cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עבד כנעני
קנייתו וגרותו
ישנה מצוות עשה על אדון העבד למול את עבדיו, בין עבדים שקנה ('מקנת כסף'), ובין עבדים שנולדו בביתו ('יליד בית'). אם אדון העבד אינו מלו, החיוב במצווה עובר לבית הדין. דיני מילת העבד שווים לדיני מילה יהודי, למעט ברכה בנוסח שונה ממילה רגילה. עבד כנעני שנולד ברשות אדון נימול ביום השמיני גם כשחל בשבת.
עבד כנעני יכול להיות בבעלות של מספר אדונים.
מעמדו של העבד הכנעני
עבד כנעני נמצא במעמד ביניים, הוא אינו נחשב עוד לגוי לאחר שמל וטבל, אך גם אינו נחשב ליהודי עד שישתחרר. עם זאת, הוא חייב ברוב דיני התורה כישראל, אך מתוך שעבודו לאדון פטור ממצוות העשה שהזמן גרמן. מבחינה זו חיובו במצוות דומה לזה של נשים.
דיני אישות
לעבדים כנענים אין הגדרה של נישואים כשם שיש לבני חורין, ישראלים או גויים, והשעבוד שלהם לאדונם חל גם בתחום יחסי האישות. כך למשל אדם רשאי למסור את שפחתו לעבדו או לעבד של חברו או למספר עבדים ללא תלות ברצונה וללא צורך במעשה קניין. עבד כנעני אסור לישראלית, ושפחה כנענית אסורה לישראל רגיל. לדעת חלק מן הראשונים מדובר על איסור דאורייתא, הנלמד מהכתוב, בהתאם לתרגום אונקלוס שם; ברם לדעת הרמב"ם מדאורייתא אין איסור על ביאת העבדים וזהו איסור דרבנן. מאחר שהאדון עשוי לשכב עם שפחתו בנקל, נקבע להרתעתו קנס מיוחד: עם זאת, מאחר שהשפחה יצאה מכלל הגויים, הבא עליה אין קנאים פוגעים בו. על אישה ישראלית נאסר מלכתחילה לקנות עבדים כנעניים, מפני החשד. ואם נפלו לה בירושה, עליה למוכרם בהדרגה. על אף האיסור הכללי על יהודי להתחתן על שפחה כנעני, מותר לאדון למסור שפחה כנענית אחת לעבדו העברי, בתנאי שלעבד יש כבר אישה ובנים. שפחה זו תהא אסורה לשאר ישראל אך מותרת לעבד אף אם הוא כהן, שככלל יחסי מין עם נשים שאינן מזרע ישראל אסורים עליו באיסור תורה.
בעת כניסתם של עבדים כנעניים לעבדות, קרבת המשפחה שלהם מתנתקת ופוקעים מהם איסורי העריות התלויים בה, כך שלעבד מותר לשכב עם אימו ושאר קרובותיו. עם זאת, צאצאי שפחה כנענית נחשבים אף הם לעבדים בבעלות האדון, כאימם.
חציו עבד וחציו בן חורין
ההתייחסות הקניינית לעבד כנעני מתבטאת גם בכך שהוא יכול להיות עבד משותף לכמה אדונים. כתוצאה משחרור של אחד האדונים, נוצר הדין המורכב של חציו עבד וחציו בן חורין.
עבד כנעני שהגיע למעמד של חצי בן חורין וחצי עבד, אינו יכול להינשא לשפחה כנענית – כי חציו בן חורין; וכן אינו יכול להינשא ליהודייה – כי חציו עבד. במקרה זה כופה בית הדין את האדון שנותר לעבד לשחררו, על מנת שיוכל לישא אשה.
יחס האדון לעבד הכנעני
למרות ההתייחסות ההלכתית הקניינית לעבד כנעני שמאפשרת לאדון לרדות בעבד, זו הלכה-תאורטית שנשללה על ידי חז"ל. להלן דברי הרמב"ם:
שחרורו
עבד כנעני יוצא לחירות באחד משלוש הדרכים:
עבד כנעני שמשתחרר, צריך לטבול טבילה נוספת על טבילת העבדות שלו, ובטבילה זו הוא משתחרר והופך לגר יהודי לכל דבר ועניין, וכך הוא לשון הרמב"ם:
מצוות לעולם בהם תעבודו
ישנה מצוות עשה מהתורה האוסרת לשחרר עבד כנעני, מצווה זו נלמדת מהכתוב בפסוק "לעולם בהם תעבודו". אך עם זאת, התורה קבעה שאדון שפצע את עבדו וחיסר את אחד מאבריו חייב לשחררו.
חז"ל התירו לאדם לשחרר את עבדו לצורך קיום מצווה, ואפילו מצווה שאיננה מצווה של תורה אלא מדברי חכמים, יש שסוברים שהיתר זה הוא מחמת הכלל "עשה דוחה לא תעשה". לכך אם חסר עשירי למניין לאחת מתפילות הציבור, מותר לאדם לשחרר את עבדו כדי שיוכלו להשלים את המניין. דין זה הוא יוצא מהכלל אין אומרים לאדם חטוא כדי שיזכה חברך.
נפת עזה (המנדט)
לפי תוכנית החלוקה יועד רוב שטח הנפה למדינה הערבית, למעט יישובים יהודיים בשוליו הצפון-מזרחיים.
לאחר מלחמת העצמאות והסכמי שביתת הנשק של 1949 נותר צפון ומזרח הנפה במחוז הדרום במדינת ישראל ואילו מערבה ודרומה הפכו לרצועת עזה, שנשלטה על ידי מצרים.
אוכלוסייה
לפי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל, שערכו רשויות המנדט, היה סך האוכלוסייה בנפה 137,180 בני אדם שהתפלגו כדלקמן: יש להתחשב בעובדה שהנתונים האלה לא נבעו ממפקד אוכלוסין, אלא התבססו על מפקד האוכלוסין המנדטורי האחרון של 1931 בתוספת הגידול המחושב באוכלוסייה ונתוני ההגירה היהודית והערבית, (שהיו חלקיים בלבד).
שטח
בשנת 1945 היה סך שטח הנפה 1,111,501 דונמים. התפלגות השטח הייתה כדלקמן:
יישובי הנפה
ערי הנפה: כפרים ויישובים: שבטים בדואים:
אריק סיני
אריק סיני (נולד ב-29 ביוני 1949) הוא זמר ישראלי.
ביוגרפיה
סיני (במקור: יסני) נולד בקריית ביאליק, בן להורים ניצולי השואה. אחיו התאום נפטר בלידתו. את שירותו הצבאי החל בחטיבת גולני, עבר קורס חובשים קרביים ושירת בסיירת אגוז. לאחר מכן שירת במסגרת צוות הווי גולני וצוות הווי סיני. במלחמת יום הכיפורים גויס למילואים ושירת כחובש בחטיבת השריון 679.
תחילת הדרך
בשנות השבעים השתתף סיני במספר להקות. לפרסומו הראשון זכה סיני כשהוציא לרדיו בנובמבר 1977, את תקליט השדרים הראשון שלו "שיר פרידה", שכתב והלחין שלמה ארצי, וזכה להצלחה. במצעד השנתי תשל"ח (1978) דורג השיר במקום ה-9.
במאי 1978 הוציא תקליט שדרים שני - "שכח אותי אמרת", שגם אותו כתב והלחין ארצי. השיר זכה להצלחה נאה, ודורג במקום ה-20 במצעד השנתי תשל"ח (1978) של רשת ג'. את שני השירים הללו עיבד אילן גלבוע.
קיפוד המדבר
קִפּוֹד הַמִּדְבָּר (שם מדעי: Paraechinus aethiopicus) הוא מין של יונק מדברי ממשפחת הקיפודיים. הקיפוד מצוי בישראל ובאזורים חמים ויבשים לאורך המזרח התיכון וצפון אפריקה.
תיאור
זהו קיפוד בינוני בגודלו שבהשוואה לשני קרוביו בישראל, הוא גדול מקיפוד החולות אך קטן מקיפוד מצוי. הקיפוד בעל אוזניים גדולות, פרווה לבנה ועל פניו ישנה "מסכה" שחורה. לאורך הראש והגב ישנם רעמת קוצים שחורה המקריחה מעל המצח. הקיפוד בעל רגליים גבוהות והוא מסוגל לנוע במהירות לטווחים קצרים.
אריק סיני
כוכב שנות ה-80
ביוני 1980 הוציא סיני את אלבומו הראשון, "אריק סיני". את שירי האלבום עיבדו מתי כספי, יאיר שרגאי, אילן גלבוע ודוד קריבושי. בין שירי האלבום בלט הלהיט "דרך הכורכר" שכתב יעקב גלעד והלחינה קורין אלאל. באלבום נכללו גם כל שלושת השירים שכתב והלחין לו שלמה ארצי, כמו גם השירים "מסתובב ושר" שכתב יאיר שרגאי והלחין גרי אקשטיין, "כמו לפני שנים" שכתב יעקב גלעד והלחינה יהודית רביץ שאותו שר בפסטיבל הזמר והפזמון, שהתקיים במרץ של אותה שנה, וגרסה מחודשת לשיר "גן השקמים".
קיפוד המדבר
תיאור
הקיפוד חי לאורך אזורי מדבר ואזורים יבשים שונים לאורך צפון אפריקה וחצי האי ערב והוא נפוץ גם בישראל לאורך הנגב, ערבה ובקעת הירדן, אשר היא גבול תפוצתו הצפוני.
אריק סיני
כוכב שנות ה-80
באוגוסט 1981 הוציא סיני את אלבומו השני, "צל כבד", שעיבד והפיק מוזיקלית מתי כספי. גם אלבום זה כלל מספר שירים מצליחים, ובהם "סיבה טובה" שהלחין כספי למילים של אהוד מנור, "אם אתה בסביבה" (העיירה שלי) שכתב והלחין יצחק קלפטר, "בשעה שכזאת" של יעקב גלעד וגרי אקשטיין ו"שובי שובי לפרדס" שהלחינה יהודית רביץ למילים של מאיר ויזלטיר. כמו כן נכללו באלבום שני שירים של ג'ניס איאן שתרגם לעברית יעקב גלעד, "Shadows on the Sun" שתורגם כ"צל כבד" ו-"Love Made Another Beggar" שתורגם כ"כמו עני בפתח".
