cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בלה דואגת
אירועי הוויגסטוק בישראל
חודש לאחר מכן חל יום הגאווה הבינלאומי ובעקבות אירועי הוויגסטוק החליטה הקהילה הגאה לראשונה באותה השנה לקיים את מצעד הגאווה בישראל, שלא התקיים עד אז. מסלול המצעד נקבע כצעדה הפוכה למסלול אותו צעדו מפגיני הוויגסטוק כחודש לפני כן ובכך נוסד מצעד הגאווה הראשון במדינת ישראל.
בין השנים 2002 ל-2010 לא התקיימו אירועי הוויגסטוק בעיקר בגלל קשיי הפקה ומעורבות נמוכה יחסית מצד הקהילה הגאה.
בשנת 2010 הופק לראשונה שוב האירוע על ידי "בלה דואגת" והתקיים בגן מאיר לצד המרכז העירוני לקהילה הגאה. הפעם היה מדובר באירוע להעלאת מודעות בלבד (ללא גיוס משאבים משמעותי) בתקופה שבה נראה שנושא המודעות ל-HIV נדחק לשוליים הקהילתיים.
מאז בכל שנה מתקיימים אירועי הוויגסטוק ואף התרחבו למוקדים נוספים בארץ כמו חיפה, ירושלים ובאר שבע.
עטלף מושק גדול
עטלף מושק גדול (שם מדעי: Ptenochirus jagori) הוא מין של עטלף פירות החי רק ביערות גשם טרופיים בפיליפינים.
אורכו של העטלף 130-136 מ"מ ומשקלו 82-92 גרם. הוא בעל פרווה חומה כהה על הגב ובטן זהובה והראש גדול, שחור ובעל עיניים כתומות גדולות ואף גדול שחור עם נחיריים רחבים.
הוא מצוי ביערות שפלה בפליפינים עד לגובה 1,800 מ' ומעופף בלילות לחפש עצי פרי שונים, בעיקר בננות ופירות פיקוס. העטלף עוזר להפרות את הפרי בפעולותיו.
העטלף לא מצוי בסכנה אך נפגע מכריתת יערות בהם הוא חי.
פארק הזיכרון לשואה
פארק הזיכרון לשואה (באנגלית: Holocaust Memorial Park) הוא פארק הנצחה ציבורי לשואה הממוקם על קו החוף של האוקיינוס האטלנטי, בין שדרת אמונס ושדרת שור בשיפהד ביי, ברוקלין, ניו יורק. הקהילות הסמוכות בשיפהד ביי, מנהטן ביץ' וברייטון ביץ' אוכלסו לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי אוכלוסייה יהודית גדולה, שרבים מהם היו מהגרים וניצולי השואה.
פארק הזיכרון הוא פארק הזיכרון לשואה הציבורי היחיד בעיר ניו יורק. הפארק בבעלות העיר ניו יורק ומתוחזק על ידי מחלקת הפארקים העירונית. הארגון (מלכ"ר) בשם "The Holocaust Memorial Committee" הממוקם בברוקלין אחראי על עיצוב הפארק ועל רישומי הציון שבפארק.
היסטוריה
הפארק הוגדר לראשונה כפארק הנצחה לשואה בשנת 1985 על ידי ראש עיריית ניו יורק אד קוץ'. הוא כלל במקור חורשה של עצי דולב לונדוניים ופינות ישיבה. לאחר תהליך התכנון בהובלת ארגון "The Holocaust Memorial Committee", "הוועדה להנצחת השואה", נשיא רובע ברוקלין הווארד גולדן הקצה 933,000 דולר לבניית אנדרטה קבועה שתוכננה ונבנתה על ידי העירייה.
בניית האנדרטה החלה ב-1994 והיא נחנכה ב-22 ביוני 1997 על ידי ראש עיריית ניו יורק רודי ג'וליאני הווארד גולדן, אברהם פוקסמן, מנהל הליגה נגד השמצה, ניצולי שואה, ונוספים.
מאפייני העיצוב
בסוף הלוח נרשם:
תרגום:
" אנדרטה זו מוקדשת לזכרם של ששת מיליון הגברים, הנשים והילדים היהודים שנרצחו בשיטתיות על ידי הנאצים ומשתפי הפעולה שלהם במהלך השואה. כמו גם, לחמישה מיליון בני אדם חפים מפשע אחרים שנרצחו גם הם תחת השלטון הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה. לגיבורי הגטאות ולהתנגדות המזוינת היהודית. לפרטיזנים ולחיילי בעלות הברית שנלחמו למען החופש. לאלה ששרדו את הזוועות וההשפלה של הנאצים. לצדיקים המעטים בני העמים שסיכנו את חייהם כדי להגן על מי שנגזר דינם למוות. לכל אלה שמנהלים מאבק למען חירות וכבוד האדם. האנושות, חייבת ללמוד, להבין ולזכור כדי שזה לא יקרה שוב. זכור! "
משני צדי האנדרטה מפוזרים בפארק 234 סלעי גרניט מחוספסים (סלע טבעי) שצידם האחד מוחלק כלוח/מצבה. על מצבות הגרניט רשומים שמות, מקומות ואירועים היסטוריים הקשורים לשואה. מצבות אלו עם הקצוות המחוספסים והשבורים נועדו לעורר ולייצג את חייהם המרוסקים של ניצולי השואה. כל אחד שונה בצורתו ובגודלו, כדי לזכור את המגוון של הנרדפים שנרדפו על ידי הנאצים.
בין לוחות הגרניט ניתן למצוא את שמות המקומות כמו אושוויץ, ברגן-בלזן, בלז'ץ, בוכנוואלד, באבי יאר, מאוטהאוזן, מחנה הריכוז דכאו, טרבלינקה, סוביבור, טרזיינשטט, מיידנק ועוד.
שמות אנשים כגון ראול ולנברג, אנה פרנק, מיכאל בר וייסמנדל, מרדכי גבירטיג ועוד.
שירים ומסרים של אנשים מפורסמים כמו אברהם סוצקבר, אלי ויזל, שמעון ויזנטל, דווייט אייזנהאואר ההמנון הפרטיזנים, הפואמה קודם הגיעו ... ועוד. כמו גם אזכור קהילות יהודיות רבות שהיו קיימות לפני המלחמה.
התכנסות שנתית
מדי שנה מתקיימות מספר התכנסויות ליד האנדרטה לזכר השואה. כמו ביום השואה הבינלאומי ובמועדים נוספים. קיימות תוכניות הנצחה והוקרה של מנהיגים, מחנכים ודמויות מופת.
ונדליזם
פארק הזיכרון הושחת מספר פעמים במהלך השנים. בשנת 2012 הושחת הפארק בכתובות גרפיטי בשפה וולגרית שרוססו על האנדרטה. בשנת 2019 התרחש אירוע נוסף בו הושחת שוב פארק הזיכרון בכתובות גרפיטי.
לעוף מהתרגשות
לעוף מהתרגשות (בספרדית: Los amantes pasajeros) הוא סרט קומי ספרדי משנת 2013 בבימויו של פדרו אלמודובר, שגם כתב את התסריט. אלמודובר תיאר את הסרט כ"קומדיה קלילה ביותר".
עלילת הסרט מתרחשת כמעט כולה בחלקו הקדמי של מטוס נוסעים גדול, הטס בשמי ספרד בהמתנה לנחיתת חירום בעקבות תקלה טכנית שהתגלתה עם המראתו.
עלילה
לאחר המראתו של מטוס איירבוס A340 של חברת "פנינסולה" ממדריד למקסיקו סיטי מגלים הטייסים תקלה טכנית בכן הנסע של המטוס. עקב כך הם ממתינים בשחקים למציאת מסלול לנחיתת חירום בספרד. שלושת דיילי מחלקת העסקים מרדימים את הנוסעים והדיילות של מחלקת התיירים, ונדרשים על ידי הטייסים לשעשע את הנוסעים המעטים של מחלקת עסקים שבחלקו הקדמי של המטוס. עלילת הסרט ממשיכה כמעט כולה באזור זה של המטוס.
שלושת הדיילים הם חוסרה (חאווייר קמארה) - הדייל הראשי, ושני עוזריו, פאחאס (קרלוס ארסס) ואויואה (ראול ארוואלו), שלושתם הומוסקסואלים מוחצנים, הפונים זה אל זה בלשון נקבה. קברניט המטוס אלכס (אנטוניו דה לה טורה) וטייס המשנה בניטו (הוגו סילבה) הם הטרוסקסואלים ונשואים, אך גם להם פעילות הומוסקסואלית שהם מנסים להסתיר.
נוסעי מחלקת העסקים הם ברונה (לולה דואניאס) בעלת יכולת ראיית הנסתר, הנוסעת למקסיקו על מנת להפעיל את כישוריה בשירות סוחרי סמים; נורמה (ססיליה רות), מלכת סאדו-מאזו המספרת שברשותה אוסף סרטים אינטימיים של ראשי הממשל הספרדי; מאס (חוסה לואיס טוריחו) בנקאי הנמלט למקסיקו לאחר שהתגלתה הונאת ענק שלו; אינפנטה (חוסה מריה יאספיק), המתגלה בשלב מתקדם של הטיסה כרוצח שכיר, שנשלח לרצוח את נורמה; ריקרדו גלאן (גיירמו טולדו), כוכב אופרות סבון; זוג טרי (מיגל אנחל סילבסטר ולאיה מרטי) היוצא לירח דבש.
