cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חטיבת בני המושבים
גרעין עודד
בשנת 1977 החליט מזכ"ל הנוער העובד והלומד, גורי מיר, לאפשר פעילות של חטיבת בני המושבים במסגרת גרעין עודד. בתחילה גרעין עודד שימש ליציאה של נוער ממושבים ותיקים ליציאה לשנת שירות במושבים בפריפריה, אך בהדרגה הפכו חברי גרעין עודד לחוליה מרכזית בהדרכת כלל החטיבה ונשלחו לכלל חלקי הארץ. במקביל בהדרגה הפסיקו החטיבות הקיבוציות בנוער העובד והלומד לשלוח את חבריהם לגרעין עודד וכך הוא הפך לחלק מחטיבת בני המושבים ולאפיק ההגשמה המרכזי שלה.
כיום גרעין עודד הוא מסלול שנת שירות במסגרת הגשמה תנועתית שמתבצעת על ידי דחיית השירות הצבאי בשנה ויציאה לשנת י"ג של הדרכה במסגרת "בני המושבים". בכל קומונה ארבעה עד שנים-עשר גרעינרים אשר עובדים במושבים, בקיבוצים וביישובים קהילתיים במועצה האזורית שבה פועל הגרעין.
בעבר (2010–2017) היו בנוסף לגרעין עודד עוד שני מסלולי הגשמה בחטיבת בני המושבים: גרעין דרור - גרעין קהילתי בבתי ספר; גרעין דרך - פעל בשיתוף רשת בתי הנוער "קדימה".
מסלול נח"ל
מדי שנה מתגבשים גרעיני נח"ל מבין בוגרי מסלולי שנת השירות אשר ממשיכים במסלול ההגשמה התנועתי במסגרת שירותם הצבאי. בסוף שנת השירות בני הגרעין עוברים מספר חודשים במכינה הכוללים עבודה, לימודים וגיבוש הקבוצות, ובסופה מתגייסים לצבא כגרעינים.
המפעל לזכרו של יוסי יפה
יוסי יפה, בן מושב חרות, פעל במספר תפקידים בבני המושבים, כשהאחרון מביניהם היה רכז בני המושבים, במקביל לריכוז ועדת הנוער של תנועת המושבים. כמו כן, היה סמח"ט בעוצבת חצי האש. יפה נפל באזור ניצנה בפברואר 1977, כאשר הג'יפ בו נסע עלה על מוקש.
לקריאה נוספת
יוסי יסעור, תחום המושב, הוצאת רמות אוניברסיטת תל אביב (1990)
גאזאנקולו
גאזאנקולו חזרה לשלטון דרום אפריקאי ב-1994 וכיום היא חלק מפרובינציית לימפופו.
איילת שקד
איילת שקד (נולדה ב־7 במאי 1976, ז' באייר ה'תשל"ו) היא פוליטיקאית ישראלית שכיהנה כשרת המשפטים וכשרת הפנים, וכחברת הכנסת מטעם מפלגות הבית היהודי וימינה. עמדה בראש רשימת "הבית היהודי בראשות איילת שקד" בבחירות לכנסת העשרים וחמש.
ביוגרפיה
היא צאצאית מצד אמה למשפחות שעלו לארץ ישראל בימי העלייה הראשונה: אמה של האם, בתיה נדיבי לבית בונשטיין, הייתה בתם של אשר בונשטיין ורחל לבית גולדשטיין ; אשר בונשטיין, סבא־רבא של שקד, הוא בנו של מרדכי בונשטיין, אשר עלה לארץ ישראל בשנת תרמ"ד, התיישב בראש פינה, לאחר מכן בטנטורה, ולבסוף השתקע בזכרון יעקב ; רחל לבית גולדשטיין – סבתא־רבתא של שקד – הייתה בתם של אברהם זאב גולדשטיין ואדלה לבית הפלר, ממייסדי המושבה זכרון יעקב . אביה של שקד, מנשה, נולד בטהראן ובהמשך עלה מעיראק והוא רואה חשבון ואיש עסקים.
שקד גדלה בשכונת בבלי שבצפון תל אביב ולמדה בבית הספר התיכון עירוני ד'. הייתה מדריכה ורשג"דית בתנועת הצופים. שירתה בצה"ל כמש"קית חינוך בגדוד 12 ובסיירת של חטיבת גולני. בעלת תואר BSc בהנדסת חשמל ובמדעי המחשב מאוניברסיטת תל אביב. עבדה כמהנדסת מחשבים וכמנהלת שיווק מוצר בסניף הישראלי של טקסס אינסטרומנטס.
פעילות ציבורית
בשנים 2006–2008 שימשה שקד מנהלת לשכתו של בנימין נתניהו, בעת שכיהן כיו"ר האופוזיציה. במסגרת תפקיד זה גייסה ללשכה את נפתלי בנט. במרץ 2008 פרשו שניהם מהלשכה.
בתחילת שנת 2010 הקימה יחד עם נפתלי בנט את תנועת "ישראל שלי" ועמדה בראשה עד מאי 2012. במסגרת פעילותה בתנועה מתחה ביקורת על בנק לאומי, על רקע האפשרות שהבנק ימכור את חברת הנדל"ן "דיגל" הפועלת בירושלים לקבוצת משקיעים פלסטינית. הבנק חזר בו ומכר לבסוף את החברה לקבוצת משקיעים יהודית.
לאחר הפיגוע באיתמר הפיצה שקד, בהסכמת המשפחה, תמונות קשות לצפייה של בני משפחת פוגל שנרצחו. בריאיון לעיתונות אמרה: "זאת הייתה החלטה קשה, אבל ככה זה במלחמה. לתמונות יש יותר כוח מאשר למלים, וזה עבד וקיבל כותרות. הפלסטינים עושים שימוש במדיה דיגיטלית ואנחנו עושים תקשורת סטרילית. הגיע הזמן להחזיר אש".
ביום הזיכרון התשע"א–2011 ארגנה עלייה של אזרחים לקברי חללי צה"ל ניצולי השואה עריריים, להוקרת זכרם ואמירת קדיש.
ביוני 2011 הובילה את התנועה שבראשותה לקמפיין בסיסמה "גל"צ – סכין בגב החיילים", שמטרתו לדבריה להביא את גלי צה"ל לשלב בשעות השיא שדרנים שדעותיהם אינן מזוהות עם השמאל וכן שלא לראיין אנשי חמאס בשעת מלחמה.
החל מסוף 2011 הובילה קמפיין כנגד המסתננים מאפריקה לישראל, בטענה כי הם מהווים סכנה לאופייה היהודי והדמוקרטי של המדינה וכרוכים בה גם נזקים כלכליים קשים. שקד קראה לאכוף את החוק האוסר עליהם לעבוד, להחזירם לארצות המוצא ולחוקק את חוק ההסתננות שיאפשר החזקתם במשמורת לשלוש שנים בהליך מנהלי ומניעת כניסת חדשים על ידי השלמת הגדר בגבול מצרים.
פעילות פוליטית
שקד התפקדה לליכוד בגיל צעיר. בינואר 2012 נבחרה שקד למרכז הליכוד בסניף קריית ארבע וכן למועצת סניף צפון תל אביב, אך ביוני 2012 פרשה מהליכוד והודיעה על כוונתה להתמודד על מקום ברשימת הבית היהודי לכנסת, יחד עם נפתלי בנט. ב־14 בנובמבר 2012 נבחרה בפריימריז של המפלגה למקום השלישי, ובעקבות איחוד הרשימות של הבית היהודי עם האיחוד הלאומי הוצבה במקום החמישי ברשימה המשותפת בבחירות לכנסת התשע עשרה. רשימת הבית היהודי זכתה ל־12 מנדטים, שקד נכנסה לכנסת והייתה חברת הכנסת החילונית הראשונה מטעם המפלגה.
בכנסת ה-19
בכנסת ה־19 הייתה שקד יושבת־ראש השדולות למען יונתן פולארד, לטיפול בבעיית המסתננים, למען עולים דוברי אנגלית ולמען הספרות הישראלית ועידוד הקריאה בישראל. כמו כן הייתה חברה בשדולת חברות הכנסת, בשדולה לשוויון תעסוקתי, בשדולה למען חיילי המילואים ועוד.
בעקבות פתיחת המשא ומתן בין ישראל לפלסטינים (2013) שתמורתו הסכימה ישראל לשחרר מחבלים פלסטינים עם "דם על הידיים", כתבה שקד מכתב פומבי לשר החוץ האמריקאי ג'ון קרי והאשימה אותו בצביעות על כך שהוא לוחץ על ישראל לשחרר רוצחים שיסכנו את ביטחונה בעוד שארצות הברית אינה משחררת מחבלים, ואף לא את יונתן פולארד.
ב־12 במרץ 2014 אישרה הכנסת את חוק יסוד: משאל עם שהציעו חברי הכנסת איילת שקד, אורית סטרוק ויריב לוין המעגן בחוק יסוד את החובה לערוך משאל עם על הסכם שכולל מסירת שטחים שבריבונות ישראל.
בכנסת ה־19 יזמה ביחד עם ח"כ יריב לוין את הצעת חוק יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי שבאה לתת עיגון חוקתי להיותה של מדינת ישראל מדינת הלאום היהודי ומדינה יהודית ודמוקרטית.
