cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'רי גרסיה
נעוריו
ב-1960 עברו גרסיה וחברו פול ספיגל תאונת דרכים; גרסיה שבר את עצם הבריח וספיגל נהרג. גרסיה התייחס לתאונה כאל קריאת התעוררות בשבילו. הוא אמר בהמשך שאז התחיל לחיות. בסביבות אותה התקופה LSD החל לצבור תאוצה בקרב ציבור הסטודנטים. גרסיה תיאר את השפעות ה-LSD עליו כמשחררות. השפעות של סמים באות בבירור לידי ביטוי ביצירותיו של גרסיה ושל הגרייטפול דד.
קריירה עם הגרייטפול דד
גרסיה שימש כגיטריסט מוביל, סולן וכותב השירים של הגרייטפול דד במשך כל תקופת קיומה. הוא הלחין שירים דוגמת "Dark Star","Franklin's Tower", ו-"Scarlet Begonias". רוברט האנטר שותף נלהב של הלהקה בכתיבת השירים תרם כמעט לכל שיריו של גרסיה.
גרסיה ידוע באימפרוביזציות שלו בעת הנגינה, שלעיתים משלבות את שאר נגני הלהקה. חלק מתהילתו ותהילת הלהקה היה בכך שהם לעולם לא ניגנו את אותו השיר בצורה דומה. פעמים רבות היה גרסיה מקבל אות מגיטריסט הקצב בוב ויר לביצוע הסולו.
גרסייה והגרייטפול דד היו בסיבוב הופעות כמעט ברציפות מהקמתה של הלהקה ב-1965 ועד מותו של גרסיה ב-1995. מסע ההופעות שלהם נקרא "Endless tour". לעיתים היו הפסקות עקב תשישות או מחלה של חברי הלהקה, תכופות עקב בריאותו הרופפת ושימוש בסמים של גרסיה. בשלושת עשורי קיומם הופיעו הגרייטפול דד 2314 פעמים.
סגנון הנגינה הבוגר של גרסיה שילב בתוכו אלמנטים מסוגי המוזיקה השונים שריתקו אותו. ניתן להבחין בהדים של בלוגראס וכן בשילוב קטעי מוזיקה קלטית, רוק מוקדם, בלוז, קאנטרי אנד וסטרן וג'אז.
גרסיה מת באוגוסט 1995 מהתקף לב בזמן ששהה במרכז לגמילה מסמים כתוצאה מהתמכרותו להרואין. בשנותיו האחרונות סבל מבעיות רפואיות רבות עקב משקל גופו הלא יציב וסוכרת שממנה סבל.
תורמוס ארץ-ישראלי
תורמוס ארץ ישראלי (שם מדעי: Lupinus palaestinus) הוא מין של תורמוס, פרח ממשפחת הפרפרניים, הנפוץ ביותר מבין מיני התורמוס בישראל, ואנדמי למישור החוף. באזור השרון אפשר לראות מרבדי פריחה גדולים של פרח זה. העלים מאוצבעים בעלי חמש אונות. הפרחים בצבעי לבן עד ורוד בהיר. הפריחה מפברואר עד אפריל.
אולימפיאדת הנכים רומא (1960)
אולימפיאדת הנכים בשנת 1960 התקיימה ברומא שבאיטליה. זו הייתה התחרות הראשונה במתכונת אולימפית, לאחר שהתקיימו משחקי סטוק מנדוויל משנת 1948. כ-400 ספורטאים ואנשי ארגון לקחו בה חלק ובמסגרת התחרויות הותרה השתתפותם רק של נכים נפגעי עמוד השדרה. באולימפיאדה התקיימו תחרויות בשמונה ענפים: קשתות, אתלטיקה, חץ וקשת, סנוקר, שחייה, טניס שולחן, כדורסל וסייף.
דוד בריקסטון
דוד בריקסטון (נולד ב-31 במרץ 1953) הוא איש חינוך, פובליציסט, ממנהיגי הציונות הקונסרבטיבית, ששימש סגן יושב ראש הסוכנות היהודית בשנים 2017–2020 וסגן יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית בשנים 2010–2017.
תחילת דרכו
נולד בניו יורק למשפחה ציונית חילונית, שהייתה ידועה בפעילותה הן למען מדינת ישראל, והן למען זכויות האדם.
ד"ר בריקסטון מתגורר בירושלים, נשוי לגבריאל, ילידת צ'ילה ואב לשלושה.
פעילות ציונית
לאורך השנים, שימש ד"ר בריקסטון בתפקידי מפתח שונים בקרב ההנהגה הציונית, ובכללם ראש המחלקה לפעילות ציונית בהסתדרות הציונית העולמית, וחבר  ההנהלה הציונית (מאז ינואר 2001). בשנת 2010 נבחר לסגן יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית. במסגרת תפקידיו יזם והוציא לפועל פרויקטים כגון הקמת מוזיאון הרצל בהר הרצל, אותו הגה ויסד בעצמו, וכן תוכניות הכשרה מגוונות למנהיגות ציונית צעירה בתפוצות. בשנת 2017 מונה לשמש סגן יושב ראש הסוכנות היהודית ושימש בתפקיד עד שנת 2020.
בתנועה הקונסרבטיבית
במשך יותר מעשרים שנה היה פעיל בתנועה הקונסרבטיבית בישראל, לימד במכון שכטר בירושלים, שם שימש כסגן דיקן, ולבסוף התמנה ליו"ר התנועה שמטעמה נבחר להסתדרות הציונית.
פובליציסט
במשך השנים פרסם ד"ר בריקסטון עשרות מאמרים בכתבי עת ועיתונים נחשבים, בהם "הארץ" ו"ידיעות אחרונות", ובשנים האחרונות הוא בעל טור דו-שבועי קבוע, "Keep Dreaming" (ממשיכים לחלום) בג'רוזלם פוסט, בו הוא משקף את האופן שבו לדעתו הרצל, המהווה עבורו דמות מופת, היה מגיב על התרחשויות אקטואליות, אילו היה חי בימינו. הטור זוכה לתהודה רבה, שחלקה תגובות אוהדות המזוהות ע"פ רוב עם השמאל הציוני, וחלקה ביקורת נוקבת המזוהה עם האורתודוקסיה הימנית.
הר סנט הלנס
הר סנט הלנס (Mount St. Helens) הוא הר געש פעיל במדינת וושינגטון שבצפון ארצות הברית, כ-155 ק"מ דרומית לסיאטל. גובהו מעל 2,549 מטר. ההר נקרא על שם הדיפלומט הבריטי לורד סנט הלנס, ידידו של מגלה הארצות ג'ורג' ונקובר, אשר חקר את האזור בסוף המאה ה-18.
הר סנט הלנס הוא הר געש שכבתי, אחד מהרי הגעש המרכיבים את הקשת הגעשית של רכס קסקייד, המהווה חלק מטבעת האש המקיפה את האוקיינוס השקט. ההר נולד בהתפרצות ענק שהתחוללה לפני כ-2,500 שנה.
התפרצותו האחרונה הרת האסון של ההר התחוללה ב-18 במאי 1980. הייתה זו ההתפרצות הקטלנית וההרסנית ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית. 57 בני אדם נהרגו, ו-250 בתים, 47 גשרים וקילומטרים רבים של מסילות רכבת וכבישים נהרסו. קדמו להתפרצות חודשיים של פעילות סייסמית אינטנסיבית, שבעקבותיה נסגר שטח ההר לציבור וניצלו חיי אלפים. ההתפרצות העזה, בדרגה 5 במדד התפרצות געשית, שינתה כליל את צורת ההר, הנמיכה את גובהו מ-2,950 ל-2,550 מטרים, והעלימה את כיפתו, אשר במקומה נפער לוע געשי דמוי פרסה, 1.6 ק"מ רוחבו. כמות האפר הגעשי שנפלט בהתפרצות הוערך בכ-2.9 קילומטרים מעוקבים.
התפרצויות
תקופת הפעילות המוקדמת של סנט הלנס התרחשה לפני כ-35–40 אלף שנים. תקופות פעילות נוספות היו לפני 18–20 אלף שנים ולפני 8–13 אלף שנים.
בהיסטוריה המודרנית ידע הר סנט הלנס תקופות של התפרצויות גדולות, וביניהן מאות שנות שקט.
בשנת 400 לפנה"ס החלה תקופת פעילות נוספת. זרמי לבה בסביבות שנת 100 לפנה"ס נעו מספר קילומטרים בעמקי הנהרות מדרום להר. זרמי לבה אחרים באותה תקופה יצרו צינורות לבה. במאה הראשונה לספירה אירעו מספר מפולות בוץ שנעו למרחק של 50 קילומטרים. לאחר 400 שנות שקט, אירעו בהר לפחות שתי התפוצצויות חזקות, היחידות שאינן במחלוקת בתקופה שקדמה ל-1980, בהן עפו חלקים מההר.
אחרי כ-700 שנים של שקט החל ההר בשנת 1480 תקופת פעילות נוספת, שנמשכה כ-150 שנים. ב-1480 נרשמה התפרצות עזה פי כמה מההתפרצות של 1980. ב-1482 הייתה התפרצות גדולה נוספת. בסוף התקופה, בסביבות שנת 1647, הגיע ההר לשיא גובהו ומבנהו הסימטרי המוכר התעצב.
לאחר כ-150 שנות שקט התפרץ ההר שוב בשנת 1800. הייתה זו התפרצות דומה בעוצמתה לזו של 1980, ובעקבותיה החלה תקופת פעילות של 57 שנים. בין השנים 1831–1857 אירעו לפחות 12 התפרצויות שכללו פליטת אפר געשי וקילוחי לבה. משנת 1857 ועד 1980 לא התפרץ ההר.
ההתפרצות בשנת 1980
ב-20 במרץ 1980 אירעה בהר רעידת אדמה בעוצמה 4.2 לפי סולם ריכטר. ב-27 במרץ החל ההר לפלוט אדים. בסוף אפריל החל הצד הצפוני של ההר להתנפח בצורה בולטת.
ב-18 במאי בשעות הבוקר אירעה בהר רעידת אדמה בעוצמה 5.1, ובעקבותיה קרס החלק הצפוני של ההר. הייתה זו מפולת האדמה הגדולה ביותר בהיסטוריה המתועדת. בעקבות המפולת נוצר להאר (זרם בוץ געשי) שזרם לאורך קילומטרים רבים וגרם להרס רב, כולל הרס של גשרים.
כתוצאה מהמפולת, החל ההר להתפרץ. הייתה זו התפרצות פליניאנית בעוצמה 5 לפי מדד ההתפרצות הגעשית. עמוד האפר שעלה מן ההר הגיע לגובה של 20–27 ק"מ. ביום למחרת נמצא אפר געשי מההר באדמונטון שבקנדה, מרחק של כ-1,000 ק"מ מסנט הלנס. לקראת הערב ב-18 במאי דעכה הפעילות בהר.
בפיצוץ איבד ההר כ-400 מטרים מגובהו ונפער במרכזו מכתש ברוחב של כ-1.5 ק"מ. 57 אנשים נהרגו מהפיצוץ, כ-200 בתים נהרסו וכ-300 ק"מ של כבישים נהרסו.
התפרצויות נוספות
עד שנת 1986 המשיכה הפעילות בהר ובמרכזו נוצרה כיפת לבה חדשה. בין השנים 1989–1991 אירעו מספר התפרצויות בהר.
באוקטובר 2004 חזר ההר לפעילות ונוצרה בו כיפת לבה חדשה מעל זו הקיימת. פעילות דומה המשיכה עד 2006. בכמה מקרים נצפתה מחט געשית עולה כתוצאה מלחץ של המגמה מתחת. בינואר 2008 הסתיימה הפעילות הגעשית בהר.
מודל לוג-ליניארי
מוטיבציה ומודל ללוח שכיחות דו־ממדי
יהיו X ו-Y שני משתנים מקריים איכותיים כאשר ללא הגבלת הכלליות המשתנה X יכול לקבל את הערכים 1,2,...,I והמשתנה Y יכול לקבל את הערכים 1,2,...,J.
נתבונן במדגם בגודל n מתוך אוכלוסייה כלשהי, ונסמן ב-n_{ij} את מספר הפרטים במדגם עבורם X=i ו-Y=j. נאמר כי n_{ij} היא השכיחות של התצפיות במדגם עבורן X=i ו-Y=j. הטבלה שבה יש I שורות ו-J עמודות, ובהצטלבות השורה ה-i והעמודה ה-j נמצא המספר n_{ij} נקראת לוח השכיחות של המשתנים X ו-Y. מכיוון שלטבלה יש שני ממדים (אורך ורוחב) לוח השכיחות הוא דו-ממדי. לוח השכיחות הוא למעשה הנתונים שיש לנתח.
כן נסמן ב-n_{i.} את מספר הפרטים במדגם עבורם X=i, וב-n_{.j} נסמן את מספר הפרטים במדגם עבורם Y=j.
אם אין לנו שום ידיעה על ההתפלגות המשותפת של X ושל -Y, אז m_{ij}, תוחלת מספר הפרטים במדגם שעבורם X=1 ו- Y=2 היא.
אם לעומת זאת נניח כי X ו-Y הם משתנים מקריים בלתי תלויים, אז לכל i ולכל j, ולכן.
אמדים להסתברויות אלה הם ו-, ולכן, תחת הנחת אי התלות:
על ידי הפעלת פונקציית הלוגריתם נקבל כי.
באגף ימין יש שלושה מחוברים, אחד מהם תלוי ב-X וב-i, השני תלוי ב-Y וב-j, והשלישי אינו תלוי במשתנים או בערכים אלא רק בגודל המדגם.
לכן, מודל מתקבל על הדעת עבור אי התלות בין X ו-Y (בהנחה כי היא מתקיימת) הוא: לכל i ולכל j.
אם לעומת זאת המשתנים אינם בלתי תלויים אז השוויון האחרון אינו נכון, והמודל המתאים הוא כאשר לפחות עבור זוג ij אחד. מודל זה מכונה "המודל הרווי", מכיוון שהוא תמיד מתאים לנתונים התאמה מלאה. הביטוי מבטא את האינטראקציה (יחסי הגומלין) בין X ו-Y.
מכאן ש-X ו-Y הם בלתי תלויים אם ורק אם לכל i ולכל j.
אמידת הפרמטרים וטיב ההתאמה
קל לראות כי כפי שהמודל הרווי הוגדר עבור לוח השכיחות הדו־ממדי, מספר הפרמטרים \lambda גדול באופן משמעותי ממספר הנתונים. יתרה מזו, הערכים הנאמדים של \lambda אינם יכולים לקבל כל ערך אפשרי מכיוון שניתן לבטא בעזרתם את ההסתברויות P(X=i, Y=j) והסתברויות אלה חייבות להסתכם ל-1. גם ההסתברויות P(X=i) חייבות להסתכם ל-1 וכן ההסתברויות P(Y=j).
לכן יש להשית אילוצים מתאימים על הערכים של ה-\lambda-ות.
מערכת אילוצים אפשרית עבור מודל אי תלות ללוח שכיחות דו־ממדי היא: ו-. אילוצים אלה הם אנלוגיים לאילוצים ו-. בהינתן אילוצים אלו, למודל יש (I-1)(J-1) דרגות חופש.
כדי לאמוד את הפרמטרים של המודל הרווי יש צורף באילוצים נוספים: לכל j ו- לכל i. בהינתן אילוצים אלה, למודל הרווי יש 0 דרגות חופש. מאילוצים אלה נובע כי השערת אי התלות בין המשתנים ניתנת לניסוח כ-.
אמידת הפרמטרים נעשית בשיטת הנראות המרבית. לאחר מכן ניתן לבחון את טיב ההתאמה של המודל לנתונים בעזרת מבחן חי בריבוע.
בתוכנת R ניתן לאמוד את הפרמטרים של המודלים הלוג ליניאריים בעזרת הפונקציה loglin הזמינה בחבילת הבסיס של התוכנה.
מודלים ללוח שכיחות תלת־ממדי
באופן דומה להגדרת לוח השכיחות הדו־ממדי, נוכל להגדיר את לוח השכיחות התלת־ממדי על ידי האוסף n_{ijk}, כאשר זהו מספר התצפיות במדגם עבורן Z=k Y=j, X=i, וכאשר X,Y,Z הם משתנים מקריים המקבלים I,J,Kערכים בהתאמה.
המודל הרווי ללוח שכיחות תלת־ממדי הוא:
ניתן לגזור מודלים שונים עבור ההתפלגות המשותפת של Y, X ו-Z על ידי איפוס גורמי אינטראקציה.
מודל אי תלות
מודל אי תלות מתקבל על ידי איפוס כל האינטראקציות:
מודל אי תלות בין Y ו-Z בהינתן X
מודל זה מתקבל על ידי איפוס האינטראקציה מסדר 3, וכן על ידי איפוס , האינטראקציה בין Y ו-Z.
המודל הוא
מודל בו X בלתי תלוי ב-(Y,Z)
המודל הוא
אי תלות בזוגות
על פי מודל זה X ו-Y בלתי תלויים, X ו-Z בלתי תלויים, וגם Y ו-Z בלתי תלויים, אבל Y, X ו-Z יחדיו אינם בלתי תלויים.
מודל זה מתקבל על ידי איפוס האינטראקציות מסדר 2 אך מותיר את האינטראקציה מסדר 3. המודל הוא
הקשר בין המודל הלוג ליניארי ומודל הרגרסיה הלוגיסטית
קיימת חפיפה בין המודל הלוג ליניארי ומודל הרגרסיה הלוגיסטית במובן שבמקרים מסוימים שני המודלים שקולים. נדגים זאת בעזרת לוח שכיחות דו־ממדי מסדר 2 \times J, כלומר המשתנה X מקבל שני ערכים והמשתנה Y מקבל J ערכים.
ניק רודס
ניק רודס (נולד כניקולס ג'יימס בייטס; נולד ב-8 ביוני 1962) הוא מוזיקאי, זמר ומפיק אנגלי, הידוע בעיקר כחבר מייסד וכקלידן של להקת הגל החדש דוראן דוראן. הוא החבר הצעיר ביותר של ההרכב המקורי. על פי הדיווחים, רודס הוא הבעלים של השם דוראן דוראן; עובדה שנזכרה ביומני אנדי וורהול.
מודל לוג-ליניארי
הקשר בין המודל הלוג ליניארי ומודל הרגרסיה הלוגיסטית
כאשר X ו-Y אינם בלתי תלויים, מודל הרגרסיה הלוגיסטית הוא כלומר לוג יחס הסיכויים תלוי ב-Y.
ניק רודס
רודס היה מעורב גם בפרויקטים מוזיקליים נוספים מחוץ לדוראן דוראן: הוא שחרר אלבומים עם ההרכב ארקדיה ב-1985 (שכלל שלושה מחברי דוראן: רודס, סיימון לה בון ורוג'ר טיילור), והקליט והופיע בשנת 2002 תחת השם "The Devils" עם סטיבן דאפי, חבר מוזיקלי ותיק והזמר המקורי של דוראן דוראן. במרץ 2013 הוא שחרר את פרויקט הצד הטלוויזיוני TV Mania עם גיטריסט דוראן דוראן לשעבר, וורן קוקורולו.
מודל לוג-ליניארי
הקשר בין המודל הלוג ליניארי ומודל הרגרסיה הלוגיסטית
באופן דומה לפיתוח שנעשה עבור מודל אי התלות, נוכל למצוא כי עבור המודל הרווי:
ניק רודס
היסטוריה מוקדמת
בערך באותה עת בה נבחר השם דוראן דוראן ללהקה, החליט ניק בייטס לשנות את שם הבמה שלו. הוא סלד מכך שקוראים לו מאסטר בייטס, ובחר בשם "רודס", שהוצע על ידי ג'ון טיילור לפני הראיון הראשון ללהקה, על שם מותג הפסנתר החשמלי.
מודל לוג-ליניארי
הקשר בין המודל הלוג ליניארי ומודל הרגרסיה הלוגיסטית
כלומר לוג יחס הסיכויים הוא סכום של שני מחוברים, אחד מהם אינו תלוי ב-Y והשני תלוי ב-Y.
ניק רודס
היסטוריה מוקדמת
כאשר הלהקה התגבשה בהרכב הסופי שלה בשנים 1979 - 1980, דוראן דוראן החלה לנגן במועדון מקומי בבירמינגהאם בשם "The Rum Runner". בעלי המועדון הפכו למנהלי הלהקה, ורודס החל לעבוד במועדון כתקליטן.
הלהקה זכתה להצלחה מהירה, ורודס היה כוח מניע. כמוזיקאי ללא לימודים רשמיים, ערך ניסיונות בצלילי הסינתסייזרים האנלוגיים. הווייב המובהק של "Save A Prayer", דקירות המקלדת של "A View to a Kill", וצלילי המיתר של "Come Undone" ו"Ordinary World" הן כמה מיצירותיו המוכרות ביותר.
רודס גם מיהר לזהות את הפוטנציאל של סרטוני המוזיקה, ודחף את הלהקה להשקיע יותר מאמץ בסרטונים המוקדמים שלהם, מכפי שהיה אז מקובל (טרם הופעת MTV). הוא היה בקושי בן עשרים כשהלהקה התפרסמה. הוא טיפח דימוי אנדרוגיני ולעיתים סוער, התלבש כבד ושינה את צבע שיערו בגחמה. בסוף שנות התשעים החל רודס לכתוב מילים עבור דוראן דוראן, כמו גם מוזיקה. קולו ששונה באופן דיגיטלי נשמע בשיר הנושא של האלבום Medazzaland משנת 1997.
הפקת תקליטים
רודס למד טכניקות הפקה כשהיה באולפן עם דוראן דוראן, נטל חלק במיקסים של כמה שירים באלבום ריו, והיה מפיק שותף ברבים מאלבומיהם המאוחרים של הלהקה.
בראשית שנת 1983 הוא גילה את להקת Kajagoogoo והיה מפיק שותף של תקליטון הבכורה שלהם Too Shy, שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים הבריטי (עוד לפני שאחד התקליטונים של דוראן דוראן הגיע למקום הראשון).
רודס ווורן קוקורוללו כתבו והפיקו שלושה שירים באלבום האיחוד של להקת בלונדי בשנת 1996; השירים לא הוכנסו לבסוף לאלבום, אולם שיר אחד בשם "Pop Trash Movie" הוקלט לימים על ידי דוראן דוראן לאלבום Pop Trash בשנת 2000.
בשנת 2002 רודס היה מפיק שותף ונגן סינתיסייזר נוסף בתשעה שירים באלבום Welcome to the Monkey House של The Dandy Warhols. בשנת 2004 הוא הפיק את להקת הפופ הבריטית ריביירה F ב- EP הבכורה שלה International Lover, שיצא לאור ב"Pop Cult/Tape Modern" (חברת התקליטים של רודס וסטיבן דאפי).
פרויקטים צדדיים
בשנת 1985 בעת שדוראן דוראן הייתה בהפוגה, הקים רודס, יחד עם חבריו ללהקה סיימון לה בון ורוג'ר טיילור, את הפרויקט הצדדי ארקדיה. ללהקה היה צליל כבד ואטמוספירי הרבה יותר מדוראן דוראן (או הרוק של הפרויקט הצדדי הנוסף של דוראן משנת 1985, תחנת הכוח). השיר "Election Day" היה הלהיט היחידי של הלהקה והאלבום היחיד של הלהקה, So Red the Rose, הגיע לפלטינה בארצות הברית, אך הצליח פחות בבריטניה. הלהקה מעולם לא הופיעה והתפרקה כשדוראן דוראן התארגנו מחדש ב -1986.
בשנת 1999, רודס התאחד עם הסולן המקורי של דוראן דוראן, סטיבן דאפי, כדי ליצור מוזיקה חדשה המבוססת על כמה חומרים ישנים שהשניים כתבו יחד. התוצאה הייתה האלבום Dark Circles, שיצא תחת השם The Devils. כמו כן, בשנת 1999 הייתה לרודס הופעה אורח קטנה (בקול בלבד) כטייס מפציץ קנדי בסאות 'פארק: Bigger, Longer & Uncut.
בשנת 2006 רודס וג'ון טיילור שיתפו פעולה באלבום האוסף Only After Dark. בשנת 2011 רודס, יחד עם אנדרו וויאט ומארק רונסון, עשו רמיקס לשיר ''Personal Jesus של Depeche Mode באוסף הרמיקסים שלה Remixes 2: 81-11. באותה שנה הוא גם כתב את אחרית הדבר לספר האומנות Put the Needle on the Record.''
חיים אישיים
שנתיים לאחר תחילת ההצלחה של דוראן דוראן עבר ניק רודס למרכז לונדון, והוא ממשיך להתגורר בה עד היום. בשנת 1982 פגש את ג'ולי אן פרידמן (היורשת של Younkers Department Store מאיווה, ארצות הברית) במסיבת יאכטה בעת סיבוב הופעות באמריקה, והתחתן אתה ב-18 באוגוסט 1984. יש להם בת אחת ששמה טטיאנה לי אורכיד (נולדה ב 23 באוגוסט 1986). לאחר פרידה קצרה וניסיון להתפייס, הם התגרשו בשנת 1992. רודס ניהל מאז כמה מערכות יחסים ארוכות עם נשים שונות, אך לא נישא בשנית.
כסטודנט לשעבר לאמנות, התלהב רודס מעולם האמנות בתחילת הקריירה שלו. הוא התיידד עם אמן הפופ הידוע אנדי וורהול ו- The Factory שלו, והשתתף בתערוכות ברחבי העולם. בסוף 1984 פרסם ספר משלו לצילומי אמנות מופשטת שנקרא Interference. רבות מהתמונות הוצגו בתערוכה בגלריית המילטון בלונדון. הוא ממשיך להציג צילומים מדי פעם, כולל במגזינים בריטיים כמו טאטלר ומופיע מדי פעם גם בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בקאן.
בנובמבר 2011, קיבל ניק רודס תואר דוקטור לשם כבוד לאמנויות מאוניברסיטת בדפורדשייר, עבור פעילותו המוזיקלית.
רודס הוא צמחוני שנים רבות, לעיתים פסקאטרי. בריאיון ל- DuranDuran.com ב -2012 ציין אוכל איטלקי, לבנוני והודי כמועדפים עליו.
רנסאנס
הרנסאנס (בצרפתית: Renaissance – "לידה מחדש") הוא שמה של תנועת תחייה תרבותית, פילוסופית ואמנותית שהחלה באיטליה בתקופת ימי הביניים המאוחרים והתפשטה בהדרגה לרחבי אירופה. התנועה נתנה את שמה לתקופה היסטורית שנמשכה בערך מהמאה ה־14 ועד למאה ה־17 (לחלופין יש הרואים אותה מהמאה ה־15 ועד למאה ה־18). הווייתה ורעיונותיה של התנועה חפפו את אירועי השעה של אותה עת - ובמרכזם עמדה תחייתם של טקסטים מהעת הקלאסית (תקופת יוון ורומא העתיקות), עליית הפטרונות מצד האפיפיורות והאצולה, התפתחות טכניקות חדשות באמנות (לדוגמה טכניקת הפרספקטיבה בציור) והתקדמות רבה בתחומי המדע. לזרם הרנסאנס הייתה השפעה רבה כמעט על כל תחומי החיים אך הוא ידוע בעיקר בשל השפעתו המכרעת על עולם האמנות שבאה לידי ביטוי בתרומות של אדריכלים, פסלים, ציירים ואנשי אשכולות שהבולטים ביניהם היו רפאל, לאונרדו דה וינצ'י ומיכלאנג'לו, שהיו המקור למונח "איש הרנסאנס".
על פי רוב הדעות, הרנסאנס החל בעיר פירנצה במאה ה־14, אם כי יש חולקים על קביעה זו. תאוריות מגוונות הוצעו במהלך ההיסטוריה על מנת להסביר את מקורה של התנועה ואת מאפייניה, והן מתמקדות בעיקר בתנאים החברתיים והאזרחיים שהיו מיוחדים לפירנצה באותה התקופה וכן למבנה הפוליטי המיוחד שלה, שכלל את הפטרונות של המשפחה השולטת בעיר, משפחת מדיצ'י.
קיימת היסטוריוגרפיה ענפה על תקופת הרנסאנס, אולם ההיסטוריונים חלוקים בדעתם בשאלה האם היא היוותה התקדמות תרבותית מימי הביניים או שמא היא הייתה תקופת פסימיות ונוסטלגיה לעידן הקלאסי. בעוד שהיסטוריונים בני המאה ה־19 נטו להדגיש את העובדה שהרנסאנס ייצג התנתקות גמורה מדרך המחשבה וההתנהגות של ימי הביניים, היסטוריונים מודרניים יותר נוטים להדגיש את ההמשכיות שבין שתי התקופות.
סקירה כללית
הרנסאנס הייתה תנועה תרבותית שהשפיעה רבות על החיים האינטלקטואלים באירופה של התקופה המודרנית המוקדמת. התנועה החלה באיטליה, ועד המאה ה־16 היא התפשטה ברחבי אירופה. השפעותיה הורגשו בתחומים רבים, כמו ספרות, פילוסופיה, אמנות, פוליטיקה, מדע, דת, ארכיטקטורה ועוד. מלומדי תקופת הרנסאנס השתמשו בפילוסופיית ההומניזם בלימודיהם, וחיפשו ריאליזם ורגשות אנושיים באמנות. הם ביקשו ללמוד מטקסטים עתיקים, בעיקר כאלו שנכתבו ביוונית ובלטינית, וחרשו את ספריות המנזרים בחיפוש אחר כתבים עתיקים שנשכחו. כתבים אלו עוררו בהם רצון עז לשפר ולשכלל את הידע שלהם, שהיה מוגבל עד אז לחומר שהכנסייה התירה ללמוד. אולם אנשי הרנסאנס לא דחו את הדת; למעשה חלק רב מהעבודות הגדולות של הרנסאנס הוקדשו לדת, והכנסייה נתנה את חסותה לאמנים רבים וגדולים מהתקופה. למרות זאת היה שינוי בתפיסת הדת של האינטלקטואלים, ושינוי זה הורגש בתחומים שונים של החיים התרבותיים. יש האומרים, שהתנועה הושפעה רבות משרידי האימפריה הרומית, אשר היו מפוזרים לאורכי איטליה.
אמני הרנסאנס שאפו לייצג את דמות האדם באופן ריאליסטי, ולמטרה זו הם פיתחו טכניקות חדשות כמו פרספקטיבה ושימוש מתוחכם באור טבעי. פילוסופים פוליטיים, מקיאוולי היה המפורסם מביניהם, ביקשו לתאר את החיים הפוליטיים באופן מציאותי, וכן לשפר את הממשל כך שיתבסס על ההגיון. הסופרים של התקופה, בנוסף ללימוד הכתבים העתיקים, החלו להשתמש יותר ויותר בשפה יומיומית ולא בלטינית. עובדה זו, יחד עם מהפכת הדפוס, אפשרה לאנשים רבים באירופה גישה לספרים, ובמיוחד לכתבי הקודש, מה שהוביל מאוחר יותר להתפתחות הפרוטסטנטיות.
תנועת הרנסאנס הייתה ניסיון של אינטלקטואלים לחקור ולשפר את העולם הרוחני, הגשמי והאומנותי, דרך החייאתם של רעיונות מהעת העתיקה וכן דרך גישות חדשות לדרך המחשבה.
מקור השם
ג'ורג'ו וזארי היה הראשון שהשתמש במילה "רנסאנס" Rinascita בדפוס, בספרו "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר" שיצא לאור בשנת 1550 והוקדש לקוזימו דה מדיצ'י. ההתייחסות מצד וזארי הייתה בעיקר לתחיית האמנות בכיפה של מיכלאנג'לו. יעקב בורקהארט, בספרו "תרבות הרנסאנס באיטליה", הרחיב את המילה למונח היסטורי המתאר את התקופה כולה.
מקורות הרנסאנס
היסטוריונים רבים מסכימים כי הרעיונות שאפיינו את הרנסאנס מקורם בפירנצה של סוף המאה ה-13, ובמיוחד בכתביהם של הסופרים פטרארקה, שהחיה את הספרות הקלאסית היוונית, ודנטה, וביצירותיו של האמן ג'וטו די בונדונה. אולם השאלה מדוע הרנסאנס התחיל באיטליה דווקא באותה התקופה נותרה לא פתורה. כדי לענות על שאלה זו הועלו מספר תאוריות:
היטמעות של ידע יווני וערבי
הרנסאנס קיבל את שמו משום שהוא סימל "לידה מחדש" של רעיונות קלאסיים מסוימים שהיו אבודים במשך תקופה ארוכה לאירופאים המערביים. רוב החוקרים מסכימים כי הגורם המרכזי לתחייה זו היה הגילוי מחדש של טקסטים עתיקים שנשכחו על ידי התרבות המערבית אך נשמרו ב וב, וכן בתרגומים של טקסטים יווניים וערביים לשפה הלטינית. מלומדי הרנסאנס חרשו את ספריותיה של אירופה בחיפוש אחר עבודות של כותבים קלאסיים כגון אפלטון, קיקרו, ויטרוביוס ועוד. פטרארקה היה אחד מהמתרגמים החשובים ביותר של התקופה ונודע בתרומתו הרבה לתרגום וחקירת כתבים יוונים, ולהתפתחות הרנסאנס בכלל. בנוסף לכך, ככל שהכיבוש מחדש של חצי האי האיברי מידי המוסלמים התקדם, עבודות יווניות וערביות רבות נתפסו ממוסדות חינוכיים חשובים, כמו הספרייה של קורדובה. הכתבים של סופרים יוונים והלניסטים גדולים, כמו אריסטו, אוקלידס, פלוטינוס ותלמי ועוד, וכן של מדענים ופילוסופים מוסלמים, כמו אבן סינא ואבן רושד, יובאו לתוך העולם הנוצרי וסיפקו חומר אינטלקטואלי חדש למלומדים אירופאים.
המבנה החברתי והפוליטי באיטליה
חוקרים מסוימים מאמינים כי המבנה הפוליטי המיוחד באיטליה של ימי הביניים והאקלים החברתי המיוחד שלה אפשרו פריחה תרבותית נדירה. איטליה לא הייתה קיימת כישות פוליטית בתקופה זו, אלא הייתה מחולקת לערי מדינה קטנות: ממלכת נאפולי שלטה בדרום המגף, רפובליקת פירנצה ומדינת האפיפיור שלטו במרכז, ג'נובה ומילאנו בצפון ובמערב, ורפובליקת ונציה שלטה במזרח. איטליה במאה ה-15 הייתה אחד האזורים האורבניים ביותר באירופה. רבות מעריה ישבו על ערים רומאיות עתיקות, וייתכן כי הטבע הקלאסי של הרנסאנס היה קשור למקורו בשטח הקדום של האימפריה הרומית.
באותה התקופה איטליה הייתה ידועה ברפובליקות הסוחר שלה, במיוחד רפובליקות פירנצה וונציה. אף על פי שבפועל ערי מדינה אלו היו אוליגרכיות, ולא דמו כלל לדמוקרטיה מודרנית, הן איפשרו חופש פוליטי יחסי שעודד התקדמות אקדמית ואמנותית. בדומה לכך, מעמדן של ערים איטלקיות רבות, כמו ונציה, כמרכזי מסחר גדולים, הפך אותן לצמתים אינטלקטואליים. סוחרים הביאו עימם רעיונות ממרחקים, ובמיוחד מהלבנט. ונציה הייתה השער של אירופה למסחר עם המזרח וכן יצרנית של זכוכית איכותית, בעוד שפירנצה הייתה בירת המשי והתכשיטים. העושר שעסקים אלו הביאו לאיטליה אפשר את יצירתם של פרויקטים אמנותיים גדולים, פרטיים וציבוריים, וכן הוא הביא לכך שלתושבים היה יותר זמן פנוי ללימודים.
המוות השחור
תאוריה נוספת למקורה של הרנסאנס טוענת כי ההרס שנגרם על ידי המוות השחור בפירנצה ובשאר אירופה גרם לשינוי בתפיסת העולם של אנשי המאה ה-14. איטליה נפגעה בצורה קשה במיוחד על ידי המגפה, ויכול להיות שהיכרות זו עם המוות גרמה למלומדים של התקופה לחשוב יותר על חייהם העכשוויים ופחות על החיים שלאחר המוות. נטען גם כי המוות השחור גרם לגל חדש של אדיקות, אותו ניתן לראות בעלייה בהזמנות של יצירות אמנות דתיות. אולם תאוריה זו לא מסבירה לגמרי מדוע הרנסאנס התרחש דווקא באיטליה, שכן המוות השחור השפיע על אירופה כולה.
קצו של צי הסוחר הערבי ועליית ציי הסחר האיטלקיים
עם נפילת בית עבאס בשל פלישת המונגולים החלו ציי הסחר הערביים, ששלטו ללא מתחרים בסחר בים התיכון, להיחלש. בהדרגה החליפו אותם ספינות סוחר איטלקיות. יתר על כן, קיומה של האימפריה המונגולית ששלטה באסיה ממערב עד מזרח פתח דרכי סחר חדשות רבות. העושר החדש שזרם לערי איטליה היווה לדעת רבים גורם חשוב במימון תנועת התחייה של הרנסאנס.
התנאים החברתיים בפירנצה
לא ברור מדוע הרנסאנס החל דווקא בעיר פירנצה. חוקרים מציינים מספר מאפיינים שהיו ייחודיים לחיים התרבותיים של פירנצה ושיכלו לגרום לתנועה תרבותית שכזו. רבים מדגישים את התפקיד ששיחקה משפחת מדיצ'י כפטרונית ומעודדת האמנות. לורנצו דה מדיצ'י שילם סכומי עתק לאמנים המובילים של פירנצה, כמו לאונרדו דה וינצ'י, סנדרו בוטיצ'לי ומיכלאנג'לו עבור יצירת עבודות אמנות.
אולם תקופת הרנסאנס החלה עוד לפני עלייתו של לורנצו לשלטון ואפילו לפני עלייתה לגדולה של משפחת מדיצ'י. היסטוריונים מסוימים טוענים כי הרנסאנס נולד בפירנצה פשוט במקרה, כתוצאה מהיוולדם של אנשים גדולים ומוכשרים באזור. אולם היסטוריונים אחרים, המאמינים כי "מקריות" כזו אינה סבירה, טוענים כי אנשים גדולים אלו עלו לגדולה הודות לתנאים התרבותיים והחברתיים של התקופה באזור.
הומניזם
ההומניזם לא היה ממש פילוסופיה, אלא יותר שיטת לימוד. בניגוד לשיטה הסכולסטית, שהתמקדה בפתרון סתירות בין סופרים שונים, ההומניסטים למדו טקסטים עתיקים מקוריים והעריכו אותם באמצעות שילוב של הגיון וראיות אמפיריות. החינוך ההומניסטי התבסס על לימוד של שירה, דקדוק, אתיקה ורטוריקה. אנשי הרנסאנס ניסו לחדש את הרוח הקלאסית, המנוגדת לרוח הכנסייה, שהעמידה במרכז את האל ולא את אושרו של האדם בעולם הזה. מעל לכל, ההומניסטים האמינו בכישרונו של האדם וביכולת הייחודית והמדהימה של המוח האנושי.
מלומדים הומניסטים עיצבו את הנוף האינטלקטואלי לכל אורך התקופה המודרנית המוקדמת. פילוסופים פוליטיים כמו מקיאבלי ותומאס מור החיו את הרעיונות של המלומדים היוונים והשתמשו בהם בביקורות על הממשל המודרני. תאולוגים מהתקופה, ובמיוחד ארסמוס ולותר, מרדו בסטטוס קוו האריסטוטלי והציגו לראשונה רעיונות מהפכניים של אמונה שהסתמכו גם הם על ההומניזם.
דת
האידיאלים ההומניסטיים החדשים, אף על פי שהיו חילוניים בעיקרם, התפתחו בתקופה שנשלטה על ידי הנצרות באירופה ללא עוררין. כמעט כל יצירות האמנות החדשות הוזמנו על ידי הכנסייה או הוקדשו לה. עם זאת לרנסאנס הייתה השפעה רבה על התאולוגיה של התקופה, ובמיוחד על הדרך שבה אנשים ראו את היחסים בין האדם לאל. רבים מהתאולוגים החשובים של התקופה, ובהם ארסמוס, תומאס מור, ז'אן קלווין ומרטין לותר, היו בעצמם הומניסטים.
הרנסאנס החל בתקופה של אי-שקט דתי. ימי הביניים המאוחרים היו עת של אינטריגות פוליטיות שסבבו סביב האפיפיורות וששיאן היה הקרע המערבי. בעוד שהקרע נפתר על ידי ועידת קונסטנץ בשנת 1414, במאה ה-15 הנצה תנועת הרפורמה הפנימית של הקונקיליאריזם (Conciliarism), שביקשה להגביל את כוחו של האפיפיור ולהדגיש את סמכותן של מועצות בכירי הכנסייה כנגדו. האפיפיורות יצאה אמנם לבסוף ממאבקים אלה כאשר ידה על העליונה, אולם הטענות שהועלו כנגד השחיתות שלה, ובעיקר השחיתות המוסרית של האפיפיור אלכסנדר השישי שהואשם בין היתר במכירת מינויים כנסייתיים, בנפוטיזם ובהולדת ארבעה ממזרים, המשיכו לעלות.
אנשי כנסייה כמו ארסמוס ולותר הציעו רפורמות כנסייתיות, רובן מבוססות על ביקורת הומניסטית על הברית החדשה. בחודש אוקטובר 1517 פרסם לותר את 95 התזות שלו, בהן הוא מוחה על הסמכות של האפיפיור ומבקר את השחיתות בכנסייה ובעיקר את מכירות כתבי המחילה. תזות אלו הובילו לרפורמציה ולניתוק מהכנסייה הקתולית הרומאית, שלפני כן טענה להגמוניה במערב אירופה.
אמנות
עוד קודם לתקופת הרנסאנס התעניינו אמנים ביצירות ריאליסטיות יותר וסימבוליות פחות ממה שהיה מקובל באמנות הנוצרית של ימי הביניים. באמנות הכנסייתית היה עקרון הייצוגיות חשוב בהרבה מהדיוק. אמנות הרנסאנס, לעומת זאת, העניקה חשיבות לסימטריה, קומפוזיציה, אור ופרספקטיבה.
אחד מסימני ההיכר של אמנות הרנסאנס היה התפתחותן של טכניקות פרספקטיבה ריאליסטיות. ג'וטו די בונדונה (1267–1337) היה הראשון שהשתמש בחלל בתוך ציור, אולם רק עם פרסום כתביהם של אדריכלים כמו ברונלסקי (1377–1446) ואלברטי (1404–1472) הפרספקטיבה הוגדרה כטכניקה אמנותית רשמית. התפתחות הפרספקטיבה הייתה חלק מנטייה רחבה יותר לכיוון הריאליזם באמנות. למטרה זו פיתחו ציירי התקופה טכניקות נוספות, למדו את משחקי האור והצל, ואפילו, כמו במקרה של לאונרדו דה וינצ'י, למדו את האנטומיה של גוף האדם. ביסוד השינויים הללו באמנות עמד רצון מחודש לתאר את יופיו של הטבע ולבדוק את האקסיומה של האסתטיקה. יצירותיהם של דה וינצ'י, מיכלאנג'לו ורפאל מייצגות את השיאים האמנותיים שאמנים רבים אחרים ניסו לחקות.
באותה התקופה, בהולנד, התפתחה תרבות אמנותית תוססת, והיצירות של אמנים הולנדים חשובים כמו יאן ואן אייק השפיעו על ההתפתחות של הציור באיטליה, גם מבחינה טכנית עם השימוש החדש בצבעי שמן ובבד, וגם מבחינת הסגנון עם השימוש בנטורליזם. מאוחר יותר, יצירותיו של פיטר ברויגל האב נתנו השראה לאמנים רבים לתאר בציוריהם את חיי היום-יום.
באדריכלות, פיליפו ברונלסקי היה האמן החשוב ביותר בלימוד המבנים הקלאסיים, ועם הידע שהתגלה מחדש מכתביו של ויטרוביוס והפריחה במדע המתמטיקה הוא פיתח את סגנון הרנסאנס באדריכלות. היצירה החשובה ביותר של ברונלסקי, שהייתה מבצע הנדסי מורכב, הייתה הכיפה של קתדרלת פירנצה, שבנייתה נמשכה 16 שנה והסתיימה בשנת 1436. היצירה הארכיטקטונית החשובה ביותר של תקופת סוף הרנסאנס הייתה בזיליקת פטרוס הקדוש, שנבנתה בתחילת המאה ה-17.
מדע
התמורות שחלו בענפי האמנות ומדעי הרוח השתקפו בתקופה דינמית של שינויים בעולם המדע. יש הרואים בשטף פעילות זה מהפכה מדעית של ממש, שבישרה על התחלתו של העידן מודרני. אחרים רואים בו פשוט האצה של תהליך ממושך שהחל בעת העתיקה ונמשך עד היום. בכל מקרה, ישנה הסכמה כללית כי ברנסאנס היו שינויים משמעותיים בדרך בה ראה האדם את היקום ובשיטות בעזרתן ניסו המדענים להסביר תופעות טבעיות.
המדע והאמנות היו שלובים מאוד זה בזה בתקופת הרנסאנס, עם אמנים כמו לאונרדו דה וינצ'י שאיירו איורים מפורטים של אנטומיה וטבע. אולם ההתפתחות החשובה ביותר של התקופה לא הייתה תגלית מסוימת, אלא דווקא תהליך שהוביל לתגליות, הנקרא "השיטה המדעית". דרך מהפכנית זו ללמידת העולם התמקדה בראיות אמפיריות, בחשיבות המתמטיקה ובשלילת תאוריית הסיבה הסופית לטובת פילוסופיית המכניות, הטוענת כי כל התופעות הטבעיות יכולות להיות מוסברות על ידי סיבות פיזיקליות. תומכים מוקדמים של הרעיונות הללו כללו את קופרניקוס ואת גלילאו. השיטה המדעית החדשה הובילה לתרומות גדולות לתחומי האסטרונומיה, הפיזיקה, הביולוגיה והאנטומיה.
האסטרונמיה של ימי הביניים המאוחרים הייתה מבוססת על המודל הגאוצנטרי של תלמי, אולם מעט מאוד אסטרונומים ממש קראו את כתביו של תלמי אלא הסתמכו על מבואות וסיכומים לתאוריה שלו. בסוף המאה ה-15 פורסם לראשונה ספר מקיף על האסטרונומיה של תלמי, שכלל בתוכו את מחקריהם של אסטרונומים מהתקופה וכן חלקים מספרים יווניים שלא היו ידועים לעולם המערבי עד אז, שהובאו מקונסטנטינופול. ההתפתחות החשובה ביותר באסטרונומיה של תקופת הרנסאנס הייתה עבודתו של קופרניקוס (1473–1543). קופרניקוס היה שייך לדור הראשון של אסטרונומים שחונכו בעזרת הספרים המקיפים החדשים. בתחילת המאה ה-16 הוא החל לחקור רעיון חדש ומזעזע לזמנו לפיו כדור הארץ סובב את השמש. הוא בילה את שארית חייו בניסיון להוכיח מתמטית את המודל ההליוצנטרי שלו, וכשהוא פרסם לבסוף את מחקריו בשנת 1543 הוא כבר היה על ערש דווי. אולם קופרניקוס היה מדען רנסאנס ולא מהפכן כפי שחושבים, משום שהוא נהג לפי שיטותיו של תלמי ואפילו לפי סדר ההצגה שלו. ניתן להגיד כי הרנסאנס של האסטרונומיה הסתיים עם התאוריות החדשניות של קפלר (1571–1630) וגלילאו (1564–1642).
המודעות העצמית ברנסאנס
כבר במאה ה-15 היו סופרים ואמנים באיטליה מודעים לשינויים החשובים שהתרחשו בתקופתם והשתמשו בביטויים כמו Modi Antichi (בדרך העתיקה) או Alle Romana et alla Antica (בדרך של הרומאים ושל אנשי העת העתיקה). אולם המונח "לידה מחדש" (Rinascita באיטלקית) לא הופיע אלא לראשונה בספרו של ג'ורג'ו וזארי, "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר", שפורסם בשנת 1550. וזארי חילק את תקופת הרנסאנס לשלושה חלקים: החלק הראשון כלל את תקופתו של ג'וטו, החלק השני את תקופתם של ברונלסקי ודונטלו, והחלק השלישי סבב סביב לאונרדו דה וינצ'י והגיע לשיאו עם מיכלאנג'לו. לפי וזארי, הייתה זו לא רק המודעות הגדלה לתקופה העתיקה שגרמה להתפתחות זו, אלא גם הרצון החדש ללמוד ולחקות את הטבע.
התפשטות הרנסאנס
במאה ה-15 הרנסאנס החל להתפשט במהירות ממולדתו בפירנצה, קודם לשאר חלקי איטליה ובמהרה לרחבי אירופה. המצאת הדפוס על ידי יוהאן גוטנברג איפשרה את ההעברה המהירה של הרעיונות החדשים של התקופה. ככל שאלה התפשטו, הם השתנו והסתגלו לתרבויות המקומיות. במאה ה-20 חוקרים החלו לחלק את תקופת הרנסאנס לתנועות מקומיות ולאומיות:
הרנסאנס הצפוני
הרנסאנס שמחוץ לאיטליה נקרא בשם הרנסאנס הצפוני. הוא הגיע תחילה לצרפת על ידי המלך שארל השמיני, לאחר פלישתו לאיטליה. תקופת שלטונו של המלך פרנסואה הראשון נחשבת כשיא הרנסאנס הצרפתי, משום שהוא ייבא למדינה יצירות אמנות איטלקיות והביא אמנים איטלקיים, כמו לאונרדו דה וינצ'י, ואף בנה ארמונות מרהיבים ויקרים שניצלו עד תום את הסגנון האדריכלי החדש. סופרים, כמו פרנסואה רבלה, פייר דה רונסאר ומישל דה מונטן, וכן ציירים ומוזיקאים צרפתיים, שאבו השראה רבה מרוח הרנסאנס האיטלקי.
במחצית השנייה של המאה ה-15 הביאו עימם האיטלקים את הסגנון החדש להונגריה, בעיקר כתוצאה מהנישואין בין מלך הונגריה, מתיאש הוניאדי, לבתו של מלך נאפולי, ביאטריקס. במהרה הפכה בודה לאחד המרכזים האמנותיים החשובים ביותר של הרנסאנס צפונית להרי האלפים, אך הכיבוש העות'מאני של הונגריה בשנת 1526 הביא את "הרנסאנס ההונגרי" הקצר לקיצו. אמנים איטלקיים רבים הגיעו גם לפולין עם בונה ספורצה, בתו של דוכס מילאנו, שנישאה בשנת 1518 למלך פולין זיגמונד הראשון, ובכך תרמו להתפשטות הרנסאנס הפולני.
רוח התקופה התפשטה מצרפת אל ארצות השפלה ואל גרמניה, ולבסוף הגיעה, בשלהי המאה ה-16, לאנגליה ולסקנדינביה. באזורים אלו הפך ההומניזם להיות קשור באופן הדוק לרפורמציה הפרוטסטנטית, והאמנות והספרות של הרנסאנס הגרמני משקפות בעיקר את המחלוקות הדתיות הרבות של התקופה.
באנגליה, סימל העידן האליזבתני את שיאו של הרנסאנס האנגלי, בעבודותיהם של סופרים אנגלים כוויליאם שייקספיר, כריסטופר מרלו וג'ון מילטון, וכן ביצירות של אמנים, אדריכלים ומלחינים אנגלים.
הרנסאנס הגיע לחצי האי האיברי דרך שטחי ממלכת אראגון על הים התיכון וכן דרך עיר המסחר החשובה ולנסיה. בשיאו של הרנסאנס הספרדי ניתן היה למצוא סופרים חשובים כמו לופה דה וגה ומיגל דה סרוואנטס ואמנים משפיעים כמו אל גרקו.
הציור של הרנסאנס האיטלקי שונה מזה של הרנסאנס הצפוני. האמנים האיטלקיים היו בין הראשונים שציירו סצנות חילוניות והרחיקו בכך את עצמם מנושאי האמנות של ציירי ימי הביניים שהתרכזו בעיקר בנושאים נוצריים-דתיים. אמני הרנסאנס הצפוני המשיכו בתחילה להתרכז בנושאים דתיים, כמו המהפכות הדתיות של התקופה שתוארו בידי האמן הגרמני החדשן אלברכט דירר. מאוחר יותר, סיפקו יצירותיו של פיטר ברויגל השראה לאמנים לצייר סצנות יומיומיות במקום סצנות דתיות או קלאסיות. בנוסף, שיכללו האחים ואן אייק הפלמיים במהלך הרנסאנס את טכניקת הציור בשמן, שאיפשרה לאמנים להפיק צבעים חזקים על משטחים קשים ששרדו מאות שנים.
היווצרות המונח
רק במאה ה-19 המילה הצרפתית "רנסאנס" הפכה לשכיחה לתיאור התנועה התרבותית שהחלה במאה ה-14. תקופת הרנסאנס הוגדרה לראשונה על ידי ההיסטוריון הצרפתי ז'ול מישלה (1798–1874), בספרו משנת 1855 "ההיסטוריה של צרפת". מישלה טען כי הרנסאנס הביא איתו התפתחות מדעית יותר מאשר אמנותית או תרבותית, וכי הוא התרחש בין סוף המאה ה-15 לאמצע המאה ה-17. כלאומן צרפתי, ניסה מישלה לייחס את הרנסאנס לצרפת ולהגדיר אותה כתנועה צרפתית.
ההיסטוריון השווייצרי יעקב בורקהרדט, לעומת זאת, בספרו "תרבות הרנסאנס באיטליה", תחם את הרנסאנס בין המאה ה-14 לאמצע המאה ה-16. הוא ראה בתקופה זו את היווצרות הרוח המודרנית של האינדיבידואליות, שדוכאה במהלך ימי הביניים. ספרו של בורקהרדט היה רב-מכר והוא השפיע רבות על התפתחות הפירוש המודרני של הרנסאנס האיטלקי. בשנים האחרונות נהוג להגדיר את הרנסאנס לא כעידן היסטורי רצוף בעל התחלה וסוף, אלא כתנועה תרבותית שהתרחשה במקומות ובתרבויות שונים במקביל.
הרנסאנס כשינוי חיובי
רוב הדיון סביב הרנסאנס בתקופה האחרונה נסב סביב השאלה האם הוא היווה "שיפור" מתרבות מימי הביניים. הן מישלה והן בורקהרדט דיברו בהתלהבות על ההתקדמות שהתחוללה בימי הרנסאנס לקראת העת החדשה, ובורקהרדט אף השווה התקדמות זו לצעיף שמוסר מעיני האדם כך שהוא יכול לראות ביתר בירור.
מצד שני, מדגישים היסטוריונים רבים כיום כי רוב הגורמים החברתיים השליליים המיוחסים לתקופת ימי הביניים, כמו עוני, מלחמות, רדיפות דתיות ועוד, הפכו לגרועים יותר בתקופת הרנסאנס עם מקיאבלי, מלחמות הדת, האפיפיורות המושחתת וציד המכשפות המתגבר במאה ה-16. רבים מאלה שחיו בעידן הרנסאנס לא ראו בו את "תור הזהב" כפי שדמיינו אותו סופרים במאה ה-19, אלא דאגו לבעיות החברתיות הרבות אותן חוו. למרות זאת, האמנים, הסופרים והפטרונים שהיו מעורבים בתנועה החדשנית הזו כן האמינו שהם עדים לעידן חדש שהיווה מעבר חד מימי-הביניים.
ההיסטוריון ההולנדי יוהאן הויזינחה (1872–1945) הכיר בקיומו של הרנסאנס, אך הטיל ספק בהיותו שינוי חיובי. בספרו "בסתיו ימי-הביניים" הוא טען כי הרנסאנס הייתה תקופת שקיעה ביחס לתקופת שיא ימי הביניים. השפה הלטינית, לדוגמה, התפתחה רבות מהעידן הקלאסי והייתה עדיין שפה חיה בימי הביניים, אולם הדיבוק של הרנסאנס עם הטוהר של העת העתיקה עצר את התפתחות השפה והחזיר אותה לצורה הקלאסית שלה. חוקרים אחרים טוענים כי הרנסאנס הייתה תקופה של מיתון כלכלי ושל האטה בהתקדמות המדעית, שהוסוותה על ידי התקדמות אמנותית.
חוקרים רבים החלו גם לטעון כי המילה "רנסאנס" טעונה מדי ומרמזת על התפתחות מתקופת ימי הביניים ה"חשוכים והפרימיטיביים". היסטוריונים רבים מעדיפים כיום להשתמש במונח "מודרני מוקדם" כדי להגדיר את התקופה, משום שהוא נייטרלי יותר ומדגיש את היות התקופה מעבר בין ימי הביניים לעת החדשה, העת המודרנית.
הערות שוליים
Αναγεννησιακή τέχνη Renaissance artistique
אברהם דב אוירבך (ירושלים)
הרב אברהם דב אוירבך (כונה: ר' ברל; תרפ"ו, 1925 – כ"ה באדר ב' תשס"ח, 1 באפריל 2008) היה רבה של שכונת בקעה בירושלים וראש ישיבת אור שמח.
תולדותיו
נולד בשכונת שערי חסד לרב חיים יהודה לייב אוירבך. אחיו הבכור הוא הרב שלמה זלמן אוירבך. למד בישיבת עץ חיים. בסוף שנות הארבעים נישא לשרה רבקה פרנק, בתו של הרב זאב פרנק מירושלים ונכדתו של הרב יהודה לייב פרנק.
בשנת 1965, לאחר פטירת הרב עקיבא גרוס, רבה הקודם של שכונת בקעה, מונה תחתיו הרב אוירבך. באותן שנים הייתה שכונת בקעה מורכבת ברובה מעולים חדשים מצפון אפריקה ושירותי הדת בה לא היו מפותחים. הרב אוירבך, שנחשב הדמות הרוחנית הדומיננטית בשכונה, התמסר לתפקידו והשפעתו על התושבים הייתה רבה. במשך שנים נהג הרב אוירבך ללכת רגלי בשבתות מביתו בשכונת אונסדורף שבצפון העיר אל שכונת בקעה שבדרומה, ולשהות במחיצת תושבי השכונה.
בשנות השמונים התמנה לכהן כראש ישיבת אור שמח לחוזרים בתשובה. עם היותו בן היישוב הישן, הצליח הרב אוירבך להתחבב על תלמידיו, בהם גם דמויות ידועות מעולם הבידור הישראלי. כמו כן שימש ראש כולל "חכם לב" של הישיבה למקובלים שער השמים, שהוקמה על ידי אביו.
נפטר בשנת תשס"ח, ונקבר בהר המנוחות בירושלים. חתנו הוא הרב יחיאל מיכל שטרן, רבה של שכונת עזרת תורה ומחבר ספרים פורה.
אתרנט
אתרנט (במקור: Ethernet) היא טכנולוגיה לתקשורת נתונים ברשתות מחשבים מקומיות (LAN). האתרנט הוכרזה כתקן תעשייה ב-30 בספטמבר 1980 על ידי זירוקס פארק, DEC ואינטל. על פי מודל ה־TCP/IP, האתרנט הוא פרוטוקול תקשורת שאחראי על השכבה הפיזית של התקשורת. על פי מודל ה-OSI, האתרנט הוא פרוטוקול האחראי על שכבת הקישוריות ומגדיר גם את השכבה הפיזית של התקשורת.
יתרונות
האתרנט הגיעה לתפוצה רחבה וכמעט לבלעדיות בתחום הרשתות המקומיות בזכות אוסף של פתרונות יצירתיים לבעיות שהיו קיימות בטכנולוגיות אחרות. בין הפתרונות ניתן למנות:
היסטוריה
עם התפתחות טכנולוגיית המחשוב והאפשרות לעבוד במהירויות גבוהות יותר, נוצר מצב בו הרשת לא מצליחה לספק את הצורך בקצב נתונים מהיר ומספר גדול של מחשבים, ועל כן טכנולוגיית האתרנט הורחבה בשנות התשעים ל-Fast Ethernet. מיד לאחר הפיתוח של ה-Fast Ethernet הופיעה גרסה שנקראת Ethernet 10/100, אשר מאפשרת תמיכה של כרטיס הרשת בשתי המהירויות (גם 10 וגם 100 Mbps). בגרסה זו, לכרטיס הרשת ישנה אפשרות לזהות בצורה אוטומטית בזמן תחילת פעולתו מהי המהירות שבה עובדת הרשת שבה הוא נמצא, ולהתאים את עצמו אליה. פיתוחים נוספים של הטכנולוגיה כדי לתת מענה לקצבי תקשורת מהירים ולארגונים גדולים מאוד התפתחו לקראת סוף המאה ה-20 – זוהי טכנולוגיית Gigabit Ethernet.
מבנה חבילת אתרנט
חבילה בפרוטוקול אתרנט מורכבת מחמישה חלקים: מבוא, פתיח, תוכן, סוגר וגובל. אורכה של חבילה נע בין 84 ל-1,542 בתים בהתאם לגודל שדה התוכן.
מבוא
המבוא (Preamble) מורכב מסדרה של 8 בתים המכילים את הרצף 10101010 ואחריהם בית המכיל את הרצף 10101011 המסמן את סוף המבוא. מטרת המבוא היא לסנכרן את תחילת השידור באופן פיזי.
פתיח
הפתיח הבסיסי מורכב מ-14 בתים לפי הפירוט הבא:
הערה: אם הרשת עושה שימוש בפרוטוקול רשת מקומית וירטואלית (802.1Q), המתג אליו מחובר המחשב מוסיף לפתיח שדה "תווית VLAN" בן ארבעה בתים. שדה זה נושא את מזהה הרשת הווירטואלית לה שייך המחשב.
תוכן
שדה התוכן בחבילת אתרנט מכיל בין 46 ל-1,500 בתים.
סוגר
הסוגר של חבילת אתרנט מכיל שדה בן ארבעה בתים המורכב מסיכום ביקורת (checksum) – מספר האימות של הפתיח והתוכן.
שכבת הקו
שכבת הקו בטכנולוגית אתרנט מתחלקת לשתי תתי-שכבות:
גישה לתווך
ניתן לדמות את המצב ברשת האתרנט לדיון רב-משתתפים ללא מנחה. על מנת שהדיון יהיה פורה, יש לקבוע מראש כללי-דיון שימנעו ככל הניתן מצב שבו שני משתתפים ידברו בו זמנית. באופן אנלוגי, מכיוון שרשת האתרנט היא רשת מבוזרת שבה מדיית התקשורת (השכבה הפיזית) משותפת לכל הרכיבים ברשת, יש צורך למנוע שידור בו זמני של שתי תחנות לאותו מתחם התנגשות.
תת-שכבת ה-MAC מסדירה את תזמון הגישה למדיית התקשורת של רשת האתרנט כך שבכל רגע נתון רק תחנה אחת תשדר על מדיית התקשורת. האופן שבו היא עושה זאת מבוסס על אלגוריתם CSMA/CD שבו תחנה משדרת מסגרת (frame) ברגע שהיא חשה שמדיום התקשורת פנוי. במהלך שידור המסגרת, התחנה מאזינה לקווי התקשורת על מנת לוודא שהאות שהתקבל הוא אכן האות שנשלח. אם התחנה מזהה הפרעה היא תפסיק את שליחת המסגרת ותשלח אות התנגשות (jam signal) אשר יגרום לכל התחנות ברשת להפסיק מיד את השידור. לאחר פרק זמן אקראי, חוזרת התחנה לשדר את המסגרת. אם נוצרת התנגשות נוספת, נשלח שוב אות התנגשות וכל אחת מהתחנות מכפילה את זמן ההמתנה שהגרילה על מנת להקטין את הסיכוי להתנגשות נוספת.
אתרנט הוא פרוטוקול המבטיח רק מאמץ מיטבי. אם חלו 16 התנגשויות או תקלות בהעברת חבילה מסוימת, האתרנט יסיים את ניסיונות השליחה של החבילה הזאת. כמו כן, האתרנט ידווח לשכבת התקשורת שמעליו על כישלון בשליחת החבילה. מרגע זה, השכבה הגבוהה יותר אחראית על הטיפול בבעיה. השכבה שיכולה ומבקשת שידור חוזר במקרה של שגיאות היא כל שכבה שמשתתפת בתהליך התקשורת, מהשכבה השלישית ועד השכבה השביעית (במודל OSI).
מיעון פיזי
תת-השכבה אחראית על המיעון הפיזי של כל מסגרת (שדות ה-DA ו-SA שניתן לראות לעיל). הכתובת הפיזית שבה משתמשים בטכנולוגיית אתרנט היא כתובת MAC. כתובת זו, המשמשת להתקשרות בתוך הערוץ, צרובה על כרטיס הרשת וחייבת להיות ייחודית ברשת, ולכן כתובות MAC על רכיבים שנמכרים לציבור הרחב אינן חוזרות על עצמן לעולם. על אף שכרטיס הרשת מכיל כתובת MAC שנצרבת על ידי היצרן, ניתן לעיתים לשנות אותה. ביצוע פעולה זו מחייב מעקב אחרי כרטיסי הרשת ואופן השימוש בהם, כדי למנוע מצב שבו שני כרטיסים שניתנה להם כתובת זהה יחוברו לאותה רשת אתרנט.
Autonegotiation
Autonegotiation הוא מנגנון באתרנט לניהול משא ומתן בין התקנים שונים ברשת מקומית (נתב למחשב, למשל), כך שהם יבחרו במאפייני שידור מידע, כמו קצב השידור ביניהם וכיווניות השידור (Half-duplex או Full-duplex), שקיימים אצל שניהם. השאיפה במנגנון היא להשיג את קצב העבודה המרבי, בהתאם ליכולת שני הצדדים.
משחזרים ורכזות
תופעות של דעיכת אותות ובעיות תזמון מגבילות את אורכם המקסימלי של מקטעי אתרנט, כתלות במדיית התקשורת. לדוגמה, לכבלים הקואקסיאליים 10BASE5 יש הגבלת אורך מקסימלי של 500 מטר. על מנת להגדיל את טווח הרשת נעשה שימוש במשחזר (Repeater), המגביר ומנקה את האות, מוסיף מבוא ומעביר אותו הלאה. ניתן להשתמש במשחזרים על מנת לחבר עד חמישה מקטעי אתרנט, כאשר לשלושה מתוכם מחוברים התקנים. הוספה של יותר מחמישה משחזרים תגרום לבעיה כיוון שכל משחזר בנוסף לפעולת ההגברה מוסיף עוד ביטים של מבוא ולכן תיגרם חריגה ממסגרת האתרנט.
עם המעבר לשימוש בזוגות שזורים היה צורך בהתקן שיאפשר תקשורת של מספר התקנים על מדיה משותפת, לשם כך נוצרו משחזרים רב-ערוציים הידועים בשמם רכזות (hubs). כיום נפוץ יותר השימוש במתגים המשמשים כרכזות חכמות.
סוגי כבלים
ישנם מספר תקנים של כבלים עבור אתרנט, שם התקן הוא מהצורה NBase-X כאשר: לדוגמה, 10BASE-T הוא כבל העשוי זוגות שזורים (T), המאפשר קצב נתונים מרבי של 10 מגה סיביות לשנייה.
זוג שזור
כבל מסוג CAT5 מוגבל באורכו לשימוש זה – אורכו המקסימלי הוא 100 מטר. הסיבה להגבלה זו היא דעיכת המתח החשמלי בין שתי נקודות עם התארכות המרחק ביניהן, עד שבמרחק של כ-100 מטר לא ניתן יהיה לפענח את האותות המתקבלים. בנוסף, בגלל השתהות המידע על הכבל עלול להיווצר שיהוי גדול בין המשדר למקלט ובכך תיגרם בעיית תזמון.
בשני הקצוות של הכבל קיים מחבר הנקרא 8P8C, RJ45 (דומה למחבר טלפון מסוג RJ11, אך מעט גדול יותר). מחבר זה מתחבר למשדר/מקלט (Transciever) ברכיב הרשת.
ריי אוזי
ריי אוזי (באנגלית: Ray Ozzie; נולד ב-20 בנובמבר 1955) הוא יזם אמריקאי בתחום התוכנה, שהיה ארכיטקט תוכנה ראשי בחברת מיקרוסופט בין 2005 ל-2010. תפקידו הקודם במיקרוסופט - מנהל טכנולוגיה ראשי (אחד מתוך שלושה הנושאים בתואר זה). התפרסם הודות לכך שעמד בראש הצוות שפיתח את Lotus Symphony שהתפתחה מאוחר יותר ל-Lotus Notes.
תולדות חייו
ריי אוזי נולד, גדל והתחנך במדינת אילינוי שבארצות הברית. כבר בבית הספר התיכון התחיל להתעניין במחשבים. לאחר קבלת תואר ראשון במדעי המחשב מאוניברסיטת אילינוי, ואחרי שעבד זמן מה בצוות חוקרי המיחשוב באוניברסיטת אילינוי, התחיל לעבוד בחברת דאטה ג'נרל. בחברת דאטה ג'נרל פגש את יונתן זקס, שמאוחר יותר הקים את חברת לוטוס יחד עם מיץ' קאפור. עבר לעבוד בחברת Software Arts, חברה שפיתחה את הגיליון האלקטרוני הראשון - VisiCalc, ובה פיתח הן את הגיליון האלקטרוני והן את היישום TK Solver.
חברת "לוטוס" עצמה נרכשה על ידי י.ב.מ. בשנת 1995, ואוזי, יחד עם שאר עובדי החברה עבר לעבוד ב-י.ב.מ. והמשיך לפתח את "נוטס".
רוסתווי (מועדון כדורגל)
מועדון הכדורגל רוּסְתָּווִי (בגאורגית: საფეხბურთო კლუბი რუსთავი) היא קבוצת כדורגל מהעיר רוסתווי, אחת מקבוצות הכדורגל המובילות בגאורגיה, ששיחקה בליגת העל הגאורגית. מגרשה הביתי הוא אצטדיון פולאדי. עם איחודה של הקבוצה עם מועדון הכדורגל טביליסי בשנת 2006 זכתה הקבוצה לראשונה באליפות ליגת העל הגאורגית בשנת 2007.
ריי אוזי
תולדות חייו
בשנת 1997, אחרי שמיקרוסופט הוציאו לשוק את אקסצ'יינג' כמוצר מתחרה לנוטס, פרש אוזי מי.ב.מ. והקים את Groove Networks, במטרה לפתח יישום לעבודה משותפת מרחוק.
רוסתווי (מועדון כדורגל)
היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 1948 בשם מטלורג רוסתווי בעידן הסובייטי. מרכז פעילותו העסקית של הבעלים של הקבוצה, מפעל מתכות ברוסתווי (רוסתווי הוא מרכז ייצור המתכת בגאורגיה). ומכאן מגיע ה"מטלורג" בשם הקבוצה. היא שיחקה בליגת העל הגאורגית עד לשנת 2003 בה ירדה ליגה לליגה הלאומית הגאורגית. במהלך תקופה זו זכתה הקבוצה באליפות גאורגיה הסובייטית ארבע פעמים. במהלך תקופה זו שינת הקבוצה את שמה מספר פעמים. ב-1 במרץ 1990 שונה שם הקבוצה ממטלורג רוסתווי לגוֹרוֹדָה רוסתווי. ביולי 1993 שונה מגורודה רוסתווי למטלורג רוסתווי. ביולי 1998 שונה ממטלורג רוסתווי לגוֹרוֹדָה רוסתווי וגם גורודה 2000 רוסתווי מאוחר יותר. ביולי 2003 שונה שם הקבוצה ל"מועדון הכדורגל רוסתווי".
על מנת שהקבוצה תמשיך לשחק בליגת העל הגאורגית אוחדה הקבוצה, בשנת 2006, עם מועדון הכדורגל טביליסי, קבוצה ששיחקה בליגת העל הגאורגית. הקבוצה החדשה, שנוסדה באופן רשמי ב-8 ביולי 2006, נקראה "מועדון הכדורגל אולימפי רוסתווי". הבכיר מבין שני מייסדי הקבוצה תֵּמוּר אוּגוּלָאווָה ויתר על ההצטרפות לקבוצה החדשה והעביר את חלקו למייסד השותף מַמּוּקָה גּוּגֵשַׁשְׁווִילִי, שהחליט למכור את המועדון. הקבוצה נרכשה, תוך זמן קצר, על ידי הספונסר הערבי-אנגלי של קבוצת דינמו בתומי, עלי פארי (ალი პარი), שרצה קודם לכן לייסד קבוצת כדורגל חדשה שבסיסה בטביליסי. ביולי 2008 בוטל האיחוד ומועדון הכדורגל טביליסי התפצל מהקבוצה.
בשנת 2007, כבר בעונתה הראשונה של הקבוצה החדשה, תחת המאמן רוואז דזודזואשווילי, זכתה הקבוצה באליפות גאורגיה כשהגיעה למקום הראשון בליגת העל. מעל לדינמו טביליסי שדורגה במקום השני. בעקבות הזכייה העפילה לסיבוב המוקדמות הראשון של ליגת האלופות, בו הודחה על ידי אסטנה מקזחסטן. בשנת 2010 זכתה הקבוצה שוב באליפות גאורגיה.
בשנת 2011 הוחזר שם הקבוצה לשמה המקורי "מועדון הכדורגל מֵטָלוּרְג רוסתווי". ולאחר מכן שונה שם הקבוצה שוב למועדון הכדורגל רוסתווי.
בעונת 2012/13 מאמן ראשי של הקבוצה היה גיאורגי קיפיאני.
בעונה 2015/16 ירדה הקבוצה ליגה ללליגה הלאומית הגאורגית.
לגראנז'
לגראנז' (Lagrange) הוא שם משפחה שמקורו בצרפתית ומשמעותו אסם.
יחסי ונואטו–פיג'י
יחסי ונואטו–פיג'י הם היחסים הדו-צדדיים שבין רפובליקת ונואטו לבין הרפובליקה של איי פיג'י.
Deathrace King
דת'-רייס קינג (Deathrace King) הוא אלבומה הרביעי של להקת הדת' / ת'ראש מטאל השוודית The Crown.
ברווזניים
ברווזניים (שם מדעי: Ornithorhynchidae) היא משפחת יונקים פרימיטיביים החיים רק בנהרות ואגמים באוסטרליה. כיום קיים רק מין אחד במשפחה – ברווזן (Ornithorhynchus anatinus) שאורכו עד 50 ס"מ אך בעבר היו מינים גדולים יותר מהסוג אובדורודון שהגיע עד לאורך של מטר אחד.
הברווזנים הם מהיונקים המוזרים ביותר: הם מטילי ביצים ומניקים את הצאצאים בחלב, בעלי מקור גדול אך רך וללא שיניים, הם משתמשים בחוש חשמלי למציאת טרפם ועל רגלי הזכר ישנם דורבנות ארסיים.
הונג קונג (אי)
האי הונג קונג (בסינית: 香港島 בתרגום: צד האי) הוא האי שבו נוסדה המושבה הקולוניאלית של הונג קונג בעיר ויקטוריה. האי הוא המרכז ההיסטורי, הפוליטי והכלכלי של הונג קונג ומתגוררים בו 1.3 מיליון איש, מה שהופך אותו לאחד המקומות הצפופים ביותר בעולם (19,000 איש לקמ"ר). שטחו הכולל של האי כ־80 קמ"ר, שהם כ־7 אחוזים משטח הונג קונג כולה. הוא גובל בצפון בנמל ויקטוריה, המפריד אותו מחצי האי קאולון והטריטוריות החדשות.
מרכזו של האי הררי, ולאורך החופים מישור צר. מנהרות מעשה ידי אדם נחפרו מתחת להר כדי לחבר את החופים השונים ואת האי לקאולון. האי הונג קונג היה ידוע בשם "הסלע הנטוש" ולא היה מיושב, עד שב־20 בינואר 1841 נתפש על ידי קפטן צ'ארלס אליוט מן הצי המלכותי הבריטי. האי הועבר לרשות בריטניה במסגרת חוזה ננקינג משנת 1842.
צבע שמן נמסך במים
צבע שמן נמסך במים (באנגלית: Water Miscible Oil Paint) הוא סוג של צבע שמן לשימוש אמנים, אשר ניתן לערבוב עם מים למטרות דילול וניקוי. לאחר שהמים מתאדים והצבע מתייבש, שכבת הציור חסינת מים. ניתן להשתמש בצבע שמן נמסך במים גם עם ממיסים רגילים, כגון טרפנטין, בכל שלבי הציור.