cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
צמחונות
ביהדות
הרב יוסף אלבו, בעל ספר העיקרים, כותב בספרו זה באופן דומה, אולם הוא מדגיש (במאמר השלישי חלק טו) שגם אם הריגת בעלי חיים ואכילתם איננה רצויה, הרי שזהו חטא לסבור שבעלי החיים ובני האדם שווים (ובכך הוא מבאר את פרשת קין והבל). בעקבותיו הולך הרב אלימלך בר שאול במאמר המוקדש כולו לשאלת הצמחונות ביהדות הכלול בספרו "מערכי לב".
הרב דוד כהן (הרב הנזיר), תלמידו של הרב קוק, היה צמחוני.
תיתכן גם הימנעות מאכילת בשר כדי לשמור על מטבח כשר, כאשר בשר כשר אינו בנמצא. ש"י עגנון מספר שבבית הוריו לא היה בשר, כי הם רצו לשמור על מטבח כשר, לכן הוא היה מצפה לארוחות הבשריות אצל ח.נ. ביאליק.
בשנות השבעים החלה לפעול עמותת הצמחונים היהודים של צפון אמריקה, בראשות ד"ר ריצ'רד שוורץ, המנסה לקדם צמחונות מתוך השקפה יהודית דתית, תוך שימת הדגש על כך ששיטות הגידול הנהוגות במשקים מתועשים אינן הולמות את רוח היהדות משום שהן עוברות על איסור צער בעלי חיים.
בנצרות
בזרם המרכזי של נצרות אין איסור על אכילת בשר. עם זאת יש מספר קבוצות נוצריות שמעודדת סוגים שונים של צמחונות. בנצרות הקתולית ובנצרות האורתודקסית נהוג בימי שישי להימנע מבשר, וכן גם בימי התעניות והצומות של הנצרות נהוג לא לאכול מוצרים מהחי. המורמונים מעודדים צריכה מופחתת של בשר מטעמים הומאניים. כנסיית האדוונטיסטים של היום השביעי מעודדת את מאמיניה לאמץ תזונה צמחונית מטעמים בריאותיים; ג'ון הארווי קלוג, ממציא הקורנפלקס ומייסד חברת קלוגס, היה אדוונטיסט וצמחוני עקב אמונתו ועודד אכילת קורנפלקס כתחליף לבשר בתזונה אורגנית. אמונתם של קהילת העבריים מדימונה מורה על תזונה טבעונית.
תזונה צמחונית מאוזנת
מבחינה בריאותית מעבר מתזונה מאוזנת שכללה מוצרים מהחי, לתזונה צמחונית, עלול להיות מזיק אם אין הקפדה על השלמת חסרים הנובעים מן המעבר.
דגש נוסף בתזונה צמחונית הוא הקפדה על צריכת מזון, המכיל כמות מספקת של ויטמין B12, ברזל וחומצת שומן אומגה 3.
אוניות תרשיש
אוניות תרשיש הייתה חברת ספנות של הקיבוץ המאוחד אשר הוקמה בשותפות עם חברה לשירות ימי עתיד ופעלה בשותפות עם חברת צים.
פעילות מקדימה
בשנת 1935, הקים הקיבוץ המאוחד את "פלוגת הים" שמטרתה הייתה לשלב את חברי הקיבוצים בעבודת הסוורות בנמל חיפה.
חברי הקיבוצים היוו מרכיב חשוב בפלי"ם ועסקו רבות בנושאי ההעפלה. פעילות זו היוותה שלב בכיבוש עבודת הים, של חברי הקיבוצים. התנועה הקיבוצית הקימה 13 יישובים ימיים אשר עיסוקם בדייג.
בתקופת מלחמת העצמאות נרכשה האנייה האיטלקית "שיאו" על ידי משרד הביטחון לצורך העברת חימוש בצורה סמויה. להימנע מהצורך להעסיק איטלקים הועברה לדגל הונדורס והוחכרה לקיבוץ המאוחד. בתחילת שנת 1952 פג תוקף חוזה החכירה ולא חודש. לא היה צורך במשלוחים סודיים ומבחינה מסחרית לא הייתה כדאית.
התנהלות
החיים באניות שבבעלות הקיבוץ התנהלו על פי העקרונות הקיבוציים, ללא הפרדה בין הדרגות בכל התחומים. באניות הקיבוץ שירתו לראשונה גם נשים.
בשנת 1960 פורקה "עתיד, קו ים התיכון". הקיבוץ נשאר עם שתי אוניות: "פלים" ו"עתיד". שם האנייה "עתיד" הוחלף ל"פלמ"ח". חברת עתיד משנה את השם האנייה "פלמ"ח" ל"עצמאות". בפסק דין הפירוק נקבע שהקיבוץ יפעיל אוניותיו בקו ל וחברת עתיד תפעל בקו גינואה - מרסיי.
קוי לראי
בריטאני קולינס (באנגלית: Brittany Collins; נולדה ב-11 במאי 1997), הידועה בשם הבמה קוי לראי (Coi Leray), היא ראפרית, זמרת ופזמונאית אמריקאית.
אוניות תרשיש
התנהלות
אחרי פירוק השותפות עם עתיד רשם הקיבוץ המאוחד שלוש חברות לצורך עיסוק בספנות: "אניות תרשיש בע"מ" בעלת האוניות, "סלע שירותי ים בע"מ" שנועדה להפעיל את האוניות ולטפל במערכת המסחרית. וחברת "יורדי ים בע"מ" אחראית לטיפול בצוותים.
קוי לראי
ביוגרפיה
בריטאני קולינס נולדה ב-11 במאי 1997 בבוסטון. היא בתו של הראפר ואיש התקשורת האמריקאי בנזינו, ולה חמישה אחים. הוריה של לראי התגרשו לאחר שאביה עזב את מגזין The Source. היא החלה לעשות מוזיקה בגיל 14. בגיל 16 לראי נשרה מהתיכון והחלה לעבוד במכירות.
אוניות תרשיש
התנהלות
חברת סלע הזמינה שתי אוניות במספנת בהולנד "דרור" ו"החלוץ" אשר הוכנסו לשירות בשנת 1964. תרשיש מפעילה גם אוניות חכורות זרות. באוניות הקיבוץ שירתו 45 אנשי קיבוצים ו-30 זרים. מתעוררת בעיה חברתית-אידאולוגית, על רקע העסקת שכירים והפיכת החברה לחברה כלכלית טהורה, הוחלט להעביר את הצד המסחרי לגוף חיצוני. בראש חברת "סלע" הועמד איש קיבוץ שדות ים, יהודה רתם. בין המנהלים שוררים יחסי עבודה טובים ושיתוף הפעולה בין החברות.
קוי לראי
ביוגרפיה
לאחר שפרשה מעבודתה, ב-2017 הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "G.A.N." באמצעות SoundCloud. ב-2018 הוציאה את סינגל הפריצה שלה, "Huddy", ומיקסטייפ הבכורה שלה, Everythingcoz. בדצמבר 2018 השתתפה בשיר "Save the Day" של הראפר האמריקאי סקי מאסק דה סלאמפ גאד והזמר ג'אקיז מתוך הפסקול של הסרט ספיידרמן: ממד העכביש.
אוניות תרשיש
חבירה לצים
ב-1967 מציע מנכ"ל צים מאיר גירון למנהל סלע יהודה רותם עסקה בה צים חוכרת את האוניות מהקיבוץ המאוחד ההסכם נחתם ב-1968. הקיבוץ הסכים למזג את החברה עם צים היות שלא נראה שניתן להמשך להפעיל אוניות בצורה רווחית ולשמור את עקרונות הקיבוץ. לקיבוץ לא הייתה עתודה בכוח אדם לאייש אוניות רבות יותר.
קוי לראי
ביוגרפיה
בינואר 2019 יצא המיקסטייפ השני שלה, EC2, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. באותה השנה, ליוותה את הראפר טריפי רד בסיבוב ההופעות שלו "Life's a Trip" והשתתפה בשירו, "Everything BoZ" מתוך אלבומו השני, !.