קיפוד המדבר
תיאור
קיפוד המדבר עובר כ-5 עד 15 קילומטר בלילה בחיפוש מזון, ובמשך היום מסתתר מתחת לסלעים או במחילה. הוא אוכל כל המתבסס בעיקר על חרקים כגון טרמיטים, נמלים, חיפושיות ועוד ויגוון גם בצמחייה כמו פירות.
הקיפוד מתגונן מטורפים בעיקר בבריחה מהירה למחילה ורק כאשר הוא נתפס בשטח הוא מתכדרר ומבליט את קוצי הגב שלו. הטורפים העיקריים שלו הם דורסי יום ודורסי לילה שונים אך גם חתולים, נמיות, גיריות, תנים ואפילו קיפודים גדולים יותר ינסו לצוד אותו.
אריק סיני
כוכב שנות ה-80
באפריל 1982 הוציא סיני את האלבום "שירים חוזרים", שהורכב כולו מגרסאות כיסוי לשירים עבריים ישנים, כ"ערב מול הגלעד", "פרח הלילך", "לי ולך", "הבתים שנגמרו ליד הים" ו"לא פעם בקיץ". האלבום הוקלט בהופעה חיה. כמו כן, באותה שנה כיכב סיני במחזמר על נושא תנ"כי, "אברהם אחד" שכתב דני ליטאי והלחין בני נגרי, בתור אברהם אבינו. המחזמר נכשל מסחרית, אך הצליח להוציא את הלהיט "הו מה יפית ארץ כנען" אותו ביצע. בסוף אותה שנה, הוציא את תקליט השדרים "הביתה" (מילים: לאה גולדברג, לחן: יצחק קלפטר, עיבוד: מתי כספי), שלא נכלל באף אחד מאלבומיו, אך זכה להצלחה ודורג במקום ה-26 במצעד הפזמונים השנתי תשמ"ג (1983) של רשת ג'.
בסוף 1983 יצא אלבומו של סיני "בסוף מעגל", שהורכב כולו משירים שתרגם יהונתן גפן מאנגלית. סיני הקליט את האלבום בלונדון בהפקת מוזיקאים אנגלים. האלבום כלל את השירים המוכרים "ילד ירוק" ו"בסוף מעגל", אך לא זכה להצלחה כאלבומיו הקודמים של סיני. באותה שנה הוציא גם את תקליט השדרים "דברים", שהלחין למילים של עדית פאנק. השיר לא הופיע באף אחד מאלבומיו. באותה שנה גם הקליט עם חוה אלברשטיין גרסת כיסוי לשיר "שוב" שביצעו שמוליק קראוס וג'וזי כץ לאלבומה "נמל הבית".
ב-1984 הקליט דואט נוסף עם חוה אלברשטיין, השיר "תן לי יד" (מילים: עלי מוהר, לחן: יוני רכטר), שהופיע באלבום של אלברשטיין, "אבק של כוכבים" בדצמבר 1984 השתתף בפסטיבל שירי הילדים מספר 15 עם השיר "חתולים" (מילים: אהוד מנור, לחן: יהודית רביץ, עיבוד: גרי אקשטיין).
ב-1985 יצא סרט הקולנוע "שוברים" בהשתתפותו של סיני, שגם שר בסרט את השיר "אני אוהב אותי", וכן השתתף בשיר "אהבה הלילה". באותה שנה הוציא סיני את האלבום "שלום לך תקווה עצובה", בהפקתו המוזיקלית של גרי אקשטיין. בין שיריו המוכרים היו "בת 17" (מילים: יואל לרנר, לחן: יצחק קלפטר) ו"היי גלית" (מילים ולחן: יואל לרנר). גם אלבום זה לא זכה להצלחה. כמו כן, השתתף בקדם-אירוויזיון של אותה שנה עם השיר "מילה ועוד מילה" (מילים: אהוד מנור, לחן: דודי רוזנטל, וקובי אושרת, עיבוד: קובי אושרת), עמו הגיע למקום הרביעי.
גם אלבומו הבא של סיני, "עכשיו", שיצא בסוף 1987, לא שיחזר את הצלחת אלבומיו הראשונים. את רוב שירי האלבום (שישה במספר) כתב והלחין יצחק קלפטר, ובהם "את". שירים מוכרים נוספים מהאלבום היו "עכשיו" שכתב דני רובס והלחין שאול בן אמיתי ו"אחת מהבוהמה" שכתב והלחין דני רובס. באפריל אותה שנה השתתף בשנית בקדם אירוויזיון (ביחד עם להקת "ברור חיל") עם השיר "לחזור הביתה" (מילים ולחן: יגאל בשן, עיבוד: יורם צדוק).
בשנת 1988 ערך סיבוב הופעות משותף עם דני רובס.
באפריל 1989 הוציא סיני אלבום נוסף של גרסאות כיסוי לשירים ישנים, בשם "שירים חוזרים ב'". מתי כספי עיבד והפיק מוזיקלית את החידושים, וגם ניגן בפסנתר, גיטרה, בס, כלי הקשה ומפוחית.
לאור כישלון אלבומיו של סיני מאמצע שנות ה-80 החליט לבחור בלואי להב כמפיק אלבומו הבא, אך לוח הזמנים הצפוף של להב עיכב את הקלטת האלבום בשלוש שנים. תקליט שדרים ראשון יצאה בתחילת 1992, והאלבום, "שמועות על גשם", יצא במאי 1992. סיני עצמו השתתף בכתיבת חלק מהשירים, ובהם שיר הנושא (בשיתוף מיכה שטרית), שהיה הלהיט היחיד של האלבום. לואי להב, יאיר מיכאל, וירון בכר עיבדו את שירי האלבום, שלא נחל הצלחה. באלבום נכלל גם השיר "היא לא דומה", שכתב והלחין ארקדי דוכין והפך כעבור 9 שנים ללהיט בביצועו. לאחר צאת האלבום "שמועות על גשם" עבר סיני להתגורר בארצות הברית.
חזרה לישראל והמשך הקריירה
בסוף שנות ה-90 חזר סיני לישראל, ובשנת 2002 הוציא סינגל ראשון לאחר עשר שנים, "מכור", שכתב והלחין עמיר לב. השיר זכה להצלחה, ונכלל באלבום אוסף של סיני שיצא באותה שנה. ביוני 2003 הוציא סיני אלבום אולפן ראשון לאחר 11 שנים, "נאהב עד שנמות", בהפקתו של אסף אמדורסקי. באלבום בלטו שיר הנושא וכן "מכור", ו"אור אדום כמו דם". האלבום סימן את חזרתו של סיני לבמה לאחר היעדרות ממושכת. בהקלטות האלבום השתתפו ג'וני שועלי, קרני פוסטל, יוסי פרץ, חברי מוניקה סקס בנגינה ושרון רוטר בקולות. באביב 2004 הוציא סיני סינגל משותף עם הזמרת שרון רוטר בשם "שלח לי גל". השיר, שנכתב על ידי עובדיה חממה ויוסי פרץ, הוקלט במסגרת פרויקט "דגל אורות התקווה" של עמותת עלם. בשנת 2006 הוציא סיני את הסינגל "תני לי סיבה", גרסת כיסוי לשירה של להקת בנזין.
בשנת 2007, החל סיני במופע של שירי הזמר הקנדי לאונרד כהן. כעבור שנה השתתף בפרויקט המוזיקלי "עבודה עברית", שבו חידש את שירה של גלי עטרי משנת 1988 "רק אתמול" (עיבוד והפקה מוזיקלית: שמוליק נויפלד). בשנת 2009 יצא השיר שסק ששר סיני וכתב ארקדי דוכין במסגרת האלבום "החברים של ארקשה", אלבום שירי ילדים מאת דוכין. בנובמבר 2009 הוציא סיני לרדיו את הסינגל "אהבתי האסורה", שכתב זיו רובינשטיין והלחין ארקדי דוכין.
בשנת 2011 השתתף בתוכנית המציאות של ערוץ 24 "היכל התהילה". באותה שנה הוציא את אלבומו העשירי "הולך ובא". מתוכו הצליחו השירים: "להתאהב" ו"נובלס (הסיגריה האחרונה)". מיד לאחר הוצאתו יצא סיני בהודעה בפייסבוק כי ימשיך להופיע אך יפסיק להקליט חומרים חדשים: "זה האלבום האחרון שלי, יותר לא אוציא אלבומים חדשים ושירים חדשים, אולי אופיע עם להיטים ישנים שהקהל אוהב. אני למעשה פורש מלעשות מוזיקה חדשה". כמו כן, השתתף בשירו של פיט "העיירה שלי" ושר את הפזמון, "כן כך נראית העיירה שלי...". בשנת 2012 ביצע הרכב יוסטון פרוג'קט יחד עם סיני רמיקס לשירו "סיבה טובה". הרמיקס החדש נקרא "הנה זה בא". גרסת כיסוי נוספת לשיר בוצעה ב-2018 על ידי איתי לוי, להקת מה קשור ונועה קירל. באותה שנה ביצע סיני את השיר "אל אדון" יחד יוני גנוט לאלבומו של גנוט "אות לאות". בשנת 2013 יצא סיני במופע חדש עם אשתו בשם "שרים אהבה". בדצמבר 2016 ביצע שוב שיר עם יוני גנוט לאלבומו "דבר אלי באדמית" בשם "נשבעתי לך". במאי 2017 הוציא את הסינגל "בגיטרה ישנה" שנכתב על-ידי נעם חורב והולחן על-ידי לורן פלד.
