cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דוד שווייצר
קריירה כמאמן
לאחר פרישתו ממשחק פעיל עבר קורס מאמנים בקלן שבגרמניה והפך למאמן כדורגל מצליח, והוא אף אימן את נבחרת ישראל. כמאמן נודע שווייצר בערמומיותו הרבה, בטקטיקה הגנתית בדרך כלל וביכולתו להפיק את המיטב גם מקבוצות שחקנים שאיכותן מוגבלת. "דוביד משיג תוצאות" הייתה הסיסמה הנפוצה ביחס אליו. בשנות ה־80 הדביק לו העיתון "חדשות" את הכינוי "הכריש", בכוונה לציין את יכולתו הגדולה להשיג את הניצחון בכל דרך אפשרית. הכינוי דבק בו לשנים רבות. שווייצר נודע במשפטו "כולם עובדים על כולם", ונחשב לביקורתי.
בסך הכל זכה שווייצר ב-6 אליפויות (בהן 3 עם הפועל תל אביב), ופעמיים בגביע מדינה. בתחילת שנות ה-90 ירדה קרנו של שווייצר, והוא בחר לפרוש מאימון פעיל. לאחר מכן שימש שווייצר כפרשן בתוכנית הרדיו "שירים ושערים".
בשנת 2006, 9 שנים לאחר מותו, החליטה עיריית תל אביב-יפו לקרוא לרחוב ביפו על שמו.
אייסטיין השני, מלך נורווגיה
אייסטיין האראלדסון (בנורדית עתיקה: Eysteinn Haraldsson, בנורווגית: Øystein Haraldsson; 1125 – 1157) היה מלך נורווגיה מ-1142 ועד מותו תחת השם אייסטיין השני. הוא היה מלך-שותף יחד עם שני אחיו, אינגה הראשון וזיגורד השני. אייסטיין נהרג במסגרת מאבק הכוחות כנגד אחיו, אינגה, בשלבים הראשונים של מלחמת האזרחים הנורווגית.
דוד שווייצר
קריירה כמאמן
בנו, מושיק שווייצר, כדורגלן עבר ששיחק במכבי תל אביב, בהפועל פתח תקווה ובנבחרת ישראל, כאשר דוד שווייצר היה מאמן הנבחרת.
אייסטיין השני, מלך נורווגיה
ראשית חייו
אייסטיין נולד ככל הנראה בסקוטלנד כבנם של האראלד הרביעי, שמלך על נורווגיה בין השנים 1130 – 1136, ושל אישה בשם ביאוק. האראלד נולד וגדל באירלנד או בסקוטלנד ואייסטיין עצמו נולד גם הוא שם. כאשר יצא האראלד לנורווגיה ב-1127 כדי לתבוע את זכותו לרשת את הכתר הנורווגי, הוא לא לקח אותו את אייסטיין. יחד עם זאת, האראלד טרח ליידע את הכול על אבהותו לאייסטיין לפני יציאתו לנורווגיה.
מלך
אייסטיין מאוזכר לראשונה בסאגות ב-1142, כאשר כמה אצילים נורווגים הפליגו מערבה והביאוהו עימם לנורווגיה. יחד איתו הגיעה גם אמו והוא הוכר כמלך וניתן לו חלק בממלכה יחד עם אחיו הצעירים. נראה שחלוקת הממלכה לא הייתה על בסיס טריטוריאלי ולכל האחים הייתה זכות שווה על כל חלקי הממלכה. חלק זה בתקופת מלכותם עמד בסימן ייסודה של הארכיבישופות הנורווגית העצמאית בנידארוס (טרונדהיים).
הסאגות במחזור העולם והסאגה של אורקני מציינות שבנקודת זמן כל שהיא בראשית שנות החמישים של המאה ה-12, יצא אייסטיין למערכה בסקוטלנד ובאנגליה. הוא לכד את האראלד מדדסון, רוזן אורקני ואילץ אותו לשלם כופר נפש בסכום גבוה תמורת שיחרורו. לאחר מכן הוא התקדם לאורך החוף הסקוטי והאנגלי, תקף את אברדין, הרטלפול ווויטבי, במערכה שעוררה זיכרונות למסעות הויקינגים בעבר.
מלחמת האזרחים
על פי הסאגות, היו היחסים בין שלושת האחים שלווים כל עוד האפוטרופוסים של האחים הצעירים היו בחיים. אך כאשר האחים הצעירים בגרו, התעוררו המתחים ביניהם. ב-1155 הסתיימה פגישה בין האחים בברגן בעימות אלים בין אנשיו של אינגה לבין אנשיו של זיגורד, שכתוצאה ממנו נהרג זיגורד. אייסטיין איחר להגיע לפגישה וכאשר זיגורד נהרג, הוא היה רק בפאתי העיר. הסדר בלתי נוח הושג בין אייסטיין לבין אינגה. הסיבות לעימות זה נותרו שנויות במחלוקת. על פי הסאגות, זממו אייסטיין וזיגורד להדיח את אינגה מכס מלכותו. כמה היסטוריונים מודרניים מטילים ספק בכך ורואים בהסבר זה תירוץ של אינגה להתנהגותו האגרסיבית. בכל מקרה, השלום בין אינגה לבין אייסטיין לא ארך זמן רב לאחר אירועים אלו. ב-1157 כינסו שני הצדדים את כוחותיהם לקראת עימות מחודש. כוחותיו של אינגה עלו במספרם על אלו של אייסטיין וכאשר הם נתקלו אלה באלה על החוף המערבי ליד מוסטר, נסוגו כוחותיו של אייסטיין. אייסטין עצמו נמלט לויקן (אזור הפיורד של אוסלו). עקב נטישתם של אנשיו אותו, הוא נלכד, באזור שמהווה כיום את המחוז השוודי של בוהוסלן, ונהרג על ידי שוביו. השאלה אם אינגה היה זה שהורה על הריגתו של אחיו נותרה באותה תקופה ללא מענה. גופתו של אייסטיין נקברה בכנסיית פוס שבקרבת מקום. על פי מחזור העולם סגדה האוכלוסייה המקומית לאייסטיין כאל קדוש.
לאחר מותו
לאחר מותו של אייסטיין, התקבצו תומכיו סביב להוקון השני, בנו של זיגורד השני, אחיינו של אייסטיין. הם המשיכו להילחם נגד אינגה במה שנחשב לשלב המוקדם של מלחמת האזרחים הנורווגית, שהתמשכה עד 1240. הסאגות מציירות תמונה שלילית הן של אייסטיין והן של אחיו זיגורד ובדרך כלל בוחרות להאיר את דמותו של אינגה באור חיובי כשליט הנאור ביותר מבין שלושת האחים. במחזור העולם נכתב על אייסטיין:
אייסטיין נשא לאישה את רגנה ניקולסדוטר, אשת אצולה נורווגית. בנו הבלתי חוקי, אייסטיין מילה, הוכרז ב-1176 כמלך על ידי אנשי סיעת ה"בירקביינר", אך הוא הובס ונהרג שנה לאחר מכן.
אבודים ביונקרס (סרט)
אבודים ביונקרס (באנגלית: Lost in Yonkers) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1993, בבימויה של מרתה קולידג', עם ריצ'רד דרייפוס, מרסדס רוהל ואיירין וורת' בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי ניל סיימון והוא מבוסס על המחזה שלו "אבודים ביונקרס" שהועלה בברודוויי בהצלחה וזיכה אותו בפרס פוליצר. המחזה זכה בפרס טוני ומרסדם רוהל ואיירין וורת' זכו בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי.
תקציר העלילה
בקיץ 1942 מביא אדי קורניץ (אדי לאופר) את שני בניו, ארתור "ארטי" בן 13 (מייק דאמוס) וג'אקוב "ג'יי" בן 15 (בראד סטול) לגור אצל אימו בעיר יונקרס ליד ניו יורק. אשתו של אדי נפטרה לאחר מחלה קשה והוא נכנס לחובות וקבל משרה כסוכן נוסע ולכן היה עליו להביא את ילדיו לאימו.
הסבתא (איירין וורת') היא אישה אלמנה נכה צולעת ונזקקת למקל הליכה. לפרנסתה היא בעלת חנות ממתקים ובית קפה. הסבתא היא אישיות דומיננטית. אתה גרה בתה בלה (מרסדס רוהל), בת 36 שמתנהגת כילדה ומתחברת מיד עם שני הילדים שרמת המשכל שלהם היא כשלה.
בן נוסף הוא לואי (ריצ'רד דרייפוס), עבריין שמתעסק בגניבות ובשוד ונרדף על ידי העבריין "הארי הוליווד" (רוברט מירנדה) שרוצה לחסלו. הוא מתחבא בבית הסבתא ומתחבר לשני הנערים שעוזרים לו להסתתר ונהנים מסיפוריו.
בת נוספת היא גרטרוד "גרט" (סוזן מרסון) שגרה בבית משלה.
לאחר מספר ימים אצל אחותה גרט, חוזרת בלה כנועה לאימה. הילדים מסייעים ללואי להימלט מרודפיו והאב אדי מגיע ומחזיר אותם לניו יורק. לבסוף בלה עוזבת את הבית לפלורידה לבנות את עתידה רחוק מאימה השתלטנית.
נתרן ברומי
נתרן ברומי היא תרכובת אי-אורגנית המורכבת מיוני נתרן ויוני ברום שנוסחתה NaBr. החומר הוא מוצק גבישי לבן המשמש מקור ליוני -Br.
לסריג הגבישי מבנה קובי בדומה לגביש נתרן כלורי.
החומר מתקבל מתגובה של מימן ברומי עם נתרן הידרוקסיד. בשיקוע מתמיסה מיימת מתקבל הגביש הלא ממויים בטמפרטורה שמעל 50.7°C ובטמפרטורה נמוכה יותר שוקע די-הידרט NaBr•2H2O.
במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 שימש נתרן ברומי כתרופה אנטי-אפילפטית וכתרופת הרגעה.
כיום החומר משמש יחד עם כלור לחיטוי מים, התמיסה המיימית משמשת בקידוחי נפט והחומר משמש במקור ליוני ברום בתגובות התמרה נוקלאופילית.
מסכת תמורה
מַסֶּכֶת תְּמוּרָה היא המסכת השישית בסדר קדשים, הסדר החמישי במשנה. יש בה שבעה פרקים. מסכת זו עוסקת בדין מיוחד בדיני קורבנות הנקרא "המרה".
בתלמוד בבלי יש למסכת זו 33 דפים. כמו במסכתות רבות בסדר קדשים גם במסכת זו יש שינויי נוסח וחילופי גרסאות רבים. מסכת זו מאופיינת בחזרות רבות על סוגיות ומהלכים בגמרא שמופיעים תחת המונח לישנא אחרינא. המסכת היא הלכתית ברובה המוחלט והיא כמעט שאיננה עוסקת בענייני אגדה.
מהי תמורה
"המרה" פירושה "השבת" הקדושה החלה על גבי קורבן והעברתה לבהמת חולין. הלכות תמורה מבוססת על פסוק מספר ויקרא: "לֹא יְבַקֵּר בֵּין-טוֹב לָרַע, וְלֹא יְמִירֶנּוּ; וְאִם-הָמֵר יְמִירֶנּוּ, וְהָיָה-הוּא וּתְמוּרָתוֹ יִהְיֶה-קֹּדֶשׁ לֹא יִגָּאֵל".
הרמב"ם (משנה תורה, ספר הקורבנות, הלכות תמורה) כותב בטעם מצווה זו כי:
וכן אם הקדיש בהמה קדושת הגוף, שמא יחזור בו; וכיון שאינו יכול לפדותה, יחליפנה בפחותה ממנה, ואם תיתן לו רשות להחליף הרע ביפה, יחליף היפה ברע ויאמר טוב הוא. לפיכך סתם הכתוב בפניו, שלא יחליף, וקנסו אם החליף, ואמר "וְהָיָה-הוּא וּתְמוּרָתוֹ יִהְיֶה-קֹּדֶשׁ".
מיקומה של המסכת בסדר קדשים
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, לאחר שהסתיים הדיון בענייני הקדושות (זבחים, מנחות ובכורות) ונשנו הדינים של מסכת ערכין, הגיע תור דיני תמורה שהם מדיני הקרבנות. בנוסף, הפסוק עליו מבוססת המסכת ("לֹא יְבַקֵּר בֵּין-טוֹב לָרַע") מופיע בסוף הפרשיה העוסקת בדיני הערכין ולכן נשנתה המסכת אחר מסכת ערכין.
פרקי המסכת
בסה"כ במסכת 35 משניות.
Trap Queen
Trap Queen הוא שיר של הראפר האמריקאי פטי ואפ. השיר יצא לאור ב-22 באפריל 2014 כסינגל הבכורה של הראפר, לאחר שפורסם לראשונה באופן מקוון חודש קודם לכן. הסינגל יצא מחדש ב-15 בדצמבר באותה השנה דרך חברת התקליטים 300 אנטרטיינמנט. השיר זכה לביקורות אוהדות ולשבחים רבים.
השיר היה ללהיט רדום, והיווה את כניסתו הראשונה של פטי ואפ למצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100 באמצע שנת 2015, שם הגיע לבסוף למקום השני. השיר שהה במצעד במשך 25 שבועות רצופים, והגיע בארצות הברית למעמד יהלום.
ההופעה הראשונה של פאי ואפ עם השיר הייתה בטקס פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV לשנת 2015, יחד עם הלהקה פול אאוט בוי. בהמשך הופיע עם השיר גם בתוכניות The Tonight Show Starring Jimmy Fallon, Jimmy Kimmel Live! ו-Wild 'n Out, ובטקס פרסי ה-BET לשנת 2015. בטקס פרסי גראמי ה-58 הועמד השיר לפרס שיר הראפ הטוב ביותר ולפרס לביצוע הראפ הטוב ביותר.
מגי ביירד
מגי מאי ביירד (באנגלית: Maggie May Baird; נולדה ב-29 במרץ 1959) היא שחקנית אמריקאית, מדובבת, זמרת, תסריטאית ומורה לתיאטרון לשעבר.
ביירד גדלה בקולרדו. היא למדה תיאטרון וריקוד באוניברסיטת יוטה. לפני שעברה לניו יורק, הופיעה לראשונה בשנת 1981 באופרת הסבון "עולם אחר" ששודרה בטלוויזיה וכן בסרט An Innocent Man. בשנת 1991 עברה ללוס אנג'לס והמשיכה להופיע בסדרות טלוויזיה כגון בונז, תיקים באפלה ועמוק באדמה. במקביל החלה ללמד בבית הספר לאלתור ותיאטרון - "The groundlings". בשנות ה-2000 דיבבה במשחקי מחשב, ביניהם 'אפקט המסה' ו'שורת הקדושים'.
ב-2009 הוציאה ביירד את האלבום סטודיו הראשון שלה "we sail". ב-2013 כתבה ושחקה תפקיד ראשי עם הבן שלה בסרט "Life Inside Out" (אנ') ב-2016 ערכה את סרטון המוזיקה של השיר "six feet under" עבור בתה, בילי אייליש.
חיים וקריירה
ביירד נולדה וגדלה בפרויטה שבקולורדו, שם למדה כנערה פסנתר וגיטרה. בשנת 1977 סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון Fruita Monument. היא למדה תיאטרון וריקוד באוניברסיטת יוטה לפני שעברה מאוחר יותר לעיר ניו יורק, שם הופיעה בתחיית "אייסמן בא בברודוויי" ב-1985, ובמספר מופעים מחוץ לברודוויי. את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה הופיעה בשנת 1981, ושיחקה בתפקיד משנה באופרת הסבון האמריקאית "עולם אחר", לפני שהעבירה תשעה חודשים בסיבוב הופעות עם The Heidi Chronicles בשנת 1990, שם גילמה את התפקיד של אחד מחבריו של היידי. היא שיחקה בתפקיד גדול יותר של טיילור בולדווין באופרת הסבון As the World Turns בשנת 1987 לפני שערכה את הופעת הבכורה שלה בסרט כתפקיד סטייסי בסרט "איש תמים" בשנת 1989.
ביירד הייתה מדבבת במשחקי וידאו כמו ב-Mass Effect, סדרת Saints Row, סדרת EverQuest II, Lightning Returns: Final Fantasy XIII, Rogue Galaxy ו-Vampire: The Masquerade - Redemption. כמה מתפקידי המשחק הבולטים שלה משנות האלפיים עד 2010 הם:
בשנת 2016, ביירד ערכה את הקליפ לשיר "Six Feet Under" של הבת שלה, בילי אייליש.
חיים אישיים
בשנת 1995 נישאה לשחקן האמריקאי פטריק אוקונל, אותו הכירה בהופעה שלה באלסקה. בנה פיניאס נולד כעבור שנתיים.
לביירד נולדה בת, בילי אייליש בהיילנד פארק, לוס אנג'לס בדצמבר 2001, שם הם מתגוררים נכון ל-2022. היא ובעלה החליטו לחנך את ילדיהים חינוך ביתי, כאשר ביירד קבעה: "חינוך ביתי מאפשר לנו לתת להם לעשות את הדברים שהם באמת אוהבים לעשות ולא שיהיה להם לוח זמנים ענק".
מולטי טאץ'
במחשוב, טכנולוגיית Multi-touch, או בעברית רב-מגע, היא טכנולוגיה המזהה יותר מנקודת מגע אחת בו זמנית בשימוש במסכי או במשטחי מגע.
טכנולוגיה זו הופיעה עוד בשנות ה-70 והפכה לנפוצה בעיקר באמצעות השימוש במסך מגע קיבולי באייפון הראשון שהושק בשנת 2007.
מאז השימוש בטכנולוגיה הפך לדבר שבשגרה בכל מכשיר מודרני עם מסך מגע.
היתרונות הגדולים של תכונה זו היא התממשקות ויזואלית במחוות בסיסיות כגון:
באמצעות יכולות זיהוי של נקודות מגע רבות מאות יש יותר אפשרויות שליטה במרחב מסך מגע המודרני. באמצעות שינוי מספר האצבעות הנוגעות במסך ניתן להביע פעולות שונות שהמערכת מקשרת עם מספר נקודות המגע שבשימוש.
ג'קי אלקיים
ג'קי יצחק אלקיים (נולד ב-1953) הוא זמר ומוזיקאי, יוצר ומלחין ישראלי, מחלוצי ז'אנר הרוק המזרחי בישראל, ומהראשונים ששילבו בין מוזיקת פופ, רוק ומוזיקה מזרחית.
ביוגרפיה
נולד במרוקו בשנת 1953, ועלה עם משפחתו לישראל בשנת 1956.
את הקריירה המוזיקלית שלו החל בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 באמצעות הופעות במועדונים.
במאי 1972 הוציא את שירו הראשון "I've Got To Love Again", עם מילים ולחן שכתב בעצמו, ובעיבוד והפקה של שלמה גרוניך, שהתרשם מביצועיו ועבד בתקופה זו יחד עם מתי כספי על הקלטת אלבום בכורה עבור אלקיים. לאחר שחרורו לרדיו, השיר, ששילב מוזיקת פופ, רוק ומרכיבים מזרחיים, הפך ללהיט, בין היתר בשל ההקפדה של אלקיים על רמת נגינה והפקה גבוהות מעל לממוצע באותה תקופה, כשבשיאו השיר צעד שלושה שבועות בראש ובאותה שנה דורג במקום השמיני במצעד הלועזי השנתי של הגל הקל.
