cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל
התגובות בצד הישראלי והיהודי
מסרים של פיוס ופתיחה בדרך חדשה נשמעו גם בצד הישראלי והיהודי. בנאומו בעת קבלת הפנים הרשמית לאפיפיור, אשר נערכה בנמל התעופה בן-גוריון, אמר נשיא המדינה, עזר ויצמן, כי:
ראש ממשלת ישראל אהוד ברק אמר דברים דומים:
באתר משרד החוץ פורסמו דבריו של הרב דוד רוזן, ראש המחלקה לענייני דת של הוועד היהודי אמריקאי (AJC), ונשיא המועצה היהודית הבינלאומית ליחסים בין-דתיים (IJCIC), שהתייחס למהפך ביחסי הנצרות הקתולית והיהדות, ועמד על כך שהביקור חשף זאת בפני הציבור הישראלי לראשונה:
יעקב מאליק
יעקב אלכסנדרוביץ מאליק (6 בדצמבר 1906 - 11 בפברואר 1980) היה דיפלומט סובייטי.
ביוגרפיה
ב-25 ביוני 1950, מאליק נעדר ממועצת הביטחון של האו"ם במחאה על נוכחותו של נציג מסין הלאומנית (טאיוויאן). היעדרותו איפשרה להחלטה 82 לעבור פה אחד, 9-0, בקריאה לצפון קוריאה להסיג את כוחותיה מהדרום.
בין 1953 ו-1960 היה שגריר בממלכה המאוחדת. מ-1960 עד 1980 היה שנית סגן שר החוץ. משנת 1968 עד 1976 כיהן פעם נוספת כשגריר ברית המועצות באו"ם ובמועצת הביטחון. באפריל 1968, בספטמבר 1969, בדצמבר 1970, מרץ 1972, ביוני 1973, באוגוסט 1974, בנובמבר 1975, היה גם נשיא מועצת הביטחון של האו"ם למשך חודש בכל פעם.
מאליק היה אחד מחשובי הדיפלומטים של זמנו, ושמו נקשר במספר פרשות ידועות מאותה תקופה, כמו מלחמת קוריאה, קונפליקט סהרה המערבית, היחסים בין סין העממית וסין הלאומנית (טאיוויאן) והפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה. בגללו הוסר לבסוף הסגר על ברלין בשנת 1949.
מאליק נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה. זכה בשלושה עיטורי לנין.
מדד הנלי לדרכונים
מדד הנלי ושות' לדרכונים ובשמו הקודם מדד הנלי ושות' להגבלות אשרה (באנגלית: Henley & Partners Passport Index ובשמו הקודם Henley & Partners Visa Restrictions Index) הוא דירוג עולמי של מדינות על מידת חופש התנועה שמקבלים אזרחיהן במדינות אחרות בעולם. המדד נבנה בשיתוף פעולה עם יאט"א, ובהתבסס על נתונים רשמיים ממסד הנתונים העולמי שיאט"א מחזיקה. חברת הנלי ושות' ניתחה את תקנות האשרה של כל המדינות והטריטוריות בעולם מאז 2006.
בשנת 2018, הנלי ושות' שינו את שמו של המדד, והשם המקורי "מדד הנלי ושות' להגבלות אשרה" שונה לשמו הנוכחי.
שיטת המדד
1. כל מדינה או טריטוריה אשר נקבע לה ציון נבדקת מול כל מדינה או טריטוריה אשר אליה קיימת במסד הנתונים של יאט"א הגבלת נסיעה.
2. כל שאילתה מתבססת על התנאים הבאים:
3. תנאים נוספים כוללים:
4. אם לא קיימת דרישת אשרה למחזיקי דרכון של מדינה או טריטוריה מסוימת למדינה או טריטוריה אחרת, בתנאים המצוינים לעיל, אזי יינתן ציון עבור אותה מדינה (ערך = 1).
5. לאחר ביצוע מלוא השאילתות יקבע ציון כולל לכל אחת מן המדינות או הטריטוריות בעולם, המשקף את מספר מדינות היעד אליהן לא נדרש מחזיק בדרכון אותה מדינה לאשרת כניסה.
המדד לשנת 2019
שינויים בולטים במדד 2019:
יהודה ביבאס
הרב יהודה אריה ליאון ביבאס (בסביבות ה'תק"מ 1780 - י"ב בניסן תרי"ב 1852), היה רב ספרדי, רבה של קהילת קורפו, ממבשרי הציונות, פוסק ומקובל, בעל תואר אקדמי והשכלה כללית רחבה, נוסע ומעורה בהוויות העולם.
ככל הידוע הקדים את הציונות המדינית בתפיסת עולמו והצעותיו. הוא יצא בקריאה לעם ישראל להפסיק את הציפייה הסבילה לגאולה ולעשות מעשה כדי לקרבה. לשיטתו, כפי שהובאה על ידי תלמידו הרב יהודה אלקלעי, התשובה הכללית הנדרשת קודם לגאולה היא דווקא העלייה לארץ ישראל וההתיישבות בה. בהשראת מלחמת העצמאות היוונית כתב ביבאס כי על היהודים להתאמן בנשק כדוגמת היוונים ולכבוש את ארץ ישראל מידי האימפריה העות'מאנית כדי להקים בה את מדינתם. קריאתו הנועזת לאחיזה בנשק הייתה חדשנית לתקופתה וקדמה למשנתם של שאר מבשרי הציונות. בערוב ימיו עלה הרב ביבאס לארץ ישראל והתגורר בחברון.
תולדותיו
נולד בגיברלטר שהייתה שייכת לממלכה המאוחדת. אמו הייתה קרובתו של רבי חיים אבן עטר. הוריו היו מצאצאי מגורשי ספרד, אשר נדדו לאחר גירוש ספרד אל מרוקו והיו תלמידי חכמים בקהילה בעיר תטואן. ואחר כך, עקב רדיפות היהודים, נדדו לגיברלטר והיו ממקימי הקהילה היהודית בה. בילדותו למד בישיבה בגיברלטר. לאחר פטירת אביו עבר לבית סבו מצד אביו בליוורנו, שם קיבל חלק ניכר מתורתו והשכלתו הכללית. ייתכן שבתקופה זו רכש גם את תואר הדוקטור המצורף לחתימתו. בהמשך עמד בראש הישיבה בגיברלטר. לישיבתו נהרו תלמידים רבים מבריטניה, איטליה וצפון אפריקה.
לאחר שנת ה'תק"ע 1810 הגיע ללונדון, יש המשערים כי באותן שנים נוצר קשר בינו לבין משה מונטיפיורי. לאחר מכן חזר לליוורנו. בשל מעמדו הבכיר בקהילה הספרדית היה בקשרים עם שד"רי ארץ ישראל אותם היה מארח בביתו, אוסף למענם כספים, ולעיתים אף היה מתערב בסכסוכים שהתגלעו ביניהם. ידוע כי עמד בקשרים עם השד"ר רבי שלמה זלמן צורף שאף ניסה לפעול למען מינויו של הרב ביבאס לרבה הספרדי של אמסטרדם, עם הרב השד"ר ישראל משה חזן, ועם רבי יהודה הלוי מרגוזה.
החל משנת תקצ"א 1831 החל לכהן כרב הקהילה היהודית "האיטלקית" באי קורפו. במסגרת תפקידו זה יזם תקנות שונות למען אנשי הקהילה. ניהל גם את המוסדות לחינוך הילדים והנוער ופיקח ואף גיבה את כשרות אתרוגי קורפו, שיהודי העולם נהגו לרכוש באמצעות הסוחרים מקהילת קורפו.
בשנים תקצ"ט-ת"ר 1840-1839, ערך מסעות ברחבי אירופה, וביקר בקהילות יהודיות רבות במזרח ובמערב. במסעות אלו קרא ליהודים לעלות לארץ ישראל ולהתיישב בה בכוח חמוש. באותה שנה בעת ביקור בזמון (בסרבית: Земун, בגרמנית נהגה: זמלין) פגש את הרב יהודה אלקלעי. את פגישתם תיאר אלקלעי בהתרגשות רבה. הוא כינה אותו: "איש אלוהים קדוש", "הרב המופלא", "המקובל האלוהי" וסיפר כי דבריו "הרעידו את ליבי וברכי כשלו". עדויות על פעילותו ועל דעותיו מימים אלו נמצאות בספר זיכרונות של שני מסיונרים מ"הכנסייה הסקוטית", אשר סיירו וחקרו את קהילות היהודים באירופה באותה תקופה. הסקוטים שמעו עליו ובקשו להפגש עמו. הם שוחחו עמו ארוכות בסתיו ה'ת"ר 1839, שמעו ממנו כי מטרת מסעותיו "לעורר תיקונים בקרב אחיו"; הוא סיפר כי "הוא נוסע למען אחיו נחותי הדרגה, כדי לדעת מה אפשר לעשות למענם". הוא טען: . תוכניתו של סיר משה מונטיפיורי לקנות קרקעות בארץ ישראל לא תביא תועלת כל עוד אין ביטחון לרכוש בארץ.
בשנת 1852, כשנה לאחר פטירת רעייתו, עלה לארץ ישראל והתקבל על ידי תלמידיו ביפו. לאחר מכן עבר לחברון שם קבע את בית מדרשו ואת ספרייתו הגדולה ואף ייסד שם ישיבה ועמד בראשה. הוא נפטר בי"ב בניסן תרי"ב (1852) חודשיים בלבד לאחר עלייתו לארץ ישראל ונקבר בבית העלמין העתיק בחברון. חכמי חברון תיארו את מיתתו במכתב לאנשי איזמיר: "כי כמעט הייתה מיתתו מיתת נשיקה ממש, כי בהיותו מדבר בדברי תורה ומוציא מפיו רזין עילאין נתעלף והלך לבית עולמו".
