cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אמיל הסקי
קריירה בינלאומית
הסקי זומן לסגל במשחק הראשון של פאביו קאפלו כמאמן נבחרת אנגליה, אך נעדר ממנו עקב פציעה. הוא שיחק בפעם ה-50 עבור נבחרת אנגליה כנגד נבחרת בלארוס ב-15 באוקטובר 2008 במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.
סגנון משחק
הסקי הוא חלוץ קצבי, ואיש מטרה טוב בעזרת חוזקתיו עבור מועדוניו ונבחרת אנגליה. הוא השפיע על המערך של אנגליה עם יכולתו לשחק בכל הצדדים, והוא אף יכול לשחק באחורי הכנף השמאלית. הסקי מקבל ביקורת מהתקשורת על כך שאינו מבקיע מספיק שערים, אף על פי שעיקר תרומתו לקבוצה היא בהחזקת הכדור ועבירה על פני המגנים, והשארת מרחב מאחוריו בשביל שחקן אחר שיבקיע.
חיים אישיים
הסקי היה בן זוגה של קיילי פינסנט, אך עזב אותה ב-2004 וכיום הוא מאורס לצ'נטלה טגואה. ארוסתו וילדיו נשדדו בביתם בהייל שבגריטר מנצ'סטר ביולי 2008, בשעה שהוא היה במהלך אימון. הסקי הוא אב לחמישה ילדים, שלושה מהם מזוגתו לשעבר ושניים מארוסתו הנוכחית.
סטטיסטיקות
נכון ל-24 בדצמבר 2008
C-5 גלקסי
לוקהיד C-5 גלקסי הוא מטוס תובלה צבאי המבצע תובלה אווירית כבדה למרחקים בין-יבשתיים. זהו מטוס התובלה הצבאי הגדול ביותר שהיה אי פעם בשימוש ארצות הברית, ונחשב למטוס הגדול והכבד ביותר בעולם עד להופעתם של האנטונוב 124 והאנטונוב 225. המטוס נועד להוביל מטען חריג בגודלו כמו שני טנקי מערכה או גשרים מתקפלים, או שלושה מסוקי תובלה מסוג CH-47 צ'ינוק. ה-C-5 פותח ועוצב על ידי חברת לוקהיד מרטין. המטוס בשירות בלעדי בחיל האוויר האמריקאי.
ייעוד
C-5, לו כושר העמסה עצום, מספק שירותי תמיכה להגנה הלאומית של ארצות הברית. המטוס יכול לשאת יחידות צבאיות מצוידות (כולל טנקי מערכה) בהתראה קצרה לכל נקודה בעולם, וכך מספק תמיכה המסייעת להמשיך לקיים את הכוח הקרבי.
רקע ושירות
ה-C-5 הראשון יצא מפס הייצור ב-2 במרץ 1968. ב-3 ביוני באותה שנה החל את טיסות המבחן שלו. לאחר השלמת טיסות המבחן המטוס סופק לתשע טייסות בבסיסי חיל האוויר בארצות הברית. ב-1998 החלה תוכנית למודרניזציה של המטוסים (שבאותה עת כבר השלימו 30 שנה בשירות): האוויוניקה בכללה השתפרה, ציוד ניווט ובטיחות שודרג, הוספה מערכת טייס אוטומטי חדשה, מנועים חדשים וחזקים יותר, וכן שיפור כללי במעטפת המטוס, כן נסע, תא טייס ומערכת הדיחוס. הראשון מבין מטוסי ה-C-5M שסיים את שיפורו יצא מהמפעל ב-16 במאי 2006. המטוס החל לשרת במלחמת וייטנאם שם הוביל אספקה וציוד צבאי לחיילים. המטוס המשיך לשרת בכל מלחמות ארצות הברית מאז ועדיין ממשיך לשרת כיום כמטוס אספקה לחיילי ארצות הברית בעיראק.
תאונות וסיכון
המטוס הגדול ותכולתו גם פגיעים במיוחד במשך זמן שהותם באוויר. המטוס החשוף וחסר כלי הנשק מהווה מטרה ברורה לטילי קרקע-אוויר.
ועדת בדיקה ממשלתית
ועדת בדיקה ממשלתית בישראל היא ועדה ציבורית שמוקמת על-פי החלטתו של שר בממשלת ישראל, מכוח סמכותו לפי סעיף 8א לחוק הממשלה, לשם בדיקת נושא בתחום אחריותו. בראש הוועדה יכול שיעמוד כל אדם, עם זאת, כאשר עומד שופט בדימוס, אזי שר המשפטים קובע לגביה, לבקשת השר הממנה את חברי הוועדה ובאישור הממשלה, כי סמכויות מסוימות שלה תורחבנה לכאלה של ועדת חקירה.
התוקף החוקי
סעיף 8א לחוק הממשלה, התשס"א-2001 מגדיר מהי ועדת בדיקה ממשלתית ומפרט מגבלות החלות על ועדה כזו. לפי סעיף זה, סמכויות ועדת החקירה המוענקות לוועדת בדיקה ממשלתית הן הסמכויות המוקנות לוועדת חקירה בסעיפים 9–11 ו-27(ב) לחוק ועדות חקירה, התשכ"ט-1968. סעיפים אלה קובעים את זכויותיהם וחובותיהם של עדים בוועדות חקירה. סעיף 8א אוסר על מינוי אנשים בעלי ניגוד עניינים בתחום עיסוק הוועדה לחברי ועדה, וקובע כי במקרה שהוועדה מוצאת כי יש חשש לביצוע עבירה פלילית היא תיידע את היועץ המשפטי לממשלה. על הוועדה חלות הוראות סעיפים 14 ו-22 לחוק ועדות חקירה, לפיהן כל עדות שנמסרה בפני ועדת הבדיקה לא תשמש ראיה בהליך משפטי, חוץ ממשפט פלילי בשל מסירת אותה עדות, ודו"ח ועדת הבדיקה לא ישמש כראיה בכל הליך משפטי. את תוצאות הבדיקה והמלצות הוועדה אמורה זו להגיש לשר הממנה, והוא מביא אותן לממשלה.
סעיף 8א נוסף לחוק הממשלה בתיקון מס' 2 לחוק, ונכנס לתוקף ביום כניסתו לתוקף של החוק העיקרי, עם כינונה של הממשלה ה-30, ב-28 בפברואר 2003. הצעת החוק להוספתו של סעיף זה הוגשה על ידי חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ובדברי ההסבר לה נאמר:
כתב מינוי
ככל ועדה ציבורית, גם ועדת בדיקה ממשלתית ממונה על ידי שר בממשלת ישראל, אשר מנסח את כתב המינוי של הוועדה. בכתב המינוי מפורטים שמות חברי הוועדה ושם היו"ר - כאמור שופט בדימוס, מטרותיה של הוועדה ולוח הזמנים שבו תפעל הוועדה. דבר זה מעורר, לעיתים, ביקורת ציבורית, שכן חברי הוועדה ומטרותיה ממונים או מוגדרות על ידי גורם שייתכן שיש לו שיקולים זרים או מעורבות מסוימת בליקויים שבעטיים הוקמה הוועדה. ועדות בדיקה ממשלתיות שמקבלות סמכויות של ועדת חקירה ממלכתית על פי סעיפים 9–11 ו-27(ב) לחוק ועדות חקירה זוכות ליוקרה ציבורית רחבה.
ממצאים
כאמור, לפי סעיף 8א לחוק הממשלה, ועדת בדיקה ממשלתית אמורה להגיש את תוצאות הבדיקה והמלצותיה לשר הממנה והוא מביא אותן לממשלה. תפקיד הממשלה הוא ללמוד את הממצאים העובדתיים ולקבל החלטות, על פי הבנתה, לגבי הקשר בין הממצאים להמלצות, אפשרויות הביצוע של ההמלצות והסנקציות הפוליטיות הכרוכות בהתעלמות מהמלצות פומביות.
ועדת זיילר
ועדת זיילר מונתה ב-4 בדצמבר 2005 לבדיקת פעילות משטרת ישראל ופרקליטת המדינה בפרשת האחים פריניאן. בראשה עמד השופט בדימוס ורדי זיילר ועמו היו חברים בוועדה עו"ד נורית שניט, לשעבר פרקליטת מחוז מרכז, וניצב עוזי ברגר, לשעבר ראש אגף חקירות במשטרה. הוועדה שלחה מכתבי אזהרה ל-13 אישים וגופים, בהם המפכ"לים משה קראדי ושלמה אהרונישקי, פרקליטת מחוז הדרום, יסכה ליבוביץ, ומנהל המחלקה לחקירות שוטרים, עו"ד הרצל שפירו, והמליצה להדיח את ניצב משנה יורם לוי ורב פקד רובי גלבוע.
חברי הוועדה הגיעו למסקנה כי המפכ"ל לשעבר, משה קראדי, שיקר בעדותו, ורוב החברים קבעו כי יש לאפשר לו לסיים את כהונתו כמפכ"ל אך לא להאריכה. הוועדה קבעה גם כי ניצב אילן פרנקו לא יוכל להציג את מועמדותו למפכ"ל המשטרה. המפכ"ל לשעבר שלמה אהרונישקי יצא נקי ואף צוין לשבח על תפקודו. סגן ניצב אהרון זרביב הואשם כי פעל באופן בלתי הולם - הוועדה האשימה אותו בדיווח שקר לפרקליטות המדינה כדי לסגור את תיק רצח בוחבוט, למרות שידע לכאורה מיהו הרוצח. היא המליצה לפעול נגדו בהליכים מתאימים ואף לשקול הורדתו בדרגה.
