cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סלמה שטרן
ביוגרפיה
בשנת 1938 היה אחד הכרכים מוכן לפרסום על ידי הוצאת שוקן, אך בשל מדיניות הרדיפה של הנאצים כלפי יהודי גרמניה הנאצית, נשרף כל המלאי, כולל כתב היד המקורי ומסמכים רבים במהלך ליל הבדולח. שטרן לא הורשתה לבקר בספריות ציבוריות או בארכיונים, אך קיבלה עזרה מכמה חוקרים לסיים את עבודתה. בהקדמה "Der preussische Staat und die Juden" מזכיר כי עותק אחד העוסק ביהודים תחת פרידריך הגדול, ניצל על ידי עובדת אנונימית של ההוצאה לאור שוקן, שהגיעה לדירתם בשרלוטנבורג בסוף נובמבר 1938.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
במרץ 2000 הושק האתר נופדיה. הכוונה המקורית הייתה שבאתר יתפרסמו ערכים שנכתבו על ידי מומחים אשר יתפרסמו תחת רישיון חופשי. נופדיה נוסדה על ידי ג'ימי ויילס יחד עם לארי סנגר כעורך ראשי, ובמימון חברת הפרסום בומיס. במהלך אותה העת סאנגר ביצע את עיקר הפעולות היומיות וניסח את רוב דרכי העבודה, הכללים והנהלים הראשונים.
סלמה שטרן
ביוגרפיה
במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה בשנת 1941 ברחו שטרן וטויבלר לארצות הברית, וחצו את האוקיינוס האטלנטי באוניה האחרונה לפני שהיטלר הכריז מלחמה על ארצות הברית. הנאצים אישרו לה לקחת עמה את העותק היחיד ששרד. תחילה התגוררו בני הזוג בניו יורק. בין השנים 1947–1955 היא הייתה אחראית על הארכיונים היהודים-אמריקאים בהיברו יוניון קולג'. שטרן הפכה לאלמנה בשנת 1953. לבני הזוג לא היו ילדים. בשנת 1955 פרשה ועסקה בהקמת מכון ליאו בק.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
בינואר 2001 הוחלט ליצור את ויקיפדיה כמיזם משלים של נופדיה בו יפותחו טיוטות לערכי נופדיה לפני שהם יעברו את תהליך ביקורת העמיתים.
סלמה שטרן
ביוגרפיה
בשנת 1960 עברה שטרן לבזל, שווייץ, שם התגוררה אחותה. בין השנים 1961 - 1972 פרסמה את "Der preußische Staat und die Juden" (המדינה הפרוסית והיהודים).
היא נפטרה בבזל ב-17 באוגוסט 1981.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
השם "ויקיפדיה" הוצע על ידי סנגר ב-11 בינואר 2001.
שם המתחם "Wikipedia.com" נוצר ב-12 בינואר 2001 והדומיין "Wikipedia.org" נרכש ב-13 בינואר 2001.
ויקיפדיה הושקה באופן רשמי ב-15 בינואר ("יום ויקיפדיה").
בין החודשים מרץ למאי נוצרו המהדורות הבינלאומיות הראשונות של ויקיפדיה בשפות גרמנית, צרפתית, שוודית וקטלאנית ומדיניות נקודת המבט הנייטרלית (NPOV) נוסחה באופן רשמי.
עד ינואר 2002 הועסק סאנגר כעורך אחראי של "נופדיה" והמוביל הלא רשמי של "ויקיפדיה", אולם המימון אזל וסאנגר התפטר משתי המשרות במרץ 2002.
במהלך 2002 מבוצע ה"פורקינג" (פיצול) הראשון של תוכן מוויקיפדיה - התוכן המועתק של ויקיפדיה הספרדית נערך מחדש כאנציקלופדיה נפרדת בשם "Enciclopedia Libre".
ב-25 בינואר 2002 נוצרת הגרסה הניידת הראשונה של תוכנת המדיה-ויקי.
במהלך 2002 מועלית לראשונה האפשרות להקמת מועצה נפרדת של מנהלים אשר יפקחו על המיזם, דבר אשר נידון בהרחבה במטא-ויקי.
עד 2002 לא הייתה אפשרות לנעול ערכים מסוימים מעריכה, אך בעקבות השחתה חוזרת של העמוד הראשי הוא ננעל כך שיוכל להיערך רק על ידי מפעילי מערכת, ומכאן נסללה הדרך לנעילת ערכים המועדים להשחתה.
באוגוסט 2002, זמן קצר לאחר שג'ימי ויילס הכריז שלעולם לא יציג פרסומות מסחריות בוויקיפדיה, הסיומת של ויקיפדיה השתנתה מ-.com ל-.org. באותו קיץ הובהרו ענייני מדיניות וסגנון עם יצירת "המדריך לעיצוב" ומגוון כללים וקווים מנחים.
באוקטובר 2002, בעקבות צורך להוסיף מידע אודות כל ערי ארצות הברית ממאגרי המידע הממשלתיים, יצר דרק רמסי בוט שהכין את הערכים הדרושים ממאגר המידע הפדרלי. לאחר מכן נוצרו בוטים רבים בוויקיפדיה, ולאחר מספר שנים גם בוויקיפדיה העברית נוצר בוט שהוסיף מידע על כל ערי ישראל ממאגרי המידע של ממשלת ישראל.
בדצמבר 2002 נוצר מיזם הבת הראשון של ויקיפדיה, ויקימילון, שמטרתו ליצור מילון ואגרון בכל השפות.
במהלך 2003 הוצגו לראשונה נוסחאות מתמטיות אשר השתמשו ב-TeX.
מוריס צ'יקס
מוריס אדוארד "מו" צ'יקס (באנגלית: Maurice Edward "Mo" Cheeks; נולד ב-8 בספטמבר 1956) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1978–1993, בעמדת הרכז. בעונת זכה באליפות ה-NBA, כשחקן קבוצת פילדלפיה 76'. חבר היכל התהילה של הכדורסל משנת 2018.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
במהלך 2003 הוקמה קרן ויקימדיה.
מוריס צ'יקס
מאז שנת 1994 משמש לסירוגין כמאמן ראשי וכעוזר מאמן בקבוצות שונות ב-NBA. היה בעבר המאמן הראשי של הקבוצות פורטלנד טרייל בלייזרס (2001–2005), פילדלפיה 76' (2005–2008) ודטרויט פיסטונס (2013–2014).
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
ב-13 באוקטובר 2003 נבחר לראשונה לוגו הפאזל הנודע של ויקיפדיה.
דליה אביאל
דליה אביאל (18 בדצמבר 1929 – 1 במאי 2023) הייתה סופרת, מורה ומחנכת ישראלית.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
במהלך 2003 נערך מפגש הוויקיפדים הראשון.
מוריס צ'יקס
קריירת משחק
צ'יקס נבחר בבחירה ה-36 בדראפט 1978 על ידי הפילדלפיה 76', בה שיחק במשך 11 עונות רצופות. צ'יקס עזר לקבוצתו להגיע לגמר ה-NBA שלוש פעמים (1980, 1982, 1983) ואף לזכות באליפות ב-. בפילדלפיה צ'יקס שיתף פעולה עם כוכבים דוגמת ג'וליוס אירווינג, מוזס מלון וצ'ארלס ברקלי והתבלט בשל יכולות המסירה שלו וההגנה הקשוחה שהפגין - שהקנתה לו ארבע בחירות לחמישיית ההגנה הראשונה של העונה (1983-1986), ובחירה אחת לחמישיית ההגנה השנייה (1987). לאורך שנות ה-80 נבחר צ'יקס להשתתף ארבע פעמים במשחק האולסטאר של ה-NBA. בשלהי הקריירה שיחק צ'יקס לתקופות קצרות גם במדי סן אנטוניו ספרס, ניו יורק ניקס, אטלנטה הוקס וניו ג'רזי נטס.
צ'יקס הודיע על פרישה ממשחק פעיל בסוף עונת וב-6 בפברואר 1995 פילדלפיה 76' תלו את גופייתו עם המספר 10 על תקרת אולמם הביתי, הוולס פארגו סנטר, כהוקרה על תרומתו למועדון. נכון לשנת 2020, מדורג צ'יקס חמישי ברשימת החוטפים המובילים בתולדות ה-NBA עם 2,310 חטיפות ובמקום ה-13 ברשימת המוסרים המובילים עם 7,392 אסיסטים. ממוצעי הקריירה של צ'יקס עומדים על 11.7 נקודות, 6.7 אסיסטים ו-2.1 חטיפות למשחק.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
עקרונות היסוד של מערכת הבוררות של ויקיפדיה גובשו בעיקר על ידי פלורנס ניבאר-דבואר, פרד באודר וויקיפדים נוספים.
דליה אביאל
ביוגרפיה
דליה נולדה בירושלים בשנת 1929, לבוסתנאי אבולעפיה וצפורה אבולעפיה לבית ריגלר (דור רביעי למשפחת הרב שמואל יצחק שור). את לימודיה החלה בתל אביב, בבית הספר "תל נורדאו". בשל מעבר המשפחה ממקום למקום, עקב עבודת אביה, המשיכה את לימודיה במספר בתי ספר ברחבי ישראל. את לימודיה התיכונים סיימה בגימנסיה "אוהל-שם" ברמת-גן. באותה כיתה למד גם צבי אביאל, ושם ניצתה האהבה ביניהם. עם סיום לימודיהם פרצה מלחמת העצמאות והם התגייסו לצה"ל. דליה שירתה במפקדת חיל האוויר. משהסתיימה המלחמה הם נישאו. היא למדה הוראה ועברה לבית הספר החקלאי בנהלל שם לימדה והדריכה קבוצות נוער שעלו ממרוקו. בהמשך עבדה בבית הספר "רמז" בנהריה וליוותה, כמחנכת במשך שבע שנים, מחזור שלם. בתל אביב לימדה שתים עשרה שנים בבית הספר "הכרמל", לימים "גבריאלי", ולאחר מכן לקחה חלק כמורה בפרויקט המחוננים, שהחל את צעדיו הראשונים, בבית הספר היסודי "גרץ" ותרמה לביסוסו. משנשלחה יחד עם בעלה צבי על ידי הסוכנות היהודית כשליחה ללימה בירת פרו, ייסדה בבית הספר היהודי "ליאון פינלו" מכינה פדגוגית לתלמידות י"א, שעלו ארצה בתום לימודיהן.
