cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
האינתיפאדה השנייה
פלסטינים
תוך כדי הבחירות ומיד אחריהן, הודיעו ארצות הברית ומספר מדינות מערביות אחרות כי הן מסרבות לשאת ולתת עם החמאס מאחר שמדובר בארגון טרור שמטרתו המוצהרת היא השמדת ישראל. שרי מדינת ישראל הונחו על ידי ראש הממשלה בפועל, אהוד אולמרט, שלא לדבר בנושא ניצחון החמאס. מחמוד א-זהאר, אחד ממנהיגי התנועה, הכריז ברשת הלוויין אל ערביה כי הוא מוכן להגיע להסכם עם ישראל ללא הכרה בה, על בסיס מדינה פלסטינית. כמו כן הכריז כי ימשיך את מדיניות הפסקת האש, אך הארגון יסרב להתפרק מנשקו. לצדו נשמעו הצהרות מבכירי החמאס השוללים כל פשרה עם ישראל. הצלחת החמאס הובילה ללחץ בינלאומי וישראלי על הארגון למתן את המצע שלו, כתנאי למשא ומתן ולסיוע בינלאומי. בעקבות השבעת ממשלת החמאס ב-29 במרץ 2006 החליטו מספר מדינות, ובראשן ארצות הברית, להפסיק את הסיוע הכלכלי לפלסטינים.
ישראל
תחילת האינתיפאדה לוותה בביקורת חריפה ביותר כלפי אהוד ברק, ראש הממשלה, סקר של משרד ראש הממשלה מצא ב־22 בנובמבר 2000 כי 58% (לעומת 36%) מהנשאלים חושבים כי ברק "איננו מתאים" להעברת המסרים של הממשלה. מצבו הפנימי של ברק הלך והתדרדר, הוא נאלץ להתפטר מראשות הממשלה בעקבות הביקורת, ובמקומו נבחר בפברואר 2001 אריאל שרון.
תחילת תקופתו של שרון כראש ממשלה לוותה בירידה חדה ברמת הביקורת כלפי ראש הממשלה. מצב זה לא נמשך זמן רב ובסוף 2001 הלכה והתגברה הביקורת כלפי שרון. ביקורת זו נבעה מאי הצלחתו של שרון לבלום את גל הטרור, למרות הפעלת צעדים אלימים יותר ויותר כלפי הפלסטינים. מהפך במצב זה נרשם לאחר מבצע חומת מגן שלוותה בהסכמה פנימית כמעט כללית לגביו. במשך התקופה שבין מבצע חומת מגן לתחילת תוכנית ההתנתקות נהנה שרון, גם בזמנים קשים, ממיעוט ביקורת עליו בתחום המדיני. תוכנית ההתנתקות החלישה משמעותית את הביקורת על שרון בנושא הטיפול באינתיפאדה עצמה אולם גרמה לביקורת משמעותית עליו מימין.
במשך כל זמן האינתיפאדה בוקרה מדיניות הממשלה על ידי השמאל הקיצוני שטען כי הממשלה מפעילה כוח רב מדי כלפי הפלסטינים והיא איננה שואפת לפתרון מדיני. מנגד, חוגי הימין ביקרו את הממשלה על כך שהיא כובלת את ידי צה"ל ונוקטת במדיניות פחדנית שמטרה רק לצמצם או "להכיל" את הטרור, במקום לחתור להכרעתו ולניצחון בעימות, בהקשר זה נטבעה הסיסמה "תנו לצה"ל לנצח".
הפלסטינים
הביקורת הפנימית אצל הפלסטינים הייתה חלשה אף יותר מאשר בישראל. רק בספטמבר 2002 החלו להתגלות סדקים בתמיכה המוחלטת בערפאת. ב־11 בספטמבר נכשל ערפאת בהעברה במועצה המחוקקת הפלסטינית של אישור מינוים של שרים חדשים (שמונו שלושה חודשים קודם לכן). הוא נאלץ להקים ממשלה חדשה שאושרה רק ב־29 באוקטובר, כמו כן פורסם בחודש זה מאמרו של נביל עמר ב"אל-חיאת אל-ג'דידה" שבו תקף את מדיניות ערפאת. אולם הסתייגויות אלו דעכו עד מהרה ורק במהלך ההודנה בקיץ 2003 החלו להישמע קולות אחרים, במיוחד של אבו מאזן, שקראו להפסקת האינתיפאדה הצבאית. ביקורת זאת הלכה והתגברה, אולם מרבית הפלסטינים, גם לאחר בחירתו של אבו מאזן לנשיאות הרשות בתחילת 2005, תמכו בפעילות הצבאית של האינתיפאדה, לפחות מהגדה המערבית.
ב-2006 זכה החמאס לניצחון גדול בבחירות הכלליות אחרי שורה של ניצחונות בבחירות למועצות המקומיות. פרשנים רבים ראו בכך הצבעת מחאה של הרחוב הפלסטיני נגד השחיתות שפשתה ברשות הפלסטינית ומפלגת השלטון פת"ח. פרשנים אחרים ראו בהצבעה גם מחאה על דרך ניהול האינתיפאדה בידי הרש"פ, באשר לטענתם ההצבעה מעידה שהפלסטינים מעדיפים את הקו הקיצוני והמיליטנטי של חמאס על פני דרך אוסלו המתונה יחסית, בה דגל הפת"ח.
האינתיפאדה השנייה בתרבות
כמאורע מתמשך בעל השפעה ניכרת על החיים בישראל וברשות הפלסטינית, באה האינתיפאדה השנייה לידי ביטוי בספרות, בקולנוע ובמוזיקה.
כינוי האירועים
בצה"ל מכנים את האירועים "אירועי גאות ושפל", שם המדגיש את היותם של האירועים בעלי תקופות רגיעה (שפל) ותקופות משבר (גאות). ההתנגדות העיקרית לשם "אינתיפאדת אל-אקצא" מגיעה מהטענה כי היא מאמצת את הנרטיב הפלסטיני שקושר את פרוץ האירועים עם עלייתו של שרון להר הבית, ולכן השם "האינתיפאדה השנייה" נותר הכינוי העיקרי לאירועים.
בציבוריות הישראלית שימשה ההתייחסות לאינתיפאדה השנייה ככלי לניגוח פוליטי בין ימין ושמאל: בימין היו שכינו את האירועים "מלחמת אוסלו", שהיא תוצאה של הסכמי אוסלו והמדיניות הפייסנית אל מול הפלסטינים. שם נוסף "מאורעות תשס"א" שאמורות לקשר בין האינתיפאדה לבין הפעילות העוינת נגד המיעוט היהודי לפני הקמת המדינה, בין השאר במאורעות תרפ"ט (1929). לעומתם, דוברים בשמאל הפוליטי כינו אותה לעיתים "מלחמת שלום ההתנחלויות", ובכך הדגישו, לשיטתם, את ההתנחלויות הנמצאות בלב אוכלוסייה פלסטינית, ואשר בלעדיהן, לתפישתם, מדינת ישראל הייתה נסוגה לקו הירוק ומגיעה להסכם עם הפלסטינים.
רשת עצבית מלאכותית
רשת עצבית מלאכותית (ANN – Artificial Neural Network), רשת נוירונים או רשת קשרית הוא מודל מתמטי חישובי, שפותח בהשראת תהליכים מוחיים או קוגניטיביים המתרחשים ברשת עצבית טבעית ומשמש במסגרת למידת מכונה. רשת מסוג זה מכילה בדרך כלל מספר רב של יחידות מידע (קלט ופלט) המקושרות זו לזו, קשרים שלעיתים קרובות עוברים דרך יחידות מידע "חבויות" (Hidden Layer). צורת הקישור בין היחידות, המכילה מידע על חוזק הקשר, מדמה את אופן חיבור הנוירונים במוח. השימוש ברשתות עצביות מלאכותיות נפוץ בעיקר במדעים קוגניטיביים, ובמערכות תוכנה שונות - בהן: מערכות רבות של אינטליגנציה מלאכותית המבצעות משימות מגוונות - זיהוי תווים, זיהוי פנים, זיהוי כתב יד, חיזוי שוק ההון, מערכת זיהוי דיבור, זיהוי תמונה, ניתוח טקסט ועוד.
רקע
רשת עצבית היא רשת של מעבדים מקושרים: כל מעבד ברשת מסוגל לבצע פעולה מתמטית פשוטה, אך בהיקשרם יחד הם מסוגלים להתנהגות מורכבת. במוח, תאי עצב או נוירונים הם התאים שמהם מורכבת מערכת העצבים, ויש כמאה מיליארד מהם אצל אדם ממוצע. כל אחד מהם התפתח להיות מעבד אלקטרוני. הדֶנדריטים מקבלים מידע מהעולם החיצון ומהווים את מערכת הקלט של הנוירון. כשמתקבלים מספיק גירויים בדנדריטים, גוף התא מייצר אות חשמלי שנע לאורך האַקסוֹן לדנדריטים של תאים אחרים או לשרירים ומגרה אותם. ככל שהנוירונים מקבלים יותר גירויים מהדנדריטים, הם מייצרים יותר אותות חשמליים בשנייה אחת.
ההבדל העיקרי ביותר בין רשת עצבית ביולוגית לבין רשת עצבית מלאכותית הוא שמחשבים פועלים בעיקר בעיבוד טורי, או עם כמות קטנה של עיבוד מקבילי, ואילו מוחות של יצורים פועלים בעיבוד מקבילי. על פי התזה של צ'רץ' וטיורינג, המודל שקול למכונת טיורינג, (כיוון שכל חישוב שיכול להעשות בידי מחשב מקבילי יכול להעשות גם בידי מחשב טורי).
ישנם עוד כמה הבדלים חשובים בין רשתות עצביות במוח לרשתות מלאכותיות. במוח יש מספר עצום של מרכיבים (בערך 1011), שכל אחד מהם מחובר למרכיבים רבים (בין 1,000 ל־10,000 בממוצע). כל אחד מהמרכיבים האלה מבצע חישוב פשוט למדי, שטבעו עדיין אינו ברור לחלוטין, יחסית באיטיות (פחות מקילוהרץ אחד), המבוסס בעיקר על מידע שהוא מקבל מהחיבורים המקומיים שלו. במערכות מלאכותיות, תאי העצב מחוברים ביניהם באופן אחיד, וכולם מבצעים את אותה הפעולה החישובית. לכל חיבור מיוחס משקל מספרי כלשהו. הפלט של כל תא הוא ערך מספרי יחיד, שמחושב כתוצאה של סכום הפעולות של תאי הקלט והמשקל היחסי שלהם. אפשר גם לחלק את רשתות תאי העצב לשתי קבוצות שונות, בעלות למידה מונחית או לא מונחית. רשתות מונחות, כמו הפרספטרון, משתמשות באלגוריתם למידה מונחה, כלומר שהמערכת צריכה לקלוט ולפלוט מידע בשלב הלמידה. לעומת זאת, רשתות לא מונחות, כמו רשת קוהונן, מצריכות רק שמידע יקלט, ללא פלט. מערכות אלה מארגנות את המידע הנקלט בעצמן, על פי מדד דמיון.
שנת 1943 - ההתפתחות מדע רשתות העצביות
בשנת 1943 פרסמו שני חוקרים אמריקאים, ורן מקלוך וולטר פיטס מאמר, שהיווה בסיס להתפתחותו של מדע הרשתות העצביות. המאמר הציע מודל פשוט של פעולת הנוירון, שעליו מבוססות הרשתות המלאכותיות עד היום:
הנוירון מקבל קלטים (נהוג לסמן ב־i), כשלכל אחד מהם משקל יחסי (נהוג לסמן ב־w). כל נתון נשקל על ידי הכפלתו במשקולת המתאימה לו, כאשר התוצאה מסכום הקלטים המשוקללים:
סכום =.
אם סכום זה (המהווה במובן הביולוגי את הגירוי הכולל המגיע לנוירון) גבוה מסף ידוע כלשהו, הנוירון מעביר פלט "1"; אם לא, הפלט הוא "0".
תהליך זה מזכיר פעולה של נוירון אמיתי, המפיק אות חשמלי כשהגירוי מספיק.
סידור המשקולות מהותי לתפקוד הרשת. המשקולות הן אלו שקובעות מהי התבנית שתזוהה, וקביעתן היא המשימה המרכזית של תוכנית הרשת העצבית.
שנת 1969 - נטישת הרשתות בעקבות מאמר על המגבלות ברשתות נוירונים
בשנת 1969 פרסמו מרווין מינסקי וסימור פפרט (Minsky and Papert) את ספרם "Perceptrons", שבו תקפו את הרעיונות העומדים מאחורי הרשתות העצביות. הספר הציג פגם בנוירון הבסיסי.
הבעיה הייתה זו: לא משנה אילו משקולות נשים על הקלט, לא נוכל ליצור את השער הלוגי Exclusive OR) XOR) עבור רשת עם שכבה יחידה. בנוסף טענו, שלמחשבים אין די כוח חישוב כדי להתמודד עם רשתות מורכבות. טיעונים אלו ונוספים עיכבו את המשך התפתחותן של הרשתות העצביות במשך שנים רבות. חוקרים רבים נטשו את התחום בחשבם כי אם הנוירון לא יכול לבצע משימה פשוטה זו, אין טעם בהמשך המחקר.
למעשה, מה שהיה נחוץ כדי להתגבר על בעיה זו ועל בעיות דומות לה הוא לא נוירון אחד, כי אם רשת של נוירונים, והמתמטיקאי הרוסי אנדריי קולמוגורוב כבר הראה כי רשת נוירונים ב־3 שכבות תוכל לפתור XOR.
שנת 1982 - עלייתן מחדש של רשתות הנוירונים בשנות השמונים
אף על פי שהפתרון היה ידוע, רק בשנים 1982–1983 התעורר שוב העניין במחקר הרשתות העצביות. בזמן זה, "אלגוריתם הפעפוע לאחור" זכה לפרסום נרחב.
שנות האלפיים - למידה עמוקה
רשתות עצביות מלאכותיות זכו לעדנה מחודשת החל מהעשור הראשון של שנות ה־2000. בתקופה זו החל שימוש פופולרי במושג "deep belief nets" ובקיצור רשתות עמוקות שנטבע במאמר המשפיע מ־2006 של הינטון, אוסינדרו וטה. במסגרת למידה עמוקה נעשה נפוץ השימוש ברשתות עצביות מלאכותיות שבהן מספר שכבות חבויות.
בתקופה זו גברה ההתעניינות של חברות מסחריות ברשתות עצביות מלאכותיות. מאז 2012, כל המנצחות בתחרויות ראייה ממוחשבת גדולות בתחום זיהוי אובייקטים, כגון תחרות ImageNet, מבוססות על למידה עמוקה.
באופן טבעי, לאחר שב-2012, "למידה עמוקה" הייתה ה"אלגוריתם" שניצח את תחרות ImageNet, ארכיטקטורות הרשתות זכתה לתשומת לב רבה, הן באקדמיה והן בתעשייה.
מבנה רשת עצבית
רשת נוירונים מורכבת ממספר רב של תאי בסיס, כך שכל תא בסיס מבצע חישוב פשוט יחסית. לכל תא מספר כניסות ויציאה אחת שערכה הוא פונקציה כלשהי של הכניסות. יציאה של תא מסוים יכולה להזין מספר כניסות של תאים שונים.
ישנם מודלים רבים של רשתות עצביות. המשותף לכולם הוא קיומן של יחידות עיבוד בדידות (המקבילה במודל לנוירונים הביולוגיים) הקשורות ביניהן בקשרים (בדומה לקשרים הקיימים בין הנוירונים הביולוגיים). הפרטים - מספר הנוירונים, מספר הקשרים, מבנה הרשת (סידור בשכבות, מספר השכבות) - משתנים ממודל למודל. מקובל להשתמש בכלים מתחום האלגברה הליניארית כגון מטריצות ווקטורים על־מנת לייצג את הנוירונים והקשרים ביניהם. הפעולה שמבצע כל נוירון על הקלט שלו בדרך כלל מיוצגת על ידי פונקציה.
ברשת ישנם שלושה סוגי שכבות:
פונקציית אקטיבציה
כמה מהתכונות שעשויות להיות שימושיות לפונקציית אקטיבציה:
הטבלה הבאה משווה את התכונות של מספר פונקציות אקטיבציה:
הטבלה הבאה מרכזת פונקציות אקטיבציה שאינן פונקציות של משתנה x יחיד מהשכבה או השכבות הקודמות:
ארכיטקטורות רשת
ארכיטקטורות רשת בולטות כוללות את "המשפחות" שלהלן:
אלגוריתם ללימוד הרשת
הקלטים לנוירון מסוכמים בסכום משוקלל, ואם התוצאה עוברת ערך סף מסוים, הקלט מועבר ליציאה. תצורת הרשת המקובלת ביותר היא זרימה קדימה (Feed Forward) – זאת אומרת, שכבות של נוירונים עם חיבור של כולם עם כולם בין שכבות צמודות. השכבות שבין שכבת הקלט לשכבת הפלט נקראות שכבות חבויות. בהינתן רשת בה כוונו המשקולות, חישוב על ידה מתבצע על ידי הזנת הקלטים לשכבת הקלט וקבלת התוצאה שחלחלה ברשת לשכבת הפלט. מספר נוירונים רב מדי בשכבות החבויות יכול לגרום להתאמת יתר (over-fitting) על סדרת הלימוד. ישנה חשיבות לכך שפונקציית הסף ביציאה מהנוירון תהיה לא ליניארית כדי לפתור בעיות ברמת קושי גבוהה בעזרת הרשת.
הפונקציה אותה מממש כל תא היא פונקציית סיגמואיד (Sigmoid) המתוארת בשרטוט "Sigmoid Unit":
הפונקציה \sigma מקיימת תכונה יפה:
אם כן, הרשת בה השתמשנו היא רשת בעלת 3 שכבות, בכל שכבה מספר תאים כשכל תא מממש Sigmoid unit.
דרור גלוברמן
דרור גלוברמן (נולד ב-24 בדצמבר 1977) הוא עיתונאי, מוזיקאי ומנחה טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה
גלוברמן נולד ב-1977 בחיפה. אובחן כילד מחונן ולמד בכיתת המחוננים בבית הספר "ליאו באק" בעיר. כתלמיד תיכון, ערך את עיתון בית הספר, שידר בתוכנית הרדיו לנוער "בראש צעיר" בקול ישראל, וכתב במוסף הנוער של המקומון החיפאי "כלבו" מרשת שוקן.
רשת עצבית מלאכותית
אלגוריתם ללימוד הרשת
המשקולות שעל הקשרים בין הנוירונים (המשקולות הסינופטיות) הן אלה שאוגרות את הידע של הרשת במודל המפושט, לכן אלגוריתמי הלימוד השונים מבצעים את כוונון המשקולות לערכים שנותנים תוצאות חישוב טובות עבור מערך דוגמאות הלימוד. משימה זאת אינה פשוטה בגלל השכבות החבויות.
דרור גלוברמן
ביוגרפיה
את שירותו הצבאי החל כלוחם במערך הנ"מ, ולאחר שהפרופיל הרפואי שלו ירד, נבחן והתקבל לשירות ככתב בביטאון חיל האוויר.
רשת עצבית מלאכותית
אלגוריתם ללימוד הרשת
אחד מאלגוריתמי הלימוד המקובלים ביותר הוא אלגוריתם "פעפוע לאחור" (Back-Propagation או BP). זהו אלגוריתם ללימוד מונחה (Supervised Learning). הוא מעביר את קלט הלימוד במורד רשת עם משקולות אקראיות, ומשווה את הפלט המתקבל לפלט הרצוי בכך שהוא מחשב את הטעות עבור כל נוירון פלט.
הרעיון העיקרי של BP הוא שהטעויות מחלחלות חזרה במעלה הרשת כך שמתבצעים כוונוני משקלות בעזרת אלגוריתם Gradient descent, שמנסה להקטין את הטעויות בפלט. אם תיקוני המשקולות נעשים בשיעור מספיק קטן, גדלים הסיכויים להתכנסות של הרשת לטעות מינימלית. אומנם תיתכן התכנסות למינימום מקומי בלבד, אך למעשה השיטה נותנת תוצאות טובות כיוון שניתן להפעילה שוב עם משקולות התחלתיות שונות. אף על פי שהלימוד בשיטה זו דורש משאבים רבים, ובעל זמן ריצה לא זניח, השימוש ברשת אחרי הלימוד הוא מהיר יותר.
דרור גלוברמן
ביוגרפיה
עם שחרורו מצה"ל, הצטרף לעיתון "מעריב", שם היה חבר מערכת בין השנים 1999–2009. בתחילה כיהן ככתב היי-טק ומחשבים. בשנת 2005 מונה לעורך מדור ההיי-טק של "מעריב", "מעריב און-ליין". בשנים 2006–2008 ערך את מוסף העסקים בסוף השבוע של "מעריב", "עסקים שישי". בין היתר, חשף ב"מעריב" ב-2001 את דליפת מרשם האזרחים הממוחשב מידי המפלגות לרשת האינטרנט. ב-2005 היה העיתונאי הישראלי הראשון (יחד עם עמית כהן) שפרסם את דבר קיומו של המל"ט התוקף של חיל האוויר, המכונה "פרויקט זיק", ואת מעורבותו בחיסולם של גורמי טרור ברצועת עזה על ידי צה"ל.
רשת עצבית מלאכותית
אלגוריתם Gradient Descent
עבור סיגמואיד נקבל כאשר. אבל אנו יודעים ש־ ולכן.
דרור גלוברמן
ביוגרפיה
השתתף כמגיש פינות בתוכניות טלוויזיה ורדיו שונות, בהן "זומביט" של הטלוויזיה החינוכית, תוכנית הבוקר של ערוץ 10, תוכנית הצהריים של רדיו תל אביב, ותוכנית הסאטירה של גלי צה"ל, "יתוש בראש", כקלידן. כמו כן, הגיש את פינת הטכנולוגיה בתוכנית "לילה כלכלי" בערוץ 10. בנוסף, עסק בייעוץ אסטרטגי לנוכחות ברשת האינטרנט.
רשת עצבית מלאכותית
אלגוריתם Gradient Descent
בסך הכל:
דרור גלוברמן
ביוגרפיה
בין השנים 2009–2011 היה גלוברמן חבר מערכת בחברת החדשות של ערוץ 2, בה שימש כמגיש, מבזקן וככתב לענייני תרבות וטכנולוגיה. ממרץ 2010 הגיש עונה של התוכנית "לידיעת הגולשים" בשידורי קשת.
באוגוסט 2011 החל להגיש בשידורי אותה זכיינית גם את תוכנית המגזין "אנשים". במקביל, ערך את ערוץ הדיגיטל באתר "מאקו".
רשת עצבית מלאכותית
אלגוריתם פעפוע לאחור (Back-Propagation)
בסעיף הקודם קיבלנו את המשוואה לעדכון המשקולות של תא מסוים בהינתן מוצאו והמוצא הדרוש ("מטרה"). עם זאת, במהלך אימון הרשת ידועה לנו רק שכבת היציאה של הרשת כולה (והמטרה שלה), ולא ידועים המוצאים/מטרות של שכבות הביניים. באמצעות אלגוריתם Back-propagation נעדכן את שכבות הביניים גם כן - שכבה אחרי שכבה.
תהליך "אימון" הרשת
תהליך זה הוא הקובע את המשקולות לזיהוי אוטומטי של תבניות ברשת העצבית. להלן דוגמה פשוטה על האופן בו התהליך עשוי להתבצע. דמיינו אלגוריתם הנועד ללמד את הנוירון לעיל לזהות את התבנית המיועדת לו:
דרור גלוברמן
ביוגרפיה
ביולי 2012 מונה באופן זמני להחליף את דליה מזור לצדו של יואב לימור כמגיש תוכנית הבוקר של קשת, "יום חדש". הוא השתתף בהנחיית התוכנית עד ינואר 2013.
רשת עצבית מלאכותית
תהליך "אימון" הרשת
כל זאת, כאשר המצב ההתחלתי של ערכי המשקולות אקראי. חלקי המאמר הבאים עוסקים בשיטות שונות לאימון הרשת. יש שתי נקודות נוספות, שכדאי לשים לב אליהן כאן. ראשית, בעזרת קביעת משקולות מתאימה, נוכל ליצור מהרשתות כמעט כל שער לוגי. לכן, אל לנו להתייחס לרשתות העצביות כאמצעי לזיהוי בלבד - הן דבר יותר גמיש מכך. למעשה, הן יותר כמו מעגל לוגי מצרפי הניתן לאימון. שנית, במקום שימוש בפלט בינארי בלבד, כפי שנעשה בכל הדוגמאות בהן עסקנו, נשתמש ככלל בפונקציה המתמטית הנקראת סיגמואיד לפלט הנוירונים שלנו. כלומר הפלט יהיה:
ובכן בדוגמה בשרטוט 5 פלט הנוירון בשימוש בפונקציית הסיגמואיד יהיה. למעשה, פונקציה זו מחזירה תמיד מספר בין אפס לאחד, ולכן היא מתנהגת בדומה לפונקציית המדרגה הבינרית, היא בעלת יתרון במקרים בהם קיימות שתי תבניות דומות מאוד. במקרים אלו ניתנת לנוירון בדרך זו האפשרות להחזיר ערך ביניים. זו בעצם דרכו להגיד: "אני לא בטוח". שרטוט 12 מדגים את הרעיון.
דרור גלוברמן
ביוגרפיה
באוקטובר 2012 הושק אתר האינטרנט "NEXTER", העוסק בחדשות מעולם הטכנולוגיה, בתרבות האינטרנט ובביקורת מוצרים. גלוברמן הקים את האתר כחלק מ-"mako", והוא משמש כעורכו הראשי.
בספטמבר 2017 הצטרף לגלי צה"ל כמגיש התוכנית "רבע לדיגיטל". בהמשך שונה שמה ל"השורה התחתונה" וכיום נקראת התוכנית "העתיד עכשיו". היא עוסקת בחדשנות ובטכנולוגיה בעולמות מגוונים.
מדריך כתיבה
מדריך כתיבה או מדריך סגנון הוא מסמך המכיל אוסף של תקנים לכתיבה ולעיצוב, שנועד למטרות כלליות או למסמכים שמופקים בארגון מסוים. חלק מהמדריכים מתמקדים בעיצוב גרפי, כמו טיפוגרפיה ורווחים לבנים. מדריכים לעיצוב אתרים מתמקדים במראה ובהיבטים הטכניים, סגנון כתיבה, דקדוק, פיסוק, איות, ובהירות. הוצאות ספרים מגבשות בדרך כלל קווים מנחים לכתיבה, לאיות ולפיסוק עבור הכותבים שלהם, אך בדרך כלל מי שמתאים את הטקסט לקווים המנחים של ההוצאה הוא עורך לשון מקצועי.
דרור גלוברמן
ביוגרפיה
בינואר 2018 החל להגיש את התוכנית NEXT בקשת 12 - תוכנית יומית העוסקת בחדשנות וטכנולוגיה ובהשפעתן על בני האדם. התוכנית יזמה את קמפיין "נמאס מהפקס", שדחף לחקיקת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים, המכונה "חוק הפקסים". החוק, שעבר בקריאה שנייה ושלישית ביולי 2018, מחייב גופים רשמיים של מדינת ישראל להציע לציבור אמצעי התקשרות דיגיטליים - ואוסר עליהם לקבל פניות באמצעות מכשיר הפקס בלבד.
רשת עצבית מלאכותית
תהליך "אימון" הרשת
תהליך הלמידה מתבצע על ידי "תגמול" "וענישה" של קשרים שונים ועל ידי חשיפת רשת הנוירונים לדוגמאות רבות. "תגמול" ו"ענישה" של הקשרים מתבצע על ידי שינוי המשקל של אותו הקשר, כך שכל קשר ש"מתוגמל" משקלו יגדל וכל קשר ש"נענש" משקלו ירד, תהליך זה משפיע במידה רבה על תהליך העיבוד ברשת הנוירונים ולקבלת תוצאה שונה. כל נוירון בשכבה הראשונה מתעדכן בנתון רלוונטי הנקרא קלט, ולאחר תהליך עיבוד בשכבות הביניים כל נוירון בשכבה האחרונה מיצר פלט הנקרא פתרון. כל אחד מן הנוירונים יכול להשפיע במידה מסוימת על המידע או על תהליך העיבוד שיתבצע בתא אחר בשל הקשרים הקיימים ברשת. פעולת החשיבה נעשית על ידי הזנת נתוני קלט לנוירונים שבשכבה העליונה, והעברת הנתונים בין הנוירונים ובמורד השכבות, עד שנוצר מערך של נתוני פלט בנוירונים שבשכבה התחתונה. נתוני הפלט מהווים מערך של פתרונות הרשת לנתוני הקלט. מדוגמה לדוגמה מתעדכנים "ערכי הסף" של הנוירונים שבמערכת, כך שהפלט יהיה אופטימלי. הערכים המתמטיים של ערכי הסף יכוילו, כך שכל קשר שצריך היה לאשרו יאושר, וכל קשר שצריך היה לדחותו יידחה. מעתה ואילך, אפשר לצפות שהרשת תקבל החלטות לאשר או לדחות באופן שמבטא בצורה מלאה את הניסיון הנצבר בתהליך הלמידה. יכולתה של רשת הנוירונים מושתתת על יכולתה לספק דיוק מקסימלי לכל פונקציה קיימת כאשר דיוק זה יכול להתבצע על ידי הגברת מורכבות הרשת והגדלת מספר השכבות החבויות.
דרור גלוברמן
ביוגרפיה
בנובמבר 2018 היה העיתונאי הישראלי הראשון שראיין את המדליף אדוארד סנודן, איש שירותי הביטחון האמריקאי לשעבר, ממקום מחבואו במוסקבה. בראיון תקף סנודן את תפקידם של מדינת ישראל ושל ההיי-טק הישראלי בהפרת זכויות אדם במדינות רבות בעולם.
מדריך כתיבה
מדריכי כתיבה אקדמיים
מדריכי כתיבה של מוסדות אקדמיים ואוניברסיטאות מתמקדים בדרך כלל באופן רישום המקורות. חוקרים מקצועיים צריכים להתאים את הכתיבה שלהם למדריכי הכתיבה של הארגונים שמייצגים את החוג שלהם, כאשר הם שולחים מאמרים וספרים לכתבי עת אקדמיים ולהוצאות לאור אקדמיות. ברגע שהעבודה אושרה לפרסום, המוציאים לאור מספקים לכותבים את הקווים המנחים שלהם, ואלה מתאימים, לעיתים בעזרת עורך לשון, את הטקסט לדרישות ההוצאה.
רשת עצבית מלאכותית
יישומים
ניתן ליישם רשתות עצביות בחומרה אנלוגית או דיגיטלית. שלושה מגברים פשוטים נותנים את המשקל לקלט. אם אנו רוצים שהמערכת תלמד בזמן אמת, המגברים צריכים להיות בעלי הגברה דיגיטלית אלקטרונית. הפלט מסוכם, והסַף מופעל על ידי מַשוֶוה (Comparator).
דרור גלוברמן
ביוגרפיה
במהלך 2019 הגיש גלוברמן את הסדרה "חיות רשת" בכאן חינוכית, שבה ראיין כוכבי רשת ביחד עם ילדים ובני נוער.
מדריך כתיבה
מדריך הכתיבה של MLA
מדריך הכתיבה של האגודה לשפות מודרניות (MLA) הוא מדריך כתיבה אקדמי שמתמקד ברשימת המקורות, הצגת ומיון המקורות, וציטוט מקורות. מדריך הכתיבה של MLA נמצא בשימוש נרחב במדעי הרוח, ובעיקר בחוגי הספרות.
דרור גלוברמן
ביוגרפיה
באוקטובר 2019 שודר בשידורי קשת הסרט הדוקומנטרי "הקרב על המוח" שיצר גלוברמן, ובו עסק בשלל הבעיות שהועצמו בעידן הרשתות החברתיות: התמכרות, דיכאון, בדידות, ירידה ביחסים האינטימיים, קיטוב, קיצוניות, התפשטות הפייק ניוז, פריחת קונספירציות, התפוררות האמון בתקשורת, במוסדות המדינה ובדמוקרטיה. הסרט עסק בצדדים ההרסניים של האינטראקציה בין טכנולוגיות מתקדמות כמו בינה מלאכותית, ביג דאטה ורשתות חברתיות לבין המוח האנושי. לסרט התראיינו בכירים בפייסבוק העולמית ובהם שריל סנדברג, וכן פרופ' דן אריאלי, טריסטן האריס ואחרים. הסרט זכה לרייטינג גבוה ולהדים בעיתונות.
בקיץ 2020 החל לשדר, במקביל לתוכנית NEXT, את הפודקאסט השבועי "בזמן שעבדתם" בו הוא משוחח עם דני פלד, מנהל שותף בקרן KDC של קשת, והשניים מנתחים התרחשויות בתחומי החדשנות והטכנולוגיה. הקלטת הפודקאסט מצולמת ומשודרת גם כתוכנית בשידורי קשת. זהו הפודקאסט הראשון שמופק על ידי קבוצת קשת, והחדירה הראשונה שלה לעולם התוכן הזה. בינואר 2022 הוכתר הפודקאסט כ"פודקאסט השנה בטכנולוגיה", בתחרות השנתית של אתר Geektime.
מדריך כתיבה
מדריך הפרסום של APA
מדריך הפרסום של האגודה האמריקאית לפסיכולוגיה (APA) פונה בעיקר למדעי החברה.
מדריך הסגנון של AP
מדריך הסגנון של AP (באנגלית: AP Stylebook) הוא מדריך סגנון מקיף מטעם סוכנות הידיעות AP לעיתונאות בארצות הברית. המדריך מכיל בו כמה מילונים למינוח מקצועי ועריכה לשונית, הנחיות דקדוק ופיסוק באנגלית, הסבר על חוק התקשורת בארצות הברית, אתיקה בתקשורת, המדיניות של AP, והנחיות שונות לכתבים ועורכים.
רשת עצבית מלאכותית
יישומים
מעגל מסוג זה נבנה בעזרת רכיבים הנקראים מגברי פעולה אנלוגיים (Op Amps) כחלק ממעגל משולב. החיסרון בגישה זו הוא הצורך ברכיבים רבים, אם במערכת נוירונים רבים. בדרך זהה ניתן לייצר מעגלים דיגיטליים: מגברי המשקולות יוחלפו במכפילים דיגיטליים, מגבר הסכום יוחלף בסוֹכֵם, והמשווה יוחלף במפענח, שיעביר אות אם פלט הסוכם יהיה גבוה מערך סף קבוע. בדומה לרשתות האנלוגיות, גם הרשתות הדיגיטליות בזבזניות מבחינת מקום ומשאבים, כיוון שהן נשענות על מכפילים בינאריים, שהם לרוב מעגלים גדולים ומורכבים.
דרור גלוברמן
ביוגרפיה
באפריל 2021 שודר בשידורי קשת הסרט הדוקומנטרי השני בסדרת "הקרב על המוח" בשם "תעשיית השקרים", שחשף את המנגנונים הפוליטיים והעסקיים שמאחורי תעשיית הפייק ניוז, הבוטים והאווטארים ברשת. בסרט נחשפה לראשונה מעורבות של מדינה זרה במערכת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש שנערכה במרץ 2020. לפי הפרסום, מטרת המעורבות הייתה לקדם את בחירתו של המועמד בני גנץ ולהביא למפלתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו. מאז הופקו ושודרו שני סרטים נוספים בסדרה.
גלוברמן נשוי לחן, אותה הכיר במהלך עבודתם המשותפת ב"מעריב". השניים הורים לשלוש בנות.
קריירה מוזיקלית
גלוברמן מנגן בגיטרה וקלידים.
משנת 2003, הוא מלווה כקלידן את המוזיקאי יובל גורביץ' וחבר בהרכב "המדור לחיפוש קרובים". השתתף בהקלטות אלבומו השני של גורביץ', "עורב", בהוצאת הלייבל "אירסיי" (earsay) של האוזן השלישית.
רשת עצבית מלאכותית
יישומים
לכן, הדרך הנפוצה ביותר לממש רשת עצבית היא על ידי הדמיה בתוכנה. דרך זו מאפשרת למתכנת לשנות פרמטרים, דוגמת מספר הנוירונים והאופן בו הם מחוברים; פעולה זו יכולה להיעשות בקלות וללא חיווט מחדש שעלותו גבוהה, ובכך מאפשרת הדמיה של חיבור נוירונים רבים בדרך פשוטה. קיימות חבילות תוכנה לכתיבה ואימון של רשתות עצביות, בהן Torch, Theano ו־TensorFlow.
במהלך שנות ה-2000, פותחו יכולות משופרות לתמיכה של חומרה ברשתות עצביות מלאכותיות, ובהן אימון של רשתות עצביות מלאכותיות באמצעות מעבד גרפי. חברת Nvidia פיתחה מגוון מעבדים שתכליתם לתמוך, בעיקר, יישומים של רשתות עצבים מלאכותיות וכך גם אינטל (לדוגמה נרוונה סיסטמס ומובידיוס ) וגוגל (כגון Tensor processing unit ).
מימוש רשת עצבית בתוכנה
מימוש של המודל התאורטי שהוצג לעיל כתוכנת מחשב הוא למעשה אלגוריתם בינה מלאכותית ללמידה חישובית ממשפחת הלמידה המונחית.
בניגוד לפיתוח תוכנה קלאסי, אשר מתמקד במציאת פתרון אלגוריתמי לבעיות, פיתוח בעזרת רשת עצבית מתמקד באימון הרשת, הזנתה במידע מתאים וניתוח הפתרון. משימות אלו הן אמנם מורכבות וקשות לפחות כמו הגישה המסורתית, אך לעיתים קרובות ניתן למצוא בעזרת טכניקה זו פתרונות או קירובים לבעיות קשות.
הדרך הפשוטה היא לאחסן את כל הפרמטרים במערכים: את הקלט והפלט מהרשת ניתן לאחסן במערך אחד ואת המשקולות בשני. לדוגמה, נוכל לאחסן את כל המשקולות במערך תלת־ממדי עם שלושת הפרמטרים הבאים:
[Weights[layer_number, neuron_number, connection_number (מספר שכבה, מספר נוירון, מספר חיבור).
הפלט (כמו גם הקלט) מכל נוירון במערך דו־ממדי עם הפרמטרים הבאים הוא:
[Output[ layer_number, neuron_number (מספר שכבה ומספר נוירון).
נשים לב כי השדות (O(1,1 ו־(O(1,2 הם קלט הרשת, והשדה (O(3,1 הוא הפלט.
נוכל לגרום למחשב לחשב את הפלט מרשת כזו על ידי אלגוריתם פשוט:
רשתות עצביות בתעשייה ובאקדמיה
ב־2013 העמידה פייסבוק את מדען המחשב יאן לקון בראש מעבדת הבינה המלאכותית שלה, וב־2014 צירפה למעבדה גם את ולדימיר ופניק. גוגל צירפה אליה במרץ 2013 את ג'פרי הינטון וב־2014 רכשה את DeepMind המתמחה בתחום. אילון מאסק, מייסד חברת טסלה, PayPal ו-SpaceX הקים ב-2015 מיזם לקידום נושאי בינה מלאכותית, בכלל ורשתות עצביות מלאכותיות בפרט בשם OpenAI.
נכון ל-2019 - מינוף עסקי של תחום רשתות העצבים המלאכותיות מתפשט בקצב מאיץ. בתחום פועלות, ככל הנראה, עשרות אלפי חברות ברחבי העולם. ישנן מספר "רשימות" המפרטות את החברות היותר גדולות או יותר מבטיחות בתחום ובכלל זה:
אחת הדרכים המקובלות לבחינה ודירוג של האוניברסיטאות בתחום זה, היא הסתכלות על כמות הפרסומים במסגרת הוועדה השנתית שעוסקת בתחום Conference on Neural Information Processing Systems, לפי מדד זה, האוניברסיטאות המובילות בעולם בתחום הן:
רשימה חלקית, על פי דירוג זה, אפשר למצוא ב-Ahead in AI Research? Insights from NIPS
מדריך כתיבה
מדריכי סגנון לשימוש כללי
חלק ממדריכי הכתיבה מיועדים לציבור הרחב. אלה בדרך כלל מבוססים על מדריכי כתיבה של הוצאות ספרים או עיתונים. בארצות הברית רוב המדריכים הנמכרים בחנויות הספרים מבוססים על המדריך של שיקגו.
מדריך הסגנון של שיקגו
מדריך הסגנון של הוצאת אוניברסיטת שיקגו (מכונה בקיצור Chicago או בראשי תיבות CMS) הוא מדריך כתיבה כללי שפונה לכותבים ועורכים בכתבי עת מדעיים והוצאות ספרים כאחד. המדריך פורסם לראשונה בשנת 1906.
רשת עצבית מלאכותית
פעילות בישראל
נכון לשנת 2018, לפי דו"ח של מוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית בהמשך למחקר שהוזמן על ידי המועצה הלאומית למחקר ופיתוח אזרחי, בישראל פועלות למעלה מ-800 חברות טכנולוגיות שיש להן פעילות בתחום בינה מלאכותית.
במהלך 2018, ישראל הקימה וועדה שתכליתה לבחון איך נכון למדינה להיערך בתחום הבינה מלאכותית, בראש הוועדה עומדים הפרופסורים יצחק בן ישראל ואביתר מתניה. וועדה זו הקימה 14 וועדות משנה לבחינה של היבטים שונים הקשורים לנושא והיא אמורה להגיש את המלצותיה במהלך 2019. במקביל, הוועדה לתכנון ולתקצוב של האקדמיה, והמועצה להשכלה גבוהה אישרו, כבר במהלך 2018, 16 מסלולי לימוד לתארים אקדמאים בתחום וברוב האוניברסיטאות בישראל, אפשר ללמוד או לחקור היבטים שונים של התחום.
תחומי יישום עיקריים
נכון ל-2019, תחומי היישום העיקריים של רשתות עצבים מלאכותיות כוללים את:
צרוסיט
צֶרוּסִיט (ידוע גם כפחמת העופרת או עופרת לבנה) הוא מינרל קרבונטי הבנוי מעופרת (Pb) ופחמה (קרבונט CO3) והוא מחצב חשוב של עופרת. מקור שם המינרל משמו בלטינית "קרוסה" (cerussa) שפירושו "עופרת לבנה". ק. גסנר (K Gesner) מזכיר את המונח "קרוסה נטיבה" (Cerussa native) בספרו שיצא לאור ב-1565, וב-1832 כינה המינרלוג הצרפתי פרנסואה סולפיס בודן (François Sulpice Beudant) את השם קרוס (cruse) למינרל. את השם צרוסיט, המקובל כשם המינרל, טבע לבסוף הגאולוג האוסטרי וילהלם קרל ריטר פון היידינגר (Wilhelm Karl Ritter von Haidinger) ב-1845. בתקופה שקדמה לכך נהגו הכורים לכנות את המינרל "פצלת עופרת" או "עופרת לבנה".
צרוסיט נוצר כמינרל משני של בליה או התחמצנות של מרבצי עופרת כדוגמת גלנה (סולפיד העופרת). נמצאו דגימות של צרוסיט שבמרכזם גלעין של גלנה המדגימות תהליך חימצון שלא הסתיים. הצרוסיט מתגבש במערכת האורתורומבית ויוצר שורה איזומורפית עם ארגוניט. כמו הארגוניט נפוצה תופעת גבישים תאומים בצרוסיט, צורת הגבישים המרוכבים היא פסאודו משושה. בדרך כלל שלושה גבישים מחוברים על שתי פאות המנסרה, ויוצרים קבוצות של כוכבים בעלי שש קרניים, כשהגבישים חוצים זה את זה בזוויות של קרוב ל-60°. לגבישים בודדים, שכמעט ואינם מופיעים באופן טבעי, יש פאות חלקות ומבריקות. המינרל מופיע גם כגושים חסרי צורה ולעיתים בצורה סיבית. צבע המינרל בדרך כלל לבן או חסר צבע, לעיתים אפור או ירקרק ושקיפותו משתנה בין שקוף לשקוף למחצה. המינרל פריך מאוד ונשבר בצורת קונכייה. סוג של המינרל המכיל 7% של פחמת האבץ (סמיתסוניט) המחליפה את פחמת העופרת מכונה איגלסיאסיט (iglesiasite) על שם המקום בו אותר, איגלסיאס באי סרדיניה.
את המינרל ניתן לזהות בקלות בשדה בשל תכונותיו: גבישי תאומים, ברק יהלום ומשקל סגולי גבוה (6.5 בסולם מוס). הוא מתמוסס תוך כדי תסיסה בחומצה חנקתית מדוללת. חימום באש יגרום למינרל להינתך בקלות דבר המעיד על נוכחות העופרת.
דגימות גבישים מעולות נמצאו במקומות הבאים: מכרה פרידריכסזגן (Friedrichssegen) סמוך לנהר אמס (Ems) ליד העיר נסאו (Nassau) במדינת ריינלנד-פפאלץ שבגרמניה, יוהנגאורגנשטאט (Johanngeorgenstadt) שבסקסוניה, מיס (Mies) שבקנטון וו שבשווייץ, פניקסוויל בפנסילבניה, ברוקן-היל בניו סאות' ויילס שבאוסטרליה, המכרות של צואמב בנמיביה ומקומות נוספים. גבישים מחטיים עדינים ארוכים למדי נמצאו לפני זמן רב במכרה פנטיר גלייז (Pentire Glaze) בסמוך לכפר סנט. מינוור (St Minver) שבקורנוול, שבבריטניה. במקומות בהם מוצאים את המינרל הוא מצוי בכמויות ניכרות ומכיל עד 77.5% עופרת.
שימושים מסחריים
השימוש העיקרי בצרוסיט כיום הוא כמקור להפקת עופרת. "עופרת לבנה" היא מרכיב עיקרי בצבעי עופרת, צבעים שהשימוש בהם הופסק. בליעה של שבבי צבע מבוסס עופרת היא הסיבה הנפוצה ביותר להרעלת עופרת אצל ילדים. ב"עופרת לבנה" ובאצטט העופרת נעשה שימוש במהלך ההיסטוריה כמרכיב בתכשירי קוסמטיקה. בין השאר נכללה "עופרת לבנה" בתכשיר המכונה Venetian Ceruse שנועד להבהיר את עור הפנים שהיה מבוקש מאוד במאה ה-16, למרות שרוב המשתמשים בו היו מודעים לסכנת הרעלת העופרת. בין המשתמשים בתכשיר זה הייתה גם אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה. השימוש בעופרת לבנה בתכשירי קוסמטיקה הופסק במדינות המערב.
מארק צ'ך
מארק צ'ך (בסלובקית: Marek Čech; נולד ב-26 בינואר 1983) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
אוליבר טוויסט
אוליבר טוויסט (באנגלית: Oliver Twist) הוא רומן משנת 1838, שנכתב על ידי צ'ארלס דיקנס, ופורסם לראשונה באנגליה בהמשכים חודשיים. הספר עובד פעמים רבות לתיאטרון, לקולנוע ולטלוויזיה. אחד העיבודים הידועים והמצליחים ביותר הוא המחזמר "אוליבר!", והסרט שנעשה בעקבותיו.
מארק צ'ך
באוגוסט 2011 עבר לטרבזונספור מליגת העל הטורקית, וכעבור שנתיים חתם בקבוצת בולוניה מהסרייה א'. בתחילת 2015 עבר לבואבישטה ממנה שוחרר בתום עונת.
אוליבר טוויסט
עלילת הספר
אוליבר טוויסט נולד בשנת 1800 בבית מחסה לעניים שבאנגליה בכפר שאינו ידוע. אמו מתה בלידתה אותו. בגיל תשע הוא עובר על כללי בית המחסה ומבקש תוספת מזון (במשפט המפורסם "בבקשה אדוני, אני רוצה עוד" "Please sir, I want some more"), והוא נמכר על ידי שמש הקהילה מר באמבל כשוליה לקברן. בעקבות התנהגותם האכזרית של אשת הקברן, המשרתת שרלוט ושל חניך נוסף העובד אצלו, נח קלייפול, בורח אוליבר ללונדון.
בלונדון פוגש אוליבר את הילד העבריין דודג'ר (באנגלית: The Artful Dodger). דודג'ר מציג את אוליבר בפני חבריו ובראשם פייגין, פושע יהודי, המוצג בצורה סטריאוטיפית כנוכל מכוער בבגדים מוזנחים ושיער פרוע. פייגין הוא מנהיגה של כנופיית ילדים כייסים, והוא מצרף את אוליבר לשורותיו. אוליבר יוצא עם דודג'ר ועם נער נוסף, צ'רלי בייטס, לכייס אדון ברחוב. אוליבר נתפס על ידי המשטרה והוא חש ברע, אך האדון שאותו ניסו לכייס, מר בראונלו, מרחם עליו ומביא אותו לביתו כדי לטפל בו. פייגין ושותפו לפשע, הפורץ האכזרי ביל סייקס, מנסים להחזיר את אוליבר לכנופיה, ובעזרת חברתו של סייקס, נערה בשם ננסי, הם חוטפים אותו אליהם. סייקס מתכנן פריצה בבית אחוזה כפרי, והוא לוקח איתו את אוליבר.
השוד משתבש ואוליבר נורה בידי משרתי האחוזה ונעזב מאחור. הוא נכנס לבית המשפחה שאליה ניסה לפרוץ, ומתעלף. בעלת האחוזה, הגברת מיילי, מרחמת עליו ומטפלת בו בעזרת בתה המאומצת, רוז והרופא ידיד המשפחה מר לוסברן. בינתיים אנו רואים את המיילדת הזקנה של אוליבר, המספרת על ערש דווי לאם הבית שלה, שהיא גנבה חפץ יקר ערך מאמו של אוליבר כשזו מתה בלידה. אם הבית, שהתחתנה בינתיים עם השמש באמבל, מספרת את הדברים לבעלה.
אדם זר בשם מונקס פונה לפייגין, וגם הוא מגלה עניין באוליבר. הם יוצאים שוב בעקבות הילד, כשבכוונתם לחטוף אותו או להרוג אותו. ננסי, שחוששת לשלומו של אוליבר, נפגשת עם רוז מיילי ומר בראונלו, ומזהירה אותם מפני התוכניות של הצמד. היא מצליחה להסתיר את הפגישות שלה אתם עד שנח קלייפול (אותו שוליה שאוליבר ברח ממנו, והגיע אף הוא ללונדון) עוקב אחריה ומגלה את מעשיה לפייגין. מר באמבל ואשתו נפגשים עם מונקס, ומספרים לו את שידוע להם. הוא מגלה להם שהוא אחיו למחצה של אוליבר, ושהילד הוא יורש של הון רב. סייקס מגלה את בגידתה של ננסי ורוצח אותה. כשהוא נמלט מאנשי החוק ומהמון הזועם, הוא נהרג בעצמו. פייגין נתפס ומושלך לכלא, ואוליבר מקבל את חלקו בירושה, ומסכים לחלוק אותה עם אחיו למחצה, מונקס, כדי שיתחיל בחיים חדשים. רוז מגלה שהיא אחות אמו של אוליבר, ומתחתנת עם אהוב לבה הארי, בנה של גברת מיילי. אוליבר חי באושר עם מושיעו הראשון, מר בראונלו.
עיבודים לתיאטרון לקולנוע ולטלוויזיה
ב-IMDb מופיעים יותר מ-20 עיבודים לרומן, הידועים שבהם :
העיבודים לרומן נטו לפשט את סיפור העלילה. בדרך כלל על המסך ביל סייקס הוא זה שבולט כפושע העיקרי, ולא ברור שסייקס הוא תלמידו של פייגין. המסר של דיקנס הוא שאם אוליבר היה נשאר עם פייגין וחבורתו, הוא היה יכול להפוך לפושע כמו סייקס.
הקומיקסאי ויל אייזנר שהוטרד מהנימה האנטישמית בדמותו הסטריאוטיפית של פייגין, יצר ב-2003 רומן גרפי בשם "פייגין היהודי". בספר תיאור הסיפור מנקודת מבטו של פייגין.
תרגומים לעברית
הספר תורגם פעמים רבות לעברית, לעיתים בעיבודים מקוצרים לילדים.
שבות רחל
שבות רחל היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי, הנמנה עם יישובי גוש שילה שבחבל בנימין. באופן רשמי שבות רחל מוגדרת על ידי מדינת ישראל כשכונה של שילה, ולכן הלמ"ס מונה את תושביו בתוך אוכלוסיית שילה, אך למעשה היא מתפקדת כיישוב עצמאי.
גאוגרפיה
כקילומטר מצפון ליישוב נמצא היישוב ג'לוּד, המזוהה עם היישוב הקדום גלוֹד שבמחוז עקרבת, הנזכר בשטר יהודי מימי מרד בר כוכבא.
תולדות היישוב
שבות רחל נקראת על שמם של רחלה דרוק משילה ויצחק רופא מירושלים, שנרצחו בכ' בחשוון תשנ"ב (28 באוקטובר 1991) בפיגוע ירי לעבר אוטובוס בו נסעו, סמוך למקום שבו שוכן היום היישוב רחלים. היישוב הוקם כתגובה לרצח, על ידי תלמידים מישיבת ההסדר בשילה, אור לכ"ב בחשוון תשנ"ב (בלילה שבין 29 באוקטובר ל-30 באוקטובר 1991).
היישוב הוגדר כמאחז בלתי מורשה בדו"ח שהוגש לממשלת ישראל על ידי עורכת הדין טליה ששון בשנת 2005. בכ"ט בשבט תשע"ב (22 בפברואר 2012), בעקבות עתירה לבג"ץ של תנועת שלום עכשיו, וכהמשך להודעת המדינה לבית-המשפט כי בכוונתה לפעול להסדרת המעמד התכנוני של היישוב, אישרה ועדת התכנון של המינהל האזרחי את התב"ע של היישוב. בפברואר 2012, אחרי שהממשלה אישרה תוספת בנוי ביישוב, דוברת מטעם הנציג העליון של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון, קתרין אשטון, גינתה את ההרחבה, באומרה שהיא הפרה של החוק הבינלאומי ושל מפת הקוורטט.
ב-12 במאי 2022, אושרו לבניה ביישוב עוד 534 יח"ד.
אוכלוסייה
כיום (2018) מונה היישוב כ-115 משפחות. בנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נמנים תושבי היישוב יחד עם תושבי שילה.
מוסדות היישוב
ביישוב ישנם שני בתי כנסת, אולם אירועים, וכן ספרייה ומקווה לנשים.
כמו כן נמצאת בו מדרשת בינת - מדרשה תורנית לבנות ברוח חסידות חדשה. וסניף נפרד של תנועת הנוער בני עקיבא.
סנטו דומינגו
סנטו דומינגו (בספרדית: Santo Domingo) היא בירת הרפובליקה הדומיניקנית השוכנת בחלקו המזרחי של האי היספניולה, באנטילים הגדולים שבאיים הקאריביים ("איי הודו המערבית"). בעיר מתגוררים כ־2,907,000 מיליון תושבים (נכון לשנת 2010). העיר ממוקמת לחוף הים הקריבי, במוצא נהר אוסאמה. בשנת 1990 הוכרזה העיר הקולוניאלית של סנטו דומינגו כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה
סנטו דומינגו היא ההתיישבות האירופית המוקדמת ביותר בעולם החדש שנותרה מאוכלסת עד היום. העיר נוסדה בין השנים 1496 ו-1498 בשם "סנטו דומינגו אל גוסמן" על ידי ברטולומיאו קולומבוס (ברטולומה קולון), אחיו של כריסטופר קולומבוס. העיר נוסדה על הגדה המזרחית של נהר אוסאמה והתרחבה לגדה המערבית בשנת 1502 ביוזמת מושל האי – האח ניקולס דה אובנדו. בשנת 1509 העניק לעיר המלך פרננדו השני מאראגון את הכינוי "העיר הראשונה של איי הודו". בעיר זו נבנו הקתדרלה הראשונה (פרימדה די אמריקה), בית החולים הראשון (בית החולים דה סן ניקולס דה בארי) והמנזר הראשון (מנזר סן פרנסיסקו) בחצי כדור הארץ המערבי.
בשנת 1538 החלה הקמת האוניברסיטה העתיקה ביותר בעולם החדש - אוניברסיטת סנטו תומאס דה אקווינו (על שם הקדוש הנוצרי תומאס אקווינס). כיום האוניברסיטה נקראת האוניברסיטה האוטונומית של סנטו דומינגו (UASD).
לפי אחת הסברות כריסטופר קולומבוס נקבר בעיר, אולם עצמותיו הועברו לפארו א קולון בשנת 1990.
בשנת 1586 בזז את העיר שודד הים הבריטי סר פרנסיס דרייק. ב-1655 שלח אוליבר קרומוול משלחת על מנת לכבוש את סנטו דומינגו, אך המשלחת נכשלה ובמקום זאת כבשה את ג'מייקה.
בין השנים 1795 ו-1822 סנטו דומינגו, כמו מרבית שטחה של מדינת הרפובליקה הדומיניקנית של ימינו, עברו ידיים רבות. היא נמסרה לצרפת ב-1795, נכבשה על ידי מורדים מהאיטי ב-1801, חזרה לידי צרפת ב-1802 וחזרה לידי ספרד ב-1809. ב-1821 היא הפכה לבירת רפובליקת האיטי הספרדית, שאוחדה עם האיטי כעבור חודשיים.
ב-1844 סנטו דומינגו הפכה לבירת הרפובליקה הדומיניקנית לאחר שזו השיגה את עצמאותה מכיבוש האיטי. ב-1861 הרפובליקה הדומיניקנית שבה להיות חלק מספרד כחלק מעסקה בין שליט הרפובליקה דאז, פדרו סנטנה, והשלטון הספרדי. בני הרפובליקה הדומיניקנית לא היו מרוצים מהמצב ופתחו במלחמה להחזרת העצמאות ב-1863. לאחר ניצחונם ב-1865, העיר שבה להיות בירת הרפובליקה הדומיניקנית.
העיר כמעט הושמדה על ידי הוריקן בשנת 1930. הדיקטטור רפאל לאונידס טרוחיו, שהחל לשלוט באותה שנה, שינה את שמה וקרא לה "סיודד טרוחיו" על שמו, אולם לאחר הירצחו בשנת 1961 הושב שמה הקודם של העיר.
כלכלה
סנטו דומינגו היא המרכז הכלכלי החשוב ביותר ברפובליקה הדומיניקנית, ולחברות רבות, לאומיות או בינלאומיות, יש בסיס ראשי או מרכזי בעיר.
חינוך
בסנטו דומינגו פועלות 18 אוניברסיטאות, יותר מכל עיר אחרת ברפובליקה הדומיניקנית. בין האוניברסיטאות ניתן למנות את האוניברסיטה האוטונומית של סנטו דומינגו, האוניברסיטה העתיקה ביותר ביבשת אמריקה וגם האוניברסיטה הציבורית היחידה בעיר.
תחבורה
סנטו דומינגו היא הנקודה הסופית של מרבית הכבישים המהירים במדינה, והם מקשרים אותה לרוב חלקי הרפובליקה הדומיניקנית.
בעיר פועלת מערכת רכבת תחתית, שהיא המקיפה ביותר בכל אזור הקריביים ואמריקה התיכונה. פועלים בה שני קווים ויש תכנון לבניית ארבעה נוספים.
את העיר משרתים שני נמלי תעופה בינלאומיים: נמל התעופה הבינלאומי לאס אמריקס, המרכזי יותר, נמצא במרחק של 15 קילומטרים מזרחית לעיר ונמל התעופה הבינלאומי לה איסבלה, שנפתח ב-2006 והחליף את נמל התעופה הבינלאומי אררה ונמצא בצפון העיר.
הקהילה היהודית
בסנטו דומינגו קיימת קהילה יהודית המאגדת כמה עשרות משפחות. חלקן יוצאות אירופה וחלקן משפחות שהגיעו לרפובליקה הדומיניקנית מקובה לאחר ההפיכה של פידל קסטרו. לקהילה בית כנסת אחד בלבד.
ערים תאומות
לעיר סנטו דומינגו יש שבע עשרה ערים תאומות:
אדגארס רינקביצ'ס
אדגארס רינקביצ'ס (בלטבית: Edgars Rinkēvičs; נולד ב-21 בספטמבר 1973) הוא פוליטיקאי לטבי המכהן כנשיא לטביה ובכך הפך להומוסקסואל הראשון באירופה כולה שמכהן כנשיא מדינה. בין השנים 2011–2023 כיהן כשר החוץ של לטביה.
ביוגרפיה
רינקביצ'ס נולד ביורמלה. את השכלתו התיכונית רכש בבית הספר התיכון שבעיר, ולאחר מכן היה ב-1995 לבוגר אוניברסיטת לטביה בהיסטוריה ובפילוסופיה. לאחר סיום לימודי התואר הראשון שלו המשיך רינקביצ'ס את דרכו באוניברסיטה והיה למוסמך אוניברסיטה במדע המדינה ב-1997. נוסף על כך, לרינקביצ'ס תואר שני נוסף מאוניברסיטת חרונינגן שבהולנד.
ב-1993 החל רינקביצ'ס קריירה כעיתונאי. היה שימש ככתב לענייני מדיניות חוץ ויחסים בינלאומיים ב"הרדיו הלטבי". ב-1995 התקבל למשרה במשרד ההגנה של לטביה ועד מהרה, בשנה שלאחר מכן, מונה למנהל מחלקה פנימית המשרד. בשנים 1995–1996 היה עוזר בכיר במחלקה המדינית של משרד ההגנה הלטבי, וממרץ עד ספטמבר 1996 שימש כמנהל המחלקה. במאי 1997 מונה לסגן מזכיר המדינה לענייני מדיניות ביטחונית. ממאי עד אוגוסט 1997 שימש כמזכיר המדינה בפועל במשרד ההגנה, ומאוגוסט 1997 עד אוקטובר 2008 היה מזכיר המדינה במשרד ההגנה.
בשנים 1998–2004 היה רינקביצ'ס חבר מפלגת "הדרך הלטבית". בפברואר 1998 היה מעורב בדיונים על כינון אמנת השותפות האמריקאית-הבלטית. בשנים 2002–2003 היה חבר המשלחת הלטבית למשא ומתן על הצטרפות מדינתו לארגון האמנה הצפון-אטלנטית כסגן ראש המשלחת. בשנים 2005–2007 כיהן רינקביצ'ס כראש הלשכה לארגון מפגשי ראשי המדינות החברות בנאט"ו. ב-2011 הוא מונה לראש לשכת נשיא לטביה. באוקטובר של אותה שנה, מונה רינקביצ'ס לשר החוץ של לטביה על ידי ראש ממשלת לטביה, ואלדיס דומברובסקיס. ב-2014 מונה מחדש לתפקיד בידי ראש הממשלה דאז לאימדוטה סטראויומה.
ב-31 במאי 2023 נבחר לכהן כנשיא לטביה והוא הפך להומוסקסואל הראשון באירופה כולה שמכהן כנשיא מדינה. הוא הושבע לתפקיד ב-8 ביולי 2023.
ויליאנדי
ויליאנדי (באסטונית: Viljandi, בגרמנית: Fellin) היא עיר, נפה עירונית ובירת מחוז ויליאנדי שבאסטוניה.
היסטוריה
העיר הוזכרה לראשונה ב-1211. בתקופה זו היא הייתה מבצר אסטוני שנבנה על גבעה, והוטל עליה מצור בידי צבא משולב של גרמנים, לטבים וליבונים, כחלק ממסע צלב. המבצר נכבש באוגוסט 1223 מהצבא הרוסי שנקרא לעזרתם של האסטונים.
בשנה שלאחר מכן נבנתה טירה במקום המבצר, והיא נקראה פלין ("Fellin" - שיבוש של המילה האסטונית). היא הייתה לאחת הגדולות והמבוצרות ביותר שבאזור הבלטי. ב-1248 מונה לה לראשונה מפקד, והיא נבנתה ועברה תהליך של מודרניזציה פעמים רבות במשך 200 השנה שלאחר מכן.
ב-1283, הטירה זכתה לתואר "עיר", וזו הפכה לחברה בברית ערי הנזה במאה ה-14. כיום היא אחת מחמש הערים האסטוניות שהיו חברות בליגה.
ב-1560 נכבשה ויליאנדי בידי האימפריה הרוסית. במהלך המאה ה-17, עברה הטירה לשליטה פולנית ואחר כך שוודית ואז רוסית פעם נוספת, והפכה לחורבה. הדבר נכון גם לגבי העיר, שנגזלו ממנה הפריווילגיות בהן זכתה.
לאחר המלחמה הצפונית הגדולה, הרוסים שמרו על האוטונומיה המקומית עד 1783, כשהקיסרית יקתרינה הגדולה הפכה את ויליאנדי לעיר מחוז. זה כלל גם שינוי בחוקי העיר. חשיבותה הכלכלית והפוליטית של ויליאנדי נמצאה במגמת עליה. האוכלוסייה, לאחר דעיכה משמעותית של כמות וממון, החלה לשגשג כשהמלאכה, המסחר והתרבות שבו לפרוח.
העיר נשארה בירה מחוזית ב-1991 כשאסטוניה זכתה בעצמאותה.
תרבות
מדי שנה מתקיים "פסטיבל המוזיקה של ויליאנדי" (Pärimusmuusika Festival), אשר זכה לפרסום ברמה בינלאומית.
בעיר פועל תיאטרון בשם Seasaare Teater המארח מדי שנה בחודש אוגוסט פסטיבל תאטרון בינלאומי בהשתתפות קבוצות תאטרון מאירופה וישראל.
זנות בעיראק
זנות בעיראק אינה חוקית. חוק העונשין העיראקי הוציא את הזנות מחוץ לחוק, כאשר הסרסור, הזונה והלקוח אחראים וצפויים לעונשים פליליים. העונש יכול להיות חמור, כולל מאסר עולם.
מלחמת עיראק
נשים רבות שנמלטו מהמלחמה בעיראק אולצו לזנות. חלק מהמקורות טוענים שעד חמישים אלף נשים פליטות עיראקיות בסוריה, רבות מהן אלמנות או יתומות, נאלצו לעסוק בזנות. מקורות טוענים שהנשים מנוצלות על ידי מדינות המפרץ הפרסי. לאחר הפלישה האמריקנית לעיראק ב-2003, חברות קבלניות פרטיות השתמשו בנשים זרות שהוברחו לבסיסים ולאזור הירוק כשוחד עבור חוזים.
אזור כורדיסטן
לפי הדיווחים, אזור כורדיסטן קיבל "נשים וילדים שנסחרו משאר חלקי עיראק לצורך זנות". כנופיות פושעות זינו בנות מחוץ לאזור כורדיסטן במחוזות ארביל, דוהוק וסלמני. ארגונים לא ממשלתיים טענו שחלק מאנשי כוחות הביטחון הפנימיים של ממשלת מחוז כורדיסטן כפו על נשים לעסוק בזנות במחנות פליטים סוריים באזור כורדיסטן. נשים עיראקיות נמכרו ל"נישואים זמניים" ונערות סוריות ממחנות פליטים באזור כורדיסטן אולצו להינשא בגיל צעיר או להינשא ב"נישואים זמניים", ונטען כי השלטונות של אזור כורדיסטן התעלמו ממקרים כאלה.
"זונות פולשות לכירכוכ"
סורן מאמא חמה, כתב צעיר במגזין Livin כתב מאמר בשם "זונות פולשות לכירכוכ", שפורסם ב-15 ביוני 2008. חמה טען שיש לו שמות של מח"טים, קציני צבא בדרגת סגן, קולונלים וקציני משטרה וביטחון רבים המעורבים ומכסים על רשת זנות בכירכוכ. הרשת כללה 200 בתי בושת בעיר, בכל אחד מהם 2–6 זונות.
סינדיקט העיתונאים של כורדיסטן (KJS) טען שמאמא חמה קיבל איומים על חייו מאנונימי ב-15 במאי.
חמה נורה ומת מול ביתו בכירכוכ. בטלפון הנייד שבו השתמש חמה, התגלו הודעות של פוליטיקאי האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן שאיים עליו במוות לפני ההתנקשות.
סוגים אחרים של זנות
במקרים מסוימים, נערים וגברים צעירים עיראקים עוסקים בזונות. במקרים אלו הזונות מונעות בדרך כלל על ידי עוני והן לרוב הטרוסקסואליות.
סחר במין
עיראק היא מדינת מקור ויעד לנשים וילדים הנתונים לסחר במין. הסכסוך האלים עם דאעש החריף את פגיעות האוכלוסייה לסחר, בפרט בנשים וילדים. פליטים ועקורים עומדים בפני סיכון מוגבר לסחר בשל פגיעותם הכלכלית והחברתית והיעדר ביטחון והגנות. ארגונים לא ממשלתיים מדווחים על רשתות סחר באזור כורדיסטן מכוונות לפליטים ולעקורים, הפועלות בסיוע של פקידים מקומיים, כולל שופטים, פקידים מהכוחות האסיאיים וסוכני הגבול. בשנת 2015, חברי הפרלמנט של מחוז כורדיסטן וארגונים לא ממשלתיים דיווחו שחלק מאנשי הכוחות האסישיים הקלו על סחר מיני בנשים ונערות במחנות הפליטים הסורים באזור כורדיסטן, בעיקר במחנה הפליטים דומיז, וכן סחר במין בבנות מחוץ למדינה. בשנת 2016, ארגונים לא ממשלתיים דיווחו ששומרים אסיישיים לא רק אפשרו לגברים להיכנס למחנה כדי לבקש יחסי מין מסחריים עם נערות פליטות, אלא שהשומרים גם ביקשו לקיים יחסי מין מנערות הפליטות, כולל מתן אישור לעזוב את המחנה בתמורה למין. דיווחים משנת 2015 הצביעו על עקורים וכמה נשים פליטות סוריות שאולצו לעסוק בזנות על ידי רשת סחר בבתי מלון ובתי בושת בבגדאד, בצרה ובערים אחרות בדרום עיראק לאחר שסוכני הרשת הבטיחו ליישב אותן מחדש מאזור כורדיסטן.
נשים בעיקר מאיראן, סין והפיליפינים נאלצות לזנות בעיראק.
מחלקת המדינה של ארצות הברית לניטור ולמלחמה בסחר בבני אדם מדרג את עיראק כמדינה בדרג מס' 2.
מקס ואלשייד
מקסימליאן ריצ'רד "מקס" ואלשייד (בגרמנית: Max Walscheid; נולד ב-13 ביוני 1993) הוא רוכב אופני כביש גרמני בקבוצת קופידיס.
ביוגרפיה
ב-2014 ניצח ואלשייד את אליפות גרמניה עד גיל 23.
ג'איינט אלפסין (2016–2019)
ואלשייד חתם בג'איינט אלפסין בשנת 2016, לאחר שרכב בקבוצת הקונטיננטל סטולינג משנת 2012 עד 2014 ובשנת 2015 בקבוצת הקונטיננטל קוטה–לוטו.
ב-2016, ואלשייד סיים שני באליפות גרמניה, כשהוא מפסיד לאנדרה גרייפל בספרינט רב משתתפים. בסוף העונה ניצח ואלשייד את קטגוריית הנקודות בטור של האיינן וחמישה קטעים נוספים. ב-23 בינואר, ואלשייד וחמישה רוכבים נוספים מהקבוצה, נפגעו מרכב במהלך אימון בספרד.
ב-2017, ניצח את הקטע החמישי בטור של דנמרק.
ב-2018, סיים ואלשייד שישי במרוץ שלדפרייס וניצח את הקטע השלישי בטור דה יורקשייר. הוא סיים שלישי באליפות גרמניה וערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור כאשר נבחר לוואלטה אספנייה, אך לא בלט וההישג הבכיר שלו במרוץ היה מקום 11 בקטע ה-21. ואלשייד ניצח את מרוץ ספארקאסן מינסטרלנד ג'ירו, כשהוא מקדים את ג'ון דגנקולב ואת נילס פוליט.
ב-2019, סיים ואלשייד שני במרוץ שלדפרייס. הוא סיים ביחד עם קבוצתו במקום השני במרוץ האמר סטאוונג'ר ובמקום הרביעי במרוץ האמר לימבורג. הוא סיים רביעי באליפות גרמניה בנגד השעון ונבחר שוב לוואלטה אספנייה, כשההישג הבכיר שלו במרוץ היה מקום 9 בקטע ה-14. הוא ניצח את מרוץ אומלופ ואן האוטלנד ליכטרוולדה, לאחר שניצח בספרינט מתוך חמישה רוכבים. ואלשייד סיים חמישי במרוץ ספארקסן מונסטרלנד ג'ירו, לאחר תום המרוץ היה מעורב בתקרית אלימה, כאשר פלוריאן סנשל הצרפתי הכה אותו על הקסדה בעת שואלשייד התראיין, לטענת סנשל, ואלשייד גרם להתרסקות שהתרחשה במטרים האחרונים של המרוץ, בה נפל סנשל.
NTT Pro Cycling (2020–2021)
ואלשייד חתם בקבוצת NTT Pro Cycling לאחר ארבע שנים בסאנווב.
יחסי אזרבייג'ן–רוסיה
היסטוריה
אזור אזרבייג'ן הפך לחלק מהאימפריה הרוסית לאחר שהשושלת הקאג'ארית נאלצה לוותר על חלק משטחיה בעקבות מלחמת רוסיה–פרס (1804–1813) והסכם גוליסטן, וכן בעקבות מלחמת רוסיה-פרס (1826–1828) והסכם טורקמנצ'אי. לאחר כמה עשרות שנים שהאזור היה חלק מהאימפריה הרוסית, זכתה אזרבייג'ן לעצמאות לאחר מלחמת העולם הראשונה, אולם בשנת 1922 סופחה  לברית המועצות. לאחר קריסת ברית המועצות בשנת 1991, היחסים בין שתי המדינות החלו להתקרב בשל מדיניות החוץ של אייאז מוטאליבוב. עם זאת, לאחר טבח חוג'אלי, מוטאליבוב נאלץ להתפטר ואלבופאז פלצ'יביי עלה במקומו לשלטון. במהלך שלטון אלצ'יביי, הדרדרו היחסים בין המדינות, ורק כאשר היידר אלייב עלה לשלטון בשנת 1993, הוא חידש את היחסים החמים עם רוסיה.
על פי סקר שנערך ב-2007, כ -80% מהאזרים תמכו בידידות עם רוסיה, אולם לאחר מלחמת גאורגיה–רוסיה, התמיכה ירדה ל 52%.
שיתוף פעולה צבאי
ב -27 בפברואר 2003, חתמו רוסיה ואזרבייג'ן בבאקו על הסכם בין-ממשלתי לשיתוף פעולה צבאי-טכני, וב-4 בדצמבר 2006 חתמו הצדדים על הסכם בין-ממשלתי בדבר הגנה הדדית על זכויות קניין רוחני. ראשי מחלקות ההגנה של שתי המדינות נפגשים באופן קבוע. בשנת 2002 נחתם הסכם בין המדינות, בנוגע לשימוש בתחנת המכ"ם בגבאלה. ב-8 ביוני 2007, בעת פסגת הG-8 ב בהייליגנדם, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין הציע להשתמש במכ"ם בגבאלה כחלק ממערכת ההגנה נגד טילים שפותחה בארצות הברית, וההצעה נתמכה על ידי אזרבייג'ן. כמו כן, קיימים הסכמים שונים ושיתופי פעולה בין המדינות בנוגע להגנת הגבולות והלחימה בטרור.
יחסים כלכליים
שיתוף הפעולה המסחרי והכלכלי בין רוסיה לאזרבייג'ן הולך וגדל. בשנת 2008 גדל מחזור הסחר בין שתי המדינות ב-39.3% והסתכם ב-2.403 מיליארד דולר, היצוא גדל ב-42.6% ל -1.911 מיליארד דולר, ואילו היבוא גדל ב-25.4% ל-411.4 מיליון דולר. למרות שאספקת הגז הרוסית לאזרבייג'ן הסתיימה ב-1 בינואר 2007, המסחר שמר על מגמה חיובית, והיקף הסחר בין המדינות נמצא במגמת התרחבות.