cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אברהם אלדמע
פעילות ביטחונית
דומה כי התדמית העליזה והפרועה שימשה לאלדמע גם כמסווה לפעילות חשאית בשורות ההגנה. הוא הצטרף להגנה עוד בראשיתה, בהזמנתם של מפקדי הארגון אליהו גולומב ויוסף הכט. יחד עמם ועם שאול אביגור ויהודה שרת הקים בחצר ביתו "סליק" גדול לאחסון מאות כלי נשק. הסליק היה למעשה מחסן הנשק הגדול בגוש דן במשך 25 שנה, עד קום המדינה. החגיגות בחצר, שמשכו גם קצינים בריטיים, עמם שמר אלדמע על יחסי ידידות, נערכו ממש מעל פתח הסליק. הסליק היה חשאי וקיומו לא נודע אלא לאחר קום המדינה. פתח האוורור הוסווה על ידי בניית שובך יונים. הבית הפך למפקדה בלתי-רשמית והשבעות חברי ההגנה בגוש דן לארגון נערכו במרתף הבית.
לאלדמע היה כישרון לזיהוי כתב יד והוא הופיע לא אחת בבתי במשפט של השלטון המנדטורי ואף סייע לקציני המשטרה הבריטית, שאף ביקרו בביתו.
בעת המתיחות של המרד הערבי הגדול (1936–1939) קיבל אלדמע מינוי של קצין משטרה וריכז את ההגנה על שכונת בורוכוב באופן חוקי.
מרכז תרבות
לאחר נישואיו הפך אלדמע את ביתו למרכז תרבות ובידור, שנודע כ"חצר אלדמע". הוא הקים בחצר אמפיתיאטרון בן 800 מושבים אליו הזמין הופעות של תיאטרוני המטאטא, הקומקום, האוהל והבימה, כאשר הפדיון ממכירת הכרטיסים נמסר במלואו לתיאטרון, בלי כל שכר על "השכרת" המקום. השחקנים הפכו לחברים אישיים של המשפחה ולבני-בית. היה נהוג גם שהשחקנים וחלק מהקהל נשארים בבית לאחר ההצגה לשתות ולאכול וממשיכים בהצגת קטעים חופשיים, עד שעות הלילה הקטנות, לרוב בהשתתפות ילדי המשפחה. בבית המשיכו להיערך חגיגות מכל סיבה. אלדמע היה הראשון שקיבל אישור ממשלת המנדט להפעלת זיקוקין די-נור, אותם הפריח בחגיגות ימי ההולדת של ילדיו (שכולם נולדו ביום כיפור והזיקוקין הופרחו מיד לאחר סיום תפילת נעילה). אלדמע הפעיל את זיקוקי הדי-נור גם בחגיגת יום העצמאות הראשון באצטדיון המכתש בגבעתיים (שאלדמע היה אחד מיוזמי הקמתו).
משפחתו
אלדמע היה נשוי לזהבה, ולהם שלושה ילדים, שנקראו בשמות המביעים שמחה: רן, גיל ודיצה. רן אלדמע היה מראשוני חיל הקשר וגיל אלדמע נפצע במהלך מלחמת העצמאות ואיבד את רגלו.
אלדמע קבור בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.
המצע האזרחי (פולין)
היסטוריה
בבחירות לנשיאות פולין בשנת 2010, בעקבות ההתרסקות מטוס חיל האוויר הפולני בסמולנסק, רוסיה, בו נהרגו נשיא פולין לך קצ'ינסקי, דונלד טוסק החליט שלא להגיש את מועמדותו לתפקיד, ורבים חזו כי אחיו של הנשיא ירוסלב קצ'ינסקי עשוי לנצח בבחירות. בהפתעה רבה - זכה מועמד מפלגת המצע האזרחי - ברוניסלב קומורובסקי - בבחירות לנשיאות פולין.
בבחירות הפרלמנטריות באוקטובר 2011, המפלגה חיזקה את כוחה והייתה שוב למפלגה הגדולה ביותר בפולין - והפכה למפלגה הראשונה בתולדות פולין הדמוקרטית שזכתה בפעם השנייה ברציפות בבחירות לפרלמנט, בעידן הפוסט קומוניסטי. זאת אף על פי שממנה התפצלה מפלגה בראשות יאנוש פאליקוט שזכתה ב-10% מהמושבים.
ב-30 באוגוסט 2014 נבחר טוסק למחליפו של נשיא המועצה האירופית, הרמן ואן רומפיי, הוא נכנס לכהונה זו ב-1 בדצמבר 2014, ואווה קופאץ' החליפה אותו בתפקיד ראש הממשלה.
בבחירות לנשיאות ב-2015 התמודד חבר מפלגת "חוק וצדק" אנדז'יי דודה מול הנשיא המכן ברוניסלב קומורובסקי. בסיבוב הראשון זכה ב-34.5% מהקולות, בעוד יריבו זכה ב-33.1%, אולם מכיוון שאף אחד מהמתמודדים לא צבר תמיכה של יותר מ-50%, נערך סיבוב שני ב-25 במאי. בסיומו זכה דודה בכ-51% מהקולות, וקומורובסקי ב-48%. בבחירות הכללכיות זכתה המלגה ב-39.18% מהקולות, 138 מתוך 460 מושבים בסיים, 34 מתוך 100 מושבים בסנאט.
בשנת 2018 התמזגה המפלגה לתוך הקואליציה האזרחית. בבחירות 2019, המפלגה המאוחדת קיבלה כמעט 27% מקולות הבוחרים, אך מפלגת השלטון "חוק וצדק" התחזקה וקיבלה 44% והרכיבה את הממשלה.
אידאולוגיה
המפלגה משלבת עמדות שמרניות וליברליות בנושאי כלכלה עם עמדות שמרניות בנושאים חברתיים ומוסריים, כולל התנגדות להפלות, נישואים חד מיניים, התרה בחוק של סמים קלים, המתת חסד, מחקר בתאי גזע עובריים, ובאופן חלקי מתנגדת גם להפריה חוץ גופית. מצד שני, המפלגה תומכת במודרניזציה ובקידומה של המדינה, סובלנות חברתית, כלכלת שוק, ומדיניות סביבתית. המפלגה גם פועלת להוצאתם בחוק של משחקי ההימורים.
הצעות הליבה מתוך מצע המפלגה כללו גם הפרטה של המגזר הציבורי, בחירות ישירות לפרלמנט, לראשות הערים ולתפקידי המושלים, פיתוח מדיניות מוניטארית עצמאית על ידי הבנק הלאומי של פולין, הורדת המס ב-15%, ועוד. המפלגה גם פועלת להפרטת מפעלים ממלכתיים.
מסילת רכבת
מסילת רכבת (קרויה גם מסילת ברזל) היא מסלול ייחודי לרכבות. מסילות רכבת ומסוטים המותקנים בהן משמשים להכוונת הרכבות ללא צורך בהיגוי. מאז המצאת המסילה במאה ה-19 עברה מסילת הרכבת שינויים רבים וכיום רכבות מהירות, דוגמת TGV, יכולות להגיע למהירות של עד 500 קמ"ש בשימוש בפסים אלו.
שטחי מסילת רכבת הם אחד המשאבים החשובים ביותר לחברות הרכבות, שכן בעוד שציוד נייד ניתן לרכוש ולהפעיל במהירות רבה יחסית, הקמת מסילות דורשת הליכי תכנון ובניה מורכבים.
מאפייני המסילה
מסילות הרכבת בנויות מזוג פסי פלדה, המחוברים לאדנים השקועים לרוב ברבד חצץ. הפסים מחוברים לאדנים בעזרת מוטות ברזל מחודדים או בעזרת ברגים ולוחיות מתכת.
הפסים עשויים מפלדה כי היא יכולה לשאת יותר משקל ולחצים מאשר חומרים אחרים. האדנים מפזרים את הלחצים באופן שווה, מייצבים אותם ומקבעים את הפסים כך שיישארו במרחק שווה זה מזה. הרבד שעליו האדנים מונחים עשוי מחצץ, מכיוון שהוא משלב תכונות של גמישות יחסית, פיזור לחצים וניקוז מעולה של מים. אולם ניתן לעיתים להשתמש בפסים המונחים גם על מצע בטון או חומרים מבוססי-אספלט, וגם לקבעם לתשתיות אחרות כגון גשרים.
מחירם של פסי הרכבת מהווים חלק משמעותי במחירו של קו רכבת חדש. מפעלי ברזל מייצרים מספר מצומצם של פסים בגדלים תקניים, ולכן לעיתים נאלצים להשתמש בפסי רכבת יקרים יותר שמתאימים בתכונותיהם לקווים מהירים, גם לקווים מהירים פחות או לפסים במגרשי עריכה ובשלוחות צדדיות, מה שמייקר את תהליך בניית הקו.
תקנים שונים של פסי רכבת מפרטים את מידות המסילה, את עוביה, ואת איכות הפלדה. עבור כל תקן מידה, משקל המסילה (ביחידות של ק"ג למטר) קובע את חוזקה ואת יכולת הנשיאה שלה. מסילות שונות יכולות לשקול בין 12 ל-120 ק"ג\מטר.
