cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קונהדייש
מיקום
העיירה נמצאת בחלק הצפון מערבי של האלפלד המישור ההונגרי הגדול, באזור מרכז נהר הטיסה, כ-160 ק"מ מבודפשט, 15 ק"מ מאגם טיסה (אבאדסלוק), וממושב המחוז העיר סולנוק כ־50 ק"מ. היישובים הסמוכים הם: קונמדראש, אבאדסלוק.
ניתן להגיע אל העיירה בכביש הראשי 34 מכיוון טיספירד. ניתן להגיע אליה גם מאבאדסלוק בדרך משנית. תחבורה ציבורית באמצעות אוטובוסי וולאנבוס. בנוסף ליישובים הסמוכים, נגישים ישירות הערים אגר, סולונוק, יאסברן, דברצן, בקשצ'בה, ג'נג'ש, טיספירד ומישקולץ.
היסטוריה
היישוב נקרא לראשונה Hegyesegyháza על ידי קארוי הראשון, מלך הונגריה באיגרת שלו מוואץ ב-8 בנובמבר 1311. משנת 1552 נקרא הכפר אחר כך עיירה כבר בשם הנוכחי.
במלחמת העולם הראשונה לחמו תושבי העיירה כמעט בכל חזית. מבין החיילים 373 נהרגו ו -676 נפלו בשבי. במהלך המלחמה שימש בניין חוג הקריאה כבית חולים לפצועים.
ב־9 באוקטובר 1944 הצבא האדום הסובייטי כבש את העיירה, במסגרת מתקפת הנגד המשוריינת הגרמנית שכשלה. בחלק הפנימי של העיירה לא התרחשה לחימה ולכן לא היו נזקים מיוחדים למבנים. מלחמת העולם השנייה גבתה כ -400 קורבנות מהיישוב, ביניהם יהודים רבים שנשלחו למחנות ההשמדה.
מידע נוסף
בשנת 2004 עיריית היישוב הזמינה את היהודים שורדי השואה ילידי המקום ליום שלם של טקס הסרת הלוט מאנדרטה לזכר היהודים שנספו.
אסף זגה
אסף זגה (נולד ב-5 בדצמבר 1996) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה
זגה נולד בבאר שבע, גדל והתחנך במקיף א' באר שבע במגמת תיאטרון. את שירותו בצה"ל עשה בחיל הים. בתום שירותו הצבאי למד משחק בגודמן - בית ספר למשחק בנגב. בתום לימודי המשחק, החל ללמוד תואר ראשון בתרבות יצירה והפקה בהמכללה האקדמית ספיר.
קולנוע וטלוויזיה
בשנת 2023 שיחק בתפקיד דוד בסדרה "אלף (סדרת טלוויזיה ישראלית)" של yes בתור הבן של הנשיא המדינה, לצד יעקב זדה-דניאל, ואברהם שלום לוי.
באותה שנה שיחק בתפקיד האח של רותי בסדרה "שישה אפסים" של כאן 11 לצד שני קליין, עופר חיון ועוד. בנוסף שיחק בתפקיד חייל שומר גבול בסדרה "שמיים אדומים (סדרת טלוויזיה ישראלית)" של רשת 13.
בנוסף לאחר שהכותבים של הסדרה "השוטרים" אהבו את התפקיד הקטן מהעונה הראשונה הוא קיבל תפקיד מרכזי בעונה השנייה - ישי, יד ימינו של באומן. כתבה ממאקו בנושא.
בהמשך צפוי לשחק בעונה השלישית של מנאייכ.
תיאטרון
בשנת 2021 שיחק בהצגה "הארדקור" של גודמן - בית ספר למשחק בנגב.
בשנת 2022 שיחק בהצגה "אחד משלנו" של תיאטרון באר שבע בתפקיד דדה הנהג, על פי הסרט אחד משלנו של אורי ברבש.
באותה השנה שיחק בהצגה "גיבור" של תיאטרון באר שבע במספר תפקידים שונים: בארדו, מפכ״ל המשטרה וסרסור.
באוגוסט 2023 עתיד לשחק בהצגה "כולם היו בניי" של תיאטרון באר שבע.
חיים אישיים
זגה בזוגיות מספר שנים עם טל פורטל והם מתגוררים בבאר שבע.
אנדרטת עוצבת סער
אנדרטת חטיבה 7 (עוצבת סער) הוא אתר הנצחה לזכר חללי חטיבה 7 (סער) שנפלו במערכות ישראל השונות. האתר ממוקם לצד כביש 87 ליד צומת קצרין דרום (קצביה) במרכז רמת הגולן, באזור האימונים והלחימה של החטיבה.
בכניסה לאתר נמצא שער עם שני עמודי בטון ושם המקום. האתר מורכב משער כניסה הנושא את סמל החטיבה וכתובת המדגישה את תרומתו של דוד עזריאלי, מלוחמי החטיבה בימיה הראשונים במלחמת העצמאות, קודם שירד מהארץ לקנדה. בהמשך רחבה המשמשת מגרש חניה ולטקסים. במרכז האתר מוצבת בימת בטון עליה נמצא טנק שוט מטאור, מהסוג ששירת את החטיבה במשך עשרות שנים. לצד הטנק נמצאים תרנים המשמשים לטקסים באתר, יחד עם סמלי החטיבה. על מפלס גבוה יותר הצופה לבימת הטקסים מוצבים ארבעה טנקים: שרמן, שוט קל (צנטוריון) ומרכבה סימן 2 אשר שירתו את החטיבה בעבר, וגם טנק T-34 של צבאות ערב. מעט צפון-מזרחית מהמפלס שוכן טנק T-55, גם כן של צבאות ערב. בנוסף לעצי האקליפטוס שגדלים סביב האתר, נשתלו גם עצי זית.
מבנה המורשת שהוקם בחלק העליון של האתר נחנך בשנות ה-90 וכלל חדר התייחדות עם חללי החטיבה, אולם תצוגה ואולם הרצאות, אך הוא נעזב וננטש.
לחטיבה 7 קיים אתר הנצחה נוסף וותיק יותר בפארק ההנצחה בלטרון, בדומה ליחידות שריון נוספות.
מנחם רומנו
הרב מנחם אברהם רומנו (בסרבו-קרואטית בכתב לטיני: Abraham Menahem Romano; 20 במאי 1882, סרייבו, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 31 באוקטובר 1968, סרייבו, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה הרב הראשי הספרדי של יהודי זאגרב בין 1919–1936, הרב הראשי של יהודי סרייבו בין 1946–1968 והרב הראשי של יהדות יוגוסלביה.
קורות חייו
מנחם רומנו נולד בסרייבו למשפחת רבנים נודעת. אביו אברהם רומנו כיהן ברבנות בסרייבו ובן דודו אברהם מוריץ רומנו היה הרב הראשי האחרון של יהודי ביטולה. הוא רכש השכלה רבנית בבית המדרש לרבנים בסרייבו תחת אביו ובהמשך תחת הרב ד"ר מוריץ לוי. ב-1902 נישא לרחל לבית קָמְחִי ולזוג נולדו 5 ילדים: שמואל, בלאנקה, יעקב-יאשה לימים היסטוריון, רבקה ומאיר.
ב-1919 כיהן ברבנות בבאניה לוקה ובשלהי אותה השנה עבר עם משפחתו לזאגרב ומונה לרב הקהילה הספרדית שבעיר אשר מנתה בשיאה 625 נפשות. ב-1927 הוכרה הקהילה על ידי השלטונות היוגוסלביים כקהילה נפרדת, מנחם רומנו מונה רשמית לרב הראשי של הקהילה וכיהן בתפקידו עד 1936. ב-1936 שב לסרייבו, כיהן ברבנות ולימד בבית המדרש התאולוגי היהודי, אשר הכשיר מורים, ממלאי מקום לרבנים, חזנים, מוהלים ושוחטים ובראשו עמדו הרבנים מוריץ לוי והינקו אורבך. באפריל 1941 כבשה גרמניה הנאצית את ממלכת יוגוסלביה ואזור בוסניה נמסר לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. עד מהרה הוחל ברדיפות יהודים. ביתו רבקה ובעלה גורשו לשאבאץ ובהמשך נספו. בנו של מנחם רומנו ד"ר שמואל רומנו לו היו קשרים בקרב נכבדי העיר, הצליח למלט את הוריו לכפר מחוץ לסרייבו ושם הסתתרו עד לסיום המלחמה.
ב-1946 מונה לרב הראשי של יהודי סרייבו ופעל לחידוש חיי הקהילה שרוב בניה נספו בשואה. בהמשך מונה לרב הראשי של יהודי יוגוסלביה. ב-1968 הלך לעולמו והוא בן 86 ונקבר בסרייבו. נכדו ד"ר נֶנָאד רומנו (בסרבית: Nenad Romano) הוא מפיק סרטי טלוויזיה ומרצה באוניברסיטת בלגרד.
יבול שישית
ביהדות, הביטוי יבול שישית מציין תבואה חקלאית (ירקות, פירות, דגנים וקטניות) שצמחה בארץ ישראל בשנה השישית למניין השמיטה, כלומר בשנה שלפני שנת השמיטה. השנה הנוכחית היא שמיטה. undefined
בימינו, הביטוי "יבול שישית" נועד להדגיש (א) שהיבול לא גודל תוך הפרה של מצוות שמיטת קרקעות בשנה השביעית; (ב) שהיבול אינו נחשב לספיחים האסורים באכילה; (ג) שהיבול אינו נחשב לפירות שביעית שיש לאכלם בקדושת שביעית. הביטוי עומד בניגוד לביטויים אחרים המשמשים לסיווג יבול בשנת השמיטה, כגון:
הערכה הלכתית
מכל סוגי היבול הקיימים בשנת השמיטה, יבול שישית נחשב לפתרון מצוין, הקרוב לפתרון שנתנה התורה. הוא מקובל על כל הזרמים, שכן אין בו הבעיות הכרוכות בפתרונות אחרים (כגון הפקעת מצוות שביתת הארץ על ידי היתר מכירה, הפקעת איסור שמירת השדות והמסחר בפירות על ידי אוצר בית דין, או חיזוק החקלאות הנכרית בארץ על ידי יבול נכרי). הבעיה היחידה בפתרון זה היא הקושי המעשי לשמור פירות וירקות רבים למשך זמן ממושך.
