cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ססטרורצק
פארק אלונים, הגן ההולנדי וארמון פיוטר
מרכז ספורט חדש לרכיבה על סוסים עם היפודרום הוקם בפארק בשנת 2002, שם מתקיימות מדי שנה תחרויות קפיצות ראווה והמקום מספק תנאים טובים ובטוחים לטיפול בסוסים.
עד 1970 בפארק תצפיות הראו כי החוף נסוג בממוצע מטר בשנה, העבודה להגנת החוף בוצעה על ידי חברת "Lenmostostroy" בשנת 1967 הוקצו 6 מיליון רובל, בשנת 1970 183 אלף רובל. בשנת 2011, מבני הגנה מפני שיטפונות בסנקט פטרבורג הופעלו לראשונה. סגירת הסכר גורמת לעלייה נוספת של מפלס המים בפארק ב-10%. בשיטפון שפרץ ב־29 בדצמבר 2011, הסכר היה סגור למשך יומיים. עליית המים בססטרורצק הייתה 2.2 מטר.
ממשל
הגוף המייצג של השלטון המקומי הוא המועצה העירונית המורכבת משמונה חברים ופועלת מאז 28 בספטמבר 1997 במקום הסניף המקומי של המפלגה הקומוניסטית שפעל בתקופת ברית המועצות.
ראש המועצה הוא ראש העיר.
כלכלה
בעיר פועלים 23 שירותי פנאי: בתי ההבראה "ססטרורצק", "אתר הנופש ססטרורצקי", "לילות לבנים", "דיונות", בתי הבראה לילדים (מחנות חלוצים לשעבר), "דיונות ילדים", "מתקשר צעיר", מרכזי הבילוי "אלכסנדרובסקאיה", "לגונה", מועדון הגולף "דיונות", מועדון היאכטות ועוד.
ישנם מספר מפעלים תעשייתיים בעיר כמו מפעל הרכב ססטרורצק המייצר רכבי יונדאי, מאפייה, מפעל הבגדים "סאליוט". מפעל הכלים ססטרורצק, לשעבר המפעל המרכזי בעיר, נסגר בשנת 2008.
ססטרורצק מלאה בתשתיות חברתיות ומסחריות. בעיר פועלות רשתות קמעונאיות גדולות, כמו פיאטירוצ'קה, O'kay ואחרות.
תחבורה
בעיר רשת מפותחת של אוטובוסים רחבים (12 קווים) ומוניות שירות (9 קווים).
מסלולי פרברים מחברים את העיר ססטרורצק עם סנקט פטרבורג, קרונשטאדט, זלנוגורסק ויישובי נפת הנופש.
קו הרכבת סנקט פטרבורג (מתחנת הרכבת פינלנד)–בלואוסטרוב עובר בססטרורצק. בעיר יש תחנת רכבת אחת - ססטרורצק, חמש רציפי רכבת - גורסקאיה, אלכסנדרובסקיה, טרחובקה, רזליב וקורורט.
תרבות
בססטרורצק ממוקמת הספרייה המרכזית על שם זושטצ'נקו, ספריית הילדים המרכזית, המוזיאון הספרותי העממי של אוסטאפ בנדר, בית התרבות של ססטרורצק ובית היצירה לילדים ולנוער "על נהר ססטרה".
בריאות
כיום פועלים המוסדות הרפואיים הבאים בססטרורצק: וכן מספר גדול של מוסדות רפואיים פרטיים שונים.
ספורט
בעיר יש פנימייה לרכיבה על אופניים "השמורה האולימפית", בית הספר לספורט לילדים ולנוער של השמורה האולימפית על שם קורנקוב, בסיס ספורט רכיבה מועדון הרכיבה "דיבוני" ומועדון הגולף "דיונות".
המוזרויות של החוף הופכות את חופי ססטרורצק פופולריים מאוד לגלישת עפיפונים.
ראלי ססטרורצק, אחת משלבי אליפות רוסיה בראלי, מתקיים מאז 1998. המסלול עובר דרך האתרים הכפריים של פטרבורג. בשנת 2016 שביל הלילה הלבן התקיים בססטרורצק לראשונה. מסלול התחרות נפרס לאורך שפת המפרץ הפיני.
מועדון הכדורגל זניט סנקט פטרבורג מפעיל בססטרורצק סניף של אקדמיית זניט סנקט פטרבורג, הנקרא "זניט ססטרורצק" (זניט ססטרורצק) שמתאמן במגרשי כדורגל בפארק אלונים.
גליה בר אור
גליה בר אור (נולדה ב-1951) היא אוצרת, חוקרת של האמנות בישראל ומרצה בכירה במכללת אורנים. ניהלה את המשכן לאמנות על שם חיים אתר בשנים. הייתה המנהלת האמנותית של פירמידה, מרכז לאמנות עכשווית בחיפה מ־2018 עד ינואר 2019, ואוצרת באוהאוס חברתי חיפה (2019).
ביוגרפיה
בר אור נולדה וגדלה בקיבוץ עין חרוד מאוחד, שבו היא חברה עד היום.
סיימה את לימודיה לתואר ראשון בחוגים תולדות האמנות והיסטוריה של עם ישראל ולאחר מכן המשיכה לתואר שני במכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות באוניברסיטת תל אביב וקיבלה תואר דוקטור בבית הספר להיסטוריה מכון כהן אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2011 זכתה בפרס יצחק בן-צבי לתולדות ארץ ישראל על עבודתה.
המשכן לאמנות בעין חרוד
בשנים 1985–2016 ניהלה בר אור את המשכן לאמנות בעין חרוד והפכה אותו לאחד המוזיאונים המשפיעים והחשובים ביותר בישראל. בר אור אצרה תערוכות רבות בישראל ובעולם, יזמה וניהלה אירועי תרבות וביאנלות, השתתפה בהפקת סרטים דוקומנטריים, ופרסמה מאמרים, ספרים וקטלוגים רבים.
בר אור נחשבת כאחראית להצגתן של קריאות אלטרנטיביות בהיסטוריה האמנותית הישראלית ולחשיפת עבודותיהם של אמנים חשובים ופרקטיקות אמנותיות שלא היו חלק מהזרם המרכזי, מתוך תפיסת עולם המחברת בין האומנות לבין המרחב בו היא מתקיימת, או כפי שכתבה מבקרת האמנות גליה יהב על תפישת האוצרות של בר אור "מפעלה הגדול הוא יצירת תשתית רעיונית וחזותית למינורי, למי ולמה שחמק מהקאנון והודר, התנהל בצלו כגרסה לא נחשבת, לא סופר ולא נחקר".
העלתה תכנים חברתיים, נשיים, בעודה מנהלת את המוזיאון עם צוות שרובו נשים. העלתה מהאוב אמניות שנשכחו קצת, כתבה מאות מאמרים וספרים. יחד עם אלה הייתה שותפה עם תאורטיקנים ומבקרי אמנות מקומיים שחוקרים נושאים חברתיים מקומיים, בהוראה בקורסים אוניברסיטאיים העוסקים בסוגיות החברתיות חשובות לחברה הישראלית כגון הגירה וזהות.
בשנים 1986, 1988 ו־1991, הפיקה גליה שלוש ביאנלות לצילום, תחום שלא זכה עד אז לטיפול מוזיאלי או מחקרי מסודר ומעמיק בישראל. בביאנלות שיתפה פעולה בין השאר עם אדם ברוך, אבי גנור, מיכה קירשנר, תולי ואילנה באומן ויונה פישר.
באוקטובר 2001, אצרה גליה מקבץ של 5 תערוכות יחידה בשם 'גבולי', בר אור אצרה את התערוכות של ורד נחמני, אחלאם שיבלי, אריאן ליטמן כהן ויעל אלבוים, וחיים מאור אצר את תערוכתה של מרים ברוק-כהן.
בשנת 2008 אצרה בר אור יחד עם גדעון עפרת את תערוכת העשור הראשון 1948–1958, שבה הוצגו בין השאר יצירות של שמי, פייגין, דנציגר, תומרקין, ארוך, מאירוביץ, כהנא, לואיזאדא, נתון, אברמוביץ וזריצקי. האוצרים השתדלו להכניס לתערוכה גם יצירות של אמניות ' שהיו שם ולא זכו למספיק מודעות ציבורית כמזוהות עם התקופה - כי תקופה בדרך-כלל מזוהה לפי קבוצות דומיננטיות שמתקשרות למשהו חברתי או פוליטי.' וכמו שממשיכה בר אור בדבריה הנשים האמניות 'עבדו כיחידות וזו הזדמנות לראות אם העבודה שלהן טרייה ורלוונטית'. בין היתר, הוצגו בתערוכה עבודות של האמנית חגית לאלו, שנשכחה עם השנים.
מרכז האמנות "פירמידה" בחיפה
בשלהי 2017 התמנתה למנהלת ואוצרת ראשית של פירמידה, מרכז לאמנות עכשווית בשכונת ואדי סאליב בחיפה. מינויה והפעילות האינטר-דיסיפלינרית אשר יזמה ברחבי השכונה בשיתוף פעולה עם יוצרים, תושבי השכונה וקבוצות מקומיים – הפיחו רוח ותקווה בשכונה ובקהילת התרבות החיפאית, למודות הפוליטיקה המורכבת וההזנחה, ומיצבו במהרה את הפירמידה כמרכז תרבות חדשני וחשוב גם ברמה הארצית.
ביולי 2018 נפתח אשכול תערוכות 'רציף פירמידה:מנמל חיפה לוואדי סאליב'.