כנראה נפטרו ילדיו של הרב ביבאס בחייו, ואת ביתו, ואוצר ספריו הנדירים תרם לישיבה שהקים בחברון ונקראה על שמו, ואחרי פטירתו עברה לרשות "כולל הספרדים" בחברון.
קהילת יהודי חברון נהגה לערוך לו מדי שנה טקס השכבה בליל יום הכיפורים, ושמו נזכר בפנקס ההשכבות של הקהילה.
על שמו נקרא רחוב בשכונת נחלאות בירושלים.
הגותו ויצירתו
רבי יהודה ביבאס היה דמות ייחודית בין רבני דורו. דעותיו בדבר הדרכים לקירוב הגאולה היו מרחיקות לכת. הוא סבר כי התשובה הדרושה לגאולה אין פירושה צומות, תשובה ותפילות, אלא שובם הממשי של היהודים לארץ ישראל. בדומה להוגים יהודים נוספים בני זמנו כגון תלמידי הגר"א, הוא סבר כי ההתעוררות למעלה אצל האל, תלויה במידה רבה בהתעוררות של בני האדם למטה, ככל האמור בגאולה העתידה של עם ישראל. הוא קרא לעלות לארץ ולהתיישב בה, כי כך תתחיל הגאולה, ועם הקשיים והסבל יתעוררו רחמי שמים ותתקרב הגאולה. הרב ביבאס התבונן במלחמת השיחרור של העם היווני מעול האימפריה העות'מאנית, וסבר שגם היהודים צריכים לאחוז בנשק כדי שיוכלו לכבוש את הארץ מידי האימפריה העות'מאנית. הסקוטים שעמהם נפגש הרב ביבאס סיפרו שאמר להם: "צריך להדריך את היהודים במדעים ובנשק כדי שיוכלו לקחת בחזקה את ארץ-ישראל מן הטורקים, תחת הנהגתו של המשיח כמו שהיוונים לקחו בחזקה את ארצם".
הרב ביבאס השאיר מספר חיבורים בכתב יד, שרובם לא נשמרו. יצחק רפאל כותב בביאורו לכתבי הרב יהודה אלקלעי כי "חיבר הרב ביבאס חוברת שירים, פיוטים ותפילות ואף השאיר פסקי-הלכה, שבחלקם היו רשומים בפנקס הקהילה בקורפו. יהודי קורפו היו מעריצים את הרב ביבאס ומזכירים את "הרב הקדוש" "שלוש פעמים בשנה".
תלמידו הרב יהודה אלקלעי היה ממבשרי הציונות הראשונים. הרב אלקלעי עלה לארץ ישראל בשנת תרל"ד 1874 קיבל והרחיב את תורתו של רבו. בכתביו סיפר על הערצתו לרב ביבאס:
בהיסטוריוגרפיה הישראלית, בכתביהם של ההיסטוריון ונשיא המדינה השני יצחק בן-צבי ופרופ' יעקב כ"ץ מתואר ביבאס כאחד מראשוני ההוגים הציונים, שתפיסתו חילחלה אל רבים בקהילות שהתארח והרצה בהן, ובמיוחד אל משנתו של תלמידו הרב אלקלעי, וכך השפיעה במישרין ובעקיפין על המונים; בן-צבי ראה בחזונו של הרב ביבאס ציון דרך ראשון בדרך אל הקמת מדינת ישראל; פרופ' כ"ץ תיאר את התהליך המורכב ורב השנים שעבר הרב אלקלעי עד שהפנים את הצעותיו, מרחיקות לכת בזמנן, של הרב ביבאס.
לוטרה יפנית
לוטרה יפנית (שם מדעי: Lutra nippon) היא מין נכחד של לוטרה החיה ביפן והייתה אחת מהלוטרות הנדירות ביותר בטבע. היא התגלתה ב-1979 ביפן ובעבר נפוצה לאורך רוב המדינה, אך נכחדה כנראה עקב צמצום אזור המחיה שלה או פגיעה במזונותיה וכן עקב ציד. מסווגת לרוב כתת-מין של לוטרה אירופית אך גם כמין עצמאי.
מאפיינים
אורכה הממוצע עד 90 ס"מ והיא דומה במראה ובגודלה ללוטרה האירופית. כמותה היא מותאמת לחיי מים עם ראש גדול בעל שפם ארוך, כפות עם קרומי שחייה וזנב מוארך העוזר לה לשוט ביעילות.
חיה בנהרות ואגמים ביפן וצדה דגים, סרטנים, עופות מים ומכרסמים שונים. היא תאכל גם נבלות. הלוטרות חיות לבד או בלהקות קטנות והם פרטים טריטוריאליים שתוקפים כל לוטרה מסיגת גבול.
למרות שהלוטרה היפנית הוכרזה רשמית כמין שנכחד מהעולם ב-28 באוגוסט 2012, בפברואר 2017 נצפתה לוטרה באי צושימה המהווה חלק ממחוז נגסאקי שביפן, אך לא ידוע אם מדובר בלוטרה יפנית.
השריר השוקתי הקדמי
השריר השוקתי הקדמי (TA: Musculus tibialis anterior) נמצא במדור הקדמי של השוק. כיווצו מניע את הקרסול לכיוון כפיפה גבית ואת כף הרגל הוא מפנה כלפי פנים (אינוורסיה). כמניע עיקרי של הקרסול, פגיעה בתפקוד השריר תגרום לצניחת כף רגל.
תיאור
השריר השוקתי הקדמי ממוקם במדור הקדמי של השוק. הוא עמוק יותר מהעור בלבד.
תחילתו של השריר בפן הצידי של עצם השוקה.
גיד השריר נכנס לחלקה העליון השטחי של כף הרגל ונאחז בעצם הטריז השנייה ובעצם המסרק הראשונה של כף הרגל.
עצבוב
השריר השוקתי האחורי מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים הרביעי והחמישי (L4, L5) דרך העצב השוקיתי העמוק (Nervus fibularis profundus; Nervus peroneus profundus).
בית מדרש אלול
בית מדרש אלול הוא בית מדרש פלורליסטי פתוח ליהדות בירושלים המגדיר את עצמו כשוויוני וסובלני. בית המדרש, בו לומדים במשותף דתיים וחילונים, הוקם בחודש אלול בשנת תשמ"ט, על ידי רות קלדרון ומוטי בר-אור ומטרתם הייתה ליצור חידוש בלימודי היהדות.
בית מדרש אלול פועל בבית אלול, ברחוב שי עגנון שבשכונת סן סימון בירושלים. בשנת 2017 דיווח בית המדרש על 15,000 בוגרים. בית המדרש חבר באיגוד ההתחדשות היהודית “פנים״ וכן בפורום הירושלמי 'רשות הרבים' לארגוני יהדות-ישראלית. ההתקבלות לבית המדרש אינה דורשת תעודות כלשהן וכרוכה בראיון אישי.
בית המדרש הכללי
קבוצת בית המדרש המרכזית נפגשת בוקר אחד בשבוע ללימוד של כשש שעות.
הלימוד בבית המדרש מחולק לשלושה חלקים:
בכל שנה נקבע נושא אחר ללימוד, והוא מחולק למספר חטיבות. לדוגמה:
החומרים הנלמדים מובאים מארון הספרים היהודי, ומהוגי דעות שונים, ביניהם פילון האלכסנדרוני, אפלטון, ניטשה, הרמן כהן, אנרי ברגסון ונוספים.
פעילויות נוספות
ברחבי הארץ פועלות כעשרים שלוחות של אלול - קבוצות לימוד המיועדות לקהלים שונים, וזאת במסגרת התוכנית "קהילות לומדות". מופעלת גם תוכנית מיוחדת בשיתוף עם מדרשות צבאיות של צה"ל. בית המדרש מקיים ערבים פתוחים לקהל הרחב - בעיקר בתיקון ליל שבועות ובהושענא רבה.
אפיון הלימוד
בשונה מלימודים באקדמיה או בישיבות הכרוכים בעיקר בלימוד היררכי-פרונטלי, בבית המדרש הכללי הלימוד באלול הוא לימוד דמוקרטי-קבוצתי שבו למנחים של הקבוצות אין מעמד מיוחד בנוגע למהות של הדברים והם אחראים על בחירת התכנים וזרימת הדיון ועל חלוקת ההנחיות של מפגשים בין המשתתפים. אפיון הלימוד הוא פגישה ראשונית של התלמידים עם הטקסט, תוך ניסיון לסלק השפעות חיצוניות. לימוד שקרוי "לימוד בעיניים יחפות". בנוסף יש דגש על יצירה על בסיס הלימוד ולעיתים משולבות בלימוד סדנאות כתיבה ופעילות יצירתית נוספת.
אלכסנדרה יבלוצ'קובה
אלכסנדרה אלכסנדרובנה יבלוצ'קובה (ברוסית: Алекса́ндра Алекса́ндровна Я́блочкина; 3 בנובמבר 1866 – 20 במרץ 1964) הייתה שחקנית תיאטרון רוסית, ששיחקה בתיאטרון מאלי.
ב-1985 החליט האיגוד האסטרונומי הבינלאומי לקרוא על שמה מכתש הפגיעה יבלוצ'קובה שנמצא על כוכב הלכת נוגה.
ביוגרפיה
יבלוצ'קובה נולדה ב-3 בנובמבר 1866 בסנקט פטרבורג שבאימפריה הרוסית (רוסיה של ימינו).
בשנים 1888–1961 שיחקה יבלוצ'קובה בתיאטרון מאלי.
