cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קלקיליה
בתקופת המנדט הבריטי
במהלך מלחמת העולם הראשונה התיישבו בעיר מספר משפחות יהודיות שגורשו מתל אביב על ידי הטורקים. במאורעות תרפ"א השתתפו תושבים מקלקיליה בהתנפלות על כפר סבא ועין חי ובעקבות זאת הוטל על תושבי קלקיליה קנס של 1,500 לירות מצריות.
שלמה בכור חוצין
ביוגרפיה
הלך לעולמו ב-29 בספטמבר 1892 (ח' תשרי ה'תרנ"ג) בגיל 49, ונקבר בבגדאד.
קלקיליה
בתקופת המנדט הבריטי
קלקיליה הייתה על התוואי של מסילת הרכבת שנסללה במהלך מלחמת העולם הראשונה, ובמקום נבנתה תחנה כחצי קילומטר מזרחית לקלקיליה. התחנה בקלקיליה הייתה מהתחנות הקטנות מבחינת היקף הנוסעים, אך שירתה בהובלת משאות מפרדסי הסביבה של היהודים והערבים גם יחד. מקלקיליה הוביל כביש לטולכרם וממנה לג'נין לכיוון חיפה ויישובי העמק. סיום סלילת כביש 402 בתחילת 1932 הקלה על התנועה לקלקיליה והנסיעה לצפון ארץ ישראל מתל אביב דרך קלקיליה הייתה ליותר פופולרית, במקום הנסיעה דרך ירושלים ושכם. משנת 1933 נרשמו אירועים רבים של פגיעה בנוסעים דרך קלקיליה, באבנים וגם בירי. בשנת 1935 הושלמה סלילת כביש שחיבר את כביש 402 לקלקיליה וכן כביש מקלקיליה דרך ראש העין ליפו, דבר שהגביר את התנועה דרך העיר. בעקבות פרוץ המרד הערבי הגדול החל הצבא לארגן שיירות למעבר דרך קלקיליה וטולכרם. במקביל, בלחץ היישוב היהודי הואצה סלילת כביש תל אביב חיפה ומסוף שנת 1936 התנועה דרך קלקיליה עבור היהודים התייתרה.
במהלך המרד הערבי הגדול אירעו תקריות רבות באזור קלקיליה, בתחילה נגד מכוניות ולאחר מכן בעיקר נגד הרכבת, בעקבותיהם הוטלו קנסות כספיים על העיר, תחנת המשטרה הועברה מהעיר לרמת הכובש ובמקומה הוצב בעיר הצבא הבריטי וכן ניתנה לתושבים אזהרה שאם המצב יימשך השלטונות יהרסו בתים בעיר. ביוני 1938 שהו בעיר כ-150 חיילים ובעקבות פעילות כנופיות בעיר נטשו חלק מהתושבים את העיר. בנובמבר 1938 רצחו אנשי הכנופיות את ראש המועצה.
בסוף מרץ 1948, במהלך מלחמת העצמאות, פינו הבריטים את תחנת המשטרה בקלקיליה והיא הועברה לידי הערבים. ב-13 במאי 1948 כבשו יחידות של חטיבת אלכסנדרוני את כפר סאבא, וגרמו בכך לפינוי המוני של תושבי הכפר, שנהרו מזרחה וגרמו לבהלה בקלקיליה ולמנוסה המונית ממנה. בהלה זו והתקפות הטרדה יהודיות גרמו לפינוי מוחלט של קלקיליה ב-19 במאי.
לאחר הקמת מדינת ישראל
ישראל ראתה חשיבות רבה בהכללת קלקיליה, ששלטה על כביש 444 ומסילת הברזל והצרה מאוד את המתניים הצרות של ישראל, בשטח ישראל. לקראת סוף מלחמת העצמאות רוכזו כוחות צה"ל בכפר סבא לקראת פעולה לכיבוש קלקיליה, אך בשתי הפעמים הפעולות בוטלו ברגע האחרון. לקראת המשא ומתן על הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות, ביקשה ישראל להעלות תביעה להעברת קלקיליה לאחריותה, אולם בהסכם בין מדינת ישראל לממלכת ירדן נשארה קלקיליה בשטחי הגדה המערבית שבשליטת ירדן. במהלך שנות השלטון הירדני בקלקיליה נוצלה קרבתה למרכזי אוכלוסייה יהודית לביצוע מעשי טרור בתוך תחומי מדינת ישראל. שלוש פעולות תגמול בוצעו בקלקיליה: הראשונה, מבצע שומרון, בשנת 1956 בה פוצצה משטרת קלקיליה, השנייה במאי 1965, בה פוצצו שתי תחנות דלק בעיר והשלישית בספטמבר 1965 בה פוצצו בארות המים של העיר.
עם פרוץ מלחמת ששת הימים הופגזו כפר סבא ותל אביב מתותחים בגזרת קלקיליה. ביום השני למלחמה נכבשה קלקיליה על ידי חטיבה 5 של צה"ל. קרוב למחצית מהבתים בקלקיליה נהרסו במהלך הלחימה או לאחריה ורבים מהתושבים ברחו או הוגלו מהעיר. ב"דבר" של 9 ביוני נאמר שרבים מתושבי העיר ברחו ממנה בגלל הלחימה, והם כבר החלו לשוב. כן נכתב: "ראינו כי בתי העיר לא ניזוקו. רק בבית העירייה נופצו הזגוגיות, בגלל הפגזים שנפלו ברחוב. המסגד המרכזי ובתי הספר שלמים, ללא פגיעה.". לעומת זאת, בסביבות 20 ביוני ירדן התלוננה באו"ם שצה"ל גירש את תושבי העיירה והרס את כל בתיה ותלונה דומה הועלתה על ידי אורי אבנרי בכנסת. כמה ימים אחר כך הודיע משה דיין שכמחצית מהבתים בקלקיליה נהרסו על ידי צה"ל מפני ששמשו מחסה לצלפים ושתושבי העיר יורשו לחזור אליה. במגזין לייף של 29 בספטמבר 1967 נכתב: "המלחמה השמידה לגמרי חצי מבתי העיירה ... לאחר כיבוש העיירה, הישראלים פוצצו את הבתים שנחשדו כמחסה לצלפים. הערבים טוענים שהרס זה היה מכוון". פליטים מקלקיליה טענו: "הכריחו אותנו לעזוב. הישראלים אספו את כולם למסגד וציוו עלינו לצאת את העיר מיד".
תחת הרשות הפלסטינית
כיום קלקיליה היא חלק מהרשות הפלסטינית. בעיר נמצא גן החיות בקלקיליה, שהוא גן החיות היחיד בגדה המערבית של הרשות הפלסטינית. הוא נוסד ב-1986, ושטחו הוא 35 דונם. הוא אומץ על ידי משרד התיירות והעתיקות הפלסטיני, וכולל פארק למשפחות, פארק שעשועים, בריכת מים וסירות, מוזיאון חינוכי, את המרכז הרפואי הפלסטיני לחיות בר, בית ציפורים וחלקי בעלי חיים. בתקופת האינתיפאדה השנייה שימשה העיר כבסיס וכתחנת מעבר למחבלים מתאבדים, בשל קרבתה לאזור השרון והעדר מכשול טבעי בינה לבין היישובים הישראליים. בין העיר לבין כביש 6 ניצבת חומת בטון (שהיא חלק מגדר ההפרדה), שנועדה למנוע ניסיונות פיגוע מהעיר אל הכביש. העיר מוקפת כולה בגדר ההפרדה, ויש אליה שלוש כניסות: במזרח נמצאת הכניסה הראשית לעיר, בדרום כביש העובר במנהרה מתחת לכביש 55 לכיוון הכפר חאבלה ובצפון נמצא מעבר אייל, המשמש להעברת סחורות לישראל.
במאי 2005 התקיימו בחירות למועצת העיר, לראשונה מאז כינון הרשות הפלסטינית. בבחירות זכה החמאס בכל 15 המושבים במועצת העיר ואיש חמאס, וג'יה נזאל, שהיה כלוא במעצר מינהלי בישראל בשנה וחצי שלפני הבחירות, נבחר לראשות העיר. הוא גבר בבחירות על מערוף זהראן, ראש העירייה המכהן מטעם הפת"ח. בספטמבר 2009 הורה אבו מאזן על פיזור מועצת עיריית קלקיליה בגלל חובות כבדים ואי ציות להוראות המשרד לשלטון מקומי.
אינדיאנה ג'ונס ומקדש הסכנה
רכבת ההרים "אינדיאנה ג'ונס ומקדש הסכנה" (בצרפתית: Jones et le Temple du Péril) היא רכבת הרים המצויה בארץ ההרפתקאות של אתר הנופש דיסנילד באתר הנופש דיסנילנד פריז.
תיאור המתקן
מתקן זה מבוסס במפרט רכבת ההרים שלו לרכבת ההרים "רוחות שוצפות" המצוי בפארק השעשועים טוקיו דיסניסי באתר הנופש טוקיו דיסני.
המבנה הוקם בשנת 1993 בשל התורים הארוכים שהיו במתקן רכבת הר הרעם הגדול הסמוך, אשר הרגיזו את המבקרים בפארק השעשועים.
רובר השני, רוזן אסביי
רוברט השני, רוזן אסביי (רודברט, שרודוברט) (נפטר ב-12 ביולי 807) היה אציל פרנקי, רוזן וורמס ואזור הריין, ורוזן אסביי, אשר קיבל אותם בסביבות שנת 800. רובר הוא אב קדמון של בית קאפה (כולל בית ולואה ובית בורבון), אשר שלטו בפורטוגל, ספרד, צרפת, לוקסמבורג, פארמה, ברזיל וממלכת שתי הסיציליות.