מוריס צ'יקס
קריירת אימון
לאחר פרישתו ממשחק, אימן צ'יקס במשך עונה אחת בליגת ה-CBA שאחריה, ב-1994, מונה לעוזר מאמן בפילדלפיה 76'. צ'יקס נשאר בתפקיד זה במשך 7 עונות, עד סוף עונת 2001, אז הגיעה הקבוצה לגמר ה-NBA בו הפסידו ללוס אנג'לס לייקרס. ב-2001 מונה צ'יקס לראשונה למאמן ראשי בליגת ה-NBA כשחתם על חוזה עם פורטלנד טרייל בלייזרס. במהלך עונת 2004-05 פוטר צ'יקס מתפקידו לאחר שבמשך ארבע עונותיו כמאמן הקבוצה הציגה פורטלנד יכולת בינונית ולא הצליחה לעבור את השלב הראשון בפלייאוף.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
במהלך 2004 מאגר המידע העולמי של ויקיפדיה ממשיך לגדול במהירות רבה ומכפיל את גודלו פי שניים כל 12 חודשים - מפחות מ-500,000 ערכים למעל למיליון ערכים, אשר נמצאים במעל למאה מהדורות ויקיפדיה בשפות שונות.
מוריס צ'יקס
קריירת אימון
בעונת 2005-06 מונה צ'יקס למאמנה הראשי של פילדלפיה 76' לשמחתם של אוהדי הקבוצה שהוקירו אותו על תרומתו לקבוצה כשחקן בשנות ה-80, ובתמיכתו של כוכב הקבוצה דאז, אלן אייברסון. למרות הציפיות הגבוהות מהקבוצה שכללה את אייברסון וכריס ובר, נכשלו הפילדלפיה 76' להגיע לפלייאוף בשתי עונותיו הראשונות של צ'יקס כמאמן הקבוצה. במהלך עונת 2006-07 נשלח אלן אייברסון לדנוור נאגטס וכריס ובר שוחרר מהקבוצה, מה שהשאיר את צ'יקס עם סגל צעיר במיוחד ונטול ציפיות. עם זאת, ולהפתעת פרשנים רבים, ניצחון במשחק האחרון של העונה הסדירה על אטלנטה הוקס הבטיח לפילדלפיה מקום בפלייאוף של עונת 2007-08, בו הפסידה הקבוצה בסיבוב הראשון לדטרויט פיסטונס. למרות היכולת המפתיעה של קבוצתו, ובעקבות פתיחה מאכזבת של עונת 2008-09, פוטר צ'יקס מתפקיד מאמן פילדלפיה 76' ב-13 בדצמבר 2008.
ב-14 באוגוסט 2009 מונה צ'יקס לעוזר מאמן באוקלהומה סיטי ת'אנדר, תפקיד שמילא במשך ארבע עונות. ב-10 ביוני 2013 מונה צ'יקס לתפקיד המאמן הראשי של דטרויט פיסטונס, אך פוטר במהלך אותה עונה והוחלף על ידי עוזרו, ג'ון לויר.
בין השנים 2015–2020 שימש כעוזרו של בילי דונובן באוקלהומה סיטי, ובשנת 2020 עבר לשמש כעוזרו בשיקגו בולס.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
בינואר 2004 עברה ויקיפדיה האנגלית את רף ה-200,000 הערכים
חוות השרתים של ויקיפדיה מועברת מקליפורניה לפלורידה.
במהלך 2004 הוצג לראשונה פיצ'ר הקטגוריות ו-CSS.
ביוני 2004 בוצע הניסיון הראשון לחסום את ויקיפדיה בסין למשך שבועיים.
ב-20 בספטמבר 2004 חצה מספר הערכים המשולב את רף המיליון.
ברבעון הראשון גיוס התרומות הרשמי הצליח לגייס קרוב ל-100,000 דולר אשר נועדו לשיפור התשתיות כדי שיוכלו לטפל בדרישה הגדלה בשימוש בוויקיפדיה.
במהלך 2005 ויקיפדיה הופכת לאתר העיון הפופולרי ביותר באינטרנט לפי Hitwise.
ארזינג'אן
בהיסטוריה הביזנטית נודעה העיר, יחד עם האזור סביב, כ"קלטזנה" (בארמנית - "אֶקֶליאץ") ושמה היווני הקדום יותר היה אקיליסנה. (ביוונית: Ακιλισηνή; השם המקביל בלטינית: Acilisene) העיר נודעה בעבר במלאכת עיבוד נחושת וייצור סכו"ם, ובגבינות הקרויות "טולום פיינירי" (Tulum Peyniri).
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
ב-18 במרץ 2005 חצתה ויקיפדיה האנגלית את רף חצי מיליון הערכים ובהמשך השנה היא עוברת את רף ה-750,000 ערכים.
דרוט
בתחילתו, הוא מגיע לעיתים לרוחב של 1.5–2.5 קילומטרים.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
במהלך שנה זו מתרחשת השערורייה הראשונה של ויקיפדיה כאשר הביוגרפיה של אישיות ידועה הושחתה ללא שאף אחד מהעורכים שם לב לכך במשך חודשים רבים. לאור מקרה זה גובשה מדיניות משודרגת ונערכו שינויים במערכת כדי להגיב בצורה יעילה יותר להשחתות מסוג זה. שינויים אלו כללו שיטה חדשה אשר עוזרת לחשוף "בובות קש", תכונה חדשה נוספת היא האפשרות להגדיר דף כ"מוגן באופן חלקי", חלה מדיניות קפדנית יותר על ביוגרפיות של אנשים חיים והוספת תגיות לערכים מסוג זה לשם ביקורת קפדנית יותר, וההגבלה של יצירת ערכים חדשים למשתמשים רשומים בלבד.
ארזינג'אן
בעקבות רעידת האדמה הקטלנית שהתרחשה בדצמבר 1939 העיר נהרסה, ובהמשך נבנתה מחדש באתר סמוך, צפוני יותר. בימינו קיימת בה תעשיית סוכר וטקסטיל. העיר הייתה בעבר נקודה חשובה בדרך השיירות מארזורום לסיוואס. בנוסף, היא צומת חשוב במסילות הברזל שפונות מזרחה אל חבל קארס ועבר הקווקז. בעיר שוכנת מפקדת הארמייה השלישית של הצבא הטורקי.
דרוט
הנהר עובר במחוז ויטבסק, מחוז מוהילב ומחוז הומל. ערים המרכזיות ששוכנות לגדותיו הן טולוצ'ין ורהצ'וב.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
ב-1 במרץ 2006 הגיעה ויקיפדיה האנגלית למיליון ערכים. בהמשך השנה הוויקיפדיה האנגלית עוברת את רף ה-1.5 מיליון ערכים.
ויקיפדיה נרשמת כסימן רשום של קרן ויקימדיה.
דליה אביאל
פועלה הספרותי
עם פרישתה, החלה דליה לתעד את קורות משפחתה, משפחת אבולעפיה, בספרה "יחפים על חולות הזהב", שיצא לאור בשנת 2006 בהוצאת "קווים".
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
נחשף לראשונה כי בחלק הביוגרפיה של ערכים של המועמדים לקונגרס נעשו עריכות רבות מטעם הצוותים של הקונגרס ומנהל מסע הבחירות אשר נועדו כל אחד לפאר את המועמד מטעמו ולהכפיש את המועמד היריב. בעקבות החשיפה מתפטר מנהל מסע הבחירות.
ג'ימי ויילס, מבשר בכנס ויקימניה 2006 שמיזם ויקיפדיה צבר נפח מספק ועל כן יש כעת לשים דגש על איכות החומר, דבר אשר בא לידי ביטוי בהחלטה להתמקד ב-100,000 ערכים נבחרים אשר יהיו איכותיים.
אפשרות מיוחדת חדשה נפתחת בפני מפעילי המערכת ומאפשרת להם לגרום לדפים ספציפיים בעלי תוכן אשר איננו הולם ואשר מאוחסן בחלק מהגרסאות הקודמות, לחדול להיות זמין לצפייה על ידי כלל המשתמשים.
הכלים אשר מאפשרים הגנה נוספת מפני ונדליזם מצד משתמשים אנונימיים אשר הוצגו לראשונה ב-2005 מוכחים כמוצלחים מעל למצופה
ויילס עוזב את התפקיד הרשמי שלו כדי להתמקד במיזם ויקיה ובמיזמים נוספים.
במהלך 2006 ויילס ולארי סאנגר התעמתו לראשונה בפומבי לגבי תפיסת העולם מאחורי המיזם ולגבי השותפות שלהם. סאנגר האשים את ויילס בכך שהוא נתן במה ל"טרולים" ועל כך שהוא כזה בעצמו. ויילס לעומתו טוען שהאנשים אותם סאנגר מכנה "טרולים" הם האחראים להצלחת המיזם ולכך שסאנגר טוען כעת כי יש לו עדיין בעלות חלקית על האתר, תביעה אשר ויילס דחה בתוקף.
