cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יוסי לובלסקי
ביוגרפיה
מציג משנת 2015 בתערוכות רבות בישראל ומחוצה לה, ביניהן: גלריה בהדסון ניו יורק, גלריית פל מל בלונדון, איטליה אורבינו, מוזיאון עוקשי לאמנות בעכו העתיקה, תיאטרון חיפה, תיאטרון ירושלים ותערוכות נוספות בישראל. רבים מציוריו נמצאים באוספים פרטיים.
דורותי מנלי
דורותי גלדיס מנלי (באנגלית: Dorothy Gladys Manley; 29 באפריל 1927 – 3 בנובמבר 2021) הייתה אצנית בריטית. הייתה סגנית אלופה אולימפית (לונדון 1948) בריצת 100 מטר.
ביוגרפיה
מנלי נולדה בלונדון שבאנגליה ב-29 באפריל 1927. היא החלה לעסוק באתלטיקה בעידודו של אחד ממוריה בבית הספר. בשנת 1942 התמודדה לראשונה בתחרות ריצת 200 מטר.
מדליית כסף אולימפית
באולימפיאדת לונדון (1948) אירוע האתלטיקה הבינלאומי הראשון בו השתתפה, זכתה מנלי במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.2 שניות, אחרי פאני בלנקרס-קון מהולנד (11.9 שניות) ולפני שירלי סטריקלנד מאוסטרליה (12.2 שניות).
באליפות אירופה שנערכה בבריסל שבבלגיה בשנת 1950 זכתה מנלי במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ובמדליית ארד בריצת 200 מטר.
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוקלנד שבניו זילנד, אף הם בשנת 1950, זכתה במדליית כסף בריצת 660 יארד ובמדליית ארד בריצת 440 יארד.
ב-1952 פרשה מנלי מאתלטיקה עקב בעיות בבלוטת התריס.
חייה האישיים
מנלי הייתה נשואה לפיטר הול עד למותו ב-1973. בשנת 1979 נישאה לג'ון פרלט, רץ למרחקים בינוניים, אותו הכירה עוד מאולימפיאדת 1948. היא הייתה אם לשלושה, סבתא לנכדים וסבתא רבתא לנינים.
נפטרה ב-3 בנובמבר 2021.
דוד בר-גל
דוד בר-גל (19 ביוני 1937 – 18 בדצמבר 2021) היה פרופסור בבית הספר לעבודה סוציאלית של האוניברסיטה העברית בירושלים. תחומי העניין והחקר שלו היו בעיקר פסיכולוגיה חברתית, התנהגות ארגונית, יחסים בין קבוצות, יישוב סכסוכים והיסטוריה של הידע בתחום
דוד בר-גל נגע במחקריו בתחומי דעת רבים והפגיש בעבודתו בין הפסיכולוגיה, הסוציולוגיה ונושאים ממינהל ציבורי עבודתו כללה ביקורות ספרים שפורמו מפעם לפעם בעיתונות המדעית והיומית, וכן בעבודתו כעורך של כתב העת המקצועי "חברה ורווחה" בשנים 1993–1995 ו-2008–2014.
חיים אישיים
דוד בר-גל נולד בקריית חיים ב-1937, בן לזאב זילברגליט ויונה (לבית ברזניק), אח בכור של יורם בר-גל. הוריהם עלו לארץ ישראל מפולין בשנת 1933, והקימו את ביתם על חולות קריית חיים. הקריה של אותן שנים הייתה שכונת פועלים ודוד התחנך על ערכיה של התפיסה הסוציאליסטית שדגלו בה מייסדי היישוב.
עם חבריו נכנס ל"תנועה המאוחדת", תחילה כחניך ומגיל הבגרות שימש כמדריך. בסיום בית הספר התיכון בקרית חיים, בשנת 1955, ולקראת היציאה לשירות הצבאי שינה את שם משפחתו לבר-גל. את השירות הצבאי עשה בנח"ל, בגרעין שהלך לקיבוץ חמדיה, ומשם יצא להדרכה בתנועת הנוער בתל אביב. במסגרת גרעין הנח"ל הכיר את אשתו לעתיד רות גלוגוב וונולדו להם ארבעה ילדים.
דוד בר-גל נפטר בביתו ב-18 בדצמבר 2021 והובא לקבורה בבית הקברות מנוחה נכונה כפר סבא.
השכלה גבוהה ואקדמיה
את לימודי התואר הראשון (1958–1961) עשה בבית הספר לעבודה סוציאלית בשל האוניברסיטה העברית בירושלים. עם סיום לימודי התואר הראשון עבד כקצין מבחן לנוער. הוא פנה לקריירה אקדמית תוך מעבר לתחום הפסיכולוגיה, ועשה תואר ראשון נוסף בפסיכולוגיה הפעם באוניברסיטת תל אביב (1964–1967). אחר כך המשיך בלימודים גבוהים במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, שהסתיימו כאשר קיבל את הדוקטורט בפסיכולוגיה בשנת 1976.
עם סיום לימודיו בישראל, יצא לפוסט דוקטורט למשך שנתיים לאוניברסיטת מישיגן, ארצות הברית, שאליה חזר לשבתון נוסף שנים לאחר מכן. כמו כן תוך כדי התפתחותו האקדמית, היה חוקר ומרצה אורח באוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה באמצע שנות השמונים ובאוניברסיטת קולומביה בניו יורק באמצע שנות התשעים ובראשית המאה ה-21.
עם חזרתו מהפוסט דוקטורט קיבל משרה כמרצה בבית הספר לעבודה סוציאלית, ולימד שם במשך כשלושה עשורים עד שפרש לגמלאות. במסגרת בית הספר לעבודה סוציאלית מילא תפקידים שונים, בהם ראש תוכנית שוורץ למנהלי מתנ"סים, וכן ייסד תוכנית לניהול קונפליקטים לתואר שני. כמו כן שירת בוועדות שונות כולל ועדה של צה"ל לרפורמות בבתי הכלא הצבאיים, וכן סייע וייעץ להקמת לימודי עבודה סוציאלית במכללות השונות.
המחקר המדעי
ראשיתו של המחקר המדעי של דוד בר-גל הוא בעבודת הדוקטורט, בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית, בו חקר את ההתפתחות מערכת הערכים המקצועית של שתי קבוצות סטודנטיות – אחת בעבודה סוציאלית והשנייה במחלקה לפסיכולוגיה. בעבודה זו נחשף לא רק לחשיבות גיבוש האישיות המקצועית של עובדים בתחומי הרווחה, אלא גם לרעיונות מתחומי הפסיכולוגיה החברתית וחקר קבוצות, שהם מתחומי המחקר המרכזיים שבהם פעל במהלך עשרות השנים הבאות.
רווחה תעסוקתית
נראה כי הרקע האישי של בר-גל, שגדל בשכונת פועלים (קריית חיים) וספג את תפיסת העולם הסוציאליסטית, השפיע על נושאי מחקריו הראשונים - רווחת עובדים, והעבודה הסוציאלית במקומות העבודה.
מעבודת הדוקטורט שלו הציע מודל של חמישה שלבים לתיאור התפתחות מערכת הערכים של עובדים סוציאליים ועובדי רווחה אחרים בשלבי ההכשרה שלהם. התפתחות זאת מתרחשת לדעתו, מחשיפתם לתאוריות המתאימות, דרך ההתנסות המעשית ועד גיבוש הידע האישי והמקצועי תוך שילובם בארגון בו מתפתחת הקריירה שלהם.
התפשטות התפיסה של שיפור איכות החיים בסביבת העבודה קשורה במדעי החברה לרעיון המרכזי שהתפתח בארצות הברית של ״העשרת העבודה״, או ״עיצוב מחדש״ של התוכן והתפקיד והגברת המוטיבציה של העובד. עם זאת, מציין בר-גל, בבחינת היישום של רעיונות תאורטיים אלה בפועל, נראה כי במקומות עבודה רבים השיקולים הטכנולוגים והכלכליים לא מאפשרים להגדיל משמעותית את האוטונומיה והמגוון המקצועי של העובד, ולמעשה הוא מתקבע במצב הקיים. למרות ההצהרות הארגוניות והרעיונות התאורטיים לשינוי, אין יכולת לעצב מחדש את תפקידו של העובד.
בהמשך מחקריו עסק בפיתוח תחום הרווחה התעסוקתית בארגונים שונים. הוא ראיין בשנות השמונים את רוב עובדי הרווחה התעסוקתית בארץ, התעניין בתחומי התעסוקה שלהם ובשיטות שבהן הם משתמשים למילוי תפקידם. במחקר נמצאה שונות בין עובדי הרווחה, בדגש שהם שמים על תחומים או שיטות מסוימים. המחקר ניסה להבין את היחסים בין השונות הזו לבין הכוח הארגוני של העובדים הסוציאליים ושביעות הרצון שלהם מעבודתם. לממצאי המחקר היו השלכות על הכשרת עובדי רווחה תעסוקתית ועל הפעלת שירותם במסגרות תעסוקתיות.
היבט נוסף של רווחה תעסוקתית שנחקרה על ידי בר-גל הייתה שביעות רצון, ושחיקת עובדים בתחומי תעסוקה שונים, בעיקר של עובדים סוציאליים. מהי מידת הנכונות שלהם להמשיך בתפקידם למרות הלחצים והשחיקה בשעת ביצוע תפקידם. השונות שנמצאה בין העובדים מוסברת על ידי מספר גורמים שמתכנסים לשני מוקדים: תחום העבודה ותחום התמיכה החברתית. המשתנה הבולט ביותר היה האתגר שבתפקיד. ככל שהאתגר היה גדול יותר ותמיכת המדריכים והעמיתים הייתה גדולה יותר כך עולה שביעות הרצון ויורדת השחיקה בעבודה.