תחנת הרדיו בגרימטון
תחנת הרדיו בגרימטון (בשוודית: Radiostationen i Grimeton) הייתה תחנה לשידור גלי רדיו ארוכים מאוד בגרימטון, סמוך לעיר וארברי בדרום-מערב שוודיה.
היסטוריה
התחנה נבנתה בשנים 1922-1924 לפי שיטתו של המהנדס ארנסט אלכסנדרסון (Ernst Fredrik Werner Alexanderson), כחלק ממערך תקשורת עולמי, ותרני האנטנה שלה היו הגבוהים במדינה באותה עת. משדר אלכסנדרסון, הוא גנרטור חשמלי ענק המייצר זרם חילופין בתדר רדיו נמוך מאוד (התחנה שידרה ב-16,100 ולאחר מכן ב-17,200 הרץ; לשם השוואה - גנרטור המספק חשמל לרשת הביתית והתעשייתית פועל בתדר 50 או 60 הרץ ושידורי רדיו מקובלים מתחילים בתדר של חצי מיליון הרץ בערך).
אריק סיני
חזרה לישראל והמשך הקריירה
במרץ 2021 הוציא דואט עם הזמר אייל גולן בשם "מלחמה ושלום" מתוך אלבומו המוזיקלי של גולן "להיות מאושר". את השיר כתבו אבי אוחיון, בניה ברבי ודודי בר דוד, והלחינו אוחיון וברבי יחד עם מתן דרור. בקיץ 2022 נאלץ לבטל הופעה מחוסר קהל. באותה שנה הוציא את הסינגל החדש "אני כאן", אותו כתב והלחין יהל דורון, מהצמד גיא ויהל. בדצמבר 2022 הוציא אריק דואט עם אשתו לשעבר, הזמרת יפעת תעשה, בשם "כל פעם מחדש". את השיר כתבה שחר הדר, והלחינו לירון בן שמעון ועמרי קסטן.
תחנת הרדיו בגרימטון
היסטוריה
ב-1 בדצמבר 1924 החלה התחנה את פעולתה בתדר 16.1 קילוהרץ באות קריאה SAQ (... .- --.-; ) בתחום התדר הנמוך מאוד (VLF, Very low frequency). לאחר מכן שינתה את תדר השידור ל-17.2 קילוהרץ, וב-2 ביולי 1925 נחנכה באופן רשמי על ידי מלך שוודיה. התחנה שימשה לקשר רדיו טלגרף (במורס) עם תחנות דומות בעולם.
אריק סיני
פעילות ציבורית
לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה הצטרף סיני למפלגת ישראל ביתנו והשתלב בצוות ההסברה שלה. ב-2018 הודיע שהוא עבר לתמוך בבני גנץ.
תחנת הרדיו בגרימטון
היסטוריה
עם זאת, כבר בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 הביאה ההתפתחות הטכנולוגית להתיישנות המשדרים המקוריים של התחנה שכן משדרים אלקטרומכניים (גנרטורים חשמליים) הוחלפו במשדרים מבוססי שפופרות ריק. בשנת 1968 הותקן בתחנה משדר בתדר 40 קילוהרץ, אשר ניצל את אותה אנטנה גדולה שקיימת בתחנה. משדר זה שימש לתקשורת חד כיוונית לצוללות (מתן הוראות לצוללת הנמצאת מתחת למים). תקשורת כזו מתאפשרת רק בתדרים נמוכים מאוד, שכן תדרים גבוהים יותר, אינם עוברים דרך מי הים. מאוחר יותר הותקנו באתר התחנה, אך ללא קשר לשידורים המיוחדים בתדרים נמוכים, משדרים קונבנציונליים של רדיו אפנון תדר (FM) וטלוויזיה. המשדר (גנרטור אלכסנדרסון) לתדר נמוך מאוד, שמור במצב תפעולי עד היום, והתחנה היא היחידה ששרדה בעולם מבין 17 תחנות רדיו דומות שהיו חלק ממערך השידור, ובשנת 2004 הוכרזה כאתר מורשת עולמית.
אריק סיני
חיים אישיים
סיני היה נשוי חמש פעמים והוא אב לחמישה ילדים.
תחנת הרדיו בגרימטון
היסטוריה
האתר משתרע על פני שטח של 109.9 הקטאר וכולל את מבנה המשדרים, 12 מבני מגורים לצוות התחנה ושישה תרנים בגובה של 127 מטר כל אחד אשר נשאו את אנטנות השידור. אלה תופסים את רוב השטח וערוכים בשורה במרחקים של 380 מטר זה מזה. בראש כל אחד מהם זרוע אופקית באורך של 46 מטר הנושאת שמונה כבלי נחושת תלויים.
אריק סיני
חיים אישיים
את אשתו הראשונה, ליאורה, נשא לאחר שחרורו מצה"ל וממנה יש לו בן. לאחר גירושיו מליאורה היה נשוי לשושי וממנה יש לו בן נוסף. הם התגרשו ב-1984.
ב-1986 התחתן עם טלי סיני (רקדנית וזמרת ליווי, "עולה עולה"), שהיא אלמנתו של משולם ריקליס, וממנה יש לו שתי בנות. ב-23 בדצמבר 2003 התחתן (באמצעות רב רפורמי) על הבמה במהלך הופעה בצוותא עם יפעת תעשה, שהייתה בת זוגו במשך כעשר שנים וממנה יש לו בן. ההופעה שודרה בשידור חי בגלי צה"ל והנישואין הפומביים הפתיעו את הצופים והמאזינים. השניים התחתנו אזרחית אך התגרשו לאחר כשלוש שנים. ביולי 2011 התחתן בשנית עם תעשה, הפעם בטקס אורתודוקסי בשידור חי בטלוויזיה במסגרת תוכנית המציאות "היכל התהילה" שבה השתתף. בשנת 2015 שוב התגרשו השניים.
סיני חי בארצות הברית כמה שנים וחזר לישראל בסוף שנות התשעים.
סיני היה המפרסם של מותג הסיגריות 'ברודוויי 80' של היצרן דובק בשנות ה-80, עם התמונה המפורסמת שבה יושב סיני ליד מדורה ומדליק סיגריה, תחת הסלוגן "מתאים לי. Broadway 80".
במשך השנים סבל מקשיים כספיים, וצבר חובות, שהביאו להוצאת צווי עיקול ובקשות לפשיטת רגל נגדו. באוגוסט 2019, אגודת אמני ישראל (אמ"י) הודיעה כי הציעה סיוע לסיני, לאחר שפרסם בעמוד הפייסבוק שלו כי הוא על סף פשיטת רגל.
רוני רוק
רונלד לזלי "רוני" רוק (אנגלית: Ronald Leslie "Ronnie" Rooke; 7 בדצמבר 1911 – 9 ביוני 1985) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי. רונלד רוק הבקיע 726 שערים רשמיים במהלך הקריירה, נתון זה הופך אותו למקום השלישי בטבלת הכובשים הגדולים בכל הזמנים.
קריירה
רוק נולד בגילדפורד שבסארי, והחל את הקריירה שלו בקריסטל פאלאס מהליגה השלישית הדרומית. הוא שיחק בעמדת החלוץ המרכזי, ושיחק בעיקר עבור קבוצת המילואים של פאלאס כאשר בין 1932 ל-1936 הוא משתתף רק ב-18 משחקי ליגה ומבקיע בהם ארבעה שערים. הצלחתו החלה כאשר הצטרף לפולהאם מהליגה השנייה בנובמבר 1936, והוא היה למלך השערים של המועדון במשך שלוש עונות רצופות; בסך הכל הוא הבקיע 57 שערים ב-87 משחקים, כולל את כל השישה בניצחון 6 - 0 במשחק מול בארי במסגרת גביע ה-FA. הישג זה הוא שיא מועדון שטרם נשבר.
הקריירה שלו נעצרה בשיאה בגלל מלחמת העולם השנייה; רוק התגייס לחיל האוויר המלכותי, המשיך להשתתף במשחקים הלא רשמיים במדי פולהאם, ואף זכה להופיע פעם אחת במדי נבחרת אנגליה כשזו ניצחה את נבחרת ויילס במשחק ידידות. משחקי הפוטבול ליג התחדשו ב-1946, ולמרות שכמעט היה בן 35 וללא ניסיון בליגה הבחירה הוא הוחתם על ידי ארסנל בגלל יכולת לא טובה של שחקני ההתקפה.
רוק הצליח להשפיע מיד, והבקיע את שער הניצחון בהופעת הבכורה שלו במשחק מול צ'רלטון את'לטיק ב-14 בדצמבר 1946. באותה עונה הוא הבקיע 24 שערים ב-21 משחקי ליגה, ובעונה הבאה (1947/1948) הוא הבקיע 33 שערים וקבע שיא מועדון עבור התקופה שלאחר המלחמה. שיא זה טרם נשבר. רוק זכה בתואר מלך השערים של הליגה, והוביל את ארסנל לזכייה באליפות.
FIAPF
FIAPF (באנגלית: International Federation of Film Producers Associations) הוא ארגון המורכב מ-36 אגודות חברות מ-30 המדינות המובילות בעולם בתחום האודיו-ויז'ואל. FIAPF, שמטהו בלונדון גם אחראי על הרגולציה על פסטיבלי הקולנוע הבינלאומיים, כולל כמה מהחשובים בעולם.
