cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עמדה אחודה לבידוק עצמי
תהליך הרישום לטיסה
הנוסע יכול לזהות את עצמו למערכת בכמה אופנים. במערכת מותקן סורק כרטיס מגנטי המסוגל למצוא את רשומת הנוסע כשהוא מקבל את כרטיס מועדון הנוסע המתמיד, כרטיס אשראי, רישיון נהיגה או כרטיס מגנטי אחר שהוגדר כקביל על ידי חברת התעופה. לאחר הזיהוי, מציגה המערכת לנוסע את פרטי הטיסה ופותחת איתו בדו-שיח אינטראקטיבי. בדו-שיח זה הנוסע מאמת את פרטי הטיסה, מספר הטיסה, כמה מזוודות הוא מעוניין לשלוח בתא המטען של המטוס ואת מספר הנוסע המתמיד שלו. יש מערכות שגם מוודאות את סוג האוכל שהוזמן לטיסה.
בתום התהליך, המערכת מדפיסה תגי זיהוי למזוודות, אם נדרש, וכרטיס עלייה למטוס. הנוסע מוסר בעצמו את המזוודות המתויגות לפקיד הקבלה שמניח אותן על המסוע, או לוקח אותן לעמדת השיקוף כדי שיעברו שיקוף ביטחוני. לאחר תהליך זה, יכול הנוסע להמשיך לבידוק ביטחוני ומשם לשער העלייה למטוס.
אליפות העולם בכדורסל 1998
אליפות העולם בכדורסל לשנת 1998 (באנגלית: 1998 FIBA World Championship) הוא טורניר כדורסל בינלאומי שנערך באתונה שביוון בתאריכים 29 ביולי–9 באוגוסט. אורגן על ידי פדרציית הכדורסל הבינלאומית. יוגוסלביה זכתה בטורניר לאחר שגברה במשחק הגמר על רוסיה 62-64. ארצות הברית זכתה במדליית הארד לאחר שניצחה את יוון 61-84.
הנבחרות המשתתפות
16 הנבחרות שהעפילו לטורניר הגמר:
השלב המוקדם
שלוש המובילות בכל בית מעפילות לשלב המוקדם השני ויחולקו לבתים ה' וו'. המסיימת במקום הרביעי בכל בית תשובץ לפלייאוף על מקומות 13-16.
בית א'
29 ביולי 1998
30 ביולי 1998
בית ב'
יולי 1998
בית ג'
יולי 1998
בית ד'
יולי 1998
השלב המוקדם השני
בשלב זה תוצאות השלב המוקדם נכללות ונבחרות שנפגשו לא יכולות להיפגש שוב. הנבחרות שהעפילו מבתים א' וב' משובצות בבית ה' והנבחרות שהעפילו מבתים ג' וד' משובצות בבית ו'. ארבע הנבחרות הראשונות בכל בית (לאחר שכלול שני השלבים המוקדמים) מעפילות לרבע הגמר. שתי הנבחרות הנותרות מכל בית משובצות לפיילאוף על מקומות 9-12.
בית ה'
2 באוגוסט 1998
3 באוגוסט 1998
4 באוגוסט 1998
בית ו'
2 באוגוסט 1998
4 באוגוסט 1998
הארמייה השלישית (בולגריה)
הארמייה השלישית של צבא בולגריה (בבולגרית: Трета българска Армия) הייתה ארמייה בולגרית, אשר לחמה במלחמות בולגריה החל ממלחמת הבלקן הראשונה ועד למלחמת העולם השנייה.
מלחמות הבלקן
ב-1907 ערך פרדיננד הראשון, מלך בולגריה רפורמות בצבא הנסיכות ובמסגרתן נקבע שבעת מלחמה יתארגן הצבא הבולגרי ב-3 ארמיות, כל אחת תמנה גרעין של 3 אוגדות ולכל אוגדה יגויסו חיילים מאותו אזור אוכלוסין. הבולגרים התבססו על צבא סדיר בהיקף של 60,000 חיילים בגילאי 21–23 ועוד כ-290,000 בכוחות מילואים ומיליציה.
בפרוץ מלחמת הבלקן הראשונה מנתה הארמייה 111,363 חיילים שאורגנו בשלוש אוגדות רגלים ורגימנט פרשים. מבחינת נשק קל, התבססו הבולגרים על רובה "Steyr-Mannlicher M1895" מתוצרת אוסטרו-הונגרית ורובה ברדן-2 מתוצרת רוסית. עוד סופקו לצבא הבולגרי גרסה רוסית של סמית' אנד וסון M1880 ו-1906 וכן אקדח חצי אוטומטי 9 מ"מ פרבלום דגם 1908 "Luger". ליחידות העזר בארמיות השדה ולכוחות המיליציה סופק רובה "M-1869 krnka" רוסי. כוחות הארמייה צוידו ב-60 מקלעי מקסים M-1908 ו-198 תותחים מרביתם בקוטר 75 מילימטרים ומקצתם בקוטר 120 מילימטרים. מרבית הארטילריה הייתה מתוצרת צרפתית ומיעוטה מתוצרת גרמנית. תחת פיקודו של ראדקו דימיטרייב לחמה הארמייה בגזרת העיר אדירנה.
במהלך מלחמת הבלקן השנייה פעלה הארמייה באזור מזרח מקדוניה ותראקיה מול צבאות יוון וסרביה ובהמשך נותבו הכוחות לגזרה הסרבית בין וראניה, פירוט וניש. הצטרפות רומניה למעגל הקרבות אילצה את הבולגרים להסיג את כוחותיהם. לאחר חתימת הסכם בוקרשט אשר סיים את מצב הלחימה, פורקה הארמייה מנישקה וחייליה שוחררו.
מלחמת העולם הראשונה
עם כניסת בולגריה למלחמת העולם הראשונה נכללו במסגרת הארמייה 3 אוגדות רגלים (האוגדות: ה-4 "פרסלב", ה-5 "דנובה", ה-12 "אוחריד"). מספר החיילים באוגדות הרגלים הבולגריות הגיע ל-24,000 ובהיקף כוח האדם דמו לגייסות בצבאות אירופיים. כל אוגדה מנתה 2 חטיבות. כל חטיבה מנתה 2 רגימנטי רגלים בני 4,583 חיילים כל אחד ובכל רגימנט 2 גדודים בני 4 פלוגות. בנוסף מנתה כל חטיבה פלוגת מקלענים בת 80 חיילים, פלוגת חיל עזר בת 180 חיילים, שני אסקדרוני פרשים ורגימנט ארטילריה בן 1,959 חיילים שאורגן ב-3 פלוגות תותחנים. עוד נמנו בכל חטיבה פלוגת ז'נדרמריה, פלוגת הנדסה, פלוגת אספקה ופלוגת רפואה. כל אוגדת פרשים מנתה 2 חטיבות ובכל חטיבה 2 רגימנטים. כל רגימנט פרשים מנה 657 חיילים ואורגן ב-4 אסקדרונים. בנוסף מנתה כל חטיבה רגימנט ארטילריה רכוב, גדוד אספקה וגדוד רפואה.
החל מאוגוסט 1916, השתתפו חיילי הארמייה במערכה על רומניה. בתחילת המערכה מנתה הארמייה 5 אוגדות רגלים (האוגדות: ה-1 "סופיה", ה-4 "פרסלב", ה-5 "דנובה", ה-6 "וידין" ה-12 "אוחריד") ואוגדת פרשים אחת. תחת פיקודו של סטפן טושב תקפו חיילי הארמייה את הרומנים בגזרת דוברוג'ה תוך שהם מביסים את הרומנים בקרב טורטוקאיה ובהמשך כבשו את קונסטנצה. הגנרל טושב נקלע לעימותים עם מפקד הזירה מטעם מעצמות המרכז הגנרל אוגוסט פון מקנזן ובנובמבר 1916 בלחצו של מקנזן העביר אותו מפקד החזית של הצבא הבולגרי הגנרל ניקולה ז'קוב מתפקידו. למפקד הארמייה מונה הגנרל סטפן נרזוב. לאחר כיבוש דוברוג'ה צומצמו בהדרגה כוחות הארמייה השלישית והאוגדות נותבו לחזית המקדונית. ב-6 בנובמבר 1918, לאחר כניעת הבולגרים, פורקה הארמייה מנשקה וחייליה שוחררו.
מלחמת העולם השנייה
בהמשך, הוקם בית דין מיוחד לשפיטת חברי מנגנון השלטון הקודם ומשתפי הפעולה עם הנאצים. ב-1 בפברואר 1945, הוצא הגנרל ניקולה סטויצ'ב להורג בידי כיתת יורים בשטח בית העלמין בסופיה ביחד עם 180 פוליטיקאים ואנשי צבא נוספים חברי מנגנון המשטר הקודם.
הקרן הלאומית לפארקים זואולוגיים ואקווריומים
הקרן הלאומית לפארקים זואולוגיים ואקווריומים (באנגלית: National Foundation of Zoological Parks and Aquaria, ובראשי תיבות: FUNPZA) הוקמה בשנת 1991. הקרן מוקצה למשרד לאיכות הסביבה של ונצואלה, ומטרתה היא ייעוץ ותמיכה בפארקים זואולוגיים והאקווריום הלאומי, וכן בשליטה על הביצועים הטכניים והמקצועיים שלה.
פעילויות הקרן כוללות, אוסף בעלי חיים, חילופי הסכמים עבור האקווריום הטוב ביותר, ותמיכה משפטית. בנוסף הקרן מפתחת תוכניות שימור לאומיות ובינלאומיות. הקרן ממשיכה בפיתוח של פארקים זואולוגיים ואקווריומים בוונצואלה כמרכזי שימור.
אמרי מטלון
אמרי מטלון הוא במאי, תסריטאי ויוצר ישראלי, בוגר בהצטיינות של בית הספר סם שפיגל לקולנוע, זוכה פרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל חיפה לשנת 2007 על הסרט "קו תפר" ומועמד לפרס אופיר על התסריט הטוב ביותר לשנת 2018 על הסרט "מראות שבורות".
