cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הצפנה
המאה ה-19–20
במלחמת העולם השנייה, מדינות הציר השתמשו בגרסה מתקדמת יותר של הM-94, הקרויה האניגמה. מכונת האניגמה הייתה יותר מורכבת, כיוון שבשונה מדיסק ג'פרסון והM-94, אופן גיבוב האותיות באניגמה הוחלף כל יום. הצירוף של היום הנוכחי היה ידוע רק למדינות הציר, ולכן, על מנת לפצח את הצופן בהתקפת כוח גס, היה על התוקפים לנסות מעול 17,000 צירופים אפשריים תוך 24 שעות. שימוש במשאבי חישוב עוצמתיים לבדיקת מפתחות ההצפנה היה אחד הגורמים שתרמו לפיצוח האניגמה בסופו של דבר.
בעת המודרנית
כיום, הצפנה משמשת לאבטחת תקשורת באינטרנט, ובפרט לאבטחת מידע פרטי ומסחר אלקטרוני. באינטרנט, מידע רגיש כמו סיסמאות והתכתבות אישית עשוי להיחשף לגורמים חיצוניים. כדי להגן על מידע זה, אלגוריתמי הצפנה ממירים טקסט גלוי לטקסט מוצפן בלתי קריא, שמשמעותו נגישה רק לגורמים מורשים שיכולים לפענח את הנתונים חזרה לפורמט קריא.
מפתחות הצפנה
תהליך ההצפנה והפענוח של הודעות כולל שימוש במפתחות הצפנה. שני הסוגים העיקריים של מפתחות במערכות קריפטוגרפיות הם מפתח סימטרי ומפתח ציבורי, המכונה גם מפתח א-סימטרי.
אורכו של מפתח ההצפנה הוא מדד לחוזק שיטת ההצפנה: לדוגמה, מפתח ההצפנה המקורי, DES (Data Encryption Standard), הכיל 56 סיביות, ולכן היו 2^{56} מפתחות אפשריים בסך הכל. מאז פותחו מחשבים עם כוח חישוב מספיק כדי לפצח צופן עם מפתח בן 56 סיביות על ידי התקפת כוח גס, ולכן צופן זה אינו בטיחותי יותר. נכון לשנת 2020, תקן מפתחות ההצפנה המודרניים הוא עד 2048 ביט במערכת RSA, וכמות המפתחות האפשריים מבטיחה שהצופן כמעט בלתי ניתן לפיצוח על ידי מחשבים מודרניים. עם זאת, משוער שמחשב קוונטי יהיה מסוגל לפצח צופן מסוג זה.
מפתח סימטרי
בשיטת המפתח הסימטרי (הקרוי גם מפתח פרטי או מפתח סודי), אותו מפתח משמש גם להצפנה וגם לפענוח, ולכן מפתח זה נמצא ברשות שני הצדדים שביניהם מתבצעת התקשורת. מכונת האניגמה השתמשה במפתח סימטרי חדש כל יום.
מפתח ציבורי
בהצפנת מפתח ציבורי נעשה שימוש במפתחות שונים להצפנה ולפענוח, כאשר מפתח ההצפנה מפורסם בפומבי כך שכל אחד יכול להשתמש בו להצפנת הודעות, אבל רק לנמען יש גישה למפתח הפענוח, המאפשר קריאת הודעות. הצפנת מפתח הציבורי תוארה לראשונה במסמך סודי בשנת 1973; לפני כן, כל תוכניות ההצפנה השתמשו במפתח סימטרי. בשנת 1976, פרוטוקול דיפי-הלמן הוצג לראשונה במאמר בכתב עת עם קהל קוראים גדול.
בשנת 1991, תוכנת ההצפנה PGP, המשתמשת בהצפנת מפתח ציבורי, נכתבה והופצה לציבור ללא תשלום על ידי פיל צימרמן כחלק ממאבק נגד ניסיון חקיקה בארצות הברית שביקש למנוע שימוש בהצפנה חזקה בקרב הציבור. PGP נרכשה על ידי החברה סימנטק בשנת 2010 ומתעדכנת באופן שוטף.
שימושים
הצפנה משמשת צבאות וממשלות לצורכי תקשורת חשאית, ובעידן המחשבים, שימוש בהצפנה לצורכי אבטחת מידע נפוץ גם במערכות אזרחיות רבות.
ניתן להשתמש בהצפנה להגנה על נתונים "במנוחה", כלומר, מידע המאוחסן במחשבים והתקני אחסון (למשל, על דיסק און קי). הצפנת התקני אחסון נועדה למנוע חשיפה של מידע פרטי במקרה של אובדן או גניבת ההתקן. מערכות ניהול זכויות דיגיטלי, המונעות שימוש או העתקה בלתי מורשה של חומר המוגן בזכויות יוצרים ומגנות על תוכנה מפני הנדסה הפוכה, גם כן משתמשות בהצפנה להגנה על נתונים במנוחה.
הצפנה משמשת גם להגנה על נתונים "בתנועה", כלומר, נתונים המועברים באמצעות רשתות תקשורת: דרך האינטרנט, טלפונים ניידים, מיקרופונים אלחוטיים, מערכות אינטרקום אלחוטיות, התקני Bluetooth, כספומטים וכדומה. הצפנת מידע בתנועה עוזרת להגן עליו מפני האזנה על ידי גורמים חיצוניים בלתי מורשים.
מחיקת נתונים
שיטות מקובלות למחיקת נתונים לצמיתות ממכשיר אחסון כוללות דריסה של כל תוכן המכשיר על ידי אפסים, אחדות או תבניות בינאריות אחרות - תהליך שיכול לקחת זמן משמעותי, תלוי בקיבולת ובסוג אמצעי האחסון. בעזרת אמצעים קריפטוגרפיים, ניתן להפוך את המחיקה לכמעט מיידית: כאשר מידע השמור בהתקן אחסון מוצפן ומפתחות ההצפנה שמורים על אותו התקן, מספיק למחוק את מפתחות ההצפנה כדי להפוך את תוכן ההתקן לבלתי קריא. עם זאת, כיוון שבשיטה זו מפתח הפענוח שמור בהתקן עצמו, השיטה לא מבטיחה הגנה מלאה במקרה שגורם בלתי מורשה מקבל גישה פיזית להתקן האחסון.
מחשבים קוונטיים
מחשב קוונטי משתמש בתכונות של מכניקת הקוונטים על מנת לעבד כמויות גדולות של נתונים בו זמנית, ומהירות החישוב שלו גדולה בהרבה מזו של מחשב רגיל. נכון לשנת 2021, עוד לא קיים מימוש של מחשב קוונטי שיכול לבצע את כל הפעולות שמבצע מחשב רגיל, אבל, בהנחה שמחשב כזה אכן קיים, שיטות הצפנה רבות מאבדות מכוחן. לדוגמה, הצפנת RSA משתמשת במכפלת שני מספרים ראשוניים גדולים מאוד כדי לייצר את המפתח הציבורי שלה. פענוח מפתח זה ללא המפתח הפרטי שלו מצריך פירוק לגורמים של המכפלה, פעולה שיכולה לקחת זמן רב מאוד למחשבים מודרניים.
בעוד שמחשב קוונטי עשוי להוות איום על אבטחת מידע בעתיד, המחשוב הקוונטי שקיים כיום עדיין מוגבל מאוד. נכון לשנת 2021, לא קיים מחשב קוונטי זמין מסחרית, והמחשבים הקוונטיים הקיימים הם מכשירי חישוב בסדר גודל קטן שאינם יכולים להתמודד עם כמויות גדולות של קוד. עם זאת, נערך מחקר במטרה למצוא שיטות הצפנה בטוחות גם מפני התקפת מכשיר קוונטי.
התקפות על מערכות הצפנה
רוב יישומי ההצפנה מגנים על מידע רק כאשר הוא נמצא במנוחה או בתנועה, בעוד מידע שנמצא בעיבוד, למשל על ידי שירות ענן, בדרך כלל אינו מוצפן ולכן חשוף לגורמים חיצוניים. טכניקות כמו הצפנה הומומורפית וחישוב רב משתתפים בטוח מאפשרות לבצע חישוב על נתונים מוצפנים מבלי לחשוף אותם להתקפות, אך כיוון שהן כרוכות בעלויות גבוהות מבחינת חישוב ותקשורת, טכניקות אלו פחות נפוצות משיטות הצפנה כמו RSA.
במקרים מסוימים התוקף יכול להשיג מידע לא מוצפן בלי לפענח את הצופן ישירות, לדוגמה, באמצעות ניתוח תעבורה או התקפות כמו TEMPEST וסוס טרויאני.
אמיתות הטקסט המוצפן
בעוד הצפנה עוזרת להגן על סודיות ההודעה, במקרים מסוימים קיים צורך בשכבת הגנה נוספת שכוללת זיהוי של המשתמש ששולח את ההודעה. לשם כך נעשה שימוש בשיטות קריפטוגרפיות כמו קוד אימות מסרים, חתימה דיגיטלית והצפנה מאומתת, שמוודאות שההודעה המוצפנת מגיעה ממקור מהימן. מנגנוני ההגנה הללו מופעלים על הטקסט המוצפן כאשר הוא נוצר לראשונה, בדרך כלל על אותו התקן חומרה שיצר את ההודעה, כדי להגן על הודעה מקצה לקצה לאורך נתיב השידור המלא שלה.
הצפנת המפתח בעת יצירתו בהתקן בטיחותית רק אם למכשיר ההצפנה עצמו יש מפתחות הצפנה נכונים ולא חיבלו בו. אם התקן הוגדר לסמוך על תעודת שורש שתוקף שולט בה, למשל, אז התוקף יכול לקבל גישה לנתונים מוצפנים על ידי ההתקן באמצעות ביצוע התקפת אדם בתווך. יירוט TLS על ידי מפעילי רשת הוא צורה מבוקרת ומוסמכת של התקפה כזו.
