cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ברית מלח
המקור התנ"כי
כמו שהמלח תמיד מוקרב עם הקרבן ומועלה על המזבח, כך גם הברית קיימת לעולם.
סמיח ארדן
סמיח ארדן (בטורקית: Semih Erden; נולד ב-28 ביולי 1986 באיסטנבול, טורקיה) הוא כדורסלן טורקי, המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת פינאר קרשיאקה. הוא נבחר במקום ה-60 בדראפט 2008 של ה-NBA על ידי בוסטון סלטיקס.
אירופה
ארדן החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצה דרושפאקה מליגת העל הטורקית. עונתו הראשונה שם הייתה עונת 2003/2004, בה הוא שיחק משחק אחד בלבד שבו קלע נקודה אחת וקלט שני ריבאונדים. את רוב הזמן שלו בעונה זו הוא בילה בקבוצת הצעירים של קבוצתו.
ארנשט טריגר
ארנשט טריגר (בשוודית: Ernst Trygger; 27 באוקטובר 1857 – 23 בספטמבר 1943) היה פרופסור למשפטים ופוליטיקאי שמרן שוודי. הוא כיהן כראש ממשלת שוודיה בין השנים 1923 – 1924. לאחר מכן, בין השנים 1928 – 1930, הוא כיהן כשר החוץ בממשלתו של ארביד לינדמן. טריגר היה חבר הבית העליון של הריקסדאג (הפרלמנט השוודי) בין השנים 1898 – 1937 ומנהיג סיעת השמרנים בבית זה בין השנים 1913 – 1933.
סמיח ארדן
אירופה
בעונה הבאה עבר ארדן לשחק בפרטיזן בלגרד מהליגה האדריאטית. ממוצעיו בליגה בעונה זו הגיעו ל-4.6 נקודות עם 3.2 ריבאונדים למשחק. הוא קלע בדאבל פיגרס פעמיים, כששיא העונה שלו היה 17 נקודות. ביורוליג הוא השתתף ב-10 משחקים בהם קלע 3.0 נקודות עם 2.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. שיא העונה שלו ביורוליג היה 10 נקודות, במשחק נגד אפס פילזן.
ארנשט טריגר
חייו
ארנשט טריגר נולד באי סקפסהולמן שבסטוקהולם. אביו, אלפרד טריגר, היה קצין צבא. ארנשט טריגר הצעיר החל קריירה אקדמית באוניברסיטת אופסלה, שם ב-1889 הוא קיבל משרת פרופסור למשפטים.
סמיח ארדן
אירופה
בעונת 2005/2006 חזר ארדן לשחק בליגה הטורקית, והפעם במדי פנרבחצ'ה אולקר. בעונה זו השיג ארדן ממוצעים של 6.5 נקודות עם 5.4 ריבאונדים למשחק. בנוסף הוא השיג 7 פעמים דאבל פיגרס.
ארנשט טריגר
חייו
ב-1891 נשא טריגר לאישה את סיגנה סודרסטרום ויחד איתה הוא הביא לעולם שלושה ילדים. ב-1914 נבנתה עבורם וילה גדולה בדיפלומטסטדן שבסטוקהולם. כיום משמש בית זה כמשכנה של לשכת עורכי הדין השוודית.
סמיח ארדן
אירופה
בעונה הבאה המשיך ארדן לשחק בפנרבחצ'ה, ובליגה ממוצעיו הגיעו ל-6.4 נקודות עם 3.8 ריבאונדים למשחק. שיא העונה שלו היה 10 נקודות נגד גלאטסראיי. ביורוליג הוא קלע 4.5 נקודות עם 3.1 ריבאונדים בממוצע למשחק.
ארנשט טריגר
חייו
לאחר שנבחר טריגר לבית העליון של הריקסדאג, יצא לו מוניטין של נואם מוכשר שייצג ערכים שמרניים. הוא היה חבר הוועדה שבין השנים 1895 – 1898 עסקה בשינוי תנאי האיחוד השוודי-נורווגי. ב-1909 היה טריגר למנהיג סיעת השמרנים בבית העליון. ב-1913, כאשר התאחדו מפלגות האגף הימני כדי להקים את המפלגה הלאומית, היה טריגר למנהיגו של מחנה הימין בפוליטיקה השוודית וככזה הוא התנגד להשפעות החדשות של הדמוקרטיה הפרלמנטרית בעשור השני של המאה ה-20. יריבו כמנהיג שמרן היה ארביד לינדמן, שהיה הדמות המרכזית במפלגה השמרנית המתונה יותר בבית התחתון של הפרלמנט.
סמיח ארדן
אירופה
בעונת 2007/2008 קלע ארדן בליגה 7.1 נקודות עם 4.7 ריבאונדים בממוצע למשחק. הוא קלע בדאבל פיגרס 6 פעמים במהלך העונה, ושיא הנקודות שלו היה 15. ביורוליג ממוצעיו הגיעו ל-6.7 נקודות עם 4.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. הוא השיג 3 פעמים דאבל פיגרס ושיא העונה שלו בנקודות היה 15 במשחק נגד פנאתינייקוס.
ארנשט טריגר
חייו
ב-1914, בעת מפגן הכוח האחרון של המלך גוסטב החמישי במה שנקרא "משבר חצר המלכות", היה טריגר יועץ הסתרים של המלך. אף על פי כן, לאחר יישום הרפורמות החוקתיות שהובילו לזכות בחירה אוניברסלית, שיושמה לראשונה ב-1921, קיבל טריגר את המהלכים החדשים, הדמוקרטיים יותר של תמונת המצב הפוליטית בשוודיה.
סמיח ארדן
אירופה
בעונת 2008/2009 קלע ארדן בליגה 8.2 נקודות עם 4.2 ריבאונדים בממוצע למשחק. ביורוליג הוא קלע 6.6 נקודות עם 4.1 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובנוסף הוא השיג את שיא הריבאונדים בקריירה שלו ביורוליג, 11 במשחק נגד צסק"א מוסקבה. בעונת 2009/2010 קלע ארדן 6.2 נקודות עם 5.4 ריבאונדים בממוצע למשחק ביורוליג.
NBA
ארדן נבחר בבחירה מספר 60 של דראפט 2008 ב-NBA בידי הבוסטון סלטיקס. למרות זאת הוא לא יכול היה לשחק איתם בעונה זו כי הוא היה עדיין תחת החוזה של פנרבחצ'ה אולקר.
ב-5 ביולי 2010 ארדן הצטרף רשמית לסלטיקס כשחתם על חוזה מינימום לשנה אחת עם אופציה לעונת 2011/2012.
ארנשט טריגר
ראש הממשלה
האמון במדיניות החוץ של ממשלת טריגר ניזוק במידה מסוימת לאחר התקרית שארעה בסתיו 1923. שר החוץ, קרל הרדרסטירנה, הכריז במהלך נאום שנשא לפני עיתונאים בכירים שוודים על תמיכתו בברית עם פינלנד בכל מקרה של עימות בין ברית המועצות לבין פינלנד. הכרזה זו גרמה נזק ליחסי ברית המועצות ושוודיה בנקודה הרגישה כאשר המשא ומתן על יחסי הסחר בין שתי המדינות עמד להיפתח ועמדה בניגוד לעקרון המרומז של הנייטרליות השוודית. עד מהר הוחלף הרדרסטירנה ברוזן אריק מרקס פון וירטמברג.
סמיח ארדן
NBA
ב-9 בדצמבר 2010 ערך ארדן את הופעת הבכורה שלו בחמישייה הפותחת במשחק נגד פילדלפיה 76' בו שלושה מהסנטרים של הסלטיקס, שאקיל אוניל, ג'רמיין אוניל וקנדריק פרקינס היו פצועים. במשחק הזה הוא קלע 8 נקודות ב-18 דקות בניצחון הסלטיקס. שני ימים לאחר מכן פתח ארדן בחמישייה בשנית, ובמשחק הזה הוא קיבל שיא של 41 דקות והוא תרם 10 נקודות, 7 ריבאונדים ו-4 חסימות.
ארנשט טריגר
שנותיו האחרונות
לאחר שבשנים 1928 – 1930 שימש טריגר כשר החוץ בממשלתו של לינדמן, הוא צמצם את מעורבותו בחיים הפוליטיים והוא שב להוראה באוניברסיטת אופסלה, שם יצא לו שם של מרצה מבריק.
סמיח ארדן
NBA
ב-24 בפברואר 2011 נשלח ארדן בטרייד לקליבלנד קאבלירס ביחד עם לוק הרנגודי בתמורה לבחירת דראפט בסיבוב השני. ב-14 ביולי ארדן חתם באנאדולו אפס עם סשה וויצ'יץ וג'ורדן פארמר.
ארנשט טריגר
שנותיו האחרונות
ארנשט טריגר מת ב-1943 בגיל 85 כתוצאה מסיבוכים שנגרמו לו לאחר ששבר את רגלו.
סמיח ארדן
נבחרת טורקיה
ארדן חבר בסגל נבחרת טורקיה. הופעתו הראשונה הגיעה כשהשתתף בנבחרת טורקיה לגילאי 20 ומטה באליפות 2005 במוסקבה. הוא השיג ממוצעים של 10.4 נקודות עם 8.0 ריבאונדים למשחק. באליפות 2006 לנבחרות גילאי 20 ומטה באיזמיר, טורקיה ארדן עזר לנבחרתו להשיג את מדליית הכסף כשקלע 5.4 נקודות עם 3.4 ריבאונדים בממוצע למשחק.
באותה שנה הוא קיבל את המקום בנבחרת הבוגרים הלאומית של טורקיה, לקראת אליפות העולם בכדורסל 2006 שהתקיימה ביפן. הוא קלע 2.2 נקודות עם 2.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. באליפות אירופה בכדורסל 2007 השיג ארדן ממוצעים של 1.0 נקודות עם 1.0 ריבאונדים בממוצע למשחק. באליפות העולם בכדורסל 2010 עזר ארדן לנבחרתו להשיג את מדליית הכסף כשקלע 9.1 נקודות עם 4.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.
