cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
התגובות לספר והשפעתו
ב-1871, כשקרול כבר צבר מוניטין כסופר, ראה אור ספר ההמשך "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם". ספר זה נחשב גם הוא לאחד מספרי הילדים הטובים ביותר בכל הזמנים. הוא עסק ברעיונות פילוסופיים מורכבים, כלל שירים ידועים כ"ג'ברווקי" ו"סוס הים והנגר", וחידד את ההיכרות הציבורית עם דמויות כמו המפטי דמפטי (שהופיע כבר ב"שירי אמא אווזה") וטווידלדם וטווידלדי.
קרול כתב גרסה נוספת לספר, 'The Nursery 'Alice ('אליס לחדר הפעוטות'), שיצאה לאור בשנת 1890. הספר יועד, על פי המחבר, לילדים עד גיל 5, ובשל כך התקצר בהרבה. הוא דידקטי ומוסרני הרבה יותר מ"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", ונשארה ממנו רק העלילה ללא המסרים האמביוולנטיים והסאטירה החברתית. (גרסה זו תורגמה לראשונה לעברית בינואר 2014 על ידי אלון טרייטמן. מהדורה שנייה של הספר יצאה דרך הוצאת אוריון). בגרסה זו ג'ון טניאל בחר 20 איורים שאייר עבור 'הרפתקאות אליס בארץ הפלאות', שיפץ וצבע אותם בעצמו. השינוי המרכזי באיורים מלבד צביעתם היה שינוי קל בפניה של אליס ואיור מחדש של שמלתה.
גם לאחר מותו של קרול הוסיף הספר להיות פופולרי מאוד. הוא ראה אור ביותר ממאה מהדורות ועד היום הוא פופולרי בקרב ילדים ומבוגרים אחד. על אף הקשיים הכרוכים בכך, תורגם הספר ל-125 שפות, במקרים רבים יותר מפעם אחת. הספר היה נושא למגוון מחקרים ופרשנויות, זכה לעיבודים רבים לכל תחומי האמנות והשפיע על ספרות הילדים בפרט ועל התרבות בכלל. בשנת 1960 ראתה אור גרסה מוערת לעלילות אליס, פרי עטו של מרטין גרדנר; זו נמכרה ביותר ממיליון וחצי עותקים בעולם, והצלחתה מעידה על כך שספרי אליס עודם מקור עניין ושעשוע לרבים גם היום.
מעמדו של הספר בספרות הילדים
"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" נחשב אבן דרך בתולדות ספרות הפנטזיה לילדים. ז'אנר זה, שבתקופה בה נכתב הספר נועד בעיקר למטרות חינוכיות, החל בעקבות אליס להתפתח גם לכיוונים של שעשוע טהור. המרחב-זמן השונה מזה של עולמנו, הקושי להפריד בין מציאות לדמיון והאמביוולנטיות (טקסט רב-רובדי, במקרה זה פנייה לילדים ולמבוגרים כאחד), שהיו מאפיינים חדשניים באותה תקופה, היו בעקבות הספר למודלים מקובלים.
ספרי אליס השפיעו השפעה דרמטית על הספרות בכלל ועל ספרות הפנטזיה לילדים בפרט; יש אף שחילקו את תולדות ספרות הילדים לשתי תקופות: זו שלפני "אליס" וזו שלאחריה. לטענת חוקרת ספרות הילדים זהר שביט, הספר השפיע על ספרי פנטזיה קלאסיים כגון "הקוסם מארץ עוץ" (ל. פרנק באום, 1900) ו"האריה, המכשפה וארון הבגדים" (קלייב סטפלס לואיס, 1950).
בתולדות ספרות הפנטזיה
ספרות הפנטזיה קיימת כמעט משחר תולדות הספרות. גם השימוש בפנטזיה למטרות סאטירה על החברה האנושית לא היה חדש, ומופיע למשל ב"מסעי גוליבר" של ג'ונתן סוויפט (1726). עם זאת, באנגליה של ראשית המאה ה-19 לא היו דגמי הפנטזיה מקובלים בספרות הילדים. באותה תקופה שויכו אגדות וסיפורים פנטסטיים לספרות המבוגרים, וגם במסגרתה נועדו למעמד הנמוך. עד אמצע המאה רווחה התפיסה שדמיון והתרחקות מריאליזם פוגעים בהתפתחותם של ילדים. גם בתחילתו של גל התרגומים לסיפורי פנטזיה לא אנגליים (כגון מעשיות האחים גרים וסיפורי הנס כריסטיאן אנדרסן) לא נוצרו באנגליה ספרי פנטזיה מקוריים לילדים. האגדות התקבלו רק כאשר כללו מוסר השכל המתאים לדגם החינוכי ששלט בספרות התקופה.
אולם החל משנות העשרים והשלושים של המאה ה-19, ובמיוחד בשנות הארבעים והחמישים שלה, שטפה ספרות פנטזיה לילדים את אנגליה והייתה לאופנה חדשה. עם הספרים השייכים לגל זה נמנים "הוורד והטבעת" מאת ויליאם מייקפיס תאקרי ו"ילדי המים" של צ'ארלס קינגסלי. בתחום זה לא שמורה לקרול זכות הראשונים, אולם בניגוד ל"אליס" נועדו ספרים אלה במובהק להטפות מוסריות ודתיות, ובכך תאמו גם לדגם המוביל בספרות הילדים של התקופה.
ייחודו של הספר בספרות הפנטזיה של התקופה התבטא במספר מישורים: ראשית, הטשטוש בין חלום למציאות, ולפיכך בין העולם הריאליסטי לפנטסטי; שנית, העולם המוזר שבו לא נשמרים כללי הטבע המקובלים - יצורים וגופים משנים את גודלם ואת צורתם פעמים רבות, הזמן אינו מתקדם וכדומה. כבר בתחילת הספר קרול כותב ש"מחילת הארנבון נתמשכה עוד כברת דרך לפנים, ישרה כמנהרה, ולפתע צנחה מטה... כשגילתה שהיא נופלת אל תוך מה שנראה כמו באר עמוקה מאוד". דוגמה ברורה נוספת היא הזמן הקופא במקום במסיבת התה של הכובען המטורף. שני מאפיינים אלה, שלא היו נפוצים עד אז, היו לכלים בסיסיים בספרות הפנטזיה של המאה ה-20. בנוסף, היצורים המופיעים בסיפור אינם אלגוריות לדמויות אמיתיות, שנועדו ללמד את הילדים על העולם האמיתי (הזאב מ"כיפה אדומה" כזר פתיין או "הברווזון המכוער" כילד מוזר שמנסה להשתלב), אלא דמויות בפני עצמן שקורותיהן אינן קשורות למסר חיצוני.
מסר ומוסר השכל
השקפה זו - שספרות הילדים נועדה גם לשעשע את הילד ולא רק לחנכו - בולטת בספריו של קרול, הן בהיעדרו של מוסר השכל מובהק והן בפרודיה על ספרות הילדים הדידקטית של זמנו. באחד ממכתביו הצהיר קרול במפורש שמטרתו לא הייתה חינוכם של הקוראים: "אני יכול להישבע שאין בספרים שום הטפת מוסר דתית - למעשה, הם אינם מטיפים שום דבר בכלל". מבין כל המרכיבים החדשניים בספר, הבחינו מבקרי התקופה בעיקר בהיעדרו של מוסר השכל, וסברו כי ילדים יאהבו את הספר במיוחד בשל כך.
התאמתו לילדים
ספרי "אליס" נחשבים לספרים אמביוולנטיים ורב-רובדיים, הפונים במוצהר לילדים ולמבוגרים כאחד. יש בהם רבדים שילדים מתקשים להבין, ומבוגרים (בהם מדענים, מתמטיקאים, לוגיקנים, פילוסופים, בלשנים, ופסיכולוגים) מוצאים בהם עניין רב. דגם מעין זה - של ספר ילדים הפונה גם למבוגרים - לא היה קיים בתקופתו של קרול, אולם מאז היה למודל מקובל בספרות הפנטזיה.
מצד שני, אמביוולנטיות זו מעלה את התהייה, האם הספר בכלל מתאים לילדים. אותה ביקורת מתקופתו של קרול, שבה נכתב כי "לדעתנו כל ילד אמיתי יהיה יותר מבולבל מאשר מוקסם מן הסיפור הנוקשה והסבוך מדי הזה", שיקפה דעות עתידיות של מספר חוקרי ספרות ופסיכולוגים של הילד.
קרול ייעד ללא ספק את הספר לילדים, והאמין שייהנו ממנו: "המחשבה על הבתים האנגליים הרבים שבהם, על יד האח, חייכו פנים מאושרות ובירכו את אליס בבואה; המחשבות על הילדים האנגלים הרבים שלהם הביאה (אני בטוח) שעה של הנאה תמימה - המחשבה הזאת היא אחת המחשבות המלהיבות והנעימות ביותר בחיי". עם זאת, קרול כתב את "אליס של חדר הילדים" עבור ילדים בגילאי 5 ומטה, כך שכנראה סבר שהסיפור המלא אינו מתאים לגיל הרך.
רוג'ר לנסלין גרין, מהחוקרים הבולטים של ספרי "אליס", ציין שהספר זכה במקום הראשון בסקר קריאה שנערך ב-1898, כשהוא עובר קלאסיקות אחרות של ספרות הילדים, כגון "רובינזון קרוזו" ו"ספר הג'ונגל". הוא טוען שהישג זה נובע מכך שבתקופה זו הייתה מקובלת הקְרָאה בקול רם לילדים, מה שהוסיף רבות לחנו של הספר. עוד הוא מוסיף, שילדים אוהבים את ספרי אליס בין הגילאים 4 ל-8, וחוזרים אליהם שוב לאחר גיל 18, כשהם מגלים בו קסם מחודש.
