cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אבולוציה של חוש הריח
אובדן יכולת הריח
שני חולייתנים ימיים אחרים, אריה הים שטלר וצב הים, מציגים מספר נמוך למדי של פסאודוגנים ביחס ללווייתנאים. שימור הגנים של קולטני הריח שלהם נמצא בקורלציה עם הסתגלותם החלקית לבית גידול מימי, מכיוון שמינים אלה עדיין מבצעים פונקציות רבות ביבשה (למשל הזדווגות, התחממות). הלווייתנאים אינם תלויים בסביבות יבשתיות, ולכן איבדו חלק גדול מרפרטואר קולטני הריח שלהם. יש להניח שאיכון הד התפתח כדי לפצות על ההפסד הזה.
השלכות פסיכופיזיות
מחקרים קודמים ביררו את האופי הפסיכופיזי וההתנהגותי של הסתגלות חוש הריח. ההסתגלות מאפשרת למערכת הריח להגיב להופעת ריחות חדשים או שינוי בהם, אך היא גם שומרת על שיווי משקל עם ריכוזי חומרי הריח בסביבה. בדומה לחושים אחרים, חשיפה ממושכת לחומר ריח מובילה לעיתים קרובות לירידה ספציפית לגירוי ברגישות לריח המסוים הזה; עם זאת, היעדר חשיפה תחזיר את רגישות לריח הזה. ניתוח פסיכופיזי הוכיח הן עלייה בספי הריח והן החלשות התגונה לגירוי מעל סף הריח, כשחלק מהשפעת ההסתגלות של חוש הריח. בנוסף, עדויות מצביעות על כך שמהלך הזמן של הסתגלות והתאוששות תלוי במשך הזמן ובריכוז הריח. באופן כללי מקובל כי הסתגלות חוש הריח כוללת רכיבים של ברמת הקולטן ואחריו (אזורים היקפי ומרכזי, בהתאמה). מודל שתמך בתפקיד המרכזי בסתגלות הוצע לראשונה בשנת 1990. מודל זה סיפק נתונים ניסויים תומכים. תמיכה בהשתתפות של המערכות המרכזית וההיקפית עולה מניסויים המראים שגירוי בנחיר בודד גורם להסתגלות גם דרך הנחיר השני. עם זאת, מידת ההסתגלות עמוקה יותר בנחיר המקורי ונראה שההתאוששות בו איטית יותר. תמיכה פסיכופיזית לתיאוריה זו נובעת ממחקרים שדיווחו על ירידה קטנה יחסית בתגובה היקפית לאחר גירוי חוזר על עצמו למרות הפחתות משמעותיות בעוצמה.
בניגוד לראייה ולשמיעה, תגובה כימית של חוש הריח אינו מסתיים לאחר הסרת הגירוי. אף על פי שמידה מסוימת של הסתגלות לריח עשויה להיות מיוחסת למאפייני תגובת של הקולטנים, השפעה נוספת עשויה להיות העיכוב בסיום האות בתוך סביבת הקולטנים. בהתאם לכך, מידת ההסתגלות עשויה להסתמך על הבדלים בפינוי חומרי הריח בין המינים, אשר קשור תכונות של רירית האף, זרימת דם תת-רירית ופליטת הנשיפה.
אזור מוגן אנטארקטי
אזור מוגן אנטארקטי (באנגלית: Antarctic Protected Area) הוא אזור באנטארקטיקה המוגן תחת אמנות אנטארקטיקה.
סוגי האזורים
ישנן הנחיות למדענים ולמבקרים באזורים אלה, שמטרתן הגנה על אזורים אלה.
דאגלס נורת'
דאגלס ססיל נורת' (באנגלית: Douglass Cecil North; 5 בנובמבר 1920 - 23 בנובמבר 2015) היה כלכלן אמריקאי שנודע במחקריו בתחום ההיסטוריה הכלכלית. נורת' חלק במשותף עם הכלכלן רוברט פוגל את פרס נובל לכלכלה של שנת 1993. את הפרס קיבל בעבור "חידוש המחקר בהיסטוריה הכלכלית, שנעשה על ידי יישום תאוריות כלכליות ומתודות כמותיות, למען הסברת שינויים מוסדיים וכלכליים".
ביוגרפיה
נולד בקיימברידג' שבמסצ'וסטס. בשל עבודתו של אביו בחברת הביטוח מטרופוליטן לייף נדד בילדותו בין ערים שונות בעולם ובהן אוטווה, לוזאן, ניו יורק ווולינגפורד.
את השכלתו התיכונית קיבל בפנימיה הפרטית "Choate School" שבמדינת קונטיקט. מכיוון שהתקבל ללימודים באוניברסיטת הרווארד במקביל לקידומו של אביו בחברת הביטוח לתפקיד אחראי הפעילות בחוף המערבי, ויתר על לימודיו במוסד ונרשם לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת 1942 סיים את לימודי התואר הראשון במדעי הרוח ולימודים כלליים, כשהוא מתמחה בשלושה מקצועות - מדע המדינה, פילוסופיה וכלכלה (בישראל מוכר כפכ"מ).
בשל היותו סרבן מצפון העביר את תקופת מלחמת העולם השנייה כנווט בצי הסוחר האמריקאי, על הקו בין סן פרנסיסקו לאוסטרליה. בזמן שירותו נהג לקרוא מסות בכלכלה וטיפח את תחביב הצילום. בשנה האחרונה למלחמה לימד את מלאכת הניווט בבית הספר הימי לקצינים שבאלמדה (קליפורניה). אותו זמן התחבט האם להפוך לצלם מקצועי או לכלכלן.
לבסוף החליט נורת' לשוב ללימודי דוקטורט בכלכלה בברקלי. את חוק לימודיו סיים בשנת 1952 והחל לעבוד כפרופסור ללא קביעות (דרגת Assistant professor) באוניברסיטת וושינגטון (סיאטל). הוא נותר פרופסור לכלכלה במוסד עד לשנת 1983. אותה שנה עבר למחלקה לכלכלה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, שם שימש בין השנים 1984–1990 גם כדירקטור של המרכז לכלכלה פוליטית. בשנת 1981 החזיק גם במשרת פרופסור להיסטוריה ומוסדות אמריקאים באוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1991 הפך להיסטוריון הכלכלי הראשון שזכה בפרס על שם הכלכלן ג'ון קומונס, מטעם האגודה הבינלאומית להוקרה בתחום הכלכלה.
בין הכלכלנים שהשפיעו על עבודתו מצויים ג'וזף שומפטר, רוברט בריידי וליאו רוג'ין.
בעברו שימש נורת' כיועץ ל"קונצנזוס קופנהגן" (פרויקט לקידום רווחה עולמית) ולממשלות ברחבי העולם.
יחדיו עם רונלד קואס ואוליבר ויליאמסון, נמנה נורת' על מייסדי האגודה הבינלאומית לכלכלה המוסדית החדשה, שהוקמה ב-1996.
תרומתו למחקר הכלכלי
בין טענותיו המפורסמות היא הטענה שהעלה במאמרו המשותף עם ווינגאסט בשנת 1989. על פי הטענה תנאי הכרחי להקדמתה של המהפכה התעשייתית באנגליה את זו שבאירופה היה ההגנה המוקדמת יותר באנגליה על זכויות הקניין בעקבות המהפכה המהוללת. כניסת מערכת המשפט המקובל ומניעת המלוכה האבסולוטית, איפשרו למשקיעים לדעת שכספם לא ירד לטמיון ועל כן עודדו השקעות במשק, שבעקבותיהן באה צמיחה.
מחקריו האחרונים עסקו בין היתר בסוגיות של זכויות קנין, עלויות עסקה, בעיית הטרמפיסט, מוסדות כלכליים בהיסטוריה והתפתחות כלכלית במדינות מתפתחות. בשנים האחרונות חקר נורת' (יחדיו עם ג'ון ווליס וברי ווינגאסט) את הדרך בה מדינות צומחות מתוך המצב המכונה בספרות "המצב הטבעי" ואל מצב של צמיחה כלכלית ארוכת טווח.
חאבייר אירורטה
חאבייר אירורטאגויינה אמיאנו (ידוע כחאבייר אירורטה, נולד ב-1 באפריל 1948) הוא כדורגלן ומאמן עבר ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ.
אירורטה רשם קרוב ל-350 הופעות בליגה הספרדית הבכירה, במדיהן של אתלטיקו מדריד ואתלטיק בילבאו. לזכותו שתי אליפויות וגביע עם אתלטיקו, וכן העפלה לגמר גביע אירופה לאלופות 1974. במדיה של בילבאו העפיל לגמר גביע אופ"א 1977. הוא זכה לייצג את נבחרת ספרד, ורשם במדיה שש הופעות.
לאחר פרישתו פנה לקריירת אימון, שנמשכה קרוב ל-25 שנים, והתנהלה כולה בספרד. בין היתר הוביל את דפורטיבו לה קורוניה לזכייה באליפות ספרד לעונת 1999/2000 ולזכייה בגביע. הוא זכה שלוש פעמים בפרס דון בלון למאמן העונה, והיה היחיד שאימן את שני המועדונים הבכירים גם בגליסיה (לה קורוניה וסלטה ויגו) וגם בחבל הבסקים (בילבאו וריאל סוסיאדד).
קריירת משחק
אירורטה החל את דרכו בקבוצת הנוער של ריאל אוניון, וכבר בגיל 17 החל לשחק בקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בליגה השלישית. הוא שיחק בקבוצה במשך שתי עונות, ובשנייה שבהן סייע לקבוצתו להגיע למקום השני בבית בתום העונה הסדירה, ועד לשלב האחרון בפלייאוף ההעפלה, שם נעצרה הקבוצה. בסך הכול צבר אירורטה 14 שערי ליגה ב-48 הופעות.
