cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גדי בחלב אמו (מיצב)
היסטוריה
העבודה "גדי בחלב אמו" נוצרה עבור תערוכה קבוצתית שהוצגה בגלריה הקיבוץ ביולי 1974. בתערוכה, שנקראה "חמישה צעירים", השתתפו, לצד נאמן, גם תמר גטר, נחום טבת, דוד גינתון ואפרת נתן. נאמן ציירה את הטקסט על קיר הגלריה, בגודל של 205x150 ס"מ ובצבע ורוד.
בעת הצגתה זכתה העבודה לביקורות קשות. יהושע קנז, לדוגמה, עורך מוסף התרבות של עיתון "הארץ" באותה עת, הגדיר את העבודה כ"אחיזת עיניים".
ביולי 1995 נערכה בגלריה הקיבוץ תערוכת שחזור של התצוגה המקורית תחת השם "יולי 74-יולי 95, שחזור, 'חמישה צעירים' בגלריה הקיבוץ". התערוכה לוותה באוסף גלויות עליהן הודפסו מבחר עבודות מתוך התערוכה.
החל משנות התשעים של המאה ה-20 יצרה נאמן מספר ציורים המצטטים את הביטוי "גדי בחלב אמו" בין העבודות ציור השמן "גדי בחלב אמו" (1994), בו חילקה נאמן את הבד הקטן לשניים, תוך יצירת עימות בין דימוי מטושטש של פינגווין לבין צורה אובאלית, המאזכרת מעין ביצה או רחם מטאפורי.
בציורים נוספים, המתוארכים לשנת 1997 ועשויים בעזרת צבעי שמן ומסקינטייפ, השתמשה נאמן בתרגום של הביטוי לאנגלית. הציור "גדי בחלב אמו" (1997), לדוגמה, נושא את הכתובת "its Mother's Milk" ("חלב אמו"). ציור זה, הנמצא באוסף מוזיאון חיפה לאמנות, עשוי כמעין רשת או גריד מורכב המערב בין צבע אדום ולבן, עירוב העשוי להתפרש גם כעירוב בין בשר לחלב. ציור דומה - "גדי בחלב אמו (חצי חצי)" - אף הוא מאותה שנה, נושא את הכתובת "A Kid in its Mother's Milk".
בשנת 2010 הוצג הרישום "ארץ אוכלת יושביה / גדי בחלב אמו" במוזיאון פתח תקווה לאמנות במסגרת התערוכה "מנהיגים".
פרשנות
בראיון משנת 1999 תיארה נאמן את הממד הארס פואטי בעבודה:
בשנת 1998 הציגה אלן גינתון פרשנות פוליטית לעבודה. כחלק מן התערוכה "העיניים של המדינה" במוזיאון תל אביב לאמנות. גינתון תיארה את הטקסטים שהופיעו ברישומים כ"דימויים מפלצתיים", תוך יצירת הקבלה בין הממד הציבורי והפוליטי לבין הממד הפרטי והאישי. פרשנות דומה הופיעה גם בטקסט שפורסם באתר מט"ח, ומקשר בין דמות הגדי אל דמות השה המופיעה ב"עקדת יצחק":
פרשנות שונה הציגה יערה שחורי במאמרה "שעת הזאבים של מיכל נאמן" (2010). בסקירת מוטיב התינוקות בעבודתה של נאמן, טענה שחורי כי העבודה "גדי בחלב אמו" עוסקת ביחס שבין הילד לאם ובהפרדה ביניהם:
המרכז ללימודי מוגבלות
המרכז ללימודי מוגבלות הוא מרכז הפועל למען קידום הידע, המחקר וההוראה בתחום לימודי המוגבלות, ברוח התפיסה החברתית-ביקורתית למוגבלות. המרכז פועל בתוך בית הספר לעבודה סוציאלית ולרווחה חברתית באוניברסיטה העברית.
היסטוריה
המרכז הוקם בשנת 2017 כשותפות בין בית הספר לעבודה סוציאלית ולרווחה חברתית באוניברסיטה העברית ולארגון "ישראל מעבר למגבלות" (המהווה שותפות בין הג'וינט, ממשלת ישראל וקרן משפחת רודרמן). בשנת 2020 ג'וינט ישראל החליפו את ארגון ישראל מעבר למוגבלויות בשותפות. מייסדת המרכז ומי שניהלה אותו בשלוש השנים הראשונות היא פרופסור שירלי ורנר, ואילו בשנת 2019 מונה ד"ר רוני הולר לעמוד בראש המרכז.
קידום מחקר בשדה לימודי מוגבלות
המרכז מתמקד בלימודי מוגבלות (disability studies); שדה מחקר בינתחומי ביקורתי מתפתח המזהה במוגבלות תופעה חברתית-תרבותית פוליטית.
המרכז מקדם את תחום המחקר בשדה לימודי המוגבלות בכמה מישורים. ראשית, במסגרת המרכז פועלת קבוצת תלמידי/ות מחקר ללימודי ביקורת מוגבלות. הקבוצה פועלת מאז שנת 2018, והייתה חלק מתוכנית "לימוד בחברותא" של האוניברסיטה העברית. שנית, בכל שנה מעודד המרכז מחקר בתחום לימודי המוגבלות על ידי נתינת מלגות ומענקי מחקר. במהלך השנים ניתנו מלגות ומענקים למחקרים פורצי דרך בשדה תוך הקפדה על גיוון בין הדיספלינות.
הפצת ידע ביקורתי אודות מוגבלות, חברה ותרבות
המרכז מקיים פעילויות הכשרה רבות ומגוונות במתכונת של מפגשים קבועים ושל מפגשים ייחודיים בהשתתפות מרצים וחוקרים מישראל וממדינות נוספות. המפגשים עוסקים בסוגיות שונות בתחום המוגבלות תוך מתן דגש לפרספקטיבה החברתית (לדוגמה סוגיות של רווחה וזכויות, משפט, חינוך, אקטיביזם ועוד). הדוברים מגיעים מדיספלינות שונות אך ליבת עיסוקם היא מחקר או פרקטיקה בתחום המוגבלויות. כל שנה עורך המרכז ללימודי מוגבלות גם מספר ימי עיון וכנסים, חלקם בשיתוף עם ארגונים ומרכזים נוספים, וכן את הכנס הבינלאומי השנתי, אשר החל מה-2020 נקרא על שם מילי בלום.
קידום הוראה בלימודי מוגבלות
בשנת 2018 הוקם פורום השולחן העגול להוראת לימודי המוגבלות כשותפות של המרכז ללימודי מוגבלות, פורום חיפה ללימודי מוגבלות והקריה האקדמית אונו. מפגשי השולחן העגול מיועדים למרצות ומרצים אשר מלמדים את לימודי המוגבלות באופן סדיר וקבוע או באופן מזדמן. במסגרת השולחן העגול מתקיימים דיונים בסוגיות מרכזיות להוראת לימודי המוגבלות והעמקה בדילמות שונות הקשורות לפרקטיקה הפדגוגית של לימודי המוגבלות.
שיתופי פעולה בינלאומיים
המרכז ללימודי מוגבלות פועל בשיתוף חוקרים ואנשי מקצוע בכירים בתחום מרחבי העולם. כחלק משיתופי הפעולה מארח המרכז מרצות ומרצים בכירים מרחבי העולם בכנסים וימי עיון שהוא עורך.
יואן קולצ'ר
יואן (יון) קולצ'ר (Ioan Culcer, 29 ביולי 1853–ספטמבר 1928) היה מצביא, תאורטיקן צבאי ומדינאי רומני.
ביוגרפיה
קולצ'ר נולד ב-29 ביולי 1853 בטרגו ז'יו שבנסיכות ולאכיה, לאב רופא, מייסד בית החולים הראשון של טרגו ז'יו. קולצ'ר נמשך לחיי הצבא ולאחר קבלת דרגת הקצונה (סגן משנה) נשלח על חשבון המדינה ללימודים באקול פוליטקניק בפריז. את טבילת האש עבר במצור פלבנה, במלחמת העצמאות של רומניה. הוא התמחה בהנדסה צבאית ובו זמנית היה לפרופסור ידוע בבית הספר הצבאי העליון של רומניה.
לאחר כניסת רומניה למלחמת העולם הראשונה ניתן לו הפיקוד על הארמייה הרומנית הראשונה, שחדרה לטרנסילבניה בחלק המערבי של החזית. מתוך זהירות יתירה הוא עצר את יחידותיו, שהתקדמו בשלושה צירים המופרדים על ידי רכסי הרים בלתי עבירים, לפני שהגיעו לאתרים שנקבעו כמטרה. הוא הציע לייצב את החזית על קו הנהר אולט ולהתכונן למגננה, כי חשב שהכוחות היריבים עדיפים. הצעתו נדחתה והפיקוד נלקח ממנו והועבר לגנרל יואן דרגלינה. ההתפתחויות הצבאיות בהמשך אישרו את הערכותיו. גנרל יואן אנסטאסיו, שהיה מפקד כוח ז'יו במלחמת העולם הראשונה, טען שההדחה התרחשה משום שסגן ראש המטה של קולצ'ר, קולונל קונסטנטין גאבאנסקול, אותת למפקדת הצבא, שאין סיכוי לניצחון כל עוד עומד בראש הארמייה מי שאינו מאמין בכך. בנוסף לאיתות של גאבאנסקול, התגלו קשרים של קולצ'ר עם פוליטיקאים שהתנגדו ליציאה למלחמה נגד כוחות המרכז.
אלכסנדרו אוורסקו העריך את כישוריו ובשנת 1918 צירף אותו כשר לעבודות ציבוריות בממשלתו. בשנת 1923 מונה קולצ'ר לסנאטור, ובספטמבר 1928 מת בביתו שבבוקרשט.
