cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קולוניה (להקה)
הצלחה פחותה (2008–הווה)
בין 2008 ל-2017 הוציאה לאור שלושה אלבומים נוספים - X (עשר) בשנת 2010, Tvarda ב-2013, ו-Feniks ב-2015. הלהקה הייתה אמנם פעילה אך פחות מאשר בשנים הקודמות.
במאי 2017 עזבה אינדירה לבאק את ההרכב וב-14 ביוני באותה השנה פורסם כי איוונה לובריץ' תחליף אותה כזמרת. האלבום החדש של הזמרת החדשה עם הלהקה, "Nova Era", יצא לאור בסוף שנת 2018.
ב-29 בפברואר 2020 התמודד ההרכב על ייצוג קרואטיה באירוויזיון במסגרת "Dora 2020" עם השיר "Zidina". ההרכב הגיע למקום השמיני כשהזוכה היה דמיר קדז'ו.
אליפות העולם בכדוריד נשים
אליפות העולם בכדוריד נשים היא תחרות כדוריד בינלאומית המיועדת לנבחרות נשים מכל העולם. האליפות נערכת כל שנתיים, ובאותה השנה בה נערכת אליפות העולם לגברים. באליפות משתתפות 24 נבחרות.
היסטוריה
כמו אליפות העולם לגברים, גם אליפות זו נוצרה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. האליפות הראשונה נערכה בשנת 1957 בהשתתפות 9 נבחרות. עד כה זכו 13 נבחרות באליפות הנשים. נבחרת רוסיה זכתה 4 פעמים באליפות וברית המועצות זכתה בתואר 3 פעמים. בניגוד לאליפות העולם לגברים, באליפות לנשים גם נבחרות מחוץ לאירופה זכו בתואר.
מסעדת התקף לב
היסטוריה
מסעדת התקף לב הוקמה בשנת 2005, במדינת אריזונה שבארצות הברית על ידי "דוקטור" ג'ון באסו. באוקטובר 2011 הועבר סניף המסעדה למרכז העיר לאס וגאס.
אנשי פפואה
אנשי פפואה (באנגלית: Papuan people) הם ילידי גינאה החדשה ואיים שכנים הדוברים את השפה הפפואית. לעיתים קרובות מבחינים בין אנשי פפואה לבין האוסטרונזיאנים (Austronesians) הדוברים שפה שהוכרה בגינאה החדשה לפני כ-3000 שנים.
גנטיקה
במחקר משנת 2005 (ASPM gene variants) שנעשה על השפעתם של הומולוגים (גנים) על הפרעות באישיות ובהתנהגות כמו מיקרוצפליה (הפרעה בתפקוד המוח הגורמת לפיגור התפתחותי קוגניטיבי ומוטורי) נמצא שבקרב אנשי פפואה ישנו דירוג גבוה ביותר של כ-59.4% לגן מפותח וחדש מסוג D, שהוא גן בן 6000 שנה בקירוב. בעוד שלא ידוע בדיוק איזה יתרון הגן הזה מספק, נראה שהוא עובר ברירה טבעית באוכלוסיות, שורד את האבולוציה ומעניק יתרון ממשי מעצם גידולו המהיר.
דמבה קמארה
אבובאקר דמבה קמארה (בצרפתית: Aboubacar Demba Camara; נולד ב-7 בנובמבר 1994) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת החלוץ בפטאלינג ג'יה סיטי.
קריירה
קמארה החל לשחק כדורגל בקבוצת סאטלייט במולדתו, ובגיל 18 הגיע לצרפת והצטרף לקבוצת אז'אקסיו. תחילה שיחק בקבוצת המילואים של המועדון, ואת הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית ערך ב-21 בספטמבר 2013, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–2 לסטאד רן. ארבעה ימים לאחר מכן כבש את שערו הראשון בקריירה, בניצחון 2–1 על אולימפיק ליון. בסך הכל ערך קמארה 20 הופעות בליגה הבכירה בצרפת, בהן כבש שני שערים.
ב-20 בספטמבר 2019 הגיע קמארה לישראל וחתם לעונה אחת בהפועל תל אביב. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בהפסד 0–3 להפועל באר שבע. ב-6 באוקטובר 2019 כבש בפנדל את שער הבכורה שלו, במשחק מול הפועל רעננה שהסתיים בתיקו 2–2. הוא שוחרר מהקבוצה בינואר 2020.
ב-29 בפברואר 2020, קמארה חתם בפטאלינג ג'יה סיטי מליגת העל המלזית.
נבחרת לאומית
ב-6 בספטמבר 2011 ערך קמארה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, במשחק ידידות נגד. ב-28 במרץ 2017 כבש את שערו הראשון במדי הנבחרת, במשחק ידידות מול.
זרם הקרח מיל
זרם הקרח מיל (באנגלית: Mill Stream Glacier) הוא קרחון יובלי (זרם קרח), באזור חוף דופק של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
זרם הקרח מיל מנקז את רמת הקוטב.
זרם הקרח זורם לכיוון צפון-מערב, בין רכס סאפורטרז לבין מסיב אוטאוויי.
קצב זרימת זרם הקרח איטית ביותר.
זרם הקרח מיל נשפך אל קרחון מיל.
רוחבו של זרם הקרח 22 קילומטרים ואורכו של זרם הקרח 27 קילומטרים.
גילוי ומיפוי זרם הקרח
זרם הקרח התגלה ומופה על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1961 – 1962.
מקור השם
שמו של זרם הקרח ניתן לו בעת שניתן שמו של קרחון מיל.
שני הקרחונים נקראים על שמו של יו רוברט מיל (Hugh Robert Mill), גאוגרף ומטאורולוג סקוטי, והיסטוריון של אנטארקטיקה.
צד א' (אלבום של אסף אמדורסקי)
צד א' הוא אלבום סולו מאת הזמר והמפיק אסף אמדורסקי. זהו אלבום האולפן השישי של אמדורסקי.
הפקה
על השיר "איפה את היום" כתב אמדורסקי: "שיר שהתחיל כגעגוע ותהייה כנה לגבי הימצאה העכשווית של ילדה מהכיתה המקבילה ביסודי. היא לא ידעה מעולם שאצלי היא הייתה מושא לאהבה סודית, פשוט מעולם לא נפלה ההזדמנות להתוודות וכך ככל שעברו הימים המשימה נהייתה הרבה יותר קשה ומפחידה. בתיכון כבר למדנו בבתי ספר נפרדים ועם השנים אבדו עקבותיה ורק השם שלה (שלא מופיע בגרסה הסופית של השיר אבל צמד המילים "כמה זמן" התחרז והתאים להחליף את שמה) צץ לו פתאום משום מקום אחרי עשורים של שכחה".
האלבום זכה לשבחי המבקרים. יואב קוטנר כתב בבלוג קוטנר רוק.נט על האלבום: "אמדורסקי אמנם עושה פופ, הוא לא אמן ג'אז, פרוג או אבנגרד, אבל חשוב לו לתת לשירים את הזמן שלהם, את המקום לנגינה, את המרווח להתפתחות... כמה שיותר רחוק מכיווץ המוזיקה ללהיטי אינסטנט מיידיים".
חודשיים לאחר הוצאת האלבום יצאה מהדורה מורחבת שכללה דיסק בונוס, ובו שלושה שירים נוספים (בהם גרסה עברית לשיר של לו ריד מאלבומו Magic and Loss), רצועת מולטימדיה ושובר הנחה לוודקה סטולי.
רשימת השירים
דיסק בונוס
ג'ון פטרסון (מושל אלבמה)
ג'ון מלקולם פרטרסון (באנגלית: John Malcolm Patterson; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאלבמה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כתובע הכללי של אלבמה ה-36 בשנים 1955–1959 ולאחר מכן ועד 1963 כמושל אלבמה ה-44.
תקופת כהונתו הסוערת כמושל עמדה בסימן של מספר רב של מחאות למען זכויות האזרח ומערכת יחסים ארוכה מחוץ לנישואים עם טינה סויר, אם לשניים שבסופו של דבר הייתה לאשתו השלישית. בבחירות לכהונתו ב-1958 התמודד פטרסון בתמיכת הקו קלוקס קלאן. כמושל הוא תמך בתקיפות בהפרדה הגזעית. הוא הביע חרטה על עמדתו זו בשלב מאוחר יותר של חייו.
פטרסון זכה לתשומת לב ציבורית רחבה יותר באמצע שנות ה-50 כאשר אביו אלברט, שנרצח ב-1954 נאבק נגד ארגוני הפשע ששלטו על העיר פניקס סיטי באלבמה. ב-2003 היה פטרסון ראש חבר השופטים בעניין עתירתו של שופט בית המשפט העליון של אלבמה, רוי מור כנגד הדחתו מכס השיפוט.
ראשית חייו
ג'ון פטרסון נולד בעיירה גולדוויל שבמחוז טלפוסה שבאלבמה, כבנם של אגנס לואיז (לבית בנסון) ואלברט פטרסון, שניהם מורים בבתי ספר. מאוחר יותר היה אביו לעורך דין.
ב-27 במרץ 1940, כשהיה בן 17, התגייס פטרסון לצבא ארצות הברית, ובמלחמת העולם השנייה שירת במערכה בצפון אפריקה, בפלישה לסיציליה, בפלישה לאיטליה, בפלישה לדרום צרפת, בפלישה לגרמניה והיה חבר במטה של דווייט אייזנהאואר. ב-1945 הוא השתחרר מהצבא בדרגת מייג'ור וקיבל דרגת בוגר במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת אלבמה. בשנים 1951–1953, במהלך מלחמת קוריאה, הוא נקרא שוב לשירות פעיל והוצב באירופה. לאחר תום שירותו זה הוא הצטרף למשרד עורכי הדין של אביו, אלברט פטרסון.
