cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נמרוד חייט
ביוגרפיה
באולימפיאדת הנוער האירופית שנערכה בבלגרד, סרביה אותה שנה הגיע חייט למקום החמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי, במקום השישי במשחה ל-200 מטר פרפר, ובמקום השמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בבלגרד בשנת 2008 סיים חייט במקום ה-9 במשחה ל-200 פרפר בתוצאה של 2:02.75 דקות (15 מאיות השנייה איטי מהעלייה לשלב הגמר). בשלב המוקדמות הוא עלה מהמקום השישי וקבע תוצאה של 2:02.69 דקות. בנוסף, הוא סיים במקום ה-12 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:31.41 דקות, במקום ה-18 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.56 שניות, במקום ה-29 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 31.31 שניות, במקום ה-35 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.07 שניות ובמקום ה-37 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.70 דקות.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בפראג, צ'כיה בשנת 2009, זכה חייט במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר, בשיא ישראלי חדש של 1:57.97 דקות שיפור לשיא שנקבע רק שלושה ימים קודם לכן על ידי גל נבו (1:58.81 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.65 שניות ובמקום השמיני במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.79 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 24.62 שניות ועלה מהמקום השישי.
בתחרויות השחייה של המכביה השמונה-עשרה אותה שנה זכה חייט ב-4 מדליות. שתי מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:00.47 דקות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא מכביה חדש של 2:03.39 דקות. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 4:23.83 דקות ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 54.38 שניות.
בגיל 17.5 עבר חייט ללמוד ולהתאמן בפנימיית פדי  בניו ג'רזי, ארצות הברית. בנובמבר 2009 הוחתם חייט על ידי מכללת אובורן, אלופת המכללות בשחייה לשנת 2009, שבה שחו בעבר יואב ברוק, איתן אורבך ושי לבנת.
תארים והישגים
חייט זכה בפרס שרת התרבות והספורט לספורטאים מצטיינים לשנת 2009.
פלימות' ריידרס
פלימות' ריידרס (באנגלית: Plymouth Raiders) היא קבוצת כדורסל אנגלית מהעיר פלימות', המשחקת בליגת העל הבריטית בכדורסל.
המועדון
פלימות' ריידרס היא קבוצת כדורסל מקצועית שבסיסה בפלימות' באנגליה. נבחרת פלימות 'ריידרס מתמודדת בליגת הכדורסל הבריטית (BBL), תחרות הכדורסל הראשונה במדינה – ומשחקת את משחקי הבית שלה בפלימות' ביתנים.
המועדון הוקם בשנת 1983 באמצעות מיזוג בין שני מועדוני כדורסל מקומיים והמשיך להיות הקבוצה המכהנת והמצליחה ביותר בליגה 1 בליגה הלאומית של ה-EBL. בין השנים 1996–2004 זכו פלימות' ריידרס בשש תחרויות שונות, כולל שלושה תארים בפלייאוף של ליגת הכדורסל והגביע הלאומי בשנת 2004. לאחר שנים ששלטו בליגת העל (BBL), בשנת 2004 הוזמנו ריידרס להתחרות ברמה הגבוהה ביותר במדינה, ליגת הכדורסל הבריטית בה הם קבעו לעצמם מוניטין רב.
במפעלים השונים
כמו רוב הקבוצות בבריטניה גם הריידרס שיחקו רק במפעלים מקומיים והם: ליגת העל הבריטית, גביע הליגה (הבריטי) וגביע המדינה הבריטי הם זכו בכל המפעלים.
ארמיליו אלקלדה דל ריו
ארמיליו אלקלדה דל ריו (בספרדית: Hermilio Alcalde del Río; נולד ב-1866 ב, פלנסיה – מת ב-1947 בטורלבגה, קנטבריה), היה ארכאולוג ספרדי, שהיה אחראי על ניהול בית הספר לאומנויות ומלאכות בטורלבגה כמעט 50 שנה. הוא היה ראש עיריית טורלבגה בין 1920 ל-1922.
ביוגרפיה
ארמיליו אלקלדה דל ריו נולד בעיירה וייאמדיאנה שבמחוז פלנסיה שבקהילה אוטונומית קסטיליה ולאון בצפון ספרד, ועבר זמן קצר אחר כך לטורלבגה בלוויית אמו האלמנה. הוא החל את פעילותו הארכאולוגית בשנת 1902 כאשר ליווה את הגאולוג הספרדי למערת אלטאמירה. בשנת 1903 הוא החל באיתור מספר גדול של מערות בקהילה האוטונומית של קנטבריה שבהן התגלו יצירות של אמנות סלע, בהן מערת אורנוס דה לה פניה, מערת קובלנס,, מערת סנטיאן, , והתחריטים של מערת אל פנדו.
אלקלדה דל ריו חפר באתרים פלאוליתיים כמו, מערת אורנוס דה לה פניה ומערת אל קסטיו, חפירות שמומנו על ידי אלבר הראשון, נסיך מונקו, ו"המכון לפלאונטולגיה אנושית" (Institut de Paléontologie Humaine) שאותו הקים אלבר הראשון בפריז.
אלקלדה דל ריו השתתף בהקמת משלחת של "החברה המלכותית הספרדית להיסטוריה של הטבע" (Real Sociedad Española de Historia Natural) בסנטנדר יחד עם לורנסו סיירה וחסוס קרבאיו (Jesús Carballo).
עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה נטש אלקלדה דל ריו את הפעילות הארכאולוגית. עם הפסקת הפעילות הארכאולוגית של אלקלדה דל ריו והפסקת הפעילות של עבודת המכון לפלאונטולגיה אנושית, המחקר הפרהיסטורי בקנטבריה היה משותק כמעט עד לשנות החמישים של המאה ה-20.
ב-2016 יצא לאור שוב ספרו מ-1906 "הציורים והתחריטים של המערות הפרהיסטוריות במחוז סנטאנדר: מערת אלאטמירה, מערת קובלנס, מערת אורנוס דה לה פינה, מערת אל קסטיו", מהדורת הנצחה לרגל חגיגות היום החמישי לספרות קנטבריה בטורלבגה ב-19 בפברואר 2016, חגו של סנט ביטו דה ליבנה, קדוש פטרון של הסופרים מקנטבריה.
ב-2017 יצא לאור בטורלבגה הספר "ארמיליו אלקלדה דל ריו (1866–1947)" לרגל יום השנה ה-150 להולדתו. ספר מחווה של אסופה של 15 מאמרים שפרסמה אגודת הסופרים של קנטבריה שבכתיבתם לקחו חלק שמונה עשרה סופרים.
Wilde Winter Songbook
Here Come the Aliens (בעברית: ספר שירי החורף של ויילד) הוא אלבום האולפן השלושה עשר של הזמרת-יוצרת הבריטית קים ויילד. האלבום יצא לאור ב-11 בנובמבר 2013, על ידי חברות התקליטים ווילד-פלאוור רקורדס ואדל מיוזיק גרמניה. כמו כן, האלבום הוא אלבום חג המולד.
האלבום הגיע למקום ה-24 במצעד האלבומים העצמאיים של חברת המצעדים הרשמית.
רקע והפקה
האלבום הופק על ידי ריקי ויילד, אשר הפיק גם את אלבומה Here Come the Aliens, שיצא לאור חמש שנים לאחר מכן. אלבום חג המולד יצא לאור בנובמבר 2013 לכבוד חג המולד, ובשנת 2015, הוציאה ויילד גרסה מחודשת שלו עם עטיפה שונה לכבוד חג המולד גם כן.
בסמוך לצאתו, עלה האלבום לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. בשנת 2015, עלתה המהדורה המחודשת לספוטיפיי גם כן.
הקורפוס ה-60 (האימפריה הגרמנית)
הקורפוס ה-60 (בגרמנית: Generalkommando zbV 60 היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הוא הוקם ב-20 בנובמבר 1916 על ידי הקמת קבוצת מיטאו ופורק בתום המלחמה.
היסטוריה
קבוצת מיטאו, על שם העיר מיטאו, הוקמה ב-3 באוגוסט 1915. היא הפכה לקורפוס ה-60 ב-20 בנובמבר 1916, ופעלה עד סוף המלחמה.
עם תחילת מלחמת החפירות, זיהה הצבא הגרמני כי לא ניתן עוד לקיים את יחידת הקורפוס המסורתית, כלומר אחת המורכבת משתי דיוויזיות. בעוד שבמקרים מסוימים (ובמקומות מסוימים) היה די בקורפוס של שתי דיוויזיות, במקרים אחרים היה צורך ב-5 או 6 דיוויזיות. לכן, תחת פיקודו של הינדנבורג (מקיץ 1916), נוצרו מפקדות קורפוס חדשות ללא דיוויזיות אורגניות. הקורפוס החדש הזה נקבע כמפקדה כללית לשימוש מיוחד (בגרמנית: Generalkommandos zur besonderen Verwendung).
מפקדים
לקורפוס ה-60 היו המפקדים הבאים במהלך קיומו:
שאה שוג'אע דוראני
שאה שוג'אע דוראני (בפשטו/אורדו/פרסית/ערבית: شاه شجاع خان دورانی; בתעתיק לעברית: שָׁאָה שׁוּגְ'אַע חָ'אן דּוּרָאנִי; 4 בנובמבר 1785 – 5 באפריל 1842) היה שליט האימפריה הדוראנית (אפגניסטן) בין השנים 1803–1809. שלטונו נודע במהפכות פנימיות ומאבקי כוח מתמשכים עם ראשי שבטים ועם אחיו הבכור מחמוד שאה דוראני על הכתר. שוג'אע נודע בעיקר בבריתו עם חברת הודו המזרחית הבריטית, אשר לאחר הדחתו העניקה לו חסה בהודו הבריטית. לאחר המלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה מונה שוג'אע לאמיר אפגניסטן בשם הממשל הבריטי. שוג'אע נותר בשלטון עד להתנקשות פוליטית בחייו בשנת 1842.
ביוגרפיה
שוג'אע ח'אן דוראני נולד בתור בנו הצעיר של טימור שאה דוראני, שהיה בנו של אבי האימפריה הדוראנית, אחמד שאה דוראני. במות אביו לקח אחיו האמצעי, זמאן שאה דוראני, את הכס בעזרת קשרים עם מנהיג שבט ברקזאי רב ההשפעה. בשנת 1798 מינה זמאן שאה את שוג'אע לתפקיד מושל מחוז הראת במערב האימפריה הדוראנית. בהמשך, כאשר אחיו הבכור, מחמוד שאה דוראני, התקומם במרד נגד זמאן שאה בתמיכת השושלת הקאג'ארית, שוג'אע בתגובה פעל נגד מחמוד. בשנת 1803 תלח שוג'אע במערכותיו הצבאיים והדיח את אחיו הבכור מחמוד מן הכס. מכיוון שזמאן שאה עוור בשנת 1801 לא ניתן לו לשוב לכס המלוכה ושוג'אע הפך לאמיר (נסיך) החדש של האימפריה הדוראנית. תחת שלטונו של שוג'אע הוצא זמאן מהמאסר שהושם בו בידי מחמוד וניתנו לו שומרים צמודים שתפקידם היה לתמוך בו.
שאה שוג'אע טען כי המאבקים החיצוניים של האימפריה הדוראנית לא מאפשרים את התרכזות הממשל ביצירת הסדר שלטון וסמכות ריכוזית על כל המדינה, מה שבתגובה מאפשר בכוחות בדלנים שונים ברחבי האימפריה להשיג השפעה רבה וסמכות אזורים נרחבת. על כן הסדיר שוג'אע עוד בתחילת שלטונו הסכם שלום עם האימפריה הסיקית והוסדר גבול חדש במסגרתו ניתן רוב חבל פנג'אב לידי האימפריה הסיקית. בהמשך שלטונו פעל שאה שוג'אע במטרה להסדיר את סמכות הממשל הריכוזי.
במהלך שנת 1809 הייתה הקיסרות הצרפתית הראשונה בהגמוניה פוליטית על רוב יבשת אירופה עקב המלחמות הנפוליאוניות. במסגרת מאבקו נגד הבריטים פעל נפוליאון בונפרטה, קיסר הצרפתים, במטרה לכבוש את תת-היבשת ההודית. נפוליאון שוחח עם אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה על תוכנית לכבוש את אפגניסטן ודרכה לפלוש לתת היבשת. בתגובה פעלו הבריטים להגיע להסדר עם האימפריה הדוראנית ולהסכם ידידות והגנה. שאה שוג'אע נפגש בפשאוור עם נציגים מחברת הודו המזרחית הבריטית והגיע להסכם ידידות עם האימפריה הבריטית. בעודו בפשאוור, החלה התקוממות בראשות מחמוד שאה שהשיגה שליטה על קאבול, בירת האימפריה והשיגה תמיכה מצד המנהיגים השבטיים אשר מאסו במדיניות השלטון הריכוזי של שוג'אע. במצב זה שאה שוג'אע למעשה הודח וניתן לו מחסה בהודו הבריטית.
שוג'אע ח'אן נותר בהודו הבריטית למשך שלושים שנה, במהלך זמן זה נפלה האימפריה הדוראנית למלחמת אזרחים והוקמה אמירות אפגניסטן תחת שלטון דוסת מוחמד ח'אן, אמיר אפגניסטן משושלת ברקזאי שהנהיג מדיניות כיבוש אגרסיבית לתוך פנג'אב. מדיניות זאת הביאה את אמירות אפגניסטן למאבק נגד הודו הבריטית, שפעלה להשתמש באפגניסטן בתור חוצץ בין האימפריה הרוסית לבין תת-היבשת ההודית (ראו המשחק הגדול). מאבק אינטרסים זה הוביל בסופו של דבר למלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה, במסגרתה הדיחו הבריטים של דוסת מוחמד ח'אן מתפקידו ומינו את שאה שוג'אע לכס האפגני בניסיון להשיב את שושלת דוראני לכס בעודה שבויה לרצון האימפריה הבריטית. שוג'אע שלט באפגניסטן בין השנים 1839–1842. שלטונו הסתיים כאשר מאבקים פנימיים הובילו בסופו של דבר לרציחתו בשנת 1842. לאחר מכן השיבו הבריטים את שושלת ברקזאי ומינו את וזיר אכבר ח'אן, בנו של דוסת מוחמד ח'אן, להיות לאמיר החדש לאחר שנשבע אמונים לכתר הבריטי.
תיירי גייל
תיירי גייל (באנגלית: Thierry Gale; נולד ב-1 במאי 2002 בברידג'טאון שבברבדוס) הוא כדורגלן ברבדוסי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת דילה גורי מליגת העל הגאורגית ובנבחרת ברבדוס.
קריירת מועדונים
בשנת 2018 הצטרף גייל למחלקת הנוער של בודפשט הונבד. הוא ערך 17 הופעות ליגה בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל ההונגרית, בהן הבקיע שער אחד.
ב-2 ביולי 2022 חתם גייל בדילה גורי מליגת העל הגאורגית.
פאל קיראיהדי
פאל קיראיהדי (בהונגרית: Királyhegyi Pál; בודפשט, 27 בדצמבר 1900 – בודפשט, 7 באוגוסט 1981) היה סופר, עיתונאי, קומיקאי, תסריטאי יהודי-הונגרי. כינויו היה פול קינג, בעולם דובר האנגלית ובמיוחד בארצות הברית. הוא היה אדם מאוד נמוך (150 ס"מ) ונחשב לקומיקאי נהדר.
משפחתו
פאל קיראיהדי נולד בבודפשט, ברובע השביעי במשפחה יהודית. אביו היה ינה קיראיהדי (1873-1956) ואמו ברטה הימלר (1871-1943). אחיו הצעיר דר' רוברט קיראיהדי (1909-1992), היה רופא. דודו מצד אמו, היה מרטון הימלר שלחם במלחמת העולם השנייה בצבא ארצות הברית והגיע לדרגת קולונל.
שנותיו הראשונות
קיראיהדי למד בבודפשט בגימנסיה הריאלית ברחוב הוראנסקי, שם ערך את השבועון "הומור התלמידים" עם בן כיתתו פרנץ קאלנאי. העיתון נאסר עד מהרה על ידי הנהלת הגימנסיה בגלל הביקורת שלו על סגל המורים. בשל אי הבנות ואי הסכמות עם המורה לציור הוא עבר לגימנסיה הריאלית של מרכז העיר, שם סיים את בחינות הבגרות בשנת 1918. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית התגייס לצבא האדום לפלוגת הסער ה-28, אך עקב נפילת הרפובליקה הסובייטית כבר לא הייתה לו אפשרות להילחם.
בגרותו
לאחר שמיקלוש הורטי נכנס לבודפשט, הוא לא רצה להישאר בהונגריה, ולכן החליט להגר לארצות הברית. נסע תחילה לווינה עם מכר ואז נסע לטריאסטה. "טריאסטה יפהפייה. ריח טריאסטה, ריח חלזונות, ריח דגים, ריח ים. היו כל מיני ריחות טובים שם, פשוט לא היה לנו גרוש ובגלל זה רעבנו או צמנו, לסירוגין." מכיוון שבאותה עת היו עשרות אלפי מובטלים בעיר הנמל, קיראיהדי וחברו לא הצליחה למצוא עבודה. בסופו של דבר חברו חזר להונגריה, אך קיראיהדי דבק ברעיונו, שכן קרוב משפחתו, דודו, מארטון הימלר, התגורר באמריקה. הוא פגש את השחקן קארוי וידור בפאב מקומי, איתו התגורר ועבד זמן מה, תחילה במקום שהכירו, בפאב ואחר כך על חוף הים כסבל. הם הכירו קצין ים הונגרי שהסתיר אותם בבטן ספינה שהפליגה לאמריקה. לאחר טיול של קרוב לחודש הם הגיעו לניו יורק.
בארצות הברית היה מלצר, נער מעלית, עבד במפעל לעיבוד עורות של ארנבות, עבד בבנק וכתב מאמרים לעיתונים בשפה ההונגרית. הוא התפרנס מעבודה מזדמנת. היה תחילה ניצב בסרטים בהוליווד ואחר כך כתב תסריטים.
קיראיהדי חזר להונגריה בשנת 1931 והפך לכתב של הפשטי נפלו. מאמריו הופיעו בין היתר גם במגזין "חיי התיאטרון" (Színházi Élet), ובמגזין הספרותי "זמנים חדשים" (Új Idők). בין השנים 1938 לבין 1941 התגורר באנגליה ועבד בדיילי טלגרף. הוא חזר להונגריה, גויס לשרות העבודה (עבודות כפייה ליהודים עבור הצבא ההונגרי).
בשנת 1944 גורש לאושוויץ. אחרי שנתיים בשירות העבודה, בעט בו חייל גרמני והוא נפל לתוך הבור שחפר זה עתה:
הוא ניצל באושוויץ והצליח לחזור לביתו בשנת 1945. משנת 1946 כתב שוב מערכונים לקברט בודפשט. ההומורסקות שלו הופיע בשבועון ההיתולי לודאש מתי ובמגזין "מבט בתמונות". הוא הוגלה על ידי המשטר הקומוניסטי לכפר אדאץ' בצפון מזרח הונגריה בשנת 1951. משנת 1952 הקברט של בודפשט שוב הציג את המערכונים שלו. הוא היגר שוב לאמריקה בשנת 1956, מאוחר יותר חזר להונגריה, ונפטר בשנת 1981 בבודפשט.
עוזי ביתן
עוזי ביתן (נולד ב-1 בספטמבר 1963) הוא המנהל הכללי של קופת חולים מאוחדת, החל מ-9 בינואר 2023. קודם לכן מילא שורה של תפקידים ניהוליים בקופת חולים מאוחדת ובקופת חולים לאומית.
ביוגרפיה
עוזי ביתן נולד במושב יושיביה למשפחת חקלאים, הוא הרביעי מתוך 8 אחים ואחיות.
שירת בחיל האוויר וסיים את שירות המילואים בדרגת רס"ן.
בעל תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול, ותואר שני במנהל עסקים, מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנת 2010 שימש כמרצה במחלקה לניהול מערכות בריאות בבית ספר לניהול של אוניברסיטת בן-גוריון.
בשנים 1992–1995 עבד במרכז המחשבים והתפעול של בנק לאומי, כמהנדס ארגון ושיטות ומנתח מערכות מידע.
בשנים 1995–2011 היה חבר הנהלת קופת חולים לאומית ושימש גם כמנהל ארגון ושיטות ועוזר מנכ"ל; מנהל אגף ארגון ומערכות מידע (בדרג סמנכ"ל) ומנהל מחוזות מרכז ודרום.
בשנת 2012 עבר לקופת חולים מאוחדת לתפקיד סמנכ"ל תפעול וחבר הנהלת הקופה, בשנת 2018 ניהל במשך שנה את מחוז דרום של מאוחדת ובשנת 2019 חזר לתפקיד סמנכ"ל התפעול. בתקופת מגפת הקורונה עמד בראש מנהלת הפעילות בחירום של הקופה.
בשנת 2022 נבחר ביתן למנכ"ל מאוחדת על ידי ועדת איתור בראשות שופט בית המשפט העליון (בדימוס) צבי זילברטל. נכנס לתפקידו ב-9 בינואר 2023.
ביתן משמש משנת 2013 כחבר דירקטוריון בעמותת יחדיו מקבוצת קרן רש"י, העוסקת בטיפוח וטיפול באוכלוסיות מוחלשות בפריפריה.
ביתן שימש כחבר בפורום בריאות בנגב.
חיים אישיים
ביתן גר ביישוב להבים. הוא נשוי למיכל, פסיכותרפיסטית במקצועה, ואב לשלושה.
פסטיבל הזמר והפזמון 1960
פסטיבל הזמר והפזמון 1960 היה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל והראשון בתולדות התחרות.
התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות ה' באייר תש"ך, 2 במאי 1960, בהיכל התרבות בתל אביב-יפו בהנחיית יצחק שמעוני. המנצח על התזמורת גארי ברתיני והמפיקים הם: ישראל דליות, נקדימון רוגל ויצחק שמעוני.
השיר "ליל החג" נכתב במקור בערבית ותורגם על ידי יוסף ליכטבאום. לשיר קיימים שני ביצועים, ביצועו של ג'ו עמר וביצועהּ של לילית נגר. בביצוע המשותף שרו הזמרים את הבית הראשון בשפת המקור.
כל שיר הושמע בשני ביצועים והשיר הזוכה גם בביצוע משותף. השיר שזכה בתחרות הוא "ערב בא" והפרס שהוענק לזוכה עמד על 1500 לירות, שהעניק שר החינוך והתרבות אבא אבן. השיר הזוכה הוקלט שוב והופיע בתקליטון.
תהילים ע"ב
תהילים ע"ב הוא המזמור השבעים ושניים בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-71). המזמור עוסק בשירה ותפילה על המלך שלמה. יש הסוברים כי גלומה במזמור נבואה על המלך המשיח שעתידה להתקיים בשלמות בימי אחד מצאצאיו של שלמה.
תוכנו של המזמור
המזמור מכיל שלושים ושישה פסוקים והוא נפתח בכותרת:"לִשְׁלֹמֹה"(א).
א'-ד'
המשורר פותח בקריאה לאל שיתן למלך רוח חכמה לשפוט את העם:"אֱלֹהִים מִשְׁפָּטֶיךָ לְמֶלֶךְ תֵּן וְצִדְקָתְךָ לְבֶן מֶלֶךְ" וכך הוא "יָדִין עַמְּךָ בְצֶדֶק וַעֲנִיֶּיךָ בְמִשְׁפָּט"(ב). עשיית הצדק והמשפט תגרום לכך שהארץ כולה תהיה מלאה בשלום:"יִשְׂאוּ הָרִים שָׁלוֹם לָעָם וּגְבָעוֹת בִּצְדָקָה"(ג).
ה'-י"א
הצדק והמשפט שהאל יביא יובילו לגדולה של המלך:"יִירָאוּךָ עִם שָׁמֶשׁ וְלִפְנֵי יָרֵחַ דּוֹר דּוֹרִים יֵרֵד כְּמָטָר עַל גֵּז כִּרְבִיבִים זַרְזִיף אָרֶץ יִפְרַח בְּיָמָיו צַדִּיק וְרֹב שָׁלוֹם עַד בְּלִי יָרֵחַ(ה-ז), וכן יביא לכבוד והוקרה עולמיים:"מַלְכֵי תַרְשִׁישׁ וְאִיִּים מִנְחָה יָשִׁיבוּ מַלְכֵי שְׁבָא וּסְבָא אֶשְׁכָּר יַקְרִיבוּ וְיִשְׁתַּחֲווּ לוֹ כׇל מְלָכִים כׇּל גּוֹיִם יַעַבְדוּהוּ"(י-יא).
י"ב-ט"ו
למשורר ברור שגדולת המלך תלויה בצדק ובמשפט וכך הוא מתחיל את החלק השלישי של המזמור בסיבה:"כִּי יַצִּיל אֶבְיוֹן מְשַׁוֵּעַ וְעָנִי וְאֵין עֹזֵר לוֹ יָחֹס עַל דַּל וְאֶבְיוֹן וְנַפְשׁוֹת אֶבְיוֹנִים יוֹשִׁיעַ"(יב-יג). המלך המדובר יוכל לזכות בזהב משבא בעקבות מעשיו וכשיזכה בזהב, הוא לא ישאיר את העושר אצלו אלא יעניק ממנו לאביונים:"וִיחִי וְיִתֶּן לוֹ (לאביון) מִזְּהַב שְׁבָא וְיִתְפַּלֵּל בַּעֲדוֹ תָמִיד כׇּל הַיּוֹם יְבָרְכֶנְהוּ"(טו).
ט"ז-י"ז
המשורר מסיים בברכה למלך:"יְהִי פִסַּת בַּר בָּאָרֶץ בְּרֹאשׁ הָרִים יִרְעַשׁ כַּלְּבָנוֹן פִּרְיוֹ וְיָצִיצוּ מֵעִיר כְּעֵשֶׂב הָאָרֶץ יְהִי שְׁמוֹ לְעוֹלָם לִפְנֵי שֶׁמֶשׁ יִנּוֹן שְׁמוֹ וְיִתְבָּרְכוּ בוֹ כׇּל גּוֹיִם יְאַשְּׁרוּהוּ".
י"ח-כ'
הפסוקים האחרונים במזמור הם לא חלק מהמזמור ובאו רק כחתימה של הספר השני בתהלים:"בָּרוּךְ ה' אֱלֹהִים אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל עֹשֵׂה נִפְלָאוֹת לְבַדּוֹ וּבָרוּךְ שֵׁם כְּבוֹדוֹ לְעוֹלָם וְיִמָּלֵא כְבוֹדוֹ אֶת כֹּל הָאָרֶץ אָמֵן וְאָמֵן כָּלּוּ תְפִלּוֹת דָּוִד בֶּן יִשָׁי"
צ'ארלס מקנרי
צ'ארלס לינזה מקנרי (באנגלית: Charles Linza McNary; 12 ביוני 1874 – 25 בפברואר 1944) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת אורגון משנת 1917 ועד מותו בשנת 1944. בשנים 1926–1933 עמד בראשות וועדת החקלאות ולאחר מכן הנהיג את המיעוט הרפובליקני בסנאט. בבחירות לנשיאות 1940 ניסה להיבחר לתפקיד סגן הנשיא תחת ונדל וילקי אך לא נבחר לתפקיד.
מצרים במשחקים הפאראלימפיים
מצרים השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים היידלברג (1972), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה מצרים חלק מעולם.
צ'ארלס מקנרי
ביוגרפיה
צ'ארלס מקנרי נולד ב-12 ביוני 1874 בסיילם שבאורגון, התשיעי מבין עשרה ילדים. הוריו נפטרו כשהיה בן תשע בלבד. בשנת 1896 החל ללמוד משפטים באוניברסיטת סטנפורד. הוא התקדם בקריירה המשפטית, עד אשר כיהן כשפוט בבית המשפט העליון של אורגון בשנים 1913–1915.
מצרים במשחקים הפאראלימפיים
היסטוריה
אל המשחקים הפאראלימפיים של שנת 1972 שלחה מצרים משלחת של ספורטאי בודד. במדליה הפאראלימפית הראשונה זכתה מצרים עם המשלחת שייצגה את המדינה באולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) כשזכתה בחמש מדליות זהב, שתי מדליות כסף ומדליית ארד פאראלימפית אחת. בשורות המשלחת בלט האתלט מטאווי אחמד חאדר שזכה בארבע מדליות זהב, אם כי היה למשתתף היחיד בכל אחת מאותן קטגוריות בהן זכה.
צ'ארלס מקנרי
ביוגרפיה
בשנת 1917 נבחר מקנרי לסנאט האמריקאי. בשנת 1922 הנשיא וורן הרדינג הציע למקנרי להתמנות לתפקיד מזכיר הפנים, אך מקנרי סירב והעדיף להישאר בסנאט. משנת 1933 כיהן כמנהיג המיעוט הרפובליקני לסנאט. בניגוד לחלק מהסנטורים במפלגתו, מקנרי דווקא כן תמך בחלקים מן מדיניות הניו דיל של הנשיא הדמוקרטי פרנקלין דלאנו רוזוולט. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מקנרי תמך בסיוע לצרפת והממלכה המאוחדת.
מצרים במשחקים הפאראלימפיים
היסטוריה
באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) בלטו במשלחת המצרית שתי נשים. האתלטית פאת'י אחמד חנאן, שזכתה בשתי מדליות זהב ושתיים מכסף, וג'אבר עלי נגט שזכתה בשלוש מדליות, כולל מדליית זהב אחת, תוך שהיא שוברת את שיא העולם בהטלת כידון (קטגוריה D1) בתוצאה של 12.82 מטרים. נגט המשיכה ושברה את שיא העולם בהטלת כידון פעם נוספת (בקטגוריה A1) באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) עם הטלה של 12.88 מטרים.
צ'ארלס מקנרי
ביוגרפיה
מקנרי נפטר ב-25 בפברואר 1944 בפורט לודרדייל שבפלורידה לאחר ניתוח לא מוצלח בגידול במוח.
מצרים במשחקים הפאראלימפיים
היסטוריה
להצלחה הרבה ביותר זכתה המשלחת המצרית אל אולימפיאדת הנכים אטלנטה (1996) שזכתה בשיא של 30 מדליות פאראלימפיות, מהן שיא של 8 מדליות זהב. במשלחת בלט האצן אחמד חסן מחמוד שזכה בשלוש מדליות פאראלימפיות. שתי מדליות ארד (במרוץ ל-100 ו-200 מטר) ומדליית זהב אחת, תוך שהוא קובע שיא פאראלימפי חדש (קטגוריה T36) במרוץ ל-400 מטר בתוצאה של 56.15 שניות. גם גומא אחמד זכה במדליית הזהב בהרמת כוח (עד 56 ק"ג) כשקבע שיא עולם של 182.5 ק"ג.
משפחה (סרט, 2021)
משפחה (ברוסית: Родные; לעיתים מתורגם בארץ כ"משפחה בדרך") הוא סרט רוסי מז'אנר הקומדיה, שעלה לאקרנים ב־11 בפברואר 2021 ומככבים בו סרגיי בורונוב, אירינה פגובה, סמיון טרסקונוב ואחרים.
שודר בארץ בערוץ Yes VOD מ־7 באוקטובר 2021.
עלילה
בוקר אחד מחליט אבי המשפחה להגשים את חלום חייו: ללכת עם משפחתו לפסטיבל גרושינסקי ולהופיע שם עם שירו. על המשפחה להשלים עם רצונו של האב העריץ ולצאת לטיול ברחבי רוסיה כולה. בדרך יהיו להם הרפתקאות, מבחנים שונים, יחסי כוח ופגישה חשובה שאביהם חיכה לה 20 שנה.
מנהרת אספסיאנוס וטיטוס
מנהרת אספסיאנוס וטיטוס (בטורקית: Titus Tüneli, מנהרת טיטוס) היא מערכת תעלות ומנהרות רומית באתרהּ של העיר ההיסטורית סלאוקיה פייריה, נמלהּ של אנטיוכיה ההלניסטית והרומית, כיום בגבולות חבל האטיי בטורקיה. המערכת נועדה להטיית מי שיטפונות עונתיים שגרמו לנזקים בתוך העיר ולהצטברות סחף במעגני הנמל.
חציבת התעלות והמנהרות החלה בהוראת אספסיאנוס (69–79 לסה"נ), נמשכה בימי בנו ויורשו טיטוס (79–81 לסה"נ) והושלמה ככל הנראה במאה השנייה, בימי הקיסר אנטונינוס פיוס (138–161 לסה"נ). כתובת שגולפה בסלע בכניסה למנהרה הראשונה (העליונה) מייחסת את בנייתה לקיסרים אספסיאנוס וטיטוס. כתובת במוצא המנהרה השנייה מציינת את הקיסר אנטונינוס פיוס. על אף מערכת ההטיה נסתם המעגן הפנימי לחלוטין במאה החמישית. את מקומו כנמל אנטיוכיה מילא מעגן סן סימיאון שמדרום לו, והעיר סלאוקיה פייריה איבדה מחשיבותה.
מערכת הטיית מי השיטפונות מתחילה בסכר ובערוץ גישה באורך כ-55 מטר. המים מתכנסים לתוך מנהרה מפולשת שאורכה כ-90 מטר, חצובה כולה בסלע. תעלת ביניים חצובה באורך 64 מטר מחברת בין מוצא המנהרה הראשונה לבין פתח המנהרה השנייה, שאורכה כ-31 מ'. מפתח המנהרה השנייה יוצאת תעלת ההדחה, אורכה כ-635 מ', וממנה מוזרמים המים אל הים. האורך הכולל של מערכת ההטיה הוא 875 מטר. אורך שתי המנהרות החצובות מגיע ל-121 מ'. הקיבולת ההידראולית של המערכת מוערכת ב-70 מטר מעוקב לשנייה והקיבולת ההידראולית של קטעי המנהרות היא פי שניים מזה. המנהרות והתעלות נכרו במסלע גירני, ככל הנראה תוך ניצול סדקים וחללים קרסטיים.
המערכת נבנתה בפיקוח מהנדסי הצבא הרומי ובעבודת פרך של עבדים ושל שבויים. לא מן הנמנע שהיו בהם יהודים שנשבו במהלך המרד הגדול. מקישים זאת מעדותו של יוסף בן מתתיהו על שליחת שבויים יהודים שנפלו בידי אספסיאנוס לחציבת תעלת קורינתוס, אך אין ראיות ישירות לכך שהועבדו במנהרות סלאוקיה פייריה.
מאז 15 באפריל 2014 נכללת מערכת זו ברשימה הראשונית של האתרים המועמדים להכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשל היותה "שריד מרשים מהתקופה הרומית בגודלו, בהשתמרותו ובמאפייניו האדריכליים וההנדסיים".
קישורים חיצוניים
סיור לאורך המנהרות והתעלות סיור מצולם בנתיבי המערכת
שמחה פלפן
שמחה פלפן (27 בינואר 1911, טומשוב מזובייצקי, פולין - 13 באפריל 1987, ישראל) היה היסטוריון ופעיל פוליטי ישראלי. נחשב לאחד מראשוני ההיסטוריונים החדשים.
ביוגרפיה
פלפן נולד בטומשוב מזובייצקי שבפולין בשנת 1911, בן לישראל אהרון פלפן, סוחר, ודבורה לבית באומגרט. בגיל 17 עבר לבידגושץ' וסיים את לימודיו שם. בשנת 1930 עלה לארץ ישראל והצטרף לקיבוץ עין שמר, ולאחר זמן עבר לקיבוץ גן שמואל.
שימש כמזכיר הכללי של מפלגת מפ"ם, בתפקידו זה פעל, ללא הצלחה, למען שחרורו של מרדכי אורן, שנעצר בפראג. שימש כמנהל המחלקה הערבית במפלגה משנת 1954 עד שנת 1981. בשנת 1957 נמנה עם מייסדי "New Outlook", ביטאון מפ"ם בשפה האנגלית, ובהמשך היה עורכו במשך שנים רבות. הוא שימש כמרצה אורח במרכז ליחסים בינלאומיים ובמרכז ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת הרווארד ובמכון המלכותי ליחסים בינלאומיים בלונדון.
בשנת 1987 יצא לאור בניו יורק ספרו "The Birth of Israel: Myths and Realities", בהוצאת Pantheon. כעבור שנתיים הספר תורגם לעברית ויצא לאור בישראל. הספר עוסק בתיאור המיתוסים שעוצבו בראשית ימי המדינה ובוחן את ההשפעה שהייתה להם על המדיניות הישראלית בשנים שחלפו. פלפן אבחן בספרו שבעה מיתוסים מרכזיים, והוא דן בכל אחד בהרחבה ומצביע כיצד לדעתו המציאות סותרת את המיתוס. ספר זה נחשב לאחד הספרים הראשונים בזרם "ההיסטוריה החדשה" בישראל, אשר מביט בעין ביקורתית בנראטיב הציוני.
בשנת 1981 זכה בפרס ברונו קרייסקי על פעולתו למען פיוס יהודי-פלסטיני. הארכיון האישי של פלפן נמצא במכון יד יערי שבגבעת חביבה.
עמדתו כלפי הציונות
בהקדמה לספרו "Zionism and the Palestinians" כתב פלפן:
קישורים חיצוניים
מכּתביו: Israelis and Palestinians: Can They Make Peace?, Journal of Palestine Studies Vol. 15, No. 1 (Autumn, 1985), pp. 19-42
EXOSAT
משימה
בסוף 1969 סוכנות החלל האירופאית החליט על התנעת משימה Highly Eccentric Lunar Occultation Satellite - Helos בתחום מציאת מקורות קרני רנטגן. בשנת 1973 הוחלט להרחיב את הפעילות ושמה שונה לשם הנוכחי. הוחלט שזמן צפיה יהיה פתוח לקהילה מדעית רחבה. בקשות השתתפות נסגרו ב-1 בנובמבר 1981. בהמשך 200 בקשות מ-500 שהתקבלו נבחרו ל-9 חודשים ראשונים של פעילות החללית.
EXOSAT הייתה חללית ראשונה של הסוכנות שעל סיפונה היה מחשב לעיבוד נתונים מדעים שהתקבלו. על החללית הותקנו 4 מכשירים: טלסקופים קרני רנטגן ומדי קרינה. פאנל סולארי סיפק 165 ו"ט.
סקיילאב 4
סקיילאב 4 (באנגלית: Skylab 4, ידוע גם כ-SL-4 ו. SIM-3) היא המשימה השלישית והאחרונה המאוישת אל תחנת החלל סקיילאב.
המשימה נמשכה 84 ימים, שעה ו-16 דקות, הארוכה ביותר עד לאותו זמן. האסטרונאוטים שהו במצטבר 6,051 שעות בהם ביצעו ניסויים מדעיים בתחומי הרפואה, ביצעו תצפיות על כדור הארץ ותצפיות אסטרונומיות על השמש, שביט קוהואוטק ועוד. המשימה ידוע גם בתור המשימה שבה התרחשה "השביתה" הראשונה בחלל ואבן דרך לגבי התנהלות וימי עבודה במהלך שהות ממושכת בחלל.
הצוות
צוות המשימה היה מורכב כולו מטירונים שטרם טסו לחלל, והיה הצוות הגדול ביותר של טירונים ששוגר על ידי נאס"א עד לאותה טיסה. לאחר משימה זו, המשימה היחידה שהייתה מלאה בצוות של טירונים שטרם טסו לחלל הייתה משימת המעבורת STS-2.
שלושת האסטרונאוטים הצטרפו לנאס"א במהלך תוכנית אפולו, כאשר פוג וקאר היו מיועדים למשימת אפולו 19 שבוטלה. לאור מהלך המשימה, אף אחד מהאסטרונאוטים לא שב לחלל, וכל אחד מהם פרש מנאס"א לפני השיגור הראשון של מעבורת החלל. גיבסון, שהיה מאומן כמדען-אסטרונאוט, פרש מנאס"א בדצמבר 1974 לעשות מחקר על השמש בהמשך לנתונים שנאספו מהמשימה.
צוות הגיבוי
צוות הגיבוי של המשימה היה:
מהלך המשימה
המשימה התחילה עם שיגור צוות שלושת האסטרונאוטים ב-16 בנובמבר 1973 על משגר ה-סטורן IB ממרכז החלל קנדי, בפלורידה. כל אנשי הצוות היו "טירונים" בטיסתם הראשונה בחלל. כאשר הם נכנסו לתחנת החלל סקיילאב, הם גילו שמחכות להם שלוש דמויות לבושות חליפות טיסה. בבדיקה נוספת התגלה שאלו שלוש בובות הנושאות את טלאי המשימה של סקיילאב 4 עם שמות חברי הצוות, כחלק מבדיחה שהושארה על ידי הצוות הקודם - אלן בין, ג'ק לוסמה ואוון גאריוט.
המשימה התחילה ברגל שמאל כאשר הצוות ניסה להסתיר את מחלת הטיסה של פוג מרופאי המשימה. בקרי המשימה גילו את העובדה הזו לאחר שהם הורידו את ההקלטות הקוליות וגילו שיחה בה האסטרונאוטים התלבטו אם לזרוק את שקית ההקאה או לשמור אותה בשביל הרופאים לאחר הנחיתה. האחראי על משרד האסטרונאוטים, אלן שפרד נזף בהם ואמר שהם "ביצעו טעות שיפוט חמורה".
כיוון שהצוות היה בטיסתו הראשונה לחלל, הוא היה פחות מנוסה מהצוות הקודם, והיה לו קשה להסתגל לאותה רמה של עומס פעילות כמו קודמיהם. משימתם הראשונה הייתה לפרוק ולאחסן את אלפי הפריטים הנדרשים למשימה במהלך השהות הממושכת בחלל. המשימה הייתה עמוסה וקשה, בעיקר כי פוג לא היה יכול לבצע חלק ממטלותיו כיוון שהוא לא הרגיש טוב. הפעלת התחנה והשמשתה לחיים בתחנה הכתיבה רצף פעולות ארוך ועמוס, והצוות מצא את עצמו במהירה מפגר מאחורי לוח הזמנים המשוער, עייף ומתוסכל. חלק מתהליך הפעלת ושימוש התחנה נעשה לא נכון, בזמן שהצוות ביצע משימות אליהן הוא לא התאמן כיאות.
ביום השביעי למשימה, נוצרה בעיה במערכת בקרת ההכוון של התחנה, אשר יכלה להביא לסיום מוקדם של המשימה. בתחנת החלל סקיילאב היו שלושה ג'יירוסקופים גדולים שסייעו לסובב ולתמרן את התחנה להכוון הרצוי. לשם כך הספיקו שניים, והשלישי שימש כגיבוי למקרה כשל. לאחר ניתוח הטלמטריה הוחלט כי הג'יירוסקופ נכשל עקב חוסר בחומר שימון. מאוחר יותר ג'יירוסקופ שני הראה בעיות דומות. ללא הג'יירוסקופים התחנה הייתה מתמרת לאט יותר ותלויה בכמות הדלק שיש בשביל חלק מהתמרונים, דבר שהיה מגביל את המשימה ל-20 יום נוספים לאחר התקלה. בקרת טמפרטורה מיוחדת ושינוי בעומס על הג'יירוסקופ שמרו עליו פועל ומנעו כשלים נוספים.
בסביבות חג ההודיה, גיבסון, ופוג ביצעו הליכת חלל במשך 6 וחצי שעות. במהלך הליכת החלל הם פרסו ניסויים, החליפו סרט צילום בטלסקופ המותקן על התחנה וצופה בשמש, והחזירו לשימוש אנטנה שהתקלקלה במשימה הקודמת. אנשי הצוות דיווחו כי האוכל היה טוב, אבל מעט תפל. עם זאת, הכמות וסוג המזון היו תחת משטר דיאטה קפדני. הצוות העדיף שהיה אפשר להשתמש בעוד תבלינים כדי לשפר את טעמו של האוכל, (השימוש במלח היה מוגבל בגלל מטרות רפואיות) בשלב זה של המשימה השלישית הממושכת המטבח של נאס"א סיפק תבלינים בצורה נוזלית כיוון שבמשימה הקודמת גרגירי המלח והפלפל היוו "זיהום אוויר" בתחנה.
ב-13 בדצמבר, הצוות צילם ועקב אחר שביט קוהואוטק, על שם האסטרונום הצ'כי לובוש קוהואוטק באמצעות הטלסקופ המוכוון לשמש ומצלמות שהם החזיקו ביד. הם אספו מידע אודות ספקטרה על זה באמצעות ספקטרומטר מסה המצלם בתחום האולטרה סגול. הם המשיכו לעקוב אחריו ולצלם אותו במהלך התקרבותו אל השמש. ב-30 בדצמבר, הם צילמו אותו כשהוא בדרכו המתרחקת מהשמש, וקאר וגיבסון ראו אותו תוך כדי ביצוע הליכת חלל. תצפיות השביט תוכננו במיוחד כדי להשתלב עם מגוון תצפיות מאמצעים שונים בכדור הארץ.
"שביתה בחלל"
ככל שמשימת סקיילאב התקדמה, האסטרונאוטים התלוננו כי עומס העבודה גדול מדי, בעוד בקרי תחנת הקרקע התלוננו שהם לא עומדים בקצב העבודה הרצוי. בתחקירים שבוצעו לאחר מכן, נקבע שאחד מהגורמים לתחושת העומס של האסטרונאוטים הייתה תוספת של מספר רב של משימות חדשות, אשר התווספו ללא אימון מקדים לפני השיגור, או ללא הדרכה מספקת, וכן משימות שדרשו חיפוש של ציוד אשר לא הושאר במקומו הנכון בתחנה. יום המשימה התשיעי היה היום הראשון שבו הצוות קיבל יום מנוחה, והם נחשבו כמפגרים מאחורי לוח הזמנים.
עומס העבודה היה זהה למשימת סקיילאב 3, אולם השוואת ההתקדמות הייתה מול המשימות הקודמות שהיו עם צוותים מנוסים בחלל, והקצב הנדרש היה זהה לקצב שהצוותים הקודמים הספיקו לקראת סיום המשימות שלהם, כאשר כבר צברו ניסיון.
הצוות הביע "חוסר רצון" להשלים את המשימות בימי המנוחה שלהם, וחלק מהצוות הקרקעי חשש כי הוא מראה סימנים של דיכאון.
ב-28 לחודש ביצע הצוות שביתה איטלקית, כיבה את כל התקשורת מול הקרקע וביצע יום חופשי ללא מטלות. גיבסון בילה ליד טלסקופ השמש, קאר ופוג בילו בתצפיות על כדור הארץ.
ב-30 בדצמבר בוצעה שיחת ועידה בין הקרקע לאסטרונאוטים כדי להפיג את תחושת התסכול, אשר הובילה לשינוי בעומס העבודה ובלוחות הזמנים. הוסכם כי לאסטרונאוטים מגיע זמן מנוחה לפני ואחרי תקופת השינה, וגם זמן לביצוע אימון גופני ממושך. עם סיום המשימה, התברר שהצוות הצליח להשלים אפילו יותר ממה שתוכנן במקור.
בני מיעוטים בפוליטיקה הישראלית
בני מיעוטים בישראל כיהנו במגוון תפקידים בפוליטיקה של ישראל.
סקיילאב 4
"שביתה בחלל"
האירוע נחקר ונלמד בתור מקרה בוחן להתנהגות צוות בתנאי משימה ממושכת ולחוצה, והיווה אבן דרך בגיבוש נהלים בהמשך. בתיעוד של נאס"א, לא הוזכרה המילה "שביתה" או "מרד".
בני מיעוטים בפוליטיקה הישראלית
הרשות המבצעת
ב-11 ממשלות כיהנו לאורך השנים 8 נציגים: ארבעה דרוזים וארבעה ערבים מוסלמים.
סקיילאב 4
לאחר השביתה
משימת סקיילאב 4 תרמה רבות למדע בניסויים שהם ביצעו. בוצעו תצפיות רבות של כדור הארץ ושל השמש. במהלך המשימה נאספו למעלה מ-20,000 תמונות של כדור הארץ וכ-75,000 תמונות של השמש, שצולמו באורכי גל ברחבי הספקטרום מהאור הנראה ועד רטנגן ועל-סגול ב-21 בינואר 1974, גיבסון הצליח לצלם היווצרות של התפרצות סולארית בפעם הראשונה מהחלל.
בין התמונות הרבות של כדור הארץ מהחלל, התברר שהצוות צילם את אזור 51. הדבר גרם למחלוקת בין גופים שונים, שכן על פי החוק, כל התמונות של נאס"א חופשיות לציבור. בסופו של דבר, התמונה פורסמה יחד עם כל האחרות אולם לא קיבלה תהודה ציבורית למשך שנים.
הליכות חלל שבוצעו
במהלך המשימה בוצעו מספר הליכות חלל
מיקום החללית לאחר החזרה
נכון ל-2018, תא הפיקוד של סקיילאב 4, שחזר לכדור הארץ, נמצא בתצוגה במוזיאון האוויר והחלל הלאומי בוושינגטון.
טלאי המשימה
עקב טעות בתיאום בין גופים בנאס"א, אף על פי שהמשימות המאוישות לסקיילאב נקראו באופן רשמי סקיילאב 2, סקיילאב 3 וסקיילאב 4, הסימון של טלאי המשימה היה לפי מספור המשימות המאוישות - "סקיילאב I", "סקיילאב II" וסקיילאב 3" בהתאמה.
טלאי המשימה של סקיילאב 4 כלל את המספר "3" בגדול, כאשר הוא מקיף את שלושת תחומי המחקר של המשימה: העץ מייצג את חקר ותצפיות כדור הארץ. אטום המימן, שהוא אבן הבסיס של היקום, מייצג את חקר היקום ותצפיות על השמש. האדם מייצג את יישום המדע והמחקרים הרפואיים.
בית העלמין טרויקורובסקויה
בית העלמין טרויקורובסקויה (ברוסית: Троекуровское кладбище) הוא בית קברות פתוח לביקור במוסקבה, סניף של בית העלמין נובודוויצ'יה.
בית הקברות ממוקם במערב מוסקבה ותופס שטח של 29.33 דונם.
1989 בברית המועצות
אירועי תרבות
החל משנת 1988 האקדמיה לאמנות הקולנוע מחלקת פרסי "ניקה" עבור הסרטים. עבור שנת 1989 הזוכים היו:
ארוואן רזאי
ארוואן רזאי (בפרסית: ارغوان رضائی, אלפבית לטיני : Aravane Rezaï; נולדה ב-14 במרץ 1987) היא שחקנית טניס מקצועית מצרפת. דורגה בשיאה במקום 16 בעולם וכיום (ינואר 2012) במקום 123 בדירוג ה-WTA.
רזאי זכתה עד היום ב-11 תוארי יחידות (4 WTA ו-7 ITF).
הפשיטה על בסיסי הטילים במצרים ב-16 באוקטובר 1973
ב-16 באוקטובר 1973, היום ה-11 למלחמת יום הכיפורים, פשט גדוד משוריין מחטיבה 421 של צה"ל לעומק מצרים. בפשיטה הושמדו שלושה בסיסים של טילי קרקע אוויר וכן הושמדו טנקים, כלי רכב וכוחות צבאיים רבים שהיו במסלול ההתקדמות של הכוח הישראלי. מטרת הפשיטה הייתה לפתוח ציר מטוהר ממערך הנ"מ המצרי הצפוף כדי ליצור עליונות אווירית ולאפשר את פעילות חיל האוויר הישראלי באזור הצליחה. לכוחות צה"ל לא היו נפגעים ולא נגרם נזק לציוד.
רקע
במטרה להתמודד עם המערך המצרי הצפוף ביקש חיל האוויר הישראלי להפעיל את מבצע תגר, שהיה מבצע מורכב ששילב שימוש באמצעי לוחמה אלקטרונית, חימוש ייעודי שיוטל ממטוסי הפצצה ותזמון מוקפד. בקשת חיל האוויר הופנתה לממשלה עוד קודם לפריצת המלחמה אך אושרה רק לאחר פרוץ הקרבות ב-6 באוקטובר ותוכננה להתבצע בבוקר יום המחרת, היום השני למלחמה. אולם, עקב הצורך הדחוף בסיוע לכוחות הקרקע בחזית רמת הגולן שניהלו קרבות בלימה קשים, הורה המטכ"ל לבטל את מבצע "תגר" עוד בראשיתו ואילץ את חיל האוויר לפעול תחת איום נ"מ חמור בכל אזורי הקרבות ולאורך התעלה וספג בשל כך אבדות כבדות בכל ימי הלחימה. מערך זה כונה "חומת האש".
ב-15 באוקטובר פתחו כוחות צה"ל בחזית הדרום במבצע אבירי לב – פעולה שמטרתה להקים ראש גשר ישראלי בגדה המערבית של תעלת סואץ, מתוך כוונה לשנות את מהלך המלחמה בזירה זו. כזירת הצליחה נקבע קטע התעלה המצוי מצפון לאגם המר הגדול ובצמוד אליו (בסמוך למעוז מצמד). גדוד 264 מחטיבה 421 צלח את התעלה בשעות הבוקר של 16 באוקטובר, וקיבל פקודה לפשוט לעומק מצרים בשיירת טנקים ונגמ"שים ולהשמיד שישה בסיסי טילים בתנועה מהירה תוך ניצול גורם ההפתעה שהיה הכרחי להצלחת הפשיטה. הכוח נתבקש לזהות את סוגי הטילים שבבסיסים ובמידת האפשר להשתלט על רכב שיגור של טיל קרקע אוויר מדגם SA-6 החדיש ולהביאו בשלמותו לישראל. מאחר שלא היה ברשות הכוח מודיעין בדבר שדות מוקשים באזור, נדרש הכוח לנוע רק בצירים ולא בשטחים הפתוחים.
הפשיטה
הפשיטה נערכה על ידי גדוד מוקטן (שבו שתי פלוגות) שכלל 20 טנקים ו-10 נגמ"שי M113, שיצא בשיירה מערבה, כשטנק המג"ד רס"ן גיורא לב מוביל. הטור נע בנסיעה מהירה בצמוד לאגם המר, כך שבין כל שני טנקים נע נגמ"ש. במהלך התנועה זיהה הכוח מוצבים מצריים מאוישים. הכוח ירה בכוחות החי"ר ששהו בהם והשליך רימונים לתוך תעלות הקשר תוך כדי נסיעה. חלק מהחיילים המצרים נמלטו לאגם ושם התפוצצו על מוקשים. הגדוד חצה את תעלת המים המתוקים והמשיך מערבה על ציר שסומן במפת סיריוס בשם "סקרנות". תוך שהוא פוגע בכוחות נוספים שהיו פזורים בצדי מסלול הנסיעה והשמיד טנק מצרי שנע על הדרך עד שהגיע לבסיס הטילים הראשון שהיה מימין לדרך ("פרח" 6120).
לאחר המשך נסיעה מהירה צפונה הגיע הגדוד לבסיס טילים נוסף (פרח 6316), השמיד אותו, ופנה מזרחה לעבר שני בסיסי טילים נוספים (פרח 6418 ו-6419, ממערב למתחם "גשירה"). הכוח התבקש בקשר שוב לנסות ולזהות "טילים קטנים" (טילי SA-6). הכוח הסתער על המתחם והצית בירי מקלעים ותותחים את הטילים, שהיו מוצבים על המשגרים. הפגיעה בטילים הציתה את המנוע הרקטי של הטילים וגרמה לכך ששוגרו במסלול אקראי ללא שליטה.
לאחר השמדת שני בסיסי הטילים פנה הגדוד שוב דרומה ועצר להתארגנות ליד שלושה מבנים נטושים, ממזרח למחנות אבו סולטן. במהלך ההתארגנות כוחות מצריים שחלפו לידם נופפו להם לשלום. לאחר זמן מה, כשהכוח עדיין בהתארגנות, נפתחה עליו אש ארטילרית. הכוח חזר לכלים ונע חזרה במהירות לראש הגשר בשעה 14:00 לערך. בדרכם חזרה אחד הטנקים נעצר ומנועו לא הניע. הוחלט לגרור אותו על ידי טנק אחר כשהם משתרכים מאחורי הטור אך מצליחים גם הם לייצר אש לעבר כלי רכב מצריים ולהשמיד מספר משאיות.
הכוח הישראלי חזר לראש הגשר לאחר פשיטה של עשרות קילומטרים לעומק מצרים ללא אבדות בנפש או בציוד.
תוצאות הפשיטה
דבר קיומו של כוח ישראלי מצידה המערבי של התעלה לא נודע לפיקוד המצרי והכוחות הישראלים פעלו בהצלחה רבה לנוכח ההפתעה המוחלטת של יחידות הצבא המצרי המותקפות. התנועה המהירה של הכוח לא איפשרה איכון שלו על ידי המצרים ובכל שלבי הפשיטה לא התפתח קרב בין הכוחות שכן המצרים הותקפו מבלי שהספיקו להתארגן. בפשיטה הושמדו שלושה בסיסי טילים ונוצר "מסדרון מטוהר" מטילים שהקל על חיל האוויר הישראלי לפעול באזור. אף על פי שככל הנראה בחלק מבסיסי הטילים שהושמדו היו טילי SA-6 החדישים, הכוח השמיד גם אותם בתוך ההסתערות החפוזה ולא התפנה להשתלט על אחד מהם. טיל ה-SA-6 נותר עד לסוף המלחמה ולאחריה טיל מאיים במיוחד מאחר שנתוניו הטכניים והאלקטרוניים לא נודעו לחיל האוויר ולא פותח בעבורו פתרון ל"א. במהלך הפשיטה נפגעו עשרות כלי רכב מצריים ונפגעו חיילים מצריים רבים.
אריק בציג
רוברט אריק בציג (באנגלית: Robert Eric Betzig; נולד ב-13 בינואר 1960) הוא פיזיקאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2014 ביחד עם שטפן הל וויליאם מורנר, "על פיתוח מיקרוסקופיה פלואורסצנטית ברזולוציית-על". מכהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
ביוגרפיה
אריק בציג נולד ב-13 בינואר 1960 באן ארבור שבמישיגן. בשנת 1983 בציג סיים תואר ראשון בפיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה, כשמטרתו אז הייתה להצטרף לתעשיית האווירונאוטיקה. לאחר מכן למד באוניברסיטת קורנל. בשנת 1988 סיים באוניברסיטה זו את לימודי הדוקטורט בפיזיקה ישומית ובפיזיקה הנדסית. עבודת הדוקטורט שלו התמקדה בפיתוח מיקרוסקופ אופטי שיוכל להציג עצמים קטנים מיכולת הרזולוציה של האור הנראה, שהיא כשני מיקרומילימטר (0.2 מיקרון). מגבלה תאורטית זו - מחצית מאורך הגל הקצר ביותר הנראה, של האור הסגול - נתגלתה על ידי ארנסט אבה ב 1873.
אמנם, מיקרוסקופ אלקטרונים יכול להראות עצמים קטנים בסדרי גודל מ-0.2 מיקרון, אבל הוא מחייב להקפיא את האובייקט בו רוצים לצפות, ולכן מיקרוסקופ האלקטרונים אינו מאפשר מעקב אחרי תהליכים בתא החי.
בשנת 1989, לאחר קבלת הדוקטורט, החל בציג לעבוד במעבדות בל, במחלקה למחקר מוליכים למחצה. באותה שנה, 1989, עמיתו של בציג, ויליאם מורנר, שזכה בהמשך בפרס נובל בכימיה יחד עם בציג, פיתח את המיקרוסקופ הראשון שיכל להציג עצמים קטנים מהמגבלה התאורטית של 0.2 מיקרון. המיקרוסקופ של מורנר יכל לפעול רק בטמפטורת האפס המוחלט. בעקבות המחקר של מורנר, בציג היה לאדם הראשון שהצליח לצפות בחומרים פלואורוסצנטיות (פלואורופור) בטמפרטורות החדר, תוך שהוא קובע את מיקומן בדיוק של פחות מ-0.2 מיקרון. חלבונים פלואורוסצנטיים אלו פולטים אור באורך גל מסוים, בתגובה לכך שהם מוארים באור באורך גל אחר. לדוגמה, בתגובה לכך שהם מוארים באור בצבע כחול, הם יפלטו אור בצבע אדום. בכך הם מאפשרים לצבוע חלקים מסוימים בתא ולעקוב אחריו. מחקרם של בציג ושל מורנר התבסס גם על עבודתו של שטפן הל בגרמניה ובפינלנד. ב-2014 זכה שטפן הל בפרס נובל לכימיה יחד עם בציג ומורנר.
טיפת מזל (שיר)
טיפת מזל הוא שיר שנכתב על ידי דני שושן, ובוצע על ידי הזמרת הישראלית זהבה בן. השיר יצא כחלק מאלבומה הראשון של בן, טיפת מזל, שיצא לאור ב-31 בדצמבר 1988. השיר הוא גרסה בעברית לשיר Dil Yarası של הזמר הטורקי אורהאן גנג'ביי.
"טיפת מזל" נחשב לשיר הפריצה של הזמרת, ועם הזמן, הפך לאחד משיריה המוכרים והמזוהים ביותר איתה.
בן ביצעה את השיר גם בסרט טיפת מזל מ-1992, בו השתתפה.
הצלחה
בשנת 2015 זכה השיר במקום ה-17 במצעד הים תיכוני של ynet, רדיו תל אביב, רדיו חיפה ורדיו דרום של כל הזמנים.
לאורך השנים, פורסמו גרסאות כיסוי רבות לשיר, שבוצעו, בין היתר, על ידי כנסיית השכל, אגם בוחבוט, ושירי מימון עם גיא שרפי. כמו כן, ביצעה בן את השיר כדואט עם זמרים שונים, בהם אייל גולן, רמי קלינשטיין, הראל סקעת, ואתי לוי, אחותה התאומה.
שביתות האקלים (ספטמבר 2019)
שביתות האקלים שהתקיימו בספטמבר 2019, הן סדרה של שביתות ומחאות שהתקיימו בתביעה ממנהיגי העולם לנקוט בפעולות בנוגע לשינויי האקלים. מוקדי השביתות הופעלו ב-4,500 מוקדים ב-150 מדינות, מתוכם 1,000 מוקדים באזורים שונים של ארצות הברית. על פי מספר הערכות בכלי התקשורת, אם סופרים גם האירועים הלא-מאורגנים שהצטרפו לאירועי שביתה, האירועים התקיימו בסך הכל בכ-185 מדינות ברחבי העולם, וכך או אחרת שביתות האקלים שהתקיימו בספטמבר 2019 נחשבות באמצעי התקשורת כמחאת האקלים הגדולה ביותר בהיסטוריה.
אירועי המחאה התמקדו בתאריכים ה-20/9 וה-27/9, ובמידה חלקית גם בתאריכים שביניהם, זאת על רקע פסגת האקלים של האו"ם שהתקיימה ב-23/9. במידה מסוימת אירוע השביתות העולמי הוא אירוע המשך של שביתת בתי הספר למען האקלים, שאורגנה מוקדם יותר באותה שנה על ידי גרטה טונברי.
מארגני המחאה דיווחו על למעלה מ-4 מיליון משתתפים ברחבי העולם, בהם כ-1.4 מיליון משתתפים בגרמניה , כ-300,000 משתתפים באוסטרליה , למעלה מ-300,000 משתתפים במחאת האקלים הגדולה ביותר בהיסטוריה של אנגליה , ולמעלה מ-250,000 משתתפים באירוע המרכזי של ניו יורק. התמיכה ההמונית לוותה גם ידי תמיכה מאורגנת של למעלה מ-2,000 מדענים מ-40 מדינות.
אירועים דומים התקיימו לאחר ספטמבר 2019, בהם "צעדת אוקטובר הגדולה" בהודו בה השתתפו אלפי אנשים, ואורגנה על ידי ליסיפריה קנגוג'אם ופעילים נוספים.
רקע
שביתות האקלים שהתקיימו בספטמבר 2019, היו המשך לגלי מחאה ושביתות עולמיים שהתקיימו בחודשים שקדמו לכך, והאירוע העולמי השלישי בסך הכל, והגדול ביותר לזמנו. בגל השביתות העולמי הראשון שהתקיים במרץ 2019 השתתפו 1.6 מיליון איש מיותר מ-125 מדינות. הגל השני התקיים במאי 2019 על רקע הבחירות לפרלמנט האיחוד האירופי, ובו אורגנו מוקדי מחאה ב-1,600 אירועים ב-125 מדינות.
עוד טרם גל השביתות של שנת 2019 הפכה גרטה טונברי, נערה בת 16 משוודיה, לאדם המזוהה עם שביתות אלו, לאחר שהייתה פעילה באירועים מקומיים בשוודיה, ונחשבת למקור השראה לאירועים העולמיים, זאת אף על פי שהיא איננה מהמארגנים של גלי השביתות הבינלאומיים. המארגנים הם קבוצה של נערים, תלמידי תיכון וחטיבות ביניים ממספר מדינות בארצות הברית. ארגון המחאה קיבל רוח גבית מחברות שונות, ביניהן מיקרוסופט ובן אנד ג'ריס, שאפשרו לעובדיהן לקחת יום חופש מהעבודה כדי להצטרף למחאה.
השביתות בישראל
לצד מדינות רבות נוספות, גם בישראל צוינו השביתות למען האקלים, ובאירועי המחאה השתתפו מאות תושבים, רובם תלמידים, בחמישה מוקדים - ירושלים, תל אביב-יפו, באר שבע, חיפה וסח'נין. את האירועים ליוו במידה מסוימת גם ארגונים הפועלים למען הסביבה. החברה הישראלית סודהסטרים היא החברה היחידה שהציעה לעובדיה יום חופש כדי להשתתף באירועי המחאה.
קרחון גיבס
קרחון גיבס (באנגלית: Gibbs Glacier) הוא קרחון, בצידו המזרחי של חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
הקרחון זורם לכיוון דרום מזרח ונשפך אל חלקו הצפוני של הדום הקרח מרקטור.
אורכו של הקרחון 24.1 קילומטרים.
קרחון גיבס, כמו גם קרחון נני (הזורם לכיוון צפון - מערב) ממלאים את השקע הרוחבי שבין קרחון ההדום מרקטור לבין פיורד ניני שבצד המערבי של חצי האי האנטארקטי.
גילוי הקרחון
קרחון גיבס צולם מהאוויר ומופה לראשונה על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בין השנים 1939–1941 וכן על ידי משלחת המחקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.
מקור השם
הקרחון נקרא על שמו של פיטר מ. גיבס (Peter M. Gibbs) שהיה חבר במשלחת סקר שטחי חסות איי פוקלנד, והיה סוקר באי הורסשו בשנת 1957, ובאי סטונינגטון פיקד על הסקר שנעשה בשנת 1958.
שאדי אל-נחאס
שאדי אל-נחאס (בערבית: شادي النحاس; נולד ב-27 במרץ 1998 באלכסנדריה, מצרים) הוא ג'ודוקא קנדי, המתחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג.
קריירה
אל-נחאס החל להתאמן בענף הג'ודו מאז שהיה בן 4, כשניסה ללכת בעקבות אחיו, מוהב. הוא התאמן באופן יותר רציני, כשהיגר ממצרים לקנדה בגיל 12 והחל לקחת שיעורי הגנה עצמית נגד בריונות בבית הספר.
בנובמבר 2018, אל-נחאס זכה במדליית כסף בגראנד פרי אוסקה. בשנת 2019, הוא זכה במדליות ארד בגראנד פרי יקטרינבורג ובגראנד פרי אבו דאבי. שנה לאחר מכן, הוא זכה גם כן במדליית ארד, הפעם בגראנד פרי בודפשט. בשנת 2021, אל-נחאס גבר על איליה סולמאנידזה בקרב גמר גראנד פרי טביליסי וכתוצאה מכך זכה במדליית הזהב.
בנוסף לזכיותיו השונות בסבב תחרויות הגראנד פרי, אל-נחאס זכה במדליות זהב באליפויות הג'ודו הפאן-אמריקאית בלימה 2019 ובגוודלחרה 2020.
ביוני 2021, אל-נחאס נכלל בסגל המשלחת הקנדית לאולימפיאדת טוקיו (2020), הראשונה שלו בקריירה. באולימפיאדה זו, אל-נחאס ניצח את שני הקרבות הראשונים שלו עד שהפסיד ברבע הגמר לורלאם ליפרטליאני הגאורגי; כתוצאה מכך, הוא נשר לבית הניחומים. במסגרת בית זה, אל-נחאס העפיל לקרב על מדליית הארד לאחר ניצחון על פיטר פלצ'יק, אך לא הצליח לזכות בה לבסוף לאחר שהפסיד לזוכה בארד, ז'ורז' פונסקה הפורטוגזי.
יוביק (רומן)
יוּבּיק (באנגלית: Ubik) הוא ספר מדע בדיוני מ-1969 מאת הסופר האמריקאי פיליפ ק. דיק. הוא נחשב לאחת מהיצירות המוערכות ביותר של דיק, וב-2010 הוכלל ברשימה שערך מגזין טיים של 100 הספרים הכי טובים מ-1923. בסקירת הספר עבור מגזין טיים, כתב הסופר לב גרוסמן על הספר שהוא "סיפור אימה מטלטל ואקזיסטנציאליסטי, סיוט שממנו אתה לא בטוח אף פעם אם התעוררת ממנו". הספר עוקב אחר ג'ו צ'יפ, טכנאי העובד עבור ארגון רונצ'ייסטר, המציע שירותי-נגד ל"פסיונים", אנשים בעלי יכולות פסיונים כגון חזיית עתיד, קריאת מחשבות, טלקינזיס וכיוצא בזה. צ'יפ הוא טכנאי המסוגל לקבוע האם קיים פסיון בסביבה. בעולם בו הספר מתרחש, ישנם ארגוני פסיונים, אשר מציעים את שירותיהם של אנשים אלו, לכל צורך שיכול לעלות, ובפרט לטובת ריגול תעשייתי. בעקבות תאונה, ספק פיצוץ מכוון, ג'ו צ'יפ וחבריו מוכרחים להבין במהירות מה השתנה בעולם בו הם חיים, וכיצד לפתור את התעלומה שגורמת לכולם להיעלם ולמות מוות אלים.
עלילה
בשנת 1992, האנושות התיישבה בירח וכוחות פסיונים הם נפוצים. גיבור הספר, ג'ו צ'יפ, הוא טכנאי שקוע בחובות, העובד עבור ארגון רונסייטר, ארגון של מתמידרים, אנשים בעלי יכולת ביטול של יכולות פסיוניות. צ'יפ מתפעל ציוד מכני שמסוגל לקבוע האם ישנה נוכחות של פסיונים ומהי מידת הכוח שלהם, והוא אחד מהבכירים בארגון רונסייטר. בנוסף אליו, יש בארגון רונסייטר אנשים עם יכולות טלפתיות, טלקינזיס וחיזוי עתיד, כל אלו יחד מסייעים ללקוחותיהם להבטיח את הפרטיות שלהם על ידי ביטול היכולות של פסיוניים שיכולים להימצא סביבם. החברה מנוהלת על ידי גלן רונסייטר ואשתו המנוחה אלן, שמצויה במצב של "חצי-חיים". זהו מצב של הקפאת גופה במיכל המאפשר לנפטרים יכולות הכרתיות לתקשורת, המוגבלים בפרקי זמן קצרים יחסית. בזמן שרונסייטר מתייעץ עם אשתו, הוא מגלה שהתודעה שלה נפרצת על ידי פולש בשם ג'ורי מילר, נער שמצוי אף הוא במצב של "חצי חיים" באותו "בית חיים" שאלן ממוקמת בו.
כשאיש עסקים נודע בשם סטנטון מיק שוכר את ארגונו של רונסייטר כדי שיבטיח את מפעליו בירח מפני ריגול תעשייתי, מרכיב רונסייטר צוות של 11 מאנשיו הטובים ביותר בתחומם, לרבות מגויסת חדשה בשם פט קונלי. בחורה מסתורית עם יכולת פסיונית ייחודית של ביטול אירועי ההווה על ידי חזרה לעבר ושינויו, אשר ג'ו צ'יפ בחן והזהיר את רונסייטר מפניה בשל חששו מיכולותיה החזקות. רונסייטר וצ'יפ, שני היחידים בחבורה שאינם בעלי יכולות פסיוניות, נוסעים יחד עם החבורה לירח, שם הם מגלים שהמשימה היא מלכודת שאורגנה ככל הנראה על ידי החברה הפסיונית של ריי הוליס, המתחרה העיקרי עם ארגונו של רונסייטר. פיצוץ של פצצה פוצע אנושות את רונסייטר על המקום, מבלי לפגוע משמעותית בשאר. החבורה, בהובלתו של ג'ו צ'יפ, נסוגים במהירות לספינה שלהם, במירוץ נגד הזמן להביא את גופתו של גלן רונסייטר בזמן ל"בית החיים". הם מצליחים להכניס אותו למצב של "חצי חיים" במתקן שיש להם בחללית, אולם עם הגיעם ארצה מסתבר שאין ביכולתם ליצור שום קשר עם רונסייטר, ובלית ברירה, הם קובעים תאריך לקבורתו.
החל מזמן הפיצוץ, החבורה מתחילה לחוות שינויים מוזרים במציאות סביבם. חפצים רבים שהם נתקלים בהם הם ישנים יותר מכפי שהם אמורים להיות. חלק מהחפצים הם גרסאות מיושנות יותר של החפץ, כגון מעלית עם מפעיל מעלית בתוכה במקום שבו הייתה מעלית מודרנית או מכונית מדגם ישן במקום מכונית מדגם חדיש, כל החפצים נסוגים בזמן עד לנקודה בה הם מפסיקים את התדרדרותם בשנת 1939. במקביל, החבורה מוצאת את עצמה מוקפת בביטויים שונים לרונסייטר עצמו, כגון מטבעות עם הראש שלו. בנוסף למצב עניינים זה, החבורה מגלה שבפרקי זמן משתנים, חברים שונים מהקבוצה מתחילים להרגיש עייפים, אחר כך קר ולבסוף קמלים ומתים מוות מזוויע. ג'ו צ'יפ מנסה להבין את המצב החדש שהם מצויים בו ולפענח שני מסרים סותרים שהוא מקבל מרוסייטר עצמו. מסר אחד אומר שגלן רוסייטר עדיין חי והם כולם מתים, ואילו המסר השני טוען שהמסרים מרונסייטר כולם הוקלטו על ידו מראש לפני מותו. ההודעה האחרונה מפרסמת מוצר בשם "יוביק" שאמור לסייע למי שנמצא במצב ההתדרדרות שהחבורה מוצאת את עצמה בו, ולהחזיר את החפצים למצבם הרגיל. צ'יפ מסיק שהם כולם מתים ומחוברים יחד במצב של "חצי חיים" ומנסה ללא הצלחה להשיג "יוביק" כדי למנוע את מותו.
בעלים (סרט)
בעלים (ברוסית: Хозяин) הוא סרט דרמה רוסי, שביים יורי ביקוב.
עלילה
גיבורי הסרט הם משפחת מנשוב, הרואה תאונה על הכביש ועוזרת לאדם בשם רודין להימלט. מסתבר שהאיש הזה הוא סגן אלוף בשירות הביטחון הפדרלי הרוסי. עם זאת, נוצרת ידידות, מה שהופך במהרה למקור לבעיות עצומות עבור המנשובים.
הפקה
העבודה על הסרט החלה בשנת 2020, בשיתוף פעולה עם חברת Hype Film הרוסית, בהפקת איליה סטיוארט, פאבל בוריה, מוראד אוסמן ועם ניקולאאס סאליס כמפיק בפועל. החברה השווייצרית Bord Cadre Films ו-British Sovereign Films מעורבים גם הם בעבודת הפרויקט כמפיצים.
בצורת (שיר)
בצורת הוא דואט ישראלי, שהוציאו הזמר-יוצר הישראלי אביב גפן יחד עם הזמר-יוצר החסידי אברהם פריד בשנת 2020. מילות השיר נכתבו על ידי גפן, שהלחין ועיבד את השיר.
רקע
השיר יצא כמחאה על הפצת השנאה בין דתיים וחילוניים בציבור ובתקשורת, וזכה לסיקור תקשורתי רב, חיובי ושלילי, והגיע למיליון צפיות ביוטיוב תוך חודש מיציאתו.
שבוע לאחר יציאתו, נכנס השיר לפלייליסט של גלגלצ, לראשונה מזה 40 שנות קריירה מוזיקלית של פריד.
ביקורות
פריד טען שידע על הסיכון בדואט כזה אך היה מוכן לקחת את הסיכון וגפן טען שבסביבתו קיבלו את הדואט באהדה.