אורך הטקסט המוצפן וריפוד
גם כאשר תוכן של הודעה מוצפן, אורך ההודעה הוא סוג של מטא-דאטא שממנו ניתן להסיק מידע על ההודעה. לדוגמה, ההתקפות CRIME ו-BREACH נגד פרוטוקול HTTPS היו התקפות ערוץ צדדי שהתבססו על דליפות מידע שנובעות מאורך ההודעה המוצפנת. טכניקות ניתוח תעבורה משתמשות לעיתים קרובות באורכי הודעות כדי להסיק מידע על הנתונים הזורמים במערכת.
ריפוד ההודעה לפני הצפנתה יכול לעזור להסתיר את אורכו האמיתי של הטקסט, אם כי פעולה זו מגדילה גם את אורך הטקסט המוצפן וגורמת לתקורה הקשורה לרוחב הפס. ניתן לרפד הודעה באופן אקראי או דטרמיניסטי. הודעה מרופדת ומוצפנת היטב לא נבדלת ממחרוזת ביטים אקראית באותו האורך, וכמות המידע על המחרוזת המקורית שדולף דרך אורך המחרוזת מוערכת אסימפטוטית כ-.
True (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
Hndrxx
Hndrxx הוא אלבום האולפן השישי של הראפר האמריקאי פיוצ'ר. האלבום יצא לאור ב-24 בפברואר 2017, על ידי חברות התקליטים A1 רקורדינגס, פריבנדז ואפיק רקורדס. האלבום יצא שבוע לאחר אלבומו החמישי האפונימי של פיוצ'ר, ומכיל הופעות אורח של ריהאנה, דה ויקנד, כריס בראון וניקי מינאז'.
האלבום נתמך על ידי ארבעה סינגלים: "Selfish", "Pie", "Incredible" ו-"You da Baddest". האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, ובכך הפך פיוצ'ר לאמן הראשון שהוציא שני אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד שבוע אחר שבוע. האלבום נכלל ברשימות סיכום שנה של מגזינים שונים, בהם Complex, פאקט ואנטרטיינמנט ויקלי.
רקע
מגזין המוזיקה המקוון Hits Daily Double הודיע ב-22 בפברואר 2017 כי פיוצ'ר אמור להוציא אלבום נוסף שבוע לאחר אלבומו הקודם הנושא את שמו, והוא אמור לכלול רצועות "קצביות יותר וידידותיות לרדיו". האלבום הוכרז לראשונה על ידי פיוצ'ר במהלך שאלות ותשובות ברשתות החברתיות ב-21 בפברואר 2017, יחד עם ציוץ בו מצורף קישור להזמנה מראש של האלבום. האלבום נקרא על שמו של האלטר אגו של פיוצ'ר, "פיוצ'ר הנדריקס".
קידום
"Selfish" בהשתתפות הזמרת הברבדית ריהאנה יצא לאור כסינגל המוביל מתוך האלבום ב-28 בפברואר 2017. השיר הופק על ידי דיטייל, קוק הארל, מייג'ור סבן ומנטרה. השיר הגיע בשיאו למקום ה-37 במצעד הבילבורד הוט 100.
"Pie" בהשתתפות הזמר האמריקאי כריס בראון יצא כסינגל השני מתוך האלבום ב-25 ביוני 2017. השיר הופק על ידי די. איי. דומאן ודיטייל. השיר הגיע בשיאו למקום ה-48 במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ.
הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Incredible", יצא לרדיו הקצבי העכשווי ב-25 ביולי 2017. השיר הופק על ידי דרה מון והגיע בשיאו למקום ה-38 במצעד הבילבורד הוט 100.
ביקורות
האלבום זכה בעיקר לביקורות חיוביות. באתר הביקורות Metacritic, קיבל האלבום ציון ממוצע משוקלל של 78 מתוך 100, בהתבסס על שמונה ביקורות מקצועיות. באתר AnyDecentMusic? קיבל האלבום ציון של 7.1 מתוך 10, בהתבסס על הערכת האתר לגבי הקונצנזוס הביקורתי.
הצלחה מסחרית
האלבום הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם 121 יחידות שקולות לאלבום, מתוכן 48,000 מכירות טהורות. האלבום החליף את אלבומו החמישי של פיוצ'ר הנושא את שמו מהשבוע הקודם במקום הראשון, והפך אותו לאמן הראשון בהיסטוריה של הבילבורד 200 שהכניס שני אלבומים למקום הראשון שבוע אחר שבוע. נכון ל-5 ביולי 2017, האלבום זכה ל-435,000 יחידות שקולות לאלבום.
וילהלם פון גלודן
הברון וילהלם פון גלודן (בגרמנית: Wilhelm von Gloeden; 16 בספטמבר 1856 – 16 בפברואר 1931) היה צלם גרמני שפעל בעיקר באיטליה. פון גלודן זכור בעיקר הודות לתצלומי העירום הפסטורליים של נערים סיציליאניים שנשאו לרוב אביזרים כזרים או אמפורה, שרמזו על שיוכם ימי יוון הקלאסית או רומא העתיקה. מנקודת מבט מודרנית, עבודתו ראויה לציון הודות לשליטתו בתאורה ולביום המודלים המעודן שלו. שימוש חדשני בפילטרים לצילום ואיפור גוף מיוחד (שנוצר מתערובת חלב, שמן זית וגליצרין) שהעלים פגמי עור שונים, תרם לתחושת השלמות האמנותית של תצלומיו.
אף על פי שהיה מוכר בימי חייו, עבודתו נשתכחה עם השנים, אך זכתה לעניין מחודש בעשורים האחרונים, ופון גלודן אף הוכתר על ידי תומאס ווג' (Waugh) כ"אמן הוויזואלי ההומוסקסואל החשוב ביותר של טרום מלחמת העולם הראשונה".
ביוגרפיה
נולד במקלנבורג שבצפון גרמניה. אביו נפטר בגיל צעיר ואימו נישאה מחדש לעיתונאי השמרן וילהלם יואכים פון המרשטיין. גלודן נהג לטעון שהוא נצר לשושלת גלודן המפורסמת, אולם מעולם לא נמצאה ראיה בנושא. פון גלודן לא התעניין בפוליטיקה או בעיתונאות כמו אביו החורג. הוא החל ללמוד תולדות האומנות במכללת רוסטוק, אך זמן קצר לאחר מכן פרש ופנה ללימודי ציור במכללת וויימאר. לאחר שנה, ב-1878 נאלץ להפסיק את לימודיו עקב מחלת ריאות קשה, כנראה שחפת. רופא המליץ לו על עיירת נופש ומרפא, שם האוויר יבש יותר, בסיציליה. גלודן עבר לסיציליה והתיישב בטראומינה, עיירת חוף קטנה. הוא החלים מהמחלה, ונשאר בטראומינה כמעט כל חייו, מלבד תקופת מלחמת העולם הראשונה בה גורש לגרמניה (1915–1918). בזמן המלחמה שמר לו על הבית "איל מורו", העוזר שלו והנער שהרבה לצלם עקב המראה המיוחד שלו. לאחר המלחמה חזר לטראומינה ושם נפטר ב-16 בפברואר 1931.
תחומי עניין
גלודן היה ידוע בהערכתו לאומנות היוונית ולעם היווני. הוא צילם לא מעט מבנים יוונים עתיקים שהיו במרחק 2 ק"מ מביתו. אנשי טראומינה, שמוצאם היה יווני, ריתקו אותו. סגנון הצילום שלו הזכיר ברובו פיסול יווני, אבל דווקא חוסר ההתאמה בין נערי העיר העניים, דייגים ורועי צאן, לבין פסלי האלים, יצרו את הייחוד של התמונות.
ישנן גם תמונות ללא רעיון ספציפי, שיש בהן עיסוק ב"הרהורי הנער המתבגר", שהעבירו את הרעיון באופן משכנע במיוחד. כישרונו של גלודן היה בבימוי הנערים והעמדתם בתמונה. גם השימוש בפילטרים כדי להעניק לתמונות את המראה המדויק, ובאיפור גוף שגלודן עצמו יצר, הוסיפו לאיכות עבודותיו. ביתו של גלודן הפך ליעד תיירותי מוביל בטראומינה - עד אז, עיירה קטנה ונשכחת. בספר מבקריו אפשר למצוא רבים כאוסקר ויילד, אנטול פראנס, ריכרד שטראוס, מלך אנגליה ואחרים. גלודן הקפיד לחלוק את התשלום שקיבל על התמונות עם המודלים שלו, מה שיכול להסביר את שיתוף הפעולה של התושבים עם התמונות האירוטיות לכאורה. הוא גם שלח ידו בצילומי נוף שתרמו לתיירות באזור ולתיעוד רעידת אדמה הרסנית במיוחד אשר התרחשה ב-1908. כל אלה גרמו לתושבים ולמצולמים לגלות סובלנות כלפיו, בתקופה שבה הומוסקסואליות לא זכתה ליחס סובלני.
בשיא הקריירה שלו, בין השנים 1890 - 1914, צילם כ-7000 תמונות גברים, ביניהם תמונות רבות של בוצ'יוני (הידוע כ"איל מורו"). על האחוזה, שנשארה בבעלותו של בוצ'יוני, פשטה המשטרה הפשיסטית ב-1933 וב-1936, ורוב רובם הושמדו או נעלמו כי נחשבו ארוטיות. עד היום נמשכת מלאכת השלמת חלקי תמונות של גלודן המפוזרות ברחבי העולם. גלודן נחשב כיום כפורץ דרך בתחום הצילום העירום הגברי: התמונות, שהצליחו למרות אופיין ההומוסקסואלי, השימוש בנערים צעירים והנגיעה בפורנוגרפיה סללו דרך לאמנים חשובים כגון רוברט מייפלת'ורפ ואנדי וורהול וזכו לרטרופרספקטיבות רבות, כמו למשל התמונה המפורסמת "קאינו" (caino).
מריה קלרה
מריה קלרה (ספרדית: María Clara), או בשמה המלא, מריה קלרה דה לוס סנטוס, היא דמות בת תערובת פיליפינית (מסטיזה) ברומן "Noli Me Tángere" – אל תגע בי, מאת חוסה ריזאל, הגיבור הלאומי של הרפובליקה של הפיליפינים. שמה ואופייה הפכו מאז למילה נרדפת בתרבות הפיליפינית לאידיאל הנשי המסורתי.
בעלילת הרומן, מריה קלרה היא אהובת ילדות והארוסה של הגיבור הראשי של Noli Me Tángere, חואן קריסוסטומו איברה ומגסלין, בנו של דון רפאל איברה. אף שגדלה כבתם של קפטן סנטיאגו "קפיטאן טיאגו" דה לוס סנטוס ואשתו דונה פיה אלבה, שניהם ילידים פיליפינים, היא מתגלה כבתו של פאדרה דמאסו, נזיר ספרדי והסנדק של מריה קלרה, שכפה את עצמו על דונה פיה.
דוניה פיה נפטרה ובת דודו של בעלה, קפיטאן טיאגו, טיה איזבל, היוותה את הדמות האימהית הדומיננטית בחייה. כאשר מחזרה, קריסוסטומו יבארה למד באירופה, שלח קפיטן טיאגו את מריה קלרה לביטריו דה סנטה קלרה, בית ספר שנמצא במנזר. בהמשך הרומן מריה קלרה מגלה את האמת שדמאסו הוא אביה הביולוגי.
הצהרה על חירות האינטרנט
ההצהרה על חירות האינטרנט (אנגלית: Declaration of Internet Freedom) היא הצהרה להגנת החירויות ברשת האינטרנט שנחתמה על ידי עשרות ארגונים אזרחיים, אנשי אקדמיה, יזמים טכנולוגיים ופעילי רשת ביוני 2012. בין החותמים אמנסטי אינטרנשיונל, קרן החזית האלקטרונית, ארגון "עיתונאים ללא גבולות" וקרן מוזילה.
ההצהרה תומכת בביסוס חמישה עקרונות למדיניות האינטרנט:
רקע
ההצהרה הייתה אחד מצעדי המחאה נגד הצעת חוק SOPA שהוגשה לקונגרס האמריקאי למנוע הפרת זכויות יוצרים ולמניעת פיראטיות ברשת. הצעת החוק נמשכה בסופו של דבר. עד למשיכת הצעת החוק, קואליציה של ארגונים ופעילי זכויות דיגיטליות החלו לעבוד על מה שבסופו של דבר התגבש להצהרה על החירות באינטרנט. הקואליציה כללה ארגונים מגוונים ועל מנת להגיע להסכמה ההצהרה כללה את עקרונות הליבה של החופש באינטרנט. הגרסה הסופית של ההכרזה כוללת רק חמישה עקרונות ו-104 מילים באנגלית. ביטויים כמו "נייטרליות הרשת" ו"רפורמה בתחום הפטנטים" נעדרים מהמסמך. ההצהרה פורסמה ונחתמה ב-2 ביוני 2012 ותורגמה במאמץ משותף של כותבים, בלוגרים ופעילים דיגיטליים החברים בקהילה הבינלאומית Global Voices Online. עד סוף השבוע הראשון של אוגוסט 2012, ההצהרה תורגמה ל-70 שפות על ידי מתנדבים מתרגמים.
ניסוח
ההצהרה כתובה בגוף ראשון יחיד רבים ומתחילה במשפט "אנו מאמינים שאינטרנט חופשי ופתוח יכול להביא לעולם טוב יותר." השאלה העולה היא מי הם "אנו"? בשם מי חתמו חותמי ההצהרה? אחד ההסברים לניסוח הוא שההצהרה היא נורמות שצריך לשאוף אליהם ואם הן מופרות הן פוגעות ב"כולנו" ועלינו להתנגד להפרות. הסבר נוסף הוא שההצהרה צריכה להיות "מצפן" לפעילים באינטרנט, לחברות מסחריות ומדינות להתנהלות במרחב הווירטואלי שלא מפסיק להתרחב ולגדול.
רפאל פיל
רפאל פיל (באנגלית: Raphaelle Peale; 17 בפברואר 1774 – 4 במרץ 1825) נחשב לצייר האמריקני המקצועי הראשון של טבע-דומם.
ביוגרפיה
פיל נולד באנאפוליס, מרילנד, הילד החמישי, אף כי הבכור שנשאר בחיים, של הצייר צ'ארלס וילסון פיל ואשתו הראשונה רייצ'ל ברואר. הוא גדל בפילדלפיה, ובילה שם את חייו. כמו אחיו (שכמעט כולם נקראו על שם אמנים או מדענים מפורסמים), רפאל הוכשר על ידי אביו כאמן. בתחילת הקריירה שלו הצמד שיתף פעולה בפורטרטים. בכמה עבודות, רפאל צייר מיניאטורות ואילו אחיו, רמברנדט, צייר דיוקנאות בגודל מלא.
בשנת 1793 הוא ערך מסע בדרום אמריקה כדי לאסוף דגימות למוזיאון פיל שהקים אביו.
הוא הציג חמישה דיוקנאות ושמונה ציורים נוספים, ככל הנראה טבע דומם, בקולומביאנום בפילדלפיה בשנת 1794.
התערוכה המקצועית הראשונה שלו הייתה בשנת 1795 בגיל 21. בשנת 1797, יחד עם אחיו רמברנדט, נסע לצ'ארלסטון, דרום קרוליינה, שם ניסו להקים מוזיאון נוסף. עם זאת, התוכנית נכשלה, ורפאל חזר לצייר מיניאטורות.
הוא התחתן עם מרתה (פטי) מקגלתרי בגיל עשרים, ואיתה נולדו שמונה ילדים.
בשנת 1806 החל לסבול מתסמינים של הרעלת ארסן וכספית כתוצאה מעבודתו כפקיד שומר במוזיאון אביו.
באוגוסט 1809 הוא אושפז עם הזיות, ובמשך שארית חייו הוא סבל מהתקפות מתישות כמעט מדי שנה - שאביו ייחס לצריכת שתייה מופרזת.
משנת 1810 התרכז פיל בציור טבע דומם כמעט באופן בלעדי, והפך לצייר המקצועי הראשון של אמריקה, והציג לעיתים קרובות באקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה ובמקומות אחרים, במיוחד בין השנים 1818-1814.
משנת 1813 הוא לא הצליח ללכת בלי קביים. לאחר התדרדרות בריאותו, בתקופה שרוב האמנים חשבו כי טבע דומם הוא נושא הראוי לחובבנים בלבד, הוא הקדיש את עצמו כמעט אך ורק לציור דומם. בעבודות אלה הוא התפרסם.
הוא נפטר ב־4 במרץ 1825, בגיל 51 בביתו. בפילדלפיה.
סגנון
אלפרד פרנקנשטיין כינה את רפאל פיל "המומחה הראשון לטבע דומם שצץ במדינה זו, והוא אחד מארבעת ציירי טבע הדומם הגדולים של המאה התשע עשרה בארצות הברית."
ייתכן וסגנונו הושפע מציורי טבע דומם ספרדי שראה במהלך נסיעתו למקסיקו ושתי עבודותיו של חואן סאנצ'ס קוטן, שהוצגו באקדמיה בפנסילבניה בשנת 1816.
מרבית ציוריו של רפאל פיל הם קטנים בהיקפים, ומתארים כמה חפצים - בדרך כלל מזון - המסודרים על השולחן על רקע חשוך.
יוצא דופן בולט הוא הציור המתאר את ונוס עולה מהים.
אחיינו ג'ורג' אסקול סלרס טען כי רפאל פיל היה המוכשר ביותר מכל ילדי האמן צ'ארלס וילסון פיל, וש"המהפכה היא שהפכה אותו לשבר כלי שהוא היה".
אכרם עפיף
אכרם עפיף (בערבית: أكرم عفيف; נולד ב-18 בנובמבר 1996 בדוחה שבקטר) הוא כדורגלן קטרי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת א-סד.
חיים אישיים
עפיף נולד בדוחה שבקטר לאב ממוצא טנזני ולאם ממוצא תימני. אביו הוא כדורגלן עבר מקצועי ששיחק בקבוצות בטנזניה, בסומליה ובקטר. אחיו, עלי, כדורגלן אף הוא.
קריירת מועדונים
עפיף החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של אל-סד ספורט קלאב. בחודש אוקטובר 2012 הושאל למחלקת הנוער של סביליה הספרדית, ובהמשך למחלקת הנוער של ויאריאל. בחודש ינואר 2015 חתם באויפן מליגת המשנה הבלגית. ב-19 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בה הבקיע גם את שער הבכורה שלו. ב-24 בינואר בישל שלושה מחמשת שערי קבוצתו.
במאי 2016 נרכש על ידי ויאריאל ממנה הושאל לספורטינג חיחון.
קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת קטר לטורניר מונדיאל 2022.
Auld Lang Syne (The New Year's Anthem)
הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי, מתוך אלבום חג המולד השני שלה, Merry Christmas II You. השיר יצא כסינגל השני מתוך האלבום ב-14 בדצמבר 2010.
השיר הגיע למקום העשרים ושש במצעד שירי החג הדיגיטליים. בשנת 2020, זכה להצלחה מחודשת כאשר הגיע למקום הרביעי במצעד.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי מריה קארי, רנדי ג'קסון, ג'וני סוורין, רד וואן ורוברט ברנס, והופק על ידי קארי, ג'קסון וסוורין. הקליפ המלא שיצא עבור השיר, הועלה ליוטיוב ב-13 בדצמבר 2010. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את קארי מוקפת בזיקוקים.
שליה נעוצה
שליה נעוצה (בלועזית: פְּלָצֶנְטָה אָקְרֶטָה, Placenta Accreta) היא תופעה מיילדותית מסוכנת שבה השליה משתרשת באופן לא תקין אל דופן הרחם, ובאופן ספציפי, אל שכבת המיומטריום, שכבת האמצע השרירית של דופן הרחם. השליה עשויה להינעץ במיומטריום במלואה או בחלקה, מבלי שתהיה חציצה בין השניים על ידי הדצידואה, שהיא שכבה דקה של רירית רחם הריונית (חציצה זו מתקיימת בהשרשה תקינה של השליה).
סיווג
המונח הלועזי "Placenta Accreta" (שליה נעוצה) הוא המונח המקובל לתיאור תופעת הינעצות השליה בדופן הרחם באופן כללי, אם כי באופן מילולי, "Placenta Accreta" היא ההגדרה לדרגה אחת מתוך שלוש דרגות חומרת החיבור של השליה, אשר מדורגות לפי עומק החדירה אל המיומטריום, מהקלה והשכיחה ביותר עד החמורה והנדירה ביותר:
אפידמיולוגיה
דיווחים משנות ה-80 של המאה ה-20 העלו כי ישנן כ-0.8 לידות הכוללות שליה נעוצה מתוך אלף לידות. בעשור האחרון שיעור הלידות הכוללות שליה נעוצה עלה לכ-3 לידות כאלה מתוך אלף לידות.
שיעור ההריונות שבהם יש שליה נעוצה עלה במקביל לעליה בביצוע ניתוחים קיסריים. בשנות ה-70 של המאה ה-20 דווח על ביצוע ניתוח קיסרי אחד לכל 4,027 הריונות, ואילו בין השנים 1982–2002, השיעור עלה לניתוח קיסרי אחד לכל 533 הריונות. בשנת 2002, איגוד הגינקולוגים האמריקאי (איגוד ה-ACOG) העריך כי שיעור השליות הנעוצות עלה פי עשרות בחמישים השנים האחרונות. הסבירות להתפתחות שליה נעוצה במהלך הריון שלאחר ביצוע ניתוח קיסרי עומדת על 0.4-0.8%. מטופלות שהייתה להן שליית פתח ועברו ניתוחים קיסריים קודמים הן בעלות סיכון גבוה יותר להתפתחות שליה נעוצה בהריון הבא, אשר עומד על סבירות של 3%, 11%, 40%, 61% ו-67% כעבור הניתוח הקיסרי הראשון, השני, השלישי, הרביעי והחמישי בהתאמה. נוסף על כך, הסבירות להימצאות שליה נעוצה אצל נשים הרות מעל גיל 35 שעברו ניתוח קיסרי בהריון קודם ובעלות שליית פתח בהריון הנוכחי, עומד על 40%.
גורמי סיכון
הסיכון להתפתחות שליה נעוצה מתגבר כאשר יש ברחם רקמה צלקתית, אשר עשויה להיווצר כתוצאה מן הגורמים הבאים:
גורמי סיכון נוספים להתפתחות שליה נעוצה:
אבחון
ניתן לאבחן את השליה הנעוצה טרם הלידה, לרוב ע"פ ממצאי בדיקת אולטרה-סאונד בשליש השני או השלישי להריון. אינדיקציות להתפתחות שליה נעוצה שניתן למצוא בבדיקה כוללות: אף כי דווחו מקרים בהם אובחנה שליה נעוצה כבר בשליש הראשון להריון, יש סבירות גבוהה יותר לאתר את השליה הנעוצה מהשליש השני והלאה. מומלץ לנשים הרות בעלות שליית פתח או שליה ששוכנת באזור בו קיימת צלקת על דופן הרחם, לעבור סריקות מעקב עם חשד להימצאות שליה נעוצה.
אם עולה חשד להימצאות שליה נעוצה, ולא ניתן לאשש זאת סופית בבדיקת האולטרה-סאונד, מומלץ לפנות לבדיקת MRI.
סיבוכים
סיבוכים אפשריים בעקבות שליה נעוצה:
טיפול
הטיפול בשליה נעוצה תלוי בחומרה ובעומק של הינעצות השליה, ביציבות ההמודינמית של המטופלת ובתכנון הפוריות שלה בעתיד.
הדרך הבטוחה ביותר לטיפול בשליה נעוצה היא ביצוע ניתוח קיסרי וניתוח לכריתת רחם מתוכננים מראש. אם השליה הנעוצה אובחנה מראש, משמע טרם הלידה, נהוג להשתמש בפיטוצין ובתרופות אנטיביוטיות לשם טיפול ושמירה על מצבה היציב של המטופלת לאחר הניתוח הקיסרי, וכן להכין מראש פקטורי קרישה ומנות דם למתן עירוי. בנוסף, יש להיערך לחסימת כלי דם ולנחיצות בביצוע כריתת רחם וכריתה של איברים סמוכים, במידת הצורך. במהלך הניתוח הקיסרי, מתבצעת הערכה של חדירות השליה הנעוצה והקשר שלה לאיברים סמוכים. לאחר הוצאת היילוד, ניתן לבצע כריתת רחם מיידית ללא הפרדת שליה, אם אין אפשרות לשימור פוריותה של המטופלת בעתיד.
כאשר נראה שניתן להימנע מכריתת רחם (לדוגמה, כאשר השליה נעוצה בדופן הרחם באופן חלקי וממוקד), דרך הטיפול העדיפה היא הוצאת השליה ותפירת האזור הפגוע בתוך הרחם. לעיתים מבצעים ניתוח להסרה חלקית של הרחם, באזור שבו מושרשת השליה הנעוצה, במיוחד כאשר יש חשיבות גבוהה לשמירה על הרחם להריונות נוספים בעתיד. טיפול שמרני נוסף במקרה של שליה נעוצה הוא ניתוח שאינו מערב את הרחם, אך הוא אינו תמיד מוצלח והוא בעל סבירות גבוהה יותר לסיבוכים. הטכניקה של טיפול זה כוללת: במקרים שבהם השליה ננעצת גם בשלפוחית השתן, רצוי להימנע מהפרדה ידנית של השליה, שכן מדובר בדרגה החמורה והמסוכנת ביותר של הינעצות השליה. בתרחישים מסוג זה יש לבצע לעיתים כריתת רחם, ואף כריתה של שלפוחית השתן.
פיט גיינור
פיטר תומאס גיינור (באנגלית: Peter Thomas Gaynor; נולד ב-1958) הוא פקיד ממשל אמריקאי ולשעבר איש חיל הנחתים, שכיהן כמזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית בפועל, כמו גם כמנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום (FEMA).
ביוגרפיה
גיינור נולד בווריק שברוד איילנד, בשנת 1958. בשנים 1982–1984 למד במכללה הקהילתית של רוד איילנד, ולאחר מכן החל ללמוד לימודי תואר ראשון בהיסטוריה במכללת רוד איילנד בשנים 1984–1986. בעת שירותו הצבאי בחיל הנחתים של ארצות הברית, השלים ב-2001 לימודי תואר שני בביטחון לאומי ובלימודים אסטרטגיים במכללת המלחמה של הצי. בשנת 2013 היה למוסמך אוניברסיטה מטעם בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים במסגרת תוכנית המנהיגים הביצועיים של צי ארצות הברית.
איתי גרשון
איתי גרשון (נולד ב-1993) הוא ספורטאי זירה מקצועני המתחרה באיגרוף תאילנדי וקיקבוקסינג עד משקל 71 ק"ג. בין תאריו הבולטים: אלוף העולם באיגרוף תאילנדי וקיקבוקסינג חובבני, מקום שלישי בטורניר קיקבוקסינג מקצועני (TNA) ובעל חגורת ה-GPRO העולמית.
פיט גיינור
ביוגרפיה
במשך 26 שנה שירת בחיל הנחתים, ופרש משירות פעיל בדרגת לוטננט קולונל. במהלך שירותו, היה קצין ההנהלה האחראי על אבטחת קמפ דייוויד, ובפיגועי 11 בספטמבר היה ראש התוכניות, המדיניות והמבצעים של מטות חיל הנחתים. כמו כן, הוא הוצב באל-אנבאר שבעיראק עם חיל המשולח הראשון של הנחתים, שם ריכז פעולות לחימה עבור כוחות נחתים רב-לאומיים. ממרץ 2008 ועד דצמבר 2014 היה גיינור מנהל הסוכנות לניהול מצבי חירום והמשרד לביטחון המולדת של עיריית פרובידנס.
איתי גרשון
ביוגרפיה
את דרכו החל בגיל 13, כשראה את אחיו הגדול מתאמן. בגיל 15 השתתף גרשון בקרב הראשון שלו בתחרות מקומית שהתקיימה בפתח תקווה.
לאחר מספר קרבות וזכייה באליפות ישראל לנוער בקיקבוקסינג, יצא גרשון יחד עם נבחרת ישראל לאליפות אירופה בלטביה שם הפסיד בקרב הראשון ליריב מאזרבייג'ן.
פיט גיינור
ביוגרפיה
ב-11 באוקטובר 2018 אישר הסנאט של ארצות הברית את מיוניו לסגן מנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום. ב-8 במרץ 2019, כאשר מנהל הסוכנות ברוק לונג שב למגזר הפרטי, הפך גיינור למנהל הסוכנות בפועל. גיינור היה אחראי על מאמצי ההחלמה של הסוכנות לאסונות רבים, כולל שריפות היער בקליפורניה, התפרצויות טורנדו, סופות קשות, שיטפונות במערב התיכון ורעידות האדמה בפוארטו ריקו. ב-14 בינואר 2020 אישר הסנאט את מינויו של גיינור למנהל הסוכנות ברוב של 81 מול 8. כעבור יומיים הושבע לתפקידו.
איתי גרשון
ביוגרפיה
במדליית הזהב הראשונה שלו זכה בתחרות גביע אירופה באיגרוף תאילנדי לנוער, שם ניצח יריבים מבלארוס, גרמניה, אוקראינה וצ'כיה.
פיט גיינור
ביוגרפיה
ב-12 בינואר 2021 התפטר צ'אד וולף לאחר 14 חודשים כמזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית בפועל. גיינור מיד לאחר מכן החל לכהן כמזכיר המחלקה לביטחון המולדת בפועל. לאחר מספר ימים הוחלף על ידי דיוויד פקוסקה על ידי הנשיא החדש ג'ו ביידן.
איתי גרשון
ביוגרפיה
ב-2011, זכה גרשון שוב באליפות ישראל בקיקבוקסינג וכן, בכרטיס הטיסה לאליפות אירופה לנוער, בה זכה לאחר שלושה ניצחונות מוחצים. באותה השנה זכה גרשון באליפות העולם באיגרוף תאילנדי (IFMA) והיה לאלוף העולם הראשון בתחום שיצא ממדינת ישראל.
ב-2013 החל גרשון את דרכו בזירה המקצוענית. גרשון עשה את קרב השמינית בטורניר ה-TNA הקשוח אשר מתקיים מדי שנה ברוסיה מול יריב פולני מנוסה. גרשון זכה בקרב לאחר שלושה סיבובים קשים, שבשני הצליח גרשון להפיל את הפולני החזק לקנבס פעמיים.
מדרשת התורה והארץ
מדרשת התורה והארץ היא מדרשה להעמקת יהדות, הממוקמת ביישובם החדש של מפוני כפר דרום - שבי דרום.
ראשית דרכה
מדרשת התורה והארץ התחלה כמדרשה ניידת ולאחר מכן פעלה בשילוב של מרכז מבקרים למורשת הארץ ומצוותיה. המדרשה הוקמה בשנת תשמ"ט, 1989. ונרשמה כעמותה רשומה בי"ח אב התש"נ (9 באוגוסט 1990). בתחילת דרכה שהתה במשך תקופה קצרה בנווה דקלים (הישוב המרכזי בגוש קטיף) ולאחר מכן עברה לכפר דרום. במשך כארבע שנים שהתה המדרשה במבנים זמנים בכפר דרום, ולאחר מכן הוקם מבנה הקבע. המדרשה הוקמה על ידי מכון התורה והארץ, על מנת שתתמקד בנושא ההסברה והנחלת המצוות התלויות בארץ. בזמן שהותה של המדרשה בכפר דרום, פעלה המדרשה ב-2 מסלולים: א. כמדרשה ניידת ב. כמרכז מבקרים. במרכז היו מוזיאון, אולם ובו חיזיון אור-קולי וכן את "גן המצוות". במוזיאון למדו הילדים וההורים בדרך חווייתית וחזותית את היסטוריית עם ישראל מאז ועד היום. החל מאברהם אבינו, וכלה ביימנו אנו ובתקופת הגאולה. בגן המצוות למדו המבקרים בדרך חווייתית ונעימה את כל הקשור למצוות התלויות בארץ: מצוות הריח, ערלה, כלאיים, ארבעת המינים, שבעת המינים, חמשת מיני דגן וכו'. המבקרים סיירו בגן המצוות ויכלו להריח ולהכיר מקרוב בחלקות ההדגמה את מצוות התלויות בארץ. והכל בשילוב של החקלאות עם עולם התורה וההלכה. בנוסף, פעלה במקום אכסניה לימי עיון, סמינריונים והשתלמויות. בעקבות תוכנית ההתנתקות, הופסקה פעילות המדרשה, ומאז המדרשה המשיכה רק כמדרשה ניידת.
פעילות המדרשה
המדרשה הוקמה כמדרשה ניידת, וזה אף היה ייחודה. ומאז ועד היום המדרשה מגיעה לכל מקום נדרש ברחבי הארץ. עובדה זו חוסכת מהמשתתפים בפעילות זמן יקר, התארגנות וכסף רב. המדרשה פועלת בכל מסגרות החינוך: ילדי גנים, תלמודי תורה, בתי ספר ממלכתיים דתיים וממלכתיים, בחטיבות הביניים ובתיכוניים. המדרשה שמה לה למטרה להעמיק את הקשר בין התלמידים וערכי התורה ומצוותיה, ולעם ישראל בארצו. המדרשה מעבירה מגוון פעילויות חווייתיות תוך שימוש באמצעי המחשה, תערוכות, סדנאות, והצגות היוצרים חוויה לימודית ייחודית, בהתאמה לגילאים השונים. הפעילות מועברת סביב מעגל השנה והחגים. ובעוד מגוון נושאים כגון: תפילה, כבוד הבריות, הפרשת חלה, תרומות ומעשרות, חסד, ביכורים, ארץ ישראל, תוכנית לבת המצווה ועוד.
צוות המדרשה
צוות המדרשה כולל מדריכות בנות השירות הלאומי יחד עם צוות מדריכים ובשילוב הרבנים החוקרים ממכון התורה והארץ. ראש המדרשה ומנהלה הוא עמנואל גיאת, שגר בעבר אף הוא בכפר דרום, כיום גר בשבי דרום.
פעילויות נוספות
בנוסף מציעה המדרשה הרצאות ותוכניות חינוכיות לנוער ומבוגרים במגוון נושאים, הרצאות אלו מועברות על ידי מדריכי המדרשה ורבני מכון התורה והארץ וצוות המחקר. בגיבוש התוכניות השונות של המדרשה משתתפים צוות של אנשי חינוך בעלי ניסיון עשיר. תוכניות המדרשה עוברות בחינה מתמדת המאפשרת לשפר את הפעילויות ולהתאימה לאוכלוסייה המגוונת עימה היא פועלת, בפיקוח משרד החינוך, האגף לתרבות תורנית ואיגוד המדרשות.
תוכנית ההתנתקות
בשנת 2005, אב תשס"ה, החליטה ממשלת ישראל, ביוזמת ראש הממשלה דאז, אריאל שרון, לפנות את כל האזרחים והחיילים הישראלים מרצועת עזה, וכן להרוס את כל היישובים היהודיים והמתקנים הצבאיים ברצועה, במסגרת תוכנית ההתנתקות. בעקבות סירובם של התושבים להתפנות מרצונם, פונה כפר דרום בכוח ביום י"ג באב תשס"ה, ב-18 באוגוסט 2005. בתיו נהרסו בידי צה"ל מאוחר יותר. בעקבות ההתנתקות ישבו את התושבים כמספר חודשים במלון באשקלון. לאחר מכן עברו התושבים למגדל רב קומות שנמצא אף הוא באשקלון, הנקרא "מגדלי אייל".
המדרשה כיום
ב-27 בדצמבר 2009, אישרה הממשלה הקמת ישוב חדש למפוני כפר דרום, אשר הוקם סמוך למושב ניר עקיבא שבנגב המערבי שמו "שבי דרום".
היישוב החדש נמצא בשטח שיפוטה של המועצה האזורית מרחבים, בתחומי המושב ניר עקיבא, וממערב לו. קהילת המתיישבים הראשונית ביישוב הייתה בת כ־24 משפחות, מהן כ־20 משפחות ממפוני כפר דרום. מדרשת התורה והארץ נדדה עם קהילת כפר דרום, ושהתה במשך מספר שנים באשקלון. ב-2013 עברה ליישוב החדש- "שבי דרום". ושם היא פועלת עד היום במבנים זמניים בצפייה לבניית מבני הקבע, כפי שהיה בעבר.
עובדיה פורת
עובדיה פורת (24 ביוני 1911 – 9 בדצמבר 1995) היה חלוץ, חבר ב"קבוצת הכובש", ממקימי הקיבוצים רמת הכובש ועינת, דיפלומט, פעיל ההגנה ופעיל ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל. בעת הקמת קיבוץ עינת, פורת היה מזכיר הקיבוץ, ובין השנים 1951 ו-1953 כיהן כראש המועצה האזורית השרון התיכון, שבה נמצא הקיבוץ.
ביוגרפיה
פורת נולד לשרה ולרב יוסף יוסלביץ', בעיירה דבינסק, שבלטביה, שהייתה אז ב. בעיירה נמשכה הפעילות הדתית והציונית גם אחרי המהפכה הרוסית (1917). פורת שלט בשפה העברית מילדות. הוא למד בחדר, בישיבה ובבית ספר תיכון "תחכמוני". הוא הצטרף לתנועת "השומר הצעיר" ובהמשך ל"", ובשנת 1929 עלה לארץ ישראל. הוא הצטרף לקבוצת ההכשרה "הכובש" בכפר סבא, וחלה בקדחת.
פורת וחבריו ניסו לכפות על פרדסני נס ציונה עבודה עברית. בשנת 1932 הם הקימו את הקיבוץ "רמת הכובש". בשנת 1934 יצא פורת בשליחות ההסתדרות לפולין. שם הפך לפעיל ההעפלה.
עם חזרתו ארצה, פורת היה פעיל ארגון ההגנה. הוא התחפש לרב כדי לערוך סדר פסח לאסירים בכלא עכו. אולם משימתו העיקרית הייתה יצירת קשר בינם לבין פעילי הארגון, שמחוץ לכלא. ב-1936 מונה לאיש קשר בין הנוטרים לבין ההגנה והמחלקה המדינית של הסוכנות היהודית. תפקיד הכיסוי שלו היה איש סעד, המטפל ברווחת הנוטרים. עוד באותה שנה חזר לקיבוץ.
בעת המרד הערבי הגדול הייתה רמת הכובש בחזית המאבק, ופורת וחבריו הגנו על היישוב והדרכים סביבו, וספגו אבדות כבדות מהפורעים הערבים. בנובמבר 1943 פשט הצבא הבריטי על רמת הכובש וחיפש נשק ומעפילים. חברי הקיבוץ לא חשפו דבר. ב-1945 נשלח פורת לארצות הברית להסברה על היישוב היהודי בארץ ישראל והצורך בחיזוק העלייה לאחר השואה. הוא גם גייס מתנדבים לעזרת "ההגנה" ורכש נשק. הוא שב לארץ ב-1947, והתברר כי הפך בארצות הברית למבוקש בעוון הברחת נשק.
בשנת 1951, לאחר ויכוחים רבים, שבקיבוץ רמת הכובש הגיעו תכופות לאלימות פיזית, הוחלט על הפילוג בתנועה הקיבוצית. עובדיה וקבוצה גדולה של חברים, תומכי מפא"י, נטשו את קיבוץ רמת הכובש בידי תומכי מפ"מ, והקימו את קיבוץ עינת. בעינת, פורת שימש כמזכיר הקיבוץ ובין השנים 1951 ו-1953 כיהן כראש המועצה האזורית השרון התיכון, בה נמצא הקיבוץ.
עם סיום תפקידו כמזכיר הקיבוץ, הצטרף פורת לפעילות ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל. הוא שימש כמבקר הפנימי שלה. בתפקידו מנע בזבזנות בהסתדרות.
עובדיה התחתן עם רעייקה, ולזוג נולדו שלושה ילדים.
קמיל גרוסיצקי
קריירת מועדונים
בפברואר 2009, קבוצת יגילוניה ביאליסטוק השאילה את גרוסיצקי עד לסיום העונה. בסופה של אותה העונה, יגילוניה מימשה את זכותה לרכוש את השחקן בתום מועד ההשאלה, וקנתה אותו מלגיה ורשה תמורת חצי מיליון זלוטי. גרוסיצקי חתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצה. אחרי עונה נוספת במדי יגילוניה, נרכש בינואר 2011 תמורת 900,000 אירו על ידי המועדון הטורקי סיוואספור.
ב-24 בינואר 2014, לאחר שלוש שנים בטורקיה, חתם גרוסיצקי בקבוצת ראן. ב-27 במרץ 2014, כבש את שערו הראשון בצרפת, בניצחון המפתיע של קבוצתו 0–2 מול ליל, במשחק רבע גמר הגביע הצרפתי. קמיל המשיך לכבוש במפעל הגביע, כאשר ב-15 באפריל אותה השנה, כבש שער נוסף במסגרת חצי גמר הגביע, בניצחון 2–3 מול אנז'ה. במשחק הגמר, שותף גרוסיצקי למשך 52 דקות לפני שהוחלף. ראן הפסידה באותו המשחק, 2-0 לגנגאן, וסיימה רק כסגנית מחזיקת הגביע. ב-31 בינואר 2017 חתם בהאל סיטי מהפרמייר ליג. ב-31 בינואר 2020 חתם בווסט ברומיץ' אלביון מהצ'מפיונשיפ.
קריירה בינלאומית
גרוסיצקי נמנה כחלק מסגלי נבחרות פולין הצעירות. ב-2 בפברואר 2008, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת הפולנית במהלך משחק ידידות מול פינלנד. הוא היה חלק מסגל נבחרת פולין לטורניר הגמר של יורו 2012, בו נטל חלק במשחק אחד בלבד, משחק ההפסד 0–1 מול צ'כיה בורוצלב, לאחר שנכנס כמחליף ל-34 דקות במקומו של יוג'ין פולנסקי.
בהופעתו ה-24 עבור נבחרתו ב-7 בספטמבר 2014, כבש גרוסיצקי את צמד שערי הבכורה שלו עבור מולדתו, במהלך הניצחון 0–7 מול גיברלטר במשחק במסגרת מוקדמות יורו 2016.
נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר מונדיאל 2022.
המזח (סרט)
המזח (בצרפתית: La jetée) הוא יצירתו הקולנועית האניגמטית של הבמאי כריס מרקר. הסרט, או כפי שהוא מגדיר את עצמו "פוטו רומן", מורכב כמעט אך ורק מתמונות סטילס בשחור-לבן, שצולמו על ידי מרקר עצמו ומלווה בקריינות ובמספר קטעי מוזיקה. "המזח" מתאר ניסיון למסע בזמן המתרחש בעולם שלאחר הפצצה גרעינית. אורכו של הסרט 28 דקות. הוא נחשב ליצירת מופת ייחודית, סרטו של טרי גיליאם 12 קופים (1995) הושפע ממנו באופן מובהק.
עלילה
לאחר מספר ניסיונות שיגור הוא מגיע לתקופה שקדמה למלחמה ולאחר מכן נערכים ניסויים לשגר אותו לעתיד. בפגישה חטופה עם דמויות עתידניות המצוידות בטכנולוגיות חדישות הוא מקבל יחידת כוח מיוחדת המאפשרת לו לסייע בחידוש החברה ההרוסה בה הוא חי.
השפעתו של הסרט
סרטו של טרי גיליאם 12 קופים (1995) הושפע באופן ישיר מה"מזח". כך גם הסרטים הקצרים La puppé (2003) – הומאז' פארודי ל"מזח" וכך מספר וידאו קליפים (לשיר "Dancerama" של Sigue Sigue Sputnik's מ-1989, Jump thy say של דייוויד בואי ועוד). בשנת 2010 כלל המגזין "טיים" את "המזח" ברשימת עשרת סרטי המסע בזמן הטובים ביותר.
פרסים
הסרט זכה בפרס על שם ז'אן ויגו לסרט הקצר הטוב ביותר.
יחסי אירלנד–קנדה
בין הרפובליקה של אירלנד לבין קנדה מתקיימים יחסים ידידותיים. במאה ה-19 וה-20 הייתה הגירה אירית רחבה לקנדה, ונכון למפקד האוכלוסין של 2011 כ-4.5 מיליון מאזרחי קנדה, כ-14% מאוכלוסיית קנדה כולה, טענו כי שורשיהם אירים. לפיכך, היחסים בין שתי המדינות מתמקדים בעיקר בהיסטוריה המשותפת של שני העמים, ובשורשים האיריים של הקנדים. שתי המדינות הן ריבוניות וחברות בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, באומות המאוחדות ובארגון הסחר העולמי.
ייצוג וביקורים רשמיים
קנדה מיוצגת באירלנד באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בדבלין, בירת המדינה. ואירלנד מיוצגת בקנדה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה באוטווה, בירת המדינה.
ביקורי ראש ממשלת קנדה באירלנד
ביקורים של נשיא אירלנד וטישך אירלנד בקנדה
לארי הולמס
לארי הולמס (באנגלית: Larry Holmes, שכינויו The Easton Asassin ("המתנקש מאיסטון"); נולד ב-3 בנובמבר 1949 בפנסילבניה) הוא מתאגרף מקצועי אמריקני אשר היה אלוף העולם במשקל כבד (בתארים שונים) בין השנים 1978–1985. הולמס הגן על תאריו בהצלחה 20 פעמים; זהו מספר הגנות התואר הגבוה ביותר שהשיג אלוף עולם במשקל כבד לאחר ג'ו לואיס (25 הגנות) וולדימיר קליצ'קו (22). הולמס הוא אחד מחמישה מתאגרפים בלבד שגברו על מוחמד עלי, והיחיד שניצחו בנוקאאוט.
חייו המוקדמים וימיו כחובבן
לארי היה הרביעי בשנים-עשר ילדיהם של ג'ון ופלוסי הולמס. בגיל שלוש-עשרה נשר הולמס מבית הספר והחל לעבוד בשטיפת מכוניות, בשכר של דולר אחד לשעה, כדי לעזור בפרנסת משפחתו. מאוחר יותר עבד במחצבה, וכן כנהג משאית אשפה. בגיל תשע-עשרה החל הולמס להתאגרף. בקרב האחרון שלו כחובבן, ה-22 במספר, שנערך במסגרת המיונים לאולימפיאדת 1972, לחם הולמס בדווין בוביק. בוביק שלט בקרב, ואף הפיל את הולמס לקרשים בסיבוב הראשון; הולמס שרד באמצעות אחיזה והישענות על יריבו. שופט הזירה הזהיר אותו מספר פעמים, ולבסוף פסל אותו על אחיזותיו החוזרות ונשנות.
ימיו כמתאגרף מקצועי
ב-1973, כשמאזנו כחובבן עומד על 19-3-0, עבר הולמס להתאגרף כמקצוען. בשלביה המוקדמים של הקריירה המקצועית שלו שימש הולמס כיריב אימונים למוחמד עלי, ג'ו פרייז'ר, ארני שייוורס וג'ימי יאנג. הוא השתכר היטב ולמד רבות. "הייתי צעיר, ולא ידעתי הרבה. אבל החזקתי מעמד מול החבר'ה האלה," אמר הולמס לימים. "חשבתי, היי, החבר'ה האלה הם הכי טובים שיש. אם אני מחזיק מעמד מולם עכשיו, למה אהיה מסוגל בהמשך?" הולמס זכה להכרה כטוען לכתר לאחר ניצחון מפתיע על ארני שייוורס במרס 1978. הולמס זכה בהחלטה פה-אחד של השופטים לאחר קרב בן 12 סיבובים; שני שופטים העניקו להולמס את הניצחון בכל סיבוב וסיבוב, והשלישי - בכולם פרט לאחד. הניצחון העניק להולמס הזדמנות להתמודד מול אלוף העולם מטעם מועצת האיגרוף העולמית (WBC), קן נורטון.
הזכייה באליפות העולם
הקרב מול נורטון היה קרב קשה וצמוד, בן חמישה-עשר סיבובים. בסוף הסיבוב הארבעה-עשר שרר בין השניים שוויון מוחלט בכרטיסיות כל השופטים, שהעניקו לכל אחד מהם שבעה סיבובים. את הסיבוב האחרון העניק שופט אחד לנורטון ושני שופטים להולמס, שזכה בקרב על חודה של נקודה אחת (שני שופטים ניקדו 143-142 לטובת הולמס, והשלישי 143-142 לטובת נורטון). הולמס הגן על תואר ה-WBC שבע פעמים, כשהוא גובר, בין השאר, על ארני שייוורס, מייק וויורס וסקוט לדוקס. בקרב השמיני להגנת התואר מתייצב מולו מוחמד עלי, ששב מפרישתו במטרה לזכות באליפות העולם בפעם הרביעית. השניים נפגשים בשני לאוקטובר 1980. הולמס שולט בקרב באופן מוחלט, וזוכה בכל סיבוב וסיבוב בכרטיסי כל השופטים; בסוף הסיבוב העשירי עוצר אנג'לו דאנדי, מאמנו של עלי, את הקרב. לאחר קרב זה זוכה הולמס להכרה כאלוף עולם, בין השאר על ידי מגזין האיגרוף הזירה. לאחר הקרב הביע הולמס צער על המכות שנאלץ להנחית על עלי. הוא הופיע בראיונות שלאחר הקרב כשדמעות בעיניו; כשנשאל לסיבת בכיו, השיב הולמס כי הוא מכבד מאוד את עלי; "לחמתי היום באחד המתאגרפים הטובים בעולם, ואת זה אי אפשר לקחת ממנו," אמר הולמס. הולמס המשיך להגן על תאריו כנגד אלוף העולם לעתיד טרוור ברביק והאלוף לשעבר לאון ספינקס. בקרב הבא, מול רנאלדו סנייפס, הופל הולמס לקרשים בסיבוב השביעי, אך עלה בידו לקום ולסיים את הקרב בנוק-אאוט בסיבוב האחד-עשר.
הולמס-קוני
ב-11 ביוני 1982 נקבע קרב בין הולמס לבין ג'רי קוני, הטוען הראשון לכתר האליפות, שהיה אז בלתי מנוצח עם מאזן של 25-0. קוני, שהיה אמריקני לבן ממוצא אירי, היה המתמודד הלבן הראשון על התואר מזה זמן רב (מאז ג'רי קווארי, אירי אף הוא, בעשור הקודם); הוא כונה "התקווה הלבנה הגדולה", ולתכונה לקראת הקרב נלוו אלמנטים גזעניים רבים. הולמס אמר כי אלמלא קוני היה לבן, הוא לא היה מקבל את אותו תשלום כמו האלוף (שני המתמודדים קיבלו עשרה מיליון דולר עבור הקרב). קוני עצמו סירב לענות על שאלות שעסקו בגזע, אולם כמה מאנשי צוותו לבשו חולצות עם הכיתוב "לא האיש הלבן, אלא האיש הנכון". במגזינים טיים וספורט באיורים הופיע קוני, ולא הולמס, על שער הגיליונות שיצאו לקראת הקרב. הנשיא רונלד ריגן דאג להתקנת טלפון מיוחד בחדר ההלבשה של קוני, כדי שיוכל לברך אותו אם יזכה; להולמס לא היה סידור דומה. על פי הנהוג באיגרוף, בעת הצגת המתמודדים בקרבות תואר מוצג הטוען לכתר ולאחריו האלוף המכהן, מתוך כבוד לאלוף; בקרב זה הוצג הולמס לפני קוני. הקרב נערך מול 32,000 צופים, כשמיליונים נוספים צופים בו ברחבי העולם. לאחר סיבוב ראשון סוער, הפיל הולמס את קוני בסיבוב השני; בשני הסיבובים הבאים הוביל קוני, כשהוא עושה שימוש במכת הדגל שלו, מכה חיצונית שמאלית (קוני היה מתאגרף שמאלי שלחם מעמידת מוצא ימנית). אולם ככל שנמשך הקרב התעייף קוני, ובסיבוב התשיעי הוא נקנס בשתי נקודות בעקבות מכות מתחת לחגורה. בסיבוב העשירי החליפו השניים מהלומות בעוצמה, ובסופו הנהנו בהערכה זה אל זה. בסיבוב השלושה-עשר הפיל הולמס את קוני בשנית. קוני הצליח לקום, אולם מאמנו, ויקטור ואלה, עצר את הקרב. לאחר הקרב היו קוני והולמס לחברים קרובים.
אלוף העולם מטעם ה-IBF
לאחר מספר הגנות נוספות על התואר, נקבע להולמס קרב מול מרוויס פרייזר, בנו של אלוף העולם לשעבר ג'ו פרייז'ר. מועצת האיגרוף העולמית לא ראתה בעין יפה את הקרב מול פרייזר, שהיה מתאגרף לא מדורג ברמה נמוכה יחסית, ותבעה מהולמס שיתמודד במקום זאת עם הטוען הראשון לכתר, גרג פייג', או שהתואר יילקח ממנו. להולמס הוצעו 3.1 מיליון דולר עבור הקרב עם פרייזר, ו-2.5 מיליון בלבד עבור הקרב הקשה יותר נגד פייג'; הולמס לא היה מוכן להילחם בפייג' עבור פחות מחמישה מיליון דולר. הוא גבר על מרוויס פרייזר בקלות, בנוק-אאוט בסיבוב הראשון, ובחודש הבא נלקח ממנו תואר ה-WBC. מנגד, זכה הולמס בהכרה מטעם פדרציית האיגרוף הבינלאומית, ה-IBF, שנוסדה זה-מקרוב, והיה לאלוף העולם מטעמה. הולמס הגן על תואר ה-IBF שלוש פעמים; הקרב השלישי, מול קארל "האמת" ויליאמס, היה קשה וצמוד במיוחד. הטוען הצעיר לכתר הצליח להלום באלוף המזדקן, והולמס ניצח, בתום חמישה-עשר סיבובים, בהחלטה פה אחד, אולם בהפרש נקודות קטן. ב-21 בספטמבר 1985, בקרב הגנת התואר ה-20 שלו, התעתד הולמס להשוות את מאזנו המקצועי לזה של רוקי מרסיאנו, שעמד על 49 ניצחונות בלא הפסד; יריבו של הולמס בקרב זה, מייקל ספינקס, התעתד גם הוא להיכנס לספרי ההיסטוריה כמתאגרף המחזיק בחגורות אליפות בשתי קבוצות משקל במקביל (ספינקס היה אלוף העולם במשקל חצי-כבד). רוב הצופים, ובהם המתאגרף הוותיק ארצ'י מור, שבעבר ניסה בעצמו להגיע להישג אותו ניסה כעת ספינקס להשיג, צפו ניצחון קל להולמס; ארצ'י מור אמר, "אני חושש שלארי יטחן אותו. מייקל עשוי להיות מהיר יותר, אבל יש גבול לכמה מהיר אפשר להיות." למרות התחזיות, גבר ספינקס על הולמס בהחלטה פה-אחד של השופטים. הולמס הממורמר אמר, "רוקי מרסיאנו לא היה מסוגל אפילו לסחוב את מגן הביצים שלי." בקרב הגומלין שמר ספינקס על תוארו כשגבר על הולמס שוב, בהחלטת רוב השופטים (השופט ג'ו קורטז העניק את הניצחון להולמס, ושני השופטים הנותרים – לספינקס).
פרישות וחזרות לזירה
בשמיני לנובמבר 1986, שלושה ימים לאחר יום הולדתו ה-37, הודיע הולמס לראשונה על פרישה. ב-22 בינואר 1988, הוצעו להולמס 2.8 מיליון דולר על מנת לחזור לזירה ולהתמודד מול אלוף העולם הבלתי מעורער דאז, מייק טייסון. הולמס נענה, אולם נחל תבוסה משפילה מידי טייסון, שהפיל אותו לקרשים שלוש פעמים במהלך הסיבוב הרביעי בטרם עצר שופט הזירה את הקרב. זו הפעם היחידה בקריירה שלו בה הובס הולמס בנוק-אאוט. לאחר הקרב פרש הולמס בשנית. ב-1991 חזר הולמס לזירה, והיה שוב למתאגרף פעיל, כשהוא לוחם בעיקר במתאגרפים מדרגים נמוכים יחסית. אולם בשביעי לפברואר 1992 עלה בידו לגבור, כנגד כל התחזיות, על ריי מרסר, מתאגרף מהשורה הראשונה שזכה במדליית זהב אולימפית במשקל כבד ב-1988. ניצחון זה זיכה את הולמס בהזדמנות להתמודד שוב על אליפות העולם, הפעם מול איוונדר הוליפילד. הוליפילד ניצח את הולמס בהחלטה פה-אחד של השופטים. בשמיני לאפריל 1995 פגש הולמס באוליבר מק'קול, שהחזיק בתואר אלוף העולם מטעם מועצת האיגרוף העולמית (WBC). הקרב היה צמוד, אולם בסופם של שנים עשר סיבובים העניקו שלושת השופטים את הניצחון למק'קול. קרב האליפות האחרון של הולמס התרחש ב-24 בינואר 1997, והסתיים בהפסד בהחלטת רוב השופטים לבריאן נילסן הדני, שהחזיק בתואר אלוף העולם מטעם ה-IBF. לאחר מספר קרבות נוספים, בהם גבר בין השאר על יריביו הוותיקים מייק וויורס וג'יימס "מרסק העצמות" סמית'. ב-2002 ניצח הולמס את באטרבין, ותלה את הכפפות באופן סופי.
חייו האישיים
את הכסף שהרוויח בשנותיו כמתאגרף השקיע הולמס בעסקים באיסטון, עיר הולדתו, בה השתקע. ב-2008 כללו העסקים שבבעלותו שתי מסעדות, מכון כושר, מועדון לילה, בניין משרדים ומזנון מהיר. הוא היה אחד המגישים של תוכנית האירוח "מה הם חשבו לעזאזל?". ב-2014 מכר הולמס את העסקים שבבעלותו לעורך הדין ג'רלד גורמן. הולמס נשוי לדיאנה מאז 1979, ואב לקנדי הולמס וללארי הולמס ג'וניור.
מאזנו המקצועי
מאזנו של הולמס כמתאגרף מקצועי עומד על 69 ניצחונות (מהם 44 בנוקאאוט ו-25 בהחלטת שופטים) ושישה הפסדים, מהם אחד בנוק-אאוט וחמישה בהחלטת שופטים.
כרטסת
כרטסת היא שיטה ואמצעי טכני לאחסון ושליפה של נתונים. הכרטסת מאפשרת גישה מהירה לנתונים ויכולת לעדכן, להרחיב את מסד הנתונים ולסדרו מחדש בקלות יחסית.
שימושים
כרטסות משמשות למגוון רחב של יישומים ובסביבות שונות: קיטלוג של פריטים, פרטי קשר, יצירת אינדקס, מידע אישי (רפואי או מסחרי, למשל), הנהלת חשבונות ואף לאחסון מתכונים. אחד השימושים המוכרים ביותר בכרטסות הוא לקיטלוג ספרים בספריות.
מבנה
הכרטסת בנויה מאוסף של "כרטיסים", שכל אחד מהם משויך לפריט מסוים ומכיל מידע הנוגע לפריט זה.
הכרטיסים עשויים מנייר עבה במיוחד, בעל עמידות גבוהה לשחיקה. גודל הכרטיסים הנפוץ הוא ברוחב 10–20 ס"מ וגובה 7–13 ס"מ. גדלים אלה מגבילים את כמות הנתונים אותם יכול כרטיס להכיל. הכרטיסים מסודרים בכרטסת לפי סדר מסוים - בדרך כלל סדר אלפביתי או מספרי. לרוב מוחזקת הכרטסת בתוך קופסאות או מגירות בגודל מותאם במיוחד לגודל הכרטיסים. לעיתים נעשה גם שימוש בכרטיסים ריקים המסומנים בצורה בולטת (למשל על ידי צבע) לחצוץ בין קבוצות של כרטיסים ובכך להקל על איתור הכרטיס הנחוץ.
היסטוריה
הכרטסת הומצאה על ידי קארולוס ליניאוס בסביבות 1760, כשיטה לארגון וניהול המידע המדעי על גליונות נפרדים הניתנים לעדכון. בשנות ה-70 של המאה ה-19 ניצל מלוויל דיואי את השיטה כבסיס למיון וסימון ספרים, במה שנודע אחר כך כשיטת דיואי.
בסוף המאה ה-19 הומצאו כרטיסים שקודדו על ידי ניקוב בהיקפם, ואיפשרו מיון מהיר יותר ובאמצעים מכניים.
חברת קרדקס, שנוסדה ב-1898, תרמה לתפוצה נרחבת מאוד של השימוש בכרטסות בעולם העסקי. שם החברה הפך לשם גנרי לכרטסות, בעיקר בתחום הרפואה.
שוודיה באירוויזיון 1983
שוודיה באירוויזיון 1983 השתתפה עם השיר "Främling" בביצוע של הזמרת קרולה.
משה חמווי
הרב משה חמווי (26 בינואר 1887, ראש חודש שבט ה'תרמ"ז – ינואר 1974) היה שד"ר ואיש ציבור, חבר בית הדין הרבני בחיפה וחבר ועד העדה הספרדית, וממייסדי שכונת בת גלים בעיר.
ביוגרפיה
חמווי נולד בקסטוריה שביוון למרים מזל ולרב בנימין חמווי, בן למשפחה שמוצאה בחלב שבסוריה.
בגיל 22 הוסמך לרבנות בטבריה, שם שימש בין היתר כחבר ועד ההגירה, וועד הסיוע האמריקאי, ולפרנסתו עסק במסחר. לאחר כיבוש ירושלים בידי הבריטים, נבחר לוועד העדה הספרדית החדש בחיפה, ולבית משפט השלום העברי בעיר, אליה עבר בתקופה זו.
בשנת 1910 (ה'תר"ע) יצא בשליחות כשד"ר מטעם כוללות הספרדים בירושלים לערי טורקיה. כשהגיע לרודוס שביוון, הוצעה לו משרת הרבנות המקומית, אך סירב בעצת אביו וחזר ארצה.
בשנת 1922 (ה'תרפ"ב) נמנה עם מייסדי שכונת בת גלים בחיפה, ושימש במשך שנים רבות כחבר וועד השכונה. בשנת 1923 (ה'תרפ"ג) סיים את בניית ביתו "בית חמאווי" - אחד מהמבנים הראשונים בשכונה, שכיום מיועד לשימור בשל מראהו.
בדצמבר 1940 (כסלו ה'תש"א) נבחר לחבר בוועד שוחרי "ישיבת היישוב החדש" של תנועת המזרחי בחיפה, ובאוגוסט 1944 (אב ה'תש"ד) נבחר מחדש כחבר בוועד העדה הספרדית בעיר.
בשנת 1945 (ה'תש"ה) יצא כשד"ר בשליחות מטעם ישיבות חברון והתלמוד תורה הספרדי בטבריה למרוקו ולאלג'יר.
בקום המדינה מונה לשמש כחבר בית הדין הרבני בחיפה עד לשנת 1959 (ה'תשי"ט). בפעילותו הציבורית בעיר, שימש בין היתר כנשיא ויו"ר החברה קדישא, ובמשך תקופה כסגן הרב הראשי בעיר.
נקבר בחלקת הרבנים שבבית הקברות היהודי חוף הכרמל בחיפה.
אחותו לאה נישאה לרב יעקב חי זריהן.
הפארק הלאומי ההימלאיה הגדולה
הפארק הלאומי ההימלאיה הגדולה (בהינדית: ग्रेट हिमालयन राष्ट्रीय उद्यान) הוא פארק לאומי, השוכן במחוז במדינת הימאצ'ל פרדש שבצפון הודו. הפארק הוקם בשנת 1984 והוא משתרע על שטח של 1,171 קילומטרים רבועים בגובה שבין 1,500 ל-6,000 מטרים. הפארק הלאומי ההימלאיה הגדולה הוא בית גידול לצמחים רבים ויותר מ-400 מינים של בעלי חיים, כולל כ-31 מיני יונקים, 209 מיני עופות, 12 מיני זוחלים, 9 מיני דו-חיים, 11 מיני תולעים טבעתיות, 17 מיני רכיכות ו-125 מיני חרקים. הם מוגנים על פי ההנחיות המחמירות של חוק הגנת חיות הבר משנת 1972; מכאן שאסור לצוד בכלל בשטח הפארק.
ביוגאוגרפיה
הפארק הלאומי ההימלאיה הגדולה נמצא בצומת של שני האזורים הביוגאוגרפיים העיקריים בעולם: האזור האינדומלאי מדרום ואזור הפלארקטי מצפון. הצמחייה ובעלי החיים ביער הממוזג של הפארק הלאומי ההימלאיה הגדולה מייצגים את הקצה המערבי ביותר של האזור הסיני-יפני. המערכת האקולוגית בגובה רב של ההימלאיה הצפון-מערבית כוללת אלמנטים צמחיים משותפים עם האזור המערבי והמרכז האסיאתי הסמוכים. כתוצאה מהגובה הממוצע של 4,100 מטרים מעל גובה פני הים הפארק כולל מגוון אזורים עם הצמחייה ובעלי החיים המאפיינים אותם, כגון אזור אלפיני, קרחוני, יערות ממוזגים ויערות סובטרופיים.
אלמנטים ביוגאוגרפיים אלה הם תוצאה של ההתפתחות הגאולוגית של רכס ההימלאיה שנמשכת גם כיום מפעולה של טקטוניקת הלוחות ונדידת היבשות. לפני למעלה מ-100 מיליון שנה, תת-היבשת ההודית התנתקה מיבשת-העל הדרומית הגדולה של גונדוונה ונעה צפונה. בסופו של דבר היא התנגשה ביבשת-העל הצפונית, לאוראסיה, תוך יצירת רכס ההרים הענק של ההימלאיה. בשל איחוד זה של גונדוונה והשטחים האסיאתיים, התאפשרו חילופין בין מינים של צמחייה ובעלי חיים וזה בסופו של דבר הוביל למאפיינים הביוגאוגרפיים הייחודיים באזור.
ציר הזמנים של יצירת הפארק
עברו עשרים שנה מההקמה ועד לחנוכת הפארק הלאומי ההימלאיה הגדולה כחלק ממערכת הפארקים הלאומיים של הודו. להלן ציר זמנים קצר:
1980: סקר פארק מקדים של פרשות המים בטירתאן, סאינג' וג'יוואנאל באזור בנג'אר שבמחוז קולו 1983: המשך סקר הפארק, אזור בנג'אר שבמחוז קוללו.
1984: הודעה של מדינת הימצ'אל פרדש על הכוונה ליצור את הפארק הלאומי ההימלאיה הגדולה עם אזור חיץ.
1987: תוכנית ניהול ראשונה של הפארק הלאומי ההימלאיה הגדולה.
1988: הליכי הסדר והסדרה זכויות של הקהילות המקומיות
1992: פרויקט חיות הבר הימצ'אל העריך מחדש את כמות חיות הבר, אזורי המרעה של חיות משק ואיסוף צמחי תבלין וסקר את תוכנית הניהול הקיימת.
בריאן ורנל
בריאן ורנל (באנגלית: Brian Vernel; נולד ב-29 בדצמבר 1990) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה סקוטי.
הפארק הלאומי ההימלאיה הגדולה
ציר הזמנים של יצירת הפארק
1994: ממשלת הימאצ'ל פרדש תיקנה את הודעת הכוונה לכלול את מקלט חיות הבר סאינג' ואת קו פרשת המים העליון של פרוואטי.
בריאן ורנל
ביוגרפיה
ורנל למד באקדמיה סנט מונגו בברידג'טון לפני שלמד בקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד (לשעבר האקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה) לאחר שלמד קורס יסודות באומנות באוניברסיטת גלאזגו.
הפארק הלאומי ההימלאיה הגדולה
ציר הזמנים של יצירת הפארק
1994-1999: פרויקט שימור המגוון הביולוגי (CoB), מכון חיות הבר של הודו, דהראדון מבצע מחקר כדי לסייע בניהול הפארק.