cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דוז'ד (ערוץ)
היסטוריה
באוגוסט 2021 הערוץ הוצא אל מחוץ לחוק ברוסיה. במרץ 2022, בעקבות שידור ביקורתי נגד הפלישה הרוסית באוקראינה, עובדי הערוץ היו נתונים להגבלות קשות מצד הרשויות במדינה ועובדיו החליטו על הפסקת השידורים.
לבקשת משרד התובע הכללי של רוסיה ב-1 במרץ 2022, הרגולטור ברוסיה הגביל את הגישה למשאבי המידע של הערוץ. זמן קצר לאחר מכן האתר נחסם. ב-2 במרץ 2022 עזבו חלק מעובדי הערוץ, כולל העורך הראשי, את רוסיה עקב איומים נגדם. יו"ר המועצה הנשיאותית לפיתוח חברה אזרחית וזכויות אדם, ולרי פאדייב, הסביר את ההחלטה בכך שבוצע שידור נאומים של מתנגדי הלחימה באוקראינה.
ב-3 במרץ 2022 הודיעה מנכ"לית הערוץ נטליה סינדייבה כי צוות הערוץ החליט להשעות זמנית את פעילות הערוץ. לפני שחברי צוות הערוץ עזבו את האולפן במהדורה האחרונה הם קראו "די למלחמה".
ב-6 ביוני 2022, הופצה הודעה בתקשורת שחברת TV RAIN קיבלה רישיון שידור ממועצת המדיה האלקטרונית של לטביה שחל החל מ-9 ביוני, זאת לצד איסור על שידורי הערוצים הפדרליים הרוסים במדינה. באותו היום העורך הראשי טיחון דזיאדקו אישר את הידיעה, והודיע למעשה על חידוש שידורי הערוץ, אך אמר שנדרשת עבודה רבה עד שהערוץ יתחיל לשדר, ושהוא עדיין לא יתחיל את שידוריו ב-9 ביוני. אולפני הערוץ המחודש יהיו בלטביה, הולנד, צרפת וגיאורגיה.
יחסי הממלכה המאוחדת–סלובקיה
יחסי הממלכה המאוחדת–סלובקיה הם יחסי החוץ בין סלובקיה לבין הממלכה המאוחדת. שתי המדינות הן חברות נאט"ו.
היסטוריה
בשנת 1993 פורקה צ'כוסלובקיה לצ'כיה וסלובקיה, ועד מהרה כוננה בריטניה יחסים דיפלומטיים עם סלובקיה. בשנת 2003 הצטרפה סלובקיה לאיחוד האירופי, ובשנת 2004 הצטרפה גם לנאט"ו. שתי המדינות אשררו הסכם שירותי אוויר בשנת 2004.
יחסים דיפלומטיים
סלובקיה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, ו-3 קונסוליות בבלפסט, קארדיף, וגלאזגו. מאידך, בריטניה מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלאבה בלבד.
פרנצ'סקו אייץ
פרנצ'סקו אַייֶץ (באיטלקית: Francesco Hayez, כתיב פונטי: ˈaːjets, 10 בפברואר 1791 – 21 בדצמבר 1882) היה צייר איטלקי, האמן הראשון במעלה של הרומנטיציזם במילאנו של אמצע המאה ה-19. אייץ עשה לו שם בציוריו ההיסטוריים המפוארים, האלגוריות הפוליטיות שלו ודיוקנאותיו יוצאי הדופן באיכותם.
ביוגרפיה
פרנצ'סקו אייץ האריך ימים והיה צייר פורה. בין ציוריו רבים הנושאים ההיסטוריים, שהיו לרוחם הפטריוטית של נותני חסותו. אחרים משקפים את נטייתו לסגנון נאו-קלאסי בנושאים נשגבים, אם מכתבי הקודש ואם מן הספרות הקלאסית. כמו כן, צייר סצינות מתוך הצגות תיאטרון בתקופתו. לעומת זאת, במכלול ציוריו בולטות בהיעדרן מחיצות-נוי לקישוט מזבח כנסייה. עם זאת, אחרי שכיבושי נפוליאון חיללו כנסיות ומנזרים רבים בצפון איטליה, לא חסרו בחבל ארץ זה יצירות אמנות דתיות, שהועברו למוזיאונים או רוכזו במוסדות הדת הפעילים ששרדו לפליטה. היסטוריון האמנות קוראדו ריצ'י מתאר את אייץ כצייר שהחל את דרכו כ"קלאסיציסט" אך התפתח לסגנון של "מהומה רגשית".
קובט מערב
קובט-מערב הוא מחוז ברפובליקה של קונגו, במערב המדינה. גובל במחוזות קובט וסאנגה ובמדינת גבון. בירת המחוז היא הכפר אוואו.
קובט מערב היה מקורן של כמה מהתפרצויותיו של נגיף האבולה.
מלון הנסיכה אילת
מלון הנסיכה אילת הוא בית מלון, הממוקם בחלקה הדרומי של העיר אילת סמוך למעבר הגבול טאבה. המלון כלל 419 חדרים שמתוכם 64 חדרי סוויטות. בנובמבר 2015, המלון נסגר עקב חובות, נמכר לחברת נצבא ומאז עומד נטוש.
היסטוריה
יזם המלון אלכסנדר טסלר, איש עסקים יהודי-גרמני, רכש את הקרקע שעליה הוקם המלון בשנת 1986. הרעיון להקמת המלון עלה סמוך לפינוי מלון "אביה סונסטה" (שהפך למלון טאבה וכפר נלסון) בטאבה, הממוקם כ-500 מטר מדרום למלון הנסיכה והיה בין המלונות הגדולים והמפוארים בישראל. המטרה הייתה להקים מלון מפואר בצידו הישראלי של הגבול שיהווה תחליף למלון שעבר לרשות מצרים. האישור להקמת המלון התקבל בסוף שנת 1988 ובניית המלון החלה ב-1989. בעת הקמתו נחתם הסכם ניהול עם רשת המלונות הבינלאומית, אך לבסוף החליט טסלר לנהל את המלון בעצמו, באמצעות חברה שהקים בשם "לקסן ישראל". טסלר אף תכנן להקים מלון נוסף בשם הנסיכה בתל אביב. המלון נחנך ב-1992 והיה המלון הגדול באילת בעת פתיחתו. המלון דורג כחמישה כוכבים דה-לוקס, ובשנים הראשונות לאחר פתיחתו זכה להצלחה רבה. בין 60% ל-70% מאורחי המלון היו תיירים, בעיקר מאירופה ומדינות ברית המועצות לשעבר, שהגיעו לרוב בקבוצות מאורגנות בטיסות ישירות לאילת. בשנת 1999 אף דורג ברשימת 10 המלונות המשתלמים בעולם שפרסם ירחון תיירות בארצות הברית.
האינתיפאדה השנייה והבנייה והפיתוח של מלונות מפוארים במצרים לאורך חופי סיני פגעו בפעילות המלון. טסלר השיק מספר יוזמת לשיפור האטרקטיביות של המלון, בין השאר ביקש אישור להקים קזינו במלון, ותכנן להקים פארק גולף מצפון לאילת. בהמשך ביקש להקים צמוד למלון כפר נופש ובו 90 יחידות דיור. במרץ 2011 ביקש בנק לאומי מבית המשפט המחוזי בתל אביב למנות כונס נכסים למלון, בשל חוב בסך 190 מיליון שקל של החברה המפעילה, לקסן ישראל. החוב היה בעיקרו עבור רכישת מגרש להקמת מלון הנסיכה בתל אביב, שלא יצא לפועל. שבוע אחר כך הגיע המלון להסדר עם הבנק והוא המשיך לפעול.
במאי 2011, חתמה רשת ישרוטל על הסכם לשכירה ולניהול המלון עם חברת "לקסן ישראל". בשלב הראשון תכננה ישרוטל להשקיע כ-25 מיליון שקל בשיפוץ ושדרוג המלון. שנה אחרי חתימת ההסכם, הודיע הממונה על ההגבלים העסקיים דיויד גילה שהעסקה הייתה דרוש את אישורו ושהוא מתנגד לה, מאחר שרשת "ישרוטל" מפעילה כבר 9 בתי מלון באילת, הדבר יפגע בתחרות. התנגדות לעסקה גרמה לסכנת סגירה, לאחר שהמלון נקלע בשלב זה לחובות כבדים. כדי לא לפגוע ברצף הניהול של המלון, הממונה על ההגבלים העסקיים העניק ארכה עד סוף 2015 למציאת פתרון, שעיקרו מכירתו לגורמים אחרים. בינתיים רשת "ישרוטל" המשיכה לנהל אותו. אך במאי 2015 ביקש בנק הפועלים למנות למלון כונס נכסים. במקביל הודיע רשת "ישרוטל" שהיא מפסיקה את ניהול המלון ומפטרת את כל העובדים.
באוקטובר 2015, רכשה חברת "נצבא" כ-60% ממניות המלון. משפחת טסלר נותרה עם 40% בלבד. אך סוכם בין שני הגורמים כי אם משפחת טסלר לא תשלם את חלקה היחסי בהלוואה שהעניקה נצבא לחברה, החברה קיבלה אופציה לרכישת 40% הנותרים שבידי המשפחה תמורת סכום של כ-35 מיליון שקלים. נצבא גם סיכמה עם משפחת טסלר, כי היא תשלם את כל חובותיו של המלון שמגיעים לסך 220 מיליון שקלים. ותשפץ אותו בעלות של 25 מיליון שקלים.