התובע הכללי של אלבמה
פטרסון המשיך להתמודד מול הפשע המאורגן, אך יותר נודע בשל צעדיו נגד זכויות האזרח. בעקבות החלטת בית המשפט העליון של ארצות הברית בפסק דין בראון נגד מועצת החינוך ב-1954, שהורה לשים קץ להפרדה הגזעית במוסדות חינוך ציבוריים, תיאם פטרסון את הפעולות בחצי תריסר ממדינות הדרום כנגד ה-NAACP. כאשר ה-NAACP לא הצליח להירשם כארגון חוץ מדינתי, פסל אותו פטרסון מלפעול בתחומי אלבמה. ההיסטוריון דן ט. קרטר תיאר זאת כ"קשירת קשר לשלילת זכויות האזרח של תושבי הדרום השחורים". פטרסון גם נקט בצעדים משפטיים כדי להביס את צעדי החרם של השחורים בעיר טסקיגי כנגד בתי העסקים של הלבנים.
מושל אלבמה
ב-1958 התמודד פטרסון בבחירות למשרת מושל אלבמה על בסיס מצע של אכיפת החוק וההפרדה הגזעית, בציינו את הרקע שלו בפניקס סיטי ואת מאמציו למאבק בפשע כתובע הכללי. עמדותיו בעד ההפרדה הגזעית הובילו לתמיכה של הקו קלוקס קלאן בו. הוא ציין: "אם בית ספר יקבל הוראה לבטל בו את ההפרדה הגזעית, הוא ייסגר". פטרסון ניצח בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית כנגד מי שלימים ייבחר כמושל, ג'ורג' וולאס וכנגד מועמדים אחרים. כשנבחר, היה פטרסון למושל השני בגילו הצעיר כאשר הושבע לתפקיד, והראשון שעבר ישירות מתפקיד התובע הכללי של המדינה לתפקיד המושל.
במהלך תקופת כהונתו של פטרסון כמושל, הגדיל בית המחוקקים של אלבמה את תקציב הכבישים, נתיבי המים הפנימיים, הקצבאות לקשישים, בתי הספר והמוסדות לחולי נפש. בנוסף, עבר גם חוק לצמצום מתן הלוואות בשוק האפור. במהלך כהונתו כמושל, ניהל פטרסון מערכת יחסים ארוכה מחוץ לנישואים עם טינה סויר, שהייתה בסופו של דבר לאשתו השלישית. שמועות על הרומן התפשטו ברחבי מונטגומרי, ותושבי אלבמה העירו שחוסר הנאמנות שלו כלפי אשתו השפיע על הקריירה הפוליטית שלו. הרומן עם סויר הוביל בסופו של דבר לגירושיו מאשתו השנייה. עוד כשפטרסון כיהן מושל, סטודנטים שחורים שביקשו לתפוס את מקומם בכיתות הלימוד באוניברסיטת המדינה של אלבמה, הורחקו בהוראתו, והוא הגן על מדיניות הרישום להצבעה כנגד הביקורת מהממשלה הפדרלית.
חלקו בפלישה למפרץ החזירים
ב-1959 פנו לפטרסון מה-CIA כדי שיאפשר למשמר הלאומי האווירי של אלבמה לסייע באימון טייסים כהכנה לפלישה לקובה של פידל קסטרו. מתוך ביטחון שהמיזם זכה לגיבויו של הנשיא דווייט אייזנהאואר, שבמטהו שירת פטרסון במהלך מלחמת העולם השנייה, נתן פטרסון את הסכמתו לבקשה.
במהלך הבחירות לנשיאות של 1960, היה פטרסון בין רבים ממושלי מדינות הדרום שתמכו בבחירתו של ג'ון פיצג'רלד קנדי. הוא גייס כספים, קיבץ נציגים נאמנים לקנדי באלבמה, והנהיג את משלחת המדינה לוועידת המפלגה הארצית שהתקיימה באותה שנה בלוס אנג'לס. פטרסון יידע את קנדי על התוכנית לפלישה לקובה, בחושבו שביצוע הפלישה לפני יום הבחירות תועיל ליריבו הרפובליקני של קנדי, סגן הנשיא ריצ'רד ניקסון. רק חודשים ספורים לאחר השבעתו לנשיאות, אישר קנדי את הגרסה המתוקנת של תוכנית הפלישה למפרץ החזירים.
המשך פעילותו הציבורית
באותה תקופה הגבילה חוקת אלבמה את מושלי המדינה בהגבלת כהונה שמנעה מהם מלכהן ביותר מתקופת כהונה רצופה אחת. ב-1963 סיים פטרסון את כהונתו כמושל ובמקומו הושבע יריבו בבחירות המקדימות של הדמוקרטים ב-1958, ג'ורג' וולאס. ב-1966 ניסה פטרסון להיבחר שוב למשרת המושל, אך הובס על ידי רעייתו של וולאס, לורלין וולאס, שהיה ברור שהיא שימשה כמועמדת חלופית לבעלה.
ב-1970 התמודד פטרסון ללא הצלחה על מועמדות הדמוקרטים למשרת נשיא בית המשפט העליון של אלבמה, ונוצח על ידי מי שלימים יכהן כסנאטור מטעם אלבמה, האוול הלפין.
ב-2007 הושלם סרט תיעודי של רוברט קלם על פטרסון, שכותרתו הייתה "ג'ון פטרסון: בעקבות המתנקשים" (John Patterson: In the Wake of the Assassins). בסרט הוקרן ראיון רחב עם פטרסון עצמו ועם עיתונאים, היסטוריונים ודמויות כמו ג'ון סיגנתולר, שהיה עוזרו של הנשיא קנדי בתקופת נסיעות החופש. הסרט עסק ברצח אביו של פטרסון והאירועים הקשורים.
בבחירות לנשיאות של 2008 תמך פטרסון במועמדותו של ברק אובמה. הוא הביע חרטה באופן פומבי על תמיכתו בהפרדה הגזעית בבתי הספר. הוא אמר שבתקופה זו, כל הצעה להסרת המחסומים הגזעיים לא באה בחשבון באלבמה.
ב-2008 יצאה לאור ביוגרפיה רשמית של פטרסון שכותרתה "אף אחד חוץ מהאנשים" (Nobody but the People) פרי עטו של ההיסטוריון וורן טרסט.
חיים אישיים
פטרסון היה נשוי שלוש פעמים. ב-1942 הוא נשא את אשתו הראשונה, גלדיס ברודווטר. עד מהרה הוא התחרט על הנישואים, וזמן קצר לאחר שהוא החל את לימודיו באוניברסיטה, הם התגרשו. את אשתו השנייה, מרי ג'ו מקגווין, הוא נשא ב-1947. במהלך מערכת נישואים זו, הוא ניהל רומן ארוך מחוץ לנישואים עם טינה סויר. אף על פי שהרומן השפיע קשות על מרי ג'ו, עובדה שגרמה לנזק למוניטין הציבורי של פטרסון, היא נשארה נשואה לו ובסופו של דבר התרגלה לקיומו של הרומן. לאחר 28 שנות נישואים היא הגישה תביעה לגירושים והנישואים הסתיימו ב-1975. בספטמבר אותה שנה נשא פטרסון לאישה את טינה סויר. מרי ג'ו הלכה לעולמה עשר שנים לאחר מכן.
ג'ון פטרסון נפטר בביתו שבגולדוויל ב-4 ביוני 2021, 115 ימים לפני יום הולדתו המאה. הוא היה האחרון מכל מושלי מדינות ארצות הברית שכיהנו בתפקידם במהלך שנות ה-50 שנותר בחיים. הוא נטמן בבית הקברות בית לחם-ניו סיילם שבמחוז טאלאפוסה שבאלבמה.
ובקשתם משם
ובקשתם משם הוא חיבור עיוני על מפגש האדם עם האלוהים, שכתב הרב יוסף דב הלוי סולובייצ'יק.
שם החיבור
שם החיבור לקוח מפסוק בחומש דברים: בחומש נאמר לעם ישראל שבעתיד יוגלו בגלל חטאיהם, ובכל זאת כאשר הם יחפשו את ה' – הם ימצאו אותו. מילות הפסוק הן ניסוח בהיר ומדויק של נושאו המרכזי של הספר: החיפוש אחר האלוהים.
הרב סולובייצ'יק כתב את הטיוטה של החיבור לאחר שסיים את חיבורו איש ההלכה, אך הוא לא ראה אור עד שנת 1978. בשלושת העשורים שבמהלכם השתהה עם פרסום החיבור, ניסה הרב כותרות שונות. בשלב הראשון הוא נקרא "איש האלוהים"; במכתב משנת 1963 הוא קורא לו "ההלכה הגלויה ואהבת הא-להים המסותרת", ולבסוף, במהדורה המודפסת, הוא בחר בשם "ובקשתם משם", כותרת שמקורה כאמור לעיל בפסוק מהתורה.
יחס המחבר
הרב סולובייצ'יק אמר על חיבורו זה "לפי דעתי עולה הוא [על איש ההלכה] בתוכנו ובצורתו".
