cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תעשיית תוכנה בישראל
סייבר
בעשור הראשון של המאה ה-21 החלו גם החברות הבולטות בתעשייה ביטחונית בישראל בפעילות נרחבת בתחום זה - התעשייה האווירית, רפאל - מערכות לחימה מתקדמות, אלביט מערכות (באמצעות חברת הבת "סייברביט", שמרכזת את הפעילות של אלביט מערכות בתחומי מודיעין הסייבר והגנת הסייבר) והתעשייה הצבאית.
חברת צ'ק פוינט, שנוסדה בשנת 1993, היא מרכיב בולט של תעשיית הגנת הסייבר בישראל, עם שווי שוק של 16.5 מיליארד דולר בספטמבר 2021. חברות בולטות נוספות בתחום הגנת הסייבר הן אימפרבה, שנוסדה בשנת 2002 ונמכרה בסוף 2018 לחברת Thoma Bravo תמורת 2.1 מיליארד דולר, וסנטינל וואן, שנוסדה בשנת 2013, ובספטמבר 2021 הגיעה לשווי שוק של 17.7 מיליארד דולר.
חברה בולטת בתחום הסייבר ההתקפי היא קבוצת אן. אס. או. טכנולוגיות, שבשליטת קרן פרנסיסקו פרטנרס, העוסקת בפיתוח תוכנה ללוחמת סייבר ולריגול דיגיטלי, ומוכרת את מוצריה בעיקר לממשלות, באישור משרד הביטחון. מוצרה העיקרי היא רוגלה בשם פגסוס.
חברות נוספות בתחום הסייבר ההתקפי:
טכנולוגיה פיננסית (פינטק)
טכנולוגיה פיננסית, המוכרת בשם פינטק, היא טכנולוגיה מבוססת תוכנה למתן שירותים פיננסיים. הפינטק בישראל הוא בין המובילים בשוק העולמי. בשנת 2017 פעלו בישראל יותר מ-500 חברות הזנק בתחום זה.
משחקי רשת (גיימינג)
במאה ה-21 התפתחה בישראל תעשיית גיימינג ענפה - פיתוח של משחקי וידאו להפעלה במחשב, בטאבלט ובסמארטפון. בתחילת 2021 פעלות בתחום זה יותר מ־300 חברות, שהעסיקו כ־10,000 עובדים.
חברות בולטות בתחום זה:
תוכנה צבאית
מראשית ימי המחשוב בצה"ל, בתחילת שנות ה-60, פיתח צה"ל בעצמו תוכנה לצרכיו, במסגרת ממר"ם והיחידות המסונפות אליו. כיום פועל בצה"ל בית תוכנה גדול משלו, יחידת לוטם, ופיתוח תוכנה נעשה גם בייחידות נוספות (יחידת אופק, יחידת מפת"ח ועוד). בנוסף לכך מצטייד צה"ל בתוכנה שמקורה בחברות תוכנה אזרחיות. חברות בולטות בתחום זה:
תחבורה חכמה
בתחילת המאה ה-21 החל עידן חדש בתעשיית הרכב העולמית, עם שילובם של רכיבי תוכנה וחומרה ייעודיים בכלי הרכב. מגמה זו התגברה בעשור השני של המאה ה-21 עם החתירה לרכב אוטונומי. בתחום זה יש לתעשייה הישראלית מקום נכבד - בישראל צמחו חברות הזנק רבות, בהן כאלה שהפכו למובילות עולמיות בתחומן, ויצרני רכב גדולים השקיעו בחברות הזנק ישראליות והקימו בישראל מרכזי מחקר ופיתוח. חברות ישראליות נוספות עוסקות בפיתוח מערכות הגנת סייבר לכלי רכב.
מיזמים בולטים בתחום זה:
ויליאם דארבי
שירותו הצבאי
דארבי גדל בפורט סמית, ארקנסו. דארבי החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו למכללה הצבאית באקדמיה הצבאית ווסט פוינט. בשנת 1933 סיים את לימודיו, הוסמך כקצין והתגייס לצבא. דארבי עבר הכשרה כלוחם וקורס קציני תותחנים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גילה דארבי עניין גובר בקומנדו הבריטי. משהוחלט להקים יחידה דומה בצבא ארצות הברית נבחר דארבי, שלישו של מפקד דיוויזיית החי"ר ה-34, כמפקד הגדוד. במאי 1942 נוסד גדוד הריינג'רים ה-1. דארבי ניצח על הקמת הגדוד בבית הספר של הקומנדו הבריטי שבסקוטלנד. כמה מלוחמי ומפקדי הגדוד לקחו חלק בפשיטה על דייפ. בדצמבר 1942 לקח דארבי חלק במשימת סיור שביצעה הצוללת הבריטית "סראף" במטרה לבחון את האפשרות לבצע פשיטת קומנדו באי גליטה שבקרבת אלג'יריה. למרות המלצתו כי ניתן להוציא את הפשיטה אל הפועל הוחלט לבטלה.
תעשיית תוכנה בישראל
ניהול ארגוני
שוק התוכנות לניהול ארגוני נשלט על ידי תאגידים רב-לאומיים גדולים (אורקל, מיקרוסופט, SAP ועוד). עם זאת, בתחומי נישה שונים פועלות בשוק העולמי חברות ישראליות, ובהן:
ויליאם דארבי
שירותו הצבאי
דארבי הוביל את הגדוד בנחיתה בעיירה ארזיו (Arzew). ב-11 בפברואר 1943 הוביל דארבי את הגדוד בפשיטה על מוצב סאנאד שבמרכז תוניסיה, 19 קילומטרים בעומק קווי האויב. המוצב אויש על ידי חיילים איטלקים מאוגדת קנטאורו ומחטיבת החי"ר העשירית ברסאגלירי, שנחשבה לחטיבה עילית ללוחמה ההררית. בקרב נפצעו עשרים מלוחמי הגדוד נפצעו ואחד נהרג. הכוח הפושט בפיקוד דארבי הרג כשבעים וחמישה חיילים ושבה עשרה. על האופן בו הוביל את גדודו בפשיטה עוטר דארבי בכוכב הכסף. לאחר מכן פיקד דארבי על הגדוד בקרב על רכס אל-גואטר. על האופן בו ניהג את הגדוד בקרב זה עוטר דארבי בצלב השירות המצוין.
תעשיית תוכנה בישראל
שילוב של תוכנה וחומרה
בשלהי המאה העשרים, וביתר שאת במאה ה-21 הפכה התוכנה לרכיב חשוב במוצרי אלקטרוניקה ובמוצרים נוספות שלהם רכיב אלקטרוני. בהתאם לכך, פיתוח תוכנה הוא מרכיב חשוב בפיתוחם של מוצרים בתחומים אלה.
ויליאם דארבי
שירותו הצבאי
לאחר מכן ניצח דארבי על הקמת גדודי ריינג'רס נוספים. הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה למפקד כוח הריינג'רס ה-6615, הכולל את גדודי הריינג'רס ה-1, ה-3 ה-4 וגדוד הצנחנים ה-509. בפלישת בעלות הברית לסיציליה הוביל את צוות הקרב של הריינג'רס בנחיתת סער אמפיבית בג'לה. על הגבורה שהפגין בקרב זה עוטר דארבי בצלב השירות המצוין נוסף. במערכה על איטליה הוטלה על צוות הקרב המשימה לכבוש את העיירה ציסטרנה. במהלך הלחימה על היעד נקלעו שניים מן הגדודים למארב של כוח גרמני עדיף בהיקף שני רגימנטים. הכוח ספג כמות נפגעים אנושה ולמעשה חדל מלהתקיים ככוח לוחם.
לאחר מכן מונה דארבי למפקד רגימנט החי"ר ה-179 בדיוויזיית החי"ר ה-45. ב-23 באפריל 1945 החליף את עוזר מפקד הדיוויזיה ההררית ה-10 שנפצע בלחימה בעמק הפו. שבוע לאחר מכן נפגע בהפגזה ונהרג. אחר מותו הועלה לדרגת בריגדיר גנרל
. לאחר מותו אמר עליו הגנרל ג'ורג' פטון כי היה האמיץ בבני האדם אשר פגש. השחקן ג'יימס גארנר גילם את דמותו בסרט "הריינג'רים של דארבי" משנת 1958.
תעשיית תוכנה בישראל
מרכזי פיתוח של חברות רב-לאומיות
חברות בולטות בתחום זה:
צור שמיר אחזקות
היסטוריה
בתחילת שנות ה-90 מכרה משפחת שנידמן את תיק הביטוח של צור שמיר לחברת הביטוח "כלל".
ב–1994 הקימה צור שמיר את "איי.די.איי. חברה לביטוח", המוכרת במותג "ביטוח ישיר", שהייתה והראשונה למכור פוליסות לציבור הרחב ללא תיווך של סוכני ביטוח.
ב–1994 רכשה צור שמיר את אדגר תעשיות טקסטיל, ועם השנים פיתחה את אדגר לחברת נדל"ן מניב. שמה של אדגר תעשיות טקסטיל שונה ל "אדגר השקעות ופיתוח". הפורטפוליו של אדגר ממוקד בבנייני משרדים בארבע מדינות: ישראל, פולין, קנדה ובלגיה.
ב–2003 הקימה צור שמיר את חברת הביטוח הישיר הראשונה בפולין, ומיד לאחר מכן הוקמו חברות ביטוח ישיר בצ'כיה וברוסיה. ב–2007 רכשה קבוצת הביטוח RSA חמישים אחוז מפעילות הביטוח האירופאית. ב–2009 רכשה RSA את ה50% הנותרים.
ב–2006 הקימה צור שמיר חברה לאשראי צרכני, "מימון ישיר".