פונקציות
FIAPF מסייע לגבש מדיניות ולתאם פעולות פוליטיות בתחומים מרכזיים אלה:
חברי הארגון
חלק מהארגונים המשתייכים לארגון:
פסטיבלי סרטים הכפופים לפיקוח ארגון
נכון לשנת 2015, FIAPF פיקח על 47 פסטיבלי סרטים מרחבי העולם. FIAPF מסווג את פסטיבלי הקולנוע בעולם לפי קטגוריות:
פסטיבלי תחרויות סרטים
הפסטיבלים הבאים קיבלו מעמד של פסטיבלים תחרותיים על ידי FIAPF:
פסטיבלים מיוחדים
כמה מהפסטיבלים הייחודיים עליהם מפקח הארגון:
פסטיבלי סרטים קצרים ודוקומנטריים
כמה מפסטיבלי הסרטים הקצרים והדוקומנטריים במסגרת הארגון:
מספר טיפולוגי
מספר טיפולוגי (נקרא גם מספר נוסחאי) הוא מספר בעל מבנה טיפולוגי (לפי תורת הטיפוסים), כלומר מבוסס על זיקה לסימנים או תופעות מסוימות ובהתאם לכך מייצג תכונות מהותיות הקשורות לתחום זה. למספר טיפולוגי יש משמעות מיוחדת והוא בדרך כלל מסמל קדושה, ייחוד וערך על פי תרבויות, דתות ומיתוסים שונים. המספר משמש בדרך כלל כמספר בעל משמעות סמלית ללא קשר למשמעותו הכמותית המדויקת.
מספרים טיפולוגיים ביהדות
הקביעה אילו מספרים נחשבים לטיפולוגיים היא תלויית תרבות וזמן. כך למשל במקרא, המספר 7 הוא מספר טיפולוגי: שבעה ימים שבהם נברא העולם והיום השביעי – שבת, השנה השביעית – שמיטה, נפילת חומות יריחו לאחר שבעה סיבובים סביבן, ולאחר שבע שביעיות – יובל. גם המספר 40 הוא מספר טיפולוגי במקרא: משה שהה על הר סיני 40 יום ו-40 לילה, הגשם במבול נמשך 40 יום ו-40 לילה, בספר שופטים נכתב מספר פעמים "ותשקוט הארץ ארבעים שנה", בני ישראל נדדו במדבר 40 שנה ועוד. מספרים נוספים הם 3 ו-12.
המספר 70 מופיע פעמים רבות, כך למשל בספר בראשית מצוין כי מספר הנפשות של יעקב ובניו היה 70, בפרשת נח נזכרים 70 בני נח שהיו לאומות העולם וכך בביטוי שבעים פנים לתורה. תרגום המקרא ליוונית נקרא כך על פי מספר מחבריו, על אף שעסקו במלאכה 72 מחברים.
בספרות חז"ל, המספרים 7 ו-10 הם מספרים טיפולוגיים, כפי שמופיעים במשנה בפרק החמישי במסכת אבות, בעשרת הדברות, בן שלוש עשרה למצוות ועוד. כך גם המספרים 24, 100, 200, 300 ו-1000 שנבחרו בשל היותם מספרים עגולים. בספר מלכים, מפורט כי לשלמה המלך היו 1000 נשים:.
מילה מנחה
במקרא, חזרה על ביטוי או על מילה מסוימת מספר טיפולוגי של פעמים היא אלמנט ספרותי המקנה לו הדגשה וחשיבות יתרה. חזרה זו מופיעה גם ביצירות שירה ופרוזה כלליות, ומודגשת בעיקר במקרא.
מספרים טיפולוגיים בנצרות
בתרבויות אירופיות, המספרים 3, 7 ו-12 הם מספרים טיפולוגיים.
בנצרות 13 הוא מספר המסמל חוסר מזל, על פי האמונה הנוצרית בסעודה האחרונה של ישו שהתרחשה ביום שישי סעדו 13 אנשים, ישו ו-12 השליחים, יחד עם יהודה איש קריות, ועקב כך יום שישי ה-13 נחשב ליום מועד לפורענות. בהתאם לכל, יש מקומות בהם לא מופיע ברחוב בית מספר שלוש עשרה, אלא מדלגים משתים עשרה לארבע עשרה, או מדלגים על קומה שלוש עשרה בבנין.
In My Blood
In My Blood (בעברית: בתוך הדם שלי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הקנדי שון מנדס, מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Shawn Mendes. השיר יצא לאור ב-22 במרץ 2018, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
רקע וכתיבה
הפעם הראשונה בה שון מנדס הופיע עם השיר הייתה ב-28 במרץ 2018, במהלך תוכנית הטלוויזיה "The Late Late Show with James Corden". לאחר מכן, ב-12 באפריל באותה השנה, הופיע עם השיר במהלך טקס פרסי אקו.
בסמוך לצאתו על השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
מלון קרח
מלון קרח הוא מלון זמני הבנוי כולו משלג ומבלוקים מפוסלים של קרח ועל כן הוא מהווה חידוש בתחום האדריכלות. המלונות מוקמים הודות לנותני חסות ויש להם מאפיינים ייחודים למטיילים שמחפשים חידושים וסביבה בלתי רגילה, לכן הם מסווגים כמלונות יעד לתיירים. בלובי של בתי המלון האלה בדרך כלל מציגים פסלי קרח, ומגישים בהם סוגי מזון ומשקאות שיתאימו לסביבה הקרה.
שוודיה
מלון הקרח שהוקם ליד הכפר ג'וקאסג'ארבי שבקירונה, שוודיה הוא מלון הקרח הראשון והמפורסם ביותר מבין מלונות הקרח. בשנת 1989 ביקרו באזור אמני קרח יפניים ויצרו תצוגה של אומנות בקרח. באביב 1990 הקים האמן הצרפתי ג'אנוט דאריד תצוגה בתוך איגלו בצורת גליל באזור. לילה אחד לא היו חדרים פנויים בעיר, ועקב כך כמה מהתיירים ביקשו רשות ללון באולם התצוגה. הם ישנו בשקי שינה שהונחו מעל לעור של איילים – אלה היו האורחים הראשונים של "מלון" הקרח.
מאז יצירתו הוצג המלון בתוכניות טלוויזיה רבות בנושאי תיירות, וכן במגזינים ובעיתונים שונים. פרט למיטות, המלון כולו מורכב מבלוקים של קרח – אפילו הכוסות שבבר עשויות מקרח. הקרח עשוי ממים מנהר הטורנה. למלון יש למעלה מ-60 חדרים וסוויטות, בר, אזור קבלה ואולם תפילה. גובים בסביבות 2,800 קורונות שוודיות (בסביבות 337 דולר) לחדר ללילה אחד. המלון מוקם בין החודשים נובמבר ומאי. בגלגולו הבא גודלו יהיה ככל הנראה מעל 5,000 מטרים רבועים. הנהלת המלון מתגאה בכך שכל חדר במלון הוא ייחודי ושהמבנה שלו משתנה בכל שנה, שהרי בונים את המלון מחדש רק מקרח ומשלג.
פינלנד
מלון השלג "לומילינה" הוא מלון קרח כשלעצמו מפני שהוא עשוי כולו משלג דחוס וקרח. רוב הריהוט והקישוטים שבו, כמו פסלי הקרח, עשויים מקרח. הוא ממוקם בתוך ארמון השלג של קמי, שהוא ארמון השלג הגדול בעולם. במלון יש 18 חדרים זוגיים, שני חדרים קבוצתיים וסוויטה לזוגות בירח דבש. בתוך הארמון נמצאים מלון השלג, "חצר הארמון", מסעדת השלג שלו, אזור תפילה לחתונות וכדומה.
ישנם גם קישוטי קרח במלון השלג לאיניו (ליד ילאס ולוי שבפינלנד).
נורווגיה
מלון הקרח "אלטה איגלו" נבנה מחדש כל שנה מאז שנת 2000. זהו מלון הקרח הצפוני ביותר באירופה, הרי שהוא ממוקם באזור פינמארק המרוחק כמעט 250 ק"מ מנורת' קייפ. למלון יש 30 חדרים, ביניהם 2 סוויטות. גודלו הוא 2,000 מטרים רבועים והוא מקושט בהרבה פסלי קרח וריהוט העשוי קרח, הכולל מערכות תאורה המעוצבות כהיערכויות שונות של גבישים. מלבד חדרי המיטות, למלון אלטה איגלו יש גם אולם תפילה, גלריית קרח וכמובן בר מקרח שבו המשקאות מוגשים בכוסות העשויות קרח. למלון אלטה איגלו יש נושא מרכזי שמשתנה כל שנה. בשנת 2004 הנושא היה ויקינגים, בשנת 2005 היה זה אגדות נורווגיות ובשנת 2006 הנושא היה חיות פרא של האזור. האורחים משתמשים בשקי שינה שמונחים על עורות של איילים.
רומניה
בשנת 2006 הוקם מלון הקרח הראשון באירופה המזרחית באגם בליה ברומניה, באזור הרי פגרש ובגובה 2,034 מטר.
קרליבך
קרלֶיבך (בכתיב יידי: קארלעבאך; בגרמנית: Carlebach) הוא שם משפחה יהודי ממוצא גרמני.
{{פירושונים|
ראו גם
}}
משולם פייש לאווי (השני)
משולם פייש סג"ל לאווי (בהונגרית: Lőwy Ferencz; ג' בניסן תרפ"א, 11 באפריל 1921 – כ"ז באב תשע"ה, 12 באוגוסט 2015) היה האדמו"ר הרביעי של חסידות טאהש.
ראשית חייו
נולד בעיירה נירטאש (טאש בפי היהודים) לרב מרדכי סג"ל לאווי, בנו הבכור של האדמו"ר רבי אלימלך מטאש, ולאשתו השנייה צירל, בת הרב יעקב פעקעטע מנירבאטור. בשנת תר"ץ התמנה אביו לאב"ד דֶמֶטְשֶער הסמוכה. בגיל שתים עשרה נסע לקאלוב, לישיבתו של דודו, אב"ד העיר הרב אשר לאווי. בכ"ג בכסלו תש"ג (2 בדצמבר 1942) נפטר סבו ואביו מרדכי ירשו כאדמו"ר.
השואה ורבנותו בהונגריה
בשנת תש"ג גויס לאווי הצעיר לשירות העבודה ההונגרי ונשלח למחנות בקושיצה ובמרגיטה. לפי אמסעל, המפקחים התייחסו אליו כמשוגע בשל אדיקותו, והדבר אפשר לו לשמור במידת מה על אורח חיים דתי. במרץ 1944 נכבשה המדינה על ידי גרמניה. באפריל כונסו יהודי האזור, בהם שאר בני משפחת לאווי, לגטו בנירג'האזה, שממנו שולחו לאושוויץ. מרבית משפחתו המורחבת אבדה שם; אביו האדמו"ר נרצח בר"ח אלול תש"ד (20 באוגוסט 1944).
