cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חייל הברונזה של טאלין
קברים צבאיים
ב-25 בספטמבר 1944 שרידי גופותיהם של שני חללים סובייטים נקברו במרכז גבעת טיניסמגי, וגופות נוספות נקברו במקום באפריל 1945. ב-12 ביוני 1945, לאחר קבורתם של החללים הסובייטים, שונה שמה של הכיכר לכיכר המשחררים. מספרם המדויק ושמותיהם של החללים הקבורים במקום לא היה ידוע בוודאות עד לחפירות שבוצעו במקום ב-2007, אף על פי ששר החוץ האסטוני הורה לקיים חקירה מקיפה בנושא עוד ב-2006. על פי משרד ההגנה האסטוני נמצאו באתר 12 גופות, שהועברו מהמקום ב-2 במאי 2007.
העברת האנדרטה
חייל הברונזה היה בעל ערך סמלי חשוב לקהילת הרוסים שהיגרו לאסטוניה לאחר מלחמת העולם השנייה, וסימל לא רק את הניצחון הסובייטי על גרמניה הנאצית בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה, אך גם את דרישותיהם לזכויות באסטוניה. אסטונים רבים ראו בפסל הברונזה סמל לכיבוש הסובייטי ולדיכוי לפני, ולאחר, הכיבוש הנאצי.
באוקטובר 2006 מפלגות הקואליציה בראשות ראש הממשלה אנדרוס אנסיפ הגישו לפרלמנט את הצעת "חוק ההגנה על קברי החיילים", שהתקבלה ב-10 בינואר 2007 ולמחרת אושרה על ידי הנשיא תומאס הנדריק אילווס. באותה השנה חוקק גם "החוק על המבנים בשטח קברי החיילים", שלא אושר על ידי הנשיא מחמת אי-ההתאמה לחוקה. בפברואר 2007 ניסו ללא הצלחה לאומנים אסטונים להציב על הפסל תיל ושילוט "רוצחי העם האסטוני". רוסיה היום (נובוסטי), הרדיו הרשמי של הפדרציה הרוסית, דיווח באתרו כי הפסל הושחת בציור צלב קרס.
הוועד האנטי-פאשיסטי של אסטוניה בראשות ארנולד מרי התנגד להעברת האנדרטה ממקומה ובשיתוף פעולה עם התנועה "משמר הלילה" ארגן הפגנות רחוב, שלא עוררו תהודה ציבורית נרחבת.
באפריל 2007, הממשלה החדשה של אנדרוס אנסיפ, בהתאם לחוק ההגנה על קברי החיילים, החלה בהכנות אחרונות להעברת הקברים, לאחר שזכתה למנדט פוליטי בבחירות לפרלמנט במרץ. ההחלטה עוררה ויכוח סוער במדינה, הפגנות ענק ומהומות (שלוו בביזה) שנמשכו שלושה לילות. בבוקר 27 באפריל 2007, לאחר ליל המהומות הראשון, התכנסה הממשלה לישיבת חירום והחליטה לפנות ללא דיחוי את האנדרטה ממקומה, מסיבות ביטחוניות. רק ביום השלישי, הועבר הפסל לבית עלמין בפאתי העיר והוצב בו מחדש.
טיסראד
טיסראד (בהונגרית: Tiszarád) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
הכפר מוזכר בתעודות עוד משנת 1445 והוא מפורסם בזכות הפרדסים הקיימים בו ותוצריהם המשובחים. בכפר כנסייה רפורמית שנבנה במאה ה-17.
יהודי טיסראד
יהודים חיו בטיסראד בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 יהודי טיסראד עם שאר יהודי הונגריה גורשו ונרצחו בשואה.
דיוגו קאו
דיוגו קאו (בפורטוגזית: Diogo Cão) היה מגלה ארצות פורטוגזי בן המאה ה-15 אשר ערך שני מסעות לאורך החוף המערבי של אפריקה בין השנים 1482 ו-1486.
מסעותיו
במסעו הראשון (1482–1483) גילה קאו את נהר הקונגו ובמסעו השני (1485–1486) הרחיק דרומה יותר, עד קייפ-קרוס בנמיביה. בשנת 1480 היה קפטן של ספינות שתפקידן היה לתפוס ספינות דרומיות לאיים הקנריים. במסגרת תפקידו הפעיל קאו מדיניות של ים סגור ליד אזור גינאה, בשל מכרות זהב שהיו לאורך החוף.
לאחר שקיבל זיכיון מידי המלך הפורטוגלי ז'ואאו השני על האזורים שימצא בחופי אפריקה, פתח במסע תגליות לאורך החוף הדרומי בין קרבה לגינאה ומשם עד לכף לובו. קאו הגיע לנהר זאיר מול חופי אנגולה. בשלב זה האמין קאו שהגיע לאוקיינוס ההודי, וסבר בשגגה כי הגיע לקצה יבשת אפריקה. הוא הצהיר על כך למלך הפורטוגלי, והביא לו מנחות אקזוטיות מקונגו.
זה ייגמר בדם
זה ייגמר בדם (באנגלית: There Will Be Blood) הוא סרט דרמה משנת 2007, המספר את סיפורו של דניאל פליינוויו, איל נפט רודף בצע ושאפתן בדרכו אל העושר. הסרט נחשב לאחת מפסגות יצירתו של הבמאי ולאחד הסרטים הטובים שיצאו במאה ה-21. הסרט מבוסס באופן חלקי על ספרו של אפטון סינקלר "נפט". התסריט עובד על ידי פול תומאס אנדרסון, שהוא גם במאי הסרט. בסרט מככבים דניאל דיי-לואיס (שזכה על משחקו בפרס אוסקר) ופול דנו ("מיס סנשיין הקטנה").
הסרט היה מועמד ל-8 פרסי אוסקר, וזכה ב-2 מתוכם (צילום, השחקן הראשי הטוב ביותר). את פסקול הסרט הלחין ג'וני גרינווד מלהקת "רדיוהד".
עלילת הסרט
סיפור חייהם המצטלבים של דניאל פליינוויו ואליי סאנדיי המתרחש בתחילת המאה ה-20 במדינת קליפורניה, ארצות הברית. דניאל פליינוויו כורה פחם שהפך לאיל נפט, אדם ממוקד שיעשה את כל הדרוש כדי להשיג את מטרותיו. הוא עובד קשה ומנצל את סובביו ולא חשוב המחיר. בנו/שותפו לעסקים אומץ על ידי דניאל כאשר אביו הביולוגי נהרג בתאונת עבודה על אחת מאסדות הקידוח שבבעלותו. דניאל הגנתי מאוד כלפי בנו ולו רק בזכות תרומתו לעסק. אליי סאנדיי הוא אחד התאומים אשר ממשפחתם דניאל רכש את האדמה שעליה נמצאים רוב מאגרי הנפט שבבעלותו. אליי הוא מטיף מקומי אשר לטענתו מרפא אנשים בעזרת אמונה ורוצה נתח מכספו של דניאל כדי לממן את כנסייתו. חייהם של שני האישים התחרותיים מתנגשים בזמן שדניאל שואב נפט מהאדמה שבבעלותו ומנסה לרכוש את חלקות האדמה הסובבות כדי לבנות צנרת אל החוף ואליי מנסה לבנות אימפריה דתית משל עצמו.
Genie
Genie הוא המיני אלבום השני של להקת הבנות הקוריאנית Girls' Generation. הוא הופץ ב-29 ביוני 2009. שיר הנושא של האלבום נקרא כשם האלבום "Genie" והופץ כסינגל ב-22 ביוני.
קידום המכירות
ב-15 ביוני 2009, הופצו לאינטרנט תמונות המציגות את הלוק והסטייל החדש של הלהקה לכבוד אלבום המיני השני שלהן שהוכרז כי יופץ ב-25 ביוני, הקונספט שבלט היה לוק של בנות הצי הימי.
כדי לקדם את המכירות של אלבום זה וכדי לממש את משמעות השם של אלבום המיני השני נאמר למעריצי הלהקה כי יפתח פורום מיוחד אליו ייכנסו המעריצים ויגיבו ובהודעותיהם יוכל כל מעריץ לבקש משאלה אחת, על כל אחת מבנות הלהקה יהיה לבחור הודעה אחת ולהגשים את המשאלה הכתובה בה.
ב-19 ביוני 2009, הופץ טיזר מן הקליפ של שיר הנושא של המיני אלבום שנקרא "Genie", בקליפ זה אפשר לראות את כל הבנות לבושות בבגדי הצי הימי ואורך הטיזר היה כ-30 שניות, בתחילת הטיזר היה אפשר לשמוע את קולו של Micky אחד מחברי הלהקה "TVXQ" הנמצא באותה חברת תקליטים כמו של הבנות.
ב-22 ביוני 2009, הופץ שיר הנושא Genie באורך מלא וכסינגל.
ב-24 ביולי 2009, הופץ לאינטרנט "Etude", שיר מהמיני אלבום.
מחלוקת
לאחר שיצא לאור השיר לאתרי האינטרנט כסינגל בנוסף שוחררו שתי גרסאות של עטיפת האלבום שהיה אמור לצאת ב-25 ביולי. גרסה אחת של העטיפה הראתה במרכז העטיפה את חברת הלהקה Yoona ובגרסת העטיפה השנייה במרכז נראתה חברת להקה שונה והיא Yuri, בשתי העטיפות הוצגו הבנות לבושות בלבוש צי ימי והיה אפשר לראות על העטיפה מטוס ועליו שם הלהקה. לאחר שהתפרסמה עטיפת האלבום התעוררו המון תגובות שליליות על העטיפה מפני שהמטוס שהיה בתמונה היה מטוס תוצרת יפן, החולצות שלבשו חברות הלהקה הזכירו את חולצות הצבא הנאצי, וכובעיהם של חלק מן הבנות הזכירו את כובעי הצבא האמריקאי. כתוצאה מתגובות אלו החליטה חברת התקליטים של SNSD לדחות את יציאת האלבום ל-29 ביולי 2009.