ב-1937 הוענק ליבלוצ'קובה עיטור האמן העממי של ברית המועצות.
ב-1943 זכתה יבלוצ'קובה בפרס המדינה על שם סטלין, שהוחלף מאוחר יותר לפרס ברית המועצות.
יבלוצ'קובה נפטרה במוסקבה, ברית המועצות, ב-20 במרץ 1964, ונקברה בבית העלמין נובודוויצ'יה שבעיר.
אמונים
אֱמוּנִים הוא מושב באזור הדרום, כ-3.5 קילומטרים מהעיר אשדוד. מושב אמונים שייך למועצה האזורית באר טוביה, וממוקם ליד היישובים שדה עוזיהו, גבעתי ועזר.
היסטוריה
היישוב הוקם בשנת 1950 על ידי עולים ממצרים על אדמות הכפר בית דראס. ב-1952 הצטרפו אליהם 5 משפחות מרומניה, וב-1954 הצטרפו אליהם כעשרים משפחות עולים ממרוקו. בקיץ 1955 הוכנה התשתית לחיבור המושב לרשת החשמל. באותה תקופה משק המושב התבסס על חקלאות ירקות.
השם הוא סמלי ולקוח מהמקרא, מ: "אֶהֱבוּ אֶת ה' כָּל-חֲסִידָי אֱמוּנִים נֹצֵר ה' וּמְשַׁלֵּם עַל יֶתֶר, עֹשֵׂה גַאֲוָה".
ארתור דנט
ארתור פיליפ דנט (באנגלית: Arthur Philip Dent) הוא דמות בדיונית והפרוטגוניסט הראשי של סדרת הספרים "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה".
בגרסאות הרדיו, התקליט והטלוויזיה של הסדרה גילם סיימון ג'ונס את ארתור. בהצגה משנת 1979 גילם אותו כריס לנגהם. בסרט גילם אותו מרטין פרימן.
ת'אד אלן
אדמירל ת'אד אלן (אנגלית: Thad William Allen; נולד ב-16 בינואר 1949) היה המפקד ה-23 של משמר החופים האמריקני, בין השנים 2006 ל-2010. שימש כמפקד הכוח המטפל בדליפת הנפט במפרץ מקסיקו (2010).
ארתור דנט
בספר הראשון בסדרה
בתחילת הסדרה, פורד פרפקט מציל את ארתור מהרס כדור הארץ על ידי הווגונים, בכך שהוא לוקח טרמפ בחללית הווגונים. כעבור זמן מה הם מושלכים מהחללית, אך אז הם נלקחים באופן בלתי סביר על ידי החללית ליבת הזהב, בתוכה נמצאים טריליאן, זאפוד ביבלברוקס ומרווין. כשהם מגיעים לכוכב הלכת מגרתיאה, בו חושבה התשובה לחיים, היקום וכל השאר, פורד, זאפוד וטריליאן יוצאים אך ארתור נשאר עם מרווין כדי להשגיח על החללית. כעבור זמן מה הוא יוצא משם, ופוגש תושב בשם סְלַרְטִיבַּרְטְפַסְט. סלרטיברטפסט מספר לו על היווצרותו של כדור הארץ. ארתור חובר אל זאפוד, טריליאן ופורד, ומגלה שעכברים שהובאו מכדור הארץ בתמימותה של טריליאן, היו הישויות האדירות שבנו את המחשב שחישב את התשובה לחיים, היקום וכל השאר. הם דרשו את מוחו, אך הוא, זאפוד, טריליאן ופורד בורחים לליבת הזהב בחזרה.
ת'אד אלן
אודות
נולד בטוסון, אריזונה, אביו היה טכנאי במשמר החופים ולחם במלחמת העולם השנייה. סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1967. הוא למד במכללת משמר החופים האמריקאי וסיים תואר שני בניהול ציבורי מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ותואר שני בניהול מאוניברסיטת MIT.
ארתור דנט
בספר השלישי בסדרה
ארתור ופורד נפגשים בכדור הארץ הפרה היסטורי, ולפתע מבחינים בספה חוצת ממדים, רודפים אחריה, ולבסוף מגיעים איתה למגרש הקריקט לורדס, יומיים לפני השמדת כדור הארץ. במהלך המשחק, מופיעה חללית, בה יש רובוטים לבנים מכוכב הלכת "קריקיט". תוך כדי טבח בצופים, הרובוטים חוטפים את צנצנת האפר של שער כלשהו. כעבור זמן מה, סלארטיברטפאסט מגיע ומספר לארתור ופורד על כוכב קריקיט, ושעליהם למצוא עמודי פרספקס, פלדה ועץ המחוברים בפרסת כסף ופרסת זהב על מנת שהרובוטים לא ימצאו אותם, על מנת שלא ירכיבו איתם מפתח כדי שלא יוכלו לפתוח מעטפת שבתוכה כלואים תושבי כוכב הלכת "קריקיט".
ארתור מופיע לפתע במקדש על הר, שם הוא פוגש את אגרג'אג. אגרג'אג טוען כי ארתור הרגו בכל אחד מגלגוליו. ארתור בורח, אך כשרץ על מדרון ההר נופל, ותוך כדי הנפילה הוא מגלה את יכולתו לעוף.
ת'אד אלן
אודות
תפקידו הראשון כקצין דגל (קצין בכיר) היה כמפקד של המחוז השביעי של משמר החופים. בין השנים 2002 ל-2006 שימש כראש המטה הכללי (התפקיד השלישי בהיררכיה) של משמר החופים האמריקאי. בשנת 2005 מונה על ידי סוכנות FEMA האמריקאית לניהול מאמצי החילוץ בניו אורלינס בעקבות הוריקן קתרינה.
ארתור דנט
בספר השלישי בסדרה
הוא מגיע לבית ובתוכו מסיבה, שם פגש גם את פורד וסלארטיברטפאסט. הם מוצאים את חמשת החלקים שעליהם למצוא, אך הם לא הספיקו להגיע אליהם והרובוטים כבר מצאו אותם. טריליאן מצטרפת לארתור, פורד וסלארטיברטפאסט והם עולים על ספינתו של סלארטיברטפאסט. כעת הם מנסים למנוע מהרובוטים (אך לא מצליחים), שלהם את כל חמשת החלקים, להגיע לאסטרואיד ולהכניס אליו את המפתח שמורכב מחלקים אלו, כדי לפתוח את המעטפת שבתוכה כלואים תושבי קריקיט, אך לבסוף הם מגלים שלתושבים כבר אין חשק להשמיד את היקום. כעבור זמן מה תוכנית השמדת היקום נמשכת, ולרובוטים ניתנת הוראה לחבוט בפצצה כדי שתתפוצץ אך אינה מתפוצצת. כשהם חוזרים למגרש הקריקט, ארתור רוצה לזרוק כדור קריקט. לפתע הוא מבין שהכדור הוא הפצצה שהייתה אמורה להשמיד את היקום, וזורקה בטעות לעבר רובוט קריקיטי. דעתו מוסחת והוא מתחיל לעוף, ואז הורס את הרובוט, וכך הפצצה אינה מתפוצצת.
בספר הרביעי בסדרה
ארתור חוזר לכדור הארץ, אשר משום מה עדיין קיים. הוא נוסע בטרמפ לביתו של ראסל, אשר מסיע גם את פנצ'רץ', אחותו, לביתה. ראסל מספר שפנצ'רץ' סובלת מהזיות, לאחר תאונה כלל-עולמית שבגללה התרחשה היסטריה המונית בעקבות ה"הזיה על חלליות צהובות". ארתור מגלה שכל הדולפינים נעלמו מכדור הארץ בגלל התאונה. ארתור חוזר לביתו, ומגלה שבזמן היעדרותו הצטבר המון דואר, ובין השאר קערה שעליה כתוב "היו שלום ותודה...". ארתור מצליח למצוא את פנצ'רץ', ופותח איתה בשיחה, אך היא עוזבת לפני שהוא לוקח ממנה את מספר הטלפון שלה. לבסוף הוא מצליח לאתר אותה שנית, ומוצא שיש ביניהם מספר דברים משותפים. פנצ'רץ' מספרת שמספר דקות לפני ההזיה על החלליות הצהובות, הייתה לה הארה איך להפוך את הכל לטוב יותר, אך לאחר מכן איבדה את הכרתה ואינה יכולה להיזכר שנית בהארה.
ת'אד אלן
אודות
בשנת 1975 נישא לאשתו פמלה, והם הורים לשלושה ילדים. מתגורר בצ'בי צייס במרילנד. ב-2011 מונה לסגן נשיא חברת הייעוץ בוז אלן המילטון.
ארתור דנט
בספר הרביעי בסדרה
הם נוסעים ל"וונקו השפוי", כדי להבין לאן נעלמו הדולפינים. הוא אומר להם להקשיב לדברי הקערה שארתור מצא (ונמצאת גם אצל וונקו ופנצ'רץ'). הם עושים זאת, ואז הם שומעים הודעה קולית שהקליטו הדולפינים, לפיה הדולפינים עזבו את כדור הארץ לפני השמדתו לממדים מקבילים, ושלפני כן שיחזרו את כדור הארץ ההרוס. ארתור מספר לפנצ'רץ' על מסעותיו בחלל, ושניהם מחליטים לעזוב את כדור הארץ. כעבור זמן מה פורד פרפקט מגיע לכדור הארץ, ושלושתם מחליטים לעזוב את כדור הארץ בעזרת החללית שפורד השתמש בה. ארתור ופנצ'רץ' מגיעים לכוכב לכת, בו הם פוגשים את מרווין. מרווין קורא לשלושתם את המסר האחרון של אלוהים לברואיו: "מצטערים על התקלה".