לקראת עונת 1967/1968 עבר אירורטה בן ה-19 לאתלטיקו מדריד של המאמן הברזילאי אוטו גלוריה. את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה ערך ב-17 בדצמבר 1967, בהפסד הביתי 2-1 ללאס פאלמס. את עונת הבכורה סיים אירורטה עם 13 הופעות ליגה, ואת שער הבכורה שלו כבש במחזור הראשון של העונה הבאה מול אותה היריבה. בעונה זו הפך לשחקן הרכב אצל המאמן מיגל גונסאלס, וכבש שבעה שערי ליגה ב-27 הופעות.
בעונת 1969/1970 זכה אירורטה עם קבוצתו באליפות ספרד, כאשר קבוצתו מקדימה בנקודה את אתלטיק בילבאו הסגנית, על אף הפיחות במעמדו של אירורטה. עונה לאחר מכן רשם את עונת השיא שלו בקריירה מבחינת כיבושים, כאשר הבקיע 12 שערי ליגה ב-27 הופעות, ובכך תפס בחזרה את המקום בהרכב. עונה לאחר מכן הוסיף זכייה בגביע הספרדי, לאחר שפתח בהרכב בניצחון קבוצתו 2-1 במשחק הגמר על ולנסיה.
בעונת 1972/1973 זכה אירורטה עם אתלטיקו בתואר אליפות שני במספר. עונה לאחר מכן, תחת המאמן חואן קרלוס לורנסו הארגנטינאי, העפילה הקבוצה עד לגמר גביע אירופה, שם פגשה את באיירן מינכן. אירורטה פתח בהרכב למשחק הגמר, שהגיע להארכה. שש דקות לתום ההארכה עלתה אתלטיקו ליתרון והייתה קרובה לזכייה בתואר, אך שוויון בדקת הסיום של ההארכה גרר משחק חוזר. במשחק החוזר לא שותף אירורטה, וראה מהצד את קבוצתו מובסת 4-0 ומסיימת כסגנית אלופת אירופה בלבד. על אף שהפסידה בגמר, סירובה של באיירן להשתתף במשחק הגביע הביניבשתי הביא לכך שאתלטיקו הייתה הנציגה האירופית למשחק. לואיס אראגונס, מי שעד לאותה העונה היה חברו לקבוצה של אירורטה, תפס את עמדת המאמן, והרכיב את אירורטה בהרכב הפותח בצמד המשחקים מול אינדפנדיינטה. במשחק הראשון בחוץ נוצחה אתלטיקו 1-0, אך בגומלין הביתי כבש אירורטה את השער שהעניק יתרון 1-0 לקבוצתו. חמש דקות לסיום כבשה אתלטיקו את השני, ניצחה 2-0 וזכתה בתואר. בהמשך אותה העונה העפילה אתלטיקו לגמר הגביע הספרדי שם פגשה את היריבה העירונית, ריאל מדריד. לאחר 120 דקות ללא שערים החמיץ אירורטה, שפתח בהרכב, את הפנדל הראשון של קבוצתו בדו-קרב הפנדלים. בסיום נוצחה אתלטיקו 4-3 והחמיצה את ההזדמנות להניף את הגביע.
בתום העונה סיים אירורטה את דרכו בקבוצה לאחר שמונה עונות. לזכותו 208 הופעות ליגה במדי אתלטיקו, בהן כבש 48 שערים.
לקראת עונת 1975/1976, ובמסגרת מאמציה של קבוצת אתלטיק בילבאו להשיב לשורותיה שחקנים בכירים מחבל הבסקים, הוחתם אירורטה בקבוצה. הוא תפס עד מהרה מקום קבוע בהרכב של בילבאו. עונתו השנייה בקבוצה, עונת 1976/1977, הייתה המוצלחת ביותר מבחינה קבוצתית. בילבאו סיימה שלישית בטבלת הליגה הספרדית, והעפילה לגמר גביע אופ"א, שם פגשה את יובנטוס האיטלקית. אירורטה פתח בהרכב למשחק הראשון בטורינו, בו נכנעה בילבאו 1-0, ושמר על מקומו בהרכב גם בגומלין הביתי. בדקה ה-11 כבש אירורטה את שער השוויון של קבוצתו לאחר יתרון איטלקי מהיר. בילבאו השלימה מהפך וניצחה 2-1, אך התואר הלך ליובנטוס עקב חוק שערי חוץ. גם בספרד הגיעה הקבוצה לגמר הגביע, ופגשה את ריאל בטיס. לאחר שוויון 1-1 בתום המשחק ושוויון 2-2 בתום ההארכה, עברה ההכרעה לדו-קרב פנדלים. אירורטה כבש בדו-קרב את הפנדל הרביעי של קבוצתו, אך בתום דו-קרב ארוך ומותח, נכנעה בילבאו 8-7 והחמיצה הזדמנות לסיים את העונה עם תואר.
אירורטה פרש ממשחק פעיל ב-1980, כשהיה בן 32.
נבחרת ספרד
בתקופת השיא של אירורטה במדי אתלטיקו, זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד וערך את הופעת הבכורה שלו ב-23 במאי 1972, במשחק ידידות ביתי מול. המאמן לאסלו קובאלה העניק לאירורטה את המקום בהרכב וספרד ניצחה בסיום 2-0.
את הופעת הבכורה הרשמית ערך ב-21 באוקטובר 1973, במשחק החוץ מול במסגרת מוקדמות מונדיאל 1974, כאשר עלה כמחליף בדקה השלושים. המשחק הסתיים בשוויון 0-0. אירורטה לא שיחק במשחק ההכרעה על ההעפלה, בו נוצחה ספרד 1-0 על ידי יוגוסלביה וכשלה להעפיל לטורניר הגמר.
את הופעתו השישית והאחרונה במדי הנבחרת ערך ב-17 באפריל 1975, כשלוש שנים לאחר הופעת הבכורה שלו, במשחק הביתי מול במסגרת מוקדמות יורו 1976. אירורטה עלה כמחליף במחצית המשחק, שהסתיים בשוויון 1-1.
קריירת אימון
לאחר פרישתו פנה אירורטה לקריירת אימון שהחלה, כמו קריירת המשחק שלו, בליגה השלישית. אירורטה התמנה לתפקיד מאמן ססטאו לקראת עונת, וכבר בעונת הבכורה שלו הוביל אותה למקום הראשון בטבלה ולהעפלה לליגת המשנה. הוא הוביל את הקבוצה למקום העשירי, הרחק ממאבקי הירידה, ועונה אחר כך אף התקרב להעפלה לליגה הבכירה. בסך הכול אימן את הקבוצה במשך ארבע עונות מוצלחות יחסית, בהן תקעה יתד בליגת המשנה.
את משרתו הראשונה בליגה הבכירה קיבל אירורטה לקראת עונת 1988/1989, כאשר התמנה לתפקיד מאמן CD לוגרונייס. במשחק הבכורה שלו כמאמן בליגה הבכירה, הוביל את לוגרונייס לניצחון על הקבוצה בה שיחק בעברו, אתלטיקו מדריד, 1-0 בסיום. לאחר פתיחת עונה מפתיעה, שכללה שלושה ניצחונות רצופים וארבעה בחמשת מחזורי הפתיחה, נקלעה הקבוצה לרצף שלילי של 13 מחזורים רצופים ללא ניצחון. לאחר שקטעה את הרצף עם ניצחון חוץ על סביליה, הפסידה לוגרונייס 2-0 לאתלטיקו מדריד עם פתיחת הסיבוב השני, מה שהביא לפיטוריו של אירורטה.
לקראת עונת 1989/1990 התמנה אירורטה לתפקיד מאמן ריאל אוביידו מהליגה הבכירה. בעונת הבכורה שלו הוביל את הקבוצה למקום ה-11, ועונה לאחר מכן הגיע להישג הטוב ביותר שלו כמאמן הקבוצה, כאשר הוביל אותה למקום השישי בטבלה ולהשתתפות ראשונה בתולדותיה בגביע אופ"א. ההשתתפות ההיסטורית של הקבוצה במפעל הסתיימה כבר בסיבוב הראשון מול גנואה האיטלקית, לאחר שאוביידו ניצחה 1-0 בבית, אך במשחק החוץ נוצחה 3-1, כאשר את השער שהכריע את ההעפלה כבשה גנואה בדקה האחרונה. בהמשך אותה העונה התקשתה אוביידו לשחזר את יכולתה מהעונה החולפת, וסיימה שוב במקום ה-11 בטבלה. אירורטה פתח את העונה הרביעית שלו בקבוצה, אך בינואר 1993 פוטר מתפקידו בעקבות רצף של ארבעה משחקים ללא ניצחון ליגה, והסתבכותה של הקבוצה בתחתית.
אירורטה המשיך בליגה הבכירה כאשר לקראת עונת 1993/1994 התמנה לתפקיד מאמן העולה הטרייה, ראסינג סנטנדר. אירורטה הצליח להוביל את הקבוצה למקום השמיני בליגה, מרחק חמש נקודות בלבד מהעפלה למפעלים האירופיים. בתום עונה אחת בלבד, עזב אירורטה לטובת אימון הקבוצה במדיה פרש ממשחק פעיל, אתלטיק בילבאו. באותה העונה הוביל אירורטה את הקבוצה לשמינית גמר גביע אופ"א, תוך שהיא מדיחה את אנורתוסיס פמגוסטה ואת ניוקאסל יונייטד, אך נעצרת מול פארמה. בליגה התקשתה הקבוצה להפגין יכולת גבוהה, מה שהוביל להתפטרותו של אירורטה כבר בחודש מרץ ולאחר 26 מחזורים, וזאת לאחר שקבוצתו השיגה רק שני ניצחונות ב-15 משחקיה האחרונים בליגה.