ב-27 ביולי 2009 שוחררה לאינטרנט עטיפת האלבום המחודשת לאחר כמה תיקונים, המטוס היפני שהיה על העטיפה שונה למטוס תוצרת קוריאה, הסמל על הכובע של Yoona שונה מפני שדמה לכובע הצבא האמריקאי ובנוסף שונו הסמלים על חולצותיהם של Sunny ו-Taeyeon מפני שהזכירו את חולצות הצבא הנאצי. תמונת העטיפה המחודשת ששוחררה הוצגה הפעם כגרסה אחת בלבד ובה רואים את Yoona במרכז, לעומת שתי הגרסאות ששוחררו בעבר שעל אחת הופיעה Yoona ועל השנייה Yuri.
רשימת השירים
השירים המודגשים יצאו לאור כסינגלים.
קישורים חיצוניים
Girls' Generation 2nd Mini Album - Genie
טייט ליברפול
טייט ליברפול (אנגלית: Tate Liverpool) היא גלריה לאמנות הממוקמת בליברפול שבממלכה המאוחדת. הגלריה מהווה סניף של גלריית טייט.
היסטוריה
המוזיאון הוקם ביוזמת "רשות הפיתוח של מריסייסייד", ומטרתו להציג יצירות מאוספי גלריית טייט, וכן להציג תערוכות מתחלפות. המוזיאון ממוקם ברציף אלברט, במבנה מחסן סחורות מהתקופה הוויקטוריאנית שהוסב למוזיאון על פי תוכניות האדריכל ג'יימס סטירלינג. המבנה שוקם ושופץ בשנים 1996 - 1998. הקמת הגלריה הייתה חלק מפרויקט רחב של התחדשות עירונית ושימור אזור הנמל הישן של העיר, שלמרות מיקמו המרכזי היה נטוש מאז שנות ה-70. בעת חנוכת המוזיאון, בשנת 1998, היה המוזיאון לאמנות מודרנית הגדול ביותר ברחבי הממלכה המאוחדת, מחוץ לעיר לונדון. "טייט ליברפול" זכה להצלחה רבה ומושך כ-500,000 מבקרים בשנה, ומאז 1999 מארגן בשיתוף עם עיריית ליברפול ביאנלה לאמנות.
בשנת 2005 נערכה במוזיאון התערוכה "Summer of Love”, אוצר התערוכה היה כריסטוף גרוננברג (Christoph Grunenberg). התערוכה עסקה בהשפעת הפסיכדליה על האמנות.
בשנת 2007 שופצה מבואת המוזיאון על מנת להגדיל את שטחי השירותים למבקרים.
בשנת 2008, כחלק מאירועי בירת התרבות של אירופה בליברפול, נערכה בגלריה תערוכה מקיפה של יצירות האמן גוסטב קלימט. בה הוצגו 270 יצירות שיש להן קשר לקלימט, בהן 26 ציורים ו-29 רישומים שלו שהושאלו ממספר מוזיאונים.
בשנת 2011 נערכה בגלריה תערוכה של יצירות אומנות בהשראת לואיס קרול, מחבר "אליס בארץ הפלאות".
היכלי כדורסל בישראל
להלן רשימה חלקית של היכלי כדורסל בישראל, מסודרים לפי מספר מושבים יורד.
מנזומה
מנזומה הוא הכינוי לסגנון מזמורי הלל אסלאמיים אתיופיים, שהתפתח בצפון-מזרח אתיופיה, במחוז וואלו. מזמורי מנזומה מבוצעים על ידי סולן המלווה במקהלה ובכלי הקשה או מחיאות כפיים. המזמורים מכילים אזכורים חוזרים של אללה והילול של הנביא מוחמד במבנה הומופוני. שירת מנזומה נפוצה בכל רחבי אתיופיה, בה מושרש עדיין הזרם הסופי, ומהווה סוג של 'דיקר' (ערבית: ذکر, היזכרות, זיכרון של האל) - פעולת התמסרות או דבקות איסלמית הכוללת חזרה על שמות האל, תחינות או שורות מן הכתבים הקדושים לאסלאם, שמטרתה התקרבות אל האלוהות. שירי מנזומה, בשפה האמהרית, התפשטו דרומה אל הרר וג'ימה. כיום ניתן למצוא שירי מנזומה באמהרית ובאורומו. בין מבצעי המנזומה הבולטים של ימינו נמצא שייח מוחמד אוול.
קישורים חיצוניים
|שירת מנזומה המבוצעת על ידי שייח מוחמד אוול, אתר in.com
קרחון נפטון (אנטארקטיקה)
קרחון נפטון (באנגלית: Neptune Glacier) הוא קרחון בחוף המזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 22 קילומטרים; רוחבו 7 קילומטרים.
הקרחון זורם לכיוון מערב, ונשפך אל מפרץ ג'ורג' השישי ובו אל מדף הקרח ג'ורג' השישי דרומית לנקודת טריטון.
גילוי ומיפוי הקרחון
הקרחון התגלה לראשונה מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת', בטיסתו מעל האזור ב-23 בנובמבר 1935.
הקרחון מופה באופן חלקי על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג (Wolfgang Louis Gottfried Joerg) בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי אלזוורת'.
משטר נשיאותי
משטר נשיאותי הוא שיטת משטר שבה בוחר הציבור את ראש הרשות המבצעת באופן בלתי תלוי בבחירתו את הרשות המחוקקת. הבחירות לנשיאות הן בדרך כלל בחירות ישירות, אך הן עשויות להיות גם עקיפות, כמו בארצות הברית, שם נבחר הנשיא על ידי חבר האלקטורים. במדינות בעלות משטר נשיאותי מכונה ראש הרשות המבצעת "נשיא", והוא משמש במקביל גם כראש המדינה. הנשיא אינו זקוק לרוב בפרלמנט כדי להיבחר או כדי להמשיך לכהן, והפרלמנט יכול להדיחו רק בהליך פרוצדורלי מיוחד הדורש רוב מיוחס ועקב עילות מסוימות.
יחסי ברזיל–הודו
יחסי ברזיל-הודו הם היחסים הדו-צדדיים והבינלאומיים בין הרפובליקה הפדרטיבית של ברזיל לבין הרפובליקה של הודו.
משטר נשיאותי
במשטר הנשיאותי ממנה הנשיא את השרים והם כפופים לו ישירות. אחד המאפיינים העיקריים במשטר הנשיאותי הוא עקרון הפרדת הרשויות. אין זיקה תפקודית בין הרשות המחוקקת לבין הרשות המבצעת. הנשיא יכול להטיל וטו על חקיקה של הפרלמנט אולם הפרלמנט יכול לעקוף את הווטו ברוב מיוחד של חברים. לרוב במשטר נשיאותי ישנה חוקה, בשל היקף הסמכויות הרחב שראש הרשות המבצעת נהנה ממנו, לכן תפקידה של החוקה הוא הגבלת כוחו של הנשיא. ללא מנגנונים של איזונים ובלמים וללא רשות שופטת בעלת עוצמה שתגן על החוקה, עלול המשטר הנשיאותי להפוך למשטר דיקטטורי.
קרחון נפטון (אנטארקטיקה)
גילוי ומיפוי הקרחון
שפכו של הקרחון מופה לראשונה בשנת 1936, על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם;
יחסי ברזיל–הודו
על פי סקר השירות העולמי של ה-BBC בשנת 2013, רק 26% מהברזילאים רואים את השפעתה של הודו באופן חיובי. גם דעתם של ההודים על ברזיל חלוקה בחדות, כאשר 20% רואים את ברזיל באופן חיובי ו-18% רואים את ברזיל באופן שלילי.
משטר נשיאותי
המשטר הנשיאותי וישראל
הרעיון לבחירה ישירה של ראש הממשלה עלה לראשונה בהצעת חוק שפורסמה בשנת 1987, על ידי מספר פרופסורים למשפטים מאוניברסיטת תל אביב. הרעיון עלה לאחר הבחירות לכנסת העשירית והאחת עשרה, כאשר היה מצב של שוויון בין מפלגות השמאל והימין, מה שהגדיל מאוד את כוחן הפוליטי של המפלגות הקטנות בכנסת. הגישה הקיימת הגיעה לשפל מעמדה הציבורי בעת המשבר הקואליציוני במרץ 1990, אז התפרקה ממשלת האחדות הלאומית והמפלגות הגדולות ניסו להקים קואליציות אישיות, דבר שגרם לחברי הכנסת לעבור מגוש לגוש תמורת מינויים פוליטיים וטובות הנאה. הלחץ הציבורי הלך וגדל, וכך נוצרה תמיכה ממשלתית בשינוי שיטת הממשל על ידי מרבית המפלגות. תומכי שינוי שיטת הממשל טענו כי:
קרחון נפטון (אנטארקטיקה)
גילוי ומיפוי הקרחון
הקרחון נסקר בשנת 1949 על ידי משלחת חקר שטחי חסות איי פוקלנד, הקרחון כולו מופה בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.
יחסי ברזיל–הודו
היסטוריה
קשריה של הודו עם ברזיל החלו לפני חמש מאות שנים. פדרו קברל מפורטוגל מוכר רשמית כאירופאי הראשון ש"גילה" את ברזיל בשנת 1500. קברל נשלח להודו על ידי מלך פורטוגל לאחר שובו של ואסקו דה גאמה ממסעו החלוצי להודו. ברזיל הפכה למושבה פורטוגזית חשובה ותחנת עצירה בנסיעה הארוכה לגואה. החיבור הפורטוגלי הזה הביא להחלפתם של כמה גידולים חקלאיים בין הודו לברזיל בימים הקולוניאליים. גם בקר הודי יובא לברזיל. מרבית הבקר בברזיל הוא ממוצא הודי.