פסגת שרווין (אנטארקטיקה)
פסגת שרווין (באנגלית: Sherwin Peak) היא פסגה בחלקו הצפוני של רכס המלכה אליזבת, חלק מרכס המלכה אלכסנדרה שבההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 2,290 מטרים מעל פני הים; פסגת שרווין היא ההר ה-860 בגובהו באנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת לגדתו המזרחית של קרחון אוטאגו.
הפסגה ממוקמת 9 קילומטרים דרומית - מזרחית להר צ'יוורס.
גילוי ומיפוי הפסגה
הפסגה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרי טלורומטר, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960 – 1962.
מקור השם
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שמו של ג'יימס אס. שרווין (James S. Sherwin), מדען יונוספירה, בתחנת אמריקה הקטנה V, בשנת 1958.
גרהם נורטון
גרהם ויליאם ווקר (נולד ב-4 באפריל 1963), ידוע בשם הבמה שלו גרהם נורטון, הוא שחקן, סופר, קומיקאי ומנחה טלוויזיה אירי. ידוע בזכות עבודתו בבריטניה, הוא זוכה חמש פעמים בפרס באפט"א לטלוויזיה עבור תוכנית האירוח הקומית שלו "The Graham Norton Show". מאז 2009 הוא משמש גם כפרשן הטלוויזיה של ה-BBC בתחרות האירוויזיון. בשנת 2012 הוא מכר את חברת ההפקות שלו So Television לרשת ITV תמורת כ-17 מיליון ליש"ט. בשנת 2019 הוא הפך לשופט בתוכנית המרוץ לדראג של רו פול: בריטניה.
קריירה
נורטון זכה לראשונה לחשיפה כאשר העלה בשנת 1992 מופע סטנד-אפ בו שיחק את דמות האם תרזה באדינבורו פרינג' פסטיבל, המחלקה לענייני דת של הטלוויזיה הסקוטית חשבה בטעות שהוא מייצג את האם תרזה האמיתית. אחר כך קיבל תפקיד כקומיקאי קבוע וחבר פאנל בתוכנית הרדיו של BBC Radio 4 "Loose Ends". והחל לעבוד בערוץ 5 הבריטי, כקומיקאי ומנחה. בשנת 1996, הוא הנחה את תוכנית חידון בערוץ ITV ושיחק את התפקיד של האב נואל פרלונג בשלושה פרקים של הסדרה "האב טד" (Father Ted) בערוץ 4 הבריטי.
לאחר ההצלחה המוקדמת הזו, נורטון עבר לערוץ 4 ב-1998 כדי להנחות תוכניות אירוח משלו, "So Graham Norton", בשנים 1998–2002 ואחריה את התוכנית השבוע "V Graham Norton" בשנים 2002–2003. תוכניות אלו שדרו בישראל בערוץ "יס פלוס" של חברת yes הטלוויזיה בלוויין.
בקיץ 2004, נורטון הופיע לראשונה בטלוויזיה האמריקאית עם התוכנית "אפקט גרהם נורטון" בערוץ קומדי סנטרל (התוכנית גם שודרה בישראל ב-"יס פלוס"). באותה שנה הוציא לאור את האוטוביוגרפיה שלו "So Me", עשר שנים אחר כך ב-2014, הוציא אוטוביוגרפיה נוספת "The Life and Loves of a He Devil".
ב-BBC
בשנת 2005, עבר נורטון ל-BBC והחל להנחות את סדרת הריאליטי "Strictly Dance Fever" בערוץ BBC One בשבת בערב, וכן תוכנית אירוח קומית, "Graham Norton's Bigger Picture". הוא גם קרא סיפורים כמה לילות בשבוע בערוץ הילדים של ה-BBC, CBeebies.
בשנת 2006, נורטון הנחה את הסדרה "How Do You Solve a Problem like Maria" שבה אנדרו לויד וובר ניסה למצוא שחקנית ראשית לגרסת הווסט אנד שלו ל"צלילי המוסיקה". נורטון הציג לאחר מכן את שלוש סדרות המשך: "Any Dream Will Do", שבה קבוצת גברים התחרתה על לזכות בתפקיד ג'וזף בהפקת הווסט אנד של "יוסף וכתונת הפסים המשגעת", "I'd Do Anything" שבה לויד וובר מבקש למצוא שחקנים ראשיים להפקה של המחזמר "אוליבר!"; ו-"Over the Rainbow" ב-2010, שבה התחרו על תפקיד דורותי להפקה של "הקוסם מארץ עוץ".
נורטון הנחה תוכניות שונות עבור ה-BBC במהלך השנים. מאז 2007, נורטון משמש מנחה קבוע של טקס פרסי באפט"א לטלוויזיה. באותה שנה הנחה את האירוויזיון לרוקדים הראשון. באוקטובר 2008 נבחר להנחות את תחרות הקדם אירוויזיון הבריטית, במסגרת תוכנית בת חמישה חלקים, "האומה זקוקה לך", בה השתתפו שישה מועמדים על הזכות להשתתף כנציג הממלכה המאוחדת באירוויזיון עם שיר חדש שכתב אנדרו לויד ובר. באירוויזיון 2009 החליף את השדר הוותיק טרי ווגן בתפקיד מנחה ופרשן השידור ב-BBC.
תוכנית האירוח הפופולרית של נורטון, "The Graham Norton Show", החלה ב-22 בפברואר 2007 בערוץ BBC Two. הפורמט דומה מאוד לתוכניות הקודמות שלו בערוץ 4. ב-6 באוקטובר 2009, התוכנית עברה ל-BBC One, במתכונת חדשה של שעה בימי שני בערב. שנה אחר כך עברה למשבצת השידור היוקרתית של יום שישי בערב, במקום תוכנית האירוח של ג'ונתן רוס, שפרש מה-BBC.
בדצמבר 2011, עלתה לשידור התוכנית של נורטון "Would You Rather...? with Graham Norton" בערוץ BBC אמריקה. תוכנית שהופקה במיוחד עובר הקהל בארצות הברית.
בפברואר 2019, הוכרז שנורטון יהיה שופט בתוכנית "המרוץ לדראג של רו פול" לצד אלן קאר ברוטציה. אל נורטון וקאר הצטרפו לשופטים הקבועים מישל וויאז' ורופול.
בקולנוע
במהלך השנים השתתף נורטון במספר סרטים, בין השאר: בשנת 2006 שיחק בסרט "עוד סרט גאה", בשנת 2020 השתתף בסרט "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga" בתפקיד עצמו.
דז'ה ציגאן
דז'ה ציגאן (במקור וימר, בהונגרית: Czigány Dezső; בודפשט, 1 ביוני 1883 – בודפשט, 31 בדצמבר 1937) היה צייר יהודי-הונגרי. בתחילת המאה העשרים, תוך היכרות עם מגמות הסגנון המודרני, הוא פיתח את סגנונו האישי, וצייר דיוקנאות בעלי גוונים עמוקים ומעוצבים, עירום וטבע דומם בביצוע של הדגשת הצורה.
ביוגרפיה
ציגאן נולד במשפחה יהודית כבנם של הפחח איגנץ וימר ושל האני פייפר. הוא למד בבודפשט ולאחר מכן במינכן, וכן אצל שימון הולושי במושבת האמנים בבאיה מארה. בשנת 1905 למד באקדמיה ז'וליאן בפריז אצל הצייר ההיסטורי הצרפתי ז'אן-פול לוראן. הוא הציג לראשונה בשנת 1906 בתערוכות Salon des Indépendants. הוא לא הושפע מהציור האקדמי וההיסטורי, אלא מהאמנות של פול סזאן, פול גוגן, אנרי מאטיס ופליקס ואלוטון. במחצית השנייה של העשור הוא משך תשומת לב עם דיוקנאותיו שצוירו בסגנון Wilds Wild. הדיוקן העצמי שלו צבוע בשיער ירוק, שהופיע בתערוכה הראשונה של השמונה, ששמו היה "תמונות חדשות", בשנת 1909, עורר טינה רבה מצד המבקרים בני זמנו. מתחילת העשור הציור שלו הושפע יותר ויותר מפול סזאן.
מותו
בשנת 1937 הוא שם קץ לחייו במו ידיו. לפני שהתאבד, הוא הרג את משפחתו, את בתו, נכדו, אשתו השלישית, בורבאלה סילאשי, אחותו של וילמוש סילאשי.
הנצחה
בשנת 1944 הוצג חומר האוסף שלו בתערוכת מורשת. רבים מציוריו נרכשו לאוספים פרטיים, אך כיום יותר ויותר מיצירותיו נשמרות בגלריה הלאומית של הונגריה ובמוזיאונים אזוריים איכותיים, כגון מוזיאון יאנוס פנוניוס בפץ', אוסף דיאק בסקשפהרוואר, ומוזיאון ריפל-רונאי בקאפושוואר. עבודותיו חוזרות אט אט למוזיאונים מאוספים פרטיים. כך, למשל, אספן האמנות המפורסם מרצל נמש תרם את החומרים שלו לגלריית קצ'קמט, והיו גם תמונות של דז'ה ציגאן שעדיין ניתן לראות ב"ארמון ציפרה" (Cifrapalota).
סיווייז ג'איינט
סיווייז ג'איינט (באנגלית: Seawise Giant, ומאוחר יותר נקרא שמה Happy Giant, Jahre Viking, Knock Nevis ולבסוף Mont) הייתה מכלית נפט בקטגוריית מכלית-על. סיווייז ג'איינט הייתה האונייה הארוכה ביותר ובעלת המעמס הגדול ביותר שנבנתה אי-פעם. בתפוסה מלאה היא הייתה במעמס 564,763 טון, בשוקע 24.6 מטר, בקטגוריית קייפסייז, ממדים שבעטיים לא יכלה לעבור בתעלת פנמה, תעלת סואץ או תעלת למאנש. הסיווייז ג'איינט היא העצם הגדול ביותר בעל הנעה עצמית שנבנה על ידי האדם. שימושה האחרון היה כמצבור נפט גולמי צף שעגן בסמוך לחופי קטר במפרץ הפרסי. למרות גודלה העצום הסיווייז ג'איינט לא הייתה האונייה הגדולה ביותר בעולם במונחי תפוסה ברוטו, אלא החמישית בגודלה בהיסטוריה, 260,941 טון. ארבע האוניות בעלות התפוסה ברוטו הגדולה ביותר היו מכליות-על מדגם בטילוס (Batilus), אשר נבנו במחצית השנייה של שנות ה-70.
בדצמבר 2009 נמכרה האונייה לגורטי אוניות הודים, ולמסעה האחרון מן המפרץ הפרסי להודו נקראה בשם "מונט" (Mont). היא הועלתה באופן מכוון על החוף באלאנג, במדינת גוג'ראט בהודו ופורקה לצורך מיחזור בינואר 2010.
היסטוריה
סיווייז ג'איינט נבנתה בשנת 1979 על ידי חברת סומיטומו תעשיות כבדות (Sumitomo Heavy Industries) ביפן, במספנת אופמה, בעיר יוקוסוקה, כמכלית-על במעמס 418,000 טון ושמה הראשון היה "אופמה" (Oppama) על שם המספנות בהן נבנתה, זאת לאחר שבעליה היווניים לא עמד בתשלומים ולא יכול היה לקבל לידיו את האונייה.
האונייה נמכרה לחברת אוניות מהונג קונג בשם Orient Overseas Container Line, אשר הורה למספנות להאריך את האונייה ולהוסיף לה 156,000 טון מעמס. לאחר שנתיים נוספות קיבלה האונייה את השם "סיווייז ג'איינט", והחלה לפעול.
ב-14 במאי 1988, במהלך מלחמת איראן–עיראק, ניזוקה האונייה בהתקפת חיל האוויר העיראקי בעודה חולפת במצר הורמוז כשהיא נושאת נפט גולמי מאיראן. היא טבעה והוכרזה אבודה. זמן קצר לאחר תום המלחמה האונייה, חולצה ממקומה והובאה בגרירה למספנות חברת קפל (Keppel Company) בסינגפור. באוקטובר 1991 היא שבה לשרות בשם הפי ג'איינט (Happy Giant). עוד באותה שנה היא נקנתה על ידי איל הספנות הנורווגי יורגן יארה (Jørgen Jahre) ב-39 מיליון דולר ונקראה יארה ויקינג (Jahre Viking). עד לשנת 2004 הפליגה בדגל נורווגי.
בשנת 2004 נקנתה על ידי חברת המכליות הנורווגית אולסן (First Olsen Tankers), שמה שונה לנוק נביס (Knock Nevis) והיא הפכה למצבור נפט גולמי צף אשר עגן באופן קבוע סמוך לשדה נפט בקטר.
בדצמבר 2009 נמכרה כגרוטאה לסוחרי פירוק אוניות הודים והפליגה בדרכה האחרונה להודו בשם מונט. היא פורקה בהודו בינואר 2010. עוגן האונייה, שמשקלו 36 טון, נשמר ונשלח לתצוגה במוזאון הימי בהונג קונג.
אילוקלסיה
אילוקלסיה (שם מדעי: Ilokelesia) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת האבליזאוריים, אשר חי בתור הקרטיקון שלפני 95 מיליון שנה לפני זמננו. הוא התגלה ב-1991 בתצורת וינקול שבנאוקן, בארגנטינה. הסוג נחקר ותואר בידי החוקרים רודולפו קוריה ולאונרדו סלגאדו ב-1998. משמעות השם היא משפת ילידי צ'ילה - המפוצ'ה ומשמעותו: "לטאת בשר". הסוג כלל מין יחיד - Ilokelesia aguadagrandensis, על שם היישוב Aguada Grande, לצידו נמצאו המאובנים.
האילוקלסיה היה דינוזאור בינוני בעל גולגולת קצרה, רגליים אחוריות גדולות ושריריות וזרועות מנוונות. החוקר גרגורי ס. פאול העריך שהגיע לאורך 4 מטרים ולמשקל של 200 קילוגרם. הערכות אחרות נתנו לו מדד אורך של 5.3 מטרים או 5.8 מטרים ומשקל 840 קילוגרם. הדינוזאור שונה משאר בני משפחת האבליזאוריים במספר מאפיינים, כמו עצמות צדדיות בלסת העליונה וחוליות צוואר מופחתות. גם מבנה אגן הירכיים בעל מאפיינים שונים במקצת משאר קרוביו ובכל זאת הוא נחשב לאבליזאור אמיתי.
ייתכן שדינוזאור זה היה פרימיטיבי בקבוצתו ובעל מאפיינים שירש מנואזאוריים שחיו לצידו.
FM 957
המנהל המוזיקלי של התחנה, מאז 2020, הוא ריקי ג'י.
בסקרי חשיפה של מכון גאלופ המקומי לשנת 2021, התחנה נעה בין מקום 5 למקום 7, עם האזנה באוכלוסייה הכללית (גילאי 12 עד 80) של עד 3.9%.
מלחמתו של צ'ארלי וילסון
מלחמתו של צ'ארלי וילסון (באנגלית: Charlie Wilson's War) הוא סרט דרמה משנת 2007 בכיכובם של טום הנקס, ג'וליה רוברטס, איימי אדמס, כריסטופר דנהאם, נד ביטי, פיליפ סימור הופמן וג'ון סלאטרי, המבוסס על סיפור אמיתי אודות חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם טקסס, צ'ארלי וילסון, ומעורבותו במבצע ציקלון, מבצע חשאי של ה-CIA לחימוש המוג'אהדין במלחמת אפגניסטן-ברית המועצות. את התסריט כתב ארון סורקין.
עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בשנות השמונים. ג'ואן הרינג (ג'וליה רוברטס), חברתו הוותיקה של צ'ארלי וילסון (טום הנקס), חבר קונגרס מטקסס, שכנעה אותו לתמוך ולקדם את הסיוע האמריקני למוג'אהדין, תנועת ההתנגדות האפגנית שלחמה בצבא הרוסי שכבש את אפגניסטן. וילסון נעזר בגוסטב "גאסט" לסקאריס אבראקוטוס (פיליפ סימור הופמן), סוכן חשאי ותיק ומיומן ב-CIA ובצוות כוחות מיוחדים מן האגף לפעולות מיוחדות בסוכנות, שבו חבר גם מייקל ויקרס (כריסטופר דנהאם), איש הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית ולימים תת-מזכיר ההגנה למודיעין. וילסון ושותפיו הצליחו לגבש אסטרטגיה יעילה לתמיכה, אימון וסיוע למורדים האפגניים, וסייעו לניצחונם על הצבא הרוסי. מנגד, התברר כי מן הסיוע הגיע לבסוף לאוסמה בין לאדן ואנשיו.
תהילים ע"ז
תהילים ע"ז הוא המזמור ה־77 בספר תהילים חלק משנים עשר המזמורים המיוחסים לאסף בן ברכיהו וחלק מהתיקון הכללי.
תוכן המזמור
מזמור ע"ז מורכב מעשרים ואחת פסוקים ומחולק לשלושה חלקים:
ד'-י'
בחלקו השני של המזמור מזכיר המשורר איך בעבר אלוהים היה עמו: "אֶזְכְּרָה אֱלֹהִים וְאֶהֱמָיָה אָשִׂיחָה וְתִתְעַטֵּף רוּחִי סֶלָה" (ד'), "אֶזְכְּרָה נְגִינָתִי בַּלָּיְלָה עִם לְבָבִי אָשִׂיחָה וַיְחַפֵּשׂ רוּחִי" (ז'), לעומת עכשיו שאלוהים זונח את המשורר: "הַלְעוֹלָמִים יִזְנַח אֲדֹנָי וְלֹא יֹסִיף לִרְצוֹת עוֹד" (ח'), "הֶאָפֵס לָנֶצַח חַסְדּוֹ גָּמַר אֹמֶר לְדֹר וָדֹר" (ט').
חלקו השני של המזמור מסתיים בתהיית המשורר האם שכח אלוהים את מידות החנינה והרחמים: "הֲשָׁכַח חַנּוֹת אֵל אִם קָפַץ בְּאַף רַחֲמָיו" (י).
י"א-כ"א
בחלקו האחרון של המזמור עובר המשורר לתפילה לאלוהים בה הוא מבקש ממנו שישוב לעשות את הפלאים שעשה בעבר: "וָאֹמַר חַלּוֹתִי הִיא שְׁנוֹת יְמִין עֶלְיוֹן" (י"א), "אֶזְכּוֹר מַעַלְלֵי יָהּ כִּי אֶזְכְּרָה מִקֶּדֶם פִּלְאֶךָ" (י"ב).
המזמור נחתם בתיאור המשורר כמה אירועים חשובים בתולדות עם ישראל שכמוהם הוא מבקש מאלוהים שיחזרו:
יציאת מצרים: "גָּאַלְתָּ בִּזְרוֹעַ עַמֶּךָ בְּנֵי יַעֲקֹב וְיוֹסֵף" (ט"ז),
קריעת ים סוף: "רָאוּךָ מַּיִם אֱלֹהִים רָאוּךָ מַּיִם יָחִילוּ אַף יִרְגְּזוּ תְהֹמוֹת" (י"ז),
הנהגת ישראל על ידי משה ואַהֲרֹן: "נָחִיתָ כַצֹּאן עַמֶּךָ בְּיַד מֹשֶׁה וְאַהֲרֹן" (כ"א).
בתפילה היהודית
מזמור ע"ז הוא השישי מעשרת המזמורים המרכיבים את התיקון הכללי.
