cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קהילת יהודי ברלין
ארגונים ציבוריים וכלכליים
במהפכת אביב העמים בגרמניה 1848, יהודי ברלין לקחו חלק פעיל הן כלוחמים על הבריקדות והן כחברי משמר אזרחי, כעיתונאים, נואמים וכדומה. לאחר צו האמנציפיה שהעניק זכויות שוות לכל, חדרו יהודי ברלין לחיים המדיניים והחברתיים במספרים הולכים וגדלים, כגון בעיריית ברלין ובעיתונות. חמישית מהעיתונות הברלינאית הייתה בידי יהודים. ה"ברלינר טאגבלט" וה"פוסישה צייטונג" שמוציאיהם ועורכיהם היו יהודים, נקראו מחוץ לגבולות גרמניה בתשומת לב מרובה. גם בספרות, בתיאטרון, במוזיקה ובציור תפסו יהודי ברלין מקום בולט. במקביל להצלחות אלה קמו תנועות אנטישמיות שהסיתו את ההמונים כנגד היהודים, כנגד הקפיטליזם, שליטי העיתונות ועוד כגון "התנועה הברלינאית" של אדולף שטקר.
ככל שעלתה חשיבותה של ברלין כמרכז של מסחר ותעשייה, הלך וגדל גם חלקם של היהודים בחיים הכלכליים בייחוד בבנקאות, בניהול חנויות כל-בו, במסחר התבואות והמתכת. בתעשיות הטקסטיל וההלבשה, בבניה, בתעשיית הקטרים וקרונות הרכבת, וכן בייצור בירה ועוד. לודוויד לווה עמד בראש בית החרושת הגדול לכלי נשק בברלין, חברת החשמל הכללית (A.E.G) נוסדה בברלין על ידי המהנדס היהודי אמיל ראתנאו ובניו. בשנת 1861, עסקו במסחר 53.2% מיהודי ברלין, 17.3% בתעשייה ומלאכה.
באותה תקופה חלו תמורות בחיים היהודיים בעיר. ברלין שמשה כמרכז לארגונים יהודיים של כלל יהדות גרמניה. כגון "ברית הקהילות הגרמנית-ישראלית" (נוסדה ב-1869) "איגוד היהודים הגרמנים" (1940), "בני ברית" (1883), "אגודה מרכזית של אזרחים גרמניים בני דת משה" (1893), "חברת עזרה של יהודי גרמניה" (1901), בשנת 1902 נוסדה "ספריית הקהילה היהודית", "מרכז לעבודה סוציאלית" (1917) ועוד. הקשר לציונות, לארגונים כגון "חיבת ציון" "בני ברית" ופועלי ציון, מצד הארגונים הרפורמים היה קלוש עד עוין, אבל למרות זאת בכוח הארגונים השמרניים הצליחו להיכנס לוועד הקהילה גם ציונים. כמו כן הופיעו עיתונים וכתבי עת יהודיים שונים, כגון, בטאון הקהילה, שתפוצתו הגיעה ל-60,000 עותקים.
בסוף שנת 1923 קהילת יהודי ברלין זכתה לתמיכה כלכלית ממשלת גרמניה בזמן שהאינפלציה בגרמניה הייתה גבוהה ביותר. ללא תמיכה זו הקהילה לא הייתה יכולה להחזיק מעמד.
מוסדות חינוך
בשנת 1886 מנתה האוכלוסייה היהודית יותר מ-50,000, שהיוו 5% מהאוכלוסייה הכללית, מאידך, 20% מכלל תלמידי בתי הספר התיכוניים בעיר היו יהודים.
בראשית המאה העשרים הקהילה היהודית בברלין ניהלה רשת בתי ספר קהילתיים שכללה 15 גני ילדים, שבעה בתי ספר יסודיים, שנים בחטיבת הביניים ובית ספר תיכון אחד. לקהילת "עדת ישראל" היו בית ספר יסודי, בית ספר תיכון ובית ספר לבנות. מסוף שנות העשרים למדו שביעית מכלל הילדים היהודים בבתי ספר יהודיים. בגלל חילוקי הדעות בין שמרנים לרפורמים ומחויבותה של הקהילה להעניק לילדיה שירותי חינוך כלליים היא תמכה ב-48 בתי ספר כלליים המלמדים שיעורי דת. בברלין פעלו תנועות נוער, בתמיכת הזרמים הפוליטיים היהודיים השונים. הקהילה החזיקה בתי נוער ושלחה מדי שנה אלפי ילדים לנופש אל מחוץ לעיר. לבתי הנוער היהודיים היו אולמות התעמלות ומגרשי ספורט. ארגוני הספורט הבולטים היו ארגון בר כוכבא ואגודת מכבי העולמי שקמה בשנת 1921. מועדון ההתעמלות והספורט היהודי בר-כוכבא, ברלין, נוסד ב-1898, הוא היה מועדון הספורט היהודי הראשון בגרמניה.
לאור הצטמצמות הקהילה היהודים לאחר מלחמת העולם השנייה, מחלקת החינוך של הקהילה היהודית ומשרד החינוך הגרמני עסקו בקידום הנוער בכל הנושאים בשני בתי הספר היהודיים של הקהילה (בית הספר היינץ גלינסקי והתיכון היהודי) וכן במעון שברחוב בדלבריקשטראסה. בין היתר, המשרד לקידום נוער דואג לחתימת חוזים עם בתי ספר וצהרונים כלליים, בהתייחס לכל סיווגי אגרות הנדרשים.
בתי כנסת
נכון לשנת 2023 קיימים בברלין רק 8 בתי כנסת פעילים. בתי הכנסת הם:
בתי קברות, רבנים, חזנים ובתי מקוואות
קיימים 4 בתי קברות, רק 2 פעילים. קיימים 5 רבנים המתחלקים על פי הקהילות השונות, 7 חזנים ו-3 מקוואות.
מועדי ישראל
בקהילה חוגגים את חגי ישראל הבאים: ראש השנה, יום כיפור, סוכות, שמחת תורה, טו בשבט, פורים ופסח.
באתר הרשמי של הקהילה קיימת הרחבה בנושאים אלה.
הנצחת הקהילה
רק כמה אנדרטאות ובתי קברות (בעיקר בית הקברות היהודי בווייסנזה, בית הקברות היהודי הגדול באירופה) שרדו את ההרס הנאצי והפצצות בעלות הברית בשנת 1945 בעיר. אך הנכונות של העם הגרמני וגרמניה החדשה בכלל, לקבל על עצמה את מכלול מורשתה, לרבות הפשעים הקודרים והמביישים ביותר שלה, ולהתנצל, מהווה את מקור המאמצים והכוח לבנות או לבנות מחדש בתי כנסת, מרכזים קהילתיים יהודיים, בתי ספר ואנדרטאות בכל אזורי העיר. אתרי ההנצחה שבעיר מוקמו במקום שאותו הם מנציחים, בית, רחוב, שכונה מדרכה, רציף רכבת, בית כנסת, בית קברות ועוד. נפילת חומת ברלין ב-1989 אפשרה את הבנייה מחדש של חלק מהרובע היהודי הישן ב-Orianienburgerstrasse. המוזיאון היהודי של ברלין, לוחות זיכרון ואריחי זיכרון, ברחבי העיר המזכירים את הזוועות של רדיפת היהודים על ידי הנאצים ומאידך לוחות זיכרון המזכירים את אורח החיים היהודי, המורשת היהודית וההשכלה שהעניקה הקהילה היהודית לעיר.
דוגמאות לאתרי הנצחה בעיר:
הישראלים בברלין
נכון לשנת 2023 חיים בברלין בהערכה כ־25,000 ישראלים (המספר מבוסס על מחקרה של דוקטור דני קרנץ מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב החוקרת את ההגירה הישראלית לברלין), שהגיעו לעיר בשלושה גלים. רוב הישראלים הגיעו לעיר בגלים השני והשלישי מראשית המאה ה-21. מבחינה כמותית כמות הישראלים שהיגרו לברלין מהווה רק כ-2% מכלל המהגרים ממדינת ישראל. רוב המהגרים מישראל מהגרים למדינות דוברות אנגלית. בעיקר, המהגרים מישראל חיים בשבע ערים גדולות, מתוכן 5 בארצות הברית. המאפיינים הדמוגרפים של הישראלים שהיגרו לברלין:-
שן בינה
שן בינה (באנגלית: Wisdom tooth) הוא כינוי לשן הטוחנת השלישית (באנגלית: Third molar). שן זו בוקעת בדרך כלל בין גיל 17 ל-30, או מאוחר יותר. שמה נובע מן השלב המאוחר, בדרך כלל שבו בוקעת שן זו.
אנתרופולוגיה
באוכלוסיות קדם-תעשיותיות שיני בינה שאינן בוקעות כהלכה נדירות, ובאוכלוסיות קדם-חקלאיות נדירות עוד יותר. זאת מכייוון שהלסתות הגדלות בזמן הילדות, מגיבות ללחצי הלעיסה של מזונות קשים יותר, גדלות יותר, וכך יש מקום בלסת לשיני הבינה לבקוע כהלכה. כאשר אין די מקום בלסת, הן בוקעות חלקית מבעד לרירית החניכיים או נשארות כלואות לגמרי בחניכיים עצמן.
בעיות בבקיעת שיני בינה
שנים רבות היה מקובל לעקור שיני בינה מיד כשנראה היה שיש בעיה בבקיעתן לחלל הפה. זאת כיוון, למשל, שבקיעה חלקית של שיני הבינה מבעד לרירית החניכיים עלולה לגרום להצטברות של חלקי אוכל בקפל החניכיים שנוצר, וכך לדלקת חניכיים ולעששת חמורה (עקירה מתבצעת במקרים אלו לאחר שטיפולים שמרניים יותר, כגון ניתוח להסרת קפל החניכיים שנוצר מעל לשן הבינה, כשלו ) כמו כן, שיני בינה שכלואות בחניכיים יכולות לצמוח בצורה עקומה ולהפריע לשורשי שיניים שכבר בקעו.