משטר נשיאותי
המשטר הנשיאותי וישראל
מתנגדי השינוי שהיו ברובם מהקהילה האקדמית טענו כי:
קרחון נפטון (אנטארקטיקה)
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
יחסי ברזיל–הודו
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין הודו לברזיל כוננו בשנת 1948. שגרירות הודו נפתחה בריו דה ז'ניירו ב-3 במאי 1948 ועברה לברזיליה ב-1 באוגוסט 1971.
משטר נשיאותי
המשטר הנשיאותי וישראל
בשנים 1996–2001 התקיימו בישראל בחירות שכללו בחירה ישירה של ראש ממשלה. מאז הוגשו שתי הצעות חוק נוספות העוסקות בצורת הממשל הנשיאותית: האחת היא חוק יסוד נשיא המדינה (נוסח חדש), שהוגשה ב-2003 על ידי חיים רמון והשנייה היא הצעת חוק יסוד: הממשלה (הפרדת רשויות ומשטר נשיאותי), שהוגשה ב-2006 על ידי אביגדור ליברמן.
קרחון נפטון (אנטארקטיקה)
מקור השם
בדומה לשאר האתרים בסביבה, הקרויים על שם גופים במערכת השמש או קשורים אליה, נקרא הקרחון על שמו של כוכב הלכת נפטון.
יחסי ברזיל–הודו
היסטוריה
אחד ממקורות המתח העיקריים בין שתי המדינות היה תהליך הדה-קולוניזציה של המובלעות הפורטוגליות בהודו, בעיקר גואה. למרות הלחץ של הודו על פורטוגל לסגת מהיבשת, ברזיל תמכה בתביעתה של פורטוגל בגואה. ברזיל שינתה את מסלולה רק בשנת 1961, כאשר התברר כי הודו תצליח להשתלט על גואה בכוח מפורטוגל שהלכה ונחלשה, אשר התמודדה עם יותר מדי בעיות פנימיות כדי להוות איום צבאי חזק על הודו. ובכל זאת, כאשר צבאותיו של ג'ווהארלל נהרו הכריעו את ההתנגדות הפורטוגזית וכבשו את גואה, ממשלת ברזיל מתחה ביקורת חריפה על הודו על הפרת החוק הבינלאומי. בעוד שברזיל ניסתה להסביר להודו כי יש להבין את עמדתה בהקשר של מסורת ארוכת שנים של ידידות בין ברזיל לפורטוגל, ממשלת הודו התאכזבה עמוקות מכך שברזיל, מושבה לשעבר דמוקרטית, תתמוך בפורטוגל הלא דמוקרטית נגד הודו הדמוקרטית שקיבלה את עצמאותה לאחרונה.
במהלך האימפריה הפורטוגלית צ'ילי נסחר מהעולם החדש להודו, ופרות נשלחו לכיוון ההפוך, בין שאר הסחורות.
יחסי תרבות
פסטיבל מצליח של הודו אורגן במהלך ביקורו של הנשיא ק. ר. נאראיאנאן בברזיל במאי 1998. קיימת גם נוכחות של ISKCON, סאטיה סאי באבא, מהרישי מהש יוגי, בהקטי וגורואים הודים אחרים בברזיל.
פסל של מוהנדאס גנדי ממוקם בסמוך לפארק איקפירפו בסאו פאולו ופסל נוסף נמצא גם בריו דה ז'ניירו. קבוצה בשם "Filhos de Gandhi" (בני גנדי) משתתפת באופן קבוע בקרנבל בסלבדור. ארגונים ברזילאים פרטיים מזמנים מדי פעם להקות תרבות הודיות.
קמינהו דאס אינדיאס, היא טלנובלה פופולרית בברזיל ששודרה בשנת 2009, ומביאה את התרבות ההודית לברזיל. ספרים על הודו החלו לצוץ ברשימה הנמכרת ביותר, מספר הנסיעות להודו על ידי תיירים ברזילאים גדל באופן דרמטי ומסעדות ואפילו מועדוני לילה עם נושאים הודים החלו להיפתח.
יחסים כלכליים
לאחרונה, ברזיל והודו שיתפו פעולה ברמה הרב-צדדית בנושאים כמו סחר ופיתוח בינלאומי, סביבה, רפורמה באו"ם והרחבת מועצת הביטחון של האו"ם. הסחר הדו-צדדי בשנת 2007 כמעט שילש את עצמו ל-3.12 מיליארד דולר לעומת 1.2 מיליארד דולר בשנת 2004. בשנת 2016 גדל הסחר בין שתי המדינות ל-5.64 מיליארד דולר.
ענקית התוכנה העולמית, Wipro, הקימה גם מרכז מיקור חוץ לתהליכים עסקיים בקוריטיבה כדי לספק שירותים משותפים ל-AmBev, המבשלה הגדולה ביותר באמריקה הלטינית. סגן הנשיא האזורי של אמבייב, רנטו נהס בטיסטה, אמר כי "אנו מתכבדים להיות חלק מתוכניות ההרחבה של וויפרו בברזיל ובאמריקה הלטינית." תיק העבודות של אמבייב כולל מותגים מובילים כמו ברהמה, בקקס, סטלה ואנטארקטיקה.
שיתוף פעולה דרום-דרום
ברזיל והודו מעורבות ביוזמת IBSA.
פסגת ה-IBSA הראשונה אי פעם נערכה בברזיליה בספטמבר 2006, ואחריה נערכה פסגת ה-IBSA השנייה שהתקיימה בפרטוריה באוקטובר 2007, כאשר השלישית התקיימה בניו דלהי באוקטובר 2008. המפגש הרביעי של IBSA התארח שוב בברזיליה, קצת לפני פסגת ה-BRIC השנייה. ארבע ישיבות של הוועדה המשולשת של IBSA כבר התקיימו עד 2007, מאז שהראשונה נערכה בשנת 2004 וכיסו תחומים רבים כמו מדע, טכנולוגיה, חינוך, חקלאות, אנרגיה, תרבות, בריאות, סוגיות חברתיות, ניהול ציבורי ומינהל הכנסות. היעד של סחר בסך 10 מיליארד דולר הושג כבר בשנת 2007.
שתי המדינות רואות זאת ככלי של טרנספורמציה דיפלומטית להביא לצמיחה כלכלית, פיתוח בר-קיימא, הפחתת העוני ושגשוג אזורי באזורים העצומים של אמריקה הלטינית, אפריקה ואסיה. קרן IBSA להקלה בעוני ורעב כבר סיפקה כספים לבניית יכולות במזרח טימור ולמאבק נגד HIV / איידס בבורונדי וזכתה בפרס השותפות דרום-דרום באירוע יום האו"ם 2006 שהתקיים בעיר ניו יורק ב-19 בדצמבר 2006.
שיתוף פעולה ביטחוני
בשנת 2009, ברזיל אישרה מכירת 100 טילי MAR-1, טילים נגד-קרינה לפקיסטן למרות לחץ הודי על ברזיל לא לעשות את זה.
שר ההגנה של ברזיל, נלסון ז'ובים הגדיר את הטילים האלו כ"דרכים יעילות מאוד כדי לפקח על אזורים שבהם טסים מטוסי קרב", ואמר כי העסקה עם פקיסטן שווה 85 מיליון אירו (167.6 מיליון דולר). הוא התייחס אל מחאות ההודים בביטול ואמר: "ברזיל מנהלת משא ומתן עם ממשלת פקיסטן, לא עם טרוריסטים. לבטל את העסקה יהיה לייחס את פעילויות הטרור לממשלה הפקיסטנית."
פלורה (זמרת)
לירון פלורה משולם, הידועה בשם הבמה פלורה (נולדה ב-9 באוקטובר 1984) היא זמרת-יוצרת ישראלית, מלחינה, מעבדת מוזיקלית, מפיקה, נגנית ומורה לפיתוח קול, לפסנתר ולהפקה מוזיקלית.
ביוגרפיה
נולדה בהרצליה למשה משולם, גיטריסט קלאסי ומורה לגיטרה, ולציפורה משולם, המנהלת לשעבר של תיכון חדש הרצליה. סיימה את תיכון היובל בהרצליה במגמות אמנות ותיאטרון. בעלת תואר ראשון בזמרה רב-תחומית באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. פלורה הייתה המרצה הראשונה בבית הספר למוזיקה, סאונד והפקה "פלוטו". היא מעבירה סדנאות אמן במכללת BPM.
קריירה
פלורה החלה לכתוב מוזיקה ושירים בגיל צעיר. מגיל 16 הופיעה בהרכבים שונים עם שירים שהלחינה וכתבה. במהלך לימודיה באקדמיה היא ליוותה את ברי סחרוף, שלומי שבן, רונה קינן בערב לכבוד יום האישה. בשנים 2013–2015 ליוותה את אסף אבידן בקלידים. במשך כמה שנים הופיעה עם אנסמבל הפלייבק הישראלי שם הכירה את מיכאל בן שמעון וגדי פטר שניגנו באלבומה הראשון "Happy Today". פלורה שותפה לצד סטלה גוט ולי אוסי במיזם "נשים בסאונד" - יוזמה לקידום ועידוד של נשים בתחום המוזיקה והסאונד.
ב-11 ביולי 2023 הוציאה את הסינגל "הרגעים הקטנים האלה".