התנהגות קבוצתית
אינטראקציות בין קבוצות אתניות הביאו להתערבות ברמת המיקרו כדי לשפר את היחסים בין יהודים וערבים. תוכניות אלה עשויות לשנות לטובה את עמדותיהם והתנהגותם של ערבים ויהודים בודדים, זה כלפי זה. בניית אמון הדדי, כבוד והבנה הם היעדים העיקריים של תוכניות ההתערבות.
המפגש בין קבוצות לאומיות שונות והניסיון להביא להכרה ולשינוי, היה נושא של אחד המחקרים הגדולים של בר-גל, שנעשה בשיתוף עם חביבה בר וג׳אבר עסאקלה, חוקרים במכון גוטמן למחקר שימושי. הפרסום מתעד במתודת ״מחקר פעולה״ מפגשים בין בני נוער יהודים וערבים אזרחי ישראל בשנים 1985-9. תחילה נועד המחקר להעריך את השלכותיהם של מפגשים מתמשכים שנערכו ״בבית הספר לשלום״ בנווה שלום, אך הוא הורחב לתיעוד וביצוע התערבות חינוכית יזומה בקרב יהודים וערבים אזרחי ישראל.
הידע המוצג בספר מעוגן בתאוריות מתחום מדעי החברה וההתנהגות ובידע החוויתי-נרטיבי שנאסף במהלך העשייה החינוכית מחקרית. הגישה התאורטית מעוגנת בתפיסה הבין תחומית של מדעי החברה הגורסת כי ההתנהגות האנושית ניתנת להסבר מתוך ראיית היחיד על רקע הכוחות השונים שהוא פועל בתוכם. המחקר נשען על תפיסתו התאורטית והמתודולוגית של הפסיכולוג החברתי קורט לוין.
מחקרי התנהגות ארגונית
בין התפקידים השונים שמילא בר-גל באוניברסיטה העברית, היה ניהול תוכנית שוורץ למנהלי מתנ"סים, תפקיד שגם לקח על עצמו עמיתו פרופ׳ הלל שמיד. הם ראו בתוכנית הזאת לא רק את הצד ההכשרתי והאקדמי, אלא ניסו להבין את תפקידם של המנהלים, וביצעו שורת מחקרים במהלך שנות השמונים וראשית שנות התשעים.
בתחילה הם סקרו את נושא המנהיגות במגזרים שונים – עסקי, ציבורי, חינוכי, ורווחתי - בפרספקטיבה בין לאומית תוך התמקדות בתפקוד מנהלים והתנהגותם. היה זה מחקר משווה שכיסה נושאים כמו תכנון עבודת הניהול, אופן עבודתו של המנהל, התקשורת בינו ובין העובדים וקשריו עם גורמים תוך או חוץ ארגוניים.
בהמשך הם סקרו נושאים הקשורים לתאוריית מנהיגות. היינו מערך הגורמים והתהליכים הקובעים את השפעת המנהיגות על הארגונים שלהם. המחקרים עסקו במנהיג כיוצר חזון, כארכיטקט אסטרטגי או יוצר את התרבות הארגונית. הם בחנו צורות שונות של מנהיגות והשלכותיה על תפקוד הארגון. המחקר אושש את ההשערה של חשיבות המנהיגות בהתפתחות ארגונים, שימורם והסתגלותם לתנאים משתנים.
מבין המנהלים והארגונים השונים, כאמור, הם נמשכו לחקר מנהלי מתנ"סים, כחלק מתוכנית שוורץ בבית הספר לעבודה סוציאלית של האוניברסיטה העברית. במחקרים אלה הם ניסו לייחד את עבודת מנהל המתנ"ס לעומת מנהלים בתחומים מקבילים בתחומי רווחה או עסקים. הם מצאו כי עיקר עבודתו של מנהל המתנ"ס הוא בפתרון בעיות אד-הוק, וברוטינה של שמירת הקיים בארגון.
את ניסיונם ומחקרם הם סיכמו בספר, שהופיע בניו-יורק ב-1992, שהוא קובץ מחקרים בנושא חדשנות ושינויים בארגוני רווחה. הם מעלים את הגורמים ואת האסטרטגיות לשינוי מבנה ארגונים, לשיפור הניהול ומתן שירותים טובים יותר. הם מדגישים את הקשרים הדדיים בין הקהילה ובין הארגון, ששניהם משתנים תוך ניסיון להתאמת הצרכים ומילוי הצרכים ההדדים. ההדגמות בספר הן מארגוני רווחה בישראל.
קורט לוין ורעיונותיו
אבי הפסיכולוגיה החברתית קורט לוין הוא מנושאי המחקר המרכזיים של בר-גל. קורט לוין היה המדען שרעיונותיו ושיטותיו סללו את הדרך התאורטית למחקריו של בר-גל בפסיכולוגיה החברתית מאז ראשית דרכו באקדמיה.
מלבד עריכה מדעית של כתביו בעברית חשף בר-גל את הקשרים והמגעים שהיו בין ראשי האוניברסיטה העברית וקורט לוין, בעיקר של יהודה מאגנס, ממייסדי האוניברסיטה העברית. המגעים ביניהם היו עוד לפני שלוין עזב את ברלין ועבר לארצות הברית, בעקבות עליית הנאצים לשלטון ב-1933.
באותה תקופה קורט לוין כבר היה פסיכולוג מוכר, והאוניברסיטה העברית הציעה לו בשנת 1934 מינוי אקדמי כמקים המכון לפסיכולוגיה. לוין ביקר בארץ ישראל ביולי 1934, והציג את תוכנית המכון לפסיכולוגיה שלדעתו צריך לקום בירושלים. בר-גל מראה כי לוין השקיע רבות בתכנון בניית המכון בירושלים, בעיקר מנקודת מבטו כפסיכולוג חברתי, שהתבונן במציאות האנושית והחברתית ששררה בארץ ישראל באותן שנים.
בשנים 1934-5 האוניברסיטה נתקלה בקשיים לגייס כספים להקמת המכון ולתפעולו. באותה תקופה, למרות המינוי שקיבל בירושלים, לוין כבר היה ממוקם אקדמית באוניברסיטת קורנל בארצות הברית. בהתכתבות בין לוין והאוניברסיטה מסתבר כי לצד נימוקים אקדמיים ארגוניים, גם השכר שהציעה לו האוניברסיטה העברית היה כרבע השכר שקיבל כבר בארצות הברית. כך, ממכלול סיבות דחה לוין את בואו לירושלים ובשנת 1937 האוניברסיטה העברית הפסיקה את המגעים איתו, ולמעשה פיטרה אותו מהמינוי שקיבל.
העיסוק של בר-גל בקורט לוין לא הצטמצם רק במישור ההיסטורי של קשריו עם האוניברסיטה העברית והקמת המכון לפסיכולוגיה. הוא יישם את רעיונותיו של לוין במחקרים נוספים. כך לדוגמה שילב את רעיונותיו של לוין בנושא של תמורות בתפיסות חברתיות בקבוצות שונות. על פי לוין אין די בהרצאות על תמורות, להביא לשינויים בין קבוצתיים. לשם כך, יש צורך בשינוי התפיסה העצמית של היחיד ושינוי התפיסה של הסיטואציה החברתית. רק אז האדם יכול לשנות עמדותיו שלא על פי סטראוטיפים המקובלים או תפיסות מוטעות.
בהפצת תורתו של לוין הרחיב בר-גל לא רק על התרומות התאורטיות אלא גם הבליט את הגישות המתודולוגיות המיוחדות, כגון שיטות ״מחקר פעולה״. והוא מציג את העקרונות שקבע לוין למחקר הפעולה, בהם לימוד שיטתי ולעיתים ביצוע ניסוי של בעיה חברתית; תהליך מעגלי של איסוף נתונים; מתן משוב של תוצאות ההתערבות למעורבים במחקר; הכללה של שאלות הערכים; שיקולי מאבק כוחות; מתן דגש על גיוס והכשרה של סוכני שינוי, פיתוחם ותמיכה בהם.
בר-גל מעלה את הטענה כי המושג ״מחקר פעולה״ נגזר מתוך מקורות ברקע האישי והאינטלקטואלי של קורט לוין – ניסיון חייו כבן מיעוט יהודי, תאוריית השדה שלו ומחויבותו העמוקה לעקרונות האידאולוגיה הדמוקרטית ולצורך בשינוי חברתי.
זיגמונד פרויד
דמותו של זיגמונד פרויד עניינה את בר-גל, והוא כתב עליה מספר פעמים בעיתון "הארץ" מהיבטים שונים. אחד מהם היא חליפת המכתבים בין אלברט איינשטיין לפרויד בעקבות שאלתו של הראשון ״האם יש דרך לשחרר את בני האדם מפורענות המלחמה?". בתשובתו של פרויד הוא מנתח את האגרסיביות האנושית ואת הסיבות למלחמה.
פרויד מביע את דעתו "כמי שאינו נדרש להציע הצעות מעשיות אלא על דרך העיון הפסיכולוגי שמתוכו ניתן להידרש לבעיות מניעת המלחמה". במסה זו משלב פרויד ניתוח היסטורי על כובשים ומלחמות במהלך ההיסטוריה, בהצביעו על תוצאותיהן ההרסניות. הוא סוקר בקצרה את מניעיו של האדם היחיד המשתף פעולה עם האינטרסים של מנהיגים וכובשים בשמשו אמצעי ומכשיר במלחמה זו. מניעיו של היחיד, לדעתו של פרויד מקורם ביולוגי, והתוקפנות היא אמצעי לכיבוש ולהישרדות בעולם. בהשפעות ציוויליזציה וחינוך הולמות אפשר לעדן את יצר התוקפנות וההרס למטרות יצירת נכסי תרבות ואמנות, סדרי חיים, דרכי ממשל וסדר מדינתי.
מאמרו של בר-גל בעיתון "הארץ" הפך ברבות הימים לאסופה מחקרית שהוא היה בין עורכיה ודנה במשמעויות חליפת המכתבים בין שני אישים האלה.
יחסי ארצות הברית–הולנד
היחסים הדו-צדדיים בין ארצות הברית לבין ממלכת הולנד מתוארים כ"מצוינים" על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית ו"קרובים" על ידי משרד החוץ ההולנדי. היחסים הרשמיים כוננו בשנת 1782, ושתי המדינות מעולם לא לחמו זו כנגד זו. נשיא ארצות הברית רונלד רייגן אמר בשנת 1982 כי "זו מערכת היחסים השלווה הכי ארוכה ורצופה שיש לנו מאשר עם כל אומה אחרת." שתי המדינות שיתפו פעולה רבות בעשורים האחרונים, נגד טרור, נגד פירטיות, משימות שלום באירופה, המזרח התיכון ומרכז אמריקה (בעיקר באמצעות נאט"ו).
היסטוריה
יחסי שתי המדינות ראשיתם במהלך המהפכה האמריקאית. החל בשלהי המאה ה-16, הולנדים ואירופאים אחרים החלו ליישב את החוף המזרחי של צפון אמריקה, והולנדים קראו לטריטוריה שלהם הולנד החדשה, אשר הפכה מושבה של הרפובליקה ההולנדית בשנת 1624. היישוב הקולוניאלי ההולנדי בניו אמסטרדם, הפך לימים לעיר ניו יורק, ודגל העיר ניו יורק מבוסס על הדגל של הרפובליקה ההולנדית.
אף על פי שהממשלה ההולנדית התכחשה לפעולה, ב-16 בנובמבר 1776, מבצר סנט אוסטטיוס העניק את ההצדעה הרשמית הראשונה (שלוותה בתשעה מטחי תותחים) לספינה שהניפה את הדגל האמריקני. ב-19 באפריל 1782, ג'ון אדמס התקבל על ידי הפרלמנט של הולנד בהאג כציר הרשמי של ארצות הברית, ובכך הפכה הולנד למדינה השנייה שהכירה בארצות הברית (לאחר צרפת). הבית שאדמס רכש בהאג, הפך לשגרירות האמריקאית הראשונה בעולם.
בין השנים 1861–1863 חיפש ממשל לינקולן מקומות בחו"ל ליישוב העבדים המשוחררים שרצו לעזוב את ארצות הברית. התקיים משא ומתן עם ממשלת הולנד בנוגע ליישובם במושבה ההולנדית בסורינאם בדרום אמריקה, אך ההצעה לא התקדמה ובשנת 1864 היא ירדה מהפרק.
ארצות הברית השתתפה באופן משמעותי בשחרור הולנד משליטת גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה שתי המדינות הצטרפו לנאט"ו. ההולנדים היו בעלי ברית של ארצות הברית במהלך מלחמת קוריאה ובמלחמת המפרץ, ואף שלחו כוחות במסגרת המאמצים הבין לאומיים במלחמות יוגוסלביה, מלחמת אפגניסטן ומלחמת עיראק.
היחסים בין שתי המדינות מבוססים על קשרים היסטוריים ותרבותיים, וכן על מסירות משותפת לחירות הפרט וזכויות האדם. הולנד חולקת עם ארצות הברית תחזית כלכלית ליברלית ומחויבת לסחר חופשי. הולנד היא המשקיעה הזרה השלישית בגודלה בארצות הברית, והסחר וההשקעות ההולנדי-אמריקני תומכים בקרוב ל-860,000 משרות אמריקניות, וטקסס, קליפורניה ופנסילבניה הם המרוויחות ביותר מהקשרים הכלכליים האלה. ארצות-הברית היא המשקיעה הזרה השלישית בגודלה בהולנד.
בארצות הברית ובהולנד יש עמדות דומות בנושאים שונים, והן פועלות יחדיו הן במישור הבילטרלי והן במישור הרב-צדדי במוסדות כמו האו"ם ונאט"ו. ההולנדים עבדו עם ארצות הברית בארגון הסחר העולמי, בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, וכן במסגרת האיחוד האירופי, על מנת לקדם את היעד המשותף של ארצות הברית לכלכלה פתוחה יותר בעולם.
נכון לשנת 2016, הולנד היא חלק מהקואליציה בראשות ארצות הברית נגד המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה.
יחסים דיפלומטיים
ארצות הברית מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג (שגרירות ארצות הברית בהאג) וקונסוליה כללית באמסטרדם. מאידך, הולנד מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. ו-23 קונסוליות באטלנטה, בוסטון, שיקגו, קליבלנד, דנוור, דטרויט, גרנד רפידס, הונולולו, יוסטון, ג'קסונוויל, לוס אנג'לס, מיאמי, מיניאפוליס, ניו אורלינס, ניו יורק, אורלנדו, פיניקס, פורטלנד, ראלי, סולט לייק סיטי, סן פרנסיסקו, סיאטל, וסנט לואיס.
היסטוריה של סיביר
חבל הארץ הנודע כסיביר לרוב נחשב להיות אזור נידח ודליל באוכלוסייתו. מוניטין זה ניתן לו בארבע מאות השנים האחרונות בהן היה תחת כיבוש רוסי אשר לא ראה בו את מרכז ענייניו וחשיבות ממשלו. קודם לכן הייתה סיביר ארץ מקורם של עמים טורקיים כמו גם המונגולים ורבים אחרים, בין לבין הייתה סיביר דרך המעבר של ההומו ספיאנס מאירואפרסיה אל אמריקה (דרך ברינגיה).
גבולותיה של סיביר אינם מדויקים לגמרי אך הם מקבילים פחות או יותר לגבולותיה של צפון אסיה, על פי כן הגבולות הם הרי האורל, הערבה האירואסייתית והאוקיינוסים, בהם הארקטי והשקט. מבחינה פנימית סיביר נחלקת לערבה האסייתית בדרום, מהרי האורל עד נהר אוב במערב, מנהר אוב ועד לנהר לנה במרכז ומנהר לנה ועד הגבולות הימיים במזרח. מבחינת התיישבות צפונית יותר ומזרחית יותר נחשב לקר יותר ובעל אוכלוסייה דלילה יותר.
פרה-היסטוריה
חבל הארץ של סיביר נוצר מתוך התנגשות הלוח ההודי עם הלוח האירואסייתי אשר יצרה גם את רכס ההימאליה ואת רמת טיבט. שלושה נהרות מרכזיים זורמים לאורכה של סיביר, נהר אוב, נהר יניסיי ונהר לנה. כמו כן ישנם נהרות משניים בכל האזור, בהם נהר אנאדיר, נהר קולימה, נהר אירטיש, נהר אמור ועוד, אשר גורמים להתפתחותם של יערות טייגה כבירים. בעת עידן הקרח האחרון, הקפיאו קרחונים את זרמי הדלתה של הנהרות, דבר אשר הביא לניקוז הנהרות לתוך אגמי ענק.
התרבויות המוקדמות ביותר נחלקו לדוברי השפות האלטאיות ממזרח והשפות האורליות ממערב, קודם לכך היו אף שתי אלו כלולות בשפות האורלו-אלטאיות. השפות האלטאיות אשר שמן מרמז על מקורן בהרי אלטאי נחלקו די מוקדם לשפות הטורקיות, לשפות המונגוליות ולשפות הטונגוסיות. דוברי השפות האורליות התפתחו לכיוון צפון-מערב ויצאו מחבל סיביר. כיום הגדולה שבקבוצות השפות האורליות היא קבוצת השפות הפינו-אוגריות.
תרבות
מספר התרבויות הרב להן נחלקו אנשי סיביר אינו ניתן לספירה, מה שכן ידוע הוא קיומן של שתי התרבויות הגדולות; העמים הטורקיים והמונגולים. המונגולים התיישבו (ככל הנראה) מסביב לימת באיקל אשר עד היום קדושה להם. העמים הטורקים אשר לקיומם נמצאו שרידים ארכאולוגים מסביב לעמי המונגולים התפתחו ככל הנראה מנהר לנה ונעו משם דרומה. הקבוצה התרבותית השלישית בגודלה היא של דוברי השפות הטונגוסיות, מהם התפתחו העמים המנצ'ורים.
דת
עם התפתחות הדתות מדרום להם היו העמים מושפעים בידי דת הבון מטיבט והבודהיזם מתת-היבשת ההודית כמו גם מהדת הסינית העממית אך יותר מכל הטורקים והמונגולים הושפעו מדת המקורית שלהם, טנגריזם, דת שמאנית הנחשבת למונותאיסטית שמקורותיה המעורפלים למדי ניתנים לחיזוי עוד מהאלף ה-3 לפנה"ס. עם התפתחות העמים, הדת, אשר התמקדה קודם לכן רק בערבה האסייתית, התפתחה לאזור הנהרות לנה ויניסיי. הדת התאימה עצמה לאורך החיים הנוודי של הערבה ועל כן האמונה לא התרכזה בפסלים וסמלים משום שהעמים נדדו ממקום למקום. במקום זאת התרכזה הדת באל אחד השולט בשמיים ושמו טנגרי.
אורך חיים
העמים שהתפתחו בערבה ובדרום סיביר היו כמו כלל העמים הסיביריים נוודים אשר נעו ממקום למקום אחרי הצאן. החסר בהתיישבויות מרכזיות מנע התפתחות מגפות שהייתה בחלקים אחרים ומיושבים של העולם, מה שהביא לתוחלת חיים ממוצעת ארוכה יותר מבשאר העולם.
הנוודים היו ציידים-לקטים ולא התיישבו בשטחים מסובסדים לחקלאות כפי שנעשה במסגרת המהפכה הנאוליתית משום שהיה זה בלתי אפשרי עבורם; שטחיהם הרחבים בהם חיו העמים התבססו על ערבות ענקיות, מצפון היה זה קר מדי ליישוב ומדרום הייתה זאת סין אשר סגרה שעריה בפני הנוודים הפושטים עליה. רוב הכתבים העתיקים על התרבויות מקורם מסין, הסינים ראו בעמי הערבה ברברים ופולשים. פשיטות של פרשי נוודים אכן נראו בשכיחות, דבר שהביא את קיסר סין הראשון, צִ'ין שְׁה-חְוָאנְג, לבניית החומה הגדולה של סין למניעת הפשיטות.
שיונגנו
המדינה המרכזית הראשונה להתפתח מתוך תרבויות הנוודים הסיבירים הייתה במקורה מעמק אורחון וזאת התפתחה להיות קונפדרציית נוודים שנודעה בתור שְׂיוֹנְגנוּ. מכיוון שהכתבים הסינים רואים בכל הנוודים "ברברים" ולא מפרידים בין הטורקים והמונגולים, נותרה עד היום החידה על מקורות השיונגנו. יש המעריכים כי הקונפדרציה הייתה איחוד של עמים טורקים ומונגולים ביחד עם טונגוסטים, נוודים מהאימפריה הקושאנית ועוד. דבר אחד כן ידוע על השושלת מבחינה תרבותית; היא השפיעה והושפעה, מדתות נוספות. הטנגריזם החל להתפתח אל התרבויות על גדות נהרות הלנה והיניסיי. בתקופתם של השיונגנו הפך הטנגריזם לדת המרכזית של סיביר ואף השיג עליונות על עבר לוח אמור.
השפעתה של השיונגנו נחלשה בעת ששליטיה של שושלת האן המערבית כבשו ממנה שטחים באגן טארים והחלו ליצור את דרך המשי, אשר הפחיתה את השפעתם הבין-לאומית כאשר עברה מדרום להם.
הונים
כאשר השיונגנו החלה מתפרקת על ידי השפעתן של השושלות הסיניות במאה ה-4 לספירה נעו עמים פנימיים מתוך הקונפדרציה מערבה עד אשר עשו את דרכי הסקיתים מצפון לים הכספי ולפתע מצאו את גולת הכותרת, האימפריה הרומית. העמים הנוודים אשר כעת הפכו לקונפדרציה משל עצמם הנודעת כהונים החלו לחקות את התרבות הרומית וללמוד את המסורת הרומית עד אשר הם עצמם קראו תיגר על הרומאים בפלישה הנוודית הגדולה הראשונה לאירופה. ההונים כבשו שטחים מהים הצפוני ועד הים הכספי בעודם בשיאם תחת שלטונו של אטילה ההוני. העמים ההונים הוסיפו לשנות את המבנה הדתי והאתני של מזרח ומרכז אירופה. הטנגריזם היה בשיא פריחתו, והפלישות הן שהביאו לנדידת העמים הסלאבים. עם מותו של אטילה ההוני התרסקה האימפריה ההונית אשר בנה למיני ממלכות במרכז ומזרח אירופה. עמים רבים יעקבו על צעדיהם של ההונים ויקימו אימפריות באירופה אחריהם.
רוראנים
האימפריה הגדולה הבאה הייתה חאנות רוראן אשר ידוע בוודאות שהייתה ממלכה מונגולית. לאורך כל שנותיהם בערבה היה יחס קר בין המונגולים לטורקים, וכאשר האימפריה של הרוראנים עלתה לכוח בערבה, נסו העמים הטורקים אל מרכז אסיה והשפעתם התחזקה בעברי נהר האוב. על פי הכתוב בספר של ווי, היה זה יוּגִ'יוּלוּ מוּגוּלוֹ, מנהיג הנוודים אשר איחד את העמים ליצירת הממלכה אשר בירתה ישבה על העיר נומו.
לאורך שלטונם של הרוראנים הפכה דת הבודהיזם לדתם של המונגולים והטנגריזם אשר כעת נחלק בין פלגים נותר העיקרי בידי העמים הטורקים. הרוראנים אשר הרוויחו רבות מחוסר הריכוזיות של המדינות הסיניות והשתמשו במצב זה להאדרת השפעתם במה שהיום נודע כמונגוליה הפנימית, שלטו במשך יותר מ-200 שנה עד אשר התפרקו לתוך מדינות לוחמות, דבר אשר השאיר את הדרך נקייה לעלייתה של שושלת טורקית חדשה.
גקטורקים
הגָּקְטוּרְקִים (בטורקית: Göktürk; הטורקים הכחולים) היו פדרציית עמים טורקיים אשר הונהגו בידי בּוּמִין כַּגַּן אשר השליט את עליונות הטורקים על הרוראנים המתפרקים, החזיר את הטנגריזם להיות הדת הרשמית היחידה של עמי הערבה והקים את חאנות הטורקים הראשונה בשנת 551. האימפריה שלו תתפתח מים יפן ועד ים אזוב ותהפוך לראשונה אי פעם לשלוט על כל הערבה האירואסייתית.
עם הזמן האימפריה הגקטורקית תחל לקרוס לידי אויביה האימפריה הסאסאנית ושושלת סווי ולבסוף בשנת 581, מלחמת אזרחים תביא לפירוד האימפריה בין מזרח למערב. האימפריה המזרחית תיפול במהרה לעליונותה הצבאית של שושלת טאנג הסינית תחת טאי-דזונג, קיסר סין אשר לרוב נחשב כקיסר הגדול ביותר בהיסטוריה של אומתו בעוד האימפריה המערבית תתפרק בין שושלת טאנג והאימפריה המוסלמית של בית אומיה.
עם נפילת הגקטורקים תפחת השפעתם של המונגולים והטורקים על הערבה. השפעות הטנגריזם על הקווקז ומזרח אירופה ייפלו לידי דתות האסלאם של האימפריה המוסלמית והנצרות האורתודוקסית של רוס של קייב.
האויגורים
עם עליית האימפריה האויגורית תחל נטיית הטורקים לצאת מעברי הטנגריזם לתוך דתות אחרות. האויגורים הם עם טורקי שמקורו באגן טארים. עם כיבושה של הערבה והשטחים מצפונה לה לעבר מרכז סיביר האימפריה לא תשליט מחדש את הטנגריזם כדת הרשמית, אלא את הבודהיזם, אף על פי שהייתה זו דת המיעוטים.
בערך בתקופת האויגורים יתאחדו הטורקים שנותרו על עבר הלנה לתוך עם היקוטים.
הטונגוסטים
שושלת ג'ין הייתה הקרובה ביותר לאיחוד סין לאחר שכבשה שטחים נרחבים מתוך שושלת סונג אך זו לעולם לא תהיה שליטת כלל סין, שכן האימפריה המונגולית תעלה מעליה ותביא לשינוי מסיבי של כלל המפה הגאו-פוליטית של אירואסיה. לעמים הטורקים לקחו 600 שנים לכבוש את הערבה האירואסייתית במלואה אך המונגולים יכבשו תחת שלטונו של ג'ינג'יס חאן ויורשיו כמעט שתי יבשות שלמות ויביאו לאימפריה השנייה הכי גדולה בהיסטוריה בתוך בסך הכל 40 שנה.
כיבוש
בסיביר לא היה שום כוח מרכזי אשר מנע את ההתפשטות המונגולית ובתוך מספר פשיטות על עברי הנהרות הגדולים המונגולים לקחו את חופי ים אוחוצק ופשטו על שושלת ג'ין הטונגוסטית ממזרח בעוד הכוחות המערביים נעו ללא הפרעה עד אשר הגיעו לעברי הרי האורל, שם עם תגבורת הכוחות עברו והחלו את הפלישה המונגולית לרוס של קייב ומאוחר יותר את כלל הפלישה המונגולית לאירופה. כיבושה של סיביר בידי המונגולים הביא לשינוי דמוגרפי אדיר של האזור, המונגולים הפכו לשליטים היחידים של הרמה בעוד הטורקים ועמים אחרים ברחו צפונה, מערבה ודרומה, כל אלה לא הספיקו. הטורקים אשר ברחו לאסיה הקטנה גם הם נבלעו בתווך הכיבושים האדיר שנמשכו ארבעים שנה וסופחו לידי האימפריה המונגולית הענקית.
העמים המונגולים עצמם החלו ליישב את סיביר לאחר כיבושה בעת נעו צפונה, עד היום הקבוצה האתנית הגדולה ביותר של ילידים בסיביר הם הבוריאטים אשר למעשה התפתחו מתוך המונגולים. כיבוש הבאיקל היה המניע המרכזי של המונגולים לנוע צפונה, כפי שנאמר בידי השמאנים ושאר אנשי הדת שהכירו בקדושת המקום.
החלקת שיער
החלקת שיער היא שינוי קבוע או זמני של מבנה חוט השערה, במטרה להשיג מראה ותחושה של שיער חלק יותר. להחלקה מספר טכניקות, הן כימיות ולא-כימיות. הטכניקות הכימיות מתחלקות לקבועות וארעיות. אלו הקבועות, דהיינו, אלה המשפיעות על חוט השערה באופן קבוע (השיער החדש שיצמח לא יושפע מההחלקה) כרוכות בשינוי כימי של מבנה השערה. טכניקות ארעיות לעומתן - מעניקות לחוט השערה את המראה החלק לפרק זמן מוגבל של מספר חודשים או במקרים של שיער מקורזל או מתולתל יחסית - עד חודש אחד בלבד. המונח "החלקת שיער" משמש, אלא אם צוין במפורש אחרת, להחלקת שיער הראש.
היסטוריה
בראשית המאה ה-20, פיתחה מאדאם סי ג'יי ווקר בארצות הברית את המסרק החם אשר שימש להחלקה זמנית, בת כמה ימים בלבד, של השיער. סוגים שונים של כלי זה משמשים גם כיום לפעולה דומה, אך נעשה בהם שימוש גם לקיבוע של החלקות כימיות.
החלקה יפנית
החלקה יפנית היא שם כולל למספר תערובות המשמשות לשינוי כימי של השיער. ההחלקה היפנית נבדלת מרוב ההחלקות האחרות בכך שהיא קבועה, ולא דועכת עם הזמן. זוהי התערובת הנפוצה והמועדפת ביותר להחלקת שיער קבועה, שכן היא הוותיקה ביותר ומתאימה גם לסוגי שיער בעיתיים ועקשניים יחסית.
החלקת שיער קבועה שאינה מכונה "החלקה יפנית" היא בדרך כלל וריאציה כימית של אחת מן הפורמולות של החלקה יפנית.
להחלקה יפנית לסוגיה השונים יש סדר פעולות קבוע ואחיד (כלומר, סדר עבודה זה נכון לכל ההחלקות הקבועות). כל שיטה היא למעשה סוג מסוים של תערובת של חומרים פעילים המשמשים להחלקה.
החלקת שיער כימית-ארעית
מלבד החלקות שיער קבועות קיימות גם החלקות שיער ארעיות שהאפקט שלהן אורך כמה חודשים בלבד (ברוב המקרים לא יותר משלושה חודשים ובמקרים מסוימים אף פחות מחודש, תלוי בפורמולה הנבחרת). החלקות כאלה הן בחלק מהמקרים וריאציות של המתכון המקורי של "החלקה ברזילאית", אם כי אין הכרח לכך.
החלקת קראטין / החלקה ברזילאית / החלקה משקמת
זהו שם כולל למספר פורמולות המשמשות בעיצוב שיער להחלקה ארעית של השיער, שהרכיב העיקרי בהן מבוסס חלבון קראטין. החלקה זו מתאימה כאשר יש חשש שהחלקה קבועה חוזרת תגרום לנשירה בעקבות החלקה קבועה כמו החלקה יפנית שבוצעה שלא כשורה, ולכן השיער עלול להפוך חלש ושברירי, ולא רצוי להמשיך בביצוע החלקה יפנית. במקרה כזה מקובל לבצע החלקה ארעית כל עוד לא צמח שיער חדש וארוך מספיק.
החלקה משולבת
"החלקה משולבת" היא החלקה קבועה שלאחריה החלקה חוזרת. פעולה זו עשויה לארוך עד 6 שעות, בפרט אם אינה נעשית ברציפות, והיא יקרה יותר ומתאימה לשיער עבה ומקורזל.
שימור החלקות שיער כימיות
ככלל, לאחר שבוצעה החלקת שיער, עדיף לחפוף את השיער בשמפו שלא מכיל מלחים. כמו כן, כדאי להזין את השיער במסכת הזנה ולמשוח בסרום מדי פעם.
החלקת שיער שאיננה כימית
החלקות שיער מסוג זה מחזיקות מעמד כמה ימים בלבד. לביצוע החלקת שיער מסוג זה משתמשים בדרך כלל במחליק שיער - מכשיר דמוי מלקחיים, ובו שני גופי חימום מוגנים המשתרעים בערך מאמצעו עד קצוותיו. השימוש במכשיר כרוך בכריכה של קטעי שיער עליו, והזזתו בכיוון השערה (בדרך כלל כלפי מטה). המכשיר עצמו מצד אחד מקבע את השערה לצורה מסוימת, ומצד שני, פולט חום אשר משנה את רכיבי השיערה (החלבוניים בעיקר) ו"מקבע" אותם במקומם החדש.
שימוש מתון במחליק שיער, עם הפסקות של מספר ימים בין השימושים, שנעשה על פי כללי הבטיחות המצורפים למכשיר, לא נחשב מזיק לשיער.
היסטוריה של סיביר
לאחר האימפריה
עם התפרקות האימפריה המונגולית מרכז השלטון עבר לחאנאבליק בהיותה בירתם של המונגולים כובשי סין. שלטון המונגולים על סין אשר נודע כתקופת שושלת יואן היה די קצר שכן ההאן (קבוצה אתנית) הסינים גירשו אותם והשליטו את חונגוו, קיסר סין כשליט הלגיטימי של שושלת מינג החדשה. המונגולים המפורקים נעו צפונה וייסדו את שושלת יואן הצפונית אשר תמשיך לשלוט בשטחים הסיביריים המזרחיים עד אשר התפרקה במהלך המאה ה-16 חזרה לשבטים מונגולים נוודים.
מצידה השני של האימפריה המונגולית המפורקת הייתה אורדת הזהב אשר קיבלה לעצמה את האסלאם כדת המדינה וחיזקה עם הזמן את השפעתם של הטורקים הטטרים על מערב סיביר ומרכז אסיה. גדילת השפעתה של דת האסלאם על השטחים הביאה ליצירתן של ממלכות רבות, בהם חאנות אסטרחן, חאנות קאזאן וחאנות סיביר היו במרכז חבל הארץ הסיבירי.
הכיבוש הרוסי
עם עלייתה של הנסיכות הגדולה של מוסקבה אשר תחת איוואן הרביעי הפכה לרוסיה הצארית, החלה רוסיה בהתפשטות אל תוך סיביר מעבר להרי האורל בשביל לוודא כי אימפריה כמונגולים לעולם לא תוכל להפתיע אותם ולהביא לכיבוש כה אדיר כפי שעשתה האחרונה. ראשית כבשו איוואן וקודמיו את חאנות אסטרחן (כמו גם חאנויות באירופה) וחאנות קאזאן. תחת שלטונו איוואן שלח את הקוזאקים בראשות ירמק לכבוש את טיומן, בירת חאנות סיביר ובכך להעלים כל זכר לשלטון דת האסלאם בעבריה של סיביר. האסלאם באותה העת היה דת הרוב עד לעברי מפרץ אוב. הכיבוש הרוסי הביא להסדר של דת כלל הקבוצות האתניות אשר הגיעו אליהם הסמכויות הרוסיות להיות נצרות אורתודוקסית שתסודר כהומוגניה.
תהליך הכיבוש הרוסי הואט במעט לאורך תקופת הצרות אך עם עלייתו של מיכאיל הראשון, צאר רוסיה מבית רומנוב החלה ההתפשטות המסיבית של המאה ה-17. בתוך שני עשורים כבשו הרוסים שטחים מדרום לנהר אוב ומהם עד ליניסיי הרוסים יצאו במשלחות אף צפונה משם. לאחר מכן התרחשה מערכת כיבוש של צפון הערבה עד אשר עברו את נהר לנה והשיגו חוף לים אוחוצק. משם החלה התקדמות מקבילה צפונה אל הדלתה של הלנה ומזרחה אל חופי ים סיביר המזרחי וים צ'וקצ'י. נוביה זמליה נכבשה ואחריה גם סברניה זמליה.
סין ורוסיה
הכוחות הרוסים נעצרו כאשר פגשו גלגול החיים החדש של העמים הטונגוסטים. המנצ'ורים תחת הואנג טאיג'י, קיסר צ'ינג הכריזו על נכונותם למנדט האלוהי של סין, קראו תיגר על שושלת מינג השלטת בעודם מכריזים על שושלת צ'ינג ליורשת האמיתית לכס הסיני. המנצ'ורים החלו את מסעותיהם בכיבוש הממלכות המונגוליות ובכך כיבוש שטחים מידי ההשפעה הסינית. דאז כבשו המנצ'ורים בדרום שטחים מסין ובצפון קונפדרציות נוודים טונגוסטים שונים לחופי ים יפן. בנקודה זאת החלו מגעים בין צ'ינג לרוסיה כאשר האחרונה החלה לפלוש לצ'ינג במסגרת פשיטות הקוזאקים. מכיוון שהמנצ'ורים עצמם היו במקורם נוודים אשר נעו ממקום למקום, שני הצדדים הגיעו לנקודת שוויון צבאי על עבר נהר אמור עם כוחות המנצ'ורים לוקחים את היד העליונה במעט.
בעת שלטונו של קאנגשי, קיסר סין הגיעו הצדדים להסדר לאחר שהמנצ'ורים צלחו בהשגת עליונות צבאית שלמה על גבי הרוסים כאשר כבשו את סחלין, חברובסק ואף שטחים מידי מגדן. ההסכם אשר נחתם בין שליחי פיוטר הגדול וקאנגשי, שליטיהם של שתי המדינות בנרצ'ינסק ונקרא כשמה הסכם נרצ'ינסק היה ההסכם הראשון בין שתי המדינות ובו נקבעו הגבולות והסדר מדיני לפיו יוסדר סחר ויועבר שטח לידי סין. ההסכם נבע למעשה מחשש סיני שהרוסים יאחדו כוחות עם המונגולים של קלמיקיה ויפעלו נגד סין. ההסכם הועתק לכדי שלוש שפות, לטינית, מנצ'ורית ורוסית. בכל שפה ההסכם משנה פרטים ואין לו תעתיק מקורי במנדרינית.
במהלך המאה ה-19 נפלה שושלת צ'ינג למספר מלחמות שהחלישו את יוקרתה הבין-לאומית כגון מלחמת האופיום הראשונה והשנייה, מרד טאיפינג ועוד. כל אלו אפשרו לממשל הרוסי לדחוק לכיבוש עוד שטחים כפי שסוכם בחוזה אייגון והסכם בייג'ינג (1860).
העידן המודרני
הפעולה הגדולה ביותר להבאת המהפכה התעשייתית לסיביר הייתה בניית מסילת הרכבת הטרנס-סיבירית אשר בעזרתה ביקר ניקולאי השני, קיסר רוסיה האחרון באזור. סיביר, אשר הייתה ברובה קפואה ולא ניתנת ליישוב בידי האדם האירופאי הרוויחה את מוניטין הנידחות שלה תחת שלטון האימפריה הרוסית בעת מהפכנים למנייהם גורשו לעברה במסגרת גלות וברית המועצות כאשר כל החשודים בפעולה נגד המשטר נשלחו אל הגולאגים אשר ברובם רוכזו בסיביר. ה'רוסיפיקציה' של האזור הביאה כמעט להכחדה של הטנגריזם ופגעה בייחודיות התרבויות המקומיות.
ב-30 ביוני 1908 בשעה 7:17 בבוקר נפל מטאוריט דרומית ממרכז סיביר באזור אגן נהר טונגוסקה הסלעי והביא להרס קטלני במה שנודע כאירוע טוּנְגּוּסְקָה. השפעת רעש הפיצוץ הגיעה עד רדיוס של כ-1,500 קילומטרים ממרכז הפיצוץ וכל הקיים ברדיוס 20 ק"מ מנקודת ההתנגשות התאדה תוך זמן קט. חקר האירוע שהביא לרעש הגדול החל רק 19 שנה לאחר האירוע עצמו.
בזמן מלחמת העולם השנייה הייתה סיביר מבין המקומות הבטוחים ביותר בעולם. עקב מרחקה ממרכז המשטר והסמכות של מוסקבה הייתה בפועל כשטח עצמאי שמלבד מרכזי העיור ומחנות הריכוז כגון הגולאגים לא הייתה אף סמכות להשליט את החוק הסובייטי בתוכה. רבים במטה הכללי של הצבא היפני הקיסרי השאפתן פעלו להוצאתו לפועל של מבצע קנטוקואן לפיו תכבוש האימפריה היפנית את שטחיה של סיביר. התמיכה בתוכנית זאת התרסקה בצורה קריטית למערך קבלת ההחלטות לאחר קרב חלקין גול, במסגרתו הצבא האדום תחת גאורגי ז'וקוב הביס את צבא קוואנטונג היפני.
עם נפילת ברית המועצות חלקים מנהליים ברוסיה דרשו עצמאות אך לבסוף הגיעו לפשרה עם הממשל במוסקבה להיות סובייקטים פדרליים אך מעבר לכך רפובליקות של רוסיה, משמע שתהיה להן אוטונומיה מורחבת ואף שפה רשמית לצד הרוסית. הרפובליקות הסיביריות מונות את אלטאי, בשקורטוסטן, בוריאטיה, קומי, מארי אל, רפובליקת סאחה-יקוטיה (ארצם של היקוטים אשר גודלה כמעט שווה לגודלה של הודו), טטרסטן, טובה, אודמורטיה, חקסיה וצ'ובשיה. בחלק מהרפובליקות (כמו גם במדינות סובייטיות לשעבר כקירגיזסטן) ישנה כיום פעולה להחייאת דת הטנגריזם.
האיש הרדיואקטיבי
האיש הרדיואקטיבי (באנגלית: Radioactive Man) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס תור ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Journey into Mystery #93 מיוני 1963, ונוצר על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
האיש הרדיואקטיבי הוא אלטר אגו אותו חלקו שתי דמויות - צ'ן לו ואיגור סטנצ'ק. צ'ן לו הוא פיזיקאי גרעין סיני, ולאחר שתור סיכל ניסיון סיני לכיבוש הודו, הממשלה הסינית קראה למדעניה ולאסטרטגיה הצבאיים לחשוב על דרך לנקום בתור. לו, שביצע על אנשים ניסויים כדי לרתום קרינה לגרימת כוחות על, התנדב להפוך לנשק אנושי נגד תור. הוא ביצע מוטציה בעצמו, אימץ את שמו החדש ונסע לניו יורק להילחם בתור. בתחילה, לו הביס את תור, אך זה האחרון יצר מערבולת, שלח את לו לסין ולכאורה גרם לו להתפוצץ. ברון זמו המקורי גייס את לו לקבוצת אדוני הרשע הראשונה שלו, ולו היה הראשון שנלחם באוונג'רס. הוא הובס על ידי איירון מן והנרי פים/האיש הענק, שכלאו אותו בסלילי עופרת וגירשו אותו לסין. הוא הצטרף לאדוני הרשע של אולטרון, וכאשר הקבוצה הובסה, לו נכלא בתא מיוחד שנועד לרסן את כוחותיו. הוא יצר עם דינאמו הארגמן ואיש הטיטאניום את קבוצת שלושת הטיטאנים, נלחם באוונג'רס פעם נוספת והובס בידי קאנג הכובש. לו הצטרף לאדוני הרשע של ראש ביצה אך הובס בידי פים וגורש לסין. הוא הועסק בידי המנדרין וסטיין אינטרנשיונל, ככל הנראה נכלא בכלא "הכספת", השתתף בניסיון בריחה מהכלא ומנע משבר גרעיני.
לו ניסה לחזור למוטב, בכך שהצטרף לקבוצת ת'נדרבולטס המורכבת מנבלים כמותו שמטרתם לחזור למוטב. הוא השתתף במלחמת האזרחים ביקום מארוול, הן בלחימה נגד מתנגדי חוק רישום העל-אנושיים והן בעזרה לאיירון מן ולפים בבניית כלא לנבלי על. פיתוח דמותו הגדול בהרצת ת'נדרבולטס קרה במפגש עם זקן היקום גראנדמאסטר, במהלכו לו ספג יותר מדי קרינה ונאלץ להתחיל ללבוש חליפה נגד קרינה בכל עת. לבסוף הקרינה שוככת, אך נורמן אוסבורן שכנע את לו להמשיך ללבוש את החליפה כדי להסיח את דעת הקהל האמריקני מהיותו אסייתי ומסכנת הקרינה. כחלק מהקבוצה, לו נלחם בספיידרמן ובאנטי-ונום, שניקז חלק מכוחותיו. בצוות, לו היה מתומכיה של סונגבירד. במהלך פלישת הסקרול, הוא וסונגבירד החלו לנטרל את חברי הת'נדרבולטס שתמכו באוסבורן, שרצה לנצל את הפלישה למטרותיו. הוא גורש חזרה לסין ופוטר מהצוות, שם הצטרף לקבוצת "צבא ההגנה של העם", והראה כי הוא מסוגל לספוג את קרינת גבישי אקסרוגן של הקרי ואת ערפילי טריגן של הבלתי אנושיים.
איגור סטנצ'ק היה שכיר חרב רוסי, שהושכר בידי יוליסס קלו לפלוש לוואקאנדה לצד צבא ניגאנדה, ריינו, באטרוק המזנק והאביר השחור. הוא נהרג בקרב נגד אחותו של הפנתר השחור, שורי.
מיופיברובלסטומה מסוג שדי
מיופיברובלסטומה מסוג שדי (באנגלית: Mammary-type myofibroblastoma או MFB) הוא גידול שפיר לחלוטין, כלומר הוא אינו מעביר גרורות וכאשר מסירים אותו בניתוח, נדיר שיחזור.
תגלית
מיופיברובלסטומה מסוג שדי (MFB), נקראת גם מיופיברובלסטומה שדית וחוץ שדית, נקראה לראשונה מיופיברובלסטומה של השד , או, בפשטות יותר, מיופיברובלסטומה שדי (MMFB) או רק מיופיברובלסטומה. השינוי במינוח זה התרחש מפני שהמחקר הראשוני משנת 1987 ומחקרים רבים לאחר מכן מצאו את הגידול הזה רק ברקמת השד. עם זאת, מחקר משנת 2001, ודיווחים רבים מצאו בעזרת בהיסטופתולוגיה המיקרוסקופית מאפיינים מרכזיים של מיופיברובלסטומה מסוג שדי במגוון רחב של איברים ורקמות. דבר המסבך יותר את הנושא הוא מחקרים מוקדמים על מיופיברובלסטומה מסוג שדי אשר סיווגו אותו כאחד ממגוון הסוגים השונים של גידול תאי ציר אשר מלבד מיופיברובלסטומה מסוג שדי, היו לא מוגדרים. גידולים אלו, שלעיתים קרובות עלו בדיווחים שונים, הם: מיאלופיברובלסטומה, גידול תאי ציר שפירים, פיברומה, ליפומה של תאי ציר, גידול סטרומה מיוגני וגידול סטרומלי בודד. לבסוף, מחקרים מצביעים על כך שליפומה של תאי ציר ואנגיופיברומה תאית הם זנים של מיופיברובלסטומה מסוג שדי. כאן, שני הגידולים האחרונים מסווגים באופן ניסיוני כזנים של מיופיברובלסטומה מסוג שדי, אבל אחרת מיופיברובלסטומה מסוג שדי מתואר כפי שהוא מוגדר בצורה קפדנית יותר בהתאם לפרסומים האחרונים. ארגון הבריאות העולמי, 2020, סיווג גידולי מיופיברובלסטומה מסוג שדי וגידולי מיופיברובלסטומה (כלומר גידולים מיופיברובלסטיים חוץ שדיים) כצורות גידול נפרדות בקטגוריה של גידולים פיברובלסטיים ומיופיברובלסטיים.
אפידמיולוגיה
מיופיברובלסטומה מסוג שדי תוך-שדי מייצג ככל הנראה פחות מ-1% מכלל גידולי השד. לעומת זאת, במחקרים אחרונים נמצא כי מיופיברובלסטומה מסוג שדי חוץ-שדי מתרחש בתדירות גבוהה בהרבה: מחקר של 143 חולים דיווח כי מספר המקרים של מיופיברובלסטומה מסוג שדי חוץ-שדי עלה היה פי 10 ממספר מקרי התוך שדי. לפיכך, המחלה הכוללת עשויה להיות שכיחה יותר ממה שנחשב בעבר. מיופיברובלסטומה מסוג שדי חוץ-שדי מתרחש בערך באותה מידה אצל גברים ונשים, טווח הגילים שלו רחב וכולל ילדים. כמו כן, מיופיברובלסטומה מסוג שדי תוך-שדי מתרחש בערך באותה מידה בשני המינים, אך יש לו דומיננטיות ברורה במבוגרים בגיל העמידה ובמבוגרים.
תסמינים
מיופיברובלסטומה מסוג שדי היא מסה שאצל נשים עשויה להתגלות לראשונה בבדיקה עצמית שגרתית של השד או שיטות זיהוי אחרות כגון ממוגרפיה. גברים עם מיופיברובלסטומה מסוג שדי בשד מופיעים בדרך כלל עם מסת שד מוחשית. בעוד שאובחן אצל גברים בני 25 עד 87, מיופיברובלסטומה מסוג שדי שכיח בעיקר בנשים לאחר גיל המעבר ומעלה (60–70 שנים). זה נקשר עם נטילת אסטרוגנים ובגברים, גינקומסטיה. מיופיברובלסטומה מסוג שדי מתפתח לעיתים קרובות ברקמות המופקות מקווי חלב עובריים, כלומר שתי שורות של רקמות עובריות המולידות רקמות פוסט-עובריות המשתרעות מאמצע בית השחי ועד למפשעות המדיאליות. גידולי מיופיברובלסטומה מסוג שדי בקו חלב מתרחשים באזורים סביב בור השחי, פי הטבעת, הפות והאשכים. בעוד שלגידולי מיופיברובלסטומה מסוג שדי באתרים אלה אין רקמת שד, הם, כמו רקמת שד רגילה, בעלי תאים פיברובלסטיים או מיופיברובלסטיים שעלולים להיות בעלי נטייה ליצור גידולים מסוג מיופיברובלסטומה מסוג שדי. גידולי קו חלב הממוקמים מחוץ לאזורי השד ובלוטות הלימפה המנקזות אזורים אלו נחשבים כאן כמיופיברובלסטומה מסוג שדי חוץ שדי. כמו כן, דווח כי מיופיברובלסטומה מסוג שדי מתפתח בצלקת ניתוחית שנותרה לאחר טיפול בסרטן השד ובמטופלים עם היסטוריה של סרטן הערמונית, הכליות והלבלב. גידול זה מופיע בדרך כלל כגוש יחיד, מוצק, נייד, ללא כאבים. הצגה כמספר מסות היא נדירה ביותר. לרוב, חסרה לו קפסולה ובדרך כלל הוא קטן מ-4 ס"מ אף על פי שחלקם תועדו כגדולים עד 35.2 ס"מ.
במחקר של 128 חולים עם גידולי מיופיברובלסטומה מסוג שדי חוץ שדי (גודל ממוצע 6.6 ס"מ, טווח 1–22 ס"מ), 65 התרחשו באזור מפשעתי/מפשעה, 18 ברגל, 17 בתא המטען, 14 בחלל הבטן, חלל רטרופריטוניאלי, או איברים באזורים אלו, 7 בחזה, 3 באזורי ראש-צוואר, 2 בנרתיק ו-2 בזרוע. לרוב החולים (גיל ממוצע 56 שנים, טווח 4–96 שנים) לא היו תסמינים או התלוננו על נפיחות ללא כאבים שהתפתחה במהלך הימים הקודמים, אף על פי שחלקם היו מודעים למסה במשך שנים. רק מיעוט (~20%) מהאנשים עם מיופיברובלסטומה מסוג שדי חוץ-שדי מתלוננים על מסה כואבת.
גרסת תאי הציר המסווגת באופן טנטטיבי של מיופיברובלסטומה מסוג שדי חוץ-שדי מופיעה בדרך כלל כמסה תת-עורית הטרוגנית המוגדרת היטב אצל גברים (יחס זכר לנקבה 10:1) בגילאי 45–70 שנים (גיל ממוצע 54 שנים) עם נטייה להתעורר ב - כתף, צוואר אחורי וגב עליון. עם זאת, סקירה רטרוספקטיבית עדכנית של 27 חולים עם מחלה זו מצאה כי היא התרחשה בעיקר בגברים (יחס גברים לנקבה 2:1), בני 18 עד 80 (גיל ממוצע 56.5 שנים), נעה בין 2 ל-10 ס"מ בגודל, והייתה ממוקמת לרוב באזורים בצד/פארה-שדרתי (24% מהמקרים), בצוואר (20%), בכתף (16%), בכף הרגל/בקרסול (12%) או באזורים אחרים (28%) . גרסת האנגיופיברומה התאית המסווגת באופן טנטטיבי של מיופיברובלסטומה מסוג שדי מתרחשת בדרך כלל אצל מבוגרים (נשים בנות 40–50, גברים בני 60–70 עם מקרים נדירים בילדים), היא בדרך כלל גידול קטן אך יכול להיות גדול עד 25 ס"מ, ומתפתחת לעיתים קרובות באזורי המפשעה-שק האשכים או באזורי הפות.
אבחנה
מבחינה מיקרוסקופית, הוא מורכב מתאי ציר ניאופלסטי, זאת אומרת, תאים ארוכים מאשר רחבים, בעלי מורפולוגיה הנמצאת בין פיברובלסטים למיופיברובלסטים , יש להם מקבילים המופיעים באופן דומה ברקמות רגילות, וברקמות רגילות הן בדרך כלל מזוהות כפיברובלסטים. התאים הניאופלסטיים בדרך כלל רכשו חריגה בגן הכרומוזום שבה חלק קטן מכרומוזום 13  נמחק. בנוסף, הם לא מצליחים לבטא את חלבון הרטינובלסטומה (pRb) עקב מחיקה זו. נוסף על כך, אלו מכילים סממני חלבונים גידוליים. גידול בעל מראה מיקרוסקופי זה, הכולל מחיקת 13q14, אובדן pRb ונוכחות של סממני חלבוניים מעידים על כך שמדובר במיופיברובלסטומה מסוג שדי ובעיקר, מבדילים אותו מגידולים אגרסיביים יותר העשויים להידמות לו ולגרום לבלבול באבחנה. הדמיה רפואית עשויה לרמוז אך אינה יכולה להוכיח שגידול הוא מיופיברובלסטומה מסוג שדי. ממוגרפיה, סריקות טומוגרפיה ממוחשבת והדמיית תהודה מגנטית של מיופיברובלסטומה מסוג תוך-שדי וחוץ-שדי  מראות בדרך כלל גידולים מוגדרים היטב ומוקפים היטב אשר כמעט בכל המקרים אין להם הסתיידויות. תוצאות אלו מצביעות על כך שהגידול אינו ממאיר אך אינן מצביעות על איזה סוג הוא עשוי להיות. האבחנה של מיופיברובלסטומה מסוג שדי תלויה בהיסטופתולוגיה המיקרוסקופית (כלומר הופעה לאחר הכנה נכונה של רקמות וצביעה) של הביופסיה שלה לפני הניתוח. כפי שמוצג בתמונה העליונה ובשתי התמונות בסעיף התמונות הנוספות המופיע להלן, רקמות מיופיברובלסטומה מסוג שדי תוך-שדיות והחוץ-שדיות מכילות תאי ציר, מספר משתנה של אדיפוציטים (כלומר תאי שומן) ויריעות רחבות או, לעיתים רחוקות יותר, צרורות עבות של סיבי קולגן. לכ-4% מהמקרים יש מורפולוגיה דמוית תאי גידול אפיתל, כלומר הרקמות מורכבות בעיקר מתאי אפיתל המעורבבים באופן משתנה עם מיעוט (10% עד 40%) של תאים עגולים, מצולעים וצורת ציר. בניגוד לגידולים ממאירים, לגידולי מיופיברובלסטומה מסוג שדי אין: א) תאים לא טיפוסיים למעט המקרים הנדירים המכילים גושים קטנים של תאים מרובי גרעינים . ב) תאים מתרבים במהירות כפי שהוגדרו על ידי מדידת אינדקס ההתרבות (כלומר חלק מהתאים שעוברים מיטוזה). ג) אזורים של נמק (כלומר אזורים של תאים מתים או גוססים). מיקרוסקופיה של גידולים בווריאציה הטנטטיבית של מיופיברובלסטומה מסוג שדי מראה תערובת של תאי שומן בוגרים, סיבי קולגן, ותאי ציר במטריצה מיקסואידית. כלי הדם בגידולים אלה נראים לעיתים קרובות עם היאליניזם . רקמות הגידול בגרסה הטנטטיבית של אנגיופיברומה תאית של מיופיברובלסטומה מסוג שדי מכילות תאי ציר בכל המקרים, תאי שומן ב~50 מהמקרים, תאי פיטום, חדירות פרי-וסקולרית של לימפוציטים, תאים פלאומורפיים בחלק מהמקרים ותאים עם כמה מאפיינים של הסרקומה הממאירה בגידולי סרקומה במקרים נדירים (נראה שהנוכחות של תאים דמויי סרקומה אלה לא משפיעה על הפרוגנוזה של גרסה זו). כל התאים הללו נמצאים ברקמה סטרומטית  מבצקת לסיבית.
לתאים הניאופלאסטיים במיופיברובלסטומה מסוג שדי התוך-שדי והחוץ-שדי יש מחיקה קטנה בזרוע הארוכה (כלומר "q") באתר 14 באחד משני הכרומוזומים 13  שלהם (מחיקה מסומנת כ-13q14). זה מוביל לאיבוד בביטוי של pRb, חלבון שנוצר על ידי הגן Rb שנמצא באתר המחיקה. נוכחות pRb נקבעת בדרך כלל על ידי זיהוי אימונוהיסטוכימי שלו בגרעין התאים הניאופלסטים. עפ״י שיטה זו, לא נמצא חלבון pRb ב-עד 92% מכל מקרי המיופיברובלסטומה מסוג שדי. נוכחותם של שני חלבוני סמן בתאים ניאופלסטיים של MFP, שזוהו גם על ידי ניתוחים אימונוהיסטוכימיים, תומכים באבחון של מיופיברובלסטומה מסוג שדי. חלבונים אלו הם CD34, גליקופרוטאין במשטח התא הקיימים בעד 89% ממקרי המיופיברובלסטומה מסוג שדי, וחלבון דסמין הממוקם בתוך תאים הנמצאים בעד 91% ממקרי המיופיברובלסטומה מסוג שדי.
תסמינים מיוחדים לאבחנה
מיופיברובלסטומה מסוג שדי יכול להידמות ויש להבחין בין מספר סוגים של גידולים שרובם נושאים פרוגנוזה רצינית יותר ממיופיברובלסטומה מסוג שדי. ליפוסרקומה מובדלת היטב (WDL), המכונה גם גידול ליפומטי לא טיפוסי (ATL) או ATL/WDL, היא גידול נדיר ביותר, אשר בניגוד למיופיברובלסטומה מסוג שדי מורכב משומן בוגר, הומוגנית מורפולוגית ותאי סטרומה  שלעיתים קרובות יש להם גרעינים לא טיפוסיים. לגידול זה יש באופן אופייני תאים ניאופלסטיים עם כרומוזום סמן קטן נוסף בעל צורה חריגה. כרומוזומים אלו מורכבים ממספר קטן של גנים שהועתקו מזרוע q של כרומוזום 12 באתרים 13–15 (מסומנים 12q13-q15) המכילים ובכך מגבירים את הביטוי של הגנים CDK4 ו-MDM2 ושל הגנים הללו CD4K גליקופרוטאין ומוצרי חלבון MDM2. תאים ניאופלאסטיים ATL/WDL מבטאים בדרך כלל pRB WDL. מובחן מ-MFB על ידי ההיסטולוגיה שלו ואיתור כרומוזומים לא תקינים אלה. דסמואיד פיברומטוזיס, המכונה גם פיברומטוזיס מסוג דסמויד, הוא גידול איטי, לעיתים נדירות מולטיפוקאלי, שאינו שולח גרורות אך הוא אגרסיבי מקומית. כ-10% מהמקרים מתפתחים אצל אנשים עם המחלה התורשתית, פוליפוזיס אדנומטי משפחתי (FAP). פוליפוזיס אדנומטי משפחתי נובע ממוטציות תורשתיות בגן APC האחראי לייצור חלבון (adenomatous polyposis coli (APC. ב-90% הנותרים מהמקרים עם גידול זה יש מוטציות בגן CTNNB1 האחראי לייצור חלבון בטא-קטנין. שתי המוטציות גורמות להפסדים בהתאמה בחלבון APC או הצטברויות מוגזמות של חלבון APC. גידולי פיברומטוזיס דרמטואיד מורכבים מיופיברובלסטים אחידים על רקע של סטרומה קולגנית בשפע ורקמות כלי דם. המחלה שונה ממיופיברובלסטומה מסוג שדי בהיסטופתולוגיה שלה, היעדר חלבון APC, עודף חלבון בטא-קטנין והיעדר חלבון דסמין. גידול סיבי בודד (SFT) הוא גידול בעל גרורות לעיתים נדירות אך אגרסיבי מקומית. מקורו ברחבת הריאה או, לעיתים רחוקות, בחלל הבטן ובמגוון רחב של אזורים אחרים. גידול סיבי בודד מורכב מתאי ציר מזונכימליים חיוביים ל-CD34 במטריקס סיבי ווסקולרלי. לעיתים רחוקות, גידול זה מכיל תאי שומן ועל ידי כך ניתן לבלבל עם מיופיברובלסטומה מסוג שדי. הוא נבדל ממיופיברובלסטומה מסוג שדי על ידי כך שמכיל תאי גידול המבטאים יתר על המידה חלבון STAT6 כפי שנקבע על ידי ניתוח אימונוהיסטוכימי. ה-STAT6 המובע בגידול סיבי בודד הוא למעשה חלבון היתוך שנוצר על ידי מוטציה שבה חלק מהגן NAB2  מתמזג עם הגן STAT6 לייצור גן כימרי  (NAB2-STAT6) שתוצר חלבון ההיתוך שלו מזוהה על ידי מבחני אימונוהיסטוכימיה ספציפיים לחלבון STAT6. לפיברומות יכולות להיות אותן פרוגנוזות ומורפולוגיות כמו גם תאים ניאובלסטיים עם 13q14-deleted/pRB-negative כמו מיופיברובלסטומה מסוג שדי, אך הם שונים ממיופיברובלסטומה מסוג שדי בכך שהתאים הניאופלאסטיים שלהם אינם מבטאים דסמין. פיברומות אלו שפירות וניתן בצדק לסווג אותן כגרסאות מיופיברובלסטומה מסוג שדי. היפרפלזיה סטרומה פסאודואנגיומטית היא גידול שפיר המופיע בשכיחות הגבוהה ביותר בנשים וגברים לפני גיל המעבר עם גינקומסטיה. הוא מורכב מחללים מחוברים, זוויתיים, דמויי חריצים, מרופדים בתאי ציר דקים ומוקפים בסטרומה קולגנית צפופה. מורפולוגיה זו והיעדר מחיקת 13q14, נוכחות של pRB שלילי, וברוב המקרים היעדר דסמין בתאים הניאופלאסטיים של הגידול הזה, מבדילים אותו ממיופיברובלסטומה מסוג שדי.
דרכי טיפול
ביופסיה ובדיקות של לפחות מספר סימני מיופיברובלסטומה מסוג שדי (למשל pRB, 13q14, CD24, דסמיס, וקולטני אסטרוגן, פרוגסטרון ואנדרוגן) יכולים להצביע על אבחנה של מיופיברובלסטומה מסוג שדי וגרסאותיו. ביופסיה טרום ניתוחית של הנגע החשוד מומלצת מאוד מכיוון שטיפול כירורגי של מיופיברובלסטומה מסוג שדי יכול להיות פחות אגרסיבי מטיפולים של גידולים אחרים. הטיפול המומלץ במיופיברובלסטומה מסוג שדי והגרסאות שלו הוא הסרה כירורגית שמרנית. במקרה שמצוין על ידי מיקום הגידול, הניתוח יכול להשאיר כמה תאים ניאופלסטיים מאחור: מיופיברובלסטומה מסוג שדי כמעט אף פעם לא חוזר גם כאשר לא כל רקמת הגידול מוסרות. יש לכלול מעקב שגרתי לאחר ניתוח כחלק מהטיפול במיופיברובלסטומה מסוג שדי.
תמונת ראי
תמונת ראי של חפץ היא חפץ זהה לו בצורתו, אך הפוך, בדומה להשתקפות בראי של החפץ המקורי.
תמונת ראי של חפץ סימטרי, שנלקחת במקביל לציר הסימטריה שלו, תיתן עותק זהה לחלוטין לחפץ המקורי, אך תמונת ראי של חפץ שאינו סימטרי (או של חפץ סימטרי שנלקחת לא במקביל לציר הסימטריה שלו) נותנת עותק שונה מהעותק המקורי, אם כי דומה לו.
היחס "תמונת ראי" הוא יחס סימטרי, כלומר אם עצם a הוא תמונת ראי של עצם b, אז עצם b הוא תמונת ראי של עצם a.
בכימיה, שתי מולקלות שהן תמונת ראי זו של זו קרויות אננטיומרים. לאננטיומרים, בניגוד לאיזומרים אחרים, תכונות פיזיקליות זהות: הם רותחים וניתכים באותה הטמפרטורה, יש להם צפיפות זהה, וכן הלאה. מצב זה נובע מכך שהגורמים הקובעים את התכונות הפיזיקליות, כמו הקשרים הכימיים בין אטומי האננטיומרים, מיקום האטומים, אורכי הקשרים, הזוויות וכן הלאה, זהים לגמרי. הבדל בין אננטיומרים מתקיים בהשפעתם על אור מקוטב, תופעה המכונה פעילות אופטית. כאשר מקרינים תמיסה של אננטיומר נקי באור מקוטב מישורית (אור שעובר דרך מסנן אופטי מיוחד המאפשר רק לקרניים במישור מסוים לעבור), המרכזים הכיראליים במולקולות מסיטים את האור לכיוון מסוים. שני אננטיומרים שונים מסיטים את האור באותה הזווית בדיוק, אך בכיוון ההפוך.
תוכנה לעיבוד תמונה, כולל "צייר" הבסיסית, כוללות פונקציות ליצירת תמונת ראי אופקית ותמונת ראי אנכית של התמונה המקורית, למשל לקחת תמונה של אדם המביט ימינה ולהפוך אותה לתמונה שבה הוא מביט שמאלה. הפעלה כפולה של הפונקציה תמונת ראי אופקית על תמונה נתונה מחזירה את התמונה למצבה המקורי, כלומר פונקציה זו היא פונקציה הופכית של עצמה. היכול ליצור ראי של תמונה שימושית, למשל, ליצרני רכב, כך שתמונה של מכונית שבה ההגה בצד שמאל תשמש, לאחר יצירת תמונת ראי שלה, כאילו זו מכונית שבה ההגה בצד ימין, ובכך נחסך הצורך לצלם סט כפול של תמונות.
בחזית רכבי חירום, כגון אמבולנס או רכב כיבוי אש נכתב לעיתים מאפיין זה של הרכב בכתב ראי, כדי שנהג הנוסע לפני רכב החירום ורואה אותו בראי שבמכוניתו יקרא אותו ככתב רגיל ויפנה את הדרך.
אדם קלייטון
אדם צ'ארלס קלייטון (באנגלית: Adam Clayton; נולד ב-13 במרץ 1960) הוא הבסיסט של להקת הרוק האירית U2.