המחאה אשר דרשה את המשך ופיתוח פעילותה של בר אור בפירמידה ובחיפה בכלל – הביאה את העירייה להכריז כי בקרוב יפורסם מכרז לתפקיד אוצרת שירכז את ששת המוזיאונים בעיר, ועל החתמתה של בר אור על חוזה חדש לשם המשך הובלת "באוהאוס חברתי" – האירוע הרב התחומי אשר פיתחה במיוחד למרחב שבין הדר לשוק תלפיות, שהיה צפוי להתקיים ביוני 2019.
באוהאוס חברתי
בין 28 ל־30 בנובמבר 2019, התקיימו בחיפה סדרת אירועים ותערוכות שבהם הקהל הוזמן לבקר בשפע בניינים בסגנון הבאוהאוס בשכונת הדר בחיפה בין שוק תלפיות לבנין הטכניון הישן. בקטלוג כותבת בר אור "אירועי "באוהאוס חברתי" מתקיימים בלב הציבורי הפועם של הדר הכרמל של אותם ימים – מרחב הטכניון וכן, מרחב בית הפועלים והאמפיתיאטרון, בואכה שוק תלפיות. רבים מהמבנים נמכרו, המתחמים חוצים אוכלוסיות ומרקמי-חיים הנמצאים בתהליכי שינוי מואץ והאירוע כולו מהווה הזדמנות להיכרות ולמפגש שהוא גם נקודת מוצא לפעולה עתידית. ׳באוהאוס חברתי׳ מזמין את קהליו להתרשם מהאתרים המרתקים, אך גם לחוש מה רוחש מתחת לקרקע: להתוודע לנראה ולסמוי, לפתוח ולחסום, במקומות שהיו ליבת המשמעות של חיפה ושל המדינה כולה".
מבחר תערוכות וספרים נלווים
בשנת 1991 אצרה גייל וימר יחד עם בר אור את התערוכה 'הסיב באמנות הפולנית בת-זמננו' שהציג לצבור הישראלי בפעם הראשונה תערוכה מוזיאלית בנושא הסיבים. בין האמנים:
מגדלנה אבקאנוביץ, אננה גבל [ Anna Goebel] ועוד אמנים רבים. לתערוכה נלווה קטלוג בעברית ובאנגלית עם מבוא רחב יריעה שכתבה גליה בר אור.
בשנת 2002, אצרה גליה תערוכה של מרדכי גומפל שהתקימה במקביל במשכן בעין חרוד, בבית האמנים בירושלים ובעיר הולדת למנו שבגרמניה. כמו כן השתתפה גליה בהעברת ציור קיר של גומפל ממלון שולמית בחיפה שעמד בפני הריסה, אל אוסף המשכן.
בשנת 2004 אצרה בר אור את 'וידאו זון 2 ' של יהודית מצקל במוזיאון הרצליה.
באוקטובר 2015, אצרה גליה תערוכה יחד עם האדריכל צבי אפרת בבית תרבויות העולם (HKW) בברלין את התערוכה "Communal by Commune. The Perpetually Negotiable Dwelling".
בשנת 2017, השתתפה בטקסט ובאצירת תערוכת דוד פרלוב בדוקומנטה ה-14 בקאסל גרמניה ואתונה יוון.
השתתפה בטקסט ובסיוע בתערוכה "Postwar: Art Between the Pacific and the Atlantic, 1945–1965", אשר הוצגה במשכן לאמנות במינכן בין 14 באוקטובר 2016 ל־26 במרץ 2017.
בשנת 2018 אצרה גליה במוזיאון תל אביב את 'אברהם אופק:גוף, עבודה'. תערוכה במבט רטרוספקיבי.
ביולי 2020, אצרה גליה את תערוכת היחיד של מיכאל קובנר ' מראות כפולי אפיק'. מגפת הקורונה העבירה חלק מהשיחות לסרטונים שפורסמו במרשתת.
טסקמביה
טסקמביה (באנגלית: Tuscumbia) היא מושב המחוז קולברט במדינת אלבמה בארצות הברית. היא העיר השלישית בגודלה במחוז אחרי שפילד ומאסל שולס, והרביעית בגודלה באזור המטרופוליטני פלורנס-מאסל שולס, המתפרס על הפינה הצפון-מערבית של אלבמה, אחרי שפילד, מאסל שולס ופלורנס. בעיר מתגוררים כ-8,400 תושבים (הערכה ל-2017).
העיר שוכנת על כ-1.5 קילומטר דרומית לגדות נהר טנסי, בקרבה לאגם וילסון המלאכותי שנסכר על ידי סכר וילסון. היא גובלת בצפונה בערים שפילד ומאסל שולס. טסקמביה משתרעת על שטח של כ-24 קמ"ר.
העיר ידועה בעיקר בתור מקום הולדתה של הסופרת והפעילה החברתית החירשת-עיוורת הלן קלר, ובית ילדותה בטסקמביה שנקרא "אייבי גרין" הוא אתר לשימור.
היסטוריה
ראשית ההתיישבות הלא-ילידית באזור הייתה בסביבות 1815, והאוכלוסייה שנהנתה מהאדמה הפורייה באזור גדלה בהדרגה. כעבור מספר שנים הושלמה "דרך ג'קסון", דרך צבאית שקישרה בין נאשוויל בטנסי ובין ניו אורלינס בלואיזיאנה ועברה באזור טסקמביה העתידית, מה שתרם להתפתחות הסביבה. העיר הוקמה באופן רשמי ב-1820 בשם אוקוקופוסה (Occocopoosa), כעבור שנה שמה שונה לביג ספרינג (Big Spring) ולבסוף ב-1822 ניתן לה שמה הנוכחי, כהוקרה לצ'יף מקומי של שבט צ'יקסו.
מיקומה על דרך ג'קסון ובקרבת נהר טנסי, למרות האזור מרובה בשרטונים, תרמו להפיכתה למרכז כלכלי וחקלאי אזורי בצפון אלבמה תוך שנים ספורות. ב-1832 נבנתה מסילת רכבת שקישרה את טסקמביה לעיר דיקייטר דרך עיירה בשם קורטלנד, ועד 1850 גדל מעמדה של טסקמביה כמרכז תחבורתי בדרום ארצות הברית.
מרכזיותה היחסית של טסקמביה הפכה אותה למטרה מרכזית של צבא האיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, ובמהלך הלחימה חלקים גדולים מהעיר חרבו. בשנים שלאחר מכן העיר החלה להשתקם בהדרגתיות ובאטיות עד תחילת המאה ה-20. צמיחה משמעותית יותר התרחשה בשנות ה-20 וביתר שאת בעשור שלאחר מכן עם הקמת רשות עמק טנסי.
דמוגרפיה
לפי הערכת אוכלוסין ב-2016 שכנו בעיר 8,506 תושבים, מתוכם 73.1% הזדהו כלבנים, 20.5% כאפרו-אמריקאים, 4.0% כבני שני גזעים או יותר, 2.4% כהיספנים, 0.5% כילידים אמריקאים ו-0.2% כאסייתים. ההכנסה הממוצעת עמדה על $23,298 וההכנסה החציונית עמדה על $47,500.
חלקלקה
חלקלקה היא חומה משופעת, מבנה המהווה חלק מביצורים הנמצא בצדה החיצוני של חומת מצודה או עיר מבוצרת.
מטרת החלקלקה היא למנוע מן האויב לטפס על קירות המצודה או החומה, או לערער את יסודותיה של החומה באמצעות חפירות או אילי ניגוח, וכן למנוע התמוטטות של הקיר בגלל סחף ובלאי טבעי של הקרקע בעתות שלום. החלקלקה נמצאת בין החפיר המקיף את החומה לבין החומה עצמה והיא בנויה בדרך כלל מעפר כבוש מחופה בלבנים חלקות או מסותתות.
החלקלקות הראשונות נבנו על ידי החיקסוס בתקופת הברונזה התיכונה. לאחר המצאת הארטילריה נבנו חלקלקות על מנת להגן על החומות מפני ירי ארטילרי.
בישראל מצויות חלקלקות באשקלון, עכו, ירושלים (במגדל דוד), יפו, בית שאן, יריחו, לכיש, מגידו, תל שבע, כוכב הירדן, תל אֵסוּר, המוסדות הלאומיים בירושלים ובשילה.
לקריאה נוספת
זאב וילנאי, אריאל, אנציקלופדיה לידיעת הארץ, הוצאת עם עובד, תל אביב תשל"ז 1977 עמוד 2392.
הרטפורדשייר
הרטפורדשייר (באנגלית: Hertfordshire) הוא אחד ממחוזות אנגליה. המחוז, הנמצא בדרום-מזרח אנגליה שבממלכה המאוחדת, נחשב לאחד המחוזות המסורתיים של אנגליה, וגובל במחוזות המסורתיים בדפורדשייר, קיימברידג'שייר, אסקס, בקינגהאמשייר ולונדון רבתי.
היסטוריה
הרטפורד היה שטח הנחלה של מצודה שנבנתה בהרטפורד על ידי אדוארד הזקן בשנת 913. השם הרטפורד נגזר מאנגלו סקסונית - heort ford, משמע חציית-נחל של איילים. סמל האייל מופיע במקומות שונים בהרטפורדשייר, כולל הדגל הרשמי.
יש עדויות ארכאולוגיות של מושבות אדם בהרטפורדשייר החל מהתקופה המזוליתית, דרך מושבות קבע בתקופה הנאוליתית ועד עידן הברונזה ועידן הברזל. במהלך הכיבוש הרומי של בריטניה נבנו במחוז ערים כגון ורולמיום (כיום סנט אולבנס). במקום זה נהרג הקדוש המעונה הראשון בבריטניה: אולבן, חייל בריטי-רומי, ביכר למות על מנת שכומר נוצרי יורשה לחיות. סמל הקדושה שלו, שהיה בצבעי כחול וצהוב, משתקף בסמלים רבים במחוז, ועל שמו נקראה העיר סנט אולבנס ("של אולבן הקדוש").
עם עזיבת הרומאים במאה ה-5, נכבש השטח על ידי האנגלו-סקסונים, והאזור הפך לחלק ממלכת סקסון המזרחית, ששלטה באזור עד המאה ה-9, אז הוא עבר לידי ממלכת מרסיה. כמאה שנים מאוחר יותר כבש את האזור ויליאם הכובש, ושילב אותו כחלק מממלכת אנגליה.
עם גדילתה של לונדון, הקרבה אליה סייעה להרטפורדשייר כלכלית, והמחוז משך אליו אצולה מקומית. העלייה המשמעותית באוכלוסייה ובעושרה אירעה עם בוא המהפכה התעשייתית, ובעקבותיה נוסדה לצ'וורת' כעיר הגנים הראשונה בעולם ב-1903, ומאוחר יותר הוקמה סטיבנג' כעיר המתוכננת הראשונה בעקבות רפורמת הערים החדשות של 1946.
בין שנות העשרים לשנות השמונים של המאה ה-20 הייתה העיר בורהמווד משכנו של אולפן הפקת הסרטים MGM-בריטיש פילמס, בו צולמו סרטים מפורסמים רבים כולל מלחמת הכוכבים (פרקים 4, 5 ו-6).
בשנת 2012 אירוע הסלאלום לקאנו וקיאק של אולימפיאדת לונדון התרחש באזור ברוקסבורן במתקן מרכז החתירה במים סוערים עמק לי שבהרטפורדשייר.
אזכורים בספרות
בספרו של אוסקר ויילד "חשיבותה של רצינות", ביתו של ג'ק וורת'ינג מצוי במחוז. מרבית עלילת "גאווה ודעה קדומה" של ג'יין אוסטן מתרחשת בהרטפורדשייר. בית בליק בספרו של צ'ארלס דיקנס הנושא את אותו שם ממוקם גם הוא במחוז.
הספר חוות החיות של ג'ורג' אורוול מבוסס על הכפר וולינגטון המצוי במחוז.
תושבים ידועים
הרטפורדשייר, עם קרבתו ללונדון רבתי, היה בית לידוענים רבים במרוצת השנים. בין השאר התגוררו בו המשורר ויליאם קופר והסופר גרהם גרין. בשנים האחרונות התגוררו במחוז ידוענים עכשוויים יותר כגון ויקטוריה בקהאם, רופרט גרינט, גאי ריצ'י, ג'ורג' מייקל, שרה ברייטמן, ג'רי הליוול וסיימון לה-בון.
מגפת הקורונה בטורקיה
מגפת הקורונה, בה חלו המונים במחלת נגיף הקורונה בטורקיה, התפשטה אל המדינה באמצע מרץ 2020. טורקיה מהווה אחד מאזורי התפרצות נגיף הקורונה החמורים ביותר בעולם.
רקע
ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי (WHO) כי נגיף הקורונה החדש הוא הגורם למחלת נשימה בקרב אנשים בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין, אשר דווח בפני ארגון הבריאות העולמי ב-31 בדצמבר 2019.
יחס ההרוגים במקרה של מגפת הקורונה היה נמוך בהרבה ממגפת ה-SARS שהתפרצה בשנת 2003 בסין, אך ההדבקה מאדם לאדם היא גדולה ומשמעותית המשפיע בצורה מכרעת על מספר מקרי מוות באופן משמעותי.}
ינואר
ב-10 בינואר הקים משרד הבריאות הטורקי את המועצה הטורקית המדעית המייעצת בנושא נגיף הקורונה אשר הורכבה מ-26 חברים המתמחים בתחומים כמו מחלות חזה, מחלות זיהומיות ומיקרוביולוגיה קלינית. בהמשך גדל מספר חברי הדירקטוריון ל-31 עם הצטרפותם של מומחים ואנשי אקדמיה בווירולוגיה, רפואה פנימית ורפואה לטיפול נמרץ. המועצה קובעת הנחיות לטיפול על ידי תרופות ואמצעים שאחריהם יבוא הציבור, ומעדכנת אותם במסגרת מהלך המחלה במדינה.
ב-24 בינואר התקין משרד הבריאות בטורקיה מצלמות תרמיות בשדות התעופה. המשרד גם החליט להטיל על הנוסעים שיגיעו מסין הקרנות נוספות ולהכניס להסגר את כל מי שמראה את הסימפטומים של הנגיף. ההקרנות הורחבו לאחר מכן לכלל המדינות שדיווחו על מספר גדול של מקרים שאושרו. אמצעי זהירות אחרים בשדות התעופה כללו אקדחי אינפרא אדום, חיטוי בכל שערי המכס וחלוקת מסכות כירורגיות בחינם ועלוני הוראות.
ב-31 בינואר שלחה ממשלת טורקיה מטוס להעברת 34 אזרחים טורקים, שבעה אזרבייג'נים, שבעה גיאורגים ואלבני אחד מווהאן. סין הזמינה 200 מיליון מסכות מטורקיה בנוסף לייצור השנתי של טורקיה של 150 מיליון מסכות.
פברואר
ב-1 בפברואר הודיעה טורקיה על החלטתה להפסיק את כל הטיסות מסין. הגבול עם איראן נסגר ב-23 בפברואר לאחר שהרשויות האיראניות לא דבקו בעצת טורקיה להסגר את העיר קום האיראנית. באותו יום הודיעה טורקיה על החלטתה להפסיק את כל הטיסות לאיראן וממנה.
ב-29 בפברואר הודיעה טורקיה על סיום כל הטיסות מאיטליה, דרום קוריאה ועיראק ונחיתת הטיסות מהן בנמלי התעופה שלה. זמן קצר לאחר מכן נסגר גם הגבול עם עיראק. המשרד הקים גם בתי חולים שדה סמוך לגבול עיראק ואיראן.
מרץ
ערי טורקיה ביצעו עבודות חיטוי מאסיביות במקומות ציבוריים ורכבי מעבר המוניים. באיסטנבול החליטה העירייה להתקין חיטוי ידיים בתחנות המטרובוסים.
ב-11 במרץ הודיעה טורקיה על מקרה ראשון של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה. מדובר באדם אשר חזר למדינה לאחר ביקור באחת ממדינות אירופה. החולה הושם בבידוד בבית חולים, ובני משפחתו של המטופל הועמדו תחת השגחה.
שבט מארי
שבט מארי (באנגלית: Clan Murray, בסקוטית גאלית: Moireach) הוא שבט סקוטי, ששטחו ההיסטורי נמצא כיום במחוז פרת' וקינרוס שבמרכז סקוטלנד, הממלכה המאוחדת.
שורשי שבט מארי באחוזת מורוויה של משפחת דה מורוויה הנורמנית שהתבססה במזרח סקוטלנד באמצע המאה ה-12. השבט התרחב למרכז סקוטלנד ומרכז כוחו הפך לאזור בות'וול (בהמשך מטולבדין), ב ענף טוליברדין מארי ביסס את שליטתו בשבט וקיבל מהכתר תואר רוזנות ב-1606. ביתו של רוזן טוליברדין הראשון (ראש השבט) נישאה לתוך רוזנות סטיוארט מאת'ול וכך רוזנות את'ול צורפה אף היא לשטחי השבט ב-1626 וזה הפך לתואר הראשי, בעוד שרוזן טוליברדין נותר תואר משני ולרוב הוענק ליורש העצר של השבט, ב-1703 הרוזנות הפכה לדוכסות. שבט מארי החזיק בכוח פוליטי רב בממלכת סקוטלנד במאות ה-13 וה-14 ולקח חלק חשוב במלחמות העצמאות הסקוטיות ובהתקוממויות היעקוביטים במאה ה-18.
היסטוריה
מקורות השבט מצויים באזור ההיסטורי של ממלכת מאריבך (מגאלית סקוטית: ממלכת "שוכני הים") הפיקטית ששכנה לאורך חופה המזרחי של סקוטלנד (ממזרח לאינוורנס באזור מחוז מארי של ימינו), שם קיבל האציל הנורמני פרסקין אדמות במאה ה-12 מדייוויד הראשון, מלך סקוטלנד. פרסקין לקח את השם המקומי 'מארי' (בלטינית 'דה מורוויה') על שם הממלכה הפיקטית ההיסטורית, וייסד במקומה אחוזה נרחבת שבירתה טירת דופוס סביב 1140. למשפחת דה מורוויה היה כוח רב באזור מרכז סקוטלנד המזרחית וקשרים פוליטיים ענפים עם אצילים נורמנים ברחבי בריטניה וארצות השפלה, כמו גם לממלכת סקוטלנד. נכדו של פרסקין, ויליאם דה מורוויה שירת כשריף אינוורניין ושלושה מבניו ייסדו את האחוזות (ענפי השבט); מארי מבות'וול, מארי מאברקירני, וב-1282 הבן השלישי ויליאם ירש את אדמות טוליברדין דרך נישואים לתוך משפחת סטיוארט - ענף מארי מטוליברדין יהפוך במשך השנים למרכז השבט עד לגלוגלו המודרני דוכסות את'ול.
ענף בות'וול היה מרכזי בממלכת סקוטלנד במאות ה-13 וה-14. סר וולטר מארי מבות'וול, קיבל ב-1255 את התפקיד עוצר סקוטלנד ובנו אנדרו מארי שימש מושל סקוטלנד לצד ויליאם וולאס ונהרג במהלך קרב גשר סטירלינג ב-1297. הלורד הרביעי של בות'וול שימש אף הוא עוצר סקוטלנד החל מ-1322, ולאחריו הלורד החמישי תומאס מארי נפטר מהמגפה השחורה ב-1360. אדמות בות'וול יחד עם טירת בות'וול והתואר, הועברו בירושה לרוזן דאגלס השלישי משבט דאגלס.
מגפת הקורונה בטורקיה
מרץ
ב-16 במרץ הודיעה מנהלת התקשורת של טורקיה כי נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן יעמוד בישיבת תיאום מקיפה כדי לדון בתוכניות למאבק בסוג הנגיף החדש וליידע את הציבור על התוצאות לאחר מכן.{{הערה|{{קישור כללי|כתובת=https://www.milliyet.com.tr/gundem/son-dakika-bakan-kocadan-corona-virus-aciklamasi-toplam-vaka-47-oldu-6167121|הכותב=player-inline {display: inline-block;padding-bottom: 56 25%;position: relative;width: 100%;z-index: 5;} player-box {height: 100%;left: 0;position: absolute;top: 0;width: 100%;}$ ready{quarkPlayer = new QuarkPlayer, bufferLength:5, autoPlay: false, subTitles: false, showAds: true|כותרת=Son dakika haberleri | Sağlık Bakanı Fahrretin Koca corona virüsü vaka sayısını açıkladı|אתר=Milliyet|שפה=tr|תאריך_וידוא=2020-04-21}}}}
ב-17 במרץ הודיעה טורקיה על מקרה מוות ראשון בשטחה כתוצאה מהידבקות בנגיף הקורונה. הקורבן, הוא גבר בן 89.
ב-18 במרץ הודיעה ההתאחדות הרפואית הטורקית, אגודות מומחי TTB, האיגוד למומחי בריאות הציבור, האיגוד למיקרוביולוגיה קלינית וטכניקות מחלות זיהומיות, האגודה הטורקית ואיגוד טיפול נמרץ בטורקיה קיימו פגישה ב-17 במרץ כדי להעריך את ההתפתחויות ביחס להתפרצות נגיף הקורונה. בעיתון שפורסם ב-18 במרץ, נכתב שהם הגיעו למסקנה כי המגפה מהווה סכנות משמעותיות עבור עובדי הבריאות וחולים, והוסיפו כי ליקויים במידע וחוסר אמצעי זהירות יגרמו לבלבול, ומידע לא מספיק על שימוש בתרופות, חוסר גישה לבדיקות ועוד סוגיות יקשו על המאבק במגפה.
ב-20 במרץ הודיע משרד הבריאות הטורקי על הוצאת צו הקובע כי על כל בתי החולים להעסיק לפחות שני מומחים לזיהומים, ריאולוגיה, רפואה פנימית ומיקרוביולוגיה קלינית, כולל בתי חולים פרטיים ובבסיסים, כבית חולים למגפה נגד נגיף הקורונה. האיגוד לזכויות אדם הקרן לזכויות אדם בטורקיה, איגוד עורכי הדין לחירות, התאחדות עורכי הדין העכשווית, ואיגוד עובדי שירותי הרווחה והשירותים הסוציאליים של החברה האזרחית במערכת העונשין, פרסמו גם הצהרה על התפרצות נגיף הקורונה וקראו לנקיטת פעולה מיידית בבתי כלא. במאמרם הם הדגישו ליידע את הציבור, במיוחד משפחה ועורכי דין של אסירים, על נוהגי הסגר ומצבם הבריאותי של האסירים.{{הערה|{{קישור כללי|כתובת=https://tihv.org.tr/covid-19-salgini-ve-hapishanelerde-acilen-alinmasi-gereken-onlemler/|הכותב=Tihv Hrft|כותרת=Covid-19 Salgını ve Hapishanelerde Acilen Alınması Gereken Önlemler | TİHV|שפה=tr|תאריך_וידוא=2020-04-21}}}}
העיר בוורוד
העיר בוורוד הוא ירחון ישראלי בהוצאת רשת שוקן המיועד לקהילת הלהט"ב שיצא בישראל כחינמון בין 2008 ל-2010.
מגפת הקורונה בטורקיה
מרץ
ב-23 במרץ הודיע שר הבריאות הטורקי, פארטין קוג'ה במסיבת עיתונאים כי טורקיה מייבאת תרופה בשם פביפירוויר, שדווחה על ידי הרשויות הסיניות כיעילה לטיפול בחולי קורונה, והחלה להינתן לחולים בטיפול נמרץ.{{הערה|{{קישור כללי|כתובת=https://www.sabah.com.tr/dunya/2020/04/05/son-dakika-haberi-corona-virusu-ilacinda-umut-vereci-sonuclar-geldi-favipiravir-nedir-ve-corona-virusune-karsi-ise-yarar-mi|כותרת=Son Dakika Haberi {{!}} Corona virüsü ilacında umut vereci sonuçlar geldi: Favipiravir nedir ve corona virüsüne karşı işe yarar mı?|אתר=Sabah|שפה=tr|תאריך_וידוא=2020-04-21}}}} קוג'ה הודיעה גם כי לעובדי שירותי הבריאות ישולמו עמלה נוספת על תשלומי המשכורת שלהם למשך 3 חודשים.
ב-31 במרץ פרסם מנהיג הקונפדרציה של איגודים מקצועיים טורקיים (TÜRK-İŞ), ארגון אטליי הודעה בכתב דרישה לאסור על פיטורים וביקש להפסיק את כל העבודות למשך 15 יום לפחות למעט אלה המציעים מוצרים ושירותים חיוניים. אטליי הדגיש את הצורך בהקמה מהירה של קופת ביטוח האבטלה כדי לטפל בסוגיית אובדן ההכנסה, והוסיף כי על כל העובדים הסובלים מאובדן עבודה והכנסה לקבל את הבטחת ההכנסה הזמנית שלהם על ידי המעביד שלהם, הקרן לביטוח האבטלה והמדינה. הקונפדרציה של איגודים מקצועיים מתקדמים של טורקיה, האיגוד לאיגודי עובדים ציבוריים בטורקיה , איחוד לשכות המהנדסים והאדריכלים הטורקיים וההסתדרות הרפואית הטורקית  פתחו בקמפיין חתימה ב-31 במרץ לאכיפת שבעה צעדי חירום. בתקופה זו הם האמינו כי "יש להפסיק עבודות באופן מיידי במהלך המגפה בכל המגזרים פרט לאלה המספקים שירותים חיוניים, בסיסיים, חובה ודחופים. יש לאסור על פיטורים במהלך המגפה, יש לתמוך בסוחרים קטנים, לתת להם עובדים בשכר חופשה ויש לספק תמיכה לאבטלה למובטלים. יש לדחות את הלוואות הצרכן, הדיור והרכב וחובות כרטיסי אשראי וחשבונות חשמל, מים, גז טבעי ותקשורת במהלך המגפה ללא אינטרסים עתידיים".
מהירות קרקעית
מהירות קרקעית (באנגלית: Ground speed, או בקיצור: GS) הוא מושג מעולם התעופה, המתאר את מהירותו של כלי טיס ביחס לקרקע, בעוד שמכשירי המדידה הבסיסיים במטוס מודדים את מהירותו ביחס לאוויר (מהירות אווירית). לרוב המהירות הקרקעית שונה מהמהירות האווירית, עקב קיומן של רוחות.
מגפת הקורונה בטורקיה
אפריל
ב-3 באפריל דווח כי לשכת הרופאים באיסטנבול הציעה כי הנתונים שנמסרו על ידי משרד הבריאות יתבססו על מקרים שאובחנו חיוביים ל-PCR ואינם כוללים את מספר 'המקרים החשודים/האפשריים' בקרב חולים או מאושפזים. לשכת הרופאים מתחה ביקורת גם על הנהלים שבוצעו בבתי חולים פרטיים באיסטנבול. ב-11 במארס היה בטורקיה חולה קורונה אחד מאובחן וב-8 באפריל היו יותר מ-34 אלף. לא הוכרז על סגר כללי.
ב-10 באפריל בפגישה מיוחדת בין חברי המועצה הטורקית, הנשיא ארדואן הביע תקווה להתגבר על המגפה, "כמובן שננצח במלחמה זו. אימוץ תנועה כזו יביא לראייה של המועצה שלנו ויגדיל את כוחה העולמי".
ב-14 באפריל יו"ר מפלגת טורקיה העצמאית, היידר באס , נפטר בגיל 73, מנגיף הקורונה.
מאי ואילך
במאי וביוני, הייתה ירידה בתחלואה היומית.
ממשלת טורקיה הודתה כי הפחיתה את מספר מקרי הקורונה המדווחים, ולמעשה ספרה כחולים רק את מי שגם אובחנו כחיוביים לנגיף וגם הפגינו תסמינים של המחלה. חסרי התסמינים לא נספרו החל מ-29 ביולי.
בנובמבר הייתה עליה בתחלואה ובתמותה. בין ה-24 ל-26 בנובמבר, התחלואה היומית המדווחת עלתה מכ-7300 לכ-29 אלף נדבקים, בעיקר כי החלו לכלול בפרסומים הפומביים גם את חסרי התסמינים.
באמצע דצמבר 2020 התחלואה היומית והחלה לרדת. הירידה נבלמה בסוף ינואר 2021. בסוף פברואר החלה עליה חדה.
חינוך
ב-12 במרץ ארגן השר סלצ'וק מסיבת עיתונאים והודיע כי חיטוי יבוצע בכל בתי הספר לאחר הסגר. הוא אמר שתוכנית הלימודים השבועית תהיה מובנית והתמיכה ההכשרה וההשכלה הנדרשת תוענק על ידי EBA באינטרנט והרשות לרדיו ולטלוויזיה בטורקיה (TRT) בטלוויזיה, והם נקטו בכל האמצעים הדרושים כדי למנוע הפרעות ועיכובים בתוכניות החינוך.
בנוסף על כך, לאחר פגישה בין הנשיא הטורקי, רג'פ טאיפ ארדואן לשאר ממשלת טורקיה, הודיע שר העיתונאות איברהים קאלין כי כל בתי הספר בטורקיה ייסגרו החל מ-16 במרץ למשך שבוע. האוניברסיטאות גם יהיו סגורות במשך שלושה שבועות. משחקי ספורט יתקיימו מאחורי דלתות סגורות באצטדיונים עד סוף אפריל. הנשיא גם דחה את כל ביקוריו מעבר לים.
ב-19 במרץ דחה מרכז המדידה, הבחירה והמיקום בטורקיה 9 בחינות, כולל TUS ו-MSÜ שתוכננו להתקיים בקרוב.
ב-23 במרץ החלו השיעורים המרוחקים לבתי ספר יסודיים, תיכוניים ותיכוניים בטלוויזיה TRT EBA, ערוץ שנוצר בשיתוף פעולה של TRT ומשרד החינוך. במסיבת העיתונאים שהתקיימה ב-25 במרץ, הודיע השר סלצוק כי הוראת הלימוד מרחוק תימשך עד 30 באפריל.
ב-26 במרץ הצהיר נשיא מועצת ההשכלה הגבוהה בטורקיה, יקטה סארס, כי בשאר סמסטר האביב לא תתקיים הוראה אישית באוניברסיטאות וכי הם ימשיכו בחינוך מרחוק בלבד. הוא הוסיף כי התוכניות, הקורסים והקורסים המעשיים שלא ניתן היה להציע בחינוך למרחקים וחינוך דיגיטלי יושלמו בחודשי הקיץ. הוא הודיע כי בחינת מוסדות ההשכלה הגבוהה נדחתה ל-25–26 ביולי. בהודעה שפרסם שר החינוך הלאומי בטוויטר ב-27 במרץ, הוא הודיע כי הנושאים שנקבעו למבחן במהלך הסמסטר השני הוסרו מבחינת מוסדות ההשכלה הגבוהה.
בהמשך, מוסדות החינוך נפתחו או נסגרו בכפוף לתחלואה.
הגבלות על טיולים והתכנסויות
האספה הלאומית הגדולה של טורקיה הודיעה כי לא יתקבלו אורחים לפרלמנט בין התאריכים ה-13 עד 31 במרץ. ב-13 במרץ הודיעה טורקיה על החלטתה להפסיק את כל הטיסות לגרמניה, צרפת, ספרד, נורווגיה, דנמרק, בלגיה, שוודיה, אוסטריה והולנד החל מ-14 במרץ בבוקר עד 17 באפריל. באותו יום הודיעה שרת המשפטים עבדולמית גול כי הישיבות בכל בתי הכלא הפתוחים והסגורים, השימוש בחדרי ישיבות משפחתיים והעברות בין בתי כלא יעוכבו למשך שבועיים.
ב-14 במרץ, לאחר פגישה בין נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן לנשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב החליטו המנהיגים כי שתי המדינות יפסיקו באופן זמני תחבורה יבשתית ואווירית ביניהן. באותו יום הודיעו טורקיה וגאורגיה על החלטתם ההדדית לסגור את שער גבול ליד העיר סרפי.
ב-15 במרץ הודיע משרד התרבות והתיירות בטורקיה כי בין ה-16 ל-30 במרץ ייסגרו כל הספריות בטורקיה. משרד הפנים הטורקי הודיע כי ביתנים, דיסקוטקים, ברים ומועדוני לילה ייסגרו באופן זמני החל משעה 10 בבוקר ב-16 במרץ.
ב-16 במרץ הודיע המנהל הטורקי לענייני דת בטורקיה על איסור ארצי על כינוסי תפילה במסגדים, כולל תפילות יום שישי, בגלל המגפה. בהמשך אותו יום, משרד הפנים שלח הודעה על אמצעי זהירות כנגד נגיף הקורונה ל-81 פרובינציות בטורקיה, וסגר באופן זמני את כל מקומות ההתכנסות הציבוריים כמו בתי קפה, חדרי כושר, בתי קפה באינטרנט ובתי קולנוע, למעט חנויות ומסעדות שאינן מציעות מוזיקה, החל מחצות באותו ערב. פראטין קוג'ה הודיע כי מצרים, אירלנד, שווייץ, ערב הסעודית, איחוד האמירויות הערביות, ובריטניה נוספו לרשימת המדינות שלגביהן הוטל איסור הטיסה.
ב-19 במרץ פרסמה מנהלת הדתות חוזר שיישלח למופתי המחוזי וקבע כי המסגדים יישמרו סגורים ביום שישי. שר הנוער והספורט הטורקי, מהמט קסאפולו הודיע כי ליגות הכדורגל, הכדורעף, הכדורסל והכדוריד נדחו.
ב-20 במרץ, באמצעות הצהרת נשיאות, הוכרז כי כל מיני ישיבות או פעילויות מדעיות, תרבותיות ואמנותיות נדחו עד סוף אפריל. תחבורה ציבורית חינם לאנשים מגיל 65 ומעלה הושעה זמנית בבאליקזיר, קוניה ומלאטיה. משחקי מרוצי סוסים נדחו עד להכרזה שנייה בעתיד.
ב-21 במרץ דיווח משרד הפנים כי עם החוזר ששלח ל-81 מושלות המחוז, טקסי הפרידה הצבאיים הושעו באופן זמני. בנוסף הוכרז כי פעילותם של מספרות ומכוני יופי עתידה להיפסק עד השעה 6 בערב. משרד החקלאות והייעור בטורקיה אסר על האש על גנים בגנים, פארקים וטיילות. משרד התחבורה והתשתיות הטורקי הודיע כי החל משעה 5 בערב הופסקו הטיסות ל-46 מדינות נוספות ובכך קוצרה התחבורה האווירית עם 68 מדינות בסך הכל. משרד הפנים הודיע על עוצר מוחלט עבור אנשים מעל גיל 65 או חולים כרוניים. בהודעה נמסר עוד כי החל מחצות הלילה, מסעדות, מקומות אוכל ופטיסות היו צריכות להיות סגורות לקהל האוכל לארוחת ערב, ורק הורשו להציע משלוחים לבית ולקחתם. בנוסף, תחבורה ציבורית חינם לאנשים מעל גיל 65 הושבתה באופן זמני באנקרה, אנטליה ואיזמיר.
ב-27 במרץ פרסם משרד הפנים הודעה חדשה על התכנסויות בסופי שבוע, והודיע כי החל מה 28–29 במרץ, לקיים פיקניקים, לדוג בחופים, לעשות פעילות גופנית בחוץ (כולל ריצה והליכה בסופי שבוע בעיר ומרכזי עיירה) ייאסרו עד שיבלמו את הנגיף. עוד נאמר כי, אם יראו בכך צורך, רשויות מקומיות רשאיות להרחיב את הצעדים החדשים הללו ליום חול. באותו יום, בעצת משרד הבריאות, עיירה קנדירלי בריז וניסלימייה, ביישטפה, אסנטפה ומלטפה הסמוכים לעיירה הוסגרו בהסגר כדי למנוע התפשטות של נגיף הקורונה. כמו כן, ב-27 במרץ הודיע הנשיא ארדואן כי כל הטיסות הבינלאומיות יופסקו, והוסיף כי נסיעות בין-עירוניות כפופות לאישורם של מושלי המדינה, וכי מקומות סגורים כמו אזורי פיקניק, יערות ואתרים היסטוריים ייסגרו בסוף השבוע.
ב-3 באפריל הודיע הנשיא ארדואן על איסור כניסה של 15 יום ל-30 הפרובינציות עם מעמד מטרופוליני כמו גם לזונגולדאק. כמו כן, העוצר הורחב לאנשים מתחת לגיל 20. השימוש במסכות במקומות ציבוריים הפך לחובה. עם זאת, עם החוזר הנוסף שהונפק ונשלח לכל המחוזות, נקבעו חריגים לאיסור זה. על פי הצו החדש, פטורים מהאיסור עסקים הכוללים סיוע בבריאות, הלוויות, הובלות צבאיות ונוסעים, ובלבד שהתקיימו תנאים מסוימים.
בשעות המאוחרות של 10 באפריל, באמצעות צו שהוציא משרד הפנים, הוכרזו עוצר לקראת סוף השבוע הקרוב ב-30 הפרובינציות עם מעמד מטרופוליני וזונגולדאק, החל מהשעה 12 בבוקר ב־11 באפריל ונמשך 48 שעות. עם ההכרזה על האיסור שעתיים לפני תחילתו, אנשים עמדו בשורה מול המאפיות והשווקים. מספר אירועים ומריבות התרחשו בקרב האנשים שהמתינו בתור במקומות שונים. כתוצאה מביקורת על מדיה חברתית וכלי חדשות מרכזיים, שר הפנים סולימאן סוילו הודיע על כוונתו להתפטר, שנדחתה על ידי הנשיא. הוכרז על עוצר ב-31 ערים מרכזיות - בהן הבירה אנקרה וגם העיר איסטנבול. ההכרזה על עוצר עוררה מהומות וגל אלימות במדינה - דבר שהוביל לשינוי בהנחיות. ב-13 באפריל הודיע הנשיא ארדואן כי עד להודעה חדשה יתקיימו עוצר כזה גם במהלך סופי השבוע הבאים.
ב-10 במאי, עקב ירידה בתחלואה היומית, אנשים בגיל 65 ומעלה הורדו לצאת מביתם ל-4 שעות. הם היו בסגר בבתיהם מאז 21 במארס. פורסם שמי שמתחת לגיל 20 יוכל גם לצאת מביתו לפרק זמן דומה בהמשך השבוע. הממשלה הטורקית הכריזה על "תוכנית נורמליזציה", אולם באותה עת הזהירה מהחמרת ההגבלות אם תהיה שוב עלייה במספר מקרי הקורונה. הסגר במדינה לא נחשב נוקשה כמו במדינות אחרות. הרשויות בטורקיה הסירו הגבלות תנועה בשבעה מחוזות שבהם הושגה שליטה על הנגיף. עם זאת, ההגבלות נותרו על כנן ב-24 מחוזות אחרים, כולל באיסטנבול ובאנקרה. במסגרת ההקלות, נפתחו קניונים, מספרות וסלוני יופי תחת כללי ריחוק חברתי. ב-1 ביוני, טורקיה התירה פתיחת מסעדות, בתי קפה ופארקים ציבוריים לצד הסרת הגבלות תנועה בין עירוניות כחלק מההקלות בהגבלות על הציבור במסגרת המאבק בנגיף.
בנובמבר הייתה עליה בתחלואה ובתמותה. שעות הפתיחה של מסעדות, בתי קפה, קניונים ומספרות הוגבלו ל-7 עד 17:00. בתי הקולנוע יישארו סגורים עד סוף 2020. הוטל עוצר בסופי השבוע.
בסוף נובמבר ארדואן הכריז על עוצר בין יום שישי בערב לשני בבוקר ועל עוצר לילי ביתר ימות השבוע. עוד הוכרז על סגר מתמשך בערים שנפגעו קשה מהנגיף ואיסור על צעירים בני 20 ומטרה, ומבוגרים בגיל 65 ומעלה, לעשות שימוש בתחבורה הציבורית במדינה. המסעדות יוכלו למכור מזון רק עם לקיחה מהמסעדה או משלוח בלבד. בתי הספר, גני הילדים ומוסדות ההשכלה הגבוה במדינה יסגרו. בדצמבר, הודיעה טורקיה כי יוטל סגר של 5 ימים מ-31 בדצמבר.
בסוף פברואר 2020 הוחלט על הקלות אזוריות. במרץ החלה טורקיה לפעול לפי "מערכת רמזור", וחילקה את אזורי המדינה לפי ארבע דרגות של תחלואה. כדי לא לשתק את הכלכלה היא הסירה את העוצר בסופי השבוע, ופתחה את המסעדות באזורים רבים - כולל לישיבה בחללים סגורים. לאחר מכן מספר הנדבקים עלה, ורוב הערים בטורקיה הוגדרו כאזורים עם תחלואה גבוהה במיוחד. לקראת הרמדאן, הוחלט להטיל סגר סוף שבוע בנוסף לעוצר הלילי שהיה באותה העת. באמצע אפריל הוטל סגר חלקי. ב-29 באפריל הוטל סגר מלא עד 17 במאי.
כלכלה
ב-18 במרץ האיץ הנשיא ארדואן את הציבור להישאר בבית ולא לבקר בבתי חולים מלבד במקרי חירום. ארדואן הצהיר עוד כי הבנקים הציבוריים יעבירו פנסיה לגמלאים מעל גיל 76 לבתיהם, כאשר הסכום המינימלי לתשלום לגמלאים הוא 15 אלף לירות טורקיות. הממשלה הודיעה גם על חבילת אמצעים כלכליים בסך 100 מיליארד דולר במטרה להתייחס לנושאים הכספיים של חברות ומשקי בית עם הכנסות נמוכות. עם חבילה זו הממשלה הבטיחה להעלות את מגבלת קרן ערבות האשראי (KGF), לדחות את התחייבויות המס, תשלומי פרמיות המוסד לביטוח לאומי של טורקיה (SGK) וחובות אשראי של מעסיקים בענפים שנפגעו בעיקר מהמשבר, ולבצע העברת משאבים של כ-2 מיליארד לירות טורקיות משפחות למשפחות הזקוקות לכך.
חבילת האמצעים הכלכליים שהוכרזה, שהוגשה על ידי הממשלה, ספגה ביקורת מצד מוסדות ואנשים פרטיים, כולל כלכלנים ופוליטיקאים. היעדר תוכנית פעולה מפורטת עמד במרכז הביקורת. בנוסף, בתקופה שבה אנשים עודדו להישאר בבית, נמתחה ביקורת על הממשלה על כך שהיא מאפשרת הובלת נוסעים של חברות תעופה והפחתת מיסים התומכים בתיירות. המבקרים ביקשו להוריד את המקדמה של הלוואות לדיור והדגישו את הצורך במתן תמיכה תעסוקתית לסקטורים שונים.
ב-24 במרץ הוסרו מכסי יבוא על אתנול, מסכות רפואיות חד פעמיות, ומאווררים על פי צו נשיאותי.
ב-30 במרץ הודיע הנשיא ארדואן על פתיחת קמפיין תרומות בשם "אנחנו מספיקים זה לזה בטורקיה" (בטורקית: "Biz Bize Yeteriz Türkiyem"). בעוד הקמפיין נתמך על ידי נציגי מפלגת השלטון, תגובות חברי האופוזיציות הייתה פחות טובה אליו. החל מ-1 באפריל הקמפיין גייס 552 מיליון לירות טורקיות. לאחר החלטת הממשלה לקחת כסף מהכנסותיהם של כמה מוסדות על מנת לתרום לקמפיין זה, הגישו עמותות העובדים הציבוריים בטורקיה תלונה פלילית כתוצאה מקיצוץ השכר של עובדי מוסדות רבים כמו MEB, BOTAŞ, המינהל הכללי ליערות, משרד המשפטים, בית המשפט העליון ומנהל המחוזות לשירותים חברתיים. הפטריארכיה היוונית האורתודוקסית תרמה 300 אלף לירות טורקיות והקרן הסורית של איסטנבול 100,000 לירות טורקיות.
ממשלת טורקיה אפשרה לקרן ההון הממשלתית להשתלט על חברות במצוקה – מהלך שצפוי לעצב מחדש את הכלכלה במדינה.
מחקר
צוות מחקר טורקי באיסטנבול ערך מחקר קטן בנושא השימוש בכלורוקין כתרופת מניעה לנגיף הקורונה, בשילוב עם אבץ, ויטמין A, ויטמין C וויטמין D.
בהמשך, החל פיתוח מקומי של חיסון נגד COVID-19
מהירות קרקעית
לדוגמה, במקרה שבו הרוח מגיעה מהכיוון אליו טס הכלי (כלומר: הרוח נושבת לכיוונו), הרי שהמהירות האווירית שלו תהיה גדולה מהמהירות הקרקעית, כי חלקיקי האוויר חולפים על פניו במהירות גדולה יותר מאשר הקרקע.
אם נניח כי אין רוחות בכלל, אזי המהירות הקרקעית תשתווה למהירות האווירית.
ניסוח מתמטי
כידוע:
סכום ההטלים על ציר ה-Y:
נוסחה למהירות קרקעית (ישרה ואופקית):
העיר בוורוד
פעילותו
העיתון הציג סקירה חדשותית של אירועים ונושאים הקשורים ללהט"ב מישראל ומהעולם, כתבות פנאי ולייף סטייל, תיירות, אופנה, פנאי וכלכלה, וכן טורי דעה של דמויות בולטות מתוך הקהילה ומחוצה לה. כתבות המגזין של העיתון סיקרו נושאים חברתיים שונים, וגיליון מיוחד הוקדש לאירוע הרצח בברנוער.
במהלך השנתיים בהן יצא נערך העיתון על ידי מיה מנע. במאי 2010, חמישה חודשים לפני סגירתו, הושק העיתון מחדש במסגרת אירועי הגאווה 2010, ואף הפורמט שלו שונה לגודל קטן יותר ולדפי כרומו. לאחר השינויים יצאו ארבעה גיליונות והושק שירות להפצה חינמית של העיתון לבתי מנויים. באוקטובר 2010 הודיעה רשת שוקן על סגירת העיתון.
מסוף מחשב
מסוף מחשב הוא מכשיר אלקטרוני או אלקטרומכני המשמש להכנסת מידע וקבלתו ממערכת ממוחשבת או מרשת מחשבים. ברוב המקרים המסוף מאפשר ממשק משתמש מבוסס טקסט על גבי תקשורת טורית. המסוף מהווה כלי המאפשר עבודה על מחשב מרוחק מבלי להגיע אליו פיזית.
היסטוריה
מסופי המחשב הראשונים היו מכשירי טלפרינטר אלקטרומכניים בשיטת TTY אך היכולות שלהם היו איטיות למדי. בתחילת שנות השבעים גורמים רבים בתעשיית המחשוב הבינו כי מסופים בעלי צג יהיו נוחים יותר ויעילים יותר ממחשבים המבוססים על כרטיסים מנוקבים שהיו נפוצים מאוד באותה תקופה. הבעיה הייתה שכמות הזיכרון הדרושה למידע בעמוד טקסט אחד הייתה דומה לשל מיני-מחשב ששלטו ברשתות המחשוב באותה תקופה. הצגת המידע במהירות על הצג הייתה עוד אחד מהאתגרים שמפתחי המסוף ניסו להתמודד איתה וכן השליטה הלוגית הדרושה במעגלים המשולבים במערכת.
ראשוני המסופים בעלי הצג כונו "Glass TTYs" (טלפרינטרים מזכוכית) שהיו בעצם שערים לוגיים ולא הייתה להם יחידת עיבוד מרכזית עצמאית. המניע העיקרי לפיתוח מיקרו-מעבד היה לפשט ולהפחית את האלקטרוניקה במסוף. רוב המסופים התחברו למחשבים מרכזיים בתקשורת טורית בממשק RS-232 וצבעי התצוגה היו שחור וירוק או בשחור וחום. חברת IBM מערכות השתמשה בתקשורת על כבלים קואקסיאליים בפרוטוקול SNA שלה.
מאוחר יותר מסופים "חכמים" יצאו לשוק כדוגמת VT52 ו-VT100 של חברת DEC שנועדו לעבודה מול המיני-מחשבים PDP ו-VAX. תקן התקשורת של מסופים אלו עדיין בשימוש בתוכנות אמולציה המדמות תקשורת זו. מסופים אלו מכונים "חכמים" מכיוון שהייתה להם היכולת לפרש קוד של תווי בקרה למיקומו של הסמן ושליטה על התצוגה בהתאם.
בשנות השמונים החלה עלייתם של המחשבים האישיים - IBM PC עם הצג המונוכרומטי (צג ירוק). הם לא היו מסופים ולא כללו חומרה המחוללת תווים, למעט כרטיס המסך שלא היה משולב בלוח האם. עם תוכנת אמולציה מתאימה ניתן היה לחברם לרשת, אם היו מחוברים לשכזו. לבסוף, המחשבים האישיים השתלטו על השוק וצמצמו כליל את הדרישה למסופים. כיום רוב תוכנות Telnet למשתמש קצה מספקות אמולציה מלאה ל־VT100 ואף לתכונותיו של VT420.
מסופים ביוניקס
מסוף שמחובר ישירות למחשב נקרא קונסולה (Console - עמדת שליטה). יש מערכות רבות שלהן אין מסך מובנה, ולכן החיבור לקונסול הוא דרך חיבור טורי אחר כגון RS-232. במערכות לינוקס ו־FreeBSD שמחוברות למסוף הקונסול הרגיל הוחלף במספר "קונסולים וירטואליים" - הדמיה של מספר רב של מסופים על ידי ליבת המערכת.
המסופים הראשונים בסביבה זו היו טלפרינטרים: צירוף של מקלדת ומדפסת שורה. הם כונו גם טלטייפ (Teletype), ע"ש אחד הנפוצים שבהם. מכאן הקיצור: TTY. מהסיבה הזו תוכננו התוכניות במערכת יוניקס (ובשפת C) לעבודה עם זרם נתוני קלט וזרם נתוני פלט.
בהמשך הופיעו מסופים גרפיים מתקדמים יותר אשר הציגו למשתמש מסך מרובע של תווים ואפשרויות שונות לשלוט עליהם. אותם מסופים היו מההתקנים המסובכים יחסית באותה תקופה. על מנת לשלוט עליהם הומצאה קריאת מערכת חדשה ביוניקס בשם ioctl שייעודה היה ליצור קריאות מערכת פרטיות למנהלי התקן שונים. השם של ערך השגיאה שקריאה (ובעקבותיה: גם קריאות אחרות) זו מחזירה כשהיא נשלחת להתקן לא מתאים נקבע ל-ENOTTY ("שגיאה: לא מסוף").
ברצף התווים יכולים להופיע תווי בקרה מיוחדים. לדוגמה: newline, לשורה חדשה, CR (Carrige Return) - חזרה לתחילת השורה, פעמון: לצלצול. מסופים עם מסך (כגון VT100 של דיגיטל) נזקקו ליכולת להציג מידע בצורה עשירה יותר: קפיצה למקום מסוים במסך, הדגשות שונות (מודגש, קו תחתי), שינוי הרקע. במסופים צבעוניים: שינוי צבע הרקע. זה נעשה על ידי הוספת "רצפי Esc" - התו Esc (קוד ASCII27) ואחריו כמה תווים. לדוגמה: Default Color, <ESC>[01;34Blue, <Esc>[01;32Green, <Esc>[0mand back to default. יציג: Default Color, Blue, Green, and back to default.
במקור השתמשו במסופים ייעודיים (עם מסכים ומקלדות). אולם עם השתכללות המחשבים האישיים, נוצרו תוכנות שאפשרו למחשב מרוחק לשמש כמסוף (אם על כל המסך שלו, או על חלון אחד בלבד בממשק הגרפי). תוכנות אילו נקראות מדמה מסוף (כדוגמת xterm בסביבות יוניקס).
מסופים גרפיים
רוב המסופים כיום מבוססים על ממשק משתמש גרפי, ויכולים להציג תמונות על המסך. הם משתמשים בפרוטוקולים כדוגמת RDP של מיקרוסופט או X11 עבור יוניקס. רוחב הפס הדרוש משתנה בהתאם לסוג הפרוטוקול, הרזולוציה ועומק הצבע.
המסופים הגרפיים תפסו את מקומם של המסופים מבוססי הטקסט, ולמעשה הובילו את ההתעניינות במסופים דקים. ה־X11 של יוניקס בנוי בארכיטקטורת משתמש-שרת והיה הראשון עם היכולת להעברת מידע של תוכנות גרפיות על גבי הרשת, ובדגמים מאוחרים יותר - על גבי האינטרנט.
מידע טכני
הדרך הפשוטה ביותר של תוכנת המסוף (מצד השרת) היא של קריאה וכתיבה של טקסט ברציפות. הטקסט נגלל כך שרק השורות האחרונות מוצגות, (כלומר הטקסט שמשתנה הוא הטקסט שמתעדכן), בזמן ששאר הטקסט נשאר במקומו בתצוגה. הטקסט הנקלט נכנס לתוך חוצץ (בצד הלקוח) עד הקשה על מקש ENTER, כך שהתוכנה (בצד השרת) מקבלת את הטקסט השלם שהמשתמש הקליד. לפעמים שיטה זו אינה מספיקה, בעיקר כאשר מדובר בתוכנות אינטראקטיביות. ההרחבה הנפוצה ביותר -לפתרון בעיה זו היא עריכת שורת פקודה (command line editing). באמצעותה ניתן למחוק חלק משורה, להוסיף לתוך שורה ולעיין בהיסטוריית הפקודות. אינטראקטיביות מורחבת אף יותר היא של תוכנות במסך מלא. תוכנות אלו שולטות על תסדיר המסך במלואו ומגיבות להקשות מהמקלדת באופן מיידי. מצב זה יעיל ביותר בעורכי טקסט, מנהלי קבצים ודפדפני רשת. בנוסף לתכונות אלו, שולטות ההרחבות בעיצוב (כגון הטיה, הדגשה, הבהוב, צבע ובהירות הטקסט), ושימוש בתוים מיוחדים (כגון טבלאות ותיבות טקסט). על מנת להשיג כל אלה, התוכנה חייבת לטפל לא רק בטקסט פשוט, אלא גם בתווי שליטה ובקרה, המאפשרים לסמן לנוע בחופשיות, למחוק חלקים מהמסך, לשנות צבעים בתצוגה ולהגיב למקשי פונקציה.
הבעיה בתוכנות מסוג זה היא שיש כל כך הרבה סוגים של מסופים (ואמולציות של מסופים) וכל תוכנת שרת משתמשת במערך תווי בקרה שונה. כדי להתגבר על כך, ספריות מיוחדות נוצרו, יחד עם מסדי נתונים הכוללים מידע על המסופים ותווי הבקרה בשימוש מסופים אלו. הספריות ומסדי הנתונים הנ"ל לעיתים קרובות יחד עם תוכנות האמולציה מכילים באגים, כך שהתנהגות התוכנה לא תמיד מדמה באופן מלא את המסוף המקורי. מכיוון שספריות אלו כתובות בקוד פתוח של יוניקס ניתן לשנותן כדי למנוע תקלות מסוג זה. בשנים האחרונות, עליית המעבר לממשק משתמש גרפי המעיטה את ההתעסקות בספריות ואמולציות של מסופים ועיכבה את המאמצים לניפוי באגים בהן. כל זאת הוביל לשמישות מועטה של רבות מהתוכנות המבוססות טקסט.
מרדכי זאב אורנשטיין
רבי מרדכי זאב ב"ר משה אורנשטיין (~ה'ת"ץ, 1730 – ב' בשבט ה'תקמ"ז, 21 בינואר 1787) היה רב ומקובל גליציאני, אב"ד לבוב ומשנה לרב המדינה של גליציה בגלילות לודמיר וזמושץ'.
ביוגרפיה
נולד לרב משה ב"ר יוסף (ר' משה ר' יוסקעס) מזולקווא שהיה פרנס קהילת לבוב, ולנחמה (נייטשי) בת רבי אריה ליב אב"ד ריישא, גלוגאו, לבוב ואמסטרדם, חתנו של החכם צבי ונכדו של הרבי ר' העשיל. הוא נישא לבתו של ר' אליקים גץ מלוברטוב ונולדו להם שני בנים ושתי בנות. לאחר שהתאלמן נישא בשנית לפריידה בת ר' שאול חריף אב"ד אלעסק (בנו של הרב יעקב אב"ד לשנוב שהיה אף הוא חתנו של ה"חכם צבי" וצאצא של הרבי ר' העשיל), ממנה נולדו לו בנם הרב יעקב משולם אורנשטיין וחמש בנות.
כבר בשנת ה'תקי"ד התמנה למשרת רבנות ראשונה בעיר קאמיאנקה. בשנת ה'תק"ל כיהן כרב ביאמפול. בתקופת כהונתו ביאמפול הגיע לעיר רבי פנחס הורוביץ מחבר ה"הפלאה", שנאלץ לברוח מעיירת רבנותו לכוביץ', ורמ"ז חלק איתו את משכורתו.
בשנת ה'תקל"ב, 1772, נבחר לכהן כמשנה לרב המדינה של גליציה בגלילות לודמיר וזמושץ'. בתקופתו, תחת ממשלת מריה תרזה, נקבעה "פקודת היהודים" שהסדירה את היררכיית הקהילה היהודית במדינה כולה, והוסדרו כללי מינוי הרבנים בגליציה. רב המדינה נבחר בבחירות שהוסדרו חוקית. נקבע שרק רב המדינה רשאי להעניק תעודת "מוֹרֵנוּ" שהיוותה הכרה רשמית ברבנותו של רב, לפי החוק היו חייבים מקבלי התעודות לשלם לנותן התעודה סכום שנתי קבוע לפי הכנסותיהם, ובכך שימש ההסדר מקור פרנסה לרב המדינה. לפי שלמה בובר, קיבל רמ"ז אורנשטיין שהיה המשנה לרב המדינה מאה תעודות חתומות ריקות מאת הרב הראשי, רבי יהודה ליב ברנשטיין, ואלו הבטיחו לו הכנסה קבועה של כ-150 אדומים מדי שנה.
בשנת ה'תקל"ד כיהן כרבה של סטאנוב וגליל פודוליה ובסביבות שנת ה'תקל"ח, 1778, לאחר פרישת רבי שלמה מחלם מרבנות העיר לבוב, התמנה רמ"ז כאב"ד לבוב, על כסאם של סביו ששימשו במשרה זו בעבר. הוא הרביץ תורה לתלמידים, והתמחה גם בתורת הקבלה.
משפחתו
רמ"ז אורנשטיין היה הראשון במשפחתו שהשתמש בשם אורנשטיין, אביו ר' משה ר' יוסקה'ס כונה בשם הסתמי אשכנזי. לסיבת השימוש בשם אורנשטיין ומועד תחילתו ישנן שתי גרסאות: לפי מאיר בלבן, בשנתו האחרונה החלו לאכוף את הפקודה שחייבה להשתמש בשם משפחה, והוא קיבל את השם אורנשטיין, שאותו נשאו צאצאיו מאז. אחרים טענו כי אימץ את השם בעת שעבר לכהן כרבה של לבוב; כדי להקל על רישומו כתושב העיר, נרשם רמ"ז כאחד מבני משפחה מתושבי העיר.
שניים מבניו של רמ"ז אורנשטיין התפרסמו מאוד וגם חתניו היו למדנים ידועי שם:
ענת לוברסקי
ענת לוברסקי היא עורכת ישראלית. זוכת פרס אופיר 1991 על עריכת הסרט "מעבר לים".
ביוגרפיה
בשנת 1980 שימשה כעורכת הסרט "המשחק האמיתי". בשנת 1982 ערכה את הסרט "מתחת לאף", בכיכובם של אורי גבריאל ומשה איבגי. בשנת 1984 ערכה את הסרט "מגש הכסף". בשנת 1985 ערכה את הסרט "רומן בהמשכים". בשנת 1986 שימשה כעורכת הסרט "הקרב על הוועד", בכיכובם של חברי "הגשש החיוור". בשנת 1987 ערכה את הסרט "אבא גנוב", בכיכובם של יהודה ברקן ואלונה קמחי. באותה שנה שימשה כעורכת הסרט "פוטו רומן".
בשנת 1991 שימשה כעורכת הסרט "גמר גביע". באותה שנה ערכה את הסרט "מעבר לים", על עריכת הסרט זכתה בפרס אופיר בקטגוריית העריכה הטובה ביותר. בשנת 1993 ערכה את הסרט "סיפור שמתחיל בלוויה של נחש". בשנת 1994 שימשה כעורכת הסרט "מקס ומוריס", שהיה סרט המשך של "מתחת לאף", אותו ערכה לוברסקי גם כן. בשנת 1997 שימשה כעורכת הסרט "אין שמות על הדלתות". באותה שנה ערכה את הסרט "ביפ".
בשנת 2000 שימשה כעורכת הסרט "פרא" וערכה את הסרט "הבולשת חוקרת". בשנת 2001 שימשה כעורכת הסרט "חוצלארץ". ב-2005 ערכה את הסרט "לרקוד". בשנת 2006 ערכה את הסרט "נוזהת אל-פואד". באותה שנה ערכה את הסרט "אין לה אלוהים".
דוד בר-רב-האי
דוד בר-רב-האי (בורובוי) (10 ביולי 1894 - 14 ביולי 1977) היה מפעילי מפא"י והפועל הצעיר וחבר הכנסת מטעם מפא"י.
קורות חיים
בר-רב-האי, בן לאה (בת דוד בילליג) ויעקב בורובוי, נולד בניז'ין שבמחוז צ'רניהיב, שהשתייכה ל (כיום באוקראינה). הוא אחיו של שאול בורובוי, היסטוריון וכלכלן סובייטי, ושל לב בורובוי, בלשן ומתורגמן. ב-1919 נשא לאישה את שולמית, בתם של מאיר ודינה ואחותו של נחום חת, אשר למדה רפואת ילדים ויותר מאוחר כיהנה כיו"ר ויצו. במסגרת הפועל הצעיר היה מזכיר קהילת אודסה בין 1919 ל-1921, פעילות זו הביאה אותו לריצוי עונש מאסר בסיביר. עלה לארץ ישראל בשנת 1924. למד בבית הספר המנדטורי למשפטים והוסמך כעורך דין. החל משנת 1944 שימש כחבר הוועד הלאומי והשתתף בקונגרסים הציוניים ה-14, ה-19, ה-20 וה-21. בר-רב-האי היה חבר הכנסת בכנסות הראשונה עד החמישית. במקביל ולאחר סיום כהונתו בכנסת, היה בעל משרד עורכי דין פעיל בחיפה, שייצג בין היתר במשך שנים רבות את הטכניון.
נקבר בבית הקברות חוף הכרמל בחיפה. על שמו רחוב בחיפה.
דגל יוטה
דגל מדינת יוטה מציג את חותם יוטה מוקף במעגל מוזהב במרכז רקע כחול. סמל יוטה מציג עיטם לבן-ראש עומד על שישה חצים מעל כוורת אשר משני צידיה דגלי ארצות הברית. מעל לכוורת נמצא הכיתוב "תעשייה" ומתחתיו שם המדינה יוטה, כשמתחתיה המספר 1847, היא השנה שבה בריגהם יאנג הוביל את המורמונים ליוטה. מתחת ל-1847 מופיע 1896, היא שנת הצטרפות יוטה לארצות הברית.
היסטוריה
הדגל קיבל מעמד רשמי בחוק מ-1913, שהתבסס על סמל המדינה שהתקבל ב-3 באפריל 1896. החוק הגדיר את הדגל כ"כחול, וסמל המדינה במרכז". המעגל המוזהב נוסף לאחר מכן.
ב-1922, הוגש למושל יוטה דגל שנתפר באופן שגוי: התאריך 1847 היה מתחת למגן שמופיע בסמל המדינה במקום להיות עליו, וחמור מכך, המגן היה כחול כצבע הדגל במקום לבן כפי שמופיע בסמל. ככל הנראה, כל הדגלים שיוצרו מאז התבססו על העיצוב השגוי. רק ב-2011, לאחר שהניפו את הדגל הלא נכון במשך כמעט 89 שנים, אזרח בשם ג'ון הרטוויגסן שם לב לבעיה, והפנה את תשומת לבה של חברת בית המחוקקים של יוטה. אותה נציגה הגישה הצעת חוק שתחייב את כל יצרני הדגלים לייצר את הדגל לפי החוק המקורי מ-1913, אם כי לא תאסור על הנפת הדגל השגוי. החוק אושר פה אחד ב-16 בפברואר 2011 והדגל המחודש הונף על הקפיטול של מדינת יוטה ב-9 במרץ.
ואלראבן ואן האל
ואלראבן ואן האל (בהולנדית: Walraven van Hall; 10 בפברואר 1906, אמסטרדם – 12 בפברואר 1945, הארלם) היה בנקאי וברוקר הולנדי, פעיל המחתרת ההולנדית בתקופת מלחמת העולם השנייה וחסיד אומות העולם מהולנד שנרצח על ידי הגרמנים.
ביוגרפיה
ואן האל היה השלישי מבין עשרה ילדים במשפחת סוחרים ויזמים הולנדית ידועה ואמידה. רבים מבני המשפחה השתייכו לצי הסוחר המלכותי ההולנדי, צי שהיה חלק מצי המלכותי של הולנד. ואן האל שאף לקריירה בצי, אך בעיות ראייה סיכלו שאיפתו זו ובשנת 1929 שוחרר בכבוד מהצי. הוא עבד שנה בוול סטריט ושב להולנד. הוא נישא ונולדו לו שלושה ילדים.
פעילותו בתקופת השואה להצלת יהודים
באוגוסט 1940, לאחר כיבוש הולנד בידי הגרמנים מונה ואן האל לתפקיד בכיר בסניף בנק בזנדם שבצפון הולנד ובשנות המלחמה ישב בזנדם. באותה תקופה החל לפעול בשורות המחתרת ההולנדית. הוא היה בין הפעילים להקמתה של "קרן הימאים" (Zeemanspot) - קרן לתמיכה בבני משפחותיהם של יורדי ים הולנדיים שבעת הכיבוש שהו מחוץ להולנד וכעת נלחמו נגד מדינות הציר בשורות בעלות הברית.