"ועדת שקד" ותיקון חוק שירות ביטחון
שקד הייתה יושבת־הראש של "הוועדה לשוויון בנטל" שהוקמה בכנסת התשע עשרה כדי להכין חוק שיסדיר את נושא גיוס החרדים לצה"ל ושילובם במשק. הוועדה עמלה שבעה חודשים תוך ויכוחים רבים על תיקון מס' 19 לחוק שירות ביטחון וחקיקת חוק שירות לאומי־אזרחי המסדירים את גיוס בני הישיבות ושירות החרדים בצה"ל ובשירות לאומי־אזרחי. שקד אמרה שהחוק אינו מושלם ואינו שוויוני, אך הוא נחקק לתכלית ראויה – שילוב החרדים בחברה, בצבא ובמשק, ושלא ניתן להשיג יותר, שכן כפיית גיוס על החרדים לא תשיג את מטרתה. ב־12 במרץ 2014 אושרו חוקים אלה.
בכנסת העשרים
לקראת הבחירות לכנסת העשרים הגיעה שקד למקום הראשון בפריימריז של הבית היהודי, והוצבה במקום השלישי ברשימה (אחרי היו"ר בנט ויו"ר תקומה אורי אריאל). בבחירות קיבלה הבית היהודי 8 מנדטים ושקד נכנסה לכנסת. עם הקמת ממשלת ישראל ה־34 ב־14 במאי 2015 מונתה שקד לשרת המשפטים. במסגרת תפקידה עמדה שקד בראש ועדת השרים לענייני חקיקה והוועדה לבחירת שופטים, והייתה חברה בקבינט המדיני־ביטחוני. שקד הייתה חברה גם בוועדה למינוי דיינים.
ב־1 ביוני 2015 גיבשה שקד מתווה פשרה שסיים את שביתת הפרקליטים בפרקליטות המדינה.
במטרה להיאבק בחרם על ישראל ובקמפיין ה־BDS יזמה שקד ב־2015 תוכנית לוחמה משפטית שעיקרה תביעות אזרחיות ופליליות נגד פעילי וארגוני החרם בגין פגיעה בסחר, אפליה וגזענות. היא קידמה חוק שמטרתו צמצום מעורבותן של ממשלות זרות בדמוקרטיה הישראלית, ולפיו עמותות שיקבלו תרומה מישות מדינית זרה ישלמו 45% מס על התרומה.
ב־20 ביולי 2015 אישרה הכנסת תיקון לחוק העונשין שיזמו ציפי לבני ואיילת שקד, הקובע שעל מי שיידה אבנים על כלי רכב יהיה ניתן לגזור עונש של עד 10 שנות מאסר גם אם לא הוכחה כוונה לפגוע ועד 20 שנות מאסר אם הוכחה כוונה לפגוע. כמו כן החוק קובע שיידוי אבנים על שוטר או על כלי רכב משטרתי ייחשב לתקיפת שוטר בנסיבות מחמירות. ההצעה באה בעקבות עלייה חדה בפיגועי יידוי אבנים, בייחוד ביהודה ושומרון, בשנים 2014–2015. ב־2 בנובמבר 2015 אישרה הכנסת כהוראת שעה את הצעת החוק של ראש הממשלה בנימין נתניהו ושרת המשפטים איילת שקד המטילה עונשי מינימום למיידי אבנים ומאפשרת שלילת קצבאות מהורים שילדיהם הורשעו ביידוי אבנים וחפצים מסוכנים.
ב־2016 הביאה לסיום את הליכי החקיקה של חוק המאבק בטרור, שמשרד המשפטים יזם עוד ב־2011, אך לא הצליח להעבירו בכנסות ה־18 וה־19. החוק מחמיר את הענישה על עבירות טרור, מרחיב את ההגדרה מהי פעילות טרור, מעגן בצורה רשמית תקנות רבות שהיו חלק מתקנות ההגנה, ומסדיר את נושא ההכרזה על ארגון כארגון טרור ואת השימוש במעצר מנהלי.
באוגוסט 2016 אישרה הכנסת את חוק נציבות תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות שגיבשו שקד, ציפי לבני וראש ועדת חוקה, חוק ומשפט ניסן סלומיאנסקי. חוק זה מסדיר את פעילות נציבות תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות.,
ב־22 בפברואר 2017 בחרה הוועדה לבחירת שופטים בראשותה את השופטים דוד מינץ, ג'ורג' קרא, יעל וילנר ויוסף אלרון לבית המשפט העליון. שלושה מתוך ארבעת השופטים שמונו נחשבים לבעלי קו שמרני, ומינויים נתפש כהישג של שקד.
ביוני 2017 השלים משרד המשפטים בהנחיית שקד הליך רישום זכויות במקרקעין בישראל שהחל בשנות ה־50 של המאה ה־20, ורשם 180,000 דונם מהנגב המערבי כאדמות בבעלות המדינה.
בדצמבר 2017 פרסמה שקד את תזכיר חוק יסוד: החקיקה שבא להסדיר את מערכת היחסים בין הרשות המחוקקת (הכנסת) לרשות השופטת, ובפרט את נושא פסילת חוקי הכנסת על ידי בג"ץ. בתזכיר הוצע שבג"ץ לא יוכל לפסול חוק אלא בהרכב של 9 שופטים וברוב של שני שלישים, ושהכנסת תוכל להתגבר על פסילה כזו באמצעות רוב של 61 חברי כנסת.
בפברואר 2018 בחרה הוועדה לבחירת שופטים בראשותה שני שופטים חדשים לבית המשפט העליון: הפרופסור אלכס שטיין, שהיה מועמדה של שקד ונחשב למשפטן מוערך ולשמרן משפטי, והשופט המחוזי עופר גרוסקופף, שנחשב אקטיביסט והיה מועמדה של נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות.
במהלך כהונתה של שקד מינתה הוועדה לבחירת שופטים 330 רשמים ושופטים, שעל מינויים אמרה שקד: "אני גאה לומר שיש היום מקום לדעה אחרת, והיא מתנוססת בגאון. שברנו את הקונספציה". להצלחתה זו של שקד תרמה בחלק מהמקרים תמיכתו של ראש לשכת עורכי הדין בתקופתה, אפי נוה, לעומת נציגים של הלשכה בוועדה בעבר שנטו לתמוך בעמדת השופטים.
שקד יזמה מהלך המעביר סמכויות שיפוט בעניינים מנהליים (בפרט: תוכניות בנייה, סכסוכי קרקעות, ענייני כניסה ויציאה, צווי הגבלה ופיקוח) ביהודה ושומרון מבג"ץ לבית המשפט המחוזי בירושלים. אחת התוצאות העיקריות של מהלך זה היא שבסכסוכי קרקעות ובנייה על העותרים יהיה להוכיח בעלות על הקרקע כדי שעתירתם תתקבל, בניגוד למצב שהיה בבג"ץ. ב־17 ביולי 2018 השלימה שקד, ביחד עם שר הביטחון אביגדור ליברמן והח"כים ניסן סלומינסקי ובצלאל סמוטריץ', את המהלך באמצעות חקיקה בכנסת.
הבחירות לכנסת ה־21
ב־29 בדצמבר 2018, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, הודיעה שקד עם נפתלי בנט כי הם פורשים ממפלגת הבית היהודי כדי להקים את מפלגת הימין החדש שתכלול דתיים וחילונים, ובמסגרתה ירוצו בבחירות אלו כיושבי ראש משותפים של המפלגה.
במהלך מערכת הבחירות הציגה שקד תוכנית לשינויים במערכת המשפט, שעיקרה החרגת מינוי שופטי בית המשפט העליון מהוועדה למינוי שופטים ומינוים בהמלצת שר המשפטים באישור הממשלה והכנסת לאחר שימוע ציבורי, העברת פסקת ההתגברות במתכונתה המלאה, מתן אפשרות לשר לייצג את עצמו בבית המשפט גם בניגוד לדעת היועץ המשפטי של משרדו והעברת חוק היועמ"שים – שלפיו ימונה היועץ המשפטי לממשלה בהמלצת שר המשפטים. המפלגה לא עברה את אחוז החסימה, ושקד נותרה מחוץ לכנסת. ב־2 ביוני 2019 הודיע ראש הממשלה בנימין נתניהו על פיטוריה, יחד עם פיטורי נפתלי בנט.
הבחירות לכנסות ה־23
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש הוצבה שקד במקום השלישי ברשימת ימינה, שנייה מטעם הימין החדש, ונבחרה לכנסת אחרי שהרשימה זכתה לשישה מנדטים. המפלגה נותרה בכנסת זו באופוזיציה.
הכנסת העשרים וארבע
בבחירות לכנסת ה־24 הוצבה שקד במקום השני ברשימת ימינה והיא ומפלגתה חתמו על הסכם קואליציני עם יש עתיד על ממשלת חילופים בין בנט ליו"ר יש עתיד, יאיר לפיד. עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש מונתה שקד לשרת הפנים. ביוני 2021 התפטרה מהכנסת במסגרת "החוק הנורווגי.
באוגוסט 2021 אישרה ועדת השרים לחקיקה את החלופה שהציעה שקד לתמ"א 38. במסגרת החלופה, יהיה ניתן להגדיל את השטח הבנוי בפרויקטים של פינוי בינוי ב־400%, בנוסף לכך הוחלט שיורחבו הסמכויות של הוועדות המקומיות לתכנון ובנייה. מספר ימים לאחר מכן אישרה הכנסת את יוזמתה של שקד להארכת פעילותה של ותמ"ל, לאחר יותר משנה שלא התכנסה.
בחודש מרץ 2022, ביחד עם שר השיכון זאב אלקין, יזמה שקד הקמת עיר חרדית בנגב שתאכלס 100,000 איש, בשם כסיף. ההחלטה אושרה בממשלה. כמו כן, יזמה הקמת 14 יישובים חדשים בנגב.
הבחירות לכנסת ה־25
בעקבות פרישתו של נפתלי בנט ופיזור הכנסת ה־24 בסוף יוני 2022, התמנתה שקד לראש מפלגת ימינה. ב־27 ביולי 2022 הודיעו שקד ויועז הנדל וסיעת דרך ארץ על ריצה משותפת, כאשר שקד בראש הרשימה, תחת השם הרוח הציונית. ב־11 בספטמבר הודיעו על ביטול הריצה המשותפת בעקבות מחלוקת באשר לשאלת הצטרפות המפלגה לאחר הבחירות לממשלה צרה בראשות בנימין נתניהו. ב־13 בספטמבר חתמה על הסכם ריצה משותפת עם הבית היהודי ועמדה בראש הרשימה, שלא עברה את אחוז החסימה, לאחר שזכתה ב-1.19% מהקולות.
המשך פעילותה
בינואר 2023 הודיעה חברת קרדן נדל"ן על כוונתה למנות בהקדם את שקד לסגן יו"ר דירקטוריון החברה, ולמנותה בספטמבר 2023 ליו"ר הדירקטוריון.
במרץ 2023 מונתה שקד ליושבת ראש נאמני מרכז שניידר.
התחום המדיני־ביטחוני
שקד תומכת במדינת ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי ומדינה יהודית ודמוקרטית והגישה את הצעת חוק יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי ברוח זו. היא מאמינה בזכותו של העם היהודי על כל ארץ ישראל ובזכותה של ישראל להתיישב בשטחים אלה ולבנות בהתנחלויות. היא מתנגדת למדינה פלסטינית ממערב לנהר הירדן, הן מסיבות מוסריות והן מסיבות ביטחוניות. היא תומכת בתוכנית ההרגעה של נפתלי בנט ובפרט בהחלת הריבונות הישראלית על שטחי C בהדרגה, ותחילה על מעלה אדומים וגוש עציון, כדי לבצר את ירושלים מדינית, ביטחונית ודמוגרפית. היא מתנגדת לשחרור מחבלים רבים בתמורה לשחרור חטופים או במסגרת מגעים מדיניים.
חוק ומשפט
שקד מתנגדת לאקטיביזם השיפוטי ול"משפטיזציה" של המערכות הציבוריות בישראל, דבר הפוגע לדבריה ביכולת הממשלה למשול ובעיקרון הפרדת הרשויות. היא סבורה שבג"ץ והיועץ המשפטי לממשלה נטלו לעצמם כוח רב המפר את האיזון בין הרשויות, ושיש לבצע שינויי חקיקה כדי שהממשלה והכנסת יוכלו לממש את המטרות שלשמן נבחרו.
אקטיביזם שיפוטי
שקד מתנגדת לאקטיביזם שיפוטי, ובמסגרת תפקידה כיושבת ראש הועדה למינוי שופטים היא פעלה למינוים של שופטים שמרנים הנוקטים ריסון שיפוטי.
בעקבות פסילתו על ידי בג"ץ פעמיים של החוק נגד הסתננות שאושר בכנסת, יזמה בכנסת ה־19 הוספה של פסקת התגברות לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, שמטרתה לאפשר לכנסת לחוקק מחדש, ברוב מוחלט של 61 חברי הכנסת ובתוקף מוגבל לארבע שנים, חוק שנפסל על ידי בג"ץ בנימוק שאינו עומד בתנאי חוק היסוד. הצעת חוק פרטית זו אושרה בוועדת השרים לחקיקה, אולם לא הוגשה לכנסת בשל התנגדות חלק מסיעות הקואליציה. בעקבות פסיקת בג"ץ בנושא מתווה הגז באפריל 2016 מתחה שקד ביקורת על בג"ץ ואמרה שנושא זה הוא באחריותה וסמכותה של הממשלה, ושהתערבות בג"ץ בנושא שגויה שכן אין הוא נושא באחריות למצבה המדיני והכלכלי של ישראל, ולנזק שיכול להיגרם למדינה בעקבות ביטול המתווה. היא הזכירה בהקשר זה את ציטוט "החרב והארנק" של אלכסנדר המילטון. עוד כתבה בנושא התערבות בית המשפט בנושאי מדיניות ופוליטיקה:
היועץ המשפטי לממשלה
שקד סבורה שהיועץ המשפטי לממשלה נטל לעצמו סמכויות לא לו, כולל סמכות להטיל וטו בפועל על נושאי מדיניות שבאחריות הממשלה, והפך למעשה מגורם משפטי שאמור לייעץ ולסייע לממשלה לממש את מדיניותה לגורם שהתייצב מעל הממשלה הנבחרת ופוסל את החלטותיה ואת פעולותיה כראות עיניו. כמו כן טענה כי עדיף לוותר על ההליך של ועדת איתור לבחירת היועץ המשפטי לממשלה, ולהפקיד את המינוי בידי שר המשפטים והממשלה, בכפוף לבחינת הוועדה המייעצת למינוי בכירים בשירות המדינה, כמקובל ביחס לתפקידים בכירים אחרים.
עודף חקיקה
במאמר שפרסמה בכתב־העת "השילוח" פרשה שקד את חזונה ותפישת עולמה בכל הנוגע ליחסי שלטון, חוק ומשילות. היא כתבה שהכנסת לוקה בעודף חקיקה, הפוגעת בחירותו של האזרח. היא ביקרה בחריפות את עודף החקיקה הכלכלית והרגולציה הממשלתית (אסדרה) בשוק וכתבה שהוא פוגע בכלכלה ובעיקר בעסקים קטנים, המתקשים לעמוד בעול הרגולציה. שקד הוסיפה שהיא רואה כחלק חשוב מתפקידה כיושבת ראש ועדת השרים לענייני חקיקה את פסילתן, בוועדה זו, של אלפי הצעות חוק מזיקות שמגישים חברי הכנסת.
המשפט ביהודה ושומרון
שקד מאמינה בהשוואת החקיקה החלה ביהודה ושומרון לזו החלה בתחומי הקו הירוק. היא הנחתה את משרדי הממשלה להתייחס לתושבי יהודה ושומרון בכל הצעת חוק ממשלתית שהם מעלים, ואמרה שלא תעלה לדיון בוועדת השרים הצעת חוק ממשלתית ללא התייחסות כזאת. כמו כן, היא העבירה סמכויות שיפוט מנהליות ביו"ש מבג"ץ לבית המשפט המנהלי בירושלים.
כלכלה וחברה
שקד מגדירה את עמדותיה הכלכליות כתמיכה בשוק חופשי וליברליזם כלכלי עם רגישות חברתית. בראיון ב־2015 אמרה שרגישות זו מתבטאת בין היתר בכך שהיא תומכת בהעלאת שכר המינימום, החלת תנאים סוציאליים גם על עובדי קבלן כמו שנעשה באותה תקופה בתחום הניקיון והאבטחה, הטלת חובת העסקת בעלי מוגבלויות על תאגידים וחברות גדולות ועוד. עוד אמרה שהיא תומכת בפירוק מונופולים וצמצום רגולציה, משום שאלה מקשים על יזמים וחברות שלא לצורך ובכך גורמים לעלייה במחירים. היא הדגימה זאת בחוק שיזמה, המחייב רגולטורים (משרד הבריאות, משרד החקלאות ומשרד הכלכלה) להורות על שינוי אריזות של מוצרים לכל היותר רק פעם בשנתיים, משום שעלויות מעין אלה מוטלות בסופו של דבר על הצרכן.
בדצמבר 2019 מתחה ביקורת על ההסתדרות, וטענה שכוחה הרב פוגע במשק.
המסתננים מאפריקה
שקד רואה בתופעת ההסתננות מאפריקה לישראל איום דמוגרפי על מדינת ישראל, וכן פגיעה קשה באוכלוסיות ישראליות בשכונות העוני, בעיקר בשכונות דרום תל אביב, אשר סובלות מפשיעה מוגברת וחוסר ביטחון ברחובות עקב ריבוי המסתננים שם. היא תומכת בחקיקה נגד הסתננות ובפינוי המסתננים משכונות דרום תל אביב ובסופו של דבר הרחקתם מישראל. במרץ 2014 הקימה לשכה לפניות הציבור בשכונת שפירא שבדרום תל אביב במטרה מוצהרת לסייע לתושבי דרום תל אביב להתמודד עם בעיית המסתננים.
חיים אישים
נשואה לאופיר שקד, קיבוצניק לשעבר, אזרח עובד צה"ל, מדריך בקורס טיס צה"לי וטייס קרב במטוס F-16 עד לשנת 2018, ולהם בן ובת. מתגוררים ברמת החייל שבתל אביב.
שקד ומשפחתה חילוניים.
הלקוח במרכז
עיקרון הלקוח במרכז הוא עיקרון טיפולי ואתי, המקובל בחלק ממקצועות הרפואה והפרא-רפואה ובחלק מהגישות בפסיכותרפיה. על פי עיקרון זה על המטפל לראות במטופל לקוח לכל דבר, שדעותיו ותפיסת עולמו צריכים להנחות את הטיפול.
דוגמאות למקצועות טיפוליים שבהם עקרון הלקוח במרכז מקובל:
התפתחות העיקרון
קרל רוג'רס הגה את עקרון הלקוח במרכז, כחלק משיטת הטיפול הפסיכולוגית שלו הקרויה טיפול ממוקד בלקוח, שהיא שיטת פסיכותרפיה. שיטתו של רוג'רס הייתה המשך טבעי להתפתחויות בתחום הפסיכותרפיה. זיגמונד פרויד פיתח את הפסיכותרפיה לראשונה כשהגה את הרעיונות של הפסיכואנליזה. פרויד העלה השערות על מבנה אישיות ומודעות האדם ועל תפקידם של הסמלים בחשיבתו. פרויד הנחה את המטפל להכיר היטב את עולמו הפנימי של המטופל כדי להבין את המשמעות הספציפית של כל סמל בחשיבתו. כך, כבר אצל פרויד הייתה חשיבות מסוימת לדעותיו של המטופל.
ממשיכי פרויד בין אם הגדירו עצמם כפסיכואנליטיקנים ובין אם לא, לא הצליחו לסתור או לאשש את מרבית דבריו של פרויד. בסוף המאה התשע עשרה במהלך המחצית הראשונה של המאה העשרים, הם הציבו תאוריות משלהם בתחום תורת האישיות והפסיכותרפיה, לצד התאוריה שלו. בין התאוריות השונות היו הסכמות וסתירות חלקיות והיו דגשי חשיבות שונים. על פי חוקרי ההיסטוריה של הפסיכולוגיה, מרבית השוני בין התאוריות נבע מהשוני בין המטופלים של הפסיכולוגים שהגו אותם ומהשוני בקורות חייהם של ההוגים עצמם. על כן, הפסיכותרפסטים נהגו להתאים את התאוריות ושיטות הטיפול שלהם למטופליהם.
אוסקר ויסטינג
אוסקר אדולף ויסטינג (בנורווגית: Oscar Adolf Wisting  6 ביוני 1871 - 5 בדצמבר 1936)  היה מגלה ארצות נורווגי. הוא ורואלד אמונדסן היו האנשים הראשונים שהגיעו גם אל הקוטב הצפוני וגם אל הקוטב הדרומי.
הלקוח במרכז
התפתחות העיקרון
אברהם מאסלו פיתח את הפסיכולוגיה ההומניסטית, זרם אליו נהוג לשייך גם את קרל רוג'רס, בטיעון שהרבה מטופלים לא מתאימים לאף אחת משלל התאוריות הקיימות. מצב זה אירע, משום שהפסיכולוגיה המודרנית התעלמה מרעיונות רבים על מהות האדם שהופיעו בספרות ובפילוסופיה משחר ההיסטוריה. רוג'רס פיתח את התאוריה שלו בעקבות עבודתו של מאסלו. על פי רוג'רס כל רעיון שמתאים למטופל מותר לשימוש בטיפול פסיכולוגי. רוג'רס סובר כי אין להתאים את הלקוח לתאוריה מסוימת אלא לשתף את הלקוחות בבחירה ובהרכבה של התאוריה המתארת את מבנה האישיות האישי שלהם. על כן הוא קבע את רעיון הלקוח במרכז כחלק מרכזי משיטת הטיפול שלו, הקרויה טיפול הממוקד בלקוח.
תרפיית הלקוח במרכז
תרפיית הלקוח במרכז היא סוג של פסיכותרפיה אשר מחפשת נטייה של מימוש עצמי אצל הלקוח דרך קבלה עצמית, אותנטיות המטפל והבנה אמפתית. קרל רוג'רס הגה 6 עקרונות אשר עומדים בבסיס תרפיה המכילה את עקרון הלקוח במרכז. ששת העקרונות הם: קשרים בין אישיים, פגיעות למבוכה/חרדה (מצד של הלקוח), אותנטיות (מצד של המטפל), תפיסת הלקוח את האותנטיות של המטפל, הגישה ללא תנאים, החיובית של המטפל כלפי הלקוח ואמפתיה (הזדהות והבנה) מדויקת.
אוסקר ויסטינג
חייו
ויסטינג מילא במשלחת תפקיד של מעין מומחה לעזרה ראשונה, הן לציוד והן לאנשי המשלחת - לפי המלצת אמונדסן, השתלם בבית חולים בכמה וכמה קורסים ברפואת שיניים וכירורגיה לפני המסע. הוא היה בדיוק האדם הדרוש לאמונדסן: מעשי, עתיר כישרונות ומוכן לקבל את סמכותו של המפקד ללא ערעור.
ב-14 בדצמבר 1911 הציב ויסטינג, יחד עם אמונדסן, הלמר האנסן, אולאף ביאלאנד וסוורה האסל את דגל נורווגיה על הקוטב הדרומי הגאוגרפי, החוקרים הראשונים שהגיעו לנקודה זו. משנת 1918 עד 1925 היה ויסטינג קצין ראשי על סיפון האונייה "מוד", שותף לניסיון של רואלד אמונדסן לחצות את המעבר הצפון-מזרחי. מ-1923 עד 1925 היה ויסטינג מנהיג המשלחת בפועל, אחרי שאמונדסן פרש ממנה כדי לנסות לטוס מעל הקוטב.
בשנת 1926 השתתף ויסטינג בניסיונו המוצלח של אמונדסן לטוס מעל הקוטב הצפוני. בספינת האוויר "נורגה" הגיעו אל הקוטב ב-12 במאי 1926. שלוש הטענות הקודמות לכיבוש בקוטב הצפוני, מצד פרדריק קוק ב-1908, רוברט פירי ב-1909 וריצ'רד בירד ב-1926 (ימין ספורים לפני ה"נורגה") - הוזמו כולן, אם כמוטלות בספק במידת הדיוק במיקום ואם כהונאה גלויה. חלק מאלה שהזימו את הטענות הקודמות האלה רואים את צוות ה"נורגה" כחוקרי הארצות הראשונים, שהגעתם אל הקוטב מאומתת. נוסף לכך, ויסטינג, יחד עם אמונדסן, היה בין שני האנשים הראשונים שהגיעו הן לקוטב הצפוני והן לקוטב הדרומי. בשנים הבאות היה ויסטינג כוח פעיל בהכנות למוזיאון פראם ובבנייתו באוסלו, מוזיאון שנועד לאחסן ולהציג את ספינת הקוטב "פראם". ב-5 בדצמבר 1936 נמצא ויסטינג מת מהתקף לב בדרגש שהיה שלו ב"פראם", ימים ספורים לפני יום השנה ה-25 למסע המוצלח לקוטב הדרומי.
על החלק שמילא במשלחת, קיבל ויסטינג את מדליית הקוטב הדרומי (Sydpolsmedaljen), אות ההוקרה המלכותי שייסד הוקון השביעי, מלך נורווגיה בשנת 1912 כגמול למשתתפי משלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן.
תחנה מרכזית רמלה
התחנה המרכזית של רמלה הנקראת גם קניון קריית רמלה היא תחנה מרכזית ומסוף האוטובוסים המרכזי של העיר רמלה. נמצאת בחלקה הדרומי העיר, סמוך לתחנת הרכבת רמלה בשדרות הרצל.
דלתה (קולומביה הבריטית)
דלתה (באנגלית: Delta) היא עיר בקולומביה הבריטית שבקנדה.
תחנה מרכזית רמלה
מבנה התחנה
התחנה כוללת בתוכה מרכז קניות בן שתי קומות כאשר התחתונה מביניהן משמשת כמפלס הרציפים של התחנה המרכזית. מקומות ההמתנה לאוטובוסים נמצאים בתוך המבנה, בשונה מתחנות מרכזיות אחרות בישראל, שכן הרציפים נמצאים בחוץ.
דלתה (קולומביה הבריטית)
דלתה היא חלק מאזור ונקובר רבתי, בדרום מערב קולומביה הבריטית, והיא קהילייה המורכבת משלושה אזורים: צפון דלתה, לנדר וטסאוואסן. בדלתה מתגוררים 101,668 תושבים והיא העיר ה-50 בגודלה בקנדה. שטחה 279.3 קמ"ר.
תחנה מרכזית רמלה
מבנה התחנה
מעל התחנה המרכזית ישנו מבנה משרדים ובו משרדי ממשלה שונים.
בצמוד לתחנה ישנו חניון בן חמש קומות. במקור היו אמורות להיבנות שלוש קומות חניון נוספות אך רק השלד של המעליות של קומות אלו נבנה וגרם המדרגות אשר בנייתו נפסקה לאחר בניית הניצנים של קומה השישית שלא נבנתה.
שירות בתחנה
מהתחנה יוצאים קווי אוטובוס בעיקר למטרופולין תל אביב והמרכז, כולל ירושלים, את מרבית קווי האוטובוס מפעילה קווים, בין היתר קווים עירוניים, אזוריים וקווים לתל אביב, את שאר הקווים מפעילה אגד ו2 קווים של אלקטרה אפיקים המפעילים את השירות הבינעירוני לדרום. ולצפון מפעילה רכבת ישראל באמצעות קווי רכבת מתחנת הרכבת רמלה הסמוכה לתחנה.
שירות עירוני
מערך הקווים העירוני ברמלה מופעל על ידי חברת קווים. מהתחנה המרכזית יוצאים שלושה קווים מתוך ארבעה הפנימיים ברמלה ואחד הקווים העירוניים ללוד השכנה. הקווים יוצאים מתוך מפלס הרציפים בתחנה. קווים בינעירוניים ואזוריים מקרא סימנים:
שלום קדוש
שלום קדוש (נולד ב-1947) הוא שף ישראלי.
ביוגרפיה
שלום קדוש נולד ב-1947 במרוקו, עלה ארצה בגיל 14 וגדל בעפולה, בן למשפחה בת תשעה ילדים. ב-1967 סיים ללמוד בבית הספר לבישול "יורדי ים" בחיפה.
קריירה מקצועית
קדוש החל לעבוד כטבח באוניות נוסעים ואוניות משא, עבודה בה עסק כשש שנים. הוא הגיע לירושלים ב-1974 והחל לעבוד במלון "הילטון" (היום "הולידיי אין") שנפתח אז בירושלים, והיה אחראי על המרקים והתוספות. כעבור שישה חודשים נוסד מלון "גן אור", שלימים הפך למלון "מלון פלאזה " בבעלות רשת מלונות "פתאל", והחל לעבוד בו כסגן-שף. כששף המלון פרש אחרי חצי שנה התמנה קדוש לשף המלון, משרה בה הוא מכהן עד היום. במלון בישל למנהיגים ובהם ביאטריקס, מלכת הולנד, פרנסואה מיטראן, המלך חוסיין, ג'ימי קרטר, הנרי קיסינג'ר, ומנחם בגין.
בשנת 1984 נפתחה במלון מסעדת שף תחת ניצוחו של קדוש בשם "פרה על הגג", המסעדה נסגרה בעקבות האינתיפאדה השנייה. הוא עומד בראש "פרימוורה", המסעדה האיטלקית-חלבית כשרה של המלון. ב-2009 פתח במלון את בר הסושי הכשר הראשון בישראל, עליו מופקד המאסטר סושי היפני יאמה אויאמאדה. מבקר המסעדות דניאל רוגוב דירג את מסעדת "פרה על הגג" ומסעדת ה"פרימוורה" במלון שרתון פלאזה ירושלים בין 8 המסעדות הטובות והכשרות בישראל בשנת 1997. מסעדת "פרימוורה" נבחרה במדריך המסעדות של ג'יימס בירד לשנת 2006, כאחת משלוש המסעדות הטובות בישראל, יחד עם "מיקה" ו"ארקדיה". ב-1980 השתתף קדוש עם צוות המטבח של המלון בתחרות אליפות העולם בבישול, הם בישלו מטבח כשר וזכו בשתי מדליות זהב ושתי מדליות כסף.
קדוש הקים וניהל פסטיבלים של אוכל ישראלי מסביב לעולם. ב-1996 ארגן את "סעודת דוד המלך" לרגל 3000 שנה לירושלים, בה בישלו תריסר שפים מהטובים בתבל.
הופיע בתוכניות בישול של ז'ואל רובישון ומרתה סטיוארט.
חיים אישיים
במרץ 2021 אושפז במצב קשה בבית החולים הדסה עין כרם לאחר שנשדד בתחנת דלק בירושלים, בערב חתונת בתו, והתאושש לאחר מספר חודשים.
Crash Bandicoot N. Sane Trilogy
Crash Bandicoot N. Sane Trilogy הוא משחק פלטפורמה בסדרת המשחקים קראש בנדיקוט, המהווה חידוש ועיצוב מחדש לשלושת המשחקים הראשונים בכיכובו של הבנדיקוט קראש. המשחק יצא ב-2017 לקונסולת פלייסטיישן 4, ושנה אחר כך, המשחק יצא גם לקונסולות Xbox One, נינטנדו סוויץ' ולמחשב האישי דרך סטים.
משחקיות
המשחק הוא אוסף של חידושים לשלושת המשחקים הראשונים בסדרת המשחקים קראש בנדיקוט: Crash Bandicoot, Crash Bandicoot 2: Cortex Strikes Back ו-Crash Bandicoot 3: Warped. כמו בכל משחק הבנדיקוט קראש מטייל בכל מיני שלבים על מנת לעצור את ד"ר נאו קורטקס מלשלוט בעולם. כמו במשחקים המקוריים, קראש משתמש בטכניקות של סיבוב וקפיצה כדי להפיל אויבים, לשבור ארגזים ולאסוף חפצים כגון: פירות וומפה, חיים נוספים ומסכות אקו אקו מגנות. הטרילוגיה מציגה תכונות משחק חדשות כגון, נקודות איחוד, תפריט עצירה ומערכות שמירה, כגון שמירה ידנית או אוטומטית, מבחני זמן, אשר הוצגו במשחק השלישי, ואפשרות לשחק עם אחותו של קראש, קוקו בנדיקוט. המשחק מציג אודיו וקטעי מסך מחודשים, כגון הקלטות חדשות לדיאולוג המשחקים אשר נתנו בידי המדבבים של סדרת המשחקים עצמה.
אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג
אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג (מלוקסמבורגית: Henri vu Lëtzebuerg; נולד ב-16 באפריל 1955) הוא הדוכס הגדול המכהן של לוקסמבורג.
ילדותו
אנרי נולד ב-16 באפריל 1955 לז'אן, נסיך הכתר של לוקסמבורג ולז'וזפין שארלוט, נסיכת בלגיה, בתם של לאופולד השלישי, מלך הבלגים ואסטריד משוודיה, מלכת הבלגים. אנרי הוא אחיינו של אלברט השני, מלך הבלגים, ודודנו מדרגה שמינית של פליפה השישי, מלך ספרד, וסנדקיו היו דודיו אלברט, נסיך ליאז' ומארי גבריאל, רוזנת הולשטיין-לדרבורג.
ב-12 בנובמבר 1964 התפטרה סבתו שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג מתפקידה, ואביו עלה לשלטון במקומה, ואילו אנרי מונה ליורש העצר.
לימודיו
בצעירותו התחנך אנרי בלוקסמבורג ובצרפת, שם סיים לימודי תואר ראשון בשנת 1974, ובשנת 1980 סיים תואר במדע המדינה באוניברסיטת ז'נבה בשווייץ. בנוסף אנרי קיבל גם הכשרה צבאית באקדמיה הצבאית המלכותית בבריטניה. במהלך לימודיו בז'נבה, נפגש אנרי עם מריה תרזה מסטרה מקובה, שהייתה גם סטודנטית למדע המדינה, וב-14 בפברואר 1981 נישאו השניים.
שלטונו
ב-1980 מונה אנרי לחבר במועצת המדינה, וב-4 במרץ 1998 מונה לממלא מקומו של אביו, תוך שהוא ממלא את רוב תפקידיו. ב-7 באוקטובר 2000 התפטר אביו ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג מתפקידו, ואנרי עלה לשלטון במקומו.
ב-2 בדצמבר 2008 סירב אנרי לאשרר חוק חדש על המתת חסד, אשר אושר מוקדם יותר באותה השנה על ידי בית הנבחרים. חתימתו של אנרי נדרשה על פי החוקה על מנת שהחוק ייכנס לתוקף. בעקבות סירובו הכריז ראש הממשלה, ז'אן קלוד יונקר, כי ייקבע תיקון חוקתי לפיו חתימת הדוכס הגדול אינה נדרשת לאישור החוקים, ואכן בית הנבחרים אישר תיקון לחוקה, ולפיה הדוכס הגדול לא נדרש לאשרר את החוקים, אלא רק לפרסם אותם.
על אף שתפקידיו של אנרי הם בעיקר יצוגיים, עם זאת, הוא שומר על הסמכות החוקתית למנות את ראש הממשלה והממשלה, לפזר את בית הנבחרים, לחוקק חוקים ולהסמיך שגרירים. כמו כן אנרי מייצג את לוקסמבורג ביחסי החוץ, והוא עורך ביקורים במדינות רבות ברחבי העולם.
אנרי הוא המפקד העליון של צבא לוקסמבורג, שבו הוא מחזיק בדרגת גנרל, ובנוסף יש לו דרגת כבוד של מייג'ור ברגימנט ה-RAF הבריטי.
אנרי הוא חבר הוועד האולימפי הבינלאומי, חבר קרן מנטור (שהוקמה על ידי ארגון הבריאות העולמי) ומנהל קרן צ'ארלס דרווין לאיי גלאפגוס.
אנרי גר עם משפחתו בטירת ברג בלוקסמבורג, ובנוסף יש לו בית נופש בקאבאסון, ליד בורמס-לה-מימוזה בדרום צרפת.
משפחתו
ב-14 בפברואר 1981 התחתן אנרי עם מריה תרזה מסטרה ממנה נולדו לו 5 ילדים:
יוצרים שינוי
יוצרים שינוי (DFC - Design For Change) היא תוכנית חינוכית בינלאומית המיושמת בכ- 70 מדינות ברחבי העולם שמטרתה להעצים ילדים ונוער להאמין ביכולתם ליצור שינוי חיובי בסביבתם.
תוצרי התוכנית הם פרויקטים חברתיים/קהילתיים בתחומי איכות הסביבה, מניעת אלימות, בריאות, רווחה, תזונה, שילוב בקהילה ועוד.
התוכנית מטפחת פעילות חברתית, מחזקת את תחושת המסוגלות, ומאפשרת לתלמידים ליזום, לתכנן וליצור שינוי משמעותי עבורם.
יוצרים שינוי מעניקה למורים ומנהלים כלים ושיטה בהתאם לתהליך מובנה של ״חשיבה עיצובית" (Design Thinking), ב-4 שלבים פשוטים:
את התוכנית ייסדה קיראן ביר סת'י, מנהלת בית הספר "ריברסייד" באמנבד, הודו. התוכנית נתמכת במחקרים המוכיחים את יעילותה והיא מלווה על ידי אוניברסיטאות מובילות ביניהן הרווארד וסטנפורד. כמו כן זכתה התוכנית בפרסי חינוך יוקרתיים רבים, בהם:
בשנת 2015, מנהיגי העולם הסכימו על 17 יעדים לעולם טוב יותר עד שנת 2030. בהשגת יעדים אלו טמונה היכולת לסיים את העוני הקיצוני, להילחם באי-שוויון ולהפסיק את שינויי האקלים. תוכנית "יוצרים שינוי הבינלאומית" הוכרה כאחת התוכניות בעלות היכולת לעזור בהשגת יעדים אלו.
