cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
זמבזי
נהר הזמבזי הוא נהר בדרום-מזרח אפריקה, הנהר הרביעי באורכו ביבשת, לאחר הנילוס, הקונגו והניז'ר, ולפני נהר האורנג' בחלקה הדרומי של אפריקה. אורכו של הזמבזי 2,574 קילומטרים והוא הגדול בנהרות אפריקה הנשפך לאוקיינוס ההודי.
גאוגרפיה
ראשיתו של הנהר סמוך למפגש הגבולות שבין אנגולה, קונגו-קינשאסה וזמביה, לא רחוק ממקורותיהם של כמה מיובלי הקונגו, בגובה של כ-1,500 מטרים. מכאן הוא זורם דרומה דרך מערב זמביה, פונה מזרחה וצפונה על יד מפלי ויקטוריה ומשמש גבול בין זמביה וזימבבואה, חוצה את מוזמביק ונשפך לתעלת מוזמביק, שהיא זרוע של האוקיינוס ההודי.
לזמבזי יובלים רבים, שמקצתם נהרות בפני עצמם, ושטח הניקוז שלו כ-1.4 מיליון קמ"ר. חלקו העלי של הנהר זורם ברמה המקבלת את מימיה מגשמי קו המשווה, שיורדים מאוקטובר עד מרץ. מרמה זו יורד הזמבזי לשטח נמוך יותר וצונח יותר מ-100 מטר במפלי ויקטוריה. שני סכרים ענקיים נבנו על חלקו האמצעי של האפיק: סכר קריבה בגבול זימבבואה-זמביה, שנחנך ב-1958 וגובהו 125 מטרים, וסכר קבורה-בסה בצפון-מערב מוזמביק, שנחנך באמצע שנות ה-80. מאחורי שני הסכרים האלה נקוו מאגרי מים מלאכותיים מהגדולים בעולם. שני הסכרים מספקים כמויות חשמל גדולות לזימבבואה, לזמביה ולמוזמביק. אוניות קיטור שטות מן הים במעלה הזמבזי לאורך 650 ק"מ. בנהר וביובליו כ-6,400 ק"מ טובים לשיט. לבני אירופה נודע על הזמבזי מפי הערבים, וגם כשהגיעו אליו לבסוף, שטו רק באפיקו התחתון.
האירופי הראשון ששט גם בחלקו העלי היה דייוויד ליווינגסטון, בשנים 1853–1855. בשנת 1855 סייר באזור על מנת לגלות תושבים מקומיים שהאמונה הנוצרית טרם נגלתה אליהם. הוא שט במורד הזמבזי הגועש בסירת קאנו פרימיטיבית ובקושי נחלץ. למפלים העצומים שראה קרא ליווינגסטון על שמה של מלכתו, ויקטוריה.
בימינו מהווים הזמבזי ומפלי ויקטוריה מוקד משיכה לאלפי תיירים בשנה. רוב חברות הרפטינג המקומיות יוצאות מהעיירות ויקטוריה פולס שבזימבבואה או מליווינגסטון שבזמביה. בסביבות החלק התחתון של הנהר, או בחלקו העליון, מאות רבות של אנשים נעזרים בשירותיהן של עשרות חברות הרפטינג הפועלות דרך קבע על הזמבזי ומציעות מסלולי שיט מגוונים בין מפליו השונים של הזמבזי. הזמבזי מארח את אליפות העולם ברפטינג ובכך זוכה להכרה בינלאומית בכל הקשור להיותו בין הנהרות המשובחים בעולם לרפטינג.
בעלי חיים
הנהר תומך באוכלוסיות גדולות של בעלי חיים רבים. היפופוטמים נמצאים בשפע לאורך רוב הקטעים השלווים של הנהר, כמו גם תניני יאור. לטאות כוח נמצאות במקומות רבים. ציפורים יש בשפע, עם מינים הכוללים אנפה, שקנאי, פלמינגו זוטר ונשר דגים אפריקאי הנוכחים במספרים גדולים. חורש הנהר תומך גם בבעלי חיים גדולים רבים, כגון תאואים, זברות, ג'ירפות ופילים.
הזמבזי תומך גם בכמה מאות מינים של דגים, שחלקם אנדמיים לנהר. מינים חשובים כוללים אמנוניים הנדגים בכבדות למאכל, כמו גם שפמנון, דגי נמר, ומינים גדולים אחרים. כריש שורי ידוע לעיתים כ"כריש זמבזי", על שם הנהר.
התמחות (מערכות)
התמחות היא הפרדת משימות בתוך מערכת, כאשר לכל אחד מרכיבי המערכת משימה ייחודית לו.
עולם הטבע
התמחות מאפיינת את עולם הטבע: ביצור רב-תאי, התאים מתמחים במשימות כגון בניית עצם או הובלת חמצן. בקרב בעלי חיים המתרבים ברבייה זוויגית קיימת לעיתים קרובות התמחות תלויית זוויג, אם כי תחום ההתמחויות מגוון. בקרב יונקים, למשל, הנקבה היא המתמחה בטיפול בצאצאים כהנקה, הגנה וטיפוח, אך ישנם למשל מיני טורפים בהם עיקר הציד מתבצע על ידי הזכרים ומינים אחרים בהם הנקבות הן הציידות. רמות גבוהות מאוד של התמחות מפגינים בעלי חיים אאוסוציאליים.
שגריר של רצון טוב
שגריר של רצון טוב הוא תפקיד המוענק על ידי ארגונים לידוען על מנת שיפעל למען רעיונות ומטרות הארגון ויפיץ אותם בארצות ולאוכלוסיות שונות.
מדינות וארגונים רבים, בהם סוכנויות האו"ם יוניצ"ף, אונסק"ו ועוד, משתמשים בשגרירים של רצון טוב להפצת מטרותיהם.
מספר מדינאים וידוענים משמשים כשגרירים של רצון טוב. ביניהם נשיא ארצות הברית לשעבר, ביל קלינטון, הכדורסלן טל ברודי, הזמרת שאקירה, זמרת האופרה ברברה הנדריקס, הכדורגלן לאו מסי, השחקנית אמה ווטסון והשחקנית מילי בובי בראון.
Windows Media Center
Windows Media Center היא תוכנת PVR למחשב מסוג HTPC. בדומה לרוב תוכנות ה-PVR, גם תוכנה זו מסוגלת לבצע הקלטה מתוזמנת, הקפאה ומעבר להקלטה וכן להציג מרחב רב של מדיות דיגיטליות כמו השמעת מוזיקה, צפייה בסרטי DVD, צפייה בתמונות, והקשבה לשידורי רדיו אינטרנט ו-FM.
התוכנה תומכת בהקלטה מתוכננת לפי שם התוכנית או לפי זמן השידור בעזרת לוח שידורים אלקטרוני המתעדכן דרך האינטרנט.
ניתן באמצעות התוכנה ובאמצעות מכשיר Windows Media Center Extender לשדר את התוכן אשר הוקלט במחשב, דרך רשת ביתית רגילה לשאר הטלוויזיות בבית או לקונסולת ה-Xbox 360.
טלוויזיה
באמצעות כרטיס טלוויזיה התוכנה מסוגלת לנגן ולהקליט שידורי טלוויזיה. את התוכן אשר מוקלט באמצעות התוכנה ניתן לאחר מכן לצרוב על גבי תקליטורי DVD או להעביר לנגן מדיה נייד.
מוזיקה
התוכנה מסוגלת לארגן ולהציג את כל קובצי המוזיקה הנמצאים על הכונן הקשיח. במצב ברירת המחדל אלבומי המוזיקה מסודרים בסדר אלפביתי יחד עם עטיפות האלבומים. באמצעות התוכנה ניתן להוריד את עטיפות האלבומים באופן אוטומטי מהאינטרנט אשר שניתן לצרף את עטיפות האלבומים באופן ידני.
דילוג על פרסומות
כמו כן, באמצעות התקנת פלאג אינים חיצוניות כמו DVRMSToolbox, Lifextender או MCEBuddy, ניתן לדלג מעל פרסומות באופן אוטומטי (פונקציה אשר איננה נתמכת על ידי מיקרוסופט).
שמעון בלס
שמעון בלס (6 במרץ 1930 – 29 בספטמבר 2019) היה סופר ישראלי ופרופסור בחוג לשפה וספרות ערבית באוניברסיטת חיפה. זוכה פרס נשיא המדינה לספרות (2006).
ביוגרפיה
שמעון בלס נולד בבגדאד. למד בבית הספר "אליאנס". סיים בית ספר תיכון בבגדאד. בגיל שש-עשרה הצטרף למפלגה הקומוניסטית במולדתו, שפעלה במחתרת. השתלם בעיתונות ופרסם ביקורות ומאמרים בערבית.
בשנת 1951 עלה לישראל, והתגורר למעלה משנה במעברת אשקלון (מג'דל). לאחר שחרורו מצה"ל למד ספרות עברית באוניברסיטת תל אביב. תחילה כתב בעיתונות הקומוניסטית בישראל בערבית ולאט לאט עבר לכתוב בשפה העברית. ספרו הראשון בעברית, "המעברה", ראה אור בשנת 1964 והיה הרומן הראשון המתאר בגלוי את הטראומה של פליטים יהודים ממדינות ערב שנאלצו לעקור לישראל.
בשנים 1961–1965 עבד בעיתון "קול העם" של המפלגה הקומוניסטית הישראלית. בשנת 1970 סיים דוקטורט באוניברסיטת סורבון בפריז, בנושא השתקפות הסכסוך הישראלי-פלסטיני בספרות הערבית, תחת הנחייתו של מקסים רודינסון. במקביל שימש ככתב העיתון למרחב בפריז. ב-1974 החל ללמד בחוג השפה וספרות ערבית באוניברסיטת חיפה. בלס הגדיר את עצמו כיהודי ערבי, היה פעיל שלום וחבר המועצה הישראלית לשלום ישראלי–פלסטיני.
בלס היה אחד מחמישה יוצאי יהדות בבל המספרים על חייהם בסרט התיעודי "", מאת הבמאי העיראקי-שווייצרי.
שמעון בלס הדריך את אבראהים טאהא בעבודת הדוקטורט ואבראהים טאהא כתב בהמשך מספר מאמרים על עולמו הספרותי של בלס.
בלס נפטר ב-29 בספטמבר 2019. היה נשוי לחוקרת האמנות פרופ' גילה בלס ואב לאמנית אביבית בלס ברנס. חילק את זמנו בין תל אביב לבין פריז. הובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ רגבים.
ספריו
בלס כתב מעל לעשרים ספרים, בעיקר רומנים, אך גם מחקרים ספרותיים, נובלות וסיפורים קצרים, ותרגומים מערבית לעברית. חלק מספריו ראו אור בערבית, אנגלית וצרפתית.
ניתן למצוא רשימה מלאה של פרסומיו בלקסיקון הספרות העברית החדשה.
להלן הרומנים שפרסם בלס.
קישורים חיצוניים
- פרק מספרו של שמעון בלס "חורף אחרון" ביקורות וראיונות לאחר מותו
התזמורת הסימפונית של מינכן
התזמורת הסימפונית של מינכן (בגרמנית: Münchner Symphoniker) הוקמה בשנת 1945 בידי המנצח קורט גראונקה בשם "התזמורת הסימפונית גראונקה". מאז 1990 היא נושאת את שמה הנוכחי. בקונצרטים שהתזמורת מקיימת במסעותיה הקבועים בארצות חוץ היא מרבה לשתף סולנים צעירים וכישרונות ממקומות שונים, במטרה לעודד את דור הנגנים הבא. תזמורת מינכן הקליטה מוזיקה ליותר מ-500 סרטים, ביניהם המוזיקה של ג'רי גולדסמית ל-The Wind and the Lion, המוזיקה של כריסטופר יאנג ל-Hellbound: Hellraiser II ופסקול הסרט שתיקת הכבשים שכתב הווארד שור. בעונת 2005-06 יצאה בתזמורת לסיור הראשון שלה בארצות הברית, בניצוח ובניהולו של פיליפ אנטרמון.
דיאנדרה ג'ורדן
היילנד דיאנדרה ג'ורדן הבן (באנגלית: Hyland DeAndre Jordan, Jr; נולד ב-21 ביולי 1988) הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק דנבר נאגטס מליגת ה-NBA, בעמדת הסנטר. ג'ורדן, מתנשא לגובה 2.11 מטר, וידוע ביכולות האתלטיות המרשימות שלו.
ביוגרפיה
ג'ורדן נולד ביוסטון שבטקסס, ולמד בתיכון אפיסקופלי בעיר. בשנתו השלישית בתיכון רשם של 16.5 נקודות, 14.0  ו-7.0 חסימות למשחק, ובארבע שנותיו במדי קבוצת הכדורסל של התיכון נבחר פעמיים לחמישייה המצטיינת במדינה.
קריירת מכללות
עם סיום לימודיו התיכוניים, נרשם ג'ורדן ללימודים כלליים באוניברסיטת טקסס A&M, והחל לשחק במדי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה המשחקת בחטיבת "ביג 12" של ה-NCAA.
בעונת ה שותף ג'ורדן ב-35 משחקים, בהם הוביל את הקבוצה עם 6.0 ריבאונדים ו-1.3 חסימות, והוסיף 7.9 נקודות למשחק. הוא סייע לקבוצתו להעפיל לטורניר אליפות החטיבה, הודחה בחצי הגמר מול אוניברסיטת קנזס. בטורניר אליפות המכללות ניצחה הקבוצה בסיבוב הראשון את אוניברסיטת בריגהאם יאנג, אך בסיבוב הבא, בשלב רבע גמר הטורניר האזורי הפסידה בתוצאה 49–51 ל-UCLA.
לוס אנג'לס קליפרס
לאחר שנה אחת בלבד במכללות, העמיד עצמו ג'ורדן לבחירה בדראפט ה-NBA לשנת 2008, ונבחר במקום ה-35 על ידי לוס אנג'לס קליפרס. בעונת הרוקי שלו, שימש ג'ורדן כמחליפו של מרקוס קמבי, מתחת לסלים. הוא שותף ב-53 משחקים, בהם עלה בחמישייה ב-13, וקיבל קרדיט מועט כשעלה לשחק 14.5 דקות בממוצע, בהן רשם 4.3 נקודות ו-4.5 ריבאונדים. הקליפרס סיימו את העונה עם 19 ניצחונות בלבד מול 63 הפסדים והיו לאחת הקבוצות החלשות בליגה.
בעונתו השנייה בליגה, עונת, עזב קמבי את המועדון וכריס קיימן תפס את מקומו כסנטר הפותח. ג'ורדן שותף ב-70 משחקים, בהם עלה ל-16.2 דקות ותרם 4.8 נקודות ו-5.0 ריבאונדים. הוא סייע לקבוצתו לסיים במאזן טוב יותר של 29 ניצחונות מול 53 הפסדים, ובמקום ה-12 במערב, שאינו מוביל להעפלה למשחקי הפלייאוף.
בעונת, שהייתה עונה מקוצרת בשל שביתת השחקנים, עלה ג'ורדן בחמישייה הפותחת בכל 66 משחקי העונה הסדירה. עם הגעתו ב של כריס פול תמורת קיימן, אריק גורדון ואל פארוק אמינו, הפכה הקליפרס לכוח משמעותי יותר בליגה. ג'ורדן תרם 7.4 נקודות, 8.3 ריבאונדים והיה פעם נוספת לחוסם המצטיין של קבוצתו עם 2.0 למשחק. הוא סייע לקבוצתו לסיים את העונה עם 40 ניצחונות מול 26 הפסדים בלבד, ובמקום החמישי במערב. במשחקי הפלייאוף גברה הקליפרס על ממפיס גריזליס בשבעה משחקים בסיבוב הראשון, והודחה בסיבוב השני ב של 0–4 מול סן אנטוניו ספרס. ג'ורדן פתח בחמישייה בכל 11 המשחקים, ותרם 4.5 נקודות ו-5.3 ריבאונדים בלבד למשחק.
דאלאס מאבריקס
בקיץ 2018 חתם ג'ורדן על חוזה בדאלאס מאבריקס, לאחר 10 עונות עם הקליפרס.
ניו יורק ניקס
בפברואר 2019, לאחר כחצי עונה בדאלאס, הועבר לניו יורק ניקס יחד עם דניס סמית', וסלי מת'יוז ושתי בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לקריסטפס פורזינגיס, טים הארדוויי, קורטני לי וטריי ברק.
ברוקלין נטס
ב-6 ביולי 2019 חתם על חוזה בברוקלין נטס. ביוני 2020 הודיע כי נדבק בנגיף הקורונה, ועל כן לא ישתתף עם קבוצתו במשחקי המשך עונת ב"בועה באורלנדו". בספטמבר 2021 הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס, ומיד שוחרר ממנה.
לוס אנג'לס לייקרס
ב-9 בספטמבר 2021, יומיים לאחר שחרורו מהפיסטונס, חתם ג'ורדן על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס. ב-1 במרץ 2022 שוחרר מהקבוצה.
פילדלפיה 76'
ב-3 במרץ 2022 חתם ג'ורדן בפילדלפיה 76' עד לסוף העונה וחזר לשתף פעולה תחת המאמן דוק ריברס.
דנבר נאגטס
ב-12 ביולי 2022 חתם בדנבר נאגטס.
ב13 ביוני 2023 זכה באליפות הראשונה שלו עם דנבר נאגטס.
חיים אישיים
ג'ורדן הוא טבעוני ואף משקיע של חברת ביונד מיט לפיתוח של חלופות מהצומח לבשר.
יפה כהן
יפה כהן, הייתה אתלטית ישראלית. אלופה ושיאנית ארץ ישראל בריצת 100 מטר וקפיצה לרוחק, זוכת מדליית ארד במכביה השנייה (1935) בריצת 200 מטר וחברת המשלחת הארצישראלית למשחקים העולמיים לנשים (לונדון 1934). כהן הייתה לאתלטית הישראלית הראשונה שקפצה למרחק מעל 5 מטר (1939).
ביוגרפיה
כהן התאמנה באגודת הספורט מכבי תל אביב.
1933
בתחרות שנערכה בפתח תקווה 1933 סיימה כהן במקום שלישי בריצת 100 מטר.
1934
במשחקים העולמיים לנשים שנערכו בלונדון באוגוסט 1934 השתתפה כהן בריצת 100 מטר בריצת 200 מטר בריצת שליחות 4x100 מטר ובקפיצה לרוחק.
1935
כהן נפצעה ברגלה וחזרה להתחרות באליפות ארץ ישראל הראשונה שנערכה בסוף דצמבר אותה שנה שבה היא סיימה במקום חמישי בריצת 60 מטר.
1936
בתחרות בין אתלטי מכבי לאתלטי הפועל שנערכה בפברואר 1936 זכתה כהן בשלושה ניצחונות, בריצת 60 מטר (8.9 שניות), בריצת 100 מטר ( 14.8 שניות) וקפיצה לרוחק (4.40 מטר).
באליפות תל אביב שנערכה במרץ אותה שנה היא קבעה שיא ארץ ישראל חדש של 4.80 מטר, לפני עדה יהודאית ממכבי עתיד תל אביב (4.62 מטר).
1939
בתחרות שנערכה ב-28 בינואר 1939 קבעה כהן שני שיאים ארצישראלים, בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.2 שניות וקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.01 מטר ובכך הייתה לאתלטית הישראלית הראשונה שקפצה יותר מ-5 מטר.
בתחרות שנערכה בתל אביב במרץ אותה שנה בהשתתפות מרבית האגודות בארץ ישראל היא זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר (13.7 שניות) ובקפיצה לרוחק (4.91 מטר).
באליפות ארץ ישראל שנערכה באפריל אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.4 שניות ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.99 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר.
1940
בתחרות שנערכה באפריל 1940 קבעה כהן בקפיצה לרוחק שיא ארץ ישראל חדש של 5.06.5 מטר.
באליפות ארץ ישראל שנערכה במאי 1940 זכתה כהן במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.5 שניות, אחרי רות מנדלה ממכבי חיפה (13.4 שניות) ולפני אמירה זמיר ממכבי חיפה (13.5 שניות). בקפיצה לרוחק היא פסלה את שלוש הקפיצות ולא עלתה לשלב הגמר.
קיריל חנקין
קיריל חנקין (ברוסית: Кирилл Хенкин;( 24 בפברואר 1916 – 5 ביוני 2008) היה סופר, עיתונאי ומתרגם סובייטי ממוצא יהודי.
הוא היה בן דוד של האחים חנקין.
חייו
קיריל חנקין נולד בפטרוגרד למשפחת שחקני תיאטרון ממוצא יהודי. בהיותו ילד הוא עבר עם הוריו לפראג, לברלין ובסופו של דבר לפריז.
בהיותו סטודנט באוניברסיטה קיריל חנקין התנדב והשתתף במלחמת האזרחים בספרד, הוא לחם בשורות יחידה שהורכבה בעיקר מפולנים. באותה תקופה הוא גויס לשורות הנ.ק.וו.ד. ושיתף פעולה עם אלכסנדר אורלוב, ראש שרותי הביון הסובייטי בספרד.
לאחר סיום הלחימה הוא חזר לצרפת וסיים את לימודיו באוניברסיטת פריז. באותה תקופה אביו שהיה בסדרת הופעות בארצות הברית חלה וקיריל חנקין עבר לארצות הברית.
בשנת 1940 כל המשפחה חזרה לברית המועצות. בשנת 1941, לאחר פלישת הנאצים לברית המועצות, חנקין חזר לפעילות בשרות הביון הסובייטי. לאחר סיום קורס, הוא היה צריך לעבור ליוגוסלביה. בהיותו חולה הוא נותר בברית המועצות, יתר חברי המשלחת נתפסו על ידי הגרמנים ונהרגו.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה קיריל חנקין עבד במשרד למתרגמים צבאיים ופעל במסגרת שרות רדיו מוסקבה בשפה הצרפתית. בשנות ה-60 של המאה ה-20 הוא ואשתו נשלחו לפראג. בעקבות השתתפות בהפגנות לאחר הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה הם הוחזרו למוסקבה.
בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 קיריל חנקין ביקש אישור לעזוב את ברית המועצות, אך סורב. הוא התחיל לשתף פעולה עם אנדריי סחרוב ומתנגדי משטר נוספים. בשנת 1973 הוא קיבל אישור לעזוב לישראל. לאחר סיור של חצי שנה בארצות הברית, קיריל חנקין חזר לישראל והיה כותב של רדיו אירופה החופשית בישראל.
בהמשך הוא עבר למינכן בנוסף לעבודה רדיו הוא כתב מספר ספרים לנושאים פוליטיים שזכו להצלחה ותורגמו למספר שפות.
חברת קוקה-קולה
חברת קוקה-קולה (באנגלית: The Coca-Cola Company) היא תאגיד רב-לאומי אמריקאי ויצרן של משקאות קלים ותרכיזים ליצירת משקאות מסוג זה. המוצר הנפוץ ביותר שלה הוא המשקה קוקה-קולה.
מטה החברה הבינלאומית, שהתאגדה בשנת 1892, נמצא באטלנטה, ג'ורג'יה שבארצות הברית.
הסימן המסחרי של חברת קוקה-קולה נרשם בעקבות העיצוב של בקבוק המשקה קוקה-קולה ששונה ב-1960.
היסטוריה
חברת קוקה-קולה נוסדה ב-22 בינואר 1892 בידי אסא גריגס קנדלר, לאחר שרכש את הזכויות לייצור המשקה קוקה-קולה מהרוקח ג'ון.ס. פמברטון, שהחל בייצור המשקה כשש שנים קודם לכן.
בשנת 1960 רכשה החברה את יצרנית המשקאות הקלים Minute Maid, שהיא המשווקת הגדולה בעולם של מיצים.
בשנת 1982 רכשה החברה את חברת הסרטים סרטי קולומביה תמורת 692 מיליון דולר, וכעבור שבע שנים מכרה אותה לתאגיד היפני סוני תמורת שלושה מיליארד דולר.
ב-1982 השיקה החברה את המשקה דיאט קוקה-קולה, וב-21 במרץ 2005 הוציאה החברה משקה חדש - קוקה-קולה זירו. שני המשקאות דלי קלוריות (בערך קלוריה אחת בפחית משקה, בהשוואה ל-142 קלוריות בפחית קוקה-קולה רגילה).
ב-23 באפריל 1985 ניסתה החברה לשנות את המתכון ל-New Coke אבל לאור התנגדות ציבור הלקוחות חזרה בה ב-1 ביולי 1985 למתכון הקודם בשם Coca-Cola Classic.
בשנת 1993 רכשה החברה את יצרן הקולה ההודי Thums Up, על מנת להתחרות בהודו במשקה הקולה פפסי. בשנת 2001 רכשה החברה את יצרן המשקאות והחטיפים Odwalla תמורת 181 מיליון דולר.
בשנת 2007 רכשה החברה את יצרן המשקאות FUZE.
בראשית 2022 לאחר השלמת רכישת טוויטר על ידי אילון מאסק והפיכתה לחברה פרטית הודיע מאסק כי בשלב הבא הוא מתעתד לרכוש את חברת קוקה קולה ואף הוסיף בהומור כדי "להחזיר למשקה את הקוקאין"
באפריל 2022 עקב עליית האינפלציה המואצת בארצות הברית והנהירה של המשקיעים למניות ערך מניית החברה הגיעה לשיא כל הזמנים, והחברה נסחרה בסכום עתק של 284 מיליארד דולר. החברה הגיעה אף לשווי שוק היסטורי של למעלה מפי שבעה מההכנסות השנתיות.
מוצרי החברה
לבד ממוצר הדגל של החברה, קוקה-קולה, החברה מייצרת בעצמה או בשותפות עם חברות נוספות למעלה מ-400 משקאות שונים, בכלל זה משקאות קלים מוגזים בטעמי קולה, פירות, או קפה, מים מינרליים, מיצי פירות ומשקאות קלים לא מוגזים, משקאות אנרגיה, וכן בירה ומשקאות קלים המכילים אלכוהול. לתחום המשקאות החמים נכנסה בשנת 2018, עם רכישת חברת קפה קוסטה תמורת כ-5 מיליארד דולר.
חלק מהצלחתה של החברה נובע ממדיניותה העמומה לגבי נוסחת הייצור של הקוקה-קולה. הנוסחה היא סוד מסחרי ושמורה בכספת בעיר אטלנטה שבמדינת ג'ורג'יה בארצות הברית. הגישה לנוסחה מוגבלת ומצומצמת, למרות שהחברה עצמה מזמינה את כל מי שמעוניין לצפות בכספת.
לחלק מן המשקאות יש גם גרסאות מופחתות-קלוריות. בין מותגי החברה נמנים:
קוקה-קולה בישראל
חברת קוקה-קולה ביקשה לפתוח מפעל בישראל בשנת 1949, אך לא הצליחה לקבל רישיון. בשנים שלאחר מכן, נמנעה קוקה-קולה מלהפיץ את מוצריה בישראל בגלל רתיעתה מהחרם הערבי. ב-1961, העניין עלה לדיון ציבורי, בגלל טעות של פקיד מצרי. הפקיד ראה כיתוב באמהרית על בקבוק קוקה-קולה, טעה וחשבו לעברית, והאשים את קוקה-קולה בקיום יחסים מסחריים עם ישראל. דובר המפעל המצרי מיהר והצהיר בתקשורת כי קוקה-קולה לעולם לא תעשה עסקים בישראל בגלל גודלו הקטן של השוק הישראלי.
בשנת 1966 יצא איש העסקים הישראלי משה בורנשטיין בהאשמות ציבוריות כנגד חברת קוקה-קולה, על כניעתה לחרם הערבי. בעקבות כך, יצאה הליגה נגד השמצה בהתקפה על חברת קוקה-קולה, והסבירה כי התרוץ על "גודלו של השוק" אינו הגיוני, שכן לקוקה-קולה לא הייתה בעיה לפעול באותו זמן בקפריסין, שגודל השוק שלה היה כ-10% מהשוק הישראלי. הלחץ הציבורי בארצות הברית על החברה הלך וגדל, וחברת קוקה-קולה עמדה בפני סכנה של חרם צרכנים בארצות הברית. הלחץ עשה את שלו, וחברת קוקה-קולה יצאה בהצהרה כי תפתח מפעל בתל אביב.
החברה המרכזית לייצור משקאות קלים בע"מ היא הזכיינית להפצת המשקה בישראל. החברה משמשת כמבקבקת המקומית של קוקה-קולה, כלומר תפקידה לקבל את סירופ הקוקה-קולה מִחברת האם ולעבדו למשקה המוגמר. המשקה הגיע לישראל בשנת 1966 ונמכר בבקבוקי זכוכית. ב-1980 החלה מכירת המשקה גם בפחיות, ומ-1982 הוא נמכר גם בבקבוקי פלסטיק. משקאות קוקה-קולה לסוגיהם, נמכרים בישראל בבקבוקים בגודל של 250 מ"ל (קוקה-קולה מיני), 330 מ"ל, 500 מ"ל, 750 מ"ל, 1 ליטר (החל משנת 2015), ליטר וחצי ו-2 ליטר (החל משנת 2015).
בגדה המערבית וברצועת עזה נמצא הזיכיון של קוקה-קולה בידיו של סניף "החברה המרכזית לייצור משקאות קלים" ברמאללה. המשקאות מופצים באמצעות מרכזי הפצה הנמצאים בחברון, שכם ועזה. במפעל ברמאללה מועסקים כ-200 פועלים.
בשנת 2020, נקנסה החברה המרכזית למשקאות על ידי רשות התחרות בסכום של 39 מיליון שקל, משום שניצלה את מעמדה כמונופול בקטגוריית הקולה לקידום מותגים אחרים. במקביל לחברה המרכזי פעלו מספר יבואנים קטנים יותר.
מחלוקות
קוקה-קולה היא אחת החברות המוכרות ביותר בעולם והיא מוכרת בלמעלה מ-200 מדינות אך ישנן מחלוקות רבות הסובבות את החברה, מוצריה ומנהגי המסחר שלה. בבריטניה חברת קוקה-קולה הוקעה עקב הרגלת ילדים לג'אנק פוד. בהודו החברה הוחרמה מספר פעמים ועוררה מחאות עקב הסטנדרטים הנמוכים של ההיגיינה והפגיעה בסביבה.
בשנת 2004 זכתה קוקה-קולה בפרס איג נובל לכימיה - על שמפעל שלה בבריטניה שהצליח להפוך מי שתייה למים שמסוכן לשתות אותם.
קישורים חיצוניים
מפרסומי החברה: נתונים אודות החברה:
סיקור עיתונאי:
פראונקירכן
פראונקירכן (בגרמנית: Frauenkirchen, בהונגרית: Boldogasszony) היא עיר במחוז נויזידל אם זה (Neusiedl am See), במדינה הפדרלית בורגנלנד ברפובליקת אוסטריה, השוכנת דרומית מזרחית לווינה. אחת מ"שבע קהילות" יהודיות אורתודוקסיות בבורגנלנד שנוסדה בתחילת המאה השמונה עשרה, התקיימה במשך כמאתיים וחמישים שנה, וחרבה בעקבות ה"אנשלוס" וכניסתם של הנאצים לאזור.
גאוגרפיה ופירוש השם
השם "פראונקירכן", Frauenkirchen, פירושו בגרמנית "כנסיות הגבירה". העיירה שוכנת 57 ק"מ דרומית-מזרחית לווינה וארבעה ק"מ מזרחית לאגם נויזידלרזה בבורגנלנד, שהוא האגם הגדול ביותר באוסטריה. האגם משתרע על פני 300 קילומטר מרובעים, עומקו כמטר וחצי והוא מהווה שמורת טבע ייחודית למינים רבים של עופות נודדים (הוכרז על ידי אונסקו כאתר לשימור עולמי). האזור שטוח ושופע בכרמים ושדות ירוקים. עיירות סמוכות הן מונכהוף, פודרזדרוף אם זה, אלטהוף.
היסטוריה
פראונקירכן, כבורגנלנד כולה, הייתה תחת שליטתם של שבטים גרמאניים לאחר קריסת האימפריה הרומית. בשנת 1335 נכבש המקום על ידי העות'מאנים, אשר הרסו את העיירה, ובמקביל החלה הגירתם של צוענים מהונגריה לבורגנלנד ובמיוחד לאזור אגם נויזידלרזה. במאה החמש עשרה נכבשו חלק מן העיירות והטירות על ידי הונגריה בראשות פרדיננד הרביעי והקיסר מקסימיליאן. השליטה באזור עברה בהמשך לסירוגין בין שליטים מבית הבסבורג לממלכה ההונגרית ולסטיריה.
בשנת 1529 נכבשה פראונקירכן בשנית על ידי העות'מאנים והכנסייה (אשר בנויה כיום בסגנון הבארוק) שהתפרסמה עוד בזמנים קדומים כמקור משיכה לעלייה לרגל על ידי צליינים, נהרסה יחד עם העיירה כולה. במקביל החלה התיישבותם של פליטים מקרואטיה ומבוסניה בבורגנלנד, אך באזורים היותר דרומיים שלה. בשנת 1622 עברה העיירה לשליטתה של משפחת אסטרהאזי שהייתה משפחת אצולה הונגרית ובשנת 1683 שוקמו הכנסייה והעיירה כולה על ידי הנסיך פאול אסטרהאזי. המקום החל להתפתח והפך לשוק אזורי.
פורביס אורקה
פורביס אורקה (באנגלית: Purvis Eureka) היא מכונית ספורט, 2 מושבים, בעלת מרכב פיברגלאס, אשר יוצרה על ידי חברת "Purvis Cars " האוסטרלית בין השנים 1974–1991.
פראונקירכן
היסטוריה
בשנת 1898 נאלצו התושבים לשנות את שמה ל-Boldogasszony בגלל מדיניות "ההונגריזציה" של שמות היישובים. לאחר מלחמת העולם הראשונה, בורגנלנד נגרעה מהונגריה וסופחה לאוסטריה, והעיירה שבה להיקרא "פראונקירכן". מאז שנת 1921 משתייכת פראונקירכן רשמית לאוסטריה.
פורביס אורקה
סך הכול יוצרו 683 יחידות.
פראונקירכן
היסטוריה
בשנת 2012 בעיר נערכה ישיבת יסוד של מוסד "שיתוף הפעולה הביטחוני של מרכז אירופה".
פורביס אורקה
פורביס אורקה
מיקום חברת "Purvis Eureka" היה בויקטוריה בעיר דנדנבורג.
בנוסף לייצור הדגם באוסטרליה, משנת 1977 הורכב דגם ה"פורביס אורקה" בניו זילנד.
בדגם הותקנה "חופה" בודדת לכניסת ויציאת נוסעים.
פראונקירכן
יהודים
ככל הידוע ראשוני היהודים שהגיעו לפראונקירכן (ביידיש: פרויענקירכען), באו מן הכפר מונכהוף – Monchhof, השוכן כשלושה קילומטר צפונית לפראונקירכן, בשלהי המאה ה-17, משם גורשו על ידי גדוד הקיסר וילהלם. הנסיך פאול אסטרהאזי, אישר ליהודים להתיישב בפראונקירכן ששימשה כשוק אזורי. בין המשפחות הידועות שהתיישבו בפראונקירכן הייתה משפחת אופנהיים שמקורה בווינה. לאחר הגרוש פנתה משפחה זו לעיירה וסייעה רבות בהקמת מוסדות הקהילה. רוב הזמן חיו תושבי העיירה על מי מנוחות אך בתקופתו של נפוליאון נלקח רבה של העיירה שלום אולמן (שלום חריף) בשבי ולא שוחרר אלא בתמורה לכופר גבוה שהיה על אנשי העיירה לשלם.
בשנת 1712 היו 16 בתים שייכים ליהודים בעיירה. במאמר על שבע הקהילות מוזכר כי הקהילה נוסדה בשנת 1714, אבל ייתכן שלפני כן התגוררו בה יהודים באופן בלתי מאורגן. בשנת 1754 היו 25 בתים בבעלות יהודית, ב- 1775, 31 בתים וב- 1800, 50 בתים. בשנת 1876 חיו בפראונקירכן 864 יהודים והם היוו כשליש מכלל האוכלוסייה במקום. במשך השנים ירד מספר היהודים בעיירה בהתמדה ובשנת 1934 חיו 386 יהודים בעיירה.
בין השנים 1790 ל-1800 כיהן במקום כרב העיר רבי דוד דייטש בעל ה"אהל דוד".
בין השנים 1892-1937 כיהן כרב הגאון רבי משה שמעון הלוי בעל ה"ישמח לב".
תקופת השואה
מיד עם היכנסם של חיילי הגסטפו לעיירה נעצרו כל יהודי המקום. נאמר להם כי עליהם לעזוב את העיירה, לא לפני שהוחתמו על כתב ויתור וחנויותיהם הוחרמו. ב-26 במרץ 1938 הם אולצו "לתרום" סכום של 80,000 רייך גרמני על מנת שלא יגורשו מאוסטריה.
בפראונקירכן הוקם מחנה ריכוז זמני אליו הועברו יהודים מפראונקירכן ומעיירות נוספות בבורגנלנד. עדות מתוך אתר המוזיאון היהודי באייזנשטט: "עדת ראיה סיפרה שהיהודים הוצעדו ברחוב הראשי של העיירה כשבידם צרור קטן שנשאו. בתחנת הרכבת בעיירה הם הועמסו על קרונות בקר ונשלחו לווינה." לפי דו"ח הז'נדרמריה נותרו באוגוסט 1938 שלוש משפחות יהודיות במקום. לא ידוע מספרם המדויק של הנספים, אך ההערכה היא שכמחציתם של תושבי העיירה, כ-150 איש, מתוך 386 תושבים יהודיים, נספו בשואה. באפריל 2003 נפטר היהודי האחרון והיחיד שחזר לעיירה.
פארק זיכרון
ב-29 במאי 2016 נחנך על חורבות בית הכנסת בעיירה פארק זיכרון לזכר הקהילה היהודית בכפר. הפארק כולל מיצג על מסך דיגיטלי המספר את היסטוריית יהודי העיירה, שלושה שלטים הכוללים את שמות כל משפחות יהודי העיירה, וכן מבנה זכוכית גדול ובתוכו ניתן לראות חפירה ארכאולוגית ובה עתיקות של בית כנסת מהמאה ה-18 שעליהן נבנה בית הכנסת האחרון שנהרס בשואה, וכן דגם של בתי העיירה בהם התגורו היהודים לפני השואה. במרכז הפארק ניצב דגם ברונזה של ספר תורה שהוא העתק של ספר תורה שהציל מנחם פריד מבית הכנסת בתקופת השואה. מנחם פריד נולד בעיירה, שירת בצבא האוסטרי ולאחר האנשלוס ברח מיחידתו הצבאית, והגיע לעיירה. הוא מצא את העיירה ריקה מיהודים ואת בית הכנסת נעול ושמור על ידי הנאצים. הוא פרץ לבית הכנסת מחלון צדדי והצליח לקחת משם ספר תורה של משפחתו. את ספר התורה הוא שלח לישראל על ידי מכר של המשפחה. מאוחר יותר הגיע פריד ארצה וספר התורה היה עמו בבית הכנסת שבו התפלל בבני ברק, עד יומו האחרון. כיום ספר התורה נמצא בבית הכנסת בו מתפללים צאצאיו של מנחם פריד ביישוב עפרה שבשומרון.
אינגושטיה
הרפובליקה האינגושטית (ברוסית: Респу́блика Ингуше́тия - רפובליקה אִינְגוּשֶטְיָה; באינגושית: ГIалгIай Мохк) היא רפובליקה של רוסיה השוכנת בדרום הפדרציה הרוסית.
היסטוריה
אינגושטיה הפכה לראשונה לחלק מהאימפריה הרוסית בשנת 1810. בין השנים 1921 ו־1924 היא הייתה חלק מהרפובליקה הסובייטית ההררית עם קברדינו-בלקריה, קאראצ'אי-צ'רקסיה, צ'צ'ניה וצפון אוסטיה - אלניה. בין השנים 1934 ל-1992 היא הייתה חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאלית האוטונומית צ'צ'נו-אינגוש למעט תקופת מלחמת העולם השנייה.
במהלך מלחמת העולם השנייה חשד סטלין שתושבי אינגושטיה עוזרים לצבא הנאצי ולכן הגלה את כל האוכלוסייה למרכז אסיה. בשנות החמישים החלה חזרה של תושבי אינגושטיה המקוריים לארצם שכבר קלטה תושבים מצפון אוסטיה. עם נפילת ברית המועצות הוכרז חבל זה כרפובליקה עצמאית שבירתו הייתה נזראן. בשנת 2002 הועברה הבירה מנזראן למגאס שהיא עיר הבירה הנוכחית.
גאוגרפיה
אינגושטיה נמצאת בדרום רוסיה באזור הקווקז. רפובליקת אינגושטיה גובלת בתחום רוסיה ברפובליקת צפון אוסטיה - אלניה וברפובליקת צ'צ'ניה. וכן היא גובלת בגאורגיה. בשטח אינגושטיה ישנם אתרים רבים להפקת נפט וגז טבעי אשר אינגושטיה עשירה בהם.
דמוגרפיה
רוב תושבי רפובליקת אינגושטיה הם מוסלמים סונים.
גנון (דג)
גנון (שם מדעי: Gorgasia) הוא סוג של צלופח ממשפחת הקונגריים. הגנון הוא אחד משני המינים בתת-משפחת צלופחי הגן. גנונים חיים כמעט בכל האוקיינוסים הממוזגים, כשרובם מרוכזים באוקיינוס השקט ובאוקיינוס ההודי, ומעט מינים חיים באוקיינוס האטלנטי. גנונים חיים גם בים האדום, כשמין אחד, גנון זקוף, חי בישראל. גנונים ניזונים מפלנקטון וידועים בעיקר בהתנהגותם האופיינית, של יצירת "גני צלופחים", קבוצת צלופחים שנראים כאילו הם שתולים באדמה כמו אצות, ומרחוק אפשר לטעותם לקבוצת אצות. גנונים שונים נבדלים מאוד בצבעם ובצורתם זה מזה.
מינים
הסוג גנון מכיל כ 14 מינים:
מאמי (מאכל)
מאמי (בפינית: Mämmi, בשוודית: memma) הוא קינוח המשתייך למטבח הפיני ומוגש לרוב בחג הפסחא.
מנת מאמי מסורתית עשויה ממים, קמח שיפון, אבקת לתת, מלח וגרדת קליפות חושחש מיובשת. מערבלים היטב את חומרי הגלם ומניחים לתערובת לשבת ולהשחים עקב תגובת מייאר. לוקח זמן רב להכין את המאמי, תחילה לשים ומערבבים את המרכיבים, לאחר מכן אופים את התערובת ומניחים לה להתקשות במשך ארבעה ימים. את המאמי המסורתי לא ממתיקים בעזרת סוכר או חומרים אחרים, אך במפעלים מוסיפים לתערובת דבשה. מנת מאמי ביתית מכילה עד 2 אחוזים של סוכר, בעוד שבמאמי תעשייתי אחוזי הסוכר יכולים להגיע עד 20 אחוזים. כמו כן, המאמי מכיל 10 אחוזים של חלבון והוא עשיר ביסודות קורט.
היסטוריה
בימים עברו היה נהוג לאכול את המאמי בימי התענית שלפני חג הפסחא. הסיבים התזונתיים שבקינוח נקשרו להיטהרות וניקיון הגוף. מאחר שהמאכל אינו מכיל הרבה נוזלים והוא אינו מתקלקל במהירות, היה נהוג לצרוך אותו גם ביום שישי הטוב.
בפינלנד של ימינו, רוב הפינים כבר לא מכינים את המאמי באופן מסורתי בביתם, אלא קונים אותו בחנויות. על אריזות מאמי שהוכן בשיטה המסורתית נהוג לכתוב את המילים perinteinen (מסורתי) או luomu (אורגני). קהילות פינים שהיגרו לאוסטרליה או לצפון אמריקה עודן מכינות מאמי בשיטה הישנה ולא נוהגים לקנות או להזמין אותו.
חופשי על הבר
חופשי על הבר (באנגלית: Cheers) היא קומדיית מצבים אמריקנית שרצה במשך 11 עונות, בשנים 1982–1993. התוכנית הופקה על ידי חברת ההפקות Charles/Burrows/Charles Productions בשיתוף רשת הטלוויזיה של סרטי פרמאונט עבור NBC ונוצרה על ידי ג'יימס בורוז, גלן צ'ארלס, ולס צ'ארלס. עלילת הסדרה מתרחשת בבר בשם Cheers (על שם הברכה המקובלת "לחיים") שבבוסטון, מסצ'וסטס, בו קבוצה של מקומיים נפגשים על מנת לשתות יחד, להירגע ולהתרועע. נעימת הנושא הנשמעת על רקע כתוביות הפתיחה של הסדרה, השיר Where Everybody Knows Your Name, מבוצע על ידי גארי פורטנוי, שכתב את השיר יחד עם ג'ודי הארט אנג'לו. שורת הפזמון המפורסמת - "המקום שבו כולם יודעים את שמך" - הפכה לכותרת המשנה ("טאג ליין") של התוכנית.
לאחר שידור הבכורה של הסדרה, ב-30 בספטמבר 1982, הסדרה כמעט ובוטלה במהלך העונה הראשונה שלה, מאחר שפרק הבכורה דורג במקום נמוך מאוד (מקום 74 מתוך 77 תוכניות). עם זאת, הסדרה הפכה בסופו של דבר לאחת מתוכניות הטלוויזיה האמריקאיות בעלות דירוג גבוה במדד נילסן, וזכתה להיכלל ברשימת עשר התוכניות הנצפות ביותר במשך 8 מתוך 11 עונות הסדרה, לרבות המקום הראשון באחת העונות. במשך רוב זמן השידור המקורי של הסדרה, היא שודרה בערוץ NBC ביום חמישי בלילה, בערב השידורים שמותג כ-"Must See TV". פרק סיום הסדרה, ששודר ב-20 במאי 1993, זכה לרייטינג גבוה במיוחד, ו-270 פרקי הסדרה שודרו בהצלחה רבה בסינדיקציה ברחבי העולם. כל 11 עונות הסדרה זכו למועמדות לפרס אמי בקטגוריית הסדרה הקומית הטובה ביותר; הסדרה זכתה ב-28 פרסי אמי, והגיעה לשיא של 117 מועמדויות. דמותו של פרייז'ר קריין (קלסי גראמר) המשיכה לסדרת ספין אוף משלה - "פרייז'ר" - שרצה במשך 11 עונות, בשנים 1993–2004. סדרה זו כללה הופעות אורח של שחקנים רבים מסדרת-האם, ששבו לגלם את דמויותיהן המוכרות.
עלילה
העלילה מתרחשת כולה בתוך פאב שכונתי בעיר בוסטון, שנקרא צ'ירס (המקביל באנגלית ל"לחיים"). הסדרה סובבת סביב האנשים הקבועים שפוקדים את הבר מדי יום והעובדים במקום. כמעט כל הפרקים התנהלו בחדר הראשי של הפאב, ולעיתים רחוקות העלילה התרחקה מחוץ לפאב עצמו. העונות הראשונות סבבו בעיקר סביב הניסיונות של סאם (טד דנסון) לחזר אחרי נשים שונות ובעיקר אחרי הברמנית הצעירה והחדשה דיאן (שלי לונג). עם התפתחות הסדרה, ניסה סאם להתמקד באישה אחת בכל זמן; והפוקוס, שהיה מופנה על הדמות סאם, התחיל גם לנדוד לקשת סיפורים על דמויות אחרות בפאב.
פרסים
הסדרה זכתה להצלחה רבה וזכתה ב-28 פרסי אמי מתוך 117 מועמדויות. בנוסף, זכתה הסדרה ב-6 פרסי גלובוס הזהב מתוך 31 מועמדויות, ונחשבת עד היום לאחת מסדרות הסיטקום האמריקנית הארוכות ביותר בהיסטוריה.
סדרת המשך
לאחר סיומה של הסדרה "חופשי על הבר", החלה סדרת בת מצליחה ומוערכת לא פחות - "פרייז'ר", שהתמקדה בדוקטור פרייז'ר קריין, שמארח את אביו בביתו ומנסה להתרגל לחייו כמבוגר עם אביו, ובסדרה מתגלה דמותו של דוקטור ניילס, אחיו הקטן של פרייז'ר שמזדהה עם דמותו של פרייז'ר בכמה וכמה דרכים. הסדרה זכתה ב-37 פרסי אמי ונחשבת לאחת מסדרות הסיטקום המצליחות ביותר בכל הזמנים.
ג'פאן איירליינס
ג'פאן איירליינס (ביפנית: 株式会社日本航空, באנגלית: Japan Airlines Corporation או בקיצור JAL) היא חברת התעופה הלאומית של יפן. שבסיסה נמצא בנמלי התעופה של טוקיו ואוסקה.
בשנת 2019 זכתה במקום הראשון בתואר 'מחלקת התיירים הטובה ביותר'.
תולדות החברה
בשנת 1960 קיבלה החברה את מטוסה הסילוני הראשון, דאגלס DC-8.
בשנת 2002 התאחדה החברה עם חברת ג'פאן אייר סיסטם ולחברה קראו ג'פאן איירליינס סיסטם. בשנת 2004 הושלם מהלך האיחוד וג'פאן אייר ליינס הפכה לג'פאן איירליינס אינטרנשיונל וג'פאן אייר סיסטם הפכה לג'פאן איירליינס דומסטיק (מקומי).
בשנת 2006 נרשמה החברה לברית חברות התעופה Oneworld, והיא נכנסה באופן רשמי באפריל 2007.
צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לנואר 2021:
ג'ון ויליאם שולטן
ג'ון ויליאם שולטן (בגרמנית: (John William Schulten (Johann Wilhelm ; (1821 – 1875), היה שחמטאי גרמני-אמריקאי.
בשנות ה-40' וה-50' של המאה ה-19 נסע רבות ברחבי אירופה וארצות הברית על מנת לשחק נגד מיטב שחקני השחמט של אותה תקופה: אדולף אנדרסן, אלכסנדר דשאפל, דניאל הארוויץ, ברנרד הורביץ, ליונל קיזריצקי, פול מורפי, גוסטב נוימן, ג'ול ארנו דה ריוויאר, אז'ן רוסו, פייר סט. אמאנד, צ'ארלס סטנלי, טאסילו פון דר לאסה ויוהנס צוקרטורט - בהפסידו לרובם. הגם שהוא הפסיד בדו-קרבות מול ליונל קיזריצקי ומול פול מורפי הוא הצליח לזכות במשחקים בודדים מולם. הרי ניצחונו הבודד מול פול מורפי בניו יורק, בשנת 1857.
1. ה4 ה5 2. ו4 ד5 3. ה:ד5 ה4 4. פג3 פו6 5. רג4 ג6 6. ד3 רב4 7. ד:ה4 פ:ה4 8. רד2 ר:ג3 9. ר:ג3 0-0 10. מהח5 צה8 11. 0-0-0 פ:ג3 12. ב:ג3 מהא5 13. מב2 ז6 14. מהח6 רז4 15. פו3 ר:ו3 16. ז:ו3 ב5 17. ו5 ב:ג4 18. ו6 והשחור נכנע.
על שמו של שולטן נקראת הסתעפות פתיחה בגמביט אבנס (הגנת שולטן): 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ב4 ר:ב4 5. ג3 רא5 6. ד4 ה:ד4 7. 0-0 ב5.
בת כהן
בת כהן במקרא היא בתו של כהן. כל עוד היא רווקה ושייכת לבית אביה היא רשאית לאכול תרומה וכן חזה ושוק. מאידך, אם היא נואפת עונשה חמור יותר משל בת ישראל: "את אביה היא מחללת באש תשרף".
בית דין של כהנים הקפיד שכתובת בת כהן בתולה תהיה בסכום לפחות כפול מסכום הכתובה המינימלי של בתולה בת ישראל.
במקרא
בנות הכהנים הראשונות המוזכרות בתורה הן בנותיהם של כהני דת מעמי האזור, המתוארות כנשים חשובות במיוחד. ראשונה נזכרת אסנת, בעת עליית יוסף כמשנה למלך פרעה במצרים: כמו כן מובא שמשה התחתן עם צפורה, בת יתרו כהן מדין:
בדברי חז"ל הוכרה תמר (ספר בראשית) כבת כהן להיותה הבת של שם בן נח, וכך הוסברה כוונתו של בית הדין לגזור עליה מוות בשרפה. אולם, לענייני התורה וההלכה המונח "בת כהן" מתייחס רק לבנות הכהנים בני אהרן.
אכילת קודש
התורה קובעת זכויות וחובות מיוחדות על בת הכהן. ברווקותה התורה מעניקה לה את האפשרות לאכול תרומה מאת שולחן אביה, וכפי הכתוב בתורה;, חזה ושוק של קורבן שלמים, לחמי תודה, זרוע בשלה של קורבן איל נזיר, וכן שני לחמיו של קורבן איל נזיר. בדומה לאביה, בת כהן יכולה להאכיל את עבדיה תרומה, ומעיקר דין תורה מחלקים לה תרומה גדולה ותרומת מעשר וחלה, אלא גזרו החכמים לא לחלוק לה מחשש "כהנת בת ישראל" שתתגרש ויתנו לה מתנות הללו בטעות. בת כהן רשאית לאכול מבכור בהמה טהורה. לגבי מצוות נתינת הזרוע, לחיים וקיבה ישנה מחלוקת תנאים בשאלה האם ניתנות לבת כהן.
בת כהן שזינתה
התורה מקפידה על צניעותה של בת הכהן יותר מנערות אחרות, ופוסקת כך: היא נענשת בעונש חמור יותר מאשר נענשת בת ישראל. העונש מתבטא בכך שהיא נידונית בשרפה במקום בחנק, ובנוסף מורידים את אביה מקדושתו ככהן. לכמה דעות, לא מורידים במעשה אלא מונעים מלקדש אותו. לפי פירוש חז"ל אין מדובר בנערה רווקה אלא בנערה מאורסת.
הקפדה שתינשא לכהן
אף שרשאית בת כהן להינשא לכל מי ששאר בנות ישראל רשאיות להינשא לו, בתלמוד בבלי מובאת דעתו של רבי יוחנן על הקפידה שתינשא בת כהן דווקא לכהן. רבי יוחנן טוען כי נישואי בת כהן לאיש שאינו כהן, עלולים לגרום להשלכות שליליות כלפי הבעל. בתלמוד מסופר שהתנא רבי יהושע נשא בת כהן והתלונן שחלה בעקבות כך. רש"י מסביר שנישואי בת כהן לאיש שאיננו כהן נחשבים כפגם לחשיבות של זרע אהרן, וגם אהרן הכהן בעצמו מקפיד על הזלזול בזרעו -ולכן נענשים.
בשולחן ערוך הרב מובא שנישואי בת כהן לאיש שאינו כהן אינו נחשב בכלל סעודת מצווה, וזאת מחמת הסברא שאין זיווג כזה עולה יפה. הבן איש חי מזהה את ריח הרע של החלבנה עם הכתוב בגמרא כי נישואי בת כהן עם זר אינו בכלל סעודת מצווה.
בתורת הקבלה
רבי יצחק לוריא מבאר את אי-הכשר זיווג כזו על פי הצופן אי"ק בכ"ר. האר"י מסביר שמכיוון שאותיות הנ"ך (אותן אותיות כמילת "כהן") אין להם זיווג בצירוף האלף ביתי של א"ט ב"ח -לכן הנושא בת כהן (זולת כהן) אין הזווג עולה כהכשר, והואיל שהמלוי (כותבים את האות במילואו) של אותיות הנ"ך הם אותו האות בעצמו -מסמן שהזווג של בת כהן אל כהן כן עולה יפה;
כתובה של ארבע מאות זוז
במשנה ותלמוד בבלי, מפורסם שבית הדין של כהנים היו מפקחים שיהיה כתוב בכתובה של בת כהן הנישאת (שבמקרה שתתגרש, תקבל) "ארבע מאות זוז דחזי ליכי" (ארבע מאות זוז שראויים ומגיעים לך).
לפי המובא בתלמוד ירושלמי (על פי פרשנות הפני משה), הסכום המופרז נחשב כקנס שמטרתו למנוע חיתון בין אנשי הכהונה ליתר העם. לפיה, בית דין של כהנים גובה גם בנישואין של בת כהן לאיש ישראל וגם בחיתון של כהן לבת ישראל סכום כתובה של ארבע מאות זוז.
נימוקי הראשונים
לפי דעתם של הראשונים, הכוונה של הכתיבה דחזי ליכי (שראויים לך) הוא להראות שהסכום של יתר המאתיים אינם נחשבים כ"תוספת כתובה" אלא כעיקר הסכום ("עיקר כתובה"). הראשונים גם כתבו שסכום זה נגבה אף במקרה שאבדה את כתובתה (שטרה) ואף במקרה שלא כתבו בכתובה הסכום של ארבע מאות זוז, וכל זאת מחמת חשיבות בנות הכהנים. מבעלי התוספות, הרב יהונתן מלוניל מנמק את הגבייה המופרזת כגדר למעלת היוחסין (שעליה שמרו המשפחה להיקרא בשם כהנים), וטוען כי ראוי למשפחה מיוחסת להתפאר בייחוסה, והתפארות זו אינה נחשבת כהטלת איבה ושנאה בין המשפחות. אולם לדעתו של הנימוקי יוסף, הסכום הבלתי רגיל הוא מפני שגנאי גדול הוא לכהנים שיהיו בנותיהם מגורשות מבעליהם, וכתוצאה מהסכום הגבוהה ימנעו בעלי הכוהנות לגרשן.
עת הפסק המנהג
לפי החוקר א. אפשטיין, מנהג גביית ארבע מאות זוז לבת כהן המשיך להתקיים עד ימי האמוראים, בבבל ומאז ואילך לא מצאנו המשך לגבייה זו.
בריאן טרייסי
בריאן טרייסי (באנגלית: Brian Tracy; נולד ב-1944) הוא סופר אמריקאי. כותב ספרי עזרה עצמית, התפתחות אישית ומוטיבציה.
ביוגרפיה
טרייסי נולד בוונקובר שבקנדה בשנת 1944. בצעירותו נשר מבית הספר, עבד בעבודות זמניות ונדד ברחבי העולם במשך שמונה שנים. בהמשך החל לעבוד כסוכן מכירות זוטר, התקשה בעבודתו והחליט לשאול אנשי מכירות מצליחים רבים לגבי הצלחתם. בתום השנה הראשונה לעבודתו הוא כבר הפך לסוכן מכירות בכיר, ובשנה השנייה הפך לסגן נשיא החברה, והיה אחראי על 95 עובדים, בגיל 25 בלבד.
טרייסי יצר את הסמינר הראשון שלו בתחום הצמיחה האישית בשנת 1981, בשם "מערכת ההצלחה", (נקראה תחילה "סמינר הפניקס"). בשנת 1985 הוציא גרסה מעודכנת של סמינר זה, מוקלט על קלטת אודיו לעזרה עצמית, בשם "פסיכולוגיה של ההישגיות". לאורך השנים המשיך ליצור סמינרים וסדנאות בנושאים כגון מנהיגות ויעילות ניהולית. כתב עשרות ספרים העוסקים בתחומים שונים של מוטיבציה וצמיחה אישית. כן הקליט למעלה מ-500 קטעי אודיו מתוך ספריו, העוסקים ברעיונות לעזרה עצמית לקראת הצלחה והשגת יעדים אישיים ועסקיים.
מכהן כיום בראש חברה על שמו, העוסקת בתחום משאבי אנוש בקליפורניה, ולה סניפים רבים ברחבי ארצות הברית. נשוי לברברה ואב לארבעה ילדים.
טור (עיר)
טור (בצרפתית: Tours) היא עיר בירת מחוז אנדר ולואר בחבל סאנטר-עמק הלואר שבמערב-מרכז צרפת. העיר שוכנת על גדות נהר הלואר. האזור סביבה, הנקרא טורן (Touraine), מפורסם ביינותיו ובניב הצרפתית השגור בפי התושבים. לטור מגיע גם מרוץ האופניים פריז–טור.
קתדרלת טור היא אחד המבנים המפורסמים בעיר, עם חזית גותית לוהבת וצריחי רנסאנס המסתיימים בכיפות.
מרטינוס הקדוש היה הבישוף של טור במאה הרביעית ונקבר בכנסייתה. בזכותו ובזכות הניסים שהאמינו שמתרחשים לעולי הרגל הפוקדים את קברו, הפכה העיר למקום בעל חשיבות דתית נוצרית ומכאן עיר בעלת חשיבות כלכלית.
יהודי טור
עדות להתיישבות יהודים בטור קיימת עוד מהמאה השישית. אזור היהודים נקרא עד היום Rue De Maures (רחוב המורים) - כנראה עקב חוסר האבחנה של המקומיים בין היהודים לערבים.
בימי הביניים נודעו מספר חכמים שהתגוררו בטור (המכונה טוריי"ש בכתובים). במאה הארבע עשרה גורשו היהודים מספר פעמים מטור, עקב עלילות, ולבסוף גורשו ממנה סופית.
לאחר המהפכה הצרפתית חזרו יהודים להתיישב בטור, והיום קיימת שם קהילה קטנה ובית כנסת.
ספורט
בעבר הייתה קיימת בעיר קבוצת כדורסל אספו טור, שזכתה פעמיים (1976, 1980) באליפות צרפת בכדורסל. ובנוסף הגיעה הקבוצה עד לגמר גביע ספורטה בשנת 1976.
פרוזודיה
פרוזודיה הוא מושג בבלשנות השייך לתחום העוסק באקוסטיקה של הדיבור. המושג מתייחס למאפיינים אקוסטיים מסוימים של הדיבור הנושאים חלק גדול מהמידע המועבר בתקשורת דבורה.
הדיבור איננו רצף אחיד: הוא משתנה ללא הרף בעוצמתו, במהירותו, בתדר שלו וביתר תכונותיו האקוסטיות. השינויים האקוסטיים היוצרים את הפרוזודיה מתרחשים ברמה של יחידות הדיבור הסופרה-סגמנטליות, כלומר אלה הנמצאות מעבר לרמת הפונמה הבודדת: ההברה, המילה והמבע (לגבי התכונות האקוסטיות של הפונמות ראו פונטיקה). השינויים הללו במאפיינים האקוסטיים הסופרה-סגמנטליים של הדיבור הם הפרוזודיה.
הפרוזודיה מהווה חלק בלתי נפרד מהשפה הדבורה, שכן כל מבע ומבע נהגים עם דפוס פרוזודי מסוים. הדפוס הפרוזודי של המבע מוסיף מידע רב מעבר לזה הקיים במילים המרכיבות אותו כשלעצמן, והוא מהווה חלק חשוב בקביעת המשמעות. בין היתר, הפרוזודיה מסמנת את הפונקציה הפרגמטית של המבעים (הצהרה, שאלה, בקשה וכו'), מוסיפה מידע לגבי רגשותיו וכוונותיו של הדובר ומעידה על עמדתו כלפי הנמען וכלפי תוכן הדברים (האם הוא אומר את הדברים בהתרגשות או באדישות, בכנות או בסרקזם וכו'). במידה מסוימת, תפקידה של הפרוזודיה בשפה הדבורה מקביל לזה של סימני הפיסוק בשפה הכתובה ושל הרגשונים במדיומים כמו שיחות צ'אט ומסרונים. למעשה, ניתן לומר שקיומם של אלה מעיד על הצורך ליצור תחליף גרפי לפרוזודיה (שמטבע הדברים אינה קיימת בכתב), שבדומה לה, יציב את המסר הכתוב בהקשר פרגמטי-רגשי. רבים ממאפייני הפרוזודיה הם אוניברסליים (למשל, כפי שמתואר לגבי האינטונציה בהמשך). עם זאת, קיימת גם מידה גדולה של שונות, וזו תורמת ליצירת הצליל הייחודי לכל שפה וצורת הדיבור האופיינית לכל אדם.
הפרוזודיה כוללת בתוכה את האינטונציה, ההטעמה, ההדגשה, עוצמת הקול, גוון הקול וקצב הדיבור.
אינטונציה
אינטונציה (בעברית: הנגנה), נוצרת על ידי שינוי התדר הבסיסי של הקול במהלך הדיבור. כלומר, העלאה והורדה של גובה הקול תוך כדי הפקת הדיבור. לאינטונציה יש השפעה גדולה מאוד על משמעות הדברים, עד כדי כך ששני מבעים זהים לחלוטין, הנבדלים זה מזה רק בדפוס האינטונציה שלהם, יכולים לקבל משמעויות שונות. באופן כללי ניתן לתאר אינטונציה עולה, כאשר התדר הבסיסי של הקול עולה עם הזמן, אינטונציה יורדת, כאשר התדר הבסיסי נעשה נמוך וכן אינטונציה עולה-יורדת, יורדת-עולה או שטוחה. אחד התפקידים העיקריים של האינטונציה הוא סימון הפונקציה הפרגמטית של המבע, כאשר הדוגמה הקלאסית לכך היא ההבחנה בין מבעי חיווי ושאלה. ברוב השפות, שאלות כן/לא נהגות עם אינטונציה עולה (דני שבר את הרגל?) ואילו אינטונציה יורדת אופיינית לשאלות פתוחות (מי שבר את הרגל?) ולמבעי חיווי (דני שבר את הרגל). פרט לכך, האינטונציה משמשת ככלי עיקרי להבעת רגשות, כאשר ניתן להצביע על דפוסי אינטונציה האופייניים להבעת הפתעה, כעס, לעג וכולי.
יש להבדיל בין אינטונציה לטון בשפה טונאלית (למשל, שפות סיניות או שפות בנטו). טון הוא שינוי בגובה הקול במהלך ההגייה של מילה בודדת היוצר שינוי משמעות ברמה הלקסיקלית, כלומר, ייתכנו שתי מילים בעלות משמעויות שונות, הנבדלות זו מזו אך ורק מבחינת הטון. בניגוד לטון, האינטונציה היא שינוי בגובה הקול לאורך קטעי שיח גדולים יותר והיא בעלת משמעות פרגמטית-רגשית.
הדגשה
א': מי רוצה עוגה?
ג': אני רוצה עוגה...
על ידי הדגשת המילה "רוצה" (בתוספת האינטונציה המתאימה), רומז דובר ג' למאזינים שהוא היה רוצה לאכול עוגה, אך יש סיבה כלשהי שמונעת זאת ממנו. אין ספק שבעקבות תשובה כזו, המאזינים יצפו להמשך שיבהיר את הסיבה לכך. דבריו של ב' ברורים, וודאי שאינם יוצרים את אותה ציפייה.
הטעמה
הטעמה היא הבלטה של הברה אחת לעומת יתר ההברות במילה. הבלטה זו מושגת על ידי שינויים אקוסטיים כמו הגברת עוצמת הקול, הגבהת התדר הבסיסי ועוד. הטעמה של אחת ההברות קיימת בכל מילה בשפה והיא חלק בלתי נפרד מהמימוש האקוסטי של אותה מילה. במקרים רבים, הזזת מיקום הטעם ימנע מהמאזין לזהות את המילה הנאמרת, או לחלופין, ייצור שינוי במשמעות. בשפות רבות קיימים זוגות של מילים בעלות משמעויות שונות, שהן זהות לחלוטין מבחינה אקוסטית, פרט למיקומו של הטעם; למשל- בוקר (תחילת היום) ובוקר (רועה בקר). זוגות כאלה נקראים זוגות מינימליים וקיומם מעיד על מעמדו של הטעם כתכונה מבחינה (בדומה לטון שהוזכר לעיל). על סמך אלה ניתן לומר שמהותה של ההטעמה לקסיקלית יותר מאשר פרגמטית, ובמובן זה היא שונה מיתר מרכיבי הפרוזודיה. היא נכללת תחת כותרת זו מעצם היותה תכונה אקוסטית סופרה-סגמנטלית.
להטעמה מקום חשוב בשירה ולפיה נקבע המשקל בשירה. המשלימה להטעמה היא ההשפלה: בהברה שאין הטעמה יש השפלה.
פרוזודיה אבנורמלית
קיימים מצבים בהם נפגעת היכולת להשתמש בפרוזודיה באופן נורמלי. אדם במצב כזה מוגבל ביכולת ההבעה שלו ועלול לחוות קשיים בתקשורת עם בני אדם אחרים. קבוצה מרכזית של אנשים החווים מגבלות בשימוש בפרוזודיה הם כאלה הסובלים מאפאזיה - פגיעה ביכולות השפתיות כתוצאה מנזק מוחי. סוגים מסוימים של אפאזיה עשויים לגרום להפקה בלתי תקינה ומצומצמת של דפוסים פרוזודיים ובנוסף, להגביל את יכולת התפיסה הפרוזודית, כלומר לגרום לקושי בפירוש הפרוזודיה בדבריהם של אחרים. פרוזודיה אבנורמלית עשויה להופיע גם כאחד התסמינים של מחלות הפוגעות במערכת המוטורית של הדיבור. מחלת פרקינסון, למשל, היא מחלה הפוגעת בכישורים המוטוריים בכלל ובהם גם אלה הקשורים לשליטה במאפיינים האקוסטיים של הדיבור. כתוצאה מכך, חולי פרקינסון נוטים להפיק דיבור בעל פרוזודיה "שטוחה": דיבור חלש, איטי ומונוטוני, ללא שינויים בגובה הקול ובעוצמתו. זאת, יחד עם קיפאון של שרירי הפנים, פוגעים מאוד ביכולת ההבעה ועלולים ליצור רושם מוטעה של אדישות. פרוזודיה שטוחה אופיינית גם לאנשים הסובלים מדיכאון קליני, אלא שבמקרים כאלה זהו מן הסתם ביטוי מדויק של המצב הנפשי.
קושי בשימוש בפרוזודיה אופייני כנראה גם בהפרעות על הרצף האוטיסיטי - קבוצה של תסמונות המתאפיינות בפגיעה חמורה ביכולות התקשורתיות-חברתיות. במידה רבה, אנשים עם הפרעות אוטיסטיות אינם מסוגלים לשלוט בקודים המשמשים בתקשורת אנושית ומתקשים בהבעה ובהבנה של רגשות ומצבים מנטליים. אחד הביטויים לכך הוא שימוש אבנורמלי בפרוזודיה, שעשוי לבוא לידי ביטוי בנטייה להפיק דפוסים פרוזודיים שאינם הולמים את הכוונה או את הסיטואציה. ישנן עדויות חלקיות שאנשים עם אוטיזם מתקשים גם בתפיסה של הפרוזודיה. דוגמאות למחלות נוספות שנמצאו לגביהן עדויות לשימוש לקוי בפרוזודיה הן סכיזופרניה ומחלת הנטיגטון.
פרוזודיה ברכישת שפה
תינוקות צוברים ידע לגבי הדפוסים הפרוזודיים של השפה בשלבים מוקדמים בחייהם, ונראה שהידע הזה מסייע להם בתהליך רכישת השפה. ישנן עדויות רבות שתינוקות נשענים על הידע שלהם בתחום הפרוזודיה כדי להשיג התקדמות בתחומים אחרים של השפה, אסטרטגיה המכונה "prosodic-bootstrapping". אחת הבעיות המרכזיות עמן צריך להתמודד התינוק רוכש השפה, היא כיצד לחלק את שטף הדיבור שהוא קולט ליחידות המרכיבות אותו. עבורו (כמו גם עבור מבוגר המאזין לשפה לא מוכרת), הדיבור הוא רצף מתמשך של צלילים חסרי פשר. כיצד, למשל, יוכל להתחיל לפענח את משמעויותיהן של מילים, אם אינו מסוגל לזהות את גבולותיה של מילה אחת בתוך שטף הדיבור? ניסויים שבדקו תינוקות רוכשי אנגלית בני 9 חודשים הראו שכבר בגיל זה הם מסוגלים לזהות את דפוס ההטעמה האופייני לשפה המדוברת בסביבתם. תינוקות אלה הקשיבו זמן רב יותר למילים עם דפוס הטעמה מלעלי, המופיע ברובן המוחלט של המילים באנגלית (למשל, bunny), לעומת זמן ההקשבה שהקדישו למילים עם ההטעמה המלרעית הנדירה (למשל- giraffe). על סמך ממצאים אלה, הוצע שתינוקות משתמשים בידע שלהם לגבי דפוס ההטעמה הנפוץ בשפה כדי לסמן את גבולותיהן של המילים. לדוגמה, תינוקות רוכשי אנגלית יכולים להניח במידה רבה של ביטחון שהברה מוטעמת היא חלקה הראשון של מילה לא מוכרת, ולא סופה של מילה. באופן דומה, תינוקות יכולים להשתמש בפרוזודיה כדי לזהות את גבולותיהן של יחידות גדולות יותר של הדיבור, כמו פסוקיות ומבעים.
השפעתה של שפת האם ניכרת גם בהפקותיהם הקוליות של תינוקות. עוד לפני שהם מתחילים לדבר, ניתן לזהות במלמול שלהם דפוסים פרוזודיים המזכירים את אלה של השפה המדוברת בסביבתם. לדוגמה, ניתוח אקוסטי על מלמוליהם של תינוקות רוכשי אנגלית ורוכשי צרפתית גילה הבדלים מובהקים בין שתי הקבוצות, שעשויים לנבוע מהמאפיינים הפרוזודיים של כל אחת מהשפות. שלב נוסף בדרך לשליטה במערכת הפרוזודית בא לידי ביטוי בתופעה המכונה "ז'רגון". זוהי צורה של מלמול מורכב המופיע אצל חלק מהתינוקות לקראת סוף השנה הראשונה לחייהם. הז'רגון מתאפיין בהפקה של דפוסים פרוזודיים מפותחים, כולל שינויים מגוונים באינטונציה ובהדגשה. הורים לתינוקות "מז'רגנים" מדווחים בהתפעלות שילדיהם "מספרים סיפורים שלמים" או "מנהלים שיחות שלמות" בשפה המובנת רק להם. ואכן, הז'רגון נדמה כדיבור בוגר לחלוטין, פרט לכך שהוא כולו "ג'יבריש" ואינו כולל מילים בעלות משמעות.
נקודה נוספת הראויה להתייחסות נוגעת דווקא לדיבורם של מבוגרים. בכלליות, מבוגרים נוטים לשנות את אופן הדיבור שלהם כאשר הם פונים אל תינוקות. צורת הדיבור המיוחדת המוקדשת לתינוקות נקראת "child directed speech" ומכונה גם "אמהית" או "motherese" (וברוח התקינות הפוליטית, "הורית" או "parentese"). לאמהית מאפיינים פרוזודיים ייחודיים הכוללים תדר בסיסי גבוה, קצב איטי ואינטונציה מוגזמת. סוברים שצורת דיבור זו משרתת את התפתחות השפה במספר אופנים, החל מגיוס ושימור תשומת הלב של התינוק, עבור בהדגשתו של מידע לשוני חדש וכלה בהקלת החלוקה של שטף הדיבור למרכיביו, משימה שחשיבותה נדונה קודם לכן. מחקרים בתחום זה אספו עדויות שתינוקות מראים העדפה מובהקת לדיבור באמהית, שמאפייניה האקוסטיים של האמהית הם אוניברסליים ומופיעים במגוון שפות שונות ושמבוגרים נוטים באופן אוטומטי לעבור לדיבור באמהית כשהם פונים אל תינוקות. כל אלה מעידים על חשיבותה של הפרוזודיה עבור תהליך רכישת השפה.
אספקה נרקיסיסטית
בתיאוריה הפסיכואנליטית, אספקה נרקיסיסטית היא צורך פתולוגי, או מוגזם, בתשומת לב או בהערצה, מאנשים הנוטים למערכת יחסים של תלות שיתופית (המהווים אובייקט-עצמי עבור הנרקיסיסט), בשל קיבעון בשלב האוראלי, שאינו מאפשר לנרקיסיסט לקחת בחשבון את הרגשות, הדעות או ההעדפות של אותם אנשים המהווים עבורו מקורות לאספקה זו.
הרעיון הוצג על ידי אוטו פניכל בשנת 1938, כדי לתאר סוג של הערצה, תמיכה חברתית או תמיכה בינאישית, שהאדם שואב מסביבתו וחיוני להערכתו העצמית.
היסטוריה
בהסתמך על תפיסתו של פרויד על סיפוק נרקיסיסטי ועל עבודתו של עמיתו הפסיכואנליטיקאי קרל אברהם, פניכל הדגיש את הצורך באספקה נרקיסיסטית, במהלך ההתפתחות המוקדמת, המאפשרת לילדים הצעירים לשמור על איזון נפשי בתהליך ההתבגרות שלהם. הוא זיהה שתי אסטרטגיות עיקריות להשגת אספקה נרקיסיסטית כזו - תוקפנות והתרפסות - שבתורם יוצרים שני דפוסים של יחסים, שמאוחר יותר יכולים להתפתח באופן פתולוגי לטיפוס הסדיסטי ולטיפוס הכנוע בהתאמה.
הפרעות אישיות
הפסיכואנליטיקאי אוטו קרנברג ראה את הנרקיסיסט הממאיר כמאופיין בקור רוח ובהתעלמות מאחרים, אלא אם כן ניתן יהיה לעשות להם אידיאליזציה (Idealization) ולהפוך אותם למקור לאספקה נרקיסיסטית. היינץ קוהוט, אבי פסיכולוגיית העצמי, ראה את הסובלים מהפרעת אישיות נרקיסיסטית כמפוררים נפשית (disintegrating mentally) כאשר הם מנותקים ממקור קבוע של אספקה נרקיסיסטית. ניתן להתייחס למי שמספק אספקה נרקיסיסטית לדמויות כאלה כאילו הוא מהווה חלק מהנרקיסיסט (זולת-עצמי או אובייקט-עצמי), תוך כדי הרס של כל הגבולות האישיים.