ביוגרפיה
מטלון נולד בערד והתגורר שם עד שכנער משפחתו עברה לירושלים. לאחר התיכון התגייס לשירות קרבי בנח"ל. כשהשתחרר מהצבא למד תסריטאות בבית הספר לתסריטאות של עידית שחורי, שם סיים את לימודיו בהצטיינות. בשנים 2005–2009 למד בבית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה במסגרת המסלול המלא וסיים את לימודיו בהצטיינות. במהלך לימודיו השתתף עם סרטו הקצר "קו תפר" בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם וזכה בפרסים בישראל ובעולם. לאחר לימודיו החל לעבוד כבמאי ואיש תוכן בהפקות טלוויזיה שונות ובמקביל כתב עם שותפו אביעד גבעון את סרט הביכורים שלהם 'מראות שבורות'. מראות שבורות השתתף בפסטיבלים רבים ברחבי העולם, ביניהם בתחרויות הרשמיות של פסטיבל מונטריאול, פסטיבל רומא ופסטיבל זלין וזיכה את גבעון ומטלון במועמדות לפרס התסריט הטוב ביותר בפרסי אופיר ואת שירה האס במועמדות לפרס השחקנית הראשית. 'מראות שבורות' נבחר על ידי כתבי ומבקרי אתר הקולנוע הישראלי 'סרט' כאחד מחמשת הסרטים הישראלים הטובים ביותר לשנת תשע"ט הוא נמכר להפצה מסחרית במדינות שונות בעולם, ביניהם ארצות הברית וסין ולהפצה טלוויזיונית בינלאומית של אפל טי וי. בימים אלו נמצא מטלון לפני הפקתו של סרטו השני באורך מלא.
מטלון מרצה לסטורי טלינג ובימוי בחוג לתקשורת באוניברסיטת רייכמן, הרצליה, שם נבחר בשנת 2021 למרצה מצטיין, הוא משמש כלקטור בוועדות תסריטים וועדות קבלה של בית הספר סם שפיגל לקולונוע, מלמד משחק במוסדות שונים ויצר סרטים עם נוער בסיכון באור יהודה במשך חמש שנים. מלבד סרטיו העלילתיים מטלון שיתף פעולה בעבודות וידאו עם אמנים פלסטיים ביניהם אחיו האמן אוהד מטלון והאמנית לי אורפז.
יבגני חורושבצב
יבגני אלכסנדרוביץ' חורושבצב (ברוסית: Евгений Александрович Хорошевцев; 23 ביולי 1944, מוסקבה – 13 בדצמבר 2020, מוסקבה) היה קריין רוסי נודע, הקריין הרשמי של נשיא רוסיה והאירועים הנשיאותיים בסגל הקרמלין משנת 2000 ועד 2020 ושימש במשך 14 שנים בתור הקריין הרשמי של מצעדי יום הניצחון במוסקבה, משנת 2007 ועד שנת מותו.
ביוגרפיה
לאחר התפרקות ברית המועצות עבד בקולנוע ובטלוויזיה. בשנים 1996–1997 שימש כמנכ"ל תחנת הרדיו "רדיו-1" וב-2001 הוכר כאמן עממי ומונה להיות לקריין הרשמי של נשיא רוסיה. בשנים 2003—2004 היה ראש תחנת הרדיו RTV-מחוז מוסקבה. מאז מאי 2000 עד דצמבר 2021 עבד כקריין האירועים הרשמיים של נשיא רוסיה, תחילה תחת ולדימיר פוטין (2000–2008, 2012–2021) ולאחר מכן תחת דמיטרי מדבדב (2008–2012). משנת 2007 עד 2020 שימש בתור הקריין של מצעדי הניצחון במוסקבה. בנוסף, יחד עם אנה שאטילובה הנחה את הטקסים המיוחדים לציון מצעד ה-7 בנובמבר 1941. משנת 2009 עד מותו שימש בתור הקריין הראשי של פסטיבל המוזיקה הצבאית מגדל ספאסקאיה.
הוא הלך לעולמו ב-13 בדצמבר 2020, בגיל 77, בשל סיבוכי מחלת הקורונה. נקבר ב-15 בדצמבר בבית העלמין טראוקורובסקי שבמוסקבה.
אנחנו במפה
אנחנו במפה היא תוכנית טלוויזיה קומית-סאטירית ישראלית שעלתה לשידור בנובמבר 2015 בערוץ HOT3. הסדרה נוצרה על ידי אלי בן דוד, עמרי עמית ואדר מירום ומככבים בה שלישיית מה קשור (ציון ברוך, שלום מיכאלשווילי ואסי ישראלוף), מוני מושונוב, ישראל אטיאס, ירון ברלד, צחי גראד, שירה נאור, גיה באר גורביץ', קובי פרג', אורנה בנאי, שרון שטרק וגורי אלפי. התוכנית מורכבת מסדרה של מערכונים בידוריים וסאטיריים, המציגים טיפוסים שונים בעולם הספורט הישראלי. העונה הראשונה צולמה בחודשים יוני-אוגוסט 2015. העונה השנייה של התוכנית עלתה לשידור בינואר 2017.
בניגוד לתוכנית סאטירת הספורט האחרת של היוצרים, "בובה של לילה", התוכנית אינה עוסקת במקרים אקטואליים או דמויות וקבוצות ספציפיות (על אף שבמקרים מסוימים נרמז קשר לדמות אמיתית או קבוצה מסוימת), אלא מתמקדת בדמויות סטריאוטיפיות המייצגות תופעות נפוצות - לרוב שליליות - בעולם הספורט הישראלי.
שם התוכנית נגזר מציטטה מפורסמת של טל ברודי.
שיר הפתיחה של התוכנית בעונה הראשונה היה "שיר המכביה", שנכתב והולחן על ידי נעמי שמר לרגל המכביה האחת עשרה בשנת 1981, והוגש בביצועו המקורי, תוך שהוא מושר-כביכול בליפ סינק על ידי דמויות התוכנית. בעונה השנייה קטע הפתיחה התבסס על הנעימה "Jägerlatein" של המלחין הגרמני ג'יימס לאסט, ששימשה שנים רבות כפתיח התוכנית "מבט ספורט". קטע משיר הפתיחה מלווה גם את המעברים בין המערכונים, הכוללים ציטטות אמיתיות, בדרך כלל של אישיות ספורט, שמרמזות על תוכנו ונושאו של המערכון הבא אחריהן.
קטעים ודמויות - עונה שנייה
במהלך העונה הצטלבו דמויות מהמערכונים השונים:
הצי היפני המשולב
הצי המשולב (Rengō Kantai 聯合艦隊) היה המרכיב העיקרי בצי הקיסרי היפני, מקביל לצי הים הפתוח של גרמניה, ופעל בשנים 1945-1894. לפני מלחמת העולם השנייה לא היה הצי המשולב כוח קבוע, אלא כוח זמני שהורכב אד הוק למקרה של עימות או תמרונים ימיים רחבי היקף, שכללו כוחות שבימי שלום היו תחת פיקוד נפרד.
מלחמת סין יפן הראשונה (1895-1894)
הצי המשולב נוסד באופן רשמי ב-18 ביולי 1894 על ידי שילוב הצי הקבוע והצי המערבי. הצי הקבוע (ידוע גם כצי המוכנות) הכיל את ספינות המלחמה החדשות והמתקדמות ביותר של הצי. הצי המערבי היווה כוח עתודה שהיה מורכב בעיקר מכלים מיושנים, שנחשבו כבלתי מתאימים לפעילויות קו-ראשון, אך עדיין מתאימים להגנה על נתיבי מסחר והגנת חופים. תת-אדמירל סוּקֶיוּקי איטוֹ מונה למפקד המטה הכללי של הצי המשולב במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה.
מלחמת רוסיה–יפן (1905-1904)
הצי המשולב הורכב מחדש בעת מלחמת רוסיה–יפן, על מנת לספק פיקוד כללי על שלושה ציים נפרדים, מהם הורכב הצי היפני: האדמירל היהאצ'ירו טוגו פיקד על הצי המשולב במהלך מלחמה זו.
בין שתי מלחמות העולם
הצי המשולב לא היה כוח קבוע, אך הורכב לעיתים בעת הצורך - אם בעת מלחמה או לשם תמרונים ימיים. וכך, עד שנת 1924, נאסף הצי באופן ספורדי כאשר הנסיבות קראו לכך, ופורק מיד לאחר מכן.
בשנת 1924, הכריז הצי בפקודה כי הצי המשולב יהפוך למרכיב קבוע, ויאגד תחתיו את הצי הראשון והשני. כיוון שמפקד הצי הראשון, קנטרו סוזוקי, מונה למפקד הצי המשולב, לא הוקמה מפקדה ייחודית לצי המשולב.
משנת 1933 ואילך, בשל הפלישה היפנית למנצ'וריה והמתח הגואה עם סין, הוקמה מפקדה קבועה לצי המשולב. בסוף שנות ה-30, שלטה מפקדה זו על מרבית הכלים של הצי היפני, ומלבד כוחות הנחתים וצי סין, כל הצי הקיסרי היפני היה תחת שליטת מפקדת הצי המשולב.
מלחמת העולם השנייה
החל משנת 1937, עם פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה, עבר הצי המשולב לשליטת המפקדה הקיסרית. עם תחילת המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט עם המתקפה על פרל הארבור, הפך הצי המשולב להיות כמעט שם נרדף לצי הקיסרי היפני, שכן הוא הכיל אוניות מערכה, נושאות מטוסים, כלי טיס ושאר המרכיבים הלוחמים שהרכיבו את הצי הקיסרי היפני. הצי המשולב הופעל לראשונה בקרב מידווי, ולאחר אובדן נושאות המטוסים בקרב זה ובמערכה באיי שלמה, אורגן הצי מחדש למספר ציים אזוריים, למטרות פעולות מקומיות ושליטה על אזורים גאוגרפיים שונים, בעוד הצי המשולב הפך ליחידה מינהלתית.