מקלנבורג (חבל ארץ)
מקלנבורג (בגרמנית: Mecklenburg) הוא אזור היסטורי בצפון גרמניה הכולל את החלק המערבי והגדול יותר של המדינה הפדרלית מקלנבורג-מערב פומרניה. הערים הגדולות באזור הן רוסטוק, שוורין, נויברנדנבורג, ויסמר וגיסטרו.
השם מקלנבורג נובע מטירה בשם Mikilenburg (סקסית עתיקה עבור "טירה גדולה", ומכאן תרגומה ללטינית חדשה ויוונית Megalopolis), הממוקמת בין הערים שוורין וויסמר. בשפות הסלאביות זה היה ידוע בשם Veligrad, שפירושו גם "טירה גדולה". זה היה מקום אבותיו של בית מקלנבורג; במשך זמן מה היה האזור מחולק למקלנבורג-שוורין ומקלנבורג-שטרליץ בקרב אותה שושלת.
מבחינה לשונית מקלנבורגרים שומרים ומשתמשים במאפיינים רבים של אוצר המילים או הפונולוגיה הגרמנית התחתית.
שם התואר לאזור הוא מקלנבורגית; התושבים נקראים מקלנבורגים או מקלנבורגרים.
גאוגרפיה
מקלנבורג ידועה באזור הכפרי השטוח ברובו. חלק גדול מהשטח הוא ביצה, עם בריכות, ביצות ושדות כמאפיינים משותפים, עם יערות קטנים משובצים. השטח משתנה ככל שנוסע צפונה לכיוון הים הבלטי.
במקלנבורג יש חקלאות פרודוקטיבית, אבל האדמה מתאימה ביותר למרעה לבעלי חיים.
היסטוריה מוקדמת
מקלנבורג הוא האתר של קברי דולמן פרהיסטוריים רבים. ייתכן שתושביה המאורגנים הקדומים ביותר היו ממוצא קלטי. לא יאוחר מ-100 לפני הספירה האזור היה מאוכלס על ידי עמים גרמאניים פרה-נוצרים.
הסמל המסורתי של מקלנבורג, ראשו של השור המחייך (גרמנית תחתית: בקר הבית, ליט.: 'ראש שוורים', כאשר osse הוא מילה נרדפת לפר ושור בגרמנית תחתית תיכונה), עם עור מחובר, וכתר מעל. ייתכן שמקורו בתקופה זו. זה מייצג את מה שהעמים המוקדמים היו לובשים, כלומר ראש של שור כקסדה, כשהעור תלוי על הגב כדי להגן על הצוואר מפני השמש, ובסך הכל כדרך להחדיר פחד באויב.
מהמאות ה-7 עד ה-12, מקלנבורג הייתה מיושבת על ידי סלאבים מערביים שהיגרו לשם מהאזור שהוא כיום מזרח פולין ומצפון-מערב אוקראינה. ביניהם היו האובוטריטים ושבטים אחרים שמקורות פרנקים כינו אותם כ"ונדים". המייסד במהלך המאה ה-11 של בית מקלנבורג של הדוכסים ואחר כך הדוכסים הגדולים, שנמשכה עד 1918, היה ניקלוט מהאובוטריטים.
בסוף המאה ה-12, היינריך הארי, דוכס הסקסונים, כבש מחדש את האזור, נשבע מאדוניו המקומיים, וניצר את אנשיו, כמבשר למסעות הצלב הצפוניים. מהמאות ה-12 עד ה-14, מספר רב של גרמנים ופלמים התיישבו באזור (Ostsiedlung), תוך יבוא של חוק גרמני וטכניקות חקלאיות משופרות. הוונדים ששרדו את כל המלחמות וההרס של מאות השנים שלפני כן, כולל פלישות ומשלחות לאזורים סקסוניה, דנמרק וליוטיזיק, כמו גם סכסוכים פנימיים, נטמעו במאות השנים שלאחר מכן. עם זאת, אלמנטים של שמות ומילים מסוימים המשמשים במקלנבורג מדברים על ההשפעה הסלאבית המתמשכת. דוגמה לכך תהיה העיר שוורין, שנקראה במקור זוארין בסלאבית. דוגמה נוספת היא העיירה ברזגארד, חלק ה'גארד' של שם העיירה הנובע מהמילה הסלאבית 'גראד', שמשמעותה עיר או עיר.
מאז המאה ה-12 נותר השטח יציב ובלתי תלוי יחסית בשכנותיו; אחת הטריטוריות הגרמניות הבודדות שעבורן זה הצליח. במהלך הרפורמציה, הדוכס בשוורין המיר את דתו לפרוטסטנטיות וכך הלכה בעקבותיו דוכסות מקלנבורג בשנת 1549.
היסטוריה, 1621 – 1933
כמו שטחים גרמניים רבים, מקלנבורג חולקה לפעמים וחולקה מחדש בין ענפים שונים של השושלת השלטת. בשנת 1621 היא חולקה לשתי הדוכסויות מקלנבורג-שוורין ומקלנבורג-גיסטרו. עם הכחדת ענף גיסטרו בשנת 1701, אדמות גיסטרו חולקו מחדש, חלקן עברו לדוכס מקלנבורג-שוורין, וחלקן עברו לענף החדש של מקלנבורג-שטרליץ.
בשנת 1815, הועלו שתי הדוכסויות של מקלנבורג למעמד הגדולות, הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין והדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שטרליץ, ולאחר מכן התקיימו בנפרד ככאלה בגרמניה תחת שלטון נאור אך אבסולוטי (חוקות ניתנו בערב מלחמת העולם הראשונה) עד המהפכה של 1918. החיים במקלנבורג היו יכולים להיות קשים למדי. מנהגים כמו הצורך לבקש רשות מהדוכס הגדול להתחתן, או לבקש אישור להגר, נשארו זמן רב בהיסטוריה של מקלנבורג (כלומר עד 1918), זמן רב לאחר שנוהגים כאלה ננטשו באזורים אחרים בגרמניה. אפילו במחצית המאוחרת של המאה ה-19 החזיק הדוכס הגדול באופן אישי מחצית מהאזור הכפרי. הדוכס האחרון התפטר ב-1918, כשממלכות נפלו ברחבי אירופה. השושלת שלטה במקלנבורג ללא הפרעה (למעט שנתיים) מאז שילובה באימפריה הרומית הקדושה ועד 1918. מ-1918 עד 1933, הדוכסויות היו מדינות חופשיות ברפובליקת ויימאר.
באופן מסורתי, מקלנבורג תמיד הייתה אחד מהאזורים הגרמנים העניים יותר. הסיבות לכך עשויות להיות מגוונות, אך גורם אחד בולט: מבחינה חקלאית האדמה דלה ואינה יכולה לייצר באותה רמה כמו חלקים אחרים של גרמניה. שתי המדינות של בית מקלנבורג עשו ניסיונות להיות מדינות עצמאיות לאחר 1918, אך בסופו של דבר נכשלו כאשר התבררה התלות שלהם בשאר הארצות הגרמניות.
היסטוריה מאז 1934
לאחר שלוש מאות שנים של חלוקה, מקלנבורג אוחדה ב-1 בינואר 1934 על ידי ממשלת גרמניה. במהלך מלחמת העולם השנייה הוורמאכט הקצה את מקלנבורג ופומרניה למחוז הצבאי השני בפיקודו של גנרל חיל הרגלים ורנר קיניץ, עם המפקדה בשטטין. מקלנבורג הוקצתה לאזור עם מפקדה בשוורין, שהיה אחראי על יחידות צבאיות בשוורין, רוסטוק, פרכים ונוישטרליץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה, הממשלה הסובייטית שכבשה את מזרח גרמניה מיזגה את מקלנבורג עם האזור הקטן יותר של פומרניה המערבית כדי ליצור את מדינת מקלנבורג-מערב פומרניה. מקלנבורג תרמה כשני שלישים מגודלה הגאוגרפי של המדינה החדשה ומרוב אוכלוסייתה. כמו כן, המדינה החדשה הפכה לבית זמני או קבוע עבור פליטים רבים שגורשו משטחי גרמניה לשעבר שנכבשו על ידי ברית המועצות ופולין לאחר המלחמה. הסובייטים שינו את השם מ"מקלנבורג-מערב פומרניה" ל"מקלנבורג" ב-1947.
בשנת 1952 סיימה ממשלת מזרח גרמניה את קיומה העצמאי של מקלנבורג, ויצרה שלושה מחוזות ("בצירקה") מתוך שטחה: רוסטוק, שוורין ונויברנדנבורג.
סמל של דוכסות מקלנבורג
בית מקלנבורג נוסד על ידי ניקלוט, נסיך האובוטריטים, צ'יזיני וצ'ירציפאני על הים הבלטי, שמת ב-1160. צאצאיו הנוצריים הוכרו כנסיך האימפריה הרומית הקדושה 1170 ודוכס מקלנבורג ב-8 ביולי 1348. ב-27 בפברואר 1658 התחלק הבית הדוכסי לשני ענפים: מקלנבורג-שוורין ומקלנבורג-שטרליץ.
הדגל של שתי דוכסויות מקלנבורג מורכב באופן מסורתי מהצבעים כחול, צהוב ואדום. אולם הרצף השתנה יותר מפעם אחת ב-300 השנים האחרונות. בשנת 1813 השתמשו הדוכסויות בצהוב-אדום-כחול. ב-23 בדצמבר 1863 עבור שוורין וב-4 בינואר 1864 עבור שטרליץ הוזמנו דגלים בצבעי כחול-צהוב-אדום. אולם מקלנבורג-שוורין השתמשה בלבן במקום צהוב עבור דגלים ימיים על פי חוק מ-24 במרץ 1855.
