cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
איינדהובן נגד השעון קבוצתי
כל קבוצה כוללת שמונה רוכבים בניגוד לקבוצות בנות תשעה רוכבים המשתתפות בגרנד טורס, אשר גם בהם נערך לעיתים קטע של רכיבה קבוצתית נגד השעון.
הרוכבים רוכבים במסלול יחסית שטוח של 45-50 קילומטר. חלקו הראשון של המסלול הוא יחסית טכני ובעל מספר פניות כאשר אחת מהפניות היא פניית פרסה.
בשנת 2008 הודיעה העיר איינדהובן על הסרת מעורבותה במרוץ וכתוצאה מכך, לא נערך המרוץ ב-2008. ה-UCI (איגוד האופניים הבינלאומי) הודיע כי המרוץ ימשיך אך במקום ובמתכונת חדשים.
ג'ים בראון (שחקן כדורגל)
ג'ים בראון (באנגלית: Jim Brown; 31 בדצמבר 1908 – 9 בנובמבר 1994) היה כדורגלן ומאמן סקוטי-אמריקאי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה
בראון נולד ב-31 בדצמבר 1908 בקילמרנוק שבסקוטלנד. הוא היה לבכור מבין ארבעת אחיו, כששניים מהם היו לשוערים בעתיד. בשנת 1920 נטש אביו את המשפחה ועבר לגור בארצות הברית, כששבע שנים אחר כך עזב גם בראון במטרה למצוא את אביו שהתגורר בווסטפילד שבניו ג'רזי.
תחילת הקריירה של בראון הייתה חובבנית עד שנת 1930 בה התחיל לשחק בקבוצות מהליגות האמריקניות. הוא שיחק בקבוצת ניו יורק ג'איינטס ולאחר שחזר מלשחק במונדיאל 1930 הוא חזר לאותה קבוצה ששינתה את שמה למועדון הכדורגל של ניו יורק. לאחר מכן הוא וחברו הוותיק לקבוצת ניו יורק, רצו קרול, שיחקו בקבוצה וונדררס שבברוקלין. בעקבות הסכסוכים שהיו באותה העת בין ליגות הכדורגל האמריקניות, ASL ו-USFA, והשפל הגדול שהתרחש בשנת 1929, הביא לסגירתה של ליגת ה-ASL בשנת 1932 ובראון החליט לשחק בבריטניה.
כשהגיע לבריטניה הוא הראה עניין בעיני כמה קבוצות בשל הופעותיו הטובות כששיחק בארצות הברית, כשאחד מהן היא מנצ'סטר יונייטד. הוא שיחק בה משנת 1932 עד 1934 וכבש בה את שערו הראשון מנקודת הקרן בהופעתו הראשונה, וזכה עימה בגביע מנצ'סטר של 1933/34 כשבגמר הוא כובש את שער הניצחון נגד מנצ'סטר סיטי רגע לפני עזיבתו. לאחר מכן שיחק בברנטפורד בה זכה בגביע הלונדוני של 1934/35, ובשנת 1937 עבר לשחק בגילדפולד עימה זכה בתואר הליגה הדרומית של 1937/38 לאחר תקופה בה מיעט לשחק בטוטנהאם. בסיום הקריירה שלו שיחק בקבוצה קלייד הסקוטית בה שיחק שני משחקים עם אחיו ג'ון וממש כמו בהופעת הבכורה שלו במנצ'סטר יונייטד הוא כבש את שערו הראשון בקבוצה מנקודת הקרן. זמן קצר לאחר מכן פרש בראון מקריירת משחק בשנת 1941.
בשנת 1930 זומן בראון לשחק במדי הנבחרת של ארצות הברית לקראת מונדיאל 1930 שנערך באורוגוואי. באותה עת, הדרישות בשביל לשחק במדי הנבחרת היו פחות מחמירות ובראון זומן על סמך אזרחותו של אביו, ולא על סמך אזרחותו האישית. בראון שיחק בכל משחקי הטורניר עבור הנבחרת וכבש שער אחד, נגד ארגנטינה בחצי הגמר בדקה ה-89. תוצאת הסיום של משחק זה הייתה 6–1 לטובת הארגנטינאים.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה בראון חזר לאמריקה ואימן קבוצות חובבניות וקבוצות של בתי ספר. בשנת 1986 בראון נכנס להיכל התהילה האמריקני בכדורגל. בנו, ג'ורג' בראון, הוא כדורגלן עבר. ב-9 בנובמבר 1994 נפטר בראון בגיל 85.
ביצים בנוסח בנדיקט
ביצים בנוסח בנדיקט הוא מאכל הכולל שני חצאי מאפין אנגלי, מעליהם בייקון מעושן או האם, ביצים עלומות ורוטב הולנדז.
ישנן גרסאות שונות באשר למקור המאכל:
במסעדות שונות מוגשות גרסאות אחרות של ביצים בנוסח בנדיקט, רובן מכילות ביצים ורוטב הולנדז, ומתווספים רכיבים שונים כגון תרד, תחתיות ארטישוק, אנשובי, סלמון מעושן, אספרגוס ועוד.
ד'אקוסטה
ד'אקוסטה הוא שם משפחה ביהדות ספרד וביהדות פורטוגל שניתן לצאצאי אנוסים.
ראו גם
}}
רוזדיל
רוזדיל (באוקראינית: Розділ; בפולנית: Rozdół; ביידיש: ראזלע) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
רוזדיל נזכרת לראשונה בשנת 1560, ובשנת 1571 הוענקו לה זכויות יסוד. מהמאה ה-17 הייתה העיירה בבעלות אצולה, ובשנת 1780 הוקם בה מנזר. שרפה גדולה שפרצה בעיירה בשנת 1880 פגעה קשות ביישוב.
בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה, ובהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי רוזדיל
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1614, ובסוף המאה ה-17 כבר התקיימה בעיירה קהילה יהודית מאורגנת. במהלך המאות ה-18 וה-19 גדל היישוב היהודי בעיירה, אך מסוף המאה ה-19 החלו רבים מיהודי העיירה להגר ממנה. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 2,262 יהודים. במהלך מלחמת העולם הראשונה ולאחריה עזבו את העיירה יהודים נוספים.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,902 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ענפה. הפעילות הציבורית היהודית בעיירה נאסרה עם כיבושה בידי הסובייטים בספטמבר 1939, ובתקופה זו הגיעו לעיירה פליטים יהודים רבים, עד שמספר יהודיה הגיע לכ-2,500 איש.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, הטילו אלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה. ב-4 עד ה-5 בספטמבר 1942 ערכו הגרמנים אקציית חיסול בעיירה, בה הובילו את למעלה מ-1,600 היהודים שנותרו בה לתחנת הרכבת בחודורוב, ממנה נלקחו בקרונות משא למחנה ההשמדה בלז'ץ.
קבוצת עובדי כפייה יהודים שהושארה בעיירה נשלחה ממנה בסוף החודש למחנה עבודה בסטרי. למעלה מ-150 מהם ששבו לרוזדיל לאחר מכן הוצאו להורג ב--4 בפברואר 1943.
מכ-1,900 יהודי העיירה שרדו את השואה במסתורים 4 יהודים בלבד.
מסגד המלך עבדאללה הראשון
מסגד המלך עבדאללה הראשון (בערבית: مسجد الملك عبد الله الأول) שוכן בעיר עמאן בירת ירדן. הוא נקרא על שמו של מלכה הראשון של ממלכת ירדן.
המסגד ממוקם במרכזה של עמאן. בנייתו החלה ב-1982 והוא נפתח בשנת 1989. שטח מתחם המסגד הוא 18 אלף מטר רבוע. בליבו ניצב מבנה מתומן, המוכתר בכיפה המצופה באריחי מוזאיקה בגווני כחול. לצידו ניצבים שני מינרטים.
באולם שתחת הכיפה מקום ל-3,000 מתפללים, ומתחם המסגד עשוי להכיל עד 10,000 מתפללים.
שומר גבולות (כרב"ם)
שומר גבולות (בראשי תיבות: שג"ב) הוא כלי רכב בלתי מאויש (כרב"ם) הנמצא בשירות צה"ל. הרכב מבוסס על טנדר פורד F-350 מסחרי עליו הותקנו מערכות שליטה מרחוק, מערכות תצפית ומערכות קשר. השליטה ברכב נעשית מתוך חמ"ל מרוחק המאויש על ידי 2 אנשי צוות – נהג ואחראי אמצעי התצפית. בעת הצורך, השג"ב יכול לנהג את עצמו גם באופן אוטונומי, לנווט בשטח ולעקוף מכשולים. בעתיד תותקן עליו מערכת נשק שתאפשר לו לבצע ירי מדויק מרחוק. השג"ב נמצא כיום בשירות צה"ל ומבצע סיורי בט"ש על ציר הוברס, גדר המערכת עם רצועת עזה, והחליף את הגארדיום בתפקיד זה.
לוח מודעות
לוח מודעות הוא רהיט במבנה ציבור או ברחוב שעל פניו ניתן לפרסם הודעות מודפסות לציבור. לדוגמה, פרסום מודעות לקנייה או מכירה, הכרזה על אירועים או מתן מידע.
לוחות מודעות עשויים לעיתים קרובות מחומרים כדוגמת שעם או עץ במטרה לאפשר הוספה והסרה נוחה של מודעות מהם באמצעות נעצים.
מקומות ציבוריים שכיחים להימצאות לוחות מודעות הם אוניברסיטאות, תחנות רכבת, קיוסקים, מסדרונות ומעברים הומי אדם, חדרי לובי ומטבחונים. כמו כן קיימים לוחות הממוקמים ברחוב וכן במקומות מאולתרים כעצים, קירות, עמודי חשמל ופנס רחוב.