ועדת וינוגרד
הוועדה לבדיקת אירועי המערכה בלבנון 2006 (ועדת וינוגרד) מונתה ב-17 בספטמבר 2006 לבדיקת אירועי מלחמת לבנון השנייה והאירועים שקדמו לה. בראש הוועדה עמד השופט (בדימוס) ד"ר אליהו וינוגרד ועמו היו חברים בוועדה פרופ' רות גביזון, פרופ' יחזקאל דרור, אלוף במיל' מנחם עינן ואלוף במיל' ד"ר חיים נדל. הוועדה חיברה שני דוחות: דו"ח חלקי ודו"ח סופי. הדו"ח החלקי הוגש לממשלה ב-30 באפריל 2007 ונקבע בו כי ראש הממשלה, אהוד אולמרט, שר הביטחון, עמיר פרץ, והרמטכ"ל, דן חלוץ, כשלו במילוי תפקידם, בקבלת החלטות ובניהול המלחמה. עוד נקבע כי שרי הממשלה הצביעו על תוכנית בלי לדעת את טיבה. הדו"ח קבע שההחלטה לצאת למלחמה נעשה באופן מהיר ולא אחראי. הדו"ח הסופי הוגש ב-30 בינואר 2008 ובו הופיע כי הוועדה מצאה כשלים וליקויים רבים בהתנהלות הדרג המדיני והצבאי.
הוועדה קבעה בדו"ח הסופי כי המלחמה הייתה החמצה גדולה עקב העדיפות הצבאית הגדולה של צה"ל מול חזבאללה. עוד ציינה הוועדה בדו"ח את היעדרה של עבודת מטה מסודרת בדרג המדיני. מאידך, הוועדה ציינה לטובה את נכונותם של חיילי צה"ל והקרבתם ואת פעילות חיל האוויר, וכמו כן קבעה כי בעניין החלטת הממשלה לצאת לפעולה צבאית קרקעית ב-9 באוגוסט 2006, ההחלטה הייתה "כמעט הכרחית וכי היא הקנתה לממשלת ישראל גמישות צבאית ומדינית נחוצה" (סעיף 31 בהודעה לעיתונות).
ועדת פיינשטיין
ועדת בדיקה ממשלתית בעניין המחלקה לחקירות שוטרים מונתה על ידי שר המשפטים אמיר אוחנה לבדיקת תפקודה של המחלקה לחקירות שוטרים בפרקליטות המדינה. השר אוחנה הודיע על כוונתו להקים את הוועדה כבר ב-14 ביולי 2019, אך היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט התנגד להקמת הוועדה, והשר אוחנה הסכים עם עמדתו של היועץ מנדלבליט. עם זאת, לאור הבטחה שניתנה על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו לחבר הכנסת גדי יברקן עקב מעברו של יברקן למפלגת הליכוד, היוזמה חודשה. הקמת הוועדה והענקת סמכויות של ועדת חקירה אושרה בהחלטת ממשלה ב-9 בפברואר 2020, על אף התנגדותו של היועץ מנדלבליט. בראש הוועדה היה צריך לעמוד שופט בית המשפט השלום בדימוס הרן פיינשטיין ולצידו פרופ' אברהם דיסקין ופרופ' רינת קיטאי-סנג'רו. בהמשך אותו חודש הורה בג"ץ על הקפאת פעילות הוועדה עד לקבלת הכרעה בעתירות שהוגשו נגד הקמתה. ב-10 בפברואר 2021 בג"ץ קיבל את העתירה שהוגשה נגד הקמת הוועדה וביטל את הקמת הוועדה.
ועדת סטרשנוב
ועדת הבדיקה הממשלתית לנושא רכש הצוללות וכלי השיט. לראש הוועדה מונה השופט בדימוס אמנון סטרשנוב, ולצידו היו גם מפקד חיל הים לשעבר אברהם בן-שושן, וישראלה פרידמן, עובדת לשעבר במינהל הרכש במשרד הביטחון. הוועדה מונתה ב-22 בנובמבר 2020 על ידי שר הביטחון בני גנץ "לבחינת התנהלות מערכת הביטחון וכלל הגורמים שהיו מעורבים בתהליך קבלת ההחלטות שנתקבלו ביחס להליכי הרכש של ספינות המגן סער 6 והצוללות", אך לא אושרה בהחלטת ממשלה, ולא קיבלה סמכויות של ועדת חקירה. בסופו של דבר, התפטרו כל חברי הוועדה ב-22 בדצמבר 2020 בשל מגבלות שהטיל אביחי מנדלבליט על עבודתה.
ועדת וסרקרוג
ועדת הבדיקה הממשלתית למניעת אסונות תוך כדי פעילות מכינות קדם צבאיות. מונתה ב-24 בנובמבר 2020 על ידי צחי הנגבי שר ההתיישבות, שממונה גם על מכינות קדם-צבאיות. בעקבות אסון נחל צפית שהתרחש ב-26 באפריל 2018. בראש הוועדה עומדת השופטת בדימוס שולמית וסרקרוג, לשעבר סגנית נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה, ולצידה האלוף במילואים גרשון הכהן ואבי נעים, לשעבר מנכ״ל משרד ההתיישבות וראש המועצה המקומית בית אריה-עופרים. ב-22 בפברואר 2021 אישרה הממשלה להעניק לוועדה סמכויות מלאות של ועדת חקירה מתוקף סעיף 8א לחוק הממשלה.
ועדת פינקלשטיין
הועדה לבדיקת אירוע בריחת האסירים הביטחוניים מבית הסוהר גלבוע ולהיערכות שירות בתי הסוהר למניעת בריחות אסירים ממתקני כליאה, היא ועדה בראשות הפרקליט הצבאי הראשי לשעבר, השופט בדימוס מנחם פינקלשטיין, לבדיקת המחדלים שהובילו לבריחה מבית הסוהר גלבוע ולמניעת הישנותה. לוועדה ניתנו סמכויות מלאות של ועדת חקירה מתוקף סעיף 8א לחוק הממשלה.
היורשים: עולם מרושע
היורשים: עולם מרושע (באנגלית: Descendants: Wicked World), היא סדרת אנימציה קצרה מבית ערוץ דיסני המשודרת בארצות הברית החל מה-18 בספטמבר 2015. סדרה זו היא ספין אוף לסרט היורשים ובה מככבים: דאב קמרון, קמרון בויס, בובו סטיוארט, סופיה קרסון, מיטשל הופ, שרה ג'פרי, דיאן דואן, בראנה דאמיקו, ידידיה גודקר, אורסולה טהריאן, צ'יינה אן מקליין, לורין מקליין וג'ניפר ויל. בישראל הסדרה עלתה ב-31 בינואר 2016. העונה השנייה עלתה ב-21 באוקטובר 2016 ובישראל ב-21 במאי 2017.
מקור (אנגלית)
הדמויות בסדרה מדובבים על ידי השחקנים ששיחקו אותן בסרט היורשים:
כמו כן, מצטרפים לסדרה שישה יורשים חדשים:
עברית
לפי פרויקט "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית המדבבים לעברית הם:
שירים
בסדרה נכללים שירים אשר נמכרו עוד באלבום (Descendants (Original TV Movie Soundtrack שיצא ב-31 ביולי 2015. גם באלבום (Descendants 2 (Original TV Movie Soundtrack נכללו עוד 3 שירים, האלבום ייצא ב-21 ביולי 2017.
פלוני
בעברית, פְּלוֹנִי, אַלְמוֹנִי או פַּלְמוֹנִי, ולעיתים הצירוף פְּלוֹנִי אַלְמוֹנִי, משמשים להתייחסות לאדם שזהותו איננה ידועה, או שהיא ידועה אך נשמרת בסוד. כמו כן, משמש המונח כאשר הזהות אינה רלוונטית או כשיש רצון להכליל (זהות בלתי ספציפית).
בתנ"ך
בתנ"ך מופיע כמה פעמים הביטוי במשמעותו זו. פעמיים מוזכר הביטוי לגבי מקום ששמו אינו מפורט – (שמואל א' כ"א, ג, מלכים ב' ו', ח), פעם אחת במגילת רות לגבי אדם ששמו אינו ידוע –, ועוד פעם אחת בשם משולב – "פַּלְמוֹנִי" – באשר למלאך שדיבר לדניאל (דניאל ח', יג). מלבד זאת קיים שם המשפחה "פְּלוֹנִי" בספר דברי הימים (א' יא, כז; לו; כ"ז, י), כנראה על שם מקום המוצא או אבי המשפחה. ובאמת, רבי יהושע בן לוי סבר כי "פלוני אלמוני" הוא שמו של האדם (רות רבה פרשה ז).
הפרשנים הסבירו את מקור המילה "פלוני" כגזור מ"פלאי", סתום, ואת "אלמוני" מלשון "אלמון", דהיינו כאדם אלמן, או מלשון אילם, שכן אין יודעים לקרוא לו בשם.
שימושים אחרים
שימוש בכינויים אלה ודומיהם נעשה בהקשרים מיוחדים אחדים:
DotNetNuke
DotNetNuke (ראשי תיבות: DNN) היא מערכת בקוד פתוח ליצירה וניהול של אפליקציות אינטרנט, הכתובה בשפת VB.NET לשרתי ASP.NET.
מערכת DotNetNuke משוחררת תחת רישיון BSD, אולם יש לתוכנה גם מהדורות קנייניות.
התוכנה פותחה במקור על ידי חברת Perpetual Motion הקנדית, אולם החל משנת 2006 מפותחת על ידי בעיקרה על ידי חברת DotNetNuke שהוקמה למטרה זו.
המאורעות
בתולדות היישוב העברי בארץ ישראל, המאורעות הוא כינוי שניתן לסדרה של התקפות של ערביי ארץ ישראל על תושביה היהודים. המאורעות כונו על שם השנה (בלוח העברי) שבה התרחשו.
לפני מאורעות תר"פ
אומנם אלימות קשה כלפי יהודים בארץ ישראל התרחשה גם בעבר, לדוגמה הפרעות שהתרחשו בצפת ב-1834, על רקע תמורה מדינית, במהלך ניסיון מרידה של ערבים תושבי הארץ בשלטון החדש של מוחמד עלי. ברם תולדות היישוב העברי על מאפייניו מתחילות בהיסטוריוסופיה הרווחת רק ברבע האחרון של המאה ה-19.
מאז מעת לעת נרצחו יהודים במסגרת פעולות איבה או בעת שניסו להגן על עצמם מפני שוד ואלימות. למעשה רשימת נפגעי פעולות האיבה שמונה מדינת ישראל, מתחילה בשנת 1851 עם ההתנקשות באברהם שלמה זלמן צורף, ורשימת חללי מערכות ישראל מתחילה בשנת 1873 עם נפילתו של אהרון הרשלר, תושב שכונת משכנות שאננים ואחד משומריה, שנהרג בעת שהניס פורעים ערבים שתקפו את השכונה. המאפיין של התאריכים הנ"ל הוא התמורה בחידוש וצמיחת היישוב היהודי בארץ ישראל כפי שהחלה לבוא לידי ביטוי בתקופת היציאה מהחומות בשנת 1860 בירושלים ובערים נוספות.
מאורעות בקנה מידה קטן החלו כבר בשנת 1886 עת הותקפה המושבה הצעירה פתח תקווה על ידי ערביי יהודייה.
התנגשות אלימה נוספת הייתה במאורעות יפו (פורים תרס"ח) ב-1908 ואחריהם באו סדרת מאורעות תר"פ (1919–1920), שהתרחשו תחת שלטון המנדט הבריטי.
מאורעות תר"פ
בשנת תר"פ (1920) התרחש גל של התקפות על יישובים יהודיים בגליל ועל שכונות יהודיות בירושלים, שכונה 'מאורעות תר"פ'. באצבע הגליל, ליד הגבול שבין שטח הכיבוש הבריטי לשטח הכיבוש הצרפתי, לחמו הערבים נגד הצרפתים והתקיפו גם את היישובים מטולה, איילת השחר, דגניה ב' ותל חי. בקרב תל חי נפלו יוסף טרומפלדור ושבעת חבריו. בירושלים הותקפו שכונות יהודיות. שישה יהודים נהרגו וכמאתיים נפצעו. רכוש רב נבזז. בתי כנסת נשרפו. הבריטים הטילו את האשמה על היהודים. נאסרו 19 ממפקדי "ההגנה", בראשם זאב ז'בוטינסקי, ונשפטו לשנת מאסר. בתקופה זו נהרגו כ-30 איש, רבים נפצעו, רכוש ומקומות נפגעו וננטשו.
מאורעות תרפ"א
ההתקפה הערבית המזוינת הראשונה בתקופת המנדט הבריטי על היישוב כולו. במאורעות שאירעו במהלך חודש מאי 1921 הותקפו שכונות יהודיות בגבול תל אביב-יפו, פתח תקווה, מקוה ישראל ויישובים נוספים. במאורעות נרצחו עשרות יהודים ורבים נפצעו. בין הנרצחים הסופר יוסף חיים ברנר.
מאורעות ב' בנובמבר תרפ"ב
מאורעות ב' בנובמבר תרפ"ב, התרחשו ב-2 בנובמבר 1921, וכללו אלימות של ערביי ארץ ישראל כלפי יהודים בירושלים במחאה על הצהרת בלפור שניתנה ארבע שנים קודם לכן. במאורעות נהרגו חמישה יהודים וערבי אחד. המאורעות נחשבים למבחן ראשון מוצלח של ההגנה. בשל משכו הקצר של האירוע, הוא לא זכה לתהודה רבה.
מאורעות תרפ"ט
סדרת תקיפות ומעשי טרור נגד היישוב, שהחלה לאחר הפגנה של בית"ר ליד הכותל המערבי באוגוסט 1929, שנערכה למען זכותם של היהודים להתפלל ליד הכותל ללא ההגבלות שהוטלו עליהם על ידי הבריטים. המופתי חאג' אמין אל-חוסייני הסית את הערבים בטענה כי היהודים מנסים להשתלט על הר הבית. הערבים תקפו שכונות יהודיות בירושלים. רמת רחל וחלק משכונת תלפיות נהרסו, חולדה נשרפה ובאר טוביה נחרבה. ברובע היהודי בחברון נערך טבח, נרצחו 69 יהודים ובא קץ ליישוב היהודי בעיר.
המרד הערבי הגדול (מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט)
המרד הערבי הגדול היה מהלך מאורגן של ערביי ארץ ישראל כנגד היישוב היהודי וכנגד השלטון הבריטי. המרד שארך שלוש שנים פרץ ב-19 באפריל 1936, כשנרצחו תשעה יהודים ביפו ועשרות נפצעו. ועדה ערבית בראשות המופתי חאג' אמין אל-חוסייני הכריזה על שביתה כללית של הערבים כדי לפגוע במשק היהודי שהיה תלוי בעבודה ערבית. הערבים דרשו הפסקת העלייה, איסור מכירת קרקעות ליהודים והקמת ממשלה ייצוגית לפי היחס המספרי בין הערבים ליהודים, שהיה לטובת הערבים. אלפי אירועי דמים התרחשו. הערבים תקפו גם מטרות בריטיות והבריטים הגיבו בצעדי דיכוי צבאיים.
בראשית המאורעות נקטה הנהגת היישוב בהבלגה. עם התגברותן השתנתה המדיניות והתפתחה "היציאה מן הגדר". פלגות הלילה המיוחדות באימונו של צ'ארלס אורד וינגייט, "הידיד", ביצעו פשיטות ביישובי הערבים. להגנת היישובים פעלה "ההגנה" באמצעות פלוגות השדה ומשטרת היישובים העבריים. במישור ההתיישבות והכלכלה השיגו המאורעות תוצאה הפוכה מזו שנתכוונו לה הערבים; היישוב התארגן לביצוע עבודותיו ללא עזרת עובדים ערביים, עלו על הקרקע יישובי "חומה ומגדל" ונבנה נמל תל אביב כתחליף לנמל יפו. במאורעות נרצחו כ-630 יהודים וכאלפיים נפצעו.
ממאורעות למלחמה
מייד עם החלטת העצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947 לפיה יסתיים המנדט הבריטי על ארץ ישראל ב-15 במאי 1948 ותוקמנה שתי מדינות יהודית וערבית, תקפו כוחות בלתי סדירים של ערביי ארץ ישראל, בצירוף כוחות ערביים בלתי סדירים, שנקראו צבא ההצלה, שבאו מעבר לגבולות הארץ את היישוב. היה זה השלב הראשון של מלחמת העצמאות והוא נמשך עד ל-15 במאי 1948, למחרת הכרזת העצמאות, עת שצבאותיהן הסדירים של שבע מדינות ערב, פלשו למדינה שזה עתה קמה.
שווייץ באירוויזיון 1958
שווייץ באירוויזיון 1958 השתתפה עם השיר "Giorgio", שבוצע על ידי הזמרת השווייצרית, ליס אסיה.
לפני האירוויזיון
בשנת 1958, רשות השידור השווייצרית הכריזה כי אסיה נבחרה לייצג את ארצה בתחרות האירוויזיון לשנת 1958. מאוחר יותר הוכרז כי אסיה תשיר את "Giorgio" בתחרות. השיר בוצע בשפות גרמנית ואיטלקית והפך לשיר הראשון שבוצע בכמה שפות על בימת התחרות. זו הייתה ההשתתפות השלישית של אסיה באירוויזיון.
מרגרט וסטגר
מרגרט וסטגר האנסן (בדנית: Margrethe Vestager Hansen; נולדה ב-13 באפריל 1968) היא פוליטיקאית דנית בנציבות האירופית מטעם "ברית הליברלים והדמוקרטים למען אירופה". מכהנת כסגנית נשיא "הנציבות למען אירופה המותאמת לעידן הדיגיטלי" מאז שנת 2019. וכנציבת התחרות מאז 2014. וסטגר חברה במפלגה הסוציאל-ליברלית הדנית (DIPD).
לפני הצטרפותה לנציבות האירופית, כיהנה וסטגר בממשלת דנמרק ברשות פול נירופ רסמוסן, כשרת החינוך והעניינים הכנסייתיים בשנים 1998-2000, וכשרת החינוך עד שנת 2001. היא הייתה מנהיגת המפלגה הסוציאל-ליברלית הדנית (DIPD) בשנים 2007-2014. בנוסף לכך, כיהנה כשרת הכלכלה והפנים בראשות הלה תורנינג-שמידט בין השנים 2011–2014.
לאחר הבחירות לפרלמנט האירופי ב-2014, וסטגר הייתה מועמדת לתפקיד הנציבה האירופית של דנמרק בנציגות שהוביל יונקר.בבחירות לפרלמנט האירופי בשנת 2019, היא הייתה אחת משבעת המועמדים המובילים של מפלגת הפרלמנט האירופי. לאחר הבחירות, הוצעה וסטגר כמועמדת קבוצת "התחדשות באירופה" לנשיאות הנציבות האירופית. לאחר בחירתה של אורסולה פון דר ליין לנשיאה, וסטגר מונתה מחדש כנציבה מטעם דנמרק. בפרק זמן זה, היא שמרה במקביל על תפקידה כנציבה הממונה על התחרות ובמקביל הפכה לאחת משלושת סגני הנשיא בעלי ההשפעה של הנציבות, עם אחריות על "הנציבות למען אירופה המותאמת לעידן הדיגיטלי".
בתפקידה כנציבה הממונה על התחרות, וסטגר זכתה להערכה בינלאומית בעקבות עבודת החקר שלה, הקנסות והגשת התביעות כנגד חברות בין לאומיות משפיעות כגון: גוגל, אפל, אמזון, פייסבוק, קוואלקום, וגזפרום. בעקבות כך, רבים תיארו אותה כ: "מגבילת העסקיים החזקה ביותר בעולם העשירים " ו"כרגולטורית המפורסמת ביותר בעולם".
ביוגרפיה
וסטגר נולדה בעיר גלוסטרופ, שבמחוז זילנד, דנמרק. הוריה, הנס וסטאגר ובודיל טיבירג הינם כמרים לות'רניים. היא גדלה באולגוד, ולמדה בנעוריה בבית הספר העל-יסודי ורדה. לאחר מכן, היא למדה באוניברסיטת קופנהגן, וסיימה שם את לימודיה ב-1993 עם תואר שני בכלכלה.
חיים אישיים
בעלה של וסטגר הוא מורה למתמטיקה ופילוסופיה בתיכון. יש להם יחד שלוש בנות: מריה, רבקה ואלה.
וסטגר שימשה השראה לדמות הראשית בסדרת הטלוויזיה "בורגן", כדמות שמנסה ללהטט בין חיי משפחה ופוליטיקה. בשעות הפנאי היא עוסקת בסריגה. כמו כן, היא מגדירה את עצמה פמיניסטית מוצהרת. בשנת 2021 היא אמרה למגזין "Femina" שהעולם מתקדם לקראת שוויון בין המינים במקום העבודה: "במהירות איטית לחלוטין". וסטגר דוברת דנית, אנגלית ומעט צרפתית.
קריירה פוליטית
וסטגר החלה את דרכה הפוליטית בגיל 21, בשנת 1998 היא מונתה לשרת החינוך והשרה לענייני כנסייה בשנת 1998..בשנת 2001 נבחרה וסטגר לפרלמנט הדני, והפכה ליושבת ראש הקבוצה הפרלמנטרית בשנת 2007.
ב-15 ביוני 2007 נבחרה וסטגר כמנהיגת הסיעה הפרלמנטרית של מפלגתה, במקום מריאן ג'לבד. כאשר ראש ממשלת דנמרק, לארס לוק רסמוסן, הודיע על בחירות מוקדמות ב-2011 לאחר שלא הצליח להשיג את תמיכת רוב המחוקקים לחבילת התמריצים הכלכלית שלו, הליברלים החברתיים של וסטגר ומפלגת העם השמרנית יצרו ברית פוליטית. הם התחייבו לעבוד יחד, ללא קשר לאופיו הפוליטי של הגוש שינצח בבחירות.
בשנת 2013, קבעה כי: "מניסיוננו, אי אפשר לרדוף אחרי אינטרסים דנים מבלי להיות קרובים לליבה של אירופה. אין לך השפעה מניבת תוצאות אם אתה עומד בצד".
שרה לענייני כלכלה ופנים של דנמרק, 2011–2014
בשנים 2011 עד 2014 כיהנה וסטגר כשרה לענייני כלכלה ופנים בממשלת הקואליציה של הלה תורנינג-שמידט, בת שלושת המפלגות. היא עמדה שם בראשות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. לאחר שכלכלת המדינה ברחה בקושי מהמיתון ב-2012, וסטגר הובילה מהלך של קיצוצים נרחבים בדמי האבטלה של מערכת הרווחה הנדיבה של דנמרק. בעקבות כך, היא נחשבה בשלב מסוים על ידי התקשורת והפרשנים הדנים כאדם החזק ביותר בממשלה, אפילו מעל ת'ורנינג - שמידט ראשת הממשלה באותה תקופה.
בתקופת כהונתה, ניהלה את הפגישות של שרי הכלכלה והאוצר של האיחוד האירופי (ECOFIN), במהלך נשיאות מועצת השרים של דנמרק ב-2012. בתפקיד זה, היא הודיעה כי האיחוד האירופי יוותר על שניים מהמושבים שלו במועצת המנהלים של קרן המטבע הבינלאומית לכלכלות מתעוררות, במסגרת תוכנית חדשה לחלוקת כוח למוסדות פיננסיים בינלאומיים. בנוסף, היא עבדה בשיתוף פעולה הדוק עם ז'אן קלוד יונקר, כדי להציל את המגזר הפיננסי של אירופה וליצור איגוד בנקאות אירופי נרחב.
בין 2011 ל-2014 הובילה וסטגר את הקמפיין של דנמרק נגד כללי הנזילות של בזל' וטענה בעד מתן אפשרות לבנקים להשתמש ב-75% יותר באיגרות חוב מכוסות למילוי מאגרי נזילות מהמותר לפי כללי בזל III באותה תקופה. שוק איגרות החוב המכוסות המגובות במשכנתאות בסך 550 מיליארד דולר של דנמרק, היה חלק ממערכת המשכנתאות בת המאתיים של המדינה. הוא היה הגדול בעולם לנפש. ב-2013 היא מנעה את האטת הצעדים לקראת דרישות מחמירות יותר למלווים בעלי חשיבות מערכתית. וסטגר עמדה על כך לפיה הבנקים לא יקבלו הקלות מס שיסייעו להם לעבור את המעבר שנגרם על ידי הרפורמה הרגולטורית.
במאי 2014 הציגה וסטגר חבילת צמיחה שנועדה להציל את סקנדינביה מהמשבר שלה. אותה התקופה הייתה החלשה ביותר בסקנדינביה. היא תכננה להעלות את התפוקה המבנית של המדינה ב-6 מיליארד קרונות (1.1 מיליארד דולר), ולקצץ בעלויות לחברות ב-4 מיליארד קרונות ב-2020 באמצעות 89 צעדים לשיפור האקלים העסקי והגברת התעסוקה.
הנציגה האירופאית לתחרות 2014–2023
ב-31 באוגוסט 2014, ראשת הממשלה תורנינג-שמידט מינתה את וסטגר לנציבת האיחוד האירופי של דנמרק בוועדת יונקר. היא סירבה לקחת את תיק איכות הסביבה. אך בסופו של דבר היא זכתה לתיק התחרות בוועדת יונקר.
וסטגר פתחה בחקירה כנגד חברת גוגל בשנת 2010, והגיעה להסדר פשרה עמם בשנת 2014. עם זאת, היא לא הצליחה לשכנע את הנציבות האירופית לקבל את תוצאות החקירה לפני סיום כהונתה. וסטגר ירשה את המקרה של אותה אישה, וחזרה לעסוק בו אף לאחר שנסגר. וסטגר הראתה רצון גדול יותר להמשיך ולרדוף אחרי גוגל על הפרות לכאורה של ההגבלות העסקיות. כמו כן, במסגרת חוקי התחרות היא יזמה חקירות בענייני המס של חברות שונות. ביניהן: פיאט, סטארבקס, אמזון ואפל. ב-2014 היא פתחה בהליכים נגד חברת "גזפרום", אחת מספקיות הגז העיקריות באירופה, בשל האשמות על הפרת כללי ההגבלים העסקיים של האיחוד האירופי על ידי הצבת חסמים מלאכותיים לסחר עם שמונה מדינות אירופיות: אסטוניה, לטביה, ליטא, פולין, צ'כיה, סלובקיה, הונגריה. ובולגריה.
בינואר 2015 הורתה וסטרגר ל-"Cyprus Airways" להחזיר למעלה מ-65 מיליון יורו בסיוע ממשלתי לא חוקי שהתקבל ב-2012 וב-2013 כחלק מחבילת ארגון מחדש. כתוצאה מכך, קפריסין השעתה את הפעילות בחברת הדגל שלה. התוצאות היו, בין היתר, אובדן של 550 מקומות עבודה, ותחרות מופחתת.
מחולות הונגריים
המחולות ההונגריים (בגרמנית Ungarische Tänze) מאת יוהנס ברהמס (WoO 1) הם סט של 21 נעימות מחולות המבוססות בעיקר על אלמנטים מוזיקליים הונגריים. היצירה הושלמה ב-1869 כשרק המחולות מספר 11,14 ו-16 הם יצירות מקוריות לחלוטין של ברהמס. מחול הונגרי מספר 5 מבוסס על צ'ארדש של קלר בלה בשם Bártfai emlék, אשר ברהמס טעה לחשוב כי הוא לחן עממי. אורך כל קטע נע בין דקה ל-4 דקות והם בין היצירות הפופולריות ביותר של המלחין, ואף היצירה הרווחית ביותר עבורו. הלחנים נכתבו במקור עבור פסנתר בארבע ידיים, אך עובדו למגוון כלי נגינה והרכבים מוזיקליים. ברהמס עצמו עיבד את עשרת המחולות הראשונים לפסנתר בביצוע סולו, ואת מחולות מספר 1,3 ו-10 לביצוע תזמורת. מספר מלחינים אחרים עיבדו את שאר המחולות לביצוע תזמורת ובהם אנטונין דבוז'אק. המחול המפורסם ביותר הוא ה-5, כאשר גם 1,6,7,12 ו-17 ידועים.
מרגרט וסטגר
הנציגה האירופאית לתחרות 2014–2023
באוגוסט 2016, לאחר חקירה של שנתיים, הודיעה וסטגר כי "Apple Inc" קיבלה הטבות מס לא חוקיות מאירלנד. הנציבות הורתה על אפל לשלם קנס של 13 מיליארד אירו, בתוספת ריבית, על מיסים איריים שלא שולמו עבור השנים 2004–2014, דבר שהיווה קנס המס הגדול ביותר בהיסטוריה. ביולי 2020, בית המשפט הכללי של אירופה ביטל את ההחלטה כלא חוקית, ופסק לטובת אפל.
כתוצאה מהחקירה של האיחוד האירופי, אפל הסכימה לבנות מחדש את הכלי ה-BEPS האירי שלה לשנים 2004-2014,. ה-Double Irish: ברבעון הראשון של 2015; כלי ה-BEPS המחליף של אפל, הסדר ה-CAIA גרם לעלייה של התמ"ג האירי לשנת 2015 ב-34.4 אחוזים, ותויג כלכלן זוכה פרס נובל, פול קרוגמן, ב-34.4%.
בפברואר 2019, מנעה וסטגר מיזוג בין שתי חברות הרכבות האירופיות הגדולות "סימנס" ו"אלסטום" עקב חששות תחרותיים רציניים, למרות העובדה שממשלות גרמניה וצרפת תמכו במיזוג זה מטעמים פוליטיים.
סגנית נשיא בכיר של הנציבות האירופית למען "אירופה מותאמת לעידן הדיגיטלי", 2019– הווה
לאחר הבחירות לפרלמנט האירופי ב-2019, הוצעה וסטגר כנשיאת הנציבות האירופית. הקמפיין של וסטגר לנשיאות הנציבות האירופית נתקל בהתנגדות בצרפת, בעקבות החלטתה להטיל וטו על המיזוג בין חברות הרכבות "אלסטום" ל"סימנס". חסימת המיזוג בין שתי חברות תעשייתיות אירופאיות גדולות' הכעיס את נשיא צרפת עמנואל מקרון ועמד בדרכה של וסטגר בקבלת תפקיד הנציבות האירופית. ביוני 2019, ראש הממשלה, מט פרדריקסן, הציע לוסטגר להמשיך בתפקיד הנציבה מטעם דנמרק לחמש שנים נוספות.
בבניית הנציבות של 2019, בהובלתה של נציבת הנשיא אורסולה פון דר ליין, הוצע שוסטגר תמונה לסגנית נשיא הנציבות, יחד עם עוד סגני נשיא נוספים. בנוסף, וסטגר קיבלה על עצמה את האחריות על "הנציבות למען אירופה המותאמת לעידן הדיגיטלי". בתפקידה כסגנית נשיא הנציבות האירופית, היו לוסטגר חילוקי דעות ציבוריים ופרטיים עם הנציב תיירי ברטון, הצרפתי האחראי על שיפוץ גדול של הכללים הדיגיטליים באיחוד האירופי כסגן נשיא הנציבות האירופית, וסטגר הייתה יו"ר משותף של מועצת הסחר והטכנולוגיה מאז הקמתה ב-2021.
הכרה ציבורית וחברתית
בנוסף לפעילותה הפוליטית הנרחבת, וסטגר הייתה פעילה מאוד בזירה הציבורית והתקשורתית, וזכתה בזכות כך להכרה נרחבת. היא נבחרה כאחת ממאה האנשים המשפיעים ביותר בשנת 2023 ע"פ מגזין "TIME".
ג'ון סטיוארט
ג'ון סטיוארט (באנגלית: Jon Stewart; ב-28 בנובמבר 1962) הוא קומיקאי, שחקן, סופר, במאי, מפיק קולנוע ומנחה טלוויזיה יהודי אמריקאי. משנת 1999 ועד אוגוסט 2015 הנחה את תוכנית הסאטירה של ערוץ קומדי סנטרל, "הדיילי שואו".
ראשית חייו
נולד בשם ג'ונתן סטיוארט לייבוביץ' (Jonathan Stuart Leibowitz) בניו יורק למשפחה יהודית משכילה בת ארבעה ילדים, וגדל בניו ג'רזי. אמו, מריאן (לסקין) הייתה מורה ויועצת חינוכית, ואביו היה פרופסור לפיזיקה בקולג' של ניו ג'רזי (The College of New Jersey) ובמוסד השכלה נוסף שבטרנטון. משפחתו היגרה לארצות הברית מפולין, מאוקראינה ומבלארוס.
בגיל צעיר שינה את שמו באופן לא רשמי, כך שהחליף את שם משפחתו בשמו האמצעי, מג'ונתן סטוארט לייבוביץ' (Jonathan Stuart Leibowitz) לג'ון סטיוארט. הוא מסביר זאת בשל היחסים המורכבים שהיו ועודנם יש לו עם אביו. מבחינה רשמית שינה את שמו לסטיוארט בשנת 2001. בתיכון היה חבר בלהקת בית הספר, וניגן בקרן יער. תחילה החל ללמוד כימיה בקולג' ויליאם ומרי (College of William & Mary) שבווירג'יניה, אך בהמשך החליף את מקצועו ועבר ללמוד פסיכולוגיה. בעת לימודיו שיחק בנבחרת הכדורגל של הקולג' ועבד כמאמן כדורגל בבית ספר תיכון בגלוסטר שבווירג'יניה.
קריירה
בשנת 1986 עבר לניו יורק, כדי לנסות את מזלו במועדוני סטנד-אפ, אך עד 1987 לא היה לו את האומץ לעלות לבמה. בשנת 1989 קיבל את עבודת הטלוויזיה הראשונה שלו ככותב ל"Caroline's Comedy Hour", ב-1991, הוא הופיע בתוכנית "Short Attention Span Theater" בערוץ הקומדי סנטרל, ובשנת 1992 החל להנחות את תוכנית האירוח הראשונה של רשת MTV. ב-1993, הוא היה בין המועמדים להחליף את דייוויד לטרמן שעזב את ערוץ NBC, אך לבסוף קונאן או'בריאן נבחר.
בשנת 1999 החל להנחות את הדיילי שואו, אחרי פרישתו של המנחה קרייג קילבורן. ב-1996 קיבל סטיוארט את התפקיד הראשי הראשון שלו בסרט "מועדון האקסיות". ב-1998 סטיוארט הוציא את ספרו הראשון " Naked Pictures of Famous People", אוסף של סיפורים קצרים ומסות הומוריסטיות.
ב-2000 שיחק בתפקיד קטן בסרט "מטורפת מאהבה". ב-2001, זכה סטיוארט בפרס אמי הראשון שלו.
בשנת 2005 התוכנית זכתה בשני פרסי אמי ובפרס גראמי. סטיוארט הנחה את טקסי גראמי בשנים 2001 ו-2002, והנחה את טקס האוסקר ב-2006 ו-2008.
בשנת 2004 סטיוארט ו"The Daily Show" הוציאו את הספר "(America (The Book". הספר מכר מיליוני עותקים, והיה בין 15 רבי המכר של השנה.
בשנת 2008 שיחק בדרמה הקומית "באק האוורד הגדול" בכיכובם של טום הנקס וג'ון מלקוביץ'.
בשנת 2012 סגרה תוכניתו של סטיוארט עשור שלם של זכיות בפרס אמי.
ב-21 ביוני 2013 התארח סטיוארט בתוכניתו של בסאם יוסוף המכונה "ג'ון סטיוארט המצרי". הביקור הגיע לאחר תמיכה קודמת שהביע סטיוארט ביוסוף, במסגרתה פרסם מערכון אודות מעצרו של יוסוף בידי השלטונות המצרים בראשות מוחמד מורסי. מערכון זה, אשר הומלץ בידי השגרירות האמריקאית בקהיר, גרם לתקרית דיפלומטית בין ארצות הברית למצרים.
ב-14 בנובמבר 2014 יצא סרטו הראשון של סטיוארט כבמאי, "רוזווטר", המבוסס על ספרו של העיתונאי האיראני-קנדי מזיאר בהארי (אנ') ע ל מעצרו באיראן. לאורך התקופה שהפיק את הסרט, נעדר זמן רב מהנחיית ה"דיילי שואו", ואת תפקידו החליף באופן זמני ג'ון אוליבר, מי שעתיד להפוך למגיש תוכנית בעצמו, "השבוע שעבר", בערוץ HBO.
ב-10 בפברואר 2015 הודיע כי יפרוש מתפקידו כמנחה תוכנית הדיילי שואו בסתיו 2015, לאחר 16 שנים בתפקיד. במרץ שבאותה השנה הודיע כי הקומיקאי הדרום אפריקאי טרבור נואה נבחר להחליפו בהגשת התוכנית. באוגוסט 2015 הגיש בפעם האחרונה את התוכנית. מאז הופיע בתוכנית פעם אחת בדצמבר 2015, כדי לקדם את העמותה לזכר נפגעי 11 בספטמבר.
כיום משמש סטיוארט כמפיק בפועל של התוכנית של חברו הטוב מימי הדיילי שואו סטיבן קולבר, "לייט שואו עם סטיבן קולבר". הוא אף מופיע פעמים רבות בתוכנית, לרוב בקטעים פוליטיים, שמזכירים את ימיו כמנחה הדיילי שואו.
בשנת 2020 ביים, הפיק וכתב את הסרט הקולנועי "מנהיג בהזמנה", קומדיה פוליטית בכיכובם של סטיב קארל, רוז ביירן, טופר גרייס ונטשה ליון.
פרסים ותארים
ב-2004, קיבל סטיוארט תואר דוקטור לשם כבוד באמנות. בשנת 2022 זכה בפרס מארק טוויין להומור אמריקאי ה-23 מטעם מרכז ג'ון פ' קנדי לאמנויות הבמה.
חיים אישיים
בנובמבר 2000 נישא לטרייסי מקשיין. ביולי 2004 נולד בנם נייתן תומאס, ובפברואר 2006 נולדה בתם מגי רוז. אחיו, לורנס, עובד כבכיר בוול סטריט.
אידריסה גייה
אידריסה גאנה גייה (בצרפתית: Idrissa Gana Gueye; נולד ב-26 בספטמבר 1989) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת הקשר האחורי באברטון מהפרמייר ליג האנגלית ובנבחרת סנגל.
קריירת מועדונים
גייה נולד וגדל בדקר בירת סנגל, והוא מוסלמי אדוק. החל את הקריירה בקבוצת דיאמברס מהליגה הסנגלית, עד המעבר שלו ב-2008 לליל מליגת העל בצרפת. בשנתיים הראשונות שיחק בעיקר בקבוצת המילואים עד שבעונת 2010/11 קיבל את ההזדמנות לשחק בקבוצה הבוגרת בעונת האליפות של ליל. גייה הפך לבורג מרכזי בקבוצה במדיה שיחק במשך ארבע השנים הבאות.
ב-10 ביולי 2015 גייה חתם באסטון וילה. לאחר שהקבוצה ירדה מהפרמייר ליג לליגת המשנה האנגלית, גייה נרכש על ידי אברטון ב-2 באוגוסט 2016 בחוזה לארבע שנים. גייה הוכתר לשחקן בעל התיקולים המוצלחים הרבים ביותר בחמש הליגות הבכירות באירופה לשנת 2016.
ב-30 ביולי 2019 חתם גייה בקבוצה הצרפתית פריס- סן ז'רמן מליג 1 הצרפתית עבור 32 מיליון אירו, בחוזה עד שנת 2023.
ב-1 בספטמבר 2022 חזר לליגת העל באנגליה ולאברטון, עמה חתם לשנתיים.
נבחרת סנגל
גייה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של בשנת 2011. הוא ייצג את הנבחרת באולימפיאדת לונדון 2012, גביע אפריקה לאומות 2015, גביע אפריקה לאומות 2017, מונדיאל 2018.
נכלל בסגל נבחרת סנגל לטורניר מונדיאל 2022.
ז'אירזיניו
ז'איר ונטורה פיליו (Filho), הידוע בכינוי ז'אירזיניו (Jairzinho, נולד ב-25 בדצמבר 1944, בריו דה ז'ניירו), הוא כדורגלן עבר ברזילאי. היה מכוכבי נבחרת ברזיל במונדיאל 1970 במקסיקו. הוא הכדורגלן היחיד בהיסטוריה של המונדיאל אשר הבקיע שער בכל אחד ממשחקי טורניר הגמר, כאשר הבקיע שבעה שערים במקסיקו 1970.
קריירה
ערך את הופעת הבכורה שלו בבוטפוגו כבר בגיל 17. בתחילה, בתפקיד קיצוני שמאלי. כאשר הקיצוני הימני של בוטפוגו, באותה עת, היה גארינצ'ה, שהיה גיבורו של ז'אירזיניו הנער. ברוב משחקיו הראשונים הוא שיחק באגף השמאלי או כחלוץ מרכזי. כאשר גארינצ'ה נפצע, החליף אותו ז'אירזיניו ותיפקד כקיצוני ימני, עמדה בה התברר הוא מצטיין במיוחד.
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית ערך בגיל 19 ב-1964 כנגד פורטוגל. גם כאן, כמחליפו של גארינצ'ה הפצוע. הוא אף השתתף בטורניר הגביע העולמי באנגליה ב-1966. מאחר שעמדת הקיצוני הימני הייתה מאוישת על ידי גארינצ'ה, חזר ז'אירזיניו לעמדת הקיצוני השמאלי בטורניר באנגליה, אולם, ללא הצלחה רבה והטורניר נסתיים בכישלון צורב לנבחרת הברזילאית אשר לא הצליחה להעפיל לרבע הגמר מהבית המוקדם.
בטורניר הגמר של הגביע העולמי במקסיקו ב-1970 שיחק ז'אירזיניו בתפקיד הקיצוני הימני. במשחקי הבית המוקדם שנערכו בגוודלחרה הוא כבש שני שערים במשחק הניצחון על צ'כוסלובקיה 4:1. במשחקה השני של ברזיל, כנגד אנגליה הוא כבש את שער הניצחון (1:0) לאחר מהלך כדרור של טוסטאו ומסירה מבריקה של פלה. הוא כבש שער נוסף בניצחונה של ברזיל על רומניה 3:2. ברבע הגמר כבש שער מול פרו (4:2) ובחצי הגמר כבש מול אורוגוואי (3:1). במשחק הגמר, מול נבחרת איטליה, כבש את השער השלישי בניצחון נבחרתו 4:1. למרות שהבקיע שבעה שערים בששת משחקי נבחרתו, לא זכה ז'אירזיניו בתואר מלך השערים. הקדים אותו החלוץ הגרמני גרד מילר עם 10 שערים שכבש בטורניר.
ז'אירזיניו סיים את קריירת המשחק שלו בקבוצת פורטוגיזה מוונצואלה. הוא עבר לקריירת אימון ובשנים האחרונות אימן את נבחרתה הלאומית של גבון. הוא פוטר ממשרה זו לאחר הפסדה של גבון לאנגולה בלואנדה במסגרת המשחקים המוקדמים למונדיאל 2006. הישגו הגדול ביותר כמאמן הוא, כנראה, גילויו של רונאלדו בגיל 14. הוא הבחין בכישרונו והמליץ עליו לקבוצתו בעבר, קרוזיירו.
ז'אירזיניו הצטיין במהירותו הגבוהה שסייעה לו לחלוף תוך כדי כדרורים מהירים על מגיני היריב. הייתה לו שליטה טובה בכדור בשתי רגליו ובעיטה חזקה ומדויקת. סבל מפציעות רבות, דבר אשר פגע בקריירה שלו בצורה קשה.
דאנקן הראשון, מלך סקוטלנד
דאנקן הראשון (באנגלית: Duncan I; בגאלית סקוטית: דונכאד מק קריניין - Donnchad mac Crínáin באיות עתיק, Donnchadh mac Crìonain באיות מודרני, כלומר "דאנקן בנו של קריניין"; נפטר ב-14 או ב-15 באוגוסט 1040) היה מלך סקוטלנד.
קורות חיים
דאנקן היה בנו של קריניין מדאנקלד, ראש מנזר דאנקלד, ושל בת'וק, בתו של מלך סקוטלנד מלקולם השני.
בעת עלייתו לשלטון, לאחר מותו של סבו ב-25 בנובמבר 1034 היה דאנקן איש צעיר (בניגוד למתואר במחזהו של ויליאם שייקספיר), וככל הנראה בחר מלקולם בדאנקן כיורשו.
ג'ון מפורדון טוען כי דאנקן היה מלך סטרת'קלייד בעת הכתרתו כמלך סקוטלנד (וכי שלט בממלכת סטרת'קלייד בתקופת שלטונו של מלקולם). עוד טוען ג'ון מפורדון כי דאנקן נשא לאישה את אחותו של סיגורד הדני, רוזן נורת'מבריה. כיום היסטוריונים מפקפקים בשתי טענות אלה. בדברי ימי מלכי אלבה מצוין כי אשתו של דאנקן הייתה סות'ן (או סוזן).
לדאנקן ולסות'ן נולדו שני בנים: הבכור, מלקולם מלך בסקוטלנד בין השנים 1057–1093, והצעיר דונלד, מלך אחריו.
ישנה סברה לפיה מאל מוייר, רוזן את'ול היה בנו השלישי של דאנקן.
ראשית תקופת שלטונו של דאנקן עברה ללא אירועים מיוחדים, כאשר אחד מיועציו היה הדוכס מקבת'.
בשנת 1039 יצא דאנקן בראש צבא במטרה לצור על דרהאם - אולם מסע מלחמה זה הסתיים בכישלון. שנה לאחר מכן יצא דאנקן בראש צבא למוריי, ובמהלך מסע צבאי זה נהרג דאנקן בפיטגאווני (Pitgaveny) הסמוכה לאלג'ין שבמוריי, ככל הנראה ב-14 או ב-15 באוגוסט 1040 (מיקום האירוע מוזכר במאריאנוס סקוטוס ותאריכו מצוין בדברי ימי טיגרנאך).
אזכורים ספרותיים
דאנקן הראשון הוא המלך הזקן המוזכר במחזה "מקבת'" מאת ויליאם שייקספיר. במחזה, נרצח דאנקן על ידי מקבת' השאפתן, שחשק בכסאו.
רובי שונברגר
רובי שונברגר (נולד ב-1960) הוא פסיכולוג ומשורר ישראלי.
ביוגרפיה
שונברגר נולד בטימישווארה, רומניה, ועלה ארצה עם הוריו בשנת לידתו. בביתו דיברו הונגרית ומעט עברית. בשנים הראשונות לחייו התגורר עם הוריו בבת ים, וב-1971 עברה המשפחה לגבעתיים.
מרבה לעסוק בזיקות שבין פסיכותרפיה לספרות, ובין השאר פרסם את המאמרים "על מגבלות הניתוח הפסיכולוגי של טקסט ספרותי או פסיכותרפיה כקריאת שירה" ("שיחות", 1993) ו"התמסרות, צימאון, ריתמוס והרמוניה בשירה ובמפגש הטיפולי" ("שיחות", 2000).
ערך עם אלון אלטרס, אלי הירש וחזי לסקלי את גיליונו היחיד של כתב העת "מקום" שראה אור ב-1985, ופירסם בו את הפואמה "שומר גדר", שהפכה לגרעין ספרו הראשון ("שומר הגדר", עכשיו, 1986). לאחר מכן הופיעו הספרים "חלקה 9" (1994), "מחברת היקיצות" (2007), "מפה" (2013) ו"מכת פתיחה" (2019).
בספרו "שומר הגדר" ניכרת מאוד השפעת "הפואמה הביתית" של אהרן שבתאי ו"שירי מקסימוס" של המשורר האמריקני צ'רלס אולסון. זוהי שירה מודרניסטית מורכבת, המשלבת יסודות חווייתיים, הגותיים ודידקטיים, ועיקרה הרצון להכות שורשים במרחב גיאוגרפי מוגדר, להעניק לו עומק רגשי והיסטורי ולהפוך אותו למעין מולדת פרטית. אצל שונברגר המרחב מורכב מנופים ארץ-ישראליים מתורבתים למחצה ופראיים למחצה, שאליהם התוודע במהלך ילדותו ושירותו הצבאי.
בספרו "חלקה 9" המגמה הזאת מתחדדת, והספר כולו הוא פואמה המוקדשת לשטח רחב ידיים, כרם ופרדס טמפלרי בלב גבעתיים, שבילדותו היה עזוב ופראי ושימש מחוז הרפתקאות לילדים ותחום מחיה לשולי החברה.
בספרו "מחברת היקיצות" גובר העניין בקשר שבין פסיכואנליזה לספרות והגבולות הגיאוגרפיים מתכנסים גם למחוזות טופוגרפיים של נפש אינדיבידואלית. זהו מחזור שירי חלום, המושפעים במידת מה מ"שירי החלום" של המשורר האמריקני ג'ון ברימן, ומעניקים ביטוי פיוטי מגובש לחוויות הסף המורכבות והקשות לניסוח ולזכירה שבין מצב השינה למצב הערות.
"מפה" הוא שרטוט של מרחב נפשי פנימי באמצעות תיאור נופים פיזיים וחלומיים, בעיני הרוח ובעיני הגוף. יש בו אזכורים פואטיים ופרוזאיים של נופים, דמויות היסטוריות וביוגרפיות, ריאליסטיות ופנטסטיות.
"מכת פתיחה" הוא ספרו האחרון עד כה.
שונברגר נשוי ואב לבן.
קליר
{{פירושונים|
ראו גם
}}
על חיי העיון
על חיי העיון (ביוונית: Περί βίου θεωρητικού, בלטינית: De Vita Contemplativa, בתרגומים אחרים מופיע כ"על חיי ההתבוננות" וגם "על חיי ההגות") הוא קונטרס המהווה חלק מכתביו האפולוגטיים של פילון האלכסנדרוני.
הקונטרס לא עוסק בחיי ההגות עצמם או בסגולותיהם אלא עוסק בכת יהודית, בת זמנו של פילון, בשם "תראפויטים", מיוונית: מרפאים או משרתי האל.
פילון מנסה למצוא אל מי להשוות אותם, הוא בוחן ומקניט את עובדי האדמה, המים, האש, האוויר, השמש, הירח והכוכבים, אלי המיתולוגיה היוונית והאלים שחציים אדם וחציים אל,  עובדי הפסלים והתמונות, האלים המצריים שרובם אלים המייצגים חיות, פילון מוצא נקודות תורפה בכל אחת מהאמונות הללו. לעומתם, התראפויטים, לפי פילון, מתעלים מעל השמש המוחשית, עורגים לאלוהים ולא ינטשו את הדרך המובילה אל האושר.
הטובים שבתרפויטים, הנבחרים וכן הנבחרות, היות שהקהילה כוללת נשים וגברים, מגיעים ליישוב ליד אגם מריוט, (אגם מאריה בלשונו) ושם הם מתבודדים במשך ימות השבוע על מנת להגות וללמוד. לפי פילון רוב התיראפויטים הם אנשים מבוגרים ומבוססים, שבערוב חייהם מעוניינים להעמיק בידע ולהתעמק בהגות. הוא אינו מתאר ילדים או דאגות פרנסה, ולא מוזכרת עבודה בסדר חייהם, אלא תפילות והרהורים בלבד. יש מספר תכונות דומות בין התירפויטים לאיסיים. למשל הגיל. גם אצל האיסיים וגם אצל התירפויטים הקהילה מורכבת מאנשים מבוגרים ולא מוזכרים ילדים בהוויה הקהילתית.
פילון מנצל את ההשוואה עם התראפויטים לביקורת על מנהגיהם של היוונים. בפסקה "משתאות הגויים" הוא מבקר את האלימות הבאה לביטוי בעת שכרות, הן את הבזבוז הכרוך בעריכת המשתאות והן יחסים הומוסקסואליים. פילון עורך השוואה בין משתאות התרפויטים לעומת משתאות יתר הבריות ובפרק הבא מתאר את משתאות התירפויטים תוך גילוי הערכה ואפילו הערצה לדרכיהם.
לפי פילון - יש אנשים שכאשר הם שותים משקה אלכוהולי, כאילו ונטלו סם. הם משתוללים ושואגים, נושכים האחד את השני, מרסקים אצבעות, אפים, אזניים וחלקי גוף אחרים ומתנהגים כמו הקיקלופ פוליפמוס שטרף את חבריו של אודיסאוס בן לארטס. אם אין מי שיפריד ביניהם, הם מוכנים להאבק עד מוות. אחרים שותים, מקיאים ונרדמים. במשתאות הללו מבזבזים בני האדם את הונם כאשר הם מגישים שפע מאכלים ומשקאות. מולם מתאר פילון את התראפויטים, המתאספים אחת לשבעה שבועות ועורכים ליל שימורים הכולל משתה צנוע והגון, לימוד תורה ושירת המנונות משותפת של גברים ונשים. בתקופות מאוחרות יותר התבססו על מנהג זה כהצדקה לתיקון ליל שבועות.
בהמשך הקטע מגנה פילון את משכב הזכר בו נהגו היוונים כחלק ממנהג הפדרסטיה ביוון העתיקה, מנהג המשחית את הילדים ומביא אותם למעמד הפילגש. גם האראסטס נותן דעתו לארומנוס ומתעלם מהשאר, כולל ענייני פרט וענייני ציבור. הוא מבזבז את רכושו הן בגלל הזנחה והן בגלל ההוצאות שהוא מוציא על אהובו. וכתוספת יש מיעוט ילודה.
את כתבי הקודש מפרשים אנשי הכת בדרך אלגורית,
במהלך ימי החול הם מתבודדים איש איש בביתו, בחדר מקודש הנקרא "סמניון" או "מונסטריון". בשבת הם נפגשים כולם ובכך שוברים את הבדידות וההתבודדות.
יאמבליכוס
יַאמְבְּליכוס (ביוונית: Ἰάμβλιχος, Iamblichus; 245–325 לספירה לערך) היה פילוסוף נאופלאטוני סוּרי, שקבע את הכיוון שאליו פנתה מאוחר יותר הפילוסופיה הנאופלאונית. כמו כן, הוא היה הביוגרף של המיסטיקן היווני, הפילוסוף והמתמטיקאי פיתגורס.
פרט לתרומתו הפילוסופית של יאמבליכוס עצמו, לחיבורו "פרוטרפטיקוס" (Protrepticus) יש חשיבות לחקר הסופיסטים, בזכות שימורם של כעשרה עמודים של סופיסט שאינו מוכר משום מקור אחר, הידוע במחקר בכינוי "אנונימוס יאמבליכי" (הוגה מספר 89 במספור דילס–קרנץ).
חייו
יאמבליכוס היה הנציג הראשי של הנאופלאטוניזם הסורי, אם כי השפעתו התפשטה על פני חלק גדול מהעולם העתיק. אירועי חייו ואמונותיו הדתיות אינם ידועים לחלוטין, אך ניתן לשחזר את העקרונות העיקריים באמונותיו מתוך כתביו הקיימים. לפי הסודא, והביוגרף שלו אונאפיוס, הוא נולד בכלקיס שבסוריה. הוא היה בן למשפחה עשירה וידועה, ונאמר כי היה צאצא של מספר מלכים-כוהנים ממשפחת המלוכה של אמסה. תחילה הוא למד תחת אנטוליוס מלאודיקיאה, ולאחר מכן המשיך ללמוד תחת פורפיריוס, תלמידו של פלוטינוס, מייסד הנאופלאטוניזם. הוא לא הסכים עם פורפיריוס לגבי הפרקטיקה של תאורגיה; יאמבליכוס מגיב לביקורותיו של פורפיריוס על התאורגיה בספר המיוחס לו, "על המסתורין של המצרים, הכשדים והאשורים".
בסביבות 304 הוא חזר לסוריה כדי להקים בית ספר משלו באפאמיאה (ליד אנטיוכיה), עיר המפורסמת בזכות הפילוסופים הנאופלאטונים שלה. שם הוא עיצב תוכנית לימודים ללימודי אפלטון ואריסטו, והוא כתב פרשנויות לשני אלה, ששרדו בקטעים בלבד. ובכל זאת, עבור יאמבליכוס, פיתגורס היה הסמכות העליונה. ידוע שהוא כתב את "אוסף התורות הפיתגוראיות", אשר בעשרה ספרים כלל תמציות ממספר פילוסופים קדומים. רק ארבעת הספרים הראשונים וקטעים מתוך הספר החמישי שרדו.
חוקרים ציינו כי החיבור "ההטפה לפילוסופיה של יאמבליכוס" חובר באפאמיאה בראשית המאה ה-4.
נאמר כי יאמבליכוס היה אדם בעל תרבות ולמידה רבה. הוא היה ידוע גם בזכות הצדקה וההינזרות שלו. תלמידים רבים התאספו סביבו, והוא חי עימם בחברות. לדברי יוהאן אלברט פבריציוס, הוא מת בתקופת שלטונו של קונסטנטינוס, זמן מה לפני שנת 333.
רק חלק מהספרים של יאמבליכוס שרדו. את ידיעתנו לגבי שיטתו, אנו חבים חלקית לקטעי הכתבים שנשמרו על ידי סטובאיוס ואחרים, כמו גם להערותיהם של ממשיכי דרכו, ובמיוחד פרוקלוס, לחמשת ספריו הקיימים ולקטעי היצירה הגדולה שלו על הפילוסופיה הפיתגוראית. מלבד אלה, נראה כי פרוקלוס ייחס לו את חיבורה של המסה הנודעת "תאורגיה" או "על המסתורין המצרי". עם זאת, ההבדלים בין ספר זה ליצירותיו האחרות של יאמבליכוס בסגנון ובכמה נקודות הקשורות לתורתו, הביאו להטלת ספק לגבי היותו המחבר האמיתי. ובכל זאת, מקורה של המסה בהחלט בבית הספר שלו, והיא מהווה ניסיון שיטתי לספק הצדקה ספקולטיבית של מנהגי הכת הפוליתאיסטית של ימיו, והיא מסמנת נקודת מפנה בתולדות ההגות בה עמד יאמבליכוס.
כתאוריה ספקולטיבית, הנאופלאטוניזם קיבל את ההתפתחות הגבוהה ביותר שלו מפלוטינוס. השינויים שהוצגו על ידי יאמבליכוס היו ההרחבה המפורטת של חלוקותיו הפורמליות, היישום השיטתי יותר של הסימבוליזם המספרי הפיתגוראי, ותחת השפעת שיטות מזרחיות, פרשנות מיתית לחלוטין של מה שנאופלאטוניזם החשיב בעבר כמושגי. סביר להניח, כי בשל כך זכה יאמבליכוס לכזו הערכה. בניגוד לפלוטינוס, שפרץ מהמסורת האפלטונית וטען לנפש שאינה עבירה, יאמבליכוס אישר מחדש את התגלמות הנפש בחומר, והאמין כי החומר הוא אלוהי כמו שאר הקוסמוס.
לדברי לידוס, האסכולות של יאמבליכוס, סיריאנוס ופרוקלוס, סבורות כי אלוהי היהודים הוא "הדמיאורג של העולם המוחש, ומכנות אותו האל של ארבעת היסודות".
יאמבליכוס זכה לשבחים רבים על ידי אלה שהיו חסידי הגותו. בני זמנו זקפו לו כוחות פלאיים. הקיסר הרומאי יוליאנוס שלא הסתפק בהספד הצנוע יותר של אונאפיוס, על פיו יאמבליכוס היה נחות מפורפיריוס רק בסגנון, ראה ביאמבליכוס יותר מאשר שני לאפלטון, וטען שייתן את כל הזהב של לידיה עבור אגרת אחת של יאמבליכוס. במהלך תחיית ההתעניינות בפילוסופיה שלו במאות ה-15 וה-16, שמו של יאמבליכוס כמעט ולא הוזכר ללא הכינוי "אלוהי" או "האלוהי ביותר".
חרולש
חרולש (בהולנדית: Grolsch) היא מבשלת בירה הולנדית שהוקמה בשנת 1615 על ידי וילם נירפלט בעיירה חְרוּנְלוֹ. השם חרולש הוא שם התואר של Grolle, השם העתיק של העיירה. חרולש היא מבשלת הבירה השנייה בגודלה בהולנד (אחרי הייניקן). סימן ההיכר של המותג הוא בקבוק הבירה המעוצב בעל הפקק לסגירה חוזרת.
היסטוריה
מבשלת חרולש נוסדה בשנת 1615 בחרונלו. העיירה נקראה חְרוֹלֶה ומכאן מקור השם. המבשלה הוקמה על ידי וילם נירפלט. חתנו של נירפלט, פיטר סנפורד קויפר, היה מראשוני יצרני הבירות באזור טוונטה, ומונה ב-1676 לראש הגילדה בחרולה. קויפר נפטר ב-1684 ויורשיו המשיכו בדרכו. מבשלת הבירה הייתה במרכז חרונלו, עד 1876. בשנה זו נבנתה המבשלה תחת השם "De klok" ("השעון") מחוץ לתעלות העיירה. בשנת 1895 קנה את המבשלה תיאו דה חְרוּן, צאצא למשפחת יצרני בירה מזייבנאר
לצורכי הקירור בחודשי הקיץ נהגו במשך עשרות שנים לחצוב קרח בחורף מתעלות העיירה ולאחסנו במרתפים מבודדים. הובלת הבירה נעשתה על ידי סוס ועגלה, כך שהטווח היה כארבעים קילומטרים. בסוף 1945 נקנו המשאיות הראשונות להובלה. עד 1950 נעשה שימוש גם ברכבות, עם קרונות קירור מיוחדים. ב-1946 החל היצוא, בין היתר, לסורינאם, לקורסאו, להודו ולסין, אך עקב עלייה בביקוש המקומי היצוא הופסק.
עד 2004, חרולש יוצרה בחרונלו ובאנסחדה. בשנת 2000 נפגע קשות המפעל באנסחדה באסון הזיקוקין בעיר. מאז 2004 הבירה מיוצרת במבשלה חדשה בשטח הרשות המקומית אנסחדה בכפר אוּסֵלו ושתי המבשלות הישנות נסגרו.
בנובמבר 2007 נרכשה חרולש על ידי חברת הבירות הבינלאומית SABMiller תמורת 816 מיליון יורו או 48.25 יורו למניה. הצעה המחיר הייתה כ-84% מעל מחיר המניה. מאז 2009, המבשלה הייתה אחת מ-135 מבשלות הבירה של SABMiller.
שוק בין לאומי
הבירה של חרולש זמינה ב-70 מדינות, אך השווקים בבריטניה, ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד מהווים 78 אחוז מהמכירות הבינלאומיות של החברה.
עיצוב הבקבוק
חרולש ידועה בעיצוב הבקבוק הייחודי, המאופיין בפקק לסגירה חוזרת, שנמצא בשימוש מאז 1897 הודות לתיאו דה חרון. גם לאחר מלחמת העולם השנייה כשפקק הכתר נהיה חלק מהעיצוב הסטנדרטי של בקבוקי בירה, דבקה חרולש בעקשנות בבקבוק המעוצב שלה. בקבוק של חרולש הוא בנפח של 0.45 ליטר, בערך שליש יותר מבקבוק בירה רגיל. בכל שנה מיוצרים כ-200 מיליון בקבוקים. הפקק הנסגר יוצר בעבר מפורצלן אך כיום מיוצר מסיבות כלכליות וסביבתיות מחומר פלסטי (פורצלן מקשה על מיחזור הזכוכית).
ב-1997, במלאת 100 שנה לבקבוק המעוצב, נחגג המאורע בשש בירות מיוחדות עם בקבוק מעוצב וכוס תואמת, שיצאו לשוק במהלך אותה שנה: בסוף השנה נערך משאל בו ניתן היה להצביע עבור הבירה הטעימה ביותר. הבירה שנבחרה הייתה "הקאנון" ומאז ניתן להשיגה תחת השם "קאנון" בבקבוקים רגילים ובפחיות.
לציון סיום חגיגות שנת ה-100 יצאה לשוק בירה מיוחדת נוספת בשם "פינאלה" (Finale) בנפח ליטר וחצי, אך הזכוכית של בקבוק המעוצב הייתה דקה מדי ("סכנת התפוצצות") והבירה יצאה לשוק רק ב-1998.
מפיק (לשון)
מַפִּיק (בארמית: מוציא) הוא סימן דיאקריטי במערכת הכתב העברי. תפקידו לסמן שהאות ה בסוף מילה מייצגת עיצור ולא תנועה.
המפיק מסומן באותו סימון כמו דגש קל ודגש חזק, בנקודה באמצע האות, משום שהעיצור ה' איננו מקבל דגש בהיותו עיצור סדקי.
ישנם כמה תנאים לקיום מפיק, והם:
מפיק באותיות אחרות
במסורה, בספר דקדוקי הטעמים לאהרן בן אשר, בספר מכלול של הרד"ק ובספרי מדקדקים נוספים השם מפיק אינו כינוי רק לנקודה בתוך האות ה אלא גם לאותיות ו, י כשהן עיצוריות, אף על פי שאין בהן נקודה, וכך מוצאים אנו את הביטויים "מפיק ה"א", "מפיק וא"ו" ו"מפיק יו"ד".
באופן נדיר מזדמנות בנוסח המסורה של המקרא אותיות א שמופיעה בהן נקודה באמצען, ונקודה זו מוסברת גם היא כמפיק שמטרתו להדגיש את הגיית העיצור א ללא הבלעה. ישנם כתבי יד מקראיים שבהם נפוץ סימון המפּיק בעזרת נקודה בכל אמות הקריאה כשהן עיצוריות. בכמה כתבי יד של המשנה מופיעה נקודה תחת האות י בסופי מילים מן הצורה שמיִי (שמאי), גביִי (גבאי), ויש המסבירים אף נקודה זו כמפיק.
הקלדה
המפיק נראה כמו דגש ומוקלד באותו אופן. כך מקלידים את המפיק במערכות הפעלה שונות:
שכא
שכא (בערבית: شكا) היא עיירה נוצרית מרונית לחופי הים התיכון, דרומית לעיר טריפולי וכ-15 קילומטר מהעיר בתרון. העיר שוכנת בנפת בתרון, שבמחוז צפון לבנון, בצפון לבנון.
שכא נחשבת לעיירת נופש פופולרית. מדי שנה, בעיקר בחודשי הקיץ מגיעים לשכא מבקרים רבים, מרביתם נוצרים. העיירה נמצאת לחוף הים התיכון ומציעה למבקרים בה שלל אפשרויות בילוי. האטרקציות הימיות הן המועדפות בקרב התיירים והספורט הימי במקום מפותח מאוד ומושך עוסקים רבים בתחום זה לעיירה. כמו כן, בעיירה מרינה וחופים מטופחים. היות שהעיירה משמשת כאתר תיירותי, במקום מלונות ובתי הארחה.
בתקופת מלחמת האזרחים בלבנון, נשלט האזור על ידי מיליציות פלסטיניות, אך העיר עצמה היוותה מובלעת נוצרית בשליטת "הכוחות הלבנוניים". בשל בידודה של העיירה משאר הערים הנוצריות שנשלטו על ידי מיליציות נוצריות, הותקפה שכא פעמים רבות על ידי לוחמים חמושים שיצאו מהעיר טריפולי. השיא בשרשרת ההתקפות היה הטבח שאירע בעיירה בשנת 1976, וקיבל את השם "טבח שכא". בטבח זה נרצחו לפחות 117 נוצרים, רבים נוספים נפצעו ורכוש רב ניזוק, בין השאר, נפגעה הכנסייה המקומית.
נמל מספנות ישראל
נמל מספנות ישראל פועל מאז 2003 במתחם מספנות ישראל הוא הנמל הפרטי הראשון במדינת ישראל.
סלמן שינה
סלמן ציון מאיר שינה (בערבית: سلمان شينا; סלמאן שינא; 1898 –1978) היה עורך דין, עיתונאי ופעיל ציוני יהודי-עיראקי. המייסד והעורך של השבועון הספרותי היהודי-עיראקי החשוב אל–מצבאח ("המנורה").
נמל מספנות ישראל
היסטוריה
בזמן השביתה הגדולה בנמלים ב-2003 התירו שר התחבורה, אביגדור ליברמן, ושר האוצר, בנימין נתניהו, להפעיל את מספנות ישראל כנמל סחורות כדי שלא לפגוע בייצוא הישראלי ובייבוא חומרי גלם עבור התעשייה. ב-ֳ11 בינואר 2005 בג"ץ דחה את עתירת מספנות ישראל להפעיל נמל פרטי בנימוק שהעניין נדון בפני בית הדין הארצי לעבודה.
סלמן שינה
כיהן כחבר בפרלמנט העיראקי בשנים 1947-1951.