cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סרגיי מראדונז'
סרגיי מראדונז' נחשב גם כן למאחד הרוחני של העם הרוסי ולאבי התרבות הדתית הרוסית. הוא לא השאיר מורשת כתובה, אבל הוראותיו הרוחניות נשמרו על ידי הכנסייה.
נחשב לפטרון הקדוש של הלומדים.
הנצחה
ימי הנצחתו עבור הנוצרים האורתודוקסים, הנוצרים האורתודוקסים לפי האמונה הישנה ועבור הכנסיות המזרחיות המאוחרות עם רומא ("יווניות-קתוליות") הם:
מסלול כבידתי
בפיזיקה, מסלול כבידתי (באנגלית: Orbit) הוא מסלול תנועה של גוף בהשפעת האינטראקציה הכבידתית עם גוף אחר או מערכת גופים אחרת. את המסלול הכבידתי של גוף ניתן להסביר ולחשב במסגרת המכניקה הקלאסית, לפי חוק הכבידה האוניברסלי שנתגלה ונוסח על ידי אייזק ניוטון, הקובע כי כל שני גופים בעלי מסה נמשכים זה לזה ביחס ישר למכפלת מסותיהם, וביחס הפוך לריבוע המרחק ביניהם. תורת היחסות הכללית, מציעה הסבר אלטרנטיבי, לפיו המסלול הכבידתי של גוף הוא בעצם מסילה גאודזית (המסלול האפשרי הקצר ביותר בין שתי נקודות במרחב עקום), ונובע מעיקום המארג הגאומטרי של המרחב־זמן בהשפעת פיזור המסה והאנרגיה בו. מסלולו של כוכב לכת סביב כוכב, או זה של לוויין טבעי או מלאכותי סביב כוכב לכת, הוא דוגמה למסלול כבידתי.
היסטוריה
לפני גילוי חוק המשיכה האוניברסלי על ידי ניוטון, תנועת הכוכבים הוסברה על ידי האסטרונומים הקדומים במספר אופנים, למשל כפעולה של האלים.
המודל הגאוצנטרי לא הצליח להסביר את תנועת הכוכבים הנצפית בצורה טובה ולשם כך נוספו למודל אפיציקלים, מסלולים מעגליים משניים למסלול המעגלי של הכוכבים סביב כדור הארץ.
בשנת 1543 פרסם ניקולאוס קופרניקוס ספר המציג את המודל ההליוצנטרי, לפיו כוכבי הלכת סובבים סביב השמש.
יוהאנס קפלר גילה את חוקי קפלר לפיהם כוכבי הלכת סובבים סביב השמש במסלולים אליפטיים.
אייזק ניוטון גילה את כוח הכבידה האוניברסלי והסביר באמצעותו את תנועת הכוכבים. בפרט, הראה שחוקי קפלר נגזרים מתאוריית הכבידה שלו.
ב־1915 פרסם אלברט איינשטיין את תורת היחסות הכללית בה הציג הסבר חלופי לתופעת הכבידה, המייחס את נתיב תנועת גופים לעיקום המרחב-זמן בהשפעת פיזור המסה והאנרגיה בו.
ישנם הבדלים בין התחזיות של תורת היחסות ובין אלו של הפיזיקה הניוטונית, אך אף על פי שתורת היחסות הוכחה כמדויקת יותר עדיין רווח השימוש בפיזיקה הניוטונית לחישוב מסלולי הכוכבים, שכן במהירויות שאינן מתקרבות למהירות האור היא מדויקת למדי ומשוואותיה פשוטות בהרבה לטיפול.
מסלולי כוכבי הלכת
בתוך מערכת השמש, כוכבי לכת, כוכבי לכת ננסיים, אסטרואידים (כוכבי לכת קטנים), כוכבי שביט, ופסולת חלל נעים במסלולים אליפטיים, עם אקסצנטריות שונה, שבאחד ממוקדיהם נמצאת השמש. הגופים המסיביים יותר ינועו במסלול כבידתי קבוע למדי סביב השמש, כאשר גופים חופשיים משניים, הנתונים להשפעת כוח הכבידה וקשורים לאחד מכוכבי הלכת במערכת, ובהם לוויינים טבעיים או מלאכותיים, ינועו במסלול המקיף את כוכב הלכת. כוכבי שביט ינועו במסלולים אליפטיים סביב השמש עם אקסצנטריות קיצונית, פרבולית או היפרבולית. מאחר שכוכבי שביט עשויים בעיקר מקרח, תהליכי התכה, תוצר השפעת הקרינה מן השמש, עשויים להביא להיסחפותם לעבר השמש ובכך לשינוי מסלולי הכבידה שלהם. גופים קטנים אחרים במערכת השמש נתונים להשפעת כוחות מורכבים שונים ועשויים גם הם לשנות את מסלולם הכבידתי.
בשל הפרעות כבידה הדדיות, מסלולי כוכבי הלכת עשויים להשתנות לאורך זמן.
כאשר אובייקט מקיף אובייקט אחר, הפריאפסיד היא הנקודה בה שני האובייקטים קרובים ביותר זה לזה ואפואפסיד היא הנקודה בה הם רחוקים ביותר אחד מהשני. (מונחים ספציפיים יותר משמשים לגופים ספציפיים. לדוגמה, פריגיאה (perigee) ואפוגיאה (apogee) הם החלקים הנמוכים ביותר והגבוהים ביותר של מסלול סביב כדור הארץ, ואילו הפריהליון והאפהליון הן הנקודות הקרובות ביותר והרחוקות ביותר של מסלולו סביב השמש).
במסלול אליפטי, מרכז המסה של המערכת שסביבו נע הכוכב הוא במוקד אחד של האליפסה, ואין דבר נוכח במוקד האחר. כשכוכב לכת מתקרב לפריאפסיד, מהירות הכוכב תגדל ואילו כשכוכב לכת מתקרב אל האפואפסיד, מהירותו תקטן.
מנזר סימינוב
מנזר סימונוב (ברוסית: Симонов монастырь) הוא מנזר הממוקם בנפת דנילובסקי, דרום העיר מוסקבה.
היסטוריה
המנזר נוסד בשנת 1370 על ידי הנזיר פאודור, אחיינו ותלמידו של הקדוש הנוצרי סרגיוס מראדונז', על אדמות שהיו שייכות לסימאון חוברין (על שמו נקרא המנזר).
בשנת 1379 הועבר מיקום המנזר כק"מ מזרחה ממקומו המקורי (במקום המקורי ניצבת כיום כנסיית סימונוב הישנה).במהלך המאה ה-15 היה המנזר למנזר העשיר ביותר במוסקבה. המנזר שימש כמרכז לידע, והתגוררו ועבדו בו הנזירים ואסיאן פטריקיב ומקסימוס היווני. בשנת 1405 הוקמה במנזר קתדרלה, אשר לימים הורחבה במצוות איוואן האיום.
בשל מיקומו של המנזר, מדרום למוסקבה על אם הדרך המובילה אל העיר, ובשל חשיבותו האסטרטגית נבנו ביצורים רבים סביב המנזר בשנות ה-40 של המאה ה-17 והמנזר הפך למעשה למוצב המגן על מוסקבה מדרום. במסגרת הקמת הביצורים נבנה במנזר מגדל פעמונים הדומה בצורתו למגדל הפעמונים של איוואן הגדול שבקרמלין.
המנזר נהרס בשנת 1923 על ידי הבולשביקים והוקם באתרו מפעל לייצור מכוניות. שלושה ממגדלי המנזר שנבנו במאה ה-17 נותרו על מכונם. בעקבות נפילת ברית המועצות, והשבת שטחי המנזרים לכנסייה הרוסית הודיעה ממשלת רוסיה כי היא מתכוונת לשקם את המנזר ההרוס.
תלסה (ירח)
תלסה, הידוע גם בשם נפטון IV, הוא אחד מהירחים הידועים של כוכב הלכת נפטון. הוא התגלה בספטמבר 1989, בעזרת תמונות שצולמו על ידי הגשושית וויאג'ר 2. הירח נקרא על שם תלסה, אלת הים הקדמונית מהמיתולוגיה היוונית.
תלסה הוא הירח הפנימי השני של נפטון. צורתו הלא-סדירה של הירח אינה מציגה שום פעילות גאולוגית. חוקרים מעריכים כי מדובר בשארית של עצם שהתנגש בנפטון בשלב מוקדם בחייו ונותר במסלול סביב כוכב הלכת. מסלולו של הירח מראה כי לאט לאט הוא מתקרב אל נפטון ובסופו של דבר הוא יתרסק באטמוספירה שלו או יהפוך לטבעת פלנטרית.
מרקו קילינגסוורת'
מרקו ברנרד קילינגסוורת' (באנגלית: Marco Bernard Killingsworth; נולד ב-21 בפברואר 1982 במונטגומרי, אלבמה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
את קריירת המכללות שלו החל קילינגסוורת' באוניברסיטת אובורן וסיים באוניברסיטת אינדיאנה, כשבעונתו האחרונה במכללה קלע 17.1 נקודות והוריד 7.8 ריבאונדים. לאחר מכן יצא לאירופה וחתם בדארושפקה הטורקית, אך לאחר חצי עונה מצוינת בה קלע 17 נקודות והוריד 8.2 ריבאונדים בממוצע למשחק עבר לק.ס.ס. אגיס מקוריאה הדרומית. בעונת שיחק בסקאפטי מהסרייה א' וב-28 משחקים במדיה קלע 13.9 נקודות והוריד 6.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. את העונה שלאחר מכן העביר בברינדיסי מהליגה האיטלקית השנייה, בה העמיד ממוצעים של 19.3 נקודות, 9 ריבאונדים ו-3.5 חטיפות למשחק.
