cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רוז נמיונס
אליפות הלחימה האולטימטיבית
נמיונס נלחמה מול אנג'לה היל ב-3 באוקטובר 2015 היא זכתה במאבק על ידי כניעה טכנית בחניקה אחורית בעמידה בסיבוב הראשון.
נמיונס נלחמה נגד פייג' ונזט ב-10 בדצמבר 2015, היא הפגינה דומיננטיות לאורך כל הקרב וניצחה באמצעות חניקה אחורית. היא ניצבה גם בפני טסייה טורס עדיין בלתי מנוצחת ב-16 באפריל 2016 היא זכתה במאבק באמצעות החלטה פה אחד. ב-30 ביולי 2016, נמיונס נלחמה מול קרולינה קובלקביץ' והפסידה בהחלטת שופטים חצויה. שתיהן זכו בפרס 'קרב הערב' באירוע. נמיונס נלחמה מול מישל ווטרסון ב-15 באפריל 2017, וזכתה בהכנעה באמצעות חניקה אחורית בסיבוב 2. ב-4 בנובמבר 2017, במסגרת אירוע UFC 217, נמיונס התמודדה על תואר האליפות מול אלופת העולם הבלתי מנוצחת יואנה ינדז'ייצ'יק. אף על פי שהייתה האנדרדוג בקרב זה, נמיונס הצליחה להדהים את עולם ה-MMA כאשר הביסה את ינדז'ייצ'יק בנוקאאוט טכני וזכתה בתואר האליפות. בהגנה הראשונה על התואר שלה, נמיונס ניצבה בקרב חוזר מול ינדז'ייצ'יק בקרב שהתרחש ב-7 באפריל 2018 וניצחה בהחלטת שופטים אחידה. ב-11 במאי 2019 התמודדה מול ג'סיקה אנדראז' בקרב הגנה על תואר האליפות אולם הפסידה בסיבוב השני בנוקאאוט.
נכון לנובמבר 2018, נמיונס מדורגת במקום ה-14 ברשימת הלוחמים הטובים ביותר (בכל קטגוריות המשקל) של ה-UFC.
יחסי איי שלמה–קובה
יחסי איי שלמה–קובה הם היחסים הבילטרליים בין איי שלמה לקובה.
סקירה כללית
היחסים הם חדשים יחסית והחלו רק בשנת 2007 עם התעניינותה של קובה באיי האוקיינוס השקט. כמו מדינות רבות באזור, גם איי שלמה נהנים מסיוע קובני, בדגש על סיוע רפואי. לאור החוסר ברופאים באיי שלמה, בספטמבר 2007 נשלחו כ-40 רופאים קובנים לאיי שלמה וכ-50 סטודנטים לרפואה מאיי שלמה קיבלו מלגה ללימודי רפואה בקובה. באפריל 2011 הודיעה איי שלמה כי תפתח שגרירות בקובה וכשתיים לאחר מכן איי שלמה הצהירה על תמיכה מוחלטת בקובה בכל סוגיה אשר תעלה באומות המאוחדות.
מגילות (כתב עת)
מגילות הוא כתב עת מדעי לחקר מגילות מדבר יהודה היוצא לאור בעברית על ידי מוסד ביאליק בשיתוף הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת חיפה ומרכז אוריון לחקר מגילות מדבר יהודה באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא יוצא לאור מאז שנת 2003.
כתב העת נוסד בסמוך לסיום פרסומן של כל המגילות, והוא נועד למלא את החסר בפרסומים בעברית בנושא. רוב המאמרים בכרכים השונים הם עיבודים להרצאות שניתנו בסדנת חיפה השנתית לחקר מגילות קומראן, ועליהם נוספו מאמרים של חוקרים מן התחום או מתחומים קרובים. המאמרים כוללים מהדורות חדשות לטקסטים, פרשנות, שאלות לשון ונוסח, דיון בענייני אמונות ודעות במגילות קומראן וביקורות על ספרים חדשים העוסקים במגילות.
העורכים המייסדים של כתב העת הם פרופ' דבורה דימנט ופרופ' משה בר-אשר, ובעריכתם יצאו תשעה כרכים (שניים מהם כפולים). תשעה כרכים אלה הוצאו על ידי מוסד ביאליק בשיתוף אוניברסיטת חיפה. החל מהכרך העשירי, כתב העת יוצא במוסד ביאליק בשיתוף אוניברסיטת חיפה (הפקולטה למדעי הרוח) ומרכז אוריון לחקר מגילות מדבר יהודה באוניברסיטה העברית. נכון ל-2021, עורכיו הם פרופ' נועם מזרחי ופרופ' דבורה דימנט.
שירי עולת השבת
שירי עולת השבת הם אוסף תפילות שנתגלה בעשרה עותקים בחלק ממגילות מדבר יהודה אשר יש המזהים עם הליטורגיה של כת מדבר יהודה. תשעה עותקים נמצאו במערות קומראן (מהם שמונה במערה מספר 4) ועותק אחד נמצא במצדה, סמוך לבית הכנסת שם.
התפילה בכת מדבר יהודה
בניגוד לעבודת האל בישראל ולהיעדר העדויות על ליטורגיה בתקופת בית המקדש השני, במגילות ים המלח התגלו טקסטים ליטורגיים רבים אשר נועדו לעבודת האל בקרב חוג כת מדבר יהודה. חלק מן הטקסטים הללו הוגדרו מבחינה קלנדרית, חלקם יועד לטקסים ספציפיים וטקסטים רבים לא הוגדרו במפורש.
על פי הטקסטים ממגילות ים המלח, נמצא שהתופעה הליטורגית של תפילות שנועדו לימים קבועים במהלך השנה הייתה חידוש בתולדות עבודת האל בישראל המיוחס לכת.
הממצא הקומראני של תפילות לזמנים קבועים מעיד בעיקרו על מנהגי עבודת האל בכת היחד. מכתבי הכת מתברר כי לאחר שפרשה מהשתתפות בפולחן במקדש - בשל מחלוקות בענייני טהרת העבודה במקדש וטהרת הכוהנים ומחלוקת על לוח השנה שלפיו נקבעו חגי התורה ופולחנם - הנהיגה הכת תפילה קבועה שהייתה שקולה לעבודת הקרבנות. עם זאת עיון בטקסטים של התפילות הקבועות מקומראן חושף מבנים ודפוסים של תפילות, תכנים ומטבעות לשון שדומים להם ניתן למצוא בתפילות ישראל המאוחרות.
תפילות השבת בכת
תפילות ליום השבת מצויות הן בקובץ תפילות החודש (4Q503), הן בקובץ תפילות השבוע המכונה "דברי המאורות" (4Q504), וגם בקובץ "שירי עולת השבת". תפילות אלו הן כולן דברי שבח ותהילה לאל. עם זאת דברי השבח בכל מחזור ייחודיים לו ומותאמים לאופיו הכללי. אין בידינו סידור כולל של הליטורגיה בקומראן ולכן גם איננו יודעים מה היה הסדר הליטורגי של כל התפילות בשבת.
ממצאים
שירי עולת השבת, הכוללים שירים לשלוש עשרה שבתות (רבעון של שנה בת 364 ימים, כמקובל בלוח השנה השמשי של כת היחד), השתמרו בעשרה עותקים: שמונה מתוכם התגלו במערה 4 בקומראן, עותק אחד נתגלה במערה 11 והעותק האחרון נתגלה ב"סוגר המגילות", סמוך לבית הכנסת במצדה. הקדום שבהם הוא מן התקופה החשמונאית (בערך 50–75 לפסה"נ) והמאוחר שבהם הוא בערך מאמצע המאה הראשונה לסה"נ. שירים אלו הם בעיקרם תהילות שמימיות, המתארות את שירת השבח לאל בשבתות בפי צבאות המלאכים המשרתים בהיכלות השמימיים.
הכינוי לשירים ותאריכי אמירתם מצוינים בכותרות הקטעים. כך למשל:
הכינוי שניתן לשירים אלו, שירי עולת השבת, והכינוי הכללי למלאכים המשוררים אותם: רומזים על ייעודם - ליטורגיה פולחנית, המקיימת את מצוות קרבן העולה ליום השבת בשירה (כעין שיר של יום).
מבנה
מחזור התפילות כולו מחולק באופן סכמטי לשני חלקים אשר אליהם גם מתייחסים במחקר המאוחר יותר. החלק הראשון מכונה "מחזור התהילות" והחלק השני מכונה "מחזור הברכות". לשיטתה של ניוסום, המזמורים חוברו בצורת פירמידה ששיאה בשבת השביעית.
כל אחד מן המזמורים כולל נוסחאות פתיחה הכוללות תארוך ומתאימות לשלוש עשרה השבתות הראשונות של השנה.
זמני אמירה
הכותרות בראשי המזמורים מציינות שלוש עשרה שבתות מתוך 52 שבתות שיש סה"כ בלוח השנה של כת היחד. בשל ממצאים אלו הסיקה ניוסום ששירי עולת השבת נאמרו רק ברבע הראשון של השנה.
יוהאן מאייר הציע ששירי עולת השבת נאמרו ארבע פעמים בשנה. לשיטתו, כותרות המזמורים מציינות את מיקום השבת ביחס לרבעון הנוכחי. בעקבות הצעתו של מאייר הוכיח חנן אשל שהשירים נאמרו לפחות פעמיים במהלך כל שנה וזאת לאור אזכורם של מספר חגים ממעגל השנה כולו במזמורים עצמם.
ביצוע התפילות
נועם מזרחי ערך ניתוח לשוני של שירי עולת השבת ובעקבותיו העלה הצעה לגבי אופן הביצוע של התפילות. לשיטתו, הפרקטיקה הליטורגית מורכבת מדברי שבח שנושא החזן (נשיא הראש התורן) והחלק השני מתאר מענה של המקהלה (כלל קבוצת נשיאי הראש).