לראשונה בקריירת האימון שלו ולאחר 11 עונות רצופות, פתח אירורטה את עונת 1995/1996 ללא קבוצה. בדצמבר 1995 כבר חזר למגרשי הליגה הבכירה, כאשר התמנה לתפקיד מאמן ריאל סוסיאדד במקומו של סלבדור איריארטה. כבר במשחקו הראשון בקבוצה, הוביל אירורטה את סוסיאדד לניצחון 1-0 בחוץ על ולנסיה, ועד לתום העונה הוביל את הקבוצה למקום השביעי. הוא המשיך בקבוצה לעונה אחת נוספת, בה הוביל את סוסיאדד למקום השמיני.
לקראת עונת 1997/1998 התמנה אירורטה לתפקיד מאמן סלטה ויגו (בה שיחק בין היתר חיים רביבו הישראלי). לאחר שעונה קודם לכן הייתה הקבוצה מועמדת לירידה, הפך אירורטה את הקבוצה למצליחה ואטרקטיבית. בין היתר, הוביל אירורטה את הקבוצה לניצחונות ביתיים בסיבוב השני על ברצלונה (3-1) ועל ריאל מדריד (2-1), ובסיומה של העונה הצעיד את הקבוצה למקום השישי בטבלה ולהעפלה לגביע אופ"א. בעקבות כך, זכה אירורטה בפרס דון בלון למאמן העונה בספרד.
לאחר העונה המוצלחת בסלטה, התקשה אירורטה להגיע להבנות על חוזה חדש במועדון. בשל כך, קיבל אירורטה את הצעתה של דפורטיבו לה קורוניה והתמנה לתפקיד מאמן הקבוצה לקראת עונת 1998/1999. כבר בעונת הבכורה שלו שיפר משמעותית את יכולתה של הקבוצה, שסיימה במקום ה-12 בעונה החולפת, והוביל אותה למקום השישי ולמקום בגביע אופ"א. עונה לאחר מכן רשם את הישגו הטוב ביותר כמאמן, והוביל את לה קורוניה לזכייה באליפות הראשונה בתולדות הקבוצה, תוך שהיא מקדימה את ברצלונה בחמש נקודות בראש הטבלה. בגביע אופ"א הגיעה הקבוצה עד לשמינית הגמר, שם נעצרה על ידי ארסנל. בתום העונה זכה אירורטה בפרס דון בלון למאמן העונה בפעם השנייה בתוך שלוש עונות.
את עונת 2002/2003 פתחה לה קורוניה עם זכייה בסופר קאפ הספרדי לאחר ניצחון כפול על ולנסיה, האלופה המכהנת. לאחר שתי עונות כסגנית, סיימה לה קורוניה את העונה במקום השלישי בטבלה, והודחה בשלב הבתים השני של ליגת האלופות. בעונת 2003/2004 שוב סיימה הקבוצה במקום השלישי, מרחק נקודה מברצלונה הסגנית. באותה העונה בליגת האלופות, הוביל אירורטה את לה קורוניה להישג השיא שלה באירופה בכל הזמנים, שלב חצי הגמר. לאחר שהעפילה משלב הבתים, הדיחה לה קורוניה את יובנטוס בשמינית הגמר ואת מילאן ברבע הגמר, ונעצרה רק על ידי הזוכה בתום העונה, פורטו של המאמן ז'וזה מוריניו. בתום העונה זכה אירורטה בפרס דון בלון למאמן העונה, בפעם השלישית בקריירה ובפעם השנייה כמאמן לה קורוניה.
הקדנציה בת שבע העונות של אירורטה בלה קורוניה הסתיימה בתום עונת 2004/2005. לה קורוניה התקשתה לשחזר את יכולתה מהעונות החולפות והסתפקה במקום השמיני בלבד בליגה, ובהדחה בשלב הבתים בליגת האלופות כשבאמתחתה שתי נקודות בלבד. בסך הכול בשבע עונות כמאמן הקבוצה, זכה אירורטה באליפות אחת, שתי סגנויות ושתי עונות במקום השלישי. כמו כן, הוביל את הקבוצה לזכייה בגביע אחד ושני גביעי סופר קאפ, וכן הוביל אותה לחצי גמר ליגת האלופות ופעמיים לשלב רבע הגמר.
עונת 1964/1965 בפוטבול ליג
עונת 1964/1965 הייתה העונה ה-66 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-22 באוגוסט 1964 והסתיימה ב-28 באפריל 1965. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה, בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. לידס יונייטד וסנדרלנד היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
מנצ'סטר יונייטד זכתה באליפות בפעם השישית בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו וולברהמפטון וונדררס ובירמינגהאם סיטי. במקומן לליגה הבכירה עלו ניוקאסל יונייטד ונורת'האמפטון טאון (בפעם הראשונה בתולדות המועדון).
כדורגלנים מצטיינים
ג'ימי גריבס מטוטנהאם הוטספר כבש 29 שערים וזכה בתואר מלך השערים לצד אנדי מקאיווי מבלקברן רוברס. לג'ימי גריבס זאת בפעם החמישית בקריירה ובעונה השלישית ברציפות.
בובי קולינס מלידס יונייטד זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
שורש 175
שורש 175, או פֵיי בּוּ (בסינית: 非部 או 非部; בפיניין: Fēi bù) הוא השורש המאה שבעים-וחמשה של הכתב הסיני. פירושו "שגיאה" והוא האחרון מתוך 9 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משמונה קווים.
במילון קאנגשי יש 25 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
פיי בו יכול להופיע מכווץ אנכית, מעל או מתחת לשורש אחר כשהוא מרכיב מילה יחד איתו כגון ב: 靟 (במופע עליון) או 靠 (מופע תחתון).
וריאנטים
צורת השורש כתובה באופן שונה בסינית מפושטת בהשוואה לשפות אחרות. ב"רפורמת הכתיבה של סין", שין דז'שינג, (או גופני הדפוס החדשים), במקום 非 המקורית אומצה צורה יותר וולגרית וסימטרית 非. שינוי זה מיושם לעיתים אף בפרסומים סיניים מסורתיים, בתוך כתב מסורתי אפילו שהצורה מפושטת וזאת בעקבות השינויים הקטנים יחסית מהצורה המסורתית.
Icarus Falls
Icarus Falls הוא האלבום האולפן השני של הזמר-יוצר הבריטי זאין מאליק. האלבום יצא לאור ב-18 בדצמבר 2018, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA. מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים.
רקע והפקה
האלבום, שבמקור היה אמור לצאת בספטמבר 2017, יכלול את טימבלנד כאחד המפיקים שלו. הוא אמר "מה שמרשים אותי בזאין הוא החזון שיש לו למוזיקה שלו." זאין הצהיר כי האלבום "הושלם 90 אחוז". מנכ"ל חברת תקליטי RCA פיטר אדג 'אמר כי האלבום מורכב מ"טון אופטימי יותר אליו לאחר שעבר באותה תקופה מאתגרת יותר", והתייחס לתקופתו של זאין כחבר ב-ואן דיירקשן בקריירה המוקדמת שלו. בראיון חשף זאין מדוע אלבום התעכב מאז סוף 2017, ואמר:
בעמוד האינסטגרם, חשף זאין קטעי קליפים מהאלבום, עם הכיתוב "Taster z2".
לה האבר (כדורגל)
לה האבר אתלטיק קלוב (בצרפתית: Le Havre Athletic Club; או בקיצור Le Havre; נהגה: [lə ɑvʁ]) הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר לה האבר, שבחבל נורמנדי, בצפון מערב צרפת. המועדון נוסד ב-1894 כחלק ממועדון ספורט בעל אותו השם, שנוסד ב-1884. והוא זכה פעם אחת בגביע הצרפתי. ו-6 פעמים באליפות הליגה הצרפתית השנייה. המועדון משחק בליג 1, הליגה הבכירה של הכדורגל הצרפתי, ומארח את משחקיו באצטדיון אושיאן המכיל 25,181 מקומות.
היסטוריה
בשנת 1884 הקימה קבוצה של תושבים בריטים את מועדון הספורט לה האבר אתלטיק, ששיחק משחק משולב שכלל הכלאה בין רוגבי לכדורגל. מועדון הכדורגל של לה האבר לעומת זאת הוקם עשור לאחר מכן בשנת 1894.
בשנת 1899, לה האבר הפך למועדון הראשון מחוץ לפריז שזוכה באליפות צרפת בכדורגל. תחרות שאורגנה על ידי ה-USFSA איגוד אגודות הספורט של צרפת. לאחר שעברו בחצי הגמר את איריס קלאב לילואה שלא הופיע למשחק, ובגמר את קלוב פרנסס שסירב להתמודד מולו מפני שלא שיחק אף משחק בדרך לגמר. על אף שהשמחק לא נערך החליט האיגוד להכריז על לה האבר כאלופי צרפת. גם בשנה שלאחר מכן זכה המועדון באליפות כשהפעם הזכייה נערכה על הדשא שלה האבר ניצחה במשחק גמר את קלוב פרנסס.
בעשורים הבאים המועדון ידע עליות ומורדות, ואף חדל לפעול במהלך מלחמת העולם הראשונה אך בסיומה חזר המועדון לתפקד, כשבעשור השלישי של המאה ה-20 ובתחילת העשור הרביעי שיחק בליגה האזורית של נורמנדי, כשהיריבה העיקרית שלו היא רואן.
בשנת 1932 הקימה התאחדות הכדורגל הצרפתית את הליגה המקצוענית של צרפת, ולה האבר הצטרפה לליגה השנייה שם שיחקה במשך 6 עונות, כשבסיום עונת 1937/1938 זכתה באליפות הליגה השנייה ועלתה לראשונה לליגה הבכירה. בעונת הבכורה שלה בליגה הבכירה עונת 1938/1939 סיימה לה האבר במקום ה-11 מתוך 16 קבוצות ונשארה בליגה, אך העונה לאחר מכן בוטלה בעקבות מלחמת העולם השנייה והליגה הושבתה מפעילות בין השנים 1939 ל-1945. בעונת 1945/1946 חזרה הליגה לפעילות עם 18 קבוצות כשלה האבר ביניהן, היא סיימה את העונה במקום ה-16 ונשארה בליגה, אך עונה לאחר מכן היא סיימה במקום האחד לפני אחרון וירדה לליגה השנייה, שם שיחקה במשך 3 עונות. בסיום עונת 1949/1950 חזרה לליגה הראשונה. עונת 1950/1951 הייתה עונת שיא עבור לה האבר בה סיימה את העונה במקום השלישי בליגה הבכירה. לה האבר שיחקה בליגה הבכירה שלוש עונות נוספות עד שירדה שוב לליגה השנייה בסיום עונת 1953/1954. שם שיחקה 5 עונות כשעונת 1958/1959 הייתה עונה היסטורית עבור לה האבר, בה היא זכתה בגביע הצרפתי ובאליפות הליגה השנייה ושבה לליגה הבכירה. בליגה הבכירה שיחק המועדון שלוש עונות עד שירד חזרה לליגת המשנה בסיום עונת 1961/1962.
הירידה לליגת המשנה גרמה למשבר והמועדון חדל להתקיים כמועדון מקצועני, ועבר לשחק בליגה הצרפתית הרביעית, שם שיחק עד 1970 והעפיל לליגה השלישית. בליגה השלישית שיחק המועדון כעשור עד שבשנת 1981 חזר המועדון לליגת המשנה. בסיום עונת 1984/1985 זכה המועדון באליפות הליגה השנייה בפעם השלישית בתולדותיו ושב לליגת העל. בשתי העונות הראשונות הצליח לשרוד המועדון בליגת העל כשסיים פעמיים במקום ה-17 מתוך 20, אך בסיום עונת 1987/1988 ירד המועדון לליגת המשנה פעם נוספת. בסיום עונת 1990/1991 זכה המועדון באליפות הליגה השנייה בפעם הרביעית בתולדותיו וחזר לליגה הבכירה.
המועדון שיחק בליגה הבכירה במשך 9 עונות רצופות, כשסיים לרב בתחתית הטבלה, ובסיום עונת 1999/2000 חזר לליגת המשנה. בעשור הראשון של המאה ה-21 המשיך המועדון להתנדד בין ליג 1 לליג 2. כשבשנת 2008 זכה המועדון באליפות הליגה השנייה בפעם החמישית בתולדותיו, והפך לשיאן הזכיות בליגת המשנה הצרפתית. אך לאחר עונה אחת בלבד שב לליג 2 לאחר שסיים במקום האחרון בליגה. החל מעונת 2009/2010 שיחק המועדון בליג 2 במשך 14 עונות רצופות, עד שבסיום עונת 2022/2023 זכה המועדון בפעם השישית באליפות הליג 2 ושב לליגה הבכירה.
אצטדיון
ב-12 ביולי 2012 חנכה לה האבר את האצטדיון החדש שלה, אצטדיון אושיאן, המכיל 25,181 מקומות.
סגל הקבוצה
(בהשאלה מפריז)
(בהשאלה מפולהאם)
(בהשאלה מסטאד ריימס)
פיאט 507
פיאט 507 (באיטלקית: Fiat 507) היא מכונית סלון, בתצורת טורפדו, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית פיאט אשר יוצרה בין השנים 1926–1927.
סך הכול יוצרו 3,701 יחידות.
גורילת שפלה מערבית
גורילת השפלה המערבית (שם מדעי: Gorilla gorilla gorilla) היא אחת משני תת-מינים של הגורילה המערבית. גורילת השפלה המערבית חיה באזורים הררים מיוערים ובסמוך ליערות השפלה המערבית ברפובליקה המרכז-אפריקאית, באנגולה, בקמרון, בקונגו, בגינאה המשוונית ובגבון. גורילת השפלה היא הגורילה הנפוצה בגני החיות ברחבי העולם.
הגורילות הן בעלי חיים חברתיים, והן חיות בקבוצות של כ-30 פרטים בממוצע. גורילת השפלה המערבית היא הקטנה שבמיני הגורילות, ולמרות זאת ג'ון אספינל אמר כי זכר גורילת שפלה כסופת-גב (Silverback) חזקה כמו 8 מרימי משקולות, אך העניין מעולם לא נבדק. בשבי, גורילות מפגינות אינטליגנציה וחלקן מסוגלות אף ללמוד את שפת הסימנים.
תיאור פיזי
גורילת השפלה המערבית היא מין הגורילה הקטן ביותר, כאמור. גובהו של זכר בוגר עומד בממוצע על 1.5-1.8 מטרים, ומשקלו על 140-270 ק"ג. גובהן של הנקבות עומד בממוצע על 1.5 מטרים, ומשקלן על חצי מזה של הזכרים. קוראי התיגר על זכרי האלפא בקבוצות הגורילות המונות בדרך כלל כ-30 פרטים, עתידים לקבל הופעה פיזית מרשימה הכוללת עמידה על שתי רגליים, דפיקה על החזה ושחרור שאגה מפחידה. למרות זאת, הגורילות הן רגועות בדרך כלל ולא אגרסיביות. גורילת השפלה המערבית היא צמחונית, כמו כל שאר מיני הגורילות. בטבע אוכלות הגורילות שורשים, סלרי פראי, קליפות עצים ופירות.
מצב שימור
הגורילות מצויות בסכנת הכחדה ומהוות מטרה לצייד למטרות מאכל. קיים הרס בתי גידול באזורים בהם הגורילות חיות- כריתת היערות על מנת לשתול גידולים חקלאיים, הקמת שדות מרעה לחיות משק והרחבת יישובי אדם גם הם מאיימים על בית הגידול של הגורילות. בשנת 1980 העריכו החוקרים שחיו בטבע כ-100,000 גורילות. מאוחר יותר התאימו החוקרים את השערתם להימצאות ציידים לא חוקיים ומחלות והעריכו שמספרן של הגורילות עומד על חצי ממספר ההערכה המקורי. בין השנים 2006 ו-2007 נמצאו עוד 125,000 גורילות שפלה מערבית ביערות הביצה של אגם טלא (Télé) שברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בגני החיות בעולם יש כ-550 גורילות שפלה מערבית.
סמל תורינגיה
סמל תורינגיה (בגרמנית: Thüringer Landeswappen) הוא סמלה הרשמי של המדינה הגרמנית תורינגיה. הסמל אומץ ב-3 באוקטובר 1990 ונקבע בחוקת המדינה ב-30 בינואר 1991.
הסמל מעוצב ממגן כחול שבו מוטען אריה לודוווינגני זקוף, צבוע בשמונה פסים אדומים וכסופים לסירוגין וכתרו וטפריו זהובים, סמלו של דוכס תורינגיה קונרד מתורינגיה מהמאה ה-13.
מאז עצמאותה של הסן ב-1264 משמש האריה כסמלה כאשר ראשו לבן ורגליו אדומות וראשו אינו מוכתר אלא הסמל כולו. הוא מוקף בשמונה כוכבים כסופים המייצגים את הדוכסיות ההיסטוריות ששכנו בתחום המדינה. כוכבים אלו הופיעו גם בסמל המדינה מ-1920, אלא שבו היו רק שבעה, כיוון שחלקה הצפוני של המדינה היה בשליטת פרוסיה.
על פי חוקת המדינה, מותר רק למוסדותיה הרשמיים להשתמש בסמל, ועל כן עוצב גם סמל לשימוש אזרחי.
הסמל בין השנים 1921-1933
הסמל נחנך ב-7 באפריל 1921. הוא מציג 7 כוכבים משושים כסופים על רקע אדום. הכוכבים מייצגים את שבע המדינות שמוזגו למדינת תורינגיה ב-1 במאי 1920.
הסמל בין השנים 1933-1945
בשנת 1933 עם עליית הנאצים לשלטון שונה הסמל בגלל הכוכבים שהזכירו בצורתם מגן דוד ולא היו לרוחם של השלטונות. בסמל החדש נראה אריה ההסני (סמלו של דוכס תורנגיה) אוחז בצלב קרס צהוב. בחלק העליון ניתן לראות את סמל דוכסות ארנשטיניש ואת הנשר של בית שוורצבורג בחלק התחתון את האריה של בית רויס ואת התרנגולת של נסיכות הנהברגר.
הסמל בין השנים 1945-1952
ביולי 1945 החליפה תורינגיה את סמלה בפעם השלישית. בסמל אריה זהוב על רקע אדום עם 8 כוכבים כסופים. החל משנת 1952 בוטלו כל המדינות בגרמניה המזרחית וחולקו ל-14 אזורים. לאזורים האלו לא היו סמלים אך לעיתים היה שימוש בסמל היסטורי ליצוג אזור מסוים.