צאצאיו
רוברט הקים את השושלת הרוברטיאנית, אשר עליה נמנו בנו היה רובר השלישי, רוזן וורמס, נכדו רובר החזק, וניניו אודו ורובר, אשר שניהם שלטו בממלכת פרנקיה המערבית.
אחד מצאצאיו של רובר היה איג קאפה, מלך צרפת, מייסד שושלת המלוכה הצרפתית אשר שלטה בצרפת ברציפות עד 1848, למרות הפסקה קצרה שנגרמה על ידי המהפכה הצרפתית והאימפריה הצרפתית הראשונה. הקו הצעיר שלט בספרד מאז 1700, והמלך הנוכחי פליפה השישי הם צאצאים ישירים שלו.
מוצא אפשרי
רובר היה כנראה בנו של תורינגברט מוורמס, ובכך נכדו של רובר הראשון, דוכס נויסטריה (697-764). לפי תאוריה אחרת הוא היה בנו של רוברט, בנו של תורינגברט. בין אבותיו של רובר היה למברט (665-741), רוזן אסביי, הסבא של המלך הקרולינגי הראשון, פפין הגוץ.
סבתא רבתא-רבא של רובר עשויה להיות הנסיכה קלוטילד (נולדה בערך 670), בתו של תאודריק השלישי, המלך המרובינגי של אוסטרזיה.
בנוסף הוא היה אחיה של ארמנגארד, אשתו של הקיסר לואי החסיד. ואחיהם של קרודגאנג, ארכיבישוף מץ ואב המנזר בלורשוקנקור, מייסד המנזר בלורש.
Ж
היא אות באלפבית הקירילי המייצגת עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, קולי, כמו הצליל ז' במילה "ז'רגון". זוהי האות השביעית באלפבית הבולגרי, האות השמינית באלפבית הרוסי, באלפבית הבלארוסי, באלפבית הסרבי ובאלפבית המקדוני והתשיעית באלפבית האוקראיני. היא נמצאת גם ברוב הווריאנטים של האלפבית הקירילי לשפות שאינן סלאביות, שבהן היא מייצגת את אחד העיצורים הבאים: /ʒ/, /ʐ/, או /dʒ/. באלפבית הקירילי המוקדם, ז'ה הייתה האות השביעית, נקראה זִ'יבאטַה, ולא היה לה ערך מספרי.
מקור צורת האות אינו ידוע. לא קיימות אותיות בצורות דומות באלפבית היווני, באלפבית הלטיני או באלפביתים אחרים מאותה תקופה. ישנו דמיון בין צורת האות לאות הגלגוליתית, שגם היא נקראת ז'יבאטַה, ומייצגת את אותו הצליל. עם זאת, כמו לשאר האותיות של האלפבית הגלגוליתי, לא ידוע מקור האות ז'יבאטַה שבו. אחת האפשרויות היא שמדובר בשילוב של שתי אותיות ש עבריות, כשאחת מהן הפוכה. האות Ш, המייצגת את הגרסה הבלתי-קולית של Ж, היא אחת האותיות הקיריליות שמקורן הישיר הוא האלפבית העברי.
ברוסית נהגית האות כ־/ʐ/. בניגוד להגייה התקנית, חלק מהדוברים הוגים אותה כיום במקרים מסוימים כ־/ʑː/. האות המקבילה באלפבית הפולני היא Ż.
ויקטור פרנקה
אריך ויקטור קרל אוגוסט פרנקה (בגרמנית: Erich Victor Carl August Franke; 21 ביולי 1866 – 7 בספטמבר 1936) היה איש צבא גרמני אשר שימש כמפקד האחרון של השוצטרופה בדרום-מערב אפריקה הגרמנית.
ביוגרפיה
פרנקה נולד בעיירה Zlaté Hory, באזור צ'כיה של ימינו. התגייס לצבא בשנת 1887, והגיע לדרגת "אובר-לוטננט" (Oberleutnant) בחיל ההנדסה. ב-26 במאי 1896 הוא התגייס לשוצטרופה, כוח גרמני שתפקידו היה להגן על המושבות הקולוניאליות של גרמניה. חודש לאחר מכן הוא כבר הפך למושל העיר אומרורו. הוא לקח חלק בדיכוי מרידות של מקומיים, ובין היתר לקח חלק ברצח העם של ההררו והנאמה. הוא הביס את המורדים ליד אומרורו, בעקבות כך הוא זכה לכינוי "גיבור אומרורו", וב-2 בנובמבר 1905 הוענק לו הפור לה מריט בידי וילהלם השני, קיסר גרמניה.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה, ארגן פרנקה מתקפת עונשין מוצלחת על כוח פורטוגזי בדרום-מערב אפריקה הגרמנית. בעקבות כך הועלה לדרגת אוברסט-לוטננט (Oberstleutnant), וקיבל את הפיקוד על כל כוח השוצטרופה של דרום-מערב אפריקה הגרמנית. אולם עקב היתרון המספרי של הבריטים הדרום-אפריקנים והפורטוגזים, ב-12 במאי 1915 נפלה בידי הפולשים ווינדהוק הבירה. הכוחות הגרמניים נדחקו צפונה, וב-1 ביולי נוצחו בידי הצבא הפולש באוטווי (Otavi). בעומדו בפני סכנת כיתור, וכאשר כוח פשיטה דרום-אפריקני בעורפו, נכנע פרנקה, ב-9 ביולי 1915, בקהורב (Khorab), עם 2,166 מחייליו. כמה שבועות אחר כך נפלה כל המושבה בידי צבא דרום אפריקה.
עד סיום המלחמה נכלא פרנקה במחנה שבויים דרום-אפריקני מאולתר. לאחר המלחמה שוחרר. הוא פרש משירות צבאי ונישא למריה דיקמן. הוא סבל ממחלות כרוניות שבהן לקה במהלך שירותו, ונפטר בהמבורג בשנת 1936.
נבואות איש העש
נבואות איש העש (באנגלית: The Mothman Prophecies) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת מותחן אימה פסיכולוגי, שיצא בשנת 2002 על פי ספרו של ג'ון קיל הנושא את אותו השם. בסרט מככבים ריצ'רד גיר, לורה ליני, ויל פאטון ודברה מסינג. הסרט עוסק בתופעת איש העש, יצור שכביכול נראה מספר פעמים באזור פוינט פלזנט שבמערב וירג'יניה בשנים 1967-1966; הוא תואר על ידי מספר אנשים כיצור מכונף בעל עיניים גדולות, בוהקות ואדומות. בסרט מופיע גיר כעיתונאי שחוקר את אגדת איש העש.
תקציר העלילה
העיתונאי ג'ון קליין ניצל בתאונת דרכים בה מתה אשתו מרי מפציעותיה; לפני מותה היא מציירת דמות של איש עש שהופיעה לפניה והובילה לסטייתה מהכביש. ג'ון מתחיל לחקור את מות אשתו. שנתיים מאוחר יותר הוא מאבד את דרכו בכביש במערב וירג'יניה ומגיע אל העיירה פוינט פלזנט. בסיוע השוטרת קוני הוא מגלה כי תושבי העיירה מדווחים בשבועות האחרונים על תופעות על-טבעיות הממוקדות ב"איש העש", אותו הם מתארים כיצור עם כנפיים שמביא לאסונות שונים כשהוא מופיע, או גורם לשמיעת קולות המנבאים אסונות. ג'ון מנסה לחקור לעומק את הסיפור ולנסות להציל את תושבי העיירה, אך מופעל גם על ידי מחשבות ודמיונות אישיים משלו.
ביקורות והכנסות
הסרט קיבל ביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע. באתר "Rotten Tomatoes" הוא דורג עם 53% ביקורות חיוביות מתוך 137 ביקורות. בקופות הקולנוע זכה הסרט להצלחה מסוימת, כך שהרוויח ברחבי העולם מאז יציאתו לאקרנים יותר מ-55 מיליון דולר.
רוחות שוצפות
רוחות שוצפות או רוחות זועמות (באנגלית: Raging Spirits) היא מתקן רכבת הרים המצוי בפארק השעשועים טוקיו דיסניסי באתר הנופש טוקיו דיסני.
תיאור המתקן
על פי "סיפור המסגרת" או ה"תמה" של המתקן, כאשר בוצעו חפירות ארכאולוגיות ועבודות שיקום במקדש שהתגלה בדלתת הנהר האבוד התגלו בחפירות שני פסלי ענק. גילוי הפסלים העיר רוחות מסתוריות שהתגוררו בתוך הפסלים - התוצאה של התעוררות הרוחות - פסל אל המים (פסל לו ראשי נחש רבים) משפריץ מים, ופסל אל האש מוקף להבות.
רכבת ההרים מובילה את המבקרים בין הפסלים וייתר ה"אתרים הארכאולוגים" במקדש, והמבקרים עוברים בין מתזי מים ולהבות קופצות, וכן רכבת ההרים עוברת בלולאה של 360 מעלות לפני שהיא צונחת לבור אפוף קיטור.
מפרט רכבת ההרים זהה למפרט רכבת ההרים במתקן אינדיאנה ג'ונס ומקדש הסכנה המצוי בפארק השעשועים דיסנילנד פריז.
בית ג'לאט
בית ג'לאט המכונה גם בית הקרמיקה, הוא מבנה המצוי בשכונת טלביה בירושלים, ברחוב אלקלעי 8, בפינת רחוב דיזראלי.
היסטוריה
בית ג'לאט נבנה בשנת 1926 על פי תוכניות האדריכל ספירו ח'ורי פתאסיס עבור אליאס ג'לאט ורעייתו קתרין. אליאס ג'לאט היה איש עסקים ערבי נוצרי - קתולי אשר שימש כקונסול כבוד של הונגריה בירושלים, וכנשיא מועדון רוטרי בירושלים.