Happy Today
בשנת 2010 יצא אלבומה הראשון של פלורה, "Happy Today", שאת שיריו היא כתבה והלחינה. תהליך העבודה על האלבום ארך זמן רב. פלורה התעסקה בחיפושים מוזיקליים וטקסטואליים בסטודיו בביתה. בין השאר השתמשה באלבום בסאונדים חיים שהקליטה, כמו שיחה באמהרית שהייתה עדה לה ברחוב פרנקל בתל אביב, או חריקת כיסא העבודה שלה. את האלבום הפיקה ביחד עם כפיר שריד, בן זוגה. האלבום יצא בהוצאה עצמית וזכה לביקורות מצוינות. היא הופיעה עם שירי האלבום ברחבי הארץ.
על האלבום כתבה ליה פן בעיתון הארץ:
Everything is Here
בשנת 2014 הוציאה את האלבום "Everything is Here". שגם את שיריו כתבה והלחינה. ארבעה מתוך ששת שירי האלבום הפיקה בשיתוף המפיק המוזיקלי בנו הנדלר. האלבום יצא עצמאית. את העיבוד לשיר "It's a Lie" עשתה עם נועם הלפר ואת השיר השישי "This is Happening" עיבדה בשיתוף פעולה עם הוד מושונוב. השיר נבחר לככב בפרסומת בקמפיין הישראלי של חברת PayPal ופלורה אף השתתפה בפרסומת. היא הופיעה עם שירי האלבום בארץ וברחבי העולם, בין היתר בגרמניה, צרפת, איטליה, פולין, יפן, דרום קוריאה ובערים לונדון וניו-יורק. כמו כן הופיעה בפסטיבלים הבינלאומיים "Rainbow Island" (דרום קוריאה), "Natural High" (יפן) ו-2012 CMJ (ניו יורק) ופסטיבל המוזיקה בפריז ובארץ היא הופיעה בפסטיבלים אינדינגב, יערות מנשה, חשיפה ופסטיבל הפסנתר. האלבום זכה לביקורות מפרגנות ושיריו הושמעו בתחנות רדיו רבות, בהן 88 FM, רדיו תל אביב ועוד.
מקום
בשנת 2017 הוציאה פלורה את אלבומה הראשון בשפה העברית ששמו "מקום". האלבום יצא בהפצת הלייבל "קמע". את שירי האלבום כתבה והלחינה למעט השיר "בלונים" שכתבה עם זהר גינזבורג ונגה ארז. את עיבודי האלבום יצרה יחד עם המתופף שחר חזיזה והבסיסט גיא שרף. השירים "מותר" ו-"שיר לשיפור המצב רוח" נכנסו לפלייליסט של גלגלצ ולבחירת העורכים של כאן 88 והושמעו בתחנות רדיו רבות. ל-"שיר לשיפור המצב רוח" הופק קליפ שביימה שירי שחר. פלורה הופיעה עם שירי האלבום ברחבי הארץ.
שירה של פלורה "Go Out" מתוך אלבום עתידי, נכנס לאלבום האוסף "תמונת מצב" במימון בירה מכבי.
הפקה מוזיקלית
בשנת 2015 הפיקה את השיר "קיץ" של הזמר מיכאל בן שמעון. השיר נכנס לפלייליסט לילה של גלגלצ.
בשנת 2017 הפיקה לעומר קורן את השיר "חמצן" מתוך המיני אלבום "יש לי אישה".
בשנת 2017 הפיקה יחד עם כפיר שריד את אלבומו "בת יענה".
מוזיקה למחול ולהפקות וידאו
בשנת 2009 הלחינה את המוזיקה ל-"Blind Spot", יצירת דואו לרקדנים אופיר גז וגליה חצור שגם עשתה את הכריאוגרפיה.
בשנת 2011 כתבה את המוזיקה ליצירת המחול "עזרת נשים" של דפי אל-טבב. באותה שנה הושמעו שירים מתוך האלבום "Happy Today" ביצירת המחול "Black Bird" של הכריאוגרפית הצ'כית תרזה דוביאסובה.
בשנת 2016 כתבה את המוזיקה לתערוכה "Kinderbilder" של האמנית הגרמנייה ליסה מארי פפל, שהוצגה באיברלינגן. לתמונותיה של פפל הוצמדו אוזניות והמבקרים האזינו למוזיקה שנכתבה לתמונה. באותה שנה כתבה את המוזיקה ליצירת המחול Red Touch של הכוריאוגרפית רותם גרינברג.
בשנת 2017 יצרה את הסאונד ליצירות סטופ מושן של האמן קלון. היצירה הופיעה ברחבי העולם.
בשנת 2021 כתבה עם גיא שרף את המוזיקה ללהקת המחול בת שבע הצעירה למופע "גרלנדה" של הכוריאוגרפית של טליה בק. שתי יצירות של פלורה ליוו את להקת המחול הדתית "פעמים". את הכוריאוגרפיה עשו רבקה וולקר ואלישבע רוזווג.
שיתופי פעולה אומנותיים
בשנת 2011 אצרה יחד עם גיא חגג' את האלבום "אוהלים אדירים" אלבום אוסף שירי מחאה בעקבות המחאה החברתית של אותה שנה. באלבום השתתפו בין היתר פורטיסחרוף, יהוא ירון, טליה אליאב, איה כורם ופלורה עצמה ששרה את השיר "High Buildings".
בשנת 2014 השתתפה וכתבה עם אילן גרין, גיא שרף ושחר קצ'קה את המופע "אגדה של פסח", לחנים חדשים לשירי ההגדה.
בשנת 2017 השתתפה בפרויקט "השעה הכי יפה", אלבום משירי יותם ראובני שאצר דויד פרל. פלורה ביצעה את השיר "שירה מושהית". באלבום השתתפו בין היתר אלון עדר, רוני אלטר, אליוט ויעל איזנברג. באותה 2017 הוזמנה לחמם את הופעתם של ההרכב הגרמני Joco עם שירי אלבומיה.
בשנת 2019 יצא הסינגל "תחת עץ האהבה" דואט עם יובל בנאי מתוך המופע "יובל שר יוסי". השיר זכה להשמעות רבות ונכנס לפלייליסט של גלגלצ ותחנות רדיו נוספות.
בשנת 2020 יצא השיר "אם ננעלו" במסגרת פרויקט "מנגינות לשעת חרום", שיזמו המוזיקאיות עדי שחם ונומקה, ומורכב כולו משירים שנכתבו במהלך הסגר הראשון בתקופת הקורונה. בפרויקט שותפות, בין היתר, אביגיל קובארי, ספיר וולך, אלה רונן ואחרות. השיר זכה להשמעות רבות ונבחר למקום 27 במצעד השנתי של תחנת הרדיו כאן 88. באותה שנה השתתפה בפסטיבל "אינדיזוםזום" אשר שודר בהקצה ביום העצמאות, והועבר בשידור ישיר באמצעות ה-ZOOM עקב מגפת הקורונה. המופע שודר במשך שש שעות וצפו בו אלפי צופים. במופע השתתפו בין היתר איה זהבי פייגלין, גבע אלון, עינב ג'קסון כהן, עומר מושקוביץ, זוהר גינזבורג, אלישע בנאי, סיון טלמור, עדי-קשת כהן, עומר קורן ואחרים.
ריכרד וייס
רִיכַרד וַייס (בהונגרית: Weisz Richárd; בודפשט, 30 באפריל 1879 – בודפשט, 4 בדצמבר 1945) היה מתאבק ומרים משקולות יהודי-הונגרי, אלוף אולימפי (לונדון 1908) ו-7 פעמים ברציפות אלוף הונגריה (1903–1909) בהיאבקות בסגנון יווני-רומי במשקל כבד ו-4 פעמים ברציפות אלוף הונגריה (1905–1908) בהרמת משקולות.
ביוגרפיה
וייס נולד וגדל בבודפשט. הוא השתתף לראשונה בתחרות היאבקות בגיל 19. בשנת 1903, זכה באליפות ההיאבקות הרשמית הראשונה של הונגריה במשקל כבד. בשנים 1896 עד 1899 התאמן וייס בהיאבקות ובהרמת משקולות ב"מועדון האתלטיקה הונגריה" ולאחר מכן התאמן עד 1908 במועדון מ.ט.ק. בודפשט.
באליפות העולם שנערכה בווינה בשנת 1904 הוא סיים במקום תשיעי.
באולימפיאדת אתונה (1906) השתתף וייס בתחרות ההיאבקות אך לא זכה במדליה.
באולימפיאדת לונדון (1908) הוא זכה במדליית זהב בהיאבקות בסגנון יווני-רומי במשקל כבד (מעל 93 ק"ג), לפני אלכסנדר פטרוב מרוסיה וסורן מרינוס ינסן מדנמברק, האלוף מאתונה 1906 ובכך היה לזוכה מדליית הזהב ההונגרית הראשונה בהיאבקות. לאחר ניצחונו האולימפי התמודד בבודפשט עם אלוף העולם המקצועני בהיאבקות, עקב כך זכויותיו כספורטאי חובב הושעו. לאחר מכן השתתף בתחרויות בעבור פרסים כספיים והופיע גם בקרקסים. באביב 1912 הוכר שוב כספורטאי חובב, אך הוא כבר היה מוכן לקבל על עצמו השתתפות באולימפיאדה.
בסיום לימודיו בבית הספר שירת שנה בצי הקיסרי של אוסטרו-הונגריה. בהמשך ניהל את בית הקפה היפני בבודפשט ואחר כך עבד כמאמן וכשופט ספורט.
בתחילת 1945 הוקם מחדש מועדון הספורט מ.ט.ק. בדירתו של וייס בבודפשט.
מותו
ריכרד וייס נקבר בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
סמסונג מדיסון
סמסונג מדיסון (באנגלית: Samsung Medison) היא יצרנית של מערכות אולטרסאונד. החברה נוסדה ב-2 ביולי 1985 ונרכשה על ידי סמסונג בשנת 2010. בשנת 2020, סמסונג מדיסון מכרה את המכשירים הרפואיים שלה ב-110 מדינות, מה שצובר עד 85 אחוז מסך המכירות שלה, על פי דיווחים הרכישה הייתה מעל כיותר מ-262 מיליון דולר.