במהלך 2007 ויקיפדיה הכילה מעל לחמישה מיליון עורכים רשומים וכלל מהדורות ויקיפדיה בשפות השונות הכילו 1.74 מיליארד מילים ב-7.5 מיליון ערכים במעל ל-250 מהדורות שונות. במהלך 2007 התווספו לוויקיפדיה האנגלית בכל יום כ-1,700 ערכים.
במהלך 2007 שם התחום Wikipedia.org מדורג כאחד מעשרת שמות התחום העסוקים ביותר ברשת האינטרנט.
ויקיפדיה ממשיכה לצבור פופולריות בתקשורת ולאט לאט הופכת למקור משני גם לצורך לקיחת החלטות רציניות וגם כמקור מידע על אירועים עכשוויים.
בדצמבר 2007 מוחלט על כך שוויקיפדיה והחברה הגרמנית PediaPress יפעלו בשיתוף פעולה על מנת לספק למשתמשי ויקיפדיה את האפשרות ליצור ספרים המכילים ערכים מהמגוון הקיים באנציקלופדיה. את הספרים יכולים המשתמשים להזמין לביתם כשהם מודפסים וכרוכים.
במרץ עברה ויקיפדיה בכל השפות יחד את מחסום 10 מיליון הערכים.
הדיוויזיה ההררית הראשונה (בונדסוור)
הדיוויזיה ההררית הראשונה (בגרמנית: 1. Gebirgsdivision או בקיצור 1. GebDiv) הייתה דיוויזיית גבירגסייגר של הבונדסוור אשר הייתה ממוקמת בדרום בוואריה. דיוויזיה זו, הייתה הדיוויזיה ההררית היחידה של הבונדסוור. היא פורקה ב-30 בספטמבר 2001.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור הראשון: 2000–2009
ב-15 ביוני 2009 ויקיפדיה אימצה רישיון חדש יחד עם יתר מיזמי האחות של קרן ויקימדיה. החל מתאריך זה, כל התוכן הטקסטואלי של ויקיפדיה מוגש תחת רישיון Creative Commons מסוג CC-BY-SA, במקום רישיון GFDL שהיה נהוג עד לתאריך זה.
דליה אביאל
פועלה הספרותי
כשנה לאחר פטירתו של צבי בעלה, פרסמה דליה אנתולוגיה של שיריו תחת הכותרת "שערי אהבה" (הוצאת גוונים, 2014). ספר זה כולל שבעה שערים – ששת הראשונים הם ספרי שירה שפורסמו בחייו, והשער השביעי כולל 150 שירים שטרם ראו אור. הספר יצא גם במהדורה דיגיטלית בשנת 2016 (EPublish).
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור השני: 2010–2019
ב-24 במרץ שרתי ויקיפדיה באירופה הפכו לא זמינים בשל בעיה של התחממות יתר. כמו כן במהלך 2010 אירעה גם בעיה בשרתים של ויקיפדיה בפלורידה אשר הקשתה על כניסה לוויקיפדיה מכל רחבי העולם. הבעיה נפתרה במהירות.
הדיוויזיה ההררית הראשונה (בונדסוור)
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-14 בנובמבר 1956. היא הייתה הדיוויזיה השמינית של הבונדסוור והדיוויזיה ההררית היחידה שלו. מטה הדיוויזיה היה בתחילה בגרמיש-פרטנקירכן ובהמשך עבר למינכן. הדיוויזיה הייתה חלק מהקורפוס השני והייתה אמונה על הגנת ההרים של דרום בוואריה. חיילי הדיוויזיה לבשו מדים ייחודיים וברגמיצה המזוהים היסטורית עם הגבירגסייגר. כסמל הדיוויזיה נבחר פרח האדלווייס המזוהה גם הוא עם הגבירגסייגר. הדיוויזיה פורקה ב-30 בספטמבר 2001. את משימותיה ההיסטוריות ממלאת כיום הבריגדה ההררית ה-23 ששולבה ב דיוויזיית הפאנצר העשירית. חייליה לובשים גם את מדי הדיוויזיה.
דליה אביאל
פועלה הספרותי
ב-2016 יצא לאור ספרה של דליה "ידעתי שאמצא אותך" (הוצאת סטימצקי), המתאר את השנתיים הראשונות של ההיכרות בינה לבין צבי, ומשובץ בחלקים מחליפת המכתבים בין השניים. סיפור האהבה הרומנטי שוזר פיסות אירועים ותהליכים רבי עוצמה משלבי התהוותה של מדינת ישראל, תוך מפגש אינטימי עם המרקמים התרבותיים והחברתיים של אותם ימים.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור השני: 2010–2019
ב-13 במאי הושק ממשק חדש לוויקיפדיה. תכונות חדשות כללו לוגו מעודכן, כלי ניווט חדשים ואשף קישורים. עם זאת, ממשק הקלאסי נשאר זמין עבור אלה שהעדיפו להשתמש בו במקום זאת. ב-12 בדצמבר ויקיפדיה האנגלית עברה את מחסום ה-3.5 מיליון הערכים, בעוד שהערך המיליון בוויקיפדיה הצרפתית נוצר ב-21 בספטמבר.
ארזינג'אן
עמדה גאוגרפית
העיר ארזינג'אן שוכנת במזרח אנטוליה, על הגדה הימנית (צפונית) של הנהר קאראסו, יובל של הפרת, במישור פורה הנמצא בגובה 1,185 מטר ובמרחק 567 ק"מ ממזרח לבירה אנקרה. סביב לעיר ישנם הרים גבוהים ומושלגים: "קסיס דאג" - בגובה 3,537 מטר בצפון-מזרח, "סיפיקור דאגי" - בגובה 3,010 מטר בצפון, "מרג'אן דאגי" - בגובה 3,449 מטר בדרום, והרי מונזור. בעיני הכורדים העיר נמצאת ב"כורדיסטן הטורקית" ובעיני הארמנים היא חלק ממה שהייתה פעם "מערב ארמניה הגדולה".
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור השני: 2010–2019
העריכה המיליארד באתרי ויקיפדיה בוצעה ב-16 באפריל.
בין 4 ל-6 באוקטובר 2011 הוחשכה הוויקיפדיה האיטלקית במכוון בעקבות הצעת חוק של הפרלמנט האיטלקי אשר הייתה אמורה לאפשר לכל אדם לאלץ אתרי אינטרנט להסיר מידע שנחשב בעיניו כבלתי נכון או פוגע, מבלי שיצטרך לספק ראיות לכך.
באוקטובר 2011 השיקה ויקימדיה את "Wikipedia Zero" - יוזמה המאפשרת גישה חופשית לוויקיפדיה במדינות מתפתחות באמצעות שותפויות עם מפעילים סלולריים באותן המדינות.
ב-16 בינואר הודיע מייסד ויקיפדיה ג'ימי ויילס שוויקיפדיה האנגלית תוחשך ל-24 שעות ב-18 בינואר כחלק ממחאה שנועדה להפנות את תשומת הלב הציבורית להצעת החוק המוצעת SOPA ולהצעת החוק המוצעת PIPA שהוגשו בסנאט האמריקני. לטענת ווילס ההחשכה של האתר הייתה נחוצה על מנת להדגיש כי הצעות החוק מהוות סכנה לקיומו של חופש הביטוי וליצרתם של חידושים שונים באינטרנט. ב-10 ביולי נערכה החשכה של הוויקיפדיה הרוסית במחאה על חוק שנועד לבצע רגולציה לאינטרנט ברוסיה.
באפריל 2012 הוויקיפד האמריקני ג'סטין קנאפ הפך לוויקיפד הראשון שעבר את רף מיליון העריכות בוויקיפדיה. מייסד ויקיפדיה ג'ימי ויילס בירך את קנאפ על הישגו והעניק לו "פרס" מיוחד על פועלו – 20 באפריל הוכרז על ידו כיום "ג'סטין קנאפ".
ב-13 ביולי 2012 נכתב בוויקיפדיה האנגלית הערך ה-4 מיליון. באוקטובר 2012 העריך ההיסטוריון והויקיפד ריצ'רד ג'ינסן ציין כי להערכתו הוויקיפדיה האנגלית "מתקרבת לסיום" בשל העובדה שמספר העורכים הפעילים צנח באופן קבוע מאז 2007, זאת על אף הצמיחה העצומה בכמות הקוראים.
לפי אלכסה ויקיפדיה הייתה האתר השישי הנצפה ביותר בעולם נכון לנובמבר 2012.
ב-22 בינואר 2013 הפכה ויקיפדיה האיטלקית למהדורה החמישית של ויקיפדיה בה נכתבו מעל למיליון ערכים, בעוד שהוויקיפדיה הרוסית והספרדית עברו את רף המיליון ערכים ב-11 וב-16 במאי בהתאמה. ב־15 ביולי הוויקיפדיה השוודית עברה את רף המיליון ערכים וב־24 בספטמבר הוויקיפדיה הפולנית עברה את רף המיליון ערכים ובכך הם הפכו למהדורות השמינית והתשיעית של ויקיפדיה שהגיעו להישג זה.
במרץ 2013 הושק שלב ההרצה הראשון של ויקינתונים אשר סיפק באופן אוטומטי קישורי בינויקי ונתונים אחרים בכל מהדורות ויקיפדיה.
באפריל 2013 השירות החשאי בצרפת הואשם בניסיון לצנזר את ויקיפדיה באמצעות איום על ויקיפד בעל הרשאות מפעיל שנעצר ואולץ למחוק ערך על תחנת רדיו צבאית שהכיל לטענת השירות החשאי הצרפתי "מידע מסווג".
