cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סקוט קלי
לאחר הטיסה
עם חזרתו לכדור הארץ קלי המשיך עם הבדיקות אודות השפעות שהות ממושכת בחלל על גוף האדם. ב-12 במרץ 2016 קלי הכריז על פרישתו מנאס"א החל מ-1 באפריל 2016.
לאחר נאס"א
קלי מונה כשגריר האו"ם למען החלל (United Nations Champion for Space) על ידי משרד האו"ם לענייני החלל החיצון (UNOOSA). במסגרת תפקיד זה קלי מקיים פעילויות חינוך והנגשה של נושא החלל לציבור החלל, כולל במסגרת אירועי UNISPACE+50 האמורים להתקיים ביוני 2018. תפקיד זה מבוסס על תפקיד "שגרירי השלום" של האו"ם, והמינוי הראשוני הוא לשנתיים.
קלי הוציא אוטוביוגרפיה בשם סיבולת: שנה בחלל, חיים של תגליות (Endurance: A Year in Space, a Lifetime of Discovery). הספר מתאר את הקורות אותו בנאס"א ומהלך שהות 340 ימים בחלל ברצף. הספר נכתב יחד עם מרגרט לזרוס דין ויצא לאור בספטמבר 2017.
פרסים והוקרה
לקלי הוענקו מספר רב של פרסים ואותות הוקרה, בינם:
הוקרה
בנוסף קלי חבר באגודה של טייסי ניסוי ובאגודה של חוקרי החלל (המאגדת את כל מי שהגיע מעל 100 ק"מ מפני כדור הארץ)
הר מאליס
הר מאליס (באנגלית: Mount Mallis) הוא הר בהרי הנסיך אלברט, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה
גובהו של ההר 1,360 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-3,297 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר ממוקם באמצע המרחק שבין הר ג'וייס (שמצפון להר מאליס) להר בילינג (שמדרום להר מאליס).
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
ההר נקרא על שמו של רוברט ר. מאליס (Robert R. Mallis), שהיה חוקר גאומגנטיות וססמולוג, ששהא בתחנת הקוטב הדרומי (תחנת אמונדסן-סקוט), בחורף האנטארקטי של 1966.
שמעון קורבמן
שמעון קורבמן (1887, מינסק – 19 במאי 1978, תל אביב) היה צלם חובב, שפעל בארץ ישראל, ובפרט בתל אביב, בשנים 1919 עד 1936.
תולדות חייו
שמעון קורבמן נולד ברוסיה הלבנה (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית) בשנת 1887, בנם של הלל ומוסיה קורבמן. בשנת 1909, בגיל 22, היגר לארצות הברית, וחי שמונה שנים בדטרויט, מישיגן. הוא למד בקולג' לחקלאות, ומאוחר יותר במחלקה להנדסת רכבות באוניברסיטת מישיגן באן ארבור, אך נאלץ להפסיק את לימודיו.
קורבמן חזר לרוסיה – לפי גרסה אחת הגיע לאירופה כחייל ביחידת רכבות של צבא ארצות הברית – ועם סיום מלחמת העולם הראשונה, ב-1919, עלה לארץ ישראל. הוא עבד חודשים אחדים בחקלאות, בעמק הירדן, עד שחלה בקדחת. כשהחלים נסע למצרים, שם הועסק כשרטט רכבות על ידי הצבא הבריטי.
קורבמן חזר לארץ ישראל בשנת 1920, ותחילה עבד כפועל וכמורה לאנגלית בבית הספר החקלאי במקוה ישראל. מ-1923 ועד יום מותו, למעט שנתיים בנס-ציונה, גר בתל אביב – תחילה בחדרים ודירות שכורות, ומתחילת שנות הארבעים בדירת חדר בדמי מפתח ברחוב אחד העם. קורבמן התפרנס משיעורים פרטיים באנגלית. הוא לא התחתן מעולם, וככל הנראה היה הומוסקסואל. ב-1978 נפטר ערירי בדירתו, בגיל 90. עיזבונו עבר לידי האפוטרופוס הכללי, שתרם את התמונות והתשלילים למוזיאון ההיסטורי של תל אביב יפו.
כאדם וכצלם
המסמכים והתצלומים שהותיר קורבמן הם המקור העיקרי להכרת דמותו ותחומי העניין שלו. הוא נהג לצלם אירועים ציבוריים בעלי אופי לאומי-ציוני, ובפרט אירועים של תנועת בית"ר ושל הצה"ר. כ-200 תצלומים נותרו מטיולים לאתרים היסטוריים ולנקודות התיישבות ברחבי הארץ. תצלומים אחרים משקפים רומנטיקה מזרחית, מסיבות של חבר'ה טראסק, פעילויות תרבות וספורט, מקומות עבודה ובילוי. קורבמן הרבה לצלם ברחובות תל אביב ובחוף הים; האוסף כולל כעשרים תצלומי עירום של גברים צעירים.
קורבמן השתמש במצלמת חובבים מסוג Folding Autographic Brownie, תוצרת חברת קודאק. המצלמה הפיקה תשלילי צלולואיד בגודל כ-5X3 אינץ', ואפשרה לרשום פרטים על סרט הצילום, ברווחים בין התמונות. היו ברשותו חצובה ומנגנון השהיה, והוא נהג לצלם את עצמו.
קורבמן לא ניסה להתפרנס מצילום. לעיתים שלח תצלומים לכתבי עת, העניק עותקים לאנשים או למוסדות שאותם צילם, או יצר מהם כרטיסי ברכה לשימושו האישי. חלק מן התצלומים רוכזו באלבומי מזכרת שהכין לעצמו. קורבמן עצמו סידר, רשם וקטלג יותר מ-1300 תשלילים.
תערוכות מעזבונו
אוסף התשלילים של קורבמן נמצא בדירתו לאחר מותו. תערוכה ראשונה מן העיזבון, שנות התמימות, הוצגה במוזיאון זה ביולי 1979.
ב-1982 הוצגה במוזיאון תל אביב לאמנות התערוכה תל אביב – תצלומים ראשונים: אברהם סוסקין ושמעון קורבמן, שאצר מיכה בר-עם.
ב-2004 הוצגה במוזיאון ארץ ישראל התערוכה המקיפה שמעון קורבמן – צלם תל אביבי אחר. האוצרת, בתיה כרמיאל, אף ערכה ספר ובו מבחר תצלומים ומחקר מעמיק על חייו ועבודתו של קורבמן. אחרי סגירת התערוכה, הועבר חלק ממנה לתצוגת קבע בקומת הקרקע של מגדל שלום.
הרפתקאותיי עם סופרמן
הרפתקאותיי עם סופרמן (באנגלית: My Adventures with Superman) היא סדרת גיבורי-על מונפשת אמריקאית המבוססת על דמותו של סופרמן מבית DC Comics; שפותחה על ידי ג'ייק וייאט והופקה על ידי "האחים וורנר הנפשה" ואולפני די.סי.
רקע עלילתי
עלילת הסדרה עוקבת אחר מסעם של קלארק קנט, בעודו מנסה לבסס את זהותו הסודית כ"סופרמן" במקביל לחקר מקורותיו המסתוריים, ושל לויס ליין, בדרכה להפוך לעיתונאית מפורסמת, בה קלארק מאוהב. יחד עם הצלם ג'ימי אולסן, השניים מסקרים סיפורים גדולים המתרחשים ברחבי מטרופוליס ומצילים את העיר מציפורניהם של נבלים רבים.
צוות המדבבים והדמויות
בסדרה מדבבים גם זהרה פאזאל את דמותה של לייבווייר, דייוויד אריגו ג'וניור את דמותו של מיסטר מיקסזפיטליק, ג'ני טיראדו את דמותה של לאנה לאנג, מייקל יורצ'ק את דמותו של וינסלו שוט, מייקל אמרסון את דמותו של ברייניאק, ג'ייק גרין את דמותו של פרסייט, ליילה ברזינס את דמותה של גל חום, קתרין טאבר את דמותה של סילבר באנשי, כריס פרנל את דמותו של דת'סטרוק וקיאנה מדיירה את דמותה של סופרגירל.
פיתוח
במאי 2021, הוכרז לראשונה כי הוזמנה לסדרה שתי עונות עבור רשת "Cartoon Network", בה היא תעלה תחילה לשידור, לפני עלייתה לשירות הזרמת המדיה "HBO Max". עוד נמסר כי את דמויותיהם של קלארק קנט / סופרמן ולויס ליין ידבבו ג'ק קווייד ואליס לי, בהתאמה; וכי על הפקת הסדרה יופקדו ג'ייק וייאט, ברנדן קלוג'ר, ג'וזי קמפבל וסם ריסטר. במרץ 2022, נמסר כי שידור הסדרה יעבור מידיה של רשת "Cartoon Network" אל ערוץ "Adult Swim".
כתיבה
במהלך כתיבת הסדרה, התסריטאים היו מעוניינים לחקור את שנותיהם הראשונות של קלארק, לויס וג'ימי אולסן במהלך עבודתם ב"דיילי פלאנט", אספקט שקמפבל ציינה כי לתחושתה זכה לפחות זמן מסך ופיתוח במהלך עיבודיו הקודמים של סופרמן לקולנוע ולטלוויזיה. קמפבל תיאר את שלוש הדמויות כמרכז הסדרה, והוסיפה שיחסיהם אחד עם השני מניעים את "הסדרה ואת קשתותיהם של הדמויות גם לעונה הראשונה וגם לעונה השנייה". קמפבל אף ציינה כי הרומנטיקה בין לויס וקלארק הייתה חשובה מאוד עבור צוות התסריטאים וכי יחסיהם יתפתחו לאורך הסתעפות עלילת הסדרה.
