cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שמעון ועקנין
ר' שמעון כשד"ר
כמו אחיו ואביו, ר' שמעון היה שד"ר מטעם כוללות רבי מאיר בעל הנס בטבריה ומטעם העדה המערבית בירושלים.
על פי כתבי השד"רות שלו ר' שמעון כיהן מספר פעמים כשד"ר בקהילות בצפון אפריקה: אלג'יריה, מרוקו ותוניסיה. לראשונה בשנת 1927 (ה'תרפ"ז) מטעם כוללות רמב"ה, בשנת 1929 (ה'תרפ"ט) מטעם העדה המערבית בירושלים ומטעם כוללות רמב"ה, ובשנת 1938 (ה'תרצ"ח) מטעם כוללות רמב"ה.
במסעותיו לצפון אפריקה התקבל בכבוד ובהערכה גדולה. כאשר הגיע בשנת ה'תרפ"ט לעיר פאס שבמרוקו, באותה שנה נפטר הרב שלמה אבן דנאן, ורבני הקהילה שהכירו את ר' שמעון ואת גדולתו, נתנו לו את הכבוד להספיד את ר' שלמה, והוא היה זה שהספיד אותו בבית העלמין בשעת ההלוויה.
באחד ממסעותיו למרוקו, הגיע לנטיפה ופגש את רב שלמה בן חמו והתכתב עמו הרבה כאשר חזר לארץ.
מות בנו
בז' בתשרי תשי"א (1950) נפטר בנו, ר' משה ועקנין. חודש אחר כך, בי"ז חשוון תשי"א, נפטרה אשתו, מרת מעתוקה. צאצאיה מעידים כי הרבנית לא יכלה לשאת את הצער בעקבות מות בנה וזה הדבר אשר שהביא לפטירתה.
14 שנה אחר כך, ביום ג' כסליו ה'תשכ"ה, נפטר ר' שמעון לבית עולמו והוא בן 83. (יש אלו שאומרים שנפטר ב-ב' כסליו כפי שכתוב על מצבתו, אך לא כך נכתב במודעת האבל). ביום הלווייתו פורסמו מודעות אבל מטעם המשפחה, רבנות טבריה וכוללות רבי מאיר בעל הנס בעיר, בהן הציבור התבקש לחלוק כבוד עם הצדיק, להגיע ללווייתו ולסגור את החנויות בשעת הלוויה. רבים מאנשי טבריה השתתפו במסע לווייתו, החנויות נסגרו כבקשת רבני העיר והעיר שבתה.
בין הסופדים בלווייתו היו אחיו ר' מאיר ועקנין והרב יעקב חי זריהן, ראש אבות בתי הדין של טבריה.
צאצאיו
לרבי שמעון נולדו בת ושני בנים מאשתו הראשונה, הרבנית מעתוקה:
חיבוריו
ספרים שכתב ר' שמעון ועקנין:
בכמה מספריו הכניס ר' שמעון פיוטים שכתב, ואת הקדמותיו נהג לכתוב בחרוזים. בשמות ספריו רמז את שמו ושם הוריו בראשי התיבות, כך לדוגמה הוא מסביר בהקדמות לשניים מספריו:
נאה דור"ש – נאום אני הצעיר שמעון ואעקנין רבי דוד.
דבר השו"ה – בן רבי דוד הצעיר שמעון ואעקנין הי"ו.
הוציא לאור יחד עם אחיו ר' מאיר ועקנין את ספרו של אביהם ר' דוד, שו"ת "וידבר דוד".
לספריו הסכמות מרבנים חשובים, ביניהם רבה הראשי של מרוקו הרב רפאל אנקווה, הרה"ר הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, הרה"ר הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הראשון לציון הרב יצחק ניסים, הראשון לציון הרב בן ציון מאיר חי עוזיאל והרב רפאל הכהן קוק, רבה של טבריה.
M50 אונטוס
M50 או בכינויו M50 אונטוס הוא תותח מתנייע אשר יוצר בארצות הברית בין השנים 1955-1957. לתותח שישה תול"רים M40, שנועדו לירי רציף ומהיר על מטרות בודדות במטרה להבטיח פגיעה. לאחר שצבא ארצות הברית איבד עניין בפרויקט הוא נבחן בכמה קרבות מלחמת וייטנאם על ידי המארינס ודווח כיעיל ביותר. ייצורו חודש במספרים גדולים יותר והוא השתתף בקונפליקט עד סיומו.
פיתוח
בראשית הפיתוח, הM50 היה אמור להיות משחית טנקים המסוגל להיות מוצנח על ידי מטוס תובלה. הM50 היה צריך להיות עם מנוע GMC, מנוע זהה למשאיות הצבאיות של ארצות הברית באותה עת. בסופו של דבר חברת אליס צ'אלמרס קיבלה את החוזה לתחילת הייצור, היא קיבלה אישור לייצור 297 יחידות. תחילה, אליס צ'אלמרס בנתה אב טיפוס פשוט, הוא היה על בסיס הM56 סקורפיון והיה לו צריח מפלדה עם שתי זרועות שבכול אחת מהן 3 תותחים, בגרסאות הראשונות הצריח היה מסוגל להסתובב עד 15 מעלות בלבד. אב הטיפוס השני הכיל מערכת מתלים משוכללת יותר, זחלים טובים יותר וצריח המסתובב עד 40 מעלות, אך עם כול השכלולים החדשניים הוא יכל לשאת אך ורק 18 פגזים בגלל השטח המוגבל שבתוכו. כטנק, היו לו מספר בעיות, המרכזיות שבהן היו שכדאי לטעון את התותחים הצוות צריך לצאת מהטנק עצמו וגכן מספר הפגזים היה נמוך לקרב (18 סך הכול). אמנם הצבא ביטל את הזמנת, אך המארינס היה כול כך נואש לכלי נגד טנקים שהצבא אישר הזמנת 297 כלים. הייצור נמשך משנת 1955 עד שנת 1957, המארינס קיבלו את הכלי הראשון שלהם ב-31 באוקטובר 1956.
תיאור
כטנק שעוצב כמשחית טנקים, התברר שהשריון שלו, בדומה לM113 היה חסין נגד נשק קל אך פגיע ביותר לרימון או מוקש. כתוצאה מכך M50 רבים מוקמו בעמדות ממוגנות. רוב הלוחמים ששירתו בכלים אלו אהבו את הכלי, והמפקדים שיבחו אותו.
התותח היה קל יחסית, מה שאפשר לו להיכנס למקומות שכלים אחרים נתקעו בהם. מדי פעם גרמו לפחד אצל האויב בגלל כמות התותחים שעליו. באחת מן המשימות במלחמת וייטנאם הוא היה הכלי היחיד שהצליח לעבור גשר פונטון, ולכן המארינס ראו בו ככלי שימושי ויעיל ביותר. יחידות הM50 הפסיקו לפעול במאי 1969. חלק מהכלים פעלו זמן קצר ואחר כך שימשו בעיקר לחלקי חילוף. רובם הפכו לגרוטאות. בחלק קטן של הכלים, השלדה נמכרה.
שכבת גבול
שכבת גבול בפיזיקה ובמכניקת זורמים היא שכבת זורם הנמצאת בקרבה למשטח בה צמיגות הזורם משמעותית. הצמיגות מקטינה את התכונה (מהירות / ריכוז/ טמפרטורה) המקומית של הזורם (עד כדי עצירה) ואחראית ליצור החיכוך (מאמצי גזירה) במשטח.
שכבת הגבול בכנף של כלי טיס היא חלק מהזרימה הצמודה לכנף. באטמוספירת כדור הארץ, "שכבת הגבול האטמוספירית" היא שכבת האוויר הקרובה לקרקע המושפעת מחום, לחות או ממומנטום המועבר אל הקרקע או מהקרקע. יש שני סוגי שכבות גבול של זרימה:
ישנן שכבות גבול המפורסמות הנסיבות שבגללן הן נוצרו. לדוגמה: שכבת גבול סטוקס - שכבת הגזירה הדקה המתפתחת בגופים תונדים, שכבת גבול בלזיוס - מתייחסת לפתרון הדמיות של זרימה מציפה אחידה הזורמת על פני משטח ישר, שכבת גבול אקמן - מתקבלת כאשר זורם מסתובב וכוחות הצמיגות מתאזנים על ידי אפקט קוריוליס (ולא על ידי כוחות אינרציה). שכבת גבול תרמית המתפתחת כתוצאה ממעבר חום.
רקע
משוואת הגבול האווירודינמיות הוגדרו לראשונה על ידי לודוויק פרנטל במאמר שהוצג בקיץ 1904 בקונגרס העולמי השלישי למתמטיקאים בהיידלברג שבגרמניה. המודל של לודוויק מפשט את משוואות הזרימה של הנוזל על ידי פיצול שדה הזרימה לשני תחומים. האחד בתוך שכבת הגבול בו האיבר הדומיננטי הוא הצמיגות, הגורם העיקרי ליצירת כוח גרר חיכוך (skin friction) הפועל על הגוף. התחום השני הוא מחוץ לשכבת הגבול בו ניתן להזניח את איבר הצמיגות במשוואה, והזנחה זאת לא פוגעת בפתרון המשוואה. גישה זו נותנת פתרון אנליטי לזרימה בשני התחומים, פישוט משמעותי למשוואות נאוויה-סטוקס. החלק הגדול של מעבר החום מגוף לסביבה ולהפך קורה גם הוא בתוך שכבת הגבול. גרדיאנט הלחץ לאורך שכבת הגבול בכיוון נורמל למשטח נשמר קבוע לאורך שכבת הגבול והוא זהה על המשטח עצמו. עובי של שכבת הגבול מוגדרת כמרחק מהגוף המוצק עד למקום שבו המהירות של הזרימה הצמיגה שווה בערכה ל־99% ממהירות של הזרימה החופשית. הגדרה נוספת לעובי שכבת הגבול, מתייחסת לשטף מעבר מסה. במקרה זה עובי שכבת הגבול הוא העובי אשר ייתן מעבר מסה זהה בין שני המקרים הבאים. האחד, החלקה על הגוף וזורם לא צמיג אל מול המצב השני, זורם צמיג ואי-החלקה על הגוף. מצב אי-החלקה משמעותו שמהירות הזורם בשטח המגע על הגוף היא אפס ביחס למהירות הגוף, וטמפרטורת הזורם שווה לטמפרטורת המשטח של הגוף.
משוואת שכבת הגבול
משוואת שכבת הגבול עבור המקרה של זרימה מציפה מעל לפלטה שטוחה וחצי אינסופית. במקרה זה ניתן להשתמש בהנחות המפשטות את הבעיה והן:
נפתח את משוואות נאוויה-סטוקס ומשוואת שימור המסה :
נעזר באנליזת סדרי גודל. נגדיר משתנים מנורמלים.
שכבת הגבול דקה ולכן ניתן לרשום:
נציב למשוואת שימור המסה ונקבל: =0
+
נקבל
נירמול משוואת שימור המומנטום בכיוון ציר \hat{x}: )
\epsilon^2 (
= )
(
\delta= \Rightarrow
~
\Rightarrow
\epsilon
p^* \Rightarrow
\sim
- =
\hat{x}:
)
- = )
\hat{y}:
מאחר ש Re>>1 נקבל את משוואת שכבת הגבול המנורמלות:
משוואות הגבול המנורמלות
0 =
משוואות הגבול הממדיות
- =
0 =
הלחץ נקבע מהבעיה הפוטנציאלית.
סכימה לאנליזה /נומריקה של חיבור הבעיה החיצונית (זרימה פוטנציאלית) לבעיה הפנימית (זרימה צמיגה)
זרימה מחוץ לשכבת הגבול: +viscosity
- = )
( \rho
באיבר הימיני ה-viscosity מתבטל מחוץ לשכבת הגבול ו- גם הוא מתבטל מתנאי אי-חדירה
זרימה בשכבת הגבול:
\mu +
0 =
לאורך הקן של שכבת הגבול, הקן המקווקו בתמונה מספר 2, גרדיאנט הלחץ שווה מרציפות, נקבל:
+\mu
+\rho
\rho = )
עובי שכבת הגבול
עובי שכבת הגבול הוא הגובה מעל למשטח עליו מתפתחת שכבת גבול בו מתקיים תנאי אי החדירה בעבור הזרימה שמחוץ לשכבת הגבול. נהוג לסמן עובי זה באות \delta. עובי זה מוגדר כנקודה בה המהירות מגיעה לכדי 99% מהמהירות של הזרימה החיצונית. בעבור זרימה קבועה מעל לפלטה שטוחה מתקבל:
הפיזיקאי הגרמני בלזיוס (Paul Richard Heinrich Blasius ) פתר את משוואות שכבת הגבול בעזרת דמיות תוך הגדרת משתנה חסר מימד:. שבעזרתו הוא קיבל פתרון בעבור עובי שכבת הגבול:
משוואת שכבת הגבול האינטגרלית
את משוואת שכבת הגבול הקושרת את הזרימה החיצונית אל הפנימית ניתן לפתור באופן הבא:
נבצע אינטגרציה על המשוואה ונקבל:
נבצע אינטגרציה על משוואת שימור המסה ונקבל:
מכאן נציב את שקיבלנו את תוך משוואת שכבת הגבול ונקבל:
לאחר פתרון נקבל את משוואת שכבת הגבול האינטגרלית:
ניתן כעת להגדיר מספר גדלים אופייניים לשכבת הגבול:
עובי הזזה- גודל הספיקה של הפתרון לזרימה החיצונית אשר יעלם עקב שכבת הגבול.
עובי מומנטום- גודל המומנטום של הפתרון לזרימה החיצונית אשר יעלם עקב שכבת הגבול.
עובי אנרגיה- כמות האנרגיה אשר אובדת מהפתרון של הזרימה החיצונית עקב שכבת הגבול.
וכעת המשוואה לתראה כך:
שכבת גבול תרמית
חלקיקי הזורם אשר באים במגע עם המשטח מגיעים לשיווי משקל תרמי, ומכך לאותה טמפרטורה, חלקיקים אילו מחליפים אנרגיה עם שכבת הזורם הנמצאת מעליהם וכתוצאה מתפתח גרדיאנט טמפטורה בזורם. התחום בו קיים גרדיאנט טמפרטורה הוא שכבת הגבול התרמית, עובי זה {\delta_t} מוגדר כאשר הערך של y נותן את היחס הבא: {=0.99}
עם התרחקות מהקצה השמאלי של הפלטה, ההשפעה של מעבר החום גדלה וחודרת עמוק יותר לתוך הזרימה החופשית ושכבת הגבול התרמית גדלה. על ידי שימוש בחוק פורייה נקבל את שטף החום מהמשטח אל הזורם _0 _= _y \mid
-k_f = q''_s
והשוואת שטף החום נקבל את מקדם הסעת החום
) _0 _= _y \mid
-k_f ( = h
בנוסחה האחרונה ניתן לראות כי למצב בשכבת הגבול התרמית יש השפעה גדולה על גרדיאנט הטמפרטורה, וזה משפיע על קצב מעבר החום לאורך שכבת הגבול התרמית. מאחר שהערך- קבוע, בלתי תלוי ב-x ו-{\delta_t} גדלה עם עליית הערך של x
ו-גרדיאנט הטמפרטורה נחלש עם עליית הערך של x נובע מכך ששטף החום ומקדם הסעת החום בהסעה קטנים גם הם עם עליית הערך של x
שכבת גבול של הריכוז
אוויר הזורם מעל בריכת מים, יגרום לחלק מהנוזל להתאדות, אדי מים אילו יכנסו לזרימת האוויר. זוהי דוגמה למעבר של חומר A לחומר B. שכבת הגבול של הריכוז היא התחום בו קיים בזורם גרדיאנטים של ריכוז. עובי שכבת הגבול {\delta_c} מוגדר על ידי {=0.99}
עם ההתרחקות מהקצה השמאלי בתמונה מספר 2, 0=x, אפקט מעבר הריכוז מתחזק ונכנס אל שכבות יותר עמוקות בזרימה ושכבת הגבול של הריכוז גדלה.
דוגמאות
טיל טורפדו מדגם VA-111 Shkval נע במים במהירות של כ-370 קמ"ש (100 מטר לשנייה) על ידי שימוש בעיקרון ה-קוויטציה, כך שהוא נע בבועת גז הנוצרת על ידי חרטום הטיל יחד עם גזים מהמנוע. כתוצאה משתנה הזורם (שקודם לכן היה מים) בשכבת הגבול, וכוח הגרר יורד משמעותית ומאפשר לטיל הטורפדו לנוע במהירות מאוד גבוהה במים.
קאפ ארקונה
קאפ ארקונה (Cap Arcona) הייתה אוניית נוסעים גרמנית מפוארת, אשר הייתה שייכת בעברה לחברת "קו המבורג - דרום אמריקה" (בגרמנית: Hamburg Südamerikanische Dampfschifffahrts-Gesellschaft; היום חברת הספנות הענקית Hamburg Süd). ב-3 במאי 1945, בעודה עמוסה לעייפה באסירים ממחנות ריכוז, הותקפה וטובעה על ידי מטוסי חיל האוויר הבריטי ואלפים מן השוהים עליה נהרגו. היה זה האסון הימי השני בחומרתו בהיסטוריה.
היסטוריה
האונייה קאפ ארקונה, במעמס של 27,561 טון נקראה על שם כף ארקונה באי ריגן, במקלנבורג-מערב פומרניה, שבגרמניה. האונייה הושקה בשנת 1927. בעת השקתה היא נחשבה לאחת מאוניות הנוסעים היפות בעולם, והייתה האונייה הגדולה ביותר בקו שבין גרמניה לדרום אמריקה, כשהיא נושאת את תיירי המעמד העליון בתאי הסיפון, לצד מהגרים שנסעו בבטן האונייה.
בשנת 1940 סופחה האונייה קאפ ארקונה לקריגסמרינה (צי גרמניה הנאצית) אשר השתמש בה כספינת מגורים בים הבלטי. בשנת 1942 הופיעה הספינה בסרט גרמני שהציג את אסון הטיטניק. בשנת 1945 השיב הקריגסמרינה את הספינה לשירות במסגרת מבצע חניבעל, כאשר העביר בספינה 25,795 חיילים גרמנים ואזרחים מפרוסיה המזרחית למערב גרמניה.
אוניית אסירים
לקראת סוף חודש אפריל 1945 אספו הנאצים צי קטן של אוניות במפרץ ליבק בים הבלטי, בהן קאפ ארקונה, דויטשלנד (SS Deutschland), ושתי אוניות קטנות טילבק (Thielbek) ואתן (Athen). האונייה אתן שימשה להעברת אסירים מנמל ליבק לאוניות הגדולות יותר, ומאונייה לאונייה. לקראת סוף החודש היו על האוניות ומספר דוברות יותר מ-10,000 אסירים ממחנה הריכוז נוינגמה ומחנות ריכוז אחרים, כולל שטוטהוף ודורה-מיטלבאו. את ההוראה להעביר את האסירים מן המחנות אל האוניות נתן קארל קאופמן, ראש המפלגה הנאצית בהמבורג, אשר פעל על פי הוראות הממונים עליו בברלין. קאופמן טען מאוחר יותר, בעת שהעיד במשפטי נירנברג, כי האסירים היו מיועדים להגיע לשוודיה. אולם באותו משפט העיד הנינג פון בשביץ בר (Henning von Bassewitz Behr), אשר היה ראש הגסטפו בהמבורג, כי אסירים אלה היו מיועדים להריגה על פי הוראותיו של הימלר. יש ששיערו כי התוכנית להריגת האסירים הייתה בהטבעת האוניות על יושביהן.
ב-30 באפריל 1945 הפליגו מנמל ליבק שתי ספינות שוודיות, "מגדלנה" (Magdalena) ו"לילי מטיסן" (Lillie Matthiessen). על סיפון המגדלנה היו 223 אסירים מאירופה המערבית, רובם דוברי צרפתית, אשר הועברו אליה מסיפונה של האונייה טילבק. על סיפון לילי מטיסן היו 225 נשים ממחנה הריכוז ראוונסבריק. האסירים היו בדרכם לאשפוז בבתי חולים שוודים.
ב-2 במאי 1945 הגיעה הארמייה השנייה של צבא בריטניה לערים ליבק וויסמר. הכוחות נכנסו ללא התנגדות לעיר ליבק. הצלב האדום הבינלאומי הודיע למפקד הדיוויזיה המשוריינת ה-11, גנרל ג'ורג' פ.ב. רוברטס, כי על סיפון האוניות העוגנות במפרץ ליבק ישנם 7,000 - 8,000 אסירים.
טביעתה
ב-3 במאי 1945, ארבעה ימים לאחר התאבדות היטלר, אולם ארבעה ימים בטרם כניעתה הרשמית של גרמניה הנאצית, הותקפו האוניות קאפ ארקונה, טילבק ודויטשלנד (אשר ייתכן כי הוסבה לאוניית בית חולים, אף שלא סומנה בהתאם), זאת כחלק מהתקיפות האוויריות של חיל האוויר המלכותי הבריטי על אוניות בים הבלטי. הטייסים אשר התקיפו את האוניות הצהירו כי לא ידעו שהאניות עמוסות באסירים. אולם, יש שטענו כי חלק מן הפיקוד הבריטי ידע על יושבי האוניות ולא העביר את המידע הלאה, כנדרש. כך, בדו"ח החקירה שנערך בחודש יוני 1945 נכתב:  מפקדי חיל האוויר הבריטי אשר הורו על התקיפה סברו כי האוניות עמוסות בקציני אס אס המנסים להימלט, כנראה לנורווגיה שהייתה בשליטה גרמנית.
רוב שומרי האס אס על סיפון קאפ ארקונה הצליחו להינצל לאחר שלבשו חליפות הצלה וקפצו אל המים, בטרם הימלטם הם ירו באסירים שניסו להימלט. ספינות דיג גרמניות נשלחו להציל את אנשי הצוות של קאפ ארקונה ומשו מן המים 16 מלחים, 400 חיילי אס אס, ו-20 חיילות אס אס. רוב האסירים שניסו לטפס על ספינות הדיג סולקו אל המים בבעיטות, ואלה שהגיעו בשחיה אל החוף, נורו. רק 350 מתוך 4,500 האסירים, שהיו על סיפון הקאפ ארקונה בעת ההתקפה, הצליחו להינצל. אחד הטייסים שהשתתף בהתקפה סיפר לאחר שנים: "השתמשנו באש תותחים כדי לירות באנשים שהיו במים... ירינו בהם בתותחי 20 מ"מ במים. דבר נורא, אולם כך אמרו לנו לעשות. זו מלחמה."
לאחר שנפגעה קשות בהתקפה ועלתה באש, האונייה התהפכה על צידה. צילומי מטוס סיור בריטי, שעבר באזור האירוע בשעה 17:00 לערך, זמן קצר לאחר ההתקפה, הראו את האוניות דויטשלנד, טילבק וקאפ ארקונה, עולות באש, ואסירים מזי רעב שוחים במימיו הקרים של הים הבלטי (7 מעלות צלזיוס באותה תקופת שנה). ב-4 במאי צילם מטוס סיור בריטי את האוניות טילבק וקאפ ארקונה על צידן. קאפ ארקונה נסחפה מאוחר יותר לחוף, וגוף הספינה נגרט בשנת 1949.
שבועות לאחר האירוע המשיכו גופות הקורבנות להיפלט אל החוף, הן נאספו ונקברו בקבר המוני. חלקי שלדים המשיכו להיפלט לחוף במהלך שלושים השנים לאחר האירוע, בפעם האחרונה בשנת 1971. בין הקורבנות היו אסירים מ-28 לאומים שונים: אוקראינים, איטלקים, אמריקאים, אסטונים, בלארוסים, בלגים, גרמנים, דנים, הולנדים, הונגרים, יוגוסלבים, יוונים, לוקסמבורגים, ליטאים, לטבים, נורווגים, פולנים, ספרדים, פינים, צ'כוסלובקים, קנדים, רומנים, רוסים, שווייצרים, ואחרים.
לידיה פורסון
ביוגרפיה
פורסון נולדה ב-24 באוקטובר 1984 במנקסים, גאנה. היא התחילה את לימודיה בארצות הברית, בבית הספר היסודי ווילמור במדינת קנטקי. בגיל 9, היא חזרה עם משפחתה לגאנה והמשיכה את לימודיה בבית הספר הבינלאומי באקוסומבו. היא השלימה את לימודיה התיכוניים בבית ספר תיכון סיינט לואיס בקומאסי. פורסון קיבלה תואר ראשון באנגלית ובמדעי המידע מאוניברסיטת גאנה שבאקרה.
קריירה
קריירת המשחק של פורסון התחילה בשנת 2005 עם תפקיד קמאו בסרט "Hotel St. James". לאחר מכן שיחקה בסרטים "Run Baby Run (2006) ו-"Different Shades of Blue (2007)", בנוסף להשתתפות בסדרת הריאלטי "Next Movie Star" בניגריה. היא חזרה לקולנוע בסרט "Scorned" בעזרת שירלי פרימפונג-מנסו, המנכ"לית של הפקות ספארו, שעבדה ביחד איתה על "Different Shades of Blue". בשנת 2009, פורסון כיכבה בסרט זוכה הפרסים "The Perfect Picture" של פרימפונג-מנסו. תפקיד זה הביא למועמדות לפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בקטגוריית השחקנית המבטיחה ביותר. בשנת 2010 היא זכתה בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. היא כיכבה גם בסרטים "A Sting in a Tale", "Phone Swap", "Masquerades", "Keteke", ו-"Sidechic Gang". בשנת 2014, פורסון כתבה והפיקה את הסרט "A Letter From Adam". בשנת 2015, פורסון הייתה מועמדת לפרסי הקולנוע של אקדמיית גולדן אייקונס בקטגוריית הביצוע הקומי הטוב ביותר, מועמדת לפרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" בקטגוריות השחקנית הטובה ביותר בקומדיה ותסריט הקומדיה הטוב ביותר, ומועמדת לפרסי הבידור של ניגריה בקטגוריית שחקנית השנה (אפריקה). בשנת 2017, פורסון הייתה מועמדת לפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר, אך הפסידה לשחקנית ורו טשאנדה ביה. בשנת 2018, היא זכתה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר בפרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק". באוקטובר 2020, פורסון מונתה כמועמדת לפרס בחירת הקהל של ערוץ E!‎.
שיתוף כלי רכב במוסקבה
שיתוף כלי רכב במוסקבה הוא סוג של תחבורה אלטרנטיבית במוסקבה. נכון לשנת 2019, במוסקבה יש את צי השיתוף הגדול ביותר באירופה. עם זאת, שוק free-float של שיתוף המכוניות במוסקבה הוא המתפתח ביותר בעולם. המספר הממוצע של נסיעות יומיות במוסקבה נכון לאוגוסט 2019 הוא 140 אלף. Yandex.Drive היא המפעילה הגדולה ביותר בשוק שיתוף הרכבים בעיר, עם צי של יותר מ-9,000 מכוניות.
שבעה ימים במאי
שבעה ימים במאי (באנגלית: Seven Days in May) הוא סרט קולנוע אמריקאי בסוגת מותחן פוליטי משנת 1964 בבימויו של ג'ון פרנקנהיימר המתאר ניסיון צבאי - פוליטי להפיל את נשיא ארצות הברית וממשלתו על רקע החלטתו לחתום חוזה לפירוק נשק גרעיני עם ברית המועצות.
התסריט מבוסס על רב-מכר בשם זה מאת פלצ'ר קנבל וריצ'רד ביילי משנת 1962. הנשיא ג'ון קנדי קרא אותו ואמר שהוא לא כל כך דמיוני. בתקופת כהונתו הוא קבל את התפטרותו של גנרל אדווין ווקר שביטא את נטיותיו האנטי קומוניסטיות בצבא ויצא נגד הנשיאים הארי טרומן, דוויט אייזנהאואר, אלינור רוזוולט ועוד וכינה אותם "אוהדי קומוניזם" ו"ורודים". שמו מוזכר בסרט.
העלילה מתרחשת במשך שבעה ימים בחודש מאי 1974. הנשיא ג'ורדן ליימן (פרדריק מארץ') חתם זה עתה על חוזה לפירוק נשק גרעיני עם הסובייטים. ארצות הברית גועשת. חלק גדול מהאזרחים, כולל חברי סנאט וחברי המטות המשולבים ובראשם יושב ראש המטות המשולבים גנרל ג'יימס סקוט (ברט לנקסטר) מאשימים את הנשיא בהפקרת ביטחונה של ארצות הברית תמורת פיסת נייר שאין לה ערך. על רקע זה מתארגן המהלך להפלת השלטון.
השחקן אדמונד או'בריין זכה בפרס גלובוס הזהב ב-1964 כשחקן משנה על משחקו בסרט זה. באותה שנה היו מועמדים לגלובוס הזהב באותו סרט, פרדריק מארץ' כשחקן ראשי, ג'ון פרנקנהיימר כבמאי וג'רי גולדסמית' כמלחין.
הסרט זכה לביקורות טובות והצלחה קופתית. בעשור האחרון זכה להערכה-מחדש (דייוויד תומפסון ועוד) ונחשב כיום לסוג של קלסיקה אמריקאית. ב-1994, שלושים שנה לאחר ההפקה המקורית, הפיקה אייץ' בי או גרסה חדשה בבימויו של ג'ונתן דארבי ובכיכובם של סם ווטרסון, ג'ייסון רובארדס ופורסט ויטיקאר. רוב המבקרים מצאו כי היא נופלת בהרבה מן המקור.
תקציר העלילה
הסרט מתחיל בהפגנה רבת משתתפים של אזרחים בחזית הבית הלבן בקבוצה אחת הם נושאים שלטי תמיכה בנשיא ובחוזה שחתם עם הסובייטים. בקבוצה השנייה נושאים שלטים הקוראים להפלת הנשיא המסכן את ביטחון ארצות הברית ולבחירת גנרל סקוט במקומו. עד מהרה הופכת ההפגנה השקטה לאלימה. שתי הקבוצות נלחמות זו בזו, השלטים נקרעים והמשטרה מוזעקת למקום כדי לפזר את ההפגנה ולבצע מעצרים.
בראש המטות המשולבים עומד גנרל ארבעה כוכבים, ג'יימס מטון סקוט (ברט לנקסטר), גיבור מלחמה כריזמטי עם יכולת נאום ושכנוע מרשימים ובעל דעות ימניות קיצוניות שאינו מהסס להשמיען בפומבי. הוא משוכנע שחתימת החוזה עם הסובייטים היא אסון לאומי ומביע זאת גם בפגישה עם חברי הסנאט וגם בנאום במדיסון סקוויר גארדן לפני קהל גדול המשודר בטלוויזיה בכל ארצות הברית.
עוזרו הוא קולונל מחיל הנחתים מרטין "ג'יג" קייסי (קירק דאגלס) המצדד בדעה של סקוט אבל אומר שכחיילים עליהם למלא פקודות של הדרג האזרחי הממונה עליהם, לפיכך ממדר אותו סקוט מפעילות שהוא מתכנן נגד השלטון. קייסי פוגש במטה הכוחות המשולבים את ידידו קולונל הנדרסון המספר לו שהוא משרת כעת ליד אל פאסו במחנה צבאי גדול במדבר הנקרא ECOMC0N (ראשי תיבות של Emergency COMmunications CONtrol) שמשרתים בו 100 קצינים ו-36,000 חיילים ומטרתו היא תפיסת פיקוח על רשתות הרדיו, טלפון וטלוויזיה בתרגיל הכוננות הגדול. קייסי מברר במרכזייה ומתברר לו שאין יחידה כזאת רשומה אצלם. הוא נכנס לחדר בו ניהל סקוט ישיבה עם נציגי המטות המשולבים וממנה מודר ומוצא שם פתק עליו כתוב ECOMC0N ותאריך תרגיל הכוננות הגדול. כן מתברר לו שנציג הצי, תת-אדמירל ברנסוול (ג'ון האוסמן), תומך בהפיכה אך מסרב להשתתף בה.
קייסי חושד שמתוכנן כאן ניסיון להפלת המשטר שיתבצע ביום תרגיל הכוננות. הוא מבקש פגישה דחופה עם הנשיא ג'ורדן ליימן (פרדריק מארץ') בשעת לילה מאוחרת ומספר לנשיא ולעוזרו פול ג'ירארד (מרטין בלסם) על חששותיו. בתחילה הם בהלם ומתקשים לקבל זאת אולם הנשיא מתאושש ומזמין כמה יועצים לטכס עצה. כולם מודים שאין להם מושג בקשר למחנה ECOMC0N.
קייסי מחליט לפעול נגד סקוט גם באמצעים בלתי כשרים. הוא נפגש אם אלינור הולברוק (אווה גרדנר) שהייתה בעבר פילגשו של סקוט שנחשב בעיני כולם כאיש משפחה מסור. הוא מוצא בדירתה מכתבים שכתב לה סקוט עם פרטים אינטימיים ומביא אותם לנשיא כמוצא אחרון.
הנשיא שולח את פול ג'רארד לפגישה עם תת-אדמירל ברנסוול הנמצא על נושאת מטוסים בגיברלטר כדי ללחוץ עליו ולקבל ממנו מכתב הודאה בכתב על הידוע לו על המרד המתוכנן. הוא שולח גם את הסנטור הנאמן עליו, ריי קלארק (אדמונד או'בראיין) לאל פאסו כדי שיאתר את המחנה הנסתר ECOMC0N.
פול מגיע לתת אדמירל ברנסוול ולוחץ עליו לתת לו הודאה בכתב על הידוע לו על ניסיון ההפיכה אחרת יואשם בבגידה. ברנסוול נותן לו את ההודאה הכתובה. פול מניח אותה בקופסת סיגריות ומודיע על כך לנשיא הצוהל אולם מטוסו מתרסק ליד מדריד וברנסוול מודיע לנשיא כי לא נתן שום מכתב לפול.
סנטור קלארק מגיע לאל פאסו ומחפש במדבר את המחנה הנסתר. הליקופטר צבאי נוחת לידו והוא מובל למעצר במחנה שם מספקים לו משקאות אלכוהוליים בגלל אהבתו לשתייה אבל הוא לא מתפתה. בפעם אחת נכנס לתאו קולונל הנדרסון חברו של קייסי וקלארק משכנע אותו כי המחנה הזה הוא על מנת לבצע הפיכה. הנדרסון משתכנע ומוציא את קלארק מהתא, הם עולים על משוריין, פורצים את הגדר ומגיעים לבסוף לשדה התעופה. קלארק מתקשר לנשיא אך בינתיים נחטף הנדרסון על ידי אנשי סקוט ואין כל הוכחה להימצאות הבסיס המסתורי פרט לעדותו של סנטור שתיין.
הנשיא מזמן את סקוט לחדר הסגלגל, מודיע לו כי החליט לבטל את תרגיל הכוננות הארצית, מטיח בו האשמות על תכנון מרד להפלת המשטר על ידי הקמת יחידה סודית ללא אישור דרג מדיני או צבאי ומבקש את התפטרותו. סקוט לא מתרגש ומטיח בפני הנשיא שהוא הביא את המדינה לשפל ושאינו ראוי להיות נשיא. סקוט מסרב להתפטר מרצון והנשיא שולף ברגע האחרון את מכתבי הפילגש אך מחליט להחזירם למגירה.
למחרת מזמן הנשיא מסיבת עיתונאים שבה הוא מתכוון לבקש את התפטרותו של סקוט ונציגי המטות המשותפים המשתתפים בניסיון ההפיכה. הוא מתחיל לדבר על חוקת ארצות הברית אולם מפסיק את הנאום לאחר שהוא מקבל ידיעה שנציג שגרירות ארצות הברית בספרד מצא את קופסת הסיגריות במקום התרסקות המטוס ובה ההודאה של תת-אדמירל ברנסוול. ההודאה נשלחת לסקוט ושלושת שותפיו מהמטות המשולבים. השותפים מעבירים לנשיא הודעת התפטרות והוא מכריז על התפטרותם בגלל "הבדלי השקפות" בנוגע לחוזה עם הסובייטים. סקוט חוזר לביתו מובס.
אליפות רוסיה בכדורגל חופים
אליפות רוסיה בכדורגל חופים (ברוסית: Чемпионат России по пляжному футболу) היא האליפות הלאומית והליגה הבכירה במדינה בתחום כדורגל חופים.
האליפות נערכת מדי שנה מאז 2005, במשך שלושה חודשים לכל היותר, בדרך כלל בחודשי הקיץ. באליפות נוטלות חלק 9 קבוצות כדורגל חופים, המתמודדות ביניהן במסגרת ליגה. בעבר 16 קבוצות נטלו חלק והיו משחקות בשיטת טורניר פלייאוף שבמסגרתו הקבוצות חולקו לארבעה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד. שתי הקבוצות הטובות ביותר מכל בית היו מעפילות לשלב רבע הגמר.
נותנת החסות העיקרית היא חברת ההימורים בספורט Fonbet.
LeAnn Rimes
LeAnn Rimes (בעברית: ליאן ריימס) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת האמריקאית ליאן ריימס ואלבומה הרביעי אשר לא יצא לאור באופן עצמאי. הוא יצא לאור ב-26 באוקטובר 1999.
רקע
האלבום הוא אלבום גרסאות כיסוי, אשר מכיל אוסף שירים של אמנים שונים, ביניהם השיר "Crazy" של הזמרת פסטי קליין, "Don't Worry" של הזמר מרטי רובינס ו-"Crying Time" של הזמר ריי צ'ארלס. השיר המקורי מתוכו הוא: "Big Deal", אשר הופץ כסינגל הראשון מתוכו ב-21 בספטמבר 1999.
השיר זכה להצלחה כאשר הגיע למקום השישי במצעד שירי הקאנטרי ולמקום ה-23 במצעד האמריקאי הכללי ובכך הפך לבין השירים הבודדים שלה להיכנס למצעד.
סינגלים והצלחה
הסינגל השני מהאלבום היה גרסת הכיסוי ל-"Crazy" אשר יצא לאור כסינגל ב-28 בדצמבר 1999, אך הוא לא זכה להצלחה כמו הסינגל הקודם. האלבום זכה להצלחה בארצות הברית כאשר דורג במקום השמיני במצעד האמריקאי והגיע למעמד פלטינה במדינה. בנוסף לכך, האלבום גם זכה להצלחה בקנדה כאשר גם שם הגיע למעמד פלטינה.
פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי ה-56
פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי ה-56 (באנגלית: 56th Academy of Country Music Awards) התקיים ב-18 באפריל 2021 בנאשוויל, טנסי. קית' אורבן ומיקי גייטון היו מנחי הטקס. מארן מוריס הובילה את הלילה עם שלוש זכיות, כולל "אמנית השנה" ו"שיר השנה" (פעמיים).
כריס סטייפלטון זכה בשני פרסים בקטגוריית "אלבום השנה" עבור, Starting Over, אחד כאמן, אחד כמפיק.
ג'אסטיס
ג'אסטיס (נהגה על פי רוב כבאנגלית: Justice) הוא צמד יוצרי מוזיקה אלקטרונית צרפתי, זוכי פרס גראמי, בו חברים גספאר אוֹזֵ'ה (Gaspard Augé; נולד ב-21 במאי 1979) וקסאבייה דה רונֵה (Xavier de Rosnay; נולד ב-2 ביולי 1982).
בעבודתם של השניים ניכרות השפעות של מוזיקת רוק ואינדי הבאות לידי ביטוי גם בתדמיתם.
היסטוריה
אלבום הבכורה של הצמד "†" (נקרא "קְרוֹס" אך נכתב כסימן צלבון) יצא ביוני 2007 וזכה לביקורות חיוביות ולמועמדות גראמי עבור אלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר. בעקבות האלבום יצאו השניים לסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית, סיבוב שתועד בסרט ה-DVD משנת 2008 "A Cross the Universe" (מחווה לשם האלבום ולשם שירה של להקת הביטלס).
ב-24 באוקטובר 2011 יצא אלבומם השני, "Audio, Video, Disco". האלבום כלל יותר שירים בעלי מלל מקודמו, וניכרו בו השפעות של רוק מתקדם. להוצאת האלבום קדמה הוצאת הסינגל "Civilization", שקיבל אלבום פלטינה משולשת מ-UPFI, ומיני-אלבום שנשא את שמו של האלבום.
במאי 2013 הוציא הצמד אלבום הופעה נוסף בשם "Access All Arenas".
בנובמבר 2016 יצא אלבומם השלישי "Woman", ובאוגוסט 2018 יצא אלבום רמיקס בשם "Woman Worldwide", ובו גרסאות חדשות לשירים שונים ממהלך הקריירה של הצמד. האלבום "Woman Worldwide" זיכה את הצמד בפרס גראמי עבור אלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-61.
דני גרינברג
דני גרינברג (נולד ב-1969), יזם היי-טק וסופר ישראלי.
השכלה ויזמות
דני גרינברג בוגר לימודי תואר ראשון ותואר שני בהנדסת חשמל מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל. שירת במשך 10 שנים ביחידת מחקר ופיתוח אלקטרוני בצה"ל. במסגרת שירותו זכה שלוש פעמים בפרס ראש אמ"ן לחשיבה יוצרת (1994, 1999, 2001).
בשנת 2001 הצטרף גרינברג לחברת "Passave" שייסדו ויקטור ויסליב ואריאל מייסלוס. גרינברג היה חבר בצוות המייסדים ושימש סמנכ"ל המחקר והפיתוח (VP R&D) של החברה. בשנת 2006 נרכשה "Passave" על ידי החברה האמריקנית PMC-Sierra. לאחר הרכישה מונה גרינברג לתפקיד דירקטור מחקר ופיתוח ובהמשך מונה לסמנכ"ל לפיתוח תוכנה (VP Software) ב- PMC-Sierra.
בשנת 2009 ייסד גרינברג מיזם בשם "TVint" לפיתוח שבבים עבור גלישת אינטרנט במכשירי טלוויזיה.
בשנת 2011 ייסד גרינברג מיזם בשם "Oliver-Solutions" לפיתוח תוכנת ניהול והפעלה לתחום הטלקום ומוצרי תקשורת נשלטי תוכנה.
ספריו
בשנת 2010 יצא לאור הספר "אקזיט", ספרו הראשון של דני גרינברג, בהוצאת "סלע ספרים" ועריכת אמנון ז'קונט. זהו ספר מתח שעלילתו מתרחשת בסביבת היי-טק.
בשנת 2011 יצא לאור ספר המתח "צעד גדול מדי", ספרו השני של דני גרינברג, בהוצאת "סלע ספרים". הספר עוסק בתחום האינטליגנציה המלאכותית והסכנות הטמונות בהתפתחות הטכנולוגית המואצת.
בשנת 2023 יצא לאור הספר "ריסט" (Reset), ספרו השלישי של דני גרינברג, בהוצאת "סלע ספרים". זהו ספר מתח שעוסק בסכנת הטרור הביולוגי. עלילת הספר מתארת קרב מוחות בין הגיבור, חוקר מהמכון הביולוגי בנס-ציונה, לבין יריב מסתורי, שמנסה לחולל כאוס באמצעות נשק בלתי קונבנציונלי, במסגרת אידיאולוגיית "הריסט הגדול", אותה הוא מבקש לממש בישראל ובעולם כולו.
חיים אישיים
נשוי למירי ואב לשלושה ילדים. מתגורר בראשון לציון.
הסכם פרדריקסהאמן
הסכם פרדריקסהאמן (בשוודית: Freden i Fredrikshamn) היה הסכם שלום שנחתם ב-17 בספטמבר 1809 בין האימפריה הרוסית לבין שוודיה וסיים את המלחמה הפינית שהחלה בשנת 1808 בין הצדדים.
הצד הרוסי היה מיוצג בשיחות על ידי ניקולאי רומיאנצב (שר החוץ) ודוד אלופאוס (השגריר בשוודיה). ואילו הצד השוודי יוצג על ידי קורט פון סטדינק (השגריר ברוסיה) ואנדרס סקולדנברד (שר בכיר).
בהתאם להסכם, שטח פינלנד עבר לשליטה רוסית והוקמה הדוכסות הגדולה של פינלנד שהיו לה זכויות אוטונומיות בתוך האימפריה הרוסית. כמו כן, שוודיה חויבה לסכם תנאי שלום עם צרפת. עד אז היא הייתה חברה בכל הבריתות נגד צרפת. אלכסנדר הראשון הבטיח המשך קיום חוקים ישנים בפינלנד, אך הדבר לא הוזכר בהסכם. כאשר בסוף המאה ה-19 הרוסים החלו במדיניות אקטיבית ברוסיפיקציה של האזור, הם טענו שהדבר אינו נוגד את ההסכם באופן פורמלי.
אורדו יהודית
אורדו יהודית (באורדו: یہود اردو; בדוונאגרי: यहूद उर्दू) הוא ניב של השפה הפרסית שדברה בפי יהודי בגדאד החיים בהודו במאה ה-18, ובמיוחד בערים מומבאי וקולקטה. באופן מסורתי וכשפות יהודיות אחרות, נכתבה השפה באלפבית עברי.
הכתיב העברי המשמש לכתיבת השפה לא שיקף את העיצורים הכפופים שנמצאים בשפה ההינדוסטנית.
גביע דייוויס 2018
גביע דייוויס 2018 היא התחרות ה-107 במניין מאז ייסוד התחרות.
בתחרות השתתפו מעל ל-100 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת BNP פריבה.
מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-בית עליון ו-3 תתי-בית תחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.
העברות לקראת משחקי 2019
שתי נבחרות נוספות קיבלו כרטיס חופשי ("ויילד קארד") על פי בחירת המארגנים:,.
עוד 12 משתתפות בטורניר הבית העליון תקבענה בסיבוב אחד של משחקים מוקדמים בין 12 נבחרות מדורגות ל-12 שאינן מדורגות. 8 מנצחות פלייאוף הבית העליון ו-4 המפסידות ברבע גמר הבית עליון של 2018 נקבעו בתחילה כמדורגות, אך כיוון שארגנטינה ובריטניה זכו לכרטיס חופשי, קודמו נבחרות רוסיה ואוסטרליה אל 12 המדורגות במקומן.
12 המדורגות למשחקי המוקדמות הן:, , , , , , , , , , ,.
12 הנבחרות שאינן מדורגות למשחקי המוקדמות הן:, , , , , , , , , , , ו.
ישראל בגביע דייוויס
בתחרות שנת 2018, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד פורטוגל והפסידה.
בעקבות ניצחון זה הנבחרת נפגשה עם נבחרת צ'כיה על הזכות להתמודד על העלייה לבית העליון.
בעקבות הפסד זה הנבחרת נותרה בבית אירופה-1.
תנוחת טריפוד
תנוחת טריפוד (באנגלית: Tripod) היא עמידה גופנית הנמצאת בשימוש לעיתים קרובות על ידי אנשים הסובלים ממצוקה נשימתית (כגון מחלת ריאות חסימתית כרונית) או אנשים שחסר להם אוויר (כגון אדם שרץ ספרינט). בתנוחת טריפוד, האדם יושב או עומד רוכן קדימה ותומך בפלג גופו העליון עם הידיים על הברכיים או על משטח אחר. בקרב אנשי מקצוע בתחום הרפואה, מטופל המאמץ את תנוחת טריפוד נחשב לאינדיקציה לכך שהמטופל עלול להיות במצוקה נשימתית. במצב של כאבים בחזה ללא נשימה מאומצת, תנוחת החצובה עשויה להצביע על דלקת קרום הלב חריפה.
מומחים סברו כי שימוש בתנוחת טריפוד מייעל את מכניקת הנשימה על ידי ניצול שרירי הצוואר והחזה העליון כדי להכניס יותר אוויר לריאה. כשהזרועות תפוסות ברגל או בכול דבר אחר, התכווצות החזה גורמת להגבהה של הדופן הקדמית של החזה.
יורם אברג'ל
הרב יורם מיכאל אברז'ל (בכתיב עברי; אברג'ל, י"ז בסיון ה'תשי"ז, 16 ביוני 1957 - כ"ז בתשרי ה'תשע"ו, 10 באוקטובר 2015) מייסד וראש מוסדות תורה וחסד הנקראים "קול רינה רב פעלים" (קול רינה - על שם אמו רינה אברג'ל, ורב פעלים - על שם ספר רב פעלים מאת הרב יוסף חיים מבבל בעל הבן איש חי) שמרכזם כיום בנתיבות. במוסדות אלו לומדים מעל 4,000 תלמידי חכמים אברכים.
ילדותו ונעוריו
נולד במושב ברוש לחנניה ולרינה אברג'ל, עולים ממרוקו שהקימו משפחה ברוכת ילדים. למד בבית ספר ממ"ד ובתלמוד תורה של רשת חינוך חב"ד. לאחר מכן למד בישיבת בני-עקיבא "בית-יהודה" - שחרי"ת בכפר מימון, בישיבת תפארת צבי ובישיבת הנגב בראשות הרב יששכר מאיר. לדברי תלמידיו הוא אף עמד בקשר במשך מספר שנים עם הבאבא סאלי.
נישא לגאולה (דדון), ולבני הזוג נולדו שישה ילדים. לאחר חתונתו למד בכולל אברכים "בית ישראל" הקשור עם מוסדות חב"ד בנתיבות, ובכולל להוראה בשדרות בנשיאות המרא דאתרא הרב דוד בר חן.
פעילותו
עוד בהיותו אברך צעיר עסק במסירת שיעורים והפצת תורה.
בשנת ה'תשמ"ה הקים בנתיבות את כולל "קול רינה רב פעלים". בתחילה שכן הכולל במקלט, ועם התרחבות הלומדים בכוללים שלו הקים הרב אברג'ל את רשת החינוך "באר מים חיים", הכוללת מעונות יום, גני ילדים, בתי ספר יסודיים לבנים - "בניהו" בנתיבות ו"באר מים חיים" בבאר שבע, בית ספר יסודי לבנות "יבוא ברינה" (על שם אמו), תיכון לבנות "שפתי רננות" וישיבה קטנה "תפארת בחורים". הלימוד ברשת הכוללים מתנהל לאורך כל שעות היממה (כוללי יום, כוללי חצות וכוללי נץ). רשת המוסדות כוללת גם את ארגון החסד "ברכת יוסף ופעולת צדיק" המחלק מזון למשפחות נזקקות. בשנת 2012 העריך כתב העת פורבס ישראל את שווי מוסדותיו בכ-35 מיליון ש"ח.
רשת הכוללים והמוסדות של הרב אברג'ל נקראת על שמו של רבי יוסף חיים מבגדאד, בעל "הבן איש חי" ושם ספריו.
לרב אברג'ל היו מקורות יניקה מגוונים, כולל מקורות של חב"ד וברסלב. מקורות אלה באו לידי ביטוי בשיעורים שנתן מדי בוקר, בהם שיעור בספר התניא לאחר תפילת שחרית בהנץ החמה. לימד במהלך השבוע גם בערים אחרות.
בשנת ה'תשס"ו חתם הרב אברג'ל על פסק דין הקובע כי הרבי מליובאוויטש הוא מלך המשיח.
תמך לאורך השנים במפלגת ש"ס, אך התנגד להחזרתו של אריה דרעי לראשות המפלגה בסוף 2012, ושלח את אנשיו להפגין נגדו על רקע הבחירות המקומיות בנתיבות ב-2013. בנובמבר 2013 נעצר בחשד לסחיטה על רקע מערכת בחירות זו, שבה תמך במקורבו, ראש העיר יחיאל זוהר. באפריל 2014 הודיעה פרקליטות המדינה על סגירת התיק מחוסר ראיות.
בבחירות 2015 תמך ברב מאיר מאזוז וביחד (אלי ישי) המתחרה, וטען שחזרתו של דרעי למפלגה הייתה בעל כורחו של הרב עובדיה יוסף.
הנצחתו
על שמו רחובות בכמה ערים במדינת ישראל, רחוב הנושא את השם "רחוב הרב יורם אברג'ל" נקרא על שמו באשדוד, לוד, קריית מלאכי, קריית גת, ושדרות.
מוסדות קול רינה הקימו את "מורשת הרב יורם אברג'ל" הנצחת תורתו ומורשתו והנחלת דרכו בקרב הציבור וילדי ישראל.
בשנת ה'תשפ"ב הכריז בנו הרב ישראל על הקמת 'בית הרב יורם' בנתיבות, שישמש כמרכז הנצחה וכמרכז הפצה של ספריו ושיעוריו.
ביי ביי בירדי
ביי ביי בירדי (באנגלית: Bye Bye Birdie) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1963 בבימויו של ג'ורג' סידני, עם אן-מרגרט, דיק ואן דייק וג'נט לי בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על אליל נוער שעומד להתגייס והשפעתו על הנוער. ההשראה היא מהתגייסותו של אלביס פרסלי. הוצע לפרסלי לככב בסרט אבל אמרגנו, קולונל פארקר סירב שאלביס ישתתף בסרט שהוא פרודיה עליו.
זו הייתה הופעתו הראשונה של דיק ואן דייק בקולנוע. הוא שיחק בהצגה באותו תפקיד.
אד סאליבן מופיע בסרט בתפקיד עצמו.
תקציר העלילה
קונרד בירדי (ג'סי פירסון) הוא אליל נוער וכוכב רוק אנד רול מודיע שהוא מתגייס לצבא ארצות הברית. אלברט פיטרסון (דיק ואן דייק) הור דוקטור לכימיה אבל מפנה את מרצו לכתיבת שירים. הוא כתב לבירדי שיר "נשיקה אחרונה אחת" ומאוכזב שבירדי לא ישיר זאת. רוזי דילון (ג'נט לי) היא מזכירתו/ארוסתו שרוצה לעזור לו אך אלברט נתון לשליטתה המוחלטת של אמו השתלטנית מיי פיטרסון (מורין סטייפלטון) שאינה רוצה שרוזי תיקח ממנה את בנה האהוב.
רוזי נפגשת עם אד סאליבן ומשכנעת אותו שבירדי ייפרד מהקהל בתוכנית שתשודר מקולומבוס. לפני השיר הוא ינשק נערה שתיבחר באופן אקראי. הנערה שנבחרה היא קים מקפי (אן-מרגרט). השמועה מתפשטת במהירות. הנערות צועדות ושרות:"אנחנו אהבים אותך בירדי" והנערים שרים להפך.
לבסוף מגיע בירדי בשיירת אופנועים, לבוש במכנסיים הדוקים ומנענע בירכיו. כשהוא שר, מתעלפות כל הנערות וגם אשת ראש העיר. הארי מקפי האב, מתנגד להשתתפות בתו בתוכנית אך רוזי ואלברט משכנעים אותו שגם הוא יופיע בתוכנית ביחד עם ראש העיר וידבר על מפעל הדשנים שלו. אלברט מדגים לו על צב תרופה שמזרזת מטבוליזם - הצב מתחיל לרוץ והארי מחליט לחתום על שותפות עם אלברט.
הוגו, החבר של קים מתנגד לזה שהיא תתנשק עם בירדי אך לשווא.
לקראת המופע מודיעים לאלברט ורוזי שהבלט הרוסי משתתף בתוכנית ולכן לא יוותר זמן לנשיקה ולשיר שלו. אלברט מאוכזב והולך לקפה של מוד שם הוא פוגש באמו שמשחקת קנסטה עם מר מוד העומד להיות האב החורג שלו.
רוזי מצליחה להחזיר לכוס החלב של המנצח הרוסי את התרופה של אלברט. המנצח פועל בזריזות עצומה והמופע הרוסי מסתיים מהר. בירדי עולה לבמה ושר את שירו של אלברט אך לפני שהוא מנשק ללקים מתפרץ הוגו וחובט בו.
Call of Duty: Black Ops Cold War
Call of Duty: Black Ops Cold War הוא משחק וידאו מסוג יריות בגוף ראשון, שפותח על ידי החברות Treyarch ו-Raven Software והוצא לאור על ידי חברת Activision. המשחק שוחרר ב-13 בנובמבר בשנת 2020 בכל רחבי העולם, עבור הפלטפורמות Microsoft Windows, PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One ו-Xbox Series X/S. המשחק Call of Duty: Black Ops Cold War הוא המשחק השישי בסדרת ה-Black Ops והמשחק ה-17 בסדרת כל משחקי Call of Duty. עבור חברת Treyarch זהו המשחק השביעי בסדרת Call of Duty שהיא בתפקיד המפתחת הראשית שלו, ובעבור חברת Raven Software הוא השני.
במשחק Call of Duty: Black Ops Cold War הסיפור במצב משחק ה-Campaign (ניהול מסע) מתרחש במהלך תחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, בתקופת המלחמה הקרה. הסיפור מתמקד במרדף אחר מרגל סובייטי כביכול, שמכונה פרסאוס, שמטרתו היא לחתור תחת ארצות הברית ולהטות את מאזן הכוחות במלחמה לטובת ברית המועצות. במהלך משחק ה-Campaign, השחקן משחק בתור דמות שמכונה "בל", שגויסה ל-CIA על ידי הקצין ראסל אדלר בעבור כח משימה שמטרתו לתפוס את המרגל פרסאוס. במהלך הסיפור ישנן דמויות שחוזרות ממשחקי ה-Black Ops הקודמים, ביניהן אלכס מייסון, פרנק וודס וג'ייסון הדסון, כאשר בחלק מהמשימות ניתן לשחק בתור אלכס מייסון. בסוג משחק הרב משתתפים, מעבר למצבי המשחק והמפות שהיו קיימים כבר במשחקים הקודמים בסדרה, נוספו כמה מצבי משחק חדשים ומפות חדשות. במשחק קיים תוכן עונתי בדומה לקודמו בסדרה "Call of Duty: Modern Warfare" משנת 2019, שכולל Battle Pass, מפות וכלי נשק שנוספים בכל עונה.
Campaign (ניהול המסע)
במשחק Call of Duty: Black Ops Cold War הסיפור ב-Campaign מתרחש במהלך תחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, בתקופת המלחמה הקרה. הסיפור עוקב אחר ראסל אדלר, חייל בכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית שהופך לפעיל ביחידת מבצעים מיוחדים של ה-CIA, שמשימתו היא לעצור פעילות של קבוצה קיצונית מברית המועצות בשנת 1981. הסיפור מושפע מאירועים אמיתיים ומתרחש במקומות כגון טורקיה, מזרח ברלין, וייטנאם ומטה הפיקוד של הק.ג.ב. בנוסף לדמות של אדלר, בסיפור אנו רואים דמויות בחזרו ממשחקי Black Ops קודמים כגון מייסון, וודס והדסון, אך גם דמויות חדשות כגון סימס שהוא חברו של אדלר, לאזאר מהמוסד שמארגן דברים לא חוקיים ופארק שהוא קצין MI6. עבור ה-Campaign, השחקנים מקבלים דמות מותאמת אישית ששם הקוד שלה הוא "בל", ולה ניתן לקבוע לאיזה יחידת מודיעין היא שייכת, גוון עור, לאום ומין, כמו גם תכונות אישיות שונות המספקות הטבות במשחק. ל-Campaign ישנם כמה סיומים שונים, תלוי בבחירות שהשחקן עשה במהלך הסיפור.
משחק מרובה משתתפים (Multiplayer)
למצב משחק המרובה משתתפים נוספו מפות חדשות מעבר למפות שחזרו ממשחקים קודמים בסדרה, שתואמות לכמות השחקנים הרגילה של 6 נגד 6 וגם לכמות שחקנים עבור קרב גדול יותר של 12 נגד 12. למשחק נוסף גם מצב קרב חדש שנקרא "FireTeam" (בתרגום חפשי לעברית: קבוצת אש) שתומך בכמות של עד 40 שחקנים באותו המשחק. גם המערכת של "Create a Class" (יצירת מחלקה) שהייתה במשחק Modern Warfare חזרה, עם שני שינויים משמעותיים: השדרוגים בשדה הקרב מיושמים בתור חלק מה-loudout (תבנית ששחקן מכין מראש הכוללת כלי נשק ואביזרים) של המחלקה, ולכל מחלקה ניתן לבחור קלף "wildcard" מבין ארבע אפשרויות: Gunfighter (מאפשר לצרף 8 אביזרים לנשק הראשי), Perk Greed (מאפשר שימוש של 2 הטבות מאותו סוג לסכום כולל של 6 הטבות), Danger Close (מכפיל את כמות רימוני היד), או Lawbreaker (מאפשר לשלב כל סוג נשק או הטבה בכל משבצת). כמו במשחק Modern Warfare, ניתן לשחק יחד בין הפלטפורמות השונות (Cross-Platform). הדרגות ב-Cold War משולבות ביחד עם הדרגות של ה-Warzone וה-Modern Warfare.
זומבים
ב-Call of Duty: Black Ops Cold War מצב משחק הזומבים מכיל עלילה חדשה שהכותרת שלה היא "Dark Aether", שהיא מרחיבה את סיפור ה"Aether" המקורי מהמשחק Black Ops 4, אך עדיין תואמת לנרטיב של ה-campaign. במשחק הזומבים השחקן אינו משחק בדמויות שקבועות מראש, אלא הוא בוחר Operator (דמויות אשר השחקן מקבל בעבור השלמת משימות או קנייה בחנות המשחק שאינן משפיעות על היכולות) מתוך אלו שהוא השיג במשחק המרובה משתתפים, שיהיה חלק מצוות תגובה של ה-CIA שמכונה "Requiem" (תרגום חפשי: תפילת אשכבה). ההתקדמות בדרגות ב-Cold War משותפת גם למצב הזומבים וגם למצב במרובה משתתפים, כמו כן גם כלי נשק, שדרוגים בשדה הקרב ו-scorestreaks (עזרים שהשחקן מקבל בזמן המשחק כתוצאה מרצף של הריגות מבלי להיפסל) משותפים לשניהם. לזומבים ב-Cold War חזרו מכניקות ממשחקי הזומבים של קודמיו כגון קופסאות מסתורין, Pack-a-Punch והטבות קרב למיניהן. לראשונה במשחק הזומבים, שחקנים יכולים לבחור באפשרות "exfil" שתיתן לשחקנים להתמודד מול גלים מהירים, בהם כמות גדולה של אויבים שהם חייבים לנצח על מנת לסיים את המשימה. סביב המפה גם מפוזר מידע מודיעיני ששחקנים יכולים למצוא ובכך לחשוף נתונים על הסיפור.
פיתוח
ב-18 במאי 2019, אתר האינטרנט Kotaku דיווח כי המשחק נמצא במהפך עקב מתח בלתי פוסק בין Raven Software ל-Sledgehammer Games (שתי המפתחות הראשיות של המשחק). שני מקורות תיארו את המשחק כ"קטסטרופה". בתגובה לכך, חברת Activision הקצתה את חברת Treyarch כמפתחת הראשית לצד Raven במקום Sledgehammer Games. השינוי הוביל לפיתוח מהיר בהרבה ביחס למצב הקודם, בעיקר מפני שכל סטודיו פיתוח לקח פיקוד על חלקים שונים של המשחק.
ב-4 באוגוסט 2020, Activision אישרו שמשחק חדש מסדרת Call of Duty מתוכנן לצאת לאור בשנת 2020 ושהוא מפותח על ידי Raven Software ו-Treyarch. זה היה המשחק הראשון מאז שיצא Modern Warfare 3 שפותח על ידי שתי חברות ביחד. עבור Raven Software זהו המשחק הראשון שהיא בתפקיד המפתחת הראשית, בעוד שבחלק מהמשחקים הקודמים היא רק סייעה בפיתוח. נשיא Activision רוב קוסטיץ' אישר שלמשחק Cold War יהיה קשר הדוק עם המשחקים Call of Duty: Modern Warfare משנת 2019 ו-Call of Duty: Warzone.
מנהל הקריאייטיב הבכיר של חברת Raven Software, דן וונדרק, הגה את הרעיון של כמה סיומים שונים לסיפור ה-campaign, "כאשר התחלנו ליצור את הסיפור, ישר היו לנו כמה רעיונות לסיומים. וזה ממש עזר ... אבל ידענו מיד שרצינו לעשות את זה. לגמרי אהבתי את הרעיון שנוכל להוקיר מעט את המשחק Black Ops 2 על ידי יצירתם [כמה סיומים]."
שיווק
שיווק והכרזות על משחקים מסדרת Call of Duty בדרך כלל אירעו בין מאי לאפריל לפני שחרורו של המשחק בסתיו. עם זאת, באוגוסט 2020, Activision החלה לשחרר הצצות למשחק עם משחק מציאות חלופית. מגוון יוטיוברים שקשורים לקהילת Call of Duty קיבלו במשלוח חבילות. לאחר שאושר להם לפתוח את החבילות ב-10 באוגוסט 2020, קיבלו את פניהם מקרן שקופיות, 10 שקופיות לכל חבילה ומנשר. החל מ-14 באוגוסט 2020, המשחק שווק לאחר שהצופן הראשוני נפתר, על ידי שידול מעריצים כדי לפתור צפנים וחידות באתר pawntakespawn.com. האתר איפשר למעריצים לצפות בקלטות VHS אשר מכילות קטעי חדשות וקטעי וידאו מהשנים המקבילות לאורך המלחמה הקרה. במהלך קלטות ה-VHS, במרווחי זמן אקראיים, הופיעו שילובים של שני מספרים דרך צינורות Nixie, אשר נדרשו על מנת לפצח צופן, בנוסף לקבוצה אחת של קואורדינטות שנמצאה בכל קלטת אשר הובילה למיקום במפה של משחק ה-Warzone.
קרבס
קרבס (Krebs) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו סרטן.
Call of Duty: Black Ops Cold War
שיווק
ב-19 באוגוסט 2020, ברגע שכל הצפנים נפתרו, טריילר המשחק נחשף. הטריילר מכיל קטעים מתוך ראיון עם מודיע ועריק סובייטי מהק.ג.ב לשעבר, יורי בזמנוב, שדן על צעדים אקטיביים, שנלקח מתוך ראיון משנת 1984 עם תאורטיקן קונספירציה ג. אדוארד גריפין. החשיפה העולמית של המשחק הייתה ב-26 באוגוסט 2020.
הזמנות מוקדמות של כל אחת ממהדורות משחק ה-Cold War העניקו גישה מוקדמת לגרסת הבטא של המשחק, מארז כלי נשק ומארז אופרטור של Frank Woods עבור המשחקים Call of Duty: Modern Warfare ו-Call of Duty: Warzone. מהדורת המשחק האולטימטיבית (Ultimate Edition) מעניקה 3 מארזים קומסטיים עבור הדמויות, בנוסף לגישה לעונה הראשונה של ה-Battle Pass של ה-Cold War.
מחלוקות
האתר CBR.com דיווח שטריילר ההצצה הוחרם בסין בשל תיאור של שנייה אחת של ההפגנות בכיכר טיין-אן-מן ב-1989. טריילר ערוך פורסם במקום הקודם ברחבי העולם. אנדי צ'לק כתב באתר PC Gamer: "אי אפשר גם לטעות באירוניה של צנזורה פעילה בטריילר פרומו למשחק שהתיוג שלו הוא פשוטו כמשמעו "לדעת את ההיסטוריה שלך"."
מאמר מערכת על ידי איאן ווקר באתר Kotaku מאשים את Call of Duty בלגיטימציה של השקפותיו של בזמנוב כאשר הוא כלל קטעים של הראיון שלו עם גריפין מתוך הטריילר מאוגוסט. אחת מבין התלונות שהיו לו היא שהשקפותיו של בזמנוב פעלו כמגנט עבור תיאוריות קונספירציה ואישיות של הימין הקיצוני, ושחברת Activision הציגה את הראיון של בזמנוב ללא ההקשר המתאים ושבזמנוב עצמו החזיק בדעות שווקר טען שהיו בימין הקיצוני.
ג'סי פירסון
בובי וויין פירסון (18 באוגוסט 1930 - 5 בדצמבר 1979), המכונה ג'סי פירסון, היה שחקן אמריקאי, זמר, במאי וסופר.
קריירה
לאחר שהוציא שני סינגלים בחברת תקליטי דקה בהצלחה מועטה, שמע את פירסון המלחין צ'ארלס סטרוז, שהמליץ עליו לסיבוב ההופעות הלאומי של המחזמר "ביי ביי בירדי". כאשר דיק גוטייה, השחקן המקורי המגלם את קונרד בירדי, חלה. פירסון קיבל את תפקיד שהוא מקבל השראה לביצוע התפקיד מאליל הרוק אלביס פרסלי. הוא שיחק באותו תפקיד בגרסת הסרט משנת 1963, ביי ביי בירדי. לאחר מכן הופיע בקומדיה של גלן פורד Advance to the Rear (1964. מכיוון שלא היו לו יותר הצעות לתפקידים בקולנוע, הוא פנה לטלוויזיה והופיע בתוכניות כמו בוננזה, המופע של אנדי גריפית', הצי של מקייל והבוורלי הילבילים. בשנות השבעים היה פירסון המספר בסרט "נורסמן" (1978), סאגה ויקינגית בכיכובם של לי מייג'ורס וקורנל ויילד.
פירסון היה המספר באלבומים רבים, בין היתר "הים" משנת 1967, וכן The Body Electric ו- The Body Electric-2, שני תקליטורים המבוססים על שיריו של וולט וויטמן, עם מוזיקה מאת מק'קואן, שיצאו בתחילת שנות השבעים, אלבום מחווה לפזמונאי-זמר וודי גאת'רי, ושני אלבומי שירה דתית של חיימה מנדוסה נאווה : וישו אמר ... ומדיטציה בתהילים, גם הם משנת 1976.
בתחילת 1970, בסרט "The Mezcla Man", אחד הפרקים האחרונים של סדרת הטלוויזיה בימי עמק המוות.
מותו
כשאובחן פירסון כחולה סרטן, הוא עבר למונרו, לואיזיאנה, כדי להיות ליד אמו ומת שם ב -5 בדצמבר 1979, בן 49.
גרוסה המבורגר שטראסה
גרוסה המבורגר שטראסה (בגרמנית: Große Hamburger Straße) הוא רחוב באורך כ-400 מטר ברובע מיטה בברלין, בין רחוב אוגוסט לרחוב אורניינבורגר.
הרחוב היה אתר יהודי מרכזי בברלין והיו בו בית ספר לבנים, בית אבות ובית קברות שהפעילה הקהילה היהודית לפני מלחמת העולם השנייה. האזור היה אתר גירוש בתקופת המשטר הנאצי במלחמת העולם השנייה, ונהרס במהלך המלחמה. מאז שוקם בית העלמין ושוב פועל בו בית ספר לבנים. בגרוסה המבורגר שטראסה יש אזור ירוק – ברחבי בית העלמין, בית הספר לבנים ובמקום בית האבות – שהוא אנדרטת זיכרון לשואה, עם פסלים, אבן זיכרון ולוחות. הוא מוכר כמונומנט מוגן.
היסטוריה
בשנות ה-1500 חיו יהודים בברלין, אך עד אמצע עד סוף המאה ה-15 הם נעלמו. בקהילה היהודית באזור סביב גרוסה המבורגר שטראסה היו בשנת 1671 מעטים מהאנשים שגורשו מבתיהם בווינה. פרידריך וילהלם מברנדנבורג הורה לאפשר ל-50 משפחות לעבור לברלין בסביבות 1671. הם קיבלו אדמה לבית קברות, הנקרא כיום בית הקברות היהודי הישן, עם קבורה החל משנת 1672.
עם ההתפתחות של "רובע שפנדאו" בסביבות 1700 נוצר רחוב המבורגר שטראסה עם שני חלקים – בין רחוב אורניינבורגר ו"סמטת ארמסונדר" (כיום רחוב אוגוסט), ועד לשער המברוגר טור. הרחוב כבר מופיע על מפת העיר מ-1723. ב-1737 הוא חולק לרחוב המבורגר הגדול (גרוסה המבורגר שטראסה) ורחוב המבורגר הקטן (קליינה המבורגר שטראסה) כפי שניתן לראות במפת העיר מ-1738. הרחוב רוצף ב-1740.
ניגון ההשתטחות
ניגון ההשתטחות (מכונה גם ניגון דביקות) הוא ניגון חב"ד ללא מילים, המיוחס לרבי מנחם מנדל שניאורסון - הצמח צדק.