Siebmachers Wappenbuch נותן לכן (?) כחול-לבן-אדום לשוורין וכחול-צהוב-אדום לשטרליץ. לפי מקור זה, בית הדוכסות הגדולה של שוורין השתמש בדגל של 3.75 עד 5.625 מ' עם הזרועות האמצעיות על רבוע לבן (1.75 מ') באמצע.
הזרועות האמצעיות מציגות את המגן של מקלנבורג כפי שסודר במאה ה-17. מחוז שוורין באמצע וברובע מקלנבורג (ראש שור עם עור), רוסטוק (גריפין), נסיכות שוורין (גריפין מתגבר על מלבן ירוק), רצבורג (צלב עליו כתר), שטארגארד (זרוע עם טבעת מחזיקה ביד) וונדן (ראש שור). המגן נתמך על ידי שור וגריפין ועליו כתר מלכותי.
הדוכסים משטרליץ השתמשו לפי סיבמכרס בדגל הכחול-צהוב-אדום עם רק המגן (הסגלגל) של מקלנבורג ברצועה הצהובה.
סטרוהל בשנת 1897 ובולגריה, מראים סידור נוסף: הדוכס הגדול ממקלנבורג-שוורין מניף דגל (4:5) עם זרועות הדמויות ממגן הנשק.
דגל שוורין לשעבר עם הרביע הלבן מיוחס כעת לדוכס הגדול של שטרליץ. שטרולה מזכיר דגל של בית הדוכס הגדול על פי חוק מ-23 בדצמבר 1863 עם הזרועות האמצעיות ברצועה הצהובה. והוא מזכיר דגל ימי מיוחד, זהה אבל עם פס אמצעי לבן. 'Berühmte Fahnen' מראה בנוסף תקן עבור הדוכסית הגדולה אלכסנדרה ממקלנבורג-שוורין, נסיכת הנובר (1882–1963), מראה את המגן שלה ושל מקלנבורג בצירוף מסדר הכתר הוונדי באליפסה לבנה. בים הרצועה הצהובה בדגלה הייתה כמובן לבנה. לנסיכים (דוכסים) של מקלנבורג-שוורין היה לפי מקור זה תקן משלהם, המציג את הגריפין של רוסטוק.
חקלאות
מקלנבורג, בעלת נוף שטוח, ידועה באדמות החקלאיות שלה - המייצרות קינואה, חיטה, שעורה ותירס - והגידולים שלה. יש לציין שהאזור ידוע בזכות הבקר וגזע הסוסים המקלנבורגר שלו. לאחרונה, עם התהפוכות והשיבושים הסביבתיים שנוצרו על ידי הגלובליזציה, חקלאים גרמנים היו מודאגים מהכנסתם של מינים שעלולים להיות פולשים כמו ה-Rhea הגדולה וצרעת אסיה.
תיירות
מקלנבורג ראתה עלייה עצומה בתיירות מאז איחוד גרמניה ב-1990, במיוחד עם החופים ואתרי הנופש שלה בים הבלטי ("הריביירה הגרמנית", וורנמונדה, בולטנהאגן, Heiligendamm, Kühlungsborn, Rerik ואחרים), אגם מקלנבורג (Mecklenburgische Seenplatte) ומקלנבורג שווייץ (Mecklenburgische Schweiz) עם הטבע הבתולי שלהן, ערי ההנזה העתיקות רוסטוק, גריפסוואלד, סטרלסונד וויסמר (שתי האחרונות הן מורשת עולמית) הידועים היטב במבנים הגותיים לבנים מימי הביניים שלהם, ובתי המגורים המלכותיים לשעבר של שוורין, Güstrow, לודוויגסלוסט ו Neustrelitz.
The Kelly Rowland Edition
The Kelly Rowland Edition (בעברית: מהדורת קלי רולנד) הוא המיני-אלבום השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קלי רולנד. המיני-אלבום יצא לאור ב-18 במאי 2019 בהוצאה עצמית של רולנד.
גאורגי בוצ'אן
גאורגי מיכאוליוביץ' בוצ'אן (באוקראינית: Георгій Миколайович Бущан; נולד ב-31 במאי 1994) הוא כדורגלן אוקראיני, המשחק בעמדת השוער בדינמו קייב.
קריירת מועדונים
בוצ'אן, הוא יליד באודסה והתחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של צ'רנומורץ אודסה ובגיל 14 הצטרף לזו של דינמו קייב.
משנת עד שנת, בוצ'אן לא היה חלק מסגל הקבוצה ושיחק חלק מהזמן בקבוצת המילואים של המועדון. ב-20 באוגוסט 2017, בוצ'אן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1-4 נגד סטאל קמיאנסקה.
בעונת, בוצ'אן הפך לשוער הראשון של הקבוצה וזכה עמה בדאבל.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, בוצ'אן שיחק בכל נבחרות הנוער של אוקראינה, פרט לנבחרת הצעירה.
ב-7 באוקטובר 2020, בוצ'אן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, בהפסד 7-1 ל. בוצ'אן נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020.
גדליהו אקסלרוד
הרב גדליהו אקסלרוד (נולד בה' באלול תש"א, 28 באוגוסט 1941) הוא רב קהילת חב"ד בעיר חיפה ומחבר ספרי הלכה. בעבר כיהן כאב בית דין חיפה.
ביוגרפיה
נולד ברמת גן לחיה שרה ולרב משה אקסלרוד, רב העיירות בליוב וז'לובין סורא'ז ולאחר שעלה ארצה רב קהילת חב"ד ברמת גן. למד בישיבת פוניבז', בישיבת תומכי תמימים בלוד ובישיבת אור ישראל בפתח תקווה. לאחר פטירתו של אביו בשנת תש"כ מינהו הרבי מלובביץ' לרב קהילת חב"ד ברמת גן. היה חבר לשכת הרבנות בעיר ורב בית הכנסת "סוכת שלום" שהקים אביו בעיר על שם רבי שלום דובער שניאורסון. בסיון תשכ"ג התחתן עם ציפורה לבית כהן.
בשנת תשמ"א עבר לחיפה והתמנה לדיין בבית הדין הרבני במקום, ובהמשך לאב בית דין. ואת מקומו ברמת גן החליף הרב שלום דב ליפשיץ. הוא הוסמך לרבנות על ידי הרב שלמה יוסף זוין.
אבן הירח (סרט, 1996)
אבן הירח (באנגלית: The Moonstone) היא מיני-סדרה טלוויזיונית משנת 1996 המבוססת על הרומן באותו שם מאת וילקי קולינס, בכיכובם של גרג וייז וקילי הוז.
גדליהו אקסלרוד
דעותיו ופעילותו הציבורית
היה חבר בתנועת ארץ ישראל שלנו והמטה העולמי להצלת העם והארץ. בשנת 2013 פרש ממנו בעקבות תמיכת הארגון במפלגת הבית היהודי. הוא נמנה עם רבני הזרם המשיחיסטי בחב"ד.
בשנת תש"ע פרסם מכתב לחסידי חב"ד שבו קרא לא להשתתף בכינוס שארגן הרב זמרוני ציק, כיוון שלטענתו התברר לו כי ציק אוכל בצומות ומתנהג בתחומים נוספים בניגוד לשולחן ערוך, ולדבריו בהשקפתו יש אפיקורסות. עוד כתב שראוי להטיל עליו חרם ונידוי.
אבן הירח (סרט, 1996)
תקציר עלילה
רייצ'ל ורינדר מקבלת במתנה ליום הולדתה יהלום יקר ערך. באותו לילה נגנב היהלום מהמגרה שבחדרה. החשד נופל על להטוטנים הודים שהופיעו במקום בערב הקודם, כמו גם על המשרתים, בני הבית ואורחיהם ואפילו רייצ'ל עצמה נחשדת.
גדליהו אקסלרוד
דעותיו ופעילותו הציבורית
בשנת תשע"ב הוחלט במשרד לשירותי דת שלא לאפשר בחלק מבתי הקברות קבורה חינם אלא רק 'קבורת קומות'. הרב אקסלרוד התנגד להחלטה ופרסם חוברת בנושא.
בקיץ תשע"ו יצא נגד הסכם של חסידות חב"ד עם צה"ל המסדיר את מעמדם של תלמידי ישיבות חב"ד ומאפשר להם לצאת לשנת לימודים ב־מרכז חב"ד העולמי – 770 בתמורה לכך שחלקם יתגייסו לאחר מכן לשירות מקוצר. הוא טען כי מדובר ב"כסף שלמונים שניתן לאותם ראשי ישיבות" ואמר שיש להעביר תלמידים בישיבות שחתמו על ההסכם לישיבות אחרות.
כינה את הגיורים של בית הדין של הרב דרוקמן "גיורים מזויפים", מפני שלדעתו נעשו ללא קבלת מצוות. משנת תשע"ח הוא מפרסם בקביעות שיעורים בספר התניא.
באדר א' תשפ"ב בעקבות פגישת ראש הממשלה נפתלי בנט עם נציגי הרפורמים, הוא תקף את סמכותו וטען שלכיפה שלו אין דין של כיסוי ראש, ואסור להתפלל ולא לעלות לתורה ולא להיכנס לבית כנסת.
משפחתו
לרב אקסלרוד שישה בנים
אביעזרי פרנקל
אביעזרי זיגמונד פרנקל (נולד ב־7 ביוני 1929) הוא מחלוצי מדעי המחשב בישראל, פרופסור אמריטוס במחלקה למתמטיקה במכון ויצמן למדע, הוגה פרויקט השו"ת, ממקימי המחלקה למתמטיקה ולמדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן ומדוגלי השילוב בין מדע לתורה.
ביוגרפיה
נולד בגרמניה ליואל ולאסתר פרנקל. אביו היה אחיו של המתמטיקאי אברהם הלוי פרנקל. עם עליית הנאצים לשלטון עברה משפחתו לבזל שבשווייץ, שם פעל אביו לחילוץ יהודים ולעלייתם לארץ ישראל. בשנת 1935 עלתה משפחתו לירושלים. לאחר שסיים את בית הספר היסודי "חורב", הפך לשוליית חשמלאי, ועבד שלוש שנים כחשמלאי. לאחר מכן התכונן בלימודי ערב לבחינות הכניסה לטכניון. הוא החל בלימודי הנדסת חשמל בפקולטה למדעים בטכניון, אך אלה נקטעו בשל מלחמת העצמאות.
ב-1953 התקבל לעבודה במכון ויצמן למדע, והשתתף בבניית המחשב הישראלי הראשון, "ויצק", עם ראש הפרויקט ג'רלד אסתרין ופרופ' צבי ריזל. בנוסף לתפקידי הפיתוח שימש גם כתומך הטכני של המחשב. במהלך עבודה זו קיבל תואר שני. בשנת 1957 יצא ללמוד לדוקטורט בהנדסת מחשבים ב-UCLA, אך בסופו של דבר קיבל תואר דוקטור למתמטיקה. לאחר פוסט-דוקטורט באוניברסיטת אורגון, חזר לישראל בשנת 1962, והצטרף לסגל המחלקה למתמטיקה במכון ויצמן. מחקרו עסק במשחקים קומבינטוריים ובתורת המספרים. במקביל לפעילותו המחקרית עסק גם בפיתוח משחקי לוח שיוצרו והופצו על ידי חברת אורדע.
בעת ביקור בארצות הברית לשם קליטת מחשב CDC במכון ויצמן ולאחר שיחה עם אירווינג קוטוף ממיניאפוליס, הגה את הרעיון להעלות טקסטים מלאים למחשב ולאחזר את המידע באמצעות מנוע חיפוש. רעיון אחזור המידע על סמך חיפוש בכל הטקסט, ולא במפתחות שהוכנו באופן ידני, היה מהפכני ונועז, בפרט בשל מגבלות המחשוב של אותה תקופה, אולם גם כי לא היו ידועים אלגוריתמים טובים למימושו. לרעיון זה היו יותר מתנגדים מתומכים, בהם פרופ' יהושע בר הלל, אך הנהלת מכון ויצמן נעתרה לו והעמידה תקציב לצורך העניין, ופרויקט השו"ת החל לקרום עור וגידים בשנת 1963.
פרופ' פרנקל, שמכהן משנת 1991 ועד היום בצוות ההיגוי של הפרויקט יחד עם הפרופסורים יעקב שפיגל ולייב מוסקוביץ, התבטא לא אחת כי הפרויקט צריך להיות לאומי ושווה לכל נפש ולא מסחרי, וצידד כי גוף ממלכתי ייקח עליו את האחריות לאחזקתו, תפעולו והזנקתו. בינתיים ביקש שאוניברסיטת בר-אילן תראה בו כיהלום שבכתרה ותשקיע בו יותר, במיוחד באחזור מידע ובבלשנות ממוחשבת.
לפרופ׳ פרנקל ממשק מקצועי בן עשרות שנים עם צה״ל, ועל תרומתו בתחום זה זכה בפרסי ביטחון ישראל.
בשנים 1972–1976 היה עורכו הראשון של "מעשה חושב" - כתב העת של איגוד ישראלי לעיבוד אינפורמציה (איל"א).
עלמון (עיר מקראית)
עַלְמוֹן (או עָלֶמֶת) היא עיר מקראית המוזכרת בספר יהושע ובספר דברי הימים. עלמון הייתה בנחלת שבט בנימין והוקצתה כאחת משלוש עשרה ערי הכהנים על ידי הגורל שנערך במשכן שילה.
זיהוי פנים תנ"כי
היו שזיהו את עלמון עם נוב עיר הכהנים, בגלל הימצאותה של עלמון עם ענתות בחלק מהכתובים בתנ"ך, בעוד במקומות אחרים מצוי נוב עם ענתות.
אביעזרי פרנקל
הוקרה
במרץ 2007 הוענק לו אות "יקיר העיר רחובות". באותה שנה זכה פרויקט השו"ת בפרס ישראל לספרות תורנית. פרופ' פרנקל, יחד עם פרופ' יעקב שפיגל, ייצג את הפרויקט בטקס קבלת הפרס.
עלמון (עיר מקראית)
זיהוי פנים תנ"כי
יש שהציעו לזהות את עלמון עם היישוב המקראי בחורים, תוך התבססות על המשמעות הדומה של המילים עלם ובחור, אך אחרים חלקו על זיהוי זה.
אביעזרי פרנקל
הוקרה
בשנת 2018 השיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-70 של מדינת ישראל.
עלמון (עיר מקראית)
זיהוי גאוגרפי
מקובל לזהותה עם ח'רבת עלמית והייתה מיושבת לסירוגין מאז תקופת הברונזה התיכונה ועד התקופה העות'מאנית. ויקטור גרן שסייר באזור במחצית השנייה של המאה ה-19 ומצא שם שרידי בורות מים ואסמים חצובים בסלע, מעלה את ההשערה שאת היישוב ייסד עלמת משבט בנימין המוזכר בספר דברי הימים.
אביעזרי פרנקל
חיים אישיים
נשא בשנת 1956 את שאולה, ולהם שישה ילדים. בנם, ישי פרנקל, היה מנכ"ל אינטל ירושלים בשנים 2007–2017, ומאז אוגוסט 2017 הוא מכהן כמנכ"ל האוניברסיטה העברית. בן נוסף, ידידיה, הוא יו"ר מכון מעתיקי השמועה, ומוציא לאור תלמוד ירושלמי עם ביאורי הגר"א. בנם אבי פרנקל הוא תת ניצב במשטרת ישראל, נשיא בית הדין של המשטרה, בעלה של רחלי שפרכר-פרנקל. בנם של אבי ורחלי, נפתלי יעקב פרנקל, נרצח ברצח שלושת הנערים.
עלמון (עיר מקראית)
זיהוי גאוגרפי
במפת מדבא סומנה עלמון ממזרח לבית אל, ככל הנראה על פי זיהוי הנחשב למוטעה של אבסביוס.
אביעזרי פרנקל
חיים אישיים
מתגורר במכון ויצמן.
קישורים חיצוניים
<DIV dir=ltr> </DIV>
סוליטון
שמאל|ממוזער|250px| הסוליטון של [[משוואת קורטווג דה וריז|משוואת KdV]] סוליטון הוא גל ממוקם במרחב המתקדם ללא שינוי צורתו למרות קיומה של נפיצה. התנהגותו דומה לזו של חלקיק כיוון שהוא שומר על זהותו גם כאשר הוא מתנגש בסוליטונים אחרים.
בשנת 1895 פיתחו הפיזיקאי ההולנדי דיאדריק יוהנס קורטווג והסטודנט שלו גוסטב דה-וריס את משוואת KdV המתארת גלי פני שטח במים רדודים. הם הראו שלמשוואה זו אכן יש פתרונות המתארים גלים סוליטריים, ובכך הוכיחו את השערתו של רסל. למרות חשיבות התוצאה, היא לא זכתה להתייחסות הקהילה המדעית עד אמצע שנות השישים של המאה העשרים. התעניינות מחודשת במשוואה באה כאשר ניתן היה לחקור את התנהגות המשוואה בעזרת מחשבים. זבוסקי וקרוסקל שביצעו את החישובים הנומריים הראשונים של משוואת KdV טבעו את המושג סוליטון.
אחד התחומים בהם קרובים ליישום תעשייתי של סוליטונים הוא תקשורת בסיבים אופטיים. בעיצוב נכון של צורת הביטים בזמן וקביעת עוצמתם ניתן לקבל פיצוי מלא של הנפיצה בסיב על ידי אפקטים לא-ליניאריים.
משוואות גלים לא-ליניאריות, וסוליטונים בפרט, נמצאים כיום בחזית המחקר של הפיזיקה במגוון רחב של תחומים, מאסטרופיזיקה דרך מדעי כדור הארץ, הפיזיקה של לייזרים ושל חומר מעובה, ועד תורת המיתרים.
וסיקה פיסקיס
וסיקה פיסקיס (מלטינית: Vesica Piscis - שלפוחית השתן של הדג) היא צורה גאומטרית המתקבלת מחיתוך שני מעגלים בעלי אותו רדיוס, שהמרכז של כל אחד מהם נמצא על היקפו של האחר. שם אחר לצורה זו הוא מנדורלה (Mandorle) מהמילה שקד באיטלקית (mandorla).
במתמטיקה
מבחינה מתמטית הצורה היא מקרה פרטי של עדשה - הצורה המתקבלת מחיתוך של שני מעגלים. הצורה מופיעה במשפט הראשון שבספר "יסודות" של אוקלידס, כאשר הוא בונה משולש שווה-צלעות באמצעות סרגל ומחוגה.
קודקודיו של המשולש הם שני מרכזי המעגלים ואחת מהפינות החדות של הווסיקה פסקיס.
שני מרכזי המעגלים ושתי נקודות החיתוך ביניהם (כלומר הפינות החדות) הם קודקדיו של מעוין החסום בווסיקה פיסקיס. המעוין מורכב משני משולשים שווי צלעות.
יחס \sqrt{3} בין גובה לרוחב הצורה
רוחבה של הווסיקה פיסקיס שווה מההגדרה לרדיוס כל אחד מהמעגלים ולמרחק בין מרכזיהם.
גובה הווסיקה פיסקיס (המרחק בין שתי נקודות החיתוך של המעגלים) הוא פעמיים הגובה במשולש שווה-צלעות (ראו שרטוט תחתון). ניתן לחשב את הגובה גם לפי הנוסחה הכללית לחיתוך בין שני מעגלים: הגובה גדול פי השורש הריבועי של 3 מהרדיוס, כלומר היחס בין גובה הווסיקה פיסקיס לרוחבה (שניהם עוברים דרך המרכז של הווסיקה פיסקיס), הוא מספר אי-רציונלי שמתחיל ב ...1.7320508. היחסים 265:153 = ...1.7320261 ו 1351:780 = ...1.7320513 הם הקירוב הטוב ביותר לשורש זה, כלומר אין מספרים שלמים קטנים מהם שמשיגים קירוב טוב יותר. ארכימדס משתמש בשברים אלה כחסמים עליון ותחתון לשורש 3 בחיבורו "על המדידה של המעגל".
חישוב השטח
שטח הווסיקה פיסקיס מורכב משני משולשים שווי-צלעות (אורך צלע r) וארבעה מקטעים (מקטע הוא חלק העיגול הכלוא בין מיתר לקשת המתאימה לו). בשרטוט משמאל מוצגים בכחול משולש אחד ומקטע אחד.
מקטע אחד עם משולש אחד מהווים יחד גזרה (פרוסת עוגה) בגודל 60 מעלות, כלומר שישית מהעיגול. שטח הגזרה הוא אם כן:
שטח משולש שווה-צלעות עם צלע r הוא :.
שטח מקטע אחד הוא ההפרש בין שטח הגזרה לשטח המשולש:
ניתן לחשב את השטח גם לפי הנוסחה הכללית לחיתוך בין שני מעגלים.
חישוב ההיקף
היקף הווסיקה פיסקיס הוא שתי קשתות של 120 מעלות (שתי פרוסות עוגה בשרטוט או פעמיים זווית משולש שווה-צלעות שהיא 60 מעלות). כל קשת אם כן היא שליש מהמעגל ולכן היקף הצורה הוא:
באמנות ובאדריכלות
באמנות הנוצרית למספר הילות של קדושים נוצרים הייתה צורת וסיקה פיסקיס אנכית, וחותמות של ארגוני דת הוטבעו פעמים רבות בתוך צורה זו במקום במעגל.
באדריכלות הגותית שימשה הצורה למדידת יחס. הארכיטקט והצייר האיטלקי צ'זארה צ'זאריאנו קרא לה "כלל הארכיטקטים הגרמנים" בספרו מ-1521, המתבסס על זה של ויטרוביוס "על אודות האדריכלות".
הצורה מופיעה במספר מפות של רכבת תחתית כדוגמת קהיר, ליל, מילאנו ורוטרדאם.
במיסטיקה
הראשונים להעריך צורה זו באופן מיסטי היו כנראה הפיתגוראים שראו בה צורה מקודשת. היחס בין הרוחב לאורך היה 265:153 שהוא קירוב טוב לשורש 3.
המספר 153 מופיע בבשורה על-פי יוחנן (פרק כ"א:11) כמספר הדגים שישו העלה בנס הדגים.
הצורה מופיעה גם בסמל הדג איכטוס (מיוונית ἰχθύς) ששימש יוונים ורומאים פגנים כמו גם נוצרים.
אצל הבונים החופשיים בימי הביניים לחותמות הייתה צורה זו ששימשה מקור לסמלים וסימנים נוספים.
כותבים של העידן החדש פירשו את הצורה כיוני – סמל לאברי המין הנשיים.
בקבלה נמצאת הצורה בפרח החיים.
עדי רנרט
ראשית חייו
נולד לגרשון רנרט, צייר ישראלי. האחיין של יאיר קלינגר מצד אימו, רות קלינגר. את שירותו הצבאי עשה בלהקת גייסות השריון.
הלחנה
בשנת 2010 הוציא את האלבום פעמון, בו אירח זמרים שונים שביצעו שירים שהלחין. מהאלבום התפרסם ביצועם של ברי סחרוף ורונה קינן לשיר "סיטואציה" שהלחין רנרט למילים של שלמה ארצי, שיר אותו ביצע ארצי במקור באלבומו כרטיס ללונה פארק.
מכמתת
מִכְמְתָת או הַמִּכְמְתָת, היה יישוב בגבול נחלת השבטים אפרים ומנשה בתקופת המקרא. הוא מוזכר בספר יהושע:
בעת החדשה הוא זוהה בשני אתרים שונים:
סאנאהין
מנזר סאנאהין (בארמנית: Սանահին) הוא מנזר במחוז לורי בצפונה של ארמניה. המנזר שוכן בכפר סאנאהין השייך כיום לעיר אלאוורדי (Ալավերդի). משמעות שמו של המנזר היא "הישן יותר", וזאת בהתייחס למנזר הארפאט החדש יותר והסמוך לו ממזרח. שני המנזרים דומים למדי ושני נחלים קטנים חוצצים ביניהם.
תאריך הקמתו המדויק של המנזר אינו ידוע, אך עדויות כתובות ושרידים במקום מאפשרים לקבוע שהקמתו החלה במחצית המאה ה-10. הקמת ממלכת לורי, שנודעה גם כממלכת קיוריקידס (Լոռու Թագավորութուն) ואשר התקיימה בצפונה של ארמניה בין השנים 979–1118, כמו גם תשומת הלב שהעניקו שליטי ארמניה למקום, הביאו לכך שבמתחם הוקמו כנסיות ומבנים דתיים ותרבותיים רבים. מנזר סאנאהין שימש גם כמרכז לימודי לרפואה ולמדעים אחרים, ועוד שוכנים בו קברים רבים של בני אצולה ארמניים. בשנת 1996 הוכרז המנזר, יחד עם מנזר הארפאט הסמוך, כאתר מורשת עולמית.
האתר
המתחם המרכזי רבוע ואורך כל אחת מצלעותיו הוא כ-40 מטר. המבנים ערוכים סביב הקתדרלה המרכזית והם נבנו אגב התחשבות במיקומם ובאופיים של מבנים קודמים. רוב המבנים הדתיים במתחם בנויים בצורת צלב. הם נושאים כיפות וצמודים להם אגפים נוספים בארבע פינותיהם. על מבנים אלה נמנים כנסיית הקופ מהמאה ה-9, כנסיית אסטוואצצין (928-944) וכנסיית אמנארפרקיץ' (966).
המתחם כולל את המבנים הבאים:
מוזיאון מיקויאן
הכפר סאנאהין הוא מקום הולדתם של האחים מיקויאן. ארטיום מיקויאן היה בונה מטוסים ואחד מאבותיו של מטוסי מיג, ואחיו, אנסטאס מיקויאן היה פוליטיקאי סובייטי במשך תקופה ארוכה, החל בסוף שנות ה-30. בקרבת הכניסה למנזר שוכן מוזיאון לזכרם של האחים.
לפנים (אלבום)
לפנים (נכתב באותיות מרווחות "ל פ נ י ם") הוא אלבום האולפן השלישי של הראפר והזמר הישראלי עטר מיינר. האלבום יצא לאור ב-28 באוגוסט 2022, על ידי חברת התקליטים יהלום בהפקתו של מיינר.
הפקה
עטר מיינר כתב, הלחין והפיק את כל שירי האלבום בנוסף לביצוע. באלבום מתארחים שיר דוד גדסי, מעיין ליניק, עדן דרסו, טדי נגוסה, נרקיס, אסקר, מישל שמעונוב, נופר סלמאן וצוקוש.
ב-20 בדצמבר 2021, לאחר סיבוב הופעות בן שנה עבור האלבום "לילה טוב", מיינר הודיע על לקיחת פסק זמן מהופעות עבור יצירת אלבומו השלישי. ב-3 בינואר 2022, הוא פרסם בסטורי ברשת החברתית "Instagram" את פרטי האלבום העתידי. כמה חודשים אחר כך, ב-10 באפריל, הוא הודיע כי האלבום ייצא לאור בא' באלול ה'תשפ"ב, ה-28 באוגוסט 2022.
יוהאן פוגל
יוהאן לואיס פרנסואה פוגל (נולד ב-8 במרץ 1977 בז'נבה) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן נוער בקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן.
פוגל החל את הקריירה בגראסהופרס ציריך, במדיה פרץ וזכה להצלחה עם שלוש אליפויות, וממנה עבר לפ.ס.וו. איינדהובן, במדיה זכה בארבע אליפויות וגביע אחד. בהמשך הקריירה שיחק באיטליה, ספרד ואנגליה. לזכותו של פוגל קרוב למאה הופעות במדי נבחרת שווייץ, אותה הוביל כקפטן למונדיאל 2006, וכן ייצג אותה בשני טורנירי יורו.
לאחר פרישתו פנה לקריירת אימון, ולאחר שהוביל במשך מספר שנים את מחלקת הנוער של גראסהופרס ציריך, עבר לאמן במחלקת הנוער של פ.ס.וו. איינדהובן.
גראסהופרס ציריך
בעונת, עוד בטרם מלאו לו 18, כבר היה פוגל לשחקן משמעותי בסגל של גראסהופרס, וערך 23 הופעות ליגה בעונה בה זכתה הקבוצה באליפות שווייץ, הישג אותו שחזר עם הקבוצה עונה לאחר מכן, עם 24 הופעות. בתקופה זו תופקד גם מחוץ לתפקודו הטבעי, כאשר תפס לא פעם את עמדת הבלם או המגן הימני, ואף תופקד כקשר אחורי בשל יכולת המסירה והשליטה בכדור, שתרמו הן למשחק ההגנה והן למשחק ההתקפה.
בשלוש העונות הבאות החל פוגל לתרום גם בפן ההתקפי. הוא כבש בסך הכול 13 שערי ליגה, וסייע לקבוצה לזכות באליפות נוספת, סגנות ומקום שלישי. הוא סיים את דרכו במועדון לאחר שבע עונות בהן כבש 13 שערי ליגה ב-133 הופעות, זכה בשלוש אליפויות וגביע אחד.
פ.ס.וו. איינדהובן
לקראת עונת עזב פוגל לראשונה בקריירה את שווייץ, ועבר לפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית של המאמן אריק גרטס הבלגי. מתחילת דרכו במועדון היה פוגל לשחקן הרכב משמעותי, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות בפער 16 נקודות בראש הטבלה. עונה לאחר מכן שמרה פ.ס.וו. על התואר, כשהיא מקדימה את פיינורד ב-17 נקודות, ומעפילה במקביל עד לרבע גמר גביע אופ"א לאחר שהודחה בשלב הבתים בליגת האלופות. עונה לאחר מכן איבדה הקבוצה את האליפות לאייאקס אמסטרדם, העפילה פעם נוספת לרבע גמר גביע אופ"א, אך שם נעצרה על ידי פיינורד בדו-קרב בעיטות עונשין. באותה העונה, בעקבות היכולת הגבוהה שהפגין, זכה פוגל בנעל הזהב ההולנדית.
הגעתו של המאמן חוס הידינק לקבוצה לקראת, החזירה לקבוצה את השליטה בליגה, ובאותה העונה הקדימה הקבוצה את אייאקס בנקודה אחת וזכתה בתואר האליפות, השלישי של פוגל במועדון. עונה לאחר מכן נעצרה הקבוצה פעם נוספת ברבע גמר גביע אופ"א, ובליגה הפסידה את האליפות לאייאקס, אך בעונת רשמה מספר הישגים קבוצתיים מרשימים. פוגל הרכיב חוליית קישור דומיננטית לצדם של מארק ואן בומל ופיליפ קוקו, ויחד החזירה הקבוצה את תואר האליפות בפער עשר נקודות מאייאקס, תוך שהיא רושמת הפסד ליגה בודד לאורך כל העונה. פ.ס.וו. השלימה זכייה בדאבל עם זכייה בגביע לאחר ניצחון 0–4 מרשים בגמר על וילם II (פוגל פתח ושיחק לאורך כל המשחק), ובליגת האלופות רשמה הקבוצה קמפיין מוצלח כאשר צלחה את שלב הבתים, הדיחה את מונקו ואת אולימפיק ליון כדי להעפיל לשלב חצי הגמר, שם נעצרה על ידי מילאן עקב חוק שערי חוץ בלבד.
בתום העונה המוצלחת, שהייתה השישית שלו במועדון (בכולן היה לשחקן הרכב קבוע), סיים פוגל את דרכו בקבוצה. לזכותו 169 הופעות ליגה, בהן כבש שבעה שערים.
מילאן ובטיס
לקראת עונת 2005/2006 בסרייה א', החליט פוגל לעזוב את איינדהובן ולעבור לקבוצת הפאר האיטלקית, מילאן של המאמן קרלו אנצ'לוטי, שהייתה סגנית אלופת אירופה המכהנת. פוגל הצטרף לחוליית קישור עמוסת כוכבים, בה שיחקו בין היתר ג'נארו גאטוזו, קלרנס סיידורף, אנדראה פירלו, רוי קושטה, מארק יאנקולובסקי וקאקה, והתקשה לתפוס מקום קבוע בהרכב. הוא רשם 14 הופעות ליגה בלבד, מתוכן תשע בלבד בהרכב, כשקבוצתו סיימה כסגנית האלופה לאחר מאבק צמוד עם יובנטוס. בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006 נשללה האליפות מיובנטוס שהורדה לליגת המשנה, אך בשל מעורבותה של מילאן ספגה הקבוצה עונש של הפחתת שלושים נקודות ממאזנה וירדה למקום השלישי.
ב-31 באוגוסט 2006, לקראת עונת 2006/2007 ולאחר עונה אחת בלבד במילאן, הצטרף פוגל לריאל בטיס בעסקת חליפין במסגרתה עשה ריקרדו אוליביירה את הדרך ההפוכה. פוגל סבל מעונה קשה, אישית וקבוצתית, בה עברה הקבוצה חילופי מאמנים באמצע העונה, וסיימה אותה במקום ה-16, שני מקומות מעל לקו האדום, בפער נקודה בלבד מסלטה ויגו שירדה לבסוף לליגת המשנה. פוגל עצמו ערך 17 הופעות ליגה בלבד לאורך העונה כולה, פחות ממחצית מהמשחקים.
בתום העונה הודיעה בטיס לפוגל כי הוא רשאי למצוא קבוצה, ועל אף מגעים מתקדמים עם אברטון, העסקה כשלה עקב דרישתה של בטיס לקבל תשלום גבוה עבור השחקן. הבעיות הכלכליות הביאו למחלוקות בין המועדון לשחקן, שאף תבע את המועדון על חובות כלפיו שלא שולמו. בעקבות המצב, העביר פוגל חצי עונה ללא כדורגל, במהלכה כלל לא שותף בסגל הקבוצה. ב-27 בדצמבר 2007, לאחר כשנה וחצי, הסכים פוגל לעזוב את המועדון ללא תמורה.
בלקברן רוברס
ב-18 במרץ 2008, בשלהי עונת 2007/2008 בפרמייר ליג, חתם פוגל לשנתיים וחצי בבלקברן רוברס של המאמן מארק יוז. פוגל הצטרף לבני ארצו, סטפן הנשוז וברונו ברנר, וכן לחברו לשעבר לקבוצה באיינדהובן, אנדרה אויחר. שבוע לאחר מכן קיבל פוגל את השחרור הבינלאומי, ואת החולצה מספר 8 שהייתה שייכת לרובי סבאג' טרם עזיבתו לדרבי קאונטי.
משחק הבכורה של פוגל היה ב-5 באפריל, כשלושה שבועות לאחר החתימה, כאשר עלה בהרכב במשחק מול טוטנהאם הוטספר (שוויון 1-1 בסיום). פוגל המשיך ופתח בהרכב עד לתום העונה, בסך הכול שש הופעות רצופות בהרכב הפותח של הקבוצה. עם זאת, מעמדו של פוגל התערער לחלוטין בעונה לאחר מכן. חילופי המאמנים, במסגרתם עזב יוז את המועדון בתום העונה ובמקומו הצטרף פול אינס, הביאו להקפאתו של פוגל. הקשר שותף רק פעם אחת במהלך העונה כולה, כשעלה כמחליף לשש דקות בלבד בהפסד לליברפול ב-6 בדצמבר 2008. גם החלפתו של אינס בסם אלרדייס לא הביאה לשינוי המיוחל מבחינתו של פוגל, שב-7 באפריל 2009 קיבל הודעה על שחרורו מהמועדון. זמן קצר לאחר מכן פרש פוגל ממשחק פעיל בגיל 32.
נבחרת שווייץ
פוגל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שווייץ תחת המאמן רוי הודג'סון ב-8 במרץ 1995, יום הולדתו ה-18, כאשר עלה כמחליף במחצית משחק הידידות מול (1-1 בסיום).
שנה לאחר מכן, על אף ששיחק עד אז במשחקי ידידות ספורים בלבד, זומן פוגל על ידי המאמן ארתור ג'ורג' לסגל הנבחרת לקראת יורו 1996. פוגל פתח ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של שווייץ בטורניר, כאשר זו פתחה עם שוויון 1-1 מול המארחת, אך הפסידה ל (2-0) ול (1-0), וסיימה את דרכה כבר בתום שלב הבתים. פוגל הוכיח את עצמו כשחקן הרכב משמעותי עבור שווייץ בשנים הבאות, וזכה לעלות לראשונה עם סרט הספורט בהפסד החוץ 0–2 ל במסגרת מוקדמות יורו 2000, במקומו של צ'ירי ספורצה שלא שותף.
פוגל שותף בכל שמונת משחקיה של שווייץ במסגרת מוקדמות יורו 2004, בסיומם סיימו השווייצרים בראש הבית והעפילו לטורניר הגמר, שהיה הטורניר המשמעותי הראשון של הנבחרת מזה שמונה שנים. פוגל זומן לסגל הנבחרת על ידי המאמן קובי קון, ופתח בהרכב במשחק הפתיחה מול. פוגל ספג כרטיס צהוב כבר בדקה הרביעית, ובדקה החמישים ספג את הצהוב השני והורחק בכרטיס אדום. המשחק הסתיים בשוויון 0-0, ופוגל נאלץ להחמיץ את המשחק מול אנגליה בו הובסה שווייץ 0–3. הוא שב להרכב במשחק האחרון מול, אך לא הצליח לסייע לנבחרתו שהפסידה 1–3 בסיום בדרך להדחה בשלב הבתים.
עם תום טורניר היורו ופרישתו של יורג שטיל, קיבל פוגל מקון את המינוי לקפטן הקבוע של הנבחרת, תפקיד אותו נשא עד לפרישתו ממשחק בינלאומי. כקפטן, פתח פוגל בהרכב ושיחק לאורך כל 12 משחקיה של שווייץ במוקדמות מונדיאל 2006, שכללו עשרה משחקים בשלב הבתים ושני משחקי פלייאוף מול. פוגל ונבחרתו העפילו לטורניר הגמר בגרמניה, והקפטן זומן על ידי קון לסגל הנבחרת לטורניר. את שלב הבתים פתחה שווייץ בשוויון 0-0 עם צרפת, המשיכה לניצחון 0–2 על, ולאחר ניצחון 0–2 על , עלתה שווייץ לשמינית הגמר מהמקום הראשון בבית. בשמינית הגמר פגשה שווייץ את. לאחר 120 דקות ללא שערים, החמיצה שווייץ את כל שלושת הפנדלים שבעטה בדו-קרב בעיטות עונשין, הפסידה 0–3 והודחה מהטורניר. פוגל פתח ושיחק לכל אורך משחקיה של שווייץ בטורניר.
טורניר המונדיאל היה האחרון בו רשם פוגל הופעה רשמית. מאז הטורניר שותף בחמישה משחקים נוספים בלבד, האחרון שבהם הפסד 1–3 ל במשחק ידידות ב-7 בפברואר 2007. בסך הכול ערך פוגל 94 הופעות במדי הנבחרת, מתוכם שלושים כקפטן, וכבש שני שערים. הוא ממוקם חמישי בטבלת מלך ההופעות של הנבחרת בכל הזמנים.
לאחר הפרישה
פוגל פרש ממשחק פעיל במדיה של גראסהופרס, ונותר בקבוצה גם לאחר פרישתו. בקיץ 2013 התמנה לתפקיד מאמן מחלקת הנוער של הקבוצה, תפקיד אותו נשא בהצלחה במשך חמש עונות.
עדשת פרנל
עדשת פרנל היא עדשה אופטית דקה מאוד, שבה הפרשי הדרכים האופטיות בין הקרניים נוצרים על ידי יצירת חספוס מורכב ומדויק על פני השטח של העדשה. נקראת על שם ממציאה, הפיזיקאי אוגוסטן ז'אן פרנל.
העדשה פותחה במקור עבור שימוש במגדלורים, ומאפשרת מפתח אופטי (צוהר) גדול מאוד עם מרחק מיקוד קצר, בלי יתר המשקל והנפח הדרושים לכך בעדשות רגילות. בהשוואה לעדשות שהיו קיימות עד אז, עדשת פרנל הייתה דקה ביותר, ולפיכך העבירה יותר אור, ואפשרה למגדלור להיות נצפה ממרחק גדול יותר, ובתנאי ראות קשים יותר.
כיום משמשת עדשות פרנל בתעשיית אביזרי הרכב, כעדשה פנורמית המוצמדת לזגוגית האחורית של כלי רכב מסחריים, וכן בכיסויי פנסים על מנת למקד או לפזר את האור (לדוגמה ברמזורים או בפנסי החזית של כלי רכב, על מנת לכוון את האור בין מצבי התאורה הרצויים). עדשות פרנל מצויות גם כזכוכית מגדלת במקרים בהם אין חשיבות גדולה לבהירות.
עדשות פרנל משמשות גם כממקדות או מפזרות את האור היוצא מפנסים המשמשים בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה. בתיאטרון נדיר למצוא פנסים עם עדשות פרנל ויותר נפוץ השימוש בפנסי תומאס.
פיתוח העדשה
את פיתוח העדשה מייחסים למהנדס והפיזיקאי הצרפתי אוגוסטן ז'אן פרנל, שפיתח אותה עבור שימוש במגדלורים. לראשונה השתמשו בעדשה זו במגדלור קרדובאן (Cardovan) בפתח דלתת נחל ז'ירונד (Gironde), בשנת 1822, וניתן היה לראות את אורו ליותר מ-30 ק"מ.
הפיזיקאי הסקוטי דייוויד ברוסטר שכנע את הממלכה המאוחדת להשתמש בעדשות אלו במגדלורים שבחופיה.
פירוט טכני
עדשת הפרנל מקטינה את כמות החומר הנדרשת ליצירת עדשה, על ידי חלוקת העדשה לאזורים מעגליים להם מרכז משותף, הנקראים 'אזורי פרנל'. ביישומיה הראשונים (והגדולים ביותר), כל אזור למעשה נוצר מעדשה אחרת. למרות שעדשת פרנל נראית מרחוק כעשויה מקשה אחת, בחינה מדוקדקת מקרוב, חושפת את חלקיה הקטנים המרובים. רק עם פיתוח טכנולוגיית העיבוד השבבי הממוחשב (CNC) והתפתחות החומרים הפלסטיים בתבניות יציקה מדויקות, התאפשרה בניית עדשת פרנל במקשה אחת, בדרך כלל מפוליקרבונאט שקוף.
לכל אחד מאזורי הפרנל יש את צורת פני העדשה, והזווית שלה, אילו הייתה באזור רחבי זה של העדשה, אך ללא עוביה. בגלל האופי הבדיד והחלוקתי של פיזור העדשות באזורי פרנל, עדשה זו היא בעלת איכות אופטית קטנה יותר מעדשה רגילה בעלת הגדלה דומה.
אי המלך ויליאם
אי המלך ויליאם (באנגלית: King William Island, בצרפתית: Île du Roi-Guillaume, באינוקטיטוט: Qikiqtaq. קודם לכן נקרא ארץ המלך ויליאם) הוא אי במחוז קיטיקמאוט של נונאווט, שהוא חלק מן הארכיפלג הארקטי הקנדי. שטחו מקיף בין 12,516 קמ"ר ל-13,111 קמ"ר, שטח המציב אותו במקום ה-61 בגודלו בעולם ובמקום ה-15 בגודלו בקנדה. נכון ל-2016, באי מתגוררים 1,324 נפש, כולם אינואיטים החיים בקהילה היחידה באי, אוּקְסוּקְטוּק (Uqsuqtuuq).
עדשת פרנל
שימושים
העדשה משמשת גם בתאורה בתעשיית הסרטים, הודות לאחידות התאורה המתקבלת. ניתן להסיט את האזור המואר בקלות, על ידי הזזת מקור האור לעומת העדשה, או לשנות את המיקוד, על ידי הזזת המקור למרחק שונה מן העדשה.
אי המלך ויליאם
במהלך החיפושים אחר המעבר הצפון-מערבי, ביקרו חוקרים ארקטיים רבים באי, או חרפו בו.
עדשת פרנל
שימושים
עדשות פרנל משמשות במקרן תצוגת גביש נוזלי (LCD). באופן טיפוסי במקרנים אלו שתי עדשות פרנל מופעלות בהתאמה: האחת ליד מקור האור מרכזת את האור אל המסך הצבעוני השקוף, והשנייה מפזרת את האור באופן אחיד אל עבר היעד. לעיתים קרובות עדשות אלו עשויות זכוכית חרוטה, כדי להגדיל את איכותן.
מודעת אבל
מודעת אבל היא מודעה המודיעה על מותו של אדם או על השתתפות בצער האבלים, או מודעה המודיעה על אזכרה למנוח.
עדשת פרנל
שימושים
בגלל עלותן הנמוכה, ומשקלן ונפחן הקטנים, ישנם שימושים חדשים לעדשות פרנל עשויות פוליקרבונט, ביישומים סולאריים המנצלים את אנרגיית השמש, לדוגמה הצמדת עדשה כזו לתאים פוטו-וולטאיים, או שימוש בעדשת פרנל גדולה, להשגת חום רב עבור יישומים כמו מערכות אגירת אנרגיה במלח מותך, או ביישומי התפלה.
מודעת אבל
מודעת אבל המודיעה על מותו של אדם וסדרי הלווייתו מתפרסמת על ידי משפחתו של המנוח סמוך למותו. מודעה זו נתלית בדרך כלל סמוך לביתו של המנוח, במקום עבודתו ובמקומות נוספים שבהם פעל, וכן סמוך לבית האבלים. פעמים רבות מתפרסמת מודעת האבל גם בעיתונות היומית, ומתחילת המאה ה-21 מתפרסמות מודעות כאלה גם באינטרנט. מטרתה העיקרית של מודעה זו היא לזמן את מוקירי זכרו של המנוח להלווייתו. מודעת האבל משקפת במידה מסוימת את עושרו של המנוח (או עושרם של האבלים). רוחב שגרתי של מודעת אבל בעיתונות בישראל הוא שני טורים, אך מודעה העוסקת בפטירתו של אדם עשיר עשויה להשתרע על-פני טורים רבים יותר.
אי המלך ויליאם
גאוגרפיה
בין האי לבין חצי האי בותיה מפריד מצפון-מזרח מצר ג'יימס רוס, ומצר רה ממזרח. ממערב נמצא מצר ויקטוריה ומעבר לו האי ויקטוריה. בתוך מצר סימפסון, מדרום לאי, שוכן האי טוד, ומעבר לו, עוד דרומה, חצי האי אדלייד. מפרץ המלכה מוד נמצא דרומית-מערבית לשם.
מודעת אבל
לעיתים מפרסמים מוקירי זכרו של המנוח מודעת אבל המביעה אבלות והשתתפות בצער המשפחה. ככל שהמנוח מפורסם יותר, כך מתפרסמות מודעות רבות יותר מסוג זה. מקומות עבודה רבים נוהגים, כדבר שבשגרה, לפרסם מודעות אבל על פטירתו של עובד, ומודעות השתתפות בצערו של עובד שנפטר לו קרוב המחייב אבלות. בעקבות פיגוע טרור מפרסמת ממשלת ישראל מודעת אבל ובה שמות כל הנספים בפיגוע.
למודעות האבל מבנה ונוסח שבלוניים, שממעטים לחרוג ממנו. צורתה של מודעת האבל היא מלבן, שרוחבו גדול מגובהו. במודעות אבל שמפרסם צה"ל בעקבות נפילתו של חייל, גובה המודעה גדול מרוחבה. סגנונן של מודעות האבל בחברה החרדית שונה במידה ניכרת מזה של המודעות בשאר חלקי החברה בישראל.
מודעת אבל מתפרסמת, בדרך כלל על ידי המשפחה, גם כדי להודיע על אזכרה למנוח, ביום השנה למותו.
מתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 נהוג לכלול בתחתית מודעת האבל מידע לגבי מיקום השבעה, ולעיתים גם השעות שבהן יושבים שבעה.
שימושים חריגים
לעיתים נעשה במודעות אבל שימוש החורג ממטרתן המקורית. דוגמאות לכך:
אי המלך ויליאם
גאוגרפיה
אלה הם אתרים אחדים על החוף: (בניגוד לכיוון השעון מן הקצה הצפוני) כף פליקס, ויקטורי פוינט וגור פוינט בפתח המפרצון, פואן לה ויקונט, מפרץ ארבוס, כף קרוזייה, (מדרום) מפרץ טרור, איי אירווינג, מפרץ וושינגטון, כף הרשל, גלדמן פוינט, הכניסה למצר סימפסון, איוני טוד, (ממזרח) גיואה הייבן, חצי האי מאתסון, מפרץ לאטרוב, כף מורטון בפי מפרצון פיל, האי מאטי, איי טנט, איי קלארנס, כף פליקס.
חיות בר
האי נודע באוכלוסיות גדולות של קאריבו, שעושים שם את עונות הקיץ לפני שהם נודדים בסתיו בצעידה דרומה על פני קרח הים.
ג'ון רוס
האי היה מיושב שנים רבות על ידי אינואיטים, שאורח חייהם הותאם לתנאי הסביבה הקיצוניים. בשנת 1830 כינה חוקר הארצות הבריטי ג'ון רוס את האי בשם "ארץ המלך ויליאם" על שם המלך הבריטי ויליאם הרביעי; בשעתו סבר רוס, שמדובר בחצי אי. בשנת 1834 צפה ג'ורג' בק, גם הוא חוקר האזור הארקטי, בחופו הדרומי ממפרצון שאנטרי והבין שמדובר באי.
ג'ון פרנקלין
עוד חוקר בריטי, ג'ון פרנקלין, יצא במשלחת ארקטית כעשר שנים לאחר מכן; שתי ספינותיו קפאו ונלכדו בשנת 1846 בקרח ים צפונית-מזרחית לאי. אחרי שנטשו את ספינותיהם, מתו רוב אנשי הצוות ברעב או קפאו למוות בניסיון לצעוד דרומה סמוך לקו החוף המערבי. שניים מאנשיו של פרנקלין נקברו בהול פוינט על חופו הדרומי של האי. הספינות נחשבו לאבודות לבלי השב, לאחר שמשלחות רבות ניסו בזו אחר זו לאתר אותן, לשווא.
עדשת פרנל
שימושים
עדשות פרנל משמשות גם במערכות זיהוי ביומטריות לזיהוי עינית, על ידי צילום רב מיקודי, שבעקבותיו לפחות חלק מהצילומים יהיו ממוקדים ברשתית העין.
בשנים האחרונות מתנהל מאמץ מחקרי לבחון את השימוש בעקרונות האופטיים של עדשות פרנל לבניית טלסקופי חלל שיהיו קלים בהרבה מאשר טלסקופים מחזירי אור באותה עצמה.
התעשייה
התעשייה (באנגלית: Industry) היא סדרת דרמה אמריקאית שנוצרה על ידי מיקי דאון וקונרד קיי, ועוקבת אחר קבוצת בוגרים צעירים המתחרים על משרות קבועות בבנק ההשקעות היוקרתי "פירפוינט" שבלונדון.
הסדרה עלתה לשידור ב-9 בנובמבר 2020 בערוץ "HBO" בארצות הברית, ויום לאחריו בערוץ "BBC Two" בבריטניה. בדצמבר 2020, הסדרה חודשה לעונה שנייה שעלתה לשידור ב-1 באוגוסט 2022.
רקע עלילתי
עלילת הסדרה מגוללת את קורותיהם של בנקאים וברוקרים צעירים, העושים את דרכם אל צמרת העולם הפיננסי. הצופים נחשפים לעולם המסחר והמניות מנקודת מבטה של הרפר, צעירה העושה את צעדיה הראשונים בעולם הפיננסי של לונדון, בו חבורת צעירים רעבים ואמביציוזיים מתחרים על מספר מקומות מצומצם בבנק ההשקעות היוקרתי "פירפוינט" שבלונדון.
בעונה השנייה, המתרחשת לאחר ש"פירפוינט" עברה את שיא הקורונה ומתכוננת לחזרה לשגרה, "הבוגרים" לא מקבלים יותר הנחות בשל היותם חדשים וצעירים, ועליהם להוכיח את עצמם, אפילו יותר מבעבר. הרפר נאלצת להתמודד עם ההשלכות החלטתה מסיום העונה הקודמת, ובמקביל לה, כולם מתכוננים להעלות הילוך במטרה להוכיח את יכולותיהם.
צוות השחקנים והדמויות
צוות השחקנים של הסדרה רחב ומגוון מהמקובל, אם כי רק יסמין (מריסה אבלה), הרפר (מיהאלה הרולד), רוברט (הארי לוטי) ואריק (קן ליונג) הופיעו בכל פרק עד כה. דמויותיהם של גאס (דייוויד ג'ונסון), קני (קונור מקניל) ודריה (פרייה מייבור) מופיעים בכל פרק בעונה הראשונה, בעוד שדני (אלכס אלומר אקפובום) מופיע בכל פרק בעונה השנייה. כל שאר חברי צוות השחקנים מופיעים לעיתים רחוקות, אך זוכים ל כשחקנים ראשיים כשהם מופיעים.
הפקה
בנובמבר 2017, נמסר על פיתוחה של הסדרה מאת "HBO", שהכריזה כי על פיתוחה וכתיבתה יהיו אמונים מיקי דאון וקונרד קיי, ועל הפקתה בפועל תהיה אמונה ג'יין טרנטר, שתשמש כשליחת חברת ההפקה הבריטית Bad Wolf. ביוני 2019, נמסר כי "HBO" אישרה רשמית את הפקת הסדרה, וכי את פרק הפיילוט תביים לינה דנהאם. צילומי העונה הראשונה החלו ביוני 2019, בקרדיף, ויילס. בדצמבר 2019, נמסר על ליהוקם של מיהאלה הרולד, מריסה אבלה, הארי לוטי, דייוויד ג'ונסון, נבהן ריזוואן, פרייה מייבור, ויל טיודור, קונור מקניל וקן ליונג לצוות השחקנים של הסדרה; שעל בימוי הסדרה יופקדו טינג קרישנן, אד לילי ומרי ניג'י, ועל כתיבתה, סם ה. פרימן וקייט ורגזה.
בדצמבר 2020, נמסר על חידוש הסדרה לעונה שנייה. ביולי 2021, נמסר על ליהוקם של אלכס אלומר אקפובום ואדם ליווי לוהקו לצוות השחקנים הראשי, ועל קידומה של אינדי לואיס מתפקיד אורח לתפקיד ראשי. צילומי העונה השנייה הסתיימו ב-8 בדצמבר 2021. במרץ 2022, נמסר על ליהוקם של ג'יי דופלאס, סוני פון טיפ וקתרין דה קנדולה לצוות השחקנים הראשי של העונה השנייה.
ביקורות
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", זכתה עונתה הראשונה של הסדרה לציון 76%, עם דירוג ממוצע של 7.7/10 ועל סמך 38 ביקורות. בקונצנזוס נכתב כי באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", העונה הראשונה זכתה לציון 69/100 על סמך 17 ביקורות, דבר המציין "ביקורות חיוביות לרוב".
עונתה השנייה של הסדרה זכתה לציון 100% באתר "Rotten Tomatoes", עם דירוג ממוצע של 8/10 ועל סמך 11 ביקורות. בקונצזוס נכתב כי
גרודנו-93
מועדון הכדורסל "גרודנו -93" (Баскетбольный клуб «Гродно-93») הוא מועדון כדורסל בלארוסי, שנוסד בשנת 1993 ומשתתף באליפות הכדורסל הבלארוסית. המועדון זכה 8 פעמים באליפות בלארוס, 7 פעמים בגביע המדינה והשתתף גם בשלב הבתים של גביע קוראץ'.
היסטוריה
בשנת 1992 השתתפה קבוצת "אוניברסיטט" גרודנו באליפות בלארוס. בעונת 1994/1995 נקראה הקבוצה בשם "גרודנו-93". באותה עונה סיימה במקום השני. בעונה שלאחר מכן, 1995/1996, זכתה לראשונה באליפות בלארוס.
בתקופה שבין 1995 ועד 2007 זכה המועדון בשמונה אליפויות בליגה הגדולה במדינה וזכתה בגביע 7 פעמים.
תארים
אליפות בלארוס בכדורסל גביע בלארוס בכדורסל
בקצב הדמיון
בקצב הדמיון (באנגלית: Imagination Movers) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית לילדים. הסדרה שודרה לראשונה ב-6 בספטמבר 2008 בערוץ דיסני. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2011 בערוץ דיסני ג'וניור. הסדרה היא בת 3 עונות ו-75 פרקים באורך 24 דקות כל אחד.
עלילה
העלילה מתמקדת בארבעה עובדים מלאי מרץ, ריץ', דייב, סקוט וסמיתי, שבכל פרק הם ממציאים רעיונות יצירתיים כדי לפתור בעיות שונות.
דמויות ומדבבים
במאית הדיבוב בעברית הייתה אפרת קרצמן, ומפיקות הדיבוב בעברית הין אסנת סדן וגלי נשר.
אמיר דורון
אמיר דורון (נולד ב-26 באוגוסט 1974) הוא סופר ישראלי ויזם בתחום התוכן. דורון חתום על שתי סדרות ספרים מוכרות שאף היו לרבי מכר – "הוצא מהקשרו" (יחד עם מורדי אלון) ו"העשירייה הפותחת" (מאייר גיא מורד). סידרה זו אף תורגמה לאנגלית והפכה לרב מכר של אמזון. דורון עורך מפגשים עם ילדים ובני נוער וכן עם קהלים מבוגרים בהם מספר על ספריו ועבודתו.