רוחב המסילה
התקן הנפוץ ביותר לרוחב המסילות בעולם (ובישראל) הוא 1,435 מילימטר והוא מוכר גם כ"רוחב סטיבנסון", על שם המהנדס והממציא הבריטי ג'ורג' סטיבנסון שקבע אותו. עם זאת, ישנן מדינות רבות בהן רשת מסילות הרכבת מורכבת מרוחבים לא תקניים של המסילות. המידות השונות לרוחב מסילה בהן נעשה שימוש בעולם נע בין 381 מ"מ ל-2,140 מ"מ. ככל שמידת הרוחב בין פסי הרכבת גדולה יותר, כך ניתן להפעיל רכבות מהירות יותר ולבנות קרונות רחבים יותר המסוגלים להעמיס יותר מטען. עם זאת, הגדלת הרוחב בין הפסים גם מקטינה את היכולת של מסילת הרכבת לעקוב אחרי תוואי הקרקע ודורשת השקעה גדולה יותר במהלך הבנייה. הקטנת רוחב הפסים מאפשרת הנחת מסילה בעלת עיקולים חדים יותר, אך כתוצאה מכך קטנה המהירות הבטוחה בה יכולה הרכבת לנסוע ללא שימוט. במסילות הרריות, שבהן פיתולים רבים, נעשה לרוב שימוש במסילות צרות. ואילו  בקווי רכבת מהירים נעשה שימוש ברוחב התקני. בנוסף לכך, רוחב הפסים נקבע גם מסיבות היסטוריות. בהודו, לדוגמה, רוב הרשת מורכבת מפסים ברוחב של 1,676 מ"מ. הסיבה לכך היא תנאי מזג האוויר הקיצוניים בתת-היבשת ההודית וכן סיבות כלכליות שדרשו בניית קרונות רחבים עד כמה שניתן על מנת להוביל מטען. ברוסיה למשל, הסיבה לרוחב הרחב יותר מהרוחב התקני הנהוג ברוב אירופה היא שהמהנדס שהגיע על מנת לסייע בבניית הקו הראשי הראשון בין סנקט פטרבורג למוסקבה, היה אמריקאי ובחר ברוחב של 5 רגל, 1,524 מ"מ, שנעשה בו שימוש נרחב בארצות הברית במהלך בניית הקו באמצע המאה ה-19 (אם כי מאז הוחלפו רובן המוחלט של מסילות הברזל בארצות הברית לרוחב תקני). אגדה אורבנית מוכרת הקושרת את רוחב המסילות באופן היסטורי לרוחבן של כרכרות בתקופה הרומית היא ככל הנראה שגויה.
חיבור בהברגה
קיימות שתי דרכים עיקריות לחיבור פסי רכבת. דרך אחת היא חיבור של כל זוג פסים באורך ממוצע של 20 מ' כל פס, על ידי לוחית מתכת שתחבר ביניהם ותמנע מהם להתפשט יותר מדי או לחלופין להתכווץ באורח מסוכן (פלדה מאוד רגישה לשינויי טמפרטורה ויכולה להתכווץ ולהתפשט במהירות). בגלל הרווח הקטן הנוצר בין כל זוג פסים, כשרכבת נוסעת על מסילה כזאת, נשמע רעש ומורגשת רעידה קלה בכל מעבר גלגל בחיבור הפסים.
אם מסילה המורכבת מחיבורים כאלה איננה מתוחזקת היטב, הנסיעה עליה הופכת להיות מטולטלת ולא נעימה. כמו כן, סוג חיבור כזה לא מתאים למסילות לרכבות מהירות בשל חולשת החיבור. אף על פי כן, חיבור כזה משמש עדיין במסילות רכבת רבות בעולם, בגלל העלות הנמוכה שלו והתיישנות קווי רכבת רבים.
חיבור בריתוך
רוב מסילות הרכבת המודרניות משתמשות בפסים המחוברים בריתוך. ריתוך הפסים בעזרת אפקט תרמי יוצר פס אחד באורך של עד מספר קילומטרים. פסים אלו הם חזקים מאוד, מעניקים נסיעה חלקה ודורשים פחות תחזוקה.
בגלל חוזקם של הפסים, רכבות הנוסעות על פסים מהסוג הזה יכולות לנוע במהירות גבוהה יותר ועם פחות בעיות הנגרמות מחיכוך הגלגלים בפסים. מכיוון שפסי רכבת מרותכים כוללים הרבה פחות נקודות התרחבות מפסים רגילים, הפסים המרותכים חייבים להיות מחוברים באופן חזק מאוד לאדני הבטון הכבדים כדי למנוע עיוות הפסים בימים חמים ועקב כך הקטנת מהירות הנסיעה ושימוטים מסוכנים.
מסילות ודרכים אחרות
מסילת הרכבת אינה הדרך היחידה הנמצאת במרחב התחבורתי. בנוסף למסילות ישנם גם כבישים, דרכים חקלאיות ושבילים לאופניים ולהולכי רגל. אותן דרכים לעיתים חוצות את המסילה ולעיתים מופרדות ממנה.
מפגש מסילה־כביש
כאשר מסילה חוצה כביש באותו מפלס, המפגש ביניהן קרוי "מפגש מסילה-כביש" (או "מפגש מסילה-דרך" כאשר מדובר בדרך שאינה כביש למכוניות). מפגשים מסוג זה הם בעלי סיכון בטיחותי גדול - מכונית יכולה להיתקע על פסי הרכבת מבלי יכולת להיחלץ וזמן התגובה הארוך של רכבת הנעה במהירות גבוהה מבטיח במקרה כזה התנגשות. לכן, במפגשי מסילה-כביש מוצבים מתקני בטיחות רבים כדי למזער את הסיכוי לתאונה.
מתקני בטיחות במפגשי כביש-מסילה
למרות כל אמצעי הבטיחות הנלווים למפגשי מסילה-כביש, תאונות הרכבת החמורות ביותר שאירעו בישראל התרחשו במפגשים הללו (ביניהן, תאונת הרכבת בכורדני, אסון הבונים, אסון רבדים ותאונת הרכבת בבית יהושע). בשנת 2006 שר התחבורה שאול מופז אף הורה על סגירתם של מפגשי רכבת רבים מטעמי בטיחות, למרות חיוניותם במקרים מסוימים וחרף התנגדותם של התושבים המשתמשים בהם (למשל, מפגש המסילה-כביש בבנימינה).
הפרדה מפלסית
כאשר מסילה עוברת מעל או מתחת לדרך אחרת, ההפרדה ביניהן קרויה "הפרדה מפלסית" (או "הפרדה אנכית"). המסילה והדרך עוברות במפלסים שונים - לרוב, ברוב ההפרדות המפלסיות המסילה משתמשת במפלס פני הקרקע והדרך המופרדת ממנה משתמשת במפלס עילי (גשר או סוללה) או במפלס תחתי (מנהרה או שיקוע). עם זאת, ייתכנו גם הפרדות מפלסיות שבהן ישנו שילוב אחר של שניים מהמפלסים (ואפילו של שלושתם - פני הקרקע, עילי ותחתי), למשל, מדרום למחלף קק"ל שבנתיבי איילון, הנוסעים בכיוון צפון חולפים על סוללה מעל מסילת הירקון (בקטע שבין תחנת הרכבת תל אביב אוניברסיטה ותחנת הרכבת בני ברק) ומיד אחר כך יורדים בכביש שקוע מתחת לגשר מסילת רכבת.
המונח "הפרדה מפלסית" מתאר גם הפרדה בין דרכים מאותו סוג. לדוגמה, מחלף הכפר הירוק (כביש 5 וכביש 482) מפריד בין כבישים בלבד או מדרום למחלף לוד (כביש 1 וכביש 40) ניתן להבחין במסילת הרכבת למודיעין עוברת בסוללה מעל המסילה המזרחית (קטע לוד-ראש העין). למרות זאת, המונח משמש בעיקר לתיאור הפרדה אנכית בין כביש למסילה.
למרות החשיבות הרבה של ביצוע הפרדות מפלסיות, קיימים מספר מכשולים המונעים או מעכבים את הביצוע:
עמק עשר הפסגות
העמק מוקף עשר פסגות נישאות, המקיפות את אגם מוריין. העמק נחשב לאחד האתרים היפים ביותר בשטח הפארק הלאומי באנף.
שמן של הפסגות ניתן להם על ידי מגלה הארצות סמיואל אלן, מראשוני החוקרים האירופאים באזור.
אלן קרא לפסגות בשמות הספרות מ"אחת" עד "עשר" בשפת הסטוני (אחת משפות האומות הראשונות). העמק היה ביתו של שבט הסטוני. לימים שונו שמות שבע מהפסגות (ראו מטה) והם נקראו על שם אישים ידועים (ובהם אלן עצמו).
הפסגות
עשר פסגות, על פי מספריהן ממזרח למערב (שמות פסגות אשר לא שונו, מסומנות בהדגשה):
פסגות נוספות מקיפות את העמק וניתן לראותן מן האגם ובהם: הר טמפל, הר באבל, ופסגת אייפל.
תיירות
העמק הפך אתר תיירות אטרקטיבי. שביל הליכה פופולרי מוליך מאגם מוריין לפסגת הר פרן, דרך בקתת ניל קולגאן.
פרסום
העמק הופיע בצידו ההפוך של שטר 20 דולר קנדי, בסדרות של שנת 1969 ו-1979, ולכן כונה העמק "עמק 20 הדולרים" ( Twenty Dollar View).
חיל המשלוח הבריטי (מלחמת העולם הראשונה)
חיל המשלוח הבריטי (באנגלית: British Expeditionary Force; בראשי תיבות: BEF) היה הכינוי ליחידות הצבא הבריטי אשר נשלחו לסייע לצבאות צרפת ובלגיה בשלבים הראשונים של מלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית כנגד פלישת הצבא הגרמני.
באופן רשמי המונח 'חיל המשלוח הבריטי' מתייחס רק לכוחות הבריטים שפעלו בחודשי המלחמה הראשונים ועד לנובמבר או דצמבר 1914, כאשר אורגנו היחידות מחדש ומספר הנפגעים בחיל המשלוח הגיע לכמחצית מהכוח ההתחלתי. החל מתחילת 1915 יחידות הצבא המנוסות החלו לקבל תגבור של כוחות חדשים, החלו להיווסף גדודים נוספים לרגימנטים קיימים ואף נשלחו יחידות מרחבי האימפריה הבריטית כדי לסייע לכוחות בחזית המערבית. למרות זאת, המונח 'חיל המשלוח' המשיך להיות בשימוש לתיאור הכוחות הבריטים בחזית המערבית עד סוף המלחמה.
מבנה
ב-26 בדצמבר 1914 הורחבו גייסות חיל המשלוח לשתי ארמיות (הראשונה בפיקודו של הייג ובהמשך הנרי הורן; והשנייה בפיקודו של סמית'-דוריאן ובהמשך הרברט פלומר). ביולי 1915 נוצרה הארמייה השלישית (בפיקודו של אדמונד אלנבי ובהמשך ג'וליאן בינג), בפברואר 1916 נוספה גם הארמייה הרביעית (בפיקודו של הנרי רולינסון) ובמאי 1916 הוקמה הארמייה החמישית (בפיקודו של הוברט גוף ובהמשך ויליאם בירדווד).
פולינום אי פריק
הפריקות תלויה לא רק במקדמי הפולינום, אלא גם בשדה שבו מדובר - ייתכן שפולינום יהיה אי-פריק מעל שדה מסוים, ויתפרק מעל שדה הרחבה שלו.
פולינומים אי-פריקים הם האיברים הראשוניים של חוג הפולינומים מעל השדה, שהוא חוג אוקלידי; בדיוק כפי שהראשוניים המוכרים הם האיברים הראשוניים של חוג המספרים השלמים. בשני המקרים, אפשר לפרק כל איבר של החוג למכפלה של איברים ראשוניים, באופן שהוא, מבחינה עקרונית, יחיד. האנלוגיה בין פולינומים (בעיקר מעל שדות סופיים) ובין מספרים שלמים מרחיקה לכת עד ליצירה של "תורת מספרים" של פולינומים, שבה משחקים הפולינומים האי-פריקים תפקיד מרכזי.
שיטות לזיהוי אי פריקות
פולינום ממעלה שנייה או שלישית הוא פריק אם ורק אם יש לו שורשים, כלומר אם קיים איבר בשדה שמאפס אותו.
קריטריון איזנשטיין הוא קריטריון עבור אי פריקות של פולינום בעל מקדמים שלמים (ובעזרת שימוש במכנה משותף אפשר להשתמש בו גם עבור מקדמים רציונליים). הוא מנוסח כך:
יהא פולינום במקדמים שלמים. אם קיים מספר ראשוני \ p כך ש- ( \ p מחלק את כל המקדמים פרט לזה של החזקה הגבוהה ביותר) וכמו כן מתקיים  (כלומר,  \ p לא מחלק את המקדם של החזקה הגבוהה ביותר, וריבועו לא מחלק את המקדם החופשי) אז הפולינום הוא אי פריק מעל המספרים השלמים.
מן הלמה של גאוס נובע שאם פולינום מוגדר מעל תחום פריקות יחידה והוא פרימיטיבי ואי-פריק שם, אז הוא אי-פריק גם מעל שדה השברים של התחום.
דוגמה
נביט בשלושת הפולינומים הבאים:
מעל שדה המספרים הרציונליים \mathbb{Q} רק הפולינום הראשון הוא פריק. שני האחרים אי-פריקים שכן שורש שתיים והמספר המדומה i אינם שייכים לשדה.
מעל שדה המספרים הממשיים \mathbb{R} הפולינומים הראשון והשני פריקים, והשלישי לא.
מעל שדה המספרים המרוכבים \mathbb{C} שלושת הפולינומים פריקים. דבר זה אינו מקרי: המשפט היסודי של האלגברה מראה כי כל פולינום ממעלה גדולה מ-1 הוא פריק מעל שדה המרוכבים.
אחת ולתמיד
אחת ולתמיד הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי ישי ריבו. השיר יצא לאור ב-13 בפברואר 2018, כסינגל השלישי מתוך אלבומו השלישי של ריבו, שטח אפור, על ידי חברת התקליטים NMC.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי ישי ריבו והופק על ידי ריבו ומאור שושן.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא של השיר. העלה ריבו לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, ב-13 בפברואר 2018, בסמוך לצאת הסינגל. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל ואף את מילותיו של השיר.
נכון לאפריל 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על מעל מ-27.3 מיליון.
מיי וסט
מיי וסט (באנגלית: Mae West; 17 באוגוסט 1893 – 22 בנובמבר 1980) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון, מחזאית, ותסריטאית יהודייה-אמריקאית, וסמל מין. הייתה ידועה בשל שפתה הגסה והמעומעמת, שמה של וסט הלך לפניה בוודוויל ועל הבמה בניו יורק לפני שהיא עברה להוליווד ונהפכה לקומיקאית, שחקנית, ותסריטאית בתעשיית הסרטים. בהיותה אחת מכוכבות הסרטים השנויות ביותר במחלוקות של תקופתה, נתקלה וסט בבעיות רבות, בהן צנזורה.
כשהקריירה הקולנועית שלה דעכה, היא המשיכה להופיע על הבמה, בלאס וגאס, בבריטניה, ברדיו ובטלוויזיה, והקליטה אלבומי רוק אנד רול.
ביוגרפיה
מרי ג'יין וסט (באנגלית: Mary Jane West) נולדה בברוקלין, ניו יורק, בתם של ג'ון פטריק וסט ומטילדה "טילי" Doelger (מאייתים את השם גם כ-Delker). אביה היה מתאגרף נודע בשם "בטלין' ג'ק וסט" שמאוחר יותר עבד כ"שוטר מיוחד" ואחרי כן כחוקר פרטי שניהל סוכנות משלו.
אמה הייתה מעצבת מחוכים ודוגמנית יהודיה, אשר היגרה מבוואריה לארצות הברית אולם המשפחה פרוטסטנטית. סבתה של וסט, מצד אביה הייתה אירית-קתולית וכמו קרובים נוספים שלה שהיו רומים-קתולים, לא שבעה נחת מהקריירה שלה ובחירותיה בחיים.
לפי מקורות אחדים, ייתכן שסבה של וסט מצד אביה, ג'ון אדווין, היה אמריקאי-אפריקאי שהתערה בחברה הלבנה.
אחותה היא מילדרד קתרין וסט (8 בדצמבר 1898 – 12 במרץ 1982), נודעה כבוורלי, ואחיה הוא ג'ון אדווין וסט (11 בפברואר 1900 – 12 באוקטובר 1964).
בשנות ילדותה, עברה משפחתה של וסט לחלקים שונים של וודהייבן, קווינס, כמו גם לויליאמסבורג ול-Greenpoint בברוקלין.
וסט הופיעה לראשונה בהיותה בת חמש, באירוע בכנסייה, והשתתפה במופעי חובבים מגיל שבע. לעיתים תכופות היא זכתה בפרסים בתחרויות לכישרון מקומי.
קריירה
היא התחילה להופיע באופן מקצועי בוודוויל ב-Hal Clarendon Stock Company ב-1907 בהיותה בת ארבע עשרה. וסט הופיעה לראשונה תחת שם הבמה Baby Mae (בייבי מיי), וגילמה דמויות שונות בכללן אשה המתחזה לגבר, סיס הופקינס ו-coon shouter blackface. נאמר שהסמל המסחרי שלה נוצר בהשראת המתחזה הנשית ברט סבואה ו-Julian Eltinge, שהיו ידועות במהלך Pansy Craze. הופעתה הראשונה במופע ברודוויי חוקי היה ב-1911 בהצגת התיאטרון A La Broadway שיזם מורה לשעבר לריקוד Ned Wayburn. ההצגה ירדה אחרי שמונה הופעות. מכאן היא הופיעה בהצגה שנקראה "Vera Violetta", שבין השחקנים שהשתתפו בה היה שחקן חדש נוסף, אל ג'ולסון.
ב-1912 היא הופיעה גם במופע הפתיחה של "A Winsome Widow" כאשה מפתה הקרויה גם לה פטי דאפי.
הצילום שלה הופיע במהדורה של גיליון המוזיקה של ה-popular number, "Ev'rybody Shimmies Now" ב-1918. (?) כעת אמה עודדה אותה להיות שחקנית, ולדברי וסט, תמיד חשבה שכל מה שבתה עושה הוא פנטסטי.
ב-1918, אחרי כמה הצגות תיאטרון מפורסמות, וסט הצליחה לפרוץ בהצגה Sometime של Shubert Brothers, לצדו של Ed Wynn. דמותה Mayme, רקדה את ריקוד השימי shimmy. לבסוף, היא החלה לכתוב את המחזות הנועזים שלה, תוך שהיא משתמשת בשם העט ג'ין וסט (Jane Mast). הפעם הראשונה שכיכבה בברודוויי בתפקיד ראשי הייתה במחזה שהיא קראה לו Sex, אותו גם כתבה, הפיקה, וביימה. אף על פי שמבקרים שנאו את המופע, הרי שהכרטיסים נמכרו היטב. ההפקה המפורסמת לא צלחה את בדיקת רשויות העיר ונערכה פשיטה על התיאטרון כשווסט וצוות השחקנים נאסרו.
היא הועמדה לדין בגין זילות מוסרית וב-19 באפריל 1927, נידונה לעשרה ימים באשמת: "השחתת המוסר של הנוער". בעת שריצתה את עונשה באי Welfare Island (כיום ידוע בשם האי רוזוולט), היא סעדה על שולחנו של מפקד בית הסוהר ורעייתו ואמרה לכתבים שהיא לבשה את תחתוני המשי שלה בשהותה בכלא.
היא ישבה בבית המעצר שמונה ימים, אחרי ששוחררה יומיים לפני תום ריצוי עונשה בגין התנהגות טובה. הסיקור התקשורתי של המאורע תרם לקריירה שלה. המחזה הבא שלה, "The Drag", עסק בהומוסקסואליות ומה שווסט כינתה אחת מ"הדרמות-הקומיות של החיים" שלה. אחרי סדרה של ניסיונות בקונטיקט וניו ג'רזי, הודיעה וסט שהיא תשיק את ההצגה בניו יורק. אולם, "The Drag" מעולם לא הציג בברודוויי, כיוון שהעמותה למניעת השחיתות (Society for the Prevention of Vice vows) הבטיחה לאסור אותה אם וסט תנסה להציג אותה. וסט הייתה מראשוני התומכים בתנועה לשחרור האשה, אבל הכריזה שאינה פמיניסטית. היא גם תמכה בזכויות ההומוסקסואלים.
וסט המשיכה לכתוב מחזות, בכללם "The Wicked Age", "Pleasure Man" ו-"The Constant Sinner". ההפקות שלה נקלעו למחלוקת ובעיות נוספות, אם כי הוויכוח הבטיח שווסט תישאר בכותרות ורוב הזמן הדבר התבטא באולמות מלאים. מחזה משנת 1928, "Diamond Lil", אודות אשה מלאת חיים בעשור האחרון של המאה ה-19, נעשה להיט בברודוויי. הצגה זו נהנתה מפופולריות מתמשכת ווסט תציג אותה מחדש פעמים רבות לאורך הקריירה שלה.
סרטים
ב-1932, הציעו סרטי סרטי פרמאונט לוסט חוזה בתעשיית הקולנוע. מלאו לה 38, בדרך כלל גיל מתקדם לסרט הראשון, במיוחד עבור סמל מין (אם כי היא שמרה על ערפול בנוגע לגילה במשך כמה שנים נוספות). וסט ערכה את הופעת הבכורה שלה בסרט "Night After Night" בכיכובו של ג'ורג' ראפט (George Raft). בתחילה היא לא אהבה את התפקיד הקטן שניתן לה בסרט, אולם היא התרצתה כשניתן לה לשכתב את הסצנות שלה. בסצנה הראשונה של וסט, אומרת מוכרת כובעים, "אלוהים, איזה יהלומים יפהפיים", וסט השיבה, "לאלוהים אין שום קשר לכך, יקירתי." בהתבוננו על התוצאה הסופית של הסצינות ששוכתבו, ראפט העיר, "היא גנבה את כל תשומת הלב."
היא שיחקה בסרט "היא עשתה לו עוול" (1933) בתפקיד ראשי לצד קרי גרנט.
חייה האישיים
וסט נישאה ב-11 באפריל 1911 במילווקי, ויסקונסין ל-Frank Szatkus, ששם הבמה שלו היה Frank Wallace, עמית למופע הוודוויל שאותו פגשה לראשונה ב-1909. היא הייתה בת 17, הוא בן 21. וסט שמרה על הנישואים בסוד. אולם ב-1935, אחרי שווסט עשתה מספר סרטים מצליחים, גילה פקיד את תעודת נישואיה של וסט ודיווח לעיתונות. הצהרה בשבועה חשפה אף היא שווסט הכריזה על עצמה כנשואה, שהיא עשתה במהלך משפט Sex ב-1927, גם היא לא נחשפה. בתחילה, הכחישה וסט את העובדה שהיא אי-פעם נישאה לוואלאס אולם לבסוף הודתה בכך ביולי 1937, בתשובה לחקירה משפטית, שהם אכן היו נשואים.
בתרבות הפופולרית
במהלך מלחמת העולם השנייה צוותי האוויר של בעלות הברית כינו את חגורות ההצלה שלהם "מיי וסט" ("Mae Wests"), באופן חלקי בשל הדמיון בצליל ל"breasts" ו-"life vest" ובאופן חלקי בגלל הדמיון ל-curvaceous torso.
המונח "מיי וסט" מתייחס גם למצנח עגול שאינו עוד בשימוש.
זיכרון משה
זיכרון משה היא שכונה במרכז ירושלים, בין רחוב הנביאים לכיכר השבת.
היסטוריה
זיכרון משה נוסדה בשנת 1905 על ידי קבוצת משכילים ציוניים ובהם דוד ילין והרב יחיאל מיכל פינס. זו אחת מחמש שכונות שהתרומה להקמתן ניתנה על ידי משה מונטיפיורי, בתנאי שישאו את שמו.
השכונה נודעה כשכונה מודרנית במושגי התקופה ההיא, כשערכים של נוי ואסתטיקה נמצאו בתקנון השכונה, כגון: הוראות בדבר סלילת כבישים והתקנת מדרכות ("צריכות להיות סלולות היטב, ועשויות במדרון למען לא יעמדו בהן מימי גשמים"), חפירת תעלות למי-שופכין, נטיעת עצים וטיפוחם ואיסור תליית כבסים לייבוש ברשות הרבים.
בשנת 1934 הוקם ברחובה הראשי, רחוב ישעיהו, תיאטרון אדיסון ששימש במשך שנים כתיאטרון הראשי של העיר עד להקמת תיאטרון ירושלים שנחנך ב-1971, וכקולנוע שבו הוצגו בין השאר סרטים הודיים וטורקיים. הקולנוע נהרס בשנת 2006, ובמקומו נבנה מתחם מגורים של חסידות סאטמר.
במרכז השכונה נמצא בית הכנסת המרכזי שלה, בית הכנסת זיכרון משה, הפועל במתכונת של שטיבלך ברוב שעות היממה. בית כנסת זה נמנה עם הוותיקים והידועים ביותר מסוגו. בבית הכנסת ישנם גם שיעורי דף היומי רבים סביב השעון.
מבנים נוספים בעלי עניין בשכונה הם בית הספר למל המשמש כיום תלמוד תורה חסידי, ובית דוד ואיטה ילין המשמש כיום כבית אגודת ישראל. עם השנים, לרבים מן הבתים בשכונה נוספו קומות, וקרבת השכונה לכיכר השבת הביאה להתחרדותה.
הרב יצחק צבי ריבלין כיהן כרבה הראשון של השכונה וסביבתה, ולאחריו כיהן רבי מרדכי יהודה ליב זק"ש. כן כיהנו כרבני השכונה הרב מאיר סטלביץ והרב ישראל יעקב פישר.
איסר בארי
איסר בארי (בירנצווייג) (30 בינואר 1901 – 1 בינואר 1958) היה ראש הש"י בימי קום המדינה וראש מחלקת המודיעין הראשון בצה"ל בדרגת סגן-אלוף. בחודשים הראשונים לאחר הכרזת העצמאות של ישראל ביוזמתו של בארי הוצא להורג מאיר טוביאנסקי ונרצח עלי קאסם, שנחשדו על ידיו בבגידה. בינואר 1949 הועמד לדין צבאי והורשע בחריגה מסמכות על רצח עלי קאסם, ובנובמבר 1949 הורשע בהריגת טוביאנסקי, ונגזר עליו עונש סמלי.
תולדות חייו
נולד ב-1901 בעיר בֶּנְדִין שבזגלמביה, אז חלק מן האימפריה הרוסית. הוא סיים לימודיו בבית ספר תיכון ריאלי בפולין, עלה לישראל ב-1921 והצטרף להגנה באותה שנה. הוא הצטרף לגדוד העבודה בירושלים והיה איש הקיבוץ הארצי ומקורב למפ"ם. נמנה עם קבוצת "השישה מבנדין", שייסדו את המושבה מגדל. בשנת 1925 החל לעבוד כקבלן בניין בחיפה. לאחר שהסתבך בחובות לעובדיו עזב את הארץ לפולין ושב בשנת 1929. בשנת 1938 הפך לחבר במנגנון הקבע של "ההגנה" ולמפקד באזור כפר גלעדי. לאחר פרישתו של חיים סלבין במרץ 1944 התמנה למנהל התע"ש ונשאר בתפקידו עד תחילת שנת 1945. לאחר מכן ניהל את מפעל "נעמן" עד תחילת 1947.
בפברואר 1947 גויס למטה "שירות הידיעות" ("ש"י") של ההגנה בחיפה ובפברואר 1948 מונה כראש הש"י. במטה הש"י כונה בארי "איסר הגדול", הן מפאת היותו גבה קומה והן כדי להבדיל בינו לבין "איסר הקטן" – איסר הראל, שהיה נמוך קומה. ב-30 ביוני 1948 פורק הש"י והפך למחלקת המודיעין בצה"ל, ובארי מונה לראש המחלקה, בדרגת סגן-אלוף (באותה עת הייתה דרגת אלוף הבאה מעליה). כראש מחלקת המודיעין, ארגן בארי את השירותים החשאיים ואת קהילת המודיעין הישראלית על פי חלוקת תחומים המקובלת עד היום: מודיעין צבאי (כיום אמ"ן), מודיעין בחו"ל ("המוסד") ושירות ביטחון פנים (ה"ש"ב"). בדצמבר 1948 ניסח בארי את המסמך "הסדרת היחסים בין העיתונות לצנזורה", ששימש כבסיס ל"הסכם הצנזורה" והגדיר את אופי הכיסוי הביטחוני המותר לעיתונות בישראל.
בתחילת 1949 נסתיימה חקירה של הפרקליט הצבאי הראשי בעניין האשמות של בארי נגד אבא חושי על שיתוף פעולה עם שלטונות המנדט הבריטי. ההערכה הייתה שבארי זייף מברקים נגד חושי, ועל כן הוצע לו לפרוש מהשירות הצבאי ללא הדרגה שהוענקה לו, ובארי נענה להצעה.
ביולי 1949 נעצר בארי כחשוד ברצח בהקשר להוצאתו להורג של מאיר טוביאנסקי ב-30 ביוני 1948. במקביל נפתחה נגדו חקירה בפרשת העינויים של אמסטר.
ב-11 באוגוסט 1949 התקיימה חקירה משפטית של בארי בנוגע לרצח טוביאנסקי. בחקירה ביקש בארי להישפט בפני בית דין צבאי וטען כי פעל על פי ההוראות שנתנו לו ומתוקף תפקידו. במהלך המשפט ביקשו, הסניגור והתובע גם יחד, שיוטל על בארי עונש סמלי בלבד. ב-22 בנובמבר 1949 הרשיע בית המשפט את בארי, אך קבע שלא היה "פגם מוסרי" במעשיו ולא הייתה לו כוונת זדון. בעקבות זאת נידון בארי למאסר של יום אחד וקנס של לירה ישראלית אחת.
בארי נפטר בינואר 1958 מהתקף לב ונטמן בבית עלמין חוף הכרמל.
הפרשיות בהן היה מעורב
במהלך כהונתו בש"י ובמחלקת המודיעין, נקשרו בשמו של בארי ארבע פרשיות מעוררות מחלוקת:
השפעת מגפת הקורונה על תעשיית המוזיקה
מגפת הקורונה השפיעה באופן בלתי הפיך על עולם המוזיקה. בעקבות המגפה, ביטלו מוזיקאים בכל רחבי העולם מאות הופעות שונות, תוך שבוטלו מאות אירועי מוזיקה, טקסי פרסים, פסטיבלים וכדומה.
אירועי מוזיקה
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה, אלפי הופעות סביב כל רחבי העולם בוטלו, תוך שמוזיקאים רבים דחו וביטלו את סיבובי ההופעות שלהם. בעקבות גל השריפות באוסטרליה, היה ניסיון לקיים מעין אירוע מוזיקה הנקרא "Fire Fight Australia - Concert for National Bushfire Relief". באירוע הייתה צריכה להופיע הזמרת-יוצרת האמריקאית מיילי סיירוס, ביחד עם ליל נאז X, הוורוניקז ומוזיקאים נוספים. האירוע היה צריך להתקיים ב-13 במרץ 2020, אך סיירוס הודיעה שלושה ימים לפני כי:
אירוויזיון 2020
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2020 הייתה אמורה להיות ההפקה ה-65 של התחרות מטעם איגוד השידור האירופי. התחרות הייתה אמורה להתקיים ברוטרדם, הולנד, לאחר זכייתה של הולנד באירוויזיון 2019, שנערך בתל אביב, ישראל, עם השיר "Arcade" בביצוע של דאנקן לורנס. הייתה זו אמורה להיות הפעם החמישית בה הולנד מארחת את התחרות, ההפקה האחרונה הייתה בתחרות של 1980, ואירוע האירוויזיון הראשון שהתארח במדינה מאז תחרות אירוויזיון הילדים 2012. התחרות הייתה צריכה להיערך באהוי רוטרדם; התאריכים היו אמורים להיות 12 במאי, 14 במאי ו-16 במאי.
ב-18 במרץ 2020, הודיע איגוד השידור האירופי על ביטול תחרות האירוויזיון ואירוויזיון למוזיקאים צעירים 2020 בשל התפשטות מגפת הקורונה.
אלבומים ושירים
לאחר שהראפרית האמריקאית קארדי בי לקחה הפסקה מעולם המוזיקה מאז הוציאה את השיר "Writing on the Wall", בספטמבר 2019, הוחלט כי את סינגל החזרה שלה היא תוציא במרץ 2020. בהמשך, פרסמה קארדי בי בשבוע צאתו של הסינגל, כי היא נאלצת לדחות את תאריך היציאה שלו בעקבות מגפת הקורונה, תוך שלא פרסמה תאריך חלופי. בינואר 2020, הודיעה הזמרת-יוצרת אלישה קיז, כי את אלבום האולפן השביעי שלה Alicia, היא תוציא ב-20 במרץ באותה השנה. ביום צאתו המקורי של האלבום, הודיעה קיז ברשתות החברתיות כי היא מצטערת לבשר על כך שהיא דוחה את האלבום בעקבות מגפת הקורונה גם כן. בנוסף לכך, היא דיווחה כי האלבום יופץ ב-15 במאי 2020.
ב-23 במרץ 2020, הודיעה דואה ליפה בעמוד האינסטגרם שלה כי בעקבות דליפת אלבום האולפן השני שלה Future Nostalgia, היא תוציא אותו בתאריך מוקדם יותר ב-27 במרץ 2020 וציינה כי תקדים את צאתו גם בשל מגפת הקורונה. בסמוך לכך, הוציאה את הסינגל השלישי מתוך האלבום "Break My Heart", שדלף גם כן. ב-28 בפברואר 2020, הוציאה הזמרת-יוצרת ליידי גאגא את השיר "Stupid Love", תוך שהכריזה כי אלבום האולפן השישי שלה Chromatica, עתיד לצאת ב-10 באפריל באותה השנה. ב-24 במרץ נאלצה להודיע ברשתות החברתיות כי היא דוחה את צאת האלבום בעקבות מגפת הקורונה וכי היא אינה יכולה לפרסם כרגע תאריך חלופי. בתחילת אפריל, הודיעה כי היא תוציא את האלבום בדצמבר 2020 וזאת בעקבות המצב.
טקסי פרסים
טקס פרסי ג'ונו הידוע, שמתקיים כל שנה מאז שנת 1970, בוטל בעקבות נגיף הקורונה. באותו הטקס תוכננה הזמרת-יוצרת ג'אן ארדן להתווסף להיכל התהילה של המוזיקאים הקנדיים, אך הדבר נדחה גם כן. כמו כן, פורסמו המועמדויות אך הזוכים טרם פורסמו. הייתה זו הפעם הראשונה מאז שנת 1988, בה לא התקיים הטקס. טקס פרסי המוזיקה של ה-iHeartRadio היה צריך להתקיים ב-29 במרץ 2020. ב-12 במרץ באותה השנה נודע כי בעקבות הצו שהוטל בלוס אנג'לס, אשר אסר על התכנסות של למעלה מ-250 אנשים במקום אחד, יבוטל טקס הפרסים עד להודעה חדשה. כמו כן, פורסמה רשימת המועמדויות של טקס הפרסים, אך לא פורסמה הקטגוריה הראשית "אלבום השנה".
טקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי מתקיים פעם בשנה מאז שנת 1965. הטקס היה צריך להתקיים ב-5 באפריל 2020, אך בפעם הראשונה בהיסטוריה שלו, נאלצו לדחות אותו לספטמבר באותה השנה בעקבות מגפת הקורונה. בנוסף לכך, החליטו האחראים על הטקס לפרסם את רשימת המועמדויות בכל זאת, תוך שהודיעו כי קית' אורבן יהיה האמן שיופיע בטקס.
פסטיבלים
פסטיבל "South by Southwest", שמתקיים כל שנה, היה אמור להתקיים בין ה-13 במרץ ל-22 במרץ 2020, אך בוטל באופן רשמי ב-6 במרץ בעקבות התפרצות נגיף הקורונה. ראש עיריית העיר אוסטין, סטיב אדלר, הודיע על ביטול הפסטיבל בשנת 2020 והכריז גם על מצב חירום מקומי. הדבר גרר תגובות רבות בכלי התקשורת, תוך שהיו ניסיוניות לקיים את האירוע כמתוכנן. במהלך הניסיונות לקיים את הפסטיבל כמתוכנן, החלו חברות תקליטים וארגונים רבים לבטל את השתתפותם בפסטיבל, כולל טוויטר, פייסבוק, Vevo, אינטל, מאשאבל, יוניברסל מיוזיק גרופ, אמזון, אנטרטיינמנט ויקלי, טיקטוק, SAP, נטפליקס, אפל, Indeed.com, וורנר מדיה, וושינגטון פוסט, ו-IBM. בנוסף, רבים מנוכחי הפסטיבל כמו ביסטי בויז, אוזי אוסבורן וטרנט רזנור ביטלו את הגעתם גם כן.
ב-4 במרץ 2020, קראו ראש עיריית מיאמי פרנסיס סוארס והמפכ"ל ג'ו קרולו לבטל את פסטיבל אולטרה מיוזיק, בגלל חששות סביב התפרצות נגיף הקורונה ובעקבות כך שמדובר באירוע הומה אדם. בהמשך, הוכרז מצב חירום בפלורידה לאחר שאושרו שני מקרי הידבקות במחוז מאנאטי ובמחוז הילסבורו. בסמוך לכך, הודיע סוארס כי ייתכן והפסטיבל יבוטל וכי בכוחו לעשות זאת. בהמשך לכך, הודיע הנציב מנולו רייס בעיתון המקומי "מיאמי הראלד" כי בעקבות פגישה בין מארגנים ופקידים מקומיים, אולטרה מיוזיק והעיר עצמה הסכימו לבטל את הפסטיבל, תוך שהביטול הרשמי התפרסם ב-6 במרץ 2020. אירוע דומה שהיה צריך להתקיים באבו דאבי בחסות אולטרה מיוזיק, בוטל גם כן. בסמוך לכך, פורסם שגם הפסטיבל מונה פומה האוסטרלי יתבטל ויתקיים מחדש החל משנת 2021.
בשנת 2009, נוסד פסטיבל מוזיקה חדש בשם שבוע המוזיקה של טאלין, שמתקיים כל שנה בטאלין, אסטוניה. בתחילת מרץ 2020, פורסם כי "כהחלטה משותפת של הצוות והאחראים על שבוע המוזיקה של טאלין (TMW), הוחלט לדחות את הפסטיבל, שהיה אמור להתקיים ב-25–29 במרץ, בגלל סיכונים הקשורים להתפשטות נגיף הקורונה. זאת על סמך המלצה שפרסמה מועצת הבריאות באסטוניה. התאריך החדש נכון למרץ 2020, הוא ב-26–30 באוגוסט". גם את פסטיבל המוזיקה האוסטרי סנואו-בומבינג, נאלצו לבטל לאחר שממשלת אוסטריה קבעה כי הוא לא יתקיים כפי שתוכנן.
בדומה לעשרות פסטיבלים אחרים, גם את אחד מפסטיבלי הקאנטרי הגדולים בעולם C2C: Country to Country, החליטו לבטל. הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה שהפסטיבל בוטל. בסמוך לביטול פסטיבל הקאנטרי, נודע כי פסטיבל ה- מבוטל גם כן. בארגנטינה מתקיים פסטיבל ה-Lollapalooza, אחת לשנה. בשנת 2020, נודע כי הוא נדחה לנובמבר באותה השנה. גם את פסטיבל ה-Tomorrowland Winter נאלצו לבטל ועל כך הכריזו ב-5 במרץ 2020. בנוסף, הוכרז כי פסטיבל ה-Big Ears בוטל והדבר גרר תגובות מצד מוזיקאים וארגונים שונים. בפסטיבל Stagecoach תכננו להופיע שלל אמני קאנטרי שונים כמו קארי אנדרווד, ליל נאז X ובילי ריי סיירוס, אך ברגע האחרון הוחלט לדחות אותו לאוקטובר באותה השנה. ה-BBC רדיו הודיעו כי "לאחר שיקול דעת קפדני, פסטיבל BBC Radio 1's Big Weekend, מבוטל לאלתר".
הופעות
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה, אלפי הופעות סביב כל רחבי העולם בוטלו, תוך שמוזיקאים רבים דחו וביטלו את סיבובי ההופעות שלהם.
ארצות הברית
בספטמבר 2019, יצאה הזמרת-יוצרת מדונה לסיבוב ההופעות האחד עשר שלה, "Madame X Tour". סיבוב ההופעות התקיים כמתוכנן, אך במרץ 2020, פרסמה כי את ההופעות שהייתה צריכה לקיים בפריז, צרפת ב-10 וב-11 במרץ, היא נאלצת לבטל בעקבות נגיף הקורונה. הלהקה מארון 5 פרסמה כי את ההופעות שהייתה צריכה לקיים במסגרת סיבוב ההופעות שלה "", היא תבטל גם כן. בנוסף, פורסם כי הלהקה קיס תאלץ לבטל כמה מההופעות שתכננה לקיים במסגרת סיבוב ההופעות "End of the Road World Tour". בסמוך לכך, פרסמה הזמרת פופי כי היא דוחה את כל סיבוב ההופעות השלישי שלה, "I Disagree Tour". זאת תוך שאדם גרין הודיע שהוא מבטל את סיבוב ההופעות שלו, ואליו הצטרפה מריה קארי שהודיעה כי את ההופעה שתכננה לקיים בהוואי במרץ 2020, היא תדחה לנובמבר 2020. היא הוסיפה ואמרה "עצוב לי מאוד להודיע שההופעה שלי נידחת לנובמבר". כבר בפברואר 2020, פרסם הזמר-יוצר חאליד, כי הוא ידחה תשע מתוך ההופעות שלו שהיו צריכות להתקיים במסגרת סיבוב ההופעות "Free Spirit World Tour", לתאריך שטרם נודע. בתחילת מרץ 2020, פרסם המוסד ללא כוונות רווח "Fort Hood USO", כי ההופעה של הזמרת סיארה שנועדה לעזור לו לגייס כספים תידחה מחוסר ברירה. הלהקה פרל ג'אם פרסמה כי כל 17 ההופעות שיועדו להתקיים באמריקה הצפונית במסגרת סיבוב ההופעות "Gigaton Tour", בוטלו עד להודעה חדשה. בסמוך לכך, פרסמה הלהקה גאנז אנד רוזס כי ההופעה שהייתה צריכה להתקיים ב-18 במרץ 2020 בקוסטה ריקה, תבוטל. שתי הלהקות גרין דיי ופול אאוט בוי הודיעו כי את כל ההופעות שהיו צריכות לקיים ביבשת אסיה במסגרת סיבוב ההופעות "Hella Mega Tour", הן נאלצות לבטל. אליהן הצטרפה הזמרת הלסי, שנאלצה לבטל את הופעתה בשווייץ, שהייתה צריכה להתקיים במסגרת סיבוב ההופעות "Manic World Tour". גם הלהקה מיי כמיקל רומנס פרסמה כי היא תצטרך לבטל ולדחות חלק מההופעות שנכללות בסיבוב ההופעות "My Chemical Romance Reunion Tour".
הלהקה פנטטוניקס פרסמה כי היא תדחה עשרות הופעות שהיו צריכות להתקיים במסגרת סיבוב ההופעות "Pentatonix: The World Tour", לתאריך שטרם נודע. הזמר אדם למברט שיצא לסיבוב ההופעות "The Rhapsody Tour", ביחד עם קווין הודיע כי ההופעה שהייתה צריכה להתקיים ב-26 במאי 2020 בצרפת, תידחה. ב-12 במרץ, פרסם הצמד דן + שי כי הוא נאלץ לדחות את לג האביב שהיה צריך להתקיים במסגרת סיבוב ההופעות "The (Arena) Tour". באותו היום הודיעה הזמרת שר כי היא מבטלת את ההופעה שהייתה צריכה להתקיים ב-18 במרץ במסגרת סיבוב ההופעות "Here We Go Again Tour", תוך שנודע על כך שסנטנה נאלצת לדחות את כל סיבוב ההופעות "Miraculous 2020 World Tour". ב-13 במרץ, נאלצה להודיע הזמרת-יוצרת בילי אייליש, כי היא תצטרך לדחות את כל הלג הראשון של סיבוב ההופעות השלישי שלה "Where Do We Go? World Tour", שתוכנן להתקיים באמריקה הצפונית. באותו היום פרסמה הזמרת-יוצרת לנה דל ריי כי גם היא נאלצת לדחות כמה מההופעות שנכללות בסיבוב ההופעות החמישי שלה "The Norman Fucking Rockwell! Tour". אל אייליש ודל ריי הצטרפה הזמרת-יוצרת טיילור סוויפט שהודיעה כי ההופעה שהייתה צריכה לפתוח את סיבוב ההופעות השישי שלה "Lover Fest", מבוטלת לאלתר וגם ההופעה שהייתה צריכה להתקיים בפסטיבל גלסטונברי מבוטלת. ב-14 במרץ, הודיעה הזמרת קלי קלרקסון כי את הלג הראשון של רצף ההופעות שלה "Kelly Clarkson: Invincible", היא תיאלץ לדחות לתאריך אחר. באותו היום הודיע זמר הרוק אליס קופר כי הוא עוצר את סיבוב ההופעות שלו עד להודעה חדשה. כמו כן, הודיעו האיגלס כי ההופעה שהיו צריכים לקיים ב-17 במרץ 2020 בארצות הברית, במסגרת סיבוב ההופעות "Hotel California 2020 Tour", תידחה. ב-24 במרץ הודיעה הזמרת קמילה קביו כי את כל 46 ההופעות שהיו צריכות להתקיים במסגרת סיבוב ההופעות השני שלה "Romance Tour", היא נאלצת לדחות, תוך שהיא מבטלת חמש הופעות.
בתחילת אפריל 2020, הודיעה הזמרת-יוצרת דוג'ה קאט כי את כל סיבוב ההופעות העולמי שלה "Hot Pink Tour", אשר היה צריך להתקיים בין מרץ 2020 ל-יולי 2020, היא דוחה, בלי שפרסמה תאריכים אלטרנטיביים. כאשר הייתה צריכה הזמרת מירנדה למברט לצאת לסיבוב ההופעות שלה "Wildcard Tour", היא דחתה אותו בעקבות מגפת הקורונה, תוך שב-3 באפריל פרסמה תאריכים חלופיים להופעות שנדחו.
הממלכה המאוחדת
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בממלכה המאוחדת וברחבי העולם, הזמרת הוולשית בוני טיילר, פרסמה כי את ההופעות שתכננה לקיים במסגרת סיבוב ההופעות שלה "Between the Earth and the Stars Tour", היא תצטרך לדחות בעקבות נגיף הקורונה. אליה הצטרף הזמר לואי טומלינסון שהודיע כי את ההופעה שהיה צריך לקיים במסגרת סיבוב ההופעות הראשון שלו "Louis Tomlinson World Tour" באיטליה, הוא יבטל לאלתר.
אל טיילר וטומלינסון הצטרפה הלהקה המי, שנאלצה לפרסם כי את כל עשרות ההופעות שתכננה לקיים בממלכה המאוחדת ואירלנד במסגרת סיבוב ההופעות "Moving On! Tour", היא תאלץ לבטל, ובאותו הזמן גם הזמרת מייבל הודיעה כי לא תוכל להמשיך לקיים את סיבוב ההופעות הראשון שלה, "High Expectations Tour". ב-23 במרץ 2020, הודיעה הזמרת-יוצרת דואה ליפה כי את כל סיבוב ההופעות החמישי שלה "Future Nostalgia Tour", היא נאלצת לדחות לשנת 2021 בעקבות המצב. זאת תוך שהודיעה שאת ההופעות שהייתה צריכה לקיים בין ה-10 במאי ל-13 במאי 2020, היא מבטלת לאלתר, תוך שלא יתקיימו הופעות אחרות במקומן. ההופעה שהייתה צריכה לקיים בפסטיבל גלסטונברי בוטלה גם כן. ב-25 במרץ הודיע הזמר הארי סטיילס כי את ההופעה שהיה צריך לקיים בדיגניטי הלת' ספורטס פארק ב-6 ביוני באותה השנה במסגרת סיבוב ההופעות "Love On Tour", הוא מבטל לאלתר.
כמו כן, פורסם כי להקת הבנות הפוסיקט דולז נאלצת לבטל שש הופעות, שהיו צריכות להתקיים ביוני 2020, במסגרת סיבוב ההופעות "Unfinished Business".
ישראל
בישראל דחתה הזמרת-יוצרת ירדנה ארזי את ההופעה שלה שיועדה להתקיים בהיכל התרבות, בכמה חודשים מהתאריך המקורי. בהמשך, ביטלה הזמרת שרית חדד את סיבוב ההופעות החורפי שלה "הופעות חורף 2020", תוך שהודיעה על כך ב-12 במרץ 2020. גם הזמרת נסרין קדרי פרסמה כי את ההופעה שתכננה לקיים בהיכל מנורה מבטחים, היא תאלץ לדחות. בסמוך לכך, הודיעה הזמרת-יוצרת עלמה זהר כי היא מבטלת את ההופעה שתכננה לקיים בצוותא תל אביב. ב-29 ביוני 2020 נודע על דחיית סיבוב ההופעות המשותף של ריטה ורמי קלינשטיין שהיה אמור להתקיים באוגוסט.
קולומביה
הזמר-יוצר הקולומביאני מאלומה יצא בשנת 2019 לסיבוב ההופעות השלישי שלו "11:11 World Tour", תוך שהודיע כי גם בשנת 2020 ימשיך סיבוב ההופעות להתקיים. במרץ 2020, נאלץ להודיע ברשת החברתית אינסטגרם כי את כל עשרות ההופעות שתכנן לקיים באירופה, הוא נאלץ לדחות לתאריכים אחרים.
קוריאה הדרומית
להקת הבנים BTS שפרסמה בתחילת מרץ 2020, את תארכי ההופעות של סיבוב ההופעות "Map of the Soul Tour", נאלצה לפרסם כמה ימים לאחר מכן כי את כל ההופעות שתכננה לקיים בקוריאה הדרומית היא תבטל.
קנדה
הזמרת-יוצרת הקנדית אבריל לאבין הודיעה כי כל עשרות ההופעות שהיו צריכות להתקיים במסגרת סיבוב ההופעות "Head Above Water Tour", מבוטלות. ב-13 במרץ 2020, נאלצה סלין דיון לפרסם כי עשרות הופעות שתכננה לקיים במסגרת סיבוב ההופעות העולמי שלה "Courage World Tour", יידחו בעקבות נגיף הקורונה. בסמוך לכך, הודיע הזמר מייקל בובלה כי הוא דוחה את כל ההופעות שהיו צריכות להתקיים בארצות הברית במסגרת סיבוב ההופעות "An Evening with Michael Bublé", בין ה-17 במרץ ועד 5 באפריל באותה השנה.
ב-7 במרץ 2020, נחשף כי מכירות הכרטיסים של ג'סטין ביבר בסיבוב ההופעות שלו "Changes Tour", דלות מאוד, תוך שהאשימו את נגיף הקורונה בכך. כבר באותו היום פורסם כי במקום להופיע באצטדיונים, יופיע ביבר בזירות קטנות במקום. עוד פורסם כי תשע מההופעות שהיו צריכות להתקיים באצטדיונים באמריקה הצפונית, יתקיימו בזירות.
שוודיה
ב-12 במרץ 2020, פרסמה הזמרת-יוצרת טובה לו ברשתות החברתיות כי היא לא תוכל לצאת לסיבוב ההופעות השלישי שלה "Sunshine Kitty Tour", תוך שהיא הודיעה כי היא תצטרך לדחות את כל עשרות ההופעות הנכללות בו לספטמבר באותה השנה.
בסיס חיל האוויר לוד
בסיס חיל האוויר לוד (בח"א 27) היה בסיס טיסה ותובלת אוויר של חיל האוויר הישראלי. הבסיס שכן בצמידות לנמל התעופה בן-גוריון והשתמש באותם מסלולי הטיסה של השדה האזרחי. בשנת 2008 נסגר הבסיס ורוב יחידותיו הועברו לבסיס נבטים.
הקמת שדה התעופה
שדה התעופה המשמש את נמל התעופה האזרחי בן-גוריון ואשר שימש גם את הבסיס הצבאי בח"א 27, תוכנן והוקם על ידי שלטונות המנדט הבריטי בשנות ה-30 של המאה ה-20. בשנת 1935 החלה בניית השדה ובשנת 1937 נחנכו מסלולי הבטון הראשונים שאורך כל אחד מהם עמד על 800 מטר ורוחבם הגיע ל-100 מטר. הבריטים העניקו לשדה את השם "שדה התעופה וילהלמה", ע"ש המושבה הטמפלרית הסמוכה וילהלמה (לימים מושב בני עטרות).
שימוש חילות אוויר זרים בשדה
בין השנים 1938 ל-1945, הוצבו בשדה והופעלו ממנו הטייסות הצבאיות שלהלן:
סגירת הבסיס
הבסיס נסגר בהדרגה. בשלב ראשון, עד 27 באוגוסט 2008 (תאריך שבו התקיים טקס הסגירה הרשמי), עברו רוב טייסות ויחידות הבסיס (למעט טייסת 122, יחשת"פ וי"ק 533) אל בסיס נבטים. בשלב שני, ב-8 בפברואר 2009, הועברה גם טייסת 122 לנבטים. בשלב שלישי, עד תחילת ינואר 2010, הועברו היחידות הנותרות משטח הבסיס. יחשת"פ עברה לשני מיקומים חדשים, לבנין הכנרית במטה חיל האוויר ולבסיס פלמחים. י"ק 533 עברה ל"בית הספר להגנה אווירית" (ביסנ"מ לשעבר).
בחודש מרץ 2010, הועבר שטחו של הבסיס (כ-1,500 דונם) לאחריותו של משרד הביטחון, לצורך שיקום המקרקעין והמים, ולאחר מכן לידי מינהל מקרקעי ישראל.
לפי החלטות ממשלה והסכמים בין הגופים השונים, חולק שטח הבסיס בין התעשייה האווירית (שקיבלה את כל השטח הבנוי) ורשות שדות התעופה (שקיבלה את כל שטח רחבות המטוסים ומסלולי ההסעה, מהכביש המנהלתי ומערבה).
מפקדי הבסיס לדורותיו
להלן שמות מפקדי הבסיס.
פרדו פארמה
פורדוּ פארמה (באנגלית: Purdue Pharma LP, בעברית גם: פרדיו, פורדיו, פרדו) היא חברת תרופות פרטית אמריקאית, בבעלותם העיקרית של שותפי וצאצאי מורטימר וריימונד סאקלר. בשנת 2007 היא שילמה את אחד הקנסות הגדולים לחברת תרופות אי פעם, בשל הטעיה לגבי המוצר שלה, תרופת "אוקסיקונטין", (משכך כאבים אוקסיקודון), ושלושה ממנהליה הורשעו בפלילים. אף על פי שהחברה העבירה את המיקוד שלה לפורמולציות "המרתיעות-משימוש-לא-ראוי", ממשיכה פורדו לשווק ולמכור אופיואידים, ולהיות מעורבת בתביעות סביב מגפת האופיואידים.
היסטוריה
פורדו נוסדה בשנת 1892 על ידי הרופאים ג'ון פורדו גריי וג'ורג' פרידריך בינגהאם במנהטן בשם חברת פורדו פרדריק.
ב-1952 נמכרה החברה לשני רופאים נוספים, ריימונד ומורטימר סאקלר, שהעבירו את העסק ליונקרס שבניו יורק. אחיהם הבכור, ארתור סאקלר, החזיק גם הוא שליש מהאופציות של פורדו פארמה, אשר לאחר מותו נמכרו לאחיו. בשנים שלאחר מכן, פתחה החברה משרדים נוספים בניו ג'רזי ובקונטיקט. המטה נמצא בסטמפורד, קונטיקט.
החברה הנוכחית, Purdue Pharma LP, התאגדה בשנת 1991, ומתמקדת בתרופות לטיפול בכאב, כאשר היא מכנה עצמה "חלוצה בפיתוח תרופות להפחתת כאב, גורם עיקרי לסבל האנושי".
בחודש ספטמבר 2015 דיווח אתר האינטרנט של החברה כי יש לה כ-1,700 עובדים. בספטמבר 2016 הודיעה על פשיטת רגל.
מבנה
הסניפים של החברה כוללים את Purdue Pharma LP, את חברת Purdue Frederick, Purdue Pharmaceutical Products LP, ואת מוצרי Purdue LP. הייצור של החברה מתקיים בשלושה אתרים: Purdue Pharmaceuticals LP, מפעל הממוקם בווילסון צפון קרוליינה, מעבדות PF בטוטובה שבניו ג'רזי ורודס טכנולוגיות בקובנטרי שברוד איילנד. ל-Purdue Pharma LP יש גם מעבדות מחקר בקראנבורי שבניו ג'רזי. אוקסיקונטין מופצת כעת בכל רחבי ארצות הברית, קנדה ומקסיקו. ההפצה מתרחשת ממעבדות PF בטוטובה, ניו ג'רזי.
רודס תרופות (Rhodes Pharmaceuticals) הוקמה ברוד איילנד בשנת 2007. החברה היא אחת היצרניות הגדולות של אופיאידים גנריים נטולי-פטנטים בארצות הברית.
מחלוקת
פורדו פארמה מייצרת משככי כאב כגון הידרומורפון, אוקסיקודון, פנטניל, קודאין והידרוקודון. היא ידועה בייצור של תרופות כגון MS-Contin, Oxycontin, ו Ryzolt. ב-1972 פותחה "Contin" (מערכת לשחרור סמים מבוקרת). בשנת 1984 החל שיווק פורמולצית השיחרור המורחבת של מורפיום MS-Contin. ב-1996 החל שיווק אוקסיקודון בשיחרור מושהה, אוקסיקונטין.
המחלוקת סביב החברה צמחה כתוצאה מהתרופות שייצרה והדרך בה נוצר פוטנציאל גבוה לשימוש לא ראוי על ידי אנשים עם עבר של התמכרות. התרופות הנפוצות ביותר המשמשות את החברה הן MS Contin ואוקסיקונטין. בשתיהם ניתן להשתמש באופן לא ראוי על ידי ריסוק, לעיסה, הסנפה, או הזרקת המוצר המומס. זהו סיכון משמעותי עבור המשתמש, העלול ליטול מנת יתר ולמות. טקטיקות שמכורים משתמשים בהן כדי להשיג את הסם כוללות "שוק רופאים", כלומר, ביקור רופאים שונים כדי לקבל מרשמים נוספים וסירוב לעבור מעקב ובדיקות מתאימות. יחד עם הפוטנציאל הגבוה לשימוש לא ראוי על ידי מכורים, קיים גם סיכון להתרגלות (וירידה בהשפעה) ולתלות פיזית של חולים הנוטלים את התרופות הללו. עם זאת, משככי כאבים חזקים מקובלים כחיוניים לחולים הסובלים מכאב חריף חמור ולחולים עם כאב הקשור בסרטן מתקדם.
אוקסיקונטין, המשווק מ-1995, היווה פריצת דרך של פורדו פארמה בתחום הטיפול בכאב כרוני. על פי אסטרטגיה שיווקית שארתור סאקלר היה חלוץ שלה עשרות שנים קודם, החברה לחצה בתקיפות על הרופאים לרשום את התרופה, חיזרה אחריהם בטיולים חינם לסמינרים-לניהול-כאב ושילמה על מפגשי הסברה. המכירות זינקו. למרות שלא הייתה עדות מדעית לכך, התרופה שווקה כ"איזון-כאב חלק ומתמשך כל היום וכל הלילה", כאשר נלקחה מדי 12 שעות, וכבעלת פוטנציאל שימוש-לרעה נמוך יותר מאשר אוקסיקודון בשחרור מיידי בגלל תכונות השחרור שלה. בשנים הראשונות הללו, פורדו פארמה הייתה מודעת לשימוש-לרעה באוקסיונטין, כולל "דיווחים על כך שהכדורים רוסקו ונשאפו, נגנבו מבתי מרקחת, וכי חלק מהרופאים הואשמו במכירת מרשמים". כך על פי הניו יורק טיימס, עלה מדו"ח סודי של משרד המשפטים שנחשף במאי 2018. למעלה ממאה תזכירים פנימיים בין השנים 1997 ו-1999 כללו את המילים "המחיר ברחוב", "לרסק" או "לשאוף".
בתחילת שנת 2000 התפרסמו דיווחים נרחבים על שימוש לרעה באוקסיקונטין. בעקבות זאת נערכה בחסות חברת Purdue Pharma LP תוכנית מחקר למעקב יזום אחר שימוש לרעה, הנקראת 'מעקב שימוש לרעה, הסחה והתמכרות' (RADARS). המחקר מצא כי בין התרופות המשמשות-לרעה, אוקסיקונטין ו- hydrocodone הן תרופות הכאב הנפוצות ביותר. ב-2012 פרסם "ניו אינגלנד ג'ורנל אוף מדיסין" מחקר שמצא כי "76% מאלה המבקשים עזרה עקב התמכרות להרואין החלו את ההתמכרות בתרופות, בעיקר אוקסיקונטין" ושורטט קו ישיר בין שיווק אוקסיקונטין על ידי פורדו לבין מגפת ההרואין בארצות הברית.
ב-2003, מינהל אכיפת הסמים מצא כי "שיטות אגרסיביות" של פורדו "החריפו מאוד את ההתמכרות הנרחבת לאוקסיקונטין".
תחקיר לוס אנג'לס טיימס שנערך בשנת 2011 דיווח כי אצל אנשים רבים נטילת אוקסיקונטין פעם ב-12 שעות איננה מאזנת כאב ומביאה לתסמיני גמילה הכוללים השתוקקות עזה לתרופה. העיתונאים הציעו כי בעיה זו נותנת "תובנה חדשה מדוע כל כך הרבה אנשים הפכו מכורים". באמצעות מסמכים של פורדו ורשומות אחרות, הם טוענים כי חברת פורדו הייתה מודעת לבעיה זו עוד לפני שהתרופה נכנסה לשוק, אך "שימרה בקנאות את טענתה על 12 שעות של הקלה, בין היתר כדי להגן על הכנסותיה [עקב] הדומיננטיות בשוק של אוקסיקונטין ומחירו הגבוה - עד מאות דולרים לבקבוק - אשר נשענו על עניין 12 השעות".
אוקסיקונטין הפך לתרופה שוברת קופות. על פי מאמר שפורסם ב-New Yorker ב-2017, פורדו פארמה היא "בבעלות אחת המשפחות העשירות ביותר באמריקה, עם שווי נקי של שלושה עשר מיליארד דולר".
בשנת 2018, רשמה פורדו פארמה פטנט על צורה חדשה של בופרנורפין, אשר שולטת בהשתוקקות ומשמשת לטיפול בהתמכרות לאופיואידים כגון אוקסיקונטין.
מדינת אוקלהומה תובעת במשפט המתנהל שם (2019), את החברות פורדו, טבע וג'ונסון את ג'ונסון בטענה שמדיניות השיווק שלהן הגזימה בתיאור התועלת הקלינית של משככי הכאבים, והמעיטה בתיאור תופעות הלוואי של השימוש בהן ובעיקר ההתמכרות להם. פרדו למשל קידמה את מכירות משכך הכאבים הנרקוטי Oxycontin, באמצעות תיאור סיפורו של סופר בן 54 שסובל מדלקת פרקים ניוונית שחזר לעבודה באמצעות השימוש באוקסיקונטין. החומר השיווקי של פרדו טען ששיעור המתמכרים לתרופה הוא פחות מ-1%.
סוגיות משפטיות
לא פחות מ–2,500 תביעות שונות הוגשו נגד חברת פרדו על רקע פרשת האופיואידים, והליכים נפתחו נגד החברה ב–49 מתוך 50 המדינות הקיימות בארצות הברית. פרדו התפשרה במקרים רבים, תוך שהיא מתנה את חתימתה על הפשרה בכך שהמסמכים המשפטיים יוותרו חסויים.
בשנת 2007 הודתה חברת פרדו לראשונה בעבירות פדרליות של הטעיה מסוג תיוג מטעה (Missbarnding) בשיווק התרופה אוקסיקונטין. שלושה ממנהלי החברה הודו בעבירות, ספגו קנסות אישיים, וחברת פרדו שילמה 600 מיליון דולרים בקנסות. עם זאת, אף אחד מבני משפחת סאקלר לא הועמד לדין. במסגרת ההסדר שנעשה עם משרד המשפטים האמריקאי, המסמכים המרשיעים כנגד משפחת סאקלר ומעורבותה בהטעיה של רופאים נותרו חסויים.
לאחר ההסדר, החל מ-2008, משפחת סאקלר החלה למשוך דיווידנדים מחברת פרדו בשיעורים גדולים: החל מ-2008 ועד 2017, ״שאבו״ הסאקלרים למעלה מעשרה מיליארד דולרים מן החברה. משרד המשפטים האמריקאי טען כי העברות על מנת למנוע כספים מנושים עתידיים. פורסם כי החברה העבירה כספים לחשבונות בשווייץ והשתמשה בהם למטרות פרטיות שונות.
באוקטובר 2020 הושג סיכום בין משרד המשפטים האמריקאי לבין עורכי הדין של משפחת סאקלר. לפי ההסכם, הסאקלרים ישלמו רק 225 מיליון דולר מכיסם הפרטי (הונה של המשפחה מוערך בכ-10-13 מיליארד דולרים, חלק ניכר מהם הרוויחו הודות לאוקסיקונטין). כמו כן, חברת פרדו תשלם שמונה מיליארד דולרים בקנסות ועונשים שונים. אף אחד לא צפוי לעמוד לדין פלילי באופן אישי. כמו כן, אין הודאה אישית באשמה של אף אדם, וכן ההסכם מותנה בסילוק כל התביעות. כמו כן, החברה נמצאת בהליך פשיטת רגל, ולא ברור אם הכסף ישולם.
פרוטאום
פרוטאום (באנגלית: Proteome) הוא מונח המתאר את כלל החלבונים המתבטאים בגנום, בתא, ברקמה או באורגניזם השלם. הגדרה אחרת של המונח היא כלל החלבונים המתבטאים בנקודת זמן נתונה תחת תנאים מסוימים. השם הוא שילוב של המילים "פרוטאין" (חלבון) ו"גנום".
המונח מתייחס לכמה סוגים שונים של מערכות ביולוגיות:
רכס לקי (אנטארקטיקה)
רכס לקי (באנגלית: Leckie Range) הוא רכס הרים בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה.
פרוטאום
ביצורים איקריוטיים הפרוטאום עשוי להיות נרחב יותר בהשוואה לגנום, כיוון שביצורים אלה יש שחבור חלופי של גנים ותהליכים נוספים המגדילים את מספר החלבונים האפשריים.
רכס לקי (אנטארקטיקה)
הרכס נמצא 80 קילומטרים דרומית למפרץ אדוארד השמיני.