היסטוריה
בשנת 2016, סמסונג הציגה מערכת רדיוגרפיה דיגיטלית ניידת GM85, שאושרה על ידי ה-FDA, שיוצרה ופותחה בשיתוף עם סמסונג מדיסון, באספה המדעית ה-102 של האגודה הרדיולוגית של צפון אמריקה במפגש השנתי בשיקגו.
בשנת 2017, סמסונג מדיסון הציגה את מערכת האולטרסאונד HS40, המותאמת לשימוש אבחון של רופא מיילד. ה-HS40 מאפשר לסמסונג מדיסון לספק מערך מלא של ציוד רפואי.
בשנת 2018, במפגש השנתי של האגודה הרדיולוגית של צפון אמריקה 2018 בשיקגו, חברת סמסונג אלקטרוניקה וסמסונג מדיסון הציגו מספר סוגים של תוכנות הדמיה אבחון.
בשנת 2020, סמסונג מדיסון וסמסונג אלקטרוניקה מכריזות על כניסתה של סמסונג מדיסון לשוק המכשור הרפואי, כולל שוק האולטרסאונד האבחוני.
הנפת הדגל בגראונד זירו
הנפת הדגל בגראונד זירו הוא תצלום מפורסם שצולם על ידי תומאס פרנקלין, בו נראים שלושה כבאים אמריקאים המניפים את דגל ארצות הברית על הריסות מרכז הסחר העולמי (אזור המכונה גראונד זירו), לאחר פיגועי 11 בספטמבר. התצלום פורסם בעיתון האמריקאי "the Bergen Record" ב-12 בספטמבר 2001, ולאחר כמה ימים הופץ ופורסם במספר רב של עיתונים ברחבי העולם. שמו הרשמי של התצלום הוא "הרוח של גראונד זירו" (Ground Zero Spirit). פרנקלין העיד מאוחר יותר כי ברגע בו צילם את התמונה הוא ראה את הדמיון בינה לבין תצלום הנפת הדגל באיוו ג'ימה.
כחצי שנה לאחר צילום התמונה, ב-11 במרץ 2002, יצא בול המבוסס עליה הנקרא "גיבורים 2001" (Heroes 2001). הבול נחשף בסיומו של טקס חגיגי, בו נפגשו תומאס פרנקלין ושלושת הכבאים שבתמונה יחד עם נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש.
הנפת הדגל בגראונד זירו לא תועדה רק בתצלום אחד. הצלם האמריקאי ריקי פלורס צילם אותה גם הוא, אם כי מזווית שונה מזו של פרנקלין.
השיתין
השיתין (שיתים, בהגיה ארמית) הן שני נקבים שהיו במזבח העולה, שלשם ניסכו את יין הנסכים בבית המקדש, ואת המים בחג הסוכות. מעל שני השיתין היו שני ספלי כסף שבתחתיתם היה נקב כדי שהמים והיין ישפכו לתוך השיתין.
אגדות חז"ל על מקור השיתין
באגדות חז"ל נמצאות מספר תיאורים למקור השיתין. לדעה אחת, היה המאגר התת-קרקעי שקע טבעי בסלע שנברא בששת ימי בראשית ולא נוצר על ידי בני אדם. לפי אגדה אחרת נחפרו השיתין על ידי דוד המלך, ויש אומרים שדוד הוצרך לחפור מפני שהמאגר הטבעי התמלא בסלעים ועפר.
לפי אגדה זו, כשחפר דוד את מאגר השיתין הגיע עד למי התהום. מי התהום החלו לעלות והייתה צפויה סכנה שהמים יציפו את העולם. דוד רצה לכתוב על צרור אבן את השם המפורש ולזרוק אותו אל המים, אך לא ידע אם הדבר מותר מפני שיש סיכוי שהמים ימחקו את השם, ומעשה זה אסור. דוד המלך התחיל לחפש האם משהו יודע, ואחיתופל ענה שהדבר מותר, משום קל וחומר: שהרי בפרשת סוטה היו מוחקים במים את השם המפורש כדי להשכין שלום-בית בין הבעל לאישה, כך גם אפשר לעשות במקרה הזה כדי להשכין שלום בעולם. דוד עשה כעצת אחיתופל וזרק צרור אבן שעליו היה כתוב השם המפורש למים, והמים אכן ירדו, אך יותר מדי: 16,000 אמות המים ירדו לעומק, הרבה יותר ממה שהיה צריך. הייתה סכנה שהעולם יתייבש ולכן דוד המלך התחיל לשיר את שירי המעלות, כדי שהמים יעלו.
15 שירי מעלות שר דוד, כל שיר כנגד 1,000 אמות, וכך המים עלו 15,000 אמות ונשארו 1,000 אמות מתחת פני האדמה.
לזכר אותם שירי מעלות הקים שלמה המלך 15 מעלות לפני שער ניקנור.
לפי הגותם של חסידי אשכנז, מצא דוד מעל מי התהום צרור אבן עליו היה חקוק השם של מ"ב אותיות. אבן זה הושם מעל פי התהום בשעת בריאת העולם, כדי שהמים לא יעלו. כשהגיע המבול, נלקח הצרור וכך פרצו כל מעיינות התהום ושטפו את העולם. לאחר המבול הוחזר האבן למקומו ונמצא שוב על ידי דוד בשעת חפירת השיתין
זיהוי מאגר השיתין
החוקר ד"ר קונרד שיק שעסק רבות בנושא אבן השתייה, מזהה את המערה שבאבן ("בור הרוחות") כמאגר התת-קרקעי של השיתין, ואת החלל שבתקרת המערה, הסתום בפקק אבן, זיהה כפתח ה"אמה על אמה" שדרכו ירדו לבור לנקותו.
מעילה ביין שבשיתין
לפי ההלכה במשנה, אם הכניס אחד ידו לתוך השיתין והוציא את היין לפני שחילחלו לתהום, אינו נקרא מועל בהקדש ואינו חייב להביא קרבן מעילה, מאחר שכבר נעשתה המצווה ביין.
נושאי ציפורניים
נושאי ציפורניים (שם מדעי: Onychophora) היא מערכה של בעלי חיים יבשתיים בעלי מבנה מקוטע דמוי זחל, בעלי דמיון לפרוקי-רגליים ולתולעים טבעתיות. נושאי הציפורניים היא מערכת בעלי החיים היחידה שלא כוללת בתוכה אף יצור ימי חי. כיום ידועים כ-200 מינים השייכים למערכה זו, אשר נחלקים לשתי משפחות:
המינים המודרניים של מערכה זו קטנים למדי; לפחות אחד מהם מגיע לאורך של 20 ס"מ בלבד. הסוג המוכר ביותר ממערכה זו הוא פריפאטוס (Peripatus) אשר תואר לראשונה ב-1825 על ידי גילדינג.
תיאור
נראה שנושאי הציפורניים התפתחו מיצור בעל מקטעים, אולם במהלך התפתחותם איבדו את חלוקתם למקטעים למעט בראש, שמורכב משלושה מקטעים. במקטע הראשון של ראשם יש שני מחושים ובדרך כלל יש בו גם זוג עיניים. במקטע השני נמצא הפה. בניגוד לפרוקי-רגליים, אין להם שלד חיצוני (exoskeleton) קשה. עורם מכוסה בשיער דקיק (papillae). הם משירים את עורם באופן תקופתי כדי לגדול. אף על פי שבגופם עשרות של זוגות רגליים, אין הם מקוטעים בניגוד לתולעים טבעתיות. בקצוות רגליהם יש להם ציפורני כיטין ורפידות המשמשים אותם לתנועה על משטחים חלקים. הם נושמים באמצעות מעברים בעורם הנקראים "טריכאות". הטריכאות פתוחות תמיד, ומסיבה זו נושאי הציפורניים זקוקים לסביבה לחה, שאם לא כן הם מצויים בסכנת התייבשות.
התנהגות
נושאי ציפורניים מודרניים הם טורפים המסוגלים לשתק בעלי חיים הגדולים מהם הודות לחומר דביק שהם מפרישים מבלוטות בראשם. הם מסוגלים לשתק מטרה עד מרחק של 30 ס"מ ולשאת כמות נוזל המגיעה ל-10% ממשקל גופם.
לנושאי ציפורניים דרך ייחודית להעברת הזרע. הזכר מדביק אל הנקבה חבילת זרע, ללא הבחנה היכן בדיוק בגופה תחובר החבילה. הרקמה בתחתית חבילת הזרע מתמוססת והחבילה מתמוססת אל תוך גוף הנקבה. הזרע נע במערכת הדם עד הגיעו אל השחלות.
דת'
דת' (מאנגלית: Death) הייתה להקת דת' מטאל אמריקאית שהוקמה באלטמונטה ספרינגס, פלורידה בשנת 1983 בידי הגיטריסט והזמר צ'אק שולדינר. דת' נחשבת בין הלהקות המשפיעות ביותר בתחום ההבי מטאל ולחלוצה בסגנון הדת' מטאל. אלבום הבכורה של הלהקה, Scream Bloody Gore, זכה להתייחסות נרחבת לאחד מתקליטי הדת' מטאל הראשונים, לצד התקליטים הראשונים של פוזסט.
חברי ההרכב נהגו להתחלף, כששולדינר היה החבר העקבי היחיד. גם הסגנון של הקבוצה התקדם, מהסאונד הגולמי בשני אלבומיה הראשונים לאחד מתוחכם יותר בשלב מאוחר יותר. הלהקה התפרקה לאחר ששולדינר מת מגליומה ודלקת ריאות בדצמבר 2001, אך הלהקה השאירה השפעה מתמשכת על הבי מטאל.