ככל שהחמיר מצבה של יפן במהלך המלחמה, והאזורים שבשליטת ציים אזוריים אלה נפלו בזה אחר זה לידי הצי האמריקאי, המפקדה הקיסרית ומטה הצי הקיסרי החליטו לכפות על האמריקאים 'קרב הכרעה' בפיליפינים. קרב מפרץ לייטה שהתרחש לאחר מכן, סימן את השמדתו הכמעט מוחלטת של הצי הקיסרי היפני. שאריות הצי נמלטו לאוקינאווה, אך בשל מחסור בדלק, בציוד ובחיפוי אווירי, עת יצאה אוניית המערכה יאמטו למסעה האחרון, חדל הצי המשולב מלהתקיים ככוח יעיל. הצי המשולב פורק באופן רשמי ב-10 באוקטובר 1945.
אלמושנינו
אלמושנינו או אלמוזנינו (לעיתים גם: אלמוזלינו) הוא שם משפחה יהודי שמשמעותו היא "חזן" ואשר מעיד על השתייכות אבות המשפחה לקהילות מגורשי ספרד.
האח הגדול ("1984")
האח הגדול (באנגלית: Big Brother) הוא מונח שנטבע בספר "1984" של ג'ורג' אורוול. בספר, האח הגדול הוא כינוי למנהיג כל-יכול הנהנה מפולחן אישיות ומצוי מעל לכל ביקורת.
"האח הגדול" הפך מטבע לשון המתייחס לשלטון טוטליטרי או כזה שיש בו מאפיינים טוטליטריים. המציאות הדיסטופית שמתאר אורוול ב-"1984" רותמת אמצעים טכנולוגיים מתקדמים לפיקוח ולניטור של חיי הפרט, תחת הסיסמה "האח הגדול - עינו פקוחה", ולכן המונח "האח הגדול" משמש לעיתים קרובות בהתייחסות לפעולות שפוגעות בפרטיות, בין אם מעורבים בהן מוסדות המדינה ובין אם מעורבים בהם חברות מסחריות.
דמותו של האח הגדול מבוססת בעיקרה על דמותו של יוסיף סטלין, אך גם על רודנים אחרים כמו אדולף היטלר ומאו דזה-דונג. השם "האח הגדול" הוא פרפרזה על הכינוי "האבא הגדול" שניתן לסטלין.
העבר (סרט)
העבר (בצרפתית: Le Passé) הוא סרט דרמה צרפתי שכתב וביים אסגאר פרהאדי משנת 2013. בסרט מככבים ברניס בז'ו, עלי מוסאפה וטהאר רחים. בישראל הסרט יצא לאקרנים במרץ 2014.
עלילה
הסרט עוסק באחמד, גבר איראני, שחוזר לצרפת לאחר 4 שנים על מנת להסדיר את גירושיו ולפגוש את בנותיה מנישואים קודמים של גרושתו לעתיד, מארי-אן. אחמד ביקש ממנה שתזמין לו חדר בבית מלון אך היא מתעקשת שישהה בביתה. שם הוא מגלה שהיא מנהלת מערכת יחסים עם סמיר, שיש לו בן ואשתו נמצאת בקומה. הקשר בין מארי-אן לבתה הבכורה לוסי מתערער בעקבות סלידתה של לוסי מהקשר של אמה עם סמיר.
ביקורת והצלחה
הסרט זכה לביקורות חיוביות בעולם, באתר Rotten Tomatoes זכה לממוצע של 96% ובאתר Metacritic לממוצע של 85%. בעיתונות הישראלית זכה הסרט גם כן לביקורות חיוביות, אך צוין שהסרט לא מצליח להתעלות על סרטו הקודם של פרהאדי, "פרידה". נטען גם שהסרט גדוש יתר על המידה בסמליות, לעיתים ברורה מדי. בז'ו זכתה לשבחים על משחקה בתור הדמות המורכבת מארי-אן. הסרט זכה לממוצע של 4 כוכבים ב"טבלת המבקרים" של הארץ.
קא' דא מוסטו
קא' דא מוסטו (באיטלקית: Ca' da Mosto) הוא ארמון שנבנה במאה ה-13, הניצב על גדת התעלה הגדולה בוונציה שבאיטליה.
הארמון בנוי בסגנון אדריכלות ביזנטית-ונטית, המאופיין בקשתותיו הגבוהות והצרות, ובכותרות העמודים המעוטרות.
היסטוריה
הארמון נבנה כבית סוחרים אופייני, הכולל את דירת המגורים של הסוחר ואת מחסני הסוחר ומשרדיו. הקומה השנייה נוספה למבנה בראשית המאה ה-16 והקומה השלישית נבנתה במהלך המאה ה-19.
בין המאה ה-16 והמאה ה-18 שימש המבנה כבית מלון ידוע שנקרא "אלברגו לאון ביאנקו" (Albergo Leon Bianco - מלון האריה הלבן).
בשנת 1769 ובשנת 1775 התגורר במלון, בעת ביקורו בוונציה, יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ובנה של מריה תרזה.
כיום המבנה נטוש, ומי התעלה הציפו את מרתפו וחלקים מהקומה הראשונה.
מערת תנור
מערת תנור (מערת טבון) היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי במערב הכרמל. האתר, הכולל מערה עמוקה שחלק מתקרתה קרס, הוא חלק מהאתר הפרהיסטורי נחל מערות, יחד עם שלוש המערות שנחקרו בקרבתה: מערת הנחל, מערת גמל ומערת הגדי. במערת תנור התגלה רצף התיישבות ארוך במיוחד של האדם הקדמון: הצטברות בעובי של כ-25 מטרים של שכבות ארכאולוגיות, המכסה לפחות חצי מיליון שנים. קבוצות ניידות של ציידים-לקטים חזרו לשבת במערה שוב ושוב במהלך התקופה הפלאוליתית התחתונה (יותר מ-500,000 שנים לפני זמננו עד כ-250,000 שנים לפני זמננו) והתקופה הפלאוליתית התיכונה (כ-250 עד 50 אלפי שנים לפני זמננו). במהלך התקופה הפלאוליתית התיכונה נקברה במערה אישה מטיפוס האדם הניאנדרטלי - אחת הקבורות הקדומות ביותר שהתגלו בעולם. בסופה של התקופה האחרונה נסתמה המערה ורצף היישוב בנחל מערות המשיך במערת הנחל.
האתר וסביבתו
מערת תנור היא מערה קרסטית המורכבת משלושה חדרים: החיצוני (בצפון), המרכזי והפנימי (בדרום). ברצפתו של כל חדר נמצא בולען. תקרת המערה, פרט לחדר הפנימי, התמוטטה לפני זמן רב. בתקרת החדר הפנימי יש ארובה גדולה, שקוטרה כשמונה מטרים. המערה ממוקמת בשיפולי המצוק המערבי של הר הכרמל, במקום שבו הנחל יוצא למישור החוף, כ-17 ק"מ דרומית לחיפה וארבעה ק"מ מזרחית לחוף הנוכחי של הים התיכון, בגובה של כ-60 מטרים מעל פני הים הנוכחיים. שכבות היישוב התחתונות במערה מורכבות בעיקר מחול שנישא ברוח למערה מחוף הים, ואילו בשכבות היישוב העליונות החול הוחלף בסילט ובחרסית שנפלו דרך ארובת המערה, כמו גם חומרי בעירה שהובאו על ידי האדם למערה.
ירידת מפלס הים העולמי בתקופות קרחוניות במהלך תור הפליסטוקן גרמה להתרחקות חוף הים התיכון מן המערה ולהתרחבות מישור חוף הכרמל. מפלס הים שב ועלה בתקופות בין-קרחוניות ומישור החוף הצטמצם. אתרי נחל מערות בכלל, ומערת תנור בפרט, יושבו על ידי האדם הקדמון בתקופות קרחוניות ובין-קרחוניות כאחד במהלך כחצי מיליון השנים האחרונות. בניגוד לסברות קודמות, נתונים גאולוגיים וגאוכרונולוגיים חדשים הראו כי פני הים בעת היישוב הפרהיסטורי במערות מעולם לא עלו מעבר ל-5–10 מטרים יחסית להיום.
תולדות המחקר
הארכאולוגית הבריטית דורותי גארוד ערכה את החפירה הראשונה, הנרחבת והידועה ביותר באתר בשנים 1929–1934, כחלק ממפעל חפירות רחב היקף במערות הכרמל. חפירותיה התמקדו במערת תנור, מערת הנחל, וכן במערת הגדי (יחד עם החוקר האמריקאי ת.ד. מק'קאון). ספרן של גארוד ושל הפלאונטולוגית הבריטית דורותיאה בייט The Stone Age of Mount Carmel מביא פירוט מלא של חפירותיה, והביא לפרסומו הגדול של האתר בעולם. בשנים 1967–1972 התקיימה במערת תנור חפירה בראשות ארתור ג'לינק, אשר חקר בעיקר את רצף שכבות התקופה הפלאוליתית התיכונה (התרבות המוסטרית) - החלק העליון של חתך גארוד. אברהם רונן חפר במערה מטעם המכון לארכאולוגיה ע"ש זינמן באוניברסיטת חיפה עד 2002, והתמקד בחקר החלק התחתון של חתך גארוד - שכבות התקופה הפלאוליתית התחתונה.
משפחת ברטיאנו
משפחת ברטיאנו (ברומנית: Familia Brătianu) היא משפחת פוליטיקאים רומנים, ממייסדי ומנהיגי המפלגה הלאומית-ליברלית (ה-PNL) הרומנית קודם לתקופה הקומוניסטית.
בין בני המשפחה:
מערת תנור
תקופות ותרבויות
גארוד הגדירה במערת תנור שבע שכבות עבות, שיפורטו להלן, מלמטה למעלה. החפירות המחודשות במערה המשיכו וחילקו את הרצף הארוך שבה לעשרות תת-שכבות. הרצף תוארך בשיטות התרמולומינסנציה ו-ESR:
עדויות לשימוש באש
מיפוי של רצף השכבות במערה העלה שריכוזים משמעותיים של פריטי צור מסותתים שרופים מופיעים רק בשכבות בנות 350,000 שנים ומעלה, דהיינו בתחילת שכבה E של התרבות האשלו-יברודית ובשכבות התרבות המוסטרית. לדעת חלק מהחוקרים, העדויות ממערת תנור מצביעות על כך ששימוש רגיל ויומיומי באש ושליטה מלאה בה, להבדיל משימוש מזדמן שלא שינה בהרבה את אורחות החיים, החל רק בתקופה זו. ניתוח גאו-ארכאולוגי של האדמה בשכבות המאוחרות יותר C ו-B הראה שאפר מדורות נפוץ בשכבות אלה, בעיקר בשכבה C. בשכבות האפר התגלו שרידי צמחים מיקרוסקופיים (פיטוליתים) המעידים שחומר עצי הובא למערה ושימש כדלק למדורות.
כלי שחיקה קדום
חוקרי המערה זיהו בממצאים שנחפרו מהשכבה האשלו-יברודית חלוק אבן עם סימני שחיקה וכתישה. בעקבות מחקר סימני שימוש מיקרוסקפיים על הפריט הם הראו כי מדובר בכלי העבודה הקדום ביותר ששימש לשחיקת חומרים, להבדיל מחיתוך או קרצוף האופייניים לתקופה.
שרה מרום שלו
שרה מרום שלו (נולדה ב-23 בספטמבר 1934) היא חברת הכנסת ה-17 לשעבר מטעם סיעת גיל.
ביוגרפיה
מרום שלו נולדה בי"ד בתשרי ה'תרצ"ה, 23 בספטמבר 1934 בדורוחוי, רומניה ועברה בה את מלחמת העולם השנייה. מתוך משפחה של שש נפשות, שרדו את השואה רק שלוש – מרום שלו, אחיה, ואמם. הם העפילו לארץ ישראל, גורשו על ידי הבריטים לקפריסין ולאחר מכן שהו במחנה עתלית. כששוחררו, שוכנו בשכונת שעריים ברחובות. אחיה של מרום-שלו נהרג במהלך קרבות התקומה במדינת ישראל והיא נשארה עם אמה.
עבדה בעיריית רחובות ושימשה יו"ר ועד עובדי העירייה. מאז פרישתה, במהלך שנות השמונים, עומדת בראש ארגון הגמלאים של העירייה.
במהלך כהונתה בכנסת יזמה מרום שלו תיקון לחוק נכי המלחמה בנאצים, המתיר לנכה המתייצב בפני ועדה רפואית מכוח החוק להתלוות בשני מלווים. כן יזמה תיקון לחוק התכנון והבניה, הקובע כי תוכנית מתאר מקומית תכלול הוראות לגבי הימנעות מפגיעה בצמחייה ובערכי טבע, נוף ומורשת, וכן הוראה לפיה בין שימושי הקרקע הנקבעים בתוכנית יש לקבוע גם שטחים ציבוריים פתוחים.
התפלגות הסיעה
ב-28 באפריל 2008 הגישה יחד עם חבריה לסיעת גיל, משה שרוני ואלחנן גלזר לוועדת הכנסת בקשה להתפלג מהסיעה ולהקים סיעה עצמאית בשם "צדק לגמלאים". ב-4 במאי כינסו השלושה מסיבת עיתונאים משותפת עם גאידמק ובה הודיעו על הקמת סיעה חדשה בכנסת בשם "צדק לגמלאים". לאחר שוועדת הכנסת דחתה פעמיים את בקשת ההתפלגות בעקבות חשד לאי-חוקיות בהסכם עם גאידמק, אישרה הוועדה ב-2 ביוני את בקשת ההתפלגות, וזאת לאחר שהשלושה הודיעו כי ניתקו כל קשר עם גאידמק. עוד בטרם אושר הפילוג, החליטה סיעת גיל כי מרום שלו תישאר הנציגה מטעמם רק בוועדה לקידום מעמד האשה.
לבסוף, ולאחר שבוטל ההסכם עם גאידמק, אישרה ועדת הכנסת ב-2 ביוני את התפלגות הסיעה ואת הקמת סיעת "צדק לזקן". ב-15 באוקטובר, בעת נסיונותיה של ציפי לבני להקים ממשלה חדשה בראשותה, הודיעו ראשי שתי הסיעות על איחוד מחודש. חבר הכנסת גלזר הודיע כי יישאר בסיעת היחיד "צדק לזקן".
חיים אישיים
כיום מתגוררת מרום שלו ברחובות, גרושה ואם לשניים.
משחלת
משחלת (מנוקד: מַשְׁחֶלֶת, במקומות רבים נקרא בפשטות משחיל חוט למחט) הוא כלי קטן אשר נועד לעזור להשחיל חוט דרך קוּף המחט. הצורה הנפוצה ביותר של המשחלת היא בסגנון ויקטוריאני, המורכבת מפלטה קטנה מפח אליה מחובר תיל מפלדה בצורת מעוין.
אופן השימוש במשחלת: משחילים את התיל דרך קוף המחט, פעולה קלה יותר מאשר השחלת חוט בזכות קשיחותו יחסית לחוט. לאחר מכן משחילים את החוט דרך התיל. השטח שמקיף התיל גדול משמעותית משטח הקוף, ולכן פעולת ההשחלה דרך התיל קלה יותר מאשר השחלה דרך הקוף. לבסוף מוציאים את המשחיל מהקוף, והחוט מושחל כך לתוכו.
גוט טאלנט ישראל
גוט טאלנט ישראל (באנגלית: Israel's Got Talent) היא תוכנית מציאות בהנחיית עפר שכטר ואסי ישראלוף המחפשת את הכישרון הבא בישראל. התוכנית עלתה לאוויר ב-18 בפברואר 2018 בערוץ 13. התוכנית צולמה באולפני פתח תקווה, על הבמה בה צולם שלב ההופעות החיות של אקס פקטור ישראל.
היסטורית התוכנית המקורית
התוכנית בישראל מבוססת על הפורמט המצליח America's Got Talent, שעונתה הראשונה עלתה בארצות הברית בשנת 2006, בערוץ NBC. התוכנית America's Got Talent, עליה מבוססת "גוט טאלנט ישראל", מבוססת אף היא על התוכנית הבריטית "Britain's Got Talent". על אף שפרק הפיילוט של הגרסה הבריטית שודר לפני הפרק הראשון של הגרסה האמריקאית, שינוי המנחה בגרסה הבריטית גרם לכך שלגרסה האמריקאית הופקה עונה שלמה לפני שהופקה עונה לגרסה הבריטית.
מבנה הפורמט
בתחרות מתחרים אמנים ממגוון תחומים דוגמת ריקוד, קומדיה, קוסמות, אקרובטיקה, פירוטכניקה, שירה ועוד. המנצח בסוף העונה נבחר על ידי הצופים.
אודישנים
בשלב האודישנים כל מתמודד/ים מציג במופע קצר את כישרונו בפני ארבעת השופטים. בסוף האודישן כל שופט אומר או כן או לא. כן- אם אהב את המופע והכישרון ורוצה לראות אותו בשלבים הבאים, ולא- אם לא אהב או לא רוצה לראות את המתמודד/ים בשלבים הבאים של התחרות מסיבות כאלה ואחרות. בסוף ההצבעה, מתמודד צריך לקבל לפחות 3 כן מ4 השופטים כדי לעבור את האודישן ולהמשיך בתחרות.
בנוסף, לכל שופט יש 2 סוגי באזרים. ה"רד באזר" עליו אין לשופטים הגבלה. הם לוחצים עליו במהלך האודישן במידה שלא אהבו את המופע. אם מתמודד מקבל 4 רד באזרים - אחד מכל שופט, עליו לעצור את המופע והוא לא עובר לשלב הבא. ישנו גם את ה"גולדן באזר" עליו כל שופט יכול ללחוץ פעם אחת במהלך האודישנים. במידה ששופט לוחץ למתמודד/ים מסוימ/ים את ה"גולדן באזר" הוא מעביר אותו ישירות לחצי הגמר ללא התחשבות בדעותיהן האחרות של שאר השופטים.
בחירת השופטים (קאט אאוט)
בשלב זה ארבעת השופטים עוברים על כל האודישנים ובוחרים שנים עשר מתמודדים שלדעתם ראויים לעלות לחצי הגמר ולהצטרף לארבעת המתמודדים שקיבלו את הגולדן באזר.
חצי גמר
לחצי הגמר עולים 16 מתמודדים שמתוכם השופטים בוחרים שמונה מתמודדים לגמר. גם בשלב זה יש "גולדן באזר", רק שהפעם כל השופטים חייבים ללחוץ עליו לשניים מתוכם. בשלב זה גם למנחים ישנה אפשרות להעלות לגמר מתמודד על ידי לחצן ה"גולדן באזר", כך שבסופו של דבר יתמודדו בגמר תשעה מתמודדים בסך הכל.
הגמר
לגמר הגיעו 9 מתמודדים. הקהל בבית בוחר מי הטאלנט הבא של ישראל.
עונה 1 (2018)
תוכנית הבכורה עלתה לשידור ב־18 בפברואר 2018. בעונה זו המנחים הם עפר שכטר ואסי ישראלוף. השופטים הם: ג'ורדי, מיה דגן, נועה קירל ומאור זגורי. אל הגמר הגיעו 9 מתמודדים ורק 3 העפילו לשלישית הגמר שהם: תומר דודאי, אנה סנגר ו2Sick. במהלך העונה שודרו 14 פרקים כאשר אחד מהפרקים היה ספיישל ילדים. הזוכה בגמר הוא תומר דודאי בן ה-37, קוסם המתמחה בתחום האילוזיות, דודאי זכה בהפקת מופע בימתי גדול בהפקת ארומה מיוזיק.
מופע הילדים
פרק ספיישל שודר ב-25 במרץ 2018, בו התמודדו 10 הרכבי ילדים. בספיישל ניצחו הרכב "אקרוביט".
מקרא צבעים
עונה 2 (2018-19)
בעונה זו עזבו מיה דגן ומאור זגורי את התוכנית. השופטים הם: אורי גלר, נועה קירל, ג'ורדי ומורן אטיאס. מאחורי הקלעים ראיינה את המתמודדים הדמות "רעיה" מהעונה הראשונה (נדב הנדלר) בפינה שליוותה את הפרקים ובתוכנית הרשת "מולטי טאלנט". העונה עלתה ב-28 בנובמבר 2018 ברשת 13. לשלישיית הגמר עלו אמיר וג'ניפר, פלג סולרסקי ונבחרת האקרובטיקה של ישראל. בגמר הגדול של העונה נצחו נבחרת האקרובטיקה של ישראל: דניאל אורלביץ', לידר דנה, ינאי כלפה ואפי סאץ'.
נבחרת העונה
מקרא צבעים
מופע הילדים
הספיישל חולק ל-2 חלקים. החלק הראשון שודר ב-20 בינואר 2019 והשני שודר שבוע בדיוק אחריו, ב-27 בינואר, בהם התמודדו 18 הרכבי ילדים בסך-הכל. בספיישל ניצחה הזמרת יעל דנון.
מונולטריזם
מונולטריזם (מיוונית: μόνος = יחיד, λατρεία = פולחן) הוא פולחן וסגידה לאל אחד בלבד, תוך אמונה בקיומם של אלים אחרים (אך לא בסגידה להם).
את המונח טבע החוקר הגרמני הפרוטסטנטי-לותרני, יוליוס ולהאוזן.
בתנ"ך
בתנ"ך מצויים מספר מקומות שחוקרי מקרא פירשו כמעידות על מונולטריזם:
לפי אותה גישה פרשנית, קיים בתנ"ך גם הרעיון כי לא זו בלבד שיש אלים שונים, אלא כל אל שולט בטריטוריה מוגדרת:
פירוש אחר הסיק שלאלי המקרא יש ילדים:
לעומת זאת בפרשנות המסורתית, המושג אל או אלוהים אינו מתייחס דווקא לישות בעלת כוח עליון, אלא גם לאלוהי שקר וכן לכוחות גשמיים או לשופטים ושרים חשובים, כמו למשל בפסוק יֶשׁ-לְאֵל יָדִי, לַעֲשׂוֹת עִמָּכֶם רָע, או "וַיִּרְאוּ בְנֵי הָאֱלֹהִים אֶת בְּנוֹת הָאָדָם כִּי טֹבֹת הֵנָּה וַיִּקְחוּ לָהֶם נָשִׁים מִכֹּל אֲשֶׁר בָּחָרוּ", כאשר פירושו בני השופטים והשרים החשובים.
באסלאם
באסלאם, בסורת אל-כאפרון - סורה 109, סורת הכופרים - מופיע הפסוק "לכם דתכם ולי דתי" שאותו אמר מוחמד אחרי שכופרים ניסו לשכנעו לעבוד תקופת מה את אליהם, פסוק זה מתפרש כהכרה בכך שכל קבוצה מאמינה באליה תוך שהיא מודעת לכך שקבוצות אחרות מאמינות באלוהּ אחר.
פיצוחים
מקור שמם
שמם נובע מכך שחלקם בעלי קליפה המפוצחת כדי לאכלם.
סוגים
בין הפיצוחים הפופולריים והעממיים מצויים "גרעינים שחורים" - גרעיני חמנית; גרעינים לבנים - זרעי דלעת; גרעיני אבטיח - זרעי אבטיח ובוטנים, שמחירם זול יחסית. פיצוחים יקרים יותר, שחלקם נחשבים גם יוקרתיים יותר, הם פיסטוקים, אגוזי ברזיל, אגוזי קשיו, שקדים ועוד.
צריכה
פיצוחים נמכרים ארוזים מראש בשקיות פלסטיק, או בתפזורת בפיצוחייה - קיוסק הכולל דוכן פיצוחים. בפיצוחיות נמכרים פיצוחים חמים, לאחר קלייה, המתומחרים לפי משקלם ונארזים לרוב בשקיות נייר חום. בית קלייה ידוע בארץ הוא "מגדן גרעיני עפולה" שנוסד ב-1947.
מנהגים
ה"גרעינים" מקובלים מאוד כפיצוחים באצטדיוני הכדורגל.
אזהרות רפואיות
משרד הבריאות הישראלי ממליץ לא לאפשר לילדים מתחת לגיל חמש לצרוך פיצוחים, בשל סכנת חנק. בנוסף, צריכת כמות גדולה של גרעינים ללא הסרת הקליפה עלולה לגרום לסתימה במעי.
Enya
Enya הוא אלבום הבכורה ופסקול של הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה. האלבום יצא לאור במרץ 1987 על ידי חברות התקליטים BBC רקורדס ואטלנטיק רקורדס. בשנת 1992 הופץ מחדש בשם, The Celts. הוא מכיל אוסף של שירים שהקליטה הזמרת עבור תוכנית טלוויזיה בעלת אותו השם. לאחר כשנתיים בהן לא הצליחה למנף את קריירת הסולו שלה היא קיבלה את ההצעה להקליט שירים עבור הפסקול של הסדרה. זאת, לאחר שהבמאי אהב כמה מהקלטות הדמו שלה. היא קיבלה הצעה לכתוב את השירים בפסקול עם שותפיה להקלטותיה הקודמות.
האלבום קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים, אך זכה להצלחה מסחרית כאשר נמכר בלמעלה מ-4 מיליון עותקים. בין היתר, הגיע למקום השמיני באירלנד ולמקום ה-15 בניו זילנד. ההוצאה המחודשת זכתה להצלחה יותר גדולה כאשר הגיעה למקום ה-10 בבריטניה, למקום השביעי באוסטרליה ולמקום ה-20 בנורווגיה. הגרסה המחודשת נמכרה בלמעלה מ-4.5 מיליון עותקים ובכך מכירות שתי הגרסאות מסתכמות בסכום כולל של 8.5 מיליון עותקים. בארצות הברית אף על פי שלא הצליח להיכנס למצעד האמריקאי, הוא הצליח להגיע למעמד פלטינה. גם הגרסה המחודשת של האלבום הגיעה למעמד זה ובכך שתי הגרסאות השיגו ביחד פלטינה כפולה במדינה. בעקבות הצלחת האלבום, אניה משכה את תשומת ליבו של מנכ"ל חברת האחים וורנר בממלכה המאוחדת, רוב דיקנס, מה שעזר לה להשיג עימם חוזה הקלטות בשלב יותר מאוחר.
לאחר שהוציאה שני אלבומים נוספים, הופץ האלבום הזה מחדש, תוך שהשיג מעמד פלטינה בממלכה המאוחדת, ארצות הברית וברזיל ומעמד פלטינה כפולה באוסטרליה. באוסטרליה הגרסה המקורית שלו הגיעה לפלטינה ובכך שתי הגרסאות יחדיו הגיעו למעמד פלטינה משולשת. ב-2009 הופץ בפעם השלישית באופן בלעדי ביפן עם שיר חדש.
רקע והקלטה
באותה התקופה אניה שימשה ככותבת ומפיקה עבור הפסקול של הסרט "הנסיך-צפרדע" וביצעה את שיר הנושא שבו. בעקבות כך, משכה את תשומת ליבו של המפיק טוני מקולי לכתוב עבור הפסקול של הסדרה The Celts ונבחרה לבצע את כל השירים בפסקול. אניה כתבה במקרה שיר בשם של הסדרה והחליטה להציע אותו בתור התחלה כשיר שייכנס לפסקול. תחילה, תוכנן שלכל שיר בפסקול יהיה כותב אחר, אך במאי הסדרה אהב את השיר שאניה כתבה, והחליט לתת לה לעבוד על הפסקול כולו.
אניה עבדה על האלבום עם המפיק והמעבד ניקי ראיין ואשתו הפזמונאית רומא ראיין. האלבום הוקלט בשני מקומות: באולפני אייגל; אולפן מיוחד שנבנה בביתם של ניקי ורומא באירלנד, ואולפני BBC אנטרפרייסז בלונדון. אופן העבודה של אניה וניקי באולפן באירלנד היה שונה מהאופן בו נהגו לעבוד באולפנים רגילים ולכן, כאשר ניקי ואניה הגיעו לאולפן בלונדון הם היו צריכים ללמד את מהנדסי הקול את שיטת העבודה שלהם. למשל, ניקי השתמש בהדהוד במשך 24 שניות במקום הזמן המקובל, שהוא שנייה וחצי. בסך הכול, הוקלטו 72 דקות של מוזיקה לסדרה. לאחר ההקלטות רומא נזכרה שבמאי הסדרה רצה לשלב בפרקים דברים נוספים. מתוך כל מה שהקליטה, רק 39 דקות של מוזיקה נכנסו לפסקול.
בעטיפת האלבום נראית אניה שהיא יושבת לצד שני זאבים; היא צולמה בשחור-לבן, אך הכיתוב צולם בצבע.
מוזיקה ומילים
כמה משמות השירים באלבום מבוססים על דמויות וסיפורים היסטוריים. השיר "Aldebaran" קרוי על שמו של כוכב הלכת הבהיר יותר בקבוצת הכוכבים, שור. מבחינה לירית, השיר עוסק בקבוצת אנשים קלטיים שנודדת בין כוכבים ובין היתר עוברת גם דרך הכוכב הזה. מסע זה אפיין את אנשי הקלטיים בהיסטוריה המוקדמת שלהם. השיר הוקלט באולפן בביתו של ניקי באופן ספציפי מכיוון שאניה התקשתה להקליט אותו באולפנים אחרים. השיר "The Celts" היה שיר שכתבה אניה עוד לפני שהציעו לה לעבוד על האלבום ובעקבות השיר הוחלט לקרוא לסדרה בשם הזה. "Boadicea" שפירושו מנצח, הוא התייחסות למלכת בודיקיאה משבט איקני הבריטי-קלטי במזרח אנגליה שהובילה התנגדות נגד הכוחות הכובשים של האימפריה הרומית בשנת 60 לספירה, אך הובסה והרעילה את עצמה לאחר מכן. מכיוון שכבר נכתב שיר עליה, ריצ'רדסון רצה לשנות את המילים של השיר ולקרוא לו בשם "I Want Tomorrow", אשר דובר בו על הרעיון של להיות שומר סף. בחוברת של האלבום תואר השיר כ"מחשבות על ההווה" ו"מחשבות שמהדהדות מהעבר". "Deireadh an Tuath" עוסק ברוחות העבר ובאדמה הפורייה המסייעת להבטיח את עתיד העם הקלטי הנחגג בפסטיבל הגאלי השנתי סאווין, שנערך ב-31 באוקטובר. "The Sun in the Stream", נכתב על סלומון הידע, יצור אשר נכתב עליו במיתולוגיה האירית והשמועה אמרה כי הוא החזיק בכל הידע בעולם.
"Fairytale" מבוסס על סיפור אישי קדום על מלך פיות ועל אהובתו בשם אטיין. בסיפור, אטיין גורש והפך לבריכת מים ממנו יצאה פרפר. השיר "Epona" מתייחס לאלת הסוסים של הדת הגאלו-רומית. "Triad" מורכב משלושה קטעים כשהקטע הראשון מתייחס לפטריק הקדוש שבילה שש שנים בשבי לאחר שנתפס על ידי העם הקלטי. קטע זה עובד ממחזמר קדום בשם "Deus Meus Adiuva Me". החלק השני של השיר מתייחס לאדם בשם קו צ'וליין. החלק השלישי של השיר "אושין" מבוסס על הדמות המיתולוגית אושין. השיר "Bard Dance" מתייחס לפייטנים אשר היו משעשעים את המלך בתקופת הקלטיים. "Dan y Dŵr" מבוסס על הצפה מכוונת של כפר בוויילס במטרה להכיל מאגר.
הוצאה
מתוך האלבום הופץ השיר "I Want Tomorrow" ב-1987 כסינגל בפורמט 7 אינץ', כאשר מהצד השני של התקליטור יש את שיר הנושא של הסדרה. בנוסף, הופצה גרסה שכוללת את השירים "To Go Beyond (I)" ו-"To Go Beyond (II)" בתקליט של הסינגל. עם יציאתו של האלבום מחדש בשנת 1992 יצא שיר הנושא של הסדרה כסינגל מתוך האלבום כאשר מהצד השני של התקליט היה שיר חדש בשם "Eclipse", שהוקלט בעבר אך לא נכנס לאלבום. בשנת 2005 כאשר אניה הוציאה את הסינגל "Amarantine" יצא לו כבי-סייד עוד שיר שהיה אמור להיכנס לאלבום אך לא נכנס בסוף בשם "Spaghetti Western Theme from The Celts".
יוצר הסרטים דייוויד ביקלי השתמש בחלק מהמוזיקה בפסקול לפסקול של הסרט, The Memory of Earth, ובנוסף גם לסדרת הסרטים Mythological Lands. כמו כן, השיר "Boadicea" שימש גם כחלק מהפסקול של הסרט "סהרורים". השיר "Epona" הופיע בסרט "סיפורי אל. איי.".
הוצאה מחדש
לאחר שאניה זכתה להצלחה רבה עם אלבומיה בשנת 1992 הוחלט להוציא את האלבום מחדש, כאשר עוצבה לו עטיפה חדשה וצולמו לו תמונות חדשות. שם האלבום היה שונה והוא הופץ בשם The Celts. באירופה הוא הופץ על ידי חברת התקליטים האחים וורנר ובארצות הברית על ידי רפרייז רקורדס. ההוצאה המחודשת זכתה להצלחה רבה כאשר הגיעה למקום העשירי בממלכה המאוחדת. היא שהתה 11 שבועות במצטבר במצעד בין השנים 1992 ל-1998. בארצות הברית, זכתה להצלחה כאשר נמכרה בלמעלה ממיליון עותקים. המהדורה המחודשת הכילה גרסה חדשה של "Portrait" בשם "". ב-2009 האלבום הופץ שוב, אך הפעם רק ביפן ביחד עם השיר "Eclipse".
Boadicea
השיר "Boadicea" זכה לסימפולים רבים במהלך השנים על ידי אמנים שונים. להקת פוג'יז סימפלה את השיר ב-"Ready or Not", שנכלל באלבומה, The Score. עם זאת, מכיוון שהלהקה לא ביקשה אישור על הסימפול ולא כללה את אניה בקרדיטים, הוגשה נגדה תביעה. לבסוף, אניה החליטה לוותר על התביעה אך כפשרה קיבלה אניה קרדיט באלבום עצמו.
ב-1999 יצא האלבום, Astronomica, של להקת קרימסון גלורי, שכלל את השיר "March For Glory" שסומפל גם הוא מהשיר של אניה. ב-2003 הזמר מריו וינאנס הוציא את השיר "I Don't Wanna Know" שכלל גם הוא סימפול מהשיר אל אניה. המפיק והזמר שון קומבס יצר קשר עם אניה באופן אישי ונתן לה 60% מהכנסות השיר תמורת הסימפול וכלל את שמה בכותרת השיר. הוא נכלל בשיר התשובה "You Should Really Know" של להקת הפיראטים. גם להקת נינה סקיי סימפלה את השיר בשיר שלה, "Time to Go". בשנת 2008 די ג'יי איטלקי סימפל את השיר באחד מהשירים שלו והשתמש בסימפול בשנית בשביל להוציא גרסה מחודשת לאותו השיר. בשנת 2011 הזמרת הגרמנייה קסנדרה סטין השתמשה גם בקטע קצר מהשיר. גם הראפר מיק מיל סימפל את השיר בשנת 2012 במיקסטייפ, Dreamchasers 2, בשיר אחר בשם, "Ready or Not". בשנת 2015 השחקנית והזמרת מסיקה קלישה סימפלה גם את השיר בשירה "Hella Hollywood".
ביקורת
ביקורת על האלבום התפרסמה לראשונה בנובמבר באותה השנה על ידי מייק דאלי, כתב מהעיתון האוסטרלי The Age. הוא כינה את השירים "I Want Tomorrow", "The Celts", "The Sun in the Stream" ו-"" כרגעי השיא של האלבום.
רשימת רצועות
אניה הלחינה את כל השירים בעצמה והייתה שותפה לכתיבתם כאשר חלק מהם גם כתבה לבדה.
מיקומי שיא
{{שני טורים
The Celts
}}
עובר
עוּבָּר הוא הצאצא של יצור חי, שנוצר כתוצאה מהפריה ומתקיים ברחם היונקים או בתוך ביצה, אצל בעלי חוליות אחרים (למעט במקרה פתולוגי של היריון חוץ רחמי ביונקים). העובר נחשב לעובר עד לרגע היוולדו או בקיעתו מהביצה. מרגע היוולד עובר אדם הוא מוגדר כתינוק.
התפתחות עובר האדם
עובר האדם עובר שני שלבים עיקריים המחולקים לשלבי משנה:
התפתחות העובר והשמירה על פרופורציות נכונות בין האיברים הגדלים בהדרגה, מנוהלת בין השאר, על ידי מורפוגן, חומר המופרש ממספר תאים במרכז העובר המתפתח.
קביעת מין העובר
בהפריה תקינה, מינו של העובר תלוי בהרכב הכרומוזומים שבתאי הגוף; לכל תא בגוף האדם 46 כרומוזומים (באופן נורמלי מספרם קבוע), אשר כל אחד מהם נושא מידע גנטי הקובע את תכונותיו של האדם. כל הכרומוזומים מסודרים בזוגות, ויש בסה"כ 23 זוגות. 22 זוגות נקראים אוטוזומים (autosomes) וזוג אחד קרוי בשם כרומוזומי מין (גונוזומים) - סה"כ 44 אוטוזומים ו-2 כרומוזומי מין. באופן תקין, כרומוזומי המין נחלקים לשני סוגים: כרומוזום מין נקבי גדול יותר הנקרא X, וכרומוזום מין זכרי קטן יותר הנקרא Y, כאשר כל הורה תורם תא מין אחד ובו כרומוזום מין אחד ע"פ החלוקה הבאה: בתא מין נקבי קיים באופן נורמלי כרומוזום X ואילו בתא מין זכרי קיים באופן נורמלי כרומוזום X או כרומוזום Y. כך שתא המין הזכרי הוא זה ש"קובע" את מין היילוד - באופן תקין אם זרע המכיל X יפרה את הביצית, תיווצר זיגוטה שכרומוזומי המין שלה הם XX והיא תהיה נקבה ואילו אם זרע המכיל Y יפרה את הביצית, תיווצר זיגוטה שכרומוזומי המין שלה הם XY והוא יהיה זכר.
לעיתים נופלות טעויות בשלבים שונים של ייצור תאי המין הנושאים את כרומוזומי המין ולעיתים נופלות טעויות בהפריה עצמה, וכך נוצרים עוברים מרובי כרומוזומי מין (לדוגמה: XXY). לעיתים הגוף ידחה את העובר ותתרחש הפלה ספונטנית (טבעית) ולעיתים תתרחש לידה תקינה אך העובר ייוולד עם מומים שונים - לעיתים קרובות עקרות הנובעת בדרך כלל כתוצאה מאי התפתחות תקינה של מערכת הרבייה של היילוד במהלך גיל ההתבגרות, בשל אותן טעויות בכרומוזומי המין. ישנם מקרים שבהם ייווצר עובר עם סתירה בין מערכות הרבייה הפיזיות לבין ההורמונים או הכרומוזומים, כך שלעיתים לא ניתן להכריע את מינו של היילוד בשל טעויות כרומוזומליות.
חשיבות מדעית של חקר העובר
התחום בביולוגיה החוקר את ההתפתחות העוברית נקרא אמבריולוגיה. זהו ענף של הביולוגיה ההתפתחותית. המונח אונטוגנזה מתייחס להתפתחות הפרט הבודד, וכולל את ההתפתחות העוברית אך גם את ההתבגרות וההזדקנות.
לחקר ההתפתחות העוברית חשיבות עליונה במחקר הביולוגי. בבעלי חיים איברים מסוימים קיימים בעוברים אך נעלמים במהלך ההריון; מתופעה זו ניתן ללמוד רבות על הפילוגנזה של בעלי חיים, היינו על התפתחותם האבולוציונית, ועל הקשר ומידת הקרבה בין המינים השונים. דוגמה לכך היא הופעת הזנב בשלב מוקדם של התפתחות עוברי האדם, באופן דומה מאוד להופעתו בהתפתחותם של כל שאר עוברי החולייתנים. בבני-אדם ובקופי-אדם הזנב מתנוון עוד לפני הלידה, בעוד שבקופים בעלי הזנב וברוב שאר החולייתנים הוא ממשיך להתפתח. החוק הביוגנטי שהציע ארנסט הקל בסוף המאה ה-19 אף הרחיק לכת וקבע כי שלבי ההתפתחות העוברית חוזרים בסדר מדויק על ההיסטוריה האבולוציונית של המין כולו ("האונטוגנזה חוזרת על הפילוגנזה"), ואולם כיום ידוע כי זהו אינו חוק הנכון תמיד. שמרנותה האבולוציונית של ההתפתחות העוברית נובעת מכך שהופעת איבר אחד לעיתים קרובות הופכת להיות שלב מארגן הכרחי בהתפתחותם של איברים המופיעים לאחריו, ועל כן היעלמותו בתהליך האבולוציה מבלי לגרום נזק כללי תתבצע באופן הפשוט ביותר על ידי הופעתו הזמנית והתנוונותו לאחר שהסתיים תפקידו המארגן. התנוונות כזו מושגת באמצעות מוות "מתוכנת מראש" של תאים: אפופטוזה. באמצעות מחקר עוברי ניתן ללמוד עוד על תופעה זו, לה השלכות רבות בחקר ההזדקנות ומחלת הסרטן.
האיברים השונים בגוף מתפתחים בעובר משלוש שכבות נבט בסיסיות; מכל שכבת נבט מתפתחים איברים מסוימים, ורק הם. חקר הנושא מלמד אותנו על הקשר בין האיברים השונים ועל תפקודם, ויכול להביא להבנה טובה יותר של מחלות.
מעמד משפטי
באופן כללי, בישראל, על פי לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, הקובע "כל אדם כשר לזכויות ולחובות מגמר לידתו ועד מותו", עובר אינו יכול לזכות בזכויות וחובות שכן זכויותיו וחובותיו של אדם מתגבשות רק עם לידתו. יוצא מכלל זה היא ההוראה בחוק הירושה הקובע זכות ירושה למי שנולד עד 300 יום אחרי מותו של מורישו. בית המשפט העליון שלל את הניסיון להקיש מחוק זה לחוק הגנת הדייר.
העובר בהלכה
בהלכה עד 40 יום העובר נחשב כמים בלבד, היות שעל פי המדרש ביום הארבעים להיווצרותו נזרקת בו נשמה.
אריק ספולסטרה
אריק ספולסטרה (באנגלית: Erik Spoelstra; נולד ב-1 בנובמבר 1970) הוא מאמן כדורסל בקבוצת מיאמי היט מליגת ה-NBA. הוא המאמן הפיליפיני-אמריקאי הראשון ב-NBA. משנת 2001 ועד 2008, שימש כעוזר מאמן וסקאוטר של הקבוצה. הוא הוביל את המיאמי היט ל-90 ניצחונות ושתי הופעות פלייאוף בשנתיים הראשונות שלו כמאמן.
בשנים 2012–2013 הוביל את ההיט לזכייה בשתי אליפויות רצופות באליפות ה-NBA.
חייו האישיים
ספולסטרה הוא בנו של האירי-הולנדי-אמריקאי ג'ון ספולסטרה, שהיה המנהל של פורטלנד טרייל בלייזרס, דנוור נאגטס, באפלו ברייבס, ניו ג'רזי נטס. אמו, אליסה סלינו, היא מסן פאבלו, לגונה בפיליפינים. סבו ווטסון ספולסטרה היה עיתונאי ספורט משך שנים רבות בדטרויט ניוז.
ספולסטרה גדל בפורטלנד, אורגון שם למד באוניברסיטת פורטלנד אותה סיים עם תואר ראשון בתקשורת בשנת 1992.
בספטמבר 2015 הודיע כי הוא בזוגיות עם ניקי סאפ, בעברה מעודדת ורקדנית בלהקת המעודדות של מיאמי היט, ביולי 2016 הם נישאו ובמרץ 2018 נולד להם ילד.
מיאמי היט
ספולסטרה הצטרף לצוות של ההיט בשנת 1995 בתור אחראי על הווידאו, וכעבור שש שנים מונה לעוזר מאמן.
ספולסטרה היה עוזר מאמן ההיט כאשר היא לקחה אליפות ב-2006, כשבין היתר, מיאמי חזרה מפיגור 0–2 בסדרה לניצחון 2–4 על דאלאס מאבריקס.
באפריל 2008, מונה למאמן הראשי של ההיט, במקומו של פט ריילי.
בעונת 2010/2011 ספולסטרה הגיע עם ההיט לגמר ה-NBA שם הפסיד בתוצאה 2–4 לדאלאס מאבריקס.
ביוני 2012 זכה עם ההיט באליפות ה-NBA, לאחר ניצחון 1–4 בגמר על אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
ביוני 2013 זכה עם ההיט באליפות ה-NBA, לאחר ניצחון 3–4 בגמר על סן אנטוניו ספרס.
ביוני 2014 העפיל עם הקבוצה בפעם הרביעית ברציפות לגמר ה-NBA, שם הפסיד בתוצאה 1–4 לסן אנטוניו ספרס.
ב-16 בדצמבר 2017, ספולסטרה ניצח את המשחק ה-455 שלו כמאמן ההיט, והעפיל למקום הראשון (בו היה פט ריילי) ברשימת המאמנים עם הכי הרבה ניצחונות בקבוצה.
ב-27 בספטמבר 2020 ספולסטרה העפיל בפעם החמישית בחייו לגמר ה-NBA לאחר ניצחון 4-2 בסדרה על בוסטון סלטיקס.
ב-9 בפברואר 2022 הוכרז כאחד מחמישה עשר המאמנים הגדולים בתולדות הNBA.
יקי דסא
יקיר (יקי) דסא (נולד ב-4 בינואר 1955) הוא משורר וסופר ישראלי.
ביוגרפיה
דסא נולד וגדל בעיר חיפה, בנם הצעיר של ניסים דסה ושל אורה לבית רבינו. בוגר תיכון הנדסאים בחיפה.
בגיל 16, בשל המצב הכלכלי הקשה בבית, פרש דסא מלימודיו והחל לעבוד בבית דפוס בעיר, עד גיוסו לצה"ל בשנת 1972. במהלך שירותו שימש מדריך קשר בבסיס האם של המשטרה הצבאית, עד שחרורו בשנת 1975.
ספריו "נשים אחרות" ו"ביקור עצמי", זכו בסיוע של קרן עמו"ס ירושלים וספרו "ביקור עצמי" אף זכה בסיוע של קרן תרבות חיפה. באותן השנים, ערך אירועי שירה בקפה ריץ המיתולוגי, שבמדרחוב נורדאו, חיפה.
בשנת 1987 עבר להתגורר בירושלים ולאחר שנולדו ילדיו, החל לכתוב ספרי ילדים שהודפסו ונמכרו במספר מהדורות.
דסא גרוש ולו 3 ילדים. מתגורר בעיר חיפה.
פראנס גל
פראנס גל (בצרפתית: France Gall, 9 באוקטובר 1947 – 7 בינואר 2018) הייתה זמרת צרפתייה בעלת קריירה בינלאומית. גל הייתה ידועה בעיקר בשל זכייתה באירוויזיון 1965 עם השיר "Poupée de cire, poupée de son" (בעברית: בובת שעווה, בובת קש), ולהיטה משנות השמונים של המאה העשרים, "Ella, elle l'a".
ביוגרפיה
גל נולדה בפריז. אביה היה רוברט גל, משורר לירי, ואמה, ססיל ברתיאר הייתה בתו של הממציא הצרפתי פול ברתיאר. באביב 1963 עודד אותה אביה להקליט שירים ולשלוח את ההקלטות למפיק מוזיקלי. לאחר כמה זמן רצה המפיק להחתים אותה על חוזה. בעקבות זאת נרשמה גל למותג ההקלטות Philips Records.
קריירה מוקדמת
השיר הראשון של גל שהושמע ברדיו כשהייתה בגיל 16, היה "Ne sois pas si bête" (בצרפתית: אל תהיה כה טיפש). השיר הפך ללהיט בצרפת. זמר השאנסונים הצרפתי סרז' גינסבורג, שכתב שירים לזמרים רבים באותה תקופה, החל לכתוב גם לגל. השיר "N'écoute pas les idoles" (בצרפתית: אל תקשיב לאלילים), שנכתב על ידי גינסבורג, הפך לסינגל השני של גל. השיר הגיע למקום הראשון במצעדי הלהיטים בצרפת, במרץ 1964.
