cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ין קילבורן
ביקורת
בעוד עבודתה של קילבורן, במיוחד סדרת "הורגת אותנו ברכות", שובחה רבות על כך שתיעדה והציגה לעולם את האופן בו תעשיית הפרסום בונה דימוי נשי שאיננו מציאות ויוצרת אידיאל יופי בלתי מושג, עבודותיה ספגו גם ביקורת שלילית.
ב-2006 במאמר "שוק פמיניזם: המקרה של שינוי פרדיגמה" שנכתב על ידי לינדה מ. סקוט, היא טוענת כי מאז יצא לאור הסרט הראשון בסדרה "הורגים אותנו ברכות" בשנת 1979, כל סרטי ההמשך משחזרים את אותן הטענות, ואין בהם חידוש. לינדה סקוט הדגישה שסרטים אלו הוצעו להשכרה או מכירה בעבור תשלום, וכי הופצו עם אזהרה על שמירת זכויות יוצרים, סוגיה המרמזת כי מדובר בסרטים שהופקו למטרות רווח. "אם קילבורן רק רצתה להנגיש ולקדם 'מסר מחנך', אין צורך להוסיף את האזהרות על השימוש בהם, ולהתריע משימוש בקלטות עם אזהרה על שמירת זכויות היוצרים". לדעתה של סקוט, אם תנועת הפמיניזם מעוניינת להפיץ את השמועה, ולקדם מסרים מחנכים על דימוי האישה, היא אמורה להיות מעוניינת שיפיצו את הקלטות, ולא להתריע משימוש בהן.
קבוצת מרצים שדנה על נושא עולם הפרסום, הזכירו את עבודותיה של קליבורן וסרטיה הדוקמנטריים, ואף על פי שרוב הסטודנטים לסוציולוגיה במכללת לואיס ולקלארק הכירו את תרומתה של קילבורן, הוצע להם לצפות בהם שוב, והפעם לנקוט בגישה ביקורתית כלפיהם. פרופסור ג'ף ריצ'רדס העלה את הטיעון נגד עבודתה משנת 2003: אמנם היא הייתה "מאוזנת יותר" אך, עדיין סרטה הוא "מסחרי ופופוליסטי מדי".
תעודות הוקרה ופרסים
היא זכתה פעמיים ב"פרס הרצאת השנה" מטעם האגודה הלאומית לפעילות הקמפוסים ופעם אחת נבחרה כאחת משלושת המרצים הפופולריים ביותר בקרב מוסדות אקדמיים על יד מגזין ה"ניו יורק טיימס". היא תועדה בכתבת פרופיל ב"פמיניסטיות ששינה את אמריקה 1963-1975", ונכללה בין עשרים ואחד עיתונאים, אנשי תקשורת, פעילים ואנשי חינוך אשר תורמים לשינוי תפיסת גיבורי ה"מדיה" ב-"Reclaim the Media's "Media Heroes" pack of trading cards".בשנת 2004 להקת רוק נשית קראה לעצמה בשמה לכבודה. בטקס חלוקת פרסי WIN (Women Image Now) כשהוענק לה הפרס, נציג הפדרציה האמריקנית לאמני הטלוויזיה והרדיו אמר כי "אין אדם בעולם שתרם לשיפור התדמית הנשים יותר מקילבורן". הסופרת מרי פיפר, מחברת "להחיות את אופליה", קראה לקילבורן "המורה הטובה והרחומה ביותר שלנו."
גיולה גרושיץ'
גיולה גרושיץ' (בהונגרית: Grosics Gyula; 4 בפברואר 1926, דורוג, הונגריה – 13 ביוני 2014, בודפשט, הונגריה) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת השוער. היה חלק מ"נבחרת הזהב" של הונגריה בשנות החמישים. נבחר לשוער המצטיין של מונדיאל 1954.
קריירת משחק
גיולה גרושיץ' נולד ב-4 בפברואר 1926 בדורוג שבהונגריה. כשהתבגר אמו עודדה אותו להיות כומר. במקום זאת גרושיץ' רצה להיות שחקן כדורגל והחל את קריירת הכדורגל המקצוענית בקבוצת דורוג שבעיר הולדתו.
גרושיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה בשנת 1947. הונגריה הייתה בימים אילו אחד הנבחרות הגדולות בעולם, אם לא הגדולה ביותר, ומשנת 1948 החלה רצף בלתי מנוצח שנמשך למשך 6 שנים, עד לגמר מונדיאל 1954. בשנת 1949 היו שמועות על כך שגרושיץ' ניסה לערוק ונתפס. בסופו של דבר האישומים נגדו בוטלו מחוסר ראיות, אך הוא הורחק למשך שנתיים מהנבחרת. עם זאת הוא חזר לנבחרת כעבור שנה וגם הצטרף למועדון בודפשט הונבד בשנת 1950.
בשנת 1952 הוביל גרושיץ' את נבחרתו למדליית זהב אולימפית באולימפיאדת הלסינקי. בשנת 1953, הונגריה ניצחה את אנגליה במשחק שזכה לכינוי "משחק המאה". הונגריה ניצחה 3–6, והפכה לקבוצה הראשונה מחוץ לאיים הבריטיים שניצחה את אנגליה בבית.
במונדיאל 1954 הונגריה הגיע כפייבוריטית הברורה לזכייה בגלל הרצף הבלתי מנוצח. במהלך הטורניר הונגריה ניצחה נבחרות כמו ברזיל ואורוגוואי, אך הפסידה בגמר בתוצאה 3–2 לגרמניה המערבית במהפך גדול של הגרמנים ובמשחק שכונה בשם "הנס של ברן". בסיום הטורניר זכה גרושיץ' בתואר השוער המצטיין של הטורניר וגם נבחר להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר. עד שנת 1956 הונגריה רשמה 42 ניצחונות עם גרושיץ' בשער, 7 תוצאות תיקו, והפסד אחד בלבד (אותו הפסד בגמר המונדיאל נגד גרמניה המערבית). במהלך המהפכה ההונגרית ב-1956, גרושיץ' ומשפחתו ברחו מהונגריה וניסו לפתוח חיים חדשים. עם זאת, הם נאלצו לחזור. לאחר מכן שיחק גרושיץ' במועדון טטאבניה.
נבחרת הונגריה נכנסה לדעיכה, וגרושיץ' היה שוערה גם במונדיאל 1958 וב-1962. לאחר שנאסר אליו לעבור למועדון פרנקווארוסי בשנת 1962 על ידי משרד הספורט ההונגרי הקומוניסטי, הוא פרש מקריירת משחק. בסך הכל ערך גרושיץ' 86 הופעות עבור הנבחרת ההונגרית, ושיחק ב-394 משחקים בליגה ההונגרית הראשונה.
בשנת 2011 הוחלט ששמו של אצטדיון הכדורגל טטאבניה יקרא על שמו של גרושיץ'.
עבדים היינו
"עבדים היינו" הוא שיר לכבוד חג הפסח. מילות השיר הן חמש בלבד, ומקורן בהגדה של פסח.
מילות השיר
מילות השיר הן חמש בלבד, והן חוזרות על עצמן בווריאציות שונות:
הלחן
בזכרונות שלו, כתב פוסטולסקי.
המנגינה שהלחין פוסטולסקי למילים אלו, הפכה לשיר עממי ידוע.
ארצ'ר (סדרת טלוויזיה)
ארצ'ר (באנגלית: Archer) היא סדרת טלוויזיה קומית מונפשת למבוגרים, שנוצרה על ידי אדם ריד עבור רשת FX האמריקאית. הסדרה מהווה פרודיה על סדרות ריגול פופולריות דוגמת "CSI" ו"ספוקס". יוצר הסדרה אדם ריד תיאר את הסדרה כ"ג'יימס בונד פוגש את משפחה בהפרעה" פרק הפיילוט של הסדרה שודר לראשונה ב-17 בספטמבר 2009, ועונתה הראשונה של הסדרה עלתה ב-14 בינואר 2010. העונה האחת עשרה נדחתה בגלל מגפת הקורונה.
עלילה
הסדרה מגוללת את סיפורו של סטרלינג ארצ'ר, סוכן חשאי בסוכנות החשאית הדמיונית ISIS (לקראת העונה השישית, השם שונה כדי לא להיקשר לארגון דאעש), שהם ראשי התיבות של "International Secret Intelligence Service" (בתרגום מילולי: שירות הביון החשאי הבינלאומי). את הארגון מנהלת מלורי, אמו של ארצ'ר. ארצ'ר הוא סוכן השטח הראשי בארגון לצד הסוכנת לאנה קיין. בארגון עובדים בין היתר גם סוכן השטח ריי, רואה החשבון סיריל פיגיס, אחראית כח האדם פאם, המזכירה הראשית שריל ודוקטור קריגר. נראה שכל הדמויות בסדרה סובלות מהפרעות נפשיות כלשהן. העלילה לכאורה מתרחשת בשנות ה-60 של המאה ה-20, אך בסדרה נעשה שימוש בטכנולוגיה בת זמננו כמו טלפונים סלולרים ומחשבים אישיים, לצד טכנולוגיה עתידנית בדיונית. הסדרה משלבת מאפיינים של סיטקום עם סצנות אקשן רבות.
מאפיינים ייחודיים
בסדרה נעשה שימוש במספר מוטיבים, בדיחות ושיטות קולנועיות ייחודיות לסדרה החוזרות על עצמן במשך העונות.
אזכורים במדיה אחרות
דמותו של ארצ'ר התארחה בקטע אנימציה שנוצר עבור קונאן או'בריאן בתוכניתו קונאן. ארצ'ר אוסף את קונאן למכוניתו כאשר מתבצע מרדף אופייני לרוח הסדרה ובמהלכו קונאן מצטט ביטויים מהסדרה.
דוד כהן די לארא
דוד כהן די לארא (1602 בהמבורג, באמסטרדם או בליסבון – 1 באוקטובר 1674 בהמבורג) היה רב ספרדי בהמבורג, פילולוג, מילונאי, וחוקר. חיבר המילון התלמודי "כתר כהונה" כהשלמה לספר הערוך.
ביוגרפיה
הוסמך לרבנות באמסטרדם. מאז 1637 התגורר בהמבורג, שם היה בשנת 1639 רבה של קהילת "נווה שלום", אחת משלוש קהילות הספרדים בהמבורג. כששלושתם הצטרפו יחד בשנת 1652, מונה הרב דוד לרבם. בשנת 1656 הוחלף על ידי הרב יצחק ישורון ואז חזר לאמסטרדם. לאחר פטירתו של הרב יצחק ישורון בשנת 1665, חזר להמבורג בתקווה להחזיר את תפקידו הקודם, אך לא מונה מחדש.
היה מתנגד נחרץ לתנועתו של משיח השקר שבתי צבי, שהיו לו חסידים רבים בקהילה הספרדית בהמבורג. בשיאה של תנועה זו חזר לאמסטרדם בשנת 1666, וחזר להמבורג רק זמן קצר לפני פטירתו.
נפטר בהמבורג, ונקבר בבית הקברות היהודי באלטונה.
חיבוריו
תרגם מספר חיבורים מעברית לספרדית, כולל חיבורי הרמב"ם.
ליגת העל של טרינידד וטובגו
טרינידד וטובגו פרו ליג (באנגלית: TT Pro League) היא הליגה העליונה בכדורגל בטרינידד וטובגו, שמאורגנת על ידי התאחדות הכדורגל של טרינידד וטובגו, והיא נוסדה בשנת 1999 בתור הליגה המקצוענית הראשונה במדינה, אחרי שבשנת 1973 הוקמה כ"ליגה הלאומית" החובבנית וב-1995 הפכה לליגה החצי מקצוענית.
בליגה מתחרות כיום 10 קבוצות, ב-2 סיבובים (סה"כ 18 משחקים). בעוד הקבוצה שבתום הליגה במקום הראשון מוכתרת לאלופת הליגה, שתי הקבוצות שסיימו במקומות האחרונים בליגה יורדות לליגות המשניות האזוריות.
הקבוצה הבולטת ביותר בליגה היא קבוצת דיפנס פורס (שמקורה בעיר צ'אגוראמס) ולה 23 אליפויות מקומיות (כולל 3 בליגה מקצוענית, ו20 בליגה חובבנית/חצי מקצוענית). לליגה, מאז הקמתה ב-1908, 24 קבוצות אלופות שונות בהיסטוריה שלה.
היסטוריה
מקורותיה של הליגה הם בתקופה מוקדמת הרבה יותר, בשנת 1908 עם הליגה החובבנית "ליגה דה פוארטו אספנייה" שהיא למעשה הייתה הליגה המקומית של עיר הבירה פורט אוף ספיין (נמל ספרד), שנמשכה באותו הפורמט עד ל-1973, אז הוקמה הליגה הלאומית של טרינידד וטובגו ("ליגה נסיונל") בניסיון ליצור למעשה ליגה לאומית אחת לכלל הקבוצות מהמדינה. הליגה הייתה ליגה חובבנית, עד 1996 אז הוקמה ליגה חצי-מקצוענית למשך 3 שנים. בשנת 1999 הוקמה ליגת ה"פרו ליג" - הליגה המקצוענית הראשונה בהיסטוריה של טרינידד וטובגו, שמתקיימת עד היום.
קורפוס האס אס העשירי
קורפוס האס אס העשירי (בגרמנית: X. SS-Armeekorps) היה קורפוס של הוואפן אס אס שלחם במלחמת העולם השנייה.
יוסף ולקר
יוסף ולקר (17 בנובמבר 1900 - 19 במאי 1983) היה מפקד קן בית"ר בברלין, מתאגרף, שחקן כדורגל בקבוצת בית"ר, עבד במוסך וולוו, בחברת סולל בונה ובאגף התברואה בעיריית תל אביב-יפו, יו"ר מועצת עובדי תל אביב-יפו שליד הסתדרות העובדים הלאומית משנת 1943, חבר בית הוועד הפועל של ההסתדרות, חבר הנהלת מרכז קופת חולים הלאומית ויו"ר סניף הקופה בתל אביב.
חייו
ולקר נולד בפולין ועלה לארץ ישראל. ולקר עלה עם אשתו קלרה ושלושת בניו הצעירים, אחד מהם יצחק ולקר, בשנת 1935, כשנה לאחר עליית הנאצים לשלטון. והמשפחה התיישבה בתל אביב-יפו.
יצחק לוי (עסקן ורב)
ביוגרפיה
יצחק לוי נולד בירושלים לאברהם אליעזר, בנו של שלמה זלמן (בהר"ן) לעווי ונכדו של הרב נחום לעווי. למד בישיבות בעיר העתיקה ולאחר מכן בישיבת הרב קוק ביפו, והיה מראשוני תלמידי הראי"ה. נסמך לרבנות בידי רבו, הרב חיים ברלין ועוד.
לאחר מכן היה רב ושוחט בכפר בתיה וגדרה. בתקופת מלחמת העולם הראשונה גלה ממקום למקום. לאחר המלחמה היה ממייסדי ישיבת המשתלמים, אשר פעלה תחת חסותו של ועד הצירים. באותה עת היה ממקימי המזרחי הצעיר בירושלים ועמד בראשו לאורך שנים. כן היה ציר באספת הנבחרים הראשונה, וכן חבר בוועד הפועל של ועד העיר האשכנזי (לימים העדה החרדית) וממארגני ועד השחיטה שלו.
הקמת ישיבת מרכז הרב
עם עלות הרב קוק לירושלים בתחילת שנת תר"פ (1920) התקשר הרב לוי בשנית לרבו. הוא איגד סביב הרב קוק חבורה של תלמידי חכמים צעירים תושבי ירושלים, אשר שמעו מפי הראי"ה שיעורים בהלכה ובמחשבה מדי ערב. בין החברים, מי שהיו לימים הרבנים יצחק אוירבך, יצחק אריאלי, אבא רקובסקי, ועוד. סייע לו הרב מנחם מנדל פרוש. חוג זה נקרא כבר בימיו הראשונים "מרכז הרב", והיווה הגרעין הראשוני לייסוד וגיבוש ישיבת מרכז הרב בשנים שלאחר מכן. "הרצאת הרב" נמסרה בפני חוג זה בתחילת שנת תרפ"א (1920).
ערך וניהל את השבועון "קול יעקב", שיצא לאור מטעם החוג המזוהה עם רבו הראי"ה קוק. בשנת תרפ"ד הדפיס את החוברת "זבחי ראי"ה" – חידושים על מסכת חולין שכתב רבו בצעירותו. היה ממעתיקי "באר אליהו", פירוש מאת רבו על ביאור הגר"א. כן היה פעיל בתחומי רבנות ודת בירושלים, בהסתדרות ילידי ארץ ישראל בירושלים, בוועד הישיבות ותלמודי התורה בארץ, ועוד.
רבנות כפר עברי
לאורך שנות העשרים היה ממייסדי כפר עברי בצפון ירושלים, אולם לא התיישב בעצמו במקום בשל מצוקה כספית. לאחר פרעות תרפ"ט, כאשר מרבית התושבים עזבו את המקום ונותרו בו שמונה משפחות, רכש הרב לוי נחלה בכפר ועבר להתגורר בו עם משפחתו. כן נענה לבקשת התושבים והחל משנת תרפ"ח שימש כרב המקום והשוחט, והיה חבר בוועד הקהילה. עמל רבות לפיתוח המקום, ובמיוחד לבניין בית כנסת קבוע. יצוין כי גם רבו הראי"ה התאמץ לסייע לכפר. הרב לוי שימש בתפקידו עשרים שנה, וחרף מחלתו הקשה היה התושב האחרון שעזב את כפר עברי, עם התגברות המתקפות בזמן מלחמת העצמאות.
הרב לוי התפרנס אך מעט מן הרבנות. לפרנסתו פתח משרד עורכי דין רבני וניהל תיקים שונים בבתי הדין הרבניים. במסגרת עבודתו, בין השנים תש"א-תש"ו, פרסם שלוש חוברות בשם "בעל פה" (הוצאת מכון מדרש שלמה, על שם סבו ר' שלמן זלמן לוי), בהן פרש את חידושיו בתחום המשפט העברי, ובעיקר בנושאי אבן העזר. בשנת תרצ"ז התפלמס עם ידידו הרב צבי יהודה קוק, בשאלת החליבה בשבת לפי דעת הראי"ה, אשר נגעה בין השאר לכפר עברי.
בשנה האחרונה לחייו חלה במחלה קשה ואושפז חודשים רבים בבתי החולים הדסה ומשגב לדך. הרב יצחק לוי נפטר בבוקר יום הכיפורים של שנת תש"ט (1948).
משפחתו
הרב לוי נישא תחילה לחיה ביילא לבית אייזנשטיין (תר"נ לערך – תרע"ז). ילדיהם: שמואל שנישא ליהודית בת דב נתן ברינקר, ונחמה רחל (לוקסמבורג). לאחר פטירת רעייתו הראשונה נישא לחנה (נפטרה בשנת תשי"א). בנם הוא אברהם נחום גפני-לוי (תר"פ – תשס"ז).
נח (שיר)
נח הוא פזמון שכתב יורם טהרלב, הלחין מתי כספי וביצעו כספי ולהקת שוקולד מנטה מסטיק. השיר יצא לאור בשנת 1974.
רקע
כספי באותה עת היה מנהלה המוזיקלי של שוקולד מנטה מסטיק. וכתב מנגינה אותה הגיש לפסטיבל הזמר והפזמון של 1974. את המנגינה הזאת כספי השמיע לטהרלב דרך הטלפון כאשר כספי סימן לטהרלב איפה כל שורה בשיר מתחילה ונגמרת. בהתחלה חשב להתחיל את השיר עם המילה "למה" אך התחרט לאחר שהבין שזאת מילה נפוצה, לאחר מכן חשב על "לילה". אבל החרוז היחידי שמצא היה לפיילה. וחשב שבגלל שמדובר במילה לועזית לא יקבלו אותה לפסטיבל. ואז בא לו הרעיון ל"נח". אותו כתב תוך 10 דקות, כאשר בשורות הארוכות הכניס רשימה של בעלי חיים, כולל בעלי חיים ימיים כמו השיבוטה.
השיר נכלל בתחרות פסטיבל הזמר והפזמון 1974. אף שלא זכה במקום הראשון הוא מהזכורים ממנו. השיר נכלל באלבום הבכורה של כספי. השיר לווה בנגינה של תזמורת ההקלטות של רשות השידור עליה ניצח יצחק גרציאני.
השיר מתכתב עם סיפור נח והמבול. הוא הגיע למקום הרביעי במצעד הפזמונים השנתי של קול ישראל.
ירדנה ארזי, חברת הלהקה, תיארה את השיר כך: "מתי כספי היה משוחרר טרי של להקת פיקוד הדרום אבל היה ברור שמדובר בגאון מוזיקלי. באותה שנה רוב השירים בפסטיבל התכתבו עם מלחמת יום הכיפורים ופתאום היה שיר במצב רוח אחר. עלינו בהופעה רעננה, עם העמדה שעשתה רותי הולצמן בחדוות חיים, שלוש בחורות עם בגדים מטורפים. לא עשו דברים כאלה בארץ. לא ניצחנו אבל דיברו למחרת על ההופעה שלנו".
טול בטסי
טול בטסי (באנגלית: Tall Betsy) היא סמל תרבותי של ליל כל הקדושים. מקורה במחוז בראדלי, טנסי, ארצות הברית. טול בטסי הוכרזה כ"גובלין הרשמי של ליל כל הקדושים של מחוז בראדלי", בשנת 1989, על ידי המחוקק של האזור.
מקורות
בשנת 1993, בית בקליבלנד שנמצא בשדרת סנטנרי שבבעלות ג'ונס היה לאתר עם מספר המבקרים הגבוה ביותר בעולם באותו ליל כל הקדושים. על פי דיווחים בתקשורת, משפחת ג'ונס חילקה 11,201 חתיכות מסטיק בשלוש שעות. טול בטסי נראתה לאחרונה בשנת 1998, לעיניי 25,000 אנשים אך מעולם לא נראתה שוב.
בשנת 2005 הוקדשה מסיבה לטול בטסי. הייתה זו המסיבה הגדולה ביותר שנעשתה במסגרת אירועי טול בטסי. במסיבה השתתפו 30,000 אנשים וג'ונס דאג שידוענים יהיו נוכחים בה על מנת שהאירוע יהיה בלתי נשכח לכאורה. בשנת 2014, בנו של ג'ונס, ביילי, קיבל על עצמו להתחפש לטול בטסי ומופיע בדמותה מדי שנה במסיבות ליל כל הקדושים.
פרנץ סצ'י (סופר)
פרנץ סצ'י (במקור שטרן, בהונגרית: Szécsi Ferenc; דובריצה, 5 מאי, 1905 – בודפשט, 7 בינואר 1945), סופר, בלשן, היסטוריון תרבות יהודי-הונגרי, אביו של זמר המוזיקה הקלה פאל סצ'י.
ביוגרפיה
פרנץ סצ'י נולד במשפחה יהודית כבנם של שאנדור סצ'י (במקור שלמה שטרן) ושל יוזפין קֶנטנֶר. ב-30 בספטמבר 1937 נשא לאישה את קלרה סֶמֶרֶה בבודפשט (26 בינואר 1916 - 28 במאי 2004) בתם של גזה סמרה (במקור אביו שלמה שטרן ואמו מלווינה פליישמן) ושל אנטוניה אוגוסטה קולמן. ילדיהם היו מריה (1938), קטלין (17 בפברואר 1941 – 30 בדצמבר 2012), פאל (1944–1974) זמר מוזיקה קלה.
מותו של פרנץ סצ'י נגרם כתוצאה מפגיעת מוקש, על פי הרישום בתעודת הפטירה, אך בתו טענה שהוא נרצח כנראה בידי אנשי מפלגת צלב החץ בימים האחרונים לפני שחרור בודפשט.
פרנץ סצ'י עסק גם בפרשנות ובחידושי השפה ההונגרית, גיליון 10.10.1942 של "יומן סנטש" מספק כמה דוגמאות מחוברתו המכילה אלפיים מילים הונגריות מחודשות. יצירתו בשם "מילון המלים ההונגריות החדשות" מתוארת על ידי העיתון "סקירה הונגרית" (Magyar Szemle) כחוברת קטנה עם רעיונות גרוטסקיים. העיתון מציין עוד כי רק אדם מוסמך צריך לגעת בשפה ההונגרית. הסופר שאנדור מאראי מתח ביקורת על יצירתו בזו הלשון: "קראתי בהסתייגות את החוברת הראשונה של פרנץ סצ'י, את מילון המלים ההונגריות החדשות. זו דוגמה טובה לכך עד כמה אדם בעל כוונה טובה יכול לפגוע בשפה ההונגרית, מתוך החלטה שנקבעה מראש. במקום מאות מילים ממוצא לועזי, העבודה מציעה מקבילה הונגרית שהמחבר ייצר בעצמו." פעילותו המתחדשת של סיצ'י בשפה הוצגה על ידי כמה עיתונים בני זמנו (בגיליון נפסבה מ-7 בנובמבר 1941 פורסם מאמר שנכתב באמצעות מילותיו החדשות של סיצ'י). המלחין היהודי-הונגרי שאנדור ימניץ הצביע על חוסר הדיוק בפרשנותו של סצ'י למונחים מוזיקליים.
אאודי PB18 אי-טרון
אאודי PB18 אי טרון (בגרמנית: Audi PB18 e-tron) היא מכונית קונספט חשמלית בתצורה קופה, המוגדרת כמכונית על מתוצרת חטיבת מכוניות הספורט בעלי ביצועים גבוהים אאודי ספורט חברת בת של יצרנית הרכב הגרמנית אאודי, אשר הוצגה בשנת 2018.
מפרצון קוריה
מפרצון קוריה (באנגלית: Coria Cove) הוא מפרצון בחוף המזרחי של האי לייז' בארכיפלג פאלמר, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
רוחב פתחו של המפרצון 1 קילומטרים, ואורכו 1.15 קילומטרים.
המפרצון נמצא 7.2 קילומטרים דרומית-מערבית מנקודת נייט.
מיפוי המפרצון
המפרצון מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.
M79
M79 (מ-Messier 79, נקרא גם NGC 1904) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים ארנבת הנמצא במרחק של כ-42,100 שנות אור ממערכת השמש. זהו אחד הצבירים הרחוקים ממרכז הגלקסיה.
היסטוריה
הצביר התגלה על ידי האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, עוזרו של שארל מסיה, ב-26 באוקטובר 1780 ומסיה עצמו צפה בו ב-17 בדצמבר באותה שנה וצרף אותו לקטלוג מסיה, שם תואר כערפילית יפה ללא כוכבים עם מרכז בהיר. בשנת 1783 צפה האסטרונום ויליאם הרשל ב-M79 וזיהה שזהו צביר כוכבים ובתצפית מאוחרת יותר בשנת 1806, ציין שזהו צביר עשיר עם צורה כדורית ושהכוכבים במרכזו צפופים מאוד.
בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 7.7 וגודלו הזוויתי כ-9.6 דקות קשת, כך שניתן לראותו באמצעות משקפת טובה או באמצעות טלסקופ חובבים. על מנת לצפות בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 13, יש צורך בטלסקופ בינוני. M79 נמצא כמעט 4 מעלות מדרום-דרום-מערב לכוכב ניהל (β בארנבת), כ-5 מעלות מדרום-מערב לכוכב γ (גמא) בארנבת וכ-4.75 מעלות מדרום מזרח לכוכב ε (אפסילון) בארנבת.
מאפייני הצביר
M79 נמצא במרחק של למעלה מ-60,000 שנות אור ממרכז הגלקסיה ולמעשה הוא קרוב למה שנראה כמו שרידים של גלקסיה ננסית שהתפרקה בשל כוחות הגאות שהפעיל עליה שביל החלב. ככל הנראה M79 ועוד מספר צבירים קרובים היה שייך בעבר לגלקסיה ננסית זו. מסתו של M79 מוערכת בכ-400,000 מסות שמש, קוטרו כ-120 שנות אור והוא מאיר בעוצמה של פי 110,000 מהשמש. מרכזו צפוף במיוחד, חצי ממסתו מרוכזת ברדיוס של פחות מ-10 שנות אור והוא מסווג כצביר מסוג V. עד היום התגלו בו מעט כוכבים משתנים, מהם כ-10 משתני RR בנבל. הספקטרום של אורו מתאים לקרינת כוכב מסוג ספקטרלי F5. ממדידת ההסחה לאדום של אורו נראה שהוא מתרחק ממערכת השמש במהירות של כ-200 קילומטר בשנייה.
משפט ההרחבה של קולמוגורוב
בתורת ההסתברות ובפרט בתהליכים המקריים, משפט ההרחבה של קולמוגורוב או משפט הקיום של קולמוגורוב או משפט העקביות של קולמוגורוב הוא משפט המאפשר הרחבה של משפחת התפלגויות סוף-ממדיות המקיימות תכונות עקביוּת מסוימות לכדי התפלגות של תהליך מקרי. חשיבותו של המשפט היא בכך שלא ניתן כמעט אף פעם לתאר במפורש התפלגות של תהליך מקרי, אך קל יחסית לתאר התפלגויות על פני מרחבים סוף-ממדיים. למשפט קשר הדוק עם משפט ההרחבה של האן-קולמוגורוב, ולמעשה ניתן להסיק אותו מהמשפט האחרון.
המשפט קרוי על שמו של המתמטיקאי הרוסי אנדריי קולמוגורוב, שתיאר אותו בהקשר של תהליכים מקריים. גרסה אחרת של המשפט התגלתה במקביל על ידי המתמטיקאי הבריטי פרסי ג'ון דניאל, בהקשר של תורת האינטגרציה.
המשפט בגרסתו לתהליכים מקריים מוצגת עבור תהליך מקרי המקבל ערכים במרחב האוקלידי. קיימת גרסה כללית יותר עבור כל מרחב.
נוסח פורמלי
יהי \Omega מרחב מדיד כלשהו. תהי T קבוצה כלשהי המתארת את ההתפתחות בזמן (עבור זמן בדיד היא יכולה להיות המספרים הטבעיים או המספרים השלמים, ועבור זמן רציף היא יכולה להיות קטע ממשי). נניח כי לכל סדרה סופית של איברים שונים קיימת התפלגות  על \Omega^k, כך שמשפחת כל ההתפלגויות מטיפוס זה מקיימים את שני תנאי העקביות הבאים:
אזי קיים מרחב הסתברות, ניתן להניח פשוט כי , יחד עם תהליך מקרי מהצורה , כך שמתקיים באופן כללי,
יש לשים לב כי המידה \mathbb{P} מוגדרת מעל סיגמא-אלגברת בורל המכפלה של, שאינה עשירה כמו סיגמא-אלגברת לבג של המרחב.
הכרחיות תְּנָאֵי העקביות
ניתן לראות שכל תהליך מקרי מקיים את שני תנאי העקביות המופיעים במשפט. כך למשל אם נתבונן בתהליך מקרי בדיד המקבל ערכים ממשיים, אז ההסתברות שווה הן ל- והן ל-. לכן עבור כל התפלגות סוף-ממדית שהיא עקבית, בהכרח מתקיים. תנאי העקביות הראשון פשוט מכליל את הדרישה היסודית הזאת.
תנאי העקביות השני, בהמשך לדוגמה זו, אומר כי. גם זו דרישה יסודית שתנאי העקביות השני הוא הכללה שלה.
במילים אחרות, היות שאין אף תהליך מקרי שלא מקיים את שני תנאי העקביות, הרי שהמשפט מבטיח גם את הכיוון השני: כל משפחת התפלגויות סוף-ממדיות עקביות, מתארת תהליך מקרי.
שימושים
שימוש מיידי למשפט זה הוא הבנייה של מידת מכפלה במערכות דינמיות, ובפרט הזזת ברנולי. אם למשל \Omega הוא מרחב מצבים כלשהו, אז ניתן להגדיר התפלגות על באופן הבא: לכל  יש את סיגמא-אלגברת הצילינדרים שהיא מבוססת על קבוצות מהצורה  עבור כל בחירה של. על סיגמא אלגברה זו ניתן להגדיר התפלגות מתאימה, נאמר כי היא \nu_n. תנאי האינווריאנטיות שבמשפט ההרחבה מיתרגם לכך שלכל n<m יתקיים כי, כלומר שההתפלגויות "יסכימו" זו עם זו. אם אכן מתקיימים תנאים אלה, אז יש התפלגות יחידה \mu על כל שמרחיבה את ההתפלגויות \nu_n.
שימוש קשה יותר הוא אחת הבניות של תנועה בראונית. לאחר שמגדירים את ההתפלגויות הסוף-ממדיות להיות התפלגות רב-נורמלית, ניתן להראות כי מתקיימים תנאי העקביות, וההתפלגות המתקבלת היא זו של תנועה בראונית. עם זאת, משפט ההרחבה אינו מבטיח את הרציפות של התהליך המקרי המתקבל. לשם כך ניתן להשתמש במשפט הרציפות של קולמוגורוב, המבטיח כי מתוך התהליך המתקבל ממשפט ההרחבה ניתן לבנות תהליך חדש שהוא אכן רציף.
ראמז זרוקי
ראמז אל-ערבי זרוקי (בערבית: رامز العربي زروقي, בתעתיק מדויק: ראמז אלערבי זרוקי; נולד ב-26 במאי 1998 באמסטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן אלג'יראי-הולנדי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת פיינורד מליגת העל ההולנדית ובנבחרת אלג'יריה.
קריירת מועדונים
זרוקי גדל במחלקות הנוער של אייאקס וטוונטה. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של טוונטה במסגרת ליגת העל ההולנדית.
קריירה בינלאומית
ב-25 במרץ 2021 ערך זרוקי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלג'יריה, בתיקו 3-3 נגד נבחרת זמביה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. ב-2 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–8 על נבחרת ג'יבוטי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת לטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022, וערך הופעה אחת בטורניר.
אוליבר ברק
קריירת מועדונים
ברק התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מובריי ריינג'רס כשהיה בן 8. אחרי שנה אחרי זה הצטרף לאקדמיה של נוטינגהאם פורסט. ב-19 בספטמבר 2014 חתם על חוזה בקבוצה הבוגרת. 5 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 לטוטנהאם הוטספר במסגרת גביע הליגה האנגלי. ב-14 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 4-4 נגד בלקפול.
ב-24 בפברואר 2015 הושאל לברדפורד סיטי מהפוטבול ליג הראשונה לחודש. באותו יום ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 לסווינדון טאון. ב-29 ביולי 2015 ברק חתם על חוזה ל-3 שנים בנוטינגהאם. ב-29 בדצמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד קארדיף סיטי. ב-29 בפברואר 2016 חתם על חוזה ל-4 שנים.
ב-28 באוגוסט 2016 חתם ל-5 שנים בר.ב. לייפציג, העולה החדשה לבונדסליגה תמורת 13 מיליון פאונד ובכך הפך לכדורגלן הסקוטי היקר ביותר בכל הזמנים. ב-10 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד בורוסיה דורטמונד, בו בישל את השער לנבי קייטה. ב-25 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד פ.צ. קלן וכך הפך לכדורגלן הסקוטי הראשון שכובש בבונדסליגה מאז בריאן אוניל שכבש בנובמבר במדי וולפסבורג.
ב-25 באוגוסט 2017 חתם לחמש שנים בווסט ברומיץ' אלביון תמורת 15 מיליון פאונד. יומיים לאחר מכן ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד סטוק סיטי. ב-14 באוגוסט כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0–1 על לוטון טאון בגביע הליגה.
ב-5 בינואר הושאל לסלטיק. שבועיים לאחר מכן ערך את הופעתו הבכורה בהרכב בניצחון 0–3 על איירדריאוניאנס בגביע הסקוטי. ב-23 בינואר הבקיע צמד שערי בכורה בניצחון 0–3 על סנט מירן.
ב-30 באוגוסט 2019 הושאל לדפורטיבו אלאבס לעונה אחת.
בספטמבר 2020 חתם בשפילד יונייטד בחוזה לשלוש שנים.
ב-21 בינואר 2022 הושאל למילוול עד לסוף העונה.
Glad You Came
"Glad You Came", הידוע גם בשם "I'm Glad You Came", הוא סינגל של להקת הבנים האירית, הוונטד. השיר יצא ב-10 ביולי 2011 בהוצאת חברות התקליטים איילנד רקורדס, גלובל טאלנט רקורדס ומרקורי רקורדס. השיר מופיע כסינגל השני באלבום האולפן השני של הלהקה, Battleground, וכן במיני-אלבום הראשון של הלהקה, The Wanted. השיר נכתב על ידי סטיב מק, ויין הקטור ואד דרווט, והופק על ידי סטיב מק.
נכון לאוגוסט 2023, השיר הושמע למעלה מ-243 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-690 מיליון פעמים בספוטיפיי.
גרסת VIZE
הצמד המוזיקלי הגרמני, VIZE, הוציא גרסת כיסוי לשיר ב-15 ביוני 2018 בהוצאת חברת התקליטים Xploded Music Limited.
נכון לאוגוסט 2023, גרסה זו הושמעה למעלה מ-134 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-9 מיליון פעמים ביוטיוב.
She & Him
She & Him הוא הרכב אינדי אמריקאי המורכב מזואי דשנל (שירה, פסנתר ויוקולילי) ו-M. Ward (גיטרה, הפקה). אלבומו הראשון, Volume One, יצא במרץ 2008. הצמד המייסד מורחב על ידי קבוצת מוזיקאים: סקוט מקפרסון (תופים), כריס סקרוגס (גיטרה, מנדולינה) ומייק קויקנדול (בס, גיטרה).
נווה המדבר ג'אלו
נווה המדבר ג'אלו (Jalo או Jalu, או Gialo) הוא נווה מדבר בתוך בקירנאיקה, שבלוב, הממוקם ממערב ימת החול הגדולה וכ־250 ק"מ דרומית־מזרחית למפרץ סידרה. ג'אלו נחשב לנווה מדבר גדול וגודלו הוא 19 על 11 ק"מ. סביב ג'אלו מספר יישובים, הגדול שבהם הוא העיירה ג'אלו, שהייתה הבירה המנהלית של מחוז ג'אלו בין השנים 1983 עד 1988, אז הפך האזור לחלק ממחוז אג'דאביא ונכון לשנת 2007 הוא כיום חלק ממחוז אל־והאט.
She & Him
זואי דשנל הייתה בין המועמדים לקבלת פרס גראמי על השיר הטוב ביותר אשר נכתב עבור מדיה ויזואלית לשנת 2012 עבור שירה של הלהקה "So Long", אך לא זכתה בו.
נווה המדבר ג'אלו
מלחמת העולם השנייה
בגלל מיקומה והיותה מקור מים, היה למקום חשיבות אסטרטגית במהלך המערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה המקום החליף ידיים מספר פעמים בין כוחות בעלות הברית לכוחות הציר.
She & Him
היסטוריה
דשנל ו-M. Ward נפגשו לראשונה על הסט של הסרט The Go-Getter, בו שיחקה דשנל תפקיד ראשי. הבמאי, מרטין היינס, הציג אותם אחד בפני השני וביקש מהם לשיר יחד דואט אשר יתנגן בסוף הסרט, כאשר מוצגות כתוביות עם קרדיט למשתתפים. הם החליטו לשיר אחד מהשירים של ריצ'רד ולינדה תומפסון, "When I Get to the Border". השניים התחברו לאור עניין משותף בהפקות המוזיקליות של ג'ורג' מרטין, פיל ספקטור ובהפקות ספציפיות של ראלף פייר כגון Carter Family.
נווה המדבר ג'אלו
מלחמת העולם השנייה
מבצע נייסטי היה מבצע פשיטה במהלך ספטמבר 1942 במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי כוח Z – כוח גדודי מכוח ההגנה של סודאן. נועד לסייע בכוחות הפושטים שלוקחים חלק במבצע הסכמה, במבצע קארוון ובמבצע ביגמי.
She & Him
היסטוריה
M. Ward, אשר שמע שדשנל שרה בעבר בסרט Elf, הופתע לגלות שהיא גם כותבת שירים אך לא עבדה על המשך קריירה בתחום במוזיקה. דשנל דיברה על הנושא בריאיון למגזין Venus Zine: "תמיד חשבתי שאוכל לשיר ולשחק, אבל בנקודה מסוימת, זה הפך קשה עבורי לחלוק את החלק המוזיקלי. אז הייתי כותבת המון מוזיקה, אבל לא באמת עושה משהו עם זה. לא באמת ידעתי עם מי לשתף פעולה... עד שפגשתי את מאט (M. Ward) והכל הסתדר". דשנל למעשה הקליטה בביתה גרסאות דמו רבות אך נמנעה מלתת להם פרסום ציבורי. M. Ward ביקש לשמוע דוגמה מההקלטות ודשנל נענתה. לאחר מכן החליטו השניים לשתף פעולה והקימו את She & Him.
2006-2010: האלבום Volume One
הזוג שיתף פעולה תחילה באמצעות דואר אלקטרוני, כאשר M. Ward עובד מהסטודיו שלו בפורטלנד שבאורגון ודשנל מביתה בלוס אנג'לס, קליפורניה. לעיר הייתה השפעה רבה על כתיבת השירים והמוזיקה של דשנל, השפעה אשר גרמה לנסיעות ארוכות לאורך הרחובות הגובלים עם החוף תוך האזנה לבריאן וילסון ולשירים ישנים ברדיו. המוזיקה הקליפורנית גם הסתננה לתוך ההפקות של M. Ward באלבום, במידה כזו שזה השפיע גם על עבודות גיטרה מאוחרות יותר שלו עם זמרים מתחום הקאנטרי האלטרנטיבי.
נווה המדבר ג'אלו
מלחמת העולם השנייה
מטרת הפעולה: השתלטות על נווה מדבר ג'אלו במדבר לוב כדי לסייע בנסיגת הכוחות המעורבים בפעולות האחרות. המבצע נכשל בעקבות גילוי התוכניות לארבע הפעולות על ידי הגרמנים על גופתו של קצין בריטי הרוג במבצע הסכמה. הגרמנים הזהירו את חיל המצב האיטלקי בג'אלו וחיזקו אותו. הכוח האיטלקי בלם בקלות את ההתקפה בליל ה־15–16 בספטמבר.
She & Him
2006-2010: האלבום Volume One
הם הקליטו את האלבום בפורטלנד בדצמבר 2006 ובחודשים פברואר-מרץ בשנת 2007. האלבום הושלם לאחר שלוש סדרות של מפגשים. הוא הוקלט אצל מייק קויקנדל ואדם סלזר  וכן, אחד מהמפגשים נערך בסטודיו של מייק מוגיס, באומהה שבנברסקה באביב 2007. דשנל כתבה את כל שירי האלבום המקוריים מלבד השיר "Sweet Darlin", אותו כתבה בשיתוף פעולה עם ג'ייסון שוורצמן. בנוסף לעשרת השירים המקוריים, האלבום כולל שני ביצועים חדשים של הלהקה לשירים "You Really Got a Hold on Me" (סמוקי רובינסון) ו"I Should Have Known Better" (ג'ון לנון ופול מקארטני). האלבום נקרא "Volume One" (עברית: כרך ראשון). לאחר מכן לקח הצמד הפסקה שכן M. Ward ערך סיבוב הופעות ודשנל עסקה במשחק בסרט. האלבום יצא לאור ב-18 במרץ 2008. הופעתם הציבורית הראשונה כלהקה, לעומת זאת, נערכה כשנה וחודשיים לפני כן, במהלך הקרנת הסרט The Go-Getter בפסטיבל סאנדנס. הם הופיעו באורח לא סדיר באירועים אחרים, ביניהם הופעה בפסטיבל South by Southwest במרץ 2008, ויצאו לסיבוב ההופעות הראשון שלהם בחודשים יולי ואוגוסט 2008. בקי סטארק שימשה כזמרת ליווי.
נווה המדבר ג'אלו
המים
המים בנווה מדבר ג'אלו מלוחים למדי (3,880 חלקים למיליון). במים יש אלקליין עם pH של 7.4 והם קשים מאוד עם מלחים מומסים רבים בנוסף לנתרן כלורי.
She & Him
2010: האלבום Volume Two
She & Him ערכו סיבוב הופעות במהלך אביב 2010. הם הופיעו בפסטיבלי מוזיקה שונים ברחבי ארצות הברית. הם ערכו סיבוב הופעות גם באירופה וביקרו בלונדון, מדריד, ברצלונה, פריז, ברלין, קופנהגן, סטוקהולם, אוסלו ואמסטרדם. הם נבחרו בידי מאט גריינינג להופיע בפסטיבל המוזיקה All Tomorrow's Parties אשר באנגליה.
נווה המדבר ג'אלו
קהילות
בנוסף לג'אלו, נווה המדבר תומך בקהילות הבאות:
She & Him
2011-2012: האלבום A Very She & Him Christmas
אלבומה השלישי של הלהקה, A Very She & Him Christmas, הוכרז בספטמבר 2011 באתר Pitchfork.com. האלבום יצא לאור ב-24 באוקטובר 2011 וכלל שנים עשר שירי חג-מולד. האלבום מופץ בידי חברת התקליטים העצמאית Merge Records. באתר אמזון נאמר ב-29 בדצמבר 2011 שאלבום זה היה אחד משלושת אלבומי ה-MP3 הנמכרים ביותר במהלך תקופת חג המולד.
2013: אלבום Volume 3
דשנל אישרה בטוויטר שאלבום חדש יצא לאור בתחילת שנת 2013. לאחר מכן הוכרז על האלבום Volume 3 (עברית: כרך שלישי) עם תאריך שחרור של ה-7 במאי 2013 (עבור אירופה ה-13 במאי).
She & Him הכריזו שיבצעו סיבוב הופעות ברחבי ארצות-הברית וקנדה במהלך קיץ 2013.
קורפוס האס אס ה-12
קורפוס האס אס ה-12 (בגרמנית: XII. SS-Armeekorps) היה קורפוס של הוואפן אס אס שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-1 באוגוסט 1944, על בסיס יחידות מהקורפוס ה-53 אשר הושמד במהלך מבצע בגרטיון. כמפקדו הראשון מונה מתיאס קליינהייסטרקאמפ, אשר הוחלף כעבור כמה ימים בקורט פון גוטברג. הקורפוס נכלל בתחילה במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, והוצב בקורלנד כחלק מקבוצת ארמיות מרכז. לאחר מכן הועבר לחזית המערבית, והוצב בהולנד במסגרת ארמיית הצנחנים הראשונה אשר הייתה חלק מקבוצת ארמיות B. בנובמבר הועבר לגרמניה והוצב באאכן במסגרת ארמיית הפאנצר החמישית. במרץ 1945 השתתף הקורפוס במאמצים לחסל את ראש הגשר האמריקאי מעל הריין בגשר לודנדורף. לבסוף כותרה הארמייה כולה בכיס הרוהר, ונכנעה ב-17 באפריל 1945.
פומרניה (פרובינציה)
פומרניה (בפולנית: Pomorskie) היא אחת משש עשרה הווייוודות של פולין. היא שוכנת בצפון פולין, וגובלת בצפון בים הבלטי, במזרח בווייוודה ורמיה-מזוריה, בדרום בווייוודות קויאוויה-פומרניה ופולין גדול, ובמערב בווייוודה פומרניה המערבית.
בירתה של פומרניה והעיר הגדולה ביותר בה היא העיר גדנסק השוכנת בצפון מזרחה. ערים גדולות נוספות הן גדיניה, סלופסק וטצ'ב.
גאוגרפיה
הטמפרטורה השנתית הממוצעת בגדנסק, בירת הוויווידה, היא 8.7 מעלות צלזיוס. החודש הקר ביותר הוא ינואר (עם טמפרטורה ממוצעת של 0.1 מעלות צלזיוס), והחודש החם ביותר הוא יולי (עם טמפרטורה ממוצעת של 18.2 מעלות צלזיוס). הגשמים יורדים בעיקר בקיץ, כאשר כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 397.1 מ"מ.
בפומרניה שני פארקים לאומיים (Park Narodowy), תשעה פארקי נוף (Park krajobrazowe) ו-130 שמורות טבע (Rezerwat przyrody).
ערים
בפומרניה ישנם 42 ערים ועיירות.
מחוזות
בפומרניה ישנם 20 מחוזות, מתוכם ארבע ערים מחוזיות.
ראובן (ברמן) קדים
ראובן (ברמן) קדים (1929 - נובמבר 2014) היה אמן ישראלי, שלימד אמנות ויסודות הצבע, בין היתר, באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים, ובטכניון בחיפה, ובסדנא לעיצוב ואדריכלות בהנהלת אליעזר פרנקל והיה מבקר אמנות ואוצר.
ביוגרפיה
ברמן נולד ב-1929 בעיר פילדלפיה שבארצות הברית. הוא עלה לישראל עם תנועת הבונים ב-1950, ולאחר תקופת מגורים בקיבוץ, התמקם בירושלים. שם החל ב-1954 ללמוד בבצלאל. ב-1956 התקבל לעבודה כאסיסטנט אצל הצייר המקסיקני דייגו ריברה בציור ובתיקון פרסקאות, ונסע למקסיקו. התוכנית לא יצאה אל הפועל בשל מחלתו של ריוורה, אבל ברמן הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו במקסיקו סיטי. שנה לאחר מכן החל ליצור אמנות מופשטת. ב-1966 החל ביצירת ציורים ש"חורגים" מהפורמט המלבני הקלאסי, וכן החל לראשונה ליצור ציורים גאומטריים.
עם הזמן פיתח מערכות צבעוניות המושתתות על עקרונות סדר רציונליים והשתמש בקומפזיציות המבוססות על יחסים הרמוניים מדודים, כגון חתך הזהב, סדרת פיבונאצ'י, טורים אחרים ומלבני שורש, במשולב עם הרמוניות צבעוניות שיטתיות, ביניהן הקנון היפני העתיק "אירו נו קוברי" ("Iro no kubari").
במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, חקר ברמן את האמנות ובעיקר את הארכיטקטורה האיסלמית כמקור ליצירתו ואף ייסד ולימד קורס באקדמיה בצלאל (שם לימד כ-15 שנה) תחת הכותרת "המזרח הקרוב כמקור לאמנות עכשיו" תוך כדי המשך פיתוח יצירתו בהתאם, בגישה "מטפיזית" והוליסטית. במהלך שנות ה-90, עבר ליצירת עבודות דיגיטליות גדולות שלא נועדו לקיר אלא לרצפה; עבודות תלת־ממדיות בסיוע תוכנות מחשב. במקביל הוסיף לשמו את השם "קדים" ב-1990, כחלק מתהליך ממושך של "היטמעות" במזרח התיכון ששיאו ב-1999 כשהסיר משמו את השם "ברמן".
בראשית 2011, ראה אור ספרו "אמנות גאומטרית: הסדר הנסתר של הטבע", הסוקר באורח נרחב את מחקרו ועבודתו. בהמשך אותה שנה, בגיל 82, זכה האמן ראובן קדים בפרס מפעל חיים בתחום האמנות הפלסטיתם היוקרתי מטעם משרד התרבות והספורט בתחום האמנות הפלסטית. ועדת השיפוט קבעה כי "עבודתו - חקירה עקבית ראויה לציון".
ישראל במשחקים האירופיים (2015)
המשלחת הישראלית למשחקים האירופיים בבאקו כוללת 139 ספורטאים ב-18 ענפים. המתעמל אלכס שטילוב נשא את דגל ישראל בטקס הפתיחה שנערך ב-12 ביוני 2015. טקס הסיום התקיים ב-28 ביוני 2015, ובו נשא את דגל ישראל השחיין זיו קלונטרוב.
ערב המשחקים, העריך הוועד האולימפי כי המשלחת תצבור בין 6 ל-9 מדליות, אך המשלחת התעלתה על תחזית זו, וזכתה ב-12 מדליות: שתי מדליות זהב, 4 מדליות כסף ו-6 מדליות ארד. הג'ודוקא שגיא מוקי זכה במדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג, השחיין זיו קלונטרוב זכה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי, נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית זכתה במדליות כסף בתרגיל הקרב-רב ובתרגיל החישוקים והאלות, ובמדליית ארד בתרגיל הסרטים. המתאבקת אילנה קרטיש זכתה במדליית כסף במשקל של עד 69 ק"ג, בג'ודוקא אורי ששון זכה במדליית כסף במשקל 100 ק"ג ומעלה, הג'ודוקא ירדן ג'רבי זכתה במדליית ארד במשקל עד 63 ק"ג, המתעמלת האומנותית נטע ריבקין זכתה במדליית ארד בתרגיל החישוק, הקלע סרגיי ריכטר זכה במדליית ארד בירי ברובה אוויר מ-10 מטר, השחיין מרק חינאווי זכה במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי ונבחרת ישראל באתלטיקה קלה זכתה במדליית ארד באליפות אירופה לאומות (דרג ג') ועלתה לדרג ב'.
הישגים בולטים נוספים של המשלחת:
הרכב המשלחת הישראלית
המשלחת כללה 134 ספורטאים שהתחרו בעשרים ענפים.
אתלטיקה קלה
האתלטיקה היא הענף ממנו מגיע המספר הרב ביותר של ספורטאים במשלחת הישראלית - 42. הבכירים שבהם הם מטילת הכידון מרגריטה דורוז'ון, האצן דונלד סנפורד, קופצת המשולשת חנה קנייזבה-מיננקו והקופץ לגובה דמיטרי קרויטר.
תחרויות האתלטיקה היוו את אליפות אירופה דרג ג', ולכן השתתפו בה רק 14 מדינות, ומרבית הספורטאים הבכירים ביבשת לא נטלו בה חלק. לא חולקו מדליות אישיות בתחרויות אלה, אלא נערכה תחרות קבוצתית בין הנבחרות, כאשר בכל מקצוע משתתף ספורטאי אחד מכל מדינה ולשלוש הנבחרות הראשונות הוענקו מדליות. ארבע הנבחרות שכלל הישגי הספורטאים שלהן היו הטובים ביותר העפילו לדרג ב'.
כדורסל
טורניר הכדורסל מיועד לנבחרות כדורסל 3x3, הכוללות שלושה שחקנים ושחקן מחליף.
גברים
קפטן הנבחרת, עמית שמחון, שאמור היה להשתתף במשחקים, ביטל את השתתפותו עקב העפלתה של קבוצתו, הפועל אילת, לגמר הפלייאוף של ליגת העל, שנערך בשבוע בו מתקיים טורניר הכדורסל 3x3 בבאקו. במקומו הצטרף לסגל תום סטרוסקי.
שחייה
בתחרויות השחייה משתתפים שחיינים עד גיל 18 בלבד.
שחייה צורנית
בתחרויות השחייה הצורנית משתתפות שחייניות עד גיל 18 בלבד.
צעקה (סדרת סרטים)
צעקה הוא זיכיון סלאשר אמריקאי הכולל שישה סרטים, סדרת טלוויזיה, משחקי וידאו ומרצ'נדייז. את ארבעת הסרטים הראשונים ביים וס קרייבן, והסדרה נוצרה על ידי קווין ויליאמסון, שכתב את שני הסרטים הראשונים ואת הרביעי; את השלישי כתב ארן קרוגר. את הסרטים החמישי והשישי ביימו מאט בטינלי-אולפין וטיילר ג'ילט, וגיא בוסיק וג'יימס ונדרבילט שימשו ככותבי הסרט, אשר קווין ויליאמסון חוזר כמפיק בפועל. דימנשן פילמס הפיקה את ארבעת הסרטים הראשונים, וסרטי פרמאונט הפיצה את הסרטים החמישי והשישי. סדרת הסרטים גרפה עד היום למעלה מ־913 מיליון דולרים ברחבי העולם.
בחמשת הסרטים הראשונים כיכבו נב קמפבל, קורטני קוקס, דייוויד ארקט וג'יימי קנדי. קוקס היא חברת הקאסט היחידה ששיחקה בכל ששת הסרטים. החל מהסרט החמישי, את הדמויות הראשיות מגלמים מליסה באררה, ג'נה אורטגה, ג'סמין סבוי בראון ומייסון גודינג.
צעקה 1996
רוצח מסתורי עם מסכה בשם גוסטפייס עוקב אחר חבורת בני נוער בתיכון, וגורם בהלה בעיירה. שנה לאחר רצח אמה, סידני פרסקוט – נערה מתבגרת מאוימת ונתקפת על ידי גוסטפייס, שרומז לה חידות בנושא של סרטי אימה, כחלק ממשחק קטלני.
צעקה 2 (1997)
כעבור שנתיים, סידני פרסקוט לומדת בקולג' ומנסה להמשיך בחייה, עד שמתחיל מסע הרג חדש של גוסטפייס. בעזרת דיואי ריילי, גייל ות'רס ורנדי מיקס, חבריה של פרסקוט מהסרט הקודם, סידני חייבת לגלות מי עומד מאחורי המסכה, ככל שמספר הגופות עולה, רשימת החשודים יורדת.
צעקה 3 (2000)
כעבור שלוש שנים, סידני פרסקוט מצאה בית בדרום קליפורניה. שם היא חיה הרחק מהעיר, אך השקט שהיא התרגלה אליו מתערער שוב כאשר "גוסטפייס" חוזר בזמן צילומי הסרט "דקירה" 3 בהוליווד.
צעקה 4 (2011)
15 שנים לרציחות וודסבורו, סידני זה עתה סיימה לכתוב את ספרה, אשר חוזרת לוודסבורו לפרסם את ספרה. סידני פוגשת את חבריה אשר סייעו לה, אך פוגשת מחדש את גוסטפייס, שמנסה לשחזר את רציחות הסרט הראשון.
צעקה (סרט, 2022)
25 שנים לרציחות וודסבורו, גוסטפייס חדש ומסתורי חוזר לעיירה ותוקף קבוצת בני נוער חדשה שבראשה התאומות למחצה סמנתה קרפנטר (בתו של בילי לומיס) וטרה קרפנטר, ומחזיר את סידני, גייל ודיואי להילחם בו חזרה.
צעקה 6 (2023)
שנה לאחר אירועי הסרט הקודם, ניצולי מסע הרציחות האחרון של גוסטפייס, מחליטים לעזוב את עיירת וודסבורו מאחור ולהתחיל פרק חדש בחייהם בניו יורק, אך גם שם גוסטפייס רודף אותם.
בטלוויזיה
ב-יוני 2012 צעקה הייתה בשלבים הראשונים לפיתוח הסדרה, רשת "MTV" דיווחה זאת. סדרת הטלוויזיה ש-שודרה באופן שבועי המבוססת על סדרת סרטי "צעקה". ב--4 ביוני 2012 קרייבן היה בשיחות לגבי פרק הפיילוט. ב-אפריל 2013, MTV אישרה את תחילת הפקת הסדרה. באוגוסט 2014 הסדרה הכריזה על צוות השחקנים. במקור הסדרה הייתה אמורה לעלות ב-2014 אך עליית הסדרה נדחתה לקיץ 2015.
ב-12 באפריל 2015 שודר הטריילר הראשון לסדרה במהלך טקס פרסי הקולנוע של MTV, וכי הסדרה תעלה לשידור ב-30 ביוני 2015. תמונת קידום מכירות רשמית של המסכה המחודשת של הסדרה נחשפה מסכת ה"גוסטפייס", קרייבן יצר ועשה עיצוב חדש למסכה, מאוחר יותר קרייבן נטש את מסכת הנוסטפייס המקורית, היו דיונים בין שני המסכות, ובחרו במסכה החדשה.
ב-30 באוגוסט 2015 מת קרייבן מסרטן המוח.
תחילת העונה השנייה עלתה לשידור ב-30 במאי 2016. ב-14 באוקטובר 2016 "MTV" חידשה את סדרת הטלוויזיה לעונה שלישית בת שישה פרקים.
חיל האוויר ה-11 של ארצות הברית
חיל האוויר ה-11 של ארצות הברית (באנגלית: Eleventh Air Force) הוא כוח אווירי המשתייך לפיקוד חילות האוויר של האוקיינוס השקט. משימתו של חיל האוויר ה-11 היא להעמיד כוח אווירי זמין להגנת אלסקה, הוואי, גואם ואתרים אסטרטגיים נוספים מפני כל סוגי האיומים, לתמוך בפעילויות הפיקוד השונות, לספק תמיכה לרשויות הפדרליות ושל המדינות במצבי משבר אזרחיים, לבצע משימות חיפוש, הצלה ומלחמה בסמים. מפקדתו ממוקמת בבסיס המשותף אלמנדרוף-ריצ'רדסון שבאנקורג' באלסקה.
היסטוריה
החיל הוקם בשם "חיל האוויר של אלסקה" ב-15 בינואר 1942 במטרה לנהל את בניית כוחות חילות האוויר של צבא ארצות הברית באלסקה. ב-5 בפברואר 1942 שונה שמו ל"חיל האוויר ה-11". החיל השתתף בקרב על האיים האלאוטיים שנכבשו על ידי האימפריה היפנית. במהלך הקרב ביצעו מטוסי החיל 297 גיחות והטילו כ-3,662 טון פצצות. החיל השמיד 60 מטוסי אויב, משחתת אחת, צוללת אחת ושבע ספינות נושאות גייסות. בהמשך המלחמה הפציץ החיל את מתקני הצבא היפניים באיים הקוריליים הצפוניים. בתום המלחמה אורגן מחדש החיל כפיקוד האווירי של אלסקה ומפקדתו התמקמה בבסיס חיל האוויר אלמנדורף שבאנקורג'.
בתחילת המלחמה הקרה התעצם החיל במטוסי סילון חדישים ובמתקני גילוי והתרעה. בסוף שנות החמישים ותחילת שנות השישים הופחתו מספר מטוסי הקרב המיירטים של החיל כתוצאה משינוי בדוקטרינת ההגנה האמריקאית, וכן פורקו תחנות הרדאר הרבות שהוצבו לאורך החוף הצפוני.
ב-1990 הועבר החיל לאחריות פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית ושמו שונה שוב ל"חיל האוויר ה-11". לאחר נפילת ברית המועצות, עברה התמקדות החיל מהגנה והרתעה מפני התקפה סובייטית לאימון והכשרת כוחות אוויריים זמינים למשימות ברחבי העולם.
ארגון ויחידות
יחידות עיקריות של חיל האוויר ה-11:
קורפוס האס אס ה-14
היסטוריה
הקורפוס הוקם בנובמבר 1944, וכמפקדו הראשון מונה היינץ ריינפרט. הקורפוס נכלל במסגרת הארמייה ה-19 והגן על נהר הריין העליון מפני כוחות בעלות הברית שהתקדמו דרך צרפת לאחר מבצע דרגון. הקורפוס פורק בינואר 1945, ועל בסיסו הוקם קורפוס האס אס העשירי.
נפת פושקין (סנקט פטרבורג)
נפת פושקין (Пу́шкинский райо́н) הוא נפה בדרום העיר סנקט פטרבורג. מרכזה ההיסטורי הוא העיר פושקין וממנה גם נובע שם הנפה. בעבר נודעה העיר פושקין בשם צארסקויה סלו (כפר הצאר, שהיווה את מעונם של הצארים הרוסיים).
שטחה מגיע ל-24032,6 הקטרים (16,7% משטח העיר כולה) ומתגוררים בה כ-136 אלף איש (2,79% מאוכלוסיית העיר).
בשטחי הנפה נמצאים המחוזות המוניציפליים הבאים:
בית האדמיניסטרציה של הנפה נמצא בעיר פושקין בשדרות אוקטובר 24.
היסטוריה
נפת פושקין הוקמה ב-5 ביוני 1938 במהלך ארגון מחדש של המועצה העירונית והעיר פושקין והכפפת העיר למועצה העירונית של לנינגרד. ב-25 ביוני 1953 מחוז המשנה פאבלובסק במחוז לנינגרד פורק יחד עם המועצות החקלאיות של קוזמין, מוסקבה הסלאבית וטיאלרבו שהוכפפו למועצה המחוזית של פושקין.
ב-21 ביוני 1958 הוקם הכפר שושארי והמועצה החקלאית של מוסקבה הסלאבית פורקה. ב-26 במרץ 1959 העיר פאבלובסק הועברה לתחום השיפוט של נפת פושקין. ב-2 באפריל 1959 הוקמו הכפרים אלכסנדרובסקיה וטיאלרבו והועברו לסמכות הנפה.
אתרים בעלי עניין
האתר הידוע ביותר בתחומי הנפה הוא צארסקויה סלו, שהוכרז ב-1990 כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו כחלק מהמרכז ההיסטורי של סנקט פטרבורג ואתרים קשורים. בתחומו נמצאים: בעיר פאבלובסק נמצא גם ארמון פאבלובסק.
הסיפור של טראוטמן
הסיפור של טראוטמן (באנגלית: The Keeper; בגרמנית: Trautmann) הוא סרט ביוגרפי בריטי-גרמני בבימויו של מרקוס ה. רוזנמולר ובכיכובו של השחקן הגרמני דייוויד קרוס בתפקיד הכדורגלן ברט טראוטמן. אף על פי שנושא הסרט היה ספורטאי, הסרט תואר כ"לא בעיקר סרט ספורט", אלא דרמה. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים בציריך בשנת 2018, ויצא לאקרנים בגרמניה בשם טראוטמן ב-14 במרץ 2019. הוא הוקרן בבריטניה ובאירלנד ב-5 באפריל 2019. בישראל בכורת הסרט נערכה ב-24 באוקטובר 2019.
עלילה
בשנת 1944 נלכד הצנחן הגרמני ברט טראוטמן (דויד קרוס) בעת לחימה ביערות ליד קלווה. הוא וחבריו הועברו למחנה שבויים בריטי בלנקשייר והם מוחזקים בתנאים קפדניים. ג'ק פריאר (ג'ון הנשו), סוחר מקומי ומנהל האגודה הלאומית בסנט הלנס טאון, מבחין בטראוטמן כשהוא שומר על השער במשחק כדורגל כנגד שבויי מלחמה אחרים. הוא מתרשם מיכולותיו ומשחד את מפקד המחנה שיאפשר לטראוטמן לצאת מהמחנה, כדי שישחק כשוער עבור קבוצתו שנמצאת בסכנת ירידת ליגה. השחקנים האחרים כועסים על כך שהם מתבקשים לשחק לצד גרמני בזמן שהמלחמה עדיין נמשכת, אך מסכימים לצאת למגרש. שורה של הופעות מרשימות בשער גורמות לשחקנים בהדרגה לקבל את ברט בקבוצה. כתנאי להמשך הופעותיו במשחקי הקבוצה, פריאר מסכים לאפשר לברט לעבוד בחנות שלו, כדי שיוכל לצאת ממחנה השבויים בתדירות יותר גבוהה. שהותו בחנות מובילה את בתו של פריאר, מרגרט (פרייה מייבור), לרכך את עמדתה העוינת בתחילה כלפיו והשניים מתקרבים זה לזה.
כאשר סנט הלנס טאון מגיעה למשחק הקובע על הירידה בסוף העונה, מוכרז כי המלחמה הסתיימה ועל השבויים הגרמנים לחזור למולדתם. אולם אף על פי שטראוטמן חופשי לחזור לביתו בברמן, הוא בוחר להישאר למשחק האחרון של קבוצתו. לאחר המשחק, מאמן מנצ'סטר סיטי ג'וק תומסון (גארי לואיס), שהגיע לצוד כישרונות, ניגש לברט ומציע לו מקום ב"סיטי" כדי שיחליף את פרנק סוויפט הפורש. במסיבת סוף העונה חבריו לקבוצה מציגים לו פטיש לקחת הביתה למשפחתו, אך הקשר ההולך ונרקם של ברט עם מרגרט גורם לו להישאר, ובבוא העת הם נישאים.
בשנת 1949 ברט נוסע למנצ'סטר כדי לחתום על חוזה עם ה"סיטי". מסיבת העיתונאים לקראת בואו הופכת במהירות לעוינת כשעיתונות העיר מנצ'סטר - המייצגת עיר עם אוכלוסייה יהודית גדולה - דורשת מברט לענות על שאלות על הרקע הצבאי שלו. המוני מוחים מחוץ לאצטדיון ואוהדי הקבוצה ממטירים עליו קריאות בוז, אך תומסון וקבוצתו מסרבים להצטרף אליהם באמירה שאין מלחמה בתוך חדר ההלבשה שלהם. בפגישה חריפה עם מנויי הקבוצה, תומסון והנהלת הקבוצה נאבקים כדי להכיל את זעמם של תושבי העיר, אך תחינה נרגשת של מרגרט מצליחה לשכנע את הרב אלטמן (בוץ אולריך בוזה) בעל ההשפעה, שכותב מכתב פתוח לעיר שמפורסם בעיתון מקומי ומבקש מהתושבים לבחון כל אדם באופן אישי ללא משוא פנים לאומי. בעקבות מכתבו של אלטמן, והמשך הופעות נאותות על הדשא, מצב הרוח משתנה ועד מהרה טראוטמן מתקבל בברכה גם על ידי שחקני קבוצות אחרות ברחבי המדינה.
אף על פי כן, שמחתו מובילה לטרגדיה, כאשר בזמן השיקום שלו בנו נפגע ממכונית ונהרג. שברון הלב שלהם גורם למרגרט להתרחק יותר מברט, בעוד שהוא עצמו משתכנע שהאובדן שלו הוא תוצאה קארמה מפאת חוסר המעש שלו כשהיה עד לזוועות מלחמה באוקראינה, והסרט משאיר אותם עובדים עדיין על הקשיים הנובעים מכך בנישואיהם. כאשר הסרט מסתיים בקטעים מצולמים של הקריירה שלו במדי "סיטי", מופיעות כתוביות המגלות כי טראוטמן ימשיך להופיע במנצ'סטר סיטי עד 1964, יהיה השחקן הזר הראשון שזוכה בתואר שחקן השנה באנגליה, ובהמשך יוכר על ידי ממשלת בריטניה וגרמניה כאחת על עבודתו לקידום יחסי גרמניה–אנגליה.
הפקה
לפני מותו של טראוטמן בשנת 2013, רוזנמולר בילה מספר ימים בראיונותיו על פרטים על מנת להכלילם בסרט.
צילומים עיקריים החלו בבלפסט ב-8 ביוני 2017.
קינגס ריזורט
קינגס ריזורט (באנגלית: King's Resort; בעבר King's Casino) הוא מלון וקזינו ברוזבדוב, צ'כיה, בבעלות איש העסקים ושחקן הפוקר הצ'כי לאון צוקרניק.
מלון
הקינגס קזינו נפתח ב-26 ביוני 2003 ומכיל כ-400 חדרים, מספר חדרי סאונה ובריכת שחייה. בחלקים שונים של המלון והקזינו נמצאות עבודות אמנות בבעלותו של לאון צוקרניק, ובניהן עבודות של אנדי וורהול.
הקזינו בנוי בשטח של 6,000 מ"ר ובו מעל ל-300 מכונות מזל ו-40 שולחנות משחק, והוא מכיל את חדר הפוקר הגדול ביותר באירופה, עם יותר מ-200 שולחנות פוקר.
ב-2018 שונה שמו מהקינגס קזינו לקינגס ריזורט.
חדר הפוקר
בחדר הפוקר של הקזינו מתקיימים טורנירים רבים, והוא מארח סדרות טורנירים רבות ובניהן אליפות גרמניה, אליפות שווייץ, פסטיבל הפוקר הצרפתי, פסטיבל הפוקר הספרדי ואחרים.
ב-2015 החל שיתוף פעולה בין הקינגס לאליפות העולם בפוקר, והוא החל לארח טורנירים במסגרת הסבב ה-Circuit. החל מ-2017 הקינגס החלו לארח גם את אליפות העולם באירופה.
חדר הפוקר משדר את הטורנירים המשוחקים בו, ולעיתים גם משחקי כסף, בערוץ ה-Twitch.tv הרשמי שלו.
עכבר חגבים
עכבר חגבים (שם מדעי: Onychomys) הוא סוג של מכרסם מדברי הניזון בעיקר מחרקים ועקרבים ארסיים. למרות השם הוא איננו עכבר אמיתי, ולא שייך למשפחת העכבריים אלא למשפחת האוגריים.
מאפיינים
הם אוכלים פרוקי-רגליים שונים כמו חגבים, חיפושיות, טרנטולות, נדלים ועקרבים, כולל המין הקטלני עקרב צהוב אריזוני. העכברים חסינים לארס העקרבים, אך עקרבים גדולים יכולים להילחם בהם עם הצבתות עד שהם יעזבו. בנוסף הם יטרפו עכברים קטנים מהם או יצורי מדבר אחרים.
תפוצת מכרסמים אלה היא מקנדה ועד מקסיקו בבתי גידול יבשים כמו ערבות, פרריה ומדבריות של קקטוסים.
עונת 1962/1963 בליגה הלאומית בכדורסל
עונת 1962/1963 בליגה הלאומית בכדורסל  הייתה העונה התשיעית של הליגה. הליגה כללה 12 קבוצות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלתה הפועל יגור. העונה הסדירה החלה ב-22 בספטמבר 1962 הסתיימה ב-17 במאי 1963 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם השנייה ברציפות.
אוגוסט היינריך הופמן פון פאלרסלבן
אוגוסט היינריך הופמן פון פאלרְסְלבן היה משורר גרמני בן המאה ה-19, הידוע בעיקר בשל יצירתו המפורסמת ביותר, "שירם של הגרמנים" (המנון גרמניה).
חייו
הופמן נולד בעיר פאלרסלבן (כיום חלק מהעיר וולפסבורג), שנכללה בזמנו בתחומי האימפריה הרומית הקדושה. אביו היה ראש העיר ועסק גם במסחר. בצעירותו זכה לחינוך קלאסי, והמשיך ללימודים גבוהים באוניברסיטאות של גטינגן ובון. הופמן הקדיש את לימודיו בעיקר לתחום הספרות, ובשנת 1823 מונה לאחראי על הספרייה של אוניברסיטת ברסלאו, והחזיק במשרתו זו במשך 15 שנה. בשנת 1830 מונה גם לפרופסור ללשון גרמנית ולספרות באוניברסיטה. בשנת 1842 הודח מתפקידו בהוראת השלטונות בשל פרסום הקובץ "השירים הלא-פוליטיים" (Die unpolitischen Lieder), שנתפס כביקורת על השלטון הפרוסי. לאחר הדחתו יצא הופמן לגלות, וטייל ברחבי איטליה, שווייץ וגרמניה עד שנת 1848, אז הורשה לשוב לפרוסיה למשרתו, ואף זכה לפיצוי בגין כל המשכורות שלא שולמו לו בתקופת פיטוריו. פון פאלרסלבן פרסם 9 קבצים של שירה גרמנית, והוא נחשב גם לאחד מחוקרי ומשמרי הספרות הגרמאנית העתיקה, אשר שימשה כאחד ממקורותיה של הגרמנית המודרנית.
יצירתו
פון פאלרסלבן נחשב למשורר הפופולרי ביותר של גרמניה המודרנית. הוא הביע הזדהות עם רוחות השינוי הפוליטי של זמנו. יצירתו מתאפיינת בסגנון פשוט, רגוע, מלא רצון ורוח טובה ופייסנית. סגנון זה היטיב לבטא את שאיפות היום-יום של חיי האנשים הפשוטים.
יצירתו החשובה ביותר, "שירם של הגרמנים" (המנון גרמניה), נכתבה בשנת 1841 באי הלגולנד ללחן קיים של יוזף היידן משנת 1797. מילות השיר מאפיינות את רחשי הלב הפאן-גרמניים של המהפכנים שוחרי הרפובליקה, והיוו מסר של איום על קיומן העתידי של הנסיכויות השונות שהרכיבו את גרמניה בתקופה זו.