כדי לבדר את הנוסעים (ואת עצמם) מבצעים הדיילים ליפ סינק מושקע לשיר "I’m So Excited" של האחיות פוינטר. הדייל הראשי, חוסרה, מרבה לשתות אלכוהול, חרף התנגדות הקברניט. עם התקדמות הטיסה מכינים הדיילים לנוסעי מחלקת העסקים קוקטייל שמרכיביו העיקריים הם שמפניה ומסקלין.
במטוס טלפון המאפשר שיחות עם הקרקע, אך עקב תקלה כל נוסעי מחלקת העסקים שומעים את שני צדדי השיחה. מאס מתוודה שבתו ברחה מהבית, ונורמה מסדרת לו שיחה אתה. בשיחה משכנע מאס את בתו לחזור הביתה לפגישה עם אמהּ. ריקרדו גלאן משוחח את ידידתו שאותה נטש, ומבלי שהתכוון לכך מונע ממנה להתאבד בקפיצה מגשר. הטלפון נשמט מידה בעת השיחה, היישר לסלה של רוכבת אופניים שחלפה מתחת לגשר, המתגלה כידידה אחרת של גלאן.
בסופו של דבר נמצא מסלול נחיתה, המטוס נוחת בשלום, ונוסעיו יוצאים ממנו באמצעות מגלשות החירום שלו.
הפקה והפצה
הסרט הופק על ידי אל דסאו חברת ההפקה של פדרו ואגוסטין אלמודובר. ההפקה מומנה במלואה באמצעות מכירות מוקדמות של הסרט. צילום הסרט החל ב-9 ביולי 2012 במדריד.
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה ב-8 במרץ 2013. הסרט נרכש להפצה בארצות הברית על ידי סרטי סוני.
שם הסרט
לשמו המקורי של הסרט, "Los amantes pasajeros", יש משמעות כפולה: "האוהבים הנמלטים" ו"הנוסעים המאוהבים". שתי משמעויות אלה לא באו לידי ביטוי בשם העברי, "לעוף מהתרגשות". בגרסתו האנגלית קרוי הסרט "I’m So Excited", כשם השיר שאותו מבצעים הדיילים בליפ סינק.
הסרט כאלגוריה למצבה של ספרד
הסרט, העוסק במטוס הנתון בסכנת התרסקות, נתפס גם כאלגוריה למצבה של ספרד, הנתונה בתקופת הפקת הסרט בסכנה של קריסה כלכלית, וסובלת מאבטלה גבוהה מאוד. כבר אלמודובר ציין זאת, באומרו:
שם חברת התעופה, "פנינסולה" (בספרדית: חצי אי) הוא רמז מובהק לחצי האי האיברי. "מראה הנוסעים הישנים, שהסרט חוזר אליו מדי פעם, מחדיר לתוכו דימוי פיוטי בעל אלמנטים סאטיריים, על חוסר מודעותם של הספרדים לסכנה שהם נתונים בה", מציין אורי קליין.
זמאן
זמאן (בטורקית: Zaman) הוא עיתון יומי טורקי מרכזי שנוסד בשנת 1986. בתחילה תמך העיתון במפלגת הצדק והפיתוח הטורקית, אך בהדרגה הפך לביקורתי יותר ויותר כלפי המפלגה ובפרט כלפי נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן. בשנת 2014 תפוצת העיתון עברה את הרף של מיליון העתקים.
בעיתון היו מהדורות ב-10 שפות כולל Today's Zaman באנגלית. החל משנת 1995 הייתה גרסה ממוחשהת.
ב-4 במרץ 2016 נלקחה השליטה על העיתון בידי ממשלת טורקיה, צעד שספג גינוי מצד פעילים רבים וכלי תקשורת בינלאומיים.. ביולי 2016 העיתון נסגר.
מיומי מוריאמה
מיומי מוריאמה (ביפנית: 森山 眞弓; 7 בנובמבר 1927 – 14 באוקטובר 2021) הייתה פוליטיקאית ועובדת ציבור יפנית. היא כיהנה כחברת הפרלמנט של יפן וכשרה בממשלתה.
ביוגרפיה
מוריאמה נולדה בטוקיו בשנת 1927, בת לעקרת בית ולאיש עסקים. בשנת 1947 סיימה את לימודיה במחלקה לשפות זרות במכללת צודה (Tsuda). בשנת 1950 קיבלה תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת טוקיו. בשנים 1950 עד 1980 עבדה במשרד העבודה של ארצה. בתפקידה הייתה פעילה למען מתן שוויון הזדמנויות בתעסוקה לנשים וגברים.
קריירה פוליטית
בשנת 1980 נבחרה מוריאמה, לראשונה מבין שלוש כהונות שלה בבית העליון של הפרלמנט של יפן, כנציגה של המפלגה הליברלית-דמוקרטית. כיהנה כשנה בראש ועדת יחסי החוץ של הבית העליון של הפרלמנט. בשנת 1989 מונתה לראש הסוכנות להגנת הסביבה של יפן וזמן קצר לאחר מכן למזכירת הקבינט של יפן בממשלתו של טושיקי קאיפו. היא הייתה האישה הראשונה למלא תפקיד זה וכיהנה בו במשך 13 חודש עד להעברתה מתפקידה. במשך שמונה חודשים (1992-1993) כיהנה כשרת החינוך בממשלתו של קיאיצ'י מיזאווה וגם בתפקיד זה הייתה האישה המכהנת הראשונה. בשנת 1996 נבחרה לכהונה הראשונה שלה מבין ארבע בבית התחתון של הפרלמנט. מאפריל 2001 ועד ספטמבר 2003 כיהנה כשרת המשפטים בממשלתו הראשונה של ג'וניצ'ירו קואיזומי.
מוריאמה מתה בטוקיו בשנת 2021, סמוך לפני יום הולדתה ה-94.
גל שיש
גל שיש (נולד ב-28 בינואר 1989 בבת ים) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה
שיש גדל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, ועלה לקבוצת הבוגרים של המועדון לקראת סוף עונת 2006/2007. ב-19 במאי 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל פתח תקווה. בעונת 2009/2010 זכה עם הפועל תל אביב בדאבל. בעונה זו שימש שיש כמגן השמאלי המחליף של דדי בן דיין ושותף בחמישה משחקי ליגה, ביניהם משחק האליפות של הקבוצה באצטדיון טדי, בו פתח בהרכב. בעונת 2011/2012, לאחר עזיבתו של בן דיין את הקבוצה, הפך שיש לשחקן הרכב קבוע והיה המגן השמאלי הבכיר של הפועל תל אביב. בעונה זו השלים שיש 3 זכיות רצופות עם הקבוצה בגביע המדינה. בתום העונה הסתיים חוזהו והוא שוחרר מהמועדון.
ב-16 באוגוסט 2012, חתם שיש לשנתיים במדי ואסלנד-בוורן הבלגית. מאוחר יותר הצטרפו גם ברק בדש ומוחמד גדיר לקבוצה. ב-15 בספטמבר 2012 כבש שיש את שערו הראשון בקריירה, במשחק מול ראסינג גנק, ובסך הכל ערך בעונה זו 24 הופעות בליגת העל הבלגית.
ב-30 באוגוסט 2013 חתם שיש לשתי עונות וחצי בקבוצת ווהלין לוצק מליגת העל האוקראינית. בעונת שותף ב-18 משחקי ליגה במדי הקבוצה. בעונת שותף בתשעה משחקים בלבד. בתחילת עונת שותף בתשעה משחקי ליגה, ובינואר 2016 שוחרר מהמועדון.
ב-3 בפברואר 2016 חזר שיש להפועל תל אביב וחתם על חוזה עד תום העונה. שיש ערך הופעה אחת במדי הקבוצה בעונה זו, כאשר פתח בהרכב במשחק מול בני יהודה במחזור הלפני אחרון והורחק בכרטיס אדום. את עונת 2016/2017 החל שיש כשחקן מחליף, אך במהלך העונה נכנסה הקבוצה להליך של פירוק, והמגן השמאלי המוביל של הקבוצה שמואל שיימן שוחרר מהמועדון. שיש הפך לשחקן הרכב וערך בסך הכל 25 הופעות ליגה בעונה זו, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-25 ביוני 2017 חתם שיש בהפועל עכו, העולה החדשה לליגת העל, ומונה לקפטן הקבוצה. ב-2 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 1–0 על הפועל חיפה במסגרת גביע הטוטו, ובתום עונת 2017/2018 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-16 במאי 2018 חתם שיש במכבי פתח תקווה. ב-1 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 3–0 על מ.ס. אשדוד במסגרת גביע הטוטו, ובתום עונת 2018/2019 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-18 בספטמבר 2019 חתם שיש בעירוני קריית שמונה.
ב-29 ביולי 2021 הודיע שיש על פרישה מכדורגל.
נבחרת ישראל
לשיש שש הופעות בנבחרת הנערים של ישראל, 13 הופעות בנבחרת הנוער ושתי הופעות בנבחרת הצעירה.
שיש זומן לראשונה לנבחרת ישראל על ידי המאמן לואיס פרננדס בשנת 2011, אך רק ב-12 באוקטובר 2012 ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת, תחת המאמן אלי גוטמן, במשחק מול נבחרת לוקסמבורג במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
All Hands on Deck
השיר זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה, ששיבחו את מקצבו ואת קולה של טינשיי, תוך שם מכנים אותו כשיא באלבום. גרסת הרמיקס של אזליה זכתה גם היא לביקורת חיובית. טינשיי ביצעה את השיר בתחנות הרדיו KPWR ו-Nova 106.9, וכחלק מסיבוב ההופעות שלה, Aquarius Tour (שנים 2014–2015).
