cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
א. ו. מרלנד
מושל אוקלהומה
עד מהרה יזם מרלנד תוכנית שנודעה כ"ניו דיל הקטן" (Little New Deal). מלכתחילה, הן בית הנבחרים והן הסנאט של אוקלהומה לא אהדו את תוכניותיו של מרלנד. בית המחוקקים היה מעוניין יותר בהפחתת הגרעון המדינתי העצום, שבמונחים כספיים של ראשית המאה ה-21 הגיע לכרבע מיליארד דולר. מרלנד, שהיה תומך נלהב של רוזוולט, הביע את הצורך של ממשלת המדינה לפעול בשיתוף הממשל הפדרלי למציאת משרות ולתמיכה במשפחות הנזקקות.
על אף מאמציו של מרלנד, רוב הפוליטיקאים של אוקלהומה מעולם לא התחברו למדיניות הניו דיל. הצעדים שבית המחוקקים ציפה שיינקטו היו הפחתת המיסוי על משקי הבית, הגדלת הסיוע למערכת החינוך, והעלאת מס המכירות המדינתי לשני אחוז. מרלנד הגיש הצעת חוק לייחוד כספי גביית מס המכירות לסיוע לנכים, לקשישים ולילדים.
באותה עת הגיע מספר המובטלים באוקלהומה לכ-150,000 ומספר הנזקקים הגיע לכ-700,000. מרלנד ביקש מבית המחוקקים שיקים ועדה שתתווה את המדיניות לפיתוח התשתית הפיננסית של המדינה באמצעות השקעות שייצרו כלכלה מגוונת יותר. בית המחוקקים הקים וועדה של 15 חברים לתכנון ולמשאבים. הוועדה פעלה בשיתוף פעולה עם מינהל קידום העבודות כדי ליצור משרות באמצעות מיזמי עבודות ציבוריות כמו בניית סכרים ושתילת עצים. מחלקת הכבישים המדינתית הרחיבה את עבודות הסלילה שלה ויצרה אלפי משרות. אתרים היסטוריים חודשו, חפירות ארכאולוגיות בוצעו כדי לזהות ולשמר משאבי טבע, ובוצע טיוב במשאבי טבע אחרים.
עד לתום כהונתו כמושל יזם מרלנד יותר מ-1,300 מיזמים של מינהל קידום העבודות, ויצר משרות ליותר מ-90,000 תושבי אוקלהומה.
כהונתו של מרלנד כמושל אוקלהומה הסתיימה ב-9 בינואר 1939. לאחר תום כהונתו הוא שב לפונקה סיטי וניסה להקים מחדש את חברת הנפט שלו. ב-1940 הוא ניסה להתמודד שוב על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית, אך נוצח על ידי המועמד הרפובליקני.
מותו והנצחתו
ארנסט וייטוורת' מרלנד נפטר בפונקה סיטי ב-3 באוקטובר 1941, בגיל 67, כתוצאה ממחלת לב. הוא נטמן בבית הקברות אוד פלווס שבעיר.
אחוזתו, הבנויה בסגנון איטלקי, אחוזת א. ו. מרלנד המונה 55 חדרים, ושעוצבה על ידי האדריכל ג'ון דאנקן פורסייט, הוכרזה ב-1977 כציון דרך היסטורי לאומי.
ביתו הקודם של מרלנד, השוכן בשדרת גרנד שבפונקה סיטי, הכולל שטח של שמונה אקרים של גנים, רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
שנות ה-40 של המאה ה-12
שנות ה-40 של המאה ה-12 היו העשור החמישי של המאה ה-12, החלו ב-1 בינואר 1140 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1149.
ברוס באק
ברוס באק (באנגלית: Bruce Buck) הוא חבר הנהלת הסניף הלונדוני של חברת עורכי הדין האמריקאית "סקאדן, ארטס, מגס, לטרן ופוקס" ויו"ר מועדון הכדורגל צ'לסי לשעבר. הוא אחראי על עסקי הנדל"ן וההשקעות בנכסים של החברה. הוא בוגר תואר שני במשפטים ונחשב לעורך דין מצליח ולאיש עסקים מבריק.
קריירה
ברוס באק התחיל לעבוד כעורך דין כבר בשנת 1983. הוא עבר לעבוד מניו יורק לאנגליה לשליחות של שלוש שנים ונשאר שם עד היום. לאחר שפרש מחברת עורכי הדין הראשונה שלו הוא עבר לחברה A&M והחל לקדם את נכסיה של החברה. מאז הוא נשאר בחברה (ששינתה שם עם השנים). באק מייצג חברות אירופאיות גדולות שונות בתחומי משפטים הקשורים להנפקות הון ולהסכמים כספיים בין חברות גדולות.
הקשר לצ'לסי
הקשר בין באק לצ'לסי התחיל כשבמסגרת תפקידו ייצג באק בכמה משפטים את אחת מחברותיו של המולטי מיליארדר הרוסי רומן אברמוביץ'. אברמוביץ' התרשם ממנו ומינה אותו לאחד מיועציו בתחום המשפטי והעסקי.
קו 841
קו 841 היה קו אוטובוס בין-עירוני מאסף שנסע בין תל אביב לקריית שמונה אשר הופעל על ידי אגד. הקו הופעל במשך יותר מ-60 שנה מראשית שנות החמישים עד לביטולו באפריל 2014 כחלק מייעול רשת קווי האוטובוס מהמרכז לצפון. הקו זכה למעמד מיתולוגי. בשל מסלולו הארוך בו עבר דרך מספר רב של יישובים וערים.
מסלול הקו
הקו התחיל את מסלולו בתחנה המרכזית בתל אביב. משם המשיך דרך כביש 4 לחדרה, דרך ציר ז'בוטינסקי העובר ברמת גן, בני ברק ופתח תקווה, הוד השרון וצומת רעננה. מחדרה הוא יצא אל כביש ואדי עארה, עד לעפולה. כאשר בתחנה המרכזית של עפולה. האוטובוס היה עוצר להפסקת התרעננות של כ-15 דקות. משם האוטובוס המשיך בכביש 65, ובצומת גולני הוא פנה ימינה אל כביש 77 לכיוון טבריה. אחרי עצירה בתחנה המרכזית של טבריה, המשיך הקו לקריית שמונה דרך כביש 90 העובר בבקעת גינוסר, ראש פינה וחצור הגלילית.
הקו היה קו מאסף כאשר מהוד השרון ועד לקריית שמונה, כל תחנותיו היו לאיסוף והורדה. ובמקטעים אשר לא עברו בתוך שטחים עירוניים, הוא לא היה מדלג על תחנות. הנסיעה בקו מתל אביב לקריית שמונה, נמשכה כ-4 שעות.
ייחודו של הקו
ייחודו של הקו הוא במסלולו המראה את המסלול שנעשה מתל אביב אל עמק החולה בשנות הארבעים והחמישים. הנסיעה לצפון הארץ דרך ציר ז'בוטינסקי והוד השרון נהייתה מיותרת כבר באמצע שנות השישים, כאשר כביש החוף החדש (כביש 2) הגיע כבר עד חדרה, כביש 5 נחנך בין מורשה לגלילות ונוסף קטע לכביש 4 מצומת רעננה למורשה. וב-1970 נפתח קטע מכביש 65, העוקף את חדרה מצפון. כך שלנוסעים מצפון נחסך המעבר בחדרה. כאשר עשור לאחר מכן ב-1980, נחנך הקטע מצומת גולני לנחל עמוד. שחסך את הירידה לטבריה שאחריה צריך לעלות בחזרה לעמק החולה. בהמשך נוצרו קווי אוטובוסים אשר השתמשו ברשת הכבישים החדשה, לצד קו 841. שמסלולו המאסף המשיך לשרת נוסעים שנסעו בו מגוון מרחקים בין אם זה מרחקים של קילומטרים ספורים בין יישובים, ואם זה מרחקים של מאות קילומטרים שעשו חלק מתושבי גוש דן לכיוון הצפון.
הפיגוע בצומת כרכור
ביום שני 21 באוקטובר 2002, התפוצצה מכונית תופת בסמוך לאוטובוס בקו 841 בעת שעמד בסמוך לו בצומת כרכור. בדרכו מקריית שמונה לתל אביב. בפיגוע נרצחו 14 בני אדם ונפצעו חמישים. והיה אחד מפיגועי האוטובוסים שאפיינו את האינתיפאדה השנייה.
בתרבות
בנוסף לתוכנית הרדיו אשר שודרה בשנות השמונים בגלי צה"ל שהורכבה ממונולוגים אשר נכתבו על ידי איתמר לוי של נוסעי קו אוטובוס 841, הקו הוזכר בעוד כמה הקשרים תרבותיים:
שנות ה-50 של המאה ה-12
שנות ה-50 של המאה ה-12 היו העשור השישי של המאה ה-12, החלו ב-1 בינואר 1150 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1159.
קירגנגה
קירגנגה (באנגלית: Khirganga) הוא כפר במחוז קולו במדינת הימאצ'ל פרדש שבהודו. הכפר ממוקם בגובה כ-3,000 מטרים מעל פני הים בעמק פרוואטי. הכפר מבודד מכפרי האזור וההגעה לשם היא רגלית. הדרך לכפר עוברת סמוך לנהר פרוואטי. קירגנגה הוא טרק פופולרי בקרב מטיילים ונחשב כחלק משביל החומוס. בכפר יש מעיינות חמים שנחשבים קדושים.
ב-1999 נהרג עמיחי כהן כשמעד ונפל בדרך לכפר. ביולי 2007 נרצח סמוך לכפר דרור שק מטייל ישראלי בן 23. ב-21 ביולי 2009 נעלם עמיחי שטיינמץ שטייל לבדו באזור וככל הנראה נרצח.
יז'י הופמן
יז'י הופמן (בפולנית: Jerzy Julian Hoffman; נולד ב-15 במרץ 1932) הוא במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע יהודי-פולני.
קורות חיים
הופמן נולד ב-15 במרץ 1932 בקרקוב, פולין למשפחה יהודית אשר הוגלתה לסיביר אחרי פלישת ברית המועצות לפולין בשנת 1939. האב, זיגמונד הופמן רופא במקצועו התנדב לשרת בדיוויזיה הפולנית הראשונה על שם קוסטושקו בצבא האדום, האם - מריה שמלקס.
עיט הודי
עיט הודי (שם מדעי: Clanga hastata, בעבר Aquila hastata) הוא מין עוף דורס גדול מהסוג עיט מנוקד החי בתת-היבשת ההודית. בעבר היה שייך למין עיט חורש אך נפרד ממנו. כמו כן הוא קרוב למין עיט צפרדעים. נכלל בעבר בסוג עיט (Aquila), אך הועבר לסוג עיט מנוקד (Clanga).
אורכו 60 סנטימטרים ומוטת כנפיו 150 סנטימטרים. הוא בעל נוצות בהירות, ראש חום עם מקור מעוקל צהוב ועיניים גדולות, הזנב כהה והרגליים לבנות. הוא קטן ביחס למיני עיטים אחרים.
העיט ההודי מצוי בטבע בהודו, בנגלדש, מיאנמר ונפאל. הוא שוכן באדמות מרעה, שדות וביערות סובטרופיים יבשים.
A La Menthe
A La Menthe (בעברית: בְּטַעַם מֶנְטָה) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הישראלית ריף כהן. האלבום יצא לאור ב-2 בספטמבר 2015 בהוצאת חברת התקליטים הליקון. כמו כן, יצא לאור בטורקיה בהוצאת חברת התקליטים 89 מיוזיק. באלבום בלט השיר "Marrakech" שצבר 1.9 מיליון השמעות בספוטיפיי.
האלבום זכה לביקורות חיוביות וב-ynet אף סקרו אותו. ב-TLV Times קיבל ציון של 10 מתוך 10 בסך הכול.
תקיפות מתקני נשק כימי בסוריה
תקיפת מתקני הנשק הכימי בסוריה היו שתי תקיפות ישראליות של אתרי נשק כימי בסמוך לדמשק וחומס בסוריה, שבוצעו ב-5 במרץ 2020 וב-8 ביוני 2021. התקיפות נועדו לבלום מאמץ סורי לחידוש הייצור של גז עצבים מסוג סארין. שמונה בני אדם נהרגו בתקיפה ב-2021.
שימוש סורי בנשק כימי
מאז פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה, עשה משטרו של אסד שימוש בנשק כימי במספר אירועים. נשיא ארצות הברית ברק אובמה, הגדיר את השימוש בנשק נגד אזרחים כ"קו אדום", ב-2013 איים לתקוף בסוריה בעקבות סדרת תקיפות כימיות בדרום המדינה, בהן נהרגו מאות. כחלופה לתקיפה, סיכמו ארצות הברית ורוסיה כי סוריה תפורק מהנשק הכימי שברשותה, כולל גז העצבים. משטר אסד העביר חלק ממאגרי הנשק הכימי לכוחות בינלאומיים. במערב העריכו כי שמר חלק ממנו וכן את היכולת לייצרו. ב-2014, דווח על שימוש נוסף בנשק כימי נגד אזרחים בסוריה.
התקיפות
ישראל הורתה על המתקפות בהתבסס על מידע מודיעיני שהראה שממשלת סוריה רוכשת חומרים כימיים הדרושים ליצור מחדש של הנשק הכימי, עליו ויתרה לכאורה שמונה שנים לפני כן.
2020
ב-5 במרץ 2020 תקפה ישראל בסוריה במסגרת הניסיון למנוע מאסד לבנות מחדש מאגר של נשק כימי. אותה תקיפה, כך דווח, כוונה נגד וילה ומתחם נוסף בפרבר סמוך לחומס, העיר השלישית בגודלה במדינה שבעבר היוותה מוקד לפעילות של המשטר בכל הנוגע לפיתוח נשק כימי.
דוקטרינת בגין
לפי פרשנים ישראליים לענייני צבא וביטחון, אחד מיעדי התקיפות והדלפתן לתקשורת היה העברת מסר לסוריה ולאיראן כי ישראל לא תאפשר לאויביה לפתח נשק להשמדה המונית - הרחבה של דוקטרינת בגין.
סרפים סארובסקי
סרפים סארובסקי (ברוסית: Серафим Саровский; 30 ביולי 1754 – 14 בינואר 1833) הוא אחד הקדושים הרוסים הנודעים והמוערכים ביותר בכנסייה האורתודוקסית המזרחית. הוא נחשב בדרך כלל לגדול הסטרצים (זקנים) של המאה ה-18.
סרפים הרחיב את תורת הנזירות של התבוננות, תיאוריה והכחשה עצמית להדיוט. הוא לימד שמטרת החיים הנוצריים היא לקבל את רוח הקודש. אולי הציטוט הפופולרי ביותר שלו בקרב חסידיו הוא "תרכוש רוח שלווה, ואלפים סביבך יינצלו".
סרפים הוכר על ידי הכנסייה הרוסית בשנת 1903 כקדוש ביוזמת הקיסר ניקולאי השני.
בשנת 1990 שרידים של סארובסקי התגלו מחדש והועברו לכנסייה במוסקבה.
רוטב קייג'ון
רוטב קייג'ון (באנגלית: Cajun sauce) משמש במטבח האמריקאי לתיבול מאכלי גריל וברביקיו כגון פרגיות, דגים ואף תפוחי אדמה. הרוטב הוא בעל טעם פיקנטי, מכיל לרוב פפריקה, פלפל קאיין או פלפל שחור.
מקורו של התבלין במטבח הקייג'וני שבדרום לואיזיאנה. הקייג'ונים, שהם צאצאים של מתיישבים צרפתיים מקנדה, נהגו להשתמש ברכיבים מקומיים פשוטים כדי לשחזר את המטבח שהכירו ויצרו מטבח בעל טעם ייחודי משלהם. רוטב הקייג'ון התפתח בתחילה מתבלין הקייג'ון שהוא ערבוב של כמה רכיבים מקומיים ורכיבים שהגיעו ממושבות צרפתיות אחרות באזור כגון פלפל קאיין. הרכיבים העיקריים הם פלפל גרוס ופפריקה אך מכיל גם לרוב אבקת שום, אבקת בצל, אורגנו וטימין.
דיסקוגרפיה של אווה מקס
הזמרת האמריקאית אווה מקס הוציאה לאור אלבום אולפן, שני מיני-אלבומים, 21 סינגלים, מתוכם 6 כאמנית אורחת, 9 סינגלים שיווקיים ו-23 וידאו קליפים. בשנת 2008 מקס הוציאה לאור מיני אלבום בהוצאה עצמאית בפרופיל המייספייס שלה בשם Amanda Kay. היא הוציאה את השיר "Take Away the Pain" תחת שם הבמה אווה בשנת 2013 שהופק מאוחר יותר, בשנת 2015 על ידי הצמד פרוג'קט 46.
היא חתמה על חוזה הקלטות עם חברת אטלנטיק רקורדס בשנת 2016 והוציאה את הסינגל השיווקי "My Way" באפריל 2018 ושיתפה פעולה עם הראפר גאשי בשיר "Slippin'". סינגל הבכורה שלה, "Sweet but Psycho" יצא לאור באוגוסט 2018 והיה ללהיט הפריצה שלה. מאוחר יותר הוציה את אלבום הבכורה שלה Heaven & Hell בספטמבר 2020.
כריס ג'ונסון
כריסטופר ג'ונסון (נולד ב-29 באפריל 1990) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד בהפועל ירושלים.
קריירת מכללות
בעונתו הראשונה באוניברסיטת דייטון, שיחק ג'ונסון 34 משחקים, עם ממוצעים של 6.3 נקודות ו-5.2 ריבאונדים למשחק.
בעונתו השנייה במכללה, הוא שותף ב-36 משחקים, והעמיד ממוצעים של 11.9 נקודות ו-6.9 ריבאונדים למשחק.
בעונתו השלישית הוא שיחק 36 משחקים ופתח בכולם, כשהוא מעמיד ממוצעים של 11.9 נקודות, 6.0 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים למשחק. הוא הוביל את המכללה בחטיפות עם 31, באחוזים מהעונשין עם 83 אחוזים ושלשות עם 77 במהלך העונה. הוא סיים שני בקבוצה בנקודות, ריבאונדים וריבאונדים התקפיים עם 76 כאלו. הוא גם במקום השני בקבוצה בחסימות עם 14 ודורג שלישי באחוזים מהשלוש עם 37.9 אחוז. הוא קלע בדאבל פיגרס ב-24 מתוך 36 המשחקים של מכללתו והוביל את המכללה בנקודות במשך 13 פעמים. ג'ונסון גם רשם דאבל דאבל במשך 4 פעמים בעונה.
בעונתו האחרונה, הוא נבחר לשחקן המצטיין של המכללה והוביל אותה למאזן 13–20. בטורניר בסוף העונה הציג ג'ונסון יכולת גבוהה עם 20 נקודות מול אלבמה, 18 מול מינסוטה, 16 מול סיטון הול ואולה מיס ו-12 מול וייק פורסט. ב-32 משחקים, הוא העמיד ממוצעים של 12.4 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק.
קריירה מקצועית
בשנת 2012, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, הצטרף ג'ונסון לפילדלפיה 76' במסגרת ליגת הקיץ של ה-NBA. בספטמבר 2012, חתם ג'ונסון בלוס אנג'לס קליפרס, אך ב-7 באוקטובר הוא נחתך מהקבוצה. יומיים לאחר מכן, הוא חתם באורלנדו מג'יק, אך נחתך מהקבוצה ב-27 באוקטובר לאחר שהופיע בארבעה משחקי קדם עונה.
ב-2 בנובמבר 2012, נבחר ג'ונסון על ידי ריו גראנדה ואלי וייפרס בבחירה השביעית בסיבוב הראשון בדראפט של ליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-23 בינואר 2013, הוא חתם על חוזה ל-10 ימים בממפיס גריזליס. את הופעת הבכורה שלו בליגת ה-NBA, ערך באותו יום בניצחון על לוס אנג'לס לייקרס. הוא חתם על חוזה נוסף ל-10 ימים עם הגריזליס ב-3 בפברואר, אך חזר לויפרס ב-20 בפברואר עם תום החוזה.
ב-30 בספטמבר 2013, חתם ג'ונסון בברוקלין נטס, אך ב-26 באוקטובר הוא שוחרר מהקבוצה לאחר שהופיע בשבעה משחקי קדם עונה. בחודש שלאחר מכן הוא הצטרף מחדש לריו גראנדה ואלי וייפרס.
ב-17 בינואר 2014, חתם ג'ונסון על חוזה ל-10 ימים בבוסטון סלטיקס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסלטיקס ארבעה ימים לאחר מכן, כשקלע 11 נקודות, הוריד 3 ריבאונדים, מסר אסיסט אחד וחטף פעם אחת בהפסד 86–93 למיאמי היט. בתום החוזה, האריך את חוזהו ב-10 ימים נוספים. לאחר שגם החוזה הזה תם, האריך ג'ונסון את חוזהו עד תום העונה.
ביולי 2014, שיחק ג'ונסון במדי בוסטון במסגרת לליגת הקיץ, אך ב-25 בספטמבר הוא שוחרר מהקבוצה. ב-40 משחקים בהם שותף בקבוצה, הוא העמיד ממוצעים של 6.3 נקודות ו-2.4 ריבאונדים למשחק ב-19.7 דקות.
ב-29 בספטמבר 2014, חתם ג'ונסון בפילדלפיה 76'. הוא שותף בתשעה משחקים לפני שב-15 בנובמבר שוחרר מהקבוצה.
בדצמבר 2014 חזר ג'ונסון לוייפרס, אך זמן קצר לאחר מכן, ב-28 בינואר 2015, הוא חתם ביוטה ג'אז ל-10 ימים. בתום החוזה יוטה לא האריכה את חוזהו וג'ונסון חזר לוייפרס.
ב-6 במרץ 2015, חתם ג'ונסון ל-10 ימים במילווקי באקס. בתום החוזה הוא האריך את חוזהו ב-10 ימים נוספים. בשמונה משחקים במילווקי, הוא העמיד ממוצעים של 3.9 נקודות ו-1.4 ריבאונדים ב-16 דקות למשחק.
בתום חוזהו השני במילווקי, ב-26 במרץ 2015, חתם ג'ונסון עד תום העונה ביוטה ג'אז. בתום העונה האריך את חוזהו לעונה נוספת. ב-22 באוקטובר 2016, שוחרר ג'ונסון מהקבוצה. בשתי עונותיו בקבוצה, שותף ג'ונסון ב-82 משחקים בהם פתח פעמיים, כשהוא מעמיד ממוצים של 3.5 נקודות ו-1.8 ריבאונדים למשחק ב-13.0 דקות.
ב-23 בנובמבר 2016, חזר ג'ונסון לוייפרס. עד תום העונה הוא העמיד ממוצעים של 13.5 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק.
ביולי 2017, שיחק ג'ונסון באינדיאנה פייסרס וביוסטון רוקטס במהלך ליגת הקיץ. ב-25 בספטמבר הוא חתם ביוסטון אך ב-13 באוקטובר הוא שוחרר מהקבוצה.
ב-2 ביולי 2018, חתם ג'ונסון לעונה בהפועל ירושלים מהליגה הישראלית. בתום העונה זכה ג'ונסון עם הקבוצה בגביע.
ב-17 ביולי 2019, חזר ג'ונסון לצרפת וחתם לעונה בJL בורק. הוא העמיד ממוצעים של 11.5 נקודות ו-4 ריבאונדים בממוצע למשחק.
ב-6 באוגוסט 2020, חזר ג'ונסון לישראל וחתם בהפועל חולון. בשנתו הראשונה בקבוצה ג'ונסון קלע בממוצע כ-15 נקודות למשחק ונבחר לשחקן ההגנה וחבר בחמישיית העונה של ליגת העל. ב-29 באפריל זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הבלקנית לאחר ניצחון 75:91 על קבוצת אקדמיק פלובדיב. בקיץ 2022, לאחר שזכה עם הקבוצה באליפות המדינה, מונה לקפטן הקבוצה.
עמנואל קרסו
עמנואל קָרָסוֹ (1862, סלוניקי, האימפריה העות'מאנית - 1934, טריאסט, ממלכת איטליה), צאצא משפחה יהודית ספרדית בסלוניקי (כעת ביוון), היה עורך דין וחבר בטורקים הצעירים.
קרסו היה חבר ולפי חלק מן המקורות אף מייסדה ולאחר מכן נשיאה של לשכת הבונים החופשיים "תחיית מקדוניה" ("Macedonian Risorta") בעיר סלוניקי והוא שהתחיל עם תנועת הבונים החופשיים באימפריה העות'מאנית. הלשכות וקבוצות סתר אחרות היו למקום מפגש אוהדי הטורקים הצעירים כולל טלעת פאשה. קרסו גם היה בין ראשוני החברים הלא מוסלמיים באיגוד החופש העות'מאני שלאחר מכן נהיה חלק של מועצת האיחוד והקידמה ונהיה לנציג סלוניקי מטעמה בפרלמנט העות'מאני. הוא סירב להתמנות לממשלה העות'מאנית אך היה אחד משלושת האנשים שהודיעו לסולטאן עבדול חמיד השני ב-27 באפריל 1909 על הדחתו מן הכס.
הוא שיתף פעולה עם ארגונים יהודיים שונים באימפריה וראה ביהודים טורקיים קודם כל טורקים ורק לאחר מכן יהודים. לאחר המלחמה האיטלקית-עות'מאנית השתתף בכתיבת החלטת ועידת שלום על העברת סלוניקי תחת פיקוח בינלאומי.
לאחר עלייתו של אטאטורק לשלטון גלה לאיטליה.
נפטר ב-1934 ונקבר בבית הקברות היהודי בארנאוטקוי, פרבר איסטמבול.
עמנואל הוא דוד של יצחק קרסו, מייסד דנונה.
שמואל אהרן שצדרוביצקי
קורותיו
נולד בשנת תרס"ח לרבי מאיר שלום, האדמו"ר מקוברין-ביאליסטוק, שהיה חתנו של רבי מנחם נחום עפשטיין מייסד החסידות. רבי שמואל אהרן נשא את בתו של רבי פינחס יששכר האדמו"ר מפינטשוב סוסנוביץ.
כאברך צעיר התמנה למזכיר אגודת ישראל בווילנה, והיה מקורב לרבי חיים עוזר גרודז'נסקי.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, הצליח להימלט והגיע ארצה בשנת 1943. לאחר הגיעו השתלב בפעילות אגודת ישראל בארץ ישראל, ובתחילת דרכו היה מראשי צעירי אגודת ישראל. לאחר מכן כיהן סגן יו"ר הוועד הפועל של אגודת ישראל בארץ ישראל, ויו"ר סניף אגודת ישראל בתל אביב. על אף תפקידיו התנהג בפשטות ובצניעות. התגורר בתל אביב.
דניאל מובשוביץ
הרב דניאל מובשוביץ (בכתיב יידי: מאוושאוויץ; כונה גם: דניאל סידרעֶר, ור' דניאל מקלם; ה'תר"מ, 1880 - ה' באב ה'תש"א (משוער), 29 ביולי 1941) היה ראש ישיבה ומשגיח ליטאי, מראשי תנועת המוסר בעשורים שלפני מלחמת העולם השנייה, מנהיגו הרוחני של ה"תלמוד תורה" בקלם, וחתנו של רבי נחום זאב זיו, בנו של "הסבא מקלם".
שמואל אהרן שצדרוביצקי
קורותיו
חתניו הם רבי ישראל דן טאוב ממודז'יץ ורבי דוד מתתיהו רבינוביץ מביאלה בני ברק. בנו הוא הרב מאיר שלום שצדרוביצקי ממעלה לבונה.
דניאל מובשוביץ
ביוגרפיה
נולד בעיירה סידרא, הסמוכה לגבולה הצפון-מזרחי של פולין, לרב משה גרשון מובשוביץ, רב העיירה ולימים גם רבה של דומברובה ביאלוסטוצקה ונובי דוור, כולן עיירות הסמוכות זו לזו בנפת סוקולקה.
חורבת ענים העליונה
חורבת ענים העליונה (בערבית: ח'רבת ע'ווין אל פוקא) הוא אתר ארכאולוגי מצפון-מזרח להתנחלות שני בדרום הר חברון, שמנציח את קיומו של יישוב נוצרי מתקופת המשנה והתלמוד. האתר קרוי על שמו של יישוב קדום מתקופת ההתנחלות בשם ענים. חלק מהאתר מצוי בתחום תוכנית בניין העיר של שני.
דניאל מובשוביץ
ביוגרפיה
בעשור הראשון של המאה ה-20, למד בכנסת ישראל שבסלובודקה, אצל רבי נתן צבי פינקל "הסבא מסלובודקה" שהיה לומד בחברותא עם אביו בשהותו בסדרה מדי שנה בחודשי הקיץ; בסלובודקה למד עם יחזקאל ברשטין ואהרן קוטלר. בתקופה זו הכיר את רבי אברהם דב כהנא שפירא רבה של קובנה, שהתרשם ממנו ומובא שאמר עליו: "לא ידוע לי מקיום [אדם] מופלג בכשרון בדומה לו בכל רחבי ליטא". לאחר לימודיו בסלובודקה עבר ללמוד ב"תלמוד תורה" הנודע בקלם אצל רבי צבי הירש ברוידא וגיסו רבי נחום זאב זיו בנו של "הסבא מקלם".
חורבת ענים העליונה
מקור השם
בסביבת החורבה נמצאים מתקנים חקלאיים, בורות מים, גדרות צאן, בית קברות ושרידי בית כנסת. בראש הגבעה נמצאו שרידי מצודה מתקופת הברזל. מיקומה הגאוגרפי והממצא הקרמי שנתגלה בה הביאו לזיהויה עם עָנִים המקראית. "ענים" כלולה בתחום נחלת שבט יהודה לפי ספר יהושע:.
דניאל מובשוביץ
ביוגרפיה
לאחר פטירתו של רבי נחום זאב (הרנ"ז) בשנת ה'תרע"ו (1916), נשא דניאל מובשוביץ את בתו חיה לאשה. לזוג לא היו ילדים. גיסיו, חתני רנ"ז האחרים, היו אף הם אישים בולטים בתנועת המוסר: רבי אליהו אליעזר דסלר ורבי גרשון מיאדניק.
בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 (ה'תר"פ), נעשה הוא "מנהל התלמוד תורה", תפקיד המקביל לתפקידם של ראש ישיבה ומשגיח בישיבות הרגילות. הוא היה המנהיג הרוחני של "קלם", ובתוקף מעמדו זה - מראשי תנועת המוסר בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה. בתחילת כהונתו בקלם היה בה עדיין רבי ראובן דב דסלר והם כיהנו בצוותא, לאחר עזיבתו של רבי ראובן דב את קלם, התמנה כמנהל רוחני לצידו, גיסו רבי גרשון מיאדניק.
כותבי קורותיו מציינים את היותו "טהור וקדוש ועניו" מלבד כישרונו ועמלו בלימוד התורה, בשל סגנון עבודתו הרוחנית זכה להערצתו של רבי אלחנן וסרמן שדבק בו לאחר פטירת רבו החפץ חיים.
חורבת ענים העליונה
בנייה פלסטינית בלתי חוקית באתר
בשנת 2016 הוקמו באתר בית ספר ומסגד בתוך הפוליגון של האתר הארכאולוגי, על אדמות מדינה שבשטח "הקו הכחול" של ההתנחלות שני. הפלסטינים הגישו בקשה לקבלת היתר, אך זו נדחתה. באוקטובר 2016 הוציאו רשויות האכיפה צו הריסה למבנה בית הספר. הם הגישו ערר על דחיית הבקשה להיתר, והערר נדחה.
דניאל מובשוביץ
פטירתו בשואה
בה' באב ה'תש"א, 29 ביולי 1941 נרצח בידי משטרת העזר הליטאית תחת פיקודו של גרמני נאצי, איש הגסטפו מקובנה. יחד עמו הובלו אל מותם: גיסו רבי גרשון מיאדניק, דודתם נחמה ליבה ברוידא, בני משפחתם, וכל תלמידיו ששהו באותה עת בישיבה. נמסר מפי עדי ראייה שהחבורה צעדה כששירת "אדון עולם" בפיה וכי רבי דניאל קיבל היתר ממנהיג הרוצחים לשאת נאום קצר על קידוש השם לפני ההוצאה להורג.
חורבת ענים העליונה
בנייה פלסטינית בלתי חוקית באתר
לאחר מכן הגישו בקשה לקבלת פטור מהיתר, וגם בקשה זו נדחתה. הפלסטינים הגישו עתירה לבג"ץ בדרישה למנוע את הריסת המבנה. בג"ץ נתן צו ארעי המונע את ההריסה. בספטמבר 2018 נמחקה העתירה בהסכמה, ונכון לשנת 2021 בית הספר הבלתי חוקי עומד על תילו.
דניאל מובשוביץ
פטירתו בשואה
העדויות המפורטות על הוצאתו להורג וצורת התנהגותו בעת הריגתו התפרסמו בגיטאות בליטא מפי ניצולים.
ולטר סוסקינד
קורות חיים
סוסקינד נולד בגרמניה ב-1906, בנם הבכור של זוג יהודים הולנדים - הרמן סוסקינד ופרידה לבית קסלר. היו לו שני אחים. נישא ליוהנה לבית נאט (1906 - 1944) ונולדה להם בת אחת - איבון. לפני עליית הנאצים לשלטון בגרמניה הוא היה מנהל בבית חרושת למרגרינה. ב-1938 ברח מאימת הנאצים, מגרמניה להולנד, מתוך כוונה להמשיך לארצות הברית, אך לא הצליח בהמשך הבריחה כמתוכנן ונאלץ להישאר עם משפחתו בהולנד.
איש היודנרט ומציל ילדים
. בעקבות כיבוש הולנד על ידי הנאצים במאי 1940 "ארגנו" הכובשים את היהודים וסוסקינד צורף ליודנרט ההולנדי. הוא היה מנהל התיאטרון ההולנדי - Hollandsche Schouwburg באמסטרדם, בערב ראש השנה תש"ד (29 בספטמבר 1943), כאשר החל גירוש יהודי הולנד למחנות ההשמדה. יהודי אמסטרדם וסביבתה רוכזו בתיאטרון שלו, כאשר בית היתומים היהודי הסמוך, ה"קרש" (De Creche - "הפעוטון") שימש גם הוא כתחנת מעבר לחלק מהילדים היהודים. סמוך לבית היתומים והתיאטרון שכן סמינר קלויניסטי למורים - Hervormde Kweekschool, שמנהלו יוהאן ואן הולסט היה לימים סנאטור וממנהיגי המפלגה הנוצרית דמוקרטית של הולנד והוכר ב-1972 כאחד מחסידי אומות העולם. סוסקינד, אשתו, מנהלת בית היתומים הנרייטה פימנטל, ויוהאן ואן הולסט החלו להעביר ילדים מהתיאטרון ומבית היתומים, לסמינר של ואן הולסט והוא שלח אותם הלאה, לכפרים שונים מחוץ לאמסטרדם. במהלך כל חודשי פעילותם זו, הם נעזרו גם באנשי מחתרת הולנדים. על פעילותם של סוסקינד ואשתו, בהצלת יהודי הולנד, נעשה בינואר 2012 סרט הולנדי בשם "סוסקינד", בבימויו של הבמאי ההולנדי הידוע - רודולף ואן דן ברג.
סוסקינד, ואן הולסט ופימנטל לא הספיקו להציל את כל הילדים שהסתתרו ב"קרש". פימנטל נשארה עם אלה מהילדים שנותרו, משסגרו הנאצים את ה"קרש" וגירשו גם את הילדים שהיו בו. חלק מהילדים גורשו בטרנספורטים מיוחדים למחנה וסטרבורק (Westerbork) בהולנד וחלקם למחנות אחרים מחוץ למדינה. פימנטל גורשה עם האחרונים, לאושוויץ, שם נרצחה גם היא, כמותם. סוסקינד ומשפחתו גורשו אף הם ב-1944 לווסטרבורק. סוסקינד הצליח לנצל קשרי ידידות שיצר עם נאצים חשובים אחדים, לצאת ממחנה הריכוז ולחזור לאמסטרדם, אך משנכשל בהוצאת משפחתו מהמחנה, חזר לווסטרבורק וגורש עימה למחנות ההשמדה. אשתו ובתו מתו באושוויץ באוקטובר 1944 ואילו הוא מת בפברואר 1945, במהלך צעדות המוות שהצעידו הנאצים את שרידי מחנות ההשמדה, לקראת סוף המלחמה. בסרט תעודה על סוסקין מ-2005 (Secret Courage: The Walter Suskind Story, דקה 1:05:00) הועלתה הגרסה כי נרצח על ידי היהודים במחנה ההשמדה אושוויץ בגלל תפקידו ביודנרט ההולנדי באמסטרדם.
חצי הכדור המזרחי
חצי הכדור המזרחי, הקרוי גם ההמיספירה המזרחית, חצי הכדור האוריינטלי וההמיספירה האוריינטלית (באנגלית: Eastern Hemisphere ו-Oriental Hemisphere), הוא מונח גאוגרפי המתאר את חצי כדור הארץ הממוקם מזרחית למרידיאן הראשי (שחוצה את גריניץ', לונדון, הממלכה המאוחדת) ומערבית לקו אורך 180 (שחוצה בעיקר את האוקיינוס השקט). בנוסף, משתמשים במונח כדי להתייחס לאירואפרסיה ואוקיאניה, בניגוד לחצי הכדור המערבי, שכולל בעיקר את אמריקה הצפונית והדרומית. בנוסף, משתמשים לעיתים במונח זה בהקשר גאופוליטי ותרבותי כשם נרדף לעולם הישן.
גאוגרפיה
המרכז של חצי הכדור המזרחי ממוקם באוקיינוס ההודי, בהצטלבות של קו המשווה וקו האורך 90° מזרח, 910 ק"מ מערבית לאינדונזיה, ברכס 90 מזרח. האדמה הקרובה ביותר היא האי סימלוואי ב-2.58333°N, 96.08333°W.
השטח היבשתי של חצי הכדור המזרחי הוא גדול יותר מכל השטח היבשתי של חצי הכדור המערבי והוא כולל מגוון גדול של בתי גידול.
בנות הזוג של מלכי בריטניה
בת הזוג המלכותית או בן הזוג המלכותי (באנגלית: royal consort) הוא בת או בן הזוג של המלך או המלכה השולטים. לבני הזוג של מלכי ומלכות הממלכה המאוחדת וקודמיהם אין ולא היו מעמד חוקתי או סמכות חוקתית, אך לרבים מהם הייתה ההשפעה מרובה. המושג מלכה רעיה מנוגד למושג מלכה מושלת. המושג "נסיך בן זוג" מנוגד למושג מלך. מאז איחוד הכתרים של בריטניה ב-1707 כיהנו בתפקיד 11 בני ובנות זוג מלכותיים, שמונה נשים ושלושה גברים.
הנסיך פיליפ, האדם שכיהן כבן הזוג המלכותי במשך התקופה הארוכה ביותר, נפטר בגיל 99 לאחר שכיהן בתפקיד במשך כמעט 70 שנה. חמותו, אליזבת, המלכה האם, שנפטרה בגיל 101, האריכה ימים יותר מכל בני ובנות הזוג המלכותיים, אך בעת פטירתה, היא לא החזיקה בתפקיד המלכה הרעייה, שכן בעלה, המלך ג'ורג' השישי, נפטר 50 שנה לפניה.
לאחר מותו של הנסיך פיליפ, ב-9 באפריל 2021, היה תפקיד בן הזוג המלכותי בלתי מאויש עד למותה של המלכה אליזבת השנייה ב-8 בספטמבר 2022. המלכה קמילה הפכה למלכה רעייה עם עלייתו לכס המלכות של בנה הבכור של המלכה אליזבת השנייה, צ'ארלס השלישי.
היסטוריה
מאז איחוד הכתרים של אנגליה וסקוטלנד ב-1707, היו 11 בנות ובני זוג של המונרכים הבריטים. בין השנים 1727–1814 הן גם היו הנסיכות הבוחרות של הנובר, שכן בני זוגן החזיקו כולם בתואר הנסיך הבוחר של הנובר. לאחר מכן ועד 1837 החזיקו מלכות בריטניה בתואר "מלכת הנובר", שכן בעליהן היו מלכי הנובר. האיחוד הפרסונלי עם הממלכה המאוחדת תם ב-1837 עם עלייתה לכס המלוכה של המלכה ויקטוריה, שכן חוקי הירושה (החוק הסאלי) בהנובר מנעו מאישה לרשת את התואר אם היה גבר כלשהו בעל זכות לרשת את הכתר. בבריטניה, לזכר הייתה קדימות רק על פני אחיותיו, זאת עד לחוק ירושת הכתר של 2013, שביטל את העדפת הבן הבכור. ב-מלחמת אוסטריה–פרוסיה ב-1866, סופחה הנובר לממלכת פרוסיה והפכה לפרובינציית הנובר.
התואר
תוארה של רעייתו של מונרך מכהן הוא בדרך כלל "הוד מלכותה המלכה" (Her Majesty The Queen), או "הוד מלכותה, המלכה [שם פרטי]", והפנייה אליה הוא "הוד מלכותה" (Her Majesty) או "הוד מלכותך" (Your Majesty, כאשר הפנייה היא אליה ישירות). עם עלייתו לכס המלוכה של צ'ארלס השלישי, הפכה קמילה למלכה, אך תוארה היה "המלכה הרעייה" (The Queen Consort). מאז הכתרתה, תוארה הרשמי הוא "הוד מלכותה המלכה" (Her Majesty The Queen).
תוארו של בן זוגה של מלכה מושלת הוא בהתאם לתואר שניתן לו עם נישואיו, או קודם להם. הוא לא חולק באופן אוטומטי את התארים, את צורת הפנייה ואת הכיבודים של רעייתו.
יוצאים מן הכלל
לא כל בנות זוגם של המונרכים הבריטים היו מלכות רעיות, שכן חלקן נפטרו או התגרשו לפני עליית בעליהן לכס המלוכה, או שהן נישאו לאחר הוויתור על הכתר. מקרים אלו כללו:
רק ג'ורג' הראשון ואדוארד השמיני לא היו נשואים במשך כל תקופות מלכותם.
בני זוג מלכותיים זכרים
בעוד ששלוש המלכות המושלות של בריטניה זכו אוטומטית בתואר מלכה, תואריהם של בני זוגן לא היו עקביים.
בעתיד
צ'ארלס השלישי עלה לכס המלכות בעקבות מותה של אימו, אליזבת השנייה. יורש העצר שלו הוא ויליאם, נסיך ויילס, ורעייתו, קתרין, נסיכת ויילס, אמורה להיות המלכה הרעייה הבאה של הממלכה המאוחדת.
קווין אברוך
קווין אברוך (או אברוץ') (באנגלית: Kevin Avruch; נולד ב-22 בפברואר 1950) הוא אנתרופולוג וסוציולוג יהודי-אמריקאי אשר מוכר בזכות מחקריו באנתרופולוגיה של התרבות ובסוציופסיכולוגיה פוליטית, בפרט בתחום השפעת התרבות על הסכסוכים ויישוב הסכסוכים. הוא פרופסור לאנתרופולוגיה באוניברסיטת ג'ורג' מייסון בפיירפקס שבווירג'יניה.
קורות חיים
אברוך נולד בברוקלין במשפחה יהודית. סיים בהצטיינות תואר ראשון באוניברסיטת שיקגו. אחר כך עשה תואר שני (1973) ובשנת 1978 דוקטורט באנתרופולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. באותן שנים בין 1978-1972 השתתף במסגרת המכון הלאומי לבריאות הנפש של ארצות הברית NIMH במחקרים בתחום הסכסוכים בין בני אדם. בשנת 1971 ערך עבודת מחקר בשמורת האינדיאנים אוג'יבווה באזור האגם אק קורט אוריי במדינת ויסקונסין. בשנים 1977-1975 שהה בירושלים וחקר בישראל את תהליך האקולטורציה וקליטתם של העולים החדשים מאמריקה וממערב אירופה. ב-1975 היה מעורב במחקר אנתרופולוגי נוסף בעיר פאס במרוקו בנוגע לאתניות ולזהות האתנית בקרב תושבי מרוקו.
בשנים 1980-1978 לימד כמרצה באוניברסיטת אילינוי בשיקגו והחל משנת 1980 הצטרף לסגל המחלקה לאנתרופולוגיה וסוציולוגיה של אוניברסיטת ג'ורג' מייסון בפיירפקס, וירג'יניה, וכמתאם התוכנית לאנתרופולוגיה. אברוך התמנה לדקאן בית הספר לניתוח סכסוכים וליישובם שבאוניברסיטת ג'ורג' מייסון. במהלך הקריירה שלו לימד אברוך באקדמיה הים תיכונית ללימודי דיפלומטיה באוניברסיטת מלטה, ובבית הספר ע"ש קרוק ללימודי שלום באוניברסיטת סן דייגו, באוניברסיטת השלום של האו"ם בקוסטה ריקה ובתוכנית ליישוב סכסוכים שבאוניברסיטת סבנג'י באיסטנבול. בשנת 2011 לימד במסגרת תוכנית פולברייט באוניברסיטה ההינדו באנארס.
קווין ארבוך התפרסם בתרומתו לתחום ניתוח הסכסוכים ויישובם וחקר והדגיש את חשיבות התרבות בהבנת סכסוכים. הסכסוכים פורצים מתוך צורך להשגת מטרות הנראות בלתי ניתנות לפישור, צורך להשגת משאבים מצומצמים לכאורה, וצורך להבטחת הכוח הנדרש להשגת המטרות והמשאבים. ההערכה הסובייקטיבית של המטרות, המשאבים והכוח מושפעת על ידי גורמים תרבותיים, כולל קשיי תקשורת והבנה בין-תרבותית.
מחקריו של אברוך ביקשו להוות משקל נגד ל"תאוריות הגדולות" על ההתנהגות האנושית ורצון להתמקד באפיונים של התרבות בניתוח סכסוכים וביישובם. אברוך, יחד עם פיטר בלק, אנתרופולוג נוסף מאוניברסיטת ג'ורג' מייסון, מתחו בקורת על תורתו של ג'ון ברטון לגבי צורכי היסוד של האדם וטענו שיש להכיר כי הצרכים נתפסים ומתמלאים באופן שונה בתרבויות שונות.
קווין אברוך נשוי לשילה קתלין ולהם שתי בנות.
ספרים
עם P.W. Black and J.A. Scimecca
דוד גינצבורג
הברון דוד גינצבורג (ברוסית: Барон Давид Горациевич Гинцбург ; 5 ביולי 1857 קמניץ-פודולסקי – 22 בדצמבר 1910 סנקט פטרבורג) היה מזרחן, סופר ומנהיג ציבור יהודי ברוסיה, בנו של הוראצי גינצבורג ונכדו של יוסף גינצבורג.
קורות חיים
דוד גינצבורג נולד במשפחה יהודית של בנקאים ידועים, אחת המשפחות היהודיות המעטות שנשאו תואר אצולה באימפריה הרוסית.
את חינוכו קיבל גינצבורג בבית. מוריו לשפות שמיות היו החוקרים שניאור זק"ש ואדולף נויבאואר. לאחר מכן למד מזרחנות ומדעי היהדות באוניברסיטאות של פריז, סנקט-פטרבורג וגרייפסוואלד.
ב-1886 הוציא לאור ספר מחקרים ראשון שלו, אוסף שירי משה אבן עזרא ספר הענק (ספר התרשיש) ופירוש לתרגום מערבית של השירים מהספר. ב-1903, ביחד עם ולדימיר סטאסוב, הוציא לאור בברלין ספר "אורנמנט יהודי עתיק" ("L'ornement hébreu") מחקר מקיף שמביא דוגמאות לאורנמנט יהודי מתוך כתבי היד עתיקים של קהילות יהודי תימן, סוריה וצפון אפריקה. הוא ערך קטלוג של כתבי היד במכון לשפות מזרחיות של משרד החוץ הרוסי. מחקריו פורסמו בכתבי עת שונים כמו ביטאון המחלקה המזרחית של האגודה האימפריאלית לארכאולוגיה, Revue des Études Juives, המליץ, Revue Critique, ראזסוויט.
האוסף של דוד גינצבורג
הספרייה האישית של דוד גינצבורג הייתה אחת הספריות הפרטיות הגדולות באירופה, האוסף כלל 14 אלף ספרים, 45 אינקונבולות וכתבי יד נדירים בשפות שמיות שונות (בהם מעל אלפיים כתבי יד עבריים ועוד כאלף כתבי יד בערבית). את הספרים התחילו לאסוף עוד סבו ואביו של דוד, את חלק המשמעותי אסף דוד בעצמו.
רשימה החלקית של פרטי האוסף:
באוסף הזה ניתן לראות את הנאמנות העמוקה של ברון דוד גינצבורג לספרות עם ישראל.
פעילות ציבורית
דוד גינצבורג נודע בפעילות הציבורית הרחבה שלו. בין התפקידים הציבוריים שמילא היו יושב ראש קהילת יהודי סנקט פטרבורג, חבר בהנהלת חברת מרבי השכלה והאגודה למלאכה מקצועית, יו"ר הוועד המרכזי של יק"א, מייסד האגודה לחקר המזרח, יו"ר אגודת "חובבי שפת עבר", אחד מעורכי אנציקלופדיה היהודית בשפה רוסית ותרם חלק גדול למימון הוצאתה לאור.
השתתף בארגונים אקדמיים שונים ברוסיה ובצרפת.
ייסד "קורסים גבוהים למדעי המזרח", שהיו בעצם המוסד האקדמי היהודי הראשון ברוסיה והיה לרקטור הראשון שלו, כמו כן לימד שם ספרות תלמודית, ספרות רבנית, ספרות ערבית, בלשנות שמית ופילוסופיה דתית של ימי הביניים.
עסק רבות גם בפעילות פילנתרופית, כמו אביו וסבו לפניו. הגן על זכויות יהודים ברוסיה, תרם לארגוני צדקה, בתי יתומים ובתי תמחוי יהודים.
תואר ברון
הדוכס הגדול של הסן לודוויג השלישי (אח של אשת הקיסר הרוסי) העניק את התואר 'ברון' לאביו ולסבו של דוד גינצבורג בתחילת שנות השבעים של המאה התשע-עשרה. ב-1879 אביו וסבו קיבלו אישור מיוחד של הצאר אלכסנדר השני להשתמש בתואר הזה בתחומי האימפריה הרוסית ולהוריש אותו לצאצאיהם, הודות לתרומתם לרוסיה. כלומר דוד היה ברון גינזבורג השלישי.
For Your Entertainment (שיר)
For Your Entertainment (בעברית: למען הבידור שלכם) הוא סינגל הבכורה של הזמר האמריקאי וזוכה המקום השני בעונה השמינית של תוכנית המציאות "אמריקן איידול", אדם למברט. זהו גם שיר הנושא של אלבום הבכורה שלו, For Your Entertainment. השיר יצא לאור באופן מסחרי ב-3 בנובמבר 2009 ונכתב על ידי קלוד קלי ודוקטור לוק. השיר הגיע לעשרת הגדולים בפינלנד, יפן, ניו זילנד ומצעד מועדוני הריקודים בארצות הברית.
הביצוע של למברט לשיר בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית לשנת 2009 עורר ביקורות מאת מועצת הטלוויזיה להורים ורשת ABC ביטלה את ההופעה המתוכננת של למברט ב"בוקר טוב אמריקה" . גרסה משופרת של השיר נוספה לרשימת השירין שהופיעו בסיבוב ההופעות הראשון של למברט, Glam Nation Tour בשנת 2010. השיר בפועל בוצע רק בלגים האסיאתיים והאוסטרליים בסיבוב ההופעות מיד אחרי השיר "Voodoo".
רקע כללי
ב-28 באוקטובר 2009 הודיע למברט באמצעות חשבון הטוויטר שלו כי הסינגל המוביל שלו מאלבום הבכורה שלו יהיה "For Your Entertainment", שיר שהפיק דוקטור לוק. למחרת הודיע למברט כי הסינגל יושמע לראשונה בתוכנית הרדיו של ריאן סיקרסט ב-30 באוקטובר 2009.
השיר נהיה זמין להורדה חוקית בארצות הברית ב-3 בנובמבר 2009 וב-15 בנובמבר 2009 בבריטניה.
תגובות מבקרים
השיר זכה בעיקר לביקורות חיוביות. אתר "הפינגטון פוסט" ציין כי שיר זה הוא "תצוגה כוללת" של אלבומים ש"פועלים מתוך אסתטיקה של דיסקו/גלאם של אסקפיזם ושחרור באמצעות ריקוד, לבוש ותשוקה" והוסיף כי "[השיר] משיג במלואו את מה שהיה לזמר כחזון לאלבום: שירים שגורמים לך לרצות להשתחרר, לרקוד, להתאמן, ליהנות." האתר AllMusic כינה את השיר "מגניב" ו"טווסי" וסימן אותו כאחד משיאי האלבום. מגזין "אנטרטיינמנט ויקלי" סבר כי "שיר הנושא הטווסי [...] עוקב וממלא את החייבויותיו".
וידאו קליפ
הקליפ נפתח עם ברחוב עירוני בעת לילה. כשהמצלמה מתניידת מתחת לאדמה, מוצג למברט נכנס למועדון תת-קרקעי, מלא גברים ונשים לבושים בגדים חשופים. כשהוא מתחיל לשיר, הוא עובר בין הקהל, מדבר ורוקד עם אחרים. בעת הריקודים ישנם צילומי קלוז אפ של למברט ורקדנים שונים. לקראת סוף השיר, למברט מתחיל לנגן עם להקתו והקליפ מציג את כולם במועדון רוקדים. עם סיום השיר, המצלמה מתניידת חזרה אל הרחוב שבו החיים ממשיכים, בלי לדעת את המתרחש מתחת לאדמה.
הופעות במצעדים
"For Your Entertainment" נכנס למצעד הסינגלים בבריטניה ב-2 במאי 2010 במקום 39. בשבוע השני במצעד נותר הסינגל במקום 39; בשבוע השלישי הוא טיפס שני מקומות נוספים למקום 37.
שימוש בתרבות הפופולרית
החל מ-22 בדצמבר, פוקס החלה להשתמש ב-"For Your Entertainment" כשיר הרשמי לטריילר הסדרות העולות בינואר. בפברואר 2010 שידר פרסומת שמקדמת את מערך הטלוויזיה שלהם עם רמיקס של "For Your Entertainment". הוא הוצג גם בפרסומת של "4music" בבריטניה בשנת 2010.
שנות ה-60 של המאה ה-12
שנות ה-60 של המאה ה-12 היו העשור השביעי של המאה ה-12, החלו ב-1 בינואר 1160 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1169.
פסח זקלד
פסח זקלד (1 בינואר 1902 - 11 ביולי 1986) היה מהנדס אזרחי ישראלי שהיה מתכנן מפתח של מבנים ובניינים רבים בעיר רמת גן בשנות הקמתה. היה שותף בוועדה לשיפור פני העיר רמת גן ולימים, ממקבלי אות יקיר העיר.
ביוגרפיה
פסח זקלד נולד בעיר סלונים שבבלארוס, גדל בברנוביץ'. בנם של פנחס דב זקאי (זקלד) ונחמה מילר. כדי לחזק את קשריו עם ארץ ישראל, אביו דב רכש מנציג של חברת "המעגל" חלקות אדמה תחת תוכנית "עיר גנים", שלימים תתפתח לעיר רמת גן. כצעד נוסף, דחף את פסח לעלות לארץ ישראל כשהיה בן 18 (שנת 1920).
זקלד הוא בוגר המחזור ה-11 של גימנסיה הרצליה, שם סיים את לימודיו בשנתיים וחצי בלבד.
בשנת 1925 עבר לניו יורק, שם סיים לימודים גבוהים בהנדסה אזרחית ב-"Brooklyn Polytechnic" בשנתיים בלבד גם כן. בניו יורק התגורר ועבד במשך שבע שנים עד שב-1932 חזר לישראל ועבר להתגורר ברמת גן.
עבודתו ותרומתו
את חייו המקצועיים הקדיש לתכנון פני העיר רמת גן, כאשר תכנן מבנים רבים בעיר, רובם בני הסגנון הבינלאומי. זקלד היה בין המתכננים הראשונים שהחדיר ברמת גן את עקרונות המודרניזם האירופאי שאפיינו את גל הבנייה החדשה בשנות ה-30.
כמתכנן מפתח בעיר, תרם להקמתם ופיתוחם של רחובות ואזורים לא מיושבים בעיר והותיר בהם את קוו העיצובי ואת חותמו. ניתן למצוא ריכוז רב של בנייניים תחת תכנונו ברחובות מרכזיים בעיר, כגון רחוב ביאליק (רחובה הראשון של רמת גן והמרכזי בעיר) ורחוב ז'בוטינסקי.
לבית נתן קוקס בתכנונו חשיבות היסטורית בשל הסבתו ללשכת הרמטכ"ל הראשון יעקב דורי וסגנו, יגאל ידין.
בנוסף, בשנות ה-30 היה אמון על תכנונו של מעון שגריר בריטניה ברמת גן. הוילה תוכננה כבית מגורים, הוסבה לבית מלון ולימים הוסבה שוב למגורים עד שנרכשה על ידי ממשלת בריטניה להושבת השגריר.
יתר על כך, היה אמון על הרחבת בית רוזנבלום, שנחשב לבית היסטורי בתולדות רמת גן. היה משכנם של יעקב וציפורה רוזנבלום, מראשוני רמת גן. בשנת 1934 דירה בבניין שימשה משכנם של הזוג מניה וחיים נחמן ביאליק.
במסגרת עבודתו, היה שותף פעיל בוועדה לשיפור פני העיר.
בשנת 1982 קיבל את אות "יקיר העיר רמת גן" מידיו של ראש העיר דאז, ישראל פלד.
בנוסף לעבודתו כמהנדס, זקלד היה בולאי חובב והתנדב בתחנת כיבוי האש הראשונה ברמת גן.
פסח זקלד נפטר בשנת 1986. היה נשוי לחיה ואב לשניים.
פרויקטים נבחרים בעיר רמת גן
לפי סקר מבנים ואתרים לשימור ברמת גן, 2012, מנהל ההנדסה רמת גן, אדריכלית נעה שק:
אלי וקיל
אלי וקיל (נולד ב-4 במרץ 1953) הוא נוירופסיכולוג קליני. פרופסור אמריטוס, ראש המחלקה לפסיכולוגיה לשעבר, וראש המעבדה לזיכרון ואמנזיה (ע"ש יעקב באלס) במרכז הבינתחומי לחקר המוח ע"ש גונדה (גולדשמיד) באוניברסיטת בר-אילן. כמו כן הוא מנהל מיזם שיקום נכי צה"ל שלאחר חבלה מוחית (TBI) ביפו.
ביוגרפיה
וקיל נולד בתוניסיה בשנת 1953, ועלה לארץ עם הוריו בגיל שנתיים. הוא למד בבית הספר היסודי מורשת במבשרת ירושלים, ובהמשך סיים את לימודיו בתיכון הימלפרב בירושלים. הוא למד שנה אחת (1970–1971) בישיבת שעלבים.
וקיל התגייס לצה"ל (1971-1974) כחובש קרבי בנח"ל. בהמשך, שירת במילואים כקצין בריאות הנפש והשתחרר בדרגת סרן.
באוגוסט 1976 נישא לאשתו תמר, בישראל, ובשנת 1978, בגיל 25, הם עברו לסידני, אוסטרליה כשליחי תנועת הנוער "בני עקיבא". הם שהו שם שנתיים, לפני שחזרו לארץ.
בשנת 1981 עבר וקיל לניו יורק ללמוד בבית הספר לתארים מתקדמים של אוניברסיטת העיר ניו יורק (CUNY). הוא סיים את הדוקטורט בנוירופסיכולוגיה קלינית בשנת 1985 וחזר לארץ.
הוא גר כיום (2020) ברעננה, עם אשתו תמר. יש להם שלושה ילדים.
לימודים והתמחות
בשנים 1974–1976 למד וקיל באוניברסיטת בר-אילן ברמת גן וסיים תואר ראשון בפסיכולוגיה.
וקיל קיבל את תואר הדוקטורט שלו בנוירופסיכולוגיה קלינית מאוניברסיטת העיר ניו יורק (CUNY) בשנת 1985. עבודת המחקר שלו קיבלה את הכותרת: "Encoding of frequency of occurrence, temporal order, and spatial location information by closed-head-injured and elderly subjects: Is it automatic?" .
וקיל החל את דרכו כנוירופסיכולוג קליני, כשעבד בשיקום מטופלים שסבלו מפגיעות ראש קשות, במסגרת תוכנית לשיקום אנשים לאחר חבלה מוחית קשה, במכון ראסק לרפואה שיקומית שבמרכז הרפואי באוניברסיטת ניו יורק. עם שובו לארץ ב-1985, עבד כסגן מנהל במכון הלאומי לשיקום נפגעי ראש ע"ש רקנטי.
קיבל הסמכה ממשרד הבריאות כמומחה וכמדריך לפסיכולוגיה שיקומית.
וקיל שימש כחבר בקבוצת הדיון "שואה - העברת זיכרון ובדיון", פרויקט שנערך במכון ון ליר בירושלים (2013-2015).
קריירה אקדמית
בשנת 1987 הצטרף וקיל לסגל המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן.
בשנים 1995–1996, וקיל היה חוקר-אורח במעבדה לחקר אמנזיה (עם פרופסור ניל כהן), במכון בקמן של אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (UIUC).
בקיץ 2017, וקיל היה חוקר-אורח בקרן קסלר שבבית החולים השיקומי קסלר בווסט אורנג', ניו ג'רזי ארצות הברית.
פרופ' וקיל שימש כיו"ר החטיבה לפסיכולוגיה שיקומית בהסתדרות הפסיכולוגים בישראל וכראש המגמה לפסיכולוגיה שיקומית במחלקה לפסיכולוגיה. בין השנים 2002 ל-2004 פרופסור וקיל היה ראש המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן.
הוא חבר מייסד בעמותה הישראלית לנוירופסיכולוגיה, וכיהן כחבר הנהלה באגודה הבינלאומית לנוירופסיכולוגיה (INS), שנוסדה ב-1967, ומאגדת בתוכה כ-4,500 חברים.
פרופ' וקיל שימש כעורך משנה של כתב העת של האגודה הבינלאומית לנוירופסיכולוגיה (JINS).
פרסים והוקרה
בשנת 2017 קיבל פרס למפעל חיים מאת האגודה הבינלאומית לנוירופסיכולוגיה (INS). בשנת 2019 קיבל פרס למפעל חיים מטעם האיגוד הפסיכולוגי הישראלי - פסיכולוגיה שיקומית.
פרופ' וקיל פרסם מעל 160 מאמרים מדעיים ופרקים בספרים, בתחום הזיכרון והפרעות זיכרון באוכלוסיות שונות ביניהן זקנים, אנשים לאחר חבלה מוחית, וחולי פרקינסון.
וקיל ידוע גם כמי שתרגם ועיבד לעברית את מבחן Rey - Auditory Verbal Learning (AVLT), אסף ופרסם נורמות ישראליות לילדים ומבוגרים, ובכך איפשר להשתמש בו בישראל.
דגימת גיבס
דגימת גיבס או דוגם גיבס (באנגלית: Gibbs sampling או Gibbs sampler) היא אלגוריתם מבוסס שרשראות מרקוב מונטה קרלו (Markov Chain Monte Carlo-MCMC) המפיק סדרת תצפיות משוערכות מתוך פונקציית הסתברות רב משתנית. הפקת סדרת התצפיות מבוססת פונקציות ההסתברויות המותנות המלאות.
במילים אחרות, האלגוריתם מפיק תצפיות בעלות מספר משתנים. הסתברות ההפקה של התצפיות נתונה על ידי פונקציה המקבלת כקלט את כל המשתנים, ומחזירה כפלט את הסתברות ההפקה (פונקציית ההסתברות המשותפת). האלגוריתם עושה זאת תוך שימוש בסדרת פונקציות המתארות את הסבירות להפקת תצפיות בערכי אחד המשתנים, המקבלות כקלט ערכים בכל שאר המשתנים (פונקציית ההסתברות המותנית המלאה עבור אותו משתנה).
שיטה זו שימושית בעיקר כאשר:
על סדרת התצפיות המופקת באמצעות האלגוריתם ניתן לבצע חישובים, כמו אינטגרציה, בתהליך חישוב שכיח, ניתן באמצעות לשערך את פונקציית ההסתברות המשותפת, ואת פונקציית ההסתברות השולית של כל משתנה. דגימת גיבס נפוצה בסטטיסטיקה מודרנית, ובפרט בסטטיסטיקה בייסיאנית.
באופן דומה לאלגוריתמי MCMC אחרים, דגימת גיבס מפיקה שרשרת מרקוב של דגימות. שרשראות אלו מהוות סדרת מספרים, אשר כל איבר בסדרה תלוי רק באיבר הקודם לו. כתוצאה מתכונה זו, כל איבר בסדרה נמצא במתאם (Correlation) עם איברים בעלי אינדקס קרוב, כלומר מספרים במיקום קרוב בסדרה דומים זה לזה יותר בהשוואה למספרים הרחוקים זה מזה במיקומם בסדרה. לפיכך, כאשר עבור חישוב מסוים נדרשות תצפיות בלתי תלויות, יש צורך להתחשב בתכונה זו אם הקלט לחישוב מופק באמצעות דגימת גיבס.
בנוסף, הדגימות הראשונות בסדרה המופקות באמצעות דגימת גיבס לרוב אינן מייצגות נכונה את ההתפלגות המשוערכת. לכן, נהוג למחוק דגימות ראשונות אלו בטרם השימוש בסדרת המספרים. הליך המחיקה קרוי בעגה המקצועית "שריפה" (Burn-in), ולמרווח הזמן מתחילת הפקת המספרים על ידי האלגוריתם עד להפקת המספר הראשון המשמש לחישוב שאינו 'נשרף' נהוג לקרוא בעגה המקצועית 'פרק זמן השריפה' (Burn in period).
האלגוריתם
נניח וערך התחלתי כלשהו.
דגימת גיבס מספר j הינה דגימה של המשתנה הראשון מתוך פונקציית ההסתברות המותנית על כל שאר המשתנים 2 עד K שערכם הושג מהדגימה הקודמת (מספר j-1). בכתיב מתמטי זהו הביטוי:
.
לאחר שהושגה דגימה j של המשתנה הראשון, יידגם המשתנה השני מתוך פונקציית ההסתברות המותנית על כל שאר המשתנים למעט 2, שערכם הושג מהדגימה הנוכחית (המשתנה הראשון) או הקודמת. בכתיב מתמטי זהו הביטוי:.
באופן דומה יידגם משתנה k כלשהו, כאשר הביטוי התואם לו הוא כדלהלן:
דגימת המשתנה האחרון K עונה לביטוי:
בכך הסתיימה דגימה j.
בהנחה ורצויה שרשרת דגימות באורך n, אזי יש לחזור על אופן הדגימה הגנרי שתואר לעיל עבור דגימה j, מ-j=1 עד ל-j=n.
היסטוריה
האלגוריתם תואר לראשונה על ידי האחים סטיוארט ודונלד גמאן, בשנת 1984. עם זאת, דגימת גיבס נקראת על שם הפיזיקאי ג'וסיה וילארד גיבס משום אנלוגיה הקיימת בין הדגימה לבין תהליכים בפיזיקה סטטיסטית.
רפאל ברק
רפאל (רפי) ברק הוא דיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל בקנדה וכמנכ"ל משרד החוץ.
ברק נולד במונטווידאו שבאורוגוואי. התנדב בקיבוץ וב-1969 עלה לישראל. בשנים 1970 עד 1977 עבד כמדריך תיירים. הוא החל את שירותו במשרד החוץ ב-1977 כשהתקבל לקורס צוערים של המשרד. בשנים 1979 עד 1983 כיהן כמזכיר שני ומזכיר ראשון בשגרירות ישראל בלימה שבפרו. ב-1985 מונה לסגן ראש אגף כוח האדם במשרד החוץ. ב-1987 מונה לנספח לענייני תקשורת בנציגות ישראל לקהילה האירופית. ב-1991 מונה לסגן השגריר בבלגיה ובלוקסמבורג.
כיהן כמנהל לשכת מנכ"ל המשרד וראש חטיבת התיאום. בשנים 1993–1996 שימש ברק כמתאם המגעים עם הפלסטינים לאחר החתימה על הסכמי אוסלו. באוגוסט 2000 מונה לסגן שגריר ישראל בארצות הברית ושימש כשגריר בפועל לאחר עזיבתו של דוד עברי ועד כניסתו לתפקיד של דני אילון. ב-2006 מונה לממלא מקום שגריר ישראל בצרפת, באפריל 2007 מונה לסמנכ"ל לענייני מערב אירופה ובהמשך כיהן כמשנה וממלא מקום מנכ"ל המשרד. ביוני 2011 מונה למנכ"ל משרד החוץ, כיהן בתפקיד עד מינויו לשגריר ישראל בקנדה בנובמבר 2013. בדצמבר 2016 סיים את כהונתו כשגריר ופרש משירות החוץ.
ברק בעל תואר ראשון בהיסטוריה ומדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב (1973) ותואר שני ביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, במסגרת תוכנית המצטיינים של קרן רוטשילד. נשוי למרים ואב לשלושה ילדים.
בנטון (אי, אנטארקטיקה)
האי בנטון (באנגלית: Benton Island) הוא אי מכוסה קרח, הממוקם בארכיפלג מרשל, למול חופי ארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה.
האי ממוקם 9 קילומטרים צפונית-מערבית מהאי נולן.
אורכו של האי 7 קילומטרים.
גילוי ומיפוי האי
האי מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1965.
מקור השם
שמו של האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN).
האי נקרא על שמו של ויליאם ט. בנטון (William T. Benton), מצי ארצות הברית, שהיה מלח באוניית צי ארצות הברית גליישר (USS Glacier), אשר סיירה לאורך חוף זה של ארץ מרי בירד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1961–1962.
Hair (שיר של ליידי גאגא)
Hair (בעברית: שיער) הוא סינגל של זמרת הפופ האמריקאית ליידי גאגא. השיר יצא כסינגל שיווקי מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Born This Way בשנת 2011.
בשיר מספרת גאגא על ילדותה, בה למדה בבית ספר קתולי דתי, בו הייתה תלבושת אחידה צנועה, והדרך היחידה שלה להביע את עצמה הייתה דרך השיער שלה. השיר יצא כסינגל שיווקי מהאלבום, לאחר שהשיר, "The Edge of Glory" שהיה לסינגל השיווקי הראשון, יצא כסינגל רשמי לאחר שזכה להצלחה רבה ולביקורות משבחות.
לשיר יצאה הקלטת שמע בערוצה הרשמי של גאגא ב-Vevo בתאריך ה-16 במאי 2011 וקיבלה עד חודש אוגוסט 2017 מעל כ-17 מיליון צפיות.
הופעות קידום
ב-27 במאי 2011 הופיעה גאגא עם השיר בליווי פסנתר בתוכנית "בוקר טוב אמריקה". בתוכנית "The Paul O'Grady Show" גאגא הופיעה עם השיר ב-17 ביוני 2011, כששיערה נצבע לירוק בליווי פסנתר. ההופעה קיבלה ביקורת טובה ממבקר מאתר המוזיקה "Digital Spy" שאמר: "זאת רק גאגא מנגנת בפסנתר, אתה לא יכול לעזור לה אלא רק להתרשם ממנה". בחודש יוני בצרפת גאגא הופיעה בתוכנית הטלוויזיה "Taratata" עם השיר ושינתה את התלבושת שלה לפני ההופעה.
Quelle Heure Est-ll
שיר הנושא מתוך האלבום, "Quelle Heure Est-Il", זכה להצלחה וצבר למעלה מ-200 אלף השמעות בספוטיפיי.
ביקורת
בביקורת של דודי פטימר למעריב, כתב שהאלבום הוא.
תנועת טוב
תנועת טוב היא תנועה פוליטית שפעלה בישראל בראשית שנות האלפיים, ונחשבת לראשונה שחרתה על דגלה את ייצוג החרדים העובדים והביאה לידי ביטוי את כוחם ואת עלייתו של מעמד הביניים החרדי. נציגי התנועה התמודדו בבחירות לרשויות המקומיות בכמה ערים בארץ, ובבחירות המקומיות שהתקיימו בשנים 2008 ו-2013 אף נבחרו למועצות הערים ביתר עילית ובית שמש.
רקע
התנועה הוקמה בשנת 2007 על ידי יחזקאל רוזנבלום, ישראל פכטר וחנוך ורדיגר, בנו של אברהם ורדיגר, שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת פועלי אגודת ישראל. הקמת המפלגה הייתה חידוש בכך שערערה על שלטון היחיד של המפלגות החרדיות הממוסדות יהדות התורה וש"ס והתיימרה, בפעם הראשונה מאז נעלמה מפלגת פועלי אגודת ישראל מהמפה הפוליטית, לייצג את החרדים העובדים או המודרניים, ללא הבדלי העדות המקובלים במגזר החרדי. הקמתה תוארה כ"אופוזיציה עממית חצופה של חרדים מודרניים, שמתנערים משלטון העסקנים והחצרות". בבסיס הקמת המפלגה עמדו עקרונות אזרחיים־מקומיים: ערעור ההתנהלות הקהילתית של הממסד החרדי והרשויות המקומיות שלו ושיפור השירות הניתן לתושבים. כך תיאר זאת אחד ממייסדי המפלגה, עו"ד יחזקאל רוזנבלום:
נציגי הציבור של החברה החרדית, ממונים לתפקידיהם בידי תת־קבוצות מתוך החברה. ובפועל הם מחויבים לאותן תת־קבוצות שתומכות בהם. זה גורם לחלוקת משאבים סקטוריאלית ]...[ אנחנו לא שליחים של ציבור מסוים. אנחנו באים מרחבי הפאן־חרדיות. ככאלו אנו אנטי־סקטוריאליים. אנו רואים את כלל הציבור באופן שווה ודואגים לאיש הקטן. הציבור כולו יוצא נשכר מכך ]...[ דיברנו על יושרה, על הגינות, ועל צדק וטוהר המידות. מעצם קיומנו כתנועה אנו משפרים את טוהר המידות, כי יודעים שאנו לא מחויבים לממסדים הפוליטיים הקיימו. אנו דוגלים בשירות לכל אדם, בלי קשר לשיוכו הקהילתי.
התמודדות בבחירות
התנועה התמודדה לראשונה בבחירות המקומיות בשנת 2007 בעיר ביתר עילית והצליחה להכניס נציג אחד מטעמה. שנה לאחר מכן התמודדה התנועה גם בעיר בית שמש והצליחה להכניס נציג נוסף. בבחירות לרשויות המקומיות של 2013 הריצה התנועה רשימות בחמש ערים חרדיות או מעורבות: בית שמש, ביתר עילית, אלעד, עמנואל וירושלים. בבחירות אלה התנועה כשלה בבחירות רוב הערים בהן התמודדה, למעט בעיר ביתר עילית בה נבחר נציג התנועה ישראל פכטר כחלק מהרשימה החרדית המאוחדת שהתמודדה באותן בחירות. בבחירות לרשויות המקומיות של 2018 המפלגה נמנעה מלהגיש רשימות עצמאיות (ישראל פכטר, נציג המפלגה בביתר עילית, התמודד ברשימת "אנשים" שזכתה במושב אחד במועצה אך הוא עצמו לא נבחר), ולמעשה חדלה מלתפקד.
תיבת מכתבים
תיבת מכתבים היא תיבה הממוקמת בפתחי בניינים לשם קבלת דואר נכנס עבור הדיירים. לעומתה, תיבת דואר היא תיבה לדואר יוצא. לעיתים מכנים בטעות בשם זה את תיבת המכתבים.