בספר החמישי בסדרה
בהמשך הספר מגיעים ארתור, פורד, טריליאן ואקראית למועדון בכדור הארץ, שם אקראית יורה באקדח לעבר ארתור, אך ארתור מתכופף והכדור פוגע באיש שמאחוריו. לבסוף, כדור הארץ מושמד בכל הממדים, על ידי צבא חייזרים.
רוברט פלין
רוברט "רוב" פלין (באנגלית: Robert Flynn; נולד כלורנס מת'יו קארדין ב-19 ביולי 1967 באוקלנד, קליפורניה) מוכר בעיקר כסולן והגיטריסט הראשי של להקת הת'ראש / גרוב מטאל משין הד. פלין הקים את הלהקה עם אדם דאס, לוגן מאדר וטוני קוסטנזה אחרי עזיבת להקת הת'ראש מטאל Vio-lence.
בנוסף, לקח פלין חלק במשך זמן קצר בלהקה Forbidden מ-1985 עד 1987, אך עזב לפני שיצא ללהקה אלבום.
ב-11 ביוני 2007 קיבל פלין את פרס ה-Golden God של מגזין Metal Hammer 2007.
באמונתו פלין אתאיסט.
לארה פלין בויל
לארה פלין בויל (באנגלית Lara Flynn Boyle; נולדה ב-24 במרץ 1970) היא שחקנית אמריקאית.
קורות חייה
בויל נולדה בדבנפורט, איווה. שמה ניתן לה על שם אחת הדמויות ברומן "ד"ר ז'יוואגו" של בוריס פסטרנק. ילדותה עברה עליה בשיקגו ובמדינת ויסקונסין. היא למדה באקדמיה לאמניות של שיקגו.
קריירה
תפקידה הראשון בקולנוע היה תפקיד קטן בסרט "שמתי ברז למורה" (1986), בזכותו הצטרפה לאיגוד שחקני המסך למרות שהסצנה שלה נחתכה לבסוף בעריכה. לאחר מכן שחקה ב-1987 במיני-סדרה Amerika, ב-1988 בסרט "פולטרגייסט 3" וב-1989 בסרט "ללכת שבי אחריו".
תפקידה המשמעותי הראשון היה גילום דמותה של דונה הייוורד, אחת הדמויות המרכזיות בסדרה "טווין פיקס" שזכתה לביקורות מהללות. לאחר סיום הסדרה ב-1991, הפיק דייוויד לינץ' סרט בשם "טווין פיקס - אש הולכת עמי" אך בו סרבה בויל להשתתף בשל הצעות טובות יותר שעמדו בפניה. את תפקיד דונה בסרט גילמה מוירה קלי.
במהלך שנות התשעים שיחקה בויל במספר סרטים, בהם סרטים שזכו להצלחה ואחרים שכשלו בקופות. ב-1992 שיחקה בדרמת הפשע "תאומים ובנים" (Equinox), שביים אלן רודולף. באותה שנה שיחקה בדרמת הנעורים "איפה הימים לוקחים אותך" לצד ויל סמית'. ב-1994 הופיעה בסרט "שלושה במיטה אחת. ב-1997 היא ניגשה למבחני בד לתפקיד הראשי בסדרה "אלי מקביל" אך זה ניתן לבסוף לקליסטה פלוקהארט. עם זאת, בויל הותירה רושם עז על יוצר הסדרה, דייוויד אי קלי, וזה יצר עבורה את תפקיד המשנה לפרקליט המחוז, הלן גמבל, בסדרה אחרת, הפרקליטים.
בויל כיכבה בסדרה זו עד 2003, אז חלו שינויים בצוות השחקנים במטרה להעלות את פופולריות הסדרה ותפקידה בה נסתיים. על גילום תפקידה של הלן הייתה בויל מועמדת לפרס אמי וכן למספר פרסי איגוד שחקני המסך. שיחקה גם בעונה השלישית של התוכנית לאס ווגאס כמוניקה מנקוזו הבעלים החדשים של בית המלון מונטסינו.
בשנת 1998 גילמה תפקיד מרכזי בסרט "אושר". בשנת 2002 גילמה בויל תפקיד ראשי בסרט המצליח "גברים בשחור 2", בו שיחקה את תפקידה של החייזרית המרושעת סרלינה. היא גם התארחה במספר פרקים של אלי מקביל, בסדרה "חוק וסדר" ובסדרות נוספות.
בשנת 2009 שיחקה בדרמת הפשע "Life Is Hot in Cracktown" בתפקיד הזונה בטי מקביין, בכיכובה של שאנין סוסאמון.
חיים אישיים
בויל נשואה בפעם השנייה. לבעלה הראשון נישאה באוגוסט 1996 והתגרשה ממנו שנתיים לאחר מכן. כיום היא נשואה לדונלד ריי תומאס השני, משקיע נדל"ן לו נישאה בדצמבר 2006. היא מתגוררת עמו בבוורלי הילס בבית שנבנה במקור כמעון המשרתים של השחקנית מרי פיקפורד. לבויל אין ילדים משלה ובמספר ראיונות הצהירה שהיא אינה מעוניינת להביא ילדים לעולם.
נעמי גל
ביוגרפיה
גל, ילידת ירושלים, התחנכה, בין-השאר, בסורבון בפריז. בשנות השבעים הייתה גל כתבת במעריב, וברוב שנותיה עבדה כעיתונאית בידיעות אחרונות. במסגרת זו, לצד דיווחים שוטפים בתחומים שונים, הייתה אחראית לכמה ראיונות מקיפים עם אישים כישעיהו לייבוביץ' וקלוד לנצמן. גל, פמיניסטית מוצהרת, הייתה פעילה חברתית ופוליטית בולטת בשמאל הישראלי. גל הייתה גם כתבת בערוץ הראשון בשנותיו הראשונות ועבדה עם עזריה אלון על תוכניתו "נקודת חן". ספרה "אשה לבד", שפורסם תחילה כסדרת מאמרים בירחון את, היה מהראשונים שבספרי המקור הפמיניסטיים בישראל.
היא הייתה נשואה למנתח המערכות יוסף רטנר. לזוג נולדו שני בנים, אריאל ויואב. לאחר מכן נישאה (קצרות) למפיק הטלוויזיה האמריקאי-יהודי הרברט וייס. הייתה במערכות-יחסים עם הצלם יורם ברקאי והסופר אריה קרישק, ופעיל-השמאל והמתרגם פרץ קדרון.
פרופסורית ב-Moravian College שבפנסילבניה, ארצות הברית.
מספריה: "אין דבר העומד בפני הרזון", "רומן רומנטי", "הרומן של רות וג'רי", "לילית", "אנטי-רומן", "העונות של דפנה", וכן כמה ספרי עיון, תרגומים (לאונרד כהן) ותסריטים.
בשנת 1985 היא הוציאה ספר מבוסס על סדרת טלוויזיה יפנית ג'יג'י. כמו כן הוציאה שני ספרי ילדים.
נעמי גל היא כלת פרס ירושלים לספרות יפה ופרס גילה אוריאל לספרות נשים.
רנה לאנק
ביוגרפיה
לאנק התייתם בגיל חמש או שש מאמו, שמתה משחפת. בגיל 12 החל את לימודיו בפקולטה לרפואה, אשר הייתה שייכת לדודו, והתגלה כילד מחונן ומוכשר. בשנים אלו למד את השפות אנגלית וגרמנית.
למרות הפצרותיו של אביו שימשיך ללמוד בעקביות רפואה, נטש לאנק בהמשך חייו את המקצוע ועסק בנושאים שונים, ובהם לימוד השפה היוונית, כתיבת שירה ועוד.
בשנת 1799 חזר לאנק ללמוד רפואה. הדבר נעשה בין היתר תחת רופאי התקופה המפורסמים ביותר ובהם ז'אן-ניקולה קורביזר.
לאנק היה נוצרי אדוק. הוא היה ידוע בחביבותו ונדיבות ליבו אשר גרמה לפרסומו בקרב עניי עירו. לאנק מת בשנת 1826 ממחלת השחפת אשר למרבה האירוניה אובחנה אצלו באמצעות המסכת, אותו המציא הוא עצמו.
המצאת המסכת
עד המצאת המסכת, הדרכים לבדוק את מצב דופק הלב היו לא מדויקות, ומביכות. הרופא היה נאלץ לרכון על חזה החולה, להצמיד את אוזנו ולהקשיב לפעימות. יעילותה של שיטה זו הלכה ופחתה ככל שהאדם המטופל היה שמן יותר, בשל התעמעמות הרחשים הבוקעים מן הלב. בנוסף, הדבר הביא לאי נעימויות רבות במיוחד במצבים בהם הרופא היה גבר אשר טיפל באישה, בשל הקונוטציות המיניות שהדבר יצר.
בשנת 1816 טיפל לאנק באישה אשר בעקבות משקלה כמעט ולא היה ניתן לדעת על מצב ליבה. דבר זה הוביל את לאנק למחשבה אודות פתרון לבעיה. הוא ידע כי בזמן הצמדת פיסת עץ לאוזן, נשמע היטב כל רחש הנובע מפעולה המתבצעת על צידו החיצוני של העץ (כגון שריטה נקישה וכדומה). רעיונו של לאנק היה להשתמש בתופעה אקוסטית זו כדי להעביר את הקולות הבוקעים מתוך הלב אל אוזנו של הרופא. יישומו המעשי הראשון של רעיון זה הופיע בדמות גליל עץ פשוט אותו יצר לאנק, אשר הוצמד מצידו האחד לחזה החולה ומצידו השני לאוזנו של הרופא. לאנק כתב ספר אשר תיאר את הכלי שיצר, והדבר זכה לפרסום רב. הוא ראה בהמצאתו את שיא הקריירה הרפואית שלו והיה גאה בה מאוד.