גביע המדינה בכדורגל נשים 1998/1999
גביע המדינה בכדורגל נשים לעונת 1998/1999 הייתה התחרות הראשונה במפעל זה שהתקיימה במקביל להקמת ליגת כדורגל נשים בישראל. משחק הגמר נערך ב-10 במאי 1999 והסתיים בניצחון של מכבי חיפה על הפועל תל אביב בדרך לזכייה ראשונה בתואר.
ישראל פריי
ישראל פריי (נולד ב-18 בפברואר 1987) הוא עיתונאי ופובליציסט ישראלי-חרדי.
ביוגרפיה
פריי נולד בצפת וגדל בצפון-מזרח תל אביב לזהבה, אשת חינוך ולמאיר, אברך כולל. סבו היה הרב הראשי של חצור הגלילית, וסבא-רבא שלו היה הרב יהודה מאיר אברמוביץ, סגן ראש עיריית תל אביב, חבר כנסת מטעם אגודת ישראל.
הוא גדל בחסידות גור ולמד בישיבות חסידיות בחיפה ובבני ברק. לאחר מכן עבר ללמוד פרסום בשלוחה חרדית של "הבצפר", עד לנישואיו.
עבד בעיתון "בקהילה" תחת העורך אברהם דב גרינבוים וב"רדיו קול חי".
בשנת 2016 מונה ככתב ועורך ברשת המקומונים "קו עיתונות דתית". ביוני 2020 פוטר בלחץ של אנשי ימין על עורכי העיתון, לאחר שפרסם בחשבון טוויטר הפרטי שלו ביקורת חריפה נגד רבנים מזרם הציונות הדתית, בעקבות אירוע של תקיפת חיילים בידי פעילי ימין.
בסיקוריו את מגפת הקורונה בחברה החרדית, הרבה פריי לבקר את הפרת התקנות בחברה החרדית.
באוקטובר 2020 הצטרף כעיתונאי לצוות ערוץ דמוקרטtv.
ב-15 במרץ 2021 השתתף בתוכנית הטלוויזיה "חשיפה". באוגוסט 2021 הצטרף לסגל "הארץ" כבעל טור.
ביוני 2021 זכה באות אביר התקשורת החופשית על שם יצחק לבני.
נכון ל-2022 משמש פריי ככתב באתר "המקום הכי חם בגיהנום".
בספטמבר 2022 כינה פריי מחבל שהתכוון להרוג חיילים אבל נמנע, לדבריו, מלפגוע באזרחים, "גיבור הזכאי למדליה". בשל כך, ובשל התפרצות זעם בשימוע שנערך לו במשרדי דמוקרטtv, הושעה מעבודתו בדמוקרטtv, וכחודשיים לאחר מכן פוטר. ב-28 בנובמבר דרשה המשטרה לחקור את פריי על הציוץ בעקבות תלונה שהגיש נגדו ארגון בצלמו. פריי טען לרדיפה פוליטית וקיבל גיבוי מארגון העיתונאים. ב-27 בדצמבר, עקב הימנעותו מלהתייצב לחקירה משטרתית, הוא נעצר לחקירה ושוחרר אחרי מספר שעות.
בינואר 2023 קבע בית המשפט כי פריי ישלם פיצויים בסך 100 אלף ש"ח, בשל הוצאת דיבה נגד ישיבת חומש. עורך דינו גונן בן יצחק אמר שבשגגה הוא ופריי לא הגיעו לדיון.
במאי 2023 השתתף בתוכנית הטלוויזיה התיעודית "מדורות השבטים" של כאן 11.
עמדותיו
פריי מזהה עצמו עם עמדה שהוא מכנה "שמאל אוניברסלי", לפיה על ישראל לשאוף לשלום עם הפלסטינים לא מתוך אינטרס תועלתני ישראלי או ציוני, אלא מתוך ערכים של צדק, חמלה ושוויון והכרה בזכות של כל עם להגדרה עצמית.
חיים אישיים
פריי נשוי ואב לשניים. מתגורר ברמת גן.
אלכסנדר דאלרימפל
ביוגרפיה
דאלרימפל נולד בניו-היילס, ליד אדינבורו, האחד-עשר מתוך חמישה-עשר ילדיהם של סר ג'יימס דאלרימפל ואשתו ליידי כריסטיאן המילטון, בתו של הרוזן מהאדינגטון.
הוא נסע ללונדון בשנת 1752 ומונה לעבוד בחברת הודו המזרחית הבריטית, והוצב לראשונה במדרס. הוא הגיע למדרס בשנת 1753. בזמן שהיה עם חברת הודו המזרחית הוא התעניין באפשרויות הסחר עם הודו המזרחית וסין, ובהמשך ניהל משא ומתן על הסכם עם הסולטאן סולו וביקר בקנטון בגיל 22. הוא נבחר לסגן מושל זמני על ידי מועצת מנילה עם עזיבתו של דוסון דרייק ב־29 במרץ 1764. לאחר מכן הוא עזב את מנילה ב -10 באפריל לפגישה עם הסולטן אלימודין הראשון. בשנת 1765 חזר ללונדון שם נבחר לעמית של החברה המלכותית. שם התוודע למהנדס האזרחי ג'ון סמיטון, שבמהלך מחקריו על טחנות רוח תכנן סולם תיאורי לציון מהירות הרוח. סולם זה פורסם בעיתון שעבורו הוענק לו מדליית קופלי. בספר – "סולם מהירות הרוח: סולם הבופור" מספר הסופר סקוט הולר כי מסעותיו של דאלרימפל שכנעו אותו. שסולם סטנדרטי למדידת מהירות הרוח בים יהיה בעל ערך רב עבור המלחים, וכי הוא כלל את הסולם של סמיטון בעבודתו בניווט מעשי, שכתב בסביבות 1790 אך מעולם לא פורסם. הוא האמין כי דאלרימפל העביר מידע זה לפרנסיס בופורט, שמאוחר יותר זיקק את סולם הרוח הנושא את שמו.
תוך כדי תרגום כמה מסמכים ספרדיים שנתפסו בפיליפינים בשנת 1762, מצא דאלרימפל את עדותו של לואיס ואס דה טורס שהוכיח על קיום מעבר ימי דרומית לגינאה החדשה המכונה מצר טורס. גילוי זה הביא את דאלרימפל לפרסם את האוסף ההיסטורי של מסעות ותגליות בדרום האוקיינוס השקט בשנים 1770–1771, שעורר עניין רב בדבר טענתו לקיומה של יבשת לא ידועה, שכונתה "טרה אוסטרליס", על ידו ועל ידי קרטוגרפים שקדמו לו. בינתיים, ג'יימס קוק מונה במקומו להוביל את המשלחת לדרום האוקיינוס השקט אשר בשנת 1770 גילתה את החוף המזרחי של אוסטרליה.
בשנת 1772 פרסם דאלרימפל את מערך הגרפים הראשון שלו, ארבעה מהם היו מהים סביב סולו. בשנת 1779 הוא עמד בראש המשרד ההידרולוגי של חברת הודו המזרחית, ושל משרד האדמירליות בשנת 1795.
ראב באטלר
רִיצַ'רְד (רָאֵב) אוֹסְטֵן בַּאטְלֶר, הברון בַּאטְלֶר מסָאפֶּרוֹן-וואַלְדֶן (באנגלית: Richard Austen Butler, Baron Butler of Saffron Walden; 9 בדצמבר 1902 – 8 במרץ 1982) היה פוליטיקאי בריטי רב השפעה מטעם המפלגה השמרנית אשר כיהן כמזכיר המדינה הראשון וסגן ראש ממשלת הממלכה המאוחדת תחת הרולד מקמילן בין 1962 ל-1963 וכמו כן גם כיהן בתור מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים, מזכיר הפנים, מנהיג בית הנבחרים הבריטי, הלורד שומר החותם, שר האוצר ויושב ראש המפלגה השמרנית. בין 1964 ל-1965 כיהן כאבי בית הנבחרים.
באטלר התחנך באוניברסיטת קיימברידג' (1921–1925), והרצה באוניברסיטה זו על ההיסטוריה הצרפתית עד 1929, אז נבחר לפרלמנט כחבר המפלגה השמרנית (שהייתה באותה העת בממשלת אחדות לאומית עם מפלגת הלייבור). במהלך שנות ה-30 עבד ברציפות במשרדים הקולוניאליים בראג' הבריטי, בכלכלת ומדיניות חוץ, ובהמשך תמך בועידת מינכן. במהלך מלחמת העולם השנייה, כנשיא מועצת החינוך, היה אחראי בעיקר על פיתוח חוק החינוך המקיף והמהפכני משנת 1944. לאחר המלחמה היה אחד הדוגלים הבולטים של גוף חינוך בינלאומי, שהביא להקמת אונסק"ו.
צילי
צילי הוא סרט קולנוע ישראלי שיצא לאקרנים בשנת 2015 בבימויו של עמוס גיתאי, עם שרה אדלר ואדם צכמן בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "הכתונת והפסים" של אהרון אפלפלד והוא על ניצולת שואה, נערה מתבגרת באירופה, המנסה לשרוד לבד בטבע במהלך מלחמת העולם השנייה ונדודיה לאחר סיום המלחמה.
הסרט נבחר כבחירה הרשמית בפסטיבל הסרטים של ונציה.
תקציר העלילה
מלחמת העולם השנייה, הגרמנים עומדים להיכנס לכפר באוקראינה. המשפחה מחליטה לברוח ולהשאיר במקום את הנערה צילי (משי אולינסקי) בתקווה שהגרמנים לא יפגעו בה. הם מבטיחים לצילי לחזור כשהמצב יאפשר זאת.
