cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כלאי הכרם
מהו כרם
במשנה נחלקו בית שמאי ובית הלל בשאלה מהו השיעור המינימלי של כרם. לדעת בית שמאי שורה אחת נחשבת כרם, ואילו לדעת בית הלל צריך שיהיו בכרם לכל הפחות שתי שורות. הראשונים נחלקו בפירוש שיטת בית הלל. במשנה מבואר שלדעת בית הלל שתי גפנים כנגד שתי גפנים אינן כרם, ורק אם הן שתולות באופן ששתים כנגד שתים ואחת יוצאה זנב, הן מהוות כרם. לדעת הר"ש סדר הגפנים יכול להיות שבשורה השנייה יש גפנים כנגד שתי גפנים סמוכות מהשורה הראשונה. ואילו לדעת הרמב"ם צריכה הגפן היוצאת זנב להיות כנגד הרווח שבין השורות.
יעקב ויסמן
יעקב ויסמן (ח' בסיוון תרמ"ו, יוני 1886 - י"ב בניסן תשט"ז, 23 במרץ 1956) היה איש עסקים ופעיל ציבור, מראשי הפעילים הציונים במצרים ונשיא הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית בקהיר.
קורות חיים
נולד בירושלים, אמו חיה הייתה בת חיים צבי ב"ק. בצעירותו עבר עם משפחתו ליפו. למד בבית הספר של כי"ח, ולאחר מכן במקוה ישראל. שימש מורה לטבע בבית הספר בגדרה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה היה מנהל חברת הנפט "בלפטרול". בשנת 1920 עבר לאלכסנדריה ועסק בחקלאות, יחד עם אחיו יהודה ויסמן (שהיה גם גיסו; שניהם נישאו לשתי אחיות) ואחיינו אמנון הורביץ. בשנת 1936 יסד את "החברה הארץ-ישראלית לגז בית" וכיהן כמנהלה במשך עשרות שנים.
במקביל לעסקיו היה פעיל מרכזי בארגונים ציוניים ויהודיים במצרים. בשנת 1937 היה ציר מצרים לקונגרס הציוני ה-20 שהתקיים בציריך. היה נשיא הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית בקהיר, נציג הקרן הקיימת לישראל במצרים, נשיא הוועד למען החייל העברי בקהיר וסגן נשיא לשכת בני ברית במצרים. במלחמת העולם השנייה היה ממייסדי "מועדון החיילים העבריים" בקהיר.
אשתו בילה ויסמן הייתה אף היא אשת ציבור פעילה במצרים. היא הייתה נשיאת הוועד לעליית הנוער לארץ ישראל וחברה בוועד הפועל הציוני. היא הקימה את ועד הנשים למען החייל העברי בקהיר ועמדה בראשו, וכמו כן הייתה שותפה עם בעלה ביסוד "מועדון החיילים העבריים".
ויסמן נפטר בתל אביב בשנת 1956 ונקבר בבית העלמין קריית שאול. בתו אביבה הייתה אשת עו"ד עמיאל נג'אר, שעמד בראש ארגון הנוער הציוני במצרים. בנו גוריון ויסמן היה בעלה של הזמרת אילנה רובינא ואבי בתה היחידה מאיה.
AGEs
Advanced glycation end products, בקיצור AGEs, הם התוצרים הסופיים (בלתי הפיכים) שנוצרים מסכרור של חומצות אמינו. הסכרור (גליקציה) הוא תהליך ספונטני (לא אנזימטי), שקצבו נקבע על ידי ריכוז הגלוקוז בדם. גלוקוז הוא חומר ראקטיבי מאוד, זאת אומרת יש לו יכולת חזקה להגיב עם מולקולות אחרות. לכן, ככל שריכוז הגלוקוז יהיה גבוה יותר כך כמות התוצרים הסופיים תגדל.
מדד טוב לבדיקת כמות AGEs בגוף היא בדיקת המוגלובין מסוכרר HbA1c שנערכת כדבר שבשגרה לאנשים עם מחלת הסוכרת. חשוב להדגיש כי המוגלובין מסוכרר איננו תוצר סופי שכן הסכרור הפיך במקרה זה. זהו כן מדד דיאגנוסטי טוב שממנו אפשר להקיש על כמות התוצרים הסופיים. כאשר רמת הסכרור של המוגלובין עולה על 7%, ישנה עליה גדולה בסיכון לפתח סיבוכים של מחלת הסכרת בכליה, בעיניים, בכלי הדם ובתאי העצב. בנוסף, המוגלובין מסוכרר נחשב מדד פרוגנוסטי המנבא את סיכויי התחלואה ומהווה יעד מטרה לאיזון מחלת הסכרת.
רב ברונא
רב ברונא היה אמורא בבלי מן הדור השני לאמוראים, תלמידו המובהק של רב. מסר דברים גם בשם שמואל.
חייו
אחיו היה רבי אלעאי שחיבבו מאוד, וביקש מעולא שכאשר הוא מגיע לבבל ידרוש בשלומו במעמד כל החבורה, "דאדם גדול ושמח במצוות" הוא, שכן יום אחד סמך גאולה לתפילה (סמך את ברכת "גאל ישראל" שאחרי קריאת שמע לתפילת העמידה) ולא פסק שחוק מפיו כל היום. נשא ונתן עם רב יהודה.
לפעמים קיבל תוכחה מחבריו לבית המדרש. כך למשל מסופר, כי הוא מסר משמו של רבו רב, כי מי שנטל את ידיו לסעודה, לא יקדש לאחר הנטילה, שכן הדבר מהווה הפסק בין הנטילה לאכילה, אלא ישמע קידוש מאדם אחר, והשמיעה, אף על פי שבכך יוצא ידי חובתו אינה נחשבת להפסק. אמר לו רב יצחק בר שמואל בר מרתא: עדיין לא עבר זמן רב מאז למדנו בצוותא את תורתו של רב - שעדיין חי בינינו, וכבר מתחילים אנו לשכוח את תורתו? הרי זכורני, שכאשר שימשתי את רב, ולפעמים היה מקדש על הפת (לאחר שנטל את ידיו לפני הקידוש) ולא סבר שהקידוש הוא הפסק. לפי הסבר אחר, מסר רב ברונא משמו של רב אסור לקדש על הפת, מכיוון שההלכה היא (לפי שיטת רב) ש"יש קדוש שלא במקום סעודה" (מותר לקדש ולאחר מכן לאכול במקום אחר) ולכן אסור לקדש על הפת, כגזירה חכמים שמא יעבור לאחר הקידוש לאכול במקום אחר ויפסיק זמן רב בין הנטילה לאכילה, דבר הנוגד את הכלל "תיכף לנטילה ברכה".
תלמידים
בתלמוד כמעט ואין אמוראים האומרים במשמו, מלבד רבי טבלא. נראה שהיה תלמידו.
הודעת ארסיבו
הודעת ארסיבו (באנגלית: Arecibo message) היא מסר שנשלח לחלל באמצעות גל רדיו באפנון FM ממצפה ארסיבו בפוארטו ריקו ב-16 בנובמבר 1974. המסר נשלח לכיוון הצביר הכדורי M13 הנמצא במרחק של כ-25,000 שנות אור מכדור הארץ. המסר מורכב מ-1679 סיביות ושידורו ארך כ-3 דקות. ההודעה מסודרת ב-73 שורות ו-23 עמודות, שהם מספרים ראשוניים, ויוצרת את הייצוג הגרפי המובא כאן בצד שמאל.
דוקטור פרנק דרייק, כותב נוסחת דרייק, ניסח את ההודעה בעזרת קרל סייגן ומספר מומחים נוספים. המסר מורכב מ-7 חלקים מרכזיים:
ההודעה צפויה להגיע לצביר בעוד כ-25,000 שנים, אז צפוי שכוכבי המערכת כבר לא יהיו במקומם הנוכחי. בשנת 1999 פורסם כי מטרתה המרכזית של ההודעה אינה יצירת קשר עם חיים תבוניים חיצוניים, אלא הפגנת היכולות של הציוד החדש.
המספרים הטבעיים מ-1 עד 10
המספרים בבסיס בינארי: 10 9  8 7 6 5 4 3 2 1 -- 00 00 00 1 1 1 1 0 0 0 10 00 00 1 1 0 0 1 1 0 01 11 01 1 0 1 0 1 0 1  X X X X X X X X  X  X למספרים 8, 9 ו-10 ניתנו שתי עמודות. סימן ה-X מפריד בין המספרים.
המספר האטומי של האטומים המרכיבים את ה-DNA
H C N O P 15 8 7 6 1 -- 1 1 0 0 0 1  0 1 1 0 1  0 1 1 0 1  0 1 0 1 X X X X  X
המספרים המופיעים הם 1, 6, 7, 8 ו-15 - המספרים האטומיים של היסודות מימן (H), פחמן (C), חנקן (N), חמצן (O) וזרחן (P) - המרכיבים את ה-DNA.
תצוגה גרפית של דמות האדם, גובה האדם הממוצע וגודל האוכלוסייה האנושית בכדור הארץ
הגרפיקה במרכז היא איור פשוט של בן אדם.
האלמנט משמאל (בתמונה) מציין את הגובה הממוצע של זכר בוגר בארצות הברית : 1.764 מ' (5 רגל 9.4 אינץ').
ערך זה מצוין על ידי ייצוג בינארי כתוב אופקית של המספר 14, אשר נועד להיות מוכפל באורך הגל של ההודעה (126 מ"מ); 14 × 126 = 1,764 מילימטרים.
האלמנט בצד ימין של התמונה מציין את גודל האוכלוסייה האנושית העולמית בשנת 1974, כ-4.3 מיליארד (שזה, במקרה, בטווח של 0.1% ממספר זוגות בסיסי ה-DNA שהוצעו לגודל הגנום האנושי קודם לכן בהודעה). במקרה זה, המספר מכוון בנתונים בצורה אופקית ולא אנכית. הסיבית של הספרה הזוטרה (Least Significant Bit) נמצאת בפינה השמאלית העליונה בתמונה, עם סיביות משמעותיות יותר ימינה ולמטה ממנה.
תצוגה גרפית של מערכת השמש
פלוטו נפטון אורנוס שבתאי צדק מאדים כדור הארץ נגה כוכב חמה השמש
כוכבי הלכת לפי סידרם, כאשר השמש מסומנת כגדולה ביותר, וכדור הארץ מסומן בשורה מוגבהת, כדי לסמן מהיכן נשלחה ההודעה. כמו כן, דמות האדם שמעל מקטע זה נמצאת בדיוק מעל סימון כדור הארץ.
פלוטו מצוין בהודעה ככוכב לכת למרות היותו כוכב לכת ננסי לפי החלטה של ה-IAU, זאת מאחר שההודעה נשלחה לפני העברת ההחלטה בשנת 2006.
חזיר (פירושונים)
PIG PIG
מוהל
ביהדות, מוֹהֵל הוא אדם המבצע את ברית המילה המסורתית.
טקס ברית המילה
על פי ההלכה כל יהודי (זכר) חייב במילת בנו הזכר. יהודי שאביו לא מל אותו, חייב הוא למול את עצמו, או למנות אחר למולו. וזו אחת ממצוות עשה היחידות שהעובר עליה חייב כרת.
מילת אישה, קטן, ערל ומומר
בתורה מסופר כי צפורה אשת משה מלה את בנה, ובגמרא נחלקו האם אישה כשרה למול. להלכה נחלקו הפוסקים בכך, ולדעת הרמ"א אישה לא תמול. לעומת זאת בקהילת ביתא ישראל היה נהוג שנשים מלות את בניהן.
גם ילד קטן יכול למול, אך השולחן ערוך פוסק שלכתחילה אין לתת לקטן למול.
יהודי ערל יכול למול, בתנאי שהטעם שלא מל הוא מחמת אונס, כגון מחשש חולי או סכנה. מי שהוא כופר בתורת ישראל, או משומד לדבר אחד להכעיס, אינו יכול למול.
הטפת דם ברית
ישנה אפשרות שאף על פי שהוסרה מהאדם העורלה, בכל זאת לא התקיימה בו מצוות ברית מילה. ברית המילה איננה רק ניתוח לכריתת עורלה, ביהדות ברית המילה היא אקט דתי המחייב סטנדרטיים נוספים מעבר לצרכים הכירורגיים. במקרה כזה לעיתים ייתכן ויהיה צריך להטיף ממנו דם ברית - הוצאת דם מהפין.
האיסור לדרוש תשלום על עשיית המצווה
מבחינה עקרונית אין למוהל לבקש תשלום על המילה מפני שהמילה היא מצווה, ואין לבקש כסף עבור עשיית מצוות. בנוסף לאיסור זה, כתב הרמ"א בשם הרשב"א, שאם המוהל דורש שכר עבור הברית, יש לבית הדין לגעור בו, כי אין זה דרכם של זרע אברהם לבקש שכר על עשיית מצווה חשובה שכזאת, אלא להפך, המוהלים הם שצריכים להשתדל שיזכום במצווה זו. ואם בכל זאת המוהל עומד על דעתו ותובע שכר, בית הדין יכול לכוף את המוהל למול בחינם.
ההיתר לקבל תשלום על מנת לאפשר את קיום המצווה
ערוך-השולחן כתב ששמע על עיר גדולה שהיו בה אנשים מרובים ומוהלים מועטים, והמוהלים סירבו למול, מפני שלא יכלו ללכת בכל יום לערוך כמה בריתות ויחד עם זה לעבוד בעבודה אחרת ולפרנס את בני משפחתם. לכן תקנו, שכל אדם שמלים את בנו, יתן סך מסוים למוהל, כדי שיוכל להמשיך למול את בני ישראל ולהתקיים הוא עם בני משפחתו.
היום אין תקנה קבועה כמה צריך לשלם למוהל, וניתן למצוא המלצות שונות לסכום התעריף.
מבין המוהלים אשר מתפרנסים מעבודה אחרת בכבוד, יש המתנגדים לקבל תמורה עבור קיום המצווה (ונוהגים לעיתים לבקש להעביר סכום כספי למטרות גמילות חסדים), ויש המקבלים שכר הוצאות ושכר טרחה בתמורה לתפקידים אותם ממלא המוהל בנלווה למעשה המילה עצמה (ביקורים, ייעוץ וכדומה).
מוהלים במדינת ישראל
לאחר תהליך זה יוזמן המועמד למבחן בהלכה ובדינים הקשורים לברית המילה. בשלב הבא יזמין הנבחן בוחן שיראה אותו מבצע ברית בפועל (מוהל בוחן, טסטר). לאחר שהנבחן עבר גם שלב זה בהצלחה, יוזמן לבחינה רפואית מעמיקה בפני רופאים פלסטיקאים ואורולוגים בכירים. אם עבר הנבחן בחינה זו, יקבל תעודת מוהל מוסמך.
כאמור, אין חובה חוקית להיות כפוף לוועדה זו. ידועים מקרים בהם הוועדה שללה את הרישיון מטעמה, לאי מי שעבר על נהליה.
אחד המוהלים המפורסמים היה הרב יוסף וייסברג ("רֶבּ יוֹסלֶה". מוכר גם בשם התואר "המוהל הירושלמי"), שחיבר אנציקלופדיה על הלכות ומנהגי המילה בשם "אוצר הברית", והיה המפקח הארצי על המוהלים וראש המוהלים בירושלים. כיום, בנו, הרב משה וייסברג, הוא המפקח הארצי על המוהלים מטעם הרבנות הראשית לישראל וחבר הוועדה הבין משרדית של משרד הבריאות ומשרד הדתות לפיקוח על המוהלים והמוהל הרשמי של המרכז הרפואי שערי צדק.
אריק פרווה
אריק ילמאר פרווה (בשוודית: Erik Hjalmar Perwe; 1 בינואר 1905 – 29 בנובמבר 1944) היה כומר שוודי, מחסידי אומות העולם, שהציל במלחמת העולם השנייה אלפי יהודים ממוות בידי הנאצים.
קורות חיים
אריק פרווה נולד ב-1 בינואר 1905 בעיר קרלסקרונה, הנמצאת במחוז בלקיניה שבדרום מזרח שוודיה. אמו נפטרה במהלך לידתו. פרווה הצטרף לארגון העולמי של צעירי הנוצרים ימק"א בגיל צעיר וסיים את לימודי התאולוגיה בשנת 1931. לאחר מכן נישא לאשתו, אותה הכיר לראשונה בימק"א. בינואר 1942 פרווה התמנה לכומר בכנסייה בנורשפין, אך נשאר בתפקידו רק מעט יותר מחצי שנה לפני שעבר לתפקידו החדש ככומר בכנסייה הוויקטוריאנית השוודית שבברלין.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
פרווה מונה לכומר הכנסייה הוויקטוריאנית השוודית בברלין בספטמבר 1942, כשנשלח על ידי הארכיבישוף אירלינג איידן במטרה מפורשת להציל יהודים. הוא מילא את מקומו של הכומר בירגר פורל (Birger Forell), שהוחזר לשוודיה לאחר שהנאצים הכריזו עליו כעל בלתי רצוי. למרות הסכנה שנשקפה לו ולבני משפחתו, פרווה החליט להמשיך את הפעילויות הנסתרות של פורל בכנסייה ובהצלת היהודים.
בזכות התמיכה של מתנדבים וכספים רבים שנשלחו אליו, פרווה הפך את הכנסייה ל"גן עדן" עבור הפליטים היהודים. הוא פעל להברחת יהודים לשוודיה באמצעות תשלום שוחד לפקידים בחברות תעופה וברכבת. פרווה סיפק גם כסף, מזון, מסמכים מזויפים ותמיכה נפשית ליהודים שלא הצליח להבריח. אותם יהודים הוחבאו במקומות מסתור שונים ברחבי ברלין: בפארקים, בתחנות רכבת, במבנים שהופצצו ובבתיהם של אנשים אמיצים ברחבי העיר.
ב-29.11.1944 פרווה טס לביקור קצר בשוודיה, אך מצא את מותו לאחר שמטוסו התרסק בים הבלטי על כל נוסעיו. ישנה סברה בלתי מבוססת כי הגסטאפו חיבל במטוס טרם המראתו משום שחשד בפרווה ובמטרותיו. גם מחליפו של פרווה ככומר הכנסייה, אריק מירגרן (Erik Myrgren), שהוכר אף הוא כחסיד אומות העולם, המשיך בפועלו של פרווה וכך ניצלו בחסות הכנסייה הוויקטוריאנית יהודים רבים במהלך המלחמה.
הכרה והנצחה
בעיר סטולברג שבגרמניה נקרא על שמו של פרווה בית ילדים.
בברלין, על קיר בית הספר השוודי בעיר הוצב שלט לזכרו.
בכנסיית הדוויג שבנורשפין, אותה כנסייה בה שימש פרווה ככומר לפני המלחמה, הוקם פסל לזכרו.
פרווה הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם בתאריך 23.06.2006.
יאק אורמט
יאק אורמט (באסטונית: Jaak Urmet; נולד ב-30 בינואר 1979) הוא משורר, סופר, מתרגם, עורך ומו"ל אסטוני. אורמט הנוהג לפרסם את כל יצירותיו בשם העט וִימְבֶּרְג.
קורות חיים
אורמט נולד בשנת 1979 בעיירה סאקו הנמצאת שישה-עשר קילומטרים מדרום לבירת ארצו, טאלין. משסיים את חוק לימודיו באוניברסיטת טאלין המשיך אורמט בלימודי שפה וספרות אסטונית, היסטוריה וחינוך, והוא קיבל תואר מוסמך בשנת 2004. כיום הוא חי עם אשתו וילדיו בבירת אסטוניה ועוסק בעיקר בכתיבה. ספר הביכורים שלו ראה אור כבר בשנת 1998. מאז פרסם ספרים רבים: שירה ופרוזה, למבוגרים ולילדים. עם ספרי השירה שכתב נמנים "ספר הארץ" 2000,"הַהֶרְמִינִים הקטנים" 2006, "שירים משוחררים" 2010 ו"השורות הלוהטות" 2011. לתהודה רבה זכו גם שני רומנים שכתב, "בידיים ריקות" ו"ביתו של סָאָרִינֶן", שניהם ראו אור בשנת 2013. שבעה משיריו של אורמט התפרסמו בתרגום לעברית בספר כובעים וכפפות, אסופה לשירה אסטונית שערך ותרגם רמי סערי. אנתולוגיה זאת ראתה אור בהוצאת כרמל בשנת 2021.
שמעון וייס
שמעון וייס (נולד ב-20 במאי 1956) הוא פרופסור במחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן, רמת גן, ישראל. וכן פרופסור לכימיה, ביוכימיה ופיזיולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ארצות הברית. עבודתו מתמקדת בחקר תחום הביופיזיקה של מולקולות בודדות.
ביוגרפיה
שמעון וייס נולד בחיפה, ישראל. הוא סיים את לימודיו בטכניון - מכון טכנולוגי לישראל בשנת 1989 וביצע את מחקר הפוסט דוקטורט שלו במעבדות נוקיה בל בשנים 1989 ו-1990. בשנים 1990 עד 2001 שימש כחבר סגל במעבדה הלאומית לורנס ברקלי שבארצות הברית. משנת 2001 הוא משמש כפרופסור לכימיה, ביוכימיה ופיזיולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס כאשר משנת 2011 הוא פרופסור מן המניין. משנת 2015 הוא משמש כפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן. שמעון וייס גם שימש כפרופסור אורח באקול נורמל סופרייר בשנים 2007 עד 2011, פרופסור אורח במחלקות הכימיה והרגולציה הביולוגית במכון ויצמן למדע בשנים 2007 עד 2015, עמית אורח במחלקה לפיזיקה יישומית במכון הטכנולוגי של קליפורניה בשנים 2010 ו-2014. כמו כן, שימש כפרופסור אורח לביו-הנדסה באוניברסיטת סטנפורד בשנת 2010, פרופסור אורח לפיזיקה באוניברסיטת גטינגן בשנים 2013 עד 2018 ועמית אורח במרכז ללימודים מתקדמים של אוניברסיטת מינכן.
תחומי מחקר
מחקרו של שמעון וייס מתמקד בחקר הביופיזיקה של מולקולות בודדות ובננו ביו-טכנולוגיה, תחומים שהוא ממייסדם. ביופיזיקה של מולקולות בודדות עוסקת בחקר הפעולות והאינטראקציות של ביו-מולקולות בודדות. בניגוד לשיטות קונבנציונליות בביופיזיקה, בהן נחקרים צברים של מולקולות ומתקבלות תכונות ממוצעות, ביופיזיקה של מולקולות בודדות מאפשרת לצפות בתכונות של כל מולקולה בודדת וחושפות מידע רב על המולקולות שלא היה ניתן לגלות אחרת. תחום זה מאפשר למדענים לענות על שאלות שלפני כן לא היה ניתן לענות אליהן ויש לתחום השפעה משמעותית ויישומים בתחומים רבים ומגוונים כגון אופטיקה קוונטית ופיזיקה של פולימרים. קבוצתו של שמעון וייס מתמקדת בפיתוח של כלים ושיטות לחקר ומדידה של תופעות ברמת המולקולה הבודדה. אלו כוללים פיתוח ושיפור שיטת מעבר אנרגיה בתהודה פלואורסצנטית במולקולות בודדות (smFRET), יישום של נקודות קוונטיות למדידה, ופיתוח של חיישנים המשלבים תכונות כמו יכולת מדידת פוטונים בודדים, רזולוציית זמן גבוהה ויכולות הדמיה רחבות-שדה. קבוצתו של שמעון וייס גם חוקרת את התהוותן והתפתחותן של גידולים סרטניים ברמת התא הבודד, תחת תנאים גנטיים וסביבתיים שונים.
תרומות עיקריות
קבוצתו של שמעון וייס הייתה הראשונה לפתח ולהדגים את שיטת מעבר אנרגיה בתהודה פלואורסצנטית במולקולות בודדות (smFRET). ראשית הודגמה השיטה על מולקולות DNA נייחות על משטח ולאחר מכן הורחבה השיטה גם עבור מולקולות בתמיסה. בעזרת שיטה זו הצליחה קבוצתו של שמעון וייס למדוד מגוון רחב של תופעות כגון תגובות של קיפול חלבונים במולקולות בודדות והשלבים הראשונים בתחילת שעתוק על ידי האנזים RNA פולימראז. שיטה זו אומצה על ידי קבוצות מחקר רבות מאז פיתוחה.
קבוצתו של שמעון וייס הייתה גם הראשונה להשתמש בנקודות קוונטיות עבור יישומים בביולוגיה. בשיתוף פעולה עם קבוצתו של פרופסור אליביסאטוס מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי הם פיתחו טכנולוגיה של שימוש בנקודות קוונטיות כגששים פלורצנטיים ביישומים ביולוגיים ואף הקימו את החברה Quantum Dot Corp אשר נמכרה לתרמו פישר סיינטיפיק. שימוש בנקודות קוונטיות בצורה זו הוכיח את עצמו כטוב יותר משימוש בצבעים כימיקלים קונבנציונליים. הם קטנים יותר, יציבים יותר, וניתן לכוונן את ספקטרום העירור שלהם. קבוצתו של וייס גם משתמשת בנקודות קוונטיות לפיתוח של חיישני מתח ננומטריים למדידת מתח בתאים ברמת החלקיק הבודד. הנקודות הקוונטיות עוררו מהפכה בתחום ההדמיה הביולוגית הן ביישומים מסחריים והן בתחום המחקר.
אאודי R8
אָאוּדִי R8 (בגרמנית: Audi R8) היא מכונית על במרכב קופה או קבריולה, שמיוצרת על ידי אאודי ספורט חברת הבת של אאודי מיולי 2006. היא הוצגה בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2006. שמו של הדגם מבוסס על שם דגם מכונית המרוצים של אאודי, אאודי R8.
אחת מגרסאות המרוץ של המכונית, שימשה כמכונית בטיחות בארבעה מרוצים, בניהם מרוץ 24 השעות של לה מאן.
בשנת 2019 פנתה אאודי לרימאק אוטומובילי, יצרנית מכוניות על חשמליות, כדי שתסייע לה לפתח מחליפה חשמלית ל-R8, הסיבה שאאודי רוצה להחליף למכונית חשמלית היא שיצרניות רכב אחרות בעולם כדוגמת, טסלה שפיתחה את מכונית העל טסלה רודסטר, ואוטומובילי אסטרמה שפיתחה את מכונית העל אסטרמה פולמינאה, הצליחו לייצר מכוניות על, שביצועי המנוע יותר טובים, איכות המכונית, אפס זיהום אוויר, והביקוש בעולם לרכב חשמלי. אאודי חשפה בראיון לטופ גיר שאולי ה-R8 הבא (דור שלישי) יהיה היברידי נטען ולא חשמלי, עקב הקושי בהפחתת המשקל של המכונית בגלל המנוע החשמלי והסוללות הכבדות.
עוד באפריל 2019 חשפה אאודי כי תחליף את ה-R8 במכונית על חשמלית חדשה שתיוצר בשנת 2022 תחת השם אאודי אי-טרון GTR.
המכונית נחשבת בידי מבקרי מכוניות ומגזיני רכב לאחת ממכוניות הספורט הטובות בעולם. בתוכנית טופ גיר התמודדה ה-R8 נגד הניסאן GT-R, ונאמר עליה כי היא "קצת פחות מרשימה", ואף הוגדרה כאיטית יותר. במבחני השטח של התוכנית היא הופיעה טוב יותר מאשר הלמבורגיני גאיארדו והאסטון מרטין DB9.
ב-17 באוקטובר 2021 הודיעה אאודי כי עד שנת 2023 תשיק גרסה היברידית או חשמלית ל-R8.
היסטוריה
למרות ההצלחות הגדולות של אאודי בספורט מוטורי ובמרוצי מכוניות, אאודי תמיד הייתה במרחק גדול מלייצר מכונית ספורט או על אמיתית וטובה, אומנם הייתה את מכונית הספורט אאודי TT, אך זו הייתה רחוקה מלהיקראות מכונית על. מתחילת שנות השמונים החלה אאודי לשפר את מכוניות הקופה שלה בהנעה לכל הגלגלים (הנעה כפולה, 4X4) ומנועי טורבו. עיקר השינוי באאודי החלה בשנת 1998 עם קניית למבורגיני על ידי קבוצת פולקסווגן, אבל השינוי באאודי החל בצורה עדינה בשנת 1991 שאז הציגה אאודי את אאודי קוואטרו ספיידר קונספט בתערוכת הרכב של פרנקפורט, מכונית זו הייתה בעלת מנוע V16 שסיפק 172 כוחות סוס, אומנם זה לא היה מכונית על אבל זו הייתה ההתחלה.
לאחר מכן, הציגה אאודי בשנת 2000 עוד מכונית קונספט, שכללה מנוע W16 עם 700 כוחות סוס, אך מנוע זה בסופו של דבר עבר לבוגאטי ויירון. לאחר מכן, בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2003 הציגה אאודי את מכונית הקונספט אאודי RSQ, מכונית הקונספט יוצרה במיוחד בשביל הסרט אני, רובוט.
פיתוח
תוכנית הפיתוח, שכללה יצירת מכונית על חדשה לאאודי שתתחרה בלמבורגיני גאיארדו החלה בשנת 2004 כאשר העיצוב של פרנק למברטי, שעיצב את מכונית הקונספט לה מאן קוואטרו, אושרה על ידי אאודי לייצור. בשנת 2005 הודיעה אאודי כי שמה של מכונית המרוץ אאודי R8 ישמש למכונית כביש חדשה שתוצג בשנת 2006. אאודי נתנה את האפשרות למהנדסי הפרויקט להשתמש במנועים הכי גדולים של אאודי. בעיקרון יכלו מהנדסי הפרויקט להשתמש במנוע W12 צילנדרים המייצר הרבה כוחות סוס ולו ביצועים טובים, אך אאודי לא רצתה להתחרות מול למבורגיני אלא מול פורשה 911 והדגמים הבינוניים של פרארי, כדוגמת פרארי 612 סקאלייטי. בינואר 2006 החלו נסיעות המבחן של אבות הטיפוס,  בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2006 הציגה אאודי את ה-R8.
דור ראשון (2015-2006)
הדור הראשון הוצגה בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2006. הדור הראשון התבסס בעיקרו על למבורגיני גאיארדו, כולל פלטפורמה. לדור הראשון מידות של, אורך של 4,431 מ"מ, רוחב של 1,904 מ"מ, גובה של 1,249 מ"מ, בסיס גלגלים של 2,650 מ"מ, ומשקל של 1,560 ק"ג.
בהתחלה הציגה אאודי את ה-R8 עם מנוע בנזין V8 בנפח 4.2 ליטר המספק כ-420 כוחות סוס ב-7,800 סיבובים לדקה ומומנט מרבי של 43.9 קג"מ בין 3,500 ל-7,600 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים רובוטית בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 4.6 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 301 קילומטרים לשעה. אאודי לא תכננה מנוע דיזל, מכיוון שאין מקום למערכת ההנעה הזאת.
מתיחת פנים שנת 2012
ביולי 2012 עברה ה-R8 מתיחת פנים. מתיחת הפנים כמעט ולא נגעה בעיצוב אלא הוסיפה תיבת הילוכים כפולת מצמדים מיוחדת של אאודי הנקראת S-טרוניק. השינויים העיקריים במכונית עם תיבת ההילוכים הזאת הם, במנוע ה-V8 היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 4.3 שניות במקום 4.6 שניות, במנוע ה-V10 היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.6 שניות במקום 3.9 שניות.
גרסאות
מלבד הגרסה הבסיסית הציגה אאודי חמש גרסאות נוספות.
הראשונה, אאודי R8 V10, גרסה זו בעלת מנוע בנזין V10 צילנדרים בנפח 5.2 ליטר המספק כ-525 כוחות סוס ומומנט מרבי של 54.1 קג"מ. תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 316 קילומטרים לשעה. מידותיה יותר גדולות עקב הכנסת מנוע V10 שהוא יותר ארוך ממנוע V8. האורך הוא 4,435 מ"מ, הרוחב הוא 1,930 מ"מ, הגובה הוא 1,252 מ"מ, בסיס הגלגלים לא שונה, המשקל הוא 1,620 ק"ג. גרסה זו הוצגה בדצמבר 2008.
השנייה, אאודי R8 ספיידר, גרסת הגג הנפתח לגרסה הבסיסית אך זו כוללת מנוע V10 כמו של גרסת הקופה. היא הוצגה בתערוכת הרכב של פרנקפורט בספטמבר 2009.
השלישית, אאודי R8 ספיידר V8, גרסת הגג הנפתח עם מנוע V8 עם 434 כוחות סוס במקום 420 כוחות סוס בגרסת הקופה, נתוני ההאצה והמהירות נותרו ללא שינוי. היא הוצגה באפריל 2011.
הרביעית, אאודי R8 GT, גרסת "הביצועים הגבוהים" של הגרסה עם המנוע V10. היא כוללת מנוע V10 משופר המספק כ-560 כוחות סוס במקום 525 כוחות סוס. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.6 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 320 קילומטרים לשעה. משקלה הופחת ב-100 ק"ג. היא כוללת עיצוב GT (גראן טוריסמו) כולל כנף אחורית קטנה. היא הוצגה במאי 2010.
החמישית, אאודי R8 GT ספיידר, היא גרסת הגג נפתח ל-R8 GT. היא כוללת אותו מנוע, אך היא קלה ב-85 ק"ג במקום 100 ק"ג בגרסה הבסיסית. היא הוגבלה ל-300 יחידות. היא הוצגה במרוץ לה מאן ביוני 2011. כ-50 יחידות נמכרו מהדגם בשנת 2012 בארצות הברית.
גרסאות מרוץ
אאודי הציגה ארבע גרסאות שיועדו למרוצים. הראשונה, אאודי R8 LMS, בדצמבר 2008 הודיעה אאודי על ייצור מכונית מרוץ שתתחרה באליפות אירופה ב-GT3 הנערכת בחסות הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA), ובמרוצים אחרים ברחבי העולם. באאודי ספורט היא נקראת אאודי R16. היא כוללת את מנוע ה-V10 רק שכאן הוא מספק כ-500 כוחות סוס. מכיוון שתקנות FIA GT3 אוסרות את השימוש במכונית בעלת הנעה כפולה היא משתמשת בהנעה אחורית. היא השתמשה בתיבת הילוכים רציפה בעלת שישה הילוכים. המשלוח ללקוחות החל בסתיו 2010.
השנייה, אאודי R8 LMS אבולושן, היא גרסה הכוללת מערכת קירור חדשה למנוע, תיקונים למתלים, עם אפשרות לשדרוג. הוצגה במרץ 2010.
השלישית, אאודי R8 LMS אולטרה, היא גרסה חזקה יותר הכוללת פלסטיק מחוזק, מושב בטיחות חדש, העלאת הספק המנוע ל-570 כוחות סוס ומומנט גבוה יותר במהירויות נמוכות, כנף אחורית רחבה יותר וגדולה יותר. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2013.
הרביעית, אאודי R8 גראנד-אם, מיועדת למרוץ גראנד-אם. היא כוללת הספק מנוע חלש יותר, כ-450 כוחות סוס. הסרת רכיבים רבים כדי לאפשרה למרוץ. היא הוצגה בינואר 2012.
מכוניות קונספט
אאודי הציגה שלוש מכוניות קונספט. הראשונה, אאודי R8 V12 TDI, היא מכונית קונספט בעלת מנוע דיזל V12 טווין טורבו בנפח 6.0 ליטר המספק כ-500 כוחות סוס ומומנט מרבי של 102 קג"מ. תאוצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה אורכת 4.2 שניות ומהירות מרבית של מעל 300 קילומטרים לשעה. היא הוצגה בתערוכת הרכב של פרנקפורט בינואר 2008 ולאחר מכן בתערוכת הרכב של ז'נבה במרץ 2008, אאודי חשבה לייצור אותה באופן מלא, אך תוכנית זו נדחתה עקב שהמנוע גדול מדי ל-R8 והמכירות לא יכסו את העלויות.
השנייה, אאודי R8 אי-טרון, הגרסה החשמלית של ה-R8 הוצגה כמכונית קונספט בתערוכת הרכב של פרנקפורט בספטמבר 2009, ובתערוכת הרכב של לוס אנג'לס בדצמבר 2009, ובמרוץ 24 השעות של לה מאן בשנת 2010. היא כללה ארבעה מנועים חשמליים המספקים יחד 313 כוחות סוס ומומנט מרבי של 460 קג"מ. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 4.8 שניות ומגיעה למהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 200 קילומטרים לשעה. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 42.4 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 248 ק"מ. ניטן לטעון את הסוללה במטען מהיר בקיבולת 230 וואט בתוך ששע עד שמונה שעות, או במטען מהיר בקיבולת 400 וואט שמפחיתה את זמן הטעינה לשעתיים וחצי.
בתערוכת הרכב של פרנקפורט הציגה אאודי את האב טיפוס החשמלי של ה-R8. האב טיפוס כלל שני מנועים חשמליים המספקים יחד 381 כוחות סוס וסוללת ליתיום יון בקיבולת 48.6 קוט"ש. מסך מגע חדש המציג את המולטימדיה בקוטר 7.0 אינץ'.
אאודי החלה בפיתוח ה-R8 אי-טרון בשנת 2010 במטרה לייצר מספר מוגבל של יחידות. ב-26 ביוני 2012 קבע האב טיפוס שיא חדש במסלול הנירבורגרינג בזמן של 8:09.099 שניות. במאי 2013 לאחר שפיתחה 10 אבות טיפוס עצרה החברה את התוכנית עקב טווח נסיעה מוגבל, וסוללת לא מספיק טובות. במרץ 2014 הודיעה אאודי כי תבנה את האאודי R8 אי-טרון ללקוח אחד כי הצליחו במהלך השנים להגביר את הטווח ל-450 ק"מ.
השלישית, אאודי R8 NF, אב טיפוס המשתמש בסיבי פחמן להורדת המשקל. עקב השימוש ברוב חלקי המכונית בסיבי פחמן ירד המשקל ב-325 ק"ג. היא הוצגה בפברואר 2011 במפעל המחקר והייצור בנאקרסולם שבגרמניה.
מהדורות מיוחדות ומוגבלות
אאודי הציגה שש מהדורות מיוחדות ל-R8 שיוצרו בייצור מוגבל. הראשונה, אאודי R8 V8 מהדורה מוגבלת, היא גרסה שיוצרה על מנת לחגוג את הניצחון העשירי של האאודי במרוצי לה מאן, היא שווקה בשוק הבריטי וכללה עיצוב חיצוני ופנימי מעוצה ומאובזר בצורה יוצאת דופן, וכל מיני אפשרויות לחווית נהיגה ספורטיבית. היא הוצגה ביוני 2011 והייצור שלה הוגבל ל-100 יחידות.
השנייה, אאודי R8 V10 מהדורה מוגבלת, גרסה בעלת עיצוב מיוחד בצבעי זהב, חישוקי הגלגלים בקוטר 19 אינץ', חיתוכי גוף בבטן ועוד'. היא הוצגה לשוק הסיני בנובמבר 2011 ויצורה הוגבל ל-30 יחידות.
השלישית, אאודי F12, היא גרסה חשמלית מיוחדת שתוכננה ויוצרה על ידי שותפות של אאודי עם כמה חברות, היא פותחה למטרות שונות אך לא למכירה.
הרביעית, אאודי R8 אקסקלוסיב סלקשן אדישנס, יועדה לשוק האמריקאי, כללה עיצוב שונה מאוד ומראה ספורטיבי חדיש, צבע אפור מט. בלם אדום עיצוב פנים ספורטיבי, הגה משופר, יותר שימוש בסיבי פחמן, היא הוצגה באוגוסט 2012, הייצור הוגבל ל-50 יחידות.
החמישית, אאודי R8 מהדורת סין, היא כללה בד מיוחד שעטף את פנים הרכב, עיצוב מפואר לחוץ הרכב וגם לפנים, ריפודי עור עם תפרים ציבעוניים, ידנית הילוכים מאלומיניום. היא הוצגה בדצמבר 2012, הייצור הוגבל ל-80 יחידות.
השישית, אאודי R8 LMX, היא גרסה מיוחדת שכללה שיפורים במנוע שהעלו את ההספק ל-570 כוחות סוס והאצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.4 שניות ומהירות מרבית של 320 קילומטרים לשעה. אאודי ציידה את הדגם בפנסי לייזר, ובכך ה-R8 נהפך לרכב הראשון בעולם המשתמש בפנסי לייזר כסטנדרט באופן סידרתי. היא הוצגה במרוץ לה מאן במאי 2014, הייצור הוגבל ל-99 יחידות.
דור שני (2015-הווה)
הדור השני הוצג בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2015. הדור השני כלל שני מנועים, V10 ו-V10 פלוס (גרסה משופרת של ה-V10). מנוע בנזין V10 טווין טורבו בנפח 5.2 ליטר המספק כ-540 כוחות סוס ב-8,000 סיבובים לדקה ומומנט מרבי של 55 קג"מ ב-6,500 סיבובים לדקה. מנוע בנזין V10 (פלוס) בנפח 5.2 ליטר אך כאן ההספק עומד על 610 כוחות סוס ב-8,150 סיבובים לדקה והמומנט המרבי על 57 קג"מ ב-6,500 סיבובים לדקה. מנוע ה-V10 מאיץ מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.5 שניות ומנוע ה-V10 בתוך 3.2 שניות, המהירות המרבית היא בין 323 קילומטרים לשעה ל־330 קילומטרים לשעה. צריכת הדלק במנוע ה-V10 עומדת על 8.47 ק"מ לליטר, במנוע ה-V10 פלוס צריכת הדלק עומדת על 8.0 ק"מ לליטר. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים.
ב-7 באוקטובר 2021 חשפה אאודי ספורט כי מעתה האאודי R8 תשווק בגרסת הנעה אחורית שתחליף את הגרסאות הקיימות, הגרסה החדשה הנקראת, אאודי R8 V10 RWD פרפורמנס, זו תשווק בגרסת קופה וספיידר עם מנוע V10 בהספק 562 כ"ס והנעה אחורית.
מתיחת פנים שנת 2018
באוקטובר 2018 הציגה אאודי את מתיחת הפנים ל-8. מתיחת הפנים כללה עיצוב מעודכן, ועיצוב חדש לחישוקי ה-20 ו-19 אינץ'. והוספת 30 כוחות סוס למנוע V10 ו-10 כוחות סוס למנוע V10 פלוס.
גרסאות מרוץ
אאודי הציגה שתי גרסאות שיועדו למרוצים. הראשונה, אאודי R8 LMS (GT3), היא גרסה שנועדה להתחרות באליפות אירופה ב-FIA GT3. היא כוללת מנוע V10 חדש המספק כ-585 כוחות סוס. הסרת רכיבים שאינם חיוניים מורידה את המשקל ל-1,225 ק"ג. ישנו פתח בגג למקרה תאונה. היא הוצגה בשנת 2015 והמכירות החלו בספטמבר 2015. השנייה, אאודי R8 LMS GT4, גרסה שנועדה להתחרות במרוצי GT4. היא כוללת את המנוע V10 אך בהספק של 496 כוחות סוס ו-3.0 מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה, המהירות היא 250 קילומטרים לשעה. היא הוצגה בתערוכת הרכב של ניו יורק באפריל 2017.
מהדורות מיוחדות (מוגבלות)
אאודי הציגה שלוש מהדורות מיוחדות ל-R8 שיוצרו בייצור מוגבל. הראשונה, אאודי R8 אי-טרון, היא גרסת הייצור למכונית הקונספט שהוצגה ב-2009. היא כללה שני מנועים חשמליים המספקים יחד 462 כוחות סוס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 92 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 450 ק"מ. היא האיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.9 שניות והגיעה למהירות מרבית של 249 קילומטרים לשעה. משקלה עומד על 1,840 ק"ג. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2015, ויוצרו בסופו של דבר רק 100 יחידות.
השנייה, אאודי R8 דיסניום, היא גרסה מיוחדת שיוצרה כדי לחגוג עשור לאאודי R8 (בתרגום מלטינית שמה הוא אאודי R8 "עשור"). היא כוללת אבזור משודרג, צבע אפור-ברונזה, חישוקי הגלגלים בקוטר 20 אינץ', בנוסף השימוש בסיבי פחמן בדגם הוריד את משקלו. היא משתמשת במנוע הכי חזק שיש, V10 פלוס עם 620 כוחות סוס והאצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.1 שניות ומהירות של 331 קילומטרים לשעה. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2019, הייצור הוגבל ל-222 יחידות.
השלישית, אאודי R8 סטאר אוף לוסיס, היא העתק של הגרסה של אאודי R8 המופיעה בסרט יפני משנת 2016. היא הוצגה בינואר 2019 בטוקיו.
מכירות
להלן נתוני המכירות באירופה, ארצות הברית, קנדה ובשאר העולם.
סרטים וסדרות
כחלק ממסע הפרסום של אאודי, הופיעה המכונית בשלל סרטים כמו: רונין, רובוטריקים ושני סרטי איירון מן.
בסרט אני, רובוט הופיע דגם קונספט עתידני של ה-R8, בעל יכולת ריחוף, ללא גלגלים, המגיע למהירות של כ-400 קילומטרים לשעה ובעל נהיגה אוטונומית. הדמות הראשית בסרט מצליחה לצאת מתאונות קשות במיוחד לאורך הסרט, וזאת כדי להדגיש במסע הפרסום את נושא הבטיחות של הדגם המציאותי.
המכונית הופיעה גם בעונה השנייה של הסדרה מסודרים. אחד מפרקי התוכנית "תעשיות על" בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק עסק בתהליך ייצור האאודי R8.
משחקי וידאו
גם כחלק ממסע הפרסום, דגם המכונית מופיע בשלל משחקי נהיגה ומרוצים, למחשב ולקונסולות המשחקים השונות, ביניהם: GTR Evolution ,Need for Speed: CarbonBurnout Paradis ,Need For Madnesss 2, אספלט 8, אספלט 9. במשחק Drift City, דגם האאודי R8 מכונה "URe3".
סיגליים
סגליים או סיגליים (שם מדעי: Violaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים. היא כוללת שלוש תת-משפחות: Fusispermoideae, Leonioideae ותת-משפחת הסיגלים (Violoideae), הגדולה משמעותית מהאחרות. בין הסיגלים הסוג הבולט הוא הסיגל, שכולל מגוון של פרחים ידועים כגון האמנון ותמר.
מאפיינים
מרבית הצמחים במשפחה הם עשבים רב שנתיים, עם מיעוט של צמחים חד-שנתיים. מינים רבים נטולי גבעול, או בעלי גבעול קצר בלבד. פרחים בולטים, בעלי חמישה עלי כותרת, התחתון מביניהם מוגדל ולרוב כולל דורבן - לול חלול המכיל את הצוף. הצמחים דו מיניים, הפרחים בעלי חמישה אבקנים בגוון צהוב, שחלה עילית, וריבוי של ביציות בכל שחלה. הפירות בתצורת הלקט של שלוש קשוות, המתפרקות לאחר נשירת הפרי.
טקסונומיה
במיון על פי קרונקויסט (מ-1981) היו הסגליים חלק עיקרי בסדרה שנקראה על שמם - הסגלאים. עם התפתחות של שיטות מיון גנטיות והוצאת מאמרים הממיינים מחדש את עולם בעלי הפרחים, עברו הסגליים מסדרה זו לסדרת המלפיגאים, סדרה חדשה הכוללת מגוון רחב מאוד של צמחים מסדרות אחרות, שסווגו כעת יחדיו. במיון זה (APG II) משנת 2003 נעלמה כליל סדרת הסגלאים, ואינה כוללת אף מין.
תפוצה
המשפחה נפוצה באפריקה הטרופית,אמריקה הדרומית,אמריקה המרכזית,אמריקה הצפונית,אירופה,אוסטרליה,גינאה החדשה ואיים באוקיינוס השקט.
מסוקי
מְסוּקִי הוא תבשיל יהודי-תוניסאי שנהוג להכין לכבוד ליל הסדר. משמעות השם, ככל הנראה, "מוגש". התבשיל מכיל, לפי הנהוג בחלק מקהילות תוניסיה, לקט מירקות העונה, בשר כבש ומצות. מקובל לומר שמרכיבי התבשיל, כבש, מצה וירק, הם כנגד "פסח, מצה ומרור". יהודי תוניסיה, בחלק מהמקומות, נהגו לבשל מצות מרוסקות בתוך התבשיל כדי לרככן, שכן המצות שנאפו בתוניסיה היו עבות וקשות מאוד, עד כי כדי לאפשר את אכילתן נאלצו לכותשן בעלי ומכתש. את התבשיל הכינו גם בשביעי של פסח, כדי לנצל את שאריות הירקות והמצות.
שאול בן רבי השיל מקראקא
רבי שאול בן רבי העשיל מקראקא; (? - י"ז באייר ה'תס"ז, 19 במאי 1707) היה רב פולני ותלמיד חכם בולט ומגדולי יהדות אשכנז. שימש כראש ישיבה ומרא דאתרא בבריסק (בלארוס) ובקראקא. מראשי ועד ארבע ארצות. בסוף ימיו נבחר לרבה של הקהילה האשכנזית באמסטרדם אך נפטר בגלוגוב בדרכו לשם.
תולדות חייו
נולד בלובלין לרבי השיל מקראקא ולאשתו (השנייה) דינה נכדת רבי שאול ואהל. למד תורה אצל אביו שהיה באותה עת רבה של לובלין ולאחר מכן רבה של קרקוב. לאחר פטירת אביו בכ' בתשרי ה'תכ"ד (21 באוקטובר 1663) נסע לבריסק לבית משפחת אמו ובשנת ה'ת"ם נתמנה שם לראש ישיבה.
כאביו היה נחשב לאמיד. בשנת תמ"ה נתמנה לאב בית דין בקיאדן. חזר לבריסק שם נתמנה לאב בית דין לאחר פטירת הרב מרדכי גינצבורג רבה הקודם (לא ידוע באיזה שנה בדיוק אך כבר בשנת תנ"א כבר היה אב"ד שם).
בערך בשנת תנ"ז התקבל לאב"ד ערי הגליל של קרקוב בתור "רב המדינה" ובמקביל כיהן גם כאב"ד אפטא. בתקופה זו כיהן ברבנות קרקוב העיר הרב אריה לייב נכד הב"ח (בן חורג של הט"ז) רק בשנת ה'תס"א (אז עזב רבי אריה לייב את קרקוב ועבר לבריסק) החל לכהן כאב"ד קרקוב על כיסא אביו 37 שנה אחרי מותו. אחרי כשלוש שנים פרש מרבנותו ועבר לגור בעיר ברעסלא כאדם פרטי.
בשנת תס"ז נקרא למלא את מקום רבי לייב חריף כרבה של הקהילה האשכנזית של אמסטרדם. אך בדרכו לשם חלה ונפטר - ביום י"ז אייר ה'תס"ז - ונקבר בעיר גלוגא. עם בוא שמועת פטירתו לקהילתו הקודמת בעיר קרקא, הספידוהו מספד רב.
פועלו הציבורי והתורני
היה מראשי הלוחמים כנגד המאמינים בשבתי צבי ביחד עם מחותנו החכם צבי.
בתקופת רבנותו בבריסק כיהן גם כראש ועד חמישה ראשי קהילות ליטא (ועד שהיה מורכב מחמשת הרבנים של: בריסק, הורדנא, פינסק וילנא וסלוצק, החלטות שהתקבלו באספות הוועד היו מחייבות את כל שאר הקהילות בליטא) בתקופת רבנותו בקרקוב היה מראשי ועד ארבע ארצות.
הסכים על הרבה מספרי האחרונים שהודפסו בתקופתו. אך לא הדפיס את תורתו. תשובות ממנו מפוזרות בספרי השו"ת של התקופה. בסוף שו"ת הרמ"א (שהוציא לאור בנו רבי אריה לייב באמסטרדם) נדפסה תשובה שלו. כמ"כ בשו"ת יד אליהו סימן י"ח ובשו"ת שבות יעקב סימן ק"ז.
הזייפנים
הזייפנים (בגרמנית: Die Fälscher) הוא סרט דרמה אוסטרי-גרמני משנת 2007 שכתב וביים סטפן רוזוביצקי. הוא מדמה את מבצע ברנהרד, תוכנית סודית של גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה, כדי לערער את יציבותה של בריטניה על ידי הצפת כלכלתה בלירות שטרלינג מזויפים של בנק אנגליה. הסרט מתמקד בזייפן יהודי, סלומון 'סאלי' סורוביץ', שנאלץ לסייע במבצע במחנה הריכוז זקסנהאוזן.
הסרט מבוסס על ספר זיכרונות שכתב אדולף בורגר, טיפוגרף יהודי סלובקי, שנכלא בשנת 1942 על זיוף תעודות הטבלה להצלת יהודים מגירוש ולאחר מכן נכלא בזקסנהאוזן כדי לעבוד במבצע ברנהרד. רוזוביצקי התייעץ עם בורגר כמעט בכל שלב של הכתיבה וההפקה. הסרט זכה בשנת 2007 בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר בשפה זרה בטקס פרסי האקדמיה האמריקאית לקולנוע השמונים במספר.
עלילה
זמן קצר לאחר תום מלחמת העולם השנייה, אדם מגיע למונטה קרלו. לאחר שביצע צ'ק אין במלון יוקרתי ושילם במזומן, הוא מנצל את חייו במונטה קרלו, מהמר בהצלחה בקזינו ומושך את תשומת לבה של אישה צרפתית יפה. מאוחר יותר היא מגלה ספרות מקועקעות על זרועו וחושפת אותו כניצול מחנות הריכוז הנאצים.
בברלין של שנת 1936, האיש, סלומון סורוביץ', נחשף על ידי משטרת ברלין כזייפן מוצלח של מטבעות ודרכונים. הוא נתפס על ידי הגסטפו ונכלא, תחילה במחנה עבודה, אחר כך במחנה הריכוז מאוטהאוזן ליד לינץ. במאמץ להבטיח לעצמו הגנה ונוחות במחנה, הוא מפנה את כישורי הציור שלו לזיוף דיוקנאות, ומושך את תשומת לבם של השומרים, שמזמינים אותו לצייר אותם ואת משפחותיהם בתמורה למנות אוכל נוספות.
כישרונו של סורוביץ' מעורר תשומת לב רבה יותר והוא מועבר מחוץ למחנה הריכוז. הוא מבא לפני השוטר שעצר אותו בברלין ומוצא את עצמו מצורף לאסירים אחרים עם כישרונות אומנותיים או בעלי בתי דפוס ומתחיל לעבוד במחלקה מיוחדת במחנה הריכוז זקסנהאוזן המוקדשת לזיוף. הזייפנים מוחזקים בתנאים הומניים יחסית, עם דרגשים נוחים, חדר רחצה ומזון הולם, למרות ששומריהם ממשיכים להתעלל בהם אכזריות ועולבים בהם. לחבריו האסירים רקע מגוון: החל במנהלים, בנקאים יהודים וכלה באסירים פוליטיים ובעוד חלקם מסתפקים בעבודה עבור הנאצים כדי להימנע מלהישלח למחנות ההשמדה, אחרים רואים במאמציהם תמיכה במאמץ המלחמתי הגרמני.
תחילה נראה שהשמירה על אני העצמי מנחה את סורוביץ', אך מניעי הזיוף שלו לנאצים מסתבכים בשל דאגתו ההולכת וגוברת לחבריו האסירים, מודעותו לתפקידם במלחמה הרחבה נגד הנאצים וגאוותו המקצועית בזיוף דולר אמריקאי, מטבע שהוא לא הצליח בעבר לזייף.
סורוביץ' מלהטט בין דרישות הנאצים להתקדם, לנחישותם של חבריו לזיוף לחבל במבצע ולנאמנויותיו לחבריו האסירים. האסירים מזייפים בהצלחה את הלירה הבריטית אך מעכבים בכוונה את זיוף הדולר האמריקני. בהדרגה, האסירים מבחינים במלוא הראיות לכך שהמלחמה התהפכה באופן מוחלט כנגד הנאצים. יום אחד מודיעים פתאום שומרי המחנות כי יש לפרק את מכונות הדפוס ולהעבירם, מה שמוביל את הזייפנים לחשוש שייהרגו לבסוף. לפני שקורה להם משהו, השומרים הגרמנים בורחים מהמחנה עם בוא הצבא האדום. אסירים מורעבים מאזורים אחרים במחנה, חמושים בכלי נשק שהוחרמו, משתלטים ופורצים למתחם בו הוחזקו הזייפנים במותרות יחסית. האסירים משוכנעים שהם קציני אס אס ומאיימים לירות בהם ומשתכנעים רק כשהם רואים את הספרות המקועקעות על ידיהם של הזייפנים, שמספרים על מעשי הזיוף שלהם לאסירים האחרים.
לאחר מכן, הסרט חוזר למונטה קרלו שלאחר המלחמה, שם סורוביץ', נראה נגעל מהחיים שהוא מנהל עכשיו במטבע שזייף עבור הנאצים, מהמר במכוון על כל כספו. כשהוא יושב לבדו אחר כך על החוף, מצטרפת אליו האישה הצרפתייה, מודאגת לאחר הפסדיו הרבים. כשהם רוקדים לאט יחד על החוף, היא ממשיכה להעיר על כל הכסף שאבד לו, אך הוא משיב בצחוק, "אנחנו תמיד יכולים להרוויח יותר".
הפקה
פרט למוזיקה של מריוס רוהולנד, הפסקול מורכב מטנגו קלאסי שנרשם לפני עשרות שנים על ידי נגן המפוחית הארגנטיני הוגו דיאז והקלטות אופרה משנות השלושים והארבעים.
תגובת המבקרים
"הזייפנים" מחזיק בציון של 78/100 באתר Metacritic. הסרט הופיע ברשימת עשרת הסרטים של שנת 2008 באתר. ג'וש רוזנבלט מ"האוסטין כרוניקל" ציין את הסרט בתור הסרט הרביעי הטוב ביותר של 2008 ואלה טיילור מעיתוןLA Weekly תיארה אותו בתור הסרט השמיני הטוב ביותר של 2008.
מדיה ביתית
"הזייפנים" שוחרר (עם כתוביות באנגלית) ב-DVD ובדיסק Blu-ray בבריטניה על ידי Metrodome Distribution ב-17 במרץ 2008 ובארצות הברית על ידי Sony Pictures Home Entertainment ב-5 באוגוסט 2008.
בלה סימס
ארבלה גבריאלה "בלה" סימס (באנגלית: Arabella Gabrielle "Bella" Sims; נולדה ב-25 במאי 2005) היא שחיינית אמריקאית, סגנית אלופה אולימפית (טוקיו 2020) ואלופת העולם (בודפשט 2022) במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
ביוגרפיה
סימס נולדה וגדלה בהנדרסון, נבדה. מתאמנת בקבוצת סנדפייפרס בלאס וגאס, נבדה בהדרכתו של רון אייקן, לצדם של אלופים אולימפיים, קודי מילר, בואי בקר, קייטי גריימס, אריקה סאליבן וקלייר ויינסטין.
מדליית כסף אולימפית
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו שנערכו באומהה, נברסקה ביוני אותה שנה היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.53 דקות וצורפה לנבחרת השליחות האמריקאית. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:23.55 דקות. במשחקים האולימפיים עצמם היא זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:58.59 דקות.
2022
במבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכו בגרינסבורו, קרוליינה הצפונית באפריל היא סיימה 3 פעמים במקום שלישי ולא זכתה לייצג את ארצה במשחים אלה, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.61 דקות, אחרי קייטי לדקי (3:59.52 דקות) וליה סמית' (4:03.16 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:22.36 דקות, שוב אחרי קייטי לדקי (8:09.27 דקות) וליה סמית' (8:17.52 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:15.87 דקות, אחרי קייטי לדקי (15:38.99 דקות) וחברתה לקבוצה קייטי גריימס (15:51.36 דקות). היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.71 דקות וצורפה לנבחרת השליחות האמריקאית.
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם קלייר ויינסטין, ליה סמית', קייטי לדקי בשיא אליפות חדש של 7:41.45 דקות, לפני אוסטרליה (7:43.86 דקות) וקנדה (7:44.76 דקות). כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:54.60 דקות, התוצאה הרביעית מכל השחייניות ששחו במשחה הגמר. בשבל המוקדמות היא קבעה כשחיינית רביעית ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:55.91 דקות, התוצאה המהירה מכל השחייניות ששחו בשלב זה.
במסגרת סבב הגביע העולמי בבריכת 25 מטר שנערך באינדיאנפוליס, אינדיאנה ב-4 בנובמבר אותה שנה היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא עולם חדש לנערות בתוצאה של 1:52.59 דקות, כעבור 15 דקות בלבד היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא עולם חדש לנערות בתוצאה של 55.75 שניות.
נייטסברידג'
נייטסברידג' (באנגלית: Knightsbrdige) הוא רחוב הנותן את שמו לשכונה מדרום להייד פארק, בסיטי של וסטמינסטר, מרכז לונדון.
גאוגרפיה
רחוב נייטסברידג' יוצא מפינת הייד פארק וממשיך לכיוון מערב כקילומטר אחד עד למפגש עם רחוב אניסמור גרדנס ושער הנסיך (פרינסס גייט) של הייד פארק. הרחוב מתחיל כחלק מכביש ה-A4 ובהמשכו הופך לחלק מכביש ה-A315, כאשר לכל אורכו הוא פחות או יותר משמש הגבול הדרומי של הייד פארק. לכיוון מזרח אחרי פינת הייד פארק הרחוב הופך לרחוב פיקדילי ולכיוון מערב לאחר 'שער הנסיך' הוא הופך לדרך קנזינגטון שממשיכה לתחום את הייד פארק מדרום.
שכונת נייטסברידג' נמצאת ברובע הסיטי של וסטמינסטר, כאשר מצפון היא גובלת עם הייד פארק, ממזרח עם רחוב סלאון ושכונת בלגרביה, מדרום עם רחוב פּונט, בוצ'נט פלייס, רחוב ברומפטון ובגדול גובלת עם שכונת צ'לסי, ממערב היא גובלת עם שכונת דרום קנזינגטון ורחוב אקסהבישן. בפינה הצפון-מזרחית של השכונה ממוקמת תחנת הרכבת התחתית נייטסברידג'.
השכונה נחשבת לאחת היקרות והיוקרתיות בעיר לונדון. נמצאים בה בתים פרטים יקרים, פארקים וחנויות יוקרה רבות. 14 מבין 200 הרחובות היקרים ביותר בממלכה המאוחדת נמצאים בשכונת נייטסברידג'.
מיה בר-הלל
מיה בר-הלל (נולדה ב-1943) היא פרופסור אמריטה במחלקה לפסיכולוגיה ובמרכז לחקר הרציונליות באוניברסיטה העברית בירושלים, וכלת פרס רוטשילד בתחום מדעי החברה לשנת 2018.
בר-הלל חוקרת שיפוט והחלטה; חשיבה הסתברותית; פרדוקסים וחידות.
פעילות מחקרית
הפרדוקס של ניוקום: יחד עם הפילוסוף אבישי מרגלית, עמו כתבה מספר מאמרים, הציעה פתרון לפרדוקס של ניוקום. מדובר בניסוי מחשבתי שכולל משחק בין שני שחקנים, שאחד מהם מסוגל לחזות את העתיד.
הצופן התנ"כי: בשנת 1994 פורסמה עבודה אשר עסקה בניסוי שנערך בטקסט העברי של ספר בראשית בתנ"ך קורן. בניסוי נבחר מדגם של צמדי מילים בעלי משמעות, וטענתם העיקרית של עורכי הניסוי הייתה כי לא סביר שהופעתם של צמדי מילים אלה בטקסט בדילוגי אותיות תתקבל באקראי. בעקבות מאמר זה, ב-1999, בר-הלל והמתמטיקאים ברנדן מקיי, דרור בר-נתן וגיל קלעי פרסמו מאמר שבו טענו לפסילה גמורה של הטיעון. גולת הכותרת הייתה מציאת "דילוגי אותיות" בספר "מלחמה ושלום" במתאם גבוה עוד יותר ממה שנמצא בספר בראשית. מאוחר יותר, בר-הלל הציגה המחשה לבעייתיות של הניסוי: אם קשת מצביע על חץ שירה ונעוץ בלב מטרה, אין זה מבטיח שהצלף אכן ירה את החץ אל המטרה ולא צייר את המטרה לאחר מכן סביב החץ. זוהי דוגמה לכשל הצלף הבודד שבו אירוע שהתרחש באופן אקראי מוצג כאירוע נדיר הדורש הסבר סיבתי לא אקראי. הבעיה שהעלו מקיי ושותפיו היא שבשל "מרחב התמרון" שהם תיארו, התאפשר לכותבי המאמר המקורי לבחור מבין כל הרשימות האפשריות של כינויי הרבנים דווקא את הרשימה שמניבה תוצאות מרשימות. מקיי ועמיתיו לא טענו במפורש כי ויצטום וריפס זייפו במודע את תוצאות הניסוי, אלא שדי באפשרות שהייתה להם לבצע זיוף שכזה כדי להטיל בו ספק.
בשנת 1984 קיבלה עם רומה פלק את פרס הכתיבה של MAA על שם ג'ורג' פוליה על המאמר "Probabilistic Dependence Between Events".
ספרים
בר-הלל ערכה קובץ של מאמרים נבחרים של דניאל כהנמן, רציונליות, הוגנות, אושר (אוניברסיטת חיפה והוצאת כתר, 2005). היא הייתה העורכת המדעית של ספרו של כהנמן, לחשוב מהר לחשוב לאט (מטר, 2013); של ספרו של מייקל לואיס, ענן של אפשרויות (בבל, 2017); ושל ספרו של ריצ'רד ת'יילר ככה לא מתנהגים, (מטר, 2019).
פעילות פוליטית ותקשורתית
בר הלל הייתה חברה בהנהלת "בצלם" בין השנים 2012-2018. היא חברה בהנהלה הציבורית של "הקרן החדשה לישראל", וחברה בארגון "מחסום Watch". בבחירות לכנסת העשירית ב-1981 הוצבה במקום ה-84 ברשימת רצ.
כן פרסמה מספר מאמרי דעה בעיתונים "הארץ", "ידיעות אחרונות" ובאתר "המקום הכי חם בגיהנום".
חיים אישיים
בר-הלל היא בתו של הפילוסוף יהושע בר-הלל ואם יחידנית למתרגמת גילי בר-הלל.
אלפונסו, דוכס קלבריה
אלפונסו, דוכס קלבריה (באיטלקית: Alfonso di Borbone-Due Sicilie; 30 בנובמבר 1901 – 3 בפברואר 1964), היה הטוען לכתר ממלכת שתי הסיציליות בין השנים 1960–1964.
ביוגרפיה
בשנת 1921 עברה המשפחה לסביליה, שם מונה אביו למושל המחוז. לאחר הדחת אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד בשנת 1931 והקמת הרפובליקה הספרדית השנייה, הוגלו בני המשפחה מספרד, ועברו להתגורר בקאן בצרפת. לאחר מכן התגוררה המשפחה באיטליה ובשווייץ, ולאחר ניצחונו של פרנקו חזרה המשפחה לספרד והתיישבה בסביליה.
ב-16 באפריל 1936 התחתן אלפונסו בווינה עם אליצ'ה, נסיכת בורבון-פארמה, בתם של אליא, דוכס פארמה ומריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה נולדו לו 3 ילדים.
בשנת 1960 מת דודו הנסיך פרננדו פיו, דוכס קלבריה ללא בנים, ואלפונסו טען לזכותו על התארים. מנגד דודו הנסיך רניירי, דוכס קסטרו טען שאביו קרלוס ויתר על התארים קודם חתונתו עם מרסדס, נסיכת אסטוריאס, ומשום כך הוא יורש אותם. המחלוקת עדיין לא נפתרה, ובעוד רוב בתי המלוכה באירופה מכירים בצאצאי רניירי כטוענים לכתר, בית המלוכה הספרדי מכיר ביורשיו של אלפונסו כטוענים לכתר. ב-3 בפברואר 1964 מת אלפונסו במדריד, ובנו קרלוס, דוכס קלבריה ירש את תאריו.
משפחתו
ב-16 באפריל 1936 התחתן אלפונסו עם אליצ'ה, נסיכת בורבון-פארמה, בתם של אליא, דוכס פארמה ומריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
הספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה
הספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה - המרכז לתרבות מונגשת (שבעבר נקראה "הספרייה המרכזית לעיוורים, כבדי ראייה ומוגבלים") היא ספרייה לעיוורים, לקויי ראייה וקריאה שנוסדה בשנת 1951 על ידי חיה בם, שהייתה גם המנהלת הראשונה שלה במשך 26 שנים. הספרייה פועלת מתוך מטרה להגשים את זכותם של עיוורים ובעלי לקויות ראייה וקריאה להשכיל וליהנות מתרבות, ידע ואקטואליה, ומובילה את תחום הנגשת התרבות, התוכן והמידע בישראל.
משנת 1983 מנוהלת הספרייה על ידי עמותה רשומה. הספרייה שוכנת בשכונת יד אליהו בתל אביב-יפו. שם נמצאים אולפני ההקלטות ומרכז ההפקה וההשאלה, המשרתים את מנוייה בכל רחבי ישראל.
היסטוריה
בשנת 1951, הזמין משרד הביטחון את ד"ר לודוויג כהן, עיוור מרוטרדם שבהולנד על מנת לייעץ בנושא שיקום חיילים שנפגעו בעיניהם. בין המלצותיו הייתה ההמלצה להקים ספרייה לעיוורים. חיה בם, מייסדת הספרייה, הייתה זו שמימשה את ההמלצה. היא ארגנה קבוצה של מתנדבים תושבי נתניה, לרבות היא עצמה, בעלה ושני ילדיה. יחד הם החלו, בעזרת סרגלי העתקה מתאימים שכהן שלח להם מהולנד, בלימוד כתיבת ברייל והעתקת ספרים לשפה זו והם אלו שפיתחו את שפת הברייל בעברית. כך הוקמה ב-1951 הספרייה בנתניה, שהחלה במספר מצומצם מאוד של ספרים בודדים ושכנה במרתף ביתה הפרטי של בם.
אט אט התפתחה הפעילות והספרייה גדלה הן בהיקף החומר והן בגיוונו. משהגיעה מכונת ההעתקה הראשונה לכתב ברייל, בנוסף לסרגלים המיושנים, הפך הבעל, ד"ר הנס בם, לפעיל העיקרי בהעתקת הספרים לכתב ברייל. ב-1955 קיבלה הספרייה משכן משלה בנתניה. ב-1959 החלו להקליט ספרים על גבי סרטי הקלטה באולפנים המאוחדים בתל אביב וב-1972 החלו להקליט על קלטות שמע.
ב-1977 פרשה בם והוחלפה על ידי אורי כהן, בעצמו עיוור, שניהל את הספרייה במשך שלושים ושלוש שנים, עד סוף 2010. ב-1980 הקימה הספרייה אולפן הקלטות עצמאי ברח' סמולנסקין 7 בתל אביב. ב-1983 נרשמה הספרייה כעמותה והחלה הפעלת ספרייה ניידת שכללה משאית שנסעה ברחבי ישראל והשאילה ספרי ברייל וספרים מוקלטים לעיוורים ולקשישים. השירות פעל במשך כחמש שנים וסייע לרבים שלא יכלו להגיע לספרייה בכוחות עצמם. כמו כן, החלה הספרייה להפיק ספרים משולבים לילדים - ספרים מודפסים המשלבים בתוכם דפי ברייל. ספרים אלו שימשו הורים עיוורים שהקריאו ספרים לילדיהם הרואים ובכך יכלו ליהנות מחוויית הקריאה המשותפת.
בשנים הבאות השתכללה הספרייה מבחינה טכנולוגית. ב-1987 החלו להסב ספרים לברייל בעזרת מחשב ולא בצורה ידנית. בשלוש השנים הבאות, הפכה הספרייה את תהליך השאלת הספרים לממוחשב, והחלה בהקמת מדורי הפקה שונים שכללו גרפיקה מובלטת - הבלטת שרטוטים, תרשימים ומפות וכן ספרים באותיות גדולות עבור כבדי הראייה. ב-1993 נחנכה שלוחת הספרייה ברחוב לה-גרדיה בתל אביב, שלוחה המכילה ספריית השאלה, חדרי עיון ושני אולפני הקלטה. ב-2001 רכשה הספרייה מדפסת ברייל תעשייתית, יחידה מסוגה בישראל. והחלה הסבה של ההקלטות לתקליטורים. ב-2004 הוכנסה המדיה הדיגיטלית ונוסדה ספריית התקליטורים. מאז, פסק בהדרגה תחום ההקלטה האנלוגית. שני פרויקטים גדולים של הספרייה באותה התקופה היו - הסבת התנ"ך שהוקלט בשנת 1959 על ידי השחקן שלמה ברטונוב לארבעה תקליטורים בטכנולוגיית MP3 והקלטת האנציקלופדיה בריטניקה לנוער. בסוף 2010 פרש כהן לגמלאות והוחלף על ידי יואב חפר שסיים את תפקידו בספטמבר 2011 ובמקומו מונה בדצמבר 2011 עמוס באר.
פעילות הספרייה
בתחום הנגשת תרבות, הספרייה מאפשרת לכל העיוורים וכבדי הראייה בישראל לצרוך את התכנים המונגשים, במרכזי תרבות שונים כמו תיאטראות ובתי קולנוע. בישראל חיים כ-24,000 עיוורים בעלי תעודת עיוור, ועשרות אלפי כבדי ראייה.
באפריל 2019 הנגישה הספרייה לראשונה סרטון פרסומת של חברת קליל חלונות מעוצבים. הפרסומת שודרה לראשונה בטלוויזיה בערוץ 12 בשעות הפריים טיים במקבץ פרסומות בחדשות.
הספרייה יוצרת ומפיקה תוצרים נגישים במגוון תחומי תרבות:
פעילות הספרייה מעוגנת בחוק התאמת יצירות, ביצועים ושידורים לאנשים עם מוגבלות (תיקוני חקיקה), התשע"ד 2014.