הצלחת הלהיט הביאה את אלקיים להקליט עוד מספר שירים בעברית ובאנגלית, עם מילים ולחן שכתב ויצר בעצמו, ובעיבוד של שלמה גרוניך. שירים אלו, שהתאפיינו בנוכחות רבה של גיטרות חשמליות, הפכו עם שחרורם ללהיטים כגון: "about strange things" ו- "Dolores". שירים אלו שילבו בין מוטיבים ים תיכוניים ומוטיבים ממוזיקת פופ מערבית, ובין מוטיבים פורטוגזים וספרדים עם מוזיקת פופ מערבית.
בשנת 1972 ביקר אנריקו מסיאס בישראל, והתרשם מסגנונו של אלקיים, ואף הציע לו שני שירים מפרי עטו.
בשנת 1973 הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו בחברת התקליטים קוליפון ובהפקת האמרגן יצחק גיזרי. בחודש מרץ 1973 הופיע לצד חוזה פליסיאנו בחיפה. למרות פרסומו בישראל, נראה כי התקשורת לא העניקה לו במה, והוא נסע להופיע בבלגיה ובפריז שבצרפת, כדי לנסות את מזלו. לאחר תקופה חזר ארצה כדי לחתום חוזה עם חברת תקליטים ולנסות לחזור לקדמת הבמה, אולם בשל היעדר יחס תקשורתי חש תסכול וייאוש, והפסיק לזמן מה את פעילותו המוזיקלית.
בתחילת שנת 1975 חזר לפעילות, ובשונה מהעבר שם דגש גדול יותר על מוזיקה בעברית. בתקופה זו הקליט מספר שירים, ובהם "תני לי צ'אנס" ו"עננים" (את שניהם הלחין למילים של סמדר שיר), והופיע במופע משותף יחד עם צביקה פיק ולהקת פיאמנטה. חזרתו זו לפעילות לא זכתה להצלחה שלה זכה בתחילת דרכו.
מאמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 ואילך הקליט אלקיים שירים שונים, בהם "נואייבה" ו"שיר המנון למכבי תל אביב" לקבוצות הכדורגל והכדורסל של מכבי תל אביב, וכתב שירים למוזיקאים אחרים, בהם "שירי" לצמד צפרי ו"היי שלום" לצדוק צוברי.
לקראת סוף שנות ה-70 של המאה ה-20 החל להתקרב לדת, ודבר זה התבטא גם בשיריו שהקליט בתקופה זו, שהחלו להיות בעלי אופי דתי. השירים שילבו בין גיטרות רוק לטקסטים רוחניים ותנכ"יים.
בקיץ 1979 הוציא לרדיו את השיר "הבלדה על אבשלום" (שנכתב על אבשלום פיינברג) שהגיע למקום ה-8 במצעד הפזמונים העבריים של גלי צה"ל ובמקום ה-3 במצעד הפזמונים העבריים של רשת ג'. אלקיים הלחין את המילים של יורם טהר לב. ננסי ברנדס הפיק מוזיקלית וגרי אקשטיין ניגן את הגיטרות. בסוף שנת 1979 הקליט גרסה חדשה לשיר "שתו העדרים" שכתב אלכסנדר פן, הלחין נחום נרדי, ועיבד מתי כספי. לאחר מכן מיעט בפעילות מוזיקלית בתחום הפופ-רוק בשל חזרתו בתשובה.
לאחר שחזר בתשובה המשיך להוציא אלבומים בעלי אופי דתי, עם טקסטים מהמקורות. בהמשך הלחין את השיר "מאמא" שכתב חיים אוליאל וביצעה להקת שפתיים, את "אנתינה חביבי" שביצעה אתי לוי, ואת "שער הרחמים" שביצע ארמונד סוסנה.
בעבר הופיע באופן קבוע בהצגה "אגדה מרוקאית".
חיים אישיים
אלקיים מתגורר בקריית גת. בנו הוא הזמר מור אלקיים.
כתר מוצרים לבית ולגינה
כתר מוצרים לבית ולגינה בע"מ (בעבר, כתר פלסטיק בע"מ, מוכרת גם בשם כתר ישראל) היא חברה פרטית ישראלית שנוסדה בישראל ב-1948 והתפתחה לתאגיד רב-לאומי בשם Keter Group SA (הרשום בלוקסמבורג), שהוא הקבוצה הגדולה בעולם לייצור של ריהוט לבית ולגינה, מוצרי פנאי ואחסון. בקבוצת כתר 20 מפעלים הפרוסים ברחבי העולם כולל ארצות הברית, קנדה, אנגליה, הונגריה, ספרד, איטליה, פולין ולוקסמבורג. מתוך מפעליה - תשעה שוכנים בכרמיאל, ביקנעם עילית ובאזור התעשייה אלון תבור. מחזור המכירות השנתי של הקבוצה הוא מעל חמישה מיליארד ש"ח.
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1948 כבית מלאכה ליצור צעצועים ומוצרי בית ביפו, בין מקימיו היה יוסף סגול. בשנת 1971 יוסף סגול רכש את חלקיהם של שותפיו והפך לבעל החברה. לאחר מותו של יוסף סגול, קיבלו שלושת ילדיו, ויקי בן ג'וי (אשר מכרה את החזקותיה לשני אחיה), סמי ויצחק סגול את השליטה בחברה. סמי סגול שימש כיו"ר החברה, מישל בן וייס שימש כמנכ"ל וטל סנדר שימש כנשיאה.
עם השנים החברה גדלה והגיעה לכ-20 מפעלים בישראל, באירופה ובארצות הברית ובין מוצריה המשווקים לכל העולם ניתן למנות מוצרי פלסטיק לשימוש ביתי, מוצרי אחסון, ארגזים, מדפים, ריהוט לבית, לאמבטיה ולגינה.
בשנת 1985 נחנך המפעל של החברה בכרמיאל, בעל שטח של 6000 מ"ר, 200 עובדים ובהשקעה של 15 מיליון דולר. באותה שנה הוענק לחברה פרס יצואן מצטיין מנשיא המדינה
בשנת 1985 השיקה כתר את כיסא הפלסטיק הראשון שבנוי מ'חתיכה אחת', בטכנולוגיה בשם "מונובלוק". הכיסא הוא אחת מההצלחות הגדולות של החברה. ב נקשר הכיסא לאירועי אלימות בחברה הישראלית. מנכ"ל כתר, אודי שגיא, הגיב ואמר: "לקחו את הכיסא והוא הפך לסיפור, במקום להתעסק באלימות בחברה הישראלית".
בשנת 1987 אימצה החברה את קבוצת בית"ר ירושלים למשך שנה אחת.
בשנת 1997 רכשה החברה את הפועל תל אביב והוסיפה את השם "כתר" לשם הקבוצה. בהמשך נמכרה הקבוצה להראל השקעות.
בין השנים 2003 ל-2005 רכשה כתר שתי חברות פלסטיק אירופאיות: Curver ו-Allibert והפכה לחברה הגדולה בתחומה באירופה.
החברה זכתה בפרס התעשייה מטעם התאחדות התעשיינים בגין הישגים יוצאי דופן. כן זכתה בפרס הלורד זיו על פיתוח יחסי המסחר בין ישראל לבריטניה.
בשנת 2008 נמכר מתחם המפעל הישן של כתר פלסטיק ביפו, הסמוך לשוק הפשפשים, ליזם הנדל"ן איציק ברוך.
ביולי 2016 מכרו האחים סגול 80% ממניות החברה לקרן BC פרטנרס תמורת 1.36 מיליארד דולר.
בשנתיים שאחרי המכירה חוותה הקבוצה ירידה מתמשכת ברווחיות. את שנת 2020 סיימה החברה עם הכנסות שיא של 1.28 מיליארד אירו.
פעילות בישראל
בכתר ישראל נמצאים מרכזי היצור והפיתוח המשמעותיים של הקבוצה ומועסקים בה קרוב ל-3,000 עובדים. הפעילות הישראלית מנוהלת על ידי המנכ"לים המשותפים אודי שגיא ויפתח סחר, המכהנים גם בתפקידים בכירים בהנהלה המצומצמת של הקבוצה.
לחברה מפעלים ביוקנעם, כרמיאל ובאזור התעשייה אלון תבור. בשוק הישראלי החברה מוכרת ומשווקת את מוצריה דרך רשת עצמאית, המונה 15 חנויות, רשתות "עשה זאת בעצמך" וחנויות אחרות.
גלגל מסתובב (אלבום)
גלגל מסתובב הוא אלבום הסולו השני של המוזיקאי שמוליק קראוס, שיצא בשנת 1982 בהד ארצי.
האלבום הוא תוצר של שיתוף פעולה בין קראוס למוזיקאי אילן וירצברג שיחד הוציאו מספר אלבומים במהלך שנות השמונים והתשעים. קראוס הלחין את כל 11 שירי האלבום, בעוד וירצברג עיבד את השירים וניגן בכולם. את מרבית שירי האלבום כתב הפזמונאי יענקל'ה רוטבליט כשאת חמשת השירים הנותרים כתב המשורר וחברו של קראוס יבי. מהאלבום יצאו מספר להיטים ובהם "איך הגלגל מסתובב", "גיטרה", המתאר את אישיותו של קראוס שהתאפיינה באותן שנים מעליות וירידות (ולמעשה כל האלבום עוסק ב"גלגל מסתובב"): "אמרו שזה הסוף שלו, אמרו שהוא הלך, אמרו שכח הכול, התחיל ללמוד תנ"ך, ראו אותו בכרם עם דוד הזקן, אבל יותר מכל דבר אהב הוא לנגן בגיטרה", ו"שיר שמש". האלבום סימן את חזרתו של קראוס לחזית התעשייה המוזיקלית הישראלית, והן האלבום והן מסע ההופעות שיצא לאחר מכן זכו להצלחה ניכרת.
את עטיפת האלבום, כפי שמצוין בשיר "איך עושים תקליט" (המתאר את תהליך העבודה על האלבום), צייר האומן אורי ליפשיץ.
השיר "רואים רחוק רואים שקוף" - שיצא במקור על תקליטון שנה לאחר הוצאת האלבום והופיע גם באלבום "אחרי עשרים שנה", מופיע כשיר בונוס בגרסת הדיסק של האלבום.
מיכאל גור
מיכאל אליהו גוֹר (13 בספטמבר 1898 - 21 באפריל 1969) היה שחקן תיאטרון ישראלי, ממייסדי "התיאטרון הארץ ישראלי" (התא"י) ושחקן התיאטרון "הקאמרי".
קורות חייו
נולד בי' בתשרי תרנ"ט למנחם ורחל לבית כהן ברוקישקיס שבליטא, אז חלק מן האימפריה הרוסית. בילדותו למד בחדר מתוקן והמשיך לימודיו בגימנסיה בריגה שבלטביה. סבו עלה ארצה ב-1906, התיישב בחברון ונפטר שם ב-1910. בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה הגיע כפליט ב-1915 לסמולנסק וסיים בגימנסיה שם את לימודיו. במהלך לימודיו הצטרף לחבורת תלמידים שעסקה בפעילות ציונית, בין השאר הפיקו עיתון ציוני מחתרתי. בשנת 1918 החל לימודיו באוניברסיטת מוסקבה ועבר משם לאוניברסיטת חרקוב. הצטרף בחרקוב לתיאטרון היידי "אונזער ווינקל" שהוקם אז וכן שיתף פעולה עם צבי פרידלנד ופאני לוביץ' בעריכת נשפים עבריים. בנוסף, הקים עם אברהם לוינסון את אגודת "הזמיר" לאמנות ותרבות עברית. בשנת 1919 עזב את "אונזער ווינקל" ואת חרקוב ושב לריגה.
גור עלה לארץ ישראל בשנת 1921, בגיל 24, והתיישב בתל אביב. בשנים 1922-1923 הופיע ב"תיאטרון העברי" עם מרים ברנשטיין-כהן, ארי קוטאי, מאיר תאומי ויוסף אוקסנברג. בשנת 1922 הקים בגימנסיה הרצליה חוג דרמטי. ב-1924 הצטרף לתיאטרון הארץ ישראלי והופיע בין היתר במחזות "הדיבוק", "קשה להיות יהודי" ו"אין מזל" מאת שלום עליכם, "רוחות", "אל נקמות" לשלום אש ו"יזרעאל" של הנרי ברנשטיין. בשנת 1925 יצא עם מספר שחקנים לשנת השתלמות מקצועית בברלין. שם העלו את המחזה "בלשאצר". גור הוזמן על ידי רשת החינוך העברית תרבות לקובנה ב-1926 כדי לייסד שם תיאטרון עברי. בהיותו בקובנה נישא בשנת 1929 למרים ברנשטיין-כהן. בשנת 1935 שבו בני הזוג לארץ ישראל והקימו את תיאטרון "קומדיה ארץ ישראלית". הם העלו את המחזות "הילד הזר" מאת שקורקון, "המכשפה" מאת גולדפדן וכן מחזה ארצישראלי ראשון "גיטל מחפשת עבודה" מאת לאופולד לינדטברג. ייסד עם יוסף גולנד ומיה ארבטובה בשנת 1939 את להקת הרביו - "אף על פי" וביים חלק מהצגותיה. בשנת 1944 הצטרף לתיאטרון לי לה לו. בשנת 1949 הצטרף לתיאטרון הקאמרי והופיע בו עד לפטירתו. במהלך הקריירה שלו הופיע גם במחזות ז'אן ד'ארק, הטירה, הקמצן, וויצק, מהומה רבה על לא דבר, הצל, אדם לכל עת, אופנהיימר, רומיאו ויוליה, האדרת, הנרי הרביעי, חלק שני, המבול, תעלולי נאסר א-דין, האיש שבא לסעוד, פונדק בדרך, אני והסרג'נט, אין ברירה להובסון, הקיצו ורננו, לאחר הנפילה, המטאור, נוכלים ואוהבים, רומנוב וג'ולייט, גיבור היום, גנרל קישוט, שועלים קטנים. גור השתתף ב-1953 בסרט דני ועליזה וב-1963 בקומדיה רק בלירה.
מיכאל גור נפטר מהתקף לב בג' באייר תשכ"ט, בגיל 70 ונטמן בבית העלמין הדרום. הותיר אחריו את רעייתו מרים ברנשטיין-כהן ובת משותפת, שחקנית הקאמרי אביבה גור.
עיריית תל אביב הנציחה את זכרם בשלט בחזית הבניין בו התגוררו בני הזוג ברחוב ביל"ו 5.
עומרי חיון
עומרי חיון (נולד ב-23 באוגוסט 1991) הוא כותב ועורך אתר חדשות, רכילות ובידור ישראלי הנושא את שמו.
רקע
חיון נולד בראשון לציון, למירי שמש ומוטי חיון. לאחר גירושי הוריו, עבר עם אמו ואחיו לרחובות. בנעוריו למד בתנאי פנימייה בבית ספר מרכז הנוער בנתניה. ב-2009 התגייס לצה"ל והתקשה להשתלב בבסיסים שונים. בראיון לעיתון "הארץ", אמר חיון כי הוצע לו תפקיד בגלי צה"ל, אך התנו עמו כי יהיה עליו לוותר על הבלוג שלו, והוא סירב. חיון ערק לתקופה בת שמונה חודשים ובהמשך נשפט בבית דין צבאי ל-10 ימים, עד שלבסוף שוחרר מצה"ל עקב חוסר התאמה.
קריירה
ביולי 2009 פתח בלוג רכילות באתר "תפוז אנשים". באפריל 2009 כתב חיון פוסט, כבלוגר אנונימי, ובו טען כי עומר אדם, מתמודד בתוכנית כוכב נולד, הוא מתחת לגיל המותר בתחרות. לטענתו, את המידע קיבל במייל מאדם שהשתמש בתוכנת "אגרון" של משרד הפנים שדלפה לרשת בניגוד לחוק. חברת "שידורי קשת" בדקה את הטענה ומצאה אותה נכונה, ואדם עזב את התוכנית. בספטמבר 2009 הצטרף חיון לזמן קצר ל"מעריב לנוער" ככתב נוער, לכתיבת מדור הרכילות.
במאי 2011 העביר חיון את הבלוג שלו לאתר נענע10, לאחר כחצי שנה הופסק שיתוף הפעולה בין חיון ל"נענע10", לטענת חיון עקב סכסוך בנושא שכרו. בינואר 2012 פתח אתר אינטרנט עצמאי שבו מתפרסם הבלוג שלו.
ב-2011 שידר חיון פינה בחדשות הבידור ב"הוט בידור ישראלי" ובתחנת הרדיו האזורית "רדיו ללא הפסקה", ביוני 2011 השתתף בפרויקט "אהבה ראשונה 2" מבית סלקום, שם יצא מהארון וסיפר על מערכת היחסים עם בן זוגו.
בנובמבר 2011 לקח חלק בקמפיין "אחרי כל לילה מגיע יום", שנולד בעקבות ארבעה מקרי התאבדות בקהילה הגאה.
בפברואר 2012 פרסם באתר שלו וידאו שבו נראות דיירות "האח הגדול", יעל ברון ויאנה יוסף, מדברות (בשימוש מילות קוד) על שימוש בסמים קלים. בעקבות הפרסום פנתה הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול למנכ"ל "קשת", אבי ניר, בדרישה להדחת מספר מתמודדים. הידיעה של חיון סוקרה בכלי תקשורת בישראל ואף גרמה לסכסוך של חיון עם גיא פינס, שלטענת חיון השתמש בחשיפה כאייטם בתוכנית שלו ולא נתן לו קרדיט.
ביוני 2012 חיון לקח חלק בהפקת מחאת רחוב חברתית בשם הקהילה הגאה בישראל נגד גל ההסתה הגובר כנגד חברי הקהילה הגאה. במחאה השתתפו איגי - ארגון נוער גאה, אגודת הלהט"ב, חוש"ן - חינוך ושינוי וכן סלבריטאים שונים.
בנובמבר 2013 פרסם בבלוג הרכילות שלו את שמו של אייל גולן, החשוד בבעילת קטינה במסגרת "פרשת משחקי חברה", למרות צו איסור פרסום על שמו. כעבור 24 שעות הוזמן לחקירה באזהרה במחלקת ההונאה במשטרת מחוז תל אביב, בחשד לשיבוש הליכי חקירה. בסיום החקירה התחייב להסיר את הכתבה המפלילה. אייל גולן תבע את עומרי חיון על חשיפת שמו תוך כדי הפרת צו בית משפט. חיון הגיב בתביעה נגדית בה דרש מגולן פיצויים והתנצלות בשל לשון הרע ופגיעה בשמו הטוב. בסוף יוני 2015 הגיש חיון לבית המשפט כתב תביעה על סך 300 אלף ש"ח נגד גולן, בגין הוצאת לשון הרע ותקיפה. באפריל 2017 השניים ביטלו את התביעות וסיימו את הסכסוך ביניהם בפיוס הדדי.
ב-11 בינואר 2015 פורסם שחיון מתמודד לכנסת במסגרת מפלגת עלה ירוק, אך לבסוף החליט לפרוש מההתמודדות.
חיון פרסם בבלוג שלו מידע על הפקת "האח הגדול" והזכיינית "שידורי קשת", ועל אנשים העובדים בה דוגמת יורם זק, אסי עזר ודנה רון. כמו כן פרסם את שמות האנשים העומדים להיכנס לבית האח הגדול, לפני פתיחת העונה, דבר שפגע בכוונתה של המפיקה לעשות זאת בהפתעה.
פרשיות בהן היה מעורב
ביוני 2015 נעצר חיון בחשד להשתמטות ממס.
ביולי ובאוגוסט 2016 העלה באתרו ובעמוד הפייסבוק שלו פוסטים על כך שחייו בסכנה, ושחברת "קשת", אייל גולן ואחרים רוצים להתנקש בו. מאוחר יותר האשים גם את נפתלי בנט בניסיון לחסלו, וכן את אחיו הגדול ואמו שהם רודפים אותו. בעמודי הפייסבוק שלו עלתה הודעה כי חיון מטופל, והתנצלות על כל ההאשמות שאין בהן ממש. בראיון באוקטובר 2016 התנצל וסיפר כי פרסם את הפוסטים מאחר שהוא לוקה במאניה דיפרסיה והיה אפוף תחושת רדיפה.
ביולי 2019 הגיש חיון תביעה נגד פייסבוק, בה ביקש מבית משפט להורות לרשת החברתית להשיב לו את נתוני החשיפה של האתר שלו, לאחר שלטענתו ירדה החשיפה של דף הפייסבוק שלו באופן משמעותי. כמו כן, בספטמבר 2019 הגיש תביעה כנגד גוגל בטענה שגרמה לו ל"נזקים בריאותיים ונפשיים קשים מנשוא".
הורציו מקולוך
הורציו מקולוך (באנגלית: Horatio McCulloch; 9 בנובמבר 1805 – 24 ביוני 1867) היה צייר נוף סקוטי.
ביוגרפיה
הוא נולד בגלאזגו ב-9 בנובמבר 1805, בנם של אלכסנדר מקולוך, סוחר כותנה, ואשתו, מרגרט ווטסון.
הורציו מקולוך הוכשר בסטודיו של צייר הנוף ג'ון נוקס (1778–1845) במשך כשנה לצד דניאל מקני (1806–1882). בתחילה התפרנס כצייר דקורטיבי. לאחר מכן הוא היה עסק בציור הכיסויים של קופסאות הרחה, ובהמשך הועסק באדינבורו על ידי צייר הציפורים ויליאם הום ליזרס, לצבוע את האיורים ב"ציפורים בריטיות" של פרידו ג'ון סלבי ועבודות דומות.
לאחר שעבר לאדינבורו ב-1825, החל לצייר אצל אלכסנדר נסמית'. הוא חזר לגלאזגו ב-1827, והועסק בביצוע כמה תמונות גדולות לקישוט אולם ציבורי בסנט ג'ורג' פלייס, ועשה כמה תפאורות לתיאטרון. בהדרגה עיצב מקולוך את הסגנון והנושאים שלו, על ידי מחקר מדוקדק של הטבע. עבודותיו מהוות קישור מעניין בין העולם הישן של הנוף הסקוטי לעולם החדש.
בשנת 1829 הופיע מקולוך לראשונה בתערוכה של האקדמיה הסקוטית המלכותית. בתחילת שנות ה-30 החלו הציורים של מקולוך עם אגודת גלאזגו ועם האקדמיה הסקוטית המלכותית למשוך קונים. הזמנה של הלורד פרובוסט ג'יימס לומסדן סייעה לבסס את המוניטין של האמן בסקוטלנד. עבודות נוספות שקיבל מהוצאות ספרים ודפוס אפשרו לו להתרכז בציור.
עם בחירתו ל"אקדמאי מן המניין" באקדמיה הסקוטית בשנת 1838, התיישב מקולוך באדינבורו ועד מהרה הפך לדמות בולטת בחיי האמנות של העיר ותורם פורה לתערוכות האקדמיה המלכותית הסקוטית. במקביל נשמר הקשר שלו עם גלאזגו. הנושאים האהובים על מקולוך היו במערב. הוא הציג באופן קבוע בגלאזגו ופטרוניו הנאמנים ביותר היו תעשיינים עשירים בעיר כמו דייוויד האצ'סון (1799–1880), בעל ספינת הקיטור. לעיתים רחוקות הוא הציג תערוכות מחוץ לסקוטלנד ורק פעם אחת באקדמיה המלכותית, לונדון (1843), אבל הוא שמר על קשר עם האמנים הלונדונים, ג'ון פיליפ, דייוויד רוברטס וג'ון וילסון (1774–1855), באמצעות התכתבות וביקורים. אוסף האמנות שלו עצמו היה עדות להערצתו לציירים הולנדים מהמאה ה-17, לויליאם טרנר ולריצ'רד וילסון ולבני זמנו כמו קלארקסון סטנפילד. באחת מנסיעותיו לסקאי הוא פגש את אשתו לעתיד, מרסלה מקללן מג'יליאן, ליד העיירה טרסקאוויג. ידוע שהיו לו כמה כלבים מגזע סקאי טרייר בביתו באדינבורו וייתכן שהוא הביא אותם מסקאי.
תלמידיו של מקולוך כללו את ג'ון סמארט, הידוע בעיקר בזכות תחריטים מוקדמים של מגרשי גולף בסקוטלנד. תלמיד אחר היה ג'יימס אלפרד אייטקן.
מקולוך מת ב"סנט קולמה" בטריניטי, אדינבורו ב-24 ביוני 1867. הוא נקבר בבית הקברות ווריסטון באדינבורו. האנדרטה שלו נחצבה על ידי הפסל דייוויד ווטסון סטיבנסון.
יצירה
במהלך חייו הפך הורציו מקולוך לצייר נוף חשוב בסקוטלנד. מטרתו הקבועה הייתה לצייר את השקט של השממה ברמות הסקוטיות שבהן הסתובבו חיות הבר. צבעי המים המוצלחים ורישומי השמן שיצר לאורך הקריירה שלו משכו תשומת לב מועטה באותה תקופה ונותרו עלומים יחסית.
עבודותיו המוקדמות כוללים ציורים של יער קדזוב ליד המילטון ונופים מפוארים של הקלייד. הוא ערך סיורי רישום קבועים בקיץ במערב היילנדס, והשלים את הסקיצות כציורים בסטודיו שלו. ציורים אלה מנציחים את הנוף הרומנטי של ההיילנדס ומעוררים תחושה מרהיבה המדגיש את הפאר הדרמטי. הורציו מקולוך יצר במותו בשנת 1867 את האיקונוגרפיה החיונית של ההיילנדס.
מנקודת מבט היסטורית, ככל שהשפלה הסקוטית הפכה לעירונית יותר, הייחודיות של סקוטלנד באה לידי ביטוי דרך ההיילנדס (הרמות). עבודתו של מקולוך הייתה חלק מתהליך של התרחקות האנשים מההרים בהיילנדס. בתקופה הוויקטוריאנית ההיילנדס הוגדרו כשממה במקום מרחב מיושב. קהילות רבות נעזבו לטובת חוות כבשים גדולות ואינטרסים ספורטיביים. למעשה, הנוף הרומנטי הסקוטי הזה הונצח על ידי הורציו מקולוך.
כמה יצירות של מקולוך נחרטו על ידי ויליאם מילר ו-ויליאם פורסט, תצלומים מנופי סקוטלנד צורפו לביוגרפיה של האמן מאת הצייר אלכסנדר פרייזר, שפורסמה באדינבורו ב-1872.
Over You
Over You הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הישראלית מאיה סימנטוב, כמו גם אלבום רשמי של עופר ניסים. האלבום יצא לאור ב-1 ביולי 2010 על ידי חברת התקליטים עופר ניסים מיוזיק. האלבום כלל את להיטי המועדונים "Illusion", "Over You", "Cuando" ו-"Tel Aviv", שזכו להשמעות רבות בפלטפורמות הסטרימינג השונות.
רקע והצלחה
ביוני 2010 הוציא עופר ניסים שני אלבומים חדשים, Pride All Over אשר כלל שיתופי פעולה עם שלומי סרנגה (בשיר "Essi"), עברי לידר (בשיר "Fuck Off Berlin"), ניקה (בשיר "The One and Only"), סוזן פאלמר עם מאיה סימנטוב (בשיר "You Stepped Into My Life") והצמד "Epiphony" (בשירים "Boxing Ring" ו-"Mr. Charming"). אחד השירים הבולטים באלבום היה גרסת מועדונים לשירה של שושנה דמארי, "עדיין כאן".
במקביל, ראה אור אלבום האולפן השני והמלא של עופר ניסים עם "זמרת הבית" שלו מאיה סימנטוב. האלבום Over You כלל את להיטי המועדונים "Illusion", "Over You", "Cuando", ו-"Tel Aviv" שהוקלט לכבוד חגיגות מאה שנה להיווסדה של העיר תל אביב-יפו.
ניקולאס גונזאלס
ניקולאס אדוארד גונזאלס (באנגלית: Nicholas Edward Gonzalez; נולד ב-3 בינואר 1976) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
גונזאלס נולד בסן אנטוניו, טקסס. הוא ממוצא מקסיקני. הוא למד בבית הספר התיכון הקתולי בסן אנטוניו שם היה רץ קרוס-קאנטרי. הוא זכה באליפות מדינת טקסס בריצות לקילומטר ושני מיילים. הוא סיים תואר ראשון באנגלית באוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה. הוא למד שני סמסטרים באוניברסיטת אוקספורד באנגליה. בקיץ שלאחר מכן, הוא חזר לאירופה. הוא השלים בטריניטי קולג' בדבלין את התזה שלו על הספר יוליסס של הסופר האירי ג'יימס ג'ויס. כשהיה בסטנפורד הוא ניסה את מזלו במשחק. אלמה מרטינז, שחקנית ופרופסור בסטנפורד, עודדה אותו להפוך לשחקן מקצועי.
עם סיום לימודיו בסטנפורד בשנת 1998, החליט גונזאלס להמשיך בקריירת המשחק, ובעזרת מרטינז חבר לתיאטרון בסן פרנסיסקו. יש שעודדו אותו להשתמש בשמו האמצעי אדוארד כדי להסתיר את מוצאו והיקרא "ניקולאס אדוארד" אך הוא סירב לעשות זאת.
קריירה
בשנת 1998, עבר גונזאלס ללוס אנג'לס, שם קיבל תפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה כמו דארמה וגרג בהפקת ABC ו-"World One" בהפקת רשת NBC. לאחר מכן גילם גונזאלס את בניו של פידל קסטרו בסרט הקולנוע "My Little Assassin", בכיכובם של ג'ו מנטניה וגבריאל אנואר. אבל תפקידו כאנדי, היאפי, ההומוסקסואל בסדרת הטלוויזיה "Undressed", זכה לראשונה לתשומת לב הקהל, שם הופיע במשך שישה פרקים.
גונזאלס שיחק בשני סרטים בשנת 2000. הראשון, "Scenes of the Crime", הוקרן בבכורה בפסטיבל פסטיבל הקולנוע בקאן 2001, ובכיכובם של ג'ף ברידג'ס, ג'ון אברהמס ונואה ויילי. הסרט השני היה פרויקט עצמאי בשם "Spun", בכיכובם של מינה סוברי, מיקי רורק, בריטני מרפי וג'ון לגוויזאמו. הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים סאנדנס בשנת 2003.
הוא שיחק בתפקיד ראשי בסדרה המקורית של שואוטיים, "Resurrection Blvd.", שהוקרנה לראשונה ב-26 ביוני 2000. הוא גילם את אלכס סנטיאגו, סטודנט לרפואה שנשר מבית הספר והפך למתאגרף מקצועי.
תוך כדי שהוא משחק בסדרה "Resurrection Blvd" הוא הופיע בכמה סדרות כמו ווקר ומופע שנות ה-70. הוא הופיע גם בסרט "הנסיכה והילד באריו" (שיצא לאור בשם "She's in Love" in Europe).
לאחר מכן שיחק בסרטים נוספים. הראשון,"Sea of Dreams", שצולם בווראקרוס, מקסיקו, במאי 2003. לאחר מכן, נסע לפיג'י לקראת הקיץ, שם צולם הסרט "אנקונדה: המצוד אחר סחלב הדמים", שהוקרן לראשונה בבתי הקולנוע ב-27 באוגוסט 2004.
גונזאלס הופיע גם בסדרת הטלוויזיה מלרוז פלייס בשנת 2009. בשנת 2011, הוא שיחק את מתאו בסדרת הטלוויזיה "Off the Map".
לאחר מכן שיחק בסדרת הטלוויזיה המכשפות מאיסט אנד. גונזאלס הופיע גם בתפקידים חוזרים בתור הבלש מרקו פוריי בסדרת הטלוויזיה שקרניות קטנות והאנטגוניסט דומיניק פלורס בסדרה המדריך לרוצח. הוא שיחק בתפקיד אורח בנרקוס כסוכן המנהל לאכיפת הסמים הממוקם בקולומביה, שחוקר את קרטל קאלי, תפקיד שדרש ממנו לדבר ספרדית אותה הוא דובר.
בשנת 2014 שיחק בסדרה ג'ין הבתולה בעונה הראשונה את הדמות של מרקו אחד מבני הזוג של סו (סוימרה אמא של ג'ין), שעזב קריירת פוטבול מצליחה כדי לגדל את ביתו אחרי שאשתו נפטרה.
תוכנית אורורה
תוכנית אורורה, המכונה באנגלית "תוכנית החקר", היא תוכנית חקר החלל ומערכת השמש. התוכנית נוסדה בשנת 2001 על ידי סוכנות החלל האירופית, ושנת סיומה טרם פורסמה.
ניקולאס גונזאלס
קריירה
בשנת 2017 לוהק גונזאלס תפקיד המנתח ד"ר ניל מלנדז בדרמה הרפואית הרופא הטוב. ההשראה לדמות אותה גילם התבססה בחלקה על אביו ואחיו הבכור, שניהם רופאים.
תוכנית אורורה
מטרת התוכנית
מטרת התוכנית לייסד תוכנית אירופית ממושכת לחקר מערכת השמש בעזרת חללית רובוטית וטיסת אסטרונאוטים, כדי לחקור גופים המעידים על קיום חיים מחוץ לכדור הארץ.
ניקולאס גונזאלס
חיים אישיים
גונזאלס סיים במקום השני באליפות הסלבריטאים העולמית במשחק הפוקר בשנת 2009.
תוכנית אורורה
יזמי התוכנית
יוזמי התוכנית הם סוכנות החלל האירופית לאחר שהגיעו למסקנה כי חקירת מערכת השמש על ידי בני האדם היא אחת מההתחייבויות של אירופה במאה ה־21. היא פותחה בשיתוף פעולה עם ארצות רבות וביניהן אוסטריה, בלגיה, קנדה, איטליה ועוד. איטליה תרמה את מרבית הכסף ליישום התוכנית.
ניקולאס גונזאלס
חיים אישיים
הוא התחתן עם קלסי קריין ב-16 באפריל 2016. לזוג יש בת אחת בשם אוור לי ויילד גונזאלס (נולדה 2017).
תוכנית אורורה
יזמי התוכנית
הקהילות המדעיות, אקדמיות ותעשייתיות האירופאיות התבקשו להצביע על יעדים ועל המשימות המועדפות של תוכנית חקר חלל ומערכת השמש שעשויה להתקיים בעתיד.
משימת הדגל
בעשור הראשון של התוכנית מתוכננת התמקדות במשימות רובוטיות, כלומר חלליות לא מאוישות אשר יהיו תחת שליטה של אסטרונאוטים ומדענים מומחים. סוכנות החלל האירופית מתארת כמה משימות בתוכנית כ"משימות הדגל", והמשימה הראשונה מסוג זה נקראת "Exomars", שהיא משימה רובוטית כפולה שנועדה לספק מידע ממאדים אשר התקיימה בשנת 2016 בשיתוף פעולה עם הסוכנות החלל הרוסית. בשנת 2020, במסגרת משימה זו תישלח למאדים מעבורת בשם "Exomars rover" במטרה לחקור לעומק את מאדים תחת שימוש בטכנולוגיה מתקדמת. באמצע שנות ה־2030 תתחיל המשימה האנושית הראשונה למאדים, במסגרת תוכנית אורורה.
משימת החץ
משימת החץ תתרכז בשיפור ובדיקת הטכנולוגיה לקיום התוכנית של מאדים.
זאקי ונג'נס
זאקי ונג'נס (באנגלית: Zacky Vengeance; נולד ב-1981) הוא גיטריסט וזמר משני בין לאומי אשר מנגן בלהקת "Avenged Sevenfold".
הגיטריסט ידוע בשמו (זאקי ונגנס) שזהו שם הבמה שלו כאשר השם האמיתי שלו הוא זקרי ג'יימס בייקר (Zachary James Baker).
חייו
ונג'נס, יליד אולימפיה, וושינגטון, לימד את עצמו לנגן בגיל 13 ולפני ההצלחה עם להקתו כיום "Avenged Sevenfold" ניגן בלהקת הפאנק "MPA" קיצור של "Mad Porno Action".
בבית ספר התיכון עבר הצקות והשפלות ולכן קיבל את כינויו "זאקי ונג'נס" ("ונג'נס", באנגלית, פירושו "נקמה") היות שרצה לנקום בהם על ידי הצלחה עם להקתו.
הלהקה אוונגד סבנפולד (הלהקה שבו הוא מנגן)  הוקמה בשנת 1999 ומופיעה עד היום כאשר הגיטריסט היה אחד מהמקימים של הלהקה.
אלבומה הראשון של הלהקה יצא בשנת 2001 והאלבום האחרון בשנת 2016, כאשר בסך הכל הוציאה הלהקה 11 אלבומים, שוונג'נס היה שותף בהקלטתם.
הגיטרה של ונג'נס מבוססת על מודל S-1 של Schecter. בתחתית הגוף של הגיטרה ישנם 4 מספרים "6661" אשר מיצגים את שנת הקמת הלהקה 1999. ונג'נס השתמש בגיטרות רבות אחרות בקריירה שלו לפני שהוא קיבל גיטרה חתומה על שמו (2005).
מרי מילר
איירין מרי וטון (באנגלית: Irene Mary Wetton; 26 ביולי 1936 – 10 בנובמבר 1998), שהייתה ידועה בשם הבמה מרי מילר, הייתה שחקנית וזמרת אנגלייה. היא זכורה בעיקר מהופעתה בתפקיד רוז בקומדיית המצבים המצליחה של ה-BBC "מה יגידו השכנים?", בה הופיעה בין השנים 1991 ל-1995.
ביוגרפיה
איירין מרי וטון נולדה בדונקסטר שבאנגליה להוראס ואיירין וטון, שניהם זמרים במיוזיק הול. בתחילה התכוונה לעסוק בטיפול בסוסים, אבל אחר כך החליטה לפנות לקריירת משחק. היא יצאה לסיבובי הופעות יחד עם הוריה, ששיחקו במופע בשם "Sweethearts in Harmony".
הופעת הבכורה של מילר בטלוויזיה הייתה בגיל 17 בשנת 1953 בתוכנית "Those Were the Days". היא הופיע גם בתוכנית "המופע של דיק אמרי" וב"המופע של סטנלי בקסטר". מילר זכתה להצלחה כשהופיעה בתפקיד רוז בסדרה "מה יגידו השכנים?". ב-1991 היא החליפה את שירלי סטלפוקס בתפקיד, שהיו לה התחייבויות קודמות בהופעה בסדרה "Making Out". מילר המשיכה להופיע בסדרה עד לסיומה בשנת 1995.
ב-1960 נסעה מילר לניו יורק כדי לשמש המחליפה של ג'ולי אנדרוז במחזמר "קמלוט". ב-1962 הופיעה לראשונה בווסט אנד בתפקיד קלוריס במחזמר "Lock Up Your Daughters". ב-1969 שיחקה בתפקיד הראשי במחזמר "אן ורוניקה", המבוסס על הרומן מאת הרברט ג'ורג' ולס. ב-1986 גילמה מילר בפעם הראשונה את דמותה של מאדאם ז'ירי במחזמר "פנטום האופרה" מאת אנדרו לויד ובר. היא שיחקה בתפקיד זה במשך ארבע שנים, וקולה מופיע באלבום הקאסט המקורי של המחזמר.
בשנים 1997 ו-1998 שיחקה מילר בתפקיד גברת פוטס בהפקה הלונדונית של "היפה והחיה", והשתתפה באלבום עם צוות השחקנים ללחנים מאת אלן מנקן ומילים מאת הווארד אשמן וטים רייס. בפברואר 1998 עזבה מילר את ההצגה בשל בריאותה המתדרדרת.
חיים אישיים
ב-1962 התחתנה מילר עם רפאל ד. פריים. בשנת 1972 נולדה בתם לוסי.
בינואר 1998 אובחנה מילר כחולה בסרטן השחלה, ועברה טיפולי כימותרפיה. ב-10 בנובמבר אותה שנה נפטרה בגיל 62, כשבעלה ובתה לצדה.
קאפ סקירינג
קאפ סקירינג (באנגלית: Cap Skirring, מאוית גם כ-Cap Skiring) היא עיירה על חוף האוקיינוס האטלנטי של מחוז זיגינשור בסנגל. זהו אתר נופש פופולרי בקרב אירופאים ויש בו שדה תעופה ומסלול גולף. העיירה תחילה הייתה מיושבת על ידי דייגים, והתגלה על ידי הצרפתים מהעיר זיגינשור הסמוכה כאזור חוף בילוי בשנות ה-60. מסלול נחיתה למטוסים קטנים נבנה בסוף שנת 1960 על ידי חברי ה-Aero Club de Ziguinchor.
אליינה טילקי
אליינה טילקי (בטורקית: Aleyna Tilki; נולדה ב-28 במרץ 2000) היא זמרת-יוצרת טורקייה. זכתה להצלחה בינלאומית לאחר הוצאת סינגל הבכורה שלה "Cevapsız Çınlama". הקליפ שיצא עבור השיר צבר למעלה מ-360 מיליון צפיות ביוטיוב, והפך לשיר הטורקי הנצפה ביותר בכל הזמנים.
בשנת 2017 הוציאה את סינגל הסולו הראשון שלה "Sen Olsan Bari", שהצליח לשחזר את הצלחתו של הראשון, בכך שצבר למעלה מ-300 מיליון צפיות ביוטיוב, והקליפ שיצא עבורו הפך לקליפ ה-44 שחצה את רף ה-100 מיליון צפיות בזמן הקצר ביותר.
פזיזות (פסיכולוגיה)
בפסיכולוגיה, פזיזות היא התעלמות או אדישות כלפי סכנות פוטנציאליות או מהשלכות המעשים של האדם על אחרים. פזיזות מתקיימת כאשר האדם חזה את האפשרות שהתוצאה תיגרם ופעל כפי שפעל אם מתוך יחס של אדישות לגבי אפשרות זו ואם בתקווה – כגון, במקרה של אדם הנוהג במכונית במהירות גבוהה בבמקום שבו מתהלכים אנשים רבים - שלא תבוא כל תוצאה מזיקה ממעשיו. על פי אריסטו, היעדר אומץ מניב פחדנות, ואילו עודף אומץ יוצר פזיזות. פזיזות נקשרת להפרעת אישיות אנטיסוציאלית ופסיכופתיה.
מניעים
הכוח המניע מאחורי הפזיזות עשוי להיות צורך להתגרות בגורל – ניסיון של האדם לחזק תחושה של אומניפוטנטיות או של פריבלגיות מיוחדות. מניעים נוספים עשויים להיות בגלל אובדן תחושת החרדה, הכחשה של תחושת החרדה , או כניסיון לפצות על כך יתר על המידה.
אליינה טילקי
קריירה
את סינגל הבכורה שלה, "Cevapsız Çınlama", הוציאה אליינה בשנת 2016 בשיתוף עם הדיג'יי הטורקי אמרה קאראדומן. השיר זכה במהרה להצלחה רבה, ואף הגיע בשיאו אל המקום השני במצעד השירים הטורקיים. ביוטיוב זכה הקליפ להצלחה בינלאומית ונכון לדצמבר 2017, מונה הצפיות שלו עומד על כ-349 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לנצפה ביותר של השניים, ולקליפ הטורקי הנצפה ביותר בכל הזמנים.
בשנת 2017 הוציאה טילקי את סינגל הסולו הראשון שלה "Sen Olsan Bari". השיר זכה להצלחה בינלאומית גם כן, וצבר 100 מיליון צפיות ב-21 ימים בלבד, ובכך הפך לקליפ ה-44 שעשה זאת. כיום מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-263 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לקליפ השני הנצפה ביותר של טילקי, ולקליפ הטורקי השלישי הנצפה ביותר בכל הזמנים. בנוסף לכך, הקליפ של השיר הפך לשיר הסולו הנשי הטורקי הנצפה ביותר בכל הזמנים, ובכך שברה טילקי את שיאה של גולשן שהחזיקה בשיא זה עד דצמבר 2017, עם שירה "Bangir Bangir", שצבר קרוב ל-260 מיליון צפיות. כמו כן, ערוץ היוטיוב של טילקי, הפך לאחד מן ערוצי היוטיוב הטורקיים הנצפים ביותר בכל הזמנים, כאשר המובילה ברשימה היא הזמרת אירם דריג'י.
בשנת 2018 הוציאה את השיר "Yalnız Çiçek". ב-24 השעות הראשונות צבר הקליפ של השיר כ-7.5 מיליון צפיות. השיר נכלל באלבום הלהיטים Yıldız Tilbe'nin Yıldızlı Şarkıları, Vol. 1, שיצא באותה השנה. בהמשך יצאו השירים "Dipsiz Kuyum", ו-"Sevmek Yok". במאי 2018, ביצעה מחדש את השיר "Canavar" של דריה אולו. שנה לאחר מכן, הוציאה את הלהיט הטורקי, "". בשנת 2020, הוציאה את השיר "Yalan", שזכה להצלחה נאה. כמה חודשים לאחר מכן, הוציאה את "Bu Benim Masalım", שצבר 4.6 מיליון צפיות ביממה אחת בלבד.
הכל זה לטובה (שיר)
"הכל זה לטובה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, הכל זה לטובה. השיר יצא לאור ב-22 במרץ 2007, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום וכשיר הנושא שלו, על ידי חברת התקליטים הד ארצי.
השיר זכה להצלחה והגיע בשיאו למקום השמיני במצעד של רשת ג'.
רקע
השיר נכתב על ידי אילן שפלר והולחן על ידי זיו גולנד. עבור האלבום, הוקלטו שתי גרסאות שונות של השיר: הראשונה היא גרסה שקטה, בעוד השנייה היא גרסה קצבית. בנוסף לכך, הגרסה השקטה של השיר הוקלטה מחדש על ידי אינטרנשיונל בשפה האנגלית ויצאה בשם, "Anything You Want".
הפרויקט עצמו זכה להצלחה מסחרית גדולה והגיע בשלושה ימים למעמד אלבום זהב, לאחר שנמכרו ממנו למעלה מ-20,000 עותקים.
ביקורת
כלפי השיר הופנו שבחים וביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. באתר סקיצה פלוס נכתב: "דנה אינטרנשיונל היא ללא ספק זמרת מוכשרת, שמביאה איתה הרבה עוצמה ואנרגיות טובות ומצליחה להפתיע עכשיו עם שיר מושלם, שיחזיר אותה הישר לפסגה".
באתר האינטרנט Nrg נכתב עליו כי: "מדובר ברצועה כיפית שתשרוף הרבה רחבות בקיץ הקרוב. את המדור זה לגמרי מספק".
וידאו קליפ
לשיר תוכנן וידאו קליפ בבימויו של ליאור מולכו. זמן קצר לאחר תחילת הצילומים נתגלעו חילוקי דעות מקצועיים בין דנה למולכו, ובמרץ 2007 פורסם ב"ידיעות אחרונות" שבשל כך העבודה הופסקה לעת עתה. לבסוף, העבודה על הקליפ נגנזה לחלוטין, ודנה החלה לעבוד עם הבמאית גילי בוראקס על צילומי הווידאו קליפ של הסינגל הבא, "Love Boy". כחלופה לווידאו קליפ הגנוז של "הכל זה לטובה", שודרה בערוץ 24 הופעת האורח של דנה עם השיר בתחרות "רוקדים עם כוכבים".
חומצה ולרית
חומצה ולרית (Valeric acid ) או חומצה פנטנואית  (pentanoic acid ) היא חומצה קרבוקסילית בעלת שרשרת ישרה של 5 אטומי פחמן. החומצה מצויה באופן טבעי בולריאן רפואי ומכאן שמה. השימוש העיקרי בחומצה ולרית הוא בייצור אסטרים ריחניים לתעשיית הבשמים, הקוסמטיקה ותוספי המזון.
תגובות
חומצה ולרית מגיבה באופן אופייני לחומצות קרבוקסיליות ומתקבל קבלת אנהידריד, אסטרים או אמידים. חומר הביניים בהפקת תוצרים אלו הוא לרוב פנטוניל כלוריד (Pentanoyl chloride)  שנוסחתו   CH3CH2CH2CH2C(O)Cl
מידנייט רד
מידנייט רד (באנגלית: Midnight Red) היא להקת בנים אמריקנית בת חמישה חברים, שהוחתמה על ידי אינטרסקופ רקורדס, חברת תקליטים אמריקאית. הופעת הפתיחה של הלהקה הייתה בשנת 2011, במהלך הסיבוב הופעות של NKOTBSB, וכיום מקליטה סינגלים לאלבום הבכורה שלהם הצפויים להשתחרר בשנת 2013.
2009: FLYTE וההתחלה של מידנייט רד
ב-2007 אריק ותומאס היו חברים בלהקה שנקראה בשם Menudo. הלהקה גייסה את ג'ואי דיגס ג'וניור ואת קולטון, שהתגלה ביוטיוב. בשנת 2009, לאחר המעבר לקליפורניה, הקבוצה יצרה את FLYTE. לאחר חזרות רבות וקשות, הקבוצה תפסה את התעניינותו של אחד המפיקים הגדולים בעולם, RedOne, שעבד עם אקון, ליידי גאגא, פיטבול וג'ניפר לופז. לאחר מכן, הלהקה שינתה את שמה למידנייט רד (חצות אדום). הרעיון לשם של הלהקה הגיע בחלום של ג'ואי. באחד הסרטונים, תומאס אמר ש"חצות" זה הזמן שכולם רוצים להתגנב החוצה ולחגוג וה"אדום" הוא דומיננטי מאוד, שמתאר את מה שהם רוצים לעשות עם המוזיקה שלהם.
2011: מיני-אלבום, סיבוב ההופעות של NKOTBSB והאלבום הראשון
באביב של שנת 2011, אינטרסקופ רקורדס הוציא לאור מיני-אלבום לiTunes. המיני אלבום כלל את השיר One Club At A Time והקאבר Step by Step של ניו קידס און דה בלוק. הלהקה זכתה לביקורות נלהבות בסיבוב ההופעות של NKOTBSB בקיץ של שנת 2011. לאחר סיבוב ההופעות הלהקה טסה לפריז בחודש דצמבר 2011, כדי להמשיך להקליט סינגלים לאלבום הבכורה שלהם.
2012: הסינגל "Hell Yeah" והקליפ הראשון
הקבוצה הופיעה באירועים רבים. הסינגל הרשמי הראשון, "Hell Yeah" שוחרר לרדיו במחצית השנייה של חודש מאי 2012. הקליפ לסינגל צולם באפריל 2012 בקליפורניה על ידי דיקלן ווייטבלום (Declan Whitebloom), שעבד עם אמנים כמו טיילור סוויפט וואן דיירקשן. "Hell Yeah" שוחרר ל-iTunes ב -19 ביוני 2012.
שירים
A Night To Remember
Body Talk
Get you Back
Hell Yeah
One In a Million
Take Me Home
I Think She Got Me
One Club At A Time
Strobe Light
Rockstar Lover
Look Like A Lover
The Boxer
The Boxer (בעברית: המתאגרף) הוא סינגל שנכתב על ידי הזמר האמריקאי פול סיימון. הוא הוקלט בידי צמד המוזיקאים היהודים־אמריקאים סיימון וגרפונקל ב־1968, הופץ ב־1969 כסינגל עצמאי, ונכלל כאחד מהשירים באלבום האולפן החמישי שלהם, Bridge over Troubled Water, שיצא שנה לאחר מכן.
המתאגרף הוא בלדה בסגנון פולק רוק, בעל אופי של קינה בגוף ראשון, ותיאור המתאגרף בגוף שלישי. מילות השיר אוטוביוגרפיות, ומושפעות מהתנ"ך. הן נכתבו בשעה שסיימון חש שמופנית אליו ביקורת לא הוגנת, מבטאות בדידות ומתארות עוני. השיר ידוע בפזמונו מלא־התוגה, שבו מושר רצף ה־„לַי־לַה־לַי” בליווי תוף צד המהדהד בכבדות.
המתאגרף היה לאחד הסינגלים המצליחים ביותר של הצמד; הגיע למקום השביעי בבילבורד הוט 100; הצליח בין־לאומית, עם הגעה לעשירייה הפותחת בתשע מדינות, ובראשן הולנד, אוסטריה, דרום אפריקה וקנדה; ודורג במקום ה־106 ב-500 השירים הגדולים בכל הזמנים של רולינג סטון.
יצירה והקלטה
ההקלטה המקורית של השיר הייתה מההפקות המושקעות ביותר של הצמד, והתפרשה על למעלה מ־100 שעות הקלטה ומספר אתרים, כולל קפלת סנט פול שבאוניברסיטת קולומביה ואולפני קולומביה בנאשוויל.
הגרסה שפורסמה במקור על ידי הצמד כוללת מנגינה אינסטרומנטלית והרמונית בין נגינתו של קארלי צ'אלקר על גיטרת פדל סטיר לחצוצרת פיקולו. השיר כולל גם מפוחית בס, שמנוגנת על ידי צ'רלי מקוי, שנשמעת במהלך הבית השני והאחרון.
במהדורת 2008 של מגזין Fretboard Journal, פרד קרטר ג'וניור מספר למראיין ריץ' קינזל:
לשיר יש רק פעימת תופים אחת, והיא מושמעת במהלך פזמון בליווי שירת ה־„לַי־לַה־לַי”. מתופף הסשן האל בליין יצר את צליל התופים עם ההדהוד הכבד בעזרתו של המפיק רוי היילי, שמצא מקום לתופים מול המעלית במשרדי קולומביה. הקלטת התופים הוקלטה בזמן שהשיר נוגן על ידי הנגנים. בליין היה חובט בתופים בסוף שירת ה־„לַי־לַה־לַי” שהתנגנה באוזניות שלו, ובשלב מסוים, מאבטח קשיש קיבל הפתעה גדולה כשיצא מהמעלית ונבהל מהתופים הרועמים של בליין.
האל בליין סיפר על תהליך ההקלטה,, אומר בליין. .
מילים
כותב השיר מדבר על הקשיים והעוני שלו בניו יורק ממבט ראשון, והבית האחרון בשיר מדבר על היותו מתאגרף בגוף שלישי:.
הפזמון החוזר של השיר כולל ההגה החוזר „לַי־לַה־לַי”. לדברי פול סיימן, ההגה לא היה אמור להיות חלק מהשיר, אך הוא נכנס אליו לבסוף, בליווי תוף צד המהדהד בכבדות.
השיר תורגם לעברית על ידי אהוד מנור.
הבית הנוסף
לשיר "המתאגרף" יש בית נוסף שלא נכלל בגרסתו שבאלבום Bridge over Troubled Water. הצמד סיימון וגרפונקל כן ביצע אותו בסיבוב הופעות שערכו ב-1969, וכך גם בהופעתם בתוכנית סאטרדיי נייט לייב ב-1975 ובהופעתם בסנטרל פארק. פול סיימון ביצע אותו אף הוא בבצעו את השיר לבד, לאחר פירוק הצמד.
גרסאות כיסוי
גרסאות כיסוי של השיר הוקלטו על ידי אמנים רבים, בהם Me First and the Gimme Gimme, בוב דילן, ניל דיימונד, אמילו האריס, הסמפלס , Leandro e Leonardo , פאולה פרננדז, קייק, ג'ואן באאז, ויילון ג'נינגס ועוד.
סיימון פתח את התוכנית סאטרדיי נייט לייב עם השיר ב-29 בספטמבר 2001, ההופעה החיה הראשונה בעקבות הפיגועים ב-11 בספטמבר 2001 על העיר ניו יורק ווושינגטון די. סי..
ג'רי דאגלס וממפורד אנד סאנז שיתפו פעולה עם פול סיימון בגרסת כיסוי לשיר בשנת 2012. הוא נכלל באלבום Traveller של דאגלס ובמהדורת הדלוקס של האלבום Babel של ממפורד אנד סאנז.
Boys of Bangladesh
"Boys of Bangladesh" (בנגלית: "বয়েজ অব বাংলাদেশ", הידוע לעיתים בראשי התיבות: "BoB") הוא ארגון למען שיפור מעמד זכויות להט"ב בבנגלדש. מטה הארגון ממוקם בבירה דאקה. קבוצת הארגון אשר מוגדרת כלא רשומה, ללא מימון ואיננה רשמית מנוהלת על ידי מאגר של מתנדבים. "Boys of Bangladesh" פעלה מאז 2002 באמצעות "Yahoo! Groups" כאתר ההיכרויות העיקרי לגברים הומוסקסואלים בנגלים לפני הופעתו של גריינדר. הקבוצה היא הרשת הגדולה ביותר לגברים הומוסקסואלים בנגלים, המארגנת אירועים רבים הקשורים לזכויות להט"ב בדאקה מאז 2009. הקבוצה מחזיקה במעל 2,000 חברים הכוללים בין היתר רופאים ודוקטורים לפילוסופיה.