cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בג"ץ גרבי נגד שרת החינוך
טענות ג'רבי ואחרים
טענות נוספות בעניין מדיניות, טענת העותרים להפלייתם של מגזרים שלמים, הנמנים עם שכבות המצוקה, וגורמת לכך שהסבסוד מגיע דווקא לשכבות המבוססות והחזקות שאינן זקוקות לו. נתוני פתיחה טובים (ציוני בגרות ופסיכומטרי גבוהים) מאפיינים את בעלי החתך הסוציו-אקונומי הגבוהה ומותירים את בני שכבות המצוקה בחוץ. הפועל היוצא הוא כי אלה האחרונים נאלצים לשלם את שכר הלימוד במכללות הגבוה פי שלושה מזה הנדרש באוניברסיטאות. הדגש הוא על כך שקבלת העתירה אינה מחייבת הגדלת התקציב אלא חלוקתו בדרך אחרת.
טענות המדינה
לטענתה, לא קיים פגם לעניין האצלת הסמכויות. סעיף 17 קובע כי "המועצה רשאית להציע הצעות בדבר השתתפות המדינה בתקציבי המוסדות המוכרים." אין בכך כדי לומר כי היא אינה רשאית ליטול חלק פעיל בחלוקת התקציב. לא נוסח הסעיף, ולעניין זה אף לא מיקומו, אינו מצביע על כך שכוונת המחוקק הייתה לאסור על המל"ג להרחיב את פעילותה גם מעבר לייעוץ. לכל היותר ניתן לומר כי סעיף 17 אינו יכול להוות מקור נורמטיבי עצמאי לקניית הסמכות, בהבדל מקביעה כי הוא שולל את אפשרותה של הוועדה לעסוק בפועל בחלוקה. כיוון שכך, לא ניתן לקבל גם את הטענה כי ההחלטה עומדת בניגוד לסעיף 17. ההחלטה היא החלטת ממשלה (בהבדל מהחלטת המל"ג) שתוחמת את סמכויותיה של הות"ת כוועדת משנה של המל"ג, כאשר בין סמכויותיה: "לחלק בלעדית בין המוסדות להשכלה גבוהה את התקציב הרגיל והפיתוח הכוללים והמאושרים."
הות"ת הוקמה כגוף א-פוליטי, כדי למנוע התנגשות בין הדרג הפוליטי לבין מוסדות ההשכלה הגבוהה. כיוון שכך, "אין מקום לפיקוח של הממשלה כגוף פוליטי על האופן המקצועי בו בוחרת הות"ת לחלק את התקציבים בין המוסדות השונים".
באשר לפעילותה של הות"ת הטענה היא כי בפועל פועלת הות"ת על-פי קריטריונים שוויוניים ומוסדרים וכי קריטריונים אלה הועברו למשרד המשפטים לאישורם.
דינה של הטענה בדבר הרכבה של הות"ת כפוסל את החלטותיה – להידחות. אין קשר בין עתירתם של העותרים להרכב הות"ת, הסעד אותו מבקשים העותרים הוא להורות על חלוקת "החלק בתקציב המדינה המיועד לסבסוד שכר הלימוד במוסדות ההשכלה הגבוהה באופן שווה בין כל הסטודנטים הלומדים במוסדות השונים להשכלה גבוהה בישראל". קבלת החלטה מעין זו – יש בה משום שינוי מדיניות יסודי שאינו בתחום סמכויותיה האופרטיביות של הות"ת, יהא הרכבה אשר יהא. המל"ג יכולה לקבל החלטה מעין זו ולהוציאה אל הפועל אם יעמוד לרשותה התקציב המתאים, אלא שלא הרכב המל"ג עומד כרגע על הפרק, אלא הרכב הות"ת. המל"ג היא שהחליטה על הקמת המוסדות הלא מתוקצבים תוך הקפאת גידול האוניברסיטאות, מהלך שאינו משרת בהכרח את האינטרס הצר של אוניברסיטה זו או אחרת והוכיחה בכך בפועל כי היא אכן מתפקדת כגוף ממלכתי.
טענת המדינה בשם המל"ג בעניין דחיית העתירה על הסף בשל אי צירוף האוניברסיטאות כמו גם המוסדות הלא מתוקצבים כצדדים לעתירה. לאלה כמו לאלה יש נגיעה ישירה לעתירה ולתוצאותיה ומן הראוי היה לצרפם.
החלטה
בית המשפט העליון פסק כי דין העתירות להידחות וכי אין פסול בכך שתלמידי מוסדות לא-מתוקצבים אינם זכאים ל"מענק מאזן".
הממשלה מכוח סמכותה קיבלה את ההחלטה ללא פגם באופן בו בחרה להקצות את משאביה לתמיכה במוסדות ההשכלה הגבוהה, ומכאן ואילך זהו הבסיס לפעילותה של הות"ת.
השלכות פסק הדין
החלטת בג"ץ השפיעה על הסטודנטים המבקשים סיוע בשכר הלימוד במוסדות הלא מתוקצבים, אולם ראינו כי נימוקי ההחלטה נובעים משיקולים מדיניים המצריכים העדפה של אינטרס אחד על פני האחר במקום בו לא קיימים למדינה משאבים כלכליים רבים. המדינה אינה חייבת לדאוג להשכלתם הגבוהה של אזרחיה. אין מקור חוקי (בדומה לחוק לימוד חובה, תש"ט-1949) המטיל עליה חובה שכזו. קידום ההשכלה הגבוהה הוא אכן אינטרס מובהק של המדינה. המשאב האנושי חשוב למדינה, ככל שהמשאב האנושי משתבח באמצעות ההשכלה שרכש, כך גדלים סיכוייה ואפשרויותיה של המדינה להגיע להישגים בכל תחום שהוא: כלכלה, בריאות, ביטחון, רווחה חברתית, צמצום פערים וכיוצא בזה. אולם – כיוון שאין מדובר בחובת המדינה לספק לימודים גבוהים לאזרחיה, מידת התערבותם של בתי המשפט תהא פחותה.
קרמבל
המנה מורכבת מפירורי בצק חמאתי (תערובת של חמאה, קמח וסוכר מפוררת) על מצע של פירות. ישנן גרסאות בהן מהווה המאפה מנה עיקרית, ובהן מוחלפים הפירות בבשר טחון וירקות, והסוכר מוחלף בגבינה. המאפה נאפה עד שהבצק מזהיב, וכקינוח הוא מוגש לרוב עם רוטב.
עם הפירות שבהם נעשה שימוש לצורך הכנת הקינוח ניתן למנות תפוחים, חזרזר, ריבס, אפרסקים, פטל שחור ושזיפים. לעיתים מוסיפים לבצק אגוזים או שקדים טחונים, ולעיתים זורים על הבצק סוכר חום על מנת ליצור מעטה קרמלי.
מקורו של הקרמבל בקיצוב המזון בבריטניה בתקופת מלחמת העולם הראשונה. המאכל הומצא בשל המחסור בביצים, ונעשה בו שימוש בפירות ובמוצרים שחולקו במסגרת הקיצוב (כאשר השומן היה מרגרינה). בשל פשטותו זכה המאכל להצלחה רבה והפך למאכל פופולרי גם בארצות הברית ובצרפת.
אמיליאנו בואנדיה
אמיליאנו בוּאֶנדִיה סטטי (מספרדית: Emiliano Buendía Stati; נולד ב-25 בדצמבר 1996) הוא כדורגלן ארגנטינאי שמשחק בעמדת הקשר בקבוצת הכדורגל אסטון וילה ובנבחרת ארגנטינה.
חטאפה
על אף שנולד במאר דל פלאטה, ארגנטינה, בואנדיה החל את הקריירה הבוגרת שלו בקבוצת הכדורגל הספרדית חטאפה. ב-30 במרץ 2014, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים, כששיחק בקבוצת המילואים, המשחקת בליגה הספרדית השלישית. המשחק הסתיים בניצחון חוץ 2–1 מול קבוצת פוארטה בוניטה. ב-13 באפריל הוא כבש את שערו הראשון, בניצחון 0–2 מול קבוצת פיינה ספורט.
ב-5 ביולי 2016, למרות שקבוצתו ירדה ליגה, בואנדיה חתם על חוזה לחמש שנים נוספות. ב-27 ביולי בשנה שלאחר מכן, הושאל בואנדיה למועדון קולטורל לאונסה, המשחק בליגה השנייה, למשך שנה אחת.
2018-2020
ב-8 ביוני 2018, בואנדיה חתם על חוזה לארבע שנים עם קבוצת הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ האנגלי, נוריץ' סיטי.
הוא כבש את שערו הראשון עבור נוריץ' בניצחון 0–1 על ברנטפורד ב-27 באוקטובר 2018, ומילא תפקיד אינטגרלי כאחד משחקני ההתקפה היצירתיים בקבוצה - הבקיע 7 שערי ליגה נוספים כאשר בסוף העונה עלתה נוריץ' לפרמייר ליג וזכתה בתואר האליפות של הליגה. באותה עונה, זכה בואנדיה במקום השלישי בפרסי שחקן העונה השנתי של אוהדי נוריץ'.
ב-8 ביולי 2019, חתם בואנדיה על חוזה חדש מול נוריץ' לחמש שנים נוספות, והיה עתיד להישאר במועדון עד קיץ 2024.
במהלך דצמבר 2019, בואנדיה בישל 29 שערים עבור חבריו לקבוצה. זה מספר הבישולים הרב ביותר שיצר שחקן בחודש בודד בפרמייר ליג מאז שהנתון החל להירשם בעונת 2003–04.
ב-7 ביולי 2020, הבקיע בואנדיה את שערו הראשון אי פעם בפרמייר ליג, בהפסד 1–2 לווטפורד. נוריץ' הפסידה את המשחק הבא שלה לווסטהאם יונייטד, תוצאה שתאשר באופן סופי את הדחתה חזרה לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ אחרי עונה אחת בלבד בליגה הבכירה.
2021
ב-6 באפריל 2021, בואנדיה כבש פעם אחת ובישל שלוש פעמים בניצחון 0–7 על האדרספילד טאון.
ב-17 באפריל, נוריץ' השיגה עלייה אוטומטית חזרה לפרמייר ליג, וזכתה באליפות הליגה ב-1 במאי עם ניצחון 4–1 על רדינג.
אסטון וילה
ב-7 ביוני 2021, הוכרז כי הושג הסכם להעברת בואנדיה לקבוצת הפרמייר ליג, אסטון וילה, לאחר שיחזור ממשחקי הנבחרת בארגנטינה. העסקה הושלמה ב-10 ביוני ועל פי מקורות, הוא נרכש בעבור כ-38 מיליון פאונד. סכום זה הופך אותו לשחקן היקר ביותר אשר נרכש על ידי אסטון וילה וגם לשחקן היקר ביותר שנמכר על ידי נוריץ' סיטי.
בואנדיה ערך את הופעת הבכורה שלו באסטון וילה ב-14 באוגוסט 2021, בהפסד 3–2 לווטפורד ביום פתיחת העונה. הוא כבש את שערו הראשון עבור אסטון וילה ב-28 באוגוסט 2021, בתיקו 1-1 מול ברנטפורד בפרמייר ליג.
קריירה בינלאומית
ב-16 בספטמבר 2014, בואנדיה זומן לנבחרת ספרד מתחת לגיל 20. ב-29 באפריל של השנה שלאחר מכן, הוא זומן על ידי נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 בכדי להשתתף במונדיאל 2015, והצטרף למחנה האימונים ב-5 במאי 2015. במאי 2021, בואנדיה זומנה לסגל הבוגרים של ארגנטינה בפעם הראשונה. ב-1 בפברואר 2022, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון ביתי 0–1 על נבחרת קולומביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
פרדריק מקראקן
סר פרדריק ניקולס ויליאם מקראקן (18 באוגוסט 1859 - 8 באוגוסט 1949) היה לוטננט גנרל בצבא בריטניה אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
תחילת דרכו
מקראקן נולד ב-18 באוגוסט 1859 במחוז קנט שבאימפריה הבריטית. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, וב-1879 התגייס לצבא בריטניה והוצב כלוטננט משנה ברגימנט הרגלים ה-49. בהמשך הועבר לרגימנט ברקשייר, ובשנה שלאחר מכן הועלה לדרגת לוטננט. ב-1882 לחם במלחמה האנגלו-מצרית, וב-1884 הועלה לדרגת קפטן. ב-1885 לחם במהלך המלחמה המהדית כנגד כוחותיו של מוחמד אחמד בסודאן, ועל חלקו בקרב טורפיק אוזכר בשדרים הרשמיים, והוענקה לו דרגת כבוד של מייג'ור. לקראת סוף השנה לחם גם בקרב גיניס. באפריל 1892 הוצב בברבדוס, וב-1897 הפכה דרגת המייג'ור שלו לקבועה. עם פרוץ מלחמת הבורים ב-1899, הוא לחם עם הגדוד הראשון של רגימנט ברקשייר, וב-1901 מונה למפקד הגדוד השני ברגימנט. ב-1902 מונה למפקד חיל מצב אשר כלל כמה גדודים. על חלקו במהלך המלחמה, הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל וקיבל את אות השירות המצוין. ב-1905 הוא קיבל דרגת כבוד של קולונל, ופיקד על הגדוד ה-2 ברגימנט ברקשייר עד 1907. הוא הוצב למשך מפר שנים בהודו, וב-1911 הועבר לאירלנד. ב-1912 הוענקה לו דרגת כבוד של בריגדיר, והוא קיבל פיקוד על הבריגדה ה-7.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה מקראקן מפקד בריגדת החי"ר ה-7. הבריגדה שלו נכללה במסגרת הדיוויזיה ה-3 אשר הייתה חלק מהקורפוס ה-2 של חיל המשלוח הבריטי. הבריגדה נשלחה לחזית המערבית, והשתתפה בקרב לה קאטו אשר הסתיים בניצחון גרמני. הבריגדה כיסתה את נסיגת הקורפוס ה-2 במהלך הנסיגה הגדולה למארן. אדמונד אלנבי - מפקד חיל הפרשים של חיל המשלוח, התרשם מאוד מתפקודו של מקראקן, ובהמלצתו הוא הועלה באוקטובר לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקח חיל הרגלים בחיל המשלוח. ב-1915 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-15 (הסקוטית). בניגוד לפיקודו המעולה על הבריגדה ה-7, פיקודו על הדיוויזיה ה-15 היה לקוי. אחד המשקיפים תיאר אותו כ"חלש ועצלן". הוא פיקד על הדיוויזיה במהלך קרב לוס, הקרב על הסום וקרב אראס. ביוני 1917 מונה למפקד הקורפוס ה-13, הוא פיקד על הקורפוס עד מרץ 1918 עת מונה למפקד הפיקוד הסקוטי.
אחריתו
ב-1922 פרש מהצבא בדרגת לוטננט גנרל. הוא נפטר ב-8 באוגוסט 1949, עשרה ימים לפני יום הולדתו ה-90.
ב-1887 נישא לאן יוסטון גלובר, אשר ילדה לו בן ושתי בנות. אן נפטרה ב-1923.
זרוע האוויר של הצי המלכותי
שורשי זרוע האוויר של הצי נמצאים בשירות האוויר של הצי המלכותי שהוקם ב-1914 ובשנת 1918 התמזג ליצירת חיל האוויר המלכותי, בהמשך הצורך בכוח אווירי כחלק מהצי המלכותי התחזק שוב בעיקר עם פיתוח נושאות המטוסים הראשונות, ובאפריל 1924 הוקמה זרוע האוויר של הצי כחלק מחיל האוויר המלכותי. ב-1938 הועברה זרוע האוויר לשירות הצי ומספר חודשים לאחר מכן במאי 1939 נכנסה באופן מלא תחת שליטת אדמירלות הצי המלכותי.
טייסות
טייסות זרוע האוויר של הצי מחולקות לפי ייעוד ומשימה ויושבות דרך קבע במספר בסיס ומתקני הזרוע, בהם בסיס אוויר של הצי המלכותי יובילטון, בסיס אוויר של הצי המלכותי קלדרוז ומפקדת הצי המלכותי בפורטסמות'. נכון לאוקטובר 2020, הזרוע כוללת 15 טייסות טיסה, 2 טייסות סיוע לוגיסטיות וטייסת תקיפה אווירית העתידה לקום ב-2023 על בסיס מטוסי ה-F-35 לייטנינג II.
מבין הטייסות, שמונה מהן עוסקות בהכשרה ואימון על מגוון כלי הטיס של הזורע ויכולות הצי, ארבע עוסקות בסיור ולוחמה נגד צוללות, שתיים עוסקות בתובלה והסקת לוחמים כחלק מכוחות משימה בעיקר לשירות חיל הנחתים, אחת מפעילה כטב"מים ושתיים נוספות מעניקות שירותים לוגיסטיים ומכנאיים לכוחות הזרוע והצי.
מחנות ריכוז איטלקיים בלוב
ברחבי לוב האיטלקית הוקמו מספר מחנות ריכוז.
רקע
איטליה שלטה בלוב במסגרת הכיבוש האיטלקי במדינה כבר מהעשור השני של המאה ה-20, בשלב מסוים האיטלקים החלו לאבד את השליטה שלהם על חלקים ניכרים מהמדינה מול האופוזציה הערבית החמושה, שהתרכזה בעיקר בקירנאיקה ואשר אותה הוביל עומר אל-מוח'תאר. בראש הכוחות האיטלקים עמדו הגנרלים פייטרו באדוליו ורודולפו גרציאני.
מחנות הריכוז
הכוחות האיטלקים החליטו להקים גדר תיל שנבנתה מחופי הים התיכון עד לנווה המדבר "אל-ג'אגבוב" כדי לנתק את התשתיות של המורדים. זמן קצר לאחר מכן החלו האיטלקים בגירוש של אנשי ג'בל אחדר וזאת על מנת למנוע מהמורדים לקבל את תמיכתה של האוכולוסיה המקומית. הטרנספר של יותר מ-100,000 אנשים הגיע לשיאו כאשר הם שוכנו במחנות ריכוז באל-עגילה, סולוק, אל מגרון ובמקומות נוספים. במחנות אלו מתו רבבות של אנשים.
התעמולה של המשטר הפשיסטי טענה כי המחנות הם דוגמה של הציוויליזציה המודרנית ומנוהלים ביעילות - אולם במציאות היו במחנות תנאים סניטריים ירודים שכן במחנות צופפו בממוצע כ-20,000 בדואים יחד עם גמליהם ובעלי חיים אחרים, בדרך כלל בשטח של קילומטר רבוע אחד.
בסך הכל הוקמו חמישה מחנות ריכוז מרכזיים ועשרה קטנים יותר.
מחנות ריכוז ליהודי לוב
כ-2,600 יהודים פונו למחנה הריכוז ג'אדו. תנאי האקלים במחנה היו קשים, ביום שרר חום גבוה, ובלילה קור עז. האסירים שוכנו בצפיפות רבה. המגורים במחנה היו בביתנים ארוכים שבכל אחד מהם שוכנו כ-300 עד 400 איש, כאשר בין משפחה למשפחה הפרידו מחיצות מאולתרות. בביתנים היו מיטות בלבד, שלא הספיקו למספרם הרב של האסירים.
המחנה שימש בין היתר כמחנה עבודה ואסיריו הועסקו בעבודות כפייה, אך היות שאוכלס לא רק בכוח עבודה אלא במשפחות שלמות כחלק מתוכנית לבצע טיהור אתני, מגדירים אותו היסטוריונים רבים כמחנה ריכוז.
אומדני מקרי המוות במחנות ריכוז
קיים וויכוח בין ההיסטוריונים בנוגע לכמות האנשים שמצאו את מותם במחנות האלו, ההערכה היא שמספר הלובים שמתו (נהרגו במהלך קרב או מתו מרעב) עומד על לפחות כ-80,000 מהאוכלוסייה המקומית. לעומת זאת ההיסטוריון הבריטי-ישראלי, אילן פפה סובר כי בין השנים 1928 ל-1932 הצבא האיטלקי "הרג חצי מהאוכלוסייה הבדואית, הן ישירות והן באמצעות מחלה, הרג בירי, והרעבות במחנות".
שיט'ס קריק
שיט'ס קריק (באנגלית: Schitt's Creek) היא קומדיית מצבים קנדית, שנוצרה על ידי דן לוי ואביו, יוג'ין לוי, ושודרה בין השנים 2015 ל-2020. הסדרה כללה 80 פרקים ב-6 עונות.
בישראל, מינואר 2022 הסדרה כולה ניתנת לצפייה (ש.ח.) ב-yes VOD.
תקציר העלילה
משפחת רוז - ג'וני (יוג'ין לוי), אשתו מוירה (קתרין אוהרה), וילדיהם המפונקים דייוויד (דן לוי) ואלכסיס - מאבדת את כל הונה לאחר שהמנהל העסקי שלהם מעל בכספיהם. הם נאלצים לבנות את חייהם מחדש עם הנכס היחיד שנותר להם: עיירה קטנה בשם שיט'ס קריק, שג'וני קנה עבור דייוויד במתנה כבדיחה ליום הולדתו בשנת 1991. המשפחה עוברת להתגורר בעיירה, בשני חדרים במוטל מוזנח. כשהמשפחה מסתגלת לחייהם החדשים, ההרגלים שלהם מתנגשים עם תושבי העיירה.
רודולף מרקוס
רודולף ארתור מרקוס (באנגלית: Rudolph A. Marcus; ) הוא חוקר כימיה יהודי אמריקאי-קנדי. זכה בשנת 1992 בפרס נובל לכימיה, על תרומותיו לתאוריה של תגובות העברת אלקטרונים במערכות כימיות. נודע בשל "תיאורית מרקוס".
חיים אישיים
רודולף מרקוס נולד ב-1923 במונטריאול, קוויבק, להוריו, אסתר ומאיר מרקוס, ממוצא יהודי-ליטאי. התעניינותו במדעים החלה בגיל צעיר. הוא הצטיין במתמטיקה בתיכון ברון בינג. לאחר מכן למד באוניברסיטת מקגיל, שם בשנת 1943 קיבל תואר ראשון, ובשנת 1946 תואר דוקטור. בשנת 1958 הפך מרקוס לאזרח ארצות הברית.
קריירה ומחקר
לאחר שסיים את לימודיו, בשנת 1946, עבד תחילה בבית המועצה הלאומית למחקר (קנדה) ולאחר מכן באוניברסיטת צפון קרוליינה, ובמכון הפוליטכני של ברוקלין. בשנת 1952, באוניברסיטת צפון קרוליינה, הוא פיתח את תורת רייס – רמספרגר – קאסל – מרקוס, על ידי שילוב של תורת ה- RRK עם תורת מצבי המעבר.
תורת מרקוס של העברת אלקטרונים
העברת אלקטרונים היא אחת הצורות הפשוטות ביותר של תגובה כימית. היא מורכבת מהעברת אלקטרונים בשכבה החיצונית בין חומרים בעלי מבנה אטומי זהה למחקריו של מרקוס בין יוני ברזל דו-ערכיים וטרו-ערכיים. בלעדיה החיים אינם יכולים להתקיים. העברת אלקטרונים משמשת בכל תפקודי הנשימה וכן בפוטוסינתזה. בתהליך חמצון מולקולות מזון, שני יוני מימן, שני אלקטרונים ומולקולת חמצן מגיבים בתגובה אקסותרמית כמו גם H2O (מים). בשל העובדה שהעברת אלקטרונים היא תגובה כה נרחבת, נפוצה וחיונית בטבע, התיאוריה של מרכוס הפכה לחיונית בתחום הכימיה.
תגובה כימית המקושרת למחקריו הרבים על העברת אלקטרונים היא העברת אלקטרון בין יוני מתכות במצבי חמצון שונים. דוגמה לתגובה כימית מסוג זה תהיה אחת בין יון ברזל דו-ערכי לתלת-מימי. בתקופתו של מרקוס כימאים נדהמו מהקצב האיטי שבו התרחשה תגובה ספציפית זו. מרקוס ערך מחקרים רבים על בסיס העקרונות שנמצאו בתגובה כימית זו, ובאמצעות לימודיו הצליח ליצור את תאוריית מרקוס המפורסמת שלו. תיאוריה זו פינתה את מקומה לתוכניות ניסוי חדשות, שתרמו לכל ענפי הכימיה.
פרסים והוקרה
מרקוס קיבל תוארי כבוד מאוניברסיטת שיקגו בשנת 1983, אוניברסיטת גוטבורג בשנת 1986, המכון הפוליטכני של ברוקלין בשנת 1987, אוניברסיטת מקגיל בשנת 1988, אוניברסיטת קווינס בשנת 1993, אוניברסיטת ניו ברונסוויק בשנת 1993, אוניברסיטת אוקספורד בשנת 1995, אוניברסיטת צפון קרוליינה בצ'אפל היל בשנת 1996, האוניברסיטה הלאומית יוקוהמה בשנת 1996, אוניברסיטת אילינוי באורבנה – שמפיין בשנת 1997, הטכניון - המכון הישראלי לטכנולוגיה בשנת 1998, האוניברסיטה הטכנית של ולנסיהבשנת 1999, אוניברסיטת נורת'ווסטרן בשנת 2000, אוניברסיטת ווטרלו בשנת 2002, האוניברסיטה הטכנולוגית Nanyang בשנת 2010, אוניברסיטת טומקור בשנת 2012, אוניברסיטת היידראבאד בשנת 2012, ואוניברסיטת קלגרי בשנת 2013. בנוסף הוענק לו דוקטורט לשם כבוד מאוניברסיטת סנטיאגו, צ'ילה בשנת 2018.
בין הפרסים שקיבל לפני פרס נובל בשנת 1992, קיבל מרקוס את פרס אירווינג לנגמויר בפיזיקה כימית בשנת 1978, פרס רובינסון של אגף פאראדיי של החברה המלכותית לכימיה בשנת 1982, פרס צ'נדלר של אוניברסיטת קולומביה ב 1983, את פרס וולף בכימיה בשנת 1984, את פרס וילארד גיבס ואת פרס פטר דביי ב 1988, את מדליית הלאומי למדע בשנת 1989, אוהיו של ויליאם לויד אוונס פרס ב 1990, תיאודור ויליאם ריצ'רדס פרס (NESACS) בשנת 1990,מדליית פאולינג, פרס רזמן, פרס פלייט הזהב של האקדמיה להישגיות אמריקאית, ופרס הירשפלד לכימיה תאורטית 1993.
הוא גם קיבל מלגת פרופסור באוניברסיטת קולג' באוקספורד בין השנים 1976-1975.
הוא נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים בשנת 1970, לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים בשנת 1973, לאגודה הפילוסופית האמריקאית בשנת 1990, קיבל חברות כבוד בחברה המלכותית לכימיה בשנת 1991 ובחברה המלכותית בקנדה בשנת 1993. כמו כך הוא נבחר לחבר בחברה המלכותית (ForMemRS) ב 1987.
גרטרוד ספור קאטס
גרטרוד ספור קאטס (באנגלית: Gertrude Spurr Cutts; 1858–1941) הייתה אמנית קנדית.
קריירה
גרטרוד ספור, נולדה בסקרבורו, יורקשייר, אנגליה, החלה את הקריירה שלה כאמנית באנגליה, כשהיא מציגה את עבודותיה עם (RBA) וב (SWA).
ב-1890 היגרה קאטס לקנדה, עברה לטורונטו ופתחה סטודיו לאמנות. קאטס הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות היפות בתערוכה הקולומביאנית העולמית ב-1893 בשיקגו, אילינוי. בשנת 1900, היא למדה ב אצל, לוול בירג' הריסון וג'ון פביאן קרלסון. היא נישאה לוויליאם קאטס ב-1909, והזוג בילה שלוש שנים בציור באנגליה.
לקאטס היה אוסף מגוון של עבודות, הכולל ציורי שמן וצבעי מים ורישומי עט ודיו; היא ידועה בעיקר בזכות ציורי הנוף הכפריים שלה. היא גם עבדה בשחזור של ציורים ישנים או פגומים.
עבודותיה של קאטס נכללות באוספים של הגלריה הלאומית של קנדה, גלריית האמנות של אונטריו, ו.
היא מתה ב, אונטריו ב-1941.
ניקרבוקר גלורי
ניקרבוקר גלורי או תפארת ניקרבוקר (באנגלית: knickerbocker glory) הוא קינוח פופולרי במטבח הבריטי. קינוח זה מכיל גלידה, ג'לי, פירות וקצפת ודומה במרכיביו לקינוח הסנדיי, אולם בשונה מהסנדיי המוגש בצלחת שטוחה, הגלורי מוגש בכוס גלידה גבוהה.
מקורו של המאכל בעיר ניו יורק, והמתכון שלו מוזכר בספר בישול אמריקאי משנת 1915. המאכל הגיע לבריטניה בשנת 1937 והקינוח הפך פופולרי בשלהי שנות ה-30 של המאה ה-20. מקור שמו של הקינוח בבגדי הילדים בתקופה זו - אשר לבשו בעיקר מכנסי ניקרבוקרס.
לעיתים מוסיפים לקינוח שקדים או דובדבנים מסוכרים, וכן מרנג.
המאכל מוזכר בספרה של ג'יי קיי רולינג "הארי פוטר ואבן החכמים".
פושאן
פוֹשָׁאן (בסינית: 佛山; בפין-יין: Fóshān; מילולית: "הר בודהה") היא נציבות עירונית במחוז גואנגדונג שבדרום הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 מספר התושבים הכולל בנציבות היה כ-9.5 מיליון תושבים.
העיר נחשבת כמרכז תרבות קנטונזי; אופרת קנטון, נאן קוואן (סוג של קונג פו), מרוץ דרגון בוט וריקוד האריה הדרומי, מקורם בפושאן.
העיר הייתה מרכז תעשיית מזון ובמיוחד רוטב סויה עוד במהלך המאה ה-17. היום בו ממוקם יצרן רוטס סויה הגדול בעולם "פושאן האיטיאן טעמים ומזון" בבעלות פאנג קאנג. כמו כן בעיר ממוקם מטה של חברת Galanz בין יצרניות מוצרי חשמל ביתיים הגדולם בסין.
גאוגרפיה
פושאן שוכנת על בשפכים המרכיבים את הצד המערבי של דלתת נהר הפנינה, והיא חלק מ"האזור הכלכלי הדלתא של נהר הפנינה", הכוללת גם את הערים גואנגג'ואו ושנג'ן. הנציבות משתרעת על פני 3,848 קמ"ר והיא גובלת בבירת המחוז גואנגג'ואו ממזרח, ב ו מדרום, בג'אוצ'ינג ו ממערב וב מצפון.
חלוקה מנהלית
נציבות פושאן מורכבת מחמש מועצות.
DS 9
DS 9 היא מכונית מנהלים במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי DS אוטומובילס משנת 2020. היא נחשפה בפברואר 2020. היא המכונית הראשונה של DS שמשווקת גם באירופה ואסיה אך מורכבת בסין בלבד.
היא המתחרה הישירה של DS במכוניות כגון: אאודי A6, מרצדס E קלאס וב.מ.וו סדרה 5.
עיצוב
עיצוב המכונית קיבל השראה מפיג'ו 508 ודומה מאוד למרצדס-בנץ CLA-קלאס עם הגג המשופע ועיצוב החיצוני המעניק ל-DS 9 עיצוב קופה. העיצוב הפנימי מפואר כיאה ל-DS. פנים המכונית כולל טכנולוגיות מעודכנות וחדשות במסכי המגע ולוח המחוונים יחד עם נוחות לנוסעים ומרווח גדול לרגליים.
מפרט טכני
היא משווקת עם שלושה מנועים, הראשון, מנוע בנזין בנפח 1.6 ליטר טורבו המספק 225 כ"ס. השני, מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין למנוע חשמלי המספקים יחד 225 כ"ס עם סוללת ליתיום יון בקיבולת 11.9 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 40 עד 50 ק"מ. השלישי, גם מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין למנוע חשמלי המספקים יחד 360 כ"ס עם סוללת ליתיום יון בקיבולת 11.9 קוט"ש. לכל המנועים תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים.
דוד פטר
הרב דוד פטר (נולד ב-1976) הוא רבה הראשי של העיר פראג, בירת הרפובליקה הצ'כית.
ביוגרפיה
נולד בפראג, שירת בשירות אזרחי כעובד סוציאלי בקהילה היהודית בעירו.
בגיל 22 (1998) נסע לישראל. למד שנה במכון מאיר ואחר כך בישיבת הכותל. ב-2005 עבר לישיבת מרכז הרב, שם למד לימודי הלכה ועבר את בחינות ההסמכה של הרבנות הראשית לישראל. נסמך לרבנות בידי רבותיו הרב יעקב שפירא והרב יהושע מגנס, וכן בידי הרב זלמן נחמיה גולדברג. עבר הכשרה מקצועית לרבנות בתפוצות במכון "שטראוס-עמיאל" וקיבל הסמכה מהרב שלמה ריסקין, מראשי המכון.
בספטמבר 2011 שב לפראג עם אשתו ושימש סגן הרב הראשי לפראג. הוא עודד את הפעילות המתחדשת בבית הכנסת ירוזלמסקה (ירושלים) בעיר.
בקיץ 2014 נבחר לכהן כרבה הראשי של יהדות פראג.
סמא אל-מסרי
סאמיה אחמד עטיה עבד אל-רחמן (בערבית: سامية أحمد عطية عبد الرحمن ; נולדה ב-8 בפברואר 1976) המכונה סמא אל-מסרי, היא שחקנית, זמרת ורקדנית בטן מצרייה.
קריירה
אל-מסרי החלה לעבוד בערוץ הטלוויזיה מהוואר לאחר סיום לימודיה בפקולטה לאמנויות, והופיעה גם בשלושה סרטי קולנוע מאז 2008.
מחלוקות
הסרט מ-2011 Ala Wahda We Nos (على واحدة ونص), שנכתב על ידי אל-מסרי, שגם מופיעה בו בתפקיד הראשי העביר ביקורת על הניצול המיני של עובדי תקשורת נשיים. הסרט גונה על ידי מגזרים שונים של החברה המצרית. אל-אזהר קרא לצופים להחרים את הסרט על תכניו המגונים לכאורה ואיגוד העיתונאים טען כי הסרט משפיל את המקצוע. גרסתו המקורית של הסרט נאסרה לשידור על ידי סעיד חטאב, ראש מועצת הצנזורה לעבודות אמנותיות על קריאת איגוד העיתונאים, ומהדורה "מתוקנת" של הסרט פורסמה בהמשך.
עד שנת 2013, אל-מסרי החלה להפיק סרטוני יוטיוב סאטיריים בביקורת על מפלגת החופש והצדק, האחים המוסלמים ופלגים איסלאמיסטים אחרים, ולאחר שפרסמה את הסרטון הרביעי שלה, בו היא לובשת מטפחת ראש וגם ניקאב, היא קיבלה איומי מוות, כי היא הייתה, "כמו זונה, לועגת לחג'אב".
אל-מסרי זכתה לשמצה בינלאומית בעקבות סרטון שלה שמתח ביקורת על מדיניותו של ברק אובמה כלפי מצרים ובו הצהירה על תמיכה בעמדתו של עבד אל-פתאח א-סיסי. הסרטון הפך ויראלי באינטרנט בתחילת אוגוסט 2013.
באפריל 2014 היא נעצרה "תוך ציפייה לחקירה של ערוץ טלוויזיה ללא רישיון שלכאורה היה בבעלותה." הסיבה לכך היא שהיא צילמה סרטון שלעג למורתדא מנסור, יו"ר מועדון הספורט זמלאק. היא שרה את "יה מורטדה, יה מורטדה" למנגינת השיר הערבי-טורקי, "יה מוסטפא" עם כמה מילים מרמזות, תחילה בשמלה ארוכה ואז בחולצת קבוצת כדורגל זמאלק ומשחקת בכדור כדורגל. היא גם לעגה לקומיקאי באסם יוסף. אל-מסרי נקנסה, אך המשיכה ביצירת סרטונים מעוררי מחלוקת.
ב־23 באפריל 2020, נתבעה אל-מסרי בגין לשון הרע והוצאת דיבה על ידי מגיש הטלוויזיה המצרי, רחם סעיד. למחרת היא נעצרה. ב-27 ביוני 2020 היא נידונה לרצות שלוש שנות מאסר ונקנסה ב-300 אלף לירות מצריות.
יחסי אבחזיה–טובאלו
יחסי אבחזיה–טובאלו מתייחסים ליחסים דו-צדדיים בין רפובליקת אבחזיה לטובאלו. טובאלו הכירה בעצמאותה של אבחזיה ב-18 בספטמבר 2011. מאז חזרה טובאלו מההכרה ב-31 במאי 2014 ויצרה קשרים דיפלומטיים עם גאורגיה.
היסטוריה
ב-18 בספטמבר 2011 חתמו ראש ממשלת אבחזיה סרגיי שמבה וראש ממשלת טובאלו ווילי טלאבי על הצהרה משותפת לכינון יחסים דיפלומטיים בסוחומי.
באוקטובר 2011, אבחזיה וטובאלו ייסדו יחסים רשמיים. עם זאת, מומחה לענייני חוץ, יוריס גולביס, ציין כי אבחזיה מסתמכת על סיוע כספי מרוסיה ואינה מסוגלת להשתמש בכסף שלאחר מכן כדי לתמוך בטובאלו. באפריל 2013, טובאלו רמזה שהמדינה עשויה ללכת בעקבות ונואטו ולהפסיק את התמיכה הדיפלומטית באבחזיה לטובת קשרים דיפלומטיים עם גאורגיה. גורמים רשמיים בטובאלו יצרו קשר עם גולביס כדי לומר שגאורגיה הציעה 250,000 דולר אמריקני עבור ההחלפה.
בשנת 2013, טובאלו החליפה את ממשלתה. ראש הממשלה החדש, אנלה סופואגה, החל במשא ומתן פעיל עם גאורגיה לאחר שנבחר.
ב-31 במרץ 2014, בטביליסי, גאורגיה וטובאלו כוננו יחסים דיפלומטיים וקונסולריים. טובאלו הצהירה כי היא מכירה בשלמותה הטריטוריאלית של גאורגיה בגבולותיה המוכרים מבחינה בינלאומית וכי אבחזיה ודרום אוסטיה הם אזורים גאורגיים. טובאלו אישרה מחדש את אמונתה בריבונותה ובשלמותה הטריטוריאלית של גאורגיה, כמו גם בכבודה לעקרונות המשפט הבינלאומי. לפיכך, טובאלו ביטלה את ההסכם משנת 2011 עם אבחזיה וניתקה רשמית את הקשרים הדיפלומטיים עימה.
ניקרבוקרס
ניקרבוקרס (באנגלית: Knickerbockers) הם מכנסיים המגיעים עד מתחת לגובה הברכיים. מכנסיים אלה היו פופולרים בארצות הברית ובאימפריה הבריטית בראשית המאה ה-20.
לרוב נלבשו מכנסיים אלה על ידי ילדים ונערים צעירים בחודשי החורף, כאשר בחודשי הקיץ הם לבשו מכנסיים קצרים. כאשר הנערים הגיעו לבגרות הם עברו ללבוש מכנסיים ארוכים.
כיום מכנסיים מסוג זה נלבשים על ידי שחקני בייסבול.
היסטוריה
בספרו של וושינגטון אירווינג "ההיסטוריה של ניו יורק" מוזכרת דמותו של דיטריך ניקרבוקר (Diedrich Knickerbocker) ההולנדי. דמות זו מבוססת על דמות היסטורית אמיתית - הרמן ניקרבוקר, שהיה צאצא של משפחה הולנדית שהגיע לניו אמסטרדם בשנת 1682.
מכנסי הניקרבוקרס היו פופולריים ביותר בתקופה שקדמה למלחמת העולם הראשונה והם היו למעשי בגדי ספורט ופנאי בארצות הברית ובאנגליה.
קישורים חיצוניים
Äppelknyckarbyxor
אנג'ינרה
אָנְגִ'ינָרַה (לאדינו: Anginara) הוא סוג של מתאבן ספרדי יהודי מתפוצות הבלקנים: יוון, בולגריה, מקדוניה וטורקיה, העשוי מקישואים ומוגש קר. נהוג להגיש את המתאבן לפני ארוחת חגי שלוש הרגלים.
אטימולוגיה
המילה אנג'ינרה היא שיבוש של המילה הטורקית אנגינר אשר משמעה ארטישוק, אך כאמור המאכל עשוי מקישואים והוא שאול ממתאבן שמקורו מהמטבח הטורקי עות'מאני והתבסס על הארטישוק. החל מראשית המאה ה-19 חלה הרעה משמעותית במצבם הכלכלי של יהודי הבלקן בכלל ואזור בולגריה בפרט, אשר חפף לתהליך נסיגתה של האימפריה העות'מאנית. היהודים חיו בעוני ודלות ולא עלה בידם לרכוש ארטישוק שהיה יקר מאוד מחד וקשה להשגה מאידך. כך נולד תחליף הקישואים הזול הרבה יותר, שמו של המתאבן נותר כשהיה ורק מרכיביו התחלפו. יש המספרים שלאחר תבוסת בולגריה במלחמת העולם הראשונה המצב הכלכלי היה כה גרוע, עד שמשפחות יהודיות נהגו להכין את המאכל מקליפות הקישואים ולא מהירק עצמו. חלק מבני קהילת יהודי טורקיה המשיכו להכין את המאכל גם בגרסת הארטישוק, אשר היה נגיש יותר.
הכנת המאכל
ההכנה מתבססת על אידוי פרוסות קישואים בתיבול מגוון המתאים לייעודה של המנה, אם בעשבי תיבול ומיץ לימון, או ברוטב עגבניות וצינונו במקרר טרם הגשתו כמתאבן.
A New Day... Live in Las Vegas
A New Day... Live in Las Vegas (בעברית: יום חדש... הופעה חיה בלאס וגאס) הוא אלבום ההופעה הראשון בשפה האנגלית של הזמרת הקנדית סלין דיון. אלבום ההופעה יצא לאור ב-14 ביוני 2004, על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס.
עם יציאתו נכנס אלבום ההופעה אל המקום ה-10 במצעד הבילבורד 200.
רקע ותוכן
אלבום ההופעה מכיל שלושה עשר ביצועים של דיון בהופעה חיה, במהלך סדרת המופעים שלה באולם "The Colosseum at Caesars Palace", שבנבדה, לאס וגאס ובנוסף מכיל אלבום ההופעה גם שני ביצועים (באולפן הקלטות ולא בהופעה חיה), ביצוע לשיר "You and I", שיר חדש אשר גם יצא כסינגל מתוך האלבום וביצוע לשיר חדש נוסף, בשם "Ain't Gonna Look the Other Way". בנוסף לכך, יצאה לאור גרסה נוספת לאלבום; גרסה הכוללת די וי די של סרט תיעודי באורך 45 דקות הנקרא "One Year... One Heart".
הגרסה המקורית של אלבום ההופעה הייתה אמורה לצאת לאור במקור בסתיו של אותה השנה, לאחר שנערכו מספר שינויים במופע מאז שהמופע הזה צולם, אך בסופו של דבר גרסה זו יצאה ב-2007 בשם "".
הצלחה מסחרית
אלבום ההופעה זכה להצלחה רבה מבחינה מסחרית כאשר קיבל את תואר הזהב בארצות הברית, עבור מכירות של 530,000 עותקים. בבריטניה זכה לתואר הכסף, עבור מכירות של 60,000 עותקים. ביוון נמכר אלבום ההופעה בכ-10,000 עותקים ובכך זכה לתואר הזהב.
בצרפת לא זכה אלבום ההופעה לתואר מסוים, אך מכירותיו שם נעמדות בכ-55,000 עותקים בסך הכל.
בג"ץ האגודה לזכויות האזרח נגד השר לביטחון פנים (מרחב המחיה של אסירים)
פסק הדין בג"ץ 14\1892 האגודה לזכויות האזרח נגד השר לביטחון פנים, שניתן ב-13 ביוני 2017, הוא פסק דין של בית המשפט העליון שהורה להגדיל מיידית את מרחב המחיה של כל אסיר ועצור ל-3 מטרים רבועים לפחות ול-4 מ"ר 18 חודשים לאחר מתן פסק הדין. פסק הדין הדגיש את חשיבותם העליונה של כבוד האדם וחירותו, אף שמדובר באסירים שנשללה מהם זכות החירות, ואף זכויות אחרות הנגזרות מזכות זו, אשר מופיעות גם הן בפקודת בתי הסוהר, יש לוודא כי אסירים ועצירים יוחזקו בתנאים הולמים שלא יהיה בהם כדי לפגוע בבריאותם ובכבודם, וכי שלילת החירות האישית וחופש התנועה של האסיר הכרוכה מעצם מאסרו לא תצדיק פגיעה נוספת ביתר זכויות האדם מעבר למידה הנדרשת העולה מכדי מאסרו.
טענות העותרים
לאחר שנשמעו טענות המשיבים, ענו העותרים בתגובה: התנאים אינם הולמים את התקן אשר נקבע בתקנות, דהיינו שטח מחיה של 4.5 מ"ר לאסיר במתקני כליאה עתידיים שייבנו, וזה מייתר את הסעד הראשון שדורשת עתירתם, כלומר קביעת תקן לכלל האסירים והעצירים. לדבריהם, תקנת בתי הסוהר לתקנת המעצרים אינה רלוונטית לשאלת תנאי המחיה ההולמים לעצירים ואסירים, ומכאן הצורך לקבוע תקן ברור, כפי שהציעו בעתירתם, ולהחילו באופן מיידי.
טענות המשיבים
בראשית העתירה סברו כי דין העתירה להדחות בהנמקה כי אין היא מקימה עילה להתערבות בג"ץ.
הכרעת בית המשפט
המשנה לנשיאת בית המשפט העליון, השופט אליקים רובינשטיין, בהסכמת השופטים חנן מלצר ואורי שהם, פסק כי יש ליישם את הצעת העותרים, ומשמעה להרחיב את שטח המחיה המינימלי לאסיר או עצור בישראל ל-4 מ"ר לא כולל שירותים ומקלחת (או 4.5 מ"ר, כולל שירותים ומקלחת). על פי פסק הדין, על המדינה לעשות את הנדרש לכך שתוך 9 חודשים מיום מתן פסק הדין יעמוד שטח מחייתו של כל אסיר ועצור על 3 מ״ר לפחות, ללא שטח השירותים והמקלחת. תוך 18 חודשים החל מיום פסק הדין יעמוד שטח מחייתו של כל אסיר ועצור על 4.5 מ״ר, לרבות שטח השירותים והמקלחת, או 4 מ"ר בלעדיהם, לפחות.
המשימה שהטיל בג"ץ לפתחה של המדינה לא הייתה קלה, וחייבה ריווח שטח המחיה לכ-40% מכלל האסירים שהיו כלואים באותה התקופה (כ-6,300 אסירים מתוך 19,000). לכל הנוגעים בדבר היה ברור, ובית המשפט העליון אף אמר זאת מפורשות, כי לצד פתרונות הכוללים בינוי והקמת מסגרות כליאה חדשות, מחייבת מסגרת הזמנים שנקבעה בהחלטה גם לפעול לצמצום מספר הכלואים בישראל.
הנמקת בית המשפט
המשנה לנשיאה רובנשטיין קבע כי יש להפוך את הצו על תנאי לצו מוחלט ונימק כי חוק המעצרים נחקק ברוחו של חוק יסוד כבוד האדם וחירותו ואף ציין את סעיף 21(ב)(1) לחוק, שעל-פיו, לא יינתן צו למאסר עד תום ההלכים אלא אם ניתן להשיג את מטרת המעצר בדרך של שחרור ושחרור על תנאי שפגיעתם בחירותו של הנאשם תהינה פחותה ובכך יתפנה מקום נוסף בבית בכלא. אסירים אשר הורשעו בפלילים ישהו בבית הסוהר מפני שנועד לתכלית ראויה ואין מנוס ממאסר אך ניתן יהיה להעביר אסירים מסוימים למאסר בית ובכך לרווח את בתי הסוהר תוך שיקום האסיר. השופט א' שהם הוסיף, לאחר היקשים רבים מהמשפט העברי אשר אינו מזכיר מאסר בפועל, ופירוש חכמים כי מאסר גם הוא יעשה בתנאים שאינם מבזים את האדם ופוגעים בכבודו, דווקא במדינת ישראל האמונה על זכויות הפרט וערכי השוויון וכבוד האדם באשר הוא איננה יכולה להשׂתרך מאחור בלי לתת מענה הולם לסוגיה. לכן הסכים השופט שהם עם המשנה לנשיאה רובינשטיין. השופט חנן מלצר ערך דיון נרחב במשפט העברי ובהיקש ואמר כי אסיר שנשללת חירותו כדי להענישו ולהרחיקו מהחברה למאסר, יש יסודות ותכליות נוספים של הרתעה ושל מתן הזדמנות לשיקום האסיר. לגבי עצורים עומדת לטובתם חזקת חפות וכל העילות שמפורטות בסדר דין פלילי. גריעת החירות אין משמעותה לפגיעה בחייו, בגופו, בבריאותו או בכבודו של האסיר או העצור. אלה הם אינטרסים בסיסיים של אדם באשר הוא אדם, והם מובטחים ומוגנים כזכויות יסוד מכוח חוק כבוד האדם וחירותו, ואף מעוגנים בסעיפים (2,4,11) ופגיעה בסעיפים אלו תתאפשר רק כאשר היא עומדת בתנאי פסקת ההגבלה. ומכאן נקודת המוצא כי אסיר אינו משיל מעליו בשער בית הסוהר את זכויותיו מעבר לחופש התנועה וההגבלות הנובעות מעצם כליאתו. האסיר זכאי למרחב מחיה משלו בתוך התא המאסר או המעצר. לדאבונו של השופט מלצר, הכלל בדבר השטח המוצע לאסיר אינו נשמר ברב בתי הכליאה ובתי המעצר, והעתירה הזו הוגשה כדי להביא לשינוי המצב. תשובת המשיבים לצו על תנאי לא הצליחה להרים את הנטל שהועבר עליהם על מנת להצדיק את המשכיות הצפיפות אשר חורגים מכללים בסיסיים ולכן הסעד שהציעו חבריו השופטים אכן מתחייב. הצו המוחלט שמחליטים השופטים עליו דומה לפסיקת משפט משווה ומעגן ותואם את ערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.
בעקבות פסק הדין
בג"ץ זה זכה לסיקור נרחב בתקשורת בעקבות פסיקתו של השופט רובינשטיין טרם פרישתו. לכאורה מדובר בעתירה טכנית. עם זאת, נכון יותר לראות את ההחלטה של השופט רובינשטיין כחוליה נוספת בשינוי תפיסתי מרתק שמתרחש בשנים האחרונות בקשר למדיניות הכליאה בישראל: אם באמצעות הפחתת השימוש במעצרים ואם בצמצום עונשי המאסר ויצירת חלופות מאסר. ואכן, פסק הדין שימש זרז לקידום המלצות הוועדה הציבורית לבחינת מדיניות הענישה והטיפול בעבריינים שפורסמו בשנת 2015. בשנה שחלפה ממתן ההחלטה, פעלה הממשלה להעביר שלושה חוקים שלכל אחד מהם פוטנציאל להפחית את מספר האסירים בישראל: הארכת משך הזמן לעבודות שירות לתשעה חודשים, יצירת מנגנון פשוט יותר לבחינת התאמת אסירים לשחרור על תנאי ממאסר המיועד לאסירים שנשפטו לתקופה של עד שנת מאסר, והארכת תקופות השחרור המנהלי הקבועות בפקודת בתי הסוהר, אשר יישומה הוביל לצמצום מספר האסירים בכ-900.
בחודש מאי 2019, לאחר דחיות שניתנו על ידי בית המשפט ובאמצעות פעולות לעיל, הצליחה המדינה לעמוד בפעימה הראשונה שקבע בית המשפט, להרחבת שטח המחיה לשלושה מ"ר לפחות לכל אסיר. יישום מלא של החלטת בית המשפט, אשר בהחלטה המקורית היה אמור להתבצע עד לחודש דצמבר 2018, נדחה מספר פעמים וביום 14.2.21 והורה בית המשפט העליון כי הוא יוארך עד סוף שנת 2022. בית המשפט הדגיש בהחלטתו כי ככל שהמדינה לא תצליח לעמוד ביעדי הבינוי עד לתאריך נדחה זה, יהיה עליה להיערך מבעוד מועד להשלמת הפעימה השנייה באמצעים אחרים.
עתירות העוסקות בזכויות האסיר בארץ מוגשות לבית המשפט על ידי ארגונים לזכויות אדם והן מעידות על חשיבותה לחברה כולה לנהוג באסירים בכפוף לנורמות של זכויות אדם בעלות מוסר. "האסיר פשע, ועל כך נענש כדין. חירותו נשללה ממנו. אך צלם האדם לא נלקח ממנו. חומות הכלא מפרידות בין האסיר לחופש, חומות הכלא אסור להן להפריד בין האסיר לכבודו כאדם".
סרגיי לוויצקי
הרוזן סרגיי לבוביץ' לוויצקי (ברוסית: Серге́й Львович Львов-Левицкий; 17 באוגוסט 1819, מוסקבה – 22 ביוני 1898, סנט פטרבורג) היה צלם רוסי. נחשב לאחד מאבות הצילום ב, מחלוצי הצילום המוקדמים באירופה כולה וממציא.
לוויצקי היה צלם החצר של הצאר הרוסי. בנו הלא חוקי של הסנאטור לב אלכסייביץ' יעקובלב ואביהם של הצלם לב לוויצקי והאמן רפאל לוויצקי. בן דודו של אלכסנדר הרצן.
מולד (כתב עת)
מולד הוא כתב עת מדיני וספרותי ישראלי שיצא לאור בשנים 1948–1986.
בשנים 1967-1948 כתב העת יצא לאור כירחון בחסות מפא"י, בעריכתו של אפרים ברוידא. בשנת 1967 הפך כתב העת לבלתי תלוי, בהוצאת "מפעלי מולד". כדי להבדילו מגרסתו הקודמת, הוא נקרא "מולד, סדרה חדשה".
Brividi
Brividi (בעברית: צמרמורות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרים האיטלקים מחמוד ובלאנקו אשר יצא לאור ב-2 בפברואר 2022 על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק. הוא ייצג את איטליה באירוויזיון 2022, לאחר שניצח בפסטיבל סן רמו 2022.
השיר שבר את שיא ההשמעות ליום בספוטיפיי באיטליה, לאחר שצבר מעל ל-3.3 מיליון השמעות ביום אחד.
על השיר
"Brividi", שנכתב והולחן על ידי מחמוד, בלאנקו והמפיק המוזיקלי מיכלאנג'לו, מספר על סופה של מערכת יחסים הומוסקסואלית. כשנשאל בריאיון לעיתון "קוריירה דלה סרה" על ההחלטה להוציא שיר יחד עם מחמוד סיפר בלאנרו כי:
ביקורות
פרנצ'סקו צ'יגנולה מ-TV Sorrisi e Canzoni מתאר את "Brividi" כשילוב בין מספר סגנונות אופי, ומגדיר אותה כיצירה עכשווית ומודרנית, ששוברת את מוסכמות העולם ההטרוסקסואלי. לטענתו, צ'יגנולה מצא בטקסט מספר הדגשות המבטאות חוסר ביטחון ודיכאון. דניאל ונטורלי, כתב תרבות של מגזין Vanity Fair, ציין כי השיר יכול להתייחס גם למערכת יחסים הטרסקסואלית.
ולריה רנדון מלה סטמפה סיפרה כי המשמעות של השיר, בה שני בני הזוג חשים סבל ממערכת היחסים שלהם, מצמררת אותה. היא אף ציינה כי שני הקולות של בלאנקו ושל מחמוד נשמעים היטב יחד. ברברה וינסטון מקוריירה דלה סרה תיארה את שיתוף הפעולה של השניים כפנומנלי. לטענתה, הקול השמימי של בלאנקו וקולו הגשמי של מחמוד משתלבים בצורה הרמונית, ויוצרים בלדה עכשווית נהדרת.
הצלחה מסחרית
ביום הראשון לצאתו צבר "Brividi" 3.3 מיליון השמעות בספוטיפיי איטליה – מספר ההשמעות הגבוה ביותר בפלטפורמה האיטלקית לשיר ביום יציאתו לאור. הוא התמקם בחמשת השירים הפותחים של מצעד הספוטיפיי העולמי. ב-14 בפברואר 2022 העניק איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי ל-"Brividi" תואר פלטינה, לאחר שנמכר בכ-100,000 עותקים באיטליה. תואר זה שולש כשבועיים לאחר מכן. "Brividi" ניצב בראש מצעד ההשמעות בתחנות הרדיו האיטלקיות השונות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ לשיר הופק על ידי אטיליו קוזאני וצולם באמסטרדם. הוא הועלה לערוץ היוטיוב של מחמוד ב-2 בפברואר 2022, במקביל ליציאת השיר.
קרדיטים וצוות
הקרדיטים לקוחים מאתר טיידל.
ג'ון לוביץ
ג'ונתן מייקל לוביץ (באנגלית: Jonathan Michael Lovitz; נולד ב-21 ביולי 1957) הוא קומיקאי, שחקן וזמר יהודי-אמריקאי. הוא התפרסם לראשונה כחבר צוות בתוכנית סאטרדיי נייט לייב בין השנים 1985–1990.
סאטרדיי נייט לייב
לוביץ היה חבר צוות בסאטרדיי נייט לייב בין 1985 ל-1990. מאוחר יותר, בראיון שקיים לרגל יציאת הספר "Live From New York: An Uncensored History of Saturday Night Live", אמר שתקופה זו היא המיוחדת ביותר בקריירה שלו. הוא היה מועמד לפרס אמי בשנתיים הראשונות שלו ב-"SNL".
מדבב
לוביץ תרם את קולו למספר רב של סרטים מצוירים וסדרות כמדבב. בסדרה "The Critic" שיחק את Jay Sherman בקולו הרגיל. ב"משפחת סימפסון" דיבב את ארטי זיף (דמות שיצאה לפרום עם מארג' סימפסון), וכשבע דמויות נוספות. הוא דיבב את דמות מכשיר הרדיו בסרט הטוסטר הקטן והאמיץ, ואף בוידאו קליפ שקידם משחק הווידאו "Banjo-Kazooie".
קריירה מוזיקלית
ג'ון לוביץ שר בדואט עם רובי ויליאמס בתקליטו מ-2001 :Swing When You're Winning", בשיר "Well, Did You Evah".
הופעות תיאטרון וכזמר
הוא שיחק במופע של ניל סיימון "The Dinner Party" בברודוויי. הוא שר בקרנגי הול שלוש פעמים, ושר את ההמנון האמריקאי באצטדיון הדוג'רס ובאליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס.
ב-10 באוקטובר 2001, לוביץ שר דואט עם רובי ויליאמס את השיר "Well, Did You Evah!" באלברט הול בלונדון. השיר מופיע באלבום Swing When You're Winning.
תפקידים בפרסומות
בסוף שנות ה-90, לוביץ היה "האיש שכתב את דפי זהב", בסדרת פרסומות עבור תעשיית דפי הזהב האמריקאית. ב-2006, הוא דיברר את מסע הפרסום של רשת המסעדות סאבוויי.
סטנד-אפ
ב-1984 לוביץ החל בהופעות סטנד-אפ.
ג'ון לוביץ קומדי קלאב
ב-8 בנובמבר 2007, ג'ון לוביץ פתח את המועדון שלו "The Jon Lovitz Comedy Club at Aubergine" ברובע פנסי הגז (סן דייגו). בין המופיעים היו דייוויד ספייד, דניס מילר, קווין נילון, נורם מקדונלד, דיינה קארווי ועוד. סניף נוסף של המועדון נמצא ב"סיטי ווק" באולפני יוניברסל.
במועדון מוקלטים מספר פודקאסטים של קווין סמית', ג'ניפר שוולבך, ראלף ג'רמן וג'ייסון מיוז רובם משתתפים בסדרת הסרטים ג'יי ובוב השקט.
סקול
סקול (בנורדית עתיקה: Sköll) הוא זאב אגדי מהמיתולוגיה הנורדית. סקול הוא בנו של פנריר, אחיו של האטי, ונכדם של לוקי ואנגרבודה. משמעות השם "סקול" היא "בגידה". לא ידוע שם אמם של סקול והאטי. באדה הפרוזאית מסופר כי היא ענקית החיה במידגארד, ושהיא אמם של כל הזאבים הענקיים. סקול נמצא במרדף מתמיד בשמים אחר מרכבתה של האנשת השמש סול, וכך גורם לשמש למהר. כאשר ישנו ליקוי חמה, פירוש הדבר שסקול מתקרב אל סול בצורה מסוכנת. במקביל, אחיו האטי רודף אחר אחיה של סול, מאני, האנשת הירח. כאשר יגיע הראגנארוק, ישתחרר פנריר מכבליו, וסקול והאטי יסיימו סוף סוף את מרדפם ויבלעו את השמש והירח.
בבית מהשיר "הבלדה של ואוות'רוד'ניר" מהאדה הפואטית נטען כי פנריר הוא זה שרודף אחר סול. בתרגומו של השיר, הנרדי אדמס בלוס טוען כי טענה זו היא תוצאה של בלבול בין פנריר לבין סקול.
תחרות המועמדים 2020
תחרות המועמדים 2020 היא טורניר שחמט, שהחל ביקטרינבורג, שברוסיה, במרץ 2020 וחוּדש באפריל 2021. לאחר שהתקיימו 7 מחזורים (מתוך 14) במהלך מרץ 2020, התחרות נעצרה עקב התפשטות הקורונה וסגירת השמיים ברוסיה, שהייתה צפויה להתחיל יומיים לאחר המחזור השביעי. התחרות נמשכה באותו מקום 13 חודשים לאחר מכן, ב-19 באפריל 2021.
משתתפים
התאפשרו מספר דרכים להעפיל לתחרות, לפי סדר העדיפות הבא:
במהלך נובמבר 2019 הודיעו המארגנים כי את הכרטיס החופשי הם יתנו לשחקן רוסי, שייבחר בטורניר שיתקיים בין השחמטאים הרוסים שיעמדו בקריטריונים. בעקבות העפלתם של גרישצ'וק ונפומניאשצ'י דרך הגראנד פרי, קיריל אלקסיינקו הוא הרוסי היחיד שעמד בקריטריונים לכרטיס החופשי ולכן כרטיס זה הוענק לו. בעקבות זאת פנה מנהלו של מקסים ושייה-לגראב במכתב פתוח לפדרציית השחמט הרוסית בבקשה לקיים משחק מכריע בין ושייה-לגראב לאלקסיינקו, וזאת מפני שמקסים עמד בשלושה קריטריונים לכרטיס החופשי (שלישי בגביע העולם, שלישי בגראנד פרי וחמישי מעשרת המדורגים הראשונים בעולם בממוצע שנת 2019 (והראשון מבין אלו שלא קיבלו כרטיס לתחרות המועמדים בדרכים האחרות).
השפעת התפרצות נגיף הקורונה על התחרות
מגפת הקורונה שפרצה בסין בדצמבר 2019 השפיעה על ההכנות של שני השחמטאים הסינים. ב־10 בפברואר שני השחמטאים הודיעו שביטלו את מחנה האימונים שהם תכננו. דינג לירן הודיע שהוא החליט להתאמן עם צוותו בצורה מקוונת מעיר מגוריו ונג'ו. ואנג האו היה ביפן והחליט לא לחזור לסין לפני התחרות. ב־19 בפברואר הודיעו שלטונות רוסיה על איסור זמני על כניסת בעלי אזרחות סינית למדינה, אולם לשחמטאים הוענקה ויזה הומניטרית שתאפשר להם להגיע לתחרות. פיד"ה המליצה להם להגיע מוקדם ככל האפשר. לירן הגיע ב־2 במרץ למוסקבה ומשם הוא נסע להסגר בווילה בסביבות מוסקבה לשם מעקב רפואי לפני התחרות.
טיימור רג'אבוב ביקש מפיד"ה לדחות את התחרות, לאור המגפה, אולם פיד"ה אמרו לו שהם לא יכולים לבטל טורניר שמנוהל על ידי פדרציה מקומית. בנוסף הם ביקשו ממנו לאשר את השתתפותו בתחרות עד ל־6 במרץ. ב־6 במרץ, עשרה ימים לפני תחילת התחרות, הודיע רג'אבוב לפיד"ה כי הוא לא ישתתף בתחרות מסיבות אישיות. בעקבות זאת, הוא הוחלף על ידי מקסים ושייה-לגראב שעל פי התקנון הוא המחליף הראשון בעקבות קריטריון הדירוג הגבוה במהלך שנת 2019 שלא עלה לתחרות.
בעקבות המגפה שונו מספר כללים בתחרות, שעיקרם בדיקת חום גופו של כל מי שנכנס לאולם התחרות, שמירה על מרחק של 15 מטר בין המתמודדים והשורה הראשונה של הקהל, ולחיצת הידיים בין המתמודדים תהיה אופציונלית.
לאחר סיום 7 סיבובים (חצי מהתחרות), ב־26 במרץ הודיעה פיד"ה כי היא נאלצת להשהות את התחרות בעקבות הודעת השלטונות הרוסיים שהם סוגרים את המרחב האווירי החל מ־27 במרץ בעקבות התפשטות נגיף הקורונה, והמשכה מסיבוב 8 נדחה למועד לא ידוע. ב-8 בספטמבר הודיעה פיד"ה כי תחרות המועמדים תתחדש ב-1 בנובמבר 2020 ביקטרינבורג, אולם לאור התפשטות המגפה נשקלת העברה לעיר אחרת, טביליסי. ב-16 באוקטובר הודיעה פיד"ה כי בעקבות הגל השני של התפרצות נגיף הקורונה בעולם, התחרות נדחת שוב לאביב 2021. בפברואר 2021 הודיעה פיד"ה כי התחרות תחודש בסוף אפריל 2021 ביקטרינבורג.
מהלך התחרות
מקראה: השחקן מימין הוא המשחק בלבן. בסוגריים מופיע מספר הנקודות לפני תחילת הסיבוב.
יחסי הרשות הפלסטינית–יפן
סקירה כללית
יפן תומכת בפתרון שתי המדינות. לאחר חתימת הסכמי אוסלו, יפן התחייבה לסייע לרשות הפלסטינית במטרה ליצור סביבה חיובית להשגת תום הסכסוך הישראלי-פלסטיני. יפן מסייעת לרשות הפלסטינית ולרצועת עזה בעיקר בתחום הכלכלה ופיתוח התשתיות. במסגרת תמיכתה של יפן בפתרון שתי המדינות, יפן קדמה בשיתוף פעולה עם הרשות הפלסטינית, ישראל וירדן את יוזמת "המסדרון לשלום ולשגשוג". מטרת היוזמה היא לבסס מודל עסקי באמצעות יצירת מקומות עבודה נוספים ברשות הפלסטינית והשקעות יפניות באזור.
מסחר
בשנת 2019, שוויו של הייצוא היפני לרשות הפלסטינית עמד על 466 מיליון ין, וכלל בעיקר ציוד רפואי וחלקי רכב. באותה השנה, שוויו של הייצוא הפלסטיני ליפן עמד על 51 מיליון ין, וכלל בעיקר שמן זית וסבון.
נציגויות דיפלומטיות
בשנת 1977, הארגון לשחרור פלסטין פתח נציגות רשמית בטוקיו, ובשנת 1995, הנציגות נסגרה. בשנת 1998, יפן פתחה משרד ייצוג בעזה, ובשנת 2003, משרד הייצוג הפלסטיני נפתח מחדש בטוקיו. בשנת 2007, משרד הייצוג היפני עבר לבירת הרשות הפלטינית, רמאללה.
קולוברה
קוׂלוּבַּרה או קולובארה (בסרבית: Колубара או Kolubara) הוא נהר באורך 123 ק"מ במערבה של סרביה, יובל ימני של הנהר סאווה. הוא היובל החשוב האחרון של סאווה, המרוחק כ־27 ק"מ מבלגרד.
השם
במסורת הסרבית מקשרים את השם "קולוברה" למקור טורקי עות'מאני שמשמעותו "ביצות של כפר". חוקרים בולגרים טוענים שמקור השם הוא בשפה הפרוטו-בולגרית (בולגרית קדומה) מהמילה колобър -(קולובר) שמשמעותה כהן דת פאגאני (בלטינית kolobur, ביוונית - κολοβρα). המילה מופיעה גם בשפה האווארית הקדומה, והשאירה הדים גם בשפה הרוסית, כולל בשם הגיבור יבפאטי קולובראט. הטופונימים קולוברה ומאצ'ווה מזכירים לדבריהם את תקופת השלטון של הקיסרות הבולגרית הראשונה ואחר כך תחיית הקיסרות הבולגרית אחרי שנת 1185.
מידע כללי
קולוברה נוצרת משני נחלים, אובניצה ויאבלניצה. המרכיב השמאלי, אובניצה, הוא נחל שמקורו באזור פודגורינה במערב סרביה, על ההר פובלן, במרגלות ההר מדבדניק. אובניצה זורמת מזרחה דרך הכפרים סובודאניה, בובובה, מאינוביץ' ,פריצ'ביץ' וזלאטריץ', ובעיר ולייבו פוגשת את הנחל יאבלניצה ושתיהן יוצרות את קולוברה. אורכה של אובניצה הוא 40 ק"מ.
מקורה של יאבלניצה במדרונות המזרחיים של הר יאבלניק, במרחק של קילומטרים אחדים מהנחל אובריצה. היא מתפתלת סביב ההר פאראץ' ועל יד הכפר בלינוביץ', לפני שפוגשת את אובריצה בעיר ולייבו. אורכה של יאבלניצה - 21.5 ק"מ. מוואלייבו מתחיל לאורך 90 ק"מ העמק של קולוברה, המחולק לשניים: קולוברה העילית (גורניה קולוברה) וקולוברה התחתית (דולניה קולוברה) (בסביבות הפרבר אוברנובאץ של בלגרד)
קולוברה העילית
בוואלייבו קולטת קולברה את נחל גראדאץ מימין ויוצרת את עמק ולייבו בין ההרים בהסביבה, ומתחלקת בהם לכמה זרמים מקבילים. אחרי ולייבו, העיר המאוכלסת ביותר של מערב סרביה, אין על גדות הנהר יישובים גדולים, פרט לכפרים מלאג'בו וסלובאץ. הנהר מקבל בהמשך את היובלים ריבניצה ולפניצה מימין וראבאס משמאל. בסלובאץ, קרוב לשפך של היובל טופליצה, חצבה קולברה את הקניון האפיגנטי "סולבצ'קה סוטייסקה" (Slovačka sutjeska - כלומר "הקניון של סלובאץ") המפריד בין קולברה העילית לקולברה התחתית. קולברה העילית מהווה חלק הארי של המחוז קולברה של היום.
קולברה התחתית
הקולברה פונה צפונה וממשיכה לזרום בכמה זרמים מקבילים. תוך כדי כך היא מקבלת בקטע זה את יובליה העיקריים: נחל ליג, טורייה, לוקביצה ופשטאן, מצד ימין, קלדניצה וטאמנאווה מצד שמאל. בגלל השיטפונות התכופים, אף על פי שהעמק עצמו מאוכלס מאוד, על גדות הנהר עצמו אין יישובים, עד שהוא מגיע לאוברנובאץ, כמה קילומטרים לפני שנשפך לסאווה. השיט אפשרי רק קרוב לשפך לתוך סאווה. עם זאת הרבה כפרים גדולים וערים שוכנות בקרבת קולברה: לייקובאץ, יאבוצ'יה, לזרבאץ, שופיץ', וראוצי, מאלי בוראק, וליקי צרלני, דראז'באץ, מיסלוג'ין ובאריץ', שבונמצא שפך הקולברה לסאווה.
קולברה התחתית מתחלקת לשני תת-אזורים:אגן הפחם קולברה (העילי) והמיקרו-אזור אוברנובאץ (התחתי)
אגן הפחם קולוברה
בעידן הנאוגן אזור הקולוברה היווה מפרץ ענק של הים הפאנוני (המפרץ קולוברה). כתוצאה מן הצמחייה העשירה בים הקדום, אזור קולוברה ומסביב ליובל שלה, טאמנאווה, הפך כיום לשדה ליגניט ענק המכסה מעל 1,200 קמ"ר. משערים כי עתודות הליגניט מגיעים ל -22 מיליארד טון, עם שכבות פחם בעומק של 50 מ'.מהם מופקים כל שנה כ-20 מיליון טון פחם. המכרות הראשיים הם רודובצי, קולוברה (בווליקי צרלייני) וקוסמאי וחפירות שטחיות רבות שהתפתחו מאוחר יותר. קולוברה נחשבת למכרה הגדול בחבל בלקן עם שטח של 600 קמ"ר. באגן הוקמו סדרה של תחנות כוח מבוססות על פחם, לרבות "קולוברה" (130 MW בווליקי צרלני), "ניקולה טסלה B-1 ו B-2 באוברנובאץ (כל אחת עם תפוקה של 615 MW בגלל חשיבותו בתעשייה ובכלכלה, העיר לזרבאץ, שאליה משתייך רוב אגן סופחה מבחינה מנהלית לעיר בלגרד בשנת 1971
ב-19 בספטמבר 2007 קטע הנהר שבין וראוצי לווליקי צרלייני הוטה לאפיק מלאכותי חדש. פעולה זו אפשרה בספטמבר 2008 את פתיחת שדה הפחם השטחי החדש וליקי צרלייני הכולל עתודות פחם של מעל 30 מיליון טון. מיזמי הכרייה באזור קולוברה הוכתמו במעשי שחיתות. בשנת 2011 16 אנשי החברה אלקטרופריוורדה סרביה (Elektroprivreda Srbije) נעצרו בחשד הונאה. בנוסף לפי ארגונים של החברה האזרחית, מהלכי היישוב מחדש לתושבי היישובים הנוגעים בדבר לא נערכו באופן חוקי.
נוכח הקרבה לבלגרד קיים באזור גם פוטנציאל תיירותי. נמצאים בו שני נופים טבעיים מעניינים הנשקפים מעל המכרות: אחד הוא טאמנאווה, המהווה גם תצפית אל אתרים ארכאולוגיים שבתוך המכרות, והשני הוא מדושוואץ, הנחשב לזירת תצפית הנוף הרחבה בבלקן, שממנה נראים כל המכרות תוך יצירת מראה דמוי "שטח הירח". בסביבה נמצאת גם תערוכת קטרי קיטור ישנים ששימשו בעבר את המכרות. כמו כן בפירי מכרות נטושים נוצרו כמה אגמים.
כבר בשנת 2007 התחיל גם תהליך הטיית מי קולוברה לשם ניצול שדה הפחם "וליקו פוליה G". השלב השני של המיזם הסתיים ביולי 2017 כשעוד 2.6 ק"מ מהנהר הוטו לאפיק חדש. לפי ההשערות בשדה "וליקו פוליה G" ישנן עתודות פחם של כ-36,4 מיליון טון.
הידרוגרפיה
לקולוברה יובלים רבים מאוד היוצרים מערכת ענפה בתוך שטח הניקוז של הנהר. הקולוברה הקצרה מנקזת אליה חלק גדול ממנה - 3,638 קמ"ר. היא משתייכת לאגן הניקוז של הדנובה ו- הים השחור.
תחבורה
הנהר אינו כשיר לשיט, אבל העמק מכיל אמצעי התחבורה חשובים של המדינה:דרכו עובר הכביש בלגרד-ולייבו, חלקים של הכביש בלגרד-שאבאץ, הכביש המהיר של הנהר איבאר (איבארסקה מגיסטראלה) ומסילת הרכבת בלגרד-בר.
היסטוריה
אחרי שנת 395 הגבול (limes) בין האימפריה הרומית המערבית והאימפריה הרומית המזרחית עבר, בין היתר, דרך שפך הקולוברה לסאווה. בוולייבו התנהל ב-12 באוגוסט 1914 במלחמת העולם הראשונה אחד הקרבות החשובים בחזית הבלקנית - קרב קולוברה - שבו הסרבים נחלו ניצחון על הכוחות האוסטרו-הונגריים. . בו הצטיין הגנרל ז'יוויין מישיץ' מהארמייה הסרבית הראשונה.