יוצרים שינוי בישראל
בשנת 2011 הובאה התוכנית לישראל על ידי רותי סובל לוטנברג מייסדת ומנהלת פדגוגית יוצרים שינוי ישראל, והיא מנוהלת בשותפות עם עמותת רוח טובה. התוכנית פונה לכל המגזרים, מומלצת על ידי משרד החינוך ומותאמת לגילאי יסודי ועד תיכון. יוצרים שינוי מיושמת במאות בתי ספר בישראל וכ- 30,000 תלמידים השתתפו בה עד כה. תוצרי התהליך מוגשים לתחרות ארצית, חבר שופטים המורכב מאנשי חינוך, יזמות, תקשורת, פעילים חברתיים ועוד, בוחן את הפרויקטים ובוחר פרויקט אחד שייצג את ישראל בכנס יוצרים שינוי הבינלאומי. הפרויקטים המובילים מוצגים בכנס הארצי המתקיים בחודש מאי בכל שנה. בכנס זה נפגשים תלמידים ומורים מכל רחבי הארץ לקבלת הכרה בשינוי שיצרו והשראה מיוצרי שינוי נוספים.
כנס (Be The Change (BTC של תוכנית "יוצרים שינוי" הבינלאומית
כנס "Be The Change" מפגיש את קהילת יוצרי השינוי פעם בשנה ומהווה פלטפורמה עבור ילדים מרחבי העולם, להתכנס, להציג ולחגוג את השינוי שיצרו. הכנס נותן להם הזדמנות, לא רק לשתף את סיפוריהם עם אחרים, אלא גם ללמוד ולקבל השראה אחד מהשני. בשנת 2019 נערך הכנס הבינלאומי השנתי של "יוצרים שינוי" בעיר רומא, בשיתוף עם האו"ם תחת הכותרת של 17 היעדים העולמיים.
פנקיסי
פַּנְקִיסִי (בגאורגית: პანკისი או ערוץ פנקיסי (בגאורגית: პანკისის ხეობა, פַּנְקִיסִיס חֶאוֹבָּה) הוא עמק-ערוץ נהר בגאורגיה בחלקו העליון של נהר האלזני דרומית למחוז ההיסטורי תושתי, בין הרי בּוֹרבַּלוֹ וחורבות מבצר בַּאחטְרִיוֹנִי . מבחינה מנהליתית הוא נמצא בנפת אחמטה בצפון קאחתי. רוב תושבי האזור הם כיסטים ממוצא צ'צ'ני, והעמק נמצא סמוך לגבול של גאורגיה עם צ'צ'ניה.
במהלך העימות הרוסי–צ'צ'ני ומלחמת צ'צ'ניה השנייה טענו הרוסים כי מורדים צ'צ'נים מצאו מקלט בקרב הכיסטים בגאורגיה הסמוכה והשתמשו בערוץ פנקיסי כבסיס למעבר, הכשרה ומשלוח נשק ומימון על ידי מורדים צ'צ'נים ומיליטנטים אסלאמיים, כולל לוחמים זרים, שרבים מהם באו בעקבות רוסלן גלייב. עד למעורבותה של ארצות הברית היה הממשל הגאורגי חסר יכולת לטפל בפעילות באזור, גם לא למראית עין ולמעשה נמנע מלהתקרב לאזור כלל.
התגברות הפעילות האיסלאמית באזור גרמה למשבר פנקיסי. בשנת 2002, בניגוד להתעלמות של ארצות הברית מטענות הרוסים קודם לכן, הזהירה ארצות הברית כי העמק הנידח הפך לבסיס של לוחמים ערבים בעלי ברית לאל-קאעדה. כחלק מהמלחמה העולמית בטרור שלחה ארצות הברית, בסוף פברואר 2002, כ-200 אנשי הכוחות המיוחדים לאזור, הקצתה 64 מיליון דולר לטובת אימונים בנשק ורכישת ציוד צבאי לגאורגיה. בתחילת מרץ של אותה שנה נפגש ולדימיר פוטין עם אדוארד שוורדנדזה בקזחסטן והבטיח תמיכה בפעולה האמריקאית. הצעתה של רוסיה, להכניס את צבא רוסיה לאזור לייצוב, נתקלה בהתנגדות גאורגית. באוגוסט של אותה שנה שלח הנשיא פוטין כלי טיס רוסיים להפציץ בסיסי מורדים לכאורה בערוץ לאחר שהאשים את הממשל הגאורגי בחוסר מעש. הפעולות של הרוסים והצעותיהם גרמו למתיחות באזור. הגאורגים האשימו את הרוסים בהפצצות שפגעו באזרחים גאורגים.
הפעילות המשותפת של ארצות הברית וגאורגיה כנגד הפעילים הצ'צ'נים נמשכה עד לשנת 2005.
הישרדות, התחמקות, התנגדות ובריחה
הישרדות, התחמקות, התנגדות ובריחה (באנגלית: Survival, Evasion, Resistance, and Escape, בקיצור SERE) היא תוכנית אימוני מילוט של מחלקת ההגנה של ארצות הברית (DoD) המכינה את הכוחות המזוינים למצבי הישרדות ונפילה בשבי במטרה לשרוד ו"לחזור בכבוד" בתרחישי מילוט מגוונים.
אימוני ה־SERE כוללים כישורי הישרדות, התחמקות, היחלצות, התמודדות עם חקירות ועינויים ויישום "קוד התנהגות צבאית בשבי", ושיטות וטכניקות הימלטות.
היסטוריה
מקורותיו של ה־SERE בארגון ה־MI9 "התחמקות ובריחה" ("E&E") הבריטי שהוקם עם פרוץ מלחמת העולם השנייה כדי להכשיר צוותי אוויר וכוחות מיוחדים בהתחמקות מכוחות האויב בעקבות נחיתת אונס מאחורי קווי האויב. לאחר שארצות הברית נכנסה למלחמה בשנת 1941, צוות MI9 הגיע לוושינגטון הבירה כדי לדון באימון ה־E&E והתוצאות המוכחות עם כוחות האוויר של צבא ארצות הברית ("USAAF"). כתוצאה מכך, ארצות הברית הקימה ארגון התחמקות ובריחה משלה, המכונה MIS-X, שבסיסו בפורט האנט, וירג'יניה.
גנרל קרטיס למאי הכיר בחשיבות הכשרת צוותי אוויר בטכניקות מילוט והנהיג הדרכת SERE במספר בסיסים. בשנת 1945 הוקם מרכז אימוני הישרדות מאוחד בפורט קרסון, קולורדו תחת טייסת ההדרכה 3904, ובשנת 1947 נפתח בית הספר להישרדות ארקטית (הידוע בכינויו "בית הספר המגניב") בבסיס חיל האוויר מארקס בנומה שבאלסקה.
במהלך מלחמת העולם השנייה הסתבר כי כ-75% מטייסי הצי שהופלו צנחו בשלום, אך כ-5% מהם לא שרדו בין משום שטבעו או שלא הצליחו לשרוד בים או באיים נידחים. מכיוון שיכולת שחייה בסיסית הייתה תנאי לטייסי חיל הים, הורחבו אימוני שחייה (לשחות מייל אחד ולצלול 50 מטר) ונוספו אימון היחלצות ממטוס שקוע.
במלחמת קוריאה הופרו כללי היחס הנהוגים בשבויי מלחמה – הצפון קוריאנים (בגיבוי סיני) התעלמו מאמנת ז'נבה בנוגע לטיפול בשבויי מלחמה וחיילים אמריקאים שנפלו בשבי לא ידעו להתמודד עם המצב ונוצלו לצורכי תעמולה.
זמן קצר לאחר סיום מלחמת קוריאה יוזמה מחלקת ההגנה וועדה לשיפור הכנת הכוחות המזוינים להתמודדות עם סביבת הלחימה והשבי. המלצת הוועדה הייתה יישום "קוד התנהגות" צבאי המגלם ערכים אמריקאים מסורתיים כחובות מוסריות של חיילים במהלך לחימה ושבי. ביסוד קוד זה עמדה האמונה כי יש לחשוב על השבי כהרחבה של שדה הקרב – מקום בו צפויים חיילים לקבל את המוות כחובה אפשרית. הנשיא אייזנהאואר הוציא אז את ההוראה המבצעת 10631 שקבעה: "כל אחד מחברי הכוחות המזוינים של ארצות הברית צפוי לעמוד בסטנדרטים המגולמים בקוד ההתנהגות בעת לחימה או בשבי."
בסוף שנות החמישים של המאה העשרים החלו אימוני SERE בבסיס בברונסוויק שבמיין עם קורס של 12 יום בו למדו טייסי חיל הים כישורי הישרדות והתחמקות מתפיסה, ואם נתפסו, להתנגד לחקירה ולברוח. בהמשך הורחב הקורס לכוחות מיוחדים אחרים של חיל הים וחיל הנחתים, ונפתחו בתי ספר נוספים.
ב־1953 הקים הצבא את "מרכז ההדרכה למבצעי הג'ונגל" בפורט שרמן בפנמה (המכונה "הגיהנום הירוק"). כדי להכין חיילים לג'ונגל בווייטנאם. בשנת 1958, חיל הנחתים פתח את מחנה גונסאלבס בצפון אוקינאווה, יפן, ללחימת ג'ונגל ואימוני הישרדות. עם התקדמות מלחמת וייטנאם, חיל האוויר פתח "בית ספר להישרדות בג'ונגל" בבסיס האוויר קלארק בפיליפינים.
ב־1976, בעקבות האשמות על התעללויות במהלך אימוני SERE של חיל הים, הקים DoD ועדה שתבחן את אימוני ההכנה לשבי. הוועדה המליצה על סטנדרטיזציה של אימוני ה־SERE בקרב כל הכוחות המזוינים והרחבתם ל"לקחים מההתנסויות הקודמות של שבויי המלחמה בארצות הברית" מתוך כוונה להפוך את האימון ל"ריאליסטי ושימושי").
