cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קיד וידאו
מוזיקה
בעונה הראשונה, כל פרק מסתיים בוידאו קליפ של הלהקה בסגנון פופ אייטיז קלאסי, מלבד הפרק הראשון בסדרה, בו הופיע ליונל ריצ'י בקליפ "All Night Long". מלבד זאת, לא הופיעו בסדרה עוד אמנים מפורסמים מסיבות של תשלומי תמלוגים.
ב-1987 אף הגיעה הלהקה לישראל לסיבוב הופעות.
By the Way (אלבום)
By the Way (בעברית: דרך אגב) הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הרוק, הרד הוט צ'ילי פפרז. אשר יצא לאור ב-9 ביולי 2002. By the Way מכר 700,000 עותקים ברחבי העולם בשבוע הראשון ליציאתו וכ-13 מיליון עותקים בסה"כ. By the Way הושפע רבות מהחומרים האישיים של ג'ון פרושיאנטה, גיטריסט הלהקה וסיפק מספר להיטים ביניהם שיר הנושא של האלבום, Can't Stop ,The Zephyr Song ו- Universally Speaking.
הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה
הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה היא קבוצת מורדים אשר פעלה בצפון אוגנדה ממרץ 1986 ועד יוני 1988.
באוגוסט 1986 תקפו חברי הצבא הדמוקרטי מטרות ממשלתיות בצפון אוגנדה כאשר הם זוכים לתמיכתם של בני השבט המקומיים. חיילי צבא ההתנגדות, אשר נהגו בריסון עם תושבי האזור עד התקיפה, החלו לנהוג כלפיהם וכלפי המורדים בתקיפות יתרה כאשר הסתיימה. אחד האירועים הזכורים ביותר מאותה תקופה, הוא הטבח שבוצע ב-45 תושבים אצ'ולים בידי ארגון אנטי-אצ'ולי מקומי אשר התמזג לתוך צבא ההתנגדות לאחר התקיפה. אירועים מסוג זה רק עודדו את האוכלוסייה המקומית לתמוך בצבא הדמוקרטי.
למרות פעולות הארגון, הוא לא הצליח להשתלט על ערים אלא רק על יישובי ספר והיה ברור כי הוא מפסיד. לקראת סוף 1986, מורדים רבים פרשו משורות הארגון ומספר יחידות הפכו לקבוצות שודדים חסרות אידאולוגיה. אצ'ולים רבים לא ויתרו על רעיון ההתנגדות לממשל והחלו לתמוך בארגונים אחרים כמו תנועת הרוח הקדושה בראשות אליס אומה וצבא ההתנגדות של האל בראשות ג'וזף קוני.
ב-3 ביוני 1988, לאחר שנה מלאת ניסיונות התקפה כושלים (בין השאר של קבוצות מורדים אחרות), הארגון חתם עם הממשלה על הסכם אשר קרא לסיום הסכסוך ולממשלה דמוקרטית. המשא-ומתן היה יוצא דופן משום שהוא נוהל בידי קציני צבא מצבא ההתנגדות והצבא הדמוקרטי. על הזרוע הפוליטית של הצבא הדמוקרטי וצבא ההתנגדות נאסר להשתתף בשיחות. בעוד ראש הצבא הדמוקרטי, אודונג לאטק, התנגד להסכם והצטרף לצבא ההתנגדות של האל, רוב קציני הצבא הבינו כי המצב הצבאי אבוד והארגון סיים את פעילותו.
הנדסת התפלה
הנדסת התפלה (באנגלית: "IDE Technologies") היא חברה ישראלית העוסקת בפיתוח וייצור מתקני התפלת מים בבעלות קבוצת דלק.
שם החברה
בעברית החברה ידועה בשם "הנדסת התפלה לישראל" באנגלית מקור שם החברה הוא בראשי תיבות של "Israel Desalination Engineering Technologies" שקוצר ל"IDE Technologies" או "איי.די.אי. טכנולוגיות בע"מ" שהוא כיום השם הרשמי של החברה.
הקמת החברה
הנדסת התפלה הוקמה כחברה ממשלתית בשנת 1965 על בסיס טכנולוגיה שפיתח מהנדס והממציא אלכסנדר זרחין ויושמה לראשונה בשנת 1961 על ידי ממשלת ישראל בשותפות עם חברה אמריקאית ואלכסנדר זרחין ב"חברת מתקנים להתפלה (מפתחי תהליך זרחין) בע"מ" אשר בשנת 1965 הפכה לחברה ששמה "הנדסת התפלה לישראל (תהליך זרחין) בע"מ". מתקן נסיוני הוקם בחוף תל ברוך ואבן פינה למתקן התפלה ראשון על פי שיטת זרחין הונחה במרץ 1961 באילת. בתחילת 1964 הופעל המתקן באופן חלקי ואז התברר שהמים שהוא מייצר יקרים והשיטה אינה כלכלית. זרחין טען שהסיבה לכך היא שלא בנו את המתקן על פי הוראותיו ודרש חצי מיליון לירות למימוש מתקן בקנה מידה מסחרי שיוקם על פי הוראותיו. העניין עורר פולמוס בציבור בישראל והיה אף מי שהקים מגבית לגיוס חצי מיליון לירות לצורך מימוש תוכניותיו של זרחין. ביוני 1964 הוחל בהזרמת מים מהמתקן של זרחין לתושבי אילת. המתקן באילת פעל במשך כשלוש שנים אך נסגר בגלל חוסר הצדקה כלכלית להפעלתו. זרחין לא היה מעורב יותר בחברת הנדסת התפלה עם זאת אושר לו תקציב להמשך הפיתוח של הטכנולוגיה שלו. ואילו הנדסת התפלה המשיכה בפיתוח טכנולוגיות התפלה בנפרד ומתקנים של החברה נמכרו לצה"ל לשימוש בסיני.
זרחין תבע את מדינת ישראל בדרישה לתמלוגים על כל מתקני ההתפלה שהוקמו בישראל, ללא קשר לשיטה בה פעלו, בהתאם לנוסח החוזה שהיה לו עם מדינת ישראל. תביעתו זו נתקבלה בבית המשפט המחוזי, אולם בערעור בבית המשפט העליון נקבע שיש לפרש את החוזה בהתאם לשרשרת ההסכמים בין מדינת ישראל וזרחין, מהם ברור כי הכוונה הייתה רק למתקנים על פי שיטת ההקפאה. הפרקליטות סירבה לשלם לזרחין תמלוגים אפילו על המתקן באילת שלטענתם היה נסיוני, אולם בית המשפט העליון לא קיבל טענה זאת והעניק לזרחין תמלוגים על המתקן באילת.
בחברת הנדסת התפלה ניצלו את שיטת זרחין גם לפיתוח מכונות לייצור שלג המשמשות לקירור מכרות עמוקים, יצור שלג למשטחי סקי, לאגירת אנרגיה ולחימום בשיטת משאבת חום.
פעילות בינלאומית
כבר בעת הקמת חברת הנדסת התפלה הוצבה המטרה לייצא את מתקני ההתפלה לחו"ל. חוזה יצוא ראשון לאיטליה נחתם בשנת 1966. ב-1968, נמכרו שלושה מתקנים לאיים הקנרים בספרד, וב-1969 לאיראן. בשנת 1971, מכרה הנדסת התפלה 17 מתקנים והכנסות החברה הגיעו ל-2.5 מיליון דולר. בשנת 1970 הקימו שאול אייזנברג ויעקב נמרודי חברה לשיווק והקמה של מתקני הנדסת התפלה באיראן, מאחר שהמתקן הראשון שנמכר פעל בהצלחה. עד שנת 1976 הקימה החברה 26 מתקנים של הנדסת התפלה באיראן ועד 1977 יותר מ-60 מתקנים. מתקנים שהיו מרכיב חשוב באספקת המים במדינה והמשיכו לפעול עד העשור הראשון של המאה ה-21.
בשנת 1980, איי הבתולה רכשה מתקנים להתפלת מים מהנדסת התפלה ובשנת 1987, איי מרשל.
הפרטת החברה
בשנת 1976, הציעה רשות החברות הממשלתיות למכור את החברה. החברות כלל תעשיות וכור תעשיות התעניינו ברכישת החברה אך לבסוף בשנת 1980, היא נמכרה לחברת כימיקלים לישראל, שהייתה אז חברה ממשלתית והציעה סכום של 2.5 מיליון דולר עבור החברה לעומת 2 מיליון דולר שהציעה כור תעשיות. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הופרטה בהדרגה חברת כימיקלים לישראל.
שינוי בעלות
בספטמבר 2000 רכשה קבוצת דלק מחברת כימיקלים לישראל 50% ממניות הנדסת התפלה תמורת 22 מיליון דולר, כך שמאז הייתה בבעלותן השווה של שתי החברות. בנובמבר 2007, ניסתה החברה להנפיק את מניותיה בבורסה לניירות ערך בלונדון לפי שווי של 500 מיליון דולר ולגייס 125 מיליון דולר, אך המהלך לא הושלם עקב המשבר הכלכלי העולמי. ב-2010 נעשה ניסיון נוסף להנפיק את החברה לפי שווי של עד כמיליארד דולר שלא יצא לפועל. ב-2016 החליטו קבוצת דלק וכימיקלים לישראל למכור את החברה. חברת התשתיות הסינית CCCC הגישה הצעה לא מחייבת לרכוש את הנדסת התפלה תמורת 650 מיליון דולר שלא ממושה. באפריל 2017 מכרה כימיקלים לישראל את חלקה בחברה (50%) תמורת 175 מיליון דולר לקבוצה בראשות כלל ביטוח והיו"ר אבשלום פלבר.
