cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הדיוויזיה ה-70 (ארצות הברית)
מלחמת העולם השנייה
הדיוויזיה הוקמה ב-15 ביוני 1943, והיא כללה את הרגימנטים ה-274, ה-275 וה-276. הדיוויזיה נחתה במרסיי, צרפת בדצמבר 1944, והועברה תחת פיקוד הארמייה השביעית, עימה לחמה במהלך הקרבות על קו זיגפריד. בהמשך חצתה הדיוויזיה את הריין, ולחמה בקרבות בגרמניה עד סוף המלחמה. במהלך הקרבות נהרגו 755 מחיילי הדיוויזיה ו-2,713 נפצעו.
לאחר המלחמה
בשנת 1952 הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית מילואים, ומאוחר יותר באותה שנה ה-70 הוגדרה מחדש כדיוויזיה ה-70 (אימונים). היא נשארה בדטרויט עד 1968, אז הועברה לליבוניה, מישיגן. הדיוויזיה ה-70 (אימונים) הושבתה רשמית במישיגן ב-15 בנובמבר 1996. כבר למחרת, הופעל פיקוד התמיכה האזורי ה-70 בפורט לוטון, והחזיר את שמה של ה-70 לצפון-מערב ארצות הברית. בהתבסס על המלצות BRAC משנת 2005, פורט לוטון נסגר ופיקוד התמיכה האזורי ה-70 הושבת ב-2009.
גיבור אמיתי
גיבור אמיתי היא סדרת טלוויזיה קומית-פנטסטית ישראלית, אותה יצרו אורי גרוס, יואב צפיר וטמירה ירדני. הסדרה שודרה ב-2019 בערוץ KidZ ללקוחות Yes וגם ב-Yes Comedy במשך 2 עונות בנות 24 פרקים כל אחת. כל הפרקים צולמו ברצף.
החל מ-2021 הסדרה משודרת בשידורים חוזרים בערוץ ZOOM למנויי yes.
עונה 1
הסדרה עוקבת אחר התסריטאית הצעירה אמה גרין (ג'וי ריגר), שיצרה את סדרת הפנטזיה המצליחה "הלוחם", במרכזה הדמות הראשית תומאס בלאק, אותה מגלם יותם לפיד (רן דנקר). הסדרה רצה בהצלחה ענפה ברחבי הארץ במשך שש עונות, עד שלפתע יותם, השחקן הראשי, מודיע להפקה שהוא קיבל תפקיד נחשק בסדרה אמריקאית, ונאלץ לעזוב את הארץ, ולכן אמה נאלצת להרוג את דמותו של יותם, ולהוביל לפרק סיום עונה מותח שבסופו תומאס מת. היא נאלצת להיפרד גם מיותם עצמו באופן אישי, עקב היותם זוג בחיים האמיתיים. לאחר עזיבתו של יותם, הפרק המצופה שבו ישודר מותו של תומאס מוקרן כצפוי, אבל לפתע, באופן בלתי הגיוני בעליל, תומאס בלאק נוחת בדירתה. אמה ובהמשך גם שאר חבריה ושותפיה לסדרה "הלוחם" נאלצים להתמודד עם המצב הבלתי רגיל. אודי ורן, המפיקים של הסדרה "הלוחם", מפתים את אמה ליצור עוד עונה לסדרה, והיא מאשרת זאת. בינתיים, שולי, לירז ונוה מתמודדים עם האופן הבלתי טבעי שבו תומאס הופיע. בעזרת אמה, תומאס משוכנע שהוא "בארץ המתים". תומאס כל הזמן מנסה לחפש שדה ירוק, שמרמז כיצד הגיע לתל אביב. בנוסף, מתברר שיותם נמצא ברומן גם גאיה וגם עם שירה בו-זמנית שהוא עם אמה. שירה מגיעה בהפתעה להוליווד כדי לבקר את יותם רק כדי לגלות שהוא לא מעוניין בה. באופן לא טבעי, מאורעות הסדרה "הלוחם" ממשיכות גם אחרי מותו של תומאס. סהארה וגונדור מגלים שתומאס חי, אך לא יודעים בדיוק איפה הוא נמצא. בטעות, אמה מתנשקת עם תומאס והיא יותם צריכים להתמודד עם הד תקשורתי כשמתגלה שצלם פפראצי צילם אותה. יותם מגלה על תומאס ועוזר לאמה ליצור סיפור בדוי שתומאס הוא אחיו התאום "יאיר" שרק עכשיו גילה על קיומו. במסיבה, שירה מתעצבנת מזה שאמה לא יודעת שיותם בוגד בה, שולחת לגאיה הודעה על כך ומתברר שבטעות ההודעה נשלחת לאמה והיא מגלה זאת. שירה וגאיה מסבירות לה הכל ובסופו של דבר מחליטות לשתף פעולה כדי לעבוד על יותם ולהשפיל אותו, ומצליחות, ונפרדות ממנו. בינתיים, בעולם הממלכות, דיאנה מגלה שתומאס חי ושולחת את גונדור על תנאי לראות לאן תומאס הגיע, ובזהה לתומאס, הוא מציין שזהו שדה ירוק. אמה מתנשקת בשנית עם תומאס, אך מתכחשת לזה ונחושה למצוא את "השדה הירוק" שממנו תומאס בא. לפתע, מבינים אמה, שולי ולירז שבעצם אולפן המסך הירוק של הסדרה בעצם הוא ה"שדה הירוק", והמעבר בין בור האש "המזויף" לבור האש "האמיתי" הוא בעצם המעבר בין עולם הממלכות אל העולם האמיתי. אודי חושד שאמה מסתירה דברים ממנו לגבי הסדרה ומגלה על תומאס, מנצל את הזכויות שיש לו על תומאס וחוטף אותו מאמה. החברים מתארגנים להציל את תומאס מאודי ורן, ומשתמשים ביותם על מנת לעבוד על אודי שהוא תומאס. לאחר שתומאס ניצל, תומאס חוזר לממלכות אלא ששם מחכה דיאנה, ומתכוננת להרוג אותו. שנייה לפני שדיאנה שולפת את החרב, שולי, לירז ואמה מגיעים אל תומאס ומנסים לעצור את דיאנה.
מפולות השלגים באפגניסטן (2012)
מפולת השלגים באפגניסטן הוא אסון טבע שהתרחש ב-4 במרץ 2012 במחוז בדח'שאן שבצפון מזרח אפגניסטן. במהלכו, אירעו לפחות שלוש מפולות שלגים, כשאחת מהן מחקה לחלוטין כפר קטן שאכלס 200 אנשים, ופגעה בשני כפרים נוספים. 50 גופות של תושבי הכפר נמצאו, ו-150 נוספים מוגדרים כנעדרים.
רוב הבניינים בכפר, שבו התגוררו 24 משפחות, נבלעו לחלוטין בשלג. החל מ-7 במרץ אושרו מותם של 50 בני אדם, כשנותרו 7 ניצולים בלבד. מבין הניצולים, שלושה יצאו לשאוב מים בזמן המפולת, וכך נותרו ללא פגע. שבעה אנשים נוספים נמצאו חיים בכפר לאחר המפולת, אך שלושה נספו עקב חוסר בטיפול רפואי. שאר הניצולים נלקחו לטיפול בבית החולים הקרוב, בטג'יקיסטן. ההערכה הייתה שרוב תושבי העיירה הנעדרים או כולם מתו.
הכפר שנפגע מהמפולת היה כה נידח עד שעבר יום שלם עד שהבשורה על האסון הגיעה לפזבאד, בירת המחוז. באזור הפגוע אין כבישים, והתנועה לשם היא ברגל או על סוסים. כפרים סמוכים הציעו את עזרתם, אך צוותי החילוץ המקצועיים הגיעו למקום רק ב-6 או ב-7 במרץ, לאחר הליכה רגלית של יומיים. אנשים ממחוז דרוז ועשרים וחמישה אנשי חילוץ מטג'יקיסטן היו הסיוע החיצוני הראשון שהגיע. התקדמותם לעבר האזור הפגוע הואטה בשל מפולת נוספת. מטוס שהוביל עובדי עזרה ראשונה ועיתונאים לא הצליח להגיע לאזור בגלל מזג אוויר גרוע, בעוד שני מסוקים של הצבא האפגני הצליחו להכניס כמה עובדי סיוע לאזור. המושל שאה וואליאללה אדעב ניסה לבקר בעצמו באזור האסון, אך נקלע למפולת נוספת בדרך ונאלץ להיחלץ במסוק.
התנאים נותרו מסוכנים ביותר גם לאחר האסון. הסיכוי להמסת שלג שיגרום להצפות נרחבות המשיך לבשר על אסון בקנה מידה גדול יותר לצפון אפגניסטן, ולהקשות על התקדמותם של כוחות ההצלה.
היווצרות המפולת
מספר ימים של שלג כבד ומספר ימים של עלייה חדה בטמפרטורה שבאו בעקבותיהם יצרו תנאים אידיאליים למפולות שלגים. בשנים שקדמו לאירוע השלג ניתק באופן קבוע כפרים מרוחקים, מה שהקשה על אספקת ציוד רפואי למקומות בו הוא נחוץ. כתוצאה מכך, שיעורי המוות מדלקת ריאות עלו. יותר מ-200 בני אדם נהרגו ממפולות שלגים באפגניסטן באותו חורף, כולל 80 הרוגים לפחות במחוז בדח'שאן.
הנדנדה (פרגונאר)
הנדנדה (בצרפתית: L'Escarpolette) הוא ציור בשמן של הצייר הצרפתי ז'אן אונורה פרגונאר מהמאה ה-18. היצירה מוצגת באוסף וולאס שבלונדון, והיא נחשבת כאחת מהיצירות החשובות ביותר בתקופת הרוקוקו וכיצירתו הנודעת ביותר של פרגונאר.