בדצמבר 2016, תבעה חברת "לקסן ישראל" את רשת מלונות ישרוטל ובנק הפועלים בסכום של 200 מיליון שקלים בטענה כי התנהלותם בנוגע למלון הביאו לקריסת המלון וגרמה לו נזקים כלכליים. לטענתה, כ-135 מיליון שקלים מהתביעה הם עקב אובדן שויי המלון בזמן המכירה. וכ-50 מיליון שקלים נוספים על העמלות והריביות שגבה בנק הפועלים. סכום נוסף של כ-18 מיליון שקלים נתבע עקב השתתפות בהוצאות, דמי ניהול נמוכים וקיזוזים מיותרים.
בשנת 2018, הודיע חברת נצבא, כי המלון יפתח מחדש לאחר שיפוץ שיכלול את הרחבתו ל-500 חדרים והוספת 90 סוויטות. באפריל 2018, החל השיפוץ, ופועלי הבנייה התגוררו בו בזמן העבודות.
ב-2018 חתמה חברת "נצבא" על הסכם לפיו חברת ניהול המלונות הטורקית Swandor תנהל את המלון המחודש לתקופה של 10 שנים.
באוגוסט 2022, דחה בית המשפט המחוזי בתל אביב את תביעתו של בעל המלון לשעבר אלכסנדר טסלר, נגד ישרוטל ובנק הפועלים, על כך שגרמו לקריסתו הכלכלית.
דרומי (פירושונים)
{{פירושונים|
אישים ששמם דרומי:
ראו גם
}}
סופראימפוזיציה
סוּפֶּרְאִימְפּוֹזִיצְיָה (באנגלית: Superimposition; או חפיפה) היא הצבה של תמונה או קטע וידאו אחד על גבי השני כך שהם יופיעו יחד בו-זמנית. טכניקה זו משמשת בגרפיקה, בקולנוע ובטלוויזיה כאמצעי לשלב כותרות בסרט ולהוספת אפקטים מורכבים ומונטאז'ים.
בחלק מהמקרים נעשה הדבר על מנת להסתיר חלק מהמידע; כך בצילום, דמות מסוימת יכולה להסתיר חלק מדמות אחרת. כמו כן, הטכניקה משמשת בקרטוגרפיה כאמצעי לחבר בין קווי רשת, קווי מתאר ותכונות אחרות של מיפוי מעל לתצלומי אוויר.
בקולנוע, סופראימפוזיה היא מצב שבו מופיעים לפחות שני שוטים בו-זמנית – זאת, באמצעות חשיפה של יותר מתמונה אחת על רצועת הסרט, כשהתוצאה היא השהיה ארוכה של אפקט הדיזולב (הַשְׁלָבָה) – מעבר הדרגתי בין שוטים, כך שבזמן שהשוט הראשון מסתיים, הוא נעלם בהדרגה, ובה בעת מתחיל השוט השני. מטרת ההשהיה של נקודת ההתמזגות היא לייצר קשר חזק בין אלמנטים מבודדים לכאורה.
סופראימפוזיציה של שתי שכבות שקופות בחלקן בעלות דפוסי קווים או רשת המונחות בזווית אחת על השנייה, יכולה ליצור קווים היוצרים דפוסים או תבניות צורה חדשות המעבירות תחושה של תנועה, כאשר הזזה של שכבה אחת מייצרת תחושה של דפוס תנועה חדש. בדומה לקווים, כאשר שתי השכבות הזהות מורכבות מנקודות אטומות הממוקמות באקראי, הזזה או סיבוב קל של אחת מהן תיצור דפוסים חדשים ותחושת תנועה.
הייסקיי
הייסקיי (במולדובנית: HiSky) היא חברת תעופה מולדובנית-רומנית שבסיסה הראשי בקישינב, מולדובה. הבסיסים העיקריים של חברת התעופה הם נמל התעופה הבינלאומי של קישינב ונמל התעופה הבינלאומי הנרי קואנדה ובסיס משני בנמל התעופה הבין-לאומי קלוז' נאפוקה.
תולדות החברה
החברה הוקמה בקישינב בשנת 2020 על ידי יוליאן סקורפן ומספר טייסים שפרשו מאייר מולדובה.
בפברואר 2020, מסרו רשויות התעופה במולדובה כי הייסקיי לא השיגה תעודת מפעיל אווירי עקב אי-סדרים שנמצאו במהלך תהליך ההסמכה, וכי נפתחה חקירה. אחת הבעיות שצוינו היא שקוברקס טראנס, חברת התעופה שהייתה אמורה להפעיל מטוסי איירבוס A320 מטעם הייסקיי, טרם החזיקה בצי שלה סוג מטוס זה.
לפי רשות התעופה האזרחית של מולדובה, נכון ל-12 במאי 2020, להייסקיי עדיין לא היה רישיון לפעילות מסחרית כשבמקביל הציעה החברה באתר האינטרנט שלה כרטיסים לטיסות מקישינב. לאחר מכן הצהירה חברת התעופה על תוכניותיה להשיק טיסות ביולי עם שניים ממטוסי איירבוס A320 אותם חכרה מחברת אייר ליס קופריישן.
הייסקיי נאלצה לדחות את השקת הטיסות מספר פעמים כתוצאה ממגפת הקורונה, וב-18 בספטמבר 2020, אף הסירה את רשימת היעדים.
טרומס ופינמרק
טרומס ופינמרק הוא מחוז בצפון נורווגיה שהוקם ב-1 בינואר 2020 כתוצאה ממיזוג מחוזות פינמרק וטרומס בתוספת עיריית צ'לדסונד ממחוז נורדלנד. זהו המחוז הגדול ביותר לפי שטח בנורווגיה, המקיף כ-75,000 קמ"ר.
הייסקיי
תולדות החברה
ב-11 בדצמבר 2020 השיגה חברת התעופה את תעודת המפעיל שלה ברומניה וב-19 בפברואר 2021 השיגה חברת התעופה את תעודת המפעיל שלה במולדובה.
טרומס ופינמרק
המרכז האדמיניסטרטיבי של המחוז מחולק בין שתי ערים. המשרדים הפוליטיים והמנהליים נמצאים בעיר טרומסה ומושל המחוז מתגורר בעיר ואדסו. שתי הערים מרוחקות אחת מן השנייה בכ־800 ק"מ. ב-1 בינואר 2019 מונתה אליזבת אספייקר כמושלת המחוז, לשעבר מושלת המחוז טרומס.
איחוד המחוזות לא כל כך אהוד על הציבור, במיוחד במחוז פינמרק. בפינמרק נערך משאל עם ובו התנגדו כ-87% מהמצביעים לאיחוד המחוזות, אך בית המשפט הגדול לא שינה את החלטתו לאחד את המחוז. מאז פעלו כמה מפלגות פוליטיות להפעלת האיחוד בקדנציה הפרלמנטרית הבאה. ב-15.6.2022 התקבלה החלטה בפרלמנט הנורווגי לבטל את איחוד טרומס ופינמרק. המחוזות יופרדו שוב ב-1.1.2024, כאשר מטרופולין שלסון (Tjeldsund) שכיום נמצא במחוז נורדלנד יעבור למחוז טרומס.
גאוגרפיה
טרומס ופינמרק הוא המחוז הצפוני והמזרחי ביותר בנורווגיה. לפי שטח, זהו המחוז הגדול ביותר של נורווגיה, וגם בין המחוזות הפחות מאוכלסים בנורווגיה.
הייסקיי
יעדים
לחברה קווי טיסות סדירות לצד שירותי טיסות שכר ליעדי תיירות עונתיים.
טרומס ופינמרק
גאוגרפיה
הטבע במחוז מאזורי חוף צחיחים הפונים לים בארנטס, לאזורי פיורדים מוגנים יותר ועמקי נחלים עם גלים וצמחיית עצים. כמחצית מהמחוז נמצא מעל קו העצים, וחלקים גדולים מהמחצית השנייה מכוסה ליבנה פלומה קטנה.
האזורים השופעים ביותר הם אזור אלטה ועמקי הטאנה, ובמזרח אזור השפלה בעמק פסוויק שבסור-וורנגר. עמק זה הוא בעל הצפיפות הגבוהה ביותר של דוב חום בנורווגיה, והוא המיקום היחיד במדינה עם אוכלוסיית חולדות מושק. שונר ואיילים נפוצים בחלקים גדולים של פינמרק, אך נדירים על החוף.
הייסקיי
צי המטוסים
נכון ליוני 2023 צי החברה כולל את המטוסים הבאים:
טרומס ופינמרק
גאוגרפיה
נהר הטנה, המגדיר בחלקו את הגבול עם פינלנד, נותן את מלכודת הסלמון הגדולה ביותר מכל הנהרות באירופה, ויש לו גם שיא עולמי בסלמון אטלנטי, 36 ק"ג.
הייסקיי
פעילות החברה בישראל
הייסקיי מפעילה טיסות יומיות לנמל התעופה בן-גוריון בתל אביב ובחזרה: מקישינב במולדובה, ומבוקרשט, קלוז'-נאפוקה וטימישוארה ברומניה.
טרומס ופינמרק
גאוגרפיה
אגם אלטווטן הוא האגם הגדול במחוז ושטחו הוא 79 קמ"ר.
אקלים
בטרומס טפינמרק יש קיץ קצר וקריר, אך חורפים מתונים למדי לאורך החוף בגלל הים הממוזג; במגדלור של טורסוואג בקרלסוי יש ממוצע של 24 שעות ביממה של -1 מעלות צלזיוס. הטמפרטורות בדרך כלל נמוכות מהקפאה במשך כחמישה חודשים (8 חודשים בהרים), מתחילת נובמבר ועד תחילת אפריל, אך אזורי החוף מתמתנים על ידי הים: עם יותר מ-130 שנות הקלטות מזג אוויר רשמיות, טמפרטורת החורף הקרה ביותר אי פעם שנרשמה בטרומסה היא -20.1 מעלות צלזיוס בפברואר 1985. השיא בכל הזמנים של טרומס הוא 33.5 מעלות צלזיוס שנרשם בברדופוס ב-18 ביולי 2018. ההפשרה יכולה להתרחש גם באמצע החורף. לרוב יש שלג בשפע, ומפולות שלגים אינן נדירות בחורף. עם המערביות הרווחות, באזורי השפלה ממזרח לרכסי ההרים יש פחות משקעים מאשר באזורים שממערב להרים.