בינואר 2019 מכרה קבוצת דלק 30% ממניות חברת הנדסת התפלה ב-530 מיליון שקל לשותפות אלפא מים שבראשות היו"ר אבשלום פלבר. במרץ 2020 מכרה קבוצת דלק את יתר 20% שבבעלותה לשותפות אלפא מים.
חריגות במתקן שורק
ב-1.5.2019, לאור חריגות שהתגלו באיכות המים במתקן ההתפלה שורק, מינה שר האנרגיה וועדת בדיקה ייעודית שבראשה עמד מנכ"ל משרד האנרגיה - מר אודי אדירי, סמנכ"ל תשתיות אנרגיה ומים במשרד האנרגיה - מר יחזקאל ליפשיץ, מנהלת אגף ההתפלה ברשות המים - הגב' הילה גיל, ומנהל יחידת תשתיות ופרויקטי PPP באגף החשכ"ל במשרד האוצר - מר איציק מרמלשטיין.
לאחר שלמדה לעומקו את תהליך ההתפלה, ושמעה את עדותיהם ועמדותיהם של הגורמים השונים, הוועדה הגיעה למסקנות הבאות: לאורך תקופה של כשנה וחצי, החל מהרבעון האחרון של 2017 ועד לגילוי התופעה במרץ 2019, התקיימה חריגה בריכוז הכלורידים במים שסופקו על ידי מתקן ההתפלה בשורק. הוועדה קבעה כי הנהלת המתקן הייתה מודעת לאפשרות קיומה של חריגה משמעותית בריכוז הכלורידים לאורך מרבית שעות היממה, ומודעת לנוהלי דיווח כוזב לגבי איכות המים מול המדינה, מתוך כוונה להציג עמידה בדרישות ההסכם מול המדינה תוך הקטנת עלויות הפעלת המתקן.
ממצאי הוועדה קבעו כי בעלי מניותיה של חברת הזכיין ושל חברת התפעול המפעילים את מתקן ההתפלה, ביניהן חברת IDE, לא היו מודעים או מעורבים בקיומן של חריגות על ידי המתקן וכל פעולה חריגה או כוזבת, ככל שנעשתה, הייתה ללא מעורבות וידיעת בעלי המניות.
פרויקטים נבחרים
מאז הקמתה הקימה הנדסת התפלה כ-400 פרויקטים ב־40 מדינות. החברה מחזיקה ב־75% משוק ההתפלה התרמית (הוצאת המלח מהמים באמצעות תהליך אידוי) בעולם (לא כולל ארצות ערב). בין השאר הקימה את: במאי 2020 זכתה החברה במכרז להקמת מתקן ההתפלה שורק 2, אשר אמור להפיק 200 מיליון קוב מי ים בשנה, ויוקם בהשקעה של 2.5 מיליארד דולר.
בנובמבר 2022 חברת IDE ובנק הפועלים זכו במכרז להקמת מתקן התפלה בגליל המערבי
לוטה פריס
לוטה פריס (בדנית: Lotte Friis; נולדה ב-9 בפברואר 1988) היא שחיינית דנית. היא אלופת העולם (שנגחאי 2011), בעלת 6 מדליות מהן 2 זהב, אלופת אירופה (בודפשט 2010), בעלת מדליית ארד אולימפית (בייג'ינג 2008) ושיאנית העולם הנוכחית (2013) במשחה ל-1500 מטר חופשי (בריכת 25 מטר).
ביוגרפיה
לוטה פריס נולדה באלריד.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 סיימה פריס במקום 11 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:38.53 דקות, במקום 12 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:41.91 דקות, במקום 30 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:03.63 דקות ובמקום 14 במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:06.78 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2006 סיימה פריס במקום שמיני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה שלך 8:40.61 דקות, במקום 19 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:20.72 דקות, במקום 37 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:05.38 דקות ובמקום 13 במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:16.74 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 סיימה פריס במקום שישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:20.82 דקות, המנצחת במשחה הייתה קייט זיגלר מארצות הברית שקבעה שיא תחרות חדש של 15:53.05 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 16:09.39 דקות ועלתה מהמקום הרביעי. בנוסף, היא סיימה במקום 11 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:37.16 דקות, במקום 18 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:12.99 דקות ובמקום 14 במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:06.78 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיינדהובן, הולנד בשנת 2008 זכתה פריס במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:11.26 דקות, אחרי פלביה ריגמונטי משווייץ (15:58.54 דקות) ואריקה וילייאסיז'ה גרסיה מספרד (16:02.08 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:28.88 דקות, במקום שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:10.38 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:03.57 דקות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה פריס במדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:23.03 דקות, אחרי רבקה אדלינגטון מבריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 8:14.10 דקות ואלסיה פיליפי מאיטליה (8:20.23 דקות). בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 8:21.74 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום 13 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:08.47 דקות ובמקום 13 במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:00.81 דקות. התוצאה שקבעה כשחיינית אחרונה בזינוק שליחים הייתה 1:59.67 דקות.
אלופת העולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא בשנת 2009, זכתה פריס במדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא דני ובשיא תחרות חדש של 8:15.92 דקות, לפני ג'ואן ג'קסון מבריטניה (8:16.66 דקות) ופיליפי (8:17.21 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא דני חדש של 15:46.30 דקות, אחרי פיליפי שקבעה שיא תחרות חדש של 15:44.93 דקות ולפני קמליה פוטק מרומניה (15:55.63 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.62 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה שיא דני חדש של 4:05.40 דקות ובמקום 12 במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא דני חדש נוסף של 7:55.56 דקות.
אלופת אירופה
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט בשנת 2010 זכתה פריס בשתי מדליות זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:23.27 דקות, לפני אופלי-סיריל אטיין מצרפת 8:24.00 דקות ופדריקה פלגריני מאיטליה 8:24.99 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:59.13 דקות, לפני גריין מרפי מאירלנד (16:02.29 דקות) וגרסיה 16:05.08 דקות. בנוסף, היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.10 דקות, אחרי אדלינגטון 4:04.55 דקות ואטיין (4:05.40 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה פריס בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:49.59 דקות, לפני זיגלר (15:55.60 דקות) ושואנשו לי מסין (15:58.02 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:18.20 דקות, אחרי אדלינגטון (8:17.51 דקות) ולפני זיגלר (8:23.35 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.68 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:39.74 דקות.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר אותה שנה זכתה פריס במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:10.99 דקות, אחרי לוריין בויל מניו זילנד (8:08.62 דקות) ולפני קלואה סוטון מארצות הברית (8:15.53 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 9 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.17 דקות, במקום 11 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:05.67 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:47.04 דקות, כשחיינית ראשונה היא שחתה תוצאה של 1:55.93 דקות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה ספרד ביולי 2013 זכתה פריס בשתי מדליות כסף, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:16.32 דקות, אחרי קייטי לדקי מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 8:13.86 דקות, ולפני לוריין בוייל שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 8:18.58 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אירופה חדש של 15:38.88 דקות, תוצאה טובה משיא העולם בן 6 השנים של קייט זיגלר מארצות הברית (15:42.54 דקות), אך קייטי לדקי שהקדימה אותה קבעה שיא עולם חדש של 15:36.53 דקות ולפני לוריין בויל שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 15:44.71 דקות.
פריקבוי וצ'אם צ'אם
פריקבוי וצ'אם צ'אם (באנגלית: Fanboy and Chum Chum, "פאנבוי וצ'אם צ'אם") היא סדרת אנימציה ממוחשבת, מבית היוצר של ניקלודאון, העוסקת בשני ילדים שובבים שחיים בבקתת עץ. הסדרה משודרת גם בישראל בדיבוב לעברית. בישראל, הסדרה משדרת 52 פרקים מתוך 100 פרקים שיצאו בגרסה האמריקאית.
אדוארד ון ביינום
אדוארד ון ביינום (בהולנדית: Eduard van Beinum; 3 בספטמבר 1901 – 13 באפריל 1959) היה מנצח הולנדי.
ביוגרפיה וקריירה
ביינום, יליד ארנהם התחיל ללמוד נגינה בכינור ובפסנתר בגיל צעיר והצטרף לתזמורת ארנהם ככנר בשנת 1918. הוא היה מנצח התזמורת של הארלם משנת 1927 עד 1931, ואחר התמנה למנצח משנה (לוילם מנגלברג, מנצחה של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם. בשנת 1938 עלה לדרגת מנצח ראשי.
בשנת 1947 התייצב בראש התזמורת הפילהרמונית של לונדון, אבל עזב אחרי שתי עונות מוצלחות כדי לקבל שוב לידיו את הנהלת תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית. הוא מת בשנת 1959 באמסטרדם מהתקף לב בשעת חזרה על הקונצרט, לקראת ביצוע הסימפוניה הראשונה של ברהמס.
גלישת גוף
כדי לתפוס גלים צריך הגולש להתמקם לקראת בוא הגל ולחתור חזק ולהתיישר עם ידיו מושטות לפנים. וריאציות אחרות הן גלישה מתחת לגל ועליה על הגל, היזרקות על הגל והישפכות איתו, ועוד.
ברחבי העולם מתקיימות תחרויות מסודרות בין גולשים כשהמפורסמות בהן הן - Pipeline Bodysurfing Classic, תחרות המתקיימת בחוף הצפוני של אוהאו שבהוואי ו-The World Bodysurfing Championships, הנערכת מדי שנה בחודש אוגוסט באושנסייד, קליפורניה מאז 1977.
ליברטי הול
ליברטי הול (באירית: Halla na Saoirse; באנגלית: Liberty Hall) הוא בניין בדבלין, אירלנד, בו יושב המטה של איגוד מקצועות השירות, התעשייה, והטכנולוגיה (SIPTU). הבניין העכשווי, שתוכנן על ידי דזמונד ריי או'קלי, היה בעת בנייתו בשנות ה-1960 בניין הקומות הגבוה ביותר באירלנד, והוא עדיין מהגבוהים בדבלין. הבניין נבנה במיקומו של בניין ליברטי הול ההיסטורי, בניין בעל חשיבות גדולה במורשת אירלנד ששימש בראשית המאה העשרים מרכז לפעילות מהפכנית ופעילות איגודי עובדים, בין היתר כמטה של צבא האזרחים האירי ושל איגוד עובדי התחבורה והתעשייה הכללית.
היסטוריה
במיקומו הסמוך למזח עידן וליד בית המכס, בניין ליברטי הול היה במקור בית מלון בשם "נורתמברלנד". ב-1912 הפך למטה האיגוד של ג'יימס לרקין, ITGWU, איגוד עובדי תעשיית הטקסטיל וההלבשה, וכשבמהלך "הנעילה" של 1913 - השביתה הגדולה ביותר בהיסטוריה של דבלין - קם צבא האזרחים האירי, מיליציה להגנת השובתים מפני אלימות מצד בעלי המפעלים והמשטרה, היה ליברטי הול למפקדתו. ליברטי הול שימש כמרכז הפוליטיקה הרדיקלית של אירלנד בתקופה שלפני מרידת חג הפסחא, או כפי שתיאר זאת עיתון The Irish Times: "מרכז האנרכיה החברתית באירלנד, והמוח מאחורי כל מהומה והתפרעות". בעת השביתה הקימו מוד גון וקונסטנס מרקייביץ', יחד עם נשות איניניה נה הרין, מטבח חינמי עבור משפחות העובדים השובתים, והלנה מולוני ניהלה שם מפעל לחולצות שהוקם על ידי איגוד הנשים כדי לספק תעסוקה לנשים ברשימה השחורה של המעבידים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נתלה שלט גדול על חזית הבניין, עם הסיסמה: "לא נשרת לא מלך ולא קייזר, אלא רק את אירלנד", כמחאה נגד ניסיונות גיוס צעירים אירים לצבא הבריטי. העיתון של צבא האזרחים, The Irish Worker ("הפועל האירי"), הודפס בליברטי הול. העיתון נסגר על ידי ממשלת בריטניה בטענה להסתה בתוקף החוק להגנת הממלכה 1914. הוא הוחלף במשך זמן קצר על ידי עיתון בשם The Worker ("הפועל"), עד שגם הוא נסגר. ג'יימס קונולי ערך שם עיתון נוסף, The Workers' Republic ("רפובליקת הפועלים") מ-1915 ועד מרידת חג הפסחא ב-1916.
בשבועות ובחודשים שלפני מרידת הפסחא שימש ליברטי הול גם כבית חרושת ומחסן לתחמושת ונשק עבור ההתקוממות המתוכננת, והתקיימו בו הדרכות לתכנון צבאי. הכרזת העצמאות הודפסה בדפוס של קונולי בליברטי הול, וב-24 באפריל 1916, בפתיחת המרידה, התכנסו המורדים בליברטי הול, ויצאו משם כדי לכבוש את בית הדואר המרכזי ואת שאר יעדיהם. הבניין נפגע מירי ארטילריה במהלך המרידה, אך לא נהרס. הוא היה ריק במהלך כל שבוע ההתקוממות, עובדה שלא הייתה ידועה לבריטים, אשר בחרו בליברטי הול כמטרה הראשונית שלהם בדיכוי המרידה. לאחר המרידה שוקם הבניין.
בסוף שנות ה-1950 הוכרז בניין ליברטי הול כלא בטיחותי ונהרס. הבניין הנוכחי, שבו שש עשרה קומות, נבנה בין 1961 ו-1965. הבניין החדש נפגע בפיגוע מכונית תופת של כוח המתנדבים מאלסטר (מיליציה פרוטסטנטית) ב-1 בדצמבר 1972. בפיגוע התנפצו חלונות הבניין, וכן נפגעה התצפית, אשר נפתחה מחדש רק בתחילת שנות האלפיים.
ב-19 באוקטובר 2006 ביקש איגוד העובדים SIPTU היתר להרוס את מגדל ליברטי הול ולבנות מטה חדש באותו אתר. בשנים הבאות ניתנו היתרים, נבחרו אדריכלים והתוכניות התקדמו, ובפברואר 2012 ניתן ההיתר לבניית מגדל חדיש וגבוה כמעט פי שניים - בעל 22 קומות ונישא לגובה של 100 מטר. הבניין תוכנן להכיל שטחי משרדים, תיאטרון ומרכז מורשת, אך בנובמבר 2012 שללה מועצת התכנון של דבלין את ההיתר, בקובעה פה אחד כי הבניין החדש יהיה דומיננטי באופן בלתי סביר בנופה של דבלין. במאי 2009 שודר בערוץ RTÉ One סרט תיעודי על ליברטי הול.
יוסף פטריך
ביוגרפיה
קיבל תואר שני בהצטיינות יתרה ב-1983 ותואר דוקטור בשנת 1988 - שניהם באוניברסיטה העברית. בשנים 1991–1992 עבד כעמית מחקר במכון ללימודים ביזנטיים בדמברטון אוקס. בשנים 1993–1995 היה ראש המחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטת חיפה, ועד 1998 שימש חבר דירקטוריון במוזיאון הכט. בשנים 1995–1996 היה עמית מחקר במכון ללימודים מתקדמים בירושלים.
משנת 2002 שימש פרופסור מן המניין בחוג לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים וב, מוגדר "פרופסור אמריטוס".
שימש מנהל החפירות בקיסריה בשנים 2002-1993. ניהל סקרים וחפירות במערות מדבר יהודה (1983-1988) וקומראן (1986-1994).
בשנת 1996 הוענק לו פרס יצחק בן-צבי בתולדות ארץ ישראל לשנת תשנ"ו על ספרו "נזירות מדבר יהודה בתקופה הביזנטית".
פטריך חבר הנהלת רשות העתיקות מאז 1998 וראש ועדת השימור שלה מאז 2003. מאז 1997 הוא גם חבר הוועד המנהל של יד יצחק בן-צבי והוצאת יד יצחק בן-צבי וחבר החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה.
בארוזאורוס
בארוזאורוס (שם מדעי: Barosaurus שפירושו "לטאה כבדה") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד במשפחת דיפלודוקיים.
מאפיינים
הבארוזאורוס היה זאורופוד ענק אוכל צמחים, וחי בסוף תור היורה. הוא היה דינוזאור ארוך יחסית, כ- אורכו, וכבד יחסית לדיפלודוקוס - משקלו היה כ-30 טון. צווארו היה בעל 15 חוליות אך ארוך מזה של הדיפלודוקוס, כנראה שבאורך 17 מטרים, וזנבו היה קצר יותר.
עם זאת, מאובן BYU 9024 שכולל חוליה ענקית בודדת אותה מייחסים ד"ר מאט ודל וד"ר מייק טיילור לבארוזאורוס, מרמז שגודלו המרבי של הבארוזאורוס היה גדול יותר באופן משמעותי: אורך של ומשקל של כ-60–66 טונות. אם הערכות אלו נכונות הבארוזאורוס היה אחד הדינוזאורים הגדולים ביותר שחיו אי-פעם והארוך שבהם. עם זאת, מגלה המאובן (בריאן קרטיס) מייחס את החולייה הענקית דווקא לסופרזאורוס, מפרט שאורכו.
הגולגולת שלו מעולם לא נמצאה, אך כנראה הייתה דומה לזו של הדיפלודוקוס ובעלת שיניים רבות דמויי עפרונות, שבאמצעותן תלש עלים וצמחייה. הלעיסה והעיכול התבצעו בקיבה (לדיפלודוקוס לא היו לחיים שלעסו את המזון) וכן באמצעות גסטרוליתים - אבנים שבלע וטחנו את המזון בתוך קיבתו.
הבארוזאורוס חי בתקופת היורה המאוחרת באמריקה הצפונית אך ייתכן שגם באפריקה: מאובנים שנמצאו בטנזניה סווגו כשרידים של בארוזאורוס אם כי ב-2006 סווגו מחדש כסוג טקסונומי נפרד.
את הבארוזאורוס גילה, תיאר והגדיר עותניאל צ'ארלס מארש, מחשובי הפלאונטולוגים של סוף המאה ה-19.
בתרבות
דינוזאור זה הופיע בסדרה הדינוזאורים! ובמשחק המחשב פארק היורה 3: בניית פארק.
לבאן קוביאשווילי
לבאן קוביאשווילי (בגאורגית: ლევან კობიაშვილი; נולד ב-10 ביולי 1977) הוא כדורגלן עבר גאורגי, ששיחק בעמדת הקשר. קוביאשווילי הוא יליד טביליסי שבגאורגיה.
קריירה
הקריירה המקצועית של קוביאשווילי החלה בקבוצה המקומית הקטנה אוואסה טביליסי, ממנה הוא עבר למועדון קטן נוסף, מטאלורג רוסתווי, לפני שערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הגאורגית במדי דינמו טביליסי. בשנת 1998, אחרי שנה בקבוצה הרוסית אלניה ולדיקווקז, עבר קוביאשווילי למועדון הכדורגל הגרמני פרייבורג שבאותה התקופה קלט מספר רב של כדורגלנים גאורגים. בפרייבורג שיחק קוביאשווילי עד שנת 2003, השנה בה עבר לשחק במועדון הצמרת שאלקה 04. לאחר שש שנים עבר קוביאשווילי לשורות הרטה ברלין וחתם עמה על חוזה עד יוני 2010. לאחר ירידת הרטה ברלין לבונדסליגה השנייה האריך קוביאשווילי את חוזהו בקבוצה עד ליוני 2013.
נכון לספטמבר 2010 רשומים לזכותו של קוביאשווילי 305 משחקי בונדסליגה, בהם כבש 29 שערים. בבונדסליגה השנייה זקופות לזכותו 43 הופעות בהן הבקיע 11 שערים. קוביאשווילי היה שחקן חשוב בסגל נבחרת גאורגיה, במדיה צבר 100 הופעות בינלאומיות וכבש 12 שערים.
קוביאשווילי נשוי ואב לבן.
תארים
דינמו טביליסי
'''שאלקה 04 '''
מחלק משטרה
הסדרה היא פרודיה על ז'אנר מותחני משטרה בלשיים, הכוללת בדיחות על תוכניות טלוויזיה וסרטים רבים, אולם בעיקר על הסדרה "M Squad" בכיכובו של לי מרווין. הסדרה לא זכתה להצלחה ובוטלה לאחר שישה פרקים בלבד, אולם היוותה בסיס לסדרת סרטי "האקדח מת מצחוק".
סקירה כללית
הסדרה נוצרה על ידי שלישיית היוצרים דייוויד צוקר, ג'ים אברהמס וג'רי צוקר, שהפיקה לפי כן יחד את הסרטים "סרט מטוגן" ו"טיסה נעימה". למרות שבחי המבקרים הסדרה בוטלה על ידי רשת ABC לאחר שישה פרקים בלבד. הסדרה זכתה בהמשך למעמד קאלט בעקבות השידורים החוזרים שלה, אשר הוביל בהמשך להחלטה על הפקת סדרת סרטי האקדח מת מצחוק. בדיחות רבות מהתוכנית מוחזרו בהמשך בסרטים.
אלן נורת' גילם את קפטן אד הוקן בסדרה. בסרטי האקדח מת מצחוק לעומת זאת התפקיד גולם על ידי ג'ורג' קנדי. פיטר לופוס שיחק את דמותו של השוטר נורדברג (בסרטים, או. ג'יי. סימפסון גילם את נורדברג). אד ויליאמס, אשר גילם את המדען טד אולסון בסדרה, גילם תפקיד זה בהמשך גם בסרטים (ויליאמס ונילסן הם למעשה שני השחקנים היחידים מהסדרה שהופיעו גם בסרטים). רוברט גולה, שהופיע כאחד מהכוכבים האורחים שנהרגו תמיד בראשית הפרקים, השתתף בהמשך בסרטים בתור הנבל קוונטין הבסבורג. ד"ר ג'ויס ברדרס ששיחקה את עצמה בסרט האקדח מת מצחוק שיחקה את עצמה גם בפרק הרביעי בסדרה.
פרוטוקול אתגר-מענה
פרוטוקול אתגר-מענה (Challenge response), הוא פרוטוקול אימות זהויות, שבו ישות אחת הנקראת "טוען" או "מוכיח", מוכיחה את זהותה לישות אחרת הנקראת "מאמת" בהפגנת ידיעת סוד המשויך לאותה ישות, מבלי לחשוף את הסוד עצמו במהלך הפרוטוקול. ההוכחה נעשית באמצעות מתן מענה לאתגר תלוי-זמן בדרך כלל מספר שנבחר באופן אקראי על ידי המאמת בתחילת הפרוטוקול, כאשר המענה על האתגר נגזר מסודו של המוכיח ומהאתגר. היות שבכל ריצת פרוטוקול האתגר שונה המענה אינו מספק כל מידע שימושי לצורך אימות חוזר עבור מצותת המאזין למהלכי הפרוטוקול.
פרוטוקול אתגר-מענה מספק מה שקרוי "אימות חזק" המושג באמצעים קריפטוגרפיים באופן כזה שהמוכיח אינו חושף את סיסמתו כלל. בניגוד לשיטת הסיסמה הרגילה. בה המוכיח מאמת את זהותו באמצעות משלוח סיסמה או ערך מוצפן שלה. תהליך אימות באמצעות סיסמה נקרא "אימות חלש" כיוון שהמוכיח נדרש לשלוח את סיסמתו בערוץ תקשורת לא מוגן שבו מצותת עלול ליירט את הסיסמה.
הוכחת ידע אינטראקטיבית
פרוטוקול אתגר-מענה ניתן ליישום בשיטת הוכחה אינטראקטיבית, בה "מוכיח" ו"מוודא" מחליפים ביניהם מסרים (אתגר אקראי ומענה) במספר מהלכים או חילופי מסרים. כאשר מטרת המוכיח לשכנע את המוודא באמיתות טענה כלשהי במקרה זה ידיעת סוד והמוודא מקבל או דוחה את הוכחת הטענה בהתאם. ההוכחה כאן היא במובן הסתברותי ולא במובן המקובל במתמטיקה. כלומר בהקשר זה ההוכחה צריכה להיות נכונה רק בהסתברות מוגבלת אם כי גבוהה.
הנחת היסוד של פרוטוקול אתגר-מענה לצורך אימות זהויות היא שהמוכיח והמאמת משתפים ביניהם סוד כלשהו מראש. ההוכחה המשמשת לאימות היא בעצם הוכחת ידיעת הסוד בפני המאמת באמצעות מתן תגובה נכונה לאתגר אקראי תוך שימוש בסוד המשותף לבדיקת נכונות המענה שהתקבל.
הוכחה אינטראקטיבית נקראת "הוכחת ידע" אם היא מכילה שני מאפיינים בסיסיים אלו:
יישומי פרוטוקול אתגר-מענה
הרעיון הבסיסי של פרוטוקול אתגר-מענה לאימות זהויות מאוד פשוט, במקום לשלוח את הסיסמה עצמה באופן גלוי, הסיסמה משמשת כמפתח הצפנה לאחר המרה למפתח הצפנה באמצעות פונקציה מוסכמת (בדרך כלל פונקציית גיבוב קריפטוגרפית), כך שהנתונים שעוברים בערוץ התקשורת אינם במצב קריא. השימוש במפתחות הצפנה שנגזרים מסיסמת הלקוח כדי לאמת את זהותו נקרא אימות חזק, במובן שהמאמת אינו נדרש לחשוף את סיסמתו או המפתח הפרטי שלו באופן שמאפשר למצותת ליירטו, אלא תחת זאת שולח ערכים זמניים המוצפנים באמצעות המפתח הסודי שברשותו. חילופי המסרים בין המוכיח למאמת אינם מספקים כל תועלת למצותת, גם ניתוחם לא ישא פרי, מאחר שהם בכמות מועטה מדי שאינה מספקת לצורך ניתוח הצופן או ניחוש המפתח.
ניתן ליישם פרוטוקול אתגר-מענה במספר דרכים: באמצעות טכניקות סימטריות בלבד, בשילוב הצפנה א-סימטרית או בשיטת הוכחה באפס ידע.
מנגנון האימות של GSM משתמש בפרוטוקול אתגר מענה בשלושה מהלכים, באמצעים סימטריים בלבד, לצורך אימות הלקוח בעת חיוג בטלפון הנייד. טיוטה הנקראת Salted Challenge Response Authentication Mechanism בקיצור SCRAM מפרטת את מנגנוני האימות מבוססי אתגר-מענה של שלד התוכנה SASL ו-GSS-API.
פרוטוקול אתגר-מענה מבוסס הצפנה סימטרית
טכניקות אימות המבוססות על תקן איזו ISO/IEC 9798 מניחות מראש כי המשתתפים משתפים ביניהם מפתחות הצפנה סודיים. כאשר המוכיח מאמת את זהותו כלפי המאמת על ידי הוכחת ידיעת מפתח ההצפנה המשותף במשלוח מסר אקראי תלוי-זמן, המוצפן תחת מפתח זה. בתנאי שפונקציית ההצפנה מספקת באופן עקיף גם שלמות המסר ומבטיחה כי כל שינוי בצופן ייחשף. להלן דוגמאות לפרוטוקול אימות מבוסס אתגר-מענה לפי מפרטי תקן איזו:
פרוטוקול אימות חד-צדדי עם חותם זמן:
הפרוטוקול מבוצע במהלך אחד, בו המוכיח A שולח למאמת B את \ t_A הקרוי חותם זמן, זהו ערך המכיל את הזמן שמקורו בשעון המקומי של המוכיח בעת משלוח הוכחת האימות. אותו הוא מצפין בעזרת \ E_K - פונקציית הצפנה סימטרית כלשהי המכילה מנגנון הבטחת שלמות, כאשר \ K הוא המפתח המשותף. במסר זה המוכיח כולל גם את זהותו של המאמת B, זאת כדי לייחד הודעה זו כדי למנוע שימוש חוזר בה מול A. כאן B מסוגל לאמת את זהותו של A על ידי פענוח המסר המוצפן באמצעות המפתח המשותף ובדיקת פרמטר הטריות \ t_A (מה שמחייב סנכרון הזמן בין המשתתפים), הוכחת הזהות מתקבלת אם וכאשר הזמן שמתקבל הוא בטווח המותר.
פרוטוקול אימות חד-צדדי עם מספר אקראי:
בפרוטוקול זה המאמת שולח תחילה מספר אקראי \ r_A כלשהו למוכיח, כאשר המוכיח משיב במסר המכיל את המספר שקיבל כשהוא מוצפן באמצעות פונקציית הצפנה E עם המפתח המשותף K. אולם כדי למנוע התקפה על הפרוטוקול (כאשר התוקף עלול לחזור ולשדר מסר זה מאוחר יותר כדי להתחזות ל-A), יש צורך להגביל את הפרוטוקול באופן שלא יאפשר שידור חוזר של אותם ערכים בטווח זמן כלשהו.
פרוטוקול אימות דו-צדדי עם מספר אקראי:
פרוטוקול זה דומה לקודמו אך מכיל מסר שלישי שנועד לאמת את זהותו של B כלפי A. כאשר A מאמת את זהותו על ידי בדיקת התאמת הערכים המוצפנים \ r_A,\,r_B שקיבל לאלו שמצויים ברשותו קודם לכן. אפשר לבסס פרוטוקול אימות דומה על פונקציית גיבוב במקום על פונקציית הצפנה, כאשר את \ E_K מחליפים ב-\ H_K הנקראת MAC (קוד אימות מסרים) שהיא בעצם פונקציית גיבוב עם מפתח. ובשינוי קל של הפרוטוקול כדלהלן:
פרוטוקול אימות מבוסס MAC (פרוטוקול זה קרוי SKID):
במקום לפענח את המסר, המשתתפים מאמתים את זהות חבריהם על ידי הפעלת פונקציית הגיבוב על המסר הגלוי \ r_A ו-\ r_B בהתאמה (תוך שימוש במפתח המשותף) ואז השוואת התוצאה עם הערך המתקבל.
פרוטוקול אתגר-מענה מבוסס מפתח-פומבי
בפרוטוקול כזה הטוען מוכיח את זהותו בהוכחת ידיעת המפתח הפרטי שברשותו בשני אופנים: בפענוח אתגר שהוצפן עבורו במפתח הפומבי המתאים. או על ידי חתימה דיגיטלית על המסר. דוגמה פשוטה לשימוש במפתח פומבי:
פרוטוקול אימות חד-צדדי מבוסס מפתח פומבי:
הפרוטוקול מצריך שימוש בפונקציית גיבוב כדי להסתיר את המספר האקראי r במסר הראשון, בנוסף ערך אקראי זה מוצפן תחת המפתח הפומבי של A יחד עם פרטים נלווים. כאן הטוען A מוכיח את זהותו על ידי פענוח האתגר שהוצפן באמצעות המפתח הפומבי שלו ושליחתו אל המאמת במצב קריא. בהצגת יכולת הפענוח במפתח הפרטי המתאים, הוא מוכיח זהותו.
פרוטוקול נידהם-שרודר לשיתוף מפתח מזוהה, מבוסס על רעיון דומה כאשר בנוסף לערך האקראי המשתתפים בפרוטוקול שולחים זה לזה מפתחות הצפנה חד-פעמיים לצורך הצפנה סימטרית.
אתגר-מענה המבוסס על חתימה דיגיטלית
מנגנון X.509 וכן מנגנון האימות של תקן איזו 9798, מיישמים פרוטוקול אתגר-מענה המבוסס על חתימה דיגיטלית. פרוטוקולים אלו מסתמכים על ההנחה כי המאמת מסוגל להשיג את מפתח האימות של החתימה הדיגיטלית של המוכיח באמצעים מקובלים (המבטיחים את שייכותם למשתמש) כמו באמצעות סרטיפיקט מפתח פומבי. להלן דוגמאות לפרוטוקולים מסוג זה המקבילים לתקן איזו עבור מנגנוני האימות הסימטריים לעיל:
אימות חד-צדדי מבוסס חתימה דיגיטלית עם חותם זמן:
המוכיח שולח חותם זמן החתום בחתימה הדיגיטלית שלו. בקבלת המסר החתום, המאמת B יכול לוודא באמצעות המפתח הפומבי של A כי החתימה אכן נעשתה על ידו ובזה הוא מקבל את זהותו. על המאמת כמובן להשיג מראש את מפתח האימות הפומבי של החותם כאמור, באמצעים שיבטיחו עבורו את שלמותו ושייכותו לחותם.
פרוטוקול אימות עם מספר אקראי המבוסס על חתימה דיגיטלית:
פרוטוקול CHAP
Challange-Handshake Authentication Protocol הוא פרוטוקול אימות המבוצע מעל פרוטוקול נקודה לנקודה (PPP) - תקן תקשורת להעברת חבילות מידע להתקשרות דו כיוונית. אלגוריתם CHAP משתמש בשיטת אתגר מענה המתוארת באמצעות תהליך הקרוי Handshake המתבצע בשלושה מהלכים לביצוע אימות זהויות המשתתפים בפרוטוקול. הפרוטוקול מבוצע בשכבת הקו של מודל ה-OSI בתחילת ההתקשרות וכן עשוי להתבצע פעמים נוספות במהלך ההתקשרות, על מנת לצמצם את הזמן בו הקשר חשוף לניסיונות התחזות מצד תוקף פוטנציאלי.
אלגוריתם CHAP מתבצע בסיום שלב ההתקשרות בין הנקודות, לאחר שההתקשרות בוצעה בהצלחה, צד אחד הקרוי 'מזהה' שולח מסר הקרוי 'אתגר' לחברו. החבר מגיב במתן 'מענה' - ערך המופק בדרך כלל באמצעות פונקציית גיבוב והמזהה בודק אם המענה מתאים לערך שהוא מחשב בעצמו. אם הערך נמצא מתאים למצופה המזהה מגיב בחיוב, אחרת הקשר מסתיים בכישלון.
יתרונות הפרוטוקול הם במתן הגנה מפני התקפת שידור חוזר מצד אחד מהצדדים המשתתפים בפרוטוקול לאחר סיום ההתקשרות או מצד גורם שלישי המצותת למהלכי פרוטוקול ומנסה להתחזות לאחד הצדדים. זאת באמצעות שימוש בערכים משתנים גם של המזהה וגם של האתגר. תהליך האימות מסתמך על סוד הידוע אך ורק לצדדים המשתתפים בפרוטוקול, המזהה והצד המתקשר עמו. הסוד המשותף עצמו לא מועבר במהלך האימות בערוץ התקשורת ועל כן אינו נתון לסכנת ציתות וחשיפה. כמו כן הפרוטוקול מאפשר אימות זהויות דו כיווני. החסרונות הם שהפרוטוקול מחייב שהסוד המשותף יהיה במצב גלוי ועל כן לא ניתן להצפינו באופן שלא ניתן לשחזור (כגון באמצעות פונקציה חד כיוונית). הפרוטוקול אינו יעיל במערכות גדולות מאחר הוא מחייב סוד משותף נפרד לכל זוג מתקשרים אפשרי. מלבד זאת הפרוטוקול אינו מסתמך על צד שלישי נאמן ועל כן לא ניתן להעביר את הסוד המשותף לנקודות אחרות ברשת מבלי להסתכן, גם אם הסוד יוצפן בדרך המאפשרת שחזורו.
חומרה
פרוטוקול אתגר-מענה ניתן ליישום בעזרת כרטיס חכם המכיל שבב או מעגל אלקטרוני מתאים, אם המעגל המשולב או שבב הזיכרון שבו הם חסיני מגע (tamper resistant).
בחירות
בחירות הן תהליך חברתי בו חברי ציבור מסוים מכריעים בנקודת זמן מוגדרת על חלוקת כוח חברתית בין מספר מועמדים אשר יכולים להיות אנשים בודדים או קבוצות מאורגנות. תוצאת הבחירות היא חלוקה של תארים ותפקידים בין המועמדים על בסיס רצונות ציבור הבוחרים.
שיטות לקיום בחירות
ישנן שיטות רבות לקיים בחירות. כל שיטה כוללת חישוב מתמטי זה או אחר של התוצאות, המבטא את רצונו המשוקלל של הציבור. יחידת החישוב עליה מתבססים היא לרוב הקול (הזכות של אדם יחיד להשתתף בבחירות).
הבחירות במדינות שונות ולמוסדות שונים נבדלות מכמה היבטים עיקריים, הכרוכים זה בזה:
לכל שיטה עשויים להיות כלי בחירה רבים, הקובעים את מכלול הדקויות בתהליך. לשיטות הבחירה השונות השפעה רבה על המערכת הפוליטית. בפרט, בחירות יחסיות מאפשרות ייצוג טוב יותר של מכלול הדעות בציבור, אך גורמות לעיתים קרובות לאי-יציבות פוליטית, ואילו לבחירות רובניות תוצאה הפוכה – רמת היציגות המתקבלת נמוכה אך המערכת הפוליטית יציבה יותר.
הבחירות כסמן דמוקרטי
בחירות, כאשר הן חופשיות, שוות והוגנות, הן סממן הכרחי של דמוקרטיה, שכן קיים בהן ביטוי למרבית הערכים הדמוקרטים. עם זאת, לא כל משטר שמתקיים בו תהליך בחירות הוא דמוקרטיה.
בחירות במדינה מודרנית
הבחירות המפורסמות ביותר הן הבחירות המודרניות למוסדות המרכזיים במדינה, שהם פרלמנט, נשיא, או ראשות ממשלה (לרוב בבחירות נקבעים רק אחד או שניים ממוסדות אלו). למעשה, הגדרת האזרחות בתקופה המודרנית נקבעת על פי זכות הבחירה. בחירות מודרניות נחשבות בתקופה המודרנית ליסוד חיוני של כל מדינה דמוקרטית.
מבחינה טכנית, השיטה הנפוצה היא קיום יום בחירות במדינה, אחת למספר שנים קבוע (בדרך כלל בין 3 ל-5), מלבד מקרים מיוחדים. האזרחים מחולקים לקבוצות גאוגרפיות קטנות לצורך ההצבעה וכל קבוצה מצביעה בקלפי שבאזורה. לקלפי משמעות טכנית בלבד ולא משמעות אלקטורלית.
לבחירות בדמוקרטיות המודרניות מספר מאפיינים:
מערכת הבחירות
תקופת זמן מסוימת לפני יום הבחירות, מתקיימת מערכת בחירות (הנקראת גם 'מרוץ'). במערכת הבחירות מתקיימת פעילות פוליטית נמרצת שמטרתה (מבחינת כל מועמד) השגת יתרון יחסי בתוצאות הבחירות, ועיקרה מאבק פרסומי (תשדירי בחירות בטלוויזיה וברדיו, שלטי חוצות, חלוקת עלוני פרסום וכדומה) רחב ואינטנסיבי על עיצוב דעת הקהל.
ישיבת פומבדיתא
ישיבת פומבדיתא הייתה ישיבה בעיר פומבדיתא בבבל, שנוסדה בתקופת שלטונה של האימפריה הסאסאנית, במאה ה-3, והתקיימה עד למאה ה-11. הישיבה נוסדה על ידי רב יהודה, בדור השני לאמוראים והתקיימה לאורכה של תקופת הגאונים, כ-800 שנה כישיבה מרכזית ומשפיעה, במקביל לישיבת סורא.
ציוני דרך
לאחר פטירתם של רב ושמואל, בסוף הדור הראשון של האמוראים, במקביל למינויו של רב הונא כראש ישיבת סורא, נחרבה העיר נהרדעא והישיבה של שמואל שבה על ידי פפא בר נצר והלך ראש הישיבה שלה רב יהודה לעיר פומבדיתא והקים שם ישיבה חדשה, ישיבת פומבדיתא, שהתקיימה כ-800 שנה, במשך תקופות האמוראים, הסבוראים והגאונים, עד לימיו של רב האי גאון. העיר פומבדיתא הייתה מיושבת ביהודים זמן רב קודם לכן, עוד מימי בית המקדש השני. העיר ניצבה על חופו המזרחי של הפרת, ליד מוצא תעלה גדולה שחיברה בינו ובין החידקל. פירוש השם בארמית "פומא בדיתא" לאמור "פי התעלה". פומבדיתא מזוהה היום באזור העיר העיראקית פלוג'ה.
בחירות
מסע בחירות באינטרנט
בשנים האחרונות אנו עדים לשימוש מוגבר באינטרנט על ידי פוליטיקאים במסע הבחירות שלהם. הדוגמה הבולטת של שימוש כזה היא מסע הבחירות של נשיא ארה״ב ברק אובמה לנשיאות ארצות הברית בשנת 2008. אובמה ביצע שימוש נרחב ומקורי באינטרנט, בדגש על הרשתות החברתיות ואתרי העלאת התוכן החינמים על מנת להגיע אל קהל בוחרים נרחב ביותר ובעלות נמוכה. השימוש ברשתות החברתיות נועד ליצור הזדהות של קהל הבוחרים עם מסריו של המועמד לנשיאות ארצות הברית ועל ידי כך רתימתם למערכת הבחירות. היתרון הנוסף שמצא ברק אובמה בשימוש באינטרנט הוא העלויות הנמוכות יחסית לפרסום במדיה הקיימת (טלוויזיה, עיתונים). לשם המחשה הסרטון הרשמי של מערכת הבחירות באתר יוטיוב נצפה במשך 14.5 מיליון שעות כאשר עלות של פרסום דומה בטלוויזיה היה עולה כ-47 מיליון דולר. אובמה פרסם 41 סרטונים באתר YouTube במהלך מערכת הבחירות. בנוסף פתח אובמה שם משתמש ברשת החברתית פייסבוק, הוא דאג שדף זה יהיה יתעדכן כל הזמן בפעילותיו השונות כך שהקוראים ייכנסו כל הזמן לדף זה מתוך סקרנות לעקוב אחר פעילותו.
ישיבת פומבדיתא
ציוני דרך
ישיבת פומבדיתא וישיבת סורא היו לישיבות הדומיננטיות בעולם היהודי, ומהן יצאה תורה והוראה לכל תפוצות הגולה. ישיבת פומבדיתא העמידה בראשה במהלך הדורות גדולי תורה לדורותיהם, בהם רבה ורב יוסף, אביי ורבא, רפרם (בדור חתימת הגמרא), רב יוסי הסבוראי, רב סימונא, רב רבא גאון, רב פלטוי גאון, רב שרירא גאון ובנו רב האי גאון. בתקופת הדור השלישי והרביעי של האמוראים הייתה ישיבת פומבדיתא בתפארתה. בתקופתו של רבא עברה הישיבה למחוזא, ולאחר פטירתו חזרה לפומבדיתא.
בחירות
מצע הבחירות
מצע הבחירות הוא הצהרת כוונות מצד המועמדים, שבה הם מפרטים את השקפת עולמם, וכן את הדברים שברצונם לבצע אם ייבחרו לתפקיד. במצע הבחירות יש הצעות ודרכים טובות ביותר לדעת המפלגה לניהול יעיל וטוב של הארגון או המדינה.
ישיבת פומבדיתא
ציוני דרך
עם חיתום התלמוד הבבלי בידי רבינא האחרון (בסורא) החלה תקופת הסבוראים (ד'ר"ס - ד'שמ"ט, 499-589), שברובה לא התקיימו לימודים סדירים בסורא, בגלל פרעות כנגד היהודים, אלא רק בפומבדיתא. כשהגיעו הרדיפות גם לפומבדיתא, הוצרכו חכמי הישיבה להעביר אותה לעיר פירוז שבור למשך כ-50 שנה, עד לפתיחתה מחדש בפומבדיתא בשנת ד'שמ"ט (589) בידי רב חנן מאישקיא.
גם במהלך תקופת הגאונים התקיימו שתי הישיבות זו לצד זו. גאון פומבדיתא, רב האי בר רב דוד (ד'תר"נ- ד'תרנ"ח, 890- 898 לערך), העביר את הישיבה לעיר בגדאד, מפני שבתקופתו התמעטו היהודים שעסקו בחקלאות, ורבים עסקו במסחר והיגרו לערים הגדולות, בעיקר לבגדאד (מלבד תופעת ההגירה אל מחוץ לבבל). ברם, שמה של הישיבה לא השתנה ונשאר "ישיבת פומבדיתא". תקופת פריחה אחרונה הגיעה לישיבה בימיהם של רב שרירא גאון ובנו רב האי, בסיומה של תקופת הגאונים. אלפי מכתבים ובהם שאלות בכל תחומי היהדות הגיעו לראשי ישיבת פומבדיתא מכל תפוצות הגולה, והגאונים עמלו להשיב לשואליהם. עם פטירת רב האי גאון, בשנת ד'תשצ"ח (1038), באה לסיומה תקופת הגאונים. לראש הישיבה התמנה ראש הגולה רב חזקיה בן דוד, אולם 20 שנה לאחר מכן הוצא להורג בעינויים בידי הח'ליפה המוסלמי, אל-קאא'ם הראשון, וישיבת פומבדיתא נסגרה.
הנצחה
השם "פומבדיתא" ניתן לרחובות בערים: ירושלים, תל אביב ורמת גן. ברחוב פומבדיתא בתל אביב שוכנת ישיבה ופנימיה. בירושלים נוסד בשנת תשנ"ו (1996) מכון למחקר תורני "פומבדיתא", העוסק בכתיבת ובעריכת ספרי הלכה ומנהג, ובההדרת ספרי קדמונים.
מאמר
מאמר הוא יצירה עיונית כתובה, קצרה יחסית. מאמר חדשות הוא מאמר המפורסם בדפוס או במדיום האינטרנט, שיכול להופיע בעיתון, מגזין או אתר חדשות, ועיסוקו בחדשות אקטואליות או עניין כללי או ספציפי אחר. מאמר המערכת הוא מאמר שבו מוצגת עמדתה של מערכת העיתון בנושא הנמצא על סדר היום הציבורי. מאמרים מתפרסמים בעיקר בכתבי עת, אך לעיתים גם בספרים הכוללים אוסף מאמרים בעלי נושא משותף.
ישנו גם סוג מאמר הנקרא "מאמר וידאו" שמוגש לא בכתב, אלא בעל פה בדרך שמשלבת אמצעים ויזואליים. מאמרים אילו נפוצים בעיקר באתר יוטיוב ובנושאי קולנוע בעיקר.
מאמר וידאו - בלוג (ולוג)
וידאו בלוג (באנגלית: Video Blog) או יומן וידאו, בדרך כלל מקוצר למילה ולוג (באנגלית: Vlog) הוא סוג של בלוג שעבורו המדיום הוא וידאו, והוא סוג של טלוויזיה באינטרנט. ערכי ולוג משלבים לעיתים קרובות וידאו משובץ (או קישור וידאו) עם טקסט תומך, תמונות ומטא דאטה אחרים. ניתן להקליט רשומות בטייק אחד או לחתוך אותו למספר חלקים. קטגוריית ולוגים פופולרית בפלטפורמת שיתוף הווידאו YouTube.
יומני וידאו (ולוגים) מנצלים לעיתים קרובות את הסינדיקציה באינטרנט כדי לאפשר הפצה של וידאו דרך האינטרנט באמצעות פורמטי ה־RSS או ה־Atom, לצורך צבירה והפעלה אוטומטית במכשירים ניידים ובמחשבים אישיים.
מאמר שיווקי
תוכן שלעיתים קרובות נועד למשוך את הקורא לאתר או מוצר מסחרי.
מטרתו העיקרית היא להאדיר מותג או ארגון מסוים ולהציגו כטוב יותר מהמתחרים. בדרך כלל הוא לא מכיל ביטוים שליליים או חסרונות של המוצר אלא מתמקד בנקודות חיוביות וביתרונות. לעיתים מאמר שיווקי משווה בין מותג או ארגון אחר, ואף מביא עליו ביקורת שלילית, ומוכיח כי הוא מוצלח יותר.
מאמר מדעי
מאמר מדעי הוא מאמר שמקורו במחקר של מחברי המאמר. מעמדם של חוקר ושל מוסד אקדמי תלוי בדרך כלל בכמות המאמרים שפרסמו, ובמספר הפעמים שמאמרים אלה צוטטו במאמרים אחרים. מאמר מדעי מתפרסם בדרך כלל בכתב עת מדעי, בקובץ המאמרים של כנס מדעי, או בקובצי מאמרים אחרים, כגון ספר שיצא לאור לכבודו של חוקר שהגיע לגיל פרישה. על פי רוב בעת פרסומו מלווה המאמר בתקציר המציג את תמציתו של המאמר ובביבליוגרפיה המכילה את רשימת המקורות שעליהם הוא התבסס.
מאמר מדעי הוא מאמר שנכתב על ידי חוקר או קבוצת חוקרים, ומשקף את תוצאותיו של מחקר שבו עסקו. מאמר מדעי נכתב בדרך כלל על ידי חברי הסגל האקדמי באוניברסיטה, במכללה או במכון מחקר, וכן על ידי תלמידים לתארים מתקדמים. מאמר מדעי שונה מכתבה או מבלוג בכך שהוא עובר עריכה מדעית ונתון לביקורת מתמדת.
אליפות אירופה בכדורגל נשים 2022
שלב המוקדמות
48 נבחרות השתתפו במוקדמות התחרות כשנבחרת אנגליה, המארחת, העפילה אוטומטית לטורניר. שאר 47 הנבחרות התחרו על 15 הכרטיסים הנותרים. טורניר המוקדמות כלל שני שלבים:
רבע הגמר
-
חצי הגמר
-
פרסים ותארים
נבחרת הטורניר: השחקנית המצטיינת של הטורניר: השחקנית הצעירה של הטורניר: מלכת השערים: שער הטורניר:
אלכסנדר גרנובסקי
אלכסנדר גנדיביץ' גרנובסקי (נולד ב-31 ביולי 1972) הוא איש עסקים אוקראיני, היה חבר הפרלמנט של אוקראינה בין השנים 2002–2006.
ביוגרפיה
גרנובסקי נולד בעיר אוּמן, מחוז צ'רקאסי. בשנת 1989 סיים גרנובסקי את בית-הספר התיכון והתחיל ללמוד משפטים באוניברסיטה הממלכתית על שם מצ'ניקוב באודסה. בשנת 1992 החליט גרנובסקי לעבור לעסקים ובשל כך המשיך לימודיו בהתכתבות. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה בשנת 1995. לאחר זמן הוא למד באקדמיה לניהול ליד משרד נשיא אוקראינה.
עסקים
בשנים 2009 - 2012, אלכסנדר גרנובסקי נכלל ארבע פעמים בין "200 האנשים הכי עשירים באוקראינה" במגזין "פוקוס". אלכסנדר גרנובסקי שותף בתאגיד "אווורליין". ברוב העסקים גרנובסקי פעול במשותף עם בוריס קאופמן. גרנובסקי וקאופמן הקימו את חברת התאגיד הגדולה ביותר באוקראינה לייצור מוצרי אלכוהול – "אווורליין". באביב 2008, מכרו בעלי חברת התאגיד את המותג "מיאגקוב" לתאגיד הרוסי "סינרגייה". המפעל לייצור יינות שמפניה נמכר לתאגיד האיטלקי "קמפרי" בשנת 2009. השותפים הפסידו את חברת המניות השנייה שלהם. בית המשפט הכלכלי העליון פסק לטובת פרקליטות אודסה והמחוז וביטל את הסכם שכירת נכסי החברה המשולבים. גרנובסקי וקאופמן בעלי מספר בתי המלון במסגרת חברת "וורטקס הוטל גרופ".
גרנובסקי שותף בבעלות על חברת "פין-בנק" בע"מ בעיר אודסה ומכהן כיו"ר הבנק. "פין-בנק" הוקמה בשנת 1993 ומסונפת לבנק הרוסי "פיניסט".
מלבד זו, שותף גרנובסקי בעלות חברת המניות "פלטינום-בנק" בע"מ. החברה "פלטינום-בנק" הוקמה בשנת 2005 ונמכרה לגרנובסקי וקאופמן בנובמבר 2013. מספר נמלי התעופה (נמל התעופה הבינלאומי בוריספיל, נמלי התעופה בעיר אודסה ובעיר סימפרופול) מנוהלים על ידי חברות בבעלות גרנובסקי וקאופמן.
בשנת 2011, מסרה עיריית אודסה ללא מכרז, 75% ממניות נמל התעופה הבינלאומי אודסה לחברת "אודסה אארופורט דוולופמנט" שבבעלות גרנובסקי וקאופמן. תמורת זו, הבטיחו להשקיע 180 מיליון דולר למטרת שיפוץ מסלול ההמראה ומסוף הנוסעים. אך הכספים לא הגיעו לתקציב נמל התעופה. בכל זאת, החברה "אודסה אארופורט דוולופמנט" ממשיכה להרויח סכומים גדולים מנמל התעופה.
חשד לפלילים
בינואר 2019, הודו גורטובוי ושניאורסון בעבירת גנבה בידי מורשה בסך כרבע מיליארד שקל והורשעו בהסדר טיעון לפי הודאתם. שניאורסון נידון לשלוש שנות מאסר.
דת
אלכסנדר גרנובסקי הוא חבר נאמני הוועד היהודי באוקראינה ותורם לקהילה היהודית באודסה.
נודע, כי אביו, גנדי גרנובסקי קיבל רשות לביקור בקבר רבי נחמן מברסלב ולרכישת קרקעות ליד הקבר על ידי חסידי ברסלב, לאחר הכרזת העצמאות האוקראינית.
פוליטיקה
בתחילת שנת 2000 הגיע גרנובסקי לפוליטיקה. בשנות 2002-2006 נבחר גרנובסקי לפרלמנט האוקראיני (בכינוס הרביעי) מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית המאוחדת. היה חבר בוועדת התקציב. בשנת 2001, הוכר כ"איש העסקים של השנה באודסה". בשנת 2006, עמד בבחירות לפרלמנט מטעם איגוד מפלגות האופוזיציה "לא כך" (כמספר 14 ברשימה). אך, האיגוד לא קיבל מספיק קולות כדי להיכנס לפרלמנט.
לאחר ההפסד בבחירות, הוגשו עשרות תביעות כנגדו. הוא נחשד באי תשלום מיסים. עד מהרה, כל התיקים נסגרו עקב נסיעות תכופות לישראל ותחילת פעילות בקהילת חסידי חב"ד.
פעילות חברתית
החל משנת 2001 משמש גרנובסקי כסגן נשיא פדרציית הכדורגל האוקראינית, חבר נאמני איגוד יהודי אוקראינה ומייסד קרן הצדקה "פסיעות העתיד".
נשוי לילנה ואב לארבעה.
אהרן בר (חזן)
אהרן בר (לעיתים: אהרן בר גבריאל; בגרמנית: Aaron Beer Gabriel; 10 בפברואר 1739, פופנלאואר, פרנקוניה תחתית – 3 בינואר 1821, ברלין) היה חזן יהודי גרמני נודע ב. התפרסם גם באוסף היצירות הליטורגיות שאסף והגיע לכדי למעלה מ-1200 קטעים. ניגונים מסורתיים ויצירות שהולחנו במיוחד עבורו. חלק מלחניו מושרים בבתי הכנסת גם ב.
בר כיהן כחזן הראשי של הקהילה היהודית בברלין. הוא היה בעל קול טנור ואיכות קול עשירה שמשכה חובבי מוזיקה רבים להופעותיו בבית הכנסת.
בר חיבר מנגינות לתפילות גם בסגנון הפולני. כדי למנוע מהקהל להשתתף בליווי החזן ואף לבלבלו, קבע בר 447 מנגינות שונות לפי שבתות השנה, מנגינות שחלקן אסף וחלקן יצר בעצמו, כך שהקהל לא יוכל ללמוד את כל הניגונים.
הוא נפטר בברלין ב-3 בינואר 1821.
מושל מאטו גרוסו דו סול
המושל של מאטו גרוסו דו סול (בפורטוגזית: Governador do Mato Grosso do Sul) הוא ראש הממשלה של מדינת מאטו גרוסו דו סול בברזיל. זוהי עמדה ציבורית שנבחרה באמצעות שיטת הבחירות של שני סיבובים. אם מועמד מקבל יותר מ-50% מסך הקולות בהצבעה הראשונה, הוא נבחר ללא צורך בסיבוב שני.
הצבעים מציינים כיצד נבחר כל מושל, עם מושלים שנבחרו ישירות, מושלים שהגיעו לממשלה דרך הירושה (לדוגמה, כאשר סגן נגיד מקבל את תפקיד המושל, או כאשר נשיא האספה המחוקקת מקבל את הממשלה אם אין לוטננט מושל), ומושלים שנבחרו בבחירות עקיפות או הושבעו באמצעות תנועות מהפכניות, לרבות אלו שהשתלטו כמחליפים חוקיים שלא נבחרו ישירות.
ממשלה
מקום מושבה של הממשלה, מחוז מאטו גרוסו דו סול, ממוקם בפארק דוס פודרס, בבירת Sulmatogrossense, קמפו גראנדה. הבניין מאוכלס גם על ידי המטה של שר החוץ לממשל וניהול אסטרטגי ותת-מזכירות התקשורת.
עוצב על ידי האדריכל אלביו גראביני, שגם תכנן חלק גדול ממבני הפארק, הבנייה נחנכה ב-1983, עם כל מכלול האיברים הציבוריים.
עם פתיחת המתחם, התמקמה זמנית הממשלה בבניין זה, שאמור היה להכיל מזכירות אחת בלבד. בנייתו של ארמון ממשלתי תוכננה, אך הרעיון בוטל על ידי המושל פדרו פדרוסיאן. לפיכך, המחוז נקבע באופן סופי באותו מושב שבו הוא היה ובו הוא תופס עד היום. בעשור של שנת 2000 הוערכה האפשרות לבצע את בניית הארמון, אך הרעיון נדחה שוב.
למושל אין מקום מגורים רשמי.
זקוסקה
זקוסקה (ברומנית: Zacuscă) הוא סוג של סלט חצילים שמקורו ברומניה. מקור השם בשפות הסלאביות, ופירושו "מתאבן"; בבולגרית פירושו "ארוחת בוקר". המנה הייתה פופולרית מאוד בתקופה הקומוניסטית של רומניה, עקב המחסור במזון.
טעמו האופייני של הסלט הוא של חצילים הקלויים באש גלויה. הסלט מכיל חצילים, גמבה ופלפל קלויים, שום, חומץ, מלח ושמן.
סלט זה מוגש לרוב בתוספת לחמניות ביתיות וקרוטונים המטוגנים בשמן חמניות. קיימות גרסאות אחדות לסלט זה, כגון: סלט חצילים בתוספת פטריות (Zacuscă de ciuperci), בתוספת שעועית (Zacuscă cu fasole) ובתוספת דגים (Zacuscă lipoveană de peşte).
אוגוסטינר
מבשלת אַוּגוסטינר היא מבשלת בירה גרמנית-בווארית.
היסטוריה
אוגוסטינר ממוקמת במינכן, בירת בוואריה, והיא מבשלת הבירה העתיקה ביותר שמייצרת את המותג שלה ברציפות מאז הקמתה, והמבשלה העצמאית הוותיקה ביותר במינכן. היא הוקמה בתוך המנזר האוגוסטיני (הוקם ב-1294) במינכן, כבר בשנת 1328. במבשלה מיוצר המותג אוגוסטינר ברציפות מאז הקמתה.
בשנת 1803 הלאימה הממשלה את המבשלה, ואחר כך היא עברה לידיים פרטיות. המבשלה מתהדרת בכך שהיא מותג הבירה האחרון בבוואריה שעדיין לא נרכש בידי תאגידים בינלאומיים. שוקדים למתג אותה כבירה ותיקה ומבוססת, על ידי הקפדה על מראה מיושן של הבקבוקים והתוויות.
אוגוסטינר היא אחת משש המבשלות היחידות המורשות להגיש בירה בפסטיבל הבירה המסורתי "אוקטוברפסט".
גלריה
<Gallery> Bierlaster von Augustiner-Bräu in München, 2013.jpg Augustiner Weissbier.jpg 2013 Augustiner Bräu Enamel.jpg 2013 Augustiner Weissbier Munich pub.jpg Drink augustiner beergarden.jpg </Gallery>
אצטיל קואנזים A
שמאל|ממוזער|250px|אצטיל קואנזים A אצטיל קואנזים A היא מולקולה חשובה במטבוליזם. מולקולה זו היא אחד המגיבים בתגובות ביוכימיות רבות. חשיבותה העיקרית היא כחומר ביניים קריטי במסלולים אנרגטיים (קטבוליים ואנאבולים) ברוב היצורים על ידי חמצון אטומי פחמן במעגל קרבס.
לעיתים מכנים את המלקולה כ"אצטיל קו A" ומסמנים כ A-CoA. מבחינת מבנה כימי, אצטיל קואנזים A הוא תיואסטר בין קואנזים A (תיול) וחומצה אצטית (בעלת 2 פחמנים). כאשר הקונאזים A הוא המרכיב שממוחזר ולא מתכלה בתהליך ורק החומצה האצטית משנה את הרכבה ומתכלה.
בתהליך קטבולי (פירוק) אצטיל קואנזים A נוצר במהלך השלב השני של נשימה אווירנית- בדה קרבוקסילציה של פירובט, שמתרחש במטריקס של המיטוכונדריה (אברון בתא איקריוטיי). אצטיל קואנזים A משתתף לאחר מכן במעגל חומצת-הלימון (מעגל קרבס).
יצירת אצטיל קואנזים A על ידי פירובט דה-הידרוגינז ופירובט פורמאט ליאז במיטוכונדריה
שמאל|ממוזער|250px|מבנה מרחבי של אצטיל קואנזים A המרה אוקסידטיבית של פירובט לאצטיל קואנזים A נקראת תגובת פירובט דה-הידרוגינז. התגובה משופעלת על ידי הקומפלקס האנזימטי פירובט דהידרוגינז. ישנן אפשריות אחרות להתמרות בין פירובט לאצטיל קואנזים A. למשל, שינוי הקונפורמציה של פירובט לאצטיל קואנזים A וחומצה פורמית על ידי תגובת פירובט פורמאט ליאז. בתגובה זו אין חמצון או חיזור.
מטבוליזם של חומצות שומן
בחיות, אצטיל קואנזים A הוא חיוני לשיווי המשקל בין מטבוליזם של פחמימות (קרבוהידרט) ושומן. בנסיבות רגילות (מצב שובע), אצטיל קואנזים A, המופק מפירוק של פחמימות, חומצות שומן או חלבונים, מגיע למעגל קרבס ותורם לאספקת האנרגיה בתא. כאשר רמות האצטיל קואנזים A גבוהות, העודפים יופנו לתאי שומן (או לכבד) לתהליך אנאבוליזם לשומן ואחסון לעת הצורך.
במצבי עקה, הגוף נסמך בעיקר על מטבוליזם של אצטיל קואנזים A, יכול להיווצר בכבד ריכוז גבוה יותר ממה שהכבד מסוגל לנצל ולהעביר לשאר תאי הגוף של אצטיל קואנזים A. במצב זה, מולקולות אצטיל קואנזים A נדחסות אחת עם השנייה ליצירת גופי קטון. גופי הקטון יכולים לצאת למחזור הדם ולשמש את רוב התאים לאנרגיה על ידי החזרתם לאצטיל קואנזים A. בנסיבות מסוימות, התוצאה תהיה הימצאות של גופי קטון בריכוז גבוה בדם, מצב הנקרא קטוזיס שמתאפיין בהורדת ערך ההגבה (pH). סוג של קטוזיס יכול להיגרם על ידי תזונה דלת פחמימות, דבר שלרוב יגרום למטבוליזם של שומנים כמקור אנרגיה עיקרי. זאת בשונה מקטוזיס שנגרם כתוצאה מהרעבה (קטואזידוזיס), מצב מסוכן שיכול להשפיע על חולי סוכרת.