בשנת 1948, לאחר דרישה של ארגון ההגנה, עזבו בני המשפחה את ביתם ועברו ללבנון. משם היגרו לאנגליה ולארצות הברית.
במהלך מלחמת העצמאות הועבר המבנה לידי מוסד עליית הנוער. במבנה שוכנו ילידי עליית הנוער שהתגוררו קודם לכן במשק שבמוצא, ואשר נאלצו לעזוב את המשק בשל הפגזות צבא ממלכת ירדן. לאחר מלחמת העצמאות עבר המבנה לידי האפוטרופוס על נכסי נפקדים. מוסד עליית הנוער שכן במבנה עד שנות ה-70, ולאחר מכן הושכר המבנה לארגונים שונים. בשנת 2001 הושכרה קומת הקרקע של המבנה למוסד חינוכי של רשת אמי"ת, והקומה השנייה שימשה כאכסניה לבנות. בהמשך העשור הראשון של המאה ה-21 נמכר המבנה ושופץ, והוא שב לשמש כבית מגורים.
תיאור המבנה
המבנה נבנה בפאר רב, קומתו העליונה של המבנה מעוטרת באריחי קרמיקה ארמנית, והמבנה נחשב למבנה הקרמיקה המעוטר ביותר בירושלים. קשת חלונות המבנה וכן פינות המבנה עוטרו בדוגמת אבלק שהייתה אופיינית בבניה הממלוכית. על גגו של המבנה עיטורים שונים ובהם עיטורי פרחים, ואף שיני חומה (השונים ממבנים אחרים בשכונה בצורתם - צורה המדמה פרח, ולא צורה המזכירה את חומות ירושלים).
בשל קשריו העסקיים הרבים של אליאס ג'לאט, הבית, שנבנה כבית ליוואן אופייני (צורת הבנייה האופיינית למבנים ערבים עד אמצע המאה ה-20, והייתה נפוצה ביותר בשכונות טלביה וקטמון), כלל שני חדרי אירוח - בקומה הראשונה היה בית אירוח עבור אליאס ג'לאט, ובקומה שנייה חדר אירוח משפחתי אשר שימש את רעיתו. בשנות ה-60 שימש המבנה לעליית הנוער תחת ניהולו של מר בנציון גבורין ורעייתו אסתר.
דון בלות'
דונלד וירג'יל "דון" בלות' (באנגלית: Donald Virgil "Don" Bluth; נולד ב-13 בספטמבר 1937) הוא אנימטור, במאי, מפיק ותסריטאי אמריקאי. בלות' ידוע כמתחרה העיקרי של חברת וולט דיסני בתקופה שקדמה לרנסאנס של דיסני. הוא ביים סרטי אנימציה כמו סודה של נים (ידוע גם בשם "על קסמים ועכברים" ; 1982), פייבל והחלום האמריקאי (1986), המסע לעמק החלומות (1988), גן עדן לכלבים (1989) ואנסטסיה (1997). בנוסף, מוכר בזכות המעורבות שלו בלייזרדיסק של המשחק "מאורת הדרקון". הוא האח הגדול של המאייר פרד טובי בלות'.
ראשית חייו והשנים בדיסני
בלות' נולד באל פאסו, טקסס, בנם של אמלינה ווירג'יל רונסיל בלות'. סבא רבא שלו היה הלמנה פראט, מנהיג צעיר בכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים. הוא משושלת אנגלית, גרמנית וסקוטית.
כילד באל פאסו, הוא רכב על סוסו לבית הקולנוע בעיר לצפות בסרטי דיסני, מאוחר יותר אמר בלות',. בגיל שש עבר עם משפחתו לפייסון, יוטה, שם הוא גר בחווה המשפחתית. בשנת 1954, בגיל 17, משפחתו עברה לסנטה מוניקה, קליפורניה, היכן שלמד את שנתו האחרונה בתיכון. בלות' למד באוניברסיטת בריגהאם יאנג ביוטה למשך שנה אחת ואחריה התקבל לעבודה בחברת וולט דיסני. הוא התחיל בשנת 1955 כעוזר של ג'ון לונסברי בסרט היפהפייה הנרדמת. בשנת 1957, שנתיים בלבד לאחר שנשכר, עזב את החברה. לאחר מכן בלות' בילה שנתיים וחצי בארגנטינה בשליחות הכנסייה ישו המשיח של קדושי אחרית הימים. הוא חזר לארצות הברית, שם הוא פתח את "תיאטרון האחים בלות'" עם אחיו הצעיר טובי, אף על פי שהוא מדי פעם עבד עבור דיסני.
בלות' חזר למכללה וקיבל תואר בספרות האנגלית בריגהם יאנג. בשנת 1967, הוא חזר לעסוק באנימציה והצטרף לאולפני פילמיישן מבצע תסדיר עבור סדרות כמו The Archies ואחרים. בשנת 1971, הוא חזר לעבוד במשרה מלאה בדיסני שם הוא עבד על רובין הוד, פו הדב וטיגר גם, הרפתקאות ברנרד וביאנקה ובימויים על חברי הדרקון אליוט. המעורבות האחרונה שלו עם חברת דיסני בשנת 1978 הייתה בהפקת הסרט הקצר, "The Small One".
ב-1975, הוא עזב את דיסני מאחר שלדעתו היא נטשה את סגנון האנימציה הקלאסי שלהם. הוא ועמיתיו ג'ון פומרוי (John Pomeroy) וגארי גולדמן (Gary Goldman) החלו לעבודה על סרט קצר הראשון של בלות', "בנג'ו, חתול ערימת העץ"" (Banjo the Woodpile Cat).
ב-2015 הודיע בלות' ביחד עם גולדמן כי לאור הפופולריות של "מאורת הדרקון" ו"מאורת הדרקון 2" בכוונתם ליצור סרט אנימציה מסורתי באורך מלא שימומן מתרומות. בתחילה, היו אמורות התרומות לעבור דרך אתר "kickstarter" אך מהר מאוד הוחלפה כתובת התרומות לאתר "indiegogo". בין האחד ל 7 בנובמבר בערך פרסם בלות' בערוץ היו טיוב שלו סקיצות מהסרט וב-17 בנובמבר וה-24 בנובמבר הופיע בלות' בתוכנית האינטרנט נוסטלג'יה קריטיק, במטרה לגייס תרומות למימון הסרט.
בית אניס ג'מל
היסטוריה
בית ג'מל נבנה בשנת 1934 על ידי אניס ג'מל, ערבי נוצרי אנגליקני עבור משפחתו. ג'מל התגורר בקומה העליונה של המבנה עם רעייתו, טביתה, בת דודתו של השחקן פיטר יוסטינוב. סביב המבנה השתרע גן נרחב.
המשפחה נמלטה מהשכונה בשנת 1948 בעקבות מתקפה של ארגון הלח"י בירושלים, והארגון השתלט על המבנה והפך אותו למפקדתו.
תיאור המבנה
בית ג'מאל הוא מבנה דו-קומתי, שנבנה בפאר רב, בסגנון בנייה מזרחי. חלונות הקומה השנייה של המבנה מקושתים, וכן קשת גדולה מקיפה את הכניסה הראשית למבנה. בשנות ה-50 נבנו בגני המבנה הנרחבים מגרשי טניס.
ג'רום שוטנשטיין
ג'רום (יעקב מאיר חיים הכהן) שוטנשטיין (באנגלית: Jerome Schottenstein; 1926–1992) היה איש עסקים ונדבן יהודי-אמריקאי.
חייו
היה נשוי לג'רלדין, ולהם ארבעה ילדים. בנו ג'יי שוטנשטיין הוא יו"ר ומנכ"ל אמריקן איגל אאוטפיטרס. ביתו סוזן התחתנה עם ג'ון דיימונד, מייסד חברת ביטוח Safe Auto.
על שמו "מרכז ה-cellscan לגילוי מוקדם של הסרטן" באוניברסיטת בר-אילן וכן כולל שוטנשטין בשכונת שערי חסד בירושלים.
כרמאן (פרובינציה)
פרובינציית כרמאן (בפרסית: استان کرمان) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת בדרום איראן, ובירתה כיום היא העיר כרמאן.
שטחה 180,726 קמ"ר. ב-2011 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה 2,938,988 תושבים.
ערים מרכזיות בפרובינציה: כרמאן (בירת הפרובינציה), בם, ג'ירופת, הורמוז, זאראנד, רפסנג'אן.
טרם בוא האסלאם לאיראן, היו רוב תושבי האזור זורואסטרים. קהילה של נוצרים נסטוריאנים הייתה פעילה גם כן. לאחר כיבושי האסלאם, הפכו רוב התושבים למוסלמים, וכיום רובם המכריע משתייך לאסלאם השיעי, אם כי עדיין קיימת שם קהילה זורואסטרית קטנה. במאה ה-19, השתייכו רבים מתושבי האזור לאסכולה השיח'ית, ולאחריה גם לתנועה הבאבית.
גבולות
פרובינציית כרמאן גובלת עם הפרובינציות: סיסתאן ובלוצ'סתאן, הורמוזגאן, פארס, יזד ודרום ח'וראסאן.
נגישות
כרמאן, בירת פרובינציית כרמאן מרוחקת כ-1,250 קילומטרים מבירת איראן, טהראן. ניתן להתנייד בשתי דרכים: לנסוע על כביש 84 ולהחליף לכביש 71 עד טהראן, נסיעה של כעשר וחצי שעות. לחלופין אפשר לטוס משדה התעופה של כרמאן המרוחק ממנה כתשעה קילומטרים, טיסה של כשעה וחצי עד לשדה התעופה על שם האמאם ח'ומייני.
אסונות טבע
ב-26 בדצמבר 2003, בשעה 5:26 (לפי השעון המקומי), רובה של העיר בם, כולל מצודתה, נהרסו ברעידת אדמה. עוצמת הרעידה נאמדה ב־6.6 בסולם ריכטר, ודווח כי 70% ממבני העיר נהרסו. מספר ההרוגים הרשמי עומד על 26,230 איש. בנוסף, דווח על כ־30,000 פצועים. סוכנות הידיעות האיראנית דיווחה כי המצודה חרבה עד היסוד.
ב-1 בדצמבר 2017, פגעה רעידת אדמה בעיר ראוואר (Ravar). האזור נפגע מכמה רעידות אדמה, בעוצמה שנעה בין 4 ל-6.2 בסולם ריכטר.
ב-11 בינואר 2018 טילטלה רעידת אדמה בעוצמה 5.1 בסולם ריכטר את כל פרובינציית כרמאן.
אליזבת, נסיכת הפפאלץ
אליזבת, נסיכת הפפאלץ (בגרמנית: Elisabeth von der Pfalz; 26 בנובמבר 1618 – 11 בפברואר 1680) הייתה בתו השלישית של פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ולאחר מכן מלך בוהמיה (לתקופה קצרה). אליזבת הייתה מלומדת, פילוסופית ואם מנזר. היא מפורסמת בעיקר בזכות התכתבותה עם הפילוסוף הצרפתי רנה דקארט.
ביוגרפיה
הנסיכה אליזבת הייתה בתם השלישית של פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ מבית ויטלסבאך, ושל אליזבת סטיוארט, נסיכת אנגליה וסקוטלנד, בתו של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה. היא נולדה בהיידלברג שבגרמניה, אך בעקבות מלחמת שלושים השנים גלתה עם משפחתה להולנד. הנסיכה הצעירה רכשה ידע נרחב באמנות, שפות, מתמטיקה, פילוסופיה, אסטרונומיה ומדעים.
בין השנים 1636-1633 יועדה להינשא למלך פולין, ולדיסלאב הרביעי. אך הנישואים לא יצאו אל הפועל, בשל סירובה של אליזבת להמיר את דתה מפרוטסטנטיות לקתוליות.
בין הנסיכה לדקארט נוצר קשר מכתבים. ההתכתבות התחילה ב-1643 על ידי אליזבת, בעקבות קריאתה את ספרו הגיונות על הפילוסופיה הראשונית, ונמשכה עד מותו של דקארט ב-1650. חמשת המכתבים הראשונים מבין המצויים בידינו עוסקים בבעיית הגוף־נפש, שלושת הבאים בגאומטריה, והאחרים בפיזיקה, אתיקה, מדיניות, פילוסופיה, וגם בנושאים אישיים יותר. במהלך ההתכתבות הקשר בין השניים הלך והעמיק, מתוך הערכה הדדית. דקארט אף הקדיש לאליזבת את ספריו הבאים, עקרונות הפילוסופיה ורגשות הנפש - כשהאחרון נכתב למענה.
כעשר שנים לאחר מותו של דקארט עברה אליזבת למנזר לותרני בווסטפאליה, ומילאה תפקיד חשוב בהפצת ההגות הקרטזיאנית בגרמניה. היא סיימה את חייה כאם המנזר, ששימש בהנהגתה כמפלט עבור הסובלים מרדיפות דתיות. גם בתפקידה זה המשיכה אליזבת בפעילותה האינטלקטואלית: בין השאר התכתבה קצרות עם הפילוסוף הצרפתי ניקולא מלבראנש, והייתה בקשר עם האלכימאי והרופא פרנסיס ואן הלמונט ועם הפילוסוף הגרמני לייבניץ.
בעיית הגוף נפש
את המכתב הראשון שלחה אליזבת לדקארט במאי 1643, בעקבות קריאת ההגיונות. בהגיונות ביסס דקארט את השקפתו הדואליסטית, לפיה הנפש והגוף הם שני עצמים נבדלים ומובחנים: הנפש היא עצם לא-חומרי וחושב (במובן הרחב - מטיל ספק, שולל, מחייב, מרגיש וכדומה); ואילו הגוף הוא עצם חומרי ולא חושב - כלומר עצם שיש לו רק אורך, גובה, רוחב ויכולת לנוע.
אליזבת שואלת את דקארט כיצד הנפש, בהיותה לא חומרית, יכולה להניע את הגוף. שאלה זו נודעה בהמשך בפילוסופיה כבעיית הגוף-נפש. לשאלה זו התייחס דקארט רק במכתביו (לאליזבת ולאחרים), ולא בספריו. תשובתו של דקארט לא סיפקה את אליזבת, אך יש בה כדי להעמיד באור שלם יותר את תפיסתו של דקארט בנושא.
גאומטריה
בשלושת המכתבים הבאים מבין המצויים בידינו, הציג דקארט לאליזבת את בעיית שלושת המשיקים: מציאת מעגל שהיקפו משיק לשלושה מעגלים אחרים נתונים. אליזבת פתרה את הבעיה לפני דקרט, אם כי הפתרון שלו היה אלגנטי וחסכוני יותר.
ניקולאוס השלישי
ניקולאוס השלישי (בלטינית: Nicolaus III; 1225 – 22 באוגוסט 1280) היה האפיפיור מ-25 בנובמבר 1277 עד מותו.
ראשית חייו
ג 'ובאני ג'אטנו אורסיני נולד בשנת 1225 ברומא, למתאו רוסו אורסיני, והשתייך למשפחת אורסיני המפורסמת. בשנת 1241 הוא מונה לסנאטור רומאי לכל חייו על ידי האפיפיור גרגוריוס התשיעי, ובשנת 1244 מונה לקרדינל ולעוזרו של האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי, ואף ליווה אותו בעת שברח מפני פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1262 הוא מונה לראש האינקוויזיציה, ובשנת 1263 מונה למגן המסדר הפרנציסקני וקלריסה הקדושה.
שלטונו
לאחר מותו של קודמו יוחנן העשרים ואחד, התעכבה בחירת האפיפיור הבאה במשך שמונה חודשים, ורק ב-25 בנובמבר 1277 נבחר ג'ובאני לאפיפיור בשם ניקולאוס השלישי. ניקולאוס היה יריב של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, וניסה לצמצם את השפעתו על איטליה. לכן הוא סירב להמשיך לו את מעמדו כסנאטור רומי, וב-16 בספטמבר 1278, אחרי עשר שנים, ויתר המלך שארל על מעמדו כסנאטור. מעמד זה נלקח לראשונה על ידי האפיפיור עצמו כאזרח פרטי, ולאחר מכן הוחזק בידי אחיו. ניקולאוס גם ניהל משא ומתן קשוח עם רודולף הראשון, מלך גרמניה, והסכים להכתירו כקיסר, רק בעד ויתורו על העיר רוונה והבטחה להחזרת התרומות כבימי לואי החסיד, אולם לבסוף לא יצאה אל הפועל הכתרתו של רודולף כקיסר.
אפילו יותר מאשר הכנסייה והדת, הכוח והמעמד של ביתו של אורסיני היו חשובים לאפיפיור ניקולאוס. הוא דאג בראש ובראשונה להרחבת התהילה והרכוש שלו ושל משפחתו, ואף מינה חמישה מאחייניו לקרדינלים. ב-22 באוגוסט 1280 מת ניקולאוס משבץ, ובמקומו נבחר לאפיפיור מרטינוס הרביעי.
פולקר בופיה
פוֹלקֵר בּוּפִיֶה ׁׁ(בגרמנית: Volker Bouffier; נולד ב-18 בדצמבר 1951) הוא פוליטיקאי גרמני מן המפלגה הנוצרית-דמוקרטית (CDU) אשר מכהן מאז אוגוסט 2010 כראש ממשלת מדינת הסן. מנובמבר 2014 ועד אוקטובר 2015 כיהן בופיה כנשיא הבונדסראט (הבית העליון של הפרלמנט הגרמני) וכסגן נשיא גרמניה. הוא משמש כמנהיג ה-CDU בהסן מאז יולי 2010. עורך דין במקצועו.
ביוגרפיה
בופיה נולד ב-18 בדצמבר 1951 בגיסן, אז גרמניה המערבית לרוברט בופיה (1920–1999), עורך דין ופוליטיקאי מקומי. סבו, רוברט פרדיננד אוגוסט בופיה, ממוצא צרפתי הוגנוטי, עבר משטרסבורג לגיסן בשנת 1906, והיה גם הוא לפוליטיקאי בעיר. פולקר בופיה נבחר לראשונה לפרלמנט המקומי בשנת 1982. כיהן כשר הפנים והספורט בין השנים 1987–1991 ו-1999–2010. נבחר להנהיג את הממשלה בתמיכת ה-CDU והמפלגה הדמוקרטית החופשית בשנת 2010. במסגרת תפקידו בבונדסראט, הוא חבר בוועדת החוץ והביטחון.
בית העלמין בשכונת שערי צדק
עד מלחמת העצמאות היה בית הקברות בהר הזיתים בית הקברות העיקרי של יהודי ירושלים. עם פרוץ המלחמה, הפכה התנועה העברית להר הזיתים למסוכנת בשל מעבר הדרך בשכונות ערביות. עד סוף חודש פברואר 1948 התנהלה קבורה חפוזה מספר פעמים בשבוע בליווי בריטי, אולם לאחר מכן שוב לא התאפשרה התנועה להר הזיתים.
על-מנת לפתור את מצוקת הקבורה, הוקצו בירושלים בתי קברות שהוגדרו כזמניים, כלומר עד שניתן יהיה לחדש את הקבורה בהר הזיתים או בבית קברות ראוי. לחברה קדישא העיקרית של ירושלים, "קהילת ירושלים", הוקצו מספר שטחים שהוגדרו זמניים ברחבי העיר המערבית. הגדול שבהם היה בית הקברות סנהדריה, בו קברו עד בוקר ה-19 במאי 1948 כאשר השטח הפך למסוכן עקב ירי מן הצד הערבי. החל מיום 24 במאי 1948 החלה הקבורה בבית העלמין שייח' באדר, בשטח שאותר בתחום המחצבה הנטושה של שייח' באדר.
לשאר שתים עשרה חברות הקדישא העדתיות שפעלו בירושלים עד הפסקת הקבורה בהר הזיתים לא היו שטחי קבורה והם שבתו מפעולה עד לתחילת הקבורה בהר המנוחות. למרות חוסר הרישיון החליטה "חברה קדישא הראשית והכללית" (פרושים), שקודם לפרוץ המלחמה הייתה הגדולה והפעילה מבין החברות קדישא בירושלים, לפתוח חלקת קבורה חדשה בשטח קטן שהוקצה לה בשולי חצר בית החולים "שערי צדק".
החל מקיץ 1948 ועד קיץ 1951 נטמנו בחלקה זו כמה עשרות נפטרים, רובם יהודים חרדים שמתו מוות טבעי. חלק מהקבורים במקום הועברו לבתי קברות אחרים, אולם עד ימינו נשארו מספר קברים במקום. מאז אין במקום קבורה מסודרת, אם כי מעת לעת נטמנו בחלקה נפטרים נוספים.
רחוב קטן על שמו של ד"ר משה וולך נמצא בסמוך אל בית הקברות.
בבית העלמין קבורים בין השאר:
זמן של מספרים
זמן של מספרים הוא שיר של ברי סחרוף. סחרוף הלחין את השיר, ואת מילותיו כתב עם עמיר לב. השיר יצא לאור כסינגל השני מאלבומו של סחרוף "אתה נמצא כאן", שיצא לאור ב־2011.
ביקורת
תימורה לסינגר כתבה ב־ynet שבאלבום יש אופטימיות, וציינה את השיר כדוגמה ל"שרטוט כמיהה שאינה תאורטית – לחדול מהנדודים ולחזור כבר הביתה". מבחינה מוזיקלית כתבה שהשיר "עתיר חום אקורודיוני של אסף תלמודי". על שירי האלבום כתבה שהם.
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לשיר ציון של 5 מתוך 5. הוא עסק במילות השיר:. מבחינה מוזיקלית הוא כתב שבשיר יש אלמנטים של מוזיקת עולם ש"מגיעים אל הרוק של ברי סחרוף". הוא הוסיף שהעיבוד וההפקה המוזיקלית שולחים את השיר ל"מוטיבים משירת הפיוט המקומית". לסיכום כתב:.
הצלחה
הסינגל הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד רשת ג' ב־17 במרץ 2011, זכה להצלחה גדולה וצעד 13 שבועות, עד 30 ביוני 2011, אז יצא מהמצעד. שבועיים עמד בראש המצעד, החל מ־12 במאי 2011. במצעד הפזמונים העברי השנתי (תשע"א) של התחנה הוא דורג במקום ה־22. במצעד השנתי של גלגלצ הוא דורג במקום ה־23.
גוגל (מנוע חיפוש)
גוגל (Google) הוא מנוע חיפוש, הנמצא בבעלות חברת Google. זהו מנוע החיפוש הפופולרי ביותר באינטרנט ואתר האינטרנט הגדול בעולם. מדי יום הוא זוכה למאות מיליוני מבקרים השולחים אליו כ־3 מיליארדי בקשות למציאת תוכן באתרי אינטרנט. המנוע פותח במקור על ידי לארי פייג' וסרגיי ברין במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 1997 ומשמש כדף הבית של חברת "גוגל".
רקע
מנוע חיפוש הוא תוכנה המשמשת לחיפוש פריטי מידע במאגר מידע גדול. היישום הנפוץ ביותר של מנועי חיפוש הוא חיפוש דפים ברשת האינטרנט, אך קיימים גם מנועי חיפוש שמטרתם לחפש במאגרי מידע הנמצאים באופן מקומי במחשב.
מנועי חיפוש פותחו החל משנת 1990.
בשנת 1994 יצא לשוק WebCrawler, מנוע חיפוש שהיה הראשון ששילב חיפוש בטקסט שבגוף האתרים ולא רק בכותרות האתרים. מנוע החיפוש המסחרי הגדול של התקופה היה לייקוס, שפותח על ידי מייקל מלודין מאוניברסיטת קרנגי מלון. בעקבות הצלחתו של לייקוס פותחו מנועי חיפוש נוספים. מנועי חיפוש באינטרנט נבחנים על ידי הגולשים לפי איכות התוצאות שהם מספקים. בהתאם לכך, מאז שנת 2001 שולט מנוע החיפוש גוגל בשוק מנועי החיפוש.
מנועי החיפוש סורקים את רשת האינטרנט בחיפוש אחר דפים באמצעות שימוש בזחלן אינטרנט. הזחלן מעביר עותקים של הדפים שנסרקו למנוע האינדקס לצורך פירוק הדף למרכיביו ובניית מאגר מידע של תוכן הדפים. בעת ביצוע חיפוש נשלחת שאילתה למאגר המידע, והמידע המתקבל כפלט מוצג למשתמש על פי מידת הרלוונטיות שלו כתוצאת החיפוש.
היסטוריה
בשנת 2001 מנוע החיפוש של גוגל החל לפעול לציבור הרחב. חדשנותו הייתה בדירוג דפי האינטרנט שהוא מציג לפי חשיבותם באמצעות חישוב המתבסס על כמות הדפים המקשרים אליהם וחשיבותם של הדפים המקשרים.
מנוע החיפוש פותח בשנת 1996 כפרויקט מחקר על ידי לארי פייג' וסרגיי ברין, דוקטורנטים למדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד.
בניסיון למצוא נושא לעבודת הדוקטורט שלו, שקל פייג' לחקור את המאפיינים המתמטיים של הרשת העולמית כדי להציג את מבנה הקישורים שלה בצורה גרפית. לצורך כך בנה פייג' זחלן שנקרא BackRub שסרק את הקישורים בין אתרים. זמן קצר לאחר מכן הצטרף ברין לפרויקט, ובמרץ 1996 החל הזחלן לסרוק את רשת האינטרנט תוך שהוא מתייחס לעמוד האישי של פייג' בתור נקודת המוצא שלו. האלגוריתם נבנה בצורה כזו שעבור אתר אינטרנט כלשהו המוגש כקלט מתקבלת רשימת אתרי אינטרנט המקושרים ממנו. כדי לנתח את המידע ולהציג את האתרים על פי חשיבותם פיתחו פייג' וברין את אלגוריתם PageRank. השניים גילו כי מנוע חיפוש המבוסס על אלגוריתם ייתן תוצאות טובות יותר ממנועי החיפוש הקיימים.
בסתיו 1997 ברין ופייג' החליטו לשנות את שמו של מנוע החיפוש החדש אך התקשו במציאת שם קליט שעדיין לא היה בשימוש. פייג' פנה לחברו למשרד, שון אנדרסון, והוא העלה את הרעיון לשם "גוגולפלקס", כלומר מספר עצום. פייג' הציע לקצר את השם ל"גוגול". כשהקליד אנדרסון את השם החדש במחשב, הוא טעה באיות כך שרשם google במקום googol. התברר שבניגוד לגוגול, גוגל עדיין לא היה תפוס. באותה שנה מנוע החיפוש נפתח לשימוש פנימי לסטודנטים, לסגל ההוראה ולמנהלים תחת הדומיין של סטאנפורד, בכתובת google.stanford.edu.
במרץ 1998 נפגשו פייג' וברין עם פול מלהרטי, אחד ממייסדי מנוע החיפוש "אלטה ויסטה". הם ניסו לשכנעו שמנוע החיפוש שפיתח הולך ומתיישן וגוגל זהו מנוע החיפוש העתידי. הם ניסו למכור את שיטת "PageRank" תמורת פחות ממיליון דולר. לאחר כמה שבועות הודיע מלהרטי שאלטה ויסטה לא מעוניינת בהצעתם. גם חברות מנועי חיפוש אחרות לא הסכימו לקנות את השיטה, הם לא ראו בה חשיבות ועדיפות על שיטות אחרות, אך ברין ופייג' היו נחושים בדעתם להמשיך לפתח את גוגל ולמצוא לו ביסוס כלכלי. באוגוסט 1998 הם נפגשו עם אנדי בכלשהיים, גאון מחשבים ומשקיע אגדי בשורה של חברות. לאחר שיחה עם השניים הבין בכלשהיים שלרעיון יש פוטנציאל ורשם צ'ק על מאה אלף דולר שעבר לחשבון הבנק של חברת גוגל שהקים הצמד.
ב־1999 ברין ופייג' עברו למשרדים ביוניברסיטי אבניו במרכז העיר פאלו אלטו. מספר השאילתות הנכנסות במנוע החיפוש הגיע למאה אלף ביום וזאת כתוצאה משמועות שעברו מפה לאוזן, הודעות דוא"ל ומסרים מיידיים. לטענתם, המטרה הייתה לספק לעולם איכות טובה יותר וחיפוש משופר. הם העסיקו יותר עובדים והציעו עוד שרתים על מנת להגדיל את המערכת. החזון העיקרי של החברה היה לארגן את המידע העולמי ולהפוך אותו לאוניברסלי, נגיש ושימושי.
במשך השנים הבאות חברת גוגל התרחבה הן מבחינת העובדים והן מבחינת חומרת מחשבים שיכלו להכיל את כמות החיפושים הגדולה.
עד 2003 עשרות מיליוני אנשים כבר חיפשו מדי יום בגוגל בשפות האם שלהם, לאחר בחירה מתוך רשימה של כמעט מאה שפות זמינות. אנשי מקצוע רבים ומגוונים השתמשו בגוגל לצורכיהם, בהם משקיעים, עורכי דין, סופרים, אנשי ממשל וכדומה.
מאפייני מנוע החיפוש
לכבוד אירועים מיוחדים כגון חגים או ימי הולדת של אנשים מפורסמים, מוחלף הלוגו של גוגל בראש עמוד החיפוש למשך יממה, לכזה שיש בו שילוב של אלמנטים גרפיים שונים הקשורים לאותו אירוע. סמלילים אלה ידועים בכינוי "גוגל דודלס" (Google Doodles) ובעברית: שרבוט גוגל.
בנוסף לחיפוש דפי אינטרנט, גוגל מאפשר לחפש תוכן באתרים ספציפיים, לחפש את כל הדפים המקשרים לדף מסוים, להיכנס באופן אוטומטי לתוצאת החיפוש הראשונה שתימצא, ולבצע פעולות מתמטיות.
בין השירותים הנוספים של גוגל, המתבססים על מנוע החיפוש שלה, נכללים:
תוצאות החיפוש
תוצאות החיפוש מוצגות על פי סדר החשיבות שנקבע להן באמצעות אלגוריתם הסריקה. מנוע החיפוש אינו מכיל תכונות לשוניות לחיפוש מילה והטיותיה אך הוא מכיל אפשרויות להצגת חיפוש נפוץ יותר. אם קיימת מילה דומה בעלת איות נפוץ יותר יציג מנוע החיפוש אפשרות לחיפוש חדש המכיל את האיות הזה. בנוסף לאפשרות לצפות בקישור ישיר לאתר, ניתן לצפות בגרסת המטמון השמורה שלו, לבצע חיפוש לדפים דומים ולתרגם אותו באופן אוטומטי באמצעות גוגל תרגום. כל האתרים המופיעים בתוצאות החיפוש עוברים סינון באמצעות כלי אבטחת מידע המתריעים בפני המשתמש על אתרים המכילים תוכנות זדוניות. ועוד אפשרויות שונות בקשר לתוצאות לא רצויות במנוע החיפוש.
בשנת 2009 השיקה גוגל שירות חדש, SearchWiki, המאפשר לגולשים לדרג את רלוונטיות תוצאות החיפוש שלהם. באמצעות כפתורים שהתווספו ליד תוצאות החיפוש ניתן להקפיץ לראש הדירוג תוצאות מסוימות כך שיוצגו ראשונות בחיפושים הבאים או להסיר אותן כך שלא יופיעו כלל. ניתן גם להוסיף הערות לתוצאות חיפוש מסוימות ולחלוק אותן עם משתמשי גוגל אחרים.
בסוף שנת 2010 הוסיפה גוגל למנוע החיפוש שלה באנגלית ובמרץ 2011 למנוע החיפוש בעברית את אפשרות ה־Instant Preview, זכוכית מגדלת שמופיעה לצד תוצאות החיפוש, ועל ידי לחיצה על סמל הזכוכית מגדלת המופיע בצד כל תוצאת חיפוש, נפתח תמונת תצוגה מקדימה של דף התוצאה. המאפשרת לראות את האתר באופן שגולש יכול להתרשם מהתוצאה לפני המעבר לדף, ובכך נותנת לו אופציה נוספת לבחור את התוצאה הרצויה.
אופציה נוספת - Google Instant, מאפשרת למשתמש לצפות בדף תוצאות חיפוש, המשתנה באופן דינאמי תוך כדי הקלדת שאילתת החיפוש בהתאם למחרוזת המופיעה בתיבת החיפוש בכל רגע נתון.
ב־31 במרץ 2011 הכריזה גוגל על שירות חברתי חדש בשם גוגל+ המופיע בתוצאות החיפוש. השירות, שהורחב והפך לרשת חברתית בפני עצמה, הושק ונפתח לציבור בצורה מדורגת ב־28 ביוני 2011.
יותר מזל משכל
"יותר מזל משכל" (באנגלית: "I'm feeling Lucky") היא אפשרות הניתנת בחלון חיפוש המידע. כאשר המשתמש כותב את טקסט השאילתה לחיפוש ולוחץ על הכפתור "יותר מזל משכל", הדפדפן עובר אוטומטית לתוצאה הראשונה בחיפוש. קיימת סברה שגוגל מפסידה מדי שנה עקב אפשרות זו כ־110 מיליון דולר. זאת כיוון שבאמצעות כלי זה, המשתמש עוקף את עמוד התוצאות שבו מופיעות הפרסומות. הסברה הזו היא לא נכונה שכן גוגל הצהירו בעבר שלא יכניסו אפשרות שתגרום להם להפסדים בסדרי גודל כאלה.
אלגוריתם החיפוש
חברת גוגל אינה חושפת מהו אלגוריתם החיפוש. בעבר, מנוע החיפוש היה מבוסס על אלגוריתם הנקרא PageRank. האלגוריתם מחשב עבור כל דף אינטרנט את מידת החשיבות שלו ומציג אותו בדירוג תוצאות החיפוש בהתאם. דירוג של דף נקבע על פי כמות הדפים שמקשרים אליו וחשיבותם של הדפים המקשרים. כלומר, אם דפים רבים מקשרים אל דף מסוים האלגוריתם קובע את מידת החשיבות של דפים אלה ומדרג את הדף על פי מידת חשיבותם. הדירוג מתבצע על סקאלה לוגריתמית עם ערכים בין 1 ל־10 ומושפע מגורמים נוספים כגון כמות הכניסות לדף והופעה של מילים רלוונטיות נוספות.
האלגוריתם נכתב על ידי לארי פייג' וסרגיי ברין במסגרת מחקר שערכו באוניברסיטת סטנפורד.
בשנת 1998 השניים הציגו אבטיפוס למנוע החיפוש, שנקרא BackRub.
האלגוריתם רשום כפטנט השייך לאוניברסיטת סטנפורד והשם PageRank הוא סימן מסחרי של חברת גוגל. גוגל חתמה על חוזה עם אוניברסיטת סטנפורד המאפשר לה שימוש בלעדי באלגוריתם תמורת 1.8 מיליון מניות של החברה.
בזמן הסריקה מבצע מנוע החיפוש הטמנה של הדפים שהוא סורק. בנוסף לדפי HTML רגילים מתבצעות סריקה והטמנה של קובצי DOC ,PDF ,XLS וסוגים נוספים המומרים בדרך כלל לפורמט HTML.
בפברואר 2011 נערך שינוי באלגוריתם החיפוש, שקיבל את הכינוי "גוגל פנדה". השינוי נועד להפחית את דירוגם של אתרים באיכות תוכן נמוכה ולנסות להסיר ממנוע החיפוש אתרי חוות תוכן (בין השאר בעקבות תלונות על תוצאות חיפוש המכילות אתרים באיכות תוכן נמוכה) ובהתאמה העלאתם לדירוג גבוה של אתרים באיכות תוכן גבוהה. השינוי גרם לעלייה בדירוג של אתרי חדשות ואתרי רשתות חברתיות וירידה בדירוג של אתרים המכילים כמויות גדולות של פרסום ומאמרי קידום בעלי תוכן ירוד. מעריכים שהשינוי השפיע על כ־12% מתוצאות החיפוש בגוגל.
באפריל 2012 נערך שינוי נוסף באלגוריתם החיפוש שקיבל את השם "גוגל פינגווין". העדכון נועד להפחית את דירוגם של אתרים המפרים את הנחיות גוגל למנהלי אתרים על ידי תמרון כמות הקישורים המפנים לאתר בשיטות שהוגדרו על ידי גוגל כשיטות קידום כובע שחור. מעריכים שהשינוי השפיע על כ־3% מתוצאות החיפוש בגוגל. אחד הדברים שנפגעו במיוחד שמסגרת עדכון זה היו קישורי ביטוי מדויק וקישורי פוטר רוחביים שהיו נפוצים בשימוש עד עדכון זה.
תפוצה
מנוע החיפוש של גוגל הוא הפופולרי ביותר מבין מנועי החיפוש ברחבי העולם, עם נתח שימוש כולל של 87%, ולמעלה מ־94 אחוזים בישראל. לשם השוואה, מנוע החיפוש בינג של חברת מיקרוסופט תופס נתח שוק של 3.9% ברחבי העולם ובישראל 1.8% בלבד. פופולריותו הצמיחה את הביטוי גיגול, שמשמעותו הכללית היא חיפוש מידע באינטרנט, לאו דווקא באמצעות מנוע החיפוש של "גוגל".
בנוסף, מנוע החיפוש המשמש גם כדף הבית של חברת גוגל הוא דף האינטרנט הנצפה ביותר בעולם.
תוכניות לעתיד
השאיפה לעתיד היא שהחיפוש יוכל להיות הרבה יותר ממוקד: אם היום רושמים במנוע החיפוש מילים כלליות ומקבלים אלפים עד מיליונים של תוצאות, בעתיד יהיה אפשר לרשום שאלה מדויקת ולקבל תשובה מדויקת ומושלמת, כלומר תשובה שמתאימה להקשר ולכוונה של השאלה הנשאלת, ודיוק זה מתבסס על הידיעה מי הוא המשתמש ולמה הוא שואל. החיפוש יהיה עם זיכרון מושלם, יזהה חיפוש חדש או שיחזור דבר שכבר נמצא קודם ויביא תוצאות המותאמות באופן אישי למשתמש לפי העדפותיו ורצונותיו. כך למשל, אדם אשר מתעניין בפוליטיקה וירשום "מצרים" בגוגל, יקבל תוצאות הכוללות את המהומות במצרים. לעומת זאת, אדם אשר מתעניין בטיולים וירשום "מצרים" בגוגל, יקבל מידע הכולל אטרקציות, מלונות ועוד. גוגל החלה בתהליך זה על ידי שמירת היסטוריית החיפושים של המשתמש.
תוצאות החיפוש בעתיד יגיעו בצורה הרלוונטית ביותר לחיפוש, החל מקובץ וידאו/אודיו או טקסט, דו"חות או סיכום הדעות והמגמות ועד המלצה לפנות לאדם מסוים כדי לקבל תשובה לשאלה במקום לקרוא עליה מסמכים. זהו מנוע הדומה יותר למתווך אינטליגנטי וכדי להגיע אליו צריך לעשות מעבר מחיפוש ברשת המחשבים לחיפוש נרחב יותר בשלל מכשירים, דבר אשר החל כבר במכשירים הסלולריים ומחשבי כף יד וצפוי להמשיך להתפתח עד שהחיפוש יובנה אל תוך כל מכשיר דיגיטלי הנוגע לחיינו ובעתיד יוצמד לכל דבר בעל ערך תגית אלקטרונית זעירה שנוכל לאתר אותם בעזרתה. (חפצים, חיות ואפילו אנשים). כל דבר שאיבדת תוכל למצוא באמצעות השבב וגוגל.
התחלה של רשת חכמה כזו מופיעה בחיפוש הקולי של גוגל (search by voice). זהו מותג של גוגל אשר מאפשר לחפש בגוגל על ידי אמירת מילות החיפוש במקום להקליד אותן. החיפוש לפי קול קיים כאפליקציה במכשירי אייפון ואנדרואיד ומקצר תהליך וזמן החיפוש. ב־14 ביולי 2011 גוגל הודיעה על כוונתה להשיק את המוצר וימים ספורים לאחר מכן הוא יצא לשוק. החיפוש הקולי קיים ב־24 שפות, בהן ערבית ועברית שהן התוספות החדשות ביותר.
מדד גוגל
"מדד גוגל" (או "מבחן גוגל") הוא קנה־מידה הקרוי על שם מנוע החיפוש ומשמש למדידת תפוצתו של מושג מסוים בדפי האינטרנט שמציג "גוגל", כמשקף את תפוצתו של המושג בציבור. מיקומו של מושג במדד נקבע על פי כמות התוצאות שמחזיר מנוע החיפוש בעת חיפוש המושג; מיקומו של אתר במדד נקבע על פי המקום שלו ביחס לאתרים אחרים בדף תוצאות החיפוש.
מדד גוגל מאפשר לקבל מושג על הפופולריות של מונח מסוים אך לא על נכונותו; מאחר שהמדד נותן מושג לגבי תפוצת המונח באינטרנט תינתן בו עדיפות למונח שגוי אך נפוץ לעומת המונח הנכון והנפוץ פחות. באופן דומה, בשל אופן ההפעלה של אלגוריתם החיפוש, מונחים אקטואליים יקבלו עדיפות על פני מונחים ישנים יותר.
פרסום במנוע חיפוש
חברת גוגל מציעה למפרסמים שיטה בשם אדוורדס (AdWords), המאפשרת לפרסם מוצרים ושירותים רלוונטיים בין משתמשים של מנוע החיפוש. שיטה זו נותנת למפרסמים פוטנציאליים של חברת גוגל, למקם את הקישורים הפרסומיים שלהם בעמוד יחד עם תוצאות החיפוש שהתקבלו למשתמש למילות חיפוש שהוא כתב. כלומר, כאשר משתמש לוחץ על כפתור החיפוש, יחד עם שאר התוצאות הוא מקבל גם הודעות פרסום הנאספות על ידי אדוורדס, שבאופן מלא או חלקי מתאימות למילות החיפוש שכתב משתמש. אדוורדס מיועדת למנוע מצב שבו מפרסמים יוכלו לפרסם מוצרים ושירותים שלהם בתוצאות החיפוש הלא קשורים להודעותיהם. כך למשל, אם משתמש מחפש מתכון למרק, אז הוא לא יכול לקבל בין תוצאות החיפוש פרסום של חנות חלקי חילוף לרכב.
לפי השיטה של גוגל, מחירי הפרסום תלויים בהקלקה. כלומר, מפרסם משלם רק עבור הקלקה על פרסומו על ידי משתמש. בנוסף לכך, כדי לאפשר למפרסמים לבדוק את האפקטיביות של פרסומותיהם, גוגל הציעה שיטה בשם גוגל אנליטיקס (Google Analytics), אשר נותנת אפשרות לכל מפרסמים, באופן יומיומי ובחינם, לבדוק מידע לגבי הפרסומות שלהם, כמו מספר הקלקות על הפרסום, מכירות והתאמה למילות חיפוש שבחר המפרסם.
הפצצת גוגל
כיוון שאלגוריתם החיפוש של גוגל הוא סודי בחלקו, לא ידוע מהם הגורמים המדויקים המשפיעים על הדירוג. עם זאת ידוע שכאשר דפים רבים מפנים לאתר מסוים באמצעות טקסט אחיד, יציג גוגל את האתר הזה בתגובה לחיפוש של טקסט אחיד זה, אף אם הטקסט אינו מופיע באתר עצמו. תופעה זו פורסמה לראשונה על ידי אדם מאתס, במאמר שפרסם ב־6 באפריל 1999, ובו נטבע המושג "הפצצת גוגל" (Google bombing). מאתס גילה שחיפוש המילים "internet rockstar" נותן כתוצאה ראשונה טקסט על הזמר בן בראון, אף שהטקסט המבוקש לא מופיע באתר עצמו. התופעה קרתה, כנראה, עוד קודם לכן, כאשר התגלה שחיפוש בגוגל של הביטוי "more evil than Satan" מוביל לאתר של מיקרוסופט.
דוגמה להפצצת גוגל בלתי־מכוונת היא חיפוש הביטוי "click here" ("לחצו כאן"), שבעבר, התוצאה הראשונה שהוא היה נותן היא אתר הבית של אדובי אקרובט. הביטוי "click here" כמעט ואינו מופיע באתר, אך כמעט כל אתר המחזיק קובצי PDF, מזמין את קוראיו להוריד את תוכנת Adobe Reader מהקישורית "Click Here".
בישראל התקיימה תחרות להפצצת גוגל שהוביל האתר nrg מעריב, בשם "לתור מוטור". מטרת התחרות הייתה "לעודד מעשים של הפצצת גוגל למען הבנה טובה יותר של האמצעים שבהם ניתן לתמרן את מנוע החיפוש החשוב הזה ופענוח דרכי עבודתו". בעת פתיחת התחרות ב־28 בדצמבר 2004 לא הניב חיפוש המילים "לתור מוטור" אף תוצאה ובסוף התחרות ב־29 בפברואר 2005 הציג מנוע החיפוש כ־211,000 אתרים הכוללים את הביטוי.
רבות מההפצצות שהתפרסמו במהלך השנים, נעלמו מראש תוצאות החיפוש. יש התולים זאת בשינוי האלגוריתם של גוגל, כך שהוא יתעלם מהפצצות, ויש אומרים שמדובר בהסרה ידנית של הדפים מהאתרים שהשתתפו בתחרות אחרי סיומה ושבירת רשת הקישורים הצולבים כתוצאה מהסרה זו. הפצצות גוגל חדשות, כמו הודעה על חרם צרכנים בחיפוש שם החברה ישראייר, הצליחו להתברג במקומות הראשונים בחיפוש.
הפצצה נוספת שבוצעה בידי ישראלים בשנת 2007 גרמה לכך שהתוצאה הראשונה בחיפוש הביטוי 'כישלון חרוץ' היה עמוד קורות החיים של ראש הממשלה אהוד אולמרט.
ביקורת כלפי גוגל
מרכזיותה של החברה בשוק האינטרנט העולמי הוביל לביקורת על החברה בשלל נושאים, בין היתר בענייני פרטיות, זכויות יוצרים וצנזורה. כך בנושא הפרטיות למשל, המידע הרב הנגיש לגוגל על אנשים רבים ברחבי העולם, הוא חסר תקדים בכמותו ובהיקפו. המידע משמש את גוגל להצגת פרסומות מותאמות למשתמש ולמיקסום רווחיה מפרסום. הרווחים הגדולים מפרסום הם אלו שמאפשרים לגוגל להציע את שירותיה בחינם למשתמשים הפרטיים ולאסוף עליהם מידע רב בנוסף חלק מהמידע הנאסף על ידי גוגל הוא היסטוריית החיפושים של המשתמשים שיכול לגרום לבועת הפילטר.
לגבי הצנזורה, ביקורת חריפה כלפי גוגל נשמעה על שיתוף הפעולה שלה עם צנזורת האינטרנט בסין. מנוע החיפוש אינו מציג תוצאות שאינן מאושרות על ידי הצנזורה בסין עם זאת, גוגל מפעילה שדלנות בארצות הברית במטרה למנוע ממדינות לצנזר את האינטרנט.
ביקורת נוספת כלפי גוגל הושמעה כאשר התגלה שמנוע החיפוש משתמש בעוגיות ארוכות־טווח. העוגיות מאפשרות לגוגל לשמור מידע על זהות המשתמש, העדפותיו והיסטוריית החיפוש שלו. תוקף העוגיות הוגבל בתחילה לשנת 2036, אך לאחר הביקורת הודיעה גוגל שתגביל את משך פעולת העוגיות לשנתיים ותצנזר מידע אישי לאחר תאריך זה גוגל מוחקת את כתובות ה־IP של החיפושים שביצעו משתמשים לאחר תשעה חודשים ותוכן עוגיות לאחר שנה וחצי.
זכויות יוצרים
על פי דיני זכויות היוצרים, קישור שנעשה ביודעין לאתר המפר זכויות יוצרים עלול להיחשב להפרה תורמת של הזכויות. כמנוע חיפוש, מקשרת גוגל לאתרים שנסרקו על ידי המנוע שלה מבלי להתחשב בתוכנם. כדי ליהנות מחסינות משפטית במדינות רבות, ובהן ארצות הברית ומדינות האיחוד האירופי, על מנוע החיפוש למלא אחרי נוהל "הודעה והסרה", שלפיו, בהתקבל הודעה על תוצאת קישור החשודה כקישור לאתר מפר, על מנוע החיפוש להסיר את הקישור.
לאחר שהסירה קישורים החשודים כהפרת זכויות של אתר הסיינטולוגיה ספגה גוגל ביקורת מפעילים בתחום חופש הביטוי, על כך שהיא מצנזרת את תוצאות החיפוש שלה. במקרים של הסרת קישורים בחשד להפרת זכויות מציגה גוגל הודעה המציינת שתוכן כלשהו הוסר מחשש להפרת זכויות יוצרים. בנוסף, מעבירה גוגל את תוכן המכתב לגורם נייטרלי, כדי שיחליט אם לפרסם אותו.
ביקורת נוספת כלפי גוגל היא שמנוע החיפוש של גוגל מציג בתוצאות החיפוש תמצית מהאתר, שלעיתים מייתרת את הצורך בגלישה לאתר, התנהגות שפוגעת בבעלי האתר שייצר את התוכן.
בפסק הדין .Field v. Google, Inc קבע בית משפט פדרלי במדינת נבדה כי גרסת המטמון שמחזיקה גוגל אינה מהווה הפרה של זכויות יוצרים. במקרה אחר, פנה עיתון הניו יורק טיימס לגוגל בבקשה להסיר עותקים של דפי ארכיון של העיתון מגרסת המטמון. גוגל מאפשרת למנהלי אתרים למנוע מהזחלן שלה לשמור גרסת מטמון של דפים באמצעות שימוש בקובץ Robots.txt.
בינואר 2021 חתמה גוגל על הסכם תקדימי מול נציגות של כלי התקשורת של צרפת, לפיו תשלם גוגל לאתרים אלו על השימוש בתוכן שלהם, זאת לאחר חוקים והנחיות שעודכנו בצרפת ובאיחוד האירופי. על פי הודעת גוגל תשלם לכלי תקשורת במדינה למעלה מ-3 מיליארד דולר במשך 3 השנים הראשונות של ההסכם. במעמד חתימת ההסכם גוגל כבר כוננה הסכמים בסגנון דומה עם למעלה מ-400 כלי תקשורת ברחבי העולם.
הפריה
הפריה (באנגלית: Fertilization) היא תהליך בו נפגשים שני תאי רבייה או תאי מין (הקרויים "גמטות"). בבעלי חיים, תא המין הזכרי קרוי זרע, ותא המין הנקבי קרוי ביצית. שני התאים הללו מתלכדים לתא אחד הקרוי זיגוטה. התהליך מתרחש רק ביצורים המתרבים ברבייה זוויגית (מינית). ביונקים, ההפריה מכונה גם התעברות (מהמילה עובר).
תהליך ההפריה מחייב היווצרות קודמת של תאי מין (תאי זרע ותא ביצה) ובהמשך מתקיים תהליך ההפריה עצמו, מחוץ או בתוך הגוף של הנקבה. בהתאם, השמות לשתי האפשרויות הם הפריה חיצונית או הפריה פנימית.
הזיגוטה הנוצרת בהפריה מתחלקת בחלוקות מיטוטיות. התאים הנוצרים מתמיינים בכמה שלבים לכל הרקמות והאיברים שמרכיבים את היצור הבוגר. אצל היונקים, היצור הנמצא בתהליך הגדילה וההתמיינות קרוי עובר והוא מתפתח בזמן ההיריון ברחם, הנמצא בגופה של הנקבה.
הפריה באדם
בגיל הפיריון של אישה, אחת לתקופת מחזור חודשי מבשיל אחד הזקיקים ומתהווה חור בעטיפה החיצונית שלו. בשלב זה נוזל הזקיק דולף החוצה ותוך כך יוצאת גם הביצית. זהו תהליך ביוץ. הזקיק הופך לגופיף צהוב המפריש הורמונים המשפיעים על רירית הרחם. לאחר הביוץ נודדת הביצית מן השחלה אל החצוצרה, שם היא תפגוש תאי זרע, ורק אחד מהם יפרה אותה. לאחר ההפריה, נודדת הביצית המופרית אל הרחם. השינויים החלים ברירית הרחם בהשפעת הורמוני הגופיף הצהוב מאפשרים את קליטת הביצית המופרית והשתרשותה שם.
יש לציין שלתאי הזרע אין חוש כיוון. הם נודדים בכיוונים אקראיים, ותוך כך גם מתנגשים ביניהם. תא הזרע גם אינו מבחין במכשולים ואפשרות התנועה היחידה שלו היא קדימה. מערכת המין של האשה מלאה חריצים וסדקים, ואחוז גבוה מתאי הזרע נתקעים בתוך חריצים אלה. עצם ההגעה של תא זרע לחצוצרה כרוך בקשיים רבים: הוא חייב לעבור דרך הריר הסמיך המצוי בצוואר הרחם. תא זרע שעבר את מחסום הריר צריך להמשיך ולעבור לכל אורך הרחם ולהגיע בתנועתו האקראית לפתח אחת החצוצרות. אולם, מדי חודש מגיעה ביצית רק לאחת משתי החצוצרות. לכן, הגעה לחצוצרה האחרת היא מהלך סרק. תא זרע שהגיע לחצוצרה המתאימה חייב להמשיך בתנועתו לאורך הצינור. נראה כאילו אין כמעט סיכוי שתא זרע יצליח להגיע אל תא הביצה ולהפרות אותה. התשובה התקבלה במחקרים אשר הראו שתא הזרע, לאורך רובו של המסלול, נדחף קדימה על ידי התכווצויות של שרירי הרחם ושרירי החצוצרה.
בבני אדם, לא כל ההפריות מסתיימות בלידת תינוק בריא. מכל 100 ביציות הנחשפות לתאי זרע, רק ב-85 מתרחשת הפריה. מתוכן, רק 70 מצליחות להישתל ברחם בצורה מוצלחת ולהמשיך להתפתח. גם לאחר שזה מתרחש דברים רבים עלולים להשתבש, ועוברים רבים אינם שורדים את תשעת חודשי ההריון.
הפריה בצמחים בעלי פרחים (מכוסי זרע)
כאשר הנחשון מגיע לשק העובר – מתרחשת "הפריה כפולה": קצה הנחשון, אשר מקורו בגרגר האבקה, מתפרק ומשחרר שני תאי רבייה. אחד מהם מתמזג עם גרעין הביצית ויוצר זיגוטה שתתפתח לעובר הצמח, בעוד שהשני מתמזג עם תא משק העובר, נוצר תא טריפלואידי, שהופך לאחר מכן לרקמת תשמורת (אנדוספרם) שתפקידה להזין את העובר.
השחלה מתפתחת לאחר מכן לפרי, והביצית המופרית מתפתחת לזרע.
יונתן מאיר
יונתן מאיר (Jonatan Meir; נולד ב-1975) הוא פרופסור מן המניין במחלקה למחשבת ישראל על-שם גולדשטיין-גורן באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מחזיק הקתדרה לתולדות יהודי מזרח אירופה ותרבותם ע"ש אנה והארי זינגר. תחום מחקרו הוא ספרות ההשכלה, החסידות והקבלה במאות השמונה עשרה, התשע עשרה והעשרים. משנת 2019 חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
מחקריו
תחום מחקרו הוא היסטוריה יהודית בעת החדשה, תוך דגש על ההשכלה היהודית, החסידות והקבלה במאה העשרים. במחקריו חשף מאיר כתבי יד רבים שלא נידונו קודם, התקין מהדורות ביקורתיות של טקסטים קלאסיים בספרות היהודית החדשה (ובהם 'מגלה טמירין', 'שבחי הבעש"ט' ו'מאורעות צבי'), והאיר על הזיקות בין הספרויות השונות. במחקריו דן רבות בגלגוליו ז'אנר הסאטירה והפארודיה בספרות העברית והיידיש, בספרות השבחים החסידית וביחסים המורכבים בין החסידות להשכלה לאורך המאה התשע עשרה. מחקריו הענפים על הקבלה בעת החדשה (ובכלל זה על ישיבות המקובלים בירושלים, הלל צייטלין, יהודה ליב אשלג, הרב קוק ומקובלים שונים במחצית השנייה של המאה העשרים), פתחו פתח להבנה מחודשת של תחום זה. מחקריו עוסקים רבות בתפר בין היסטוריה, ספרות ופילוסופיה. בין השאר הדפיס מהדורות מזוקקות של כתבי הלל צייטלין, חשף והדפיס הרצאות לא ידועות של גרשם שלום על השבתאות ועל החסידות (כחלק מתוכנית כינוס כתבי שלום וההדרתם מחדש) וכינס את מחקריו של שמואל ורסס על יוסף פרל והשכלת גליציה. בשנים האחרונות מתמקד מאיר בתולדות השבתאות, ביחסים בין תנועת ההשכלה היהודית לתופעות שונות של אזוטריקה ובתולדות חסידות ברסלב (לאור עשרות כתבי יד שנתגלו בשנים האחרונות).