השנים המוקדמות (1983-1987)
דת' נוסדה בשנת 1983 באורלנדו שבפלורידה, תחת השם 'מאנטאס' (Mantas), והייתה אחת מחלוצות הדת' מטאל המוכרות והמצליחות ביותר, יחד עם להקת פוזסט שנוסדה גם היא באותה השנה. כבר בשנותיה המוקדמות הלהקה מילאה תפקיד משמעותי בהתפתחות מוזיקת הדת' מטאל, וסייעה רבות בהבאה של הז'אנר להכרה עולמית.
קאם לי, ריק רוז וצ'אק שולדינר החלו לכתוב ולהלחין שירים שפורסמו בפורמט קלטות חזרות בשנת 1984. הקלטות, בשיתוף עם הדמו Death by Metal שהוקלט באותה שנה, עזרו להביא את הלהקה לפרסום בעולם המטאל. באותה השנה שולדינר שינה את שם הלהקה לדת'. לאחר מכן הלהקה הוציאה דמו נוסף בשם Reign of Terror.
בשנת 1985 פרסמה הלהקה את הדמו Infernal Death. זמן קצר לאחר מכן לי עזב את הלהקה והוחלף במתופף אריק ברכט, והלהקה הקליטה את הדמו Back from the Dead. באותה השנה הלהקה התפרקה. בשנת 1986 שולדינר והמתופף כריס רייפרט הקליטו יחד את הדמו Mutalition שבעקבותיו נחתם הסכם עם חברת הקלטות שאפשר לדת' להקליט את אלבום ההופעה הראשון שלה.
בשנת 1987 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה, Scream Bloody Gore. האלבום זכה להצלחה משמעותית ונחשב עד היום כאחד מאלבומי הדת' מטאל הראשונים וכמודל לחיקוי בתחום. לאחר צאת האלבום שולדינר החליף את הרכב הלהקה בהרכב חדש שהורכב מריק רוז, טרי בטלר וביל אנדרוס.
תקופת הביניים (1988-1992)
בשנת 1988 הלהקה הקליטה את אלבומה השני, Leprosy, ויצאה לסיבוב הופעות גדול. בתום סיבוב ההופעות הגיטריסט ריק רוז הוצא מהלהקה והוחלף בגיטריסט ג'יימס מרפי, שיחד איתו הוציאה הלהקה את האלבום Spiritual Healing בקיץ של שנת 1989. האלבום סימל נקודת מפנה בסגנון של הלהקה, כאשר תוכני השירים החלו לעסוק בביקורת חברתית ומדינית במקום לעסוק באלימות ובזוועות. זמן קצר לאחר מכן ג'יימס מרפי הוצא מהלהקה גם הוא.
בשנת 1990 הלהקה תכננה לצאת לסיבוב הופעות באירופה, אך הסולן שולדינר החליט ברגע האחרון שלא להשתתף בסיבוב, בטענה שהוא לא היה מאורגן כראוי. עם זאת, שאר חברי הלהקה החליטו לצאת לסיבוב בכל מקרה, וגייסו את הגיטריסט וולטר טראשלר והסולן לואי קאריסלז כדי שימלאו את מקומו של שולדינר. כאשר נודע לו שהוחלף, שולדינר נקט באמצעים משפטיים ושני ממלאי המקום פוטרו.
לאחר התקרית שולדינר נטש את רעיון ההרכב הקבוע והחל לעבוד עם הרכבים משתנים. בשנת 1991 פרסמה הלהקה (שהורכבה מהבסיסט סטיב דיג'יורג'יו, המתופף שון ריינרט והגיטריסט פול מסווידל) את האלבום Human. האלבום זכה להצלחה חסרת תקדים והפך לאלבום הנמכר ביותר של הלהקה עד אז. רבים מייחסים את הצלחת האלבום למורכבות המוזיקלית שלו ולהוספת מלודיה לשירים.
השנים האחרונות (1993-2001)
בשנת 1993 שולדינר החליף את הגיטריסט והמתופף של הלהקה, וגייס את אנדי לארוק מלהקת קינג דאיימונד ואת המתופף ג'ין הוגלן (הבסיסט לא הוחלף). יחד הם הקליטו את האלבום Individual Thought Patterns. כשנה לאחר מכן שולדינר החליף את חברת התקליטים של דת'. כעבור שנה, שולדינר יצר הרכב חדש יחד עם המוזיקאים קלי קונלון ובובי קולבל, ודת' הוציאה את האלבום Symbolic שזכה להצלחה אדירה.
הלהקה התפרקה לאחר ששולדינר מת מגליומה ודלקת ריאות בדצמבר 2001, אך הלהקה השאירה השפעה מתמשכת על הבי מטאל. שולדינר השהה את דת' כבר בסוף 1998 לאחר סיבוב ההופעות של The Sounds of Perseverance, על מנת להתמקד בפרויקט האחר שלו Control Denied (להקת פרוגרסיב ופאוור מטאל).
אירלנד החדשה
אירלנד החדשה (באנגלית: New Ireland - "ניו איירלנד"; בטוק פיסין: Niu Ailan) הוא אי גדול בארכיפלג ביסמרק שבפפואה גינאה החדשה. שטחו של האי 7,404 קמ"ר, ואורכו של קו החוף 808 ק"מ.
האי הוא הגדול באיי מחוז אירלנד החדשה של פפואה, והוא ממוקם צפונית מזרחית לאי בריטניה החדשה. בין שני האיים מפרידה תעלת ג'ורג' הקדוש. המרכז המנהלי של האי ממוקם בעיר קאביינג הממוקמת בקצהו הצפוני של האי.
גאוגרפיה
אורכו של האי 360 ק"מ ורוחבו נע בין 10 ק"מ ל-40 ק"מ. מרכז האי הררי. הגבוה בפסגות האי היא ההר טארון ברכס האנס מייר, שגובהה 2,379 מטרים. מרבית שטחי האי מכוסים ביער גשם סבוך. האי נמצא צפונית מערבית לים ביסמרק, בין ים זה לבין האוקיינוס השקט.
היסטוריה
האי יושב לראשונה לפני כ-33,000 שנים על ידי מתיישבים פפואנים מפפואה גינאה החדשה. לפני כ-3,000 שנים התיישבו באי אנשי הלאפיטה.
בשנת 1616 הגיעו האירופאים הראשונים לאי - המלחים ההולנדים יאקוב לה מייר ווילם שוטרן.
בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-18 ניסה המרקיז דה ריי הצרפתי להקים באי מושבה וקרא לאי "צרפת החדשה". המושבה כשלה וניטשה לאחר זמן קצר ולאחר מות 123 מהמתיישבים.
בין השנים 1885–1914 היה האי חלק מהפרוטקטורט הגרמני - גינאה החדשה הגרמנית. האי עצמו נקרא בתקופה זו בשם "נוימקלנבורג" (Neumecklenburg - מקלנבורג החדשה). המתיישבים הגרמנים התפרנסו בעיקר מגידול מטעי דקלים להפקת קופרה.
לאחר תום מלחמת העולם הראשונה עברה השליטה באי לידי מנדט אוסטרלי.
בשנת 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, נכבש האי על ידי הצי הקיסרי היפני אשר בנה בסיס צי גדול בקאביינג. כוחות צי ארצות הברית לא כבשו את האי בשלהי המלחמה, אלא צרו עליו עד כניעת יפן ב-2 בספטמבר 1945.
תרבות
מאפיין תרבותי ייחודי של האי הם פסלי הקולאפ המשמשים בטקסי הלוויה וקבורה.
1685
אירועים
מדע וטכנולוגיה: אמנות: בעולם היהודי:
יחסי מלזיה–תאילנד
יחסי מלזיה–תאילנד הם היחסים דו-צדדיים שבין מלזיה לבין תאילנד. למלזיה שגרירות בבנגקוק; ואילו לתאילנד שגרירות בקואלה לומפור וכן קונסוליה-כללית בג'ורג' טאון ובקוטה בהרו.
ההגנה הסינית על מלזיה מפני סיאם
במאה ה-14, הפכה סולטנות מלאקה לפרוטקטורט ומדינת חסות ששילמה מיסים לשושלת מינג שבתמורה הגנה על מלאקה מפני אויביה ואפשרה לסולטנות להמשיך ולהחזיק מעמד. הכוח הסיני הרחיק מהסולטנות את סיאם ומג'פהיט מפני כיבוש מלאקה, וכן נכנסה למלחמה עם פורטוגל שניסתה לכבוש את הסולטנות.
עם ייסוד מלאקה, תושבי המקום הושפעו מהבודהיזם וההינדואיזם. על פי מקורות מאותה תקופה, כשהמלך פרמסווארה ייסד את מאלאקה, המדינה הותקפה פעמים תכופות על ידי מג'פהיט וכן אויבתה מצפון ומדרום, ממלכת איותאיה. מלאקה אכן הצליחה להחזיק מעמד מול המתקפות מצד שכנותיה. פאראמסווארה החליט לשלוח שגריר לבייג'ינג במטרה להפוך את שושלת מינג לבעלת בריתו, ואכן כך קרה. לאחר ההסכם בין המדינות, איותאיה ומג'פהיט לא ניסו לתקוף את מלאקה. לפי תעודות מאוחרות יותר, בעת ביקור של האדמירל הסיני-מוסלמי ג'נג הו, פרמסווארה התאסלם, ובעקבותיו הלכה והתפשטה האסלאם בשטחי שלטונו.
שיתוף פעולה ביטחוני
שתי המדינות משתתפות כיום מדי שנה בתרגיל CARAT יחד עם מדינות אחרות ממזרח אסיה, והן בנגלדש, אינדונזיה, קמבודיה, ברוניי, הפיליפינים וסינגפור. שתי המדינות גם הכריזו על תוכנית משותפת להחלפת גדר הגבול ביניהן בחומה לפי הצעת משרד הביטחון התאילנדי.
כפיר (מטוס)
כפיר הוא מטוס קרב רב-משימתי, תוצרת התעשייה האווירית לישראל.
הכפיר מבוסס על מטוס המיראז' 5 הצרפתי, ומשלב תכנון אווירודינמי צרפתי עם מנוע אמריקני. משנת 1975 יוצרו מעל 220 מטוסי כפיר.
היסטוריה
ההחלטה על פיתוח הכפיר התקבלה אחרי מלחמת ששת הימים (1967), בעקבות האמברגו הצרפתי על ישראל, אשר הקשה על הצטיידות צה"ל באמל"ח, בעיקר בתחום מטוסי הקרב.
קדם לכפיר מטוס ה"נשר", שהיה מטוס הקרב הראשון שיוצר בישראל, והתבסס על תוכניות המיראז' 5, שפותח בשיתוף ישראל אך לא סופק לה בשל האמברגו. טיסת הבכורה של ה"נשר" נערכה ב-1969. מטוס הנשר שירת בחיל האוויר החל משנת 1972 וזכה להצלחה רבה במלחמת יום הכיפורים.
במקביל לפרויקט הנשר, נעשו ניסיונות בישראל לשתול מנוע סילון אמריקאי מדגם J-79 מתוצרת ג'נרל אלקטריק (שנבנה ברישיון בישראל) בגוף מטוס המיראז' 5 דו-מושבי. ניסיונות אלו הולידו את מטוס הקרב הישראלי הראשון - הכפיר. גרסת ניסוי ראשונית שנקראה "טכנולוג" טסה לראשונה באוקטובר 1970, ודגם משופר טס ביוני 1973. דגם הייצור נקרא 'כפיר גדרות', שכינויו הנפוץ הוא C-1, והוחל בייצורו באפריל 1975. השוני החיצוני הבולט ביותר היה כנפוני הקאנארד שהוספו למטוס לשיפור התנהגותו וכושר תמרונו. 27 מטוסי כפיר C-1 יוצרו עד אשר שופרו בדגם ה-C-2, שכלל "שפם" לאורך החרטום, כנפוני קאנארד שונים וגדולים יותר, כנף עם "שן מסור" ועוד שתי נקודות לחימוש חיצוני (סה"כ 9). שינויים אלו קיצרו את מרחק ההמראה של הכפיר לעומת קודמיו בעלי כנף דלתא והקנו לו יכולת תמרון עדיפה במהירויות נמוכות.
במאי 1975, יום העצמאות, הוצג לראווה מטוס הכפיר C-1 במפגן חיל האוויר, אך קדמו לכך פרסומים רבים בעיתונות הזרה. בתחילת 1976 הוחל בשיווק המטוס מחוץ לישראל ולצורך כך הוא הוצג לראשונה מחוץ לגבולות ישראל בסלון האווירי בפארנבורו בספטמבר 1976. באותה שנה נעשה גם ניסיון למכור את המטוס לאוסטריה. שר ההגנה האוסטרי הגיע לישראל לצורך המשא ומתן. המטוס הוחכר אף לצי ולמארינס האמריקאי, שם הוא שימש לביום מטוסי אויב.
הטכנולוגיה הייחודית שפותחה עבור הכפיר יושמה במספר פרויקטים של התעשייה האווירית. מטוסי מיראז' 3 ומיראז' 5 של מספר חילות אוויר עברו שדרוג אוויוני ואווירודינמי לדרגת כפיר, למעט המנוע ומספר מאפיינים אחרים, שנותרו מקוריים. בשנת 1988 חתמה התעשייה האווירית על עסקה עם ממשלת דרום אפריקה לייצור גרסה מקומית של הכפיר הכוללת גם מערכות חדישות שפותחו למטוס הלביא. לפי מקורות שונים, העסקה כללה העברה של 60 מטוסים כפיר ונשר מעודפי חיל האוויר ושדרוגם.
בשנת 1982 רכשה אקוודור 12 מטוסים מדגם C-2, וב-1996, 4 מטוסים נוספים.
בשנת 1991 פורסם בעיתונות המקצועית שהתעשייה האווירית מפתחת דגם ייצוא של הכפיר שכונה "נמר", המצויד במנוע סנקמה אטאר 9K-50 או GE-Volvo F-404, עקב הגבלות אמריקאיות על מכירת מנועי J-79. הנמר היה אמור להיות מצויד בטכנולוגיות שמקורן בפרויקט הלביא, שבוטל כארבע שנים לפני כן. למרות שלא היה ביקוש לנמר בחילות אוויר זרים, המשיכה התע"א בפיתוח ה"כפיר 2000" למטרות יצוא. התעשייה האווירית מעולם לא אישרה או הכחישה את הדיווחים על פיתוח ה"נמר".
ביוני 2021 הודיעה סרי לנקה על עסקה עם התעשייה האווירית, בשווי 50 מיליון דולר, להשבחת חמשת מטוסי הכפיר שברשותה כך שישרתו עד אמצע שנות ה-30 של המאה ה-21.
מטוסים בתצוגה
המטוס מוצג היום בבסיס חצרים במוזיאון חיל האוויר, הפתוח לקהל הרחב. כמו כן מוצג גם אחד מהמטוסים שהוחכרו לצי האמריקאי, שהוחזר ב-1989 ואוחסן תקופה קצרה בבסיס חיל האוויר בעובדה. ב-2004 הועבר מטוס כפיר בודד לארצות הברית, שם הוא מוצג במוזיאון אינטרפיד שבניו יורק.
שירות בחיל האוויר הישראלי
הכפיר נכנס לשירות בשנת 1975, בטייסת הקרב הראשונה, בפיקודו של סא"ל הרצל בודינגר, שהטיס את מטוס הכפיר הראשון שמסרה התעשייה האווירית לחיל האוויר. מטוסי כפיר נוספים נקלטו בטייסת קרב-הפצצה ובטייסות נוספות.
למשך תקופה קצרה, הכפיר היה מטוס הקרב המוביל בחיל-האוויר הישראלי, אך הפך במהרה למטוס קו שני עם כניסתם של מטוסי ה-F-15 המתקדמים לשירות. טבילת האש של הכפיר נערכה במשימת תקיפת בסיס מחבלים בלבנון, ב-9 בנובמבר 1977. מטוסי הכפיר השתתפו גם במבצע ליטני (1978), במלחמת לבנון הראשונה (1982) ובמבצע דין וחשבון (1993) בלבנון. חיל האוויר הישראלי לא פרסם רשמית אם מטוסי הכפיר יצאו משירות מבצעי פעיל בשורותיו, אך ב"תעודת הזהות" של הכפיר באתר חיל האוויר אין אזכור של פעילות מבצעית שלהם לאחר מבצע דין וחשבון. עם השנים יצאו מטוסי הכפיר משירות ואת מקומם תפסו מטוסי F-16 ו-F-15.
ב-27 ביוני 1979 זכה הכפיר בהפלת הבכורה (והיחידה במסגרת חיל האוויר הישראלי): סרן שי אשל, בכפיר 874 של טייסת 101, הפיל מטוס מיג 21 סורי בטיל אוויר-אוויר, מעל לבנון (למעשה, זאת הייתה "חצי הפלה". על החצי השני זוכה מטוס F-15 שפגע במיג גם הוא).
תאונות
ב-4 במאי 1981 נקלע כפיר שהטיס (בנו של הרמטכ"ל דאז רפאל איתן) לסחרור. איתן נהרג כשניסה לנטוש את המטוס, אך המצנח לא פעל.
ב-21 ביולי 2009 התרסק "כפיר" שנרכש על ידי צבא קולומביה סמוך לעיר קרטחנה בקולומביה. שני הטייסים הישראלים שהיו במטוס לא נפגעו, אך המטוס עצמו ספג נזק רב. הטייסים, עובדים של התעשייה האווירית, נשלחו לקולומביה במסגרת עסקה שנחתמה עם חיל האוויר הקולומביאני. הטיסה הייתה טיסת רענון והמטוס לא נבלם במסלול ונעצר מחוצה לו. ב-30 בספטמבר 2010, התרסק "כפיר" נוסף שנרכש על ידי צבא קולומביה. שני הטייסים הצליחו לצנוח בשלום.
דגמים
מטוס הכפיר יוצר בשני דגמים עיקריים: הראשון למשימות יירוט (קרבות אוויר), והשני לתקיפת מטרות קרקע. מלבד זאת, פותח גם דגם ייחודי לצילום אווירי. לפני מספר שנים פיתחה התעשייה האווירית דגם מתקדם של המטוס, שכונה בראשונה "כפיר 2000", או C-10. הכפיר 2000 היה פרויקט מקביל לפרויקט ה"נמר", אך היה מעט שמרני יותר - בגרסה זו נשמר המנוע המקורי, ה-J-79. הכפיר 2000 משלב טכנולוגיות חדישות בתחום האוויוניקה, "תא זכוכית" (תא טייס מתקדם המשלב צגים במקום שעונים אנלוגיים), חימוש חדש ומכ"ם מתקדם. חיל-האוויר הישראלי לא היה מעוניין במטוס, אך מספר מטוסי כפיר של חיל-האוויר האקוודורי שודרגו לדרגת כפיר 2000, ושמם הוסב לכפיר CE. הכפיר 2000 נחשב כמטוס קרב רב-משימתי מתקדם וזול, דבר ההופך אותו לאידיאלי עבור מספר מדינות בעולם.
נשר
נשר הוא מטוס הקרב הראשון שיוצר בישראל. המטוס יוצר בתעשייה האווירית, על-פי מודיעין טכנולוגי שהתקבל אודות התוכניות של מטוס המיראז' 5 הצרפתי. המטוס כולל כמה התקנים אלקטרוניים מתוצרת ישראל, מושב מפלט "0-0" מתוצרת מרטין בייקר והתקנים לנשיאת חימוש מגוון יותר, כטיל האוויר-אוויר הישראלי שפריר. מטוס הנשר שירת בחיל האוויר החל משנת 1972 וזכה להצלחה רבה במלחמת יום הכיפורים: באמצעותו הופלו 111 מטוסי אויב במלחמה (ו-115 הפלות לאורך כל תקופת השירות), לעומת אובדן של 5 מטוסים (3 הופלו). בסה"כ נבנו 61 מטוסי נשר, מתוכם 10 דו-מושביים.
טכנולוג
הטכנולוג הוא מטוס ניסוי שנועד במטרה לבדוק אפשרות התקנת מנוע מסוג J-79J-1E לגוף מיראז'. לצורך כך הוסב מטוס מיראז' 5 דו מושבי (מס' 88 של טייסת הסילון הראשונה) לנשיאת המנוע החדש ומערכותיו. המטוס טס לראשונה מנמל התעופה לוד (כיום בן-גוריון). במשך הזמן עבר הטכנולוג שיפורים מסוימים לבחינת תצורות חדשות כמו כנפוני קאנארד (כפיר C-2).
מטוס הטכנולוג מחזיק בשיא המהירות למטוס על בסיס מיראז 5 .טייס הניסוי מנחם שמול הגיע למהירות של 2.5 מאך בטיסה במטוס הטכנולוג מראש הנקרה לאזור עזה. תמונה
כפיר C-1
זהו הדגם הראשוני של המטוס, כפי שיצא מפס הייצור בתעשייה האווירית. מטוסים אלו שירתו בעיקר, אם לא רק, בטייסת 101, ונצבעו בסכימת ההסוואה הקרויה "ג'ינג'ית" (חום/טאן(חום)/ירוק).
כפיר גדרות / "F-21A"
הוא שונה חיצונית מ-C-1 בגדרות זרימה משולשות שהותקנו בצידי כונסי האוויר וגדרות אופקיות בחרטום. בהמשך הגדרות הוגדלו לכדי כנפונים קטנים וזאת כדי להגדיל את יכולת התמרון והשליטה.
כפיר C-2
כפירים אלו יצאו מקו היצור כאשר הם מצוידים כבר בשיפורי "כפיר הגדרות", אולם כנפוני הקאנארד שלהם היו גדולים ומשמעותיים יותר. הם היוו את רוב מטוסי הכפיר ששירתו בחיל האוויר, ונצבעו גם בסכימה ה"ג'ינג'ית" וגם בסכימת אפור עליונות אווירית. מטוסים אלו שרתו בטייסות הקרב 101 ("הקרב הראשונה"), 109 ("העמק"), 113 (הצרעה"), 144 ("שומרי הערבה") ו-149 ("התוכי המנפץ").
כפיר C-7
דגם זה נכנס לשירות חיל האוויר בתחילת שנות ה-80', והתאפיין בשתי נקודות תלייה נוספות לחימוש, משקל המראה גבוה יותר ומערכות כינון, חימוש וניווט משופרות. השדרוג העיקרי של דגם זה היה הוספת יכולת נשיאת והכוונת פצצות מונחות לייזר. הכפירים מדגם C-7 נכנסו לשירות רק בטייסת 144 ("שומרי הערבה") בבסיס עובדה, והתאפיינו בסכימת צביעה זהה למטוסי ה-F-16, שהייתה בשימוש בעיקר בכפירים מדגם זה
כפיר C-10
גרסת יצוא של הכפיר המשרתת בקולומביה, הכוללת מכ"ם מדגם EL/M-2032 מתוצרת אלתא מערכות. שיפורים בתא הטייס הכוללים שני מסכים בגודל 177X127 מ"מ, תמיכה בתצוגת קסדה עילית וחופת זכוכית משופרת. למטוס נוספה גם יכולת תדלוק אווירי. גרסה זו ידועה גם בשם כפיר 2000, או KFIR CE עבור חיל האוויר של אקוודור. בשנת 2017 עברו 22 מטוסי הכפיר של קולומביה השבחה בתעשייה האווירית. ההשבחה כללה החלפה של מערכות האוויוניקה של המטוסים ומתן תצוגת קסדה עילית לטייסים.
כפיר C-12
גרסת יצוא של הכפיר. מדובר במטוס מדגם C-10 אך ללא המכ"ם המתקדם של אלתא.
כפיר BLOCK 60
גרסת יצוא משופרת של C-10 הכוללת מכ"ם AESA. המטוס הוצע למכירה לפיליפינים, בולגריה, ארגנטינה וקולומביה אך ללא הצלחה.
אורנשטיין
אורנשטיין הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי שמקורו בשם העברי אהרן. קיים גם בהיגוי האנגלי אורנסטיין ובצורות ארנשטיין, הורנשטיין, גורנשטיין ואהרנשטיין. השם "הורנשטיין" (Hornstein) הוא שם משפחה גרמני נפוץ. {{פירושונים|;אישים
ראו גם
}}
בואי נתחבק
בואי נתחבק הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אלון אולארצ'יק. את השיר הוציאה לאור בשנת 2004 חברת התקליטים הליקון, והוא נכלל כרצועה ה-13 באלבומו השביעי של אולארצ'יק, "רוק & רוך", שיצא לאור שלוש שנים לאחר מכן, ב-11 באוקטובר 2007.
על השיר
את השיר כתבה חנה גולדברג בהתאם ללחנו והפקתו של אולארצ'יק. ב-16 במאי 2004 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע לאחר מכן דורג במקום ה-15. ב-13 ביוני עלה למקום השמיני – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. ב-11 ביולי, לאחר שבעה שבועות צעידה, יצא מהדירוג השבועי. במצעד הפזמונים העברי השנתי של ה'תשס"ד דורג השיר במקום ה-33.
יזמות בחינוך
יזמות בחינוך (באנגלית: Entrepreneurship in education) הוא תהליך מתמשך של פיתוח יזמים, תרבות יזמית ויצירת יוזמות לשיפור מתמיד וקידום מערכת החינוך. תהליך היזמות בחינוך מתמקד ביצירת הזדמנויות לשינוי מהותי עבור יחידים וקהילות במערכת החינוך תוך הקפדה על פתרונות ברי קיימא. פתרונות אלו אינם בהכרח חדשים לחלוטין, אלא יכולים להיות גם חיבור יצירתי של משתנים קיימים כך שיחדיו יהוו אסטרטגיה חדשה להתמודדות עם אתגרים קיימים.
רקע
היזמות במערכת החינוך התפתחה במסגרת המגמה העולמית של יזמות חברתית. בעשור האחרון עולה הדרישה ליזמות חינוכית בעולם המערבי. כך למשל, במסמך שפרסם ה - OECD בשנת 2010, נכתב כי יזמות וחדשנות הן אסטרטגיות הכרחיות לגידול כלכלי ולהתמודדות עם אתגרים חברתיים גלובליים. הדו"ח קובע הארגון כי מדינות צריכות לעודד את נטיית אזרחיהן לחדשנות וכי מערכות החינוך וההכשרה המקצועית צריכות לצייד את הלומדים בהן בכישורים הנדרשים לפיתוח חשיבה יצירתית וחדשנית ולפעול לחיזוק התרבות היזמית. ההון המושקע בחינוך יוכל למצות את הפוטנציאל הטמון בו, רק באמצעות עידוד יזמות וחדשנות במערכת החינוך.
ניתן לסמן מספר מגמות המהוות זרז לתהליך זה.
היזמים
בסקר היזמות, נמצאה הבחנה בין המימד האישי של היזם לבין מימד המורים ביזם אשר מתייחס ליכולות בפיתוח ויישום רעיון ובמוטיבציה של מורים.
התרבות היזמית
תרבות יזמית היא מצע של תנאים המאפשרים למוטיבציה ארגונית לגדול, להזדמנויות להיחשף ולמיומנויות מקצועיות להתפתח באופן שמוביל את השותפים לעשייה החינוכית ליזום במציאות הקיימת והמשתנה. תרבות המבטיחה חשיפה למודלים יזמיים לחיקוי לפרטים בה, המספקת הזדמנויות רבות להתנסות בהתנהגות יזמית, מעצימה, ומפגינה 'אמון' שמאפשר הפחתת רגולציות למינימום ועידוד יוזמות בכל הרמות. הספרות המחקרית מזהה שלושה רכיבים מרכזיים, שקיומם בעצימות גבוהה מעודדת תרבות יזמית, לאורם ארגונים מובילים בארץ ובעולם מפתחים יישומיים לפיתוח תרבות יזמית בבתי הספר:
יוזמות
על פי מדד בית ספרי ליזמות בחינוך יוזמה חינוכית היא תהליך של איתור הזדמנויות וניצולן באופן חדשני, המוביל ליצירת ערך מוסף לבית הספר. רכיבי היוזמה מתחלקים לשניים:
תהליך פיתוח היוזמה מבוסס על חשיבה יצירתית וחדשנית המזהה בעיות, צרכים ואפשרויות וממפה דרכים לשינוי. כך, יזמות חינוכית היא אינה מעשה בודד, אלא תהליך מעגלי שמבוסס על איסוף מידע, ארגונו, בניית רעיון, הערכתו ואיסוף מידע מחודש בהתאם להערכה. במעגל זה כל שלב יכול להוביל לשלב אחר ולפתיחת התהליך מחדש.
חוקרי חינוך מזהים שלושה חסמים מרכזיים ליזמות חינוכית