ביולי הושק העורך החזותי של אתרי קרן ויקימדיה אשר אפשר לראשונה לעורכים לערוך את ערכי ויקיפדיה בממשק דמוי מעבד תמלילים. בנוסף, במהלך 2013 הושק גם עורך שתוכנן במיוחד עבור טלפונים חכמים והתקנים ניידים אחרים.
בפברואר 2014 הושק על ידי ויקיפדים גרמנים מיזם ראשון מסוגו ליצירת מהדורה מודפסת של הוויקיפדיה האנגלית אשר תכלול 1,000 כרכים ומעל ל-1,100,000 דפים. הפרויקט התבסס על מימון מאתר מימון ההמונים Indiegogo.
ב־8 ביוני, ב־15 ביוני וב־16 ביולי 2014, הוויקיפדיה הווארית, הוויקיפדיה הווייטנאמית והוויקיפדיה בסבואנו עברו את רף מיליון הערכים. בכך הם הפכו למהדורות העשירית, האחת-עשרה והשתים-עשרה שהגיעו לאבן דרך זו. למרות שיש מעט מאוד משתמשים פעילים בוויקיפדיה הווארית בוויקיפדיה בסבואנו, מספר הערכים הגבוה נבע מכך שהעורכים באתרים הללו משתמשים בבוטים אוטומטים שמסייעים ליצור כמות גדולה במיוחד של ערכים התחלתיים.
באמצע 2015 ויקיפדיה הפכה לאתר השביעי הנצפה ביותר בעולם לפי אלכסה. בתחילת שנת 2015 הכילה ויקיפדיה בסך הכל מעל ל-36 מיליון ערכים במרחב הראשי של כל 291 המהדורות השונות של ויקיפדיה. בשלב הזה מדי חודש ישנם בסך הכל כ-10 מיליארד צפיות בערכי ויקיפדיה מדי חודש מ-495 מיליון מבקרים ייחודיים, אשר מתוכם 85 מיליון מבקרים ייחודיים הם מארצות הברית. בהמשך של 2015 הפכה ויקיפדיה לאתר השישי הנצפה ביותר בעולם.
במהלך 2015 הושק "מיזם אמנותי" ליצירת מהדורה מודפסת של חלק ניכר מהוויקיפדיה האנגלית אשר במסגרתו נוצרו 7,473 כרכים כאשר כל כרך הכיל 700 עמודים.
ב-1 בנובמבר 2015 ויקיפדיה האנגלית עברה את רף ה-5 מיליון ערכים.
ב-15 בינואר הושק פרויקט 1Lib1Ref שמאז מתקיים כל שנה.
ב-19 בינואר 2016 ויקיפדיה היפנית עברה את רף המיליון ערכים ובכך הפכה לוויקיפדיה ה-13 שמגיעה לאבן דרך זו.
ארזינג'אן
ימי קדם
במחצית השנייה של האלף השני לפנה"ס האזור נשלט על ידי ממלכת החתים. עם זאת, עד לימינו לא נמצאו בעיר שרידים של יישוב חתי כלשהו. אחרי התמוטטות הממלכה החתית החל מה-900 לפניה"ס שלטו כאן האוררטים. בשנת 1953 נמצאו בקרבת העיר ממצאים מתקופתם. בסביבות ה-600 לפנה"ס הגיעה ממלכת מדי. הקרב בין המלך המדי קיאקסארס השני ובין הלידים התנהל לא רחוק מארזינג'אן של ימינו. בסביבות 550 לפניה"ס הפרסים כבשו את ממלכת מדי.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור השני: 2010–2019
החל מ-29 באפריל 2017, נחסמה האפשרות לגלוש בוויקיפדיה בכל השפות בכל רחבי טורקיה, בהוראת רשות טכנולוגיות המידע והתקשורת הטורקית.
ארזינג'אן
הערבים
בעת מסעות הכיבוש של הערבים המוסלמים במאה ה-7, כבש המפקד הערבי חביב בן מסלמה את ארז בשנת 655. אחרי נפילת האימפריה הססנית פרצו במזרח אנטוליה קרבות בין הערבים ולביזנטים. עדיין בשנת 859 המושל של מלטיה מטעם החאליפה העבסי, עומר בן עבדאללה כבש מחדש את ארז מידי הביזנטים.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור השני: 2010–2019
פיתוח בולט שיושם במהלך 2018 היה השימוש בבינה מלאכותית על מנת לסרוק כ-500 מיליון מסמכים בכלי התקשורת בשביל לגלות מי הם האישים שמוזכרים הכי הרבה פעמים אשר עדיין לא זכו לערכים בוויקיפדיה האנגלית, כאשר התוכנה מסוגלת ליצור בעצמה ערכים התחלתיים עבור אותם האישים. נכון לאוגוסט 2018 התוכנה זיהתה מעל ל-40,000 מדענים בולטים שחסרים ויצרה בסך הכל 100 ערכים התחלתיים בעצמה.
ארזינג'אן
הטורקים הסלג'וקים
אחרי קרב מנזיקרט בשנת 1071 שבו הביסו הטורקים הסלג'וקים בראשות אלפ ארסלן את הקיסר הביזנטי רומנוס הרביעי, נכללה ארזינג'ן באימפריה המוסלמית שהקימו הראשונים. העיר הפכה לחלק מנסיכות הבייליקית מנגיצ'ק (מנגוצ'ק) (מנגיצ'ילי) אותה הקים מנגיצ'ק אהמט גאזי, אחד הגנרלים של ארפ ארסלן. בירת הבייליק הייתה העיר קמח. הבייליק מנגיצ'ק התקיים עד שנת 1228. תחת שלטונם של בני מנגיצ'ק ובמיוחד בימי פהרטין בהרם שאה (1225-1165), החתן של הסולטן קיליץ' ארסלן השני, ידעה ארזינג'אן פריחה כלכלית ותרבותית. עם כיבושן של ארזינג'אן וקמח בשנת 1228 בידי ראש הסולטנות הסלג'וקית של רום, עלא-א-דין קאי קובאד הראשון, הביליק מנגיצ'ק הגיע לקיצו. בשנת 1230 ביישוב יאסי צ'מן על יד ארזינג'אן הביסו לוחמיו של קאי קובאד את אחד מצאצאיהם האחרונים של השאהים של ח'ווארזם, ג'לאל א-דין. שנמלט עם כוחותיו מפני המונגולים עד לאנטוליה. קאי קובאד בנה את חומות ארזינג'אן מחדש.
המונגולים
בשנת 1240 פלשו המונגולים לארמניה ואנטוליה. אחרי שהשתלטו על ארזורום, ב-26 ביוני 1243 בפיקודו של באיג'ו ניצחו בקרב קסדה (קסה דא) את הסלג'וקים בראשות קא חיסרב השני (בנו של קאי קובאד) והחריבו את ארזינג'אן. כעבור עשור, בשנת 1254, מבקר מן המערב, ויליאם מרוברוק, ציין כי 10,000 מתושבי העיר נהרגו ברעידת אדמה. העיר הפכה בהמשך לחלק מאימפריית האילחאנים, עד שנת 1335 כשסופחה לבייליקות החדשה ארטנה שהוקמה על ידי אויגורים מצבא האילחאנים. בסביבות 1395 עברה העיר לידי קאזי בורחן א-דין מקייסרי. בימי השלטון המונגולי והאויגורי במאות-13–14 שוקמה העיר. באותם ימים נהנתה הקהילה הארמנית בראשות הארכיבישוף סרגיס ויורשיו, לאוטונומיה משמעותית וכלכלת העיר שגשגה. התפתחו, בין השאר יחסי מסחר עם ונציה. הסחורות מן הים התיכון הועברו דרך ערי הנמל מלטיה ואראפגיר. בעיר התיישבו לצד הרוב הארמני ותושבים מוסלמים גם מספר רב של אירופאים. בשנת 1331 ביקר בעיר הנוסע הערבי אבן בטוטה שציין כי רוב אוכלוסיית העיר הייתה ארמנית, אם כי "מוסלמית". הוא ציין קיומן בעיר של ארגוני צעירים קרויות "אחים" או "אחוות". במחצית השנייה של המאה ה-13 ביקר בעיר הנוסע הוונציאני מרקו פולו, שרשם:
בתחילת המאה ה-15 הדיפלומט הספרדי רוי גונסאלס דה קלאוויחו, שביקר בארזינג'אן בדרכו לסמרקנד, ציין ביומנו:
הטימורים, הטורקים קארה קויונלו ואק-קויונלו
במהלך המאה ה-14 כמה אמירויות נאבקו באופן מתמיד על השליטה בעיר, חלקן בתמיכת מעצמות אחרות. מאוחר יותר התחרו עליה האימפריה העות'מאנית וטימור לנג. ב-1401 הטיל הסולטן העות'מאני באיזיט הראשון מצור על ארזינג'אן וכבשה. אך בשנת 1402 הוא נוצח על ידי טימור לנג בקרב אנקרה. צבאו של טימור הצליח להשתלט על חלק גדול מאנטוליה. גם ירזנקה-ארזינג'אן נשלטה על ידי אנשי טימור בשנים 1410-1402. בשנת 1419 היא נכבשה על ידי שושלת קארה קויונלו, ב-1455 על ידי אוזון חסן ושבטי אק קויונלו. בעקבות ניצחון העות'מאנים של מהמט השני בקרב אוטלוקבלי, על יד טרג'אן, ב-1473 סולקה שליטת פרס על ארזינג'אן. השלטון עבר למשך כמה עשורים לידי כמה מנהיגים מקומיים.