לאחר שהצבא האדום נכנס למרגיטה שוחרר סג"ל לאווי ממחנה העבודה. הוא נדד לארד, למאקו ולבסוף לקליינווארדיין ולא מצא בהן ניצולים רבים. בתש"ו נשא לאישה את חוה, בתו של הרב יהודה ויינגרטן. לבסוף הוזמן על ידי שרידי חסידות טאש לבוא לשמש כאדמו"ר בנירג'האזה. הוא שהה שם כשנתיים וחצי, עד שחששו מהשלטון הקומוניסטי הביא אותו להורות לבני קהילתו לעזוב את הונגריה.
קנדה
באדר תשי"א עקר הרב לאווי למונטריאול שבקנדה, שם התגורר אחיו הגדול, חיים יוסף. גם אחותם פריידל, אשת הרב שמואל מאיר לייפער, שרדה את השואה. לאחר פסח הקים בעיר את בית המדרש "אוהל אלימלך". ב-3 באוקטובר 1952 התאגדה בעיר "קהילת טאש" (בצרפתית: Tasher Congrégation).
עוד מראשית שהייתו במונטריאל החליט לבסס את קהילתו מחוץ לעיר, כדי להתבודד מהשפעות העולם החיצון. בשנת 1963, באמצעות הלוואה בתנאים נוחים של 500,000 דולר קנדי שקיבל מהתאגיד הפדרלי למשכנתאות, הוא הקים שיכון חסידי בשם "קריית טאש" בפרבר בּוּאַבְּרִיאַן הרחוק כ-30 ק"מ ממונטריאול. למקום עברו שמונה-עשרה משפחות של חסידיו. הוא הקים שם ישיבה בראשותו. ב-1973 היו בה 120 לומדים. עם השנים נאספו סביבו חסידים רבים, וישנן קהילות של טאש גם בברוקלין, בלונדון, בישראל ובבלגיה. ב-1999 דיווח כתב ניוזוויק ג'ושוע האמר כי בקריה גרו כאלפיים נפש ועוד ששת אלפים איש היו פזורים בקהילות טאהש בעולם.
ב-1979 הובילו האדמו"ר וראשי הקהילה מהלך לקבלת מעמד מוניציפלי עצמאי ל"קריית טאש" והיפרדות מבואבריאן. ממשלת קוויבק הודיעה כי תסכים אם העירייה תקבל זאת; ראש העיר תמך ברעיון משיקולי מיסוי. עם זאת, המהלך סוכל לאחר שדעת הקהל והתקשורת יצאו כנגדו, מחשש שיתאפשר לחסידות לחוקק חוקי-עזר עירוניים בהתבסס על דת.
ב-1995, לקראת משאל העם על מתן עצמאות לקוויבק, נקט האדמו"ר בעמדה הפוכה מזו של מרבית היהודים בחבל ושל בני המיעוטים בכלל, שחששו מעלייתם לשלטון של הלאומנים דוברי-הצרפתית. ב-12 בפברואר הופיע נציג מטעם "קריית טאש" בפני הוועדה הממשלתית שעסקה בנושא והביע בשם הרב תמיכה מלאה בעמדתם של הבדלנים. בעקבות כך זכה רבי לאווי לאהדה רבה בשורותיהם. ב-12 באוקטובר, שבועיים וחצי לפני המשאל, ביקר בקריה ראש ממשלת קוויבק, תומך העצמאות ז'ק פַּארִיזוֹ , ונכח בחנוכת בית כנסת. לבסוף, מחשש לעורר איבה מצד הרשויות הפדרליות, חילקו התושבים בקריה את קולותיהם בין שני הצדדים במשאל.
דברי תורתו, שיחותיו וסיפורים בשמו הודפסו בסדרת ספריו "עבודת עבודה", שיצאה לאור בין 1993 ל-2009. פרופ' ויליאם שפיר התרשם כי עיקר חשיבותה היא הבאת המסרים של האדמו"ר לקהל חסידיו, בעיקר לילדיהם, מאחר שהוא הפסיק להופיע בפרהסיה באופן סדיר. הרב לאווי התפרסם באורח שבו נהג להתפלל באריכות. תמר רותם הגדירה אותו כ"מעין סלבריטי" בעולם החסידי. רבים מבני הקהילות החסידיות השונות בארצות הברית, כמו גם מבקרים אחרים, נהגו לשבות אצלו לפרקים או לעלות אליו כדי לבקש ברכה.
פאבל סמואילוביץ' אוריסון
פאבל סמואילוביץ' אוּריסון (ברוסית: Па́вел Самуи́лович Урысо́н; 3 בפברואר 1898 באודסה – 17 באוגוסט 1924) היה מתמטיקאי יהודי-רוסי. ידוע בשל הוכחת משפט אוריסון ולמת אוריסון, שתי תוצאות יסודיות בטופולוגיה, ובשל תרומותיו לתורת הממד. יחד עם פאבל אלכסנדרוב טבע ב-1923 את ההגדרה המודרנית לקומפקטיות. שמו מונצח גם במונחים מרחב אוריסון אוניברסלי, ממד מנגר-אוריסון, מרחב פרשה-אוריסון ומשוואת אינטגרל אוריסון.
קורות חיים
אוריסון נולד באודסה. הוא התייתם מאמו בצעירותו, ואביו ואחותו גידלו אותו. בשנת 1912 עברה המשפחה למוסקבה. בבית הספר הוא נמשך בתחילה לפיזיקה, אך עם הזמן גילה עניין גובר במתמטיקה. בין השנים 1915 ו-1919 למד לתואר במתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה, ואחר כך המשיך לדוקטורט בהנחייתו של המתמטיקאי הידוע ניקולאי לוזין, אותו סיים בשנת 1921. הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית של מוסקבה והמשיך את עבודתו באוניברסיטת מוסקבה.
הוא טבע ב-17 באוגוסט 1924 בעת ששחה ליד בץ סור-מר בצרפת, ושם נקבר.
אחותו של אוריסון, לינה ניימן, הוציאה ספר זיכרון שמתאר את ילדותו וחייו. הספר כולל מאמרים על עבודתו המתמטית מאת ידידו פאבל אלכסנדרוב, שליווה אותו בהשתלמות באוניברסיטת גטינגן, מאת  ואדים יפרמוביץ', אנדריי קולמוגורוב, לזר ליוסטרניק ומארק קרסנוסלסקי.
פרד ברוקס
פרדריק פיליפס ברוּקס (באנגלית: Fred Brooks; 19 באפריל 1931 – 17 בנובמבר 2022) היה חלוץ בתחום הנדסת תוכנה. ברוקס נודע בעיקר כמי שניהל בחברת IBM את הפיתוח של מערכת ההפעלה OS/360, שהייתה ציון דרך משמעותי בתחום הנדסת התוכנה. בספר The Mythical Man-Month, שהפך עם השנים לקלאסיקה, כתב ברוקס בפתיחות על הניסיון, הקשיים והלקחים מהפרויקט. ברוקס נודע גם בשל המאמר No Silver Bullet ("אין קליע כסף") שכתב, העוסק בעתיד הנדסת התוכנה. ברוקס הוא זוכה פרס טיורינג לשנת 1999.
ביוגרפיה
ברוקס נולד בעיר דרהאם שבמדינת קרוליינה הצפונית ולמד לתואר ראשון באוניברסיטת דיוק שבעיר הולדתו. הוא קיבל תואר דוקטור במתמטיקה שימושית מאוניברסיטת הרווארד בהנחיית האוורד אייקן. ב-1956 הצטרף לחברת IBM וב-1964 עבר לאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל והקים שם את המחלקה למדעי המחשב.
באמצע-סוף שנות ה-80, הוביל ברוקס את כוח המשימה של משרד ההגנה האמריקאי לבחינת הכשלים הרבים שאירעו בפרויקטים גדולים לפיתוח תוכנה באותה העת. כוח המשימה הגיע למסקנה שיש לעבור לשיטה של בנייה ואספקה מחזורית והדרגתית של תוכנה, ולזנוח את מודל מפל המים ותקן DoD-STD-2167. המלצות אלה היו הגרעין ממנו צמחו בהמשך מתודולוגיות הפיתוח האיטרטיביות, ו-Unified Process בפרט.
בשנת 1994 נבחר לעמית ACM.
נפטר ב-17 בנובמבר 2022 בגיל 91.
חוק ברוּקס
בספר The Mythical Man-Month, טבע ברוקס את האמרה הבאה, שכיום ידועה כחוק ברוקס: אבחנה זו משמעותה למעשה שלא ניתן להמיר שנות אדם בשנים "סתם", כשמחשבים את אורכו של פרויקט לפיתוח תוכנה. במילותיו של ברוקס: "היריון נמשך תשעה חודשים ולא משנה כמה נשים נוספות הוקצו לו". מחוק ברוקס משתמע שיעיל יותר לפתח תוכנה בצוות קטן של מתכנתים מוכשרים, מאשר בצוות גדול של מתכנתים מוכשרים פחות.
פרשת לך לך
פרשת לֶךְ-לְךָ היא פרשת השבוע השלישית בספר בראשית. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה ב ומסתיימת ב. הפרשה עוסקת בתיאור קורות חייו של אברהם אבינו בחלק הראשון של חייו.
הפרשה מספרת על קריאת אלוהים לאברם (שמאוחר יותר משנה את שמו לאברהם) לצאת ממולדתו וללכת לארץ כנען, הארץ המובטחת, ירידת אברם למצרים והתחזותו לאחיה של שרי, מריבת רועי אברהם ורועי לוט, מלחמת ארבעת המלכים את החמישה, מלכי צדק, גירוש הגר ולידת ישמעאל, ברית בין הבתרים, וברית המילה.