בשל הקרבה לאוקיינוס נטול הקרח, החורפים מתונים בהרבה באזורי החוף (וסוערים יותר).
זוהר הקוטב
המחוז ממוקם באזור זוהר הקוטב, ובגלל האקלים היבש עם שמים בהירים תכופים, נבחרה עיריית אלטה מוקדם כמיקום לחקר תופעת האור המוזרה הזו. מסיבה זו מכונה לעיתים אלטה "עיר הזוהר הצפוני".
היסטוריה
אנשים גרים בפינמרק לפחות 10,000 שנים. גורלם של תרבויות ראשונות אלה אינו ידוע. שלוש קבוצות אתניות הן בעלות היסטוריה ארוכה בפינמרק: העם הסאמי, העם הנורווגי ועם הקוונים. מתוכם, ככל הנראה הסאמים היו האנשים הראשונים שחקרו את פינמרק.
הסאמים
הסאמים הם בני הילידים של פינמרק, אך הנורווגים חיו מאות שנים בחלקים החיצוניים של האיים, שם היוו את הרוב. העם הסמי עדיין מהווה את הרוב בחלקים הפנימיים של פינמרק, ואילו אזורי הפיורד היו מעורבים אתנית במשך זמן רב. מצב זה נכון גם לימינו.
הסאמים היו במשך שנים רבות קורבנות של מדיניות הנורווגיזציה: ניסיון של הממשלה להפוך אותם ל"נורווגים אמיתיים" ולמחוק את אורח חייהם ואת הדת הסאמית, שנדמו נחותים. כתוצאה מכך, הסאמים החיים על החוף ובפיורדים איבדו בהדרגה חלק ניכר מתרבותם ולעיתים קרובות חשו בושה במורשתם הסאמית. הסאמים בפנים היבשת הצליחו לשמר יותר מתרבותם. בשנות השבעים החלה הוראת השפה הסאמית בבתי הספר ותחושת תודעה חדשה החלה לצמוח בקרב הסאמים; כיום רובם גאים ברקע ובתרבות שלהם.
ממשל
במחוז יש גם מושל מחוז (פילקסמן) שהוא נציג המלך והממשלה של נורווגיה. אליזבת אספקר היא מושלת המחוז הנוכחית.
ברוש מצוי
ברוש מצוי (שם מדעי: Cupressus sempervirens) הוא מין הברוש הידוע ביותר בארץ ישראל והיחיד הגדל בה בר. המין נפוץ בכל מזרח הים התיכון מצפון לוב, דרום יוון (כרתים וקורפו), דרום טורקיה, קפריסין, מערב סוריה ולבנון ויש גם אוכלוסייה קטנה באיראן.
טרומס ופינמרק
ממשל
במחוז טרומס ופינמרק יש בסך הכל 39 נפות.
ברוש מצוי
תיאור
העלווה היא דמוית קשקשים, אורכה 2–5 מ"מ וצבעה ירוק כהה. האצטרובלים עגולים, 25-40 מ"מ קוטרם עם 10–14 קשקשים המכסים את הזרעים, האצטרובלים מבשילים 20–24 חודשים לאחר ההפריה, בתחילה צבעם ירוק ולאחר מכן הופך צבעם לאפור-חום.
העץ יכול לחיות שנים רבות, וידועים פריטים בעולם שהם בני למעלה מ-1000 שנה.
לברוש המצוי שני זנים בעלי צורות שונות:
זן הבר מגדל נוף פרוע ומסועף, והטיפוס החרוטי הצר איננו אלא זן תרבותי.
בארץ שרדו, כנראה, רק שתי אוכלוסיות בר - האחת במרומי החרמון במורדות הפונים לאגן דמשק והשנייה במורדות נחל בצת שם נמצא פרט יחיד.נכון להיום זהו הברוש בר היחידי הידוע ששרד בגליל ובישראל כולה. לצד העץ נמצא גזע ערער כרות בן 689 שנה.
אזור ידוע אשר נחשב ליפה ביותר, בו מצויה אוכלוסיית בר של ברושים הוא האזור ההררי של האי כרתים.
ככלל, הברוש נוטה להיות עץ יחסית צר וקטן בהיקפו. בפארק אלונה ליד הר חורשן ישנו עץ ברוש גדול ועבה במיוחד, וככל הנראה מדובר בברוש העבה ביותר בישראל.
ה"ברוש" במקרא
במקרא מופיע עץ בשם "ברוש", שאף השתמשו בו בבניין מקדש שלמה, אך לדעת רוב החוקרים אין זה ה-Cupressus. לדעת עמנואל לב מדובר ב-Juniperus (ערער). לדעת אהרון אהרונסון מדובר ב-Juniperus drupacea (ערער גלעיני), ולדעת מנחם זהרי מדובר ב-Juniperus excelsa (ערער ברושי).
לדעת יהודה פליקס, הברוש המצוי נקרא במקרא בשם תאשור.
לפי התלמוד, העץ הנקרא במקרא בשם ברוש, וכן העץ הנקרא תאשור, נכללים בתוך עשרה מיני הארזים, כלומר עצי סרק שהאדם מחשיב רבות את השימוש בענפיהם או גזעיהם, כארז.
בתרבות
מאז העת העתיקה היה הברוש סמל לאבלות והוא העץ העיקרי הניטע, עד ימינו, בבתי קברות הן בעולם המוסלמי והן באירופה. כך, למשל, מקושר הברוש לקבורה בשורה בשיר אנחנו לא צריכים שכתב אבי קורן. דוגמה נוספת היא השורה: "עם שחר הבאנו אותו מן הקרב. הברוש צמרתו אט הרכין". מתוך השיר "דודו" של חיים חפר. הברוש נקשר למוות משום שאינו מתאושש היטב מכריתה. באתונה היו ענפי ברוש מוצבים בבתי אבלים וברומא היו מקשטים בהם פסלים של פלוטו אל השאול. אובידיוס תיעד במטמורפוזות את המיתוס של קיפריסוס שהפך לעץ ברוש כשביקש להתאבל לנצח על שהרג בטעות את צבי טיפוחיו.
איירבוס A340
איירבוס A340 מתוצרת תאגיד איירבוס הוא מטוס נוסעים רחב גוף לטווחי טיסה ארוכים במיוחד, אשר מיועד בדגמיו המאוחרים לשאת יותר מ-380 נוסעים למרחקים של יותר מ-15,000 ק"מ.
המטוס יוצר וטס לראשונה בשנת 1991, ובטיסת ההדגמה שלו טס ישירות מהעיר טולוז בצרפת, שם נמצא מטה חברת איירבוס, עד חציו השני של העולם: העיר אוקלנד שבניו זילנד.
למטוס מאפיין ייחודי בחלק מהדגמים בתא הנוסעים. מהקבינה יורדות מדרגות אל חלל בקומת תא המטען בו ממוקמים מספר תאי שירותים. מאפיין זה מאפשר מספר גדול יותר של מושבים במחלקת התיירים ומשפר את השירות לנוסע.
עד כה התרסק מטוס A340 אחד בלבד, בטורונטו שבקנדה, בתאונה ללא נפגעים. המטוס נחת בעת סופה וחרג מהמסלול.
A340-200
A340-200 הוא הדגם הראשון והבסיסי של המטוס. דגם זה יכול לשאת 261 נוסעים לטווח של 13,800 ק"מ, או 240 נוסעים לטווח של 15,000 ק"מ. גרסה זו היא הקצרה בסדרת מטוסי A340, ומוטת הכנפיים גדולה יותר מאורך המטוס. דגם זה משמש לטיסות דלות בנוסעים וארוכות טווח, המתחרה של בואינג למטוס זה היא 767-400ER. סה"כ נבנו 75 מטוסים מדגם זה.
בטיסת הדגמה קבע מטוס מדגם זה שיא עולמי למטוס בעל ארבעה מנועים, כשטס בשנת 1994 בטיסה ישירה מפריז לאוקלנד, כ-19,000 ק"מ.
גרסה אחת של מטוס זה הוזמנה על ידי סולטאן ברוניי, חסנאל בלקיה. גרסה זו דומה ל-A340-300E, אולם הטווח המקסימלי הוא 15,000 ק"מ כמו ה-A340-200, ומכונה A340-8000. מטוס זה נמסר לסולטאן ברוניי בנובמבר 1998, אולם הוא מעולם לא נכנס לשירות אצל הלקוח המקורי. בפברואר 2007 נרכש המטוס על ידי חברת התעופה הסעודית סעודי ערביין איירליינס, ומשמש לטיסות VIP.
בעקבות פיתוח גרסת ה-8000 שופרו שאר מטוסי ה-A340-200, והם כונו 200s. בסה"כ יוצרו 28 מטוסי A340-200, כיום מפעילות את המטוס סאות' אפריקן איירווייז, רויאל ג'ורדניאן, איג'יפטאייר, אארולינאס ארחנטינס, וקונביאסה.
A340-300
A340-300 היא הגרסה השנייה למטוס, טסה לראשונה ב-25 באוקטובר 1991, ונכנסה לשירות בחברות התעופה אייר פראנס ולופטהנזה במרץ 1993. גרסה זו מסוגלת לשאת 295 נוסעים בשלוש מחלקות למרחק של 12,400 ק"מ. הדגם המתחרה של בואינג הוא 777-200ER, הדגם המחליף יהיה האיירבוס A350-900. בדגם זה הוגדלו אורך המטוס ומשקל ההמראה המרבי, אך הוקטן טווח הטיסה. בסה"כ נבנו 53 מטוסים מדגם זה. למטוס זה ולA330-300 יש את אותו גוף.