רקע כללי
השיר נכתב על ידי טינשיי, ביבי רקסה, סטארגייט וקמיר קאט, והופק על ידי שני האחרונים. סטארגייט וקשמיר קאט היו אחראים גם על הלחן ועל עיבוד הרצועה, ואילו הראשון הקליט את השיר עם טינשיי באולפני DownTown בניו יורק. שם השיר נחשף לראשונה בהכרזה על רשימת הרצועות של האלבום ב-27 באוגוסט 2014. לאחר מכן, העלתה טינשיי את הגרסה המקורית של השיר ב-SoundCloud שלה, יחד עם שאר האלבום ב-30 בספטמבר 2014. רקסה הודיעה על יציאתו של השיר כסינגל ב-23 בינואר 2015, בסנאפצ'ט. ב-9 בפברואר 2015, הודיעה טינשיי כי יציאת הסינגל תלווה בגרסה חדשה לשיר שתכיל בית נוסף של זמר אורח. בראיון ל-WZMX היא אמרה, "רציתי להוציא משהו קצת טרי, כי השיר נמצא באלבום כבר כמה חודשים, אז רציתי לתת למישהו בית חדש לגמרי".
ב-21 בפברואר 2015, פרסמה טינשיי את עטיפת הסינגל בחשבון האינסטגרם שלה. הרמיקס הרשמי פורסם כסינגל שיווקי לסיבוב ההופעות של אזליה, The Great Escape Tour. הרמיקס הושמע בבכורה ברדיו ב-WZMX, ב-23 בפברואר 2015. הרמיקס שימש כסינגל השלישי מתוך האלבום. השיר נכנס לתחנות הרדיו העכשווי, ויצא להורדה דיגיטלית בארצות הברית ב-24 בפברואר 2015. רמיקס נוסף בהשתתפות DeJ Loaf פורסם ב-8 ביוני 2015.
הופעות חיות
טינשיי הצהירה כי הרצועה היא בין השירים האהובים עליה להופעה בלייב, יחד עם "2 On" ו-"Bated Breath". היא ביצעה לראשונה את "All Hands on Deck" בהופעה חיה ב-KPWR ב-14 באוקטובר 2014. מאוחר יותר ביצעה טינשיי את השיר בפסטיבל המוזיקה iHeartMedia ב-21 בינואר 2015, וכן בהופעה בתחנת הרדיו האוסטרלית Nova 106.9 ב-20 בפברואר 2015. השיר נכלל גם בסטליסט של סיבוב ההופעות של טינשיי, Aquarius Tour (שנים 2014–2015). טינשיי ואיגי אזליה ביצעו את גרסת הרמיקס של הרצועה לראשונה ב-Washington State Fair ב-22 בספטמבר 2015.
1957 בצרפת
1957 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 970 שנות לאום, במהלך השנה צרפת נלחמה באלג'יריה ונחשפו מחדלים הומניטריים רבים.
הנביא
הנביא (בצרפתית: Le prophète) היא "אופרה גדולה" של ג'אקומו מאיירבר (במקור: יעקב ליבמן בֶּר) בת חמש מערכות. האופרה הועלתה על הבמה בפריז ב-1849. היצירה היא פרק מתולדות האנבפטיסטים במאה ה-16. אופרה גדולה - Grand Opéra היא ז'אנר של אופרה מהמאה ה-19, בדרך כלל בארבע או חמש מערכות, המאופיינת בליהוק ובתזמורות בקנה מידה גדול.
הדמויות
העלילה מתרחשת במינסטר וסביבתה במאה ה-16.
מערכה 1
פידס, אמו של יוהאן, לקחה אל ברתה את טבעת הנישואין של בנה. לנישואין דרושה רק הסכמת הרוזן. שלושה אנבפטיסטים באים תוך שירת שירים לטיניים ואז קוראים בהטפותיהם לאיכרים להילחם (הטפה, או במילים אחרות, הטפה במובן דתי, היא נאום כנסייה הנערך בדרך כלל בהקשר של פולחן). מלווה בחמושים שלו מגיע הרוזן אוברטל, באחד האנבפטיסטים מזהה הרוזן את יונה מאטיסן, המנהל הקודם של הקסרקטין שלו. הוא מורה על מעצרו. לאחר מכן מופיעים פידס וברתה בפני הרוזן וכצמיתיו מבקשות רשות לנישואים המתוכננים, אולם הרוזן לא אהב את הרעיון כי הכלה הצעירה מצאה חן גם בעיניו. פידס וברתה נתפסים ונלקחים לטירתו. העם זועם, והכעס של האנשים ניזון עוד יותר על ידי המטיפים האנבפטיסטים. הרוזן יכול לסגת רק בקושי רב.
מערכה 2
בבית המרזח של יוהאן, שלושה האנבפטיסטים יושבים ליד שולחן. שלושת הגברים נדהמים לגלות כיצד יוהאן דומה לפסל דוד בקתדרלת מינסטר. זה נחשב למזל שמימי, הם סבורים שיוהאן הוא הנבחר שחיכו לו כל כך הרבה זמן. בינתיים, יוהאן רק מחכה שכלתו ואמו יגיעו הביתה. בינתיים מספר את חלומו: הוא עמד בהיכל כיפה מלכותי. המטיפים מפרשים זאת שכס מלכות מחכה ליוהאן. הסיפור נקטע על ידי ברתה. היא הצליחה להימלט מהרוזן, אבל הוא דולק בעקבותיה. הרוזן מאיים שיהרוג את אמו של יוהאן אם ברתה לא תעשה את רצונו. לבסוף יוהאן מוסר את ברתה. פידס מברכת את בנה ואז הולכת לנוח. האנבפטיסטים מתחילים לשכנע את יוהאן לוותר על הכל ולהישאר איתם. אצל האיש מתעורר רצון לנקמה והוא מצטרף למורדים.
מערכה 3
האנבפטיסטים חונים במחנה ביער ליד מינסטר, מביאים את האסירים שלהם. המקהלה בליווי זכריה מבצעת שיר ואחריו בלט. לאחר מכן הקהל מוצא את עצמו באוהל של מטיסן. האנבפטיסטים דרשו לשווא את העברת מינסטר לידיהם מאביו של הרוזן אוברטל, מפקד העיר. טירת הרוזן כבר הוצתה וזכריה מעודד את חסידיו לקרב. בינתיים, הרוזן אוברטל נכנס למחנה במסווה ונשבע להיות אנבפטיסט, אך נחשף ונידון למוות. זה הזמן שבו יוהאן עולה לבמה. נמאס לו מהאלימות, משפיכות הדמים. הוא מוצא את עצמו מתעמת עם הרוזן, שמתוודה בפניו כי ברתה השליכה את עצמה לנהר בהגנה על תומתה, אך לא קרה לה דבר רציני. עכשיו היא בעיר, הרוזן משתדל להגיע אליה ולקבל את מחילתה. גם יוהאן מתכונן להגיע לעיר כאשר מטיסן מביא את הבשורה על המרד. המחנה מוקף, אך יוהאן מכריח את האויב לכרוע על ברכיו בתפילה שהוא נושא, התפילה מאומצת על ידי ההמון, והופך לשיר ניצחון.
מערכה 4
אנחנו במינסטר, בכיכר מול בניין העירייה. יוהאן כבש את העיר בהצלחה. ברתה רואה את פידס, שחושבת שבנה יוהאן מת מזמן והיא מקבצת נדבות בלבוש של עולה לרגל. שתי הנשים נשבעות לנקום בנביא שלדעתן הרג את יוהאן. תהלוכת הניצחון מגיעה עם יוהאן באמצע, שמוכרז כמלך. פידס מזהה אותו, אבל יוהאן מתכחש לאמו.
מערכה 5
מצבם של האנבפטיסטים הופך לרע. הם מסכימים עם הקיסר למסור את הנביא בתמורה לרחמים. פידס מובאת על ידי חיילים ואז מודיעים על בואו של יוהאן. פידס סולחת לבנה, ברתה שמופיעה על הבמה מזהה את אהובה בנביא. יוהאן מתחנן לסליחה, אבל הכל לשווא. אהובתו מספרת לו שהיא יודעת שכמות גדולה של תחמושת מאוחסנת בארמון העיר. היא שונאת אותו כעת ומפחדת מאהובה הקודם. אפילו המוות טוב יותר והיא דוקרת עצמה בלבה. עבור יוהאן איו עצירה או כניעה, כעת כשהאויב פורץ לעיר הוא בורח לאולם בארמון בו מתרחשת אורגיה פראית. הרוזן בראש חייליו ובעזרת האנבפטיסטים פורץ לאולם. ג'ון לא נכנע. הוא מפוצץ את אבק שריפה וכל הארמון עף לשמיים.
המציאות ההיסטורית על דמויות האופרה
הלברית של הנביא נכתבה על ידי אז'ן סקריב, שהיה חופשי למדי להתמודד עם עובדות היסטוריות. הדמות הראשית יאן ואן ליידן (Jan Beuckels) נולד ב-1509 בליידן. בשנת 1534, לאחר שהמטבילים מחדש (אנבפטיסטים), שבחרו בתנועה שלווה ביסוד, מאסו באלימות נגדם וצרו ולאחר מכן כבשו את העיר מינסטר, יוהאן הכתיר את עצמו למלך האימפריה החדשה של ציון. שלטונו התאפיין בשרירותיות ובהתפרצויות פראיות. לאחר מכן בשנת 1535 הכוחות הקיסריים, בראשות הבישוף של העיר, כבשו בחזרה את העיר ויאן ואן ליידן הוצא להורג.
המוזיקה של האופרה
בניגוד לצורה המסורתית של האופרה סריה בנביא שולטות סצנות המוניות תיאטרליות. מאיירבר חיפש גם צורות ביטוי חדשות בין אריוזו לבין רצ'יטטיב. התזמור מתעדן, אך משתמש בניגודים שהם יוצאי דופן לתקופה. החלק התזמורתי הקשה של סצנת ההכתרה מלווה מיד בסולו קלרינט אינטימי. יוצא דופן גם שהתפקיד הראשי הנשי הולחן על ידי המחבר כקול אלט. הצלחת הבכורה בפריז הושגה גם על ידי אפקטי הבמה המרהיבים והיישום הראשון של תאורה חשמלית.
בשל הפופולריות יוצאת הדופן של היצירה כתב ריכרד ואגנר את החוברת האנטישמית שלו נגד מאיירבר והיהודים: "היהדות במוזיקה", אותה פרסם בסביבות 1850 בעילום שם, בשם ק. פרייגדנק. רק לאחר מותו של מאיירבר העז לפרסם את הכתב האנטישמי בשמו המלא.
חלון קייזר
300px|ממוזער|שמאל חלון קייזר (באנגלית: Kaiser Window), ידוע גם כחלון קייזר-בסל, פותח על ידי ג'יימס קייזר במעבדות בל. חלון קייזר הוא משפחה חד-פרמטרית של פונקציות חלון המשמשות לעיבוד דיגיטלי של אותות ומוגדר על ידי הנוסחה: כאשר:
כאשר N הוא מספר אי-זוגי ערך הקצה של החלון הוא   וכאשר N זוגי ערכי הקצה הם
טרנספורם פורייה
מאחורי הרצף הדיסקרטי עומדת הפונקציה הבאה וטרנספורם פורייה שלה:
הערך המקסימלי של (w0(t הוא w0(0) = 1.
רצף ה-w[n] המוגדר למעלה נגזר מתוך:
וכאשר rect היא פונקציית המלבן האיפוס הראשון אחרי האונה של (W0(f קורה ב: אשר ביחידות "DFT bins" הוא פשוט
α שולטת באיזון בין רוחב האונה הראשית ושטח האונה הצדדית. ככל ש α עולה, האונה הראשית W0(f) גדלה ברוחב, והאונה הצדדית קטנה במשרעת. α = 0 מגיב לחלון מלבני.
עבור α גבוה, צורת חלון קייזר (הן בזמן והן בתדירות) נוטה לעקומת גאוס. חלון קייזר הוא כמעט אופטימלי במונחים של ריכוז מקסימום סביב התדירות 0 (Oppenheim et al., 1999).
ברנדי רודס
ברנדי אלכסיס ראנלס (באנגלית: Brandi Alexis Runnels; שמה לפני הנישואים ריד; נולדה ב-23 ביוני 1983) הידועה יותר בשם הבמה שלה, ברנדי רודס, היא מתאבקת אמריקאית ואישיות ריאליטי.
רודס משמשת כמנהלת המותג הראשית של ארגון ההיאבקות AEW, כשאחד מתפקידיה הנוספים הוא מתאבקת פעילה. בעבר היא הייתה כרוזה של ה-WWE, והתאבקה לזמן קצר בארגוני ההיאבקות Impact Wrestling ו-Ring of Honor (ROH). היא מופיעה בתוכנית המציאות WAGS Atlanta אשר משודרת ב. לפני קריירת ההיאבקות שלה, היא הייתה מחליקה אמנותית על הקרח ומגישת חדשות.
החיים שלפני
ריד נולדה וגדלה בקנטון, מישיגן, ולה יש אח גדול ממנה. היא הייתה מחליקה אמנותית על הקרח במשך 17 שנים, כשהתחילה בגיל ארבע בלבד. כסטודנטית בשנה השנייה ללימודיה, ריד הפסיקה לעסוק במקצוע זה באופן תחרותי כדי להתמקד בקריירה האקדמית שלה ובקריירת השידור העתידית. ריד סיימה את לימודיה באוניברסיטת מישיגן. היא עבדה במשך שנתיים ככתבת חדשות מקומית לפני שעברה למיאמי, פלורידה כדי לעסוק בקריירה בדוגמנות ומשחק. בזמן שגרה במיאמי, ריד השלימה תואר שני בעיתונאות שידור מטעם אוניברסיטת מיאמי.
החזרה ל-WWE (2013–2016)
בנובמבר 2013, רודס הודיעה בחשבון הטוויטר שלה שהיא חוזרת ל-WWE. שם הבמה שלה קוצר לעדן והיא המשיכה בתפקידה ככרוזה, כשהופיעה לראשונה ב-NXT. באוקטובר 2014, היא הפכה להיות הכרוזה הקבועה והמראיינת של התוכניות סמאקדאון ו-Main Event. נקודת שיא בקריירה שלה בתחום הכריזה הייתה כאשר היא הופיעה באירוע השלם וצפה הראשון שלה, שהיה ברסלמניה 31. לאחר מכן, היא שימשה גם ככרוזה המחליפה של ליליאן גרסיה ב-Raw, בזמן שגרסיה החלימה מניתוח שעברה. ב-24 במאי 2016, רודס השתחררה מהחוזה שלה ב-WWE, זאת לאחר ימים ספורים שבעלה, קודי רודס, ביקש גם את שחרורו מהארגון.
ארגונים עצמאיים (2016–2019)
ב-3 ביוני 2016, דווח שרודס תהיה בפינת הזירה של קודי רודס במהלך הקרב שלו נגד מייקל בנט, שייערך ב-26 באוגוסט. ב-10 באוקטובר, נודע שהיא תערוך את קרב הבכורה שלה בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Magic נגד ג'ורדיין גרייס. בקרב זה, שהתקיים חמישה ימים לאחר מכן, רודס גברה על גרייס. ב-15 ביולי 2017, היא ניצחה את טסה בלנצ'רד במופע של ארגון ההיאבקות Northeast Wrestling. בשנת 2018, היא הופיעה בארגון ההיאבקות האנגלי בשם Fight Forever Wrestling, כשבו היא ניצחה את בי פריסטלי ווייפר בקרב משולש. בשנת 2019, רודס ערכה הופעה מפתיעה ביחד עם בריט בייקר וניילה רוז במופע של ארגון ההיאבקות Rise Wrestling, כשנחלצה לעזרתה של קיילי רה, מה שהוביל לקיום קרב בין השלוש באירוע Double or Nothing של ארגון ההיאבקות AEW.
Total Nonstop Action Wrestling/Impact Wrestling (2016–2017)
ב-16 בספטמבר 2016, דווח שרודס חתמה על חוזה בארגון ההיאבקות TNA, כאשר שלושה ימים לאחר מכן החתמתה אושרה על ידי הארגון. באירוע באונד פור גלורי 2016, רודס ביחד עם בעלה, קודי, ערכו את הבכורה שלהם בארגון כדמויות הטובות אשר תקפו את מריה ובעלה, מייק בנט, מה שהוביל להתחלתו של פיוד בין שני הזוגות. את קרב הבכורה שלה בזירה ערכה ב-28 באוקטובר בפרק של התוכנית Impact Wrestling לצד בעלה נגד מריה ומייק בנט בקרב זוגות מעורב. ב-16 בפברואר 2017 בפרק של התוכנית Impact Wrestling, רודס נטלה חלק בקרב גונטלט אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות הנוקאאוטס של אימפקט נגד האלופה באותה התקופה, רוזמרי; בקרב זה, ODB היא זו שניצחה. לאחר מחלוקות בינה לבין TNA, היא ביקשה להשתחרר מהחוזה שלה.
Ring of Honor (2017–2018)
רודס רשמה את קרב הבכורה שלה בארגון ההיאבקות ROH בהקלטות התוכנית ב-29 ביולי 2017, כשהיא חברה לשורות סומי סאקאי בקרב זוגות נגד ג'ני רוז ומנדי לאון. בעברה, היא הופיעה בארגון זה כאשר היא הציגה את בעלה, קודי, לקרב שלו מול ג'יי לית'ל באירוע Final Battle, שנערך ב-2 בדצמבר 2016.
All Elite Wrestling (2019–היום)
בשנת 2019, רודס הפכה למנהלת המותג הראשית של הארגון All Elite Wrestling, ארגון חדש שבו בעלה מתפקד כסגן הנשיא הבכיר. באירוע השלם וצפה הראשון של AEW, שנקרא בשם Double or Nothing ונערך ב-25 במאי, היא הופיעה בהתחלת הקרב המשולש בין בריט בייקר, ניילה רוז וקיילי רה, כשהיא הודיעה על כך שהיא מוסיפה לקרב את אווסום קונג. צעד זה ביסס את דמותה של רודס כרעה. הופעת הבכורה שלה בזירה הגיעה באירוע Fight for the Fallen, שנערך ב-13 ביולי, ובו היא ניצחה את אלי לאחר הפרעה מצד קונג. במופע המקדים לאירוע All Out, שנערך ב-31 באוגוסט, רודס השתתפה בקרב הקזינו באטל רויאל נשים, שבו הודחה על ידי בריט בייקר ואלי. במהלך החודשים הבאים, רודס וקונג היו מעורבות בעלילה שבה הן גוזרות חתיכה משיערם של מתאבקות. השתיים נודעו ביחד בשם "The Nightmare Collective", ובמהלך הזמן הן צירפו לשורותיהן את מל ולות'ר. בספיישל Bash at the Beach, מל וקונג היו אמורות להתמודד מול קריס סטטלנדר והיקארו שידה, לעומת זאת, קונג לא הוכשרה להתחרות ורודס מילאה את מקומה, כשהיא ומל הפסידו. קבוצת The Nightmare Collective קיבלה ביקורות שלילות מצד הקהל ובחודש פברואר 2020 רודס עזב את הקבוצה וקונג התרכזה בסדרה GLOW, שבה השתתפה. באירוע Fight for the Fallen (2020), שנערך ב-15 ביולי, רודס ואלי רשמו ניצחון מהיר על קנזי פייג' ו-MJ ג'נקינס. ברנדי רודס ואלי הגיעו עד לשלב הגמר של טורניר גביע זוגות הנשים של AEW, כשב-22 באוגוסט, הן נוצחו על ידי דיאמנטה ואיווליס.
חיים אישיים
ריד נישאה למתאבק קודי רודס בספטמבר 2013. בדצמבר 2020, נודע שהזוג מצפה להולדת בנם הראשון.
בריטה ארנסט
בריטה ארנסט (בגרמנית: Britta Ernst נולדה ב-23 בפברואר 1961) היא פוליטיקאית גרמנייה מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית. שימשה בעבר כשרת החינוך של מדינת שלזוויג-הולשטיין, שרת החינוך של מדינת ברנדנבורג, ונשיאת ועידת שרי החינוך. היא אשתו של קנצלר גרמניה אולף שולץ.
ביוגרפיה
ארנסט נולדה בהמבורג ב-23 בפברואר 1961. לאחר שסיימה את התיכון עברה הכשרה מקצועית כפקידה בענף הנדל"ן. לאחר מכן החלה ללמוד כלכלה ופוליטיקה באוניברסיטת המבורג. ב-1978 היא הצטרפה למפלגה הסוציאל-דמוקרטית. ב-1993 היא החלה לעבוד כעוזרת הפרלמנטרית של חברת הסנאט של המבורג, טראוטה מילר. בין 1994–1997 עבדה כעוזרתו של הסנאטור תומאס מירו. באוקטובר 1997 נבחרה בעצמה לסנאט של המבורג. היא המשיכה להיבחר לסנאט ברציפות עד 2011. בבחירות של 2011 היא נבחרה שוב, ובעלה אולף שולץ אף נבחר לתפקיד ראש העיר. עם זאת, היא התפטרה מהסנאט באוגוסט של אותה שנה, והפכה לסגנית מנהלת קבוצת הסוציאל-דמוקרטים בבונדסטאג. ב-16 בספטמבר 2014 היא מונתה לשרת החינוך והחינוך המקצועי של מדינת שלזוויג-הולשטיין. בבחירות של 2017, איבדו הסוציאל-דמוקרטים את השליטה בממשלת שלזוויג-הולשטיין וארנסט לא מונתה שוב לשרה במדינה זו. תחת זאת, היא מונתה לשרת החינוך, הנוער והספורט של מדינת ברנדנבורג. ב-1 בינואר 2021 היא מונתה במקביל לנשיאת ועידת שרי החינוך של גרמניה - גוף המאגד את משרדי החינוך של כל המדינות השונות. היא סיימה את התפקיד בסוף השנה. ב-17 באפריל 2023 היא התפטרה מתפקיד שרת החינוך של ברנדנבורג עקב חוסר יכולתה להתמודד עם המחסור החריף במורים במדינה.
חיים אישיים
ב-1998 נישאה ארנסט לפוליטיקאי חבר מפלגתה אולף שולץ, אשר נבחר לקנצלר גרמניה ב-2021. הזוג מתגורר בפוטסדאם ללא ילדים.
לטיציה רמולינו
לטיציה רמולינו (באיטלקית: Letizia Ramolino) הייתה אמו של נפוליאון בונפרטה ואשתו של קרלו בואונפרטה.
ראשית חייה
נולדה למשפחה קורסיקנית מכובדת ועשירה. בגיל 13, התחתנה עם קרלו בונפרטה בן השמונה עשרה שהיה ממשפחת בונפרטה משפחה בורגנית אמידה. הנישואים היו פוליטיים בעיקרם והשתלמו מאוד מבחינתו של קרלו. לטיציה הביאה עמה כנדוניה שדה בן שלושים ואחד דונם, וכן טחנת קמח, שהניבו הכנסה שנתית של כ-10,000 לירות שטרלינג.
בשנת 1782 בעלה הראשון קרלו בואונפרטה לקה במחלה שהייתה ככל הנראה סרטן הקיבה. הוא סבל מכאבים עזים, ונסע למונפלייה בתקווה למצוא שם טיפול רפואי מתאים. עם זאת, אף רופא לא הצליח להקל על כאביו. הוא מת במונפלייה ב-24 בפברואר 1785. בשנת 1793 עזבה את קורסיקה והתיישבה מחדש עם ילדיה במרסיי שבצרפת, שם ניהל בנה נפוליאון קריירה צבאית מצליחה ובסופו של דבר לקח את השלטון.
לטיציה לא אישרה את נישואיו של בנה לז'וזפין דה בוארנה בשנת 1796.
שלטונו של נפוליאון
בשנת 1804, בנה נפוליאון הכריז על עצמו כקיסר. למרות שתוארה בציור המפורסם של הכתרת נפוליאון בידי דוד, היא לא הגיעה להכתרת בנה. על פי צו היא קיבלה את התואר "מאדאם, אם הוד מלכותו הקיסרית", ב-18 במאי 1804 או 23 במרץ 1805. נפוליאון שילם לה 25,000 פרנק בחודש.
היא לא הגיעה לחצר הקיסרית והתגוררה בדרך כלל בשאטו דה פונט-סור-סיין, והתגוררה במלון דה ברין בפעמים הנדירות שבהן ביקרה בפריז.
בשנת 1814 השתתפה בגלות נפוליאון באלבה, והוא התייחס אליה שם בחיבה.
אחרית חייה
לאחר 1815 עברה לרומא, בפאלאצו ד'אסטה-בונפרטה, בפיאצה ונציה, שם התגוררה עם אחיה הצעיר ג'וזף פש. במהלך שנותיה ברומא היא כמעט ולא ראתה בני משפחה אחרים חוץ מאחיה, שעזב אותה לעיתים רחוקות. במשך זמן מה שימשה הציירת אנה ברברה באנסי כבת לוויה שלה.
היא מתה ב-2 בפברואר 1836, בת 85, שלושה שבועות לפני יום השנה ה-51 למותו של בעלה ו-15 שנה לאחר מותו של בנה נפוליאון. באותה תקופה היא הייתה כמעט עיוורת.
צאצאיה
ללטיציה ראמולינו ולקרלו בואונפרטה היו שלושה עשר ילדים משותפים. מתוכם רק שמונה הגיעו לבגרות:
קסטריוט אימרי
קריירת מועדונים
אימרי גדל במחלקות הנוער של מרן ושל סרבט ז'נבה. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של סרבט ז'נבה, ששיחקה בליגה השווייצרית השנייה. בתום עונת העפיל עם הקבוצה לליגת העל השווייצרית.
קריירה בינלאומית
אימרי היה חלק מנבחרת שווייץ עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך שלוש הופעות בטורניר.
ב-12 בנובמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ הבוגרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת איטליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. במקביל הוא ממשיך לשחק בנבחרת הצעירה במשחקים מוקדמים לקראת אליפות אירופה לנבחרות צעירות 2023.
BYD סונג מקס
BYD סונג מקס (באנגלית: BYD Song Max) הוא מיניוואן מתוצרת יצרנית הרכב הסינית BYD Auto (שם מלא: "BYD Auto Co., Ltd", במנדרינית: "比亚迪汽车") אשר מיוצר משנת 2017 ועד היום.
"Song Max EV"
הדגם ההיברידי הושק באפריל 2019. הדגם זהה כמעט לחלוטין לדגם ה-"1.5TI" מלבד לסורג הקדמי.
בדגם הורכבו 2 מנועים: מנוע בנזין המפיק 165 כ"ס ומנוע חשמלי המפיק 160 כ"ס.
אימות גישה בסיסי
בהקשר של פרוטוקול HTTP, אימות גישה בסיסי הוא שיטה עבור משתמש HTTP (למשל דפדפן אינטרנט) לספק שם משתמש וסיסמה בעת ביצוע בקשה. באימות HTTP בסיסי, בקשה מכילה שדה כותרת בצורה של, כאשר  הם קידוד Base64 של מזהה וסיסמה, שביניהם סימן נקודתיים.
האימות יושם במקור על ידי ארי לוטונן ב-CERN בשנת 1993 והוגדר במפרט HTTP 1.0 בשנת 1996. האימות נכלל במפרט משנת 2015, שהחליף את מפרט  משנת 1999.
מאפיינים
יישום HTTP Basic Authentication (BA) הוא הטכניקה הפשוטה ביותר לאכיפת בקרות גישה למשאבי אינטרנט מכיוון שהיא אינה דורשת קובצי עוגייה, מזהי סשן או עמוד התחברות; במקום זאת, אימות HTTP Basic משתמש בשדות סטנדרטיים בכותרת HTTP.
אבטחה
מנגנון BA אינו מספק הגנת אבטחת מידע עבור האישורים המועברים. הם רק מקודדים עם Base64 במעבר ואינם מוצפנים או מגובבים בשום צורה. בעל הגישה לכותרת מקבל גישה לסיסמה, באמצעות קידוד מבסיס 64 חזרה ל-ASCII. לכן, בדרך כלל נעשה שימוש באימות בסיסי בשילוב עם HTTPS כדי לספק הגנה על הסיסמה.
מכיוון ששדה BA חייב להישלח בכותרת של כל בקשת HTTP, דפדפן האינטרנט צריך לשמור במטמון אישורים למשך פרק זמן סביר כדי להימנע מלבקש מהמשתמש כל הזמן את שם המשתמש והסיסמה שלו. מדיניות האחסון במטמון משתנה בין דפדפנים.
HTTP אינו מספק שיטה לשרת אינטרנט להורות ללקוח "לצאת" מהמשתמש. עם זאת, ישנן שיטות לנקות אישורים שמורים בדפדפני אינטרנט מסוימים. אחת מהן היא הפניית המשתמש לכתובת URL באותו דומיין, תוך שימוש באישורים שגויים בכוונה. עם זאת, התנהגות זו אינה עקבית בין דפדפנים וגרסאות דפדפן שונות. Microsoft Internet Explorer מציע פונקציית JavaScript ייעודית לניקוי אישורי קובץ שמור:
בדפדפנים מודרניים, אישורים המאוחסנים במטמון עבור אימות בסיסי נמחקים בדרך כלל בעת ניקוי היסטוריית הגלישה. רוב הדפדפנים מאפשרים למשתמשים לנקות באופן ספציפי רק אישורים, אם כי האפשרות עשויה להיות קשה לאיתור, ובדרך כלל מנקה אישורים עבור כל האתרים שבוקרו.
בצד השרת
כאשר השרת רוצה שהדפדפן יאמת את עצמו כלפי השרת לאחר קבלת בקשה לא מאומתת, עליו לשלוח תגובה עם שורת מצב HTTP 401 - לא מורשה ושדה כותרת WWW-Authenticate.
שדה הכותרת של WWW-Authenticate עבור אימות בסיסי בנוי באופן הבא:
פרמטר זה מציין שהשרת מצפה מהלקוח להשתמש ב-UTF-8 לקידוד שם משתמש וסיסמה.
בצד הלקוח
כאשר הדפדפן רוצה לשלוח אישורי אימות לשרת, הוא משתמש בשדה כותרת "הרשאה".
שדה כותרת ההרשאה בנוי באופן הבא:
לדוגמה, אם הדפדפן משתמש ב-Aladdin כשם המשתמש ו-open sesame כסיסמה, אז ערך השדה הוא הקידוד Base64 של Aladdin:open sesame, או QWxhZGRpbjpvcGVuIHNlc2FtZQ==. לאחר מכן יופיע שדה כותרת ההרשאה כ:
פדריקו גומס גרת
פדריקו גומס גרת (נולד ב-5 במרץ 2004) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק כשוער בטיגרה.
קריירה
גומס גרטה נולד בסן איסידרו, באזור הצפוני של בואנוס איירס, והחל לשחק כדורגל בגיל 8 באקדמיה של טיגרה.
נבחרת לאומית
בנובמבר 2021, גומס גרת זומן לסגל הנבחרת הבוגרת של ארגנטינה למשחקי מוקדמות גביע העולם נגד נבחרות אורוגוואי וברזיל. גומס גרטה נבחר להתאמן עם סגל ארגנטינה בקטאר במונדיאל 2022. הוא נחשב לשחקן ה-27 בסגל. ואף אמר על ליונל מסי: "הוא כלל אותי בכל דבר וגרם לי להרגיש חלק מההישג". בינואר 2023, גומס גרת נכלל בסגל ארגנטינה עד גיל 20 על ידי המאמן חאבייר מסצ'ראנו לטורניר קופה אמריקה עד גיל 20 בקולומביה. נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
אלתית אדומה
אורכה של האלתית עד 84 ס"מ ומשקלה 2.3–7 ק"ג. היא בעלת גוף כסוף עם קצה הגב כהה, אך בעונת הרבייה היא משתנה לאדומה ובעלת גיבנת בולטת שמעליה סנפיר הגב והסנפירים, הזנב והראש זהובים. הבטן והלסת התחתונה לבנים, אך העליונה המעוקלת זהובה. לאלתית שיניים רבות ועין כתומה גדולה.
הדגיגים הצעירים בוקעים מהביצים ועושים את המסע ההפוך לאוקיינוס, אך חלק מהם ממשיכים לחיות באותם נהרות לכל אורך חייהם. הם ניזונים בעיקר מזואופלנקטון, אך גם מיצורים קטנים כמו חסילונים.
לדגי האלתית טורפים רבים: דובים, עיטמים, זאבים, קויוטים ולוטרות, ובים גם כרישים, אורקות, כלבי ים, אריות ים וגם דגים גדולים יותר.למרות זאת מצב שימור הדג הוא ללא חשש.
Big Booty
Big Booty הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר גוצ'י מיין, ביחד עם הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון. השיר יצא לאור ב-4 באוקטובר 2019, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס ו-GUWOP, כסינגל השני מתוך האלבום, Woptober II.
השיר הגיע אל המקום הרביעי במצעד השירים מתחת להוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ברודר מרקיז, מר. מיקס, פראש קיד אייס, ריצ'רד אוונס, ג'יי ווייט דיד איט, מייגן די סטליון וגוצ'י מיין והוא הופק על ידי ג'יי ווייט דיד איט גם כן. השיר הוא שיר בסגנון ההיפ הופ, המשלב בתוכו את סגנון מוזיקת הטראפ.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-22 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מקסו קרים ב-10 באוקטובר 2019, שישה ימים לאחר צאתו כסינגל. הקליפ צבר למעלה מ-25 מיליון צפיות.
קולות החיילים (תוכנית רדיו)
קולות החיילים היא תוכנית בקשות ברדיו אשר משודרת בתחנת הרדיו גלגלצ, התכנית משודרת בימים א'–ה' בין השעות 10:00–12:00 ומורכבת בעיקר ממוזיקה שחיילים בוחרים.
את התכנית מגישים חיילי גלי צה"ל שמשדרים בגלגלצ.
היסטוריה
"קולות החיילים" היא תוכנית שנותנת לחיילים לבחור שירים שהם אוהבים למשך שעה שלמה, כל שעה יחידת חיילים אחרת בוחרת את השירים בתוכנית, בין השדרנים שהגישו את התכנית לאורך השנים: לבנת בן-חמו, עומר גפן, אחינעם בר, שיר הדס מאיר, נעם גולדברג, רואי שריקי, טליה כהן, עמלי חביב פרגון ומתן לוי.
מבנה התכנית
התכנית משודרת מדי יום בשעה 10:00 ומציעה מוזיקה שחיילים בוחרים למשך שעה שלמה, מדי 15 דקות משודרים דיווחי תנועה עדכניים מהכבישים הנערכים על ידי עורך התנועה הראשי של גלגלצ, בני כבודי.
בשנת 2020 בעקבות התפרצות נגיף הקורונה התכנית לא שודרה למשך חודשיים עד שבמאי חזרה התכנית לשידור על ידי טליה כהן (אשר החליפה באופן קבוע את רואי שריקי). התכנית גם משודרת למשך ימים שלמים ביום העצמאות כל שנה ובימי בחירות.
שידורים מיוחדים
לעיתים מסוימות, יצאה התכנית "קולות החיילים" לשידורים מיוחדים, בין היתר מהר החרמון, מהספארי וביום העצמאות 2020 יצאה התכנית לשדר מניידת שידור בפתח תקווה.
עריכה מוזיקלית
המוזיקה נערכת על ידי חיילים הפונים לדף הפייסבוק של התכנית כדי לבקש שירים שיושמעו בתוכנית.
משה עמיר
משה עמיר (14 בפברואר 1932 - 7 באוקטובר 2002) היה קצין בדרגת אלוף-משנה בצה"ל. מייסד והמנכ"ל הראשון של ארגון "צוות" - ארגון גמלאי צה"ל.
ביוגרפיה
עמיר נולד להורים יוצאי תימן, גדל והתחנך בשכונת כרם התימנים בדרום תל אביב.
קריירה אזרחית
לאחר פרישתו מהשירות, שימש שליח מיוחד של מדינת ישראל לנושא החזרת ישראלים מארצות הברית וקנדה. עם שובו ארצה הקים את רשות התעסוקה של "צוות" - ארגון גמלאי צה"ל. באוקטובר 1994 התמנה למנכ"ל הראשון של "צוות". היה חבר הנהלה בעמותת "יד לשריון" ושימש יו"ר של אחת מוועדותיה. טיפל בנושאים של משפחות שכולות בעמותה וסייע רבות באיתור השמות של חללי השריון במהלך הקמת כותל השמות באתר יד לשריון בלטרון.
הנצחה
באתר ההנצחה של חיל השריון בלטרון ישנו קיר הנצחה המתעד את קורות חייו של משה עמיר.
Sugar (שיר של נטליה גורדיינקו)
Sugar (בעברית: סוכר) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת המולדובית נטליה גורדיינקו. השיר יצג את מולדובה באירוויזיון 2021.
באירוויזיון
ב-20 במאי 2021, גורדיינקו ביצעה את השיר בחצי הגמר השני של התחרות, והגיעה למקום השביעי עם 179 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה גורדיינקו למקום ה-13 עם 115 נקודות.
מאיר לניאדו
מאיר לניאדו (1900 – 25 במאי 1966) היה איש ציבור ירושלמי, עורך דין, עורך עיתון החרות, נשיא ועד העדה הספרדית, חבר וועד אספת הנבחרים השנייה, המושל הצבאי של יפו, מחבר ספרי חוקים וחוקר דתות.
קורות חיים
נולד בירושלים בי"ד באדר ה'תר"ס לרב רפאל שלמה לניאדו ולזימבול, בן למשפחת רבנים שמוצאה בחלב שבסוריה, אליה הגיעה המשפחה מספרד לאחר גירוש היהודים.
בצעירותו למד והתחנך אצל אביו בישיבת "אוהל מועד", ובהמשך אצל הרב עזרא עטייה והרב עזרא חוצני. כשסיים את לימודיו בישיבה למד מדעים ומשפטים, ובשנת 1924 סיים את לימודיו והפך לעורך דין. בתקופה זו פרסם מאמרים בעיתון דואר היום.
לאחר כיבוש הבריטים את ירושלים, נמנה עם מייסדי הסתדרות "חלוצי המזרח" (לימים ספרדים ועדות מזרח), ונבחר לשמש כחבר בה. נמנה עם מייסדי התאחדות הספרדים העולמית, ונבחר אל הוועד הפועל המרכזי שלה בארץ ישראל. כן נמנה עם מייסדי ומנהלי הבנק "קדם לקרידיט בע"מ".
בשנת 1925 שימש כחבר וועד אספת הנבחרים השנייה, וחבר הוועד הלאומי. בשנת 1923 היה הכוח המכריע בוועד העדה הספרדית, ובחודש מאי 1932 נבחר לשמש כנשיא הוועד.
בשנת 1942 נבחר לשמש כחבר הוועד הפועל של בית החולים משגב לדך. בהמשך יצא מספר פעמים כשליח לתורמים מחו"ל מטעם הסוכנות היהודית, מתוקף היותו דובר מספר שפות, ביניהן: ערבית, ספרדית, צרפתית, אנגלית ופרסית. בהשפעתו על תורמים כשליח, סייע להקמת החברות "אמקור", "הארגז", "אמפא" ועוד.
בחודש יולי 1948 נבחר לשמש כמושל הצבאי של יפו, בתפקיד רב-סרן למשך כשנתיים. בביקור שערך בדרום אמריקה בשנת 1949, נפגש עם שר ההגנה של קובה, סגונדו קורטי, וראש מטה הצבא הקובני, גנרל רופרטו קבררה.
בשנת 1962 ייסד עם יצחק בן-צבי את 'הקדש' ארם צובא. כן שימש בין היתר כחבר ועדת הבחירות לרבנות הראשית, ותמך במועמדתו של הרב יצחק נסים. ביוזמתו נוסד תלמוד תורה "בית אהרון", "בית הספר בליליוס למלאכה" ובית המדרש לרבנים "זיכרון מאיר".
עבודתו הספרותית כללה כתיבת ספרי חוק ומשפט, וכן ספרים העוסקים במיתולוגיה של הדתות בהודו, סין ויפן.
הלך לעולמו ב-25 במאי 1966 (ו' בסיוון ה'תשכ"ו), ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
חיים אישיים
לניאדו היה נשוי ללאה ז'ולטי, ולזוג נולדו שני ילדים - רות גיל (ילידת 1933), סופרת ומרצה למדעי המדינה, ופרופסור שלמה לניאדו (יליד 1936), יקיר העיר תל אביב לשנת 2019, מייסד מחלקת הלב והקרדיולוגיה של בית החולים איכילוב ומנהלה במשך 30 שנים (עד פרישתו לגמלאות), ורופאו של מנחם בגין כראש הממשלה.
מגוב
מגוב (באנגלית אמריקאית: Mine plow, באנגלית בריטית: Mine plough) הוא התקן הנדסי המותקן על רכב קרבי משוריין כגון טנקים, נגמ"שים, רכב הנדסה קרבית וציוד מכני הנדסי שתפקידו לפלס דרך נקייה ממוקשים, ולאפשר לכלי רכב אחרים לנסוע בעקבותיו.
ישנם מספר סוגי מגובים:
המגוב הפשוט מכולם, ואחד היעילים שבהם, הוא המגוב הרציף. המגוב דוחף מוקשים שקבורים בקרקע הצידה, ובכך מסיט אותם מהדרך שבה נוסע הכלי, או הופך אותם: מאחר שמוקשי נ"ט מתבססים על פיצוץ מרוכז כדי להשבית טנק, כאשר הם נהפכים על ראשם, עוצמת הפיצוץ שפוגעת בטנק יורדת באופן ניכר (בגלל שינוי כיוון הפיצוץ לכלפי מטה והרחקת הפצצה מגוף הטנק) ובדרך כלל גורמת נזק שולי בלבד לטנק, אם בכלל.
היסטוריה
לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה, הצרפתים הרכיבו מגוב על הטנק רנו FT-17. השימוש המבצעי הראשון במגוב היה על ידי הדיוויזיה המשוריינת ה-79 הבריטים כאשר השתמשו במגוב "Bullshorn" על טנק צ'רצ'יל ב"חוף החרב" (Sword Beach) בזמן הפלישה לנורמנדי של בעלות הברית. טנק זה היה אחד ממספר כלי הנדסה קרבית שנקראו Hobart's Funnies (הוברט פאניס).
המגוב נמצא עדיין בשימוש יחידות הנדסה קרבית ויחידות שריון רבות.
מיכל חפר
מיכל חפר (לונסקי) (נולדה ב-20 בנובמבר 1963) היא ראש החוג לחינוך מוזיקלי באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. חוקרת מוזיקה, אשת חינוך ומרצה בתחומי המוזיקה בגיל הרך, מוזיקה במרחב הרב תרבותי וקוגניציה מוזיקלית.
מגוב
היסטוריה
צבא בריטניה פרש את הטרוג'ן (רכב הנדסה קרבית כבד על בסיס תובת צ'לנג'ר 2) באפגניסטן כדי לפתוח צירים ממוקשי נ"ט ומטעני גחון (מעין מוקשי נ"ט מאולתרים רבי עוצמה) שמהווים איום משמעותי על כלי הרק"מ והטנקים באפגניסטן. המגוב מפוצץ אותם בבטחה או דוחף אותם הצידה מהדרך בה נעים הכלים.
מיכל חפר
ביוגרפיה
נולדה בחיפה וגדלה בנהריה. שירתה בצה"ל כקצינה בגדנ"ע. בשנת 1988, לאחר שירותה הצבאי, השלימה את לימודי התואר הראשון בחינוך מוזיקלי באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
לאוטרו די לולו
לאוטרו פדריקו די לולו (נולד ב-10 במרץ 2004) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק כמגן בבוקה ג'וניורס.
מיכל חפר
ביוגרפיה
בשנת 1997 נסעה לארצות הברית ללימודי תואר שני בחינוך מוזיקלי באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה. במסגרת לימודי התואר השני למדה אצל פרופ' אדווין גורדון וד"ר בת' בולטון. את לימודי הדוקטורט סיימה בשנת 2008 באוניברסיטת תל אביב, תחת הנחייתם של פרופ' יהודית כהן, פרופ' ורוניקה כהן וד"ר זלמן ויינטראוב. עבודת הדוקטור עסקה בבדיקת תגובות פסיכומוטוריות ופסיכופיזיולוגיות של יילודים לגירוי מוזיקלי.
מגוב
היסטוריה
חיל ההנדסה הקרבית וחיל השריון של צה"ל משתמשים עד היום במגובים. על נגמ"שי הפומ"ה, הנמ"ר ההנדסי וטנקי המרכבה ניתן להתקין מגוב נוכרי, ועל דחפורי הדי-9 המשוריינים ניתן להתקין מגוב רציף. לעיתים קרובות, הדחפור משתמש בסכין הכבדה שלו לפוצץ מוקשים ולפתוח צירים, גם מבלי להתקין את המגוב הרציף הייעודי שפותח לצורך כך.
מיכל חפר
ביוגרפיה
בעת לימודיה בארצות הברית השתלמה במכון גורדון Gordon Institute for Music Learning הוכשרה כמנחה והביאה לארץ את שיטת גורדון לחינוך המוזיקלי.
לאוטרו די לולו
קריירה
די לולו החל את הקריירה שלו במחלקות הנוער של בוקה ג'וניורס, והוא נכלל לראשונה בסגל הקבוצה הבוגרת ביולי 2022, בבמסגרת ניצחונה בתוצאה 2-1 על אסטודיאנטס לה פלאטה.
מגוב
פיתוח בישראל
בשנים 1975–1980, פיתח מפעל רמת"א של התעשייה האווירית לישראל, בראשות יורם שפירא, מערכת מגוב ישראלית.
מיכל חפר
ביוגרפיה
בתחילת דרכה המקצועית עסקה בהוראת מוזיקה בגיל הרך במסגרות חינוכיות פורמליות ולא-פורמליות. לאחר חזרתה מלימודיה החלה לפתח את "קטן-טון", תוכנית לימודים להוראת מוזיקה לפעוטות בהשראת שיטת גורדון. התוכנית מבוססת על חשיפה למוזיקה מורכבת ומגוונת ומעודדת שיתוף ואינטראקציה קולית ותנועתית עם הפעוט. היא הוציאה לאור ספר הדרכה, ושלושה תקליטורים להורים ופעוטות.
עבודתה הוצגה בכנסים בישראל ובמדינות אחרות. בין השאר הנחתה קורסים וסדנאות בארצות הברית, באיטליה, בברזיל, ביוון, בספרד, בקוריאה ובסין. מוזמנת בקביעות כמרצה אורחת ב-Scuola popolare di musica donna Olimpia שברומא.
לאוטרו די לולו
נבחרת לאומית
בינואר 2023, די לולו נכלל בסגל ארגנטינה עד גיל 20 על ידי המאמן חאבייר מסצ'ראנו לטורניר קופה אמריקה עד גיל 20 בקולומביה. נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
מיכל חפר
ביוגרפיה
חפר חברה בוועדת העורכים של כתב העת הקוריאני Korean Journal of Research in Music Education.
בשנת 2007 החלה ללמד כמרצה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, באוניברסיטת בר-אילן ובמכללת לוינסקי לחינוך, וכיהנה כראש המסלול לתנועה לגיל הרך במכללת וינגייט בין השנים 2011–2012. בשנת 2018 מונתה לראש החוג לחינוך מוזיקלי באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. הקימה את תוכנית "קטנטנים" בקונסרבטוריון האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
מרידיאנה
מרידיאנה (באיטלקית: Meridiana; מפברואר 2010 עד אפריל 2013 נקראה החברה מרידיאנה פליי) הייתה חברת תעופה איטלקית שהפעילה טיסות שכר ליעדי פנים באיטליה וכן יעדים בינלאומיים באירופה, ארצות הברית, אמריקה הלטינית, אפריקה ואסיה.
תולדות החברה
החברה נוסדה בשנת 1963 כאליסרדה על מנת לקדם תיירות פנים לאי האיטלקי סרדיניה. בשנות פעילותה טסה החברה ליותר מ -51 טיסות סדירות ושכר ליעדים פנימיים, אירופיים ובין יבשתיים מנמל התעופה הראשי שלה אולביה קוסטה סמרלדה. חברת התעופה הפרטית האיטלקית הפעילה גודל צי מעורב של בואינג ומקדונל דאגלס.
בשנת 1991 הוחלט לשנות את שם החברה למרידיאנה ומאז החלה להפעיל טיסות ליעדים מרכזיים באירופה כגון: ברצלונה, פריז, לונדון ופרנקפורט.
בפברואר 2010 התמזגה החברה עם יורופליי, ובעקבות זאת שינתה את השם למרידיאנה פליי. ביולי 2011 התמזגה החברה עם אייר איטלי (הישנה) אשר המשיכה לבצע טיסות עבור מרידיאנה.
באפריל 2013, שינתה החברה את שמה בחזרה ל"מרידיאנה".
בשנת 2017 נרכשו חלק ממניות חברת ההחזקות של החברה על ידי קטאר איירוויז. לאחר מכן הוחלט כי החברה תתמזג עם חברת הבת שלה אייר איטלי (הישנה) תחת המותג אייר איטלי כחברה חדשה. מהלך זה יצא לפועל בתחילת שנת 2018.
בשנת 2020 הודיעה חברת אייר איטלי על פשיטת רגל.
פעילות החברה בישראל
החברה הפעילה 2–3 טיסות שכר שבועיות בין מילאנו לנמל התעופה בן-גוריון במשך כל השנה. כמו כן, החברה הפעילה טיסות שכר עונתיות מורונה, אולביה, רומא וברגמו לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות בוצעו במטוס בואינג 737-800.
ז'אק ריווט
ז'אק ריווט (בצרפתית: Jacques Rivette; 1 במרץ 1928 – 29 בינואר 2016) היה במאי קולנוע ומבקר קולנוע צרפתי, מאנשי הגל החדש הצרפתי ומכתבי כתב העת "מחברות הקולנוע". סגנונו מאופיין בשימוש באלתור, בנרטיבים "רופפים" ושוטים ארוכים. ריווט ביים 29 סרטים באורך מלא. עם סרטיו הבולטים נמנים "פריז שייכת לנו", "הנזירה", "דוגמנית עירום" ו"לך תדע".
קריירה
אף שהיה הבמאי הראשון של הגל החדש שיצר סרט עלילתי באורך מלא, הסרט "פריז שייכת לנו" לא הוקרן עד 1961, אחרי ששברול, טריפו וגודאר כבר הוציאו את סרטיהם הראשונים ופרסמו את התנועה. ריווט הפך לעורכו השלישי של כתב העת "מחברות הקולנוע" (אחרי מות באזאן, אריק רוהמר ערך את המגזין עד 1963, וריווט, כיהן אחריו בתפקיד עד 1966). הוא נלחם בפומבי בצנזורה הצרפתית של סרטו העלילתי השני, "הנזירה" (1966). לאחר מכן העריך מחדש את הקריירה שלו, ופיתח סגנון קולנועי ייחודי עם "L'amour fou". בהשפעת הטלטלה הפוליטית של מאי 1968, תיאטרון אימפרוביזציה וראיון מעמיק עם הקולנוען ז'אן רנואר, החל ריווט לעבוד עם קבוצות גדולות של שחקנים על פיתוח דמויות ואפשרה לאירועים להתפתח במצלמה. טכניקה זו הובילה ליצירת הסרט עתיר השעות "Out 1" שנמשך שלוש עשרה שעות. הסרט שמוקרן נדירות, נחשב למעין הגביע הקדוש של הסינפילים. סרטיו משנות ה-70, כמו "סלין וז'ולי יוצאות לשוט", שילבו לעיתים קרובות פנטזיה וזכו להערכה גדולה יותר. לאחר שניסתה ליצור ארבעה סרטים המשכיים, עבר "התמוטטות עצבים" והקריירה שלו האטה למשך מספר שנים.
בתחילת שנות השמונים החל בשותפות עסקית עם מרטין מריניאק, שהפיק את כל סרטיו הבאים. התפוקה של ריבט עלתה מכאן ואילך, וסרטו "La Belle Noiseuse" זכה לשבחים בינלאומיים. הוא פרש לגמלאות לאחר שהשלים "סביב הר קטן" (2009), וכעבור שלוש שנים התגלה שהוא סובל מאלצהיימר. ריווט שהגן מאוד על חייו האישיים, התחתן לזמן קצר עם הצלמת והתסריטאית מרילו פרוליני בתחילת שנות ה-60, ומאוחר יותר התחתן עם ורוניק מניז.
יחסי בוטסואנה–ספרד
יחסי בוטסואנה–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בוטסואנה לבין ממלכת ספרד.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת בוטסואנה לבין ממלכת ספרד הם יחסים דיפלומטיים מלאים. היחסים שבין המדינות כוננו ב-29 באפריל 1981. היחסים תוארו על ידי משרד החוץ הספרדי כ"חמים אך מוגבלים": קהילה קטנה יחסית של ספרדים במדינה, סחר מוגבל במגזרים אחדים, ומספר טיולים של בכירים ספרדים וביקורים רשמיים רמי דרג.
הייצוא הספרדי המסחרי לבוטסואנה מהווה בדרך כלל פחות מ-0.01% מכלל הייצוא הספרדי. הייצוא חווה גדילה משמעותית בשנת 2009 הודות לרכישת שלושה מטוסים ספרדים, שניים מסוג CN-235 ואחד מסוג EADS-CASA. גם הייבוא הספרדי מבוטסואנה מהווה חלק קטן מאוד מכלל הייבוא שלה.
בשונה ממדינות רבות באפריקה, לא מתקיימות בבוטסואנה תוכניות ספרדיות לשיתוף פעולה ופיתוח ומיזמים אחרים.
כרמי תומפסון
כרמי אלדרמן תומפסון (באנגלית: Carmi Alderman Thompson; 4 בספטמבר 1870 - 22 ביוני 1942) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, ששימש כיושב ראש בית המחוקקים של מדינת אוהיו וכמזכיר המדינה.
ביוגרפיה
תומפסון נולד בווירג'יניה המערבית. בילדותו עברה משפחתו לעיר איירונטון (Ironton) באוהיו. ב-1892 סיים את לימודיו באוניברסיטת מדינת אוהיו ועבד במשך שנתיים כמורה בבית ספר תיכון. לאחר מכן שב ללימודים באוניברסיטה וסיים תואר ראשון במשפטים. עבד כעורך דין באיירונטון. בשנים 1896-1903 שימש כפרקליט העירייה.
במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898 לחם כמפקד פלוגת חיל רגלים. בשנים 1901–1906 היה מפקד רגימנט במשמר הלאומי של אוהיו.
ב-1903 נבחר לבית המחוקקים של אוהיו וכיהן בו מ-1904 עד 1906. ב-1906 נבחר לכהן כיושב ראש בית המחוקקים. באותה שנה מונה למזכיר מדינת אוהיו ושימש בתפקיד בשנים 1907–1911.
שימש במשך זמן קצר (1912-1913) בתפקיד בכיר במחלקת האוצר של ארצות הברית (Treasurer of the United States). לאחר מכן עסק בעסקים בתחומי עפרות הברזל והספנות. ב-1921 כיהן בוועדה המייעצת לוועידה על פירוק נשק שנערכה בוושינגטון די. סי. ב-1926 מינה אותו הנשיא קולידג' כנציב מיוחד לעריכת סקר אודות התנאים הפנימיים והכלכליים בפיליפינים.
התמודד בבחירות למשרת מושל אוהיו ב-1922, אך הפסיד ליריבו הדמוקרטי.
היה נשוי ואב לשניים.
תומפסון מת באוהיו בגיל 71.
אמילי סרטין
אמילי סרטין (באנגלית: Emily Sartain; 17 במרץ 1841 - 17 ביוני 1927) הייתה ציירת אמריקאית. היא הייתה האישה הראשונה באירופה ובארצות הברית שעשתה חריטה בשיטת המצוטינט, והאישה היחידה שזכתה במדליית זהב ביריד העולמי בפילדלפיה בשנת 1876.
ראשית חייה
אמילי סרטין נולדה בפילדלפיה, פנסילבניה ב־17 במרץ 1841. היא הייתה החמישית מבין שמונה ילדים של המוציא לאור מפילדלפיה ג'ון סרטין וסוזנה לונגמייט סווינה סרטין.
בשנת 1858 אמילי סרטין סיימה את לימודיה בבית הספר הרגיל בפילדלפיה.