תחומי פעילות
נכון ל-2020 צור שמיר פועלת ב4 תחומים:
תעשיית תוכנה בישראל
משאבי אנוש
כוח האדם העיקרי לתעשיית התוכנה מגיע מהאוניברסיטאות ומהמכללות (בעיקר מהחוגים למתמטיקה, מדעי המחשב, הנדסת תוכנה, מערכות מידע, ותעשייה וניהול) מהיחידות הטכנולוגיות של צה"ל (ממר"ם, יחידה 8200, יחידה 81, מצו"ב, מצפ"ן ועוד) ומבתי ספר למפתחי תוכנה (ג'ון ברייס הדרכה, סלע מעבדות תוכנה, האקריו ועוד).
מתוך צורכי התעשייה במתכנתים צמחו גם מסלולי הכשרה אינטנסיביים, הידועים גם בשם בוטקאמפ (Bootcamp). ההכשרות מתקיימות במקרים רבים על ידי חברות תוכנה, אורכן הוא כמה חודשים מרוכזים, לאחר תקופת ההכשרה התלמידים משתלבים בשורות החברות בתפקידי מפתחים. בשנת 2018 יצאה רשות החדשנות בתוכנית סיירות תכנות, מתוך מטרה לענות על חוסר בכוח אדם בהייטק הישראלי. הסיירות הן הכשרות חוץ אקדמיות שבהן מכשירים מתכנתים ועובדים בתחום מדעי הנתונים, הן מתקיימות בשיתוף עם עמותות וחבורת הכשרה, מרביתן מיועדות לאקדמאים בתחומי מדעי המחשב, מדעים והנדסה.
מוסדות לימוד אלה מכשירים עובדים בשלל המקצועות הנחוצים לתעשיית התוכנה: מנתחי מערכות, מתכנתים, בודקי תוכנה, מעצבי ממשק משתמש ועוד. מקור נוסף הוא העלייה לישראל, במסגרתה מגיעים גם עובדים לתעשיית התוכנה (בלטה בתחום זה העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90).
הגידול המהיר של תעשיית התוכנה יצר בתקופות מסוימות מחסור בכוח אדם, שהוביל לעלייה ניכרת בשכרם של העובדים בתחום, וכן לפתרונות של מיקור חוץ - העברת משימות של פיתוח תוכנה לבתי תוכנה בחו"ל.
משפחה מורכבת
משפחה מורכבת או משפחה משולבת הם מונחים המתארים משפחה בה לאחד מבני הזוג או לשניהם ילדים ממערכת יחסים קודמת, שאינם ילדים ביולוגיים של בן הזוג השני. ההורה הלא-ביולוגי מכונה "אב (או אם) חורג", והילדים מכונים "בן (או בת) חורג", תואר שמוחלף בהורה שלוב. התואר חורג טעון בהקשרים שליליים בהבניות התרבותיות, ומבנה ציפיות וחששות מנשיאתו. מעטים משתמשים בתואר חורג בהרחבה גם לקרובי משפחה מדרגה שנייה: סבא וסבתא, דודים וכן הלאה.
מערכות היחסים הרגשיות במשפחה מורכבת נוטות להיות מאתגרות ודורשניות לעיתים קרובות כשלאם החורגת סטריאוטיפ של "מרשעת" ורעה כלפי ילדיה החורגים, דבר המיוצג בין השאר במעשיות שלגיה ושבעת הגמדים, סינדרלה, עמי ותמי ואחרות.
יצחק לנדסמן
יצחק לנדסמן (1930 – מרץ 2020) היה מנכ"ל חברת תנובה בשנים 1970–1995.
ביוגרפיה
לנדסמן נולד בקיבוץ איילת השחר אחד מארבעת ילדיהם של רחל והלל לנדסמן מראשוני היישוב. אמו נפטרה כשהיה בן שבע, אביו כיהן כראש המועצה אזורית הגליל העליון וראש המועצה מקומית חצור הגלילית. למד בבית הספר החקלאי כדורי והיה חבר בארגון ההגנה לחם בפלמ"ח. לאחר מלחמת העצמאות שימש במגוון תפקידים בקיבוצו בהם מרכז משק, גזבר ורפתן.
ב-1964 מונה למנהל אגף הפירות בתנובה. ב-1970 נבחר ליושב ראש המועצה האזורית גליל עליון, הוא כיהן מספר חודשים בתפקיד בטרם התפטר ומונה למנכ"ל תנובה בסוף אותה שנה.
כמנכ"ל תנובה הוביל תהליך התייעלות והקמת רשת ההיפרמרקטים הראשונה בישראל בשם "היפרשוק", הסניף הראשון נפתח ב-1976 בראשון לציון. הרשת נמכרה לקבוצת כלל לאחר שהתרחבה ל-40 סניפים. בעקבות פרשת הסיליקון בחלב פרש מתפקידו ב-1995. הוא המשיך לעבוד בתנובה כמנהל תחום הנדל"ן. ב-2007 הורשע בגין פעילותו כמנכ"ל תנובה בעשיית הסדר כובל.
נפטר במרץ 2020 ונקבר בבית הקברות של איילת השחר.
חיים אישיים
היה נשוי לחנה אנט ולהם ארבעה ילדים. בתו של לנדסמן היא העיתונאית והסופרת נילי לנדסמן.
איוון קורנחו
אלבום הבכורה של קורנג'ו, Alma Vacia, הגיע למקום השני במצעד האלבומים המקסיקניים האזוריים של בילבורד בארצות הברית ולמקום השביעי במצעד האלבומים הלטיניים. האלבום מכר 7,000 יחידות שקולות לאלבומים והגיע למקום ה-156 במצעד בילבורד 200, ונשאר בעשירייה הפותחת של מצעד האלבומים המקסיקנים האזוריים במשך 35 שבועות. כתיבת השירים שלו אפשרו לו להגיע לפסגת מצעד כותבי השירים הלטיניים של בילבורד באוקטובר 2021. Alma Vacia הוכתר כאחד האלבומים הטובים ביותר של 2021 על ידי "הניו יורק טיימס". הסינגל "Está Danada", הפך לוויראלי בטיקטוק בספטמבר 2021. הוא הגיע למקום ה-61 במצעד הבילבורד הוט 100, השיר המקסיקני האזורי השני במצעד ההוט 100.
נכון לחודש מאי 2023, הוצא צבר כ-1.1 מיליארד השמעות בפלטפורמות הסטרימינג.
אשכר אלדן כהן
אשכר אלדן כהן (נולדה ב-2 באוקטובר 1959) היא אמנית בינתחומית ופעילה חברתית פמיניסטית במאבק נגד אלימות מינית ולמען דה-לגיטימציה חברתית של עברייני מין.
ביוגרפיה
למדה באוניברסיטת תל אביב בשנים 1985–1989 לתואר ראשון בייעוץ חינוכי ולימודים כלליים ולתעודת הוראה בתיאטרון בשנים 1993–1994. בשנים 1996 -2000 למדה לתואר שני במרכז האוניברסיטאי ללימודים גבוהים של שלוחת מכללת לסלי בישראל (Leslley College U.S.A) במסלול תרפיה הבעתית.
לצד לימודיה באקדמיה השתלמה במסגרות מקצועיות אחדות; בהן: כתיבה ספרותית עם הסופר דודו בוסי; לימודי איזון גוף נפש במכון רידמן בתל אביב; פיתוח קול אצל מרדכי בן שחר ושוש רייזמן; משחק ובימוי אצל אמיר אוריין, רותי דייכס, יורם לוינשטיין, עליזה בן-יהודה ובסמינר הקיבוצים; מחול אצל רנה שיינפלד, עדה זקס ומשה אפרתי; ציור אצל אמיר אלקיים ויורם אפק; ותנועה במסגרת לימודי בימוי בסמינר הקיבוצים אצל אריה בורשטיין.
עבדה כמנחת מפגשי יהודים ערבים בגבעת חביבה; מנחה במרכז גלילי ומרכז הדרכה אפעל, כיועצת חינוכית, תרפיסטית באומנויות ומורה לתיאטרון במוסדות חינוך באילת, בקיבוץ אילות, בנתניה, בתל מונד ובפתח תקווה.
אשכר אלדן כהן פרסמה שירים רבים בבלוג אישי, בעיתון 77, בכתב העת שדמות, במוסף הספרותי של מעריב ובאתר ynet.
אלדן כהן היא גרושה ואמא לבת.
פעילה חברתית
אשכר אלדן כהן היא מנהיגת פעילות ציבורית פמיניסטית. מתחילת המאה ה-21, היא יוזמת ומשתתפת בפעולות מחאה מגוונות נגד אלימות מינית. בשנת 2007 נתנה עדות בפני תורמים לעמותה המטפלת בנפגעות תקיפה מינית. בשנת 2010 פרסמה באתר העוקץ מאמר ועדות אישית תחת הכותרת: "על האונס".
נתנה עדות בפנים גלויות בערוץ 10 בתחקיר המקור, תוכניתם של רביב דרוקר ונסלי ברדה, וטענה שנאנסה בידי יצחק לאור. השתתפה בתלונה למועצת העיתונות כנגד עיתון העיר על הפרת כללי אתיקה עיתונאית. ארגנה את הפגנת "מוציאות את האמת לאור" כנגד הסינמטק בתל אביב במחאה על מתן במה לעבריין מין. יזמה עצומה לביטול השתתפות בני ציפר בכנס בחוג למגדר באוניברסיטת תל אביב.
ב-2011 יזמה את מיזם המחאה "מוציאות את האמת לאור אומרות שירה נגד אלימות מינית" מול החנות "תולעת ספרים" בתל אביב. הייתה דוברת בהפגנה ביום האשה הבינלאומי. יזמה מחאה כנגד בית ביאליק בגין מתן במה לעבריין מין. ב-2012 יזמה מחאה כנגד הזמנת עבריין מין להשקת כתב העת "אלת המסטיק" באנה לולו בר. יזמה והנחתה דיון במסגרת המחאה החברתית על מרי אזרחי כנגד עברייני מין, בשיתוף עורך דין מרטין קיאל.