A340-300E
A340-300E מכונה גם A340-300X, מופעל על ידי מנועי CFM56-5C4 משופרים. המטוס הראשון מדגם זה נמסר לסינגפור איירליינס באפריל 1996, המפעילה הגדולה של דגם זה היא לופטהנזה (26 מטוסים). שני מטוסים מדגם זה נרכשו על ידי הלופטוואפה, ומשמשים כמטוסי VIP עבור נשיא גרמניה, וממשלת גרמניה.
A340-300 Enhanced הדגם המשופר של המטוס, מצויד במערכת טוס-על-חוט, ובמערכות אוויוניקה משופרות. הראשון מדגם זה נמסר לסאות' אפריקן איירווייז בשנת 2003. בסה"כ נבנו 149 מטוסים מדגם זה.
A340-500
A340-500 הוא הדגם לטיסות בעלות טווח ארוך במיוחד - המטוס מסוגל להטיס 313 נוסעים למרחק של 16,060 ק"מ. מטוס זה היה המטוס בעל הטווח הארוך בעולם עד כניסתו לשירות של הדגם המתחרה של בואינג - 777-200LR - בפברואר 2006. המטוס טס לראשונה ב-11 בפברואר 2002, ונכנס לשירות ב-3 בדצמבר באותה השנה בחברת אמירטס.
A340-500HGW
A340-500HGW טס לראשונה ב-13 באוקטובר 2006, ונמסר ב-11 באפריל 2007 לחברת התעופה תאי. בגרסה זו הוגדלה קיבולת הדלק ב-7,190 ליטר, וטווח הטיסה ב-940 ק"מ.
שלושה מטוסים מדגם זה הוזמנו בחברת התעופה ההודית קינגפישר איירליינס, קינגפישר התכוונה להפעיל באמצעותם טיסות ישירות מהודו לצפון אמריקה, אולם בשל המיתון העולמי נמכרו מטוסים אלו לחברה הניגרית אריק אייר.
A340-600
A340-600 הוא הדגם המתחרה של הבואינג 747, המטוס מסוגל לשאת 379 נוסעים בשלוש מחלקות לטווח של 13,900 ק"מ. המטוס מספק קיבולת נוסעים דומה ל-747, אך בשונה ממנו ל-A340-600 נפח מטען גדול יותר ב-25%. דגם זה טס לראשונה ב-23 באפריל 2001, ונכנס לשירות באוגוסט 2002 בחברת התעופה וירג'ין אטלנטיק. המקבילה של בואינג לדגם זה היא ה-777-300ER, והמחליפה של איירבוס הוא הA350-1000 שגם מתחרה בבואינג 777-300ER.
ה-A340-600 ארוך ב-12 מטר מהדגם הבסיסי, 4 מטר מבואינג 400–747, ו-2.3 מהאיירבוס A380. עד לטיסתו הראשונה של הבואינג 8–747 בפברואר 2010, החזיק מטוס זה בתואר המטוס הארוך בעולם. מדגם זה הוסיפה איירבוס ארבעה גלגלים במרכז המטוס, על מנת להתמודד עם העלייה במשקל ההמראה המקסימלי. חידוש נוסף שנעשה בדגם זה הוא הוספת תאי שירותים בסיפון התחתון, באפריל 2007 דיווח הטיימס כי איירבוס המליצה לחברות התעופה שרכשו את המטוס, להפחית את משקל המטען ב-5 טון, כדי לפצות על עודף משקל שגורם למרכז הכובד של המטוס לנוע קדימה ובכך מקטין את מהירות השיוט.
A340-600HGW
A340-600HGW טס לראשונה ב-18 בנובמבר 2005, וקיבל את אישור הרשויות באפריל 2006. לדגם זה קיבולת דלק מוגדלת, מנועים חזקים יותר, וטווח גדול יותר. בייצורו של דגם זה נעשה שימוש בטכנולוגיות ייצור חדשות כריתוך בלייזר. לדגם זה מנועי רולס-רויס טרנט 560.
בסלון האווירי בפריז של שנת 2003, הזמינה אמירטס 18 מטוסים ובכך הייתה לחברת התעופה הראשונה שהזמינה מטוסים מדגם זה. בסופו של דבר ביטלה אמירטס את ההזמנה, והיריבה קטאר איירווייז רכשה את המטוסים.
ביארני בנדיקטסון (ראש ממשלת איסלנד ה-27)
ביארני בנדיקטסון (באיסלנדית: Bjarni Benediktsson; נולד ב-26 בינואר 1970), המכונה גם ביארני בן, הוא פוליטיקאי איסלנדי, שכיהן כשר האוצר והכלכלה של איסלנד מ-23 במאי 2013 ועד 11 בינואר 2017. לאחר מכן כיהן בתפקיד ראש ממשלת איסלנד עד לנובמבר אותה שנה. משנת 2009 הוא מכהן גם כמנהיג מפלגת העצמאות (מפלגת ימין). ראש ממשלת איסלנד בעבר, ביארני בנדיקטסון, היה אחי-סבו.
ביארני קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת איסלנד. בהמשך השלים את לימודיו בגרמניה ובארצות הברית, חזר לאיסלנד והחל לעסוק בעריכת דין. ביארני נשוי לת'ורה מרגרט בלדווינסדוטיר והוא אב לארבעה ילדים.
קריירה פוליטית
ביארני נבחר לאלת'ינגי (פרלמנט) בשנת 2003 והיה פעיל בוועדות כלכלה ומיסוי, תעשייה ויחסי חוץ. ב-29 במרץ 2009 הוא נבחר למנהיג מפלגת העצמאות בוועידתה הארצית, אחרי שזכה ב-58.1% מהקולות. ביארני החליף בתפקיד את גייר הארדה, שנאלץ לפרוש מהחיים הפוליטיים עקב מחלתו. עד בחירתו של ביארני, מפלגת העצמאות גם הודחה מהשלטון לטובת ממשלת מעבר שהורכבה על ידי השמאל.
בבחירות הכלליות שנערכו ב-25 באפריל 2009, מפלגת העצמאות בראשותו של ביארני זכתה ל-16 מושבים באלת'ינגי, תשעה פחות מאשר במושב הקודם. בבחירות הכלליות שנערכו ב-27 באפריל 2013, מפלגת העצמאות בהנהגתו הגדילה את כוחה באלנת'יני, אחרי שזכה ב-19 מושבים. ב-17 במאי נודע שבנדיקנטסון סיכם על כניסת מפלגת העצמאות לממשלה בראשותו של סיגמונדור דויד גונלאוגסון, מנהיג המפלגה הפרוגרסיבית. ביארני זכה בתפקיד שר האוצר והכלכלה בממשלה החדשה.
שערוריות
ב-2015 נחשף שביארני נרשם באתר ההיכרויות לאנשים נשואים, אשלי מדיסון. בתגובה לפרסום נמסר על ידו ועל ידי רעייתו ששניהם נרשמו לאתר עקב סקרנות.
ב-2016 דווח שביארני החזיק בבעלותו מניות של חברה בסיישל שהוזכרה במסמכי פנמה.
בינואר 2017 נמתחה עליו ביקורת על כך שלא חשף דוח ממשלתי בנוגע לפעולות של אזרחים איסלנדים בבנקים מעבר לים לפני הבחירות לאלת'ינגי ב-2016. ביארני הודיע בטעות לעיתונאים שהוא לא ראה את הדוח לפני הבחירות. מאוחר יותר הוא התנצל על "תיאור סדר הזמנים השגוי".
ראש ממשלה
ב-11 בינואר 2017 נבחר ביארני להיות ראש ממשלת איסלנד.
בספטמבר אותה שנה העיבה על עתידה של הממשלה ועל המשך כהונתו של ביארני העובדה ש"מפלגת העתיד הבהיר" פרשה מהקואליציה. צעדה של מפלגה זו היה על רקע הדיווחים ששרי הממשלה מטעם מפלגת העצמאות הסתירו את העובדה שאביו של ביארני, בנדיקט סוונסון, המליץ על מחיקת התיק הפלילי של הפושע הפדופילי המורשע, היילטי זיגוריון האוקסון.
שר המשפטים, זיגורדור אנדרסן, הודיע לביארני על מעורבותו של אביו במכתב ההמלצה כבר ביולי וסירב לחשוף את זהות שולח המכתב עד שאולץ לעשות כן על ידי וועדה פרלמנטרית.
ב-28 באוקטובר נערכו בחירות כלליות בהן נצחה מפלגת הירוקים-שמאל וב-30 בנובמבר הושבעה ממשלתה של יושבת הראש של מפלגה זו, קתרין יקובסדוטיר.
אייזק (נהר)
נהר אייזק (באנגלית: Isaac River) הוא נהר הזורם במרכז קווינסלנד שבאוסטרליה.
ג'ו סימס
ג'ו סימס (באנגלית: Joe Sims) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד נייג'ל קרטר בסדרת הדרמה "ברודצ'רץ'" של רשת ITV.
אייזק (נהר)
מיקום ונתיב
נהר אייזק שוכן בבקעת פיצרוי (Fitzroy basin) שמרכז קווינסלנד, שאקלימו יבש-למחצה. מקורו של הנהר נובע בסמוך למכרה הפחם מורנבה הממוקם ברכס החוצה הגדול (Great Dividing Range), זורם בכיוון דרומי-מזרחי וחוצה את הכביש המהיר פיק דונס (Peak Downs Highway) במורנבה. במהלך זרימתו בכיוון מזרח מתפצל הנהר לסדרה של אפיקי משנה קטנים, פונה דרומה פעם נוספת, חולף דרך חלקו המזרחי של היער המדינתי ג'וני ( Junee State Forest) ונשפך לבסוף אל תוך נהר מקנזי, לו הוא משמש יובל.
ג'ו סימס
ביוגרפיה
סימס נולד בבריסטול וגדל בקינגסווד. הוא למד בבית הספר סר ברנרד לוול, שם החל להתעניין במשחק בעקבות מורה שהכיר לו את להקת התיאטרון בריסטול אולד ויק. בהמשך למד סימס בפילטון קולג', באוניברסיטת מידלסקס, ובאוניברסיטת סן פרנסיסקו.
אייזק (נהר)
מיקום ונתיב
שטח אגן הניקוז של נהר אייזק הוא 22,364 קמ"ר, כאשר 474 קמ"ר מתוכם מורכב מאפיקי משנה היוצרים ביצות.
ג'ו סימס
ביוגרפיה
ב-2012 זכה סימס בפרס אופי על הופעתו במחזה "As We Forgive Them", בתפקיד לי פנטון, שהוצג בתיאטרון ארקולה שבלונדון.
אייזק (נהר)
היסטוריה
יטימארלה היא השפה אבוריג'ינית של מרכז קווינסלנד. השטח המסורתי בו דיברו האבוריג'ינים בשפה זו היה במחוז הרמה המרכזית, בשטחי רכסי ההרים של בומר וברודסאונד, בנהר פיצרוי, תחנת קילרניי והנהרות מקנזי ואייזק.
ג'ו סימס
ביוגרפיה
סימס מרבה להופיע בטלוויזיה ועל במת התיאטרון. ברדיו השתתף בסדרת התסכיתים "The Archers". בטלוויזיה הופיע בסדרות שונות בהן "אנדוור", "האב בראון", "Ultimate Force", "דוד שלו", סדרת האנימציה לילדים "Chuggington", ובסדרת הדרמה "חדר מיון" של ערוץ BBC One.
אייזק (נהר)
היסטוריה
הנהר נקרא על שמו של הפסטורליסט פרדריק נוויל אייזק על ידי החוקר הגרמני לודוויג לייכהרדט אשר הגיע לנהר במהלך מסע משלחתו ב-1845 לעבר פורט אסינגטון (באזור דרווין של ימינו). אייזק היה בעליה של תחנת גויירי שבמחוז דארלינג דונס, והיה תומך נלהב של לייכהרדט.
ג'ו סימס
ביוגרפיה
ב-2009 שיחק סימס בתפקיד סרג'נט דה גראף בסרט האינדונזי "Merah Putih", וב-2010 הופיע בסרט ההמשך "Derah Garuda".
אייזק (נהר)
היסטוריה
אזור אגן ההיקוות של הנהר מיושב בדלילות, אך מתקיימת בו פעילות כלכלית מגוונת, כגון כרייה, רעייה, חקלאות ויערנות.
ב-2016 פורסם מחקר שעסק בהשפעות שינוי האקלים על יכולת אגירת המים של הנהר. באמצעות שימוש במודלים לחיזוי, העריכו כותבי המחקר שמשטר זרימת המים של הנהר, המצוי באזור רגיש לשינויים אקלימיים, ייפגע, ויהיה נתון לתקופות של בצורת ושיטפונות בשנים הבאות, אשר יפגעו בפעילות הכלכלית באזור. על פי המחקר, תגרום העלייה בכמות הסחף שיישא הנהר אל האוקיינוס עקב התגברות אירועי השיטפונות להחמיר את בהלבנת האלמוגים שבשונית המחסום הגדולה.
ג'ו סימס
ביוגרפיה
ב-2014 דיבב סימס שתי דמויות במשחק הווידאו "Dark Souls II". עוד גילם את דמותו של וינסנט טבק, הרוצח של ג'ואנה ייטס, בסרט הדוקו-דרמה "The Lost Honour of Christopher Jefferies" של רשת ITV.
ב-2016 שיחק סימס בתפקיד גרף בסדרה "Beowulf: Return to the Shieldlands" של ITV. ב-2017 הופיע בתפקידי אורח בסדרות "הודיני ודויל", "רציחות במידסומר", "ננס אדום", ו-"Lucky Man". ב-2018 גילם את האב החורג האכזר בעיבוד לספר "Joe All Alone" מאת ג'ואנה נדין.
סימס היה מועמד לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר בתסכיתי רדיו של ה-BBC לשנת 2017, על הופעתו בדרמה "Lifelines". ב-2018 היה מועמד שוב לפרס השחקן הטוב ביותר בתסכיתי רדיו על תפקידו בדמות צ'ארלי המונד ב-"Oliver Park: The Easter Riot".
ב-2019 הופיע סימס בסרט הקולנוע "Everything I Ever Wanted To Tell My Daughter About Men" בתפקיד מודי, אמן הגרפיטי, בבימויה של טרה פיצג'רלד. באותה שנה שיחק בסדרות הטלוויזיה "בריטניה", "שייקספיר והאת'וויי", "אגאתה רייזין" ו-"Plebs". עוד ב-2019 גילם את ג'ף בסדרה "זואי ורייבן" של נטפליקס.
סיח קבב
סיח קבב (באורדו: سیخ کباب, בהינדי: सीख कबाब; באנגלית: Seekh Kabab) היא קציצה מתובלת העשויה מבשר טחון ונחשבת לנפוצה בהודו, פקיסטן, בנגלדש ואפגניסטן.
המאכל מורכב מבשר טחון, זנגביל, שום, צ'ילי ירוק, גראם מסאלה, מיץ לימון, כוסברה ועלי נענע שאותם מערבבים יחד, משפדים וצולים על מנגל או בטנדור.
נהוג להגיש את המאכל בליווי ראיטה, פרוסת בצל, לימון, צ'אטני, נאן או פאראטה.
מלבד הגרסה הבסיסית, למאכל גם גרסה טבעונית שעשויה משעועית, תפוח אדמה, כרובית ואפונה.
סצ'ליסקה נובה
תולדות היישוב
סצ'ליסקה נובה נזכרת לראשונה בשנת 1375, ובשנת 1513 הוענקו לה זכויות עיר וניתנו לה היתרים לקיום ימי שוק וירידים שנתיים. בשנת 1913 נפגעה העיירה קשות משריפה שפקדה אותה, ובשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי סצ'ליסקה נובה
יהודים ישבו בעיירה מהמחצית השנייה של המאה ה-17, ומהמאה ה-18 נודעה העיירה ברבניה, בהם רבי אורי מסטרליסק מייסד חסידות סטרליסק. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 1,597 יהודים, ובין מלחמות העולם נמנו בה 1,066 יהודים, רוב תושביה, אשר השתייכו ברובם לחסידות בלז. בשנים אלה פעלו בעיירה גם תנועות נוער ציוניות.
תחת הכיבוש הגרמני, בקיץ 1942, גורשו יהודי העיירה לבוברקה הסמוכה, וחלקו את גורל יתר יהודי המקום.
משה מיכאל פויכטונגר
משה מיכאל פויכטונגר (י"ד בסיוון ה'תרפ"ז, 14 ביוני 1927 – 17 בפברואר 2022) היה פרופסור לרפואה ומנתח ששימש ראש מחלקה במספר בתי חולים בישראל. היה מרצה בתחום הניתוח, וחיבר מאמרים מדעיים רבים. ב-2011 נבחר כיקיר באר שבע.
ביוגרפיה
נולד ב-1927 לד"ר אהרן מאיר (היינריך) והני ייטל (הנרייטה, לבית פויכטונג) במינכן, בן ראשון מבין שלושה ילדים. בשנת 1936 עלתה משפחתו לישראל.
לפני קום המדינה שירת בהגנה ובמשטרת היישובים העבריים. וכן לחם במלחמת העצמאות כחייל בצה"ל. את לימודי הרפואה שלו למד בציריך, שווייץ, והתמחה בניתוח כללי ופדיאטרי, את הדוקטורט עשה באוניברסיטה העברית שפתחה בית ספר ללימודי רפואה ב-1949, לאחר שהחל כבר את לימודיו בשווייץ.
ב-1949 התחתן בירושלים עם דינה לבנון. לזוג נולדו שתי בנות.
קריירה
בתקופות שונות לימד באוניברסיטה העברית (מרצה בכיר); באוניברסיטת תל אביב (מרצה בכיר); ובאוניברסיטת בן-גוריון (פרופסור). היה מרצה אורח בכנסים רפואיים ברחבי העולם, ופרופסור מבקר באוניברסיטאות לונדון, בלפסט, מינכן, המבורג, היידלברג, הנובר, גטינגן ואוניברסיטת קלן.
בתחילת שנות השישים היה עמית מחקר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. מאוחר יותר כיהן בעמדות בכירות במחלקות ניתוח בבתי חולים בארץ: סגן ראש מחלקת ניתוח בבית החולים הדסה הר הצופים; ראש המחלקה במרכז רפואי סורוקה.
פויכטונגר היה חבר באיגודים כירורגים בישראל ומחוצה לה, ולמשך תקופה אף היה יושב ראש איגוד הכירורגים בישראל. פויכטונגר היה חבר של כבוד באיגוד הכירורגים הגרמני.
פויכטונגר היה המחבר של מעל לשישים מחקרים מדעיים שהתפרסמו בכתבים אקדמיים רבים בארץ ובעולם, כולל האנציקלופדיה העברית.
נפטר ב-17 בפברואר 2022.
יוסף לוטנברג
יוסף (יוסקה) לוטנברג (נולד ב-10 בינואר 1929) הוא יו"ר יד לבנים בתל אביב, ממקימי מוזיאון הפלמ"ח בתל אביב, ממקימי בית הלוחם תל אביב ומנהלו מיום הקמתו במשך כ-30 שנים, יו"ר ההתאחדות הישראלית לספורט נכים וסגן יו"ר הארגון הבינלאומי לספורט נכים, בעבר כיהן יו"ר ארגון נכי צה"ל (1986–2001).
עמד בראש עשר משלחות ישראליות באולימפיאדות הנכים (רומא 1960–סידני 2000) ובראשן של משלחות רבות למשחקי סטוק מנדוויל. זכה לכבוד לשאת את דגל ישראל בטקס הפתיחה של אולימפיאדת הנכים תל אביב (1968).
ביוגרפיה
לוטנברג נולד וגדל בפתח תקווה לאברהם לוטנברג, בוגר ישיבת סלבודקה. חלק מבני משפחתו נרצחו בפרעות תרפ"ט בחברון. בשנת 1945 בגיל שש עשרה וחצי גויס לפלמ"ח, ושירת בגדוד החמישי ולוחם וקצין חבלה בחטיבת הראל, ב-10 במאי 1948 נפצע קשה מאוד בקרב על בית מחסיר, מפקדו האישי היה דני מס.
במשך שירותו לקח חלק בקרבות רבים שהתרחשו בגיזרה במטרה להגן על ירושלים - בניסיון כיבוש אוגוסטה ויקטוריה, חסימת הדרך מיריחו ובכיבוש בית מחסיר.
ספורט נכים
בשנת 1954 הוביל לוטנברג משלחת ישראלית לקטועי רגליים למשחקים הפאן-הלניים שנערכו באתונה. הוא עמד בראש משלחות רבות למשחקי סטוק מנדוויל.
אולימפיאדות הנכים
עמד בראש עשר משלחות ישראליות באולימפיאדות הנכים (רומא 1960–סידני 2000).
באולימפיאדת הנכים תל אביב (1968) זכה לכבוד לשאת את דגל ישראל בטקס הפתיחה. באולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) סידר ביקור לכל חברי המשלחת בבית מדרשו של הרבי מלובביץ'.
לוטנברג שימש וליווה במשך שנים משפחות נעדרים ונכי צה"ל, בהמשך חייו שימש לוטנברג בתפקידים רבים בניהם היה יו"ר ארגון נכי צה"ל (1986–1999) חבר בעמותת דור הפלמ"ח וממיקמי מוזיאון הפלמ"ח בתל אביב, יו"ר יד לבנים בתל אביב ממקימי בית הלוחם ומנהלו במשך כ-30 שנים ויו"ר ההתאחדות הישראלית לספורט נכים.
חיים אישיים
לוטנברג מתגורר בתל אביב. היה נשוי לחנה עד למותה ב-2023. נולדו להם שלושה ילדים, בנו איתן נהרג במלחמת יום הכיפורים והוגדר כנעדר במשך 9 חודשים. בספטמבר 1975 קיבל בנו איתן את צל"ש הרמטכ"ל.
ויאריאל (כדורגל)
היסטוריה
מועדון הכדורגל נוסד בשנת 1923 ושיחק בליגה האזורית. הוא התנדנד בין הליגה השלישית והליגה האזורית, ולאחר מכן בין השנייה לשלישית, ובשנת 1998 הוא הגיע לראשונה לליגה העליונה. עונה לאחר מכן חזר המועדון לליגה השנייה, אך רק לעונה אחת, מאז המועדון משחק בליגה העליונה. במעט שנותיה של הקבוצה בלה ליגה, היא כבר זכתה פעמיים בגביע האינטרטוטו – ב-2003 וב-2004.
בעונת המועדון הגיע לחצי גמר גביע אופ"א, אך הוא הפסיד ליריבתו הגדולה ולנסיה, שבסוף זכתה בגביע. ב-7 בדצמבר 2005 המועדון הגיע לשיאו - בעונתה הראשונה בליגת האלופות, ויאריאל הגיעה למקום הראשון בביתה, כאשר ניצחה את ליל הצרפתית וסיימה פעמיים בתיקו 0:0 נגד מנצ'סטר יונייטד האנגלית. בשמינית הגמר עברה ויאריאל את גלאזגו ריינג'רס הסקוטית, ברבע הגמר את אינטר מילאנו, והיא נעצרה רק בחצי הגמר, לאחר 0 - 1 לארסנל בסיכום שני המפגשים בין הקבוצות וזאת לאחר שבדקה ה 88 החמיץ ריקלמה פנדל שהיה גורר את המשחק להארכה. בעונת  המועדון הגיע לחצי גמר הליגה האירופית, אך הוא הפסיד לפורטו שזכתה בגביע.
בשורותיה שיחקו שחקנים בולטים בשנות ה-2000 כדוגמת דייגו פורלאן החלוץ האורוגוואי, גונסאלו רודריגס וחואן רומן ריקלמה, חואן פניה הבוליביאני ומרקוס סנה ששימש כקפטן הקבוצה. הישג השיא של הקבוצה בליגה היה בעונת כאשר סיימה את העונה במקום השני.
בסיום עונת 2011/12 נשרה הקבוצה לליגה הספרדית השנייה אחרי 12 שנים רצופות בליגה הראשונה, לאחר הפסד ביתי במחזור הסיום לאתלטיקו מדריד. אחרי עונה אחת בליגה השנייה הקבוצה סיימה במקום השני בטבלה וחזרה ללה ליגה.
בסיום עונת 2015/16 הקבוצה סיימה במקום הרביעי והעפילה למוקדמות ליגת האלופות.
ב-13 בינואר 2018 ויאריאל ניצחה בפעם הראשונה בסנטיאגו ברנבאו את ריאל מדריד.
ב-26 במאי 2021 הקבוצה הגיעה לשיאה וזכתה בפעם הראשונה באליפות הליגה האירופית לאחר שגברה בבעיטות הכרעה על מנצ'סטר יונייטד במשחק הגמר.
בעונת 2021/2022 העפילה ויאריאל בפעם השנייה בתולדותיה לחצי גמר ליגת האלופות, לאחר שהדיחה בשמינית הגמר את יובנטוס וברבע הגמר את באיירן מינכן. בחצי הגמר הודחה על ידי ליברפול. בליגה סיימה ויאריאל במקום השביעי.
סגל השחקנים
נכון ל-14 בספטמבר 2022
(קפטן)
(קפטן שני)
(בהשאלה מטוטנהאם הוטספר)
תארים
הליגה האירופית גביע האינטרטוטו
ברווזים מצויים
מאפיינים
ברווזים אלה הם קטנים יותר מהאווזים והברבורים, והם אינם צוללים אל מתחת למים אלא מלקטים את מזונם בסמוך לפני המים או גם ביבשה. הם אוכלי כל הניזונים מצמחי מים, אצות וזרעים וגם מחרקי מים, סרטנים קטנים, ראשנים ודגיגים.
לבני תת-משפחה זו קרובים מיני הברווזים הענקיים מואה נאלו (מהסוגים: Chelychelynechen ,Thambetochen ו-Ptaiochen) הנכחדים מאיי הוואי, להם היה מקור גדול ביותר.
תבנית קילינג
הגדרה פורמלית
תהי L אלגברת לי נתונה מעל שדה F. תבנית קילינג של L היא התבנית
כאשר הוא ההצגה הצמודה ו- היא העקבה.
הקשר לאלגברות לי פשוטות למחצה
בעזרת תבנית קילינג אפשר לנסח תנאי הכרחי ומספיק להיותה של אלגברת לי פשוטה למחצה:
משפט: תהי אלגברת לי L מעל שדה סגור אלגברית ובעל מאפיין אפס. אז L היא פשוטה למחצה אם ורק אם תבנית קילינג שלה רגולרית, כלומר: הרדיקל שלה אפס.
הוכחה: נניח ש-L פשוטה למחצה. נוכיח כי אידיאל פתיר, ולכן אפס. יהיו, מתקיים. זה נכון בפרט ל-, ולכן לפי קריטריון קרטן פתיר.
אם כן יהי I אידיאל אבלי, נוכיח שהוא אפס. יהיו, נביט במיפוי. אזי המיפוי בריבוע הוא, לכן איבר נילפוטנטי, ולכן. כלומר, ולכן הוא אפס.
דוגמה
כאמור תבנית קילינג מהווה קריטריון להיות של אלגברת לי פשוטה למחצה. בעזרתה אפשר להוכיח כי האלגברה פשוטה למחצה.
אכן, לפי הבסיס הסטנדרטי, המטריצה המייצגת היא שהיא מטריצה הפיכה (במאפיין שאיננו 2).
זוהי למעשה דוגמה לאלגברת לי פשוטה למחצה מממד 3, הנמוך ביותר האפשרי (כל אלגברת לי ממד 1 או 2 אינה פשוטה למחצה).
הרחק מהמון מתהולל
הרחק מהמון מתהולל (באנגלית: Far from the Madding Crowd) הוא רומן שנכתב על ידי הסופר והמשורר האנגלי בן המאה ה-19, תומאס הרדי, ויצא לאור ב-1874.
עלילה
רומן זה נחשב ליצירתו המעולה הראשונה של הרדי. שם הספר הוא אירוני מאחר שחייה של גיבורת הרומן, בת־שבע אברדין, החיה בעיירה הכפרית השלווה ות'רברי, משובשים תדיר על ידי ה"המון הסוער". אחרי שדחתה את הגבר הראשון שגילה את אהבתו אליה, הרועה גבריאל אוק, היא מחוזרת על ידי שני גברים אחרים: בולדווד - בעל האחוזה השכנה, הקודר והמתבודד, וטרוי - הסמל רב הקסם, אך הבוגדני.
הסוף הטוב לגיבורים של "הרחק מהמון מתהולל" עומד בניגוד לסופם העגום והאובדני של רומנים מפורסמים אחרים של הרדי ג'וד האלמוני, ראש העיר קסטרברידג' וטס לבית דרברויל. רומן זה יכול להחשב גם, אולי, כאחת מהיצירות הפמיניסטיות המוקדמות, מאחר שהוא עוסק בתיאור חייה של אישה עצמאית.
שמו של הרומן לקוח משורה מתוך אלגיה מאת המשורר הבריטי בן המאה ה-18 תומאס גריי:
הספר תורגם לעברית על ידי אמציה פורת ויצא לאור בהוצאת "עם עובד" ב-1987.
עיבודים
עיבוד מודרני של הספר, המעביר את מועד התרחשות העלילה לתחילת המאה ה-21 נעשה ברצועת הקומיקס השבועית "תמרה דרו" מאת פוזי סימונדס, שאף יצאה לאור כרומן גרפי. לאחר מכן כתבה על פיה מוירה בופיני את התסריט לסרטו של הבמאי סטיבן פרירס "תמרה דרו" משנת 2010.
Never Wanted to Be That Girl
"Never Wanted to Be That Girl" הוא שיר שהוקלט על ידי זמרות הקאנטרי האמריקאיות קרלי פירס ואשלי מקברייד. הוא נכתב על ידי מקברייד ופירס, יחד עם שיין מקנאלי. השיר שוחרר כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השלישי של פירס, 29: Written in Stone. השיר הגיע מאז למקום הראשון במצעד הקאנטרי איירפליי של בילבורד וזכה לתשומת לב ממבקרי מוזיקה. הוא קיבל ארבע מועמדויות בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי לשנת 2022, וזכה בפרס האירוע המוזיקלי של השנה, וגם זכה בפרס גראמי לביצוע הקאנטרי הטוב ביותר של צמד/להקה בשנת 2023.
רקע ותוכן
פירס זכתה להצלחה עם סינגלים כמו "Every Little Thing", "I Hope You're Happy Now" ו-"Next Girl". בעקבות כמה קשיים אישיים, היא הוציאה את אלבום האולפן השלישי שלה בשנת 2021 בשם 29: Written in Stone. חומרי האלבום משקפים את הקשיים האישיים של פירס וכוללים את "Never Wanted to Be That Girl". פירס ומקברייד כתבו את השיר יחד עם שיין מקנאלי. הוא הופק גם על ידי מקנאלי, יחד עם ג'וש אוסבורן וג'ימי רובינס. כל שלושת האנשים הפיקו גם את האלבום.
השיר מספר את סיפורן של שתי נשים שמבינות שהן מאוהבות באותו גבר. פירס מגלמת את התפקיד של אישה נשואה, בעוד מקברייד מגלמת את התפקיד של המאהבת. פירס הסבירה שהשיר לא בהכרח עוסק באתגרים האישיים שלה, אלא יכול להיות על מצבה של כל אישה.
השיר שוחרר כסינגל ב-15 בספטמבר 2021, יומיים לפני 29: Written in Stone. האלבום עצמו יצא אז ב-17 בספטמבר 2021. שני הפרויקטים הופצו על ידי ביג משין רקורדס.
השיר הגיע למקום ה-35 במצעד הקאנטרי איירפליי של בילבורד. הוא גם התברג במצעדי בילבורד הוט 100 ובקנדה הוט 100, שהגיע למקומות 63 ו-59, בהתאמה. השיר הגיע לראש מצעד הקאנטרי איירפליי במאי 2022, והפך לשיר השלישי של פירס בראש מצעד זה ולראשון של מקברייד.
ארבעה טורים
ארבעה טורים או הטור הוא קובץ פסקי הלכה שיטתי, המסכם את כל ההלכה הנוהגת לאחר החורבן, שכתב רבי יעקב בן אשר, המכונה גם בעל הטורים (ה'ל'-ה'ק"ב 1270~ - 1343~).
תהליך כתיבתו
כאשר נוכח רבי יעקב בן הרא"ש בריבוי המחלוקות ההלכתיות בזמנו החליט לחבר את הספר וכך כתב בהקדמתו: "יען כי ארכו לנו הימים בגלותנו ותשש כוחנו, ושמם לבנו, ורפו ידינו, ונשתבשו הסברות וגדלו המחלוקות ורבו הדעות ולא נשארה הלכה פסוקה שאין בה דעות שונות...".
תחילה עשה קיצור מהלכות אביו הרא"ש ומתשובותיו בשם "ספר הרמזים" או "סימני אשר"י" שנדפס בהוצאות התלמוד בשם קיצור פסקי הרא"ש. על בסיס ספר זה כתב את חיבורו "ארבעה טורים" כאשר הוא נצמד לכלל שקיבל מאביו להביא מקורות מהתלמוד וראיות לדבריו (שלא כדרכו של הרמב"ם) ולכן ציין בספר את מקורותיו וכן ציין את חילוקי הדעות בין הפוסקים שקדמו לו, או בינו לבינם.
כתיבתו הסתיימה בשנת ה'ק' (1340~). הספר התפשט בכל התפוצות והוא הספר העברי השני שנדפס (שנת 1475). כיום נפוצות במיוחד מהדורות מוגהות חדשות של הספר הכוללות הערות, פירושים ותוספות. ספר זה הוא המקור למבנה ולניסוח של רוב ההלכות בספר שולחן ערוך שנכתב כמאתיים שנה מאוחר יותר, בידי רבי יוסף קארו, שבנוי כקיצור לפירושו על ספר ארבעה טורים, הנקרא בית יוסף.
מקורותיו
מקורותיו מקיפים את כל הספרות הרבנית שקדמה לו והוא מזכיר את ספרות הגאונים, מהראשונים: רבנו חננאל, רבנו נסים, רבנו גרשום, רש"י וחכמי צרפת בעלי התוספות ועוד, חכמי אשכנז: ראב"ן, ראבי"ה, מהר"ם מרוטנברג ועוד, וחכמי ספרד ובראשם הרי"ף, הרמב"ם, הרמב"ן ועוד. הספר מאחד את תורתם של חכמי צרפת אשכנז וספרד, ואוסף את מנהגי הארצות השונות בעיקר בענייני תפילה. הוא מביא מדבריהם ובהרבה מקומות חולק, ובכל מחלוקת עם הראשונים הוא מביא את מסקנת אביו הרא"ש וברוב ככל המקרים מכריע כמותה. מגוון הדעות המוצג בטור היווה את הסיבה בגללה בחר רבי יוסף קארו לכתוב את חיבורו, הבית יוסף, כביאור לטור.
מבנה הספר ותוכנו
"ארבעה טורים" (ובעקבותיו השולחן ערוך) מתחלק לארבעה חלקים:
כתבי יד ומהדורות
קיימים עשרות כתבי יד של ספר ארבעה טורים.
בין כתבי היד החשובים נמנה כתב היד שבספרייה הבריטית בלונדון משנת ה'רל"ד וכן כתב יד שבספרייה הלאומית בפריז.
הספר נדפס לראשונה בשנת 1475 בכפר פיובה די סאקו בצפון איטליה, אחריו בקושטא בשנת ה'רנ"ב, ובשנת 1610.
בשנים האחרונות יצאו לאור מהדורות חדשות של ספר ארבעה טורים, המבוססות על כתבי היד והדפוסים הראשונים. תחילה יצאה לאור מהדורת "שירת דבורה", בשיתוף פעולה בין מכון שירת דבורה ומכון ירושלים. בעקבות מהדורה זו יצאה לאור מהדורת "המאור".
עותקים נדירים מהמהדורה הראשונה של "ארבעה טורים" מהמאה החמש-עשרה נרכשו על ידי הספרייה הלאומית.
חיבורים על הספר
כ-150 שנה אחר הופעת הספר ארבעה טורים, ומיד לאחר הדפסתו החלו נוצָרים חיבורים וביאורים שונים עליו. הפירוש הראשון שנכתב באופן מלא על ספר ארבעה טורים הוא ביאורו של רבי יצחק אבוהב. ציטוטים מהחיבור הובאו כבר בחיבורו של רבי יוסף קארו, "בית יוסף", אך החיבור הודפס במלואו מתוך כתב-היד רק ב-1995. זמן מה אחריו כתב רבי אברהם בן אביגדור הגהות על ארבעה טורים.
תפוצתו של הספר ארבעה טורים, ובעיקר הרחבת ההלכות שבו עם רוב דעות הפוסקים השונות בהן, הביאו את רבי יוסף קארו לכתוב עליו את חיבורו "בית יוסף", שהיווה את הבסיס לחיבורו המסכם "שולחן ערוך" שבא בעקבותיו. במקביל כתב הרמ"א על הספר את חיבורו "דרכי משה", בו הוסיף בעיקר את פסקי הראשונים ומנהגי יהדות אשכנז. רבי שלמה לוריא, בן תקופתו, כתב גם כן חיבור הגהות קצר על הטורים. חיבור נוסף מהדור שלאחריהם נכתב בידי תלמיד הרמ"א, רבי יהושע פלק כץ. הוא קרא את חיבורו בשם "בית ישראל", כשהוא בנוי על שני חלקים מקבילים: "פרישה" ו"דרישה". למעשה, חיבורו מוכר בשמות אלו ("דרישה ופרישה" או "פרישה ודרישה"). החיבור "בית חדש" (מכונה "ב"ח") מרבי יואל סירקיש נכתב והודפס זמן קצר לאחר מכן. חופף לתקופה זו, כתב רבי ליב חנליש, אף הוא תלמיד הרמ"א, חידושים והגהות על חלק אורח חיים שמתוך הארבעה טורים.
רבי חיים בנבנישתי כתב אף הוא חיבור על ארבעה טורים בשם "כנסת הגדולה". חיבור זה שונה בסגנונו מקודמיו. החיבור כולל ביאור דברי הטור והבית יוסף עם מקבץ מקיף של דברי הפוסקים בנידונים נוספים. לאחר יותר מ-100 שנה, בסוף המאה ה-18 הדפיסו בני משפחת מייא מהדורה חדשה של הטורים, אליה צירפו את פירושו של רבי ליב חנליש בתוספת חידושים והגהות משל שניים מבני המשפחה, רבי מיכאל שמעון ורבי יוסף, על כל ארבעה חלקי הטורים. חיבור זה נקרא בשמות שונים על ידי בעלי הדפוסים והמהדירים, המוכרים שבהם: "חידושי מהרל"ח הגהות" ו"חידושי הגהות".
חיבורים רבים נוספים חוברו במהלך דורות אלו ולאחריהם, חיבורים הכוללים הגהות וביאורים, אך פחות מוכרים. חלקם אף נותר בכתב יד והודפס רק במהדורות מאוחרות יותר.
חלק מן החיבורים, מודפסים בקביעות על גיליונות הטור, בצמוד לטקסט הספר עצמו. חיבורים כאלו מכונים בספרות התורנית "נושאי כלים", ובהקשר הנוכחי, נושאי כלי הטור. העיקריים והמוקדמים שבהם הם הפירושים "בית יוסף" ו"בית חדש" הממוקמים משני צדיו של "הטור" שבמרכז הדף. בנוסף להם מודפסים על הדף גם קיצור ה"דרכי משה", ה"דרישה ופרישה" ו"חידושי מהרל"ח והגהות" (או "חידושי הגהות"). מיקומם המדויק של הפירושים הנוספים בדף אינו אחיד בכל המהדורות. במהדורות מסוימות מודפס בצדי הדף גם "ביאור מהר"י אבוהב" הקדום. בחלק ממהדורות הטור נוספו בתחתית הדף הערות, הגהות ומראי מקומות. שאר החיבורים נדפסים כספרים בפני עצמם (כמו החיבור "כנסת הגדולה"), או בסוף הכרך של ה"ארבעה טורים".
הנצחה
על שמו ועל שם ספרו רחובות במספר ערים בישראל, רחוב "בעל הטורים" בערים נתניה תל אביב יפו ירושלים וראשון לציון. בירושלים רחוב הטורים מחובר לרחוב מלכי ישראל שכונת גאולה מצדו האחד ומצדו השני מחובר לרחוב יפו. תחנת הרכבת הקלה נקראת "הטורים" על שם הסמיכות לרחוב זה והפניה (החסומה) אליו מרחוב יפו. ברחוב נמצא מכון גולד, מרכז לימודי השלמה אקדמיים ביהדות ליהודיות מחו"ל. בתקופה הבריטית היו ברחוב זה מגרשי ספורט ומועדון, וכיום קיים במקום ישיבה למצוינים צעירים בחורים ספרדים ללימוד התלמוד בבלי בשם ישיבת באר התלמוד מטעם מוסדות יקירי ירושלים בראשות הישיבה עומדים הרב חנוך כהן והרב מאיר הכהן בניו של הרב יהודה כהן (רב) העומד בנשיאות הישיבה ברחוב הטורים 31, וכן מרכז חסידות סקווירא ברחוב הטורים 23. וכן ברחוב בר גיורא פינת רחוב הטורים הוקם מרכז חסידות סקווירא במדינת ישראל שהוקמה על ידי הרב דוד טוורסקי (סקווירא) מניו סקווירא שבארצות הברית.
אגרוף שיכור
זְ'וְויי צ'וּאְן (בעברית: אגרוף שיכור/קונג פו שיכור/קונג פו בסגנון שיכור; בסינית: 醉拳; בפין-יין: zuì quán), ז'וויי לואוחאן צ'ואן (בעברית: אגרוף הצדיק/הקדוש השיכור; בסינית: 醉罗汉拳), ג'יו צ'ואן (בעברית: אגרוף יין/אלכוהול; בסינית: 酒拳; בפין-יין: jiǔ quán) ובה שיאן צ'ואן (בעברית: אגרוף שמונת בני האלמוות השיכורים; בסינית: 醉八仙拳; בפין-יין: zuì bā xiān quán) הן קבוצת אמנויות לחימה סינית (וו-שו), שמאופיינות בתנועה שמזכירה תנועה של אדם שיכור, ובדגש על הטעיות ותחבולה. בשפה הטכנית של אגרוף שיכור מונחים רבים שמתייחסים לשמונת בני האלמוות השיכורים, דמויות מתוך הפנתיאון הסיני, ויש סגנונות של אגרוף שיכור שקרויות על שמם.
היסטוריה
איכות המידע ההיסטורי על אגרוף שיכור נמוכה יחסית למידע על אמנויות לחימה סיניות אחרות, וקשה לציין במדויק היכן ומתי הומצא ואת מידת הרצף ההיסטורי מאז ועד היום. ייתכן שהתפתחו זרמים מקבילים של אגרוף שיכור במקומות שונים ובזמנים שונים. מקור חלק גדול מהמידע על ההיסטוריה של אגרוף שיכור בתשדורות בעל פה ממורה לתלמיד, מידע שפעמים רבות אינו היסטורי במובן האקדמי אלא בעל מאפיינים מיתיים. למרות כמות המידע הקטנה ואיכותו הירודה יחסית, קיימים מקורות המעידים על הקיום של אגרוף שיכור למן המאה ה-12.
מקורות כתובים: מקורות לא-כתובים:
עקרונות
כל המידע על אודות התרגול והלחימה באגרוף שיכור מובא מתוך סגנון בה ינג צ'ואן, וייתכן שאינו מתאר באופן מדויק סגנונות אחרים.
תנועה
באגרוף שיכור יש דגש משמעותי על רכות והרפיית השרירים. בהגנה נעשה שימוש בעיקר בגוף כותנה (棉身: מיאן שן), ששואף לזרום עם תנועת היריב במקום להתנגד לה. תנוחות הרגליים נמוכות ורחבות באימון, וגבוהות וזריזות יותר בלחימה. גם על הקרקע הגוף רך וכבד.
אחד המאפיינים המזהים יותר של אגרוף שיכור הוא "שבירת הניצבות", כלומר נטיית הגו וכיפופו קדימה, אחורה ולצדדים. באופן כללי, קונג פו מסתמך על יציבה כדי ליצור תנועה נכונה ולהפעיל כוח על היריב, ואגרוף שיכור יוצא דופן בכך שהוא משתמש בתנוחות שחורגות מיציבה זקופה, ניצבת לקרקע. תנועות הגו של אגרוף שיכור מבוססות על תנועתיות של האזור סביב נקודת הטאנג ז'ונג (膻中: הארמון המרכזי/מרכז החזה), שנמצאת בקו האמצע של החזה על ה-xiphoid process. הנטיות הקיצוניות של אגרוף שיכור דורשות יציבות, ריכוז, ועבודת רגליים טובה.
כוח
מרכז הכובד הרעיוני באגרוף שיכור הוא הניסיון "לבטא" כוח רב כמה שיותר בהתקפות (במכות, בהיאבקות או בצ'ין נא). הכוח בקונג פו נקרא ג'ינג (勁; מילולית: כוח חכם/מושכל), והוא נוצר דרך תרגול ממושך של כוונה וקואורדינציה. באגרוף שיכור הכוח רך וכבד. התנועה מתחילה בדן טיאן (丹田) שבבטן התחתונה, ומשתרשר בהדרגה דרך המפרקים מהמרכז לקצוות. חלק גדול מהתאוריה בשיטת בה ינג צ'ואן נסב על פיתוח ג'ינג.
לחימה
אגרוף שיכור בנוי לתלמידים שכבר רכשו מיומנויות בסיס של אמנויות הלחימה כמו אגרסיביות, עבודת רגליים בסיסית והתקפות בסיסיות, ומתרכז בטכניקות "גבוהות" יותר של לחימה. אגרוף שיכור מותאם במיוחד להטעיה: תנוחות לא שגרתיות, שינויי זוויות פתאומיים, שרשור רצף של מכות באותה היד, שיטות של זריזות ידיים ליצירת בלבול חזותי ולהחבאת ידיים בזמן התקפה, מעבר בין טקטיקות (game plans), שימוש בנשק מאולתר או מוחבא ועוד.
טעות רווחת היא שאגרוף שיכור מיועד לגרום ללוחם להיראות כאילו הוא שיכור כדי להטעות את היריב.
ישנם סגנונות של אגרוף שיכור שמלמדים את השימוש בנשק מסורתי. הכלים הרווחים יותר הם החרב (劍: ג'יאן) והמקל (棍: גון). בבה ינג צ'ואן מלמדים גם את החרב המעוקלת, גואן דאו, חנית, מימיית דלעת מסורתית, חגורה, מימייה קשורה לחגורה, חליל ומניפה, וגם כלי נשק מתוך בה ינג צ'ואן שאינם מיוחסים בהכרח לאגרוף שיכור, כמו סכיני שרוול (להבים קטנים שמחוברים לטבעת על האמה) ושרפרף עץ מסורתי.
אימון
ישנן שתי גישות לאימון באגרוף שיכור:
שיטות תרגול:
סגנונות
אגרוף שיכור אינו שיטה אחת לכידה עם היררכיה מוסכמת. אפשר להבין אגרוף שיכור כתופעה בתוך עולם אמנויות הלחימה הסיניות, או כקבוצה של סגנונות קונג פו שאין ביניהן בהכרח קשר קונקרטי. במרבית המקרים, לא ניצב אגרוף שיכור לבדו כאמנות לחימה עצמאית, אלא הוא משמש כמרכיב מתוך שיטה רחבה יותר. להלן כמה מסגרות שבהן מתורגל אגרוף שיכור כיום:
קונג פו דרומי: קונג פו צפוני:
אגרוף שיכור בישראל
בישראל נלמדת השיטה על ידי תומר בן יוחנן, תלמיד בכיר (טאו דאי) של שיפו ניל ריפסקי, ראש שיטת בה ינג צ'ואן.