אוניות תרשיש
חבירה לצים
חברת "סלע" למעשה אינה קיימת יותר אך "תרשיש" מראה תוצאות טובות, חלקן מדמי חכירת אוניותיה לצים ומרווחים בתחומים כלכלים אחרים. החברה משנה את שמה ל"חברה לתעשייה וספנות תרשיש 1978" בע"מ.
קוי לראי
ביוגרפיה
באוגוסט 2020 הוציאה את מיני-אלבום הבכורה שלה, Now or Never. בינואר 2021 הוציאה את הסינגל "No More Parties", שהפך לשירה הראשון שנכנס למצעד הבילבורד הוט 100, כשהגיע בשיאו למקום ה-26. בפברואר 2021 יצא רמיקס לשיר בהשתתפות הראפר האמריקאי ליל דורק. לסינגל הוענק תואר הזהב מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי באפריל 2021. במרץ 2021 הוציאה לראי את הסינגל "Big Purr (Prrdd)", בהשתתפות הראפר האמריקאי פו שייסטי, שהגיע למקום ה-69 במצעד הבילבורד הוט 100.
אוניות תרשיש
חבירה לצים
בסוף שנות השמונים נקלעה החברה לקשיים פיננסים. גם הבעיות החברתיות-אידאולוגיות מציקות לה. החברה מפעילה 18 אוניות חכורות ורק ארבע אוניות בבעלותה. מתנהלות שיחות למכירת האוניות ל-"צים". במאי 1992 נמכרות לצים שתי האוניות האחרונות של הקיבוץ, "פלמ"ח II" ו"מורן", אשר משנה את שמה ל"צים אפריקה". צים קולטת את הצוותות של האוניות הנ"ל. בכך הסתיים חלום הספנות הקיבוצית.
מנהלים
ישראל אוירבך - איש קיבוץ מעגן מיכאל. הוסמך בשנת 1950, לדרגת קצין שני ועד סוף 1951 שימש, לסירוגין, כרב חובל של האונייה "שיאו", בדגל איטלקי שהוחלף להונדורס, אשר היוותה את הגרעין הראשון ממנו צמחה, חברת הספנות הקיבוצית "אוניות תרשיש".
יהודה רותם - איש קיבוץ שדות ים, דיג לשעבר. הועמד בראש חברת "סלע". הוא האיש שהחליף את ד"ר נפתלי וידרא, כראש מחלקת הים והדיג בסוכנות. והיה לו קשר אישי טוב איתו.
ימאים בכירים
באוניות החברה שירתו ימאים, חברי קיבוצים, מבכירי הצי העברי. רבי חובלים: ישראל אוירבך, מנחם כהן (קצין), יוסף דרור- מקיבוץ מעגן מיכאל, דוד מימון (רב חובל), קברניט אריה כץ "אסד" - איש קיבוץ נתיב הל"ה, אבנר גלעד מקיבוץ נחשולים, ונתן הכהן - מקיבוץ דפנה. מכונאי ראשי ג'ון אוארבך משדות ים, אלחוטן זהר ליאור מקיבוץ נען, חובל ראשון משה אוריול ממעגן מיכאל. קצין סיפון דב קלעי (סטרליץ) מסיירת שקד.
פלייסטיישן 3
פלייסטיישן 3 (באנגלית: PlayStation 3 או בקיצור PS3) היא קונסולת המשחקים הנייחת השלישית של חברת סוני. הקונסולה שייכת לסדרת קונסולות הפלייסטיישן המצליחה.
חברת סוני הציגה לראשונה את קונסולת הפלייסטיישן 3 בתערוכת E3, התערוכה הבינלאומית למשחקים אלקטרונים, שהתקיימה במאי 2005 בלוס אנג'לס. סוני דחתה פעמים רבות את מועד ההשקה של הקונסולה עקב קשיים בייצור ובפיתוח. מכירת הקונסולה החלה לבסוף ב-17 בנובמבר 2006.
במאי 2017 הודיעה סוני על הפסקת ייצור פלייסטיישן 3. בכל שנות קיומה יוצרו כ-87 מיליון יחידות של הקונסולה.