ב-2013 הייתה מהדוברים בכנס בבית העם תל אביב שעסק בהדרת נשים בפוליטיקה בסימן מהפכה. היא העלתה לדיון ברשתות החברתיות, סוגיות אתיות הקשורות להתמודדות עם אלימות מינית, כגון זכות הנשים לדבר בגלוי גם מחוץ לכותלי בית המשפט על תקיפה מינית שחוו, ועל חובת החברה להקשיב להן; שאלת אפשרות סליחה ותנאים נדרשים לכך; עיסוק בשאלת הדרכים למיגור אלימות מינית ומיגור הלגיטימציה החברתית לעברייני מין; וכן במתן תמיכה נפשית וחברתית לנפגעות מין בישראל.
ב-2014 הנהיגה במשותף עם חברותיה להנהגת המאבק : עטרה צחור דיין, נעמית מור חיים, ענת צחור ולימור נחמיאס, מאבק אזרחי בדרישה לביטול ההחלטה על מתן פרס לנדאו של מפעל הפיס למשורר יצחק לאור, לנוכח הטענות על אונס והטרדה מינית המיוחסות לו. המאבק נחל הצלחה וקרן לנדאו של מפעל הפיס החליטה על ביטול פרס לנדאו ליצחק לאור.
ביום האשה הבינלאומי בשנת 2016, הוענקה לה בכנסת אות הוקרה מיושבת ראש הוועדה למעמד האשה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, על היותה אשה מחוללת שינוי בעולם בהיותה שותפה להנהגת המאבק לביטול פרס לנדאו ליצחק לאור.
תערוכות יחיד
2002 - תערוכת צילומים ושירה – בתיאטרון תמונע תל אביב.
2003 - "עד שהמוות יפריד בינינו" - תערוכת צילום/מיצב בקיבוץ בארי ובגינוסר
"ובחרת בחיים" - תערוכת צילום/מיצב בגלריה פרקש תל אביב
2006 – "בעיניים קשורות", תערוכת צילום/מיצב במשכן אומנויות הבמה בהרצליה
חינוך לפסגות
העמותה מייצרת רצף חינוכי–חברתי למשתתפיה מגיל 8-28, ומלווה את התפתחותו של הילד עד הפיכתו לאזרח פעיל, מעורב ותורם לחברה.
אשכר אלדן כהן
תערוכות יחיד
2007 – "כשהבית ריק", תערוכה בבית האופרה תל אביב
חינוך לפסגות
עמותת "חינוך לפסגות" פועלת משנת 1999 למען צמצום פערים חברתיים, ומסייעת לילדים ונערים מהפריפריה להגיע לפסגה ולממש את יכולותיהם – להצטיין בלימודים, להשתלב באקדמיה ולרכוש השכלה כללית ורחבה, להשתלב בחברה ולהתפתח כאזרחים תורמים וכמנהיגים בעתיד.
אשכר אלדן כהן
תערוכות יחיד
2007 – "גוף וגופה" (בשילוב צילומים של מיקי קרצמן), תערוכת צילום/מיצב בגלריה נעה בהוד השרון
חינוך לפסגות
עמותת "חינוך לפסגות" מפעילה 54 מרכזי מצוינות ו-13 מרכזי תעסוקה - "תופסים כיוון" ברחבי הארץ.
לאורך שנות פעילותה, לקחו חלק בתוכניות השונות כ- 15,500 ילדים, בני נוער וצעירים, המגיעים מהמגזרים השונים בחברה הישראלית. לאורך השנים, כ-77,500 מוטבים נהנו מאימפקט העמותה: 12,800 משתתפים כחניכים בתכנית, 6,000 סטודנטים מדריכים וכ-6,250 מתנדבים, ועוד כ-52,450 מוטבים עקיפים בקהילה – בני משפחה, חברים וצוות בית הספר.
אשכר אלדן כהן
תערוכות קבוצתיות
2005 – "כשהשמים נפלו. לזכר גדי נוטס", המשכן למוזיקה ואומנויות רעננה
2008 – "ראי ראי (את) שעל הקיר", תערוכת צילום של "זוכרות" בתל אביב
חינוך לפסגות
הישגי הבוגרים גבוהים משמעותית מהממוצע בכלל האוכלוסייה, ונמדדים בשיעור הזכאות לבגרות ובאיכות התעודה, באחוזי הגיוס לשירות הצבאי והלאומי, בלימודים אקדמאיים והשתלבות בתעסוקה מיטבית, ובהתפתחות תעסוקתית לאורך הקריירה.
אשכר אלדן כהן
תערוכות קבוצתיות
2009 – "גלויות לעזה" תערוכת צילום של זוכרות בתל אביב.
חינוך לפסגות
'חינוך לפסגות' מהווה עוגן לילדים, נוער וצעירים, מאפשרת להם לממש את הפוטנציאל הגלום בהם ולהגשים את חלומותיהם. נמשיך להשקיע בבניית דור העתיד בפריפריה, ובכך לחזק את חוסנה החברתי-כלכלי של מדינת ישראל.
אשכר אלדן כהן
פרסים
2003 - זוכת פרס תחרות סיפורים של מפעל הפיס
חינוך לפסגות
רצף חינוכי חברתי 8-28
טיפוח ההון האנושי הנו המפתח  לחוסנה הכלכלי והחברתי של ישראל ובתוך כך מעל מליון ילדים ובני נוער בפריפריה נמצאים מתחת לקו העוני  ואינם זוכים לתמיכה המאפשרת להם למצות את יכולותיהם. חינוך לפסגות שואפת להגיע לילדים, נוער וצעירים מגיל 8-28 וללוות אותם בציר התפתחותם עד הפיכתם לאזרחים פעילים, מעורבים ותורמים לחברה, המממשים את הפוטנציאל שלהם. אנו מבקשים להעצים את המשתתפים בתוכניות שלנו ולהפוך אותם למנהיגים וסוכני שינוי בקהילתם.
אנו עושים זאת באמצעות שלוש תוכניות מרכזיות המקדמות מוביליות חברתית:
1.מוביליות באמצעות חינוך– מרכזי המצויינות.
2.מוביליות באמצעות השכלה- לסטודנטים מהפריפריה.
תוכנית לצמצום פערים בהשכלה הגבוהה, במסגרתה מוענקות מאות מלגות לימודים בשנה, המסייעות לצעירי הפריפריה לממן את שכר הלימוד והמחייה בזמן הלימודים. צעירים אלו הינם המדריכים במרכזי המצוינות של העמותה. בנוסף להתנסות החינוכית ולהיותם מודל לחיקוי, אנו מעניקים להם סל כלים עשיר להשתלבות בעולם התעסוקה.
התוכנית למצוינות בקריירה לצעירים אקדמאים מהפריפריה, שמתקשים להשתלב בתעסוקה איכותית. הצעירים זוכים לתהליך עומק לאורך 8 חודשים, עוברים סדנאות קבוצתיות בהן רוכשים ידע, כלים ומיומנויות להשתלבות איכותית בעולם התעסוקה ולפיתוח קריירה. בנוסף, מקבל כל משתתף מנטור בכיר מתחום עיסוקו. התוכנית בשותפות ארגונים מובילים בתחומם: מרכזי הצעירים בערים לצד ארגוני בוגרים של יחידות צבאיות מובחרות וארגונים עסקיים - שמתוכם מגיעים המנטורים. בסיום התוכנית מצטרפים הצעירים לרשת הבוגרים.
העמותה מלווה את הצעירים בגילאי 8-28, ופועלת מתוך ראייה הוליסטית כוללת, בכדי להשיג אימפקט משולש: מימוש הפוטנציאל האישי של הילדים, הנוער והצעירים; העצמת הקהילה, באמצעות הפיכת הצעירים למנהיגים וסוכני שינוי בקהילתם; וכתוצאה מכך, חיזוק חוסנה החברתי-כלכלי של מדינת ישראל.
אלפא רומיאו אלפתא
אלפא רומיאו אלפתא (באיטלקית: Alfa Romeo Alfetta) היא מכונית משפחתית, ומכונית קופה מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית אלפא רומאו חברת בת של קונצרן הרכב האיטלקי פיאט, אשר יוצרה בין השנים 1972–1987.
חינוך לפסגות
רצף חינוכי חברתי 8-28
חינוך לפסגות שואפת להבטיח את עתידו של כל ילד וצעיר בפריפריה, באמצעות בניית תכנית לאומית למוביליות חברתית במודל של collective impact בין הממשלה, גופים פילנתרופיים, עסקים, והעמותה.
אלפא רומיאו אלפתא
דגם הקופה יוצר בין השנים 1974 - 1987.
חינוך לפסגות
רקע
העמותה הוקמה בעקבות מאבק סטודנטים להורדת שכר הלימוד בשנת 1999. במהלך המאבק החליטה קבוצת סטודנטים מהמכללה האקדמית תל אביב-יפו בראשותו של שחף ארליך להקים תוכנית חברתית-חינוכית, שתתמוך בשכונות המצוקה ושתוביל לשינוי בחברה הישראלית.
אלפא רומיאו אלפתא
יוצרו 448,417 יחידות מדגמי סדאן, ו-137,579 יחידות מדגמי קופה.
חינוך לפסגות
רקע
הקבוצה גילתה שאוכלוסיית התלמידים המוגדרים כטובים אינם מטופחים ואחוז גבוה מהם לא מגיע ללימודים גבוהים או אף מסיים את לימודי התיכון. בעקבות כך החליטו לסייע להם למצות את כישוריהם הלימודיים והחברתיים באופן שיאפשר להם לרכוש בעתיד השכלה גבוהה ולהשתלב ולתרום לחברה.