את פרשת לך לך קוראים בין התאריכים ח' בחשוון-י"ג בחשוון.
לך לך מארצך וממולדתך ומבית אביך
אברם, מקבל ציווי אלוהי ללכת לארץ כנען. הוא בא עם שרי אשתו ולוט בן אחיו ונפש אשר עשו בחרן לארץ, ואף בונה מזבח וקורא בשם ה', אולם הרעב מאלץ אותו לרדת למצרים. עבדי פרעה לוקחים את שרי לבית פרעה ואברם מציג אותה כאחותו מחשש לחייו (שרי היא באמת בת אחיו). ה' מנגע את פרעה בנגעים קשים, ובעקבות כך הוא משחרר את שרי ושולח את אברם ממצרים ברכוש גדול.
מלחמת שליטי בבל בערי כנען
כשאברם חוזר לארץ כנען מתפתח סכסוך בין רועיו ובין הרועים של לוט. פתרון הסכסוך בהיפרדות לוט מאברם וירידתו אל סדום. אברם עצמו מקבל הבטחה אלוהית כי ארץ כנען תהיה ירושה לזרע שיוולד לו.
אחר כך מתרחשת מלחמת ארבעת המלכים את החמישה: ארבעה משליטי ארץ בבל באים לדכא חמישה מלכים מקומיים, שליטי סדום והערים שסביבותיה, שמרדו בהם. אברם שומע שלוט נשבה במלחמה, יוצא בראש אנשיו להילחם בארבעת המלכים, מנצח אותם ופודה את לוט. הוא מסרב לקחת לעצמו מן השלל ורק מברך את ה' בסיוע מלכיצדק, "כהן לאל עליון".
ברית בין הבתרים
כעת כורת ה' עם אברם את ברית בין הבתרים: ההבטחה על הארץ ועל הזרע מקבלת גושפנקה רשמית על ידי מעשה טקסי של ביתור בעלי חיים. אברם גם מקבל נבואה על העתיד לקרות לזרעו:.
שרי והגר
שרי אשת אברם רואה כי איננה מצליחה ללדת בן ומציעה לאברם לקחת את הגר שפחתה לאישה. הגר אכן מתעברת, וכתוצאה מכך היא מזלזלת בשרי. שרי מתלוננת על כך בפני אברם, והוא נותן לה אפשרות לעשות כטוב בעיניה עם הגר. שרי מקשה מאוד את החיים של הגר, וכתוצאה מכך הגר בורחת. מלאך ה' מתגלה להגר בבאר לחי ראי, אומר לה לשוב חזרה לבית אברם ושרי, ומברך אותה ואת בנה ישמעאל שנולד לאחר שובה.
ברית מילה
אברם כורת ברית נוספת עם ה', היא ברית המילה. הוא מצווה למול את עצמו ואת כל בני ביתו, וכן לשנות את שמו לאברהם ואת שם אשתו שרי לשרה. ה' מבטיח פעם נוספת ששרה תלד בן, שייקרא יצחק, ובו תתקיים ברית הזרע והארץ.
תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת לך לך יכולה לחול בארבעה תאריכים שונים:
הפטרה
מפטירים בספר ישעיהו, מ (לחלק מהמנהגים: ) עד (או ). הנביא פונה לעם ישראל,. בנוסח רומניא הפטירו בספר יהושע מ עד, המתחיל "ואקח את אביכם את אברהם מעבר הנהר ואולך אותו בכל ארץ כנען".
צבי הירש חיות
הרב צבי הירש חיות (בראשי תיבות: מהר"ץ חיות; בהגייה אשכנזית: "חַיֶיס"; 20 בנובמבר 1805, כ"ח בחשוון ה'תקס"ו – 12 באוקטובר 1855, ל' בתשרי ה'תרט"ז), היה אב"ד ז'ולקווה וקאליש ובעל הגהות על התלמוד. מן הרבנים המעטים בגליציה שהיו מקורבים בגלוי לתנועת ההשכלה ורעיונותיה.
חייו
מהר"ץ חיות נולד בעיירה ברודי שבגליציה. אביו, ר' מאיר, היה סוחר ובנקאי עשיר, מגזע רבי יצחק חיות, מחבר ספר "זרע יצחק", שהיה נינו של רבי יצחק חיות הראשון. כבר מילדותו הצטייר מהר"ץ כמחונן ומסופר עליו שידע כילד כמעט את כל התנ"ך בעל פה, אך לבו נמשך גם אחרי מדע וספרות. למד תורה אצל הרבנים צבי הירש הלר, אפרים זלמן מרגליות ואלעזר לנדא, כולם תושבי ברודי. לצד לימוד התורה למד המהר"ץ מאביו גם צרפתית, גרמנית ואיטלקית ואף מעט לטינית. כמו כן הוא קבל הכשרה מסוימת במדעי הטבע ובהיסטוריה. לימוד מסודר של השכלה שאיננה תורנית בהיקף שכזה היה דבר חריג בקרב יהודים שומרי תורה ומצוות באותה תקופה. הוא היה שותף לעיסוקי אביו, אך את עיקר זמנו הקדיש ללימוד.
בשנת 1828, בגיל 23, התמנה לרב בעיר ז'ולקווה (ז'ולקייב), בה שכן רנ"ק, רבי נחמן קרוכמל. נראה שמינויו של רב צעיר, הידוע כגדול בתורה, אך גם כמשכיל, תאם את הרוחות שנשבו בעיר באותו זמן. קשריו של מהר"ץ עם רנ"ק עוררו את חמת החסידים. האחרון היה אדם שומר מצוות, אך כמה מדעותיו הביקורתיות על זמני כתיבת הכתובים שבתנ"ך עוררו כעס אצל השמרנים. מקובל לתאר את מהר"ץ כסמן הימני בבית מדרשו של רנ"ק.
ארבע שנים אחר מינויו בז'ולקווה, כשמאס בירידת החסידים לחייו וחשק במשרה רמה יותר, פנה מהר"ץ להתמודד על רבנות פראג. דבר זה הביא לסיומה של ידידותו עם שי"ר, שלמה יהודה רפפורט, שהתחרה בו על המשרה. המערכה בין שני החברים הטובים לשעבר הפכה למסע השמצות. שי"ר טען כי מהר"ץ קנה את רבנות ז'ולקווה בכסף אביו בעל ההון, מהר"ץ הזהיר ששי"ר פתוח יתר על המידה לרוחות הזמן החדש. בסופו של דבר זכה שי"ר במשרה. תשוקתו של מהר"ץ להחליף רבנות לא פגה אך נשאר בז'ולקווה עוד שנים רבות.
בשנת 1846 נקבע על ידי הממשלה האוסטרית בחוק שכל רב צריך להיות בעל תואר אקדמי. עקב כך נבחן מהר"ץ בפילוסופיה ובמדעי הרוח וקבל תואר 'מגיסטר' מאוניברסיטת לבוב.
ב-1852 פנתה קהילת קאליש שברוסיה למהר"ץ והזמינה אותו לכהן בה. גם כרב בקאליש הקשו החסידים על חייו. מסופר שאף הרבי מקוצק היה בין מתנגדיו, אם כי אין לכך עדות ברורה.
מגפת כולרה שעברה בעיר ב-1855 פגעה במהר"ץ ובאשתו. השניים נסעו להתרפא במעיינות מרפא ואחר כך שבו לזאלקווא, מקום שבו גרו ילדיהם. אולם המחלה גברה עליהם והמהר"ץ נפטר בל' בתשרי ה'תרט"ז בלבוב, מקום אליו הגיע לבקש סעד רפואי.
בין נכדיו נמנו הרב צבי פרץ חיות, רבה של וינה, ושאול חיות, ספרן בארכיון הקהילה בווינה.
המהר"ץ בין קנאים למשכילים
המהר"ץ רכש השכלה כללית, עסק בפעילות מחקרית, עשה שימוש בעבודותיהם של אנשי חכמת ישראל (לא תמיד תוך כדי הזכרת שמותיהם), היה תלמידו של רנ"ק ועמד בידידות עם אישים כשי"ר ואברהם גייגר. היה די בכך כדי להכתים את שמו בעיני החסידים שלא נתנו לו מנוח. הוא מצידו תיאר אותם כ"עמי הארץ" גמורים וציין את בערותם לא רק בחוכמות העולם, אלא אף בתנ"ך. בין השאר כתב בלעג כי רב חסידי ייתכן שלא יידע כי שאול מלך לפני דוד.
במחקריו הקפיד שלא לסטות מהמסורת המקובלת, ולפיכך מבקרים, כמו ההיסטוריון גרץ מצאו בהם אפולוגטיקה, אם כי לא שללו לחלוטין את ערכם המדעי. גם כשהמהר"ץ איחר זמנם של מדרשים, הקפיד לציין כי התוכן שמובא בהם קדום. בשום מקום אין הוא פוסל במפורש את האותנטיות של ספר הזוהר. אומנם מהעובדה שמיעט מאוד לצטטו ניתן להעריך שלא היה שלם עימה לחלוטין.
כפוסק הלכה לא היו פסיקותיו מתירניות במיוחד, ובין השאר אסר על שימוש בפאה נוכרית לנשים, אפילו גרושות ואלמנות. כאשר התיר להלין את המת, לפי דרישת הממשלה, היה ההיתר לשנוי במחלוקת. בינו לבין החתם סופר התקיימו חילופי מכתבים חמים, אך התפרסמו דברים של אחד מקיצוני ההולכים אחר החתם סופר, שהכריז כי האחרון סלד מהמהר"ץ וקירבו רק כדי למנוע ממנו לחבור לגמרי למשכילים.
בספרו "מנחת קנאות" התפלמס עם פסילת המשכילים את המסורת ותקף את מסקנות הרפורמים בוועידת בראונשווייג מ-1844, כולל התקפות אישיות על הרבנים גייגר ושמואל הולדהיים. בחיבור אחר יצא להגנת הרמב"ם מפני התקפותיו החריפות של שד"ל. הגהותיו על התלמוד מצויות בנספחים כמעט בכל מהדורות הש"ס המסורתיות. כן יצא לאור שו"ת שלו. על חיבוריו המחקריים החשובים ביותר נמנה ה"מבוא לתלמוד". מעניינת שיטתו על ערך החקלאות. לשיטתו, רצון התורה שעם ישראל היה ויהיה עם חקלאי. תקופת הגלות גרמה לנו לרכוש עיסוקים שאינם מתאימים לא לטבענו ולא למודל אותו מציבים התורה וחכמי ישראל בפנינו. גם הרב קוק הלך בעקבות שיטה זאת.
חיבוריו
רוב כתביו רוכזו בכל כתבי מהר"ץ חיות, שני כרכים, ירושלים ה'תשי"ח. בין לומדי הישיבות נודע המהר"ץ חיות בראש ובראשונה בזכות הערותיו על סדר מסכתות התלמוד, שנכללו ונדפסו בתוך מהדורות הש"ס (החל משנת ה'ת"ר), לרבות במהדורת ש"ס וילנא הנפוץ.
עמירם אורן
עמירם אורן (נולד ב-16 באפריל 1955) הוא גאוגרף ישראלי
חייו ופועלו
עמירם אורן נולד וגדל ברמת גן והחל מסוף שנות ה-70 מתגורר בירושלים ובסביבתה. את לימודיו עשה עמירם אורן באוניברסיטה העברית בירושלים, בה השלים תואר ראשון בגאוגרפיה וכלכלה ב-1981 ותואר שני בגאוגרפיה בהצטיינות ב-1985. לאחר לימודי התואר השני חזר לצה"ל ושירת בקבע במשך עשור, בין השנים 1988–1998, בעיקר באגף התכנון במטה הכללי וגם במפקדת חילות השדה ופיקוד המרכז.
את לימודי הדוקטורט החל בחוג לגאוגרפיה באוניברסיטת חיפה, בשנת 1999 וסיים ב-2003, נושא הדוקטורט הוא צבא ומרחב במדינת ישראל—שימושי הקרקע של צה"ל ממלחמת העצמאות ועד מבצע סיני (1948– 1956), ואחר-כך יצא כספר שנקרא שטחים מגויסים. הספר מציג את היווצרות ועיצוב התשתית הצבאית, את פריסתה הגאוגרפית ואת אופן הסדרתה החוקית והמנהלית. השאלה העומדת במרכז הדיון היא כיצד נוצרה הגמוניה הקרקעית והמרחבית הצבאית בשנותיה הראשונות של המדינה ומהן ההשלכות הנובעות ממנה.
מחקריו בנושאי הביטחון, החברה והטריטוריה, הקנו לו מעמד של מומחה בתחום המימד הטריטוריאלי של הביטחון במדינת ישראל. לאחר סיום הדוקטורט, המשיך אורן את מחקריו בביטחון וטריטוריה, במסגרת עצמאית, בשיתוף עם עמיתים וגם במסגרת הפרויקטים "צבא שיש לו מדינה" "מרחב הביטחון" מכון ון ליר (2003 – 2010). אחר כך, עד שנת 2014, המשיך וחקר במסגרת עצמאית, הרצה בימי עיון ובכנסים אקדמיים. בנוסף היה עמית הוראה במחלקה ליחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים, וגם יועץ למערכת הביטחון בענייני תשתית ופריסה.
ארץ בחאקי: קרקע וביטחון בישראל
אורן ביחד עם עמיתו למחקר רפי רגב, חקרו את תופעת השטחים הביטחוניים, שהם חלק משטחי המדינה בהיקף חסר תקדים. במחקר ישנם היבטים שונים של השימוש בקרקעות אלו עם הניגודיות בין הצרכים הביטחוניים לאזרחיים.
שטחים מגויסים
ספר זה מתחקה אחרי שורשיה של ההגמוניה של צה"ל על שטחי המדינה ומרחביה החלה בשנותיה הראשונות. הספר הוא עיבוד של עבודת הדוקטורט של עמירם אורן שנושאה צבא ומרחב – שימושי הקרקע של צה"ל ממלחמת העצמאות ועד מבצע סיני (1948 – 1956). מטרת המחקר להציג את היווצרות ועיצוב התשתית הצבאית, את פריסתה הגאוגרפית ואת אופן הסדרתה החוקית והמנהלית. השאלה העומדת במרכז הדיון היא כיצד נוצרה הגמוניה הקרקעית והמרחבית הצבאית בשנותיה הראשונות של המדינה ומהן ההשלכות הנובעות ממנה?
קורפוס אפריקה
קורפוס אפריקה (בגרמנית: Deutsches Afrikakorps, בקיצור DAK) היה קורפוס שריון של הוורמאכט שלחם בזירת צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה. מפקדו הראשון והבולט ביותר היה גנרל ארווין רומל.
היסטוריה
קורפוס אפריקה הוקם ב-19 בפברואר 1941, בעקבות החלטת הפיקוד העליון של הורמאכט לשלוח ללוב כוח סיוע לצבא האיטלקי בצפון אפריקה, שהובס על ידי הצבא הבריטי במסגרת מבצע מצפן, ולמנוע את נפילת נמל טריפולי לידי הבריטים. כוח הסיוע היה תחת פיקודו של גנרל ארווין רומל, מפקד שריון מוכשר שהוכיח את כישוריו כמפקד דיוויזיית הפאנצר ה-7 במערכה על צרפת ב-1940. הוא כלל רגימנט שריון ומספר יחידות נוספות שהרכיבו את הדיוויזיה הקלה ה-5. זמן קצר לאחר הגיעו לנמל טריפולי ביצע קורפוס אפריקה התקפת נגד מוצלחת. עד ראשית אפריל 1941 הצליחו כוחותיו של רומל לכבוש מחדש את בליטת קירנאיקה שבמזרח לוב, להגיע לגבול מצרים ולהטיל מצור על הכוחות הבריטיים שהחזיקו בנמל טוברוק. במהלך החודשים הבאים תוגברו כוחותיו של רומל בדיוויזיית שריון נוספת (דיוויזיית הפאנצר ה-15), וב-1 באוגוסט 1941 הפכה הדיוויזיה הקלה ה-5 לדיוויזיית שריון בשם דיוויזיית הפאנצר ה-21.
ב-15 באוגוסט 1941 הקים הפיקוד הגרמני העליון את קבוצת השריון אפריקה, שכללה את קורפוס אפריקה, יחידות גרמניות נוספות, ושני קורפוסים איטלקיים. רומל מונה למפקד הכוח הגרמני-איטלקי בצפון אפריקה (שבסוף ינואר 1942 שונה שמו לארמיית הפאנצר אפריקה), ואילו לודוויג קריוול מונה למפקד קורפוס אפריקה. בסוף נובמבר 1941 עברו הכוחות הבריטיים במצרים למתקפה במסגרת מבצע צלבן, ולאחר קרבות קשים הצליחו לאלץ את כוחותיו של רומל לסגת מבליטת קירנאיקה. אולם בפברואר 1942, לאחר שכוחותיו תוגברו, שוב ביצע רומל התקפת נגד מוצלחת וכבש מחדש את רוב שטחה של קירנאיקה.
במאי-יוני 1942 תקף רומל את הארמייה השמינית הבריטית, הביס את כוחותיה בקרב גזאלה ואילץ אותה לסגת חזרה לשטח מצרים לאחר שספגה אבדות כבדות. בסוף יוני כבשו כוחותיו את נמל טוברוק, לקחו בשבי כ-30 אלף מחיילי בעלות הברית, וחדרו עמוק לשטח מצרים. התקדמות ארמיית הפאנצר אפריקה נעצרה רק כשהגיעה לקו אל עלמיין, שם נבלמו כוחות הציר על ידי הכוחות הבריטיים בקרב אל עלמיין הראשון, ולאחר מכן הובסו בקרב אל עלמיין השני.
בעקבות תבוסת כוחותיו של רומל בקרב אל-עלמיין השני (23 באוקטובר - 3 בנובמבר 1942), החלו כוחות הציר בנסיגה ארוכה לאורך חופי צפון-אפריקה. לאחר נחיתת כוחות בעלות הברית באלג'יריה ובמרוקו בראשית נובמבר, החלו הגרמנים לשלוח תגבורות חזקות לתוניסיה, כדי למנוע את נפילתה לידי בעלות הברית. ב-8 בדצמבר 1942 הוקמה בתוניסיה ארמיית הפאנצר החמישית, בפיקוד הגנרל הנס-יירגן פון ארנים. לאחר שכוחו של רומל נסוג אף הוא לתוניסיה החליט הפיקוד הגרמני ב-23 בפברואר 1943 להעביר את הכוח שבפיקודו תחת פיקוד איטלקי, ורומל עצמו מונה למפקד קבוצת הארמיות של אפריקה, שכללה את ארמיית הפאנצר החמישית ואת הארמייה האיטלקית הראשונה.
במרץ 1943 החליף פון ארנים את רומל כמפקד קבוצת הארמיות, לאחר שהאחרון נקרא לשוב לגרמניה. ב-13 במאי 1943 נכנעו כוחות מדינות הציר בתוניסיה לכוחות בעלות הברית ושרידי קורפוס אפריקה נפלו בשבי.
מרכז אינגבורג רנרט ללימודי ירושלים
מרכז אינגבורג רנרט ללימודי ירושלים נוסד בשנת 1995 ופועל בחסות המחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה ע"ש מרטין (זוס) בפקולטה למדעי היהדות של אוניברסיטת בר-אילן. המרכז, שבראשו עומד הארכאולוג פרופ' אהרן מאיר, עוסק בחקר ירושלים מכל היבטיו, מהעת העתיקה ועד לימינו אנו.
הפעילויות השונות של המרכז כוללות כנסים וסדנאות על נושאים שונים הקשורים בתולדות ירושלים, כולל בשיתוף פעולה עם מוסדות שונים בישראל ובחו"ל, ומלגות ופרסים לתלמידי המחלקה שעוסקים בחקר ירושלים. כן מפרסם המרכז כתב עת, "ירושלים ארץ-ישראל".
מרכז רנרט שותף למחקרים שונים הקשורים לירושלים, בהיבטים ארכאולוגיים והיסטוריים שונים.
פרס שומר ציון
המרכז עוסק בפעילות ציבורית הקשורה לירושלים כשגולת הכותרת שלה היא הענקת פרס שומר ציון לאישיות שפעלה למען ירושלים או ישראל והגברת המודעות לחשיבות העיר והזיקה אליה.
מארק סטרנד
מארק סטרנד (באנגלית: Mark Strand; 11 באפריל 1934 – 29 בנובמבר 2014) היה משורר יהודי-אמריקאי, מסאי ומתרגם, חתן פרס פוליצר.
ביוגרפיה
סטרנד נולד ב-1934 בסאמרסייד שבאי הנסיך אדוארד, קנדה, לאם ציירת ולאב סוכן מכירות. בשנותיו הראשונות חי בצפון אמריקה, כשאת רוב שנות התבגרותו עבר בדרום ומרכז אמריקה. ב-1957 קיבל תואר ראשון. סטרנד למד ציור אצל ג'וזף אלברס באוניברסיטת ייל, שם קיבל תואר בשנת 1959. תחת מלגה מלאה, סטרנד למד שירה איטלקית של המאה ה-19 באיטליה במהלך 1960-1961. הוא השתתף בסדנת הכתיבה של אוניברסיטת איווה בשנה שלאחר מכן. ב-1965 שהה במשך שנה בברזיל כמרצה. מאז, סטרנד לימד באוניברסיטאות רבות ופרסם אחד עשר ספרי שירה, מלבד תרגומים של רפאל אלברטי, קרלוס דרומונד דה אנדרדה, ואחרים. מ-2005 ועד מותו לימד באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
ב-1981 סטרנד נבחר כחבר האקדמיה האמריקנית לאמנויות וכתיבה. הוא שירת בתפקיד בספריית הקונגרס ב-1990-1991. סטרנד זכה בפרסים רבים, בהם פרס הפוליצר ב-1999 עבור "A Blizzard of One". מלבד השירה פרסם סטרנד גם ספרי ילדים, סיפורים קצרים, מאמרים ותרגומים. שיריו של סטרנד תורגמו ליותר מ–30 שפות.
נפטר ב-29 בנובמבר 2014, בגיל 80, לאחר מאבק במחלת הסרטן.
מישה לב
מישה (מיכאל) לב (ביידיש: מישא לעוו; 3 ביולי 1917 – 23 במאי 2013) היה מחשובי הסופרים של ספרות יידיש המודרנית. יסוד כתיבתו הוא התנסותו האישית במסגרת הצבא האדום, בשבי הגרמני ובגדוד הפרטיזנים.
ביוגרפיה
נולד בעיירה פוגרבישצ'ה (Погребище) (אז בתחומי רוסיה, כיום במחוז ויניצה של אוקראינה). ב-1926 עברה משפחתו לעבודת אדמה באזור יהודי לאומי נרחב במחוז קריבי ריה.
מ-1935 שהה במוסקבה, למד במכון הפדגוגי במחלקת לשון וספרות יידיש. עבד בספרייה היהודית המרכזית ובעיתון "דער עמעס" ("האמת").
לאחר המלחמה עבד בהוצאת "עמעס" ובעיתון "אייניקייט" (אחדות). בשנים 1948–1995 פרסם אחד עשר ספרים ביידיש. ספריו פורסמו גם ברוסית, וכן הופיעו בתרגום לשפות שונות, מובאות מכתביו הופיעו בישראל בקובץ "מול האויב הנאצי" בשנת 1967.
עלה לישראל ב-1996, והתגורר ברחובות. פרסם את דבריו בעיתונים ומגזינים בארץ, בארצות הברית ובאנגליה.
זכה בפרס על שם גרשון סגל בשנת 1997, פרס דויד הופשטיין בשנת 2001 ופרס על שם ברוך שוורצמן.
בשנת 2000 יצאו לאור בישראל ספריו "סוביבור" ו"אלמלא ידידי..." ביידיש. ספריו שתורגמו לעברית על ידי מאיר אבני: "סוביבור", "אלמלא ידידי..." ו"סופרים ואומנים בני דורי"
ב-2007 יצא בארצות הברית ספרו "סוביבור" בשפה האנגלית.
שנים רבות נאבק מישה לב, בסיוע כמה ממתקוממי סוביבור, לקריאת רחוב בישראל על שמו של אלכסנדר פצ'רסקי שהנהיג את המרד במחנה ההשמדה סוביבור. בינואר 2005 נחנך בצפת רחוב אלכסנדר פצ'רסקי.
אוסטרליה הדרומית
אוסטרליה הדרומית (באנגלית: South Australia) היא מדינה בדרום מרכזה של אוסטרליה, הגובלת באוקיינוס הדרומי. בירת המדינה היא אדלייד. המדינה הפכה לפרובינציה בריטית בשנת 1836 ולמדינה מהמדינות והטריטוריות של אוסטרליה בשנת 1901. במדינה מתגוררים כ 1.8 מיליון תושבים (2021).
המדינה מכונה "מדינת הפסטיבלים" (Festival State) או "מדינת היין". רוב התושבים מתגוררים בעמק הפורה של נהר מארי.
היסטוריה
אוסטרליה הדרומית התגלתה (על ידי מגלים אירופאים) בשנת 1627, כאשר ספינה הולנדית בשם Gulden Zeepaert עברה בקרבת החוף. רב החובל של הספינה, פרנסואה ת'יג'סן קרא לארץ שאת חופה גילה - "ארץ פיטר ניוטס" ("Pieter Nuyts Land"). החוף מופה על ידי מת'יו פלינדרס וניקולס בודין בשנת 1802. בשנת 1831 נוסדה מושבת אוסטרליה הדרומית על ידי חברת אוסטרליה הדרומית, אשר מכרה אדמות למתיישבים. בכך שונה הייתה המושבה ממושבות אחרות באוסטרליה - אשר היו מושבות עונשין. אוסטרליה הדרומית הייתה למעשה "פרובינציה" של בריטניה ולא "מושבה", אף שכונתה בפי כל "מושבה".
גאוגרפיה
אוסטרליה הדרומית גובלת בכל מדינות אוסטרליה והטריטוריות המצויות ביבשת אוסטרליה (למעט טריטוריית הבירה האוסטרלית).
כלכלה
כלכלת אוסטרליה הדרומית מהווה 15% מהתל"ג של אוסטרליה, ורכיב משמעותי בכושר הייצור והייצוא של אוסטרליה. כל שנה מייצאים מאוסטרליה הדרומית סחורות בשווי של מעל 10 מיליארד דולרים אוסטרלים. התוצר המדינתי הגולמי של אוסטרליה הדרומית הוא 48.9 מיליארד דולרים אוסטרליים, והתוצר המדינתי לנפש, נכון לשנת 2004, הוא $32,996.
כלכלת אוסטרליה הדרומית מתבססת על החלוקה הבאה:
ממשל
אוסטרליה הדרומית היא מונרכיה חוקתית, כאשר בראש המדינה עומד מלך אוסטרליה. למדינה שני בתי מחוקקים - האספה המחוקקת של אוסטרליה הדרומית (בית תחתון) והמועצה המחוקקת של אוסטרליה הדרומית (בית עליון).
ראש השרים של אוסטרליה הדרומית הוא מייק ראן, חבר מפלגת העבודה האוסטרלית.
כאשר הוקמה המושבה, המושל הראשון של אוסטרליה הדרומית היה ג'ון הינדמארש אשר קיבל כתב הרשאה מאת הממשלה הקיסרית של המלכה ויקטוריה, והיה חב בדיווח רק למשרד המושבות הבריטי, ובשל כך לא הייתה דמוקרטיה במושבה, והוא לבדו היה הגוף השולט, המחוקק והשופט. בשנת 1843 הוקמה מועצה על מנת לייעץ למושל. מועצה זו נקראה "המועצה המחוקקת" אשר השתתפו בה ארבעה נציגי המתיישבים אשר מונו על ידי המושל, ושלושה נציגי הממשלה הבריטית. למושל נותרו סמכויות ביצוע מוחלטות.
רשת (קבוצת כוכבים)
רשת היא קבוצת כוכבים קטנה ועמומה בשמי הדרום שהוגדרה לראשונה במאה ה-17 על ידי אייזק האברכט שקראה לה "מעוין" (Rhombus). במאה ה-18 שונה שמה על ידי האסטרונום ניקולא לואי דה לאקאי ל-Reticulum - השם בלטינית של רשת או סריג שהיה מורכב על עינית הטלסקופ לשם מדידת מיקומם המדויק של הכוכבים.
אוסטרליה הדרומית
ממשל
בשנת 1851 חוקק הפרלמנט את חוק ממשלת המושבות האוסטרליות והרשה את בחירת הנציגים של כל בית מחוקקים של כל מושבה ומושבה. בהתאם לחוק זה נבחרה ממשלה באוסטרליה הדרומית כאשר מתוך 24 חברי הממשלה 16 נבחרו בהצבעה (על ידי גברים לבנים בעלי ממון מעל רף מסוים) וה-8 הנותרים נבחרו על ידי המושל. מטרתו של הגוף הנבחר היה לנסח חוקה למדינה. הגוף הנבחר ניסח חוקה דמוקרטית, על פיה יהיו שני בתי מחוקקים, וכן נקבע שהממשלה תוקם על ידי המפלגה לה מספר הקולות הרב ביותר (או הקואליציה).
רשת (קבוצת כוכבים)
כוכבי הקבוצה
α ברשת הוא ענק צהוב במרחק של כ-160 שנות אור עם בהירות מדרגה 3.3. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.