Survivor
Survior הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הבנות האמריקאית דסטיניז צ'יילד. האלבום יצא ב-1 במאי 2001 בארצות הברית. האלבום הופק ונכתב ברובו על ידי סולנית הלהקה ביונסה נואלס. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים "Independent Women", "Survivor", "Bootylicious", ביצוע לשיר "Emotion" של בי ג'יז ו-"Nasty Girl".
האלבום נחת במקום הראשון של מצעד הבילבורד 200 ב-19 במאי 2001 עם מכירות של 663,000 עותקים בשבוע הראשון. האלבום נשאר במקום הראשון במשך שבועיים. האלבום השיג 3 מועמדויות בטקס פרסי גראמי, ביצוע ה-R&B הטוב ביותר על ידי קבוצה, שיר ה-R&B הטוב ביותר ואלבום ה-R&B הטוב ביותר. האלבום הגיע למעמד פלטינה מרובעת על ידי ה-RIAA ב-7 בינואר 2002. בילבורד דירגו את האלבום במקום 70 ברשימת 200 האלבומים של העשור. האלבום נמכר יותר מ-11 מיליון עותקים ברחבי העולם, כולל יותר מ-4.7 מיליון בארצות הברית לבדה.
מורשת
האלבום נכלל בספר 1001 אלבומים שאתה חייב לשמוע לפני שאתה מת.
נולדג'
גלן ארל בות' (באנגלית: Glen Earl Boothe; נולד ב-8 במרץ 1988), הידוע בשם הבמה נולדג' (Knxwledge), הוא מפיק היפ הופ ופזמונאי אמריקאי מלוס אנג'לס.
קריירה
מאז 2009, הוציא מעל 100 פרויקטים באמצעות בנדקמפ. בשנת 2010 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Klouds, באמצעות הלייבל "אול סיטי". בשנת 2012 הוציא אוסף רטרוספקטיבי של 53 רצועות על קלטת, אשר פורסם על ידי "ליבינג רקורדס". שיריו הם לעיתים קרובות שילוב של ז'אנרים שונים, בהם ג'אז, נשמה והיפ הופ.
בשנת 2015 הוציא את אלבום הבכורה שלו בלייבל "סטונס ת'רואו רקורדס", Hud Dreems, והפיק את הרצועה "Momma" באלבומו של קנדריק לאמאר, To Pimp a Butterfly, שזכה בפרס גראמי לאלבום הראפ הטוב ביותר בשנת 2016. באותה השנה, הוציא יחד עם אנדרסון פאאק, כצמד בשם "נו-ווריז", את האלבום Yes Lawd!. עבודתו לצד אנדרסון פאאק זכתה לשבחי הביקורת. במרץ 2020 הוציא את 1988, אלבומו השני בלייבל סתונס ת'רואו רקורדס.
Ronan
Ronan (בעברית: רוֹנָאן) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. השיר יצא לאור ב-8 בספטמבר 2012, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום. "Ronan" הוא שיר צדקה. סוויפט כתבה והפיקה את בעזרת חיבור של ציטוטים מהבלוג של תומפסון והוסיפה אותה כאחת מכותבות השיר בקרדיטים שלו. כל ההכנסות ממכירותיו של השיר נתרמו לעמותות שנלחמות במחלת הסרטן.
רקע
ב-NPR פרסמו כתבה שתיעדה את השתלשלות האירועים. מאיה תומפסון הצהירה:. הסרטן התפשט בצורה שתוארה כ"בלתי-נראית", עד שיום אחד הבחינה מאיה שעפעפו השמאלי של רונן צונח. בהתחלה, הרופאים חשבו שמדובר בזיהום או בשעורה, אך בסופו של דבר הם הבינו שיש לו נוירובלסטומה בשלב 4; סרטן במערכת העצבים. מאיה פתחה את הבלוג מיד לאחר שאובחן רונאן כחולה בסרטן. הפוסט הראשון שלה, שפורסם ב-13 באוגוסט 2010, נקרא "המסע מתחיל" ובו הצהירה:
כתיבה
סוויפט כתבה את השיר לאחר שקראה את הבלוג של מאיה תומפסון. תומפסון היא אמו של רונאן תומפסון בן הארבע, שנפטר בשנת 2011 מנוירובלסטומה. הוא טופל במכון הנוירולוגי בארו בבית החולים לילדים בפיניקס. מאיה החלה לתפעל את הבלוג באוגוסט 2010 כאשר אובחן רונאן כחולה סרטן. היא המשיכה לעדכן את הבלוג במהלך תשעת החודשים בהם סבל רונאן מהמחלה לפני שנפטר במאי 2011, שלושה ימים בלבד לפני יום הולדתו הרביעי.
מאיה הביעה את צערה על ידי המשך תפעול הבלוג, תוך שהיא פרסמה מכתבים שתוארו כ"מכתבים קורעי לב" ואספה כספים למען ילדים חולי סרטן. השתיים נפגשו באוקטובר 2011, כאשר סוויפט הזמינה את מאיה להופעה שלה שהתקיימה בגלנדייל, אריזונה. לאחר המפגש, העלתה סוויפט את השיר לחנות האייטונס וכל ההכנסות נתרמו לעמותות של ילדים חולי סרטן.
סוגה ומשמעות
מילות השיר מבוססות על בנה בן הארבע של מאיה תומפסון, שנפטר כתוצאה מנוירובלסטומה. סוויפט כתבה והפיקה את בעזרת חיבור של ציטוטים מהבלוג של תומפסון והוסיפה אותה כאחת מכותבות השיר בקרדיטים שלו. בשיר יש אזכור ישיר לליל כל הקדושים, היות שהיה זה החג האהוב ביותר על רונאן.
מארק הוגאן ממגזין ספין תיאר את "Ronan" כבלדת רוק קל. בנוסף, תואר השיר כשיר רוק קל.
ביקורת
"Ronan" זכה לשבחים עולמיים מטעם מבקרי המוזיקה. ברולינג סטון כונה השיר כ"קורע לב". ביל דוכס מ-Taste of Country כתב: "היה ברור ש[סוויפט] היא רק הקול של מאיה תומפסון...", תוך שאד מאסלי מ-The Arizona Republic אמר כי "השיר הוא כנראה הרגע הטוב ביותר של סוויפט כאמנית". במגזין הבילבורד תואר השיר כ"יצירה חד-פעמית שלא מצאה מקום באחד מאלבומיה של סוויפט".
(בעברית: רונאן (גרסתה של טיילור)) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. ההקלטה החוזרת של סוויפט לשירה "Ronan" משנת 2012, היא הרצועה העשרים ואחת מאלבום ההקלטה החוזרת השני שלה, ; הקלטה חוזרת של אלבומה Red, משנת 2012. יצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. סוויפט כתבה את השיר ביחד עם מאיה תומפסון. "" כולל את אותן המילים, ההפקה והמכשור של "Ronan" המקורי. תומפסון הצהירה ש"כמובן" שהיא אישרה לסוויפט לכלול את "Ronan" באלבום ההוצאה החוזרת.
הארמייה השמינית (האימפריה העות'מאנית)
הארמייה השמינית של האימפריה העות'מאנית (בטורקית: Sekizinci Ordu) הייתה ארמיית שדה של הצבא העות'מאני. היא הוקמה במהלך מלחמת העולם הראשונה.
מלחמת העולם הראשונה
ביוני 1917 הקים אנוור פאשה את קבוצת ארמיות ילדרים (המכונה גם קבוצת צבא הרעם) בפיקודו של הגנרל הגרמני אריך פון פאלקנהיין, וחיזק אותה עם עודפי יחידות עות'מאניות שהועברו מגליציה, רומניה ותראקיה.
לאחר הקמת קבוצת ארמיות ילדרים הועברו כוחות מהותיים לסוריה ולארץ ישראל, שם המשיכה להחזיק בהגנות הארמייה הרביעית. בארץ ישראל כבר היו הדיוויזיות ה-3, ה-7, ה-16, וה-54, בזמן שהדיוויזיות ה-26, ה-27, וה-53 הועברו במהלך הקיץ. הדיוויזיות ה-3, ה-7 ה-16 וה-26 נלחמו במערכה בגליפולי ודיוויזיית הפרשים ה-3 נלחמה במערכות הקווקז.
ב-2 באוקטובר 1917 הוא הפעיל את הארמייה השמינית החדשה, בפיקודו של פרידריך קרס פון קרסנשטיין, ופרס אותה יחד עם הארמייה השביעית, בפיקודו של מוסטפא כמאל אטאטורק תחת קבוצת ארמיות ילדרים. שבע דיוויזיות חי"ר ודיוויזיית פרשים אחת שכבר שירתו באזור, הוכפפו לארמייה השמינית. הם היו דיוויזיות החי"ר ה-3, ה-7, ה-16, ה-26, ה-27, ה-53 וה-54 ודיוויזיית הפרשים ה-3.
סדר הכוחות, ינואר 1918
בינואר 1918 הייתה בנויה הארמייה באופן הבא:
סדר הכוחות, נובמבר 1918
בנובמבר 1918 הייתה בנויה הארמייה באופן הבא:
קונסוליית מצרים בירושלים
קונסוליית מצרים בירושלים הייתה נציגות דיפלומטית של ממלכת מצרים, רפובליקת מצרים וקע"ם בירושלים בתקופת המנדט ובתקופה הירדנית. הקונסוליה שימשה כאחראית על העדה הקופטית בארץ ישראל.
היסטוריה
הקונסוליה נפתחה בספטמבר 1925, כאשר פואד הראשון, מלך מצרים מינה את חסן עלי ביי לקונסול בירושלים. המשרד הראשון של הקונסוליה הוקם ברחוב יפו, ליד גן העיר. בהמשך עברה הקונסוליה לקטמון, ברחוב רחל אמנו, וחלקה מבנה עם הקונסוליה היוונית.
ב-1930 פוטר הקונסול המצרי בירושלים, עבדיין ביי, והצעד גרר מחאה מהקהילה המצרית בירושלים.
לאחר מלחמת העצמאות ב-1948, נותר בית הקונסוליה בשכונת קטמון בשליטת ישראל, והקונסוליה עבר לשייח' ג'ראח שבירושלים הירדנית.
ביוני 1957 גירשה ירדן את הקונסול המצרי, מוחמד עבד אל-עזיז, בו ראתה את האשם להפגנות שהתקיימו באפריל. ממשלת ירדן הודיעה כי לא תאפשר מינוי קונסול חדש כל עוד לא תתחייב ממשלת מצרים כי הקונסול לא יעסוק בפוליטיקה.
לאחר הקמת קע"ם ב-1958, התאחדו הקונסוליה המצרית והקונסוליה הסורית בירושלים.
במרץ 1960 הגיש הקונסול המצרי כתב האמנה בו הוגדר תפקידו כממונה על "ירושלים העתיקה וערים אחרות של הגדה המערבית ושטחים המוחזקים בידי צבא ירדן", וממשלת ירדן סירבה לקבל את הקונסול.
הקונסולים של לבנון וערב הסעודית נמלטו לעמאן ערב מלחמת ששת הימים, אך הקונסולים של מצרים, סוריה ועיראק נותרו בעיר במהלך הכיבוש הישראלי. הקונסולים ביקשו מחסה דיפלומטי מהקונסוליה הבלגית, אך ישראל הכריזה עליהם כבני ערובה וכי לא תשחררם עד קבלת הבטחה כי לא יפגעו היהודים בארצותיהם עקב המלחמה.
ב-23 בנובמבר 1968 שוחררו הדיפלומטיים המצריים במסגרת חילופי שבויים.
בית הקברות הצבאי בכפר ורבורג
בית הקברות הצבאי בכפר ורבורג הוא בית קברות צבאי אזורי השוכן בתחומי מושב כפר ורבורג שליד קריית מלאכי. מרבית חללי צה"ל הקבורים בו נפלו בקרבות בחזית הדרום במלחמת העצמאות.
בית הקברות
לאחר הקמת המדינה התמקמה מפקדת חזית הדרום בכפר ורבורג, שנמצא אז בקו החזית עם הצבא המצרי שפלש לארץ ישראל מדרום. בעקבות זאת הוחלט לקבור בבית הקברות של המושב חללים של צה"ל שנפלו בקרבות בחזית זו, והחלקה שבה נקברו הוכרזה בהמשך כבית קברות צבאי. מעבר פתוח קיים בינו לבין בית הקברות האזרחי, הצמוד אליו.
במרכז בית הקברות ובחלקה הדרומית בו נקברו 153 חיילים שנפלו בקרבות מלחמת העצמאות. בחלקה הצפונית בבית הקברות נקברו חיילי צה"ל מבני יישובי האזור שנפלו מאז תום מלחמת העצמאות. לצד שתי החלקות נבנתה בבית הקברות רחבת טקס ובה קיר זיכרון מסורתי.
החללים
חללי מלחמת העצמאות הטמונים באתר נפלו בקרבות חזית הדרום מאוקטובר 1948 ואילך – במהלך מבצע יואב לפריצת הדרך לנגב, כיבוש באר שבע ומבצע חורב. הם נקברו בתשעה קברי אחים.
לצד קברי האחים נטמנו בצמוד זה לזה האחים אפרים וצבי גוּבֶּר, בניהם של מרדכי גובר ורבקה גובר ("אם הבנים"), מוותיקי המושב. הם נפלו במלחמה בהפרש של ארבעה חדשים זה מזה. על קבריהם הוקמה מצבה משותפת.
זוג אחים נוסף שנקבר במקום הם משה ליכטר ויוסף יאירי-לייכטר, שנפלו ב-1948 וב-1952, בהתאמה.
בחלקת מלחמת העצמאות נקבר גם עזרא רביע, לוחם האצ"ל, שנהרג ב-3 באפריל 1946 בהתקפת האצ"ל על תחנת רכבת בין יבנא לאיסדוד. הבריטים מצאו את גופתו והוא הובא לקבורה תחילה כאלמוני בכפר ורבורג. לימים הוקמה על קברו מצבה צבאית הנושאת את סמל האצ"ל במקום סמל צה"ל.
בקרבת בית הקברות ניצבת אנדרטה לזכר בני המושב שנפלו במערכות ישראל, גם היא בתכנונו של אשר חירם.
ניקולאס סמאיוה
ניקולאס סמאיוה פאצ'קו (בספרדית: Nicolás Samayoa Pacheco; נולד ב-2 באוגוסט 1995 בגואטמלה סיטי שבגואטמלה) הוא כדורגלן גואטמלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קומוניקסיונאס מליגת העל הגואטמלית ובנבחרת גוואטמלה.
קריירת מועדונים
סמאיוה החל את הקריירה המקצוענית שלו בניו אינגלנד רבולושן מה-MLS, במדיה ערך הופעה אחת במסגרת גביע ארצות הברית הפתוח.
ב-1 בינואר 2019 חתם סמאיוה בקומוניקסיונאס מליגת העל הגואטמלית.
קריירה בינלאומית
נכלל בסגל הנבחרת לטורניר גביע הזהב 2023.
אווה קלארק
אווה אולגה קלארק BEM ( באנגלית: Eva Clarke לבית נתנובה; נולדה ב-29 באפריל 1945) היא ניצולת השואה בריטית-צ'כית ומנהלת קולג' לשעבר, הידועה בשל לידתה במחנה הריכוז מאוטהאוזן (לאימה, אנקה ברגמן). היא דוברת קרן הוראת השואה. במסגרת פעילותה היא נלחמת בגזענות, אנטישמיות ודעות קדומות באמצעות שיתוף בחוויות משפחתה בשואה.
ראשית חייה
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, ב-29 באפריל 1945, לאחר שלוש שנים בגטו טרזינשטט, שישה חודשי עבודת כפייה בבית חרושת לחימוש בפרייבורג, גרמניה הנאצית, ונסיעה ברכבת בת 17 יום בקרון פחם פתוח, הגיעה אנקה ברגמן לשערי מחנה הריכוז מאוטהאוזן. היא ילדה את בתה, אווה אולגה קלארק, על עגלה שם. נתנובה שקלה פחות מ-36 קילו והצליחה להסתיר את ההריון מספיק זמן כדי לשמור על ילדה שטרם נולדה מפני תאי הגזים במחנה. האב נשלח לאושוויץ בסוף שנת 1944. אמה התנדבה להתלוות אליו לאחר יום, כי לא ידעה לאן נשלח. כשהגיעו לאושוויץ, שאל רופא האס אס, יוזף מנגלה, את נתנובה, שהסתירה את הילדה, האם היא הייתה בהיריון? היא שיקרה והשיבה בשלילה.
האמריקנים הגיעו כעבור שישה ימים, וצלם הצבא צילם את הניצולים כעדות לזוועות הנאצים. הוא צילם גם את נתנובה עם התינוקת שלה. אביה של קלארק ברנד נתן, אדריכל יהודי-גרמני, נורה למוות ב-18 בינואר 1945, זמן קצר לפני שחרור אושוויץ. אחיה דן (ג'ורג') נולד בשנת 1944 בגטו טרזינשטט ונפטר מדלקת ריאות בגיל חודשיים.
המשפחה עברה לפראג והתגוררה אצל בן דודה של האם. בפברואר 1948 אמה של קלארק התחתנה עם מכרה הוותיק, קרל ברגמן, יהודי צ'כי שנמלט לבריטניה בשנת 1939 וחזר כמתרגם בשירות חיל האוויר המלכותי. ברגמן אימץ את קלארק והמשפחה עזבה את פראג בספטמבר 1948. ברגמן מצא עבודה בפונטיפריד. המשפחה עברה להתגורר בקארדיף ובהמשך לסינקוד. קלארק למדה בבית הספר היסודי ברידיפנאו ובבית הספר של המנזר "גבירתנו".
קריירה ופעילות נגד אנטישמיות ודעות קדומות
קלארק הייתה מנהלת בקולג' באזורי בקיימברידג' במשך 20 שנה. בשנת 2000 היא החלה לספר בפומבי על חוויות משפחתה בתקופת השואה. קלארק מתנדבת כנואמת מטעם קרן הוראת השואה. כמו כן, היא תומכת בקרן אנה פרנק ובמרכז השואה בבית שלום. בשנת 2010 השתתפה באירוע מלאת 65 שנה לשחרור מחנה הריכוז מאוטהאוזן. היא שבה לאוסטריה במאי 2013 כאחת מ-20 הניצולים שהוזמנו על ידי ממשלת אוסטריה להשתתף בפתיחת תערוכה חדשה. היא אחת משלושת האישים נושאי הספר משנת Born Survivors" 2015" מאת הסופרת הבריטית וונדי הולדן. בשנת 2020 הוצגה תעודת הלידה של קלארק במוזיאון המלחמה האימפריאלי. באמצעות עדותה היא מקווה שאנשים ילמדו מהשואה ויילחמו במקרים של גזענות ודעות קדומות.
חיים אישיים
קלארק התגוררה בקרדיף עד גיל 18. בשנות השישים היא פגשה והתחתנה עם מלקום קלארק, עורך דין מאברגבני, ונולדו להם שני בנים. חותנו של קלארק, קנת קלארק, היה נווט בחיל האוויר המלכותי שהשתתף בהפצצת דרזדן בזמן שאמה, אנקה נתנובה, הסתתרה עם אסירים אחרים. משנת 2017, קלארק מתגוררת בקיימברידג'.
פרסים וכבוד
בשנת 2019 הייתה אחת מארבעה ניצולי שואה שזכו באות האימפריה הבריטית על מאמציהם לחלוק עדויות על חוויותיהם לדורות הבאים.
ג'ין שו
יוג'ין ויליאם "ג'ין" שו (באנגלית: Eugene William "Gene" Shue; 18 בדצמבר 1931 – 3 באפריל 2022) היה כדורסלן ומאמן אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1954–1964, ואימן בה בין השנים 1966–1989. לאורך קריירת המשחק השתתף חמש פעמים במשחק האולסטאר של ה-NBA, ורשם ממוצעים כוללים של 14.4 נקודות, 4.1 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק
שו נולד בבולטימור שבמרילנד, וגדל בעיר טאוסון הסמוכה. בין השנים 1951–1954 למד באוניברסיטת מרילנד, ובשלוש עונותיו כשחקן קבוצת האוניברסיטה קלע 18.2 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA לשנת 1954 נבחר שו על ידי קבוצת פילדלפיה ווריורס בבחירה השלישית, אחרי פרנק סלבי ובוב פטיט. לאחר שישה משחקים בלבד במדי הווריורס הועבר לניו יורק ניקס, ובשתי עונותיו עם הניקס שימש כמחליפו של הרכז דיק מקגווייר.
לקראת עונת נשלח שו בטרייד לפורט ויין פיסטונס, בה פרח והציג את עונותיו הטובות בקריירה. לצד ג'ורג' יארדלי, ולאחר מכן לצד ביילי האוול, הוביל שו את הפיסטונס לשלב הפלייאוף בכל 6 עונותיו בקבוצה, תוך שהוא מעמיד ממוצעים של 18.3 נקודות, 5.0 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק ונבחר 5 פעמים להשתתף במשחק האולסטאר. עונת השיא שלו מבחינה אישית הייתה, בה קלע 22.8 נקודות למשחק (שישי ב-NBA), כולל 87.2% קליעה מקו העונשין (שני ב-NBA לדולף שייס), ונבחר לחמישייה הראשונה של העונה. בעונה העוקבת קלע 22.6 נקודות למשחק (עשירי ב-NBA), מסר 6.8 אסיסטים למשחק (רביעי ב-NBA) ונבחר לחמישיית העונה השנייה.
בשתי עונותיו האחרונות בליגה, ו-, שיחק עבור ניו יורק ניקס ובולטימור בולטס, אך תפוקתו נחלשה וקבוצותיו לא העפילו לפלייאוף. בשנת 1964 פרש שו ממשחק, בגיל 32. ב-7 מתוך 10 עונותיו ב-NBA העפיל עם קבוצתו לפלייאוף, אך באף אחת מהן לא הגיע לשלב הגמר. בעת פרישתו דורג במקום ה-18 בתולדות ה-NBA בנקודות (עם 10,068) ובמקום ה-11 באסיסטים (עם 2,608).
קריירת אימון
במהלך עונת, כשנתיים לאחר פרישתו ממשחק, מונה שו למאמנה הראשי של בולטימור בולטס, במקומו של באדי ז'נט. בסיום עונת זכה שו בפרס מאמן השנה ב-NBA, לאחר שהוביל את קבוצתו למאזן הטוב בתולדותיה, 57–25. בעונת רשמה הקבוצה את הישגה הגדול ביותר עד אז – העפלה לגמר ה-NBA – בעזרתם של כוכבי הקבוצה ארל מונרו, וס אנסלד וגאס ג'ונסון. בסדרת הגמר עצמה הפסידו הבולטס למילווקי באקס של כרים עבדול-ג'באר ואוסקר רוברטסון בתוצאה 0–4. לאחר שתי עונות נוספות בהן הודחה בולטימור בשלב הפלייאוף הראשון, עזב שו את הקבוצה.
לקראת עונת התמנה למאמן פילדלפיה 76', אשר סיימה את העונה הקודמת עם מאזן הניצחונות הגרוע בתולדות הליגה (11.0%). בארבע העונות הבאות הפך שו את הקבוצה לאחת החזקות באזור המזרחי, ואף הוביל אותה להופעה בגמר ה-NBA בפלייאוף, בו הפסידה לפורטלנד טרייל בלייזרס בתוצאה 2–4. השחקנים הבולטים של הקבוצה בתקופה זו היו ג'וליוס ארווינג, ג'ורג' מקגיניס, דאג קולינס ולויד פרי. לאחר שישה משחקים בעונת פוטר שו מאימון הקבוצה והוחלף על ידי בילי קנינגהם, אשר הוביל את פילדלפיה לזכייה באליפות ה-NBA בעונת.
בעונות ו- אימן את סן דייגו קליפרס, ובשתי העונות העמידה הקבוצה מאזן כולל של 78 ניצחונות ו-86 הפסדים מבלי להעפיל לפלייאוף. בשנת 1960 חזר לאמן את הבולטס, שבהיעדרו זכו באליפות ה-NBA ועברו לעיר וושינגטון. הוא המשיך להחזיק בתפקיד בשש העונות הבאות, אשר ב-4 מתוכן העפילה הקבוצה לפלייאוף. בעונת חזר למועדון הקליפרס, ובעונה וחצי בהן אימן את הקבוצה היא רשמה מאזן ניצחונות שלילי 27–93.
לאורך קריירת האימון רשמו קבוצותיו של שו מאזן כולל של 784 ניצחונות ו-861 הפסדים (47.7%) בעונה הסדירה, וכן 30 ניצחונות ו-47 הפסדים (39.0%) בשלב הפלייאוף.
שו נפטר ב-3 באפריל 2022.
נורם ואן ליר
נורמן אלן "נורם" ואן ליר השלישי (באנגלית: Norman Allen "Norm" Van Lier III; 1 באפריל 1947 - 26 בפברואר 2009) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק במשך 10 עונות בליגת ה-NBA בעמדת הרכז. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 11.8 נקודות, 4.8 ריבאונדים, 7.0 אסיסטים ו-1.8 חטיפות למשחק.
נעורים ומכללות
ואן ליר נולד בעיר מזרח ליברפול שבאוהיו, וגדל במידלנד, פנסילבניה. בשנת 1965 הוביל את קבוצת הכדורסל של "תיכון מידלנד" לאליפות התיכונים של פנסילבניה, לאחר שניצחה את כל 28 משחקיה באותה עונה. בין השנים 1966–1969 למד באוניברסיטת סנט פרנסיס, ושיחק עבור קבוצת הכדורסל שלה לצד הרכז קווין פורטר.
קריירה מקצועית
ואן ליר נבחר על ידי קבוצת שיקגו בולס בבחירה ה-34 של דראפט ה-NBA לשנת 1969, והועבר לפני תחילת העונה לסינסינטי רויאלס. בעונת הרוקי שלו שיתף פעולה בקו האחורי עם אוסקר רוברטסון, שעזב בסיום אותה עונה והוחלף ברכז הצעיר נייט ארצ'יבלד. מבחינה התקפית, עונת הייתה עונת השיא של ואן ליר, כשרשם שיאי קריירה של 16.0 נקודות ו-7.1 ריבאונדים בממוצע למשחק, וכן הוביל את ה-NBA עם 10.1 אסיסטים למשחק. במהלך עונתו השלישית נשלח בטרייד לשיקגו בולס, במדיה שיחק עד סיום עונת, והפך לאחד משחקניה האהודים ביותר. ואן ליר והקלע ג'רי סלואן הרכיבו קו אחורי הגנתי וקשוח במיוחד, ולצד הפורוורדים בוב לאב וצ'ט ווקר הפכו את הבולס לאחת הקבוצות המובילות ב-NBA לאורך שנות ה-70. אחת הפעולות האופייניות לואן ליר הייתה סחיטת עבירות תוקף, כשהתייצב בזריזות לפני שחקני ההתקפה עליהם שמר. בתקופתו של ואן ליר בשיקגו הגיעה הקבוצה 5 פעמים לשלב הפלייאוף, והעפילה פעמיים לסדרת גמר המערב (ב- ו-).
ארנה סיהבו
ביוגרפיה
סיהבו לא הסתדר בצבא הפיני החדש. מרבית קציני הצבא הפיני היו בעלי אוריינטציה גרמנית חזקה, ותמכו בהפיכתה של פינלנד לממלכה וסאלית של הקיסרות הגרמנית. סיהבו לעומת זאת, תמך ברפובליקה פינית דמוקרטית ועצמאית. ב-1919 הוא נבחר כחבר הפרלמנט הפיני מטעם המפלגה הפרוגרסיבית הלאומית. ב-1920 הוא פרש מהפרלמנט וחזר לצבא. הוא נשלח כנספח צבאי לצרפת ושווייץ. ב-1921 הוא חזר לפינלנד ומילא תפקידי ניהול בכירים. ב-1923 הוא מונה למפקד האקדמיה הצבאית. ב-1925 הוא נשלח לאיטליה כראש משלחת קצינים פינים לאקדמיה הצבאית האיטלקית. ב-21 במאי הוא חזר לפינלנד ומונה לממלא מקום המפקד העליון של הצבא הפיני. ב-1928 המינוי שלו הפך לקבוע. הוא כיהן בתפקיד עד תחילת 1933. לאחר מכן שימש כמפקח הכללי של הצבא עד 1938, אז מונה למפקד ההגנה האזרחית. הוא שימש כמפקד ההגנה האזרחית במהלך מלחמת החורף כנגד הסובייטים. ב-1941 הוא עבר לשמש כמפקד הגנת הנ"מ של צבא פינלנד ופיקד עליה במהלך מלחמת ההמשך.
ב-3 ביוני 1946 הוא מונה לקדנציה נוספת בתפקיד מפקד הצבא הפיני, ועזר לשקם אותו לאחר המלחמה. הוא סיים את תפקידו ב-31 במאי 1953 ופרש מהצבא. הוא נפטר בהלסינקי ב-12 ביוני 1963.
נורם ואן ליר
קריירה מקצועית
בין השנים 1971–1978 נבחר ואן ליר 8 פעמים ברציפות לאחת מחמישיות ההגנה של העונה, והשתתף בשלושה משחקי אולסטאר. בעת פרישתו דורג שמיני בתולדות ה-NBA וראשון בתולדות הבולס הן באסיסטים (5,217) והן בחטיפות (767) לאורך הקריירה.
ב-26 בפברואר 2009 נפטר ואן ליר בביתו שבשיקגו, בגיל 61. מאוחר יותר באותו יום נפטר גם מאמן העבר של שיקגו בולס ופיניקס סאנס, ג'וני "רד" קר.
פרדריק מיטראן
פרדריק מיטראן (בצרפתית: Frédéric Mitterrand, נולד ב-21 באוגוסט 1947 בפריז) הוא איש קולנוע וטלוויזיה - מפיק, מנחה, במאי, תסריטאי, שחקן וסופר צרפתי, שבשנים 2012-2009 כיהן כשר התרבות והתקשורת של צרפת בשלוש ממשלות של פרנסואה פיון.
ביוגרפיה
פרדריק מיטראן נולד בפריז בשנת 1947 כבנם של רובר מיטראן, אחיו הבכור של פרנסואה מיטראן, ושל אדית קאייה, אחיינית של אז'ן דלונקל, מייסד הארגון הימני הרדיקלי "קאגול". מיטראן למד בתיכון ז'אנסון דה סאיי בפריז ולאחר מכן למד היסטוריה וגאוגרפיה באוניברסיטת פריז-ננטר, וכן מדעי המדינה במכון למדע המדינה בפריז. בתום לימודיו ניהל בפריז בשנות ה-1970 שלושה אולמות קולנוע, Art-et-Essai, ושיחק בסרטים שונים לצד פייר זוקה, פייר גרמבלא ובנואה ז'אקו. בשנות ה-1980 סגר את בתי הקולנוע שלו מסיבות כלכליות. בשנים 1971-1968 הוא לימד כלכלה, היסטוריה ופוליטיקה בבית ספר דו-לשוני בפריז. בשנות ה-80 וה-90 היה פעיל כמפיק ובמאי של תוכניות וסרטי טלוויזיה. ביוני 2008 מינה אותו נשיא צרפת ניקולא סרקוזי למנהל אקדמיית צרפת ברומא (וילה מדיצ'י), אותה ניהל עד ספטמבר 2009, כשהוחלף על ידי אריק דה שאסה. ב-24 ביוני 2009 התמנה לשר התרבות והתקשורת של צרפת בממשלת פרנסואה פיון.
פרדריק מיטראן הוא הומוסקסואל מוצהר. באוקטובר 2009, בעקבות ספר בעל אופי אוטוביוגרפי (La Mauvaise Vie "החיים הרעים") שפרסם בשנת 2005, ושבו סיפר על ביקוריו בצעירותו בבתי הבושת לנערים בתאילנד, פרצו דיונים פומביים שבהם נדרש להתפטר מתפקיד שר התרבות על ידי מנהיגת "החזית הלאומית", מרין לה פן, ועל ידי פוליטיקאים מן המפלגה הסוציאליסטית, כמו בנואה אמון, בטענה שקיים יחסים עם קטינים ועשה תיירות מין. מיטראן טען שלא כל הפרטים בספר היו אמיתיים, שהאירועים התרחשו כשהוא עצמו היה צעיר מאוד כשהפרש הגילים בינו לבין נערי הליווי היה קטן או אפסי. מיטראן גינה את הפדופיליה ואת "תיירות המין" ונשאר בתפקידו. מיטראן, המחזיק גם באזרחות תוניסיאית, עורר בקורות נוספות בצרפת כשהצהיר בינואר 2011 שהערכת משטרו לשעבר של נשיא תוניסיה, זין אל-עאבדין בן עלי, כ"דיקטטורה" היא מופרזת.
הבעיה שכולנו חיים איתה
הבעיה שכולנו חיים איתה (באנגלית: The Problem We All Live With) הוא ציור מעשה ידי האמן האמריקאי נורמן רוקוול משנת 1964. בציור נראית ילדה קטנה הולכת לבית הספר, מוקפת בארבעה נציגים של שלטון החוק, שניים מקדימה ושניים מאחור. ברקע נראה קיר מלוכלך מעגבניות שהושלכו לעבר הילדה בת השש, בדרכה לכיתה א'. הציור, המוצג במוזיאון ע"ש נורמן רוקוול בסטוקברידג' שבמסצ'וסטס, נחשב לדימוי אייקוני של התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח.
הציור, שמן על בד בגובה וברוחב, מבוסס על סצנה מציאותית. הוא מתאר את רובי ברידג'ס, ילדה אפרו-אמריקאית בת שש, בדרכה לבית הספר היסודי ע"ש ויליאם פרנץ – בית ספר ציבורי שכל תלמידיו לבנים – ב-14 בנובמבר 1960, במהלך משבר האינטגרציה בבתי הספר בניו אורלינס (על רקע פסק דין בראון נגד מועצת החינוך). בגלל איומים על חייה, היא מלווה בארבעה סגני מרשלים; הציור ממוסגר כך שראשיהם נחתכים בכתפיים. הילדה חולפת על פני קיר שהושחת בגרפיטי גזעני: על הקיר נכתבה המילה Nigger (כינוי גנאי אתני המופנה בדרך כלל כלפי אנשים שחורים, בעיקר אפרו-אמריקאים) והאותיות "KKK". בתמונה נראית גם עגבנייה מרוסקת ומנותצת שנזרקה על הקיר. המפגינים הלבנים אינם נראים לעין, שכן הצופה מביט בזירה מנקודת מבטם.
היסטוריה
הציור פורסם במקור כתמונת אמצע ב-14 בינואר 1964 במגזין "לוק". רוקוול סיים את חוזהו בעיתון "סאטרדיי איבנינג פוסט" בשנה הקודמת בגלל תסכול מהגבולות שהמגזין הציב לביטוי הנושאים הפוליטיים והחברתיים שאותם ביקש לצייר. המגזין "לוק" הציע לו חירות אמנותית לנושאים החברתיים שבהם הביע עניין, כולל זכויות אזרח ושילוב גזעי. רוקוול בחן נושאים דומים בציוריו כמו ציורו "צדק דרומי" (רצח במיסיסיפי) ו-"הילדים החדשים בשכונה" ; ציוריו אלה והציור "הבעיה שכולנו חיים איתה" מציבים אנשים אפרו אמריקאים במרכז, כגיבורים יחידים, במקום כמשקיפים, כחלק מסצינות קבוצתיות, או בתפקידי עבדים. כמו הציור "הילדים החדשים בשכונה", הציור "הבעיה שכולנו חיים איתה" מתאר גיבורה ילדה שחורה. כמו הציור "צדק דרומי", רוקוול השתמש בניגודים חזקים בהירים-כהים כדי לקדם את הנושא הגזעי דרך הציור.
קלען
קַלְעַן (שם מדעי: Tetrapturus) הוא סוג של דגי גרם גדולי ממשפחת המפרשניים שבסדרת הדקראים. בסוג זה 4 מינים.
אלו דגים בינוניים הנחשבים לקטנים שבמשפחתם אך עדיין יכולים להגיע לאורך 2.5 מ'. הם בעלי לסת ארוכה וסנפירים קצרים והם נודדים ברחבי האוקיינוסים הטרופיים והסובטרופיים בחיפוש אחרי מזון. הם טורפים דגים קטנים המתקהלים יחדיו כמו דגי סרדין או מקרל. זנבם הישר עוזר להאיץ בעוצמה ולתפוס את הטרף. הם מצויים עד לעומק 200 מ'.
פרדריק מיטראן
סרטי תעודה
הפיק כ-20 פרקי סרטים על נפילת המונרכיות בתחילת המאה ה-20: מיטראן הפיק והנחה תוכניות ולוויהיה רבות כולל Tunis chante et danse (תוניס זרה ורוקדת) ו La délivrance de Tolstoï (השתחררותו של טולסטוי)
הבעיה שכולנו חיים איתה
היסטוריה
את אחד מהמרשלים דיגמן לציור, ויליאם אובנהין.
לאחר פרסום העבודה קיבל רוקוול מכתבי נאצה רבים שבהם הואשם "בבגידה בגזע הלבן".
מורשת
על פי הצעת רובי ברידג'ס, הנשיא ברק אובמה תלה את הציור בבית הלבן, במסדרון מחוץ לחדר הסגלגל, מיולי עד אוקטובר 2011. ההיסטוריון לאמנות ויליאם קלוס כתב, "מילת ה-N שם [=Nigger] – בהחלט עוצרת אותך. יש סיבה מציאותית לציור הגרפיטי כמטושטש, [אבל] זה גם ממש באמצע הציור. זהו ציור שלא ניתן היה לתלות ולו לזמן קצר במרחבים הציבוריים [של הבית הלבן]. אני די בטוח בזה".
הציור שימש את עורך דינו של או. ג'יי. סימפסון במהלך משפטו. העו"ד ג'וני קוקראן קיווה לעורר את אהדתם של המושבעים, שהיו בעיקר שחורים, בכך שהוא כלל "משהו שמתאר את ההיסטוריה האפרו-אמריקאית".
קלען קצר-מקור
קלען קצר-מקור (שם מדעי: Tetrapturus angustirostris) הוא מין דג ימי ממשפחת המפרשניים המצוי ברחבי האוקיינוס השקט, האוקיינוס ההודי ולעיתים נמצא גם באוקיינוס האטלנטי. מין זה מצוי בקרבה יחסית לחופי היבשות.
הקלעו בעל לסת קצרה יחסית וגוף כחול בהיר מלמעלה ולבן מלמטה. הוא יכול להגיע לאורך 230 ס"מ אך רוב הפרטים לא עולים על אורך 190 ס"מ. משקלו המקסימלי הוא 52 ק"ג. דג זה נחשב לדג משחק נפוץ גם אם הוא לא נאכל.