ב-1989 ערך החוקר אדיר כהן ניסוי בנושא. הוא בדק ב-18 ספריות בישראל (עשר מתוכן של בתי ספר) את הביקוש לספרי אליס. התברר לו שרבים מבין המעטים ששאלו את הספר בגרסתו המלאה לא היו מרוצים ממנו. במשאל שערך לאחר מכן בקרב ילדים בכיתות ב'-ו' לא נרשמה התלהבות רבה ממנו.
היו שסברו כי הנאתם המועטה של ילדים מהספר נובעת בעיקר מריחוקם מהתרבות האנגלית, שבתוכה הוא מתרחש. המשורר ויסטן יו אודן אמר שמכל ספרי הילדים הקלאסיים, אליס היא הרחוקה ביותר מן הילד האמריקאי, שרגיל לספרים על גיבורים אקטיביים יותר ומנומסים פחות שמשתחררים מדרך החשיבה המקובלת. אליס, לעומתם, דווקא מנסה לשמור על חשיבה המתאימה לחיי היום יום בעולם שכולו שיגעון ואי-סדר. אדיר כהן סבור שהדבר נכון גם לתרבות הישראלית, ואכן, משיחותיו עם קוראים צעירים התברר שכמה מהם התמרמרו על הפסיביות של אליס. בעיה נוספת שנתקל בה הקורא הישראלי הצעיר היא התרגומים, שמתקשים להעביר את משחקי המילים והניואנסים של שפת המקור, וכן אי הכרת המקורות לדמויות ולפרודיות.
גם פסיכולוגים מצאו בעייתיות בהצגת הספר לילדים. הפסיכואנליטיקאי פול שילדר הביע דעה כזו במאמר על המשמעות הרגשית של הספר: "קרול נראה למחבר מאמר זה כסופר הרסני במיוחד... האם ספרות מעין זו לא תגביר גישות הרסניות בילדים מעל למידה הרצויה?... יש חשש כי בלא עזרתו של מבוגר יישאר הילד מבולבל ולא ימצא לבדו את הדרך בחזרה אל עולם שבו יוכל להעריך יחסי אהבה, מרחב, זמן, ומילים". חוקר חשוב של ספרי אליס, דונלד רקין, מביע דעה דומה, וטוען שיש בספר חלקים שנראים למבוגר משעשעים אך לילדים הם מאיימים ומפחידים.
גישות אלו עוררו התנגדות רבה, המתבססת על כך שילדים רבים קראו את הספר ונהנו ממנו, ועל רובם לא הותיר כנראה רושם טראומטי. מבקר הספרות ג'וזף קראץ' כתב בתגובה לשילדר: "אני אישית לא שמעתי מעולם על ילד שהודה כי הספר הפחיד אותו באורח מסוכן, ואף לא על מבוגר שייחס את הידרדרותו לטראומה שגרם לו הספר בילדותו".
פרודיה, הומור ואיגיון
הפורמליסט הרוסי יורי טיניאנוב טען כי הפרודיה אופיינית לזמנים שבהם הספרות משתנה, ודרכה הסופר לועג לדגם שעדיין קיים אך הולך ומאבד את ההגמוניה שלו. ואכן, ספרי "אליס" הופיעו בתקופה של שינוי בדגמים של ספרות הילדים האנגלית (ממוסר השכל לשעשוע, ראו לעיל), ובהתאם שברו מוסכמות ספרותיות מקובלות והביאו את הנורמות של התקופה לכדי הקצנה אבסורדית.
מרכיבים של אירוניה ופרודיה בספרות הפנטזיה לילדים היו קיימים גם ב"סיפורי אמא אווזה", קובץ סיפורי עם רב השפעה של שארל פרו. בספר יש אמנם מוסר השכל שגרתי, אך גם אמביוולנטיות וסוף רע. סיפוריו של פרו תורגמו אמנם לאנגלית, אולם לא נודעה להם השפעה משמעותית בספרות הילדים המקומית.
תקופתו של קרול אופיינה בספרות ילדים ששמה לה למטרה עליונה להנחיל לקוראים את המהוגנות, הנימוס, הזהירות והמוסר שנדרשו מהם. גישתה של הדוכסית מלמדת על כך יותר מכל:
גישה דומה לזו של הדוכסית מופיעה בספרי ילדים רבים מאותה תקופה, למשל אצל צ'ארלס דיקנס בספר דומבי ובנו: "יש מסר בכל דבר, אם רק יודעים להפיק אותו" ("There's a moral in everything, if we would only avail ourselves of it", לעומת הדוכסית: “Everything’s got a moral, if only you can find it”). קרול מגחיך את הגישה לפיה "לכל דבר יש מסר" בכך שהמסקנות שהדוכסית מסיקה אינן קשורות כלל לאירועים. התנהגותה של הדוכסית נראית צבועה במיוחד, לאור האירוע הראשון בו תוארה בספר, בפרק השישי ("חזרת ופלפל"). בפרק זה הדוכסית התעללה בתינוקה, וטענה שהתעטשויותיו, שלמעשה נגרמו בשל אוויר גדוש בפלפל, הן מכוונות ונועדו להקניטה.
עוד דוגמה ללעג של קרול לספרות הדידקטית של תקופתו היא כשאליס נתקלת בבקבוק שעליו רשום "שתה אותי". קרול כותב על כך: "זה טוב ויפה להגיד 'שתה אותי', אבל אליס הנבונה לא התכוונה לעשות דבר שכזה בפזיזות. 'לא, קודם אבדוק', אמרה, 'אם מסומן עליו "רעל" או לא': כי היא קראה כמה סיפורים קטנים ונחמדים על ילדים שנשרפו או נטרפו בידי כל מיני חיות טרף, ועוד כל מיני דברים לא נעימים, והכול מפני שלא רצו לזכור את הכללים הפשוטים שלימדו אותם ידידים, כגון ששפוד אדום לוהט יגרום לך כווייה אם תחזיק בו זמן רב מדי; או שאם תחתוך את האצבע חתך עמוק מדי בסכין, ברוב המקרים היא תדמם; והיא לא שכחה לרגע, שאם שותים הרבה מבקבוק המסומן ב'רעל', קרוב לוודאי שיזיק לך, במוקדם או במאוחר". החוקרת זוהר שביט מציינת בקטע זה מספר מאפיינים הומוריסטיים: לשון המעטה, שמות תואר הנוגדים את הטקסט ("סיפורים קטנים נחמדים") ושילוב תודעתה של אליס בכתיבתו של המספר, המהווים יחדיו, בעיניה, פרודיה על טקסטים דידקטיים המיועדים להזהיר ילדים מפני סכנות. כדוגמה לטקסט כזה היא מביאה את הספר "משחקים מסוכנים" (1808) מאת ג'יימס פרקינסון, הכולל את הקטע "חשוב בטרם תטעם ותטעם בטרם תבלע. אני מכיר שני ילדים מסכנים ששילמו בחייהם, בגלל סירוב להישמע לכלל הפשוט הזה...".
בספר בולטים גם אלמנטים של איגיון (Nonsense), הן בשמות הדמויות (המבוססים על המחשה הומוריסטית של ניבים ידועים), והן בכמה מהשירים. בכך המשיך קרול את המסורת של אדוארד ליר, שחיבר חמשירים הומוריסטיים ושירים לילדים ולמבוגרים. עם זאת, קרול השתמש יותר ב"אנטי היגיון" (או היגיון הפוך) מאשר ב"חוסר היגיון" הקליל האופייני לליר. יתר על כן, ליר התמקד במצלול וביסס קישורים אסוציאטיביים על צלילן של מילים, ואילו קרול התמקד במשמעות (שימוש במשמעות המילולית של ניבים ובמילים בעלות מספר משמעויות).
השירים
להלן רשימת השירים בספר, לפי סדר הופעתם:
להלן שני בתים ראשונים, המדגימים את הקשרים וההבדלים בין השירים במקור לגרסתו של קרול (בתרגומה של רנה ליטוין):
הדמיון בין השירים רב יותר במקור האנגלי.
מתמטיקה ולוגיקה
מלבד היותו סופר, קרול היה גם מתמטיקאי, לוגיקאי וחידונאי. הוא ידע לתעל את הידע שלו בתחומים אלו ליצירתיות סיפורית, כמו בדיאלוג הבדיוני "מה אמר הצב לאכילס", שמבוסס על גיבורי אחד מן הפרדוקסים של זנון ובו מועלית בעיה לכאורה ביסודות הלוגיקה. הוא אמנם ניסה ליצור הפרדה מוחלטת בין לואיס קרול הסופר לבין צ'ארלס לוטווידג' דודג'סון המורה והמתמטיקאי (הוא לא השיב למכתבים שמוענו ל"לואיס קרול"), אך גם ב"אליס" יש כמה רמזים ללוגיקה ולמתמטיקה.
הרמז המובהק ביותר בספר לאריתמטיקה הוא שכשאליס ניסתה לבחון את זיכרונה, כדי לוודא שלא הפכה לילדה אחרת - אחד המבחנים שעשתה לעצמה היה במתמטיקה. על פי מבחן זה "ארבע כפול חמש הם שתים עשרה, וארבע כפול שש הם שלוש עשרה, וארבע כפול שבע הם... אלוהים! בקצב כזה לעולם לא אצליח להגיע עד עשרים." מדוע אליס לא תצליח להגיע עד עשרים? לשאלה זו יש שתי תשובות מקובלות:
ב"אליס" ניתן למצוא גם התייחסויות רבות לשאלות בהן עוסקת הלוגיקה. מסיבת התה, למשל, רוויה בהתייחסויות כאלו. מקרה אחד הוא כשהארנביב מציע לאליס יין, אף על פי שעל השולחן יש רק תה (והוא מודה בכך); ניתן לפרש זאת כהתייחסות למוסכמה הלוגית לפיה כל טענה לגבי דבר לא קיים נכונה באופן ריק. הבדל נוסף בין הגישה הלוגית מתמטית והגישה המעשית מופיע כשהארנביב אומר לאליס "קחי קצת יותר תה", ואליס עונה שהיא עוד לא לקחה כלום ולכן היא לא יכולה לקחת יותר. הכובען מתקן אותה: "את רוצה להגיד שאת לא יכולה לקחת פחות, קל מאוד לקחת יותר מלא כלום". זה נכון, אך במקרים כאלו לא נהוג להשתמש במילה "עוד".
כשהיא מדברת עם אליס וטוענת שהיא נחש, היונה עושה טעות לוגית קלאסית. כשאליס טוענת שהיא ילדה קטנה, היונה שואלת אותה אם היא אכלה ביצים. לתשובתה החיובית אך המסויגת של אליס, שמסבירה לה ש"ילדות קטנות אוכלות ביצים לא פחות מנחשים", היונה משיבה: "אני לא מאמינה, אבל אם זה נכון, אז גם הן סוג של נחש". טענתה של היונה לא תקפה, מכיוון שאמנם כל הנחשים אוכלים ביצים, אך לא רק הם, ואכילת הביצים היא לא חלק מההגדרה של נחש. במילים אחרות, היא מציגה כ. הכשל הלוגי בטענתה נקרא כשל אמצע לא מופץ. עם זאת, ההיסק של היונה מבוסס למעשה על אינדוקציה, שהרי היא מניחה שכל דבר מפותל שאוכל ביצים הוא נחש (כלומר בעל תכונת הנחשיות, שאצל היונה מתקשרת לכוונות מסוימות) על סמך ניסיונה הקודם. הסקה כזו, מהעבר אל העתיד, נמצאת בשימוש נפוץ בחשיבתנו היומיומית וגם במדע.
פילוסופיה
הבעיה הפילוסופית המרכזית בספר היא בעיית הזהות. גודלה של אליס משתנה שוב ושוב, אך האם היא איננה אותה אליס? ואם היא כן, מה הופך אותה להיות מה שהיא? אליס מדברת לעצמה כשהיא קטנה לראשונה, ואומרת: "אלוהים! כמה הכול מוזר היום! ועוד אתמול הכול היה ממש כרגיל. מעניין אם החליפו אותי בלילה? רגע: אנסה להיזכר: האם זאת אני שהתעוררתי הבוקר? נדמה לי שאני זוכרת שהרגשתי קצת אחרת. אבל אם זו לא אני, נשאלת השאלה מי אני, בשם אלוהים? אה, זאת החידה הגדולה!". חיים שפירא מעיר שבניגוד לרמיזה, הנפוצה אצל קרול, בקטע זה הוא מסב את תשומת לבו של הקורא לכך שמוצגת פה שאלה מהותית. לשאלה זו משיבה אליס - הזיכרונות הם שיוצרים את האני. אליס מנסה לבדוק שהיא אינה מייבל, מכרתה הבורה, ולכן עשתה לעצמה מבחנים במתמטיקה, בגאוגרפיה ובדקלום. לאחר שנכשלה בהם, היא מטילה ספק רציני בהיותה אותה אליס.
נושא הנידון ב"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", וביתר שאת ב"מבעד למראה", הוא הפילוסופיה של הלשון. כך בשיחתה של אליס עם הזחל המעשן נרגילה הוא אומר לה שהשיר ששרה שגוי "מהתחלה ועד הסוף". מספר פרשנים העירו ששיר לא יכול להיות שגוי לחלוטין, כי אחרת לא היה ניתן לזהותו בכלל, ועולה השאלה מתי שיר, משובש, הופך מאותו שיר לשיר שונה?
פרשנויות
רנה ליטוין חתמה פרשנות שכתבה לשני ספרי "אליס" (על פי פרשנותו של דונלד ראקין שתוצג בהמשך), בהסכימה שיש בעייתיות בפרשנויות ל"אליס" בכלל ולזו שהציגה בפרט: "גלריית הדמויות המגוחכות של קרול משרתת מערכות סמליות רבות, לעיתים סותרות. אחת הסיבות לכך שספרי 'אליס' נתפסים כאיגיוניים היא העובדה, שמשהו בהן דוחה פרשנות כוללנית ושיטתית מספקת: חמקמקותם אינה מאפשרת פרשנות כזו. זהו, בין השאר, סוד קסמם, ואולי גם סוד חיוניותם." גם אל הפרשנויות הפסיכולוגיות, למשל אלה שראו את אליס כסמל פאלי בשל שינויי הגודל שעברה, הופנו חיצי לעג רבים מצד חוקרי ספרות. מרטין גרדנר כתב על פרשנויות סמליות אלה: "עכשיו, אבוי, כולנו פסיכולוגים חובבים, אנחנו לא צריכים שיגידו לנו מה פירוש ליפול דרך חור הארנב או להצטנף בתוך בית קטנטן עם רגל אחת בתוך האדמה."
על פי פרשנות אחת, שהעלה בין השאר דונלד ראקין, הספר מביע ספק בהיגיון המקובל. המתמטיקה, המרחב והזמן והשפה שונים מאלו שבעולמנו. כל חיפוש של עקביות בעולם זה נידון מראש לכישלון, אך אליס ממשיכה להתמודד איתו בכלים הרגילים. חלק מהאפקט הקומי מתקבל כתוצאה מכך שאליס מנסה למצוא היגיון בשיגעון אף על פי שהוא לא קיים. לפיכך סבור ראקין שזוהי למעשה קומדיה שחורה שמגוללת בצורה הומוריסטית את האבסורד שבחיי האדם.
פרשנות אחרת, שמוצגת על ידי מיכל קירזנר-אפלבוים בספרה "לואיס קרול ואליס - מסע בארץ הפלאות", גורסת שהספר בעצם מלווה את אליס לאורך תהליך החיברות שלה, במהלכו היא מנסה לרכוש נימוסים ולתקשר עם הזולת כיאות. כבר בתחילת הספר אפשר לראות שאליס מתקשה בכך: היא מדברת עם העכבר והעופות על החתולה שלה, ומספרת להם שהיא טובה בציד עכברים ועופות. היא מתיישבת בשולחן בו נערכה מסיבת התה מבלי שהוזמנה (והארנביב אף מעיר לה על כך). עם זאת, לעיתים היא מצליחה להתנהג על פי הקודים החברתיים, למשל כשהצב־לא־צב שאל אותה אם היא ראתה דגי לבנון, היא משיבה לו "ראיתי אותם לעיתים קרובות בצלח-[ת]), ולא משלימה את המשפט מחשש להעליבו. הסיטואציה לקראת סיום הספר, בה אליס מתרעמת על המלכה ("קשקוש בגרוש! עצם הרעיון להתחיל מגזר הדין!") וחורגת לחלוטין מכללי הנימוס, גורמת לגירושה מארץ הפלאות.
סוג אחר של פרשנויות, בעלות גוון פסיכולוגי, עוסקות לרוב ברמזים תת מודעים, ומפרשות גורמים בספר כרמיזות מיניות. קשה להפריך או לאשש פרשנויות מסוג זה מכיוון שהן מבוססות על רבדים לא טריוויאליים בספר, וכאלו שהמחבר מן הסתם לא נתן דעתו עליהן (וגם אם כן, אין בכך חשיבות, שהרי בתת-המודע מדובר). אחת הפרשנויות הראשונות מסוג זה הייתה מאמרו של אנתוני גולדשמידט (1933), שבו הוא מפרש את הספר כפנטזיה מינית, על פי תורתו של זיגמונד פרויד לפירוש חלומות. כך, למשל, הוא רואה את אליס כסמל פאלי כיוון שינויי הגודל הבלתי פוסקים שלה ואת נפילתה של אליס "אל תוך מה שנראה כבאר עמוקה מאוד" כסמל לקיום יחסי מין. פרשנות מקיפה יותר, שכוללת גם ניתוח ספרותי-תרבותי בנוסף לניתוח הפסיכולוגי, הציג ויליאם אמפסון. על פי גישתו, אליס נמצאת בשני הצדדים של תהליך הלידה - כאב בנפילה לתוך החור, וכאם היוצרת את מי השפיר מהם ילדתה יכולה להיוולד. חוקרת נוספת טענה כי ב"ארץ הפלאות" יש מאפיינים הלקוחים מעולמם של ילדים בגיל 15–30 חודשים, וכנראה השתמרו אצלו בתת-מודע, ואחרת ראתה את אליס כמייצגת של הצד הנשי באופיו של קרול.
תרגומים
בתהליך תרגום הספר מתעוררות השאלות הבאות:
לשאלות אלו נתנו מתרגמים שונים תשובות שונות.
אחד התרגומים הבולטים של "אליס" הוא תרגומו של ולדימיר נבוקוב לרוסית. נבוקוב ניסה בצעירותו לתרגם את הספר (וכן את "מבעד למראה") תחת שם העט "סירין", תרגום שלא היה נאמן למקור. את השם האנגלי אליס הוא מחליף בשם הרוסי אניה, ואת שיריו של קרול הוא מחליף בפרודיות על שירים רוסיים שמוכרים לקהל היעד שלו, כגון שיריהם של אלכסנדר פושקין ומיכאיל לרמונטוב. בבגרותו אמר שאלו ספרים בלתי ניתנים לתרגום, שכן הכוכב האמיתי של הספר הוא השפה האנגלית.
תרגומים לעברית
בעברית יצאו לאור תרגומים אחדים לספר זה:
סמיאטיצקי נקט גישה דומה לזו של נבוקוב. הוא "גייר" לחלוטין את אליס, והשירים בתרגומו הופכים לפרודיות ופרפרזות על טקסטים עבריים שהיו מוכרים לקהל באותו זמן. לדוגמה, הזחל לא מעוות את "כבר זקנת, אבי" אלא את "אחד מי יודע", ושאר השירים בספר מבוססים על שיריהם של שמואל לייב גורדון וחיים נחמן ביאליק, וכן על מקורות יהודיים (הסידור וההגדה של פסח). חתול צ'שייר, שבתרגום זה הוא סתם חתול, מחייך (שם: מגחך) לא משום שהוא חתול צ'שייר, כמו במקור, אלא כי "עלה על לבו זכר הלביבות שאכל בחנוכה". מרי אן (המשרתת) היא חנה דבורה והארנביב, שכאמור הוא במקור ארנב מרץ, הופך לארנב בן ניסן. בניגוד לכל שלושת התרגומים שלאחריו, הוא מלווה באיורים השונים מאלו שבמקור.
בתרגומו של אהרן אמיר בולטת במיוחד הנטייה לשימוש במשלב גבוה ורחוק מלשון הדיבור. כמעט תמיד הוא בוחר בחלופה המליצית יותר בין שתי מילים ("הרתיק" במקום "נקש", "הָרוֹג" במקום "תליין"), וגם המבנה התחבירי והטיות המילים בתרגומו דומים יותר לעברית המקראית וללשון חז"ל מאשר לעברית בת זמננו ("חוששת אני" ולא "אני חוששת", "הרימתה" ולא "הרימה אותה"). אף על פי שהתרגום נעשה שנים לא מעטות אחרי זה של סמיאטיצקי, עדיין לשונו גבוהה יותר במקרים רבים (כך אמיר כותב על הארנב שהוא "חכלילי" ואילו סמיאטיצקי כותב בפשטות שיש לו "עיניים ורודות"). עוד מאפיינים בולטים בתרגומו של אמיר הם אליטרציה, לעיתים של שתי מילים מאותו שורש ("גדולה אני ומגודלת", "צנוח צנחה"), שימוש רב בצירופים כבולים תנ"כיים ואחרים ("כמלוא השערה", "בוקה ומבוקה ומבולקה") וצמדי מילים נרדפות המחליפות מילה בודדת בטקסט המקור ("סר וזעף", "איך וכיצד", "בוכה ומתייפחת"). הוא גם הוסיף שנינויות משל עצמו שלא הופיעו במקור, מה שאולי קשור בהיותו משורר. לעומת סמיאטיצקי, אמיר נאמן יותר לטקסט המקור: השירים שלו הם תרגומים ישירים לשירים שהופיעו אצל קרול, והמאפיינים היהודיים התמעטו בצורה משמעותית.
תרגומו של אופק נעשה בתקופה שבה שימוש בלשון עממית בתרגומי ספרות יפה הפך ללגיטימי, ולפיכך תרגומו כתוב בשפה פשוטה בהרבה משל קודמיו. כמעט בכל המקרים בהם אמיר או סמיאטיצקי השתמשו בשפה גבוהה שלא תואמת את לשון הטקסט אופק כתב בלשון עממית יותר, ולעיתים אף "הנמיך" את המקור. הדבר השתלב עם נטייתו הכללית לפשט את הטקסט עבור ילדים, שהתבטאה בין השאר בתרגום מאזכרים למילה אליה מכוון המאזכר ("don't be so angry about it" תורגם ל"אל תכעס כל כך על מה שאמרתי"), פירוש ושינוי הטקסט על פי המקובל בעולם האמיתי (הכלב נעמד "על ארבע רגליו" כתרגום ל-"of his all feet", ולזחל עיניים כחולות ולא גוף כחול), הפיכת רמיזות לעובדות ("seemed to quiver all over" – "כשהוא רועד כולו מרוב פחד") ושינויים במבנה התחבירי כדי להבהיר או להדגיש את המסר. ("but when the rabbit actually took a watch..."-"אבל כאשר הוציא הארנב – כך ממש! – שעון מתוך כיס") לתרגום זה קדם תרגום של אופק ל"הרפתקאות אליס מתחת לאדמה" (אצלו: "הרפתקאות עליסה מתחת לפני האדמה"), עם איוריו המקוריים של קרול (הוצאת מ. מזרחי, 1983). יחיעם פדן הוסיף מספר הערות וכן אחרית דבר המסבירה על הספר.
יותר מכל קודמיה, תרגומה של ליטוין יועד גם למבוגרים, ובכריכתו האחורית כתוב שהוא מכוון "לגדולים ולקטנים, כמו אליס עצמה הגדלה והקטנה חליפות". בניגוד לכל שאר התרגומים, הוא אינו מנוקד (מלבד השירים). ההשקפה שעליה מבוסס התרגום היא שהמשמעות הנלווית למילים חשובה יותר ממשמעותן המילונית. לפיכך אבא ויליאם מאלף נחשים, ולא צלופחים כבמקור, בין השאר בגלל הקישור בין נחשים ואילוף בתרבות היעד. הערותיו של גרדנר, המתווספות לתרגום בהשמטות קלות, מרחיבות את היריעה לגבי מקורותיו, רמזיו ומשמעויותיו של הספר. בנוסף, ליטוין הוסיפה לספר הערות משלה המסבירות החלטות תרגומיות שונות ומוסיפות לרקע שנתן גרדנר, וכן אחרית דבר ארוכה שחיברה.
להלן דוגמאות להבדלים בין התרגומים:
במוזיקה
מלאני מרטינז מדגישה את הסיפור של אליס ברוב הווידאו קליפים שלה, בכמעט כל הקליפים באלבום "crybaby” שלה, מופיע הארנב הלבן, ובשיר "Mad hatter”, הדגש על הסיפור מאוד חזק, מעבר לקליפ.
מתחת לפני השטח (סדרת טלוויזיה)
מתחת לפני השטח (באנגלית: Glue) היא סדרת דרמה בריטית ששודרה בערוץ E4. את הסדרה יצר וכתב ג'ק תורן. שמונה פרקי הסדרה שודרו החל מ-15 בספטמבר ועד 3 בנובמבר 2014. העלילה עוסקת בחבריו של נער בן 14 בשם קאל בריי, שגופתו מתגלה מתחת לגלגלים של טרקטור. החקירה של רצח הנער מגלה את סודותיהם האפלים והמלוכלכים, שמוסתרים מאחורי חזות מושלמת וציורית של האזור הכפרי האנגלי.
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
בקולנוע
סרט האליס הראשון יצא לאקרנים כבר בשנת 1903. הסרט היה סרט אילם באורך עשר דקות, בכיכובה של מיי קלארק (May Clark) בתור אליס. במשך השנים שיחקו שחקניות מובילות רבות את דמותה של אליס, על פי אחד הספרים או שניהם, וביניהן ויולה סבוי (1915), ג'ואן בנט (1930), שרלוט הנרי (1933), קרול מרש (1948) וטינה מג'ורינו (1999). תפקידי המשנה בסרטים אלו משכו אליהם שחקנים מפורסמים רבים. כך לדוגמה בסרט משנת 1933, בהפקת אולפני סרטי פרמאונט, השתתפה שורה של שחקנים נודעים, בהם גרי קופר בתפקיד הפרש הלבן ("מבעד למראה"), וקרי גרנט בתפקיד ה'צב לא צב'. בשנת 1982 יצאה הפקת טלוויזיה שבה קייט ברטון משחקת את אליס ואביה, השחקן הנודע ריצ'רד ברטון משחק את הפרש הלבן. חלק גדול מסרטי אליס היו מוזיקליים, ובכתיבת הפסקול שלהם השתתפו אמנים גדולים. כך לדוגמה אירווינג ברלין כתב את הפסקול לסרט משנת 1930. סרט בולט נוסף המבוסס על ספרי אליס יצא לאקרנים ב-1985 בשני חלקים. השתתפה בו שורה של כוכבים, בהם טלי סוואלס כחתול צ'שייר, רוברט מורלי כמלך הלבבות, שלי וינטרס כציפור הדודו, סמי דייוויס ג'וניור כזחל וכאבא ויליאם ורינגו סטאר כצב לא צב. ב-1999 הופק סרט טלוויזיה שנקרא "אליס בארץ הפלאות" וכולל סצינות גם מ"מבעד למראה" עם שורה ארוכה של שחקנים ידועים, בהם בן קינגסלי, וופי גולדברג, פיטר יוסטינוב, ג'ין ויילדר ומירנדה ריצ'רדסון. סרט הקולנוע "אליס בארץ הפלאות" יצא לאקרנים בשנת 2010, בבימויו של טים ברטון, ובכיכובו של ג'וני דפ בתפקיד הכובען המטורף. עלילת הסרט מתרחשת כ-13 שנים לאחר עלילת "אליס בארץ הפלאות", כאשר אליס קינגסלי בת 19, והיא מהווה עיבוד חופשי המבוסס הן על "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" והן על "מבעד למראה".
מתחת לפני השטח (סדרת טלוויזיה)
הפקה
ב-2 באפריל פורסם הקאסט שיופיע בסדרה. הצילומים נערכו בברקשייר.
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
בקולנוע
אליס זכתה גם למספר עיבודים לסרטים וסדרות הנפשה, המפורסם מביניהם הוא הסרט של דיסני משנת 1951. סדרת האנימה היפנית אליס בארץ הפלאות הופקה בשנת 1983, ושודרה בישראל בערוץ הראשון בסוף שנות השמונים ובשידורים חוזרים רבים לאורך השנים וזכתה לפופולריות רבה במשך כל השנים בקרב ילדי ישראל. בשנת 2020 שודרה בערוץ הופ! סדרת הנפשה בשם "אליס ולואיס" שמבוססת בצורה עקיפה על הספר, ובשנת 2022 עלתה בערוץ דיסני ג'וניור הסדרה "אליס במאפיית הפלאות".
עמותת אדי
אׇדִי - עמותה לקידום השתלות בישראל ע"ש אהוד בן דרור (ע"ר), היא עמותה ישראלית לעידוד תרומת איברים בישראל. העמותה היא חלק מהמרכז הלאומי להשתלות איברים של משרד הבריאות הישראלי, ומנהלת מאגר מידע ממוחשב של תושבי מדינת ישראל שהצהירו שהם מוכנים לתרום איברים אחרי מותם. נכון למרץ 2021, רשומים במאגר העמותה קצת פחות מ-10.72% מכלל האוכלוסייה הבוגרת בישראל (כ-996,520) איש. נתון כזה נחשב לכישלון יחסי עקב העובדה שמדובר באחוז נמוך משמעותית מהממוצע במדינות החברות בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (בספרד, למשל, חתומים כ-70% מהאוכלוסייה).
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
בקולנוע
אליס בארץ הפלאות עובד לאין ספור הצגות תיאטרון. קרול עצמו לקח חלק פעיל בהעלתה של אליס על במת התיאטרון, ומאמרו "אליס על הבמה" מכיל את תיאורי הדמויות כפי שראה אותן בעיני רוחו, ולפיכך מאפשר לחוקרים להכיר את תפיסותיו לגביהן. המפורסמת מבין ההצגות היא מחזמר שהוצג בברודוויי בשנת 1947. גם בישראל הועלו על הבמה מחזות שכאלו: ב-1996 עלה מחזה המבוסס על הסיפור בכיכוב חני נחמיאס ולצדה צחי נוי ואחרים בבימוי צדי צרפתי. ב-2003 עלה בהבימה מחזה המבוסס על תרגומה של ליטוין בבימויה של אופירה הניג, וב-2008 עלה המחזמר "עליסה בארץ הפלאות" בכיכובם של דנה דבורין, מיקי קם וניקי גולדשטיין. ב-2010 העלתה האופרה הישראלית החדשה אופרה בשם "אליסה בארץ הפלאות", שכתב דוד זבה, המבוססת על סיפורה של אליס.
עמותת אדי
יסוד העמותה
העמותה נוסדה ב-30 באוקטובר 1978 על ידי שמואל ודבורה בן דרור, לזכרו של בנם, אהוד (אׇדִי) בן דרור. בן דרור נפטר זמן קצר לאחר השתלת כליה, עקב סיבוכים שנבעו מכך שהמתין זמן רב לתרומה.
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
בקולנוע
בנוסף לכך, מספר סרטים עסקו בחייהם של לואיס קרול ואליס לידל, ששימשה מקור השראה לספריו. כך, למשל, מתוכנן לצאת בקרוב סרט הבכורה של מרילין מנסון כבמאי קולנוע, "Phantasmagoria: The Visions of Lewis Carroll", המשלב עלילות מ"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" בקטעים מחייו של קרול ויחסיו עם לידל.
הוצאת הספר האינטראקטיבי Alice for iPad סימן את הפריצה הגדולה של מחסום הספרים האינטראקטיביים. הספר יצא ב־2010 וזכה למאות אלפי הורדות, והיה חודשים רבים ברשימת רבי המכר של הספרים האלקטרוניים בארצות הברית. ההצלחה של הספר פתחה את הדלת לשיתופי פעולה רבים נוספים ואף התחילה ז'אנר של כתיבת ספרי ילדים שמיועדים לאייפד מלכתחילה.
גם משחקי מחשב נוצרו בעקבות הסיפור. אחד מהם, אמריקן מק'גי אליס, מכר למעלה ממיליון וחצי עותקים.
עמותת אדי
יסוד העמותה
חבריו והוריו של אדי ראו ברעיון שהעלה על תרומת איברים את צוואתו, באוקטובר 1978 הוקמה אגודת אדי אשר יצרה מהפך בכל נושא תרומת האיברים והעלתה במודעות הציבור את חשיבותו של תרומת האיברים בארץ והחלה בהחתמת הציבור על כרטיס התורם אדי.
כרטיס תורם
כרטיס אדי הוא כרטיס אשר מי שחותם עליו מביע את רצונו לתרום חלק מאיבריו (או רקמותיו) לאחר מותו, לשם השתלת איברים ורקמות אם צריך, בחולים. התרומה מותנית בהסכמת המשפחה, גם אם נחתם כרטיס "אדי".
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
אליס בארץ הפלאות: קומדיה מוזיקלית למבוגרים בלבד
ב-1976 יצא לאקרנים הסרט הפורנוגרפי-קומי-מוזיקלי שביים באד טאונסנד והפיק ביל אוסקו, "אליס בארץ הפלאות" (בשמו המלא - "אליס בארץ הפלאות: קומדיה מוזיקלית למבוגרים בלבד"), בכיכובה של השחקנית קריסטין דה-בל  בתפקיד אליס. עלילת הסרט מבוססת באופן רופף על ספריו של קרול וכוללת בתוכה רבות מהדמויות שמופיעות בספר. אוסקו מצא שהזכויות על ספרו של קרול היו בנחלת הכלל, מה שאיפשר לו להפיק עיבוד פורנוגרפי מוזיקלי ל"אליס בארץ הפלאות".
עמותת אדי
כרטיס תורם
כל תושב ישראל מעל גיל 17 רשאי לחתום על הכרטיס. החתימה אינה תלויה במצב בריאותי, אלא רק התרומה עצמה תלויה בכך.
"אדי" דואגת להנצחת זכר התורמים על ידי פעילויות שונות, בהן נטיעת עצים ב"יער אדי", תמיכה באתר הנצחה באינטרנט, ויום הוקרה למשפחות תורמי האיברים בבית הנשיא. בשנת 2009 השתתפה "אדי" בהוצאת הספר בנין אריאל, שחלק גדול ממנו עוסק בהיבטים הלכתיים שונים של תרומת איברים.
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
אליס בארץ הפלאות: קומדיה מוזיקלית למבוגרים בלבד
במרכז העלילה, אליס, ספרנית מודחקת, נרדמת במהלך קריאת הספר "אליס בארץ הפלאות" לאחר שהיא דוחה את חיזוריו של ידידה ויליאם (רון נלסון). הארנב הלבן (טרי שפלמן ) מופיע וקורא לאליס ללכת אחריו אך עובר דרך המראה ונעלם. אליס עוברת גם היא דרך המראה כדי לחפש את הארנב ונכנסת לארץ פלאות מינית, שם היא פוגשת דמויות מהספר המקורי ומקיימת איתן יחסי מין או צופה בהן מקיימות יחסי מין זו עם זו. הסרט הוא מוזיקלי ומלווה ב-10 שירים.
עמותת אדי
כרטיס תורם
החל מ-2011, מחזיקי כרטיס "אדי" מקבלים קדימות מסוימת בתור לקבלת איבר להשתלה, בהתאם להנחיות ועדת ההיגוי למרכז להשתלות לפי חוק השתלת איברים (חוק השתלת איברים, התשס"ח-2008).
בעבר התקיים כרטיס-תורם נוסף המיועד בעיקר לציבור הדתי – כרטיס תורם בלבבי של "עמותת בלבבי" על-שם בלהה הירשברג, אך החתומים עליו אינם נהנים מקדימות בתור להשתלות. אחרי הקמת עמותה זו שינתה עמותת אדי את נהליה ההלכתיים, כדי שיעמדו בסטנדרט קביעת המוות שהיה נהוג על ידי "בלבבי". בימינו כרטיס "בלבבי" אינו מתקיים עוד ועמותת "בלבבי" מחתימה דרך אתר האינטרנט שלה על כרטיס אדי. על פי אתר העמותה, ישנו קונצנזוס הלכתי רחב המתיר תרומת איברים לאחר המוות ואף רואה בה צו מוסרי עליון.
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
אליס בארץ הפלאות: קומדיה מוזיקלית למבוגרים בלבד
חברת Media Home Entertainment הפיצה את הסרט על גבי קלטת וידאו בשתי גרסאות: הגרסה המלאה בעלת סיווג צפייה X (הצפייה מותרת מגיל 18 ומעלה) וגרסה מקוצרת במעט בסיווג R (הצפייה מתחת לגיל 17 מותרת רק בליווי הורה). חברת פוקס המאה ה-20 לקחה חסות על פרסום הסרט בגרסה המרוככת, על מנת להתאימו, לפרסמו ולהנגישו לקהל המיינסטרים. ב-2007, חברת Subversive Cinema הדפיסה מחדש את הסרט על גבי DVD הכולל אפשרות בחירה בין הגרסה המלאה לגרסה המרוככת. הסרט הוקרן לראשונה ב-10 בדצמבר 1976 וזכה להכנסות של מעל ל-90 מיליון דולר ולביקורות חיוביות.
עמותת אדי
נוהל התרמה
כאשר אדם מגיע לטיפול בבית החולים, הצוות המטפל אינו יודע האם הוא חתום על כרטיס אדי. כמו כן, על פי חוק מוות מוחי-נשימתי, אסור שהרופאים שאמורים לקבוע מוות מוחי יעסקו בהשתלות איברים. הגישה למאגר הנתונים של התורמים נתונה רק לאחות מתאמת ההשתלות של בית החולים (הנמצאת בכל מרכז רפואי המורשה לבצע השתלות איברים), וגם לה יש גישה לנתונים הללו רק לאחר שנקבע מותו של אותו אדם. זאת, על מנת שלא יינתן יחס שונה לאדם מסוים רק כי הוא הסכים לתרום איברים.
קביעת מוות מוחי נעשית רק על ידי שני רופאים ותיקים לפחות, כל אחד מהם מומחה בתחום אחר, שאינם חברי סגל במחלקה בה מאושפז החולה, ואינם עוסקים בהשתלות איברים. כמו כן, לפחות אחד מהם חייב להיות בדרגת מנהל מחלקה ומעלה. קביעת המוות המוחי מתבצעת על פי נוהל הכולל בדיקות ובדיקות עזר רבות. בכל מקרה לא קובעים מוות מוחי אם קיים ספק כלשהו שהמצב אינו כזה.
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
בתרבות
ספרי אליס פופולריים מאוד בקרב חובבי מדע, ואולי משום כך ספרים רבים העוסקים במדע פופולרי מושפעים בצורה ישירה מאליס. כך לדוגמה הסופר רוברט גילמור כתב ספר בשם 'Alice in Quantumland' שבו אליס מבקרת בעולם של הפיזיקה המודרנית. הספר Journey Into Geometries שנכתב על ידי מרתה סוד, ה.ס.מ קוקסטר וג'ון סטילוול מתאר מסעות של אליס (שהתבגרה קצת בינתיים) בעולמות לא אוקלידיים. גם הספר "גדל, אשר, באך" מאת דאגלס הופשטטר, ספר פילוסופיה ומדע זוכה פרס פוליצר, מכיל התייחסויות רבות לאליס וכן ליצירות אחרות של לואיס קרול (בין השאר סיפור של קרול בשם 'מה אמר הצב לאכילס' היווה השראה ישירה לשרשרת של דיאלוגים בין אכילס לצב).
עמותת אדי
נוהל התרמה
לפי הנוהל, רק לאחר שנקבע מוות מוחי האחות פונה למשפחה בבקשה לתרום את איבריו של הנפטר. גם אם נושא החולה המועמד לתרומת איברים כרטיס אדי, עדיין שמורה למשפחה זכות וטו שתמנע את קיום בקשתו לתרום את איבריו.
דמוגרפיה של גרמניה
בגרמניה חיים נכון ליוני 2021 כ-83.1 מיליוני בני אדם. מבחינת גודל האוכלוסייה נמצאת גרמניה במקום ה- בעולם, ומבחינת השטח במקום ה-. גרמניה היא, לפיכך, מדינה צפופה יחסית (מקום ), עם צפיפות ממוצעת של 231 נפש לקמ"ר.
עמותת אדי
בימי הקורונה
ב-18 באוקטובר 2021 פרסם יו"ר ועדת השתלות הלב והריאות במרכז הלאומי להשתלות, פרופסור יעקב ג'יי לביא בעמוד הפייסבוק שלו כי, "בימים אלה נבחנת בארץ ובעולם הצעתי להנהגת מדיניות חדשה של הקצאת תרומות ריאה להשתלה ולפיה, מועמדים להשתלת ריאות שחסונו כנגד הקורונה אך לקו בכל זאת במחלה וריאותיהם ניזוקו באופן בלתי הפיך, יקבלו עדיפות על פני חולים דומים שלקו במחלה ולא חוסנו נגדה מסיבות לא רפואיות". באותה עת פורסמה בכאן 11 כתבה הסוקרת אפשרות זו כדילמה הנתונה להכרעת המרכז הלאומי להשתלות.
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
בתרבות
"אליס" השפיע גם על יצירות קומיקס רבות. דמותה של אליס מופיעה בכמה קומיקסים של אלן מור, ביניהם הרומן הגרפי "Lost Girls" בו היא מופיעה כדמות ראשית לצד ונדי דארלין מ"פיטר פן" ודורותי גייל מ"הקוסם מארץ עוץ" כאשר השלוש נפגשות בעתיד כנשים בוגרות, וכדמות משנית בקומיקס ליגת הג'נטלמנים המובחרים. בנוסף, היא מופיעה בסדרת סנדמן, ופוגשת את באטמן בנובלה הגרפית Haunted Knight. בסדרת "באטמן" אחד הנבלים החוזרים נקרא הכובען המטורף ונבל אחר בשם "הארנב הלבן" מופיע בסדרת ספיידרמן.
עמותת אדי
בימי הקורונה
סביב דברים אלו התקיים שיח ער ברשתות החברתיות ובמספר כלי תקשורת, והובעו תמיכה או הסתייגות מהשתלת איברים על פי סטטוס חיסוני. בימים העוקבים נשלחו פניות רבות של בעלי כרטיס אדי שביקשו למשוך ידם מההסכמה לתרום איברים לאחר מותם, מתוך חוסר רצון לשתף פעולה עם סינון שכזה. ב-20 באוקטובר, פרסם המרכז הבהרה בשם פרופסור רפי ביאר, יו"ר וועדת ההיגוי של המרכז: "אין כלל החלטה לתת עדיפות להשתלות למחוסנים על פני לא מחוסנים, סוגיה זו לא עלתה כלל לדיון".
דמוגרפיה של גרמניה
התכווצות האוכלוסייה והגירה
בגרף התפתחות האוכלוסייה שבצד שמאל ניתן לראות עלייה באוכלוסייה עד לאמצע שנות ה-70. הירידה באוכלוסייה לאחר מכן היא תולדה של גוויעת ה"בייבי-בום" (הגידול בילודה בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה), וכן הפסקת הגירת העבודה מטורקיה. בתחילת שנות ה-90 חלה עלייה מחודשת בגודל האוכלוסייה בשל קליטת פליטים רבים, תוצאה של המלחמות באיראן, בעיראק וביוגוסלביה. אף על פי שהאוכלוסייה ממשיכה לגדול עד לשנים האחרונות, צפויה מגמה זו להתהפך בשנים הקרובות, עקב הירידה המתמדת
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
בתרבות
הסדרה "אבודים" מכילה התייחסויות רבות לאליס: לדוגמה הפרק החמישי בעונה הראשונה נקרא "הארנב הלבן" ובפרק אחת הדמויות בסדרה (ג'ק שפרד) יוצא למסע בעקבות דמות בדיונית (אביו המת) שהוא רואה מהלך ביער.
עמותת אדי
בימי הקורונה
הבהרה נוספת עלתה אף היא בעמוד הפייסבוק של המרכז ביום למחרת מצד דוקטור תמר אשכנזי, מנהלת המרכז הלאומי להשתלות: "לכל הפונים, שואלים, מתעניינים, ואפילו מתוסכלים או כועסים, אני מבקשת להצהיר באופן חד משמעי כי רישום החולים להשתלה בישראל נעשה במשרד שלנו בלבד, ועל פי קריטריונים רפואיים". עוד הוסיפה כי, "נושא החיסון לא היה מעולם ואיננו כיום קריטריון ברישום להשתלה. לא קיימת עדיפות למחסונים!!". הפוסט שקודם בתשלום ברשת החברתית נפתח בהצהרתה כי, "(אני) מרגישה צורך לעשות צעד שלא עשיתי מעולם", והוא הצטרף למאמר שפרסמה אשכנזי במעריב אונליין ובאתר וואלה! ב-21 באוקטובר.
דמוגרפיה של גרמניה
התכווצות האוכלוסייה והגירה
להתכווצות האוכלוסייה השלכות חמורות על הכלכלה הגרמנית. ענף הבניה, למשל, שפרח לאחר מלחמת העולם השנייה ובשנות ה-60 (אז קלטה גרמניה מיליוני מהגרים ועובדים זרים), דועך כיום. בתים רבים, ולעיתים אף שכונות שלמות, במיוחד במזרח, עומדים ריקים. אם קצב התכווצות האוכלוסייה ימשיך, צפויה אוכלוסייתה של גרמניה להתכווץ ל-57 מיליון בשנת 2050.
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
בתרבות
בסדרה "מכושפות" מופיע פרק הקרוי "Malice in Wonderland", ובסדרה "סברינה" מופיע פרק בשם "Sabrina in Wonderland".
דמוגרפיה של גרמניה
התכווצות האוכלוסייה והגירה
מאז איחוד גרמניה ב-1991 קיימת הגירה פנימית משמעותית מהמזרח אל המערב. בחלק מהמקרים מדובר באיחוד משפחות, אך ברוב המקרים זהו המצב הכלכלי הקשה במזרח אשר מעודד את אלו שיכולים להגר למערב. עד היום, שנים לאחר האיחוד, יש פערים כלכליים בין המזרח למערב, על אף מאמצים מרובים מצד הממשלה. ההגירה הפנימית גורמת מחד להגברת הצפיפות באזוריה הצפופים זה מכבר של גרמניה (חבל הרוהר, אזור פרנקפורט, אזור שטוטגרט) — יעדים מועדפים למהגרים מהמזרח — ומאידך ליצירת "ערי רפאים" במזרח.
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
בתרבות
יוצרי קולנוע רבים מונים את ספרי אליס בתור השפעות חשובות עליהם. האחיות וצ'אוסקי, יוצרות הסרט "מטריקס", טוענות שהקשר לאליס הוא מוטיב מרכזי בסרט. בין השאר במהלך הסרט ניאו משתכנע ללכת בעקבות חבורה כאשר הוא מבחין בכתובת קעקע של הארנב הלבן על אחד מהם. גם בסרט "אנימטריקס", בחלק שלו הקרוי 'סיפור בלשי', יש אזכורים רבים לאליס. ג'ים הנסון, יוצר הסרט "המבוך" (לבירינת), טוען ששאב השראה מאליס ביצירת הסרט שבו צעירה נכנסת לעולם פנטזיה שבו היא צריכה לפתור חידות רבות. בסרט "פארק היורה" אחד המתכנתים יוצר תוכנה בשם 'הארנב הלבן' המאפשרת לו לעקוף את מנגנוני הביטחון של הפארק ולהימלט. בסרט "האויב שבפנים" הגיבורה הראשית קרויה Alice והוא מכיל התייחסויות רבות נוספות.
דמוגרפיה של גרמניה
התכווצות האוכלוסייה והגירה
נושא נוסף העומד על סדר היום בגרמניה הוא חוסר-היטמעותם של מהגרי גרמניה הוותיקים. רבים מהמהגרים, בעיקר מטורקיה ומיוגוסלביה לשעבר, מתגוררים בשכונות מהגרים ובקהילות מסוגרות, לא טורחים ללמוד גרמנית ואינם משתלבים בכלכלה ובחיי היום-יום הגרמניים. חוק שנכנס לתוקף בתחילת 2005 קובע כי על-מנת לקבל אזרחות גרמנית על המהגרים החדשים לעבור קורס אינטגרציה, בו ילמדו את השפה ואת נוהלי ונוהגי המדינה.
מכון ממשלתי העריך בשנת 2023 כי יתכן שכוח העבודה הפסיק לגדול. בעשור הבא הוא צפוי לקטון ב-3 מיליון איש, אלא אם יוחלף במהגרים שהם עובדים מיומנים. כיום ניתנות אשרות לעובדים מהודו, מהפיליפינים ומאינדונזיה. לצד זה, גוברת בציבור ההתנגדות להגירה.
הרכב אתני
רוב הזרים מתגוררים בערים הגדולות; רק מעטים מתגוררים במדינות המזרח, חוץ מברלין, בה זרים רבים. להלן רשימת מדינות גרמניה לפי שיעור האזרחים הזרים המתגוררים בהן, נכון לתחילת שנת 2004. ניתן לראות שאת שלושת המקומות הראשונים תופסות שלוש ערי המדינה הגרמניות; את המקומות האחרונים תופסות מדינות המזרח:
ערים
87% מתושבי גרמניה חיים בערים. בגרמניה מוגדרת כל עיר בעלת למעלה מ-100,000 תושבים כ"עיר גדולה" (Großstadt). נכון לשנת 2007 קיימות בגרמניה 82 ערים גדולות.
בגרמניה לא קיימת "עיר ראשה" (עיר המהווה מרכז כלכלי ותרבותי נטול תחרות במדינה, ושבה מתגורר חלק ניכר מתושבי המדינה). בברלין, בירת גרמניה והעיר הגדולה בה, מתגוררים בסך-הכל כ-4% מתושבי גרמניה (השוו עם לונדון, עיר ראשה מובהקת, בה מתגוררים כ-13% מתושבי בריטניה). גודלה של העיר השנייה בגרמניה, המבורג, הוא למעלה ממחצית מגודלה של ברלין (גודלה של העיר השנייה בבריטניה, ברמינגהאם, הוא רק כשמינית מגודלה של לונדון).
עריה הגדולות ביותר של גרמניה פזורות בצורה שווה למדי בכל אזורי המדינה: ברלין במזרח, המבורג בצפון, מינכן בדרום-מזרח, שטוטגרט בדרום מערב, קלן במערב ופרנקפורט במרכז. אזור עירוני יוצא דופן הוא חבל הרוהר, האזור העירוני הרביעי בגודלו באירופה (אחרי מוסקבה, לונדון ופריז). מתוך 50 עריה הגדולות ביותר של גרמניה, 10 שוכנות בחבל הרוהר. נורדריין-וסטפאליה בה שוכן חבל הרוהר, היא המאוכלסת במדינות גרמניה. בנורדריין נמצאות 30 מתוך 82 הערים הגדולות בגרמניה; למעלה מכל גרמני חמישי מתגורר בנורדריין-וסטפאליה.
בגרמניה ארבע "ערי מיליון": ברלין, המבורג, מינכן וקלן. האחרונה נדה בחוסר-יציבות סביב קו המיליון (אף כי תושביה מתעלמים מכך ומכריזים בגאווה על קלן כ"עיר מיליון"). בכל הערים הנמצאות במקום 5 עד 15 ברשימת הערים הגדולות בגרמניה מתגוררים בין 500,000 ו-600,000 תושבים.
שפה
בגרמניה מדוברות 27 שפות מקומיות (לא כולל שפות מהגרים, אך כולל שפות מיעוטים). גרמנית היא השפה הרשמית. קיימות שלוש שפות מיעוטים רשמיות: דנית (50,000 דוברים, בעיקר באזור הגבול עם דנמרק), סורבית (40,000, באזור הגבול עם פולין) ופריזית (12,000, באזור הגבול עם הולנד).
ברחבי גרמניה מדוברות כ-20 שפות אזוריות שקרובות לגרמנית אך לא נחשבות לניבים שלה, ולכל אחת מהן כמה ניבים משלה. חלק מהשפות האזוריות קרובות יותר לשפות אחרות מאשר לגרמנית, למשל להולנדית. רק מעטים דוברים שפה אזורית כלשהי כשפת אם; שפת האם של רוב התושבים היא גרמנית תקנית. השפות האזוריות בדרך-כלל אינן נלמדות בבתי-הספר. גרמנית היא שפת התקשורת והתרבות.
השפה האזורית הנפוצה ביותר היא סקסונית תחתונה, אותה דוברים כ-10 מיליון תושבים בצפון-מערב גרמניה. שאר השפות האזוריות נפוצות הרבה פחות: סקסונית עליונה מדוברת בפי 2 מיליון איש (בסקסוניה ובסקסוניה-אנהלט), בווארית בבוואריה) וקלש בחבל הריין; שתיהן מדוברות בפי כ-250,000 איש, אם כי בווארית מדוברת בפי כמעט כל 7 מיליון תושבי אוסטריה), ושוואבית המדוברת בפי כ-850,000 איש, בעיקר בבאדן-וירטמברג.
דת
הנצרות היא הדת העיקרית בגרמניה, עם חלוקה שווה בין פרוטסטנטים וקתולים: 33% מהאוכלוסייה (במיוחד בצפון ובמזרח) מגדירים עצמם פרוטסטנטים ו-33% נוספים (במיוחד בדרום ובמערב) מגדירים עצמם קתולים. בסך הכל, 55 מיליון גרמנים מגדירים עצמם נוצרים, אף על-פי שבמזרח גרמניה הרגש הדתי חלש הרבה יותר, ככל הנראה תולדה של ארבעים שנות קומוניזם. בגרמניה כמה מהכנסיות החשובות ביותר בעולם. הכנסייה הגבוהה בעולם, המינסטר של אולם, נמצאת בעיר אולם, והכנסייה השנייה בגובהה בעולם - ואחת הגדולות - היא קתדרלת קלן. קתדרלה קתולית מכונה בגרמנית "דוֹם" (Dom); קתדרלה פרוטסטנטית מכונה "מינסטר" (Münster). האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר (יוזף רצינגר) הוא האפיפיור הגרמני הראשון מאז המאה ה-11.
קרוב ל-3.7 מיליון מוסלמים (רובם ממוצא טורקי) חיים בגרמניה. מלבד זה ישנם כמה מאות אלפי נוצרים אורתודוקסים בגרמניה, כמו גם 160,000 יהודים, מתוכם כמאה אלף מגדירים עצמם "מאמינים". קצב הריבוי של הקהילה היהודית בגרמניה הוא מהמהירים בעולם. אלפי יהודים מחבר המדינות התיישבו בגרמניה מאז קריסת חומת ברלין. לפני עליית הנאציזם חיו בגרמניה כ-600,000 יהודים, רובם בקהילות בנות מאות שנים. הקהילות היהודיות הגדולות ביותר נמצאות בפרנקפורט ובברלין.
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
בתרבות
בסדרות ובסרטים של "מסע בין כוכבים" יש אזכורים רבים לספר. כך לדוגמה בסדרה המקורית באחד הפרקים ישנו מחשב המקים לתחייה את דמויותיהם של אליס ושל השפן הלבן, ובסרט "מסע בין כוכבים 4: השיבה הביתה" האדמירל ג'יימס קירק מברך את הנכנסים לספינתו במילים: "שלום אליס, ברוכה הבאה לארץ הפלאות".
שמותיהן של מספר להקות שאובים ומתייחסים לספריו של לואיס קרול, כגון הלהקות אליס אין צ'יינס, ו-Alice in Videoland, וכן להקת הרוק היפנית Alice Nine. חברי להקת הביטלס מונים את אליס עם ההשפעות החשובות עליהם - דמותו של לואיס קרול מופיעה בין הדמויות על כריכת האלבום סרג'נט פפר, ושירים רבים של הלהקה מתייחסים לספרי אליס. שירו של ניל סדקה "אליס בארץ הפלאות" המבוסס על הספר נכנס למצעד 50 השירים הגדולים בארצות הברית בשנת 1963.
גביע העולם למועדונים 2010
גביע העולם למועדונים 2010 נערך בשנת 2010 באיחוד האמירויות הערביות מה-8 בדצמבר עד ה-18 בדצמבר, והוא היה גביע העולם למועדוני כדורגל השביעי במספר. בטורניר זכתה הקבוצה האיטלקית אינטר מילאנו, נציגת איגוד התאחדויות הכדורגל האירופאיות אופ"א. הייתה זו הזכייה השנייה של מועדון איטלקי בטורניר זה לאחר זכייתה של מילאן בטורניר 2007.
במשחק הגמר השתתפו קבוצות אינטר מאיטליה ומזמבה מקונגו, הייתה זו הפעם הראשונה בתולדות הטורניר שבמשחק הגמר לא נוטלת חלק קבוצה מדרום אמריקה.
הטורניר
בטורניר השתתפו 7 האלופות משנת 2010 של התחרויות האזוריות מטעם הקונפדרציות היבשתיות של פיפ"א, וקבוצה נוספת מאיחוד האמירויות הערביות.
התחרות התקיימה בשיטת הנוק אאוט. מנצחת שלב הפלייאוף בין המארחת לאלופת אוקיאניה הצטרפה לאלופות מצפון אמריקה, אסיה ואפריקה בשלב רבע הגמר. המנצחות ברבע הגמר הצטרפו לאלופות אירופה ודרום אמריקה, שזוכות בכרטיס אוטומטי לשלב חצי הגמר. המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו על המקום השלישי והמנצחות עלו לגמר שבו נקבעה האלופה. כמו כן התקיים המשחק על המקום החמישי בין הקבוצות המפסידות ברבעי הגמר.
קבוצות משתתפות
הקבוצות שהשתתפו בטורניר הן:
פרשת מותה של מהסא אמיני
מהסא (ז'ינה) אמיני (בפרסית: مهسا امینی; בכורדית: مەھسا ئەمینی; 21 בספטמבר 1999, סאקז – 16 בספטמבר 2022, טהראן) הייתה אזרחית איראן שנעצרה ועונתה על ידי סיירת ההדרכה של ממשלת איראן, חוליית משטרה האחראית על יישומן של תקנות החג'אב במדינה, לאחר שלדעתם לא לבשה את החג'אב שלה כראוי. לאחר מכן, לטענת השלטונות, נכנסה לתרדמת בשל אי-ספיקת לב ומתה כעבור יומיים. מותה הטרגי הוביל להפגנות באיראן ולעלייה לקברה, והפך לסמלן של הנשים המתנגדות לתקנות החג'אב. בשל כך זכתה לתהילה ציבורית רחבה במדינה ומחוצה לה.
ביוגרפיה
מהסא אמיני הייתה אזרחית איראנית בת 22, במקור מסאקז שבמחוז כורדסתאן. היה לה אח בשם כיארש, שהיה איתה בזמן מעצרה.
מעצרה ומותה
במשך יומיים הייתה אמיני בתרדמת בבית החולים קאסרה בטהרן, ולאחר שהידיעה עברה בתקשורת, התקוממו רבים כנגד תקנות החג'אב במדינה פעם נוספת. היא מתה ביחידה לטיפול נמרץ ב-16 בספטמבר.
הוכחות לאלימות
ראשית, אחיה, כיארש, הבחין בחבלות בראשה וברגליה. לאחר מכן העידו הנשים שעוכבו עמה כי היא הוכתה קשות בשל התנגדותה לעלבונות השוטרים שעצרו אותה. מספר רופאים העידו כי מהסא אמיני סבלה מפגיעה מוחית, בהסתמך על התסמינים הקליניים שנמצאו בה. הדבר כלל דימום מאוזניה וחבלות מתחת לעיניה. ברשתות הופצו סרטונים על האלימות שחוותה. ערוץ האופוזיציה איראן אינטרנשיונל חשף את צילומי הגולגולת והחזה שלה מבית החולים – המראים שאמיני חוותה חבלות חמורות מאוד שככל הנראה הביאו למותה.
הפגנות
סדרה של הפגנות פרצו לאחר מותה, האלימות שבהן התרחשו בסאקז, עיר הולדתה. חלקם צעקו סיסמאות כמו "זן - זנדגי - אזאדי: נשים, חיים, חופש" ו-"מוות לדיקטטור". הפגנות אלו דוכאו על ידי כוחות המשטרה המיוחדים של איראן. הפגנות התקיימו גם מחוץ לבית החולים קסרה בטהרן, חלקן דוכאו על ידי כוחות הביטחון, הכוחות דיכאו את המפגינים באמצעות שימוש בגז פלפל.
שלושה ימים לאחר מעצרה של מהסא אמיני, הפגנות נוספות הביאו ל-30 פצועים בקרב המפגינים. שלושה ימים לאחר מותה, אנשים המשיכו למחות כנגד הממשל בערים שונות, ובמהלך תקופה זו, ההאשטאג #MahsaAmini הפך לאחד ההאשטאגים הנכתבים ביותר בטוויטר הפרסי. מספר הציוצים והציוצים מחדש של האשטאגים הללו עלה על שני מיליון.
הצילו! אני דג
'''הצילו! אני דג (בדנית: Hjælp, jeg er en fisk, באנגלית: A Fish Tale''') הוא סרט קולנוע מצויר דני שיצא במקור לאקרנים בשנת 2000. הסרט בוים על ידי סטפן פג'למארק ומיכאל הגנר.
תקציר העלילה
פליי (דניאל מגון) וסטלה הם זוג אחים שהוריהם יצאו לבלות, ודודתם אנה (דבי בסרגליק) באה לעשות עליהם בייביסיטר עם בנה צ'רלי (צ'אק). הדודה נרדמת ופליי גורר את השניים לחוף הים. הם נתקעים בגאות ומגיעים למעבדה שחלקה בתוך האוקיינוס, של פרופסור מק'ריל (אוהד שחר), ביולוג ימי. הוא מספר להם שעבד על שיקוי שינוי בני אדם לדגים ושיקוי נגד. בזמן שהפרופסור והבנים הולכים להביא את שיקוי הנגד סטלה הייתה צמאה ושתתה את שיקוי השינוי צורה בטעות בחושבה כי מדובר במשקה לימונדה והופכת לכוכב ים (Stella- כוכב, באיטלקית). פליי זורק את כוכב הים לאוקיינוס, וצ'אק מגלה מאוחר מידי שזו הייתה סטלה. אם לא שותים את שיקוי הנגד תוך יומיים השינוי הופך לנצחי.
הפרופסור והבנים שטים ללב האוקיינוס בסערה ופליי שותה את שיקוי שינוי הצורה והופך לדג מעופף קליפורני (fly- לעוף, באנגלית). הסירה מתהפכת וצ'אק, שלא יודע לשחות, נאלץ לשתות גם והופך למדוזה. שיקוי הנגד נופל לקרקעית האוקיינוס ודג פיילוט בשם ג'ו (אלן ריקמן באנגלית, אלי גורנשטיין בעברית) לוגם ממנו ונותן גם לכריש ששוחה איתו.
השלושה שותים ברגע האחרון את שיקוי הנגד וחוזרים להיות ילדים. בסצנת הסיום על חוף הים הפרופסור הופך את סשה לסוסת פוני אמיתית וסטלה רוכבת עליה.
רמת אורדוס
רמת אוֹרְדוֹס או גם מדבר אורדוס (בסינית: 鄂尔多斯沙漠; בפין-יין: È'ěrduōsī Shāmò) היא אזור מדברי וערבתי השוכן על רמה בדרום האזור האוטונומי של מונגוליה הפנימית של סין, ששטחו בערך 90,650 קמ"ר, ומרכזו סביב קו אורך 109° מזרח וקו רוחב 39° צפון. הרמה מחולקת לשני מדבריות: מדבר קוּבּוּצִ'י (库布其沙漠, בפין-יין:.Kùbùqí Shāmò) בצפון, המדבר השביעי בגודלו בסין, ומדבר מָאוֹ-ווּסוּ (毛乌素沙漠, בפין-יין: .Máowūsù Shāmò) בדרום, המדבר השמיני בגודלו בסין.
גאוגרפיה
רמת אורדוס מוקפת כמעט כולה על ידי הלולאה הגדולה של הנהר הצהוב (חְוָאנְג חֶה) במערב, בצפון ובמזרח. רכסי הרים מפרידים בין האורדוס למדבר גובי מצפון וממזרח לנהר הצהוב. שרשרות ההרים המפרידות בין האורדוס למרכז גובי בצפון הלולאה הגדולה בנהר הצהוב הן קארא-נארין-אולה, השאיטנולה והרי יִין, המחוברים לקצה הדרומי של הרי שינגן. בדרום ובמזרח מפרידה החומה הגדולה של סין בין האורדוס לאדמות הלס הפוריות. האורדוס מתפרש על חלקה הדרומי של האזור האוטונומי של מונגוליה הפנימית, וכן על חלקים מהישות האוטונומית נינגשיה, והמחוזות שאאנשי וגאנסו.
רמת אורדוס מהווה אזור ביניים בין הרי הימלאיה הגבוהים לבין השפלות של מזרח סין. גובהה הממוצע 1,200 מטרים מעל פני הים, כאשר כלפי דרום מתנשאת הרמה לגובה של מעל ל-1,500 מטרים, ובמערב, לאורך הגדה הימנית של הנהר הצהוב, הרי ארבוס או ארביסו, המתנשאים כ-900 מטרים מעל לערבה, מקשרים בין הרי חֶאלָאן שָׁאן להרי יין. האזור משופע באגמים מלוחים ונחלי אכזב. חלקה הצפוני של הלולאה הגדולה של הנהר הצהוב מכוסה בחולות של הנהר קוזופצ'י, רצף של דיונות שגובהן בין 12 ל-15 מטרים. בחלק מהמקומות מתקרבות דיונות חול אלו אל הנהר הצהוב, ובמקומות אחרים מפרידה בינן לבין הנהר רצועה של חול מעורב בחרסית המסתיימת במצוק תלול 15 מטרים ולעיתים 30 מטרים מעל הנהר.
בהמשך חוצות דיונות החול את הנהר הצהוב אל גדתו השמאלית, שם הן חרוצות על ידי ערוצים של נהרות שחרבו. שלשלת הרי יין, המשתרעים מקו האורך 108° ועד 112° מזרח בצפון הלולאה הגדולה של הנהר הצהוב, מאופיינים בטבע ואקלים אלפיניים, והם שונים מרכסי הרים אחרים בדרום מזרח מונגוליה בכך שהם משופעים במים ובצמחייה. באחד מרכסי ההרים, המוני-אולה, שאורכו 113 קילומטרים ורוחבו קרוב ל-32 קילומטרים, מגיע גובהם ל-2,200 מטרים עד 2,600 מטרים כשמדרונותיהם תלולים וחרוצים בקניונים מבותרים ועמקים צרים.