שיטות לשימור יבול שישית
שיטות לשימור מזון היו ידועות כבר בעת העתיקה. יוסף שמר תבואה למשך שבע שנים. על חזקיהו מלך יהודה נאמר שהיו לו מחסנים לִתְבוּאַת דָּגָן וְתִירוֹשׁ וְיִצְהָר. כדי למנוע את קלקול החיטה השמורה במחסנים, היו מוסיפים לה חומטין (חול, או אדמה מלוחה, או עשב ריחני המרחיק מזיקים). כמו כן, נהגו לשמור ענבים על ידי הפיכתם ליין, לשמור זיתים על ידי הפיכתם לשמן, לשמור תאנים על ידי הפיכתם לדבלים, ולשמור תמרים על ידי הפיכתם לדבש תמרים.
במשנה נזכר גם שימור ירקות, ובפרט לוף (מין בצל), על ידי הטמנתם באדמה. מתחת לאדמה יש טמפרטורה קבועה של כ-18 מעלות. הטמנה זו הותרה בשביעית, בתנאי שמטמינים כמות גדולה של ירקות עם כמות גדולה של עפר, כך שהדבר לא ייראה כזריעה:. ישנן שיטות רבות נוספות לשימור יבול שישית באופן פרטי:
שימוש ביבול שישית בימינו
מספר גופי כשרות משתמשים ביבול שישית כמקור עיקרי (גם אם לא יחיד) לתזונה בשנת השמיטה. למשל, באוצר הארץ שומרים תפוחי-אדמה, בטטות, דלעות ובצלים מיבול שישית (לא שומרים פירות אחרים, מתוך טענה שהאגירה יקרה והציבור לא ירצה לשלם את עלותה). גם בצה"ל משתמשים ביבול שישית במחצית הראשונה של השמיטה.
אגון ריס
פרופ׳ אגון (נח) ריס (18 באוגוסט 1917 - 5 במרץ 1989) היה מרופאי הרובע היהודי במלחמת העצמאות, עם נפילת הרובע התנדב ללכת לשבי הירדני כדי לטפל בפצועים, מחלוצי הקרדיולוגיה בישראל והקים וניהל את המערך הקרדיולוגי וטיפול נמרץ בבית החולים רמב"ם.
קורות חיים
ריס נולד בווינה אוסטריה לפרנזיצקה ויוסף ריס (מקודם פיקהולץ). החל ללמוד רפואה בעיר הולדתו בין השנים 1935-8 ועלה לארץ ישראל עם עליית הנאצים לשלטון. כאן המשיך ללימודי מדעים באוניברסיטה העברית וקיבל תואר שני ב-1942. ב-1944 יצא לסיים את לימודי הרפואה באוניברסיטה הצרפתית בביירות וסיימם ב-1947. את ההתמחות עשה בבית החולים הדסה הר הצופים.
במלחמת העצמאות שירת, תחילה, כרופא וחובש קרבי בהגנה, שכל את אשתו, חוה (לבית ז'זמר), והוא עצמו נפצע בשייח' ג'ראח בעת ששיירת הדסה עברה בשכונה. יחד עם שני רופאים נוספים, עלי פייזר ואברהם לאופר, התנדב לעבוד בבית החולים משגב לדך ברובע היהודי בירושלים במחזוריות של חודש. פצועים ממגיני הרובע היהודי טופלו על ידי שלושת הרופאים מעובדי בית החולים הדסה, לאופר, פייזר וריס, לעיתים טיפלו וניתחו את הפצועים תחת אש. הרופאים נעזרו באחות ואח מוסמכים, אחות סוציאלית, אחות מעשית, ומתנדבות. רבים מהלוחמים חייבים לצוות הרפואי את חייהם, כולל עירוי דם ישיר בין ריס לחולה, ועם נפילת הרובע ואי עמידת הירדנים בהסכם התנדב ללכת עם הפצועים, עם האחות מאשה וינגרטן (בתו של מוכתר הרובע מרדכי וינגרטן), לשבי על מנת להמשיך לטפל בהם.
בין 1952–1958 התמחה בקרדיולוגיה בבתי חולים בשיקגו ובאוניברסיטת הרווארד שבבוסטון, חזר לישראל והחל לעבוד במרכז הרפואי שיבא. ב-1961 עבר לחיפה אחרי שהקים והתמנה למנהלו הראשון של המערך הקרדיולוגי וטיפול נמרץ בבית החולים רמב"ם.
במקביל לעבודתו בבית החולים שימש כפרופסור בטכניון וכנשיא החברה הקרדיולוגית הישראלית. במותו הניח אישה, יונה בת עליזה (בתו של יעקובוס קאן) וד"ר יצחק איצקוביטש, בת ושני בנים.
מדד קב"א
מדד קב"א (קבוצת איכות) היה מדד מיון ותכנון עיקרי וכלי מיון ראשוני למועמדים לשירות ביטחון בישראל (מלש"ב) לאיתור ולשיבוץ לתפקידים, על פי נקודות חתך שנקבעו. הקב"א ניתן בצורת ציון מספרי, בטווח 41–56.
באוגוסט 2021 צה"ל הודיע כי אחרי שישים שנים מדד הקב"א הוחלף במדדים חדשים.
מדרג הציונים
אצל הגברים והנשים הוא הורכב מציון הדפ"ר (50%), הצד"כ (33%) ושנו"ל (17%). אצל עולים חדשים, שלהם לא נערך ריאיון צד"כ, הוא מורכב מציון הדפ"ר (60%) ושנו"ל (40%) בלבד, ללא התחשבות בהרמ"ע (ראיון מיון עולים). החל מנובמבר 2017 גם בנות עוברות ריאיון אישי זהה לשל הבנים, המייצר ציון המכונה "צמ"א" (ציון מיון אישי) ונוסחת החישוב זהה לשני המינים.
סולם הערכים של הקב"א נע בין 41 (הנמוך) ל 56 (הגבוה):
תפקידים הדורשים ציון קב"א גבוה
כדי להתקבל ליחידות מובחרות בצה"ל היה דרוש ציון קב"א גבוה, כמו כן ליחידות המודיעין והתכנות, לקצונה, לקורס טיס, לקורס חובלים, לתוכנית תלפיות ליחידת דובר צה"ל ועוד מגוון גדול של תפקידים משמעותיים נדרש ציון קב"א גבוה.
נגישות נתוני הקב"א
בעבר, נתוני הקב"א והדפ"ר נשמרו בסוד על ידי צה"ל, ואילו החל משנת 2010 התאפשר למועמד לברר אותם בשיחה טלפונית ללשכת הגיוס. החל משנת 2011 מתפרסמים נתוני הקב"א והדפ"ר באופן גלוי ב"קיוסק המידע האישי" באתר האינטרנט "עולים על מדים" והחל מיולי 2016 ניתן לצפות בנתונים המספריים של הקב"א, הדפ"ר והפרופיל הרפואי באתר האינטרנט החדש "מתגייסים", שהחליף את "עולים על מדים". באתר "עולים על מדים" הישן, הפרופיל פורסם בצורה מילולית ולא התאפשר למועמד לברר את הפרופיל המספרי המדויק שלו. נוסף על כך, האופן המדויק לפיו נקבעים נתונים אלה נשמרים בסוד על ידי צה"ל. אף על פי כן, מלש"ב שקיבל זימון למסלול יוקרתי כמו קורס טיס, קורס חובלים או יום סיירות יכול היה להסיק שהנתונים שלו גבוהים. לנתונים אלה השפעה רבה על היחידה ועל מסלול השירות של המועמד, אשר משפיע במידה רבה גם על המשך חייו של המועמד. כיוון שצורת קביעת הקב"א היא חשאית, במהלך השנים נשמעו קריאות נגד צורת קביעה זו. נטען כי מקום מגוריו של אדם או נישואיו של הוריו משפיעים על דירוג הקב"א, וכך מלש"ב שגר בעיירה בעלת דירוג סוציואקונומי (חברתי-כלכלי) נמוך לא יוכל להתקבל ליחידה שאותה ביקש. ממחקרים שביצעו סוציולוגים מחוץ לצה"ל, ממחקרים סודיים של צה"ל שדלפו לציבור.
מדד ההתאמה
בשנת 2020 צה"ל שילב (כניסיון) מדד נוסף: מדד ההתאמה. זהו כלי שמנבא את יכולתו של המלש"ב להשתלב ולהצליח בשירות הקרבי. המדד מזהה גם את יכולת הפיקוד של המתגייס. המדד מבוסס על אלגוריתם שמנתח שורת מאפיינים כגון: רצונו של המתגייס, התאמה פיזית, התאמה למסגרת, יכולת קוגניטיבית, כישורים חברתיים, יכולת לעבוד בצוות, חשיבה כמותית, חשיבה מילולית ויכולת אנלוגית.
שינוי בהצגת נתוני הקב"א
בשנת 2022 צה"ל שינה את הצגת הקב"א באתר מתגייסים (גם למי שכבר קיבל ציון קב"א בעבר). במקום מספר הנע בין 41 ל56 כפי שהיה נהוג, מתחלק הקב"א לרמות. התאמה נמוכה לקצונה, התאמה בנונית לקצונה, התאמה גבוהה, והתאמה גבוהה מאוד.
ביקורת
על פי הסוציולוג ד"ר זאב לרר, לשעבר חוקר בכיר במחלקת מדעי ההתנהגות בצה"ל שאף עשה את הדוקטורט שלו בנושא, וכתב ספר בנושא בשם "הקוד האתני, קב"א מזרחיים ואשכנזים", מדד הקב"א לא מדד כישורים צבאיים כמו חוסן נפשי ומוטיבציה אלא מאפייני רקע חברתי ותרבותי, ולכן מדובר בכלי עם הטיה חברתית חמורה, שהביא לכך שאנשים לא מוכשרים צבאית קודמו לתפקידי קצונה בעוד שאנשים מוכשרים צבאית לא קודמו. כך לתפיסתו במבחני דפ"ר השאלות מקנות לבוגרי תיכוניים עיוניים יתרון על פני כל היתר, ובצד"ח הציון נקבע לפי מראיינת שבוחנת לפי התרשמות אישית ולא על פי מדדים נייטרליים. לתפיסתו הגישה הזו של הצבא הנציחה את הפערים התרבותיים ואף הקצינה אותם. מסקנה נוספת שלו שמשנות ה-80 ואילך לפחות בצבא הירוק הקב"א פחות הבחינה בין האשכנזים למזרחיים ממרכז הארץ, ולכן מוצאים בצה"ל הרבה יותר קצינים ממוצא מזרחי, ועדיין גם אז מזרחיים מהפריפריה הופלו לרעה. מאז חל שינוי מהותי ונכון להיום, הנתונים הללו של מוצא עדתי אינם מהווים שיקול ולא נמדדים כלל.
גלקסיית ספל התה
גלקסיית ספל התה היא גלקסיה במרחק מוערך של 1.1 מיליארד שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים רועה דובים. לגלקסיה גרעין גלקטי פעיל שזורק חומר אל מחוץ לגלקסיה ונותן לה צורה מיוחדת המזכירה ספל תה.
היסטוריה
הגלקסיה התגלתה בשנת 2007 במהלך סקר מקיף של שמי הלילה שנערך במצפה הכוכבים אפאצ'י שבניו מקסיקו, ארצות הברית וקיבלה את הסימון "SDSS J143030+133912". הגלקסיה זוהתה כבעלת גרעין גלקטי פעיל במחקר משנת 2011 ובו גם זכתה לכינוי "ספל התה" לאחר שהתגלו מסביבה אזורים של גז מיונן בצורת לולאה שמזכירה ידית של ספל, ופולטים קרינה של גלי רדיו. בפברואר 2015 פורסמו תצפיות על בגלקסיה שבוצעו על ידי המערך הגדול מאוד וגילו ראיות לקיומו של חור שחור על-מסיבי בליבת הגלקסיה.
מאפיינים
קוטר הגלקסיה כ-55,000 שנות אור והתצפיות בגלי רדיו מראות שתי "בועות" של חומר שמגיע למרחק של כ-35,000 ממרכז הגלקסיה משני צידיה וכן סילונים "קטנים" יותר, בגודל של 2,000 שנות אור המאיצים את הגז עד למהירויות של 1,000 קילומטר לשנייה (3.6 מיליון קמ"ש). נראה שהחור השחור המסיבי מונע אפשרות של יצירת כוכבים ברחבי הגלקסיה על ידי כך שהוא מחמם ומעיף את ענני הגזים המשמשים על פי דעת החוקרים כ"חומר הגלם" ליצירת הכוכבים, אל מחוץ לגלקסיה. מליבת הגלקסיה נפלטת קרינה חזקה שעוצמתה מוערכת בכ- ארג לשנייה ( ואט) הכוללת ספקטרום פליטה של מימן, הליום, חמצן וחנקן ולכן היא מסווגת כגלקסיית סיפרט מסוג II. עם זאת נראה שהפעילות בליבה נחלשת ועוצמת הקרינה ממנה פוחתת בקצב של כ- ארג לשנייה בשנה, כך שתוך כ-500 שנים עוצמתה תהיה פחות מ-1043 ארג לשנייה שמקובל כגבול התחתון להגדרתה של גלקסיה כגלקסיית סיפרט.
פצילות (פטרולוגיה)
Cleavage (geology)
יהושע פורת
יהושע חיים (שוקה) פורת (13 בינואר 1938 – 24 בנובמבר 2019) היה פרופסור בחוג ללימודי האסלאם והמזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים. היה מבכירי מפלגת שינוי. הרבה להתבטא בנושאים פוליטיים. יצא נגד הסכם אוסלו, והשתתף בתעמולת הבחירות של הליכוד לקראת בחירות 1996.
ביוגרפיה
יהושע פורת נולד וגדל בתל אביב, בנו של החלוץ ברוך פרויד מהעיר קובל בווהלין. עשה את לימודיו הגבוהים מהתואר הראשון עד לדוקטורט בחוג ללימודי המזרח התיכון ובחוג לשפה וספרות ערבית באוניברסיטה העברית. התחיל ללמוד ב-1958, סיים דוקטורט ב-1969, נושא העבודה היה: "צמיחת התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית: 1929-1918", היא נכתבה בהדרכת פרופסור גבריאל בר ויצאה כספר. התחיל ללמד באוניברסיטה העברית כאסיסטנט ב-1965, התמנה למרצה ב-1969, התמנה למרצה בכיר ב-1972, התמנה לפרופסור חבר ב-1978, התמנה לפרופסור מן המניין ב-1983, יצא לגמלאות ב-1998/7. מאז שפרש מהאוניברסיטה הרצה בבמות ציבוריות ואקדמיות שונות וכתב מאמרי ביקורת על היסטוריה צרפתית מודרנית בכתב העת "תכלת" שיוצא לאור על ידי מרכז שלם.
פורת זכה בפרס לנדאו ובפרס בן-צבי עבור ספרו על יונתן רטוש.
פעילותו הפוליטית
כבר מ-1967 כתב שצריך להגיע לשלום עם ירדן ולא ניתן לעשות זאת עם הפלסטינים. הוא הביע את התנגדותו להסכם אוסלו ונהג להביע דעות ימניות בנושאים מדיניים. ב-1996 היה מהבודדים שטענו כי ישנה תרמית בהודעת המועצה הלאומית הפלסטינית, שבמרכזה ההצהרה שהיא החליטה לשנות את הסעיפים באמנת אש"ף ששוללים את קיומה של מדינת ישראל. פורת טען שההודעה מלאה חורים: לא כתוב מתי, כיצד ואם בכלל יבוצע בפועל שינוי זה. הוא אמר שאם הם אכן התכוונו לשנות, נוסח ההודעה שלהם היה צריך להיות: "הצהירה על שינוי בפועל". פורת ספג ביקורת קשה על עמדתו, שבשיאה מספר פרופסורים מהאוניברסיטה העברית (עמיתיו) פרסמו מודעות בעיתונים נגד העמדה שהביע. לקראת הבחירות לכנסת שנערכו בשנת 1996, השתתף בתעמולת הבחירות של הליכוד.
כתב מאמרים פובליציסטיים רבים בנושאי מדינת ישראל והסכסוך הישראלי-ערבי בעיתונים הארץ, מעריב וידיעות אחרונות.
מחקריו
יהושע פורת חקר בעיקר את התופעה הלאומית במזרח התיכון.
מרד האיכרים המרונים בלבנון 1860-1858
עבודתו הגדולה הראשונה של פורת עסקה במרד האיכרים בלבנון ב-1858. התחיל כמרד על רקע סוציאלי והוא תרם לטבח בין הדרוזים למרונים. האיכרים התקוממו כדי לשנות את חלוקת הקרקע בינם לבין אדוני הקרקע (תופעה נדירה במזרח התיכון), אבל הדבר לא הביא לתוצאות, כי אם לשחיטות בין-דתיות. משפחת אלח'אזן המרונית היו אדוני הקרקע והמצב התדרדר כי בעלי הקרקע הדרוזים פחדו והסיתו את האיכרים הדרוזים.
שלח ועט בידו: סיפור חייו של אוריאל שלח (יונתן רטוש)
ביוגרפיה אידאולוגית-תרבותית-התפתחותית. פורת חשף את התפתחותו של רטוש כמשורר, אבל גם כאידאולוג ובאותו זמן גם את השורשים של התופעה הכנענית, את הנעשה בתוך התנועה, ואת המסגרת הרעיונית בה פעל. רטוש עשה ניסיון לעצב תנועה של זהות לאומית תרבותית על בסיס טריטוריאלי ותרבותי ולא על זהות לאומית-יהודית. לפי תפישתו, שהיא צרפתית במקורה, אומה היא "הוויית מולדת ותרבות" ולפיכך הזהות הלאומית שלנו אינה היהדות. בעיני רטוש העם היהודי הוא עדה דתית מפוזרת שאיננה בסיס לזהות לאומית ובארץ-ישראל מתגבשת לאיטה אומה עברית.
התנועה הלאומית הערבית-הפלסטינית
פורת תיאר בספרו "צמיחת התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית: 1929-1918" איך הפלסטינים התגבשו מתוך ניסיון למנוע התגבשות תנועה ציונית בארץ-ישראל. הספר השני "ממהומות למרידה: התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1939-1929" הוא המשך של הראשון ומראה שהפלסטינים בעצמם לא הכריעו אם הם ערבים או פלסטינים. אם הם היו צריכים את מדינות ערב אז היו פאן-ערבים ואם לא אז היו פלסטינים, לכן הספרים נקראים התנועה הערבית הפלסטינית ולא הערבית או הפלסטינית בנפרד.
הספרים הם תוצא של מחקר בארכיון הבריטי, בגנזך המדינה ובארכיונים ערביים שהאירו את הדברים באור חדש ממה שהיה ידוע קודם לכן. לדוגמה השביתה הלאומית ב-1936 נסתיימה בסוף ספטמבר-אוקטובר של אותה שנה. טענת החוקרים בעבר הייתה שהשביתה נפסקה כי מדינות ערב דרשו מהן, מתוך קריאת החומר הארכיוני התברר שהתנועה הלאומית הפלסטינית דרשה ממדינות ערב לפעול אצל הבריטים במטרה לגרום להפסקת השביתה וביקשו כי המדינות הערביות תקראנה להם להפסיק השביתה.
פ.צ. מגדבורג
'''פ.צ. מגדבורג (בגרמנית: 1. Fußballclub Magdeburg e. V.''', ובתעתיק לעברית-פוסבאלקלוב מגדבורג) הוא מועדון כדורגל מהעיר מגדבורג שבגרמניה. המועדון נחשב לאחד המועדונים המצליחים ביותר בתקופת קיומה של ליגת העל המזרח גרמנית, ואף זכה בגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1974.
יהושע פורת
התנועה הלאומית הערבית-הפלסטינית
פורת תיאר את התפתחות העמדות והאידאולוגיה. הוא ניסה להראות את נקודת החולשה, למה הם לא הצליחו. הם שללו מלכתחילה את התנועה הציונית וזה בסיס הזהות הלאומית שלהם. הם לא הצליחו כי היו מפולגים והמבנה המשפחתי היה בעוכריהם. הייתה זו חברה מפוצלת שנתנה דגש קודם כל לשיוך המשפחתי הגובר על השאר. לעומת זאת האינטרס הקיומי אצל התנועה הציונית היה חזק יותר. הערבים הפלסטינים חשבו שניתן יהיה לסמוך על מדינות ערב ואילו היישוב העברי סמך על עצמו וגיבש את כוחו.
פ.צ. מגדבורג
היסטוריה
בעיר מגדבורג הוקם בשנת 1896 המועדון ויקטוריה מגדבורג, שבתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה היה מועדון מצליח. מועדון זה התפרק לאחר המלחמה כמו מרבית המועדונים שהפכו לחלק מהגוש הסובייטי, וממנו נוצרו מספר מועדונים קטנים. בשנת 1945 הקימו חברים ממועדונים שהתפרקו, קריקט ויקטוריה מגדבורג ומגדבורגר פרוסיה 1899 קבוצה בשם שפורטגרופה זודנבורג, שהתאחד בהמשך עם מועדון שפורטגרופה למסדורף, והפך למועדון איינטרכט זודנבורג, שהתאחד עם מועדונים נוספים, והפך לשטאהל מגדבורג ואחר כך למוטור מיטה מגדבורג. בהמשך המועדון הפך לאופבאו מגדבורג, שכן החבירה למועדון הרב תכליתי SC אופבאו, נועדה להציג סטנדרטים גבוהים לקיומו של המועדון. בתקופה זו זכה המועדון בשני גביעים של מזרח גרמניה, בשנים 1963 ו-1964. בשנת 1965 התקבע המועדון על שמו הסופי, פ.צ. מגדבורג, עם הספרה אחת לפני שמו, שגם היא נועדה להציג סטנדרטים של מועדון חזק ומאוחד מכלל החלקים המרכיבים אותו, ושחקני הכדורגל של אופבאו, להבדיל משחקנים בענפי ספורט אחרים שיוצגו באופבאו, הפכו להיות פ.צ. מגדבורג.
יהושע פורת
במבחן המעשה הפוליטי: ארץ-ישראל, אחדות ערבית ומדיניות בריטניה 1930–1945
הספר עוסק בניסיון לקדם את האחדות הערבית, דבר שנגמר בהקמת הליגה הערבית. הודות לחומר בארכיון הבריטי הראה פורת שקידום האחדות הערבית הוא תוצאה של התחרות בין עיראק למצרים ולא של מדיניות בריטניה לעודד אחדות ערבית, כפי שנטען קודם לכן על ידי כל מי שכתב על המזרח התיכון. הארכיונים מראים שאין תמיד הקבלה בין הפקידות הבריטית המקומית למדיניות הבריטית, ולפעמים פעלו שליחי בריטניה במזרח התיכון בניגוד למדיניות ממשלתם.
פ.צ. מגדבורג
היסטוריה
בעונת 1965/66, העונה הראשונה של הקבוצה בתור פ.צ. מגדבורג, הקבוצה סיימה במקום האחרון בליגת העל המזרח גרמנית, ונשרה לליגת המשנה. באותה עונה, על אף שירדה ליגה, הצליחה מגדבורג להגיע לרבע גמר גביע אירופה למחזיקות גביע, שם הודחה על ידי וסטהאם יונייטד. מגדבורג חזרה לליגה הבכירה תוך עונה אחת, ובשתי העונות הבאות סיימה במקום השלישי, זכתה שוב בגביע המזרח גרמני בשנת 1969, ובנתה עצמה מחדש כאחד המועדונים החזקים ביותר בגרמניה המזרחית, שבאותה תקופה התחרה בעיקר עם דינמו דרזדן. בשנות ה-70 מגדבורג זכתה בתארים רבים, ושלחה ארבעה שחקנים לסגל של נבחרת גרמניה המזרחית למונדיאל 1974, ביניהם יורגן שפארווסר שהבקיע את שער הניצחון באותו מונדיאל מול נבחרת גרמניה המערבית, והיה הכוכב הגדול ביותר של המועדון באותה תקופה. בשנת 1972 זכתה מגדבורג באליפות הראשונה, עם הסגל הצעיר ביותר בתולדות הליגה, ועם ממוצע צופים של 22 אלף למשחק. בעונת 1973 מגדבורג סיימה שלישית, הודחה מוקדם מאירופה על ידי יובנטוס, במשחק בו נכחו 50 אלף צופים, וזכתה שוב בגביע המזרח גרמני לאחר ניצחון 3-2 בגמר על לוקומוטיב לייפציג. עונת 1973/74 הייתה העונה הטובה ביותר בהיסטוריה של המועדון, שזכה באליפות ובגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון 2-0 על מילאן במשחק הגמר, והיה למועדון היחיד ממזרח גרמניה שזכה בתואר אירופי כלשהו. בעונת 1974/75 התחזקה מגדבורג ביואכים שטרייך, מלך השערים של ליגת העל המזרח גרמנית בכל הזמנים, ששיחק בקבוצה עשר עונות ברציפות, וזכתה באליפות שנייה ברצף, והאחרונה בהיסטוריה של המועדון. מגדבורג השתתפה בעונה זו בגביע אירופה לאלופות, והודחה בשלב מוקדם על ידי באיירן מינכן.
יהושע פורת
חיים אישיים
בעבר היה בן זוגה של יסכה ליבוביץ.
Chants et contes de Noël
Chants et contes de Noël (באנגלית: Christmas Songs and Tales, ובעברית: שירי וסיפורי חג המולד) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת הקנדית סלין דיון. האלבום יצא לאור ב-3 בדצמבר 1983, על ידי חברת התקליטים Saisons. האלבום הוא אלבום חג המולד השני של דיון.
יהושע פורת
חיים אישיים
היה תושב שכונת בית הכרם בירושלים. נישא לשרה פורת ולהם בן ובת. בהמשך נפרדו.
פ.צ. מגדבורג
היסטוריה
בשנת 1976 נושל מאמן הקבוצה המצליח היינץ קרוגל מתפקידו, מאחר שנחשד בחוסר נאמנות למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, שהייתה המפלגה הקומוניסטית ששלטה בגרמניה המזרחית. קרוגל הוחלף בקלאוס אורבנצ'יק, שלא הצליח לזכות שוב באליפויות, אך עד תום העשור סיים עם הקבוצה תמיד בין ארבע הראשונות בליגה, וזכה בשני גביעים נוספים, בשנים 1978 ו-1979. בזירה האירופית מגדבורג הצליחה באופן יחסי, כאשר בעונת 1976/77 הודחה ברבע גמר גביע אופ"א על ידי יובנטוס, ובעונת 1977/78 גברה על שאלקה 04 בצמד משחקים, והייתה לקבוצה היחידה שניצחה באותה עונה באצטדיון הפארקשטדיון, שאז היה מגרשה הביתי של שאלקה. מגדבורג הודחה באותה עונה שוב ברבע גמר גביע אופ"א על ידי פ.ס.וו. איינדהובן, כאשר ספגה שער בדקת הסיום, ואיינדהובן זכתה בתואר לבסוף. בשנות ה-80 ירדה קרנו של המועדון, בעיקר לאחר שדינמו ברלין, שנתמכה על ידי השטאזי, שלטה בעשור זה בצורה מוחלטת ולעיתים קרובות בלתי ספורטיבית בכדורגל המזרח גרמני, והמתחרות העיקריות שלה היו דינמו דרזדן ולוקומוטיב לייפציג. עם זאת, מגדבורג זכתה בגביע המזרח גרמני בפעם השביעית והאחרונה בעונת 1982/83. הקבוצה המשיכה להופיע באירופה אך הודחה בשלבים מוקדמים, ולא הציגה את עוצמתה כמו בשנות ה-70. המשחק הזכור ביותר בזירה האירופית מעשור זה, היה התבוסה של מגדבורג בתוצאה 5-1 מול ברצלונה, במשחק בו דייגו ארמנדו מראדונה הבקיע שלושער. מספר הצופים במשחקי מגדבורג הלך וצנח, והגיע לכעשרת אלפים בממוצע למשחק ליגה. בעונת 1989/90 הייתה מגדבורג קרובה לזכות באליפות, אך הפסידה במחזור האחרון ליריבתה הישירה לקרב על האליפות, פ.צ. קרל מרקס שטאט, וסיימה במקום השלישי.
Chants et contes de Noël
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-17 במצעד האלבומים של קוויבק.
פ.צ. מגדבורג
היסטוריה
עונת 1990/91, שהייתה העונה האחרונה בה פעלה ליגת העל המזרח גרמנית, הייתה נקודה קריטית עבור מגדבורג, שהייתה חייבת לסיים באחד משני המקומות הראשונים כדי לזכות במקום בליגת הבונדסליגה של גרמניה המאוחדת, או לסיים לפחות שמינית כדי להתברג אוטומטית בליגת הבונדסליגה השנייה. הקבוצה סיימה עשירית ונכשלה בפלייאוף העלייה לבונדסליגה השנייה, והתברגה בליגה אזורית, שהיא השלישית בהיררכיית הליגות החדשה בגרמניה. מגדבורג לא הצליחה להתקדם במעלה הליגות, אך זכתה מספר פעמים בגביע של מדינת סקסוניה אנהלט, שהבטיח לקבוצה מקום בגביע הגרמני. בעונת 1996/97, לאחר שמספר הצופים במשחקי פ.צ. מגדבורג המשיך לצנוח בעקביות, הקבוצה שובצה לאותה ליגה אזורית יחד עם פורטונה מגדבורג שהעפילה לאותה ליגה. נוצר עניין מחודש בקבוצה בעונה זו בגין משחקי הדרבי בין שתי הקבוצות. לקראת סוף שנות ה-90 החמיצה מגדבורג את העלייה לבונדסליגה השנייה במחזורי הסיום.
יהושע פורת
חיים אישיים
נפטר ב-24 בנובמבר 2019 ונקבר בקיבוץ נחשון.
Chants et contes de Noël
רקע והפקה
האלבום הופק על ידי רנה אנג'ליל, אדי מרנאיי, רודי פסקל ואן רני. אלבום חג המולד הזה יצא לאחר שנתיים מצאת אלבום חג המולד הראשון של דיון, Céline Dion chante Noël. האלבום מכיל בתוכו שירים וסיפורים.
יהושע פורת
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
פ.צ. מגדבורג
סגל הקבוצה
(בהשאלה מבאיירן מינכן ב')
(קפטן)
Shake It (שיר של קיי פלוק)
Shake It (בעברית: נער את זה) הוא שיר שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קיי פלוק, בהשתתפות הראפרים האמריקאים קארדי בי, דאגי ב. ובורי3000. השיר יצא לאור ב-15 באפריל 2022, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר דוגם חלק מ-"" של אייקון.
השיר הגיע למקום התשיעי במצעד הסינגלים של ניו זילנד.
רקע וכתיבה
בילבורד כינו את השיר כ"באנגר היפ הופ חדש לגמרי". עוד נאמר שם שקארדי בי "מראה את הגיוון האמנותי שלה ובוחנת אותו". ב-Complex כתבו שקארדי בי "מציגה צדדים אחרים שלה בשיר הזה". בפיצ'פורק ציינו שב-"Shake It", קארדי בי "חוזרת בחזרה לבסיס שלה, של השירים הקודמים שלה "Pull Up", "Red Barz" שיצאו בעבר".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-5.5 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-15 באפריל 2022, ביום יציאתו של השיר כסינגל.
נכון לאפריל 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-10 מיליון צפיות.
הלורד הראשון של האוצר
הלורד הראשון של האוצר מתפקד כראש האוצר של הוד מלכותה. מאז המאה ה-17, התפקיד אויש בידי ועד מנהל של מספר אנשים שחילקו ביניהם את הסמכויות ונקראו נציבי הלורדים של האוצר. ועדה זו התקיימה החל מהתפטרותו של צ'ארלס טלבוט, הדוכס הראשון משרוסברי מהתפקיד בשנת 1714.
בעידן המודרני, נקבע באמנה כי הוועד המנהל של נציבי הלורדים של האוצר כולל את ראש ממשלת בריטניה, אשר נושא בתואר "הלורד הראשון של האוצר", את שר האוצר, אשר נושא בתואר "הלורד השני של האוצר" ואת מצליפי בית הנבחרים הבריטי, אשר נושאים בתואר "נציבי הלורדים הזוטרים של האוצר".
היסטוריה
במהלך המאה ה-16, הלורד הראשון של האוצר נחשב לעיתים קרובות כחבר הממשלה החשוב ביותר, ודה-פקטו תיפקד כראש הממשלה. הדוגמה הממחישה ביותר את כוחו של הלורד הראשון של האוצר היא ויליאם ססיל, ברון ברלי ה-1, ששירת בתפקיד מ-1572 עד 1598. במהלך כהונתו תחת אליזבת הראשונה, הטיל את חיתתו על הממלכה כולה.
הנציבים המודרניים
מאז, התפתחה מערכת שונה שבה התפקיד אויש, לא על ידי אדם אחד בלבד אלא על ידי ועד מנהל הנקרא ועדת האוצר. כיום, הלורד הראשון של האוצר הוא ראש הממשלה, והלורד השני של האוצר הוא שר האוצר, אשר ירש את רוב האחריות הפיננסית. בדרגה הבאה נמצאים "נציבי הלורדים הזוטרים של האוצר" אשר נחשבים תאורטית לחברי ועדת האוצר, ובפועל משמשים כמצליפים מטעם הממשלה תחת המזכיר הפרלמנטרי לאוצר (המצליף הראשי).
הוועדה הנוכחית מורכבת מראש ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון, שר האוצר רישי סונאק וחברי פרלמנט ובית הלורדים נוספים.
הערות שוליים
*
ליילה פורי
ליילה פורי (באנגלית: Layla Fourie) הוא סרט מתח דרום אפריקאי-גרמני-הולנדי-צרפתי שביימה פיה מאריי. הסרט מספר על ליילה, אישה צעירה שבתור מאבחנת פוליגרף בוחנת פגיעה שגרמה להריגה של אדם שהיא עשתה.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין שהתקיים ב-11 בפברואר 2013, שם זכה לשבח מיוחד. בהמשך הסרט היה מועמד למספר פרסים שבחלקם זכה. שפת הסרט היא אנגלית, ואורכו כ-90 דקות.
תקציר העלילה
הסרט מספר על ליילה, אישה צעירה שחיה עם בנה הקטן, קיין, ביוהנסבורג שם היא עובדת בלילה כמלצרית. לאחר ראיון עבודה מוצלח כמאבחנת פוליגרף, ליילה פוגעת בטעות באדם והורגת אותו. מתוך דאגה לבנה במקרה ותשלח למעצר, ליילה מחביאה את הגופה ומטשטשת עקבות. למחרת, ליילה מתייצבת במקום העבודה החדש שלה, בו למרבה האירוניה היא בוחנת את הפגיעה שהיא עשתה. מפגש עם שני נבחנים משנה את התמונה כולה.
אריה כהן (אדריכל)
אריה כהן (נולד ב-1907) היה אדריכל יליד ירושלים, שפעל בעיקר בתל אביב-יפו. את הכשרתו כאדריכל רכש באוניברסיטת פריס וב-1932 שב לארץ. בימי מלחמת העולם השנייה התגייס כהן לצבא הבריטי ועסק בתכנון מחנות צבא עבורם. בהמשך כיהן כמהנדס עיריית בת-ים ועסק בתכנון הגליל עבור משרד השיכון. בשנות ה-30 החל לתכנן בתל אביב-יפו בתי מגורים משותפים מהסגנון הבינלאומי. מקבץ מרשים במיוחד שתכנן כהן נמצא בשכונת נווה שאנן, באזור גבעת מרקו שברחוב ראש פינה. עשרות בניינים לשימור שתכנן ניתן למצוא גם במרכז תל אביב-יפו. המשותף לכל הבניינים שתכנן היה הדגש על הפלסטיות של המבנה וייחודו. הוא נמנע מלשכפל בניינים ודאג להעניק לכל מבנה את אופיו הייחודי, תוך שהוא מנצל את הנתונים של המגרש. בית האונייה, אחד המבנים שתכנן בשכונת נווה שאנן (תל אביב) מייצגים את שיא האדריכלות מהסגנון הבינלאומי בישראל.
הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון
הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון של הטכניון בחיפה נוסדה בשנת 1992, והיא עוסקת בהכשרה של מהנדסי מזון. דיקנית הפקולטה היא פרופ' סימה ירון.
היסטוריה
בסוף שנות השמונים, לאור ההתפתחות המואצת בתחום הביוטכנולוגיה המולקולרית, קיבלה הפקולטה החלטה אסטרטגית להגביר את הפעילות בתחום במספר דרכים: גיוס חברי סגל חדשים, הקמת תשתיות, עידוד המחקר ותוכניות לימודים. אסטרטגיה זו הובילה לייסוד המסלול הראשון בארץ להנדסת ביוטכנולוגיה, ולחנוכת המעבדות לביוטכנולוגיה על שם אוטו-מאירהוף באגף על שם שירלי וארתור ויזין בשנת 1992, השנה בה הפכה המחלקה לפקולטה. בשנת 2004 הוחלט על שינוי שמה של הפקולטה מ"הפקולטה להנדסת מזון וביוטכנולוגיה" ל"הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון". כיום, פקולטה זו היא בין הבודדות בעולם המשלבת את תחומי הביוטכנולוגיה והמזון תחת קורת גג אחת. בוגרי הפקולטה מצוידים בתואר משולב (הנדסת ביוטכנולוגיה ומזון), עם התמחות באחד משני המסלולים, וכך הם יכולים להשתלב הן בתעשייה הביוטכנולוגיה, והן בתעשיית המזון.
מבנה הפקולטה
הפקולטה מכילה שלושה אגפים: אגף ההוראה, הכולל אודיטוריום ובו 150 מקומות, כיתות לימוד, חוות מחשבים גדולה וכן את משרדי הפקולטה; האגף המרכזי, הכולל שתי מעבדות הוראה למיקרוביולוגיה, וכימיה ואנליזה של מזון. וכן מעבדת סטודנטים לריאקטורים ביולוגיים. האגף השלישי, הוא אגף מעבדות המחקר הפזור במרחבים השונים של הבניין. באגף זה מצוי מכשור שנועד לתת לסטודנטים התנסות בתהליכים שונים הרווחים בתעשיות המזון והביוטכנולוגיה.
אברתן
אֶבְרְתָן (שם מדעי: Rhinoptera) הוא סוג בסדרת הטחנאים שבקבוצת הבטאים. לעיתים משויך למשפחה עצמאית (Rhinopteridae).
אורכם של טחנים אלה עד 2.5 מטר ולהם אף מחורט המזכיר אף של פרה. הטחנים בעלי כנפיים גדולות ועבות וראשם מגודל. הפה נמצא מתחת לגוף והעיניים גדולות.
נחילים של טחנים אלה נודדים באוקיינוסים הפתוחים בחיפושים אחרי מזון כמו פלנקטון, סרטנים ודגים קטנים. לעיתים נודדים עד 10,000 פרטים יחדיו בצמוד אחד לשני.
הצעירים שלהם גדלים במים הקרובים לביצות מנגרובים.
מתקפת הטרור בגראן-בסאם
המתקפה היא שלישית בסדרת אירועי טרור, שכוונו כנגד אתרי תיירות פופולריים במערב אפריקה, שהחלה באירוע הטרור במאלי בנובמבר 2015, בו השתלטו טרוריסטים על מלון רדיסון בלו, בבמקו הבירה, והרגו 27 אנשים, המשיכה באירוע בבורקינה פאסו, בינואר 2016, בו השתלטו טרוריסטים מאותו ארגון, על בתי המלון "ספלנדיד" ו"ייבי" בואגאדוגו הבירה, והרגו 28 אנשים מ-18 מדינות, והסתיימה באירוע הנוכחי.
ביום ראשון ה-13 במרס, בשעה 13:30 לפי שעון חוף השנהב, החלו נשמעות יריות באזור המלונות של גראן-בסאם. על פי עדויות של עדי ראייה, היריות נורו על ידי 6 חמושים שהגיעו בסירה מכיוון הים. הטרוריסטים שככל הנראה היו שחורים, ולבושים בשחור, פרצו אל מלון "כוכב הדרום", תוך שהם יורים ברובי סער מסוג קלשניקוב, משליכים רימונים לכל עבר, ומשמיעים קריאות "אללה הוא אכבר".
המחבלים, רצחו את כל מי שנקלע בדרכם, מקומיים, זרים ואף ילדים. במקום פרצה המולה רבה, ואנשים נמלטו על נפשם תוך שהם מחפשים מחסה מאש התופת שהומטרה עליהם. אחרים רצו לתוך הים ושחו כדי לברוח, אחדים מאלו, טבעו למוות ונסחפו לעומק הים. ימים אחדים לאחר הפיגוע עוד נפלטו גופות מהים, ונוספו למניין ההרוגים.
הנרצחים היו אנשים תמימים שבאו לרחוץ בים או להשתזף בחוף, או כאלה שישבו במסעדות ובברים להנאתם. לבד מאזרחי חוף השנהב, נרצחו גם אזרחים זרים מבורקינה פאסו, קמרון, מאלי, צרפת, וגרמניה.
ממשלת צרפת, קיבלה החלטה לשתף פעולה עם הנהגת חוף השנהב בחקירת הפיגוע, בו נהרגו ארבעה אזרחים צרפתים. במסגרת זאת הגיעו, ב- 15 במרץ, לאביג'אן ז'אן-מארק ארו, וברנאר קזנוב שרי החוץ והפנים של צרפת.
ארנולף הראשון, רוזן פלנדריה
ארנולף הראשון, לפעמים מכונה "הגדול" או "הזקן", היה רוזן פלנדריה (בין 893 ל-899 - 27 במרץ 965), בנם של בלדווין השני, רוזן פלנדריה ושל אלפטרית' בתו של אלפרד הגדול מלך אנגליה, ירש את רוזנות פלנדריה ב- 918 אחרי מות אביו.
ביוגרפיה
בתחילת שלטונו ניצל ארנולף את המאבקים בין שארל התם, מלך פרנקיה המערבית לבין רובר הראשון כדי להרחיב את נחלותיו בארטואה בפונטייה ובאמיין. בשנת 922, אחרי שהאצולה הדיחה את שארל התם מכיסאו, ארנולף תמך ברובר הראשון, מלך צרפת. בשנת 923, אחרי שמלך זה נהרג בקרב סואסון, ארנולף תמך בראול, מלך צרפת (בנו של רובר הראשון) ועזר לו במאבקו נגד הנורמנים.
בשנת 928 כאשר זיגפריד מדנמרק, מנהיג הנורמנים, כבש את העיירה גווין לחופי התעלה, ארנולף הראשון שלא אבה לצאת לקרב נגדו, השיא לו את בתו אלסטרוד, ומינה אותו לרוזן גווין כוסאל של רוזן פלנדריה. בשנת 931 הרחיב את נחלותיו כאשר כבש את טירת מורטאן באזור העיר טורנה, ובשנת 933, עם מות אחיו אדולף, השתלט על מנזר סן-ברטן שבעיר סנט-אומר. ב- 934 נשא לאישה את אדל, בתו של הרברט השני, רוזן ורמנדואה.
ארנולף הראשון כרת ברית עם איג הגדול ועם אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה נגד לואי הרביעי, מלך צרפת. הוא כבש את העיירה מונטרה שלחופי התעלה מידי הרוזן הרלואן, שקרא לעזרתו את ויליאם ארוך החרב, דוכס נורמנדי. ב- 17 בדצמבר 942 ארנולף הראשון הזמין את ויליאם ארוך החרב לפגישה בפיקוויני (כיום בחבל פיקרדי) ושם הורה לאנשיו לרצוח אותו מיד.
ארנולף הראשון ארגן קואליציה נגד רישאר הראשון, דוכס נורמנדי (בנו של ויליאם ארוך החרב) שכללה את אוטו הראשון ואת לואי הרביעי, מלך צרפת. לפי עצתו של ארנולף, אוטו הראשון הטיל מצור על העיר רואן, אך נחל שם מפלה ניצחת. ברוב כעסו, אוטו הראשון תקף את נחלותיו של ארנולף והחריב את העיר גנט, אולם אחרי כן התפייס עמו, פינה את גנט והחזיר לו את מונטרה (948) ואת דואה (950).
האיום מצד הנורמנים פחת בשנות שלטונו האחרונות של ארנולף הראשון, מה שאפשר לו להסב את תשומת לבו לרפורמה בממשל הפלמי. ב- 958 כינס את מועצת פלנדריה בעיר גנט שבה הכריז על בנו כשותפו לשלטון בשם בלדווין השלישי, אולם האחרון מת באופן פתאומי בשנת 962. אחרי שארנולף הראשון נרצח ב-965 כנקמה לרצח ויליאם מנורמנדי, נכדו ירש את מקומו בשם ארנולף השני, רוזן פלנדריה.
נשות רוסיה
היסטוריה
המפלגה הוקמה בסתיו 1993 על ידי מיזוג של שלוש תנועות נשים, איחוד נשות רוסיה (הכוח הדומיננטי), איגוד יזמות הנשים ברוסיה ואיגוד נשות חיל הים. איחוד נשות רוסיה בחן את המניפסטים של 30 מפלגות לקראת הבחירות לפרלמנט בדצמבר 1993 ולא היה מרוצה מחוסר תשומת הלב לנושאי נשים. לאחר שנציגות האיחוד כתבו למפלגות וקיבלו שלוש תגובות שטחיות ועלו חששות שרשימות המפלגות מכילות מעט מאוד נשים, לכן התקבלה ההחלטה להקים את המפלגה.
בבחירות המפלגה קיבלה באופן מפתיע 8.1% מהקולות של הייצוג היחסי והיא הייתה המפלגה הרביעית בגודלה וזכתה ב-23 מתוך 450 המושבים בדומה.
בבחירות 1995 המפלגה הייתה צפויה לעבור את אחוז החסימה של 5%, אך קיבלה 4.6% מהקולות, שלא הספיק לה לקבל מושבים. בשנת 1996 המפלגה התפצלה כאשר יקטרינה לאחובה עזבה את המפלגה כדי להקים את התנועה הכלכלית-חברתית של רוסיה לנשים, ששמה התקצר לעיתים קרובות בכוונה ל"נשים רוסיה"מכדי לנסות לפתות תומכים.
באפריל 1999 הוכרז כי המפלגה לא תתמודד בבחירות בדצמבר 1999, אלא תהפוך לחלק ממפלגת "מולדת - רוסיה כולה", שאליה הצטרף גם לאחובה. עם זאת, המפלגה נפרדה מהגוש בספטמבר במחאה על היעדר נשים ברשימת המפלגה ואכן התמודדה בבחירות באופן עצמאי. עם זאת, נתח ההצבעה שלה ירד שוב ל-2% והיא איבדה את הייצוג בפרלמנט ולא שבה להתמודד בבחירות שנערכו לאחר מכן.
המפלגה לשעבר היא היום איחוד הנשים של רוסיה (wuor.ru) שנוסד בשנת 2018. לאחר 2012 הוקמה תנועה בשם למען נשות רוסיה (npzhr.ru) אך זו פורקה בשנת 2019.
מגדל הטלוויזיה של גאלאץ
מגדל הטלוויזיה של גאלאץ (ברומנית: Turnul de televiziune Galați) הוא מגדל בגובה 150 מטר בעיר גאלאץ המשמש לשידורי טלוויזיה ורדיו ופיקוח ביטחוני על המרחב.
המגדל בנוי מעמוד אחד עשוי מבטון מזוין, עמוד חלול, דרכו נעה מעלית המובילה לחלקו העליון, שם נמצא מבנה בן שלוש קומות. בקומה הראשונה נמצאת מסעדה ובקומה השנייה יש מכשור של הטלוויזיה הרומנית והרדיו. בקומה הנוספת יש תצפיות ביטחוניות ומעל הקומה השלישית יש אנטנות ומכשור שידור וקליטה. התצפיות הביטחוניות הן לעבר הגבולות הקרובים עם רפובליקת מולדובה ואוקראינה. מהמגדל רואים גם את הרי דוברוג'ה, את הדנובה, נהר סירט ונהר פרוט.
המגדל יציב מאוד ויש לו עמודים גמישים, לכן הוא נע מעט כשיש רוח חזקה. על המגדל עברו כמה רעידות אדמה והוא לא נפגע כלל. בניית המגדל התחילה ב-1967 והסתיימה ב-1969.
המסעדה בקומה הראשונה היא שלוחה של המסעדה הנמצאת על הקרקע וזוכה למבקרים הודות למיקומה המיוחד ולנוף המשתקף מחלונותיה. בקומת הקרקע יש 220 מקומות במסעדה ובקומה העליונה, בגובה 86 מטרים, יש 84 מקומות ליד שולחנות הפרוסים בקרבת החלונות. המטבח והבר ממוקמים במרכז האולם, אך משום מיעוט המקום מבשלים את המנות בקומת הקרקע ומעלים אותן במעלית.
שיווק בזמן אמת
שיווק בזמן אמת או פרסום בזמן אמת (Real time marketing או בקיצור RTM) הוא במקור כינוי לטכניקת מכירה במסגרתה מחירי המוצרים אינם קבועים מראש אלא משתנים ונקבעים סופית במהלך המכירה.
בעולם השיווק באינטרנט המונח מתאר פרסום בזמן אמת. הכוונה למהלכים שיווקיים, בדרך כלל בדיגיטל וברשתות החברתיות, המתייחסים למאורע המתרחש כעת בשיח הציבורי. במסגרת שימוש בטכניקת פרסום זו, חברות מתחומים שונים אך בעיקר חברות גדולות המייצרות מותגים מוכרים, עולות בקמפיינים מידיים תוך זמן קצר יחסית, המתייחסים לאירועים עדכניים.
רקע
במקור המונח שימש לתיאור של הליך מכירה במסגרתו הצעת המכר, ובפרט מחיר המוצר, הניתנת ללקוח נקבעת תוך כדי מפגש המכירה על בסיס מאפיינים אישיים וסביבתיים המצויים בידי המוכר, מותאמת אישית במטרה להציע את ההצעה המתאימה ביותר לצרכן המסוים ברגע הנתון. טכניקת שיווק זו שונה מטכניקת מכירה בה המחיר נקבע מראש, באופן אחיד לכל הצרכנים בסביבה מסוימת, ומטכניקת מכירה שבה המוכר אוסף נתונים במשא ומתן ראשוני, ומגיש הצעת מכר במועד מאוחר יותר. דוגמה: אוטומט מכירות למכירת משקאות קלים המכיל מדחום למדידת טמפרטורת הסביבה, ובהתאם לכך קובע את מחיר המשקה המוצע (גבוה יותר ביום קיץ חם).
בעולם השיווק הדיגיטלי
במקביל לעבודה על קמפיניים הכוללת גיבוש מסרים פרסומיים, יצירת בריף הכולל מטרות, מסרים ותגובות אפשריות, פגישות עם לקוחות על מנת לדייק את המסר הפרסומי, עבודה קריאייטיבית ממושכת ויסודית כמו צילומים בסטילס או בווידאו, משווקים מעדיפים לעיתים להגיב ולצאת בפרסום בזמן אמת הכולל הקשרים תרבותיים לאירועים מרכזיים שהתרחשו בפוליטיקה, אקטואליה, עולם הצרכנות ועוד, כדי לתפוס את תשומת לבם של הצרכנים.
אך על פי שלשימוש בטכניקות RTM יש פוטנציאל ליצירת חשיפות גבוהות ומעורבות גבוהה מהרגיל, קיימת גם ביקורות על שימוש מוגזם בטכניקה.
פסולת ימית
עם הגברת השימוש בחומרי פלסטיק, הפכה תופעת הפסולת הימית לנושא מרכזי בתחום איכות הסביבה כיוון שפלסטיק אינו חומר המתכלה באופן טבעי. פסולת ימית של מוצרי פלסטיק מהווה סכנה משמעותית לאוכלוסיית בעלי החיים הימית: דגים, עופות ימיים, זוחלים ימיים ויונקים ימיים, לכלי שיט ולחופים. השלכת פסולת בים, נפילת מכולות מאוניות מכולות, פסולת הנשטפת אל מערכות ניקוז עירוניות ומהן אל הים ופסולת המתעופפת ברוח ממזבלות אל עבר הים, הם חלק מן הגורמים להצטברות פסולת ימית.
מחקרים מראים כי פסולת פלסטיק מגיעה עם זרמי הים גם לאיים לא מיושבים (כגון איי קוקוס שבאוקיינוס ההודי)
סוגי פסולת ימית
חוקרים מסווגים פסולת ימית לשני סוגים עיקריים: פסולת ממקור יבשתי ופסולת מן הים. בשנת 1991 העריכה קבוצת מומחים של האומות המאוחדות על היבטים מדעיים של זיהום ימי כי עד 80% מן הפסולת היא יבשתית. מגוון רחב של תוצרי אדם עלולים להפוך לפסולת ימית וניתן למוצאם בפסולת הנשטפת אל החוף: שקיות פלסטיק, בלונים, מצופים, חבלים, פסולת רפואית, בקבוקי זכוכית ופלסטיק, מציתים, פחיות שתיה, קלקר, ציוד דיג ורשתות, פסולת שנפלה מאניות נוסעים ואסדות קידוח.
שמונים אחוז מן הפסולת הימית מורכבת ממוצרי פלסטיק. פסולת מוצרי פלסטיק מצטברת כיוון שאינה מתכלה בסביבה ימית באופן דומה למוצרים רבים אחרים, זאת כיוון שמים מעכבים פוטוליזה התורמת להתכלות מוצרי פלסטיק.
מקורות הפסולת הימית
הרפובליקה העממית של סין אחראית לכ-30 אחוזים מכמות הפסולת הימית העולמית המוערכת בכ- 2.4 מיליון טונות בשנה; אחריה נמצאות (בסדר יורד) אינדונזיה, הפיליפינים, וייטנאם, סרי לנקה, תאילנד, מצרים, מלזיה, ניגריה ובנגלדש.
90 אחוזים מהחומרים המרכיבים את שטח הפסולת של כל האוקיינוסים בעולם מגיעים מעשרה נהרות בלבד (בסדר יורד)ː נהר היאנגצה בסין, נהר האינדוס בפקיסטן, הנהר הצהוב בסין, הנהר האי בסין, הנילוס באפריקה, הגנגס בהודו, נהר הפנינה בסין, נהר האמור ברוסיה, סין ומונגוליה, הניז'ר במערב אפריקה, ונהר המקונג בדרום-מזרח אסיה.
כארבע חמישיות מן הפסולת הימית ממקור יבשתי מוצאת דרכה לים לאחר שהועפה, או נשטפה לשם ממזבלות ומקומות אחרים ביבשה. על פי הערכות, יותר מ-10,000 מכולות אובדות בים מדי שנה. מכולות אלה נופלות בדרך כלל מאוניות מכולות במהלך סערות. אחת התאונות המפורסמות של נפילת מכולות לים אירעה באוקיינוס השקט, ב-10 בינואר 1992, כאשר במהלך סערה נפלו מאוניה ששייטה בדרכה מהונג קונג לארצות הברית סמוך לקו התאריך הבינלאומי, שתים-עשרה מכולות. אחת מן המכולות, אשר הכילה צעצועי אמבטיה (ברווזי גומי וצעצועים צפים דומים), נפרצה לאחר הנפילה ו-28,800 צעצועים צפים ואטומים למים החלו משייטים עם הזרמים באוקיינוס. מאז נמצאו הצעצועים בכל רחבי תבל, והובילו להבנה טובה יותר של זרמי הים. תאונות דומות אירעו עוד קודם לכן, כך נפלה לים בשנת 1990 מכולה שהכילה כ-80,000 נעלי נייקי אשר צפו והתפזרו בים
שטח הפסולת של האוקיינוס השקט
שטח הפסולת של האוקיינוס השקט הוא מקבץ של פסולת שנוצרה על ידי האדם ונישאת על גבי מערבולת זרמי ים במרכז החלק הצפוני של האוקיינוס השקט, בערך בין 135°-155° מערב, ובין 35°-42° צפון. השטח מתאפיין בריכוז גבוה של חומרים צפים, ביניהם פלסטיק, כימיקלים וחומרי פסולת אחרים, זאת לעומת אזורים אחרים באוקיינוס השקט. רוב הפסולת הצפה באזור זה מורכבת מפתיתי פלסטיק זעירים המרחפים בעומקים שונים בים. באזורים אלה ריכוזי הפלסטיק במים עולים על אלה של ריכוז הפלנקטון המצוי בים באופן טבעי. חופי איים הסמוכים לשטח הפסולת באוקיינוס השקט מוצפים בפסולת. דוגמאות בולטות הם אטול מידוויי והוואי.
שטח הפסולת של האוקיינוס ההודי
שטח הפסולת של האוקיינוס ההודי הוערך בשנת 2011 בכ- 2,183,480 קילומטר רבוע, משקלו כ-2,185 טון, וריכוז הפסולת בשטח הוא כ-10,000 טון לקמ"ר. מדובר בשטח הפסולת הימית השלישי בגודלו מבין חמשת שטחי הפסולת הימים בעולם (לאחר צפון האוקיינוס השקט ששטח הפסולת שבו היא 8,095,000 קמ"ר, וצפון האוקיינוס האטלנטי ששטח הפסולת שבו הוא 3,625,753 קמ"ר), אך הדליל ביותר ובעל כמות הפסולת המועטה ביותר מבין כל שטחי הפסולת באוקיינוסים.
שטח הפסולת הצפון אטלנטי
שטח הפסולת הצפון אטלנטי מוערך בכ-3,625,753 קילומטרים רבועים, צפיפותו היא 25,000 חלקיקים לקמ"ר ומשקלו הכולל הוא כ-9,064 טון. מרבית הפסולת מורכבת ממיקרו-פלסטיק וחלקיקי פלסטיק קטנים שריכוזם עומד על כ-4,000 חלקיקים לקמ"ר, אך במקומות מסוימים הריכוז מגיע עד ל-200,000 חלקיקים לקמ"ר. שטח הפסולת נמצא בין קווי הרוחב 22° צפון ל-38° צפון אך גבולותיו המזרחיים והמערביים אינם ברורים. קיימת תנודה עונתית של כ-16,00 ק"מ בכיוון צפון ודרום המושפעת גם עקב תופעת האל ניניו. הפלסטיק מתפרק לחלקים קטנים יותר ויותר כאשר החלקיקים הצפים על פני המים הם בעיקר פולימרים כגון פוליאתילן ופוליפרופילן המשמשים לייצור מוצרים ביתיים.
השפעה על הסביבה
בעלי חיים ימיים רבים בולעים פסולת ימית בטעות כיוון שלעיתים היא דומה במראה למזונם הטבעי. חתיכות פלסטיק עלולות להיתקע באופן קבוע בדרכי העיכול של חיות אלה, תוך חסימת מעבר המזון וגרימת מוות בהרעבה או זיהום. פתיתי פלסטיק זעירים דומים במראם לזואופלנקטון, דבר המטעה בעלי חיים הניזונים ממזון זה וגורם לבליעת הפסולת ולהעברתה בשרשרת המזון. מחקר משנת 1999 כי בריכוזי פסולת ימית באוקיינוס השקט עולה משקל פסולת הפלסטיק למטר מעוקב מים פי שישה על משקל הפלנקטון. תוספים רעילים המשמשים בתעשיית הפלסטיק מחלחלים לסביבתם כאשר מוצרי הפלסטיק שרויים במים. חלק מחומרים אלה צפים על פני המים בסביבת פסולת פלסטיק והופכים אזורים אלה למסוכנים עוד יותר לבעלי חיים.
לא כל הפסולת הימית תוצרת אדם גורמת לנזקים סביבתיים. מוצרי ברזל ובטון גורמים בדרך כלל לנזק מזערי בלבד לסביבה כיוון שהם שוקעים לקרקעית הים ואינם נעים עוד. לעיתים חלקי מתכת ובטון עשויים אף ליצור שוניות מלאכותיות המסייעות לסביבה הימית.
השפעה על יונקים ימיים
דוגמה להשפעה החמורה ניתן למצוא בניתוח שנעשה ב 2019 לגופה של נקבת לווייתן שנסחפה לחוף בפיליפינים. הלווייתנית במשקל 498 ק"ג ובאורך 4.5 מטרים, נמצאה כשבקיבתה פסולת מגוונת מפלסטיק במשקל של כ 40 ק"ג, כמות שנחשבת לגדולה באופן לא רגיל אפילו ביחס לכמויות שפעילי סביבה רגילים למצוא בגופות יונקים ימיים באוקיינוסים.
בליעת חלקי פלסטיק מעניקה ללווייתנים וליונקים ימיים אחרים תחושה מוטעית של שובע מבלי לספק להם את הצרכים התזונתיים שהם צריכים. זה מוביל אותם לאיבוד משקל, חולשה וירידה במהירות השחייה שלהם מה שהופך אותם לפגיעים יותר על ידי טורפיהם. ליונקים הימיים אין שום אפשרות לעכל את הפלסטיק או להפריש אותו מגופם.
יהודה בר יקר
יהודה בר יקר היה רב מתקופת הראשונים, ורבו של הרמב"ן. מחבר פירוש על התפילה והברכות. ישנה מחלוקת בין החוקרים אם עסק גם בקבלה.
קורות חייו
רבי יהודה ככל הנראה נולד וחי בפרובאנס בין צרפת לספרד, תקופה מחייו היה בברצלונה, והיה בעל הלכה דיין ופוסק, רמב"ן העיד שהיה תלמידו של הריצב"א מדמפיר, בר יקר היה רבו של רמב"ן וממנו קיבל הרמב"ן את תורתם של בעלי התוספות. תלמידיו ובית המדרש הספרדי מביאים בשמו מסורות ופירושים רבים בעיקר בענייני תלמוד. שלם יהלום הוכיח שבכל מקום שרמב"ן אומר "שמעתי" או "מפי רבי" כוונתו לבר יקר.
הרשב"ש כינהו: בעקבת דבריו יש שהבינו שחוץ מחיבורו לירושלמי חיבר פירוש לבבלי, פירוש זה אינו קיים היום.
כמקובל
גרשם שלום סבר שהיה מקובל, ולטענתו הוא ממקורותיה הראשוניים של תורת הקבלה, ואף סבר שהיה תלמידו של רבי יצחק סגי נהור וכך סבר משה אידל, חביבה פדיה חלקה על הנחה זו וסברה שהמרחק בין בר יקר לסגי נהור גדול.
עודד ישראלי פרסם מחקר מקיף בו טען שעל אף שבר יקר עסק רבות בתורת הספירות לא היה מקובל, עיסוקו בתורת הספירות דומה יותר לתורת הגלגולים האריסטוטלית מאשר לתורת הספירות הקבלית, עוד טען שאף שלא היה מקובל העביר מסורות קבליות אשר הכשירו את הקרקע לפרסום תורת הקבלה.
חיבוריו
כמו כן חיבר פירוש לתלמוד ירושלמי אשר לא הגיע לידינו,.
פולה (עיר)
פולה (בקרואטית: Pula) היא העיר הגדולה ביותר במחוז איסטריה שבצפון קרואטיה, אך לא בירת המחוז. לעיר מסורת ארוכה של ייננות, דיג ותיירות. העיר הייתה גם מרכז אדמיניסטרטיבי מאז תקופת רומא העתיקה, והיא ניכרת כיום באתריה הרומיים.
תקופה מוקדמת
עדות מוכיחה שכבר לפני מיליון שנה חיו באזור קבוצה של בני אדם המשויכים למין הנכחד הומו ארקטוס. בשנת 177 לפנה"ס נכבשה איסטריה בידי הרומאים, שבין השנים 27 לפנה"ס ו-68 לספירה בנו את האמפיתיאטרון המרכזי בעיר, וביצרו את העיר בחומה עם 10 שערים שכמה מהם עוד שרדו. במהלך תקופת שלטונו של ספטימוס סוורוס בעיר שונה שם העיר לראס פובליקה פולנסיס. ב-354 הייתה העיר למקום הוצאתו להורג של הקיסר קונסטנטיוס גאלוס. בשנת 425 נהייתה העיר למרכז של הבישופות, ומספר מבנים דתיים שנותרו מהתקופה מעידים על כך.
ימי הביניים
לאחר נפילת האימפריה הרומית המזרחית, העיר וסביבתה הותקפו בידי האוסטרוגותים וכמעט נהרסו בידיו של אודואקר. בין השנים 493–538 שלטו האוסטרוגותים על העיר, ומשנת 540 עד 751 הייתה נתונה העיר לשליטתה של העיר רוונה שבאיטליה, שהייתה המרכז הביזנטי של איטליה באותה העת. במהלך השלטון של רוונה, פולה נהייתה לנמל חשוב של הצי הביזנטי וחלק בלתי נפרד מהאימפריה הביזנטית. במאה ה-6 הביזנטים בנו בעיר את קפלת סנט מרי פורמוזה.
מ-788 הייתה פולה נתונה לשליטת הפרנקים תחת קרל הגדול. ב-1148 נמסרה העיר לוונציאנים ושנתיים לאחר מכן נשבעה אמונים לרפובליקה הוונציאנית, וכך נהפכה לנכס ונציאני. בשנת 1192 נכבשה העיר בידי הפיזנים אך הושבה לוונציה זמן קצר לאחר מכן.
הרפובליקה של ונציה, נפוליאון ואימפריית הבסבורג
במהלך המאות ה-14, ה-15, וה-16 הותקפה פולה בידי הרפובליקה של ג'נובה, הונגריה ובית הבסבורג ובמהלך המלחמות התושבים חלו בטיפואיד, דבר ומלריה. בסביבות 1750 נשארו רק 3,000 תושבים בעיר פולה, שאדמותיה היו מכוסות בעשבים שוטים ובקיסוסים.
עם תבוסת הרפובליקה הוונציאנית ב-1797, העיר נהייתה לחלק ממונכריית הבסבורג. העיר נפלשה שוב לאחר שהצרפתים הביסו את האוסטרים, והעיר השתייכה לממלכת איטליה, שהייתה מדינת חסות של הקיסרות הראשונה.
האימפריה האוסטרו-הונגרית והצטרפות לאיטליה
ב-1813 עברה פולה לחיקי האימפריה האוסטרית (מאוחר יותר האימפריה האוסטרו-הונגרית), ובתקופה זו חזרה העיר לשגשג. ב-1859 המעגן הגדול של פולה הפך לבסיס הראשי של חיל הים ולמרכז לבניית ספינות. מעמדה של העיר הפך מעיר קטנה עם אתרים עתיקים ומפוארים לעיר תעשייתית.
במלחמת העולם הראשונה הפכה העיר לבסיס המרכזי של ספינות מלחמה אוסטרו-הונגריות וכוחות נוספים של חיל הים. ב-1918 ניתנו פולה וכל מחוז איסטריה לאיטליה במסגרת הסכם שלום. צבא גרמניה הנאצית נכנס למלא את החלל שהתרוקן מחיילים איטלקיים שנסוגו., והאזור נכבש בידי הרייך השלישי. במהלך שליטת הצבא הגרמני באזור, פולה הפכה לחלק מהאזור המבצעי החוף האדריאטי בראשותו של אודילו גלובוצניק. במהלך הזמן הזה התנאים באזור היו קשים: אנשים שסייעו לפרטיזנים באזור נעצרו, גורשו ואף הוצאו להורג.