טאר נילג'ירי
טאר נילג'ירי (שם מדעי: Nilgiritragus hylocrius; מכונה גם יעל נילג'ירי), הוא סוג של אנטילופת-עז בינונית האנדמי לתת-היבשת ההודית ומהווה מין יחיד בסוגו. תואר לראשונה בשנת 1838 על ידי הזואולוג ויליאם אוגילבי. עד שנת 2005 סווג לצד טאר ההימלאיה וטאר ערבי (שלושת מיני הטארים) תחת השם המדעי Hemitragus hylocrius בעיקר על סמך מבנה הקרניים והאקולוגיה, אך כיום שלושת הטארים נחשבים כסוגים נפרדים, ולכל אחד מהם קרבה לסוגים מסוימים בתת-משפחת היעלים. הטאר הנילג'ירי קרוב לסוג כבש (Ovis) הכולל מינים כדוגמת כבש גדול-קרניים, כבש דאל, כבש מופלון ואחרים, בעיקר בשל הדמיון הגנטי של הכרומוזומים.
השם המדעי נגזר מיוונית כדלהלן: "Nilgiri" = "נילג'ירי", "tragus" = "תיש"; מתייחס למקום חיותו העיקרי בהרי נילג'ירי. "hylocrius" = "עז של היער", ומתייחס לבית גידולו הכולל גם אזורים מיוערים. בשפה הטמילית הוא נקרא "וריאדו" שפירושו "עז הצוקים התלולים". בהודו הכינוי הנפוץ שלו הוא "יעל נילג'ירי", וזאת על עף קביעת החוקרים במאה ה-19 שסיווגו אותו בסוג יעל, הוא אינו קשור אליו כלל. הטאר הנילג'ירי הוא הגדול מבין שלושת סוגי הטאר, והוא החיה הלאומית של מדינת טמיל נאדו ההודית.
קרניים
הן לזכרים והן לנקבות של הטאר הנילג'ירי ישנם זוג קרני-חרוט דמויות סהר או קשת ויש להם מבנה האופייני לטארים האחרים: הקרניים צומחות לכיוון מעלה ואז מתעגלות ומתעקלות בחדות לאחור כלפי מטה בצורת "C"; בעוד שקרני הזכרים ממשיכות למטה עד כדי כך שהן מקבילות לבסיס, קרני הנקבות קצרות יותר ודומות יותר לנקבות של יעלים או לעיזים. מיקום הקרניים בחלק העליון של המצח - במרחק ניכר מהעיניים והאוזניים. המרחק בין הקרניים די זהה לאורך הקרן, כשבחלק העליון הן מתרחקות מעט לצדדים. לעומת קרני הנקבות שלהם עובי בינוני, הקרניים של הזכרים עבות מאוד בבסיס, ולמרות שמסתיימות בשפיץ חד הן נחשבות לעבות למדי לכל אורך הקרן בהשוואה לסרו, גוראל או צפיר. למרות שבמבט מרחוק קרני הטאר נראות חלקות, בפועל הן מחורצות לאורכם בעשרות חריצים דקים וצמודים אחד לשני, כשרק הקצוות חלקות לחלוטין. בקרניים של פרטים צעירים החריצים גדולים ובולטים יותר, ולעיתים הם נראים כטבעות. קרני הטאר הנילג'ירי שונות מסוגי הטאר האחרים בכך, שהצד החיצוני של הקרן קמור ומשווה לה מראה עגלגל לעומת הצד הפנימי ששטוח לגמרי - בניגוד לקרניים של הסוגים האחרים ששטוחות משני הצדדים. צבע הקרניים אצל נקבות וזכרים צעירים אפרפר או חלודה בהיר, ולזכרים בוגרים הקרן מתכהה לאפור\חלודה כהה, ושחרחר כסוף.
כסות ומראה חיצוני
הפרווה של הטאר הנילג'ירי קצרה וגסה יחסית לעומת הפרוות הארוכות והעדינות של טאר ההימלאיה והטאר הערבי, כנראה כתוצאה מההסתגלות לאקלים הרטוב שבו הוא חי.
הטאר הנילג'ירי מציג דו-צורתיות זוויגית בולטת (הבדל בין הזכרים לנקבות), שמלבד הקרניים ומידות הגוף מתבטא בעיקר בצבע הפרווה:
צבעי פנים
גם צבע הראש והסימונים שעליו משתנים בצורה ניכרת בין הזכרים לנקבות:
מבנה ומידות גוף
גופו של הטאר הנילג'ירי ארוך ורחב, צווארו קצר, ויש לו ראש משולש שקטן למדי ביחס לגוף. הכתפיים והעכוז בגובה זהה בשל עצמות השוקיים הבולטות, והרגליים קצרות ומוצקות. אף על פי שהטאר מזכיר מאוד את היעל או העז, ניתן להבדיל ביניהם בקלות בשל חוסר הזקן אצל סוג זה. לנקבת הטאר הנילג'ירי יש שתי פטמות לעומת ארבע אצל טאר ההימלאיה והטאר הערבי. האוזניים שלהם קטנות וצרות, זנבם קצרצר, עיניהם בינוניות וזהובות ואפם גדול ושחור. הפרסות קצרות וחזקות, ובתחתיתם כריות גומי המסייעות להם לטפס במהירות על זיזים וסלעים. כאמור יש הבדל רב מאוד בין הזכרים לנקבות במבנה הקרניים ובצבעי הפרווה, וכן במידות הגוף כדלהלן.
תפוצה ובית גידול
בית גדולו של טאר זה הוא מדרונות הרריים, צוקים ומרעה הררי בגבהים של 2,600-1,200 מטר מעל פני הים שנמצא למעלה מחגורת היערות סביב ההרים, וכן כרי דשא, שיחים וכיסים של יערות ננסיים הידועים בשם "שולאס". מחוץ לעונת הרבייה הזכרים בדרך כלל נמצאים במישורים פוריים, ואילו הנקבות מעדיפות צוקים המגינים עליהם מטורפים. באזורים מסוימים נוכחות של הטאר באזורים נמוכים נגרמת על ידי הפרעה אנושית באזורים הגבוהים. הטמפרטורות בתחומי מחייתו 20–30 מעלות, והאקלים רטוב מאוד בשל סופות המונסונים עם כמות משקעים ממוצעת שנעה בין 1,000 ל-3,000 ומעלה מילימטר לשנה.
פעילות
הטאר הנילג'ירי פעיל בכל שעות היום - מעלות השחר ועד שעות הערב מאוחרות, והוא נצפה בתדירות גבוהה יותר בשעות הבוקר המוקדמות ושעות אחר הצהריים המאוחרות. בשעות החמות של היום כאשר השמש בשיאה, הטאר עובר לאזורים גבוהים וסלעיים יותר כדי לנוח בצל של הצוקים. בזמן שהעדר במנוחה או באכילה ישנו לפחות זקיף אחד (בדרך כלל נקבה) שנשאר עירני, ובמקרה של הבחנה בטורפים משמיע קריאת אזהרה שנשמעת כשריקה או נחירה. לטארים יש חושים חדים של ראייה, והם מסוגלים לזהות סכנה מתקרבת מלמטה במרחק רב, אך פחות מודעים לסכנה שמגיעה מלמעלה. כאשר הטאר מאוים, הוא נמלט במהירות מכרי הדשא או המדרונות לאזורי הצוקים הבלתי נגישים - כאשר שם הוא זריז הרבה יותר מרודפו.
טורפיו העיקריים של הטאר הם הנמרים ההודים והדולים, ובמידה מועטת גם טיגריסים בנגלים ועופות דורסים המאיימים על הגדיים.
תזונה
התזונה של הטאר הנילג'ירי מורכבת מסוגים שונים של עשבים, עשבי תיבול, שיחים, עלים, ועוד. המערכת החברתית של טאר נילג'ירי היא די גמישה. הם עשויים לחיות בקבוצות קטנות של 6 פרטים עד לעדרים גדולים של 150 פרטים, ובדרך כלל עדר ממוצע מכיל 11–71 פרטים. בפארק הלאומי אראויקולאם גודל ממוצע של עדר הוא 42 פרטים. עדרים מעורבים הם די שכיחים, אך רובם מורכבים מעדרים נפרדים של זכרים צעירים ובוגרים ועדרי נקבות וצאצאיהן. זכרים מבוגרים נמצאים בעדרים מעורבים בעיקר בעונת הרבייה, ולעיתים קרובות הם בודדים או נמצאים בקבוצות קטנות המורכבים מזכרים בלבד בייחוד בעונה היבשה. בעוד עדרי הנקבות נמצאים בדרך כלל בשטחי מחיה קבועים, הזכרים הבוגרים נוודים יותר ועוברים בין מספר שטחים של עדרי נקבות. יחס המינים של האוכלוסייה בטבע מוטה כלפי נקבות, עם ממוצע של 59 זכרים לכל 100 נקבות, כשמתוכם %45-40 נקבות בוגרות.
מחזור חיים
ההיריון של הנקבה נמשך 178–190 ימים לאחריהם נולד גדי אחד ולעיתים רחוקות שניים. שיאם של הלידות מתרחש במזג האוויר הקריר של ינואר ופברואר, אם כי ניתן לראות גדיים לאורך כל השנה. הנקבות מגוננות מאוד על צאצאיהן, והן תאמצנה תנוחות מאיימות במקרה והנקבות האחרות בעדר יתקרבו אל הגדי שלהם יתר על המידה.
בשבועות הראשונים לחייו הגדי חבוי בצמחייה העבותה כשאמו נמצאת בקרבת מקום, ועד גיל חודש הוא כבר מסוגל לעקוב אחר אימו ומצטרף לעדר. הגדי עשוי להתחיל לטעום מזון מוצק כבר מספר שבועות לאחר הלידה, אך למרות זאת נגמל לחלוטין רק בגיל 4 או 6 חודשים. הגדיים מגיעים לבגרות בדרך כלל סביב גיל שלוש, אם כי נקבות בשבי עשויות להמליט את הצאצאים הראשונים כבר לאחר 22 חודשים, מה שמעיד על בגרות סביבות גיל 16 חודשים ואפילו למטה מזה. הנקבות בשבי מסוגלות להמליט גדיים כל 7–10 חודשים.
תוחלת החיים הפוטנציאלית לטאר הנילג'ירי היא לפחות 9 שנים, אך תוחלת החיים הממוצעת בטבע נמוכה יותר ועלולה להיות כ-3.5 שנים בלבד.