עמותת חינוך לפסגות נרשמה ברשם העמותות בשנת 2001.
יונאס מנדש
יונאס אסוודו מנדש (בפורטוגזית: Jonas Asvedo Mendes; נולד ב-20 בנובמבר 1989) הוא כדורגלן מגינאה ביסאו המשחק בעמדת השוער בקלמטה ובנבחרת גינאה ביסאו.
קריירת מועדונים
יונאס נולד בביסאו בירת גינאה ביסאו וגדל בקינטה דה פרינססה שבפורטוגל. יונאס התחיל את הקריירה שלו באמורה. בשנת הצטרף לביירה-מאר מליגת העל הפורטוגלית בה שימש בעיקר כשוער שני.
בשנת הצטרף לאתלטיקו קלוב דה פורטוגל מהליגה השנייה, גם בה שימש בעיקר כשוער שני. בהמשך הקריירה שיחק גם בויאננסה, ויצלה, סלגיירוש ואקדמיקה דה ויסאו.
ביולי חתם לשנתיים בבלאק לאופרדס מליגת העל של דרום אפריקה.
באוקטובר חזר לקדנציה שנייה בבירה-מאר.
ב-18 בפברואר 2022 יונאס חתם בזקינטוס.
קריירה בינלאומית
ב-16 בנובמבר 2010 יונאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה ביסאו בהפסד 1–2 ל.
יונאס נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2017 ו-2019 ו-2021.
מנדש הוא מלך ההופעות של נבחרת גינאה ביסאו עם 50 הופעות.
סוי לונה
ב-8 ביוני 2016 החלה ההפקה של העונה השנייה, וב-21 ביוני 2016 החלו הצילומים. העונה השנייה החלה בארגנטינה ב-17 באפריל 2017. העונה יצאה להפסקה ב-9 ביוני 2017. ב-7 באוגוסט 2017 התחיל בארגנטינה החלק השני של העונה השנייה. העונה השנייה עלתה בישראל ב-4 ביוני 2017. העונה השנייה בישראל יצאה להפסקה ב-27 ביולי 2017 וחזרה ב-1 באוקטובר 2017 למנויי ה-VOD כך שחציה השני מעולם לא שודר בטלוויזיה.
הצילומים של העונה השלישית החלו ב-17 ביולי 2017, והיא עלתה לשידור ב-16 באפריל 2018. חלקה השני של העונה החל ב-9 ביולי 2018 בארגנטינה. חלקה הראשון של העונה השלישית עלתה לשידור בישראל ב-14 באוקטובר 2018.
הסדרה הסתיימה באמריקה הלטינית ב-17 באוגוסט 2018 ובישראל ב-3 בינואר 2019 לאחר 3 עונות ו-220 פרקים.
עונה ראשונה (80 פרקים)
בארגנטינה, העונה החלה ב-14 במרץ 2016 והסתיימה ב-26 באוגוסט 2016. בישראל, העונה החלה ב-22 במאי 2016 והסתיימה ב-9 בנובמבר 2016.
לונה ולנטה היא נערה מתבגרת מקסיקנית מאומצת, שמחה, מפוזרת וטובת לב שיש לה חיים שלווים ומאושרים. היא מבלה את רוב זמנה החופשי בהחלקה ליד חוף הים האהוב עליה, בעיר האהובה עליה קנקון שבמקסיקו, בזמן שהיא מקשיבה לשירים שמלחין לה הידיד הכי טוב שלה, סימון. פתאום, חייה עוברים תפנית חדה כאשר הוריה מקבלים הצעת עבודה שלה הם לא יכולים לסרב, ועוברים לגור בבואנוס איירס, ארגנטינה. לונה חייבת להסתגל לחיים חדשים, חברים חדשים ובית ספר חדש, שם היא מוצאת עולם חדש של יוקרה שלגמרי שונה ממנה ושאליו היא מתקשה להסתגל בהתחלה. למרות זאת, היא תגלה מועדון של החלקה: "ג'אם אנד רולר", שם היא לא רק מראה את הכישרון שלה בהחלקה אלא גם את כישרון השירה שלה על הבמה. במהלך השלב החדש בחייה, תפרח לונה בכישרון להחלקה ולריקוד, תמצא בדרך ידידים חדשים, וגם אהבה.
עונה שנייה (80 פרקים)
העונה השנייה עלתה באמריקה הלטינית ב-17 באפריל 2017 והסתיימה ב-29 בספטמבר 2017. בישראל, העונה השנייה עלתה בתאריך 4 ביוני 2017 והסתיימה בישראל ב-19 בנובמבר 2017.
החופשה נגמרה וכולם חוזרים ללמוד. חלום יוביל את הגיבורים להתמודד מול אתגרים אישיים חדשים, תשוקות, רגשות, וחיפוש אחר זהות אמיתית. לונה נמצאת בדרך לגלות את האמת, בזמן שהיא מחכה, עם מזל, למפגש שלה עם מתאו, אבל הוא חוזר שונה ושמור. אף אחד לא מכיר את הסוד שמתאו מסתיר. אבל לונה מוכנה להילחם מול הרוח והמים בשביל לגלות אותו. בדרכה, לונה תעזור למתאו לגלות את תשוקתו האמיתית והוא יצטרך לעמוד בלחץ של אביו התובעני. בזמן שבאחוזה יש לחץ עם הגעתו של אבא של שרון שמשנה את השגרה ומעלה זכרונות מן העבר. לונה מרגישה אמפתיה חזקה לאיש המצחיק והזוהר הזה שדומה לה כל כך. היחסים בניהם, דרך אישית חדשה נפתחת ללונה, ותעזור לה לברר על העבר המסתורי שלה. הקונפליקטים המקצועיים ישפיעו על המבוגרים. אמבר, חסמין, דלפי, רמירו, מתאו וגסטון, שמסיימים ללמוד בבלייק סאות' קולג', יצטרכו לבחור באיזו דרך ללכת בעולם הגדולים. עם זאת, מטאו יחיה בקונפליקט בין להגשים את הרצון של אבא שלו (קריירה יוקרתית באוניברסיטה) לבין מה שהוא באמת אוהב. באמצעות רמירו, הוא יגלה קבוצה של מחליקים ברחוב, "האדרנלין", שיובילו אותו לחיפוש התשוקה הכי גדולה שלו. מחוץ לבית הספר, הפופולריות של "ג'אם אנד רולר" ממשיכה לגדול ועכשיו יש בזירה מצלמות שמשדרות דרך האינטרנט מה קורה כל היום, אבל אירוע לא צפוי ישנה את כל התוכניות ויגרום למשבר שיאלץ את כל הצוות להיות מאוחדים ולעבוד ביחד. אירוע אחרון אחד גדול של העונה, שבו העולם של המוזיקה וההחלקה משולבים, יסמן אותם לתמיד. אחרים ימשיכו בדרך שלהם ואחרים יפגשו שוב, אבל כולם יסומנו בידידות העמוקה שמאחדת אותם. בסוף הדרך, לונה מגלה שהיא סול בנסון שרון בורחת אל ארץ אחרת ונוטשת את אמבר.
עונה שלישית (60 פרקים)
העונה השלישית עלתה באמריקה הלטינית ב-16 באפריל 2018 והסתיימה ב-17 באוגוסט 2018. בישראל, העונה עלתה ב-14 באוקטובר 2018 והסתיימה ב-3 בינואר 2019.
לונה מתאחדת עם סבה וסיפורה. עכשיו שהיא סול בנסון, היא הופכת להיות היורשת היחידה של הכסף, והחיים באחוזה משתנים לגמרי. שרון משנה את מראה ואת זהותה. היא חוזרת עם שם חדש וברית עם ריי. לונה מחפשת מידע על הוריה, העבר שלה חוזר אליה סביב החלומות שלה ותעלומה חדשה מופיעה באחוזה כבולה בעבר של משפחת בנסון. "ג'ם אנד רולר" הופך להיות המטה של "הכרישים האדומים" ("red sharks"), שבה עומד גארי לופז. גארי מסלק את הקבוצה של "גאם אנד רולר" ובונה קבוצה חדשה, ציר הרשע החדש הקבוצה מורכבת מאמבר, אמיליה, בניסיו ורמירו- שמצטרף לקבוצה מפני שרצה לדאוג לקריירה שלו. בינתיים, לונה ושאר הקבוצה של הרולר נאבקים להחזיר את מקומם והם עומדים מול אתגרים ומכשולים. כמו לונה, גם נינה ג'ים וג'ם נמצאות בשנה האחרונה שלהן בבית הספר והן צריכות להחליט מה לעשות בעתיד. בצד אחר, הבוגרים, אמבר, דלפי, חסמין, מטאו ורמירו, חיים את השנה הראשונה שלהם רחוק מבית הספר, איפה שמופיעות שאלות חדשות ואתגרים. לגבי האהבה, בהתחלה לונה מרגישה מבולבלת עם סימון, שהיה קרוב אליה בקנקון אחרי שגילתה על זהותה האמיתית. לגבי סימון, הוא עכשיו מרגיש משיכה לאמבר, שחוזרת בגרסתה האפלה, יותר רעה מאי פעם ועם שותפה חדשה: אמיליה. סימון, בתקווה לעזור לאמבר להשתנות, מתקרב אליה ומראה לה את הדרך לטוב. לבסוף סימון משנה את אמבר והם הופכים לבני זוג, מיטשל שהגיע מחילופי תלמידים בבית הספר עובר לגור בבית של לונה ומתאהב בה ומנשק אותה, אך לונה מסרבת ולאחר כמה אי הבנות היא ומטאו סוף סוף חוזרים להיות ביחד, נינה וגסטון נפרדים כשהוא עוזב ונינה מתאהבת באריק העובד החדש ברולר והם הופכים לבני זוג. אמבר הופכת לאחראית של הרולר, קבוצת "הכרישים האדומים" מתפרקת על ידי אמבר ורמירו ואמבר חוזרים לקבוצה של הרולר, אמיליה ובניסיו משתנים בזכות אמבר והופכים לבני זוג, שרון מנסה לשרוף את הסודות מעברה וגורמת שוב לשרפה באחוזה, לונה, אמבר וריי כשהיו באחוזה בזמן השרפה ניצלים ושרון הופכת לעיוורת, שרון משתנה בזכות אמבר כשהבינה שהיא היחידה שאהבה אותה ולאחר הרבה זמן הן מכירות אחת בשנייה כאמא ובת כמו שאמבר תמיד רצתה, ריי ומגי השותפים של שרון משתנים לטובה ומתאהבים והופכים לבני זוג, הסדרה נגמרת כשכל הזוגות ביחד ולונה חוגגת את יום ההולדת ה-18 שלה עם כל חבריה.
דיאנה ניאד
דיאנה ניאד (באנגלית: Diana Nyad; נולדה ב-22 באוגוסט 1949), היא סופרת, עיתונאית ושחיינית מים פתוחים אמריקאית. היא האדם הראשון בהיסטוריה ששחתה מהוואנה שבקובה לקי וסט שבפלורידה ארצות הברית, מרחק של 177 ק"מ, ללא סנפירים וללא כלוב הגנה נגד כרישים, בהיותה בת 64, במשך כ-53 שעות.
בשנת 1997 השחיינית סוזי מרוני מאוסטרליה בת 22, הצליחה לשחות את המרחק עם כלוב נגד כרישים, המספק מחסום נגד גלים ובעיות נוספות של מזג אוויר, במשך 25 שעות.
ביוגרפיה
ניאד נולדה בניו יורק בשם דיאנה סניד, לברוקר מניות, ויליאם סניד ולוסי קארטיס, ולוסי וינסלו קרטיס. אביה נפטר בהיותה בת 3 ואמה התחתנה עם מפתח קרקעות יווני, אריסטוטל ניאד, שאימץ אותה. משפחתה עברה לפורט לודרדייל שבפלורידה. ניאד שהייתה הכוכבת של קבוצת השחייה בבית ספרה, סיפרה בריאיון כי במאי 1964 נאנסה על ידי ג'ק נלסון - מאמן השחייה שלה, מספר רב של פעמים.
ניאד קבעה מספר שיאי עולם בשחייה במים פתוחים.
שחייה מקובה לפלורידה
ניאד ניסתה לשחות מקובה לפלורידה 5 פעמים, וכשלה ב-4 מהם. הניסיון הראשון החל בשנת 1978 עם כלוב נגד כרישים. בגיל 30 פרשה ניאד משחייה ופתחה בקריירה טלוויזיונית מוצלחת. לאחר כ-30 שנה החליטה לנסות שוב, פעמיים בשנת 2011, בראשון היא הפסיקה בשל כאב בכתף והתקף אסתמה ובשני היא הותקפה על ידי נחיל של זן המדוזות הארסיות ביותר באוקיינוס. הניסיון הרביעי נערך ב-18 באוגוסט 2012 והופסק בשל סופת ברקים.
הניסיון החמישי לשחות מקובה לפלורידה החל ב-31 באוגוסט 2013. נאייד חבשה מסיכת סיליקון מיוחדת נגד ארס המדוזות הקטלניות. הניסיון הסתיים בהצלחה בחופי קי וסט ב-2 בספטמבר 2013, לאחר 53 שעות.
חמשת ניסיונותיה של ניאד לשחות מקובה לפלורידה מתועדות בסרט התיעודי אל החוף האחר.
קלייטוס הלבן
קלייטוס (ביוונית: Κλεῖτος) המכונה הלבן (ביוונית: Λευκός) כדי להבדילו מקלייטוס השחור. היה מצביא מוקדוני ששירת בצבאו של אלכסנדר הגדול, אולם את עיקר שמו קנה לו במלחמות הדיאדוכים.
ביוגרפיה
הוא נזכר לראשונה כאחד ממפקדי הכוח המוקדוני במהלך פלישת אלכסנדר הגדול להודו, הוא השתתף בקרב הידספס. אולם לאחר מכן כאשר הצבא התמרד באופיס, נשלחו רבים מהקצינים יחד עם קרטרוס חזרה למוקדון, קלייטוס היה ביניהם. אולם לאחר מותו של אלכסנדר, התמרדו הערים היווניות נגד הכובשים המוקדונים, מאבק שזכה לכינוי מלחמת לאמיה. קלייטוס הצטיין במיוחד במלחמה זו, והביס את הצי המורד הלא מוכן בקרב אמורגוס, ומאוחר יותר הביס אותו שוב בקרב על האיים האכינדים. הוא מונה על ידי העוצר אנטיפטרוס למושל לידיה.
לאחר מותו של אנטיפטרוס בשנת 319 לפנה"ס, פרצה מלחמת ירושה בין היורש הרשמי שלו פוליפרכון, לבין בנו קסנדרוס. עד מהרה התרחבה המערכה, ואל פוליפרכון הצטרפו אאומנס, ואולימפיאס. אל קסנדרוס הצטרפו אנטיגונוס, תלמי, וניקנור. אנטיגונוס היה אמור לחצות את ההלספונט, המפרידים בין ממלכתו שבפריגיה, למוקדון שתחת שליטתו של פוליפרכון. קלייטוס בחר לצדד בפוליפרכון, זה האחרון שלח אותו כדי למנוע את נחיתת כוחותיו של אנטיגונוס באירופה. קסנדרוס שהיה זקוק לכוחות המדוברים, שלח את ניקנור בראש צי להיאבק בו. הקרב ביניהם התרחש ליד ביזנטיון, ובתחילה ניצח קלייטוס. אולם בהמשך התרשל והניח לציו ולחייליו להתפזר, מה שאפשר לניקנור לתקוף פעם נוספת ולנצח. קלייטוס נמלט עם כמה ספינות לחוף של תראקיה, וניסה להמשיך משם אל מוקדון, אולם נרצח בדרך בידי אנשיו של ליסימכוס שליט תראקיה. עם מותו נסתם הגולל על עתידו של פוליפרכון.
מרי וילר
מֶרִי פַאנֶט וִילֶר (באנגלית: Mary Fanett Wheeler; נולדה ב-28 בדצמבר 1938), היא פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת טקסס באוסטין. היא חקרה בעיות זרימה בחומרים נקבוביים ויישמה את המידע התאורטי לתחומים כגון אקולוגיה, הנדסה, גאוגרפיה ועוד. עבדה עם מודלים תלת־ממדיים ממחושבים על מנת ליצור הדמיות ריאליסטיות לבדיקת האלגוריתמים שיצרה. זכתה במגוון פרסים, בהם פרס תיאודור פון קרמן בשנת 2009, והייתה לאישה הראשונה שזכתה במדליית ג'ון פון נוימן בשנת 2013.
השכלה
היא החלה ללמוד מדעי החברה באוניברסיטת טקסס באוסטין על מנת להגשים את חלומה להיות עורכת דין, ובו זמנית השתתפה בקורסים במתמטיקה כדי להשלים את הידע שלה. וילר הושפעה מהשותפה שלה לחדר, שלמדה הנדסה, והחלה להתעניין באנליזה נומרית. היא סיימה תואר ראשון במתמטיקה בנוסף לתואר במדעי החברה בשנת 1960, ולאחר מכן סיימה גם תואר שני במתמטיקה בשנת 1963. היא התקבלה להיות דוקטורנטית בהנחיית הנרי רצ'פורד וג'ים דוגלס באוניברסיטת רייס באנליזה נומרית. באותה תקופה היא התחתנה עם בן זוגה ג'ון וילר וב-1968 נולדה להם ילדה. בשנת 1971 השלימה וילר את הדוקטורט שלה במתמטיקה באוניברסיטת רייס.
קריירה
וילר עבדה באוניברסיטת רייס בשנים 1971–1995, עם הפסקה של שנתיים בין 1988 ל-1990. ב-1988 מונתה לפרופסור למתמטיקה חישובית ויישומית באוניברסיטת רייס, אישה ראשונה בתפקיד זה. היא נבחרה לנאום בהרצאת נתר בשנת 1989. בשנת 1995 היא התחילה לעבוד באוניברסיטת טקסס באוסטין, שם היא משמשת כמנהלת המרכז למידול תת-קרקעי במכון להנדסת מחשבים ומדעים כפרופסור למכניקה הנדסית, והיא אחראית להנדסה במחלקה למתמטיקה.
פעילות מחקרית
וילר עסקה בעיקר באנליזה בשיטת האלמנטים הסופיים, באנליזה נומרית ובחקר משוואות דיפרנציאליות חלקיות. בעבודת הדוקטורט שלה עסקה באומדני שגיאות L2, תוך שימוש בשיטת גלרקין, לקבלת פתרונות של משוואות דיפרנציאליות חלקיות. המחקר שלה התמקד באמינות השיטות הקיימות ובשגיאות האפשריות בעת פתירת משוואות דיפרנציאליות חלקיות. המאמר שלה פורסם בעיתון המדעי SIAM. המאמר צוטט 869 פעמים והיה פריצת הדרך של וילר לתחום.
במשך מרבית הקרירה שלה חקרה אלגוריתמים נומריים לפתרון משוואות דיפרנציאליות חלקיות. היא השתמשה באלגוריתמים האלו בניתוח אלמנטים סופיים, ובניתוחים שהתקבלו היא עשתה שימוש במגוון תחומים. מאז ומתמיד הדבר הכי חשוב לווילר במחקרה היה היישום של המתמטיקה. למרות שמרבית ניסוייה נעשו באופן תאורטי, היא פעלה על מנת ליישם את ממצאיה לתחומים לאו דווקא בעולם המתמטי. היא חקרה מגוון ענפים מדעיים, בייחוד בתחום האקולוגי והביולוגי.
כאשר התחילה לחקור אלגוריתמים לפתירת בעיות זרימה נקבוביות, היא התחילה לעבוד עם תעשיית הנפט. מכיוון שטקסס שופעת במכרות נפט, הנושא היה קרוב לליבה של וילר והיא השתמשה במודלים מתמטיים ממוחשבים על מנת לתעל את תהליך הקידוח, ולעשותו בצורה אקולוגית יותר. וילר השקיעה את רוב הקרירה שלה לחקור בעיות סביבתיות כגון ניקוי מאגרים תת-קרקעיים, שפיכת פסולת רעילה, והסרת פחמן דו-חמצני. המעבדה שלה באוניברסיטת טקסס יוצרת מודלים תלת־ממדיים ממוחשבים של מקורות גז טבעי, שוניות וחופים, ומקורות מים תת-קרקעיים כדי להראות את זרימת הנוזלים והריכוז המשתנה של הפסולת. דרך שילוב של ענפי מדע שונים כגון מדעי המחשב, מתמטיקה וביוכימיה, וילר והצוות שלה פותרים בעיות זיהומיות במקורות האלו. בנוסף, וילר עבדה עם חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית בנושא ההשפעה הסביבתית במפרץ צ'ספיק, במפרץ דלאוור ובמפרץ פלורידה.
במהלך שנות הקרירה שלה, כתבה וילר מעל 250 מאמרים מדעיים וערכה 7 ספרים וכתבי עת.
גוגל תרגום
גוגל תרגום (באנגלית: Google Translate) הוא שירות חינמי של תרגום מכונה סטטיסטי שפותח על ידי גוגל, המאפשר לתרגם מילים, קטעי טקסט או דפי אינטרנט ל-130 שפות.
ייסוד
בשנת 2001 החלה גוגל לספק אפשרות תרגום מאנגלית לשמונה שפות ומשפות אלה לאנגלית, באמצעות שירות שהתבסס על תרגום מכונה סטנדרטי. לאחר שאיכות התרגום לא השתפרה עם השנים הצטרף בשנת 2003 לצוות השירות מדען המחשב הגרמני פרנץ יוזף אוך (Och), שזכה באותה שנה במקום הראשון בתחרות DARPA לתרגום מכונה אוטומטי מהיר. מאז 2004 עומד אוך בראש מחלקת התרגום האוטומטי של גוגל, והאלגוריתמים של השירות מבוססים על מחקריו. תחילה סבלה המערכת הניסויית שפיתח מאיטיות רבה, ותרגום של 1,000 משפטים ארך 40 שעות ונעשה על 1,000 מכונות, אך לאחר כשנה הצליחה המערכת לתרגם משפט בתוך פחות משנייה. בתחילת שנת 2006 הושק השירות המחודש, שאפשר בשלב ראשון לתרגם לסינית וערבית בלבד.
טכנולוגיה
מערכת "גוגל תרגום" פועלת בטכנולוגיית תרגום מכונה סטטיסטי. כאשר נשלחת בקשת תרגום, המערכת סורקת מיליוני תרגומים אפשריים, ובוחרת מהם את התרגום הסביר ביותר מבחינה סטטיסטית. זאת בניגוד לגישה המסורתית בחקר התרגום והשפה, של ניתוח על בסיס חוקים לשוניים. עם זאת, עבור רוב השפות בשירות, עד לאוקטובר 2007 לא השתמשה גוגל באלגוריתם שפיתחה, אלא בטכנולוגיית התרגום של חברת "סיסטראן" (Systran), שבה עשו שימוש גם שירותי תרגום אחרים כגון דג בבל ,AOL ו-Yahoo.
המודלים הסטטיסטיים לכל שפה בשירות מתבססים על נתונים ממאגר טקסטים דו-לשוניים של מעל מיליון מילים, ומשני מאגרים חד לשוניים המכילים מיליארדי מילים כל אחד. בשלבים הראשונים של השקת השירות אספה גוגל את מאגרי הטקסט ממכוני מחקר לשפות ומהאו"ם, שמסמכיה מתורגמים ל-6 שפות. היותן של השפות ערבית וסינית שפות רשמיות של האו"ם, מהווה כנראה אחת הסיבות לכך שגוגל מיקדה תחילה את מאמציה בשפות אלה, ולא, לדוגמה, בשפה היפנית או הגרמנית, שאינן שפות רשמיות. לאחר מכן החלה גוגל להתבסס גם על טקסטים מהאינטרנט, על מסמכי האיחוד האירופי המתורגמים ל-23 שפות, וכן על גוגל ספרים, אם כי באופן חלקי בלבד בשל בעיות באיכות ה-OCR בספרים הסרוקים.
כמו כלי תרגום אוטומטי אחרים, "גוגל תרגום" מוגבל ביכולותיו. על אף שהוא מסייע לקורא להבין את הקשר התוכן הכללי של טקסט בשפה זרה, הוא אינו מספק תמיד תרגום מדויק, ולעיתים קרובות מופיעות מילים חסרות הקשר או מילים שלא חלים עליהם כללי דקדוק. הדבר נובע בעיקר מהקושי לתרגם אוטומטית מילים בעלות כמה משמעויות ומבני משפטים המשתנים בין שפות. בחלק מהשפות השירות מציג תוצאות טובות יותר.
מאז סוף 2016, מבוסס התרגום האוטומטי של גוגל תרגום על למידה עמוקה.
היסטוריה
באוגוסט 2008 השיק השירות יישום ווב מבוסס HTML5 עבור משתמשי אייפון, ובפברואר 2011 יצא היישום הרשמי ב-Appstore. היישום מאפשר לקבל קלט שמע באמצעות זיהוי קול ב15 שפות ולתרגם ליותר מ-50 שפות, וכן להשמיע את התרגום ברוב השפות. היישום המקביל לאנדרואיד, שגרסתו הראשונה יצאה בינואר 2010, כולל תכונה של "מצב שיחה" המאפשרת למשתמשים לנהל שיחות קוליות מתורגמות עם דוברי שפות זרות ביותר מ-15 שפות.
במאי 2011 הודיעה גוגל כי תפסיק להפעיל את הAPI של השירות בשל נטל כלכלי משמעותי, אך לאחר לחץ ציבורי חזרה בה והודיעה כי תוציא גרסה בתשלום.
בספטמבר 2019, הודיעה גוגל כי ב-4 בדצמבר אותה שנה היא תפסיק להפעיל את Google translate Toolkit. זאת, לפי ההודעה, לאור התמעטות המשתמשים בו בשעה שקיימים בשוק די כלים חלופיים.
אפשרויות
השירות מאפשר לתעתק אותיות הנכתבות באלפבית לטיני לאותיות המקבילות בכ-23 שפות, ובכללן יוונית, דוואנגרית, קירילית, ערבית ועברית. ב-2012 נוספו לשירות מקלדות וירטואליות עם תווים ביפנית, בוייטנאמית ובעברית.
גוגל הטמיעה את תכונת התרגום במגוון שירותיה: בתוצאות החיפוש, בסרטונים ביוטיוב המכילים רצועת כתוביות, בדפדפן גוגל כרום, ב-Google Docs ,Google Groups, וכן בשירות הדואר מבוסס רשת שלה Gmail.
למרות המחסור במאגרי טקסטים מקוונים ביידיש, השירות מאפשר תרגום לשפה זו הודות לדמיונה הרב לגרמנית, וכן בשל המילים הרבות שהיא שואלת מעברית ופולנית.
מטרות והשפעה
נכון לשנת 2012 פונים לשירות כ-200 מיליון משתמשים מדי חודש, למעלה מ-92 אחוז מהם מגיעים מחוץ לארצות הברית. לפי ההערכה, השירות מתרגם ביום אחד את אותה כמות טקסט שמייצרים המתרגמים המקצועיים בעולם בשנה.
לפי אנשי השירות בגוגל, השאיפה העומדת מאחוריו היא שבירת מחסום השפה, על מנת לאפשר לכל אדם גישה לכלל המידע בעולם ועל מנת לקבל "עצמאות" מהשפה. עם זאת, ישנם המאמינים כי באופן אירוני, שירות התרגום האוטומטי של גוגל למעשה מגביר את התלות בשפה בכך שהוא גורם לעצלנות לרכישת שפות חדשות. על פי דאגלס הופשטטר, אחד המבקרים הנוקבים ביותר של הפרסום המופרז סביב השירות, היכולת להתקיים בתוך שפה ולעבור בין שפות, להבין את ההברה ואת ההדהוד התרבותי, את הבדיחות, חידודי הלשון ואת הניב, הם הדברים שהופכים את בני האדם לאנושיים ולאינדיבידואלים יותר מכל. הופשטטר טוען כי "כולנו ניכנע כנראה ללחצים להשתמש בשירות ברמה מסוימת, אך זה לעולם לא יקבל את התחושה של משפטים מנוסחים".
2001
השירות הוקם. ניתן לתרגם מאנגלית ובחזרה לשפות הבאות:
2006
שפות חדשות:
2007
שפות חדשות:
2008
נוספה אפשרות לבצע תרגום בין כל זוג שפות, בתיווך השפה האנגלית.
שפות חדשות:
2009
סיום שלב הבטא.
הוספת אפשרות הקראת טקסט באנגלית, איטלקית, צרפתית וגרמנית.
שפות חדשות:
2010
נוספה אפשרות הקראת טקסט באפריקנס, אלבנית, קטלאנית, סינית, קרואטית, צ'כית, דנית, הולנדית, פינית, יוונית, הונגרית, איסלנדית, אינדונזית, לטבית, מקדונית, נורווגית, פולנית, פורטוגזית, רומנית, רוסית, סרבית, סלובקית, סוואהילית, שוודית, טורקית, וולשית וייטנאמית, ערבית, יפנית וקוריאנית. נוספה תמיכה בתעתיק לטיני עבור ערבית (הוסרה מהשירות בסוף 2010) ואפשרות הקלדה פונטית בערבית, יוונית, הינדית, פרסית, רוסית, סרבית ואורדו. כמו כן נוספה בדיקת איות.
שפות חדשות:
2011
בלחיצה על מילה מתורגמת, מוצע למשתמש תרגומים חלופיים מהם ניתן לבחור.
שפות חדשות:
2013
נוסף מילון שימור אותיות.
שפות חדשות:
2014
שפות חדשות:
2016
שפות חדשות:
2020
שפות חדשות:
2022
נוספה אפשרות הקראת טקסט בעברית, אלבנית, בוסנית וסווהילית.
שפות חדשות:
שפות בפיתוח
נכון למרץ 2023
חאליפה סאט
חאליפה סאט הוא לוויין החישה מרחוק הראשון שנבנה על ידי צוות של מהנדסים ממרכז החלל מוחמד בין ראשיד של איחוד האמירויות הערביות, הממוקם בדובאי. הלוויין פותח על בסיס ידע קודם שנצבר בעת העבודה על הלוויין דובאי סאט 1 ודובאי סאט 2. בעבר כונה הלוויין דובאי סאט 3.
ספינין' רקורדס
ספינין' רקורדס (באנגלית: Spinnin' Records) היא חברת תקליטים הולנדית שנוסדה ב-1999 ומתמחה במוזיקת דאנס אלקטרונית.
החברה נרכשה ב-2017 על ידי וורנר מיוזיק גרופ תמורת סכום של 100 מיליון דולר, ונמצאת מאז בבעלותה.
חאליפה סאט
הלוויין שוגר בשנת 2018
ספינין' רקורדס
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1999 על ידי רוג'ר דה גראף, עובד לשעבר בחברת ההפצה ההולנדית Rhythm Import שעסקה בהפצת מוזיקת דאנס, ועל ידי אלקו ואן קוטן, בנו של שדרן הרדיו ואיש העסקים ההולנדי וילם ואן קוטן. בתחילת דרכה, עסקה החברה בהוצאה לאור של תקליטי ויניל עבור אמנים שעבדו איתם. בין האמנים שהפיצו את יצירותיהם דרך החברה, נמנים, בין היתר, שמות כאפרוג'ק, סאנדר ואן דורן, טייסטו, מרטין גריקס, דימיטרי וגאס ולייק מייק, Bingo Players, KSHMR, שואוטק ועוד. חלקם הקימו עם הזמן חברות תקליטים עצמאיות, אשר נמצאות בבעלותה ובחסותה של Spinnin'.
ערוץ היוטיוב של החברה הוקם ב-2007 תחת השם Spinnin' TV, וכיום מונה מעל ל-29 מיליון מנויים (נכון למאי 2022), דבר ההופך אותו לערוץ היוטיוב ההולנדי המצליח ביותר בהתבסס על מספר המנויים. כמו כן, נוהגת החברה לשחרר לעיתים קטעי מוזיקה (טיזרים) בעילום שם, ולחשוף את שמות האמנים רק לאחר מכן, על מנת לייצר, לטענתם, יותר "באזז" לאותו השיר.
ב-2017 נרכשה החברה על ידי וורנר מיוזיק גרופ. בעקבות הרכישה, פרש ואן קוטן מתפקידו בחברה.
סאניה ווצ'יץ'
סאניה ווצ'יץ' (בסרבית: Сања Вучић, נולדה ב-8 באוגוסט 1993) היא זמרת סרבית. היא ידועה בעיקר בזכות היותה הסולנית הראשית של הלהקה הסרבית ZAA. ייצגה את סרביה בתחרות האירוויזיון 2016 בסטוקהולם, בירת שוודיה עם השיר "Goodbye" איתו הגיעה למקום ה-18 בגמר.
ביוגרפיה
ווצ'יץ' הצטרפה בשנת 2012 ללהקת ZAA שהוקמה בשנת 2008. הלהקה הוציאה אלבום אחד "What About" בשנת 2014.
היא גרה בבלגרד.
רוברט סינק
רוברט פרדריק (בוב) סינק (באנגלית: Robert Frederick Sink; 3 באפריל 1905 - 13 בדצמבר 1965) היה לוטננט גנרל אמריקאי שהתפרסם בתפקידו כמפקד הרגימנט ה-506 של הדיוויזיה המוטסת ה-101 במלחמת העולם השנייה.
קריירה
סינק גדל בעיר לקסינגטון, שבצפון קרוליינה. בשנת 1927 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והוסמך כקצין בחיל הרגלים של צבא ארצות הברית. הוא מילא שורת תפקידי פיקוד ומטה ביחידות רגלים ובשנת 1940 שירת במפקד גדוד הרגלים המוצנח ה-501. בהמשך מונה למפקד גדוד הרגלים המוצנח ה-503. ביולי 1942 מונה למפקד הרגימנט ה-506 של הדיוויזיה המוטסת ה-101, שהייתה חטיבת הצנחנים הראשונה בצבא ארצות הברית שאנשיה עברו אימון בסיסי ואימוני צניחה ביחד, כיחידה אחת. סינק פיקד בהצלחה על הרגימנט במבצע המוטס בנורמנדי, במהלכו הוצנח הרגימנט בנורמנדיה כ-4.5 ק"מ מחוף יוטה. הרגימנט בפיקודו הצליח בצהרי ה-6 ביוני 1944 לחבור לכוחות שנחתו על החוף לאחר שהשמיד סוללות ארטילריה ומוצבים של הצבא הגרמני. בהמשך הקרבות כבשו את העיירה קרנטן כחלק מהמערכה לכיבוש שרבורג.
לאחר מכן פיקד סינק על הרגימנט במבצע המוטס בהולנד, במהלכו הוצנחו אנשיו בקרבת תעלת וילהלמינה ונדרשו להשתלט על גשר. הגרמנים פוצצו את הגשר, אולם למחרת השתלטו סינק וחייליו על גשרים בקרבת איינדהובן. בהמשך הוביל סינק את הרגימנט בלחימה בהולנד ולאחר מכן בקרב על הבליטה. בקרב זה, מן הקשים שידע הרגימנט, הגנו סינק ואנשיו על גזרת צומת בסטון ובהמשך המערכה בארדנים.
לאחר המלחמה לחם במלחמת קוריאה כסגן מפקד הדיוויזיה ה-7. בשנת 1953 מונה למפקד הדיוויזיה המשוריינת ה-7 ובהמשך למפקד דיוויזיית הרגלים ה-44. בשנת 1957 מונה למפקד הקורפוס המוטס ה-18. בשנה שלאחר מכן מונה למפקד הגיס האסטרטגי ובתפקידו האחרון שירת כמפקד הפיקוד הקאריבי של ארצות הברית אשר בפנמה. הוא נפטר בשנת 1965 ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
דמותו של סינק כמפקד הרגימנט ה-506 הופיעה במיני-סדרה האמריקאית "אחים לנשק" וגולמה על ידי השחקן האמריקאי דייל דיי.
קובורג
קובורג (בגרמנית: Coburg) היא עיירה הממוקמת על נהר איץ במחוז פרנקוניה עילית בבוואריה, גרמניה. למרות היותה במשך תרופה ארוכה אחת ממדינות תורינגיה של בית וטין, היא הצטרפה לבוואריה בהצבעה עממית ב-1920. עד למהפכה של 1918, היא הייתה אחת מהבירות של דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה ושל דוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד.
באמצעות מדיניות שושלתית מוצלחת, המשפחה הנסיכותית השלטת נישאה לכמה ממשפחות המלוכה של אירופה, בעיקר בדמותו של הנסיך אלברט, שנישא למלכה ויקטוריה ב-1840. כתוצאה מהקשרים ההדוקים הללו עם בתי המלוכה של אירופה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, קובורג זכתה לביקורים תדירים של ראשי אירופה ומשפחותיהם.
כיום, אוכלוסיית קובורג מונה קרוב ל-41,500. מכיוון שהיא ניזוקה מעט במלחמת העולם השנייה, קובורג שומרת על מבנים היסטוריים רבים, מה שהופך אותה ליעד תיירותי פופולרי.
חלוקות משנה
קובורג מחולקת ל-15 כפרים – Stadtteile:
המאה ה-11 עד המאה ה-16
קובורג הוזכרה לראשונה במסמך נזירי משנת 1056, שסימן את העברת הבעלות לארכיבישוף-הבוחר של קלן, אף על פי שהיה במקום יישוב שקדם לו בשם "Trufalistat". מקור השם קובורג אינו ברור; האלמנט הראשון עשוי להיות "kuh", מה שייתן משמעות מילולית של "רובע פרות".
"קובורג" התייחס בתחילה לנכס שמרכזו על הגבעה שבה נבנתה מאוחר יותר וסטה קובורג. השרידים העתיקים ביותר שלה מתוארכים למאה ה-12 או ה-13. בשנת 1248 הגיעה הטירה לרשות בית הננברג ובשנת 1353 עברה לבית וטין עם נישואיו של פרידריך השלישי עם קתרינה מהנברג ובתחילה נחשבה בעיניהם כמאחז סקסוני בתוך פרנקוניה.
במהלך הדיאטה של אוגסבורג ב-1530, הרפורמטור מרטין לותר בילה שישה חודשים בטירה (הממוקמת בנקודה הדרומית ביותר של הדוכסות הסקסונית) בזמן שהלורד המגן שלו, יוהאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה, השתתף בדיאטה. לותר לא הורשה להשתתף בדיאטה על ידי הבוחר, שחשש שהוא ייכלא וישרף ככופר. בעודו שוכן בטירה המשיך לותר בתרגומו של התנ"ך לגרמנית.
בשנת 1547, בית הנסיכות הועבר מהווסטה למנזר לשעבר, שנבנה מחדש כארמון רנסאנס, ארנבורג.
המאה ה-17 עד תחילת המאה ה-20
בשנת 1596 הועלתה קובורג למעמד של בירה של אחד מהשטחים הסקסונים-תורינגים המפוצלים של השושלת, הדוכסות החדשה שנוצרה לאחרונה של סקסוניה-קובורג בהנהגתו של הדוכס יוהאן קזימיר (שלט בשנים 1596–1633). מ-1699 עד 1826, היא הייתה אחת משתי הבירות של דוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד, ומ-1826 עד 1918 הייתה בירת דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה.
ארנסט פרידריך, הדוכס הרביעי מסקסוניה-קובורג-זאלפלד, העביר את בירתו מזאלפלד לקובורג ב-1764. לאחר מכן הפכה קובורג לבירתה של דוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד ומאוחר יותר של דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה.
בתחילת המאה ה-19 נהרסו הביצורים של העיר מימי הביניים והוחלפו בפארקים. הדוכס פרנץ גם התחיל את אוסף תחריטי הנחושת שהוא היום חלק ממוזיאון Veste Coburg. תחת בנו, ארנסט, הוקמה עם מה שנקרא היום "לנדסטיאטר קובורג". הוא גם בנה מחדש את הארנבורג בסגנון תחייה גותי.
באמצע המאה ה-19, הדוכס ארנסט השני תמך ברעיונות לאומיים וליברליים וקובורג אירחה את המפגש הראשון של האגודה הלאומית הגרמנית, ייסוד ו הראשון (פסטיבל ספורט לאומי).
במהלך המאה ה-19 יצרו נישואי שושלת קשרים עם משפחות המלוכה של בלגיה, בולגריה, פורטוגל ובריטניה. זה הפך את המשפחה הדוכסית משליטי דוכסות זעירה למדי למשפחה בעלת תפקיד משפיע בפוליטיקה האירופית. עידן ההשפעה הפוליטית הגיע לשיא עם לאופולד פרידריך אשר נולד כנסיך סקסניה-קובורג-זאלפלד, והפך למלך בלגיה ב-1831, ואלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה, יליד שלוס רוזנאו, אשר נשא לאישה את בת דודתו הראשונה, המלכה ויקטוריה ב-1840.
הנישואים בין אלברט וויקטוריה הקימו את בית המלוכה הבריטי הנוכחי, אשר שינה את שמו לבית וינדזור במהלך מלחמת העולם הראשונה. נישואים אלו הובילו לאיחוד עם השושלת השלטת בגרמניה, בית הוהנצולרן, כאשר ילדתם הבכורה של הזוג, ויקטוריה, נישאה לקייזר לעתיד פרידריך השלישי.
לאחר נישואיה, המלכה ויקטוריה אמרה על קובורג:
בשל הקשרים המלכותיים בין בתי המלוכה של אירופה, קובורג הייתה האתר של חתונות וביקורים מלכותיים רבים של הדוכסים. מלכת בריטניה ויקטוריה ערכה שישה ביקורים בקובורג במהלך 63 שנות שלטונה. בשנת 1894 חתונתם של ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן וויקטוריה מליטה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה הפגישה את המלכה ויקטוריה, בנה אדוארד (לעתיד אדוארד השביעי), בנה השני אלפרד (דוכס סקסה-קובורג-גותה), בתה הקיסרית הגרמנית פרידריך (ויקטוריה), ורבים מנכדיה, כמו הצאר לעתיד ניקולאי ואלכסנדרה מרוסיה (אליקס מהסן), הקייזר וילהלם השני מגרמניה, והמלך העתידי ג'ורג' החמישי של בריטניה.
בנובמבר 1918, הדוכס האחרון מסקסוניה-קובורג-גותה, קרל אדוארד, התפטר. המדינה החופשית קובורג שהוקמה כעת הייתה צריכה להחליט אם להיות חלק מתורינגיה או בוואריה. במשאל עם בנובמבר 1919 הצביעו המקומיים להצטרף לבוואריה ברוב של 88%. ב-1 ביולי 1920 הצטרפה קובורג לבוואריה.
העידן הנאצי
ב-1929 הייתה קובורג העיר הגרמנית הראשונה בה זכתה המפלגה הנאצית ברוב מוחלט של הקולות במהלך הבחירות המוניציפליות. בשנת 1932, קובורג הייתה העיר הגרמנית הראשונה שהפכה את אדולף היטלר לאזרח כבוד.
הקהילה היהודית של קובורג
לקובורג היו אזרחים יהודים כבר במאה ה-14. בשנות ה-70 של המאה ה-19 הם קיבלו אישור לשכור לצמיתות את כנסיית סנט ניקולס להסבה לבית כנסת. בשנת 1931 הוטל חרם לא רשמי על עסקים יהודיים. ב-1932 ביטלה מועצת העירייה את חוזה החכירה של כנסיית סנט ניקולס. בשנת 1933 נסגר בית הכנסת. הוא עדיין נשאר עומד. ב-25 במרץ 1933 נעצרו ועונו 40 יהודים בקובורג. הם לא שוחררו עד שהפרשה נודעה בעולם.
ב-9 בנובמבר 1938, ליל הבדולח, נכלאו כל הגברים היהודים. בתי יהודים, חנויות ובית הספר נהרסו. הקהילה היהודית של קובורג מנתה 68 ב-1869, 210 (1.3% מכלל האוכלוסייה) ב-1880, 316 (1.3%) ב-1925 ו-233 (0.9%) ב-1933. בסביבות 150 הצליחו לעזוב עד 1942, או היגרו מגרמניה או עברו לערים אחרות בגרמניה. השאר גורשו לריגה, איזביצה וטרזיינשטט בשלושה טרנספורטים בין נובמבר 1941 לספטמבר 1942. ספר הזיכרון של הארכיון הפדרלי הגרמני לקורבנות רדיפת היהודים בגרמניה מפרט 63 תושבים יהודים של קובורג, שגורשו וברובם נרצחו. הקהילה היהודית של קובורג לא הוקמה מחדש לאחר המלחמה.
לאחר מלחמת העולם השנייה
לאחר מלחמת העולם השנייה, שבה קובורג שרדה ברובה ללא נזק, עמדה העיירה בפני האתגר של שילוב של למעלה מ-15,000 פליטים. בעוד ששאר הנסיכויות הסקסוניות-תורינגיות שולבו ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, קובורג הבווארית הפכה לחלק מגרמניה המערבית. כתוצאה מכך, העיירה בילתה את שנות המלחמה הקרה ממש ליד מסך הברזל, מוקפת בשטח מזרח גרמני משלושה צדדים ומנותקת מחלק גדול מהארץ האחורית הטבעית שלה.
בשנת 1946, טען שגריר פולין אוסקר ר. לאנג כי קובורג הייתה בסיס לבעלות הברית המערביות לארגון מרד פולני מזוין בראשות ולדיסלב אנדרס נגד הקומוניסטים הנתמכים על ידי הסובייטים בפולין.
דת
רוב תושבי קובורג הם חברים בכנסייה האוונגליסטית (לותרנית). קהילות נוצריות אחרות הן בפטיסטים, אדוונטיסטים של היום השביעי, תנועת ה-ICF, עדי יהוה, קתולים, קתולים ישנים והכנסייה האפוסטולית החדשה, כמו גם מורמונים. ישנן גם שלוש קהילות של מוסלמים. בקובורג הייתה קהילה יהודית גדולה עד שנות ה-40. יהודים חיו שם מאז המאה ה-14. בית הכנסת הישן היה כנסייה לשעבר. כיום הוא משמש את הקתולים הישנים. קובורג הפכה לפרוטסטנטית לאחר הרפורמציה. כל הקתולים נרדפו. קהילה קתולית חדשה נוסדה במאה ה-19.
כלכלה
בשנת 1919 הקימו מקס ברוס וארנסט יונגלינג את מפעל המתכת "מקס ברוז ושות'" לייצור חלקי רכב. החברה עדיין פועלת כיום, בשם "Brose Fahrzeugteile".
בשנת 1950, ה-"Haftpflicht-Unterstützungs-Kasse kraftfahrender Beamter Deutschlands a.G" (היום ) עברה מארפורט לקובורג. HUK הוא היום המעסיק הגדול והמשלם הגדול ביותר של בקובורג.
"Kapp Werkzeugmaschinen" היא יצרנית של מכונות כרסום גלגלי שיניים מאז 1953, לאחר שהשתלטה על נכסי הייצור של COMAG (Coburger Maschinenbau GmbH).
Waldrich-Coburg, שנוסדה בשנת 1920, מייצרת מכונות כרסום CNC במגוון גדלים, כאשר הגדולה שבהן יכולה להתמודד עם חפץ בגודל 50 על 14 על 10 מטרים.
חברת Kaeser Compressors, שנוסדה בשנת 1919, מייצרת מדחסי אוויר בגדלים שונים.
קובורג מחזיקה נתח מעל הממוצע של עובדים מייצרי סחורות. בשנת 2013, מתוך 32,962 עובדים 10,421 עבדו בענפי התעשייה או הבנייה (31% לעומת ממוצע ארצי של 24%), 4,853 במסחר, תחבורה ותיירות, 10,381 בשירותים מקצועיים ו-7,230 בשירותים ציבוריים ופרטיים.
מלונות בקובורג ספרו יותר מ-61,000 מבקרים מעל לילה ב-2014 (מתוכם כ-53,000 מגרמניה). הם שהו בסך הכל כמעט 120,000 לילות, או קרוב לשני לילות לשהות לכל מבקר בממוצע.