ב־1984, פרסם פנטגון את הוראת ה־DoD 1300.7 שקבעה שלוש רמות של אימוני SERE עם "חלק ההתנגדות" ששולב ב"רמה C". רמה זו של אימונים נקבעה ללוחמים "ברמת בסיכון גבוהה לנפילה בשבי, ואשר תפקידם, דרגתם או הוותק שלהם הופכים אותם לפגיעים לניצול על ידי שוביהם".
ב־1991 הקים משרד ההגנה של ארצות הברית (DoD) את "הסוכנות המשותפת להישרדות, התחמקות, התנגדות ובריחה" (באנגלית: (Joint Services Survival, Evasion, Resistance," and Escape (SERE) Agency" בקיצור JSSA וב־1994 אחריותה הורחבה גם לתחום נעדרים ושבויי מלחמה. ב־1999 היא הוחלפה בידי "הסוכנות המשותפת להתאוששות כוח אדם" (Joint Personnel Recovery Agency) בקיצור JPRA.
מדריכי הישרדות ומומחי SERE
אנשי ה־SERE מומחים להישרדות בכל מקום בעולם ומאמנים את כוחות המבצעים המיוחדים לשרוד ולהתמודד עם חקירות ותנאי שבי. הכשרתם נמשכת חמישה וחצי חודשים, מתוכם שלושה חודשים בתנאי שדה קיצוניים.
קורס מדריכים מתבצע בטייסת האימונים ה־66 בבסיס חיל האוויר פירצ'ילד, וושינגטון. הקורס כולל תרגול כישורי הישרדות, אימון היחלצות ממטוס שקוע, וקורס הכנה לאימוני "התנגדות" (הכנה לרמה C). מדריכי ה־SERE של חיל האוויר ממלאים תפקיד מרכזי בהכשרת רכיבי ה־DoD וביישום תוכניות אימונים של יחידות SERE אחרות ובכללם הכשרה של SERE כביום אויב בתרגילי דגל אדום.
ב־2000 החלו מומחי SERE להשתתף עם טייסות החילוץ "גרדיאן אנגל" במבצעי חיפוש והצלה קרבי. הכשרתם הורחבה וכוללת קורס צניחה בסיסי וקורס צניחה חופשית, קורס צלילה קרבי, וקורס מבצעים מיוחדים הכולל אימוני קרב, כלי נשק, חבלה, תצפית וסיור. הקורס מחולק לארבעה שלבים: ים, יבשה, פריסה ופרופיל משימה מלא. בנוסף הם עוברים השתלמות בת 19 ימים בהישרדות גלובלית, הכוללת הישרדות באזור ארקטי, בג'ונגל, במדבר ובים.
אימוני הישרדות
תוכנית אימוני ה־SERE עברה מלהיות ממוקדת ב"הישרדות" להיות ממוקדת ב"התחמקות, התנגדות ובריחה".
קורס הישרדות צבאי שונה מקורסים אזרחיים בכמה תחומי מפתח:
כישורי ההישרדות הבסיסיים הנלמדים בתוכניות SERE כוללים הדלקת אש, בניית מחסה ומסתור, עזרה ראשונה עצמית, מציאת מים וטיפול בהם, מציאת מזון (ליקוט וצייד), אלתור ציוד, התנהגות בטיחותית (מפגעי טבע) וניווט (מפה ומצפן). אימון הישרדות מתקדם יותר מתמקד בהיבטים נפשיים כמו רצון לשרוד, גישה ו"חשיבה הישרדותית "(מודעות מצבית, הערכה, עדיפות).
הישרדות כללית
הצבא "חב לעם האמריקני כי ידאג לחייליו היוצאים לקרב עם הבטחת הצלחה והישרדות. זו חובה שרק הכשרה קפדנית ומציאותית המתנהלת כסטנדרט, יכולה למלא". "הישרדות" היא חלק מובנה באימונים הצבאיים המודרניים, ובעיקר באימוני הכוחות המיוחדים.
כישורים מסוימים משפרים את הסיכוי של כל חייל לשרוד (בין אם הוא נמצא בשדה הקרב ובין אם לאו):
הישרדות קרבית
באופן כללי הכשרתם כוללת:
הישרדות במדבר
טעות נפוצה מתייחסת על כל המדבריות כאזורים חמים, אך חלק גדול מהאזור הארקטי גם הוא מדבר ועל פי ההגדרה של אקלים מדברי, מדבריות מסוימים נחשבים ל"מדבריות מזג אוויר קר" כגון מדבר גובי. מכיוון שהתכונה המאחדת של כל המדבריות היא מחסור במים, זהו המוקד להישרדות במדבר:
הישרדות במצבי ניתוק
ניתוק הוא לא רק "להיות לבד". ההשפעה הפסיכולוגית של פתאום למצוא את עצמך לבד, אבוד או מחוץ ל"אזור הנוחות" שלך יכולה להיות מתישה, מדכאת מאוד ואף קטלנית הישרדות במצבי ניתוק מתמקדת גם בראייה רחבה יותר של שבי, כולל חטיפה. אימון הישרדותי במצבי ניתוק מתמקד יותר במוכנות פסיכולוגית ופחות ב"מיומנויות".
קוד ההתנהגות
הבסיס למוכנות לשבי טמון בידיעת חובתו וזכויותיו של השבוי. עבור חיילים אמריקאים הדבר מתבטא ב"קוד הכוח הלוחם של ארצות הברית":
רמות הכשרה
על פי מדיניות מחלקת ההגנה, אימוני הכנה לשבי (מכונים "התנגדות") יתקיימו בשלוש רמות
רמה A – הכשרה בסיסית. שיעורי "קוד ההתנהגות" הנדרשים מכל אנשי הצבא כבר בשלב הטירונות. הם כוללים הרצאות בכיתה.
רמה B – מיועדת בדרך כלל לצוותי אוויר וכוחות המבצעים המיוחדים. מתמקד בכישורי הישרדות, התחמקות, והימנעות מתפיסה. כולל לימודים בכיתה ותרגיל מילוט בשטח.
רמה C – מיועדת לכוחות מיוחדים וסוכנויות מחלקת ההגנה הנמצאים בסיכון גבוה, ואשר "מעמדם, דרגתם או ותקם הופכים אותם לפגיעים יותר לניצול בידי האויב מאשר החייל הממוצע". אימון ברמה C מתמקד בהתמודדות בחקירה, בידוד, ובריחה. בקורסי JPRA קיימת הכשרה נפרדת ברמה C (+) (מסווגת בעיקר).
התחמקות התנגדות ובריחה
התחמקות ותנועה חשאית בשטח עוין היא תרגולת מוכרת. עם זאת, צבאות מגדירים אותם כמידע מסווג. די אם נאמר כי צבאות משקיעים מאמץ בתוכניות מילוט (מסלולים, תרגולות, נקודות איסוף, שיטות, אמצעים וכו'). באימוני SERE רמה B ורמה C מקיים כוח אדום (ביום אויב) מרדף אחרי החניכים הנמלטים במטרה לתפסם ולקחתם "בשבי".
קורס SERE רמה C חושף את החניכים לתנאי שבי. תנאי השבי כוללים בידוד, התעללות, עינויים, פיתוים, מעשי נקמה אינדוקטרינציה וניצול תעמולתי. אימוני "התנגדות" נועדו להכין ללחצים אלה. האימון מתקיים ב"מעבדת סימולציה" בה המדריכים מתפקדים כשובים ומתייחסים לחניכים בצורה מציאותית ככל האפשר. הוא כולל שיטות חקירה מגוונות עם בידוד, תנאים קשים, כליאה בצינוק, לחץ, ו"הדמיות עינויים". סביבת השבי המדומה כוללת תרחישים שונים של מצבי התנגדות, טכניקות ואסטרטגיות, התארגנות גלויה וסמויה, הקמת תקשורת גלויה וסמויה, ותכנון וביצוע בריחות מהשבי. אומנם אי אפשר לדמות את מציאות השבי העוין, אבל הכשרה כזו הוכיחה את עצמה כיעילה מאוד לסייע לאלה שסבלו משבי לדעת למה לצפות משבי ועצמם בתנאים כאלה.
לודוויג אוגוסטינסון
הנס קרל לודוויג אוגוסטינסון (בשוודית: Hans Carl Ludwig Augustinsson; נולד ב-21 באפריל 1994 בסטוקהולם שבשוודיה) הוא כדורגלן שוודי, המשחק באנדרלכט ובנבחרת שוודיה בעמדת המגן השמאלי.
קריירת מועדונים
אוגוסטינסון החל לשחק כבר בגיל שש במועדון השוודי ברומאפויקארנה. בגיל צעיר התגלה כישרונו, והוא שימש קפטן בקבוצות הנוער השונות, ואף יצא לעיתים להתאמן במועדונים גדולים כמו סמפדוריה ובורוסיה מנשנגלדבך. את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של ברומאפויקארנה ערך אוגוסטינסון בשנת 2011, כשהקבוצה שיחקה בליגת המשנה השוודית, ועם הזמן ביסס עצמו כשחקן הרכב קבוע. בינואר, לאחר שערך 30 הופעות והבקיע שני שערים במדי בקבוצה הבוגרת של ברומאפויקארנה, חתם אוגוסטינסון בגטבורג מליגת העל השוודית.
בינואר 2015 עבר אוגוסטינסון לפ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית, שם חתם על חוזה לארבע שנים וחצי, לאחר שהסתיים חוזהו של המגן פייר בנגטסון ששוחרר מהקבוצה. דמי ההעברה היו 13 מיליון כתר שוודי (כ-1.4 מיליון אירו), מה שהפכו את אוגוסטינסון למגן הכנף היקר ביותר שנרכש מקבוצה שוודית. הופעת הבכורה של אוגוסטינסון בפ.צ. קופנהגן נחשבה להופעה מצוינת, כאשר בישל את השער הראשון והבקיע את השני בניצחון 0–2 על וסטסיאלנד בפברואר 2015. עד לסיום עונת 2014/15 בישל אוגוסטינסון שישה שערים, והיה לשחקן ההגנה שבישל הכי הרבה שערים באותה עונה בליגה הדנית, על אף ששיחק רק חצי עונה, אותה סיימה פ.צ. קופנהגן במקום השני. יצוין כי מאז הגעתו של אוגוסטינסון לקבוצה עד לתום העונה, ספגה קופנהגן רק בשישה משחקים מתוך 15. באותה עונה, הגיע אוגוסטינסון עם קופנהגן לחצי גמר הגביע הדני, והבקיע בו שער ניצחון ב-0–1 על אסביירג בחצי הגמר, ובישל שער בניצחון 2–3 על וסטסיאלנד בגמר, וכך זכה בגביע השני בקריירה שלו. בתחילת עונת 2015/16 הודחו קופנהגן ואוגוסטינסון במוקדמות הליגה האירופית לאחר הפסד במפגש כפול ליבלונץ הצ'כית. עם זאת, באותה עונה זכה אוגוסטינסון בדאבל עם קופנהגן, כשקבוצתו סופגת 28 שערי ליגה בלבד, וזוכה בגביע הדני בפעם השנייה ברציפות, לאחר ניצחון 1–2 בגמר על ארהוס. באותה עונה הצטיין אוגוסטינסון, ואף בישל תשעה שערים, וזכה להתעניינות מקבוצות בכירות, במיוחד לאחר זכייתו עם נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 21 באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015. אוגוסטינסון שיחק גם בעונת 2016/17 בקופנהגן, וזכה בדאבל גם בעונה זו, כשהקבוצה סופגת 20 שערי ליגה בלבד. מהעונה הזו זכורה תקרית במשחק מול ברונדבי, בה הושלכו לעברו של אוגוסטינסון חולדות מתות מהיציע של אוהדי ברונדבי, כאשר ניסה לבעוט בעיטת קרן, והמשחק הופסק בשל כך. בגמר הגביע הדני נפגשו קופנהגן ואוגוסטינסון שוב עם ברונדבי, וניצחו 1–3, וזכו בגביע השלישי ברציפות. באותה עונה השתתף אוגוסטינסון עם קופנהגן בליגת האלופות, והקבוצה סיימה את שלב הבתים במקום השלישי ונשרה אל הליגה האירופית. אוגוסטינסון וקופנהגן הודחו ממפעל זה בשמינית הגמר על ידי אייאקס אמסטרדם. הייתה זו עונתו האחרונה של אוגוסטינסון בקופנהגן. בסיומה עזב את הקבוצה וחתם בורדר ברמן מהבונדסליגה.
בעונת הבכורה של אוגוסטינסון בורדר ברמן הוא ערך 29 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד. ברמן ואוגוסטינסון סיימו את עונת 2017/18 במקום ה-11 בליגה. בעונת 2018/19 אוגוסטינסון היה חלק מעונה טובה של ברמן, שסיימה במקום השמיני בבונדסליגה, כשאינו מחמיץ אף משחק. בעונת 2019/20 אוגוסטינסון וברמן הסתבכו בתחתית הבונדסליגה וסיימו את העונה במקום ה-16 המוביל למבחני הישרדות, כאשר בחלקים גדולים מהעונה הם היו מתחת לקו האדום. אוגוסטינסון החמיץ את תחילת העונה וחזר רק בחודש מרץ, ונטל חלק בשני משחקי המבחן מול פ.צ היידנהיים שסיימה שלישית בבונדסליגה השנייה. המשחק הראשון בברמן הסתיים בתיקו 0-0. במשחק הגומלין התוצאה הייתה 1-1 לאחר 90 דקות. אוגוסטינסון הבקיע שער בתוספת הזמן שהבטיח לברמן ניצחון והשאיר אותה בליגה, על אף שספגה שער שוויון, שלא הועיל להיידנהיים בעקבות חוק שערי החוץ.
ב-15 באוגוסט 2021 חתם אוגוסטינסון בסביליה מלה ליגה.
ב-11 ביולי 2022 הושאל אוגוסטינסון לאסטון וילה לעונה אחת.
קריירה בינלאומית
אוגוסטינסון שיחק בכל הנבחרות הצעירות של שוודיה, ובשנת 2015 היה שותף לזכייה של נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 21 באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015. בגמר של אליפות זו מול הנבחרת המקבילה של פורטוגל, שהסתיים בתוצאה 0-0 והגיע לבעיטות הכרעה, הבקיע אוגוסטינסון את הפנדל שלו, וסייע לשוודיה לזכות בתואר. בסיום הטורניר, נבחר אוגוסטינסון לנבחרת הטורניר על ידי מגזין הגרדיאן. אוגוסטינסון רצה להצטרף לסגל השוודי לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, אך נדחה על ידי קבוצתו פ.צ. קופנהגן.
בינואר 2015 ערך אוגוסטינסון את הופעות הבכורה שלו בנבחרת שוודיה הבכירה, בצמד משחקי ידידות מול נבחרות חוף השנהב ופינלנד. אוגוסטינסון הצטיין בשני המשחקים. בשנת 2016 זומן אוגוסטינסון לסגל השוודי ליורו 2016, אך לא שיחק בו כלל. שוודיה הודחה מטורניר זה בתום שלב הבתים.
תארים
עם גטבורג:
עם פ.צ. קופנהגן:
עם נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 21:
יוקאדומה
יוקאדומה (בצרפתית: Yokadouma) היא עיירה שנמצאת באזור המזרח שבקמרון.
גאוגרפיה
יוקאדומה ממוקמת כ-192 ק"מ מבירת האזור ברטואה וכ-400 ק"מ מבירת המדינה יאונדה. בנוסף העיירה נמצאת כ-31 ק"מ מהגבול של קמרון עם הרפובליקה המרכז-אפריקאית וכ-168 ק"מ מהגבול של קמרון עם הרפובליקה של קונגו.
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (22 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (19 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,878 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (276 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (25 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה
יוקאדומה ממוקמת ליד הכביש האזורי P4 והכביש D78.
בריאות
ביוקאדומה יש בית מרקחת ובית חולים.
קוואנדבלה
קוואנדבלה (באנגלית ובאפריקאנס: KwaNdebele) הייתה בנטוסטן בדרום אפריקה אשר יועדה על ידי שלטון האפרטהייד למולדת חצי עצמאית עבור בני עם המטבלה. היא נוצרה כאשר קנתה ממשלת דרום אפריקה 17 חוות בבעלות לבנים בלב פרובינציית טרנסוואל, לא הרחק מיוהנסבורג ופרטוריה והקימה בהם ממשלה. המולדת זכתה לאוטונומיה מוגבלת בשנת 1981 והעיירה סיאבוסווה שימשה כבירתה. ב-1986 הועברה הבירה לקוואמלאנגה.
קוואנדבלה חזרה לשלטון דרום אפריקאי ב-26 באפריל 1994.
המרכז המשולב לניתוח טרור
המרכז המשולב לניתוח טרור (באנגלית: Joint Terrorism Analysis Centre, בקיצור: JTAC) הוא ארגון מודיעין של כל המקורות הקשור באופן הדוק לשירות הביטחון של הממלכה המאוחדת המספק עצות לממשלת בריטניה ולחברות במסגרת התשתיות הלאומיות הקריטיות בנוגע לאיומי טרור.
המרכז פועל מבית התמזה שבמילבנק במרכז לונדון ומספק הערכות שוטפות למחלקות ממשלתיות, חברות ומוסדות גדולים, בעיקר בענפי התחבורה, השירותים הפיננסיים, השירותים והתקשורת.
ארגון ומבנה
מנהל JTAC מדווח למנהל הכללי של שירות הביטחון (הידוע בכינויו MI5), ומנהל צוות הכולל אנשי שירות הביטחון, שירות המודיעין החשאי (הידוע בכינויו MI6), מטה התקשורת הממשלתית (GCHQ), מטה מודיעין ההגנה, מפקדת משטרת מטרופולין למלחמה בטרור ושש מחלקות ממשלתיות נוספות. כגוף הקשור קשר הדוק לשירות הביטחון, JTAC מחויבת להוראות חוק שירותי המודיעין משנת 1994 והיא כפופה לפיקוח של ועדת המודיעין והביטחון.
הפצת מידע
הערכות משמשות כדי ליידע את רמות האיום המופצות באמצעות שירות הביטחון, משרד הפנים ומשרד ההגנה. עד לא מזמן הוצאו רמות איום אלה בצורה המכונה מצב BIKINI ומצב טסרל. מערכת האיומים הנוכחית דומה למערכת הדירוג של מחלקת ביטחון המולדת האמריקאית.
רמות איום
חמש רמות איום זמינות:
תשומת לב ציבורית
JTAC התפרסמה בציבור בעקבות פיגועי הטרור בלונדון ביולי 2005. הדיווח בתקשורת הדגיש הפחתה ברמת האיום מ"כללי חמור" ל"מהותי" בהתבסס על ההערכה שהסיכון להתקפה היה בנקודה הנמוכה ביותר מאז ה-11 בספטמבר. דיווחי חדשות אלה היו הפעם הראשונה שפורסמו דירוגי האיומים מחוץ לתשתיות הלאומיות הקריטיות.
מגדל ספאסקאיה
מגדל סְפַּאסְקַיַה (רוסית Спасская башня - "סְפַּאסְקַיַה בַּאשְנְיָה") הוא מגדל שעון בקרמלין במוסקבה, והוא ניצב בחומת הקרמלין בצמוד לכיכר האדומה.