cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חוק ובר-פכנר
חוק ובר-פכנר מתאר את הקשר בין הגודל הפיזיקלי של גירוי ובין העוצמה שבה הוא נתפס. החוק נקרא על שמם של החוקרים בני המאה ה-19, ארנסט היינריך ובר (Weber), שהיה הראשון אשר תיאר באופן כמותי את הקשר בין גירוי לתפיסה, וגוסטב תאודור פכנר (Fechner), אשר הציע פירוש תאורטי לממצאיו של ובר. באחד מניסוייו ביקש ובר מנחקר שעיניו כוסו להעריך את משקלו של חפץ שהחזיק בידיו: הנחקר התבקש להגיב כאשר הוא חש שהמשקל בידו הוכבד. ובר מצא כי השינוי המורגש הקטן ביותר במשקל (תוספת המשקל הקטנה ביותר שהנחקר הרגיש בה) הייתה יחסית למשקל ההתחלתי שאותו נשא הנחקר בידיו. כלומר: אם המשקל המקורי הוכפל, נדרשה תוספת כפולה של משקל כדי שהנחקר יבחין בהבדל.
בהינתן כי dp הוא ההבדל בתפיסת המשקל, ds הוא ההבדל במשקל (המשקל שהוסף), S הוא המשקל ההתחלתי ו-k הוא קבוע נמדד, ניתן להביע יחס זה במשוואה הבאה:
אינטגרציה של המשוואה נותנת: (C הוא קבוע אינטגרציה ו-ln הוא לוגריתם טבעי.)
כדי למצוא את C יש להציב P=0 (אין תחושה), ואז:
(S_0 הוא סף הגירוי שמתחתיו לא יחושו אותו כלל.)
התלות בין התפיסה לגירוי היא לוגריתמית, כלומר: אם הגירוי משתנה בטור גאומטרי, תשתנה התפיסה שלו בטור חשבוני. למשל: ייתכן מצב שבו מוכפל גירוי פי 3 (המשקל שנושא הנחקר בידו עלה מ-1 ק"ג ל-3 ק"ג, 3X1) – אך התחושה תהיה של הכפלה בלבד (1+1=2). אם שוב ישולש המשקל (3X3X1=9), יחוש הנחקר שהתוספת נעשתה שוב ביחידה אחת (1+1+1=3).
פלאש גורדון
פלאש גורדון (באנגלית: Flash Gordon) הוא גיבור רצועת קומיקס מדע בדיונית שצוירה במקור בידי אלכס ריימונד ופורסמה לראשונה במגזיני פאלפ ב-7 בינואר 1934. רצועת הקומיקס נוצרה בעיקר כדי להתחרות ברצועת הקומיקס של "באק רוג'רס" שנכתבה באותה תקופה, אך בניגוד לה, הצליחה להאריך ימים.
רצועת הקומיקס של פלאש גורדון תורגמה למגוון מדיות, טלוויזיוניות, אנימציה וקולנועיות, כאשר האחרונה שודרה בין השנים 2007–2008 בערוץ Sci Fi בארצות הברית.
ביבליוגרפיה ועלילה
נכון להיום, 231 רצועות קומיקס נכתבו לפלאש גורדון, בנוסף לשתי סדרות רצות יומיות – האחת רצה בין השנים 1940–1944 וכללה 11 סיפורים רחבי יריעה, והשנייה רצה בין השנים 1951–1993 וכללה 152 סיפורים.
רמה
{{פירושונים|* רמה:
פלאש גורדון
ביבליוגרפיה ועלילה
רצועות הקומיקס עוקבות אחרי הרפתקאותיו של פלאש גורדון וחבריו דייל ארדן וד"ר הנס זרקוב. בעקבות נפילת מטאורים על כדור הארץ, ד"ר זרקוב מאמין שהם מהחלל החיצון ובונה חללית כדי לאתר את מקורם. בשגעונו, הוא חוטף את פלאש ודייל, והשלושה עורכים מסע לכיוון הכוכב מונגו, שם הם מגלים כי המטאורים תוכננו בידי מינג האכזר, השליט הרע של מונגו.
למשך שנים רבות, השלושה עורכים הרפתקאות בכוכב מונגו, מגיעים לממלכת היער של ארבוריה, הנשלטת בידי הנסיך בארין (Barin); ממלכת הקרח פריג'יה, הנשלטת בידי המלכה פרייה (Fria); ממלכת הג'ונגל טרופיקה, הנשלטת בידי המלכה דזיירה (Desira); הממלכה התת-ימית של אנשי הכריש, הנשלטת בידי המלך קאלה (Kala); והעיר המעופפת של אנשי הנץ, הנשלטת בידי הנסיך וולטאן (Vultan). בהרפתקאות מוקדמות מצטרף להרפתקאותיהם הנסיך ט'אן (Thun) מאנשי האריה.
לאחר שנים של חקר בכוכב מונגו - עם הפסקה בעת מלחמת העולם השנייה כדי להילחם בפולשי "החרב האדומה" על כדור הארץ - שלושת הגיבורים מגיעים לכוכבים אחרים וקובעים את כדור הארץ כבסיסם, ופלאש מצטרף למועצת חלל העולמות כטייס וכמגלה עולמות. בתקופה זו העלילה (שנות ה-60) מתרחשת כעשר שנים קדימה בעתיד, כאשר תוכנית החלל התפתחה לעולמות אחרים. הסיפור הארוך המגולל את "מלחמת סקורפי" לוקח את פלאש למערכות סולאריות אחרות בעזרת חלליות המהירות ממהירות האור.
פלאש וחבריו חוזרים לעיתים לכוכב מונגו, בתקופה שבה מינג הופל מכסאו והנסיך בארין, שנשא לאשה את בתו של מינג, הנסיכה אורה, השליט שלטון של שלום (למעט מספר מרידות בידי מינג או אחד מצאצאיו).
רמה
ראו גם
}}
פלאש גורדון
תסכיתי רדיו
החל מ-22 באפריל 1935, רצועת הקומיקס עובדה לסדרת תסכיתי רדיו שבועיים בשם The Amazing Interplanetary Adventures of Flash Gordon. את פלאש גורדון גילם גייל גורדון, שחקן שעבד לצידה של לוסיל בול באותם ימים. הסדרה הסתיימה ב-26 באוקטובר 1935 עם חתונתם של פלאש גורדון ודייל ארדן.
טלוויזיה
סדרת לייב אקשן ראשונה של פלאש גורדון שודרה בין השנים 1954–1955 וכללה 39 פרקים. בסדרה זו, פלאש, דייל וזרקוב חברים בלשכת החקירות הגלקטית וצדים אחר פושעים ברחבי הגלקסיה.
בשנים 1979–1980, סטודיו האנימציה Filmation הפיק סדרת אנימציה בשם The New Adventures of Flash Gordon, שכללה שתי עונות. בעונתה הראשונה, הסדרה השתמשה בהרבה צילומים חוזרים ונשנים מסרט הטלוויזיה. בעונה השנייה, הסדרה שונתה בכך שתתאים יותר לקהל הצעיר וכל פרק כלל שתי עלילות משנה, כשלעיתים מופיע דרקון צעיר בשם גרמלין כאתנחתא קומית.
לסדרת האנימציה קדם סרט אנימציה באורך מלא, Flash Gordon: The Greatest Adventure of All, שלמעשה שודר רק ב-1982, ונחשב עד היום לעיבוד המצליח ביותר להרפתקאות פלאש גורדון.
בסדרת האנימציה של שנת 1986, Defenders of the Earth, פלאש חבר לשני גיבורי רצועות קומיקס אחרים ("הפנטום", ו"מאנדרייק הקוסם"). הסדרה כללה 65 פרקים והציגה מספר שינויים כמו בנם של פלאש ודייל, ריק גורדון, שנמצא בשנות העשרה לחייו.
בשנת 1996 חברת Hearst Entertainment הפיקה סדרת אנימציה של פלאש גורדון, שבה פלאש ודייל בשנות העשרה לחייהם ומרחפים על סקייטבורד-רחפת (כמו זה שנראה בסרט בחזרה לעתיד 2).
ב-10 באוגוסט 2007 עלתה לשידור בערוץ Sci Fi סדרת הטלוויזיה פלאש גורדון. כל הדמויות מרצועת הקומיקס המקורית הופיעו בה, ואת הדיבור פלאש גורדון גילם השחקן הקנדי אריק ג'ונסון. את הסדרה הפיקו רוברט הלמי האב ורוברט הלמי הבן. נתוני הרייטינג של העונה הראשונה היו נמוכים ולכן הסדרה לא חודשה לעונה שנייה.
קומיקס ונובלות ספרותיות
משנת 1941 ועד 1980 פורסמו מבחר ספרי קומיקס בידי הוצאות שונות, המעבדים את עלילות פלאש גורדון ודייל ארדן בכוכב מונגו. גם חברת DC קומיקס וגם חברת מארוול קומיקס פרסמו עיבודים מודרניים משלהם, בשנת 1988 ו-1995 (בהתאמה) לרצועת הקומיקס.
הנובלה הספרותית הראשונה יצאה לאור ב-1936 בשם Flash Gordon in the Caverns of Mongo.
בשנת 1973 פורסמו שש נובלות נוספות: The Lion Men of Mongo, The Plague of Sound, The Space Circus, The Time Trap of Ming XIII, The Witch Queen of Mongo, ו- The War of the Cybernauts.
בעברית
בעברית הופיעו למעלה משלושים סיפורים שונים על הרפתקאותיו של פלאש גורדון בין שנות החמישים לשנות השמונים בשמונה כתבי עת:"נימרוד" ו"עולם הפלא" בשנות החמישים, "דבר לילדים" ו"בוקי" בשנות השישים והשבעים, "ידיעות אחרונות לילדים" משהו "'חדשות" ו"כולנו", בשנות השמונים.
