cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אמריקה קאלי
העשור השני של שנות ה-2000: ירידת ליגה היסטורית ואליפות כפולה בסיומו
אמריקה לא חיכתה יותר מדי בשביל לזכות שוב באליפות ושיחזרה אותה בטורניר הארוך שהתקיים ב-2020 בעקבות מגפת הקורונה. הטורניר החל בינואר 2020 והופסק במרץ, לפני שחודש שוב באמצע ספטמבר. אמריקה לא שיחקה טוב בליגה הסדירה והצליחה להשתחל ברגע האחרון לפלייאוף בזכות ניצחון טכני 0-3 על קוקוטה דפורטיבו שפעילותה הופסקה. גם בקופה ליברטאדורס הקבוצה נכשלה ולא עברה את שלב הבתים. הייתה סכנת פיטורים מעל ראשו של המאמן חואן קרוס ריאל, אבל בפלייאוף הכל השתנה. בהנהגתם של דובאן ורגרה והחלוץ הוותיק, אדריאן ראמוס אמריקה הייתה הקבוצה המרשימה ביותר כשהיא מנצחת ברבע הגמר את אתלטיקו נסיונל 2-4 בסיכום המשחקים ואת ג'וניור ברנקייה בחצי הגמר 1-2 בסיכום המשחקים. בגמר התמודדה מול אינדפנדיינטה סנטה פה. ניצחון 0-3 במשחק הראשון גרם לאמריקה להגיע לגומלין בבוגוטה בראש שקט, אבל כבר במחצית הקבוצה פיגרה 0-2 והמהפך ריחף באוויר. בסופו של דבר הצליחו השחקנים לשמור על התוצאה, הפסידו 2-0 אבל זכו באליפות מספר 15 בזכות ניצחון 2-3 בסיכום.
הסמל
הסמל של המועדון שונה כמה וכמה פעמים. תחילה הופיע עם דמות השטן שמוזהה עם אמריקה, שכן בשנות ה-40 קיבלו שחקניה המועדון את הכינוי "השדים האדומים" לאור יכולתם על המגרש. אך סמל זה יצר אי נוחות אצל מאמן הקבוצה בעבר ואחד הסמלים שלה, גבריאל אוצ'ואה אוריבה ובעקבות בקשתו הופיעו כסמל המועדון רק כוכבים כמספר האליפויות שזכתה בהן הקבוצה. ב-1977 כשחגגה 50 שנה להיווסדה, הסמל כלל את הספרה 50 ואת שנה של הקבוצה ודבר דומה נעשה גם ב-2007 כאשר הקבוצה חגגה 80 שנה. בין השנים 2008-2012 הקבוצה חזרה לסמל שכלל רק כוכבים כמספר האליפויות שהשיגה ובאמצע הכיתוב AMERICA. ב-2013 חזרה דמותו של השטן לסמל.
אבולוציה של נגיפים
שלוש היפותזות קלאסיות
נגיפים הם עתיקים. מחקרים מולקולריים חשפו קשרים בין נגיפים המדביקים אורגניזמים מכל אחת משלוש "ממלכות-העל": ממלכת החיידקים האמיתיים (בקטריה), ממלכת החיידקים הקדומים (ארכיאה), וממלכת האאוקריוטים. קשרים אלו מציעים כי נגיפים, או חלבונים נגיפיים, היו קיימים באב הקדמון המשותף האוניברסלי האחרון (האב הקדמון המשותף לשלוש ממלכות העל). הדבר מציע, שנגיפים מסוימים הופיעו בשלבים מוקדמים של האבולוציה, וכי הופעתם התרחשה מספר פעמים במהלכה. הוצע, שקבוצות חדשות של נגיפים הופיעו שוב ושוב בכל שלבי האבולוציה, לעיתים קרובות על ידי החלפה של גנים שקודדו לחלבונים מבניים (חלבונים הבונים את החלקיק הנגיפי) קדומים. , או שקודדו לחלבונים הקשורים לרפליקציה של הנגיפים.
אמריקה קאלי
אצטדיון
אמריקה קאלי מקיימת את משחקיה הבית שלה באצטדיון פסקואל גררו שבעיר קאלי. תכולת האצטדיון היא 35,405 מקומות והוא שופץ והורחב לקראת המונדיאליטו שנערך בקולומביה ב-2011. עד לשנת 2010 חלקה את האצטדיון גם קבוצת דפורטיבו קאלי, אך בשנת 2010 עברה לאצטדיון פלמסקה.
עודד ידעיה
ביוגרפיה
ידעיה פרסם שלושה ספרי צילום: "מסמך אישי", "סימנים מוסכמים" ו"יומרות אפורות", אשר איגדו צילומים מתערוכותיו שהוצגו במוזיאון ישראל, במוזיאון הרצליה ובגלריות שונות בישראל ובעולם.
עבודותיו מתאפיינות בטקסטים הנכתבים בכתב יד או בהדפסה על גבי צילומים. בעבודותיו כיום עוסק ידעיה בשאלת תפקידו הפוליטי של הצילום. בתערוכתו האחרונה "אפשר ופשוט:צילום קורא" שהוצגה בגלריית מנשר, הציג צילומים מהפגנות נגד גדר ההפרדה ועליהם טקסטים פרי עטו.
אבולוציה של נגיפים
שלוש היפותזות קלאסיות
ישנן שלוש השערות קלאסיות בדבר מקור הנגיפים והאופן בו הם התפתחו:
אמריקה קאלי
יריבויות
היריבויות העיקריות של הקבוצה הן מול אתלטיקו נסיונל, מיונאריוס ודפורטיבו קאלי. מול אתלטיקו נסיונל מדובר למעשה בקלאסיקו של קולומביה, שתי הקבוצות שנחשבות לטובות ביותר במדינה אם מכלילים את הישגיהן גם בטורנירים הבין לאומיים. מול מיונאריוס המשחק היה הקלאסיקו של קולומביה עד לתחילת שנות ה-90' אז הייתה מיונאריוס שהייתה הקבוצה החזקה במדינה כשאמריקה צמצמה את הפערים והפכה לקבוצה השנייה בטיבה. היריבות השלישית היא מול דפורטיבו קאלי, היריבה העירונית. יריבויות קצת פחות גדולות הן מול הקבוצות האדומות של מדיין ובוגוטה - אינדפנדיינטה מדיין ואינדפנדיינטה סנטה פה בהתאמה.
עודד ידעיה
ביוגרפיה
בשנות ה-80 הקים וניהל את המערך האקדמי של בי"ס קמרה אובסקורה וכן לימד באוניברסיטת חיפה, ויצו חיפה, המדרשה לאמנות שבבית ברל ועוד. עבד כמבקר הצילום של עיתון "העיר" וכתב מאמרים לכתבי עת כגון 'קו' ו'סטודיו'.
אבולוציה של נגיפים
שלוש היפותזות קלאסיות
וירולוגים מצויים בתהליך של הערכה מחדש של השערות אלו.
עודד ידעיה
ביוגרפיה
בשנת 2005 הקים את בית ספר מנשר לאמנות, והוא משמש כמנהלו.
בשנת 2021 פרסם את ספר הפרוזה הראשון שלו, ברגד (הוצאת אפיק - ספרות ישראלית), שבו מוצגת התמורה שחלה במי שהיה קצין לוחם ונהפך ברבות השנים לאקטיביסט פוליטי החותר תחת אותם מוקדי "סמכות" ו"כוח" שבשמם פעל בעברו.
עודד ידעיה מתגורר בתל אביב עם אשתו, הסופרת רונית ידעיה. אב לשתי בנות, אלה, פעילה חברתית פוליטית, וקרן, במאית ותסריטאית.
שרגא אירמאי
שרגא אירמאי (17 ביוני 1912 - 30 ביוני 2008) היה פרופסור בפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית בטכניון, וחבר האקדמיה ללשון העברית.
ראשית חייו
שרגא אירמאי נולד בשם פייבוש שרגא שפס בעיר לודז' שבפולין, נכד למאיר דנציגר, ממייסדי בית החרושת לטקסטיל "לודז'יה", איתו גם עלה לארץ ישראל בשנת 1924. למד בגימנסיה הרצליה בתל אביב, ולאחר מכן באוניברסיטת לייז' שבבלגיה. בסיום לימודיו קיבל את התארים מהנדס אזרחי ומהנדס קולוניאלי.
פעילותו המחקרית
בשנת 1938 נתמנה לאסיסטנט בטכניון, ובמקביל שימש כמורה בבית הספר. בשנת 1952 הקים את המעבדה ההידרוטכנית למכניקת קרקע בטכניון. שש שנים מאוחר יותר נתמנה לפרופסור בקתדרה להידראוליקה ע"ש דוד מ' סיגל, ונשאר בתפקידו זה עד פרישתו לגמלאות בשנת 1980.
פרסם למעלה מ-300 מחקרים, מאמרים ופרסומים בתקופונים ובאנציקלופדיות בעברית, באנגלית ובצרפתית, בתחומים של מכניקת זורמים, הידראוליקה, הנדסת מים והנדסת קרקע, הנדסה חקלאית, הידרולוגיה, חינוך הנדסי, מינוח ובלשנות. כתב, ערך והשתתף בעריכת יותר מ-100 מילונים טכנולוגיים.
אהבתו ללשון העברית
פרופסור אירמאי פעל רבות לקידום השפה העברית בתפקידים שונים שמילא בוועד הלשון העברית ולאחר מכן באקדמיה ללשון העברית. הוא שימש מזכיר הוועדה המרכזית למונחי הטכנולוגיה, חבר-יועץ של ועד הלשון העברית והאקדמיה ללשון העברית, ויו"ר הוועדה המרכזית למונחי הטכנולוגיה. בין השנים 1975–1980 היה חבר הנהלת האקדמיה ללשון העברית.
פעילות ציבורית
פרופסור אירמאי היה פעיל רוב חייו גם בענייני הציבור. בין היתר שימש כמזכיר אגודת האסיסטנטים בטכניון, חבר המועצה החקלאית, יושב-ראש ראשון מטעם מדינת ישראל בוועידת האו"ם הראשונה ב-1949 בנושא מים וקרקע, חבר בוועדות משרד החינוך והתרבות (מחקר, רפורמה בבחינות בגרות, שקילות דיפלומות חו"ל, חינוך טכנולוגי גבוה) ובמועצה האקדמית באוניברסיטת בן-גוריון. שימש במהלך השנים יועץ למשרד החקלאות, משרד התחבורה, משרד החינוך, תה"ל, עיריות, תעשייה וכדומה.
היה נשוי לרינה, אב לשני בנים.
פראן סונייר בלגר
פראן סונייר אי בלגר (בקטלאנית: Ferran Sunyer i Balaguer; 1912 - 27 בדצמבר 1967) היה מתמטיקאי קטלאני.
חייו
בלגר נולד בפיגרס, ז'ירונה, קטלוניה עם שיתוק גופני מלא ונעזר בכל ימי חייו בכיסא גלגלים ובמטפלים צמודים. אביו של בלגר נפטר כשהיה בן שנתיים והוא חי עם אמו, אנג'לה שטיפלה בו בעזרת סבתו ודודניו שעברו להתגורר עימם. מאוחר יותר, המשפחה המורחבת עברה להתגורר בברצלונה.
בעצת רופאיו, הרחיקוהו מכל מקור לחצים נפשיים אפשרי ובעיקר מלימודים. בלגר היה נחוש ללמוד בעצמו והחל לגלות עניין באסטרונומיה ופיזיקה ובעיקר במתמטיקה.
בשנת 1938 שלח בלגר את מחקריו אל ז'אק אדמר באוניברסיטת סורבון שפרסם את מאמרו בComptes Rendus. בלגר התכתב תדירות עם מתמטיקאים צרפתים, בעיקר עם שולם מנדלברוט ותלמידיו כגון: ז'אן פייר כהנא, ואצלב שרפינסקי ועוד.
בשל נכותו, בלגר לא היה מסוגל לכתוב בעצמו והיה תלוי באמו עד למותה בשנת 1955, אז דודניו החליפו אותה במלאכת הכתיבה. משנת 1948 עד ל 1966 זכה בלגר בפרסים רבים למתמטיקה בספרד.
בלגר הלך לעולמו בשנת 1967 בברצלונה.
פרס בלגר
קרן בלגר הוקמה בשנת 1983 ביוזמתה של מריה דודניתו של בלגר לזכרו והיא מעניקה פרסים למחקרי בתחום המתמטיקה. הקרן מנוהלת על ידי מועצה בראשות נשיא המכון למחקרים ועוד כמה חברים של האוניברסיטאות הקטלניות.
בשנת 1992, הוכרז על פרס בינלאומי בסך של 15,000 דולר. חתן הפרס הראשון, בשנת 1993 היה מתמטיקאי ישראלי, פרופ' אלכס לובוצקי שאף זכה בפרס בשנית בשנת 2002.
יצחק שי
יצחק (איציק) שי (נולד ב-19 בספטמבר 1971) הוא פרופסור לארכאולוגיה של תקופות הברונזה והברזל, סגן הנשיא והדיקן למחקר ופיתוח באוניברסיטת אריאל בשומרון. כיהן שם כסגן דיקן למדעי החברה והרוח, כסגן הנשיא והדיקן למחקר ופיתוח, כראש המכון לארכאולוגיה וכראש החוג ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה.
ביוגרפיה
יצחק שי נולד בפתח תקווה ב-19 בספטמבר 1971, כבנם האמצעי של משה בנימין דויטש (רו"ח) ויהודית דויטש (גננת).
שירת בצה"ל בלהק מודיעין של חיל האויר, בין השנים 1991 ל-1993.
בשנת 1995, התחתן עם אלה (לבית קובילר), ד"ר לביולוגיה, העובדת ביחידת הקרישה של בית החולים הדסה עין כרם. הזוג גר במודיעין ולהם ארבעה ילדים: נמרוד, ירדן, אוהד ואביתר.
לימודים והתמחות
בשנים 1994–1997 למד באוניברסיטת בר-אילן וסיים תואר ראשון בהצטיינות במחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה. בהמשך סיים תואר שני בהצטיינות באותה המחלקה (1998–2000). נושא התיזה שלו היה: "פלשת ושפלת יהודה בין מסע שישק למסעות האשורים לארץ ישראל: סקירה היסטורית וארכאולוגית", בהנחיית פרופ' זאב ספראי ופרופ' אהרן מאיר.
בשנת 2006 קיבל שי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן במחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה, בהנחיית פרופ' אהרן מאיר, במחקר בנושא "התרבות החומרית בפלשת בתקופת הברזל IIא: המכלול הקרמי משטח A בתל צפית כמקרה מבחן".
ערך השתלמות בתר דוקטורט בהנחיית פרופ' לורנס סטייגר באוניברסיטת הרווארד, בשנים 2005–2006, במוזיאון השמי.
קריירה אקדמית
בשנים 2010–2013, ריכז את הוועדה לבדיקת מצב המחקר בישראל בתחום הארכאולוגיה באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
שימש כחוקר אורח באוניברסיטת מניטובה בקנדה, בשנים 2016–2017 וכמרצה בכיר במחלקה למורשת ישראל באוניברסיטת אריאל, בשנים 2012–2017.
הקים את המכון לארכאולוגיה באוניברסיטת אריאל ושימש כראש המכון בשנים 2015–2019. כיהן כראש החוג ללימודי א"י וארכאולוגיה באוניברסיטת אריאל בשנים 2018–2019.
כיהן כסגן דיקן למחקר ופיתוח באוניברסיטת אריאל בשנים 2018–2020 וכסגן דיקן למדעי החברה והרוח שם בשנים 2019–2020. החל מ-2020 ועד היום (2021) מכהן כסגן הנשיא והדיקן למחקר ופיתוח באוניברסיטת אריאל.
פעילות מחקרית
שימש כארכאולוג במספר רב של חפירות ארכאולוגיות, וביניהם תל צפית/גת, מערת מורינגה בעין גדי, בחירבת א-ראסם, אשתאול, רמלה, שפרעם וכאמור כמנהל פרויקט החפירות בתל בורנה.
תגלית אחת שלו, מכלול פולחני בן 3,300 שנים, שהתגלה בתל בורנה, זכתה להימנות בין "עשר התגליות הארכאולוגיות החשובות של שנת 2014" בכתב העת "קריסטיאניטי טודיי" (Christianity Today).
החפירות הראשונות בתל בורנה התקיימו לראשונה בשנת 2010 על ידי יצחק שי ודוקטור ג'ו עוזיאל.
פרסומים
לשי כ-90 פרסומים אקדמאיים, ובהם:
פונדי
פוֹנְדִי (Fondi) היא עיר קטנה בנפת לאטינה במחוז לאציו באיטליה, השוכנת במחצית הדרך בין רומא ונאפולי. אוכלוסייתה מונה 34,000 נפש.
העיר קיימת מעל 1000 שנים. לפני בניית האוטוסטרדה שבין שתי הערים בסוף שנות החמישים של המאה העשרים הייתה פונדי נקודה חשובה בויה אפיה, המקשרת בין רומא וברינדיזי, נמל היציאה והכניסה המקשר בין רומא ויוון על הים האדריאטי.
איזבלה אנטוניה, נסיכת קרוי
איזבלה אנטוניה, נסיכת קרוי (בגרמנית: Isabella Antonie von Croÿ, 7 באוקטובר 1890 - 30 במרץ 1982), הייתה כלתו של לודוויג השלישי, מלך בוואריה.
ביוגרפיה
איזבלה אנטוניה נולדה ב-7 באוקטובר 1890 בביירוית, לקרל אלפרד, דוכס קרוי וללודמילה, נסיכת ארנברג, בתם של אנגלברט, דוכס ארנברג השמיני ואלאונורה, נסיכת ארנברג. ב-12 ביולי 1912 התחתנה איזבלה אנטוניה עם פרנץ, נסיך בוואריה, בנו של לודוויג, נסיך בוואריה, ממנו נולדו לה 6 ילדים. בשנת 1913 עלה חמיה לשלטון, לאחר הדחת בן דודו אוטו, מלך בוואריה, והוכתר כלודוויג השלישי, מלך בוואריה, אולם הוא נאלץ להתפטר מתפקידו לאחר מלחמת העולם הראשונה.
בעקבות התבוסה הגרמנית במלחמה פרצה המהפכה הגרמנית, שבה נאלץ חמיה להתפטר מתפקידו, ופרנץ ומשפחתו התלוו ללודוויג השלישי להונגריה, שם הקים פרנץ חוות הרבעה מפורסמת. בשנת 1945, לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, נאלצה המשפחה לברוח מביתם, והם עברו להתגורר בשטארנברג. בשנת 1957 מת בעלה פרנץ, וב-30 במרץ 1982 מתה איזבלה אנטוניה בביתה.
משפחתה
ב-12 ביולי 1912 התחתנה איזבלה אנטוניה עם פרנץ, נסיך בוואריה, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
המבדיל בין קודש לחול
המבדיל בין קודש לחול הוא שמו של פיוט למוצאי שבת, המושר לאחר הבדלה בקרב קהילות רבות בעם ישראל. בנוסף, קיים פיוט המשך למוצאי יום הכיפורים. זהות מחבר הפיוט אינו ידועה.
מחבר הפיוט
כותב הפיוט אינו ידוע, בראשי תיבות (אקרוסטיכון) של הבתים מופיע השם יצחק הקטן, וכנראה שמקורו קדום ביותר. פרופסור יונה דוד מצא שיר דומה לזה כסליחה לרבי יצחק אבן גיאת בקובץ שיריו, אך ייחוס זה גם לא אושר.
חלקו השני של הפיוט המתחיל במילים "א-ל פודה" נכתב ככל הנראה על ידי מחבר אחר, והחלק האחרון שמוסיפים במוצאי יום כיפור רבים מייחסים אותו לאר"י הקדוש.
זמן אמירתו
בתפוצות ישראל נהוג לזמר את חלקו הראשון במוצאי שבת לאחר הבדלה, ובקצת קהילות ממשיכים גם את חלקו השני (א-ל פודה...), ואת החלק נוסף - במוצאי יום הכיפורים. החת"ם סופר כותב שהוא נוהג לזמר פיוט זה במוצאי שבת כפי המנהג, אך הוא משער שהפיוט נתקן לאומרו במוצאי יום כיפור בלבד. ואכן יש שנהגו לאומרו רק במוצאי יום כיפור שחל בשבת.
שיבושים ונוסחאות נוספות
ישנם פקפוקים על מקוריות הנוסח "כספנו ירבה כחול". במחזור ויטרי ובסידורים בנוסח הספרדים הנוסח היה "זרענו ירבה כחול" ללא המילה כספנו.
טענה נוספת היא שלשון הפיוט מבוסס על הפסוק "והרבה ארבה את זרעך.. וכחול אשר על שפת הים" (בראשית כב, יז) שבו לא מוזכר ריבוי כסף וזהב. הצעות חלופיות למקור לנוסח כספנו הובאו מהפסוק "וכסף וזהב לא ירבה לו" (דברים יז, יז) או מהפסוק "ירבה כחול זרעך וצאצאי מעיך כמעותיו" (ישעיה מח, יט).
וכך העיר הרב שם טוב גאגין בספרו 'כתר שם טוב':
בשם הגר"א הובא תיקון של "זרענו ושלומנו ירבה כחול" על שם "שלום רב".
בדור האחרון היו ששינו במכוון את הנוסח כדי להתאים אותו לתקופה.
תוספת לפיוט
מלבד הפיוט המוכר, ישנו חלק נוסף שייתכן שהוא ממחבר אחר מתקופה מאוחרת יותר, ובקהילות שונות נוהגים להוסיפו:
למוצאי יום כיפור
בסידור האר"י מופיע המשך לפיוט זה, או שהוא פיוט בפני עצמו, מיוחד למוצאי יום הכיפורים, בלשון זו:
במחזור ויטרי חלק זה מופיע כהמשך לפיוט בתחילת פיוטי מוצאי שבת.
Nothing Ever Hurt Like You
Nothing Ever Hurt Like You הוא סינגל של הזמר-יוצר האנגלי, ג'יימס מוריסון, שיצא, על ידי חברות התקליטים פולידור רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, ב-15 בנובמבר 2008. השיר נכתב על ידי ג'יימס מוריסון, פול בארי ומארק טיילור, והופק על ידי מארק טיילור. הסינגל מופיע באלבום האולפן השני שלו, Songs for You, Truths for Me.
נכון לאוקטובר 2022, השיר הושמע למעלה מ-7 מיליון פעמים בספוטיפיי.
רוני או'סאליבן
רונלד אנטוניו "רוני" או'סאליבן OBE (באנגלית: Ronald Antonio "Ronnie" O'Sullivan; נולד ב-5 בדצמבר 1975) הוא שחקן סנוקר מקצועני אנגלי. נחשב על ידי רבים לשחקן הסנוקר הטוב והמצליח ביותר בכל הזמנים. מדורג כיום במקום הראשון בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי (מאי 2023). או'סאליבן הוא שיאן מספר הזכיות בתקופה המודרנית של אליפות העולם בסנוקר, עם שבע זכיות במספר (2001, 2004, 2008, 2012, 2013, 2020, 2022), שיא שהוא חולק במשותף עם סטיבן הנדרי. כמו כן, דורג במקום הראשון בעולם במשך שמונה עונות.
מאז התחלתו כמקצוען בשנת 1992, זכה או'סאליבן בשיא כל הזמנים של 39 תוארי דירוג, שלושה תוארי דירוג מינוריים, וב-36 תארים ללא דירוג, בהם שיא כל הזמנים של 21 זכיות בתוארי "הכתר המשולש" (שלושת התארים החשובים והיוקרתיים ביותר בעולם הסנוקר: שיא מודרני של שבע זכיות באליפות העולם בסנוקר, שיא כל הזמנים של שבע זכיות באליפות בריטניה, ובשיא כל הזמנים של שבע זכיות בטורניר המאסטרס).
או'סאליבן מחזיק בשיא מספר הרצפים הרשמיים של מאה נקודות ומעלה בכל הזמנים (1,202), בשיא מספר הרצפים המקסימליים הרשמיים של 147 נקודות בכל הזמנים (15), בשיא הרצף המקסימלי הרשמי המהיר ביותר בכל הזמנים (5 דקות ו-20 שניות. אליפות העולם בסנוקר 1997), בשיא שחקן הסנוקר הצעיר ביותר שזכה באליפות בריטניה, בתואר "כתר משולש", ובתואר דירוג בכלל בהיסטוריה של המשחק (גיל 17 ו-358 ימים. אליפות בריטניה 1993), בשיא שחקן הסנוקר הצעיר ביותר בכל הזמנים שזכה בטורניר המאסטרס (גיל 19 ו-69 ימים. מאסטרס 1995), ובשיא שחקן הסנוקר המבוגר ביותר בכל הזמנים שזכה באליפות העולם בסנוקר (גיל 46 ו-148 ימים. אליפות העולם בסנוקר 2022).
בנוסף, או'סאליבן הוא שחקן הסנוקר המרוויח ביותר בכל הזמנים בהיסטוריית המשחק, עם סך זכיות כספיות של למעלה מ-13 מיליון פאונד במהלך הקריירה.
או'סאליבן נחשב על ידי רבים מחובבי ענף הסנוקר, המבקרים, ומעמיתיו למשחק, לשחקן הסנוקר המוכשר ביותר בהיסטוריית המשחק. עם זאת, היה גם מעורב במספר תקריות שנויות במחלוקת.
הודות לסגנון משחקו המהיר וההתקפי, מכונה או'סאליבן "The Rocket" (הטיל).
תחילת הקריירה
או'סאליבן החל לשחק סנוקר בגיל שבע. כבר במהרה הציג את כישרונו הרב כילד פלא, כאשר זכה לראשונה בתחרות של מועדון סנוקר מקומי בגיל תשע בלבד. הוא ביצע רצף של מעל מאה נקודות (Century Break) בגיל עשר (רצף של 117 נקודות), רוקן שולחן מלא (Total Clearance) בגיל 12 (רצף של 142 נקודות), וביצע רצף מקסימלי של 147 נקודות (Maximum Break) בגיל 15 באליפות אנגליה לחובבים ב-1991. ב-1988, בגיל 13, זכה בתחרות הראשונה שלו, אליפות בריטניה לגילאי 16 ומטה. ב-1990, בגיל 14, ערך את הופעתו הראשונה בטלוויזיה, כשהתחרה מול סטיב ונטהאם מאנגליה, בטורניר התמזה סנוקר קלאסיק, וניצח את ונטהאם (כולל רצף של 75 נקודות). או'סאליבן הודח מהטורניר בשלב חצי הגמר. ב-1991 היה סגן אלוף אנגליה לחובבים. ב-1991, בגיל 15, זכה באליפות העולם בסנוקר לגילאי 21 ומטה. באותה השנה זכה גם בטורניר הג'וניור פּוּט בלאק. כבר בגיל 16, בעונת 1992/1993, החל לשחק סנוקר מקצועני בסבב העולמי. בעונתו הראשונה כמקצוען, בגיל 17 וחודש ימים, זכה בתואר המקצועני הראשון שלו, כאשר זכה בתחרות האקסטרה צ'אלנג' 1993, והיה שחקן הסנוקר הצעיר ביותר אי פעם שזכה בתואר מקצועני באותה תקופה. או'סאליבן ניצח את 38 המשחקים הראשונים שלו כמקצוען, שיא שלא נשבר עד היום, ובכך עלה בגיל 17 לשלב הראשון של אליפות העולם בסנוקר לשנת 1993, כשהוא השחקן השלישי הצעיר ביותר בהיסטוריית המשחק שהגיע להישג זה לאחר לוקה ברסל וסטיבן הנדרי. או'סאליבן הפסיד בסיבוב הראשון של התחרות לאלן מקמאנוס בתוצאה 7–10. בעקבות הישגיו בעונה זו, דורג במקום ה-57 בעולם בעונה הבאה. בשנת 1993 זכה בתואר הדירוג הראשון שלו, אליפות בריטניה, כאשר ניצח בגמר את סטיבן הנדרי בתוצאה 6–10, ובכך הפך לשחקן הסנוקר הצעיר ביותר שזכה באליפות בריטניה, בתואר "כתר משולש", ובתואר דירוג בכלל בהיסטוריה של המשחק, בעודו בן 17 ו-358 ימים בלבד (שיאים שלא נשברו עד היום). בשנת 1995, בגיל 19 ו-69 ימים, זכה או'סאליבן לראשונה בטורניר המאסטרס, כאשר ניצח בגמר את ג'ון היגינס בתוצאה 3–9, והפך לשחקן הסנוקר הצעיר ביותר בכל הזמנים שזכה בתואר זה (שיא שלא נשבר עד היום גם כן).
בזמן אליפות העולם לשנת 1996, נמצא או'סאליבן אשם בתקיפת מייק גנלי, אחראי התקשורת דאז וכיום מנהל התחרות. או'סאליבן נקנס על ידי איגוד הסנוקר העולמי ב-20,000 פאונד, וכמו כן, הורו לו לתרום 10,000 פאונד לצדקה. באותה עונה דורג במקום השלישי בעולם (דירוג השיא שלו בזמנו).
בשנת 1998 זכה או'סאליבן בתחרות המאסטרס האירי, כאשר ניצח בשלב הגמר את קן דוהרטי בתוצאה 3–9. אולם הוא כשל בבדיקת הסמים, כאשר נמצאו בבדיקה שרידי קנאביס. התואר הועבר לדוהרטי, אך דחה אותו, כיוון שהרגיש שלא הגיע לו לנצח בגמר. עם זאת, קיבל דוהרטי את הפרס הכספי המלא בשווי 61,130 פאונד.
בשנת 1999 עלה או'סאליבן בפעם השלישית בקריירה לשלב חצי הגמר של אליפות העולם בסנוקר, אך הפסיד לסטיבן הנדרי בתוצאה 13–17. בעקבות כושרו הטוב בעונת 1998/1999, דורג בעונה הבאה במקום הרביעי בעולם, ובעקבות הופעותיו הטובות בעונת 1999/2000, במהלכה זכה בשלושה תארים מקצועניים, היה או'סאליבן המועמד המוביל לזכייה באליפות העולם לשנת 2000. בנוסף, הפסדו של סטיבן הנדרי, כבר בסיבוב הראשון של אליפות העולם, תרם למעמדו של או'סאליבן לזכות באליפות אף יותר. אך בדומה להנדרי, כשל ולא עבר את הסיבוב הראשון, בו הפסיד לדייוויד גריי בתוצאה 9–10, וזאת לאחר שהוביל 1–5 ו-7–9. עם זאת, במהלך המשחק, ביצע או'סאליבן חמישה רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה, כאשר שלושה מן הרצפים היו במשחקונים רצופים, ובכך השווה את שיאו של ג'ון היגינס בזמנו (שיא הנשבר באירוע החמישי של הטור האירופאי בעונת 2013/2014, כאשר ניל רוברטסון ביצע בסיבוב הראשון של התחרות ארבעה רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה בארבעה משחקונים רצופים, כאשר ניצח את אחמד סייף מקטאר בתוצאה הסופית 4-0).
לאחר זכייתו הראשונה באליפות העולם
באליפות העולם בסנוקר לשנת 2002, ניצח או'סאליבן ברבע הגמר את סטיבן לי בתוצאה 10–13, ועלה לחצי הגמר מול סטיבן הנדרי. בראיון שלפני המשחק התבטא או'סאליבן בצורה מעוררת מחלוקת לגבי הנדרי, כשהוא מתייחס למשחק שנערך ביניהם בשנת 1999. או'סאליבן פתח את היום הראשון של המשחק בצורה טובה, ואף הוביל 5–8, אולם ביום השני למשחק השווה הנדרי את התוצאה ל-12-12 ולבסוף ניצח הנדרי את המשחק בתוצאה 13–17. לאחר שהפסיד, או'סאליבן האשים את הנדרי בחוסר ספורטיביות בהתייחסו למפגש קודם ביניהם, אך לא הסביר באיזו תחרות. הנדרי בחר שלא להגיב להאשמותיו, אולם מספר שחקני סנוקר, בהם סטיב דייוויס, בחרו לבקר את התנהגותו של או'סאליבן כלפיו. בסופו של דבר התנצל או'סאליבן בפני הנדרי על התבטאויותיו.
עונת 2002/2003 הייתה מוצלחת מבחינתו של או'סאליבן, כיוון שהצליח להגיע בשבע טורנירי דירוג לשמינית הגמר. או'סאליבן זכה בעונה זו בטורניר המאסטרס הסקוטי, באליפות אירופה הפתוחה ובטורניר המאסטרס האירי, כשבשני משחקי הגמר של תחרויות המאסטרס ניצח את ג'ון היגינס, ובגמר אליפות אירופה ניצח את סטיבן הנדרי. בעקבות כושרו הטוב, היה או'סאליבן המועמד המוביל לזכייה באליפות העולם באותה שנה, אך הודח בסיבוב הראשון של האליפות, לאחר שהפסיד בתוצאה 6–10 למרקו פו, וזאת על אף שביצע רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות. בעקבות ההפסד ירד או'סאליבן למקום השלישי בדירוג העולמי.
עונת 2004/2005
בעונה זו זכה או'סאליבן בטורניר המאסטרס ובתחרות ויילס הפתוחה. עם זאת הוא החמיץ את אליפות סין הפתוחה בטענה לבעיות בריאותיות. שחקן הסנוקר אנתוני המילטון ביקר את או'סאליבן על כך, וטען כי על או'סאליבן לקדם את מעמדו של הסנוקר בעולם.
באליפות העולם פגש או'סאליבן ברבע הגמר את פיטר אבדון. בתחילה הוביל או'סאליבן 2–8, אולם בעזרת משחק איטי והגנתי בצורה יוצאת דופן, ניצח אבדון בתוצאה 11–13. רבים ביקרו את צורת המשחק האיטית של אבדון, וטענו כי מטרתה הייתה לפגום בסגנון משחקו המהיר של או'סאליבן. לאחר המשחק טען או'סאליבן כי קיימת סבירות גבוהה שלא יתחרה בעונה הבאה, וייתכן שאף יפרוש מן המשחק. למרות זאת, בספטמבר 2005 הודיע או'סאליבן כי ישחק בעונת 2005/2006 אולם יקדיש חלק מן העונה למשחק הפול האמריקאי הכדור השמיני בארצות הברית, וזאת לאחר שנבחר להתחרות בסבב הפול העולמי. בסופו של דבר התברר כי סבב הפול העולמי התנגש עם אליפות ליגת העל בסנוקר, בה או'סאליבן הגן על תואר האלוף. או'סאליבן ויתר על סבב הפול העולמי והחליט לנסות ולהגן על התואר, ולבסוף ניצח את סטיבן הנדרי בתוצאה 0–6, כשהוא מבצע ארבעה רצפים של מעל 100 נקודות.
עונת 2005/2006
בעונה זו הגיע או'סאליבן לגמר הגרנד פרי אולם הפסיד לג'ון היגינס בתוצאה 2–9. כמו כן הוא הגיע לגמר טורניר המאסטרס, אולם גם שם הפסיד להיגינס בתוצאה 9–10. בסיבוב הראשון של אליפות בריטניה באותה עונה, במשחקו נגד מארק קינג, שיחק או'סאליבן עם מגבת לחה על ראשו במשך רוב המשחק.
החלטתו של או'סאליבן שלא להשתתף בגביע מלטה בעונה זו עלתה לו במקום הראשון בעולם.
עונת 2006/2007
בעונה זו הגיע או'סאליבן לגמר גביע צפון אירלנד, בו הפסיד בתוצאה 6–9 לדינג ג'ונווי. עם זאת בחצי הגמר ניצח או'סאליבן את דומיניק דייל בתוצאה 0–6 בזמן שיא של 53 דקות בתחרות של הטוב מ-11 משחקונים.
בדצמבר 2006, במשחק רבע הגמר של אליפות בריטניה נגד סטיבן הנדרי, פרש או'סאליבן בצורה מפתיעה במשחקון ה-6, במשחק של הטוב מ-17 משחקונים. במשחק זה או'סאליבן פיגר בתוצאה 1–4, ובמשחקון השישי, לאחר רצף של 24 נקודות, החטיא או'סאליבן כדור אדום. לאחר ההחטאה לחץ או'סאליבן את ידו של הנדרי ואת ידו של שופט המשחק, כנהוג בסיום משחקי סנוקר, ויצא מן האולם, כשהוא מותיר את הנוכחים באירוע המומים. תוצאת המשחק נקבעה כ-1–9 לטובתו של הנדרי, וכמו כן איגוד הסנוקר העולמי הודיע שיספק לצופים כרטיסים חינם למשחקים שהתקיימו למחרת התקרית כפיצוי. ב-31 במאי 2007 קנס איגוד הסנוקר העולמי את או'סאליבן בסכום של 20,800 ליש"ט, וכמו כן הפחית לו 900 נקודות דירוג בעקבות התקרית.
הטורניר הבא בו השתתף או'סאליבן היה טורניר המאסטרס, בו התקבל על ידי הקהל בתגובות מעורבות: חלק מן הקהל עודד אותו וחלק אחר שרק לו בוז. בסיבוב הראשון ניצח או'סאליבן את אלי קרטר בתוצאה 1–6 כשהוא מבצע 2 רצפים של מעל 100 נקודות. עם זאת, או'סאליבן יצר תקרית נוספת כשהחליט שלא להשתתף בריאיון לתקשורת אחרי המשחק, כמקובל בסיום משחקי סנוקר. מספר שחקנים ביקרו את או'סאליבן בעקבות החלטה זו, ביניהם שון מרפי וקן דוהרטי. ב-21 בינואר 2007 פגש או'סאליבן את דינג למשחק הגמר, בו ניצח בתוצאה 3–10. במהלך המשחק אוהד קולני של או'סאליבן פגע בדינג הצעיר, ובתגובה ניסה או'סאליבן לעודד את דינג. האוהד הורחק בסופו של דבר, וסטיב דייוויס ציין לטובה את הרוח הספורטיבית שהפגין או'סאליבן במהלך המשחק.
לפני אליפות העולם בעונה זו, בה הוגרל להתחרות בסיבוב הראשון נגד דינג, טען או'סאליבן כי הגרלת המשחקים נקבעה מראש. טענה זו נדחתה על ידי ארגון הסנוקר העולמי, ובסופו של דבר או'סאליבן חזר בו מההאשמה. או'סאליבן ניצח את דינג בתוצאה 2–10, והמשיך לסיבוב השני בו התחרה ברוברטסון. או'סאליבן ניצח את רוברטסון בתוצאה 10–13, והמשיך לרבע הגמר בו הפסיד בתוצאה 1–93 לג'ון היגינס, שבסופו של דבר זכה באליפות העולם.
עונת 2007/2008
בעונה זו טען או'סאליבן שרופאו ייעץ לו להימנע מנסיעות ארוכות, ולכן הוא בחר שלא להשתתף בטורניר הדירוג הראשון של העונה, השאנגחאי מאסטרס, ובטורניר הפוט בלאק אליו הוזמן.
כששב להתחרות, הגיע או'סאליבן לגמר תחרות הגרנד פרי, בו הפסיד למרקו פו בתוצאה 6–9. כמו כן במהלך גביע צפון אירלנד קבע או'סאליבן שיא, כשביצע חמישה רצפים של מעל 100 נקודות, כולל רצף מקסימלי של 147 נקודות, הרצף השביעי הרשמי בקריירה שלו, בניצחון 2–5 על אלי קרטר. עם זאת, או'סאליבן הודח בסיבוב הבא כשהפסיד לפרגל או'בריאן.
ב-3 בדצמבר 2007 זכה או'סאליבן בפעם הרביעית ברציפות, והשביעית בסך הכול, בליגת העל בסנוקר, כשהוא מנצח בגמר את ג'ון היגינס בתוצאה 4–7.
ב-15 בדצמבר 2007 ביצע או'סאליבן רצף המקסימלי של 147 נקודות בניצחון 8–9 על מארק סלבי במסגרת חצי הגמר של אליפות בריטניה. זהו הרצף המקסימלי השמיני של או'סאליבן, ובכך הוא השווה את שיאו של סטיבן הנדרי. כמו כן או'סאליבן ביצע את הרצף המקסימלי במשחקון מכריע, כשהתוצאה הייתה 8-8, ובכך הפך לאדם השלישי בסך הכול שעושה זאת. כמו כן או'סאליבן הפך לאדם השני שמבצע שני רצפים מקסימליים בשני טורנירי דירוג רצופים. בגמר ניצח או'סאליבן את סטיבן מגווייר וכך זכה בטורניר הדירוג הראשון שלו זה שלוש שנים.
בטורניר המאסטרס בעונה זו הפסיד או'סאליבן לסטיבן מגווייר בתוצאה 5–6. כמו כן או'סאליבן בחר שלא להשתתף בגביע מלטה בעונה זו, אך חזר לשחק בתחרות וולש הפתוחה, בה הגיע לגמר. בגמר פגש או'סאליבן את מארק סלבי, אך על אף שהוביל במהלך המשחק 5–8, הפסיד לבסוף בתוצאה 8–9.
או'סאליבן השתתף גם בתחרות סין הפתוחה, בה הפסיד בסיבוב הראשון למרקו פו בתוצאה 4–5. בריאיון לתקשורת שלאחר המשחק נוצרה שערורייה כשאו'סאליבן דיבר בגסות אל העיתונאים ואל דובר ארגון הסנוקר העולמי. ביוני 2008 קבע ארגון הסנוקר העולמי כי או'סאליבן לא יקבל את הכסף ואת נקודות הדירוג שהיה אמור להרוויח מהטורניר, כתגובה להתנהגותו הבלתי הולמת.
באליפות העולם בעונה זו, במשחקו נגד מארק ויליאמס, ביצע או'סאליבן את הרצף המקסימלי של 147 נקודות בפעם התשיעית בקריירה. בעקבות זאת כינה אותו שחקן העבר והשדרן דניס טיילור "גאון". עם זאת, מכיוון שגם אלי קרטר ביצע רצף מקסימלי בתחרות זו, נאלץ או'סאליבן לחלוק איתו את הפרס הכספי. בתחרות זו הגיע או'סאליבן לגמר, לאחר ניצחון על סטיבן הנדרי בחצי הגמר בתוצאה 8–17. בגמר ניצח או'סאליבן את אלי קרטר בתוצאה 8–18, וכך זכה בתואר אלוף העולם בפעם השלישית. בראיון שלאחר המשחק רמז או'סאליבן כי ייתכן ולא יישחק בעונת 2008/2009, אך עם זאת הצהיר כי הוא רוצה לזכות באליפות העולם עוד פעמים רבות.
עונת 2008/2009
או'סאליבן פתח את העונה בזכייה בגביע צפון אירלנד, כשניצח בגמר את דייב הרולד בתוצאה 3–9.
בתחרות השאנגחאי מאסטרס פגש או'סאליבן בחצי הגמר את סטיבן מגווייר, אותו ניצח בתוצאה 5–6, לאחר שני רצפים גבוהים של 141 ו-145 נקודות. עם זאת או'סאליבן הפסיד בגמר לריקי וולדן בתוצאה 8–10.
בליגת העל בסנוקר ניצח או'סאליבן את מארק סלבי בתוצאה 2–7, וכך זכה בליגת העל בפעם החמישית ברצף, ובפעם השמינית בסך הכול. למרות זאת או'סאליבן כשל בהגנה על תואר האליפות באליפות בריטניה, כשהפסיד בסיבוב השני בתוצאה 5–9 לג'ו פרי. בראיון שלאחר המשחק התבטא או'סאליבן בצורה מעוררת מחלוקת, ונקנס בעקבות זאת.
בטורניר המאסטרס הגיע או'סאליבן לגמר לאחר ניצחונות על ג'ו פרי, אלי קרטר וסטיבן מגווייר. בגמר פגש או'סאליבן את מארק סלבי אותו ניצח בתוצאה 8–10, וזכה בטורניר המאסטרס בפעם הרביעית. כמו כן או'סאליבן הפך לאדם השני, לאחר סטיבן הנדרי, שזכה בטורניר זה יותר משלוש פעמים. לאחר המשחק טען או'סאליבן כי זהו ההישג הגדול ביותר בקריירה שלו, כיוון ששיחק עם מקל סנוקר חדש, אותו קיבל רק בשבת שלפני המשחק.
באליפות העולם בעונה זו ניצח או'סאליבן בסיבוב הראשון את סטיוארט בינגהאם, תוך כדי שהוא מבצע שלושה רצפים של למעלה מ-100 נקודות. עם זאת הפסיד או'סאליבן בסיבוב השני למארק אלן בתוצאה 11–13, וזאת אף שהוביל במהלך המשחק 9-7.
עונת 2009/2010
או'סאליבן פתח את העונה בטורניר השאנגחאי מאסטרס. בסיבוב הראשון ניצח או'סאליבן את גרהם דוט בתוצאה 0–5, בסיבוב השני את מרקו פו בתוצאה 2–5, ברבע הגמר את דינג ג'ונווי בתוצאה 3–5, ובחצי הגמר את ג'ון היגינס בתוצאה 1–6. בגמר פגש או'סאליבן את ליאנג וונבו אותו ניצח בתוצאה 10-5.
בטורניר הדירוג השני בעונה זו, הגרנד פרי, ניצח או'סאליבן בסיבוב הראשון את ג'יימי באנט בתוצאה 3–5, אך הפסיד בסיבוב השני לג'ון היגינס בתוצאה 4–5.
ב-29 בנובמבר 2009 לא הצליח או'סאליבן לשמור על תואר אלוף ליגת העל בסנוקר, כשהפסיד בגמר לשון מרפי בתוצאה 3-7.
באליפות בריטניה הגיע או'סאליבן לחצי הגמר לאחר ניצחונות על מתיו סטיבנס, פיטר אבדון ומארק סלבי. בחצי הגמר פגש או'סאליבן את ג'ון היגינס, לו הפסיד בתוצאה 8–9, וזאת למרות הצלחתו לחזור מתוצאה של 2–8 לתוצאה של 8-8.
או'סאליבן פתח את טורניר המאסטרס במשחק מול ניל רוברטסון, אותו ניצח בתוצאה 6-4. ברבע הגמר ניצח או'סאליבן את פיטר אבדון בתוצאה 6-3. בחצי הגמר ניצח או'סאליבן את מארק ויליאמס בתוצאה 5–6, והגיע לגמר המאסטרס ה-6 שלו ב-7 שנים. בגמר פגש או'סאליבן את מארק סלבי לו הפסיד בתוצאה 9–10.
בתחרות ולש הפתוחה ניצח או'סאליבן בסיבוב הראשון את סטיוארט בינגהאם בתוצאה 1–5, בסיבוב השני את ג'יימי קופ בתוצאה 0–5, וברבע הגמר את מארק אלן בתוצאה 2–5. בחצי הגמר פגש או'סאליבן את ג'ון היגינס, לו הפסיד בתוצאה 4-6.
בתחרות סין הפתוחה הפסיד או'סאליבן בסיבוב הראשון לטיאן פנגפיי בן ה-22 בתוצאה 3–5, וכך איבד את המקום הראשון בדירוג העולמי.
באליפות העולם ניצח או'סאליבן בסיבוב הראשון את ליאנג וונבו בתוצאה 7–10, ובסיבוב השני את מארק ויליאמס בתוצאה 10–13, אך הפסיד ברבע הגמר למארק סלבי בתוצאה 11–13.
עונת 2010/2011
באליפות העולם הפתוחה, ניצח או'סאליבן בסיבוב הראשון את מארק קינג בתוצאה 0–3. במשחקון השלישי ביצע או'סאליבן את הרצף המקסימלי ה-10 בקריירה שלו, וכך שוב עקף את סטיבן הנדרי במספר הרצפים המקסימלים. במהלך המשחקון השלישי, כשלזכותו רק 8 נקודות, שאל או'סאליבן את השופט מה הפרס הכספי על ביצוע רצף מקסימלי, ונענה שהפרס על הרצף המקסימלי בוטל, והפרס היחיד שיקבל אם יבצע רצף מקסימלי יהיה הפרס על הרצף הגבוה ביותר. בסיום המשחק, כשכל מה שנותר לאו'סאליבן לעשות כדי לבצע רצף מקסימלי הוא להכניס את הכדור השחור האחרון, הוא לחץ לפתע את ידו של קינג, כמי שמסיים את המשחק, כמחאה על כך שאין פרס על ביצוע הרצף המקסימלי. עם זאת, לאחר שהשופט פנה ודיבר איתו, החליט לבסוף להכניס את הכדור השחור, וביצע את הרצף המקסימלי ה-10 בקריירה שלו. בהמשך הטורניר ניצח או'סאליבן את ג'ימי וייט, סטיבן הנדרי, סטיבן מגוויר ופיטר אבדון בתוצאה 1–3, אך הפסיד בגמר לניל רוברטסון בתוצאה 1–5.
עונת 2011/2012
בעונה זו זכה בפעם הרביעית באליפות העולם לאחר שניצח בגמר את אלי קרטר 18-11. ב-6 ביוני הוכרז כי לא ישתתף בעונת 2012/2013, מכיוון שסירב לחתום על חוזה השחקנים הרשמי עם ארגון הסנוקר העולמי.
עונת 2012/2013
ב-6 במאי 2013, זכה אוסילבן באליפות העולם בסנוקר בפעם החמישית בקריירה, כאשר ניצח בגמר את בארי הוקינס בתוצאה 12–18. בגמר ביצע או'סאליבן שישה רצפים של מעל מאה נקודות (מה שלא היה מעולם במשחק גמר), ועוד עשרה רצפים של מעל 50 נקודות. או'סאליבן זכה בתואר לאחר שהשתתף בתחרות אחת בלבד באותה העונה, ה-PTC השלישי של העונה בחודש ספטמבר.
עונת 2013/2014
בינואר 2014, זכה או'סאליבן בפעם החמישית בטורניר המאסטרס לאחר ניצחון 4–10 על מארק סלבי.
במרץ 2014, זכה באליפות ויילס הפתוחה כשניצח בגמר את דינג ג'ונווי בתוצאה 3–9, כאשר במשחקון האחרון השלים רצף מקסימלי של 147 נקודות (כשאת הכדור האחרון הטביע עם יד שמאל על מנת לייחד את הרגע), והפך לשחקן הראשון אי פעם שביצע 12 רצפים מקסימליים רשמיים.
באפריל 2014, הוא דורג במקום ה-19 בעולם, בשל שהפחית את השתתפותו בתחרויות שונות בסבב המקצועני המשפיעות על הדירוג. עם זאת, במאי הגיע לגמר אליפות העולם, בו הפסיד למארק סלבי בתוצאה 14–18
ב-4 בדצמבר 2014, באליפות בריטניה, ביצע או'סאליבן את הרצף המקסימלי הרשמי ה-13 בקריירה שלו מול מתיו סלט, ולבסוף גם זכה בטורניר זה, כאשר ניצח בגמר את ג'אד טראמפ בתוצאה 9–10. הייתה זו הפעם החמישית שזכה באליפות בריטניה, ובכך השווה את מספר הזכיות בטורניר זה עם סטיבן הנדרי.
מעמדו כשחקן
מאז תחילת דרכו כמקצוען בשנת 1992, זכה או'סאליבן בשיא כל הזמנים של 39 תוארי דירוג עולמיים, 3 תוארי דירוג מינוריים, 36 תארים ללא דירוג, 3 תארים קבוצתיים, תואר אחד חצי מקצועני, ו-3 תוארי חובבים (סך הכול 85 תארים), בהם שיא כל הזמנים של 21 זכיות בתוארי "הכתר המשולש" (Triple Crown) – שלושת התארים החשובים והיוקרתיים ביותר בעולם הסנוקר: שיא בתקופה המודרנית של שבע זכיות באליפות העולם בסנוקר (2001, 2004, 2008, 2012, 2013, 2020, 2022), שיא כל הזמנים של שבע זכיות באליפות בריטניה (1993, 1997, 2001, 2007, 2014, 2017, 2018), ובשיא כל הזמנים של שבע זכיות בטורניר המאסטרס (1995, 2005, 2007, 2009, 2014, 2016, 2017).
או'סאליבן דורג במקום הראשון בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי במשך שמונה עונות: 2002/2003, 2004/2005, 2005/2006, 2008/2009, 2009/2010, 2019/2020, 2022/2023, ו-2023/2024 (בתאריכים 7 במאי 2002–5 במאי 2003, 4 במאי 2004–1 במאי 2006, 6 במאי 2008–3 במאי 2010, 25 במרץ 2019–11 באוגוסט 2019, ו-4 באפריל 2022–הווה. סך הכל 332 שבועות).
או'סאליבן ניצח מעל אלף משחקים רשמיים בקריירה, הישג המציב אותו עם השחקנים ג'ון היגינס ומארק ויליאמס בלבד בהיסטוריה של המשחק, בהם שיא כל הזמנים של מספר ניצחונות המשחקים בטורנירי הכתר המשולש עם 244 ניצחונות משחקים (שיא כל הזמנים של מספר ניצחונות המשחקים באליפות העולם בסנוקר של 76 ניצחונות (89 ניצחונות משחקים כולל מוקדמות אליפות העולם בסנוקר), שיא כל הזמנים של מספר ניצחונות המשחקים באליפות בריטניה של 97 ניצחונות, ובשיא כל הזמנים של מספר ניצחונות המשחקים בטורניר המאסטרס של 58 ניצחונות).
במהלך הקריירה, ביצע או'סאליבן מעל 1,200 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה, יותר מכל שחקן אחר, בהם שיא כל הזמנים של 203 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה באליפות העולם בסנוקר. כמו כן, במהלך הקריירה, ביצע 15 רצפים מקסימליים רשמיים של 147 נקודות, הכי הרבה בהיסטוריית המשחק, בהם הרצף המקסימלי הרשמי המהיר ביותר בכל הזמנים, העומד על 5 דקות ו-20 שניות (בוצע מול מייק פרייס מאנגליה בסיבוב הראשון של אליפות העולם בסנוקר 1997), שיא הנכנס לספר השיאים של גינס.
על אף שידו החזקה היא יד ימין, או'סאליבן מסוגל לשחק בשתי ידיו באופן שוטף, ולהחליף בין יד ימין לשמאל לפי הצורך, אך לרוב הוא מכה ביד ימין. כמו כן, הוא נחשב לאחד משחקני הסנוקר בעלי קצב המשחק המהיר בעולם.
או'סאליבן נחשב לשחקן המוכשר ביותר מאז ומעולם בקרב חובבי סנוקר, פרשנים וגם חלק מעמיתיו למשחק, כאשר חלקם אף כינו אותו "גאון". לאחר שהפסיד לאו'סאליבן באליפות העולם בשנת 2008, טען סטיבן הנדרי כי או'סאליבן הוא שחקן הסנוקר הטוב ביותר בעולם בהפרש ניכר מהאחרים.
עם זאת, ישנה ביקורת על או'סאליבן, שלעיתים מראה חוסר חשק לשחק וחוסר עניין במשחק, כך שלצד משחקים מרהיבים, ניתן לראות אצלו גם תצוגות נפל.
או'סאליבן נחשב לאחד משחקני הסנוקר הפופולרים והאהודים ביותר בכל הזמנים, בעיקר בגלל סגנון המשחק המרהיב והמהיר שלו, והוא טוען כי השאיפה שלו היא לבדר את הצופים, וכי משחק איטי והגנתי מדי ירחיק את הקהל מאולמות הסנוקר. כמו כן, בזכות סגנון משחקו, תרם או'סאליבן תרומה רבה לשיפור מעמדו של ענף הסנוקר בעולם בעיני הציבור.
בשנת 1998 זכה או'סאליבן בטורניר המאסטרס האירי, לאחר שניצח בשלב הגמר את קן דוהרטי מאירלנד בתוצאה 3–9. אולם, זכייתו בתואר נשללה עקב הימצאות שרידי קנאביס בבדיקת סמים שערך בסמוך לטורניר. על אף שדוהרטי דחה את הפרס, הועברו לו כספי הזכייה המלאים של הטורניר.
בשנת 2007, בשלב השלישי של טורניר גביע צפון אירלנד, שבר או'סאליבן את שיא כל הזמנים במספר הרצפים של מאה נקודות ומעלה ששחקן יחיד מבצע במשחק המשוחק בשיטת הטוב מ-9 משחקונים אפשריים (הראשון שמנצח חמישה משחקונים מנצח את המשחק), כשביצע חמישה רצפים של מאה נקודות ומעלה נגד אלי קרטר מאנגליה, כשבכל ניצחון משחקון שלו הוא מבצע רצף של מאה נקודות ומעלה (הישג שמעולם לא בוצע שוב בסנוקר המקצועני העולמי עד היום), בהם רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות. משחק זה הסתיים בתוצאה 2–5 לטובת או'סאליבן.
בשנת 2014, שבר או'סאליבן את שיא צבירת הנקודות הגבוהה ביותר ללא מענה היריב במשחק רשמי בכל הזמנים (0–556 נקודות לטובת או'סאליבן, ובתוצאה סופית של 0–6 לטובת או'סאליבן מול ריקי וולדן האנגלי בסיבוב השני של מאסטרס 2014). כמו כן, או'סאליבן זכה לבסוף בטורניר זה לאחר שניצח בגמר את מארק סלבי בתוצאה 4–10. באותה עונה נהיה גם לסגן אלוף העולם בסנוקר, לאחר שהפסיד בגמר האליפות למארק סלבי בתוצאה 14–18.
בשנת 2016, באליפות ויילס הפתוחה, התמודד או'סאליבן בסיבוב הראשון מול בארי פינצ'ס האנגלי. במשחקון החמישי והאחרון, ויתר או'סאליבן על האפשרות לבצע רצף מקסימלי של 147 נקודות. לאחר שהטביע את הכדור האדום ה-14 במספר, בחר או'סאליבן להטביע את הכדור הוורוד, ולאחר מכן הטביע את כל שאר הכדורים שנותרו בשולחן, ובכך השלים רצף של 146 נקודות בלבד. או'סאליבן טען שעשה זאת בשל סכום הפרס הנמוך בטורניר להישג של רצף מקסימלי, ושלא ראוי לבצע רצף כזה בשביל פרס כה נמוך (שווי הפרס 10,000 פאונד). יושב ראש איגוד הסנוקר העולמי דאז, בארי הרן, קרא להחלטה של או'סאליבן "לא מקובלת" ו"לא מכובדת", ואף הוסיף ש"אם לעשרת אלפים פאונד אין משמעות עבורו, אני מצטער בשבילו". או'סאליבן זכה לבסוף בטורניר זה לאחר שניצח בגמר את ניל רוברטסון בתוצאה 5–9, אולם, דינג ג'ונווי זכה לבסוף בפרס הכספי לרצף הגבוה ביותר שבוצע בטורניר, כשביצע בעצמו רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות מול ניל רוברטסון בשלב רבע הגמר.
ב-2016 זכה או'סאליבן בעיטור הכבוד כקצין במסדר האימפריה הבריטית (OBE) מהנסיך צ'ארלס (כיום המלך צ'ארלס השלישי).
בעונת 2017/2018, זכה או'סאליבן בחמישה טורנירי דירוג, והשווה את שיא מספר הזכיות של טורנירי דירוג לשחקן יחיד בעונה אחת בכל הזמנים, יחד עם סטיבן הנדרי, דינג ג'ונווי ומארק סלבי, להם גם חמש זכיות של תוארי דירוג בעונה אחת. בעונת 2019/2020 נשבר השיא על ידי ג'אד טראמפ, כשזכה בשישה טורנירי דירוג בעונה אחת.
בשנת 2019, היה או'סאליבן שחקן הסנוקר הראשון בהיסטוריה של המשחק לבצע רצף רשמי של מאה נקודות ומעלה בפעם ה-1,000 בקריירה, כשביצע הישג זה במשחקון האחרון של גמר אליפות השחקנים לשנת 2019 מול ניל רוברטסון, כשלאחר רצף זה זכה בטורניר, לאחר שניצח בגמר בתוצאה 4–10.
באליפות העולם בסנוקר 2020, שבר או'סאליבן את שיא המשחק המהיר ביותר שהתקיים באליפות העולם בסנוקר בכל הזמנים, כשניצח בסיבוב הראשון את טמפצ'אי אונ-נו התאילנדי בתוצאה של 1–10 ובזמן משחק כולל של 108 דקות. באותו הטורניר זכה או'סאליבן באליפות העולם בסנוקר בפעם השישית בקריירה שלו, לאחר שניצח בגמר את קיירן וילסון האנגלי בתוצאה 8–18. בשל הישג זה, היה או'סאליבן שחקן הסנוקר השני המבוגר ביותר בכל הזמנים שזכה באליפות העולם בסנוקר, כשזכה באליפות זו בגיל 44 ו-255 ימים, שני בלבד לשיא כל הזמנים בזמנו של ריי רירדון הולשי, שזכה באליפות העולם בסנוקר בשנת 1978, בגיל 45 ו-203 ימים.
בשנת 2022 זכה או'סאליבן בטורניר המאסטרס של הונג קונג, לאחר שניצח בגמר את מרקו פו ההונג קונגי בתוצאה 4–6. במשחק גמר זה נשבר שיא כמות קהל הגדולה ביותר שהייתה במשחק סנוקר אי פעם, כאשר מלאו את הקולוסיאום של הונג קונג כ-9,000 צופים בהיכל.
בנוסף לסנוקר או'סאליבן משחק גם פול. הוא השתתף בגביע מוסקוני בשנים 1996 ו-1997, בעונת 2005/2006 של סבב הפול העולמי, ובעוד מספר תחרויות.
סגנון משחק
או'סאליבן נחשב על דעת פרשנים, עמיתיו למשחק ואוהדי סנוקר רבים לשחקן הסנוקר המוכשר ביותר בהיסטוריית המשחק, כאשר חלקם אף מכנים אותו גאון. עם זאת, בשל אופיו ההפכפך והבלתי צפוי, היה מעורב במספר תקריות שנויות במחלוקת ובעט לא פעם במוסכמות עולם הסנוקר התחרותי, על כך זומן לוועדות משמעת רבות ונקנס מספר פעמים בקריירה.
או'סאליבן הוא שחקן השולט בכל פרמטר במשחק באופן כמעט מוחלט, ובעל אוריינטציה התקפית מובהקת וקצב משחק מהיר ושוטף. הוא הוגדר על ידי רבים מעמיתיו למשחק כ-Front Runner הטוב ביותר בכל הזמנים של הענף, כלומר, לשחקן שהכי קשה להתאושש מולו כאשר הוא משיג יתרון של מספר משחקונים. זאת בשל העובדה שכאשר הוא צובר ביטחון ומומנטום, כמעט ואינו עושה טעויות, ומצד שני, מנצל עד תום את טעויות יריביו.
או'סאליבן ימני אך מסוגל לשחק עם ידו השמאלית ברמה גבוהה למדי, תכונה החוסכת לו פעמים רבות את השימוש במקל העזר. בסיבוב הראשון של אליפות העולם בסנוקר 1996, כאשר ניצח את אלן רובידו הקנדי בתוצאה 3–10, הציג או'סאליבן לראשונה את יכולת זו, דבר שלא היה ידוע או מקובל בסבב הסנוקר המקצועני העולמי באותה תקופה. בסיום ההתמודדות סירב רובידו ללחוץ את ידו של או'סאליבן בטענה שהפגין זלזול כלפיו, ואף הגיש כלפיו תלונה רשמית לאיגוד הסנוקר העולמי. בעקבות התלונה זומן או'סאליבן לשימוע משמעתי, במהלכו זעם וטען שההאשמות כלפיו מגוחכות, ושביכולתו לשחק ברמה מספיק גבוהה בשתי ידיו. שופטי הוועדה החליטו שעליו להוכיח את טענותיו והתבקש על-ידם להתמודד מול רקס ויליאמס (בזמנו שחקן עבר שהיה פעמיים סגן אלוף העולם בסנוקר) בשלושה משחקונים כשהוא משחק עם ידו השמאלית בלבד. או'סאליבן ניצח את כל שלושת המשחקונים וזוכה לחלוטין מההאשמות.
בראיון שנתן או'סאליבן בשנת 2019, טען שאינו חושב שהוא מוכשר בצורה יוצאת דופן, וכי ישנם שחקנים בסבב העולמי המוכשרים ממנו, ואת הישגיו צלח בעבודה קשה, אימונים רבים ושאיפה למצוינות.
זכיות בכתר המשולש
או'סאליבן הוא שחקן הסנוקר בעל מספר הזכיות הגבוה ביותר בכל הזמנים של תוארי הכתר המשולש, עם 21 זכיות במספר. כמו כן, הוא שחקן הסנוקר הראשון והיחיד עד כה בהיסטוריה של המשחק שזכה בתוארי הכתר המשולש במשך ארבעה עשורים רצופים (1990', 2000', 2010', 2020'). להלן רשימת כל תחרויות הכתר המשולש בהן זכה לפי סדר כרונולוגי.
חיים אישיים
מוצאו של או'סאליבן מצד אביו הוא אנגלי ואירי, ומצד אימו סיציליאני.
או'סאליבן נולד בוורדסלי שבמחוז וסט מידלנדס, והוא גדל ועדיין מתגורר בצ'יגוול שבמחוז אסקס.
או'סאליבן ידוע כפרפקציוניסט ובעל ביקורת עצמית גבוהה, אפילו כאשר הוא מנצח. כמו כן, ידוע כי הוא סובל מדיכאון ושבעבר סבל מבעיות הקשורות בסמים.
או'סאליבן הוא חברם הטוב של שחקן הסנוקר האנגלי ג'ימי וייט, הגיטריסט, חבר להקת הרולינג סטונז, רון ווד, והאמן האנגלי, דמיאן הירסט.
או'סאליבן הוא אוהד קבוצת הכדורגל ארסנל. תחביביו העיקריים הם ריצה ומרוצי מכוניות, והוא אף השתתף בתוכנית המרוצים טופ גיר.
יא ראייח
יא ראייח או יא רייח (בערבית: يا رايح; בתרגום לעברית: לאן אתה הולך) הוא שיר שעבי אלג'יראי שכתב וביצע המוזיקאי האלג'יראי דהמאן אל חראשי בשנת 1973.
במהלך שלושת העשורים האחרונים השיר הפך להיות מזוהה עם הזמר האלג'יראי-צרפתי רשיד טאהא שביצע אותו לראשונה בשנת 1993. בהמשך נכלל השיר בשני אלבומים של טאהא, ובשנת 1997 הוציא אותו האחרון כסינגל שהגיע למקום ה-11 במצעד הסינגלים הצרפתי. בפברואר 1998 קיבל השיר שלו את פרס סינגל הכסף. לאחר מותו של טאהא, השיר נכנס מחדש למצעדי הסינגלים בצרפת והגיע למקום ה-14.
בישראל
בישראל זכה השיר למספר רב של גרסאות כיסוי בשפה הערבית. גם בעברית קיימות לשיר מספר גרסאות כיסוי, בהן "יודו לך רעיוני", המושר במסורת הפיוט של יהדות מרוקו.
גרסת כיסוי המשלבת ערבית ועברית בוצעה על ידי חיים זריהן וחיים ישראל. בשנת 2010 הוקלטה גרסת כיסוי עברית שנכללה באלבום של משפחת תאקט. ב-2012 סומפל קטע ממנו בשיר "בליבי" של שלומי שבת והבוסקילז.
פתיח סדרת הטלוויזיה שנות ה-80 הוא סימפול הפתיחה של השיר.
רוברטו בונאנו
רוברטו אוסקר בונאנו (בספרדית: Roberto Oscar Bonano; נולד ב-24 בינואר 1970 ברוסאריו, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי.
בונאנו ערך את הופעת הבכורה המקצוענית שלו במדי רוסאריו סנטרל ב-23 בפברואר 1992 במשחק קבוצתו מול הורקאן. הוא שחק בקבוצה 4 עונות בהן ערך 110 הופעות בליגה וזכה עימה בגביע קונמבול ב-1995.
ב-1996 הוחתם בונאנו על ידי קבוצת הפאר הארגנטינאית ריבר פלייט במדיה שיחק עד שנת 2001. בונאנו זכה עם הקבוצה ב-5 אליפויות, בגביע ליברטדורס ובגביע סופרקופה סודאמריקנה. הוא ניהל יריבות קשה עם חוסה לואיס צ'ילאברט ששימש באותן שנים כשוערה של ולס סארספילד. צ'ילאברט הבקיע נגד בונאנו במשחק נבחרתו ואילו בונאנו כבש נגדו בבעיטת פנדל במהלך משחק ליגה. שני השוערים לא הסתירו את סלידתם אחד מהשני בתקשורת. בעונותיו האחרונות ניהל תחרות על המקום בהרכב עם פרנקו קוסטנסו.
ב-2001 הצטרף בונאנו לברצלונה אך לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב הקבוצה, מולו התחרו שוערים כמו ויקטור ואלדס הצעיר והטורקי רושטו. אחרי שנתיים בקבוצה עבר לשחק בריאל מורסיה לעונה אחת.
ב-2004 הצטרף לדפורטיבו אלאבס, הוא נאלץ להילחם על המקום בהרכב פעם נוספת עם פרנקו קוסטנזו. עונה לאחר מכן עזב קוסטנזו את הקבוצה עם ירידתה לליגה השנייה ובונאנו שימש כשוער הראשון עד פרישתו.
בונאנו ערך 13 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה, רובם במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002. הוא שימש כשוער השני של הנבחרת במהלך מונדיאל 2002.
Foe tha Love of $
$ Foe tha Love of הוא הסינגל השני מהאלבום "Creepin on ah Come Up" מאת בון ת'אגס אן הרמוני. בשיר מתארח איזי אי והוא הופק על ידי DJ Yella. הסינגל זכה להצלחה רבה, והגיע למקום 41 במצעד מאה השירים הלוהטים של מגזין בילבורד, ולמקום 37 במצעד Rhythmic Top 40 של בילבורד. בווידאו קליפ של השיר נערכת הופעתו האחרונה של איזי אי בווידאו קליפ. השיר נכלל בפסקול של המשחק Crime: Streets of LA, יחד עם הסינגל הראשון של האלבום "Thuggish Ruggish Bone". השיר כולל סאמפל מהשיר "For the Love of Money".
רודולף ליפשיץ
רודולף אוטו זיגמונד ליפּשיץ (Rudolph Otto Sigismund Lipschitz; 14 במאי 1832 – 7 באוקטובר 1903) היה מתמטיקאי גרמני, משנת 1864 פרופסור מן המניין באוניברסיטת בון. מורו היה המתמטיקאי המפורסם יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה. הוא פיקח על עבודתו המוקדמת של פליקס קליין.
ליפשיץ גילה את אלגברות קליפורד ב-1880 באופן עצמאי, שנתיים אחרי שוויליאם קינגדום קליפורד גילה אותן. רבים מהגילויים של ליפשיץ בתחום מיוחסים בטעות לקליפורד.
אדוניה
אֲדֹנִיָּה (או אֲדֹנִיָּהוּ) הוא דמות מקראית; בנו הרביעי של דוד המלך, מאשתו חגית. נולד בעת שאביו מלך בחברון, והיה הבא בתור בסדר הירושה לאחר אמנון, כלאב ואבשלום. כמוהו כאבשלום היה אדוניה יפה תואר ושאפתן. הודח מכס המלוכה והוצא להורג מאוחר יותר בפקודת שלמה. פרשת הדחתו והוצאתו להורג מתוארת בתחילת ספר מלכים.
המלכתו והדחתו
אדוניה, הבן הגדול מבין הבנים שנותרו לדוד (לאחר שאמנון ואבשלום נרצחו), הכין לעצמו סמלי סטטוס כמו מרכבות, סוסים ורצים, ואביו מעולם לא נזף בו. לקראת מותו של דוד, טען אדוניה לזכותו לרשת את כס המלוכה לאחר אביו. בשלהי מלכותו של דוד, ביקש אדוניה לתפוס את השלטון ולמנוע את עליית שלמה לכס המלוכה.
מקורבי דוד שלא הוזמנו לטקס ותמכו בהמלכת שלמה:
לקראת ההכתרה, פנה נתן הנביא לבת שבע אמו של שלמה בטענה כי חייה וחיי בנה בסכנה, ותכנן יחד עמה כיצד יפנו למלך דוד וישכנעו אותו לפעול על מנת לממש את הנבואה של מלוכת שלמה. הכתוב מתאר את מהלך השיחה בין בת שבע לדוד, שאליה מצטרף נתן הנביא בשלב מאוחר יותר. הדמות הנוספת המצוינת כעדה לשיחה זו היא אבישג השונמית. בסוף הדיון החליט דוד להמליך את שלמה תחתיו, ושלח את צדוק הכהן, נתן הנביא ובניהו בן יהוידע להמליך את שלמה בנחל גיחון.
אדוניה מתבשר על ידי יונתן בן אביתר כי שלמה הומלך. בשמוע תומכיו של אדוניה על המלכת שלמה, נחרדו כולם והתפזרו "איש לדרכו". אדוניה עצמו ביקש מקלט בכך שהחזיק בקרנות המזבח. שלמה העניק לו חנינה, בתנאי ש"יהיה לבן חיל".
לאחר מות דוד
לאחר מות דוד, פנה אדוניה לבת שבע, ושלח דרכה בקשה לשלמה לשאת את אבישג השונמית, ששירתה את דוד בזקנתו. שלמה ראה בכך ניסיון מחודש מצד אדוניה לשים ידיו על כיסא המלוכה וציווה על בניהו להוציא את אדוניה להורג, מאחר שהפר את תנאי חנינתו.
בהמשך הוצא להורג גם יואב בן צרויה בפקודת שלמה, ואביתר הכהן הוגלה לענתות.
דמותו במדרש
"אדניה מה שביקש לא ניתן לו, ומה שבידו ניטל ממנו". בראשית רבה.
מדרש קהלת רבה מציג את פסק דינו של אדוניה בידי שלמה על דרך האגדה: "אמר שלמה: 'טוב כעס משחוק' (קוהלת ז', ג') - אילו כעס אבא על אדוניהו קימעא, טוב היה לו משחוק ששחקה עליו מידת הדין".
מאמן השנה של ה-BBC
תואר מאמן השנה של ה-BBC הוא תואר שמוענק למאמן שפעל בבריטניה, והצטיין במיוחד בשנה זו. את הפרס הראשון קטף סר אלכס פרגוסון ב-1999.
סיקסטוס הראשון
סיקסטוס הראשון (בלטינית: Sixtus I; מת בשנת 125) היה אפיפיור משנת 115 עד 125. ספר השנים של האפיפיורים של הוותיקן מזהה אותו כבן רומי שמשל משנת 117 או 119 עד 126 או 128. על-פי הליבר פונטיפיקליס, הוא העביר שלושה חוקים להתנהלות הכנסייה וכיהן כאפיפיור בתקופתו של אדריאנוס; על-פי אוזביוס מקיסריה, הוא כיהן בין 114 ו-124.
הוא מוזכר לעיתים קרובות כמרטיר, כמו רבים מקודמיו על כס האפיפיור, אך אין בסיס היסטורי כלשהו להגדרתו ככזה. קבור בותיקן.
יום החג שלו הוא 3 באפריל.
השתקפויות אטרנה
השתקפויות אטרנה הוא סדרה של רומני פנטזיה רוסיים שנכתבו על ידי ורה קמשה והחלו לצאת לאור משנת 2004. הסדרה מורכבת מחמישה ספרים: "אדום על אדום", "ממלחמה למלחמה", "פני הניצחון", "חופשת חורף", הטרילוגיה "לב החיה", שרבים מהם, בתורם, מחולקים למספר חלקי-כרכים. בשנת 2021, מתוכננת יציאת הספר האחרון בסדרה: "רוח ונצח".
בשנת 2021 עובדו הרומנים לסדרת טלוויזיה בשם אטרנה.
העולם
החלק של קרטיאנה, שם נפרשת עלילת הסדרה, נקרא "ארצות הזהב" והוא יבשת המוקפת בים, שאת החלק הגדול והמרכזי כובשת ממלכת טאליג צפון ומזרח היבשת מתחלקים בין מדינות עצמאיות קטנות, שרובן עוינות את טאליג. מבחינה טכנולוגית וחברתית, ארצות הזהב דומות למערב אירופה של סוף ה-מאה ה-16 והמחצית הראשונה של המאה ה-17. מנקודת מבט פוליטית והמבנה החברתי, המצב קרוב לעידן אנרי הרביעי, כאשר ברמה הטכנולוגית היא קרובה לתקופת לואי הארבעה עשר. מסיבה זו מופיעים ציטוטים של פרנסואה דה לה רושפוקו שמשמשים מוטו לכל פרק. עם זאת, המחברת הזהירה מפני מתווה מקביל ישיר בין עולמה של קרטיאנה לכדור הארץ. ההבדל ביניהם נקבע עמהעובדה שקטריאנה - העולם נוצר על ידי קוורטט האלים הבוראים (לית', אונדום, אסטראפיה ואנם) ובהמשך נקראים אבוונים (ההולכים), והיה בתחילה נוחה יותר לחיים. ההתפתחות של קרטיאנה הייתה חלקה והרמונית יותר.