מפולות השלגים באפגניסטן (2012)
היווצרות המפולת
כוחות האו"ם הגיעו במטוס עם טונות של מזון וציוד רפואי בסתיו שקדם לאירוע כחלק מאסטרטגיה להתמודדות עם החורפים הקשים של האזור, אך שלושה ימים לאחר האסון אמרה פאוזיה קופי, חברת פרלמנט: "עד כה עדיין אין באזור תרופות, אין מזון ואין כוחות הצלה". קופי המשיכה ואמרה כי הכשל הוא ממשלתי, וכי צריך לחקור מדוע בכפרים שנפגעו לא הייתה אספקת חירום.
הנדנדה (פרגונאר)
אודות היצירה
בציור מתוארת אישה צעירה המתנדנדת על נדנדה. בצד שמאל ניתן לראות גבר צעיר שחבוי מבין השיחים ושנמצא בנקודת תצפית על הנערה. בצד ימין עומד בין הצללים גבר מבוגר המושך בנדנדה. ניכר כי הגבר המבוגר אינו מבחין בגבר הצעיר. האישה משליכה את נעלה השמאלית בעוד היא מתנדנדת. בציור ישנם שני פסלים; האחד משמאלה ומעל האישה המתנדנדת. הפסל שם את ידו על פיו כסימן לשתיקה. צמד הפסלים השניים נמצא לצד האיש המבוגר בצד ימין.
הציור הוזמן תחילה מהצייר, והבקשה כללה ציור של אדם והפילגש שלו. דויאן סירב לבקשה מפני קלות הדעת של מהות היצירה, והוא העביר את המשימה לפרגונאר. בבקשה הצייר נדרש לצייר בישוף שדוחף את הנדנדה, אבל פרגונאר צייר אדם פשוט במקום איש דת. סגנון היצירות ה"קלות דעת" הוביל לדיון נרחב בקרב פילוסופים של עידן הנאורות שטענו כי אדם מכובד צריך לבקש אומנות המתאימה למעמדו ולא יצירות בסגנון "קליל דעת".
מפולות השלגים באפגניסטן (2012)
היווצרות המפולת
שגרירות ארצות הברית בקאבול שלחה את תנחומיה על האסון, וסיפקה אספקה שהועברה לאזור הפגוע.
הנדנדה (פרגונאר)
אודות היצירה
זהות מחזיק הציור הראשון לא ידועה. ידוע שהציור הוחזק על ידי איכר שהוצא להרוג על ידי גיליוטינה ב-1794 ולאחר מכן הציור הוחרם על ידי הממשלה. גם המרקיז והדוכס  החזיקו את הציור לתקופות מסוימות. לאחר מותו של דה מורני בשנת 1865, לורד הרטפורד,, רכש את הציור במכירה פומבית. לורד הרטפורד היה מייסד של אוסף וולאס, היכן שהיצירה מוחזקת עד היום.
בניית אתר אינטרנט
בניית אתר אינטרנט או פיתוח אתר אינטרנט (מאנגלית: Web Development) הוא עיסוק ומקצוע הכרוך בתכנון, אפיון, עיצוב ובנייה טכנית של אתר אינטרנט. העוסק במקצוע זה עיסוק של קבע נקרא בונה אתרים, ורבים מהעוסקים בו רכשו או רוכשים במהלך עשייתם, ידע בתחומי פיתוח אינטרנט נוספים כגון עיצוב אתרים (Web design), וקידום אתרים (SEO). לאחר השלמת בניית האתר הפועל ועיצובו, התוצר הסופי מועלה לשרת כדי להפכו לנגיש לקהל היעד שלו. רבים מבוני האתרים משתמשים במערכות ניהול תוכן, דוגמת ג'ומלה, דרופל, ו-וורדפרס, לבניית אתריהם, כאשר לכל מערכת היתרונות והחסרונות שלה. מערכות אלה הן למעשה תוכנות אשר מפשטות במקרים רבים את התהליך ומבטיחות תוצר סופי עשיר עם ניהול קל בהמשך.
הנדנדה (פרגונאר)
אודות היצירה
היצירה השפיעה והיוותה השראה על אמנים אחרים. כמו כן, היצירה זכתה להתייחסויות רבות בתרבות הפופולרית. למשל, המשורר האמריקאי ויליאם קרלוס ויליאמס כתב פואמה בשם "דיוקנה של הגברת" שבה ישנה התייחסות ליצירה.
בניית אתר אינטרנט
הרקע המקצועי של העוסקים
העוסקים בבניית אתרים הם קהל עוסקים מגוון יחסית, שאינו בהכרח חולק מאפיינים כלליים משותפים מלבד ניסיון עם עולם האינטרנט, ויכולת עבודה טכנית עם קוד (תחביר בשפת תכנות מסוימת), תוכנות מחשב, או שניהם. לחלק מהעוסקים רקע אקדמי במדעי המחשב או הסמכה במסגרת של לימודי תעודה בעבודה עם שפות תכנות שונות או תוכנות שונות לבניית אתר (על שני אלו יפורט בהמשך). היות שבפועל עיסוק זה אינו בהכרח דורש ידע פורמלי, והיות וקיים מגוון רחב של טכנולוגיות שונות לבניית אתרים אשר חלקן חופשיות ונגישות לכל דורש ללא תשלום, הרי שאין כל הכרח לרקע אקדמי לעיסוק בבניית אתרים, וגם אין כל תואר ספציפי או לימודי תעודה ספציפיים לבניית אתרים, והתחום, להיבטיו השונים, פתוח לכל המוכשר ללמוד אותו ולפעול בו, בין אם באופן אוטודידקטי, ובין אם במסגרת אחרת.
תכנון ואפיון
בניית אתר מתחילה לרוב בתכנון או אפיון דרישות האתר, השירותים או התכנים שיוצעו בו ואופן פעולתו והצגתו לגולשי האינטרנט.
שיטות לבניית אתר
את השיטות לבניית אתר ניתן לחלק לשני ענפים עיקריים, בנייה הנעשית בעיקר על ידי מערכת ניהול תוכן, ובנייה הנעשית בעיקר על ידי קוד.
כתיבת תחביר
שיטה זו מאופיינת בכתיבה של תחביר בשפה מקובלת מסוימת (כגון PHP) אשר האתר הוא היישום הפונקנציונאלי של התחביר הספציפי שנכתב בה. ההבדל בין שיטה זו לקודמתה הוא שעבודה עם תוכנה בונה את הקוד בשביל בונה האתר, במקום שזה יכתוב אותו בעצמו.
אנשים שהם בעלי ידע בתכנות, לפחות בשפת התכנות בה נבנה האתר שלהם, יכולים להכניס שינויים בקוד האתר שהתוכנה בה השתמשו כתבה עבורם ברמת התחביר הבסיסי של האתר. בונה האתר בעצמו או לקוחו, מחליטים יחד על השיטה העדיפה לבניית האתר הספציפי. כיום רבים מהאתרים נבנים על ידי תוכנה, מה שמאפשר ניהול קל שלהם גם על ידי אנשים שאינם בעלי ידע טכני נרחב בתחום זה, כמו למשל, לקוחות של חברות המציעות שירותי בנייה לאנשים החסרים ידע זה. יתרון נוסף בבניית אתר בתוכנה הוא שהיא מאפשרת להכניס את הלקוח עצמו אל תוך עולם הבנייה והשינוי של אתרים, ובכך פותחת בפניו דלתות שונות, אף כאלה הקשורות לאפשרות פרנסה.
אתר סטטי לעומת דינאמי
את אתרי הרשת ניתן לחלק חלוקה גסה לאתרים סטטיים ודינאמיים, כאשר ייתכן ובונה אתרים מסוים יבקש להתמקד בעיסוקו על בניית סוג מסוים כזה של אתרים. ניתן לבנות אתרי וורדפס מגוונים, סטטיים ודינאמיים באמצעות מערכת וורדפרס עצמאית או עם חברה בניית אתרים העוסקת בתחום.
שלבים לבניית אתר
על פי רוב, בניית אתר תתבצע לפי מספר שלבים כלליים היוצרים תוואי כללי לעבודה כולה.
אחזקת אתר
בהתאם למטרת האתר לעיתים מבוצעים שלבים נוספים, כגון הבטחת איכות, או שמעורבים בבנייתו אנשי מקצוע, כגון מתכנתים או גרפיקאים. מאחר שאין דרך אחידה לבניית אתר, התהליך יכול לקחת פרק זמן קצר או ארוך, בהתאם לרמת המורכבות הנדרשת. העלויות משתנות ונעות בין חינם לבין חוסר גבול עליון – כתלות בגורמים דוגמת יכולות השרת, עבודת מקים האתר, עיצוב ייחודי, הפלטפורמה הטכנולוגית וכן הלאה.
בדרך כלל, לאחר סיום תהליך בניית האתר, יחלו תהליכים מקבילים של קידום אתרים במנועי חיפוש או פרסום באינטרנט, על מנת להביא לידי מיצוי את היתרון שבבניית האתר.
קספר (כפר)
קספר (בהונגרית: Kaszaper) הוא כפר בנפת מזקובאצ'האזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקספר נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 1,958 תושבים, ובשנת 2021 רק 1,707 תושבים.
על פי מפקד האוכלוסין של יהודי הונגריה, חיו בכפר 13 יהודים (מתוך 1,030 תושבים)
בשנת 1944 נרצח לפחות יהודי אחד מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
ציון הלא תשאלי
צִיּוֹן, הֲלֹא תִשְׁאֲלִי הוא שיר כיסופים לארץ ישראל מאת רבי יהודה הלוי. בעקבות השיר נוצר אוסף של פיוטים שנכתבו במבנה של "ציון הלא תשאלי", שהוכנסו לסדר קינות לתשעה באב במנהגי אשכנז וכוללים פניות לציון, פיוטים אלו מכונים קבוצת ה"ציונים".
שלמה רוזנפלד
הרב ד"ר שלמה רוזנפלד הוא ראש ישיבת שדמות נריה ורב אזורי של המועצה האזורית עמק המעיינות, מראשי איגוד ישיבות ההסדר בישראל.
ציון הלא תשאלי
נעימות אחדות חוברו לשיר במרוצת הדורות, בין השאר, חלק קטן מהשיר הולחן על ידי המלחינה נורית הירש במאה ה־20, והושר בין השאר, על ידי הזמרות: אופירה גלוסקא, שושנה דמארי ורוחמה רז.
גליל בן שאנן
גליל בן שאנן (נולד ב-27 ביוני 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער.
ציון הלא תשאלי
אתרי ארץ ישראל המוזכרים בשיר
ציון היא כינוי לארץ ישראל וגם לירושלים. בשיר זה הוא משמש ככינוי לארץ ישראל, כפי שניתן ללמוד ממקומות רבים ברחבי ארץ ישראל המוזכרים בתנ"ך ונמנים בשיר:
שלמה רוזנפלד
ביוגרפיה
בשנת ה'תשנ"ד ייסד הרב משה צבי נריה יחד עם הרב רוזנפלד ישיבת הסדר ביישוב שדמות מחולה אשר לימים נקראה על שם הרב נריה שדמות נריה, ומאז הוא מכהן בראשה. הרב רוזנפלד מכהן גם כרבה האזורי של המועצה האזורית עמק המעיינות.
גליל בן שאנן
קריירה
בן שאנן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. בעונת עלה לסגל הקבוצה הבוגרת ושימש כשוער שלישי. בעונת הושאל למכבי רמת עמידר על מנת לצבור דקות משחק, ובעונה שלאחר מכן הושאל להפועל מרמורק. בעונת חזר להפועל תל אביב כשוער שני, וב-17 בפברואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, במשחק נגד מ.ס. אשדוד. ב-31 באוקטובר 2007 ספג כרטיס אדום במהלך ההפסד 5-0 לבית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. בעונה זו שותף בן שאנן ב-9 משחקי ליגה ו-3 משחקי גביע הטוטו, ובאף אחד מהמשחקים הוא לא הצליח לשמור על שער נקי.
לקראת עונת 2008/2009 הושאל בן שאנן להפועל חיפה ששיחקה אז בליגה הלאומית, והיה שותף לחזרה של המועדון לליגת העל אחרי 4 שנות היעדרות. ב-23 ביוני 2009 סיכם לעונה נוספת בחיפה. ב-19 באוגוסט 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד מכבי אחי נצרת במסגרת שלב הבתים של גביע הטוטו מפנדל בדקה ה-22 של המשחק. בן שאנן התקשה לשחזר יכולתו הטובה בליגת העל ושמר על רשת נקייה רק ב-3 משחקי ליגה מתוך 17. במהלך ינואר חזר להפועל מרמורק.
ציון הלא תשאלי
רעיונות השיר בספר הכוזרי
רבי יהודה הלוי כתב באריכות בספר הכוזרי כמה רעיונות שביטא בשיר זה:
גליל בן שאנן
קריירה
לקראת עונת חזר להפועל תל אביב כשוער שני, והיה שותף לעלייה ההיסטוריה של הפועל לשלב הבתים של ליגת האלופות ואף שיחק במשקים נגד ז'לייזניצ'אר סרייבו בהם לא ספג, ובמשחק הראשון אף עצר פנדל. לאחר הגעתו של איתמר ניצן במהלך העונה, הפך בן שאנן לשוער השלישי של המועדון. בינואר הושאל למכבי באר שבע. בקיץ חתם בהפועל באר שבע בה שימש כשוער שני, אך קיבל את אפודת השוער הראשון ברוב משחקי הקבוצה בגביע הטוטו והגיע עמה לגמר בו הפסידה להפועל חיפה. לאחר פציעתו של אוסטין אג'ידה השוער הראשון של המועדון, הפך בן שאנן לשוער הראשון של הקבוצה למשך חודש.
שלמה רוזנפלד
ביוגרפיה
הרב ד"ר רוזנפלד הוא חבר הנהלת איגוד ישיבות ההסדר, ובעבר כיהן כיו"ר האיגוד. חבר בבית המדרש הישיבתי.
ציון הלא תשאלי
מעמדו של השיר
חוקר הספרות עזרא פליישר כתב:
שלמה רוזנפלד
ביוגרפיה
פרסם מאמרים רבים בכתבי העת התורניים "תחומין", "צוהר", "אסיף", "אמונת עתיך", "ממעין מחולה" ועוד.
גליל בן שאנן
קריירה
בקיץ חתם בן שאנן בהפועל רמת השרון, אך עבר להפועל אשקלון עוד לפני תחילת העונה. ב-15 בינואר 2015 הצטיין בן שאנן במהלך דו-קרב בעיטות הכרעה נגד בית"ר ירושלים במסגרת גביע המדינה כאשר הדף שני פנדלים וסייע לקבוצתו להעפיל לשלב הבא. בינואר שבר את הקרסול ובכך סיים את העונה.
ציון הלא תשאלי
השיר בתרבות הישראלית
השפעות השיר ניכרות בתרבות העברית, ובכלל זה בספרות העברית, ונעשה במילותיו שימוש בתנועות פוליטיות.
גליל בן שאנן
קריירה
ב-7 ביולי 2016 חתם בן שאנן במכבי יבנה מליגה א' ובמקביל המשיך בהפועל אשקלון כמאמן שוערים. בסיום עונת פרש ממשחק פעיל.
שלמה רוזנפלד
ביוגרפיה
הרב רוזנפלד הוא אחיו של הרב פרופסור בן ציון רוזנפלד. שתיים מאחיניותיו נרצחו בשנת 2005 בפיגוע ירי בגוש עציון.
נשוי ליעל ומתגורר בשדמות מחולה.
מטוס קרב של הדור השישי
מטוסי הקרב של הדור השישי הם מטוסי קרב עתידיים הנמצאים בשלבים מוקדמים של פיתוח ועתידים להיכנס לשירות החל משנות ה-2020 המאוחרות עד שנות ה-2030. מטוסים אלה מהווים התפתחות משמעותית ליכולות קיימות של מטוסי קרב של הדור החמישי וכן שינוי תפיסתי בעיצוב וצורת הלחימה ולכן מהווים הלכה למעשה דור חדש של כלי טיס.
יחסי פיג'י–צרפת
יחסי פיג'י–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים המלאים שבין הרפובליקה של איי פיג'י לבין הרפובליקה הצרפתית. צרפת מיוצגת בפיג'י באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בסובה. לפיג'י אין ייצוג בצרפת בשום דרג שהוא. נכון ל-2017 היחסים בין שתי המדינות מתוחים עקב גינויה של צרפת את ההפיכה הצבאית שבוצעה בפיג'י.
מטוס קרב של הדור השישי
מאפיינים כלליים
מרבית כלי הטיס המתוכננים לדור השישי כוללים חלק או כל התכונות הבאות:
יחסי פיג'י–צרפת
בעבר, היחסים עסקו בעיקר בשיתוף פעולה צבאי-ימי בין שתי המדינות ובסיוע הומניטרי צרפתי. שיתוף הפעולה הצבאי הופסק בידי צרפת עקב ההפיכה.
צרפת מקדמת ומעודדת את לימוד התרבות הצרפתית והשפה הצרפתית בבתי ספר ובאוניברסיטאות בפיג'י.
היסטוריה
בשנת 1983 חתמו שתי המדינות על הסכם שקבע את הגבול הימי בין פיג'י לבין הטריטוריות הצרפתיות ואליס ופוטונה וקלדוניה החדשה.
בשנים 2000 ו-2006 גינתה צרפת את ההפיכות הצבאיות בפיג'י.
סיוע הומניטרי צרפתי
בשנת 2004 הייתה צרפת המדינה הזרה הראשונה שהציעה סיוע הומניטרי לפיג'י לאחר הסופות הקשות בה. היא שלחה מטוסים מוואליס, מפוטונה ומנומאה, קלדוניה החדשה אל הים כדי לאתר דייגים נעדרים. הסיוע הצרפתי בפיג'י כלל עזרה כלכלית לעניים ולאזרחים המתגוררים באזורים מבודדים.
פריקה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פרגר
פרגר הוא שם משפחה אוסטרי, שפירושו "יוצא העיירה פרג". פרג שוכנת במחוז פרג.
חתול פאלאס
חתול פאלאס (שם מדעי: Otocolobus manul, מכונה לעיתים גם מאנול) הוא מין חתול יחיד בסוגו, המצוי במרכז אסיה.
מאפיינים
גודלו הוא כגודל חתול בית, כ-60 ס"מ, ומשקלו בממוצע 3.6 ק"ג. ישנם מספר מאפיינים המבדילים אותו מיתר המינים בסוג חתול: אישוני עיניו עגולים יותר מאשר אלה של שאר החתולים, רגליו קצרות יחסית, ופרוותו ארוכה ועבה, גדלים מהר יותר מחתולים "רגילים".
ברנרדו אלברטו הוסיי
ברנרדו אלברטו הוסיי (ספרדית: Bernardo Alberto Houssay; 10 באפריל 1887 - 21 בספטמבר 1971) היה פיזיולוג ארגנטינאי. זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 1947 על גילוי תפקיד הורמון בלוטת יותרת המוח במטבוליזם של סוכר יחד עם קארל פרדיננד קורי וגרטי תרזה קורי (שקיבלו גם על הגילוי כיצד גליקוגן הופך לגלוקוז בגוף).
פוצ'י פייפיאן
פוּצִ'י פֵייפּיאֶן (בסינית: 夫妻肺片, פיניין: Fūqī fèipiàn, תרגום מילולי: "חלקי ריאה של בעל ואשה") הוא מאכל סצ'ואני פופולרי, המוגש קר או בטמפרטורת החדר, והוא עשוי רצועות פרוסות דק של בשר וחלקי פנים של בקר. מרכיבים נפוצים בגרסה המודרנית של פוצ'י פייפיאן כוללים לב בקר, לשון וקיבה, עם כמות נדיבה של תבלינים שונים, כולל פלפל סצ'ואן. עבור מנה שורשית סצ'ואנית, הטעם הרצוי צריך להיות גם חריף וגם קהה. למרות שמו, לעיתים רחוקות משתמשים בריאה ממשית.
היסטוריה
עוד בשושלת צ'ינג המאוחרת, מוכרים מוסלמים רבים שחיו בצ'נגדו מכרו פרוסות בקר שהוגשו קר ברחובות צ'נגדו, תוך שימוש בפסולת בקר מכיוון שהן היו זולות יחסית. בגלל עלותו הנמוכה, המנה הייתה פופולרית בקרב נושאי ריקשה וסטודנטים עניים.
בשנות השלושים, זוג נשוי בצ'נגדו התפרסם בזכות הכנת פרוסות בקר. הבעל, גואו ג'אוחואה (郭朝華), ואשתו, ג'אנג טיאנג'נג (張田政), התייחסו במיוחד לפרוסות הבקר שהכינו, ולעיתים קרובות התנסו במרכיבים חדשים. כתוצאה מכך, לפרוסות הבקר שלהם היה טעם מובהק ומובדל משאר ספקי פרוסות הבקר, והעסק שלהם פרץ. לעיתים קרובות, ילדים שובבים היו מושכים מתיחה על בני הזוג ומדביקים פתקי נייר שעליהם נכתב "夫妻肺片", פוצ'י פייפיאן ("חתיכות ריאה של בעל ואישה"). מאוחר יותר, סוחר ניסה את מנת הפוצ'י פייפיאן והיה מרוצה כל כך, שהוא נתן להם לוח אותיות מזהב עם הכיתוב "夫妻肺片", ומאז דבק השם בפי כל.
כדי להתאים לטעמם של לקוחותיהם, הזוג ביצע שיפורים רבים במנה, ופרוסות פסולת הוחלפו בסופו של דבר בפרוסות בקר או טלה שונות. אנשים רבים עדיין העדיפו לקרוא למנה פוצ'י פייפיאן, ולכן השם משמש עד היום.
המשמעות של "פיי" הייתה במקור חלקי פסולת או פסולת (廢) אך מאוחר יותר שונתה לריאה (肺) כך שהמנה נשמעה פחות דוחה. הריאה יכולה להיות חלק מהפסולת הזו, אבל פיי אינה ריאה בפני עצמה במשמעות המנה הזו.
סקסטוס הרמטידיוס קמפנוס
על פי אחת הסברות מוצאו של קמפנוס היה מיוון או מהמזרח ההלניסטי. הוא החל את הקריירה שלו כאיש צבא בחיל המזרחי של אספסינוס בשנת 59, ונכנס למעמד הפרשים באותה השנה באמצעות אדלקטיו. לפי סברה אחרת מוצאו היה איטלקי.
קמפנוס מתועד כנציב יהודה בתעודת שחרור ללגיונרים מיום 28 בדצמבר 93. לוחית עץ זו מתעדת הענקת אזרחות רומית לחייל, ומזכירה כדרך אגב: "חיילים ששירתו בירושלים בלגיון העשירי פרטנסיס" (milites qui militaverunt Hierosolymnis in legion x frerense).
אירמה לינדהיים
אירמה לוי לינדהיים (Irma Levy Lindheim; 9 בדצמבר 1886 – 24 ספטמבר 1978) הייתה יהודייה-אמריקאית, פעילה ציונית, נשיאת ההסתדרות הציונית הדסה.
ביוגרפיה
אירמה לוי נולדה בניו יורק, בת למשפחה יהודית מתבוללת ועשירה. אביה, רוברט לוי, היה יבואן ואיש עסקים. אמה, מתילדה מורגנשטרן (Morgenstern), הייתה עקרת בית ואם לשלוש בנות: איימי, עדנה ואירמה. המשפחה הייתה חסרה חינוך יהודי וחגגה חגים יהודיים וגם נוצריים.
ב-1907 נישאה לנורווין ר. לינדהיים (Norvin R. Lindheim). לבני הזוג נולדו 5 ילדים: נורווין ג'וניור, דונלד, ריצ'רד, הורטנס (באבס) וסטיבן (שנקרא על שם המנהיג הציוני הרפורמי רבי סטיבן וייז). הצהרת בלפור הייתה מניע לאירמה לחקר מורשתה היהודית. היא עבדה יחד עם לואיס ברנדייס וסטיבן וייז. בשנת 1917, לאחר לידת בנה הרביעי, התגייסה לצבא האמריקאי (Lt. Lindheim) בסוף מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1919 נבחרה לנשיאת ההסתדרות הציונית באחד מאזורי ניו-יורק.
בשנת 1925 הגיעה לביקור ראשון בארץ ישראל יחד עם ברתה גוגנהיימר (Berta Guggenheimer), ונכחה בטקס פתיחת האוניברסיטה העברית באותה שנה. היא תרה את הארץ על גבי סוס במהלך שישה שבועות, בסיור שארגנה מניה שוחט, חברתה. בנקודת זמן זו, התאהבה אירמה ברעיון הציוני ואף תרמה סכומים גדולים לתמיכה בהם.
נשיאת הדסה
ב-1927 השתתפה בקונגרס הציוני ה-15 בבזל. ב-1928 הוציאה את ספרה "The Immortal Adventure" (ההרפתקה הנצחית). הספר הוא קובץ מכתביה מארץ ישראל למשפחתה מביקוריה בשנת 1925. בעת סיורה בארץ ישראל חלתה במלריה ואושפזה בצפת. ניסיונה האישי אפשר לה לעמוד על נחיצותם של שירותי הבריאות. ב-1929 שהתה במינכן, ולמרות היבחרה מחדש, סירבה ליטול מחדש את תפקיד נשיאת הדסה.
היא חזרה לארצות הברית בעת השפל הגדול. ב-1930 הצטרפה למפלגת פועלי ציון. ב-1932, בעת חזרתה לארצות הברית, גייסה הרבה אנשים לטובת ארגון הדסה וכן ייסדה את "הליגה לעבודה בארץ ישראל" (League for Labor Palestine). ב-1933 עלתה יחד עם חמותה בת ה-80 וילדיה לארץ ישראל, ובאוקטובר 1933 הצטרפה לקיבוץ משמר העמק והתקבלה כחברה בו. התגוררה ב"צריף רמה", שהוקם עבורה בשטח הקיבוץ. בקיבוץ כפר גלעדי העניקה לה בתה של מניה שוחט את השם "רמה". שוחט הציגה את רמה בפני ראשי היישוב היהודי וכן ארגנה את סיורה בנגב עם רחל ינאית ויצחק בן-צבי. כמו כן הביאה לידיעתה את האפשרות לחיים משותפים בין יהודים לערבים כפי שהאמינה בכך בעצמה בעת סיורה בארץ ב-1925. ב-1937 עזרה לייסד את קיבוץ עין השופט, על שם השופט לואיס דמביץ ברנדייס.
ב-1939 נפטר בנה נורווין (נח) ממחלת כליות בזמן ההכנות להקמת הבניין הארץ ישראלי לתערוכה העולמית בניו יורק. על שמו נקראת גבעת ג'וערה. במהלך מלחמת העולם השנייה נסעה לאנגליה, אוסטרליה וארצות הברית כדי לגייס כספים לקק"ל. ב-1940 תרמה להקמתו של בית דפוס בקיבוץ מרחביה. מאיר יערי, מראשי תנועת השומר הצעיר והקיבוץ הארצי, נאם לכבוד האירוע והוקיר בנאומו את תרומתה הכספית וכן את תרומתה לציונות. בנאומו באנגלית בעת פתיחת בית הדפוס בקיבוץ בשנת 1941, אמר: "רמה אינה אחת מאותם ציונים שהגיעו לציונות בבורחם מזעמם של הרודפים אותם. היא הביאה אלינו את כל מה שהיה ברשותה, כמו גם את הרוח הסוערת והמסורה הזו שלה, שאינה יודעת מנוח ומפיחה חיים בעצמה ומתחילה מחדש".
בשנת 1942 יסדה חוה ליד ניו יורק בשם "Volunteer Land Corps" ("גדודי מתנדבים לארץ ישראל"). בתחילת שנת 1943 העלתה לסדר היום במועצת המנהלים של הדסה סוגיות חינוכיות לצעירים יהודיים. על סדר היום עלה ארגון "אבוקה", ארגון סטודנטים בעל קשרים הדוקים לתנועת "השומר הצעיר". בסוף שנת 1943 נסגר מרכז "אבוקה" בניו יורק באופן סופי.
באפריל 1945 נהרג בנה של לינדהיים, דונלד, במלחמת העולם השנייה בגרמניה. בשנת 1946 חזרה לארץ ישראל. היא ביקרה את התייחסותו של השלטון המנדטורי כלפי שארית הפליטה וכתבה לחבריה הרבים באוסטרליה, ניו זילנד ואנגליה על החיים בארץ ישראל. ב-1948 חזרה לארצות הברית כדי לתמוך במפלגה הפרוגרסיבית למען זכויות אדם.
בשנת 1962 פרסמה את ספרה השני, "Parallel Quest: A Search of a Person and People" ("חיפוש מקביל: חיפוש של אדם ועם"), ספר אוטוביוגרפי המתעד את מאבקה לערכי היהדות, הציונות והאמריקניות. בשנת 1963 נסעה לניו יורק לפגישה עם חבר המנהלים של הדסה על מנת לדון בתוכניות חינוכיות ושם עמדה על הצורך שלהן ונחיצותן, כפי שפעל ארגון "הדסה" בשביל שירותי הבריאות. הפתרון היה "שעת סבתא" ("The Gramsie Hour"). כתוצאה מכך, בשנת 1964 פתחה תוכנית "מבצע לקיום יהודי" - תוכנית הסבתות - ציוד האם היהודייה בחומר מקור, שיטות וגישה, על מנת שתוכל להחדיר בילד את תחושת ההזדהות היהודית. תוכניתה זאת הייתה לא ללמד או להורות אלא לחקור. בשנים 1966–1967 ניהלה בית ספר למבוגרים מיסודם של הקונגרס היהודי האמריקני והמוסד על שם תיאודור הרצל. ביולי 1967, בתום מלחמת ששת הימים, קיבלה בלשכת הפנים בעפולה אזרחות ישראלית. בשנת 1967, בראיון בעיתון הארץ, סיכמה את חייה בקיבוץ ולא חסכה את שבטה מהפוליטיקאים. ב-1975 הביעה את מחאתה בריאיון לטיים מגזין כי תרומתה אינה מוערכת ולא נכללה בספר שנכתב על "הדסה". בשנותיה האחרונות חזרה לבית קרוביה בקליפורניה ומתה בברקלי.
לבקשתה, נטמן אפרה לצד אפרם של בעלה, בנה נח ורעייתו הלן (שנהרגה בסוף שנות ה-30 בתאונת מטוס) בקיבוץ משמר העמק. "צריף רמה", הצריף בו גרה בקיבוץ משמר העמק נשמר, כאתר זיכרון לה.
השקפתה ופועלה
אירמה לינדהיים הייתה מנהיגה פורצת דרך חלוצה בישראל. היא הייתה נואמת אידאולוגית לטובת הציונות, דעתנית, סוציאליסטית, סופרת, אשת חינוך שחברה תוכניות חינוכיות יצירתיות כמו הקמת מחנות לנוער ותוכניות שונות לנוער - "תוכנית הסבתות", ששאבה מקורות מנכדיה הפרטיים וכן עסקה בפעולות הסברה וכתיבה עיתונאית. לינדהיים אספה חומרים ביבליוגרפיים רבים המאששים את תוכניתה זאת. היא התגוררה בארצות הברית ולאחר מכן בארץ ישראל אך מעולם לא ויתרה על אזרחותה האמריקאית. היא עסקה בפעולות חינוכיות ופילנתרופיות שעיצבו את דרכה. פועלה של אירמה לינדהיים הוא חלק בלתי נפרד מתולדות התנועה הציונית באמריקה. לימים קשרה קשרים עם "ההסתדרות", ואחרי כן עם "השומר הצעיר", שבו ראתה את הגשר לפער בין הרעיון אחוות העמים והגשמתו. ההשפעה הגדולה ביותר עליה באה מ"השומר הצעיר". עם ארגון זה היא כרתה ברית לכל ימי חייה עד ליומה האחרון. לינדהיים גרסה שבגולה, גולת הכותרת של העם היהודי הייתה האיחוד בין הדת והמוסר, ובתנועת "השומר הצעיר" היא מצאה איחוד פורה בין המוסר היהודי והסוציאליזם המבוסס על חלוציות ועבודת כפיים.
פרויקט הסבתות
בין רשימותיה הרבות של אירמה לינדהיים, בטיוטה שאינה רשומה ביומנה האישי, היא מספרת על הארה שפקדה אותה בערב שבת על הדחיפות בהעברת המסורת לדור הבא, בדומה להתגלות האלוהית לאברהם וההוראה לעזוב את ארצו וללכת לארץ המובטחת.
שופיפיי
שופיפיי (באנגלית: Shopify) היא חברה קנדית לתוכנת מסחר אלקטרוני, המבוסס על תשלום דמי מנוי חודשיים, להפעלת חנות מקוונת באינטרנט. החברה, שבסיסה באוטווה, אונטריו, מפתחת תוכנות מחשב באינטרנט עבור חנויות קמעונאיות ומערכות של נקודת מכירה.
שופיפיי מציעה לקמעונאים ועסקים קטנים חבילת שירותים הכוללת שירות תשלומים, ניהול לוגיסטיקה ומוצרים, בניית מסד לקוחות, כלים לניהול משלוחים ושירות לקוחות, אופציות סליקת אשראי ועוד.
היסטוריה
שופיפיי נוסדה בשנת 2004 על ידי טוביאס לוטקה (Tobias Lütke), דניאל ווינאנד וסקוט לייק. לאחר שניסו לפתוח חנות למכירת ציוד סנובורד בשם ס"נואודוויל" הם לא היו מרוצים מהפתרונות הקיימים בשוק להקמת חנויות אונליין. לוטקה, שהוא מתכנת מחשבים במקצועו, החליט לבנות פלטפורמה לחנות אינטרנט בעצמו, חנות מקוונת למכירת ציוד גלישת שלג.
לוטקה השתמש במערכת בקוד פתוח Ruby on Rails כדי לבנות את החנות המקוונת Snowdevil, למכירת ציוד סנובורד, והשיק אותה לאחר חודשיים של פיתוח. בעקבות החנות Snowdevil, המייסדים השיקו את הפלטפורמה שופיפיי, ביוני 2006.
ביוני 2009, שופיפיי השיקה את ה-API של שופיפיי ו-App Store. ה-API מאפשר למפתחים ליצור יישומים עבור שופיפיי חנויות מקוונות, ואז למכור אותם בחנות היישומים הייחודית של שופיפיי Shopify App Store. מספר חברות פיתחו יישומים המשתלבים עם שופיפיי.
באפריל 2010 השיקה שופיפיי אפליקציה חינמית לאייפון ב-App Store. האפליקציה של שופיפיי מאפשרת לבעלי חנויות להציג ולנהל את החנויות שלהם ממכשירי iOS. בשנת 2010, שופיפיי הכריזו על - Build-A-BUSINESS, שהיא תחרות עסקית, שבה המשתתפים יוצרים את העסק שלהם באמצעות פלטפורמת המסחר שופיפיי. הזוכים בתחרות קיבלו פרסים כספיים והדרכה צמודה ממנטורים עסקיים ויזמים, כגון ריצ'רד ברנסון, אריק ריס ואחרים. Shopify זכתה בתואר המכובד במגזין אוטווה עסקים, כאחת החברות שצמחו הכי מהר ב-2010. החברה קיבלה 7 מיליון דולר בסבב גיוס הכספים הראשוני בדצמבר 2010. בסבב המימון השני שלה בסדרה גייסה החברה 15 מיליון דולר, באוקטובר 2011.
בפברואר 2012 שופיפיי רכשה את Select Start Studios Inc S3, חברת פיתוח תוכנה לניידים, כולל את 20 המהנדסים והמעצבים של החברה. באוגוסט 2013, שופיפיי רכשה את חברת ג'ט קופר, שהוא סטודיו לעיצוב המונה 25 עובדים והמבוסס בטורונטו.
באוגוסט 2013, שופיפיי הודיעה על השקת Shopify Payments, אשר איפשרה לסוחרים לקבל כרטיסי אשראי ללא צורך בחיבור חברת צד שלישי לקבלת תשלומים. כמו כן, החברה הודיעה על ההשקה של "אייפד קופה", המאפשר לבעלי אייפד לקבל תשלומים של כרטיסי אשראי. בסבב גיוס הכספים בסדרה ג' גייסה החברה 100 מיליון דולר, בדצמבר 2013.
עד 2014, הפלטפורמה אירחה כ-120,000 קמעונאים מקוונים, והגיעה למקום ה - #3 ב-Deloitte's Fast50 בקנדה, כמו כן הגיעה גם למקום ה - #7 ב-Deloitte' s Fast 500, של צפון אמריקה. Shopify הרוויחה $105 מיליון דולר בהכנסות ב-2014, פי 2 מהשנה הקודמת.
ב-14 באפריל 2015, שופיפיי הגישה בקשה עבור הנפקה בבורסת ניו-יורק ובורסת טורונטו תחת הסמלים "SHOP" ו-"SH". "Shopify" הונפקה לציבור ב-21 מאי, 2015, בהופעת הבכורה של המניה בבורסה בניו יורק, המניה של שופיפיי נסחרה ב-28 דולר, כ-60% יותר מאשר ההצעה הראשונית, שהייתה USD$17, עם ההנפקה גויסו יותר מ-131 מיליון דולר.
בספטמבר 2015, אמזון הודיעה כי היא סוגרת את אמזון Webstore, שירות עבור סוחרים, ובחרה בשופיפיי כספק השירות המועדף עליה; בעקבות זאת מניית Shopify קפצה ביותר מ-20%.
ב-3 באוקטובר 2016, שופיפיי רכשה Boltmade.
בנובמבר 2016, שופיפיי החלה שותפות עם Paystack, אשר אפשרה לקמעונאים מקוונים מניגריה לקבל תשלומים מלקוחות ברחבי העולם.
ב-22 בנובמבר 2016, שופיפיי השיקה את פרנזי - יישום לניידים המיועד לשפר את מהירות המכירה והקנייה בחנות.
לשופיפיי חנות תבניות עיצוב בחינם ובתשלום, המאפשרת לבעלי חנות האינטרנט לקבוע את מראה החנות על ידי רכישה של תבניות עיצוב.
ב-5 בדצמבר 2016, שופיפיי רכשה סטודיו לפיתוח למכשירים ניידים Tiny Hearts Ltd. הבניין בו נמצא הסטודיו הפך למשרד מחקר ופיתוח לשופיפיי.
בינואר 2017, שופיפיי הכריזה על הסכם אינטגרציה עם חברת אמזון, שתאפשר לסוחרים שלה למכור באמזון, דרך חנויות השופיפיי שלהם. המניה של שופיפיי זינקה בכמעט 10% בעקבות הכרזה זו.
ב־11 במאי 2017 שופיפיי קנתה את חברת אוברלו (באנגלית: Oberlo). אוברלו מפעילה תוסף דרופשיפינג, המחבר בין סוחרי שופיפיי לספקים השולחים מוצרים ישירות לבית הלקוח. החברה נרכשה בסכום של 15 מיליון דולר.
באוקטובר 2018, שופיפיי פתחה את המיקום הפיזי הראשון שלה בלוס אנג'לס. המקום הציע שיעורי לימוד ו"בר גאונים" (באנגלית: Genius Bar) בעבור חברות המשתמשות בפלטפורמת שופיפיי ובסדנאותיה.
בתאריך 22 במרץ 2019, שופיפיי ופלטפורמת השיווק בדואר אלקטרוני MailChimp, סיימו את הסכם השותפות ביניהם.,בעקבות מחלוקת ביחס לפרטיות ואיסוף מידע מלקוחות.
בתאריך 14 באוגוסט 2019, שופיפיי השיקה את "שופיפיי צ'אט", פיצ'ר אשר מאפשר לסוחרים לקיים שיחות בזמן אמת עם לקוחות שמבקרים בחנות השופיפיי שלהם.
בתאריך 12 בדצמבר 2019, שופיפיי איפשרה לסוחרים למכור במס' שפות, באמצעות שילוב של תוכנות צד שלישי לתרגום.
בתאריך 28 בינואר 2020, שופיפיי הכריזה על התרחבות החברה ועל כוונתה להעסיק 1,000 עובדים נוספים בוונקובר קנדה, בבניין בן 4 קומות, בשטח של 21,336 מטר רבוע.
הקבלה
מאז השקתה, שופיפיי הייתה אהודה מאוד על מגזינים אינטרנטיים, כגון CNET, המשבחים את הפלטפורמה של שופיפיי כ-"נקייה, פשוטה, וקלה לשימוש."כך גם בפרסומים דומים ב"וול סטריט ג'ורנל", ה"ניו-יורק טיימס", THE SUN ונקובר, "הפיננסי פוסט", TechCrunch, ו-Mashable.
שופיפיי קיבלה תשבחות והמלצות ברשימה המכובדת של FAST COMPANY שזו הרשימה של רוב החברות החדשניות של 2012. ב-2013, Shopify הומלצו ברשימת הנבחרים על ידי CNBC's Disrupter 50.
גודל שוק בעולם
בפברואר 2020, החברה מפיצה את דוחותיה הכספיים לשנת 2019 ומדווחת כי מעל 1,000,000 סוחרים מבצעים שימוש בפלטפורמה שלה, ברחבי 175 מדינות בעולם, נכון לסוף שנת 2019, כאשר ממשק הפלטפורמה מתורגם ל-13 שפות שונות. החברה אחראית ללמעלה מ-319 מיליארד דולר של פעילות עסקית כלכלית בעולם.
החברה דיווחה כי בשנת 2019, 300 מיליון קונים רכשו מוצרים בחנויות שופיפיי (עלייה של 37% בהשוואה לשנה אשתקד). עם הכנסות של מעל 60 מיליארד דולר (עלייה של 47% בהשוואה ל אשתקד).
גודל שוק בישראל
נכון לאוקטובר 2020, יש בישראל 2,295 חנויות שופיפיי (אשר הוקמו על ידי אזרחים ישראלים). מתחילת שנת 2020 ועד לתאריך 19.10.2020, נבנו 776 חנויות והמספר צפוי להמשיך לעלות עד סוף השנה. רוב החנויות פונות לקהל הלועזי, עם סיומת של com. (כ-63% מכלל החנויות) ורובן בתחום ההלבשה (כ־25%).
ביקורת
שופיפיי קיבלה ביקורת על כך שאפשרו למגזין השנוי במחלוקת חדשות ברייטברט, לארח חנות על הפלטפורמה שלה. ביקורת זו הגיעה גם מכמה עובדים של שופיפיי המתנגדים לכך. מנגד, נמתחה ביקורת על המבקרים, על ניסיון לסתימת פיות וניסיון להטיית הפלטפורמה לטובת אינטרסים זרים.
הגבלות
החברה מגבילה ואינה מאפשרת למכור מוצרים שאינם חוקיים, או שאינם עומדים בקוד האתי שלה, או שעומדים בניגוד לתקנות חברות מסחריות ששותפות עימה. לדוגמה, החברה אינה מאפשרת למכור באמצעות הפלטפורמה שלה סוגים שונים של נשק לירי, זיופים וחיקויים של מותגים, מוצרים המשמשים להימורים, מוצרי פורנוגרפיה, תרופות וסמים, סימוני לייקים בפייסבוק, עוקבים ברשת אינסטגרם, וכיוצא בזה.
משה חייבי
הרב משה חייבי (1836 ה'תקצ"ו – 1939 ה'תרצ"ט) היה רבה של שכונת "מחנה יוסף" בתל אביב.
ביוגרפיה
משה חייבי נולד בעיר תעיז שבתימן. עוד בילדותו התגלה כעילוי, ולכן נשלח ללמוד בבית המדרש בעיר הבירה, צנעא. בגיל ארבע עשרה הוסמך על ידי חכמי צנעא לשוחט ובודק. בהמשך חייו התפרסם כרב, מורה וכתלמיד חכם והעמיד תלמידים לרוב.
הרב משה חייבי היה חובב ציון מובהק וכל חייו נכסף לארץ הקודש על אף שבתימן לא הכירו את הציונות בנוסח האירופי שלה. הרב שתה בצמא את הסיפורים על ארץ ישראל וירושלים ומוסדות התורה שבה, ובעלייתו לארץ הפך את חלומו למציאות.
בגיל שבעים שנת תרס"ו (1906) נטש את עירו ואת ביתו נפרד מקהל תלמידיו, ועלה לארץ ישראל, לאחר שפגש בעיר מולדתו שליח מהארץ בשם אברהם נדאף, שהרבה לספר לו עליה. שמו של הרב משה הלך לפניו ובין הבאים לשמוע את דברי התורה מפיו היה אהרן שלוש מייסד נווה צדק הסמוכה. ביתו של הרב שימש כבית כנסת, כתלמוד תורה לילדים וכבית מדרש לשוחרי תורה.
בזמן מלחמת העולם הראשונה במסגרת גירוש יפו ותל אביב הוגלה הרב בן השמונים לצפת, ושם שהה עם משפחתו עד לאחר סיום המלחמה, שלאחריה חזר ליפו.
הרב חייבי נפטר בשיבה טובה (בגיל 103) בשנת תרצ"ט (1939). שלושים ושלוש שנים חי רבי משה חייבי בארץ ישראל, ביפו ובתל אביב. בכל הימים האלו לא פסק פיו מלימוד התורה ולא הפסיק להרביץ תורה בתלמידיו. הרב משה חייבי היה מאנשי הרוח הבולטים של עדת בני תימן, אבל אזור השפעתו לא הצטמצם רק בעדה זו אלא הקיף את כלל ישראל.
הנצחתו
בי"ח טבת התשנ"ג, 11 בינואר 1993, בלשכת ראש עיריית תל אביב-יפו דאז, שלמה להט, הוכרז על קריאת רחוב בתל אביב יפו על שמו.
למעמד זה הוזמנו והגיעו: הרב יוסף צוברי הרב הראשי לעדה התימנית בתל אביב יפו, אהרון חייבי שופט בדימוס, מאיר בן דב- סגן ראש עיריית תל אביב יפו דאז, הרב מורדכי יצהרי- סגן ראש עיריית תל אביב יפו. ובנו הרב יעקב חייבי.
התריסר (ספר)
התריסר (באנגלית: The Twelve) הוא רומן מסוגת האימה מאת הסופר ג'סטין קרונין אשר יצא לאור בשנת 2012, הוא הספר השני בטרילוגיית ספרים וקדם לו הרומן המעבר. התריסר יצא לאור ב-16 באוקטובר 2012 על ידי ספרי בלנטיין. הטרילוגיה הסתיימה עם פרסומו של הרומן "עיר המראות", בשנת 2016.
רקע
לאחר ביקור קצר אצל חלק מדמויות השורדים מהספר הראשון, הרומן קופץ בחזרה לתחילת המגפה. 4 קווי עלילה נוצרים: דני, נהג אוטובוס בית ספר אוטיסט מחליט לקחת את האוטובוס לסיבוב שלו עוד פעם אחת, צלף צבאי בשם קיטרידג' מתבצר בקומה גבוהה בבניין דירות בדנוור מתחיל לירות בנגועים; לורנס גריי, שרת שעבד במתחם בו החל פרויקט נח, מתעורר במלון ומוצא את עצמו צעיר ורזה יותר; והורנס גילדר, בעל תפקיד בממשל הפדרלי הגוסס, נאלץ להתמודד עם המדינה שקורסת סביבו.
בהמשך העלילה חוזרים 90 שנה קדימה בזמן, העלילה ממשיכה עם הגיבורים מהספר הקודם. בנוסף מתוודעים לעיר נוספת של אנשים, אשר משתפים פעולה עם היצורים דמויי הערפד, ומשעבדים שבויים ממקומות שונים לתפעול העיר והאכלת היצורים.
ביקורות
הספר זכה לביקורות חיוביות לרוב. באתר BookPage כתבו כי הסיום של התריסר מספק יותר מזה של המעבר, אך עדיין יש מספקים נושאים פתוחים על מנת להשאיר את הקוראים משתוקקים לספר השלישי.
עונת 1977/1978 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל
עונת 1977/1978 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל הייתה העונה ה-23 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-19 באוגוסט 1977 ותחרות הסתיימה ב-10 במאי 1978.
משחק הגמר נערך באצטדיון ומבלי הישן, לונדון. התחרות הסתיימה בניצחון של ליברפול בפעם השנייה ברציפות.
מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 31 קבוצות. כל הקבוצות חולקו לזוגות ונפגשו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשמינית הגמר.
בכל השלבים למעט משחק הגמר נערכו משחק בית ומשחק חוץ. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין.
ראו גם
גמר גביע אירופה לאלופות 1978.
מיתוס עשרת האחוזים של המוח
ב- 1996 יצא הסרט פנומן שעוסק באדם שמסוגל פתאום להשתמש בחלקים יותר נרחבים במוחו. ב-2014 יצא סרט המדע בדיוני לוסי (נכתב ובוים על ידי לוק בסון) העוסק במיתוס ואף מייחס לו כוחות על טבעיים.
מקור המיתוס
קיימות מספר השערות באשר למקור הטענה. יש הטוענים כי מקורה בציטוט שגוי של אלברט איינשטיין, אך אפילו האנשים העובדים בארכיון אלברט איינשטיין באוניברסיטה העברית לא מצאו שום אזכור לציטוט, כך שיכול להיות שגם זה רק מיתוס. אחרים טוענים שמקור הטענה באבי הפסיכולוגיה המודרנית ויליאם ג'יימס, מתוך מאמר שכתב ב-1908 ובו נאמר "אנחנו משתמשים רק בחלק קטן של הפוטנציאל המנטלי והפיזי שלנו". אחרים טוענים כי המקור הוא בקארל לאשלי, שפרסם תוצאות מחקר שעשה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, בו הסיר חלקים מקליפות המוח של חולדות ולמרות זאת הן המשיכו לתפקד וללמוד דברים חדשים. כמו כן, ממצאים רפואיים בהם רואים אצל נפגעי מוח שונים הראו שאף על פי שחלקים במוח הוסרו או נפגעו, האדם ממשיך לתפקד כרגיל כפי שהוכח במחקר מ-1980 שנערך על ידי הנוירולוג ד"ר ג'ון לורבר . דוגמה נוספת היא פציינטים שעברו הסרה של חלק הימני או השמאלי במוחם והתפקוד היום יומי שלהם לא נפגע, כפי שהוצג במחקר של לין קיי פול מ-2019.
הפרכת המיתוס
הנוירולוג בארי בירשטיין כתב מספר ראיות להפרכת הטענה: מחקרים על נזק מוחי מוכיחים כי כמעט ואין מקום במוח שניתן לפגוע בו בלי לגרום לקריסת מערכות קריטית במוח.
טענה נוספת היא מתוך תורת האבולוציה: המוח הוא איבר יקר מאוד לשאר הגוף, במונחים של צריכת החמצן והמזון; המוח צורך עד עשרים אחוזים מהאנרגיה בגוף האדם, יותר מאשר כל איבר אחר, למרות שהוא מהווה רק 2% ממשקל הגוף האנושי. אם 90% ממנו היו מיותרים, לא היה יתרון הישרדות גדול לבני אדם, ומי שהיו שורדים אלו אנשים בעלי מוח קטן יותר ויעיל יותר. לכן אילו זה היה נכון, תהליך הברירה הטבעית היה מחסל את מוחם הגדול של אנשים. באותה מידה, לא סביר כי נדרשה התפתחות גדולה כל כך של המוח מלכתחילה.
אליפות ברזיל בכדורגל 1976
אליפות ברזיל בכדורגל 1976  הייתה הפעם ה-20 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הספורט הברזילאית. המשחקים החלו ב-29 באוגוסט 1976 והסתיימו ב-12 בדצמבר 1976.
בתחרות השתתפו 54 קבוצות. התחרות נערכה במספר שלבים:
במהלך שלבי האליפות עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וניצחון הושג בהפרש של שני שערים או יותר, לקבוצה המנצחת הוענקה נקודה נוספת.
אינטרנסיונל זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השנייה בתולדות המועדון והשנייה ברציפות.
שלב הגמר
משתתפי משחק הגמר העפילו לגביע ליברטדורס
שחקנים מצטיינים
דריו, שחקנה של אינטרנסיונל כבש 16 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
אליאס פיגרואה, שחקנה של אינטרנסיונל זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
איאקוס
איאקוס (ביוונית עתיקה: Αἰακός) היה מלך האי אגינה במפרץ הסרוני, על פי המיתולוגיה היוונית.
תולדות חייו
לפי המיתולוגיה, איאקוס היה בנם של האל זאוס והנימפה אגינה. הוא נולד באי ונונה, אליו נלקחה אגינה על ידי זאוס כדי להצילה מזעמם של הוריה; לאחר מכן נקרא האי על שמה, אגינה.
כשהתבגר שלט איאקוס באי. הוא נודע ברחבי יוון בשל חוש הצדק שלו, ונקרא לעיתים קרובות לשפוט בסכסוכים בין בני אדם ואף בין אלים. הוא הקים את מקדש זאוס פנלניאוס על הר פנלניאון באי. כן מספרת האגדה אודותיו כי הציב מצוקים גבוהים מסביב לאי, כדי להגן עליו מפני פיראטים.
לפי גרסה אחת, בניו של איאקוס היו טלאמון ופלאוס; לפי גרסה אחרת, היה לו בן נוסף, פוקוס, שהיה מועדף על פני השניים האחרים.
על פי האגדה, לאחר מותו מונה איאקוס לאחד משלושת השופטים של האדס, אל השאול. הוא מיוצג ביצירות אמנות רבות כנושא שרביט ומפתח עבור האדס.
דפדפן יאנדקס
הדפדפן יצא ל-Windows ולמערכת ההפעלה OS X ב-1 באוקטובר 2012 כשהגרסאות למערכות Android ו-iOS פורסמו ב-18 ביוני 2013. ב-30 בספטמבר 2014, במהלך כנס YaC, הוצגה גרסת-בטא עבור Linux. החל מגרסת 13.10 כל גרסה כוללת שנת הוצאה וחודש הוצאה, כך למשל גרסת 14.5 משמעותה שהגרסה יצאה במאי 2014.
הדפדפן מכיל תוסף קורא קובצי PDF ומסמכי משרד (החל מגרסת 14.2), נגן מדיה תומך Adobe Flash Player, בעל תכונת סנכרון סיסמאות ומילוי אוטומטי. לדפדפן ישנה מערכת אבטחה בשם Protect. Protect כוללת תכונות הצפנת נתונים שמועברים באמצעות ערוצי WiFi; אבטחת סיסמאות; טכנולוגיית הגנה מווירוסים ותוכנת גלישה בטוחה, SafeBrowsing. בעת גלישה ברשת אלחוטית פתוחה, או רשת המשתמשת בהגנת WEP חלשה, הדפדפן של יאנדקס מצפין אוטומטית את התעבורה בין המשתמש לאתרי HTTP. כתוצאה מכך, ישנה התראה בעת ניסיון המשתמש להכניס סיסמה באתר המוגדר כלא בטוח. בנוסף, בעת גלישה סלולרית, אם המשתמש גולש באתר הדורש תשלום מקוון, יאנדקס תקפיץ הודעת התראה ותבקש לאשרר שוב את התשלום. הדפדפן גם סורק קבצים שהורדו ויתריע אם ישנו קובץ חשוד ויחסום גישה לאתרים שדווח אודותיהם שהם משמשים להונאות. לדפדפן קיימת גם תכונה של מילוי חכם אוטומטי.
לדפדפן יכולת לקרוא מסמכים בפורמט doc, docx, rtf, ppt, pptx, pdf; וכן קובצי ePub, fb2 ו-fb2.zip, כך שאפשר להשתמש בו כקורא ספרים אלקטרוניים.
הדפדפן מסוגל להשתמש גם בתוספים של גוגל כרום וגם של Opera.
אליסה, העוזרת הווירטואלית האישית, מובנית כתוכנה בדפדפן של יאנדקס החל מאוקטובר 2017.
Miss You
Miss You (בעברית: להתגעגע אליך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הבלגי ז'רמי מקייזה. הוא יצא לאור ב-10 במרץ 2022 באותה העת לפרסום הווידאו קליפ שלו. הוא נבחר על ידי רשות השידור הבלגית, Radio Télévision Belge de la Communauté Française (RTBF), לייצג את בלגיה באירוויזיון 2022.
לפני האירוויזיון
ב-15 בספטמבר 2021 הודיעה RTBF כי ז'רמי מקייזה נבחר לייצג את המדינה באירוויזיון הקרוב. זו הייתה חשיפת הנציג הראשונה לתחרות. לאחר מכן, ב-23 בפברואר 2022, נודע כי השיר ייחשף ב-חודש מרץ. ב-10 במרץ פורסם השיר בעמוד היוטיוב הרשמי של תחרות הזמר של האירוויזיון, לצד הווידאו קליפ המלווה אותו.
באירוויזיון
המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-25 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי בלגיה תופיע בחלק השני של חצי הגמר השני.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. בלגיה אמורה להופיע כמדינה ה-16, לאחר מונטנגרו ולפני שוודיה. ב-12 במאי 2022 ביצע מקייזה את "Miss You" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. בלגיה הופיעה כמדינה ה-16, לפני יוון ואחרי אזרבייג'ן. לבסוף דורגה במקום ה-19 עם 64 נקודות.
מטתזה
תגובת מֵטָתֵזה הנקראת לעיתים תגובת התמרה כפולה, היא תהליך כימי המכיל חילוף קשרים בין שני מגיבים, אשר מסתכם ביצירת תוצרים עם חוזק קשר דומה או שווה למגיבים ההתחלתיים. התגובה מוצגת בצורה הבסיסית: A-B + C-D → A-D + C-B הקשר בין המגיבים יכול להיות יוני או קוולנטי. לרוב, תגובות אלה מסתכמות בהוצאת משקע.
אלקילציה
קומפלקסים עוברים אלקילציה דרך תגובות מטתזה. דוגמה לכך היא מטילציה של טיטנוצין די-כלורי: (C5H5)2TiCl2 + 2 ClMgCH3 → (C5H5)2Ti(CH3)2 + 2 MgCl2 המלח בדרך כלל מוצא כמשקע.
סתירה
תגובת סתירה היא סוג מסוים של תגובת התמרה כפולה. תגובת סתירה נגרמת כאשר חומצה מגיבה עם כמות שווה של בסיס. לרוב, התוצר של תגובה זו הוא מים. לדוגמה, חומצה כלורית מגיבה עם נתרן הידרוקסידי על מנת ליצור נתרן כלורי ומים: HCl (aq) + NaOH (aq) → NaCl (aq) + H 2O (l)
אברהם אריאל
אברהם אריאל (נולד ב-1 בנובמבר 1934) הוא ימאי ישראלי, רב חובל, ממציא ימי, חוקר ומחברם של ספרים ומאמרים.
ילדות ומשפחה
אריאל נולד במזכרת בתיה (עקרון). סבו היגר מוולקוביסק (Vawkavysk), שבבלארוס, לארגנטינה, בה התיישב באחת ממושבות הברון הירש. הוריו היו מורים שעלו לארץ ישראל ב-1930 דרך ארגנטינה. ב-1928, בדרכם לארץ ישראל, ייסד אביו בפורטו אלגרה (ברזיל) את סניף תנועת השומר הצעיר במדינה זאת.
אריאל סיים את בית הספר הימי שליד הטכניון, בשנת 1951, כצעיר בוגריו.
בצי הסוחר הישראלי
בגיל שש-עשרה וחצי החל לעבוד כחניך סיפון על האנייה "חיפה", בהפליגה ב"קו ישראל אמריקה", שותפות של חברת צים ומשפחת רקנאטי. בגיל 19 הוסמך כקצין ימי (חובל שלישי). הוא עבד באניות "ארצה", "יהודה", "ירושלים" (ששמה הוסב מאוחר יותר ל"עליה"), "Volta River" ו"תמר". ב-1958, בגיל 24, הוסמך לרב-חובל, ושנה לאחר מכן קיבל את הפיקוד על האניה "צפונית", והיה רב החובל המוסמך הצעיר ביותר במדינת ישראל. הוא שירת שירות לאומי במסגרת צי הסוחר הישראלי, בהתאם להסדר שהיה קיים אז בין צה"ל ובית הספר הימי, והיה תקף לבוגרי מחזורים ח–ט בבית הספר הימי: ארבע שנים עבודה בים תמורת שנתיים של שירות סדיר.
לאורך השנים פיקד גם על האניות "אשל", "גפן", "נתניה", "Nakwa River", "Otchi River". במרץ 1957 הייתה גאנה המושבה האפריקאית הראשונה שזכתה בעצמאות מבריטניה, וממשלת ישראל קשרה עימה קשרים כלכליים ומדיניים. אחד הצעדים הראשונים שננקטו היה הקמת חברת ספנות משותפת לצים ולממשלת גאנה, שנקראה בשם "קו הכוכב השחור". אריאל עבד כחובל ראשון באנייה הגנאית הראשונה "Volta River", אונייה במעמס של 10,000 טון שנבנתה בשנת 1939. הוא חזר לאניות החדשות של "קו הכוכב השחור" כקברניט בשנים 1962–1966. בשנת 1966 סיים את תפקידיו כרב חובל ועבר לתפקיד ניהול חופי.
ניהול ספנות
בשנים 1966 - 1970 כיהן כמנהל התפעול של צי אניות הקירור של "החברה הימית להובלת פרי" בחיפה. בשנת 1970 מונה לנציגה של החברה באוקאניה ולמנהל קו הספנות שלה מאוסטרליה לצפון אמריקה.
ב-1974 פרש לעסקים פרטיים והתמחה בעסקי הובלת בשר קפוא ופירות בין אוסטרליה, המפרץ הפרסי והמזרח התיכון. בשנת 1989 חזר לישראל.
הוראה ומחקר
בשנת 1986 חקר אריאל, במסגרת לימודי הדוקטורט שלו ובשילוב עם עסקיו, את נושא ההובלה הימית האינטגרטיבית של סחורות (קומודיטיז) מזון איכותי: סוכר לבן, קמח, אורז, פולי קפה וקקאו. בעקבות המחקר פיתח קונספט תובלה בשם "ביבו" - BIBO – Bulk In Bagged Out, כלומר טעינה והובלה בצובר ופריקה בשקים, בהתאם לדרישת השווקים. התוצר המעשי היה המצאת אוניית ביבו הראשונה בעולם להובלת סוכר לבן בצובר. עד היום הוסבו או נבנו ארבע אניות ביבו, אחת מהן פוקדת בתדירות את נמל אשדוד, אחרת מיצאת סוכר מאוסטרליה.
הוא הרצה בחוג לכלכלה אוניברסיטת חיפה במגמת "כלכלת ספנות" והיה ממייסדי המכללה הימית לישראל, במכמורת, בה עמד בראש החוג לכלכלה וניהול מערכות ימיות.
מינויים ציבוריים
ב-1990 התמנה ליועץ-מומחה בנושאי תובלה ימית ושימושים ביטחוניים לצוות הכנת "מסמך המדיניות לניהול מימי החופים" של מינהל התכנון של מדינת ישראל. בין השנים 1997–2003 שימש כחבר-מייסד בחבר הנאמנים של המכללה הימית לישראל (לימים בית הספר למדעי הים של המרכז האקדמי רופין).
ב-1997 היה חבר ב"צוות סיעור המוחות של חיל הים" וחברת "Nauticos Corporation" מארצות הברית, לקביעת אזור החיפושים אחרי הצוללת דקר. מסקנות הצוות מיקדו את החיפושים לגזרה צרה של הנתיב המתוכנן. "Nauticos" מצאה את השברים בשנת 1999 במרכז הגזרה. לפני מציאת הצוללת, כיהן ב-1998 כחבר ב"מנהלת פרס הדקר", שעסקה בבדיקת וניתוח מידע על הצוללת ונועדה להמליץ על הענקת פרס כספי למי שיספק מידע שיביא לאיתורה. המנהלת נסגרה עם מציאת השברים ב-1999. ב-1998 היה חבר ב"וועדת המקצוע לפיתוח החינוך הימי" של משרד החינוך, המנהל לחינוך התיישבותי. בין השנים 2012–2002 כיהן כיו"ר "הוועדה למונחי תחבורה ימית" של האקדמיה ללשון העברית. בשנת 2007 יעץ בנושאי תובלה ימית ושימושים ביטחוניים לצוות הכנת "מסמך המדיניות לאיים מלאכותיים לתשתיות" של מינהל התכנון של ישראל.
פרסומים
מאמרים
ספרים
Better Dayz
Better Dayz הוא אלבום הסטודיו החמישי שיצא לאחר מותו של הראפר האמריקאי טופאק שאקור, הרביעי שנוצר בלי מעורבותו והאלבום הכפול האחרון שלו עד כה. הוא יצא לאור בנובמבר 2002 ודורג במקום ה-5 במצעד הבילבורד 200.
שמה
שמה הוא דמות מקראית, בנו השלישי של רעואל ונכדם של עשו ובשמת. לשמה היו שלושה אחים: נחת, זרח ומזה.
Better Dayz
הפקה
האלבום כולל אוסף של חומרים שלא ראו אור בעבר מתקופת 'מקאוולי' כשחתם בחברת התקליטים Death Row Records, והוא הופק על ידי Johnny "J", Jazze Pha, פרנק ניטי ו-E.D.I. מחבורת אאוטלוז. רוב השירים נוצרו מרמיקסים שהוסיפו לחומר שלא נערך, והוא כולל את השיר "Military Minds" שהיה אמור להיות חלק באלבום של טופאק בשיתוף פעולה עם Boot Camp Clik ששמו "One Nation",אך הוא מעולם לא יצא לאור.
הוא כולל 23 הקלטות מהשנים 1995–1996 שנערכו והוספו להם זמרים אורחים. הסינגל "Thugz Mansion" מופיע באלבום ב-2 גרסאות: גרסה אקוסטית עם הזמר נאז שהיא בעלת קליפ, ואת גרסת ההיפ הופ עם אנטוני המילטון. ב-31 בינואר 2003 Better Dayz הגיע פעמיים למעמד פלטינה בארצות הברית ו-3 פעמים מעמד פלטינה בקנדה (מעל 300,000 עותקים). השיר "Ghetto Star" הופיע בפסקול במשחק הווידאו 25 To Life.
שמה
לדעת מרטין נות, השם שמה או שמעה הוא שם תאופורי מקוצר המגיע מהשמות המורכבים מהשורש ש.מ.ע.