בעונת עבר קילינגסוורת' לקבוצת ברק נתניה הישראלית, במדיה הפגין יכולת שיא ויחד עם דנילו פינוק וטוני וושהאם, הוביל אותה למקום הרביעי בליגה בסיום העונה הסדירה. הוא קבע ממוצעים מצוינים של 18.4 נקודות, 8.3 ריבאונדים, 2 אסיסטים ו-1.7 חטיפות למשחק וסיים רביעי בטבלת של הליגה, שלישי בטבלת מלך הריבאונדים ועשירי בחטיפות, נתונים שהקנו לו את תואר השחקן היעיל ביותר בליגה. בהמשך הוביל את נתניה לחצי גמר הפיינל פור, לאחר ניצחון 1–3 על מכבי חיפה ברבע גמר הפלייאוף. למרות היכולת המרשימה, קילינגסוורת' לא הצליח להוביל את נתניה לזכייה בתארים, לאחר שקבוצתו הפסידה בחצי הגמר למכבי תל אביב ומוקדם יותר בעונה זו נוצחה על ידי אותה מכבי גם בחצי גמר גביע המדינה.
בעונת חתם קילינגסוורת' במכבי חיפה ובמרץ 2011 הועבר בטרייד להפועל גלבוע גליל תמורת טיילר ווילקרסון עד לתום העונה.
לקראת עונת חתם בעירוני אשקלון, קבוצתו הרביעית בישראל. בעונת חתם בברק נתניה לקדנציה שנייה במועדון.
ב-2015 חזר לקדנציה נוספת בישראל וחתם במכבי קריית גת שהפכה לקבוצתו השישית בישראל. במהלך עונתו השנייה במכבי קריית גת, 2016/2017, עבר לעירוני ר"ג, שם נפצע לאחר שלושה משחקים בפיקת הברך ב-10 בינואר 2017 ונאלץ לפרוש מכדורסל.
מגלוזאוריים
מגלוזאוריים (שם מדעי: Megalosauridae) היא משפחה של דינוזאורים תרופודים מאינפרא-סדרה טטנורים. המגלוזאוריים חיו בתור היורה באירופה, אמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית ואפריקה. הם כללו דינוזאורים טורפים בגדלים שונים: מדינוזאורים קטנים יחסית עד לדינוזאורים גדולים למדי. הטורפים הגדולים ביותר במשפחה זו הם המגלוזאורוס והטורווזאורוס. המגלוזאוריים קרובים לספינוזאוריים.
קליידוגרמה ומיון
קליידוגרמה - "עץ משפחה" פילוגנטי המתבסס על המאמרים של בנסון 2010:
עדי רותם (מוזיקאי)
עדי רותם (נולד ב-10 בפברואר 1991) הוא גיטריסט, זמר-יוצר, מלחין, כותב, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי.
ביוגרפיה
כשהיה בן 8 החל רותם ללמוד פסנתר וחלילית במסגרת בית ספרית. בחטיבת הביניים החל ללמוד גיטרה באופן עצמאי ולאחר מכן המשיך כתלמיד במגמת המוזיקה בתיכון ״כצנלסון״ בכפר-סבא.
קריירה
בגילאי ה-20 היה חבר בלהקת "Pattie Boyds" הידועה כיום כ-"Pattie". הלהקה הוציאה מיני-אלבום בשם "Appetite" ואלבום בשם "Your Better Half". במקביל החל לנגן כגיטריסט בהרכב של כרמל אקמן. עידן רפאל חביב אשר נכח באחת מהופעותיה של כרמל צרף את רותם כגיטריסט בסיבוב ההופעות שלו. לאחר מכן החל רותם לנגן כגיטריסט, קלידן ומחשביסט, בסיבובי הופעות של אמנים רבים, בהם נדב גדג', דיקלה, האחיות כרקוקלי וקרן פלס.
במקביל, הקים רותם את הרכב הביטים האלקטרוני "Choke" הידוע גם כ-"Choke Beat Orchestra". הרעיון מאחורי הקמת ההרכב היה ליצור תזמורת שבנויה מכלים אלקטרונים. האלבום הראשון, "Choke", שראה אור ב-2017 היה פרויקט סולו של רותם אשר בו אירח את הזמרות כרמל אקמן, ג׳ני פנקין ואת המפיקים עומר לוז ורועי ירום. לאחר הופעת ההשקה של האלבום, ההרכב קיבל תפנית ועומר לוז, רועי ירום וג׳ני פנקין חברו ביחד לכתיבת עוד אלבום בשם "Beat Orchestra", ועוד 4 אלבומי מיני. ההרכב הופיע בפסטיבל אינדינגב וחימם במועדון הבארבי את Anomalie ואת Masego.
בין השנים 2017–2020 שימש רותם כקלידן וגיטריסט במופע של הזמרת דיקלה. החיבור בין השניים יצר שיתוף פעולה אולפני. תחילה, הפיק רותם את גרסת הכיסוי לשיר "אהבה ראשונה" של החלונות הגבוהים באלבום המחווה ״התשמע קולי״ בהפקת תחנת הרדיו גלגל״צ. רותם הפיק את אלבומה השישי חופשייה, שיצא תחת חברת התקליטים הליקון וראה אור בשנת 2020. בין היתר הלחין עם דיקלה חלק משירי האלבום בהם ״אתי״ ו״תודה״. הסינגל פסנתר לבן אשר יצא ב-2018, כיכב במקום הראשון במצעדים החודשיים של אקו״ם, מדיה פורסט, ורדיו אמצע הדרך.
בשנת 2017 חבר רותם ליוצרת קרן פלס להפקה המוזיקלית של קברט הרוק לילה אחד באפריל, שהוצג בתיאטרון הלאומי הבימה. בשנת 2022 שימש רותם כמפיק מוזיקלי של הקברט בגרסה הקנדית במונטריאול קנדה, שם עלתה ההצגה בתרגום לאנגלית בתיאטרון "Segal Center".
בשנת 2019 יצא האלבום הראשון של "Curtis Cole", דמות האלטר אגו של רותם בלייבל "Artlist".
בשנים 2019–2020 שימש רותם כמפיק המוזיקלי של מארק אליהו. עדי הפיק את מירב הקטעים באלבום "About Love", שראה אור ב-2022. רותם שימש כקלידן וגיטריסט בסיבוב ההופעות העולמי "Endless". בנוסף זכה להפיק את הסינגל "Nefes Yerine" בו התארח פואט גונר מלהקת MFO הטורקית.
בשנת 2022 החל עדי לשתף פעולה עם הזמר הטורקי המצליח "Mabel Matiz". רותם הפיק למאבל חמישה שירים. שניים מתוכם ראו אור כסינגלים ב-2022. הראשון "Hanfendi" והשני "Fan". השירים זכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו בטורקיה וכמו כן בפרסים של מצעדי סוף שנה של תחנות הרדיו והטלוויזיה השונות.
בשנת 2023 יצא לאוויר העולם אלבומו החמישי של הזמר Mabel Matiz ובתוכו שלושה שירים בהפקת עדי רותם. האלבום זכה בשבוע הראשון לשחרורו במקום השלישי במצעד Top Album Debuts Global העולמי של ספוטיפי כאשר הוא גובר על האלבומים של Nas ו-Blur בעשירייה הראשונה.
עדי משמש גם כמפיק מוזיקלי של מופעי מוזיקה רבים בישראל בהם של האמנים: נוי פדלון, רביב כנר, אור עמרמי ברוקמן, שי נחייסי ורוי סופר, דורג׳.
כיום, במקביל לפרויקטים רבים באולפן ועל הבמה, עדי משמש כמרצה להפקה באולפני פלוטו.
כתיבה והלחנה
רותם כתב והלחין את שירו של עידן יניב, "אש קטנה". הוא הלחין משיריה של דיקלה שהופיעו באלבום "חופשיה". למשה פרץ הלחין את השירים "בא לי לאהוב אותך ו-היחיד כאן שאוהב, לאחיות כרקוקלי ופלד הלחין את השיר "וואן טו", לאיה זהבי פייגלין ושי נחייסי הלחין את השיר "היית בא אלי" ונופר סלמן את השיר "קנאה", אחד משירי הפסקול של סדרת הטלוויזיה היורשת.
הפקה מוזיקלית
רותם הפיק את אלבומם של להקת "חשש אמיתי", Choke (האלבומים Choke, Beat Orchestra, Choke Minis Vol.1). לזמרת דיקלה הפיק את האלבום "חופשייה", למארק אליהו הפיק את האלבום "About Love". רותם הפיק את הפסקול של העונה הראשונה של הסדרה עטורת הפרסים "טהרן" וסינגלים לזמרים רבים בהם עידן יניב ("אש קטנה"), ג'יין בורדו ("טי-שירט"), הראל סקעת וקרן פלס ("סלחי לי"), רביב כנר ("גולני שלי"), שי המבר ("רציתי הכל"), ומירב הלינגר בשירים "נתמכר שוב", "אף פעם לא ויתרתי באמת", ו"לקבל אהבה". עבור מירב הפיק גם את אלבומה השני ״לקבל אהבה״. רותם הפיק במשותף עם תמיר גרינברג את השיר Until The End.בנוסף השתתף בהפקת השיר ״לילה״ של הזמרת ואלרי חמאתי והשיר ״יוני״ של הזמרת מיטב שרמן.
נגינה
מלבד הפקותיו בהם הוא מנגן רותם לוקח חלק גם בשירים אחרים כנגן גיטרה, קלידים ותכנותים. בין היתר בשיר ״מיכל״ של אליאב זהר ובאלבום הבכורה שלו ושירים רבים בהם של הראל מויאל, עמיר בניון, שולי רנד, קרן פלס ואלון עדר, רוני דלומי ("12 בלילה", "כל הזמן", "רוץ איתי"), עדן בן זקן ("Fresh"), דוד דאור ("ארץ סליחות"), בתוכנית הטלוויזיה "The Four", תמר אפק, עינב ג'קסון כהן ואיה זהבי פייגלין.
ספק: משל (מחזה)
עלילה
המחזה מתרחש בבית הספר הבדיוני של כנסיית סנט ניקולס בברונקס בסתיו 1964. הוא נפתח בדרשה של האב פלין, כומר הקהילה האהוב והפרוגרסיבי, העוסק בחשיבות חוסר הוודאות ("ספק יכול להיות קשר חזק ומתמשך כמו וודאות", הוא אומר). מנהלת בית הספר, האחות אלויסיוס, נזירה שמרנית ונוקשה מתעקשת על ערנות מתמדת. במהלך פגישה עם נזירה צעירה יותר, האחות ג'יימס, מתברר שאלויסיוס סובלת מחוסר אמון עמוק בתלמידיה, בחבריה המורים ובחברה בכלל. ג'יימס, נאיבי ובלתי ניתן להבחנה, מתרגזת בקלות מדרכה וביקורתה הקשה של אלויסיוס.
אלויסיוס והאב פלין נקלעים לסכסוך ישיר כאשר היא שומעת מהאחות ג'יימס שהכומר נפגש אחד על אחד עם דונלד מולר, התלמיד האפריקני-אמריקני הראשון בסנט ניקולס. נסיבות מסתוריות גורמות לה להאמין שמעשים מיניים התרחשו ביניהם. בפגישה פרטית לכאורה בנושא תחרות חג המולד, אלויסיוס, בנוכחות האחות ג'יימס, מתעמתת בגלוי עם פלין עם חשדותיה. הוא מכחיש בכעס את ההאשמות שמוטחות בו, ומתעקש שהוא מוקיע את דונלד על כך ששתה יין מזבח, וטען שהגן על הילד מפני עונש קשה יותר. ההסבר שלו הקל על ג'יימס. הדרשה הבאה של פלין היא על הרוע שברכילות.
אלויסיוס, לא מרוצה מהסיפור של פלין, נפגש עם אמו של דונלד, גברת מולר. למרות ניסיונותיה של אלויסיוס לזעזע אותה, גברת מולר אומרת שהיא תומכת במערכת היחסים של בנה עם פלין. היא מתעלמת מההאשמות של אלויסיוס. לפני שהיא יוצאת, היא רומזת שדונלד עשוי להיות "כזה", ושקיים סיכוי שאדון מולר מכה אותו כתוצאה מכך.
האב פלין בסופו של דבר מאיים להסיר את אלויסיוס מתפקידה אם היא לא תוותר. אלויסיוס מודיעה לו שהיא התקשרה לקהילה האחרונה שבה הוצב, וגילתה היסטוריה של מעשים מגונים בעבר. לאחר שהצהיר על חפותו, הכומר מתחיל להתחנן בפניה, ובשלב זה היא סוחטת אותו ודורשת ממנו להתפטר מיד, אחרת היא תבייש אותו בפומבי ותחשוף את ההיסטוריה שלו. לאחר מכן היא עוזבת את המשרד בגועל. פלין קורא לבישוף לבקש העברה, בה הוא מקבל בהמשך מקבל קידום לכומר של בית ספר פרוכיאלי סמוך. לאחר שלמד זאת, אלויסיוס מגלה לאחות ג'יימס כי שיחת הטלפון המכריעה הייתה בדייה. כתוצאה מכך היא נותרה עם ספק גדול בעצמה ובאמונתה. ללא שום הוכחה ממשית לכך שהאב פלין הוא חף מפשע או לא, הקהל נותר עם ספק משלו.
עיבודים
אופרה המבוססת על המחזה, שהוזמנה על ידי האופרה של מינסוטה, עלתה לראשונה בשנת 2013, עם מוזיקה של דאגלס ג'ו קואומו ללברית של שאנלי.
שלום פראג (1866)
שלום פראג (בגרמנית: Prager Frieden) היה הסכם שלום שנחתם בפראג ב-23 באוגוסט 1866 בין ממלכת פרוסיה לבין האימפריה האוסטרית, וסיים את מלחמת אוסטריה–פרוסיה.
סקירה כללית
ההסכם היה מקל עבור האימפריה האוסטרית, משום שאוטו פון ביסמרק שכנע את וילהלם הראשון, מלך פרוסיה כי שמירה על מקומה של אוסטריה באירופה תהיה טובה יותר עבור פרוסיה מאשר להחלישה, משום שביסמרק הבין כי ללא אוסטריה, פרוסיה תיחלש לעומת אירופה יחסית עוינת.
בתחילה רצה וילהלם הראשון להתקדם לווינה ולספח את אוסטריה, אולם ביסמרק עצר בעדו, ואפילו איים להתפטר, וביתר שאת, אף איים להשליך את עצמו מחלון הקומה הרביעית של טירת ניקולשבורג. ואכן, היחסים הלבביים עם אוסטריה הביאו בסופו של דבר להשתלשלות האירועים בשנת 1914 שהובילו למלחמת העולם הראשונה. אוסטריה הפסידה רק את ונציה, שנמסרה לקיסרות הצרפתית השנייה, שבתורה מסרה אותה לממלכת איטליה. אוסטריה סירבה להעניק את ונציה ישירות לאיטליה, משום שהאוסטרים הביסו את האיטלקים בזמן המלחמה. בית הבסבורג הוצאו לצמיתות מענייני גרמניה, וממלכת פרוסיה התבססה אפוא כמעצמה העיקרית מבין המדינות הגרמניות. הקונפדרציה הגרמנית בוטלה, ואילו הקונפדרציה הצפון-גרמנית הוקמה כברית צבאית חמישה ימים לפני שלום פראג, עם הצטרפותן של מדינות צפון גרמניה. מדינות דרום גרמניה מחוץ לקונפדרציה נדרשו לשלם פיצויים גדולים לפרוסיה.
זרחן
זרחן הוא מינרל חשוב, השני בתפוצתו בגוף האדם אחרי הסידן. משתתף בעיקר ביצירת קומפלקסים עם סידן וכחלק מתרכובות נושאות אנרגיה בגוף האדם. מופיע גם במבנה ה-DNA, בממברנות ועוד.
תכונות
לזרחן שלוש צורות אלטרופיות: זרחן לבן (או צהוב), זרחן אדום וזרחן שחור (או סגול):
זרחן לבן
מולקולת הזרחן במצב זה בנויה מארבעה אטומי זרחן כשכל אחד קשור לשלושת האחרים בקשר קוולנטי במבנה ארבעוני, ומסומלת P4. לזרחן בצורה זו צבע לבן, מרקם דמוי שעווה וריח לא נעים. אל־מתכת זו מגיבה עם מים. היא מסיסה בפחמן דו-גופרי (CS2) ובבנזן. זרחן לבן ניצת ספונטנית באוויר והופך ל־P2O5 ולכן משמש לייצור פצצות זרחן. פרט לחמצן, זרחן לבן יגיב גם עם הלוגנים והתוצר יהיה PX3 כאשר X הוא אטום הלוגן; עם מתכות לקבלת פוספידים כדוגמת Na3P ; עם גפרית לתת תרכובות כ P4Sn כשמספר אטומי הגפרית n יכול להיות 3, 5, 7, או 10. בתמיסה בסיסית ברתיחה יתקבל PH3.
זרחן שחור
מתקבל מחימום זרחן לבן תחת לחץ גבוה. דומה לגרפיט ובנוי מלוחות כפולים במבנה גבישי אורתורומבי. זוהי הצורה הפחות פעילה כימית של היסוד.
זרחן אדום
צורה אמורפית של זרחן שכנראה נוצרת מפתיחה חלקית ופלמור של ארבעוני ה-P4 שבזרחן הלבן. החומר מופק מחימום זרחן לבן בכלי אטום ל-400°C. מבחינת פעילותו הכימית הוא מייצג מצב ביניים בין זרחן לבן לשחור.
שימושים
חומצה זרחתית (H3PO4) שמורכבת מ-70%-75% P2O5 חשיבות רבה בחקלאות בתור דשן. ביקוש לדשנים הגדיל את הייצור של פוספטים (PO4 3- ) במחצית השנייה של המאה ה-20. שימושים נוספים:
היסטוריה
הזרחן נתגלה ב־1669 על ידי אלכימאי גרמני בשם הניג בראנד. כשעבד בהמבורג הוא ניסה לזקק מלחים משתן בעזרת אידוי. בתהליך זה הוא הפיק חומר לבן שזהר בחושך ונדלק בקלות. מאז, המילה "זרחנות" משמשת לתיאור חומר שזוהר בחושך בלי לבעור. בגפרורים הראשונים השתמשו בזרחן לבן שהיה מסוכן ורעיל. רוצחים ומתאבדים השתמשו בזרחן לבן, וגם כמה מקרי הרעלה קרו כתוצאה משימוש בו (סיפור מפוקפק מספר שאישה ניסתה לרצוח את בעלה בעזרת זרחן לבן והתגלתה בגלל שאדי התבשיל שהכינה זהרו בחושך). חשיפה לאדים במפעל ייצור לגפרורים גרם לעובדים לקבל נמקים של עצמות הלסת. כשהזרחן האדום התגלה, הוא החליף את הזרחן הלבן בייצור גפרורים בזכות רעילותו ודליקותו הנמוכות יחסית.
צורה בטבע
הזרחן כמעט ואינו מצוי בצורה טהורה; הוא מופיע בדרך-כלל בצורת יון זרחה. מלחים המכילים יון זה (והמכונים פוספטים) הם מהמחצבים הנכרים ביותר בעולם, ומשמשים רבות בתעשייה ובחקלאות.
תפקיד ביולוגי
זרחן הוא יסוד חיוני כמעט לכל צורות החיים הידועות. זרחן אי אורגני בצורת יוני זרחה (PO4 3- ) הוא חיוני לחיים ומופיע ברוב היצורים החיים. יון הזרחה הוא חלק ממולקולת ה-DNA וה-RNA. תאים חיים משתמשים בתרכובת הזרחן ATP על מנת להפיק אנרגיה. פוספוליפידים הם המרכיבים העיקריים של קרום התא. הזרחן חיוני בתהליך העברת האותות בין חלבונים בתא, והוא אחד מהגורמים המשפעלים אנזימים. הגם שהזרחן נחוץ לבריאות האדם, עודף בו עלול לגרום לבריחת סידן ולנזק בריאותי.
בשנת 2010, מחקר אסטרוביולוגי במימון נאס"א גילה מיקרואורגניזם המשתמש ביסוד הרעיל ארסן, במקום בזרחן המשמש את שאר עולם החי, אם כי מאוחר יותר (2012) התגלו עדויות סותרות.
האדם צורך יוני זרחן דרך המזון אותו הוא אוכל; הללו מצויים למכביר בבשר, ביצים, אגוזים, זרעים שונים ודגנים מלאים. משקאות מוגזים מכילים חומצה זרחתית, שמחזקת את תחושת העקצוץ בפה, אשר נגרמת מהפחמן הדו-חמצני. ליקוי בוויסות משק הזרחן בגוף יכול לגרום למיקרוליטיאזיס אלבאולרי ריאתי.
אמצעי זהירות
הגם שפוספטים הם חומרים מזינים, מנה מזוקקת של 50 מ"ג זרחן לבן נחשבת קטלנית (זרחן לבן רעיל יותר מזרחן שחור ואדום). זרחן לבן צריך להישמר ממים ומחמצן אטמוספירי. כמו כן לא רצוי לגעת בו בידיים חשופות מכיוון שהוא יכול לגרום לכוויות בעור. זיהום מתרחש כאשר זבל כימי המכיל זרחן או דטרגנטים מחלחלים למי תהום.
אמצעי לחימה
פצצות זרחן ידועות גם בשם עשן מתפוצץ, קיימות בתור פגזים או פצמ"ר. פצצות אלו יכולות ליצור עשן סמיך לאורך זמן ומשתמשים בהן למיסוך תנועה של כוחות יבשה. בנוסף פגיעה ישירה של הזרחן יכולה לגרום לכוויות חמורות ואופייניות.
בעוד ששימוש בפצצות זרחן כנגד לוחמי האויב מותר, שימוש בפצצות אלו כנגד אלו המוגנים באמנת ז'נבה הרביעית נאסר בהתאם לאמנת ז'נבה ובהתאם לאמנה על כלי נשק קונבנציונליים מסוימים. בכך אינו שונה מחומרי בעירה אחרים בהם משתמשים במלחמה, וכמוהם אסור לשימוש רק בלוחמה בסביבה אזרחית.
יחסי פולין–שווייץ
יחסי פולין–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת פולין לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה
שווייץ פתחה את שגרירותה שבוורשה בירת פולין בשנת 1921. פולין פתחה שגרירות בשווייץ כבר בשנת 1919.
לפני ובמהלך מלחמת העולם השנייה פוליטיקאים פולנים מפורסמים וגולים רבים אחרים מצאו מקלט בשווייץ. בין 1939 ל-1945, קיבלה שווייץ למדינתה 13,000 חיילים פולנים. הם התגייסו לצבא הצרפתי ונכנסו לטריטוריה השווייצרית על מנת לחמוק מידם של הגרמנים.
במהלך שלב ההתפתחות של פולין מחדש כאומה עצמאית בשנות התשעים של המאה העשרים, הייתה פולין מדינה מועדפת לשיתוף פעולה עם שווייץ במזרח אירופה, היא קיבלה סיוע בשווי של מאות מיליוני פרנק שווייצרי בדמות תמיכה טכנולוגית, תמיכה כספית למערכת הבריאות, הסביבה והבנקים של פולין.
שווייצרים בפולין
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו בפולין שמונה מאות ארבעים וארבעה אזרחים שווייצרים.
פיורנצו באבא בקאריס
פיורנצו באבא בקאריס (באיטלקית: Fiorenzo Bava Beccaris; 17 במרץ 1831 - 8 באפריל 1924) היה גנרל בצבא המלכותי האיטלקי, אשר נודע בעיקר בשל חלקו בדיכוי מהומות מילאנו.
ביוגרפיה
באבא בקאריס נולד ב-17 במרץ 1831 בפוסאנו שהשתייכה אז לממלכת סרדיניה. משפחתו הייתה משפחת אצולה עתיקה. ב-1898 התגייס לצבא המלכותי הסרדיני, ולחם בשירותיו במלחמת קרים, מלחמת אוסטריה-סרדיניה ומלחמת העצמאות האיטלקית השלישית. הוא מונה למנהל הכללי של הארטילריה בצבא, וכן פיקד על הקורפוסים השלישי והשביעי.
במאי 1898 פרצו מהומות בעיר מילאנו כמחאה על מחירי המזון הגבוהים. ממשלת איטליה בראשותו של אנטוניו די רודיני הכריזה שהעיר נתונה במצור. באבא בקאריס נצטווה לדכא את המהומות, והוא עשה זאת ביד קשה: הוא הורה לחייליו לירות במפגינים ללא רחם, והשתמש בארטילריה כדי להפגיז אותם. לטענת ממשלת איטליה, כ-80 אזרחים נהרגו באירוע, אם כי האופוזיציה וכן כתבים זרים טענו שהמספר גבוה יותר. כמה מאות נפצעו. אומברטו הראשון, מלך איטליה החמיא לבאבא בקאריס על "ההגנה האמיצה של בית המלוכה", והעניק לו את הצלב הגדול של מסדר סבויה. בשל כך, רצח האנרכיסט גאטנו ברשי את המלך.
באותה שנה פרש באבא בקאריס לצבא, וזמן קצר לאחר מכן נבחר לסנאט האיטלקי. ב-1914 הוא תמך בהתערבות איטליה במלחמת העולם הראשונה לצד מדינות ההסכמה. ב-1902 הוא פרש מהפוליטיקה, אולם ב-1922 המליץ לוויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה להעניק כוח לבניטו מוסוליני. הוא נפטר ברומא ב-8 באפריל 1924 בגיל 93.
פנטאתלון
הפנטאתלון היה חלק מהמשחקים האולימפיים והפאן-הלניים ביוון העתיקה, וכן במשחקים האולימפיים המודרניים עד 1924.
היסטוריה
המנצח בסטאדיון נחשב האלוף של כל המשחקים, והיה בדרך-כלל השם היחידי שנשאר בזיכרונות היוונים לתקופה מסוימת, בעיקר בתחילת המשחקים. אם אותו אדם זכה בקפיצה לרוחק, בזריקת דיסקוס ובהטלת כידון, לא היה צורך לערוך את תחרויות ההיאבקות והסטדיון, אף על פי שבכל זאת נערכו בנפרד. ההיאבקות נערכה בזירת-חול, במהלך המשחקיים האולימפיים, מחוץ המקדש של זאוס. שאר המשחקים נערכו ב"סטאדיון" (אצטדיון), שמשמו נבע שם תחרות הריצה. להיאבקות ולזריקת הדיסקוס היו חוקים דומים לכללים המודרניים, אך לשאר התחרויות היו מספר שינויים. מטילי הכידון השתמשו ברצועת עור שנקראה אמנטום להגדלת טווח הזריקה. הסאטדיון היה ריצת ספרינט של כ-180 מטר, והיה יותר ארוך מריצת הספרינט המודרנית של 100 מטר.
הקפיצה לרוחק מהתקופה ההיא שונה מאוד מהגרסה של היום. קופץ לרוחק השתמש במשקולות שנקראו הלטרס כדי לדחוף את עצמו לרוחק, וקפיצתו כללה כנראה חמישה ניתורים נפרדים, בדומה לקפיצה משולשת של ימינו.
למתחרים בהטלת כידון ובזריקת דיסקוס ניתנו חמישה ניסיונות לכל אחד. רק התוצאה הטובה ביותר נרשמה. אפשרי שדבר דומה נעשה גם בקפיצה לרוחק.
נשים
במשחקים האולימפיים המודרניים, נערכו חמש תחרויות פנטאתלון לנשים, בין טוקיו 1964 למוסקבה 1980, שכללו ריצת 80 מטר משוכות, הדיפת כדור ברזל, קפיצה לגובה, קפיצה לרוחק וריצת 200 מטר. לאחר מכן, הוא הוחלף על ידי ההפטאתלון.
גברים
במשחקים האולימפיים המודרניים, נערכו שלוש תחרויות פנטאתלון לגברים, סטוקהולם 1912, אנטוורפן 1920 ופריז 1924, שכללו ריצת 200 מטר, קפיצה לרוחק, הטלת כידון, זריקת דיסקוס וריצת 1500 מטר.
קרב חמש באתלטיקה באולם
התאחדות האתלטיקה הבינלאומית מארגנת תחרויות לנשים בקרב חמש באולם, במתכונת של קרב שבע, אך בהתאמה לתנאים הקיימים לאולם, דוגמה לתחרות מעין זו היא אליפות העולם באתלטיקה באולם. המקצועות שהן מתחרות: ריצת 60 מטר משוכות, קפיצה לגובה, הדיפת כדור ברזל, קפיצה לרוחק וריצת 800 מטר. תחרות זו הייתה קיימת גם לגברים עד שנת 2000.
קרב חמש מודרני
במשחקים האולימפיים נערכו תחרויות בפנטאתלון מודרני, המורכב מתחרויות בחמישה ענפים שונים: סיף (דקר), ירי באקדח מ-10 מטרים, שחייה ל-200 מטרים בסגנון חופשי, קפיצות ראווה, וריצת שדה ל-3,200 מטרים. מאולימפיאדת סידני (2000) נוספה לראשונה תחרות גם לנשים. שרון טל היא ספורטאית ישראלית שמתאמנת לייצג את ישראל באולימפיאדות הקרובות בקרב 5. באפריל 2021 ייצגה את ישראל בגביע העולם בקרב 5 בתחרות שהתקיימה בסופיה, בולגריה.
דוכס אדינבורו
הדוכס מאדינבורו (באנגלית: Duke of Edinburgh) הוא תואר אצולה בריטי הניתן לעומד בראש דוכסות אדינבורו שבסקוטלנד.
דוכסות זו הוקמה ארבע פעמים במהלך ההיסטוריה. הדוכס הנוכחי הוא הנסיך אדוארד, אחיו של המלך צ'ארלס השלישי ובנו של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו.
היסטוריה
דוכסות אדינבורו נוצרה לראשונה ב-26 ביולי 1726 והתואר הוענק על ידי המלך ג'ורג' הראשון לנכדו פרדריק (שנה לפני שזה הפך ליורש העצר וקיבל את התואר נסיך ויילס). לאחר מותו של פרדריק הועבר תואר דוכס אדינבורו לבנו, הנסיך ג'ורג' (לימים המלך ג'ורג' השלישי), ועם הפיכתו של ג'ורג' למלך, עברו נכסי הדוכסות והתואר לחלק מנכסי הכתר, והתואר בוטל.
התואר נוצר בשנית על ידי המלכה ויקטוריה ב-24 במאי 1866 והוענק לבנה השני, הנסיך אלפרד. אלפרד נפטר בשנת 1900 בלא שהיו לו בנים חיים ולכן התואר נכחד.
התואר נוצר בפעם השלישית על ידי המלך ג'ורג' השישי בשנת 1947 עבור הנסיך פיליפ מאונטבטן, והוענק לו יום לפני נישואיו לנסיכה אליזבת, אשר נשאה את התואר דוכסית אדינבורו עד הכתרתה כמלכה אליזבת השנייה. הנסיך פיליפ החזיק בתואר במשך 73 שנים, עד למותו בשנת 2021; עם מותו ירש את התואר בנו הבכור, הנסיך צ'ארלס.
ב־8 בספטמבר 2022 בעקבות הפיכת הנסיך למלך צ'ארלס השלישי, התואר התמזג עם הכתר.
התואר נוצר בפעם הרביעית על ידי המלך צ'ארלס השלישי ב-10 במרץ 2023, כאשר הוא העניק את התואר לאחיו הצעיר, הנסיך אדוארד; התואר הועבר לו לימי חייו בלבד, והוא לא יעבור בירושה לבנו.
אזכורים ספרותיים
בסדרת הטלוויזיה "הפתן השחור" של רשת ה-BBC מגלם רואן אטקינסון את דמותו של הנסיך אדמונד "הפתן השחור", בנו של מלך אנגליה ריצ'רד הרביעי, הנושא בתואר דוכס אדינבורו וזאת למרות העובדה שהסדרה מתרחשת לפני איחוד הכתרים כאשר סקוטלנד הייתה ממלכה עצמאית ונפרדת לחלוטין מאנגליה.
האמנה הבין-לאומית להגנה על כל בני האדם מפני היעלמות כפויה
האמנה הבין-לאומית להגנה על כל בני האדם מפני היעלמות כפויה (ICPPED) נועדה למנוע היעלמויות כפויות כהגדרתן במשפט הבין-לאומי, כחלק מן ההגדרה של פשעים נגד האנושות. היא נפתחה לחתימה ב-6 בפברואר 2007 ונכנסה לתוקף ב-23 בדצמבר 2013. נכון לאוגוסט 2017, 57 מדינות חברות באמנה ו-96 נוספות חתומות עליה.
היסטוריה של ניסוח האמנה
אחת הדוגמאות הבולטות לתופעת החטיפות הכפויות שהביאו בסופו של דבר לכתיבת האמנות היא המקרים שביצע המשטר הצבאי בארגנטינה בין השנים 1976–1983. באותה תקופה המשטר נלחם במתנגדים לו כאשר נקט בכל האמצעים הדרושים לכך. המשטר ביצע את הפעולה המכונה "המלחמה המלוכלכת" כאשר העלים בין 20,000-30,000 איש למעצר ורבים מהם לא שבו. דוגמה נוספת היא הזוועות שבוצעו בצ'ילה ב-1973 כאשר הכוחות המזוינים של צ'ילה ביצעו מהפכה במדינה והשתלטו על הממשל. זאת, כתגובה לשלטון הדיקטטורי במדינה. החונטה הצבאית בפיקודו של גנרל אוגוסטו פינושה השתלטה על המדינה כנגד השלטון הדיקטטורי ששרר שם והדרכים האלימות שבהם נקט וביניהן גם היעלמויות כפויות. השלטון הצבאי, על מנת לחזק את שלטונו, בחר לנקוט בצעדים דומים תוך דיכוי המתנגדים לו.
בהמשך להמלצות העצרת הכללית של האו"ם מ-1992, שמהוות הצהרה בת 21 פרקים בעניין היעלמות כפויה, ועדת האו"ם לזכויות אדם הקימה קבוצת עבודה שתפקידה "להעריך ולכתוב טיוטה שתתקף חוקית כלים נורמטיביים להגנה על כל האנשים מהיעלמות כפויה" ב-2001. הקבוצה סיכמה את עבודתה ב-2006 והטיוטה אומצה על ידי מועצת האו"ם לזכויות אדם.
היעלמות כפויה
"היעלמות כפויה" היא מעצר, חטיפה או כל צורה אחרת של שלילת חירות על ידי סוכני המדינה השונים וביניהם שוטרים, אנשי ביטחון וחיילים, או על ידי אנשים או קבוצות של אנשים הפועלים באישור, תמיכה או הסכמה של המדינה. היעלמות כפויה כסירוב להכיר בזכויות של אי שלילת חירות או בהסתרת גורלו או מקום הימצאותו של האדם הנעלם. קרי, מיקומו של אדם מחוץ להגנת החוק.
היעלמות בכפייה נקבעה לראשונה כפשע נגד האנושות רק בשנת 1998 באמנת רומא המקימה את בית הדין הבין-לאומי הפלילי הקבוע (ICC), אך שנים רבות קודם לכן החלו להיאבק נגד פרקטיקה זאת ארגונים שונים, ביניהם ארגונים לא ממשלתיים, בתי משפט אזוריים בתחום זכויות האדם וגורמי פיקוח. אחת הדוגמאות הבולטות להיעלמויות בכפייה שנעשתה בעבר היא צו "לילה וערפל" בתקופה הנאצית שבה נחטפו ודוכאו מתנגדי המשטר על ידי המשטרה המקומית, בלא יכולת חיצונית להתנגד לפעולות המשטר הנאצי או לפעול כנגדן.
תופעת ההעלמה הכפויה נחשבת אופיינית למדינות אמריקה הלטינית, אסיה, אירופה או צפון אמריקה, כאשר רשויות המדינות פועלות כנגד אנשים המתנגדים לממשלה, במטרה להפחיד את המתנגדים הפוליטיים. יש המכנים אותו אף טרור מדינתי.
בדו"ח מדצמבר 2014 של מחלקת המדינה האמריקאית דווח כי על אף הסכם הפסקת האש שנחתם בין ממשלת דרום סודאן לארגוני האופוזיציה הלחימה נמשכת וישנן עדויות לחטיפות כפויות של נשים על ידי גורמים חמושים שבהלכן הן נאנסות ומבוצעים בהן מעשי סדום גם באוגנדה ממשיכות להיעשות חטיפות כפויות על ידי הצבא
העלמה כפויה כפשע פלילי
מבחינת מרכיב הפשע צריכים להתקיים שני אלמנטים: שלילת חירות ומניעת מידע. גם הם דורשים את התערבות המדינה ע"פ ההגדרה האמריקאית, שמתאימה להגדרה הבין-לאומית, כל אדם יכול לבצע היעלמות בכפייה כל עוד הוא פועל תחת סמכותה של המדינה. אין דרישה שנגדיר היעלמות בכפייה כפשע רק במקרים שבהם יש מעורבות ישירה של המדינה, די במעורבות פסיבית כגון הסכמה, תמיכה וכו'. ישנה מחלוקת בין-לאומית האם החוק החדש שנקבע באמנת רומא לגבי היעלמות בכפייה הוא חדש או שהוא רק משקף את המשפט הבין-לאומי המנהגי הקיים. על פי פרופ' אנטוניו קססה, הנשיא לשעבר של בית הדין הבין-לאומי לפשעי מלחמה ביוגוסלביה, בעת חקיקת חוק רומא 1998 היעלמות כפויה לא הייתה פלילית לפי המשפט הבין-לאומי המנהגי. בנוסף לכך הוא טוען כי ההגדרה של היעלמות כפויה כפשע נגד האנושות הובאה עוד מנירנברג ואמנת רומא רק משקפת את הנעשה במשפט המנהגי. נראה כי חוקת רומא מתבססת על מגמה כללית שנוספה בפסיקתו של בית הדין הפלילי הבין-לאומי ביוגוסלביה לשעבר
העלמה כפויה על ידי גורמים לא ממשלתיים
על מנת להגדיר היעלמות כפויה כפשע מלחמה, יש צורך בהתערבות של מדינה. במדינה כדוגמת קולומביה, שם כנופיות פשע מאורגן בדרך כלל פועלות בשיטת היעלמויות כפויות. הקבוצות הללו אינן קשורות בהכרח למדינה אך לעיתים הן מקבלות מהממשלה תמיכה מסוימת שקשה להוכיח אותה, ועל כן ישנו קושי להגדיר את המעשים כפשע נגד האנושות. כך למעשה, נוצר שטח אפור- בו ארגונים חמושים שאינם פועלים לטובת המדינה, כאשר המדינה מתקשה לעצור בעדם ולהעניש אותם ומייצרים קושי על המדינה והמשב"ל.
ס' 7(2)(א) לחוקת רומא קובע כי היעלמות בכפייה כפשע נגד האנושות הוא כזו שנעשית "תחת אישור, תמיכה או השלמה של מדינה או ארגון פוליטי". השוני של הגדרה זו למול ההגדרה של באמנה הבין אמריקאית הוא קיומו של המונח "הארגון הפוליטי". תוספת זו מעידה על כך שהיעלמות כפויה מהווה את המעשים הבסיסיים של פשעים נגד האנושות גם כאשר הם מבוצעים על ידי יחידים שאינם קשורים במישרין למדינה. הסיבה להכנסתם של ארגונים פוליטיים בהגדרה של היעלמות כפוייה היא שישנו קושי להוכיח קשר של מדינות ולכן על מנת שהמדינות יוכלו לשמר רצף עקבי ולוגי הוכנסו הארגונים להגדרת הגורמים שיכולים לבצע פשעים כאלה כנגד האנושות.
יש פרשנויות שונות באמנות להגדרת הגורמים שיכולים להעלים בכפייה. על פי אמנת רומא רק ארגונים "דמויי מדינה" יכולים לבצע פשע זה. מרכיב המעורבות הדורש כי המעלים בכפייה יהיה מדינה-היינו מרכיב המשפטי של הפשע, הן מבחינת אופיו והן מבחינת תוכנו
שלמה לוצקי
שלמה (מומו) לוצקי (נולד ב-5 במאי 1943) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ישראלי, ששיחק במכבי פתח תקווה ובנבחרת ישראל. לוצקי שימש במשך 22 שנה כמנהלה של נבחרת ישראל.
ביוגרפיה
נולד וגדל בפתח תקווה. שיחק כשוער נבחרת הנוער של ישראל בכדורמים, היה שחקן טניס שולחן וגם שיחק במדי נבחרת הנוער בכדורסל. בשלב כלשהו, אליעזר שפיגל אמר ללוצקי להתמקד בענף אחד - והאחרון בחר בכדורסל.
בתחילת שנות ה-60 החל לוצקי לשחק במכבי פתח תקווה ששיחקה בליגה הארצית (הליגה השנייה באותם ימים). בשנת 1962 שיחק לוצקי במדי נבחרת הכדורסל של צה"ל. בעונת 1963/1964 עלתה הקבוצה לליגת העל תחת המאמן אברהם שניאור, לראשונה מאז ירידתה שנת 1958. לוצקי היה כוכב הקבוצה וקלע בממוצע של 24.1 נקודות למשחק. הקבוצה סיימה במקום ה-11 והצליחה להישאר בליגה.
בעונה הבאה, עונת 1964/1965 שיתף לוצקי פעולה עם השחקנים החדשים יעקב אדליסט ואברהם חסיד, והמשיך לשמור על ממוצע גבוה - 20.8 נקודות למשחק, אך הקבוצה נשרה לליגה הארצית עם 9 ניצחונות מתוך 26 משחקים.
בעונת 1966/1967 חזרה מכבי פתח תקווה לליגה הראשונה, אך לא החזיקו מעמד ונשרה בסוף העונה שוב לליגה השנייה. לוצקי קלע בממוצע של 16.8 נקודות למשחק. זו הייתה העונה האחרונה של מכבי פתח תקווה בליגה הבכירה בישראל, עד שחזרה אליה כעבור כמעט 40 שנה, בעונת 2004/2005. לוצקי עצמו המשיך לשחק במדי מכבי פתח תקווה בליגה השנייה עד שפרש בשנת 1974.
לוצקי הוא מלך הסלים של מכבי פתח תקווה בכל הזמנים בליגה העליונה עם 1350 נקודות.
בשנת 1975 מונה לוצקי למאמן הפועל פתח תקווה והעלה אותה לליגה הראשונה, שם אימן אותה עונה נוספת. בשנת 1977 עבר לאמן את קבוצת נעוריו מכבי פתח תקווה, ובשנת 1979 אימן את מכבי דרום תל אביב.
בשנת 1995 מונה למנהל נבחרת ישראל בכדורסל (גברים), והיה בתפקידו 22 שנה, עד שפרש בשנת 2017 והוחלף על ידי מוטי דניאל. סך ליווה את נבחרת ישראל כמנהל ב-11 אליפויות אירופה.
בשנת 2014 קיבל עיטור על מפעל חיים בספורט מהשר לענייני אזרחים ותיקים אורי אורבך.
בשנת 2022 קיבל את אות יקיר העיר פתח תקווה.
בשבת 2023 נערך לכבוד לוצקי משחק הוקרה בהשתתפות כוכבי עבר של נבחרת ישראל בכדורסל.
כביש 98
כביש 98 הוא כביש האורך העיקרי ברמת הגולן בצפונה של ישראל ואורכו כ-99 ק"מ. צורתו של הכביש היא כשל קשת והוא מקביל לגבול עם סוריה ולקו התלים הישראלי. הכביש מוביל מצומת מעגן (כביש 92) שמדרום לכנרת, תחילה דרך עמק הירמוך, ולאחר מכן הוא מטפס בעליה תלולה אל רמת הגולן וחוצה אותה עד לסיומו בתחנת הרכבל התחתון בחרמון, מקום בו הוא נפגש עם כביש הר דב (כביש 999). הכביש הוא אחד מהמשופעים בישראל, והוא משנה את גובהו מ-200 מטרים מתחת לפני הים עד לכ-1,640 מטרים מעליו.
הכביש היה הכביש המרכזי של רמת הגולן עוד לפני מלחמת ששת הימים. בגלל סמיכות הגבול לכביש באזור חמת גדר, דבר שגרם לכך שאזרחים נמנעו לנסוע בכביש דרומית לקוניטרה, בשנת 1969 נפרצו שתי דרכים חדשות מהכנרת אל הכביש: כביש דרך נוקייב שהתחבר לכביש 98 מדרום לצומת אפיק וכביש 789 מכורסי דרך עד צומת אפיק. בסוף 1970 הוחלט לחדש את הקטע הדרומי של הכביש ממבוא חמה לחמת גדר.
יחסי אריתריאה–יוון
סקירה כללית
על פי משרד החוץ היווני : "היחסים בין המדינות טובים וקיים שיתוף פעולה דו-צדדי משביע רצון"
גו-שירקאווה
הקיסר גו-שׁירָקַאוָוה (יפנית:  後白河天皇; 18 באוקטובר 1127 - 26 באפריל 1192) היה הקיסר ה-77 של יפן, לפי השושלת המסורתית של קיסרי יפן. שלטונו נמשך משנת 1155 עד שנת 1158.
שמו של קיסר זה מהמאה ה-12 נגזר משמו של הקיסר שירקאווה, והתחילית גו (後) מתורגמת ל-"אחרי" או "מאוחר יותר", ולכן הוא לעיתים מכונה "הקיסר שירקאווה המאוחר." המילה היפנית גו מקבלת אף את המשמעות "שני", ולכן במקורות ישנים יותר הוא עשוי להופיע בתור "הקיסר שירקאווה השני" או "שירקאווה II."
גנאלוגיה
טרם עלייתו לכס הקיסרות, שמו הפרטי היה מָסַהיטוֹ-שׁינוֹ (雅仁親王).
הוא היה בנו הרביעי של הקיסר טוֹבָּה, ואביו של הקיסר ניג'ו הקיסר טָטַקוּרָה והנסיכים מוצ'יהיטו ונוריהיטו.
אירועים בחייו של גו-שירקאווה
מנגד, הקיסר לשעבר טובה, תמך בבנו גו-שירקאווה לרשת את כתר הקיסרות וגו-שירקאווה הוכתר לקיסר. הכתרתו של גו-שירקאווה הגבירה את המתח ששרר בין טובה לסוטוקו. בתחילת תקופת שלטונו של גו-שירקאווה, הקיסר טובה עדיין החזיק בסמכויות רבות בחצר הקיסרות.
לאחר מרד הוגן החל גו-שירקאווה לצבור כוח בהתמדה. בשנת 1158 הוא ויתר על כסאו לטובת בנו, אך המשיך להחזיק בהשפעה רבה בחצר הקיסרות. הוא ניסה להפחית מהשפעתו של בית פוג'יווארה ולהגביר את כוחם של הסמוראים. מדיניותו איפשרה לטאירה נו קיומורי לצבור כוח רב, ובסוף ימיו איפשרה למינאמוטו נו יוריטומו להקים את שוגונות קמקורה. ייסוד השוגונות (או בּאקוּפוּ) היוותה את תחילתה של השליטה הסמוראית במדינה, שנמשכה כ-700 שנה עד רסטורציית מייג'י באמצע המאה ה-19.
בשנת 1156 נפטר הקיסר לשעבר טובה, וזמן קצר לאחר מכן פרץ מרד הוגן. גו-שירקאווה נהנה מתמיכתם של מינאמוטו נו יושיטומו וטאירה נו קיומורי, ואלה הביסו את צבאו של סוטוקו. עם תום המרד שלט גו-שירקאווה ביפן לבדו.
בשנת 1158 ויתר גו-שירקאווה על כס הקיסר לטובת בנו, ניג'ו, אך המשיך לשלוט בענייני החצר לאורך תקופת שלטונם של חמישה קיסרים - ניג'וּ, רוֹקוּג'וֹ, טָקַקוּרה, אָנטוֹקוּ וגו-טוֹבָּה - עד מותו בשנת 1192.
בין גו-שירקאווה וקיומורי שררו תחילה יחסים טובים. קיומורי החל במסחר עם סין, והגיש לקיסר תמיכה צבאית וכלכלית.
שבט מינאמוטו הפסיד במרד הייג'י ושבט טאירה נטל את השליטה על הבירה. עם עליית כוחו של קיומורי לשיאים חדשים, נפגמו היחסים הטובים ששררו בינו לבין גו-שירקאווה. גו-שירקאווה ניסה לבצע הפיכה בשנת 1177, אך נכשל, וקיומורי שם אותו תחת מעצר בית בארמונו של אביו הקיסר לשעבר טובה, עד שנת 1179. בשנת 1178 הכיתר קיומורי את נכדו, בנו של הקיסר טטקורה ובתו טאירה נו טוֹקוּקוּ, ככקיסר אנטוֹקוּ.
יחסיו של גו-שירקאווה עם מינאמוטו נו יוריטומו התדרדרו, ולבסוף יושיצונה הוקרב. יוריטומו חשד ביושיטצונה כי הוא אינו נאמן לו, ולבסוף נהרג האחרון בקרב בשנת 1189. לאחר מותו של יושיצונה תוקנו יחסיהם של יוריטומו וגו-שירקאווה, ויוריטומו הורשה לייסד את השוגונות שלו.
החצר הקיסרית קבעה את מקדש Hōjū-ji no Misasagi בקיוטו כמאוזולאום הרשמי של הקיסר.
היפים והאמיצים
היפים והאמיצים (באנגלית: The Bold and the Beautiful - מכונה בקיצור B&B) היא אופרת סבון אמריקנית, אשר מופקת משנת 1987 ועד היום. הסדרה מופקת על ידי משפחת בל, עבור רשת הטלוויזיה האמריקנית CBS. במרכז העלילה משפחת פורסטר וחברת "יצירות פורסטר", מותג אופנה יוקרתי.
היפים והאמיצים נוצרה על ידי ויליאם ג'וזף בל (1927 - 2005) ואשתו לי פיליפ בל ב-1987. השניים יצרו גם את הסדרה האחות "צעירים חסרי מנוח" 14 שנים קודם לכן. שלושת ילדיהם של בני הזוג מעורבים בהפקת שתי אופרות הסבון הפופולריות; בתם, לורלי בל משחקת למעלה מעשרים שנה ב"צעירים חסרי מנוח" ובנם בראדלי בל עומד בראש צוות ההפקה והכתיבה של "היפים והאמיצים" החל משנת 1994.
היפים והאמיצים שודרה לראשונה בארצות הברית ב-23 במרץ 1987, וכעבור שנים ספורות הסדרה עלתה לשידור במדינות רבות ברחבי העולם. "היפים והאמיצים" נחשבת לאחת מאופרות הסבון הפופולריות ביותר בארצות הברית, ולאופרת הסבון האמריקנית הפופולרית ביותר מחוץ לארצות הברית. בשנת 2007 היא שודרה בקרוב למאה מדינות שונות.
שמה של הסדרה שונה באחדות מהמדינות; במרחב הצרפתי היא נקראת "Top Modèles" (דוגמני על) או "Amour, gloire et beauté" (אהבה, זוהר ויופי). בגרמניה זכתה לשם "Reich und Schön" (עושר ויופי). באיטליה הסדרה נקראת "Beautiful".
רקע
סטפני דאגלס, בת למשפחה עשירה ומיוחסת, פגשה את אריק פורסטר, בחור צעיר ומוכשר ששאף להיות מעצב אופנה מצליח ומפורסם, בעת לימודיה באוניברסיטת נורת'ווסטרן בשיקגו. האוהבים הצעירים מיהרו להינשא לאחר שסטפני הרתה. בשלב מסוים הם עברו להתגורר בלוס אנג'לס והקימו חברה לעיצוב וייצור שמלות יקרות. החברה התבססה על הונה וכישורי הניהול של סטפני ועל כישרון העיצוב של אריק. "יצירות פורסטר" זכתה במהלך השנים להצלחה רבה. בני הזוג זכו להכרה בינלאומית, לפרסום ולכסף רב. הם גידלו יחד את ארבעת ילדיהם: רידג', ת'ורן, קריסטן ופלישיה באחוזתם שבבוורלי הילס.
עלילת הסדרה החלה בשנת 1987 כאשר ילדיהם כבר בגרו. הפרקים הראשונים היו ברקע ההכנות לחתונתם של רידג' ובחירת לבו, קרוליין.
שחקנים ראשיים
סוזן פלאנרי, ג'ון מק'קוק, קתרין קלי לאנג ורון מוס הם ארבעת השחקנים הראשיים של הסדרה. ארבעתם הופיעו בסדרה מהפרק הראשון ב-1987 ובמשך למעלה מ-25 שנים. במהלך 2012 ספגה הסדרה שתי אבדות משמעותיות עם עזיבתם של רון מוס (רידג') וסוזן פלנרי (סטפני).
שחקנים נוספים
פרט לארבעה האלו, כיכבו ומככבים ב־B&B עשרות שחקנים נוספים לאורך השנים, חלקם נעלמו לאחר קו עלילה בודד ולא שבו וחלקם הופיעו על המסך יותר מעשור שנים. וביניהם: דרלין קונלי שחקנית אמריקנית ממוצא אירי, גילמה את דמותה את סאלי ספקטרה החל מדצמבר 1988 ועד מותה בינואר 2007. סאלי הייתה אם ואישה אוהבת ורכה ובמקביל אשת עסקים ממולחת שהנהיגה את מותג האופנה "ספקטרה" שהתחרה ב"יצירות פורסטר". בתה של סאלי, מייסי אלכסנדר, אהובתו של ת'ורן, בנם של הפורסטרים, גולמה על ידי בובי איקס. ת'ורן פורסטר גולם לאורך השנים על ידי שלושה שחקנים, תחילה על ידי קלייטון נורקרוס, ובהמשך על ידי ג'ף טראכטה וּוינזור הרמון. את אחותו של ת'ורן, קריסטן פורסטר גילמה תחילה טרי אן לין, ובהמשך טרייסי לינדזי מלכיור. את פלישיה, בתם השנייה של הפורסטרים גילמה תחילה קולין דיון ובהמשך לזלי קיי. פורסטרים נוספים הם בנם ובתם של אריק וברוק, ריק וברידג'ט, שגולמו קודם על ידי תינוקות ולאחר מכן על ידי שחקנים לא מעטים; ריק גולם על ידי ג'ייקוב יאנג, ג'סטין טורקילדסן, וקייל לאודר. בשנת 2011 חזר לתפקיד ג'ייקוב יאנג. ברידג'ט גולמה על ידי אגנס ברוקנר, ג'ניפר פיניגן ואמילי הריסון; החל משנת 2004 היא מגולמת על ידי אשלי ג'ונס.
שחקנית מפתח נוספת היא האנטר טיילו שהחלה בשנת 1990 לגלם את דמותה של טיילור הייז, רופאה יפהפייה שכבשה את לבו של רידג' פורסטר. טיילו מגלמת מאז את טיילור, אך לא באופן רציף; היא עזבה את הסדרה בפעמים בהן טיילור נחשבה למתה. את דמותה של קרוליין ספנסר, אהובתו הראשונה של רידג' בסדרה, גילמה ג'ואנה ג'ונסון החל מתחילת הסדרה ועד מותה הטרגי של קרוליין, כשלוש שנים לאחר מכן. היא שבה לסדרה מאוחר יותר כאשר גילמה את אחותה התאומה של קרוליין המנוחה.
שחקן בולט אחר הוא דניאל מקוויקר שגילם את דמותו של מעצב האופנה קלארק גריסון במשך שנים רבות, עם הפסקה ארוכה באמצע שנות התשעים. מעצבת אופנה אחרת ואם בנו הבכור של קלארק היא מרגו לינלי; מרגו הופיעה בסדרה מתחילתה ועד שנת 1992. היא גולמה על ידי לורן קוסלו שמוכרת גם מאופרות הסבון: "צעירים חסרי מנוח" ו"ימי חיינו". ב"ימי חיינו" היא החלה לגלם את דמותה של קייט רוברטס בשנת 1996; אחד ממאהבי העבר של קייט הוא סטפנו דימרה המרושע, שגולם על ידי ג'וזף מסקולו. מסקולו עזב את "ימי חיינו" בשנת 2001 (ושב מאז) ונכנס לחייהם של הפורסטרים ב־B&B זמן קצר לאחר מכן; הוא נבחר לגלם את דמותו של איל הספנות האיטלקי מאסימו מארונה, ידיד עבר של סטפני משיקגו שמתגלה כאביו הביולוגי של רידג'. הוא מתגלה גם כאביו של דומיניק פיין (ג'ק וגנר), בנם המשותף שלו ושל ג'קלין פיין (מגולמת על ידי השחקנית האנגלייה לזלי אן דאון). שחקנית נוספת היא אדריאן פרנץ' שגילמה את דמותה של אמבר מור, אהובתו הראשונה של ריק פורסטר. בשנת 2006 היא החלה לגלם את אותה דמות בסדרה האחות, "צעירים חסרי מנוח". ב-2010 חזרה לשנתיים נוספות ב-B&B.
בשנים האחרונות החלה משפחתה של ברוק לוגן לקחת חלק פעיל יותר בעלילה. אחותה דונה לוגן שגולמה בעבר על ידי קארי מיטצ'ם חזרה לסדרה בשנת 2006, כשהיא מגולמת על ידי ג'ניפר גארייס, שגילמה ב"צעירים חסרי מנוח" את דמותה של גרייס טרנר. את אחיה של ברוק סטורם לוגן גילמו אית'ן וויין ובריאן פטריק קלארק ולבסוף גילם את הדמות ויליאם דה ורי. דה ורי עזב את הסדרה בשנת 2008 בגלל התאבדותה של הדמות. ואת אחותה הקטנה של ברוק קייטי לוגן, גילמה בעבר ננסי סלואן, וכשהיא חזרה לסדרה בשנת 2007, היא גולמה על ידי הת'ר טום, שגילמה ב"צעירים חסרי מנוח" את דמותה של ויקטוריה ניומן. הוריה של ברוק סטיבן לוגן ואליזבת' הנדרסון, שבעבר תפסו חלק פעיל יותר בעלילה, חזרו לסדרה בתפקיד אורח. סטיבן שגולם בעבר על ידי רוברט פיין, חזר לסדרה בשנת 2006, כשהוא מגולם על ידי פטריק דאפי, ובת' שגולמה בעבר על ידי ג'ודית בולדווין, ננסי ברנט ומרלה אדמס, חזרה לסדרה בשנת 2008, כשהיא מגולמת על ידי רובין ריקר. ריקר עזבה את הסדרה בשנת 2010 בגלל מותה של הדמות.
בנוסף הצטרפה לסדרה אחותה של סטפני פורסטר פאמלה דאגלס (כשהיא מגולמת על ידי אליי מילס). פאם הופיעה בהתחלה בתפקיד אורח, כאשר סטפני נסעה יחד עם אריק לבקר את אימה אן דאגלס (שגולמה על ידי בטי וייט עד למותה של הדמות בשנת 2009), ולאחר מכן היא הצטרפה לסדרה באופן קבוע, ואף הפכה ל"נבל" לזמן קצר, כאשר ניסתה להרוג באובססיביות את דונה לוגן, שהייתה נשואה לאריק פורסטר עד שהם התגרשו בשנת 2010. שחקנים נוספים שהצטרפו לסדרה הם: טקסאס באטל שמגלם את דמותו של מרקוס וולטון, הבן של דונה לוגן מג'סטין ברבר שמגולם על ידי אהרון ספירס. ברנדון בימר שגילם ב"ימי חיינו" את דמותו של שון בראדי, החל לגלם ב"היפים והאמיצים" את דמותו של אוון נייט. אוון התחתן עם ג'קלין פיין בשנת 2009. ריק הארסט שגילם את דמותו של סקוט באנינג ב"ימי חיינו", ואת דמותו של מאט קלארק ב"צעירים חסרי מנוח", חזר לגלם ב"היפים והאמיצים" את דמותו של וויפ ג'ונס, לאחר שגילם אותה לזמן קצר בשנת 2002. וויפ התחתן עם טיילור בשנת 2010 (אך השניים התגרשו בשנת 2011), והיה נשוי לברוק בשנת 2002, כאשר הוא טען שהוא אביה של ביתה של ברוק הופ (מגולמת על ידי קימברלי מאטולה), כשלמעשה אביה היה דיקן שארפ שגולם על ידי שון קאנן (כשהדבר התגלה וויפ וברוק התגרשו לאחר שהם היו נשואים רק למספר חודשים בלבד). החל משנת 2009, קאנן גילם את אותה דמות ב"צעירים חסרי מנוח", לפני שחזר ל-B&B לכמה הופעות אורח במהלך 2012. שחקן נוסף הוא דון דיאמונט. דיאמונט גילם ב"צעירים חסרי מנוח" את דמותו של בראד קרלטון, ובמסגרת תפקיד זה הוא אף הופיע ב"היפים והאמיצים" בתפקיד אורח. בשנת 2009, דיאמונט הצטרף ל"היפים והאמיצים" באופן קבוע, כשהוא מגלם את דמותו של ביל ספנסר הבן, בעוד שאת ביל ספנסר האב, גילם ג'ים סטורם עד למותה של הדמות בשנת 2009. לפני מותו ביקש ספנסר האב מבנו שינקום באריק על מה שעולל לאהובת ליבו סטפני, ובשל כך ניסה ספנסר הבן לקחת מאריק את חברת האופנה, ואת אשתו דונה. כיום ספנסר הבן נשוי לאחותה של דונה, קייטי.
בתמונה: צילום משותף מהשנה ה-18 של הסדרה (2005 - 2006). בשורה התחתונה (מימין): בשמלה השחורה, לזלי-אן דאון (מגלמת את ג'קי פיין); ג'ק וגנר (ניק מארונה); אשלי ג'ונס (ברידג'ט פורסטר) וקתרין קלי לאנג (ברוק לוגן) יושבות; רון מוס (רידג' פורסטר) והאנטר טיילו (טיילור פורסטר). בשורה מעל מימין: דניאל מקוויקר (קלארק גריסון); לידו, דרלין קונלי (סאלי ספקטרה) אדומת השיער; ג'ון מק'קוק (אריק פורסטר); סוזן פלאנרי (סטפני פורסטר); אנטוניו סבאטו הבן (דנטה דמיאנו); בוורוד: לזלי קיי (פלישיה פורסטר); בכחול: דרו טיילר בל (תומאס פורסטר); לורנצו לאמאס (הקטור רמירז). למעלה מימין: וינזור הרמון (ת'ורן פורסטר) בהיר השיער; שיי האריסון (דרלה איינשטיין) וג'וזף מסקולו (מאסימו מארונה).
מאפיינים
רובן המוחלט של הסצינות בסדרה מצולמות באולפנים סגורים. הפרקים מופקים בקצב של חמישה פרקים בשבוע, כ-250 פרקים בשנה. המאפיין העיקרי שלה הוא אורכם יוצא הדופן של הפרקים: פרק באופרת סבון טיפוסית נמשך כ-40 דקות, ואילו פרק של B&B נמשך מחצית הזמן, כ-20 דקות בלבד. בנוסף, אין משדרים בתחילת כל פרק סצינות מסיומו של הפרק הקודם, דבר המקובל באופרות סבון אחרות.
תגובות לסדרה
"היפים והאמיצים" התמקדה במהלך השנים בעלילה הסובבת את הדמויות המרכזיות במשפחת פורסטר (ובמיוחד בדמויות: אריק, סטפני, רידג', ברוק, טיילור, ת'ורן ומייסי) ואולי נהנתה מהצלחה בדיוק בשל כך, אך מדיניות עלילתית זו הצטיירה כעיסוק מוגזם במספר דמויות על ידי אחדים מהמבקרים. שלא בדומה לאופרות סבון אחרות, תופעה שכיחה בסדרה היא נטייתם של פרקים שלמים, ולעיתים מספר פרקים ברצף להתעסק באותו סיפור עלילתי.
נשמעה ביקורת גם על האופן המהיר לעיתים בו העלילה משתנה, במיוחד באשר למערכות יחסים בין הדמויות. מבקרים אחדים שיבחו את הסדרה על כך שכאשר עלילה מסוימת מתגלה כבעייתית, היא מגיעה מהר לסיומה (למשל מערכת היחסים הכמעט רומנטית בין רידג' וברידג'ט, שלא התקבלה יפה על ידי הצופים מכיוון שהשניים נתפשים כקרובי משפחה, על אף שאין ביניהם קשר דם של ממש). לעומת זאת, לעיתים הובעה ביקורת על כך שסיפורים מסוימים מתפוגגים בלי סוג כלשהו של סיום.
ליהוקן מחדש של דמויות שונות היה גם הוא שנוי במחלוקת, אך עדיין קבוע בסדרה. בעשרים שנות קיומה של הסדרה, דמויות אחדות גולמו על ידי שניים או שלושה שחקנים. לדוגמה, בשנת 2004 הוחלפה השחקנית שמגלמת את דמותה של ברידג'ט. ג'ניפר פיניגן זוכת פרס אמי הוחלפה בשחקנית אנונימית, אמילי הריסון. קהל הצופים לא התרגל להריסון והופעותיה ירדו באופן ניכר. הטעות תוקנה מאוחר יותר באותה שנה כאשר אשלי ג'ונס, שחקנית מנוסה יותר אשר השתתפה בעבר באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" החליפה את הריסון בתפקיד. B&B ידעה עוד מספר ליהוקים מחדש, דוגמת וינזור הרמון (השחקן השלישי שמגלם את דמותו של ת'ורן פורסטר). בעת האחרונה הוחלף גם השחקן שמגלם את דמותו של ריק פורסטר. ג'סטין טורקילדסן, זוכה פרס אמי הוחלף על ידי קייל לאודר. צעד זה זכה לתגובות מעורבות מצד המעריצים, חלקם מכירים את לאודר, מ"ימי חיינו" שם גילם את דמותו של בריידי בלק.
פרק באופרת הסבון B&B אורך מחצית מפרק באופרת סבון אחרת. מטבע הדברים מספר הדמויות גם הוא נמוך ועל כן מרחב התמרון של התסריטאים באשר למערכות יחסים בין דמויות קטן יותר. מסיבה זו B&B כללה תמיד זיווגים רומנטיים ומשולשי אהבה שנויים במחלוקת הכוללים בני משפחה וקרובים. לראיה, מערכות היחסים הרומנטיות של ברוק לוגן, עם רידג', אֵחיו ת'ורן פורסטר וניק מארונה ואביו (הלא ביולוגי) אריק. בנוסף לכל אלה ניהלה ברוק רומן גם עם בעלה של בתה, דיקן שארפ. במקרים רבים בסדרה מצאו את עצמם שני אחים או שתי אחיות, אב ובנו או אם ובתה מתחרים על אותו אהוב.
אובירפטור
אובירפטור (שם מדעי: Oviraptor; מילולית "גנב ביצים") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת האובירפטוריים שבקבוצת התרופודה שחי בתקופת קרטיקון עליון לפני 75 מיליון שנה.
מאפיינים
מאובניו של האובירפטור נמצאו בעיקר במדבר גובי במונגוליה.
הוא היה דינוזאור קטן בעל פלומת נוצות על זרועותיו ועל ראשו בלטה כיפה גרמית. לדינוזאור זה כמעט ולא היו שיניים ובמקומם היה לו מקור עבה כשל תוכי. מבנה גופו היה בנוי למהירות ולא לעוצמה והוא כנראה ניזון מיצורים קטנים או מביצים.