אולם, בעשורים האחרונים פורסמו הנחיות על ידי רשויות בריאות בארצות הברית ובבריטניה המנחות שלא לעקור שיני בינה שלא בקעו בצורה תקינה אם אינן גורמות למחלות מסוימות כגון היווצרות ציסטה או עששת שאינה ניתנת לטיפול באמצעות סתימה, טיפול שורש וכו'. למרות הנחיות אלו, מספר מחקרים הראו, שעדיין, אחוז ניכר מרופאי השיניים עוקרים שיני בינה שלא בקעו באופן תקין גם כשלא נמצאו בהן בעיות כלשהן.
כמו כן, קיימים מקרים שבהן שיני הבינה לא בוקעות מכיוון שהן לא קיימות מלכתחילה. קיימים אנשים שנולדו כששיני הבינה שלהם חסרות, מצב כזה נפוץ בכשליש מהמקרים.
תאי גזע
בשנת 2008 הראו מדענים יפנים שניתן לייצר תאי גזע משן בינה.
הרמין
הרמין (שם מדעי: Mustela erminea) הוא יונק-טורף השייך לסוג סמור, ממשפחת הסמוריים. נפוץ בצפון אירופה, אסיה ואמריקה והובא אפילו לניו זילנד על ידי האדם (שם הוא נחשב למין פולש התורם להכחדת מינים), ועם זאת אינו בולט עקב פעילותו הלילית בעיקרה.
מאפיינים
ההרמין קרוב בצורתו לסמור ולבואש, ובדומה להם בעל גוף צר ורגליים קצרות. הוא נבדל מהם בצבע פרוותו החומה-צהובה בקיץ, ולבנה בחורף, ובכך שקצה זנבו שחור. אורכו של ההרמין הזכר כ-25 ס"מ ואורך זנבו כ-10 ס"מ, והנקבות בדרך כלל יותר קטנות. עם זאת, בכמה תת-מינים, ההרמינים קטנים יותר ופרוותם כהה יותר.
ההרמינים צדים בעיקר חולדות, עכברים ולעיתים עופות. הם חיים לרוב בלהקות גדולות, אז הם עשויים לתקוף חיות גדולות מהם, ככלבים או שועלים.
פרוותו החורפית הלבנה של ההרמין יקרת ערך, עד כדי כך שבמאה ה-14 הותר השימוש בה באנגליה רק לבני משפחת המלוכה.
ספלאוגן
ספלאוגן (מיוונית עתיקה "ספליון" – מערה, "גנסיס" – יצירה) הוא תצורה גאולוגית בתוך מערה שנוצרה על ידי הסרת סלע האם. בכך היא שונה מספלאותם שהם משקעי מינרלים שניוניים הנוצרים במערות, כדוגמת נטיפים וזקיפים. תצורות אלו נוצרות בדרך כלל במערות המסה באבן גיר או בדולומיט. ספלאוגנים מוגדרים בספר החוקים של ארצות הברית כ"תוואים בולטים מהקירות, התקרה והקרקעית של כל מערה או צינור לבה שהם חלק מסלע האם, כולל אנסטומזות, צדפות, גומחות מתפתלות, פטרומורפים ותליוני סלע במערות המסה ותוואים דומים ייחודיים למערות געשיות".
הספלאוגנים מכונים על פי דמיונם לחפצים מעשי ידי אדם או טבעיים. סוגי הספלאוגנים כוללים:
יעקב יהודה זילברליכט
הרב יעקב יהודה זילברליכט (ו' שבט ה'תשל"ג 9 בינואר 1973) הוא רב קהילה, ראש כולל, ר"מ, מנהל ומייסד (יחד עם הרב צבי רייזמן) ארגון עולמות ומוציא לאור של סדרת הספרים "שֹם דרך" על פירוש הרמב"ן על התורה מאת הרב שמחה זיסל ברוידא, ראש ישיבת חברון.
ביוגרפיה
נולד בתל אביב לאליקים גצל ונעמי ניצולי השואה שמוצאם מפולין. למד בישיבה התיכונית היישוב החדש עד לשנת תשנ"א ובהמשך בישיבת חברון כנסת ישראל, מאז ועד לשנת תש"ס. בישיבה למד בחברותא עם ראש הישיבה, רבי שמחה זיסל ברוידא ואף שימשו קרוב לשבע שנים ונסמך על ידו לרבנות.
מתגורר בבני ברק ונמנה עם חברי מערכת אוצר הפוסקים בירושלים. כיהן במשך כעשור כראש כולל בבית המדרש הגבוה להוראה ורבנות "שירת דבורה" בתל אביב, וכיום משמש כר"מ לעיון והלכה לשיעור ד' (בשנים האחרונות) בישיבת נהורא שביישוב מבוא חורון, בנוסף מרצה למקצועות היהדות בסמינר בית יעקב "החדש" בתל אביב. בנוסף מכהן כרב קהילת 'הגבעה' במערב בני ברק.
עריכה וכתיבת ספרים
החל מתקופתו בישיבה, ערך והוציא לאור את שיעוריו של ראש הישיבה בפירוש הרמב"ן על התורה, בסדרת הספרים 'שֹם דרך' (עשרה כרכים). כמו כן ערך את הספר חוקת הפסח של ראש ישיבת חברון דוד כהן, וספרי "דעת חיים" של משגיח ישיבת עטרת ישראל חיים וואלקין. ואת סדרת הספרים רץ כצבי (שמונה עשר כרכים).
ארגון עולמות
בשנת תשס"ח, יזם צבי רייזמן תוכנית לימוד של שיעורי תורה בעיון.
במסגרת פעילות הארגון, עורך הרב זילברליכט מדי שבוע שיעור עיוני בנושא הלכתי הקשור לפרשת השבוע או בנושא אחר הקשור לעניינא דיומא.
מוסר השיעור מקבל חוברות שבהן מודפסים המקורות של הסוגיא הנידונה לחלוקה למשתתפי השיעור (הדפים זמינים גם במהדורה מקוונת בפורמט PDF).
במסגרת הארגון מועברים מדי שבוע כ-200 שיעורים בעשרות יישובים בישראל ובעולם וכן בארגונים, כולל צה"ל והתעשייה האווירית לישראל. באתר הפרויקט כ-600 שיעורים בתוספת דפי מקורות ודפי עזר לסוגיות בהלכה, במחשבה ובפרשת השבוע.
פריזרן
פְּרִיזְרֶן (באלבנית: Prizreni; בסרבית קירילית: Призрен) היא עיר ורשות מקומית בדרום קוסובו ובירת מחוז פריזרן. החזקה על העיר נתונה במחלוקת בין הרפובליקה של קוסובו, אשר הכריזה על עצמאותה ב-2008 וזכתה להכרה בינלאומית חלקית, לבין סרביה, שלא הכירה בעצמאות קוסובו.
היסטוריה
העיר מאוזכרת בכתובים מתקופת האימפריה הביזנטית ובהמשך מתקופת הממלכה הבולגרית הראשונה אשר שלטה במקום. בהמשך נשלטה העיר על ידי הביזנטים והסרבים וב-1454 נכבשה על ידי כוחותיו של מהמט השני, סולטאן האימפריה העות'מאנית. פריזרן הפכה לבירתו של סנג'ק עות'מאני אשר נשא את שמה ובהמשך לבירתו של איילט. לאחר רפורמת הווילאייטים נכללה פריזרן בשטחו של וילאייט קוסובה. ב-1877 נוסדה בעיר הליגה של פריזרן, התארגנות פוליטית לקידום האינטרסים האלבניים.
במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבשה פריזרן על ידי צבא סרביה וסופחה לממלכה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבשה העיר על ידי כוחות מעצמות המרכז ועם תבוסתן הוכללה בשטחי ממלכת יוגוסלביה. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה פריזרן על ידי צבא ממלכת איטליה וסופחה רשמית לאלבניה הכבושה. לאחר כניעת האיטלקים השתלטו הגרמנים על פריזרן. בהמשך, לאחר תום המלחמה, נכללה פריזרן בשטחי יוגוסלביה ולאחר התפרקותה, נכללה העיר בשטחי סרביה. במהלך מלחמת קוסובו נפגעה העיר והאוכלוסייה ממוצא אלבני אולצה לעזוב אותה. כמה עשרות מתושבי פריזרן נהרגו בלחימה.
ב-2004 התחוללו בעיר מהומות ובמהלכן הועלו באש כנסיות ונפגעו אזורי מגורים בהם התגוררו תושבים ממוצא סרבי. האירועים הובילו לנטישת העיר על ידי האוכלוסייה הסרבית. בפברואר 2008 הכריזה קוסובו על עצמאותה ופריזרן נכללה בשטחה.
הקהילה היהודית
במהלך מלחמת העולם השנייה הגיעו לפריזרן פליטים יהודים, מרביתם מרחבי יוגוסלביה ומקצתם ממדינות כגון אוסטריה וצ'כוסלובקיה. במרץ 1942 עצרו הגרמנים את יהודי קוסובו באזור הנתון לשליטתם במטרה לגרשם למחנות ההשמדה. האיטלקים כלאו כ-120 פליטים יהודים אשר נמצאו בפריזרן ובפרישטינה וסירבו להסגירם לידי הגרמנים. לאחר לחץ גרמני כבד הוסגרו 50 מהכלואים והם הועברו לבלגרד ובהמשך נרצחו. שאר הכלואים הועברו על ידי האיטלקים לשטחי אלבניה ופוזרו בין יישובים שונים.
במהלך מלחמת קוסובו עזבו מרבית יהודי קוסובו את בתיהם מחמת הקרבות, ורק בפריזרן נותרה קהילה קטנה. בשלהי העשור הראשון של המאה ה-21 התגוררו בפריזרן שלוש משפחות יהודיות בנות 50 נפשות. הקהילה נתונה הייתה במצב כלכלי קשה, ונתמכה על ידי ארגון הג'וינט.
אליפות וימבלדון 1904
אליפות וימבלדון 1904 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-20 ביוני והסתיימה ב-29 ביוני. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים.
תחרות הגברים
התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-4 בתים. מנצח השלב הראשון היה עולה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1903 על התואר. לתחרות זו נרשמו 62 טניסאים ובכך נשבר שיא הנרשמים משנת 1880. בנוסף לטניסאים בריטים בתחרות השתתפו טניסאים מבלגיה, ניו זילנד ואוסטריה. בגמר תחרות הגברים פרנק ריסלי ניצח את יאשיהו ריצ'י. במשחק האליפות הוא פגש את לורנס דוהרטי (מנצח אליפות וימבלדון 1903) והפסיד ב-3 מערכות.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 41 טניסאיות שלראשונה חולקו ל-4 בתים. שרלוט קופר סטרי (אלופה בשנים 1895, 1896, 1898 ו-1901) ניצחה בתחרות. במשחק על התואר היא הפסידה לדורותי דאגלס צ'יימברס בשתי מערכות. לדורותי דאגלס צ'יימברס זה היה הניצחון השני ברציפות.
תחרות הזוגות
בתחרות הזוגות השתתפו 26 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד האחים דוהרטי, מנצחי אליפות וימבלדון 1903. בתחרות נרשם זוג טניסאים מבלגיה ואוסטריה. בתחרות זו ניצחו פרנק ריסלי וסידני סמית' (מנצחי אליפות וימבלדון 1902). במשחק על האליפות הם הפסידו ב-3 מערכות לאחים דוהרטי. לאחים דוהרטי זה היה ניצחון שני ברציפות ושביעי בחישוב כולל.
חלמי רפלה
חלמי רפלה (בערבית: حلمي رفلة; 15 במאי 1909 – 22 באפריל 1978) היה במאי ומפיק מצרי.
רפלה עסק כמאפר לפני שהחל לביים ולהפיק סרטים. הוא ביים את סרטו הראשון, "הדעה בחופשה" (العقل فى إجازة) בשנת 1947. במהלך פעילותו כבמאי, גילה רפלה שחקנים ושחקניות רבים, ביניהם השחקנית והזמרת שאדיה, מוחמד פאוזי ומהידה יוסורי.
ב-22 באפריל 1978 מת רפלה כתוצאה מהתקף לב, בגיל 68, בעת שנסע מליון לפריז, בחיפושו אחר מקום לצילום סרט על חייו של תאופיק אל-חכים.
וירוס הירושה
שירת התליין
וירוס הירושה הוא למעשה וירואיד ששוחרר כאלפיים שנים לתוך העתיד בידי סטרייף, טרוריסט וכפילו של קייבל אשר גודל בידי נבל-העל אפוקליפס. במקור, אפוקליפס יצר את הווירוס מתוך מטרה לפטור את העולם מבני אדם שאינם מוטאנטים. באירועי הקרוסאובר "שירת התליין", סטרייף נתן למיסטר סיניסטר מכל המכיל חומר גנטי בן 2,000 שנים משושלת היוחסין של בני משפחת סאמרס. כאשר המכל נפתח לאחר שסטרייף נהרג לכאורה בידי קייבל, דבר לא נתגלה בפנים, אך למעשה "ירושתו" של סטרייף שוחררה לאוויר העולם.
פלישה סודית
במהלך אירועי "פלישה סודית" משנים 2008-2007, חיה מגלה שוירוס הירושה מסוגל להדביק סופר סקרולים שמחזיקים בכוחות האקס-מן. סייקלופס מחליט להניח את וירוס הירושה על חליפותיהם של חברי האקס-מן הקרובים לסקרולים ובכך להדביק אותם. הדבר מצליח ופלישתם של הסקרולים לסן פרנסיסקו נבלמת.
מלחמת המשיח
בתקופת "מלחמת המשיח", ליגת הנבונים ומלכת המצורעים תחת שליטתו של באסטיון הדביקו שניים מחברי המורלוקים, יחד עם בום-בום, הליון וסורג' בזן חדש של וירוס הירושה המיועד להתפוצץ. פעולה זו נעשתה כדי להאשים את אוכלוסיית המוטאנטים בטרוריזם ולהקמתה של החטיבה לתגובה מוטאנטית הממשלתית. רק השניים הראשונים התפוצצו והרגו מאות בני אדם, וקבוצת אקס פורס הצליחה לסכל את מזימתה של ליגת הנבונים.
קורבנות ונפגעים
בין המוטאנטים אשר נדבקו בוירוס הירושה אך שרדו נמנים אוולאנש, בולט, מאווריק, מיסטר סיניסטר, סורג' ופראל. בין אלה אשר נהרגו בידי הוירוס נמנים פיירו, מאסטרמיינד, מג'יק, שכפול של ג'יימי מדרוקס ושני חברי המורלוקים חולמת ופיבר פיץ'.
ד"ר מוירה מק'טאגרט הייתה בין הראשונים שהודבקו בוירוס ועבדה ללא ליאות כדי למצוא תרופה. אך היא נפצעה קשה בהתקפה של מיסטיק ואחוות המוטאנטים על האי מיואר. כפי שהתברר מאוחר יותר, היא הייתה מוטאנטית בעצמה והשתמשה בכפילה מאימפריית השי'אר כדי לביים את מותה על-ידי השארתה בחיים מספיק זמן כדי לשרוד את הטיסה חזרה לאקסבייר ולמות בזרועותיו.
קוואנון, המתנקשת היפנית אשר חלקה את גופה עם בטסי בראדוק, הייתה בין אלה אשר נדבקו בוירוס והיא נהרגה מתוך רחמים בידי מנהיג ארגון היד מטסואו טסוריאבה לפני שנכנעה לוירוס. הליון נלכד בידי מלכת המצורעים והוזרק לתוכו הוירוס כדי שישמש כנשק ביולוגי, אך הוא נרפא מהוירוס בידי אליקסיר.
התרופה לווירוס פותחה בידי ד"ר הנרי מק'קוי, ושוחררה כאשר קולוסוס - אחיה של מג'יק - הזריק לעצמו אותה והפעיל את כוחותיו המוטאנטים, מה שעזר להטעין את הנסיוב ולשחרר אותו לאוויר העולם, אך גם הרג את קולוסוס.
טלוויזיה
וירוס הירושה מופיע במספר עיבודים בנוסף לקומיקס. הוירוס מוזכר ב"אקס-מן: סדרת האנימציה" במהלך שני חלקי הפרק "נמלטי הזמן" מהעונה השנייה, בהם אפוקליפס נוצר לראשונה ופיתח את וירוס הירושה בעזרתם של גריידון קריד וחברי האנושות כדי להדביק אנשים חפים מפשע ולהאשים את המוטאנטים בפריצתה של המגיפה. כדי לעצור את המגיפה, בישופ הגיע מזמן העתיד כדי להשמיד את עבודתו של אפוקליפס לפני שהוירוס יוכל לעבור למוטאנטים, אולם עקב כך מספר נוגדנים שעזרו למוטאנטים לשרוד מגיפות עתידיות כלל לא נוצרו. קייבל הגיע מזמן רחוק יותר בעתיד והציע פשרה שבה גם בישופ וגם משימתו נחלו הצלחה - הוא הבטיח שוולברין יידבק בוירוס הירושה, מה שיאפשר את יצירתם של הנוגדנים הנחוצים מבלי להרוג אף מוטאנט הודות לכוח הריפוי העצמי של וולברין שמנע ממנו למות.
קולנוע
בסרט הלייב אקשן "לוגאן" בסרטי האקס-מן של פוקס המאה ה-20, וירוס הירושה נוטל חלק משמעותי ככלי עלילתי מרכזי. כנקמה על רצח אביו בפרויקט "נשק אקס" בידי מוטאנט, המדען זנדר רייס יוצר וירוס קטלני המועבר דרך אוכל ושתייה כחלק מפרויקט "טרנסיג'ן" שנועד להשמיד את הגזע המוטאנטי בכללותו.
ז'אן אבוטרן
ביוגרפיה
אבוטרן נולדה בפריז למשפחה קתולית. אביה, אשיל אבוטרן, עבד כמנהל חשבונות בחנות הכלבו הראשונה בפריז. הצעירה היפה הוצגה בפני ציבור האמנים ברובע מונפרנאס בפריז על ידי אחיה אנדרה אבוטרן, שרצה להיות צייר. היא פגשה כמה ציירים ואף דגמנה עבורם. בהמשך החליטה ללמוד ציור בעצמה, ובחרה ללמוד ב"אקדמיה קולארוסי" (Académie Colarossi) בפריז, האלטרנטיבה לבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות, שנחשב שמרני מדי בעיני אמנים רבים באותה עת.
בקיץ 1917 הוצגה ז'אן, המתלמדת בת ה-19, בפני הצייר היהודי אמדאו מודיליאני על ידי הפסלת חנה אורלוף שבאה עם אמנים נוספים להתרשם מהאקדמיה.
ז'אן היפה והגבוהה התאהבה בצייר הכריזמטי, ועד מהרה עברה לגור עמו, למרות התנגדותם הנחרצת של הוריה שהיו קתולים אדוקים. אביה, אדם מלומד חובב ספרות, לא ראה בעין יפה את הקשר בן בתו לצייר היהודי.
לאמדאו מודיליאני נערכה הלוויה מפוארת "כיאה לנסיך", מלווה על ידי ידידיו הרבים, הוא נקבר בבית הקברות פר לשז. ז'אן נקברה בהלוויה צנועה בבית קברות ליד פריז, ורק עשר שנים אחרי מותה הועברו עצמותיה לצד קברו של אהובה אמדאו מודיליאני בבית הקברות פר לשז שבפריז. התינוקת היתומה ז'אן אבוטרן אומצה על ידי אחותו של אביה באיטליה (וכך למעשה קיבלה את שם משפחתו של אביה הביולוגי), ושנים רבות ידעה מעט מאוד על הוריה. בעקבות מחקר מעמיק שערכה, פרסמה הבת ז'אן מודיליאני ספר על אביה ב-1958. המשפחה הסכימה, לאחר מאמצי שכנוע ממושכים, להציג את עבודותיה של ז'אן אבוטרן, והן הוצגו יחד עם עבודותיו של אמדאו מודיליאני בוונציה שבאיטליה בשנת 2000.
ב-2004 יצא לבתי הקולנוע סרטו של הבמאי מיק דייוויס, המספר על אירועים נבחרים בחייו של מודיליאני, בהם הפגישה עם אהובתו ז'אן אבוטרן, הצנזורה על ציוריו, ומותו.
חיסונים במהלך היריון
החיסונים המומלצים במהלך היריון נועדו להגן על האם מפני מחלות שונות, וכן להגן על התינוק שמערכת החיסון שלו מתפתחת. ככלל, חיסונים "מומתים" וכן חיסונים מסוג רעלן בטוחים לשימוש במהלך הריון, ואילו חיסונים "מוחלשים" המכילים רכיב חי אינם מומלצים לנשים בהריון.
חיסון חי (מוחלש)
חיסונים המכילים חיידק או נגיף מוחלש גורמים למחלה ברמה קלה יחסית למחלה הטבעית. מערכת החיסון מזהה את המחלה ככל שאר המחלות ומפתחת נוגדנים בהתאם. עם זאת, הנגיף או החיידק עלולים לפגוע בעובר ולכן מומלץ לקבל את החיסון בטרם הכניסה להריון.
בקטגוריה זו ניתן למצוא חיסונים נגד שחפת (BCG), חיסון נגד אבעבועות רוח, והחיסון המשולש נגד חצבת, חזרת ואדמת (MMR). חיסון שפעת הניתן בתרסיס לאף גם הוא מכיל נגיף מוחלש (בניגוד לחיסון הניתן בזריקה). יתר על כן, חיסון נגד נגיף הפפילומה (HPV) אינו מומלץ לנשים הרות.
במקרה בו אשה כבר בהריון ואינה מחוסנת נגד מחלות אלו, יש להקפיד על היגיינה הכוללת שטיפת ידיים לעיתים קרובות, להימנע מקרבה לאנשים חולים (במחלות אלו, או בשלבקת חוגרת), ולקבל את החיסון לאחר הלידה.
שפעת
משרד הבריאות ממליץ לנשים בהריון להתחסן נגד שפעת בכל הריון מחדש לפני תחילת החורף או במהלכו. המערכת החיסונית של האשה ההרה חלשה יותר, לכן היא בקבוצת סיכון לסיבוכים שונים של מחלת השפעת. שינויים החלים בלב ובריאות כתוצאה מתפקוד מוגבר בזמן ההריון גם הם מעמידים את האישה בסיכון לסיבוכים ממחלת השפעת. מתן חיסון שפעת לאם מעניק הגנה גם לתינוק, מכיוון שהנוגדנים שמייצרת מערכת החיסון של האם עוברים דרך השלייה אל העובר. הגנה זו חשובה ביותר שכן מתן חיסון שפעת מתאפשר החל מגיל 6 חודשים. הסיבוך הנפוץ ביותר של השפעת הוא דלקת ריאות, וכן נמצא קשר בין הידבקות בשפעת בתחילת ההריון לבין מומים מולדים כמו שפה שסועה, דימומים במוח, ומומים בלב. בנוסף נמצא קשר בין שפעת לבין הפלות ספונטניות, לידה מוקדמת, משקל לידה נמוך ומוות תוך רחמי. בישראל החיסון ניתן בזריקה לשריר הזרוע בכל קופות החולים ללא תשלום. לחיסון כמעט ואין תופעות לוואי, אך לעיתים ייתכנו כאב קל, אדמומיות או נפיחות באזור הזריקה, שייעלמו עד 24 שעות לאחר קבלת החיסון.
שעלת
לפי המלצות משרד הבריאות, חיסון נגד שעלת לאם לקראת סוף ההיריון (בין שבוע 27 לשבוע 36) מעניק הגנה מיטבית גם לעובר. החיסון מגן על האם למשך מספר שנים, אך לא ברמה המספקת להגנה על עוברים עתידיים, לכן יש לקבל את החיסון בכל הריון מחדש. מחלת השעלת מסוכנת במיוחד לתינוקות עד גיל חצי שנה, ועלולה לגרום לדלקת ריאות, ירידה במשקל, דלקת מוח חדה ומוות. רק מגיל חודשיים ניתן לקבל חיסון נגד שעלת, לכן ההגנה מהאם חשובה במיוחד בחודשים הראשונים לחיי התינוק. החל מינואר 2015, החיסון נכנס לסל הבריאות וניתן לקבלו בקופות החולים בהשתתפות עצמית. תרכיב החיסון מכיל בין היתר הגנה מפני טטנוס ודיפתריה. פחות מ-10% ממקבלי החיסון סובלים מתופעות לוואי מקומיות כמו אודם, כאבים ונפיחות באזור ההזרקה, העלולים להופיע במהלך היממה שלאחר מתן החיסון.
המלצות נוספות במצבים מיוחדים
לעיתים תיתכן המלצה על מתן חיסון נגד דלקת כבד נגיפית B או נגד פוליו. במצבים בהם קיימת סכנה לחשיפה לאנתרקס ייתכן שתתקבל המלצה לחיסון אנתרקס. אם היתרונות עולים על הסיכון, תיתכן המלצה לחיסון נגד דלקת כבד נגיפית A וכן קדחת צהובה.
חיסון סביל
בניגוד לחיסונים לעיל הנחשבים חיסונים פעילים, בחיסון סביל מוזרקים לגוף הנוגדנים עצמם, כלומר אין תהליך למידה של מערכת החיסון. לא ידוע על סיכונים אפשריים לעובר בהזרקת נוגדנים לאם.
ברכה זק
ברכה זק (נולדה בשנת 1933) היא פרופסור אמריטה במחלקה למחשבת ישראל על שם גולדשטיין-גורן של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מרבית מחקריה הוקדשו לחקר קבלתם של ר' שלמה הלוי אלקבץ ור' משה קורדובירו.
ביוגרפיה
לאחר לימודי הוראה בבית המדרש למורים על שם דוד ילין למדה זק באוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים לספרות עברית, היסטוריה של עם ישראל וחינוך. ברכה זק השלימה את עבודת הדוקטור שלה: 'תורת הסוד של ר' שלמה הלוי אלקבץ' באוניברסיטת ברנדייס בהנחייתו של פרופ' אלכסנדר אלטמן. ברכה זק הייתה ממקימי המחלקה למחשבת ישראל על שם גולדשטיין-גורן באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ולימדה בה במשך כשלושים שנה. ברכה זק ממשיכה לעסוק בלימוד ומחקר גם לאחר פרישתה לגמלאות.
מחקר
את מרבית מחקריה הקדישה ברכה זק לקבלת ר' משה קורדובירו שהיה מחשובי מקובלי צפת שחיו ופעלו במאה ה-16. מחקריה מאופיינים בעיון טקסטואלי במכלול הקורפוס הרחב של קורדובירו ובכללו פירושו רחב היריעה לספרות הזוהר. היא גם ההדירה מכתבי יד חלקים מחיבוריו של קורדובירו, כגון שני השערים הראשונים של ספר שיעור קומה וחלקים מספר אלימה. בניגוד למחקרים כגון של יוסף בן-שלמה שבחנו תפיסות של קורדובירו רק על פי חלק מחיבוריו והדגישו את הצדדים התאולוגיים והפילוסופיים שלו, ברכה זק שכללה את תמונת המחקר. היא הציגה סוגיות רבות ומגוונות שעמדו במרכז חייו ויצירתו, כגון, יחסו לאדם, לתורה, ולתפילה.
ברכה זק הצביעה על מרכזיותה ועל חשיבותה הרבה של הספרות הזוהרית בקבלתם של קורדובירו וחבורתו. כמו כן הצביעה על הקרבה של רעיונות לוריאניים לאלה של קורדובירו, ודנה גם בהשפעת קבלת קורדובירו על מקובלים כגון ר' שבתי שעפטל הורוויץ מפראג ועל הוגי החסידות. בשנת 2018 פרסמה ברכה זק את המונוגרפיה הראשונה על ר' שלמה הלוי אלקבץ- בעל הפיוט הנודע 'לכה דודי'.
קבר KV55
KV55 הוא קבר שנמצא בעמק המלכים בנקרופוליס של תבאי במצרים. הקבר התגלה בשנת 1907 על ידי אדוארד ר. איארטון (Edward R. Ayrton) שעבד בשביל תאודור מ. דוויס (Theodore M. Davis). לאחר גילויו הקבר נחפר. הממצאים שהוצאו מתוכו עוררו מחלוקת בקרב החוקרים בשאלות למי נועד הקבר, של מי המומיה שנמצאה בו, כיצד הגיעו החפצים ששייכים לדמויות מלכותיות שונות לקבר, ומה הסיבות להשחתה ולמחיקות שנעשו בחפצים. בפברואר 2010 התפרסמו תוצאות של מחקר גנטי ובדיקות מדעיות נוספות שקבעו שהמומיה שהוצאה מהקבר הוא בנו של אמנחותפ השלישי, ואביו של תות ענח' אמון. תוצאות אלו לא הביאו לסוף המחלוקת, מכיוון שישנם חוקרים שסבורים שמדובר במלך אחנתון, ואילו אחרים סבורים שמדובר באחיו סמנח כא רע שירש אותו לאחר מותו.
תוכנית הקבר
הקבר ממוקם מספר קילומטרים מערבית לקבר של רעמסס התשיעי בביבאן אל מולוכ. אל הקבר מובילות 21 מדרגות, שהובילו לכניסה שהייתה חסומה על ידי קיר של אבני גיר שהונח על גבי פסולת הריסות. מאחורי הקיר ישנה חסימה נוספת של בלוקי גיר שסודרו על מלט, ומכוסים מבחוץ במלט שנושא טביעות חותם עגול של תן שרובץ על 9 שבויים. סמל זה מופיע לעיתים קרובות בחותמות בקברים בתבאי, והוא נמצא גם בכניסה לקבר של תות ענח' אמון.
הכניסה נמצאה הרוסה חלקית, מה שמצביע על כך שהקבר נאטם לאחר פתיחה אחת. הכניסה מובילה למסדרון שרוחבו 1.8 מטר ו-2.5 מטרים גובה שהיה מלא בשברי גיר. בסוף המסדרון היה חדר מלבני גדול שאורכו 7 מטרים, רוחבו 5 מטרים, גובהו 4 מטרים, והוא היה במפלס נמוך במטר אחד מהכניסה. מהסף הייתה רמפה של שפוכת אבנים שנמשכה לחדר. הקירות בחדר טויחו אך לא קושטו. בחלק הדרומי ניתן לראות שהתחילו לחצוב חדר שני, אך לא סיימו את העבודה. ממדי החדר הם 1.8 מטר גובה, 1.4 מטר רוחב ו-1.5 מטר עומק. ישנם סימנים שחורים בקיר המזרחי שמצביעים על כך שהייתה כוונה לחצוב חדר נוסף, ובשנת 1993 בעקבות ניקוי הקבר התגלה אוסטרקון שעליו מצוירת התוכנית המקורית של הקבר. ניתן לראות בו שהייתה כוונה להרחיב את הכניסה, ומהסימנים על הקירות עולה שלאחר החציבה של הכניסה והמדרגות, הכניסה הורחבה, התקרה הוגבהה, ומספר המדרגות עלה.
הממצאים בקבר
לחופרים היה ברור שהקבר סבל נזק משני גורמים. הנזק הראשון נוצר מסדק גדול בתקרת המסדרון, שללא הצלחה ניסו לאטום אותו במלט. דרך הסדק חלחלו מי גשמים שגרמו לריקבון בחפצי העץ והמומיה. הנזק השני נגרם על ידי האדם, למסקנה זו הגיעו מהעובדות ששמות שהיו על ארון המתים נמחקו, מסכת הזהב הוסרה מהמכסה, רצועות מזהב שהקיפו את המומיה שנושאות כרטושים נחתכו, ודמויות מסוימות ושמות הוסרו ונמחקו מארון הקבורה. הקמעות על הלבנים המאגיות גם הוסרו. הרס זה כנראה לא נגרם על ידי שודדי קברים, מכיוון שהשודדים היו לוקחים את כל הזהב ולא היו טורחים לסגור את הכניסה לקבר אחריהם.
ארון הקבורה
ארון הקבורה נמצא מפורק במסדרון ובחדר המרכזי, הארון העשוי מעץ ארז נמצא במצב רע של ריקבון. הוא היה מכוסה בטיח, מגולף ומוזהב. בחזית הארון ישנן שתי כתובות שפונות כלפי השנייה. בקורות הדלת, במזוזה השמאלית ישנה כתובת שבה מחוק שמו של אחנתון, ושמו של אמנחותפ השלישי מופיע בדיו אדומה.
שתי דלתות מהארון נמצאו עם צירי הנחושת שלהן. דוויס תיאר את מה שמופיע על הדלתות: המלכה תי מקדישה פרחים לאתון, שמופיע בצורת דיסק עם קרניים בצד שמאל. חלק מהקרניים מקבלות את המנחה וחלק מגנות על המלכה ודמות נוספת שנמחקה, כאשר הידיים בסוף הקרניים אוחזות את סמל החיים. המזבח שממוקם מתחת לדיסק נושא שישה כרטושים של אתון ושל אחנתון שנמחקו. בצמוד למה שמונח על המזבח, יש שולחנות עם לחם ומוצרי מזון וקנקנים. הדמות המחוקה היא במרכז, כנראה מדובר באחנתון שחובש כובע עם שני סרטים ומחזיק שרביט. מאחוריו המלכה תיה לבושה בחלוק ארוך, לצווארה מחרוזת, ראשה עם פיאה שעליה מולבש כתר שעליו יש שני הורוסים עם קרניים של איסיס, זהו כתרה של האלה חתחור, שזה דיסק שמוקף בשתי נוצות ארוכות.
האגיפטולוג אלן גרדינר בחן יותר מאוחר את הארון, וזיהה באחד מהפאנלים הארוכים בשמו של אחנתון, שנמחק בשאר חלקי הארון. הוא מתאר את הדמות המחוקה כאחנתון שמגיש מנחה לאתון על מזבח, כאשר מאחוריו המלכה תיה שופכת קטורת ללהבות במזבח שני. על המזוזה השמאלית ישנם שני כרטושים עם השם אתון בצורתו המאוחרת, ובהמשך כתוב:, ובסוף כתוב:. החלק שמעל הדלתות יש לו שתי כתובות סימטריות שמתחילות מהמרכז. מימין:. משמאל:.
ארון המתים, הכדים הקנופיים והלבנים המאגיות
לדעת גרדינר הטקסט במקור התייחס לאישה, אך שונה בהתאם כדי שיתייחס לגבר. שם האישה שהושחת מוצג לא כבעלת הארון, אלא כדוברת. ידוע שהאלה נפתיס מוצגת בראש הארון ואיסיס ברגלי הארון. וידוע שברגלי הארונות של השושלת ה-18 בדרך כלל איסיס היא הדוברת, ואילו על המכסה אלת השמיים נות היא הדוברת. על הארון עצמו איסיס מוצגת כמגנה בעזרת ידיה על הכרטוש המלכותי, מלווה בטקסט שמופנה למלך ומתאר את האלה הדוברת כאחותו. לדעתו של גרדינר מסורת זו נמשכה לתקופת אל עמארנה למרות הרפורמות של אחנתון, כאשר הדמות הנשית היא נפרטיטי שהחליפה את איסיס. התרגום: "קריאה של (המלכה נפרטיטי): אני אנשום את האוויר המתוק שיבוא מפיך, ואחזיק את יופייך תמיד. תפילתי היא שאשמע את קולותייך המתוקים של הרוח הצפונית, שבשרי יצעיר יחד עם החיים בעזרת אהבתך, אתה המאפשר לי בעזרת ידייך שנושאות את רוחך לקבל אותה ולחיות על פיה, ואתה שקורא בשמי ללא הפסק, ושמי לא יחדל משפתייך (אחי האהוב?) בהיותך (איתי) לנצח, חיים כמו אתון (החי?)".
האגיפטולוג פאירמן סבור שהארון במקור הוכן למרת אתון בתו של אחנתון, וכך הוא תרגם את הכתובת לרגלי הארון: "(בתו האהובה של) מלך מצרים העליונה והתחתונה, החי במעאת, מלך שתי הארצות (אחנתון) הבן האהוב של אתון החי, שחי לנצח: (בתו של המלך, מרת אתון)". "נאום בת המלך מרת אתון: מי יתן ואנשום את הנשימה המתוקה שבאה מפיך, שאחזיק את יופייך יום אחר יום, זו תפילתי. שאשמע את קולותייך המתוקים של הרוח הצפונית. שבשרי יצעיר יחד עם החיים בעזרת אהבתך. תן לי את ידייך לשאת את מזונך, ומי יתן ואקבל אותו ואחיה בעזרתו. קרא בשמי והוא לא יחדל מפיך. [הו אבי, מלך מצרים העליונה והתחתונה (אחנתון)] שתהיה (פה) לנצח נצחים, חי כמו אתון".
האגיפטולוג אלדרד קירל (Aldred Cyril) בדק את סגנון הארון בהשוואה לשלושת הארונות של תות ענח' אמון ולארון של סתי הראשון, והגיע למסקנה שהארון בקבר הוכן עבור דמות מלכותית. לפי סגנון הקישוט והעיצוב, הארון נעשה עבור אישה, מאחר שהארון מעוטר בלבוש קשקשים, ואילו ארונות הגברים מעוטרים בכנפי נשר על החזה. בנוסף סגנון השיער של הארון שהוא תספורת נובית קצרה, קשור למלכות ונסיכות מבוגרות בתקופתו של אחנתון. ההוראוס שמאפיין ארון של גבר, נוסף לארון לאחר שיוצר. הזקן שהיה מחובר לארון נמצא בסמוך לו, וכנראה נוסף בשלב מאוחר לא יוצר יחד עם הארון.
המומיה
בשנת 1908 בדקו שני מנתחים את המומיה, וקבעו על סמך אגן הירכיים שמדובר באישה. יותר מאוחר נשלחה המומיה לאליוט סמית שהיה פרופסור לאנטומיה בבית הספר לרפואה בקהיר, והוא הופתע לגלות שרידים של גבר צעיר שמת כנראה בגיל 23. למרות הגיל הצעיר שנקבע על ידו, הוא טען שמדובר במומיה של אחנתון. הוא קישר בין הופעתו המוזרה של אחנתון במונומנטים שלו למומיה, וטען שיש סבירות שהשלד סבל מסינדרום פרוליך שהשפיע על גיל העצמות, אף על פי שידוע שסינדרום זה גורם לעקרות, דבר המנוגד למה שידוע על אחנתון.
בשנת 1963 נערכה בדיקה בחלקים מסוימים מהשלד: עצם החזה, עצם הבריח, עמוד השדרה, עצם העצה, עצם השכם, העצמות הארוכות, עצמות היד, הגולגולת, השיניים ואגן הירכיים. מהבדיקות עולה שמדובר בשלד של גבר צעיר, בן לא יותר מ-25 שנה במותו, ובגובה של 1.71 סנטימטר. לא רואים הבדלים פיזיולוגים קיצוניים, אף על פי שבחלקים מסוימים יש מידות נשיות, כמו הזווית של עצם הירך, חלק מהעצמות הארוכות שחסרה בהן גסות, עצמות היד שהן דקות, ומידות מסוימות באגן הירכיים שמתאימות לאישה. הבדלים קטנים אלו לא מספיקים כדי להוכיח שמדובר בסינדרום פרליך או הצורה שבה מופיע אחנתון. נעשה שחזור הפנים על סמך הגולגולת, השחזור הראה דמיון רב לגולגולת ולארונות הקבורה של תות ענח' אמון.
ממצאים שונים מסקנות שונות
החוקר הראשון דוויס שבחן את הקבר סבר שהקבר יועד עבור המלכה תיה, הוא התבסס על ארון הקבורה והזיהוי הראשוני של המומיה כאישה.
גרדינר סבר שארון המתים נבנה במקור עבור אישה, אך מאוחר יותר היעוד שונה והוא נועד להכיל את המומיה של אחנתון, אך בטעות הכיל בסוף את המומיה של סמנח כא רע. הוא מבסס את התאוריה שלו בעיקר על הכתובות על ארון המתים ומה שידעו בזמנו על המומיה. לדעתו כנראה לאחר מותו של אחנתון, הקבר שנועד להכיל את גופתו וגופות המקורבים לו נפגע והושחת יחד עם הארון שלו. הנאמנים שנשארו לשלטונו מצאו את הארון והכניסו לתוכו את המומיה שחשבו שהיא שלו. בנוסף הם לקחו אתם לתבי את הארון שהוכן לתיה. החפצים והמומיה הוכנסו לקבר נטוש, שיותר מאוחר נפרץ על ידי אנשים שראו באחנתון כופר.
פאירמן שבחן את הממצאים סבר שארון המתים הוכן עבור מרת אתון. לדעתו הלבנים המאגיות הוכנו כחלק מציוד הקבורה של אחנתון בתבי בתחילת מלכותו, וההוכחה לכך היא שלפני שמו של המלך מופיע שמו של אוסיריס. הלבנים לדעתו הושארו מאחור כאשר אחנתון עבר לעמרנה. בנוסף הוא זיהה בארון המתים השני של תות ענח' אמון ששמו של סמנח כא רע הוחלף בשמו של תות ענח' אמון. ולכן לדעתו המומיה של מרת אתון הוצאה מארון המתים ואליו הוכנסה המומיה של סמנח כא רע. חפצי הקבורה של סמנח כא רע נלקחו לצורך קבורתו של תות ענח' אמון. כנראה בגלל מותו המוקדם של תות ענח' אמון לא הושלמו חפצי הקבורה שלו, והמלך אי לקח חפצים מהקבר של סמנח כא רע שהיו בתבי, וסמנח כא רע הועבר לקבר קטן והוכנס לארון שהוכן במקור עבור מרת אתון, ואיתם חפצים שונים שהיו שיכים לדמויות שונות ממשפחת המלוכה.
אלדרד סבור שארון המתים והכדים הקנופיים נעשו במקור עבור מרת אתון, שלפי אסטלת הגבול הובטח לה שתיקבר יחד עם אחנתון ונפרתיתי בהר המזרחי. לכן סביר להניח שאחנתון הכין עבורה ציוד קבורה מלא בתחילת שלטונו. לאחר שהיא נישאה לסמנח כא רע הוא דאג לספק לה ציוד קבורה מלא חדש, כאשר הישן הוחסן. הארון המתים שנמצא הוא כנראה הארון השני והוא נועד להכיל ארון פנימי מכסף או זהב, כמו במקרה של מרית אמון ותויה. הוא סבר שמדובר במומיה של אחנתון שסבל מסינדרום פרוליך. ההסבר שלו לכך שהמומיה חנותה בצורה נשית, כאשר יד שמאל מונחת על החזה ויד ימין צמודה לגוף, היא תוצאה שהקוברים לא היו בטוחים במין המלך. לדעתו הימצאות ארון הקבורה של תיה מעידה על כך שאחנתון סיפק לה ציוד קבורה חדש במקום זה של אמנחותפ השלישי, או שהוא סיפק לה רק את הארון לציוד שהיה קיים. סביר להניח שהוא רצה לקבור אותה בקבר המלכותי באל עמרנה ששם נמצאו שרידי סרקופג שנושאים את הכרטושים של אחנתון ותיה. לפני שהתוכנית יצאה לפועל אחנתון מת בשנה ה-17 למלכותו, והאחראי לקבורה של אחנתון ותיה היה תות ענח' אמון. מפני שתות ענח' אמון היה ילד, יועציו החליטו ופעלו ואחנתון הוכנס לארון שיועד למרת אתון עם שינויים שנעשו בארון ובכדים הקנופיים. בתקופתו הוחלט לזנוח את בית הקברות בעמרנה ולחזור לתבי. הקבר הוכן במהירות לקבורתה של תיה ואחנתון. הפקידים הכניסו את ארון המתים של אחנתון ראשון, והניחו אותו על המיטה עם ראשי האריה בפינה הדרומית מערבית, לאחר מכן הוכנס הציוד של תיה. המסדרון נחסם באבני גיר. בתקופה הרעמססית הוחלט להעביר את הקבורה של תי מהנוכחות של אחנתון שנחשב לכופר, והסימנים של אחנתון טושטשו. ארון הקבורה פורק, קרעו את המסכה ממכסה ארון המתים, וההוראוסים הוצאו ממכסי הכדים הקנופיים. אלדרד מסביר את העובדה שההוראוס לא הוסר מהארון, ושמו של אחנתון לא הוסר מהלבנים ומארון הקבורה, בחופזה שבה נעשתה ההשחתה ותנאי התאורה הגרועים. לדעתו בסוף הוחלט להשאיר את ארון הקבורה של תיה, ונבנה קיר חדש שחסם את הקבר.
איידן דודסון סבור שמדובר במומיה של סמנח כא רע, שלדעתו שלט יחד עם אחנתון ומת לפניו. הכדים הקנופיים על בסיס הכתובות, שייכים במקור לקיה, המכסים של הכדים היו של מרת אתון. ארון הקבורה של תיה אומץ לקבורתו של סמנח כא רע, אולי מכיוון שלא הספיקו להכין ציוד קבורה מלא לסמנח כא רע. הוא מיחס שני קברים לא גמורים בעמרנה (קברים 29, 27) שהוכנו לדעתו להכיל את סמנח כא רע ותות ענח' אמון. ולכן הוא מניח שרק לאחר מותו של תות ענח' אמון הועבר גם סמנח כא רע לקבורה בעמק המלכים. יכול להיות שהמחיקה וההשחתה נעשו לאחר העברת החפצים לתבי, והחיזוק לכך הוא שלא נמצא שום שריד להוראוסים שהוסרו מהכדים הקנופיים. הימצאות השם תות ענח' אמון על החותמת בקבר, מוכיחה שהנחת החפצים בקבר התבצעה לפני מותו. הוא רואה דמיון רב בין הקבר לקברו של תות ענח' אמון (KV62). הם בנויים זה מול זה והכניסות אליהם באותו מפלס. מידות הפתח והכניסה זהות, והתוכנית הבסיסית של מסדרון וחדר זהה, בנוסף הם קשים לאיתור. יכול להיות שהם הוכנו באותו זמן, זמן קצר לפני מותו של תות ענח' אמון. וההוראה להעביר את הקברים ניתנה על ידי אי או חורמחב. לדעתו הקבר נפתח בתקופה הרעמססית, והחל מבצע של העברת חפצים מהקבר, כמו ארון הקבורה של תיה שפורק. מבצע זה הופסק מסיבה לא ברורה.
קרל ניקולאס ריווס (Carl Nicholas Reeves) סבר שהקבר הכיל שתי קבורות. את ההנחה שלו הוא מבסס על חפצים ששיכים לתיה וחפצים שקשורים באחנתון ומיקומם בקבר. לדעתו הקבר שימש בתחילה לקבורתה מחדש של תיה, כנראה בתקופתו של תות ענח' אמון, לפי הבדיקה של החותמות שנמצאו בתוך החדר. בתקופה הרעמססית נפתח הקבר והמומיה של תיה הועברה לקבר של אמנחותפ השני. המחיקות וההשחתה בקבר נעשו באותו זמן, והמומיה שנשארה בקבר היא של אחנתון, שהושארה מאחור במכוון.
מידע מוסכם כיום
מספר הדעות לגבי יעודו של הקבר והשימוש בו, ומי נקבר בו, הוא כמספר החוקרים. אך בעקבות המחקר שהתפתח ישנן כיום כמה הנחות שמקובלות על רוב החוקרים:
מיקאל אזירה
מיקאל אזירה (באנגלית: Micheal Azira; נולד ב-22 באוגוסט 1987) הוא כדורגלן אוגנדי המשחק בעמדת הקשר בניו מקסיקו יונייטד.
קריירת מועדונים
אזירה התחיל לשחק כדורגל בגיל 19 כאשר קיבל גרין קארד והצטרף לליגת המכללות של ארצות הברית, בה שיחק שלוש שנים.
ב-6 במרץ 2014 אזירה חתם בסיאטל סאונדרס מה-MLS. ב-23 במרץ אזירה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד מונטריאול אימפקט. בעונת אזירה זכה עם סיאטל בגביע ארצות הברית.
בדצמבר הצטרף לקולורדו ראפידס.
ב-8 באוגוסט 2018 נבחר בסיבוב הרביעי של הסופר-דראפט על ידי מונטריאול אימפקט.
קריירה בינלאומית
בשנת אזירה זומן לראשונה לסגל נבחרת אוגנדה. ב-11 בינואר 2017 אזירה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-0 ל.
קריירת אימון
אזירה שימש כמאמן בקבוצות נערים באקדמיית דניאל איסלנד.
ביל
{{פירושונים|
אישים בשם זה:
ראו גם
}}
ריבוי משימות (קשב)
ריבוי משימות היא היכולת של אדם לבצע ולטפל ביותר ממשימה אחת בו-זמנית או לעבור ממשימה אחת למשימה שנייה הלוך ושוב או ביצוע מספר משימות בקצב רציף. המונח נגזר לראשונה מתחום המחשבים, ונועד לתאר מחשב עם מעבד בודד שמבצע ריבוי משימות. מסתבר שכך גם המוח האנושי. ריבוי משימות הפך לחלק משגרת חייו של האדם המודרני, לדוגמה: הקשבה לראיון ברדיו ובה בעת הקלדת דואר אלקטרוני. יש הסבורים כי ריבוי משימות יכול לגרום לבזבוז זמן וליותר טעויות עקב חוסר ריכוז, החלפת הקשר ופחות תשומת לב.
אטימולוגיה
מקורו של המונח "ריבוי משימות" מתעשיית המחשבים, והוא בא לתאר את האפשרות לעשות שימוש ביכולת של מעבד בודד כדי לבצע מספר משימות בו זמנית, לכאורה. המעבד מבצע בכל פעם משימה אחת, אולם הוא יכול לעבור בין משימות שונות בקצב מהיר ולתת את מראית העין של ביצוען במקביל.
ריבוי משימות אצל אנשים
מאז 1990 החלו פסיכולוגים לחקור את נושא ריבוי משימות אצל בני אדם, טבע קיומו ומגבלותיו. חוקרים הגיעו למסקנה שריבוי משימות אינו מיושם ברגע נתון אלא תלוי בתהליך שיתוף זמנים מדויק. באופן כללי, מחקרים גילו שכאשר שתי המשימות דורשות פעולת בחירה ויצירה, אנשים הראו הפרעות קשב חמורות בעת ניסיון לבצע משימות בעלות אופי כזה בו זמנית, אפילו ביצוע כאשר מדובר במשימות קטנות. לדעת חוקרים רבים מוקד הקושי האנושי בריבוי משימות הוא בשלב תכנון הפעולה, המהווה "צוואר בקבוק", עת המוח האנושי יכול לבצע רק משימה אחת בכל פעם.
כך למשל, הפסיכולוג אדוארד האלוול (Edward M. Hallowell) תיאר את פעולת ריבוי המשימות כמיתוס לפיו אנשים מאמינים שהם יכולים לבצע שתי משימות או יותר בו זמנית בצורה יעילה, בדיוק כמו בעת ביצוע משימה אחת. אחרים חקרו את ריבוי המשימות בתחומים ספיציפים, כגון למידה. והגיעו למסקנה שכמעט בלתי אפשרי ללמוד מידע חדש תוך כדי עיסוק בדברים אחרים ולתפקד באופן רב-משימתי. ריבוי משימות גורם להסחת דעת בקלות רבה יותר על ידי מידע חסר תועלת, לדעת חוקרים בתחום הדבר נגרם כתוצאה מאובדן היכולת של המוח האנושי לסנן מידע רלוונטי ולהתמקד במטרה בעת ריבוי משימות.
למרות התפיסה הרווחת על הבדלים בין המינים בריבוי משימות, אין לטענה זו ביסוס מחקרי. מחקרים שונים שנעשו לא הצליחו להוכיח באופן מספק הבדלים בין המינים באשר לריבוי המשימות, והציגו ממצאים שאינם עקביים. בחלק מהמחקרים לא נמצאו הבדלים כלל, במחקרים בודדים נמצאו יתרונות זעירים לנשים, כמו במחקר של ווטסון, מדיירוס-וורד וסטרייר משנת 2013 ומחקרים אחרים מצאו בדיוק את ההפך – עליונות קלה דווקא לגברים בביצוע משימות מרובות, כמו במחקר של מנטילה משנת 2012. כך שהמחקר אינו מאשר את הקביעה שנשים או גברים טובים אלו מאלו בביצוע משימות במקביל.
מה שכן נמצא במחקר הוא שניתן לשפר מעט את היכולת לביצוע משימות במקביל, אך רק בפעולות מסוימות שאנו חוזרים עליהן עד שהן הופכות להיות אוטומטיות עבורנו, ולא דורשות קשב רב לביצוען.
נאמר שריבוי משימות אנושי מתאפשר בזכות מעבר מהיר שמבצע מוחנו בין משימה למשימה (מיתוג קשרים אנושי). ככל שהמשימות שכיחות לנו יותר ומוחנו מורגל ומיומן בהם - המעבר ביניהן יתבצע במהירות גבוהה יותר ובצורה מספקת כדי שלא יאבד הקשר והשליטה של מוחנו למשימות שבטיפולו. בדומה למעבד המחשב, מיתוג הקשרים נעשה בצורה מהירה ומקנה תחושה של עיבוד משימות מקבילי. לדוגמה: יכולת הדיבור - אנחנו מסוגלים לדבר ובמקביל לבצע פעולות שכיחות נוספות כגון בישול, גיהוץ, הליכה וכו'.
מבחינה ביולוגית שעדיין נחקרת, מוחנו מסוגל לטפל בשתי משימות יחדיו לאורך זמן ובתנאי שמשימות אלו הן מתוכננות. במידה ותקרה משימה שלישית שתכנס למוחנו בצורה לא מתוכננת, היא תאלץ את מוחנו להפעיל שיקול דעת מיידי. כתוצאה מכך המשימה הלא צפויה תקבל עדיפות עליונה לביצוע ואילו המשימות הקודמות תוחזקנה במצב "המתן" ותחכנה לתורן לעיבוד מחודש. לדוגמה, אנחנו מסוגלים לדבר ולנהוג בו זמנית אולם ברגע שיתרחש אירוע מסוכן בכביש שיצריך את תשומת ליבנו המלאה - אנו נחדל מיידית מלעסוק באחת המשימות (במקרה זה לרב נחדל לדבר) ונתרכז במשימה השלישית שנכנסה בהפתעה למוחנו עד לסיומה המלא. משאב המוח יהיה "תפוס" במשימה זו ורק לאחר סיומה נוכל לחזור ולהמשיך בפעילות הקודמת - לדבר ולנהוג ביחד. כמובן שתהליך כזה קורה שניות מספר אך דוגמה זו שהיא שכיחה לרובינו ממחישה את חוסר היכולת שלנו לטפל בכמה משימות בו זמנית במקביל בצורה יעילה. לפיכך יש לציין כי למרות שאנו מסוגלים להתמודד בהצלחה עם שתי משימות מוכרות ושכיחות, במידה ונעמיס על עצמנו משימה שלישית מוחנו לא יהיה מסוגל לטפל במשימות אלו באותה רמת הצלחה כמו מקודם ותהיה ירידה ניכרת ביעילות הביצוע של כל המשימות גם יחד - עד למצב של חוסר יעילות מלא, קיים גבול אנושי למספר המשימות שנוכל לבצע במקביל שטמון בביולוגיה של מוחנו. בהתאם לדוגמה לעיל - סביר להניח שבזמן המאורע הלא צפוי בכביש אם לא נחדל ממשימה אחת (נמשיך לדבר ולנהוג) - סביר ביותר להניח שתקרה לנו תאונת דרכים.
כמות יחידות המידע שהאדם יכול לעבד בו זמנית מושפע מהקיבולת של זיכרון העבודה. המספר הקסום שבע, פלוס או מינוס שתיים מתייחס לכמות יחידות המידע שהמוח האנושי התקין מסוגל לעבד במקביל.
חלוקת קשב תמידית
הדרך בה אנו מתמודדים עם העובדה שכמות המשימות המוטלת עלינו הולכת וגדלה יחד עם העובדה שאנו מנסים לעשות יותר ויותר באמצעות הרחבת היכולת שלנו לשים לב לדברים שמסביבנו. לינדה סטון, חלוצת מולטימדיה, בעברה בכירה בחברות מיקרוסופט ואפל, הנציחה את הביטוי באומרה כי תשומת לב מתמשכת חלקית מוגדרת כריבוי משימות כאשר אנו לא מתבוננים לעומקם של דברים. זוהי דרך ההתמודדות שלנו עם עומס הגירויים אותם אנו חווים.
ניקולאס קאר היטיב לתאר זאת בספרו "הרדודים: מה האינטרנט מעולל למוחנו" באומרו "פעם הייתי צוללן בתוך ים של מילים. היום אני מזפזפ מעל פני השטח כמו רוכב על אופנוע ים". התפתחותה המהירה של הטכנולוגיה מעודדת ריבוי משימות, זוהי דרך לקבלת מידע מכמה מקורות במקביל. הטכנולוגיה נתפסת לעיתים כפתרון לבעיית עומס המידע. דוגמה לכך הוא מקום העבודה, אנשים מסוימים עובדים במקביל עם 15-20 דפי אינטרנט שונים. לכאורה היינו מצפים כי עבודה עם דפי אינטרנט רבים תשפר את יכולות העבודה שלנו יחד עם זאת נמצא כי ככל שיש יותר אתרים שאנו מעוניינים לבדוק בו זמנית, הזמן שלוקח לעבור בין הדפים, חלוקת הקשב שלנו וההתמקדות ביניהם מביאה לתוצאה ההפוכה.
חן ליבגוט
חן ליבגוט (נולד ב-15 בדצמבר 1996, ראשון לציון) הוא שחקן כדוריד המשחק במועדון כדוריד חולון ובנבחרת ישראל בכדוריד. ליבגוט משחק עם החולצה מספר 96 בתפקיד הקיצוני הימני וידו החזקה היא יד שמאל.
קריירה
ליבגוט גדל והתחנך במחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון והוקפץ לקבוצת הבוגרת בשנת 2012, כבר בגיל 15 (ותלמיד כיתה י"א) על ידי סער פרנקל, שאימן אותו בקבוצת הנוער וגם את קבוצת הבוגרים.
ריבוי משימות (קשב)
חלוקת קשב תמידית
דוגמה שכיחה לחלוקת קשב במהלך פעולה רב משימתית היא השימוש בטלפון סלולרי תוך כדי נהיגה. אותו אזור במוח אחראי על ההתמקדות בשיחת הטלפון וההתמקדות בנסיעה. כתוצאה מכך במקום להתמקד בדרך ובנעשה סביבם הנהגים מתמקדים יותר בשיחת הטלפון.
חן ליבגוט
קריירה
עם סיום גיל הנוער, בעונת 2015/16, עבר ליבגוט לעונת השאלה באס"א ת"א - עמה הגיע לשלב חצי גמר גביע המדינה, ולרבע גמר הפלייאוף.
ריבוי משימות (קשב)
השלכות חברתיות
ריבוי משימות הפך להיות חלק אינטגרלי ובלתי נפרד מחיי היום יום של האדם. לדוגמה, בשעה בה אדם עורך אימון גופני הוא מאזין למוזיקה, דבר המוביל לכך שהמעורבות החברתית פיזית שלו נפגעת. בני נוער מנהלים שיחה עם חבר ובו בזמן שולחים מסרונים ומאזינים למוזיקה: מחד, מתבטאת בכך יכולת טובה לתשומת לב למספר משימות, ומאידך - התמקדות בכמה דברים בו בזמן עלולה להוביל לפגיעה רגשית בחבר. מאפייניהם הפיזיולוגיים של בני האדם לא נועדו לאפשר להם להתמקד בשתי פעולות גם יחד, ריבוי משימות הוא תובעני ודורש משאבים פיזיים ולכן התמקדות בפעולה מסוימת תמיד תבוא על חשבון תשומת לב והתמקדות באחרת.
חן ליבגוט
קריירה
בסיום אותה העונה החליט עידן מימון, אשר שימש כמאמן הקבוצה, להשיב את ליבגוט מן ההשאלה, היישר אל סגל הקבוצה הבוגרת של הפועל ראשון לציון לעונת 2016/17 - אך פציעה שספג בפתיחת העונה השביתה אותו מפעילות עד סופה, ולאחר ניתוח ושיקום ארוך - חתם ליבגוט בא.כ. נס ציונה מליגת העל, לעונת 2017/18.
לקראת עונת 2018/19, ליבגוט נענה בחיוב להצעה שקיבל ממ.כ. חולון, והשתתף איתה בליגת העל בכדוריד ובגביע האתגר האירופי. ויחד עם חולון הגיע לגמר גביע היסטורי שבו הם הפסידו למכבי ראשון לציון (כדוריד), והוא היה שותף לעונה היסטורית כאשר מ.כ. חולון סיימה במקום ה-2 בליגת העל בכדוריד. בחודש יולי 2020, חתם ליבגוט על חוזה בקבוצת וילרבאן הצרפתית כשהייתה בליגה השלישית, ואיתה העפיל לליגה הצרפתית השנייה והחזקה, פרו-ליג. וילרבאן סומנה בתחילת העונה כמועמדת ודאית לירידת ליגה, אך לאחר עונה מלאת תהפוכות ליבגוט וחבריו עשו את הבלתי ייאמן ורשמו הישג חסר תקדים כשהצליחו להישאר בליגה השנייה.
עם תום חוזהו בוילרבאן בשנת 2022, החליט ליבגוט לסיים את הפרק האירופי שלו ולחזור למועדון נעוריו, הפועל ראשון לציון.
נבחרות ישראל
ליבגוט נמנה עם סגל נבחרת ישראל בכדוריד. ליבגוט לקח חלק בנבחרות ישראל החל מגיל הילדים ועד גיל העתודה (21). ליבגוט סיים את טורניר מוקדמות אליפות אירופה 2016 אשר התקיים בגיאורגיה, עם 14 שערים ב-3 משחקים, ונבחרתו הייתה רחוקה ניצחון אחד מההעפלה לאליפות אירופה.
את מוקדמות אליפות העולם פספס עקב פציעה.
החל משנת 2020 ליבגוט נמנה בסגל נבחרת הנבחרת הבוגרת.
חיים אישיים
חן ליבגוט הוא בנו של שוער הכדוריד טולי ליבגוט, והוא אחיינו של דני ליבגוט. אחיו הוא למושיקו אלימלך ואיליי ליבגוט.
יימה
על פי המיתולוגיה הפרסית, יימה, או ג'משיד (באווסטית: Yima; בפהלווי: Jam; בפרסית: جمشید), המכונה הרועה הגדול, הוא האדם הראשון שאליו נגלה אהורה מאזדה, אל השמים. לפי האווסטה הוא מלך בארץ 1,000 שנים. מדי שלוש מאות שנה גדל מספר האנשים עד כדי כך שהארץ לא יכולה הייתה יותר להכילם, אז ציווה עליה יימה להתרחב, והיא גדלה בשליש. לאחר מכן ידע האל שתקופת קרח גדולה עומדת לבוא על הארץ. הוא ציווה על יימה להכין מחסה תת-קרקעי ולתוכה להכניס את מיטב המין מכל חי, מכל פירות ומכל עץ (סיפור שמזכיר את נח והתיבה). יימה רקע על הארץ והפכה לטיט. מהטיט הוא יצר מחסה, באורך וברוחב של כשלושה קילומטרים, ובו רחובות ומבנים. במחסה התנהלו חיי אושר במשך ימים רבים. סיפור זה טיפוסי למיתוסים של מבול, קרוב לוודאי שהושפע ממיתוס המבול המסופוטמי, והשפיע מצידו סיפורי מבול במיתולוגיה ההינדואית.
אזרבייג'ן איירליינס
אזרבייג'ן איירליינס (באזרית: Azərbaycan Hava Yolları, באנגלית: Azerbaijan Airlines) ידועה בשם: AZAL, היא חברת התעופה הלאומית של אזרבייג'ן.
הסכמי שותפות קוד
לאזרבייג'ן איירליינס הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:
צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
פעילות החברה בישראל
אזרבייג'ן איירליינס מפעילה שלוש טיסות שבועיות מבסיסה שבבאקו לנמל התעופה בן-גוריון, הטיסות מבוצעות באמצעות במטוסי איירבוס A320, בואינג 757-200, בואינג 767-300ER ובואינג 787-8.
מושל וושינגטון
מושל וושינגטון (באנגלית: Governor of Washington) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת וושינגטון שבארצות הברית, והמפקד העליון של הכוחות הצבאיים של המדינה. המושל אחראי על אכיפת חוקי המדינה, ובסמכותו לאשר את החוקים שמועברים על ידי בית המחוקקים של המדינה או להטיל עליהם וטו וכן להטיל וטו על סעיפים ספציפיים בחוקים בעל השלכה תקציבית. בסמכות המושל גם לכנס את בית המחוקקים בנסיבות מיוחדות.
החל מהקמתה של טריטוריית וושינגטון ב-1853 ועד לקבלתה של וושינגטון כמדינה בארצות הברית ב-1889 כיהנו בה 14 מושלים. מושלי הטריטוריה היו ממונים על ידי נשיא ארצות הברית. מבין מושלים אלו היה אלישע פרי זה שכהונתו הייתה הארוכה ביותר, שמונה שנים, ובהמשך הוא היה למושל הראשון של וושינגטון לאחר כינונה כמדינה.
היסטוריה
טריטוריית וושינגטון הוקמה ב-2 במרץ 1853 בשטחו של החלק הצפוני של טריטוריית אורגון. בנקודת זמן זו כללה טריטוריית וושינגטון גם את "ידית המחבת" של איידהו של היום וחלקים ממונטנה. החלק הדרומי של איידהו הועבר לטריטוריית וושינגטון ב-1859 לאחר שאורגון התקבלה כמדינה באיחוד. ב-1863 הופרדה טריטוריית איידהו מטריטוריית וושינגטון, ובכך נוצרו גבולותיה הסופיים והנוכחיים. בשל המרחק הרב בין וושינגטון די. סי., לבין בירת הטריטוריה אולימפיה, חלף לעיתים קרובות זמן בין מינויו של המושל לבין הגעתו אל הטריטוריה כדי להתחיל בכהונתו.
יום המתים (סרט, 2021)
יום המתים (ברוסית: День мертвых) הוא סרט רוסי משנת 2021 בבימויו של ויקטור ריז'אקוב על פי תסריט של אלכסיי ינשין ובכיכובם של אלכסנדר פאל ואגריפינה סטקלובה.
תקציר עלילת הסרט
בשבת ההורים וביום הזיכרון לאבות המשפחה - האם והבן יוצאים למסע ארוך במכונית ישנה והם צריכים תוך יום אחד להספיק לבקר בחמישה בתי קברות הפזורים במחוז והעניינים אינם הולכים לפי התוכנית למן ההתחלה.
רכס היי רוק
רכס היי רוק (באנגלית: High Rock Range) הוא רכס הרים בהרי הרוקי הקנדיים. הרכס ממוקם בגבול שבין פרובינציות אלברטה וקולומביה הבריטית שבקנדה (בדרום מערב אלברטה, ובדרום מערב קולומביה הבריטית).