cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כריסטוף קראמר
נבחרת גרמניה
קראמר פתח בגמר המונדיאל, עקב פציעה של סאמי ח'דירה דקות לפני בעיטת הפתיחה. עם זאת, קראמר נאלץ לעזוב את המשחק במחצית הראשונה לאחר שספג פגיעת ראש, ואנדרה שורלה החליף אותו. מאוחר יותר התגלה כי קראמר אולי סבל מזעזוע מוח כתוצאה מההתנגשות שלו עם מגן ארגנטינה אזקיאל גאראי. השופט ניקולה ריצולי הודה לאחר ההתנגשות שקראמר בא אליו, ושאל אותו: "שופט, זה הגמר?". בעקבות השאלה, הודיע על כך השופט לבסטיאן שוויינשטייגר ודרש שקראמר יוחלף, מה שאכן קרה 14 דקות מאוחר יותר.
שפות בברוניי
בברוניי מדוברות שפות אחדות. השפה הרשמית של ברוניי היא מלאית סטנדרטית, המהווה את הבסיס לסטנדרטים במלזיה ובאינדונזיה. החוק נכנס לתוקף ב-29 בספטמבר 1959, עם החתימה על חוקת ברוניי.
מלאית סטנדרטית
מלאית מוגדרת כשפה הלאומית של ברוניי בחוקה של 1959, ותפקידה הראשי במדינה משמש בפילוסופיית ה-MIB הלאומית (Melayu Islam Beraja, 'המלוכה האסלאמית המלאית'). בעוד שמלאית מתפקדת לא טוב בתור שפה לאומית, בדרך כלל ההנחה היא כי מדובר בסוג של מלאית סטנדרטית הדומה לסוגים הרשמיים שמקודמים במלזיה ובאינדונזיה.
מבחינת ההגייה, המלזית הסטנדרטית של ברוניי היא רוטית, ולכן יש [r] בסוף מילים כמו besar ('גדול'), ויש לה הגייה של [a] ולא [ə] בסוף מילים כגון saya ('אני'). ההגייה עשויה להיות שונה במקצת מזו של ההגיה במלזיה, המושפעת מניבים מקומיים.
מלאית ברונייאנית
הניב המקומי, מלאית ברונייאנית, הוא השפה המדוברת ביותר במדינה, עם מעל ל-266,000 דוברים, כש-84% מהמילים שלה דומות למלאית סטנדרטית.
מלאית ברונייאנית מדוברת גם כלינגואה פרנקה בחלקים מסוימים של מזרח מלזיה, כגון הטריטוריה הפדרלית של לבואן, המחוזות לימבנג ולוואס (סראוואק) והמחוזות סיפיטאנג, בופור, קואלה פניו ופאפאר (סבאח). בברוניי, השימוש במלאית ברונייאנית מתרחב על חשבון שאר שפות המיעוטים של הילידים בברוניי, שרובן נמצאות בסכנת הכחדה.
מספר מאפיינים פונולוגיים של מלאית ברונייאנית הם: הצליל /h/ לא יכול להופיע בתחילת המילה, כך שהמילה habis (סיום) במלאית סטנדרטית הוא abis במלאית ברונייאנית; ויש רק שלושה תנועות, /i,a,u/. לגבי תחביר השפה, מקובל שהפועל מופיע לעיתים קרובות במיקום התחלתי, וקיימת קבוצה מובחנת של פעלים מודאליים.
ההבדל הבולט ביותר בין ההגייה של מלאית ברונייאנית וקדיאן הוא שלמילה latter אין צליל /r/, כך ש-rambut (שיער) במלאית ברונייאנית הוא ambut בקדיאן.
אנגלית
אנגלית נמצאת בשימוש נרחב כשפה עסקית ורשמית והיא מדוברת על ידי רוב האוכלוסייה בברוניי, אם כי לחלק מהאנשים יש רק ידע בסיסי בשפה. יש עיתון יומי יחיד בשפה האנגלית, Borneo Bulletin.
המגדלים הגבוהים (סדרת טלוויזיה)
המגדלים הגבוהים (The Looming Tower) הוא מיני-סדרת טלוויזיה אמריקאית, המבוססת על ספרו התיעודי של לורנס רייט משנת 2006 בשם זהה, שפרק הבכורה שלה שודר בהולו ב-28 בפברואר 2018. סדרת הדרמה בת 10 הפרקים נוצרה והופקה על ידי דן פוטרמן, אלכס גיבני ורייט. פוטרמן גם שימש כיוצר הסדרה, וגיבני ביים את הפרק הראשון. בסדרה מככב אנסמבל שחקנים בהשתתפות ג'ף דניאלס, טהר ראחים, רן שמידט, ביל קמפ, לואי קנקלמי, וירג'יניה קול, אלה ריי פק, סאליבן ג'ונס, מייקל סטולברג, פיטר סרסגארד ואלק בולדווין.
שפות בברוניי
אנגלית
מערכת חינוך דו-לשונית הוצגה לראשונה ב-1985, כאשר שלוש השנים הראשונות נלמדו במלזית בעוד שאנגלית הייתה אמצעי ההוראה עבור רוב המקצועות מהשנה הרביעית של בית הספר היסודי ואילך, כך שלכל ילדי בית הספר הייתה חשיפה משמעותית לאנגלית מאז. בשנת 2008 הוצגה מערכת החינוך החדשה SPN21, ומכאן ואילך נלמדו מתמטיקה ומדעים באנגלית מתחילת בית הספר היסודי, כך שתפקידה של האנגלית מתבסס ביתר שאת.
ביטן
ביטן (בבלארוסית: Быцень; בפולנית: Byteń; ביידיש: ביטען) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
שפות בברוניי
אנגלית
השפה המדוברת בבתי המשפט היא בעיקר אנגלית, אם כי, כמו במלזיה, אנגלית מוחלפת לעיתים קרובות במלאית. אחת התוצאות של קידום האנגלית והמלאית בברוניי היא ששפות שמדברים מיעוטים, כמו טוטונג ודוסון, הולכות ונעלמות מהמרחב הציבורי.
ביטן
תולדות היישוב
ביטן נזכרת לראשונה במאה ה-16, ובראשית המאה ה-17 הוקם בה מנזר. במהלך פשיטת האימפריה השוודית נהרסה העיירה.
שפות בברוניי
אנגלית
כמה מאפיינים של הגיית האנגלית הברונייאנית הם: צליל ה-TH בתחילת מילים כמו thin ו-think נוטה להיות מבוטא כ-[t]. הקטנת תנועות נמנעת בעיקר במילים כגון og ו-that: ויש שכיחות הולכת וגוברת של הגייה רוטית.
סינית
המיעוט הסיני בברוניי מדבר מספר ניבים של סינית. הניבים העיקריים של הסינית המדוברת בברוניי כוללים הוקיאן, קנטונזית והאקה.
ביטן
תולדות היישוב
בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום נפת סלונים של האימפריה הרוסית. במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית נערך בסביבת העיירה קרב, והעיירה נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי ביטן
בין מלחמות העולם נמנו בביטן כ-1,200 יהודים, כשני שלישים מתושביה. בעיירה פעלו מפלגות ותנועות נוער ציוניות, לצד מוסדות חינוך דתיים. עם כניסת הצבא האדום לאזור בספטמבר 1939, הולאמו העסקים הפרטיים בה.
שפות בברוניי
סינית
מנדרינית היא שפת ההוראה בחלק מבתי ספר סיניים, ויש גם מספר שידורי רדיו במנדרינית. מנדרינית משמשת גם כלינגואה פרנקה בקרב הקהילה הסינית.
שפות ילידים
מלבד מלאית ברונייאנית וקדיאן (הנחשבת לעיתים קרובות לניב של מלאית), ישנן חמש קבוצות אתניות של מיעוטים ילידיים המוכרים רשמית בברוניי, כאשר לכל אחת מהן יש שפה משלה: טוטונג, בלאיט, דוסון, ביסאיה ומורוט, וכל אחת מחמש שפות המיעוטים הללו נמצאת בסכנת הכחדה, אם כי דווח שמורוט (המדוברת בעיקר במובלעת טמבורונג) בריאה יחסית, בין היתר משום שהיא מדוברת מעבר לגבול מלזיה.
ביטן
יהודי ביטן
ב-28 ביוני 1941 נכבשה ביטן בידי הגרמנים, ומונה בה יודנרט. בתחילת אוגוסט 1941 הובאו לעיירה מגורשים יהודים מעיירות הסביבה, ובתקופה זו נרצחו בה שתי משפחות יהודיות. בהמשך החודש צוו יהודי העיירה לענוד טלאי צהוב.
בפברואר 1942 שולחו כ-180 יהודים מהעיירה לעבודות כפייה במחנה העבודה פוז'וויצ'ה. בתחילת יוני 1942 הועברו יהודי העיירה לגטו, בו שוכנו בצפיפות רבה. בתקופה זו פעל בגטו ארגון מחתרתי, אשר סייע ליהודים להימלט ממנו.
שפות בברוניי
ערבית
ערבית היא שפת הקוראן ומשמשת את חוקרי האסלאם בברוניי. דתה הרשמית של ברוניי היא האסלאם.
ביטן
יהודי ביטן
ב-25 ביולי 1942 בוצעה בגטו אקציה, בה נרצחו 840 מיושביו ליד הכפר זפולה (Zapole). בעקבות זאת, נמלטו מהגטו ליערות כ-500 יהודים, וחלקם הצטרפו לקבוצות פרטיזנים.
שפות בברוניי
ערבית
ערבית נלמדת בבתי ספר, ובמיוחד בבתי ספר דתיים. כל הילדים המוסלמים מחויבים על פי חוק ללמוד בבית ספר אוגמה ('בית ספר דתי') במשך חמש ימים, שלוש שעות כל יום, בשבוע מגיל 7 עד 15, ותוכנית הלימודים של בתי ספר אלו מקדמת לימוד ערבית וכן מיומנויות שימוש בג'אווי, הסקריפט המתבסס על האלפבית הערבי למטרת כתיבת השפה המלאית.
ביטן
יהודי ביטן
באוגוסט 1942 חוסל גטו ביטן, תוך רצח כל יושביו, למעט מספר בעלי מקצוע, אשר נרצחו כחודש לאחר מכן.
שפות בברוניי
ערבית
בנוסף לבתי הספר הדתיים, נכון לשנת 2004, היו בברוניי שישה בתי ספר בערבית ומכללה אחת למורים דתיים.
ביטן
רבני העיירה
בין רבני העיירה נודעו:
וילם פרדריק הרמנס
וילם פרדריק הרמנס (בהולנדית: Willem Frederik Hermans; 1 בספטמבר 1921 – 27 באפריל 1995) היה סופר, משורר, מחזאי ומסאי הולנדי.
הרמנס נחשב לאחד הסופרים החשובים ביותר בהולנד של אחרי המלחמה, לצד הארי מוליש וחרארד רווה.
ספרו המפורסם משנת 1966 לא לישון לעולם תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 2011 בהוצאת מחברות לספרות, בתרגום רן הכהן.
טיוואנאקו
טיוואנאקו (Tiahuanaco או Tiwanaku) הוא אתר ארכאולוגי חשוב במערב בוליביה, שבדרום אמריקה. העיר שימשה בתקופה הפרה־קולומביאנית, במהלך מרבית האלף הראשון לספירה, בתור בירתה של מעצמה אזורית בלתי ידועה שקדמה לאינקה.
מיקום ושם האתר
חורבות העיר העתיקה נמצאות בגובה 3,845 מ' באזור הרמה הגבוהה המכונה "אלטיפלנו", 15 ק"מ דרומית לאגם טיטיקקה ו־72 ק"מ מערבית ללה פאס בירת בוליביה.
לא ידוע בוודאות מאין לקוח שמה של טיוואנאקו, משום שלא נמצאה שום עדות לקיום כתב כלשהו אצל בוני האתר. על פי גרסה אחת, מדובר בשם שנתנו למקום בני האינקה, שהקימו את האימפריה שלהם על חורבות התרבות שבנתה את האתר. אם אמנם כך, אזי פירוש השם בשפת האינקה הוא "מקום החיות". יש גם שסוברים כי מדובר בשיבוש השם taypiqala (אבן במרכז), כפי שהמקום נקרא באיימרה, שפת העם הילידי המתגורר באזור, שהם אולי צאצאי בוני האתר, אשר האמינו כי המקום נמצא במרכז העולם.
היסטוריה
טיוואנאקו התגלתה למערב לראשונה ב־1549. קונקיסטאדור ספרדי בשם גילה שרידים שלה במקרה, כשחיפש אחרי בירת ממלכת האינקה.
על פי הידוע כיום, העיר החלה ככפר קטן, בערך בין 1200 לפנה"ס ל־1500 לפנה"ס. עם זאת, הארכאולוג האוסטרי ארתור פוזננסקי טוען בספרו Tihuanacu, the Cradle of American Man (ארבעה חלקים: שני הראשונים יצאו לאור ב־1945, שנה לפני מותו ואילו שני החלקים האחרונים יצאו רק ב־1957), שזמן הקמתה מוקדם בהרבה. על פי פוזננסקי, טיוואנאקו הוקמה בשנת 15,000 לפני הספירה.
תושבי המקום התפרנסו תחילה מחקלאות בעל וגידול תפוחי אדמה ודגנים. באזורים מוגנים יותר הם גידלו גם אפרסק. המקום התרחב לעיר גדולה בין המאה ה־3 והמאה ה־5 בזכות היכולת לעבד נחושת. החברה הייתה למעמדית, הופיע מעמד של בעלי מלאכה, והתושבים החלו לבנות מערכות השקיה ולעסוק בחקלאות שלחין. בסביבות שנת 550 הייתה העיר לבירת מעצמה אזורית בדרום הרי האנדים, והחלו נבנים בה בתים מונומנטאליים. בנוסף החלו מוקמים סביבה שדות מוגבהים שביניהם תעלות השקיה, ואלה השתרעו על שטח כולל של כ־65 קמ"ר. העיר חוברה בדרכים אל היישובים השכנים, ונעשה שימוש בלאמות, כבהמות משא לשינוע סחורות.
בשיא פריחתה, במאה ה־8, השתרעה העיר על פני 6 קמ"ר וכללה פירמידות, מקדשים, חצרות שקועות ואזורי מגורים עירוניים. התגוררו בה בין 70,000 ל־125,000 תושבים, ובתחום השפעתה קמו ערים בנות ומושבות. בחלק מהתקופה, האימפריה שטיוואנאקו הייתה בירתה, התקיימה במקביל לאימפריית הוארי, שהחלה כמושבה של טיוואנאקו, ואשר שלטה על האזור שבו שוכנת כיום פרו.
נטישת העיר
טיוואנאקו ננטשה בערך בשנת 1000. הסיבה לנטישה אינה ידועה, אך רוב החוקרים סבורים כי גרמו לכך שנות בצורת אחדות. הבצורת גרמה לאגם טיטיקקה, שהיה אז גדול יותר, להתכווץ ולהתרחק מהעיר.
מאז נטישת טיוואנאקו, הסגנון האמנותי הייחודי לה נעלם. סגנון זה כלל יכולת בניין מרשימה. המבנים נבנו מאבנים שחוברו ללא טיח. האבנים נחצבו, סותתו, קושטו והותאמו יחד ברמת דיוק ששום תרבות דרום אמריקאית אחרת, כולל האינקה, לא השתוותה אליה. התושבים הצטיינו גם בקרמיקה. כלי החרס הצבועים של טיוואנאקו הם בין ההישגים הגדולים ביותר שאליהם הגיעה מי מהתרבויות הפרה קולומביאניות בדרום אמריקה.
הכפר המודרני הנושא את שם האתר הוקם לאחר הכיבוש הספרדי, וחלק ניכר מחומרי הבנייה ששימשו בהקמתו נלקחו מהאתר הארכאולוגי. חלקים מהכפר אף מכסים את האתר. הכנסייה נבנתה בין 1580 ל־1612 והיא מן העתיקות בסביבה. משני צידי הכניסה אליה ניצבים מונוליתים ענקיים לצד פסלי פטרוס ופאולוס הקדושים.
רוב המבנים באתר העתיק לא נשתמרו היטב, בהיותו יעד לביזה ולחפירות שבוצעו על ידי חובבנים במטרה לאתר חפצי ערך, במהלך כל התקופה, החל מנטישת העיר ועד המאה ה־20.
בשנת 2000 הוכרז האתר על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
ז'טל (מחוז משנה)
דמוגרפיה
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ז'טל 29,703 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 84.77% בלארוסים, 9.28% פולנים ו-4.25% רוסים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (87.25%) ורוסית (10.28%).
גזירת מקח וממכר בשבת וחג
גזירת מקח וממכר בשבת וחג היא אחד מאיסורי שבות. גזירה זו מצטרפת לשורה של גזירות דומות, שכולם אוסרים על העברת חפץ מרשות משפטית אחת לרשות משפטית שנייה. טעם האיסור, שמקורות בתקנת חכמים, הוא גזירה שמא תוך כדי מכירת החפץ לרשות האחרת, יכתוב האדם את סכום המקח על הנייר כמקובל, ובכך יעבור על איסור מהתורה.
בחג
בחגים, בהם הקֵלה התורה והתירה מלאכות שיש בהם צורך אוכל נפש, הקלו גם חז"ל והתירו את גזירת מקח וממכר בחלקה, ובלבד שלא תעשה בדרך מקח וממכר. חכמים הגדירו ברורות את גדרם של המקח וממכר, והורו מפורטות את האסור והמותר בשלבים השונים של המכירה.
מכירת בשר
אף על פי שהותרה מכירת בעל חיים בחג, אסרו חז"ל לפסוק את דמיה. כדי שהמוכר יוכל לדעת מה הוא המחיר של בעל החיים כדי שיוכל לשום את בעל החיים במוצאי החג ולקבוע את סכום התשלום, ניתן להעמיד שני בעלי חיים זה ליד זה, המוכר והלוקח יסכימו ביניהם ששני בעלי החיים אכן שווים בכספם, ובמוצאי החג יחליט המומחה מה שווי בעל החיים שנמכר.
כמו כן, אם רוצה אדם לקנות בחנות חלק מבעל החיים, כשהוא מבקש מהזבן, לא יבקש ממנו בשר בשווי סכום כך וכך, אלא יאמר: רוצה אני לקנות מחצית מבעל חיים זה, שליש או רבע.
כאשר שוקלים את נתח הבשר, לאחר השחיטה, כדי לדעת את שוויו, אין לשקול אותו במאזניים או אחר כלי מדידה אחר באופן הרגיל, שכן הדבר נחשב לעובדין דחול (=מעשה חול), איסור זה אמור לא רק במקח וממכר אלא גם על משקל לצורכים ביתיים. אלא שנחלקו חז"ל בגבולות האיסור: בעוד שרוב החכמים אסרו לשקול את הבשר בכף מאזניים כלל, התיר רבי יהודה לשקול את הבשר, ובתנאי שבצד השני לא ישימו משקולת כנהוג, אלא כלי מסוים שידוע מה משקלו.
שיטה אחרת, היא שיטתו של רבי יהושע שהתיר לשקול חתיכת בשר אחת מול אחרת שידועה משקלה. לשיטה זו של רבי יהושע קיימת סימוכין ממשנה אחרת.
עצה זו של רבי יהושע, טובה במיוחד לשני אנשים שותפים הרוצים לחלוק ביניהם חתיכת בשר משותפת. כך למשל, בביתו של רבי יהודה הנשיא שהיה עשיר גדול, שעל שולחנו הסבו רבים מתלמידיו, (ביניהם רבי חייא, רבי שמעון ברבי, בר קפרא, רבי ישמעאל ברבי יוסי), הגיעה פעם חתיכת בשר בחג כמתנה, ושנים מתלמידיו שקלו אותה ביניהם. אך אביי הסביר כי אין לנו לדעת האם אכן ניתן לפסוק כרבי יהושע, שהרי משנה מפורשת אומרת כדבריו, וייתכן שהותר לשקול מנה כנגד מנה רק כאשר מדובר במכירה (שאז אין הדרך לשקול מנה כנגד מנה) אך לא בחלוקה (שאז נחשב הדבר כעובדין דחול שהרי אין כאן שינוי מהרגיל). אולם להלכה לא נפסק כלל כרבי יהושע.
באופן דומה, אסור לאדם לומר לטבח "שקול לי נתח בשר" בסכום מסוים. אבל מותר לו לבקש חתיכת בשר מסוימת וידועה לפי האופן בו נהוג לחתוך את הבשר בעיר.
מכירת משקאות
כאשר אדם רוצה לקנות משקה בחנות (למשל שמן או משקה אחר), יעשה זאת לא באופן של מקח וממכר. אסור לו להזכיר סכום של כסף, אלא יאמר לו אסור שהכלי יהיה כלי העשוי למדידה - דבר הנראה כ"עובדין דחול", ולפי רוב החכמים (חוץ מרבי יהודה) אפילו כלי שלא עומד בשימוש יומיומי למידה אבל הוא עומד למטרה זו (בעתיד), אסור להשתמש בו לצורך זה.
מכירת ביצים ואגוזים
למרות שחז"ל אסרו להזכיר כל מידה, סכום כסף או אמת מידה של משקל כל שהוא, שכן הדבר נראה כמקח וממכר, התירו חז"ל לקנות אוכל במניין ("תן לי ארבעה עשר ביצים"). אך אסור להזכיר סכום מידה (גודל או משקל) או סכום כסף.
ועידת טאבה
ועידת טאבה (ידועה גם כפסגת טאבה) הייתה ועידה של שיחות ישירות בדרג מנהיגים בין מדינת ישראל והרשות הפלסטינית, שהתקיימה בין ה-21 בינואר ל-27 בינואר 2001 בטאבה שבחצי האי סיני. מטרת השיחות הייתה להתקדם לעבר "הסדר הקבע" בין ישראל לפלסטינים ולסיים את הסכסוך הישראלי-פלסטיני. השיחות הופסקו ב-27 בינואר, בגלל הבחירות בישראל. המנצח בבחירות, אריאל שרון, בחר שלא להמשיך בשיחות אחרי ניצחונו.
מהלכים דיפלומטיים
השיחות התקיימו אחרי ועידת קמפ דייוויד בין ראש ממשלת ישראל אהוד ברק ויושב ראש הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת, ופרוץ האינתיפאדה השנייה בישראל. קבוצות פלסטיניות חמושות התקיפו מתקנים ישראלים. הפלסטינים אמרו שהביקור של אריאל שרון בהר הבית ובמסגד אל-אקצא היו האירועים שהציתו את האינתיפאדה בספטמבר. לנשיא ארצות הברית ביל קלינטון היו השיחות ניסיון אחרון להגעה לשלום במזרח התיכון לפני סיום כהונתו והחלפתו על ידי ג'ורג' ווקר בוש ב-20 בינואר 2001. ב-6 בפברואר 2001 נבחר אריאל שרון לראשות ממשלת ישראל, וסירב בכל תוקף לדבר עם יושב הראש יאסר ערפאת.
רקע
הישראלים והפלסטינים נפגשו קודם בוושינגטון די. סי. מ-19 בדצמבר עד 20 בדצמבר 2000. את ישראל יצגו שר החוץ שלמה בן עמי ומנהל לשכת ראש הממשלה גלעד שר. הנשיא קלינטון הציג הצעה. אחרי פגישות בקהיר בין בן עמי וערפאת, השיחות עברו לטאבה.
טריטוריה
שני הצדדים הסכימו שעל פי החלטה 242 של מועצת הביטחון של האו"ם, קווי הארבעה ביוני ישמשו כבסיס לקביעת גבול בין ישראל ומדינת פלסטין.
יהודה ושומרון
בפעם הראשונה שני הצדדים הציגו מפות של יהודה ושומרון. המפות היו בסיס לשיחות הטריטוריה וההתנחלויות. ישראל הציגה שתי מפות, והפלסטינים התחייבו למפות כבסיס. הפלסטינים הציגו מפות משלהם שמציגות את השטח שימסר לישראל. ישראל אמרה שלפי מתווה קלינטון, גושי התיישבות מסוימים צריכים להיות מסופחים לישראל. הפלסטינים לא הסכימו לכלול גושים במפות, ואמרו שזה יגרום נזק לפלסטינים החיים באזורים שישראל רוצה לספח, ולזכויות הפלסטיניות.
רצועת עזה
אף צד לא הציג מפה של רצועת עזה. הוסכם כי כל הרצועה תהיה תחת ריבונות פלסטינית, אבל היו כמה בעיות בפרטים. כל ההתנחלויות היו אמורות להתפרק, והצד הפלסטיני רצה שזה יקרה תוך 6 חודשים, פרק זמן שלא התקבל על ידי ישראל. שני הצדדים הסכימו שיהיה מעבר בטוח מצפון רצועת עזה (בית חאנון) לחברון, ושיהודה ושומרון ועזה חייבות להיות מחוברות.
ירושלים
שני הצדדים הסכימו להצעת מתווה קלינטון, שאמרה שכל השכונות הערביות בירושלים יהיו בריבונות פלסטינית, וכל השכונות היהודיות יהיו בריבונות ישראלית. שני הצדדים נטו להסכים שהעיר תהיה עיר מפורזת. הצד הישראלי קיבל את ההצעה שירושלים תהיה בירת שתי המדינות:ירושלים לישראל ו"אל קודס" לפלסטינים. שני הצדדים הסכימו לשלטון באתרים הקדושים להם. הוסכם על ריבונות ישראלית בכותל המערבי, למרות שנותרה מחלוקת על גודל האזור. שני הצדדים הסכימו שבעיית הר הבית עוד לא נפתרה.
הפליטים הפלסטינים
ניירות הוחלפו כבסיס לשיחות על פתרון בעיית הפליטים הפלסטינים. שני הצדדים הסכימו שההכרה בהחלטה 242 מובילה להכרה בהחלטה 194 של העצרת הכללית של האו"ם. הצד הישראלי הסכים לתוכניות הבאות:
שני הצדדים הסכימו שאונר"א יתכנן תוכנית לשיקום הפליטים במשך זמן מוסכם של חמש שנים.
הצד הישראלי ביקש שבעיית הפליטים היהודים ממדינות ערב תוכר, למרות שלא הייתה אחריות פלסטינית לבעיה. הצד הפלסטיני תבע פיצויים לפליטים הפלסטינים, וישראל דחתה זאת.
סיום השיחות
השיחות הסתיימו ללא הסכם ב-27 בינואר 2001, לפני הבחירות לראשות הממשלה מספר ימים לאחר מכן. התקדמותו של תהליך אוסלו, שהתרחש מאז ועידת מדריד, הלכה ודעכה. בעקבות המשא והמתן ירדה התמיכה בברק, לצד התפרעויות בשטחים שפגעו קשות באמון של הציבור הישראלי בפלסטינים ובערפאת. אווירה זו סייעה לאריאל שרון להיבחר לראשות הממשלה בפברואר 2001, שסירב לחדש את השיחות עם כניסתו לתפקיד, ועזרה לליכוד ולמפלגות הימין לנצח בבחירות בשנת 2003 בצל האינתיפאדה השנייה.
שמתי ברז למורה
עלילה
הסרט עוקב אחר עלילותיו של פריס ביולר (ברודריק), תלמיד בית הספר תיכון משיקגו, אשר מחליט באחד מהימים להבריז מבית הספר. את יום זה, מעביר ביולר במרכז העיר עם ידידו הטוב קאמרון פריי (ראק) וחברתו סלואן פיטרסון (שרה), תוך כדי שהוא מצליח באופן יצירתי להערים על מנהל בית הספר שלו (ג'ונס), אחותו הצעירה ג'ייני (גריי), והוריו. הסרט מתאפיין בשבירת הקיר הרביעי, ביולר פונה לעיתים קרובות ישירות לקהל ומסביר את הטכניקות שלו ואת מחשבותיו.
במהלך הסרט מבקרים הגיבורים במונומנטים מפורסמים של שיקגו בהם משחק בייסבול בריגלי פילד, מגדל סירס, מכון האמנות של שיקגו, בורסת הסחורות של שיקגו, וכן במצעד יום פון שטיובן.
הונג מיונג-בו
הונג מיונג-בו (בקוריאנית: 홍명보; ) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל דרום קוריאני.
הונג, יליד סיאול, שימש כבלם נבחרת קוריאה הדרומית. בשנת 2004 פרש מכדורגל לאחר ששיחק בארצות הברית בקבוצת לוס אנג'לס גלאקסי. בשנת 2013 נתמנה למאמן נבחרת קוריאה הדרומית בכדורגל. לאחר הקמפיין המאכזב של הנבחרת במונדיאל 2014, הונג התפטר מתפקידו.
פצצת נייטרון
עקרון הפעולה של פצצת הנייטרון דומה מאוד לזה של פצצה גרעינית רגילה. בתהליך של ביקוע גרעיני נפלטים מכל אטום שמתבקע נייטרונים ברמות אנרגיה גבוהות מאוד. בפצצת אטום, כולאים את חלקיקי הנייטרון בתוך הפצצה כך שהאנרגיה שלהם הופכת לאנרגיה קינטית המתבטאת כגל הדף וחום עצום. בפצצת הנייטרון מניחים בשלב מסוים לרוב הנייטרונים להיפלט בצורת קרינה.
בניגוד לקרינת אלפא ובטא, ובדומה לקרינת גמא, לנייטרונים אין מטען חשמלי, ולכן הם אינם מייננים באופן רציף לאורך המסלול שלהם. מצד שני, בניגוד לקרינת גמא, הנייטרונים גם לא מתפזרים על אלקטרונים, התופסים את רוב הנפח של החומר. אינטראקציה בין נייטרונים מהירים לחומר מתרחשת בעיקר כפיזורים אלסטיים על גרעין האטום, התופס נפח קטן מאוד מהחומר. תכונות אלו גורמת לכך שנייטרונים עוברים יחסית בחופשיות דרך רוב החומרים, (מלבד חומרים עשירים במימן כגון מים ופלסטיק). כאשר נייטרון מתפזר על גרעין של אטום, הוא מעביר אליו מספיק אנרגיה כדי לגרום ליינון, ועל כן קרינת נייטרונים היא קרינה מייננת קטלנית בעלת טווח ארוך וכושר חדירה גדול. קרינת נייטרונים יכולה לעבור בקלות שריון עבה, כמו זה של טנק לדוגמה, ולהשמיד את כל יושביו.
לאחר שהנייטרונים התנגשו מספר פעמים בחומר, רמת האנרגיה שלהם קטנה. בשלב זה הם מסוגלים לפגוע בגרעין אטום ולהיבלע על ידו. תכונה זו של נייטרונים באנרגיה נמוכה עשויה להפוך מתכות שונות לרדיואקטיביות בעצמן. התוצאה היא שגופי מתכת (ובין השאר - רק"מ) שספגו קרינת נייטרונים יישארו רדיואקטיביים ברמה קטלנית במשך מספר ימים לאחר הפעלת הפצצה. עקב השפעותיה נחשבת פצצת נייטרון לנשק גרעיני טקטי מצוין כנגד ריכוזי שריון וצבא.
קישורים חיצוניים
Kernwaffentechnik
רן הכהן
רן הכהן (נולד ב-2 בדצמבר 1964) הוא חוקר, מרצה, ומתרגם ישראלי.
הכהן סיים תואר ראשון במדעי המחשב, תואר שני בספרות השוואתית והוא בעל תואר דוקטור בחקר היהדות. הוא משמש מרצה בכיר בסגל החוג לספרות באוניברסיטת תל אביב.
הכהן תרגם לעברית כ-30 ספרים, בעיקר מהולנדית וגרמנית, אך גם מאנגלית ומגעז. בין השאר תרגם את מאמריו החשובים של מרטין לותר..
הכהן זכה בפרס טשרניחובסקי לתרגום לשנת תשע"א - 2010 על תרגומו לאפוס הלאומי האתיופי, כבר נגשת (כבוד המלכים).
הכהן זכה גם בפרס התרגום בהולנד בשנת 2020 על תרגומיו מהולנדית לעברית ועל פעילותו לקידום הספרות ההולנדית בישראל
הכהן פעיל בארגוני שמאל פוליטי בישראל, ומפרסם מפעם לפעם מאמרים באתר האינטרנט "Antiwar.com".
פייסון
פייסון (באנגלית: Payson) היא עיר במחוז יוטה ביוטה, ארצות הברית. היא חלק מהמטרופולין של פרובו. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2000 בארצות הברית מנתה אוכלוסיית פייסון 12,716 נפש. נכון ל-2008 ראש העיר הוא בורטיס ביל.
יבגני זנן
יבגני זנן (נולד ב-5 בפברואר 1998 בסנקט פטרבורג, שברוסיה) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב-אמן.
נכון לנובמבר 2021, מדורג במקום ה-13 בישראל לפי מד כושר.
ביוגרפיה
עלה לישראל בשנת 2010, התגורר בבאר שבע ולמד במקיף א' באר שבע. משחק בליגה הלאומית מאז שנת 2011: תחילה כחבר מועדון באר שבע, אחר כך כנציג את מועדון אליצור פתח תקווה, ומשנת 2016 כחבר מועדון ראשון לציון.
גרמניה
הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (בגרמנית: Bundesrepublik Deutschland "בונדסרפובליק דויטשלנד") היא מדינה במרכז אירופה, הנמנית עם המדינות המתועשות החזקות בתבל. בצפונה גובלת גרמניה ב, בדנמרק, וב; במזרחה בפולין ובצ'כיה; בדרומה באוסטריה ובשווייץ ובמערבה היא גובלת בצרפת, בלוקסמבורג, בבלגיה ובהולנד. נהרות הריין, האלבה והדנובה חוצים את שטחה, דבר שהקנה לה לאורך ההיסטוריה מעמד של מרכז כלכלי, מסחרי ותרבותי ביבשת כולה.
גרמניה היא איחוד פדרלי הכולל שש-עשרה מדינות (Bundesländer, הגייה ). היא לא התקיימה כמדינת לאום מאוחדת עד 1871, אף שהתרבות והשפה הגרמנית עתיקות הרבה יותר. במשך כמעט אלף שנה, עד 1806, הייתה גרמניה בבחינת מקבץ מדינות אוטונומיות למדי, במסגרת האימפריה הרומית הקדושה. בין 1815 ל-1867 התאגדו המדינות הגרמניות בקונפדרציה רופפת. תחת אוטו פון ביסמרק אוחדו אותן מדינות ב-1871 למדינה גרמנית מאוחדת, שהפכה באחת לכוח החזק ביותר באירופה. המדינה תועשה במהרה ורשמה זינוק כלכלי עצום, אולם ניסיונותיה להשיג מעמד של מעצמה אירופית מן הדרג הראשון הגיעו לקיצם עם תבוסתה במלחמת העולם הראשונה.
הסנקציות והקנסות שספגה גרמניה ממדינות ההסכמה לאחר המלחמה, וכן קשייה הכלכליים החמורים של רפובליקת ויימאר, יחד עם ייאוש מתבוסת המלחמה, הובילו במידה רבה לעלייתם לשלטון של אדולף היטלר והמפלגה הנאצית, אשר סחפו בסופו של דבר את מדינתם ואת שאר העולם למלחמת העולם השנייה. במהלך מלחמה זו, חוללה גרמניה תחת השלטון הנאצי את השואה – רצח עם ייחודי בתולדות העמים – במהלכה נרצחו באופן שיטתי כשישה מיליון יהודים בשל יהדותם, ממניעים אידאולוגיים-אנטישמיים. כמו כן, במהלך המלחמה, נרצחו בידי הנאצים כחמישה מיליון בני מיעוטים אתניים נוספים.
גרמניה הובסה בשנית ונכבשה על ידי בעלות הברית, ואולם לנוכח המלחמה הקרה פוצלה המדינה למערב גרמניה הפרו-מערבית ולמזרח גרמניה שנתמכה על ידי ברית המועצות. בנפול הקומוניזם והגוש המזרחי, התאחדו שתי הגרמניות תחת הרפובליקה הפדרלית בשנת 1990. השוני בין מזרח ומערב וצמיחה כלכלית איטית, מוסיפים להקשות על המדינה.
כחברת ארגון המדינות המתועשות (G7), כלכלתה של גרמניה היא הרביעית בגודלה בעולם, והיא ידועה בתעשיות הברזל, הפלדה, המיכון והרכב שלה. גרמניה היא עמוד תווך מרכזי של האיחוד האירופי, לצד צרפת, בהיותה אחת ממייסדות הארגון ובפרט כחברה בעלת האוכלוסייה והכלכלה הגדולה ביותר באיחוד. המדינה חברה גם ב ובברית נאט"ו.
לי קוכמן
לי קוכמן (נולד ב-18 באפריל 1995) הוא ג'ודוקא ישראלי, סגן אלוף אירופה (2019) ואלוף ישראל. מחזיק במדליית ארד אולימפית מטוקיו 2020 בקטגוריית הנבחרות המעורבות.
גרמניה
שמותיה של גרמניה ואטימולוגיה
יותר מכל מדינה אירופאית אחרת, גרמניה נקראת בשמות שונים בשפות שונות. הדבר נובע בין היתר מריבוי השבטים שחיו בחבל הארץ הנחשב גרמניה היום, ומהעובדה שגרמניה התאחדה למדינה אחת בשלב מאוחר מאוד ביחס למדינות אירופאיות אחרות.
לי קוכמן
קריירה
נולד לדלית ואורון קוכמן, שניהם אנשי קבע בצה"ל. גדל בעיר רמת-גן והתחנך בבית הספר [בליך] בעיר. בשנת 2011, זכה קוכמן במדליית ארד באליפות אירופה לקדטים שנערכה בשלוש הערים שבמלטה. בנובמבר 2014, הוא זכה במדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בוורוצלב שבפולין.
גרמניה
שמותיה של גרמניה ואטימולוגיה
ניתן לתלות את שמה של גרמניה בשפות השונות בשישה מקורות שונים:
לי קוכמן
קריירה
ב-14 ביוני 2015, זכה קוכמן במדליה הראשונה שלו בטורניר מהסבב העולמי לבוגרים כאשר זכה במדליית ארד בגראנד פרי בודפשט לאחר שניצח את מארק אודנטל הגרמני. בספטמבר 2016, הוא זכה במדליית כסף בגראנד פרי זאגרב לאחר שניצח 3 מתוך 4 קרבות. באפריל 2018 זכה קוכמן במדליית ארד בגראנד פרי טביליסי.
גרמניה
היסטוריה
גרמניה אוחדה לראשונה כמדינת לאום מודרנית בשנת 1871, עם כינון האימפריה הגרמנית ושוב בשנת 1990 במהלך שנודע כאיחוד מחדש. זאת אף שהשפה הגרמנית ותחושת ה"גרמניות" קיימות כבר יותר מאלף שנים.
אלון הלל
אלון הלל (נולד ב-9 ביולי 1953) הוא מתופף, פזמונאי ומעבד מוזיקלי ישראלי.
לי קוכמן
קריירה
באליפות אירופה בשנת 2019 שנערכה במינסק כחלק מהמשחקים האירופיים, זכה קוכמן במדליית כסף. קוכמן החל את סבב הקרבות עם ניצחון באיפון על מיכאל קוזלובסקי הפולני בחלוף 3:56 דקות. לאחר מכן המשיך באיפון נוסף על רפאל שוואנדינגר מליכטנשטיין בתום 3:11 דקות. בשמינית הגמר גבר קוכמן ביתרון של עונשים על יריבו ההונגרי כריסטיאן טוט. ברבע הגמר קוכמן גבר שוב ביתרון של עונשים על מילאן רנדל הסלובקי שספג עונש שלישי לחובתו בתום 1:56 דקות. בחצי הגמר קוכמן פגש את ההולנדי נואל ואן 'ט אנד וניצח באיפון 37 שניות לסיום הקרב. בגמר התמודד קוכמן מול מיכאיל אוזרלר הסלובני-טורקי והפסיד בעונשים לאחר שספג את העונש השלישי לאחר 3:21 דקות.
אולימפיאדת טוקיו 2020
באולימפיאדת טוקיו 2020, קוכמן זכה במדליית ארד עם נבחרת ישראל בקטגוריית הנבחרות המעורבות. בתחרות האישית בקטגוריית המשקל של עד 90 ק"ג, קוכמן הודח בשלב שמינית הגמר. הוא הגיע לתחרות האולימפית מדורג במקום ה-20 מבין המתחרים והחל את דרכו בסיבוב הראשון מול דויד קלמרט הצ'כי, אותו ניצח באיפון לאחר כעשר דקות של קרב. בשמינית הגמר הוא הפסיד באיפון ללאשה בכאורי הגיאורגי והודח.
גרמניה
מקרל הגדול ועד לאימפריה הגרמנית: 800–1871
לאורך התקופה עמד הרייך בסימן פיצול מתמשך של המדינות המרכיבות אותו, עד לקריסתו המוחלטת. בימי הביניים, ברית הנזה הייתה מכשיר מרכזי שבאמצעותו נפוצה ההשפעה הגרמנית בצפון אירופה. ב-1530 יצרה הרפורמציה הפרוטסטנטית זרם דתי נפרד שהיה לדת המדינה במדינות גרמניות רבות. הדבר הביא לקרע ולמאבקים דתיים בתוך גרמניה, שעמדו ביסוד מלחמת שלושים השנים (1618). לאחר המלחמה הייתה גרמניה חלשה ומפולגת מתמיד; המדינה לא יכלה להתנגד ל, שבמהלכן נכבש הרייך וקרס (1806). גם התמוטטותה של האימפריה הנפוליאונית לא השיבה את הרייך לחיים, ותחתיו הוקמה קונפדרציה גרמנית רופפת.
אלון הלל
ביוגרפיה
הלל נולד וגדל בתל אביב.
גרמניה
האימפריה הגרמנית: 1871–1918
האימפריה הגרמנית הוקמה ב ב-18 בינואר 1871 על ידי אוטו פון ביסמרק, קנצלר "הברזל" הפרוסי, כתוצאה מאיחוד מדינות גרמניה השונות, לאחר התבוסה הצרפתית במלחמה הפרנקו-פרוסית. אוסטריה, בתורה, לא נכללה באיחוד זה ומעורבותה בעניינים הגרמניים פסקה לאחר תבוסתה ב. באחדה את מגוון המדינות הגרמניות, הייתה האימפריה למדינת-הלאום הגרמנית הראשונה בהיסטוריה. כמעצמה, האימפריה הגרמנית החלה להקים קולוניות באפריקה. שנות התשעים של המאה ה-19 עמדו בסימן ראשיתו של מרוץ חימוש מול הממלכה המאוחדת.
במלחמת העולם הראשונה, לחמה האימפריה הגרמנית לצד האימפריה האוסטרו-הונגרית והאימפריה העות'מאנית בעיקר נגד צרפת, הממלכה המאוחדת והאימפריה הרוסית. בחזית המערבית קיבלה המלחמה אופי נייח עם קרבות עקובים מדם, ואילו במזרח לא התרחשו ניצחונות מכריעים. רוסיה נכנעה לגרמנים לאחר המהפכה הרוסית (1917); ואולם לאחר שנכנסה ארצות הברית למעגל הלחימה עוד באותה שנה, השתנו יחסי הכוחות לרעתה של גרמניה, עד כי בנובמבר 1918 נכנעה האחרונה לבעלות הברית המערביות, במה שסיים את מלחמת העולם. תנאי השלום הנוקשים שהופיעו בחוזה ורסאי גרמו לזעם ולתסכול בקרב הציבור הגרמני, שלא היה מוכן לתוצאה שלילית.
אלון הלל
ביוגרפיה
למד בפנימיית הדסים, ואת שירותו הצבאי עשה כמתופף בתזמורת חיל האוויר.
גרמניה
רפובליקת ויימאר: 1918–1933
לאחר התפטרותו של הקייזר וילהלם השני, הכריזו הסוציאליסטים הגרמנים על הקמתה של רפובליקה סוציאליסטית תחת האימפריה. באותו הערב הכריזו הסוציאל-דמוקרטים על הקמתה של רפובליקת ויימאר. בחודשים שלאחר מכן לחמה המפלגה הקומוניסטית של גרמניה נגד תומכי הרפובליקה. ואולם ב-11 באוגוסט 1919, חוקת ויימאר נכנסה לתוקף. בתקופה זו נוסדה גם המפלגה הנאצית.
אלון הלל
ביוגרפיה
בשנים 1979 –1980 היה המתופף של להקת "חמסין".
גרמניה
רפובליקת ויימאר: 1918–1933
קשיים כלכליים חמורים לאחר המלחמה, כמו גם חוסר מוכנות כללי לקבל את הדמוקרטיה, הביאו לחוסר שקט ציבורי במהלך שנות העשרים, אם כי הרפובליקה נהנתה באותה תקופה מפריחה תרבותית ומדעית. הבוחרים הגרמנים החלו תומכים באופן הולך וגובר במפלגות בלתי דמוקרטיות, שמאליות וימניות. התנגדות למודרניזציה וריאקציה פוליטית קנו את לבבות הבוחרים. המצב הידרדר עוד יותר לאחר השפל הגדול אשר פקד את העולם בראשית שנות השלושים, ובשתי מערכות הבחירות של 1932 זכו המפלגות האגרסיביות והאנטי-דמוקרטיות ביותר ממחצית מהמושבים: 37% (ואחר כך 33%) מהקולות הוענקו למפלגה הנאצית, וכ-16% לקומוניסטים.
סופה של רפובליקת ויימאר הגיע ב-30 בינואר 1933, כאשר נשיא גרמניה פאול פון הינדנבורג מינה את אדולף היטלר לקנצלר גרמניה בתמיכת מפלגות ימין נוספות. לאחר שבניין הרייכסטאג הוצת, פורסם צו שרפת הרייכסטאג שביטל זכויות אזרחיות ופוליטיות, ועם חקיקת חוק ההסמכה ב-23 במרץ קיבלה ממשלת היטלר סמכות חקיקה מלאה. הוקמה מדינה ריכוזית וטוטליטרית אשר לא התבססה עוד על שלטון החוק.
אלון הלל
ביוגרפיה
בשנת 1991 השתתף בעיבוד השיר "קר שם בחוץ" מתוך אלבומם של קלינשטיין והמועצה "אהביני".
גרמניה
גרמניה הנאצית: 1933–1945
עד 1940 כבשה גרמניה את רוב אירופה, אם כי הלופטוואפה כשל במשימתו להביס את הממלכה המאוחדת, עקב טעויות אסטרטגיות במערכה האווירית. כמנהיגת מדינות הציר כבשה גרמניה במשך שנות המלחמה כמעט את כל יבשת אירופה וכמעט את כל צפון אפריקה. בשנת 1941, יוגוסלביה ויוון נכבשו אף הן. באותה שנה הכריז היטלר מלחמה על ברית המועצות ועל ארצות הברית. כך, היטלר נכנס למלחמה בחזיתות מרובות שהקשו עליו להשיג את הניצחון, עובדה שהלכה והתבהרה עם התבוסה הגרמנית בקרב סטלינגרד (1943) שסימלה את כישלון הפלישה הגרמנית לברית המועצות. הערים הגרמניות הופצצו דרך קבע על ידי מטוסי בעלות הברית, וב-1945 נכבשה גרמניה כולה על ידן. היטלר שם קץ לחייו, המלחמה הסתיימה, וערי אירופה נחרבו ברובן.
אלון הלל
ביוגרפיה
בשנת 1995 הוציא קלינשטיין אלבום נוסף עם המועצה, "תפוחים ותמרים", שגם בו השתתף הלל בעיבודים. שיר באלבום שזכה להצלחה היה "הבוקר את הולכת", שהלל כתב את מילותיו יחד עם קלינשטיין. זהו השיר היחיד במצעדים השנתיים שבו השתתף הלל בכתיבה.
גרמניה
גרמניה הנאצית: 1933–1945
גרמניה הנאצית אחראית למותם של כ-64.5 מיליון בני אדם בזמן מלחמת העולם השנייה, בהם עשרות מיליוני אזרחים. לאחר תבוסתה של גרמניה במלחמה וכיבושה על ידי בעלות הברית נחשפו ממדי הרג האזרחים – סלאבים, צוענים ועוד. גרמניה הנאצית אחראית לפשעי המלחמה, לפשעים נגד האנושות, ולרצח העם מהחמורים שתועדו בהיסטוריה האנושית, קל וחומר שבהיסטוריה המודרנית: כשישה מיליון יהודים נרצחו ברצח עם שיטתי, אכזרי ומתוכנן היטב שביצעו הנאצים ועוזריהם, שלא נודע כמותו בתולדות האנושות. רצח עם ייחודי זה ידוע בתור שואת העם היהודי.
חלוקת גרמניה: 1945–1990
המלחמה הסתיימה באובדן שטחים רבים ובגירוש מיליוני גרמנים מאזורי שלזיה ומזרח פרוסיה. הטריטוריה הגרמנית הנותרת נכבשה על ידי המנצחים וחולקה לארבעה אזורי כיבוש, ולאחר המלחמה התכנסו נציגי המדינות המנצחות בעיר פוטסדאם ל בה נדון עתידה של גרמניה ואירופה לאחר המלחמה. העיר ברלין, אף ששכנה בלב האזור הסובייטי, חולקה אף היא בין ארבע בעלות הברית, כשהמערביות שולטות במערב העיר.
אלון הלל
ביוגרפיה
הלל היה חבר בלהקה המלווה את התוכנית "לילה גוב" ששודרה בערוץ 2.
גרמניה
חלוקת גרמניה: 1945–1990
ב-1949, במהלך המצור על ברלין, העבירו כוחות מערביים מזון ותרופות למערב ברלין באמצעות רכבת אווירית. מערב גרמניה השתקמה במהירות הודות לתוכנית מרשל האמריקנית, שנועדה לשקם את אירופה לאחר המלחמה. כלכלתה שבה והייתה לאחת הגדולות בעולם, בנס כלכלי, מעמדה המדיני התחזק, שלטון החוק ודמוקרטיה הושבו במתכונת יציבה על מנת למנוע רפובליקת ויימאר נוספת. צעדים אלו התעצבו בעיקר על ידי הקנצלר הראשון של גרמניה המערבית קונראד אדנאואר שאף פיתח עקרונות עמידה נוקשים מול גרמניה המזרחית והגוש הקומוניסטי ובראשם דוקטרינת הלשטיין. בשנות השישים, תחת הנהגתו של וילי בראנדט, התגברה מערב גרמניה על האנטיקומוניזם שבתחומה וכוננה מגעים עם ברית המועצות פולין ולבסוף גם עם גרמניה המזרחית, תוך הכרזה והכרה בגבולות האירופיים של אחרי 1945, במסגרת מדיניות הפשרה עם מזרח אירופה – האוסטפוליטיק.
אלון הלל
חיים אישיים
הלל היה נשוי לשחקנית ציפי מור ולהם בן אחד.
גרמניה
חלוקת גרמניה: 1945–1990
בקיץ 1989, כביטוי לאי-שקט הולך וגובר, החלו רבים מאזרחי מזרח גרמניה לבקש מקלט בשגרירויות מערב גרמניות במרכז ובמזרח אירופה, בתקווה שיתאפשר להם להגר למערב. הבלבול שחשו מנהיגי מזרח גרמניה גבר בסתיו 1989 לנוכח הדיווחים על הצלחותיהם של גורמים פרו-דמוקרטיים במדינות ברית ורשה. ב-9 בנובמבר אפשרו הרשויות המזרח-גרמניות כניסת אזרחים למערב ברלין ולמערב גרמניה. מאות אלפי בני אדם ניצלו את ההזדמנות; נקודות מעבר חדשות נפתחו לאורך חומת ברלין ולאורך הגבול עם מערב גרמניה. היה זה קיצה של מזרח גרמניה.
אלון הלל
חיים אישיים
ביולי 1987 הלל נישא בשנית לזמרת רחלי חיים עד למותה ב-18 ביוני 2023 ולהם שני בנים.
גרמניה
חלוקת גרמניה: 1945–1990
ב-1 ביולי 1990, סלל איחוד כלכלי וחברתי את הדרך לקראת איחוד פוליטי מלא. האיחוד של שתי הגרמניות קיבל את תוקפו ב-3 באוקטובר, אשר הוכרז כיום חג לאומי (יום האחדות הגרמנית).
לאחר איחוד גרמניה ועד היום: 1990 ואילך
משאבים רבים הופנו למטרת שיקום מדינות המזרח הנחשלות והשוואת התנאים בין מדינות המזרח והמערב. למרות ההתקדמות הרבה הפערים נותרו גדולים, והמרמור בקרב העם גבר. רבים טענו שהקנצלר הלמוט קוהל נבחר פעמיים נוספות רק הודות לאיחוד, שהוא היה מאדריכליו. לקראת סוף המילניום השני שקעה גרמניה במשבר הכלכלי החמור בתולדותיה מאז 1945, והאבטלה נסקה לשיאים חדשים. שמונה שנים לאחר איחוד גרמניה הביאו הבוחרים את סופה של תקופת הכהונה הארוכה ביותר של קנצלר גרמני כלשהו, ובחרו בגרהרד שרדר ממפלגת ה-SPD. למרות ניסיון לרפורמות מקיפות לא הצליח שרדר לשפר את המצב הכלכלי, ובשנת 2005 שיעור האבטלה הגיע לשיא של 11.7%, אך ירד בהדרגה לרמה של 5% בשנת 2019.
פוליטיקה
גרמניה היא רפובליקה פדרלית חוקתית, המבססת את המערכת הפוליטית שלה על חוקה, ה-Grundgesetz ("חוק היסוד"). בגרמניה קיימת מערכת פרלמנטרית, כאשר ראש הממשלה, הבונדסקנצלר, נבחר על ידי הפרלמנט.
בית הנבחרים הגרמני כולל את הבונדסטאג, בית הנבחרים הפדרלי, ואת הבונדסראט, המועצה הפדרלית, שבה מיוצגות, על פי גודלן, 16 המדינות המרכיבות את גרמניה. סמכות החקיקה העליונה היא בידי הבונדסטאג, ואילו הבונדסראט משתתף בתהליך החקיקה וניהול הפדרציה.
תפקידו של בית המשפט הפדרלי לחוקה (Bundesverfassungsgericht) הוא להבטיח כי נוהלי החקיקה והמשפט עולים בקנה אחד עם החוקה הגרמנית.
יחסי חוץ
יחד עם צרפת, גרמניה משמשת שחקן מוביל ב. בנוסף, גרמניה עומדת בראש מחנה מדינות האיחוד הקוראות להמשך האינטגרציה באופן שיחזק את הארגון ויקנה לו, לצד עוצמתו הכלכלית האדירה, גם סמכות פוליטית ואף ביטחונית. ב-1999 נשלחו כוחות גרמניים לקרב לראשונה מאז מלחמת העולם השנייה (ובכך הופרה מסורת גרמנית כבת יובל שנים שלא לעורר תשומת לב בזירה הבינלאומית), כאשר הקנצלר שרדר בחר להצטרף למלחמת נאט"ו נגד יוגוסלביה. בשלב מאוחר יותר, הוצבו כוחות גרמניים גם באפגניסטן והחל ממלחמת לבנון השנייה גם בלבנון. אחד מיעדי מדיניות החוץ של שרדר היה השגת מושב קבע במועצת הביטחון של האו"ם. גרמניה וצרפת עמדו בראש המדינות שהתנגדו לפלישה הצבאית לעיראק (2003) שהונהגה על ידי ארצות הברית, יחד עם מדינות הקואליציה, לרבות פולין, ספרד, איטליה, הממלכה המאוחדת, יפן, קוריאה הדרומית ואומות נוספות.
כנשיאה התורנית של האיחוד האירופי, גרמניה מובילה קו תקיף כנגד משבר האקלים והביאה להעלאת יעדי קיצוץ פליטת גזי חממה מ־40% ל־55% עד שנת 2030. כמו כן גרמניה מסייעת לערב הסעודית לעבור לשימוש באנרגיות מתחדשות ולזנוח את תלותה בנפט, על ידי מימון הקמת מפעל אלקטרוליזה בשטחה, שישמש להפקת חשמל נקי מדלקים מזהמים.
מפלגות
בגרמניה שלאחר מלחמת העולם השנייה קיימות באופן מסורתי שתי מפלגות גדולות, המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU) והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD). השלטון מתחלף בין שתי מפלגות אלה לסירוגין כאשר לעיתים משתתפות כמה מפלגות קטנות בקואליציה עם אחת המפלגות הגדולות.
מערכות בחירות בגרמניה
ב-27 בספטמבר 2009 התקיימו הבחירות לבונדסטאג. מערכת הבחירות זו היא השישית מאז איחוד גרמניה המערבית וגרמניה המזרחית, ואנגלה מרקל, מנהיגת המפלגה הנוצרית דמוקרטית, זכתה בקדנציה נוספת. בבחירות ב-2009 הנוצרים-דמוקרטים (CDU) הצליחו – יחד עם מפלגת האחות הבווארית שלהם (CSU) – לנצח בבחירות בהפרש ניכר מיריביהם הסוציאל-דמוקרטים (SPD). הם זכו בתמיכת 34% מקולות הבוחרים וקיבלו 239 צירים (מתוך 622) בבונדסטאג. הסוציאל-דמוקרטים קיבלו 23% בלבד מקולות הבוחרים וקיבלו 146 צירים. התמיכה בשתי המפלגות הגדולות ירדה מראשית המאה ה-21 באופן משמעותי, לטובת המפלגות הבינוניות (בבונדסטאג אין ייצוג למפלגות קטנות, בשל אחוז החסימה הגבוה: 5%). המפלגה הליברלית (FDP) זכתה בכ-14% מהקולות וקיבלה 93 צירים. מפלגת השמאל (Die Linke), זכתה בכ-12% מהקולות וקיבלה 76 צירים. מפלגת הירוקים זכתה בכ-11% מהקולות וקיבלה 68 צירים.
משטרה
האחריות לביטחון הפנים בגרמניה נתונה בידי המדינות. לכל מדינה משטרה (Landespolizei) משלה. כל משטרה מחולקת ל"סוכנות לשמירת הסדר" (Ordnungsbehörde), האחראית על הצד המנהלי ול"משטרת האכיפה" (Vollzugspolizei), האחראית בעיקר על מניעת פשעים. משטרת האכיפה מורכבת ממחלקת האכיפה (Schutzpolizei), ממחלקת הכוננות (Bereitschaftspolizei) וממחלקת החקירות (Kriminalpolizei). כל מחלקות החקירה של המדינות כפופות למחלקת החקירות הפדרלית (Bundeskriminalamt) הכפופה ישירות למשרד הפנים הגרמני. בנוסף קיימת גם המשטרה הפדרלית (Bundespolizei, נקראה בעבר משמר הגבול הפדרלי). למשטרה הפדרלית שייכות גם "היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור", GSG-9, וכן "היחידה הנעה ללכידת מבוקשים" (Mobile Fahndungseinheit).
מדינות גרמניה
גרמניה היא פדרציה המורכבת מ-16 מדינות, המחולקות ל-439 מחוזות (קְרַייזֶה). לכל אחת מהמדינות עיר בירה, ממשלה ומוסדות משלה (לברלין ולהמבורג אין ערי בירה, שכן הן ערי-מדינה; בתחומי מדינת ברמן, הנחשבת גם היא לעיר-מדינה, כלולות שתי ערים, והעיר ברמן היא עיר הבירה של מדינת ברמן). פיזור האוכלוסין במדינות השונות איננו אחיד: כמחצית מאוכלוסיית גרמניה חיה בשלוש המדינות המאוכלסות ביותר (נורדריין-וסטפאליה, בוואריה ו-באדן-וירטמברג); המחצית השנייה פזורה על-פני 13 המדינות האחרות.
גאוגרפיה
פני השטח: מאז שאוחדה מחדש, השיבה לעצמה גרמניה את מעמדה המסורתי כמרכז המקשר בין סקנדינביה בצפון לאזור הים התיכון בדרום, כמו גם בין האוקיינוס האטלנטי ממערב למדינות מרכז ומזרח אירופה.
שטח גרמניה משתרע מרכס הרי האלפים שבדרום (הנקודה הגבוה ביותר: הצוגשפיצה – Zugspitze, מבוטא צוקשפיצֵה – 2,962 מטר), עד לחופי הים הצפוני בצפון-מערב והים הבלטי בצפון מזרח. בתווך נמצאות הגבעות המיוערות של גרמניה התיכונה, ובצפון הקרקע שטוחה למדי (הנקודה הנמוכה ביותר: נאונדורפר/וילסטרמארש – 3.54 מטר מתחת לפני הים). בגרמניה עוברים כמה מנהרותיה הראשיים של אירופה, לרבות הריין, האלבה והדנובה.
הודות למיקומה המרכזי, גרמניה היא המדינה האירופית בעלת מספר הגבולות הרב ביותר למעט רוסיה: הפדרציה גובלת עם דנמרק בצפון, פולין וצ'כיה במזרח, אוסטריה ושווייץ בדרום, צרפת ולוקסמבורג בדרום-מערב, ובלגיה והולנד בצפון-מערב.
אקלים: רוב רובה של גרמניה ממוקם באזור אקלימי קריר עד ממוזג, המאופיין בעיקר בלחות וברוחות מערביות.
בצפון ובצפון-מערב האקלים הוא אוקייני במיוחד: משקעים יורדים במשך כל עונות השנה, החורפים מתונים למדי והקיצים קרירים באופן יחסי. במזרח האקלים יבשתי הרבה יותר ואופייני לזה הקיים במזרח אירופה: החורפים עשויים להיות קרים מאוד ולהימשך זמן רב, ואילו הקיצים עשויים להיות חמים מאוד. תקופות יובש ארוכות מאפיינות אזור זה. בדרום ובמרכז האקלים משתנה בין מאפיינים אוקייניים ליבשתיים.
כלכלה
כלכלת גרמניה היא הראשונה בגודלה באירופה והרביעית בגודלה בעולם במונחי תוצר לאומי גולמי, נכון ל-2017. התל"ג הגרמני עמד על 3.69 טריליון דולר באותה שנה. התוצר לנפש, בניטרול שווי כוח הקנייה (PPP), עמד על כ-52,000$, והיה ה-16 בגובהו בעולם.
המשק הגרמני מוטה ייצוא. נכון ל-2017, היקף הייצוא מגרמניה הוא השלישי בגובהו בעולם, אחרי סין וארצות הברית ובפער ניכר מהיצואנית הרביעית בגודלה, יפן, והייצוא היווה באותה שנה 47% מהתוצר שלה, שיעור גבוה משמעותית מזה של סין וארצות הברית. זאת חרף חוזקו היחסי של מטבע האירו. שותפות הסחר העיקריות שלה כוללות את צרפת, ארצות הברית, סין, הממלכה המאוחדת, איטליה והולנד. ענפי הייצוא העיקריים הם כלי רכב, מכונות, ציוד אלקטרוני, כימיקלים ותרופות.
התעשייה היוותה כ-30% מהתוצר ב-2017. שיעור זה גבוה יחסית למדינות המערב, אף על פי שבדומה למדינות אחרות חלקו של הייצור התעשייתי נמצא בירידה מאז שלהי המאה ה-20. המגזר התעשייתי נשען על כוח אדם מיומן, מוניטין ומסורת רבת-שנים. תפקיד משמעותי בתעשייה ממלאות חברות קטנות ובינוניות, שבחלקן נמצאות בבעלות משפחתית במשך דורות (עסקים אלה מכונים בכינוי לא-רשמי Mittelstand).
בגרמניה מערכת רווחה ענפה המספקת לאזרחים שירותים שונים. למערכת הרווחה החברתית בגרמניה שורשים היסטוריים עמוקים; החל בקשר ההדוק בין הפרט לחברה שנוצר לאחר הרפורמציה, דרך תחייתה של הממלכה הפרוסית לאחר מלחמת שלושים השנים, כמו גם ראשית המהפכה התעשייתית. מערכת הרווחה העתיקה נתפסת כהיבט חיובי של החברה הגרמנית, וגרמנים רבים מתגאים בו. המערכת מספקת ביטוח רפואי אוניברסלי (אם כי לא ממשלתי), דמי אבטלה, קיצבאות ילדים ושאר צרכים חברתיים.
סוגיה המעוררת דאגה בגרמניה היא שיעור האבטלה, הנותר גבוה זה שנים רבות (במיוחד במדינות המזרחיות), וגורם לירידה בביקוש המקומי, מה שמאט את קצב הצמיחה הכלכלית. עם זאת, כלכלת גרמניה נאלצה לספוג את עלויות האיחוד מחדש של חלקי המדינה, גורם שיש התולים בו את האשמה העיקרית לקצב הצמיחה האיטי של גרמניה לעומת מדינות אחרות ב. עד היום, באזורים שהשתייכו למזרח גרמניה, אין תשתית כלכלית ראויה להקמת עסקים קטנים ובינוניים, שעמדו ביסוד ההצלחה הכלכלית של מערב גרמניה.
לפי תחזית של מכון מחקר ממשלתי בשנת 2023, כוח העבודה צפוי לקטון ב-3 מיליון איש בעשור הקרוב. מגל ההגירה של 2015 רק מחצית מצאו עבודה.
דמוגרפיה
בגרמניה חיים מעל 83 מיליון בני אדם, מהם כ-72 מיליון בעלי אזרחות גרמנית, ו-11.2 מיליון זרים. נתון זה מציב את גרמניה בראש המדינות המהוות יעד להגירה על פי ה-OECD. גרמניה היא מדינה צפופה יחסית (מקום 56), עם צפיפות ממוצעת של 231 נפש לקמ"ר. כ-87% מהאוכלוסייה חיה בערים. עם זאת, קיימות רק ארבע ערים גרמניות עם אוכלוסייה העולה על מיליון נפש: ברלין (3.4 מיליון), המבורג (1.8 מיליון), מינכן (1.2 מיליון), וקלן (1.04 מיליון). ערים מרכזיות נוספות הן פרנקפורט אם מיין, שטוטגרט, דיסלדורף, ברמן והנובר. בגרמניה נמצא האזור העירוני הרביעי בגודלו באירופה (אחרי מוסקבה, לונדון ופריז) – חבל הרוהר; אוכלוסיית החבל עולה על 5.5 מיליון איש, ומתוך 50 עריה הגדולות של גרמניה, 10 שוכנות בחבל. עריו הגדולות הן דוֹרְטְמוּנד, אֶסֶן, דוּאיסבּוּרג ובּוֹכוּם. אוכלוסיית גרמניה נמצאת בירידה עקב שיעור ילודה נמוך (1.3 ילדים לאישה); אוכלוסייתה ירדה מ-84 מיליון נפשות ב-1999 ל-81.5 מיליון נפשות בינואר 2011. כ-91% מאוכלוסיית גרמניה היא ממוצא אתני גרמאני (ראה שבטים גרמאניים). כשבעה מיליון תושבים זרים חיים בגרמניה, רובם ממוצא טורקי, אך ישנם גם איטלקים, יוגוסלבים ואירופים אחרים. גרמניה מהווה מוקד חשוב של הגירה, וכ-5% (כ-10 מיליון) מכלל המהגרים בעולם מגיעים אליה.
בשנת 2023 העריך מכון מחקר ממשלתי כי האוכלוסיה הפסיקה לגדול. מגל ההגירה של 2015 רק מחצית מצאו עבודה. לפי התחזית, בעשור הבא צפוי כוח העבודה לקטון ב-3 מיליון איש. לצד זה, ההתנגדות להגירה גוברת.
דת
5% מהאוכלוסייה, כ-4 עד 4.5 מיליון, הם מוסלמים (רובם ממוצא טורקי וכורדי). בנוסף, יש 2% נוצרים אורתודוקסים (כ-2 מיליון), ו-1% של דתות אחרות (בודהיזם, הינדואיזם, יזידים ויהדות).
ג'ודידה (כפר)
אל-ג'דידה (בערבית: الجديدة) הוא כפר פלסטיני בנפת ג'נין שבשומרון, הממוקם כ-14 קילומטרים מדרום לג'נין. על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הפלסטינית, אוכלוסיית הכפר מנתה 4,738 נפשות בשנת 2007.
גרמניה
יהדות גרמניה
גרמניה היא ערש מנהגי יהדות אשכנז (שמה של גרמניה אצל היהודים), ויוצאי גרמניה מכונים יקים. גרמניה הייתה מרכז רוחני יהודי תקופות ארוכות, וכיהנו בה רבנים בולטים בהיסטוריה היהודית – כמו המהרי"ל הנחשב ל"אבי מנהגי אשכנז", רבי יהונתן אייבשיץ והרב שמשון רפאל הירש.
ג'ודידה (כפר)
ג'ודיידה הוא כפר עתיק, ובו נמצאו קרמיקה ביזנטית. בנוסף על כך, בג׳ודידה נמצאו חרסים מתקופות ימי הביניים והעות'מאניות. בתקופת השלטון הצלבני, בשנת 1168 תועדה אחוזה בשם "גידידה".
גרמניה
יהדות גרמניה
הקהילה היהודית בגרמניה תרמה לחיי הדת, התרבות, האומנות, הרוח והמדע של העולם המערבי בכלל והיהדות בפרט. בשנות ה-30 של המאה ה-20 תרמו בני קהילה זו שעלו לארץ ישראל להתפתחות המעמד הבורגני בארץ ולהתפתחות התעשייה והמסחר.
ג'ודידה (כפר)
בסוף המאה ה-16 התגוררו בג׳ודידה כ-10 משפחות. התושבים שילמו שיעור מס קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית שכללה חיטה, שעורה, גידולי קיץ, עצי זית, עזים וכוורות, בנוסף לעל הכנסות מזדמנות. בסך הכל התושבים שילמו כ־3,500 אקצ׳ות.
גרמניה
תרבות
גרמניה תרמה רבות למורשת התרבותית העולמית. לעיתים קרובות היא מכונה "ארץ המשוררים וההוגים" (das Land der Dichter und Denker). גרמניה היא מולדתם של מלחינים כבטהובן, באך, ברהמס, וואגנר; משוררים כגתה, שילר והיינה; פילוסופים כליבניץ, קאנט, הגל, מרקס, אנגלס, רוזנצווייג, שופנהאואר, ניטשה מנדלסון והיידגר; תאולוגים כמו לותר; סופרים כמו אריך קסטנר, הסה, מאן, בל וגראס; מדענים כמו קפלר, הקל, איינשטיין, בורן, פלאנק, הייזנברג, הרץ ובונזן; וממציאים ומהנדסים כמו גוטנברג, אוטו, סימנס, בראון, דיימלר, בנץ, דיזל ולינדה. אמנים מפורסמים כוללים את אמן הרנסאנס דירר, הסוריאליסט ארנסט, האקספרסיוניסט מרק ועוד.
ג'ודידה (כפר)
מרבית הבניינים בגרעין הישן של ג'ודיידה מתוארכים למאה ה-16 וה-17.
גרמניה
תרבות
אישים היסטוריים רבים, אף שלא היו אזרחי גרמניה במובן המודרני, נתפסו בכל זאת כ"גרמנים" כיוון שהיו לחלק בלתי נפרד מהמורשת התרבותית של גרמניה. דוגמאות לאישים מעין אלה הן וולפגנג אמדאוס מוצרט, פרנץ קפקא, פרנץ שוברט ושטפן צווייג.
ג'ודידה (כפר)
בשנת 1838 ציין אדוארד רובינסון את הכפר כשטייל באזור, כגובל במארג' סאנור הפורה ביותר. הוא רשם את ג׳ודידה כחלק ממחוז הריתה, צפונית לשכם.
גרמניה
תרבות
הגוף הממלכתי לייצוג השפה והתרבות הגרמנית ברחבי העולם והפצתם קרוי "מכון גתה" (Goethe-Institut). בגרמניה קיימים שישה־עשר סניפים, ובשאר העולם – בכ־90 מדינות – 136 נוספים.
מטבח
המטבח הגרמני מגוון ועשיר במאכלי בשר, בפרט בשר חזיר, ודגים; כמו גם בלחם ומאפים אחרים ובמאכלי תפוחי אדמה. המאכלים הטיפוסיים לגרמניה כוללים גם נקניקיות וכרוב כבוש, והמשקה הלאומי הוא בירה.
ג'ודידה (כפר)
בשנת 1870 ויקטור גרן הצרפתי ביקר באל-ג'ודיידה ותיאר "גנים של עצי תאנה, רימונים וזיתים. נראה שזהו אתר קדום בגלל בורות המים החצובים הרבים והאבנים המעוצבות היטב הכלולות בקירות של 35 בתים." במפת הקרן לחקר ארץ ישראל שפורסמה ב-1882 הכפר מתואר כ״כפר טוב בגודל על קרקע שטוחה, עם כמה עצי זיתים״.
גרמניה
מטבח
התפריט הגרמני מושפע הן מתנאי האקלים (המכתיבים מטבח "כבד", עם הרבה מנות חמות ומעט ירקות טריים) והן מתנאים היסטוריים-חברתיים. בשנים האחרונות התפתח בגרמניה מטבח המושפע מן הגלובליזציה וההגירה לגרמניה, ובערים הגדולות בגרמניה ניתן למצוא מסעדות אתניות של קבוצות מאזורים רבים בעולם. במיוחד אהוד הדונר-קבב הטורקי, שעבר התאמה לחיך הגרמני.
ג'ודידה (כפר)
במפקד האוכלוסין הבריטי בשנת 1922 מנתה אוכלוסיית אל-ג'ודיידה 361 תושבים, כולם מוסלמים. מספר זה גדל במפקד 1931 ל-569 תושבים החיים ב-106 בתים. בסקר הכפרים של 1945 התגוררו בג׳ודידה כ-830 איש בשטח שהתפרס על 6,360 דונם. מבין אדמות הכפר, 2,211 דונם שימשו למטעים וקרקע להשקיה, 2,850 דונם לגידול דגנים, ואילו 20 דונם היו שטחים בנויים. לפי מפקד האוכלוסין הירדני משנת 1961, התגוררו בכפר כ-1,351 תושבים.
גרמניה
מוזיקה
המוזיקה בשפה הגרמנית כוללת מגוון רחב של סגנונות, הכוללים זרמים ו"גלים חדשים" שהתפתחו עם השפה. מוזיקה קלאסית גרמנית היא מהשכיחות ומהמבוצעות בעולם; המלחינים הגרמנים נודעו בקרב המלחינים המוכשרים והפופולריים בהיסטוריה, ששמם הפך לשם-דבר; ביניהם: יוהאן סבסטיאן באך, לודוויג ואן בטהובן, פרנץ שוברט, יוהנס ברהמס וריכרד וגנר. וולפגנג אמדאוס מוצרט, שנולד בזלצבורג (כיום אוסטריה) היה בקרב מלחיני אופרה רבים שיצרו את האופרה הגרמנית.
ג'ודידה (כפר)
ב-9 בינואר 2016 נורה למוות תושב הכפר עלי אבו מריאם (23) על ידי חיילים ישראלים במחסום בקעות כשביצע פיגוע דקירה.
גרמניה
מוזיקה
את ההתחלה של מה שנחשב כיום מוזיקה גרמנית, ניתן לייחס לקומפוזיציות של המאה ה-12 של המלחינה והמשוררת הילדגרד מבינגן שכתבה מגוון של מזמורים וסוגים שונים של מוזיקה נוצרית.
ג'ודידה (כפר)
גאוגרפיה
אל-ג'ודיידה ממוקם בקצה הדרומי של עמק מארג׳ סאנור על ראש גבעה קטנה בגובה של כ-425 מטר מעל פני הים. הגרעין הישן של אל-ג'ודיידה נמצא במרכז הכפר והוא מתפרס על שטח של 14 דונם. יש בו סמטאות צרות שנפגשות בכיכר במרכז הכפר הישן. היישובים הקרובים ביותר הם סיריס מדרום-מערב, מיית׳לון מצפון-מערב, סר מצפון, עקאבה מצפון-מזרח וטובאס ממזרח.
גרמניה
מוזיקה
במוזיקה האלקטרונית מהווה גרמניה אחד ממוקדי היצירה העולמיים החשובים. חלוצים ראשונים בתחום, ביניהם שטוקהאוזן וקרפטוורק, סללו את הדרך לפופולריזציה שהתרחשה בשנות התשעים של המאה העשרים במיוחד בסגנונות הטכנו והטראנס.
ג'ודידה (כפר)
דמוגרפיה
אל-ג'ודיידה מנתה 3,639 תושבים במפקד של 1997 על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS). פליטים פלסטינים וצאצאיהם היוו 17.5% מהתושבים. במפקד משנת 2007 גדלה אוכלוסיית אל-ג'ודיידה ל-4,738. מספר משקי הבית עמד על 923, כאשר כל בית כולל בממוצע חמישה תושבים. מבחינה מגדרית, נשים מהוות 49.8% מהאוכלוסייה וגברים 50.2%.
גרמניה
ספורט
ספורט מהווה חלק בלתי נפרד מתרבות החיים הגרמנית. עשרים ושבעה מיליוני גרמנים חברים בקבוצות ספורט ושנים עשר מיליון אחרים מתמידים בביצוע פעילויות ספורט באופן אינדיבידואלי. כדורגל הוא ענף הספורט הפופולרי ביותר בגרמניה. התאחדות הכדורגל הגרמנית (Deutscher Fußball-Bund), הכוללת למעלה מ־6.3 מיליון חברים רשמיים, היא ארגון הספורט הגדול ביותר בעולם מסוגו. ליגת הכדורגל הבכירה ביותר בגרמניה, בונדסליגה, מושכת את הנוכחות הממוצעת השנייה הגבוהה ביותר, יותר מכל ליגת ספורט מקצועית אחרת בעולם כולו. נבחרת גרמניה בכדורגל זכתה ארבע פעמים בגביע העולם בכדורגל (1954, 1974, 1990, ו-2014) ובשלוש אליפויות של אליפות אירופה בכדורגל (1972, 1980 ו־1996). גרמניה אירחה את טורנירי המונדיאל בשנים 1974 ו־2006, ואת אליפות אירופה בכדורגל ב־1988. גם ענף הכדוריד, שהומצא בגרמניה, הוא אחד מענפי הספורט הפופולריים במדינה, והכדוריד הגרמני נחשב לאחד הטובים בעולם.
ספרות
ספרות גרמנית היא סך כל היצירות הספרותיות שנכתבו בשפה הגרמנית לשלביה בגרמניה, אך גם יצירות ספרותיות שנכתבו בשפה הגרמנית באוסטריה, בשווייץ או בצ'כיה עשויות להימנות עליה.
קולנוע
לקולנוע הגרמני תרומה אמנותית וטכנית מרכזית בהיסטוריה של הקולנוע, במיוחד בימי רפובליקת ויימאר בה צמח זרם הקולנוע האקספרסיוניסטי הגרמני, שהנפיק במאים היסטוריים כדוגמת פרידריך וילהלם מורנאו. הבמאי האוסטרי פריץ לאנג, שקיבל אזרחות גרמנית ב־1926, ושהקריירה שלו פרחה בטרום מלחמת העולם השנייה, היה בעל השפעה ניכרת במיוחד על תעשיית הקולנוע האמריקאית. הסרט האילם שביים, מטרופוליס (1927) נחשב ללידת סרטי המדע הבדיוני המודרניים. במהלך שנות ה-60 וה-70 במאים גרמנים מהקולנוע הגרמני החדש, כמו ורנר הרצוג, וים ונדרס וריינר ורנר פאסבינדר, החזירו את הקולנוע המערב גרמני לקדמת הבמה הבינלאומית.