בשנת 1979 זכתה עופרה חזה במקום ראשון בתחרות השירוויזיון עם השיר "פלאש גורדון" שנכתב בהשראת הדמות של פלאש גורדון. השיר מופיע בתקליטה "על אהבות שלנו".
מגזין "יקום תרבות" פרסם מחדש כמה מסיפורים אלו ברשת לרגל מלאת שמונים שנה לפלאש גורדון בינואר 2014.
קיארה מרגריטה קוצולאני
קיארה מרגריטה קוצולאני (באיטלקית: Chiara Margarita Cozzolani; 1602 - סביבות 1678) הייתה מלחינה מתקופת הבארוק, חברה במסדר נזירות בנדיקטיות, שכל חייה הבוגרים עברו עליה בין כותלי מנזר ראדגונדה הקדושה במילאנו. עם הזמן התמנתה לאם המנזר וחדלה להלחין. למעלה מתריסר נשים שחיו במנזרים הוציאו לאור מוזיקת קודש באיטליה של המאה ה-17.
חייה
משפחת קוצולאני הייתה משפחה מילאנזית עשירה. נראה שקיארה מרגריטה קיבלה הכשרה מוזיקלית מקיפה לפני שנכנסה למנזר בשנת 1619, כשהגיעה לפרקה.
ארבע יצירותיה המוזיקליות יצאו לאור בין 1640 ל-1650, מועד הוצאתה לאור של "ערביות", שהיא אולי יצירתה היחידה המוכרת ביותר. כמו כן כתבה מיסה לחג הפסחא.
כאם מנזר הגנה על המוזיקה של הנזירות, שהייתה נתונה למתקפה מצד הארכיבישוף אלפונסו ליטה. איש הדת הבכיר רצה להכניס בנוהלי המנזר תיקונים, שכללו הגבלה של עיסוק הנזירות במוזיקה וקשרים אחרים עם העולם החיצון. חששותיו של הארכיבישוף מצאו חיזוק בדין וחשבון הנלהב של פיליפו פיצ'ינלי ב-Ateneo dei letterati milanesi (מילאנו 1670), שמצא, כי "הנזירות של סנטה ראדגונדה במילאנו מחוננות בכישרונות מוזיקליים נדירים ומיוחדים כל כך במינם, שאפשר לראות בהן את מיטב הזמרות של איטליה. הן עוטות גלימות של בנדיקטיות קאסיניות (גלימות שחורות) אך לכל המאזין לשירתן הן נדמות כברבורים צחורים ומלודיים, הממלאים את הלבבות בפליאה ואת הלשונות בשבחיהן. בין האחיות הללו, דונה קיארה מרגריטה קוצולאני היא הזוכה בשבח הרם והנישא מכולן, קיארה (לובן צח) בשמה אך עוד יותר מכך במעלותיה ומרגריטה (פנינה) על שום אצילות המצאתה היחידה במינה והמצוינת...".
דונה קיארה מרגריטה קוצולאני נעלמת מרשימות המנזר אחרי 1676. ההוצאה המודרנית הראשונה של מכלול המוטטים שלה, לקול אחד עד חמישה קולות וקונטינואו, נערכה על ידי '''רוברט ל. קנדריק, 1998 ISBN 978-0-89579-402-4.
רכבות טיולים
טיול ברכבת פרטית הוא טיול מאורגן המתבצע בעיקר על ידי חברות טיולים מאורגנים השוכרות רכבת עבור אנשים שנרשמו מראש לטיול זה. טיול ברכבת פרטית אומנם יקר, אך מאפשר לנוסע לבחור את מקומות העצירה ולתכנן את הטיול בעצמו.
ואילו הטיול ברכבת הציבורית אומנם זול יותר אך עשוי להיות לא נוח. דוגמה מפורסמת למסלול טיול ברכבת ציבורית הוא מסלול הטיול ברכבת הטרנס סיבירית שברוסיה.
היסטוריה
בימינו, עת השתכללו והתקדמו אמצעי התחבורה, נסיעות ברכבת למטרות טיולים נפוצות בכל מקום על פני האדמה. המדינות שבהן נפוצה במיוחד הנסיעה ברכבות טיולים הן המדינות: רוסיה, בריטניה, אוסטריה, ארצות הברית, סין, אוסטרליה ודרום אפריקה. במדינות אחרות וביניהן גם מדינת ישראל טיולי רכבות כמעט ולא קיימים.
טוקן לבן-גרון
טוקן לבן-גרון (שם מדעי: Ramphastos tucanus) הוא מין של טוקן מהסוג Ramphastos שמצוי בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות. תחום תפוצתו מתפרש מיער האמזונס לדרום-מזרח קולומביה, מזרח אקוודור, מזרח פרו, צפון בוליביה, דרום ומזרח ונצואלה וצפון ומערב ברזיל. בית הגידול המועדף על הטוקן הוא יערות טרופיים לחים. בעבר, שניים מתת-המינים של הטוקן לבן-הגרון נחשבו לשני מינים שונים, מכיוון שהם שונים זה מזה בצבע מקורם; אך שני המינים אוחדו לאחר שהתברר כי הם מתרבים ביניהם.
תיאור
כמו כל המינים במשפחת הטוקניים, הטוקן לבן-הגרון הוא צבעוני ויש לו מקור גדול וחלול. אורכו כ-50 עד 61 ס"מ. הזכר גדול מהנקבה ומשקלו כ-642 גרם, בעוד משקל הנקבה הוא כ-580 גרם. אורך המקור כ-12.2 עד 22 ס"מ, ואורך הזנב הוא 13.3 - 16.8 ס"מ. זהו המין השני בגודלו במשפחת הטוקניים, אחרי טוקן הטוקו.
התנהגות
הטוקנים נוהגים לעוף בדרך כלל בזוגות (לעיתים גם בלהקות) מעוף ארוך וגלי, למרחק של לא יותר ממאה מטרים בכל פעם. הטוקן לבן-הגרון ניזון בעיקר מפירות שגדלים על עצים, אך הוא ניזון גם מחרקים, לטאות, ביצים וציפורים קטנות.
הגביע הברזילאי
הגביע הברזילאי (בפורטוגזית: Copa do Brasil) הוא תחרות הכדורגל הלאומי בברזיל בשיטת גביע. הוא מפעל הכדורגל השני בחשיבותו בברזיל, אחרי ליגת העל הברזילאית.
בגביע הברזילאי משתתפות מדי שנה 64 קבוצות מרחבי ברזיל, הכוללות עשר קבוצות לפי דירוג ההתאחדות הברזילאית, ו-54 לפי תוצאות האליפויות של המדינות והתחרויות האזוריות. זוכת הגביע זוכה גם בכרטיס לגביע ליברטדורס של השנה שאחרי. משתתפות גביע ליברטדורס בשנה מסוימת לא יכולות להשתתף בגביע הברזילאי באותה השנה בגלל קונפליקט בלוח הזמנים, מאחר ששתי התחרויות מתרחשות בערך באותה עת.
טאסה ברזיל
טאסה ברזיל (בפורטוגזית: Taça Brasil) הייתה התחרות הראשונה ברמה הלאומית בברזיל והיא התקיימה בשיטת הגביע. היא נוסדה בשנת 1959 ושוחקה עד לשנת 1968.
טאסה ברזיל הוקמה במטרה לאפשר השתתפות של קבוצה מברזיל בגביע ליברטדורס, אשר נוסד בשנת 1958. באותה התקופה לא הייתה לברזיל תחרות ברמה לאומית וטאסה ברזיל מילאה את החסר.
הקבוצה שזכתה במספר הרב ביותר של פעמים במפעל הייתה סנטוס, עם 5 זכיות (מתוך 7 פעמים בגמר). במחצית הראשונה של שנות ה-60 הייתה סנטוס בין הקבוצות הטובות בעולם, עם שחקנים כמו פלה, זיטו, קואוטיניו, ז'ילמר ואחרים. הקבוצה עם המספר השני של זכיות בטאסה ברזיל היא פלמיירס, עם 2 זכיות. עם זכייה אחת נמנות באהיה, בוטפוגו וקרוזיירו.
בשנת 1966 עלה מספר הנציגות הברזילאיות בגביע ליברטדורס ל-2, וטאסה ברזיל סיפקה את שתי הנציגות הללו (האלופה וסגניתה) בשנים 1965 ו-1966. בשנת 1967 הוקמה תחרות לאומית נוספת, הפעם בשיטת ליגה - טורניר רוברטו גומס פדרוזה - וכתוצאה, בשנים 1967 ו-1968 נציגה אחת לגביע הליברטדורס הייתה זוכת הטאסה ברזיל ואילו הנציגה השנייה הייתה אלופת טורניר רוברטו גומס פדרוזה.
עקב עליית החשיבות של טורניר רוברטו גומס פדרוזה בכדורגל הברזילאי, טאסה ברזיל הופסקה אחרי 1968 ולא שוחקה עוד.
בשנת 2011 אוחדו תוארי טאסה ברזיל עם אילו של ליגת העל הברזילאית, וכתוצאה מוכרות באופן רשמי זוכות טאסה ברזיל כאלופות ברזיל.
הקמת התחרות הנוכחית
תחרות הגביע הברזילאי הנוכחי, הקרויה בשם "גביע של ברזיל" (Copa do Brasil), נוסדה בשנת 1989 בעקבות שנוי בתנאי ליגת העל הברזילאית. לאחר 1987, מספר הקבוצות המשתתפות בליגת העל ירד באופן חד, וכתוצאה קבוצות ממדינות רבות בברזיל איבדו את האפשרות להתמודד נגד הקבוצות הגדולות ולזכות בכרטיס לגביע ליברטדורס. גביע ברזיל נולד על כן במטרה לתת הזדמנות לאלופות של כל המדינות הברזילאיות שוב להתמודד ברמה לאומית.