בנוסף, ציינה קמפבל כי הסדרה שאבה השראה רבה מ"סופרמן" (1978) כהשפעה עצומה לסדרה, ובמיוחד מיחסיהם של לויס בכיכובה של מרגו קידר וסופרמן בכיכובו של כריסטופר ריב: צוות ההפקה והתסריטאים היו מעוניינים לכתוב סדרה שתפנה ל"קהל צפייה רחב, הכולל ילדים, בני נוער ומבוגרים שיכולים כולם לשבת ולצפות יחד". השפעות נוספות לסדרה כוללות את מיני-סדרת הקומיקס משנת 1986, "איש הפלדה", וכן את יצירותיהם של דן יורגן, ג'ון בוגדנוב ולואיז סימונסון.
ליהוק
ביוני 2022, הודיע מייקל אמרסון על ליהוקו לדיבוב דמותו של ברייניאק. באפריל 2023, נמסר על ליהוקו של ישמל סהיד לדיבוב דמותו של ג'ימי אולסן.
קמפבל ציינה כי לקווייד היה תזמון קומי מצוין בתור קלארק, במקביל ליכולתו "לשדר את האדיבות, החוזק והכבוד של סופרמן."
הפצה
הסדרה עלתה לשידור בערוץ "Adult Swim" ב-7 ביולי 2023; ובשירות הזרמת המדיה "Max" יום למחרת. לאחר מכן, הסדרה משודרת בשידורים חוזרים ברצועת השידור Toonami של הרשת "Cartoon Network". העונה הראשונה תכלול 10 פרקים.
שיווק
טיזר-קדימון ראשון הופץ באפריל 2023. הקדימון הרשמי, שבו הוכרז על תאריך בכורת הסדרה, הופץ ב-5 ביוני 2023. בנוסף, הופץ ב-29 ביוני 2023 קליפ מתוך הסדרה.
ביקורות
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", זכתה הסדרה לדירוג 100% על בסיס 12 ביקורות, עם ציון ממוצע של 8.6/10.
מיקלוש פהר
קריירת מועדונים
פהר נולד בטטבאניה שבהונגריה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בגיור, מועדון כדורגל מליגת העל ההונגרית. בשנת 1998 חתם פהר בפורטו מליגת העל הפורטוגלית, אך מעולם לא הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה הבוגרת. כדי לצבור ניסיון הוא הושאל לסלגיירוש ולאחר מכן לספורטינג בראגה.
מטוס קרב של הדור השלישי
מטוס קרב של הדור השלישי הוא מטוס קרב סילוני שיוצר לראשונה בשנות ה-1960 המוקדמות ועד שנות ה-1970. מטוסי דור זה התאפיינו בתחכום גובר של מערכות האוויוניקה, והבשלת טכנולוגיות מנועי סילון. מטוסים מערביים נטו להפוך ליותר גדולים תוך התמקדות ביירוט מעבר לטווח הראייה (BVR), אך גם כללו יכולות רב משימתיות מגמה שחלחלה גם לדגמים מאוחרים של מטוסי מטוסי דור שני והפכה לסטנדרטית כמעט במטוסי דור רביעי. כמו כן בדור זה החל השימוש בכלי נשק מדויקים כגון ה-AGM-65 מאבריק ופצצות מונחות לייזר. מטוסים רוסים של הדור השלישי ניתן לחלק למטוסי יירוט כבדים כגון ה-מיג-25, ולמטוסים טקטיים יותר עם כנף בעלת משיכה משתנה כגון ה-מיג-23 וה-סוחוי Su-17.
מיקלוש פהר
מותו
ב-25 בינואר 2004 נכלל פהר בסגל בנפיקה ליסבון במשחק החוץ נגד ויטוריה דה גימארייש. המשחק שודר בשידור חי בערוצי הטלוויזיה. פהר עלה כמחליף ובישל את השער היחיד במשחק. בתוספת הזמן קיבל פהר כרטיס צהוב, ולפתע התכופף ולאחר מכן נפל על הקרקע.
מטוס קרב של הדור השלישי
דור זה התאפיין גם בתוכניות פיתוח כושלות, הרבה מתוכניות הפיתוח התמקדו במטוסים בעלי יכולות המראה ונחיתה קצרות או אנכיות, בסופן פותח ה-הוקר סידלי הרייר.
מיקלוש פהר
מותו
שחקני שתי הקבוצות ניגשו להעניק לפהר עזרה ראשונה לפני הגעת הצוות הרפואי. הצוות הרפואי ביצע בפהר החייאה, ולאחר מכן הגיע למגרש אמבולנס והבהיל את פהר לבית החולים. התקשורת הפורטוגלית סיקרה את מצבו במשך כל היום, וזמן קצר לפני חצות אושר מותו של פהר. סיבת המוות הייתה הפרעת קצב בשל קרדיומיופתיה היפרטרופית.
כאות הנצחה החליטו בבנפיקה ליסבון לא להשתמש יותר בחולצה מספר 29, מספרו של פהר. משלחת של המועדון, שכללה את כל שחקני הסגל, הגיעה להונגריה כדי להעניק להוריו של פהר את מדליית האליפות לעונת. ב-9 באוקטובר 2009, יום לפני משחקן בין נבחרת פורטוגל ונבחרת הונגריה בליסבון, הניחו שחקני נבחרת הונגריה זר לזכרו ליד פסל בדמותו במגרש האימונים של בנפיקה ליסבון.
קריירה בינלאומית
ב-10 באוקטובר 1998 ערך פהר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה, כשהחליף את פרנץ הורבאט בדקה השישית בניצחון 4-0 על נבחרת אזרבייג'ן במסגרת מוקדמות יורו 2000. באותו משחק הבקיע פהר את שער הבכורה שלו בנבחרת.
ב-11 באוקטובר 2000 הבקיע פהר שלושער בניצחון 6-1 על נבחרת ליטא במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002.
משה בנוביץ'
משה בנוביץ (נולד ב-16 באוקטובר 1962) הוא חוקר תלמוד והלכה ישראלי, פרופסור מן המניין במכון שכטר למדעי היהדות. מחקריו מתמקדים בתולדות ההלכה וניתוח טקסטים תלמודיים בענייני שבועות ונדרים, קריאת שמע ותפילה, ברכות ומועדים. בשנים האחרונות מקדיש בנוביץ את עיקר עבודתו המחקרית לכתיבת פירושים מדעיים לפרקים שלמים בתלמוד הבבלי, ועד כה ראו אור פירושיו לשישה פרקים.
קורות חיים
בנוביץ נולד בפיטסבורג שבארצות הברית. סיים תואר ראשון בשפות שמיות עתיקות בהצטיינות באוניברסיטת קולומביה בשנת 1983. סיים תואר שני בתלמוד באוניברסיטת בר-אילן בהצטיינות בשנת 1987. הוא כתב עבודת גמר בנושא "נוסח פרק שבועות שתים בתרא בבבלי: מהדורה ביקורתית עם מבוא" בהנחיית פרופסורים ש"י פרידמן וצ"א שטיינפלד. הוא סיים תואר שני נוסף במקרא באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1987. בשנת 1993 קיבל תואר דוקטור מבית המדרש לרבנים באמריקה של התנועה המסורתית בתלמוד בהנחיית ש"י פרידמן. נושא עבודתו היה "פירוש מדעי לפרק שבועות שתים בתרא בבבלי". החל ללמד במכון שכטר בשנת 1993. בשנת 2002 מונה כפרופסור חבר במכון שכטר, ומשנת 2010 משמש כפרופסור מן המניין במוסד. בין השנים 1991 ל-1994 היה מרצה באוניברסיטת חיפה. בשנת 2004 שימש כפרופסור חבר אורח בית המדרש לרבנים באמריקה.
בשנת 1998 הוענק לו פרס ע"ש פינקלשטיין בתלמוד של ביהמ"ד לרבנים באמריקה. בשנת 2007 קיבל את מלגת Harry Starr Fellowship in Jewish Studies מאוניברסיטת הרווארד.
הוא נשוי ואב לשלושה.
הווארד צ'ארלס
הווארד צ'ארלס (באנגלית: Howard Charles; נולד ב-6 בספטמבר 1983) הוא שחקן בריטי הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד פורתוס בסדרה "המוסקטרים", עיבוד לרומן "שלושת המוסקטרים" מאת אלכסנדר דיומא.
ביוגרפיה
צ'ארלס נולד בלונדון. בין שנת 2000 ל-2005 למד בקינגסטון קולג' וקיבל תעודה באמנויות הבמה. אחר כך למד לתואר BA במשחק ובמדיה.
את הכשרתו המקצועית רכש בדרמה סנטר לונדון שם זכה בפרס הדרמה על שם ליידי רות'רמיר ובמלגת לימודים על שם לברהולם.
תיאטרון
בתיאטרון שיחק צ'ארלס במחזות "Blackta" (תיאטרון יאנג ויק), "מקבת'" ו"הסוחר מוונציה" (עם הלהקה השייקספירית המלכותית), "אנרון" (בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר, תיאטרון רויאל קורט בווסט אנד), "Painting A Wall" (תיאטרון פינבורו), "The Hounding of David Olwale" (תיאטראות שונים בהם התיאטרון הרפרטוארי בברמינגהם, אברימן בליברפול, והאקני אמפייר), "שלוש אחיות" (מנצ'סטר רויאל אקסצ'נג'), "The Local Stigmatic" (פסטיבל אדינבורו), "Les Jeudis" (מרכז פומפידו, פריז), "הלילה השנים עשר", "The Lunatic Queen", "טניקו", "מידה כנגד מידה", "Le Cid", "גן הדובדבנים", ו"הכבוד של וינסלו".
רונישה מקגרגור
רונישה מקגרגור (באנגלית: Roneisha McGregor; נולדה ב-9 באוקטובר 1997) היא אתלטית ג'מייקנית, סגנית אלופת העולם בריצת שליחים 4x400 מטר משולב ומדליסטית ארד בריצת שליחות 4x400 מטר (דוחה 2019).
2019
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בלימה, פרו ב-10 באוגוסט 2019 זכתה מקגרגור במדליית ארד בריצת שליחות 4x400 מטר, ביחד עם סטפני אן מקפירסון, נתויה גול וטיפאני ג'יימס בתוצאה של 3:27.61 דקות, אחרי ארצות הברית (3.26.46 דקות) וקנדה (3.27.01 דקות).
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-29 בספטמבר אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בריצת שליחים 4x400 מטר משולבת ביחד עם נייתון אלן, טיפאני ג'יימס וג'בון פרנסיס בתוצאה של 3:11.78 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:09.34 דקות ולפני בחריין (3:11.82 דקות) ומדליית ארד בריצת שליחות 4x400 מטר לאחר שרצה בשלב המוקדמות.
חנקן נובי
חַנְקָן נוּבִּי (שם מדעי: Lanius nubicus) הוא מין של ציפור שיר מהסוג חנקן ממשפחת החנקניים.
מאחר שמדובר באזור נדידה קטן, פרט שנמצא בסקוטלנד באוקטובר 2004 היה דוגמה יוצאת יוצאת דופן לנוודות (Vagrancy), על אף שמקרה שני התרחש בסיינט מרי'ז באיי סילי בנובמבר 2006.
חנקן נובי מתרבה בשטחי יער שאינם צפופים ובשטחים מעובדים. הקן נבנה על עץ ובכל הטלה ישנן 4–7 ביצים. החנקן הנובי הוא בעל כיסוי נוצות שחורות ולבנות וצדיה כתומות. ציפור שיר זו, היא הקטנה בחנקניים וגודלה 17–18 ס"מ. חלקיה העליונים, עטרתה וזנבה הארוך בעיקר שחורים; ישנים כתמים לבנים גדולים על הכנפיים, אשר בולטים בתעופה. פניה לבנות, מלבד פס שחור הנמשך לאחור מאזור העיניים. שאר החלקים התחתונים לבנים, והצדדים כתומים.
במהלך ניסוי שבחן 21 ציפורי שיר מהמין חנקן נובי, שעצרו למנוחה בישראל במהלך נדידתן מאפריקה לאירופה, נצפה כי טשטוש הפס השחור באמצעות צבע לבן מיוחד, המתכלה מעצמו לאחר 24 שעות, גרם לציפורים לצוד את טרפן כשגבן מופנה אל השמש. לעומת זאת חנקנים נוביים מקבוצת הביקורת, להם לא טושטש הפס השחור, המשיכו לצוד את טרפם כשפניהם לכיוון השמש. תוצאות הניסוי תומכות בהשערה כי הפס השחור מועיל בין היתר למניעת סינוור מהשמש.
אצל הנקבות והציפורים הצעירות החלקים העליונים בגוון אפור כהה יותר מאשר שחור, והחלקים הכתומים בהירים פחות וקטנים בהיקפם. אצל הפרטים הצעירים יש לאורך גופם פסים צפופים ופתלתלים.
החנקן הנובי ניזון מחרקים גדולים, ציפורים קטנות, נברנים ולטאות, שאותם, בדומה לחנקנים אחרים, משפד על קוצים. השיח שעליו משופד הטרף משמש פעמים רבות כ"מזווה". לעיתים הגוויות המשופדות נשארות זמן רב על השיח, עד שאינן אכילות. על פי מחקר שנערך על ידי פרופסור ראובן יוסף, מומחה לצפרות, השיפוד אינו משמש אך ורק ל"אחסון" המזון, אלא גם להרשמת הנקבות, מעין "תערוכות שיפוד".
טולסה קינג
המלך של טולסה (באנגלית: Tulsa King) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית של דרמת פשע שנוצרה על ידי טיילור שרידן עם טרנס ווינטר של חברת פרמאונט+. בסדרה מככב סילבסטר סטאלון, התפקיד הראשי הראשון שלו בסדרת טלוויזיה. סטאלון מגלם קאפו מאפיה שזה עתה יצא מהכלא ונשלח לטולסה, אוקלהומה, שם הוא מתחיל להקים ארגון פשע. הבכורה הייתה ב-13 בנובמבר 2022. בנובמבר 2022, הסדרה חודשה לעונה שנייה.
עלילה
דווייט "הגנרל" מנפרדי הוא קאפו מאפיה ניו יורקי שסיים זה עתה לרצות עונש מאסר של 25 שנה. עם השחרור, הבוס שלו שולח אותו לטולסה, אוקלהומה, כדי להקים שם "סניף" של המאפיה. מבלי להכיר אף אחד באזור, "הגנרל" מחפש צוות חדש שיעזור לבסס את האימפריה שלו.
ביקורת
אתר הביקורות Rotten Tomatoes דיווח על דירוג אישור של 79% ודירוג ממוצע של 6.6/10, בהתבסס על 47 ביקורות. המבקרים המקצועיים של האתר קורא, "הקומדיה המעופשת טולסה קינג מרגישה לפעמים כמו להזמין ספגטי עם מרינרה ובמקום זאת לקבל אטריות ביצים וקטשופ, אבל סילבסטר סטאלון עדיין שולט על המסך בקסם המדהים שלו". ב- Metacritic, יש לו ציון ממוצע משוקלל של 65 מתוך 100 על סמך 28 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
אולימפיאדת הנכים סוצ'י (2014)
משחקי החורף הפאראלימפיים 2014 הם אולימפיאדת הנכים ה-11 שנערכו במתכונת של אולימפיאדת חורף. המשחקים התקיימו בין התאריכים 7 במרץ ל-16 במרץ 2014 בעיר סוצ'י שברוסיה.
במשחקים הפאראלימפיים השתתפו 550 ספורטאים מ-45 מדינות, שהתחרו ביניהם בחמישה מקצועות: סקי אלפיני, הוקי מזחלות, ביאתלון, סקי למרחקים וקרלינג בכיסאות גלגלים.
המשלחת הרוסית זכתה במקום הראשון לאחר שזכתה בכמות מדליות הזהב הרבה ביותר עם 30 מדליות זהב. בנוסף לכך, היא זכתה ב-28 מדליות כסף וב-22 מדליות ארד ובסך הכל 80 מדליות, כמות המדליות הרבה ביותר.
גביע המדינה בכדורגל 2010/2011
גביע המדינה בכדורגל 2010/2011 הייתה התחרות ה-73 מאז היווסדה וה-58 לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו ב-3 בספטמבר 2010 והסתיימו ב-25 במאי 2011.
הפועל תל אביב ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע בפעם השנייה ברציפות בפעם ה-15 בסך הכל. בעקבות כך היא העפילה לליגה האירופית.
השלבים המוקדמים
בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב התשיעי שהחל ב-1 במרץ 2011 לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגת העל.
שלבי הגמר
הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
הערה:
אהרון בן יעקב
אהרון בן יעקב (1906 - 9 בינואר 1972), היה מייסד ומארגן ליגות כדורגל לילדים ולנוער בבאר שבע החל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ועד מותו ב-1972. מפעלו החינוכי והספורטיבי כלל בשיאו פעילות של אלפי ילדים וזכה להכרה ושבחים ממוסדות המדינה ומגורמי הכדורגל הבכירים בישראל, דוגמת המאמן גיולה מאנדי.
ביוגרפיה
בן יעקב נולד בברלין וכבר שם החל לעסוק בספורט באגודת ספורט מקומית והתמקד בענפי ההתעמלות, אתלטיקה קלה ובכדוריד. עלה לארץ ישראל ב-1933 והשתקע תחילה בתל אביב, שם הצטרף לקבוצת הכדוריד של מכבי תל אביב. היה אלוף ארץ ישראל בהדיפת כדור ברזל ב-1934, וייצג בענף זה את ארץ ישראל בתחרויות המכביה השנייה ב-1935, הוא עבר לחיפה והחל לארגן שם ליגות כדורסל לנוער בחיפה ובקריית מוצקין. היה מראשי אגודת מכבי חיפה בכדורסל וניהל במשך שנים רבות את הליגות העירוניות בכדורסל בעיר.
ב-1955 העתיק את מגוריו לבאר שבע, ובתחילה ארגן בה ליגות כדורסל עירוניות. לבקשת הצעירים במקום החל ב-1957 להתרכז בכדורגל והקים ליגת כדורגל ראשונה לנוער. שנה לאחר מכן הקים ליגה נוספת, וגם בשנים שלאחר מכן נוספה ליגה בכל שנה. בסוף עונת 1961, שיחקו בליגות 800 בני נוער (מתוך אוכלוסייה עירונית של 43 אלף נפש) ובאר שבע הייתה העיר היחידה בישראל בה התקיימו ליגות עירוניות בהיקף כה נרחב. ב-1964 כבר התקיימו שבע ליגות לנוער שכללו כ-1,200 ילדים ונערים שהיו מאורגנים ב-82 קבוצות. בעת מותו, בתחילת 1972, שיחקו בליגות העירוניות בבאר שבע כ-2,000 ילדים ובני נוער (מתוך אוכלוסייה עירונית של 85 אלף נפש) שהיו מאורגנים ב-150 קבוצות ששובצו בארבע ליגות.
בן יעקב עבד לפרנסתו במפעל "חרסה" שבבאר שבע וארגן את הליגות בזמנו הפנוי. מפאת חסרון מגרשי כדורגל בעיר (ארבעה מגרשים ב-1964) נערכו המשחקים במשך שלושה ימים: בימים שישי, שבת וראשון, כשבסך הכל נערכו בכל שבוע (ב-1964) כ-35 משחקים. במהלך השבוע התאמנו הקבוצות ובאמצע השבוע נהג בן יעקב לכנס את ראשי הקבוצות לתדרוך. כשופטי המשחקים שימשו נערים שקיבלו הכשרה והסמכה מאיגוד השופטים. תקציב מפעל הליגות עמד ב-1964 על 500 לירות והוא זכה לתמיכת עיריית באר שבע ולתמיכת ועדה ציבורית לנושא הליגות והספורט בעיר שבראשה עמד חבר הכנסת גדעון בן ישראל. אף על פי שחלק קטן מהקבוצות הצליחו לגייס תרומות ממפעלים ועסקים בעיר ובאזור, דבר שאפשר להן לרכוש תלבושות לקבוצות, רוב הנערים שיחקו בשנים הראשונות לליגות ללא תלבושות ולעיתים גם יחפים. בן יעקב הדגיש בתדרוכיו את עקרונות המשמעת העצמית, רוח הצוות, שיתוף פעולה בין השחקנים והתנהגות ספורטיבית. הקבוצות שהפגינו בכל שבוע את ההתנהגות הטובה ביותר זכו לקיים משחק בן 10 דקות בהפסקות המחצית של משחקי הבית של הפועל באר שבע, לעיניהם של אלפי אוהדים.
השפעה
כבר מאמצע שנות ה-60 החלו חלק ממצטייני הליגות העירוניות להגיע לסגל הבוגר של הפועל באר שבע, ששיחקה באותה עת בליגה א' (ליגת המשנה).. במקביל, החלו קבוצות הנוער של באר שבע להיות גורם משמעותי בליגת הנוער. ב-1969 זכתה הפועל באר שבע בתואר אלופת ישראל לנוער, וקבוצת הנוער השנייה של באר שבע, הפועל "השלושה", הפכה לקבוצת צמרת בליגת הנוער וזכתה באליפות בשנים 1974 ו-1976. קבוצת הבוגרים שזכתה בשתי אליפויות רציפות בעונות 1974/1975 ו-1975/1976 נסמכה במידה רבה על כדורגלנים ששיחקו בנעוריהם בליגות העירוניות.
מפעל ליגות הנוער נשא בפעמים רבות אופי חינוכי יותר מאופי הישגי. מאמן הפועל "השלושה", חיים סנה, התלונן בזמנו כי "הליגות העירוניות רחבות ההיקף - אך נעדרות יד מקצועית מכוונת".
בורות הזפת בלה בריאה
בורות הזפת בלה בריאה (באנגלית: La Brea Tar Pits) היא תצורה של מאובנים משומרים בתוך פארק הנקוק הסמוך ללוס אנג'לס, קליפורניה. פארק זה מכיל מאות מאובנים של חיות שטבעו בבוץ טובעני בשכבות שונות והתמלאו בזפת ובאבק. האתר הוכרז כאתר טבע לאומי של ארצות הברית. מוזיאון פייג', הקרוי על שם החוקר ג'ורג' ס. פייג' (George C. Page) מציג את המאובנים שהשתמרו בהם ודגמי חיות שונות שנמצאו בתוכם. גם אוניברסיטת קליפורניה השקיעה הרבה בחילוץ המאובנים של האזור.
הבורות
בורות הזפת בפארק נוצרו משכבה טבעית של שמנים כבדים מסוג גילסוניט (Gilsonite) שחילחלו מבטן כדור הארץ, והתכסו בשכבות נפט המופק מגופם של בעלי חיים. כשהנפט בא במגע עם האוויר הוא מתקשה ונדבק וכך יוצר אספלט גבישי. בורות תלולים נפוצים עד היום בפארק.
חלק מהמשקעים היו נוקשים יותר מאחרים, כך שהם יכלו ללכוד בקלות בעלי חיים שחצו אותם. השרידים המוקדמים ביותר בפארק הם בני 38,000 שנה, במהלך סוף הפליסטוקן כשרובם השתמרו בטווח של 10 עד 20 אלף שנה מהיום - במשך עידן הקרח האחרון. עד היום ישנם בורות זפת טובעניים מסוכנים, אשר מגודרים מסביב.
פאונת הבורות
בעבר התהלכו באזור קליפורניה מינים רבים של בעלי חיים, ביניהם מינים ענקיים נכחדים כמו ממותות, טיגריסים שנחרבים (המאובן הלאומי של קליפורניה), אריות אמריקאים, זאב בלהות, סוסים פרהיסטוריים, עצלני קרקע כמו המגלוניקס, דובי בולדוג ועוד. נמצאו גם יצורים קטנים יותר כמו עופות, חרקים, זרעי צמחים ועוד.
בבורות אלה יש את הריכוז הגבוה ביותר של מאובנים בתוך בורות זפת. ככל הנראה הסיבה היא שהבורות הפכו למלכודת טורפים - נראה שפרטים שנתקעו בבורות בהם צעדו משכו אחריהם טורפים גדולים רעבים והללו נתקעו יחדיו. הנבלות עצמם משכו אוכלי נבלות שגם נתקעו בהם, כך שנוצרו שכבות רבות של בעלי חיים שנתקעו זה ליד זה בבורות, נוסף על כך שטורפים רבים כמו זאבי בלהות אולי צדו בלהקות.
בבורות נמצאה אפילו גולגולת אנושית בת 10,000 שנה, המכונה אשת לה-בריאה וסימנים אפשריים לכלים שהיו במקום ואולי עזרו למלחמה בטיגריסים שנחרבים. נמצא גם כלב בית משומר מתקופה מודרנית יותר.
זיגפריד ון וריסלנד
זיגפריד אדולף (צדוק) וַן וריסלנד (לעיתים: פריסלנד, פריזלנד, וריזלנד; Siegfried van Vriesland; 2 במאי 1886, תרמ"ו, הארלם, הולנד – 4 בדצמבר 1939, כ"ב בכסלו ת"ש, תל אביב), עורך דין במקצועו, היה פעיל ציוני, מראשוני התנועה הציונית בהולנד, גזבר ההנהלה הציונית (1919–1929) וחבר ההנהלה (1923–1927); הקונסול הכללי של הולנד בארץ ישראל (מ-1929); ממנהלי חברת אשלג ארץ-ישראלית (1929–1938) ומנכ"ל נמל תל אביב (1938–1939).
קורות חיים
זיגפריד אדולף (צדוק) ון וריסלנד נולד בהארלם שבהולנד בשנת 1886, השני משלושת ילדיהם של דאופיה לבית סכולמֶסטר ואדולף איזידור ון וריסלנד. אחיו הצעיר, ויקטור ון וריסלנד (Victor E. van Vriesland; 1892–1974), היה לימים משורר ומבקר הולנדי. זיגפריד קיבל חינוך יהודי וכללי. למד משפטים באוניברסיטת ליידן, ובעת לימודיו, בשנת 1910, היה ממייסדי אגודת הסטודנטים הציונים ההולנדית. עבד כעורך דין ברוטרדם. משנת 1913 ועד 1918 כיהן כמזכיר כבוד של ועד ציוני הולנד. ב-1918 הוזמן ון וריסלנד על ידי ד"ר חיים ויצמן להצטרף לוועד הצירים, ובאפריל 1919 הגיע ללונדון כדי להתחיל בתפקידו. ביוני אותה שנה עלה לארץ ישראל כגזבר ועד הצירים, ופעל לרה-ארגון של הקרנות הציוניות. על רקע מאורעות תרפ"א הצטרף לשורות ההגנה העצמית היהודית. ון וריסלנד היה חובב אמנות ותמך באמני הארץ.
בקונגרס הציוני שנערך בשנת 1923 נבחר ון וריסלנד כחבר ההנהלה הציונית. לאחר הקונגרס של 1925 התפטר מתפקידו ונסע לפעול במסגרת ההנהלה בארצות הברית. כעבור כמה שנים, כשהועמד הארי סאקר בראש ההנהלה, שב ואן פריזלנד לתפקידו כמנהל מחלקת הכספים.
בשנת 1929 פרש מההנהלה הציונית והחל לעבוד כמנהל בחברת אשלג ארץ-ישראלית תחת משה נובומייסקי. מאותה שנה כיהן כקונסול הכללי של הולנד, לאחר שמשנת 1927 היה קונסול הולנד בירושלים.
ב-1 ביוני 1938 החל ון וריסלנד לכהן כמנכ"ל נמל תל אביב, כמה חודשים לאחר פתיחתו. הוא עבד שם כשנה וחצי, עד מותו. על רקע הלחץ והקשיים בניהול הנמל שם קץ לחייו בדצמבר 1939. מסע הלוויה שלו החל בתל אביב והסתיים בבית הקברות בהר הזיתים ירושלים, בלוויית קהל רב.
אשתו של ון וריסלנד, שמחה (ז'נט), ילידת הולנד 1886, הייתה עורכת הכבוד של ביטאון התנועה הציונית בהולנד, De Joodse Wachter ("דה יודסה ואכטר", 'השומר היהודי'), בשנים 1913–1918, ולאחר עלייתה הייתה הקורספונדנטית בירושלים של עיתונים הולנדיים שונים. בשנת 1948 היא נהרגה בהתקפה ערבית על שיירה לירושלים ליד לטרון בעת מלחמת העצמאות. היא הייתה בתו של הרב יעקב הופיין ואחותו של הבנקאי אליעזר זיגפריד הופיין, מנכ"ל בנק אנגלו-פלשתינה.
לזכרו של ון וריסלנד ניטע גן וריסלנד בהרצליה.
דוקטרינת אייזנהאואר
לאחר מלחמת סיני היה אייזנהאור מעוניין בהכנסת כוח צבאי וכלכלי אמריקני למזרח התיכון כדי למנוע חדירה של הגוש הקומוניסטי או צרפת ובריטניה לאזורים הנוחים להשפעה חיצונית.
סבל של חיות בר
סבל של חיות בר הוא הסבל שחווים בעלי החיים בטבע, מחוץ לשליטה אנושית ישירה. הוא נגרם מנזקים כגון מחלות, פציעות, טפילות, רעב ותת תזונה, התייבשות, תנאי מזג אוויר, אסונות טבע ותקיפות על ידי בעלי חיים אחרים, כמו גם מתח פסיכולוגי. ישנן הערכות לפיהן סבל הוא המצב הנפוץ עבור רוב חיות הבר.
על פי חוקרים בתחום, סבל בכמות עצומה הוא תוצאה בלתי נמנעת של תהליך האבולוציה, ובפרט של אסטרטגיית רבייה-r: אסטרטגיית רבייה שמעדיפה כמות גדולה של צאצאים עם כמות קטנה מאוד של טיפול הורי, ועם שיעור הישרדות נמוך מאוד של הצאצאים. רוב המינים בטבע פועלים באסטרטגיית רבייה זו, ופירוש הדבר הוא שכמעט כל הצאצאים שלהם מתים לפני הגיעם לבגרות מינית, למשל כתוצאה מרעב, מחלה, טריפה או אסון טבע. עובדה זו הובילה חוקרים לטעון שכמות הסבל בטבע גוברת באופן משמעותי על כמות האושר.
דוקטרינת אייזנהאואר
ב-5 בינואר 1957, במקביל לפינוי הכוחות הישראליים מסיני, במסגרת "הודעה מיוחדת לקונגרס על המצב במזרח התיכון", פרסם אייזנהאור יחד עם מזכיר המדינה, ג'ון פוסטר דאלס, תוכנית לשמירת עצמאות מדינות המזרח התיכון בשיתוף עם האו"ם, תוכנית זו נודעה בשם "דוקטרינת אייזנהאואר", מטרתה של התוכנית הייתה למנוע את התפשטות הקומוניזם במזרח התיכון.
סבל של חיות בר
החל מהמאה ה-19 נושא הסבל של חיות הבר נידון בהקשר המוסרי המעשי, סביב שאלת התערבותם של בני האדם בטבע, כלומר האם עלינו (והאם באפשרותנו) להתערב בטבע על מנת להפחית את הסבל שקיים בו.
דוקטרינת אייזנהאואר
התוכנית הסמיכה את נשיא ארצות הברית לשלוח כוחות מזוינים לעזרתה של כל מדינה במזרח התיכון שתבקש את עזרת ארצות הברית כנגד הקומוניזם הבינלאומי (כלומר שתרצה להתגונן מפני מדינה בה שולט הקומוניזם), אך הייתה כלכלית בעיקרה (היקפה היה תמיכה לפיתוח במזרח התיכון בסכומים של 200 מיליון דולר בשנה) ולמעשה חידשה את דוקטרינת טרומן, שמטרתה הייתה למנוע התפשטות השפעה של ברית המועצות וזאת על ידי תמיכה כלכלית וערבות צבאית.
סבל של חיות בר
המתנגדים להתערבות זו טוענים שהיא לא מעשית או שיש להעדיף את שימור המצב הקיים על פני רווחת בעלי-החיים. מנגד, התומכים בהתערבות זו מצביעים על מגוון של פעולות שכבר נעשות עבור רווחת חיות הבר ומדגימות את היתכנותה של התערבות זו. הם טוענים גם שטובת בעלי-החיים קודמת לשימור המצב הקיים. לדבריהם, כל-עוד אנחנו עוזרים לבני אדם להתמודד עם הסבל שבטבע, הרי שעלינו לסייע גם לבעלי-חיים אחרים באופן דומה, או לכל הפחות לא להתנגד לסיוע כזה, אחרת אנחנו לוקים בסוגנות, דהיינו אפליה על רקע השתייכות ביולוגית.
דוקטרינת אייזנהאואר
התוכנית לא כללה סעיף של התערבות צבאית למען ישראל, ככל הנראה כדי לא לסכל את חתימתן של מדינות האזור על התוכנית. עם זאת, הצהיר אייזנהאור כי ישראל היא עובדה קיימת שאין לערער על קיומה. ישראל הצטרפה לתוכנית זו, על אף התנגדויות פנימיות מתוך חשש שהדבר יפגע ביחסי ישראל עם ברית המועצות.
סבל של חיות בר
כמו כן, תומכים רבים בהתערבות למען בעלי-החיים בטבע מציינים את ההשפעה הרחבה של האדם על הטבע שכבר קיימת ממילא. הם טוענים שכל עוד האדם משנה את הטבע ללא הרף, הוא לא יכול להשתמש בשימור המצב הקיים כתירוץ להימנעות מסיוע לחיות הבר. במקום זאת, מוטב כבר שישנה את הטבע למצב שמיטיב יותר עם כלל בעלי-החיים. חלק מהתומכים אף מציינים את החלק של האדם בהגברת הסבל הקיים בטבע, ומכאן מסיקים את חובתו המוסרית לצמצם את הסבל הזה.
דוקטרינת אייזנהאואר
מיד עם פרסום התוכנית, הודיעו מדינות "הברית הנגדית" (ברית נגדית לברית בגדאד) - מצרים, סוריה וסעודיה על כך שהן מתנגדות לדוקטרינה זו וכי יש להניח למדינות האזור לשמור על עצמאותן בלי התערבות חיצונית. פרסום דוקטרינת אייזנהאואר דחף את סוריה לאיחוד עם מצרים. מיד אחרי פרסום הדוקטרינה נסע שוכרי אל-קוותלי למצרים, הצהיר על רצונו לאיחוד בין סוריה למצרים ומינה משלחת למשא ומתן על האיחוד. משא ומתן שיצר את הרפובליקה הערבית המאוחדת.
סבל של חיות בר
החוקרים שעוסקים באפשרות להתערב למען צמצום הסבל בטבע מדגישים את הצורך במחקר נוסף בתחום. הם מסכימים שהידע והיכולות שיש לאנושות היום לא מספיקים כדי להפחית את הסבל בצורה נרחבת, אך מחקר מעמיק יוכל להניב ידע וכלים שיאפשרו לנו בעתיד להפחית את הסבל בטבע בצורה יעילה ובטוחה. כדי שהמחקר בתחום יוכל להיות עשיר ונרחב, הם מדגישים גם את הצורך בהעלאת מודעות לנושא והפצת הרעיון לפיו על בני האדם לסייע לחיות הבר.
דוקטרינת אייזנהאואר
לבנון אימצה את הדוקטרינה כבר במרץ 1957 וכמיל שמעון פנה בבקשת עזרה ביולי 1957. ארצות הברית שלחה את אוניות הצי השישי לחופי לבנון והחיילים האמריקאים נשארו שם כשנה.
סבל של חיות בר
מחלות
בעלי-החיים בטבע יכולים לסבול ממחלות שעוברות מאחד לשני בדומה להצטננות ושפעת בקרב בני אדם, כמו גם מאפיזואוטיקות, המקבילות למגפות אנושיות. אפיזואוטיקות לא נחקרו הרבה בספרות המדעית, אך ידוע שמספרן גבוה וחלקן קשות במיוחד ומסבות סבל רב. כמה דוגמאות לאפיזואוטיקות שנחקרו היטב כוללות Chronic wasting disease בקרב איילים וצבאים, תסמונת האף הלבן של עטלפים, מחלת גידולי פנים שטניים בקרב שדים טסמניים ומחלת ניוקאסל בציפורים. דוגמאות למחלות אחרות כוללות מיקסומטוזיס ומחלת דימום ויראלית בארנבות, גזזת ופיברומה עורית בצבאים, וכיטרידיומיקוסיס בקרב דו-חיים. ישנה סברה שסקביאס היא אחת המחלות הקשות ביותר של בעלי-חיים בטבע.
פגיעות פיזיות
חיות בר יכולות להיפצע או להיפגע ממגוון סיבות כמו טריפה; תחרות תוך מינית; תאונות, שעלולות לגרום לשברים, פציעות ריסוק, פציעות עיניים וקרעים בכנפיים; קטיעה עצמית (למשל כדי להיחלץ מסכנה); השלה; תנאי מזג אוויר קיצוניים כגון סופות, חום קיצוני או מזג אוויר קר; ואסונות טבע. פציעות כאלה עשויות להיות כואבות ביותר, מה שעלול להוביל להתנהגויות שמשפיעות לרעה עוד יותר על רווחתה של החיה הפגועה.
פציעות יכולות גם לגרום לבעלי-חיים להיות רגישים למחלות ופציעות אחרות, כמו גם לזיהומים טפיליים. בנוסף, החיה הפגועה עשויה להתקשות יותר לאכול ולשתות ולהתגונן מפני התקפות של טורפים ושל בני מינם.
טפילות
חיות בר רבות, במיוחד הגדולות שבהן, נמצאו נגועות בטפיל אחד לפחות. טפילים יכולים להשפיע לרעה על רווחתו של הפונדקאי שלהם על ידי הפניית משאבי הפונדקאי שלהם לעצמם, הרס רקמת הפונדקאי והגברת רגישותו לטריפה. כתוצאה מכך, טפילים עשויים להפחית את התנועה, ההתרבות וההישרדות של הפונדקאים שלהם. טפילים יכולים לשנות את הפנוטיפ של הפונדקאים שלהם; מומים בגפיים בדו-חיים שנגרמו על ידי Ribeiroia ondatrae הם דוגמה לכך. לחלק מהטפילים יש יכולת לתמרן את התפקוד הקוגניטיבי של הפונדקאי, כמו תולעים שגורמות לצרצרים להטביע את עצמם במים, לצורך רבייתן של התולעים בסביבה מימית. דוגמה אחרת היא זחלים המשתמשים בהפרשות דופמין כדי לתמרן נמלים לפעול כשומרי ראש עבור הזחל מפני טפילים. טפילים יכולים להגביר את הסיכוי למוות של הפונדקאי שלהם בעקיפין. מחקר מטא-אנליטי מצא כי התמותה הייתה גבוהה פי 2.65 בקרב בעלי-חיים נגועים בטפילים, לעומת אלו שלא נגועים.
ישנם טפילים - בהם מינים של תולעים, צרעות, חיפושיות וזבובים – אשר הורגים באופן ישיר את הפונדקאים שלהם, שהם בדרך כלל חסרי חוליות אחרים. לרוב הם מתמחים בתקיפת מין מסוים אחד. טפילים משתמשים בשיטות שונות ומגוונות כדי להדביק את הפונדקאי. לדוגמה, חלק מהטפילים עוקצים את הפונדקאי ומשתקים אותו, ואז מטילים ביצים עליו או לידו. הזחלים של הטפילים גדלים על ידי האכלה מהאיברים הפנימיים ומנוזלי הגוף של הפונדקאי, מה שמוביל בסופו של דבר למותו כאשר איבריו מפסיקים לתפקד, או כשהוא מאבד את כל נוזלי הגוף שלו. טפילות-על היא תופעה בה מינים רבים של טפילים שונים מדביקים בו-זמנית את אותו הפונדקאי.
רעב ותת-תזונה
רעב ותת תזונה משפיעים במיוחד על בעלי חיים צעירים, זקנים, חולים וחלשים, ויכולים להיגרם מפציעות, מחלות, שיניים לקויות ותנאים סביבתיים, כאשר החורף קשור במיוחד לסיכון מוגבר.
ההערכה היא שמכיוון שזמינות המזון מגבילה את גודלן של אוכלוסיות חיות הבר, מספר עצום של פרטים מתים כתוצאה מרעב. הביולוג והאתולוג ריצ'רד דוקינס (Clinton Richard Dawkins) מסיק מכך שרעב הוא חלק מהמצב הרווח בטבע.
מקרי מוות כאלה מתוארים כממושכים ומאופיינים במצוקה קיצונית וסבל רב, כאשר תפקודי הגוף של החיה קורסים בזה אחר זה.
בתוך ימים ספורים מהבקיעה, פגיות הדגים עלולות לחוות רעב הידרודינמי, שנובע מכך שזרימת המים בסביבתם מגבילה את יכולתם להיזון. רעב זה יכול להוביל לתמותה של יותר מ-99%.
אפילו בקרב מינים שמתרבים באסטרטגיית-k, כלומר עם טיפול הורי, לעיתים קרובות הצאצאים מאבדים את הוריהם. במקרים כאלו, הוולדות לרוב לא ימצאו מספיק מזון כדי לשרוד.
התייבשות
התייבשות גורמת לתמותה רבה בקרב חיות בר. בצורת עלולה לגרום לבעלי חיים רבים באוכלוסיות גדולות למות מצמא.
צמא יכול גם לחשוף בעלי חיים לסיכון מוגבר להיטרף. החיה עשויה להישאר במקום מסתור זמן רב ולהימנע משתייה אם ישנו טורף בסביבה, אך בסופו של דבר הצמא יאלץ אותה לצאת ממחבואה כדי לשתות. בשלב זה היא כבר תהיה חלשה, ולכן מטרה קלה עבור הטורף.
במקרים אחרים החיה הצמאה תאבד את היכולת לזוז בעקבות ההתייבשות, ותישאר במקומה עד שהיא תמות מצמא. אם בנוסף לכך היא סובלת מרעב, תהליך ההתייבשות יכול להיות מואץ. ישנן מחלות, כגון כיטרידיומיקוסיס, שיכולות גם הן להגביר את הסיכון להתייבשות.
תנאי מזג אוויר
למזג האוויר יש השפעה חזקה על הבריאות וההישרדות של חיות הבר. תופעות מזג אוויר כמו שלג כבד, שיטפונות ובצורת עלולות לפגוע ישירות בבעלי-חיים, וגם לפגוע בהם בעקיפין על ידי הגדלת הסיכונים של צורות סבל אחרות, כגון רעב ומחלות.
בוגאי (מחוז קולו)
בוגאי (בפולנית: Bugaj) הוא כפר בגמינה באביאק במחוז קולו בפרובינציית פולין גדול בפולין. הכפר נמצא במרחק של כ-5 קילומטרים מזרחית לבאביאק, בירת הגמינה, במרחק של כ-17 קילומטרים צפונית לקולו, בירת המחוז, ובמרחק של 123 קילומטרים מזרחית לפוזנן, בירת הפרובינציה.
סבל של חיות בר
תנאי מזג אוויר
מוות של מספר רב של בעלי חיים - במיוחד בעלי דם קר כגון דו-חיים, זוחלים, דגים וחסרי חוליות - יכולים להתרחש כתוצאה מתנודות טמפרטורה. בעלי חיים צעירים רגישים במיוחד לתנודות אלה. בחלקים מסוימים של השנה הטמפרטורה לרוב לא תהווה בעיה, אבל היא יכולה להוות בעיה בקיץ חם במיוחד או בחורפים קרים.
בוגאי (מחוז קולו)
מלחמת העולם השנייה
בסתיו 1940, בתקופה שפולין הייתה נתונה תחת כיבוש גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, הכפרים בוגאי ונוביני ברדובסקיה, שלא הייתה בהם אוכלוסייה יהודית, הפכו לגטאות כפריים שאליהם הגרמנים גירשו בין 200 ל-300 משפחות (כ-800 איש) מגטאות קולו ובאביאק; כ-50 משפחות מקולו נשלחו לנוביני ברדובסקיה והיתר לבוגאי.
סבל של חיות בר
תנאי מזג אוויר
חום קיצוני והיעדר גשמים, למעט הסבל הישיר שהם גורמים לו, קשורים גם בעקיפין לסבל ולתמותה מוגברים. זאת למשל על-ידי הגברת הרגישות למחלות והתייבשות של צמחייה שחרקים ובעלי-חיים אחרים מסתמכים עליה. התייבשות זו יכולה גם לגרום לבעלי-חיים המסתמכים על צמחים כמקומות מסתור להיות רגישים יותר לטריפה.
בוגאי (מחוז קולו)
מלחמת העולם השנייה
הגטאות התפרשו על פני 300 הקטאר של אדמות ו-165 בתים שהיו קודם לכן בבעלות פולנית. הם תפקדו כמעין מושבות חקלאיות, כשהגרמנים אילצו את יושביהם לבצע עבודות חקלאיות בכל השדות באזור. החקלאים התפרנסו ממכירת מה שנותר מתבואתם לשכניהם הפולנים. ממכתב שנשלח מיושבי הגטו אל גטו ורשה באפריל 1941 עולה כי התנאים במבני הגטו היו קשים מאוד והמשק החי ברשות היהודים היה מצומצם מאוד: 7 סוסים וכ-20 עופות ועזים.
סבל של חיות בר
תנאי מזג אוויר
דו-חיים המסתמכים על לחות כדי לנשום ולהישאר קרירים עלולים למות כאשר מקורות מים מתייבשים. טמפרטורות חמות עלולות לגרום לדגים למות מפני שהן מקשות עליהם לנשום. שינויי האקלים, יחד עם ההתחממות והייבוש הנלווים להם, הופכים בתי גידול מסוימים לבלתי נסבלים עבור בעלי-חיים מסוימים בשל מצוקת חום והפחתת מקורות המים הזמינים.
בוגאי (מחוז קולו)
מלחמת העולם השנייה
בינואר 1942 הגטאות חוסלו כשיושביהם נשלחו למחנה ההשמדה חלמנו ונרצחו, כאשר ניצול היה ניצול בודד מבוגאי שהצליח להימלט מחלמנו. לאחר החיסול הגרמנים הורו להרוס את מבני הגטאות והוקם עליהם יער.
סבל של חיות בר
תנאי מזג אוויר
תמותה המונית קשורה במיוחד למזג האוויר החורפי עקב טמפרטורות נמוכות, מחסור במזון ועקב קפיאה של גופי מים שמאכלסים חיות בר, כגון צפרדעים. מחקר על ארנבוני יער מצביע על כך שרק 32% מהם שורדים את החורף. חורף קר גורם גם לתמותה מוגברת בעקיפין, באמצעות השפעה על תנאי הסביבה. בקרב עכברים, על פי הערכות, בחורפים קשים רק 5% מהאוכלוסייה ישרדו. השאר ימותו מהקור ומתנאי הסביבה.
בוגאי (מחוז קולו)
לאחר המלחמה
עם הסיום המלחמה האזור חזר לשליטת פולין. החל מ-1975 הכפר היה חלק מפרובינציית קונין, עד להקמת פרובינציית פולין גדול ב-1999.
סבל של חיות בר
אסונות טבע
שריפות, התפרצויות געשיות, רעידות אדמה, צונאמי, סופות הוריקן, סערות, שיטפונות ואסונות טבע אחרים – כל אלו מקורות לפגיעה נרחבת בטווח הקצר והארוך בחיות בר. הם גורמים למוות, פציעות ופגיעות פיזיות, מחלות, תת-תזונה והרעלה בעקבות זיהום מקורות מזון ושתייה.
הלהבות והעשן של שריפות הורגים את רוב בעלי החיים בדרכן, כולל בעלי חיים בתוך מחילות שקרובות מדי לפני הקרקע. במקרים אלו בעלי-החיים נשרפים בתוך המחילות, שמתפקדות כמו תנור.
הרג בידי בעלי חיים אחרים
הפילוסוף ג'ף מקמאהן טוען כי: "בכל מקום בו יש בעלי-חיים, ישנם טורפים אשר עוקבים, רודפים, לוכדים, הורגים וזוללים את טרפם. סבל מייסר ומוות אלים נמצאים בכל מקום ובכל זמן." החיות הנטרפות מתות במגוון דרכים, כאשר הזמן שלוקח למותן, שיכול להיות ארוך, תלוי בשיטה שבה משתמשת החיה הטורפת. פעמים רבות בעלי-חיים נבלעים ומתעכלים בעודם בחיים. במקרים אחרים החיות הנטרפות משותקות בארס לפני אכילתן. לפעמים הארס עצמו מתחיל לעכל את החיה.
מלבד טריפה, בעלי-חיים עלולים להיהרג על ידי בני מינם עקב סכסוכים טריטוריאליים, תחרות על בני זוג ומעמד חברתי, כמו גם קניבליזם, הרג ולדות והרג בני זוג. מאבקים על טריטוריה בתוך אותו מין מסתיימים לרוב כשהחלש נכנע, אך יכולים גם להימשך עד המוות או עד פציעה.
מאחר שהבאת צאצאים דורשת אנרגיה רבה מהנקבות, למשל במקרה של הטלת ביצים או ייצור חלב, אך לא מהזכרים – פעמים רבות הזכרים בטבע כופים הזדווגות על הנקבות באלימות. לפעמים הכפייה מאוד אכזרית ומסוכנת, ופוגעת קשות בגוף של הנקבה.
עקה פסיכולוגית
על-פי ההערכות, בעלי-חיים בטבע אינם מאושרים יותר מחיות בית. זאת על פי ממצאים שלפרטים אלו יש רמות גבוהות יותר של קורטיזול ותגובות מתח מוגברות ביחס לחיות בית. בנוסף, בשונה מחיות בית, חיות בר לא זוכות לסיפוק צרכיהן על-ידי מטפלים אנושיים. מקורות הלחץ עבור חיות אלו כוללים מחלות וזיהום, התגוננות מפני טריפה, מתח תזונתי ואינטראקציות חברתיות. גורמי לחץ אלו יכולים להתחיל לפני הלידה ולהמשיך ככל שהפרט מתפתח.
מסגרת מחקרית, שידועה בשם אקולוגיה של הפחד, שואפת להמשיג ולחקור את ההשפעה הפסיכולוגית שיכולה להיות לפחד מבעלי-חיים טורפים על הפרטים שהם טורפים. דוגמאות להשפעות כאלו הן שינוי התנהגות והפחתת סיכויי ההישרדות של החיות המאוימות. אינטראקציות מעוררות פחד עם טורפים עלולות לגרום להשפעות מתמשכות על התנהגות ושינויים דמויי הפרעת דחק פוסט-טראומטית (PTSD) במוחם של בעלי-חיים בטבע. אינטראקציות אלו יכולות גם לגרום לעלייה בהורמוני סטרס, כגון קורטיזול, אשר יכול להגביר את הסיכון למוות הן של הפרט והן של צאצאיו.
דרכי סיוע ישירות לחיות הבר
קיימות היום מספר דרכים לסייע לבעלי-חיים שסובלים בטבע. בהן: חילוץ בעלי-חיים לכודים, טיפול בבעלי-חיים שנפגעו מאסונות טבע, הענקת טיפול רפואי לבעלי-חיים חולים ופצועים, חיסון בעלי-חיים למניעת מחלות, טיפול בבעלי-חיים יתומים, טיפול בצרכיהם של בעלי-חיים מורעבים או מיובשים, ומתן מחסה לבעלי-חיים שסובלים מתנאי מזג האוויר. אל אלו נוספות גם פעילויות פרטיות להימנעות מפגיעה בבעלי-החיים בסביבה העירונית.
חילוץ בעלי חיים לכודים
חילוץ חיות בר כולל מקרים של חיות שנתקעו בחופים, בקרח, בשלג ובמצבים רבים אחרים. בהם יונקים גדולים אשר נתקעו באגם קפוא כשניסו לחצות אותו, בעלי חיים ששקעו בבוץ ונתקעו בו, וחיות ימיות כדוגמת דולפינים ולווייתנים אשר נסחפו אל החוף.
סיוע בעת אסונות טבע
דוגמה נוספת שמוצגת בקורס היא הצלת בעלי-חיים בזמן שיטפונות. הן כללות גם הצלות ישירות וגם בנייה של אזורים מוגבהים באזורים המועדים לשיטפונות.
דוגמאות נוספות להצלות שמתרחשות היום כוללות טיפול בבעלי-חיים שנשארו יתומים אחרי שיטפונות, טיפול בבעלי-חיים שהתייתמו או נפגעו בדרכים אחרות מהוריקן שהתחולל בדרום קרוליינה, החזרת צבי ים אל המים אחרי צונאמי, ופינוי בעלי-חיים בעת התפרצות געשית בפיליפינים.
כדוגמה אנקדוטלית, מסופר בקורס על שני אחים שבאופן עצמאי יצאו עם סירה לשטחי השדות ליד ביתם והצילו יונקים קטנים מהשיטפון.
טיפולים רפואיים וחיסונים
בתחום הבריאות, קיימות היום התערבויות מוצלחות לטיפול במחלות ומניעתן בקרב חיות בר. ישנם תכשירים לא פולשניים לטיפול בסקביאס בקרב וומבטים, טיפול במחלת האף הלבן בקרב עטלפים, ובזיהומים שונים בקרב דו-חיים, נחשים, דגים ודבורים. כל אלו מדגימים את הפוטנציאל של טיפול פרוביוטי בחיות בר, אשר יוכל להתרחב ולהשתפר בעתיד. בקנה מידה גדול יותר, תוכניות סיוע רחבות, כדוגמת תוכניות חיסונים ותוכניות האכלה של חיות בר, מבוצעות במדינות שונות. הן מצילות מספר עצום של בעלי-חיים מסבל ומוות עקב מחלות. כדי שהתרומה שלהן תהיה חיובית בסך-הכול במאזן הרווחה, תוכניות מעין אלו צריכות להתבצע בצורה מדודה ומתוכננת היטב, שתמנע התרבות יתר או כל הפרה אחרת של המאזן האקולוגי. אוסקר הורטה (Oscar Horta) מזכיר גם את פעילותם של מקלטים למען בעלי-חיים יתומים או פגועים, כדוגמה להפחתת הסבל בטבע. ברחבי העולם פועלים מקלטים רבים שמעניקים טיפולים רפואיים לחיות הבר.
הימנעות אישית מפגיעה בבעלי-חיים בסביבה העירונית
לצד הסיוע הרחב בסביבה הטבעית, הסופר והעיתונאי בריאן קטמן (Brian Kateman) מציע, עבור האדם הפרטי, להתחיל בצעדים פשוטים שימנעו הוספת סבל לבעלי-החיים בסביבה העירונית. הוא מזכיר, לדוגמה, את השימוש במתקני האכלה לציפורים, שיכול אמנם לסייע לציפורים להתמודד עם תקפות רעב, אך בשימוש לא נכון וללא ניקיון מתאים יכול לגרום להפצת מחלת בין הציפורים, מפני שהוא גורם להן להתקבץ באזור קטן, ולבוא במגע זו עם זו ועם הלשלשת זו של זו. לכן החוקרים בתחום מציעים מספר כללים היגייניים להימנעות מהפצת מחלות בקרב ציפורי חצר, בהם ניקיון קבוע של מתקני ההאכלה, פיצולם למספר תחנות האכלה מרוחקות והחלפה של מיקום המתקנים לעיתים קרובות. דוגמה נוספת שקטמן מציע היא שימוש במלכודות עכברים הומאניות.
אך מעבר לרמה הפרטית בתחומי העיר, גם קטמן מודע לצורך לסייע לחיות הבר בהיקף נרחב, ומזכיר את תוכניות החיסונים של חיות בר כדוגמה לכך.
סוגים נוספים של התערבויות
הפעילה מישל גרהם (Michelle Graham) מתארת פעולות נוספות שמבוצעות היום למען חיות הבר. בהן מאבק בסחר לא חוקי בחיות בר, פעילותה של תנועת One Health, וקידום חקיקה להגנה על חיות הבר. סוג נוסף של התערבות לצמצום הסבל של בעלי-החיים הוא שימוש באמצעי מניעה עבור חיות בר, במטרה לווסת את גודל האוכלוסייה. שיטות אלו כוללות גם עיקור בהליך כירורגי, בדומה לעיקור וסירוס של חתולי רחוב וכלבי רחוב, אך גם שיטות מתקדמות יותר ופחות פוגעניות, כמו באמצעות חיסונים או תכשירים הורמונליים.
אמצעי מניעה משמשים, בין השאר, לוויסות של אוכלוסיות יונים וחולדות בערים. בעלי-חיים אלו מתרבים יתר על המידה בסביבה העירונית, וכך נגרם להם סבל רב בעקבות תחרות על משאבים, העברת מחלות, קרבות ועוד, לצד סיכון תברואתי לבני האדם.
החוקרים בתחום קוראים להמשך מחקר זהיר ובטוח, שיבחן את כל ההשלכות האפשריות של אמצעי מניעה לחיות בר, לרבות השפעות אקולוגיות והשפעות פסיכולוגיות.
מקרים היסטוריים של התערבות
בשנת 2018, צוות של יוצרי סרטי BBC חפר רמפה בשלג כדי לאפשר לקבוצת פינגווינים להיחלץ משטח צר באנטארקטיקה.
בשנת 2019, כ-2,000 פלמינגואים צעירים חולצו במהלך בצורת בדרום אפריקה.
במהלך עונת השריפות האוסטרלית 2019-20, חולצו מספר חיות בר מהשריפות.
בשנת 2020, חולצו בסרי לנקה 120 דולפינים מהסוג נתב שנסחפו לחוף.
בשנת 2021, חולצו בדרום אפריקה 1,700 אפרוחי קורמורן כף שננטשו על ידי הוריהם. באותה שנה, חולצו כמעט 5,000 צבי ים שסבלו מהלם קור בטקסס.
צורה נוספת של התערבות, שנויה יותר במחלוקת, היא המתת חסד של חיות בר. היא מבוצעת כאשר בעלי-החיים שרויים במצב אנוש וצפויים למות, ומטרת ההמתה היא להעניק להם מוות מהיר במקום המוות האיטי והמייסר שצפוי להם. בשנת 2002, אישרה ממשלת אוסטרליה הרג של 15,000 מתוך 100,000 קנגורואים שנלכדו בבסיס צבאי לאומי מגודר וסבלו ממחלות, פציעות ורעב. בשנת 2016, 350 היפופוטמים ותאואים מורעבים בפארק הלאומי קרוגר הומתו על ידי שומרי הפארק. אחד המניעים לפעולה היה מניעת סבל במותם.
דוגמאות היסטוריות נוספות הן תוכניות למניעת כלבת ושחפת בקרב חיות בר, אשר יושמו בהצלחה.
קידום הנושא והפצתו
קיימת הסכמה גורפת בקרב העוסקים בתחום שהידע שקיים היום לא מספיק כדי לבצע התערבויות רחבות, ויש צורך במחקר נוסף.
התחום רק בחיתוליו, וחשוב לקדם אותו הן בציבור הרחב והן בקהילה המדעית. רוב העוסקים בו מסכימים שקידום התחום הוא המשימה החשובה ביותר כרגע, ויש להשקיע בה את עיקר המאמצים. נכון להיום, כמות זעומה של אנשים עוסקים בתחום, וכמות קטנה של משאבים מושקעים בו. החוקרת פרסיס אסקנדר (Persis Eskander) תיארה בריאיון את הצורך בשילוב בתחום של חוקרים ממגוון דיסציפלינות. החוקר אוסקר הורטה ניסח 5 משימות עיקריות למטרה זו:
הורטה מדגיש שהפצת העניין הציבורי ברווחת חיות הבר והדאגה לסבלן חשובה לא פחות מהתקדמות המחקר בתחום.
ארגון Animal Ethics מונה מספר דרכים בהן האדם הפרטי יכול לסייע להתפתחות התחום:
בנוסף, הארגון מציע דרכים בהן גופים ארגוניים יכולים לסייע. בין דרכים אלו הם מונים הזדמנויות שונות לדבר על נושא הסבל של חיות הבר, כמו גם חוקים שהגופים הארגוניים יכולים לקדם, שיטות לסיוע אקטיבי לבעלי-החיים ונושאים שאפשר לחקור.
החוקרים Darimont ו-Paquet טוענים שחסר היום בסיס אתי מקובל ויישומי שמתייחס לרווחת חיות הבר, והם מציעים התחלה רעיונית לבסיס זה. לטענתם, נושא רווחת חיות הבר נעדר גם מהשיח של זכויות בעלי-חיים וגם מהשיח של אקולוגיית שימור: "אתיקה של רווחה צריכה להיות מושרשת בחייהם ובמוחם של הפעילים, כדי שהיא תוכל להצליח בטווח הארוך".
רעיונות להתערבויות עתידיות
בעתיד יצטבר ידע מחקרי נוסף, הן על תחומי המדע הרלוונטיים כמו ביוטכנולוגיה ואקולוגיה, והן על היכולת להתערב בטבע בלי להגביר את הסבל הכולל. על בסיס התקדמות זו ניתן יהיה להשתמש בצורות קיימות של סיוע לחיות הבר בקנה מידה גדול יותר כדי להפחית את הסבל. הצעות טכנולוגיות כוללות הנדסה גנטית, ובפרט שימוש ב-CRISPR או בדחף גנטי, במטרה להפחית את הסבל של מינים שמתרבים באסטרטגיית-r. שימוש בדחף גנטי נחשב לכיוון מבטיח מפני שהתערבות כזו היא גם עמידה בטווח הרחוק אך גם הפיכה, כלומר ניתנת לתיקון וביטול במקרה הצורך. הצעות נוספות כוללות שימוש בביוטכנולוגיה כדי למגר את הסבל של חיות הבר. אוסקר הורטה מציע לבצע מחקרים על הקשר בין תנאים אקולוגיים לבין רווחה. לדוגמה, סביר להניח שבעלי-חיים שמתרבים באסטרטגיית-r סובלים בממוצע הרבה יותר מבעלי-חיים שמתרבים באסטרטגיית-k. לכן, ובהתחשב בכמות המוגבלת של משאבים בטבע, שימור של אוכלי עשב מהסוג השני יפחית את מספרם של בעלי-החיים מהסוג הראשון, וכנראה ישפר את מאזן הרווחה בטבע. לכן הוא סבור ששימור של אוכלי עשב גדולים ישפר את הרווחה בטבע. כמו כן, הוא סבור שמתן עדיפות למערכות אקולוגיות עם שרשראות טרופיות קצרות יותר, כלומר עם מעט רמות של טריפה, עשויה גם היא לשפר את הרווחה הכללית בטבע. באופן דומה הוא מציע לחקור תנאים אקולוגיים נוספים ואת ההשפעה שלהם על הרווחה, ועל פיה לקבוע הן סדרי עדיפויות לשימור, והן רעיונות של שינוי בתי הגידול. דוגמה לכך היא העדפה של בתי גידול צחיחים על פני בתי גידול שופעי צמחייה, מפני שבבתי הגידול הצחיחים יש פחות בעלי-חיים ולכן פחות סבל. זאת על-פי ההערכה שחיות הבר חוות בחייהן יותר סבל מאשר אושר בממוצע.
כמה מחברים, בהם החוקר בריאן טומאסיק (Brian Tomasik), טוענים שמנקודת מבט תוצאתית, בעקבות המסקנה שרוב חיות הבר חיות חיים שליליים (כלומר, חיים בהם סך הסבל גבוה מסך האושר), יש לעודד אובדן של בתי גידול, במקום למנוע אותו. טיילר ג'ון (Tyler M. John) וג'ף סבו (Jeff Sebo) מתחו ביקורת על עמדה זו, והחוקרים בראונינג (Heather Browning) ווייט (Walter Veit) מתחו ביקורת על ההערכה שהסבל בטבע גבוה מהאושר, וטענו שגם האפשרות ההפוכה סבירה. טומאסיק עצמו מודה שלא ניתן להיות בטוחים בהערכת הרווחה השלילית, אך על פי הראיות הקיימות זו האפשרות הסבירה. לכן, לכל הפחות כדאי בינתיים להימנע משימור בתי הגידול ומהרחבתם.
בעתיד הקרוב, חלק מהחוקרים ממליצים על שימוש בטכנולוגיות קיימות לשיפור ההתערבויות בטבע. לדוגמה, ישנה הצעה להשתמש במל"טים כדי לאתר בעלי-חיים שזקוקים לחילוץ בעת שריפה.
כיוון נוסף שהוצע הוא פיתוח של קוטלי חרקים הומאניים, שיהרגו את החרקים באופן מהיר ונטול סבל. מטרתם היא להחליף את קוטלי החרקים הקיימים היום.
ביולוגיית רווחה
ביולוגיית רווחה (welfare biology) היא תחום המחקר של רווחת בעלי-החיים, תוך התמקדות מיוחדת ביחסיהם עם מערכות אקולוגיות טבעיות. היא הוצעה לראשונה בשנת 1995 על ידי Yew-Kwang Ng, שהגדיר אותו כ"מחקר של יצורים חיים וסביבתם בהתייחס לרווחתם (אשר מוגדר כאושר-נטו, או הנאה פחות סבל)". מחקר כזה נועד לקדם דאגה לסבל של בעלי-החיים בטבע, ולבסס פעולות יעילות שניתן לנקוט כדי לסייע להם בעתיד.
חשש מפני הפצת הסבל אל מחוץ לכדור הארץ
מספר חוקרים ועמותות העלו חשש שהציוויליזציה האנושית תרחיב את הסבל אל מחוץ לכדור הארץ: בתי גידול פראיים עשויים להיווצר בעתיד הרחוק במושבות שהחברה האנושית תקים מחוץ לכדור הארץ, על כוכבי לכת אחרים. הפצת חיות הבר אל מחוץ לכדור הארץ עלולה להוביל לעלייה עצומה בכמות הסבל הכולל של חיות הבר. חשש אחר שהועלה הוא תסריט בו בני האדם מייצאים חיידקים לכוכבי לכת אחרים, ואוכלוסיית החיידקים מתפתחת בסופו של דבר לאורגניזמים בעלי רגשות, אשר אין ביכולתנו לחזות את כמות הסבל הצפוי להם.
עמותות שכל פעילותן מוקדשת לרוות חיות הבר
שתי העמותות העיקריות שמקדישות את פעילותן לצמצום הסבל של חיות הבר הן יוזמת חיות הבר, ו-Animal Ethics.