מורשתו
על שמו קרוי קרחון לאנק שבאנטארקטיקה.
משוואת קושי-אוילר
הגדרה פורמלית
צורתה הכללית של משוואות אוילר ההומוגנית היא כלהלן:
כאשר המקדמים a_i הם מספרים ממשיים, ו-y(x) היא פונקציה ממשית משתנה. הסדר של המשוואה הנ"ל הוא n אם מתקיים a_n \neq 0. במקרה זה, היות שמדובר במשוואה ליניארית הומוגנית, יש לה n פתרונות בלתי תלויים המהווים מרחב וקטורי.
משוואות אוילר הלא הומוגנית היא מהצורה:
כאשר המקדמים ממשיים ו-f היא פונקציה ממשית כלשהי.
לעיתים דנים במשוואה המנורמלת, כלומר כאשר המקדם של הנגזרת מהסדר הגבוה ביותר הוא 1. במשוואה מסדר n > 0, תמיד ניתן להגיע לצורה זו על ידי חלוקה במקדם, ולכן מעתה נתייחס למשוואה כבצורה:
דוגמאות
נציג מספר משוואות אוילר.
מעבר למשוואה עם מקדמים קבועים
עובדה חשובה אודות משוואת אוילר היא שהיא שקולה למשוואה ליניארית עם מקדמים קבועים - משוואה מהצורה
השקילות מתבצעת על ידי ההצבה. לצורך הפשטות, נניח שלפנינו משוואת אוילר הבאה:
שיטת פתרון המשוואה ההומוגנית
משוואת אוילר ההומוגנית שקולה למשוואה ליניארית עם מקדמים קבועים. פתרון של משוואה ליניארית עם מקדמים קבועים הוא אקספוננט ולכן גם פתרון המשוואה הנ"ל לפי t הוא אקספוננט: . אם נחזור למשתנה x, נקבל: . לכן, הפתרון של משוואת אוילר נתון על ידי חזקה של x.
על ידי הצבה:
כלומר
.
זה גורר שבהכרח מתאפס הפולינום לפי r:. פולינום זה נקרא המשוואה האינדיציאלית של המד"ר. פתרון המשוואה יביא אל הפתרון הכללי של המשוואה הדיפרנציאלית המקורית.
דוגמה
כעת נפתור את המשוואה שהובאה בדוגמה 1 לעיל:.
המשוואה האינדיציאלית היא ששורשיה הם r=1,-2. לכן, הפתרונות הבלתי-תלויים למשוואה הם וגם y(x)=x, כנאמר לעיל.
סוגי פתרונות אפשריים
השורשים של המשוואה האינדיציאלית יכולים להתחלק לכמה סוגים:
שיטת פתרון המשוואה הלא הומוגנית
כמו בכל משוואה ליניארית, גם כאן הפתרון למשוואה הלא הומוגנית הוא פתרון ההומוגנית ועוד פתרון פרטי של הלא הומוגנית. לכן, פתרון בעיה זו מתחלק לשני שלבים: ראשית, יש למצוא את הפתרון למשוואה ההומוגנית, בשיטה שתוארה לעיל. שנית, יש למצוא פתרון פרטי אחד למשוואה הלא הומוגנית. במציאת פתרון כזה נעסוק כעת.
תהי המשוואה:
ונניח שכבר מצאנו את הפתרון להומוגנית. מה שנכון עבור משוואות דיפרנציאליות ליניאריות, נכון אנלוגית גם כאן. בצורה הכללית ביותר, אם
ואם a+bi הוא שורש של המשוואה האינדיציאלית מסדר m, אז הפתרונות הם:
העתק (פיזיקה)
במכניקה קלאסית, וקטור ההעתק הוא הווקטור הקצר ביותר המחבר בין נקודת מדידה התחלתית לנקודת מדידה סופית של מיקומו של גוף. כיוונו של ווקטור ההעתק הוא ככיוון ישר דמיוני המחבר את שתי נקודות המדידה, וגודלו כאורך הישר. מתמטית, העתק מוגדר כהפרש בין וקטור מיקום הגוף בסוף התנועה לוקטור מיקומו בתחילת התנועה. מהגדרה זו ניתן להסיק כי ווקטור ההעתק אינו מושפע מהדרך אותה הגוף עבר בין נקודות המדידה, אלא רק ממיקומו הסופי וההתחלתי. כלומר אם מיקום הגוף בזמן t_1 היה \vec{x_1} וב- t_2 היה \vec{x_2} הרי שווקטור ההעתק הוא.
על בסיס ההעתק ניתן להגדיר מהירות של גוף - אפשר למדוד את מיקום הגוף בשתי נקודות סמוכת בזמן לרגע המבוקש, ולחשב את ווקטור ההעתק על סמך שתי מדידות אלו. הממוצע ליחידת זמן של ווקטור ההעתק יוגדר כווקטור המהירות הממוצעת על המקטע המחבר את שתי הנקודות. בהנחה ותנועת הגוף רציפה, אזי ככל שהמדידות יהיו סמוכות יותר, כך גודל זה יתקרב למספר מסוים. מספר זה, אשר מבטא את הגבול כאשר \Delta t שואף לאפס מוגדר כווקטור המהירות הרגעית בנקודה (Velocity), וגודלו הוא המהירות (Speed) בנקודה.
דרך נפוצה להתייחסות למיקום גוף במרחב היא באמצעות פונקציה ווקטורית \vec{x}(t) המחזירה עבור כל נקודה בזמן את ווקטור מיקום הגוף. במקרה זה ניתן להציב בפונקציה שתי נקודות זמן t_{i+1}, t_i אשר ההפרש בין שני הערכים המוחזרים ייתן את וקטור ההעתק. באופן דומה לחישוב לעיל, ההעתק הממוצע ליחידת זמן יוגדר כווקטור המהירות הממוצעת:. ופונקציית המהירות תוגדר באמצעות הגבול בו \Delta t שואף ל-0:, כלומר פונקציית המהירות היא הנגזרת של פונקציית ווקטור המיקום.
באופן דומה וקטור התאוצה מוגדר כוקטור שינוי המהירות הרגעית של הגוף ביחס לזמן.
בתהליך ההופכי כדי למצוא את וקטור המהירות מבצעים סכימה (אינטגרציה) על וקטור התאוצה, וכדי למצוא את ההעתק מבצעים סכימה על וקטור המהירות.
הגדרת אורך עקום התנועה
הגדרת וקטור ההעתק בין שתי נקודות אינה מאפשרת לחשב את אורך הדרך שעבר גוף בין שתי נקודות במקרה בו הגוף לא נע בצורה ישרה בין שתי הנקודות. לפיכך, כאשר רוצים לחשב את אורך הדרך אותה עבר הגוף, יש לחלק את תנועתו למקטעים קטנים ככל שניתן, ולחבר את אורכי ההעתקים המחושבים על סמך מדידות בתחילת ובסוף כל קטע.
בהנחה והתנועה של הגוף רציפה, ככל שהחלוקה תהיה מעודנת יותר, כלומר תכיל מקטעים קצרים יותר, כך כל מקטע יתקרב לקו ישר וחישוב אורך הדרך יהיה מדויק יותר.
באופן דומה, כאשר נתונה פונקציה \vec{x}(t) המקבלת ערכים בטווח של t_1<t<t_2 ומחזירה עבור כל נקודה בזמן את ווקטור המיקום של גוף הנע על מסלול S, ניתן לחלק את מסלול הגוף S למספר סופי n של מקטעי תנועה המוגדרים על ידי נקודת התחלה בזמן ונקודת סוף בזמן. בכל מקטע זמן שכזה, ניתן לבחור בנקודה t^*_i השייכת לקטע, לחשב את גודל וקטור המהירות הרגעית באותה הנקודה, ולהכפיל בהפרש הזמנים. כלומר לחשב את הביטוי השווה בקירוב לווקטור ההעתק המוגדר על המקטע.
כאשר נסכום את כל המקטעים, נקבל את הסכום הבא:, אם קיים לפונקציה גבול כאשר אורך המקטעים \Delta t שואף ל-0 אז נגדיר גבול זה כאורך הדרך או העקומה אותה עבר הגוף. על מנת לחשב את גודל הסכום, נזהה כי סכום זה מהווה סכום רימן. תכונתו של סכום רימן היא שאם הוא מתכנס כאשר אורך המקטעים \Delta t שואף ל-0, אזי הוא הופך לאינטגרל, ובפרט במקרה זה הוא מקבל את הביטוי:.
כאשר פותחים את פונקצית המהירות הווקטורית לרכיבי ווקטורי היחידה x,y,z מקבלים את הביטוי הבא:.
גוף קשיח
כאשר מנתחים תנועה של גוף קשיח וקטור ההעתק צריך להכיל גם את התנועה הסיבובית אותה עבר הגוף, ולכן במקרה כזה ההעתק לאורך הדרך יקרא ההעתק הליניארי של הגוף, ההעתק הסיבובי (המתאר את הזווית אותה עבר הגוף) יקרא העתק זוויתי וההעתק הכולל יהיה הצירוף הליניארי של שניהם.
מערכות ייחוס
עקרון היחסות של גלילאו קובע שחוקי הפיזיקה הם זהים בכל שתי מערכות ייחוס הזזות במהירות קבועה זו יחסית לזו, ולכן אין אפשרות להבדיל בין מערכות הייחוס מי מהן נעה ומי מהן ניצבת, אלא ניתן לדבר רק על הפרש המהירויות בין שתי המערכות. מכאן שאין שום משמעות למיקום ללא מערכת ייחוס, ובהתאמה אין משמעות להעתק ללא מערכת ייחוס. לדוגמה: רכבת נעה במהירות \vec{u} ונוסע הולך בתוך הרכבת במהירות \vec{v}, אם מערכת הייחוס היא הרכבת עצמה, ההעתקו של האדם יבוטא לפי סכימה של מהירות הליכתו כלומר, אך אם מערכת הייחוס היא מערכת אינרציאלית יחסית לרכבת אזי וקטור העתקו יבוטא על ידי סכימה של מהירות הרכבת בנוסף למהירות הנוסע כלומר,  מכאן שבמערכות ייחוס שונות יהיו העתקים שונים לאותו הגוף שנע, ושיש חשיבות רבה לבחירת מערכת הייחוס ממנה מודדים את המיקום וההעתק של הגוף. באופן דומה ניתן להראות זאת תוך שימוש בעקרונות היחסות הפרטית המכליל את עקרון היחסות של גלילי למהירויות הקרובות למהירות האור.
מכונית המופעלת ממרחק
מכונית המופעלת ממרחק או מכונית על שלט רחוק היא דגם מכונית מוקטן הנשלטת ממרחק בעזרת מערכת רדיו. קלטים מהג'ויסטיקים (או מגלגל שליטה והדק) על השלט (משדר) נשלחים למקלט הנמצא על המכונית. המקלט מתרגם את אותות רדיו אלו ושולח פולסים חשמליים לסרוו ולבקרת המהירות האלקטרונית, סרוואים אלו בתורם גורמים לאוטו לפנות או פותחים וסוגרים את המצערת של המנוע (בדגמים המונעים בדלק). ישנו מגוון רחב של מכוניות על שלט החל מצעצועים לילדים וכלה במכונות תחרותיות משוכללות הדורשות השקעה רבה וידע בנושא. בנייתן, הסעתן, ושדרוגן של קיטים של מכוניות על שלט הוא תחביב פופולרי במדינות רבות בעולם.
התחביב
כל מכונית על שלט שאינה מכונית צעצוע דורשת אחזקה שוטפת על ידי בעליה. חלק זה של התחביב מהווה למעשה את חלקו הגדול, זמן ההסעה אמנם מסב הנאה רבה אך למעשה אין התחביב שלם ללא ההתעסקות של תיקון, שיפוץ, שדרוג ואחזקת כלי הרכב עצמו. המכוניות התחרותיות נמכרות כיום כקיטים כאשר בישראל ניתן למצוא מכוניות מקצועיות של חברות מפורסמות רבות. מעבר לקיטים ישנן גם מכוניות למתחילים אשר נקראות "מוכנות להרצה" (Ready To Run - RTR). סוג זה של מכוניות למעשה משמש כמדרגת הכניסה אל עולם המכוניות על שלט המקצועי.
כאשר משתמש קונה קיט עליו גם להצטייד במנוע ומערכת שלט אשר אינם מגיעים עם הקיטים המקצועיים. שוב גם בחלקים אלו המגוון הוא עצום וישנן חברות רבות המייצרות מנועים ומערכות רדיו שונות ברמות שונות של מורכבות ומחיר. אפשר לומר כי בישראל התחביב מתחלק לתחום השטח והכביש כאשר בשטח קיימות פלטפורמות שונות כגון באגי, טראגי וטרקים.
סוגים של מכוניות על שלט
כאשר דנים במכוניות על שלט יש לעשות הבחנה ברורה בין מכוניות צעצוע לבין מכוניות על שלט יותר מקצועיות אשר בנייתן והסעתן מוגדרת כתחביב ואף מקצוע.
מכוניות אלו מונעות על ידי כמה דרכים שונות. מכוניות חשמליות מונעות על ידי מנועים חשמליים מיוחדים המקבלים כח מסוללות מסוגים שונים - ניקל קדמיום NICD, ניקל מתכת-הידריד NiMH, וליתיום LIPO. ישנם גם מנועים חשמליים בעלי מברשות (brushed) או מנועים חסרי מברשות (brushless).
מכוניות המונעות על דלק (Nitro cars) מונעות לרוב על ידי מנועי 2 פעימות. הדלק בו משתמשות מכוניות אלה מורכב מתערובת מיוחדת של ניטרומתאן, מתאנול, ושמן תעשייתי. ישנם גם כלי רכב בקנה מידה גדול יותר (בדרך כלל 1/5 או 1/6) המשתמשות במנועי בנזין 2 פעימות המשתמשים בתערובת של שמן ובנזין.
בשני סוגי ההנעה הן חשמלי והן על דלק קיימים כלי-רכב לכביש (ON-ROAD) ולשטח (OFF-ROAD).
אורדו
אֻרְדוּ (IPA: ; אורדו: ),לסירוגין לאשקרי (מְבוּטָא: Laškarī ˈləʃkəri כתיב: لشکری), היא ניב של הינדוסטנית, המזוהה עם מוסלמים בדרום אסיה. זוהי השפה הלאומית והלינגואה פרנקה של פקיסטן. היא החלה להתעצב באזור אוטר פרדש שבהודו, במהלך סולטנות דלהי (1206-1527), והמשיכה להתפתח תחת האימפריה המוגולית (1526-1858) בהשפעת הפרסית, הערבית והשפות הטורקיות במשך למעלה מ-900 שנים.
אורדו מדוברת בהיקף נרחב גם בהודו, שם היא אחת מ-22 השפות המועמדות להיות שפות רשמיות ושפה רשמית של חמש מדינות בהודו. ישנו קשר מובנות הדדית עם הינדי סטנדרטית המדוברת בהודו.
מכונית המופעלת ממרחק
סוגי על
ניתן לחלק את המכוניות לכמה דגמי על אשר אינם על פי חשמל או דלק.
אורדו
המילה "אורדו" מקורה במילה הטורקית ordu שפירושה "מפקדה" או "מחנה צבאי" (אותה המילה נשאלה לעברית במונח "אורדת הזהב" ולאנגלית בצורת horde "שבט נודד").
מכונית המופעלת ממרחק
באגי
הבאגי (Buggy) הוא כלי רכב לשטח בעל הנעה 4X4 בגודל 1/8 אך עם זאת ניתן גם למצוא באגים בעיקר חשמליים בגדלים של 1/10. עם זאת הסעת באגי אינה מתבצעת על שטח קשה אלא במסלול. הבאגי הוא רכב השטח המהיר ביותר מבין רכבי השטח השונים ולמעשה בשטח מהווה את הענף העיקרי בתחרויות (גם בישראל). הבאגי מונע על ידי מנועי שתי פעימות 3.5 סמ"ק בעלי בוכנה אחת ונע על מגוון רב של רמות. בישראל ניתן למצוא בעיקר את הדגמים של החברות המובילות: X-RAY-XB8TQ, GS-CL1, KYOSHO-MP777, MUGEN-MBX5 PROSPEC אך יש עוד רבות אחרות. גם במנועים ניתן למצוא מגוון רב במותגים כגון - RB, OS, Novarossi ועוד. לבאגי יש גם גדלים שונים כמו 16\1 ו 18\1 בבאגי חשמלית ולפעמים בדלק (במנועי דלק) גם 5\1 יש לבאגי מנועי דלק אחרים כגון:2.5 סמ"ק 4 סמ"ק ו 26 סמ"ק במכוניות 5\1 ועוד.
אורדו
היסטוריה
האורדו צמחה במצב של מגע לשוני שהתפתח מפלישות של שושלות טורקיות לתת-היבשת ההודית מהמאה ה-11 והלאה. תחילה, כשכבש הסולטאן מחמוד מהשושלת הע'זנווית את אזור פנג'אב בתחילת המאה ה-11; לאחר מכן כשפלשה השושלת הע'וית לצפון הודו במאה ה-12; ובצורה רחבה בהרבה עם הקמת סולטנות דלהי.
מהמאה ה-13 ועד סוף המאה ה-18, השפה הידועה כיום בתור אורדו נקראה הינדית, הינדאווי, הינדוסטאני באותו זמן.
השפה הרשמית של השושלת הע'וית, סולטנות דלהי והאימפריה המוגולית וממשיכיהן, וכמו כן שפת התרבות של השירה והספרות, הייתה הפרסית, בעוד שפת הדת הייתה ערבית. רוב הסולטאנים והאצולה בתקופת הסולטנות היו טורקיים ממרכז אסיה שדיברו טורקית צ'אגאטאי כשפת אם וכן פרסית, הלינגואה פרנקה של האליטה הטימורית. המוגולים היו אף הם צ'אגאטאים, אך אימצו מאוחר יותר את הפרסית. מוזפר עלם מניח שהפרסית הפכה ללינגואה פרנקה של האימפריה תחת אכבר בשל גורמים פוליטיים וחברתיים על רקעה הנזיל והלא עדתי.
לאחר הגיעם לתת-היבשת ההודית, הצורך לתקשר עם התושבים המקומיים הוביל לשימוש בשפות הינדיות הנכתבות באלפבית הפרסי, עם כמה התאמות ספרותיות ואוצר מילים השאוב מהפרסית ומהטורקית. דבר זה הפך לתקן חדש הנקרא הינדוסטנית, הקודמת לאורדו. שפת המגע החדשה שילבה במהרה ניבים אחרים, כגון פנג'אבי, הריאנבי וכהארי בולי של המאה ה-17, ניב הבירה החדשה בדלהי. בשנת 1800 הייתה כהארי בולי לדומיננטית.
מאפיינים
אורדו והינדי חולקות את אותו הבסיס ההודי; אוצר המילים, הדקדוק והפונולוגיה שלהן כה דומים עד כי נראה שהן שפה אחת. האוכלוסייה המשולבת שלהן היא הרביעית בגודלה בעולם. עם זאת, הן נכתבות במערכות כתב שונות.
מכונית המופעלת ממרחק
טרק
הטרק (Truck) הוא רכב שטח 1/10 בעל הנעה 2X4 ולעיתים גם 4X4. ניתן לומר כי זהו אחיו הצעיר של המונסטר-טרק. הטרק מגיע גם הוא עם מנוע חשמלי או מנוע דלק. הטרק מונע על ידי מנועים הנעים בין 2–3 סמ"ק דגמים של חברות מפורסמות: ,HPI-MT2, Team Associated-T4, TRAXXAS-Jato ועוד.
טראגי
הטראגי (Truggy) למעשה הוא מונסטר טרק בעל מאפיינים של באגי. הטראגי בנוי למהירות בעיקר ומשמש כמונסטר טרק של עולם המרוצים. למעשה הטראגי הוא גוף של באגי שבסיס גלגליו הורחב ומנוע חזק יותר וצמיגים בעלי קוטר גדול יותר הורכבו עליו. הקטגוריה של הטראגי היא חדשה יחסית ולמעשה היא מתפתחת ומתעצבת אף כיום.
אורדו
קישורים חיצוניים
סרט: שיר ללימוד האותיות בשפת אורדו באתר 'שיאה טיוי'.
מכונית המופעלת ממרחק
מכוניות כביש
מכוניות כביש (On Road) הן לרוב בגדלים של 1/10 אך ישנן גם מכוניות בגדלים של 1/8 ו 1/6. מכוניות כביש הן בעלות מתלים נמוכים (מכיוון שהן לא זקוקות למהלך מתלה רב) מה שגורם להן להיות מאוד נמוכות ומאוד יציבות. מכוניות כביש מונעות גם על ידי מנועים חשמליים וגם על ידי דלק ומגיעות למהירויות גבוהות מאוד. דגמים של חברות מפורסמות: Team Associated - NTC3,TC5, KYOSHO - FW05R, Team Losi - JRXS ועוד.
מיני
מיני (Mini) הן לרוב מכוניות חשמליות אך כיום ישנן גם מכוניות מיני על דלק. המיני היא מכונית בגודל של 1/18 ו-1/16. המיני מתאימה גם להסעה בתוך הבית וגם בחוץ. הן מהוות תחליף נחמד בימי גשם כאשר המסלולים בחוץ מוצפים ואי אפשר להסיע את הדגמים הגדולים יותר. דגמים של חברות מפורסמות: KYOSHO-Mini Inferno, XRAY-NT18T למעשה היום כמעט לכל מודל של אוטו תחרותי ניתן למצוא רפליקה בגדלים של מיני.
מכוניות חשמליות
מכוניות חשמליות משתמשות בסוללות בעלות קיבולת גבוהה על מנת להניע מנועים בעלי מברשות או חסרי מברשות (Brushed או Brushless בהתאמה) דרך בקר מהירות אלקטרוני. דגמים חשמליים נוטים להיות קלים יותר מדגמי הדלק, כיוון שיש להם לרוב פחות רכיבים, ורכיבים פחות מסיביים (לדוגמה אין צורך בגוף קירור מסיבי כמו של המנוע דלק וכמובן שאין בלוק כמו במנוע דלק). למכוניות החשמליות ישנו מומנט רציף יותר מאשר למכוניות הדלק. בנוסף, לרוב למכוניות אלו ישנה האצה מהירה יותר. לעומת זאת הסוללות דורשות הטענה (למרות שזמן זה כמעט ולא רלוונטי כיום עקב מטענים משוכללים ומהירים מאוד). מכוניות חשמליות כיום הן מהירות מאוד ומסוגלות לעבור את ה-100 קמ"ש כאשר הן מצוידות ברכיבים מתאימים. מערכות הרכב מתקדמות מאוד ומושקעים משאבים רבים בפיתוח ובחשיבה על כל חלק של הרכב החל מהמנוע, וכלה במתלים ובצמיגים.
האחזקה של דגמים אלו מורכבת לרוב מניקוי, בדיקה של נזקים והחלפת חלקים שניזוקו מהבלאי המתמשך. כמו כן בדגמים מתקדמים יותר יש לאפשר למנוע להתקרר בין הרצות על מנת למנוע דמגניטיזציה של המגנטים במנוע. בטווח הארוך יש גם לנקות את המנוע, להחליף מברשות וקפיצים במנוע, ולשמן את המסבים של האוטו.
מכוניות על דלק
מנועי 2 פעימות ייעודיים המונעים על ידי דלק ניטרו מאפשרים למכוניות אלו להגיע למהירויות גבוהות מאוד. לעומת מכוניות חשמליות מהירות התגובה של מנוע הבעירה הוא אטי יותר ולכן גם ההאצה שלו היא מתמשכת ולא מידית כמו במנוע חשמלי. לעומת המכונית החשמלית מכוניות המונעות על ידי דלק מאפשרות זמני הרצה ארוכים יותר על ידי מילוי מחדש של דלק נוסף במכל. מכוניות על דלק מקוררות על ידי האוויר ולכן המנוע מצויד בראש קירור גדול אשר בולט מעל חופת האוטו. בקרה של הטמפרטורה של המנוע קריטית על מנת לאפשר נסיעה מוצלחת ופעולה נכונה של המנוע, מנועים אלו פועלים בדרך כלל בחום של בין 120 ל-140 מעלות צלזיוס. בדרך כלל מכוניות על דלק מגיעות בגדלים של 1/8 ומעלה אך עם זאת ניתן גם למצוא בעיקר טרקים ובאגים בגדלים של 1/10. מכוניות על דלק דורשות אחזקה וניקוי יותר שוטף שכן השמן שנמצא בדלק לרוב מלכלך את השלדה של האוטו. במנוע דלק יש לשמור על כוונון נכון של המנוע ולכן הדבר מצריך רמה מסוימת של מיומנות וידע. מנוע אשר אינו מכוונן פועל פחות טוב ואינו מפיק את מרב הכוח שניתן להוציא ממנו (הכוונון נעשה על ידי 2 או 3 סיכות הנמצאות על גוף המנוע). עוד בעיה עם מכוניות הדלק היא הרעש והעשן אותו הן פולטות בעת נסיעתן. הרעש אשר מזכיר זמזום של דבורה יכול להישמע ממרחק רב ולכן הסעה של מכוניות אלו בשטחים הקרובים לאזורי מגורים יכול לפעמים להוות בעיה.
התחביב בישראל
כיום ישנה קהילה גדולה העוסקת בתחביב בישראל. למעשה בכל עיר מרכזית ניתן למצוא לפחות חנות אחת המתמחה בתחום זה. בנוסף לזאת מתקיימת ליגה ארצית של באגי 1/8 בה משתתפים מסיעים מכל רחבי הארץ. מעבר לכך מדי סופ"ש ישנם מפגשים של מסיעים בערים מרכזיות כגון: תל אביב, באר שבע, ירושלים וחיפה. כמו כן קיים היום בישראל מועדון אחד, הוט-ווילס (Hot-Wheels) אשר ממוקם ליד תחנת המשטרה של נהלל ומהווה כר פורה לתחרויות ואירועים של קהילת המסיעים בישראל. לאחרונה נוסף לתחרות הערבה הפתוחה גם חלק של מכוניות על שלט וכמו כן נציגים מהארץ משתתפים בתחרויות רשמיות בחו"ל.
יישומים צבאיים
בצבאות שונים חשבו על פיתוח כלי רכב בשלט רחוק, שנקרא גם כרב"ם (כלי רכב בלתי מאויש). יתרונם הגדול של כלי רכב כאלה הוא שאין בו מפעיל שיפגע כאשר הרכב עובד בזירות מסוכנות. חסרונם הוא הקושי בשליטה על הרכב ופגיעות לשיבוש הפעלה באמצעים אלקטרוניים.
בצבא ארצות הברית ובצה"ל פיתחו מספר כלי רכב הנשלטים מרחוק, רובם נמצאים בשימוש יחידות ההנדסה הקרבית. כלי רכב אלה נעו מרובוטי סילוק פצצות, דרך רכבי שטח, עבור בנגמ"שים וטנקים וכאלה בדחפורים ממוגנים לפריצת צירים ממולכדים ושדות מוקשים. בארצות הברית, נמצאת בשימוש עוד החל ב-1998 גרסה בשלט רחוק של דחפור די-7 שנועדה לניקוי שדות מוקשים ופתיחת צירים. בצה"ל נכנס לשירות ב-2004 ביהל"ם גרסה בשלט רחוק של דחפור די-9 הנקרא "רעם השחר" שנועד לטיפול במטעני חבלה, ניקוי זירות מטענים ופתיחת צירים. בנוסף נמצא בצה"ל ג'יפ HMMWV בשלט רחוק הנקרא "פיקאצ'ו".
פרס גויה
פרס גויה (ספרדית: Premios Goya) הוא פרס האקדמיה הספרדית לקולנוע, ומקביל לפרס אוסקר האמריקאי, גם באופי הטקס וסוג הפרסים המוענקים.
הטקס קרוי על שמו של פרנסיסקו דה גויה, צייר ספרדי בן המאה השמונה עשרה והפרס הניתן הוא דמות ברונזה של ראשו של הצייר, שעוצב על ידי הפסל חוסה לואיס פרננדז.