עונת 2017
עונת 2017 של הגביע הברזילאי התחילה ב-9 בפברואר והסתיימה ב-27 בספטמבר. בתחרות היו שישה שלבי נוקאאוט עם משחקי גומלין ולהלן שלושת השלבים האחרונים.
מאבק אחד
מאבק אחד הייתה קבוצת שמאל רדיקלי ישראלית אנרכיסטית שפעלה למען זכויות בעלי חיים תוך שימת דגש על הקשר בין כלל צורות הדיכוי השונות בחברה, כגון סקסיזם, דיכוי עובדים, גזענות, כיבוש ועוד; חברי הקבוצה כינו את עצמם "טבעונרכיסטים" - הלחם של "טבעונים" ו"אנרכיסטים". הקבוצה קשרה בין הדיכוי התאגידי, המעמדי, המגדרי, החברתי והפוליטי וטענה שכל אלה מקורם באותו הבסיס הרעיוני, ושיש להילחם בכולם במקביל, מכיוון שמדובר שמקורם זהה.
אידאולוגיה
מתוך אתר האינטרנט של מאבק אחד:
הקבוצה החזיקה באידאולוגיה אנרכיסטית שגרסה כי כל צורת משטר שאינה משטר עצמי היא דכאנית מטבעה, ונוטלת מבני האדם את יכולת הבחירה. כל התנהלות שמונעת את זכות הבחירה מהאחר, כגון תזונה מן החי, סקסיזם, גזענות, תרבות הצריכה וכדומה, מדכאת את שני הצדדים באותה מידה.
מאבק אחד הייתה אחד הארגונים הראשונים שקראו לסגירת חוות הקופים מזור.
הסברה
מאבק אחד השתמשה בחוברות ובפליירים לצורכי הסברה. בין השאר, הוציאה מאבק אחד:
חבלי ניו זילנד
ניו זילנד מחלוקת לשישה עשר חבלים (באנגלית: Regions ובמאורית: takiwā) המהווים את החלוקה המנהלית הראשית של המדינה מבחינת שלטון מקומי ואזורי. אחד עשר חבלים מחולקים ל-67 רשויות אזוריות (Territorial authorities) המורכבות מ-53 מחוזות ו-13 ערים. כל אחד מחמשת החבלים הנותרים אינם מחולקים לרשויות אזוריות אלא מהווים מחוז אחד בפני עצמו, ועל כן מכונים חבל יחידאי (Unitary region). הרשויות האזוריות אחראיות על שמירת איכות הסביבה, תשתיות לתחבורה ותחבורה ציבורית ברמת החבל וניהול הקרקעות בקנה מידה גדול, הרשויות הטריטוריאליות אחראיות על תשתיות ושירותים עירוניים כמו אספקת מים, פינוי אשפה ושירותים קהילתיים נוספים.
כוח עליון (משפטים)
דוקטרינת הכוח העליון בדיני החוזים מאפשרת לצד לחוזה להשתחרר מחיובי החוזה, אם ביצוע החוזה הפך בלתי אפשרי כתוצאה מהתרחשותו של מאורע חריג.
הדין הקיים
במשפט הישראלי עילת הכוח העליון קובעת כי במקרה שהחוזה הופר כתוצאה מנסיבות שלא ניתן לצפות או למנוע ("כוח עליון"; בלעז נהוג להשתמש במונח הצרפתי "force majeure", פוֹרְס מָז'וּר), לא יהיה הצד המפר חייב בפיצויים, ולא יהיה הצד הזכאי חייב באכיפת החוזה. חרף לשון החוק והפסיקה שייחדה בעבר את עילת הכוח העליון כטענת הגנה בלבד, הדין הישראלי כיום מאפשר הן לנתבע הן לתובע להשמיע את הטענה שהחוזה סוכל, לפי העילה הקבועה בסעיף 18 לחוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה), תשל"א-1970:
סעיף קטן (א) מכיל את ההוראה העיקרית, לפיה בהתקיים התנאים הקבועים, החוזה סוכל ולא ניתן לתבוע מן המפר את אכיפת החוזה או פיצויים בגין ההפרה. סעיף קטן (ב) מוסיף וקובע כי בית המשפט רשאי לחייב את הצדדים בהשבת מה שקיבלו על פי החוזה, ובשיפוי הצד הנפגע מן ההפרה על הוצאותיו הסבירות.
גם בסעיף 10 לחוק השכירות והשאילה נקבע הסדר דומה:
הפסיקה בישראל צמצמה את הנסיבות היכולות להיחשב ככוח עליון. נקבע כי חוזה יכול להיחשב כמסוכל רק אם לא ניתן היה לצפות בפועל או בכוח את הנסיבות המסכלות. כך נקבע שגירוש הישראלים מאוגנדה במרץ 1972 על ידי אידי אמין לא מסכל את קיומו של חוזה קבלנות, שכן לאור "השלטון הדיקטטורי החשוך" באוגנדה, הצדדים אכן צפו בפועל כי אירוע מסוג זה עשוי להתקיים. משעלתה טענה לכוח עליון כתוצאה ממלחמת יום הכיפורים, השופט משה לנדוי קבע שחרף אי הוודאות בנוגע לעיתוי פריצת המלחמה, כל עוד מדינת ישראל לא השיגה שלום עם שכנותיה, מלחמה במוקדם או במאוחר היא מאורע צפוי בישראל. פסיקה זו מתיישבת עם הגישה המקובלת בעולם, לפיה מלחמה אינה מאורע בלתי צפוי מטבעה. כן קבע בית המשפט העליון כי פגעי טבע ככפור, או כגשם עז אף הם ניתנים לצפייה. פסיקה זו צמצמה מאוד את תחולת דוקטרינת הכוח העליון במשפט הישראלי, ומלומדים כגבריאלה שלו סבורים כי כיום סעיף 18 הוא אות מתה בספר החוקים. באשר למקרה אישי כגון מוות, קבע בית המשפט כי מקרה זה מוביל לכוח עליון רק במקרה של שירות אישי הכרוך בתכונותיו האישיות של המנוח, ואינו ניתן להעברה לאחר.
מספר פסקי דין שניתנו בשנים האחרונות החלו לכרסום בהלכה המצמצמת את דיני הכוח העליון, אך היא טרם שונתה במפורש. הגישה החדשה באה לידי ביטוי בפסק הדין בפרשת רגב נ' משרד הביטחון, שם טען השופט אנגלרד כי המבחן הקיים לכוח עליון קשיח מידי ושיש לשנות אותו. השופט יצחק אנגלרד הביע דעה זו בפסקי דין נוספים אך יתר שופטי בית-המשפט העליון דחו את עמדתו. למרות שעמדתו של השופט אנגלרד לא אומצה, בתי משפט בערכאות נמוכות הסכימו עם עמדתו ופסקו באופן שמרחיב את ההכרה בכוח עליון.
הרפורמה המוצעת בקודקס האזרחי
הצעת חוק דיני ממונות מכילה רפורמה ביחס לדין הכוח העליון בישראל. הצעת החוק מבקשת להחליף את המבחן לתחולת טענת הכוח העליון ולאמץ מבחן חדש המכונה "מבחן הסיכון". על-פי המבחן החדש יש לבדוק על מי מהצדדים לחוזה הוטל הסיכון לאירוע שמנע את ביצוע החוזה. שינוי נוסף שמוצע לערוך הוא בתוצאה של קבלת טענת הכוח העליון. בעוד שכיום הכוח העליון משמש טענת הגנה של הצד שהפר את החוזה, לפי ההצעה עילת הכוח העליון תביא לפקיעת החוזה.
צרפת
סעיף 1148 של קוד נפוליאון קבע ש:
כיום, סעיף 1351 לקוד האזרחי של צרפת קובע ש:
ארצות הברית
עילת הכוח העליון בארצות הברית מעוגנת בדין הפדרלי בשני דברי חקיקה: הריסטייטמנט השני בדיני חוזים והקוד המסחרי האחיד, אשר מציבים מבחנים דומים.
סעיף 261 של הריסטייטמנט קובע כי חוזה סוכל אם התחייבויות אחד הצדדים הפכה לבלתי אפשרית ללא אשמתו של אותו צד לחוזה:
סעיף 2–615 של הקוד המסחרי האחיד אימץ מבחן דומה המנוסח באופן שונה:
סעיף 13-4-21 לקוד האזרחי של מדינת ג'ורג'יה מטיל על החייב:
הדין האמריקאי מבוסס על גישת הניתוח הכלכלי של המשפט לעניין כוח עליון חוזים. לפי גישה זו, החוזה משמש לחלוקת סיכונים בין הצדדים לו וכך מבטיח להם ודאות ביחס לעתיד. לכן, יש להכיר בכך שהחוזה סוכל רק אם הצד שאינו יכול לקיים את החוזה אינו נושא בסיכון שהפך את החוזה לבלתי אפשרי. בהתאם לכך, בתי המשפט האמריקאים בדקו האם הצדדים צפו את האירוע המסכל והאם האחריות לו הוטלה על אחד הצדדים במסגרת החוזה. בעוד שעיקר הביקורת על דיני הכוח העליון בישראל היא כי מדובר בפרשנות צרה ושמרנית מידי, נטען כי המשפט האמריקאי לא הצליח ליצור מבחן ברור ולכן בתי המשפט פוסקים באופן לא עקבי.
אנגליה
עד אמצע המאה ה-19, המשפט באנגליה סירב להכיר בטענת הכוח העליון ודגל בתפיסה כי האחריות החוזית היא מוחלטת. בשנת 1863 ניתן פסק-הדין הראשון שהכיר בכוח עליון. הנימוק למתן הפטור מן האחריות החוזית היה כי בעת כריתת החוזה, הצדדים הניחו שלחוזה לא יהיה תוקף אם אחד מיסודותיו יפגע. המשפט הבריטי הסכים להכיר בכוח עליון רק אם אירע שינוי סיבות קיצוני ונדיר.
פול דרייטון
אוטיס פול דרייטון (באנגלית: Otis Paul Drayton; 8 במאי 1939 – 2 במרץ 2010) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם (טוקיו 1964) בריצת שליחים 4x100 מטר, בעל מדליית כסף אולימפית (טוקיו 1964) ו-3 פעמים ברציפות אלוף ארצות הברית (1963-1961) בריצת 200 מטר.
ביוגרפיה
דרייטון נולד בגלן קוב, ניו יורק.
בתחרות שנערכה בין נבחרות האתלטיקה של ארצות הברית ושל ברית המועצות במוסקבה, רוסיה ב-15 ביולי 1961 קבע דרייטון בריצת שליחים 4x100 מטר, ביחד עם פרנק באד, הייז ג'ונס וצ'ארלס פרייזר שיא עולם חדש של 39.1 שניות.
באליפות ארצות הברית שנערכה ב-23 ביוני 1962 זכה דרייטון במדליית זהב בריצת 200 מטר תוך כדי השוואת השיא העולמי בתוצאה של 20.5 שניות.
אלוף אולימפי ושיאן עולם
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה דרייטון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם ג'רי אשוורת', ריצ'רד סטבינס ובוב הייז בשיא עולם חדש של 39.06 שניות, לפני פולין (39.36 שניות) וצרפת (39.36 שניות). בשלב חצי הגמר הרביעייה האמריקאית קבעה שיא אולימפי חדש של 39.5 שניות. מדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.58 שניות, אחרי חברו לנבחרת הנרי קאר שקבע שיא אולימפי חדש של 20.36 שניות ולפני אדווין רוברטס מטרינידד וטובגו (20.63 שניות).
ב-2 במרץ 2010 נפטר דרייטון עקב תסחיף ריאתי שנגרם בניתוח לטיפול במחלת הסרטן בה לקה.
יוג'ין בינגהאם
יוג'ין קוק בינגהאם (אנגלית: Eugene Cook Bingham; 8 בדצמבר 1876 - 6 בנובמבר 1945) היה פרופסור וראש המחלקה לכימיה בלאפאייט קולג' שבפנסילבניה, ארצות הברית.
בינגהאם תרם רבות לתחום הריאולוגיה אותו פיתח ביחד עם עמיתו למחקר, פרופסור מרכוס ריינר. הוא נחשב לחלוץ בביסוס החלק התאורטי של התחום, וכמו גם החלק המעשי, ויישומיו במדעי ההנדסה. הוא זכה בשנת 1921 בפרס על תרומתו למחקר המדעי ועל בניית מכשיר למדידת צמיגות מטעם מכון פרנקלין שבפילדלפיה. על שמו קרוי סוג נוזל הנקרא "בינגהאם פלסטיק" או "נוזל בינגהאם". בתור יושב ראש האגודה האמריקנית לכימיה, הוא ניהל קמפיין לנטישת השיטה המטרית בתואנה שהיא אינה משתלבת עם החשיבה המדעית. בנוסף, הוא נודע כאחד האנשים האחראים לקידום ובניית שביל האפלצ'ים.
גירלז ג'נריישן
Girls' Generation (בקוריאנית: 소녀시대) היא להקת בנות מקוריאה הדרומית שהוקמה על ידי חברת התקליטים SM Entertainment ב-2007.
מועדון המעריצים הרשמי שלהן נקרא "סו-וון" (מקוריאנית: 소원) ופירושו משאלה. כמו כן קיים גם שיר בשם זה באלבומן הראשון.
Girls' Generation מכרה 100,000 עותקים מאלבומה הראשון. כך הפכה ללהקת הבנות הראשונה שעשתה זאת מאז שנת 2002. הסינגל המצליח ביותר שלהן עד היום הוא "Gee", שהגיע למקום ראשון בדירוגים שונים במשך תשעה שבועות רצופים.
יציאת הבכורה והאלבום הראשון
חברות הלהקה עסקו במשחק, בדוגמנות ובתקליטנות לפני הקמת הלהקה.
ב-19 ביולי 2007 הופיעה Girls' Generation לראשונה ב-M.NET'S M!Countdown. השיר שאיתו הופיעו הבנות נקרא "(다시 만난 세계 (Into the New World", שהפך בסופו של דבר לסינגל הראשון שלהן. ב-2 באוגוסט 2007 הופץ "(다시 만난 세계 (Into the New World" כסינגל. הסינגל כלל בתוכו עוד שני שירים אחרים: "Beginning" ו-"(Perfect For You (소원", ששמו שונה ל-"Honey" באלבום הבכורה של הלהקה, "Girls' Generation". גרסת פלייבק של השיר "Into The New World" כלולה גם כן בסינגל. ב-5 באוגוסט 2007, Girls' Generation הופיעה הלהקה לראשונה, כשביצעה את "Into the New World" בתוכנית "Inkigayo". ב-11 באוקטובר 2007 זכתה Girls' Generation במקום ראשון עם השיר הפופולרי שלהן, "Into the New World" ב-M!Countdown.
במהלך יציאת הבכורה שלהן, היה מגוון של סרטוני מאחורי הקלעים דוקומנטריים שהציגו את הבנות. (Girls' Generation Goes to School (소녀...학교에 가다 עלה לאוויר ב-27 ביולי 2007, ב-MNET. היו לסדרה סך הכול תשעה פרקים, שמתוכם שבעה התרכזו בהופעות שלהן, אחד היה מאחורי הקלעים ("look at the girls' world"), והאחרון היה פרק בונוס בו הבנות מופיעות בתיכון של Sunny. תוכנית נוספת שודרה ב-MTV Korea, שהראתה את ביתה כל כול אחת מן הבנות.
לאחר הפסקה קצרה, האלבום המלא והראשון שלהן הופץ ב-5 בנובמבר, עם הסינגל המוביל "(소녀시대 (Girls' Generation". קידום הסינגל התחיל עוד בתחילת נובמבר. בעזרת ריקודים חמודים ושירה מתוקה, "Girls' Generation" היה להיט בשביל הלהקה, והאלבום מכר 121,143 עותקים, מה שהביא אותן למקום ה-12 בטבלת סוף השנה. בינואר 2008, Girls' Generation החלו לקדם את הסינגל השלישי שלהן שנקרא "Kissing You". בקליפ השיר השתתף גם כן Donghae מ-Super Junior. השיר הזה הגיע למקום הראשון בשלוש תוכניות הטלוויזיה הראשיות-SBS Inkigayo, M.Countdown! KBS Music Bank.
ב-13 במרץ 2008, האלבום הופץ שנית בשם Baby Baby. הסינגל הרביעי "Baby Baby" שימש לקידום האלבום לאורך מרץ. החל מאפריל 2008, הבנות חדלו מקידום האלבום; למרות זאת יצא לאור מיני-אלבום ב-7 באפריל 2008, בו השתתפו 3 מחברות הלהקה: Jessica, Tiffany ו־Seohyun האלבום נקרא Roommate. הסינגל מהמיני-אלבום הוא "(오빠나빠 (Bad Brother".
הלהקה סימנה את הופעתן לראשונה בצפון אמריקה על ידי כך שהופיעו בפסטיבל הקוריאני השנתי שנקרא Dream Concert, הקונצרט התארח בהוליווד בול שבלוס אנג'לס, קליפורניה. בקונצרט השתתפו אמנים קוראניים נוספים. הקונצרט התקיים ב-17 במאי 2008.
Girls' Generation, יחד עם שאר אמני SM כמו:בואה, CSJH the Grace ,SHINee ,Super Junior ,TVXQ ואמני SM אחרים השתתפו ב-SMTown Live '08. הקונצרט התקיים ב-15 באוגוסט 2008, סיבוב ההופעות יתרחב ויגיע לקוריאה הדרומית, תאילנד וסין.
2008-2009: פעילויות שונות והחזרה עם אלבומי המיני
הוכרז בספטמבר 2008 ש-Girls' Generation יככבו בסדרת ריאליטי ב-M.Net. הסדרה נקראת Factory Girl, הסדרה תתעד את הבנות עובדות כמתמחות ב-Elle Korea. הסדרה התחילה ב-8 באוקטובר 2008 ומכילה 10 פרקים. בזמן שלקחו הפסקה מסצנת המוזיקה המשיכה הלהקה להופיע בפרסומות רבות ל-Maple Story, Mabinogi ועוד. לאחר מכן הוכרז ש-Girls' Generation יעשו את הקאמבק הרשמי שלהן בינואר 2009 עם אלבום המיני הראשון שלהן שיקרא "Gee". ב-2 בינואר 2009 הופץ טיזר מהקליפ של השיר "Gee" שהיווה כסינגל הראשון מאלבום המיני של הלהקה, בנוסף לכך השיר Gee הופץ כסינגל דיגיטלי ב-5 בינואר. לאחר שיחרורו של השיר כסינגל דיגיטלי רמת ההתעניינות סביב השיר עלתה במידה רבה מאוד, ובכך השיר הגיע למקום הראשון בטבלת המוזיקה של Cyworld תוך כמה שעות ובאותו יום שיצא לאור. השיר Gee הגיע גם למקומות הראשונים בכול טבלאות המוזיקה החשובות תוך יומיים בלבד. הקליפ הרשמי של השיר Gee נצפה מעבר למיליון פעמים ב-7 ימים בלבד! הפופולריות של השיר עלתה ברמות דרסטיות ודווח שהוא הפך להצלחה גדולה אפילו יותר מ-"Nobody" של ה-Wonder Girls, שהיה להצלחה מסחררת בסוף שנת 2008.
הופעת הקאמבק הראשונה של הלהקה הייתה ב-10 בינואר 2009 בתוכנית שנקראת Show! Music Core. הן שרו את הסינגל החדש שלהן "Gee" ושיר נוסף שנקרא "Him Nae/Way To Go" גם כן מאלבום המיני שלהן שהוא בעצם גרסה מחודשת של השיר "Haptic Motion" ששימש לפרסומת לפלאפון Anycall Haptic, והוא מהווה שילוב בין קצב של מוזיקת פאנק רוק ופופ. בינתיים, הועלו שאלות לסיבת היעדרותן של הבנות מתוכנית המוזיקה Music Bank של KBS אף על פי שזכו במקום הראשון בטבלת המוזיקה של התוכנית.
ב-16 בינואר 2009, Girls' Generation יצאו כמנצחות ולקחו את המקום הראשון ב-Music Bank's K-Chart של תחנת השידור KBS בתוך 10 ימים מאז חזרתן עם שיר הנושא שלהן "Gee". בכול אופן, זה היה אירוע נדיר מפני שהלהקה לא הופיעה בכלל בתוכנית ולמרות זאת לקחה את המקום הראשון ב-Music Bank's K-Chart. לאחר מכן נאמר על ידי Music Bank שלאור האירוע והפופולריות של הבנות הן ראויות לקבל את הכבוד והגביע שמגיעים להן למרות הקונפליקט בין תחנת השידור KBS וחברת התקליטים של הבנות SM Entertainment.
"Gee" הוא השיר המחזיק בשיא הניצחונות הרצופים הארוך ביותר בערוץ המוזיקה M.Net, במשך 8 שבועות ובכך שברה הלהקה את השיא הקודם של ניצחונות רצופים שנקבע על ידי הלהקה Wonder Girls עם השיר "Nobody". בנוסף הלהקה הצליחה לשבור שיא נוסף כאשר ניצחה במשך 9 שבועות רצופים במקום הראשון בתוכנית המוזיקה Music Bank, שיא שנקבע בעבר על ידי הלהקה Jewelry עם השיר "One More Time" שניצח רק 7 פעמים ברציפות. קידום השיר "Gee" הסתיים בסוף חודש מרץ באותה שנה. "Gee" היה להיט מסחרר גם בתאילנד, והחזיק במקום הראשון בטבלאת המוזיקה הבינלאומית במשך 6 שבועות רצופים. הבנות יכלו להופיע עם השיר ב-Pattaya International Musical Festival, יחד עם הופעות של להיטים מאלבומם הקודם כמו "Into the New World" ו-"Kissing You".
לאחר הפסקה קצרה SM Entertainment הודיעו כי הלהקה תחזור עם מיני אלבום חדש ועם קונספט של בנות הצי הימי. שם הסינגל הראשי של המיני האלבום השני נקרא "Genie" והופץ לאינטרנט ב-22 ביוני 2009, כשהופעת החזרה שלהן מתוכננת ל-26 ביוני ב-KBS's Music Bank.
ב-26 ביוני 2009, הופיעה הלהקה בפעם הראשונה עם השיר "Genie" ב-KBS's Music Bank. באותה תוכנית הלהקה זכתה בפרס השיר הנמכר ביותר בחצי הראשון של שנת 2009 עם שירם הפופולרי "Gee" ובכך הצליחו לנצח להקות מצליחות אחרות כמו: Super Junior ו-SS501. הופעות הקאמבק האחרות של Girls' Generation נערכו ב-MBC's 'Music Core' וב-SBS's 'Inkigayo' בתאריכים 27 ו-28 ביולי וזכו להמון הערצה.
מחלוקת
ב-7 ביוני 2008, נערך ה-Dream Concert בקוריאה הדרומית. בזמן המופע התקיימה מחאה שקטה נגד Girls' Generation על ידי קבוצות מעריצים שונים, העיקריות היו: E.L.F (המייצג את להקת הבנים Super Junior), בנוסף Cassiopeia (המייצג את להקת הבנים TVXQ) ו-Triple S (המייצג את להקת הבנים SS501).
דיסקוגרפי
Members:
Korea Selatan
Jepang
Amerika
Indonesia
ג'ין אנדרסון
ג'ין אנדרסון (באנגלית: Jean Anderson; 12 בדצמבר 1907 – 1 באפריל 2001) הייתה שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה
אנדרסון נולדה באיסטבורן שבסאסקס. היא זכורה בעיקר מתפקידה כאם המשפחה חמורת הסבר מרי המונד בסדרת הדרמה של ה-BBC "האחים" ששודרה בין השנים 1972 ל-1976. עוד היא מוכרת בתפקיד האריסטוקרטית המרדנית ליידי ג'וסלין "ג'וס" הולברוק בסדרה "טנקו" על אודות מלחמת העולם השנייה ששודרה בין 1982 ל-1984.
תפקידים נוספים שלה בטלוויזיה היו בסדרה המשטרתית "Police Surgeon", בסדרה "המפקח מגרה", בסדרה "The Man in Room 17", בסדרה "The Borderers", "פול טמפל", בסדרה "Codename", בדרמה "Oil Strike North", בסדרת סרטי "גברת מארפל", בפרק בסדרה "המפקח מורס", בסדרה "קמפיון", בסדרה הקומית "מה יגידו השכנים?", ובסדרה "הטי ויינת'רופ חוקרת". עוד שיחקה בתפקיד האם בשני עיבודים של ה-BBC, לספר "ילדי המסילה" מאת אדית נסביט, שהופקו ב-1951 וב-1957.
חיים אישיים
במשך שנים רבות חייתה אנדרסון בכפר אדנהול קרוב לפנרית' שבקאמבריה. היא המשיכה לשחק עד לשנות התשעים שלה. באפריל 2001 נפטרה בגיל 93.
מנהל עיזבון
מנהל עיזבון הוא אדם, תאגיד או האפוטרופוס הכללי, אשר ממונה על ידי בית משפט לצורך כינוס נכסי עיזבון, ניהולם, סילוק חובות העיזבון ולבסוף חלוקת נכסי העיזבון ליורשים. "חוק הירושה התשכ"ח - 1965" מסדיר את הכללים הנוגעים להסדרת עיזבון של אדם שניפטר וניהול עיזבונו. החוק מורה על חובת הדיווח של מנהל העיזבון שמונה על ידי בית המשפט ומסמיך את האפוטרופוס הכללי לפקח על מנהל העיזבון ועל פעולותיו בנוגע לניהול העיזבון. על פי המשפט העברי, כוחו של בית הדין למנות מנהל עיזבון כאשר ישנם ילדים קטנים אשר לא יכולים לעשות זאת הוא מתוקף התפיסה כי בית דין הוא "אביהם של יתומים".
מנהל העיזבון ממונה על ידי בית המשפט, על פי בקשת יורש או נושה של עיזבון, או על פי בקשה של אפוטרופוס כללי או היועץ המשפטי לממשלה. תפקידיו מפורטים בסעיף 82 לחוק הירושה והוא כפוף להוראות בית המשפט, לפיהן הוא צריך לבצע פעולות לצורך כינוס נכסי העיזבון, ניהולם, שמירתם וביטוחם, סילוק החובות וחלוקת יתרת נכסי העיזבון בין היורשים לפי צו ירושה או לפי צוואה. לצורך מילוי תפקידו מבצע מנהל העיזבון פעולות משפטיות, כגון הגשת בקשות לבית המשפט, ופעולות מנהליות כגון כינוס הנכסים ותשלום חובות.
קיימת הבחנה בין "מנהל עיזבון זמני" לבין "מנהל עיזבון קבוע":
כאמור, חוק הירושה התשכ"ח - 1965, מסמיך את האפוטרופוס הכללי לפקח על פעולותיו של מנהל העיזבון. מכוח סמכותו האפוטרופוס מקבל לידיו דוחות ממנהלי העיזבון על הכספים והרכוש שהם מנהלים בעיזבון, בודק את הדיווחים ומפקח על פעולות מנהל העיזבון.
שכרו של מנהל העיזבון נפסק על ידי בית משפט על פי סעיף 91 לחוק הירושה.
דרור בורשטיין
דרור בּוּרשטיין (נולד ב-27 באפריל 1970) הוא סופר ישראלי, עורך, ופרופסור חבר לספרות באוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה
בין השנים 2011–2019 ערך את כתב העת 'הליקון' ואת ספרי השירה של ההוצאה. בין 1997 ל-2006 ערך תוכניות רדיו בקול המוסיקה והיה האוצֵר של הביאנלה הישראלית השנייה לרישום בבית האמנים בירושלים. הוא אצר תערוכות נוספות, בהן "חפצים וחמלה" בגלריה 33 בתל אביב ו"הלא ייאמן פשוט ישנו" בגלריה רוטשילד אמנות. כתב טקסטים לתערוכות של אמנים רבים, ובהם הדס עפרת, יוסל ברגנר, ומאיר אפלפלד שהוצגו בין השאר במוזיאון תל אביב לאמנות ובמוזיאון ישראל בירושלים.
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
על יצירתו:
לאורה בנקרת׳
לאורה בנקרת' (בגרמנית: Laura Anna Benkarth; נולדה ב-14 באוקטובר 1992) היא כדורגלנית גרמנייה, המשחקת בעמדת השוערת בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים.
קריירת מועדונים
בנקרת' החלה את קריירת הכדורגל שלה בגיל 5 בלבד, כהשצטרפה למחלקת הילדים של המועדון בניגן ב-1997. ב-2008 עברה למחלקת הנוער של וולפנהיילר שאלשטאדט.
באיירן מינכן
לקראת עונת 2018/19 עברה בנקרת' לבאיירן מינכן. את הופעת הבכורה של בקבוצה ערכה ב-17 באפריל 2019, בתיקו 1:1 נגד זאנד. בעונת 2020/21 בנקרת' שמרה על רשת נקייה במשך 783 דקות רצופות בבונדסליגה, כשהיא קובעת בכך שיא בונדסליגה חדש למספר דקות ללא ספיגה. בתום העונה זכתה השוערת יחד עם הקבוצה באליפות גרמניה.
עם תחילת עונת 2022/2023, איבדה בנקרת' את מקומה כשוערת הפותחת של באיירן, כשמחליפה אותה השוערת מאלה גרוס.
נבחרות צעירות
בנקרת' שיחקה לראשונה במדי גרמניה ב-11 במאי 2008, בניצחון 6:0 של נבחרת גרמניה עד גיל 16 על דנמרק. לאחר שערכה את הופעת הבכורה שלה במדי נבחרת גרמניה עד גיל 17 בניצחון 6:0 על שווייץ ב-14 באפריל 2009, ניצחה בנקרת' יחד עם נבחרתה באליפות אירופה עד גיל 17, שנערכה ב-2009 בשווייץ, אך לא שיחקה כיוון ששימשה כשוערת המחליפה. במדי נבחרת גרמניה עד גיל 19, לקחה בנקרת' חלק באליפות אירופה עד גיל 19, שנערכה ב-2010 במקדוניה. בטורניר הודחה גרמניה בחצי הגמר, לאחר שהפסידה 5:3 בפנדלים לצרפת, הזוכה העתידית. באותה שנה, הייתה בנקרת' חלק מסגל נבחרת גרמניה שזכתה בגביע העולם עד גיל 20 שנערך על אדמת גרמניה, אך לא לקחה חלק בטורניר כיוון ששימשה כשוערת השלישית, אחרי אלמות' שולת' ודזירה שומאן. בגביע העולם עד גיל 20 שנערך ב-2012 ביפן, לקחה בנקרת' חלק בכל ששת משחקי הטורניר, כשהיא שומרת על רשת נקייה בחמש משחקים, למעט הגמר בו הפסידה 1:0 לנבחרת ארצות הברית. בנקרת' זכתה בפרס כפפת הזהב בטורניר.
נבחרות בוגרות
באוקטובר 2012, זומנה בנקרת' לראשונה לסגל נבחרת גרמניה. ליורו 2013 שנערכה בשוודיה, זומנה השוערת במקום קתרין לנגרט, והפכה לאלופת אירופה יחד עם הנבחרת. ב-24 במאי 2015 זומנה בנקרת' על-ידי המאמנת סילביה נייד לסגל נבחרת גרמניה למונדיאל 2015 שנערך בקנדה. כבכל הזימונים הקודמים, בנקרת' לא שותפה בטורניר וסיימה במקום הרביעי יחד עם הנבחרת.
עקב פציעה של השוערת הראשונה אלמות' שולת', ערכה בנקרת' את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת ב-26 בנובמבר 2015 במשחק נגד נבחרת אנגליה, בו לא ספגה אף שער.
ב-2016, נכללה בנקרת' בסגל נבחרת גרמניה למשחקים האולימפיים בברזיל, אך לא שותפה במשחקים. יחד עם הנבחרת זכתה היא במדליית הזהב, כשניצחה את נבחרת שוודיה 2:1 בגמר. אחרי הזכייה הוענק לזוכות מדליית עלה הדפנה הכסוף.
בנקרת' נכללה בסגל נבחרת גרמניה ליורו 2017 אך לא שותפה במשחקים, בסופם הודחה גרמניה אחרי שהפסידה לדנמרק ברבע הגמר.
בנקרת' זומנה על-ידי המאמנת מרטינה פוס-טקלנבורג לסגל נבחרת גרמניה למונדיאל 2019.
הישגים ותארים
באיירן מינכן
נבחרת גרמניה
תארים אישיים
For the Girls
For the Girls (בעברית: עבור הבנות) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת והשחקנית האמריקאית קריסטין צ'נוות'. האלבום יצא לאור ב-27 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים קונקורד רקורדס. באלבום נכללת הקלטה מחודשת של השיר "You Don't Own Me", בה מתארחת הזמרת-יוצרת אריאנה גרנדה.
האלבום הגיע למקום ה-68 במצעד הבילבורד 200.
רקע והוצאה
ב-13 באוגוסט 2019 הכריזה צ'נוות' באמצעות רשתות המדיה החברתיות שלה כי תוציא את אלבום האולפן הבא שלה בסתיו 2019. היא חשפה שהאלבום יהיה אלבום גרסאות הכיסוי האישי ביותר שלה והוסיפה שהוא מהווה מעין מחווה לרבים מהאומניות החזקות שהעניקו לה השראה, בהן: דולי פרטון, ברברה סטרייסנד, דוריס דיי, ג'ודי גרלנד, קרול קינג ואחרות. בהמשך, הוסיפה שהאלבום יכלול דואטים עם אמנים כמו פרטון וריבה מקנטייר ודואטים עם הזמרת-יוצרת אריאנה גרנדה וזמרת ה-R&B ג'ניפר הדסון.
קליפ המילים של "You Don't Own Me", דואט עם אריאנה גרנדה, יצא באותו היום בו יצא האלבום; ב-27 בספטמבר 2019.
גוש חלב
גוש חלב הייתה העיירה החשובה ביותר בגליל העליון היהודי ובירת המנהל של האזור מימי בית שני, ולאורך תקופת המשנה והתלמוד, ונזכרת רבות במקורות. לפי המסורת הייתה עיר מוקפת חומה מימות יהושע בן נון. יוחנן מגוש חלב מילא תפקיד חשוב במרד הגדול נגד הרומאים בשנת 66. אחרי חורבן הבית השני נשמרה רציפות היישוב היהודי במקום עד למאה ה-19. העיר הייתה ידועה בסביבתה הפוריה אשר הניבה שמן זית משובח. כיום בנוי על שרידי העיירה הכפר הערבי ג'ש.
במקום נמצאו שרידי בית כנסת עתיק, בית קברות יהודי שכלל חצר אשר ממנו מסתעפות מערות קבורה וכותרת אבן ועליה שרידי כתובת עברית חקוקה המתוארכת בין המאה ה-11 למאה ה-15 בה נזכרת ישיבת גאון יעקב, יורשת מוסד הסנהדרין וממשיכת המסורת התורנית הארץ ישראלית לאחר שנת 425. לפי המסורת נמצאים בגוש חלב קבריהם של שמעיה ואבטליון שהיו בנים למשפחת גרים מבני בניו של סנחריב.
על המקום
שם המקום הוא גוש חלב, בין שהכוונה היא לחֵלֶב - החלק השומני של בהמה או לחָלָב - תוצרת הפרה, השם מעיד על עושרה של העיר. יש הסבורים שמקור השם הוא בצבע הלבן של סלעי המקום. לפי המסורת כבר מימי יהושע בן-נון - המאה ה-13 לפנה"ס מצודת העיר הייתה מוקפת בחומה. זאת כנראה על פי הכתוב בספר שופטים על שבט אשר, שלא הצליח לכבוש מספר ערים באזור המיוחס לו, שתיים מהן נושאות שמות הקשורים במילה חלב, ונמצאות באזור בו שכבות הקירטון בולטות:
חז"ל כתבו על עושרה החקלאי של העיר: (תוספתא מנחות פ"ט מ"א)
חז"ל גם קבעו את מועד סיום אכילת זיתי שנת שביעית בכל ארץ ישראל בהתאם לסיום עונת הזיתים בגוש חלב ובמירון הסמוכה -.
מקור השם
צבי אילן סבור כי מקור השם בלובן של הגבעה עליה הוא שוכן. סלעי הגבעה הם ברובם אבן גיר בהירה. לסברות כי שמו של הכפר בא מעושר השמן שהיה בכפר, או, שבכפר גידלו בקר שהניב שפע חלב - אין סימוכין במקורות.
בכתבי יוסף בן מתתיהו העיר מכונה גיסקלה, כנראה לפי שמה היווני.
אזכור במשנה
במשנה במסכת ערכין נכתב שמצודת החקרא של גוש חלב, נכללה בין הערים שהיו מוקפות חומה מימי יהושע בן נון. וכך נכתב במשנה: "עיר שגגותיה חומתה, ושאינה מוקפת חומה מימות יהושע בן נון אינה כבתי ערי חומה. ואלו הן בתי ערי חומה: שלוש חצרות של שני בתים מוקפות חומה מימות יהושע בן נון כגון קצרה ישנה של ציפורין, וחקרה של גוש חלב, ויודפת הישנה, וגמלה, וחדיד, וגדוד, ואונו, וירושלים, וכל כיוצא בהן" (פרק ט' י'). המשמעות של היות העיר בעלת חומה היא לגבי גאולת הקרקע בשנת היובל שאינה חלה על בתים בעיר חומה. בימי בית שני נוספה לכך משמעות לגבי מועד קריאת מגילת אסתר.
סוקרי הקרן לחקר ארץ ישראל, שפעלה בין השנים 1871–1878 בארץ ישראל, מצאו שרידי בית כנסת בראש גבעת הכפר. הם סברו כי הגבעה היא "החקרא הקדומה של גוש חלב". עליה מצויה היום כנסית מר בוטרוס. ליד הכנסייה מצויים שרידים עתיקים. לדברי תושבי הכפר, בבנין הכנסייה, שולבו שרידים רבים של בית כנסת בקירותיה.
שבחי זיתי גוש חלב
חז"ל שיבחו את הזיתים של גוש חלב. בילקוט שמעוני ובמדרש ספרי דברים דרשו על הפסוק - אלו זיתים של גוש חלב".
אגדת חז"ל המובאת בתלמוד הבבלי במסכת מנחות, ובמדרש ספרי דברים, מספרת על השפע הרב של השמן היוצא מזיתי גוש חלב.
תולדות המקום
האזכור ההיסטורי הראשון של העיר הוא בכתבי יוסף בן מתתיהו, המספר על חלקה במרד הגדול. לאחר המרד לא פסק היישוב ביהודי בגליל ויש עדויות כי היה בגוש חלב יישוב גדול וחשוב. הגאוגרף הערבי מוקדסי מספר שגודלה היה קרוב לעיר ראשית בפרובינציה וזאת על אף שלא שכנה על הדרך הראשית מטבריה לצור. לפי עדויות נוסעים ועולי רגל, הרציפות היהודית נשמרה במקום. לפי יצחק בן-צבי, נשיא מדינת ישראל לשעבר וחוקר תפוצות ישראל, הייתה המשפחה המרונית הראשונה בכפר ג'ש, היא גוש חלב הנוכחית, ממוצא יהודי, ואולי היא שריד ליישוב היהודי הכפרי הקדום שבמקום.
במרד הגדול
יוסף בן מתתיהו, בן המאה ה-1 לספירה, מספר כי גוש חלב הייתה "עיר קטנה", שתושביה היו שוחרי שלום ורובם היו עובדי אדמה. הוא משתמש במילה היוונית "פּוֹליכְנה", שמשמעותה, עיירה, כלומר: יישוב גדול מכפר, אך קטן מעיר.
יוחנן בן לוי היה עשיר מקומי, שעד "המרד הגדול" היה אחראי על איסוף מס התבואות מכל האזור לגוש חלב עבור השלטון הרומי. בשעה שהמלחמה נשאה אופי של מלחמה בין האוכלוסיות היהודיות והלא יהודיות השוכנות בארץ, הותקפה גוש חלב על ידי הגויים מהיישובים שמסביב. אלה התנפלו עליה, גרמו בה הרס ושרפו אותה. בתגובה לכך, יוחנן קיבץ אליו לוחמים מכל קצות הגליל, כארבע מאות במספר, וארגן אותם לכוח צבאי שהגן על ערי הגליל. באמצעותם הוא פשט על הערים הנכריות. גיוס אנשיו אלה מקרב פליטים, מלמד על כך שתושבי גוש חלב עצמם הסתייגו מפעילות מרדנית.
בשנת 67 החל מפקד הצבא הרומי אספסיאנוס את מסעו בגליל. גוש חלב הייתה האחרונה מערי הגליל אשר החזיקה מעמד, לאחר נפילת המעוזים האחרונים בידי הרומאים – גמלא והר תבור. בנו של אספסיאנוס, טיטוס נשלח אל גוש חלב, ועמו אלף רוכבים. משהגיע טיטוס אל העיר, לדברי יוסף בן מתתיהו, יוחנן ביקש ממנו שלא להתחיל במלחמה ביום השבת. טיטוס נענה לבקשה זו, ויוחנן עזב את העיר בחשכת הלילה, ועמו כמה אלפים מן הקנאים. למחרת פתחו תושבי העיר את שעריה, והסגירוה בידי טיטוס, שהורה, כנהוג, להרוס קטע קטן מחומתה. הסגרת העיר לרומאים מיד אחרי עזיבתו של יוחנן מעידה על כך שהוא איבד את תמיכתם של תושבי עירו.
היישוב היהודי
זאב וילנאי במדריך הגליל וצבי אילן בספרו מביאים את תאורי הנוסעים על היישוב היהודי בגוש חלב:
בשנת 1885 כמעט נרכשה אדמה באזור על ידי רבי שמואל מוהילבר עבור חובבי ציון. במהלך השנה, השקיעו עשרות יהודים מפולין כספים לרכישת חלקות בכפר. אך בסוף אותה שנה בוטלה הקנייה.
רבי מאיר בעל הנס ורבי יצחק מגוש חלב
בספר יחוס הצדיקים שנדפס במנטובה בשנת ה'שכ"א (1560 או 1561) נרשם לראשונה קבר חדש בגוש חלב עם אדם עלום: רבי מאיר בעל הנס, ובפרק על טבריה רשם בהרחבה על קבר התנא רבי מאיר בטבריה. שם זה "בעל הנס" התגלגל אל ספר ביידיש בשם "אליר לייא גשיכטי" (= תולדותיך לאה) ובו נתווסף תיאור קבר "רבי יצחק מגוש חלב" בגוש חלב. במחקריו חשף הרב י"ל מימון שהייתה זו הפעם הראשונה בה הופיע הביטוי "בעל הנס", ובפרט בהקשר לאדם ושמו מאיר. החוקר הרב אשר ישעיה זליג מילר הראה ששמות אלו הועתקו לספר "סדר הדורות" (ובו נכתב ש"מאיר בעל נס" זה אינו מוּכָּר למחבר). הספר סדר הדורות היה בעל תפוצה גבוהה, ועמו הודפסו הגהות והערות של חוקרים לאורך הדורות, ומכאן זכה התואר "בעל הנס" לעיון רב. עם זאת, לדברי מילר, יחוס התואר "בעל הנס" לתנא רבי מאיר הופיע כבר בציטוט מכתב משנת תק"ד (סביבות 1744). תואר זה הופיע בספר מודפס לראשונה בשנת תקנ"ד (הספר כתר שם טוב, 1794~).
על פי מחקרים אלו תיתכן אחת משתי אפשרויות: א. הכינוי "רבי מאיר בעל הנס" - הוא אכן כינויו של התנא רבי מאיר, ובספר יחוס צדיקים טעו והזכירו את קברו בגוש חלב בנוסף על הקבר המיוחס לו בטבריה (אף שעל פי התלמוד רבי מאיר נפטר באסיה הקטנה) ב. "רבי מאיר בעל הנס" הוא אדם נוסף (המזוהה עם אחד מבעלי התוספות) שאכן קבור בגוש חלב, ואינו התנא רבי מאיר.
קברי שמעיה ואבטליון
סמוך לכניסה לכפר מצוי הקבר המיוחס לשמעיה ואבטליון. אבטליון היה אב בית דין בסוף תקופת הזוגות. חברו של שמעיה, שהיה נשיא הסנהדרין. אחריהם באו הלל ושמאי, שחתמו את תקופת הזוגות.
עולי רגל כבר מימי הביניים נהגו לעלות על קברם. גם מקובלי צפת נהגו כן. האר"י הקדוש נהג לבקר בקברים. זאב וילנאי מביא בשם "עמק המלך" ושבחי האר"י הקדוש" שני סיפורים מפי תלמידיו:
בית הכנסת העתיק
לרגלי הכפר, נמשך לצפון-מזרח כביש לאורך נחל גוש חלב. כביש זה מסתיים בדרך ובשביל. כעבור כמחצית ק"מ מצוי כרם זיתים ובו שרידי בית כנסת קדום. בשנת 1905 ערכו היינריך קוהל וקרל וטצינגר חפירה ארכאולוגית ראשונה במקום, במסגרת הסקר המקיף שלהם על בתי הכנסת העתיקים שבגליל. סקירת השרידים העלתה שמדובר בבית מרובע, בעל פתח אחד, לדרום - דהיינו לכיוון ירושלים. במקום נמצא משקוף ובו תבליט עיט פרוש כנפים המחזיק מקלעת במקורו. בתוך האולם טורי עמודים מקבילים, במקביל לשלושת הקירות, כמקובל בבתי הכנסת הגליליים. על העמוד הדרומי בטור המזרחי חקוקה כתובת הקדשה בארמית: "יוסה בר נחום עבד האדן תאה לה ברכתה" (תרגום: יוסה בן נחום שעשה זה העמוד, תהיה לו לברכה). ככל הנראה זוהי כתובת הקדשה שבאה לייחס את העמוד לתורם.
בית הכנסת בגוש חלב שונה במעט מרב בתי הכנסת הגלילים אולי זה משום שבשתי הפעמים שבית הכנסת נחפר נלקחו חלק מהאבנים. בנין בית הכנסת נבנה ככל הנראה בסוף המאה השלישית, כיוונו צפון – דרום, ובמרכזו אולם תפילה שאורכו כמעט 14 מטר ורוחבו כמעט 11 מטר, משלושת צדדיו יש מרחבים צרים וארוכים. בין המרחב המערבי לבין האולם יש פתח. במרחב זה נמצא כד חרס ובתוכו מטמון שהכיל 1943 מטבעות מהמאה הרביעית והחמישית לספירה רובם מטבעות צוריים. הפתח עשוי ממזוזות מגולפות גדולות, שעליהן מונח משקוף יוצא דופן. בצדו החיצוני הפונה לכיוון דרום יש גילוף של "קשקשים". בחלק התחתון, מעל לראשי האנשים הנכנסים יש תבליט גבוה ויפה של נשר שעטרה את הפתח.
בשלב השני של בניין שחודש במאה ברביעית לספירה נבנתה בימה קטנה על הבימה הנזכרת. הבניין נהרס או נפגע בשנת 551.
ייתכן שאין קשר בין גוש חלב שעל ההר (שמאוחר יותר הפך לגוש חלב) לבין יישוב זה שנבנה צמוד לנחל, שכן הבדלי הגובה ביניהם גדולים, ואין ביניהם בינוי רצוף. היישוב הקרוב לנחל נהנה ממעיין קטן, שנובע מצפון מערב לו. ייתכן שהמקום היה ישוב-בת של היישוב גוש חלב והפך ליישוב עצמאי.
בית קברות
במדרון המערבי של הכפר נחשף בשנת תשל"ג (1973) בית קבורה, בנוי היטב, כאשר אבניו תואמים זה את זה. הוא מצוי בדרום חצר, אשר ממנו מסתעפים פתחים למערות קבורה. מן החצר המרוצפת באים אל אולם כניסה מקומר, וליד קירותיו בנויים ספסלי אבן. הדלת מאבן למערת הקבורה מצוי במקומו ויש בו מקום לידית מברזל ומקום לבריח. למערה כיפה מקומרת וחצובים בה עשרה כוכי-קבורה - חמישה בכל צד. על קירותיה חרותות שושנות וכן עיגולים וקווים אשר משמעותם אינה ברורה לחופרים. על הרצפה נמצאו נרות חרס ובקבוק זכוכית.
מעל אולם הכניסה מצוי חדר ללא גג ובו ארון קבורה סרקופג כפול. בארון נמצאו 15 שלדים, תכשיטים וכלים עתיקים מזכוכית, זהב וברונזה. הסגנון האדריכלי הוא מהמאות ה-2 וה-3. זמן המנחות שנמצאו - המאה ה-4.
ירי בצלחות חרס
ירי בצלחות חרס, המוכר גם כירי ביוני חרס (כיוון שהצלחות דימו במקורן יונים) הוא תחום ירי ספורטיבי הכולל מספר ענפים, חלקם אולימפיים, ותכליתו ירי במטרות מעופפות באמצעות רובה ציד.
במרבית המקרים כשמדברים על ירי בצלחות חרס, הכוונה היא לענף הסקיט, הנפוץ ביותר ואשר אחד מסגנונותיו מהווה מקצוע אולימפי. גם מקצועות הטראפ והדאבל-טראפ הם ענפים אולימפיים.
NQC
NQC (ראשי תיבות של Not Quite C) היא שפת תכנות, API ומהדר לערכת הרובוטיקה Mindstorms של חברת לגו. שפה זאת מתבססת בעיקר על שפת C אבל כוללת הגבלות מסוימות, כגון המספר המקסימלי של שגרות ומשתנים שמותרים, על פי גרסת הקושחה שקיימת בערכה. השפה פותחה על ידי דייוויד באום.
סביבת פיתוח משולבת עבור NQC קיימות למגוון פלטפורמות שכוללות את Microsoft Windows ,Mac OS X ,לינוקס ,BeOS ו-DOS.
האחים חנקין
האחים יבגניי (14 בדצמבר 1900 - 3 בינואר 1938) ויעקב (2 בדצמבר 1903 - 13 בדצמבר 1941) ממשפחת חֶנְקִין היו צלמים חובבים יהודים סובייטיים, שהתפרסמו בצילום יומיומי של חיי הערים לנינגרד בברית המועצות וברלין בגרמניה בין שתי מלחמות העולם. הם היו בני דודים של קיריל חנקין.
NQC
תוכנית דוגמה פשוטה בשפת NQC
task main // main program { SetPower(OUT_A,OUT_FULL); // set power of motor A to 100% power OnFor(OUT_A, 200); // let the motor run for 2 seconds, then turn it off }
האחים חנקין
קורות חיים
האחים נולדו ברוסטוב על דון במשפחתם של אלכסנדר חנקין ואנה (שם נעורים: ארברג).
יבגני חנקין אחרי מהפכת אוקטובר היגר מברית המועצות ב-1926 והתגורר בברלין עד 1936 שם עבד כמוזיקאי שניגן על טרמין. לאחר מכן חזר לברית המועצות, נעצר על ידי נ.ק.וו.ד., נשפט והוצא להורג כ"מרגל גרמני". קבור בבית הקברות לבאשובו.
NQC
תוכנית דוגמה פשוטה בשפת NQC
מנוע A ינוע במשך 2 שניות ואחר כך יפסיק.
ג'ירו דל'אמיליה
ג'ירו דל'אמיליה (באיטלקית: Giro dell'Emilia) הוא מרוץ אופניים חד-יומי שמתקיים באיטליה מאז 1909, במחוז אמיליה-רומאניה. המרוץ הוא בדרג Pro.1 ב-UCI ProSeries.
NQC
חוקיות בטורניר
NQC אינה חוקית בשום טורניר המאושר על ידי FIRST. מספר קבוצות התלוננו על כך, עד כה ללא הצלחה.
האחים חנקין
קורות חיים
יעקב חנקין עבר ללנינגרד, שם עבד ככלכלן היה נשוי לפרידה ונולדה להם בת גלינה. ב-1941 התגייס כמתנדב לחזית לנינגרד, שם נפצע תוך זמן קצר ונפטר מפצעיו בבית חולים שדה. הוא נקבר בקבר אחים בבית הקברות פונדולובסקויה.
האחים הם אחייניהם של ולדימיר חנקין וויקטור חנקין, שניהם שחקנים ידועים בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 ובני דודים לקיריל חנקין, סופר ועיתונאי ברדיו אירופה החופשית
ג'ירו דל'אמיליה
היסטוריה
המרוץ נוסד בשנת 1909, אז ניצח בו אברארדו פאווסי האיטלקי. המנצח הראשון שלא היה איטלקי שניצח במרוץ הגיע 63 שנים מאוחר יותר, כשאדי מרקס ניצח במרוץ ב-1972.
האחים חנקין
האוסף
אוסף התמונות של האחים כולל כ-7,500 צילומי נגטיב. הצילומים כוללים חיי יום יום בשתי הערים: לנינגרד וברלין. הוא נשמר עד לא מזמן אצל קרוביו של יעקב חנקין. רק בשנת 2016, היורשים פתחו את הארגזים וגילו את האוסף.
ג'ירו דל'אמיליה
היסטוריה
החל מ-2005 המרוץ הוא בסבב 1.HC, מ-2020 - עם החלפת סבב ה-HC בסבב ה-UCI ProSeries, המרוץ הוא חלק מהסבב הזה.
המרוץ מאופיין בכך שהוא מתאים למטפסים ולפנצ'רים, הוא מתקיים כמה ימים לפני הג'ירו די לומברדיה וחלק משבוע המרוצים באיטליה בסוף העונה שמוביל אל הג'ירו די לומברדיה.
האחים חנקין
האוסף
בשנת 2017 האוסף הוצג לציבור לראשונה בתערוכה שנערכה בארמיטאז'. בשנת 2019 החלה תערוכה נוספת במילאנו.
פסיכופתיה
פְּסִיכוֹפַּתְיָה היא מונח בפסיכיאטריה, בפסיכולוגיה ובקרימינולוגיה להפרעת אישיות, שמאפייניה העיקריים הם דפוס נרחב ומתמשך של התנהגות אנטי-חברתית, היעדר אמפתיה, היעדר הרגשת אשמה או חרטה, תכונות אופי נועזות, חסרות עכבות ואגואיסטיות. התווית "פסיכופת" בדרך כלל מתלווה לסטיגמות ולהשלכות רבות הקשורות לחומרת הענישה על מעשים פליליים, טיפול רפואי וכן הלאה. לכן, בשנים האחרונות נעשו מאמצים על מנת להבהיר את משמעות המונח. אף על פי שאף ארגון פסיכיאטרי או פסיכולוגי לא אישר את האבחנה שכותרתה היא "פסיכופתיה", נעשה שימוש נרחב בהערכות של מאפיינים פסיכופתיים במסגרות פורנזיות ומשפטיות שונות בתהליכי הערכת מסוכנות, ובמדינות מסוימות להערכה עלולה להיות השלכות חמורות על האינדיבידואל המאובחן, ואף להוביל לעונש מוות (במקרה של העמדה לדין בגין רצח או פשע חמור אחר). חקר הפסיכופתיה הוא תחום מחקר פעיל, והמונח נמצא גם בשימוש בקרב הציבור הרחב, בפסיכולוגיה פופולרית, בעיתונאות, ובעבודות בדיוניות. המונח הוא נפוץ ולעיתים קרובות משמש כקללה פסיכולוגית בצירוף עם מילים כמו "משוגע", "מטורף" ו"חולה נפש" אבל עם הקשר מוסרי של רוע ומסוכנות, ולעיתים קרובות אנשים אינם מבחינים בין אלו עם פסיכוזה לבין אלו עם פסיכופתיה.
על פי מדריכי אבחנות פסיכיאטריות רשמיים המונח מקביל להפרעת אישיות אנטיסוציאלית עם זאת פסיכופתיה נבדלת מהפרעה זאת בכמה מישורים. ההבדל הראשון מתבטא כבר באופי האבחון. אבחון של הפרעת אישיות אנטיסוציאלית יהיה התנהגותי בעיקרו, דהיינו מתמקד בהתנהגות הנבדק, בעוד אבחון של פסיכופתיה הוא אישיותי בעיקרו. הפרעת האישיות האנטיסוציאלית מאובחנת באמצעות הכלי האבחוני של האיגוד הפסיכיאטרי האמריקאי – DSM. אבחון זה מתבסס על דפוסי התנהגות, ולא על תכונות אישיותיות. דפוסי ההתנהגות הנבחנים בהקשר של הפרעת אישיות אנטיסוציאלית כוללים, בין היתר, התנהגות עבריינית, שקרנות חוזרת ונשנית, תוקפנות, הפרת התחייבויות, מעבר תכוף מעבודה אחת לאחרת וכדומה, אשר מופיעים כבר בתקופת הנעורים. על אבחון זה נמתחה ביקורת רבה בגין היותו סינונימי במידה רבה לעבריינות. מחקרים מראים כי אבחון של הפרעת אישיות אנטיסוציאלית תקף פחות מאבחון של פסיכופתיה באמצעות רשימת הפסיכופתיה של רוברט ד' הייר. האבחון ברשימת הפסיכופתיה של הייר מגדיר אישיות בעלת מרכיבים רגשיים, בין-אישיים, התנהגותיים, ואורח חיים מובחנים, אשר נבדלים באופן ברור מסממנים של הפרעת אישיות אנטיסוציאלית.