cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
החוקים
השוואות לחיבורים של אחרים אודות החוק היווני
אפלטון לא היה הסופר היווני הקדום היחיד שכתב על מערכות המשפט של ימיו, והשווה בין החוק האתונאי לחוקים הספרטניים. יש לציין כי גם חוקת הספרטנים מאת קסנופון, חוקת האתונאים, המיוחסת בטעות לזנופון, וחוקת האתונאים, שאולי חובר על ידי אריסטו או אחד מתלמידיו, ששרדו.
כמה מאות שנים מאוחר יותר הקדיש פלוטארכוס תשומת לב לנושא מערכות המשפט היווניות העתיקות, למשל בחייו של ליקורגוס. ליקורגוס היה המחוקק האגדי של הלקדמונים. פלוטארכוס משווה את ליקורגוס וחוקיו הספרטניים למערכת החוק שנומה פומפילוס הציג ברומא בסביבות 700 לפני הספירה.
ניסן טלושקין
הרב ניסן טלושקין (באנגלית: Nissan Telushkin; תרמ"א, 1881, בוברויסק - כ' באדר ב' ה'תש"ל, 28 במרץ 1970) היה רב בלארוסי-אמריקאי, רבן של דוקור ופוחוביץ, ומגדולי הרבנים האורתודוקסים בארצות הברית. ספרו המפורסם הוא "טהרת מים", אנציקלופדיה לענייני מקוואות.
בארצות הברית כיהן בתפקידים רבים, בין היתר היה מראשי "ועד הרבנים דניו יורק רבתי" (Rabbinical Board of Greater New York) ו"אגודת הרבנים", יו"ר הכבוד של אגודת חסידי חב"ד בארצות הברית וקנדה (תרצ"ד-ה'ת"ש), יו"ר ועד החינוך של המזרחי, הרב המסמיך של "ישיבת רבינו יעקב יוסף", ועורך כתב העת "המסלה".
ביוגרפיה
נולד בבוברויסק לרב משה יצחק, משפחה חסידת חב"ד. למד בישיבת קארסון אצל רבי צבי הירש שלעז בישיבת סלוצק אצל רבי איסר זלמן מלצר ואצל רב העיר סלוצק, רבי יעקב דוד וילבסקי, הרידב"ז. בהמשך למד בהלוסק אצל רבי ברוך דב ליבוביץ. נישא לשרה פרומה (נפטרה תרצ"ו, 1935) בתו של הרב משה טשארני רב העיירה דוקור במחוז מינסק. בתרס"ב, לאחר פטירת חותנו, נסמך לרבנות בידי רבה של בוברויסק, רבי משה שמואל שפירא ורבי שמריה נח שניאורסון שהיה רב בבוברויסק ואדמו"ר של חסידי חב"ד-קאפוסט, והתמנה כרבה של דוקור במקום חותנו.
בין השנים תרס"ב-תרפ"א (1902-1921) כיהן ברבנות דוקור, הוא עסק בפעילות ציבורית ובימי ממשלת המעבר של קרנסקי, היה ממייסדי הסתדרות החרדים "אחדות", בקיץ תרע"ז נסע למוסקבה לוועידת רבנים ארצית שנערכה בבית הגביר הלמדן ר' רפאל גאץ, בראשות רבי חיים עוזר גרודזנסקי, כאחד משלושה נציגי רבני פלך מינסק, יחד עם רבי אברהם דוב כהנא שפירא ורבי ישעיה קרלינסקי. בקיץ תרפ"א נקרא לכהן כרבה של פוחוביץ, במקומו ובהמלצתו של הרב הקודם, רבי ישעיה קרלינסקי שנמלט מהעיר מאימת השלטונות הסובייטים, הוא שימש בתפקיד זה עד קיץ תרפ"ג.
בתרפ"ד, 1924, היגר לארצות הברית, והתגורר בברוקלין, ניו יורק. בניו יורק היה רב פעיל בארגוני הרבנים השונים, ופוסק הלכה. הוא היה מומחה לענייני מקוואות טהרה, וספרו "טהרת מים" העוסק בהלכות מקוואות נדפס בחמש מהדורות ומצוטט רבות בספרות ההלכתית המעשית העוסקת בתחום זה. הוא היה עורכו של הירחון "המסלה" בין השנים תרצ"ו-ה'תש"ז (1935-1947), ובשנות ה-50 היה חבר מערכת כתב העת "אור המזרח", של המזרחי בארצות הברית.
הוא נפטר כ' באדר ב' ה'תש"ל, 28 במרץ 1970, ונקבר בניו יורק. בצוואתו כתב שאינו יכול להכריע אם להעדיף קבורה בארץ ישראל, או בקרבת מקום מנוחתו של האדמו"ר הריי"צ מליובאוויטש שנקבר בארצות הברית, ולכן מותיר את ההחלטה לחתנו של האחרון, האדמו"ר מליובאוויטש. מאחר שקנה בחייו חלקת קבר בסמוך לקברו של הריי"צ, הורה הרבי מליובאוויטש לקבור את הרב טלושקין בחלקת קבר זו.
משפחתו
בתו חיה נישאה לד"ר חנוך מנוח לבנון ביאליק, מחבר "גמרא מבוארת". חתנו נפטר בחייו בתשרי תשכ"ג, 1962, והוא השתתף בהדפסת כתביו.
בנו שלמה טלושקין היה פעיל ציבורי, ומסר שיעורי הלכה בבית הכנסת "ישיבה" בפלטבוש. נישא להלן ונפטר בג' בטבת תשמ"ח. בנם הוא הסופר יוסף טלושקין.
בני טיטלבוים
בני טיטלבוים (נולד ב-1969) הוא עיתונאי ישראלי, עובד תאגיד השידור כאן, שם מגיש תוכנית יומית ברדיו ומשמש ככתב חדשות.
ביוגרפיה
טיטלבוים נולד וגדל בשכונת אחוזה שבחיפה ליוסף יליד חיפה, ולטובה, ילידת סלובקיה, שהוחבאה במהלך השואה בבית משפחה נוצרית, ולאחר מלחמת העולם השנייה משפחתה היגרה לאוסטרליה. למד במדרשית נעם שבפרדס חנה. בישיבת ההסדר הגולן שבחיספין ועשה את שירותו הצבאי בחטיבת גבעתי. במהלך שהותו בדרום לבנון נפצע טיטלבוים מירי מחבלים.
לאחר ששוחרר מצה"ל למד בישיבת הכותל ולאחר מכן למד בבית הספר מעלה לתקשורת וקולנוע.
לטיטלבוים תואר ראשון במדעי המדינה מהאוניברסיטה העברית, תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן. ומוסמך לשמש עורך דין.
בשנת 1994 החל בתפקידו הראשון בתקשורת כתחקירן בתוכנית מבט שני ששודרה בערוץ הראשון של רשות השידור. כעבור ארבע שנים עבר לקול ישראל. טיטלבוים סיקר ברשת ב' של קול ישראל את תחומי הרווחה, המשפט, והמשטרה. בנוסף היה כתב לענייני מפלגות וכתב בכנסת. ערך יומני בוקר, הגיש יומני חדשות וכן הגיש את התוכנית "הנקודה היהודית" שעסקה ביהדות התפוצות.
בשנת 2013 זכה בפרס מנכ"ל רשות השידור על שם אילן רועה. בשנה זו זכה גם הכתב בני דודקביץ'.
בסוף שנת 2014 הוחלט למנותו להגיש את התוכנית הכל דיבורים יחד עם עדי מאירי. התוכנית הוגשה על ידם עד לסגירתה של רשות השידור בשנת 2017.
טיטלבוים הצטרף לתאגיד השידור הציבורי וכיום הוא משמש ככתב לענייני העולם היהודי ומגיש תוכנית יומית "הבוקר עם בני טיטלבוים" בתחנת כאן מורשת.
נשוי לניצה ואב לחמישה, מתגורר במודיעין.
מרתה יעקב
מרתל מרתה יעקב (בגרמנית: Martel Martha Jacob, 7 בפברואר 1911 - 13 בספטמבר 1976) הייתה אתלטית גרמנייה-יהודייה, אלופת גרמניה (1929) וסגנית אלופת המכביה השנייה (1935) בהטלת כידון.
ביוגרפיה
יעקב נולדה וגדלה בברלין, בתם של מינה ני ואדולף יעקב. אמה נפטרה חמישה ימים לאחר לידתה ואביה נפטר שלושה חודשים לאחר הולדתה בגלל שפעת. היא גדלה אצל האחים של אמה בבית מהמעמד הבינוני. בגיל 6 היא הצטרפה למועדון ההתעמלות בר כוכבא ברלין. בגיל ההתבגרות היא שיחקה הוקי וכדוריד במועדון הספורט הברלינאי (Berliner Sport-Club - BSC) ביחד עם לילי חנוך ובשנת 1928 עברה למועדון הספורט בשרלוטנבורג (Sport-Club Charlottenburg - SCC). באותה העת, החלה ללמוד במכללה לחנוך גופני בברלין Deutsche Hochschule für Leibesübungen - DHfL).
באליפות גרמניה באתלטיקה שנערכה בפרנקפורט ב-21 ביולי 1929 זכתה יעקב במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אישי חדש של 38.24 מטר, לפני שיאנית העולם אוגוסט הרגוס. היא החמיצה את שיא העולם של הרגוס ב-15 ס"מ (38.39 מטר). בסוף אותה שנה, היא דורגה במקום חמישי בעולם ושנייה בגרמניה אחרי טילי פליישר (38.25 מטר).
היא זומנה לאמן את נבחרת האתלטיות של בריטניה לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) ובכך הפכה למאמנת הזרה הראשונה של נבחרת האתלטיקה של בריטניה. למרות הישגיה היא לא השתתפה במכביה הראשונה שנערכה באפריל 1932. ב-21 ביוני אותה שנה היא סיימה את לימודיה ובספטמבר אותה שנה במשחקי מכבי שנערכו בלייפציג היא זכתה בשתי מדליות זהב, בהטלת כידון ובזריקת דיסקוס.
בשנת 1933 היא גורשה מקבוצתה בשל יהדותה. בעצת דודתה היא עזבה ללונדון באפריל 1933, אך התקשתה למצוא עבודה בעלת שכר מלא. באותה שנה היא קבעה מספר שיאים חדשים בדיסקוס והדיפת כדור ברזל. היא השתתפה במשחקי מכבי האירופאים שנערכו בפראג, האתלטית האישה היחידה במשלחת הבריטית של 25 אתלטים וזכתה בשתי מדליות זהב בהטלת כידון ובזריקת דיסקוס.
בשנת 1934 עברה להתגורר בצרפת. מאחר שרמת האתלטיקה של הנשים בצרפת עדיין לא הייתה ברמה בינלאומית, היא הציעה לאמן את הקבוצה לאולימפיאדה, אך לאחר שנודע שהיא יהודייה גרמנייה, היא לא קיבלה את אישור עבודה.
היא עברה להולנד לתקופה קצרה, על מנת למצוא עבודה ושם פגשה את בעלה ליאו קרץ, מעצב במה ותאורן. על אף המצב הקשה של היהודים בגרמניה, היא המשיכה לבקר בגרמניה ואף השתתפה בתחרויות של מכבי. השלטונות בגרמניה ניסו לברר באמצעותה על שאיפות החרם על המשחקים האולימפיים המיועדים (בברלין 1936) וניסו להשיג מידע על האופן שבו הממסד הבריטי חושב על הגרמנים ועל האולימפיאדה. לכן היא זומנה לחקירה משטרתית ועוד באותה הלילה בסיום החקירה, היא החליטה לברוח מגרמניה ברכבת להולנד דרך בלגיה.
בשנת 1936 היא הצליחה להגר דרום אפריקה בזכות ויזה שבן דודה שכבר התגורר ביוהנסבורג ארגן לה. שם היא התחתנה עם ליאו קרץ וממנו התגרשה לאחר 3 שנים.
באליפות דרום אפריקה שנערכה בשנת 1937 היא זכתה במדליית זהב בהטלת כידון.
בשנת 1940 נישאה יעקב לבעלה השני בארני שור, אותו פגשה ב-1936. הזוג עבר להתגורר בקייפטאון ונולדו להם שתי בנות סנדרה (1942) והייזל (1944). בשנת 1952 ביקרה לראשונה בברלין. כל בני משפחתה, פרט לדודתה שהצליחה להגר לדרום אפריקה ב-1939, נרצחו בשואה.
ב-13 בספטמבר 1976 נפטרה יעקב בקייפטאון.
הנצחה
ב-7 באוגוסט 2014 הוסב שמה של אחת הכיכרות בשרלוטנבורג לכיכר מרתה יעקב.
איי קוק במשחקים האולימפיים לנוער
איי קוק משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מאיי קוק לא זכה במדליה אולימפית לנוער והשתתפותה במשחקים היא בעיקר סמלית.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של איי קוק למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והיא הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה איי קוק עד כה. המשלחת כללה 18 ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. המשלחת לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים בענפי הכדוריד, שחייה ושיט.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. גם באולימפיאדת נוער זו לא הגיעה המשלחת להישגים וסיימה במקומות האחרונים בענפי הגולף, שחייה ושיט.
ארבע לפנות בוקר
ארבע לפנות בוקר הוא פזמון שכתב יעקב גלעד והלחינה וביצעה יהודית רביץ. השיר יצא לאור בשנת 1980.
פוד לקלרק
פרננד אורבין דומיניק לקלרק (בצרפתית: Fud Leclerc; 1924–20 בספטמבר 2010) היה זמר, סופר אקורדיניסט ופסנתרן בלגי. לקלרק היה הפסנתרן של הזמרת הצרפתייה, ז'ולייט גרקו.
ארבע לפנות בוקר
רקע
השיר נכלל באלבומה של רביץ "גלוי ונעלם". עיבדו אותו רביץ, טומי פרידמן ואילן מוכיח.
פוד לקלרק
קריירה
בשנת 1956, לקלרק נבחר על ידי רשות השידור הבלגית (RTBF) לייצג בלגיה באירוויזיון 1956 ביחד עם הזמרת הבלגית, מוני מארק. ב-24 במאי 1956, לקלרק הופיע על בימת האירוויזיון עם השיר "Messieurs les noyés de la Seine". מיקומו הסופי של לקלרק לא ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד.
בשנת 1958, לקלרק ניצח בקדם הבלגי וזכה לייצג את ארצו בשנית באירוויזיון 1958 עם השיר "Ma petite chatte". לקלרק זכה במקום החמישי עם שמונה נקודות. בשנת 1960, לקלרק ניצח בקדם הבלגי לאירוויזיון 1960. לקלרק נבחר לייצג את בלגיה בפעם השלישית עם השיר "Mon amour pour toi". לקלרק זכה במקום השישי עם תשע נקודות. לקלרק ייצג את בלגיה באירוויזיון פעם נוספת בשנת 1962 עם השיר "Tom nom" וסיים במקום האחרון עם אפס נקודות.
ארבע לפנות בוקר
מצעדים שנתיים
כמו כן השיר הגיע למקום השביעי במצעד שירי יהודית רביץ שערכה רשת ג׳ במאי 2007.
שייאר
שייאר הוא שם משפחה. {{פירושונים|
ראו גם
}}
A Star-Crossed Wasteland
A Star-Crossed Wasteland הוא אלבום האולפן השלישי של להקת המטאל אלטרנטיבי האמריקאית In This Moment. האלבום הופץ לראשונה בגרמניה ב-9 ביולי 2010 ומאוחר יותר גם בארצות הברית על ידי סנטיורי מדיה וכונה על ידי Alternative Press כאחד מהאלבומים המצופים ביותר של שנת 2010.
האלבום הגיע למקום ה-40 במצעד הבילבורד 200.
הנרי שלטון
הנרי יו שלטון (באנגלית: Henry Hugh Shelton; נולד ב-2 בינואר 1942) הוא גנרל אמריקאי יוצא הכוחות המיוחדים אשר שימש כיושב ראש המטות המשולבים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
ביוגרפיה
שלטון נולד וגדל בעיירה טורבורו שבמדינת קרוליינה הצפונית. הוא בוגר אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. במהלך לימודיו השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של צבא ארצות הברית והוסמך כסג"ם. עם סיום לימודיו התגייס לצבא ארצות ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר והסמכה כצנחן. שלטון השלים את קורס הסיירים ואת מסלול ההכשרה של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית ולחם במלחמת וייטנאם. הוא השלים שני סבבי שירות בווייטנאם כקצין בקבוצת הכוחות המיוחדים ה-5 ובחטיבת הצנחנים ה-173. במהלך לחימתו נפצע ברגלו ממלכודת שהוטמה על ידי הוייטקונג ועוטר בכוכב הארד עם סימון אומץ לב על פעילותו בהדיפת כוחות האויב. בהמשך פיקד על הגדוד השלישי ברגימנט החי"ר ה-60 וכקצין המבצעים של הדיוויזיה ה-9. בתפקידו הבא פיקד על החטיבה ה-1 בדיוויזיה המוטסת ה-82 שבסיסה בפורט בראג.
לאחר מכן שירת כראש המטה של הדיוויזיה ההררית ה-10. לאחר תפקיד מטה באגף המבצעים של המטות המשולבים שימש שלטון כעוזר מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101 ולחם במלחמת המפרץ. לאחר מכן פיקד על הדיוויזיה המוטסת ה-82. בשנת 1993 שימש כמפקד הקורפוס המוטס ה-18 ולאחר מכן פיקד על כוח המשלוח להאיטי. בשנת 1996 שימש כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של המטות המשולבים. בשנת 1997 מונה לתפקיד יושב ראש המטות המשולבים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית. שלטון פיקד על המטות המשולבים במהלך מלחמת קוסובו ופיגועי 11 בספטמבר. באוקטובר 2001 פרש לגמלאות.
יחסי הממלכה המאוחדת–סיירה לאון
יחסי הממלכה המאוחדת–סיירה לאון הם יחסי החוץ בין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד לבין הרפובליקה של סיירה לאון.
היסטוריה
במאי 2000 הידרדר המצב במדינה עד כדי כך שכוחות בריטיים נאלצו לפעול במתכונת מבצע פליסר ולפנות אזרחים זרים מתחומיה. המצב התייצב, בסופו של דבר, כשהכוחות הבריטיים מהווים זרז להפסקת אש ולסיום מלחמת האזרחים. המלחמה הסתיימה רשמית ב-2002, אם כי גם לאחר מכן פרצו עימותים אלימים מעת לעת, והממשלה טרם השיגה שליטה מלאה וממשית בכל שטחי המדינה.
ב-17 באוקטובר 2014, ספינת הרפואה של הצי המלכותי אה"מ ארגוס הפליגה לסיירה לאון. המטען שלה כלל מיטות אשפוז, ציוד רפואי, רכבי שטח וצוות רפואי שנשלחו לטפל באחד ממשברי הבריאות הקשים ביותר ב, מגפת האבולה החריפה שפקדה את מערב אפריקה - סיירה לאון לבדה חוותה 20 מקרי מוות ביום.
בריטניה היא התורמת הגדולה ביותר לסיירה לאון, ותורמת כ-50 מיליון ליש"ט מדי שנה, המופנה לתחומי החינוך, הבריאות ומאבק בשחיתות, ובכך סיירה לאון היא המדינה המקבלת את הסיוע הבריטי הגדול ביותר לנפש.
לואי-ניקולה ווקלן
לואי-ניקולה ווקלן (בצרפתית: Louis-Nicolas Vauquelin; 16 במאי 1763 – 14 בנובמבר 1829) היה רוקח וכימאי צרפתי.
פעילותו המדעית
היה מחלוצי השיטה לקביעת ריכוז חומרים בתמיסה באמצעות "תהליך הסתירה". מ-1791, כשמונה חבר באקדמיה המלכותית למדעים, היה שותף לעריכת כתב העת הצרפתי למדע הכימיה ה-Annales de Chimie. ב-1797 גילה את היסוד כרום אותו הפיק מבצר עופרת ממכרה בהרי אורל. ב-1798 גילה את היסוד בריליום אותו הפיק מאמרלד. ב-1806 גילה את האספרגין, גילוי ראשון של חומצת אמינו.
מחקריו הראשונים התפרסמו תחת השם של אנטואן פורקרואה הפטרון שלו, בהמשך פורסמו במשותף. החל מ-1790 החל לפרסם באופן עצמאי, מאז פרסם 376 מאמרים.
כיפת קרח
כיפת קרח (באנגלית: ice cap) הנקראת גם חיפוי קרח היא גוף של קרח ששטחו קטן מ-50,000 קמ"ר (בדרך כלל הכיפה מכסה רמה). גוף קרח ששטחו גדול מ-50,000 קמ"ר נקרא יריעת קרח.
כיפות קרח אינן מוגבלות על ידי תכונות טופוגרפיות (כלומר, הן יכולות לכסות שטחי הרים ועמקים), וזאת בניגוד לשדות קרח, המוגבלים על ידי תכונות טופוגרפיות (ומשתרעים לדוגמה בין הרים, ולא עליהם).
מרכזה של כיפת הקרח מצוי לרוב בנקודה הטופוגרפית הגבוהה ביותר, והיא זורמת מנקודה זו (היינו, מרכז הכיפה הוא בקו פרשת הקרח). כיפות הקרח מנוקזות על ידי קרחונים.
כיפות הקרח הקוטביות אינן כיפות קרח כהגדרתן לעיל, מאחר ששטחן עולה על השטח שבהגדרה.
מילטון רובנפלד
מילטון רובנפלד (באנגלית: Milton Rubenfeld; 13 בספטמבר 1919 – 21 בפברואר 2004) היה טייס שטס עבור חיל האוויר המלכותי וצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר מכן הפך לאחד מחמשת הטייסים המייסדים של חיל האוויר הישראלי במלחמת ערב-ישראל ב-1948. הדעה הרווחת היא שרובנפלד, ארבעת הטייסים המתנדבים האחרים, והמח״לניקים האחרים שינו את מהלך מלחמת ערב-ישראל ב-1948. במהלך המלחמה הוא נפצע וחזר לארצות הברית, והתיישב במדינת ניו יורק, שם התחתן והיה בעל עסק מקומי עם אשתו, ג'ודי. מאוחר יותר, הוא העביר את משפחתו לסרסוטה, פלורידה, שם הוא ואשתו היו בבעלותו עסק מצליח נוסף עד שפרש. הוא נפטר ב-2004. הוא היה אביו של השחקן/קומיקאי פול רובנס, שהיה ידוע ביצירת וגילום הדמות פי-ווי הרמן.
רובנפלד נולד בפיקסקיל, ניו יורק, הרביעי מבין שישה ילדים להורים יהודים אורתודוקסים, גוסי (יורמרק) ולואי רובנפלד. רובנפלד היה חבר בצופי הנשר, סטודנט באוניברסיטת ניו יורק ובאוניברסיטת ניו מקסיקו (שם גם צד נחשים), ולימד אווירובטיקה.
כשפרצה מלחמת העולם השנייה באירופה, הוא רצה לטוס במשימות קרב; עם זאת, ארצות הברית עדיין לא הייתה במלחמה. רובנפלד החליט לטוס עם חיל האוויר המלכותי באנגליה, עם טייסת 420. כאשר ארצות הברית הכריזה מלחמה על גרמניה, חתם רובנפלד כטייס בצבא האמריקני. הוא טס כטייס מעבורת של פיקוד התחבורה האווירית.
טיסה בשרות ישראל
בפברואר 1948 הקימה ה"הגנה" בארצות הברית סוכנות בראשות היימן שכטמן (לימים שמיר) בסיוע אל שווימר לגיוס יוצאי אוויר קרבי אמריקאים, גם צוות אוויר וגם צוות קרקע, ל"שירות האוויר" של ההגנה. שמיר ידע על ניסיונו הקרבי של רובנפלד, ופנה אליו בתחילת 1948 ושאל אותו אם הוא רוצה לטוס למדינת ישראל החדשה. רובנפלד - "טייס לשעבר של ארצות הברית קטן, כל כך שחצן שנראה היה שהוא מתלבט אפילו בישיבה" - הסכים.
בתחילת 1948 הטיס רובנפלד מטוסי תובלה בכמה משימות לישראל וממנה, עד תחילת מאי, אז התייצב לצ'סקה בודייביצ'ה, בצ'כוסלובקיה, שם הוא ושאר הטייסים החלו להתאמן על המטוס Avia S-199, מטוס צ'כי המבוסס על מסרשמיט Bf 109 הגרמני. לאחר הערכת תוצאות ההכשרה ההיא, התברר למדריכים הישראלים שרק אותם טייסים בעלי ניסיון קודם של טיסה קרבית - רובנפלד, מודי אלון, עזר ויצמן, לו לנארט ואדי כהן - מסוגלים לטפל ב-S-199, בשעה לפחות בהתחלה. (רובנפלד ולנרט היו שני אזרחי ארצות הברית בקבוצה זו. חמשת הטייסים הללו סיימו את הקורס בצ'כוסלובקיה וב-20 במאי 1948 דווחו לבסיסם בבסיס אקרון, לימים בסיס תל נוף, בישראל. נכון ל-14 במאי 1948 - יום העצמאות של ישראל - חמשת הטייסים הללו, יחד עם ארבעה מטוסי S-199, היוו את חיל האוויר הישראלי כולו.
קיומו של חיל האוויר הישראלי הזעיר נשמר בסוד מפני הכוחות הערביים שנכנסו לישראל בעקבות הכרזת העצמאות. מנהיגי ישראל ידעו שבפעם הראשונה שהודיעו על קיומם של ארבעת המטוסים שלהם, המטרות שלהם צריכות להיות קריטיות. תוכנית התקיפה הראשונית הייתה לתקוף טייסת של ספיטפייר מצריים ודקוטות C-47 באל עריש, בסיס בחוף הצפוני של סיני. הוראה זו שונה "ברגע האחרון" בשל הסכנה הגוברת להתקפה קרקעית ישירה על תל אביב. ארבעת הלוחמים קיבלו פקודה להפציץ ולהפגיז את טור השריון המצרי שהתקדם לתל אביב.
מכיוון שהיו חמישה טייסים ורק ארבעה מטוסים, רובנפלד נשאר מאחור למשימה הראשונה ב-29 במאי 1948. טייס אחד אבד במשימה ההיא: אדי כהן הדרום אפריקאי. סיבת נפילתו לא ברורה, לא ידוע אם הוא הופל או שהיה לו קשיים טכניים.
גם במשימה ההיא, התותחים של לנרט ושל ויצמן נתקעו שניהם. למעשה, היו פגמים רבים בתכנון ובביצועים של ה-Avia S-199, כולל פגם שגרם לתותחי הכיסוי לא מסונכרנים עם המדחף, מה שגרם לנזק כדור למדחף, שקבוצת הטייסים הראשונה לא חוותה. ל-S-199 הייתה גם נטייה לקרקע לולאה, מה שעשה המטוס של מודי אלון עם הנחיתה, מה שהפך אותו לבלתי ניתן להטסה לזמן מה. מאוחר יותר אמר ויצמן כי הבעיה העיקרית ב-S-199 היא "הלחץ על הטייס. כל כך הרבה השתבש עם המטוס, זה היה מורט עצבים פשוט לטפס לתוך אחד."
דעתו של רובנפלד על מטוס ה-Avia S-199, שהובעה בראיון כמעט חמישים שנה מאוחר יותר: "זה לא היה מטוס נחמד במיוחד".
עם זאת, המשימה הראשונה ב-29/5/1948 לא הייתה כישלון. מפקד כוחות היבשה המצריים היה כנראה מזועזע מהמפגש הבלתי צפוי עם לוחמים ישראלים: הוא הורה לחייליו לשמור על עמדתם וייעץ לקהיר שאינו מתקדם לכיוון תל אביב. "זה היה קרוב כמו שהמצרים יבואו אי פעם לתל אביב. בפשיטה אחת, חיל האוויר אולי שינה את מהלך המלחמה."
השפעה וחיים אישיים
לפעולותיהם של רובנפלד ושל ארבעת הטייסים הראשוניים האחרים הייתה השפעה עמוקה על ניהול המלחמה. האויב ככל הנראה הופתע כל כך מנוכחותו של חיל האוויר הקטן, עד שהם עצרו את התקדמותם לכיוון תל אביב, ישראל, מה שקנה זמן לשאר כוחות ישראל (שהיו להם קבוצה גדולה של לוחמים זרים, או מחלניקים) להפוך מאורגן טוב יותר.
כמו כן, לשליחותו של מילט רובנפלד הייתה תועלת מיידית למושבניקים של כפר ויתקין, ישראל. הם הצליחו להציל ולהעלות את הרובים מהלוחם שהופל של רובנפלד, שבו השתמשו להגנתם.
רובנפלד חזר לארצות הברית זמן קצר לאחר משימה זו, כדי לקבל טיפול רפואי מעקב. הוא התחתן כעבור כמה שנים; לו ולאשתו, ג'ודי (רוזן), היו שלושה ילדים, ומשפחתו גרה תחילה ב-Oneonta, ניו יורק, ולאחר מכן בסרסוטה, פלורידה. ארבעים שנה לאחר שליחותו, מילט וג'ודי לוהקו כ"דמויות אווירה" (תוספות) בסרטו של בנם פול ראובנס מ-1988, Big Top Pee-wee.
מילט רובנפלד נפטר בסרסוטה ב-21 בפברואר 2004, בגיל 84.
תעשיית המזון
תעשיית המזון היא התעשייה המספקת את רוב המזון הנצרך על ידי אוכלוסיית העולם. תעשייה זו כוללת את כל השלבים החל בחקלאות וכלה בצריכת המזון. תעשיית המזון מייצרת גם מזון לבעלי החיים בשירותו של האדם - חיות משק ומחמד.
תעשיית המזון כוללת את התחומים הבאים:
ייצור המזון
החקלאות היא העיסוק הנפוץ בעולם – 42% מכוח העבודה בעולם עוסק בו, אם כי נתון זה כולל גם את אלו שחלק מתעשיית המזון וגם את אלו שאינם. למרות זאת, התוצר החקלאי מהווה רק 5% מהתוצר העולמי הגולמי (התוצרים הלאומים הגולמיים). מושג החקלאות מתייחס למגוון נרחב של פעילויות ייצור, אשר נפרשות על קשת רחבה של קני מידה תפעוליים (גודל יחידות שטח העיבוד, תפוקות וכו'), התמחויות ואספקטים שיווקיים.
בתעשיית המזון דומיננטית במיוחד החקלאות התעשייתית מהווה את רובה המכריע של החקלאות בעולם המערבי, והולכת ומתפשטת במהרה גם בשאר העולם. חקלאות זו עושה שימוש בשטחי אדמה נרחבים ובהיקפים גדולים של בעלי חיים, תוך שימוש נרחב בתשומות חקלאיות כגון: מים, חשמל, דלק, דשן, חומרי הדברה ובמיכון ברמה טכנולוגית גבוהה. החקלאות האינטנסיבית כרוכה בהשקעות נרחבות, בתעשיות נלוות המספקות לצרכן את המוצר המוגמר ובשיווק.
עיבוד מזון
עיבוד מזון הוא שם כולל למערך של שיטות וטכניקות להפיכת מרכיבים גולמיים למזון הראוי למאכל אדם או חיה ונוח לשיווק.
תחום עיבוד מזון מתחלק לשלושה תתי-תחומי עיקריים: מזון המיוצר בייצור המוני, למשל לשיווק במרכולים ; ייצור על פי ביקוש - למשל במסעדות המכינות מאכלים ממזון גולמי בעת הזמנת הלקוח ; מזון המיוצר בהזמנה אישית (לדוגמה, עוגת חתונה).
סיטונאות והפצה
הפצה זהו מערך נרחב המחבר חלקים שונים יחד של התעשייה יחד. הפצה בסיטונאות זהו מערך הפצה לנקודות מכירה.
הקמעונאי
עם התגברות תופעת העיור בעולם, במהלך המאה ה-20, המרכול (סופרמרקט) הפך לאלמנט הקמעונאי המגדיר של תעשיית המזון. עשרות אלפי מוצרים נאספים במקום אחד, באספקה רציפה, לאורך כל השנה.
בעולם המתועש והאורבני, המרכולים מספקים לצרכנים את חומרי הגלם ומצרכים משלימים, ותעשיית שירותי המזון, דוגמת מסעדות, מאפיות ובתי קפה, מציעה אוכל מוכן.
טכנולוגיות לתעשיית המזון
ייצור מזון מודרני מסתייע בטכנולוגיות מתוחכמות בתחומים רבים. התפתחויות בתחום האגרוטק ביטלו בחלק מהענפים את הצורך בכוח האדם הרב כבעבר. ביוטכנולוגיה מביאה עמה שינויים מהירים בנושאים כמו השבחת צמחים.
טכנולוגיית מזון הוא תחום מתפתח שהעוסק בהטמעת תהליכים טכנולוגים בתעשיית המזון לשיפור המזון והגדלת תוצרתו. טכנולוגיית המזון פועלת לכל אורך שרשרת האספקה של תעשיית המזון, החל משיפור יעילות גידולים חקלאיים, פיתוח שיטות לשמירה על טריות המזון, הגברת בטיחות מזון ומשקאות ועוד.
אושנגי מרגיאני
אוּשַׁנגִי מַרגִיאנִי (בגאורגית: უშანგი მარგიანი; נולד ב-28 בינואר 1994) הוא ג'ודוקא גאורגי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג, מחזיק במדליית ארד מאליפות העולם משנת 2017 אותה זכה תוך ניצחון על אלכסנדר קוקול.
מומיית סן אנדרס
מומיית סן אנדרס היא מומיה השייכת לתרבות הגואנצ'ים, תושביו הקדומים של האיים הקנריים.
ייחודה של המומיה היא בכך שהיא אחת מהמומיות היותר שמורות: גבר בסביבות 25-30 שנים, עטוף ב-6 רצועות של עורות עזים. המומיה נמצאה במערה בגיא סמוך לכפר סן אנדרס. האזור של האי טנריפה בו נמצאה המומיה, רכס אנאגה, הוא אזור עשיר בממצאים ארכאולוגים. משערים שהמומיה היא של אחד ממלכי הגואנצ'ים או דמות מובילה באותה תקופה בחברה הגואנצ'ית.
שנת הגילוי המדויקת של המומיה אינה ידועה. המומיה הייתה מוצגת במוזיאון העירוני של סנטה קרוז בטנריפה, עד שב-1958 היא הפכה לחלק מהאוסף במוזיאון הארכאולוגי של טנריפה, והיא נחשבת למומיה השמורה ביותר מבין הנמצאות שם.
מומיה גואנצ'ית
הגואנצ'ים, תושביהם הקדומים של האיים הקנריים, נהגו לחנוט את מתיהם. המומיות הגואנצ'יות התגלו לראשונה במערות בארבעה מתוך שבעת האיים הקנריים. מספרן המשוער של המומיות הוא באלפים, וכיום נשארו רק מעט מהם, רובם באוספים של מוזיאונים. משערים שהמומיות נוצרו לפחות לפני כ-1,400 שנה, אולם אין הרבה מחקר עליהן משום שרבות נלקחו או נעלמו במהלך השנים, במיוחד במאה ה-16.
תהליך חניטת המומיות
מנהג זה נועד לשמר את גופתו של המת באמצעות טכניקות חניטה דומות לכאלה שנעשו בתרבויות עתיקות אחרות. מטרת החניטה, על פי אמונתם הדתית הייתה מתוך מטרה להגן על הגוף וכן לסמל את מעמדו החברתי של המת. ככל הנראה הגאונצ'ים חנטו את בני המעמד הגבוה בלבד. שיטתם של בני האי טנריפה הייתה המושלמת ביותר, משום שהמומיות שלהם הם השמורות ביותר באיים ובספרד. מחקרים עדכניים טוענים כי תרגול החניטה התרכז בטנריף, בעוד שבאיים אחרים הוא נשמר בגלל גורמים סביבתיים.
התהליך היה נפרד מגדרית: נשים חנטו נשים וגברים חנטו גברים.
הגואנצ'ים השתמשו בשלוש שיטת חניטה שונות:
בכל שיטה יובשו תחילה המומיות באור השמש. בסופו של התהליך נעטפו המומיות בעורות עיזים – מספרם של העורות גדל בהתאמה לחשיבותה החברתית של הגופה. לאחר מכן הוצב במערה לוח מיוחד, ולבסוף הוקמה חומה. כל העזרים הללו עזרו להבטיח את שימורה של המומיה.
בדומה למומיות רבות, גם מומיות אלו נוצלו בידי אנשים שונים, ולפיכך לא נותר מהם הרבה היום. חלק גדול מהמומיות נמכרו לאחר ריסוקן לאבקה בתור תרופה בשם "Mummy"-"מומיה", תרופת מרשם לכאבי בטן של רופאים בימי הביניים. מומיות אלו היוו תחליף למומיות המצריות שאזלו במהלך השנים.
השרידים החנוטים העתיקים ביותר של האיים הקנריים מתוארכים למאה השלישית לספירה ונמצאו בטנריפה.
לורן סביר
לורן סביר (נולדה ב-1 במאי 1986) היא שחקנית ומדבבת ישראלית.
ביוגרפיה
לורן סביר נולדה בפתח תקווה, גדלה ברמת אפעל ובגיל 16 עברה ליהוד. למדה בלט (1997–2000) בבית הספר למחול במרכז ביכורי העיתים בתל אביב, ולאחר מכן תיאטרון (2004-2000) בתיכון לאמנויות על שם "תלמה ילין" בגבעתיים.
בצבא (2004–2006) שירתה כזמרת בלהקת פיקוד המרכז, בניהולו המוזיקלי של דרור אלכסנדר ובמסגרת השירות הופיעה בתוכנית המנציחה שירה של חללי צה"ל "כדי שלא יאבד" בשנים 2005–2006. בשנת 2005 בשיר "נער ונערה" שאת מילותיו כתב החלל אביב גונן, בשנת 2006 בשיר "אהבה ראשונה" שאת מילותיו כתב החלל צחי איטח. בשנת 2005 נסעה עם משלחת מטעם הצבא להופיע בגרמניה בפני קהילות יהודיות.
בשנת 2006, מיד עם תום שירותה הצבאי, החלה את לימודיה בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" ברמת גן. היא גילמה שם, בין השאר, את ג'יני במחזמר "שיער", את ראמפלטיזר במחזמר "קאטס", ואת הקיסרית בהצגה "הסיפור שאינו נגמר". במהלך לימודיה זכתה במלגות: "ג'ורג' ואל" תחרות שירים מתוך מחזות זמר ובמלגת "מתילדה אלקלעי".
בכיתה ג', בגיל תשע, דיגמנה ביחד עם אחיה לחברת "הוניגמן" ובאותה שנה החלה לשחק במופעים קהילתיים ביישוב מגוריה – רמת אפעל בבימויו של עופר שפריר, ובעיבודו המוזיקלי של מירון מינסטר. בכיתה ה', בגיל אחת עשרה, הצטלמה לפרסומת לחברת "תפוצ'יפס". בכיתה ח', בגיל ארבע עשרה, הצטלמה לסרט הסטודנטים "בצער רב" של הבמאית טלי שלום. בכיתה ט', בגיל חמש עשרה, הצטלמה לסרט הסטודנטים "ארונות ירוקים" של הבמאית טלי שלום. בכיתה י"א, בגיל שבע עשרה, הצטלמה לפרסומת לחברת "אופיס דיפו".
ב-2010 הגישה סביר פינת בילויים בתוכנית "קום והתהלך בארץ", ברשת, ערוץ 2. בשנים 2010–2011 גילמה סביר את לואיזון בתו הקטנה של הגיבור הראשי בהצגה "החולה המדומה" פרי עטו של מולייר, בבימויו של מיטקו בוזקוב, שהציג תיאטרון באר שבע.
ב-2012 שיחקה ושרה בתפקיד הראשי במחזמר "גלי" בתיאטרון אורנה פורת, בבימויו של עופר שפריר. סביר גלמה את דמותה של גלי, ילדה שעולה לכיתה א'. זהו המחזמר הראשון לילדים משירי אהוד מנור. סביר שרה שירים רבים שלו כגון: "לעולם בעקבות השמש", "שיר עם נקי", "ברוש", "נחליאלי", "אחותי הקטנה" ועוד.
שיחקה בהצגה "גטו" בקאמרי בשנת 2010, ב"ריצ'רד השלישי" ב-2012, וב"דג מוסר" ב-2014.
גלמה את דמותה של זהבה ב"זהבה ושלושת הדובים", שיחקה בתפקיד ולנטין בהצגה "הרוזן ממונטה כריסטו" בעיבודו ובבימויו של עידו ריקלין בתיאטרון באר שבע. משחקת את בנצי ב"סוד השירים של מיכל". משחקת חתולה כושית בהצגה "דירה להשכיר" ושיחקה עם ההצגה בפני הקהילה היהודית בלונדון. משחקת בתפקיד חנה ב"מכתבים לאחי". משחקת את באנה, חברתו של מוגלי ב"ספר הג'ונגל חברים לנצח".
בשנים 2012–2013 שיחקה בתפקיד יפית החיננית בסדרה "מר עגבנייה", שמשודרת בערוץ הופ!. כמו כן, בשנת 2013 שיחקה את ציקי בעונה השנייה של "השטותריקים" לצידם של שי ורועי.
בשנת 2018 הופיעה בתור עצמה בעונה הראשונה של הסדרה "גן הצוציקים מארח" לצד הכוכבים של ערוץ בייבי בתור בובות.
בשנת 2022 כיכבה בסדרה "לצאת ולטייל ברכבת ישראל" בכיכובו של חיים אוסדון, בתור שושקה המדריכה.
קריירת דיבוב
לורן סביר החלה לדבב סרטים וסדרות בהיותה בת שבע עשרה, בכיתה י"א. נכון למאי 2012 דיבבה למעלה ממאה סרטים, סדרות, טריילרים וקריינות. בין דיבוביה: אסטרו-בוי ב"אסטרו-בוי", דיין ב"החמישייה הסודית", טריקסי ב"צעצוע של סיפור 3", קורליין ג'ונס ב"קורליין ודלת הקסמים", זיק בעונה השנייה של "אלרגי למפלצות", סילברמיסט ב"טינקרבל", אסטריד ב"הדרקון הראשון שלי", ריימונד ב"ריימונד", רוני בוץ ב"רוני בוץ", לו ב"לו", פיטברי ב"ארתור: נקמתו של מלתזאר", ג'ול ב"ריו", שארלוט לה-בוף ב"הנסיכה והצפרדע", פריפז (אפלג'ק), דני ב"לאקי דאק: ברווז בר מזל", קשת בענן (ריינבו דאש) ב"הפוני הקטן שלי: חברות היא קסם", טליה ב"לולירוק", דריזלה ב"סינדרלה 3: אהבת אמת" ועוד.
Process Explorer
פרוסס אקספלורר (באנגלית: Process Explorer) היא תוכנה חופשית, חלק מאוסף הכלים Sysinternals ומותאמת בעבור מערכות ההפעלה חלונות, מבית מיקרוסופט, היא אינה דורשת התקנה, מספקת אפשרויות זהות לכלי מנהל המשימות של חלונות ובנוסף מכילה בתוכה גם אוסף תוכנות לאיסוף מידע על תהליכים הפועלים במערכת המשתמש.
לורן סביר
קריירת דיבוב
בנובמבר 2016 עלתה לשידור הסדרה "מפלצות קטנות" בערוץ 2 (מטעם רשת) ובה לורן מדובבת כמה מן הבובות בסדרה (לצד שחקנים כאוהד קנולר, שמרית לוסטיג סאם בה דני פנטום ואחרים). ב-2018 דיבבה את דמותה של מייביס בסרט "מפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה". ב-2019 דיבבה בסרט "הכוכב של אנדרה וטאטי". ב-2021 דיבבה ב"אגדות לופין" ששודרה בערוץ הופ!, ב"סרט הרעשנים" שיצא בנטפליקס וב"בוא, כלב, בוא!". בשנת 2022 דיבבה בהפקות "אדומה אש", "מזלגוני שואל שאלה" ו"המחנה הקסום".
Process Explorer
התוכנה הייתה מפוצלת לשתי תוכנות נפרדות HandleEx ו-DLLView, בשנת 2001 מוזגה לתוכנה אחת. הגרסה העדכנית ביותר הניתנת להורדה, היא גרסה 16.21 שוחררה בתאריך 16 במאי 2017.
תצוגת התוכנה נפרסת על פני שני חלונות. החלון העליון מציג רשימה של תהליכים הרצים כעת והחלון התחתון תלוי במצב בו נמצא התהליך. התוכנה מאפשרת למשתמש לעקוב אחר תהליך ומציגה מידע מפורט ומדויק כגון:
לורן סביר
תיאטרון
להלן רשימת ההצגות שסביר השתתפה בהן:
דיבוב
רשימה חלקית בלבד:
פניה מטמון-כהן
פניה מַטְמוֹן-כהן (1871, ביאליסטוק, פולין – י"ד בחשוון ה'תשל"ח, 26 באוקטובר 1977) הייתה אשת חינוך עברי ואשת ציבור, מייסדת ומנהלת מוסדות חינוך באודסה ובתל אביב, ממייסדי גימנסיה הרצליה וממייסדי תל אביב.
ביוגרפיה
נולדה בשנת 1874 בביאליסטוק שבפולין, בת לפסח יהושע ברומר. קיבלה חינוך עברי וכללי, למדה באוניברסיטאות אודסה וברן, וקיבלה תעודת הוראה. נישאה לד"ר יהודה ליב מטמון-כהן ובשנת 1897 עברה עמו לאודסה, שם לימדה בגימנסיה לבנות ובבית-ספר מקצועי לבנות. הייתה מקורבת לחוג אחד העם, ביאליק ורבניצקי. ב-1899 ניהלה את גן הילדים העברי הראשון באודסה. בשנים 1901–1903 ניהלה בית-ספר ציוני, שביאליק היה אחד המורים בו. הייתה פעילה באגודת "בנות ציון" ובאגודת הסטודנטים "צבא התחיה", שחבריו התכוננו לעלות לארץ ישראל.
ב-1904 עלתה לארץ ישראל עם בעלה ובנה, והמשפחה התגוררה בראשון לציון. כעבור כמה שנים עלתה גם בתה לאה. ב-1905 עברו ליפו ויסדו בית ספר פרטי בשני חדרים בדירתם; למוסד הלימוד שהקימו קראו "הגימנסיה העברית", והיה זה בית הספר העל-יסודי הראשון בעולם שבו שפת הלימוד הייתה עברית. פניה הייתה אחת המורות הראשונות בגימנסיה, ולימדה בין היתר מתמטיקה, וחיברה ספר לימוד "שאלון בחשבון" (יפו, תרס"ו). בזמנים הראשונים אף שטפה את הרצפות אחרי הלימודים וסייעה לבעלה בהחזקת המוסד בתנאים הקשים. בני הזוג מטמון-כהן נמנו עם 66 המשפחות שייסדו את אחוזת בית, שהפכה מאוחר יותר לתל אביב, ועם הקמת העיר בשנת 1909 הועברה הגימנסיה לרחוב הרצל ונקראה על שם בנימין זאב הרצל, וכך זכתה לשם שבו היא מוכרת – הגימנסיה העברית הרצליה.
ב-1907 הצטרפה לאגודת חובבי הבמה העברית בהנהלת הד"ר חיים הררי (בלומברג).
השתתפה ביסוד התאחדות נשים עבריות לשיווי זכויות בארץ ישראל. נבחרה מטעם ההתאחדות לצירה באספת הנבחרים השנייה, נבחרה לחברה במרכז ההתאחדות וליו"ר סניף תל אביב. הייתה חברה פעילה בלשכה המשפטית שליד ההתאחדות להגשת עזרה והגנה לנשים בסכסוכי משפחה. הרצתה באגודות נשים שונות והייתה פעילה במאמרים בעיתונות ובהרצאות למען שיפור המעמד המשפטי של האישה. כן הייתה פעילה לטובת הקרן הקיימת לישראל, למען תוצרת הארץ, באגודות להשלטת העברית, ועוד.
לבני הדוג מטמון-כהן נולדו בן ושלוש בנות. בנם ד"ר אברהם מטמון (1900–1974) היה רופא מין בארץ.
כאשר נפטר בעלה בשנת 1939, הגתה פניה את הרעיון להנציח את הגימנסיה "הרצליה" על המצבה. נפטרה בגיל 106, ונטמנה בבית הקברות טרומפלדור לצד בעלה.
מלאני (זמרת)
מלאני אן ספקה-שקריק (באנגלית: Melanie Anne Safka-Schekeryk; נולדה ב-3 בפברואר 1947) היא זמרת-יוצרת אמריקאית. היא ידועה בשם הבמה מלאני ולעיתים מלאני ספקה. היא מוכרת בעיקר מלהיטיה ""Brand New Key", "Ruby Tuesday", "What Have They Done to My Song Ma", והשיר על הופעתה בפסטיבל וודסטוק בשנת 1969 "הניחו (נרות בגשם)".
ביוגרפיה
מלאני נולדה וגדלה בשכונת אסטוריה שבקווינס, ניו יורק. אביה, פרידריך מ. סאפקה (1924–2009), היה ממוצא אוקראיני, ואמה זמרת הג'אז, פאולי "פולי" אלטומאר ברטולו (1926–2003), הייתה ממוצא איטלקי. הופעת הבכורה של מלאני בפומבי הייתה בגיל ארבע בתוכנית הרדיו "Live Like A Millionaire" בביצוע השיר "Gimme a Little Kiss". היא למדה בבית הספר התיכון לונג ברנץ' ואחר כך בבית הספר רד באנק בניו ג'רזי, וסיימה את הלימודים ב-1966.
בשנות ה-60 של המאה העשרים, בתחילת הקריירה שלה, הופיעה מלאני ב"אינקוול", בית קפה בלונג ברנץ'. אחרי סיום הלימודים, הוריה התעקשו שהיא תלמד בקולג', והיא למדה משחק אקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה בניו יורק, שם היא החלה לשיר במועדוני פולק בגריניץ' וילג', כגון The Bitter End וחתמה על חוזה ההקלטות הראשון שלה.
השיר הפך ללהיט באירופה, אוסטרליה, קנדה ובארצות הברית. בצד ב' של התקליטון הקריאה מלאנה את מילות השיר "Candles in the Rain". הסינגל היה הראשון שהגיע לעשרת המקומות הראשונים בארצות הברית, והגיע למקום שישי בבילבורד הוט 100, וזכה להצלחה בינלאומית. הלהיטים הבאים שלה היו וגרסת הכיסוי של השיר "רובי טיוזדיי" של האבנים המתגלגלות.
מלאני עזבה את חברת התקליטים בודהה רקורדס כשהתעקשו שהיא תוציא אלבומים לפי דרישה. ב-1971 הקימה לייבל משלה בשם "Neighborhood Records" יחד עם בעלה והמפיק שלה פיטר שקריק. הלהיט הגדול שלה בארצות הברית בלייבל זה היה "Brand New Key" (הידוע גם בשם "The Roller Skate Song") משנת 1972. הסינגל מכר יותר משלושה מיליון עותקים ברחבי העולם. ב-1997 היה השיר בפסקול הסרט "לילות בוגי".
גומצן שטיינגר
גומצן שטיינגר (שם מדעי: Trimeresurus stejnegeri) הוא מין של נחש ארסי מתת-משפחת צפעוני גומה שתחום תפוצתו הוא בדרום-מזרח אסיה. לגומצן זה קיימים שני תת-מינים מוכרים.
אטימולוגיה
האפיתט (stejnegeri) מנציח את לאונרד שטיינגר (Leonhard Hess Stejneger; 1851–1943) הרפטולוג אמריקני יליד נורווגיה שפעל במסגרת מוסד הסמית'סוניאן מעל ל-60 שנים.
תיאור
גומצן שטיינגר הוא נחש קטן עד בינוני, דק וארוך עד למקסימום של 90 סנטימטרים, הכוללים זנב באורך 14.5 סנטימטרים. ראשו משולש, צווארו דק, עיניו אדומות ויש גומת חישה בין העיניים לנחיריים. גב הגומצן הוא בגוון ירוק בהיר עד כהה, וגוון הגחון הוא ירוק בהיר עד לבנבן, השניים מופרדים על ידי פס דו צבעי בכתום או בחום (מלמטה) ולבן (מלמעלה) (זכרים) או רק דו צבעי או לבן (נקבות), הכולל את כל שורת הקשקשים הקיצונית וחלק מהשורה השנייה. הזנב הוא בגוון אדום לבנה. לזכרים יש זוג המיפניס (hemipenis, "פלג-פין" במונחים האקדמיה) קצרים וקוצניים מעבר לנקודת ההתפצלות.
בתי גידול ותפוצה
הגומצן חי במגוון בתי גידול וסביבות, מיערות משניים בגובה נמוך ועד אזורים הרריים בגובה 2,000 מטרים.
הוא מצוי באסאם (הודו) ונפאל דרך מיאנמר, תאילנד ולאוס לסין (גואנגשי, גואנגדונג, האינאן, פוג'יין, ג'ג'יאנג, יונאן) וטאיוואן.
אורח חיים
הגומצן פעיל הן ביום והן בלילה, אבל עיקר פעילותו בלילה. עיקר מזונו הם צפרדעים, לטאות, ציפורים, עכברים וצרצרים, כאשר עיקר התזונה מבוססת על צפרדעים. ההפריה מתרחשת בסתיו ומהביצים בוקעים בקיץ שנה אחר-כך בין 2 ל-15 נחשים צעירים שאורכם כ-26 סנטימטרים. הם מגיעים לבגרות מינית אחרי שנה וחצי.
ארס
ארס גומצן שטיינגר הוא המוטוקסין חזק. הפצע מרגיש בדרך כלל כואב ביותר, כאילו הוא נצרב בברזל חם, והכאב לא שוכך עד 24 שעות לאחר ההכשה. תוך מספר דקות מרגע ההכשה הבשר שמסביב מת והופך שחור, ומדגיש את פצעי ההכשה. אתר הפצע מתנפח במהירות והעור והשרירים הופכים לשחורים בגלל נמק. גודל האזור שעובר נמק תלוי בכמות הארס המוזרק ובעומק ההכשה.
מיקרוסקופ אלקטרונים קריוגני
מיקרוסקופ אלקטרונים בטמפרטורות נמוכות או מיקרוסקופ אלקטרונים קריוגני (Cryo-EM) הוא מיקרוסקופ אלקטרונים המאפשר שיקוף ומדידת גדלים אופייניים של מולקולות מורכבות, כמו חלבונים ופחמימות בתוך תמיסה. שיטה זו אפשרה לראשונה שיקוף של חומרים ביולוגיים רגישים לקרינה בסביבה הטבעית שלהם. השיטה מתבססת על העובדה שקרח זגוגי (Vitrous ice), המושג באמצעות קירור מהיר (Super cooling) של מים, יכול להיווצר בתצורה לא גבישית. שימוש בתמיסה מוקפאת מעין זו, מאפשר שיקוף של החומר במיקרוסקופ אלקטרונים ללא אפקט פיזור גבוה הנוצר בקרח גבישי. לשיקוף החומר בתמיסה חשיבות רבה, בשל התלות של מאפייני החומר ובייחוד המבנה שלו בקיומה של התמיסה ובהרכבה. כתוצאה מכך, מבנה חומרים ביולוגיים בסביבת ואקום שונה בתכלית מהמבנה שלהם בסביבתם הטבעית (אין ויוו).
השיטה הוצגה לראשונה ב-1974 על ידי קן טיילור (Ken Taylor) ורוברט גלאסר (Robert Glaeser) שהוכיחו כי ניתן לשמר מבנה של חלבונים בתוך קרח זגוגי. בראשיתה, השיטה לא היוותה תחרות אמיתית לשיטות המקובלות כמו קריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן, בשל רזולוציה נמוכה. עם השנים התפתחה השיטה והרזולוציה עלתה בהדרגתיות, כשב-2014 הושגה באמצעות השיטה רזולוציה כמעט אטומית  (4.5 Å) שאיפשרה להציג את צורתם של ריבוזומים ושל מיטוכונדריה.
התפתחות השיטה
השיטה התפתחה על רקע שתי בעיות מרכזיות בשימוש במיקרוסקופ אלקטרונים. הבעיה הראשונה נובעת מכך שהאנרגיה של אלומת האלקטרונים (בסדר גודל של מאות KeV) גבוהה בכמה סדרי גודל מהאינטראקציות הפועלות בין המולקולות ולפיכך מסוגלת לפרק אותם ולגרום לפגיעה בחומר ובמבנה שלו. עובדה זו הופכת את האפשרות לשקף חומרים ביולוגיים במיקרוסקופ אלקטרונים לקשה עד בלתי אפשרית. הבעיה השנייה טמונה בכך שדוגמה הנמצאת במיקרוסקופ אלקטרונים מצויה בוואקום ובנוסף עליה להיות דקה במיוחד בגלל האינטראקציה החזקה של החומר עם אלומת האלקטרונים. לכן, החומר לא יכול להימצא בתמיסה מימית בזמן הבדיקה (אם החומר יימצא בסביבה מימית, המים יתאיידו בשל רמת הוואקום הגבוהה ויחס שטח פנים-נפח גדול). אילוץ זה מהווה בעיה מרכזית בניסויים מולקולות ביולוגיות ותאים חיים, שמאפייניהם וצורתם משתנים באופן קיצוני כשהם מצויים מחוץ לתמיסה.
אחת השיטות הראשונות שהוצעו לפתרון בעיית הרס החומר הנבדק על ידי אלומת האלקטרונים נקראת Negative stains. בשיטה זו החומר מצופה בשכבת שרף בעל עמידות גבוהה לאינטראקציות חשמליות חזקות. באופן זה, החומר מוגן מצד אחד על ידי השרף, ומצד שני, פיזור האלקטרונים מהשרף הדבוק לאטומי או מולקולות החומר מאפשר לקבל תמונה טובה יחסית של צורתם החיצונית. עם זאת, ציפוי החומרים הביא לפיזור לא אחיד של השרף על פני השטח ולשגיאות במדידה. בנוסף, שיטה זו עדיין לא איפשרה לבצע דיאגנוסטיקה של החומר בסביבתו הטבעית.
אופן הפעולה
מיקרוסקופ אלקטרונים בטמפרטורות נמוכות דומה במבנהו למיקרוסקופ אלקטרונים חודר: מקור אלקטרונים (קתודה פולטת אלקטרונים) שולח אלומת אלקטרונים; האלומה ממוקדת באמצעות סט עדשות אלקטרומגנטיות, שהן למעשה סט של מספר סלילים היוצרים שדה מגנטי שממקד את אלומת האלקטרונים לעבר דוגמה; הדוגמה, המצויה בתווך של קרח זגוגי, מקוררת לפני הניסוי על ידי קירור מהיר (Super-cooling) ונשמרת במהלך הניסוי בתוך חנקן או אתאן נוזלי, המצוי בטמפרטורות קריוגניות. בכך, הקרח הזגוגי שומר על מבנהו בפאזת מוצק לא מסודר. בנוסף, הטמפרטורה הנמוכה של החומר מאפשרת לשמור עליו מפני נזקי האינטראקציה עם האלקטרונים. אלומת האלקטרונים מפוזרת על ידי החומר ומרוכזת שנית על ידי סט עדשות אלקטרומגנטיות ונקלטת על פני גלאי אלקטרונים הממיר אותם לפוטונים לקבלת תמונה.
בשל הרגישות של החומרים הביולוגיים לקרינה, אלומת האלקטרונים היא קצרה בזמן ומוגבלת באנרגיה שלה. בשל כך, מתקבלת תמונה עם ניגודיות נמוכה. לפתרון בעיה זו מבצעים מיצוע על פני האובייקטים הנמדדים בחומר, לקבלת תמונה חדה יותר.
סוגים שונים של מיקרוסקופ אלקטרונים קריוגני
בדומה למיקרוסקופ אלקטרונים, ישנם סוגים שונים של מיקרוסקופ אלקטרוני קריוגני המאפשרים קבלת תוצאות שונות בהתאם לצורכי המדידה:
פרדס הוצאה לאור
פרדס הוצאה לאור בע״מ היא הוצאת ספרים ישראלית העוסקת במגוון סוגות ספרותיות: ספרי עיון, סיפורת, שירה וספרות ילדים, ומקדמת גם ספרות ניסיונית. בהוצאה ראו אור גם כתבי עת כגון "סוציולוגיה ישראלית", "חברה אזרחית ומגזר שלישי בישראל", "סדק: כתב העת לנכבה שכאן", "דקה: כתב עת לשירה ולביקורת", "מחברות קולנוע דרום" ו"תו+".
היסטוריה
ההוצאה נוסדה בשנת 2000 בחיפה וממוקמת בעיר התחתית. בראשה עומד דוד גוטסמן. דוד גוטסמן למד טכנולוגיות דפוס במכללת הדסה בירושלים ובמחלקות לבלשנות ולהיסטוריה כללית באוניברסיטה העברית וקורסים לספרות באוניברסיטה הפתוחה. גוטסמן מספר כי בסוף שנות התשעים עבד קרוב לשנתיים בהוצאת כרמל בירושלים תחת הנחייתו של המו"ל ישראל כרמל. ההוצאה פועלת בז'אנרים שונים אבל ידועה בעיקר בתחום ספרי השירה ובתחום ספרי העיון כשהאוריינטצייה הפוליטית שלה נוטה למחשבה הביקורתית והנטייה השמאלית. הוצאת פרדס חברה בהתאחדות הוצאות הספרים בישראל.
מאז היווסדה, פרסמה ההוצאה מאות ספרי שירה, בין היתר מאת משוררות ומשוררים כמו ערן צלגוב, לאה פילובסקי, ערן הדס, יחזקאל רחמים, מיה טבת דיין, הדס גלעד, בנימין אלקובי אילה בן-לולו, סיגל בן יאיר, מואיז בן הראש, אמיר אור, מיטל נסים, אלקס ריף, טלי לטוביצקי, שחר מריו מרדכי, יהודית כפרי, נמרוד שיין, אבישי חורי, טלי אלון, ריקי כהן, עדי וולפסון ומתי שמואלוף
בשנת 2014 ייסדה ההוצאה את סדרת "מלח-מים" לספרות עברית מקורית. בין הסופרים שספריהם יצאו לאור במסגרת סדרה זאת נמנים אלי שמואלי (זוכה פרס שרת התרבות להוצאת ספרות ביכורים), רון דהן, הדס מזרחי, ענבר אשכנזי, גליה תנאי (זוכת פרס שרת התרבות לסופרים בתחילת דרכם לשנת 2016), מעין גולדמן, דנית גולד ועוד. בשנים 2019 -2016, זכתה ההוצאה ב"פרס ביכורים להוצאות לאור על הוצאת ספרי ביכורים" כחלק מפרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית. העורכת הראשית של ההוצאה היא המשוררת לי ממן.
בין ספרי העיון המתורגמים שהתפרסמו בהוצאה נכללים "אוטופיה לאדונים" מאת נועם חומסקי (2000), "פמיניזם זה לכולם" מאת בל הוקס (2002), הביוגרפיה של אום כולתום "קולה של מצרים" (2003), "חמישה מאמרים פמיניסטיים" מאת אמה גולדמן והתרגום העברי לספרו של ההיסטוריון וחוקר השואה צ'ארלס פטרסון "כל יום הוא טרבלינקה" (2006) בו הוא טוען כי היחס לבעלי החיים בידי בני האדם שימש כהשראה, כמודל וכהצדקה למעשי אלימות או זוועה שבוצעו כנגד בני אדם: מלחמות, עבדות, גזענות ומקרים של רצח עם בכלל, והשואה בפרט. בנוסף, הוצאת פרדס מוציאה לאור ספרי עיון מקוריים (מונוגרפיות, קובצי מאמרים וספרי מבואות) בתחומים מגוונים: חינוך, מגדר, מדע המדינה, יחסים בינלאומיים, לימודי אפריקה, סוציולוגיה, כלכלה, אנתרופולוגיה, היסטוריה, אדריכלות, תכנון, איכות הסביבה, משפטים, יהדות ופילוסופיה ומקיימת שיתוף פעולה עם הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה.
ספרים בהוצאת פרדס
להלן רשימה חלקית של ספרים שראו אור בהוצאת פרדס.
תחנת שחם
תחנת שחם היא אחת מהתחנות בקו האדום כחלק מהדנקל. מיקומה בהצטלבות רחוב ז'בוטינסקי ודרך רבין בפתח תקווה, צפונית לב.ס.ר סיטי ו-GLOBAL TOWERS. אזורי התעשייה קריית אריה ורמת סיב נמצאים בסמוך לתחנה, ושירות אוטובוסים מופעל בינה לבין גבעת שמואל ודרום רמת גן.
הקמת התחנה
בשנת 2009 הוחל בעבודות, שהסתיימו ב-2011, על נתיב תחבורה ציבורית לאורך רחוב ז'בוטינסקי בפתח תקווה. במקום לא הייתה תחנת אוטובוס כחלק מהנתיב.
בנובמבר 2014 נסגר נתיב התחבורה הציבורית. הסיבות לסגירת הנתיב היו העובדה שבציר נהרגו כ-21 אנשים מתאונות דרכים, והיות המסלול חלק מתוואי הקו האדום בפתח תקווה. על מנת לתת מענה תחבורה ציבורית ראוי הועברו תחנות האוטובוס, שהיו לאורך הנתיב, בחזרה לצידי הכביש.
בדצמבר 2018 החלו עבודות להנחת מסילות מסילות הרכבת בתוואי והקמת תשתיות בשבילן.. בינואר 2020 פורסמו צילומי אוויר במסלול הקו בהם בין היתר תועדה התחנה והמסילות אשר מוקמות במקום.
בעקבות סיום הבנייה ומתן האישורים, התחנה נפתחה יחד עם שאר הקו האדום, בתאריך 18 באוגוסט 2023.
סביבה
התחנה נמצאת סמוך לנקודת ההצטלבות של שני רחובות ראשיים בפתח תקווה: רחוב ז'בוטינסקי ודרך רבין. אזורי התעשייה קריית אריה ורמת סיב נמצאים נמצאים צפונית ודרומית (בהתאמה) לתחנה.
בסמוך לתחנה מתחם ב.ס.ר סיטי. במתחם ארבעה מגדלים בני 30 קומות כל אחד, בשטח כולל של כ-150,000 מ"ר, ותחתיהם עמי ב.ס.ר סיטי (DAN TOWN), הכולל 25,000 מ"ר של מסחר ותעסוקה בשלושה מפלסים, חניון תת-קרקעי אשר כולל גם מתחם קטן לחנייה של אופניים וכ-1,000 מקומות חנייה לבאי המקום, עלות הפרויקט שנצפתה בעבר היא כ-1.6 מיליארד שקלים.
כמו כן סמוכים לתחנה צמד מגדלי GLOBAL TOWERS, המתנשאים לגובה של 32 קומות ו-36 קומות וצפויים לאכלס 105,000 מ"ר משרדים ואף כ-8,000 מ"ר למטרות מסחר. מתחת למגדלים נמצא מתחם גלובל סטריט, המתפרס על פני שטח כ-10,000 מטרים רבועים של מסחר ובילוי באוויר הפתוח, ומכיל מספר גדול של מותגים ובנקים מובילים.
מתחמים קרובים במיוחד לתחנה, אך המשורתים על ידי תחנות רכבת אחרות בקו האדום, הם הקניון הגדול, הפארק הגדול ובו האגם האקולוגי של העיר (משורתים על ידי תחנת בילינסון) וכן אזור התעשייה קריית אריה (משורת בעיקר על ידי דפו קריית אריה, אך גם על ידי תחנה זו), ושטחי המגורים של שכונת קריית מטלון, שבסמוך אליהם שוכנת תחנת שנקר.
בנוסף, מיקומה התחבורתי המרכזי של התחנה, בצמוד לדרך רבין ולרחובות האורך ברמת סיב, גורם לחברות האוטובוסים קווים ואפיקים להפעיל קווים לתחנת הרכבת מגבעת שמואל וחלקים בדרום רמת גן.
קונטקט (סרט)
קונטקט (במקור: Contact) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 1997 בבימויו של רוברט זמקיס המבוסס על ספר בעל אותו השם מאת קרל סייגן, ובכיכובם של ג'ודי פוסטר ומתיו מקונוהיי.
עלילת הסרט
עלילת הסרט מתמקדת באסטרונומית ד"ר אלי ארוואיי (מגולמת על ידי ג'ודי פוסטר) אשר מנהלת את פרויקט "ארגוס" במצפה ארסיבו שבפוארטו ריקו בו נמצא טלסקופ המאזין לאותות רדיו המגיעים מהחלל במטרה לאתר מסר ברור מהחלל החיצון שיוכיח כי ישנם חיים תבוניים מחוץ לכדור הארץ (SETI). בתחילת הסרט הממשל האמריקני מנסה להפסיק את המימון של המרכז משום שבעיני הממשל מדובר בבזבוז של זמן ושל כספי הציבור. לבסוף התעשיין המיליארדר האקסצנטרי ס. ר. הדן (מגולם על ידי ג'ון הארט), מחליט לממן את הפרויקט ולאפשר לה להמשיך את המחקר במצפה שבניו מקסיקו.
פרדיננד קוסאק
פרדיננד קוסאק (בגרמנית: Ferdinand Kosak; 23 במרץ 1856 – 29 במאי 1932) היה גנרל בצבא האוסטרו-הונגרי אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
קונטקט (סרט)
עלילת הסרט
בעקבות הגילוי, הפרויקט מושם תחת אבטחה כבדה וזוכה לחשיפה תקשורתית עצומה ועניין רב ברחבי העולם. בהמשך הקהילה הבינלאומית מממנת את הבנייה של המתקן המסתורי בנמל החלל קייפ קנוורל. במקביל, פאנל בינלאומי בוחר בעשרה מועמדים אפשריים שעשויים לטוס במכונה, בהם ארוואיי. בסופו של דבר, הפאנל בוחר בדייוויד דרומלין, מנהלה לשעבר של ארוואיי. ביום השיגור, קנאי דתי נוצרי (מגולם על ידי ג'ייק בוסי) מצליח להשמיד את המתקן בפיגוע התאבדות אשר במהלכו נהרג דרומלין שנבחר לטוס במכונה.
פרדיננד קוסאק
תחילת דרכו
קוסאק נולד ב-23 במרץ 1856 בעיר בורגשטיין שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. בשנת 1877 הוא התגייס ליחידות המילואים של הצבא האוסטרו-הונגרי. ב-1881 הוא הועבר ליחידת הנדסה בלמברג ושרת שם עד 1884. בינואר 1883 הועלה לדרגת לוטננט. ב-1886 מונה לשליש גדודי, וב-1887 הועלה לדרגת אובר-לויטננט. ב-1890 הועבר למשרד התכנון הצבאי וב-1892 השתתף בבניין המבצר ביוזפשטט. ב-1893 הועלה לדרגת האופטמן ומונה למפקח הצבאי של מחוז קרקוב והחזיק בתפקיד במשך שנה אחת. ב-1894 מונה למורה באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט. ב-1898 מונה למפקח על הביצורים במחוז פשמישל, וב-1899 הועלה לדרגת מיור. ב-1900 מונה למורה בבית הספר לקצינים של הקורפוס השלישי, וב-1903 קודם לדרגת אוברסט-לויטננט ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-91. ב-1904 מונה להיות מנהל התכנון בקרקוב, וב-1906 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1908 הוא מונה למפקד המצודה בסרייבו, וב-1901 מונה למפקח על בניין המבצרים באזור. ב-1911 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד הבריגדה ה-50.
קונטקט (סרט)
עלילת הסרט
אף על פי כן, זמן קצר לאחר מכן נחשף כי המיליארדר ס. ר. הדן הקים בחשאי מתקן נוסף וזהה לזה שהושמד, באי הוקאידו שביפן, בשיתוף עם הרשויות ביפן והממשל האמריקני. ארוואיי נבחרת הפעם להיות זו שתטוס באמצעותו לחלל החיצון.
פרדיננד קוסאק
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, מונה קוסאק למפקד הדיוויזיה ה-27. הדיוויזיה שלו נכללה כחלק מהקורפוס השישי אשר היה חלק מהארמייה הרביעית. הוא השתתף בקרב גליציה, ובכלל זה בקרב קומרוב וקרב רווה. בדצמבר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת לוטננט פלדמרשל. במהלך שנת 1915 הוא השתתף במתקפת הקרפטים, מתקפת גורליצה-טרנוב והנסיגה הגדולה. בהמשך הועברה הדיוויזיה שלו תחת הארמייה השנייה, אשר במסגרתה לחמה בהדיפת מתקפת ברוסילוב ב-1916, ומתקפת קרנסקי ב-1917. במאי 1918 קודם לדרגת גנרל חיל הרגלים ומונה למפקד הקורפוס הראשון. הקורפוס שלו לחם בחזית האיטלקית כחלק מהארמייה ה-11. הוא לחם בקרב הנהר פיאווה וקרב ויטוריו ונטו. קוסאק פרש מהצבא עם סיום המלחמה, ונפטר בעיר גראץ ב-29 במאי 1932 בגיל 76.
עקומת דרקון
עקומת דרקון היא פרקטל הדומה בצורתו לדרקון, אשר מורכב מעותקים מוקטנים של עצמו.
קונטקט (סרט)
עלילת הסרט
ארוואיי, אשר לובשת מכשירי הקלטה שונים, נכנסת למתקן שמשגר אותה דרך חור תולעת, לכוכב וגה, שבו היא שומעת את החוצנים ששלחו את המסר. לאחר מכן ארוואיי מתעלפת ומוצאת עצמה בהמשך על רצפת המתקן. עם שובה לכדור הארץ, ארוואיי מגלה כי בעוד שחלפו 18 שעות בעת שהיא שהתה בחלל, בכדור הארץ חלפו רק שתי שניות, וכי מכשירי ההקלטה שלה הכילו רק רעש סטטי, ככל הנראה משום שנפגמו בשל תופעה כלשהי שנגרמה בעת המסע במתקן המסתורי. בשל כך, על אף שהיא נסעה ברחבי הגלקסיה ועל אף שפגשה בחוצנים, היא אינה מסוגלת להוכיח זאת לעולם.
עקומת דרקון
בנייה של עקומת דרקון
בניית עקומת הדרקון מתחילה בקטע ישר. את הקטע הזה מחליפים בשני קווים היוצאים מנקודה אחת בזווית ישרה ומסתיימים בקצוות של הקטע המקורי. בשלב השני מחליפים כל אחד מהקווים בשני קווים אחרים עם זווית ישרה ביניהם וביחס מתחלף של 45 מעלות לימין ולשמאל. חוזרים על פעולה זו שוב ושוב.
קונטקט (סרט)
עלילת הסרט
בהמשך נערכת ועדה בקונגרס המנסה לקבוע אם מדובר במתיחה משוכללת ויקרה שתוכננה בקפידה על ידי הדן, אשר בינתיים נפטר. כמו כן, רבים בציבור מאשימים את ארוואיי כשותפה בתרמית. לבסוף מתגלה כי מכשירי ההקלטה של ארוואיי הכילו לא רק שתי שניות של רעש סטטי אלא 18 שעות של רעש סטטי, אך מידע זה לא פורסם.
עקומת דרקון
בנייה של עקומת דרקון
את עקומת הדרקון ניתן ליצור גם על ידי קיפול רצועות נייר לחצי שוב ושוב באותו הכיוון.
החוקיות שעומדת מאחורי עקומת הדרקון
מעקב אחרי עקומת דרקון מקצה אחד לשני חושף סדרה של פניות ישרות זווית לימין ולשמאל. ניתן לראות בסדרות אלו חוקיות על פי מספר החזרות שבהם השתמשו ליצירת העקומה (פניה לימין מסומנת באות R ופניה לשמאל באות L):