הפרסים הספווים והאימפריה העות'מאנית
בשנת 1502 קבע השליט הראשון של פרס הספווית, השאה אסמאעיל הראשון את המטה הכללי שלו בארזינג'אן. אולם אחרי הקרב צ'לדיראן שבו הובסו על ידי הסולטן סלים הראשון, נאלצו הספווים לעזוב בשנת 1514 את מזרח אנטוליה. ארזינג'אן הפכה לבירת מחוז - איילט - של האימפריה העות'מאנית. הסולטן סולימאן הראשון ביקר בעיר פעמיים, לראשונה ב-1534 כשפנה נגד טבריז, בירת הספווים, ושוב ב-1540 במסע צבאי נוסף נגד פרס. במאה ה-17 הייתה ארזינג'אן אחד ממרכזי המרד של הג'לאלים. בשלהי המאה ה-17 הועתקה הדרך המסחרית שחיברה את אסיה הקטנה עם פרס יותר צפונה. לכן איבדה ארזינג'אן את חשיבותה וחלק גדול מתושביה עזבו. במאה ה-19 התפשטה בעיר הרפורמה הסופית נאחסבנדיה. בשנת 1784 החריבה רעידת אדמה קשה את כל המונומנטים של העיר ומתו בה כאלפיים תושבים. בשנת 1828 פלשו כוחות רוסיה הצארית לחלק מארמניה. בהתאם לחוזה טורקמנצ'אי הח'אנויות יירבן ונחיצ'באן סופחו לרוסיה. הצבא הרוסי התקבל בשמחה על ידי הארמנים שדוכאו על ידי הטורקים והכורדים. בסופו של דבר הכוחות הרוסים לא הגיעו לארזינג'אן.
ב-1864–1865 הייתה העיר שוב לבירת סנג'ק שכללה חמש "קאזה". בסוף המאה ה-19 ידעה העיר תנופה מחודשת, בעקבות העברתו לארזורום השכנה של פיקוד אחד הקורפוסים הצבאיים החשובים של האימפריה. לפי ויטל קינה, בשלהי המאה ה-19 הייתה אוכלוסיית העיר 23,000 תושבים, מתוכם 15,000 מוסלמים. קצת יותר מאוחר באותה תקופה, לינץ' העריך שבכל הסנג'ק ארזינג'אן חיו כ-156,000 בני אדם, מתוכם 31,000 נוצרים, כמעט כולם ארמנים. באזור הכפרי המקיף את ארזינג'אן חיו גם הרבה כורדים מוסלמים.
בימי שלטון הסולטן עבדול חמיד השני בשנת 1891 הוצבה בארזינג'אן מפקדת 30 גדודי פרשים "חמידיה", רוב רובם כורדים, שנועדו לבצע מעשי טבח ביישובים הארמנים. מעשי הטבח התרחשו בעיקר בשנים הבאות ב-1896-1894. בארזינג'אן בוצע טבח בספטמבר 1895.
מלחמת העולם הראשונה. רצח העם הארמני
בתחילת המאה ה-20 היה האזור עדיין מאוכלס גם בארמנים. האנציקלופדיה ברוקהאוס-אפרון ציינה שבארזינג'אן חיו כ-30,000 תושבים, בעיקר "טורקים". לפיה היו בעיר כ-20 מסגדים ו-4 כנסיות ארמניות. בשנת 1914 חיו בארזינ'אן בין 50-70,000 תושבים, מתוכם אולי כ-20,000 ארמנים. מסביב לעיר היו 197 כפרים, מתוכם 60 כפרים ארמנים. הכפרים הארמנים כללו את אחורג'וג, ברגוסר, דנגניג, גארמרי, גאריגין, גיוליצ'ה, חאראבדי, חרומוץ, מלמוציג, מגוציג, מרטגי, מטני, ורי צ'יפלטיג ואחרים. גרו בהם כ-45,000 ארמנים. - בממוצע כ-700 תושבים בכל כפר. בכל הכפרים פעלו כ-30 כנסיות. על ההרים מסביבם היו בתחילת המאה ה-20 מספר מנזרים ארמנים:בוגוס-סדרוס הקדוש, גיראגוס הקדוש, חגופ הקדוש, חיאבור גאראבד הקדוש, נרסס הקדוש, ניקוגוס הקדוש ושוגאגאר הקדוש. בעיר פעלו עד למלחמת העולם הראשונה קונסולים של בריטניה, צרפת, גרמניה ופרס, סגן קונסול של ארצות הברית וכן נספח צבאי רוסי. כמו כן פעל בית חולים של מיסיון נוצרי אמריקאי. העות'מאנים החזיקו בה חיל מצב גדול.
הגירוש והטבח ההמוני בארמנים
בסביבות שנת 1915 נרצחו וגורשו רוב רובם של הארמנים בארזינ'אן והסביבה בימי רצח העם הארמני.
לפי ספרו של רימונד קבורקיאן "רצח העם הארמני" (2009) (המצטט, בין השאר, עדותו של הגנרל והיב פאשה בפני ועדת מזהר) בראש מבצע הטיהור האתני בסנג'ק ארזינג'אן עמד המושל - ה"מותסריף" ממדוח ביי וד"ר באחאטין שקיר ביי, איש "הטורקים הצעירים", שהיה, ככל הנראה, מראשי "הארגון המיוחד" (טשקילת-אי-מחסוסה) שהתמחה ברציחות המגורשים הארמנים בעת צעידות המוות. כמו כן נמנה עם מארגני הטבח חבר הפרלמנט מטעם העיר קמח, האלט ביי. הגירושים התחילו ב-18 במאי 1915. שבוע לפני הגירוש נעצרו ונרצחו בקמח ובסאנסר דרה מספר נכבדים ארמנים. התושבים הארמנים קיבלו מספר ימים כדי לחסל את נכסיהם. קודם כל גורשו 16 המשפחות האמידות בעיר -דר סריאן, פפזיאן, בויטיאן, סוסיגיאן ואחרות. שלוש מתוך 4 הכנסיות הארמניות הופקעו על ידי השלטונות. נותרה בהתחלה בידי הארמנים קתדרלת סורפ פרגיץ'. בתי הספר והכנסיות נשדדו. בערב 22 במאי 1915 12,000 אנשים מזוינים - ז'נדרמים, צ'טה (קבוצות מזוינות של אזרחים, שכללו, יש אומרים, עבריינים פליליים) ואיכרים טורקים ובראשם ממדוח ביי, הקיפו את הכפרים והמנזרים הארמנים מסביב לעיר. הנשים והילדים הארמנים נשלחו לבית הקברות הארמני של ארזינג'אן. גברים הוצאו להורג בקבוצות קטנות באמצעות יריות או על ידי שחיטת גרונותיהם והושלכו לבורות. ב-25 -27 במאי הארמנים של ארזינג'אן רוכזו בבית הקברות קויובאשי, הנמצא במרחק שעת הליכה מן העיר. מאוחר יותר הם הוצעדו משם אל הגאי קמח ("קמח בוגאז" או "קמח בואז"), בין נהר הפרת ולבין סלעי הרי סבוח, שם רוב המגורשים מצאו מהר את מותם. בדרך עוד הותקפו ונשדדו על ידי קבוצות בריונים (צ'טה) וכפריים כורדים. מספר נשים נחטפו לכפרים טורקים ושרדו. מעריכים כי בתוך יום אחד נטבחו בגאי 25,000 ארמנים מארזינג'אן והסביבה. יחידות "הארגון המיוחד" שביצעו כאן את הטבח היו תחת פיקודו של גא'פר מוסטפא אפנדי. מאות נשים וילדים השליכו את עצמם למוות לתוך התהום. מאות ילדים נחטפו אל הכפרים הטורקיים. תינוקות הושלכו לנהר. בשבוע אחרי הטבח עוד צדו הז'ינדרמים והשוטרים את האנשים שהסתתרו בפרדסים או בשדות הטירס בסביבה. ב-8 ביוני נותרו בארזינג'אן 800 מגויסים ארמנים שהועסקו בבית מלאכה של הצבא, ועוד 150 שעבדו בניקיון ברחובות העיר ו-3 אחים וכוחות עזר שעבדו בבית חולים. הם לא ידעו מה היה גורל משפחותיהם. נאמר להם שהן הגיעו בשלום למוסול. בפקודת מחמוד כמיל הם נשלחו ב-18 ביוני לקסרקטינים והועמדו תחת שמירת ה"צ'טה". במשך מספר ימים הם הובלו אזוקים קבוצות-קבוצות והוצאו להורג ביריות על יד גשר ג'רבלג. כ-5,000 מגויסים ארמנים ששירתו בגדודי עבודה ("אמלה טבוריס") נטבחו בשדה ממזרח לארזינג'אן ונקברו בקברות המוניים. קבוצה אחרת של כ-5000 מגויסים ארמנים נטבחו בגאי סאנסאר, ממזרח לארזורום. ייתכן כי עוד 15,000 קשישים נרצחו באותו גאי. אחרי נובמבר 1915 קבוצה של כ-50 בנאים ארמנים הובאו לארזינג'אן אחרי שבנו מועדון טורקי באמצעות מצבות מבית קברות ארמני והוצאו להורג. גם הבישוף הארמני מארזורום הוצא להורג על יד ארזינג'אן אחרי 28 ביולי 1915.
קרב ארזינג'אן (1916). מהכיבוש הרוסי לכיבוש מחדש על ידי הטורקים
בשנת 1916 הוקם בארזינג'אן המטה הכללי של הארמייה השלישית העות'מאנית בפיקודו של כרים פאשה. ב-12 ביולי 1916 ארמיית הקווקז של הצבא הרוסי בראשות הגנרל ניקולאי יודניץ' כבש את מאמה הטון. בהמשך לוחמיה השתלטו על רמת נגליקה וכבשו עמדה טורקית על גדות הנהר דורום דוראסי, כשהפרשים הרוסים פרצו את הקו בוז-טאפא-מרטקלי. לאחר מכן התקדמו אל עבר ארזינ'אן. ב-25 ביוני הגיעו לעיר וכבשו אותה תוך יומיים. העיר לא נפגעה הרבה בקרבות. הרוסים מצאו בעיר כ-300 בעלי מלאכה ארמנים שהושארו בחיים. כמה עשרות נשים הוחזקו כ"בנות זוג" נוספות בבתים של אחדים מהמנהיגים הטורקים המקומיים, האחראים לטבח. הגנרל יודניץ' לכד בעיר שלל רב. למרות היתרונות האסטרטגיים של ניצחונו, הוא לא ביצע כל מהלכי התקדמות נוספים וכוחותיו הצטמצמו מספרית עקב תבוסות רוסיות צפונה משם.
הגנרל והיב פאשה שיגר איגרת מחאה לגנרל הרוסי לבדינסקי שבה מסר כי יחידות מזוינות ארמניות טבחו 15,000 אזרחים טורקים. הטורקים הכריזו את שביתת הנשק כלא תקפה בראש הגיס הקווקזי הראשון של הצבא העות'מאני התמנה הקולונל מוסה קזם קראבקיר. ב-13 בפברואר 1918 כשהטורקים נמצאו קילומטרים ספורים מן העיר, הורה מורל על נסיגת על הכוחות הארמנים מן העיר. במהלך הנסיגה לארזורום בתנאי חורף קשים ספגו כוחות אלה אבדות קשות. ב-26 בפברואר 1918 בטורקים (חטיבת 36 ובחטיבה 5 הקווקזית של הארמייה השלישית) כבשו בחזרה את ארזינג'אן. . הם לקחו כשלל כמויות גדולות של מזון, 4,016 רובים, 3 תותחים,25 מרגמות, מקלע אחד,321 ארגזי תחמושת, וציוד נוסף.
הרפובליקה הטורקית, רעידת האדמה ב-1939
ב-26 בדצמבר 1939 נהרסה העיר כמעט כליל ברעידת אדמה קשה, בה מתו כ-30,000 בני אדם. הרעש מ-1939 כלל שבע רעידות קשות מאוד, החזקה ביניהן בדרגת 8.2 בסולם ריכטר. הוא היה החזק ביותר בתולדות טורקיה המודרנית. בשלב הראשון נהרגו כ-8,000 בני אדם. למחרת, עלה מספר ההרוגים ל-20,000. עד סוף שנת 1939 רעידות אדמה נוספות ושיטפונות בהן נהרגו 32,962 בני אדם. לא נותרו בעיר בניינים היסטוריים. נחרבו, בין היתר, המסגדים אולו ג'אמי וחורשונו ג'אמי, מן התקופה הסלג'וקית וה"טאש חאן" מזמנן של הסולטן סולימאן הראשון. רעידת אדמה משמעותית אחרונה אירעה ב-13 במרץ 1992.
האתר הישן של העיר ננטש והוקמה עיר חדשה 4 קילומטר יותר צפונה. אחרי מלחמת העולם השנייה עברה לכאן חיל מצב. לא הוקמו בעיר תעשיות בעלות חשיבות. אחרי 1960 גברה הגירת תושבים רבים אל מרכז אירופה. בשנת 1985 חיו בעיר 85,000 תושבים ובמחוז - 139,000. האוכלוסייה של המחוז הייתה ב-40% עירונית ו-60% כפרית. במפקד משנת 2010 חלה עלייה בחלק של האוכלוסייה העירונית. בארזינג'אן חיו 102,173 תושבים, ובכל המחוז - 149,422 בני אדם. בימינו רבים מהתושבים של העיר הם ממוצא כורדי - קורמאנג' וזאזא וחלקם - טורקים. מבחינה דתית התושבים הם רוב רובם מוסלמים -כחצי-חצי - סונים ועלווים.
אזור רעידות אדמה
ארזינג'אן נמנית עם האזורים בעלי הסיכון הגבוה ביותר לרעידות אדמה (אזורי סיכון 1) בטורקיה. בשנת 1047 נהרסה העיר כליל. בין המאות 15–19 התרחשו כמה רעידות אדמה שגבו מספר קרבנות בסדר גודל עשרות האלפים. רעידת האדמה הגדולה ביותר שהכתה את העיר במאה ה-20 אירעה ב-26 בדצמבר 1939 בעוצמה של 8-8,2 מעלות לפי סולם ריכטר. נהרגו בה 32,962 או 32,958 בני אדם, כ-100,000 נפצעו ו-116,720 בניינים נהרסו. כאמור, העיר נבנתה מחדש במרחק 4 קילומטר צפונית-מערבית והמקום הישן - "אסקי-ארזינג'אן" ננטש. רעידות האדמה בעשורים הבאים עשו נזקים מצומצמים. אולם בשנת 1983 רעש נוסף בדרגת 5,8 גרמה ל-1,331 הרוגים, ורעידת האדמה ב-13 במרץ 1992 בדרגת 6,8 גרמה למותם של 653 בני אדם. אלפים נותרו ללא גג. בסף הכל בשנים 1939–1992 נרשמו 19 רעידות אדמה. בשנת 1975 אומץ מפרט בנייה שהתיר באזור הסיכון 1 בניה מרבית של שתי קומות בלבד. אך מחקר שנעשה בעקבות רעידת האדמה משנת 1992 מצא שבבתים רבים, לרבות בניינים ציבוריים, נבנו קומות נוספות בניגוד לחוק.
אקלים
האקלים בארזינג'אן הוא יבשתי עם חורפים של שלגים וכפור וקיצים חמים ויבשים. האביב הוא העונה הלחה ביותר בעוד שהקיץ הוא העונה היבשה ביותר. הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא 11°C. החודש הקר ביותר הוא ינואר עם -3,3°C והחודש החם ביותר הוא אוגוסט ים + 22°C.
אתרים
שרידי העיר הישנה נמצאים בקרבת שדה התעופה בדרך לצ'אלאיאן. ניתן לראות חומת העיר שנודעה להגן עליה עד למאה ה-16. בפינה הדרום-מערבית נותר שריד של מגדל משושה. 20 מטר צפונית נשמר שער גדול מן התקופה העות'מאנית. בין שדות ירקות נצאים שני בתי מרחץ - חמאם, עם כיפות רדודות. נשארו גם שרידי מדרסה.
קישורים חיצוניים
Raymond Janin, art. Celtzene ou Celezene in Dictionnaire d'Histoire et de Géographie ecclésiastiques, vol. XII, Paris 1953, coll. 130-131 Vailhé, Siméon. "Justinianopolis." The Catholic Encyclopedia. Vol. 8. New York: Robert Appleton Company, 1910. 3 Nov. 2014
דליה אביאל
פועלה הספרותי
ב-2018 יצא לאור ספרה השני (תחת קרדיט משותף עם צבי), "נפלאו ממני" (הוצאת סטימצקי). כמו בספרה הקודם "ידעתי שאמצא אותך", מעלה דליה ב"נפלאו ממני" אירועים, מפגשים וחוויות מחייה עם צבי, ומשולבים בו שירים שצבי כתב וסיפורים שסיפר בתוכניות "ציפורי לילה" בגלי צה"ל.
ההיסטוריה של ויקיפדיה
העשור השני: 2010–2019
ב-13 באפריל 2018 הוויקיפדיה הסינית עברה את רף המיליון ערכים, והפכה בכך לוויקיפדיה ה-14 שמגיעה לאבן דרך זו. מאוחר יותר באותה השנה, ב-26 ביוני, ויקיפדיה הפורטוגזית עברה את רף המיליון ערכים והפכה בכך לוויקיפדיה ה-15 שמגיעה לאבן דרך זו.
החל מאפריל 2019 נחסמה האפשרות לגלוש בוויקיפדיה בכל השפות בכל רחבי הרפובליקה העממית של סין.
העשור השלישי: 2020 ואילך
ב-23 בינואר 2020 נוצר הערך ה-6 מיליון בויקיפדיה האנגלית על מריה אליז טרנר לאודר.
במהלך שנת 2020 הסיקור הנרחב בויקיפדיה אודות מגפת הקורונה, הדיונים הרבים שהתקיימו אודות התוכן של הערכים הללו בדפי השיחה, ואפילו המחיקות של הערכים שעוסקים בנושא, יהיו משאב שימושי עבור היסטוריונים עתידיים שירצו לקבל מידע רב יותר אודות אותה התקופה. ארגון הבריאות העולמי לקח חלק בשיתוף פעולה עם ויקיפדיה כמשאב מרכזי להפצת מידע הקשור למגפת הקורונה במטרה לסייע במאבק בהפצת מידע מוטעה.
בינואר 2021 צוין בתקשורת יום השנה ה-20 לוויקיפדיה.
ב-13 בינואר 2021 ויקיפדיה האנגלית הגיעה למיליארד עריכות, כאשר העריכה המיליארד בוצעה על ידי העורך סטיבן פרואיט.
ב-6 בדצמבר 2022 הוויקיפד ריצ'רד קניפל יצר את הערך Artwork title, שהגרסה הראשונה שלו הייתה טיוטה שנוצרה באמצעות ChatGPT, כאשר קניפל לאחר מכן ביצע עריכות קטנות על מנת להתאים את התוכן לסטנדרטים של ויקיפדיה. קניפל הצהיר בדף שיחה שהוא מאמין שזו הפעם הראשונה בה עורך כולשהו בויקיפדיה השתמש ב-ChatGPT על מנת ליצור ערך בוויקיפדיה. הערך זכה לביקורת מצד עורכים אחרים ועורר מחלוקת בתוך קהילת ויקיפדיה, מה שהוביל לדיון נרחב בשאלה האם יש להשתמש ב-ChatGPT ובמודלים דומים לכתיבת תוכן עבור ויקיפדיה ואם כן, באיזו מידה.
בינואר 2023 הממשק של ויקיפדיה בתצוגת המחשבים אשר מוגדר כברירת מחדל שונה לראשונה מאז 2010, ל-Vector 2022.
גיוס כספים
מדי שנה מפעילה קרן ויקימדיה קמפיין לגיוס תרומות לתמיכה בפעילותיה.
מרטין קיפנברגר
מרטין קיפנברגר (גרמנית: Martin Kippenberger; 25 בפברואר 1953, דורטמונד – 7 במרץ 1997, וינה) היה צייר, אמן מיצב, אמן מיצג וצלם גרמני.
ביוגרפיה
קיפנברגר נולד בדורטמונד בשנת 1953, ולו חמש אחיות. אביו היה מנהל של מכרה פחם ואימו רופאת שיניים. לאחר שאימו נהרגה בתאונה, הוא זכה בירושה די הצורך כדי להתפרנס. הוא למד בבית הספר הגבוה לאמנויות חזותיות בהמבורג, שם הושפע מזיגמאר פולקה (על אף שלא לימד אותו ישירות).
קיפנברגר שהה זמנית בפירנצה, שם הציג תערוכת יחיד ראשונה בשנת 1977. הוא השתקע בברלין בשנת 1978. בשנה זו הוא ייסד את "משרד קיפנברגר" יחד עם גיזלה קפיטיין, והם אצרו תערוכות שלו ושל חבריו. בתקופה זו קיפנברגר התמנה למנהל של "SO36", חלל מיצג, קולנוע ומוזיקה. כן ייסד להקת פאנק בשם "The Grugas".
לאחר עזיבתו את ברלין מילא קיפנברגר חלק מרכזי בסצנת האמנות של קלן בתחילת שנות ה-80. בקלן קיפנברגר לא הגביל את עצמו לייצור עבודות אמנות, אלא פעל בשלל האספקטים של הצגת האמנות, גם המשניים שבה. ב-1984 ייסד יחד עם אלברט אוהלן את הלורד ג'ים לודג' - חבורת אמנות גרמנית שפעלה עד שנות ה-90.
ב-1989 היגר ללוס אנג'לס. בסוף חייו לימד באקדמיה לאמנות שבקאסל.
עבודתו
קיפנברגר לא דגל בגישה אחידה לאמנות ומדיום יחיד, ויצר מגוון יצירות במדיה מגוונת: פיסול, ציור, עבודות על נייר, צילומים, מיצבים, הדפסים ומיצגים ברי חלוף.
בשוק האמנות, בעודו בחיים, נמכרה יצירה של קיפנברגר בכמיליון דולר בשנת 1991. לאחר מותו ערך יצירותיו עלה משמעותית.
ברבי הנסיכה ובת הכפר
ברבי הנסיכה ובת הכפר (באנגלית: Barbie as the Princess and the Pauper) הוא סרט הנפשה ממוחשבת קנדי-אמריקאי, מסוגת פנטזיה, רומנטיקה, הרפתקאות ומוזיקה, אשר מבוסס על בובת הפלסטיק "ברבי" המיוצרת על ידי חברת הצעצועים האמריקאית "מאטל", ועל הרומן "בן המלך והעני" מאת מארק טוויין. הסרט, המשמש כסרט הרביעי בסדרת סרטי ברבי, בוים על ידי ויליאם לאו, נכתב על ידי קליף רובי ואלנה לסר, והופק על ידי Mainframe Entertainment ו-Mattel Entertainment.
הסרט הופץ ברחבי העולם להקרנה ביתית, כאשר הוא הופץ בארצות הברית על ידי Lions Gate Home Entertainment ב-28 בספטמבר 2004. בישראל הסרט הופץ על גבי DVD בדיבוב עברי בשנת 2004. אורך הסרט הוא כ-85 דקות.
סרט זה הוא הסרט המוזיקלי הראשון בסדרת הסרטים, כאשר הוא נחשב כסרט פולחן בזכות עלילתו ושיריו. בשנת 2005 הסרט היה מועמד לשישה פרסים ב-DVD Exclusive Awards. בשל הפופולריות של הסרט, בשנת 2012 יצא הסרט "ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ" המשמש לו כרימייק, אשר בעצמו עורר השראה לשני סרטים בעלי מראה מודרני יותר - הראשון הוא "ברבי מלכת הרוקנרול" שיצא בשנת 2015, והשני הוא "ברבי: הרפתקת הנסיכה" שיצא בשנת 2020.
עלילה
הסרט מספר על שתי ברביות, אנליז ואריקה, אשר כל אחת מהן חולמת על חופש, אך בצורה שונה. אריקה היא יתומה שגרה בכפר ועובדת כתופרת אצל מאדאם קארפ המרושעת, אשר חולמת להיות זמרת ולטייל ברחבי העולם. אנליז היא נסיכה ובתה היחידה של המלכה. היא מוכרחה להתחתן עם המלך דומיניק מהממלכה השכנה, שאינה מכירה כלל, על מנת להציל את הממלכה מעוני, בעודה מאוהבת במורה והעוזר שלה, ג'וליאן.
בסוף הסרט מתקיימת חתונה משותפת של אריקה עם דומיניק ואנליז עם ג'וליאן.
מדבבים
הדיבוב העברי של הסרט בוים על ידי דן שצברג, והופק על ידי דבי קאצץ.
פסקול
סרט זה הוא הסרט המוזיקלי הראשון בסדרת סרטי ברבי. לסרט יצא פסקול בעל אחד עשר שירים, ששניים מהם הם שירי חזרה, אותו ניתן לשמוע עם מנגינות הסרט באלבום המוזיקה "Barbie Sings! The Princess Movie Song Collection" שיצא על ידי מאטל בשנת 2004. מוזיקת הסרט הולחנה על ידי ארני רות', ונכתבה על ידי איימי פאוורס, מייגן קאוואלארי ורוב הודנוט. השירים בגרסת המקור בוצעו על ידי מארק לונה, שרה נימייטז, מליסה ליונס, מרטין שורט, אלסנדרו ג'וליאני וג'ולי סטיבנס בהתאמה. בגרסה העברית של הסרט השירים אינם דובבו לעברית, והם הופיעו בסרט עם כתוביות. רשימת השירים לפי סדר הופעתם בסרט:
משחק וידאו
בשנת 2004 יצא לסרט משחק וידאו על ידי משחקי ויונדי, עבור גיים בוי אדוונס, מחשב אישי ומקינטוש. במשחק השחקנים צריכים לסכל את הניסיון של פרמינג'ר להשתלט על הממלכה. השחקנים יכולים להשתמש בארבע דמויות מתוך הסרט: אנליז, אריקה, וולפי וסרפינה.
קירובו
קירובו (באנגלית: KIROBO) הוא האסטרונאוט הרובוטי הראשון בחלל, שנשלח לתחנת החלל הבינלאומית כדי ללוות את האסטרונאוטים שם כדי להפיג את בדידותם. עם זאת, נכון למועד שיגורו, הוא יודע רק לדבר יפנית. השם קירובו הוא שילוב בין המילה "קיבו" ((希望) תקווה ביפנית) ו"רובו" ((ロボ) קיצור גנרי לרובוט).
חזון
החזון של מפתחי הרובוט היה לקדם את הרובוטיקה העולמית בכך שישלחו רובוט לחלל, המסוגל לקיים שיחות ולזהות פנים. באתר הפרויקט נכתב כי "קירובו הוא התקווה של הטכנולוגיה היפנית".
פיתוח
קירובו פותח על ידי טומוטאקה טקאהאשי (Tomotaka Takahashi) בשיתוף פעולה בין Dentsu, מרכז המחקר לטכנולוגיה באוניברסיטת טוקיו, Robo Garage מאוניברסיטת קיוטו, חברת טויוטה (Toyota) וJAXA סוכנות החלל היפנית. האוניברסיטה של טוקיו וRobo Garage עבדו על החומרה של הרובוט ויצירת התנועה, חברת טויוטה עבדה על הזיהוי הקולי, וDentsu יצרו את יכולת השיחה וניהלו את הפרויקט.
מאפיינים טכניים
קירובו הוא בערך 34 ס"מ גובה, 18 ס"מ רוחב ו-15 ס"מ עומק. הוא שוקל כמעט 1 ק"ג ומדבר רק יפנית. יכולותיו כוללות גם זיהוי קול ודיבור, עיבוד שיחה, גם זיהוי פנים והקלטה. קירובו תוכנן במיוחד להתמודד בסביבת כבידה נמוכה ולנווט ולסייע לאסטרונאוט Wakata בניהול ניסויים בתחנת החלל. משימתו העיקרית היא לבדוק איך רובוטים ובני אדם יכולים לעבוד יחדיו. הוא מתמחה בתקשורת ובפעילות בתוך התחנה. הוא מקבל הוראות בעל פה ומסוגל לנהל שיחות, לזהות מילים ולשעשע גם את הרציניים שבאסטרונאוטים.
שיגור ושהות בחלל
קירובו שהה בתחנת החלל 18 חודש ונחת בחזרה במרץ 2015. עם חזרתו אמר: "מלמעלה, כדור הארץ זוהר כמו מנורת LED כחולה".
שיאי עולם
עם חזרתו ליפן, הכריזו נציגי ספר השיאים של גינס כי קירובו קבע שני שיאי עולם:
אור לגויים
"אור לגויים" הוא ביטוי שמקורו בנביא ישעיהו, המבטא את ייעודו האוניברסלי של עם ישראל כמורה הדרך הרוחנית והמוסרית לעולם כולו.
מקור הביטוי בפסוקים מספר ישעיהו:
ההקשר בשלושת האזכורים הללו (פרקים מא-מב, מט, ס) הוא נבואת נחמה והבטחה לעם ישראל, לפיה ה' ישיב את ישראל לארצם, ושיבה זו תגרום לגויים לפקוח את עיניהם, להעריץ את עם ישראל ולהכיר על ידי כך כי ה' הוא האלהים ולא הפסילים.
משמעות הביטוי
כבר מפרשי המקרא בימי הביניים קישרו בין פסוקים אלו לבין חזון אחרית הימים של ישעיהו ומיכה, לפיו ציון תהיה מרכז רוחני לעולם כולו .
מנגד, היו שקישרו זאת לייעוד ההיסטורי שייעד ה' לאברהם (בראשית יב ג), ולפיו הייעוד הוא לימי הגלות ולא לאחרית הימים: . דברים דומים כתב בוקי בן יגלי:
ודברים חריפים ומפורשים יותר נאמרו בהקשר זה על ידי הפילוסוף הרמן כהן לעמיתו, מרטין בובר, כשהלה הציע לו להצטרף לתנועה הציונית:
השימוש בביטוי בעת החדשה
החל מראשית ההתעוררות הלאומית בעם ישראל, החלו הוגי דעות שונים לראות בתחייה הלאומית סיכוי למימוש חזון הנביאים של "אור לגויים". דוגמה להבנה זו של המושג נמצאת בדברי הערכתו של בר טוביה להיסטוריון רבי זאב יעבץ: (בר טוביה, אישים וספרים, רבי זאב יעבץ) גם הראי"ה קוק ראה בשאיפה הנאצלת של עם ישראל להיות "לאור גויים" חלק מייעודו של ישראל, בהדגישה את "הכוח הלאומי" המשותף שלנו עם הגויים. עם זאת, הדגיש הרב קוק כי "הכח הרוחני" הוא קודם לו במעלה: (המספד בירושלים, מאמרי הראיה)
מדינת ישראל כאור לגויים
זאב ז'בוטינסקי אף הוא דיבר על ה-"ציונות הרוממה" בהקשר של אור לגוים והפיכה למופת לאומות העולם, אם כי לא השתמש בביטוי המפורש:
גם בחירת המנורה כסמל מדינת ישראל, נבעה בין השאר מהדימוי של המדינה כאור לגויים:
בשיח הישראלי הקיים משתמשים לעיתים בביטוי באורח ציני, לאור הפער בין החזון למציאות, אך עדיין הביטוי מוזכר בטקסים רשמיים כחלק מהייעוד אותו מייצגת מדינת ישראל.
ג'יימס לנקפורד
ג'יימס פול לנקפורד (באנגלית: James Paul Lankford; נולד ב-4 במרץ 1968) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית המכהן כסנאטור מטעם אוקלהומה החל משנת 2015. לפני שנבחר לסנאט היה חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג המחוז החמישי של אוקלהומה. הוא חבר ועדות הביטחון והמודיעין של הסנאט.
ביוגרפיה
לאחר שסיים את לימודיו הוא עבר לאדמונד, פרבר של אוקלהומה סיטי, שם הוא מתגורר עד היום.
ב-1 בספטמבר 2009, החליט לנקפורד לרוץ לקונגרס של ארצות הברית לאחר שמרי פאלין, חברה בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז החמישי של אוקלהומה, הכריזה כי היא מוותרת על מושבה כדי להתמודד למשרת מושל אוקלהומה, לנקפורד התמודד על מקומה בבית הנבחרים. הוא זכה בבחירות וב-3 בינואר 2011 הושבע לבית הנבחרים של ארצות הברית.
בשנת 2014 התמודד לנקפורד לסנאט על מנת להחליף את הסנאטור הרפובליקני מאוקלהומה המכהן שפרש מהסנאט, טום קובורן.
לנקפורד נשוי לסינדי ולהם שני ילדים.
כריס נילסן
כריסטפור "כריס" נילסן (באנגלית: Christopher "Chris" Nilsen; נולד ב-13 בינואר 1998) הוא אתלט אמריקאי סגן האלוף האולימפי (טוקיו 2020) וסגן אלוף העולם (יוג'ין 2022) בקפיצה במוט. הוא שיאן צפון אמריקה באולם (6.05 מטר).
ביוגרפיה
נילסן גדל בקנזס סיטי בנם של מארק וקארן. היה שיאן ארצות הברית לתיכונים בקפיצה במוט. בשנים 2016–2020 למד לתואר ראשון בקינסיולוגיה וניהול ספורט באוניברסיטת דקוטה הדרומית. ב-2016 סיים שביעי באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20. הוא זכה פעמיים רצופות באליפות ה-NCAA בקפיצה במוט, ב-2018 וב-2019. במשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו בלימה ב-2019 זכה במדליית זהב בתוצאה של 5.76 מטר.
באולימפיאדת טוקיו שהתקיימה ב-2021 זכה במדליית כסף בשיא אישי של 5.97 מטר, אחרי המנצח ארמנד דופלנטיס (6.02 מטר). ב-2022 עבר לראשונה גובה של 6 מטר בתחרות באולם. במרץ 2022 קבע שיא צפון אמריקה של 6.05 מטר בתחרות באולם ברואן. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 זכה במדליית ארד בתוצאה של 5.90 מטר. במאי קבע שיא אישי באצטדיון של 6.00 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2022 זכה במדליית כסף בתוצאה של 5.94 מטר לאחר דופלנטיס שקבע שיא עולם של 6.21 מטר.
ואנ'קה קין
ואנ'קה קין (ברוסית: Ванька-Каин, איוואן אוסיפוב בשמו האמיתי, Иван Осипов; נולד בשנת 1718 — מת אחרי 1756) הוא גנב, שודד ובלש נודע ממוסקבה, שהפך לגיבור האגדות והרפתקאות הגנבים ברוסיה.
ביוגרפיה
בסוף 1741 מצא את עצמו שוב במוסקבה, שם הופיע במחלק הבילוש של המשטרה המוסקבאית בטענה שהוא גנב ומכיר גנבים ושודדים אחרים, לא רק במוסקבה, אלא גם בערים אחרות והוא הציע עזרה בלכידתם. הצעתו התקבלה, הוא הפך למלשין של מחלק הבילוש ויחידה צבאית הועמד לרשותו. הוא בגד ותפס גנבים קטנים, אך גונן על גנבים גדולים; הוא עודד פילוג בין הגנבים, סחט מהם כסף; פתח בית הימורים בביתו שנקנה במוסקבה ולא היסס לבצע שוד גלוי. לרוב קצינים במחלקת הבילוש, עמדו לרשותו ותרמו לו. בחסותו עלה מספרם של גנבים, נודדים ושודדים בכל יום במוסקבה.
הצטברות זו של מספר עצום של אנשים שחיים בגנבה, שוד ולעיתים רצח, בסופו של דבר התבטאה באסון חברתי. באביב 1748 החלו שריפות ושוד נפוצים במוסקבה, שהפחידו גם את תושבי סנקט פטרבורג הבירה. מפחד ופאניקה, תושבי מוסקבה יצאו מבתיהם, נסעו מהעיר ובילו את הלילה בשדה. מייג'ור גנרל אנדריי אושקוב נשלח עם כוח צבא למוסקבה, בראשותו הוקמה ועדת חקירה מיוחדת שנמשכה 3 חודשים. במהלך קיומה של ועדה זו, ואנ'קה-קיין עדיין המשיך בפעילותו הפלילית, אך לא באופן חופשי כמו קודם. בינתיים הופיעו דמויות חדשות שכבר לא תרמו לו. בנוסף, הוא התמודד עם כת חזקה של הסקופצים שהתנגדה לו. צוותו של אושקוב, תפס את כל האנשים החשודים והביא אותם בפני וועדה. הודות לכך, הפעילות הפלילית של ואנ'קה-קין החלה להתגלות. לאחר שהתברר כי כל משטרת מוסקבה קושרת עימו קשר, יורשו של אושקוב, אלכסיי טטישצ'ב, מונה למפקד משטרת מוסקבה, הוא ביקש הקמת ועדה מיוחדת בעניינו של ואנ'קה-קין. ועדה זו נמשכה ארבע שנים, מיוני 1749 ועד יולי 1753, אז הועבר התיק למחלק הבילוש שכל צוותו הוחלף בתקופה זו. המצוד נמשך שנתיים נוספות עד יולי 1755, אז נגזר דינו של ואנ'קה למוות, אך על פי צו הסנאט הוחלף בעונש בשוט ועבודות פרך, תחילה לרוגרוויק ואחר כך לסיביר.
בת-שבע דגן
בת-שבע דגן (קורנווייץ) (נולדה ב-8 בספטמבר 1925) היא סופרת ילדים ומשוררת ישראלית שכתבה בעיקר על נושא השואה. פועלה החינוכי והספרותי מתמקד בהעברת נושא רגיש זה לדורות הצעירים בארץ באמצעות שיתוף חוויותיה שלה כילדה בתקופת השואה וכניצולת שואה.
ביוגרפיה
נולדה ב-8 ספטמבר 1925 בלודז' שבפולין בשם איזבלה רובינשטיין לשלמה-פישל, בעל בית מלאכה לאריגה, ולפייגה, תופרת, אחות לשמונה. עם פרוץ המלחמה ברחו ארבעה מאחיה ואחותה הבכורה לברית המועצות. אח אחד עלה לארץ ישראל לפני המלחמה. יתר בני המשפחה עברו לרדום. היא הייתה חברה בקבוצות לימוד לנוער שהתכנסו בחשאי. בשליחות השומר הצעיר נסעה לגטו ורשה בזהות ארית, שם קיבלה ממרדכי אנילביץ' את עיתון המחתרת והביאה אותו לגטו רדום.