cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יוסי פלד
ביוגרפיה
פלד התגייס לצה"ל בשנת 1959. הוא שובץ בחרמ"ש ועבר הכשרה כלוחם, כמפקד כיתה וקורס קצינים. לאחר מכן שימש כמפקד מחלקת חרמ"ש וקמב"ץ בגדוד 9. במלחמת ששת הימים היה פלד מפקד פלוגת חרמ"ש בגדוד 9 של חטיבה 7 באוגדת הפלדה המשוריינת של האלוף ישראל טל. לאחר מכן עבר למסלול פיקודי על יחידות טנקים בחיל השריון. במלחמת ההתשה היה מפקד גדוד השריון 195 (גדוד אדם) בתעלת סואץ. ב-1971 מונה לסגן מפקד חטיבה 188.
במלחמת יום הכיפורים היה מפקד חטיבת שריון במילואים (חטיבה 205, "אגרוף הברזל") במסגרת אוגדה 146 של מוסה פלד. במהלך הלחימה נעה החטיבה על זחלים מאזור ירושלים ועד לרמת הגולן, שם השתתפה בקרבות קשים בדרום הרמה ובמרכזה. לאחר המלחמה מונה למפקד חטיבה 460 עוצבת בני אור. בשנים 1977–1978 פיקד על מתקן האימונים בצאלים.
בנובמבר 1978 מונה למפקד אוגדה 252 בסיני ושירת בתפקיד עד 1980. לאחר שובו מלימודים באנגליה, מונה בתחילת 1982 לסגן מפקד המכללה לביטחון לאומי. במלחמת לבנון הראשונה נלחם בראש כוח מאולתר ("כוח יוסי"), שהורכב מגדוד שריון סדיר, גדוד צנחנים במילואים ויחידת המילואים של סיירת מטכ"ל. הכוח בפיקודו כבש את הכפר משע'רה ונלחם ממזרח לאגם קרעון. במהלך הקרבות נוספו לכוח יחידות נוספות שכללו כוח נ"ט חטיבתי ואת חטיבת השריון "אגרוף הברזל" ופעל נגד ריכוזי כוחות הצבא הסורי. בשנים 1983 עד 1986 כיהן כראש מחלקת ההדרכה באגף המטה הכללי בצה"ל.
אלוף פיקוד הצפון
בתפקידו הבא שימש פלד אלוף פיקוד הצפון מיוני 1986 ועד אפריל 1991. במהלך תקופה זו שם דגש על הקשר של הצבא עם יישובי הצפון ואף הורה לכל מפקדי היחידות בפיקוד לתלות שלט בלשכותיהם בנוסח: "המטרה: הגנה על ישובי הצפון". כאלוף פיקוד הצפון בחן פלד מחדש את האופן בו לחמו כוחות צה"ל בדרום לבנון, ונקט בקו התקפי ויוזם כנגד ארגוני המחבלים בדרום לבנון. בין היתר קבע פלד בשנתו הראשונה בפיקוד את נוהל חניבעל. בין הבולטות בפעולות שיזם כנגד ארגון החזבאללה ניתן למנות את מבצע חוק וסדר. ב־2 - 4 במאי 1988 במסגרת "מבצע חוק וסדר" פשטו כוחות צה"ל ובהם צנחנים ושריון, תחת פיקודו של אל"ם שאול מופז על בסיס מחבלי החזבאללה בעיירה מיידון שבדרום לבנון. 3 חיילי צה"ל נהרגו בפשיטה ונפצעו שבעה עשר חיילים נוספים. הפעולה הייתה הגדולה בהיקפה במבצעי צה"ל בלבנון מאז "מבצע שלום הגליל". כ-50 מחבלי חזבאללה נהרגו בקרב. פעולה מוצלחת נוספת הייתה מבצע שומרי יער, פשיטה של סיירת צנחנים בעומק לבנון. לאור הצלחות פיקוד הצפון בלחימה בלבנון מתח פלד ביקורת על אופן הכנת מבצע כחול וחום, משום שחשב שהפיקוד צריך להיות נתון בידי פיקוד הצפון, המכיר היטב את זירת הפעולה.
בעקבות ליל הגלשונים נפגש עם שר הביטחון יצחק רבין ואמר לו כי הוא מוכן לעזוב את תפקידו לאלתר כדי להרגיע את הסערה הציבורית. רבין סירב והורה לו להמשיך בתפקידו.
לאחר שירותו בצה"ל
לאחר פרישתו מהצבא שימש במגוון תפקידים: יו"ר ליש שירותי דרך (בה החזיק גם 20% מהמניות), יו"ר חברת ל.מ. שירותי כח אדם, יו"ר המפעלים הפטרוכימיים ויו"ר אגודת הידידים של האוניברסיטה הפתוחה. היה דירקטור במספר חברות ובהן מבני תעשייה ותדיראן מוצרי צריכה. יועץ לממשלות הודו וטורקיה בנושאי לוחמה בטרור.
שימש במספר תפקידים ממלכתיים:
קריירה פוליטית וציבורית
בשנת 1996 הצטרף למפלגת הליכוד ותמך בבנימין נתניהו לראשות הממשלה. שנה לאחר מכן, שלח מכתב לנתניהו בו הביע את אכזבתו מתפקודו. לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה בשנת 1999, הופיע פלד באירוע של רשימת "ישראל אחת" בראשות יריבו של נתניהו, אהוד ברק, והביע תמיכה בבחירת ברק לראשות הממשלה ואכזבה מנתניהו. באוקטובר 2006, שב פלד וחיזק את תמיכתו בנתניהו.
בפריימריז שנערכו בליכוד ב-9 בדצמבר 2008 לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה, הוצב פלד במקום ה-15 ברשימה, והתחיל לכהן כחבר הכנסת לאחר הבחירות. לאחר הקמת הממשלה ה-32 מונה פלד לתפקיד שר בלי תיק. לבקשתו, כיהן כשר המרכז את תחום פעילות ניצולי השואה, והיה האחראי על הטיפול באנשי צד"ל שנקלטו בארץ.
ב-16 בספטמבר 2012 התפטר פלד מהכנסת, ומאוחר יותר פרש גם מתפקידו בממשלה.
בשנים 2012–2016 שימש יושב ראש חברת קו צינור אילת אשקלון. במקביל שימש גם כיושב ראש חברת הבת דוראד. בנוסף שימש בשנים 2012–2021 דירקטור בחברת הנדל"ן "נתנאל גרופ".
החל משנת 2017 מונה יוסי פלד למנכ"ל המועצה הציבורית של עמותת "פתחון לב".
חיים אישיים
פלד הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה כללית מטעם אוניברסיטת תל אביב.
פלד גרוש 3 פעמים (היה נשוי לרותי כ-20 שנה) ואב לשניים. היה בן זוגה של הזמרת אביבה אבידן. מתגורר בתל אביב.
בספטמבר 2014 אושפז לאחר שעבר התקף לב.
עמית אדרי
עמית אדרי (נולד ב-26 באוגוסט 1969) הוא מנכ"ל משרד החינוך לשעבר. בעברו היה ראש מטה שר במשרד הבינוי והשיכון ובמשרד העלייה והקליטה. אדרי, הוא תת-אלוף במילואים ומתפקד כראש חטיבת הלוגיסטיקה במילואים באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה.
ביוגרפיה
אדרי הוא בן לאב עולה ממרוקו ולאם בת לניצולי שואה מהונגריה. למד בבית הספר היסודי ממלכתי ב' (ברטוב), בחטיבת הביניים אלון ובתיכון אוסטרובסקי, כולם ברעננה. ב-1987 התגייס לצה"ל ושירת בחיל הלוגיסטיקה. בתפקידיו השונים בצבא, תפקד כקצין לוגיסטיקה בתפקידי שטח מגוונים בליבת העשייה, שימש ק. לוגיסטיקה של אוגדת עזה ופיקד על קורס קציני הלוגיסטיקה, הכשיר מאות קצינים וקצינות, פעל לקידום קצינות ולשילובן במערך השדה ופיקד על המערך הלוגיסטי של פיקוד הדרום במהלך מבצע עופרת יצוקה. כמו כן עסק בפיתוח נהלים, שיטות עבודה, מערכי הכשרה והדרכה והתאמת הארגון לשינויים.
בשנת 2013 פרש מצה"ל בדרגת אלוף-משנה בתפקיד סגן קצין לוגיסטיקה ראשי לאחר 26 שנות שירות. עם שחרורו מצה"ל פנה אדרי למגזר העסקי, הקים עם קבוצת שותפים את רשת החנויות "סופר פארטי" והיה המנכ"ל הראשון שלה. כמו כן היה שותף להקמת חברת "עמית אדרי ניהול, ייעוץ, הכוונה והדרכה" והוביל אותה בתור המנכ"ל. לפני מינויו לראש המטה של גלנט במשרד השיכון והבינוי, היה יועץ חיצוני למשרד השיכון. הוא הוביל את הקמת חריש ב־2016–2017, ולאחר מכן מונה לראש המטה במשרד. אדרי שימש בתפקיד ראש מטה השר בשלושה משרדים ממשלתיים - הבינוי והשיכון, העלייה והקליטה, והחינוך. והיה שותף ב"בופאלו ניהול, ייעוץ והשקעות" העוסקת בתחום הפיתוח האסטרטגי, ניהול לוגיסטי, ניהול פרויקטים וכדומה.
לאחר כניסתו של השר גלנט לתפקיד הוביל אדרי את ההיערכות של משרד החינוך לפתיחת שנת הלימודים בצל נגיף הקורונה, ובתוך כך את נושא הלמידה הדיגיטלית מרחוק ואת מדיניות השר גלנט לגמישות ניהולית עבור מנהלי בתי הספר.
ביולי 2020 הודיע השר יואב גלנט כי החליט למנות את אדרי למנכ"ל משרד החינוך, ובאותו החודש אושר מינויו בממשלה. ביולי 2021 סיים את תפקידו כמנכ"ל משרד החינוך בשל החלפת שרים במשרד.
ביוני 2022 מונה אדרי לרח"ט הלוגיסטיקה במילואים והועלה לדרגת תת-אלוף.
השכלה וחיים אישיים
אדרי הוא בעל תואר ראשון משולב במדעי החברה (כלכלה, סוציולוגיה ומדעי המדינה) מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במדיניות ציבורית למנהלים מאוניברסיטת תל אביב. תושב תל אביב ואב לארבעה.
הקמתו מן המתים של בן האלמנה מנעים
הקמתו מן המתים של בן האלמנה מנעים, הוא אחד מן הנסים של ישו בבשורת לוקס. ישו הגיע לכפר נין במהלך טקס ההלוויה של בנה של אלמנה, והקים לתחיה מן המוות את בנה הצעיר (בשורת לוקס ז': 17-11).
הכפר נעים היום נין, (או ניין או נעין) הוא כפר ערבי-ישראלי הנמצא צפונית-מזרחית לעיר עפולה, בסמוך לקיבוץ דברת.
תיאור המעשה
למחרת נס ריפוי עבדו של שר המאה, יצא ישו מכפר נחום והלך עם רבים מתלמידיו ועוד המון עם רב לעבר הכפר נעים. כאשר קרב אל העיר ראה את תהלוכת הלווייתו של בנה של אלמנה מן העיר. כאבה ואבלה הכבד של האלמנה, שאבדה בנוסף לבעלה גם את בנה היחיד, נגע לליבו, ורחמיו נכמרו עליה. הוא אמר לה "אל תבכי", ניגש למיטה עליה הושכבה גופת הנער ונגע בה, ואמר אל הנער "קום". הנער התעורר לחיים והתחיל לדבר. ישו מסר את הבן החי לאמו. כל הנוכחים שצפו בנס הקמת הנער המת, התמלאו יראה, שיבחו את אלוהים ואמרו שנביא גדול קם בקרב עם ישראל. הנס הזה התפרסם ברחבי ארץ יהודה.
תיאור הנס בבשורת לוקס
בבשורת לוקס מתואר הנס כך:
פרשנות
קיימות שתי דוגמאות מן התנ"ך בהן התרחשה החייאת מתים:
הראשונה – החייאתו של בן האלמנה מצרפת, על ידי אליהו הנביא בתנ"ך (ספר מלכים א' פרק י"ז). נס זה נתפס על ידי פרופסור פרד קראדוק (מרצה לשעבר לתאולוגיה באוניברסיטת אמורי בטנסי) כדגם לנס זה של ישו, שכן יש כמה מקבילות בפרטים.
השנייה – החייאתו של בן האשה משונם על ידי אלישע הנביא (ספר מלכים ב' פרק ד' 37-32) גם כן דומה, לרבות תגובת הנוכחים.
מיקומו של הכפר נעים (נין) קרוב מאוד לשונם, המזוהה עם סולם המודרני. סינקלייר פרגוסון (תאולוג וכומר סקוטי) מפנה את תשומת הלב לכך, שזו דוגמה לתבנית חוזרת ונשנית בתולדות הגאולה. הוא מסיק כי ישנו כאן חזרה על דפוס שבו:"'מגיעה למלואה בדמותו של ישו המשיח, הנביא הגדול, המרפא לא רק באמצעות סמכות שהואצלה עליו מאלוהים, אלא בסמכותו שלו, ללא סיוע בטקסים או בתפילות, בפשטות, תוך שימוש בדיבור ישיר. כזה הוא מושיעו של עם ישראל."האישה בסיפור התאלמנה מבעלה ואבדה גם את בנה היחיד, כך שלא נותר לה איש שיתמוך בה. ייתכן שאובדן בנה היחיד היה מותיר אותה תלויה בחסדיהם של קרובי משפחתה ושכנים.
סיפור זה יחד עם הסיפור הקודם על נס ריפוי עבדו של שר המאה משמש מבוא להבטחה של ישו לשליחיו של יוחנן המטביל שהיה הכלוא באותה עת, שהוא אכן, "ההוא שעתיד לבוא" (לוקס ז: 19), שכן, "המתים קמים לתחיה" (לוקס ז': 22).
או קלייר
או קלייר (בצרפתית: Eau Claire, בתרגום לעברית: "מים צלולים") היא העיר השמינית בגודלה בוויסקונסין שבארצות הברית עם כ-69,421 תושבים (נכון ל-2020). העיר ממוקמת כ- מזרחית למיניאפוליס וסיינט פול שבמינסוטה. שטח העיר הוא כ-88.42 קילומטרים רבועים, והיא נחשבת למרכז מסחרי ועסקי אזורי.
היסטוריה
המתיישבים האירופאים-אמריקאים הראשונים התיישבו באזור ב-1845, והעיירה עצמה התאגדה ב-1872. תעשיית העץ תרמה לצמיחתה המוקדמת של העיר ולתיעושה. תעשיית העצים באו קלייר דעכה בתחילת המאה ה-20, מה שגרם לגיוון הכלכלה המקומית. או קלייר הפכה לעיר אוניברסיטאית עם פתיחתה של אוניברסיטת ויסקונסין–או קלייר ב-1916.
דמוגרפיה
ההכנסה החציונית לנפש באו קלייר היא 31,510 דולר לנפש, לעומת 59,705 דולר למשק בית, ו-82,851 דולר למשפחה. ההכנסה החציונית לגברים היא $48,978 לעומת $39,147 לנשים. כ-4.9% מהמשפחות ו-15.5% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כולל 11.4% מאלו מתחת לגיל 18 ו-6.7% מבני 65 ומעלה. מבין התושבים שבגיל 25 ומעלה, 95.5% הם בוגרי תיכון ו-33.9% הם בעלי תואר ראשון או יותר.
או קלייר היא בעלת הצמיחה המהירה ביותר בוויסקונסין לאחר מדיסון, עם גידול של 5.4% באוכלוסייה בשנים 2010–2020. לפי מפקד האוכלוסין מ-2020 מתגוררים באו קלייר כ-69,421 תושבים. מספר זה כולל גם 147 אסירים בוגרים ו-3,556 סטודנטים. צפיפות האוכלוסין היא 815 נפש לקילומטר רבוע בממוצע. ההרכב הגזעי של העיר הוא:
פוליטיקה וממשל
מועצת העיר היא אינה מפלגתית ומורכבת מ-11 נציגים. חמישה נציגים נבחרים במחוזות בחירה בשנים אי-זוגיות, ואילו חמישה נציגים נבחרים על ידי כלל התושבים בשנים זוגיות. ראש העיר נבחר על ידי כלל התושבים בשנים אי-זוגיות.
או קלייר מיוצגת על ידי רון קינד הדמוקרטי בבית הנבחרים של ארצות הברית, ועל ידי רון ג'ונסון הרפובליקני ותמי בולדווין דמוקרטי בסנאט של ארצות הברית.
בכל מערכות הבחירות לנשיאות ארצות הברית משנת 2000 המועמדים הדמוקרטיים ניצחו ברוב של לפחות 52%.
אוברי פלזה
ביוגרפיה
פלזה נולדה בוילמינגטון, דלאוור שבארצות הברית למשפחה נוצרית. בת לברנדט, פרקליטה ממוצא אירי ואנגלי, ולדייוויד פלזה, יועץ פיננסי ממוצא פוארטו-ריקני. לה שתי אחיות קטנות, רנה ונטלי, כאשר השנייה היוותה לה השראה לדמותה של אפריל ב"מחלקת גנים ונוף".
בטלוויזיה
קריירת המשחק של פלזה החלה ב-2006, לאחר שהשתקמה משבץ שקרה לה במהלך תקופת לימודיה בבית הספר למשחק באוניברסיטת ניו יורק. באחד מתפקידיה הראשונים במקצוע גילמה מתמחה ב-NBC בפרק בעונה הראשונה של הסיטקום "רוק 30".
ב-2009, היא לוהקה לסדרה הקומית והמוקומנטרית המצליחה של ערוץ NBC, "מחלקת גנים ונוף", שם היא גילמה את אפריל לאדגייט וזכתה לפרסומה הגדול. בזכות הסדרה היא הייתה מועמדת 3 פעמים לפרס אמי בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית" וגם הייתה מועמדת פעמיים לפרס גלובוס הזהב באותה קטגוריה.
בקולנוע
בנוסף ב-2009 פלזה השתתפה בסרט הראשון שלה, "אנשים מצחיקים" עם אדם סנדלר וסת' רוגן, שם גילמה את דייזי דנבי.
ב-2010 השתתפה בסרט "האקסים של החברה שלי" בתור ג'ולי פאוורס. ב-2011 שיחקה בסרט הקומדיה "10 שנים" את אוליביה, לצדם של צ'נינג טייטום, כריס פראט ועוד.
ב-2012 כיכבה בסרט "על אחריותכם בלבד" בתפקיד דריוס לצד ג'ייק ג'ונסון, הסרט זכה לביקורות חיוביות והעניק לפלזה התמודדויות למספר פרסים. שיחקה גם בסרט הדרמה "סוף האהבה" של מארק וובר. באותה שנה גם גילמה את מארני בסרט הקומדיה "הצצה למוחו של צ'ארלס סוון השלישי" בכיכובו של צ'ארלי שין.
ב-2013 גילמה את אשלי בסרט "צ'ארלי חייב למות" בכיכובו של שיה לה-באף. בנוסף, דיבבה את נשיאת המועצה היוונית בסרט האנימציה "בית ספר למפלצות" של דיסני ופיקסאר. בהמשך, דיבבה את דמותה של אסקה ב"האגדה של קורה", סדרת ההמשך לסדרת האנימציה "אווטאר". באותה שנה יצאה הגרסה האנגלית של סרט האנימה "תצפית על גבעת הפרגים" לאקרנים, בה פלזה דיבבה את סצ'יקו הירוקוג'י. בקיץ 2013 יצא סרט קומדיית הנעורים "התנסות חובה" בכיכובה של פלזה שגילמה את ברנדי ובהשתתפות רייצ'ל בילסון וביל היידר, הסרט זכה להצלחה רבה בקופות.
ב-2014 כיכבה בקומדיית הזומבים "חיים אחרי בת'" בתור בת' סלוקם ולצידם של דיין דיהן וג'ון סי. ריילי, הסרט נכתב ובוים על ידי ג'ף באנה, בן זוגה של פלזה. באותה שנה השתתפה במספר פרקים בסיטקום "שוודיה אהובתי" שם שיחקה בתפקיד עצמה. בנוסף גילמה את שרה בסרט "בנוגע לאלכס" לצד מקס גרינפילד ומגי גרייס. כמו כן, כיכבה בסרט "נד רייפל" בתור סוזן וובר. פלזה כיכבה גם בקומדיה הרומנטית "לא מתרגש" וגילמה את מלורי לצד כריס אוונס ומישל מונאהן.
בשנת 2015 פלזה כיכבה בסרטים "האזור הבלתי-נסחף", לצד אנטון ילצ'ין, ובסרטה של ג'יימי באביט "פרזנו" לצד ג'ודי גריר ונטשה ליון.
בשנת 2016 השתתפה בסרט "סבא בהפרעה", לצדם של רוברט דה נירו וזאק אפרון. לאחר מכן, כיכבה בסרט "מייק ודייב מחפשים דייט", שוב לצד אפרון ואנה קנדריק.
בשנת 2017 אוברי השתתפה בסרט "אינגריד מאבדת את הצפון", ובסרט הקומדיה הנועז "השעות הקטנות" בבימויו של בן זוגה ג'ף באנה שגם כתב את התסריט.
בשנת 2023 הופיעה ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.
חיים אישיים
משנת 2011 פלזה נמצאת בזוגיות עם התסריטאי-במאי ג'ף באנה. השניים מתגוררים יחד בלוס אנג'לס, קליפורניה ומשתפים פעולה לעיתים קרובות.
פלזה מזדהה כביסקסואלית. ב-2016 סיפרה לכתב העת הגאה האמריקאי "The Advocate", על כך שהיא מתאהבת גם בבנים וגם בבנות.
אהרון כץ (נווט)
אהרון (אהרל'ה) כץ (2 בספטמבר 1950 – 24 ביולי 1982) היה נווט בדרגת רב-סרן וסגן מפקד בטייסת קרב, בעל עיטור המופת ממלחמת יום הכיפורים. נהרג במהלך טיסה מבצעית במלחמת שלום הגליל.
ביוגרפיה
אהרון (אהרל'ה) כץ, בנם של צפורה ומיכאל, מניצולי השואה. נולד בכ' באלול תש"י (2 בספטמבר 1950) ברעננה. לכץ הייתה אחות.
למד שמונה שנים בבית הספר הממלכתי דתי "יבנה" ברעננה. הוא שיחק כדורגל ושחמט וכן למד בשעות אחר הצהריים גמרא ודינים. כתלמיד מצטיין נבחר לייצג את בני מחזורו ולשאת את דברי הברכה להורים ולמורים בטקס הסיום.
בהמשך לימודיו עבר ל"מדרשית נעם" – ישיבה תיכונית בפרדס חנה, וגם שם הצטיין בלימודיו, ובייחוד במתמטיקה ובגמרא. בסיום הלימודים נבחר שוב לברך בשם בני מחזורו.
שירותו הצבאי
כשהגיע זמנו של כץ להתגייס, ניסו הוריו להשפיע עליו ללכת ל ולהמשיך את לימודיו בישיבה גבוהה. אולם לאחר התלבטות החליט כץ להתגייס. ואולם מכיוון שעמדו לרשותו חודשים אחדים עד למועד הגיוס, ניצל את הזמן הזה ולמד בישיבת "איתרי" בירושלים. מילדותו רצה להיות צנחן, אך לאחר שעבר את המבחנים נמצא מתאים לקורס טיס.
לאחר סיום הקורס הוצב בטייסת 119 של מטוסי קורנס – "פנטום". הוא החל את דרכו כנווט צעיר והתקדם עד שהיה לנווט הראשון שכיהן בתפקיד סגן מפקד טייסת בחיל. מונה גם לתפקיד מפקד טייסת, שאותו אמור היה למלא זמן קצר לאחר שנהרג.
מלחמת יום הכיפורים
במלחמת יום הכיפורים שימש כץ בתפקיד נווט בדרגת סגן, והשתתף בתקיפות בחזית הסורית ובחזית המצרית. בטיסות רבות שימש בתפקיד נווט במטוס המוביל. בין היתר, השתתף כץ בתקיפת המטכ"ל הסורי על ידי שבעה מטוסי פנטום מטייסת 119 ב-9 באוקטובר 1973, ובתקיפת שדה התעופה המצרי טנטא. על פועלו במלחמה עוטר ב"עיטור המופת".
מדבריו של רב-אלוף מרדכי גור בטקס הענקת עיטור המופת לכץ:
מלחמת שלום הגליל
בהמשך דרכו נשלח מטעם צה"ל ללמוד באוניברסיטת בר-אילן. הוא למד בחוג לכלכלה, ושמע גם הרצאות בחוג לפילוסופיה יהודית, שם הכיר את רעייתו לעתיד דבורה, ביתו של פרופסור דוד הרטמן. נולדו להם שני בנים.
במלחמת שלום הגליל נקרא רס"ן כץ אל הטייסת. ב-24 ביולי 1982, בעת שהיו בגיחה מבצעית להשמדת סוללות טילי קרקע־אוויר סוריות בבקעת הלבנון, נפגע מטוסם של כץ ושל הטייס גילי פוגל מטיל SA-6 סורי. כץ נהרג, כנראה בגלל תקלה במצנח, והטייס גילי פוגל שניצל בעת שנפלט מהמטוס נפל בשבי הסורי.
לאחר כשנתיים, ב-28 ביוני 1984, הוחזרה גופתו על ידי הסורים והוא הובא למנוחת עולמים בבית-הקברות הצבאי ברעננה.
לזכרו תרמה משפחתו ספרייה לספרייה התורנית של המועצה הדתית ברעננה.
32 שנה אחרי שגופתו הוחזרה מהשבי הסורי, השיב "המוסד" את שעונו של כץ.
מגפת הקורונה בסרביה
מגפת הקורונה, בה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה בסרביה, התפשטה אל המדינה בתחילת מרץ 2020.
התפשטות המגפה
ב-6 במרץ הודיעה סרביה על מקרה ראשון של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה. מדובר בגבר בן 43 אשר חזר למדינה לאחר ביקור בבודפשט, שבהונגריה. לפי שר הבריאות הסרבי, זלטיבור לונקר הגבר שאובחן נמצא בבידוד בבית חולים בסובוטיצה, על ידי הגבול המשותף של סרביה עם הונגריה.
ב-15 במרץ הכריז נשיא סרביה, אלכסנדר ווצ'יץ' על מצב חירום לאומי בכל רחבי המדינה. עקב ההכרזה, כל בתי הספר, האוניברסיטאות, אולמות הספורט וחדרי הכושר נסגרו, כניסת אזרחים זרים נאסרה וחיילים נפרסו ברחבי המדינה לשמור ולאבטח בתי חולים.
ב-17 במרץ הכריזה סרביה על עוצר לילי כצעד במטרה למנוע את התפשטות הנגיף. העוצר יתקיים בכל יום, מהשעה 8 בערב עד השעה 5 בבוקר. עם זאת, אנשים מבוגרים מעל גיל 65 אינם רשאים לעזוב את בתיהם.
ב-19 במרץ הודיעה סרביה על סגירת שדה התעופה "ניקולה טסלה" וכי כל הכבישים והרכבות יסגרו לתנועה למעט תנועת מטענים, כמו גם תעצור את כל הובלות הנוסעים הפנימיות במטרה לבלום את התפשטות נגיף הקורונה. שדה התעופה יישאר פתוח רק לטיסות הומניטריות ומטוסים עם אישורים מיוחדים.
בנוסף על כך, החל מהשעה 8 בבוקר כל מעברי הגבול נסגרו לתנועה, למעט משאיות המובילות סחורות. בשעה 12:00, כל התנועה בין ערים בסרביה נאסרה, למעט תנועת מכוניות. 154 אזרחים נעצרו בשעות המוקדמות מפני שלא עקבו אחר העוצר.
בנוסף על כך, ראש ממשלת סרביה, אנה ברנאביץ' הודיעה כי החל מ-21 במרץ התחבורה הציבורית תופסק החל מהשעה 8 בערב וכי החל מ-22 במרץ כל המסעדות, בתי הקפה והקניונים ייסגרו.
ב-21 במרץ הודיעה סרביה כי כל הפעלת העסקים במרכזי הקניות נאסרו למעט חנויות מכולת וכימאים. כל המפגשים במקומות ציבוריים ובמגרשי הספורט נאסרו אף הם, כמו גם התכנסויות של יותר מחמישה אנשים במרחבים פרטיים. כל מתקני הקייטרינג הצטוו להפעיל שירותי טייק אווי בלבד, ונאסר על לקוחות להיכנס לחנויות. הדבר חל גם על הימורים, שטיפת מכוניות, אולמות משחקים ומתקנים דומים.
בנוסף על כך, הודיע האיחוד האירופי על שליחת סיוע כלכלי בסך 7 וחצי מיליון דולק ומסירת ציוד רפואי לסרביה.
ב-30 במרץ הודיע נשיא סרביה, אלכסנדר ווצ'יץ' על חבילת סיוע כלכלית בסך 5 מיליארד אירו (5.54 מיליארד דולר) בהלוואות וסובסידיות לעסקים במטרה לעזור להם להתמודד עם ההשפעה הכלכלית של נגיף הקורונה. בנוסף על כך, המדינה תשלם תשלום חד-פעמי של 100 יורו לכל אזרח סרבי שגילו מעל 18.
ב-1 באפריל הודיעה חברה טורקית בשם "טסייאפי" על שליחת חבילת סיוע רפואי לסרביה.
ב-6 באפריל הודיע נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן על שליחת חבילת סיוע רפואי לסרביה.
במאי, עקב ירידה בתחלואה, הוחלט להסיר את מצב החירום שהוכרז בעקבות הקורונה. הוא כלל גם סגר יומי ועוצר בסופי שבוע. הייתה הסרה מהירה וחדה של ההגבלות. הן הוחזרו בהמשך.
בחודש יוני ויולי, לאחר תקופה בה מספרי הנדבקים היו נמוכים באופן יחסי, עלה מספר הנדבקים למאות ביום. עקב כך, הממשלה הטילה הגבלות משמעותיות. הגבלות אלו הביאו לירידה בהיקף התחלואה לכ־70 מקרים חדשים ביממה. במהלך חודש אוקטובר הייתה עלייה מתונה במספר המקרים שהפכה לחדה יותר לקראת סוף החודש ומספר החולים החדשים היומי שבר שיאים והגיע לאלפים. הממשלה שאפה להטיל סגר מלא, אם כי מחאות בציבור הביאו לכך שהיא תיסוג מכוונתה. לאחר תחלואה בהיקף של כ־7,000 נדבקים חדשים וכ־60 מתים ביום, מתחילת דצמבר ועד אמצע ינואר התחלואה הייתה בסימן ירידה. בסוף ינואר המספרים התייצבו על כ־1,700 מקרי הדבקה ביום. במהלך פברואר נצפית עלייה מחודשת בהדבקות לרמה של כ־3,000 חולים חדשים ביממה בימים האחרונים של החודש, ונקודתית אף יותר.
טריאס תחתון
טריאס תחתון הוא תת-תור או תקופה בתור הטריאס אשר בעידן המזוזואיקון והוא התקופה הקדומה ביותר בעידן זה. התקופה החלה כ-252.2 מיליוני שנים לפני זמננו והסתיימה 247.2 מיליוני שנים לפני זמננו. היא מחולקת לשני גילאים (תת יחידות זמן של תקופה): אולנקיאן (Olenekian) ואינדואן (Induan).
הטריאס התחתון ובחלקו גם הטריאס התיכון משתרע על תקופת ההתאוששות הביוטית מאירוע ההכחדה הפרמי-טריאסי, אירוע ההכחדה ההמוני החמור ביותר בתולדות כדור הארץ.
מדלן פרנץ'-מאלן
מדלן פרנץ'-מאלן (באנגלית: Madeleine ffrench-Mullen; 30 בדצמבר 1880 – 26 במאי 1944) הייתה מהפכנית אירית, ופעילה למען זכויות נשים וזכויות עובדים שלקחה חלק במרידת חג הפסחא בדבלין ב-1916.
פרנץ'-מאלן הייתה חברה בארגון הנשים לאומני איניניה נה הרין. במהלך הנעילה הגדולה של בשנת 1913, שביתת העובדים הגדולה בדבלין, היא עבדה בבית התמחוי בליברטי הול. לאחר מכן היא הצטרפה לצבא האזרחים האירי (ICA). במרד הפסחא היא עבדה באוהל עזרה ראשונה. היא נעצרה בעקבות ההתקוממות ושוחררה כעבור כחודש. היא הצטרפה לשין פיין וכן נבחרה למועצת מחוז רתמיינס ב-1920.
ראשית דרכה
מדלן פרנץ'-מאלן נולדה ב-30 בדצמבר 1880 במלטה, שם היה מוצב אביה, סנט לורנס פרנץ'-מאלן, מנתח בצי המלכותי. היו לה שני אחים, סנט לורנס פטריק ג'וזף (1890–1891) ודאגלס (1893–1943).
פעילות למען זכויות נשים
פרנץ'-מאלן התעניינה בפוליטיקה החל מגיל צעיר. אביה היה מתומכי צ'ארלס סטיוארט פרנל, וביתם בדנדרם היה מטה בקמפיין הבחירות שלו. היא הייתה פמיניסטית ורפובליקנית רדיקלית במהלך כל חייה. היא הצטרפה לתנועת זכות הבחירה לנשים, שם פגשה בנשים עם השקפת עולם וערכים משותפים. באותה העת, התנועה הסופרג'יסטית נכללה ברשימת משטרת דבלין של ארגונים קיצוניים, וכך רבות מהפעילות היו תחת פיקוח משטרתי. פרנץ'-מאלן הצטרפה לארגון אינינה נה הרין, ארגון נשים לאומני רדיקלי שיסדה מוד גון בשנת 1900. עם הקמת הארגון קומן נה מאן בשנת 1913, התמזגו שתי הקבוצות. הערכים הסופרג'יסטים היו עקרונות מרכזיים של קומן נה מאן, יחד עם מחויבות להילחם לצד הגברים עבור עצמאותה של אירלנד מבריטניה. נשים רבות בארגון ראו בעמידה על שוויון לנשים חזרה לערכים היסטוריים גאליים שהופקעו מהן עם פלישות כוחות זרים לאי, וגישה זו עלתה בקנה אחד עם פעילות שעשו לשימור המורשת הגאלית והשפה האירית (בין היתר, דרך ארגון הליגה הגאלית). פרנץ'-מאלן הגדירה עצמה כסוציאליסטית, ותמכה ברעיונות השוויון האוניברסלי החברתי של הסינדיקליסט ג'יימס קונולי וצבא האזרחים האירי.
מרידת 1916
במהלך מרידת חג הפסחא ב-1916, פרנץ'-מאלן שימשה כסגן בצבא האזרחים האירי. היא השתתפה בפעולה קרבית בסנט סטיבן גרין ובבניין מכללת המנתחים המלכותית, שני המוקדים המרכזיים של ההתקוממות. בסנט סטיבן גרין היא פקדה על יחידה של 15 נשים מצבא האזרחים, שהקימו תחנה רפואית ומטבח שטח. תוך כדי כיבוש סנט סטיבן גרין, היא ופקודותיה ספגו אש כבדה מכיוון מלון שלבורן, משם פעלו הכוחות הבריטים, וממבנים נוספים מהצד הצפוני של הגרין. לאחר כניעת הכוחות במכללת המנתחים, פרנץ'-מאלן הייתה אחת מ-77 נשים אשר נעצרו ונכלאו על השתתפותן בלחימה. ביניהן הייתה גם חברתה ד"ר קתלין לין. בזמן שהוחזקה בידי הבריטים, פרנץ'-מאלן הועברה שלוש פעמים, כך שישבה בשלושת בתי הכלא המרכזיים בהם הוחזקו המהפכניות האיריות: כלא קילמיינהאם, כלא מאונטג'וי, ומחנה ריצ'מונד. היא שוחררה ב-5 ביוני 1916.
לאחר שחרורה וחזרתה לדבלין, פרנץ'-מאלן חיפשה דרך לסייע לאותן נשים שאיבדו את מקורות פרנסתן בעקבות השתתפותן במרידה, והקימה מפעל חולצות בליברטי הול. היוזמה הכניסה מעט כסף, אך הנשים לא גילו התלהבות יתר ולאחר זמן קצר הגיעה לסופה.
פרנץ'-מאלן וקתלין לין
פרנץ'-מאלן פגשה את לין לראשונה באיניניה נה הרין. ב-1915 היא עברה לגור עמה בביתה של לין ברחוב בלגרייב ברתמיינס, פרוור של דבלין, והשתיים חיו יחדיו כשלושים שנה, עד מותה של פרנץ'-מאלן ב-1944.
מורשת: סנט אולטן
ב-1919 פרנץ'-מאלן ולין הקימו את בית החולים לילדים סנט אולטן, שהיה מרכז רפואי לתינוקות בניהול נשים. בפרויקט סייעו פעילות רפובליקניות נוספות, כולל האחיות גריפין, קתלין קלארק, הרוזנת מרקייביץ', הרוזנת פלנקט והלנה מולוני. בית החולים עסק בבריאות ורווחה של ילדים, תחום אשר נתפש בזמנו כעניינן של נשים. באותה התקופה התמודדה אירלנד עם ההתפרצות הקשה של השפעת הספרדית. במוסד טופלו תחילה ילדים שנדבקו במחלה, אך אחר כך גם פעילי צבא האזרחים הבריטי. ד"ר לין טיפלה בחולים בעזרת חיסון, ולא היה אף מקרה מוות בין מטופליה, בעוד המחלה הייתה קטלנית ביותר, ומתו בגינה בין 50 ל-100 מיליון נפשות ברחבי העולם. בעקבות מלחמת העולם הראשונה התעוררו בעיות רפואיות רבות, כולל עלייה בשיעור מחלות מין כגון עגבת, אשר הפיצו חיילים שחזרו מן המלחמה. כתוצאה, תינוקות רבים סבלו מעגבת מולדת, בה נדבקו מאמותיהם, אשר נדבקו בתורן מן הגברים. מחלת השחפת הייתה אנדמית באירלנד בתקופה שהייתה קולוניה בריטית. אל מול התנגדות חריפה מצד המדינה והכנסייה הקתולית, השתיים הקימו פרויקט חיסונים, בו חוסנו אלפי ילדים עניים אשר אחרת כנראה היו נדבקים במחלה. הצלחתן הובילה לייסודה של תוכנית ה-BCG באירלנד, אשר דרכה כל התינוקות מחוסנים מאז 1950.
מותה
פרנץ'-מאלן נפטרה במוסד סיעודי בדבלין ב-26 במאי 1944, בגיל 63. היא נקברה לצד הוריה, סנט לורנס (1846–1895) ומרגרט (1857–1912), ואחיה הצעירים סנט לורנס פטריק ג'וזף (1890–1891) ודאגלס (1893–1943), בחלקה המשפחתית בGlasnevin Cemetery. לין נפטרה בשנת 1955 ונקברה בבית העלמין דינס גרנג'.
לא תערץ מפניהם
לֹא תַעֲרֹץ מִפְּנֵיהֶם היא מצוות לא תעשה שלא לחשוש מהאויב בשעת מלחמה ושלא לברוח מפניו.
מקור המצווה
איסור זה נזכר בתורה כמה פעמים:
עיקר האיסור נזכר בפרשת עקב, בדברי משה רבנו ביום פטירתו, בנאומו לעם ישראל, כשהוא מצווה אותם על זמן כניסתם לארץ והוא מדגיש כי אל להם לפחד מהגויים יושבי הארץ אף שהם רבים: כמו כן נזכר הדבר כבר בתחילת דברי משה על העם בפרשת דברים:.
כמו חוזרת התורה על איסור זה, בפרשת כהן משוח מלחמה:.
במדרש תנאים נאמר: "לא תירא מהם - הרי זו אזהרה".
מחלוקת הראשונים האם למנותה במניין המצוות
ר"י פרלא מציין שבעל הלכות גדולות ורס"ג באזהרות שלו אינם מונים את הלאו הזה.
הרמב"ם מנה מצווה זו כאחת ממצוות לא תעשה "שלא ייראו אנשי המלחמה ולא יפחדו מן אויביהם בשעת מלחמה". על דברי הרמב"ם אלו, העירו הראב"ד והרמב"ן שפסוקים אלה הם הבטחה ולא מצווה.
ביישוב דברי הרמב"ם כתב הכסף משנה שהרמב"ם מפרש את הפסוקים כפשוטם, ולכן "לא תערץ" "לא תירא" וכיוצא בהם הם איסור ולא הבטחה.
גם רבנו יונה מונה בספרו שערי תשובה מצוות לא תעשה על מורא, אם כי בדבריו איסור המורא אינו רק בנושא המלחמה, אלא בכל צרה שבאה לאדם:
חיוב נשים בה
בספר החינוך כתב: "ונוהגת מצווה זו בזכרים כי להם להלחם בזמן שישראל על אדמתן". והעיר על כך בעל מנחת חינוך שבמלחמת מצווה גם נשים יוצאות למלחמה, ואז מחויבות גם הן בלאו זה.
מתי עובר על הלאו
שני תנאים אלה מדייקים האחרונים מלשון הרמב"ם:.
שכר מי שמקיים את המצווה
הרמב"ם כותב הבטחה מיוחדת לגבי שכרו של מי שמקיים את המצווה:.
Don't Stop the Music
Don't Stop the Music (בעברית: אל תעצור את המוזיקה) הוא שיר של הזמרת ריהאנה שיצא לאור ב-7 בספטמבר 2007 כסינגל הרביעי מאלבום האולפן השלישי של ריהאנה, Good Girl Gone Bad. השיר נכתב על ידי טוואנה דבני והמפיקים סטארגייט בתוספת קרדיט של מייקל ג'קסון בגלל השורה "Mama-say, mama-sa, ma-ma-ko-ssa" שנלקחה מתוך השיר של הזמר "'Wanna Be Startin' Somethin". השיר הוא שיר דאנס בשילוב של מוזיקת היפ-הופ.
מבקרי מוזיקה רבים שיבחו את הסימפול משירו של ג'קסון ואף היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הקלטת הדאנס הטובה ביותר". השיר זכה להצלחה אדירה בעולם כאשר הגיע למקום הראשון ב-9 מדינות ביניהם אוסטרליה, צרפת וגרמניה. בבריטניה השיר הגיע למקום ה-4 וזכה לקבל מעמד זהב. בארצות הברית השיר הגיע למקום ה-3 ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס ובנוסף הגיע למעמד פלטינה משולשת במדינה עם מכירות של 3.7 מיליון עותקים.
אנתוני מנדלר צילם את הקליפ לשיר אשר צולם בפראג ובו נראית ריהאנה וחבריה מתנגבים למועדון סודי אשר נמצא בחלק אחורי של חנות ממתקים. על מנת לקדם את השיר ביצעה אותו הזמרת בטקס פרסי ה-NRJ של 2008 ובנוסף בכל ארבעת סיבובי ההופעות הבין לאומיים הראשנים שלה. האגודה האמריקאית של מלחינים, סופרים ומוציאים לאור (ASCAP) הגדירה אותו כאחד השירים המבוצעים ביותר של 2009. השיר זכה לגרסת כיסוי על ידי הזמר האנגלי ג'יימי קולום אשר הוציא את השיר כסינגל השני מתוך אלבומו The Pursuit בשנת 2009.
פיתוח ושחרור
השיר נכתב הופק על ידי הצמד סטארגייט בעזרתם של טים סטורג'ס ופיליפ ראמוס ונכתב בשיתוף עם טוואנה דבני. גם מייקל ג'קסון קיבל קרדיט על הכתיבה של השיר בגלל השורה "Mama-say, mama-sa, ma-ma-ko-ssa" שנלקחה מתוך השיר של הזמר "Wanna Be Startin' Somethin'". השיר הקולט באולפני הסוללה בניו יורק ובאולפני ווסטלייק בלוס אנג'לס על ידי מייקל ס אריקסן ואל המברגר. בנוסף סטארגייט גם היו המפיקים הווקלים של השיר וסיפקו לו את המכשור המתאים בעוד פיל טאן וג'וש הוקקירק היו אחראים על המיקסינג.
השיר יצא לאור ב-7 בספטמבר 2007, כסינגל הרביעי מאלבומה השלישי. חודש לפני יציאתו הושקו לו 2 רמיקסים נוספים להורדה דיגיטלית בקנדה וארצות הברית. בתאריך יציאת השיר, השיר שוחרר להורדה דיגיטלית אך כ-EP הכולל גרסת רמיקס, גרסה אינסטרומנטלית וגרסת האלבום של השיר. ה-EP שוחרר ל-iTunes של כמה מדינות ביניהם אוסטרליה, ספרד וניו זילנד. בגרמניה ה-EP שוחרר על גבי דיסק הכולל את הקליפ הרשמי של השיר. חודש לאחר מכן הוא שוחרר בגרסה הפיזית שלו גם בצרפת. ב-15 בינואר 2008 השיר נשלח לתחנות הרדיו העכשוויות בארצות הברית ולתחנות הקצביות שבוע לאחר מכן. ב-14 במאי של אותה שנה שוחררו 9 רמיקסים נוספים של השיר לחנויות הדיגיטליות בין היתר באוסטרליה, ספרד וניו זילנד.
בחודש פברואר 2009 הגיש הזמר מאנו דיבאנגו תביעה נגד שני השירים בטענה שהשורה הזו נלקחה משירו "Soul Makossa" ללא רשותו. ג'קסון אכן הודה כי הוא לקח את השורה הזו מתוך השיר. בנוסף הסתבר כי כאשר ריהאנה ביקשה רשות מג'קסון לסמפל את השורה הזו בשיר ג'קסון אישר את הבקשה אך מבלי לתאם אותה עם דיבאנגו. פרקליטי הזמר הגישו תביעה תמורת חצי מיליון אירו וביקש כי חברות התקליטים Sony BMG, EMI ו-Warner Music לא יקבלו הכנסות מהשיר עד שהעניין ייפתר אך הבקשה נדחתה. שנה קודם לכן דיבאנגו דרש מהמערכת המשפטית בצרפת כי הוא יקבל קרדיט ב-Don't Stop the Music אך לבסוף הוא החליט לוותר על התביעה ובכך וויתר על זכותו המוסרית לקבל פיצויים נוספים.
הרכב מוזיקלי
השיר הוא שיר דאנס באורך של 4 דקות ו-27 שניות שנכתב במפתח F♯ עם קצב של 123 ביטים לדקה וקולה של ריהאנה בשיר נע בין התווים F♯3 ל-A4. השיר משלב בתוכו גם היפ-הופ ובס כבד ובנוסף משלב גם סמפול של השיר Wanna Be Startin' Somethin' של מייקל ג'קסון כאשר השורה "Mama-say, mama-sa, ma-ma-ko-ssa" מסומפלת בתוכו.
סאל סינקומני ממגזין "Slant" תיאר את השיר כ"תחושה קופצנית שדומה לשירה SOS משנת 2006." על פי פרייזר מקאלפיין מתוך הבלוג של BBC Chart "השירה של ריהאנה בשיר נשמעת כמו הקלטה שמיודעת למישהו אחר ואז הוא הולך לחובב נמרץ של פופ אפל, כהה וקלאסי". בנוסף הוא השווה את השיר לשיר "Try Again" של הזמרת אליה ולשירה "La Isla Bonita" של מדונה ולסגנון השירים של אריק פרידץ. לאחר שחרור שירה Only Girl (In the World) רבים ממבקרי המוזיקה השוו את ההרכב המוזיקלי של שני השירים.
הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה ענקית בארצות הברית כשאר הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד והפך לשיר הרביעי של ריהאנה שמגיע לחמישייה הפותחת במדינה, לשיר השביעי שלה שמגיע לעשירייה הפותחת ולשיר השמיני שלה שמגיע לעשרים העליונים. במצעד שירי הדאנס של ארצות הברית השיר הגיע למקום הראשון והפך לשיר השישי של ריהאנה לעשות זאת. בנוסף השיר הגיע גם למקום השני במצעד שירי הפופ אך רק למקום ה-74 במצעד שירי ההיפ-הופ והR&B. נכון ליוני 2015 השיר מכר 3.7 עותקים בארצות הבירת ובכך הגיע למעמד פלטינה משולשת. גם בקנדה השיר זכה להצלחה רבה מאוד כאשר הגיע למקום השני במדינה ונהיה לשיר החמישי של ריהאנה להגיע לחמישייה הפותחת במדינה ובנוסף שהה 52 שבועות במצעד.
באוסטרליה השיר הגיע בבכורה למקום ה-24 ולאחר 3 שבועות בלבד הגיע למקום הראשון שם נשאר 4 שבועות ובכך זה היה לשיר השלישי של ריהאנה שמגיע למקום הראשון במדינה. הצלחתו הרבה במדינה הביאה לכך שבמצעד השנתי של אוסטרליה לשנת 2008 השיר הגיע למקום ה-12. בשנת 2015 השיר הצליח להגיע למעמד פלטינה מחומשת במדינה עם מכירות של 350 אלף עותקים. בניו זילנד השיר הגיע בבכורה למקום ה-31 ולאחר 4 שבועות כבר הגיע למקום השלישי ושהה 22 שבועות במצעד. בנוסף הצליח להגיע למעמד זהב במדינה באפריל 2008 עם מכירות של 7,500 עותקים.
בבריטניה השיר הגיע בבכורה למקום ה-88 ולאחר 7 שבועות הגיע למקום הרביעי. ביוני 2013 הוא אושר שהגיע למעמד זהב עם מכירות של 400 אלף עותקים. במצעד השנתי של 2008 השיר הגיע למקום ה-24 במדינה. בצרפת השיר הגיע למקום הראשון ובכך הפך לשיר הראשון שלה להגיע למקום הראשון במדינה, שם נשאר במשך שבועיים ושהה בסך הכל 34 שבועות בתרשים. בגרמניה השיר הגיע בבכורה למקום השני ולאחר שבועיים הגיע למקום הראשון והגיע למעמד זהב במדינה עם מכירות של 100 אלף עותקים. בשווייץ השיר הגיע למקום הראשון במשך 5 שבועות. בנוסף השיר זכה להצלחה גם באוסטריה, בלגיה, הונגריה, והולנד שם גם הגיע למקום הראשון. בספרד זכה השיר להצלחה רבה, ואף הפך לאחד מהשירים הנמכרים ביותר שם.
קליפ
הקליפ לשיר בוים על ידי אנתוני מנדלר אשר שימש הבמאי הקבוע של ריהאנה בקליפים שלה וצולם במועדון לילה בפראג. הקליפ שוחרר לראשונה ב-26 ביולי 2007 דרך iTunes.
הקליפ נפתח בריהאנה ושתי חברות נוספות מסגיעות במונית למועדון לילה. הם מגיעים קודם כל לחנות ממתקים שם הם מתגנבים למועדון דרך פתח אחורי בחנות. לאחר מכן השיר מתחיל וריהאנה נראית בשירותים של המועדון מתאפרת ומתלבשת. לאחר מכן היא יורדת במדרגות אל עבר רחבת הריקודים ומתחילה לרקוד עם שאר האנשים במועדון. במקביל נראות סצנות נוספות של ריהאנה שרה את השיר כשהיא עומדת מאחורי קיר ירוק וסצנה נוספת בה היא יושבת בחדר אחר במועדון עם קבוצה של אנשים.
הופעות חיות
על מנת לקדם את השיר ריהאנה הופיעה איתו ב-NRJ Music Awards בינואר 2008. בטקס פרסי הגראמי ה-50 היא ביצעה את השיר ביחד עם השיר "Umbrella" עם להקת הפאנק האמריקאית The Time. ביוני 2008 היא לקחה חלק בסדרת ההופעות של ה-BBC שם הופיעה עם השיר ביחד עם שני שירים נוספים. לאחר שחרור אלבומה הרביעי ב-2009, הופיעה ריהאנה בהופעה בחסות נוקיה בלונדון שם הופיעה עם השיר לצד שירים מאלבומה החדש ולהיטים אחרים. בדצמבר 2009 הופיעה בסדרת ההופעות האורבניות של MySpace Music שם גם ביצעה את השיר לצד חומרים חדשים ושירים ישנים יותר.
גרסאות כיסוי
בשנת 2011 הצמד המוזיקלי The Bird and the Bee ביצעו גרסת כיסוי לשיר ופרסמו אותו ב-SoundCloud. הלהקה האסייתית Girls' Generation ביצעה גם היא גרסת כיסוי לשיר במהלך סיבוב ההופעות שלהן ב-2011. בעונה הראשונה של התוכנית אקס פקטור בארצות הברית המתמודד פיליפ לומאקס ביצע גרסת כיסוי לשיר בשלב בתי השופטים. בנוסף השיר בוצע גם בסרט פיץ' פרפקט ונכלל בפסקול של הסרט.
מיקומי שיא
הסינגל זכה להצלחה רבה ברחבי העולם, ובשיאו הצליח להיכנס למקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100.
דאבל הזהב (סרט)
דאבל הזהב הוא סרט עלילתי באורך מלא, דרמת ספורט, שמהווה קופרודוקציה בין ארמניה לרוסיה המוקדשת לקבוצת אררט ולזכייתה ב-10 באוקטובר 1973 תחת ניקיטה סימוניאן באליפות ברית המועצות ובגביע ברית המועצות בכדורגל.
רקע
אליפות ברית המועצות בכדורגל מלאה בתשוקות על המגרש וביציעים, משחקים של מנהיגים ואפילו הגרלות מחתרת. בארמניה יש תנופת כדורגל אמיתית - קבוצת הכדורגל של ירוואן "אררט", בהדרכ ניקיטה סימוניאן, מכוונת לזכייה באליפות ובגביע ברית המועצות. אולם הדרך למטרה השאפתנית אינה קלה, מכיוון ש"אררט" מתעמת עם דינמו קייב האימתנית, שנתמכה באופן אישי על ידי ראש הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית באוקראינה.
הנסון (להקה)
הנסון (באנגלית: Hanson) הוא הרכב מוזיקת פופ רוק בו חברים שלושת האחים: אייזיק (יליד 17 בנובמבר 1980), טיילור (יליד 14 במרץ 1983) וזאק (יליד 22 באוקטובר 1985) הנסון. הלהקה החלה לפעול בתחילת שנות ה-90, בטולסה שבאוקלהומה, עיר הולדתם.
השנים המוקדמות
כילדים צעירים, התגוררו ההנסונים במדינות רבות, בשל עבודתו של אביהם בעסקי הנפט. טעמיהם המוזיקליים הושפעו מהמוזיקה ששמעו בביתם: מוזיקת שנות ה-50 וה-60, ביחד עם המוזיקה הלטינית שהקיפה אותם. כשהקימו לראשונה את להקתם, הם שרו ללא ליווי כלי נגינה, ובעיקר שירים ישנים. הופעתם הראשונה כלהקה הייתה בשנת 1992 בפסטיבל אומנויות בעירם טולסה.
מאוחר יותר, השיג אייזיק גיטרה מיד שנייה, זאק שאל סט של תופים, טיילור החל לנגן על קלידים, ושלושתם החלו לנגן ביחד. לאחר שהוציאו שני אלבומים עצמאיים, גילה אותם המפיק כריסטופר סאבק שהחתים אותם בתקליטי מרקורי, שם הם הפכו להצלחה בינלאומית עם הוצאת אלבומם השלישי, "Middle of Nowhere" (אמצע שום-מקום).
ההצלחה המסחרית
האלבום "Middle of Nowhere" יצא לאור בשנת 1997. הסינגל הראשון מתוכו, "MMMBop", הגיע למקומות הראשונים במצעדי להיטים ברחבי העולם, וכך גם הסינגל השני, "Where is the Love". בהמשך להצלחת האלבום, פרסמו האחים גם קלטת וידאו בשם "Tulsa, Tokyo and the Middle of Nowhere" ("טולסה, טוקיו ואמצע שום-מקום"), שכללה צילומים ביתיים, ראיונות, קליפים והופעות חיות. סינגלים נוספים ששוחררו מהאלבום היו "Weird", "I Will Come to You" ו-"Thinking of You". הנסון הפכו למוכרים בעיקר בשל סימן הזיהוי שלהם, שיערם הבלונדיני הארוך, שגרם לרבים לטעות ולחשוב שהם בנות.
בחודש נובמבר, 1997, הוציאו הנסון אלבום בשם "Snowed In", שבו היו ביצועיהם לשירי חג המולד מוכרים, לצד שירים לחג שכתבו בעצמם. אלבומם הבא, שיצא בשנת 1998, נקרא "3 Car garage" ("מוסך שלוש המכוניות"), ובו נכללו שירים שהקליטו הנסון בצעירותם. בהמשכה של אותה שנה יצא אלבומם "Live From Albertane" ("בהופעה חיה באלברטיין"), שהיה אלבום של הופעה חיה. רק בשנת 2000 הקליטו הנסון אלבום שבו שירים חדשים, והוא נקרא "This Time Around".
ההוצאות העצמאיות
האחים עזבו את חברת התקליטים שלהם בשל סכסוך עם המפיקים, והקימו חברת תקליטים עצמאית משלהם, בשם "3CG Records", ראשי תיבות של "3 Car Garage Records" (בתרגום חופשי: "תקליטי מוסך שלוש המכוניות"). בשנת 2004 הם הוציאו את אלבומם הבא, "Underneath" ("מתחת"), שהיה לאחד האלבומים העצמאיים המצליחים של כל הזמנים. ב-2005 הוציאו לאור הנסון אלבום בשם "The Best of Hanson: Live and Electric". באוגוסט 2007 יצא אלבומם "The Walk", שהוא אלבומם השני מאז הפכה הלהקה להיות עצמאית.
ב-6 במאי 2007 (שהוא "HANSON DAY", כפי שקבע ראש עיריית טולסה), הזמינו חברי הלהקה מספר מעריצים להקלטה חיה של אלבומם הראשון והוציאו אותו מחדש כ-"MONA - Middle Of Nowhere Acoustic".
חיי המשפחה
הוריהם של הנסון הם קלארק ווקר הנסון (יליד 1 ביוני 1954) ודיאנה פרנסס לוייר-הנסון (ילידת 30 באפריל 1954). לשלישייה המוכרת יש עוד שלוש אחיות ואח: ג'סיקה גרייס (ילידת 31 ביולי 1988), אייברי לורל (4 בנובמבר 1990), ג'ושוע מקנזי (7 בינואר 1994) וזואי ג'נביב (14 בינואר 1998).
טיילור נשא לאישה את נטלי אן בריאנט ב-8 ביוני 2002, בעת שהייתה בחודש החמישי להריונה. לזוג יש ארבעה ילדים: ג'ורדן עזרא הנסון (31 באוקטובר 2002), פנלופה אן הנסון (19 באפריל 2005), ריבר סמואל הנסון (4 בספטמבר 2006) וויגו מוריה הנסון (9 בדצמבר 2008).
אייזיק נשא לאישה את הדוגמנית ניקי דופרנס ב-30 בספטמבר 2006. בנם הראשון, קלארק אוורט הנסון, נולד ב-3 באפריל 2007. בנם השני, ג'יימס מונרו הנסון, נולד ב-1 ביולי 2008.
נבחרת פרו בכדורגל
נבחרת פרו בכדורגל (בספרדית: Selección de fútbol del Perú) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של פרו.
נבחרת פרו משתתפת יחד עם שאר נבחרות CONMEBOL (התאחדות הכדורגל של מדינות דרום אמריקה) בתחרויות המפעל. לאורך השנים, התקשתה נבחרת פרו להתמודד מול נבחרות ברזיל וארגנטינה החזקות במוקדמות גביע העולם בכדורגל.
תור הזהב של נבחרת פרו היה בין השנים 1970 ל-1982, שבהן העפילה לשלושה מונדיאלים מתוך ארבעה, וזכתה פעם אחת בקופה אמריקה, בשנת 1975. תיאופילו קוביאס, שכיכב באותם ימים במדי הנבחרת, הפך לשם נרדף לכדורגל הפרואני. לאחר שחדל קוביאס לשחק בנבחרת, לא הצליחה פרו להעפיל למונדיאל עד 2018.
פרו עשתה את הופעת הבכורה שלה במונדיאל ב-1930. ההופעה השנייה שלה במפעל הייתה ב-1970. במונדיאל זה הפתיעה פרו וניצחה בשני המשחקים הראשונים שלה את נבחרות בולגריה ומרוקו ועלתה לשלב רבע הגמר, אך נעצרה על ידי ברזיל החזקה, שזכתה בסופו של דבר בתואר.
גם בטורניר הבא שבו הופיעה, ב-1978, פתחה פרו את הטורניר בשני ניצחונות, הפעם על נבחרות סקוטלנד ואיראן. המשחק השלישי הסתיים בתיקו מול הולנד והנבחרת סיימה את הסיבוב הראשון במקום הראשון בבית. למרות הפתיחה המרשימה של הטורניר, לא המשיכה פרו באותה יכולת והפסידה בכל משחקיה בשלב הבתים השני, בהם לא כבשה אפילו שער זכות אחד.
במונדיאל 1982 נגמרה תקופת הזוהר של פרו במפעל. הנבחרת סיימה את שני משחקיה הראשונים בתיקו מול נבחרות קמרון ואיטליה, לפני שהובסה 5:1 על ידי פולין, והודחה מהטורניר.
במוקדמות מונדיאל 2018 סיימה פרו במקום החמישי שהקנה לנבחרת את הכרטיס למשחק הפלייאוף נגד נבחרת ניו זילנד. אחרי 0-0 בגומלין גברה פרו בביתה 0-2 על ניו זילנד ובכך שבה לטורניר הגמר של המונדיאל לראשונה מזה 36 שנים. בטורניר הגמר הפסידה פרו בשני משחקיה הראשונים לצרפת ולדנמרק. במשחקה האחרון בשלב הבתים ניצחה פרו את אוסטרליה. היה זה ניצחונה הראשון של פרו במונדיאל מזה 40 שנה. עם זאת פרו הודחה כבר בשלב הבתים.
שיאי שחקנים
נכון ל-28 במרץ 2023.
מרכז המבקרים של הקפיטול
מרכז המבקרים של הקפיטול (באנגלית: United States Capitol Visitor Center (CVC)) הוא מכלול תת-קרקעי בעל שלושה מפלסים, הממוקם בעיר וושינגטון, בירת ארצות הברית. הוא ממוקם ממזרח לבניין הקפיטול של ארצות הברית, מקום מושב הקונגרס של ארצות הברית, מתחת לכיכר המשתרעת בין הכניסה המזרחית שלו לבין רחוב מס' 1. המכלול, בשטח כולל של 54 דונם, נפתח ב-2 בדצמבר 2008.
בנוסף לשטח למרכז המבקרים מספק המכלול שטח עבודה נוסף לקונגרס, המרוכז כולו במפלס התחתון שלו.
הקמת המרכז
הרעיון של הקמת מרכז מבקרים לקפיטול הועלה לראשונה בשנות השבעים. דו"ח עקרוני בנושא נערך בשנים 1991-1995 ולאחר הגשתו החלו עבודות התכנון. טקס הנחת אבן הפינה למרכז המבקרים נערך ב-20 ביוני 2000. הבנייה נערכה באמצעות חברות קבלניות פרטיות ונוהלה תחת פיקוחו של אדריכל הקפיטול. הפרויקט היווה את ההרחבה הגדולה בהיסטוריה של בניין הקפיטול. שטח הקרקע שעליו משתרע מרכז המבקרים (אך לא שטח הרצפה הכולל שלו) עולה למעשה על השטח שעליו משתרע בניין הקפיטול עצמו.
בניית המכלול בפועל החלה באביב 2002 והשלמת הפרויקט יועדה לחודש ינואר 2004. נדרשה תחילה חפירה עד לעומק של 22 מטר מתחת למפלס הכיכר שלפני הכניסה המזרחית לקפיטול. גשמים עזים בחורף 2002-2003 עיכבו מאוד את עבודות החפירה. בשל ההיערכות לקראת טקס השבעת נשיא ארצות הברית בינואר 2005 היה צורך להשלים תחילה את בנייתה מחדש של הכיכר שעל גג מרכז המבקרים קודם להשלמת בנייתם של המפלסים שתחתיו. גם העלייה במחיר הנפט וההחמרה בסידורי הביטחון שננקטה בעקבות פיגועי 11 בספטמבר תרמו להתמשכות הפרויקט.
מרכז המבקרים הושלם ונפתח רק ב-2 בדצמבר 2008, יום השנה ה-145 להצבת פסל החופש על גבי כיפת הקפיטול. עלות ההקמה המקורית המתוכננת של 71 מיליון דולר תפחה עד לסכום של 621 מיליון דולר. העיכוב בהשלמת הפרויקט והחריגה בתקציבו גררו ביקורת ציבורית רבה.
מתכננת מכלול מכרז המבקרים הייתה פירמת האדריכלים RTKL Associates. מכון הארכיטקטים האמריקאי העניק לה עבור התכנון בשנת 2010 את פרס ההצטיינות במשאבים היסטוריים (Award of Excellence in Historic Resources).
המרכז
הכניסה למרכז המבקרים היא דרך שתי כניסות הממוקמות בצידו המזרחי, אשר ביניהן מפרידה דרך משופעת המעפילה אל מפלס הכיכר שמעליו.
מרכז המבקרים כולל שלושה מפלסים:
היכל התצוגות
היכל התצוגות ממוקם במפלס העליון, מפלס הכניסה למרכז המבקרים כולו. ממוקמים בו תצוגות ומסכי מגע המציגים עובדות ומסמכים היסטוריים.
באולם מוצב דגם בגובה של 3.4 מטרים של בניין הקפיטול, העשוי מפוליאוריתן. כמו כן יש בו שישה דגמים של הבניין, המתארים את שלבי בנייתו והרחבתו מאז שנוסד. שני מסכי טלוויזיה גדולים באולם מאפשרים למבקרים לצפות בשידור חי בדיוני מליאות הסנאט ובית הנבחרים.
במפלס היכל התצוגות ממוקמות שתי חנויות מזכרות. ההיכל מחובר במנהרה אל ספריית הקונגרס.
היכל האמנציפציה
שמו של היכל האמנציפציה היה במקור "ההיכל הגדול", אך הוסב בהחלטת הקונגרס בראשית 2008 לשמו הנוכחי.
ההיכל כולל שני חלונות עיליים בשטח של 21 מטר X 9.1 מטר כל אחד, המחדירים אור יום אל האולם ומאפשרים מבט כלפי מעלה אל כיפת בניין הקפיטול.
שני אולמות שהכניסות אליהם נמצאות בהיכל מציגים במחזוריות סרט וידאו בן 13 דקות אודות ההיסטוריה של הקונגרס ושל קומפלקס הקפיטול.
בהיכל מוצגת יציקת הגבס המקורית מ-1857 של פסל החופש, המוצב על גבי כיפת בניין הקפיטול. מוצגים בו גם 24 מתוך 102 הפסלים של אוסף היכל הפסלים הלאומי של הקפיטול. ב-2009 הוצב בהיכל פסל ראש של פעילת זכויות העבדים והנשים סוג'ורנר טרות'.
מפלס הקונגרס
המפלס התחתון של מרכז המבקרים, המשתרע על פני שטח של 16 דונם, משרת את חברי הקונגרס ועובדיו בלבד. ממוקמים בו אודיטוריום חדש ובו 450 מקומות ישיבה וכן אולמות לוועדות הקונגרס.
במסגרת הפרויקט נבנתה גם מנהרה לרכבי שירות וספקים הממוקמת מצפונו ומאפשרת לבדוק אותם במרחק בטוח מבניין הקפיטול עצמו.
ינה ואז'וני
ינה ואז'וני (במקור יעקב וייספלד, בהונגרית: Vázsonyi Jenő; צ'אברנדק, 24 ביולי 1864 – בודפשט, 15 באוגוסט 1940) היה כלכלן, מהנדס מכונות, יהודי-הונגרי נשיא חברת רכבות הונגריה (מ.א.ב).
ביוגרפיה
ינה ואז'וני נולד במשפחה יהודית כבנם של אדולף וייספלד (1833–1917), מורה וקטלין אנגל (1834–1919). סבו היה דוד וייספלד, הרב של העיירה בת כ-3000 תושבים צ'אברנדק. הוא אחיו הגדול של הפוליטיקאי והשר היהודי (הלא מומר) הראשון בממשלת הונגריה וילמוש ואז'וני. הוא התגורר בשומג הסמוכה עם הוריו וחמשת אחיו, אך עבר לבירת הונגריה בודפשט כשהיה עדיין בגיל צעיר. הוא סיים את לימודיו בתיכון בבודפשט. לאחר קבלת תואר בהנדסת מכונות באוניברסיטה עבד בחברת הרכבות ההונגרית (MÁV). משנת 1906 היה הפקח הראשי של מסילות ברזל והספנות, ומ־1914 היה מנכ"ל MÁV. במהלך מלחמת העולם הראשונה מונה לנציב פחם הממשלתי ומשנת 1918 בתואר "מזכיר מדיני" (מקביל לסגן שר) היה נשיא ומנכ"ל מסילות הברזל הממלכתי. במהלך תקופת ניהולו התחיל החישמול של קווי הרכבת בהונגריה. הוא שיחק תפקיד חשוב במודרניזציה של תאורת הרחובות של בודפשט ובהתחלת ייצור הכבול המקומי. כחבר בדירקטוריון הוא השתתף גם בהנהלת "חברת התחבורה הציבורית של בודפשט" (BESZKÁRT) במשך תקופה ארוכה. מגיל צעיר היה העורך של "מגזין נהגי הקטרים", "מגזין המפעילים והמכונאים" ו"מגזין הגנת הפועלים". הוא גם כתב שירים בשם בדוי "ורוס" שהופיעו תחת הכותרת "מאה אפיגרמות".
ב־18 באוגוסט 1940 ינה ואז'וני הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני. רבים מבני האליטה היהודית ההונגרית היו מיוצגים בלוויה, ביניהם שאמו שטרן, נשיא הקהילה היהודית בפשט, ארנה ברודי, חבר הפרלמנט, הרופא הראשי של בית החולים ז'יגמונד סרב, מנהל התיאטרון שאנדור פלודי ועיתונאים.
משפחתו
אשתו הייתה הרמינה פלודי (1876–1931), בתם של מנהל הבמה והתיאטראות גאבור פלודי (1846–1932) ושל יוזפין לוי, ואז'וני נשא לאישה את הרמינה פלודי בבודפשט ב־3 במרץ 1895. בנם הוא הסופר אנדרה ואז'וני. הדוד של זמרת האופרה דורה ברשוני, זמר האופרה לאיוש ברשוני ודודו של יאנוש ואז'וני. גיסיו היו מיקלוש פלודי, ינה ושאנדור פלודי מנהלי התיאטראות.
קווצי עור
קְווּצֵי-עוֹר (שם מדעי: Echinodermata) הם מערכה של בעלי החיים שניוני הפה (Deuterostomia) המונה כ-6,500 מינים, שכולם חיים בבתי גידול ימיים, ונמצאים בכל העומקים. זוהי המערכה הגדולה ביותר שאין לה ייצוג במים מתוקים או ביבשה. זוהי גם המערכה השנייה בגודלה בקבוצת שניוני הפה, אחרי המיתרניים. מאפייניהם העיקריים של בני המערכה הם סימטריה פנטה-רדיאלית (מחומשת), סימטריה ראשונית דו-צדדית, חלל קרביים (coelom) אנטרוצלי, ושלד פנימי מזודרמלי מורכב מלוחיות גיר. השם קְווּצֵי מן המילה קוֹץ המתארת את הקוצים שצומחים מהעור של רוב המחלקות.
מאפיינים ייחודיים לקווצי עור
מבנה קווצי עור שונה באופן מוחלט מכל יתר מערכות החי. מאפייני מבנה שונים מופיעים אצלם ראשונה בעולם החי, או בלעדית אצלם.
מחוז אל אורו
אל אורו (בספרדית: El Oro) הוא אחד ממחוזות אקוודור הממוקם בדרום מערב המדינה. בירת המחוז היא מצ'אלה. מחוז צ'ימבורסו מורכב מ-14 קנטונים בעלי אוטונומיה חלקית.
היסטוריה
המחוז הוקם במתכונתו הנוכחית בשנת 1882.
אזור אל אורו נכבש בחלקו על ידי פרו בזמן מלחמת פרו–אקוודור בשנת 1941.
מחוז הדרום (בחריין)
מחוז הדרום (בערבית: المحافظة الجنوبية) הוא הגדול שבמחוזות בחריין הממוקם בדרום המדינה. למרות גודלו הרב של המחוז (כ־58% מהשטח המדינה), הוא בעל האוכלוסייה המעטה ביותר – כ־100,000 תושבים. שטח המחוז כולל גם את איי חוואר.
The One (אלבום של אלטון ג'ון)
The One (בעברית: האחד או האחת) הוא אלבום האולפן ה־23 של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שיצא לאור ב־22 ביוני 1992. הוא אלבום האולפן הראשון שהוציא ג'ון מאז נגמל מבולימיה ומהתמכרויותיו לסמים ולאלכוהול. "The One" הגיע למקום השני בבריטניה ושהה בו במשך שלושה שבועות. בארצות הברית, הוא הגיע למעמד פלטינה כפולה (על ידי RIAA) ובכך היה לאלבום הנמכר ביותר של ג'ון שם מאז 1975.
את עטיפת האלבום עיצב ג'אני ורסצ'ה.
הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "Simple Life", קבע רצף של 24 שנים עם להיט של ג'ון בטופ־40 בבילבורד הוט 100. בכך שבר ג'ון את השיא הוותיק הקודם (23 שנים רצופות) שנקבע על ידי אלביס פרסלי ב־1977.
רקע
ב־1992 ג'ון מיקד תשומת לב ציבורית מכמה סיבות: פרסומת לדיאט קולה בה השתתף, הוצאת אלבום המחווה המדובר "Two Rooms", הוצאת גרסת הדואט המצליחה עם ג'ורג' מייקל ל־"Don't Let the Sun Go Down on Me", שיצאה בנובמבר 1991, הוצאת אלבומי האוסף ו־ והשתתפותו ב, שנערך באפריל 1992. כל אלה גרמו לעניין ציבורי בג'ון, דבר שסייע להצלחתו המסחרית של האלבום.
"The One" הוא אלבום האולפן הראשון שהוציא ג'ון מאז נגמל מבולימיה ומהתמכרויותיו לסמים ולאלכוהול. באופן מכוון, הוא עוסק בכובד ראש בנושאים רציניים. ג'ון סיפר שבהכנת האלבום "היו שניים או שלושה שירים שפשוט לא התאימו להלך הרוח הרציני של האלבום הזה, אז הם נחתכו".
באלבום חזר ג'ון לנגן על פסנתר אקוסטי (ימאהה ) לצד הפסנתר האלקטרוני, שבו עשה שימוש נרחב באלבומיו הקודמים, "Reg Strikes Back" (1988) ו־"Sleeping with the Past" (1989), אף שהוא שב לעשות שימוש ברולנד במהלך ובאלבום  (1994). אולה רומו סיפק תכנות תופים, נרחב בהרבה מאשר באלבומים קודמים של ג'ון. בנוסף לגיטריסט הוותיק, בכמה שירים ניגן גיטריסט חדש בשם אדם סימור. מארק טיילור ניגן בקלידים, ונגינה נוספת סיפק גאי בבילון, שסיפק גם תכנות קלידים. פינו פלדינו ניגן בס.
השיר "Runaway Train" הוא דואט עם אריק קלפטון. השיר נכתב לאחר שג'ון הזמין מטופין שיר, לאחר שנקבעו לו מופעים משותפים עם קלפטון. אולה רומו שותף בקרדיט הכתיבה של השיר עם ג'ון וטופין. דייוויד גילמור התארח באלבום וניגן בגיטרה ב־"Understanding Women".