באותה תקופה ביצעה גל את הופעתה הראשונה בבלגיה. היא עבדה כצוות עם מנהל העסקים מוריס טזה שהיה, כמו אביה, כותב לירי. למרות שיתופי פעולה עם מספר אמנים אחרים, שאפה גל לשיר סולו בהזדמנויות שנקרו לה.
בנוסף לשירים שנכתבו עבורה על ידי אביה רוברט, נבנתה הצלחתה של גל בשנות השישים משירים שנכתבו על ידי אמנים צרפתים מהמובילים בתקופה, כגון: פייר דלנואה, אלן גורגואר, ז'ו דסאן, פרנק תומאס, אנדריי פופ ועוד רבים.
זכייתה באירוויזיון
בשנת 1965, בהיותה בת 18, נבחרה גל לייצג את לוקסמבורג באירוויזיון העשירי, שנערך באותה שנה בנאפולי שבאיטליה. היא בחרה בשירו של סרז' גינסבורג "Poupée de cire, poupée de son" (בצרפתית "בובת שעווה, בובת קש") מתוך 10 שירים שנכתבו עבורה. ב-20 במרץ 1965 גינסבורג, גל וגורגואר נסעו לאירוויזיון שבנאפולי. חבר השופטים התרשמו מאוד מפראנס גל, שלבסוף זכתה במקום הראשון.
לאחר האירוויזיון זכה השיר לאהדה בינלאומית רבה. גל ביצעה הופעות בכל העולם, והקליטה גרסאות לשיר בשפות אחרות: גרמנית, איטלקית, ספרדית, יפנית, ועוד. בנוסף, אמנים בעולם כתבו מילים לשיר בשפתם. בישראל שלישיית גשר הירקון הוציאו באותה שנה גרסה בעברית לשיר זה בשם: "אל תכעסי, זה לא אסון". הזמר האנגלי טווינקל הוציא לשיר גרסה באנגלית זמן קצר לאחר שהשיר זכה באירוויזיון. השיר הוא אחד השירים הזכורים ביותר מתחרויות האירוויזיון.
מיד לאחר זכייתה באירוויזיון כנציגת לוקסמבורג, הועלו טענות בצרפת כלפי גל וגינסבורג על שייצגו את לוקסמבורג ולא את מדינתם, צרפת.
סיבוב הופעות והצעה לסרטים
אותה שנה הייתה שיא הצלחתה של גל. בקיץ 1965, ערכה סיבוב הופעות במשך כמה חודשים עם השיר "Le Grand Cirque de France" (בצרפתית: הקרקס הנפלא של צרפת). באותה שנה המשיכו הסינגלים שלה להישמע רבות ברדיו ולכבוש את מצעדי הלהיטים בצרפת ובאירופה. כדי לשמר את הצלחתה מיהרה גל להקליט להיטים רבים, כמו: "Amérique" (אמריקה), ו- "Nous ne sommes pas des anges" (איננו מלאכים).
ב-1965 החליטו במאים אמריקאים לצלם סרט טלוויזיה שיתמקד בהצלחתה של גל. הסרט בוים על ידי הבמאי ג'ין כריסטוף אברטי.
ב-1966 חברת וולט דיסני הציעה לגל להופיע בתפקיד אליסה בסרט-מחזמר לגרסת אליסה בארץ הפלאות. גל טענה בתוקף שהיא לא רוצה לשחק בסרטים, אלא לעסוק רק במוזיקה. פרויקט עשיית הסרט בוטל בדצמבר 1966 לאחר מותו של וולט דיסני.
לאחר האירוויזיון
בתחילת 1966 גל הוציאה את השיר Baby pop שנכתב על ידי גינסבורג. גל התקשתה לשיר בטונים הנמוכים, מה שגרם לשערורייה כשיצא השיר לאור.
לאחר מספר חודשים כתב גינסבורג לגל שיר חדש: Les Sucettes (בצרפתית: סוכרייה על מקל). גינסבורג כתב את השיר במתכוון בצורה דו-משמעית וברמיזה מינית בולטת, ונשמעו טענות על כך שהשיר נכתב בתור מטפורה על פורנו. השיר עורר מהומה בצרפת למרות שהיה להיט והושמע ברדיו. הסערה הציבורית גרמה לקריירה של גל להידרדר.
לאחר מספר חודשים החליטה גל להקדיש שיר לזכרו של נשיא ארצות הברית ג'ון קנדי, שנרצח כשלוש שנים לפני שפורסם השיר: Bonsoir John John (צרפתית: ערב טוב ג'ון ג'ון). השיר סיבך את גל בצרות נוספות כשהואשמה בנקרופיליה.
קריירה בגרמנית
למרות ההישגים של גל במדינתה, החליטה בשנת 1966 לשנות כיוון: להקליט שירים בגרמניה ולשתף פעולה עם ורנר מילר. גל הקליטה שירים רבים בגרמנית, שהביאו לה תהילה רבה בגרמניה ובאירופה:
Ich liebe dich, so wie du bist (בגרמנית: "אני אוהבת אותך כמו שאתה") - 1969, Mein Herz kann man nicht kaufen ("לבי לא למכירה" בגרמנית) - 1970, Was will ein Boy (בגרמנית "מה גברים רוצים?") - 1967.
נישואיה למישל ברז'ה
גל הכירה בשנת 1973 את המלחין היהודי-צרפתי מישל ברז'ה, לאחר שנפרדה מקלוד פרנסואה (אחד מהזמרים הנחשבים באותה תקופה), ונישאה לו ב-1976. לזוג נולדו בן ובת, והם היו נשואים עד למותו בגיל 44 בשנת 1992. שיתוף הפעולה המוזיקלי בין השניים הגיע לשיאו בביצועה של פראנס גל לשיר Ella, elle l'a (אלה, יש לה את זה) שכתב ברז'ה על אלה פיצג'רלד. השיר הפך עד מהרה ללהיט, ובשנים 1987 ו-1988 כיכב בצמרת מצעדי הפזמונים של מספר ארצות באירופה.
גל נפטרה כשלושה חודשים לאחר יום הולדתה ה-70, לאחר מאבק במחלת הסרטן. היא נקברה בבית הקברות של מונמארטר, לצד מישל ברז'ה ובתם המשותפת פולין.
דיסקוגרפיה
הסינגלים הלהיטים בתחילת דרכה הם:
טכנאי מחשבים
תחומי העיסוק של טכנאי המחשבים רחבים, ועוסקים בחומרה ובתוכנה: החל בתיקון או החלפת חומרה פגומה, התקנת מערכת הפעלה שלמה ותוכניות אחרות, שינוי הגדרות תוכנה וחומרה לא נכונות, טיפול בווירוסי מחשב למיניהם, ועוד. תחום העיסוק גולש לעיתים לתחומים נוספים כגון בניית ותחזוק אתרי אינטרנט, טיפול בשרתים וברשתות, סלילת תשתית רשת בבתים ובמשרדים, טיפול ברכיבים אלקטרוניים ועוד, ולעיתים משלב תחומים של מקצועות מחשוב אחרים, כדוגמת מנהל רשת ותמיכה טכנית.
אבחון תקלות במחשבים
חלק נכבד מהאבחון נעשה בעזרת צפייה והאזנה למחשב בעת התרחשות התקלה. למשל, מצב בו המחשב מאט עד לכיבוי מוחלט, מורה על צורך בבדיקת מערכת הצינון של המעבד. טכנאים אמורים לדעת שהמעבד מעוצב כך, שבמקרה של חימום יתר, הוא יאט או ייכבה, כדי למנוע קלקול. אולם, מעבר לפירוש תצפיות בלתי אמצעיות, בעזרת ידיעות שבהן אמור להחזיק הטכנאי, הטכנאי מחזיק גם כלי אבחון. כלי האבחון לתקלות במחשבים מחולקים למספר קבוצות:
תיקוני חומרה
טכנאי עובד עם שני סוגי חומרה עיקריים: מחשבים נייחים (מחשבים אישיים ושרתים) ומחשבים ניידים. טכנאים גם מתקנים לעיתים מגוון של ציוד היקפי הכולל התקני קלט - מקלדות, עכברים וסורקים, התקני פלט - מסכים, מדפסות ורמקולים, והתקני אחסון החל מדיסקים חיצוניים (דיסק קשיח מחובר למחשב על ידי מגוון חיבורים - USB, Firewire, Ethernet, SATA) עד למחשבי אחסון מידע מיוחדים המוגדרים כשרתים.
טכנאים העוסקים ברשתות מחשבים יעבדו גם עם חומרת רשת כגון ראוטרים, סוויצ'ים (מפצלי רשת), כבלי רשת, ורשתות אלחוטיות.
שחזור מסמכים ומידע אישי
אחד התיקונים המבוקשים ביותר הוא שחזור מידע. זאת משום שבניגוד לשאר הקלקולים במחשב, מידע פרטי שנמחק (למשל: מסמכים שהמשתמש יצר או תמונות שצילם), אינם ניתנים לקנייה מחדש, במקרה שבו התיקון מסתבר כיקר או מסובך מדי. ישנן מעבדות שכל התמחותן היא בשחזור מידע, בייחוד במקרים של דיסק קשיח שנפגם חומרתית.
בשל חשיבותו של המידע האישי של המשתמש, לפני כל תיקון מסובך של החומרה או התכנה, אם הדבר אפשרי, הטכנאים מגבים את מסמכי המשתמש והגדרותיו כך שלאחר התיקון המשתמש לא יאבד שום חלק מהמידע הקריטי שלו.
שחזור קובצי תוכנה
כעיקרון, תיקון תקלות דורש את אבחונן. אולם, לא תמיד הדבר אפשרי. לכן יש מספר שיטות תיקון בלא אבחון: