cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אריזציה
האריזציה בשאר המדינות הכבושות
בשאר המדינות שכבשו הנאצים, בוצע תהליך של אריזציה בדומה לזה שהתנהל בשטח פולין. במדינות בעלות גבול משותף עם גרמניה אשר נחשבו ל"נחותות" (כמו צ'כוסלובקיה) סופחו החלקים הקרובים לגרמניה, ובחלק הלא מסופח בוצע "טיהור" בבתי התושבים כמו בפולין. במדינות ברית המועצות שנכבשו (כמו ליטא ואוקראינה) הנאצים היו מבצעים רק את שיכון הקצינים, כיוון שלא יכלו לספח את השטח ישירות לשטח מדינת האם.
Social Cues
Social Cues הוא אלבום רוק של הלהקה האמריקאית "Cage The Elephant". האלבום כולל רצועה המורכבת מ-13 שירים, ואורכו 44 דקות ו-35 שניות. זהו אלבום האולפן החמישי של הלהקה, והוא הוקלט על ידי חברת התקליטים RCA בהפקתו של ג'ון היל. האלבום הוקלט ב-2018, ויצא לאור ב-19 באפריל 2019.
האלבום זכה לשבחי המבקרים, זכה בפרס גראמי לאלבום הרוק הטוב ביותר וזכה גם להצלחה מסחרית בקרב הקהל עם מכירות גבוהות.
תיאור כללי
במהלך טיול של סולן הלהקה מאט שולץ עם רעייתו בפומפיי, השניים חוו משבר בזוגיות והחליטו על גירושים. שולץ כתב בדיכאון את השיר "Ready to Let Go", סביב הפרידה של השניים ונכונותו לשחרר את אהבתו. בנושא זה, נכתבו גם השירים "Love's the Only Way", "What I’m Becoming" ו-"Goodbye". שיר הנושא של האלבום, "Social Cues", עוסק בחרדת התהילה של שולץ בעקבות הצלחת הלהקה. "Black Madonna" חוקר את האיזון שבין היופי בהצלחה לבין תחושת הריקנות שבאה בעקבותיה. גם "Skin and Bones" ו-"House of Glass" עוסקים בתהילה.
הגנה אישית
הגנה אישית היא טקטיקת הגנה במשחק הכדורסל, שבה כל שחקן שומר על שחקן התקפה אחד. לרוב השחקן שומר על המקביל שלו בקבוצה השנייה (סנטר שומר סנטר), למרות שבמקרים מסוימים שחקן יכול לשמור בעמדה אחרת.
החלופה להגנה אישית היא הגנה אזורית.
לפני שינוי החוקה בשנת 2001, הגנה אישית הייתה סוג ההגנה היחיד המותר בליגת ה-NBA. במהלך תקופה זו, שחקן הגנה שהגן על אזור מסוים במקום על שחקן התקפה ביצע עבירה. עם שינוי החוקה ב-2001 לשחקנים ניתן יותר חופש בהגנה, אולם אסור לשחקן הגנה להתרחק מהשחקן עליו הוא שומר למשך יותר מ-3 שניות.
הגנה אישית היא טקטיקת ההגנה המרכזית ב-NBA ומאמנים מסוימים משתמשים רק בה.
בכדורסל האירופי (פיב"א) אין הגבלות על טקטיקת ההגנה ומאמנים מחליפים בין הגנה אישית לאזורית אף במהלך אותו משחק.
לוגנץ דורט
לוגנץ "לו" דורט (באנגלית: Luguentz "Lu" Dort; נולד ב-19 באפריל 1999) הוא כדורסלן קנדי, שמשחק בקבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר מליגת ה-NBA, בעמדות הקלע והסמול פורוורד. נודע בעיקר בשל כישוריו ההגנתיים.
קריירת תיכונים ומכללות
דורט נולד בעיר מונטריאול שבקוויבק, קנדה, להורים שמוצאם בהאיטי, ובגיל 15 עבר ללמוד בג'קסונוויל שבפלורידה. בתור אחד משחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית, הוזמן בשנת 2017 להשתתף במשחק נייקי הופ סאמיט.
בשנת 2018 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של אריזונה. בעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה נבחר לחמישיית ההגנה של "מחוז Pac-12", ורשם ממוצעים של 16.1 נקודות, 4.3 ריבאונדים, 2.3 אסיסטים ו-1.5 חטיפות למשחק.
קריירת משחק מקצועית
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2019, חתם דורט על "חוזה כפול" בקבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר, במסגרתו שיחק לסירוגין גם בקבוצת הבת של הת'אנדר מליגת הפיתוח של ה-NBA – אוקלהומה סיטי בלו. במהלך עונת הרוקי שלו זכה למקום קבוע בחמישיית הקבוצה, ולקראת סיומה הומר חוזהו לחוזה NBA סטנדרטי ל-4 עונות. ב-3 באפריל 2021 קלע דורט שיא קריירה של 42 נקודות בהפסד הת'אנדר ליוטה ג'אז.
הבחירות הפרלמנטריות במצרים 2020
הבחירות הפרלמנטריות במצרים 2020 הן הבחירות הכלליות במדינה, שהתקיימו בסוף אוקטובר 2020, בהליך בחירות אלה קם הסנאט המצרי, והציבור המצרי הצביע בבחירה כפולה, לסנאט ולפרלמנט המצרי בשיטת בית נבחרים דו מושבי, עליון ותחתון, לאחר ההצעה להחזרת שיטה זו, שהייתה נהוגה קודם ל-2013, אז פורקה והפרלמנט אוחד לכדי בית יחיד.
תאריך המקור
הבחירות היו צפויות להתקיים בתחילה באפריל או מאי 2020. אך הנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי הורה לפרלמנט להקפיא את פעילותו ב-1 באוקטובר 2019 והציב את הביטחון הלאומי המצרי האחראית על יצירת רשימות מועמדים, כאשר הרציונל היה בכך שהמודיעין הכללי של מצרים, שהייתה אחראית על בדיקת מועמדים בבחירות הפרלמנטריות במצרים 2015, לא עשתה עבודה טובה באופן מספק כאשר יצרה את ברית אהבת מצרים אשר הרכיבה מספר רשימות מטעם המודיעין הכללי. ב-11 בספטמבר 2020, הודיעה ועדת הבחירות המצרית כי הבחירות ייערכו ב-24 וב-25 באוקטובר 2020.
רקע
מועצת השורא שבעבר שימשה כבית העליון של הפרלמנט המצרי, בוטלה בעקבות פרסומה של חוקת מצרים בשנת 2014. עם זאת, תיקונים לחוקה שאושרו במשאל העם בשנת 2019 החזירו בית עליון בשם הסנאט שיחליף את מועצת השורא, ויחזיר את הפרלמנט למודל דו ביתי. הסנאט החדש יכלול כ-120 חברים נבחרים ו-60 שימונו על ידי הנשיא המכהן.
מתמודדים
דמויות רבות ושונות אשר אינן חלק מהשלטון, בהן זיאד אללאימי שהיה מהפעילים בהפגנות נגד משטרו של חוסני מובארכ, הישאם פואד, עומר אל-שנתי וחוסאם מואניס נעצרו ב-25 ביוני 2019 באשמה של "ניסון להפלת מדינה". חלק מהעצורים היו חלק מברית בשם "קואליציית התקווה" קבוצה אופוזיציונית התומכת בדמוקרטיה ששקלה להתמודד בבחירות לפרלמנט. ארגונים אחרים שהיו מעורבים בברית כללו את התנועה הדמוקרטית האזרחית. גורם במצרים טענו כי הסיבה למעצרים היא חוסר הנכונות של הפעילים לשיתוף פעולה עם מנגנוני הביטחון הלאומי המצרי.
צחראש כחול-מקור
צחראש כחול-מקור (שם מדעי: Oxyura australis) הוא מין של ברווז מהסוג צחראש החי בדרום אוסטרליה ומקורו כחול.
מאפיינים
הצחראש הוא קרוב משפחתם של ברווז המושק וברווז המסיכה וכן הברווז שחור-הראש ושייך כמותם לתת-משפחת ברווזים זקופי-זנב (Oxyurinae). הוא קיבל את שמו ע"ש ראשם הלבן של רוב מיני הסוג, אך לברווז הזה ראש שחור.
הברווז חי בטבע בדרום-מזרח אוסטרליה באגמים וביצות חמימים, אך מצוי גם במקווי מים מלאכותיים ואף בביובים. הוא צולל להשגת מזונו וניזון בעיקר מחסרי חוליות ימיים, אך גם מצמחים.
ברווז זה מצוי בקרבה לסיכון עקב זיהומי מים וניקוזים של אגמים וביצות וכן המלחת האגם וייבוש למטרות גידול דגים או מרעה לבקר.
הדיוויזיה ה-253 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-253 (בגרמנית: 253. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
ב-26 באוגוסט 1939 הוקמה הדיוויזיה, והוהעמדה תחת פיקודו של פריץ קיהנה, ובמהלך המערכה בפולין היא הייתה בחזית המערבית כעתודת הארמייה החמישית. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת הארמייה השישית, ובמהלך מבצע ברברוסה היא לחמה במסגרת הארמייה ה-16 כחלק מהקורפוסים ה-23 וה-50 לסירוגין. במהלך הקרב על מוסקבה היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-23 במסגרת הארמייה התשיעית, ולאחר מכן לחמה במסגרת הארמייה התשיעית בקרב רז'ב הראשון ובקרב רז'ב השני. ביוני 1944 היא הועברה יחד עם קורפוס הפאנצר ה-56 תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית, ולחמה עמה במהלך מבצע לבוב-סנדומייז'. באוקטובר אותה שנה הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחמה עמה בקרבות בשלזיה ובמוראביה עד סוף המלחמה.
מוסטפא כמאל פאשא (עיר)
היסטוריה
נהוג לחשוב כי השם היווני העתיק של המחוז היה קרמאסטה (Κρεμαστή ביוונית עתיקה, קירמאסטי בטורקית מודרנית), תחת ממלכת ביתיניה, אך במחקר טענה זו אינה מקובלת. בסביבות שנת 300 לספירה, העיירה הפכה לדיוקסיה נוצרית. בשנת 1336 אורהן הראשון הכניס את העיר לאימפריה העות'מאנית. בשנים 1867–1922 הייתה קירמאסטיחלק ממחוז הודא-ונדגאר (Hüdavendigâr vilayet). במהלך מלחמת יוון–טורקיה סבלה העיר מהרס רב. בשנת 1925, בתום מלחמת העצמאות של טורקיה, החליטה מועצת העיר לשנות את שמה של העיר לכבוד המנהיג מוסטפא כמאל אטאטורק.
כלכלת העיר נסמכת בעיקר על חקלאות, גידול בעלי חיים, ודייג באגם אולואבאט. האזור עשיר במחצבים שונים: בור, ליגניט, ומעיינות עשירים במינרלים. העיר מפורסמת גם בקינוחים הרבים המיוצרים בה, בעיקר הקינוח מוסטפא כמאל פאשא.
אתרים
בעיר נמצאים מספר מסגדים, שרידי מצודה ביזנטית, ושרידים ארכאולוגים שונים: סרקופגים, כתובות וחפצי אמנות.
אתרי תיירות שונים בתחומי העיר:
Scary Monsters and Nice Sprites (אלבום)
Scary Monsters and Nice Sprites (בתרגום חופשי: מפלצות מפחידות ושדונים נחמדים) הוא מיני-אלבום שהופק על ידי מפיק ההאוס והדאבסטפ סקרילקס, השני במספר. האלבום יצא לאור תחילה באתר Beatport ב-20 באוקטובר 2010 ושוחרר כדיסק ב-1 במרץ 2011. האלבום זכה להצלחה רבה עם שחרורו, למיני אלבום-המשך (More Monsters and Sprites). בטקס פרסי הגראמי ב-12 בפברואר 2012, זכה האלבום בפרס גראמי בתואר "אלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר" וכן השיר Scary Monsters and Nice Sprites - זכה בתואר "הפקת הדאנס/אלקטרוני הטובה ביותר"
שם האלבום מזכיר את שם אלבומו של דייוויד בואי, Scary Monsters (and Super Creeps).
אנומליות רחמיות
אנומליות רחמיות הן וריאנטים אנטומיים במבנה הרחם. מדובר תופעה שכיחה הקיימת ב 3.2% מהנשים בגיל הפוריות.
קיימים מספר סוגים של אנומליות רחמיות. מבין האנומליות הרחמיות השכיחה ביותר היא מחיצה תוך רחמית (90% מסך האנומליות), לאחריה רחם דו קרני (5%) ורחם כפול (5%). סוגים נוספים נדירים יותר כוללים רחם חד קרני והעדר התפתחות של הרחם. ההיארעות גבוהה יותר בנשים עם הפלות חוזרות או מוקדמות.
עד 30% מהמקרים של אנומליות רחמיות מופיעות יחד עם אנומליות במערכת הכליות והשתן. כן מומלץ שכל הנשים עם אנומליות רחמיות יעברו בדיקות הדמיה של מבנה מערכת השתן והכליות.
אנומליות רחמיות לרוב לא דורשות טיפול. במקרים בהם נדרש טיפול, עקב כאבים או הפרעות בפוריות, הוא יכלול לרוב ניתוח בגישה ישירה או בניתוח זעיר פולשני (היסטרוסקופיה או לפרוסקופיה).
רחם דו קרני
רחם דו קרני הוא רחם שבסיסו מחורץ ואילו הנרתיק הוא במבנה תקין. בתהליך ההתפתחות העוברית מתבצע איחוי של צינורות ה müllerian. איחוי זה יוצר את הנרתיק, הרחם והחצוצרות. כאשר איחוי זה חלקי, נוצרת הפרדה בין קרני הרחם וכך נוצר רחם דו קרני.
הפרדה זו יכולה להיות מלאה, חלקית או מזערית.
גנטיקה
במעל 90% מהמקרים הקריוטיפ תקין ולא מוצאים הפרעה כרומוזומלית. מעריכים כי מרבית המקרים הם תוצר השפעה של גורמים גנטיים רבים אולם טרם נמצא פגם גנטי ספציפי שגורם ליצירת רחם דו קרני.
תסמינים
כאמור, מרבית המקרים של רחם דו קרני הם א-תסמיניים. ישנם מקרים בהם ייתכן כאב אגני כרוני.
ברוב המקרים לא תהיה השפעה על פוריות האישה. במיעוט המקרים ייתכנו הפלות מוקדמות, לידה מוקדמת או מצג לא תקין של העובר. יחד עם זאת, בנשים עם חוסר פוריות ראשונית, היארעות אנומליות רחמיות זהה לזו שבנשים ללא פגיעה בפוריות.
אבחנה
אבחנה של רחם דו קרני יכולה להתבצע על ידי בדיקת אולטרסאונד או על ידי צילום רחם. ניתן לבצע גם בדיקת תהודה מגנטית לשם אבחנה. לעיתים האבחנה מתקבלת בבדיקת היסטרוסקופיה או לפרוסקופיה.
טיפול
לרוב לא נדרשת התערבות במקרים של רחם דו קרני. טיפול ידרש במקרים נדירים של הפלות חוזרות או כאב אגני קשה.
הטיפול יהיה ניתוח בו יאוחו שתי הקרניים של הרחם.
טרם הניתוח יש לשלול סיבות אחרות לתסמיני האשה.
עושים רוח
עושים רוח הוא סרט הנפשה ישראלי באורך מלא (80 דקות) משנת 2006. הסרט, שנעשה בעזרת הנפשה ממוחשבת, הוא הראשון מסוגו בישראל. הסרט הונפש, נכתב ובוים על ידי אורן פלד. בין מדבבי הסרט ליא קניג, אלי גורנשטיין ועזרא דגן.
עלילת הסרט
הסרט עוקב אחר מונדי, מאוורר שולחן בחנות המזגנים "עושים רוח" שמתעורר מחלום רע, בו הוא נשאב אל תוך משאית שחוטפת מאווררים ישנים למזבלה, כדי לפנות את מקומם בעולם לטובת מזגנים. מונדי חושש שחלומו יתגשם עם פתיחת תערוכת מזגנים שנתית, בה יוצג "כפור 1000", מזגן מתוחכם רב עוצמה וזול. יחד עם חבריו, המאווררים אולסי, גרשון, פאניה ונחום, מנסה מונדי למנוע את הגזירה.
הפקה והפצה
הסרט הופק באופן עצמאי, תחילה כסרטון קצר על ידי פלד ולאחר מכן כהפקה מלאה. לאחר מספר הופעות בפסטיבלים הופץ הסרט בתקליטורי DVD על ידי גלובוס יונייטד. ב-2008 הועלה לשירות ה-VOD של חברת HOT.
התוועדות
התוועדות (ביידיש: פאַרברענגען) היא השם המקובל בעגה של חסידות חב"ד להתכנסות של חסידים המשלבת דברי תורה, סיפורים חסידיים, שתיית 'לחיים' ונגינת ניגונים בצוותא.
ההתוועדות מתקיימת בין החסידים עצמם, לרוב עם משפיע או אישיות רבנית כלשהי, ונערכת בדרך כלל בשבתות, חגים, מועדים חסידיים כדוגמת חג הגאולה, ימי הולדת וכדומה. לעיתים כוללת ההתוועדות חזרת מאמר חסידות בעל פה, אותו חוזר בעל יום השמחה.
בהשתתפות האדמו"ר
התוועדות במקורה הייתה בין האדמו"ר לחסידים. היא דמתה במידה רבה לטיש. במהלך ההתוועדות האדמו"ר לבדו השמיע דברי תורה והתעוררות בענייני השעה המכונים 'שיחות', ובין ה'שיחות' החסידים פוצחים בניגון ושותים 'לחיים'.
כחלק בעל חשיבות מהתוועדות האדמו"ר, נכללה לרוב אמירת מאמר חסידות; דבר תורה המבאר נושא עמוק בתורת חב"ד שיסודו בקבלה, עם מסקנות בעבודת ה'. המאמר נחשב מקודש יותר מ"אמירת תורה" או "שיחה" רגילה ומכונה גם מאמרי דא"ח - (דברי אלוהים חיים).
בתקופת רבי מנחם מנדל שניאורסון, אופי ההתוועדויות השתנה בהרבה: הוא הנהיג התוועדויות רבות במהלך השנה, בהן נשא 'שיחות' המכילות תוכן תורני רב, גם בתורת הנגלה, ורובן הועלו על הכתב והודפסו בסדרת תורת מנחם - התוועדויות. חלק נכבד מהדברים שנשא הרבי נערכו ואף עובדו בידי צוות תלמידי חכמים, ולאחר שהוגהו על ידו הודפסו בסדרת לקוטי שיחות. כמו כן, לא ניתן היה לפנות אליו בשאלות בעת ההתוועדות.
מתחילת שנות השמונים, התייחס הרבי פעמים רבות במהלך ההתוועדויות להערות ושאלות שהועלו על ידי חסידים והוצאו לאור - חלקם בקשר ישיר לדבריו, כשבחלק מהתייחסויותיו ענה לשאלותיהם ובחלק דחה ביאורים שנכתבו בהם. בשנת 1986 אף הציע כי בזמן שקודם למועד התוועדות מתוכנן יעלו חסידים שאלות הנוגעות לפירוש רש"י, ובדברים שיישא בהתוועדות ישיב על השאלות ויעסוק בקטעי רש"י המדוברים.
התוועדויות חסידים
במקביל להתוועדויות המתקיימות עם האדמו"ר, בחב"ד קיימות התוועדויות גם ללא נוכחותו, המנוהלות בידי דמות רבנית כלשהי. אופי התוועדויות אלו שונה במקצת; לרוב הן אינן מכילות תוכן תורני מובהק, אלא שיחות לחיזוק השומעים בעבודת השם ובהתקשרות לאדמו"ר המכהן. גם בהתוועדויות אלו מוּשָׁרים ניגונים מניגוני חב"ד, והמשתתפים בהן יאמרו "לחיים". לעיתים אף ייטלו חלק פעיל, כאשר הדמות שמנהלת את ההתוועדות תיזום איתם דו-שיח.
מי שמנהל את ההתוועדויות הללו מכונה "משפיע". משפיע הוא בדרך כלל רב, מחנך או דמות חסידית בקהילה, והוא הנושא את דברי ההתעוררות לקהל המשתתפים. ההתוועדות יכולה להיות בעלת מתכונת ציבורית והמונית עם הדרכות כלליות בעבודת השם, או בעלת מתכונת אינטימית, ובסוג זה היא עוסקת בהתקדמות אישית אינדיבידואלית של החסיד.
תפקידו העיקרי של המשפיע בהקשר זה הוא להפיק מוסרי השכל מחשבתיים או מעשיים מהתוכן בו הוא עוסק, ובכך לעורר את הקהל להתחזקות בנושאים אודותיהם דיבר.
תפקיד זה של המשפיע דורש ידע וכישרון רב, ונחשב בתוך חסידות חב"ד לאומנות העומדת בזכות עצמה. המשפיע נדרש להשתמש בחוכמה כדי לגרום לנוכחים להפנים ולהתקדם בעבודת השם. לעיתים עשוי המשפיע למתוח ביקורת על התנהגותו של חסיד מסוים, הידוע כתלמיד חכם או כבעל מידות טובות, אך הדברים נעשים בתצורה ייחודית, הגורמת למשתתפים האחרים בהתוועדות לחוש כי הביקורת נמתחת למעשה גם עליהם.
ראוי לציין כי בקרב חסידי חב"ד כושר ריטורי אינו מהווה משקל באומנות המשפיע, אלא דמותו כאדם המיישם ועומד בדרישות החסידות על שלל הוראותיה והנהגותיה.
בקרב חסידי חב"ד מקובלת האמרה כי "מה שהתוועדות חסידית יכולה לפעול, אף המלאך מיכאל אין ביכולתו לפעול". רבי שניאור זלמן מלאדי הסביר את פשרה של אמרה זו בצורת משל; כאשר האב רואה שבניו מסבים באחדות, הוא מתעורר בחשק למלא את כל משאלותיהם, גם אם הם למעשה אינם זכאים לכך. לפיכך, כאשר צופה הקדוש ברוך הוא בבני ישראל יושבים בהתוועדות באחווה ואחדות, הוא עשוי לחפוץ בהגשמת בקשותיהם - גם כאשר בדרכים ה'מקובלות' (כגון באמצעות המלאכים) הם אינם ראויים לכך. ואכן, במסורת החסידית קיימים סיפורים רבים על אנשים שנושעו לאחר שהשתתפו בהתוועדות והתברכו.
השתייה בהתוועדות
במהלך ההתוועדות נהוג לשתות משקה חריף (לרוב וודקה או ויסקי) כשתיית 'לחיים'. רבי מנחם מנדל שניאורסון הסביר לגבי שתייה זו, כי "רואים במוחש" את יעילותה בהתעוררות לתורה ומצוות אקטיבית ("מתוך חיות") ומלאה שמחה. הוא מתבסס על דברי חז"ל, לפיהם.
הסבר מקובל לשתיית ה'משקה': הנשמה היהודית, נשלחת לעולם לצורך עבודת השם ובירור הניצוצות. לעיתים שוכח היהודי את תפקידו ואת המוטל עליו, כתוצאה מהתערותו המוחלטת בעולם. לכן, כאשר הוא מתיישב בהתוועדות, אומר 'לחיים' ושותה משקה חריף - הוא מתמלא שמחה, המתחלקת אף היא לשתי הקטגוריות שהיהודי מכיל. גופו הגשמי שמח משתיית הוודקה, ואילו נשמתו שמחה עקב היזכרותה במוצאה ובתפקידה החשוב רב המשמעות.
רבי מנחם מנדל שניאורסון הסתייג משתייה מופרזת במהלך התוועדויות, וכצעד מעשי אסר על חסידיו שמתחת לגיל 40 לשתות כמות הגבוהה מרוב רביעית.
חטיפת דניאל ינובסקי
חטיפת דניאל ינובסקי התרחשה בירושלים ב-29 בדצמבר 1944, והסתיימה בשחרורו כעבור שבועיים. החטיפה בוצעה על רקע הבחירות לוועד העיר ליהודי ירושלים (ועד הקהילה בשמו אז) וכחלק מהסזון - מאבק שניהלו ארגוני ההגנה והפלמ"ח נגד האצ"ל בין דצמבר 1944 לפברואר 1945, כדי לאלצו לחדול מביצוע פעולות נגד כוחות המנדט הבריטי.
הרקע
באמצע שנות הארבעים, דניאל ינובסקי, דמות ציבורית מוכרת בירושלים ומפקד באצ"ל בעבר, היה פעיל בתנועה הרוויזיוניסטית ומזכיר ועד הקהילה בעיר ירושלים - גוף מרכזי חשוב שאיגד תחתיו את רוב העדות והחוגים של יהודי ירושלים.
בדצמבר 1944 נערכה מערכת בחירות רוויית יצרים לחברי הוועד. שתי התנועות הפוליטיות, התנועה הרוויזיוניסטית מימין ומפלגות הפועלים מהשמאל, האשימו זו את זו בזיופים. ינובסקי ששימש כמזכיר ועדת הבחירות, החזיק בידיו את כל הפרוטוקולים וכל החומר שהיה קשור עם טענות הזיופים.
ככל שמערכת הבחירות התקרבה נעשו מספר ניסיונות לחטיפת ינובסקי - בשני הניסיונות הראשונים, הבחין ינובסקי בחוטפים והכה אותם; בניסיון השלישי, ב-14 בדצמבר 1944, כאשר חזר ינובסקי מעבודתו, בא לקראתו אחד השכנים ולחש באוזנו: "ליד ביתך עומדים כמה בחורים; אחד מהם מצביע עליך באומרו: זהו האיש". ינובסקי פנה מיד לאחור ולן באותו לילה אצל ידידים במאה שערים. בהמשך הגיש תלונה במשטרת מחנה-יהודה; ניסיון החטיפה הרביעי הצליח.
החטיפה
ביום שישי, 29 בדצמבר 1944, בשעה 19:30 בערב, הקישו בדלת ביתו של ינובסקי גברים מחופשים בבגדי שוטרים. כאשר נפתחה הדלת, נכנסו ה"שוטרים" פנימה ו"השוטר היהודי" פנה אל ינובסקי, והורה לו להתלבש ולהתלוות אליהם לבולשת. ינובסקי, שהיה דתי, מחה על כי באים אליו בשבת, אולם לא חשד שהשוטרים מתחזים. כשיצא עמם מביתו, הבחין בתנועה חשודה ופתח בצעקות: "זו לא משטרה". חוטפיו תפסו אותו בכוח והכניסוהו למכונית שחיכתה בפתח הבית. אשתו, שליוותה את בעלה, התנפלה על דלת המכונית וניסתה למנוע את החטיפה, אולם סולקה בכוח הצידה והמכונית יצאה לדרכה.
שלושה ימים לאחר מכן, ב-2 בינואר 1945, פרסמה ברית הציונים הרוויזיוניסטים בירושלים כרוז שבו נאמר כי לאחר גילוי הזיופים, החליטו מנהיגי השמאל לטשטש את עקבות הפשע ולחטוף את אחד מעדי הראיה העיקריים. מהצד השני, עיתון דבר, שהיה מזוהה עם מפא"י, הכחיש את ההאשמות. במקביל לחטיפת ינובסקי, בוצעו בירושלים עוד שתי חטיפות - של מרדכי קורנגולד ושל יהושע וורקר. ב-7 בינואר הודיעה קהילת ירושלים כי היא מגנה את החטיפות.
ינובסקי הובא לחדר המעצר באחד מקיבוצי העמק. כעבור שבוע קיבלה ממנו אשתו מכתב בכתב ידו: "אני בריא, אל תדאגי לי, אני מקווה לחזור בקרוב". לימים סיפר ינובסקי, שהיה כלוא וקשור בתוך תא אטום ולא יכל להבחין בין יום ללילה. במהלך השבי שאלו אותו החוטפים אם הוא יודע היכן הוא נמצא והוא השיב "בידי הגסטפו של השמאל". מעבר לכך, לא סיפר ינובסקי על פעולות חקירה שנעשו בקשר עם הבחירות.
לאחר שבועיים ממועד החטיפה, במוצאי שבת, 13 בינואר 1945, נלקח ינובסקי לחדרה, והורד בתחנת הרכבת (במרחק של שמונה קילומטר מהמושבה). החוטפים נתנו לינובסקי לירה ארץ ישראלית בגין הוצאות ההגעה מחדרה לירושלים. ינובסקי לן בחדרה ויום למחרת חזר לביתו בירושלים.
לימים התברר כי ינובסקי נחטף על ידי לוחמי הפלמ"ח. בדו"ח החטיפה נכתב:
קופה אמריקה 2007
בטורניר זכתה נבחרת ברזיל לאחר שגברה בגמר הטורניר על נבחרת ארגנטינה בתוצאה 3-0, ובכך השלימה זכייה שמינית בתואר. למקום השלישי הגיעה נבחרת מקסיקו לאחר שגברה בתוצאה 3-1 על נבחרת אורוגוואי במשחק על המקום השלישי. הזכייה בטורניר הקנתה לנבחרת ברזיל את הזכות להשתתף בגביע הקונפדרציות 2009 בו גם זכתה.
שלב הנוקאאוט
המקום השלישי
משחק הגמר
מצטיינים
נבחרת הטורניר:
עכסן הערבות
עכסן הערבות או עכסן הפרריה (שם מדעי: Crotalus viridis) הוא מין של נחש ארסי מהסוג עכסן החי בערבות עשב לאורך אמריקה הצפונית במערב ארצות הברית, דרום מערב קנדה וצפון מקסיקו והוא בעל דמיון לעכסן פסיפי.
תיאור
העכסן הוא נחש גדול באורך של 100 עד 120 ס"מ כשהשיא נרשם באורך 151.5 ס"מ, במונטנה. הוא בעל רצועות חומות-בהירות עד כהות והעכס שבקצה הזנב שחור-לבן. הפנים בעלות מספר פסים אופקיים בהירים ולצד העיניים לנחש ישנם גומות חום, העוזרות לחוש בטרף בעל דם חם.
הוא חי כשמו בערבות לאורך המישורים הגדולים עד לגובה 2,775 מטרים מעל פני הים. הנחש פעיל בעיקר בין סלעים ולעיתים מטפס על שיחים ועצים נמוכים ובמספר נמוכים נפוץ סמוך למים. הנחש מתאים עצמו למזג האוויר, כאשר הוא פעיל יותר ביום בימים קרים ויותר פעיל בלילה בימים חמים.
זהו טורף ארסי התוקף ממארב טרף של יונקים קטנים, לרוב מכרסמים כמו עכבריים, סנאיי קרקע וארנבות וכן מעופות מקננות קרקע, דו-חיים, לטאות ואף נחשים אחרים.
הנחש בעל ארס מורכב מהמוטוקסינים חזקים. הכשת עכסן יכולה לגרום לדימומים פנימיים, נמק, ולתמס שריר והוא יכול להרוג, בעיקר מהרעלת דם. עם זאת לרוב הוא מכשכש בזנבו כדי לאיים ולהרחיק סכנות לפני ההכשה.
תת-מינים
לנחש זה ידועים 2 תת-מינים:
תת-מינים נוספים מהמין הועברו למינים אחרים.
וייל אם ריין
וַייל אם רַיין (בגרמנית: Weil am Rhein) היא עיר בעלת כ-30,000 תושבים, השוכנת בצדו המזרחי של נהר הריין – העיר הדרום-מערבית ביותר בגרמניה: נמצאת במשולש הגבולות גרמניה, צרפת ושווייץ.
גאוגרפיה
העיר שוכנת במחוז לרך (Landkreis Lörrach) במדינת באדן-וירטמברג. גבולה המזרחי הוא נהר הריין – צדו השני הוא העיר אונינג (Huningue) בצרפת, וגבולה הדרומי הוא העיר בזל בשווייץ.
מיקומה של העיר על נהר הריין ובסמיכות ליער השחור מקנים לה אקלים יבשתי המתאים במיוחד לגידול גפנים.
היסטוריה
האזכור הראשון של העיר הוא בשנת 786 בשם וילה (Willa) שכנראה מקורו רומי.
בשנת 1702 במסגרת מלחמת הירושה הספרדית חצה את הריין המפקד הצרפתי קלוד-לואי-הקטור דה וילאר וניצח בקרב המוכר כקרב פרידלינגן את הכוח הגרמני בפיקודו של לודוויג וילהלם, מרגרייב באדן, אך הקרבות הקשים גרמו לפגיעה קשה מאוד וחורבן גדול בעיר.
לאחר מלחמת העולם השנייה החלה שוב האוכלוסייה לגדול בצורה משמעותית בעקבות פליטים רבים שהתיישבו בעיר, ובשנות השבעים אוחדו היישובים אטלינגן (Ötlingen) (דצמבר 1971), הלטינגן (Haltingen) ומרקט (Märkt) (ינואר 1975) לעיר וייל אם ריין.
תיירות
בעיר מספר אתרים מעניינים:
ערים תאומות
לוייל אם ריין מספר ערים תאומות:
הגדה הימנית
הגדה הימנית מזוהה עם אזורים אלגנטיים ויוקרתיים ככיכר ונדום או פלס דה ווז', בניגוד לאזור הגדה השמאלית, שמזוהה כסטודנטיאלי ובוהמייני יותר. הרחוב המפורסם ביותר בגדה הימנית הוא השאנז אליזה, אך ישנם בו רחובות חשובים ומרכזיים נוספים, כרחוב ריבולי, רחוב דה לה פה, רחוב סנט אונורה ועוד. אוכלוסיית הגדה הימנית מורכבת, ויש בה שכונות עשירות ושופעות במערב (הרבעים השמיני, השישה עשר ודרום הרובע השבעה עשר) לצד שכונות פועלים ומהגרים עממיות ועניות יותר (הרבעים השמונה עשרה, התשעה עשר והעשרים בצפון-מזרח העיר. ההבדל הבולט כיום בין שתי הגדות אינו בין אזור מותרות מול אזור בוהמייני, אלא בין גדה ימנית קדחתנית, מסחרית, פונקציונלית ובעלת צפיפות אוכלוסין גדולה לבין גדה שמאלית שקטה, ירוקה והיסטורית יותר. בעוד שרוב החברות המובילות, הבנקים והפעילות העסקית מרוכזים בגדה הימנית, בגדה השמאלית מצויים מרבית המוסדות, כגון אוניברסיטאות, מכוני מחקר ובתי חולים.
נאוואחו (שפה)
נאוואחו (Navajo; במקור: Diné bizaad), היא שפה אתבסקית שמדוברת באזורים השײכים כיום לארצות הברית, על ידי אמריקאים ילידים משבט הנאוואחו. הנאוואחו היא שפת הילידים האמריקאים המדוברת ביותר כיום בצפון אמריקה, עם יותר ממאה אלף דוברים. עד היום היא משמשת כשפת אם לרבים מילדי שבט הנאוואחו, בניגוד לרוב המוחלט של השפות האינדיאניות שנכחדו. בכל זאת, גם בקרב ילדי שבט הנאוואחו ניכר מעבר הדרגתי לשפה האנגלית ושיעור האוכלוסייה הדוברת אנגלית בלבד גדל.
שפת הנאוואחו היא שפה הקרובה רק לשפה האפאצ'ית. היא ייחודית במבנה ואינה מקורבת לשפות אחרות המדוברות כיום בעולם. בהיעדר כתב ייחודי, נכתבת השפה כיום באותיות לטיניות המשמשות את האנגלית. השפה הועלתה על הכתב רק ב-1939.
בשפת הנאווחו 33 עיצורים ו-12 תנועות. התנועות נחלקות לתנועות קצרות, ארוכות, וארוכות מאוד. השפה היא טונאלית, כך שאופן היגוייה משנה את משמעותה. מילים דומות בגובה טון שונה, יכולות להביע משמעויות שונות.
בימי מלחמת העולם השנייה, השתמשה ארצות הברית בשפת הנאוואחו לצורך העברת מידע מודיעיני. לצורך כך גײסה אלחוטאים שהיו במוצאם ילידים-אמריקאים, דוברי השפה והם הוכשרו כדוברי קוד. הסיבות לשימוש בה להעברת מסרים מודיעינײם היו: היותה שפה שלמה ויחודית, צופן בלתי ניתן לפיצוח; יחודה הגאוגרפי - השפה מדוברת בארצות-הברית בלבד, על ידי ילידים אמריקאים משבט אחד, היותה שפה מדוברת ולא כתובה והעובדה שלא היה ידוע על בלשנים או אנתרופולוגים גרמנײם או יפנים שחקרו אותה.
בשנת 2013 תורגמה מלחמת הכוכבים לשפת הנאוואחו.
אלחנן (גרינברג) בולקינד
אלחנן (גרינברג) בולקינד (1834 - כ"א באב תרס"ה, 1 באוגוסט 1905) היה תעשיין הטקסטיל מהראשונים בארץ ישראל, איש העלייה הראשונה.
ביוגרפיה
בולקינד נולד בביאליסטוק. הוא למד בישיבת הרב מרדכי גימפל יפה ברוז'ינוי ולאחר מכן החל לעסוק בייצור ומכירת אריגים.
בולקינד נמנה עם קבוצת ה"ביאליסטוקאים" ואנשי קופלמן שעלו לארץ ישראל בשנת 1882, בראשית תקופת העלייה הראשונה. כשהגיעו לחוף יפו, השלטונות העות'מאנים סירבו להכניסם לארץ ישראל. בולקינד ובנו הבכור יעקב הורדו לחוף בהיחבא בחצות הלילה ואשתו ושאר ילדיו הועברו לביירות. לאחר מכן, יהושע שטמפפר, איש פתח תקווה, הגיע למקום מסתורם של אשתו רבקה ושלושת ילדיהם האחרים בביירות, ובהתחפשם כבני משפחתו נסעו עמו ליפו ומשם ליהודיה.
בתחילה עבד בולקינד בנגרות, בבניית בתי שאר חברי הקבוצה. כשנסתיימה בניית הבתים החליט שלא לעסוק בחקלאות, בה לא הבין ושדרשה השקעה מכספים שלא היו לו, והחליט לנסות את מזלו במלאכתו הישנה שעברה מדור לדור בקרב יהודי ביאליסטוק - תעשיית אריגים ושמיכות. הוא הזמין את הנולים והחלקים הדרושים להקמת המטווייה באמצעות ידידיו בביאליסטוק. את השאר בנה בבית המלאכה הקטן במקוה ישראל, ותוך פחות משנה נשמע משק הנולים בכל יהודיה. רבקה אשתו וכמה ביאליסטקיאיות עשו במלאכה. היו לו שני "קווי ייצור" עיקריים: טליתות וכפטנים ליהודים ועביות לערבים. ימים רבים עשה בולקינד מכפר ערבי אחד למשנהו, לרכישת צמר הכבשים. לשם כך הגיע עד לעדרי הבדואים הרחוקים בנגב.
לא נערכו רכישות רבות נוספות מהמפעל. שודדים התנפלו על אלחנן בולקינד בדרכים וגזלו ממנו חומרי גלם ותוצרת מוגמרת והביאו לחיסולו של המפעל, ובעקבות זאת, שיירת גמלים הובילה את חלקי מפעלו החלוצי של אלחנן בולקינד לירושלים, אל בתי המלאכה של "כל ישראל חברים".
אחרי נטישת יהוד עבר לראשון לציון, שם עבד כטכנאי ביקב הברון רוטשילד.
בולקינד נפטר ב-1905. רעייתו רבקה נפטרה ב-1940.
אגליקון
אגליקון (באנגלית: aglycon או aglycone) נקרא גם גנין (באנגלית: genin) היא התרכובת האורגנית שנוצרת כשמחליפים את קבוצת הגליקוזיל שבגליקוזיד באטום מימן. על פי רוב, אגליקונים הם שיירים של כוהלים ארומטיים, אך ישנם גם אגליקונים הנגזרים מתרכובות אורגניות אחרות כמו פורין, פירימידין ועוד.
רובי ספרקס
רובי ספרקס (אנגלית: Ruby Sparks) הוא סרט דרמה קומית-רומנטית אמריקאי משנת 2012. הסרט בוים על ידי ג'ונתן דייטון וואלרי פאריס, והתסריט נכתב על ידי זואי קאזאן, שגם משחקת בסרט. בסרט מככב פול דאנו בתור סופר עם מחסום כתיבה, שמתחיל לכתוב על הבחורה המושלמת, ומגלה שהדמות עליה הוא כותב מתעוררת לחיים.
עלילה
קאלווין ווייר-פילדס (פול דאנו) הוא סופר צעיר ומבריק שנתקל במחסום כתיבה בניסיונו לכתוב ספר שישחזר את הצלחת ספרו הראשון. הפסיכולוג שלו, דוקטור רוזנטל (אליוט גולד), מטיל עליו משימה: לכתוב עמוד אחד על מישהו שיאהב את הכלב שלו, סקוטי. קאלווין חולם שהוא פוגש בחורה צעירה שמציירת את סקוטי ואומרת שהוא מוצא חן בעיניה. כשקאלווין מתעורר הוא מלא השראה ומתחיל לכתוב על הבחורה מהחלום, לה הוא קורא "רובי ספרקס". אט אט קאלווין מתחיל להתאהב בפרי דמיונו, והוא ממשיך לכתוב על מנת לבלות זמן איתה. לאחר שבאחד הלילות הוא נרדם על מכונת הכתיבה שלו בעודו כותב על רובי, הוא מתעורר ומוצא אותה, בשר ודם, מבשלת במטבח ביתו.
קאלווין משוכנע כי הוא מאבד את שפיותו ומנסה להתעלם מרובי, אולם לבסוף הוא מבין שהיא אמיתית, ושגם אנשים אחרים רואים ושומעים אותה. הוא מציג את רובי לאחיו, הארי (כריס מסינה), שמתייחס לנושא בספקנות, אך קאלווין מצליח להוכיח שכתיבתו משפיעה על רובי באופן ישיר. קאלווין, שאומר שהוא אוהב את רובי, מבטיח שלעולם לא יכתוב עליה שוב.
קאלווין ורובי המאוהבים מאושרים יחד, אולם עם חלוף הזמן רובי מתחילה להרגיש צורך ביותר עצמאות. היא נרשמת לחוגים ומוצאת חברים חדשים לבלות איתם. קאלווין מתקשה להתמודד עם המצב. הוא מקנא בזמן שרובי מבלה עם אנשים אחרים מלבדו, ומתקשה להשלים עם כך שרובי, היצירה שלו, כבר לא תלויה בו. בייאושו הוא חוזר לכתוב את סיפורה של רובי ומנסה לשנות אותה, אולם על אף כל השינויים הוא לא מצליח להחזיר את הקשר שלהם לקדמותו. לאחר עוד ריב בין השניים, קאלווין חושף בפני רובי שהוא בעצם יצר אותה, ומדגים לה את זה בכך שהוא גורם לה לבצע סדרה של פעולות מטורפות ומשפילות. רובי, תשושה ומבולבלת, בורחת מהחדר. קאלווין מחליט לשחרר את רובי. הוא כותב את העמוד הסופי בסיפורה, שאומר שהיא כבר לא יצירתו ושהיא חופשייה. רובי נעלמת, וקאלווין נותר לבדו.
הזמן חולף, וקאלווין מפרסם ספר חדש אודות החוויות שלו עם רובי. הספר זוכה להצלחה. בעודו מטייל עם סקוטי בפארק, קאלווין פוגש בחורה אשר נראית בדיוק כמו רובי, שקוראת את הספר שלו. הבחורה לא מזהה את קאלווין. הוא מתיישב והם מתחילים לדבר.
איגנסיו סוסה
איגנסיו סוסה אוספיטל (בספרדית: Ignacio Sosa Ospital; נולד ב-31 באוגוסט 2003) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקשר בפניקס.
קריירה
סוסה החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של פניקס, וב-3 ביולי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, בניצחון 2–1 על סרו לרגו.
קריירת נבחרות
בינואר 2023 שיחק עם נבחרת אורוגוואי בכדורגל עד גיל 20 באליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20, שם סיימה הנבחרת כסגניתה של ברזיל. הוא שיחק גם בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2023, וסייע לנבחרתו לזכות בגביע.
אל-ואסט (עיר)
אַלְ-וַאסֶט (בערבית: الواسط נקודת האמצע) היא עיר היסטורית בעיראק.
העיר נוסדה באמצע הדרך בין ערי האמצאר בצרה וכופה בידי אל-חג'אג' בן יוסף, שהיה מושל עיראק מטעם הח'ליפות האומיית (690 לספירה לערך). היא שימשה כמרכז האדמיניסטרטיבי של מרכז עיראק, ושכנה בה אחת המיטבעות הגדולות באימפריה. בשיאה, התרחבה העיר על פני שטח שהיקפו כ-16 ק"מ. העיר הייתה מרכז של למדנות ומסחר במשך המאות הראשונות של בית עבאס. היא ישבה על נהר החידקל, ועם השתנות התוואי שלו היא ננטשה לבסוף במאה ה-16.
שרידיה נחפרו בשנות ה-30 וה-40 ובשנית בשנות ה-80. בחפירות נחשפו שרידיו של המסגד הגדול של העיר ושל בית המושל (בית אל-עִמארה בערבית). כמו כן נחשפו רובעי מגורים ומסחר. בשנת 2000 הוצעה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסקו.
אווז כף ברן
אווז כף ברן (שם מדעי: Cereopsis novaehollandiae) הוא מין של אווז יחידי בסוגו המצוי באזורים הדרומיים ביותר באוסטרליה ובטסמניה. הוא קרוי על שם האתר בו התגלה המין ב-1801 על ידי החוקר ג'ון לתם (1740 – 1837) - איי כף ברן שליד טסמניה. הוא משויך לתת-משפחת האווזאים (Anserinae) והוא קרוב לסוג הנכחד אווז ניו זילנד (Cnemiornis), שלעיתים משויך לתת-משפחה עצמאית.
אווז זה אינו מצוי בסכנת הכחדה, אך חלה ירידה קלה בתפוצת אווזי מזרח אוסטרליה.
תת-מינים:
פרד אוברלנדר
פריץ "פרד" אוברלנדר (בגרמנית: Fritz "Fred" Oberlander; 23 במאי 1911–1996) היה מתאבק יהודי אוסטרי, שהיגר לבריטניה ובהמשך לקנדה, זכה באליפות העולם בהיאבקות ב-1935, במכביה הרביעית (1953) ובתארים שונים נוספים.
ביוגרפיה
פרד אוברלנדר זכה בשתי אליפויות נוער בהיאבקות באוסטריה, בחמש אליפויות בהיאבקות במשקל כבד בצרפת ובשבע אליפויות בריטיות בהיאבקות במשקל כבד.
פרד אוברלנדר, שייסד את סניף מכבי בקנדה, הגיע בראש המשלחת הקנדית למכביה השלישית וזכה במדליית כסף בהיאבקות במשקל כבד.
הנצחה
ב-1991 הוכנס שמו ליד לאיש הספורט היהודי.
בובה של רצח
בובה של רצח (באנגלית: The Happytime Murders) הוא סרט פשע-קומי אמריקאי משנת 2018 בבימויו של בריאן הנסון על פי תסריט מאת טוד ברגר. בסרט מככבים מליסה מקארתי, מאיה רודולף, ג'ואל מקהייל, ואליזבת בנקס עם ביל ברטה בתפקיד פיל פיליפס. העלילה עוקבת אחר עולם בדיוני שבו בובות ובני אדם חיים זה לצד זה, וכוח משטרה משותף חייב לפתור את מסע הרצח האחרון של כוכבי סיטקום בדימוס.
על הפקת הסרט הוכרז כבר בשנת 2008 על ידי חברת ג'ים הנסון, חברת ההפקות של יוצר החבובות המנוח ג'ים הנסון. ההפקה פנתה למספר כוכבים, לרבות קמרון דיאז, קתרין הייגל וג'יימי פוקס, בטרם הוחתמה מקארתי במאי 2017 לתפקיד הראשי. הצילומים החלו בלוס אנג'לס בספטמבר, ולקחו בהם חלק יותר מ-120 בובות. זהו הסרט הראשון המופץ תחת השם "Henson Alternative", מותג תוכן למבוגרים של חברת ג'ים הנסון.
הסרט עלה לאקרנים ב-24 באוגוסט 2018, בהפצת STX Entertainment. הסרט התקבל בביקורות שליליות בעיקר מצד המבקרים, שחשו כי הוא מאכזב ואינו מספיק נועז או חתרני.
תקציר העלילה
בעולם בדיוני שבו בובות ובני אדם חיים זה לצד זה, אך עם זאת הבובות נחשבות לנחותות לעומת בני האדם, הבובה פיל פיליפס הוא בלש פרטי בלוס אנג'לס, לשעבר השוטר-בובה הראשון במשטרה, בטרם פוטר. אל משרדו מגיעה הבובה סנדרה וייט, השוכרת אותו לגלות מי סוחט אותה. הרמזים מובילים את פיל אל חנות פורנו המיועדת לבובות, אליה מגיע תוקף מסתורי שיורה בכל הנוכחים, לרבות בבאמבלי, אחד הלקוחות ולשעבר שחקן בתוכנית "The Happytime Gang", סיטקום פופולרי משנות ה-80 שנמצא במשא ומתן להפצה בסינדיקציה. אל זירת הפשע מגיעה  קוני אדוארדס, בלשית במשטרת לוס אנג'לס ושותפתו לשעבר של פיל. באותו הערב, לארי שנניגנס, שחקן נוסף בתוכנית "The Happytime Gang" ואחיו של פיל, נקרע לגזרים כאשר מספר כלבים משוחררים אל תוך ביתו. סגן באנינג, מפקדה של אדוארדס, מצוות אליה את פיל כיועץ, על מנת למצוא את הרוצח הסדרתי.
פיל ואדוארדס מגלים כי החוזה להפצת "The Happytime Gang" בסינדיקציה מבטיח כספי תמלוגים שיתחלקו בין השחקנים שנותרים בחיים. הם מנסים לאתר את יתר השחקנים, אך אלו נרצחים בזה אחר זה, וה-FBI חושד כי פיל הוא הרוצח והוא נעצר. אדוארדס מושעית מתפקידה. באבלס, מזכירתו של פיל, פונה אל אדוארדס ומבקשת ממנה לעזור לה להוכיח את חפותו של פיל. השתיים פורצות אל דירתה של סנדרה, ומגלים חדר סודי ובו ראיות המעידות על כך שסנדרה עומדת מאחורי הרציחות, כנקמה נגד פיל על מות אביה, שהיה עובר אורח תמים שנהרג מחילופי יריות לפני שנים רבות, כשפיל עדיין היה שוטר - אירוע שהוביל להדחתו מהמשטרה.
הפקה
על הפקת הסרט הוכרז כבר בשנת 2008 על ידי חברת ג'ים הנסון, חברת ההפקות של יוצר החבובות המנוח ג'ים הנסון, ושנתיים מאוחר יותר חברת Lionsgate הצטרפה לפרויקט, עם תאריך הפצה מתוכנן לינואר 2011. באותו הזמן, התפקיד הראשי בסרט הוצע לקמרון דיאז. בסופו של דבר דיאז פרשה מהפרויקט, והחל משא ומתן עם קתרין הייגל כמחליפתה.
בחודש יולי 2015, הוכרז כי STX Entertainment רכשה את זכויות ההפצה של הסרט (אחרי ש-Lionsgate איבדה אותן). באפריל 2016, ג'יימי פוקס נכנס למשא ומתן לככב בסרט. בחודש מאי 2017 נודע כי מליסה מקארתי הוחתמה לתפקיד הראשי בסרט, והיא אף לקחה חלק קטן בשכתוב התסריט. בהמשך, הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט גם מאיה רודולף, אליזבת בנקס, הבובנאי ביל ברטה, וג'ואל מקהייל.
שלב הצילומים של הסרט החל בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-11 בספטמבר 2017. תקציב הסרט עמד על 40–47 מיליון דולר, כאשר שכרה של מקארתי עמד על 10-17.5 מיליון דולר עבור תפקידה.
בסך הכל, בסרט מופיעות 125 בובות, כש-40 מתוכן נוצרו במיוחד עבור סרט זה. מאחר שהדרך הטובה ביותר לעבוד עבור מפעילי הבובות היא כאשר הם עומדים עם זרועותיהם ישרות - רצפות אתרי הצילומים הותאמו במיוחד עבורם.
הפצה
הסרט הופץ על ידי STX Entertainment ב-24 באוגוסט 2018. במקור, הסרט תוכנן להיות מופץ ב-17 באוגוסט, אך עלייתו לאקרנים נדחתה בשבוע.
הקדימון הרשמי של הסרט הופץ ב-18 במאי 2018. כמו הסרט עצמו, הקדימון מוגבל לצפייה מגיל 17 ומעלה, ועל כן הוקרן בבתי קולנוע נבחרים לפני הסרט "דדפול 2" (שבעצמו מוגבל לצפייה מגיל 17 ומעלה).
תגובות וביקורות
בארצות הברית ובקנדה, הסרט הופץ במקביל לסרט "", ועל פי התחזיות היה צפוי להכניס בין 13 ל-15 מיליון דולר ב-3,225 אולמות קולנוע במהלך סוף השבוע הראשון להקרנתו. בפועל, הסרט הכניס 950 אלף דולר בהקרנות טרום-בכורה ביום חמישי, ובכך הרוויח יותר מאשר 700 אלף הדולרים שהכניס סרטה הקודם של מקארתי, "", שיצא שלושה חודשים קודם לכן. הסרט המשיך והכניס 9.5 מיליון דולר במהלך סוף השבוע הראשון להקרנתו, הפתיחה הנמוכה ביותר עבור סרט בכיכובה של מקארתי.
באתר האינטרט Rotten Tomatoes לסרט יש דירוג של 22% המבוסס על 161 ביקורות, עם ציון ממוצע של 3.9 מתוך 10. על פי דעת הרוב, הסרט "מבזבז את הנחת היסוד הטרנסגרסיבית המדהימה שלו על קומדיה חסרת רחמים, שמתאמצת יותר מדי במקום פשוט לנסות לספר סיפור משעשע". באתר Metacritic לסרט ציון ממוצע של 27 מתוך 100, המבוסס על 40 ביקורות, רובן שליליות. בסקר שפורסם באתר CinemaScore הסרט קיבל ציון ממוצע של בסולם של F עד, הציון הנמוך ביותר בקריירה של מקארתי, באתר PostTrak דווח כי הצופים העניקו לסרט ציון "נורא" של 58% בסך הכל. שרה מלטון ממגזין הבידור העניקה לסרט ציון של 2 מתוך 10, וכתבה כי הסרט "בקושי מרגיש כמו הרחבה הולמת של מורשת הבובות של הנסון, לא בגלל שהסרט וולגרי ומלוכלך, אלא כי זה כל מה שהוא."
תביעה משפטית
במאי 2018, ססמי וורקשופ, הארגון שמאחורי ההפקה של סדרת הטלוויזיה "רחוב סומסום", הגישה משפטית נגד STX Productions על שימוש בסימן המסחרי שלהם בסרט, על אף שאין להם כל מעורבות בו, ובפרט, השימוש בשורה "רק רחוב. בלי סומסום." (באנגלית: ) כחלק ממסע יחסי הציבור להפצת הסרט. לטענתם, הקישור בין תוכנית הילדים לבין קומדיה למבוגרים יפגע במוניטין שלהם ויבלבל את הצופים. בתגובה, פרסמה STX הודעה כי אין בכוונה לשנות את אסטרטגיית השיווק של הסרט. ב-30 במאי 2018 התביעה נדחתה וזמן קצר לאחר מכן STX פרסמה הודעה לתקשורת, בה הביעה שביעות רצון מכך.
קישורים חיצוניים
ביקורות
תעודת סל
תעודת סל היא נייר ערך שמונפק על ידי תאגיד פיננסי (כגון בית השקעות). התעודה נסחרת בבורסה לניירות ערך ומאפשרת למשקיע לעקוב אחר נכס בסיס כגון: מדדי מניות, מדדי איגרות חוב, שערי מטבע חוץ, סחורות ועוד.
למשל, רכישת תעודת סל העוקבת אחר מדד נאסד"ק 100, הכולל את 100 חברות הטכנולוגיה הגדולות והסחירות ביותר בבורסת נאסד"ק, דומה לרכישת כל 100 המניות הנכללות במדד על פי משקלן היחסי במדד, בניכוי דמי ניהול, כאשר אלו קיימים, וללא כל צורך בהמרת המטבע ובעלויות הנובעות מהמרה זו. מחירה של תעודת סל נגזר ממחיר נכס הבסיס אליו היא צמודה ועל פי נוסחה הקבועה מראש בתשקיף התעודה. יש קשר הדוק בין מחיר התעודה למחיר נכס הבסיס אחריו היא עוקבת.
מנפיק התעודה מבטיח לקונה להחזיר לו את כספו בכל רגע נתון או בתום תקופה מסוימת, בתוספת השינוי בנכס הבסיס אחריו התעודה עוקבת, ובניכוי עמלות. פרעון התעודה בכל רגע נתון ניתן בדרך כלל רק לגבי סכומים משמעותיים החל ממאות אלפי שקלים. ברגע הרכישה, על המנפיק לרכוש את נכס הבסיס כדי ליצור מצב של אחידות בין התחייבויותיו (תעודות הסל שנמכרו) לבין הנכסים אותם הוא מחזיק כנגדן. פעולת הרכישה של המנפיק נקראת "התכסות". מרגע שהמנפיק התכסה והתחייבויותיו שוות בכל רגע לנכסים אותם הוא מחזיק, יכול המנפיק לפרוע את התעודות על פי דרישה וללא קשר לשינויי המחיר בנכס הבסיס.
הרעיון ממנו "נולדו" תעודות הסל החל במחקרים בתחומי ההשקעות הטוענים כי עיקר התשואה בתיק ההשקעות נובע מהקצאת הכספים לאפיקים השונים (Asset Allocation) וכי חלק שולי ממנה נובע מבחירה מדויקת של ניירות ערך. מחקרים אלו טענו כי בחירת הנכסים (Stock / Bond Picking) על ידי הערכות מסוימות, אינה הגורם המבדל את התשואות של מנהל השקעות אחד ממשנהו. שינוי התפיסה הוליד את תעודות הסל שתכליתן היא מעקב אחרי נכסי בסיס שונים כדוגמת מדדים, מטבעות, סחורות וכולי.
תעודות סל מונפקות בבורסות שונות ברחבי העולם. בישראל הונפקה תעודת הסל הראשונה בבורסה לניירות ערך בתל אביב במאי 2000 על ידי חיים אבן זהב בתפקידו כמנכ"ל פסגות אופק מוצרים פיננסיים (מקבוצת בנק לאומי). שמה של תעודת הסל הראשונה היה "תאלי 25" והיא עקבה אחר מדד ת"א 25, לראשונה ניתן היה להשתמש בתעודת הסל "תאלי 25" כנכס בסיס למסחר באופציות על מדד ת"א 25. מאז התפתח הענף ובשנת 2013 כלל למעלה מ-530 תעודות שונות שניהלו סך נכסים של כ-113 מיליארד ש"ח.
בארצות הברית מכונות תעודות הסל בשם Exchange-traded note (ETN), אך המסחר בהן נפוץ פחות בהשוואה למסחר במכשיר דומה בשם קרן סל Exchange-traded fund (ETF) שההשקעה בו מגלמת סיכון מנפיק קטן יותר.
מבנה ומנגנון פעולה
תעודות הסל נסחרות בבורסה במסחר רציף בדומה למסחר המתנהל במניות מדד ת"א 125. מחירן נקבע על ידי הביקוש בשוק, שמותנה בהיצע, המושפע ממנגנון תמחור פשוט. מנגנון זה מתבסס על נוסחה הנמצאת בתשקיף של כל תעודה. לרוב, משמשים מנפיקי תעודות הסל כעושי שוק המצטטים היצע וביקוש של המחירים הנאותים, בהתאם להתנהגות נכס הבסיס אחריו עוקבת תעודת הסל. כלומר, מנפיקי תעודות הסל דואגים שבמהלך יום המסחר, ההיצע והביקוש בשוק יאפשר לסוחרים לרכוש את תעודת הסל במרחק קרוב ככל הניתן לנכס הבסיס שאחריו היא עוקבת. בהתאם לתשקיף התעודה, מחזיק מנהל תעודת הסל ניירות ערך של המדד המסוים, חוזים או כל מכשיר פיננסי אחר. כלומר, אם מדובר במדד מניות אז תעודת הסל תחזיק במניות המדד על פי משקלן היחסי.
התייחסות לדיבידנדים וריביות
לרוב, נייר ערך מפיק תשואה באמצעות דיבידנד (מניות) או ריבית (איגרות חוב).
מנהלי תעודת הסל יכולים להתייחס להכנסות אלה בשלושה אופנים:
מדיניות תעודת הסל מופיעה בתשקיף המתפרסם טרם ההנפקה.
עלויות
התחרות בשוק תעודות הסל הישראלי יצרה מצב של עלויות קניה ומכירה נמוכות יחסית. מנפיקי תעודות סל מציינים כי מדובר באפיק השקעה טוב לטווח ארוך עבור מי שאינו בקיא בשוק ההון. כמו כן, הן נמצאות בשימוש שוטף על ידי הגופים המקצועיים בשוק ההון, המשתמשים בהן לצורכי אסטרטגיות השקעה שונות.
תעודות סל מניות
תעודות העוקבות אחר מדדי מניות. לדוגמה מדד ת"א 35, מדד הניפטי ההודי או מדד הניקיי היפני. במקרה של תעודה המשקיעה במדד של מדינה אחרת, ישנן תעודות סל הנסחרות במונחי המטבע של מדינת המדד (לדוגמה, מחירה של תעודת סל ישראלית העוקבת אחר מדד היורוסטוקס 50 האירופאי, יושפע הן משינויים במחיר המדד והן משינויים בשער האירו-שקל) וישנן תעודות סל העוקבות אחר מדדים בינלאומיים ונסחרות במונחי המטבע המקומי, כך שלמטבע החוץ אין השפעה על מחיר התעודה.
תעודות סל איגרות חוב (אג"ח)
תעודות העוקבות אחר מדדי איגרות חוב, הן ממשלתיות (המונפקות על ידי מדינה) כמו מדד גילונים בישראל, והן קונצרניות (המונפקות על ידי חברות) כמו מדד תל בונד 20. במקרה של מדדי איגרות חוב, ישנו מגוון תעודות גם לפי משך החיים הממוצע של איגרות החוב (מח"מ).
תעודות סל סחורה
תעודות העוקבות אחר מחירי סחורות שונות כגון: זהב, נפט, כסף, גז ותירס. כיוון שקיים לעיתים קושי בהחזקת הסחורה עצמה (כגון חבית נפט או גז), נכס הבסיס הוא לרוב חוזים עתידיים. למשל, מחירה של תעודת סל העוקבת אחר מחיר מטילי הכסף, ישקף את מחיר החוזה הקצר ביותר על מטילי הכסף. לכן, מחזיקה החברה המנפיקה את תעודת הסל את חוזי הנכס הקצרים ביותר ולפני פקיעתם מגלגלת את החוזים (כלומר, מוכרת את החוזים שעומדים לפקוע ורוכשת את החוזים הבאים אחריהם).
תעודות סל מטבע חוץ (מט"ח)
תעודות סל מסוג מטבע חוץ נקראות גם "תעודות התחייבות". הן עוקבות אחר שערי מטבע ונושאות ריבית (לרוב שבועית), המחושבת באופן יומי (כקבוע בתשקיף התעודה). אחד ערך נקוב של תעודת סל מט"ח, שווה ערך למאה מטבעות בתוספת הריבית. כלומר, מחיר של תעודת סל מסוג זה, משקף שני פרמטרים: האחד הוא שער המטבע הרציף והשני הוא הריבית.
תעודות פיקדון
תעודות אלו דומות ל"תעודות התחייבות" מסוג מטבע חוץ אשר עוקבות אחר שער השקל. מאחר שגם הן נקובות בשקלים (כמו רוב תעודות הסל), הרי שבפועל הפרמטר היחיד בהן הוא הריבית. כספי המשקיעים בתעודות מסוג זה מושקעים בפיקדונות בנקאיים מסוג ג'מבו אשר מניבים למשקיעים בתעודות הפיקדון תשואה הקרובה מאוד לריבית בנק ישראל. יתרונן ביחס לפיקדון בנקאי הוא בשיעור הריבית ובנזילותן הגבוהה, כמו גם בגמישות גבוהה יותר לתזמן אירוע מס. כמו כן, בתקופות של אינפלציה נמוכה שיעור המס האפקטיבי עליהן נמוך יותר ואז הן עדיפות גם על פני קרנות נאמנות כספיות.
תעודות סל מורכבות
תעודות סל מורכבות עוקבות אחר מספר נכסי בסיס ועל פי חלוקה ידועה. תעודות סל מסוג זה מתחלקות לשני סוגים עיקריים:
תעודות סל בחסר (שורט)
תעודות העוקבות בצורה הפוכה אחר נכסי הבסיס. כלומר, משקיע בתעודת סל בשורט מרוויח כאשר נכס הבסיס יורד ולהפך. תעודות סל אלו הן כלי המאפשר למשקיע לגדר את תיק ההשקעות שלו מפני ירידות או לחלופין להרוויח מירידות בשווקים. תעודות סל מסוג זה מתחלקות לשניים: תעודות סל שורט בנקודות ותעודות סל שורט באחוזים.
תעודת סל לעומת קרן סל
תעודות סל וקרנות סל נועדו לתת חשיפה רוחבית לשוק ההון, להבדיל מחשיפה לנייר ערך בודד. חשיפה כזו מתקבלת באמצעות הצמדה למדד, במקרה של תעודת סל, או באמצעות עקיבה אחר המדד באמצעות החזקה במספר רב של ניירות ערך המרכיבים את המדד, במקרה של קרן סל, שהיא קרן נאמנות.
ההבדלים המהותיים בין תעודת סל לבין קרן סל הם המעמד החוקי שלהן ואופן הניהול, מהם נגזרים הבדלים נוספים:
העובדה שתעודת סל היא התחייבות לשלם מדד מסוים (ללא תלות בנכסים המוחזקים בפועל על ידי המנפיק) מאפשרת למשקיע עקיבה מדויקת יותר אחר מדד הייחוס, לעומת קרן סל, שבה המשקיע תלוי בכישוריו של מנהל הקרן להחזיק במדויק נכסים המשקפים מדד מסוים, במקרה של קרן המנסה לחקות מדד ייחוס, או בכישוריו הכלליים בשוק ההון, במקרה של קרן בעלת מדיניות השקעה אחרת, כגון קרן מניות/אג"ח כללית.
דמי הניהול הנגבים בקרנות הסל לרוב גבוהים יותר מאלו הנגבים בתעודות הסל. תעודות הסל וגם קרנות הסל סחירות באופן שוטף במהלך היום, בדומה למניות.
קפאן
קַפַּאן (בארמנית: Կապան, בעבר נקראה קפאן (פ' רפויה); ובפרסית נקראה העיר בעבר: معدن, מאדאן) היא העיר הגדולה ביותר ובירת מחוז סיוניק בדרום-מזרח ארמניה, 316 ק"מ דרומית לירוואן ו-80 ק"מ מהגבול עם איראן. העיר נמצאת על מורדותיו הצפוניים של הר קאסטפ, בעמק נהר ווגג'י, יובלו של נהר אראס. נכון ל-1 בינואר 2010 מוערך כי בעיר מתגוררים 45,488 תושבים ובמפקד שנערך בשנת 2001 נמנו בעיר 45,711 תושבים.
היסטוריה
האזכור ראשון להתיישבות במקום הוא מן המאה ה-5, אך העיר עלתה לגדולה במאה ה-10, כשהנסיך סמבט השני, שליט המחוז עבר לעיר והפך אותה לבירת ממלכתו החדשה. העיר חרבה כליל ב-1103 בידי הכובשים הסלג'וקים. וב-1170 האזור כולו עבר לשליטת שושלות טורקמניות ופרסיות.
בתחילת המאה ה-18, בן העיר דוויט בק הנהיג מהפיכה צבאית נגד האימפריה הספווית. העיר שימשה כמעוזו, תוך שימוש במבצריה העתיקים, כשאלפי תושבי העיר נלחמים עבורו. בק החל להילחם בכובשים הטורקמנים בעיר בשנת 1722, ושיחרר את העיר. ב-1728 מת בק במהלך קרב במבצר הסמוך לעיר. תחת השושלת הקאג'ארית הפכה העיר למרכז אזורי גדול.
בעיר התקיימה לאורך השנים קהילה יהודית קטנה.
גאוגרפיה ואקלים
העיר ממוקמת על מורדות ההר קאסטפ, הגבוה ברכס זאנגזור, המתנשא לגובה של 3,201 מטרים. העיר עצמה נמצאת בגובה 750-1050 מטרים מעל פני הים (בממוצע בגובה 900 מטרים), בקצהו המזרחי של עמק צר באורך 13 ק"מ הנפרס ממזרח למערב שבתוכו עובר נהר הווגג'י (Ողջի), יובלו של נהר אראס. מקורו של הנהר הוא מהפשרת שלגי ההר, והוא זורם בתוך העיר.
העיר מתאפיינת בחורפים קרים (לעיתים בחורף הטמפרטורה יורדת ל-15 מעלות מתחת לאפס) ובקיציים חמים (עד 38 מעלות).
24 ק"מ צפונית לעיר נמצא הרכבל הארוך בעולם ללא עצירה, המחבר בין העיירה הלידזור (Հալիձոր) ומנזר טטב (Տաթևի վանք), ואורכו 5.7 ק"מ.
ערים תאומות
לעיר ברית ערים תאומות עם הערים:
אנטוני גרבובסקי
אנטוני גרָבּוֹבסקי (בפולנית: Antoni Grabowski; 15 ביוני 1857, בכפר נובה דוברה שליד חלמנו – 4 ביולי 1921, ורשה) היה מהנדס כימיה פולני שהיה בין הפעילים הראשונים בתנועת האספרנטו. לתרגומים שעשה לאספרנטו הייתה השפעה מכרעת על פיתוחה של האספרנטו כשפה ספרותית.
חינוך ורכישת מקצוע
זמן קצר לאחר הולדתו עברה משפחתו מנובה דוברה לטורון. בשל העוני במשפחתו נאלץ גרבובסקי להתחיל לעבוד מיד לאחר שסיים את בית הספר היסודי. עם זאת, הוא היה אחוז תשוקה ללמוד והצליח להתכונן בעצמו ולעבור את בחינות הכניסה לגימנסיה בהצלחה ניכרת. בבית הספר על שם ניקולאוס קופרניקוס שבטורון הוא הפגין ידע הרבה מעבר לרמתם של תלמידים בני גילו, וקפץ כיתה פעמיים. מצבה הכלכלי של משפחתו השתפר ב-1879 ולאחר שסיים את בחינות הבגרות, עבר גרבובסקי ללמוד פילוסופיה ומדעי הטבע באוניברסיטת ברסלאו (כיום ורוצלב).
אחר כך עבד כמהנדס כימיה בעיירה זאווירציה ובמקומות נוספים שכיום הם חלק מצ'כיה, ולבסוף כמנהל מפעל לטקסטיל באיבנובו-ווזנסנסק 250 ק"מ צפונית מזרחית למוסקבה.
אספרנטו וספרות
כבר בזמן שלמד באוניברסיטה פיתח גרבובסקי עניין רב בספרות. הוא הצטרף לאגודה "חברת הספרות הסלבית" (Towarzystwo Literacko-Słowianskie), אך החברות באגודה זו לא השביתה את עבודתו על השפה הפולנית וספרותה. בהדרגה למד מספר נכבד של שפות והפך לפוליגלוט של ממש. בשלב מאוחר יותר היה מסוגל לדבר בתשע שפות בנוסף לשפת האם שלו ולהבין לפחות חמש־עשרה נוספות. אין זה מפתיע, בהתחשב ברקע זה, שהסטודנט גרבובסקי אף התעניין ברעיון של שפה בינלאומית. בשלב זה מילאה שפת וולאפיק (Volapük) תפקיד זה, ולכן גרבובסקי למד אותה. עם זאת, לאחר שביקר אצל יוהאן מרטין שלאייר ממציא השפה, נוכח גרבובסקי לדעת שאפילו הוא אינו מסוגל לדבר וולאפיק ברהיטות. היה ברור כי שפה זו אינה מתאימה לשימוש בחיי יום־יום, ובסופו של דבר דיברו גרבובסקי ושלאייר ביניהם בגרמנית. לאחר אכזבה זו נטש גרבובסקי את וולאפיק, אך הוא לא הרפה מרעיון השפה המתוכננת.
ב־1887 הוא עיין בחוברת "השפה הבינלאומית של ד"ר אספרנטו, הקדמה ודקדוק מלא" מאת אליעזר לודוויג זמנהוף, שהודפסה באותה שנה. בחוברת זו הציג זמנהוף את מיזם השפה שלו שעתידה הייתה להיקרא "אספרנטו". גרבובסקי התרשם משקיפות המבנה של האספרנטו, מיכולת ההתבטאות שבה ומהמהירות שבה ניתן היה לרכוש מיומנות בשפה. הוא נסע לוורשה כדי לבקר את זמנהוף, והפגישה ביניהם הייתה כנראה הדיאלוג הראשון באספרנטו.
גרבובסקי, כמו זמנהוף, הבין את חשיבות השפעתה של הספרות על התפתחות השפות, ובמיוחד עבור אספרנטו, שאז כבר הייתה בדרכה להשתנות ממיזם של שפה לשפה שימושית בכל תחומי החיים. גרבובסקי כבר עבד בכיוון זה. תרגומו ב־1888 ל"סופת השלג" של אלכסנדר פושקין, והתרגום ל־Die Geschwister (אחים אחיות) של יוהאן וולפגנג פון גתה שנה אחר כך, הן מקצת מן הדוגמאות לתרגומים הראשונים שיצאו לאור.
גרבובסקי לא היה שבע רצון מהתפשטותה האיטית של האספרנטו במהלך שנות ה־90 של המאה ה-19. הוא האמין כי הסיבה לכך היא ליקויים בשפה והוא התחנן לביצוע רפורמה בשפה. עם זאת, בהצבעה שנערכה ב־1894, הוא הצביע נגד הרפורמות, ומכאן ואילך דבק בשפה הבסיסית המכונה "Fundamento de Esperanto".
במשך תקופה ארוכה היה גרבובסקי יושב ראש איגוד האספרנטו של ורשה, שנוסד ב-1904, ושל איגוד האספרנטו הפולני, שנוסד ב-1908. באותה שנה הוא התמנה למנהל אגף הדקדוק באקדמיה של האספרנטו. הוא הוציא לאור מאמרים, נתן הרצאות על אספרנטו וארגן קורסים בשפת אספרנטו.
בשנים 1908–1914 היה גרבובסקי אחראי על הקורסים הראשונים במעט בתי ספר בוורשה. במאמר ב־1908 הוא תיאר את ההתאמה היוצאת מהכלל של האספרנטו כהקדמה ללימוד שפות. הוא הראה באמצעות דוגמאות מוצקות כיצד לימוד אספרנטו תחילה שיפר באופן משמעותי את יכולת הלימוד של צרפתית ולטינית (טענה שהתקבלה על ידי הציבור דאז בחוסר אמון).
האנתולוגיה "מהפרנסוס של העמים" שיצאה לאור ב־1913 הכילה 116 שירים המייצגים 30 שפות ותרבויות. שישה מתוך השירים חוברו באספרנטו, שאר ה־110 תורגמו.
בשל מאורעות מלחמת העולם הראשונה, הופרד גרבובסקי מבני משפחתו שנמלטו לרוסיה. גרבובסקי נשאר בורשה חולה ומבודד. שם הוא תרגם את האפוס הלאומי הפולני "פאן תדיאוש" מאת אדם מיצקביץ'. עבודת התרגום שלו, שהיה מדויק ונאמן למקור, העמידה בניסיון את הפוטנציאל החבוי של השפה המתוכננת ובכך הייתה גורם מניע בהתפתחות נוספת של שירה כתובה באספרנטו.
בינתיים הוא החל לסבול מבעיות רפואיות בלבו, אך לא יכול היה לממן את הטיפול הרפואי הנדרש, שכן בתקופה זו הוא חי בעניות מנוולת. כשחזרו בני משפחתו לוורשה עם תום המלחמה הם מצאו שגרבובסקי רזה מאוד. עם זאת, לא הפסיק גרבובסקי את עבודתו על אספרנטו עד מותו מהתקף לב ב־1921.