cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'רי קוין
אתאיזם
קוין נולד להורים יהודיים, ומחשיב עצמו יהודי חילוני. קוין הוא אתאיסט ודוגל בנטורליזם מטאפיזי ובתזת הקונפליקט. הוא טוען שדת ומדע הם בלתי מתיישבים זה עם זה, ושרק הערכה רציונלית של עדויות היא בעלת יכולת לגילוי אמין של עובדות על העולם ואופן פעולתו. מדענים דתיים, טוען קוין, חיים בסתירה פנימית. קוין טוען שאי היכולת ליישב בין מדע ודת נובע מהבדלים במתודולוגיה, פילוסופיה ותוצאות הנובעות מהניסיון להגיע לאמיתות אודות היקום. הבלוג שלו, "למה האבולוציה נכונה", דן באתאיזם, אי ההתיישבות של מדע ודת זה עם זה, מדע ונושאים אחרים. קוין משתתף רבות בוויכוחים בפורומים ציבוריים בנושאי דת, אמונה ומדע.
ספריו
בתרגום לעברית
שורש 12
שורש 12, או בַּה בּוּ (בסינית: 八部; בפיניין: Bā bù) הוא השורש השנים-עשר של הכתב הסיני. פירושו "שמונה" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.
וריאציות
יש ניואנס עיצובי בגופני הדפסה שונים עבור שורש זה. במילון הקאנגשי ובהנג'ה הקוריאנית, יש קו אופקי קצר בתחילת הקו השני של תו. קו קצר זה אינו קיים ברוב הגופנים הסיניים המפושטים המשמשים בסין, למעט כמה מקרים כמו הדמות八כמו בסמל של צבא השחרור העממי. הוא קיים ברוב הגופנים הסיניים המסורתיים אך לא בכולם. בגופן יפני, נוכחותו של הקו הקצר תלויה בעיצוב כל גופן.
הקו האופקי הקצר קיים רק בהדפסת גופן, ולא בצורות שונות של כתב יד.
רב עוקבא בר חמא
רב (לפעמים נדפס בטעות: מר) עוקבא בר חמא היה אמורא בבלי שחי בדור הרביעי.
בשונה מאחיו הידוע רמי בר חמא, שנפטר בצעירותו לפני שנקרא בשם רב, הרי שהוא שהיה האח הגדול יותר וכבר הגיע לגיל הוראה, נקרא רב עוקבא בר חמא ברוב המקומות בהם מוזכר בש"ס, ולעיתים "מר" עוקבא בר חמא. הייתה לו שותפות יחד עם אחיו רמי בר חמא
אנו מוצאים אותו דן בהלכה עם רב נחמן שהיה רבו ככל הנראה, עם חבריו אביי ורבא, ועם אמורא צעיר יותר - רב הונא בריה דרב יהושע.
רב עוקבא בר חמא היה אחיו של רמי בר חמא, והם נישאו לשתי אחיות - בנותיו של רב חסדא. מסופר כי אמם של רמי בר חמא ומר עוקבא בר חמא העניקה קרקע שהייתה ברשותה לבנה רמי בר חמא, אך לאחר מכן העניקה אותה קרקע עצמה למר עוקבא בר חמא. רמי בר חמא בא לפני רב ששת (שהיה רבו המובהק) וזה פסק שהקרקע שלו מכיוון שהשטר נכתב על שמו לפני השטר השני שנכתב על שמו של מר עוקבא בר חמא. מר עוקבא בר חמא בא לפני רב נחמן וזה פסק בדין שודא דדייני שהקרקע שלו. כאשר בא רב ששת לרב נחמן, שאל אותו רב נחמן: מדוע פסקת כך? ענה לו רב ששת - כי רמי בר חמא היה קודם. שאל אותו רב נחמן: וכי בירושלים אנו יושבים, ששם מקפידים על סדר השעות ונוהגים לכתוב שעות, כדי לגלות דעת שהם מקפידים גם באותו יום על השעות? בבבל אנו, וכאן אין אנשים מקפידים בכתיבת השטר על כתיבת השעות ועיקר דעתם בכתבת השטר היא שהקניין יחול באותו יום, ולכן אין משמעות לשעה בה ניתנה השטר, וממילא אין לרמי בר חמא עדיפות על פני מר עוקבא. שאל אותו רב ששת: ולמה פסק מר כמו שפסק? השיב לו רב נחמן: לפי הבנתי הקרקע צריכה להיות של מר עוקבא בר חמא וכפי הכלל שודא דדייני, לפיו במקום שאין ראיות לאחד מבעלי הדין מסור הדין בידי הדיין כפי החלטתו וסברתו. נענה רב ששת: אם כן יחול הפסק אותו פסקתי מדין שודא? ענה לו רב נחמן: אין ביכולתך לעשות כך מפני שתי סיבות: האחת - לא פסקת את פסקך בתור שודא דייני אלא בתור פסק משפטי ומכיוון שכך לא היה לו תוקף, בנוסף, הכרעתך ב"שודא דדייני" אינה תקפה, מכיוון שזו תקפה רק אם נעשתה על ידי דיין גמור ואתה אינך דיין.
צאצא
צאצא הוא מונח משפטי, המגדיר את הקשר בין הורה לבין בנו או בתו, נכדו, נינו וכן הלאה, בניגוד לשארות הכולל את כל קרובי המשפחה (כולל אחים, קרובים באמצעות נישואין ועוד).
במדינות בהם מעמד ילד מתהליך אימוץ שווה למעמדו של ילדים - גם ילד מאומץ וצאצאיו יכללו בהגדרת הצאצאים.
במקרא, לעומת זאת המילה צאצאים אינה מתייחדת לבני האדם, אלא אף לכל תולדות הבריאה (ראו ישעיה ל"ד, א': "תבל וכל צאצאיה"). משמעות זו נשמרה גם בעברית בת ימינו, כשהמונח משמש לתאר כל תוצר של רבייה, בבני אדם, בעלי חיים וצמחים.
דינמו-יוניור סנקט פטרבורג (הוקי קרח לנוער)
מועדון ההוקי קרח לנוער "דינמו-יוניור סנקט פטרבורג" (ברוסית: Молодёжный хоккейный клуб «Дина́мо-Юниор Санкт-Петербург») הוא קבוצת הוקי קרח לנוער מהעיר סנקט פטרבורג, המשחקת בליגת MNHL, השנייה בחשיבותה בענף ההוקי קרח לנוער, אחרי MHL. מהווה חלק ממועדון דינמו סנקט פטרבורג.
היסטוריה
ב-28 באוגוסט 2019 נכללה הקבוצה בליגת NMHL וב-16 בספטמבר, במשחק האליפות הראשון שלה, הקבוצה גברה על מועדון קריסטל מסראטוב בתוצאה 5:0. באליפות 2019/2020, הקבוצה זכתה באליפות מבלי שהשתתפה בפלייאוף בשל ביטול משחקי הפלייאוף על רקע מגפת הקורונה, זאת לאחר שסיימה במקום הראשון בעונה הסדירה.
ב-6 ביולי 2020 מונה איגור דורופייב למאמן הראשי החדש של הקבוצה, לקראת עונת 2020/2021. עם זאת, בפתיחת העונה המועדון התחיל עם מאמן ראשי אחר, ויקטור בליאקוב.
בעונת 2021/2022 העפילה לחצי גמר פלייאוף ליגת NMHL להתמודדות מול ריאזאן VDV.
תארים
אליפות NMHL אליפות סנקט פטרבורג
בורג' בנימינה
בורג' בנימינה הוא ח'אן היסטורי הממוקם בחלק הדרום מערבי של המושבה בנימינה.
היסטוריה
בחפירות הצלה שנערכו במקום ב-2009 נמצאו מעט חרסים שתוארכו לתקופות הביזנטית והעות'מאנית.
בחפירות הצלה נוספות שנערכו ב 2018, נחפרו מדרום למבנה הקשתות הדרומי, נמצאו וזוהו שני שלבי בנייה שתוארכו לתקופה הביזנטית המאוחרת: לשלב הקדום יוחס בית מרחץ שנחשף בחלקו, ולשלב מאוחר מערך של רצפות ובריכות מטויחות.
בשנת 1900 נקנו אדמות הבורג' על ידי הברון רוטשילד כדי להרחיב את המשקים של החקלאים בזכרון יעקב.
בתקופות עיבוד האדמות, האיכרים מזכרון יעקב היו לנים בימות השבוע בחאן הגדול של הבורג' שהיום רואים רק שרידים מעטים ממנו. בשנות התשעים המקום החל לפעול כגן אירועים, כאשר משפחת גולדשטיין שימרה את החלק הדרומי של החאן.
בשנת 2018 בוצעו במקום עבודות שימור נוספות בחלקו הדרומי ומשמש מתחם אירוח להופעות ואירועים.
בשנת 2020 מספר קשתות במתחם הצפוני התמוטטו ככל הנראה מרעידת אדמה קלה.
עונת 1930/1931 בליגה ב'
עונת 1930/1931 בליגה ב' (כונתה גם מחלקה ב') הייתה אמורה להיות העונה הראשונה של ליגה ב' בכדורגל בארץ ישראל. וזאת לאחר הקמת ההתאחדות לכדורגל הישראלית ב-1928 במהלך תקופת המנדט. הליגה אמורה הייתה להיות ליגת המשנה בכדורגל הארץ ישראלי, ושנייה לליגה הארצית של אותה עונה.
בליגה זו תוכננו לשחק 43 קבוצות בסך הכל ב-4 ליגות מחוזיות. ליגה זו נבנתה בעיקר מקבוצות מילואים של הקבוצות החזקות מהליגה הראשונה, ועוד קבוצות של יישובים קטנים מהאזור המחוזי.
לאחר פרסום הספר הלבן שני, נוצרה מתיחות בין תושבי האזור לבין המשטר הבריטי ולכן נאסר על הקבוצות הבריטיות לשחק אל מול הקבוצות העבריות בליגה הראשונה וגם בליגה זו. ועל כן המשחקים הופסקו מעט לאחר מכן על ידי ההתאחדות. ניסיון להמשיך את הליגה הראשונה עם הקבוצות העבריות בלבד לא צלח והיא נזנחה באמצע. עונה זו ככל הנראה החלה סביב אוקטובר 1930. מספר עדויות מראות כי מכבי יונה זכתה באליפות מחוז ירושלים בעונה זו שככל הנראה הסתיימה במאי-יוני 1931. בסופו של דבר פרישתם של רוב הקבוצות מהליגות אילצה את ההתאחדות לקיים רק את הליגה במחוז תל אביב (שהתאחד למחוז אחד).
Halloween II (פסקול)
Halloween II (בעברית: ליל המסכות II) הוא פסקול מאת אלן האוארט, של סרט האימה האמריקאי "ליל המסכות II", משנת 1981. מהדורת יום השנה ה-30 המורחבת של הפסקול יצאה לאור בשנת 2009, על ידי חברת התקליטים אלן האוורט אינקפורד.
אורכה של ההוצאה המחודשת שהופצה בשנת 2009, כפול מזו של ההוצאה המקורית שיצא בשנת 1981.
מושבות המצרים
מושבות הַמְּצָרִים היו קבוצה של שטחים בריטים בדרום־מזרח ומזרח אסיה. מושבות המצרים, הוקמו בשנת 1826 כחלק מהשטחים שבשליטת חברת הודו המזרחית הבריטית, ועברו לשליטה בריטית ישירה כמושבת כתר ב־1 באפריל 1867. בשנת 1946, לאחר תום מלחמת העולם השנייה והכיבוש היפני, התפרקה הקולוניה כחלק מתהליך הדה-קולוניזציה של בריטניה באזור.
מושבות המצרים כללו במקור את ארבע המושבות: פננג, סינגפור, מלאקה, ודינדינג. בשנת 1886 סופחו גם אי חג המולד ואיי קוקוס אל המושבות. האי לבואן, מול חופי בורנאו, נכלל גם כחלק ממושבת הכתר החל מה-1 בינואר 1907, והפך למושבה נפרדת בתוכה בשנת 1912. מרבית השטחים מהווים כיום חלק ממלזיה, שממנה נפרדה סינגפור בשנת 1965 עם עצמאותה. איי קוקוס (קילינג) הועברו לשליטת אוסטרליה בשנת 1955 ואי חג המולד בשנת 1958.
פננג ופרובינציית ולסלי
המושבה הראשונה הייתה פננג, אשר שטחה הראשוני נמסר לידי קפטן פרנסיס לייט מחברת הודו המזרחית הבריטית בשנת 1786 בעקבות הסכם שהושג עם סולטאן קדה. במקור הכילה המושבה בעיקר את האי פננג, שקיבל את השם - "אי נסיך ויילס".
ב-7 ביולי 1800 הורחב שטח מושבה זו כדי לכלול גם מאדמת יבשת אסיה, אזור שנודע בשם "פרובינציית ולסלי" (כיום העיר סברנג פראי, מלזיה) לאחר שסגן המושל של אי נסיך ויילס, סר ג'ורג' ליית'  חתם על הסכם חדש עם הסולטן החדש של קדה על פיו תורחב המושבה פננג ב-189.3 קמ"ר משטח סברנג פראי. הפרובינציה עברה לשליטת האימפריה הבריטית.
לאחר הכיבוש של סולטנות קדה על ידי ממלכת סיאם בשנת 1821 נחתם בשנת 1831 הסכם בין בריטניה לסיאם שבמסגרתו הורחבה עוד פרובינציית ולסלי משטח סולטנות קדה לשעבר.
פרובינציית ולסלי כללה, לרוב, מישור פורה, שאוכלס בעיקר על ידי תושבים מלאים, ואוכלס בחלקים מסוימים על ידי חקלאים מתחום גידולי קני הסוכר ואחרים העוסקים בתעשיות חקלאיות דומות וכן בכוח עבודה סיני וטמילי. בערך עשירית מכלל האזור היה מכוסה בגבעות נמוכות עם יער גשם טרופי עבה. בין הגידולים המרכזיים של תושבי הפרובינצייה המלאים היה האורז.
סינגפור
בשנת 1819 הפכה סינגפור לתחנת סחר בריטית לאחר שמייסדה, סטמפורד רפלס, זיהה את הפוטנציאל הטמון באי והחליט לנסות להביא לשליטה בריטית בו. סינגפור נשלטה באותה התקופה על ידי סולטנות ג'והור. לאחר מכן החלו הבריטים לשלוט באי סינגפור כולו, שהתפתח למושבה ונמל משגשגים. בשנת 1824 ויתרו ההולנדים על כל הזכויות שהיו להם על האי במסגרת ההסכם האנגלו-הולנדי משנת 1824, ובשנת 1836 הייתה סינגפור מקום מושב הממשל הבריטי של מושבות המצרים.
מלאקה
המושבה ההולנדית מלאקה נמסרה לשליטת האימפריה הבריטית במסגרת ההסכם האנגלו-הולנדי משנת 1824 בתמורה לשליטה של בריטניה בבנקולן ולזכויות הבריטיות בסומטרה. חשיבותה של מלאקה הייתה בהקמת אזור השפעה בריטי בלעדי באזור, אך חשיבותה כתחנת סחר ירדה בעקבות עליית קרנם של המושבה פננג, ובהמשך סינגפור.
הדינדינגס
הדינדיניגס (שנקראו על שם נהר הדינדינג במחוז מנג'ונג של ימינו) אשר הכילו את האי פנגקור, והעיירות לומוט וסיטיאוון בחצי האי המלאי, נמסרו על ידי סולטנות פרק לשלטון הבריטי בשנת 1874 במסגרת הסכם פנגקור. התקווה שהנמל הטבעי המצוין שלה יתגלה כבעל ערך נגוזה, והשטח היה מיושב בדלילות וחסר כל חשיבות הן מבחינה פוליטית והן מבחינה כלכלית. בפברואר 1935 הוחזר השטח לידי הממשל של פרק שחזר לנהלו.
שלטון חברת הודו המזרחית
מושבות המצרים הוקמו בעקבות ההסכם האנגלו-הולנדי משנת 1824, שבמסגרתו חולק הארכיפלג המלאי לאזור בריטי בצפון ואזור הולנדי בדרום. הסכם זה הביא להעברת השליטה במושבה הבריטית בנקולן בתמורה למושבה ההולנדית מלאקה ולשליטה בריטית בלתי מעורערת בסינגפור. אוכלוסיית המושבות הייתה ברובה סינית, עם מיעוט אירופאי זעיר אך בעל השפעה. בירתם של המושבות הייתה בתחילה העיר ג'ורג' טאון, בירת פננג, אך בשנת 1832 הפכה סינגפור לבירת המושבות.
במהלך השלטון הבריטי של חברת הודו המזרחית במושבות המצרים, שימשו המושבות כמושבות עונשין לאזרחים הודים ואסירים צבאיים, ובשל כך זכו המושבות לתואר "המפרצים הבוטניים של הודו". בשנים 1852 ו-1853 התרחשו מספר התקוממויות קטנות של אסירים בסינגפור ובפננג. לאחר שלא היו מרוצים מהשלטון של חברת הודו המזרחית, בשנת 1857 הגישה האוכלוסייה האירופאית הזעירה במושבות עתירה לפרלמנט הבריטי בבקשה לשלטון בריטי ישיר במושבות.
תפקידו הנרחב של המושל
בשנת 1886 הועברו איי קוקוס (שהיו בעבר בבעלות ויושבו על ידי המשפחה הסקוטית קלוניס-רוס) ואי חג המולד, שהיה בעבר מסופח לציילון, הועברו לניהולה של ממשלת מושבות המצרים בסינגפור. בשנת 1907 לאחר ששבה המושבה לבואן להיות מושבת הכתר של השלטון הבריטי, לאחר שבמשך תקופה הייתה תחת ניהולה של חברת בורנאו הצפונית הבריטית, סופחה המושבה כחלק ממושבות היצרים.
המושל היה גם הנציב העליון הכללי של פדרציית המדינות המלאיות בחצי האי מלאיה, של צפון בורנאו הבריטית, של סולטנות ברוניי ושל סרוואק באי בורנאו.
פלישה יפנית ופירוק
במהלך מלחמת העולם השנייה, היפנים פלשו לאי מלאיה ולמושבות המצרים באמצעות נחיתה בקלאנטאן ב-8 בדצמבר 1941. ב-16 בדצמבר הפך פננג למושבה הראשונה מבין מושבות המצרים שנפלה לידיים יפניות. מלאקה נכבשה ב-15 בינואר וסינגפור נכבשה ב-15 בפברואר, לאחר קרב סינגפור. מושבות המצרים, יחד עם שאר חצי האי המלאי, נותרו תחת הכיבוש היפני עד אוגוסט 1945 עם הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי וסופה של מלחמת העולם.
לאחר המלחמה פורקו מושבות המצרים, מהלך שנכנס לתוקף החל מה-1 באפריל 1946, כאשר סינגפור הפכה למושבת כתר נפרדת (ובסופו של דבר לרפובליקה עצמאית), ואילו פנאנג ומלאקה הצטרפו לאיחוד המלאי החדש (גלגולה הקודם של מלזיה המודרנית). לבואן סופחה לזמן קצר לסינגפור, לפני שסופחה למושבה החדשה של צפון בורנאו הבריטית.
אנתוני פילר
אנתוני יוג'ין פילר (באנגלית: Anthony Eugene Peeler; נולד ב-25 בנובמבר 1969) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1992–2005. ממוצעיו הכוללים לאורך 13 עונותיו בליגה הם 9.7 נקודות, 2.6 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים למשחק.
קריירת תיכונים ומכללות
בין השנים 1988–1992 למד באוניברסיטת מיזורי, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה (ה"טייגרס") תחת המאמן נורם סטיוארט. בעונתו הראשונה העפילה הקבוצה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), בו הפסידה מול אוניברסיטת סירקיוז בתוצאה 80–83. בעונתו האחרונה עם הטייגרס נבחר לחמישיית העונה השנייה של ליגת המכללות (Second-team All-American) וזכה בתואר שחקן העונה של מחוז Big Eight, לאחר שהוביל את כל שחקני המחוז עם 23.4 נקודות בממוצע למשחק, אליהן הוסיף ממוצעים של 5.5 ריבאונדים, 3.9 אסיסטים ו-2.1 חטיפות למשחק. בעת סיום לימודיו הוביל את כל השחקנים בתולדות הקבוצה בסך אסיסטים (497) וחטיפות (196), וכן ניצב במקום השלישי ברשימת הקלעים המובילים בתולדותיה (1,970 נקודות).
קריירת משחק ב-NBA
בדראפט ה-NBA 1992 נבחר פילר בבחירה ה-15, על ידי לוס אנג'לס לייקרס. בארבע עונותיו עם הלייקרס פתח בכרבע ממשחקי קבוצתו, ותרם 10.6 נקודות, 2.3 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים בממוצע למשחק. בעונת העפיל עם הלייקרס לחצי גמר האזור המערבי בפלייאוף, בו הפסידו מול סן אנטוניו ספרס בתוצאה 2–4.
לקראת עונת הועבר עם ג'ורג' לינץ' בטרייד לוונקובר גריזליס, לקראת עונתה השנייה ב-NBA. בעונתו המלאה היחידה בקבוצה קבע שיא קריירה של 14.5 נקודות בממוצע למשחק, אולם הגריזליס סיימו עם המאזן הגרוע ביותר בליגה; 14–68. ב-4 בפברואר 1997 קלע פילר שיא קריירה של 40 נקודות בהפסד קבוצתו מול ניו ג'רזי נטס.
באוגוסט 2003 חתם על חוזה בסקרמנטו קינגס. בעונתו היחידה עם הקינגס קלע 5.7 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של דאג כריסטי, וסייע לקבוצה להעפיל לחצי גמר המערב. באותה עונה הוביל את כל שחקני הליגה עם 48.2% קליעה לשלוש.
DHKP/C
מפלגת החזית המהפכנית לשחרור העם (בטורקית: Devrimci Halk Kurtuluş Partisi-Cephesi ובראשי תיבות DHKP/C) היא מפלגה מרקסיסטית-לניניסטית בטורקיה. היא הוקמה בשנת 1978 תחת השם "שמאל מהפכני" (בטורקית: Devrimci Sol או Dev Sol) ושינתה את שמה בשנת 1994 לאחר מלחמות פנימיות בין פלגים בארגון. המפלגה מתנגדת להשפעה המערבית על טורקיה ועל חברותה בברית נאט"ו ושואפת לכונן משטר מרקסיסטי במדינה. המפלגה הוגדרה ארגון טרור על ידי טורקיה, ארצות הברית והאיחוד האירופי בעקבות שורת מעשי רצח ופיגועי התאבדות שביצעו פעיליה. הארגון מממן את פעילותו באמצעות תרומות וסחיטת כספים.
התקוממות (1990 - היום)
בשנות ה-90 החל הארגון לתקוף מטרות זרות, בהן דיפלומטים, אנשי צבא ומבני שגרירות ומתקני צבא אמריקניים. במהלך מלחמת המפרץ התנקש ה-Dev Sol בשני אנשי צבא אמריקנים, פצע קצין בחיל האוויר והטמין פצצות ביותר מ-20 מבנים צבאיים, מסחריים ותרבותיים של ארצות הברית ושל נאט"ו. על אף שהארגון היה תחת מעקב של סוכנויות המודיעין המערביות, הוא הווה אתגר עבור היחידות שעסקו בלוחמה בטרור בשל יכולתו להוציא לפועל מבצעים מתוכננים היטב ולבצע ריגול נגדי.
ב-13 באוגוסט 1991, נרצח ביריות אנדרו בלייק, שעמד בראש האיחוד המסחרי של בריטניה באיסטנבול. ה"שמאל המהפכני" קיבל אחריות על ההתנקשות בו, אולם הפלג הטורקי של הג'יהאד האסלאמי קיבל אף הוא אחריות לרצח. נוסף על כך, טען ה"שמאל המהפכני" כי בין השנים 1992-1990 הוא התנקש בחייהם של היראם עבאס, ממדו אונלוטורק, איסמעיל סלן, אדנן ארסוזנד סיין וכמאל קאייצ'ן – כולם שירתו בעברם בצבא או במודיעין הטורקי.
הסלמה (שנות ה-2000 - היום)
פעילות כוחות הביטחון בטורקיה ובמקומות נוספים באירופה החלישו את הארגון, שלא ביצע אף מתקפה משמעותית ב-2003. ב-20 במאי באותה שנה פעילת הארגון שנשאה חגורת נפץ התפוצצה בחדר שירותים באנקרה בזמן שהתכוננה לבצע פיגוע. ב-24 ביולי 2004 אירעה תאונה דומה, כשמחבל מתאבד של הארגון התפוצץ באוטובוס שנסע באיסטנבול, הרג יחד עמו שלושה בני אדם נוספים ופצע 15 איש אחרים. ב-1 ביולי 2005 ביצע הארגון פיגוע התאבדות כושל במשרד המשפטים באנקרה ובמהלכו נהרג המחבל.
ב-11 בספטמבר 2012 נהרגו שני בני אדם, בהם קצין משטרה, בפיגוע התאבדות של הארגון ברובע סולטנגאזי באיסטנבול.
ב-1 בפברואר 2013 מחבל מתאבד התפוצץ בכניסה לשגרירות ארצות הברית באנקרה והרג מאבטח טורקי שהיה במקום. כמה בני אדם נוספים נפצעו בפיגוע שבוצע בידי החזית המהפכנית לשחרור העם.
ב-19 במרץ 2013 ביצעו פעילים של הארגון מתקפה כפולה נגד משרדי מפלגת הצדק והפיתוח השלטת במדינה ונגד משרד המשפטים.
רצח התובע באיסטנבול
ב-31 במרץ 2015 חטפן שני פעילים של הארגון את התובע מחמט סלים קיראז בבית משפט באיסטנבול. הם דרשו מהמשטרה לפרסם את שמותיהם של ארבעה מחברי כוחות הביטחון, שלטענתם היו קשורים להרג של הנער ברקין אלוון בן ה-15, שמת בהפגנה נגד השלטון בשנת 2013. המשטרה ניהלה עמם משא ומתן במשך שש שעות, אבל לבסוף הסתערה על המקום לאחר שלטענתה נשמעו יריות ממשרדו של התובע. שני פעילי הארגון נהרגו במבצע, בזמן שהתובע שנפצע אנושות מירי של הפעילים בראשו, מת מאוחר יותר מפצעיו בבית החולים.
הגדרה כארגון טרור
החזית המהפכנית לשחרור העם היא אחת מ-12 ארגוני טרור הפועלים בטורקיה לפי היחידה ללוחמה בטרור של המשטרה המקומית.
כמו כן, החזית המהפכנית לשחרור העם הוספה לרשימת ארגוני הטרור הזרים של מחלקת המדינה האמריקנית בשנת 2011.
שוד העוגיות הגדול
שוד העוגיות הגדול (באנגלית: The Cookie Thief) הוא סרט טלוויזיוני אמריקאי לכל המשפחה מסוגת קומדיה ופנטזיה מוזיקלית, המבוסס על הסדרה "רחוב סומסום". הסרט בוים על ידי ג'ואי מזרינו, סקוט פרסטון, ליסה סימון, מאט ווגל, נדין זילסטרה וקלייטון בן, ונכתב על ידי ג'ואי מזרינו ובלינדה וורד. הסרט מספר על אלמו שמנסה להוכיח את חפותו של עוגיפלצת מהאשמה מגנבת ציורי העוגיות מהמוזיאון.
הסרט שודר לראשונה בארצות הברית בערוץ PBS Kids ב-16 בפברואר 2015. בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ הופ! בשנת 2016. אורך הסרט הוא כ-55 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית).
בסרט מככבת השחקנית רחל דראטץ בתפקיד שומרת המוזיאון, בגרסה העברית דיבבה אותה המדבבת שרון שחל.
תקציר העלילה
ברחוב סומסום בנו מוזיאון חדש, מוזיאון לאמנות העוגיות. ריס, אלמו ועוגיפלצת מבקרים במוזיאון, כשלפתע מתחילים להיעלם ציורי עוגיות מהקירות. מפני שעוגיפלצת עשה בעיות במוזיאון, שומרת המוזיאון החליטה שהוא אשם. אלמו מחליט לחקור את התעלומה בעזרת חבריו, ויחד הם יוצאים לטהר את שמו של עוגיפלצת.
בסרט יש פרודיות לציורי אומנות, ביניהם "מונה ליזה" של הצייר לאונרדו דה וינצ'י, "אוכלי תפוחי האדמה" של הצייר וינסנט ואן גוך, ו"הצעקה" של הצייר אדוורד מונק.
הדמויות, השחקנים, מפעילי הבובות והמדבבים
במאי הדיבוב של הסרט בעברית היה דן שצברג ומפיקת הדיבוב הייתה יעל אללוף.
הפקה
סרט זה היה אחד מעבודותיה האחרונות של הבובנאית פראן בריל, לפני שפרשה מעבודתה כבובנאית. החל משנת 2016, סטפני דאברוזו החליפה אותה בתור פזית, וג'ניפר בארנהארט כזואי.
ביקורת
הסרט קיבל מהאתר "The A.V. Club" את הדירוג "C". האתר מבקר את העלילה של הסרט כדלילה אך מיוחדת.
קים קוטר
קים קוטר (בהולנדית: Kim Kötter; נולדה ב-27 ביולי 1982) היא דוגמנית הולנדית, מיס הולנד לשנת 2002.
ביוגרפיה
קוטר נולדה במחוז אוברייסל בהולנד. היא החלה ללמוד באוניברסיטת טילבורח והפסיקה את לימודיה האקדמיים כשנבחרה למלכת היופי של אוברייסל. לאחר מכן בשנת 2002 זכתה בתחרות הארצית "מיס תבל הולנד" הבוחרת את נציגת הולנד לתחרות העולמית.
בתחרות מיס תבל שנערכה בפוארטו ריקו דורגה במקום ה-11, היא השתתפה באותה שנה בתחרות מיס אירופה וזכתה במקום השלישי.
היא שיחקה תפקיד קטן באופרת סבון הולנדית. במשך מספר שנים היא הייתה כתבת במגזין סגנון חיים. בשנת 2010 היא החלה להנחות תוכנית טלוויזיה בערוץ ההולנדי מקומי RTL 4, והופיעה בערוץ עוד מספר פעמים. בשנת 2011 השתתפה בגרסה ההולנדית של תוכנית המציאות המבצר.
קוטר היא בעלת סוכנות דוגמנות משלה. היא משמשת כבעלים וכמנחה של תחרויות מיס אוברייסל, מיס תבל הולנד ומיס תבל גרמניה.
אלינור וורתינגטון קוקס
אלינור ויניפרד וורתינגטון קוקס (באנגלית: Eleanor Winifred Worthington Cox; נולדה ב-21 ביוני 2001) היא שחקנית בריטית. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד מטילדה וורמווד במחזמר "מטילדה" עליו זכתה בפרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר, ומהופעתה בתפקיד ג'נט הודג'סון בסדרה "The Enfield Haunting" עליו הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה. קוקס היא השחקנית הצעירה ביותר שזכתה בפרס אוליבייה בגיל עשר. עוד היא מוכרת מתפקידה בדמות פולי רנפרו בסדרת הטלוויזיה "Hetty Feather" על פי ספרה של ג'קלין וילסון. ב-2018 החלה לככב בסדרה "בריטניה" של רשת Sky Atlantic.
אוקינושימה
אוקינושימה (ביפנית: 沖ノ島, מילולית: "אי רחוק") הוא אי קטן בים יפן מול חוף העיר במחוז פוקואוקה ביפן. למרות גודלו הקטן ואוכלוסייתו הדלילה, יש לו חשיבות תרבותית ודתית רבה. הוא נחשב לאדמה קדושה של דת השינטו, וכאי קדוש הוא נתון להגבלות כניסה מזה מאות שנים. אוכלוסיית האי מורכבת מעובד יחיד של מקדש אוקיצומייה שעל האי. הוא אחד מכשני תריסר כוהני שינטו שמבלים באי למשך תקופה של 10 ימים, מתפללים ושומרים מפני פולשים.
האי כולו נחשב לקאמי, והוא מחוץ לתחום לנשים. במשך מאות שנים, רק 200 גברים הורשו להיכנס לאי ביום אחד בכל שנה לאחר ש"טיהרו" את עצמם בים שמסביב.
אלינור וורתינגטון קוקס
ביוגרפיה
קוקס נולדה במרזיסייד. היא למדה בבית הספר לאמנויות הבמה פורמבי החל מגיל שנתיים. לפני שהופיעה ב"מטילדה" השתתפה קוקס בהפקה של ביל קנרייט למחזמר "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" בתיאטרון ליברפול אמפייר.
אוקינושימה
ב-2017 הוכרז האי אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, כחלק מהאתר "האי המקודש של אוקינושימה ואתרים קשורים באזור מונקטה".
אלינור וורתינגטון קוקס
ביוגרפיה
בספטמבר 2011 פורסם שהיא תהיה אחת מארבע ילדות שיגלמו את דמותה של מטילדה במחזמר "מטילדה", יחד עם קליאו דמטריו, קרי אינגרם וסופיה קלי. הופעת הבכורה שלה במחזמר הייתה באוקטובר 2011, והיא הופיעה פעמיים בשבוע. המחזמר זכה לשבחי הביקורת, והוא היה מועמד לעשרה פרסי אוליבייה, בהם פרס השחקנית הטובה ביותר במחזמר. המחזמר "מטילדה" זכה בשבעה פרסים. קוקס זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר במחזמר יחד עם דמטריו, אינגרם וקלי. היא השחקנית הצעירה ביותר שזכתה בפרס אוליבייה.
אוקינושימה
גאוגרפיה
אוקינושימה ממוקמת באזור הימי גנקאי-נאדה בים יפן בין האי קיושו, 55 קילומטרים משם, והאי צושימה, 65 קילומטרים משם.
אלינור וורתינגטון קוקס
ביוגרפיה
קוקס המשיכה להופיע ב"מטילדה" עד 19 באוגוסט 2012. אחר כך שיחקה בתפקיד הנסיכה אורורה הצעירה בסרט "מליפיסנט" משנת 2014.
אוקינושימה
גאוגרפיה
שטחו של האי הוא 0.97 קמ"ר, אורכו 1.5 קילומטרים ורוחבו כקילומטר אחד. רכס משתרע לאורכו של האי, שהנקודה הגבוהה ביותר בו היא האיצ'ינודקה (一 ノ 岳) בגובה 243.6 מטרים. עליו נמצא מגדלור אוקינושימה (沖ノ島灯台, אוקינושימה טודאי), שאותו ניתן לראות ממרחק של 17 מיל ימי.
אלינור וורתינגטון קוקס
ביוגרפיה
החל מאפריל 2015 עד אוגוסט אותה שנה שיחקה קוקס בתפקיד בלאוזי בראון בהפקה של "באגסי מלון" בתיאטרון ליריק האמרסמית'. באוקטובר 2015 גילמה את ג'ס במחזה "טומקאט" מאת ג'יימס ראשברוק בתיאטרון סאות'רק פלייהאוס שבלונדון.
ב-2016 הייתה קוקס מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה על הופעתה במיני-סדרה "The Enfield Haunting" של ערוץ Sky One. ב-2018 החלה לככב בתפקיד קייט בסדרה "בריטניה".
אוקינושימה
גאוגרפיה
דרומית-מזרחית לאוקינושימה שוכנים האי קויה-שימה (小屋島) בשטח של 25 דונם, ובגובה מרבי של 29 מטרים וצמד הסלעים מיקאדובשירה (御門柱) וטנגו-איווה (天狗 岩).
צמחייה
אוקינושימה שוכן בקצה הצפוני של האזור הסובטרופי והצמחייה שלו בהתאם. הצדדים הצפון-מערביים והדרומיים של האי מכוסים ביערות עבותים המורכבים בעיקר מ- (מין עץ ממשפחת העריים). על הקרקע צומחים שרכים כדוגמת Asplenium antiquum וסוקולנטים כדוגמת Orostachys malacophylla.
אזור עופות חשוב
האי והאי השכן קויה-שימה מוגדרים על ידי ארגון BirdLife International כ (IBA) משום שהם מספקים מקום קינון לאוכלוסיות של מין היונה ', יסעור מפוספס, ומין הסבכי '.
היסטוריה
בשל מיקומו, שימש האי בין סוף המאה ה-4 לסוף המאה ה-9 כבסיס וסימן על נתיב הספנות המכונה "אומיקיטה נו מיצ'ינקה" (海北 道 中, באנגלית: "דרך הים הצפונית") לחצי האי הקוריאני. האי היה אפוא מקום חשוב לחילופי תרבות באזור. במקביל הוא קיבל חשיבות דתית, שכן יורדי הים התפללו להפלגה בטוחה בעצירת ביניים זו או ששגרירויות התפללו להצלחת משלחותיהם הדיפלומטיות. לאלה טגוריהימה נו קאמי סגדו ועדיין סוגדים במיוחד כאן במקדש אוקיצומייה כהאלהה של ערפל הים.
עם דעיכת שושלת טאנג הסינית, הופסקו גם משלחות דיפלומטיות לסין. כבר במאות ה-6 וה-7, עם נפילת בעלות הברית הקוריאניות ו, דעכה השפעתה של יפן בקוריאה. עם הפסקת המשלחות פסקו גם הטקסים הממלכתיים באי, אם כי עד היום מבוצעים טקסים דתיים בקנה מידה קטן בהרבה, ובכך איבד האי מחשיבותו בסוף המאה ה-9.
חפירות
חפירות ארכאולוגיות נרחבות בוצעו ב-23 מקומות באי בין השנים 1954 ו-1971 במימון איל הנפט ויליד מונקטה אידמיטו סאזו (1885–1981). במהלכן נמצאו 80,000 חפצים, אשר בשלמותם הוגדרו כאוצר לאומי יפני. נמצא שניתן לחלק את הטקסים וסוג המנחות לארבעה שלבים או קבוצות:
כמו כן נחשפו נול נחושת מוזהב ופיסות זכוכית קריסטל מהאימפריה הסאסאנית. בגלל המספר הרב של חפצים, האי ידוע גם בשם "בית אוצר הים".
הממצאים מוצגים כעת דרך קבע ב ובשימפו-קאן ("מוזיאון האוצרות הקדושים") ב.
מונקטה טאישה ומקדש אוקיצומייה
שני המסמכים ההיסטוריים העתיקים ביותר של יפן, הקוג'יקי והניהון שוקי, כוללים התייחסויות לאוקינושימה. הקוג'יקי קובע כי אלת השמש אמטראסו יצרה שלוש בנות אלות מחרב ושלחה אותן ליפן שם סגד להן קלאן מונקטה (宗像氏). מונקטה טאישה (宗像大社, "המקדש הגדול של מונקטה") מוקדש לשלוש אלות ים אלו. המקומיים ממשיכים לסגוד להם להגנה על פני הים. כמו כן, האי עצמו נחשב לאלוהות. מקדש אוקיצומייה (沖 津 宮) באי הוא חלק מהמונקטה טאישה. הייחודיות של מונקטה טאישה היא בכך שהוא מורכב משלושה תת-מקדשים, שכל אחד מהם מוקדש לאחת האלות. ההצומייה (辺 津 宮, "ליד מקדש"), שבו סוגדים ל"איצ'יקישימה הימה נו קאמי" (市杵島姫神) כאלת הפולחן, ממוקם ביבשת היפנית על נהר צוריקאווה סמוך לשפך לים, הנקאצומייה (中 津宮, "המקדש האמצעי") שבו סוגדים ל"טאגיצו הימה נו קאמי" (湍津姫神), אלת המים הגועשים, במרחק 10 ק"מ באי אושימה ולבסוף אוקיצומייה (沖津宮, "מקדש הים הפתוח") 49 קילומטרים משם באוקינושימה, מקדש שבו סוגדים לטגוריהימה נו קאמי (田心姫神), האלה של ערפל הים. כל המקדשים שוכנים על קו אחד ולכן יוצרים תחנות בנתיב הספינה הקודם. אף על פי שבמקור הן היו אלות מקומיות, התפשט פולחן מונקטה (宗 像 信仰) על פני כל יפן, כך שהמונקטה טאישה עם האוקיצומייה עומדת כעת בראש 6,000 מקדשי מונקטה.
האי אוקינושימה בכללותו נחשב לחפץ פולחן מקודש ולכן אפשר להיכנס אליו רק באישור מיוחד שניתן לגברים בלבד: כוהנים, אנשי צבא, חוקרים ועיתונאים. דייגים מגבילים את עצמם לנמל ואינם נכנסים לפנים האי. הגישה לאי הייתה מותרת רק ב-27 במאי של כל שנה לכ-250 אנשים, כאשר "אוקיצומייה ג'נצ'י טאיסאי" (沖 津 宮 現 地 大 祭, "הפסטיבל המקומי של אוקיצומייה") הנציח את הנופלים בקרב צושימה. עם זאת, יש לבצע טקס הטהרות על ידי התפשטות ורחצה בים. פסטיבל זה בוטל עם קבלת מעמד של אתר מורשת עולמית ב-2017. אף על פי שהאי מוקדש לקאמי ממין נקבה, עדיין אסור לנשים להיכנס לאי. קיים גם טאבו האוסר לקחת איתך כל דבר מהאי, או לדבר על מה שראית או שמעת על האי. ככזה, האי אינו מיושב פרט לכומר המקדש הנוכחי.
אתר מורשת עולמית
בשנת 2009 האי הוגש לרישום עתידי ברשימת המורשת העולמית של אונסק"ו, כחלק מהמועמדות של קבוצת האתרים הקרויה "של האי אוקינושימה והאתרים נלווים באזור מונקטה.[8][9] האי קיבל מעמד כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-9 ביולי 2017.
תושבים מקומיים הביעו את דאגתם שהכללתו של האי ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו תגרום לעלייה בתיירות שתאיים על קדושתו. טאקאיוקי אשיזו, הכוהן הראשי של מונקטה טאישה, אמר שבלי קשר לשאלה אם אוקינושימה תתווסף לרשימת המורשת התרבותית של אונסק"ו, הם לא יפתחו אותה לציבור כי "אנשים לא צריכים לבקר מתוך סקרנות".
האתרים הכלולים באתר המורשת העולמית:
מבנה כוורת
מבנה כוורת הוא מבנה טבעי או מלאכותי המחולק לתאים בצורות גאומטריות בדומה לכוורת דבורים המאפשרת  יחסי אלסטיות וגזירה גבוהים יחסית לצפיפות החומר ועל ידי כך הקטנת שימוש בחומרים, משקל המבנה ומחיר החומרים הדרושים לייצורו. למרות שסוג מבנה זה לא מוגבל לצורה גאומטרית אחת, מרבית החומרים משתמשים בתאים בצורת משושה.
מבני כוורת מלאכותיים לרוב מיוצרים על ידי שילוב מבנה כוורת בין שתי שכבות פח דקות (מה שמכונה סנדוויץ') שמקנה לחומר חוזק במתיחות. סוג מבנה זה שימושי בעיקר במקומות בהם יש משטחים ישרים או קמורים שנדרשים להיות קלים אך בעלי חוזק חומר גבוה. על כן שימוש סוג מבנה זה נפוץ מאוד בתעופה ומבני כוורת מאלומיניום, פיברגלס וחומרים מרוכבים אחרים שולבו במטוסים החל משנות ה-1950. שימוש במבנה זה נפוץ גם באריזות קרטון ובמכשירי ספורט כגון מגלשי סקי וסנובורד.
אורית אדר בכר
אורית אדר בכר (נולדה בשנת 1960) היא ציירת, פסלת ומרצה ישראלית.
ביוגרפיה
אורית אדר-בכר נולדה בבת-ים לזרחה ואהרון אספיס. האב היה מורה למתמטיקה והאם עקרת בית שעסקה באמנות כתחביב. אורית אדר-בכר היא הבכורה מבין ארבע בנות המשפחה. היא למדה עד כיתה י"א בבית ספר תיכון עיוני "חשמונאים " בעיר הולדתה. המשיכה שלה לאמנות הביאה אותה בכיתה י', ללמוד במקביל גם במכון לאמנות בבת ים. אולם הקושי של לימודים בשני בתי ספר גרם לכך שבכיתה י"א, היא נרשמה לבית הספר ע"ש תלמה ילין, שם סיימה את שתי שנות הלימוד האחרונות של בית הספר התיכון.
בשל עיסוקו של אביה, היה מקצוע המתמטיקה כעין תחביב בשבילה. בנוסף למדה נגינה בפסנתר במשך כשבע שנים.
את שירותה הצבאי העבירה בשארם א-שייח'; שם התגבשה בה ההכרה שברצונה ללמוד ולעסוק באומנות. עם שחרורה מהצבא, בשנת 1981, החלה אדר-בכר ללמוד במכללת קלישר לאמנות. בשנת 1982 היא עברה ללמוד בבצלאל, אולם לאחר שנה היא עזבה. היא מעידה על עצמה: "היה להם קשה לעכל אותי. מצד אחד הייתי תלמידה פורייה ומוכשרת והתעניינו בי, אך מצד שני עברתי את הקו האדום מבחינת חוקי בית הספר".
אדר-בכר עברה למדרשה למורים לאמנות ברמת השרון ושם סיימה את התואר הראשון בלימודי אמנות. מתחילת שנות ה-2,000 היא מלמדת אמנות בפקולטה לאמנויות – המדרשה ב, גלגולה הנוכחי של "המדרשה למורים לאמנות" בה למדה. בין הנושאים המרכזיים בקורסים אותם היא מלמדת נמצאים חלל ותהליכי יצירה.
בשנת 1982, בגיל 24, נישאה, וכעבור שנה נפרדה מבעלה. בשנת 1987 החלה אדר-בכר ללמוד בבית הספר לאמנויות חזותיות בניו יורק (School of Visual Arts); את התואר השני קיבלה בשנת 1989 עם סיום הלימודים במוסד זה. בשלוש שנות הלימוד בניו יורק, החלו להתעצב ולהתגבש עולמה ותפישתה האומנותיים. "לראשונה התאפשר לי לבנות מיצבים גדולים", היא אומרת.
אדר-בכר, לימדה בתלמה ילין, בתיכון עירוני א' בתל אביב, במכללה למנהל בחוג לעיצוב פנים וכן שימשה כראש מגמת האמנות במכללת אמונה. במכללה זו הייתה מטרתה לתת לתלמידות לגיטימציה לבטא את עצמן בחופשיות ולכוון את דרכן לקריירה בתחום האמנות. במסגרת תפקידה זה, אצרה אדר-בכר בשנת 2009 כמה תערוכות במכללה, שבהן הוצבו זה ליד זה, עבודות של הסטודנטיות במגמה ועבודות של אמנים בשלים, שיצירתם אינה עוסקת כלל בשיח בעולם הדת.
בשנת 1993 נישאה בשנית לאיתי בכר, שהוא בעל חברה לבניית תפאורות וגם מנחה מטעם מכון אדלר לקבוצות של הורים-אסירים. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, החלו היא ובעלה בתהליך חזרה לדת, אולם אורית אדר-בכר, שמרה על עצמאות אומנותית. בריאיון עיתונאי היא מספרת: "היו שנים שהייתי מחוברת יותר לקשר בין היהדות לאמנות, אבל בסופו של דבר הסכנה היא להיות מגויס אידאולוגית. זה מזיק לאמנות, היא מגדירה את מעמדה כעומדת בתווך בין שני העולמות".
לאדר בכר ובעלה שני בנים. הם מתגוררים ברמת השרון.
יצירתה
יצירותיה של אדר-בכר מתרכזות בחוויית ההתמצאות בזמן ומרחב, ומעוררות את הצופים להשתמש במאגר הדימויים שבידם כדי לפרש לעצמם את היצירות. עבודותיה יוצרות יש, דווקא ממצבים של ריק ואין. יש בהן מגוון המצאות תעתועים ואשליות שנגרמים על ידי משחקי אור או על יד צורות מוכרות בחיי יום יום כגון עקבות אדם, המופיעות אצלה בפירושים שונים. כך למשל, תערוכתה "ילדות למופת" שהתקיימה בביתן הלנה רובינשטיין, מציגה מיצב שנחשב בשעתו (1993) ליוצא דופן בגודלו. אדר-בכר הציפה את המפלס התחתון של הבניין במים, וכיסתה את הקרקעית בלינוליאום שחור. אפקט זה גרם לכך שאת עומק המים לא היה ניתן לאמוד, אך אצל הצופה נוצרה אשליה של מעמקים והרגשת סיכון בהסתכלות לתהום.
תערוכת היחיד שלה במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית בשנת 2003, "עיוורים אסורים כפופים עירומים", גרפה ביקורות נלהבות. שם התערוכה לקוח מברכות השחר; אדר-בכר השמיטה את התפקיד האלוהי והשאירה את האדם לבדו, עיוור, עירום, אסור, ושחוח, בהשפעת הדמויות הפסימיות במחזותיו של סמואל בקט. בעבודה זו היא יצרה נוף של מבנים ארכיטקטוניים בעיר נטושה. הנוף מתגלה לצופה דרך חרירי הצצה קטנים. המבנים נפרשים בחלל המוזיאון בגובה העיניים, לאורך של כ-11 מטרים, ולעומק של כדי ארבעה מטרים. הצופה המבולבל רואה לנגד עיניו מרחבים, של חניונים תת-קרקעיים, מסדרונות ארוכים, שלטי חוצות ומערכות של תנועה ואור. אף על פי שאין שום סימן לאירועים ולחיים באותם מרחבים, מתקבל הרושם שזהו מקום שמתקיימים בו חיים אך הם מאיימים ומזרי אימה. העבודה נעה בין הרצון לספק סצנה אפוקליפטית לבין הרצון לשבש שוב ושוב את האמונה בקיומו של הממד האשלייתי, בעזרת תחבולות של הבהוב וסינוור, המפריעות לפעולת הראייה ולמימוש האשליה. כאשר נשאלה האמנית כיצד תכננה תערוכה זו, הייתה תשובתה: "אני חייבת לומר שאי אפשר לתכנן דבר כזה. זה בנוי על ניסוי וטעייה... אני בונה בסטודיו משטח עם אור מסתובב או אור מהבהב, ואז יש לי סדרה של אלמנטים ארכיטקטוניים מיניאטוריים, קירות עם פתחים וחתיכות פרספקס. ואז אני מתחילה להעמיד ולהזיז אותם כבמשחק. אם משהו נראה לי, אני רושמת את הזוויות".
בתערוכתה "רמיד", תיארה אדר-בכר יקום הבנוי על רמזים ודימויים מופשטים, בדומה לשאר עבודותיה. בעולם זה יש מרכיבים שמבוססים על מסמכים ועובדות והם מתערבבים ביחד עם יסודות מבוימים ודמיוניים באופן הרמוני ביותר. הצופה מתוודע לעולם שלכאורה הוא מסודר ובעל חוקים משלו, אולם תכליתו ומהותו אינם ברורים. נראות בו דמויות שונות שאין ביניהן קשר וההרגשה הכללית היא של בדידות ואובדן דרך. גם תערוכה זו מושפעת לדברי האמנית מיצירותיו של סמואל בקט, במקרה זה הקשר הוא למחזה "האבודים".
אדר-בכר יצרה גם תפאורה למחזה "רוחות" של הנריק איבסן, שהוצג בתיאטרון תמונע.
UC Browser
UC Browser הוא דפדפן למכשירים ניידים בפיתוח חברת האינטרנט הסינית "UCWeb". הוא יצא לראשונה כאפליקציה, בשנת 2004, בשם "J2me-only".
הדפדפן חוצה-פלטפורמות, כולל תמיכה ב: Android, iOS, Windows Phone, Symbian, Java ME ו BlackBerry. בשנת 2010, UC Browser הוציא את האפליקציה הראשונה שלו ל iOS ב"Apple App Store".
חלק מהתכונות העיקריות בדפדפן זה הן פקדי המחווה שבהם אפשר להשתמש כדי לבצע פעולות שונות, היכולת להחליף כרטיסיות במהירות ויכולת החיפוש באמצעות פקודות קוליות. מלבד זאת, דפדפן UC מציע מצב לילה לגלישה גם בלי הרבה אור ומבלי להתאמץ. מלבד כל אלה, ישנה השלמה מיוחדת לפייסבוק המאפשרת להסתובב ברשת החברתית הפופולרית בצורה מהירה וקלה. תכונה מעניינת נוספת הכלולה בדפדפן UC היא מצב הגלישה בסתר. הודות למצב גלישה זה, הדומה לפונקציית הגלישה בסתר של דפדפן כרום, ניתן לגלוש באינטרנט מבלי להשאיר שום עקבות.
צמיחה ונתח שוק
עם קצב צמיחה מהיר במיוחד בשנים האחרונות, בפרט בסין ובהודו, הוא עבר במרץ 2014 את רף 500 מיליון משתמשים.
בספטמבר 2015 נמדד כי נתח השוק העולמי שלו הוא 16.82% ואילו בהודו באותו חודש עבר את סף 50% (כלומר נתח השוק שלו היה גבוה מכל שאר המתחרים יחדיו).
מיכאל אבולעפיה
מיכאל בנימין אבולעפיה (נולד בשנת 1967) הוא פסיכיאטר לילדים ולנוער, מחבר ספרים, ראש מכון "לב אל לב", מרצה לפסיכולוגיה יהודית ב"מכון מאיר" ובמכללות שונות ומלחין.
ביוגרפיה
אבולעפיה הלחין ושר באלבום שירים שהוציא בשם 'הנגן והכלי'. מעביר שיעור ושו"ת ברשת מורשת של קול ישראל. מעביר שיעורים בערוץ אורות. הוא שותף להדרכות של "רב גן" של זאבי רוט שנערכות מדי שנה באוניברסיטת בר-אילן.
שימש כחבר הנהלה בארגון עצת נפש.
בשנת תשע"ו פתח ועומד בראש רשת בתי ספר 'לב אל לב' ללימודי פסיכותרפיה אינטגרטיבית יהודית בירושלים, בתל אביב, בבית שאן, באריאל, באשקלון ובקרני שומרון.
נשוי ואב לתשעה. מתגורר בשכונת ימין משה בירושלים.
טכנולוגיה במסע בין כוכבים
יקום המדע הבדיוני "מסע בין כוכבים" ידוע, בין השאר, בטכנולוגיה העתידנית שהוא מציג לצופיו.
טכנולוגיות אנרגיה
במסע בין כוכבים מופיעות כמה צורות של ייצור אנרגיה והעברה שלה ברחבי המתקנים השונים.
תגובת חומר/אנטי חומר
במרבית הספינות והמתקנים של התרבויות המפותחות משתמשים בהתאיינות חומר/אנטי-חומר מבוקרת לצורך ייצור אנרגיה. שני המגיבים מוזרקים כפלזמה לליבה, שם נקצרת האנרגיה מהתגובה בעזרת גבישי דייליתיום.
כדור דייסון (Dyson sphere)
במסע בין כוכבים: הדור הבא נתקל צוות האנטרפרייז בכדור דייסון נטוש, שהושאר מאחור על ידי ציוויליזציה מתקדמת. מדובר במבנה ענק, הסוגר מערכת שמש שלמה בתוך מעטפת מלאכותית, המאפשרת לאגור את מלוא האנרגיה שמשחרר הכוכב שבמרכזה ולנצלה.
מולקולות אומגה (Omega molecules)
מולקולות האומגה הן חלקיקים סופר-אנרגטיים בצורת פאון המסוגלים לשמש לייצור אנרגיה. בכל מולקולה אצורה אותה כמות אנרגיה כמו בליבת עיוות מתודלקת במלואה - תכונה שהופכת אותן למקור אנרגיה נחשק במיוחד. עם זאת, מולקולות האומגה אינן יציבות באורח קיצוני, ובשילוב עם העוצמה האדירה שלהן והעובדה שהן מסוגלות לגרום נזק חמור ביותר לתת-חלל (תחנת מחקר ירחית קטנה שתאבד שליטה על מאגר המחקר שלה תקרע לגזרים את התת-חלל לאורך חצי מהרביע הגלקטי) הפכו אותן לכלי הפכפך ומסוכן, עם היסטוריה של נזקים כבדים. על מנת להפוך אותן ליציבות יש צורך לסדר אותן בתבנית יציבה, דבר שכל החוקרים כשלו בו; התייצבות ספונטנית נחשבת לבלתי אפשרית, ונצפתה רק פעם אחת.
אלקטרו-פלזמה (EPS)
צורת ההולכה הסטנדרטית בספינות צי הכוכבים של האנרגיה המיוצרת בליבת העיוות היא באמצעות תעלות אלקטרו-פלזמה (EPS conduits) - רשת תעלות המקיפה את כל הספינה, ובתוכה זורמת פלזמה מחוממת ומחושמלת ביותר הזורמת מליבת העיוות אל המערכות השונות ברחבי הספינה ומספקת להן חשמל (בדומה למחזור הדם).
פעימות אנרגיה
בסדרה מסע בין כוכבים: וויאג'ר מוצג גזע האוקמפה, שאטמוספירת כוכב הבית שלו נהרסה בטעות לפני מאות שנים על ידי טכנולוגיה מגלקסיה אחרת. ה"משגיח" - כפי שהאוקמפה מכנים אותו - שהיה אחד מהחייזרים שפגעו בכוכב, נשאר מאחור בתחנת חלל על מנת לדאוג לאוקמפה שנאלצו לרדת אל מתחת לפני האדמה. עיקר פעילותו היא ייצור אנרגיה בתחנה שלו ושיגורה בפעימות אל הכוכב, שם היא נספגת ונצרכת על ידי המכשור של האוקמפה.
טכנולוגיות הנעה
משום שביקום מסע בין כוכבים מסע בין-כוכבי הוא דבר שבשגרה, נצפות בו מספר טכנולוגיות המאפשרות מעבר של מרחקים גדולים במהירות רבה.
הנעת דחף
צורת ההנעה הבסיסית ביותר לחלליות במסע בין כוכבים היא דחף : הנעה בעזרת החוק השלישי של התרמודינמיקה - תנועה קדימה על ידי הפעלת כוח בכיוון הנגדי.
מנועי דחף (Impulse)
מנוע דחף הוא המנוע המשני של כל ספינה סטנדרטית בצי הכוכבים. אף על פי שאין הבהרה מפורשת בנוגע לאופי ההנעה של המנוע, ניתן להניח שהוא משחרר גלים אלקטרומגנטיים, כמו מנוע האם-דרייב (EM-drive) התאורטי, או פלזמה, בדומה למנועי פלזמה. ניתן לראות מנוע דחף באנטרפרייז-די למשל, על גב החלק המקשר בין הצלחת לבין הגוף המרכזי. המונח "דחף" משמש גם בתור מדד קבוע בכל הספינות במסע בין כוכבים לציון מהירות, או כוח שמפעיל המנוע: "הגה, עבור לדחף מלא" או "רד לחצי דחף".
מדחפים (Thrusters)
למרבית הספינות ישנם גם מדחפים - מעין מנועי גיבוי שמתייחסים אליהם לעיתים בתור "מדחפי תמרון". כפי הנראה, לכל ספינה יש כמה מנועים כאלה, העוזרים לה לבצע תמרונים מורכבים, ובמקרה הצורך מניעים את הספינה עד להשבת המנוע האמיתי או כשנדרשת טיסה איטית ועדינה במיוחד.
מדחפים אטמוספיריים (Atmospheric thrusters)
לספינות המסוגלות לבצע נחיתה מלאה על פני כוכב לכת ישנו גם סט של מדחפים אטמוספיריים - מערכת מנועים המסוגלת לפעול בבטחה גם בסביבה אטמוספירית, סביבה שבה מנועי הדחף והתמרון לא מסוגלים לפעול כהלכה.
הנעת על-חלל
צורת התנועה הסטנדרטית של חלליות במסע בין כוכבים היא נסיעה בעל-חלל, תוך שימוש במנוע עיוות.
מנוע עיוות (Warp drive)
מרבית הגזעים המסוגלים למסע בין-כוכבי בגלקסיה, מסוגלים למעשה להשתמש בעל-חלל: עיוות המרחב ודחיסתו לפני הספינה על מנת לעבור מרחקים גדולים יותר במהירות. ע"פ אנדרו פרוברט, מפיק במסע בין כוכבים, לכל ספינה בעלת יכולת עיוות יש שני מנועים המוצבים משני צידי הספינה בצורה סימטרית, כך שלפחות חלק משטח החפיפה ביניהם (מן הפרופיל) יהיה פנוי; בין שני מנועים אלה נוצר "שדה העיוות" הבונה את "בועת העיוות" בעלת הגאומטריה המוקפדת אשר דוחסת את המרחב דרכו נעה הספינה. בליבתו של כל "קנה מנוע" (Warp nacelle) מצוי "סליל העיוות" (Warp coil), המאפשר את יצירת שדה העיוות. מהירות התנועה בעיוות נמדדת ב"מקדם עיוות" (Warp factor), שהוא כנראה מדד לרמת הדחיסה שמייצרת הספינה. ע"פ מסע בין כוכבים: אנטרפרייז, ההגעה בשנות השלושים של המאה ה-22 אל מעבר לעיוות 5 מקבילה לשבירת מחסום הקול בידי צ'אק ייגר; ע"פ מסע בין כוכבים: וויאג'ר, הגעה לעיוות 10 אינה אפשרית (בדומה לנסיעה במהירות האור), משום שאז "אתה פשוט תהיה למשך כמה שניות, ובכן, בכל מקום ביקום" . עם זאת, צוות וויאג'ר ביצעו מספר ניסויים והצליחו להניע מעבורת במהירות עיוות 10, אך הדבר גרם לתופעות ביולוגיות שונות אצל לוטננט פאריס וקפטן ג'יינוואי, ולכן הרעיון הוזנח.
הינע על-עיוות (Transwarp drive)
מכיוון שהגבול העליון של הינע העיוות הוא עיוות 10, מינים הרוצים לנסוע במהירויות גבוהות אף יותר זקוקים להינע העל-עיוות. בצורת תנועה זו, הספינה לא דוחסת את המרחב שלפניה אלא למעשה פותחת נתיב הדומה לחור תולעת, הנקרא "מסדרון על-עיוות" (Transwarp conduit), באמצעות רכיב מנוע הנקרא "סליל על-עיוות" (Transwarp coil), זאת בדומה לסלילי העיוות המצויים בכל מנועי העיוות. הבורג הם דוגמה לגזע המחזיק בטכנולוגיית על-עיוות.
מנוע "זרם קוונטי" (Quantum slipstream)
במסע בין כוכבים: וויאג'ר, מופיעה ספינה המצוידת בהינע "זרם קוונטי". אף על פי שמתברר כי מדובר בתכסיס והספינה המדוברת אינה שייכת לצי הכוכבים כלל, צוות הוויאג'ר מצליח להנציל (אנ') חלק מהידע שרכשו במהלך שהותם על הספינה ולבנות מנוע דומה על סיפון הוויאג'ר. בהפעלה מתברר כי למנוע תכונות דומות לאלו של הינע העל-עיוות, אך במקום ליצור מסדרון על-עיוות, הינע הזרם הקוונטי משנה את מרקם המרחב-זמן עצמו על מנת להגיע למהירות הגדולה פי 50 מיליון ממהירות האור, ויוצר מנהרה בתת-חלל. עם זאת, על מנת ששדה הזרם יישאר יציב נדרשת הספינה המפעילה להתאים אותו כל הזמן על מנת שלא יצא מאיזון והספינה תיפלט מהמנהרה במהירות מסוכנת ביותר, דבר שהופך את הינע הזרם הקוונטי ללא אמין.
קיפול מרחבי (Folding space)
במסע בין כוכבים: וויאג'ר, מופיע מין בשם סיקאריאנים, המחזייק ברשותו בידע המאפשר טלפורטציה מיידית לטווח של עד 40,000 שנות אור. באמצעות שימוש בבועת תת-חלל, הטכנולוגיה מסוגלת לקפל את המרחב ולהעביר את המשתמש כהרף עין מרחקים עצומים.
הינע עיוות חד-צירי (Coaxial warp drive)
במסע בין כוכבים: וויאג'ר, מופיעה דמות אורחת בשם סטת', טייס ניסוי שנתקל בוויאג'ר במהלך טיסת ניסוי עם חללית חדשה ומהירה במיוחד, המפעילה שדה הדומה לקיפול מרחבי, אך תוך שימוש במנוע עיוות חד-צירי, כלומר מנוע המסוגל ליצור עיוות במרחב בעזרת קנה מנוע אחד בלבד, דבר המפר את חוקי העיצוב שהוזכרו לעיל; כפי שלוטננט טום פאריס אומר, "המהנדסים של צי הכוכבים חולמים על דבר כזה כבר שנים, אבל זה מנוע היפותטי בלבד".
טכנולוגיית נשק
סדרות מסע בין כוכבים השונות ידועות גם בכלי הנשק המגוונים שהם מציגים.
נשקי אנרגיה
מרבית הציבילזציות המפותחות משתמשות בנשקי אנרגיה שונים כאמצעי הלחימה הראשי שלהן.
פייזר (Phaser)
הפייזר הוא הנשק הסטנדרטי בצי הכוכבים, שכנראה התפתח מהלייזר - כשם שהלה התפתח מין המייזר. הפייזרים כנשק אישי מונפקים בדרך כלל כנשק חד-ידני דמוי אקדח, אך מפעם לפעם מופיעים גם רובי פייזר (Phaser rifles), שהם בעלי גוף ארוך יותר ועוצמה גבוהה יותר. לפייזר סימן-3 - המערכת הסטנדרטית של צי הכוכבים - יש כ-20 דרגות של חוזק, הנעות מ"הלם" ("Stun") קל עד לדרגת "הרג" ("Kill") המאדה את המטרה. אף על פי שמכנים את הפליטה של הפייזר "קרן" ("Beam"), במבט מוקפד ניתן לראות שהפייזר למעשה משחרר פולסים.
על הספינות של צי הכוכבים מותקנות בדרך כלל כמה סוללות פייזרים (Phaser arrays), החזקות מן הפייזר הידני פי מאות ואלפי מונים. הן מאוישות כל אחת בצוות של כמה מפעילים ; אך אף על פי כן, הן נשלטות מהגשר: מעמדת הנווט (מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית) או מהעמדה הטקטית (מסע בין כוכבים: הדור הבא, מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 ומסע בין כוכבים: וויאג'ר). אש הסוללות מדויקת ביותר - דיוק הקרן לא מספיק רק ללחימה בחלל, אלא גם לכרייה ואפילו ל"הפגזת חופים" המכוונת - ופוגעת - באדם בודד, וכל זאת ממסלול הקפה.
רות איזקסון
רות איזקסון (24 בפברואר 1922 – 11 במאי 2008) הייתה פעילה חברתית בישראל, יושבת-ראש ויצו העולמית, יושבת-ראש אגודת ידידי הבימה ונשיאת עמותת משפחות מייסדי תל אביב.
טכנולוגיה במסע בין כוכבים
משבש (Disruptor)
כמו הפייזר, גם למשבש גרסה מוגדלת הנישאת על ידי ספינות חלל.
כלי נשק קליעיים
בד בבד עם כלי הנשק מבוססי האנרגיה, מופיעים במסע בין כוכבים גם כלי נשק המבוססים על קלע, שלעיתים אף מתפוצץ בקרבת המטרה.
רות איזקסון
ביוגרפיה
נולדה בתל אביב ליצחק ציזלינג, שהיה מפקד "ההגנה" בתל אביב ואחיו של אהרן ציזלינג, שר החקלאות הראשון ומחותמי מגילת העצמאות. אמה סימה הייתה בתם של לאה ודוד איזמוז'יק, ממייסדי תל אביב, שכיהן כסגנו של מאיר דיזנגוף בעיריית תל אביב. למדה בגימנסיה הרצליה, בת מחזורם של אריה (לובה) אליאב ודן טולקובסקי. שירתה בהגנה. בשנות ה-40 למדה היסטוריה ומדעי היהדות באוניברסיטה העברית בירושלים, שם הכירה את בעלה לעתיד אליהו איזקסון.
טכנולוגיה במסע בין כוכבים
טורפדות פוטונים (Photon torpedo)
טורפדו הפוטון הוא הנשק המשני של מרבית החלליות במסע בין כוכבים, והוא כנראה פיתוח (המותאם לשימוש בחלל החיצון) של קונספט ה"טורפדו", לאמור - מתקן בעל הנעה עצמית המשוגר מצינור ומתפוצץ ליד מטרתו. לטורפדו המקובל בצי הכוכבים עוצמת פיצוץ של כ-25 איזוטונים, המושגת על ידי תגובת חומר/אנטי-חומר; הטווח הממוצע בחלל הוא כ-300,000 קילומטרים. ממדי הטורפדו הם כשני מטרים לאורך, כשישים ס"מ רוחב וארבעים ס"מ לגובה.
רות איזקסון
ביוגרפיה
רות איזקסון הקדישה את חייה לפעילות ציבורית והתנדבותית. הייתה מראשי פעילות ויצו ישראל. בשנות ה-60 הייתה סגניתה של יו"ר ויצו ישראל חנה לוין. בשנות ה-70 מונתה כחברת ההנהלה העולמית ושימשה יושבת-ראש מחלקת חינוך לגולה. במסגרת תפקידה ארגנה כנסים וסמינריונים ברחבי העולם. בשנת 1977 מונתה ליו"ר הנהלת ויצו העולמית, תפקיד אותו מילאה עד 1984. בשנות כהונתה כיו"ר ויצו העולמית עסקה רבות בהידוק הקשר שבין ההנהלה העולמית וההנהלה הארצית של הארגון.
טכנולוגיה במסע בין כוכבים
טורפדות פוטונים (Photon torpedo)
במסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 מוזכרת גרסת רימון של הטורפדות, המיועדת לשימוש אישי ומכונה "רימוני פוטון אישיים".
רות איזקסון
ביוגרפיה
אחרי שפרשה מויצו מונתה כיו"ר אגודת הידידים של התיאטרון הלאומי "הבימה" ופעלה יחד עם המנכ"ל דאז יעקב אגמון. בשנותיה האחרונות הייתה נשיאת העמותה של משפחות מייסדי תל אביב. בתקופתה כנשיאת העמותה חל יובל המאה להקמת תל אביב, והיא יזמה אירועים ופרסומים שונים לרגל היובל.
הייתה נשואה (עד למותו ב-2007) לאליהו איזקסון, מוותיקי הפרדסנים בישראל ונשיא התאחדות האיכרים. ילדיה הם: המשורר מירון ח. איזקסון, איש העסקים אורני איזקסון וארבל הוברמן. כלתה היא אשת העסקים אירית איזקסון, יו"ר חברת ישראכרט.
טכנולוגיה במסע בין כוכבים
מוקשי תת-חלל (Subspace mines)
המוקשים משלימים (ביחד עם סוללות הפייזרים והטורפדות) את ארסנל החימוש ה"ימי" במסע בין כוכבים. בניגוד לכלים האחרים, המוקשים אינם מיועדים לשימוש במהלך חילופי אש, אלא - כשמם - למיקוש: באזורי גבול, להגנה על מתקנים אסטרטגיים וכאמצעי בלוחמת קרקע. ייחודם של מוקשי התת-חלל נובע מהעובדה שהם אינם נמצאים בשגרה במרחב-זמן הנורמלי: הם נמצאים בשכבה נפרדת, הקרויה תת-חלל, של המרחב; שכבה זו היא המאפשרת את דחיסת המרחב עבור שיוט בעל-חלל, ואובייקטים הנמצאים בה אינם נקלטים בחיישנים הרגילים. המוקשים מתוכננים כך שיגיחו מהתת-חלל כאשר ספינה זרה עוברת לידם ויתפוצצו תוך גרימת נזק רב.
למוקשים אלו גם גרסה מוקטנת, המיועדת לשימוש בסכסוכים קרקעיים. כמו "אחיהם הגדולים", גם המוקשים האלו מוחבאים בתת-חלל ומגיחים ממנו בהפתעה - אך מוקשים אלו הם נגד-אדם או נגד-רק"ם, ולא נגד ספינות חלל. עקב מנהגם להיעלם ולהופיע במקומות באופן בלתי צפוי, מכנים אותם קציני צי הכוכבים "הודינים".
טורפדות זמן (Temporal torpedo)
במסע בין כוכבים: וויאג'ר מופיע מין בשם קרנים. הקרנים מחזיקים בידע תאורטי ומעשי רב מאוד בכל הנוגע למכניקת זמן, והספינות שלהם (בקווי הזמן בהם האימפריה הקרנית היא מעצמה) מצוידות בטורפדות בעלות ראש חץ זמני. טורפדות אלה נמצאות במצב של שטף זמני (Temporal flux) מתמיד, המונע ממגינים רגילים - משמע, כאלה שאינם מותאמים להגנה מהשפעות של התעסקות עם הזמן - לחסום אותם. לטורפדות האלה פגיעה "מרושעת" במיוחד, משום שראש החץ שלהם פולט קרינה רבה וחלקיקי כרוניטון, הגורמים להשפעות חמורות וארוכות-טווח (בדומה לראש גרעיני).
רובה ה-TR-116 rifle) TR-116)
במסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 מופיע ה-TR-116: רובה קליעי המיועד לפעולה באזורים בהם נמצאים שדה שיכוך או קרינה רדיוגנית, המשבשים את פעולתם של פייזרים רגילים והופכים אותם, למעשה, לחסרי תועלת. ה-TR-116 יורה בעזרת תגובה כימית קליעי טריטניום (שקוטרם כס"מ וחצי, ואורכם כחמישה ס"מ) - גרסת המאה ה-24 לנשק חם. הרובה פותח על ידי טקטיקה - האגף בצי הכוכבים האמון על פיתוח היכולת הקרבית של הצי - במחצית השנייה של המאה ה-24 כמענה לבעיות הנ"ל, אך מעולם לא יוצר בהיקף מלא ולמעשה ננטש לאחר פיתוח הפייזר המתחדש (Regenerative phaser) ופייזר הדחיסה (Compression phaser rifle).
טכנולוגיות שדות-כוח, מיגון והסוואה
במסע בין כוכבים מוצגת אחת הטכנולוגיות בשימוש התכוף ביותר: טכנולוגיית שדה-הכוח.
מגינים (Shields)
שדות-הכוח מופיעים לעיתים מזומנות כמגנים של ספינות בין-כוכביות ומתקנים שונים. המגן הממוצע (משמע, המגן הסטנדרטי בספינות צי הכוכבים) מסוגל לעמוד באש סוללות פייזר, משבשים וטורפדות פוטונים - כלי הנשק המקובלים בלוחמת חלל במאה ה-24. חוזק המגן נמדד באחוזים ומנוטר מהעמדה הטקטית על הגשר. למגנים תפקיד כפול: במקביל לתפקידם הברור בהדיפת אש עוינת, הם מונעים חדירה של גופים זרים המזיקים לגוף הספינה - אטמוספירה עוינת ואפילו מים בעומק של למעלה מ-300 מטרים (מעל 29 אטמוספירות).
המגנים מחולקים למספר גזרות, שהנפוצה שבהן היא: מגינים קדמיים (Forward shields) - החזקים והגדולים ביותר, ומגיני ימין (Starboard), שמאל (Port), גב (Dorsal), גחון (Ventral) וירכתיים (Aft). המגנים מוקרנים מצלחת הדפלקטור או ממערך של גנרטורים קטנים יותר על הגוף. המגינים חוסמים קרני משגרים, ולכן יש צורך להורידם על מנת לבצע שיגורים אל או מהספינה - עובדה זו נוצלה במספר מקרים על ידי ספינות קטנות על מנת להשמיד ספינות גדולות וחזקות מהן. לאחר שחוזק המגן מדלדל עד כדי נפילה, יש צורך לתקן את הגנרטורים ולאתחל אותם לפני שתוכל הספינה להשתמש בהם שוב.
במסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 מוזכרים גם "שדות כוח אישיים", כנראה גרסה ניידת של הגנרטורים המותאמת לנשיאה ועמידה לכלי נשק ידניים סטנדרטיים.