cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נעמי לבארי
קריירה
יחד עם עבודתה כמפיקה, נעמי מעבירה הכשרות פיצ'יניג (הצגה לצורך מכירה), מרצה ומלמדת בישראל ובעולם.
בשנת 2005 בעקבות הצלחת סרטה ליל גיוס, הוזמנה נעמי להעביר סדנת אמן באוניברסיטת ארהאוס בדנמרק. בשנת 2011 נבחרה להשתתף בחממת המפיקים המבטיחים של פסטיבל רוטרדם.
בשנים 2014,2015 שימשה לקטורית בקרן הקולנוע הישראלי ובחממת הקולנוע הבינ"ל בירושלים.
בשנת 2016 נבחרה על ידי מסגרת המפיקים של פסטיבל קאן כ"מפיקה בולטת" ב-Holland Film Meetings שם הציגה יחד עם הבמאי ירון שני את הפרויקט חוצה הגבולות טרילוגיה על אהבה. באותה שנה הוזמנה כיועצת לפלטפורמת Connecting Cottbus.במהלך שנים אלה נעמי הוזמנה כמרצה אורחת וכמנחה בחוגים לקולנוע של בית ברל, המכללה האקדמית ספיר, באוניברסיטת קולומביה ובית הספר לקולנוע ולטלוויזיה ע"ש סם שפיגל ושימשה לקטורית בקרן הקולנוע הישראלי ובחממת הקולנוע הבינ"ל בירושלים. בשנת 2017 נבחרה חברת ההפקות בלאק שיפ, יחד עם עוד ארבע חברות הפקה, לעמוד במרכז פורום הקו-פרודוקציות של פסטיבל ברלין.
בשנת 2018 הקימה את חברת ההפקה הגרמנית Electric Sheep GmbH יחד עם סער יוגב ומיכאל רויטר הבעלים של חברת The Post Republic. בשנה זו נקראה נעמי להצטרף לצוות המנטוריות של תוכנית EWA שמטרתה לתת ליווי למפיקות עולות מכל העולם. כמו כן הוזמנה כלקטורית ויועצת בפלטפורמות המקצועיות של פסטיבל ברלין. עוד בשנה זו, חברת ההפקה בלאק שיפ הפקות סרטים בע"מ זכתה בפרס מיוחד מטעם פסטיבל חיפה שהוענקה לחברת ההפקות הטובה ביותר בישראל.
בשנת 2019 נעמי הצטרפה לצוות המנטורים של First Cut Lab ומשמשת כיועצת עריכה ופיתוח
בשנת 2020 נעמי הוזמנה לשמש מנטורית במעבדת פיתוח הסדרות של Canal+ Poland כמו גם ב-Script Station מבית היוצר של Berlinale Talents ובחממת Full Circle Lab בשני האחרונים היא ממשיכה לשמש מנטורית פעילה
עוד בשנה זו, שבה נעמי לצוות השיפוט של פסטיבל אוטופיה ולקחה חלק בצוות השיפוט של פסטיבל סרטי הסטודנטים ת"א.
בשנת 2022 הוזמנה לשמש מנטורית בחממת סדרות של נטפליקס טורקיה
יורי מולדר
יורי מולדר (בהולנדית: Youri Mulder, נולד ב-23 במרץ 1969 בבריסל שבבלגיה) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת החלוץ, וזוהה בעיקר עם שאלקה 04. ערך תשע הופעות והבקיע שלושה שערים במדי נבחרת הולנד, עמה השתתף ביורו 1996.
קריירת מועדונים
מולדר החל את קריירת הבוגרים שלו בטוונטה אנסחדה מליגת העל ההולנדית בעונת 1990/91, שבה הבקיע שישה שערים ב-28 הופעות, וסיים עם קבוצתו במקום השישי בליגה. בעונת 1991/92 מולדר הפך לשחקן משמעותי הרבה יותר, כשהבקיע 18 שערי ליגה, ושוב סיים במקום השישי. בעונת 1992/93 סבל מולדר מפציעה, וערך 11 הופעות ליגה בלבד, בהן הבקיע שלושה שערים. טוונטה סיימה עונה זו במקום החמישי.
בקיץ 1993 עזב מולדר את טוונטה אנסחדה וחתם בשאלקה 04 מהבונדסליגה. את הופעת הבכורה בבונדסליגה ערך מולדר בתבוסה 3-0 לוטנשייד 09 באוגוסט 1993. בעונת הבכורה שלו במועדון, 1993/94, הבקיע מולדר שמונה שערי ליגה וסיים עם שאלקה במקום ה-14. בעונת 1994/95 מולדר תרם ארבעה שערים וסיים עם שאלקה במקום ה-11. בעונת 1995/96 מולדר ושאלקה חזרו לצמרת הכדורגל הגרמני, כשסיימו במקום השלישי, בעונה בה מולדר הבקיע עשרה שערי ליגה. בקיץ 1996 הגיע לשאלקה המאמן ההולנדי הוב סטיבנס, שבנה שלד עם שחקנים רבים מהולנד, שאחד מהם היה מולדר, ואחרים היו מרקו ואן הוחדאלם ויוהאן דה קוק, ובהמשך גם רנה אייקלקאמפ ונילס קמפהאוס. בעונת 1996/97 מולדר ושאלקה סיימו רק במקום ה-12 בבונדסליגה, אך השיגו זכייה היסטורית בגביע אופ"א לאחר שעברו את ולנסיה בחצי הגמר, כשבאחד מהמשחקים מולדר הבקיע שער, ולאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על אינטר מילאנו. מולדר נעדר מהגמר בגין פציעה, ומסיבה זו החמיץ כמעט את כל עונת 1997/98, בה ערך ארבע הופעות ליגה בלבד. שאלקה הודחה באותה עונה ברבע גמר גביע אופ"א על ידי אותה אינטר מילאנו. בעונת 1998/99 מולדר חזר להיות שחקן משמעותי בשאלקה, כשהבקיע שישה שערים ב-26 הופעות. עם זאת, שאלקה כשלה בעונה זו, כשסיימה רק עשירית בבונדסליגה והודחה מגביע אופ"א על ידי סלביה פראג בפנדלים כבר במשחק הראשון. בעונת 1999/00 מולדר שוב נפצע, וערך רק שלוש הופעות ליגה באותה עונה, שהסתיימה במקום ה-13 בבונדסליגה. בעונת 2000/01 מולדר ושאלקה חזרו לצמרת הכדורגל הגרמני, כששאלקה סיימה את העונה במקום השני והייתה קרובה מאוד לזכות באליפות, אך סיום עונה דרמטי בו באיירן מינכן השיגה נקודה עמוק בתוך תוספת הזמן של המחזור האחרון, העניק את האליפות לבאיירן מינכן. שאלקה ומולדר התנחמו בעונה זו בזכייה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 2-0 בגמר על אוניון ברלין. בעונת 2001/02 מולדר שוב מיעט לשחק וערך עשר הופעות ליגה, בעונה אותה שאלקה סיימה במקום העשירי, אך זכתה שוב בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 4-2 בגמר על באייר לברקוזן. מולדר לא שיחק כלל בשני גמרי הגביע. באותה עונה, מולדר השתתף עם שאלקה לראשונה בליגת האלופות. שאלקה הודחה בתום שלב הבתים עם שש נקודות, אך מולדר זכה להבקיע שער בניצחון 3-1 על ארסנל בשלב זה. בתום עונת 2001/02 פרש מולדר ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית
מולדר ערך תשע הופעות במדי נבחרת הולנד, כשהראשונה נערכה בשנת 1994 והאחרונה בשנת 1999. מולדר הבקיע שלושה שערים בתשע ההופעות שלו במדים הלאומיים. בשנת 1996 זומן מולדר לסגל ההולנדי ליורו 1996. מולדר לא שיחק כלל בשלב הבתים, אותו הולנד סיימה במקום השני ועלתה לרבע הגמר. בשלב זה, מולדר והולנד פגשו את נבחרת צרפת. מולדר נכנס כמחליף בדקה ה-80 במקום ריצ'רד ויטסחה, אך התוצאה לא השתנתה, והולנד הפסידה לבסוף בבעיטות הכרעה והודחה. לסגלים ההולנדיים למונדיאל 1998 וליורו 2000 מולדר לא זומן.
קריירת אימון
לאחר פרישתו, מולדר עסק מעט באימון כדורגל. בעונת 2007/08 מולדר עבד בטוונטה אנסחדה כמאמן התקפה, ובמהלך אותה עונה עבר לשאלקה 04, שם החליף כמאמן ראשי את מירקו סלומקה שפוטר מאימון הקבוצה. מולדר אימן את שאלקה באותה עונה בצוותא עם מייק בוסקנס. לאחר מכן, בין השנים 2008 ו-2009, הפך מולדר לעוזר מאמן בשאלקה, ובשנת 2009 מונה שוב כמאמן זמני, והפעם במקומו של פרד רוטן שפוטר מאימון הקבוצה. גם הפעם מולדר עבד בצוותא, והפעם עם אוליבר רק. בין השנים 2011 ו-2015 עבד מולדר כעוזר מאמן בטוונטה אנסחדה.
מחוץ למגרש
מולדר נשוי לנינה פריידהר ואב לשניים.
תארים
עם שאלקה 04:
קנדי דרלינג
קנדי דרלינג (24 בנובמבר 1944 - 21 במרץ 1974) הייתה שחקנית אמריקאית, טרנסג'נדרית שמוכרת בעיקר על עבודתה עם האמן אנדי וורהול.
חייה המוקדמים
קנדי דרלינג נולדה ברובע הקווינס בניו יורק, לתרזה וג'יימס סלטרי. אביה היה אלכוהוליסט אלים, והוריה התגרשו בצעירותה. לאחר הגירושין, חיה דרלינג עם אמה בלונג איילנד.
בילדותה, הרבתה דרלינג לצפות בטלוויזיה ובסרטים הוליוודיים ישנים, ולמדה לחקות את השחקניות האהובות עליה, ביניהן ג'ואן בנט וקים נובאק. בשנת 1961 דרלינג נרשמה לקורס קוסמטיקה בבית ספר מקומי, והחלה להסתובב בחוגי הקהילה הגאה באזור. כאשר אמה עימתה אותה עם השמועות לפיהן נהגה דרלינג ללבוש בגדי נשים ולפקוד בר גאה מקומי בשם "ההיילופט", דרלינג עזבה את החדר וחזרה בלבוש נשי. מאוחר יותר, כשתיארה אמה את המאורע אמרה "אז ידעתי... שלא אוכל לעצור אותו. קנדי הייתה יפה ומוכשרת מדי". בשנת 1963 החלה דרלינג לקבל זריקות הורמונים כחלק מההליך ללהתאמה מגדרית שלה.
קריירה קולנועית
דרלינג המשיכה לשחק במספר סרטים עצמאיים, ביניהם "כמה מחברי הטובים ביותר" ואף הופיעה בהופעת קמע בסרט "נערת הטלפון והבלש". בסוף שנת 1971 טסה דרלינג לווינה שם השתתפה בשני סרטים של הבמאי וורנר שרוטר.
הנצחה
בפברואר 2010 הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין סרט תיעודי על חייה של דרלינג בשם Beautiful Darling. דרלינג הופיעה כדמות במספר סרטים, ביניהם הסרט "אני יריתי באנדי וורהול" שמבוסס על חייה של ואלרי סולאנס.
דרלינג היוותה השראה לשיר "קנדי אומרת", הפותח את האלבום "הוולווט אנדרגרוונד" של להקת הוולווט אנדרגראונד.
הטרדה מאיימת
הטרדה מאיימת (באנגלית: Stalking, סְטוֹקינג) היא התנהגות המורכבת ממגוון פעולות שתכליתן לרדת לחייו של אדם, לערער את ביטחונו העצמי, לשבש את שגרת חייו ולגרום לו לחוש ניצוד, בעיקר בדרכים שונות של הפחדה. התנהגות זו עלולה להסתיים בפגיעה ברכושו, בנפשו ובגופו של הקורבן, ועל כן היא נתפסת כהתנהגות בעלת פוטנציאל מסוכנות גבוה.
הטרדה מאיימת מהווה עבירה פלילית על פי חוקיהן של מדינות רבות, ובהן ארצות הברית, קנדה, יפן, ובריטניה, וכן מהווה עוולה אזרחית ונזיקית בחלק מהמדינות כגון בריטניה וגרמניה.
במדינת ישראל החוק העוסק בעבירה זאת הוא חוק מניעת הטרדה מאיימת, התשס"ב-2001, המגדיר הטרדה מאיימת: "הטרדתו של אדם בידי אחר בכל דרך שהיא או נקיטת איומים כלפיו, בנסיבות הנותנות בסיס סביר להניח כי המטריד או המאיים עלול לשוב ולפגוע בשלוות חייו, בפרטיותו או בחירותו של האדם או כי הוא עלול לפגוע בגופו". החוק מאפשר לבית המשפט להוציא צו מניעת הטרדה מאיימת. הפרת הצו מהווה עילת מעצר של המפר על ידי המשטרה, וכמו כן מהווה עבירה בפני עצמה - עבירה של "הפרת הוראה חוקית" לפי סעיף 287(ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977.
שמואל שור
שמואל שור (22 ביוני 1915 - 7 בספטמבר 2007) היה פרופסור לרדיולוגיה אבחנתית, ממייסדי הרפואה המודרנית בישראל.
ביוגרפיה
פרופסור שמואל שור, בנו של ההיסטוריון ד"ר אלכסנדר שור, נכדו של רבי יעקב שור, מצאצאי פרשן המקרא יוסף בכור שור, גדל בבית ציוני-דתי בפולין ועלה לארץ ישראל באוקטובר 1925. הוא גדל בירושלים, למד בבית המדרש למורים "מזרחי" ונשא לאשה את לאה הלר, בת הרב אברהם זיידה הלר. בנו רנן שור הוא קולנוען, במאי, מפיק, מחנך ומורה, והמנהל-המייסד של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
שור למד ביולוגיה באוניברסיטה העברית ורפואה באוניברסיטת פדובה ואוניברסיטת בולוניה באיטליה. הוא השתלם ברנטגן, עבד בבית חולים הדסה בירושלים, במחלקתו של הפרופ' אברהם דרוקמן, נשלח להשתלמות במיניאפוליס ארצות הברית אצל הרדיולוג פרופסור ליאו ריגלר, ושימש כרופא ראשי במחלקה הרנטגנית במרכז רפואי הדסה.
ב-1957 הקים את המחלקה הרנטגנית בבתי החולים העירוניים-ממשלתיים של תל אביב (איכילוב, רוקח, הקריה) ושימש כמנהל המחלקה במשך 24 שנה עד פרישתו לגמלאות. מאוחר יותר ניהל את המחלקה הרנטגנית בבית חולים וולפסון בחולון.
בשנות ה-60 הראשונות חבר לחיים שיבא, אנדרה דה-פריס ופריץ דרייפוס, להקמת בית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
ב-1967 מונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן, שימש כדיקן בית הספר ללימודי המשך ברפואה בין השנים 1968-1973 וכראש החוג לרדיולוגיה אבחנתית בשנים 1973-1978.
פרופסור שמואל שור היה מבכירי חוקרי הרדיולוגיה האבחנתית בישראל וזכה למעמד ומוניטין בינלאומיים. שור ייסד ב-1961 את ימי העיון השנתיים לרדיולוגיה על שם ליאו ריגלר וזימן מדי שנה למרכז הרפואי של תל אביב את בכירי העולם בתחום. בנוסף, פרסם מאות מאמרים בכתבי עת מקצועיים בעולם ובישראל והעמיד כמורה דורות רבים של רדיולוגים.
בשנת 2005 זכה בתואר עמית כבוד של בית הספר ללימודי המשך ברפואה באוניברסיטת תל אביב ושל איגוד הרדיולוגים בישראל.
נפטר ב-7 בספטמבר 2007 והוא בן 92 שנה.
אלוני סגול
אַלּוֹנִי סָגֹל (שם מדעי: Favonius quercus; שם עברי קודם: כחליל סגול) הוא פרפר קטן ממשפחת הכחליליים הנפוץ ברחבי אירופה, צפון אפריקה, אסיה הקטנה, הקווקז ועבר הקווקז. הזחל ניזון מעץ האלון, בעיקר מהמינים: אלון אנגלי, אלון הגלעין, אלון שסוע ו-Quercus petraea. שמו בעברית, כמו גם שמו המדעי, נובעים מקשרו לעץ האלון בו הוא מבלה את רוב חייו.
בישראל מין זה נדיר מאוד והוא מעופף רק בחרמון בחודשים יוני ויולי. הצמח הפונדקאי שלו בארץ הוא אלון התולע.
תיאור
מוטת הכנפיים של האלוני הסגול היא 2.5–4 ס"מ. בדומה למיני כחליליים נוספים מין זה מקיים דו-צורתיות זוויגית. הכנפיים הקדמיות של הזכר בצבע סגול הנתחם בגבול שחור-אפרפר עבה שבקצהו פס לבן דק על שולי הכנף. הכנפיים הקדמיות העליונות של הנקבה בעלות שני פסים סגולים עבים על הכנף העליונה ושאר הכנף בצבע שחור-אפרפר, קצה הכנף תחום בגבול לבן דק. ההכנפיים התחתונות אפורות. הכנפיים האחוריות של הזכר והנקבה דומות, בהירות בצבע קרמי ואפור עם כתם שחור המוקף בכתום המדמה עין בכנף התחתונה. פס לבן בהיר שלצדו פס שחור דק.
בקצה הכנף התחתונה יש להם לרוב זנב קצר המדמה אנטנה, שמטרתו להגן עליהם מפני טורפים.
התנהגות
האלוני הסגול נפוץ באזורים דרומיים בעלי עצי אלון, בחורשות או יערות עם עצי אלון. אף על פי שעץ אלון אחד באזור מספיק בשביל לתמוך במושבה שלמה של פרפרים, לכן יוכל לחיות במקומות הדלים בעצי אלון. הוא קשה לזיהוי או צפייה עקב נטייתו להישאר בצמרת העץ במהלך תקופת ההתעופפות, שם הוא ניזון מטל דבש העץ. הם מעופפים לרוב במהלך הימים החמים בקיץ. הם נוטים לרדת מטה רק בכדי לחפש צוף ונוזלים בתקופות יובש ארוכות.
פרפר זה מקים דור אחד בשנה. הוא נוטה להעדיף גבהים הנעים בין 700 ל-1400 מטרים, אך בארץ הוא נצפה גם בגבהים גבוהים יותר, עד לכ-2000 מטרים.
ביצה
הביצה מוטלת לרוב בבודדים ולעיתים רחוקות גם בקבוצות של 2 או יותר. הביצים מוטלות על ניצני עבים של עץ האלון, על קבוצת ניצנים או נקודת התפצלות של ענפים צעירים בגבהים שונים. ההטלה תהיה על ענפים מוצלים המוגנים היטב מהשמש, לכן ענפים כאלו יהיו לרוב בחלקו הדרומי של העץ. ישנה העדפה להטלה בעץ מבודד יחסית מעצים אחרים, כזה הנמצא בקצה של חורשה, או כחלק משדרת עצים. הביצים יוטלו כמעט באופן בלעדי על עצים בוגרים, מכיוון שלהם הניצנים העבים והעגולים ביותר.
הביצה היא גדולה ביחס לפרפר, בצבע לבן-כסוף ברוחב של כ-0.8 מ"מ וגובה של כ-0.5 מ"מ. צורתה היא חצי כדורית, שטוחה בבסיסה. היא בעלת קוצים קטנים המרווחים ביניהם ויוצרים דפוס מחזורי המזכיר צורת רשת.
גולם
הגולם נוצר לרוב על האדמה בסמוך לעץ, טחב או ערימת עלים ולעיתים בסדקי העץ. הגולם נצפה גם בקני נמלים. הגולם הוא בצבע חום-אדמדם ובאורך של כ-10.2 מ"מ. שלב הגולם נמשך כ-4 שבועות.
משה מזרחי (כדורסלן)
משה מזרחי (נולד ב-8 באפריל 1980) הוא כדורסלן עבר  ישראלי. מזרחי היה ידוע כשחקן אתלטי בעל קליעה טובה מחוץ לקשת.
מצר אקשי
מצר אקשי (ביפנית: 明石海峡) הוא מצר ים ביפן בין קצהו הצפוני של האי אוואג'י לבין האי הונשו (או ליתר דיוק לבין העיר אקשי השוכנת מערבית לעיר קובה). הוא מקשר בין מפרץ אוסקה ממזרח לים הארימה ממערב, המהווים שניהם חלק מהים הפנימי סטו.
רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא 3.6 ק"מ ועומקו המרבי 100 מטר.
משה מזרחי (כדורסלן)
קריירה
מזרחי החל את הקריירה שלו בהפועל חולון, ושיחק בה עד שנת 2001. לאחר השתתפותו בקמפיין של נבחרת העתודה, עבר עם שחקנים אחרים מאותה הנבחרת (אורי יצחקי, איציק אוחנון ושחר גורדון) להפועל ירושלים, אותה אימן יורם חרוש, שאימן גם את נבחרת העתודה.
מזרחי שיחק שלוש עונות מוצלחות בירושלים, ברובם פתח כמחליף. מאז, נדד בין מספר קבוצות. ב-2004 עבר להפועל גליל עליון, ואחרי עונה אחת בקבוצה עבר לאליצור אשקלון. בסיום העונה בישראל שיחק מספר משחקים באזובמאש מאריופול האוקראינית, אך חזר לישראל, ובשנת 2006 הצטרף לבני השרון. בשנת 2007 היה שותף להפסדה של הקבוצה בגמר גביע המדינה, תוך שהוא קלע 16 נקודות. בסיום העונה חתם בקבוצת ראסינג פריז הצרפתית, עמה ירד ליגה בסיום העונה. ב-2008 הצטרף למכבי חיפה והגיע איתה לגמר גביע המדינה.
בעונת סיכם מזרחי לשנתיים בקבוצת הפועל ירושלים. במהלך עונת 2011/2012 הועלתה האפשרות כי מזרחי יעבור בטרייד להפועל חולון בתמורה לדן גרונפלד, אך בסופו של דבר העסקה לא יצאה לפועל, ומזרחי נשאר בהפועל ירושלים
נבחרת לאומית
מזרחי היה חבר בנבחרת הנוער שסיימה במקום ה-6 באליפות אירופה בשנת 1998 ובנבחרת העתודה שסיימה במקום השני באליפות אירופה בשנת 2000. משנת 2001 שיחק בנבחרת הבוגרת.
ריבו
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פאולו מנדס דה רושה
פאולו ארשיאס מנדס דה רושה (בפורטוגזית: Paulo Archias Mendes da Rocha; 25 באוקטובר 1928 - 23 במאי 2021) היה אדריכל ומתכנן ערים ברזילאי. משנת 1957 תכנן מנדס דה רושה מבנים רבים בברזיל, בעיקר מבטון חשוף, וסגנונו כונה לעיתים "ברוטליזם ברזילאי". הוא נודע בעיקר בזכות מבני ציבור רבים שתכנן בעיר סאו פאולו, וחלקו בהחייאתה של העיר.
מנדס היה שייך לדור של אדריכלים מודרניסטים שהושפעו מעבודותיו של האדריכל וילה-נובה ארטיגאס. בעשורים האחרונים לחייו בלט כאחד האדריכלים המובילים באדריכלות הברזילאית העכשווית. מנדס זכה בפרס מיס ון דר רוהה לשנת 2001 ובפרס פריצקר לשנת 2006; הוא האדריכל הברזילאי השני שזכה בפרס בינלאומי יוקרתי זה, אחרי אוסקר נימאייר. בשנת 2016 הוענק לו פרס פרמיום אימפריאלה של האקדמיה היפנית לאמנות.
כמה מעבודותיו של דה רושה היו שנויות במחלוקת, והתנהל עליהן ויכוח ער בין מבקרי האדריכלות. דוגמה לכך היא המוזיאון הברזילאי לפיסול או האכסדרה בכיכר הפטריארכים, שניהם בסאו פאולו, העיר שבה פעל רושה במרבית חייו.
ביוגרפיה
מנדס דה רושה נולד בוויטוריה שבאספיריטו סנטו. הוא סיים את לימודי האדריכלות והתכנון-העירוני בשנת 1954 בפקולטה לאדריכלות ולאורבניזם של האוניברסיטה הפרסביטריאנית מק-קנזי שבסאו פאולו, והיה בוגר אחד המחזורים הראשונים בתחום באותו מוסד. בתקופה זו דבקה הפקולטה במודל המדגיש היבטים היסטוריים באדריכלות, אך מנדס דה רושה חבר עם קבוצת תלמידים שהתעניינו באדריכלות המודרנית, ביניהם ז'ורז'ה וילהלם וקרלוס מילאן.
האדריכלות לפי וילה-נובה ארטיגאס השפיעה על מנדס כבר במיזמו הגדול הראשון, אולם ההתעמלות במועדון האתלטי של סאו פאולו. כבר בעבודות על מיזם זה השתמש מנדס דה רושה בבטון מזוין חשוף, במרחבים פתוחים גדולים ואלמנטים אחרים שעתידים היו לאפיין את אסכולת סאו פאולו.
הוא החל ללמד בפקולטה לאדריכלות ולאורבניזם באוניברסיטת סאו פאולו (USP) ב-1961, תקופה שבה ניהלו תלמידים ופרופסורים שיח חברתי ער. באותם ימים התנהלו דיונים בנושאים דוגמת תפקידו החברתי של האדריכל, נושאים שלא מצאו חן בעיני קברניטי ההפיכה הצבאית שהתרחשה בברזיל ב-1964. עקב כך נשללו ב-1969 זכויותיו הפוליטיות, ונאסר עליו ללמד. מנדס חזר לפקולטה רק ב-1980, יחד עם מורים מוחרמים נוספים, ביניהם גם וילנובה ארטיגאס.
בשנת 1998 התמנה פאולו מנדס כפרופסור מן המניין למיזמים אדריכליים בפקולטה, ובאותה השנה יצא לגמלאות.
מאותה עת זכה בסדרת פרסים בינלאומיים שהוקירו את מפעל חייו ואת מיזמיו במספר מקומות בעולם, וביניהם פרס מיס ון דר רוהה (2001) בקטגוריית אמריקה הלטינית בזכות פרויקט שיפוץ גלריית האמנות של מדינת סאו פאולו ופרס פריצקר (2006).
עבודתו האדריכלית
נהוג להצביע על האדריכלות של מנדס דה רושה כדוגמה ייצוגית לחשיבה האסתטית המאפיינת את "אסכולת סאו פאולו של האדריכלות הברזילאית". גישה תכנונית זו מושפעת מתורתו של ז'ואאו בטיסטה וילה-נובה ארטיגאס, וזכתה לתפוצה משמעותית בקרב סגל הפקולטה לאדריכלות ולאורבניזם באוניברסיטת סאו פאולו, שבה עתיד היה מנדס דה רושה להתמנות כפרופסור. על אף הביקורת הנוקבת בעשורים האחרונים על "אסכולת סאו פאולו" בגלל מחירה החברתי והכלכלי הגבוה, דאגתה העיקרית של זו הייתה קידומה של אדריכלות "גולמית, נקייה ובהירה, המכוונת לאחריות חברתית" (במידה מסוימת, תחת השפעתם של האידיאלים האסתטיים של הברוטליזם האירופי). אסכולה זו הציעה פתרונות פורמליים המאפשרים ל"צרכני האדריכלות" הפנמה מיידית של אידיאלים של חסכנות וסינתזה מרחביים, הנחשפים באלמנטים הצורניים שלה, במסגרת דרך-מחשבה שנהוג לכנות "האמת הסטרוקטוראלית" של האדריכלות. אסכולה זו מאפיינת גם תנועה המחפשת אחר פתרונות פורמליים לקידום "פרויקט של עיר" או "פרויקט אוטופי" בתוך מציאותו הסביבתית הפנימית של המבנה.
בעבודתו של מנדס דה רושה היו מופעים רבים של אלמנטים אלה, מאוגדים תוך נקיטת עמדה ברורה בפן המרחבי; כראיה מספיק להבחין בבחירות הנעשות במסגרת המיזם האדריכלי. בעבודתו השתקפו השפעותיהם של "האבות הרוחניים של האדריכלות המודרנית", למשל:
תפיסת העולם האדריכלית שקידם מנדס דה רושה מייצגת ניסיון להציג "פרויקט לאנושות", ודפוס פעולה זה מודגש במידה בכל שלבי המיזם (כלומר, לא רק בשלב התכנון), ומוצא את ביטויו באופן כללי גם בכל העבודות של אסכולת סאו פאולו. אם מקבלים את תפיסת העולם הזו כפשוטה, עבודותיו התאפיינו בגישה נוקשה ובטוחה בנוגע לטריטוריה: האדריכל מאמין שה"מרות" או השליטה על אתר מסוים, הבאה לידי ביטוי באמצעות שינוי טופוגרפי או הגדרה או עיצוב מחדש גורף של מתחם, או אפילו שינוי קל בשטף המחזורי של מים ושפכים באותו אתר, מהווה אלמנט חיוני בביטוי שליטתו של האדם בטבע והשתלבותו בו. ובמילותיו שלו - "הגאוגרפיה היא האדריכלות הראשונית והבראשיתית".
יש אומרים כי עבודותיו היו מאופיינות ב"מחשבה על מישורים ועל אכסדרות". למעשה, ברבים ממיזמיו התקבלה התצורה המרחבית השלמה באמצעות משחק בין האלמנטים השונים, והשימוש באלמנטים מבניים מסורתיים (קורות, עמודים וכמו כן קירות פשוטים ומשטחי בטון שונים) מעודד גישה זו. מיזמים לדוגמה, בהם מודגם מאפיין זה, הם המוזיאון הברזילאי לפיסול והחנות "פורמה" ומספר בתי מגורים. על אף השפעותיהם הברורות של מיס ון דר רוהה ושל ארטיגאס, יש המחשיבים את פאולו מנדס דה רושה כאביה הרוחני של שפה אדריכלית זו.
מנדס דה רושה נפטר בסאו פאולו ב-23 במאי 2021.
נרטוס
נרטוס (Nerthus) או הרטה (Hertha) הוא ככל הנראה שמה של אלת פוריות גרמאנית. הראייה העיקרית לקיומו של פולחן לאלה זו מופיעה בספרו של טקיטוס "גרמאניה", בו מובאת עדות מיד שנייה לטקס העלאת קורבן המתרחש על גדת אגם הסמוך למקום שיש המזהים אותו כאי פין שבדנמרק.
ייתכן מאוד כי שמה של האלה בימיו של טקיטוס היה בכלל נרפוז, הקשור לשמו של ניורד -- אחד האלים המוזכרים במיתולוגיה הנורדית. שמה של נרטוס מופיע בכמה אתרים סקנדינביים עתיקים, בעיקר כאלה המתוארכים לתקופת הברונזה הנורדית (1800-500 לפסה"נ) ואף לתקופת הברזל הנורדית (עד 1000 לספה"נ). בסוף תקופת הברזל הנורדית (תקופת הויקינגים) ניכרת ירידה משמעותית במספר האזכורים של נרטוס.
האסטרואיד 601 Nerthus שהתגלה על ידי מקס וולף, נקרא על שמה.
רוברטו אבונדנסיירי
רוברטו קרלוס אבונדנסיירי (בספרדית: Roberto Carlos Abbondanzieri; נולד ב- 19 באוגוסט 1972 בבוקט, פרובינציית סנטה פה, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת השוער באינטרנסיונל ובנבחרת ארגנטינה. הוא מכונה "פאטו" (Pato) - הברווז.
קריירת המועדונים
אבונדנסיירי החל את הקריירה שלו בקבוצת רוסאריו סנטרל ושימש כשוער הראשון של הקבוצה במשך שנתיים. לאחר מכן הוא נרכש על ידי בוקה ג'וניורס ושימש במשך שנים כשוער השני של הקבוצה. רק לאחר פציעתו של השוער הראשון של הקבוצה, הקלומביאני אוסקר קורדובה, במהלך האפרטורה 1999 הפך אבונדנסיירי לשוער הבכיר של בוקה אך לרוע מזלו הוא נפצע גם כן. אבונדנסיירי נאלץ לחכות 3 שנים נוספות בטרם קיבל הזדמנות נוספת להפוך לשוער הבכיר של הקבוצה לאחר שקורדובה נמכר לפרוג'יה האיטלקית.
יחד עם בוקה זכה אבונדנסיירי ב-6 אליפויות, 3 גביעי ליברטדורס ובשני גביעים ביניבשתיים. הוא נודע בזכות יכולתו להדוף כדורי עונשין מ-11 מ' והיה האחראי להפעלתה ולזכייתה של בוקה בליברטדורס.
נבחרת לאומית
אבונדנסיירי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת ביוני 2004 בגיל 32 ומאז נחשב לשוער הבכיר של ארגנטינה. הוא היה בסגל הנבחרת לקופה אמריקה ב-2004 ובמונדיאל 2006 שנערך בגרמניה. אבונדנסיירי היה מהמצטיינים של ארגנטינה במונדיאל. הוא נפצע במהלך משחק רבע הגמר מול גרמניה ונאלץ לנטוש את המגרש.
עד הופעתו במונדיאל 2006 ספג אבונדנסיירי ביקורת על כך שאינו מציג יכולת טובה בנבחרת ובכך שהיה אשם במספר שערים שספגה הנבחרת. ביקורת זו התחלפה במחמאות לאור הופעתו במשחקים בהם הצטיין.
רמי לוי תקשורת
רמי לוי שיווק השקמה תקשורת בע"מ, המוכרת גם כרמי לוי תקשורת, היא חברת תקשורת המפעילה רשת סלולרית וירטואלית – במתווה MVNO. החברה היא חברת בת של רמי לוי שיווק השקמה, חברה ציבורית בשליטתו של איש העסקים רמי לוי.
פעילות
החברה מספקת שירותי טלפון נייד באמצעות שימוש בתשתיות פיזיות קיימות של חברת פלאפון. החברה החלה את פעילותה בדצמבר 2011, הראשונה מבין סדרת חברות המפעילות רשת סלולרית וירטואלית. קידומות המספרים שהוקצו למנויים חדשים של הרשת הם: 055-66 וכן קידומת 055-67 למנויים הכשרים ברשת ובשל מדיניות ניידות המספרים בישראל ניתן להעביר לרשת מספרים ששייכים לחברות אחרות.
המודל העסקי של החברה הוא רכישת מלאי גדול של דקות שיחה, מסרונים ונפחי גלישה סלולרית מחברת פלאפון במחיר נמוך, ומכירתם לצרכן במחיר גבוה מעט יותר מהמחיר אותו רכשה. החברה פועלת במתכונת לפיה הלקוח משלם תשלום חודשי בסיסי ותשלום על פי צריכה של דקות ומסרונים. בנוסף, משווקת החברה טלפונים סלולריים, אך מתקיימת הפרדה מוחלטת בין התשלום עבור המכשיר לתשלום עבור צריכת שירותים בפועל.
פעילות החברה מתבססת על רשת המרכולים הקיימת של רמי לוי, "רמי לוי שיווק השקמה", ואצל משווקים הפועלים מטעמה.
שיטת העבודה כיום בתחום השיווק היא מסירת כרטיסי סים חינם למשווקים והתמחור בגינם יבוצע אצל המשווק המורשה, השיטה הייחודית הותאמה כדי להימנע מהתעסקות עם חשבונאות מורכבת מול ספקים ומשווקים והיא מצליחה בעיקר בגלל המחירים הזולים של החברה שלא מצריכים "שיטות שכנוע במכירה".
בשנת 2021 החברה הורשעה בעבירה של שימוש במאגרי מידע בניגוד למטרתו ונקנסה ב-600 אלף שקלים. בכירים בחברה הורשעו בעבירות נוספות.
מיצי מימי ועוד
מיצי מימי ועוד (באנגלית: Hello Kitty's Furry Tale Theater) היא סדרת אנימה לילדים שנוצרה תחת המותג של הלו קיטי שידוע בארץ בשם "מיצי ומימי החתלתולות". בישראל שודרה הסדרה בדיבוב לעברית בטלוויזיה החינוכית בסוף שנות התשעים.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 יצאו לשווקים כל פרקי הסדרה על גבי מארז DVD של "הלו קיטי והחברים".
אחד מבמאי הסדרה הוא מאסאמי האטה האחראי גם על הפעמון של צ'ירין וחבר בצוות הכותבים של אינויאשה.
תקציר העלילה
סיפורן של שתי החתולות התאומות מיצי ומימי והרפתקאותיהם בית ספר ובחיים. כמו כן, היו פרקים בהם הופיעו הבנות (או רק מיצי לבדה) בתוך סיפור מהאגדות (שלגיה, סינדרלה ועוד) כשמיצי היא הדמות הראשית - הנסיכה. בין הפרקים ששודרו הופיעו הקלטות "הלו קיטי – שלג לבן", "הלו קיטי – היידי", "הלו קיטי – הנסיך בטירת החלומות שלו" ו"הלו קיטי – היפהפייה הנרדמת" (בשנת 2004-2005 יצאו DVD של הסדרה).
רונאלד לאינג
רונאלד לאינג (באנגלית: Ronald David Laing; 7 באוקטובר 1927 - 23 באוגוסט 1989) היה פסיכיאטר אקזיסטנציאליסט סקוטי.
ביוגרפיה
לאינג נולד ב-7 באוקטובר 1927 במחוז גובנהיל שבגלזגו. בן יחיד לדייוויד פארק מק'נהר לאינג ואמילה גלן לאינג. הוא למד רפואה באוניברסיטת גלאזגו. במהלך לימודיו יסד מועדון פילוסופי אשר נשיאו היה ברטראנד ראסל. לאינג נכשל במבחנים הסופיים של לימודיו ב-1950. אך לאחר כחצי שנה בה עבד ביחידה פסיכיאטרית בבית חולים עבר את הבחינות.
לאינג שירת מספר שנים כפסיכיאטר בצבא הבריטי. ב-1953 עזב את הצבא ועבר לבית חולים פסיכיאטרי בגלאזגו. בשנת 1956 עבר לעבוד בקליניקה בלונדון שם עבד עם דונלד ויניקוט וג'ון בולבי. בשנת 1965 התחיל פרויקט קהילתי הידוע כ"קינסלי הול" במסגרתו חיו תרפיסטים ומטופלים יחדיו בסביבה שוויונית. קינגסלי הול היווה את מקור ההשראה עבור חלופות לאשפוז פסיכיאטרי רבות כגון סוטריה. בשנותיו האחרונות פנה לאינג לכיוונים שנויים במחלוקת, ויש עמיתים אשר אף החשיבו את לאינג לפסיכוטי. כך למשל הציע סדנאות "לידה מחדש" במסגרתן ניתנה למשתתפים אפשרות לשחזר את חוויות הלידה.
לאינג עסק רבות באטיולוגיה, בפנומנולוגיה ובהקשרים החברתיים והתרבותיים של הפרעות פסיכיאטריות שונות תוך התמקדות בפסיכוזה. דעותיו הושפעו באופן חזק מאוד מהפילוסופיה האקזיסטנציאליסטית ואתגרו את השיח הפסיכיאטרי המקובל באותן שנים. לאינג ראה בהוויה של "חולה הנפש" לא אוסף של סימפטומים בהם יש לטפל, אלא תגובה הגיונית לנסיבות חייו. עקב כך דרכי הטיפול שהציע לא התמקדו בסמפטום זה או אחר אלא הציעו התבוננות הוליסטית במטופל וניסיון ליצירת קשר אותנטי עמו. לא אחת תויג לאינג כדמות חשובה בשיח האנטי-פסיכיאטריה, אף שהוא עצמו דחה את התווית הזאת.
מריה כריסטינה, נסיכת סבויה
מריה כריסטינה, נסיכת סבויה (באיטלקית: Maria Cristina di Savoia; 14 בנובמבר 1812 – 21 בינואר 1836), הייתה בתו של ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה, ואשתו של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות.
ביוגרפיה
מריה כריסטינה נולדה בקליארי ב-14 בנובמבר 1812, לויטוריו אמנואלה, דוכס אאוסטה, ולמריה תרזה מאוסטריה-אסטה, בתם של הארכידוכס פרדיננד, דוכס ברייזגאו ומריה ביאטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה. בילדותה שהתה מריה כריסטינה עם שאר משפחתה בסרדיניה, לשם ברחו בני המשפחה מפני נפוליאון. לאחר מפלת נפוליאון בשנת 1814, חזרו בני המשפחה לטורינו.
ב-21 בנובמבר 1832 התחתנה מריה כריסטינה עם פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות, וב-21 בינואר 1836 מתה מריה כריסטינה, 5 ימים לאחר לידת בנה היחיד פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות. לאחר מותה התחתן בעלה פרננדו עם מריה תרזה מאוסטריה, בתו של הארכידוכס קרל, דוכס טשן, שממנה היו לו עוד 12 ילדים.
קלמי סבן
רחמים 'קְלֵמִי' סבן (נולד ב-17 בפברואר 1980) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני וכיום עוזר מאמן מועדון ספורט אשדוד.
קריירה
בעונת 2005/2006 עבר סבן לשחק במדי מכבי חיפה, עמה זכה באליפות ובגביע הטוטו. עונה לאחר מכן עבר לסטיאווה בוקרשט מליגת העל הרומנית, עמה העפיל לשלב הבתים לליגת האלופות. כששיחקה סטיאווה מול ריאל מדריד בליגת האלופות, שגה סבן שגיאה שהובילה לשער מצד מדריד ולאחר המשחק העביר עליו נשיא הקבוצה ג'יג'י בקאלי ביקורת קשה, ואף ייעץ למאמן לא לשתף אותו יותר במשחקי ליגת האלופות. לאחר עונה אחת במדי סטיאווה חזר סבן לישראל וחתם בקבוצת מכבי נתניה. את עונת 2007/2008 סיים עם הקבוצה במקום השני אחרי בית"ר ירושלים, והגיע עמה לחצי גמר גביע המדינה.
בעונת 2010/2011 עבר סבן לשחק במדי מכבי תל אביב. בקיץ 2012, לאחר שנתיים במועדון, חתם סבן בקבוצת הפועל באר שבע, ובמדיה שיחק בעונת 2012/2013.
ב-16 בספטמבר 2013 חתם סבן בהפועל עכו, במדיה ערך 11 הופעות בליגה, ובתום עונת 2013/2014 עזב את הקבוצה ופרש ממשחק פעיל.
קריירת אימון
בתחילת עונת 2020/2021 שימש כעוזר מאמן בהפועל פתח תקווה, ולאחר פיטוריו של המאמן חיים שאבו מונה סבן כמחליפו, ב-8 במרץ 2021. בסיום העונה נשרה הפועל פתח תקווה לראשונה בתולדותיה לליגה א'. בעונת 2021/2022 מונה לעוזרו של מאמן בית"ר תל אביב בת ים, אליעזר בן אהרון. לאחר פיטוריו של אהרון מונה למאמנה הראשי של הקבוצה. הוא הוחלף ב-7 בינואר 2022 על ידי קרלוס גרסיה.ב 11 בדצמבר 2022 מונה לעוזר מאמן בני סכנין. בסיום העונה סיים את תפקידו יחד עם המאמן קובי רפואה. ב-4 ביוני 2023 מונה לעוזר מאמן מועדון ספורט אשדוד.
נבחרת ישראל
סבן החל לשחק בנבחרת ישראל במהלך טורניר מוקדמות מונדיאל 2006. משחק הבכורה שלו בנבחרת היה ב-4 בספטמבר 2004 נגד נבחרת צרפת, בו הצטיין וזכה לשבחים רבים. את שער הבכורה בנבחרת הבקיע ב-10 בספטמבר 2008, במשחק מוקדמות מונדיאל 2010 מול נבחרת מולדובה לאחר שנכנס כמחליף. ב-30 במאי 2010 הופיע לאחרונה במדי הנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת צ'ילה.
Id Software
id Software (קרי: אִיד) היא חברת פיתוח משחקי מחשב אמריקנית מריצ'רדסון שבטקסס. החברה, שהוקמה בידי 4 פורשים מחברת Softdisk אשר הפיצה עיתון אלקטרוני - ג'ון קארמק, ג'ון רומרו, טום הול ואדריאן קארמק - אחראית לכמה מפריצות הדרך החשובות ביותר בתעשיית משחקי הווידאו, ובפרט ז'אנר משחקי היריות בגוף ראשון בתלת-ממד, בהם הטירה הנאצית, DOOM, Quake ועוד.
היסטוריה
ג'ון קארמק, יליד 1970 שעבד אז בחברת הפיתוח SoftDisk, פגש בתחילת שנות ה-90 את ג'ון רומרו ואדריאן קארמק. לאחר זמן קצר החליטו ליצור השלושה, אחרי העבודה, את משחק המחשב הראשון שלהם בשם "Gamers Edge". לאחר הצלחת המשחק, נציג מחברת Apogee Software (לימים 3D Realms) יצר עמם קשר, והציע להם לפתח משחקים ש-Apogee תפיץ, אולם ב-SoftDisk עלו על העניין, מה שהוביל לפיטוריהם של קארמק והשאר. ב-1 בפברואר 1991, הקים קארמק יחד עם רומרו, הול ואדריאן קארמק את id, ובאותה שנה שוחרר המשחק הראשון מבית היוצר שלהם והוא Commander Keen}. קארמק פיתח שיטה מיוחדת להצגת גרפיקת דו מימד בגלילת צד על המחשב האישי, מה שהפך לפריצת דרך. החברה שהתמחתה בשחרור גרסאות Shareware למשחקיה, שחררה את הכותרים מצליחים הראשונים שלה דוגמת הטירה הנאצית וDOOM דרך Apogee Sofware באמצעות הזמנת המשחקים בדואר אלקטרוני, ורק מאוחר יותר התחילה לשחרר משחקים בצורה המסורתית שכללה קופסה עם דיסק ההתקנה של המשחק, דרך חברות הפצה אחרות דוגמת Activision, ועם הגדילה בפופולריות של פלטפורמת ההפצה הדיגיטלית סטים משחקי איד עברו גם לשם.
ב-24 ביוני 2009, נרכשה החברה על ידי תאגיד המדיה "זנימקס", שבין היתר רכש חברות נוספות בתחום פיתוח משחקי מחשב כגון Bethesda Game Studios. "זנימקס" עצמה נרכשה על ידי חברת "מיקרוסופט" בספטמבר 2020, תמורת 7.5 מיליארד דולר.
ביוני 2013, הודיע המנכ"ל טוד הולנסהד כי יפרוש לאחר 17 שנות עבודה. בסוף 2013 הודיע קארמק כי הוא פורש לחלוטין מהחברה ומתמסר לעבודה על Oculus Rift, משקפי מציאות מדומה שעל פיתוחם הוא והחברה החדשה בהנהלתו Oculus VR עבדו עליהם גם קודם לכן.
מקור השם
שם החברה, id באותיות קטנות, מבוטא "אִיד". השם המקורי של קבוצת המפתחים בתחילת שנות התשעים, Ideas from the Deep (רעיונות ממעמקים), קוצר במקור ל-id כראשי תיבות של המונח "in demand" (בביקוש). הקבוצה חשבה שהפירוש "עלוב", אך לאחר שהוזכרה תורת הפסיכואנליזה של זיגמונד פרויד, לפיה האיד הוא מרכז ה"יצרים הטבעיים" של הנפש, המפתחים אימצו את השם ואיתו הפירוש הפרוידיאני.
משחקים
כמו כן, השתתפו id בפיתוחם של סדרות המשחקים Heretic ו-HeXen, סדרות משחקים בעלות אותה עלילה בדיונית שגם השתמשו באותם מנועים כמו דום ו-Quake 1 ו-2, שפותחו על ידי Raven Software.
ב-2004 יצא המשחק השלישי בסדרת דום, דום 3 שהיווה רימייק בעל עלילה מפותחת יותר ומבוססת אימה למשחק הראשון, והשתמש במנוע id Tech 4. במנוע השתמשו גם מספר משחקים נוספים, הן של id והן מבית היוצר של חברות אחרות לגמרי כמו Prey ו-Brink.
ב-2011 הושק המנוע, id Tech 5, ביחד עם המשחק Rage.
ב-2016 הושק המנוע החדש של החברה, id Tech 6 ביחד עם המשחק "דום".
עד יציאת המנוע id Tech 5, כל מנועי המשחק שפותחו על ידי החברה יצאו כתוכנה חופשית לרשות הציבור תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו, וזאת עקב מדיניות החברה אשר התבססה בזמנה על יחסו האוהד של קארמק לרעיון הקוד הפתוח. קארמק התכוון להוציא גם את id Tech 5 כתוכנה חופשית, אך התפטרותו ב-2013 מהנהלת החברה הובילה לנטישת הרעיון ומאז מנועי המשחק החדשים יותר של החברה לא מופצים עוד כתוכנה חופשית.
סדרת Wolfenstein
בשנת 2010 חברת האם ZeniMax העבירה את הזכויות על הזיכיון לסטודיו שוודי בשם MachineGames, שפיתחה את שני משחקי ההמשך בסדרה: Wolfenstein: The New Order ו-Wolfenstein 2: The New Colossus, אשר מתרחשים במציאות אלטרנטיבית של שנות ה-60 של המאה ה-20 בה גרמניה הנאצית ניצחה במלחמת העולם השנייה.
Wolfenstein
כיוון שהמשחק Wolfenstein 3D מכיל סממנים נאציים, כגון צלבי קרס ואת המנון המפלגה הנאצית - שיר הורסט וסל, המשחק נאסר להפצה ומכירה בגרמניה על פי החוק שאוסר על הצגת סמלים נאציים והפצתם. כמו כן, ניתן לראות גם במשחק סממנים של עינויים, כמו כלובים רבים המכילים בתוכם שלדים. בנוסף, גופות רבות של הקורבנות קיימות בחדרים שונים.
המשחק השני בסדרה, return to castle wolfenstein משנת 2003, הוגדר על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית בתור משחק אנטישמי ביותר כיוון שבמצב הרשת היה אפשר לשחק את הנאצים.
עד 2019, שאר משחקי הסדרה, החל מWolfenstein 2009 והלאה, לא היו זמינים בחנות הסטים עבור השחקן הישראלי, אך היה ניתן להשיג עותקים פיזיים שלהם בחנויות משחקים לקונסולות השונות. החל משנה זו סטים הסירה את ההגבלה ועכשיו ניתן לקנות את משחקי הסדרה בישראל. אולם הכותר האחרון בסדרה, Wolfenstein: Youngblood, לא זמין גם הוא.
דום
המשחק נחשב שנוי במחלוקת מאז יציאתו לשוק, בשל האלימות הגרפית והשטניזם המוצגים בו. גורמים שונים, בהם אנשי דת ופוליטיקאים הביעו דאגה מכך שהאנימציה התלת־ממדית, שנחשבה בתקופת הופעתו של המשחק חדשנית, תשמש סימולטור הריגה, ותעודד אנשים לבצע מעשי אלימות. לאחר הטבח בתיכון קולומביין בשנת 1999, צצו שמועות כי מבצעי הטבח נהגו לשחק במשחק ואף נטען שהשניים עיצבו שלבים במשחק המזכירים את בית הספר בו למדו כדי להתאמן לקראת הטבח. אמנם אף אחד מהם לא עיצב שלבים המזכירים את בית הספר, אבל בבעלותו של אריק האריס היה אתר אינטרנט שיועד במקור לפרסום שלבים עבור המשחק, באותו סגנון מדע בדיוני-אימה שאפיין את המשחק המקורי. מאוחר יותר הפך האתר למעין בלוג, שכלל בדיחות וקטעי עיתונות קצרים הנוגעים למחשבותיו על הורים, בית ספר וחברים, הוראות לביצוע מעשי קונדס, הוראות להכנת מטען חבלה ויומנים שתיארו את מעשיו עם חברו ומאוחר יותר שותפו לטבח, דילן קלבולד. לאחר הטבח, השלבים שהאריס עיצב נודעו בשם "Harris Levels" ועד עצם היום הזה חלקם מופצים ברשת.
מחווה (אמנות)
באמנות, מֶחְוָה (בלעז: הוֹמָאז') היא מתן הוקרה ליוצר, בדרך כלל באמצעות רמז ברור ליצירתו ביצירה של האמן המביע את המחווה. פעמים רבות המחווה היא בדרך של "ציטוט" רעיון המופיע ביצירה המקורית. מחווה מופיעה בציור, בקולנוע, בספרות, בשירה, במוזיקה ועוד.
להבדיל מפלגיאט שבו ציטוט של רעיון של יוצר מסוים נעשה בהיחבא, ללא מתן קרדיט ליוצר המקורי, במחווה הציטוט נעשה בגלוי, תוך מתן קרדיט מפורש או משתמע ליוצר המקורי.
תמי בצלאלי
תמי בצלאלי (באנגלית: Tami Bezaleli, נולדה ב-4 באפריל 1953) היא ציירת, פסלת, מאיירת, מורה לרישום בבצלאל, וסופרת ישראלית.
ביוגרפיה
נולדה בחיפה כתמי בר-משה לנורמה (נוריה) וליצחק בר-משה, עיתונאי, סופר ודיפלומט. שני הוריה היו ילידי בגדד שעלו לארץ בתחילת שנות ה-50, והתגוררו עם הגיעם ארצה במעברה בשפרעם ובחיפה. יש לה אחות אחת, עדית שמר, נגנת חליל וסופרת. בגיל 5 עברה עם משפחתה לירושלים, ושם גדלה והתחנכה. כשהייתה בת 7 נסעה משפחתה לשליחות בטהראן. בתיכון למדה בגימנסיה העברית רחביה (סיימה בשנת 1971).
החל משנות ה-80 לימדה בכמה בתי ספר ומכללות באזור ירושלים: הייתה מורה לאמנות בבית הספר הניסויי בירושלים, מורה לרישום בבית הספר התיכון ע"ש סליגסברג, מנחת סדנאות בנושאי יצירה במכללה ע"ש דוד ילין, מורה לרישום במכללת אמונה ומורה לרישום, ציור ופיסול למבוגרים וילדים באגף הנוער במוזיאון ישראל (שם עבדה 38 שנים).
בשנים 2000–2020 הייתה מורה בכירה לרישום ומרצה במחלקה לאומנויות המסך בבצלאל.
במקביל עבדה מאז שנות ה-70 כמאיירת ספרים ובעיקר ספרי ילדים בהוצאת דביר ובהוצאת כתר, ועיצבה גם עטיפות רבות לספרים.
בשנות ה-60 לחייה ביצעה "תפנית אמנותית" והחלה לעסוק בכתיבה. היא פרסמה שני ספרי פרוזה: בשנת 2016 הספר "תישארי", ובשנת 2023 הספר "הו-מאמה". בשני הספרים משולבת העלילה הבדיונית ביסודות אוטוביוגרפיים בולטים.
תערוכותיה
בצלאלי קיימה שמונה תערוכות יחיד, השתתפה בשבע תערוכת קבוצתיות, והייתה אוצרת של כעשר תערוכות.
ספרים שאיירה
בצלאלי איירה כ-20 ספרים:
חיים אישיים
הייתה נשואה פעמיים לגברים. כיום, נשואה פעם שלישית לאשה, שרה גרוס. השתיים השתתפו יחד בתוכנית "מתחילים מאפס עונת המשפחות".
אם לשלושה (שני בנים ובת). בנה הבכור, אסף, התאבד בשנת 2009.
מתגוררת בגבעתיים.
עולם חדש מופלא (סדרת טלוויזיה)
עולם חדש מופלא היא סדרת דרמה דיסטופית מדע בדיונית אמריקאית משנת 2020, שעלתה בבכורה בשירות הסטרימינג Peacock. זהו עיבוד לרומן בעל אותו שם מאת אלדוס האקסלי.
עלילה
הסדרה "מתארת חברה דיסטופית שכביכול השיגה שלום ויציבות באמצעות איסור מונוגמיה, פרטיות, כסף, משפחה ואת ההיסטוריה עצמה."
הפקה
בשנת 2015, רשת Syfy הודיעה על כוונתה לפתח את הסדרה, עם דאריל פרנק וג'סטין פאלווי כמפיקים. בשנת 2016 צורפו לפרויקט התסריטאים לס בוהם, גרנט מוריסון ובריאן טיילור. ב-13 בפברואר 2019, הסדרה הועברה לרשת USA, כשדייוויד וינר מחליף את בוהם כתסריטאי ואוון האריס מביים את הפיילוט.
באפריל 2019 לוהק ארנרייך לתפקיד ג'ון הפראי. באותו חודש הוכרז שהארי לויד לוהק לתפקיד ברנרד מרקס. במאי 2019 הוכרז כי ג'סיקה בראון פינדלי תגלם את לנינה קראון. בחודש יוני 2019, קיילי ברון, האנה ג'ון-קיימן, סן מיצוג'י, ג'וזף מורגן, נינה סוסניה ודמי מור לוהקו לתפקידי משנה שונים.
ב-17 בספטמבר 2019 הודיעה NBCUniversal כי הסדרה תשודר ברשת Peacock.
ב-15 ביולי 2020 עלתה הסדרה לשידור.
מגילה חיצונית לבראשית
המגילה החיצונית לספר בראשית, היא אחת משבע המגילות העיקריות שנמצאו ב"מערה מס' 1" במערות קומראן. המגילה משתייכת למגילות מדבר יהודה והיא אחת מיותר משמונה-מאות כתבים שנמצאו באזור חירבת קומראן שבצפון החוף המערבי של ים המלח. המגילה נמצאה בשנת 1947, על ידי בדואים מהאזור.
המגילה נמצאה במערה עם שלוש מגילות נוספות: מגילת ישעיהו, סרך היחד, פשר חבקוק, והיא נמכרה על ידי הבדואים למר אתנסיוס שמואל, ראש המנזר ע"ש מרקוס הקדוש, שבעיר העתיקה בירושלים. שלוש המגילות האחרות נפתחו במהירות וצולמו, אך המגילה הרביעית, כך היא נקראה אז, הייתה במצב שברירי ולא ניתן היה לפתוח אותה ללא טיפול עדין ביותר.
לאחר גילגולים נוספים דרך חומס בסוריה, וביירות בלבנון, הגיעו המגילות למוזיאון פוג לאמנות (Fogg Art Museum) באוניברסיטת הרווארד, מסצ'וסטס ארצות הברית, שם התכוננו לפתוח את המגילה שטרם נפתחה. ראש המנזר התנה את פתיחת המגילה ברכישת ארבע המגילות הנוספות. לבסוף הוצעו המגילות למכירה בוול סטריט ג'ורנל (ב-1 ביוני 1954) ונמכרו למדינת ישראל תמורת 250,000$, בעזרתו של איש העסקים האמריקאי סמואל גוטסמן. המגילות כונסו עם שלוש מגילות נוספות (העתק נוסף של מגילת ישעיהו, מגילת מלחמת בני אור בבני חושך ומגילת ההודיות) בהיכל הספר. קלף המגילה עצמו מתוארך לפי תיארוך פחמן 14 לתקופה שבין שנת 73 לפנה"ס לשנת 13 לספירה. חיבור המגילה לראשונה מתוארך לפי לשון הכתוב למאה הראשונה לפנה"ס.
שם המגילה
תחילה נקראה המגילה בפשטות 'המגילה הרביעית' או 'הלא מזוהה' משום שטרם נפתחה. בארצות הברית הצליח ד"ר טרבר לפתוח חלק מהמגילה וזיהה כי מדובר בלמך אשר פונה לאשתו בת-אנוש. לפי רשימה יוונית של ספרים חיצוניים הוא הסיק כי מדובר בספר החיצוני 'מגילת למך'. הוא הציע את השם 'מגילת למך מעין פשחה'. שם זה שימש את המגילה עד לפתיחתה השלמה. בין השמות שהוצעו למגילה, היה השם 'ספר אבות' שהוצע על ידי פרופ' בנימין מזר.
גילויה ומצבה הפיזי של המגילה
על מצב השתמרותה סיפרו נחמן אביגד ויגאל ידין: "מצב השתמרותם של דפי המגילה שונה בהתאם למקומם בגליל. עם כל סיבוב בפתיחת המגילה נתקבל מן הצד "הטוב" של הגליל קטע של גוויל, ובצד הרקוב של הגליל נתהווה פער. מכאן שהחלק הראשון של המגילה עשוי סדרה של רצועות עור ורווחים ריקים לסירוגין. אף אחד מתשעת הדפים הראשונים לא השתמר בכל מידת רוחבו, שכן חלק מסופם חסר, או חלק מתחילתם חסר. וכן ישנם דפים, שרק תחילת השורות שבהם או רק סופן נשתמר בהם. רק החל מן הדף העשירי ואילך ישנה רציפות בדפים, אף על פי שגם דפים אלה רחוקים משלמות, שכן הריקבון חדר גם אליהם במקומות שונים. רק שלושת הדפים האחרונים, כלומר, הפנימיים ביותר נשתמרו בשלמותם, להוציא מספר ליקויים שהתגלו בהם".
תוכן המגילה
המגילה כתובה בארמית, ומחלקי המגילה שהשתמרו אפשר לקרוא את הסיפורים הבאים:
הסגנון הספרותי של המגילה
המגילה מכילה לעיתים תרגומים ישירים, של מילה במילה מספר בראשית, ולעיתים תוספות על הסיפורים והדמויות המופיעות בבראשית. התרגום הישיר מבראשית סייג את החוקרים מלהגיד שהמגילה היא ספרות מדרש. מאידך, התוספות הנרחבות מנעו מהם לשייך את המגילה לספרות תרגום, דוגמת תרגומים נוספים ממערות קומראן של ספר איוב וספר ויקרא. פרופ' פיצמאייר מכניס את המגילה תחת הסגנון הספרותי פסאודואפיגרפיה. סגנון ספרותי זה הוא סגנון שהוצע בעקבות גילויי מגילות קומראן ומאפייניו הם שיכתוב הסיפורים המקראיים אך עם תוספות ושינויים.
נישואים על פי המגילה
במגילה ישנה התייחסות לסוגי הנישואים הנחשבים ראויים. הדבר מודגש בשורה 8 טור ו', במגילה: "אז לבני נשים לקחתי מבנות אחי, ובנותיי לבני אחי נתתי, כדת חוק העולם". כלומר שראוי להינשא עם בני דודים. אחרת אין שמירה על טהרת המשפחה, וזה מביא לקלקול עולם.
תעודת עניות
תעודת עניות (לטינית: Testimonium Paupertatis) היא תעודה שניתנה בכמה קהילות באירופה לעניים כאישור לעניותם. בימינו משמש המושג כמטפורה, לציון עניות רוחנית.
תעודה זו העניקה לעניים זכויות שונות, כגון קבלת כספי צדקה. בימינו לא נהוג לתת תעודת עניות, אם כי קבלת תשלומי הבטחת הכנסה היא מימוש מודרני של רעיון זה, ובדומה לתעודת עניות, מקנה זכויות נוספות שבאו לתרום לרווחתו של העני.
השימוש בביטוי "תעודת עניות" נפוץ בעברית המודרנית, לציון מעשה המעיד על רמת תפקודו הנמוכה של בעליו וכן עניות רוחנית, הבולטת מתוך מעשיו של אדם או ארגון. שורשיו של שימוש זה נמצאים כבר במאמר חז"ל (מסכת נדרים) "אין עני אלא בדעת".
גיבוב ליניארי
גיבוב ליניארי (Linear probing) הוא שיטת תכנות לפתרון התנגשויות בתוך טבלאות גיבוב - מבני נתונים לשמירה על אוסף של זוגות מפתח וערך. הוא הומצא בשנת 1954 על ידי ג 'ין אמדל, איליין מ. מק' גרו, וארתור סמואל הראשון, ונותח בשנת 1963 על ידי דונלד קנות'.
יחד עם double hashing, גיבוב ליניארי הוא סוג של מיעון פתוח. כלומר כל תא מכיל זוג אחד של מפתח-ערך. כאשר פונקציית גיבוב גורמת להתנגשות (כלומר היא מיפתה מפתח למקום שתפוס על ידי ערך אחר בטבלה) נבדוק האם התא הבא בטבלה ריק וכך נמשיך עד למציאת מקום ריק. חיפוש מבוצע באותו אופן, על ידי חיפוש בטבלה החל במיקום שניתן על ידי פונקציית הגיבוב, עד למציאת תא עם התאמת מפתח או תא ריק. במחיקה איננו יכולים להשאיר את התא ריק משום שלאחר מכן בחיפוש נוכל לטעות ולכן במחיקה נשמור בתא דגל לציון המחיקה.
ניתוח
שימוש בגיבוב ליניארי יכול להיות מיושם כך שתוחלת מספר הפעולות קבועה. במילים אחרות, פעולות הוספה הסרה וחיפוש יכולות להיות מיושם בממוצע - (1)O, כל עוד מקדם העומס של טבלת הגיבוב הוא קטן מאחד.
לואיס דגן
לואיס (אריה) דגן (נולד ב-31 ביולי 1941) הוא איש עסקים, יזם וקבלן בניין ישראלי. הגה ויזם את אזור סחר חופשי אילת.
ביוגרפיה
לואיס (אריה) דגן בבואנוס איירס, למרים ואליעזר פישמן יוצאי לודז', פולין, שהגיעו לארגנטינה ערב מלחמת העולם השנייה. המשפחה עלתה בשנת 1950 לישראל באונייה "קווין אליזבט" שהפליגה לגנואה, ומשם הפליגו באונייה "קדמה" של חברת צים, לחיפה. התגוררו במעברת "שער עלייה" ליד חיפה, אחר-כך עברו לשכונת הדר יוסף בתל אביב ולבסוף קבעו את משכנם בראשון לציון.
את לימודיו התיכוניים עשה בבית הספר המקצועי "שבח" בתל אביב, ובשנת 1956 המשיך את לימודיו בבית הספר הטכני של חיל האוויר בחיפה ועבד חודשים אחדים כמכונאי מטוסים בתעשייה האווירית. את שירותו הצבאי עשה בחיל האוויר כמכונאי מוטס. הוכשר בין ראשוני יחידת 669 לחילוץ והצלה שהוקמה על ידי קצין הקומנדו מרסל טוביאס.
בשנים 1971–1985 הפך לקבלן עצמאי בבנייה ציבורית. בין היתר הקים בתי ספר וגני ילדים בבניית כיפות - שיטה של יצירת מבנה בעזרת ניפוח בלון ועליו יציקת בטון, כך שמבנה שלם יכול להיבנות בתוך חודש ימים.
בשנת 1975 יזם את הקמת המסעדה הסינית "מנדי'ס" בחוף אלמוג באילת, אשר פעלה כ-25 שנים.
בשנת 1978 יזם דגן כתובת אש באורך 40 מטר ובה נכתב CONGRATULATIONS ROYAL COUPLE. הברכה התנוססה מאילת לכיוון עקבה השכנה לכבוד ירח הדבש של המלך חוסיין והמלכה נור שנפשו בארמון בעקבה. תצלום של כתובת האש נמסר למלך על ידי גבי קדוש ראש העיר אילת, בטקס החתימה על הסכם השלום בין ישראל לירדן בשנת 1994. המלך הודה במכתב לתושבי אילת על ברכת האש "שהנביטה את ניצני השלום".
בשנת 1979 דגן הגה ויזם את אזור סחר חופשי אילת והוביל את הרעיון בעזרתו של הכלכלן והבנקאי הבינלאומי ד"ר בועז ברק, שהכין ניתוח כלכלי על אזור סחר חופשי באילת. הניתוח הכלכלי הועבר על ידי דגן לשר האוצר יצחק מודעי. שר האוצר הביא את הרעיון לאישור ראש הממשלה מנחם בגין. גם רפי הוכמן, שנבחר לראשות עיריית אילת ב-1983, פעל במשרדי הממשלה כדי לקדם את הנושא. ב-31 ביולי 1985 אושר בכנסת ה-11 חוק אזור סחר חופשי באילת ונכנס לתוקף ב-1 בנובמבר 1985. החוק מיושם עד היום. בשנת 1982 הקים דגן את חברת הבנייה "אמדר – חברה לפיתוח עירוני בע"מ" ובנה את שכונת המגורים "אמדר" באילת, המשתרעת על פני 200 דונם. בשכונה דירות נופש, מלון "לב אילת", וילות (אמדר), קוטג'ים (אמדר וילג') ובית מגורים מפואר (אמדר רזידנס). בין היתר יזם דגן בשכונה זו, לראשונה באילת, מכירת וילות עם בריכות שחייה בשוק החופשי ובעיקר לתושבי חוץ (1982–2005).
באוגוסט 1982 פנה דגן לחברת אל על בהצעה לחכור ממנה מטוס נוסעים כדי לקיים שירות בקו תל אביב-אילת. הסדר זה אמור היה לאפשר קיום טיסות לתושבי העיר ולתיירים למרות השביתה הממושכת בחברת ארקיע.
בשנת 1983 יזם את ארגון א.ב.א.– "אילת בעד אילת", ששם לו למטרה לקדם את התיירות בעיר. הוא גייס את נהגי מוניות "ערבה" באילת, ובשיתוף חברת "ארקיע" ומלונות קיסר ולגונה, ארגן את "שבת של כדורגל" – משחק ראווה בין מכבי נתניה לקבוצת כוכבי הליגה הלאומית "סרווט" משווייץ. המשחק התקיים לזכרו של סג"ם רוני לוי-סבג, תושב העיר, שנפל במהלך מלחמת לבנון.
יוזמה חברתית נוספת של דגן היא התוכנית "מידע לחיים" (2005), מיזם להקניית כישורים מעשיים לתלמידי בתי ספר תיכון. דגן גייס בעלי מקצוע שונים מהקהילה שירצו בהתנדבות בפני תלמידי בית ספר רבין. התוכנית הועברה למנכ"לית משרד החינוך רונית תירוש באמצעות קלטת וחומר כתוב.
בשנת 2012 חלה ואושפז. לאות תודה על הטיפול שקיבל תרם 30 מלגות לתלמידי הסיעוד הערבים והיהודים בבית הספר האקדמי לסיעוד דינה במרכז הרפואי רבין.
דגן נשוי למשוררת נילי דגן, אב לארבעה ילדים.
קישורים חיצוניים
אזור סחר חופשי המלך חוסיין קניון "מול הים" מידע לחיים
luis 80 - חיים שכאלה
חיל האוויר של סינגפור
חיל האוויר של הרפובליקה של סינגפור (בטמילית: சிங்கப்பூர் ஆகாயப்படை; באנגלית: Republic of Singapore Air Force; בראשי תיבות: RSAF; בסינית: 新加坡空军部队; במלאית: Angkatan Udara Republik Singapura) הוא הזרוע האווירית של הכוחות המזוינים של סינגפור. הוא נוסד בשנת 1968 בשם "Singapore Air Defence Command". בשנת 1975 שונה שמו ל"חיל האוויר של הרפובליקה של סינגפור" או בקיצור "חיל האוויר של סינגפור".
לחיל האוויר כ-13,500 חיילים ו-262 מטוסים ומסוקים, בין היתר מתוכם כ-100 מטוסי קרב מסוג F-16C/D ,F-15SG וכ-80 מסוקים מלבד 19 מסוקי Apache AH-64D. בנוסף 11 מטוסים בעלי יכולת תדלוק אוויר.
מבנה וארגון
RSAF מובל על ידי מפקד חיל האוויר (באנגלית: CAF) אשר מדווח ישירות למפקד כוחות ההגנה ומסתייע במפקד הכללי (של חיל האוויר). הפיקוד העליון (Air Staff) מורכב משש מחלקות עיקריות: כח אדם אווירי, מודיעין אווירי, מבצעים אווירי, לוגיסטיקה אווירית, תכנון אווירי ואימונים אוויריים. בנוסף יש שתי מחלקות מומחים, חוקר אווירי וקצין רפואה אווירית (CAMO).
פורסט גודלאק
פורסט גודלאק (באנגלית: Forrest Goodluck; נולד ב-6 באוגוסט 1998) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בשל השתתפותו בסרטים "האיש שנולד מחדש" משנת 2015 ו-"החינוך הרע של קמרון פוסט" משנת 2018.
ראשית חייו
גודלאק נולד באלבקרקי, ניו מקסיקו. אביו הוא אינדיאני משבט נאוואחו. מוצאה של אמו משבטי האינדיאנים הידאצה, מאנדאן, נאוואחו וצימשיאן.
קריירה
חוויית המשחק הראשונה של גודלאק הייתה במהלך הפקה בכיתה ו' בהצגה "חג המולד של צ'רלי בראון" בבית הספר היסודי שלו. בהמשך הופיע בהפקות במה ותיאטרון בחטיבת הביניים ובתיכון. בגיל 13 הוא הגיע לאודישן לסרטו של הבמאי האינדיאני כריס אייר, "באפלו". הסרט לא הופק, אך איפשר לו להתחבר עם סוכני ליהוק.
בחודש פברואר 2016, לוהק לפיילוט Citizen". בנובמבר 2016 פורסם כי גודלאק יככב לצד קלואי גרייס מורץ וסשה ליין בסרט "החינוך הרע של קמרון פוסט", ששוחרר לאקרנים במהלך 2018.
בשנת 2021 לוהק לסדרת הטלוויזיה "הרפובליקה של שרה" מבית The CW לתפקיד של טיילר, לצדם של לוק מיטשל ולנדרי בנדר.
קארי קון
קארי אלכסנדרה קון (באנגלית: Carrie Alexandra Coon; נולדה ב-24 בינואר 1981) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית. היא ידועה בתפקידיה הראשיים בתור האם האבלה נורה דרסט בסדרת הדרמה "הנותרים" (2014–2017), ולאחר מכן בתור גלוריה ברגל (אנ') בעונה השלישית של סדרת הפשע "פארגו" (2017) ; בעבור תפקיד זה קיבלה קון מועמדות לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני-סדרה או סרט טלוויזיה. היה לה גם תפקיד ראשי בעונה השנייה של סדרת הדרמה "החוטאים" (2018) מבית רשת USA, והחל מ-2022 היא ידועה בגילומה של ברטה ראסל בסדרה "העידן המוזהב".
על הבמה, קון הייתה מועמדת לפרס טוני על הופעתה ב-2012 בהפקה מחודשת למחזה "מי מפחד מווירג'יניה וולף?. היא גם הופיעה בסרטים רבים, כולל המותחן הפסיכולוגי "נעלמת" (2014), הדרמה הפוליטית "העיתון" (2017) , מותחן הפשע "אלמנות" (2018), סרט גיבורי העל "הנוקמים: מלחמת האינסוף" (2018), הדרמה התקופתית "הקן" (2020) , והקומדיה העל-טבעית "מכסחי השדים: החיים שאחרי" (2021).
ביוגרפיה
קארי אלכסנדרה קון נולדה בעיירה קופלי, אוהיו ב-24 בינואר 1981, בתם של פולה (לבית פלואנס) וג'ון קון. יש לה אחות גדולה, אח גדול ושני אחים צעירים. היא סיימה את לימודיה בתיכון קופלי (אנ') ב-1999, לאחר מכן למדה באוניברסיטת מאונט יוניון (אנ'), וסיימה את לימודיה ב-2003 עם תואר ראשון באנגלית וספרדית. בשנת 2006 היא קיבלה תואר שני בחוג לדרמה מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון.
פריצת הדרך
בשנת 2017 גילמה את אחד הדמויות הראשיות בעונה השלישית של סדרת הפשע "פארגו".
בשנת 2018 שיחקה בסרטים "קשר קטלני" ו"אלמנות", ושיחקה בעונה השנייה של סדרת המסתורין "החוטאים" של רשת USA Network, בתפקיד ורה ווקר.
בשנת 2021 שיחקה בסרטו של ג'ייסון רייטמן "מכסחי השדים: החיים שאחרי".
בשנת 2022 החלה לככב בסדרת הדרמה התקופתית "העידן המוזהב" מבית היוצר של ג'וליאן פלוז עבור רשת הטלוויזיה HBO.
מילי ונילי
מילי ונילי (באנגלית: Milli Vanilli) היה צמד מוזיקת פופ שפעל זמן קצר בסוף שנות ה-80. הצמד ספג ביקורת ואף הושם ללעג כאשר התגלה כי שירי חברי הצמד, רוב פילאטוס ופבריס מורוואן (פאב), נכתבו ובוצעו בידי אמנים אחרים, בעוד לחברי הלהקה לא היה שום קשר לעשייה המוזיקלית.