cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תקצוב מגדרי
תקצוב מגדרי הוא כלי שקיים במרבית המדינות המפותחות כחלק מביסוס והטמעת חשיבה מגדרית. הרעיון מאחורי הרצון לביצוע תקצוב מגדרי הוא ההבנה שתקציב המדינה אינו נייטרלי מבחינה מגדרית. המדיניות הכלכלית של הממשלה וסדרי העדיפויות שלה באים לידי ביטוי בתקציב ואופן חלוקתו משפיע אחרת על גברים ונשים. תקצוב מגדרי הוא דרך למתן מענה לצרכים השונים של גברים ונשים, בתהליכי מדיניות ובקבלת החלטות כלכליות ברמה לאומית ומקומית.
יותם זמרי
פעילות בטלוויזיה
זמרי משתתף ככותב וחבר פאנל מאז שנת 2017 בתוכנית הסאטירה, "עד כאן!", בתאגיד השידור הישראלי "כאן 11".
בשנת 2018, הצטרף לפאנל הפטריוטים והחל משנת 2020, זמרי משמש מדי פעם כמנחה התוכנית.
חייו הפרטיים
מתגורר ברמת גן, נשוי לד"ר שירן זמרי, חוקרת מדעי המוח ומחלת הALS, ואב לשלושה.
תקצוב מגדרי
רקע
מסוף המאה ה-20, הרעיון לקידום שוויון מגדרי זכה לתנופה ברחבי העולם, כאשר הקהילה הבינלאומית התחייבה באופן פומבי לקדם שוויון מגדרי מתוך הבנה ששוויון מגדרי חיוני להתפתחות חברתית ולצמיחה כלכלית. בשנת 1995 בכינוס הרביעי של האו"ם בנושא נשים נקראו הממשלות לשלב שוויון מגדרי ביישום תקציב המדינה שלהם. מרבית מדינות ה-OECD לא עיצבו מדיניות ציבורית עם שוויון מגדרי כשיקול ראשוני, אולם ישנה התייחסות לפערי אי-שוויון בין המינים כחלק מהמדיניות הציבורית ומהקצאת המשאבים הציבוריים. בעשורים האחרונים, נעשית עבודה על ידי ארגונים בינלאומיים ואחרים לקידום הטמעת חשיבה מגדרית, על ידי שימוש במכשירי מדיניות לקידום השוויון בין המינים. ב־2009 המועצה האירופית הגדירה תקצוב מגדרי כהערכה מגדרית של תקציבים, המשלבים נקודת מבט מגדרית בכל רמות התהליך התקציבי, ארגון מחדש של הכנסות והוצאות במטרה לקדם שוויון מגדרי.
ניתוח תקציב מגדרי
ניתוח תקציב מגדרי היא נקודת המוצא לעבודה לקידום שוויון מגדרי וזכויות נשים באמצעות מדיניות ותהליכים תקציביים. דרך בחינת התקציב וסעיפיו השונים ניתן לזהות דפוסים של אי שוויון בחלוקת משאבים ביחס לשירותים ציבוריים וחברתיים ובנגישות אליהם. אי שוויון בחלוקת משאבים יכול לבוא לידי ביטוי גם בחלוקת מענקים, תקציבי רכש ותמיכות של המדינה או הרשות המקומית. אם בניתוח התקציב מזוהים דפוסים של אי שוויון ניתן לבצע חלוקה מחדש של המשאבים, באופן שמתקן פערים ומצמצם את אי השוויון. המניע ליישום תקצוב מגדרי נובע מהשאיפה לקדם שוויון מגדרי או מהיבטים של יעילות כלכלית. כל תחומי המדיניות אמורים להיכלל בתקצוב המגדרי, ללא הגבלה לתחומים ספציפיים. ההשפעות השליליות של אי ההתייחסות לפערי השוויון בין המינים ניכרות בתחומי מדיניות רבים, כמו שוק העבודה, חינוך ובריאות, וכן פערים מגדריים בניהול ומנהיגות. תקצוב מגדרי אינו מסתכל רק על תקציבים לנשים, אלא לבחון את השפעת המגדר על כל התוכניות, על המדיניות ועל הממדים הכוללים הוצאות והכנסות, מדיניות מקרו-כלכליות ויעילות אספקת שירותים והשקעות.
ניתוח תקציב מגדרי מטרתו לקבוע האם לנשים ולגברים יש גישה זהה להזדמנויות. בניתוח תקציב מגדרי פערים מטופלים כך שאלה שקופחו מועצמים. תקציב רגיש מגדר מסתכל איך תקציבים עונים על צרכים של גברים ונשים בין אם הם ילדים, צעירים או מבוגרים. ניתוח תקציב מנקודת מבט מגדרית תורם לגיבוש תובנות אודות השפעת המדיניות ולזיהוי הטיות על בסיס מגדר בהקצאת הכספים. ניתוח התקציב גם בוחן כיצד משרת כל משרד ממשלתי או כל אגף ברשות מקומית את מטרותיו תוך התמקדות על מידת ההשפעה של כלי המדיניות על נשים ועל גברים וההתייחסות לצרכים השונים שלהם.
שיטות וכלים לניתוח תקצוב מגדרי
השיטות והכלים לניתוח תקצוב מגדרי הם:
בישראל
בישראל לא חוקק חוק המחייב לבצע תקצוב מגדרי. הנושא הועלה תחילה בעיקר על ידי ארגונים חוץ ממשלתיים ובהובלת מרכז אדווה. ב-2014 התקבלה החלטת ממשלה הקובעת יישום הדרגתי של ניתוח מגדרי של כלל תקציב המדינה המתבטא בסעיפי ההכנסות וההוצאות בתקציבי משרדי הממשלה ויחידות הסמך. בתקציב 2017–2018 ביצעו בפעם הראשונה כלל משרדי הממשלה ניתוח מגדרי של תקציב משרדם בהיקף של 100%. במישור המקומי, בשנת 2013 פורסם על ידי מרכז אדווה מדריך לניתוח מגדרי לתקציבי הרשויות המקומיות. מבין הרשויות המקומיות, עיריית תל אביב-יפו הייתה הראשונה לאמץ בתקציב 2019, באופן רשמי, מודל להטמעת חשיבה מגדרית בחלוקת המשאבים העירונית.
הצלחה בתהליך התקצוב המגדרי תלויה בשקיפות המטרות והיעדים ובקבלת ההחלטות הפוליטיות. ככל שהיעדים יהיו ברורים ושקופים יותר, כך יהיה קל יותר לעקוב אחר עמידת הממשלה במחויבויותיה בתחום. בנוסף, שותפות מקצועית בין מומחי תקציב ומגדר לייצוג נשים וגברים בתהליך תקדם אותו. השותפות תכלול גם שחקנים מארגונים חוץ ממשלתיים. נדרש שיתוף פעולה בין משרדי הממשלה והרשויות הממונות על שוויון מגדרי אל מול משרד האוצר.
התקצוב המגדרי בישראל – שלבים בתהליך אתגרים וחסמים בתקצוב מגדרי
סאסי ד'אלמיידה
סאסי אוקטבה אמילה ד'אלמיידה (בצרפתית: Sessi Octave Emile D'Almeida; נולד ב-20 בנובמבר 1995) הוא כדורגלן בניני המשחק בעמדת הקשר בפו.
קריירת מועדונים
ד'אלמיידה התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות בעיר הולדתו בורדו עד שהגיע בגיל 10 לזו של ז'ירונדן דה בורדו. ב-12 בדצמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1-0 למכבי תל אביב במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. ב-23 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית בניצחון 1-3 נגד ניס. בקיץ הצטרף לקבוצת המילואים של פריז סן-ז'רמן.
בקיץ ד'אלמיידה חתם לשנתיים בבארנסלי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. בבארנסלי, מיעט לשחק וכעבור שנה חתם בבלקפול מהפוטבול ליג הראשונה. כעבור שנה חתם ביאוביל טאון מהפוטבול ליג השנייה.
בקיץ הצטרף לוואלנסיין מהליגה הצרפתית השנייה. ב-31 בינואר 2022 הושאל לטונדלה מליגת העל הפורטוגלית.
בקיץ הצטרף לפו הצרפתית.
קריירה בינלאומית
בשנת החליט לייצג את נבחרת בנין, אותה היה זכאי לייצג בזכות שורשי הוריו. ב-14 ביוני 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד. ב-16 באוקטובר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד.
ד'אלמיידה השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2019.
באנק באן (אופרה)
באנק באן (בהונגרית: Bánk bán) היא אופרה בת שלוש מערכות מאת פרנץ ארקל. הלברית נכתבה על ידי בני אגרשי על סמך הדרמה באותו שם מאת יוז'ף קטונה. ההשמעה הראשונה של קטע מהאופרה הייתה (התמונה על גדת הטיסה) הייתה ב-1861, ב-6 בינואר, בפשט, באולם הטקסים של המוזיאון הלאומי של הונגריה. הבכורה של כל היצירה התקיימה התקיימה ב-9 במרץ 1861 בתיאטרון הלאומי (בודפשט). באנק באן היא כאמור דרמה בחמישה חלקים של הסופר והמחזאי יוז'ף קטונה (1791–1830) באנק באן הוא יצירתו הידועה ביותר של הסופר, ותופס מקום נכבד בספרות ההונגרית. היצירה (המחזה) הוצגה בשלמותה ביום שישי, 23 במרץ 1848, (בתחילת מהפיכת 1848 בהונגריה ב"תיאטרון ההונגרי של פשט".
ההיסטוריה של האופרה
לאחר הצלחתו של האופרה לאסלו הוניאדי, ארקל יצא מיד לחפש נושא לאופרה חדשה. מכיוון שרצה לכתוב שוב אופרה היסטורית, זו לא הייתה משימה קלה. הוא ידע מעט על אירועים היסטוריים דרמטיים הונגריים. לפי כמה דיווחים, לפיכך, רצה תחילה להלחין לברית שהייתה במקור בצרפתית. גם אם זה לא כל כך סביר, בכל מקרה עובדה היא שלפני הלחנת האופרה השלישית הזו של המלחין הוא רצה להעריך אם מלבד בני אגרשי (שכתב את הלברית לאופרה לאסלו הוניאדי) מי עוד יכול לבוא בחשבון כלברטיסט מלבדו.
הדרמה באנק באנק של יוז'ף קטונה הועלה על הבמה לראשונה בבודפשט כהוקרה לכבודו של השחקן גאבור אגרשי, כתוצאה מכך ניתן להעלות על הדעת שהוא המליץ על הנושא לאחיו הליברטיסט בני אגרשי. בינתיים פרצה מלחמת העצמאות, שלא איפשרה הצגת אופרה חדשה, ואז בשנות ה-50 של המאה ה-19 הגיעו הדיכוי והצנזורה. השלמת האופרה הופרעה גם על ידי נסיבות אחרות: בני אגרשי נפטר ב-1851, וקורנליה הולושי, שהייתה מיועדת על ידי ארקל לתפקיד מלינדה, עזבה לחו"ל למשך זמן רב. ואז, לקראת סוף שנות ה-50, האקלים הפוליטי נרגע לאט לאט. לבסוף, הבכורה הראשונה התקיימה ב-9 במרץ 1861.
היו כמה בעיות עם היצירה מההתחלה. זמן רב לא היה רצוי לתאר על הבמה רצח של מלכה ואומללות איכרים. בהצגות הדרמה של יוז'ף קטונה, הוכתב מראש שהרצח של המלכה לא יתרחש על הבמה הגלויה, אלא רק במוסתר מאחורי הקלעים. נוהג ביצוע זה נקבע גם לאופרה.
מערכה ראשונה
אוטו מודיע לביבראך שהוא ישיג לעצמו את מלינדה, בכל מחיר. לאחר מכן צועד קהל האורחים אל חגיגת הנשף. פטור זועם על כך שהמלכה וחסידיה מפזרים כסף בשתי ידיים. חסידיו מנסים להרגיע אותו כדי לא לעורר תשומת לב. הם מבקשים ממנו שיר יין, ופטור מקבל את בקשתם, אבל שר שיר יין מריר ואז אומר לחסידיו שהוא קרא לבאנק הביתה כדי שהאדון הגדול יוכל סוף סוף לראות במו עיניו מה קורה בחצר. אוטו מופיע אז עם מלינדה והמלכה. הנסיך מחזר אחרי מלינדה במילים יפות והיא מסרבת להתקרבותו. במילותיה המעורפלות גם המלכה היא בעצם מעודדת את מלינדה.
באנק מגיע הביתה, פטור מגלה לפניו שהם מתכוננים לקשירת קשר נגד גרטרוד. בנאק מוצא את הרעיון מטורף, אבל כשפטור אומר שהסיסמה הסודית להתכנסות הסודית שלהם היא מלינדה, דעתו משתנה. תורמת לכך הופעתו של ביבראך שאומר לו שאם הוא רוצה לראות את אוטו ומלינדה ביחד, הוא יתחבא מתחת לגרם המדרגות.
לאחר מכן מופיעה הסצנה של מלינדה ואוטו. הנסיך צר על האישה במילים עזות, מתוודה בפניה על אהבתו, מתחנן ולבסוף נופל על ברכיו. לאחר מכן מלינדה נזכרת בבאנק ומבקשת מאוטו לשחרר אותה. בייאושו הגבר מתחיל לצור על האישה ביתר שאת. בסופו של דבר מלינדה בורחת, ואוטו עוקב אחריה. באנק שמע את הסצנה ועכשיו מרגיש המום לחלוטין, נשבע לנקום בנסיך. באנק עוזב ואוטו מופיע שוב, הפעם מלווה בביבראך. האביר הנודד מייעץ לו לבקר את מלינדה ולהתנצל בפניה. הוא נותן לה שני סוגי אבקה: סם שינה עבור המלכה וסם משכר עבור מלינדה.
מערכה שנייה
תמונה 1: באנק מריר על האומללות של המדינה. מחשבותיו מוטרדות על ידי טיבורץ, שבאנק רואה בו תחילה שודד דרכים. טיבורץ מתלונן בפניו על עליבותם של האיכרים, אך באנק כל כך מתייסר בכאבו עד שהוא בקושי יכול לשים לב אליו. ואז, הודות לצלקת של טיבורץ הוא מזהה את המושיע הישן שלו בטיבורץ שהציל אותו. אז מביא ביבראך את הבשורה שתוכניתו של אוטו הצליחה. באנק מתמוטט, מקלל את ילדם כשמלינדה מופיעה לפניו. האישה מבועתת מדברי בעלה ומבקשת ממנו להרוג אותה, אך שלא יקלל את בנם הקטן. באנק סולח בסופו של דבר לאשתו המבולבלת ומפקיד אותה יחד עם בנם בידי טיבורץ.
תמונה 2: באנק מבקר את המלכה בסוויטה שלה. בתחילה, גרטרוד מאשימה בגאוותנות את האציל הבכיר שהוא מאשים אותה בהוללות ללא בסיס ומאיימת להתחשבן איתו על בכך. לאחר מכן, באנק נוטל את רשות הדיבור, מתלונן על עליבות המדינה ועל העובדה שהמלכה משתעשעת וחוגגת בזמן שבעלה, המלך, נלחם הרחק בארץ ניכר ושהמלכה אפילו לקחה על עצמה את תפקיד הסרסורית עבור אחיה. המילים של באנק מתגברות, גרטרוד מבועתת וזועקת לעזרה. אוטו רץ פנימה, אבל רואה את באנק ובורח באימה. זו הייתה הטיפה האחרונה בכוס עבור באנק. הכעס שלו פונה נגד כל מראניה ובשלב זה גרטרוד תופסת פגיון, אך באנק משחרר אותו מידיה ובסופו של דבר הוא דוקר בו את המלכה.
מערכה שלישית
תמונה 1: טיבורץ ומלינדה מגיעים לגדות נהר הטיסה. מוחה של האישה מתבלבל יותר ויותר, הוזה על ציפור שהיא רוצה לגרש. טיבורץ מחפש סירה. בינתיים פורצת סערה, מוחה של מלינדה שוקע לחלוטין והיא משליכה את עצמה לנהר עם בנה הקטן.
תמונה 2: המלך חוזר הביתה מהקרב, אבל בבית הוא לא מתקבל בטקס מפואר אלא בטקס קבורת אשתו. מנהיגי התסיסה המורדים מובלים בפניו, הם כופרים באחריות לרצח המלכה ופטור וחבריו מכחישים זאת כל הזמן. בסופו של דבר, באנק מופיע ומקבל על עצמו את הרצח. המלך שולף את חרבו ורוצה להילחם בו. עם זאת, באנק נאמן למלכו, ולכן הוא לא רוצה להילחם איתו. הסצנה נקטעת על ידי הופעתו של טיבורץ, שמביא את גופת מלינדה ובנם הקטן על אלונקה. באנק מתמוטט מהכאב ואומר למלך שהוא כבר קיבל את עונשו.
המוזיקה של האופרה
כאשר הלחין את הבאנק באן, ארקל המשיך בדרך שהחל עם לאסלו הוניאדי. ניתן לראות באופרה סיכום של המאסטר הבוגר מכמה בחינות: פתרונות מבניים ומוטיבים נושאיים קשורים קשר הדוק לשתי האופרות הקודמות של ארקל. המלחין עשה שימוש תכליתי יותר באפשרויות הדרמטורגיות הגלומות בסגנונות מוזיקליים זרים והונגריים מאשר במקרה של לאסלו הוניאדי. המערכה הראשונה נשלטת על ידי גוונים צרפתיים ואיטלקיים, מנגינות אלו מאפיינות את גרטרוד וחצרו. במערכה השנייה בצפיפות דרמטית יוצאת דופן, האלמנט ההונגרי הוא הגורם הקובע. במערכה השלישית, סצנת הטירוף של מלינדה היא מוזיקת ורבונקוש עם ליווי אינסטרומנטלי ייחודי. קטעי המקהלה, ללא יוצא מן הכלל, נשמעים כצלילי אופרה איטלקית וכך גם הדואט של באנק וטיבורץ. המשחק המקדים, כמו האופרות של ג'וזפה ורדי, יוצר דרך לאווירה דרמטית.
אריות מפורסמות, יצירות מקהלה
בשפת המקור בתרגום לעברית
אם החומץ
אם החומץ הוא חומר המורכב מתאית וחיידקים המחמצנים כוהל לחומצה אצטית במהלך תהליך תסיסתו בנוכחות חמצן. ניתן להוסיף את אם החומץ לנוזל אלכוהולי כגון יין או סיידר לשם ייצור חומץ.
אם החומץ יכול להיווצר גם בחומץ אם הוא מכיל סוכר או אלכוהול שטרם תססו. תופעה זו שכיחה יותר בחומץ שלא עבר פסטור. אם החומץ איננו מזיק וניתן לסנן אותו משארית החומץ, לעשות בו שימוש ליצירת חומץ, או פשוט להתעלם מהימצאותו.
פרייזר סטודרט
סר פרייזר סטודרט (אנגלית: James Fraser Stoddart; ) הוא כימאי סקוטי בתחום הכימיה סופרא מולקולרית והננוטכנולוגיה. סטודרט הוא פרופסור באוניברסיטת נורת'ווסטרן, אילינוי וחבר מועצת הנאמנים של המרכז לכימיה של מערכות משולבות באוניברסיטה.
סטודרט פיתח סינתזה יעילה במיוחד של "ארכיטקטורות מולקולריות משולבות מכנית" (ראו מכונה מולקולרית), בהן ארכיטקטורת "טבעות בורומאיות מולקולריות" (ראו טבעות בורומאיות), קטנינים (סוג של ליגנד), "רוטאקסאין" (לא חומר אלא תצורה של מבנה בין-מולקולרי בו מולקולה המהווה ציר ומקרוציקל כלומר מאקרומולקולה בעלת מבנה טבעתי, ראו גם כן ליגנד) כל זאת תוך ניצול קשרים בין מולקולריים ותהליכים של "הרכבה מולקולרית עצמית". הדגים השימוש בטפולוגיות כמפסקים או כמולקולות-מנוע כמו כן יישם רעיונות אלה בפיתוחים ננטכנולוגיים.
עבור תרומותיו בתחום המכונה המולקולרית הוענק לו פרס נובל לכימיה בשנת 2016 יחד עם בן פרינחה וז'אן-פייר סובאז'.
ראשית ימיו והשכלתו
סטודרט נולד באדינבורו, סקוטלנד. למד בבית ספר יסודי בכפר המקומי הסמוך קארינגטון שבמחוז מידלוד'יאן, ובבית הספר התיכון הפרטי "מלוויל קולג'" שבעיר הולדתו. ב-1964 הוענק לו תואר בוגר במדעים וב-1967 תואר דוקטור מאוניברסיטת אדינבורו עבור מחקרו על שרף טבעי באקסייה (ראו שיטה) בהנחיית אדמונד לנגלי הירסט ודי. אמ. וו אנדרסון.
חייו האישיים
סטודרט נישא לנורמה אגנס ב-1968, ולהם שתי בנות. על שם הזוג ובמימונו מוענק פרס לדוקטורים בכימיה בעלי הישגים יוצאי דופן באוניברסיטת אדינבורו החל מ-2013.
אגודת ארץ ישראל
אגודת ארץ ישראל (באנגלית: The Palestine Association) הוקמה באנגליה ב-1805 במטרה לקדם את חקר הגאוגרפיה, הטבע והעתיקות של ארץ ישראל וסביבותיה. האגודה הייתה פעילה שנים ספורות בלבד ולא צברה הישגים של ממש, ועם זאת היא מוערכת כמַטְרִימָה לקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל (PEF).
ייסודה ופעולותיה
בייסודה בלונדון ב-31 במרץ 1805 נקראה בשם "החברה הסורית" (Syrian Society), אך כעבור פחות מחודש ימים שוּנָה שמהּ ל"אגודת ארץ ישראל" (Palestine Association). היא נחשבת לאגודה הראשונה ששמה לה למטרה לחקור את הארץ. ניתן להסביר את הקמתה כחלק מתופעה כללית של ייסוד אגודות בארצות אירופה שביקשו לדחוף להכרת ארצות בלתי-ידועות, לא רק כבסיס לצבירת ידע, אלא גם משיקולים כלכליים ופוליטיים. הקמתה של "אגודת ארץ ישראל" הייתה כרוכה בעניין הדתי המתמיד בארץ הקודש, בציפיות המשיחיות בקרב הפרוטסטנטים, בהתעוררות החקר הביקורתי של המקרא, וכן בהתעצמות האינטרס האסטרטגי הבריטי בארץ ישראל בעקבות מסע נפוליון במצרים ובארץ ישראל ב-1798–1801.
"אגודת ארץ ישראל" הייתה פעילה רק בחמש השנים הראשונה לקיומה. הפרסום הבודד שהפיקה היה חיבורו של אולריך יאספר זטצן מ-1810, "דוח קצר על הארצות הגובלות בכנרת, בירדן ובים המלח". בהקדמה לחיבור הזה הבהירו העורכים כי הם "משתמשים במִלה 'ארץ ישראל' לא במובן המוגבל של מחוז או חלק מיהודה, אלא במובן המורחב כמקיפה את כל הארצות משני צדי הירדן שבהן שכנו שבטי ישראל". אחת ממטרות האגודה הייתה להביא לראשונה ליצירת מפה מדויקת של ארץ ישראל (מפות ז'אקוטן ראו אור רק ב-1810), אך שיגורם של חוקרים מטעמהּ נכשל. שליחהּ הראשון של האגודה, סמואל אינמן (Inman) מקיימברידג', חזר בו עוד בהגיעו למלטה בדצמבר 1806 עקב גיוסו לצי המלכותי. הניסיונות בשנתיים שלאחר מכן להפעיל אחרים לא צלחו וגם הביאו לדלדול קופתהּ.
אחריתה
"אגודת ארץ ישראל", שהקדימה את זמנה, פורקה רשמית ב-1834 ושולבה על יתרת נכסיה בחברה הגאוגרפית המלכותית הבריטית. צעד זה נעשה ביוזמת ויליאם ריצ'רד המילטון, איש משרד החוץ הבריטי וחובב עתיקות, שהיה הרוח החיה בפעילות האגודה.
החוקרים רות קרק וחיים גורן מסבירים את קוצר ימיה של האגודה בהיעדר תנאים מתאימים למחקר שיטתי של הארץ בתחילת המאה ה-19. ארץ ישראל אך נפתחה למגע העולם והמלחמות הנפוליאוניות היו עדיין בעיצומן. כמו כן, מחקר מדעי מסודר לא היה אפשרי ללא תמיכה ארגונית ומוסדית בארץ גופה, וזה החל רק בסביבות 1840, במסעותיו של חוקר המקרא אדוארד רובינסון, עם כינונן וחיזוקן של הנציגויות הזרות בירושלים. החוקרים רואים ב"אגודת ארץ ישראל" קצרת הימים הַטְרָמָה לקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל (PEF) שנוסדה ב-1865 וממשיכה לפעול מאז.
סמר יזבכ
סמר יזבכּ (בערבית: سمر يزبك) היא סופרת, עיתונאית, תסריטאית ופעילה חברתית סורית. יזבכּ כתבה יצירות במגוון רחב של ז'אנרים וחלק מיצירותיה הספרותיות תורגמו למספר שפות. היא נודעת בפעילותה החברתית-ספרותית למען נשים סוריות בצל מלחמת האזרחים בסוריה. יצירותיה הספרותיות מתארות את החיים בצל המלחמה והחברה הסורית המשוסעת. יזבכּ ידועה כמי שהביעה מחאה והתנגדות למשטר הסורי של בשר אל-אסד הן בעבודותיה הספרותיות והן בחייה האישים, דבר אשר הוביל לניסיונות לצנזר את עבודותיה. בעולם הערבי היא נתפשת כסופרת פמיניסטית בעלת דעות ליברליות ושנויות במחלוקת.
פעילות ספרותית וחברתית
בזמן מלחמת האזרחים בסוריה, יזבכּ כתבה מספר מאמרים, ספרים וחיבורים שהביעו את התנגדותה לשלטונו של בשאר אל-אסד. חיבוריה מכל התקופות כוללים ביקורת חברתית נוקבת המופנית אל המערכת השלטונית והחברתית בה גדלה. מן הבולטים בחיבוריה הוא הספר "אש צולבת" ("A Woman in the crossfire" \تقاطع نيران) שפורסם בשנת 2012. בספר זה יזבכּ מתארת את מלחמת האזרחים בסוריה מתוך סוריה עצמה, תוך הבעת התנגדות למשטר אסד. ספר זה זכה בפרס הספרות היוקרתי של פן פרינט בשנת 2012. בספרה "טיט יבש" (صلصال) שפורסם בשנת 2007, יזבכּ מביעה ביקורת על הארגונים הצבאיים בקבוצות אידאולוגיות שונות בסוריה, תוך שהיא רומזת לדמויות בכירות במשטר ובחברה הסורית. הביקורת שהובעה בספר זה הובילה לניסיונות שונים לצנזר אותו בסוריה ובעולם הערבי.
תמה נוספת הבולטת בכתיבתה היא השאיפה להשתחרר מהמסגרות החברתיות הקונבנציונליות התוחמות את החברה הסורית ומשפיעות בפרט על מעמד האישה. יצירותיה הספרותיות מביעות ביקורת נוקבת על האופן בו מתנהלות מסגרות משפחתיות, עדתיות ומעמדיות בחברה הסורית. דוגמה בולטת לכך היא הספר "ריח הקינמון" (رائحة القرفة) שפורסם בשנת 2008. בספר זה, יזבכּ כותבת באופן גלוי וישיר על סוגיות חברתיות-כלכליות בסוריה תוך הבעת ביקורת על הפערים המעמדיים והמתחים העדתיים.
פעילותה החברתית יצאה גם מגבולות העולם הספרותי והעיתונאי לאחר שעזבה את סוריה. יזבכּ השתתפה במספר הפגנות כנגד המשטר הסורי בעת ההפיכה בסוריה וכן לאחר שגלתה לפריז בשנת 2011. היא ידועה כקול לזכויות נשים בסוריה ובעולם, וכלוחמת למען זכויות אדם. בשנת 2012 הקימה ארגן ארגון נשים בשם "النساء الان" "נשים עכשיו", שמומן על-ידי כספי זכייתה מפרס פן-פרינט. ארגון זה שואף להגיש סויע כלכלי, פוליטי ותרבותי לפליטות סוריות ולנשים בתוך סוריה, תוך יצירת יצירת מרכזים אזרחיים ורשתות תמיכה עבורן.
ארנולד שרוויל
ארנולד גיי שרוויל (אנגלית: Arnold G. Sherwell 19 במרץ 1890 - 1 במרץ 1942) היה שופט בריטי שכיהן בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי.
תולדות חייו
שרוויל הוסמך כעורך דין בשנת 1914 ובאותה שנה הצטרף לשירות הקולוניאלי בניאסלנד. במלחמת העולם הראשונה הוא שירת בצבא הבריטי באפריקה ולאחר מכן היה מרצה לדיני רכבות בבית הספר לכלכלה של לונדון ובלימודי חוץ של קיימברידג'. בשנים 1925-1928 היה שופט מחוזי בסודאן ולאחר מכן היה עוזר התובע הכללי בח'רטום למשך כשנה. בשנת 1929 עבר לארץ ישראל והיה פרקליט מדינה במשרד המשפטים של ממשלת המנדט. לאחר כשלושה חדשים, ביולי 1929, מונה ליו"ר בפועל של המועצה המשפטית. בתפקידו כתובע עסק בין השאר בתביעה נגד ערבים שהשתתפו במאורעות תרפ"ט ונגד יוסף אורפלי, שמחה חינקיס, ארבעת אסירי סנהדריה שהואשמו בהכאה למוות של ערבי וארבעת אסירי מאה שערים שהואשמו ברצח ערבי בשכונתם. האחרונים הוחזקו במעצר במשך שישה חודשים והועמדו לדין למרות שלא היו נגדם ראיות.
בשנת 1930 הוא מונה לשופט מחוזי רוטציוני וכיהן בתפקידים שונים, בהם יו"ר המועצה המשפטית, יו"ר בית המשפט לקרקעות בירושלים, מ"מ יו"ר בית משפט מחוזי ביפו, בירושלים, בחיפה ובשכם ושופט בהרכב ערעור על פשעים חמורים. ב-1 בדצמבר 1934 החל לכהן כשופט בחיפה ובשנת 1935 הועלה לדרגת שופט מחוזי קבוע. שרוויל כיהן בחיפה עד תחילת 1940, עת עבר להיות יו"ר בית המשפט המחוזי בירושלים.
פסקיו
במשפט שומר בעין חרוד שירה ופצע ערבי שבא לגנוב והתקיף אותו באבנים, דן שרוויל את השומר לקנס של 10 לא"י לאחר שהודה שירה בלא כוונת רצח. במשפטו של יהודי קומוניסט שהביע תמיכה בהתקוממות הערבית במאורעות תרפ"ט אמר שרוויל שחבל שהנאשם לא היה בחברון בעת ההתקוממות.
באחד המשפטים סיפר מניסיונו השיפוטי ש"עד מזיע - עדותו שקר".
בתחילת 1935 אמר שרוויל שבתי המשפט צריכים להטיל עונשים מרתיעים בסכסוכי קרקעות כדי לבטל את הנגע הזה. ברוח דבריו דן לשנת מאסר ערבי שהורשע בעקירת עצים של יהודים.
הערכה
עם עוזבו את חיפה בתחילת 1940 נכתב עליו בדבר:
מכפלה ישרה
במתמטיקה, מכפלה ישרה היא אובייקט מתמטי המורכב מכמה אובייקטים מאותו סוג ללא "הפרעות" הדדיות ביניהם. כאשר מכפילים מספר סופי של אובייקטים, המכפלה הישרה זהה לסכום הישר, אבל כאשר מדובר במספר אינסופי של אובייקטים המכפלה הישרה גדולה ומסובכת יותר; אפילו ההנחה שיש בה איברים תלויה באקסיומת הבחירה.
אפשר להגדיר מכפלה ישרה של מבנים אלגבריים כמו מרחבים וקטוריים או מודולים, של קבוצות סדורות, ועוד. המכפלה הישרה של מרחבים טופולוגיים נקראת "מרחב מכפלה".
אם M_i הם אובייקטים מאותו סוג לכל i \in I, כאשר I היא קבוצת אינדקסים, אז המכפלה הישרה היא המכפלה הקרטזית, כלומר קבוצת הפונקציות כך ש-  לכל i\in I. לעומת זאת, בסכום הישר כוללים רק את הפונקציות שכמעט כל הערכים שלהן טריוויאליים, במובן המתאים לסוג האובייקט. להמחשת ההבדל, המכפלה הישרה של \ \aleph_0 עותקים של  אינה חבורה אבלית חופשית (אבל תת-החבורה של הסדרות החסומות היא חופשית).
הגדרה קטגורית
בתורת הקטגוריות, המכפלה הישרה של אובייקטים A_i בקטגוריה, היא אובייקט B=\prod A_i, עם מורפיזמים ("היטלים"), המקיימים את התכונה הבאה: לכל אובייקט C בקטגוריה עם מורפיזמים , קיים מורפיזם יחיד כך ש-.
הסכום הישר מוגדר באופן דואלי: הסכום הישר של האובייקטים A_i, הוא אובייקט, עם מורפיזמים , המקיימים את התכונה הבאה: לכל אובייקט C בקטגוריה עם מורפיזמים , קיים מורפיזם יחיד כך ש-. אם הסכום הישר קיים בקטגוריה, אז הוא יחיד עד כדי איזומורפיזם.
לואיס הרננדס
לואיס ארטורו הרננדס קריאון (בספרדית: Luis Arturo Hernández Carreón; נולד ב-22 בדצמבר 1968) הוא כדורגלן עבר מקסיקני, ששיחק בעמדת החלוץ.
הרננדס שיחק לאורך כל הקריירה ביבשת אמריקה. הוא זכה בתארים מקומיים ובינלאומיים במדי שלוש קבוצות מקסיקניות שונות (נקקסה, מונטריי וקלוב אמריקה), ושיחק גם בארגנטינה ובארצות הברית.
קריירת משחק
הרננדס החל את קריירת המשחק בקבוצת קרוס אסול בשנת 1990. לאחר שנה אחת בקבוצה עבר לשחק בקרטרו, ושנה אחר כך עבר למונטריי.
בקיץ 1993 זכה הרננדס עם מונטריי בתואר הראשון בקריירה שלו, גביע CONCACAF למחזיקות גביע. בטורניר, שהתקיים בשיטת בית גמר בין ארבע קבוצות בסיבוב אחד, סיימה מונטריי בראש הבית וזכתה בתואר.
לאחר שהצטיין בטורניר קופה אמריקה 1997 ומיצב עצמו כאחד החלוצים הטובים ביבשת, ובעקבות המלצתו של דייגו מראדונה, עבר הרננדס בהשאלה לבוקה ג'וניורס הארגנטינאית. הרננדס התקשה לפרוץ בהרכב הקבוצה, בין היתר עקב מכסת הזרים המלאה של המועדון, וסיים את הקדנציה בקבוצה עם ארבע הופעות ליגה בלבד, בהן כבש פעמיים.
לאחר התקופה הקצרה בארגנטינה, ועל מנת להישאר בכושר משחק לקראת מונדיאל 1998 חזר הרננדס לנקקסה. לאחר ששיחק בטורניר אחד ואחרון בקבוצה, חתם לשתי עונות במדי טיגרס. במדי השתיים חזר הרננדס לכושר הכיבוש המצוין שאפיין אותו לאורך הקריירה, עם תשעה שערים ב-12 הופעות בנקקסה, ו-39 שערים ב-64 הופעות בטיגרס. כששיחק במדי טיגרס היה לשחקן הראשון בהיסטוריה שכובש בדרבי של נואבו לאון, אחד ממשחקי הדרבי החשובים ביותר במקסיקו, במדי שתי הקבוצות (מונטריי וטיגרס).
לאחר שלא הצליח להעפיל לפלייאוף אליפות עם טיגרס לאורך שנתיים בקבוצה, עבר הרננדס ל-MLS כשחתם בקבוצת לוס אנג'לס גלאקסי. הגעתו של הרננדס לקבוצה לוותה בציפיות רבות ובשכר גבוה, ועל אף ששיחק באופן סדיר לא הצליח החלוץ להביע את חותמו בהתקפת הקבוצה. הוא שיחק בקבוצה במשך שתי עונות, ובמהלך הפגרה אף הושאל לקלוב אמריקה המקסיקנית, במדיה הצליח לזכות בגביע הענקיות של CONCACAF במהדורה היחידה שלו ששוחקה ב-2001.
לקראת סיום הקריירה רשם הרננדס קדנציות קצרות בקבוצות הליגה הבכירה וראקרוס וצ'יאפס, בטרם סיים את הקריירה במדי לובוס BUAP מליגת המשנה בשנת 2004, כשהיה בן 36.
נבחרת מקסיקו
הרננדס היה אחד מגדולי הכובשים בהיסטוריה של נבחרת מקסיקו בכל הזמנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-1 בפברואר 1995, תחת המאמן מיגל מחיה בראון, בניצחונה של מקסיקו 1-0 על במשחק ידידות. בחודש נובמבר של אותה שנה, במשחק ידידות מול, כבש הרננדס את שער הבכורה שלו במדי מקסיקו, שערה היחיד של הנבחרת בתבוסה הביתית 4-1. תחת המאמן בורה מילוטינוביץ', התקיים הטורניר הראשון אליו זומן הרננדס היה גביע הזהב 1996, בו זכתה מקסיקו בפעם השנייה בתולדותיה. הרננדס רשם שתי הופעות בלבד בטורניר, ללא שערים.
הרננדס זכה להכרה בינלאומית בטורניר קופה אמריקה 1997, תחת המאמן מנואל לפואנטה. הוא פתח את שלב הבתים עם צמד ב-11 הדקות הראשונות בניצחונה של מקסיקו 2-1 על. במשחק השני כבש צמד נוסף, הפעם תוך כחצי שעה, והעלה את נבחרתו ליתרון 2-0 על. עם זאת, הברזילאים חזרו במחצית השנייה לניצחון 3-2. במשחק האחרון של שלב הבתים כבש הרננדס בפנדל את שערו החמישי בטורניר, במשחק מול שהסתיים בשוויון 1-1. מקסיקו עלתה לרבע הגמר, שם סיימה בשוויון 1-1 עם ששלח את הקבוצות לדו-קרב בעיטות עונשין. הרננדס כבש בבעיטה הראשונה של מקסיקו וסייע לה להעפיל עם 4-3 בסיום. בחצי הגמר נכנעה מקסיקו 3-1 למארחת, ובמשחק על המקום השלישי שוב היה הרננדס במקום כדי לכבוש שמונה דקות לסיום, ולקבוע את תוצאת המשחק - 1-0 למקסיקו. עם שישה שערים, היה הרננדס למלך השערים של הטורניר.
לאחר שייצג את מקסיקו בגביע הקונפדרציות 1997, היה הרננדס שותף בכיר לזכייה נוספת בגביע הזהב 1998. הוא כבש פעמיים בניצחון 4-2 על בשלב הבתים, שסייע לנבחרתו לעלות לחצי הגמר. בחצי הגמר מול, כבש הרננדס בהארכה את שער הזהב בדקה ה-105, והעלה את נבחרתו לגמר הטורניר. במשחק הגמר מול כבש הרננדס שתי דקות לפני ההפסקה, שער שהעניק לנבחרתו את הגביע עם 1-0 בסיום. הרננדס היה למלך שערי הטורניר בצוותא עם פאולו ואנצ'ופה, עם ארבעה כיבושים.
הרננדס הגיע בכושר מצוין למונדיאל 1998 בצרפת, ברמת הנבחרת וברמת הקבוצות. במשחק הראשון מול נקלעה מקסיקו לפיגור במחצית, אך הגיבה עם שער שוויון בפתיחת המחצית השנייה. בדקה ה-74 השלים הרננדס את המהפך, כשכבש מקרוב לאחר הגבהה משמאל של רמון רמירס. עשר דקות אחר כך השלים הרננדס צמד עם שער מרשים, לאחר שקיבל מסירה מקוואוטמוק בלנקו, הסתובב על סף הרחבה ובעט חד לפינה, 3-1 בסיום למקסיקו. במשחק השלישי של שלב הבתים, לאחר שנפרדה בשוויון 2-2 מ, מצאה עצמה מקסיקו בפיגור 2-0 מול לאחר פחות מעשרים דקות, והצליחה לצמק כרבע שעה לסיום. ארבע דקות בתוך תוספת הזמן, השתלט הרננדס על כדור עומק גבוה שהוכנס לרחבה, התגבר על יאפ סתאם וגלש לכדור לפני אדווין ואן דר סאר כדי לקבוע שוויון 2-2 דרמטי בסיום. בשמינית הגמר פגשה מקסיקו את. שתי דקות מפתיחת המחצית השנייה, קיבל הרננדס כדור עומק מבלנקו, עבר בין שלושה שחקני הגנה גרמנים בתוך הרחבה וכבש בבעיטה לפינה הרחוקה, 1-0 למקסיקו. ברבע השעה האחרונה כבשה גרמניה פעמיים כדי להשלים מהפך, וסיימה את דרכה של מקסיקו בטורניר. עם ארבעה שערים בארבעה משחקים, היה הרננדס לאחד מהכובשים הבכירים בטורניר, והיה למקסיקני הראשון שחוצה את רף שני השערים בטורניר אחד. את שנת 1998 כולה סיים הרננדס עם 14 שערים ב-16 הופעות, ובכך קבע את שיא השערים לשנה אחת בנבחרת מקסיקו.
בטורניר קופה אמריקה 1999 היה שותף הרננדס למקום השלישי של נבחרתו. הוא כבש רק במשחק אחד בטורניר, כשברבע הגמר מול צמד שלו החזיר את מקסיקו מפיגור 2-0 לשוויון 2-2. המשחק עצמו הסתיים בשוויון 3-3, ומקסיקו עלתה לשלב הבא בדו-קרב פנדלים. זמן קצר לאחר האליפות, זכה הרננדס עם נבחרתו לראשונה בתולדותיה בגביע הקונפדרציות 1999, אותו אירחה מקסיקו. בניגוד לדומיננטיות שלו בטורנירים קודמים, הרננדס שותף רק במשחק אחד בטורניר, המשחק האחרון של שלב הבתים, ולא כבש.
הטורניר האחרון של הרננדס בנבחרת היה מונדיאל 2002, תחת חבייר אגירה. הרננדס עלה כמחליף פעמיים בשלב הבתים של הטורניר. בשמינית הגמר עלה הרננדס בפעם השלישית מהספסל, לאחר 28 דקות בלבד בהפסד 2-0 ל. היה זה משחקו האחרון במדי נבחרת מקסיקו, והוא סיים את הקריירה הבינלאומית עם 85 הופעות ו-35 שערים עבור הנבחרת.
סובוטיצה
סובוטיצה (בסרבית: Суботица, בהונגרית: Szabadka) היא עיר השוכנת במחוז באצ'קה שבצפון פרובינציית וויבודינה, העיר השנייה בגודלה בפרובינציה (אחרי נובי סאד), והעיר החמישית בגודלה בסרביה. כל צפון סרביה של היום, לעיתים עד בלגרד היה חלק מממלכת הונגריה במשך מאות בשנים, למעשה עד התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית לאחר מלחמת העולם הראשונה.
סובוטיצה היא העיר הצפונית ביותר בסרביה, נמצאת באגן הקרפטים, וממוקמת כ-10 קילומטרים דרומה לגבול עם הונגריה.
האזור המנהלי של סובוטיצה כולל בתוכה את העיר עצמה, העיירה פאליץ', ושבעה עשר כפרים.
האוכלוסייה בעיר מורכבת מ-35.65% הונגרים, 27.02% סרבים, 10.00% קרואטים ו-9.67% בונייווקים (Bunjevci, קבוצה אתנית סלאבית קטנה שמרכזה באזור הבאצ'קה).
מועדון הכדורגל של העיר, ספרטק סובוטיצה, משחק בליגת העל הסרבית.
הקהילה היהודית
הקהילה היהודית בסובוטיצה נוסדה ב-1775 ועד תום המאה ה-18 הוקם בעיר בית כנסת ונמנו 13 משפחות יהודיות. בראשית המאה ה-19 התגוררו במקום 43 משפחות ובני הקהילה עסקו ביבוא, היו עמילי מכס וחלפני כספים. לאחר הקרע ביהדות הונגריה, השתייכו מרבית יהודי העיר לזרם הנאולוגי ומקצתם לזרם האורתודוקסי.
ב-1900 מנתה הקהילה בסובוטיצה 3,026 נפשות וב-1903 נחנך מבנה בית הכנסת הנאולוגי בעיר ולצידו תלמוד תורה. ב-1923 נחנך בעיר בית חולים יהודי. באפריל 1941 נכבשה ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וסובוטיצה סופחה להונגריה. ממפקד האוכלוסין שנערך בשנה זו עלה, כי בסובוטיצה התגוררו 3,459 יהודים. באמצע 1944 נעצרו יהודי העיר ובהמשך גורשו אל מחנות ההשמדה. לאחר השואה, שבו לעיר שרידי הקהילה וב-1948, לאחר הקמת מדינת ישראל עלו 800 מהם ארצה. ב-1970 התגוררו בסובוטיצה 400 יהודים וב-2004 מנתה הקהילה 240 נפשות.
בבית העלמין היהודי בעיר הוקם גלעד לזכר בני הקהילה שנספו בשואה. ב-2009 וב-2013 חולל בית העלמין ומצבות נותצו.
ערים תאומות
לסובוטיצה ארבע ערים תאומות: בנוסף לעיר הסכמי שיתוף פעולה עם ערים נוספות ברחבי העולם והן:
קובי ריכטר
יעקב (קובי) ריכטר (נולד ב-24 בדצמבר 1945) הוא איש עסקים, תעשיין, יזם ופוליטיקאי ישראלי ויו"ר תנועת "דרכנו" לשעבר. ריכטר הוא טייס קרב לשעבר בחיל האוויר הישראלי, אלוף הפלות שלזכותו נזקפות 11.5 הפלות של מטוסים ומסוקי אויב. ביוני 2021 העריך העיתון הכלכלי "TheMarker" את הונו בכ-2 מיליארד דולר, ברשימת 500 עשירי ישראל שפרסם.
ביוגרפיה
ריכטר גדל בקיבוץ רמת יוחנן, האח האמצעי מבין שלושה ילדיהם של קלמן, יליד אוקראינה שהיה מסגר ומירה, ילידת אוסטריה שהייתה רפתנית. כנער הצטיין בשחייה ועד לגיוסו היה חבר בנבחרת ישראל. באליפות ישראל בשחייה למרחקים ארוכים שנערכה בבריכת בבת גלים בחיפה בתחילת אוקטובר 1963 זכה ריכטר במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 21:28.8 דקות, אחרי חבריו לקבוצה משה גרטל (19:59.0 דקות) ודני רבס (20:07.0 דקות). באמצע שנות השישים, במהלך מחקרו לספר "ילדי החלום" ראיין הפסיכולוג הנודע ברונו בטלהיים בני נוער בקיבוץ רמת יוחנן. ריכטר היה אחד המרואיינים ובתשובה לשאלה "מה תרצה לעשות כשתהיה גדול?" ענה "ארצה להיות טייס ומדען". התשובה הייתה הוכחה מבחינת בטלהיים לכך שילדי החממה הקיבוצית הם ילדים שתפישת המציאות שלהם לקויה.
שירות צבאי
התגייס לצה"ל ב-1964 ושירת במשך 22 שנים כטייס קרב בחיל האוויר הישראלי. את קורס הטיס מס' 50 סיים ביולי 1966 והוצב כטייס אוראגן בטייסת 107. במלחמת ששת הימים השתתף בתקיפת שדה התעופה באל עריש במבצע מוקד. במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים שירת כטייס מיראז' 3 בטייסת 117. בתקופת שירותו בטייסת השתתף בקרבות אוויר רבים ובהם קרב אוויר נגד טייסים סובייטיים והפיל 11.5 מטוסים ומסוקים.
הפלותיו
בשנים 1977 עד 1979 פיקד ריכטר על טייסת 117, בתפקיד זה פעל למיסוד חקר ביצועים בבחינת התנהגות מטוסי אויב.
במהלך השירות הצבאי סיים תואר ראשון בהצטיינות בביולוגיה ובביוכימיה באוניברסיטת הנגב וב-1976 סיים לימודי דוקטורט באוניברסיטת תל אביב, בתחום חקר המוח והתמחה בבניית מודלים מתמטיים למערכת הראייה. ב-1979 יצא ללימודי פוסט דוקטורט ב-MIT ועסק בבינה מלאכותית וחקר המוח. לאחר שובו לישראל מונה לראש מחלקת אמצעי לחימה של חיל האוויר והיה ממתנגדי פרויקט הלביא, בפברואר 1986 השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.
קריירה עסקית
לאחר שיחרורו מונה למנהל הפיתוח של חברת "אורבוט", חברה שייסד יחד עם אחיו יוחאי ושותפים נוספים עוד ב-1983. החברה שעסקה בייצור מערכות בדיקה של רכיבים אלקטרונים, רשמה הפסדים גבוהים וב-1992 התמזגה עם מתחרתה העיקרית אופטרוטק לחברה אחת בשם אורבוטק. לאחר המיזוג סיים ריכטר את תפקידו בחברה והוא היה בין מקימי "מרתון", קרן הון סיכון שהייתה בין הראשונות שהוקמו בישראל. ריכטר היה מנכ"ל "מרתון" עד 1995. ארבע חברות בהן השקיעה "מרתון" הונפקו בבורסה: "פרוטליקס", "אופטיבייס", "אראל תקשורת" ובי.או.אס. הקרן נמכרה אחר כך לאיש העסקים יצחק תשובה.
ב-1992 הקים עם רעייתו יהודית את חברת המכשור הרפואי "מדינול", יחד עם עם גרגורי פנחסיק, עולה חדש מאוקראינה, שהציג בפניו פטנט לייצור תומכן - קפיץ מתכת המושתל בכלי דם לתמיכה בהם. מדינול פיתחה וייצרה תומכנים לשימוש קרדיולוגים, תחת המותג "ניר" על שם ניר פורז, חברו של יורם, בנם של יהודית וקובי ריכטר. את השיווק למוצרים עשתה בוסטון סיינטיפיק, החברה זכתה להצלחה רבה והכנסותיה הסתכמו במאות מיליוני דולרים מדי שנה. לאחר סכסוך ממושך עם בוסטון סיינטיפיק, שהסתיים בשנת 2005, שילמה זו 750 מיליון דולר למדינול בגין הפרת הזכויות על הפטנט.
ב-1993 הקימו בני הזוג ריכטר את חברת "מדקון", שפיתחה תוכנה לניהול מידע רפואי בתחום הקרדיולוגיה. התוכנה של מדקון כללה יכולות לניהול תמונה, מידע ותהליכי עבודה במחלקה הקרדיולוגית. בשנת 1999 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בשנת 2005 נמכרה השליטה בחברה לחברה אמריקאית, לפי שווי של 105 מיליון דולר. תמורת חלקם בחברה קיבלו בני הזוג ריכטר כ-30 מיליון דולר.
במהלך השנים היה מעורב ריכטר במיזמים רבים נוספים, בין השאר השקיע בחברת האינטרנט QXL (שהייתה מתחרה של חברת eBay}, ובחברות הזנק אחרות. ב-2006 הקימו בני הזוג ריכטר את חברת מיקרוטק שמפתחת מכשיר לשחרור מבוקר של תרופות באמצעות אנרגיית אולטרסאונד וב-2007 את וולב מדיקל העוסקת בפיתוח שסתומים המושתלים בהליך זעיר פולשני, שתיהן בבעלותם המלאה.
ריכטר היה גם בעל המניות הפרטי הגדול בחברת אורבוטק. במרץ 2018 נמכרה אורבוטק לחברת לחברת KLA האמריקאית, וריכטר קיבל תמורת חלקו כ-180 מיליון דולר.
ב-2017 השקיע ריכטר בחברת "נוסטרומו אנרגיה" שפיתחה פתרון לאגירת אנרגיה והוא חבר בדירקטוריון שלה.
פעילות ציבורית
ריכטר הוא אחד המממנים המובילים של נבחרת ישראל בכדורעף נשים (פרויקט זלינגר).
בין השנים 2016–2019 כיהן כיו"ר תנועת "דרכנו".
ביוני 2019 נמנה עם מייסדי ישראל דמוקרטית, מפלגתו של אהוד ברק לקראת הבחירות לכנסת ה-22. ברשימה המאוחדת של המחנה הדמוקרטי הוצב במקום 22. במרץ 2020 נמנה עם מבקרי החלטתה של מפלגת "חוסן לישראל" להצטרף לממשלה בראשות בנימין נתניהו.
בבחירות לכנסת ה-24, הביע ריכטר תמיכה ברשימה המשותפת.
משפחתו
את אשתו יהודית, שמנהלת את חברת מדינול, הכיר בזמן ששירתה כקצינת ח"ן בבסיס רמת דוד בו שירת אף הוא. לזוג שלושה ילדים והם מתגוררים בארסוף. אחיו הבכור יוחאי שירת גם הוא כטייס קרב בחיל האוויר ולאחר מכן כשותפו לעסקים של ריכטר.
חני רוזנברג
חני רוזנברג (1957 - 15 בפברואר 2013) הייתה כדורגלנית ישראלית ששיחקה בעמדת הקשרית, ונחשבת לחלוצת כדורגל הנשים הישראלי ואחת מכוכבות העבר שלו. שיחקה מתחילת שנות ה-70 בקבוצת מיל"ן שהייתה קבוצת כדורגל הנשים הראשונה בישראל. שיחקה בליגת הנשים בגרמניה.
בשלהי הקריירה שלה, עם הקמת ליגת העל בכדורגל נשים בישראל בשנת 1998, הצטרפה להפועל תל אביב ושיחקה עד גיל 43.
ביוגרפיה
רוזנברג החלה לשחק כדורגל כילדה בגיל צעיר מאוד. בגיל 13 הצטרפה לקבוצת מיל"ן - 'מועדון ישראלי לכדורגל נשים' שהוקמה בשנה זו, והייתה למעשה הקבוצה הראשונה של כדורגל נשים בישראל. הקבוצה שיחקה בעיקר מול קבוצות גברים, וגם מול קבוצות נשים נוספות שהוקמו בשנים אלו. נחשבה לכדורגלנית מחוננת והובילה את הקבוצה להישגים בישראל וכן בטורנירים בין לאומיים אליהם נסעה הקבוצה.
בתחילת שנות השמונים עברה לשחק בליגה הגרמנית, ושיחקה שם שלוש שנים עד שנפצעה ושבה לישראל.
עם חזרתה ארצה הצטרפה שוב לקבוצת מיל"ן ותפקדה כמאמנת ושחקנית. במשך כל שנותיה ככדורגלנית התמודדה עם אפליית כדורגל הנשים בארץ, עם התקציבים המועטים וחוסר ההתייחסות של הממסד.
עם הקמת ליגת הנשים בארץ בשנת 1998, הצטרפה להפועל תל אביב ושיחקה בה עד פרישתה בגיל 43.
נפטרה בשנת 2013 ממחלת הסרטן.
חבשוש
חַבְשׁוּשׁ הוא שם משפחה יהודי תימני. במקור נהגה חִבְּשׁוּשׁ. משמעות השם לפי המקובל הוא מחבש וכנראה אבות המשפחה באו מאזור זה או היו נוסעים אליו למסחרם, דעה קרובה לזו גורסת כי אבות המשפחה עסקו בסיתות אבן גרניט שנקראה בתימן "אבן חבשי". לפי דעה אחרת כינוי הומוריסטי לאחד מאבות המשפחה "חִיבּ"(אוהב)-שׁוּשׁ (שושה-הצעיף הסובב את הכובע התימני) {{פירושונים|
הערות שוליים
}}
ציוד מגן אישי
הצורך בציוד מגן
גוף האדם חשוף לפגעים מסוגים שונים: מחלות וזיהומים החודרים דרך מערכת הנשימה או דרך מערכת העיכול, פציעה כתוצאה מסביבת עבודה מסוכנת, פעילות ספורטיבית ועוד.
כדי לצמצם את הסיכונים הללו פותחו במהלך ההיסטוריה ובייחוד בעת החדשה פריטי לבוש ואמצעי מגן שתפקידם להגן על גוף האדם מפני פגיעות אלו וכן כדי למנוע ממנו לפגוע בסביבתו בעת שהוא מצוי בסיכון או עשוי לגרום לסיכון.
סוגי ציוד מגן
ציוד המגן מותאם לסביבת הפעילות ולסיכונים המאיימים על הגוף והם מתחלקים לקטגוריות הבאות:
בית: הרפתקאות עם טיפ ואו
בית: הרפתקאות עם טיפ ואו (באנגלית: Home: Adventures with Tip & Oh) היא סדרת אנימציה המופקת באולפני ההנפשה של דרימוורקס ומונפשת באמצעות .Titmouse, Inc, אשר שודרה לראשונה ב-29 ביולי 2016 כסדרה מקורית של נטפליקס. הסדרה מבוססת על הסרט "בית" מ-2015.
העונה השנייה שוחררה ב-27 בינואר 2017. בישראל, שתי העונות הראשונות שודרו ברצף בערוץ הילדים מה-10 ביולי 2017 עד ל-15 באוגוסט 2017.
העונה השלישית שוחררה ב-11 באוגוסט 2017.
ציוד מגן אישי
ציוד מגן בעבודת כפיים
בעת ביצוע עבודת כפיים ישנם סיכונים אישיים רבים הנובעים מהקרבה למיכון הנדסי או חשמלי, עבודה בגובה, תקלות, תאונות ועוד. שימוש בציוד מגן מותאם לאופי העבודה והסיכונים הכרוכים בה מיועדים להפחתת הסיכון ולצמצום הפציעות והאבדות בנפש כתוצאה מתאונות עבודה.
במדינת ישראל השימוש בציוד מגן אישי בעבודה הוא חובה חוקית החלה על המעסיק ועל ממונה הבטיחות בכל אתר בניה ומוסדרת ב"תקנות הבטיחות בעבודה (ציוד מגן אישי)". לחובה זו נלווית גם אחריות פלילית.
ציוד מגן לנהיגה ולפעילות ספורטיבית
בעת נהיגה על רכב דו גלגלי או פעילות ספורטיבית נחשף הגוף לסכנות של התנגשות, חבטה או החלקה העשויות לגרום לנזק משמעותי. כדי לצמצם את הפגיעה קיימים מספר סוגים של מיגון:
רוברטה (סרט)
רוברטה (באנגלית: Roberta) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1935, בבימויו של ויליאם סייטר, עם פרד אסטר, ג'ינג'ר רוג'רס, איירין דאן ורנדולף סקוט בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על המחזמר "רוברטה" של ג'רום קרן ואוטו הרבך שהועלה בברודוויי ב-1933. עיבוד נוסף לרוברטה הופק ב-1952 בשם "Lovely to Look At" בבימויו של מרווין לרוי.
מהשירים התפרסמו "אתמול" ("Yesterday"), שיר נוגה אותו שרה איירין דאן וכן "עשן חודר לעינייך" ("Smoke gets in your eyes"), שיר זה זכה להצלחה עצומה בשנת 1958 בביצוע להקת הפלאטרס והוא מושמע עד היום. גם הוא מושר בפי איירין דאן ולצליליו רוקדים פרד אסטר וג'ינג'ר רוג'רס.
השיר "Lovely to Look At" היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
תקציר העלילה
האק היינס (פרד אסטר) מגיע עם להקתו וידידו ג'ון (רנדולף סקוט) לנמל לה הבר כדי להופיע במועדון של אלכסנדר ווידה (לואיס אלבני) בפריז. ווידה מקבל אותם בכעס כי הוא הזמין קבוצת אינדיאנים ולא אנשים לבנים מאינדיאנה שאינו רוצה בהם.
הם מגיעים לפריז ובבית דודתו פוגש ג'ון את סטפניה (איירין דאן), העוזרת הראשית שלה ומתאהב בה. האק פוגש שם את ליזי (ג'ינג'ר רוג'רס) שמתפארת בתואר של רוזנת אך הוא מכירה אותה כשהיו זוג בארצות הברית. היא מארגנת לקבוצה הופעה במועדון רוסי כדי שהאק לא יחשוף אותה. האר מופיע שם עם ליזי והם שרים "I Won't Dance".
הדודה נוטה למות וסטפני שרה לה את השיר העצוב "Yesterday" שבסופו היא מתה ומורישה את בית האופנה לג'ון שאין לו מושג איך לנהל אותו.
לג'ון יש חברה בארצות הברית בשם סופי (קלייר דוד) והיא מגיעה לפריז לאחר ששמעה על הירושה. האק וסטפני טומנים לה מלכודת ומציעים לה שמלה חשופה שג'ון דוחה אותה. היא נפרדת בכעס מג'ון.
סטפני מגיעה למועדון עם השוער של "רוברטה", ולדיסלב (ויקטור וארקוני) שג'ון חושד שהוא המאהב שלה. היא שרה לבקשתו של ולדיסלב את "Smoke gets in your eyes".
בינתיים מנהלים האק וסטפני את "רוברטה" ומתכננים תצוגת אפנה מפוארת בה הם רוקדים ושרים. ג'ון מגיע ומתברר לו שולדיסלב הוא בן דוד של סטפני. הוא מתוודה בפניה על אהבתו והם מתנשקים.
בית קדרות (סדרה, 1959)
בית קדרות (באנגלית: Bleak House) הוא עיבוד טלוויזיוני משנת 1959 של ה-BBC לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. קונסטנס קוקס כתבה את התסריט לסדרה בת 11 פרקים של חצי שעה. שידורי הסדרה החלו ב-16 באוקטובר 1959. הסדרה בשלמותה עדיין קיימת.
סנדהמן
סנדהמן (בשוודית: Sandhamn) הוא יישוב קטן באי סנדון שבאיי סטוקהולם, שוודיה. היישוב ממוקם כ-50 קילומטרים מזרחית לעיר סטוקהולם.
לסנדהמן נמל טבעי מהחשובים באיי סטוקהולם, עם גישה נוחה לבירה השוודית. סנדהמן הוא אתר נופש ימי פופולרי החל משלהי המאה ה-19 ולמרות שמתגוררים בו כמאה תושבים קבועים, מספר התושבים בקיץ מגיע לבין 2,000 ל-3,000. הנמל המקומי יכול לקבל 350 אוניות בו זמנית. באי מתקיימת מדי שנה תחרות השיט 'Gotland runt' (שוודית: סובב גוטלנד), תחרות השיט היוקרתית ביותר בים הבלטי ומשתתפות בו כ-300 סירות שיט בממוצע.
היסטוריה
האי סנדון מוזכר לראשונה במסמכים היסטוריים מהמאה ה-13 כשמגנוס השלישי, מלך שוודיה, שלח מכתב ובו תרומה למנזר סנט קלייר בסטוקהולם. עד המאה ה-17 האי ככל הנראה לא היה מיושב ותושבי האיים השכנים השתמשו בו כמרעה. במהלך כהונתו של קרל האחד עשר, מלך שוודיה (1697–1660), המעבר הימי בסנדהמן נפתח לייבוא סחורה. עם גדילת ייבוא הסחורה, גדל הצורך בנתבים ובשלהי המאה ה-17 הגיעו המתיישבים הקבועים הראשונים לאי ולסנדהמן בפרט.
באמצע המאה ה-19, לאור גדילת הסחר באזור, מרבית תושבי אקנו (Eknö) השכנה עברו אל סנדהמן ושם השתקעו. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19, התגוררו בסנדהמן 300 תושבים, מה שהפך את סנדהמן לאחד היישובים הגדולים באיי סטוקהולם. באותן שנים הפך היישוב לפופולרי ולאתר נופש עבור בני המעמד הגבוה. בסוף המאה, מועדון היאכטות המלכותי של שוודיה החל לארגן באזור תחרויות שיט עקב קרבתה של סנדהמן לבירה השוודית.
החל משנת 1937 נערכת ביישוב תחרות שיט ליאכטות בשם "Gotland runt" (שוודית: סובב גוטלנד). מסלול השיוט מתחיל ומסתיים בסנדהמן ובמהלכו מקיפות היאכטות את האי גוטלנד.
הוראות הפעלה
המידע הכלול בהוראות הפעלה כולל:
עד לסוף המאה העשרים היה מקובל כי הוראות הפעלה כוללות מידע מפורט לביצוע תיקונים, כגון סכימת חשמל; עם זאת, ככל שמוצרים נעשו מורכבים יותר, מידע זה הפך בהדרגה לנחלת אנשי מקצוע בלבד בצורת מדריכי שירות, או שתיקון מכשירים הפך יקר מכדי להיות כדאי כלכלית לתיקון.
עם המורכבות הגדלה של מכשירים מודרניים, רבים מספרי הוראות ההפעלה צריכים להיות מקיפים, עד כי מדריך התחלה מהירה מסופק בנפרד. למשך תקופה מסוימת היו הוראות הפעלה של מחשבים וציודם מסופקות על-גבי תקליטור כדי לצמצם את עלויות הייצור, שכן ההנחה היא שלבעלים יש מחשב המסוגל לקרוא את התקליטור. מגמה נוספת היא לספק עם המוצר חומרי הדרכה בווידאו, כגון קלטת או DVD, בנוסף לספר הוראות ההפעלה.
עסקים רבים מציעים עותק בקובץ PDF של הוראות הפעלה שניתן להוריד בחינם מאתרי האינטרנט שלהם.
ספר רכב
כל המכוניות החדשות מגיעות עם ספר רכב מהיצרן. רוב בעלי המכוניות מעדיפים להשאיר אותם בתוך תא הכפפות לעיון קל. ספרי רכב מקיפים בדרך כלל שלושה נושאים עיקריים: תיאור של מיקום ותפעול של כל מערכות הרכב; לוח זמנים ותיאורים של התחזוקה הנדרשת, הן על ידי הבעלים ועל ידי מכונאי; ומפרטים טכניים לתפעול כגון סוג וכמות שמן, סוג דלק מומלץ וקיבולת, לחץ אוויר וסוג צמיגים, מספרי חלקים של נורות ועוד. ספרי רכב הפכו זה מכבר הרבה יותר גדולים בעיקר בשל אזהרות בטיחות רבות. מערכות הניווט והשמע הפכו גם הן מורכבות, ולעיתים קרובות מגיעות עם הוראות הפעלה נפרדות.
גרטרוד סאבולצ'י
גרטרוד סאבולצ'י (במקור גרטרוד אנה פישר, בהונגרית: Szabolcsi Gertrúd; אוראדיה, 26 בינואר 1923 – בודפשט, 28 במרץ 1993) הייתה ביוכימאית יהודייה-הונגרייה, אנזימולוגית, זוכת פרס מדינה (פרס המדינה של הרפובליקה העממית ההונגרית היה פרס ממלכתי גבוה שהוקם על ידי המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית בשנת 1963, אשר הוענק ליחידים או לקבוצות כהוקרה על הישגים מדעיים, כלכליים וטכניים יוצאי דופן בתחום), דוקטור למדעי הביולוגיה, חברה קבועה באקדמיה ההונגרית למדעים. בתחום הביוכימיה, תחום המחקר העיקרי שלה היה חקירה פונקציונלית של תיפקודי האנזימים, ולשמה קשורה חשיפת האופי הדינמי של מבנה האנזים. לאחר נישואיה הראשונים ללאסלו סאבולצ'י, בעלה השני היה ברונו פרנץ שטראוב נשיא המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית בשנים 1988–1989. (ליד הפרלמנט, זה היה אחד הגופים העיקריים שלה כוח ממשי במדינה. כגוף, ביצעה את התפקיד של ראש מדינה קולקטיבי, ועם הגבלות מסוימות, הייתה לה גם סמכות להחליף את הפרלמנט). בין 1988 ל-1989 למעשה גרטרוד סאבולצ'י הייתה "הגברת הראשונה" של הונגריה כאשתו של הנשיא האחרון של המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית.
קורות חייה
גרטרוד אנה פישר נולדה במשפחה יהודית והשלימה את בית ספר תיכון בקלוז', ולאחר מכן עבדה בצביעת בדים ובניקוי יבש מ-1941 עד 1944. לאחר הכיבוש הגרמני במרץ 1944, גורשה למחנה ריכוז, שרדה וחזרה הביתה ב-1945. באותה השנה החלה את לימודיה הגבוהים באוניברסיטת קלוז' ומשנת 1947 המשיכה את במחלקה לכימיה ופיזיקה של אוניברסיטת פאזמאן פטר בבודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). היא קיבלה את התואר בכימיה ב-1949.
בינתיים קיבלה את התואר המדעי של קנדידט (דוקטורט קטן) למדעי הביולוגיה (1958) ודוקטורט מלא (1964). ב-1959 נסעה לסיור לימודים בן שלושה חודשים לשוודיה ובשנים 1964-1965 לארצות הברית למשך סמסטר, אך עבדה גם בצרפת. לאחר 1972, כיועצת מדעית, ולאחר פרישתה ב-1991 כפרופסור מחקר, סייעה בעבודת המחקר שבוצעה במכון לאנזימולוגיה של האקדמיה ההונגרית למדעים.
בעלה הראשון היה לאסלו סאבולצ'י, בתם אנה סאבולצ'י (1953) היא בלשנית. בעלה השני ברונו פ. שטראוב (1914–1996) היה ביוכימאי, הנשיא האחרון של המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית בין 1988 ל-1989, לו נישאה ב-1972. בעלה והיא קיבלו ב-11 ביולי 1989, את ג'ורג' הרברט ווקר בוש ורעייתו, הגברת הראשונה ברברה בוש, שהיה נשיא ארצות הברית הראשון שביקר בהונגריה.
עבודתה
תחום מחקרה העיקרי היה חקירה פונקציונלית של מבנה האנזימים בקשר לביולוגיה המולקולרית שהתפתחה בשנות ה-50, וחקרה את הקשרים בין מבנה ותפקוד של אנזימים - וחלבונים בכלל. שמה קשור להחדרת פרוטאוליזה (פירוק חלבונים המזורזים על ידי פרוטאז) לחקר המבנה העדין של אנזימים וחלבונים, והיא גם הוכיחה בניסוי שלכמה מרכיבים מבניים של אנזימים יש את היכולת לנוע (כושר תנועה-Motility). במהלך מחקר קינטיקה של האנזים שלה, בנוסף לפירוק פרוטאוליטי, היא חקרה לעומק אפשרויות אחרות לשינוי כימי של אנזימים, וחשפה את השינויים שנוצרו כתוצאה מכך במבנה המרחבי ובמנגנון הפעולה של אנזימים. כתוצאה מחקירותיה בכיוון זה, היא חשפה את המבנה והתפקוד של הגליקוליזה, הממלאת תפקיד חשוב בתסיסה והצליחה לאתר את האנזימים הגליקוליטים בתוך התא. היא הייתה הראשונה שתיארה את הפרוטוליזה החלקית של אלדולאז, שבמהלכה נותרת פעילות האנזים גם לאחר שחלק ממנו נגדע, נקצץ או התפרק, ובכך תרמה להבנה טובה יותר של תופעת פעילות האנזים (תנועתיות). מ-1967 עד 1990, הייתה חברה בוועדת המערכת של כתב העת האקדמי Acta Biochimica et Biophysica.
On Monday of Last Week
ביום שני בשבוע שעבר (באנגלית: On Monday of Last Week) הוא סרט מסוגת דרמה משנת 2017 אשר עוקב אחר חייה של, קמרה, אישה ניגרית, במסעה למימוש עצמי. הסרט נכתב ובוים על ידי הבמאית, והמפיקה הגנאית, אקוסואה אדומה אווסו.
הסרט מבוסס על הסיפור The Thing Around Your Neck On Monday of Last Week של צ'יממנדה נגוזי אדיצ'יה, סופרת ופמיניסטית ניגרית.
הסרט הוא סרט קצר באורך של 14 דקות.
פרסים והוקרה
הסרט היה מועמד לפרס פרס האקדמיה האפריקאית לקולנוע בתור הסרט הקצר הטוב ביותר בשנת 2017, וכן היה מועמד לפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסיאטל, ב-2018.
ריביירה סקרה
ריביירה סקרה (בגליסית: Ribeira Sacra) הוא אזור גאוגרפי בדרום גליסיה הכולל את גדותיהם של הנהרות קבה (Cabe), סיל ומיניו. האזור שוכן בדרום מחוז לוגו וצפון מחוז אורנסה. מונפורטה דה למוס משמשת כבירתו הבלתי רשמית של האזור והיא גם העיר הגדולה באוכלוסייתה באזור זה. בשנת 2019 הגיש משרד התרבות הספרדי את מועמדותו של האזור להכרזתו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו והיא תידון בכינוס ה-45 של ועדת המורשת העולמית, בשנת 2022.
שם האזור
משמעותו המילולית של שם האזור היא "גדת הנהר הקדושה" וזאת, ככל הנראה כאזכור למנזרים הרבים אשר שכנו על גדות הנהרות באזור. עדות כתובה ראשונה לשמו של האזור נמצאה במסמך מ-21 באוגוסט 1124, במנזר במונטדרמו (Montederramo) שבמחוז אורנסה. שמו של האזור החל להיות נפוץ לאחר שהוזכר בכתבי ההיסטוריון הספרדי אנטוניו דה יפס (1552–1618).
מאפייני האזור
קניון נהר סיל, המשמש גבול טבעי בין מחוז לוגו למחוז אורנסה, הוא אחד המאפיינים הבולטים של האזור. על גדות הקניון מערכת אקולוגית עשירה ונופים מרהיבים. במקום הוקמו מצפורים המשמשים לתצפית על הנוף. חלק ניכר משטחי ריביירה סקרה הוכרזו שטחי Natura 2000, אזורים להגנת הטבע בתחום האיחוד האירופי.
18 מבני מנזרים עדיין עומדים על תילם באזור הריביירה סקרה ומשמשים אתרי תיירות, אחד הבולטים שבהם הוא מנזר סנטו אסטבו (Mosteiro de Santo Estevo de Ribas de Sil) על גדתו הדרומית של קניון נהר סיל. חלק ממבנה המנזר הוכשר כמלון יוקרה ברשת Paradores de Turismo de España.
כינוי מקור
היינות המיוצרים בריביירה סקרה זכו להגנת כינוי מקור ומהווים חלק מן המטבח הגליסיאני ומופקים בעיקר מענבי מנסיה (Mencía). הכרמים באזור מרוכזים על הגדות התלולות של הנהרות והגפנים גדלות בטרסות אבן. הגישה הקשה לכרמים היקנו לייננות בריביירה סקרה מעמד של "ייננות הרואית" (Heroic Viticulture). אזור זה נודע ביינותיו עוד בתקופה הרומית והמסורת באזור מספרת כי יין אמנדי מריביירה סקרה הובא לארמונו של יוליוס קיסר ברומא.
מסלולי הליכה
אזור ריביירה סקרה נודע בזכות שבילי ההליכה המסומנים הרבים בו. שביל ההליכה הבולט הוא דרך סנטיאגו החורפית (Camino de Invierno). עולי הרגל לסנטיאגו, המבקשים להימנע מחציית רכסי ההרים המושלגים בגבולה של גליסיה, סוטים מן "הדרך הצרפתית" בפונפרדה, החוצים את קניון נהר הסיל בדרכם למונפורטה דה למוס ומשם לסנטיאגו דה קומפוסטלה, במסלול שאורכו 275 ק"מ. שביל זה הוכר רשמית כאחד מנתיבי העלייה לרגל, לצורך קבלת "קומפוסטלה", בשנת 2016.