יום אחד מגיע למקום בחור בשם מארק (אדם צכמן). הוא מתחיל לדבר אתה באוקראינית והיא בקושי משיבה לו. כעבור זמן קצר הוא מבין שהיא יהודיה (עמך, עמכו) והוא מתחיל לשוחח אתה ביידיש ומגלה לה שגם הוא פליט יהודי.
הוא מציע לה לחם, מדליק מדורה להתחמם מנסה לעודד אותה ולבסוף כופה עליה מגע מיני.
כעבור מספר ימים הוא יוצא לכפר להשיג מזון ולא חוזר.
צילי שורדת בעצמה את המלחמה ובסוף מצטרפת לשיירת פליטים יהודים העושים דרכם לפלשטינה.
בסוף הסרט מוקרנים סרטונים של ילדים יהודים לפני השואה שכנראה לא שרדו.
McCartney III
McCartney III הוא אלבום האולפן ה-18 של פול מקרטני, שיצא לאור ב-18 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס.
האלבום הוא השלישי בסדרת האלבומים McCartney, אחרי McCartney שיצא ב-1970 ו-McCartney II שיצא ב-1980.
האלבום קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה אלבום הרוק הטוב ביותר.
רקע
בשלהי 2020 פורסם כי פול מקרטני צפוי להוציא אלבום שהוקלט כולו בביתו, בסאסקס, בריטניה, בעת סגר שהוטל בעירו בעקבות מגפת הקורונה.
זהו האלבום השלישי והמצופה בסדרת אלבומי McCartney, שיצאו כל אחד בראשיתו של עשור חדש ואופיינו בחדשנות סגנונית ומוזיקלית. האלבום ממשיך את הקו שהתוו קודמיו; גם הפעם מקרטני הפיק את האלבום בעצמו, בתנאי אולפן ביתי, וניגן על כל הכלים.
את תהליך יצירת האלבום תיאר מקרטני כך: "מדי יום הייתי מקליט קטע עם כלי הנגינה שאיתו כתבתי את השיר, ובאופן הדרגתי, הייתי מלביש עליו שכבות מהקלטות קודמות; זה הסב לי הנאה מרובה. מדובר במוזיקה שהנך יוצר עבור עצמך, יותר מאשר מוזיקה שנועדה לשרת איזו תכלית. אז פשוט זרמתי עם מה שאני אוהב לעשות. לא שיערתי שייצא מזה אלבום."
במהלך ההקלטות, ניגן פול בכלים ששימשו עבור ההקלטות באולפני אבי רוד בעידן הביטלס, וכמו כן בכלים שליוו את הזמר אלביס פרסלי. את עטיפת האלבום עיצב האמן אד רושה.
דריק אוונס
דריק אוונס (באנגלית: Derrick Evans; נולד ב-4 בפברואר 1985) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של מדינת וירג'יניה המערבית מטעם מחוז הבחירה ה-19 של המדינה, המכסה חלקים ממחוז ויין השוכן בדרום-מערב המדינה. בעבר התמודד למושב זה ב-2016, וסיים במקום השישי מתוך שבעה מתמודדים בבחירות מקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית, בטרם התמודד בבחירות הכלליות כמועמד המפלגה הליברטריאנית. בשנת 2020 נבחר לייצג את מחוז הבחירה ה-19, אותו מייצגים שני נציגים, לצד המועמד הדמוקרטי ריק גריפית'.
בינואר 2021 לקח אוונס חלק בהסתערות על הקפיטול, ובעקבות זאת הוגש נגדו כתב אישום פדרלי. ב-8 בינואר 2021 נעצר בידי ה-FBI. בעקבות זאת, ב-9 בינואר התפטר מבית הנבחרים בווירג'יניה המערבית.
ביוגרפיה
אוונס נולד ב-4 בפברואר 1985. עיר ביתו היא פריצ'רד, השוכנת בווירג'יניה המערבית בסמוך לגבול המדינה עם קהיליית קנטקי. בטרם נבחר לתפקידו הציבורי בבית המחוקקים של וירג'יניה המערבית, היה ידוע כמפגין מקומי נגד הפלות. פעילותו של אוונס נגד הזכות להפיל, אשר גבלה בהתנכלות, הביאה אישה להגיש בקשה לקבלת צו הרחקה בגין "מעקב לכאורה ואיומים חוזרים ונשנים לפגיעות גופניות", צו שאוונס לאחר מכן הפר. בבחירות 2020 נבחר אל בית הנבחרים של וירג'יניה המערבית, הבית התחתון בבית המחוקקים המדינתי. הוא נכנס לתפקידו ב-1 בדצמבר 2020, וכהונתו הראשונה מסתיימת ב-30 בנובמבר 2022.
במהלך מסע הבחירות שלו לבית הנבחרים המדינתי, נחשף כי אוונס חבר בקבוצה בפייסבוק בה נעשה שימוש בשפה איסלאמופובית והומופובית. עמיתו ג'ון מנדט, שכיהן כחבר בבית המחוקקים המדינתי, היה גם הוא חבר בקבוצה זו וגרס כי ההודעות המיוחסות לו מפוברקות, אך בכל זאת הודיע על התפטרותו. אוונס לא רק שאישר את חברותו בקבוצה זו, אלא עמד על דבריו וכינה את ניהאד עוואד "טרוריסט".
ב-6 בינואר 2021 השתתף אוונס בהסתערות על הקפיטול. פוסטים שפרסם ברשתות החברתיות מתארים אותו נוסע אל וושינגטון הבירה, באוטובוס עמוס בתומכי הנשיא דונלד טראמפ. אוונס תיעד עצמו בין הפורעים שהסתערו על משכן הקפיטול. במהלך חלק מסרטון שפרסם ולאחר מכן מחק, ניתן היה לשמוע את אוונס צועק "אנחנו בפנים! אנחנו בפנים! דריק אוונס נמצא בקפיטול!". סוכנות הידיעות AP ציינה כי באותו סרטון בו תיעד עצמו אוונס פולש אל הקפיטול, הוא גם יכול היה להישמע קורא את שמו של הנשיא טראמפ שוב ושוב. לאחר מכן הכחיש אוונס מעורבות בכל ונדליזם שהתרחש במהלך ההסתערות, וטען כי הוא נכח בין המתפרעים כחבר עצמאי בתקשורת "לשם תיעוד היסטוריה".
את מעשיו גינו יו"ר בית הנבחרים של וירג'יניה המערבית רוג'ר הנשו, מנהיג המיעוט בית דאג סקאף, נציג המדינה בסנאט של ארצות הברית, ג'ו מנצ'ין, ומושל וירג'יניה המערבית ג'ים ג'אסטיס. ב-8 בינואר 2021 מייקן שרווין, תובע פדרלי במחוז קולומביה, הודיע כי אוונס מואשם בהסגת גבול בלתי חוקית לקפיטול. בהמשך אותו היום נעצר בידי סוכנים פדרליים של הבולשת הפדרלית. מעצרו אילץ אותו להתפטר מתפקידו.
Bad Boys
Bad Boys הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמרת השוודית זארה לארסון. השיר יצא לאור ב-13 באוקטובר 2013, על ידי חברות התקליטים אפיק, TEN, כסינגל ראשון מתוך האלבום 1.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של לארסון ב-29 באוקטובר 2013.
נייט אבנר
נייט אבנר (באנגלית: Nate Ebner; נולד ב-14 בדצמבר 1988) הוא שחקן פוטבול ורוגבי אמריקאי. שיחק בניו יורק ג'איינטס ובניו אינגלנד פטריוטס מליגת ה-NFL והיה חבר סגל נבחרת ארצות הברית ברוגבי שביעיות לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
ביוגרפיה
אבנר החל לשחק רוגבי בגיל צעיר והתאמן תחת הדרכתו של אביו בתיכון. בגיל 16 היה לשחקן הצעיר ביותר בנבחרת ארצות הברית ברוגבי שביעיות עד גיל 19. הוא נבחר לשחקן המצטיין של הנבחרת עד גיל 19 באליפות העולם ב-2007 ולשחקן המצטיין של הנבחרת באליפות העולם עד גיל 20 ב-2008.
בדראפט ה-NFL של 2012 נבחר בסיבוב השישי על ידי ניו אינגלנד פטריוטס, בה הפך לשחקן הרכב בקבוצה המיוחדת. בעונת 2014 זכה עם הפטריוטס בסופרבול XLIX.
במרץ 2016 חתם על חוזה לשנתיים נוספות בקבוצה. במסגרת החוזה קיבל אישור מיוחד לנסות ולהתקבל לנבחרת הרוגבי שביעיות של ארצות הברית לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, על אף שהדבר יהיה על חשבון השתתפותו במחנה האימונים של הקבוצה. לאחר מספר חודשים של משחקי מבחן ואימונים נבחר אבנר ביולי 2016 לחבר סגל המשלחת האולימפית. בטורניר האולימפי שיחק אבנר בכל שלושת משחקי השלב המוקדם בו הודחה ארצות הברית, הוא הבקיע טריי בניצחון על נבחרת ברזיל וטריי נוסף בהפסד לנבחרת פיג'י.
בעונת 2016 זכה עם ניו אינגלנד בסופרבול LI. עונה לאחר מכן נפצע בברכו במהלך המחזור ה-12 במהלך הטעייה ונאלץ להחמיץ את שאר המשחקים. לפני תחילת עונת 2018 חתם על הערכת חוזהו לשתי עונות נוספות. הוא סייע לקבוצה לזכות בסופרבול LIII באותה עונה.
במרץ 2020 חתם על חוזה לעונה אחת בניו יורק ג'איינטס.
חוג כדורגלני סוקולניקי
חוג כדורגלני "סוקולניקי" (ברוסית: Кружок футболистов «Сокольники», בראשי תיבות КФС) היה מועדון הכדורגל הראשון במוסקבה, שהוקם ב-21 במאי 1907 והיה אחד משלושת המועדונים המייסדים של ליגת הכדורגל המוסקבאית.
היסטוריה
אמנת המועדון אושרה ב-21 במאי 1907. המייסדים הרשמיים של המועדון היו אנדריי איוואנוביץ' ואשקה והחלוץ המרכזי, הסטודנט אלכסנדר פיליפוב. רוב שחקני המועדון היו עובדים ופועלים. מדי המועדון כללו חולצות לבנות עם צווארונים שחורים ומכנסיים שחורים.
דינמו שיחקה במשך זמן מה במדיה הישנים של סוקולניקי.
פרדריק, נסיך ויילס
פרדריק, הנסיך מוויילס (באנגלית: Frederick, Prince of Wales; 1 בפברואר 1707 – 20 במרץ 1751) השתייך לשושלת בית הנובר ולמשפחת המלוכה הבריטית. פרדריק היה בנו הבכור של ג'ורג' השני, מלך בריטניה ואביו של ג'ורג' השלישי וכן סבא-רבא של המלכה ויקטוריה.
קורות חייו
הנסיך פרדריק נולד בהנובר שבגרמניה כבן למשפחת הנסיכים הבוחרים מהנובר, כתוצאה מחוק ההסדר 1701 משפחתו נבחרה לרשת את כתר בריטניה לאחר מותה של אן, מלכת בריטניה שאף אחד מילדיה לא שרד מעבר לילדות, כתוצאה מכך, עם הולדתו היה פרדריק במקום הרביעי בסדר הירושה לכתר הבריטי. ב-1714 הוריו, הנסיך ג'ורג' והנסיכה קרוליין, עזבו את גרמניה כאשר בנם הבכור היה רק בן שבע לאחר שסבו של פרדריק ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה הפך למלך בריטניה. למרות היותו של פרדריק בנו הבכור של נסיך וויילס שיועד בבואו היום לרשת את המלוכה סבו בחר להשאירו בהנובר כנציג הבכיר של משפחתו.
עם מותו של סבו ועלייתו של אביו לשלטון, עבר פרדריק להתגורר בבריטניה ומונה על ידי אביו לנסיך וויילס. היחסים בין פרדריק להוריו היו עוינים ולאחר שעבר לאנגליה גבר המתח בין פרדריק להוריו, והוא נהג לריב עימם באופן קבוע. בשתי הזדמנויות בהן ביקר אביו בהנובר, ולכן נעדר לכמה חודשים מבריטניה, הייתה זאת אמו של פרדריק שמונתה לעוצרת ולא פרדריק עצמו כפי שניתן היה לצפות.
למרות שבצעירותו היה פרדריק ללא ספק רודף שמלות, הוא נישא לבסוף בשנת 1736 לאוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג אשר הייתה צעירה ממנו בהרבה, הפך לאיש משפחה ועבר להתגורר באחוזת קלייבדן שם גידל יחד עם אשתו את שמונת ילדיו (בתו הצעירה נולדה לאחר מותו). השאיפות הפוליטיות של פרדריק נותרו בלתי ממומשות, וזאת משום שהוא נפטר בגיל 44 בנסיבות יוצאות דופן (סיבת המוות של פרדריק מיוחסת לרוב למורסה שנוצרה בעקבות מכה בראשו מכדור קריקט או כדור טניס). פרדריק נפטר בבית לסטר שבלונדון ונקבר במנזר וסטמינסטר שבלונדון.
פרדריק נסיך ויילס נפטר לפני אביו, המלך ג'ורג' השני. בשל כך, כאשר נפטר אביו ב-25 באוקטובר 1760, עבר כס המלוכה לבנו הבכור של פרדריק, ג'ורג', אשר שלט בבריטניה כמלך ג'ורג' השלישי בשנים 1760 עד 1820.
פרדריק נסיך ויילס שימש כנגיד העשירי של קולג' טריניטי שבדבלין בשנים 1728 עד 1751.
משפחתו
בשנת 1736 התחתן פרדריק עם אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג, בתם של פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ומגדלנה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
כתב זר
כתב זר (באנגלית: Foreign Correspondent) הוא מותחן אמריקאי משנת 1940 בבימויו של אלפרד היצ'קוק, עם ג'ואל מקריי, לורין דיי, ג'ורג' סנדרס והרברט מרשל.
העלילה מתרחשת סמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה וקצת לאחריה, בתקופה שארצות הברית הייתה עדיין מדינה נייטרלית. כתב אמריקאי חושף באירופה רשת ריגול נאצית.
בתקופה הזאת הייתה תנועה גדולה של התבדלות בארצות הברית ולהיצ'קוק למרות שהיה תושב חדש, היה האומץ לביים סרט שקורא להפסקת ההתבדלות ולבוא לעזרת מדינות אירופה המותקפות.
היצ'קוק מופיע בסרט בהופעת קמע קצרה בתחילת הסרט כאדם הולך וקורא עיתון בתחנת הרכבת.
תקציר העלילה
19 באוגוסט 1939, שמועות על מלחמה שעומדת לפרוץ. עורך העיתון ניו יורק גלובס מר פאוורס (הארי דוונפורט) שולח את העיתונאי ג'ון ג'ונס (ג'ואל מקריי) לפגוש את הדיפלומט ההולנדי ון מיר (אלברט באסרמן), ראש שהוא מקור מוסמך לאפשרות המלחמה. הוא גם מפגיש אותו עם סטיבן פישר (הרברט מרשל) ראש "מפלגת השלום האוניברסלית". שניהם אינם יודעים כי פישר הוא למעשה סוכן גרמני. פאוורס מבקש מג'ונס להשתמש בשם העט האנטלי האווסטוק.
ג'ונס נפגש בתחנת הרכבת בלונדון עם העיתונאי סטבינס (ג'ור'ג בנטלי) שמדריך אותו וכן עם ון מיר שמזמין אותו לאספה בה הוא פוגש את פישר ואת בתו היפה קארול (לורין דיי). תון זמן קצר מתפתח קשר רומנטי בין השניים.
הוא מקבל הוראה לנסוע לכנס באמסטרדם בו אמור לנאום ון מיר. יורד גשם עז וכולם תחת מטריות. הוא מקבל בכניסה אדם הדומה לון מיר (מתחזה) אך אינו מכיר אותו. לפתע מתקרב צלם שמצלם את "ון מיר" ויורה בו למות. ג'ונס מתחיל מרדף אחרי הרוצח במכונית בה נוהג ידידו העיתונאי סקוט פוליוט (ג'ורג' סנדרס) וקארול. הם נעצרים ליד טחנת רוח שנראית לג'ונס חשודה. ג'ונס נשאר לבד, חודר לטחנת ורואה את ון מיר מטושטש ולידו כמה אנשים שחטפו אותו. הוא מצליח להתחבא ולהזעיק עזרה מכפר סמוך השוטרים ההולנדים מגיעים לטחנה ולא מוצאים דבר ומחליטים שג'ונס מבולבל.
ג'ונס וקארול חוזרים ללונדון ונפגשים עם פישר. הוא רוצה להיפטר מג'ונס ומזמן איש מחתרת נאצי בשם רולי (אדמונד גוון) כדי לחסל אותו. הם הולכים לטייל בלונדון ובשלב ראשון מנסה רולי לדחוף אותו לפני מכונית נוסעת אך נכשל. בשלב שני הוא משכנע אותו לעלות למגדל כנסייה גבוה אך ניסיון ההפלה שלו נכשל ובמקום ג'ונס הוא צונח אל מותו.
ג'ונס ופוליוט לוחצים על פישר שייגלה להם היכן מוסתר ון מיר. הם מביימים "חטיפה, של קארול אך הפעולה נכשלת. לבסוף עוקב פוליוט אחרי פישר ומגיע למקום המסתור של ון מיר. הנאצים רוצים להוציא ממנו פרטים על ההסכם העומד להיחתם בין הולנד לבלגיה אך הוא מסרב למרות עינויים. ג'ונס מזעיק משטרה והנאצים בורחים.
סטיבן פישר, קארול, ג'ונס ופוליוט טסים במטוס ימי לארצות הברית ופישר יודע כי יישפט שם כבוגד. המטוס מותקף על ידי מטוס גרמני ונוחת במים. פישר עוזר לאנשים להיחלץ אך לבסוף טובע. הם נחלצים על ידי ספינה אמריקאית וג'ונס מצליח להעביר את כל הפרטים על המחתרת הנאצית לעורך העיתון.
ג'ונס נשלח לסקר את המלחמה מלונדון המופצצת והמואפלת והוא משדר לאמריקאים להדליק את האורות שכעת הם האורות היחידים בעולם ולבוא לעזור בכלי נשק. הסרט מסתיים בנגינת ההמנון האמריקאי.
פרסים
שש מועמדויות לפרס אוסקר:
ג'ארד קושנר
ג'ארד קורי קושנר (באנגלית: Jared Corey Kushner; נולד ב-10 בינואר 1981) הוא איש עסקים יהודי-אמריקאי, אשר שימש כיועץ בכיר לנשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ.
קושנר הוא הבעלים העיקרי של חברת הנדל"ן "קושנר נכסים" ושל העיתון "ניו יורק אובזרוור". נשוי לאיוונקה טראמפ, בתו של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ. בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 התמקד בקמפיין המדיה הדיגיטלית של חותנו.
לקושנר תפקיד מרכזי ביצירת תוכנית השלום של הנשיא טראמפ. כמו כן הנהיג והוביל את השיחות שהולידו את הסכמי אברהם בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות ובחריין.
קרב שרלרואה
קרב שרלרואה (בצרפתית: Bataille de Charleroi) היה קרב שהתחולל ב-21 באוגוסט 1914 בין צבא הקיסרות הגרמנית לצבא צרפת בסמוך לעיר שרלרואה שבבלגיה כחלק מהמערכה על הגבולות בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. במהלך הקרב תכננו הצרפתים לפתוח במתקפה על נהר הסמבר, אולם הגרמנים פתחו במתקפה משלהם וניצחו בקרב.
ג'ארד קושנר
קורות חיים
קושנר (שמו העברי: יואל חיים) הוא בנו הבכור של איש העסקים צ'ארלס קושנר, ונכד לניצולי שואה שהיגרו לארצות הברית מנובהרדוק שבבלארוס בשנת 1949. הוא נולד בליווינגסטון שבניו ג'רזי, התחנך במשפחה יהודית-אורתודוקסית-מודרנית, ולמד בתיכון הדתי פריש.
קרב שרלרואה
ב-20 באוגוסט החלה הארמייה החמישית הצרפתית בפיקודו של הגנרל שארל לנרזאק להתרכז בחזית של 40 ק"מ לאורך נהר הסמבר, כאשר מרכזה של הארמייה היה בשרלרואה ושוליה המזרחיים באזור המבצר הבלגי בנאמור. לשמאלה של הארמייה ניצב קורפוס הפרשים של הגנרל סורדה, אשר קישר בין הארמייה לבין חיל המשלוח הבריטי שבמונס. הארמייה של לנרזאק, בת 15 האוגדות, שנחלשה בעקבות העברה של חיילים ממנה לחבל לורן, עמדה מול 18 האוגדות של הארמייה השנייה הגרמנית בפיקודו של קרל פון בילוב ושל הארמייה השלישית בפיקודו של מקס פון האוזן אשר נעו בכיוון דרום-מזרח.
ג'ארד קושנר
קורות חיים
הוא בוגר אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת ניו יורק.
קרב שרלרואה
אף שלנרזאק ידע כי נסיגה תהיה הכרחית עוד מתחילת המלחמה, ואף שהתריע נגד הסכנה של מעבר מהיר של הגרמנים דרך בלגיה, האמין רמטכ"ל הצבא הצרפתי, ז'וזף ז'ופר, שצרפת צריכה לפעול לפי תוכנית 17, ללא קשר למתרחש בבלגיה, ולכן התעלם מהתרעותיו של לנרזאק והורה לו לתקוף על גדות הסמבר. אולם, בטרם פעל לנרזאק בבוקר 21 באוגוסט, פתחה הארמייה השנייה הגרמנית בקרב שרלרואה, בהקימה ראשי גשר על הנהר, אשר הצרפתים נעדרי הארטילריה לא יכלו לסכל. בילוב תקף שוב ב-22 באוגוסט עם שלושה גייסות את חזיתה של הארמייה החמישית הצרפתית. הלחימה נמשכה עד 23 באוגוסט, עת המרכז הצרפתי בשרלרואה החל לקרוס.
ג'ארד קושנר
קריירה עסקית
בשנת 2004 החל אביו צ'ארלס לרצות עונש של שנתיים בכלא לאחר שהורשע בהעלמת מס, תרומות בלתי-חוקיות ושיבוש הליכי משפט. בעקבות זאת, החל קושנר הבן לנהל את החברה המשפחתית במקומו.
קרב שרלרואה
באותו הזמן חצתה הארמייה השלישית הגרמנית את נהר המז ופתחה במתקפה נגד הימין הצרפתי, שהוחזק בידי הקורפוס הצרפתי ה-1 בפיקודו של הגנרל לואי פראנשה ד'אספרה. מתקפת הארמייה השלישית איימה לנתק את קו הנסיגה של לנרזאק, אולם הכוח בפיקוד ד'אספרה עצר את ההתקדמות הגרמנית במתקפת נגד מוצלחת. אולם, עם פינויה של נאמור והידיעות בנוגע לנסיגתה של הארמייה הרביעית הצרפתית מן הארדנים, הורה לנרזאק על נסיגה פן יכותר וינותק מיתר הצבא הצרפתי.
ג'ארד קושנר
קריירה עסקית
ב-2006 רכש ב-10 מיליון דולר את ה"ניו יורק אובזרוור".
קרב שרלרואה
ייתכן שנסיגתו של לנרזאק לאחר קרב שרלרואה הצילה את הצבא הצרפתי מתבוסה מכרעת, שכן היא מנעה את האיגוף המיוחל לפי תוכנית שליפן הגרמנית. לאחר לחימה הגנתית נוספת בקרב סן קנטן, הוסגו הצרפתים למרחק של קילומטרים ספורים מפריז, אלא שקו הלחימה הצרפתי נשמר, אף במחיר הקריירה של לנרזאק, שהוחלף לאחר מכן.
ג'ארד קושנר
קריירה עסקית
ב-2007 הוביל רכישת בניין משרדים בשדרה החמישית 666 בניו יורק תמורת 1.8 מיליארד דולר. זו הייתה הרכישה הגדולה ביותר עד אז של בניין בארצות הברית. ב-2008 מונה באופן רשמי למנכ"ל "קושנר קומפניז".
ב-2014 הקים קושנר עם אחיו הצעיר ג'ושוע, את חברת קאדר (Cadre), פלטפורמה מקוונת להשקעה בנדל"ן, שבה השקיע ג'ורג' סורוס 250 מיליון דולר.
ב-2015 רכש מאפריקה ישראל להשקעות 50% מבניין הטיימס סקוור, ב-295 מיליון דולר.
יועץ בכיר בממשל טראמפ
קושנר הצטרף לקמפיין של חותנו דונלד טראמפ מיד לאחר שזה הודיע ב-16 ביוני 2015 על התמודדותו בבחירות לנשיאות ב-2016 מטעם המפלגה הרפובליקאית.
ב-20 בינואר 2017 מונה קושנר, לצד סטיבן מילר, כאחד משני יועציו הבכירים של הנשיא טראמפ.
ב-25 במאי 2017 דווח כי קושנר נמצא תחת בחינה במסגרת חקירת המעורבות הרוסית בבחירות לנשיאות בארצות הברית וקשרים פוטנציאליים בין קמפיין טראמפ לממשלת רוסיה.
בפברואר 2018 החל התובע המיוחד רוברט מולר, החוקר את מעורבות רוסיה בבחירות לנשיאות בארצות הברית בשנת 2016, לבחון אם לקשריו העסקיים של קושנר עם גורמים בטורקיה, במפרץ הפרסי, ברוסיה ועוד הייתה השפעה על מדיניות החוץ של הממשל.
תוכנית השלום של טראמפ והסכמי אברהם
טראמפ מינה את קושנר לנהל את המשא ומתן לשלום בין ישראל לפלסטיניים. הוא תכנן עם אחרים את תוכנית השלום של הנשיא טראמפ שנודעה גם כ"עסקת המאה".
לקושנר היה תפקיד מכריע בהנהגת השיחות להסכמי השלום שבין ישראל לאיחוד האמירויות ובחריין, שנודעו אחר כך בשם הסכמי אברהם.
בפברואר 2021 הוכרז כמועמד לפרס נובל לשלום יחד עם סגנו אבי ברקוביץ על חלקם בהסכמי אברהם.
הפארק הלאומי מוסי אואה טוניה
הפארק הלאומי מוסי אואה טוניה הוא פארק בגבול המדינות זמביה וזימבבואה. בצידה של זמביה, הפארק מהווה את הקצה הדרום-מערבי של שטח העיר ליווינגסטון.
ג'ארד קושנר
חיים אישיים
ב-2007 החל מערכת יחסים זוגית עם איוונקה טראמפ. ביולי 2009 היא התגיירה גיור אורתודוקסי-מודרני, וב-25 באוקטובר 2009 הם נישאו. לזוג שלושה ילדים.
הפארק הלאומי מוסי אואה טוניה
הפארק פתוח למבקרים לאורך כל השנה. הפארק הלאומי מפלי ויקטוריה מגן על דרום הגדה המזרחית של נהר הזמבזי, באזור של מפלי ויקטוריה.
ג'ארד קושנר
חיים אישיים
גיסתו דרך אחיו ג'ושוע קושנר היא הדוגמנית האמריקאית הגיורת, קרלי קלוס.
הפארק הלאומי מוסי אואה טוניה
בפארק יש יער גשם הגדל בתרסיס של המפלים, כולל שרכים, דקלים ועוד מספר רב של עצים כגון מהגוני שלא ניתן לראות במקומות אחרים באזור.
ג'ארד קושנר
חיים אישיים
ב-2019 חלה בסרטן בלוטת התריס ועבר טיפול ניתוחי
שלכת (אלבום)
שלכת הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר והיוצר עמיר בניון, אשר יצא בשנת 2002.
כל המילים והלחנים באלבום נכתבו על ידי עמיר מלבד "געגועים לדמיון" שהולחן ביחד עם אחיו, אבי בניון, והשיר "את אינך", ביצוע מחודש בעברית וערבית לשיר, Now you're gone, של ג'ף לין, סולן להקת E.L.O.
משפט החלוקה של אוילר
משפט החלוקה של אוילר הוא משפט הקובע שמספר החלוקות של מספר לחלקים שונים זה מזה שווה למספר החלוקות של המספר לחלקים אי-זוגיים (לא בהכרח שונים).
את המשפט הוכיח לאונרד אוילר ב-1748 באמצעות פונקציות יוצרות, שיטה חדשנית בזמנו.