מחקר DNA
קבוצת מחקר בראשות נועם מזרחי ועודד רכבי בדקה את העורות עליהן נכתבו עותקי התפילות. על פי ממצאיהם מדובר בעורות כבשים כשהמגילות מקומראן נכתבו על עורות מקבוצת כבשים אחת וזו של מצדה מקבוצה אחרת. הדבר מעלה את האפשרות כי לא מדובר בעותק שהגיע למצדה מקומראן, וכי התפילות היו נפוצות בחוגים רחבים יותר מאלה שישבו בקומראן.
ישיבת צביה פתח תקווה
ישיבת צביה פתח תקווה היא ישיבה תיכונית שנוסדה בשנת ה'תש"ס כחלק ממוסדות למרחב. בראש הישיבה עמד הרב מנחם לב עד לשנת התשס"ה, בה החליפו בתפקיד הרב גולן דיעי בוגר ישיבת מרכז הרב. מנהל התיכון בישיבה הוא דני זוהר.
הישיבה הולכת בדרכם של הרב אברהם יצחק קוק ובנו הרב צבי יהודה הכהן קוק, ראייה משולבת של עם ישראל, ארץ ישראל ותורת ישראל. היא מקיימת לימודי גמרא עד שעות הצהריים ולאחר מכן לימודי חול להוצאת תעודת בגרות.
בתחילה שכנה הישיבה במתחם הישיבה הטכנולוגית בכפר אברהם. לאחר מכן (ה'תש"ע) עברה הישיבה לשטח ליד התחנה המרכזית בפתח תקווה. לאחר מכן שכנה הישיבה ברח' נצח ישראל 7 פ"ת. וכיום הישיבה שוכנת במשכנה החדש, רח' יבנה 25 פ"ת.
בשנת הלימודים ה'תשע"ב נפתחה בישיבה כיתת חינוך מיוחד, שמשולבת לחלוטין במסגרת הלימודים ובדרך החינוכית של הישיבה. בשנת ה'תשע"ג פתחה הישיבה פנימייה כדי לאפשר לתלמידים מחוץ לפתח תקווה ללמוד בישיבה.
בשנת ה'תשע"ד ניתק הקשר בין הישיבה ושאר מוסדות למרחב, והיא הצטרפה לרשת נעם-צביה. הישיבה פתחה לצידה חטיבת ביניים בראשות הרב יוני גוטליב.
אלון שטיין
אלון שטיין (נולד ב-4 בינואר 1978) הוא כדורסלן עבר ומאמן ישראלי בעל אזרחות גרמנית, ששיחק בעמדת הגארד ומשמש כעוזר מאמן בקבוצה מכבי ראשון לציון בליגת העל בכדורסל.
ביוגרפיה
שטיין גדל באבן יהודה, בה הפך לבן טיפוחיו של רלף קליין שהגדיר אותו "שחקן הנוער הטוב ביותר בארץ". הוא שיחק בקבוצת הילדים של מכבי דרום, ולאחר שקלע 60 נקודות במשחק גמר גביע המדינה לילדים עבר לשחק בשורותיה של מכבי תל אביב. בנוסף, למד שטיין במגמת הכדורסל של תיכון קריית שרת בחולון.
שטיין הצטרף להפועל גליל עליון בשנת 1995, בהדרכתו של דייוויד בלאט ושיחק בשורותיה עד 1999. לאחר שנה במכבי קריית מוצקין חזר לשחק בגליל עונה נוספת, בטרם עבר להפועל תל אביב לקראת עונת.
בשנת 2001 עבר שטיין לשחק במדי רטיופארם אולם מהליגה הגרמנית, בה לא היה נחשב לשחקן זר בזכות הדרכון הגרמני בו הוא מחזיק. לאחר מספר שנים בהן שיחק בגרמניה, שווייץ והולנד חזר שטיין לישראל בשנת 2007 והצטרף לשורותיה של הפועל באר שבע מהליגה הלאומית.
בעונת הוא חזר לשחק בשווייץ במדיה של לוגאנו טייגרס ובשנת 2012 הצטרף למכבי תל אביב שבסופה פרש מכדורסל.
לאחר הפרישה עבד כמאמן מחלקת הנוער של מכבי תל אביב, ובאוגוסט 2013 מונה לתפקיד עוזר מאמן שני במכבי תל אביב. בסיום עונת 14/15 סיים חוזה שמכבי בחרה שלא לחדש. בקיץ 2016 מונה לעוזר מאמן בבני הרצליה שם שימש כ-3 שנים. בקיץ 2019 מונה למאמן הפועל חבל מודיעין מהליגה הלאומית.
בקיץ 2015 מונה לעוזר המאמן השני בנבחרת ישראל.
בקיץ 2019 מונה שטיין למאמנה של הפועל חבל מודיעין, בסיום עונה זו סיימה הקבוצה במקום ה-13 המוביל לליגה הארצית עם מאזן של 8 ניצחונות ו-14 הפסדים אך נשארה בליגה עקב ביטול היורדות.
ביוני 2020 מונה שטיין למאמנה של מכבי הוד השרון במקומו של נתי כהן.
עונת 2005/2006 בבונדסליגה
עונת 2005/2006 הייתה העונה ה-43 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-5 באוגוסט 2005 והסתיימה ב-13 במאי 2006. הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-16–18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה. על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות. אם בסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה זוכה ליתרון.
באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם ה-19 בתולדות המועדון והיא זכתה גם בגביע. זו הייתה העונה השנייה ברציפות שבאיירן מינכן זכתה בדאבל. דיסבורג, פ.צ. קלן ופ.צ. קייזרסלאוטרן ירדו לבונדסליגה השנייה ובמקומן עלו מליגת המשנה דיסבורג, פ.צ. קלן ואיינטרכט פרנקפורט.
מירוסלב קלוזה, (ורדר ברמן), אשר כבש 25 שערים, זכה בתואר מלך השערים של הליגה.
ברבו
ברבו הוא שם משפחה.
בלאק סבאת'
בלאק סבאת' (Black Sabbath, "שבת שחורה") הייתה להקת הבי מטאל בריטית הנחשבת כאחת הלהקות שייסדו את הז'אנר ושהשפיעו עליו ביותר. הלהקה בשנותיה האחרונות הייתה בהרכבה המקורי (פרט לביל וורד שעזב את הלהקה זמן קצר לאחר האיחוד) וחבריה הם ג'ון "אוזי" אוסבורן (שירה), אנתוני "טוני" איומי (גיטרה), גיזר באטלר (גיטרה בס). מאז עזיבתו של ביל וורד אין ללהקה מתופף קבוע וטומי קלופטוס משמש מתופף בסיבובי הופעות ובראד וילק משמש כמתופף באולפן.
בלאק סבאת' נחשבת ללהקת ההבי מטאל הראשונה. המוזיקה של בלאק סבאת' מושרשת (כשלעצמה) סגנונית בבלוז, אבל עם נגינת הגיטרה הרועשת בכוונה של טוני איומי, הליריקה והאווירה האפלה והפסימית אשר לא הייתה נפוצה בתקופה זו, הם קבעו את הסטנדרטים של ההבי מטאל המוקדם והעניקו השראה ללהקות דום מטאל שונות. שלושת האלבומים הראשונים של בלאק סבאת' נחשבים לא רק להבי מטאל, אלא גם לפרוטו-דום, והייתה להם השפעה רבה על התפתחות ז'אנר הדום מטאל.
Black Sabbath דורגה במקום ה-85 בקטגוריית "האומנים הגדולים בכל הזמנים" במגזין הרולינג סטון.
הלהקה זכתה בשני פרסי גראמי על ביצוע המטאל הטוב ביותר בשנת 2000 ושנת 2014. ב-2018 הוכרז כי פרס גראמי על מפעל חיים יוענק ללהקה.
תחילת הדרך
בלאק סבאת' נוסדה בברמינגהאם, אנגליה בשנות השישים המאוחרות תחת השם Polka Tulk Blues Band, שקוצר ל-Polka Tulk עד מהרה ולאחר מכן שונה ל-Earth. כאשר מאזינים החלו טועים בינם לבין להקה אחרת שנקראה Earth גם היא, אומץ השם בלאק סבאת' כשמה של הלהקה (על שם סרט אימה בכיכובו של בוריס קרלוף).
ברברה באך
ברברה באך (באנגלית: Barbara Bach; נולדה ב-27 באוגוסט 1947) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית ממוצא יהודי. ידועה בעיקר בשל תפקידה כנערת בונד בסרט "המרגלת שאהבה אותי" (1977). היא נשואה למוזיקאי רינגו סטאר.
בלאק סבאת'
תחילת הדרך
באטלר, שהיה חובב סיפורת הכישוף האפל של דניס וויטלי, משך את הלהקה לצליל אפל ומלנכולי יותר לעומת הבלוז שאפיין אותה בראשית דרכה. הסינגל הראשון של הלהקה, "Black Sabbath", שנכתב על ידי באטלר, הושפע מהאוקולטיזם של וויטלי.
ברברה באך
ביוגרפיה
נולדה בשם ברברה גולדבאך (Barbara Goldbach) ברוזדייל, קווינס, ניו יורק שבארצות הברית. בתם של מארג'ורי והווארד איי. גולדבאך (2001-1922), שוטר במקצועו. היא הייתה הצעירה מבין חמשת ילדיהם. אביה ממשפחה יהודית-אשכנזית, ואמה הייתה ממשפחה קתולית ממוצא אירי. היא למדה בבית ספר תיכון קתולי ברובע ג'מייקה שבקווינס, ניו יורק.
בלאק סבאת'
תחילת הדרך
בפברואר 1970 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה שנקרא על שם הלהקה - Black Sabbath וזכה להצלחה בבריטניה, באירופה, ביפן ובאמריקה. חמשת השירים המקוריים וגרסאות הכיסוי שביצעו חברי בלאק סבאת' הפגינו התמקדות רבה בעולם הנסתר והמאגיה השחורה, תכנים שנקשרו לראשונה על ידם למוזיקת ההבי מטאל, ומאז אפיינו אותה עד עצם היום הזה. בלאק סבאת' עסקו בתכנים אלו במידה מפורשת הרבה יותר מהרמיזות של לד זפלין או הדלתות: "שמי הוא לוציפר/קח את ידי" (מתוך השיר N.I.B, באלבום "Black Sabbath"). כאמור, היה זה גיזר באטלר שכתב את רוב מילות השירים ולרוב כיוון אותן לצד האפל. מבחינה מוזיקלית האלבום הורכב מאוסף רצועות מושפעות בלוז בעיקר, ובמידה מועטה ג'אז ורוק בריטי של התקופה. הלהקה לקחה את סגנון הריפים של הבלוז, ופעמים רבות האטה אותם, והוסיפה את גישת התיפוף של ביל ווארד דבר שלמעשה הפך את האלבום לאלבום ההבי מטאל הראשון. האלבום הוקלט באופן עצמאי במימון המפיקים ג'ים סימפסון וטוני הול, והופץ על ידי חברת "האחים וורנר" בארצות הברית וקנדה, ובלייבל VERTIGO (של חברת פיליפס) בשאר העולם.
Paranoid
זמן לא רב לאחר מכן, ב-18 בספטמבר 1970 (בבריטניה), הוציאה הלהקה את האלבום המוכר והמצליח ביותר שלה, Paranoid. Paranoid המשיך עם הקו המוזיקלי של האלבום הקודם, אך מיתן את השפעות הבלוז לטובת סגנונה האישי של הלהקה. בנוסף, אותו אלבום שדרג את הנושאים בהם דנה הלהקה, והוא שילב נושאים פוליטיים וסמים. War Pigs שנקשר למחאה במלחמת ווייטנאם (שבריטניה היית מעורבת בה באותו זמן), Paranoid הקליט במיוחד ו-Iron Man בעל הריף המתכתי המוכר קנו לאלבום את ההצלחה שלו והפכו לשירים האהובים מהאלבום. האלבום נחשב, יחד עם Machine Head של דיפ פרפל ו-Led Zeppelin IV של לד זפלין, לחלק מ"השילוש הקדוש" של ההבי מטאל.
ברברה באך
ביוגרפיה
באך עזבה את בית הספר בהיותה בת 16 לטובת קריירת דוגמנות, עד שהפכה לדוגמנית-על. ג'ו וולש, גיטריסט להקת האיגלס, נישא לאחותה של באך, מארג'ורי באך, ב-13 בדצמבר 2008.
בלאק סבאת'
Master of Reality
טוני איומי, שנפצע באצבעותיו בעת עבודה במפעל מתכת (באופן אירוני, ביום עבודתו האחרון לפני שפנה להיות גיטריסט מקצועי) עתה החליט לפני אלבומם השלישי, להתיר את מיתרי הגיטרה על מנת להקל על אצבעותיו, דבר שיצר בנוסף צליל נמוך יותר שהפך לסימן ההיכר של האלבום השלישי. באטלר, התאים את עצמו לאיומי ואף הוא הנמיך את גיטרת הבס שלו. מנהג הנמכת הצליל השתרש בהרבה להקות מטאל מודרניות.
ב-21 ביולי 1971, הוציאה הלהקה את אלבומם השלישי Master of Reality שדמה בגישתו המוזיקלית לאלבום הקודם. האלבום הצליח להשתדרג למקום השמיני במצעד המכירות Billboard 200. הרצועה Children of the Grave היא הבולטת באלבום, ודומה באופיה לWar Pigs מן האלבום הקודם. אך גם שירים אחרים בלטו באלבום, Into The Void שהפך למשפיע ומוכר בסצנת הדום מטאל, Solitude האיטי והעצוב וSweet Leaf אשר עסק בנושא הסמים, בדומה למקבילו באלבום הקודם Hand Of Doom.
ברברה באך
ביוגרפיה
באך היא בעלת תואר שני בפסיכולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (1993).
קריירה
ב-1971 שיחקה באך לצידן של שתי נערות בונד, קלודין אוז'ה וברברה בושה בסרט המסתורין La Tarantola dal ventre nero שהוא a giallo film והיא הופיעה בתפקידים קטנים בסרטים איטלקיים.
בלאק סבאת'
Master of Reality
אלבום זה היה האחרון שזכה להיות מופק על ידי המפיק הוותיק רודג'ר בריין.
Vol. 4
Vol. 4 יצא בספטמבר 1972. באלבום זה, סבאת' חזרה לשורשי הבלוז שאפיינו אותה בתחילה, אך עם זאת המשיכו עם גל ההצלחה שהביאו איתם האלבומים הקודמים. באלבום היו גם מספר רצועות התנסות כמו "FX" - רצועה קצרה שכוללת אך ורק צלילים פסיכדלים; Changes מאלבום זה, בלדה על סיום יחסים המלווה בפסנתר, זכה להצלחה רבה, הושמעה רבות ברדיו ואף זכתה למספר גרסאות כיסוי, ו-"Laguna Sunrise" קטע אינסטרומנטלי השונה מאוד מהקטעים האינסטרומנטליים שהיו באלבומים הקודמים ואף מלווה בנגינת כינורות.
ברברה באך
קריירה
היא גילמה את המרגלת הרוסיה "אניה אמסובה" בסרט "המרגלת שאהבה אותי" בשנת 1977, תפקיד שהביא לה הכרה בינלאומית והפך אותה לסמל סקס. אם כי במשחקה כרב-סרן אניה אמסובה היא הייתה נערת בונד הראשונה שהשתוותה בכוחה לבונד, מכיוון שאף היא הייתה מרגלת מוכשרת, באך אמרה בסיום עבודתה על הסרט שבונד הוא: "חזיר שוביניסטי שמשתמש בנשים כדי להגן על עצמו מפגיעתם של כדורים."
בלאק סבאת'
Sabbath Bloody Sabbath
לאחר האלבום הרביעי, נכנסה הלהקה לקיפאון יצירתי, שנשבר בסופו של דבר לאחר כתיבת הריף של Sabbath Bloody Sabbath - שיר הנושא באלבומם החמישי. האלבום הזה היה תחילתו של תהליך ארוך שכלל את הרחבת צליל הלהקה, על ידי שימוש בסינתיסייזרים, שילוב של קלידים, והרחבת השימוש בכלים קלאסיים כמו פסנתר וכינור. למרות שהרחבת צליל הלהקה התקבל בביקורות מעורבות, מרבית מעריצי הלהקה רואים באלבום כאחד האלבומים הטובים של הלהקה. ריק וייקמן, קלידן להקת Yes, השתתף באלבום, ואף ניגן על פסנתר בשיר "Sabbra Cadabra". השירים "A National Acrobat", "Killing Yourself To Live" ובעיקר "Sabbath Bloody Sabbath" היו לשירים האהודים יותר מהאלבום והביאו אותו להצלחה גדולה כשרק האלבום Paranoid עוקף את הצלחתו, וMaster of Reality משתווה אליה.
ברברה באך
קריירה
בשנה שלאחר מכן היא הופיעה בסרט Force 10 from Navarone. היא הייתה מועמדת לשחק בסדרת הטלוויזיה "המלאכיות של צ'ארלי", אולם הפסידה את התפקיד לשלי האק, כשעברה מבחני בד לסדרה.
בלאק סבאת'
Sabotage
Sabotage שוחרר ב-28 ביולי 1975 על רקע המתיחות הגואה בין אוסבורן, אשר נאלץ להתמודד עם בעיות סמים ושכרות לבין טוני איומי, שדוחף את הלהקה להרחבת הצליל. סאבת' המשיכו באלבום זה את התהליך שהחלו באלבום הקודם וכתוצאה מכך, גברו הקולות ממעריצי סאבת' שהתלוננו על הרחבת הצליל המקורי של סבאת', אך עם זאת גם אלבום זה זכה להצלחה. Symptom Of The Universe שיר בולט מן האלבום, נחשב לאחד החלוצים בז'אנר הת'ראש מטאל.
סוף התקופה הקלאסית
Technical Ecstasy שיצא ב-25 בספטמבר 1976 סימן בעיני רבים את ירידת הלהקה מגדולתה. הבעיות בלהקה גאו, ואלבום זה לא זכה להצלחה כמו האלבומים הקודמים. אלבום זה היה הראשון להציג שיר שבו אוזי אוסבורן אינו שר - It's Alright שאת תפקיד הסולן בשיר תפס מתופף הלהקה ביל וורד.
ברברה באך
קריירה
באך הופיעה ב-28 סרטים. היא לא עבדה כשחקנית מאז אמצע שנות השמונים. היא גם הופיעה בפלייבוי מספר פעמים בין 1975 ל-1981, ב-1985 וב-2008.
בלאק סבאת'
סוף התקופה הקלאסית
לאחר צאת האלבום עזב אוזי אוסבורן את הלהקה לזמן קצר, עד שחזר להקליט את האלבום שיצא ב-28 בספטמבר 1978. גם הוא נכשל במכירות כמו קודמו וזמן קצר לאחר מכן, עזב אוזי אוסבורן את הלהקה.
