cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פינינפארינה
קרוצריה פינינפארינה (באיטלקית: Carrozzeria Pininfarina; מוכרת בקיצור "פינינפארינה" ) היא חברה לבניית מרכבים ומכוניות מיוחדות מטורינו, איטליה. החברה נוסדה על ידי המעצב המפורסם בטיסטה ״פינין״ פארינה ונוהלה לאחר מכן על ידי בנו, סרג'ו ובהמשך על ידי נכדיו: בתחילה - אנדראה ולאחר מותו - פאולו. רנצו קרלי ששימש כמנהל הכללי מ-1958 ועד 1977 תרם רבות להפיכתה מחברה קטנה במתכונת של סדנה זעירה לעיצוב מכוניות במהדורה מוגבלת לחברה המעסיקה אלפי עובדים. החברה נחשבת לחברת עיצוב רכב ובניית מכוניות קונספט החשובה בעולם.
יצרני רכב רבים עובדים עם פינינפארינה, ובהם: פרארי, מזראטי, קדילאק, אלפא רומיאו, פיאט, וולוו ולנצ'יה, רימאק אוטומובילי גם הפיג'ו 406 קופה עוצבה בפינינפארינה.
בשנת 2006 נבנתה לראשונה מכונית פינינפארינה מחוץ לאיטליה, זו היא הוולוו C70. וולוו ופינינפארינה הקימו חברה משותפת בשוודיה לשם כך.
דגם הקונספט אלפא רומיאו 2אטואוטנטה נבנה בשנת 2010 כמחווה לציון יום השנה ה -80 של "פינינפארינה" (אוטנטה באיטלקית פירושו 80) ואת המאה של היצרנית אלפא רומיאו (נוסדה ב-1910). זהו גם מחווה לדגם אלפא רומיאו ספיידר ("Duetto" או "alfaduetto" מציין את הכינוי לדגם "אלפא רומיאו ספיידר").
אליזבת, נסיכת לוקסמבורג (1922–2011)
אליזבת, נסיכת לוקסמבורג (Elisabeth de Luxembourg, 22 בדצמבר 1922 – 22 בנובמבר 2011), הייתה בתה של שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג ואשתו של פרנץ, דוכס הוהנברג.
ביוגרפיה
אליזבת נולדה ב-22 בדצמבר 1922 בטירת ברג, לפליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה, בנו של רוברטו הראשון, דוכס פארמה, ולשארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, בתם של וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג ומריה אנה, נסיכת פורטוגל. לציון הלידה הנפיקה ממשלת לוקסמבורג גיליונית זיכרון, שהייתה הפריט הבולאי הראשון שהונפק במתכונת זו.
לאחר הפלישה הגרמנית ללוקסמבורג ב-10 במאי 1940 במהלך מלחמת העולם השנייה, עזבו בני המשפחה את המדינה, ומצאו מקלט בפורטוגל. סיירת אמריקנית ששלח פרנקלין דלאנו רוזוולט לקחה את אביה ואחיה לאמריקה, ואילו אמה פנתה ללונדון. לאחר מכן עברו בני המשפחה למונטריאול, קנדה, ובשנת 1942 היא עברה ללונדון, יחד עם אחותה מארי אדלייד, נסיכת לוקסמבורג. לאחר תום המלחמה חזרה המשפחה ללוקסמבורג.
בשנת 2010 לקתה אליזבת בשבץ, וב-22 בנובמבר 2011 היא מתה בגיל 88 ונקברה ליד בעלה בקריפטה בטירת ארטסטטן.
גרשון רנרט
גרשון רנרט (10 במרץ 1929 – 16 באפריל 2009) היה צייר ישראלי.
ביוגרפיה
רנרט נולד במנהיים שבגרמניה. לאחר עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933, ברחה משפחתו לצרפת ולאחר מכן בשנת 1935 עלו לארץ ישראל. הוא למד אמנות במכון אבני בתל אביב ובבית הספר לאמנות המדרשה ברמת השרון (כיום חלק מהמכללה האקדמית בית ברל) וחבר באגודת הציירים משנת 1961. הוא לימד ציור באוניברסיטת תל אביב. במהלך הקריירה ערך כ-65 תערוכות יחיד בארץ ובאירופה והשתתף בלמעלה מ-200 תערוכות קבוצתיות. ב-2007 הציג תערוכה בישראל לראשונה מזה 15 שנה.
נפטר באפריל 2009, ותרם את גופתו למדע, אך בהמשך הובא לקבורה. היה אב לאיריס ולעדי רנרט, מוזיקאי.
מוזיאון היסטוריית המחשב
מוזיאון היסטורית המחשב (באנגלית: The Computer History Museum, בראשי תיבות: CHM) הוא מוזיאון המוקדש לשימור והצגת היסטוריית המחשוב והמחשב, והשפעתו על החיים. המוזיאון במאונטיין ויו שבקליפורניה, ארצות הברית.
בשנת 1968 החל גורדון בל לחפש ולאסוף נושאים הקשורים למחשב, פעולות אלו קרמו עור וגידים לתערוכה הראשונה שהייתה בשנת 1975. התערוכה שהתפתחה לאיטה למוזיאון, נדדה במספר מקומות, עד שבשנת 2003 נפתח משכן המוזיאון הרשמי בבנין חדש במאונטיין ויו.
אליפות העולם באתלטיקה 2005
אליפות העולם באתלטיקה 2005, הייתה אליפות העולם העשירית באתלטיקה, שנערכה בין 6 באוגוסט ל-14 באוגוסט 2005 באצטדיון האולימפי שבהלסינקי, פינלנד. בתחרות השתתפו 1,891 אתלטיות ואתלטים מ-196 מדינות, ב-47 תחרויות (23 לנשים ו-24 לגברים).
אירועים בולטים
ארצות הברית זכתה באליפות עם 14 מדליות זהב ו-25 מדליות בסך הכל, רוסיה  דורגה במקום שני עם 7 מדליות זהב ו-19 מדליות בסך הכל ואתיופיה  דורגה במקום שלישי עם 3 מדליות זהב ו-9 מדליות בסך הכל.
פאצ'יראצ'יס
פאצ'יראצ'יס (שם מדעי: Pachyrhachis) הוא סוג נחש נכחד וקדום אשר התקיים בקרטיקון העליון לפני 100 מיליון שנה מהיום. המאובנים שלו התגלו ליד עין יברוד, בקרבת רמאללה ב-1979.
נחש קדום זה היה מאבות החנקיים והפיתוניים ששגשגו בעידן הקנוזואיקון. הוא הגיע לאורך 1 מטר, בעל גולגולת עם לסתות ארוכות והיה בעל התאמה לחיים בים, בדומה לנחשי הים המודרניים. דבר זה נרמז מהאבנים בהם נמצא, המצויות בקרבת חופים וימים וכן עקב מבנה החוליות המעוגלות שלו שנועדו למנוע ציפה מיותרת של הנחש בעודו בעת ציד או פעילות תת-מימית.
בשל מבנה הרגליים המוזרות ייתכן שהוא היה הפרימיטיבי ביותר מכל הנחשים וכמה חוקרים אף רואים בו חבר בקבוצה נפרדת - מקרוסטומטה (Macrostomata).
מושל מחוז נובוסיבירסק
המושל הנוכחי הוא אנדריי טראווניקוב, המייצג את מפלגת "רוסיה המאוחדת".
בחירות
הבחירות לתפקיד המושל נערכו בשנים 1995, 1999 ובשנת 2003. בשנים 2007 ובשנת 2010 המושל מונה על ידי האספה המחוקקת של מחוז נובוסיבירסק בהמלצת נשיא רוסיה. בשנת 2014 נערכו מחדש הבחירות לתפקיד המושל ונערכו שוב גם בשנת 2018.
ברגמן
ברגמן (ביידיש אידיש: בערגמאן, בגרמנית: Bergmann, בשוודית: Bergman) הוא שם משפחה המשמש לגוים וכן ליהודים יוצאי אשכנז שמשמעותו כורה באדמה. משמעויות נוספות ביידיש - איש נהר איש שגר ליד או מעבר להנהר, ותרגומו בערג-נהר מן-איש. אופן נוסף ברגמן משמעותו איש ההר מן ההר, ותרגומו ברג-הר מן-איש, כלומר איש מההר.
משוואת דרסי-ויסבך
משוואת דרסי-ויסבך (באנגלית :Darcy–Weisbach equation) משמשת בהידרודינמיקה לכמת את מפל העומד (Head Loss), או מפל הלחץ (Pressure Loss) בצינור, כתוצאה מחיכוך בדפנות, עבור מהירות ממוצעת של הזורם בצינור. משוואה זו נקראת על שמם של אנרי דרסי ויוליוס ויסבך. משוואת דרסי-ויסבך מכילה מקדם חיכוך אל-ממדי, לו קוראים מקדם החיכוך של דרסי (Darcy Friction Factor), ובנוסף ידוע גם כפקטור חיכוך דרסי-ויסבך (Darcy-Weisbach friction factor), או מקדם חיכוך מודי (Moody Friction Factor). בנוסף למקדם זה קוראים לפעמים ה-Blasius Friction Factor. אין להתבלבל בין מקדם דרסי למקדם חיכוך של פאנינג, שהוא רבע מערכו של מקדם דרסי.
מפל לחץ
כאשר:
את המקדם f_D ניתן למצוא מדיאגרמות מודי או על ידי פתרון ה- Modified Colebrook Equation.
ניתן לעבור מתצוגה זו לתצוגת מפל העומד על ידי חלוקה ב.
מפל עומד
כאמור לעיל, ניתן לחשב גם את מפל העומד בצינור כתוצאה מהחיכוך לפי משוואת דרסי-ויסבך, לפי:
או
ונקבל:
כאשר:
מקדם החיכוך של דרסי
מקדם החיכוך f_D הוא מקדם אל-ממדי התלוי בגאומטריית הצינור, ובמהירות הזורם הנע בתוכו. גודלו ידוע בדיוק גבוה עבור משטרי זרימה מסוימים. ניתן להעריך את גודל מקדם החיכוך בעזרת מספר שיטות אמפיריות או קשרים תאורטיים, או בעזרת טבלאות וגרפים שפורסמו. הצורה הנפוצה ביותר למציאת מקדם זה הוא בעזרת דיאגרמת מודי (Moody Diagram), על שמו של Lewis Ferry Moody, ומסיבה זו לפעמים מקדם החיכוך נקרא על שמו של מודי ולא של דרסי-ויסבך.
עבור זרימות איטיות ולמינריות, הגודל של f_D נקבע לפי חוק פואזיל (Poiseuille's Law), ומקבלים:
כאשר:
עבור זרימה טורבולנטית, ניתן לחשב את f_D מתוך דיאגרמות מודי, או מפתרונות משוואות כמו משוואת קולברוק (Colebrook-White Equation),  או משוואת סוואמי-ג'יין (Swamee-Jain Equation).
הבדלה בין מקדם פאנינג (Fanning) למקדם דרסי (Darcy)
מקדם החיכוך של דרסי גדול פי ארבעה ממקדם החיכוך של Fanning, כלומר:
בעיון בדיאגרמות מודי למציאת גודל החיכוך, יש לבדוק אם הדיאגרמה היא עבור המקדם של Darcy או Fanning. מקדם Darcy משמש בדרך כלל בתחום הנדסת המכונות וההנדסה האזרחית, לעומת מקדם Fanning המשמש יותר להנדסה כימית.
נשים לב:
עבור זרימה למינרית, ראינו כי  ולכן נקבל כי מקדם Fanning הוא.
ניעזר בתוצאה זו כדי לזהות באיזה מקדם דיאגרמת המודי משתמשת, לפי האלגוריתם הבא:
היסטוריה
משוואת דרסי-ויסבך היא וריאציה על משוואת פרוני (Prony Equation):
כאשר:
וריאציה ראשונית ומשופרת פותחה על ידי אנרי דרסי, מהנדס צרפתי שחי במאה ה-19, הידוע גם בזכות גילוי חוק דרסי עבור זרימת נוזלים במצע נקבובי, ולאחר מכן שופרה שוב לצורתה הסופית על ידי יוליוס ויסבך בשנת 1845. במקור, מידע על השתנות f_D כתלות במהירות הייתה חסר, ולכן בשנים הראשונות שאחרי הצעתו של ויסבך לתיקון המשוואה, תוצאות של Prony עדיין סיפקו דיוק יותר טוב. בשנים שאחרי, עקב קשיים בחישוב, היה נוח לרוב להשתמש בתוצאות אמפיריות התקפות למשטרי זרימה ספציפיים, כמו משוואת היזן-ויליאמס (Hazen-Williams Equation) או משאוות מנינג (Manning Equation), שהקלו על החישוב המתמטי. אך כאשר מחשבונים נהיו נגישים לציבור הרחב, משוואת דרסי-ויסבך נהפכה לדומיננטית, כתוצאה מהטווח הרחב שעבורו היא תקפה.
פיתוח המשוואה
משוואה זו פותחה בעזרת אנליזת סדרי-גודל. באזורים רחוקים מקצוות הצינור, מתקבלת זרימה מפותחת לאורך הצינור, כלומר פרופיל הזרימה ותכונותיו לא משתנות כתלות במיקום לאורך הצינור. כתוצאה מכך, הפרמטרים החשובים לחישוב הזרימה הם מפל הלחץ ליחידת אורך בצינור -, והספיקה הנפחית של הזורם בצינור. ניתן להמיר את הספיקה הנפחית למהירות ממוצעת על ידי חלוקתה בשטח הרטוב של הצינור, השקול לשטח החתך שבצינור עבור צינור מלא בנוזל.
ללחץ יש יחידות של אנרגיה ליחידת נפח: לכן, מפל המתח בין 2 נקודות לאורך הצינור צריך להיות פרופורציונלי ל-, ביחידות של אנרגיה קינטית ליחידת נפח. בנוסף אנו יודעים כי מפל הלחץ פרופורציונלי לאורך הצינור, כאשר מפל הלחץ ליחידת אורך הוא קבוע. על מנת להפוך קשר זה לקשר אל-ממדי, ננרמל את L – אורך הצינור, לפי  D – קוטר הצינור, כאשר גם הוא קבוע לאורך הצינור.
נקבל:
את קבוע הפרופורציה נגדיר כמקדם החיכוך של דרסי אותו חיפשנו - f_D. מספר אל-ממדי זה הוא פונקציה של מספר גדלים גאומטריים וקבועים נוספים, כגון \pi, מספר ריינולדס, ו- e - החספוס היחסי של הצינור (גובה החספוס חלקי הקוטר).
חשוב לציין כי הגודל אינו האנרגיה הקינטית ליחידת נפח של הזורם בצינור, עקב מספר סיבות:
במקרה של זרימה למינרית, שבה כל קווי הזרם מקבילים לאורך הצינור, מהירות הנוזל בצמוד לדפנות אפס כתוצאה מתנאי אי-החלקה עקב צמיגות הנוזל. לכן נקבל כי מהירות הנוזל במרכז הצינור תהיה גדולה מהמהירות הממוצעת בצינור, המתקבלת מחלוקת הספיקה הנפחית בשטח הרטוב של הצינור. לכן האנרגיה הקינטית הממוצעת תלויה בממוצע הריבועי של המהירות, שתמיד גדול מריבוע המהירות הממוצעת.
במקרה של זרימה טורבולנטית, הזורם מקבל מהירויות אקראיות לכל הכיוונים, כולל בניצב לאורך הצינור, ולכן הטורבולנציה מגדילה את האנרגיה הקינטית ליחידת נפח בזורם, אך אינה מגדילה את המהירות הממוצעת של הזורם שבכיוון אורך הצינור.
יישום פרקטי
עבור יישומים הידראוליים בהנדסה, נוח ורצוי לבטא את מפל העומד או הלחץ כתלות בספיקה הנפחית שבצינור. לשם כך אנו נדרשים להחליף את המהירות המופיעה במשוואת דרסי-ויסבך בספיקה ובשטח הרטוב:
כאשר:
עבור המקרה הכללי, נצטרך לדעת מה השטח הרטוב בפועל, התלוי ספיקה, בשיפוע הצינור, צורת החתך, ובעוד גורמים. אם נניח שהצינור בעל פרופיל מעגלי ומלא לחלוטין בזורם, ניתן לקבל:
כאשר D הוא קוטר הצינור.
אם נציב תוצאה זו למשוואת מפל העומד של דרסי-ויסבך, נקבל כי:
ניתן גם לקבל את מפל הלחץ לפי:
רוסאלקטרוניקה
רוסאלקטרוניקה (ברוסית: Росэлектроника) היא חברת החזקות רוסית בבעלות המדינה, שהוקמה בשנת 1997. נמצאת בבעלות תאגיד רוסטך.
חברת רוסאלקטרוניקה אחראית לייצור של כ-80 אחוז מכל רכיבי האלקטרוניקה הרוסית.
היסטוריה
חברת רוסאלקטרוניקה משלבת בתוכה חברות ממגזר האלקטרוניקה המתמקדות בתכנון והפקת חומרים אלקטרוניים, ציוד, מוצרים מוליכים למחצה וטכנולוגיות מיקרו. חברת ההחזקות הוקמה בתחילת 2009 על בסיס חברת החזקות קודמת שנוצרה בשנת 1997. בסוף שנת 2012 החליטה מועצת הפיקוח של רוסטך לשלב קבוצות חברות של סיריוס ואוריון כחלק מחברת רוסאלקטרוניקה. בדצמבר 2012, מועצת הפיקוח של רוסטך העבירה את נכסי סיריוס ואוריון לידי רוסאלקטרוניקה.
אוריון הוקמה בשנת 2009 כאגודה מחקרית ותעשייתית המיועדת לפיתוח מערכות תקשורת, תת-מערכות וציוד להגנה, למטרות מיוחדות וכפולות. חברותיה היו ממוקמות בשישה מחוזות פדרליים. אוריון העסיקה 11,000 עובדים ושלטה על 17 ארגונים, ביניהם מכון המחקר להנדסת מכשירים, מכון המחקר של אומסק להנדסת כלים, לשכת הבנייה המיוחדת ווסטוק בברנאול והמכון לחקר אינטגרלי של מערכות תקשורת מיוחדות. סיריוס הוקמה בשנת 2009. מוצריה העיקריים כוללים תוכנות מותאמות ומשוכפלות לשימושים שונים, ציוד טלוויזיה ומכשירים לקליטה בטלוויזיה, בפרט, בתנאים קיצוניים (סביבת חלל, סביבה של טמפרטורה אולטרה-גבוהה וסביבות עוינות אחרות), יסודות עבור מערכות בקרה אוטומטיות, חומרה ותוכנה המיועדת למכונות אוטומטיות מיוחדות. מערכות ייעוד, מערכות אבטחה מקיפות למתקנים קריטיים ומערכות הסעת נוסעים וציוד טלקומוניקציה. החברה כללה למעלה מ-20 ארגונים, כגון מרכז המחקר הבינלאומי לטכנולוגיות ניווט מתקדמות; חברת רדיוזאבוד; מפעל Solnechnogorsk; מרכז המחקר קריסטל; מכון נובוסיבירסק למערכות תוכנה ומכוני מחקר בתחום פיתוח טכנולוגיות לטלוויזיה.
כתוצאה מהרחבת החברה, נערך ארגון מחדש בחברה, כאשר בתקופה שבין 2014 ועד 2016 הוקמו 70 ארגונים על בסיס 120 ויותר ארגונים של חברת רוסאלקטרוניקה. לדברי סמנכ"ל חברת רוסאלקטרוניקה, אנשיו צופים גידול בהכנסות בשנים 2012–2020 ל-130.7 מיליארד רובל (3.7 מיליארד דולר) מ -42.7 מיליארד רובל (1.2 מיליארד דולר). כמות חברות-הבת של רוסאלקטרוניקה תקטן מ-123 ל-70.
בשנת 2015 מונה איגור קוזלוב ליו"ר מועצת המנהלים של רוסאלקטרוניקה, בהיותו עדיין חבר במועצת הייעוץ של שר התקשורת ותקשורת ההמונים של הפדרציה הרוסית. בשנת 2016 איגור קוזלוב הפך למנכ"ל חברת רוסאלקטרוניקה. בשנת 2017 אלכסיי בלינסקי מונה להחליפו. התאגיד הממלכתי רוסטך הודיע בהמשך על תוכניות למכור 75% ממניות רוסאלקטרוניקה בהנפקה.
מוצרים
חברת Ruselectronics מספקת מכשירים מוליכים למחצה, גלאי תמונות ואלמנטים פולטי אור, תצוגה, מכשירי מיקרוגל וצינורות ואקום, חומרים ומבנים אלקטרוניים, ציוד ומערכות אלקטרוניות. מוצריה כוללים דיודות; לוחות תצוגת פלזמה AC ו- DC, צ'קים דיגיטליים, כמו גם מסכי פלזמה ליישומים תעשייתיים; סגסוגות ננו ושבבי LED IR. מוצרי החברה כוללים גם מבודדי גלגלים, מעברי פאזות; רוחב פס רחב וצר ומעגלי חשמל בעלי הספק גבוה. חברות הבת של רוסאלקטרוניקה מתמחות גם בפיתוח מערכות רדיו כולל מערכות SDR לספינות.
תוכנית חדשנות
בשנת 2014 במהלך התערוכה השנתית Open Innovations רוסאלקטרוניקה הציגה פתרון הצלה ייחודי מרבי-קומות. מערכת 'ספצמגניט' עוצבה כמערכת עצמאית להימלטות (EKSS) המיועדת לשמש להצלת אנשים מקומות גבוהות על בסיס מערכות בלימה של זרמים מגנטיים - שני תרמילי בריחה והצלה מצוידים במערכות מגנטיות המקיימות אינטראקציה עם רצועה חשמלית הממוקמת בתוך פיר חסין אש נפרד שמוצב בחלקו החיצוני של הבניין. כאשר תרמיל בריחה מלא באנשים מתחיל לנוע מטה, כוח המשיכה גורם לזרמים בתא, המייצרים כוח בלימה על ידי אינטראקציה עם השדה המגנטי של המערכת. תרמיל בריחה אחד יכול להוריד עד 25 איש בכל פעם מגובה של 100 מטר תוך פחות מדקה. בינתיים, תרמיל הבריחה השני (הריק) שמתחבר לראשון, יעלה למעלה, מוכן לפנות את קבוצת האנשים הבאה.
באינטרפוליטקס 2014, התערוכה הבינלאומית ה-18 של טכנולוגיות ושיטות להבטחת ביטחון לאומי, הציגה החברה עמדת פיקוד סלולרית חדשה עם מצלמות תרמוגרפיות לתצפית ומעקב מרחוק במהלך פעולות אבטחה באזורים שנפגעו מאסונות טבע, מצב חירום שנגרם על ידי טכנולוגיה ובמסה רבה התכנסויות ואירועים המוניים שעלולים להיות נדיפים: "'מערכת ההדמיה התרמית החדשה המותקנת ברכב יכולה לשמש לתגובת חירום במהלך שריפות יער ועל ידי המשטרה באפס ראות. אנחנו באמת רוצים לספק את הטכנולוגיות החדישות ביותר לאנשים שמצילים חיים של אנשים אחרים', אמר אנדריי זברב, מנכ'ל רוסאלקטרוניקה." פתרון חדשני נוסף שהוצג בOpen Innovations-2014 הוא טכנולוגיה ליישום ציפוי מגן על מכשירים רפואיים שהוצג על ידי חברת אלקטרוניקה רוסית אחרת - מכון המחקר המדעי "ואקום מכונות", הנחשבת לחברת בת של רוסאלקטרוניקה.
בסך הכל רוסאלקטרוניקה מתכננת להשקיע יותר מ-5.8 מיליארד דולר בפיתוח טכנולוגיות חדשות. "התוכנית החדשה לפיתוח חדשנות תעזור לנו להגדיל את הכנסות המכירות, לקחת את המוצרים שלנו לשווקים הגלובליים, ולוודא שרוסיה תקבל דריסת רגל בתחומי שוק חדשים ובסופו של דבר תתפוס תפקיד מוביל במספר תחומי טכנולוגיה. אנדריי זברב, מנכ'ל רוסאלקטרוניקה" חברת רוסאלקטרוניקה מתכננת להשקיע יותר משלושה מיליארד דולר במודרניזציה טכנית של נכסיה ברחבי רוסיה ואז להזריק כ־2.3 מיליארד דולר במו"פ, כאשר השאר יעבור לשיפור תשתיות, הכשרת צוותים ושיתוף פעולה כלכלי בינלאומי.
עמר
עמר או עמאר הוא שם משפחה בשפה הערבית הנפוץ גם בקרב יהודים-ספרדים שפירושו: "אדריכל" או "בנאי". השם נפוץ בקרב יהודי צפון אפריקה, בעיקר במרוקו ובתוניסיה. יש הטוענים ששם המשפחה הזה נובע משיבוש שם בערבית של השמות המקראיים: אוֹמָר מצאצאי עשיו או של עמרי מלך ממלכת ישראל הצפונית.
{{פירושונים|
קישורים חיצוניים
}}
פוסום זנב-טבעת מסיכתי
פוסום זנב-טבעת מסיכתי (שם מדעי: Pseudochirulus larvatus) הוא מין פוסום ססגוני בסוג פוסום זנב-טבעת דק שאנדמי לצפון ומרכז גינאה החדשה. הוא תואר מדעית בשנת 1911 על ידי הזואולוגים וולטר רוטשילד ופרידריך פורסטר. הפוסום המסיכתי נחשב בעבר כתת-מין של פוסום זנב-טבעת מצויר שזהה לו כמעט לחלוטין, אולם משנת 2005 ואילך הוא קיבל מעמד של מין נפרד על ידי הממולוג האוסטרלי קולין גרובס.
אנטומיה ומראה
הפוסום המסיכתי בעל גוף כדורי וגמיש, צוואר קצר וראש עגלגל שמחודד בקצהו. אוזניו קצרות ועגלגלות, עיניו גדולות וחומות, ופניו רחבות. זנבו ארוך ושעיר עם משטח אחיזה חשוף בקצהו שמתעגל כטבעת ומסוגל ללפות ענפים. כפותיו רחבות עם כריות הדבקה, ולאצבעותיו טפרים ארוכים וחזקים. אורך ראשו וגופו של הפוסום המסיכתי: 35-33 סנטימטרים ואורך זנבו 23–25 סנטימטרים. מאפיין ייחודי אצל מין זה, הוא הדו-צורתיות הזוויגית הבולטת בין הזכרים לנקבות במסת הגוף: משקל הזכר כ-600 גרם, בעוד שמשקל הנקבה 490 גרם.
לפוסום המסיכתי פרווה צפופה ועבה וצבעה נע בין אפור-כסוף לאפור כהה או אפור-מעושן. המותניים, הגחון והצוואר בצבע לבנבן או צהבהב-קרמי ולאורך הגב פס כהה. הגפיים הקדמיות בצבע חום בהיר, לעומת הגפיים האחוריות שצבען חום-אפרורי. פניו של הפוסום בצבע כתום-אדמוני, חוטמו ורוד ולחייו וסנטרו לבנבנים. סביב החוטם יש כתם שחור גדול שלתוכו מתמזגים זוג פסים שחורים מצדדי הפנים ופס שחור שחוצה את המצח, והם יוצרים יחדיו מעין מסיכה שחורה שנראית כאילו הולבשה על פניו ומהווה סימן היכר בולט. האוזניים חומות בצידן החיצוני, ורודות בצידן הפנימי עם כתמים שחורים בבסיס. הזנב אפור בבסיסו, שחרחר באמצעו וורוד בקצהו.
הפוסום המסיכתי דומה כאמור מבחינה חיצונית לפוסום המצויר; מלבד טווח התפוצה השונה, ההבדל העיקרי ביניהם בא לידי ביטוי בכך שצבעיו של הפוסום המסיכתי עזים יותר ויש לו מסיכה ברורה על הפנים, לעומת סימוני הפנים הקלים אצל הפוסום המצויר.
תפוצה וביולוגיה
הפוסום המסיכתי אנדמי לאי גינאה החדשה; האוכלוסייה העיקרית שלו, נמצאת בפפואה בחלק המזרחי של הקורדילרה המרכזית: מחצי האי הואון דרך רכס קרטקה וכלה ברכס ביסמרק, עם גלישה קטנה לצד האינדונזי, ויש אוכלוסייה נוספת בהרי טוריצ'ילי בצפון הצד הפפואני; בשנת 2007, משלחת זואולוגים גילתה אוכלוסייה קטנה מבודדת של המין בהרי פוג'ה הנמצאים בצפון-מערב הצד האינדונזי. בית הגידול של הפוסום מורכב מיערות גשם טרופיים על מדרונות הרריים ברום 2,800-500 מטר מעל פני הים.
הפוסום המסיכתי הוא שוכן עצים מובהק, שמבלה את שעות היום בשינה בקינים מוגנים, ויוצא לתור אחר מזון עם רדת החשיכה. הוא ניזון בעיקר מעלים, וצורך באופן חריג גם כמויות ניכרות של קליפות עצים דוגמת סיזיגיום וסלואניאה. אין מידע אודות אורח החיים והרבייה של הפוסום, וסביר להניח שהוא דומה בפרטים רבים לבני מינו. עונת הרבייה אינה קבועה, והפוסומית ממליטה 1–2 צאצאים בשנה.
קישורים חיצוניים
תמונות של פוסום זנב-טבעת מסיכתי: כאן וכאן
בית הכנסת ישועה טובה
אדריכלות
בית הכנסת ישועה טובה נבנה בסגנון נאו-מורי ("התחייה המורית") והוא בימינו בית הכנסת העתיק העומד על תילו בבוקרשט. שטחו 295 מ"ר. בית הכנסת עבר שינויים ושיפוצים חוזרים והתווספו לו מבנה בן שתי קומות הכולל בית תפילה קטן ("שול" או בהיגוי היידי המקומי "שיל"), כניסות לגברים ולנשים וחדרים נוספים. פני חזית הבניין, המורכבת משלושה חלקים, אל הרחוב והן מקושטות באמצע בעיטורי ניסור אמנותי. הבימה באמצע האולם הגדול והגישה לארון הקודש במזרח הן מוגבהות במקצת, ללא מעקים. בבניין בית הכנסת נמצאת מסעדה כשרה.
בית הכנסת עבר שיפוץ בעשור הראשון של המאה ה-21 ונחנך מחדש אחרי השיפוץ ב-21 בפברואר 2007. במשך שנים רבות בית הכנסת היה סגור אם כי לפעמים נפתח בימי שישי. השיפוצים והחגיגה לרגל פתיחתו מחדש היו יוזמה של מרכז חב"ד בבוקרשט. בטקס נכחו הראשון לציון, הרב הראשי לישראל ונשיא בית הדין הרבני הגדול, הרב שלמה משה עמאר, והרב מנחם הכהן, שהיה בשנות ה-2000 הרב הראשי ("רב גדול") של יהדות רומניה, כמו כן שגריר ארצות הברית ברומניה, ניקולס טאובמן, לב לבייב, יושב ראש של פדרציית הקהילות היהודיות ברוסיה, הרב אברהם אהרנפלד ויושב ראש פדרציית הקהילות היהודיות ברומניה, ד"ר אורל ויינר. בכניסה נחנכה על ידי הרב עמאר לוח עליו חקוקים שמות כל מנהיגי בית הכנסת לאורך השנים. נוסף לשם בית הכנסת השם "תפארת דב" לזכר דב אינדיג, ישראלי יליד רומניה שנהרג במלחמת יום כיפור ושמשפחתו תרמה למען השיפוץ.
מרבית באי בית כנסת זה בימינו הם ישראלים הנמצאים בבוקרשט מסיבות שונות והשיח בו מתנהל תכופות בעברית.
הקצאת זיכרון דינמית
זיכרון שהוקצה דינמית, נשאר מוקצה עד שישוחרר במפורש, על ידי התוכניתן או על ידי מנגנון אחר המטפל בכך (כמו אספן זבל הקיים בחלק מסביבות הריצה), דבר השונה בתכלית מדרך הטיפול בהקצאתו של זיכרון אוטומטי או סטטי. נאמר כי לאובייקט כזה, אשר הוקצה דינמית, יש אורך חיים דינמי.
הבעיה הראשית של אלגוריתמים המסתמכים על הקצאה דינמית, היא להימנע מקיטוע (פרגמנטציה) פנימי וחיצוני, יחד עם שמירה על יעילות ההקצאה ושחרור המשאבים. כמו כן, לרוב האלגוריתמים אשר בשימוש, קיימת הבעיה שמספר רב של הקצאות קטנות עלול לגרום לבזבוז משאבים עקב הצורך בשמירת מידע על ההקצאה.
הקצאת זיכרון מתבצעת בדרך כלל על ידי פניה למערכת ההפעלה. יכולים להיווצר תנאים שיגרמו להקצאה להיכשל, למשל כאשר מערכת ההפעלה לא מצליחה למצוא זיכרון פנוי בגודל המבוקש. בגלל בעיה זו, אפליקציות קריטיות כמו מערכות למטוסים אינן משתמשות בהקצאה דינמית. הדבר מקשה על הפיתוח אך מוסיף ליציבות ולביטחון, שכן ברור שאם האפליקציה החלה לעבוד, יש לה את כל המשאבים על מנת להמשיך עד שתזדקק לזיכרון נוסף.
ראו גם
Memory management
הובזאורוס
הובזאורוס (שם מדעי: Hovasaurus) הוא סוג זוחל קדום מקבוצת הדיאפסידה אשר הותאם לחיים בים. הוא חי בין סוף הפרם לתחילת הטריאס לפני 253-249.7 מיליון שנה והוא מבין המעטים שביצורים ששרדו את הכחדת הפרם הגדולה. הוא חי במדגסקר הקדומה ונקרא על שם ההובה (Hova), מעמד האיכרים המלגשי.
ההובזאורוס היה זוחל מוזר באורך 50 ס"מ שהיה בעל זנב בשרני גדול שלקח שני שלישים מאורכו, ראש דמוי-לטאה וחוליות רחבות. היו לו גפיים קצרות בעלות קרומים והוא הותאם לשחייה בנהרות ואגמים. בבטנו של הזוחל נמצאו מעל 50 אבני גסטרולית - אבנים אותם בולעים יצורי מים גדולים כמו תנינים וכלבי ים כדי למנוע ציפה ולעזור להם בעיכול. הוא ניזון מדגים אחריהם רדף בעזרת זנבו ששימש כהגה.
למרות מראהו הלטאי או הנחשי הוא לא היה מאוד קרוב לקשקשאים המודרניים ולמעשה אין לו כל קרובים מודרניים. אחרוני זוחלים אלה נכחדו עד אמצע תור הטריאס.
קרברו סיבנדה
קרברו סיבנדה (באנגלית: Karabo Sibanda; נולד ב-2 ביולי 1998) הוא אתלט מבוטסואנה, בעל מדליית כסף בריצת 400 מטר ומדליית זהב בריצת שליחים 400X4 מטר באליפות אפריקה 2016.
ביוגרפיה
ב-2014 זכה סיבנדה במדליית כסף בריצת 400 מטר באולימפיאדת הנוער בשיא אישי של 46.76 שניות.
ב-2016 זכה במדליית זהב באליפות אפריקה באתלטיקה בריצת שליחים 400X4 מטר ובמדליית כסף בריצת 400 מטר. באותה שנה זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה בבידגושץ' ובמדליית כסף במקצה השליחים. הוא ייצג את בוטסואנה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, העפיל כמשתתף הצעיר ביותר לגמר וסיים במקום החמישי בשיא אישי של 44.25 שניות. כמו כן היה חבר בנבחרת השליחים שסיימה במקום החמישי בריצת 400X4 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 לא העפיל משלב המוקדמות.
אקים בלומפילד
אקים בלומפילד (באנגלית: Akeem Bloomfield; נולד ב-11 באוקטובר 1997) הוא אתלט ג'מייקני, המתחרה בריצת 200 מטר ובריצת 400 מטר.
ביוגרפיה
ב-2015 קבע שיא ג'מייקה לנוער בריצת 400 מטר של 44.93 שניות וזכה במדליית זהב באליפות ג'מייקה לגילאי 16–19. באפריל 2015 זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר במשחקי CARIFTA בתוצאה של 45.85 שניות, הוא הגן על תוארו ב-2016 בזמן של 46.01 שניות. באותה שנה זכה במקום השני בריצת 200 מטר באליפות ג'מייקה עד גיל 20 בזמן של 21.06 שניות וזכה שוב באליפות לגילאי 16–19 בריצת 400 מטר.
ב-2017 החל ללמוד ולהתחרות במסגרת אוניברסיטת אובורן באלבמה. במרץ 2018 זכה במדליית כסף באליפות ה-NCAA באולם בריצת 400 מטר כשקבע שיא ג'מייקה של 44.86 שניות, לאחר המנצח מייקל נורמן (44.52 שניות). ביוני 2018 זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר באליפות ה-NCAA באצטדיון בשיא אישי של 43.94 שניות, לאחר המנצח מייקל נורמן (43.61 שניות). לאחר שנתיים במכללות חתם על חוזה אימוץ עם חברת פומה והפך למקצוען.
ביולי 2018 ניצח בריצת 200 מטר בתחרות ליגת היהלום בלונדון בשיא אישי של 19.81 שניות. באותו החודש ניצח בריצת 400 מטר בתחרות ברבאט בתוצאה של 44.33 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה 2019 סיים שמיני בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.36 שניות. עם נבחרת השליחים של ג'מייקה זכה במדליית כסף בריצת 4X400 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2022 קבע תוצאה של 20.56 שניות במוקדמות ריצת 200 מטר ולא העפיל לחצי הגמר. עם נבחרת השליחים 4X400 מטר זכה פעם שנייה ברציפות במדליית כסף.
הפיגוע בקונגסברג
הפיגוע בקונגסברג (בנורווגית: Massedrapet på Kongsberg) התרחש ב-13 באוקטובר 2021, במהלכו אדם ירה במספר אנשים באמצעות חץ וקשת במספר מקומות בעיר קונגסברג שבנורווגיה, השוכנת כ-70 קילומטרים ממערב לעיר הבירה אוסלו. חמישה בני אדם נרצחו ושלושה נפצעו. חשוד במעשה נלקח למעצר.
על פי הדיווחים, התוקף פתח בתקיפה בתוך סופרמרקט, ולאחר מכן עבר לבצע את הפיגוע בשטח פתוח ונעצר. העבריין, שזוהה כגבר בן 37 מדנמרק, נעצר 45 דקות לאחר הפיגוע במהלך עימות עם המשטרה. הוא נחקר על ידי המשטרה במהלך הלילה שאחרי והודה בביצוע הפיגוע.
הפיגוע עורר תגובת חירום גדולה שכללה חימוש השוטרים באקדחים לאחר שקודם לכן לא הותר לשוטרים בנורווגיה לשאת נשק. יותר מעשרה אמבולנסים ושני מסוקים הוזעקו.
הרוצח היה מוכר למשטרה והיה ידוע כי המיר את דתו לאסלאם. בשנת 2020 המשטרה יצרה איתו קשר בעקבות בעיות הקשורות להסלמה. לאחר בדיקה של המקרה, נקבע כי הרצח נחשב לפיגוע טרור.
פיבי בארץ הפלאות
עלילת הסרט
במרכז העלילה נמצאת ילדה בת 9, פיבי, שככל הנראה מתפתחת אצלה טורדנות כפייתית. (שמאוחר יותר מסתבר שזו תסמונת טורט עם טורדנות כפייתית נלווית). בזמן שהיא מתמודדת עם היותה שונה ולא בטוחה, הוריה, שמתמודדים עם המצב שלה כל אחד בדרכו, מתמודדים גם עם מערכת היחסים המסובכת שלהם. בעקבות כל זאת ובמהלך התפתחות הבעיה, אחותה הקטנה, אוליביה, מרגישה זנוחה - פיבי עסוקה בטקסים שהיא מרגישה שהיא חייבת לעשות בדיוק מושלם, בגלל ההפרעה שמתפתחת אצלה, והוריה, שמנסים להתמודד איתה, נותנים לה את מירב תשומת הלב.
פיבי רוצה להתקבל לתפקיד הראשי, אליס, במחזה בית הספר "אליס בארץ הפלאות", שמונחה על ידי המורה המוזרה לדרמה, גברת דודג'ר. לפיבי חשוב להתקבל למחזה כי אמא שלה כותבת ספר העוסק במחקר על ארץ הפלאות וכי פיבי עצמה מאוד אוהבת את ארץ הפלאות וכחלק מההפרעה שלה נוטה לדמיין שהיא ממש שם ובנוסף בגלל דבר מה שאמר לה חברה לכיתה, היא חושבת שאם היא לא תעשה משהו שאותו היא לא רוצה לעשות - לא משנה מה, היא לא תקבל את התפקיד של "אליס". בעיניה עשיית דבר שהיא לא רוצה לעשות מהווה תמורה עבור משאלותיה, וזה יגרום להגשמתם.
אמא של פיבי מודאגת ממצבה ומבקשת מפסיכולוג שיבדוק אותה, אך לא מסכימה איתו שיש לה בעיה ועומדת על שלה שפיבי נורמלית לחלוטין. פיבי מתקבלת למחזה בתפקיד "אליס", דבר שגורם לה לחשוב שהטקסים הלא הגיוניים שהיא עושה בתמורה לקבלת דברים שהיא רוצה באמת עובדים, ושבלעדיהם היא לא תצליח במחזה. כל זאת על אף שהיא היחידה שהמורה לדרמה מחמיאה לה על משחקה. בעקבות זאת הטקסים של פיבי מתעצמים ואמה מתחילה לדאוג עוד יותר בקשר למצבה.
פיבי מורחקת מהמחזה לאחר שירקה על ילדי כיתתה שהאשימו אותה במות הגרביל, בעקבות כך עצבנותה וטקסיה הכפייתיים גוברים. אמה של פיבי לוחצת על המנהל להחזיר אותה למחזה, ונוחלת הצלחה, אבל פיבי קופצת ממתלה תאורה בעקבות דחף פנימי ובגלל מעשה זה המורה לדרמה פוטרה כיוון שלא אסרה עליה לעלות למעלה, ופיבי וכיתתה נאלצים לארגן את המחזה בעצמם ולדאוג לחזרות וההצגה.
אמה של פיבי מקבלת לבסוף את העובדה שלבתה אכן יש הפרעה נפשית, ומספרת לבעלה על האבחון הפסיכולוגי של בתם שהסתירה עד עתה. פיבי מחליטה להסביר לכיתתה על הפרעתה, ובסוף הסרט המחזה עולה למרות כל הקשיים בדרך.
מועמדויות ופרסים
ב-14 בינואר הסרט היה מועמד לפרס מטעם הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.
תקופת אדו
מפתיחות להסתגרות
תחילתה של תקופת אדו חופפת מבחינה כרונולוגית את עשוריה האחרונים של תקופת סחר הנאנבאן, תקופה בה היו מפגשים רבים בין התרבות היפנית למעצמות האירופאיות, בעיקר במישור הכלכלי ובמישור הדתי. בתחילת תקופת אדו בנתה יפן לראשונה ספינות מטיפוס מערבי שהיו מסוגלות לחצות את האוקיינוס ואף עשו זאת, נושאות על סיפונן שגרירים יפניים לארצות אמריקה, שהיו אז בשליטת המעצמות האירופאיות. מלבד ספינות מלחמה וסחר גדולות, החלה השוגונות בבנייתן של כ-350 ספינות שנקראו ספינות החותם האדום, אשר היו ספינות חמושות בינוניות בגודלן, שמטרתן הייתה סחר עם ארצות מזרח אסיה.
הפתיחות כלפי המערב הביאה להשתרשות הנצרות במדינה, דבר שנתפס על ידי השוגונות כגורם המעודד חוסר יציבות. גישה זו התבטאה בין השאר במדיניות של השלטון בשימבארה, שם רעב, מיסוי כבד ואיסור על פולחן נוצרי הביאו לפריצתו של מרד שימבארה בשנים 1637–1638. השוגונות האמינה שגורמים אירופאים קתולים עודדו את המרד, ולאחר דיכויו סוחרים פורטוגזים גורשו, הודקה מדיניות ההתבדלות היפנית שכונתה "שאקוקו" (מילולית: מדינה בשלשלאות") בפני המערב, והאיסור הקיים על הנצרות נאכף ביתר שאת. עד לשנת 1650 נמחתה הנצרות כמעט לחלוטין מהמדינה, וההשפעות הזרות בתחומי הדת, הכלכלה והפוליטיקה הוגבלו ופסקו כמעט לחלוטין. שוגונות טוקוגאווה סגרה את יפן בפני העולם החיצון והשאירה זכות סחר מוגבלות לדג'ימה שבנמל נגסאקי בלבד, רק לסין ולחברת הודו המזרחית ההולנדית. כל נתין זר אחר שהיה מגיע לחופיה של יפן באותה התקופה הוצא מיד להורג, וכל יפני שיצא את המדינה לא הורשה לחזור.
התפתחות בתחומי הכלכלה והאמנות
במהלכה של תקופת אדו חלו ביפן התפתחויות כלכליות רבות. בין התפתחויות אלו ניתן למנות את התפתחות הערים, פיתוח רשת ענפה למשלוח סחורות בתוך המדינה והקמת שכבת תעשייה זעירה.
באמצע המאה ה-18 מנתה אוכלוסייתה של אדו יותר ממיליון נפשות, בעוד אוכלוסיותיהן של אוסקה וקיוטו מונות כל אחת כ-400,000 נפש. ערי-טירה רבות נוספות חוו גם הן גידול משמעותי במספר תושביהן. עם השנים הפכו אוסקה ואדו למרכזי סחר ותעשייה לאומיים, כאשר אדו משמשת גם כמרכז הלאומי לאספקת מזון ושאר סחורות עירוניות. עם הגידול בערים החלה מתפתחת מערכת מפותחת של בנקאות ביפן, ובעקבותיה גם מערכת חקלאית מבוססת שנועדה לתמוך את התפתחותה הכלכלית של הארץ.
במהלך התקופה החלו היפנים גם ללמוד בהדרגה את סודות המדע האירופאי, וזאת דרך ספרים שהגיעו ליפן עם הסוחרים ההולנדיים ("השכלה הולנדית" או רנגאקו). התחומים אותם חקרו היפנים כללו גאוגרפיה, רוקחות, מדעי הטבע, אסטרונומיה, אמנות, שפות, תופעות פיזיקליות (כגון חשמל) ומכניקה.
למרות שליפן הייתה היכולת לפתח את הידע שרכשה לעצמה, ההתפתחות המואצת של התעשייה במערב בזמן המהפכה התעשייתית במאה ה-18, יצרה לראשונה פער יכולות גדול בין יפן למערב, פער שהתבטא בעיקר בנחיתותם של הטכנולוגיה וכלי הנשק היפניים מול אלה המערביים, ואשר לא התקיים בתחילתה של תקופת אדו. פער טכנולוגי זה היה אחד הגורמים שהביאו להפסקת ההתבודדות היפנית בסופה של תקופת אדו.
כמו הכלכלה, גם האומנות היפנית זכתה לפריחה מחודשת במהלך תקופת אדו. הענף המפורסם ביותר במערב שהתפתח בתקופה זו הוא ענף האוּקיוֹ אֶה, ציורים והדפסים צבעוניים שתיארו את "העולם המרחף" - שמו העדין של רובע היצואניות ותיאטרון הקבוקי בערים היפניות. הדפסים מסוג זה החלו להופיע ביפן כבר בסוף המאה ה-17, אך ההדפס הצבעוני הראשון נוצר בשנת 1764. הדור השני של יוצרי ההדפסים היפניים נטש את הנושאים האפלים שאפיינו את הזרם בתחילה ועבר לתאר בהדפסיו בעיקר נופים ותופעות טבע.
בתחילת המאה ה-19 הסגנון השולט באומנות היפנית היה זה של הירוֹשִיגֶה, שתיאר את נופי יפן בזויות וצורות לא טבעיות ועם קווי מתאר עבים ובולטים. אומנות הדפסים זו היוותה את ההשראה ליוצרים האירופאים בזרם האימפרסיוניסטי כגון וינסנט ואן-גוך ואדגאר דגה.
החברה
בתקופת טוקוגאווה, החוקים חילקו את החברה לארבעה מעמדות: סמוראים, צמיתים, בעלי מלאכה וסוחרים. היה איסור להתחתן בין מעמדות.
הסמוראים שהיוו 6% מהאוכלוסייה, היו אצולה לוחמת בדומה לסניור במבנה הפיאודלי המערבי. הם נהנו מזכויות יתר רבות, כגון נשיאת נשק, לבישת בגדי משי, רכיבה על סוסים, להינשא באפריון, ולגור סמוך לטירת השוגון או הדאימיו.
הצמיתים היוו כ- 80% מהאוכלוסייה. הצמדת עובדי האדמה לקרקע יצרה בעיה של צפיפות בתאי שטח מסוימים. הבן הבכור ירש את משק אביו, והבנים הצעירים נאלצו להגר אל העיר, מפאת חוסר תעסוקה בכפר. עקב כך, נקטו האיכרים בשיטות לצמצום הריבוי הטבעי, בעיקר "דילול" של תינוקות ממין נקבה. כאשר נולדה נקבה, הייתה לאב את הזכות לצוות על המיילדת לחנוק את התינוקת באמצעות נייר רטוב שקוף אשר הוכן למטרה זאת.
החלשותה של שוגונות טוקוגאווה
סופה של תקופת אדו מכונה לרוב תקופת שוגונות טוקוגאווה המאוחרת. הסיבות שהביאו לסיומה של התקופה שנויות במחלוקת, אולם ללא כל ספק ישנה חשיבות מכרעת להגעתו ליפן של קומודור מת'יו פרי מהצי האמריקאי, שצי ספינותיו (הקרוי ביפן "הספינות השחורות") ירה מטחי פגזים אל אדו מהמפרץ הסמוך לה והכריח בכך את יפן להפתח בשנית לעולם המערבי. בנסותם להרחיק את ספינותיו ותותחיו של פרי מחופיהם, בנו היפנים מספר איים מלאכותיים בקרבת נמל טוקיו שמנעו מהספינות להתקרב לטווח תותחים. חלק מאיים אלו השתמרו ברובע אוֹדאיבָּה של ימינו בטוקיו.
על אף היות הגעתו של פרי גורם מכריע בהתמוטטות השוגונות, היא אינה הסיבה היחידה להתמוטטות זו. הגעת הזרים מחדש לחופי יפן רק החישה למעשה את המאבק הפוליטי המורכב שהתנהל ביפן זה מכבר בין משטר השוגונות לקואליציה של מבקריו. מאבק זה החל עוד בימי תחילת שלטונה של השוגונות לאחר שהמשטר החליט למנוע מהמעמד הלוחם צבירת אדמות ועושר על ידי הנהגת מדיניות "חזרה אל הקרקע" - מדיניות המסמנת את האיכר היצרן כאדם האידיאלי בחברה. התמשכותה של תנועת אנטי-שוגונות זו, היא זו שהביאה לבסוף לקריסת השוגונות.
בנוסף להתמרדות העממית, נחלש מעמדה של השוגונות לאחר שהיא לא הצליחה לעצור את שטף הספינות הזרות שפקדו את חופיה לאחר הגעת האמריקאים. ספינות מלחמה וסחר רוסיות פלשו לאי סחאלין ולאיים הקוריליים שהיו בשליטת היפנים, ב-1808 נכנסו ספינות בריטיות לנמל נגסאקי ועשו בו כבשלהן בחפשן אחר ספינות הולנדיות והופעתן של ספינות מלחמה וציד לווייתנים במים הטריטוריאליים של יפן הלכה והתגברה ככל שחלף הזמן. בשני העשורים הראשונים של המאה ה-19.
עם תחילתן של שנות השלושים של המאה ה-19 כבר הייתה ביפן תחושה כללית של משבר חמור. רעב ואסונות טבע הכו במדינה והביאו ב-1837 להתקוממות ספונטנית של מעמד האיכרים כנגד פקידי ממשל באוסקה. למרות שההתקוממות דוכאה לאחר יממה בודדת, יצרה התקוממות זו רושם דרמטי הן בקרב השלטון והן בקרב העם היפני. התשובה להתקוממות מצד שלטון השוגונות הייתה החלת פתרונות מסורתיים במקום לנסות לפתור את הבעיות המוסדיות במדינה. יועציו של השוגון יעצו לו להחיות מחדש את רוח הלחימה היפנית, להחריף את ההגבלות על סחר החוץ, להטיל צנזורה על הספרות ולשלול מותרות מחיי מעמד הסמוראים. אט אט החלו נשמעים קולות ברחבי המדינה שקראו להדחת השוגונות מהשלטון ולחזרה לשלטון מאוחד וסילוק הזרים תחת מרותו של הקיסר. אולם קולות אלו לא הגיעו לחלונות הגבוהים של השוגונות, שהייתה עסוקה בחיזוק המדינה במישור הכלכלי כנגד מעצמות המערב, לאחר שחזתה בהתמוטטותה של סין מול מעצמות אלו במלחמת האופיום הראשונה.
סוף ההתבודדות
כאשר הופיעו ספינותיו של הקומודור פרי בנמל אדו ביולי 1853, החלה מהומה רבתי בחצר השוגונות. יושב ראש מועצת הזקנים, אָבֶה מָשַהירוֹ (1819-1857) מונה כאחראי על המשא ומתן עם האמריקאים. האיום החדש על ביטחון המדינה שהציבו האמריקאים היה חסר תקדים בהיסטוריה של יפן והדעות לגבי דרך הטיפול בו היו חלוקות. אבה ניסה לאזן בין רצונה של מועצת הזקנים להתפשר עם האמריקאים, רצונו של הקיסר לשמור את יפן נעולה בפני הזרים ורצונם של הדאימיו (שליטי המחוזות והערים) שרצו לצאת למלחמה באמריקאים. בהיעדר הסכמה ברורה, החליט אבה להתפשר עם האמריקאים ולקבל את דרישותיו של פרי לפתוח את יפן לסחר חוץ מצד אחד, ומצד שני להתכונן למלחמת מגננה מול האמריקאים. במרץ 1854 נחתם "חוזה השלום והידידות" (חוזה קאנאגוואה) אשר פתח שני נמלים ביפן לסחר עם האמריקאים, הבטיח יחס הוגן לניצולי ספינות אמריקאים שיגיעו לחופי יפן והתיר שליחת קונסול אמריקאי לשימודה, נמל קטן בחצי האי איזוּ, מדרום מערב לאדו. חמש שנים מאוחר יותר נחתם חוזה מסחרי נוסף שפתח תחומי מסחר נוספים לאמריקאים ביפן.
הנזק שנוצר לשוגונות מהחתימה על החוזים היה משמעותי ביותר. הדיון הלא שגרתי על מדיניות הממשל שהתפתח ביפן הביא עמו עד מהרה ביקורת ציבורית חריפה על התנהגותה של השוגונות בפרשיית החוזים. במטרה ליצור בני ברית חדשים לשוגונות ניסה אבה לרתום לשורות השוגונות את תמיכתן של הדאימיו של שינפאן וטוזומה, צעד שרק החליש את מעמדה הרעוע של השוגונות כיוון שגרם בכך לירביהם של הדאימיו להסיר את תמיכתם בשוגונות. מאוחר יותר, כחלק מרפורמת אנסיי שהתרחשה בשנים 1854–1856, ניסה אבה לחזק את השלטון על ידי הזמנת כלי נשק וספינות מההולנדים ולפתוח באמצעותם בתי ספר ללוחמה מודרנית שיגנו על הקיסרות מפני אויביה החדשים. עד מהרה נפתחו בתי הספר החדשים באדו וסביבותיה, אולם זניחה זו של העקרונות הישנים של המעמד הלוחם והחלפתם בשיטות לוחמה מודרניות גרמו לזעם רב בקרב הדאימיו שהיו כולם בני המעמד הלוחם ואשר גרמו לבסוף להדחתו של אבה מתפקיד יושב ראש מועצת הזקנים והחלפתו בהוטה מאסאיושי.
אולם גם הוטה לא צלח את מלאכת איחוד השורות ביפן, ועם מות השוגון, שלא השאיר אחריו יורש, התפתחה בקיסרות מלחמת ירושה בין מועמדי המחנות השונים של הדאימיו. לבסוף גברו המצודדים בדאימיו של פודאי ולתפקיד השוגון נבחר טוקוגאווה יושינובונובו, קרובו של השוגון המת, שלא רצה בתפקיד אך קיבל אותו באי-רצון ומאוחר יותר חתם חוזים נוספים עם ארצות הברית ו-5 מדינות נוספות, מפסיק בכך את תקופת ההתבודדות של יפן שנמשכה יותר מ-200 שנים.
סופה של התקופה
מאמציה של השוגונות להחזיר לעצמה את כוחה השלטוני על ידי פיתוח צבא מודרני בסיוע מדינות המערב לא עלו יפה וזאת בעקבות ההתנגדות בעם לפתיחות כלפי המערב. עם מותו של הקיסר בשנת 1867 ירש אותו בנו בן ה-16 מוּצוּהיטוֹ, שתמך במתנגדי השוגונות וקבע לתקופת שלטונו את השם "מֵייג'י" ("שלטון נאור"), שם שגם אימץ לעצמו. עם עליית הקיסר החדש לשלטון החלו תומכיו דוחקים באנשי השוגונות להחזיר לקיסר את הסמכויות השלטוניות ובתחילת 1868 גרמו להדחת השוגון מהשלטון. בעקבות הדחת השוגון פרצה מלחמת אזרחים בין תומכי השוגון לתומכי הקיסר (מלחמת בושין), מלחמה בה ניצחו תומכי הקיסר אשר הורידו את טוקוגאווה מדרגת שוגון לדרגת דאימיו. כוחות השוגונות נסוגו לצפון המדינה, שם החזיקו מעמד בעזרת הצי המודרני שהיה ברשותם עוד שישה חודשים נוספים באי הוקאידו שם הקימו את הרפובליקה של אזו שהתקיימה זמן קצר ביותר.
עם הניצחון של כוחות הקיסר על כוחות השוגונות הסתיימה למעשה תקופת אדו, והחלה תקופת מייג'י שהביאה עימה את המודרניזציה ליפן.
פוסום זנב-טבעת מצויר
פוסום זנב-טבעת מצויר (שם מדעי: Pseudochirulus forbesi) הוא מין פוסום קטן בסוג פוסום זנב-טבעת דק שאנדמי לדרום-מזרח גינאה החדשה. הוא תואר מדעית בשנת 1887 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס וקרוי על שמו חוקר הטבע הנרי אוג פורבס. בעבר נכלל במין זה גם פוסום זנב-טבעת מסיכתי שזהה לו במראה החיצוני, אולם כיום השניים נחשבים למינים נפרדים. בשפות פפואניות, הפוסום המצויר מכונה סקויד או בונאי.
תיאור
הפוסום המצויר מתאפיין בגוף עגלגל, ראש קצר וחרטום מחודד. אוזניו קצרות, עיניו גדולות ולחייו נפוחות. אצבעותיו הארוכות בעלות טפרים חזקים ובכפותיו רפידות דביקיות המאפשרות לו לטפס בזריזות על עצים. זנבו של הפוסום ארוך ושעיר, וקצהו קירח עם יכולת לפיתת עצמים. אורך ראשו וגופו של הפוסום המצויר: 34-19 סנטימטרים, אורך זנבו: 31-20 סנטימטרים ומשקלו 450–835 גרם.
הפרווה של הפוסום צמרירית ועבה, וצבעה הכללי אפור בהיר עד אפור כהה בחלק העליון, ואפרפר חיוור או לבנבן במותניים, בגחון ובסנטר. הידיים, הרגליים והראש בצבע חום בהיר-כתמתם. צדדי הפנים בצבע לבן, ויש סימונים שחורים דהויים על עצמות הלחיים, המצח וסביב החוטם הוורוד. כתמים שחורים נמצאים גם סביב האוזניים החומות. הזנב שחרחר להוציא את קצהו הוורוד.
מבחינה חיצונית, קשה מאוד להבדיל בין הפוסום המצויר לקרובו הפוסום המסיכתי; באופן כללי, צבעיו של הפוסום המצויר דהויים יותר, והסימונים השחרחרים בפניו אינם מתחברים. שני המינים מאכלסים רכסי הרים נפרדים.
תפוצה וביולוגיה
הפוסום המצויר אנדמי לרכס אואן סטנלי בחצי האי זנב-ציפור שבדרום-מזרח פפואה. בית הגידול שלו מורכב מיערות גשם טרופיים על מדרונות ההרים ברום 2,800-500 מטר מעל פני הים (הגובה הממוצע הוא 1,300 מטר). האזורים הללו מתאפיינים בכמות משקעים גבוהה מן הרגיל ובצמחייה סבוכה.
הפוסום המצויר הוא יונק לילי בעיקרו, אך מגיח מדי פעם לתור אחר מזון גם במהלך היום. את שעות המנוחה שלו הוא מבלה בקינים ובחללי עצים נמוכים או גבוהים. הפוסום המצויר נחשב לבררני למדי, וניזון בעיקר מעלים וקליפות של 75 מיני צמחים מ-25 משפחות. הפוסום מתרבה לאורך השנה ללא עונה קבועה, ולאחר תקופת היריון קצרצרה הפוסומית ממליטה צאצא אחד או שניים.
מצב
הפוסום המצויר מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), מכיוון שהוא נפוץ יחסית, סובלני במידה מסוימת לשינויים בבית הגידול, ולא צפויה ירידה משמעותית במספריו. האיומים העיקריים על מין זה אינם ידועים, אך סביר להניח שהוא ניצוד על ידי הילידים הפפואנים למזון. מגמת האוכלוסייה של המין איננה ידועה לעת עתה.
הדיוויזיה ה-246 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-246 (בגרמנית: 246. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.
הדיוויזיה ה-246
הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939, והועמדה תחת פיקוד אריך דנקה, ובמהלך המערכה בפולין שהתה בחזית המערבית כעתודת הארמייה הראשונה. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-37 במסגרת הארמייה הראשונה, וביולי 1940 שוחררו כוחות הדיוויזיה. במרץ 1942 גויסו כוחות הדיוויזיה מחדש, והיא הוצבה בצרפת תחת פיקוד הארמייה השביעית, ובפברואר 1942 נשלחה לחזית המזרחית, שם פעלה תחת פיקוד הארמייה התשיעית, ולחמה עמה בקרב רז'ב הראשון ובקרב רז'ב השני. במרץ 1943 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה הרביעית, ולחמה עמה בקרב סמולנסק (1943). בספטמבר 1943 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית, ולחמה עמה במהלך מבצע בגרטיון, עד להשמדתה ב-3 באוגוסט 1944.
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-246
ב-15 בספטמבר 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש בבוהמיה כדיוויזיית פולקסגרנדיר, על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-565 שהוקמה ב-26 באוגוסט 1944 על בסיס שרידי דיוויזיית מורביה ודיוויזיית הסער ה-78. באוקטובר לחמה הדיוויזיה במהלך הקרב על אאכן כחלק מהקורפוס ה-81 במסגרת הארמייה השביעית, ובמהלך הקרב על הבליטה היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-67 במסגרת ארמיית הפאנצר השישית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה, וב-8 במאי 1945 נכנעו שרידי הדיוויזיה באברבאך.
כימולסטיס
כימולסטיס (שם מדעי: Cimolestes; מילולית: "שודד קירטון") הוא סוג נכחד יונק מהסדרה הקדומה כימולסטיים. יונק זה החל להתפתח בסוף הקרטיקון לפני 68 מיליון שנה ושרד את הכחדת הקרטיקון הגדולה עד לתחילת הפלאוקן לפני 56 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו ברחבי אמריקה הצפונית וייתכן שגם באמריקה הדרומית.
יונק זה היה דומה מעט לכיסאי אך לא היה בעל שליה אמיתי. הוא נחשב לראשון הקרניבורים היונקים, דבר הבולט בזכות מבנה ניביו הארוכות שהותאמו להריגה. ככל הנראה הטורף הקדום היה פעיל בלילה וניזון מחרקים ומזוחלים קטנים. המינים הגדולים בסוג הגיעו לאורך 60 ס"מ, אך רובם היו קטנים בהרבה.
הכימולסטיס לא החזיק הרבה זמן בעידן הקנוזואיקון והוא הוחלף במהירות בקרוביו התייניודונטים (Taeniodonta) שכנראה התפתחו ממנו והפכו ליונקים גדולים בהרבה, אשר מילאו גומחות רבות.
יונק קדום זה תואר על ידי החוקר האמריקאי עותניאל צ'ארלס מארש ב-1889.
בריכת שחייה (סרט)
בריכת שחייה (באנגלית וצרפתית: Swimming Pool) הוא מותחן פסיכולוגי שיצא לאקרנים בשנת 2003. הסרט בוים על ידי פרנסואה אוזון וכיכבו בו שרלוט רמפלינג ולודווין סנייה.
תקציר העלילה
שרה מוֹרטוֹן (שרלוט רמפלינג) היא סופרת מתח בריטית מצליחה בשנות החמישים לחייה. לאחר שהיא סובלת ממחסום כתיבה המונע ממנה לכתוב ספר נוסף בסדרת ספרי המתח שלה, המוציא לאור שלה, ג'ון בוסלוד (צ'ארלס דאנס), מציע לה את בית הקיץ שלו שבדרום צרפת על מנת שתנפוש בו ותמצא את המוזה לכתיבת ספרה.
אל הבית מגיעה במפתיע בתו של המו"ל, ג'ולי (לודווין סנייה), נערה חובבת סטוצים. התנהגותה פוגעת בשלוותה של שרה, הנעזרת באטמי אוזניים כדי שלא לשמוע את פעילותה של ג'ולי. לאחר זמן מה שרה מחליטה להשתמש בג'ולי וחייה כחלק מעלילת ספרה, והקשרים ביניהן מתהדקים.
באחד הלילות מביאה ג'ולי לבית את פרנק, מלצר מקומי. גם שרה, שהכירה את פרנק מארוחותיה במסעדה הכפרית שבה עבד, מצטרפת לבילוי, והשלושה רוקדים יחד. לאחר ששרה עולה לחדרה, ג'ולי ופרנק שוחים בעירום בבריכת השחייה שבחצר הבית, וממשיכים במין אוראלי בשפת הבריכה. שרה, שצופה בהם ממרפסת חדרה, זורקת אבן לבריכה, ובעקבות זאת מפסיק פרנק את הפעילות המינית, למורת רוחה של ג'ולי.
למחרת מגלה שרה כתמי דם ליד הבריכה. בחיפושיה אחר פרנק מתברר לה שאמהּ של ג'ולי מתה בתאונה, בניגוד לדברי ג'ולי שאמה חיה בניס. לאחר שיחה עם ג'ולי מתברר לשרה שג'ולי רצחה את פרנק. ביוזמת שרה השתיים מחליטות להסתיר את הרצח, וקוברות את פרנק בחצר. כאשר מרסל, החצרן הזקן, מתחיל לחשוד, שרה מפתה אותו למיטתה כדי להסיח את דעתו. ג'ולי מוסרת לשרה טיוטת ספר שכתבה אמהּ המנוחה, פילגשו של ג'ון, ומספרת לה שג'ון סירב לפרסם ספר זה.
שרה משתמשת גם בטיוטה זו לספרה החדש, "בריכת שחייה", שאותו היא מפרסמת אצל מו"ל אחר. כאשר היא מביאה ספר זה לג'ון, עם הקדשה לג'ולי, מגיעה למשרד בתו של ג'ון, ג'וליה, ושרה מגלה שהיא איננה ג'ולי (אף שיש דמיון ביניהן).
בין מציאות לבידיון
זהו סרט ארס פואטי, העוסק בתהליך היצירה של הסיפור שעליו מבוסס הסרט - בסוף הסרט מציגה שרה את ספרה, ששמו כשם הסרט, "בריכת שחייה".
מבקר הקולנוע אורי קליין מתח ביקורת על סצנת סיום זו:
עימות בין שתי נשים
נקודת המוצא של הסרט היא עימות בין שתי נשים השונות מאוד זו מזו, שרה וג'ולי, החולקות באופן זמני בית משותף. על ההבדל ביניהן עמד מבקר הקולנוע אורי קליין:
ניו בריטיש
ניו בריטיש (באנגלית: New British) היא מכוניות בתצורת קבריולה מתוצרת "The Charles Willetts Jnr Ltd company" הבריטית אשר יוצרה בין השנים 1921–1923.
מקום מושבו של היצרן "The Charles Willetts Jnr Ltd company" היה ברחוב "Overend Road" ב"Cradley Heath" ב"Sandwell"  במחוז וסט מידלנדס הממוקם באזור מערב המידלנדס בבריטניה.
קו עולם
בפיזיקה, קו העולם של עצם הוא המסלול הייחודי של תנועתו במרחב-זמן 4-ממדי. מושג "קו העולם" הוא מושג נפרד מזה של "מסלול" או "נתיב" (כגון מסלול טיסה בחלל או נתיב הנסיעה של מכונית על מפת כבישים), משום שקיים בו גם ממד רביעי: ממד הזמן. רעיון קו העולם הוצג לראשונה על ידי אלברט איינשטיין, ומשמש בעיקר בתורת היחסות.
צומח שטח
צומח שטח הוא נוף צומח אופייני למדבר לא קיצוני. במדבר זה, יורדים מי גשם מועטים, עד 200 מ"מ בשנה וגם הם באופן לא-סדיר, משנה לשנה, במשך השנה ובמיקום ירידתם. צמחים מועטים מצויים מראש המדרונות ועד לתחתיתן, היכן שמצטברים מי הנגר המועטים שיורדים, בניסוחו של מיכאל זהרי: "ככל שמדרימים, הצחיחות הולכת ויורדת. הצומח הולך ויורד מהמישור והמדרונות אל הערוצים ולבסוף משמשים הללו משכנו היחיד".
בארץ ישראל, אלו האזורים באזור יריחו בבקעת הירדן ודרומית מבאר שבע עד שדה בוקר. באזור יריחו נוף הצומח מושפע מהימצאות המלחים בקרקע ומידת שטיפת הקרקע ממי המעיינות, אשר נובעים בשיפולי ההרים ומגיעים לבקעה. לכן, צורת השטח אינה אופיינית לצומח שטח. במידה רבה היא תלויה באיזו מידה נשטפים המלחים מהקרקע.
אזור אופייני ל"צומח שטח" הוא אזור הנגב, מבאר שבע עד שדה בוקר וכן חלק ממדבר יהודה, במקומות שבהם אין מעיינות. "צומח שטח" מאופיין בצמחים - לענת המדבר ומתנן שעיר. דרומית מבאר שבע ניתן למצוא גם את חמדת המדבר ואת היפרוק התלת כנפי. באזור רביבים ניתן לראות את חבורת הלענה החד-זרעית ורותם המדבר. באזור ירוחם צומח גם זוגן השיח.
שרין
שרין מרואה (נולדה ב-6 באוקטובר 1995), ידועה בשמה הפרטי שרין, היא זמרת-יוצרת בלגית.
ביוגרפיה
שרין נולדה ב-6 באוקטובר 1995 באדז'ם שבבלגיה, לאם ילידת המקום ולאב ממוצא לבנוני. בגיל 3 נטש אביה את משפחתה ושב ללבנון. הוא נפטר בשנת 2022. היא גדלה בבית רב-לשוני: הולנדית, צרפתית ואנגלית. בגיל צעיר אובחנה עם הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות.
בשנת 2018 השתתפה בעונה החמישית של "The Voice van Vlaanderen", הגרסה הפלמית של הזיכיון "The Voice". היא הגיעה לשלב ה"הופעות החיות" והודחה מהתחרות. ב-2019 ניגשה לאודישן לעונה השמינית של המקבילה הצרפתית, אך לא עברה. בשנת 2022 ביצעה פעם נוספת אודישן לתוכנית עם השיר "Drivers License" של אוליביה רודריגו. היא הודחה בשלב הדו-קרב.
בנובמבר 2022 נמנתה שרין כאחת משבעת האמנים המשתתפים ב-Eurosong 2023, הקדם הבלגי לאירוויזיון 2023, שיתקיים בליברפול שב. שירה לתחרות, "Ça m'ennuie pas" ("זה לא משעמם אותי"), דורג במקום הרביעי עם 268 נקודות בגמר התחרות, שהתקיים ב-14 בינואר 2023. הוא נכתב על בשיתוף עם ויליאם רוסאו ופרנסיס ולגרין, כשנושאו המרכזי הוא הפרעת הקשב של שרין, שלעיתים גורמת לה להשתעמם בקלות מדברים.
ריו מאבובה
ריו מאבובה (בצרפתית: Rio Antonio Zoba Mavuba; נולד ב-8 במרץ 1984) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר. לזכותו 13 הופעות במדי נבחרת צרפת.
קריירה
מאבובה נולד באוניית פליטים ממלחמת האזרחים באנגולה והגיע לצרפת בא היה במעמד של חסר-לאום עד גיל 20. אימו אנגולית ואביו, ריקי מאבובה היה כדורגלן זאירי שהשתתף במונדיאל 1974.
את דרכו המקצוענית הוא החל בעונת 2003/4 בקבוצת בורדו, בה שיחק 4 עונת וביולי 2007 עבר לויאריאל. בוויאריאל מאבובה לא שיחק הרבה, ובחלון העברות של ינואר 2008 הוא הושאל לליל. בתום אותה שנה רוכשת אותו ליל והוא מונה לקפטן הקבוצה במהלך עונת 2008/9. הוא שותף בזכייתה של ליל בדאבל בעונת 2011/2. בעונת 2012/13 הוא חווה פציעה קשה שהשביתצה אותו במשך מספר חודשים, אך הוא שב לעצמו בעונת 2013/14. ב-21 ביולי 2017 חתם מאבובה בספרטה פראג הצ'כית לאחר תשע שנים בליל.
בספטמבר 2018, לאחר תום חוזהו בפראג, חתם בקבוצת מריניאק-ארלק מהליגה האזורית השלישית בצרפת, שם הוא יסיים את הקריירה שלו.
ב-2004 הוא הוזמן לנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בכדורגל, אולם החליט לשחק בנבחרת צרפת והצטרף לנבחרת צרפת הצעירה. ב-2004 הוא שותף להצלחה הצרפתית בטורניר טולון ושיחק בנבחרת הצעירה עד ליורו 2006 לנבחרות צעירות. בעקבות בחירתו לשחקן המצטיין בטורניר טולון, הוא זומן לנבחרת הבוגרת של צרפת בה שיחק לראשונה ב-2004. הוא שיחק בנבחרת צרפת עד לשנת 2007 ולאחר מכן לא זומן עד לשנת 2012. הוא שותף במוקדמות אליפות העולם 2014 ואת הופעתו האחרונה בנבחרת עשה במשחק הראשון של מונדיאל 2014 בו נכנס כמחליף בניצחון צרפת על הונדורס 3–0. מאבובה היה על הספסל בשאר הטורניר וכן במספר משחקי ידידות בספטמבר 2014. לאחריהם לא זומן שוב לנבחרת הלאומית.
תארים
בורדו ליל
Tina Live in Europe
Tina Live in Europe (בעברית: טינה בהופעה חיה באירופה) הוא אלבום ההופעה החיה הראשון של הזמרת האמריקאית טינה טרנר על ידי קפיטול רקורדס ב-1988. אלבום זה מתעד את הופעותיה של הזמרת ברחבי אירופה במהלך סיבוב ההופעות שלה "Break Every Rule World Tour".