בקיבוצים, בעת שחדר האוכל שימש כמרכז חיי הקהילה השיתופית, לוח המודעות בחדר האוכל היה אמצעי הקשר להודעות קהילתיות לגבי פעילויות חברתיות, שיבוץ לתורנויות, גיוסים עונתיים וכדומה.
בהשאלה, קיימים לוחות מודעות באתרי אינטרנט שבהם ניתן להשאיר או למחוק מסרים על מנת שאנשים אחרים יוכלו לצפות בהם. במאה ה-20 ירשו את מקום לוחות המודעות המסורתיים פורומים באינטרנט שהיוו תחליף גלובלי לפלטפורמה הישנה.
במאה ה-21 לוחות המודעות והפורומים התחלפו ברשתות חברתיות דוגמת פייסבוק, פינטרס, אינסטגרם ווואטסאפ. וכן לוחות דיגיטליים המצויים עדיין במקומות ציבוריים.
לוח מודעות דיגיטלי בישראל
עם התפתחות מסכי הפרסום החלו להשתמש בפלטפורמה הדיגיטלית גם במקומות ציבוריים דוגמת בתי הכנסת המפרסמים על המסך את זמני היום ומודעות לקהילה בצורה דיגיטלית. לוח זה עורר שאלות הלכתיות האם מותר להשתמש במוצר בשבת.
בבנייני מגורים החלו להחליף את עלוני הפרסום מסכים דיגיטליים המציגים מידע אינטראקטיבי המיועד ספציפית לאופי דיירי הבניין ומשולב בפרסומות המותאמות לדיירים. מסכים אלו, מאפשרים להפחית את זיהום הסביבה שנעשה על ידי חלוקת עלוני הפרסום שרובם נזרקים לפח, וכן מאפשרת לוועדי הבית להנגיש תוכן רלוונטי לדיירי הבניין
קבוצת פישמן
קבוצת פישמן הייתה חברת החזקות גדולה בבעלותו של אליעזר פישמן. לקבוצה היו החזקות בתחומים רבים, בהם קמעונאות, תקשורת, תקשורת המונים, תעשייה, נדל"ן ועוד. לקבוצה עסקים בישראל ובחו"ל. חלק מהחברות בקבוצה הן בבעלותה המלאה, וחלקן בבעלות חלקית (בהן גם חברות ציבוריות).
היסטוריה
החל מסוף שנות השמונים החל אליעזר פישמן לצבור החזקות רבות, בעיקר באמצעות הלוואות ממספר בנקים.
בשנת 2014, בעקבות מלחמת האזרחים באוקראינה, והחרמות שהוטלו על רוסיה בעקבותיה, צנחו ערך החזקות הקבוצה ברוסיה, ובפרט בחברת ההחזקות מירלנד, אשר השליטה בה התחלקה בין מבני תעשיות, כלכלית ירושלים ודרבן, כולן בשליטת הקבוצה. הועלה חשש כי הקבוצה לא תצליח לעמוד בהתחייבויותיה, בסך 5 מיליארד שקלים, לראשונה בתולדותיה.
באוגוסט 2016 הגישה רשות המיסים בקשה להכריז על פישמן כפושט רגל בגין חוב העולה על 196 מיליון ש"ח למס הכנסה, ולממש את נכסי קבוצת פישמן ונכסיו של אליעזר פישמן לכיסוי החוב. בדצמבר 2016 נתן בית המשפט צו לכינוס נכסיו של פישמן, וביוני 2017 הוא הוכרז כפושט רגל.
נכסי משפחת פישמן
לקבוצה היו החזקות במעל ל-30 חברות במגוון תחומים. רובם נמכרו או עברו לשליטת בעלי החוב, בין הבולטות שבהן היו:
הפרלמנט הערבי
הפרלמנט הערבי (בערבית: البرلمان العربي) הוא הגוף המחוקק של הליגה הערבית.
היסטוריה
בשנת 2002, בפסגת הליגה הערבית ה-19 בעמאן, קיבלו המדינות החברות את החלטה מס' 290 של אותו כינוס, בה נאמר:
בנוסף הוכרז כי מושב הפרלמנט הראשון יתקיים לתקופה של חמש שנים, אותה ניתן להאריך בשנתיים לכל היותר החל ממועד מושבו הראשון, והדבר יתרחש כשלב מעבר לקראת הקמת פרלמנט ערבי קבוע.
בשנת 2005 החל הפרלמנט הערבי הזמני את פעילותו. בשנת 2010, במושב הליגה הערבית שהתקיים בסירת, האריכו המדינות החברות את המנדט של הפרלמנט הזמני בשנתיים נוספות על מנת להשלים את הנחת התשתית החוקתית לפרלמנט הקבע.
ב-12 בדצמבר 2012 הושלם המעבר ממושב הפלרמנט הזמני למושב הקבע, כאשר המדינות החברות בחרו את נשיא הפרלמנט וארבעת סגניו, חברי הוועדות הקבועות של הפרלמנט ונשיאי הוועדות, בנוסף את מזכ"ל הפרלמנט ושני עוזריו.
הפרלמנט מונה 88 חברים, שאינם נבחרים בבחירה ישירה. כל אחד מהפרלמנטים הלאומיים של 22 הנציגות החברות בליגה הערבית בוחר 4 נציגים אשר ייצגו את המדינה שלו בפרלמנט הערבי.
מבנה הפרלמנט
הפרלמנט מורכב מנשיאות הפרלמנט, ועדות הפרלמנט הקבועות, מזכירות הפרלמנט, המזכיר הכללי וחברי הפרלמנט.
נשיאות הפרלמנט
נשיאות הפרלמנט הוא התפקיד הבכיר ביותר בפרלמנט הערבי. לנשיא 4 סגנים, כאשר הבכיר ביניהם מתואר כ"סגן ראשון".
הנשיא וסגניו נבחרים בבחירות חשאיות כאשר הזוכים הם אלו בעלי הרוב האבסולוטי.
מזכירות הפרלמנט
מזכירות הפרלמנט כפופה לנשיא הפרלמנט הערבי, אשר עומד בראשה. בנוסף לנשיא, חברים במזכירות סגני הנשיא וראשי ועדות הפרלמנט.
ועדות הפרלמנט
בנוסף להחלטות הפרלמנט המתקבלות במליאה, ישנן וועדות אשר עוסקות בנושאים שונים הקשורים לעולם הערבי ולחברות הליגה הערבית. בפרלמנט ישנן 4 ועדות קבועות ומעת לעת ניתן לקבוע ועדות זמניות עם תאריך סיום מוגדר. חברי הוועדות ממונים בהתאם למומחיותם.
ועדות הפרלמנט הן:
המזכירות הכללית
המזכירות הכללית אחראית על תפעול ענייני הפרלמנט ועל התפקוד השוטף בו וטיפול בנושאים המנהליים, הטכניים והפיננסיים של המוסד. בראש המזכירות עומד המזכיר הכללי, אשר ממונה על ידי הפרלמנט לתקופת כהונה של 4 שנים עם אפשרות להארכה של שנה נוספת בלבד.
קותל חזיר
קותֶל חזיר או קְדַל חֲזִיר (באנגלית: Bacon, בייקון; בגרמנית: Speck, שפֶּק) הם שמות כלליים לנתחי בשר חזיר מומלח מגבו, מצדדיו או מבטנו. לרוב, מעשנים את קותל החזיר בתהליך עיבודו. קותל חזיר הוא מרכיב חשוב במטבחי אירופה וארצות הברית, שם הוא משמש בצורת קוביות כרכיב במאכלים רבים בשל טעמו הבשרי המעושן והשומן אותו הוא מוסיף למזון. קותל חזיר נאכל גם בצורת פרוסות כמו נקניק, נא או מטוגן, ומהווה חלק חשוב בארוחת בוקר אנגלית מסורתית.
בישול עם קותלי חזיר
קותל חזיר מטוגן הוא רכיב במאכלי ארוחת בוקר אנגלו-סקסיים רבים, כביצים בנוסח בנדיקט. כאשר מטגנים קותלי חזיר, ממיס החום חלק מהשומן וגורם להתכווצות והתקרזלות הפרוסה. שטח המגע של הפרוסה במחבת קטן, ולכן יש ללחוץ אותה מדי פעם מטה באמצעות מרית על מנת שתטוגן לכדי פריכות.
קותלי חזיר משמשים להוספת שומן לבשרים הדלים בו כבשר ציפורי ציד או תרנגול הודו על ידי עטיפת בשר הציפור בפרוסת קותל חזיר ואפייתו.
כריך נפוץ עם קותלי חזיר הוא BLT (ראשי התיבות באנגלית של קותלי חזיר, חסה ועגבנייה, מרכיביו העיקריים).
תומאס בוסייר
תומאס "טום" בוסייר (באנגלית: Thomas A. Bussiere) הוא קצין בדרגת גנרל, המשרת כמפקד פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית.
ביוגרפיה
בוסייר סיים ב-1985 לימודי תואר ראשון בניהול מאוניברסיטת נורוויץ' בורמונט, אחת מהמכללות הצבאיות הוותיקות בארצות הברית. לאחר קורס טיס שירת כמדריך טיסה על מטוסי T-38 בבסיס חיל האוויר ויליאמס וכמדריך טיסה על מטוסי F-15E בבסיס חיל האוויר לנגלי. הוא השתתף באכיפת אזור אסור לטיסה בעיראק וב"מבצע לוחם עירני" ב-1994 בו הגיבו ארצות הברית ובעלות בריתה לתזוזת כוחות עיראקיים לכיוון כווית. בשנים 1996–1999 שימש כמדריך טיסה על מטוסי B-2 ספיריט בבסיס חיל האוויר ויטמן. הוא השתתף בהפצצות רבות במהלך מבצע כוח מאוחד ב-1999 ובאפריל אותה שנה הוביל מבנה של שני מטוסי B-2 במשימת הפצצה, לראשונה ללא חיפוי אוויר, כנגד מטרות ביוגוסלביה. על פועלו עוטר בצלב התעופה המצוינת.