חתנו ותלמידו, הרב אהרן ליכטנשטיין, תיאר את נסיבות כתיבתו של הספר:
"את מסתו, "ובקשתם משם" – שראתה אור רק [בשנת 1978], אך בעיקרה נכתבה, בגלגולה הראשון תחת הכותרת "איש האלקים", צמוד ל"איש ההלכה", בעיצומה של מלחמת העולם השנייה – הוא כתב כאחוז טירוף. אם התיישב לכתוב בערב היה ממשיך, ללא הרף, עד שחר. חותנתי ע"ה, מתוך דאגה לשלומו, הייתה שואלת: מה זה ועל מה זה, וכלום אין העניין סובל דחייה למחרת; והוא, בעל הלבבות המתרוצצים, בשלו".
הוצאה לאור
החיבור יצא לאור לראשונה בתשרי תשל"ט בכתב העת הרבני הדרום. באדר תשל"ט יצא לאור לזכר רעייתו טוניה בהוצאת ספריית אלינר יחד עם החיבורים איש ההלכה ו'רעיונות על התפילה' תחת הכותרת 'איש ההלכה - גלוי ונסתר', וכך הוא מודפס עד היום.
הקשר בינו לבין 'איש ההלכה'
ישנם חילוקי דעות בין החוקרים לגבי הקשר בין איש ההלכה ל'ובקשתם משם':
תוכן החיבור
ההוגים הדתיים של ימי הביניים עסקו במתח שבין השכל להתגלות, אך הרב סולוביצ'יק "מתמודד עם הנושא באופן המודרני האופייני לו. שכל והתגלות אינם נתפסים כשני מקורות נפרדים של ידע או כשתי תורות נפרדות, אלא כשני אופנים שונים של חוויה, שתי דרכים שונות להתחבר לאלוהים, שתי עמדות אותן יכול היחיד לנקוט".
הרב סולובייצ'יק כותב שאחד ההבדלים החשובים בין שתי התודעות, הוא יחסן לשינויים ולחידושים. התודעה הטבעית מבטאת את עריגתו של האדם, מתוך תכונותיו ורגשותיו שלו. לכן היא מגיבה לשינויים תרבותיים, ומשתנה יחד אתם; בלשונו של הרב, תודעה זו "היא בת תנועת חיים, ליבוב והתחדשות". לעומתה, התודעה הגילויית מבטאת את האדם הנכנע בפני ריבון העולם, המתגלה אליו במלוא עוזו. לנוכח הקב"ה, אין שום חשיבות לתמורה תרבותית כלשהי. כאן חוזר הכול אל היסוד: יצור העומד מול יוצר. "התפתחות ואמונה גילויית הן שני הפכים בנושא אחד".
בסיום המאמר, הרב סולובייצ'יק מציג סינתזה בין שתי התודעות.
יאניס פאריוס
יאניס פאריוס, נולד בשם - יואניס ורתאקוריס (Ιωάννης Βαρθακούρης), (ביוונית: Γιάννης Πάριος, נולד ב -8 במרץ 1946 באי פארוס) הוא זמר יווני של מוזיקה קלה, בעיקר לאיקו עכשווית.
ביוגרפיה
פאריוס נולד בשנת 1949 בשם יואניס ורתאקוריס באי פארוס שביוון.
הוא הופיע כזמר בפעם הראשונה ב-1969 פאריוס שיתף פעולה עם הרבה ממלחיני יוון כולל מאנוס לויזוס, יורגוס חדזינאסיוס, סטאוורוס קסרחקוס, סטמאטיס ספנודאקיס, יורגוס קצארוס, מריוס טוקאס, יאניס ספאנוס ואלאקסיס פפדימיטריו. הוא כתב לעיתים קרובות פזמונים לעצמו ולפעמים גם לחנים.
פאריוס היה הזמר היווני הראשון שביצע את השיר ​​של אלן בארייר "Tu t'en vas" ביוונית. תחת השם החדש של השיר שביצע, "טורה פיה", הוא הפך השיר ללהיט ענק באותה תקופה, והוא סימן את תחילתו של עידן חדש בו זמרים יוונים רבים תרגמו שירים "זרים" ליוונית.
חייו הפרטיים
לפאריוס נולדו ארבעה בנים משתי מערכות נישואים. בנו חארי ורתקטוריס הוא גם כן מלחין.
צבי עלי בקר
צבי עלי (הנרי) בקר (באנגלית: Henry E. Baker; 1908–1994) היה משפטן ישראלי, משנה ליועץ המשפטי לממשלה ושופט מחוזי בישראל, ממנסחי מגילת העצמאות.
ביוגרפיה
בקר נולד בסקוטלנד בשנת 1908. בשנת 1929 סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת אוקספורד והחל לעבוד כעורך דין בלונדון. הוא היה ממיסדי תנועת "הבונים" בלונדון. עלה לארץ ישראל בשנת 1933 ובשנת 1934 קיבל רישיון עריכת דין בארץ ישראל לאחר שעבר את מבחני ההסמכה לעורכי דין זרים. בארץ ישראל עסק במגוון של עיסוקים משפטיים. בין היתר פרסם בשנת 1937 ספר על דיני חברות במשותף עם רשם החברות עורך הדין ח. קנטרוביץ'. הוא היה כתב לענייני משפט שהביא פסקי דין בפלסטיין פוסט ובשנת 1938 מונה לערוך את רבעון פסקי הדין הרשמי של בית המשפט העליון בתקופת המנדט הבריטי - The Law Reports of Palestine. הוא היה מרצה ובוחן בבית הספר המנדטורי למשפטים ושידר בקול ירושלים שיחות קצרות בענייני משפט. בשנת 1939 הרצה על המשפט הבינלאומי ובתחילת 1946 נתן סקירה שבועית על העיתון הרשמי.
לקראת הקמת המדינה נטל חלק בניסוחה של מגילת העצמאות לצידם של דב יוסף, אורי ידין וחיים כהן. לאחר הקמת המדינה מונה ב-21 במאי 1948 ליועץ המשפטי לממשלה בפועל. עם מינויו של יעקב שמשון שפירא ליועץ המשפטי לממשלה, בתחילת יולי 1948, היה בקר לסגנו. בשנת 1949 עמד בראש ועדה שדאגה לאפשר לתלמידי בית הספר המנדטורי למשפטים לסיים את לימודיהם. בקיץ 1949 היה נציג משרד המשפטים במשלחת השיחות הכספיות עם הממלכה המאוחדת.
במאי 1950 מונה לכהונת שופט בבית המשפט המחוזי בירושלים ובמקביל כיהן כשופט בפועל בבית המשפט העליון בשנים 1950 עד 1952. בשנת 1954 ביקר במשך שלושה חודשים במערכת המשפט בארצות הברית.
בשנת 1963 מונה לנשיא בית המשפט המחוזי בירושלים. בתפקיד זה דן בשני משפטים שעוררו סערה בציבור הישראלי ואף בציבור בעולם. האחד הוא משפטו של השופט אליעזר מלחי שהואשם בקבלת שוחד, אותו זיכה. השני הוא משפטו של מייקל רוהאן, שהואשם בהצתת מסגד אל-אקצא לגביו קבע כי אינו כשיר לעמוד לדין בשל מחלת הנפש שלקה בה.
מילה (עץ)
מֵילָה (שם מדעי: Fraxinus, באנגלית: Ash tree) היא סוג של עץ במשפחת הזיתיים (Oleaceae). מיניה של המילה מרובים, בין 45 ל-65 במספר, והם ברובם נשירים, אם כי ישנם מספר מינים סובטרופיים ירוקי עד. פירות המילה מכונפים. רבים ממיני המילה הם עצים גדולים מאוד היכולים להגיע בתנאי גידול טובים, הכוללים משקעים תכופים וקרקע פורייה, ביערות ממוזגים למשל, לגובה של למעלה מ-30 מטרים.
שימושים
עץ המילה הוא עץ קשה ודחוס, קשיח, חזק מאוד אך אלסטי. הוא משמש באופן נרחב להכנת קשתות, ידיות כלים, מחבטי בייסבול איכותיים ולמטרות אחרות הדורשות חוזק ועמידות רבים. בימינו נחשב עץ אחר, ההיקורי, כטוב במיוחד להכנת ידיות הדורשות עמידות גבוהה כגון ידיות של גרזני חטיבה וגרזני ביקוע, אך עד גילוי אמריקה הצפונית (מקום צמיחתו של ההיקורי) היה עץ המילה העץ המועדף לשימושים כאלה באירופה.
עץ המילה משמש פעמים רבות ליצירת הגוף של גיטרות חשמליות, ולעיתים תדירות פחות לגוף גיטרות אקוסטיות. הוא ידוע בגוון הצליל הבוהק והחד ובאיכותו המשתמרת לאורך זמן. עץ המילה גם משמש בהיקף רחב לפורניר ברהיטי משרד. עץ המילה, לרבות עץ הליבה, אינו עמיד במגע עם הקרקע ולכן אינו משמש למטרות חיצוניות.
חרשי עץ נהנים באופן כללי מעץ זה בשל תכונות הגימור המצוינות שלו. ניתן לעבדו בקלות במכונות והוא קל לשימוש עם מסמרים, ברגים ודבק. עץ המילה מצוין כשיש צורך בעץ קשה ועמיד, אך לא כבד מאוד. צבע עץ הליבה של המילה אינו שונה מצבע עץ השרף שלה.
איומים
חיפושית המילה היא מין פולש של חיפושית שמוצאה בסין וב-2002 נדדה לצפון אמריקה. החיפושיות כרסמו את עצי המילה וכך קטלו עשרות מיליוני עצים במשך כ-15 שנים. עקב כך, ניסו אנטמולוגים רבים ליצור דרך להדביר את החיפושית כדי להגן על העצים. אחד מהפתרונות שנמצאו הוא הנחת מלכודת בדמות נקבת החיפושית, שמפתה את הזכרים לנחות עליה, ואז מחשמלת אותם למוות ב-4,000 וולט.
עץ המילה בארץ ישראל
בארץ ישראל גדלה בר המילה הסורית, שיש הרואים בה מין נפרד ויש הרואים בה תת-מין של Fraxinus angustifolia. זהו עץ נשיר גדול, הגדל באזורים הים תיכוניים ובייחוד באזורים לחים כמו בקרבת נחלים. מין זה ומיני מילה אחרים נשתלים לנוי, כדוגמת המין הנפוץ ביישובים שונים בארץ, המילה ירוקת העד (Fraxinus uhdei), מין הגדל בהוואי.
רו-רו
פדרו מיגל קרבאליו דויס קוריירה (בפורטוגזית: Pedro Miguel Carvalho Deus Correia; נולד ב-6 באוגוסט 1990 ידוע בכינויו "רו-רו") הוא כדורגלן פורטוגזי-קטרי המשחק בעמדת המגן הימני בא-סד.
קריירת מועדונים
רו-רו, נולד באלגאריו מם-מרטינס שבפורטוגל להורים ממוצא כף ורדי. רו-רו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת כדורגל מקומית, ממנה עבר לבנפיקה ליסבון. בהמשך, שיחק בקבוצות הנערים של אסטרלה אמדורה, אשטוריל ופארנסה.
בקיץ, רו-רו הצטרף לקבוצה הבוגרת של פארנסה ששיחקה אז בליגה הרביעית. שנה לאחר מכן, חתם במיניירו אלחוסטרלנסה.
בינואר, רו-רו חתם באל-אהלי מליגת העל הקטרית. ב-7 בינואר 2012, רו-רו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-2 לאל-ח'ריתייאת.
ב-31 בינואר 2016, רו-רו חתם בא-סד. בעונת, רו-רו הפך לשחקן הרכב בקבוצה ורשם 24 הופעות בליגה.
קריירה בינלאומית
בשנת, רו-רו קיבל אזרחות קטרית, המאפשרת לו לשחק בנבחרת קטר. ב-29 במרץ 2016, רו-רו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-0 ל. ב-23 בדצמבר 2017, רו-רו כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-4 נגד.
רו-רו היה שותף לזכייה של הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2019 לראשונה בתולדותיה.
נכלל בסגל נבחרת קטר לטורניר מונדיאל 2022.
הרמוני איקנדה
הרמוני איקנדה (באנגלית: Harmony Ikande; נולד ב-17 בספטמבר 1990) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירה
איקנדה החל את דרכו במחלקת הנוער של מילאן האיטלקית, אליה עבר בגיל 18 כאשר מילאן התרשמה מאוד מהיכולות הגבוהות שהוא גילה במדי הנבחרת הצעירה של ניגריה. הוא נרכש על ידי מילאן תמורת סכום של כ-500 אלף דולר, ושיחק במחלקת הנוער של המועדון עד ינואר 2010. לאחר מכן הושאל לשישה חודשים לקבוצת מונצה מהליגה השלישית. עוד לפני כן הספיק הקשר לערוך 5 הופעות לא רשמיות במדי מילאן, ואת הופעת הבכורה שלו ערך ביולי 2009 במשחק ידידות מול לוס אנג'לס גלאקסי כאשר החליף את רונאלדיניו.
בתחילת עונת הושאל שנית, הפעם לפוגיבונסי, ובינואר 2011 הושאל לאקסטרמדורה מהליגה השלישית בספרד. לאחר מכן עבר לבודפשט הונבד מליגת העל ההונגרית, ובמקביל רשם הופעה ראשונה במדי נבחרת ניגריה הבוגרת.
ב-3 באוגוסט 2014 חזר איקנדה לישראל, וחתם בקבוצת הפועל תל אביב. ב-13 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול הפועל רעננה במסגרת גביע הטוטו. על אף שבמהלך הקריירה שיחק איקנדה כקשר אחורי, הציב אותו המאמן אסי דומב כבלם, והוא פתח בהרכב הקבוצה ברוב משחקיה בסיבוב הראשון. ב-22 בנובמבר 2014 כבש את שערו היחיד במדי הקבוצה, בניצחון 2–3 על הפועל באר שבע באצטדיון בלומפילד. לאחר שספג ביקורת על יכולתו ביקש איקנדה לעזוב את הפועל תל אביב, וב-28 בדצמבר 2014 הוא שוחרר מהמועדון.
ביולי 2015 חתם איקנדה בקבוצת סרייבו מליגת העל הבוסנית. בפברואר 2016 חזר לישראל וחתם בקבוצת מכבי יבנה מהליגה הלאומית. באוגוסט 2016 חתם בקבוצת אריס לימסול מליגת העל הקפריסאית. באוגוסט 2017 חזר לישראל וחתם בהפועל נצרת עילית. בינואר 2018 חתם בהפועל רמת גן, ובתום העונה שוחרר מהמועדון. ביולי 2018 חתם באל-ג'בלין הסעודית.
יריבות הכדורגל בין ספרטק לבין צסק"א
יריבות הכדורגל בין ספרטק לבין צסק"א, המכונה הדרבי הראשי של מוסקבה (ברוסית: Главное московское дерби) מתייחס בדרך כלל למשחק הדרבי בין שתי קבוצות הכדורגל הבכירות של העיר מוסקבה, ספרטק מוסקבה וצסק"א מוסקבה, אף שישנן משחקי דרבי מתוחים בין כל אחת מקבוצות הכדורגל המוסקבאיות (כשהדרבי הוותיק ביותר הוא בין ספרטק לדינמו מוסקבה, יריבות שקיימת מאז תחילת המאה ה-20). זהו אחד ממשחקי הדרבי העירוני הגדולים באירופה, כאשר פורטל 90min.com דירג את הדרבי במקום 14.
ספרטק וצסק"א הן קבוצות הכדורגל המעוטרות ביותר במוסקבה ומכונה "הדרבי הגדול של מוסקבה" והוא אחד המפגשים המתוחים ביותר בכדורגל הרוסי, המכונה גם בשם "הדרבי של כל רוסיה" (Дерби всея Руси בשפת המקור).
ישנה יריבות גדולה גם בתחום הכדורסל, המכונה הדרבי המוסקבאי, בין חימקי מוסקבה לבין קבוצת הכדורסל של צסק"א מוסקבה; הדרבי הפחות משמעותי בתחום הכדורגל הוא בין דינמו מוסקבה ללוקומוטיב מוסקבה.
היסטוריה
המפגש הראשון בין צסק"א לספרטק נערך לראשונה ב-1 ביוני 1922, בגמר אליפות מוסקבה כשצסק"א (שנקראה אז OLLS) גברה על ספרטק (שנקרא אז MKS) בתוצאה 4:2. 64 מהמשחקים נערכו באצטדיון לוז'ניקי. בתקופה הסובייטית, מ-1936, הקבוצות נפגשו 100 פעמים. ספרטק ניצחה ב-46 משחקים בעוד צסק"א ניצחה ב-35 מהם. 19 משחקים הסתיימו בשוויון.
מאז 1991 השניים נפגשו 64 פעם והמאזן עומד לטובת צסק"א שניצחה ב-28 משחקים, לעומת 20 שבהם ניצחה ספרטק, בעוד 15 משחקים הסתיימו בתיקו. השוויון המאופס האחרון בין הקבוצות נרשם באוקטובר 2003.
צסק"א נגד ספרטק
•
הוקי קרח
ישנה יריבות גדולה בין מועדוני ספרטק וצסק"א בענף ההוקי קרח והוא אחד המתוחים בליגת KHL.
המובטל בטיטו
המובטל בטיטו הוא סרט קולנוע קומי מבית היוצר של זאב רווח. את התסריט כתבו זאב רווח (שגם ביים ושיחק בתפקיד הראשי) וניסים עזיקרי על-פי מחזהו של טומי לפיד "תפוס את הגנב".
עלילה
ששון בטיטו (זאב רווח) פוטר מהמפעל בו עבד ובשל חובות משפחתו בת שבעת הילדים, נאלץ לפרוץ לבתים. באחת מהפריצות הוא מגיע לבית משפחת ורטמן הפעילים במפלגה כלשהי (אריק לביא ושושיק שני). כשהם מגלים אותו הם סבורים כי הגיע עם בנם (דן תורן) משירות המילואים שלו, ואילו הבן סבור כי הוא חבר של הוריו מהמפלגה. בעקבות מריבה משפחתית מתגלה מעילה שביצעו הזוג בכספי המפלגה, וכאשר הם מגלים את דמותו האמיתית של ששון בטיטו, הוא מנצל מידע זה על מנת לסחוט אותם, ואף מגיע לעמדה בכירה במפלגתם.
לקריאה נוספת
Ido Rosen. "Billion dollar madness: examining the paradox of financial satire through the 1980s economic crisis in Israeli comedy films". (2022) Journal of Israeli History
בנקור
בנקור (Bancor) הוא רעיון למטבע על-לאומי, שהגו הכלכלנים ג'ון מיינרד קיינס וארנס פריידריך שומכר בשנים 1940–1942 ושאותו התכוונה בריטניה להציע לעולם לאחר מלחמת העולם השנייה. שם המטבע הוא בהשראת הביטוי בצרפתית: banque or (בנק זהב). הרעיון היה שהמטבע ישמש במסחר הבינלאומי כיחידת כיחידת ערך בתוך מערכת סליקה בנקאית רב-צדדית - איחוד הסליקה הבינלאומי - מוסד שגם אותו הציעו להקים. באמצעות מערכת זו ביקש קיינס לשקם את כלכלת העולם לאחר מלחמת העולם השנה, תוך צמצום החיכוכים ומלחמות הסחר בין האומות.
קיינס הציע הסבר לחוסר היעילות של המדיניות המוניטרית העולמית כדי לבלום את השפל הכלכלי, כמו גם את הפרשנות הלא-מוניטרית של מקורות השפל. הבנקור, נועד להיות מדיניות מוניטרית על-לאומית אלטרנטיבית, להתמודדות עם השפל הכלכלי העולמי ולאיזון משברי השפל והגיאות בכלכלה העולמית. קיינס האמין כי היכולת של הון לנוע בין מדינות, המחפשות את הריבית הגבוהה ביותר, מסכלת את יכולתן של מדינות להוריד את הריבית כמדיניות מוניטרית, בתקופות אבטלה. לפיכך להערכתו באמצעות שליטה רבה יותר של הממשלות על הסחר הבינלאומי ותנועת הכספים, תוכל המדיניות הקיינסיאנית להיות יעילה יותר לעידוד כלכלות אינדיבידואליות. הרעיון היה ליצור מנגנון מוסכם על מדינתי לשליטה בשערי החליפין של המטבעות הלאומיים, על מנת לעקר את רצונן להתחרות זו בזו בהפחתת ערך המטבעות שלהן, כדי לעודד ייצוא על חשבון המדינות המתחרות. כמו כן, סבר קיינס כי הבנקור יהווה תקן כלל עולמי שהוא קפריזי פחות מסטנדרט הזהב.
הבנקור לא נועד להיות מטבע בינלאומי, כי אם יחידת ערך או אמת מידה שתשמש לעקוב אחר הזרמים הבינלאומיים של נכסים והתחייבויות, שתתנהל באמצעות איחוד הסליקה הבינלאומי. על פי הרעיון, ניתן היה להחליף זהב בבנקורים - אך לא להחליף בנקורים בזהב. יחידים, לא יוכלו לסחור או להחזיק בבנקורים, וכל הסחר הבינלאומי יוערך ויימכר בצמוד לבנקור. על מדינות שייצברו עודפי מטבע של בנקור ועל מדינות שיצברו גרעון התחייבויות בבנקור, יוטלו תמריצים באופן סימטרי במטרה להביא לסחר בין לאומי מאוזן. כך, יוטלו מגבלות על סכום הבנקור שמדינה יכולה לצבור באמצעות ייצוא טובין מעבר לטובין שהיא רוכשת ומייבאת. מגבלותיה של כל מדינה ייקבעו בפרופורציה לחלקה בסחר העולמי. מדינות שייכנסו לגרעון - יורשו לבצע פיחות במטבע שלהן וכך להפוך את הטובין במדינה לזולים יותר. מדינות שייצברו עודפי בנקור, יידרשו לבצע ייסוף של המטבע שלהן במטרה לאזן את הסחר.
Las Palabras de Amor
Las Palabras De Amor (בעברית: מילות האהבה) הוא בלדת רוק של להקת קווין. השיר יצא לאור כסינגל השלישי מאלבומם משנת 1982 Hot Space. השיר מושר רובו ככולו באנגלית, אך גם עם מספר מילים בספרדית. השיר נכתב בידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי וזכה ליותר פופולריות מאשר הסינגל הקודם שהוציאו מאותו אלבום (Body Language), והגיע למקום ה-17 במצעד הסינגלים הבריטי. למרות התגובות המעורבות לאלבום האם, השיר הפך למועדף על המעריצים מאלבום זה.
בנקור
ברטון וודס
הצעתו של קיינס הייתה להצעתה הרשמית של בריטניה לוועידה הכלכלית הבינלאומית שנערכה לאחר מלחמת העולם השנייה בברטון וודס, אך לא נתקבלה. המתנגד הבולט ביותר להצעה היה הארי דקסטר וייט שייצג את העמדה האמריקנית שנתקבלה בהסכם ברטון-וודס - הצמדת מערכת שערי החליפין לזהב. ארצות הברית דגלה בעמדה זו בשל העובדה שבתקופת הוועידה החזיקה בעתודותיה את מרבית הזהב העולמי, והמשמעות בפועל הייתה ששערי המטבע הוצמדו כולם לדולר, באופן שהעניק לארצות הברית במידה רבה, יד חופשית בקביעת שערי הריבית והתנאים המוניטריים לא רק בארצות הברית אלא בעולם כולו. במקום איחוד הסליקה העולמי שהציע קיינס, הוקמו הבנק העולמי במטרה להעניק אשראי למדינות מתפתחות ומדינות הנקלעות למצוקה, וקרן המטבע הבינלאומית במטרה לפקח על שערי החליפין של המטבעות והצמדתם לערך הזהב (ולמעשה לדולר).
Las Palabras de Amor
רקע לשיר
מילות השיר נכתבו על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי. את השירה ביצע סולן הלהקה פרדי מרקיורי, ביחד עם בריאן מיי שסיפק קולות הרמוניים גבוהים. השיר נוצר בהשראת מערכת היחסים הקרובה של הלהקה עם מעריציה הארגנטינאים. השיר סימן את הופעתה האחרונה של הלהקה בתוכנית הטלוויזיה Top of the Pops (לאחר שבעבר הלהקה הופיעה בתוכנית זו על מנת לקדם את Seven Seas of Rhye, Killer Queen, Now I'm Here ו-Good Old-Fashioned Lover Boy בהתאמה). בהופעה הממדית הזו, נראה מיי מנגן על פסנתר כנף כמו גם על הגיטרה שלו, ובהקלטה הוא מנגן גם בפסנתר וגם בסינתיסייזר, בנוסף לגיטרות אקוסטיות וחשמליות. מיי שר גם בשירה מובילה יחד עם מרקיורי את השורה ההרמונית "this night and evermore" (הלילה הזה ולנצח) לאורך השיר כולו. במהלך מופע המחווה לפרדי מרקיורי משנת 1992 באצטדיון ומבלי, זה היה השיר השלישי במחצית השנייה של ההופעה, שבוצע ביחד עם קווין וזוקרו (Zucchero). בהופעה משנת 2008 של קווין עם פול רודג'רס "Rock the Cosmos Tour", הוא בוצע במדינות דוברות ספרדית ששר מיי. השיר גם נכנס לאלבום הלהקה Greatest Hits III (אלבום של קווין) והשיר הופיע גם בDVD Greatest Video Hits 2 שיצא בנובמבר 2003. שחקנית התיאטרון המוזיקלי איליין פייג' הקליטה את השיר באלבומה לקאברים של שיריי קווין "The Queen Album" משנת 1988.
בנקור
בחינה מחודשת
המשבר הפיננסי של שנת 2008 העלה את רעיונו של קיינס למטבע על לאומי לדיון מחודש. בנאום שנשא נגיד הבנק הלאומי הסיני במרץ 2009, ג'ואו שיאוחואן, תחת הכותרת "הרפורמה במערכת המוניטרית הבינלאומית", אמר כי רעיון הבנקור של קיינס היה 'מרחיק ראות' והציע אימוץ זכויות משיכה מיוחדות בקרן המטבע העולמית כמטבע עתודה עולמי שיכול להוות תגובה למשבר הפיננסי העולמי ב-2007–2010. הוא טען כי מטבע לאומי אינו מתאים לתפקיד, בשל הקושי לעמוד ביעדי המדיניות המוניטרית המקומית, לצד דרישת המדינות האחרות למטבע-העתודה.
עיטור הניצחון
עיטור הניצחון (ברוסית: ) היה העיטור הצבאי הגבוה ביותר בברית המועצות. העיטור היה נדיר ביותר, וניתן לאנשי הפיקוד העליון של הצבא האדום על "פעולה מוצלחת במסגרת חזית אחת או יותר שהביאה לשינוי משמעותי של המצב לטובתו של הצבא האדום". העיטור נוסד בשנת 1943.
העיטור הוענק לראשונה ב-10 באפריל 1944 לגיאורגי קונסטנטינוביץ' ז'וקוב, אלכסנדר ואסילבסקי ויוסיף סטלין על חלקם בשחרור אוקראינה המזרחית. שלושתם קיבלו את העיטור פעם נוספת בשנת 1945 - והם היחידים שקיבלו עיטור זה יותר מפעם אחת.
כל העיטורים מסוג זה ניתנו במהלך מלחמת העולם השנייה, למעט זה של ברז'נייב שהוענק ב-1978 (העיטור נשלל ממנו מספר שנים לאחר מותו, ב-1989). בסך הכול ניתן העיטור 20 פעם ל־17 איש (כולל ברז'נייב).
מתוך 17 מקבלי העיטור 5 לא נמנו עם אנשי הצבא האדום: הגנרל האמריקאי אייזנהאואר, מרשל יוגוסלביה טיטו, הפילדמרשל הבריטי מונטגומרי, מרשל פולין מיכל רולה-ז'ימיירסקי ומלך רומניה מיכאי הראשון.
העיטור עצמו הוא כוכב מחומש מפלטינה, המעוטר ב-150 יהלומים במשקל כולל של 16 קרט ובאבני אודם. במרכזו דמות הקרמלין, המאוזוליאום של לנין ומגדל ספסקאיה בזהב, מוקפים בשיבולים זהובות כשמעליהן הכיתוב CCCP (ברית המועצות) ובתחתית Победа (ניצחון).
Umbraco
Umbraco (המוכרת בעברית גם כאומברקו) היא מערכת ניהול תוכן בקוד פתוח (CMS), המבוססת על שפת C# של חברת מיקרוסופט ומיועדת לפרסום תוכן ברשת האינטרנט ובאתרי אינטראנט.
