cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גנרל על הכוונת
עלילה
הקולונל רוברט דאוסון (ברוס דוויסון), עוזרו של הגנרל ג'ורג' פאטון (ג'ורג' קנדי), הטיל על איש המשרד לשירותים אסטרטגיים, רב-סרן ג'ו דה-לוקה (ג'ון קסאווטס), שבין פשיטות חבלה שאותן תכנן ועליהן פיקד מאחורי הקווים של הוורמאכט תכנן וביצע את הפשיטה באיטליה, לחקור ולפענח את הפרשה. עד מהרה התברר לדה לוקה כי מאחורי השוד עומדים מספר קצינים בכירים במפקדתו של פאטון שבשירותם עובד מתנקש קטלני (מקס פון סידוב), שעמו עבד בתקופת המלחמה.
עירית קאהן
עירית קאהן (נולדה ב-13 ביוני 1944) היא עורכת דין ומשפטנית ישראלית, נשיאה לשעבר של הארגון הבינלאומי של עורכי דין ומשפטנים יהודים.
קורות חיים
עירית קאהן לבית אייגס נולדה בירושלים לאנה וד"ר אריה אייגס, שהיה יושב ראש הליגה למלחמה בשחפת.
למדה בגימנסיה העברית רחביה. בתקופה זאת הייתה פעילה בתנועת הצופים ונבחרה לייצג את ישראל ב-1961 במשלחת תנועת הצופים לתנועת יהודה הצעיר בארצות הברית.
ב-1962 התגייסה לצה"ל והייתה קצינת הח"ן בחטיבה הירושלמית. במלחמת ששת הימים, גויסה לשירות מילואים ושמשה כקצינה האחראית על החיילות באזור ירושלים.
ב-1968 סיימה את לימודיה בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, וקבלה תואר עריכת דין לאחר התמחות במשרד המשפטים, פרקליטות המדינה בירושלים.
בשנים 1971–1989 עבדה כיועצת משפטית בנציבות תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה, משם עברה לפרקליטות המדינה ושמשה בשנים 1989–1995 כמשנה למנהל המחלקה לעניינים בינלאומיים.
בשנים 1995–2005 כיהנה כמנהלת המחלקה לעניינים בינלאומיים בפרקליטות המדינה.
במסגרת תפקידה כמנהלת המחלקה הנ"ל הייתה אחראית על התדיינות במישור הבינלאומי הפלילי בייצוג מדינת ישראל בנושאי הסגרה, עזרה משפטית, העברת אסירים בין מדינות וחטיפת ילדים.
בנוסף ניהלה את הצוות האחראי על משא ומתן בין מדינות לכריתת אמנות בנושאים המצוינים לעיל.
שמשה כראש הצוות שניהל את ההגנה בעניין התביעה שהוגשה כנגד ראש הממשלה אריאל שרון בהתבסס על הסמכות האוניברסלית. שרון הואשם בפשעי מלחמה בטבח שבוצע בסברה ושתילה על ידי הפלנגות הנוצריות בביירות בהיותו שר הביטחון. בתהליך לפני המשפט בבית המשפט העליון בבלגיה, הוחלט כי אינו יכול לעמוד לדין עקב היותו ראש ממשלה מכהן וככזה יש לו חסינות.
בעקבות המשפט האמור הוזמנה על ידי ארגון עורכי הדין האמריקאי למשפט בינלאומי בארצות הברית להרצות על המשפט.
הייתה חברה בוועדה הממשלתית שחקרה את היעלמותם של יהודי ארגנטינה בתקופת הגנרלים.
שמשה כנציגת ישראל במועצת אירופה בכל הקשור להסגרה, עזרה משפטית והעברת אסירים.
לאחר הפרישה לגמלאות ב-2005, לימדה באוניברסיטת בר-אילן ובמכללה למנהל במשך שלוש שנים דיני הסגרה, כמו כן כתבה את הפרק ה-13 העוסק בדיני הסגרה ב"ספר המשפט הבינלאומי" בעריכת ד"ר רובי סייבל בהוצאת האוניברסיטה העברית ירושלים. משמשת כעמית מחקר במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה.
פרסמה מאמרים בעיתון "הארץ" בדיני הסגרה. מופיעה ברדיו ובטלוויזיה בדיונים בנושא המשפט הבינלאומי.
הארגון נוסד ב-1969 כדי להילחם באנטישמיות ולעזור למדינת ישראל בסוגיות משפטיות שונות. במהותו הארגון הוא א-פוליטי, והוגדר על ידי המייסדים. רנה קאסן, ארתור גולדברג, וחיים כהן כארגון זכויות אדם. לארגון יש מעמד באו"ם ובאיחוד האירופי וחברים בו עורכי דין, שופטים ואקדמאים, בלמעלה מ-50 מדינות.
בתפקידה כנשיאת הארגון, הרצתה במדינות שונות על סוגיות המשפט הבינלאומי והקשר שלהן לאירועים שונים שקרו בישראל.
במאי 2019, לצד בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, חתמה על גילוי דעת כנגד חקיקת פסקת התגברות והרחבת חוק החסינות.
עירית קאהן נשואה, אם לשלושה ילדים וארבעה נכדים.
עלה אפי
עלה אפי (באנגלית: "noseleaf"), הוא עיטור עור בולט ויחודי המאפיין מספר משפחות של עטלפים הפעילים בלילה, והוא מהווה חלק ממערכת איכון ההד של העטלפים שבה הם משתמשים כדי לנווט את דרכם ולמצוא מזון באפילה. העיטור מכונה "עלה אפי" משום שהוא מורכב בדרך כלל ממשטח עגלגל דמוי עלה המכסה את האף של העטלף.
מאפיינים
העלה האפי הוא חלק ממערכת איכון ההד; דרכו העטלף פולט ומכוון את גלי הקול לעבר סביבתו וההד המוחזר נקלט באוזניים. באופן זה העטלף יכול לנווט ביעילות בלילה ולא להיתקל בעצמים וכמו כן מאתר בעזרתו את טרפו כדוגמת חרקים מעופפים.
באופן כללי צורתו של העלה האפי משתנה בין המינים, אך אצל מינים רבים יש מבנה די זהה: עלה גדול או קטן שמזדקר בצורה ישרה מעל האף כזיז (אצל מיני הזיזף) או עלה בינוני ורחב כפרסת סוס (אצל מיני הפרסף); עם זאת ישנן מספר מינים עם עיטורים יוצאי דופן. בין הצורות המיוחדות ניתן למנות את זו של עטלף צהוב-כנף (עלה רחב בצבע כתום עם קמטים בולטים במרכזו ובצדדיו שנראים כקרניים), ערפד חקיין (עלה מקומט דמוי אף חזיר), זיזף חרב (עלה ארוך מאוד בצורת חרב), זיזף חנית (עלה זקוף ומשולש בצורת חנית) ומספר מינים נוספים. המיקום והצורה המדויקת של העלה האפי יכולים לשמש כאמצעי חשוב עבור זיהוי וסיווג של העטלף.
העלה האפי נמצא לרוב רק אצל המינים הפעילים בלילה ובעיקר אצל בני המשפחות הבאות:
לונקה קוז'יברודסקה
ילדות ונעורים
נולדה ב-1916 בעיירה פרושקוב שליד ורשה, פולין. אביה, אברהם, היה מחנך ומורה לעברית, רוב חניכיו הצטרפו לתנועה החלוצית. אחיה, דוד, נמנה עם פעילי "החלוץ" ותנועת "דרור" בווילנה. למדה בבית ספר פולני והייתה פעילה בתנועת הנוער הסוציאליסטית הפולנית. בנוסף לפולנית, ליידיש ולעברית ששמעה בבית הוריה, למדה צרפתית וגרמנית באוניברסיטה וגם רכשה בקלות אנגלית, רוסית ואוקראינית. שאפה להמשיך בלימודי בלשנות.
קשרית במחתרת
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בהשפעת אחיה ואביה הצטרפה לתנועת "פרייהייט" ועד מהרה הייתה לשליחה של התנועה. פעלה בשליחות התנועה בזהות שאולה של פולנייה בשם קריסטינה קוסובסקה. הייתה בעלת מראה ארי מובהק: עיניים כחולות, אף סולד ושיער בהיר אותו קלעה על ראשה כמנהג הפולניות או הגרמניות, על פי אופי השליחות. כשרונה לשפות סייע לה רבות. לא אחת טעו לחשוב שהייתה שליחה של הגסטאפו ובשנת 1939, בניסיונה לעבור לווילנה, נתפסה על ידי הצבא האדום ונחשדה כמרגלת גרמניה, אך ניצלה מעונש מוות.
השתתפה בהקמת נקודות חקלאיות בכפרים סמוכים לערים והעברת החברים והחברות לאותן הנקודות כדי להקל על מאבק הקיום הכלכלי וכדי לנצל את המקומות כמסגרת ארגונית תנועתית. כשנסעה ברחבי הגנרלגוברנמן שכנעה את החברים והחברות לעבור לאותן הנקודות והעבירה אותם אליהן. מכיוון שהתנועה בדרכים הייתה מסוכנת ליהודים, נהגה ללוות חברים וחברות ליעדיהם. בין היתר, העבירה חברים וחברות בדרכם לסמינר המרכזי הראשון של תנועת "דרור" שהתקיים בוורשה בחודשים יוני ויולי 1940, אליו הגיעו חברי תנועה מ-23 סניפים מרחבי הגנרלגוברנמן. מלבד תנועתה בין הגטאות הגיעה גם למספר מחנות עבודה והעבירה מידע לחברים שנמצאו בהם.
בשל תנאי הבידוד והניתוק שנוצרו עם סגירת הגטאות הפך הביקור לדרך המאבק המרכזית לפריצת המצור שהטיל השלטון הנאצי על היהודים. מספר השליחים, שיכלו להמשיך ולקיים את הביקורים הלך והצטמצם דווקא בתקופה שהקשר היה כל כך משמעותי וחשוב. עד אפריל 1942 ליוותה את יצחק צוקרמן שריכז את הפעילות בקרב הנוער והייתה מעבירה עשרות טפסים של עיתון התנועה, שהחל לצאת באותם ימים בוורשה והופץ על ידי הקשריות לחברים בערים ובעיירות אחרות.
במשימותיה כשליחה קיימה קשרים עם מבריחים מקצועיים כדי שיחלצו את חבריה וחברותיה למקומות בטוחים יותר. בסוף דצמבר 1941 חברה לקשריות טמה שניידרמן ובלה יערי-חזן. בעקבות המסרים שהעבירו השלוש ועל רקע המציאות בווילנה, התעורר ויכוח בקרב חברי התנועות האם להישאר בווילנה או להעביר את החברים למקום שקט יותר, כדי להרוויח זמן להתארגנות. בסופו של דבר הוחלט להעביר את הקבוצה המרכזית של דרור לביאליסטוק, משימה שהשלוש ביצעו בהצלחה. באחת מנסיעותיה מווילנה לביאליסטוק יחד עם בלה חזן לקחו את התינוקת שחריה (בתם של יפה ויצחק אנגלמן), שהייתה בת 20 יום, והעבירו אותה לקיבוץ תל-חי של תנועת החלוץ, שפעל בגיטו ביאליסטוק. בהמשך הועברה התינוקת לבית יתומים בעיר במטרה לנסות ולהציל את חייה. גורל שחריה לא נודע.
פעמיים ביקרה בטארנוב בשליחות קשר מוורשה ונפגשה גם עם חברי השומר הצעיר. בשליחות התנועה העבירה מקרקוב לוורשה חומר עבור ארכיון רינגלבלום של ד"ר עמנואל רינגלבלום. בכתביו הזכיר אותה רינגלבלום כאחת הנשים שמהוות סמל לפועלן של נשים בארגונים היהודיים הלוחמים, כקשריות במחתרת.
באפריל 1942, כשהגיעו הידיעות על רצח יהודי לובלין, יצאה לברר את אמינות הידיעות. לאחר שהות של מספר ימים חזרה לוורשה עם המידע על רצח יהודי לובלין.
ג'ון דומן טרנר
ג'ון דומן טרנר (באנגלית: John Doman Turner; 25 באוקטובר 1871 – 3 בינואר 1938) היה צייר בריטי חירש וחבר בקבוצת קמדן טאון.
ביוגרפיה וקריירה
טרנר, שנולד בבריקסטון בלונדון, קיבל הכשרה אמנותית בהתכתבות עם ספנסר גור בזמן שעבד כפקיד אצל סוכן בורסה. התכתבות זו עדיין קיימת, ושימשה אמנים נוספים כמו הסופרת הבריטית אסתר פרויד ברומן שלה "בית הים".
טרנר הציג שתים עשרה יצירות עם קבוצת קמדן טאון בשלוש תערוכות בשנים 1911–1912. במהלך חייו המאוחרים המשיך טרנר לצייר ארבע מגילות ייחודיות כולל "מגילת וולברסוויק" (Walberswick) "תיעוד ציורי דיורמי של כפר סאפוק", באורך 40 מטר, בו פירט את כל המגורים בכפר סאפוק.
אחריה צייר את מגילת טריניטי, דיוקן של קרקס נודד, אותו ניתן לראות במלון סוואן, בסאות'וולד.
הוא נפטר מדלקת ריאות בביתו ב־Streatham ב־3 בינואר 1938.
תערוכה גדולה של עבודותיו הוצגה באוניברסיטת האל ובגלריה מייקל פרקין בשנת 1997.
בתחילת שנות התשעים, גלריית האמנות של סאות'המפטון רכשה דוגמה ליצירתו של ג'ון דומן טרנר שכותרתה The Joy Wheel Mitcham.
מדי שנה הגיע היריד למיצ'אם קומון ושנים ספורות לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה צייר אותו ג'ון דומן טרנר בצבעי מים.
איירבוס בלוגה XL
איירבוס בלוגה XL הוא מטוס תובלה רחב גוף המבוסס על מטוס A330-200 שנועד להחליף את איירבוס בלוגה. לדגם XL סיומת גוף הדומה בחלקה לדגם הקודם. פיתוח, בניה ותפעול מבוצע על ידי חברת איירבוס להובלת חלקי מטוסים גדולים מדי.
הפרויקט הושק בנובמבר 2014 ומתוכנן שיהיה בעל קיבולת גבוהה יותר ב-30% מהדגם הקיים. ה-XL מסוגל לספק שתי קונסולות כנף A350 XWB במקום אחת. סיום עבודות העיצוב הוכרז ב-16 בנובמבר 2015. ההרכבה הסופית החלה בשנת 2017.
הטיסה הראשונה (טיסת מבחן) שהמטוס ביצע הייתה ב-19 ביולי 2018, בידי הטייס כריסטוף קל, טייס המשנה ברנרדו סאייס-בניטו הרננדז ומהנדסת הטיסה ג'ין מישל פן. המטוס המריא בשעה 14:21 שעון מקומי ונחת בהצלחה בשדה התעופה בטולוז, בלגנאק, צרפת, הטיסה נמשכה 4 שעות ו-11 דקות.
ראנומי קרומווידג'ויו
ראנומי קרומווידג'ויו (בהולנדית: Ranomi Kromowidjojo; נולדה ב-20 באוגוסט 1990) היא שחיינית הולנדית, היא אלופה אולימפית במשחים ל-50 מטר חופשי ול-100 מטר חופשי (לונדון 2012), אלופת העולם בעלת 17 מדליות עולמיות, מהן 3 זהב ושיאנית העולם הנוכחית (2021) במשחה ל-50 מטר חופשי (בריכת 25 מטר), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (בריכה אולימפית) ובמשחה שליחות 4x50 מטר, 4x100 מטר ו-4x200 מטר (בריכת 25 מטר).
קרומווידג'ויו היא השחיינית הראשונה והיחידה בהיסטוריה ששחתה 25 מטר חופשי (בריכת 25 מטר) מתחת ל-23 שניות.
ביוגרפיה
קרומווידג'ויו נולדה בסוורד, וינסום שליד חרונינגן. היא ממוצא ג'אווי-סורינאמי.
2006
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט בשנת 2006 זכתה קרומווידג'ויו במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:37.04 דקות, אחרי גרמניה שקבעה שיא עולם חדש של 3:35.22 דקות ולפני צרפת (3:38.83 דקות).
2007
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכתה קרומווידג'ויו במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אינגה דקר, פמקה המסקרק, ומרליין פלדהויס בתוצאה של 3:36.81 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:35.48 דקות וארצות הברית (3:35.68 דקות).
שיאנית עולם
באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008 זכתה קרומווידג'ויו במדליית זהב במשחה ל-4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:33.62 דקות, לפני איטליה (3:41.06 דקות) ושוודיה (3:41.28 דקות).
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר), שנערכה במנצ'סטר, אנגליה באפריל 2008 זכתה קרומווידג'ויו במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 7:38.90 דקות (שיא העולם הנוכחי 2012).
אלופה אולימפית
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה קרומווידג'ויו במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 חופשי ביחד עם פמקה המסקר, אינגה דקר ומרליין פלדהויס בשיא אולימפי חדש של 3:33.76 דקות, לפני ארצות הברית (3:34.33 דקות) ואוסטרליה (3:35.05 דקות), 14 מאיות השנייה איטי משיאן העולמי. התוצאה שקבעה כשחיינית שנייה הייתה 53.39 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 23 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:00.02 דקות, במקום 11 במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:56.60 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה תוצאה של 1:58.29 דקות ובמקום 13 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:04.74 דקות, כשחיינית רביעית היא קבעה תוצאה של 53.51 שניות.
מדליית זהב באליפות העולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכתה קרומווידג'ויו במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אינגה דקר, פמקה המסקרק ומרליין פלדהויס בשיא עולם חדש של 3:31.72 דקות (שיא העולם הנוכחי 2012), לפני גרמניה (3:31.83 דקות) ואוסטרליה (3:33.01 דקות). התוצאה שקבעה כשחיינית שנייה הייתה 52.30 שניות.
2010
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר), שנערכה בדובאי, קטר בדצמבר 2010 זכתה קרומווידג'ויו בשלוש מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.37 שניות, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 51.45 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 3:28.54 דקות.
2011
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה קרומווידג'ויו ב-3 מדליות, זהב, כסף וארד. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם איגנה דקר, פמקה המסקרק ומרליין פלדהויס בתוצאה של 3:33.96 דקות, לפני ארצות הברית (3:34.47 דקות) וגרמניה (3:36.05 דקות). התוצאה שקבעה כשחיינית שנייה הייתה 53.26 שניות. מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.27 שניות, אחרי תרסה אלסהמר משוודיה (24.14 שניות) ולפני בת ארצה מרליין פלדהויס (24.49 שניות) ומדלייארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.66 שניות, אחרי יאנט אוטסן מדנמרק ואלכסנדרה גרסימניה מבלארוס שזכו במדליית הזהב בצוותא (53.45 שניות).
אלופה אולימפית
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה קרומווידג'ויו ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 24.05 שניות, לפני אלכסנדרה גרסימניה (24.28 שניות) ובת ארצה מרליין פלדהויס (24.39 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 53.00 שניות, לפני אלכסנדרה גרסימניה (53.38 שניות) וטאנג הי מסין (53.44 שניות). מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אינגה דקר, מרליין פלדהויס ופמקה המסקרק בתוצאה של 3:33.79 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:33.15 דקות ולפני ארצות הברית שקבעה שיא אמריקאי חדש של 3:34.24 דקות. כשחיינית אחרונה היא קבעה ב"זינוק שליחות" את התוצאה המהירה בתחרות, 51.93 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:57.28 דקות. כשחיינית אחרונה היא קבעה ב"זינוק שליחות" את התוצאה המהירה בתחרות, 52.91 שניות.
אלופת העולם
באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד ביולי 2013 זכתה קרומווידג'ויו ב-4 מדליות, 1 זהב ו-3 ארד. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.05 שניות, לפני קייט קמפבל מאוסטרליה (24.14 שניות) ופרנצ'סקה הלסול מבריטניה (24.30 שניות). מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.42 שניות, אחרי קמפבל (52.34 שניות) ושרה שסטרם משוודיה (52.89 שניות), במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.53 שניות, אחרי יאנט אוטסן מדנמרק (25.24 שניות) ולו יינג מסין שקבעה שיא אסיה חדש של 25.42 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:35.77 דקות, כשחיינית אחרונה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.65 שניות.
2014
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחה, קטר בדצמבר 2014 היא זכתה ב-5 מדליות, 4 זהב, 1 אישית ושותפה ל-4 שיאי עולם חדשים במשחי השליחות ומדליית ארד אחת. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.32 שניות, בפעם השנייה ברציפות, לפני ברונטה קמפבל (23.62 שניות) ודורותיאה ברנדט מגרמניה (23.77 שניות), במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:34.24 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:26.53 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 7:32.85 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.47 דקות, אחרי פמקה המסקרק שקבעה שיא אליפות חדש של 51.37 דקות ושרה שסטרם (51.39 דקות).
2015
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 זכתה קרומווידג'ויו ב-3 מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.22 שניות, אחרי ברונטה קמפבל מאוסטרליה (24.12 שניות) ולפני שרה שסטרם (24.31 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:33.67 דקות, אחרי אוסטרליה 3:31.48 דקות, ולפני ארצות הברית (3:34.61 דקות) ובמשחה שליחים משולב 4x100 מטר חופשי (2 שחייניות ו-2 שחיינים) בתוצאה של 3:23.10 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:23.05 דקות ולפני קנדה (3:23.59 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.17 שניות.
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה במכון וינגייט, נתניה בדצמבר אותה שנה זכתה קרומווידג'ויו ב-5 מדליות, 2 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.56 שניות, לפני שרה שסטרם (23.63 שניות) ויאנט אוטסן (23.94 שניות) ובמשחה שליחות 4x50 מטר מעורב. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.59 שניות, אחרי שרה שסטרם (51.37 שניות) ולפני ורוניקה פופובה מרוסיה (52.02 שניות) ובמשחה שליחות 4x50 מטר חופשי. מדליית ארד, במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים).
2016
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה קרומווידג'ויו במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.08 דקות, במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.19 שניות ובמקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:33.81 דקות, כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.20 שניות, התוצאה השלישית בטיבה במשחקים.
2017
באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביולי 2017 זכתה קרומווידג'ויו ב-4 מדליות, 3 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא הולנד חדש של 23.85 שניות, אחרי שרה שסטרם (23.69 שניות) ולפני סימון מנואל מארצות הברית (23.97 שניות), במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.38 שניות, אחרי שסטרם שקבעה שיא אליפות חדש של 24.60 שניות ולפני פרידה עות'מאן ממצרים (25.39 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב ביחד עם בן סכוויטרט, קייל סטולק ופמקה המסקרק בשיא אירופה חדש של 3:21.81 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:19.60 דקות ולפני קנדה (3:23.55 דקות). מדליית ארד, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:32.64 דקות, אחרי ארצות הברית (3:31.72 דקות) ואוסטרליה (3:32.01 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.78 שניות.
בסבב הגביע העולמי שנערך בברלין ב-7 באוגוסט אותה שנה היא קבעה במשחה ל-50 מטר חופשי שיא עולם חדש של 22.93 שניות, שיפור לשיא בן ה-5 ימים של שרה שסטרם (23.10 שניות) ובכך הייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-23 שניות. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה באיינדהובן היא קבעה במשחה ל-50 מטר פרפר שיא הולנד חדש של 24.54 שניות.
2018
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, בריטניה באוגוסט 2018 זכתה קרומווידג'ויו ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב. מדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.21 שניות, אחרי שרה שסטרם (23.74 שניות) ופרניל בלום (23.75 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.88 שניות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:28.02 דקות) אחרי ארצות הברית (3:27.78 דקות) ולפני סין (3:30.92 דקות).
2019
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 זכתה קרומווידג'ויו במדליית כסף במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.35 שניות, אחרי שרה שסטרם (25.02 שניות) ולפני פרידה עות'מאן (25.47 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.35 שניות, במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.43 שניות, במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:35.32 דקות ובמקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב בתוצאה של 3:23.48 דקות.
2021
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט במאי 2021 זכתה קרומווידג'ויו ב-5 מדליות, 2 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חופשי (23.97 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר (25.30 שניות). 3 מדליות כסף במשחי שליחים. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.44 שניות, מאית השנייה איטי ממדליית ארד.
באולימפיאדת טוקיו (2020) סיימה קרומווידג'ויו במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.30 שניות, במקום 16 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.71 שניות. היא פרשה ממשחה זה ולא השתתפה בשלב חצי הגמר. במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:33.70 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.87 שניות ובמקום שישי במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות.
חייה האישיים
בשנים 2013 - 2014 הייתה קרומווידג'ויו בת זוגו של פיטר ואן דן הוחנבאנד, אלוף אולימפי, אלוף עולם ושיאן עולם. משנת 2016 בן הזוג שלה הוא האלוף האולימפי בשחייה פרי וירטמן.
עונת 1985/1986 בפוטבול ליג
עונת 1985/1986 הייתה העונה ה-87 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-17 באוגוסט 1985 והסתיימה ב-5 במאי 1986. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה, בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. אוקספורד יונייטד (בפעם הראשונה בתולדות המועדון), בירמינגהאם סיטי ומנצ'סטר סיטי היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
ליברפול זכתה באליפות בפעם ה-16 בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו איפסוויץ' טאון, בירמינגהאם סיטי ווסט ברומיץ' אלביון. במקומן לליגה הבכירה עלו נוריץ' סיטי, בירמינגהאם סיטי ווימבלדון (בפעם הראשונה בתולדות המועדון).
כדורגלנים מצטיינים
גארי לינקר מאברטון כבש 30 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
גארי ליניקר מאברטון זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. זאת בפעם השנייה בקריירה.
גארי ליניקר מאברטון זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.
סאו שהווא תהאיק
סָאוֹ שֶׁהֱוֵוא תֶּהָאִיק (בבורמזית: စဝ်ရွှေသိုက်; 16 באוקטובר 1895 – 21 בנובמבר 1962) היה פוליטיקאי ואריסטוקרט בורמזי יליד מדינת שהאן. נשיא בורמה הראשון בין 1948, עת השיגה המדינה עצמאות מהאימפריה הבריטית, ל-1952, עת הוחלף בידי בא או.
ביוגרפיה
סאו שהווא תהאיק, הידוע במלוא שם האצולה שלו קמבווסארהטה ת'רי פאוואראמאוואונטה תודמארזה, נולד ב-16 באוקטובר 1896. בצעירותו למד בבית הספר שאן צ'יפס, שלימים נקרא מכללת קמבאוזה, בטאונגג'י שבבורמה, באותה העת חלק מן הראג' הבריטי. הוא נכנס לשירות צבא הודו הבריטית במהלך מלחמת העולם הראשונה, וגם שירת בשירות הגבול הצפון-מזרחי בשנים 1920–1923, לגבולות הרפובליקה הסינית וטיבט. הוא הפך לסאופה (השליט האריסטוקרטי של מדינת שהאן) לאחר מותו של אביו, סאו מאונג, בשנת 1929. הוא שב לשירות הצבאי ב-1939 ושירת עד 1942. הוא התחתן ארבע פעמים, והביא לעולם 11 ילדים.
לאחר העצמאות מהבריטים ב-4 בינואר 1948, הוא הפך לנשיא הראשון של איחוד בורמה ושימש כראש המדינה הטקסי – נשיא בורמה, בין 1948 ל-1952. נוסף על כך כיהן בתפקיד יו"ר לשכת הלאומים עד 1962. נאומו הראשון מטעם נשיאות האומה ביום העצמאות, 4 בינואר 1948, תיאר את מעלת האחדות, כשאמר: "היום הוא עבורנו לא רק יום של חופש, אלא גם יום של איחוד מחדש. במשך זמן רב, הגזעים העיקריים של בורמה, הקאצ'ינים והצ'ין נטו להסתכל על עצמם כיחידות לאומיות נפרדות. מאוחר יותר, החזון האצילי, החזון של איחוד בורמה, ריגש את ליבנו, ואנו עומדים מאוחדים היום כאומה אחת הנחושה לפעול באחדות ולהסכים לקידום האינטרסים של בורמה ולהשגתם המהירה. העמדה הראויה כאחת האומות הגדולות בעולם. האחדות היא שהביאה את מאבקנו לעצמאות למימוש מוקדם זה ואולי האחדות תמשיך להיות מילת המפתח של כל חבר ברפובליקה העצמאית הריבונית המכונה מעתה איחוד בורמה."
ב-4 בינואר 1949 התקיימה העצרת ההמונית מחוץ לעירייה לציון יום השנה הראשון ליום העצמאות, שהווא תהאיק נשא נאום אזהרה על אלימות שהרסה את החופש, החירות והדמוקרטיה. הוא אמר לקהל: "שיתוף פעולה והבנה לא יכולים להיווצר כל עוד יסוד האלימות או האיום באלימות קיים, שכן לאלימות אין מקבילה בחופש, והחירות מסתיימת במקום בו מתחילה האלימות. הנסיגה הנערכת של הדמוקרטיה בעולם כיום נובעת בעיקר מסגידה של מדינות לפולחן הכוח הפיזי. ההידרדרות בכיוון זה הייתה כזו שהיום כמעט ואין להבדיל בין המדינות הדמוקרטיות הנודדות למדינות טוטליטריות."
על פי הביוגרפיה של אשתו סאו נאנג הארן הקם, הוא פנה בנאומיו בדקירה ישירה בחסרונות של מדינתו שלו, הציג את הדרגתיות התהליך הפוליטי המתדרדר עקב התקוממות וסכסוכים מזוינים. במרץ 1962 הצבא ביצע הפיכה, בתואנה שהמדינה מתפוררת בגלל הצעת התיקון הפדרלית בראשות מדינת שהאן. עם ההפיכה סאו שהווא תהאיק נעצר על ידי מועצת המהפכה בראשות הגנרל נה וין ומת בכלא בנובמבר 1962. אחד מבניו, בן 17, נהרג בהפיכה הצבאית במרץ 1962, ככל הידוע היה הנפגע היחיד ביום ההפיכה.
פורד Thames 400E
פורד Thames 400E (באנגלית: Ford Thames 400E) היא מכונית מסחרית תוצרת Ford of Britain (שם רשמי: Ford Motor Company Limited), חברת בת של קונצרן הרכב פורד אשר יוצרה בין השנים 1957–1965 בבריטניה, אוסטרליה וניו זילנד.
יוצרו 187,000 יחידות.
==תצורות==
אבי פרסטנפלד
אבי פרסטנפלד הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר בעבר פיקד על עוצבת ראם.
ביוגרפיה
פרסטנפלד התגייס לצה"ל בנובמבר 1987 ושובץ בחיל השריון. הוא עבר הכשרה כלוחם, השתתף בקורס מפקדי טנקים ולאחר מכן השתתף בקורס קציני שריון. לאחר הקורס שימש כמפקד מחלקה בקורס מפקדי טנקים.
בשנת 1992 השתתף בקורס מפקדי פלוגות, ומונה למפקד פלוגה בחטיבה 500, בגדוד 433. בהמשך מונה למפקד פלוגה בקורס מפקדי טנקים ולסגן מפקד גדוד 195 בחטיבה 500. בתום תפקידו כסמג"ד יצא לחל"ת, ויצא ללימודי משפטים ומנהל עסקים בשנים 1996–2000.
עם תחילת האינתיפדה השנייה, חזר פרסטנפלד מלימודיו ומונה למפקד גדוד 433 של חטיבה 500, ובתפקיד זה שימש בשנים 2000–2002 במהלך הוביל את לחימת הגדוד ביהודה ושומרון ומבצע ״ חומת מגן״. בשנים 2002–2004 מונה לקצין אג"מ של עוצבת הגליל. בשנים 2004–2006 ובמהלך מלחמת לבנון השנייה שימש כסגן מפקד חטיבת ברק. בתום המלחמה הועלה לדרגת אלוף-משנה ופיקד על עוצבת ראם בשנים 2006–2010. במקביל לתפקידו, היה מפקד בקורס המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה "ברק".
פרסטנפלד נשוי להדס ואב לארבעה.
טביתה סמית'
בום-בום (באנגלית: Boom-Boom) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Secret Wars II #5 מנובמבר 1985, ונוצרה על ידי הכותב ג'ים שוטר והמאייר אל מילגרום.
גזיפור
גזיפור (בבנגלית: গাজীপুর; נקראת גם גזיפור) היא עיר במרכז בנגלדש, הממוקמת במחוז גזיפור, כ-25 קילומטרים צפונית לעיר הבירה דאקה. בעיר מתגוררים כ-1,199,215 תושבים, נכון ל-2011.
היסטוריה
העיר הוקמה בשנת 1984, ובשנת 2013 הפכה למטרופולין גדול, לאחר שמוזגו אליה עיריות ואזורים כפריים נוספים. בשנת 2020 נאמדה אוכלוסיית המטרופולין בכ-4 מיליון תושבים.
חינוך
בעיר נמצאים מספר גדול של מוסדות חינוך יסודיים, על-יסודיים ואקדמיים, כגון האוניברסיטה הלאומית של בנגלדש, מכון המחקר החקלאי של בנגלדש, ועוד.
תעשייה
העיר נחשבת כמרכז תעשיית הטקסטיל של בנגלדש.
שטרובה 2398
שטרובה 2398 (נקרא גם גליזה 725) הוא כוכב כפול המורכב מזוג ננסים אדומים הנמצאים במרחק של 11.5 שנות אור בקבוצת הכוכבים דרקון. אף על פי שזו אחת ממערכות הכוכבים הקרובות לכדור הארץ, הבהירות נראית של כוכבי המערכת היא נמוכה מכדי לאפשר צפייה בהם ללא ציוד עזר. טלסקופ חובבים מאפשר להפריד בין שני בני הזוג.
היסטוריה
שטרובה 2398 הופיע לראשונה בקטלוג הכוכבים הכפולים שנערך על ידי פרידריך פון שטרובה ופורסם בשנת 1837. בשנת 1971 דווח שנצפתה התפרצות יחידה באחד משני הכוכבים, אך לא ניתן היה לזהות במי מהם מדובר. בהיעדר תצפיות נוספות בהתפרצויות כאלה הזוג מסווגים כ"כוכבים חשודים כמשתנים" מסוג כוכב הבזק, אך לא קיבלו ציון של כוכב משתנה.
מאפיינים
זוג הכוכבים מקיף זה את זה במסלול מאוד אליפטי כך שהמרחק ביניהם משתנה מ-25 יחידות אסטרונומיות ועד ל-85 יחידות אסטרונומיות בזמן הקפה של 453 שנים. עד היום לא זוהו כוכבי לכת המקיפים אחד משני הכוכבים. אם קיים כוכב לכת לאחד מהשניים, אז לצופה שנמצא בו יראה בן הזוג ככוכב בהיר מאוד שניתן לראייה גם ביום ובקרבה המרבית בהירותו תהיה מדרגה 12-, דומה לבהירותו של הירח המלא כפי שהוא נראה מכדור הארץ. למערכת תנועה עצמית גדולה של כ-2.25 שניות קשת בשנה.
שטרובה 2398 A
שטרובה 2398 A (נקרא גם LHS 58) הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M3 V, רדיוסו כ-25% מרדיוס השמש ומסתו כ-36% ממסת השמש. טמפרטורת פניו היא כ-3,500 קלווין והוא מאיר בעוצמה של כ-3 אלפיות מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי מאה מכך בצירוף הקרינה בתחום התת-אדום. הוא הכוכב הגדול יותר, בעל הרדיוס הגדול יותר ובעל הטמפרטורה הגבוהה יותר מבין השניים, ולכן גם עוצמת הארתו כפולה מזו של בן הזוג. על מנת שכוכב לכת המקיף אותו יוכל להכיל מים במצב צבירה נוזלי, עליו להיות במרחק שנע בין שמינית לרבע יחידה אסטרונומית ממנו.
שטרובה 2398 B
שטרובה 2398 B (נקרא גם LHS 59) הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M3.5 V, רדיוסו כ-20% מרדיוס השמש ומסתו כ-29% ממסת השמש. טמפרטורת פניו היא כ-3,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של כאלפית וחצי מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי מאה מכך בצירוף הקרינה בתחום התת-אדום. למרות ההבדל הקטן ברדיוס, במסה ובטמפרטורה ביחס לבן הזוג הגדול יותר, עוצמת ההארה שלו היא רק מחצית מעוצמת ההארה של שטרובה 2398 A. על מנת שכוכב לכת המקיף אותו יוכל להכיל מים במצב צבירה נוזלי, עליו להיות במרחק שנע בין עשירית לשישית יחידה אסטרונומית ממנו.
שכנים
כמעט כל שכניו של שטרובה 2398 הם ננסים אדומים עמומים, ביניהם V1581 בברבור שנמצא במרחק של כ-5.8 שנות אור ממנו וכוכב ברנרד שנמצא במרחק של 9.5 שנות אור ממנו, כולם עמומים מכדי להראות בעין אנושית ללא ציוד עזר. חוץ מהם הכוכב הכפול 61 בברבור נמצא במרחק של 6.1 שנות אור ויראה משם בבירור ככוכב בהיר עם בהירות מדרגה 1.1, בעוד שמכדור הארץ הוא ניתן לצפייה רק כשתנאי התצפית טובים מאוד. השמש תראה משם ככוכב חסר יחוד עם דרגת בהירות 2.6. בכיוון ההפוך מהשמש נמצא במרחק של כ-8 שנות אור הכוכב σ בדרקון שיראה עם בהירות דומה לשל השמש בעוד שמכדור הארץ הוא בקושי ניתן לצפייה עם דרגת בהירות 4.7.
סורג'
סורג' (באנגלית: Surge) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants Vol.2 #8 מינואר 2004, ונוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה ויר והמאייר קארון גראנט.
סורג' היא האלטר אגו של נוריקו "נורי" אשידה, מוטאנטית ילידת יפן אשר יכולה ליצור חשמל ולתפעל אותו. נוריקו ברחה מהבית כשהתגלו כוחותיה, והגיעה לארצות הברית, שם הסתובבה כחסרת בית ברחובות ניו יורק. היא הופיעה בשערי מכון אקסבייר כארבע שנים לאחר מכן, אך נדחתה על ידי הליון בשל היותה חסרת בית. אליקסיר אסף את שאר חברי קבוצת אקס-מן החדשים כדי למצוא את נוריקו ולמנוע ממנה להסתבך בצרות, והם גרמו בטעות לאובדן שליטה בכוחותיה שהוביל להתמוטטותה. חברי הקבוצה הביאו אותה לאחוזת אקס, שם חיה עיצב עבורה זוג כפפות מיוחדות המעניקות לה שליטה בכוחותיה המתפרצים. היא הצטרפה ליחידת המוטאנטים החדשים של דניאל מונסטאר, ובהמשך הנהיגה את האקס-מן החדשים והצטרפה לקבוצת האקס-מן.
פיגומים (כתב עת)
פיגומים - מגזין להגות סוציאליסטית הוא כתב עת העוסק בהגות סוציאליסטית עכשווית. בכתב העת מתפרסמים מאמרים מקוריים ומתורגמים של כותבים בעלי השקפה סוציאליסטית בנושאי פוליטיקה, כלכלה, חברה ותרבות. חברי המערכת הם: בועז גרפינקל, אדם חפץ, אלי למדן, נעמה קוניק, כרמל שצמן. כתב העת ראה אור לראשונה ב-30 באפריל 2020.
פיגומים פועל דרך "דעה - עמותה לתיקון חברתי". האתר הוקם בסיוע כספי של קרן ברל כצנלסון.
נפאלגאנג'
נפאלגאנג' (בנפאלית: नेपालगञ्ज) היא בירת מחוז באנקה במערב פרובינציית לומביני במערב נפאל. העיר שוכנת במישור טראי וגובלת בהודו לצפונה של מדינת אוטר פרדש. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2021 אוכלוסיית העיר מנתה 164,444 תושבים והיא העיר הרביעית בגודלה בפרובינציית לומביני (אחרי, בוטוואל ו), רוב תושבי העיר הם מוסלמים, אך קיימות מגוון קבוצות אתניות עם תרבויות שונות.
בשנת 1816, לפי הסכם סוגאולי, הייתה נפת באנקה נתונה תחת שליטה בריטית. ב-1858, שטח זה הוחזר לנפאל בתמורה לשירותם של נפאלים בצבא בריטי בזמן המרד ההודי הגדול ב-1857.
נמל תעופה מקומי עם טיסות מקטמנדו ויעדים אחרים בנפאל, משרת את העיר. נפאלגאנג' ממוקמת בסמוך לגבול עם הודו (כ-6 ק"מ מהעיר) ולכן מהווה שער כניסה למדינה לתיירים ולאוטובוסים שבאים מהודו.
יחסי אינדונזיה–נמיביה
יחסי אינדונזיה–נמיביה הם יחסי החוץ בין רפובליקת אינדונזיה ורפובליקת נמיביה.
סקירה כללית
היחסים בין המדינות כוננו רשמית בשנת 1991. עם זאת, היחסים החלו מוקדם יותר. מאז ועידת באנדונג בשנת 1955, אינדונזיה הייתה מקדמת פעילה של דה-קולוניזציה של מדינות אסיה ואפריקה, ועבדה יחד עם SWAPO, תנועת העצמאות של נמיביה, בפורום האו"ם לתמיכה בעצמאות נמיביה. כיום, אינדונזיה ונמיביה פועלות להגדיל את יחסי הכלכלה והסחר שלהם.
שיתוף פעולה
שתי המדינות פעלו יחד בתחומים שונים, בעיקר בתחום החקלאות, הסיוע הטכני והחינוך. נמיביה השתתפה באופן פעיל בתוכניות הכשרה ומלגות שונות באינדונזיה, כולל מיקרו-פיננסים, חקלאות וחקלאות מים. בתוכנית למידה גבוהה, אוניברסיטת נמיביה (UNAM) ואוניברסיטת גג'ה מדה (UGM) הסכימו להזמין כמה אקדמאים בכירים מ-UGM לעבוד אצל UNAM כדי לסייע בפיתוח פקולטות שהוקמו לאחרונה.
סחר והשקעה
היקף הסחר הדו-צדדי בין אינדונזיה לנמיביה הגיע ל-26.25 מיליון דולר בשנת 2008, עלייה של 145% לעומת 2007 שהגיעה רק ל-10.70 מיליון דולר. היצוא האינדונזי לנמיביה כולל סבון, דטרגנט, חומרי סיכה, מנורות וקוסמטיקה.
ניבה זיו
ניבה זיו שינברגר (נולדה ב-7 בנובמבר שנת 1982) היא אתלטית ישראלית, 8 פעמים ברציפות אלופת ישראל (2004 - 2011) ושיאנית ישראל בקפיצה משולשת כ-8 שנים.
ביוגרפיה
זיו נולדה וגדלה בתל אביב. בגיל 7 החלה להשתתף בחוגי התעמלות קרקע וטניס. היא החלה להתאמן באתלטיקה בתיכון. בתחילת דרכה היא התאמנה בהדרכתו של דוד קושניר. בהמשך היא התאמנה בקבוצת מכבי ראשון לציון בהדרכתו של מני פלד.
אלופת ישראל
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2004 זכתה זיו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בקפיצה משולשת ומדליית ארד בקפיצה לרוחק.
שיאנית ישראל
בתחרות גביע אירופה לאומות דרג ב' שנערכה באסטוניה ביוני 2005 קבעה זיו בקפיצה משולשת שיא ישראלי חדש של 13.08 מטר שיפור לשיא בן 4 שנים של ליאור גרטנר (12.91 מטר). באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בקפיצה משולשת ומדליית ארד בקפיצה לרוחק.
2007
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2007 זכתה זיו בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בקפיצה משולשת ומדליית כסף, בקפיצה לרוחק.
2008
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2008 זכתה זיו במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 12.60 מטר.
2009
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2009 זכתה זיו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בקפיצה משולשת בתוצאה של 12.71 מטר, לפני מריה שמריי (11.62 מר) וג'וי קננגיסר (10.74 מטר). מדליית ארד, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.75 מטר, אחרי חברותיה לקבוצה רותם בטאט-גולן (5.94 מטר) ויוליה פושקריוב (5.87 מטר). שבועיים לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה השמונה-עשרה שנערכו ביולי היא זכתה בשתי מדליות כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.74 מטר, אחרי רותם בטאט-גולן (5.94 מטר) ולפני יפעת זליקוביץ' (5.13 מטר) ובקפיצה משולשת בתוצאה של 12.67 מטר, אחרי יוליה פושקריוב (12.80 מטר) ולפני ג'וי קננגיסר (10.75 מטר).
2010
באליפות אירופה למועדונים דרג ב' שהתקיימה בברן, שווייץ בסוף מאי 2010 זכתה זיו במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 12.83 מטר. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בצוילנרודה, גרמניה ביוני היא סיימה במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 12.86 מטר. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי אותה שנה היא זכתה בפעם השביעית ברציפות במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 12.85 מטר, לפני נעמה ברנשטיין מע.ל.ה רעננה (10.71 מטר) ומיטב רוטפלד מהפועל אתלטי אורן השרון (10.70 מטר).
2011
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2011 זכתה זיו בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בפעם השמינית ברציפות בקפיצה משולשת בתוצאה של 12.92 מטר ומדליית כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.52 מטר, אחרי רותם בטאט-גולן (6.24 מטר) ולפני ג'ומאן ג'ובראן מעירוני אחי נצרת (5.34 מטר).
2013
שיאה הלאומי של זיו נשבר על ידי חנה קנייזבה-מיננקו ביולי 2013 שהתאזרחה בישראל באותה שנה.
חייה האישיים
זיו בוגרת תואר ראשון בתקשורת וניהול ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון.
פרוטון ווג'ה
פרוטון ווג'ה (במלאית: Proton Waja) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings אשר יוצרה במלזיה בין השנים 2001–2011.
גדודי אל-אשתר
גדודי אל-אשתר (בערבית: سرايا الأشتر) היא קבוצה מיליטנטית שיעית בבחריין שהוגדרה כארגון טרור על ידי בחריין, מצרים, ערב הסעודית, איחוד האמירויות הערביות, ארצות הברית, קנדה ומדינות נוספות.
הגדרה כארגון טרור
ב-22 בדצמבר 2014, גדודי אל-אשתר הוגדרה כארגון טרור על ידי הממלכה המאוחדת.
ביוני 2017, גדודי אל-אשתר הוגדרה כארגון טרור על ידי בחריין, מצרים, איחוד האמירויות וערב הסעודית. משרד החוץ של ארצות הברית הגדיר את הקבוצה כארגון טרור, החל מיולי 2018.
אידאולוגיה
גדודי אל-אשתר הצהירו כי הם נאמנים לממשלת איראן, ושהם שותפים של משמרות המהפכה האסלאמית.
פיגועים
על פי הדיווחים, הקבוצה לקחה אחריות על יותר מ-20 פיגועים בבחריין, שהפיגועים היו מכוונים בעיקר כלפי המשטרה וכוחות הביטחון של המדינה.
הקבוצה הוגדרה כארגון טרור על ידי בחריין בעקבות הפצצה באל-דיח, שבה נהרגו שלושה שוטרים.
גיל כהן
{{פירושונים|
ראו גם
}}
רנדי ויטמן
רנדי ויטמן (באנגלית: Randy Wittman; נולד ב-28 באוקטובר 1959) הוא מאמן כדורסל וכדורסלן עבר אמריקאי.
קריירת משחק
ויטמן שיחק באוניברסיטת אינדיאנה ואף זכה עמה באליפות ה-NCAA ב-1981. הוא התמודד בדראפט ונבחר במקום ה-22 על ידי וושינגטון בולטס, אך עבר בטרייד לאטלנטה הוקס. הוא שיחק באטלנטה עד 1988. שותפו הראשי לקו האחורי של אטלנטה היה רכז העבר והמאמן דוק ריברס. לאחר עונה אחת,, בסקרמנטו קינגס חזר ויטמן לעיר הולדתו אינדיאנפוליס ושיחק עבור קבוצת הפייסרס המקומית. לאחר שלוש עונות בינוניות בקבוצה פרש ויטמן ב-1992. בסה"כ סיים ויטמן את קריירת המשחק עם ממוצעים של 7.4 נקודות ו-2.2 אסיסטים בלמעלה מחמישים אחוזים מהשדה.
קריירת אימון
לאחר הפרישה לא עזב ויטמן את הפייסרס והמשיך בקבוצה כעוזר מאמן בעונת. הוא המשיך כעוזר מאמן גם בדאלאס מאבריקס (1993-1994) ובמינסוטה טימברוולבס (1994-1999), וב-1999 קיבל משרת מאמן ראשי בקבוצת קליבלנד קאבלירס. הוא אימן בקבוצה שתי עונות (עד ל-2001) וסיים את תקופתו בה עם מאזן שלילי 102-62. ב-2002 חזר ויטמן למשרת עוזר המאמן במינסוטה לשלוש שנים נוספות. בעונת שימש כעוזר מאמן באורלנדו מג'יק.
יחסי בנגלדש–פנמה
יחסי בנגלדש–פנמה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה של פנמה. שתי המדינות נהנות מיחסים לבביים והוציאו הצהרה משותפת שבה הן מקוות לשפר את היחסים ביניהן ולהגביר את שיתופי הפעולה.
רנדי ויטמן
קריירת אימון
בינואר 2007, במהלך עונת מונה למאמן ראשי במינסוטה טימברוולבס והחליף בתפקיד את דוויין קייסי. בדצמבר 2008 הוא פוטר מהתפקיד לאחר שהטימברוולבס החלו את עונת עם מאזן שלילי 15-4. ב-2009 מונה ויטמן לעוזר מאמן בוושינגטון ויזארדס ובמהלך עונת קודם לתפקיד המאמן הראשי בקבוצה. בעונת העפיל ויטמן עם וושינגטון לראשונה בקריירה שלו כמאמן ראשי לפלייאוף הקבוצה הגיעה לחצי גמר המזרח, לראשונה מזה 35 שנה, ובשלב זה הודחה. ויטמן והוויזארדס שחזרו את ההצלחה גם בעונת כששוב העפילו לפלייאוף ואף הדיחו בסוויפ את טורונטו ראפטורס בסיבוב הראשון.
יחסי בנגלדש–פנמה
שיתופי פעולה
בשנת 1977 בנגלדש תמכה במעבר ריבונותה של תעלת פנמה לפנמה מארצות הברית דרך אמנות טוריוס-קרטר.
מאחר שפנמה נמצאת במיקום אסטרטגי, ועקב שינוע הסחורות האדיר בה מדי יום. בנגלדש רואה בפנמה כשותפה גדולה ואסטרטגית בתחום הקניות והמשלוחים הבינלאומיים. ב-2013 חתמו שתי המדינות על אמנה שנותנת לבנגלדש עדיפות והטבות בעת שינוע סחורות בתעלת פנמה ובאופן כללי, הטבות לבנגלדש במגזר המשלוחים בפנמה.
דאגלס מוסון
דאגלס מוסון (באנגלית: Douglas Mawson; 5 במאי 1882 - 14 באוקטובר 1958) היה גאולוג אוסטרלי, חוקר אנטארקטיקה ואיש האקדמיה. יחד עם רואלד אמונדסן, רוברט פלקון סקוט וארנסט שקלטון, מילא מוסון תפקיד מפתח בהנהגת משלחת מחקר בשנות העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה.
ראשית עבודתו
מוסון מונה לגאולוג במשלחת לאיי ההיברידים החדשים (כיום ונואטו) בשנת 1903. הדו"ח שחיבר, "גאולוגײת ההיברידים החדשים", היה אחת העבודות הגאולוגיות החשובות על מלנזיה. באותה שנה פרסם מאמר גאולוגי על מיטאגונג, דרום ויילס החדשה. המשפיעים העיקריים בקריירה הגאולוגית שלו היו פרופסור אדג'וורת דייוויד וארצ'יבלד ליװרסידג'. לאחר זאת, בשנת 1905, היה למרצה בפטרולוגיה ומינרלוגיה באוניברסיטת אדלייד. הוא היה הראשון לזהות ולתאר את המחצב דווידיט.
משלחת נמרוד
דייוויד ומוסון היו, יחד עם אליסטײר מקײ, הראשונים שטיפסו אל פסגת הר ארבוס ועשו את המסע הרגלי אל הקוטב הדרומי המגנטי, שהיה אותו זמן מעל יבשה.
משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה
מוסון דחה הזמנה להצטרף למשלחת טרה נובה של רוברט פלקון סקוט בשנת 1910; הגאולוג האוסטרלי תומאס גריפית' טיילור הוא שיצא במקומו עם סקוט. מוסון בחר להוביל משלחת משלו, משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה, אל ארץ המלך ג'ורג' החמישי וארץ אדלי, קטע היבשת הנמצא מדרום לאוסטרליה ובאותם ימים כמעט שלא נחקר כלל. מטרות המשלחת היו גילוי ומחקר גאוגרפי וביצוע מחקרים מדעײם, לרבות ביקור בקוטב הדרומי המגנטי. המשלחת, שהפליגה בספינת הקיטור "אורורה" בפיקודו של רב החובל ג'ון קינג דײויס, יצאה מהובארט ב-2 בדצמבר 1911, עגנה בכף דניסון (הקרוי על שם יו דניסון, מראשי התומכים במשלחת) במפרץ קומונװלת' ב-8 בינואר 1912, וקבעה שם את בסיסה הראשי. מחנה שני הוקם ממערב למדף הקרח בארץ המלכה מרי. כף דניסון התגלה כמוכה רוחות ללא הפוגה; מהירות הרוח הממוצעת במשך כל השנה הייתה בסביבות 80 קמ"ש, והגיעה לעיתים לכדי 320 קמ"ש. חברי המשלחת הקימו צריף על הכף הסלעי וחרפו שם בסופות שלג תמידיות כמעט. מוסון רצה לערוך סיורי שטח מן האוויר והביא את המטוס הראשון לאנטארקטיקה. את המטוס, מטיפוס ויקרס R.E.P, היה אמור להטיס פרנסיס הווארד ביקרטון. כיוון שהמטוס ניזוק באוסטרליה זמן קצר לפני יציאת המשלחת, שונו התוכניות והוא נועד לשמש רק כטרקטור על מגלשי סקי. ואולם, המנוע לא תפקד כראוי בקור, ועל כן פורק והושב לחברת ויקרס באנגליה. גוף המטוס עצמו ננטש. ב-1 באוקטובר 2009 מצאה קרן הצריפים של מוסון (המשחזרת את הצריפים המקוריים) את חלקי המטוס. תוכנית סיורו של מוסון הוצאה לפועל על ידי חמש קבוצות מן הבסיס הראשי ושתיים מן הבסיס המערבי. מוסון עצמו היה בצוות מגלשײם בן שלושה אנשים, קבוצת המזרח הרחוק, עם זאוויר מרץ ולויטננט אדוארד בלגרייב ניניס, שיצאו מזרחה ב-10 בנובמבר 1912, לסקור את ארץ המלך ג'ורג' החמישי. לאחר חמישה שבועות של התקדמות מצוינת במיפוי קו החוף ואיסוף דגימות גאולוגיות, חצתה הקבוצה את קרחון ניניס, 768 ק"מ מזרחית לבסיס הראשי. מרץ היה על מגלשי סקי ומוסון על מזחלתו, בחלוקת משקל, אך ניניס התקדם לצד המזחלת השנייה. מרץ הבחין בבתרון מסוכן והזהיר את מוסון, שהעביר את ההתראה הלאה, אל ניניס. זה חצה את הבתרון לא בקו ישר אלא באלכסון, במחשבה שכך יעקוף את הסכנה, אך כמה רגעים אחר כך, כשמרץ ומוסון הסתכלו אחורה, גילו שניניס ומזחלתו נעלמו. ניניס נפל לפתע אל תוך בתרון מכוסה שלג, שמשקל גופו ומזחלתו הבקיעו. ששת הכלבים הטובים ביותר, רוב מנות המזון והאוהל, יחד עם עוד ציוד חיוני, נעלמו בתוככי הבתרון רחב הידיים. מרץ ומוסון איתרו כלב אחד מת ואחד פצוע על-גבי מדף קרח בעומק 55 מטרים, אך ניניס נעלם לבלי שוב. הם התעכבו עוד שלוש שעות ליד הבתרון, קראו שוב ושוב אל ניניס, בתקווה שאם לא נהרג, הכרתו תחזור אליו והוא יענה לקריאותיהם, אך לשווא. בסופו של דבר, נאלצו להכיר באמת המרה, כי גם אדם פצוע קשה לא היה שורד בקור העז, השורר בבתרון בעומק כזה.
לאחר טקס אשכבה קצר, פנו מוסון ומרץ לשוב ללא דיחוי. הייתה להם אספקת שבוע אחד לשלושה אנשים, ללא מזון לכלבים אך שפע של דלק ופרימוס. הם נעו במזחלת במשך 27 שעות רצופות כדי להגיע אל יריעת אוהל רזרבית שהשאירו מאחור ושממנה אילתרו מחסה באמצעות מגלשי סקי ותאודוליט. המחסור במזון אילצם להקריב חלק מן הכלבים הנותרים להזנת שניהם ויתר הכלבים.
עובדה לא ידועה אותו זמן הייתה, שכבד של האסקי עלול לפגוע באדם שיאכלו מפאת רמות ויטמין A גבוהות אותן מכיל. בסופו של דבר, מרץ מת במחלה ומוסון, היחיד שהתגבר עליה, הגיע לבסוף אל כף דניסון, לאחר מסע של 160 ק"מ, שכלל נפילה אל תוך בתרון, ממנה ניצל הודות למזחלת שנתקעה בשוליו. למזלו היה רתום אל המזחלת והצליח לטפס על הרתמה ולצאת מן הבתרון. בהגיעו לבסיס מצא, שהאוניה "אורורה" הפליגה שעות ספורות לפני בואו. היא נקראה לשוב בשידור רדיו, אך מזג אוויר קשה מנע את ניסיון החילוץ. מוסון וחמישה אחרים, שנשארו במקום במטרה לצאת לחפש את חברי קבוצתו, נשארו לחורף שני, עד דצמבר 1913. בספרו של מוסון, "בית הבליזארד" (סופה), הוא מתאר את חוויותיו. קבוצתו, יחד עם החורפים בבסיס המערבי, סיירו באזורים נרחבים של החוף האנטארקטי ותיעדו את הגאולוגיה, הביולוגיה והמטאורולוגיה האנטארקטיות. כמו כן, הגדירו ביתר דיוק את מיקום הקוטב הדרומי המגנטי. ב-1916 העניקה החברה הגאוגרפית האמריקאית למוסון את מדליית המאה של דייוויד ליווינגסטון.
המשלחת הייתה נושא ספרו של דײויד רוברטס, "בודד על הקרח: סיפור ההישרדות הגדול בהיסטוריה של חקר הארצות" (ו. ו. נורטון ושות', 2013)
ביתו של הבליזארד
בספרו "ביתו של הבליזארד" (The Home of the Blizzard) דיבר מוסון על "משבי רוח הרקוליאניים" ב-24 במאי 1912, שלאחר מעשה נודע לו כי "התקרבו ל-320 קמ"ש".מוסון דיווח, שמהירות הרוח הממוצעת לחודש מרץ הייתה 78.9 קמ"ש; לאפריל, 82.9 קמ"ש; ולחודש מאי, 97.7 קמ"ש. רוחות קטבטיות אלה יכולות להגיע למהירות של 300 ק"מ בקירוב ובעטיין כינה מוסון את כף דניסון "המקום נשוב-הרוחות ביותר עלי אדמות".
השנים הבאות
מוסון נשא לאישה את פרנציסקה אדריאנה (פאקואיטה) דלפראט ב-31 במרץ 1914, בכנסיית השילוש הקדוש האנגלית בבאלאקלאווה, מחוז ויקטוריה. נולדו להם שתי בנות, פטרישה וג'סיקה. באותה שנה הוענק לו גם תואר אבירות. אסון משלחתו של רוברט פלקון סקוט ופרוץ מלחמת העולם הראשונה העסיקו את כל ימיו. הוא שירת במלחמה כרב-סרן במשרד התחמושת הבריטי. בשובו לאדלייד, דרום אוסטרליה, המשיך במחקריו האקדמיים, יצא לעוד משלחות בעולם, בהן משלחת משותפת של בריטניה, אוסטרליה וניו זילנד לאנטארקטיקה בשנים 1929–1931. העבודה שעשתה משלחת זו הובילה להיווצרותה של הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית בשנת 1936. מוסון גם הקדיש חלק גדול מזמנו לחקר הגאולוגיה של רכסי פלינדרס בדרום אוסטרליה. עם פרישתו מן ההוראה בשנת 1952 היה לפרופסור אמריטוס של אוניברסיטת אדלייד. הוא מת בביתו שבברייטון, דרום אוסטרליה ב-14 באוקטובר 1958 משטף דם במוח. בעת מותו, בגיל 76, לא השלים עדיין את עבודת העריכה על כל המאמרים שהניבה משלחתו, ובתו פטרישה, השלימה אותה רק ב-1975.
הנצחת שמו
דמותו התנוססה משנת 1984 עד 1996 על שטר 100 דולר אוסטרליים ובשנת 2012 הוטבע דיוקנו על מטבע של דולר אוסטרלי שיצא במסגרת סדרת "אוסטרלים רבי השראה". חוף מוסון, פסגת מוסון (אי הרד), הר מוסון (טסמניה), תחנת מוסון (אנטארקטיקה), דורסה מוסון (ים פקונדיטאטיס), בניין הגאולוגיה בקמפוס הראשי של אוניברסיטת אדלייד, פרוור מוסון בקנברה שבצפון טריטוריית הבירה האוסטרלית ובאדלייד וקמפוס אוניברסיטת דרום אוסטרליה ועוד קרויים כולם על שמו. אוסף מוצגים מחקר אנטארקטיקה ע"ש מוסון מוצג בקביעות במוזיאון דרום אוסטרליה, ובו, בין השאר, שחזור מצולם של מסעו, כפי שהוצג בטלוויזיה ABC ב-12 במאי 2008.
ב-2011 כלל ראנולף פינז את מוסון בספרו "גיבורים: אומץ יוצא דופן, אנשים יוצאים מן הכלל".
האסטרואיד 4456 Mawson נקרא על שמו.
מיקי
{{פירושונים|
ואשק הצ'כי
וָאשֶק הצ'כי (בצ'כית: Český Vašek) הוא דמות היסטורית, המייצגת את האופי הלאומי של העם הצ'כי, ששימש בזמן התחרות הבינלאומית עם הלאומיות הגרמנית בסוף המאה ה-19.
תיאור
דמויות כאלה בדרך כלל נבדלות מאלו המשמשות כאישיות של האומה עצמה, כפי שייצגה הדמות צ'כיה את האומה צ'כית ומריאן את צרפת. בדרך כלל הוא מתואר בתחפושת עממית המשלבת כובע מאזור פילזן ועם בגדים מאזורים שונים.
מיקי
ראו גם
}}
ואשק הצ'כי
תיאור
דמויות אלו שימשו כקריקטורה שלילית של הצ'כים על ידי הגרמנים, וסימלו אותם כנגני רחוב. אבל גם חיוביים כמו הצ'כים עצמם.
ואשק הצ'כי נחשבת מקבילה למיכאל הגרמני, דמות המייצגת את האופי הלאומי של העם הגרמני.
כתב נסח'י
בספרו של תומאס ואן תומאס ארפניוס ״Grammatica Arabica״ מהמאה ה-17, האותיות הנסח'יות הוגדרו "צורת הכתיבה האצילית והנכונה ביותר" של הערבית.
מקור
כתבים עגולים הפכו פופולריים במאות ה-11 עד ה-13, בשל השימוש הרווח בהם בקרב סופרים. הכתב הנסח'י הוא אחד מששת הכתבים הסטנדרטים באסלאם, בהם: ת׳ולות׳, תוק'ע, רקעה , מחקק וריחן. הם ידועים בשם "הכתבים בעלי המידות" (אלח׳ט אלמנצוב) או ״ששת הכתבים״ (אלאקלאם אלסתא).
קיימת השערה רווחת כי הכתב הכופי קדם לכתב הנסח'י. אולם היסטוריוניים הצליחו לשחזר שני כתבים שהתקיימו בו זמנית הרבה לפני הקודיפיקציה של שני כתבים אלו על ידי אבן מוקלה, שכן הכתבים שימשו לשתי מטרות שונות. הכתב הכופי שימש בעיקר לעיטור, בעוד הכתב הנסח'י שימש לכתיבת ספרים יומיומית.
תיאור
הכתב הנסח'י הוא כתב נטול תגים (סנס סריפי) בקצות האותיות העולות והיורדות. כך לדוגמה, האות אליף כתובה כקו ישר, כפופה מעט בחלקה השמאלי התחתון, אך ללא כל תגים. הכתב הנסח'י כולל סימנים דיאקריטיים כדי להבדיל בין אותיות דומות, באמצעות מערכת של נקודה אחת עד שלוש מעל או מתחת לאות, כמקובל בכתב הערבי המודרני - דבר שהופך את הקריאה לפשוטה יותר. הכתב הנסח'י משתמש בקו בסיס אופקי. במקרים בהם תו אחד צריך להתחיל מזנבה של האות שלפניו, קו הבסיס מופסק ועולה כלפי מעלה.
שימוש
הכתב הנסח'י שימש באופן היסטורי ומקיף להעתקת ספרים ומסמכים אדמיניסטרטיביים של חצר השלטון. הכתב אפשר התפתחות של אלמנטים עיטוריים יותר גמישים ורהוטים, המעוצבים באופן עגול יותר בשונה מהמרובעות של הכתב הכופי ששימש יותר עבור עיטור מבנים מוסלמיים. השימוש בכתב הנסח'י באדריכלות החל לראשונה במאה הראשונה, ואומץ בממלכות מוסלמיות רבות החל מהמאה ה-11.
אבי גיל (סופר)
חיבר שני ספרי ילדים: "החמור שרצה להיות אוטו" ו"כשבוז'יקה וסבתא באו לבקר". כתב שני רומנים למבוגרים: "ואין חרוז למוות", שראה אור ב-2017 בהוצאת הקיבוץ המאוחד וספרא, ו"אהבה זרה" בהוצאת ספרא ב-2019. במאי 2020 הוציא לאור את ספר הקורונה הראשון בישראל "העולם סגור לרגל שיפוצים", 16 סיפורים קצרים משעשעים ומרגשים אודות תקופת הקורונה
פרסם בנוסף גם כמה סיפורים במוסף הספרות של "הארץ", שזכו לתהודה גדולה, וכן מאמרי מחקר וביקורת בתחום התרבות, בספרים, בכתבי-עת מקצועיים ובמוספי תרבות, בעיתונים "ידיעות אחרונות", "ישראל היום" ו"הארץ" ו"קבוצת וואטס אפ עם כל העולם".
קורות חיים
גיל נולד בקריית ים להורים אשר עלו מטריפולי שבלוב. נשוי ואב לשלושה ילדים. חוקר של יצירת א.ב. יהושע. את לימודי התואר הראשון והשני כמו גם את תעודת ההוראה רכש באוניברסיטת תל אביב. הצעת המחקר לדוקטורט שלו עוסקת ב"יצירתו הגנוזה של א.ב. יהושע והשפעתה על הרומנים שלו."
לצד העיסוק בתרבות, שימש גיל כעיתונאי ספורט ברשת "ידיעות תקשורת", אשר סיקר בעיקר את פעילות קבוצת הכדורסל של הפועל גלבוע גליל, שם גם שיחק בצעירותו, עת התגורר בקיבוץ שמיר.
משנת 2000 משמש כמנהל של מרכזים קהילתיים במסגרת החברה הארצית למתנסים.
הרומן השני "אהבה זרה" העוסק בסיפור אהבתם של טניה פועלת זרה מליטא, ובאצ'אן מסרי לנקה.
בימים אלו יצא לאור ספרו "העולם סגור לרגל שיפוצים", סיפורים קצרים, משעשעים ומרגשים אודות תקופת הסגר בימי הקורונה.