ביוני 2004 מונה למפקד טייסת ההפצצה 325 ובספטמבר 2005 מונה למפקד טייסת ההפצצה 13, שתיהן טייסות B-2. ביולי 2007 מונה למפקד להק המבצעים 509 ובמאי 2009 מונה לסגן ראש מטה הכוח הבינלאומי בעיראק. לאחר מכן שימש עוזרו של מפקד פיקוד התקיפה הגלובלית. בדצמבר 2010 מונה למפקח הכללי של חיל האוויר.
ביוני 2012 מונה למפקד כנף ההפצצה 509 בבסיס ויטמן. ב-2014 מונה לסגן מפקד לענייני נשק גרעיני במטות המשולבים. באוקטובר 2016 מונה למפקד חיל האוויר השמיני של ארצות הברית.
באוגוסט 2018 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד פיקוד אלסקה ומפקד חיל האוויר ה-11. באפריל 2020 מונה לסגן מפקד הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית.
בדצמבר 2022 הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית.
במהלך שירותו צבר מעל 3,400 שעות טיסה על מטוסי B-1 לנסר, T-38 טאלון, B-2 ספיריט ו-F-15.
בוסייר בעל תואר שני בלימודים אסטרטגיים ממכללת המלחמה של צבא ארצות הברית ובוגר קורס קצינים בכירים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי.
טבח חולא
הטבח
הכפר חולא נכבש ללא התנגדות ב-24 באוקטובר על ידי חטיבת כרמלי, במהלך ההשתלטות על רצועת הגבול עם לבנון במבצע חירם. רוב תושביו ברחו צפונה. ב-1 בנובמבר ריכזו החיילים את הגברים שנותרו בכפר, כולם אזרחים פרט לאחד שלבש מדים. סמג"ד החטיבה דב ירמיה נסע להתייעצות במפקדת החטיבה, שישבה בכפר הנטוש אל-ח'אלצה, ולקח איתו את השבוי לובש-המדים. כאשר חזר למחרת שאל היכן נמצאים השבויים, וחיילי החטיבה אמרו לו: "המ״פ והרס״פ ירו בכולם בתת-מקלע ואחר-כך פוצצו את הבית עליהם, כדי שיהיה להם קבר אחים." לפי הגרסה הישראלית נהרגו 34 לבנונים, ולפי גרסה לבנונית נהרגו 58 לבנונים.
ירמיה עצר את אחד המ"פ, סגן ראשון שמואל להיס, ששימש כמפקד פלוגה. הוא דיווח על הפשע לחטיבה ושלח קצין חדש שיפקד על הפלוגה.
העמדה לדין
להיס הועמד לדין באשמת רצח של אנשים אחדים בבית דין צבאי מיוחד בחיפה. במשפטו טען שהפשע בוצע מחוץ לגבולות ישראל, ולכן מחוץ לתחום שיפוטו של בית הדין. בית הדין הצבאי דחה טענה זו אבל אפשר דחייה במשפט, על מנת לאפשר עתירה לבג"ץ. בדיון בבג"ץ טענה המדינה כי אין לבג"ץ סמכות לפרש את החוק הצבאי. בפברואר 1949 דחה בג"ץ את הטענה של להיס ואת טענת הממשלה, ואפשר למשפט להמשיך. להיס הואשם שב-31 באוקטובר רצח 18 אנשים, ולמחרת רצח 15 אנשים. הוא זוכה מחמת הספק מהאשמה הראשונה, אך הורשע באשמה השנייה ונדון לשבע שנות מאסר. להיס ערער על ההרשעה ועל העונש בפני בית הדין הצבאי העליון שבראשות האלוף איתן אבישר. בית הדין הותיר את ההרשעה בעינה, אך הפחית את העונש לשנת מאסר אחת, שאותה ריצה במעצר פתוח במחנה פיקוד הצפון. בג' באייר ה'תש"י (יום העצמאות) ביטל נשיא המדינה, חיים ויצמן, את העונש שהוטל על להיס.
ב-1955 קיבל להיס חנינה בדיעבד מנשיא המדינה. באותה שנה הוסמך לעורך דין. בשנת 1978 מונה למנכ"ל הסוכנות היהודית. בשנת 1989 קיבל את פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים.
התייחסויות לפרשה
בעת מינויו של להיס לסוכנות היהודית, כתב ירמיה לאריה דולצין, יו"ר הסוכנות, על תפקידו של להיס בטבח חולא. בתגובתו של דולצין למכתבו של ירמיה הוא טען כי עברו של להיס היה ידוע לסוכנות היהודית מאז 1961. הוא גם גילה כי כאשר להיס נרשם כעורך דין בשנת 1955 הנושא נבדק על ידי המועצה המשפטית, והוחלט כי המעשה שבגינו להיס נשפט "לא נושא עמו קלון". לאחר שלהיס מונה לתפקיד, המחלוקת בעניין מינויו דווחה לתקשורת ואף גררה דיון בכנסת.
מכתבו של ירמיה פורסם בעיתון על המשמר (הציטוט להלן אינו זהה למקור, משום שזה תרגום לעברית מהתרגום לאנגלית של המקור):
יוסף שי-אל, מפקד אחת משלוש המחלקות בפעולה, כתב בזכרונותיו:
להיס עצמו שינה במהלך השנים את גרסתו לגבי מה שהתרחש בטבח חולא, כדי להצדיק את מעשיו, ובריאיון איתו מ-2010 טען טענות המנוגדות לאירועים שפורטו בכתב האישום. לדבריו התרחש כביכול קרב קשה לכיבוש הכפר, והטבח לא בוצע על ידי חטיבת כרמלי אלא על ידי חיילים מחטיבה אחרת.
שאנל (חברה)
שאנל (בצרפתית: Chanel) הוא בית אופנה צרפתי. החברה כיום בבעלותם של האחים הצרפתים ממוצא יהודי אלן וז'ראר ורטהיימר, נכדיו של איש העסקים היהודי-צרפתי פייר ורטהיימר שהצליח לחלץ את העסק הרווחי של החברה במלחמת העולם השנייה, קו הבישום, ומשליטתה הבלעדית של המייסדת קוקו שאנל ששיתפה פעולה עם הנאצים. שאנל הוא מותג המתמחה בעיצוב אופנה מסוג Haute couture ומסוג Ready-to-wear והפך לסמל סטטוס של המעמד הגבוה.
1909 עד שנות ה-20
ב-1900 הקימה קוקו שאנל את "The House Of Coco Chanel"
עליית הנאציזם לצד האנטישמיות של קוקו שאנל
בזמן מלחמת העולם ה-2, קוקו שאנל שהייתה ידועה בעמדותיה האנטישמיות החליטה לנצל את עליית המשטר הנאצי באירופה, ובצרפת בפרט, כדי לקבל שליטה בלעדית על החברה "שאנל" משותפיה היהודים, משפחת ורטהיימר- מנהלי "Parfums Chanel" המפיקה את קו הבישום הרווחי ביותר שלה ("שאנל מספר 5"). כל זאת בזכות מעמדה של קוקו שאנל בתור בת הגזע הארי ותומכת מוצהרת של היטלר. משפחת ורטהיימר שחזו את הסנקציות נגד היהודים, העבירו מבעוד מועד את חברת הבישום שלהם לחבר משפחה מרקע נוצרי בשם פליקס אמיו, איש עסקים צרפתי שלאחר תום המלחמה השיב את בעלות החברה אל חיק חבריו במשפחת ורטהיימר.
בשנות השלושים הרחיבה שאנל את עיצוביה כדי שיתאימו לסוגי נשים שונות בחברה. שאנל עיצבה בגדי ערב ואף הציגה קולקציה של תכשיטי יהלומים. במהלך מלחמת העולם השנייה ספגה החברה קשיים כלכליים שגרמו לשאנל לסגור את תחום הביגוד, והשאירה רק את תחומי הבישום והתכשיטים פעילים. קוקו שאנל עברה להתגורר במלון ריץ יחד עם בן זוגה באותו זמן שהיה קצין מודיעין נאצי בשם האנס גונתר פון דינקלג. בשנת 1940 ברחה משפחתו היהודייה של ורטהיימר לארצות הברית מפני הנאצים. העסק היה אמור להיסגר בגלל פלישת הנאצים לצרפת וסגירת בתי העסק היהודיים אך לאחר שקוקו שאנל הוכיחה שהעסק לא מפריע מבחינה פוליטית לשלטון הנאצים היא קיבלה אישור להשאיר אותו פעיל. קוקו שאנל הייתה משתפת פעולה עם הנאצים ואנטישמית מוצהרת. לאחר המלחמה המוניטין שנוצר לקוקו שאנל בצרפת היה גרוע עקב שיתוף הפעולה שלה עם המשטר הנאצי ובשנת 1944 החליטה קוקו שאנל ובן זוגה הגרמני להגר אל שווייץ לגלות של שמונה שנים עד להירגעות הרוחות.
שנות ה-50 עד שנות ה-80
כשחזרה שאנל לצרפת בשנת 1953 גילתה שבזמן שלא הייתה פרץ בית האופנה כריסטיאן דיור של המעצב כריסטיאן דיור. העיצובים החדשים שלו החמיאו לחיטובי האישה בניגוד לעיצוביה של שאנל שנחשבו נעריים. בעיצוביו השתמש דיור בכ-20 מטרים של בד מה שסימל את סוף קיצוב הבד בתקופת המלחמה. שאנל והאחים ורטהיימר חזרו לעבוד יחד ואף הביעה חרטה על שיתוף הפעולה עם הנאצים והשלושה שיתפו פעולה עם מעצב תכשיטים כדי לעצב קולקציית תכשיטים חדשה שתמשוך את התהילה חזרה לבית האופנה שלהם. בפברואר 1955 השיקה שאנל קולקציית תיקי יד עם רצועות בצבע זהב או רצועות עור, דבר שעורר סערה בקרב קהל הקונות. באותו זמן עלה ערך מותג הבישום שאנל בבשמים לגברים. על קולקציית בגדי האביב של שאנל בשנת 1957 זכתה שאנל בפרס האוסקר לאופנה. באותה שנה קנו ורטהיימר את חלקו של בדר בעסק והגדיל את בעלותו ל-90 אחוז. בשנת 1965 מת פייר ורטהיימר ובנו ז'אק מילא את תפקידו כמנהל החברה, בתקופתו החברה ירדה לשפל משום שז'אק לא היה מעוניין בחברה כמו אביו אלא התעסק בגידול סוסים. שנה לאחר מכן עיצבה שאנל את המדים לתחרות אולימפיק איירליינס שבבעלותו של אריסטוטלס אונאסיס.
שנות ה-80 עד היום
בשנת 1983 החל לגרפלד לעבוד בתור המעצב הראשי של שאנל. סגנונו הזכיר מאוד את עיצוביה של שאנל ובכך הצליח לגרפלד לשמר את ההיסטוריה של שאנל ולהכניס את המותג לאופנה המודרנית. במהלך שנות השמונים נפתחו יותר מ-40 חנויות של שאנל ברחבי העולם. בשנת 1986 יצא בושם לזכרה של שאנל שנקרא "Coco". בשנת 1987 הוציאה החברה את השעון הראשון שלה. עד סוף שנות השמונים העביר אלן ורטהיימר את המשרד הראשי של שאנל לניו יורק. החברה הפכה למובילה בתחום הבישום והשיווק של מוצריה אך נפגעה מהמיתון של תחילת שנות ה-90. לקראת סוף שנות התשעים התאוששה החברה ואף התרחבה עם פתיחתם של עוד חנויות. בשנת 1999 השיקה החברה את קו מוצרי הטיפוח לפנים הראשון שלה שנקרא "PRÉCISION". באותה שנה השיקה החברה גם קולקציה ראשונה של משקפי שמש. בשנת 2001 השיקו את שעון היוניסקס הראשון של שאנל. החברה התפתחה והקימה סניפים אשר מציעים רק מוצרי אקססוריז במקביל להקמת קו הלבשה תחתונה לגברים. עד סוף שנת 2002 נפתחו למעלה מ-25 חנויות של שאנל בארצות הברית.
החל משנת 2019 החברה מיוצגת בישראל על ידי אלפא קוסמטיקה.
אסטורגוסוכוס
אסטורגוסוכוס (שם מדעי: Astorgosuchus) הוא סוג נכחד של תנינאי אשר התקיים בסוף האוליגוקן של אסיה. המאובנים שלו נמצאו בפקיסטן. סוג זה תואר ב-2019 והוא כלל מין אחד - Astorgosuchus bugtiensis. מין זה כבר תואר ב-1908 כשייך לסוג תנין, בו התנינים החיים. עם זאת הוא לא השתייך למשפחת התניניים אלא לקבוצה קרובה.
האסטורגוסוכוס היה טורף באורך של 7 עד 8 מטרים והיה טורף-על בתקופתו. עקב גודלו הוא יכל לצוד אפילו פרצרתריום. הדבר ידוע עקב סימני נשיכה שנמצאו על עצמות של פרקרתריומים שנמצאו. עם זאת חיות אלה היו יונקי היבשה הגדולים מעולם, עם אורך של מעל 8 מטרים, גובה של 5.5 מטר בכתפיים ומשקל של בין עשר לעשרים טון, כך שהם לא היו טרף פשוט. התנין הענקי ניזון כנראה רק מפרטים צעירים או חולים שהתקרבו למים.
התנין הענקי נכחד עם סיום האוליגוקן, אז שינויי האקלים ייבשו את היערות והמישורים והכחידו את הקרנפים הענקיים וכך גם את התנינים.
הגביע הבלגי
הגביע הבלגי (בצרפתית: Coupe de Belgique, בהולנדית: Beker van België, בגרמנית: Belgischer Fußballpokal) הוא מפעל כדורגל בלגי בשיטת גביע שנוסד בשנת 1911 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל הבלגית המלכותית. החל משנת 2008, מעניקה חברת קופידיס הצרפתית את חסותה למפעל, שנקרא מאז על שם החברה.
גמר הגביע נערך מדי שנה באצטדיון המלך בודואן בבריסל, והמנצחת מעפילה אוטומטית לשלב המוקדמות של הליגה האירופית. כמו כן, היא זוכה להשתתף במשחק הסופר קאפ הבלגי בעונה שלאחר מכן.
מחזיקת הגביע הנוכחי (2022) היא גנט אשר גברה בגמר על אנדרלכט 4-3 בפנדלים לאחר 0-0 בתום הארכה.
היסטוריה
הגביע הבלגי נוסד ב-1911. הוא החליף את המפעל שנקרא גביע מחוזות בלגיה, מפעל ששוחק לראשונה ב-1908, והמשיך לעונה אחת נוספת. בפורמט הישן, השתתפו במפעל נבחרות מחוזות בלגיה בהן קיימות קבוצות. לאחר שנתיים בהן שוחק המפעל, הוא בוטל פעמיים נוספות (ב-1910 עקב אילוצי זמן וב-1911 עקב חום כבד בחודשי הקיץ). בשנת 1911, לקראת עונת 1911/1912, שוחק המפעל לראשונה בהשתתפות קבוצות הכדורגל של בלגיה, ואז גם קיבל את שמו - הגביע הבלגי (נקרא באותה תקופה גם גביע המלך).
כעבור שלוש שנים פרצה מלחמת העולם הראשונה ומפעל הגביע, כמו גם הליגה, בוטלו באותן שנים. בעוד הליגה שבה לפעילות לאחר המלחמה, הגביע שוחק שוב רק בעונת המשחקים 1926/1927. שנה אחר כך שב המפעל לשיטה המתבססת על מחוזות למשך ארבע שנים, עד שהמפעל בוטל שוב. כעבור ארבע שנים, ב-1935, שב הטורניר לשיטה המתבססת על קבוצות, אך בסיום אותה עונה מפעל הגביע בוטל למשך שנים ארוכות עקב התנגדות של הקבוצות הגדולות במדינה. בעונת 1953/1954, חזר מפעל הגביע לשלוש שנות ניסיון רצופות. בהצבעה על עתיד המפעל כעבור שלוש שנים, שוב הוחלט לבטלו. הגורם המכריע לחזרת הטורניר לפעילות מלאה ושנתית היה יצירתו של מפעל גביע אירופה למחזיקות גביע על ידי אופ"א. כשנתיים לאחר היווסדו, ב-1963, חזר מפעל הגביע לפעילות על מנת שלבלגיה תהיה נציגה במפעל האירופי החדש.
הזוכה הראשונה בגביע הבלגי הייתה ראסינג בריסל, והראשונה לזכות בגביע מאז שחזר לפעילות יציבה ב-1963/1964 הייתה גנט (אז תחת השם לה גנטואז).
שלבי המפעל
המפעל, בדומה למפעלי גביע אחרים, משוחק בשיטת ה"נוקאאוט" (המפסיד יוצא). כל סיבוב משוחק במשחק אחד, למעט סיבובי רבע הגמר וחצי הגמר המשוחקים בשני משחקים (בשיטת בית-חוץ). במידה והמשחק מסתיים בשוויון, הוא עובר להכרעה בהארכה. במידה וגם ההארכה מסתיימת בשוויון, ההכרעה תושג בדו-קרב בעיטות עונשין.
בסיבוב השלישי מצטרפות לתחרות 36 קבוצות הליגה השלישית בבלגיה. סיבוב אחד אחר כך מצטרפות 18 קבוצות הליגה השנייה. שני סיבובים אחר כך, כשנותרות במירוץ 16 הקבוצות מסך השלבים הקודמים, מצטרפות קבוצות הליגה הבכירה. בהגרלת המשחקים בשלב זה הן אינן יכולות להיפגש אחת מול השנייה. משחק הגמר מתקיים באופן מסורתי באצטדיון המלך בודואן בבריסל.
גבריאל מרטינלי
גבריאל תאודורו מרטינלי סילבה (בפורטוגזית ברזילאית: Gabriel Martinelli; נולד ב-18 ביוני 2001) הוא כדורגלן ברזילאי, המשחק בעמדות החלוץ והקיצוני בארסנל מהפרמייר ליג ובנבחרת ברזיל.
קריירת מועדונים
מרטינלי נולד בגווארוליוס, סאו פאולו. הוא החל את הקריירה שלו בשנת 2010, כשהוא משחק בקבוצת הבת של קורינתיאנס. לאחר שהרשים במועדון ביצע את פריצת הדרך שלו ככדורגלן, הוחתם על ידי Ituano FC ב-2015. כבר אז נודע כי הוא תחת מעקב מצד מועדונים גדולים כמו מנצ'סטר יונייטד וברצלונה.
ב-4 בנובמבר 2017 חתם מרטינלי על חוזהו המקצועי הראשון במועדון עד אוקטובר 2022. מרטינלי ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב-17 במרץ שלאחר מכן, כשנכנס כמחליף בניצחון החוץ 2:1 כשהוא בן 16 שנים ותשעה חודשים בלבד, בכך הפך לשחקן הראשון שנולד במאה ה-21 שמשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון.
ב-8 בספטמבר 2018, כבש את שער הבכורה שלו בניצחון 1–4 על קלובה אתלטיקו טבאו דה סרה, במסגרת הקופה פאוליסטה. סך הכל בעונת 2019 כבש מרטינלי שישה שערים.
ארסנל
ב-2 ביולי 2019 חתם על חוזה ארוך טווח בארסנל מהפרמייר ליג. מכיוון שהוא מחזיק גם בדרכון איטלקי, יכול היה לשחק מיד כיוון שאינו דרוש לויזה או להיתר עבודה בבריטניה. כבר במשחק הבכורה שלו כבש שער במשחק ההכנה לקראת עונת 2019/2020 מול קולורדו ראפידס בניצחון 3-0.
מרטינלי ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג ב-11 באוגוסט 2019 בניצחון 0–1 על ניוקאסל יונייטד, כשעלה כמחליף בדקה ה-84 במקומו של הנריך מחיתריאן.
ב-24 בספטמבר כבש מרטינלי שער ראשון במשחק תחרותי בניצחון 0–5 על נוטינגהאם פורסט במסגרת גביע הליגה. ההופעה שלו זכתה לשבחים ממאמנו אונאי אמרי: "הוא היה רעב וחיכה להזדמנות לעזור לנו. הוא צנוע מאוד, הוא נלחם. אמרתי לו שאם תהיה לו קצת סבלנות לחכות להזדמנות שלו, זה ישתלם לו, והנה, הוא עשה את זה, הגיע לו".
מרטינלי כבש צמד שערים בהופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית, בניצחון הביתי 0–4 על סטנדרד לייז' הבלגית בליגה האירופית.
בסיבוב הרביעי בגביע הליגה רשם מרטינלי צמד נוסף בתיקו 5–5 עם ליברפול. כתוצאה מכך, מרטינלי רשם שבעה שערים בשבע הופעות בכל המסגרות והפך לשחקן הראשון שכובש ארבעה פעמים בארבע הופעות הבכורה שלו מאז איאן רייט. הופעתו של מרטינלי זכתה לשבחים ממאמנה של ליברפול, יורגן קלופ, שהגדיר אותו כ"כישרון המאה".
הופעותיו של מרטינלי הובילו לזכייתו בפרס "שחקן החודש" של ארסנל לחודש אוקטובר, כשקיבל 75% מכלל הקולות שהוענקו כשהוא מקדים את מתאו גנדוזי וניקולס פפה. מרטינלי פתח לראשונה בהרכב הקבוצה בפרמייר ליג תחת המאמן הזמני פרדריק יונגברי ואף כבש שער בניצחון 1–3 על וסטהאם יונייטד. גם במשחקו הראשון תחת המאמן מיקל ארטטה בהופעתו הראשונה כמאמן ראשי, כבש מרטינלי שער בתיקו 1-1 מול שפילד יונייטד.
ב-3 ביולי 2020, חתם מרטינלי על חוזה ארוך טווח בארסנל, עד 2024 עם אופציה לעונה נוספת.
ב-18 באוגוסט 2020, שערו של מרטינלי נגד צ'לסי הוכרז כשער העונה של ארסנל.
עונת 2022/2023 הייתה עונת הפריצה של מרטינלי כשכבש 15 שערי ליגה וסיים את העונה כמלך שערי הקבוצה יחד עם מרטין אודגור.
קריירה בינלאומית
מרטינלי נולד בברזיל, והוא ממוצא איטלקי דרך אביו ולכן הוא בעל אזרחות ברזילאית-איטלקית כפולה. ב־20 במאי 2019, מרטינלי נקרא על ידי מאמן נבחרת ברזיל, צ'יצ'ה, להשתתף באימוני ההכנה לקראת קופה אמריקה 2019. בנובמבר 2019, מרטינלי הופיע בנבחרת ברזיל עד גיל 23 בפסטיבל הכדורגל הבינלאומי של יונייטד בספרד. ב-24 במרץ 2022 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בניצחון 4-0 על במוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת ברזיל לטורניר מונדיאל 2022.
העולם הערב
העולם הערב הייתה תוכנית הומור, נונסנס וסאטירה ישראלית, שנכתבה והוגשה על ידי אברי גלעד וארז טל ושודרה בערוץ 2 הניסיוני בשנים 1990–1993. התוכנית הצליחה מאוד בקרב הצופים הצעירים והייתה לאחת התוכניות המזוהות ביותר עם שידורי הניסיון בערוץ. היא נחשבת לתוכנית קאלט.
הרקע לתוכנית
דורון אברהמי, אשר הכין את עצמו למכרזים לקבלת זיכיון לשידור בערוץ השני ועמד בראש קבוצת "תאגיד טלוויזיה אנגליה ישראל בע"מ" England Israel Television Ltd שלימים הפכה לקבוצת EIT, והתמודדה על זיכיון לשידורים בערוץ 2 במסגרת "נתיבי שידור", זיהה מחסור בתוכניות סאטירה מקוריות בטלוויזיה.
דורון שאהב את "מה יש" תוכנית הרדיו המיתולוגית בגלי צה"ל ואת הצמד אברי גלעד וארז טל, פנה אל חברו עוד מתקופת לימודי הקולנוע בלונדון, אבי כהן, הבמאי, לימים גם הבמאי הראשון של התוכנית וביקש ממנו לארגן פגישה עם אברי גלעד וארז טל.
אבי כהן היה בספק אם הזוג יסכים לעשות תוכנית טלוויזיה. דורון ביקש ממנו לארגן בכל זאת את הפגישה שאכן נערכה בקפה הבימה בתל אביב וכך נרקמה ההסכמה להכנת תוכנית הטלוויזיה.
דורון אברהמי פנה לאולפני מימד והם נכנסו כשותפים בהפקה והתוכנית צולמה ונערכה באולפנים של מימד שהיו ממוקמים בזמנו בתל ברוך, באולם קולנוע ישן.
אבי כהן מספר כי עוד בשנות השמונים היה לו חלום לעשות תוכנית טלוויזיה מתוכנית הרדיו "מה יש", ששידרו ארז טל ואברי גלעד. הוא הציע את הרעיון למפקד גלי צה"ל דאז רון בן ישי אך הלה טען כי עדיף להימנע מחשיפת התוכנית בערוץ הראשון (ערוץ השידורים היחיד שהיה אז בישראל) מכיוון שהדבר ימשוך תשומת לב רבה לתוכנית האוונגרדית, בפרט מהרשויות, והחשיפה הטלוויזיונית עלולה לפגוע בחופש היצירה והביטוי של הצמד ו"להרוג" את ההומור הפרוע של התוכנית.
ב-1990 עבר בכנסת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו והשידור המסחרי בערוץ נראה באופק, אך בחירת הזכיינים התמהמהה. ערוץ 2 הניסיוני צבר תאוצה ויוצרים ומפיקים השקיעו כסף מכיסם הפרטי כדי לשדר בו, בתקווה לזכות במכרז ולהשתלב בשידור המסחרי בעתיד. אחד מהם היה המפיק דורון אברהמי. הוא פנה לאבי כהן מתוך רצון לעשות תוכנית עם גלעד וטל. הצמד הסכים, וביום ראשון 4 בנובמבר 1990 שודרה תוכנית הבכורה.
התוכנית מומנה בחלקה, על ידי ממנים חיצוניים וגם על ידי חטיף "העולם הערב", אך מכיוון שאסור היה לפרסם, ננקטה גישה מתוחכמת: במשך חודשים "פורסם" בתוכנית חטיף דמיוני בשם "העולם הערב" כסוג של בדיחה, ואז יום אחד הופסק לחלוטין הפרסום בתוכנית ו"עלית" החלה לשווק אותו בחנויות. בהמשך שובצה בתוכנית פרסומת סמויה של עלית בדמות פינת "כיף כף הזהב" שבה צופי התוכנית הוזמנו לנסות את מזלם ולשלות כיף כף מוזהב ממכונת צעצועים, כשבהמשך הפינה שונתה ל"טוויסט הזהב" כשבה הוחלפה המכונה ועל המתמודדים היה צריך לשלוף את חטיף הטוויסט המוזהב מהמכונה. כמו כן הופצו מוצרים נלווים כגון יומני תלמיד (לשנת הלימודים תשנ"ב 1991–1992) ומספר קלטות וידאו.
פורמט התוכנית
"העולם הערב" שודרה שלוש פעמים בשבוע: שתי תוכניות מקור בימים ראשון ורביעי, ובימי חמישי שודר לקט מתוכניות השבוע. שעת השידור המקורית הייתה 19:40 (ב-19:50 כבר שודרה "לילה טוב שלומפי", כדי להשכיב את הילדים לישון לפני החדשות בערוץ הראשון). בתחילה היו התוכניות קצרות מאוד, כ-10 דקות, והיו בעלות מבנה קבוע:
במהלך מלחמת המפרץ ואחריה התוכנית התבססה, צברה קהל צופים נאמן, התפתחה והשתחררה מהפורמט הקבוע למערכונים ופינות בנושאים שונים ומגוונים. שעת השידור שונתה ל-19:15 והתוכניות התארכו ל-15 דקות לערך.
שיר הסיום
סגיר התוכנית נכתב והולחן על ידי אברי גלעד וארז טל, ובוצע במגוון גרסאות. הגרסה הראשונית הושרה על ידי גלעד בקול מאנפף-מתבכיין, ועליה נוספו גרסה של גלעד בקול דק עם טל שמצטרף ב"העולם הערב"; יאיר ניצני בקול בס; "גרסת הילדים הצורחים" (החביבה על סדאם חוסיין, לדברי בסאם עזיז) אף היא בביצועו של ניצני. לשיר נכתבה גם גרסה מילולית שונה בתקופת מלחמת המפרץ שביצע בסאם עזיז (ניצני).
לרגל תוכנית המאה נוצר מיקס שבוסס על סגיר התוכנית בתוספת ראפ של ארז טל ואברי גלעד ואזכורים לדמויות הקבועות ולמשפטים המייצגים שלהן. השירים הפגינו הומור עצמי כלפי המגישים ואיכות ההומור שלהם: "זה לא מצחיק בכלל, אני צופה – נהיה אומלל" (מתוך הסגיר הרגיל); "אנחנו אברי וארז, שני מלוכלכים / שותים משלוליות ואוכלים מהפחים / אחרי שברדיו הבאנו את הקריזה / התקבלנו בפרוטקציה גם לטלוויזיה" (מתוך שיר המאה). הירידות העצמיות אפיינו גם את פינת "הראשים המדברים" בפתיחת כל תוכנית (בעונות הראשונות): באחת הפינות שאל טל את גלעד מה יגידו נכדיהם כשיצפו בתוכנית, וגלעד ענה "כמה טוב שסבא מת".
ביקורות
התוכנית קיבלה לרוב לביקורת שליליות מצד מבקרי הטלוויזיה. מבקר התרבות רון מיברג כתב:..
הצלחת התוכנית
ההומור שהביאו איתם טל וגלעד מתוכנית הרדיו המשותפת שלהם "מה יש" התאפיין בבדיחות "נונסנס", בדמויות קומיות ומשחקי מילים רבים. תקציבה המוגבל של "העולם הערב" הביא לכך שאזורי ההתרחשות של התוכנית נעו בין אולפן קרטוני למראה לבין החצר האחורית של אולפני מימד, עם אביזרים מוגבלים ואנימציות קלושות. למרות זאת, הצליחו השניים ליצור תוכנית קומית שזכתה להצלחה עצומה בערוץ הניסיוני דאז.
התוכנית הציגה דמויות קבועות כקריינית הרצף (עינב גלילי), שגריר עיראק בישראל בסאם עזיז (יאיר ניצני), הזמרת נאוה רן (שרית סרי) והילד רובי (אברי גלעד). בינואר 1991, ערב פרוץ מלחמת המפרץ, אירחו מר טיל (טל) ומר גלעם (גלעד) באולפן "מוקש" את בסאם עזיז, שגריר עיראק בישראל. כשנשאל האם תהיה מלחמה ענה בביטחון רב "בהחלט", וכשנשאל על סיכויי נפילת טילים ענה "100%", בניגוד לתחזיות שנשמעו באותה תקופה. זמן קצר לאחר מכן הבדיחה הפכה למציאות ו"העולם הערב" הפכה ללהיט בקרב הצופים הצעירים. היא סיפקה הומור שנון ועדכני בזמן מלחמה, כשרבים מהאזרחים והתלמידים בפרט ישבו בבית, לא פעם בחדר האטום, והעבירו את זמנם בצפייה בטלוויזיה.
הפופולריות של התוכנית לא דעכה גם בתום המלחמה והיא המשיכה לשמור על הקו ההומוריסטי המקורי והייחודי לה. מלבד הצוות הקבוע שכלל (נוסף על טל וגלעד) את גלילי, מתי סרי, שרית סרי ולעיתים גם אנשי גל"צ ויוצאי "מה יש" כניצני, דורי בן זאב, יואב קוטנר, דני רובס, קובי מידן ("ולא להזריק אטרופין"), רפי רשף וגני תמיר, התארחו בתוכנית שחקנים וזמרים רבים, ביניהם: אלונה קמחי, קורין אלאל, גידי גוב, משה פרסטר וטל פרידמן, הכנר מירל רזניק, ענת וקסמן, טוביה צפיר, יואב צפיר, אלונה דניאל, קרן מור (אז עדיין אלמונית יחסית), חנוך רוזן (מיקו מנסר הבטנים), גבי שושן (מומו), שירילי דשא, דודו טופז, צביקה הדר, בועז שרעבי, להקת אתניקס, שלישיית אדלר ועוד רבים.
בתום התוכנית
שידורי "העולם הערב" הסתיימו במרץ 1993, כחצי שנה לפני פתיחת השידורים המסחריים. אברי גלעד וארז טל, שרצו להיות חלק מערוץ 2, השיגו את מטרתם והשתלבו בזכייניות (ארז בשידורי קשת ואברי ברשת) אך "העולם הערב" לא המשיכה לשידורים המסחריים מפני שאף זכיין לא רצה בה. בראשית ימי ערוץ 2 המסחרי שודרו בו שלוש תוכניות לקט של "העולם הערב", עם הקדמה ששולבה בתוכניות שהגישו השניים אז - "גלגל המזל" (ארז) ו"מהקליפייה באהבה" (אברי). מעריצי התוכנית קיוו לשובה, אולם התקוות נגוזו כשבהמשך שנות ה-90 השניים הסתכסכו וניתקו קשר. לימים הקשר חודש, אולם שניהם עברו לעשייה טלוויזיונית שונה והבהירו בהזדמנויות שונות שאין להם כוונות לחזור לעבר. עם זאת, איחוד חד פעמי נרשם ב-1999 כאשר אברי גלעד התארח בתוכנית "רק בישראל" שהגיש ארז טל והשניים ביצעו מערכון חדש עם דמותו של "משה המבודד".
בשנת 2006 חזרו אברי גלעד ועינב גלילי לשתף פעולה בתוכנית בוקר ברשת שנקראת "העולם הבוקר".
יופי של צרות!
יופי של צרות! הוא סרט ישראלי בבימויו של אסי דיין שיצא בשנת 1976.
תקציר העלילה
הסרט מתאר את חייה של בחורה בשם עופרה (יונה אליאן) שבורחת מהחתונה שלה מכיוון שהיא לא אוהבת את החתן שלה. היא שוכרת דירה ברמת גן, שם גר גם ארמונד (זאב רווח), ג'יגולו מקומי ובעל הדירה המשונה (טוביה צפיר). הקשר בין השניים מתחמם ומתקרר לסירוגין, ובמקביל משפחתה שולחת חוקר (גבי עמרני) על מנת לנסות ולאתרה.
פרה-פיגורציה
טיפולוגיה או פרה-פיגורציה (פרה = לפני, טרום; פיגורציה = דמות) היא שיטה תאולוגית המהווה את גרסת הפרשנות הנוצרית המקובלת למקרא. שיטה זו רואה בתנ"ך (המכונה בנצרות "הברית הישנה"), מסמך נבואי המכיל רמזים מטרימים לפרשת חייו ומותו של ישו ולעיקרי האמונה שפורש פאולוס השליח בספרי "הברית החדשה". לפי התאוריה הפרשנית הזו, תכלית הביבליה העברית היא הבאת הבשורה בדמות ארכיטיפים מוקדמים לסיפורו של ישו, שהוא שיאו ומיצויו המלא של הארכיטיפוס. ניתן למצוא ביטויים לפרה-פיגורציה ביצירות האמנות של ימי הביניים, בייחוד בספרי תנ"ך העניים ו"ראי גאולת האנושות". אמנים אלו יצרו שימוש בסיפורי התנ"ך כדימויים אמנותיים המקבילים למעשיות הברית החדשה. פרשנות זו סיפקה להם אפשרות ליצור קשת רחבה של משמעויות אלגוריות המתבטאות הן בתיאור כל סצנה וסצנה בנפרד, והן בהתייחסות לסיפור הרחב והפקת מוסר-השכל התואם לרוח הברית החדשה.
דוגמאות לפרשנות פרה-פיגורטיבית לברית הישנה
פרשיות מקראיות שעניינן ברכות ונבואות על העתיד, איפשרו לפרשנים נוצרים פירוש טיפולוגי אף ללא עקירת הפשט. כך למשל, אפילו פרשני הפשט ב"אסכולת אנטיוכיה" שהתנגדו בדרך כלל לאלגוריות המתבססות על עקירת הפשט ומציאת משמעות נסתרת בתוכו, העדיפו להצביע על הקבלה בין פסוקים מהברית הישנה והחדשה, שרימזו לשיטתם על בואו העתידי של ישו ברמה שהתחרתה בפרשנות היצירתית של יריביהם מ"אסכולת אלכסנדריה" אשר נטו לאלגוריה. תאודורטוס מקירוס, לדוגמה, כתב שפסוק הברכה העתידית הנאמר ליעקב בבראשית כ"ז:ל"ט ("מִשְׁמַנֵּ֤י הָאָ֙רֶץ֙ יִהְיֶ֣ה מֽוֹשָׁבֶ֔ךָ וּמִטַּ֥ל הַשָּׁמַ֖יִם מֵעָֽל") מתייחס בעצם מראש לטבעו האלוהי והאנושי של ישו הנוצרי. דמותו של יעקב היא איפוא טיפולוגית לזו של ישו. יעקב המברך את נכדיו מנשה ואפרים, משכל את ידיו משום שאפרים הצעיר הוא העתיד להיות הבכיר בין האחים. פרשנות פרה-פיגורטיבית לתמונה זו (כולל באמנות) מפרשת את שיכול הידיים כסימן הצלב ואת מנשה כמסמן של הברית הישנה או את ישראל שבבשר, בעוד אפרים הצעיר מסמן את הברית החדשה או את ישראל שברוח, שהאלהים עתיד לבכרו על פני היהדות או הברית הקודמת. פרשנות נוצרית זו נשענה על התרגום הנוצרי לפסוק (בראשית מז, לא) 'וישתחו ישראל על ראש המטה', ולפיו 'המטה' (staff) אינו אלא הצלב.
קריאה נוצרית בברית הישנה נוטה לפרשנות פרה-פיגורטיבית אפילו בכמה פסוקים הנוגעים להלכה. כך, מוצגת צליבתו של ישו הנוצרי כקורבן פסח. משום כך מפורשים פסוקים הלכתיים מתורת משה הנוגעים לכללי הקרבת הקרבן כהתוויה פרה-פיגורטיבית לקרבן האולטימטיבי: צליבתו של ישו. לדוגמה: המקרא מזהיר "ועצם לא תשברו בו" והפרשנות הנוצרית (הבשורה על פי יוחנן, פרק יט) מוצאת את הגשמתו המלאה של הפסוק הזה במקרהו המיוחד של ישו בכך שחרף צליבתו, לא שברו את שוקיו של הנצלב, וזאת בשונה מן הנהוג בדרך כלל בצליבה הרומית.
פיאט 509
פיאט 509 (באיטלקית: Fiat 509) היא מכונית משפחתית בסגנון גוף "Torpedo (car)", אשר נבנתה במספר תצורות, מתוצרת קונצרן הרכב האיטלקי פיאט אשר יוצרה בין השנים 1924–1929.
סקריז החיצוניים
האיים מצויים כששה ק"מ צפונית לאי וולסיי, ובמרחק 320 ק"מ מנורווגיה.
האיים העיקריים בקבוצת איים זו הם האוסיי, ברוריי וגרוניי. באיים האוסי וברוריי מתגוררים כ-75 תושבים, והאיים מחוברים באמצעות גשר.
באיים מצוי משטח נחיתה למטוסים, בית ספר יסודי וחטיבת ביניים וכן כנסייה אחת. חטיבת הביניים היא הקטנה בחטיבות הביניים בממלכה המאוחדת, ונכון לשנת 2015 לומד בה תלמיד אחד בלבד.
עיקר כלכלת האיים מתבססת על דיג.
תלבונת
תִלְבּוֹנֶת (באנגלית: whiteout) היא תנאי מזג אוויר, שהראות והניגודיות מופחתים בו במידה רבה עקב שלג או חול. האופק נעלם כליל ואין כל סימני דרך לייחוס, כך שההתמצאות נפגמת ומתעוותת. וזו הגדרת התלבונת: "מצב של אור מפוזר ללא הטלת צללים, בגלל שכבת עננים לבנה רצופה, המתמזגת למראית עין עם משטח השלג הלבן. כל קימור או קיעור במשטח השלג אינו נראה לעין, אבל עצם כהה עשוי להיראות בבירור, ולהתבלט מעבר לגודלו הממשי. האופק נעלם כליל.
תלבונת יכולה להיות פשוט תוצאה של כמויות שלג גדולות במיוחד, כאלה המופיעות בתנאים של אפקט האגם, או גורמים אחרים כגון תאורה מפוזרת מחשרת עננים, ערפל קל או כבד, או רקע של שלג. בשעת תלבונת אמיתית, אנשים עשויים לאבד את דרכם בחצר ביתם, כשדלת הכניסה מרוחקת לא יותר מ-3 מטרים ויהיה עליהם לגשש את דרכם חזרה. נהגים נאלצים לעצור באשר הם, משום שאינם יכולים לראות את הכביש לפניהם. תנאי שלג ובליזארד רגילים, כשהשלג יורד בכמות של שניים עד חמישה ס"מ לשעה, או כשהראות לפרטים מטושטשת אך יש שדה ראייה פנוי לטווח של יותר מ-9 מטרים, אינם בגדר תלבונת, אף שלעיתים טועים להגדירם כך.
טיפוסי תלבונת
התלבונת מופיעה בשלוש צורות שונות:
וריאציות
אין לבלבל תלבונת עם אור שטוח. יש אומנם נקודות דמיון, אך הן הגורמים והן התוצאות שונים.
תלבונת היא צמצום ופיזור של אור השמש. הגורם: חסימה, צמצום ופיזור של אור השמש עקב גבישי קרח בשלג היורד, פתותי שלג מסתחררים ברוח, טיפות מים בעננים נמוכים או בריכוזי ערפל, וכן הלאה. שארית האור המפוזר נבלעת ומתמזגת.
אור שטוח (flat-light) הוא סינון ופיזור של אור השמש. הגורם: אור השמש מפוזר ומסונן גם יחד עקב חלקיקים אטמוספיריים (למשל מולקולות מים, גבישי קרח) יחד עם שכבת שלג על הקרקע, הגורמת לקליטת האור מכיוונים רבים. בדרך כלל, האפקט מוגבר בשעת תלבונת ו/או מאוחר יותר ביום, כשהשמש מתקרבת לאופק, משום שאור השמש עובר מרחקים גדולים יותר דרך האטמוספירה.
תוצאה: אור נקלט מכיוונים רבים, כשכל מקור אור מפיק צללים חופפים, המבטלים זה את זה. אפקט זה מעמעם את השטח ומעלים נקודות ציון, כמו גוונים וניגודים, ובכך מקשה על ההבחנה בין תוואי מדרון דומים בצבעיהם. אובדן סמנים חזותיים של צורה וקצוות של עצמים מביא לכך, שעצמים ותוואי נוף כמו מתלכדים יחדיו ליצירת נוף שטוח וחסר פרטים. האפקט של התלכדות חזותית עשוי להתבטא באיבוד עומק שדה הראייה, המביא לחוסר התמצאות בשטח.
סיכונים
תנאי תלבונת מהווים סכנה למטפסי הרים, גולשי סקי, תעופה ותנועה על הקרקע. נהגי מכוניות, בייחוד בכבישים ראשיים מהירים, נמצאים גם הם בסכנה. מקרים רבים של תאונות שרשרת קשורים בתנאי תלבונת. נהג אחד עשוי לעצור לגמרי משום שאיננו רואה את הכביש, בעוד הנהג שמאחוריו עודנו בתנועה.
תנאי תלבונת מקומיים לזמן קצר יכולים להיווצר באופן מלאכותי בקרבת נמלי תעופה ומנחתי מסוקים בגלל פעילות כלי הטיס. הרוטור של המסוק או הדף הסילון של המטוס עלולים לחולל תנועה בשלג המונח על הקרקע ולסכן בכך הן את כלי הטיס והן את האנשים על הקרקע.
ירוחם אולשין
הרב ירוחם אולשין (באנגלית: Yerucham Olshin) הוא ראש ישיבה אמריקאי; אחד מארבעת ראשי ישיבת לייקווד בניו ג'רזי, ונמנה עם חברי מועצת גדולי התורה בארצות הברית.
ביוגרפיה
ירוחם אולשין נולד לרב חיים ברוך אולשין ופעסיל, ונישא לשלוה דבורה בתם של הרב דב שוורצמן והרבנית שרה פעשא – בתו של מייסד ישיבת ליקווד הרב אהרן קוטלר.
לאחר פטירת דודו הרב שניאור קוטלר בשנת 1982 התמנה יחד עם גיסו הרב ישראל ניומן, ובני דודיו הרב אריה מלכיאל קוטלר והרב דוד שוסטל לעמוד בראשות הישיבה.
ספריו
תלמידיו הוציאו שתי סדרות ספרים משיעוריו
דיוגו לייטה
קריירת מועדונים
לייטה גדל במחלקות הנוער של ליישואש, פורטו ופדרואנסה. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצת המילואים של פורטו, ובשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון.
ב-31 באוגוסט 2021 הושאל לייטה למשך עונה אחת לספורטינג בראגה מליגת העל הפורטוגלית. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד פאסוס די פריירה במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך 23 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
ב-16 ביולי 2022 הושאל לייטה למשך עונה אחת לאוניון ברלין מהבונדסליגה. ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על הרטה ברלין במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023.
ניוון (פיזיקה)
בפיזיקה קוונטית, נִוּוּן הוא מקרה שבו למערכת קוונטית מסוימת יש מספר מצבים עצמיים שונים, שלכולם ערך שווה של אופרטור מסוים. אותם המצבים נקראים מצבים מנוונים. למשל, אם למערכת יש את אותה האנרגיה במצבים שונים, רמת האנרגיה היא מנוונת, ודרגת הניוון שווה למספר המצבים בעלי אותה האנרגיה.
קיום ניוון נובע ככלל מסימטריה כלשהי של המערכת הפיזיקלית. לדוגמה, ברמות האנרגיה של מערכת בעלת סימטריה לסיבובים, יש ניוון הנובע מכך שאם נסובב את המערכת הדבר לא ישפיע על האנרגיה שלה. עקב כך קיימים מספר מצבים בעלי אותה אנרגיה (ניתן להראות כי דרגת הניוון במקרה זה היא (לפחות) 2l+1, כאשר l הוא המספר הקוונטי המתאים לתנע הזוויתי).
ג'יי קראודר
קורי ג'יי קראודר (באנגלית: Corey Jae Crowder; נולד ב-6 ביולי 1990) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בקבוצת במילווקי באקס מליגת ה-NBA.
נעורים וקריירת מכללות
קראודר נולד וגדל בווילה ריקה שבג'ורג'יה, אחד משמונה ילדים של הלן תומפסון וקורי קראודר. אביו היה כדורסלן ששיחק ב-NBA ובקבוצות שונות באירופה בהן הפועל חולון מישראל. בתיכון הצטיין קראודר בכדורסל ובפוטבול. הוא שיחק כדורסל במשך שנה בקולג' הקהילתי דרום ג'ורג'יה טק, ולאחר מכן עבר לשחק בהווארד קולג', קולג' קהילתי בטקסס. הוא הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות ה-NJCAA, התאחדות הקולג'ים הקהילתיים בארצות הברית ונבחר לשחקן השנה ב-NJCAA. ב-2010 עבר לשחק באוניברסיטת מרקט, בעונתו הראשונה השיג ממוצע של 11.8 נקודות ו-6.8 ריבאונדים בממוצע למשחק וסייע לקבוצה להגיע עד שלב שמינית הגמר בטורניר אליפות המכללות בכדורסל. בעונתו השנייה קלע בממוצע 17.5 נקודות ולקח 8.4 ריבאונדים בממוצע למשחק. מרקט הגיעה שוב עד שלב שמינית הגמר בטורניר אליפות המכללות. קראודר נבחר בתום העונה לשחקן השנה בליגת הביג איסט ולחמישייה השנייה ב-NCAA.
דאלאס מאבריקס
בדראפט ה-NBA של 2012 נבחר קראודר בסיבוב השני, במקום ה-34 בסך הכל, על ידי קליבלנד קאבלירס. בליל הדראפט הועבר בטרייד לדאלאס מאבריקס. בעונתו הראשונה ב-NBA שותף ב-78 משחקים מהם פתח ב-16, הוא שיחק במשך 17.3 דקות בממוצע למשחק ורשם ממוצע של 5 נקודות ו-2.4 ריבאונדים. בעונתו השנייה השיג ממוצעים דומים. בונת 2014/2015 ירד משך זמן המשחק שלו בדאלאס ל-10.6 דקות בממוצע בלבד.
בוסטון סלטיקס
בדצמבר 2014 הועבר קראודר בטרייד לבוסטון סלטיקס יחד עם ג'מיר נלסון, ברנדן רייט, בחירת סיבוב ראשון ובחירת סיבוב שני בדראפט בתמורה לראז'ון רונדו ודווייט פאוול. בסלטיקס תפס חלק משמעותי יותר ברוטציה, הוא רשם 24.2 דקות ו-9.5 נקודות בממוצע למשחק ביתר משחקי העונה הסדירה. בפלייאוף השיג ממוצע של 10.8 נקודות ו-5 ריבאונדים במהלך הסדרה מול קליבלנד קאבלירס בה הפסידה בוסטון 0–4. בעונת 2015/2016 הפך לשחקן חמישייה קבוע בקבוצה.
קליבלנד קאבלירס
ב-23 באוגוסט 2017 עבר בטרייד ביחד עם אייזיאה תומאס ואנטה ז'יז'יץ' לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לקיירי אירווינג. בפלייאוף 2018 הגיע עם קליבלנד למעמד גמר ה-NBA, אך קבוצתו הפסידה לגולדן סטייט ווריורס בתוצאה 0–4.
יוטה ג'אז
בפברואר 2018 הועבר ליוטה ג'אז, כחלק מטרייד משולש בו הייתה מעורבת גם סקרמנטו קינגס.
ממפיס גריזליס
ב-6 ביולי 2019 הועבר לממפיס גריזליס, יחד עם קייל קורבר, גרייסון אלן ודריוס בייזלי, בתמורה למייק קונלי.
מיאמי היט
בפברואר 2020 הועבר יחד עם אנדרה איגודלה וסולומון היל למיאמי היט, במסגרת טרייד משולש עם מינסוטה טימברוולבס. בפלייאוף העפיל עם מיאמי למעמד גמר ה-NBA, בו הפסידה מול לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 2–4. קראודר פתח בכל 21 משחקי קבוצתו בפלייאוף, ורשם ממוצעים של 12.0 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק.
פיניקס סאנס
לקראת עונת חתם על חוזה בפיניקס סאנס שאיתם הגיע לגמר ה-NBA מול מילווקי באקס.
משה מרי
משה מרי (נולד ב-1972) הוא יו"ר נספרסו ישראל, משנת 2022, לאחר שכיהן כמנכ"ל החברה במשך 13 שנים.
ביוגרפיה
משה מרי נולד למשפחה מרובת ילדים לאב ששירת בצה״ל. מרי הוא בעל תואר שני במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו.
בתחילת שנות ה-2000, כיהן מרי כמנכ"ל אוברסיז טובאקו בע"מ, חברת בת של חברת הטבק האמריקאית, תאגיד בינלאומי העוסק בייצור ושיווק סיגריות.
מרי משתתף בפרויקטים העוסקים במנטורינג לתפקידי ניהול בכירים עבור סטודנטים לתואר ראשון. הוא מתנדב כחבר ועד מנהל בעמותת אימג'ן לשילוב בעלי מוגבלויות באמצעות מוזיקה. מרי נשוי לטלי, אב לעמית ונועה, מתגורר בהוד השרון ועוסק כתחביב במוזיקה, מנגן על תופים וסקסופון.
בנספרסו
משנת 2022, מכהן מרי כיו"ר נספרסו ישראל, לאחר שכיהן במשך 13 שנים כמנכ"ל החברה.
ב-2009 יובאו לישראל מכונות קפה עם קפסולות לצריכה ביתית בהיקף של 5.5 מיליון דולר. ב-2010 הסכום קפץ ל-11.7 מיליון דולר ושנת 2011 הסתיימה עם היקף יבוא בסכום של כ-18 מיליון דולר. שיעור החדירה בישראל הוא 15% בלבד ממשקי הבית נכון ל-2011 והצפי הוא כי אחוז החדירה ימשיך לצמוח ויתקרב לאחוז החדירה באירופה העומד על למעלה מ-50%. ביולי 2012 נבחר כאיש השיווק של איגוד השיווק הישראלי.
סאביניאנוס
סאביניאנוס (בלטינית: Sabinianus; נפטר ב-22 בפברואר 606) כיהן כאפיפיור מ-13 בספטמבר 604 ועד פטירתו.
ביוגרפיה
סאביניאנוס נולד בבלרה שליד ויטרבו באימפריה הביזנטית, והיה בנו של בונוס (Bonus). תאריך לידתו אינו ידוע. סאביניאנוס נשלח על ידי האפיפיור גרגוריוס הראשון לכהן כ"אפוקריסיארוס" (הנונציו) בקונסטנטינופול, תפקיד בו פעל עד שנת 597 עת שב לרומא.
במרץ 604 נבחר לכהן כאפיפיור, אולם האישור הקיסרי לבחירתו התקבל מאת קיסר האימפריה הביזנטית רק ב-13 בספטמבר באותה שנה. ה"ליבר פונטיפיקליס" מציין כי בתקופת כהונתו פקד רעב את העיר רומא, וסאביניאנוס מכר חיטה לתושבי העיר במחיר של סולידי אחד לשלושים שקים. החלטה זו ספגה ביקורת שכן גרגוריוס, קודמו, חילק את החיטה בעיתות רעב בלא תשלום.
רוז'ניאטיב
תולדות היישוב
רוז'ניאטיב נזכרת לראשונה בתחילת המאה ה-15, ובהיותה למרגלות הקרפטים המיוערים, התפתח בה מסחר בעצים, כמו גם בבקר ובסוסים.
בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית, ובסוף אותה מאה הוענקו לה זכויות עיר. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי רוז'ניאטיב
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מתחילת המאה ה-17. במהלך המאות ה-18 וה-19 גדל היישוב היהודי בעיירה, אך מסוף המאה ה-19 הצטמצם בשל הגירה לערים הגדולות ולארצות הברית. בשנת 1890 נמנו בעיירה 1,589 יהודים.
בשנת 1900 הוקם בעיירה איגוד ציוני ראשון, ובשנת 1909 נפתח בה בית ספר עברי. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,635 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ענפה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לעיירה פליטים יהודים ממערב פולין. לאחר נטישת אנשי הממשל הפולני את העיירה, ועד להגעת הצבא האדום אליה, פרעו לאומנים אוקראינים ביהודי היישוב. עם פרוץ מבצע ברברוסה נמלטו מהעיירה כ-150 יהודים, אך אלו נהרגו בחלקם כתוצאה מהפצצת הרכבת שבה נסעו בידי הגרמנים. עד לכניסת הגייסות ההונגריים לעיירה, חידשו האוקראינים המקומיים את הפרעות ביהודיה.
באוגוסט 1941 נצטוו יהודי העיירה לענוד סרט זרוע, והוטלו עליהם מגבלות תנועה. בחורף שלאחר מכן נלקחו גברים יהודים מהעיירה לעבודות כפייה בסביבת העיירה. ב-1 בספטמבר 1942 גורשו כל יהודי העיירה ממנה, כאשר בשעת הפינוי פרעו ביהודים האיכרים האוקראינים, ושדדו את רכושם. רוב יהודי העיירה הגיעו לדולינה ולבוליחוב, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי יישובים אלו. 4 משפחות יהודיות שהושארו ברוז'ניאטיב נרצחו כעבור זמן מה.
חוזה סן-ז'רמן
חוזה סן-ז'רמן, שנחתם ב-10 בספטמבר 1919, הוא ההסכם המדיני שקבע את אופן פירוקו של החלק האוסטרי של האימפריה האוסטרו-הונגרית לאחר מלחמת העולם הראשונה והטיל מגבלות על הרפובליקה האוסטרית החדשה. בהסכם הכירה הרפובליקה האוסטרית הראשונה בעצמאותן של הונגריה, פולין, צ'כוסלובקיה וממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. החוזה נכנס לתוקף ב-16 ביולי 1920 ובכך חדלה האימפריה האוסטרו-הונגרית מלהתקיים כישות מדינית.
החוזה הוא חלק משורת הסכמים שנחתמו בתום ועידת השלום בפריז אשר סיימו באופן רשמי את מלחמת העולם הראשונה, קבעו את הגבולות החדשים באירופה והטילו מגבלות על המדינות המנוצחות. בחוזה טריאנון נקבע אופן פירוקו של החלק ההונגרי של האימפריה.