תקופת דיו
לאחר עזיבתו של אוסבורן, הובא ללהקה סולנה לשעבר של להקת ריינבו, רוני ג'יימס דיו. האלבום הראשון של הלהקה עם דיו כסולן, Heaven and Hell, היה שונה ממה שסבאת' הציגו עד כה, ויישר קו עם סצנת המטאל האוניברסלית מכיוון שקולו של דיו לא התאים לסגנון הקודר יותר שהיה בשימוש קודם לכן. האלבום זכה לביקורות טובות ולהצלחה המסחרית הגדולה ביותר מאז Sabotage לאחר הוצאת האלבום, ביל וורד עזב את הלהקה עקב בעיות שתייה ולא זכה להשתתף באלבום הבא של הלהקה The Mob Rules שעתה כלל את המתופף ויני אפיס במקומו, האלבום זכה לביקורות מעורבות ולהצלחה מסחרית חלקית. עקב חילוקי דעות לגבי אלבום ההופעה Live Evil, עזב דיו את הלהקה ביחד עם המתופף ויני אפיס כדי להקים את להקת דיו, ב-1982.
ברברה באך
חיים אישיים
באך פגשה ברינגו סטאר באתר ההסרטה של הסרט "איש המערות" בפברואר 1980, והם נישאו ב-27 באפריל 1981, שבועות מעטים אחרי שהסרט יצא לבתי הקולנוע. בשנים האחרונות באך מלווה את סטאר בסיוריו והופיעה בכמה מהקליפים של רינגו.
בלאק סבאת'
שנות ה-80
בשנת 1983, איאן גילן, סולנה המפורסם של להקת דיפ פרפל, הצטרף לסבאת'. ללהקה חזר גם המתופף המקורי של הלהקה ביל וורד. האלבום הבא של סאבת' Born Again היווה הצלחה בזמנו, אך עקב בעיות השתייה של וורד הוא שוב עזב את הלהקה לפני סיבוב ההופעות, ובמקומו צורף באוו ביוואן מלהקת ELO. איאן גילן עזב את הלהקה ב-1984 כדי להתאחד מחדש עם להקתו דיפ פרפל. מספר חודשים אחר כך עזב גם גיזר באטלר את הלהקה, כדי להקים להקה משלו, מה שהשאיר את טוני איומי באותו תקופה כחבר המקורי היחיד בלהקה. הוא החל להקליט אלבום סולו משלו.
ברברה באך
חיים אישיים
היא ייסדה תוכנית לעזרה עצמית לגמילה מהתמכרות בסיועם של ג'ורג' הריסון, אריק קלפטון ופאטי בויד, שהייתה נשואה להריסון ולקלפטון. באך וסטאר הקימו את ארגון הצדקה "The Lotus Foundation".
בלאק סבאת'
שנות ה-80
ב-1985 התבקשו חברי הלהקה המקוריים להופיע יחד במופע הרוק לייב אייד שאורגן למימון סיוע ברעב באתיופיה. זו הייתה הפעם הראשונה בה התאחדו חברי ההרכב לשיר אחד, מאז 1978.
גלן יוז, חבר לשעבר בדיפ פרפל, הצטרף אל טוני איומי והקליט עם שאר חברי הלהקה את האלבום הבא, Seventh Star. חברת ההפקות ברוס וורנר סירבה לפרסם את האלבום תחת שמו של טוני איומי כאלבום סולו, אלא רק תחת השם בלאק סבאת', וכפשרה הוא פורסם תחת השם "בלאק סאבת' עם טוני איומי", ב-1986. יוז לא היה מרוצה מכך שנאלץ לשיר תחת השם בלאק סבאת'. מספר ימים לפני מסע ההופעות של האלבום, נפצע יוז בקטטה עם מפיק הלהקה, ג'ון דאונינג, באזור ארובת העין, דבר שפגע ביכולתו לשיר במסע ההופעות. במקומו הובא הסולן ריי גילן. עם זאת, כמחצית מההופעות במסע זה בוטלו ממילא, בשל מכירה נמוכה של כרטיסים.
הקלטת האלבום הבא, The Eternal Idol, לוותה בשינויים רבים בהרכב הלהקה ובהחלפות של מפיקי האלבום. ב-1987, מעט לפני יציאת אלבום זה, ספגה הלהקה ביקורת רבה לאחר שהסכימה להופיע בשש הופעות בעיירת הנופש סן-סיטי בדרום אפריקה, שעדיין הייתה תחת משטר האפרטהייד והוחרמה על ידי אמנים רבים; גם בן ביבן, המתופף שהובא ללהקה במקום אריק זינגר שפרש, התנגד להופעות אלו, והוא הוחלף בהן על ידי טרי צ'ימס, שהופיע בעבר בלהקת הקלאש. האלבום The Eternal Idol יצא בדצמבר 1987, ולא זכה להתעניינות רבה. מסע ההופעות שליווה את יציאתו התקיים בעיקר באיטליה, גרמניה ויוון, בעוד במדינות אחרות באירופה ההופעות בוטלו, בין השאר בשל התגובות השליליות בעקבות האירוע בדרום אפריקה.
בעקבות המכירות הנמוכות של האלבום, סיימה חברת ברוס וורנר את החוזה עם בלאק סבאת', והם הוחתמו בחברת I.R.S. Records. את האלבום הבא, Headless Cross, הפיק טוני איומי בעצמו, ומופיעים בו גם הסולן טוני מרטין, המתופף קוזי פאוול, הקלידן ניקולס והבסיסט לורנס קוטל. גיטריסט להקת קווין, בריאן מיי, התארח באלבום וניגן קטע סולו בשיר When Death Calls. תחילה אלבום זה, כקודמו, לא זכה להתעניינות רבה, אך בהמשך הוגדר על ידי Allmusic כ"אלבום הטוב ביותר של בלאק סבאת' שאוזבורן או דיו לא היו שותפים לו". האלבום הגיע למקום ה-31 במצעד הבריטי, והתקיים מסע הופעות באירופה וביפן, אך בארצות הברית נמכרו מעט כרטיסים והמסע שם בוטל לאחר שמונה הופעות. הלהקה הופיעה גם ברוסיה, ובכך הייתה אחת הלהקות הראשונות שהופיעו בה מאז פתיחתה למערב על ידי מיכאיל גורבצ'וב.
שנות ה-90
באוגוסט 1990 יצא האלבום Tyr. האלבום הכיל 9 שירים מקוריים שנכתבו על ידי הזמר טוני מרטין. האלבום קיבל בצאתו ביקורות מעורבות. מבקרי מוזיקה ביקרו את ההפקה המוזיקלית באלבום, ובין היתר טענו שתיפופו של קוזי פאוול "בולע" את שאר הכלים באלבום. אחרים ציינו את הכבדות הניכרת, ושיבחו את עבודת הקלידים של ג'ף ניקולס.
ביולי 1992 יצא האלבום Dehumanizer אלבום זה הוא הראשון בו השתתף הזמר רוני ג'יימס דיו כסולן מאז Mob Rules שיצא ב-1981, שלאחריו עזב את הלהקה. כמו כן, באלבום זה חזר ללהקה הבסיסט המקורי של הלהקה גיזר באטלר. מבחינה מוזיקלית, האלבום הוא אחד הכבדים שהוציאה בלאק סבאת', והתיפוף בו הוא אגרסיבי ביחס לשאר אלבומי הלהקה; דוגמה טובה לסגנון התיפוף העצמתי ניתן למצוא בשיר הפתיחה "Computer God". נושאי השירים עוסקים באינדיבידואליזם וחיים לאחר המוות; כמו כן, האלבום מכיל טקסטים המביעים סגידה למחשב.
איזידרה פלוטטס
איזידרה פלוטטס אי וילאנובה (בקטלאנית: Isidre Flotats i Vilanova, לעיתים נקרא בשם הספרדי "איסידרו" (Isidro); 2 ביולי 1926 - 12 במרץ 2014) היה כדורגלן ספרדי-קטלאני שנודע בשל תקופתו בברצלונה בשנות ה-50 של המאה ה-20. פלוטטס, ששיחק כקשר וכמגן, אמנם היה שחקן נמוך, אך הוא פיצה על כך במהירות, בכוח פיזי גדול ובלחימה. בזכות כך, במשחקי הקלאסיקו נגד ריאל מדריד, זכורה לטובה השמירה הצמודה שנתן לאלפרדו די סטפנו ופאקו חנטו.
בלאק סבאת'
שנות ה-90
בינואר 1994 יצא האלבום Cross Purposes כל השירים באלבום נכתבו על ידי טוני איומי, גיזר באטלר וטוני מרטין, מלבד השיר "Evil Eye" שבכתיבתו השתתף הגיטריסט אדי ואן היילן (שלא קיבל קרדיט באלבום עקב הסתייגותה של חברת התקליטים "Warner Bros. Records" איתה עבד היילן). ביולי 2014 דורג האלבום על ידי מגזין "Guitar World" במקום השישי ברשימת "הידועים ביותר: 50 אלבומים אייקוניים שהגדירו את 1994"
ביוני 1995 יצא האלבום Forbidden שהיה אלבום האולפן האחרון של הלהקה לפני שהתפרקה. מבחינה ביקורתית נקטל האלבום על ידי כל מבקרי המוזיקה. בראדלי טוריאנו מאתר Allmusic העניק לאלבום כוכב אחד מתוך חמישה וכתב: "עם שירים משעממים, הפקה איומה וביצועים חסרי השראה, בהחלט ניתן היה למנוע את זה"; טוריאנו הוסיף כי "קשה להצביע על אלבום של בלאק סבאת' גרוע יותר מזה"
איזידרה פלוטטס
קריירה
פלוטטס נולד וגדל באל פונט דה וילומרה, כפר קטן בקטלוניה, ספרד. הוא החל את קריירת הכדורגל שלו בטראסה, קבוצה קטלאנית שהייתה אז בליגה השלישית. ב-1947 הצטרף לבדלונה, קבוצה קטלאנית נוספת, שעלתה באותו קיץ לליגה השנייה. בבדלונה השתלב בהדרגה בהרכב הקבוצה וסייע לה לסיים במרכז הטבלה בשלוש השנים בהן היה שם. ב-11 בדצמבר 1949 הבקיע צמד בניצחון 8 - 2 על ברקלדו. ב-1950 עבר לאספניול, קבוצה מהעיר ברצלונה ששיחקה בליגה הראשונה. באספניול שיחק במשך שנתיים תחת המאמן חואן חוסה נוגס והוא בלט בתפקידו כקיצוני ימני.
בקיץ 1952 עבר פלוטטס מאספניול ליריבתה העירונית ברצלונה, מהקבוצות הבולטות בכדורגל בספרד. ברצלונה, אותה אימן פרדיננק דאוצ'יק חוותה את אחת התקופות המוצלחות ביותר בתולדותיה, ובאותה שנה נודעה בשם "בארסה של חמשת הגביעים" מכיוון שזכתה בחמישה תארים בשנה קלנדרית אחת. פלוטטס השתלב במהרה בקבוצתו החדשה, ואת שערו הראשון כבש בניצחון 3 - 1 על ראסינג סנטנדר ב-19 באוקטובר. ברצלונה זכתה באותה עונה באליפות, לה תרם 3 שערים ב-24 הופעות. בנוסף, בגמר הגביע הספרדי נגד אתלטיק בילבאו פתח פלוטטס בהרכב, והוא סייע לקבוצתו לזכות בתואר וכך להשלים דאבל. בעונה הבאה, עונת 1953/1954, המשיך להופיע בתדירות גבוהה בהרכב, אך ברצלונה איבדה את האליפות לריאל מדריד, ובגמר הגביע, גם בו פתח פלוטטס, הפסידה קבוצתו 3 - 0 לוולנסיה.
בלאק סבאת'
שנות ה-2000
הלהקה המשיכה להופיע עם אוזי אוסבורן עד שנת 2006, אז הלכו איומי ובאטלר לפרויקט בשם Heaven & Hell, כאשר רוני ג'יימס דיו הוא הסולן. גם וורד היה אמור להצטרף ללהקה אך דחה את ההצעה לבסוף משיקולים מוזיקליים. הלהקה הייתה פעילה עד שנת 2009 בה חלה דיו.
איזידרה פלוטטס
קריירה
דאוצ'יק הוחלף בסנדרו פופו האיטלקי בקיץ 1954. עם פופו כמאמן, פתח פלוטטס ב-17 משחקי ליגה במהלך עונת 1954/1955. ברצלונה סיימה פעם נוספת כסגניתה של ריאל מדריד, ובגביע הודחה על ידי אתלטיק בילבאו בחצי הגמר. בתום העונה עזב פופו את ברצלונה, והובא במקומו פרנץ פלאטקו. מנקודה זו והלאה חלה הידרדרות במעמדו של פלוטטס, שמיעט לשחק בשנים הבאות. בעונת 1955/1956 השתתף ב-7 משחקי בלבד. בעונה שלאחריה במשחק בודד בליגה ובמשחק בודד בגביע - בתיקו 2 - 2 נגד ריאל מדריד ברבע הגמר. בהמשך זכתה ברצלונה בגביע. בעונת 1957/1958 ערך 3 הופעות בליגה ושתיים בגביע ערי הירידים, בו זכתה קבוצתו בסיום העונה.
בלאק סבאת'
האיחוד ב-2011
ב-11 בנובמבר 2011, לאחר תקופה של כשנה בה נפוצו שמועות על איחוד הלהקה ורמזים שפרסמה הלהקה בעמוד הפייסבוק שלה, נפגשו במועדון בלונדון ארבעת חברי ההרכב המקורי של הלהקה - הסולן אוזי אוסבורן, הגיטריסט טוני איומי, הבסיסט גיזר באטלר והמתופף ביל וורד. חבריה הלהקה עתידים להוציא אלבום חדש, בהפקת ריק רובין, ובמהלך הקיץ לצאת לסיבוב הופעות.
ב-10 ביוני 2013 הוציאה הלהקה את האלבום 13, שהתקבל בביקורות חיוביות רבות.
איזידרה פלוטטס
קריירה
בעונת 1958/1959, עם הלניו הררה כמאמן, זכתה ברצלונה בדאבל נוסף. פלוטטס שיחק ב-7 משחקים בליגה וב-3 נוספים בגביע, כולם בשלביו הראשונים של הטורניר. בזכות האליפות, השתתפה ברצלונה בגביע אירופה לראשונה בתולדותיה בעונה הבאה. פלוטטס שיחק במשחק הראשון של רבע הגמר נגד וולברהמפטון וונדררס, בו ברצלונה ניצחה 4 - 0, ובשני משחקי חצי הגמר נגד ריאל מדריד, שהדיחה את ברצלונה בתוצאה המצטברת 6 - 2. במקביל, ערך 3 הופעות בליגה, וברצלונה הוכתרה כאלופה בפעם השנייה ברציפות. פלוטטס עזב את ברצלונה בסיום העונה והצטרף למיורקה שמהאיים הבלאריים. הוא שיחק שם עונה בודדת, בה הופיע ב-9 משחקי ליגה, ולאחר מכן פרש ממשחק, בהיותו בן 34.
לאחר שפרש ממשחק, שב פלוטטס לברצלונה, והוא היה חלק מצוות האימון של מחלקת הנוער במועדון במשך 6 שנים. לאחר מכן התמקד בסחר בנדל"ן. ב-12 במרץ 2014, בגיל 87, הלך לעולמו בברצלונה.
בלאק סבאת'
השפעות על הלהקה
צלילה המיוחד של הלהקה נבע ממיזוג השפעות מגוונות. טוני איומי הושפע רבות מנגינתו של האנק מארווין אצל קליף ריצ'רד והצלליות וממוזיקת ג'אז, במיוחד מג'אנגו ריינהארדט. ביל וורד העריך מוזיקת ג'אז גם כן, ובמיוחד את המתופף באדי ריץ'. אוזי אוסבורן דווקא מציין את הביטלס כלהקה המשפיעה ביותר עליו. השפעות הג'אז נשמעות אצל בלאק סבאת' במיזוג ברור עם הארד רוק, בלוז רוק ורוק פסיכדלי, וכן בגרסאות הכיסוי שביצעו לשיריהם של ג'ימי הנדריקס, של Blue Cheer ושל Cream.
שאיואיוואנקה
שאיואיוואנקה (בהונגרית: Sajóivánka) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בכפר חיו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי.
פורמולה אי עונת 2022/2023
עונת 2022/2023 היא העונה התשיעית של אליפות הפורמולה אי והעונה השלישית מאז שזכתה להכרה כאליפות עולם על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) כדרגה הגבוהה ביותר בקטגוריית מרוצי המכוניות חשמליות.
בעונה זאת נכנסו לשימוש מכוניות מהדור השלישי (Gen3).
קבוצת מרצדס, שזכתה באליפות בעונה הקודמת עזבה את האליפות בסיומה. במקומה הצטרפה לאליפות קבוצת מקלארן.
ג'ייק דניס מקבוצת אנדרטי זכה באליפות הנהגים. קבוצת אנוויז'ן רייסינג זכתה באליפות היצרנים.
דייוויד נחמד
דייוויד נחמד (באנגלית: David Nahmad, נולד בשנת 1947 בביירות, לבנון) הוא סוחר אמנות ומיליארדר יהודי המתגורר במונקו. בשנת 2015 הוערך שוויו של אוסף האמנות המשפחתי ב-3 מיליארד דולר והונו האישי מוערך ב-1.85 מיליארד דולר, האדם העשיר ביותר במונקו. בשנת 1996 זכה בתואר אלוף העולם בשש בש.
היסטוריה
הלל נחמד, אביו של דייוויד היה בנקאי והתגורר בעיר חלב שבסוריה. בעקבות רדיפות אלימות כנגד יהודים עבר להתגורר בביירות בשנת 1947. באותה שנה נולד בנו, דייוויד. בשנת 1960, כאשר מצבם של היהודים הורע גם בלבנון עברה משפחת נחמד להתגורר במילאנו, איטליה. דייוויד ואחיו עזרא נחמד נשרו מהתיכון והחלו לעסוק במסחר בשוק המניות האיטלקי. המסחר באמנות החל במהלך שנות ה-60, בתערוכה שאורגנה על ידי סוחר האמנות דניאל הנרי קאנווילר רכשו האחים שתי יצירות של חואן גריס. היו אלו היצירות היחידות שנמכרו באותה תערוכה ובעקבות כך נוצרו קשרי חברות בין האחים לקאנווילר, שמכר להם יצירות של פבלו פיקאסו, ז'ורז' בראק וגריס. האחים החלו לסחור ביצירות אמנות שקנו במחירים זולים בפריז ומכרו במילאנו ברווח גדול. עלייתן של הבריגדות האדומות באיטליה בשנות השבעים הובילה את האחים לנדוד שוב - עזרא ויוסף עברו למונקו ודייוויד עבר לניו יורק. בשנות השבעים הרחיבו האחים את המסחר והחלו לקנות ולמכור יצירות ברחבי אירופה, ארצות הברית, סן פאולו ובואנוס איירס. בשנת השמונים התמקד דייוויד בשוק האמנות היפני, שהיה בתנופה אדירה, התפוצצות הבועה בשנת 1989 כמעט ולא השפיעה עליו והוא המשיך לרכוש יצירות ולהגדיל את האוסף שברשותו.
אסטרטגיית העבודה של נחמד פועלת בשיטת "קנה וחכה" - הוא רוכש יצירות במחירים נמוכים יחסית ושומר עליהן לאורך שנים ואז מוכר אותם ברווח גבוה. את היצירות הוא מאחסן במחסן גדול בסמוך לשדה התעופה של ז'נבה. המחסן מתפרש על פני כ-5,000 מטרים רבועים ועל פי ההערכות מוחזקות בו כ-4,500-5,000 יצירות שונות, בשווי כולל של כ-3 מיליארד דולר. האוסף כולל כ-300 יצירות של פיקאסו ונחשב לאוסף הפרטי הגדול ביותר של יצירות הצייר.
בנו של דייוויד, הלל (הלי), הנקרא על שם סבו עוסק גם הוא בסחר באמנות, אך נודע בזכות אורח החיים הראוותני שהוא מנהל.
אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
אוניברסיטת בן-גוריון בנגב היא אוניברסיטה ישראלית בעיר באר שבע, אשר הוקמה ב-1969 וידועה בשמה הנוכחי מ-1974. באוניברסיטה פקולטות למדעי הטבע, הנדסה, מדעי הרוח והחברה (רו"ח), רפואה, בריאות וניהול, בהן לומדים מעל 19,000 סטודנטים לתארים בוגר, מוסמך ודוקטור.
ב-1 בינואר 2019 החל פרופ' דניאל חיימוביץ את כהונתו כנשיא האוניברסיטה, לאחר שהחליף את פרופ' רבקה כרמי, שכיהנה בין השנים 2006 ועד 2018.
היסטוריה
בשנת 1962 הציע ראש העיר הראשון של באר שבע, דוד טוביהו, לפרופ' ארנסט דוד ברגמן ולקבוצה בעלת חזון להקים אוניברסיטה בנגב. התהליך לא היה פשוט ונמשך שנים אחדות. החל משנת 1962 התקיימו בבאר שבע הרצאות מטעם מכון ויצמן למדע, הטכניון והאוניברסיטה העברית. משנת 1963 פעלה בבאר שבע אגודה עות'מאנית במטרה לייסד אוניברסיטה בבאר שבע, שנקראה המכון להשכלה גבוהה בנגב. בשנת 1964 מינה משרד החינוך והתרבות ועדה לצורך בחינת האפשרות להקמת אוניברסיטה בנגב. עיריית באר שבע רכשה בשנת 1965 את "בית היאס", בניין ששימש בעבר כמלון, כדי שישמש לפעילותו של המכון להשכלה גבוהה בנגב. בשנת 1965 התקיימה שנת הלימודים הראשונה במסגרת המכון להשכלה גבוהה בנגב. עברו עוד מספר שנים עד שהמכון הוסב בצורה רשמית לאוניברסיטה.
אוניברסיטת הנגב נוסדה בהוראת ממשלת ישראל בשנת 1969, ונפתחה בשנת הלימודים תש"ל. בחודש יוני שנת 1971 שם המוסד, שהיה קודם לכן "המכון להשכלה גבוהה בנגב", שונה באופן רשמי ל "אוניברסיטת הנגב". בשנת 1974, לאחר מותו של דוד בן-גוריון החליט חבר הנאמנים לשנות את שמה של האוניברסיטה לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. פרופסור חיים חנני מונה להיות הרקטור הראשון של האוניברסיטה בשנת 1969. פרופסור משה פריבס נבחר להיות הנשיא הראשון של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בשנת 1974.
אחד משעריה של האוניברסיטה הוא "שער השלום" דרכו עברו נשיא מצרים אנואר סאדאת וראש ממשלת ישראל מנחם בגין בא' בסיון תשל"ט, 27 ביוני 1979, היום הראשון ליישום הסכם השלום בין מדינת ישראל ומצרים. השער עוצב להנצחת הביקור ההיסטורי בקמפוס.
האוניברסיטה חברה בארגון האוניברסיטאות העולמי של אונסק"ו.
אוניברסיטת בן-גוריון התפתחה בקצב מהיר, גם בגידול במספר הסטודנטים וגם בפיתוח מסלולי לימוד חדשים בהתאם לדרישות השוק (כגון הנדסת מערכות תקשורת, הנדסת ביוטכנולוגיה, ביואינפורמטיקה). בנוסף למסלולי הלימוד המבוקשים, סייעו המחיר הנמוך יחסית של הדיור והכלכלה בבאר שבע, האווירה הסטודנטיאלית וחיי החברה המפותחים ובכלל זה קהילות סטודנטיאליות פעילות (דוגמת סגו"ל או הבאר) בהתפתחות המוסד.
לפיתוח האוניברסיטה סייעו, בנוסף למוסדות ממלכתיים ועירוניים, גם נדבנים דוגמת אברהם גולדשטיין-גורן וסוזן זלוטובסקי, שתרמו רבות בהקמת חלק מהמבנים וכן בסיוע אחר, דוגמת מלגות.
בינואר 2013 נחתם חוזה אוניברסיטת בן-גוריון ומינהל מקרקעי ישראל בו נכתב כי צפוי לקום קמפוס חדש בגודל של כ-230 דונמים.
ביוני 2016 קיבלה האוניברסיטה תרומה של כ-400 מיליון דולר מזוג אמריקאי אשר מימן בעבר את מלגות המחקר שלה.
בספטמבר 2019 פורסם על התקדמות העבודות להקמת הקמפוס הצפוני, אשר ממוקם מצפון מזרח לקמפוס הנוכחי. במקום יבנו בין היתר מעבדות מחקר, אולמות כנסים, מרכז סייבר, כיתות לימוד וכן כפר סטודנטים אשר יאכלס כמות של כ-570 יחידות דיור עם תכולה של 1,000 מיטות.
בשנת 2022 הגישה האוניברסיטה למל"ג תוכנית רב שנתית לשנים תשפ"ג - תשפ"ח. ע"פי התכנית, היקף הסטודנטים אמור להגיע בהדרגה ל-21,329 סטודנטים בשנת תשפ"ח ביחס להיקף של 17,806 בשנת 2022. מספר חברי הסגל האקדמי הבכיר אמור לעלות מ-798 חברי סגל ל-914 מרצים בשנת תשפ"ח. שבע תוכניות לימוד חדשות אמורות לקום בשלושת השנים הראשונות של התכנית: לתואר ראשון: מדעים להיי-טק; קיימות ושמירת סביבה; אינטראקציה אנושית עם טכנולוגיה ו-Sea Tech מדע וטכנולוגיות ימיות. תוכניות לתואר שני: תוכנית רב-תחומית בערים ותשתיות חכמות ולימודים אירופאיים בשיתוף עם האוניברסיטה הפתוחה. תוכניות לימוד בינלאומיות: משאבי טבע מתחדשים - תוכנית לתואר ראשון בינלאומי.
יחידות אקדמיות
לאוניברסיטה יש גם בית ספר בין-פקולטי לחקר המוח.
לאוניברסיטה מספר מכוני מחקר, ביניהם:
קמפוס אוניברסיטת בן-גוריון באילת
שלוחת האוניברסיטה באילת הוקמה כקמפוס נוסף על הקמפוס הראשי בבאר שבע ועל הקמפוס המחקרי בשדה בוקר. הלימודים בשלוחה נפתחו בשנת תשס"ג (2002/3) לאחר חתימת הסכם בין אוניברסיטת בן-גוריון לבין המועצה להשכלה גבוהה, שבו נקבע כי במקום יתקיימו לימודים אקדמיים מלאים במקצועות שונים לרבות מקצועות ייחודיים שאינם נלמדים בקמפוס הראשי בבאר שבע כדוגמת ביוטכנולוגיה ימית.
בשנת תש"ע (2009/10) למדו במקום 760 סטודנטים. במקום מתקיימים לימודים אקדמיים מלאים לתואר ראשון ולתואר שני בתחומים רבים. הלימודים לתואר ראשון כוללים: פסיכולוגיה, סוציולוגיה-אנתרופולוגיה, מדעי ההתנהגות, עבודה סוציאלית, לימודים רב-תחומיים במדעי הרוח והחברה, ניהול, וניהול מלונאות ותיירות. כמו כן, קיימת באילת מגמה של המחלקה למדעי החיים ללימודי ביולוגיה וביוטכנולוגיה ימית שתלמידיה רשומים באילת. הם לומדים שנים א' ו-ב' בבאר שבע ומגיעים לאילת להשלמת התואר בתחום התמחותם במעבדות למדעי הים ברחבי העיר. קמפוס אילת מקיים גם לימודי הנדסה שנה א' שמטרתם לתת הזדמנות כניסה למועמדים שצריכים להוכיח את יכולותיהם לפני המעבר לשנת הלימודים השנייה בקמפוס הראשי בבאר שבע.
בקמפוס מתקיימים גם לימודים לתואר שני בתחומים הבאים: מגמת מינהל, חברה ומדיניות החינוך, MBA רב-תחומי ו-MBA מסלול מנהלים, עבודה סוציאלית, ומקרא ומזרח קדום. אוניברסיטת בן-גוריון הוסמכה להעניק גם תואר שלישי דרך בית ספר קרייטמן במגמת ביולוגיה וביוטכנולוגיה ימית. הקמפוס מספק גם תוכניות עשירות ללימודים חוץ-אקדמיים לתושבי העיר ולחיילים המשוחררים הרבים שבאים לעבוד בה לאחר שירותם הצבאי.
מצוינות אקדמית והפולמוס בגינה
אוניברסיטת בן-גוריון בנגב היא אוניברסיטה צעירה יחסית. בדירוג המיוחד שנקבע לאוניברסיטאות הצעירות מ-50 שנה, היא דורגה עד ליציאתה מהקבוצה הזו בשנת 2019, בין 50 האוניברסיטאות הצעירות הטובות בעולם. לדוגמה, בשנת 16–2015 דורגה האוניברסיטה במקום ה-31 בעולם מבין האוניברסיטאות הצעירות.
על רקע דירוגה האקדמי הבינלאומי, קמו בשנת 2017 חברי הסגל האקדמי באוניברסיטה, והעלו בסנאט האוניברסיטה את סוגיית ירידתה של האוניברסיטה בדירוגים הבינלאומיים. לטענתם, ההנהלה האקדמית הייתה אחראית לירידתה של האוניברסיטה בדירוגים הללו. ירידה זו התחילה בסוף שנת 2005 ונמשכה מאז. זאת על פי הדירוגים הבינלאומיים הבאים: דירוג שנחאי, דירוג QS, דירוג THE ודירוג ליידן.
הנהלת האוניברסיטה הצביעה מנגד על מיקומה הגבוה של האוניברסיטה בדירוג 50 האוניברסיטאות הצעירות הטובות בעולם, ועל ההיקף הגדול מאוד של מחקרים יישומיים בכל קנה מידה, לרבות היותה האוניברסיטה הישראלית היחידה שצוינה על ידי "הסוכנות למיזמי מחקר צבאיים מתקדמים של ארצות הברית" מטעם הפנטגון (DARPA) כנמנית עם עשר האוניברסיטאות הראשונות בעולם שהסוכנות משתפת איתם פעולה.
החל משנת 2011 קבוצת האוניברסיטה משתתפת בתחרות פורמולה סטודנט ובשנת 2015 זכתה במקום ה-8 כולל.
Blown Away (שיר)
Blown Away (בעברית: לְהַשִׁיב או לָפַחַת) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Blown Away. השיר יצא לאור ב-9 ביולי 2012, על ידי חברת התקליטים אריסטה נאשוויל, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השני במצעד שירי הקאנטרי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קארי אנדרווד, כריס דספטנו ואשלי גורלי והופק על ידי מארק ברייט. בטקס פרסי גראמי שהתקיים בשנת 2013, קיבל השיר שתי מועמדויות: "שיר הקאנטרי הטוב ביותר" ו-"הופעת הסולו קאנטרי הטובה ביותר". השיר זכה בשתי הקטגוריות וזיכה את אנדרווד בשני פרסי גראמי נוספים.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-86 מיליון השמעות.
הצלחה
השיר זכה להצלחה רבה, כאשר הגיע למקום השני במצעד שירי הקאנטרי ולמקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי של קנדה. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הפלטינה המרובעת, על מכירות של למעלה מארבעה מיליון עותקים במדינה, מה שהופך אותו לאחד משירי הקאנטרי הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
בנוסף לכך, דורג השיר במקום ה-32 ברשימה השנתית של מצעד שירי הקאנטרי של בילבורד, שפורסמה בסוף שנת 2012.
ילן
ראו גם
}}
Delicate Sound of Thunder
Delicate Sound of Thunder (צליל עדין של רעם) הוא אלבום הופעה כפול מאת פינק פלויד, שיצא בנובמבר 1988. הוא יצא כתקליט כפול, מארז קסטה כפול ומארז CD כפול. האלבום כלל שירים מהאלבום הקודם – A Momentary Lapse of Reason, וגם שירים מאלבומים אחרים.
האלבום הגיעו למקום ה-11 ב-The Billboard 200, וכיום הוא רשום כאלבום פלטינה משולשת בארצות הברית.
Piove (Ciao ciao bambina)
(Piove (Ciao, ciao, bambina (בעברית: יורד גשם (ביי, ביי, מותק)) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר האיטלקי, דומניקו מודוניו. השיר ייצג את איטליה באירוויזיון 1959. השיר נכתב על דינו ורדה והולחן על ידי מודוניו עצמו.
רקע
בדומה לשירי התקופה, השיר נכתב כבלדת אהבה. במרכז מילות השיר עומד מודוניו שנפרד מאהובתו. הוא מבקש ממנה נשיקה אחת אחרונה לפני שעוזב לתמיד.
באירוויזיון
ב-11 במרץ 1959, השיר בוצע על ידי מודוניו באירוויזיון. השיר הושר שלישי בסדר ההופעות, לפני מונקו ואחרי דנמרק. השיר זכה במקום השישי עם תשע נקודות.
כל חלומותי
כל חלומותי (באנגלית: The Best of Everything) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית משנת 1959 בבימויו של ז'אן נגולסקו, עם הופ לאנג, דיאן בייקר, סוזי פרקר, סטפן בויד וג'ואן קרופורד בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "הטוב מהכל" ("The Best of Everything") של רונה ג'אפה משנת 1958 שיש בו יסודות אוטוביוגרפיים. העלילה היא על נשים צעירות שמגיעות לעיר הגדולה ניו יורק כדי לרכוש את הטוב ביותר מכל דבר - הצלחה בעבודה, אהבה ונישואין אך המציאות טופחת על פניהן.
תקציר העלילה
קרולין בנדר (הופ לאנג), בוגרת מכללת רדקליף, מגיעה לניו יורק לחברת "פביאן" להוצאה לאור כדי להתקבל לעבודה ככתבנית בעקבות מודעה שמבטיחה למתקבלות "הטוב ביותר מהכל". היא מתקבלת לאחר מבחן לעבוד כמזכירתה של העורכת הקשוחה אמנדה פארו (ג'ואן קרופורד), אישה מבוגרת וקשוחה שמתעמרת בכפופות לה.
תוך זמן קצר היא חולקת דירה עם הכתבניות אפריל מוריסון (דיאן בייקר) וגרג אדמס (סוזי פרקר). גם הן הגיעו לניו יורק להצליח בעבודה, למצוא אהבה ולהתחתן. אחד העורכים פרד שלימר (בריאן ארן) נוהג להטריד מינית את הבנות ולצבוט בעכוזן.
עורך נוסף הוא מייק רייס (סטפן בויד) שמחזר אחרי קרולין אבל היא שומרת אמונים לידידה אדי (ברט האלסי) שנמצא בבריטניה עד שהוא מתקשר אליה ומודיע כי נישא להלן שאביה תעשיין נפט עשיר. היא מתפרקת נפשית ומבקשת לקיים יחסים עם מייק אך הוא לא מנצל את מצבה.
אפריל מתאהבת בדקסטר (רוברט אוונס) ונכנסת להיריון. הוא מבטיח להתחתן אתה ובדרך לרישום הנישואין הוא מודיע כי הוא לוקח אותה לבצע הפלה. היא נמלטת מהרכב, נפצעת ומפילה את וולדה. לבסוף היא מתאהבת ברופא שטיפל בה.
גרג מתאהבת בבמאי דייוויד סאבאג' (לואי ז'ורדן). הוא מבטיח לה תפקיד באחד המחזות ובינתיים מנצל אותה מינית. היא מתאהבת בו נואשות אך הוא רוצה להינתק ממנה ומבטל את תפקידה בהצגה. היא עוקבת אחריו בדירתו וברגע מסוים היא נופלת מהמרפסת ונהרגת. תאונה? התאבדות?
אדי נפגש אתה שוב והאהבה שלה מתלקחת. הוא אומר לה שאינו סובל את אשתו אך אינו יכול להתגרש. היא דוחה בבוז את הרעיון שלו שהיא תהיה פילגשו.
לבסוף היא יוצאת מהמשרד, פוגשת את מייק והם צועדים ביחד ומשוחחים בשמחה.
Welcome to the Heartbreak Hotel
Welcome to the Heartbreak Hotel (בעברית: ברוך הבא למלון הלבבות השבורים) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת ההולנדית סי. סי. קאץ'. האלבום יצא לאור ב-8 בדצמבר 1986, על ידי חברת התקליטים הנסה רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Heartbreak Hotel", ו-"Heaven and Hell".
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום החמישי במצעד האלבומים שבספרד.
רקע וקידום
ביולי 1986, הוציאה סי. סי. קאץ' את הסינגל הראשון מתוך האלבום "Heartbreak Hotel", אשר תיפקד גם כסינגל הרביעי במהלך הקריירה שלה. השיר הפך ללהיט בינלאומי, שנכנס למקום השלישי במצעד השירים שבספרד וזאת, בנוסף לכך שנכנס למצעדים שבגרמניה, שווייץ ואוסטריה. בהמשך, הוציאה את השיר "Heaven and Hell", כסינגל השני מתוך האלבום. השיר הגיע אל המקום השני במצעד שבספרד, תוך שהגיע למקום ה-13 במצעד שבגרמניה.
איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי העניק לאלבום את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-50,000 עותקים במדינה.
מוצ'ה (אי)
האי מוצ'ה (בספרדית: Isla Mocha) הוא אי קטן באוקיינוס השקט השייך לצ'ילה וממוקם מערבית לחופי פרובינציית אראוקו במחוז ביוביו הצ'יליאני. גודלו של האי הוא 48 קמ"ר, ויש בו שרשרת הרים קטנה החוצה את האי מצפון לדרום שניתן להבחין בה מחופה של צ'ילה; ברכס מספר נקודות גבוהות שהגדולה שבהם בגובה 390 מטרים. הרכס מכוסה ביערות גשם ממוזגים ולאורכו מספר שקעים שבהם אגמים קטנים של מים מתוקים. את האי מוצ'ה מקיפים כ-20 איים קטנטנים.
על פי המיתולוגיה של המפוצ'ה - ילידים אינדיאנים דרום-אמריקנים החיים בצ'ילה היבשתית, נשמות המתים נוסעות מערבה לבקר באי הזה. כיום, האי ברובו הגדול הוא חלק מהפארק הלאומי האי מוצ'ה - שמורת טבע שמכסה כ-45% מפני השטח של האי. האי מוצ'ה ידוע כמקום משכנן של ספינות טרופות רבות, והחופים שלו מהווים מקום פופולרי לדיג פנאי. חופי האי מוצ'ה צוינו כמקום משכנו של ראשתן גדול-ראש מפורסם מהמאה ה-19 - "מוצ'ה דיק" אשר אודותיו נכתב ספר הרפתקאות אמריקני והוא קיבל את שמו מהאי, ועליו גם התבסס הרמן מלוויל בכתיבת ספרו מובי דיק.
נקודת היישוב הקרובה ביותר לאי היא העיר טירואה בפרובינציית אראוקו המרוחקת מן האי כ-34 ק"מ. האי שייך מבחינה מנהלית לקומונה של לבו, ודרים בו כ-800 תושבים חלקם מתיישבים צ'יליאנים וחלקם צאצאי הילידים המקוריים. האי מהווה אתר תיירות פופולרי, וידוע באיכות הדגים ופירות הים שלו.
היסטוריה
האי המוצ'ה היה מיושב במשך אלפי שנים על ידי ילידי המפוצ'ה מקבוצת "לאפקנצ'ס" ("אנשי ים") המאכלסים את חופי צ'ילה. האי התגלה על ידי חואן באוטיסטה בספטמבר 1544 אשר כינה אותו "סאן ניקולס דה טולנטינו". תיאור ראשון של האי מוצ'ה מגיע במהלך פלישה של צי שודדי ים הולנדים בשנת 1616 על ידי הקפטן ההולנדי יוריס ואן פירט ספילברגן. לדברי החוקר הצ'יליאני חואן איגנסיו מולינה, הקפטן ההולנדי ציין את השימוש של ילידי המפוצ'ה בגמלים דרום-אמריקנים (למה מצויה ואלפקה) בתור חיות מחרשה. באי מוצ'ה ביקרו באופן קבוע ספינות שודדי ים מהולנד ואנגליה, וזוהי אחת הסיבות לנוכחות ספינות טרופות רבות בחופיו. מגלה הארצות האנגלי פרנסיס דרייק וקפטן צי הסוחר ההולנדי אוליבר יאן נורט השתמשו באי כבסיס אספקה במהלך ההתקפות שלהם על הצי הספרדי. כאשר דרייק ביקר באי במהלך ההקפה שלו סביב העולם, הוא נפצע קשה בפניו על ידי ילידי המפוצ'ה העוינים באי.
ב-31 במרץ של 1608, פליפה השלישי, מלך ספרד הכריז על צמצום האוכלוסייה באי מוצ'ה, כדי למנוע מאויבי ספרד כמו הולנד ואנגליה ליצור קשר עם הילידים המקומיים ולהשתלט בעזרתם על חופי צ'ילה שהיו נתונים באותה תחת האימפריה הספרדית. עם זאת, במשך כ-80 שנה התוכנית לא יצאה לפועל, עד שלבסוף מושל הקפיטניה חנרל של צ'ילה - חוסה דה גארו הורה ב-1685 לגרש אותם מהאי לצ'ילה היבשתית באשמת סיוע לשודדי הים האנגלים וההולנדים ששוטטו באזור בשנים קודמות והתקיפו את הצי הספרדי בשיטתיות. על ביצוע התוכנית הופקד דון ג'רונימו דה קירוגה, אשר במרץ 1685 הגיע לאי עם גדוד חיילים, תפס את רוב תושבי האי והוביל אותם ליבשת; אוכלוסיית הילידים הועברה לאחר התייעצות עם הכנסייה ומסדרים דתיים אחרים לעמק אחד בגדה הימנית של נהר ביוביו שקיבל עקב כך את הכינוי "עמק לה מוצ'ה", מקום שבו תוקם לימים העיר קונספסיון המודרנית לאחר שנחרבה ברעידת אדמה קודם לכן.
אוכלוסייה ותיירות
האי מוצ'ה מיושב בדלילות על ידי כ-800 תושבים והוא אינו מפותח כל כך מבחינה טכנולוגית. אדמת האי מנוקדת במשקים חקלאיים קטנים עם עדרי בקר וסוסים הממוקמים לרוב בשטח המישורי, ויש בו מספר מועט של מבני ציבור כמו בית ספר, כנסייה ותחנת משטרה. אין מסעדות על האי, ויש בו כ-3 חנויות קטנות בלבד שמוכרות מוצרי מזון בסיסיים. הדרך המהירה ביותר על האי מלבד ההליכה היא נסיעה על מרכבות סוסים של המקומיים, בעוד שכלי הרכב נדירים למדי. החופים מתאפיינים בדיונות קטנות לצד מספר מפרצים, מזחים וחצאי אי. ניתן להקים אוהל ללינה בכל מקום באי (מלבד שטחים פרטיים), אך בדרך כלל לא בחוף עצמו עקב סכנת צונאמי. הריסות של נזקי הצונאמי נראות בעיקר בחלק הצפון מזרחי של האי.
התיירות, היא גורם הכלכלה העיקרי באי. האי מפורסם ביופי של חופיו ובמימיו הקרים המתאימים לפעילויות של ספורט הדיג. יערות הגשם הממוזגים באי מורכבים מסוגים מגוונים של צומח, חלק גדול מהם של קאנלו (Drimys winteri) והדס צ'יליאני, ומרבית העצים ביערות מכוסים בטחב וחזזיות. באי ישנו בית מלון יחיד, אך ניתן למצוא דיור חלופי באי אצל משפחות רבות אשר מחזיקות חדרים עבור תיירים. דרך הגישה המהירה ביותר לאי היא דרך האוויר (20 דקות), באמצעות טיסות משדה התעופה קאריל סור בעיר קונספסיון, או באמצעות אווירונים מהעיר טירואה הסמוכה יחסית לאי. עלות הטיסה לאי היא 20,000 פסו צ'יליאני עבור תיירים וצ'יליאנים לא מקומיים, ו-4,000 פסו עבור תושבי האי. ניתן להגיע לאי גם באמצעות סירות פרטיות. באי נמצא המגדלור השני העתיק ביותר בצ'ילה.
החי
באי יש מספר בעלי חיים, בעיקר מיני עופות ימיים כמו מגלן שחור-פנים, חופית לבנת-עכוז (מהחרטומניים), אלבטרוס סאלווין, שחף חום-ברדס, שחף הקלפ, שחף דולפיני, חופמי דו-רצועה, קורמורן אדום-רגל, קורמורן גיאנה, ברווז צ'ילואה, חד-זנב צהוב-מקור ופינגווין הומבולדט, אך יש בו גם מספר ציפורים אחרות כדוגמת כורה מצוי - ציפור קרקעית קטנה הנוהגת לכרות מנהרות לקינון בדיונות החוליות בחוף, פרוש זהוב, דיוקון עיני-אש, תת-מין אנדמי של ציפור השיר טופקולו צ'וקאנו (ממשפחת הטופקוליים), ותת-מינים אנדמיים של קיכלי אאוסטרל וראיאדיטו זנב-קוץ; מבין אוכלי הבשר באי ניתן למנות באי את הקתרטס התרנגולי, זרון סינראוס והקרקרה מהמין הדרומי. בינות לעצים ברכס שבאי, יש מחילות וקינים של יסעור ורוד-רגל (Ardenna creatopus) אשר האי מהווה את אחד מתוך שלושת אתרי הקינון היחידים שלו והגדול שבהם. סך הכול נצפו באי למעלה מ-100 מיני עופות, חלקם דרים בו באופן קבוע וחלקם מבקרים בו וממשיכים הלאה.
על מורדות ההרים המיוערים באי קיימת ככל הנראה אוכלוסייה של איילים ננסיים מהמין פודו דרומי. דגו פסיפי (Octodon pacificus; ידוע גם כדגו האי מוצ'ה), הוא מכרסם נדיר ממשפחת האוקטודוניים שאנדמי לאי ונמצא בסכנת הכחדה חמורה עקב אובדן בית גידול; מכרסמים קטנים אחרים המצויים באי הם קולילארגו ארוך-זנב (Oligoryzomys longicaudatus), אקודונט ארוך-שיער (Abrothrix longipilis), אקודונט זיתני ואקודונט ארך-טופר - כולם בני משפחת האוגריים. במימי האי מצויים או מזדמנים דולפין צ'יליאני, דולפין לווייתני דרומי, סטנלה פאנטרופית, גרמפוס אפור, נתב גדול-סנפיר, ומיני דגים רבים. באי מספר זוחלים, ביניהם מין הצפרדע Eupsophus insularis ממשפחת האלסודיים האנדמית לאי ומצויה בסכנת הכחדה חמורה. באי ישנו סוג של חיפושית ממשפחת הקנתריתיים המכונה Islamocantharis, אשר כפי שמרמז שמה המדעי כל המינים שבה אנדמיים לאי.
מוצ'ה דיק, היה לווייתן זכר מפורסם מסוג ראשתן גדול ראש שחי באוקיינוס השקט בתחילת המאה ה-19, והוא נראה בדרך כלל בסמוך לחופי האי מוצ'ה. בניגוד לרוב הראשתנים, מוצ'ה דיק היה לבקן והוא התפרסם עקב כך לראשונה בשנת 1839 במאמר שנכתב על ידי נוסע אמריקני שצפה בו במגזין "ניקרבוקר" בניו יורק. הראשתן הלבקן היה כנראה ההשראה לכתיבת הרומן מובי דיק של הרמן מלוויל שפורסם ב-1851; מלוויל שינה את השם של הלוויתן כדי להתאים את השם לקוראים האנגלים.