע שהעונה השנייה של הסדרה בהפקה. בפברואר 2023 נודע שהעונה השנייה תחל את שידוריה באיטליה בסתיו של אותה שנה. במרץ 2023 פורסם שבעונה "הגיבורים יעסקו במספר הרפתקאות פיראטים", כמו כן שיופיעו דמויות חדשות. ב-18 ביולי 2023 פורסם טיזר העונה השנייה, כאשר ב-23 ביולי 2023 הייתה תצוגה מקדימה של שני פרקים מתוכה ב-Giffoni Film Festival.
בנוסף לאיטליה הסדרה שודרה במדינות נוספות ודובבה למספר שפות. בדצמבר 2021 הוכרז שהסדרה תשודר בבריטניה בשנת 2022 בערוץ CBeebies, כאשר היא החלה את שידוריה ב-30 במאי 2022. בפברואר 2022 פורסם שהסדרה תשודר באמריקה הלטינית בערוץ Discovery Kids, כאשר היא החלה את שידוריה ב-26 בספטמבר 2022. במרץ 2022 פורסם שהסדרה תשודר בפולין בערוץ Puls 2 ברצועת השידור "Puls Kids", כאשר היא החלה את שידוריה ב-4 באפריל 2022. ביולי 2022 פורסם שהסדרה תשודר בערוץ Canal Panda שמשדר בפורטוגל, ספרד ואנדורה, כאשר השידורים החלו ב-1 באוגוסט 2022. בישראל הסדרה החלה את שידוריה ב-4 בספטמבר 2022, כאשר היא שודרה בערוץ הופ!. חברת ההפצה Spacetoon pictures איחדה מספר פרקים מהסדרה לסרט באורך מלא שאורכו כ-95 דקות, כאשר הוא הופץ בשפה האנגלית עם כתוביות בערבית, תחילה ב-2 בפברואר 2023 באיחוד האמירויות הערביות, ערב הסעודית, עומאן, בחריין וכווית, ובהמשך ב-9 בפברואר בלבנון, קטר, מצרים, עיראק וירדן. במצרים דווח שהסרט זכה להכנסות נמוכות, לצד סרטים זרים נוספים שהוקרנו במדינה. ב-1 באפריל 2023 הסדרה החלה להיות משודרת ביוון בערוץ ניקלודיאון.
קבלה
בכתבה שפורסמה בדצמבר 2021, נכתב שמאז השקת הסדרה היא נחשבת כ"סדרה הנצפית והמדורגת ביותר" בערוצה המקורי. בפברואר 2022 סיפר סטראפי בריאיון שהסדרה "זוכה להצלחה מדהימה", ושהיא תמיד נמצאת בראש הרייטינג בערוץ המקורי בה היא משודרת, דבר שמוכיח שהיא יצרה "גרעין קשה של מעריצים שצופים בה ומחכים לה". באוגוסט 2022 הסדרה זכתה בקטגוריית סדרת ההנפשה התלת־ממדית הטובה ביותר ב-ANN Awards.
מדיה ומוצרים נלווים
בדומה להפקות אחרות של Rainbow S.p.A, סדרה זו הפכה גם למותג, כאשר במאמר שפורסם ב-9 בנובמבר 2021 על ידי Total Licensing, הוכרז שיצאו לה ספרים, צעצועים ומזון ממותג. בין החברות שיצרו מוצרים לסדרה נכללות Dolfin, רוונסבורגר, Ciao Srl, Tridimensional, Kennedy Publishing, Fashion UK, Arnoldo Mondadori Editore, Dino Bikes ו-Smiffys. המוצרים כוללים בובות פעולה, בובות קטיפה, ערכות משחק, גרבי חג מולד, פאזלים, תחפושות, ביצות פסחא, ספר משחקים, נרתיק מדבקות, אופניים, אלבום מדבקות אספנות, פריטי הלבשה, ספרי קריאה, תיקי בית ספר וקלמרים.
בפברואר 2022 הוכרז שחברת Giochi Preziosi נבחרה להיות יצרנית הצעצועים הרשמית של הסדרה, אשר תתחיל להפיץ את המוצרים באיטליה בתקופת הסתיו. ביולי 2022 הוכרז שחברת Flair GP תפיץ צעצועים של הסדרה בבריטניה ובשוק האנגלי בשנת 2023, כאשר ההפצה החלה בתקופת האביב. ב-15 בפברואר 2023 הוכרז שמוצרי הסדרה מועמדים ל-Bologna Licensing Awards בקטגוריית מוצר הקיוסק המורשה הטוב ביותר, כאשר הם הפסידו למוצרים של הזיכיון "פינאטס".
במהלך השנים היו הופעות חיות רבות של דמויות הסדרה, אשר נועדו לשווק אותה או לקדם נושאים מסוימים, כמו איכות הסביבה. חלק מההופעות הוקדשו לסדרה בלבד, וחלקן לקחו חלק לצד סדרות נוספות של Rainbow S.p.A. לדמויות היו גם מספר הופעות בטלוויזיה בנוסף לסדרה עצמה, בין היתר בספיישל של תחרות שירי הילדים "Zecchino d'Oro" ששודר ב-24 בדצמבר 2021, ובספיישל "L'anno che verrà" שנעשה לרגל השנה האזרחית החדשה ששודר ב-31 בדצמבר 2021. באפריל 2021 הוכרז שאטרקציות שמוקדשות לסדרה יתווספו בפארק פינוקיו, דבר שלא יצא לפועל. ביוני 2022 החלו פינוקיו ופרידה להופיע בפארק השעשועים Zoomarine הממוקם ברומא.
בשיתוף הסדרה נעשו גם מספר פרויקטים, ביניהם שיתוף פעולה שנעשה החל מאוקטובר 2022 עד פברואר 2023 עם Commissione Difesa Vista ו-Ottica Italiana, אשר מטרתו להעלות את המודעות בנושא חשיבות הראייה. פרויקט נוסף נעשה בשיתוף Treedom והחל ב-22 באפריל 2023, אשר מטרתו לנטוע עצים שירכיבו את "יער פינוקיו וחברים".
מורדה ביטס
שיין לי לינדסטרום (באנגלית: Shane Lee Lindstrom; נולד ב-11 בנובמבר 1994), הידוע בשם הבמה מורדה ביטס (Murda Beatz), הוא מפיק מוזיקלי, תקליטן ופזמונאי קנדי.
ביוגרפיה
לינדסטרום גדל בפורט אירי שבאונטריו בבית מוזיקלי וניגן בתופים בילדותו. הוא החל לייצר ביטים בגיל 17, כשהיה בתיכון, באמצעות FL Studio. הוא בחר בשם הבמה שלו "Murda Beatz" כדי לקדם את המוזיקה שלו ב-YouTube. כשהגיע לגיל 18, עבר לשיקגו, ובהמשך עבד עם הראפרים צ'יף קיף וליל דורק. לינדרסטרום הצהיר כי פגש את רוב האמנים שעבד עימם בתחילת בדרך דרך הרשתות החברתיות וחברים משותפים. בסופו של דבר, הוא התחבר להרכב ההיפ הופ מיגוס ועבר לגור איתם כדי להתחיל לעבוד איתם על המוזיקה שלהם.
באפריל 2018, יצא הסינגל "Nice for What" של הראפר דרייק אותו הפיק, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. באותו החודש, הוציא יחד עם הראפר סמוקפורפ את המיקסטייפ Bless Yo Trap. עוד באותה השנה, יצא השיר "Fefe" של הראפרים 6ix9ine וניקי מינאז' בהשתתפותו, שהגיע למקום השלישי במצעד.
בשנת 2019, הוציא את הסינגל הראשון שלו כאמן ראשי, "Shopping Spree", בשיתוף עם ליל פאמפ ושק ווס. במרץ 2020, הוציא את הסינגל השני שלו, "Banana Split", בו משתתפים YNW מלי וליל דורק. עוד באותה השנה, הקים לינדסטרום את הלייבל העצמאי "מורדה ביטס רקורדינגס".
דורית שירה ג'אן
דורית שירה ג'אן (נולדה ב-27 ביוני 1965) היא משוררת ישראלית.
ביוגרפיה
דורית שירה ג'אן נולדה וגדלה בשכונת התקווה להורים יוצאי עיראק. בגיל 47 החלה לכתוב שירה. שירתה כוללת בעיקר שירת וידוי, שירת התגלות ושירת שורשים ענפה. לאורך השנים הללו זכתה שירתה לפרסום נרחב: בעיתונות הכתובה: בעיתונים כגון "הארץ", "ישראל היום". " מעריב", "מקור ראשון" ועוד.
כמו כן, הופיעו מאמרים וראיונות בכתבי עת ובעיתונות היומית, בין השאר: מאמר נרחב אודותיה ואודות שירתה מאת המשוררת והסופרת שולמית כהן אסיף שפורסם בעיתון "הארץ", וכן, מאמר מאת ההיסטוריון ד"ר אורי מילשטיין בנה של שרה, אחייניתה של רחל המשוררת, הקושר בין שירתה לבין רחל המשוררת שפורסם ב'מעריב'. שירה "נולדתי אומה" נכלל בתקליטור "ואף על פי כן", מבוצע לפי לחן של רחלי וולשטיין, מתוך המיזם "שיר-א-שיר" של שרה אהרונוביץ-קרפנוס, השיר בוצע על ידי הזמרת טובה להב.
שירתה נלמדה בקורס 'ספרות ורפואה' באוניברסיטת תל אביב. מאמרים על שירתה בכתבי עת ספרותיים כגון: האומה, מאזניים, המסדרון, פסיפס. מאמרים נכתבו על שירתה גם בכתבי עת מקוונים: ניוז 1, בכיוון הרוח, סלונט, האתר למקרא הוראה וחינוך של ד"ר לאה מזור. ועוד. בנוסף שיר שלה הוקרא על ידי איתן כבל בפתיחת דיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.
בימים אלו שוקדת המשוררת על ספרה הרביעי שייקרא : "נולדתי אומה". נוסף על כך, עוסקת ג'אן בכתיבת מאמרים בעיקר בנושא שירת רחל המשוררת ובנושאים אחרים העוסקים בשירה. היא חברת אגודת הסופרים.
מתגוררת בתל אביב.
אליסיה מצ'אדו
יוסאף אליסיה מצ'אדו פז'ארדו (בספרדית: Yoseph Alicia Machado Fajardo; נולדה ב-6 בדצמבר 1976) היא שחקנית, דוגמנית, זמרת ומנחת טלוויזיה ונצואלית. מיס תבל לשנת 1996.
ביוגרפיה
אליסיה מצ'אדו נולדה בשנת 1976 בעיר מרקאי שבוונצואלה. ב-1995 נבחרה למיס ונצואלה. שנה לאחר מכן הוכתרה כמיס תבל. במהלך שנת כהונתה התעוררה שערורייה סביב העלייה הניכרת במשקלה, ובין מותחי הביקורת עליה היה דונלד טראמפ, מבעלי השליטה בארגון מיס תבל. נפוצה שמועה שארגון מיס תבל שקל להדיח אותה מתוארה ולמנות את סגניתה כמיס תבל, אך נשיאת ארגון מיס תבל הכחישה שמועה זו.
ב-1998 החלה להופיע בתפקיד הראשי באופרת הסבון הפופולרית "סמנתה", ועל תפקידה זכתה בפרס בספרד ובניו יורק.
ב-1999 הוציאה את אלבומה הנקרא “Alicia En El Pais De Las Maravillas”.
ב-2001 שיחקה תפקיד משני בטלנובלה "סוד האהבה".
בשנים 2004–2005 הופיעה בפרסומות רבות לטלוויזיה וקידמה מוצרי דיאטה שונים.
ב-2005 השתתפה בגרסה הספרדית של תוכנית המציאות "החווה".
ב-2006 הופיעה בתוכנית מציאות במקסיקו, באותה שנה הופיעה בגיליון של הגרסה המקסיקנית של מגזין "פלייבוי", ובכך נהייתה מיס תבל הראשונה שהצטלמה בעירום לפלייבוי.
בשנת 2007 גילמה את דיאנה בסדרת הפשע המקסיקנית "הפנתר", אודות איש צעיר אשר נלחם בפשע במקסיקו סיטי.
חיים אישיים
בשנת 2008 ילדה את בתה. במאי 2016 קיבלה אזרחות אמריקאית.
שבתי זוסמן
רבי שבתי זוסמן הכהן היה רב בפולין ובהולנד, מחבר הספרים מאיר נתיב ועמודי כסף.
ביוגרפיה
נולד לרבי אליעזר זוסמן נכדו של רבי מאיר כ"ץ, אביו של בעל הש"ך. כפי הנראה בצ'חנוביץ שבפולין שם גם כיהן ברבנות.
משנת תקל"א עד תקל"ב שימש ברבנות בסוקולוב שבפולין, ואחר כך בלייוורדן שבהולנד.
נפטר בעיירה שדליץ.
יצירותיו
החיבור "מאיר נתיב" (ג׳ חלקים, אלטונא תקנ"ג-תקס"ב) נדפס בחייו הוא ציונים לכל הלכות הש"ס המבוארות ברש"י ובתוספות במקומות ובמסכתות אחרות, וכן הוספות ל"מסורת הש"ס". החיבור הודפס בשנית בתלמוד בבלי דפוס זיטאמיר אך לא בדפוס וילנא. וכן נדפס במספר מהדורות חדשות של הש"ס.
ספרו בהלכה "עמודי כסף" על דיני נדה וטריפות ושו"ת, נדפס על ידי נכדו משה ישראל בווארשה תרמ"ד.
הפדרציה הבין-לאומית של ארגונים להשכלת עובדים
הפדרציה הבין-לאומית של ארגונים להשכלת עובדים (IFWEA) היא ארגון בין-לאומי של אגודות, קרנות, ארגונים לא ממשלתיים ואיגודים מקצועיים העוסקים בחינוך מבוגרים לאנשים עובדים. היא ממוקמת בקייפטאון, דרום אפריקה, היא משקיפה בארגון העבודה הבין-לאומי ובאונסק"ו וחברה בסולידאר.
היסטוריה
הרעיון להקים פדרציה בין-לאומית של אגודות השכלה לעובדים הועלה במהלך מלחמת העולם השנייה, בכנס השנתי של איגוד ההשכלה לעובדים של בריטניה. בשנת 1945 נערכה בלונדון ועידה לחברי ארגוני השכלה לעובדים ממספר מדינות, שם הוחלט להקים קואליציה בין-לאומית לתמיכה בשיתוף פעולה בין ארגונים.
באוקטובר 1947 הושקה רשמית הפדרציה הבין-לאומית של ארגונים להשכלת עובדים (IFWEA) בכנס בלונדון בו אומצה חוקה רשמית. בכנס השתתפו נציגי עובדים מבריטניה, דנמרק, פינלנד, צרפת, הולנד, לוקסמבורג, נורווגיה, שווייץ ושוודיה, וכן נכחו משקיפים מגרמניה, פולין, אוסטריה, צ'כוסלובקיה וארצות הברית.
נשיא ומזכ"ל נבחרו, ומונה ועד מנהל לפי ייצוג אזורי. הייצוג משתנה כעת באופן קבוע כדי לשקף את חברות הפדרציה.
במהלך 71 השנים האחרונות, החברוּת ב-IFWEA גדלה. החל מ-2018 ל-IFWEA יש שלוחות ביותר מ-30 מדינות כולל דרום אפריקה, זימבבואה, נפאל, ניו זילנד, אינדונזיה, סרי לנקה, פקיסטן, פיליפינים, הודו, קמבודיה, דנמרק, שוודיה, נורווגיה, פורטוגל, איסלנד, פינלנד, בריטניה, בולגריה, בלגיה, בוליביה, פרו וארצות הברית.
IFWEA מסייע לארגונים חדשים, במיוחד במדינות מתפתחות, ומספק מרחב עולמי למחנכי עובדים לחלוק משאבים ולקדם את תפקידם של איגודים מקצועיים ומאבקים קהילתיים בשינוי חברתי. תפקיד חשוב של הארגון הוא לעודד חילופי ידע בין חברות הארגון.
מטרת הארגון
מטרת ה-IFWEA היא "לקדם את חינוך הציבור ביחס לתנועת העבודה הדמוקרטית; ולקדם את ההוצאה לפועל של עבודות חינוכיות באופן חופשי והתנדבותי, על פי עקרונות הסולידריות, שיתוף הפעולה, הצדק, השוויון, הדמוקרטיה והחופש".
מינהל
גוף קבלת ההחלטות העליון בארגון ה-IFWEA היא הוועידה הכללית הבין-לאומית הארבע-שנתית. בוועידה זו נבחרים המזכיר הכללי, הנשיא והוועד המנהל. הוועידה הכללית ה-22 של ה-IFWEA התקיימה בלימה, פרו בשנת 2015.
תפקידה של מזכירות ה-IFWEA הוא לעודד את פיתוחה של תנועת השכלת עובדים דמוקרטית, על ידי קישור בין ארגונים ועידוד שותפויות בין ארגונים חברים, קידום שיטות עבודה מומלצות בעיצוב החינוך ובלמידה אפקטיבית באמצעות מתן משאבי חינוך, אירועי תקשורת ולמידה מקוונים כסדנאות, ימי עיון וכנסים. מזכירות ה-IFWEA נרשמה בקייפטאון, בדרום אפריקה בשנת 2009, לאחר בחירתו של מזכ"ל IFWEA, סהרה ריקליף בדצמבר 2007. בעבר הארגון נרשם בבריטניה, כאשר המזכירות ישבה במנצ'סטר, ולפני כן התארח על ידי ה-AOF נורווגיה, כאשר המזכירות ישבה באוסלו.
רשומות ארכיונים של ה-IFWEA מ-1945 עד 1986 שמורות באוספי הספרייה של קונגרס איגודי העובדים (TUC) ובארכיוני אוניברסיטת המטרופוליטן בלונדון, קוד סימוכין GB 1924 IFWEA. הרשומות של העת הנוכחית שמורות במכון הבין-לאומי להיסטוריה חברתית (IISH/IISG).
התכנית לתעודה ולימודי יסוד בכישורי שינוי חברתי
התכנית לתעודה ולימודי יסוד בכישורי שינוי חברתי (FSSC) מספקת קורסים המיועדים למנהיגי שטח בארגונים קהילתיים ואיגודים מקצועיים. תוכניות בעבר כללו קורסים בנושא השתתפות פוליטית ומעורבות אזרחית של נוער; שיטות למידה ומחקר השתתפותיות; מנהיגות נשים; וארגון להגנה סוציאלית של עובדים מוחלשים. הקורסים מעוצבים על ידי חברות בארגון IFWEA עם מומחיות בתחומים אלה.
תוכנית מעגלי לימוד לשינוי חברתי
תוכנית מעגלי לימודים לשינוי חברתי (SCSC) מקדמת מעגלי לימוד על ידי הכשרת מנחי מעגלי לימוד פוטנציאליים. מעגלי הלימוד מקדמים למידה משותפת. התכנית גם מפגישה מנחי מעגלי לימוד ממדינות שונות באופן מקוון כדי לשתף מידע ברמה הבין-לאומית. תוכניות כללו גם מועדוני קולנוע, מועדוני ריקודים וקבוצות תיאטרון לשינוי חברתי.
תוכנית מודעות לגלובליזציה לנוער
התוכנית השנתית למודעות לגלובליזציה לנוער (YGAP) המנוהלת על ידי IFWEA מפגישה מחנכים צעירים, איגודים מקצועיים ומנהיגי נוער מרחבי העולם. התכנית, הפועלת בקייפטאון שבדרום אפריקה, מעוררת מודעות לנושאי השכלת עובדים בעולם. היא נועדה לפתח ולחנוך מנהיגים צעירים בתחום השכלת עובדים.
האקדמיה המקוונת לעבודה
האקדמיה המקוונת לעבודה היא משאב מבוסס אינטרנט המציע מגוון מסלולי חינוך לתנועת העבודה. באמצעות הרשת, מחנכים יכולים לשתף חומרים, תוכניות לימודים ומידע בפלטפורמות מקומיות, אזוריות ובין-לאומיות.
שוזן ג'ייקובס
שוזן ג'ייקובס (באנגלית: Chosen Jacobs; נולד ב-1 ביולי 2001) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה וזמר אמריקאי הידוע בעיקר בזכות תפקידו בסדרת הטלוויזיה "הוואי חמש-אפס" ובתפקיד מייק הנלון בסרט האימה "זה", ובסרט ההמשך "זה: חלק 2" משנת 2019.
ביוגרפיה
ג'ייקובס נולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס, ועבר בגיל צעיר לאטלנטה, שם גדל. הוא קיבל את שמו משעה שאביו שמע תינוק אומר משהו שנשמע כמו "שוזן". ג'ייקובס התחיל להיות מוזיקאי, שר ונגן על גיטרה ופסנתר. הוא החל לשחק כשאמו רשמה אותו לשיעורי תיאטרון. תפקיד המשחק הראשון שלו היה בפרסומת של חברת הוט וילס. בשנת 2015 עבר להוליווד כדי לקדם את קריירת המוזיקה והמשחק שלו.
נתן בר שמעון
נתן בר שמעון (1905 - מאי 1967) היה ממקימי כפר רופין ומחקלאי עמק יזרעאל, שכיהן כראש המועצה האזורית "יזרעאל" בשנים 1951 – 1959 (לפני איחודה עם המועצה האזורית קישון, ליצירת המועצה האזורית עמק יזרעאל).
בר שמעון נולד בבוקובינה, גרמניה, למשפחה דתייה. הוא עלה לארץ ישראל ב-1934 והיה ממייסדי כפר רופין. בהמשך עבד במחלקת קליטת העלייה של הסוכנות היהודית.
בשנת 1942 הצטרף לגרעין גניגר. כנציג הקיבוץ, הוא התמודד על ראשות המועצה האזורית והחזיק בתפקיד שמונה שנים.
בשנים 1960–1966, הוא ניהל את חברת כים-אוויר – חברה לריסוס חומרי הדברה על שדות חקלאיים.
הוא נפטר אחרי שחלה במחלה ממושכת וקשה, והובא למנוחות בקיבוצו גניגר. השאיר מאחוריו אישה ושלושה ילדים.
אנדרו רדמיין
קריירה
רדמיין החל את הקריירה שלו בקבוצות חובבניות חצי-מקצועניות. בצעירותו נבחן בארסנל, אך זו העדיפה להחתים על פניו את וויצ'ך שצ'נסני.
בשנת 2008 חתם בסנטרל קואסט מרינרס מליגת העל האוסטרלית, ובספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה.
ב-18 בינואר 2010 הצטרף לבריזבן רואר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון כמחליף בדקה ה-80 של השוער הראשון מייקל תיאוקליטוס בניצחון 4–0 בבית על גולד קואסט יונייטד.
לאחר ששיחק גם במלבורן סיטי ובווסטרן סידני וונדררס, בינואר 2017 חתם בסידני והפך לשוער הראשון של הקבוצה.
קריירת נבחרות
רדמיין שיחק בנבחרות הצעירות של אוסטרליה, וב-7 ביוני 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–1 ל במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה לטורניר מונדיאל 2022.
ראשון (עיתון ספורט)
ראשון היה שבועון כדורגל שיצא לאור בישראל בשנים 1999–2001. העיתון, שהשתייך לרשת שוקן, הופיע מדי יום ראשון. הוא הוקם במטרה להציע סיקור נרחב ומעמיק של כדורגל ישראלי ועולמי בהיקף גדול מזה שהופיע במוספי הספורט שצורפו לעיתונים היומיים. עורכו היה איתן מרקוביץ', ובין הכותבים הבולטים בו היו אלון עידן, אדם גלס, שאול ביבי ואורי משגב. לאחר כשנה וחצי של פעילות ו־73 גיליונות נסגר העיתון, ככל הנראה בשל קשיים כלכליים.
דימורפודון
דימורפודון (שם מדעי: Dimorphodon) הוא סוג של פטרוזאור בגודל בינוני מתקופת היורה המוקדמת.
מקור השם
שמו של הדימורפודון הוקנה לו על ידי הפלאונטולוג הבריטי ריצ'רד אוון בשנת 1859. דימורפודון פירושו "שתי צורות לשיניים". השם מורכב מהמילים היווניות "di", שפירושה "שתיים"/"שתי","morphe", שפירושה "צורה " ו-"odon", שפירושה "שן". השם מתייחס ללסת של הדימורפודון, הכוללת שיניים בעלות שני סוגים שונים של מבנה – דבר שנדיר יחסית בקרב זוחלים.
תיאור
למבנה גופו של הדימורפדון מאפיינים פרימיטיביים רבים, כגון נפח גולגולת קטן וכנפיים קצרות יחסית לגופו. הפלנגה הראשונה של גוף הדימורפדון הייתה ארוכה רק מעט יותר מאשר צלע כנפו. צווארו היה קצר אך גמיש וחזק, ואילו חוליות עמוד השדרה שלו היו חלולות.
אורכו של דימורפודון מבוגר היה לרוב כמטר אחד, ורוחב מוטת הכנפיים שלו היה 1.2 מטר. זנבו היה ארוך והורכב משלושים חוליות. חמש או שש החוליות הראשונות של הזנב, שנבעו מעגנו של הדימורפודון, היו קצרות וגמישות, ואילו שאר החוליות הלכו וגדלו בהדרגה. קצה זנבו עשוי היה לשאת רמפורורהינצ'וס - תולדת עצם שאיזנה את תנוחות גופו של הפטרודקטיל בזמן תעופתו.
גולגולת
גולגולתו של הדימורפדון הייתה גדולה יחסית, ואורכה היה כ-23 סנטימטרים. למרות גודלה, משקלה היה נמוך יחסית, דבר שהתאפשר בזכות קיומן של מחיצות גרמיות דקות שביניהן חללים. מבנה זה של הגולגולת, המזכיר מבנה של קשתות התומכות בגשר, הניעו את ריצ'רד אוון לטעון כי הגדלת שטח הפנים אצל הדימורפדון היא האקונומית ביותר מבין אלו שפגש.
בחלקה הקדמי של הלסת העליונה נמצאו ארבעה או חמישה ניבים, שאחריהם הופיעו שיניים קטנות יותר. בכל הדוגמות אשר נמצאו עד עכשיו (נכון ל-2017), בלסת העליונה היה פגם שלא אפשר לקבוע את כמות השיניים המדויקת שנכללו בה. הלסת התחתונה נשאה חמישה ניבים ושלושים או ארבעים שיניים קטנות יותר.
גילוי וסיווג
המאובנים הראשונים ששויכו לדימורפודון נמצאו בדצמבר 1828 על ידי חובבת הפלאונטולוגיה מארי אנינג בעיירה ליים רג'יס (Lyme Regis) שבדורסט, אנגליה. אזור זה של אנגליה הוא כיום אתר מורשת עולמית, המכונה "חוף היורה". באזור זה נמצאו עוד ממצאים רבים, אפילו מן התקופה המוקדמת של עידן היורה.
בשנת 1858 אוון מצא שני מאובנים חדשים של דימורפודון. הוא מצא כי הגלגלות שלהם שונות מאוד מאלה שזוהו עד אז עם הפטרודקטילים. בעקבות כך, הוא ייחס ל-PTERODACTYLUS MACRONYX השתייכות למין נפרד, ובהמשך טבע עבורו את השם "DIMORPHODON". עבודת המחקר שלו בנושא זה פורסמה ב-1859.
בינתיים, אף על פי שהדימורפודון אינו מאובן נפוץ מאוד, נמצאו דגימות מקוטעות נוספות שלו. כמה מהן נרכשו בין השנים 1873 ו-1881 מסוחר המאובנים בלונדון ברייס מקמרדו רייט, על ידי הפלאונטולוג עותניאל צ'ארלס מארש. אחד מהם אותר ברבדי היורה המוקדמים שנמצאו בגדה הדרומית של נהר הסוורן, בצוק האוסט שבאנגליה. מין נוסף של הדימורפודון, דימורפודון ויינטראובי, (DIMORPHODON WEINTRAUBI), זוהה על ידי ג'יימס קלארק בשנת 1998, על סמך שלד חלקי שנמצא בסחופת שהגיעה מקניון חויזאצ'ל בתצורת לה בוקה שבטמאוליפס, מקסיקו. בסחופת נמצאו גם שרידים נוספים מתקופת היורו המוקדמת, שהשתייכו למינים של מחודקי ראש, דינוזאורים ויונקים. מין זה מוכר מהדגם אשר נמצא במכון הגאולוגי של מקסיקו Autónoma de México אשר מכיל חלקים של שלד, כולל החלק האחורי של הגולגולת, ארבע חוליות צוואר, זרוע שמאלית, כנף ימנית ורגל ימין. זוהי דגימה גדולה יותר מאשר אלה של הפטרודקטלוס מקרונוקס, והרגל שנשמרה היטב מראה כי כאשר הפרטים ממין זה נעמדו על רגליהם האחוריות, הם נשענו רק על כפות רגליהם, ולא על כל אצבעותיהם - דבר הניכר גם בעקבותיהם שנשתמרו. שמו של מין זה הוא מחווה לד"ר רוברט ל. ויינטראוב.
בשנת 1870 שייך הפלאונטולוג הבריטי הארי גוביר סילי (Harry Govier Seeley) את הדימורפודון למשפחה משלו, שאותה כינה בשם "Dimorphodontidae", ואשר הדימורפודון הוא החבר היחיד בה. בשנת 1991 הציע הפלאונטולוג הגרמני פטר וולכנוור (Peter Wellnhofer) כי הדימורפודון הוא צאצא של פטרוזאור אירופי קדום יותר בשם פטיינוזאורוס (Peteinosaurus). ניתוחים קלדיסטיים מדוקים יותר שהוצעו בהמשך (כמו למשל אלה של דייוויד אנווין או אלכסנדר קלנר) היו שנויים במחלוקת.
התאמה לסביבה
אוון החשיב את הדימורפודון כיצור הנע באמצעות ארבע רגליים (quadruped). הוא שיער כי האצבע החמישית של הדימורפודון תמכה במימברנה אשר נמצאה בין הזנב לרגליו, וכי על כן, היצור התנהל באופן מגושם. לעומת אוון, הארי סילי סבר כי הדימורפודון היה יצור זריז המתנועע בעזרת ארבע רגליו, או אף יצור דו רגלי שיכול היה לרוץ; זאת, על סמך רגליו המפותחות של הדימורפודון, ומבנה האגן שלו. תאוריה זו זכתה לתחייה בשנות ה-80 של המאה העשרים בזכות קייבין פדיאן (Kevin Padian).אולם מאובני עקבות של מיני פטרוזאורוסים אחרים, שגם להם הייתה אצבע חמישית קצרה, מוכיחים כי דימורפודון התהלך על ארבע רגליים. בשונה מהמקובל בקרב מינים אחרונים אלה, האצבע החמישית של הדימורפודון הייתה נטולת טופר והופנתה לצד. לכן, דייוויד אוון הסכים עם זה שהדימורפודון הוא יצור ארבע רגליים גם כן.
תזונה
כיום, המידע שקיים על אורך חייו של דימורפודון קטן מאוד כך שניתן רק לשער. בין ההשערות המקובלות ביותר בנושא מקום תזונתם של היצורים אלו היו אזור חוף הים או שהיו אוכלי כל. בקלן שיער כי ניזונו מחרקים. בנוסף היה מקובל לראותם כאוכלי דגים, למרות שהשערתו של בקלן הוכחה במחקרים ביו מכניים. בנוסף ידוע כי שרירי הלסת של הדימורפודון היו מפותחים, הם נועדו לתפיסת עצמים והחזקתם והלסת נסגרה מהר מאוד. כיוון שגולגולתו הייתה מאורכת והשיניים הקדמיות היו מחודדות וארוכות ניתן לשער כי היו ניזונים מחרקים. למרות שהיה מסוגל ניזון גם מבעלי חוליות זעירים ופגרים. מארק וויתון טען כי דימורפודון מותאם להיות טורף, כיוון שמידותיו גדולות מדי בשביל להיות ניזון מחרקים, לכן ככל הנראה טרף לטאות קטנות ויונקים. ההשערה המקובלת היא שניזון מטרפים שהיו פרופורציונלית קטנים לגופו.
תעופה
בדומה לפטרוזאורים רבים אחרים, שייכו את הדימורפודון לחיות בחופשיות במעוף של ציפורי הים המודרניות. מחקרים אחרונים הוכיחו כי טענה זו רחוקה מהאמת, כי היה לא מותאם לתעופה מספיק על מנת לרחף באוויר. הסיבה לכך היא שכנפיו היו קצרות מדי יחסית לגופו ושלדו כבד מדי כדי שהכנפיים יוכלו להחזיקו באוויר. ההשערות המקובלות נוטות להאמין כי הדימורפודון השתמש בכנפיו על מנת לעוף מרחקים קצרים כגון הינשופים והדרורים המודרניים. הדימורפודון השתמש ביכולתו לעוף לעיתים רחוקות מאוד ורק במקרים נחוצים. בנוסף ידוע כי היכולת הרעועה לתעופה של היצור אינה תכונה העוברת מקדמונים אלא תכונה נרכשת, כיוון שידוע שפטרוזאורים אשר קדמו לו היו בעלי יכולת לתעופה ומבנה גוף מותאם לזאת.
חוזק האחיזה
לדימורפודון הייתה יכולת גבוהה לטיפוס על עצים, טפריו היו קשיחים וארוכים ומרכז כובדו היה נמוך. בדומה לסנאים המודרניים, הדימורפודון נע על פני העץ בקפיצות קצרות.
בתרבות
הדימפורפודון ידוע בתרבות במספר סרטים ותוכניות:
מוח'תאר סידי אל-חסן
מוח'תאר סידי אל-חסן (בערבית: مختار سيدي الحسن; נולד ב-31 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן מאוריטני המשחק בעמדת הקשר בדפורטיבו לוגו.
קריירת מועדונים
ב-14 בינואר 2016 חסן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים בהפסד 3-1 ליוסטנסה. ב-6 בנובמבר של אותה שנה, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה נגד אותה יריבה.
ב-28 בנובמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד ז'ירונה במסגרת גביע המלך הספרדי. 3 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 0-0 נגד מאלגה.
ב-24 ביולי 2018 הצטרף לקבוצת המילואים של ריאל ואיאדוליד מהליגה השלישית. ב-23 באפריל 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-1 נגד ז'ירונה. ב-31 בינואר 2020 הושאל לדפורטיבו לוגו מהליגה הספרדית השנייה. ב-16 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון במשחק הליגה נגד פואנלבראדה. בסיום העונה, האריך את חוזהו בקבוצה בעונה נוספת. ב-30 בינואר 2022 שוחרר מוואיאדוליד.
קריירה בינלאומית
ב-2 במרץ 2013, חסן ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו בנבחרת מאוריטניה בתיקו 0-0 נגד, כאשר טרם מלאו לו 16 שנים. ב-5 בינואר 2014, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2-3 נגד.
במאי נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2019. ב-24 ביוני הבקיע בפנדל בניצחון 1-4 נגד, שהיה גם השער הראשון של נבחרתו אי פעם בגביע אפריקה לאומות.
אגנס צימרמן
קורות חיים
אגנס מריה יעקובינה צימרמן נולדה בקלן, גרמניה. משפחתה היגרה לאנגליה ובגיל תשע נרשמה לאקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון, שם למדה אצל רג'ינלד סטגאל וצ'יפריאני פוטר. בהמשך למדה אצל ארנסט פאואר וסר ג'ורג' מקפארן. צימרמן קיבלה מלגת לימודים משנת 1860 עד 1862 והופעתה הפומבית הראשונה הייתה ב-1863 בקריסטל פאלאס, בנגינת הקונצ'רטו מס' 5 (הקיסר) של בטהובן.
לאחר סיום לימודיה, יצאה צימרמן למסע קונצרטים בגרמניה, ואחריו סיורים נוספים ב-1879, 1880, 1882 ו-1883. היא פרסמה הוצאות משלה לסונאטות של בטהובן ומוצרט וליצירות של שומאן
צימרמן עברה להתגורר עם הפמיניסטית לואיזה גולדסמיד אחרי מות בעלה של גולדסמיד ב-1878. נאמר על צימרמן שהעניקה שמונה-עשרה שנים של "תשומת-לב מסורה" לגולדסמיד ומשערים, שהייתה זו מערכת יחסים לסבית.
כמה מלחינים הקדישו לה יצירות, בהן "שלוש סונאטות" של ג'ורג' אלכסנדר מקפארן (1880) ו"בלדות" אופוס 59 (1907) של מישל אספוזיטו.
צימרמן מתה בלונדון בשנת 1925.
יצירות
צימרמן חיברה מוזיקה לתזמורת קאמרית, סולו פסנתר וקטעים ווקאליים.
בית אליהו פראג'י
בית אליהו פראג'י (ידוע גם בשם בית ברוולד) היה בית המגורים של אליהו פראג'י ומשפחתו, ולימים הושכר מבנהו לגופים שונים שהשתמשו בו בשימושים שונים. בניית הבית, שנבנה בפינת רחוב מרדכי נרקיס, בסמוך לשכונת שערי חסד בירושלים, הסתיימה בשנת 1927. הבית הוגדר כאתר מורשת בישראל. בשנת 2007 נפגעו חלקים בבית במהלך הכנתו לצורך מגורי רוכש פרטי, ושוקם.
היסטוריה
בניית הבית הסתיימה בשנת 1927 על ידי איש היק"א אליהו פראג'י, עורך דין יהודי-טורקי שעלה לארץ ישראל בשנת 1913 ועבד בין היתר כיועצו של הברון רוטשילד.
הבית, הממוקם בלב גינה גדולה עם עצי אורן, עוצב בסגנון אקלקטי בעל תוספות קלאסיות. מבנה הבית כולל שמונה חדרים, שגודל כל אחד מהם הוא 30–35 מ"ר. חדרי הבית רוצפו במקור בריצוף בעל דגם שונה בכל חדר. המרכיב הבולט ביותר בבית הוא מגדל מעוצב בצורת פירמידה מצופה ריבועי נחושת. הבית ניכר בעושר ארכיטקטוני, דבר הניתן לראות בצירוף חלון בולט, משקופים ומעקות מסוגננים, ושילוב חזיתות אבן אדומות בעיטורים שונים.
לאחר פטירתו של אליהו פראג'י בשנת 1964, השכיר בנו ויקטור את הבית לגופים שונים אשר השתמשו בו בשימושים שונים, ביניהם מרכז תרבות צרפת, חברת קרתא, מרכז לגמילה מאלכוהוליזם ולבית קפה שנקרא "בסוגריים".
בשנת 2007, למרות שהוגדר כאתר מורשת בישראל, נמכר הבית ליהודי מחו"ל ששיפץ באופן מאסיבי את הבית והגינה, תוך שמירה על הצורה החיצונית של הבית בלבד, וגם זאת לא לגמרי. הדבר הכי בולט שהשתנה בשיפוץ הייתה הפירמידה שנבנתה מחדש, והפירמידה החדשה החליפה את הפירמידה הישנה.
פגיעת המבנה
בשנת 2007 נמכר המבנה על ידי בתו מרים, אשר ירשה את חלקו של אחיה ובעלה משה, ליזמים פרטיים שקיבלו מעיריית ירושלים היתר בנייה במקום. בהיתר צוין שלא ישתנו צורתו החיצונית של המבנה, סגנונו האדריכלי, לרבות סוג האבן, הפתחים, כתובות, תבליטים, סיתות, צבע, סורגים, עצים בוגרים, מתקנים ושערים.
היזמים הפרטיים אשר לא פעלו לפי ההיתר, פגעו במבנה הבית, כאשר עקרו את המרצפות והרסו את הגג. כשהעירייה הבחינה שהעבודות חורגות מההיתר, הוצא צו הפסקת עבודה. לאחר הפסקת העבודה, העירייה חייבה את היזמים הפרטיים לשחזר את החלקים במבנה שנפגעו, לשכור אדריכל שימור ולעבוד על פי הנחיות יחידת השימור בעירייה ותחת פיקוחה הצמוד, עד שישוחזרו כל האלמנטים שנפגעו.
שפת קוינה
שפת קוֹינֶה (Koiné) הוא מושג מתחום הבלשנות המציין ניב סטנדרטי שנוצר עקב מגע ממושך בין דוברי ניבים שונים של אותה שפה ומשמש לתקשורת בין-קהילתית. במרבית המקרים מבוססת שפת הקוינה על ניב אחד דומיננטי שעבר פישוט וקלט לתוכו תופעות מניבים אחרים. כיוון שהניבים שמהם מתהווה הקוינה משתייכים לאותה שפה ומקיימים ביניהם שותפות לקסיקלית, דקדוקית ותחבירית משמעותית, תהליך היווצרותה של שפת קוינה אינו כרוך בפישוט קיצוני מעין זה המאפיין שפות קריאוליות ושפות פידג'ין.
מקור המושג
מקור המושג "קוינה" בטיפוס מסוים של היוונית העתיקה, יוונית-קוינה. הקוינה היוונית שימשה כשפת הממשל והתרבות בתקופה ההלניסטית, ומאוחר יותר, בכל חלקה המזרחי של האימפריה הרומית. את ניצניה ניתן לזהות כבר במאה ה-5 לפנה"ס, כאשר כתוצאה מעליית האימפריה האתונאית גברו המגעים בין יוונים דוברי דיאלקטים שונים. מגעים אלו הובילו להתפתחותו של ניב יווני חדש, המבוסס על היוונית האַטית, אך כולל מרכיבים דוריים, איוליים ובייחוד יוֹניים.
כבר במחצית הראשונה של המאה ה-20 החל המושג "קוינה" לשמש כמושג בלשני, אך רק בשנות השבעים נעשו לראשונה ניסיונות משמעותיים להגדירו באופן מדויק יותר ולהבהיר את היחס בין שפות קוינה לסוגים אחרים של שפות המשמשות לתקשורת בין קהילות לשוניות שונות.
מאפיינים
המאפיין הבסיסי ביותר של שפות קוינה הוא עובדת היווצרותן מתערובת של דיאלקטים. על פי רוב, שפת הקוינה מתבססת על ניב סטנדרטי אחד, שקלט לתוכו מרכיבים מן הניבים האחרים. אך לעיתים קשה להצביע על ניב אחד ששימש כמצע להיווצרות שפת הקוינה, והיא מצטיירת כתערובת דיאלקטלית.
את אופן היווצרותן של שפות קוינה נהוג להסביר באמצעות תאוריית האקומודציה של הווארד גיילס (Giles). גיילס עמד על כך שאנשים הדוברים דיאלקטים או סוציולקטים של אותה שפה נוטים לשנות את אורח דיבורם ככל שהחשיפה ללהג האחר נמשכת לאורך זמן. השינוי עשוי לבוא לידי ביטוי בהדגשה יתרה של ההבדלים בין הלהגים, אך לעיתים קרובות הוא מתבטא דווקא בטשטוש ההבדלים על ידי אימוץ אורחות הדיבור של הזולת והעדפה ניכרת לאוצר מילים ולמבנים דקדוקיים ותחביריים המשותפים לשני הלהגים. תהליך זה מכונה על ידי גיילס "אקומודציה".
בשלב הראשון של תהליך התגבשותו של קוינה מתקשרים זה עם זה דוברי להגים שונים כל אחד בשפתו, כך שצורות שונות משמשות במקביל ובאופן בלתי סדיר. בהמשך, כתוצאה מהנטייה לאקומודציה, מתרחש תהליך של הסדרה והשתוות, אשר במסגרתו נדחקים החוצה הגאים נדירים, ביטויים פנים-דיאלקטיים וצורות דקדוקיות חריגות. לבסוף מתחילות להתקבע נורמות פונולוגיות, לקסיקליות ומורפולוגיות חדשות, המבוססות על מרכיבים השאולים מן הלהגים השונים.
מטבע הדברים, תהליך הקוינאיזציה כרוך תמיד בפישוט: שפת הקוינה תמיד סדירה ומצומצמת יותר מן הלהגים שמהם היא נוצרה. צורות חריגות, כפילויות מיותרות והגאים נדירים נדחקים אל מחוץ לשיח הבין-קהילתי ומוחלפים בצורות הפשוטות, המשותפות והשקופות ביותר. עם זאת, כיוון שהקוינה מבוססת על להגים שמקיימים ביניהם הבנה הדדית, אין מדובר בפישוט קיצוני מעין זה המאפיין שפות קריאוליות ושפות פידג'ין. הניבים השונים שמהם נוצר הקוינה כוללים לקסמות ומבנים דקדוקיים ותחביריים משותפים, כך שהתהוות הקוינה אינה כרוכה בסירוס קיצוני של המבנה הדקדוקי ובצמצום מרבי של אוצר המילים. לפיכך, בניגוד לשפות פידג'ין, הקוינה הוא תמיד ניב שמקיים הבנה הדדית עם הלהגים שמהם הוא מורכב.
חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)
חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), תשל"א 1971 הוא מערכת כללים של מדינת ישראל למען התאמת מערכת המשפט בישראל לנאשמים שהם קטינים.
חוק הנוער מסדיר את סמכויות בית המשפט לנוער, ואת סדרי הדין במצבים בהם מעורבים קטינים, בנוסף דרכי הענישה והטיפול ביחס לקטינים הנמצאים בגיל האחריות הפלילית (מגיל 12 ומעלה).
היסטוריה
החוק נוסד בשנת תשל"א 1971, הוא עבר עד כה 23 תיקונים, האחרון מהם היה ב-2017. החוק נאכף על ידי משרד הרווחה והשירותים החברתיים כמו גם על ידי משרד המשפטים.
עיקרי החוק
לפי החוק על הקטין להישפט בבית משפט לקטינים, על ידי שופט נוער, והחקירות צריכות להתבצע על ידי חוקר נוער מוסמך.
תנאים נוספים לשפיטה וענישה של קטינים מחולקים לשלושה חלקים: שפיטה, ענישה ודרכי טיפול, ולכל אחר מהם תקנות מיוחדות שקובעות את התייחסות בית המשפט מערכת החוק לכל אדם הנשפט אשר גילו מתחת לגיל 18.
חוק הנוער - שפיטה
חוק הנוער שפיטה נקבע ב-2009 ולפיו אין להעמיד קטין בשל עבירות אשר עברו זמן רב מאז בוצעו. בית-משפט לנוער רשאי, מטעמים מיוחדים שיירשמו, להורות כי נאשם שהוא קטין לא יהיה נוכח בשלב משלבי הדיון. אך לקטין יש הזדמנות להביע את דעתו לפני בית המשפט.
הרשאת סנגור לקטין תעשה רק אם בית המשפט מאשר ורואה סיבה מוצדקת, באין לקטין סנגור, יעזור לו בית המשפט לחקור את העדים.
בנוסף בית-משפט לנוער ימציא להורה הקטין העתקים של ההזמנה לדין ושל כתב האישום עם הודעה שהוא רשאי להיות נוכח בשעת הדיון, זולת אם קבע בית המשפט, מטעמים מיוחדים שיירשמו, שאין להזמין את ההורה או שאין להמציא לו את ההעתקים האמורים או אחד מהם.
כל בקשה שנאשם רשאי להגיש לבית המשפט, רשאי גם הורה הקטין, או אדם שבית המשפט הרשה לכך, להגיש במקומו, ורשאים הם לחקור עדים ולהשמיע טענות במקום הקטין או יחד אתו.
בהכרעת הדין יחליט בית-משפט לנוער על זיכוי הקטין או יקבע שהקטין ביצע את העבירה.
חוק הנוער - הענשה
קטין שהורשע, בית-משפט לנוער רשאי, במקום להטיל עליו מאסר  בית המשפט יכול  לקבוע על החזקתו במעון נעול לתקופה שיקבע ובלבד שלא תעלה על תקופת המאסר שנקבעה לעבירה שבה הורשע הקטין.
בית משפט לנוער שהחליט על החזקת קטין במעון נעול יסביר לקטין באילו נסיבות יהיה ניתן להעבירו מהמעון הנעול למאסר.
התנאים שבהם הקטין יעבור מהמעון הסגור לבית מאסר לקטינים: