cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בית המדפיס הממשלתי
היסטוריה
במשך כעשור עמד הבניין נטוש ומוזנח, עד שבשנת 2007 החלו בו עבודות שימור ושיקום ביוזמה פרטית ובמימון של קרן הון הסיכון JVP, בראשות אראל מרגלית. את עבודת החידוש והשימור תכנן משרד פלסנר אדריכלים, במטרה לייעדו למרכז מדיה בינלאומי לפיתוח טכנולוגיות דיגיטליות לאנימציה בקולנוע ובמשחקי מחשב. מעטפת הטיח הלבן בחיפוי הבניין חודשה, והוסרו ממנו תוספות מאוחרות שכיערו את חזיתו. אולמות הייצור המרווחים עברו הסבה לאולמות סטודיו ליוצרים, למשרדים ולשירותים נלווים.
שלשה פיתגורית
כל שלשה פיתגורית אפשר להכפיל בגורם קבוע שלם, ולקבל שלשה פיתגורית חדשה (אם a, b, c היא שלשה פיתגורית, אז ולכן גם, כך ש- ak, bk, ck גם היא שלשה פיתגורית). שלשה פיתגורית שלא ניתן לקבל כמכפלה של שלשה פיתגורית אחרת בקבוע שלם גדול מ-1 נקראת שלשה פרימיטיבית: אלו הן השלשות a, b, c שבהן המחלק המשותף המקסימלי הוא 1; בשלשה כזו, המחלק המשותף המקסימלי של כל שני מספרים הוא 1.
בית המדפיס הממשלתי
היסטוריה
הבניין המשופץ נפתח ביוני 2008 וכולל 3,000 מטר רבוע שטח בנוי.
שלשה פיתגורית
פרמטריזציה של התבנית הריבועית
אפשר לייצר אינסוף שלשות פיתגוריות באמצעות הנוסחה, כאשר s, t מספרים טבעיים. ההוכחה שאלו אכן שלשות פיתגוריות היא על ידי חישוב ישיר:. משערים שנוסחה זו הייתה ידועה כבר לבבלים, שיצרו לוח בכתב יתדות (לוח פלימפטון 322) המתוארך לתקופה שבין שנת 1900 לפנה"ס לשנת 1600 לפנה"ס וכולל חמש-עשרה שלשות פיתגוריות, ובהן (אותה אפשר לקבל אם נבחר ).
משפט: כל שלשה פיתגורית פרימיטיבית אפשר להציג באמצעות הנוסחה שבראש הסעיף, כאשר s, t זרים ואחד מהם זוגי.
הוכחה: נבחין שאם a, b, c שלשה פרימיטיבית, אז c מוכרח להיות אי-זוגי, וכן גם אחד (בדיוק) מבין המספרים a, b (זאת משום שריבוע משאיר תמיד שארית 0 או 1 בחלוקה ל-4). נניח שלמספר הזוגי בשלשה קוראים a. מן השוויון נובע, כאשר  c - b ו-c + b שניהם זוגיים. מכיוון ש-b, c זרים, המחלק המשותף המקסימלי של c - b ו-c + b הוא בדיוק 2, ומכיוון שמכפלתם a^2 היא ריבוע, יוצא שכל אחד מן הגורמים הוא פעמיים ריבוע. אם נכתוב ו-  נקבל את ההצגה הדרושה. כעת s, t זרים משום שכל מחלק משותף שלהם מחלק גם את a, b, c, ואחד מהם זוגי משום שאחרת b ,a ו-c כולם זוגיים.
על ידי בחינת הערכים האפשריים של s ו-t מודולו מספר קבוע n, אפשר להסיק אילו שאריות יכולה לקבל שלשה פרימיטיבית בחלוקה ל-n. לדוגמה, אחד מבין המספרים a ו-b מתחלק ב-4, ואילו השני אי-זוגי; גם c אי-זוגי; בפרט, מספר הנותן שארית 2 בחלוקה ל-4 אינו יכול להופיע בשלשה פיתגורית פרימיטיבית. בדומה לזה, בדיוק אחד משני המספרים a ו-b מתחלק ב-3, ובדיוק אחד מבין השלושה מתחלק ב-5.
מכיוון ש-c הוא סכום של שני ריבועים (זרים זה לזה), כל גורם ראשוני של c הוא מהצורה 4n + 1.
כל מספר טבעי שאינו נותן שארית 2 בחלוקה ל-4 יכול להופיע בתפקיד a בשלשה פרימיטיבית. מספר השלשות הפרימיטיביות (עם b > 0) שבהן a מופיע שווה ל-2^{ s - 1 }, כאשר s הוא מספר הגורמים הראשוניים השונים של a.
כאשר s, t בנוסחה שבראש פרק זה הם מספרי פל עוקבים, ההפרש בין b ל-a בשלשה המתקבלת הוא 1.
העץ הטרנרי של השלשות הפיתגוריות
אם \, a,b,c שלשה פיתגורית, אז המספרים מקיימים את היחס \ q^2 = 2mn; ולהפך, אם \ (m,n,q) מקיימים את היחס הזה, אפשר לבנות מהם שלשה פיתגורית באמצעות הטרנספורמציה ההפוכה:. במילים אחרות, אם מגדירים, אז T מעבירה את היריעה ליריעה. היתרון הוא, כמובן, שאת המשוואה השנייה קל יותר לפתור (במספרים שלמים). השלשה \ (a,b,c) פרימיטיבית אם ורק אם \ m,n זרים.
משפט רוברטס
משפט: הווקטור  מהווה שלשה פרימיטיבית  אם ורק אם הוא ניתן להצגה כ , כאשר M היא מכפלה של מספר סופי של מטריצות מבין: ,, . יצוג השלשות כעץ טרנרי: בדרך זו, ניתן להציג את כל השלשות הפרימיטיביות בעץ טרנרי, עץ שבו לכל קודקוד יש בדיוק שלושה בנים. שורש העץ יהיה השלשה. לכל שלשה, יהיו שלושה בנים:
רעיון ההוכחה: לכל שלושה מספרים טבעיים המהווים שלשה פיתגורית נגדיר את השלשות המסומנות המתקבלות ממנה: ,, . נגדיר את ה'תאום' של שלשה המתאימה ל- \ (m,n,q) השלשה המתקבלת מהחלפת \ q ב \ -q. יהיו תאומי-mnq של בהתאמה. מניתוח התהליך ניתן להסיק כי הן שלשות פיתגוריות של מספרים טבעיים וכי לכל i=1,2,3 מתקיים : כדי להוכיח את הכיוון ההפוך מוצאים לכל שלשה פיתגורית (לא מסומנת)  את התאום שלה  ומבצעים תהליך דומה.
הערות שוליים
Pythagoras’ læresetning
קריית ביאליק
קִרְיַת בְּיַאלִיק היא עיר במחוז חיפה בישראל, אחת מהערים המרכיבות את אזור הקריות. בשנת 1950 הוכרה קריית ביאליק כמועצה מקומית, ובשנת 1976, כעיר. העיר הוקמה ב-18 ביולי 1934, בימי העלייה החמישית, ונקראה תחילה "שכונת עולי גרמניה". העיר היא חלק ממטרופולין חיפה. העיר גובלת במועצה אזורית מטה אשר, במועצה אזורית זבולון בקריית חיים השייכת מוניציפלית לחיפה, בקריית מוצקין, וקריית אתא.
קריית ביאליק, שדרות ח"ן בצפון העיר, בית הספר "ביאליק" וכן כפר ביאליק הסמוך, קרויים על שמו של המשורר הלאומי, חיים נחמן ביאליק.
היסטוריה
קריית ביאליק נוסדה ב-18 ביולי 1934 כשכונה בסמיכות לחיפה. השכונה הוקמה על ידי עולי העלייה החמישית מגרמניה ושמה הראשון היה "שכונת עולי גרמניה". כוונת המייסדים הייתה להקים יישוב שיקלוט עולים יהודים בארץ ישראל, ובמקום הוקם גם מרכז תעשייתי, שבו עבדו חלק מהתושבים.
קבוצה מבין העולים, שעברה הכשרה חקלאית (בעיקר בהולנד) ושאפה לעסוק בחקלאות, ייסדה כפר בסמוך למקום. משנפטר חיים נחמן ביאליק, הוחלט לקרוא על שמו את שני היישובים הסמוכים, קריית ביאליק וכפר ביאליק.
ראש העיר הראשון של קריית ביאליק (אשר שימש עד 1976 כ"ראש המועצה") היה צבי (הרברט) קרלינר. קרלינר שימש בתפקיד 40 שנה ברציפות. החל משנת 1945 ועד מותו בשנת 1985, הוא לא השתייך למפלגה כלשהי שהתמודדה לכנסת. במהלך כל אותן שנים לא עמד מולו מועמד נוסף לבחירה ומינויו היה תוצאה של הסכמה רחבה. עם מותו, מונה לתפקיד דני ז'ק, שהיה סגנו, וגם הוא היה חסר שיוך מפלגתי. קריית ביאליק, הייתה למעשה העיר היחידה בישראל שבמשך כ-60 שנה, ראשיה לא היו מזוהים עם מפלגה מהפוליטיקה הארצית.
בעת מלחמת העולם השנייה הופצץ חלק מן היישוב בשל קרבתו לבתי הזיקוק הסמוכים. בזמן מלחמת העצמאות סבלו תושבי היישוב מהתנכלויות של הערבים באזור.
בתחילת שנות ה-50 הוקמה מעברת "עיר המפרץ" (נקראה גם "כורדני א'") ובה נקלטו בין השאר כ-100 משפחות של עולים מהודו. המעברה סופחה לשטחה של קריית ביאליק בשנת 1960. ב-1976 הוכרזה קריית ביאליק כעיר, וכך גם שכנותיה קריית מוצקין וקרית ים.
ב-1989 הוקם בעיר, על חורבות מפעל הטקסטיל "אתא", מרכז הקניות "הקריון", אשר בעשור השני של המאה ה-21 הוא מרכז הקניות שהכנסתו בחודש היא הגבוהה ביותר בישראל.} בסמוך לקריון ממוקם בית משפט השלום של אזור הקריות.
במהלך מלחמת לבנון השנייה נחתו בעיר מספר רקטות, שגרמו לנזק ברכוש ופצעו מספר תושבים.
בתחום העיר, בקצה של רחוב קרן היסוד שוכן "בית כץ", שכאשר נבנה, היה בית המגורים הראשון בעמק זבולון והבית היחיד הבנוי כבית אבן בקריות.
ב-2021 נחנכה בעיר תחנה של מגן דוד אדום.
שכונות ורבעים
בשטח העיר ממוקם בית העלמין "צור שלום", אשר שירת במשך שנים את תושבי הקריות, עד שנסגר בעשור הראשון של המאה ה-21, בשל מיצוי שטחו. בראשית שנת 2014 אושרו תוכניות להרחבת המקום. הכוונה היא להכשיר בו מקומות ל-1,800 קברים נוספים.
בעיר ממוקם המרכז הרפואי "זבולון", המשמש את שירותי בריאות כללית, אשר לה עוד שלושה סניפים בעיר: "מרפאת צור שלום", "מרפאת קריית שמריהו" ו"מרפאת קריית ביאליק". בנוסף, קיימים בקריה סניפים של קופת חולים מאוחדת לאומית שירותי בריאות וכן מכבי שרותי בריאות.
חינוך
בעיר פועלים מעונות יום המופעלים על ידי רשת המתנ"סים ומעון המופעל על ידי רשת נאות מרגלית. כמו כן בעיר פועלים 6 בתי ספר יסודיים: "רקפות", "ביאליק", "נעורים", ״מיתרים״ ,"הבונים", "קדימה" ו"פסגות" (לשעבר בית הספר "צור שלום"). בשנת 2019 הוקם בעיר בית הספר לחינוך מיוחד "צלילים״.
בעיר שתי חטיבות ביניים (אורט "דפנה" ואורט "אפק") ובית הספר התיכון "אורט קריית ביאליק ע"ש ד"ר זאב פיינשטיין". כמו כן פועלת בעיר "מכללת אורט קריית ביאליק", אשר בין היתר מכשירה לתוארי הנדסאים ותארים ראשונים. בית הספר התיכון בעיר, אשר נחשב לאחד הגדולים בארץ, זכה באליפות העולם בכדורסל לבתי ספר. הוא היה הראשון מישראל להשתתף בתחרות יוקרתית זו, והיחיד לנצח בה, כנציג ישראל. שחקנים ראשיים באותה קבוצה היו גיא גודס וקורן אמישה.
בשנת 2013, זכתה העיר בפרס החינוך היישובי.
תרבות ופנאי
בעיר פועלת ספרייה עירונית שלה שני סניפים, באזור צור שלום ובביאליק הוותיקה. בעיר שני "אשכולות פיס", בהם מתקיימים חוגים לילדים ולבני נוער, אירועים ומופעים שונים.
בקאנטרי קלאב "אפק" בעיר בריכות שחייה וחדרי כושר. בשנת 2019 נסגרה בריכת יגור לאחר 58 שנות פעילות.
בעיר מתקיים בכל שנה בחודש מאי "פסטיבל ביאליק לספרות ושירה", הכולל מופעי תרבות, מפגשים עם יוצרים, מופעי זמר והצגות ילדים.
שלוש תנועות נוער מקיימות פעילות בקריית ביאליק: הצופים (שני שבטים), הנוער העובד והלומד והמחנות העולים.
בקריית ביאליק פועל קונסרבטוריון ללימודי מוזיקה ופיתוח קול וכן להקת הנוער "צעירי ביאליק", המופיעה בישראל ומחוצה לה.
בעיר קיים מוזיאון לתולדות העיר אשר ממוקם בבית כץ.
כמו כן בשטח העיר נמצא קניון "הקריון" שהוא אחד מהקניונים הגדולים בארץ והקניון הגדול ביותר בצפון.
אחת לשנה מתקיימת צעדת קריית ביאליק. נכון לשנת 2019 התקיימו 35 צעדות.
בעיר טיילת על שם שמעון פרס לאורך נחל הגדורה שמשתרעת על פני מספר קילומטרים, החל מכיכר רבין מצפון ועד רחוב העמקים בדרום העיר. בנוסף מספר פארקים ברחבי העיר ובהם: גן סביון, בו שכן בעבר קולנוע סביון, גן מרים, פארק אסתר, פארק הבנים בשכונת אפק, ופארק על שם אריאל שרון בשכונת צור שלום.
ספורט
בעיר פועלות 3 קבוצות ספורט מקצועיות:
משתמש (מחשוב)
בתחום המחשבים, "משתמש" הוא אדם העושה שימוש כלשהו במחשב או בשירות-רשת. למשתמש יכול להיות חשבון משתמש, המזוהה על ידי שם משתמש.
המושג "משתמש", משמש לעיתים קרובות לציון משתמש המשתמש במערכת, אף שאינו מבין את כל הפרטים הטכניים שלה באופן מלא. בהקשרי פצחנות, משתמשים שכאלו נחלקים גם למשתמשי User ו-Power User (כאשר האחרון הוא משתמש בעל יכולת תכנות מתקדמת יותר מהראשון).
במיזמים בהם השחקן של המערכת הוא מערכת אחרת או סוכן תוכנה, ייתכן מצב בו אין משתמש קצה למערכת.
מערכות הפעלה שונות מאפשרות שימוש של מספר משתמשים, כשלכל אחד יש גישה לתוכן בהתאם להרשאה שלו.
טיגון
טיגון היא שיטת עיבוד מזון שבה מחממים את המזון על גבי מחבת שחוממה בה קודם לכן כמות מסוימת של שמן (צמחי או מן החי). ברוב המקרים, הטיגון משפיע הן על מרקם האוכל והן על ערכו התזונתי. לדוגמה, ירקות טריים כמו פלפל מאבדים לפעמים מהוויטמינים שלהם בהליך הטיגון.
טיגון בשמן עמוק
בטיגון עמוק מבשלים את המזון בסיר המכיל כמות גדולה של שמן צמחי המכסה את המזון המבושל מכל צדדיו.
דגשים לטיגון עמוק:
הקפצה
הקפצה היא שיטת בישול שמקורה במטבח הסיני ובה מבשלים את המזון למשך זמן קצר בווק חם מאוד עם מעט שמן צמחי תוך כדי ערבוב מתמיד של המזון המתבצע לעיתים בדרך של הקפצת המזון בווק. ההקפצה בווק נפוצה היום בכל רחבי מזרח אסיה וממנה גם התפתחה השיטה המערבית המכונה סוטה (מצרפתית: Sauté).
דגשים להקפצה:
יחסי ארגנטינה–ערב הסעודית
יחסי ארגנטינה–ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה הארגנטינאית וממלכת ערב הסעודית.
סקירה כללית
בנובמבר 2016 ביקרה סגנית נשיא ארגנטינה, גבריאלה מיצ'אטי בריאד, שם אמרה כי מדינתה תולה תקוות רבות ביחסים עם סעודיה כשהיא מתחילה להניע את הכלכלה שלה מחדש לאחר פתרון הבעיות הכלכליות שלה, שהחלו לאחר המשבר הפיננסי ב-2001.
חורף
החורף הצפוני
תאריך תחילת החורף משתנה בהתאם למקום ולתרבות. על פי המטאורולוגיה המודרנית החורף חל בחודשים דצמבר, ינואר ופברואר בחצי הכדור הצפוני. עם זאת, באופן מסורתי בתרבויות אירופאיות רבות החורף מתחיל בחודש נובמבר.
החורף האוסטרלי
על פי המטאורולוגיה המודרנית החורף הדרומי (החורף האוסטרלי) חל בחודשים יוני, יולי ואוגוסט בחצי הכדור הדרומי.
היבטים מטאורולוגיים
החורף המטאורולוגי הוא העונה שבה הימים הקצרים ביותר והטמפרטורות הנמוכות ביותר (עם שוני בקנה מידה גדול בהתאם לקו הרוחב הגאוגרפי). שעות הלילה הן דומיננטיות בתקופת החורף ובמרבית האזורים הוא מאופיין בכמות המשקעים הגדולה ביותר. מבחינה אסטרונומית החורף מתחיל ביום הקצר ביותר בשנה ובכל יום חורף יש יותר אור שמש מאשר בקודמו.
פרוקסיזום
תפקיד בתא
תפקידו העיקרי של הפרוקסיזום במערכת התאית הוא לעזור לתא לפרק חומרים רעילים, כגון מימן על-חמצני (פראוקסיד, מי חמצן). המימן העל-חמצני מפורק בפרוקסיזום למים וחמצן באמצעות התגובה:
חורף
היבטים מטאורולוגיים
מחוץ לאזור המשווני החורף הוא קר ומושלג (בייחוד בחצי הכדור הצפוני). ובאזורים בעלי האקלים הממוזג (צפונית לישראל) מתפתחות סופות שלג עזות הגורמות לשיבושים רבים. תופעה מטאורולוגית נדירה המתרחשת בחורף היא "ערפילי קרח" - גבישי קרח קטנים המרחפים באוויר רק כאשר הטמפרטורות צונחות מתחת ל־30- מעלות צלזיוס.
תקופת החורף
על פי ההגדרה האסטרונומית החורף מתחיל ב"יום המפנה" (21 בדצמבר בחצי הכדור הצפוני, 21 ביוני בחצי הכדור הדרומי) ומסתיים ב"יום השוויון" (21 במרץ בחצי הכדור הצפוני, 23 בספטמבר בחצי הכדור הדרומי). בלשון חז"ל תקופה זו נקראת תקופת טבת ובלוח השנה במגילות קומראן נקראת דשא.
פרוקסיזום
תפקיד בתא
התגובה מזורזת על ידי האנזים קטלאז.
חורף
תקופת החורף
במציאות הארץ־ישראלית תקופת 3 החודשים (המשויכת עם עונת החורף ובאופן מסורתי עם מזג אויר סוער וקריר יותר) מתחילה עם כניסת טבת (סוף נובמבר/תחילת דצמבר). אם תקופת החורף אכן מוגדרת לפי חישוב סטטיסטי כרבעון הקר ביותר בשנה אזי ההגדרה האסטרונומית היא כמעט תמיד מאוחרת מדי על פי סטנדרטים אקלימיים אזוריים וההגדרה הבריטית המסורתית היא כמעט תמיד מוקדמת מדי.
החורף בעולם מאופיין בריבוי עננים כלומר, תחילת עונת החורף מאופיינת בעיקר בעננים מסוג צירוס בגובה רב, ובשיאו של החורף העננים מתנמכים ונקראים קומולוס, קומולונימבוס (עננים מפותחים ומאופיינים בגשמים וסופות ברקים) וענן הסטרטוס, אשר ממטיר שלגים, ולפעמים צונח לקרקע כאשר הלחות היחסית גבוהה וגורם לערפל במקומות נמוכים.
פרוקסיזום
תפקיד בתא
בנוסף מכיל הפרוקסיזום אנזימים הקשורים לניצול חמצן, כגון D-amino acid oxidase וUrate oxidase. הפרוקסיזום מכיל גם מספר חלבונים ממברנליים החיוניים לתפקידיו השונים. האנזימים המסיסים של הפרוקסיזום מתורגמים בציטופלזמה על גבי ריבוזומים חופשיים. מעבר החלבונים ההדרופיליים מבעד לממברנת הליפידים ההידרופובית של הפרוקסיזום מתאפשר בזכות קיומו של ה-PTS (Peroxisome Targeting Sequence), רצף חומצות אמינו המצוי בתחילת השרשרת הפפטידית של החלבון בשלבים הראשונים של היווצרותו ברשתית התוך-פלזמית. רצף כזה מכונה "רצף האות" או "פפטיד האות". אות מהסוג הזה מצוי בחלבונים אחרים מסוגים שונים המיעדים קבוצות חלבונים אלו לאברונים ספציפיים בתא, הרצף הוא ייחודי לכל אברון ספציפי. הפרוקסיזום אחראי גם על חלק מתהליך פירוק חומצות השומן מסועפות או חומצות שומן שהן מאוד ארוכות (מעל ל-22 פחמנים) לקבוצות אציליות, וסינתזת הפוספוליפידים האתריים, תוצרי הפירוק בהמשך משמשים לייצור אנרגיה או לבניית קרומים שעוטפים את התא.
חורף
מה גורם לחורף
לנטיית ציר הסיבוב של כדור הארץ באופן יחסי למישור הסיבוב שלו יש השפעה דרמטית על האקלים. האמונה הפופולרית שהחורף נגרם בשל מרחק גדול יותר של כדור הארץ מהשמש בתקופת החורף (לעומת הקיץ) אינה נכונה. למעשה בחצי הכדור הצפוני החורף מתרחש כאשר כדור הארץ נמצא במרחק הקצר ביותר מהשמש.
זווית הנטייה של ציר כדור הארץ היא 23 מעלות ו-27 דקות למישור הסיבוב, עובדה הגורמת לקווי רוחב שונים על פני כדור הארץ לפנות לכיוון השמש באופן ישיר כאשר כדור הארץ נע במסלולו. בתקופת החורף בחצי הכדור הצפוני, חצי הכדור הדרומי מקבל יותר קרינת שמש ולכן הטמפרטורות בו גבוהות יותר.
פרוקסיזום
היווצרות הפראוקסיזום
בניגוד לליזוזום אשר נוצר ממנגנון הגולג'י, כיום מאמינים שהפרוקסיזום הוא בעל יכולת שכפול עצמי, שמתבצע על ידי חלוקה. באדם מצוי מספר רב של פרוקסיזומים בכבד, שם מצטברים החומרים הרעילים.
חורף
מה גורם לחורף
בזמן החורף בשני חצאי הכדור אור השמש פוגע בזווית אלכסונית, ולכן אותה כמות של קרינת שמש מתפזרת על פני שטח גדול יותר. לאפקט זה מתווספת העובדה שהאור צריך לנוע למרחק גדול יותר באטמוספירה שמסננת אותו ומכאן שהוא נחלש יותר.
בעלי חיים
על מנת לשרוד בתקופת החורף בעלי חיים רבים פיתחו מנגנוני הישרדות שונים:
צומח
בישראל, לעומת זאת, שבה החורף לא קר ומושלג כמו באירופה ואמריקה הצפונית, בחורף מתרחשת הפריחה הגדולה של הצומח והשדות מוריקים. פרחים האופייניים לחורף: סביון, נרקיס מצוי, חמציץ נטוי, כלנית מצויה, רקפת מצויה ועוד.
פסיכולוגיה
חילופי העונות משנים את ההרגלים ומצבי הרוח של בני אדם. בחודשי תחילת החורף בחצי הכדור הצפוני מצבי הרוח לעיתים קודרים יותר ובמקרים קיצוניים ביותר ב"הפרעה עונתית אפקטיבית". הסימפטומים מתבטאים בעייפות, שעות שינה רבות וכאבים פיזיים. לכך תורמים החשיפה המועטה לאור שמש, שכבות הבגדים הרבות שנאלצים ללבוש, והמחלות השכיחות שבחורף.
בתרבות
כיתר העונות, הפך החורף לסמלי ובעל ייצוג ייחודי ובולט בתקשורת ובאומנות בפרט. במיתוסים שונים מסמל החורף מוות או היעדר תקווה וכך הפך לכלי אומנותי למשל בספרו של קלייב סטפלס לואיס - "האריה, המכשפה וארון הבגדים". "חורף" הוא גם קונצ'רטו ביצירה "ארבע העונות" של ויולדי. בסרטים רבים החורף יוצר אווירה ייחודית ומשמש כתפאורה לעלילת הסרט למשל בסרט "פארגו" מאת האחים כהן.
תפריט
תפריט (מלשון "פירוט") במסעדנות הוא רשימת מאכלים שמהם הסועד יכול לבחור את ארוחתו. לעיתים מוצגים רק שמות המאכלים ולעיתים מפורטים גם מרכיביהם. לצד המנות מוצג מחירן. במסעדות גורמה מוגש תפריט עם תמחור.
במסעדות ובבתי קפה, המאכלים בתפריט מוצגים לרוב בחלוקה לקטגוריות שונות. קטלוג נפוץ הוא למתאבנים, סלטים, מרקים, מנות עיקריות, קינוחים, משקאות (ובחלוקת משנה: משקאות קלים, חמים, אלכוהוליים). התפריט עשוי לאפשר בחירה בין כל מרכיביו או בחירה בין ארוחות שלמות (שיטה המכונה בישראל "ארוחה עסקית"). ישנן מסעדות המציעות תפריטים שונים לארוחות השונות במהלך היום. בחלקן תפריט ארוחת הצהריים עשוי להכיל חלק מפריטי ארוחת הערב, במחירים זולים יותר.
בחדרי אוכל של בתי מלון וספינות נוסעים, באולמות אירועים, בכנסים וכדומה התפריט עשוי להיות תיאור של הארוחה שתוגש, ללא בחירה או עם בחירה מועטת. בבתי מלון רבים נמצא בחדרי המלון תפריט "שירות חדרים" המאפשר לאורחים להזמין טלפונית ארוחה לחדרם. תפריט זה לרוב מצומצם ויקר יחסית.
התפריט עשוי להכיל מִדף בודד עד ספרון. הוא עשוי להיות מודפס על סוגי נייר שונים, החל מנייר פשוט וכלה בנייר מהודר, מעוצב במגוון אופני עיצוב גרפי, כרוך במגוון חומרים, החל מפלסטיק וכלה בעור או עץ, כל זאת בהתאם לתדמית ויוקרת המסעדה. באזורי תיירות מוצגים לעיתים תפריטים רב-לשוניים.
במסעדות מזון מהיר ושירות עצמי רבות לא מגישים תפריט לסועדים. פירוט המנות, לרוב בליווי צילומיהן, מצוי על לוח התלוי מאחורי דלפק ההגשה. במסעדות פועלים לעיתים אין תפריט והמלצר מפרט בפני הסועדים מהן מנות היום.
כיום למסעדות רבות אתרי אינטרנט והן מציגות גם בהם את תפריטיהן.
מסעדות המבצעות משלוחים או מאפשרות איסוף עצמי מציעות לפעמים תפריט משלוחים השונה מתפריטן הרגיל (למשל, מכיל רק חלק מהמבחר).
המונח תפריט משמש גם לתיאור תכנון ארוחה, כך בונים תפריט כשמזמינים קייטרינג, כשמתכננים מסיבה או כשמתכננים ארוחה ביתית. בבתי המעמד הגבוה לפני המאה ה-20 תפריט הארוחות נבנה לרוב על ידי בעלת הבית בהתייעצות עם מנהלת משק הבית או הטבחית.
המונח תפריט משמש גם דיאטנים ובעלי מקצועות משיקים ברפואה ובספורט שבונים תוכניות תזונה לטווח ארוך עבור לקוחותיהם. תפריט כזה אינו כולל בהכרח מנות מפורטות, אלא עשוי לכלול קטגוריות כגון "מנת לחם" (הכוונה ללחם ולתחליפים אפשריים, לחמניות, קרקרים וכדומה), "מנת פחמימות" (כגון אורז, תפוחי אדמה, פסטה), ומנת פרי. התפריט כולל גם המלצה על מספר המנות מכל סוג המומלצות במהלך יום, ו/או מספר הקלוריות או שיטות חישוב אחרות, וכן המלצה על אופן בישול המזון, עיתוי צריכתו, חלוקתו על פני היום ועוד.
איסוף תפריטים הוא תחביב שאינו נפוץ, העיתונאי אורי דן היה אספן תפריטים של סעודות חגיגיות.
כשמדובר על המושג "תפריט" שלא במסעדנות, הכוונה היא דומה: ריכוז של פריטים. למשל במיחשוב, תפריט התחלה של מכשיר מאפשר ריכוז של כפתורים ויישומים במקום אחד.
הכנסת העשרים ואחת
הכנסת העשרים ואחת נבחרה בבחירות לכנסת העשרים ואחת שהתקיימו ב-9 באפריל 2019 (ד' בניסן ה'תשע"ט), לאחר שהוקדמו בכחצי שנה ממועד הבחירות המקורי (5 בנובמבר 2019). ישיבת הפתיחה והשבעת חברי הכנסת נערכה ב-30 באפריל 2019, לאחר שנדחתה עקב חג הפסח וחג הפסחא בתאריכו הנוצרי אורתודוקסי.
נשיא המדינה, ראובן ריבלין, העניק את המנדט להקמת ממשלה לחבר הכנסת וראש הממשלה המכהן, בנימין נתניהו. במשא ומתן לגיבוש קואליציה היוותה הצעת חוק להסדרת גיוס בני ישיבות סלע מחלוקת בין ישראל ביתנו לליכוד ולמפלגות החרדיות. ב-30 במאי 2019 פקעה ההארכה שקיבל נתניהו מהנשיא להקמת הממשלה, אולם, נמנעה מהנשיא האפשרות להטיל את המנדט להרכבת ממשלה על חבר כנסת אחר, כיוון שעם פקיעת המנדט שקיבל נתניהו חוקקה הכנסת חוק לפיזורה, ובו נקבע מועד לבחירות לכנסת העשרים ושתיים. בשל כך, ממשלת המעבר מסוף הכנסת העשרים המשיכה לכהן לאורך כל תקופת הכנסת העשרים ואחת, וכן בכנסת זו לא היו קואליציה ואופוזיציה ולכן לא מונו התפקידים הנגזרים מכך.
כהונת הכנסת העשרים ואחת נמשכה חמישה חודשים בלבד, הכהונה הקצרה ביותר בדברי ימי הכנסת. כמו כן, זו הכנסת היחידה שהחוק הראשון שחוקקה היה חוק לפיזורה. התפזרותה של הכנסת מבלי שהביעה אמון בממשלה כלשהי, שהיוותה מקרה ראשון מסוגו בתולדות המדינה, הייתה רק חלקו הראשון של משבר פוליטי ארוך ורחב היקף בישראל, שכן ממשלה חדשה הוקמה רק ב-17 במאי 2020, עם קבלת אמונה של הכנסת העשרים ושלוש, ואף היא התפרקה לאחר כשנה.
ב-1 במאי 2019 הגיש עמית הלוי שהוצב במקום ה-36 בליכוד עתירה לבית המשפט על תוצאות הבחירות, על פיה יש להוסיף קולות לליכוד. הדבר היה עשוי להעניק את המנדט ה-36 לליכוד על חשבון המנדט ה-8 של יהדות התורה וכך להכניס את הלוי לכנסת, אך בית המשפט דחה את עתירתו.
חלוקת המושבים בכנסת ה-21
[[קובץ:הכנסת העשרים ואחת.png|ימין|ממוזער|תוצאות הבחירות לכנסת ה-21:
חברי כנסת חדשים
בכנסת זו כיהנו 49 חברים שלא כיהנו בכנסות קודמות – מספר שיא, 24 מתוכם מטעם רשימת כחול לבן.
בנוסף להם כיהנו בה שני חברי כנסת (גדעון סער ובועז טופורובסקי) שכיהנו בכנסת בעבר, אך לא כיהנו בכנסת העשרים, 4 חברי כנסת (יואב גלנט, משה יעלון, אריה דרעי ואוסאמה סעדי) שהתפטרו מהכנסת העשרים במהלך כהונתה ונבחרו מחדש לכנסת ה-21, 3 חברי כנסת (משה כחלון, מאיר פרוש ויצחק כהן) שהפסיקו את חברותם בכנסת ה-20 על-פי "החוק הנורווגי" ונבחרו מחדש לכנסת הנוכחית וכן חברת כנסת אחת (יוליה מלינובסקי), שהחלה את כהונתה במהלך הכנסת ה-20 בעקבות הפסקת חברותו בכנסת של חבר הכנסת אביגדור ליברמן, עם כניסתו לממשלה במסגרת "החוק הנורווגי", וכהונתה הסתיימה במהלך כהונת הכנסת ה-20 עם התפטרות ליברמן מן הממשלה.
יהודים דתיים
בכנסת זו כיהנו 32 יהודים דתיים וחרדים, מתוכם 4 נשים בכנסת זו כיהנה לראשונה חברת כנסת חרדית (עומר ינקלביץ').
נשים
בכנסת זו כיהנו 30 נשים:
לא-יהודים
בכנסת זו כיהנו 12 לא-יהודים:
יוצאי מערכת הביטחון
בכנסת זו כיהנו 11 חברי כנסת בדרגות אלוף-משנה (מיל') ומעלה בצה"ל:
4 חברי כנסת נוספים מילאו תפקידים בכירים בזרועות הביטחון:
ראשי רשויות מקומיות לשעבר
בכנסת זו כיהנו 10 ראשי עיריות ומועצות לשעבר:
דוקטורים ופרופסורים
בכנסת זו כיהנו 9 בעלי תואר דוקטור. לא כהנו בה בעלי פרופסורה:
קרובי משפחה
אחמד טיבי וגיסו אוסאמה סעדי כיהנו במקביל כחברי הכנסת מטעם חד"ש-תע"ל.
פעולות עיקריות
ישיבת הפתיחה של הכנסת העשרים ואחת, שבה הצהירו חבריה אמונים, נערכה ב-30 באפריל 2019. את הישיבה פתח נשיא המדינה ראובן ריבלין שהעביר את ניהולה ליושב ראש הכנסת העשרים, יולי אדלשטיין. בהמשך היום נבחר אדלשטיין לכהונה שלישית כיושב ראש הכנסת.
חקיקה
החוק הראשון שאושר בכנסת ה-21 היה חוק התפזרות הכנסת העשרים ואחת, שהתקבל ב-30 במאי 2019. חוק נוסף שחוקקה הכנסת – חוק הבחירות לכנסת העשרים ושתיים (הוראות מיוחדות לעניין ועדת הבחירות), קבע הוראות להיערכותה המיוחדת של המדינה לבחירות לכנסת ה-22, שכן מערכת הבחירות החדשה התחילה רק זמן קצר לאחר סיומה של מערכת הבחירות לכנסת ה-21.
ב-25 ביוני 2019 הודיע יו"ר הכנסת, יולי אדלשטיין, שהוא בוחן אפשרות לביטול החוק לפיזור הכנסת. אחדים מחברי הכנסת, שהצביעו בעד פיזורה, הביעו חרטה על צעד זה. ב-3 ביולי הודיע אדלשטיין שלא זכה לשיתוף פעולה ולכן נכשל ביוזמתו.
פיזור הכנסת שיבש את התוכנית להתקנת תקנות שישלימו את חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, שמועד כניסתו לתוקף נקבע ל-15 בספטמבר 2019. כדי להתגבר על בעיה זו חוקקה הכנסת הוראת שעה, שאושרה ב-15 ביולי 2019, ודחתה בתשעה חודשים את הצורך בתקנות.
יחסי אוקראינה–טג'יקיסטן
יחסי אוקראינה–טג'יקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין אוקראינה לטג'יקיסטן.
שיתוף פעולה כלכלי
מיזמים, חברות וארגונים אוקראינים השתתפו בפיתוח אנרגיית מים, בניית קווי הולכה ומיזמים משותפים בתעשיות הנפט והגז. בשנת 2009 הוקמה הוועדה הבין-ממשלתית האוקראינית-טג'יקית המשותפת למטרות שיתוף פעולה כלכלי, שבה מתקיימים הסכמים בתחום הסחר, הכלכלה, האנרגיה, התחבורה וההומניטריות.
יוהאן בלייק
יוהאן בלייק (באנגלית: Yohan Blake; נולד ב-26 בדצמבר 1989) הוא אצן מג'מייקה. הוא אלוף העולם (טגו 2011) בריצת 100 מטר ובמרוץ שליחים 4x100 מטר ושיאן העולם הנוכחי בריצת שליחים 4x100 מטר. הוא סגן האלוף האולימפי בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר (לונדון 2012).
בלייק היה לאצן הצעיר ביותר שזכה בריצה ל-100 מטר באליפויות העולם באתלטיקה. בעל התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה בריצת 200 מטר (7 מאיות השנייה משיא העולם של יוסיין בולט), והתוצאה השלישית בטיבה בהיסטוריה בריצת 100 מטר (9.69 שניות).
2006
באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט 2006 זכה בלייק בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית ארד. מדליות זהב בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 39.05 שניות ובמדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.42 שניות.
2008
באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בבידגושץ', פולין ביולי 2008 זכה בלייק במדליית כסף בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 39.25 שניות. נוסף לכך הוא סיים במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.51 שניות.
שימוש באמרוץ
לפני אליפות העולם שנערכה בשנת 2009 נתפס בלייק בשימוש בסמים וקיבל עונש הרחקה מתחרויות ל-3 חודשים. למרות שהסם לא היה ברשימת החומרים האסורים של הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט, הסוכנות הג'מייקנית החליטה להשעותו, על מנת להרתיע אותו וכן מפני שמבנה הסם הזכיר סם אחר, שכן נמצא ברשימת החומרים האסורים.
אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית באוגוסט 2011 זכה בלייק בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.92 שניות, לפני וולטר דיקס מארצות הברית (10.08 שניות) וקים קולינס מסנט קיטס ונוויס (10.09 שניות). המועמד לניצחון שיאן ואלוף העולם יוסיין בולט מג'מייקה פסל בזינוק. למעשה בלייק היה האצן היחידי שרץ באליפות זו מתחת ל-10 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 9.95 שניות. בכך היה לאצן הצעיר ביותר שזכה בריצה זו באליפויות העולם באתלטיקה ובריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם נסטה קרטר, מייקל פרייטר ובולט בשיא עולם חדש של 37.04 שניות לפני צרפת (38.20 שניות) וסנט קיטס ונוויס (38.49 שניות).
שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בציריך, שווייץ במסגרת ליגת היהלום, זכה בלייק במקום הראשון לאחר שניצח בריצת 100 מטר בשיא אישי של 9.82 שניות, את בן ארצו אסאפה פאוול (9.95 שניות) ודיקס (10.04 שניות).
2012
במבחנים הג'מייקנים לאולימפיאדת לונדון (2012) שנערכו בקינגסטון ביוני 2012 ניצח בלייק בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר. בריצת 100 מטר בתוצאת השנה בעולם ובשיא אישי חדש של 9.75 שניות, לפני יוסיין בולט (9.86 שניות), ובריצת 200 מטר בתוצאה של 19.80 שניות שוב לפני בולט (19.83 שניות).
אלוף אולימפי
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה בלייק ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם נסטה קרטר מייקל פרטר ובולט בשיא עולם חדש של 36.84 שניות, לפני ארצות הברית שהשוותה את שיא העולם הקודם של ג'מייקה, 37.04 שניות וטרינידד וטובגו (38.12 שניות). מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.75 שניות, אחרי בולט שקבע שיא אולימפי חדש של 9.63 שניות ולפני ג'סטין גטלין מארצות הברית שקבע שיא אישי חדש של 9.79 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 19.44 שניות, אחרי בולט (19.32 שניות) ולפני בן ארצו וורן וייר (19.84 שניות). שבועיים לאחר מכן, בתחרות ליגת היהלום שנערכה בלוזאן, שווייץ ב-23 באוגוסט הוא קבע בריצת 100 מטר את התוצאה השלישית בטיבה בהיסטוריה, 9.69 שניות, לפני טייסון גיי מארצות הברית (9.83 שניות) ונסטה קרטר (9.95 שניות).
2017
באליפות העולם שנערכה באוגוסט 2017 סיים בלייק במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.99 שניות ובמקום 11 בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.52 שניות ולא עלה לריצת הגמר. נוסף לכך, הוא השתתף בריצת הגמר בריצת שליחים 4x100 מטר, אך נבחרתו לא סיימה את המרוץ, לאחר שיוסיין בולט האצן האחרון בקבוצה הפסיק את ריצתו בגלל מתיחת שריר.
אמנת ניו יורק
אמנת ניו-יורק בדבר הכרתם ואכיפתם של פסקי בוררות חוץ (באנגלית: Convention on the Recognition and Enforcement of Foreign Arbitral Awards) הידועה בשם "אמנת ניו יורק", היא אמנה שהתקבלה בוועידה הדיפלומטית של ארגון האומות המאוחדות ב-10 ביוני 1958 ונכנסה לתוקף ב-7 ביוני 1959. האמנה מטילה את החובה על בתי המשפט של המדינות החתומות להכיר בהסכמים פרטיים בדבר בוררות מוסכמת וכן לאכוף פסקי בוררות שניתנו במדינות חברות אחרות. רבים רואים באמנה את הכלי המשפטי היסודי לבוררות בינלאומית. האמנה תקפה באשר לפסקי בוררות אשר אינם נחשבים כפסקי דין מקומיים במדינה שבה מבקשים לאכוף אותם. אף שקיימות אמנות בינלאומיות נוספות המתייחסות לאכיפת פסקי בוררות במדינות שונות, אמנת ניו יורק היא האמנה החשובה ביותר לעניין זה.
נכון ל-9 בספטמבר 2009, אימצו את האמנה 144 מתוך 192 המדינות שהיו חברות אז בארגון האומות המאוחדות. האמנה אף אומצה על ידי הוותיקן ואיי קוק שאינן חברות באו"ם. מדינת ישראל אשררה את אמנת ניו יורק ב-5 בינואר 1959. לצורך ביצוע אמנת ניו יורק בישראל חוקקו תקנות לביצוע אמנת ניו-יורק (בוררות חוץ), תשל"ח-1978.
הרקע לאמנה
בוררות בינלאומית היא שיטה אלטרנטיבית ליישוב סכסוכים אשר רבים מעדיפים אותה לצורך ישוב סכסוכים העוסקים במשפט מסחרי בינלאומי, על פני פניה לבתי המשפט. היתרון העיקרי של בוררות בינלאומית, על פני ניהול הליכים בבתי המשפט, הוא בעובדה שפסק הבוררות הבינלאומית אכיף ברוב מדינות תבל, להבדיל מפסק דין של בית משפט במדינה כלשהי. כמו כן בבוררות בינלאומית הצדדים לסכסוך יכולים לבחור בפורום נייטרלי לבירור המחלוקת, פסק הבוררות הוא סופי ואינו נתון בדרך כלל לערעור, סדרי הדין גמישים הרבה יותר מאלה המתנהלים בבתי משפט, ועקרון פומביות הדיון אינו חל ולכן ניתן לשמור בסוד את קיומם של ההליכים.
עיקר הוראות האמנה
על פי האמנה ניתן לאכוף באופן חופשי בכל אחת מן המדינות החתומות על האמנה, פסק בוררות אשר ניתן במדינה אחרת שהיא צד לאמנה וזאת בהגבלות המפורטות בכתב האמנה. הגבלות אלה הן:
ישראל שפיגל
ישראל שפיגל (ו' באלול ה'תרצ"ד, 17 באוגוסט 1934 – ו' באב ה'תשע"א, 6 באוגוסט 2011) היה עיתונאי פובליציסט, מתרגם והגיוגרף חרדי, עורך "המודיע", עורך "דגלנו" ובעל מדור שבועי ב"יתד נאמן".
ביוגרפיה
נולד בירושלים למשפחה מחסידות צ'ורטקוב. לדוד משה, נקרא על שם בנו האדמו"ר רבי ישראל מצ'ורטקוב שנפטר מספר חודשים לפני לידתו. אמו, חיה מאטיל, היא בת למשפחת וינשטוק, צאצאי אדמו"רי ללוב (אחיה הם הרבנים המקובלים משה יאיר וינשטוק ויוסף וינשטוק). אביו, דוד משה שפיגל, שימש הגבאי הראשי של בית המדרש צ'ורטקוב בשכונת מאה שערים.
שפיגל התחנך בישיבות היישוב הישן - עץ חיים וחיי עולם. בגיל צעיר התגייס לצבא. בשנות החמישים נישא לחיה טובה גפן, ממשפחת אדמו"רי וולברוז'. בניו נישאו לבנותיהם של הדיין הרב משה יוסף מילצקי מירושלים והדיין הרב אריה הורוביץ מבני ברק. בתו נשואה לבנו של הרב דב יפה. דודנו הוא הסופר החרדי יאיר וינשטוק. אחותו של שפיגל, מרים וינשטוק הוציאה כמה ספרים.
התגורר בשכונת בית וגן בירושלים.
קריירה עיתונאית וספרותית
שפיגל היה מחלוצי העיתונות החרדית בישראל. באמצע שנות ה-50, בשנות העשרים לחייו הצטרף ככתב צעיר לסגל עיתונאי המודיע וכיסה תחומים רבים. בתחילת שנות ה-60 מונה לממלא-מקום העורך, ובשנות ה-70 מונה לעורך העיתון, יחד עם משה עקיבה דרוק.
עיקר פרסומו היה כפובליציסט המבטא את דעת התורה וההשקפה של הקו האידאולוגי החרדי-אגודאי. בשנת 1982 הוציא את הספר "בדרך המלך" שהכיל פרקי עיון והיסטוריה של אגודת ישראל. בשנת 2009, שנתיים לפני פטירתו, הוציא את הספר "והארץ אזכור", הפורס את עיקרי ההשקפה האגודאית על הציונות. מלבד מאמרי פובליציסטיקה פרסם שפיגל כתבות ורפורטז'ות בתחומים שונים, חלקן תחת שמות העט '''י. אלרואי וש. חמד'''.
שפיגל היה חבר ופעיל מרכזי בתנועת צעירי אגודת ישראל, המזוהה עם הזרם הליטאי. לאחר הפילוג באגודת ישראל, עם הקמת העיתון יתד נאמן בסוף שנות ה-80, עזב שפיגל את המודיע שמזוהה עם אגודת ישראל והצטרף ליתד נאמן המזוהה עם דגל התורה. מאז הוא פרסם מדור שבועי במוסף התורני של העיתון. בשנות ה-90 ערך את ביטאון צעירי אגודת ישראל "דגלנו".
בשנות ה-50 עסק רבות בתרגום לעברית של ספרות יפה של סופרים אידיים חרדים בפולין, במסגרת הוצאת הספרים "נחליאל" שיסד יהודה ליב לוין. בשנות ה-90 פרסם את סדרת הספרים "שאל אביך ויגדך", מאוצרו של המגיד הירושלמי הרב שלום שבדרון.
מצפה כוכבים
מצפה כוכבים הוא מקום המצויד במכשור מדעי, ובפרט טלסקופ, המשמש לתצפית בכוכבים ובחלל.
האדם מגלה עניין בכוכבים משחר התרבות, והקים לשם כך מצפי כוכבים עוד בתקופות קדומות. משערים שכבר בתקופת האבן הוקמו מצפי כוכבים, ובהם אתר סטונהנג' שבאנגליה. ביוון העתיקה השתמש תלמי במצפה הכוכבים של אלכסנדריה, ובהתאם לתצפיותיו פיתח את המודל הגיאוצנטרי של מערכת השמש.
הטלסקופ מכתיב את המבנה האופייני למצפה הכוכבים: מבנה בעל כיפה בצורת חצי כדור, ובה פתח מלבני דרכו צופה הטלסקופ.
במאה ה-19, עם התפתחות הצילום, החלו האסטרונומים להשתמש בלוחות צילום כחלק מהתצפית, כך שיכלו לשמור את תוצאות תצפיותיהם. ספקטרוסקופ, המחובר אף הוא לטלסקופ, מאפשר לפצל את אור הכוכב לאורכי הגל השונים המרכיבים אותו, ובהתאם לכך ללמוד על ההרכב הכימי של פני הכוכב.
מצפי הכוכבים הבולטים בעולם נמצאים בארצות הברית:
במצפה לס-קמפנס שבצ'ילה נבנה טלסקופ שיהיה בקוטר 24.5 מטר. טלסקופ זה יהיה מורכב משבע מראות החזרה נפרדות, בצורת משושה, הפועלות כמראת החזרה אחת ענקית, בדומה לטלסקופים במצפה קק. הטלסקופ אמור להחנך ב-2016.
חקר גלי הרדיו הביא להקמת מצפי כוכבים שבהם הטלסקופ האופטי הוחלף ברדיו-טלסקופ, הקולט גלי רדיו מהחלל באמצעות אנטנות ענקיות. אחד ממצפי הכוכבים הבולטים מסוג זה הוקם בשנת 1963 על ידי אוניברסיטת קורנל, מצפה ארסיבו שבפוארטו ריקו. קוטר האנטנה הראשית שלו, האנטנה הנייחת הגדולה עלי אדמות, מגיע ל-305 מטר. מצפי כוכבים אחרים עוסקים בפענוח סוגי קרינה נוספים המגיעים מהחלל: קרני רנטגן, קרינת גמא ושטף נייטרינו.
מצפי כוכבים ממוקמים פעמים רבות בפסגות ההרים הגבוהים, כדי לצמצם את ההפרעות שמטשטשות אטמוספירת כדור הארץ את חדות הדמות הנראית במישור המוקד (מצלמה או עינית) של הטלסקופ. אף אחד מהם אינו יכול להתחרות, מבחינה זו, בטלסקופ החלל האבל, המרחף בחלל.
מצפי כוכבים בישראל
מצפים נוספים בישראל:
בנוסף למצפים המוסדיים יש בישראל כמה מצפי כוכבים פרטיים ומסחריים:
חיים שירמן
חיים שִירְמן (בלועזית: Jefim (Hayyim) Schirmann; ט' במרחשוון, ה'תרס"ה, 18 באוקטובר 1904 – י"ב בסיוון, ה'תשמ"א, 14 ביוני 1981) היה חוקר שירת ימי הביניים של יהדות ספרד, הפיוט הקדום בארץ ישראל, השירה העברית, התיאטרון והמוזיקה של יהדות איטליה, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים וחתן פרס ישראל למדעי היהדות בשנת תשי"ז.
ביוגרפיה
שירמן נולד בשנת 1904 בעיר קייב שבדרום-מערב רוסיה במשפחה מבוססת ושומרת מצוות. מחוץ להשכלה כללית, בגימנסיה רוסית, דאג אביו, דוב (בוריס), כי ילמד עברית וכינור.
לשירה העברית בספרד נחשף בפעם הראשונה בגיל 12. במהלך שיעורי העברית, קרא עם מורו את קינות תשעה באב, והתאהב בשיר "ציון הלא תשאלי" לרבי יהודה הלוי. בעקבות זאת, הוא תרגם את השיר לרוסית וביקש למצוא חומר נוסף בנושא. חיפושיו הביאו אותו לספרו של יחיאל מיכל זק"ש על שירת הקודש העברית של יהודי ספרד, וכדי שיבינו טוב יותר תרגם חלקים ממנו לרוסית. במקביל, הוא החל לאסוף חומר בנושא ולקטלג אותו לפי מיקומו הגאוגרפי.
בשנת 1920, בעקבות מהפכת אוקטובר, נאלץ לעקור עם משפחתו לגרמניה, ושם רק בשנת 1924, בהיותו בגיל 20, סיים את לימודיו בגימנסיה גרמנית. הדבר נבע, ככל הנראה, בשל קשיי המעבר, והצורך להסתגל לסביבה חדשה, לרבות הצורך ללמוד את השפה הגרמנית. הוא נרשם ללימודים באוניברסיטת ברלין, ובחר ללמוד בלשנות שמית, בפרט משום שרצה לדעת ערבית, שפת חובה לכל מי שמבקש ללמוד על שירת ימי הביניים בספרד. במקביל ללימודיו באוניברסיטה למד במשך חמש שנים בבית המדרש הגבוה למוזיקה בברלין, שם המשיך ללמוד כינור, אצל קרל קלינגר. כמו כן, השתתף בשיעוריו של יצחק משה אלבוגן, בבית המדרש הגבוה למדעי היהדות.
בשנת 1930 הגיש את עבודת הדוקטורט שלו, שעסקה בתרגומו של אלחריזי למחברות אלחרירי.
לאחר סיום לימודיו השתתף בכתיבת למעלה מ-300 ערכים באנציקלופדיה יודאיקה של הוצאת אשכול. בשנת תרצ"א (1930), יסד זלמן שוקן את המכון לחקר השירה העברית, והעמיד בראשו את חיים ברודי. תחילה היה המכון בברלין, אך בחודש אב ה'תרצ"ג, לאחר עליית הנאצים לשלטון, הוא סגר את שעריו. בחודש סיוון ה'תרצ"ד הוא החל לפעול בארץ ישראל. שירמן החל לעבוד במכון מייד עם היווסדו ועד לשנת 1942, לצדם של ברודי, מנחם זולאי ומאוחר יותר גם אברהם מאיר הברמן. במסגרת עבודתו במכון, נסע שירמן, בשנים 1931 ו-1932, לאוניברסיטת קיימברידג', לשם העתקת קטעי שירה ופיוט מהגניזה הקהירית.
אלן ויליאמס (שחקן)
אלן ויליאמס (באנגלית: Alan Williams) הוא שחקן ומחזאי בריטי שהופיע בקולנוע, בטלוויזיה ובתיאטרון בממלכה המאוחדת ובקנדה.
חיים שירמן
ביוגרפיה
בשנים 1932–1933 נענה להזמנתו של אלבוגן, והרצה בבית המדרש הגבוה למדעי היהדות, אולם בשנת 1934 נאלץ לעקור בשנית, הפעם מגרמניה הנאצית, ועלה לארץ ישראל.
אלן ויליאמס (שחקן)
ביוגרפיה
ויליאמס נולד במנצ'סטר, ולמד ב-The Manchester Grammar School. הוא למד משחק בבית הספר, אבל את עיקר הכשרתו המקצועית רכב בתיאטרון האל טראק. ויליאמס הופיע בטרילוגיה של מחזות יחיד בתיאטרון השוליים בלונדון, תיאטרון בוש. ב-1981 שיחק בפסטיבל התיאטרון בטורונטו שבאונטריו, והחליט שהוא רוצה להישאר במקום. הוא היה מחזאי הבית של תיאטרון טאראגון שבעיר.
חיים שירמן
ביוגרפיה
בשנת 1942 הוא הוזמן להרצות באוניברסיטה העברית, על שירת ימי הביניים. בשנת 1954 הוא מוּנה לפרופסור. שנה אחר כך (בשנת 1955) החל לערוך את הרבעון למדעי היהדות "תרביץ", עד לשנת 1969. בשנת תשט"ו-1955 נבחר לחבר האקדמיה ללשון העברית (משנת תרצ"ט היה חבר בוועד הלשון העברית), וכיהן שם במספר ועדות.
אלן ויליאמס (שחקן)
קריירה בקנדה
בהמשך עבר ויליאמס לוויניפג שבמניטובהפפ והחל ללמד תיאטרון באוניברסיטת ויניפג.
המחזות שלו בקנדה כוללות את "The Warlord of Willowdale", "The White Dogs of Texas", " King of America", "Dixieland's Night of Shame", "Welcome to the NHL" ו-"The Duke of Nothing". הוא גם שיחק במחזות של אחרים, שהבולט שבהם היה המחזה "The Darling Family" לצדה של לינדה גריפית'ס, ובעיבוד הקולנועי של המחזה משנת 1994 של אלן צווייג.
ב-1996 עובדה טרילוגיית קוקרוץ' לסרט הקולנוע "The Cockroach that Ate Cincinnati". על הופעתו בסרט היה ויליאמס מועמד לפרס ג'יני לשחקן הטוב ביותר שהוענק בטקס פרסי ג'יני ה-18.
חיים שירמן
ביוגרפיה
שירמן נפטר בפריז, בשנת 1981, והובא לקבורה בירושלים. חלק ממפעל הנצחתו כולל ערב לזכרו, פרסום הביבליוגרפיה המעודכנת שלו ומאמר אחד שלו במהדורה מצומצמת. כמו כן, יצאה לאור חוברת מאמרים לזכרו ונקרא על שמו רחוב בעיר באר שבע.
אלן ויליאמס (שחקן)
חזרה לבריטניה
זמן קצר אחרי השלמת הסרט "The Cockroach that Ate Cincinnati", חזר ויליאמס לאנגליה. שם הופיע בסרטים כגון "רסן הסוררת", "Touching Evil", "החיים על פי פיטר סלרס", ו"וירה דרייק". סדרות טלוויזיה בהן הופיע כוללות את "Always and Everyone", "קורוניישן סטריט", "מחשבות רצחניות", "Life Begins", "המלכה הבתולה", "רומא", "לות'ר", "האב בראון", "דוק מרטין" ו"סטארלינגס".
ב-2015 חזר ויליאמס לקנדה לסיבוב הופעות עם טרילוגיה חדשה של מחזות בשם "The Girl with Two Voices".
חיים שירמן
בגרמניה
בשנת 1931 ובשנת 1932, שהה כאמור באוניברסיטת קיימברידג', שם חשף קטעי שירה ופיוט מהגניזה הקהירית, המצויים באוסף טיילור-שכטר ונקראים כיום בשם "הסדרה הישנה". תוך כדי עבודתו על התעודות, ועל מנת שיוכל להשתמש בקטעים מהן, הוא היה למעשה החוקר שסימנן וסידרן לראשונה. בנוסף לעבודתו על "הסדרה הישנה", הוא בדק קטעי גניזה באוסף אחר באוניברסיטת קיימברידג', וגם באוספים נוספים שבווסטמיניסר קולג' בקיימברידג' ובמוזיאון הבריטי בלונדון. בנוסף, הוא בדק את הקטעים השמורים באוניברסיטת אוקספורד, שלא הוכנסו לקטלוג של א. קאולי.
בשנת 1931 הופיע מאמרו הראשון: "Eine hebräisch-italienische Komödie des XVI Jahrhunderts" (Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judentums 75 (1931), 97-118), שעסק בקומדיה עברית איטלקית מן המאה השש עשרה, צחות בדיחותא דקידושין ליהודה סומו, שנחשב למחזה העברי הראשון. המחזה יצא לראשונה לאור על ידי שירמן רק בשנת 1946 ובמהדורה שנייה מתוקנת, בשנת 1965. פרסום המאמר ובפרט ההוצאה לאור של המחזה על ידי שירמן, הביאו להתעניינות גוברת הן במחזה והן במחברו. חוקרים נוספים החלו לחוקרו ולפרסם מאמרים אודותיו והוא אף עוּבּד והוצג מספר פעמים בישראל.
שני נושאים אלה, השירה והדראמה העברית באיטליה והשירה העברית בספרד (אותה, כאמור, חקר לראשונה בעבודת הדוקטורט שלו), המשיכו להעסיקו כל חייו.
בישראל
בין השנים 1936–1945, פרסם שירמן את מאמרו הגדול, שהתפרסם בשלושה כרכים של ידיעות המכון לחקר השירה העברית: "המשוררים בני דורם של משה אבן עזרא ויהודה הלוי". באותה שנה (1936) פרסם בהמשכים את מאמרו הקלאסי על שמואל הנגיד, תוך שהוא נשען ברובו על ניתוח השירים שבדיואן שמואל הנגיד. בשנת 1938 החל לפרסם בהמשכים את מאמרו "חיי יהודה הלוי", בכתב העת "תרביץ". גם את ממצאי מאמר זה ביסס שירמן על ניתוח השירים שבדיואן של יהודה הלוי, אם כי במקביל הוא שאב מידע גם מכותרות השירים, שכתבו עורכי הדיואן, וממספר קטעים מהגניזה. המאמר חולל מהפכה בכל מה שהיה ידוע עד לאותו הזמן על יהודה הלוי ונחשב עד היום למופת של מחקר אמין. מרבית הממצאים שנקבעו על ידי שירמן רלוונטיים גם כיום, אם כי הודות לגילוי האוטוגראפים של יהודה הלוי בגניזה הקהירית על ידי ש. ד. גויטיין, המידע הקשור לימיו האחרונים של ר' יהודה הלוי חייב היה בעדכון. שירמן עשה זאת בדרך של תיקון מספר טעויות במאמרו וכתיבת מאמר נוסף, משלים.
בשנת 1954 הוציא לאור את הכרך הראשון של השירה העברית בספרד ובפרובאנס, הכולל מבחר שירים של גדולי משוררי ספרד (משנת 950 לשנת 1150). לשירים נלוו מבואות וביאורים של שירמן. בשנת 1956 הוציא לאור את הכרך השני, הכולל מבחר שירים של גדולי משוררי ספרד ופרובאנס (משנת 1150 לשנת 1492). לדברי תלמידו, החוקר עזרא פליישר: "המדובר בספר שעשה למען הכרתה והערכתה של שירתנו בספרד בקרב השכבות של העם יותר מכל מהלך פופולריזטורי שבוצע אצלנו מעולם. השירה העברית ידועה אצלנו לקהל הרחב כמעט באופן בלעדי בזכותו".
במהלך חופשות הקיץ של שנים 1957–1959, ביקר שירמן בשנית באוניברסיטת קיימברידג' וסייע בפירוקם של 26 ארגזים, שהם כיום חלק מ"הסדרה החדשה" של תעודות הגניזה הקהירית. לאחר עיון ממושך בתעודות שבארגזים אלה ובאלפי צילומים של "הסדרה הישנה" בקיימברידג' ובצילומי תעודות ממקומות נוספים בעולם, בהם קיימים מסמכי הגניזה, הצליח שירמן לזהות מאות פיוטים, שירי חול ומקאמות של רבנים ומשוררים, מפורסמים ואלמונים, הן מצפון אפריקה והן מספרד. השירים וכן מבוא לכל משורר יצאו לאור בשנת 1965, בספרו: שירים חדשים מהגניזה.
בשנת 1972 נענה שירמן לבקשתה של קבוצה מתלמידיו, ידידיו ומוקיריו של חוקר התפילה יצחק משה אלבוגן, והסכים לעמוד בראש צוות מומחים שיתרגם לעברית את ספרו הנודע: התפילה בישראל בהתפתחותה ההיסטורית, ויעדכן את כל מה שנתחדש מאז פורסם לראשונה בגרמנית, בשנת 1913 ועודכן פעם אחת בלבד, בשנת 1924. בנוסף לעמידתו בראש צוות המומחים, דאג שירמן לעדכן בעצמו את פרקי הספר העוסקים בשירת הקודש (בעיקר מה שנכתב על הפיוטים והסליחות ועל הפייטנים הראשונים מארץ ישראל, מאשכנז ומספרד). הספר במתכונותו החדשה נותר רלוונטי עד היום ונחשב ספר חובה לכל חוקר בתחום התפילה והפיוט, ולמעשה אין כמעט מחקר או ספר היוצאים בתחום זה שאינם מתבססים עליו או מאזכרים אותו, לרבות מחקרים וספרים שיצאו מתוך זרם היהדות האורתודוקסית. עדות לחשיבות מהדורה זו ולמידת הרלוונטיות שלה גם כיום, היא העובדה שבשנת 1993, עשרים שנה כמעט לאחר צאתה לאור, תורגמה המהדורה העברית לשפה האנגלית, על ידי ריימונד פ' שיינדלין (Raymond P. Scheindlin).
לאחר מותו, נמצא בעזבונו חיבור גדול וכולל על תולדות השירה העברית בספרד המוסלמית, בספרד הנוצרית ובדרום צרפת. עזרא פליישר סבר כי את הספר כתב שירמן לאחר פרישתו מהוראה באוניברסיטה העברית והשלימו קצת אחרי שנת 1974. הספר נכתב על פי הרצאותיו של שירמן והוא נועד להציג תמונה כוללת של השירה העברית בספרד ובדרום צרפת. פליישר דאג לעדכן ולהשלים את החיבור, ולהוסיף הערות, בכל מקום נדרש. בשנת 1995 יצא לאור הכרך הראשון, על ספרד המוסלמית, ושנתיים אחר כך, יצא לאור הכרך השני, על ספרד הנוצרית ודרום צרפת.
מתלמידיו
במהלך התקופה הארוכה בה לימד באוניברסיטה העברית, העמיד שירמן תלמידים רבים. בחלק מהסמינריונים שלו נכחו גם משוררים, סופרים ואנשי רוח מפורסמים, שביקשו ללמוד ולחקור את שירת יהודי ספרד. מבין תלמידיו המפורסמים ניתן למנות את:
מדינות מיקרונזיה
מבחינה מנהלית מיקרונזיה מחולקת ל-4 מדינות. כל מדינה כוללת מספר נפות.
יוהנס טאפיסיה
יוהנס טאפיסיה (בצרפתית: Johannes Tapissier, נולד ב-1370 בקירוב – נפטר ב-1408) היה מלחין ומורה צרפתי משלהי ימי הביניים, בתקופת המעבר לסגנון הרנסאנס במוזיקה. הוא היה אחד החברים הראשונים באסכולה הבורגונדית, קבוצת המלחינים שנקשרה עם דוכסות בורגונדיה, שממנה התפתח סגנון האסכולה הפרנקו-פלמית.
קורות חייו
ה"Règles de la seconde rhétorique" האנונימית, שנכתבה בסביבות 1400, מונה את טאפיסייה בין המשוררים, הזמרים והמלחינים הצרפתים המפורסמים ביותר בתקופתו. בסביבות זמן כתיבתה של הרשימה הזו, והלאה אל העשור הראשון של המאה ה-15, ניהל טאפיסיה בית ספר לשירה בפריז; רשומות מן החצר הבורגונדית מלמדים, שנערים נשלחו לשם ללמוד לשיר. לשיא התפתחותה הגיעה הקאפלה בחצר הבורגונדית ב-1404, לפני מותו של פיליפ, אז השיגה בתפארתה את הקאפלות של "מתנגד האפיפיור" באביניון ושל מלך צרפת,ורבים מתלמידיו של טאפיסיה תרמו את חלקם להתפתחות זו. עוד רשומות מצביעות על כך, שתלמידיו התייצבו ל"מבחן שירה" אצל ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה, דוכס בורגונדיה החדש, בשנת 1408 ומילאו את תפקידם בשירותו בהמשך אותה שנה. טאפיסיה לא היה עוד בין החיים באוגוסט 1410 אבל אין עוד פרטים על נסיבות מותו.
מוזיקה
רק שלוש יצירות של טאפיסיה שרדו עד ימינו: שני פרקי מיסה, קרדו וסנקטוס, ומוטט אזוריתמי, קינה על המחלוקת המערבית שפילגה את הכנסייה הקתולית. בוד קורדיה, אחד ממלחיני ה"ארס סובטיליור", כתב "גלוריה", שמהווה אולי צמד עם ה"קרדו" של טאפיסיה.
כל יצירותיו של טאפיסיה נכתבו לשלושה קולות. אף כי כולן כנסייתיות, הן קרובות יותר בסגנונן לשאנסונים של תקופתו מאשר לפרקי מיסה.
כריסטין מבומה
כריסטין מבומה (באנגלית: Christine Mboma; נולדה ב-22 במאי 2003) היא אתלטית נמיבית. היא סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020) בריצת 200 מטר ושיאנית אפריקה ובעלת תוצאת השנה בעולם (2021) בריצת 400 מטר.
2021
באליפות זמביה שנערכה בלוסקה, בירת זמביה ב-11 באפריל 2021 קבעה מבומה בריצת 400 מטר שיא אפריקה חדש, שיא עולם עד גיל 20 ואת תוצאת השנה בעולם של 49.24 שניות, שיפור לשיא העולם הוותיק בן 30 שנים של גריט ברואר מגרמניה המזרחית (49.42 שניות). שבוע לאחר מכן, היא שיפרה את שיאה והעמידה אותו על תוצאה של 49.22 שניות. ביוני שיפרה אותו שוב ל-48.54 שניות.
סגנית אלופה אולימפית
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה מבומה במדליית כסף בריצת 200 מטר בשיא עולם עד גיל 20 של 21.81 שניות, אחרי אליין תומפסון-הרה מג'מייקה שקבעה את התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים של 21.53 שניות ולפני גבריאל תומאס מארצות הברית (21.87 שניות).
חלף עם הרוח (ספר)
חלף עם הרוח (Gone with the Wind) הוא ספר פופולרי מאת מרגרט מיטשל, שיצא לאור ביוני 1936. עלילתו של הספר מתארת את סיפור אהבתם של רט באטלר - אופורטוניסט, ציני וחובב נשים, וסקרלט או'הרה - צעירה יפה, מפונקת וחמת מזג - המתרחש על רקע מלחמת האזרחים האמריקנית, מנקודת המבט של מדינות הדרום, אשר דגלו בעבדות. "חלף עם הרוח" הוא אחד הספרים הנמכרים ביותר בארצות הברית.
הספר עובד לסרט בשנת 1939, וזכה להצלחה גדולה, ואף קיבל מעמד של סרט פולחן.
רקע היסטורי
חלקו הראשון של הספר פותח בתיאור חיי השפע והנוחות של לבנים בעלי עבדים במדינות הדרום. מיד לאחר מכן פורצת מלחמת האזרחים. בד בבד עם תיאור התקדמותה הצבאית של המלחמה, מתוארות השפעות המלחמה על העורף - המחסור הפיזי ההולך וגובר, דרכי ההתמודדות, האובדן וההסתגלות ההדרגתית של ערכי הדרום הנוקשים לתנאי החיים המשתנים.
בחלקו השני של הספר מתוארת התמודדותו של הדרום הגאה עם ההפסד במלחמה. הגלגל מתהפך, ולבנים אשר היו לפני המלחמה בעלי מעמד חברתי גבוה מוצאים עצמם מרוששים. השורדים בעולם החדש הם אלו המסתגלים למצב ומנצלים את ההזדמנויות הנקרות בפניהם. שוב מוצגות דרכי הסתגלות שונות, שכולן נמדדות בהצלחה כלכלית או בהצלחה חברתית בקרב שרידי החברה הדרומית הישנה.
כמו כן מציג הספר את היחס הדואלי כלפי שחורים מצד הצפוניים (ה"יאנקים", כפי שהם מכונים בפי הדרומיים) ומצד הדרומיים. הצפוניים נלחמים למען חופש וזכות הצבעה לשחורים, אך משהם מנצחים במלחמה, הם מתייחסים לשחורים בזלזול ומנצלים אותם מבחינה פוליטית. הדרומיים היו משאירים את השחורים כעבדים, אילו היה הדבר תלוי בהם, אך שחורים מסוימים ("שחורים של בית" בדרך כלל, או מנהלי עבודה) היוו חלק אינטגרלי ממשפחותיהם, ודעתם נחשבה כאמת מידה להתנהגות נכונה, מכיוון שהם שימרו את ערכיו של הדרום הישן בדיוק כמו חלק מן הלבנים.
שמו של הספר נובע מן ההכרה של חלק מן הדרומיים כי העבר הדרומי המפואר חלף ולא ישוב עוד - לא ניתן לחזור ולחיות את העבר.
עלילה
סקרלט אוהרה, בת 16, המתגוררת באחוזת "טארה", היא בתם המקובלת של בעל מטעים ממוצא אירי ואשתו ממוצא צרפתי מיוחס. ערב המלחמה היא יושבת ב"טארה" בחברת המחזרים שלה, והם דנים במסיבת הבר-בי-קיו הקרובה שתתרחש למחרת באחוזת "12 האלונים" של משפחת ווילקס. סקרלט מאוהבת באשלי ווילקס, בן המשפחה, אבל לדאבונה, נודע לה שהוא התארס לבת דודתו מלאני המילטון. למחרת מתוודה סקרלט בספריית האחוזה בפני אשלי על אהבתה, וגם הוא מודה שאיננו אדיש כלפיה, אך נחוש בדעתו לשאת את דודניתו שיותר תואמת את קווי אופיו. סקרלט המאוכזבת מתמרמרת על ריפיון רוחו של אשלי, ולאחר צאתו היא משליכה מאפרה על הקיר כדי לשחרר את זעמה. ואז מסתבר לה שכל אותה עת נוכח בשיחה גם גבר זר בשם רט באטלר, ששמו גרר אחריו סיפורי רכילות על התנהלותו השערורייתית. לאחר שרט סונט בה באומרו שהתנהגותה אינה יאה לליידי, היא עוזבת בזעם את הספרייה ומצטרפת לאורחים האחרים. אז נודע לה שזה עתה הוכרזה מלחמה על הצפון, וכי הגברים עומדים להתגייס. סקרלט המאוכזבת קשות מהתנהגותו של אשלי נענית להצעת הנישואים של צ'רלי המילטון, אחיה של מלאני. אלא שצ'רלי מת ממחלה זמן קצר לאחר הנישואים וסקרלט נותרת אלמנה ואם צעירה לילד בחברה, שמקפידה על חוקי אבלות של אלמנות, הכוללת התנהגות נאותה ובגדי אבלות שחורים.
דודה פיטיפט, שמתגוררת באטלנטה בחברתה של מלאני, מזמינה אליה את סקרלט כדי לעודד את רוחה. ואכן סקרלט מוצאת עיסוקים חדשים באטלנטה בפעילויות התנדבות לטובת המלחמה. בנשף התרמה שנערך למען מטרות המלחמה מזמין רט באטלר, שעוסק בהברחת גבולות וסחורות בעיצומה של המלחמה, את סקרלט לריקוד עליז, והיא נענית לו לתדהמתה של החברה השמרנית באטלנטה.
בינתיים מתחילים כוחות הקונפדרציה להפסיד בקרבות הרבים, ואטלנטה מוקפת בחיל הצפון משלושת כיווניה. התושבים עושים כמיטב יכולתם כדי לעזוב את העיר, אלא שמלאני בדיוק כורעת ללדת, וסקרלט היא זו שמיילדת אותה. חיילי הקונפדרציה הנסוגים מבעירים אש בעיר הננטשת, וסקרלט מזעיקה את רט כדי שיחלץ אותה ואת מלאני מהעיר הבוערת ויביא אותן בשלום חזרה הביתה לטארה. רט נענה לקריאה ומחלץ אותן בסוס ועגלה גנובים מהעיר הבוערת, אך באמצע הדרך מתעוררים בבאטלר רגשות פטריוטיים והוא מחליט להעביר את המושכות לידי סקרלט ההמומה והזועמת, ולהתגייס לצבא המובס.