מאז גרסה 4.5, המערכת כולה זמינה לשימוש תחת רישיון MIT לתוכנה חופשית.
התוכנה פותחה על ידי נילס הרטוויג בשנת 2000, ושוחררה לציבור הרחב כתוכנת קוד פתוח בשנת 2004.
טכנולוגיה
המערכת כתובה בעיקר בשפת C#, מאחסת נתונים במסד נתונים יחסי (בדרך כלל Microsoft SQL Server) ופועלת על גבי Microsoft IIS. החזית הקדמית של Umbraco בנויה על NET Framework, באמצעות ASP.
Umbraco עושה שימוש במאפייני ASP סטנדרטיים כדוגמת ASP.NET על מנת להקל על יצירת תבניות דפים לשימוש חוזר, ותומכת הן ב-Razor והן ב-XSLT.
קהילת פיתוח
נכון לשנת 2020, חברת Umbraco מעסיקה מעל ל-70 עובדים מתוכם כ-15 מפתחי תוכנה שעובדים על פלטפורמת הליבה של הקוד הפתוח. לאתר הקהילה של Umbraco יש יותר מ-200,000 משתמשים רשומים.
מאז שנת 2005, מתקיים מדי שנה כנס מפתחים שנתי באזור קופנהגן וסביבתה, חוץ מבשנת 2007, אז הכנס התקיים בלונדון.
חוות דעת
במהלך שנת 2009, CMS Wire הכתיר את Umbraco כאחת ממערכות ניהול התוכן המובילות באינטרנט על בסיס .NET Framwork בקוד פתוח.
באותה השנה, Umbraco נבחרה כאחת מ-10 פלטפורמות ה-CMS הטובות ביותר מטעם המגזין הדני Version2.
דובוטמין
דובוטמין (באנגלית: Dobutamine) תרופה סימפטומימטית שמשמשת לטיפול באי ספיקת לב ושוק קרדיוגני. דובוטמין הוא אגוניסט לרצפטורי β1 של המערכת הסימפטטית. התרופה פותחה בשנות השבעים על ידי ד"ר רונלד טוטל וד"ר ג'ק מילס.
שימוש רפואי
דובוטמין משמשת לטיפול במקרים של אי ספיקת לב חריפה עם פוטנציאל להפיכות, כגון כזו המתרחשת במקרים של ניתוח לב או הלם ספטי או קרדיוגני.
התרופה לא שימושית במקרים של מחלת לב איסכמית, משום שהיא מגבירה את קצב הלב ובכך מגדילה את הביקוש של שריר הלב לחמצן.
התרופה נמצאת בשימוש נפוץ בבתי חולים במבחני מאמץ על מנת לזהות מחלת לב כלילית. הבדיקה נעשית בדרך כלל לאנשים שאינם יכולים לעשות בדיקת אקו לב במאמץ מפאת מחלה או גיל הבדיקה נקראת בדיקת אקו לב + דובוטמין.
תופעות לוואי
תופעות הלוואי נובעות מהפעלת רצפטורי β1 במערכת הסימפטטית. ביניהן יתר לחץ דם, תעוקת לב, אריתמיה וטכיקרדיה, והעלאת הסיכוי להפרעת קצב שנחשבת למסוכנת.
יש להשתמש בזהירות במקרה של פרפור עליות.
The Way We Were (אלבום)
The Way We Were (בעברית: כך היינו) הוא אלבומה ה-15 של הזמרת ברברה סטרייסנד, אשר יצא בינואר 1974 על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. בעקבות יציאת אלבום הפסקול לסרט "כך היינו", שיצא באותו החודש ובוצע גם על ידי סטרייסנד ומלחין הפסקול מרווין האמליש, בשנת 1998 יצאה לאלבום מהדורה נוספת אשר משלבת את שני האלבומים יחד ושניהם קיבלו מעמדי מכירות באותה השנה, האלבום של סטרייסנד קיבל מעמד של פלטינה כפולה והפסקל קיבל מעמד זהב.
סינגלים
מתוך האלבום יצא הסינגל "The Way We Were" בתאריך 27 בספטמבר 1973 אשר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום הראשון בארצות הברית ואף הגיע שם למעמד פלטינה ב - 16 באוגוסט 1997.. בנוסף הוא גם הגיע לעשירייה הפותחת בבריטניה ואוסטרליה. בסוף השנה הוא דורג כשיר המצליח ביותר בארצות הברית של 1974 ולימים דורג ברשימת 500 השירים הטובים ביותר של בילבורד.
הסינגל השני שיצא מהאלבום היה השיר "All in Love Is Fair" אשר יצא במרץ אותה שנה אך הוא לא הצליח לשחזר את ההצלחה של הסינגל הקודם. חלק משירי האלבום היו מיועדים לאלבום בשם "The Singer" אשר היה מתוכנן לצאת ב-1970 אך נגנז מסיבות לא ידועות וסטרייסנד התחילה להקליט במקומו את Stoney End.
סוגה והפקה
מבחינה לירית האלבום עוסק בשיקום מערכות יחסים, וסוגי אהבה. כמו רוב אלבומיה של הזמרת באותה תקופה האלבום הוגדר כאלבום פופ. את האלבום הפיקו וואלי גולד, טומי ליפומה ומרטי פייץ'.
ביקורת והצלחה
האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה אשר שיבחו את קולה של הזמרת ומצאו את האלבום כפוטנציאלי להצלחה. אך חלק מהמבקרים הרגישו שהאלבום לא תוכנן בקפידה ומתחו ביקורת על העובדה שבהרבה מהשירים הזמרת לא שרה בדרך כלל בהופעות.
מבחינה מסחרית האלבום זכה להצלחה רבה בארצות הברית כאשר הגיע למקום הראשון במדינה והשיג מעמד פלטינה כפולה. בנוסף הוא גם הצליח להשיג מעמד פלטינה בקנדה ומעמד אלבום זהב באוסטרליה; שניהם הוענקו על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי ואיגוד תעשיית ההקלטות הקנדי.
Celebration Day
Celebration Day הוא אלבום וסרט ההופעה של להקת הרוק הבריטית לד זפלין שיצא לאור בשנת 2012. ההופעה נערכה ב-02 ארנה שבלונדון בדצמבר 2007, לזכרו של אהמט ארטגון מנהל חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס הנערץ עליהם.
האלבום זכה להצלחה אדירה הן מסחרית והן ביקורתית, ונחשב לאחד מאלבומי ההופעות המבוקשים והמצליחים בהיסטוריה.
היסטוריה
בעקבות מותו הטרגי של מתופף הלהקה ג'ון בונהם, התפרקה הלהקה ועתידה היה לוט בערפל. בשנת 1985 התאחדה הלהקה למופע הלייב אייד באצטדיון JFK בפילדלפיה, ההופעה שהייתה קצרה למדי הייתה מלאה בפגמים טכניים, ונקטלה על ידי מבקרי המוזיקה. חברי הלהקה סירבו שהופעתם תיכלל בפורמט ה-DVD של המופע, משום שלטעמם המופע לא עמד בסטנדרטים שלהם. ניסיון נוסף של הלהקה להתאחד היה בשנת 1986, אך נגנז בשל תאונת דרכים שבה היה מעורב המתופף המיועד, טוני תומפסון. הלהקה ניסתה לערוך שתי הופעות נוספות, אך גם אלו לא צלחו כראוי אם בגלל סיבות טכניות ואם בגלל מתיחות הולכת וגוברת בין חברי הלהקה.
בעקבות כישלונות אלו, היחסים בין רוברט פלאנט וג'ון פול ג'ונס הלכו ונעשו מתוחים, אך בשנת 2002 דיווחה העיתונות הבריטית על פיוס הנרקם בין פלאנט וג'ונס, ושמועות בנוגע להופעת איחוד החלו לצוץ, בעוד אמרגנם מכחישים את השמועות בנוגע לאיחוד. במאי 2003 יצא לאור אלבום הופעה משולש של הלהקה שהוקלט בשנת 1972 וזכה להצלחה רבה.
ב-12 בספטמבר, לאחר חרושת שמועות על הופעת האיחוד המתוכננת, אישר אמרגן הלהקה הארווי גולדסמית', כי שלושת חברי הלהקה יתאחדו למופע, כשג'ייסון בונהם ישמש כמתופף. כרטיסים נמכרו באינטרנט בעלות של 250$, כשכל ההכנסות הולכות למוסד הצדקה של אהמט ארטגון. הביקוש לכרטיסים היה עצום ונחשב למופע החי המבוקש ביותר בהיסטוריה
ההופעה
ב-10 בדצמבר 2007 התאחדו חברי הלהקה להופעה בלונדון מול קהל של כ-20,000 מעריצים. את מתופף הלהקה, ג'ון בונהם, החליף בנו ג'ייסון. בנוסף לכתבים, אנשי רדיו וטלוויזיה, בהופעה נכחו ידוענים ומוזיקאים רבים, ביניהם: דייוויד גילמור, בריאן מיי, פול מקרטני, ג'ף בק, מיק ג'אגר, דייב מאסטיין, קייט מוס, ג'ולייט לואיס, צ'אד סמית, דייב גרוהל, פרדריק, נסיך דנמרק, דייוויד בוריאנז, נעמי קמפבל ועוד רבים אחרים.
בהופעה בוצעו שירים מכל שבעת אלבומיהם הראשונים (לא בוצעו שירים מתוך In Through the Out Door ומתוך CODA), ושניים מהשירים בוצעו בידיהם לראשונה על במה: "For Your Life" ו-"Ramble On".
חברי הלהקה היו בתחילה סקפטיים לגבי שחרור צילום ההופעה, שצולמה על ידי 16 מצלמות, וכשנשאל ג'ימי פייג' בעניין, ענה כי הוא לא סבור שייצא סרט בעתיד הנראה לעין. אולם בסופו של דבר התקבלה ההחלטה לשחרר את הסרט.
ב-17 באוקטובר 2012, לאחר הדלפות ועקובים רבים שוחרר סרט ההופעה. הסרט הוקרן בבתי הקולנוע וגרף הצלחה עצומה.
ב-19 בנובמבר יצא הסרט בפורמט DVD וBlu-ray, והפסקול של האלבום בפורמט CD, והגיע למקום התשיעי במצעד בילבורד 200
ביקורות
ההופעה, האלבום והסרט זכו לביקורות נלהבות מכל עבר, כשכולם מציינים לטובה את האנרגטיות החיובית, הכימיה הטובה בין חבריה והביצועים המוצלחים שהציגה הלהקה. מבקר המוזיקה של הניו יורקר סאשה ג'ונס כתב: "הלהקה יכולה להיות גאה בכך שהיטיבה להחליף את כישלונות ההופעות של שנות ה-80 וה-90 בהצלחה, עם הופעה אנרגטית שכזו". במגזין המוזיקה הבריטי NME נכתב: "חברי הלהקה מוכיחים שהם עדיין יכולים להופיע באותה הרמה שהביאה להם את המוניטין האגדי מלכתחילה..." עיתון הדיילי טלגרף העניק לאלבום חמישה כוכבים מתוך חמישה, בציינו ש"'יום החגיגה' הוא חגיגה של רוקנרול מרגש, קסום ונפלא". מבקר המוזיקה הרנן מ. קמפבל (Hernan M. Campbell) מאתר Sputnikmusic הרעיף תשבחות על האלבום והילל את נגינתם של חברי הלהקה, והגדיר את ההופעה כ"מהפנטת" ושיבח במיוחד את ג'ייסון בונהם שהיטיב להיכנס לנעליו של אביו, ולסיכום כתב: "לד זפלין מאחדים את כל תכונותיהם על מנת להזכיר לנו שהם עדיין השם הכי גדול בהיסטוריה של הרוק" מבקר המוזיקה הישראלי, גל אוחובסקי, כתב: "... אבל הדבר הכי חשוב הוא שלמרות כל השנים שעברו, לד זפלין נשמעים רלוונטיים, עכשוויים, אנרגטיים, כאילו היו בני 23. גם אם באותה נשימה אתה שומע בקולו של רוברט פלאנט את השנים, הניסיון, והרגש נצבר. האמת היא שאין לתאר את היופי והחשיבות של ההופעה החיה הזאת... הופעה שלהם היא ממש מדרגות לגן עדן. אלבום חובה בכל בית".
אתר המוזיקה Metacritic, המשקלל עשרות טורי ביקורת ממבקרים שונים, העניק לאלבום ציון ממוצע של 85% ביקורות טובות. אתר דומה בשם Rotten Tomatoes, העניק לאלבום 98 אחוזי טריות.
קרדיטים
לד זפלין
כוח אדם נוסף
אנרי מתייה ברטלו
גנרל של ארמייה אנרי מתייה ברטלו (בצרפתית: Henri Mathias Berthelot; 7 בדצמבר 1861 – 29 בינואר 1931) היה גנרל בצבא צרפת שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
תחילת דרכו
ברטלו נולד ב-7 בדצמבר 1861 בעיר פיור, שהשתייכה אז לקיסרות הצרפתית השנייה. בשנת 1883 סיים ברטלו את האקדמיה הצבאית סן-סיר, לאחר מכן הוא נשלח לאלג'יריה ולאחר מכן נשלח להודו-סין הצרפתית.
בשנת 1907 הוא הועבר למטה הכללי. במהלך תקופה זו הוא שיתף פעולה עם הגנרל ז'וזף ז'ופר בתוכנית 17. זו הייתה אסטרטגיית מלחמה התקפית המבוססת על הטעויות שנעשו במלחמת צרפת-פרוסיה של 1870/1871. תוכנית התקפה זו שימשה את הגנרל ז'ופר נגד הצבאות התוקפים הגרמנים בקיץ 1914, אך נכשלה.
בשנת 1913 הוא הועלה לדרגת ג'נרל דה בריגדה ושימש כשלישו של הגנרל נואל דה קסטלנו במינהלת הצבא של משרד המלחמה.
מלחמת העולם הראשונה
בשנת 1914 שימש ברטלו כרמטכ"ל תחת גנרל ז'וזף ז'ופר במהלך הקרב הראשון על המארן. בנובמבר 1914, קיבל ברטלו את הפיקוד על יחידות המילואים, שנכשלו בהתקפה בקרב סואסון (1915), ומאוחר יותר הוא קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה ה-53 והקורפוס ה-32.
במהלך קרב ורדן בשנת 1916, התבלט ברטלו בכך שהסתער בהצלחה על גבעת האיש המת יחד עם כוחותיו.
לאור המצב הקשה בחזית הרומנית החדשה שנפתחה, מונה ברטלו לראש המשלחת הצבאית הצרפתית ברומניה ב-16 באוקטובר 1916. משימתו הראשונה הייתה לתמוך בהגנה על הבירה בוקרשט. הוא היה גורם מרכזי בתוכניות לתקוף את ארמיית הדנובה, שהגיעו לשיא בקרב על הארג'ש. לאחר הקרב האבוד וכיבוש בוקרשט על ידי חיילי מעצמות המרכז, התרכז ברטלו בארגון מחדש והכשרת הצבא הרומני. בקיץ 1917, ניצחו חייליו של הגנרל אלכסנדרו אברסקו בקרב מרשטי ופתחו במתקפת נגד במטרה לכבוש מחדש כמה שיותר שטח רומני. מערכה זו נעצרה על ידי האבדות הכבדות בקרבות Mărăşeşti ואויטוז. לאחר מהפכת אוקטובר הרוסית, חתמו הרוסים על הסכם שביתת נשק. רומניה, שהופרדה כעת מבעלי בריתה, נאלצה לחתום על הסכם שביתת הנשק עם מעצמות המרכז בדצמבר 1917. כתוצאה מכך נאלצה לבטל את המשלחת הצבאית הצרפתית והצרפתים נאלצו לעזוב את הארץ.
לאחר שובו לצרפת, הופקד ברטלו על ארגון משלוחי החיילים האמריקאים לצרפת. ב-5 ביולי 1918 הוא מונה למפקד הארמייה החמישית על ידי הגנרל פרדיננד פוש, עליה פיקד בגזרת ריימס במהלך מתקפת מאה הימים נגד צבאות גרמניה.
לאחר המתקפה המוצלחת בחזית סלוניקי, שאילצה את בולגריה להיכנע, נכנסה רומניה מחדש למלחמה נגד מעצמות המרכז ב-10 בנובמבר 1918. יממה לאחר מכן הסתיימה המלחמה במערב אירופה.
לאחר המלחמה
ב-11 בנובמבר 1919, במהלך מצעד הניצחון של בעלות הברית בפריז, הגנרל ברתלוט, לאחר שראה את המשלחת הרומנית, אמר לגנרל פוש:
בין השנים 1919–1922 שירת ברטלו כמושל הצבאי של מץ וכמפקד העליון בלורן. מ-1920 עד 1926 היה חבר ב-Conseil supérieur de la guerre (מועצת המלחמה העליונה), והיה מעורב בתכנון בניית קו מז'ינו. מ-1923 עד 1926 כיהן כמושל הצבאי של שטרסבורג. בשנת 1926 פרש ברטלו לגמלאות, וב-29 בינואר 1931 הוא מת בפריז.
רוברט גרי
רוברט (בוב) גרי (באנגלית: Robert Gary; 20 בינואר 1920 – 31 ביולי 1987) היה עיתונאי יהודי-אמריקאי-ישראלי.
ביוגרפיה
רוברט גרי נולד בניו יורק למינה ופייבל גרינברג, ששינו את שם משפחתם לגרי מיד עם הגיעם מרומניה לארצות הברית בתחילת המאה ה-20. הוא למד באוניברסיטת ניו יורק, וסיים תואר ראשון בסוציולוגיה ועיתונות.
בתחילת 1946 נשלח גרי על ידי סוכנות הידיעות היהודית Jewish Telegraphic Agency (JTA) לדווח מגרמניה שאחרי המלחמה. עם הגיעו למינכן הוא ביקר במחנות העקורים, ראיין את ניצולי מחנות ההשמדה ודיווח על משפטי נירנברג. בשנת 1947 דיווח גרי על מצבם של המעפילים מאניית המעפילים "אקסודוס" שהוחזקו במחנות הגירוש באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה. ב-30 בספטמבר דיווחה סוכנות הידיעות היהודית כי השלטונות הבריטיים אסרו על גרי את הכניסה לשני המחנות שדיווח מתוכם, לאחר שדיווחיו עוררו את כעסם.
ב-1948 הכיר את אשתו, פנינה, שהגיעה בשליחות כגננת למחנות העקורים. הם נישאו בסוף 1949 ונולדו להם שתי בנות, דורית ומירב.
ב-1949 החל לעבוד ב"ג'רוזלם פוסט" ומשפחתו עברה להתגורר בירושלים. ב-1953 עברה המשפחה לניו יורק, שם היה מנהל המחלקה ליחסי ציבור של הקונגרס היהודי האמריקאי (American Jewish Congress).
ב-1957 שב לתל אביב ונתמנה למנהל המחלקה ליחסי ציבור של ועדת העשור למדינה וב-1958 נתמנה למנהל המחלקה ליחסי ציבור ופרסום של "המשביר המרכזי". בהמשך שימש כדובר וכאיש יחסי הציבור של הג'וינט, ולאחר מכן של המחלקה האנגלית של אוניברסיטת תל אביב. במקביל, שידר דיווחים טלפוניים לרדיו בארצות הברית.
ב-1960 כתב תסריטים לסרטים דוקומנטריים ישראליים בשפה האנגלית לצורכי הסברה בחו"ל, ביניהם: "ארבעים שנות ההסתדרות" וסרט על הציור האבסטרקטי בישראל. אחרי מלחמת ששת הימים החל לעבוד ככתב עבור סוכנות הידיעות "רויטרס".
בשנות ה-70 כתב מאמרים לעיתון "מעריב" על שלוש נסיעות לארצות שמעבר ל"מסך הברזל" – ביולי 1972 נסע לרוסיה, פולין, צ'כוסלובקיה והונגריה, שם הצליח לראיין אסירי ציון, לוחמי חופש יהודים, תחת אפם של המשטרים הקומוניסטים. בסוף אוגוסט 1973, חמישה שבועות בלבד לפני מלחמת יום כיפור, נסע לסיור במצרים, בירדן, בסוריה ובלבנון. ב-1980 נסע לסין, שם כתב סדרה של 14 מאמרים בליווי תמונות.
בולאנז'ה
בולאנז'ה (Boulanger) הוא שם משפחה שמקורו בצרפתית ומשמעותו אופה.
שברולט / GMC סדרה B
שלדות דגמי "שברולט / GMC סדרה B" בדירוג 6–7, על פי דירוג של הגבלת משקל מקסימלי בארצות הברית ((Medium/heavy-duty).
מערכת מוניטין
מערכות מוניטין (ניתן להתייחס גם בשם "מערכות אמון") הן תוכניות המאפשרות למשתמשים לדרג זה את זה בקהילות מקוונות על מנת לבנות אמון באמצעות מוניטין. מספר שימושים נפוצים של מערכות אלה ניתן למצוא באתרי מסחר אלקטרוני כגון eBay, Amazon.com, ו Etsy כמו כן קהילות לייעוץ מקוון כגון Stack Exchange. מערכות מוניטין אלו מייצגות מגמה משמעותית ב "תמיכה בקבלת החלטות לגבי שירותי תיווך באינטרנט". עם הפופולריות של קהילות מקוונות עבור קניות, ייעוץ, והחלפת מידע חשוב אחר, מערכות מוניטין הופכות יותר ויותר חיוניות עבור הגולשים. הרעיון של מערכות מוניטין הוא שאפילו אם הצרכן לא יכול לנסות פיזית מוצר, שירות מסוים או לראות את האדם המספק את המידע, הצרכנים יוכלו להיות בטוחים בתוצאה של הסחורה באמצעות אמון שנבנה על ידי מערכות המוניטין / המלצות.
סינון שיתופי המשמש בדרך כלל במערכות המלצות, קשור למערכות מוניטין בכך ששניהם אוספים דירוגים מחברים בקהילה. ההבדל העיקרי בין מערכות מוניטין וסינון שיתופי הוא הדרכים שבהן הם משתמשים במשוב המשתמש. בסינון שיתופי, המטרה היא למצוא קווי דמיון בין משתמשים על מנת להמליץ על מוצרים ללקוחות. התפקיד של מערכות מוניטין, לעומת זאת, הוא לאסוף חוות דעת קולקטיבית כדי לבנות אמון בין המשתמשים בקהילה המקוונת.
הגדרה
"מוניטין" ע"פ דוד קרויזר מומחה לניהול מוניטין ושיווק "הוא סך המחשבות, התפיסות והתמונות העולות בראשו של אדם הנחשף לשמו של אדם, עסק או מותג. בניגוד לתפיסות שיווקיות עליהן ניתן להשפיע בצורה נקודתית ומיידית, מוניטין הוא נכס רחב ומקיף שנבנה לאורך שנים, בהתאם לאיכות השירות, איכות המוצרים או השירותים, איכות האינטראקציה עם קהל היעד, חוויות אישיות של הלקוח וחוות דעת ורשמים אליהם נחשף הלקוח מצדדים שלישיים כמו חברים, מכרים, עיתונות וכן הלאה".
היכולת לבנות מוניטין חיובי מחד, והיכולת של גורמים שונים להרוס את אותו מוניטין מאידך, תלויה מאוד ביכולת לייצר מידע ולחשוף אותו בפני קהל היעד. יכולת זו זוכה לזריקת מרץ משמעותית בעידן האינטרנט בו המידע עובר מאדם לאדם כמו אש בשדה קוצים, מידע שיכול לבנות או להרוס כל עסק במהירות ובקלות רבה יותר מאי פעם.
"ניהול מוניטין הוא תהליך עסקי שיווקי לכל דבר ועניין", מוסיף דוד קרויזר, "באמצעותו ניתן לשלוט בגובה הלהבות, לקדם תכנים ואלמנטים התומכים במוניטין של הלקוח ולהתמודד עם אלמנטים שליליים בעלי פוטנציאל נזק".
מקוונת (Online)
הווארד ריינגולד  מציין כי מערכות מוניטין באינטרנט הן "טכנולוגיות מבוססות מחשב שמאפשרות לתמרן בדרכים חדשות ורבות עוצמה תכונה אנושית עתיקה וחיונית". ריינגולד אומר כי מערכות אלה התעוררו כתוצאה מהצורך של משתמשי האינטרנט לקבל אמון באנשים שהם מתקשרים או סוחרים עימם באינטרנט. התכונה שהוא מציין בקבוצות אנושיות היא שתפקודים חברתיים כגון רכילות "שומרים אותנו מעודכנים לגבי על מי ניתן לסמוך, על מי אנשים אחרים סומכים, מי חשוב, ומי מחליט מי חשוב". אתרי אינטרנט כגון eBay ו- Amazon, הוא טוען, מבקשים לעשות שימוש בתכונה החברתית הזו והם "בנויים סביב תרומתם של מיליוני לקוחות, משופרים על ידי מערכות מוניטין שאוכפות את איכות התוכן ועסקאות הסחר המתבצעות דרך האתר".
בנקי מוניטין (Reputation banks)
כלכלת השיתוף המתעוררת מגדילה את חשיבות האמון בשווקים ובשירותים של עמיתים לעמיתים (P2P). משתמשים יכולים לבנות מוניטין ואמון במערכות בודדות, אבל בדרך כלל אין להם את היכולת לשאת את המוניטין שנצבר למערכות אחרות. רייצ'ל בוטסמן ורו רוג'רס טוענים בספרו ' מה שלי הוא שלך' (2010), ש"זה רק עניין של זמן עד שתהיה צורה כלשהי של רשת שמאגדת הון מוניטין על פני מספר צורות של צריכה שיתופית". מערכות אלה, המכונות לעיתים קרובות בנקי מוניטין, מנסה לתת למשתמשים פלטפורמה לנהל את המוניטין שלהם על פני מספר מערכות.
תפקיד בבנית אמון
בגלל האנונימיות של משתמשים באתרי אינטרנט ובקהילות וירטואליות לרבות אתרי סחר אלקטרוני, יש צורך במערכת לתיווך מוניטין של משתמש. לפני האינטרנט, הערכת מוניטין נעשתה על סמך הכרות קודמת, רכילות בין-אישית, דירוג על ידי סוכנויות דירוג, ומעמד בקהילה. האינטראקציה עם מספר גדול של משתמשים אנונימיים, עם סיכוי נמוך לאינטראקציה נוספת בעתיד, מחייבת מערכת לאיסוף, סיכום והפצה של מוניטין כדירוג של משתמש על סמך התנהגותו בעבר. אף על פי שמיעוט קטן של התורמים מידע לדירוג או המשתמשים בו מכירים אחד את השני, מסייעת מערכת מוניטין להחליט במי לתת אמון, ובמקביל להרתיע השתתפות של משתמשים בלתי מיומנים או לא הוגנים.
יסוד תאורטי
עסקה חד פעמית בין קונה למוכר ניתנת לתיאור על ידי משחק דילמת האסיר, בה יש למוכר תמריץ לרמות את הקונה. המקרה של יחסים מתמשכים בין קונה ומוכר ניתן לתיאור על ידי דילמת האסיר האיטרטיבית, בה יש למוכר אינטרס לשתף פעולה כדי להמשיך לסחור בעתיד, שכן סך הרווח העתידי גבוה מהרווח קצר הטווח הנובע מתרמית בעסקה בודדת. מערכת מוניטין אוספת משוב מעסקאות רבות של כל סוחר עם קונים, אשר קיימו קשר לפחות פעם אחת, ובכך הופכת אינטראקציות בודדות של מוכר עם קונה מסוים לסדרה של עסקאות של אותו מוכר עם כלל קהילת הקונים, ועל כן ניתנת לתיאור על ידי משחק דילמת האסיר האיטרטיבית. במצב זה יש למוכר אינטרס מובהק לנהוג ביושר אף על פי שסיכויו לפגוש לקוח מסוים פעם שנייה נמוכים , שכן מרחף מעליו "הצל של העתיד"
המלצות
תומאס סימפסון כותב במאמרו (e-Trust and reputation (2012 מספר המלצות לעקרונות מנחים בתכנון ובביצוע של מערכות מוניטין: