cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אביבה של מיס ברודי
הבסיס האוטוביוגרפי של הסיפור
הדמות של מיס ג'ין ברודי הייתה מבוססת חלקית על כריסטינה קיי, מורה של ספארק במהלך שנתיים בבית הספר לבנות ג'יימס גילספי. ספארק מאוחר יותר כתבה עליה: "מה שמילא את מוחנו בפליאה והפך את כריסטינה קיי לבלתי נשכחת היה הדרמה האישית והפואטיקה שבתוכה הכל התרחש בכיתה. מיס קיי הייתה הבסיס לחלקים הטובים של ברודי של אופי, אך גם לחלקים המוזרים יותר; לדוגמה, מיס קיי תלתה פוסטרים של אמנות הרנסאנס על הקיר, ולצידם גם של תמונות של בניטו מוסוליני והפשיסטים האיטלקים צועדים. ספארק גדלה באדינבורו הפרסביטריאנית, ואילו תומכי פרנקו היו כמעט כולם קתולים. כריסטינה קיי חייתה עם אמה וטיפלה בה, לא עם המורה למוזיקה שהיה מאוהב בה. היא עודדה את מיוריאל ספארק הצעירה לכתוב. ספארק, כמו סנדי, המירה את דתה לקתוליות.
עיבודים
הספר עובד לבמה, לקולנוע ולטלוויזיה.
אזור מפורז
אזור מפורז (באנגלית: Demilitarized zone; בראשי תיבות: DMZ או DZ) הוא שטח, בדרך כלל בין שני כוחות צבאיים או יותר, בו אסורה הכנסת צבא או כל פעולה צבאית.
אביבה של מיס ברודי
עיבודים
בגרסת הבמה המקורית משנת 1966 בלונדון כיכבה ונסה רדגרייב ולצידה אוליביה האסי הצעירה. רדגרייב דחתה את ההצעה להשתתף בהפקת הברודוויי ב-1968 שבה כיכבה זואי קולדוול, שעבור תפקיד זה זכתה בפרס טוני. רדגרייב גם דחתה את התפקיד בסרט. ב-1969 יצא הסרט "האביב של מיס ברודי". את תפקיד מיס ברודי גילמה מגי סמית', שזכתה על כך בפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר. ב-1978 הטלוויזיה הסקוטית הפיקה סדרה בת שבעה פרקים, בה כיכבה ג'רלדין מקיואן.
אזור מפורז
המונח "אזור מפורז", בו אסורה פעילות צבאית אך בכל יתר הבחינות הוא עשוי להיכלל בתחום הריבונות של מדינה כלשהי נבדל מהמונח אזור נייטרלי, שהוא טריטוריה (בדרך כלל בין שתי מדינות) שאינה נכללת בתחום הריבוני של אף אחת מהן, אולם מעוגנת בהסכם כלשהו בין הצדדים בנוגע אליה. שטח שאיננו בריבונות אף מדינה ואף אינו מעוגן בשום הסכם בין מדינות נקרא "טרה נוליוס". למעשה, כל אזור נייטרלי הוא גם אזור מפורז, אולם אזור מפורז אינו בהכרח גם אזור נייטרלי.
פירוז מנשק גרעיני
רגישות מיוחדת נודעת ליצירת אזורים מפורזים מנשק גרעיני (Nuclear Weapon Free Zone (NWFZ). על פי פרק 7 באמנה לאי התפשטות נשק גרעיני ((the nuclear Nonproliferation Treaty (NPT) שנכנסה לתוקף ב-1970 לארצות יש את הזכות ליצור אזורים ספציפיים מפורזים מנשק גרעיני. העצרת הכללית של האו"ם אישרה ב-1975 מחדש זכות זו וניסחה קריטריונים לאזורים אלו. בתוכם יכולות הארצות להשתמש באנרגיה גרעינית לצורכי שלום.
אזורים מפורזים לשעבר על פי הסכמי שביתת הנשק 1949
הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות קבעו מספר אזורים מפורזים בין ישראל למדינות ערב שהתייתרו בעקבות מלחמת ששת הימים. בין מלחמת העצמאות למלחמת ששת הימים היו אזורים אלו מוקדי חיכוך:
הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה לאחר מלחמת יום כיפור
הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה לאחר מלחמת יום כיפור ותקופת ההתשה שלאחריה, קבע אזור מפורז רובו בתוך שטח סוריה.
פרנץ מלדה
ניסוי מלדה, הקרוי על-שמו, מדגים את היווצרותם של גלים עומדים במיתר. בניסוי זה, אשר הוכיח כי גלים מכניים עוברים התאבכות, נבחנת תבנית הגל העומד, נמדדת מהירותו של גל הרוחב הנוצר בו, ונקבעת השפעת המתיחות על מהירות התפשטות ההפרעה הרוחבית לאורך המיתר. מלדה זכה במדליית כסף ביריד העולמי של 1893 בגין ניסוי זה.
ניסוי מלדה
כאשר הגל אשר חוזר מהגלגלת פוגש בגל נוסף אשר מגיע מהמתנד, מתרחשת התאבכות גלים. בנקודת המפגש בין שני גלים, אמפליטודת הגל שווה לסכום האמפליטודות של הגלים שנפגשו, וכך יכולה להיווצר נקודה אחת (או יותר) שבה האמפליטודה אפסית. כיוון שתדירות הגלים קבועה, האמפליטודות של הגלים הנפגשים בנקודות מסוימות תמיד זהות, כך שבנקודות צומת (nodes) מסוימות לאורך החוט, אמפליטודת הגל תמיד 0; ובנקודות אחרות, הנקראות "נקודות טבור" (antinode), האמפליטודה תהיה תמיד המרבית, לאורך החוט.
מהירותו של גל העובר בתווך מסוים נשארת תמיד קבועה (והיא תלויה רק בסוג התווך; לעניין זה, המתיחות בחוט היא אחת מהתכונות של התווך שקובעות את המהירות). מהירותו של הגל שווה לאורך-הגל (בכיוון האורך של התווך, אין לבלבל זאת עם אורך הגל בזמן) כפול תדירותו, ולכן תדירות הגל (בזמן) עומדת ביחס הפוך לאורכו (לאורך התווך) - ככל שתדירות הגל גבוהה יותר אורכו קצר יותר, ולהפך. לכן, כאשר מגבירים את תדירות היווצרות הגלים בחוט מסוים, אורכם של הגלים קטן, ומופיעים עוד ועוד צמתים בהם האמפליטודה שווה לאפס.
שונות
בתורת ההסתברות וסטטיסטיקה, שׁוֹנוּת (סימון: מהמילה האנגלית Variance) היא מדד לפיזור ערכים באוכלוסייה נתונה ביחס לתוחלת שלה. מושג זה הוצג לראשונה על ידי רונלד פישר בשנת 1918.
באופן אינטואיטיבי, השונות היא המרחק (הריבועי) הממוצע של כל ערך, מהממוצע של כל הערכים. כלומר, אם השונות שווה אפס, כל הערכים זהים. ככל שהערך השונות עולה, כך הערכים "מפוזרים" יותר. מכיוון שהשונות מודדת מרחק, ערכה תמיד יהיה אי-שלילי.
השונות מוגדרת עבור משתנה רציף ועבור משתנה בדיד, וניתן לחשב אותה באופן תאורטי מפונקציית ההסתברות או לחשב אותה ביחס לאוכלוסייה או למדגם נתונים. יש התפלגויות (כגון התפלגות קושי) שהתוחלת שלהן אינה מוגדרת; וכאלה שהתוחלת שלהן מוגדרת, אבל השונות אינה מוגדרת.
היות שיחידות השונות הן ריבוע יחידות האוכלוסייה, דבר המקשה על השוואת גדלים, נעשה שימוש גם במושג סטיית תקן, השווה לשורש השונות, ומציג את הפיזור הממוצע ביחידות המקוריות.
הגדרה
מפיתוח אלגברי קצר מתקבל:
כל זאת בתנאי שהאינטגרלים או הסכומים המעורבים בחישוב מתכנסים.
משתנה מקרי בדיד
בהינתן פונקציית הסתברות בדידה x1 ↦ p1, ..., xn ↦ pn, ערך השונות נתון בנוסחה .
התפלגות נורמלית
ההתפלגות נורמלית עם הפרמטרים μ ו-σ היא התפלגות רציפה עבורה פונקציית צפיפות ההסתברות נתונה על ידי: כאשר μ הוא התוחלת, ערך השונות נתון על ידי: חישוב אינטגרל זה על הפונקציה המכונה גאוסיין ניתן לביצוע באמצעות אינטגרלים כפולים ומעבר לקואורדינטות קוטביות. להתפלגות הנורמלית תפקיד מכריע בעולם ההסתברות עקב משפט הגבול המרכזי.
התפלגות מעריכית
התפלגות מעריכית עם הפרמטר λ ו-σ היא התפלגות רציפה עבורה תומך חצי אינסופי (הישר האי שלילי) פונקציית צפיפות ההסתברות נתונה על ידי:
ערך התוחלת שלה נתון על ידי μ = λ−1. ערך השונות נתון על ידי:
לכן עבור משתנה מקרי המתפלג באופן מעריכי σ2 = μ2.
התפלגות פואסון
התפלגות פואסון עם הפרמטר λ היא התפלגות בדידה עבור אינדקס k מספר טבעי א-שלילי, פונקציית הסתברות עבור k נתונה על ידי:
ערך התוחלת הוא μ = λ. ערך השונות נתון על ידי:
לכן עבור משתנה מקרי המתפלג פואסון σ2 = μ.
ההתפלגות הבינומית
ההתפלגות הבינומית עם הפרמטרים n ו-p היא התפלגות בדידה, המוגדרת לפי. ערך התוחלת הוא μ = np. ערך השונות הוא.
הטלת מטבע
התפלגות בינומית עם מקדם p=0.5 מתארת את ההסתברות לקבלת k עץ מתוך n הטלות. לכן ערך התוחלת של כמות העצים שהתקבלו נתונה על ידי: \frac{n}{2}, וערך השונות על ידי: \frac{n}{4}.
קובייה הוגנת
ניתן למדל הטלת קובייה הוגנת בעלת 6 צדדים על ידי משתנה מקרי בדיד המקבל ערכים בין 1 ל-6, בהסתברות שווה והיא. ערך התוחלת הוא: (1 + 2 + 3 + 4 + 5 + 6)/6 = 3.5. ולכן נחשב את השונות להיות
המקרה הכללי
משתנה מקרי X בעל התפלגות אחידה אשר מקבל את הערכים הטבעיים בין 1 ל-n. נחשב את השונות על ידי:
שונות האוכלוסייה
- ממוצע האוכלוסייה. \ N - מספר האיברים באוכלוסייה.
שונות המדגם
בהינתן מדגם מקרי פשוט אם נסתכל על המדגם עצמו כעל אוכלוסייה בפני עצמה, אז שונות המדגם נתונה על ידי הנוסחה:.
שונות המדגם היא אומד מומנטים עבור שונות האוכלוסייה. בהתפלגות הנורמלית שונות המדגם היא גם אומד נראות מרבית עבור שונות האוכלוסייה.
אומד חסר הטיה לשונות האוכלוסייה
כאשר נתון מדגם מקרי פשוט ניתן לאמוד את שונות האוכלוסייה על ידי הנוסחה:  ; בתנאים רגילים, זהו אומד בלתי מוטה. אם הנתונים מעוגלים בזמן המדידה, יש להפעיל את תיקון שפרד. עקב היותו אומד חסר הטיה, אומד זה הוא המקובל בשימוש בתחום הסטטיסטיקה.
נוסחה שימושית אחרת לחישוב האומד לשונות:.
סרפינו דובואה
סרפינו דובואה (באיטלקית: Serafino Dubois; 10 באוקטובר 1817, רומא – 15 בינואר 1899) היה שחמטאי איטלקי וסופר שחמט. נודע כמי שקידם את השחמט באיטליה.
רוברט הארדי
טימותי סידני רוברט הארדי, CBE (באנגלית: Timothy Sydney Robert Hardy; 29 באוקטובר 1925 – 3 באוגוסט 2017) היה שחקן אנגלי עם קריירה ארוכת שנים בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה.
סרפינו דובואה
תחילת הקריירה
בשנת 1846 שיחק דובואה ברומא מספר משחקים גדול נגד מרמדיוק ויויל, אחד מטובי השחמטאים האנגלים. דובואה ניצח 26–55 כאשר לא נתן יתרון ליריבו אך במשחקים בהם נתן ליריבו רגלי ומסע הפסיד דובואה 30–39. להלן אחד ממשחקיהם, אם כי משנת 1859, משחק זה ממחיש את טווח הראיה של דובואה שתכנן את עמדת המט הסופי 7–8 מסעים לפני שהתרחשה.
בשנת 1855 ביקר דובואה בפריז בקפה דה לה רז'אנס, מקום עלייה לרגל של שחקני שחמט מכל אירופה ושיחק ארבעה דו-קרבות. דובואה ניצח את השחקן הצרפתי החזק ג'ול ארנו דה ריוויאר 25-7 הנה אחד מניצחונותיו של דובואה על דה ריוויאר. דובואה ניצח את סגוין 1–5 ,את בודזינסקי 13.5-6.5 הנה אחד מניצחונותיו של דובואה על בודזינסקי. דובואה הפסיד 1–4 ללקריבן.
רוברט הארדי
ביוגרפיה
בתקופה שגילם את הנרי החמישי גילה הארדי התעניינות בנושאים הקשורים לקרבות של ימי הביניים. מאוחר יותר כתב והציג תוכנית דוקומנטרית שזכתה לשבחים על קרב אז'נקור. כמו כן כתב ספר בנושא הקשת הארוכה.
סרפינו דובואה
תחילת הקריירה
בשנת 1856 ניצח דובואה את קובסקי 11.5-1.5 ושיחק בדו-קרב נוסף מול ג'ול ארנו דה ריוויאר אך תוצאת דו-קרב זה אבדה. שנתיים מאוחר יותר שיחק דובואה מול הסופר הרוסי איוון טורגנייב ברומא כאשר נתן לרוסי יתרון של רגלי ומסע. המשחק הסתיים בניצחונו של דובואה ב-25 מסעים.
תוצאתו הטובה ביותר של דובואה הייתה בתחרות לונדון בשנת 1862 שם הגיע למקום החמישי עם 9 נקודות, לפני וילהלם שטייניץ שהפך מאוחר יותר לאלוף העולם בשחמט. דובואה זכה בתחרות זו בפרס כספי השווה במונחי היום ל-700 ליש"ט. הנה ניצחונותיו של דובואה על שטייניץ בתחרות זו :,.
רוברט הארדי
ביוגרפיה
כמו כן זכור הארדי מהופעתו בסדרה הקומית "Hot Metal" של רשת ITV, בה שיחק בתפקיד כפול של בעל עיתון (שדמה לאיל התקשורת רופרט מרדוק) ושל עורך העיתון. פעמים אחדות גילם את דמותו של ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל, בין השאר בסרט " Winston Churchill: The Wilderness Years" משנת 1981. עוד גילם את דמותו של רוברט דאדלי, רוזן לסטר, בסרט "אליזבת ר.", ואת הנסיך אלברט בסדרה "אדוארד השביעי". ב-1995 שיחק בסרט הקולנוע "על תבונה ורגישות של אנג לי. בשנים האחרונות הוא מגלם את שר הקסמים קורנליוס פאדג' בסדרת סרטי הארי פוטר.
בין השנים 1961 עד 1986 היה הארדי נשוי לסאלי פירסון, בתה של השחקנית גלאדיס קופר. הוא היה חבר קרוב של השחקן ריצ'רד ברטון.
סרפינו דובואה
תחילת הקריירה
לאחר סיום התחרות הזמין וילהלם שטייניץ את דובואה לדו-קרב בו ניצח שטייניץ 5.5-3.5. הנה אחד מניצחונותיו של דובואה על שטייניץ:. באותה שנה זכה דובואה במספר דו-קרבות נגד קורנליוס בונטי 11.5-1.5 ונגד ולנטין גרין 5-0ו-5.5-0.5.
דובואה והשחמט האיטלקי
באפריל 1863 עבר דובואה להולנד, שם נשאר במשך שנתיים. עקב האקלים אליו לא הסתגל חזר לרומא שם התרכז בכתיבה ובקידום חוקי המשחק בגרסה האיטלקית. מסוף שנות ה-50' של המאה ה-19 ועד תחילת שנות ה-70' דובואה התכתב בקביעות עם אמנים צרפתיים ורוסים לגבי הדרך להגיע לאחידות בכללי משחק השחמט. דובואה היה תומך נלהב בהצרחה חופשית, שהייתה מותרת על פי הכללים האיטלקיים אך לא ביתר אירופה. לפי חוקי ההצרחה החופשית, המלך והצריח, לאחר ביצוע ההצרחה, יכלו להגיע לכל משבצת עד וכולל לנקודת המוצא שלהם, בתנאי שאף אחד משני הכלים לא יתקוף כלי של יריבו.
הבדלים נוספים משמעותיים בין החוקים היו הכאה דרך הילוכו שהייתה אסורה, וכן הכתרה- לפי הכללים האיטלקיים ניתן היה להכתיר רגלי רק לכלי שהוכה במהלך המשחק. אם רגלי הגיע למשבצת השמינית לפני שכלי כלשהו הוכה, היה עליו להמתין במשבצת השמינית עד שכלי כלשהו יוכה, ורק אז ניתן היה להכתירו.
דובואה דן בנושאים אלו בכתביו מאותם הימים. בשנת 1847 הפך לעורך של הטור השחמטאי האיטלקי הראשון, L'Album ובשנת 1859 היה לעורך משותף בעיתון השחמט La Rivista degli Scacchi. דובואה פרסם שלושה כרכים על ההבדלים בין גרסאות חוקי השחמט האיטלקית והצרפתית. בכרכים אלו ניסה להגן במלוא כוחו על גישת ההצרחה החופשית.
מורשתו
דובואה היה השחקן האיטלקי החזק ביותר בין 1850 לסוף שנות ה-60'. מד הכושר שלו חושב בדיעבד כ-2642, וכשחקן המוביל בעולם בין מרץ 1856 ואוגוסט 1858, עת בה מורפי הפך למוביל בעולם. ייתכן והיה מדורג אף גבוה יותר על פי חוקי השחמט אליהם היה רגיל - האיטלקיים.
לדובואה הייתה השפעה גדולה בעולם השחמט האיטלקי, ופוליטיקה של שחמט העסיקה אותו רבות בסוף חייו. בנוסף כתב מאמרים רבים על פתיחות בשחמט והסתעפות של הפתיחה הוינאית קרויה על שמו, הסתעפות דובואה של גמביט המפה מוציו (C25) מיוחסת לו כמו גם הגנת דובואה -רטי בגמביט הסקוטי (C44). דובואה סלד מההגנה הצרפתית והעיר שזו הפתיחה המשעממת ביותר שניתן לתאר, לעיתים נדירות מביאה לתחבולות עם עניין כלשהו.
דלרוי לינדו
דלרוי ג'ורג' לינדו (באנגלית: Delroy George Lindo; נולד ב-18 בנובמבר 1952) הוא שחקן אנגלי-אמריקאי, מועמד פרס טוני לשנת 1988. התפרסם בזכות תפקידיו בדרמות " מלקולם אקס", "תקנות בית השיכר" ו"כופר" ובסרטי הפעולה "עקיצה ב-60 שניות", "רומיאו חייב למות" ו"האחד".
ביוגרפיה
לינדו, בן למהגרים ג'מייקנים נולד במחוז אלת'האם וגדל במחוז לואיסהאם שבדרום לונדון. כנער עבר עם אמו להתגורר בטורונטו ולאחר מכן בסן פרנסיסקו, שם למד ב"תיאטרון הקונסרבטוריון האמריקאי". בעת שלמד במוסד המוזיקלי הפך דילרוי למעריץ ושאב השראה מהמוזיקאי אייזק הייז. ללינדו בן אחד מאשתו השנייה נישהורם לינדו.
קריירת משחק
לינדו התחיל את דרכו כשחקן בקומדיה "עוד אמריקן גרפיטי", בסרטי הפעולה "דם הגיבורים" ו"הדרך הקשה" ובתיאטרון, במחזה "הבאים והולכים של ג'ו טרנר" בתפקיד עליו הועמד לינדו לפרס הטוני. התגלה בפעם הראשונה בדרמה של ספייק לי "מלקולם אקס" בתור הגנגסטר ארצ'י "האינדיאני המערבי" משכונת הארלם.
ספייק לי גילה עניין בכישרון של לינדו וליהק אותו לשני סרטיו "קלוקרס" בתפקיד איל הסמים המקומי של ברוקלין רודני ליטל ו"קרוקלין" בתפקיד וודי, נגן ג'אז ואב משפחת קראמייקל. לינדו השתתף בדרמה "יצרים בדם" בתור בונפייד, מנהיג כנופיית הכלא השחורה "צבא הגורילה השחור" בכלא סן קוונטין.
שיחק בקומדיית הפשע "תפוס את שורטי" בתור סוחר הסמים בו קאטלט לו חייב כספים המפיק הארי זים (ג'ין הקמן). ב-1996 הופיע לינדו במותחן הפשע המצליח של רון הווארד "כופר" בתור הסוכן המיוחד לוני הוקינס ובסרט הפעולה "קוד שבור" בתור קולונל חיל האוויר האמריקאי מקס וילקינס.
ב-1997 שיחק בקומדיה של דני בויל "חיים לא רגילים" בתפקיד מלאך בשם ג'קסון. ב-1999 שיחק בעיבוד הקולנועי של לאסה הלסטרם לרומן "תקנות בית השיכר", בדמות הפועל האפרו אמריקאי ארתור רוז המכניס את בתו רוז (אריקה באדו) להריון.
בשנת 2000 הופיע בסרטי הפעולה "עקיצה ב-60 שניות" בתפקיד בלש משטרת לוס אנג'לס רונלד קסטלבק הרודף אחר גנב המכוניות ממפיס ריינס (ניקולס קייג') ו"רומיאו חייב למות" בתור המאפיונר אייזק או'דיי אביה של גיבורת הסרט טריש (אליה).
ב-2001 שיחק בסרט הפעולה העתידני "האחד" בתפקיד הסוכן המיוחד הארי רודקר שנרצח בידי הרוצח המשוכפל יו לו (ג'ט לי). שיחק כמו כן גם בדרמת כותלי הכלא "המבצר האחרון" בתור הגנרל ווילר, חברו של הגנרל האסיר יוג'ין ארווינג (רוברט רדפורד) ובסרט הפשע "השוד" בתור הגנב בובי בליין. ב-2003 שיחק בסרט האסונות "שעת האפס" בתור ד"ר אד בארזלטון, המתכנן של כלי הרכב התת-קרקעי "ורג'יל".
ב-2005 הופיע בסרט האקשן הביוגרפי של טוני סקוט "דומינו" בתפקיד המשחרר בערבות קלרמונט ויליאמס השוכר את שירותם של ציידי הראשים ובקומדיית ההרפתקאות "סהרה". ב-2006 שיחק בסדרת הפשע של ג'ייסון סמיילוביק "חטוף" בתור סוכן ה-אפ. בי. איי לאטימר קינג. בשנת 2007 שיחק בדרמה הקומית "חג שכזה" בכיכובו של כריס בראון. בשנת 2009 דיבב את בטא בסרט "למעלה", כאשר הוא חזר לדבב את הדמות בסרט "המשימה המיוחדת של דוג".
ניקול רובנוביץ'
ניקול בלה רובנוביץ' (נולדה ב-9 במאי 1998) היא מרימת משקולות ישראלית, זוכת מדליית ארד באליפות אירופה בהנפה (בתומי 2019, ירוואן 2023) אלופת אירופה לנוער בהנפה (זמושץ' 2018) אלופת ישראל שש פעמים ברציפות (2016–2021) ושיאנית ישראל (במשקלים 71 ק"ג, 76 ק"ג ו-81 ק"ג), מחזיקה ב-18 שיאים ישראליים.
רובנוביץ' הייתה לספורטאית הישראלית הראשונה שזכתה במדליה באליפות אירופה (2021) בהרמת משקולות.
ביוגרפיה
רובנוביץ' נולדה בבאר שבע וגדלה בנוף הגליל (נצרת עילית דאז) דאז היא החלה להתאמן בגיל 15 וחצי. היא מתאמנת לבדה ומייצגת את מועדון מכבי ראשון לציון.
2015
באליפות אירופה לקדטיות עד גיל 20 שנערכה בלנדסקרונה שבשוודיה באוגוסט 2015 סיימה רובנוביץ' במקום שישי כללי 170 ק"ג (רביעי בהנפה - 80 ק"ג ושביעי בדחיקה - 90 ק"ג).
2017
באליפות אירופה שנערכה בספליט שבקרואטיה באפריל 2017 סיימה רובנוביץ' במקום תשיעי כללי בתוצאה של 199 ק"ג (הנפה - 92 ק"ג, דחיקה - 107 ק"ג).
באליפות אירופה לנוער שנערכה בדורס, אלבניה באוקטובר 2017 זכתה רובנוביץ' במדליית ארד, לאחר שמהתחרה מאוקריאנה שסיימה שלישית נפסלה בשל אימרוץ.
2018
באליפות אירופה שנערכה בבוקרשט שברומניה במרץ 2018 סיימה רובנוביץ' במקום שישי כללי בתוצאה של 204 ק"ג (הנפה - 96 ק"ג, דחיקה - 108 ק"ג).
באליפות אירופה לנוער שנערכה בזמושץ', פולין באוקטובר 2018 זכתה רובנוביץ' ב-3 מדליות, זהב ו-2 ארד בתחרות למשקל עד 75 ק"ג. במדליית הזהב זכתה בהנפה בתוצאה של 97 ק"ג, במדליית ארד ראשונה בדחיקה בתוצאה של 112 ק"ג ובמדליית ארד שנייה בתחרות הכללית בתוצאה 209 ק"ג, אחרי דילרה נרין מטורקיה (212 ק"ג) וטטיאנה טידיאקובה מרוסיה (210 ק"ג).
מדליית ארד באליפות אירופה
באליפות הועלם שנערכה בפאטאיה, תאילנד סיימה רובנוביץ' בטורניר עד 71 ק"ג, במקום שישי בהנפה (96 ק"ג), במקום 13 בדחיקה (108 ק"ג) ובמקום עשירי בקרב רב (204 ק"ג).
באליפות אירופה לנוער שנערכה בבוקרשט, רומניה ב-18 באוקטובר 2019 זכתה רובנוביץ' במדליית כסף בהנפה בתוצאה של 98 ק"ג. היא סיימה במקום רביעי בדחיקה (111 ק"ג) ובמקום רביעי בקרב רב (209 ק"ג).
2021
שלוש מדליות זהב באליפות אירוםה עד גיל 23
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ברובאניאמי, פינלנד ב-29 בנובמבר 2021 זכתה רובנוביץ' בשלוש מדליות זהב בקטגוריית משקל 76 ק"ג ובפעם הראשונה בהיסטורית המשקולות הושמע המנון מדינת ישראל.
מקום ראשון בהנפה (95 ק"ג), מקום ראשון בדחיקה (115 ק"ג) ומקום ראשון בקרב רב (210 ק"ג).
2022
אליפות אירופה לבוגרות שנערכה בדורס, אלבניה ב-2 ביוני 2022 רובנוביץ' סיימה במקום החמישי בקטגוריית משקל 76 ק"ג עם תוצאות -
הנפה 98 ק"ג, דחיקה 116 ק"ג וטוטאל 214 ק"ג שדירג אותה סופית במקום החמישי.
חייה האישיים
רובנוביץ' מתגוררת ביקנעם עילית. שירתה בבה"ד 8 כספורטאית מצטיינת, בתפקיד העברת השתלמויות בהרמות כוח. סיימה קורס מאמני חד"כ במכון וינגייט.
נשואה לסטניסלב מזניצין.
Something Big
Something Big (בעברית: משהו גדול) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הקנדי שון מנדס, מתוך אלבום הבכורה שלו, Handwritten. השיר יצא לאור ב-6 בנובמבר 2014, כסינגל הראשון השני האלבום.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-80 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי שון מנדס, עידו זמישלני וסקוט האריס והופק על ידי סמישלני גם כן. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים בארצות הברית.
בסמוך לצאתו על השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
אליפות צרפת הפתוחה 1997
אליפות צרפת הפתוחה 1997 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-26 במאי והסתיימו ב-8 ביוני. זו הייתה האליפות ה-96 מאז ייסודה.
הפרסים
סך הפרסים היה 4,566 אלף $.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1996 יבגני קפלניקוב הודח ברבע הגמר. במשחק הגמר השחקן הלא מדורג גוסטבו קוורטן נפגש עם סרז'י ברוגרה  וניצח ב-3 מערכות.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1996 שטפי גראף הודחה ברבע הגמר. במשחק הגמר איבה מאיולי נפגשה עם מרטינה הינגיס  וניצחה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
זוג מנצחי תחרות 1996 יבגני קפלניקוב ודניאל ואצק  נפגשו במשחק הגמר עם טוד וודברידג' ומארק וודפורד  וניצחו ב-3 מערכות.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות החזקות שזכו בדירוג:
מנצחות תחרות 1996 לינדזי דבנפורט ומרי ג'ו פרנאנדס השתתפו בתחרות עם פרטנרים חדשים. במשחק הגמר ג'יג'י פרנאנדס ונטליה זברבה  נפגשו עם מרי ג'ו פרנאנדס וליזה ריימונד  וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הן ניצחו גם באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 48 זוגות. להלן הזוגות שזכו בדירוג:
מנצחי תחרות 1996 פטריסיה טרביני וחבייר פרנה הודחו בסיבוב השלישי. במשחק הגמר ריקה היראקי ומאהש בהופאטי  נפגשו עם ליזה ריימונד ופטריק גלברייט  וניצחו בשתי מערכות.
אנסמבל ספיריטו בארוקו
אנסמבל ספיריטו בארוקו הוא הרכב ישראלי לביצוע מוזיקה מתקופת הבארוק המוקדם והמאוחר בכלים אותנטיים, האנסמבל הוקם בשנת 1995 והוא מופיע במקומות שונים בישראל, בהם האוניברסיטה המורמונית בירושלים, מכון ויצמן ברחובות, קונסרבטוריון שטריקר בתל אביב ועוד.
האנסמבל הקליט לקול המוסיקה ולטלוויזיה הישראלית והופיע בין השאר בפסטיבל טבחה, פסטיבל אבו גוש, מוזיקה סקרה ופסטיבל החג של החגים בחיפה.
חברי האנסמבל הם:
פותינוס
פותינוס (תחילת המאה ה-1 לפנה"ס עד שנת 47-48 לפנה"ס) היה סריס והעוצר של המלך תלמי השלושה עשר, מלך מבית תלמי במצרים התלמיית. הוא זכור בעיקר בגלל שהסית את תלמי השלושה עשר כנגד קלאופטרה השביעית אחותו, ששלטה יחד אתו, ובכך הביא לפתיחת מלחמת אזרחים. הוא גם גרם לרציחתו של גנאיוס פומפיוס מגנוס על ידי כריתת ראשו, ומתן הראש הכרות ליוליוס קיסר כשזה הגיע לאלכסנדריה ב-2 באוקטובר 48 לפנה"ס, במרדף אחר פומפיוס.
ביוגרפיה
בשנת 51 לפנה"ס מת תלמי השנים עשר. על פי צוואתו, יורשיו היו בתו קלאופטרה השביעית שהייתה אז בת 18 ואחיה תלמי השלושה עשר בן ה-10. מפאת גילו הצעיר של תלמי, נמנעה ממנו האפשרות להיות שליט יחיד ופותינוס מונה להיות העוצר. אפוטרופוסים נוספים של תלמי היו המצביא אכילאס והמורה שלו לרטוריקה, תאודוטוס.
קלאופטרה נקטה מדיניות עצמאית. אנשי החצר ופותינוס בראשם, לא אהבו את עצמאותה בקביעת מדיניות וכן את אי תלותה הגוברת במנגנון, ופעלו נגדה. הם העדיפו לפעול באמצעות תלמי השלושה עשר הצעיר, שבגלל גילו היה נתון להשפעתם. בסתיו של שנת 50 לפנה"ס, קודם תלמי השלושה עשר להיות שליט בכיר על פני קלאופטרה. הצו המלכותי הראשון שבו שמו מופיע לפני אחותו הוצא ב-27 באוקטובר שנת 50 לפנה"ס. באביב 48 לפנה"ס, התרחש מרד בקרב אנשי החצר וקלאופטרה נאלצה לברוח כדי לגייס צבא שיבוא לעזרתה. תלמי השלושה עשר נשאר השליט היחיד, כשפותינוס הוא הכוח הפועל מאחורי הקלעים.
בקיץ 48 לפנה"ס, הייתה קלאופטרה מוכנה לחזור למצרים עם הצבא אותו גייסה כדי להיאבק על מקומה כשליטה. תלמי השלושה עשר ויועציו ידעו על גיוס הצבא על ידי קלאופטרה והיו מוכנים לכך. הצבא שהוכן למאבק נגדה כלל 20,000 חיילים והיה חזק יותר מצבאה של קלאופטרה. צבא תלמי, בפיקודו של אכילאס, צעד מזרחה למרחק 50 ק"מ מהעיר פלוסיום והתייצב שם בנקודה אסטרטגית ליד הר קסיוס. קלאופטרה וצבאה הגיעו ממזרח והתייצבו מול צבא תלמי. שני הצבאות עמדו זה מול זה במשך ימים אבל לא נכנסו בפועל לקרב. האירוע ששינה את המצב היה הגעתו של גנאיוס פומפיוס מגנוס לחופי מצרים.
בשנת 48 לפנה"ס הייתה מלחמת האזרחים ברומא בשיאה. פומפיוס, שהיה מתחרהו הגדול של יוליוס קיסר, הפסיד במלחמה. הוא נאלץ לנוס על חייו למצרים, בה בחר בגלל עזרתו הרבה לתלמי השנים עשר במאבקו לחזור לשלטון במצרים בעת המרד נגדו. מטרתו הייתה לבקש את עזרת תלמי השלושה עשר ואנשיו במלחמה נגד יוליוס קיסר. הוא הגיע לחוף ליד הר קסיוס ממזרח לפלוסיום. ב-29 באוגוסט יזם פותינוס את הריגתו ועריפת ראשו, מתוך תקווה להוכיח לקיסר שהמצרים דחו כל קשר לאויביו וכי אין לו סיבה לפלוש למצרים. לאחר שלושה ימים, ב-2 באוקטובר 48 לפנה"ס, הגיע קיסר לאלכסנדריה. עוד בהיותו על הספינה, הגיש לו תאודוטוס כמתנה את ראשו הכרות של פומפיוס. קיסר זועזע ממראה ראשו הכרות של אויבו.
לאחר הגעתו של יוליוס לאלכסנדריה, הוא הגיע למסקנה כי מניעת מלחמה בין קלאופטרה ותלמי הוא אינטרס חיוני עבורו, ולפיכך הזמין אותם לבוררות שנערכה על ידו. פותינוס הגיע לאלכסנדריה עם תלמי אבל לא פיזר את הצבא שהיה ערוך ממזרח לפלוסיום. בעקבות הבוררות, פרסם קיסר הודעה לציבור המבטיחה את קיום צוואת תלמי השנים עשר לשלטון משותף של שני האחים. החלטת הפיוס לא תאמה את רצונם של אנשי החצר בראשות פותינוס. לאחר שהסיתו את תלמי השלושה עשר כנגד קיסר וקלאופטרה, הם הפעילו את אכילאס. הוא צעד ממזרח לפלוסיום לאלכסנדריה, בראש צבא של 20,000 איש ששם מצור על קיסר. קיסר התבצר בארמון, ויחד איתו שהו קלאופטרה השביעית, אחותה ארסינואי, תלמי השלושה עשר ותלמי הארבעה עשר וכן פותינוס. פותינוס נחשד על ידי יוליוס כמשתף פעולה עם המורדים והוצא להורג.
דמותו בתרבות
דמותו של פותינוס הופיעה במספר מחזות וסרטים, ביניהם המחזה של ג'ורג' ברנרד שו "קיסר וקלאופטרה", בסרטו של ססיל ב. דה-מיל "קלאופטרה" משנת 1934 בכיכובה של קלודט קולבר, בסרט זוכה האוסקר משנת 1963 "קלאופטרה" בכיכובם של אליזבת טיילור וריצ'רד ברטון, ובסדרת הטלוויזיה "רומא".
רפאל ענתבי
הרב רפאל יצחק ענתבי טבוש (1853 – 1919) (ה'תרי"ד - ג' כסליו ה'תרע"ט). היה רב ומשורר, מגדולי פייטני ארם צובא.
קורות חייו
נולד בשנת 1853 ליצחק ענתבי בעיר חלב שבסוריה. שם משפחתו "ענתבי" הוא שם ניסבה, הנגזר משם העיר הטורקית גזיאנטפ הנקראת בערבית 'עין תאב' או 'ענתאב', מקום מוצאו של אחד מאבות המשפחה.
בצעירותו התעוור ונעזר בתלמידיו מבית המדרש "עבוד הררי", לשם העלאת שיריו על הכתב. על אף המגבלה הזאת, היה רבי רפאל בקי בנגלה ובנסתר, וידיעותיו ולמדנותו מצאו את ביטוין במאות השירים שחיבר.
בשנת 1893 ביקר בירושלים לרגל טקס הכתרתו של הרב יעקב שאול אלישר לתפקיד הראשון לציון, והוא כתב שיר מיוחד עבור האירוע והכשיר שתי מקהלות לשיר אותו. שם השיר הוא "ישא ברכה" כשם ספרו וכינויו של הרב אלישר. בסוף ימיו עבר להתגורר בקהיר שבמצרים שם נפטר בג' בכסלו תרע"ט (1919).
פיוט ושירה
הרב ענתבי היה משורר פורה במיוחד שחיבר למעלה מ-400 פיוטים. מסופר עליו שאף בעת שהיה משוחח שיחת חולין עם אנשים היה מתבל דבריו בחרוזים ולעיתים אף היה כותב שיר על השיחה. לאחר עלייתו ארצה לירושלים היה בין ראשי המפיצים את מסורת שירת הבקשות של יהודי אר"ץ, ועד יומו האחרון הוסיף עוד לחבר פיוטים.
לחנים רבים שחיבר ענתבי מיוסדים על מנגינות ערביות מקובלות לשירי חול. מנהגו היה להאזין לשירים הערביים בחתונות, בבתי קפה ובאירועים חברתיים ולהעתיק את המנגינה לשיר יהודי שחיבר, וכך "לגייר" את המנגינה ולצקת בה תוכן קדוש. בהקשר לכך כתב: "על כן בכל ניגון חדש שיצא מגויים, צריך לייסד לו דברים מפי ספרים וסופרים, דברי קדושה. כדי להמשיך הניצוץ מסיטרא אחרא לסיטרא דקודשא". בשל מנהגו זה מכונה ענתבי בחיבה בקרב יהודי חלב בברוקלין ה"גנב".
מהקדשותיהם של רבים משיריו ניכר שנוצרו לפי הזמנה של בעלי השמחה ומשפחותיהם, תמורת תשלום או בהתנדבות. בשירים אלו הכליל רמזים אישיים רבים.
תלמידיו
הרב ענתבי נהג ללמד במדרש עבוד הררי והוא ביקר בתלמוד תורה לעיתים קרובות כדי לבחון את הבנים, שלדעתו היו בעלי יכולת בחזנות ובפזמונים.
אחד מתלמידיו הנודעים היה ר' משה אשקר הכהן. אביו של אשקר נפטר כשהיה בן שש, ומתוך תקווה לטפח ולכוון את כישרונו הטבעי בשירה התנדב הרב ענתבי לשמש כאפוטרופוס של הנער. אשקר הפך לתלמידו הקרוב, וענתבי הנחיל לו את רזי המוזיקה הערבית והכתיבה הפיוטית בלשון העברית. כביטוי לחיבתו כלפי אשקר הלחין עבורו את הפזמון 'מלך רחמן' לרגל חתונת התלמיד ובו מוזכרים תלמידו משה, ואבי הכלה יעקב:. אשקר אף היה זה שהעלה על הכתב רבם מפיוטיו של רבו שהיה עיוור.
תלמידים ידועים אחרים של ענתבי היו הרב אליהו חמווי, הרב חיים שאול עבוד, מרדכי (מוראד) הררי, אפרים כהן, ועוד.
סולאריס (מערכת הפעלה)
סולאריס (אנגלית: Solaris) היא מערכת הפעלה, ממשפחת היוניקס, שנכתבה במקור על ידי חברת סאן מיקרוסיסטמס. החברה נמכרה לאורקל ואיתה מערכת ההפעלה עברה לבעלות אורקל.
סולאריס, המבוססת על גרסת System V של חברת AT&T החליפה את מערכת ההפעלה SunOS שהייתה מבוססת על גרסת היוניקס החופשית של אוניברסיטת ברקלי, BSD. סולאריס עושה שימוש במערכת קבצים ייחודית לה בשם ZFS.
מערכת הפעלה זו נכתבה בעיקר עבור מחשבים המבוססים על מעבדי SPARC של חברת סאן, אך קיימת גם גרסת סולאריס-x86 שנועדה לשימוש במחשב אישי.
ב-30 באפריל 2004, ג'ונתן שולץ, נשיא חברת סאן מיקרוסיסטמס, ציין בריאיון לאתר Infoworld.com כי ייתכן והחברה תשחרר את סולאריס תחת רישיון קוד פתוח. בתחילת 2005 שחררה סאן חלקים ניכרים מקוד המקור של מערכת ההפעלה, תחת השם OpenSolaris (עם שם קוד פנימי "אינדיאנה"). הקוד פורסם תחת רישיון ייחודי, שאושר על ידי ארגון Open Source Initiative, ונקרא Common Development and Distribution License. רישיון זה לא היה תואם לרישיון הGPL ולכן אין אפשרות להשתמש בקטעי קוד של לינוקס בסולאריס ולהפך. לאחר מכירת סאן לאורקל הופסק בהדרגה הפיתוח המקביל של OpenSolaris ומפתחים חיצוניים יסדו מיזם חיצוני מקביל בשם OpenIndiana.
טים רובינס
טימותי פרנסיס רובינס (באנגלית: Timothy Francis Robbins; נולד ב-16 באוקטובר 1958) הוא שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי זוכה פרס אוסקר ושני פרסי גלובוס הזהב.
ביוגרפיה
רובינס נולד בווסט קובינה שבקליפורניה, למשפחה אירית קתולית אדוקה, וגדל בניו יורק. בצעירותו, אביו שכנע אותו להתמקד בשירה, אך רובינס, שנמשך למשחק, הצטרף בגיל 12 לחוגי תיאטרון. כשסיים את לימודיו עבר ללוס אנג'לס והקים קבוצת תיאטרון קטנה בשם "כנופיית השחקנים".
בשנות ה-80 השתתף במספר סרטים בעלי תקציב דל, אך בשנת 1992 השתתף בשני סרטים: "השחקן" ו"בוב רוברטס" - סרט סאטירה מוקומנטרי שרובינס גם כתב, הפיק וביים. בשנת 1994 שיחק בסרט "חומות של תקווה" לצד מורגן פרימן. רובינס היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר על בימוי הסרט "גבר מת מהלך". בשנת 2003 השתתף בסרט "מיסטיק ריבר" ועל משחקו זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנים 1988–2009 היה רובינס במערכת יחסים זוגית עם השחקנית סוזן סרנדון ולהם שני בנים: ג'ק (נולד ב-1989) ומיילס (נולד ב-1992).
איקרית
איקרית (בערבית: إقرت) היה כפר ערבי נוצרי בגליל המערבי, שתושביו פונו ממנו במלחמת העצמאות ולא הורשו לחזור אליו לאחריה.
היסטוריה
באזור איקרית הייתה התיישבות קדומה עוד מהתקופה הכנענית. הכפר היה אחד מ-19 הכפרים שנכבשו על ידי פרעה תחתמס השלישי. בתקופת המשנה והתלמוד נמצא במקום היישוב היהודי יוקרת, בו חי ופעל האמורא רבי יוסי דמן יוקרת. הכפר חרב לאחר התקופה הצלבנית, ויושב מחדש במאה ה-16. תושבי הכפר היו נוצרים קתולים, ועסקו בעיקר בחקלאות. לפי סקר הכפרים משנת 1945 נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-490 נפשות. שטח הכפר עמד על 24,722 דונם עד מלחמת העצמאות.
ב-31 באוקטובר 1948, במהלך מלחמת העצמאות, נכנס צה"ל לאיקרית במסגרת מבצע חירם ללא קרב. לאחר שבוע דרש צה"ל מהתושבים להתפנות מבתיהם, וזאת במסגרת החלטת הצבא לפנות רצועה ברוחב של 5–15 ק"מ בצד הישראלי של הגבול עם לבנון מכל הכפרים הערביים שנמצאו בה. נציגי הצבא וגורמים פוליטיים ישראלים התחייבו בפני תושבי איקרית כי יוכלו לחזור לכפרם תוך פרק זמן של שבועיים. חלק מתושבי איקרית עברו ללבנון, אך רובם הועברו בנובמבר 1948 דרומה במשאיות של צה"ל לכפר ראמה, המרוחק מכפרם. לאחר תקופה קצרה, ביקשו התושבים מהצבא לממש את הבטחתו, אבל הצבא סירב והתחילה סחבת. ב-1951 החלו העקורים במאבק משפטי שמטרתו מימוש ההבטחה להתיר להם לשוב לכפרם, בג"ץ פסק לטובת שני הכפרים ודרש מהממשלה להחזיר אותם לבתיהם, אך בסוף אותה שנה הרס צה"ל את מבני הכפר.
בשנת 1962 דווח שחלק קטן מעקורי איקרית הגיעו להסדר עם המדינה על פיו קיבלו בין 4,000–5,000 לירות פיצויים ועברו לגור בחיפה או בתרשיחא. במשך השנים הוקמו וועדות שרים וניהלו התושבים משא ומתן עם כל ממשלות ישראל לדורותיה, בשנת 1992 מינה ראש הממשלה יצחק רבין את שר המשפטים דאז, דוד ליבאי בראש וועדה, הוועדה פרסמה את המלצותיה בפני הממשלה בשנת 1995 והן היו בעד החזרת תושבי שני הכפרים לחלק מאדמותיהם ואף המליצה הוועדה בפני הממשלה להשתתף בהוצאות הקמת ובניית הכפרים מחדש ולפצות את התושבים על התקופה שחלפה מאז. לאחר מכן התושבים הגישו הסתייגויות לגבי ההצעות אך הממשלה לא דנה איתם בנושא, לאחר מכן נרצח ראש הממשלה יצחק רבין וממשלות הימין סירבו לאמץ את ההמלצות של וועדת השרים. לאורך כל השנים חלק מהעקורים דואגים לתחזק את בית העלמין של הכפר ואת כנסייתו, שנותרה על תלה למרות הרס בתי הכפר, וממשיכים בשימור הקשר עם אדמות משפחותיהם ובמאבק המשפטי למען השיבה. בשלהי שנות השבעים של המאה ה-20, חזרו התושבים לקבור את יקיריהם בבית העלמין של איקרית, מסורת שנמשכת עד היום.
צאצאי התושבים כיום
תושבי הכפר איקרית גרים בשלושה ריכוזים; חיפה, ראמה וכפר יאסיף. בשנת 2010 הם מנו 1600 נפשות. הקהילה ממשיכה לקיים חיי קהילה למרות הפיזור הגאוגרפי, בכנסיית הכפר נערכת תפילה בכל שבת ראשונה של החודש, בחגים ובמועדים. צאצאי הכפר מקיימים את החתונות של בני הקהילה בכנסייה וכך גם ההטבלות של התינוקות. חלק נוסף מהפעילות של התושבים הוא הקייטנה השנתית שהפכה למסורת מזה 18 שנים. בקיץ 2012, חלק מצעירי הכפר (כ 20 במספרם) החליטו להישאר לאחר תום הקייטנה ולנהל את חייהם מהשטח של הכפר כחלק מהמאבק המתמשך.
סמוך לשטח שבו שכן הכפר הוקמו המושבים היהודיים שומרה, אבן מנחם וגורן והיישוב גורנות הגליל. חלק מאדמות הכפר הוכרזו כשמורת טבע ועל חלקים אחרים נסללו כבישים. כיום האדמה בסטטוס של אדמה מופקעת ובחזקת מינהל מקרקעי ישראל.
סטנטון פרידמן
סטנטון טרי פרידמן (באנגלית: Stanton Terry Friedman; 29 ביולי 1934 - 13 במאי 2019) היה פיזיקאי גרעין יהודי-אמריקאי, סופר ומרצה שנחשב לבכיר חוקרי העב"מים. בשנת 2007 כיבדה העיר פרדריקטון את פרידמן, בקובעה את ה-27 באוגוסט, כ"יום סטנטון פרידמן".
סטנטון פרידמן כתב ספרים על תופעת העב"מים, והיה החוקר הראשון, יחדיו עם דון ברלינר, שחשפו את תקרית רוזוול לציבור, בספרם המשותף "Crash at Corona". מאז 1967 העביר הרצאות בנושא ביותר מ-600 מכללות ואוניברסיטאות, ומעל ל-100 קבוצות מחקר מקצועיות בארצות הברית, בקנדה, וב-16 מדינות נוספות. כמו כן, השתתף בסרטי תעודה רבים בנושא העב"מים, והתארח בתוכניות טלוויזיה העוסקות בנושא זה.
השכלה
פרידמן היה בוגר אוניברסיטת שיקגו במדעים (1955) ובעל תואר שני בפיזיקה גרעינית (1956).
עבודתו
פרידמן הועסק 14 שנים כפיזיקאי גרעין בחברות שונות כג'נרל אלקטריק, ג'נרל מוטורס, וסטינגהאוס, TRW מערכות, אירוג'ט ג'נרל נוקלאוניקס, ומקדונל דאגלס. עיקר עיסוקו סבב סביב פיתוח מנועים גרעיניים למטוסים וטילים. כמו כן היה מעורב בפיתוח ומחקר נושאי הקרינה בפרויקטים הקשורים לחלליות פיוניר 10 ו-11. משנות השמונים הוא ניהל מספר חברות בתחום הקרנת מזון ובתחום גילוי גז הרדון.
פרידמן היה חבר באגודה הגרעינית האמריקנית ובאגודת הפיזיקאים של ארצות הברית. כמו כן הוא חבר במכון האמריקני לאווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה ובארגון [AFTRA].
עב"מים
פרידמן החל להתעניין בתופעת העב"מים בגיל 24, בהיותו פיזיקאי גרעין בג'נרל אלקטריק. בסוף שנות השישים ובתחילת שנות השבעים, זנח כליל את עיסוקו כפיזיקאי-גרעין ופנה להקדיש את מרבית זמנו לחקר תופעת העב"מים. סטנטון ודון ברלינר פרסמו לראשונה את תקרית רוזוול, התרסקות לכאורה של עב"מ בעיירה רוזוול. נקודה מרכזית במחקריו נסב סביב פרסומם, בתחילת שנות השמונים, של מסמכי "מג'סטיק 12" העוסקים בקבוצת אנשי ממשל, צבא ומדע בכירים, שמונו כביכול על ידי נשיאי ארצות הברית, החל מהנשיא טרומן, ושמטרתם טיפול כולל בהסתרת מידע בנוגע לנושא העב"מים מהציבור וריכוז כולל של חקר התופעה.
נפטר ב-13 במאי 2019. התגורר בפרדריקטון, קנדה.
דיון אזרחי
דיון אזרחי (מכונה גם סדר דין אזרחי או הליך אזרחי) הוא מכלול הדינים המסדירים את האופן בו מתנהל ההליך (פרוצדורה) של המשפט האזרחי. הליכים אזרחיים מתחילים, לרוב, עם הגשת כתב טענות ועשויים להימשך עד לאחר שלב הערעור. לעומת זאת, סדר הדין הפלילי מסדיר את ההליכים בהם המדינה, לרוב, היא הפותחת את ההליך נגד האזרח וזאת עקב עילה פלילית, לא אזרחית.
בישראל, דבר החקיקה העיקרי המסדיר את סדר הדין האזרחי הוא תקנות סדר הדין האזרחי, תשע"ט-2018, שאותן התקינה שרת המשפטים איילת שקד לפי הסמכות שהעניק לה חוק בתי המשפט. התקנות הנוכחיות נכנסו לתוקפן ביום 01.01.2021.
משפט פרוצדורלי לעומת משפט מהותי
הפרוצדורה, או "ההליך", הוא הענף המשפטי שאינו עוסק במהותן של הזכויות המשפטיות, כי אם בדרכים בהן ניתן לקבל הכרעה במקרה של סכסוך משפטי. הענף אינו עוסק בשאלה "מי צודק?", "לטובת מי נוטה הדין?", "מי אחראי לנזק שנגרם?", "מי הפר את החוזה?" אלא בשאלות כגון "את מי ניתן לתבוע?", "באיזה סוג של תביעה מדובר?", "לאיזה בית משפט יש להגיש את התביעה?".
לסיכום נקודה זו, חשוב לזכור כי גם אם מבחינה מהותית עומד הדין לצידו של צד להליך מסוים, עדיין עליו להקפיד על כל כללי המשפט הדיוני על מנת לזכות בדינו.
עניינים עיקריים המתבררים במסגרת ההליך האזרחי
במסגרת ההליך מתבררות בין היתר הסוגיות הבאות:
מקורות הדיון האזרחי בישראל
שני החיקוקים העיקריים העוסקים בסדרי הדין האזרחי הם חוק בתי המשפט (נוסח משולב), תשמ"ד-1984, אשר עוסק במיוחד בשאלת סמכויות בתי המשפט וסמכויות השופטים, ותקנות סדר הדין האזרחי, התשע"ט-2018, המבקשות להסדיר את מגוון הסוגיות הנוגעות לדיון האזרחי.
לתקנות הנוכחיות קדמו תקנות סדר הדין האזרחי, תשמ"ד-1984, שפרק כ"ז להן, העוסק באכיפת פסקי-חוץ, עומד בתוקפו. לתקנות אלו קדמו תקנות סדר הדין האזרחי תשכ"ג-1963, ולפניהן תקנות הפרוצדורה האזרחית, 1938 ותקנות הפרוצדורה בבתי משפט השלום, 1940. לתקנות אלו תקנות מקבילות בתקנות 1984, והפסיקה העוסקת בהן ובפירושן רלוונטית אף כיום.
בערכאות מסוימות סדר דין ייחודי להן, ותקנות מיוחדות העוסקות בו. כך, למשל בבית הדין לעבודה נהוגה הפרוצדורה על פי תקנות בית הדין לעבודה (סדרי דין), תשכ"ט - 1969, ובבית המשפט העליון נהוגות תקנות סדר הדין בבית המשפט הגבוה לצדק, תשמ"ד-1984, וכן תקנות סדר הדין בדיון נוסף, תשמ"ד-1984.
סדרי דין מיוחדים
חיקוקים אחרים מכילים אף הם הוראות דיוניות וסדרי דין מיוחדים. ראוי לציון חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים, התשל"ז-1977, הקובע מספר הוראות לגבי הדיון בתביעות הנוגעות לתאונות דרכים, המהוות אחוז ניכר מן התביעות המוגשות במדינת ישראל. כן ניתן למצוא הוראות דיוניות בחיקוקים נוספים כגון חוק הבוררות, תשכ"ח - 1968, פקודת בזיון בית המשפט, חוק ההוצאה לפועל, תשכ"ז-1967, חוק לתיקון סדר הדין האזרחי (המדינה כבעל דין), תשי"ח-1958, ואחרים.
סדר דין מהיר
בתובענות בסדר דין מהיר חלים כללים שנועדו להאיץ את הדיון. בין היתר:
תובענה ממוכנת
גופים גדולים, כגון חברות הסלולר, בנקים ורשויות מקומיות, אשר מגישים מספר רב של תביעות, רשאים להגיש תובענות באמצעות תקשורת מחשבים או אמצעי אלקטרוני, על סמך רשומותיהם. ניתן להגיש באופן ממוכן תביעות המתאימות לדיון בסדר דין מקוצר, למעט תביעות במקרקעין. תביעות ממוכנות מוגשות רק לבית משפט השלום.
לקריאה נוספת
שני הספרים העיקריים המשמשים כמקורות למשפטנים המתעניינים בסדר הדין האזרחי הם:
רג'יב גנדי
רג'יב גנדי (בהינדית: राजीव गांधी; 20 באוגוסט 1944 – 21 במאי 1991) היה מדינאי הודי וראש ממשלת הודו בשנים 1984–1989. בנה של אינדירה גנדי ונכדו של ראש הממשלה הראשון של הודו העצמאית, ג'וואהרלל נהרו.
ביוגרפיה
רג'יב גנדי למד באוניברסיטת קיימברידג'. חבר בפרלמנט ההודי משנת 1981. בשנת 1983 נתמנה למזכיר הכללי של מפלגת הקונגרס ההודית. בעקבות רצח אמו, ראש ממשלת הודו, אינדירה גנדי בשנת 1984 נתמנה לראש ממשלת הודו. גנדי התפטר מראשות הממשלה לאחר תבוסת מפלגתו בשנת 1989.
הוא נרצח בפיגוע התאבדות על ידי מחבלת מתאבדת טמילית בשם תֶנְמוּלי רַגַ'רַטְנאם (נקראה גם ד'נו Dhanu) ב-21 במאי 1991 ליד העיר צ'נאי (בעבר מדראס) שבדרום הודו, בעת מסע בחירות מקומי במדינת טאמיל נאדו. ארגון "הנמרים הטמילים" בסרי לנקה ביצע את הרצח כדי לנקום בגנדי על כך שבהיותו ראש ממשלה שלח כוח צבאי הודי לשמירת השלום בסרי לנקה, וכי חששו שאם הוא יבחר שנית לראשות הממשלה הוא ישלח שוב כוח דומה. רג'רטנאם טענה שהיא נאנסה על ידי חיילים הודיים מכוח זה.
אלמנתו האיטלקייה, סוניה גנדי נכנסה גם היא לפוליטיקה לאחר הרצחו, והיא עומדת בראש מפלגת הקונגרס מאז 1998, אולם סירבה להתמנות כראש ממשלה כשהמפלגה ניצחה בבחירות. בנם רהול גנדי, ובמידה מסוימת בתם פריאנקה נכנסו גם הם לפוליטיקה.
שחלוף
{{פירושונים|
ראו גם
}}
מסלול טיסה
מסלול טיסה (נקרא גם מסלול המראה ונחיתה) הוא שטח אדמה ישר, מפולס ובדרך כלל סלול, הנמצא בשדה תעופה, ומשמש להמראת ונחיתת מטוסים.
סוגי מסלולים
אופי מסלולי טיסה בשדה תעופה הוא נגזרת של נתונים רבים, ובהם זמינות השטח, התנאים הטופוגרפיים בשדה ובסביבתו, גובה השדה מעל פני הים, היקף התנועה וסוגי המטוסים בהם נועד לטפל. בשדות תעופה מרכזיים יש בדרך כלל מספר מסלולים שאורכם מגיע על פי רוב עד ארבעה ק"מ. הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית (ICAO) מחלק את מסלולי הטיסה בהתאם לאורכם ולרוחבם:
המסלול הארוך ביותר בעולם המוכר לתעופה אזרחית נמצא בבאנגדה שבמזרח טיבט בסין. הוא שוכן בגובה של 4,334 מטר מעל פני הים ואורכו 5,500 מטר.
מסלולי טיסה עשויים מחומרים שונים. בשדות התעופה העיקריים נסללים המסלולים מבטון, שנחשב לעמיד במיוחד, או מאספלט, או מבטון עם כיסוי אספלט. על הציפוי לאפשר חיכוך מרבי כדי לסייע בבלימתם של מטוסים נוחתים, ולאפשר פינוי מי גשמים, דבר המושג באמצעות תעלות קטנות בצידי המסלול. עובי המסלול תלוי בעיקר בסוגי המטוסים בהם הוא מטפל, ובתנאי מזג האוויר והקרקע. בשדות תעופה שמיועדים למטוסים קטנים, עשוי המסלול להיות מדשא, עפר, ודומיהם.
ברובה של יבשת אנטארקטיקה בלתי אפשרי לבנות מסלולי נחיתה. מה שמגביל את התובלה האווירית מהיבשת ואליה למטוסים קטנים המצוידים במגלשי סקי. שדות התעופה הקיימים (שמונה) נבנו על קרח כחול שהוא דחוס ומוצק יותר (ולכן צבעו כחול). המסלולים בהם ארוכים יותר בגלל מקדם החיכוך הנמוך של השלג.
הנק הסלינק, מדען הולנדי, אשר עבד על הרעיון בסיוע כספי של מוסדות המועצה האירופית, פרסם במרץ 2017 את תוכנית "המסלול הבלתי נגמר", מסלול נחיתה למטוסים שצורתו עיגול - 360 מעלות. היתרונות הגלומים בכך רבים מאוד ומגוונים כגון: במזג אוויר לא נוח, כאשר יש רוחות צד, לטייסים לא יהיה צורך בביצוע תמרונים קשים לעיתים והם יוכלו לנחות או להמריא מכל כיוון.
כינוי מסלולים
בדרך כלל מסלול טיסה נקרא על פי הכיוון המצפני שבו הוא ניצב. שם המסלול הוא שתי הספרות הראשונות של כיוון המסלול בשושנת הרוחות. מכיוון שעקרונית ניתן להשתמש בכל מסלול טיסה בשני כיוונים מנוגדים, לכל מסלול יש שני שמות. לדוגמה, למסלול הניצב בכיוון מזרח-מערב יקראו 09 (ובקשר רדיו: "אפס תשע" בתעופה צבאית או "תשע" בתעופה אזרחית) אם משתמשים בו להמראות ונחיתות לכיוון מזרח, ו-27 (ובקשר רדיו: "שתיים שבע") אם משתמשים בו להמראות ונחיתות לכיוון מערב.
אם יש בשדה תעופה מספר מסלולים מקבילים, יתווסף לשם המסלול המיקום היחסי שלו. כלומר, אם ישנם שלושה מסלולים מקבילים הניצבים בכיוון מזרח-מערב, המסלול הדרומי ייקרא 09 ימין (ובאנגלית: 09 Right, או 09R) להמראות ונחיתות בכיוון מזרח, ו-27 שמאל (ובאנגלית: 27 Left או 27L) להמראות ונחיתות בכיוון מערב. יושם לב שהתואר "ימין" או "שמאל" משתנה בהתאם למיקום היחסי של המסלול בהתאם לכיוון השימוש בו. לכן 27R (ימין) הוא 09L (שמאל) מצידו האחר. המסלולים המרכזי והצפוני ייקראו, בהתאמה, 09 מרכז (09 Central או 09C) ו-09 שמאל (09 Left או 09L); או 27 מרכז (27 Central או 27C) ו-27 ימין (27 Right או 27R). בשדות תעופה גדולים מאוד, שבהם יש יותר משלושה מסלולים מקבילים (כמו בשדה התעופה הבינלאומי בלוס אנג'לס) שמות חלק מהמסלולים מוסטים בעשר מעלות מהכיוון המדויק, על מנת למנוע כפילות שעלולה להיווצר בשמות המסלולים (ראו תמונה להלן).
בנוסף למסלולי טיסה ישנם בדרך כלל בשדה תעופה מסלולי הסעה, שמחברים את מסלולי הטיסה ועמדות החנייה של המטוסים. מסלולי ההסעה נקראים בדרך כלל באותיות אנגליות, ובקשר רדיו מבוטאים באלפבית צלילי.
שמות מסלולי הטיסה ומסלולי ההסעה מופיעים בדרך כלל על שלטים לצד המסלול ובתרשימי המסלולים הנערכים לשימושם של טייסים.
חלקי המסלול וסימוניו
ל"רצועת המסלול" מספר חלקים המסומנים בסימוני צבע מוסכמים, אם כי קיימים וריאציות לחלק מהצבעים והסימונים במדינות מסוימות. אין הכרח שכל רצועת מסלול תכלול את כל החלקים והסימונים האפשריים, ורצועות מסלול העשויות מדשא או מאדמה, אינן מסומנות בסימונים אלה כלל:
"מסלול בשימוש"
המראות ונחיתות של מטוסים מבוצעות ככלל "אל תוך הרוח", או נגד הרוח, כלומר אם הרוח נושבת מצפון לדרום, עדיף להמריא ולנחות לכיוון צפון. העדפה זו נובעת מכך שכנף הנעה אל מול הרוח מסוגלת לייצר עילוי רב יותר מאותה כנף הנעה באותה מהירות קרקעית בכיוון הרוח, או ללא רוח. בשל כך יוכל טייס הנוחת אל מול הרוח לבצע גישה במהירות קרקעית נמוכה יותר ולקצר את מרחק הריצה על המסלול. לכן, כיוון הרוח הוא שיקול מרכזי בבחירת המסלול בשימוש, שהוא המסלול שעליו מבוצעות ההמראות והנחיתות ברגע נתון. בשדות תעופה בינוניים וגדולים ישנם בדרך כלל מספר מסלולים בכיוונים שונים, המאפשרים לבחור את המסלול המתאים ביותר לפי כיוון הרוח הנוכחית. בשדות תעופה בעלי מסלול טיסה יחיד מתוכנן המסלול בהתאם לרוח האופיינית לאזור. שיקולים נוספים בבחירת המסלול בשימוש עשויים להיות תנאי התאורה, אמצעי העצירה על המסלול, שיקולי תעבורה אווירית והגבלות על יצירת רעש בסביבת שדה התעופה.
אמצעים מטאורולוגיים
הפעלתם של מטוסים תלויה באופן ניכר בגורמים אטמוספיריים שונים, ולכן מוצבים באזור מסלולי טיסה אמצעים מטאורולוגיים. לכל הפחות מוצב ליד מסלול הטיסה שק רוח, המאפשר לקבוע את כיוון הרוח ואת עוצמתה, וכך להחליט על המסלול בשימוש. בשדות תעופה בינוניים וגדולים יוצבו גם אמצעים למדידת טמפרטורה, לחות, ראות ומידת העננות.
עזרי ניווט והנחתה
ליד מסלול טיסה יימצאו בדרך כלל עזרי ניווט, כדוגמת מערכות ניווט רדיו (VHF Omni-directional Radio Range – VOR או Tactical Air Navigation – TACAN) או מכשור למדידת מרחקים (Distance Measuring Equipment – DME), שתפקידם לעזור לטייסים לנווט את דרכם אל שדה התעופה.
בנוסף, שדות תעופה בינוניים וגדולים כוללים בדרך כלל גם עזרי הנחתה, שתפקידם לעזור לטייס להנחית את המטוס על מסלול טיסה מסוים, בעיקר בתנאי ראות קשים (עננות נמוכה, אובך, לילה). עזרי הנחתה נפוצים הם מערכת בקרת גישה קרקעית (Ground Controlled Approach – GCA), שהיא מערכת מבוססת מכ"ם שבעזרתה נותן פקח הטיסה נתוני טיסה מדויקים למטוס עד להגעה למסלול הטיסה הרצוי, ומערכת נחיתה באמצעות מכשירים (Instrument Landing System – ILS), המאפשרת לטייס להיעזר במכשירי המטוס בלבד לאיתור נתיב הגישה המדויק למסלול, ללא צורך בהכוונת הפקח.
השימוש הנפוץ במערכת ניווט לוויינית (GPS) במטוסים המודרניים הופך את עזרי הניווט, ולעיתים אף את עזרי הנחיתה, למשניים.
אמצעי עצירה
על מסלולי טיסה המשמשים להמראות ונחיתות של מטוסי קרב מותקנים בדרך כלל אמצעים שנועדו לעצור את המטוס במקרה של תקלה. אמצעי עצירה אלה כוללים:
למטוסי נוסעים ולמטוסי תובלה אין וו עצירה ואין יכולת להיתפס ברשת עצירה ולכן בשדות תעופה שמשרתים בעיקר מטוסים כאלו לא יותקנו בדרך כלל אמצעי עצירה מסוג זה.
כבישים כמסלולי טיסה לשעת חירום
כביש המיועד כעניין שבשגרה לתנועת כלי רכב, עשוי להיבנות באופן כזה, שיאפשר תוך זמן קצר את הסבתו לשימוש כלי טיס. על קטע כביש זה להיות ישר, רחב, מאוזן במידה סבירה ולהשתרע לאורך מספיק, בדרך כלל של כשלושה ק"מ. בקטע זה אין מוקמת גדר בטיחות קבועה, על מנת שניתן יהיה לפרק אותה במהירות בעת הצורך, ועל הרצועה שבין המסלולים להיות גם היא סלולה. על סביבתו של קטע כביש לנחיתת חירום להיות פנויה מעצמים אשר עשויים למנוע את שימושו על ידי מטוסים בשעת הצורך, או לסכן אותם, ועל כן אין לאורכו עצים, עמודי חשמל או קווי מתח גבוה. בקצותיו של קטע הכביש או באחד מהם, עשויה להיסלל רחבת חנייה למטוסים.
לאחר מלחמת העולם השנייה ובמשך המלחמה הקרה הוקמו ברחבי אירופה כבישים רבים אשר תוכננו כמסלולי טיסה לשעת חירום, אולם בשנות ה-90 הקמתם נפסקה, וחלקם אינם מתוחזקים למטרה זו, או שבוטלו כליל. עם זאת, כבישים כאלה קיימים במקומות שונים ברחבי העולם. בישראל נסללו כמה קילומטרים בחלקו הצפוני של כביש מס' 2, בסמוך לכניסה הדרומית לחיפה, כמסלול לשעת חירום.
ספר יובל
ספר יוֹבֵל הוא ספר היוצא לאור לכבודו של מדען, איש רוח או שופט, לכבוד פרישה לגמלאות, יום הולדת 70 או נסיבות חגיגיות דומות. ספר היובל הוא אוסף של מאמרים בתחומי עשייתו של האיש שלכבודו יצא הספר לאור. המאמרים נכתבים על ידי עמיתיו ומוקיריו, וריכוזם ועריכתם נעשים על ידי מערכת המורכבת מעמיתיו. פעמים רבות ניתנת בספר היובל תמונתו של חתן השמחה, ביוגרפיה שלו, רשימה ביבליוגרפית של כתביו. לעיתים כולל הספר גם מאמר מאת חתן השמחה.
פעמים רבות מרמז שמו של הספר, ישירות או בעקיפין, על האיש שלכבודו יצא הספר.
חלופה לספר יובל הוא הקדשה של גיליון של כתב עת מדעי לכבודו של חתן השמחה.
דוגמאות:
זיכרון אוניברסלי
זיכרון אוניברסלי הוא כינוי להתקן זיכרון היפותטי המשלב את היתרונות של זיכרון מסוג DRAM ואת יתרונותיו של זיכרון מסוג SRAM. מימוש התקן מסוג זה זה צפוי להשפיע השפעה רבה על שוק המחשוב.
במהלך ההיסטוריה האחרונה של תחום המחשוב, נעשה שימוש בכמה טכנולוגיות אחסון נתונים שונות בו זמנית במסגרת פעולת המחשב. מחשב אישי עשוי לכלול כמה מגהבייט של SRAM, שהוא זיכרון מהיר אך נדיף ויקר ומשמש למשל בזיכרון המטמון. בנוסף לכך ,ג'יגהבייט של DRAM - זיכרון נדיף ואיטי אך זול יותר ומשמש כזיכרון התוכניות ומאות רבות של ג'יגהבייט של זיכרון פלאש איטי אך בלתי נדיף או כמה טרהבייט של זיכרון כונן דיסק קשיח לאחסון לטווח ארוך.
בימים אלה ,מאמץ מחקרי מושקע במציאת סוג זיכרון אשר יחליף את כל סוגי הזיכרון השונים וישלב את יתרונותיהם. סוג זיכרון זה נוצר על מנת לשפר את ביצועי המכשירים אשר משתמשים בזיכרונות ולהפחית את עלותם.
דוד משה רבינוביץ
הרב דוד משה הכהן רבינוביץ (ה'תרס"ו (1905/6) – י"ח באב ה'תש"ב (1 באוגוסט 1942)) היה ראש רשת הישיבות כתר תורה של חסידות ראדומסק וראש ישיבה של ישיבת קיבוץ גבוה בסוסנוביץ.
תולדותיו
דוד משה נולד בעיירה קרימילוב לרבי נתן נחום הכהן רבינוביץ האדמו"ר מקרימילוב בנו של רבי אברהם ישכר בער הכהן רבינוביץ מראדומסק, כילד הוכר כעילוי, וכמתמיד. הוא לא למד בישיבה, או מפי רב מסוים, אלא באופן עצמאי. נישא לרייזל, בתו היחידה של האדמו"ר רבי שלמה חנוך רבינוביץ מראדומסק, ועבר לגור בסמוך לחותנו בעיר סוסנוביץ.
בשנת ה'תרפ"ו (1926) כשיסד חותנו, האדמו"ר מראדומסק את רשת הישיבות "כתר תורה", העמיד את רבי דוד משה בראשה, הרשת הקיפה שלושים ושש ישיבות ברחבי פולין וגליציה ולמדו שם יותר מארבעת אלפים בחורים, לכל ישיבה היה ראש ישיבה, ורבי דוד משה היה כעין ראש ישיבה של ראשי הישיבות האלו, בנוסף על זה הוא כיהן כראש ישיבה של קיבוץ גבוה - הישיבה של רשת כתר תורה המיוחד עבור התלמידים המצוינים והמופלגים. רבי משה דוד היה מגיד שעור בכל יום בקיבוץ גבוה, ופעמים אחדות בכל שבוע לפני התלמידים ב"כתר תורה" בסוסנוביץ.
בהיותו כלוא בגטו ורשה, רבי דוד משה היה מגיד שיעור קבוע לחמשה בחורים מחסידי ראדזין. בשבת י"ח אב תש"ב (1 באוגוסט 1942), בשעה 4, פרצה פלוגת חיילים לבית ברחוב נובוליפקי 30, עברה מדירה לדירה והרגה באותו בית 150 איש, וביניהם רבי דוד משה.
דה ניו אמסטרדמס
דה ניו אמסטרדמס (באנגלית: The New Amsterdams) היא להקת אינדי אמריקאית.
היסטוריה
אלבומה הראשון של הלהקה, Never You Mind, הוקלט בשנת 2000 והופץ בלייבל Vagrant Records. באלבום ישנה השפעה ניכרת יותר של רוק אנד רול מאשר באלבומים הבאים.
יובל נעימי
יובל נעימי (נולד ב-31 באוגוסט 1985) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הגארד. בעבר שיחק בנבחרת ישראל. גובהו 1.88 מטר.
קריירה
נעימי שיחק בצעירותו במחלקת הנוער של הפועל ירושלים. בשנת 2003 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-30 במרץ במשחק ליגת העל כנגד עירוני נהריה. זה היה המשחק היחיד בו שיחק במשך עונת 2002/03. בעונת 2003/04 נעימי שיחק ב-5 משחקים בלבד בליגה. הוא נכלל בסגל הפועל ירושלים, שהגיעה להישג השיא שלה בעונה זו, זכייה בגביע יול"ב.
מאחר שלא קיבל דקות משחק רבות בירושלים, הוא הושאל למכבי ראש העין ששיחקה בליגה הלאומית. בסיום עונת 2004/05 הוא הושאל שוב, הפעם למכבי גבעת שמואל. הוא שותף בכל 30 משחקי הקבוצה בעונת 2005/06. אף על פי שלא הרבה לקלוע נקודות, הוא נבחר לתואר "תגלית העונה". הוא הצליח להישאר עם הקבוצה בליגת העל, לאחר חזרה דרמטית שלה בסיום העונה מהמקום האחרון בליגה. בעונת 2006/07, אף על פי שהעמיד ממוצע שיא נקודות בקריירה שלו עד לאותה עת של 6.9, הוא לא הצליח למנוע את ירידת הקבוצה לליגה הלאומית.
בשנת 2007 האריך נעימי את חוזהו בהפועל ירושלים, אך בעקבות ריבוי הגארדים בקבוצה הושאל לעירוני אשקלון. באשקלון קיבל נעימי לראשונה הזדמנות לשמש כשחקן בכיר, והוביל את אשקלון לעונה מוצלחת (מקום חמישי) תוך שהוא קולע 14.4 נקודות בממוצע למשחק.