טקס חלוקת פרסי גויה הראשון התקיים בשנת 1987, כשנה לאחר הקמת האקדמיה הספרדית לקולנוע. הטקס מתקיים אחת לשנה בשלהי ינואר או תחילת פברואר, וניתנים בו 28 פרסים בקטגוריות השונות לסרטים ספרדים שהופקו בשנה שחלפה. הסרט שזכה במספר הפרסים הרב ביותר היה סרטו של אלחנדרו אמנבר "הים שבפנים" (Mar adentro) עם 14 פרסים כולל פרס הסרט הטוב ביותר, בשנת 2004.
שמורת טבע חורבת קרתא
שְׁמוּרַת חָרבַּת קַרְתָּה, שוכנת במישור חוף הכרמל ליד עתלית. השמורה שוכנת מדרום למחנה המעצר בעתלית. השמורה משמרת את רכס הכורכר ובתי הגידול האופייניים לו וכן את האתר הארכאולוגי מבצר דטרוא הנמצא בתחומו. השמורה הוכרזה ב-17 ביוני 1996 ושטחה 137 דונם.
תיאור השמורה
רכס הכורכר של השמורה נחצה בשני מקומות, בצפון השמורה חוצה את הרכס נחל אורן בפרצה שנחצבה על ידי תושבי האזור כדי למנוע את התהוות הביצות במקום. בדרום השמורה נמצא "המעבר הצר" המאפשר מעבר אנשים ונוסעים לכיוון חוף הים. ממזרח לשמורה עובר כביש 7110. בין השמורה והכביש נמצא "חניון לימור" הכולל חורשה של עצי אקליפטוס. החניון נקרא על שם בת למשפחת ג'יניאו ממייסדי מפעלי המלח בעתלית) ממערב לשמורה חוף הים. מהחניון יוצא שביל עם מדרגות המטפס אל הרכס ואל אתרי השמורה. השמורה מהווה בית גידול לחצבים הפורחים בו בשפע. בנוסף פורחים בשמורה סתוונית היורה, כרכום, עירית גדולה נרקיס מצוי וגאופיטים נוספים. רכס הכורכר נחצב במשך השנים ושימש לבנייה, פסגת הגבעה הוסרה, ולכן אינו מגיע לגובהו המקורי.
שם השמורה
הנוסע מבורדו שעבר באזור בשנת 333 מספר שהגיע לתחנת דרכים, שם המקום על פי כתביו היה "מוטאטיו קרת'אה" (Mutatio Carthae, "מקום החלפת הסוסים"). החוקרים זיהו בתחילה את המקום עם מבצר דטרוא. זיהוי זה אינו ודאי. בשנת 1969 נעשו חפירות ארכאולוגיות בתל סחר על ידי הארכאולוג מגן ברושי, הוא הציע לזהות את קרתה עם היישוב ששכן על התל, ולא עם האתר הנמצא בשמורה. למרות זאת שמו של האתר לא שונה.
בית הספר הממ"ד כפר אדומים
בית הספר הממ"ד הניסויי כפר אדומים הוא בית ספר יסודי משותף לדתיים ולחילוניים הממוקם בכפר אדומים.
על בית הספר
בית הספר משלב תלמידים דתיים, חילוניים ומסורתיים. על בסיס מאפיין זה נבחר בית הספר בשנת 2007 להיות בית ספר ניסויי.
בית הספר הוקם בשנת 1980 והיה בית הספר הראשון במדינה המשותף לדתיים ולחילוניים. בעקבות בית הספר בכפר אדומים קמו בתי ספר משותפים נוספים, כגון בית הספר קשת בירושלים, בית הספר בבית חורון ובית הספר בתקוע.
בשנת 2010 נבחר בית הספר כ"בית ספר מדגים" מטעם משרד החינוך בתוכנית של "התאמת מערכת החינוך למאה ה-21".
דתיים וחילוניים
בחלק מהשיעורים מתפצלים התלמידים לשתי קבוצות. במקביל לתפילה מתקיים "שיח שחרית", הכולל פעילויות שונות. במקביל לשיעורים גמרא, משנה והלכה מתקיימים שיעורים בנושאים מגוונים, כגון מחשבת ישראל, ספרות והיסטוריה. הבחירה לגבי השתתפות בשיעור מסוים נעשית על ידי התלמידים בשיתוף הוריהם.
בית הספר משתף פעולה עם שבט יהודה של תנועת צופים הפועל בכפר אדומים, שמשותף גם הוא לדתיים ולחילוניים.
בשנת 2006 התקיים בנאות קדומים מפגש של שבעה בתי ספר משותפים לדתיים וחילוניים, ונערכה פעילות משותפת.
התלמידים וצוות המורים
בית הספר משמש כבית ספר אזורי, בעיקר לתלמידים המתגוררים ביישובים המשותפים בגוש אדומים - כפר אדומים, אלון ונופי פרת. בבית הספר לומדים למעלה משמונה מאות תלמידים בכיתות א'-ח'.
בשנת 2008 הצטרפה לבית הספר כיתת אולפן של תלמידים עולי אתיופיה ממרכז הקליטה במבשרת ציון.
ב-24 ביוני 2010 נערכו חגיגות שלושים שנה לבית הספר, במהלכן התקיימו פגישות מחזור, במעמד חבר הכנסת זבולון אורלב, הרב מיכאל מלכיאור, יושב ראש המועצה האזורית מטה בנימין אבי רואה ומייסדי בית הספר.
בשנת 2014 הוקם בכפר אדומים התיכון המשותף כ.א.ן, תיכון משותף לדתיים ולחילוניים שהוא המשך לבית הספר היסודי. בשנה זו התפצל בית הספר היסודי לשני אשכולות: אשכול צעיר א'-ד' ואשכול בוגר ה'-ח', אשר כל אחד מהם שוכן במבנה נפרד.
אנלישד
היסטוריה
הלהקה הוקמה בשנת 1989 על ידי הבסיסט והסולן ג'וני הדלונד, והוציאה שני דמואים שעזרו לה לחתום על חוזה עם חברת ההקלטות Century Media Records, שדרכה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Where No Life Dwells. בשנת 1992 הלהקה הוציאה אלבום נוסף, Shadows in the Deep, שהכיל גם גרסת כיסוי לשיר של להקת ונום. בשלוש השנים הבאות הלהקה הוציאה שני אלבומים נוספים - Across the Open Sea בשנת 1993, וVictory , האלבום האחרון של הלהקה עם הגיטריסט פרדריק לינדגרן (שהוחלף בגיטריסט פרדריק פולקר), בשנת 1995. שנתיים לאחר מכן, הלהקה הוציאה את האלבום החמישי שלה, Warrior.
בשנת 2002 יצא האלבום Hell's Unleashed, לאחר הפסקה בת חמש שנים של חברי הלהקה מעסקי המוזיקה, וב-2004 הוציאה הלהקה את האלבום Sworn Allegiance, ושנתיים אחריו את האלבום Midvinterblot. לאחר סיבוב הופעות של שנה הלהקה הוציאה את האלבום התשיעי שלה, Hammer Battalion, ביוני 2008.
ביולי של שנת 2009 הלהקה חתמה על חוזה עם חברת התקליטים הגרמנית Nuclear Blast Records והוציאה דרכה את אלבומה העשירי, As Yggdrasil Trembles, ולאחריו את האלבומים Odalheim ו-Dawn of the Nine.
מערכת ניהול המים ההיסטורית של אאוגסבורג
מערכת ניהול המים ההיסטורית של אאוגסבורג (בגרמנית: Augsburger Wassermanagement-System) היא מקבץ של מבנים בעיר אאוגסבורג ובסביבתה במדינת בוואריה בדרום גרמניה. מבנים אלו מהווים עדות לחשיבות ולהיסטוריה של מערכת ניהול המים ההיסטורית של אאוגסבורג והוכרזו אתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-6 ביולי 2019. אתר מורשת התרבות העולמית כולל אוסף של נכסי תרבות טכניים-אדריכליים המתעדים סוגים שונים של שימוש במים בעיר ההיסטורית מתקופות שונות.
אתר המורשת העולמית של אוגסבורג כוללת 22 רכיבים, כולל תעלות מים זורמים, מפעלי המים העתיקים ביותר ומגדל המים העתיק ביותר בגרמניה, וכן מפעלי המים העתיקים ביותר, המבוססים על בארות עמוקים שהוזנו ממי תהום. המקבץ כולל גם 10 תחנות כוח הידרואלקטריות היסטוריות.
בהכרזה על אתר המורשת נכתב כי "מערכת ניהול המים של העיר אאוגסבורג התפתחה בשלבים עוקבים מהמאה ה-14 ועד ימינו. היא כוללת רשת תעלות, מגדלי מים המתוארכים למאה ה-15 עד ה-17, בה שכנו מכונות שאיבה, אטליז מקורר מים, מערכת של שלוש מזרקות מונומנטליות ותחנות כוח הידרואלקטריות, הממשיכות לספק אנרגיה בת-קיימא כיום. החידושים הטכנולוגיים שנוצרו על ידי מערכת ניהול מים זו סייעו בביסוס אאוגסבורג כחלוצה בהנדסה הידראולית".
היקף
אתר מורשת עולמית של מערכת ניהול המים של אאוגסבורג כולל 22 רכיבים בודדים. הם ממוקמים בחלקם בעיר העתיקה של אאוגסבורג, בחלקם באזור האורבני של אאוגסבורג הרחוק מהעיר העתיקה, ובחלקם באזורים של יישובים אחרים ב. הרכיב הרחוק ביותר, תחנת הכוח הימית מיטינגן (Wasserkraftwerk Meitingen), ממוקם כ-22 קילומטרים צפונית לעיר. כל 22 הרכיבים מוגדרים מונומנטים מוגנים.