מעבד
המעבד של הפלייסטיישן 3 מכונה "Cell". הוא מורכב מ-7 ליבות, הנקראות PPE, ומשבע יחידות עיבוד משניות הקרויות SPE. כל אחת מהן רצה במהירות של 3.2 ג'יגה הרץ. המעבד הוא תוצר של פיתוח משותף של החברות "יבמ", "סוני" ו"טושיבה".
מעבד גרפי
המעבד הגרפי של הפלייסטיישן 3 תוכנן על ידי חברת NVIDIA, אחת משתי יצרניות המעבדים הגרפיים העיקריות בעולם (השנייה, ATI, היא מאז 2006 חטיבה ב-AMD), ביחד עם סוני.
המעבד נקרא "RSX" והוא רץ בקצב שעון של 550 מגהרץ. ה-RSX יכול להציג גרפיקת תלת־ממד ברזולוציה הגבוהה ביותר של הפרדה גבוהה - 1080 שורות על 1920 קווים (רזולוציה גבוהה יותר משל ה-Xbox360). בעלי מסכי ה-LCD בעלי כושר הצגת תוכני HD יוכלו ליהנות ממיטב האיכות הגרפית של המעבד. ה-RSX יכול לעבד עצמים תלת-ממדיים במורכבות של 300 מיליון פוליגונים בשנייה. לעומתו, המעבד של פלייסטיישן 2 יכול היה לעבד רק 66 מיליון פוליגונים בשנייה ולעומת ה-Xbox 360 מצד המתחרה מיקרוסופט, שיכול לעבד כ-290 מיליון פוליגונים בשנייה.
זיכרון
ל-RSX יש זיכרון של 256 מגהבייט מסוג "GDDR-3" שקצב השעון שלו הוא 650 מגהרץ. לפלייסטיישן 3 עצמו יש 256 מגהבייט זיכרון נוספים, מסוג "XDR DRAM" שקצב השעון שלו הוא 400 מגהרץ, אך מעביר 8 ביט במקביל, כלומר קצב נתונים של 3.2 גיגה ביט בשנייה. יחד יש ל-RSX ולמעבד 512 זיכרון שמחולק לשניים המיועדים לדברים שונים.
יכולות נוספות
בעדכוני התוכנה השונים נוספו אפשרויות חדשות ומשופרות. דוגמה לעדכון שכזה נמצא בגרסת התוכנה 1.82, בו הופיעה האפשרות להעתיק את הדיסק בכונן לתוך הדיסק הקשיח המובנה במכשיר.
בשנת 2011 נכתב אמולטור RPCS3 שתואם כ-2000 משחקים (נכון לאוקטובר 2021).
גרסת ה- Super Slim
ב-12 בספטמבר 2012 הציגה סוני גרסה דקה פלייסטיישן 3, ה- "Super Slim". גרסה זו הציגה שינוי ניכר בעיצוב המכשיר שבין השאר כולל הקטנה משמעותית של המכשיר וכונן Blu-Ray שנפתח באופן ידני, בדומה לזה של ה-פלייסטיישן 2. הגרסה הדקה שווקה ב-3 ערכות עיקריות ברחבי העולם:
כמו כן, גרסה זו של הפלייסטיישן 3 שווקה גם בערכות מיוחדות הכוללות את הצבעים כחול, אדום ולבן. עם יציאתו של המשחק האחרון ביותר בסדרת המשחקים "God Of War: Ascension" -"God Of War" החלה מכירתה של ערכה מיוחדת הכוללת משחק, שלט מעוצב אחד, וקונסולה המעוצבת בסגנון בדמותו של גיבור המשחק.
ההשקה
לאחר דחיות רבות הוציאה סוני את הקונסולה לשוק ב-17 בנובמבר 2006. הדחיות נוצרו עקב בעיות קשות בתהליך היצור של הקונסולה שנגרמו עקב ניסיונותיה של סוני להוזיל את התהליך. הדבר גרם לעיכוב רב ותאריך ההשקה נדחה מאביב 2006 עד לתאריך הסופי.
הפלייסטיישן 3 יצאה לשוק בארצות הברית כשנה לאחר Xbox 360 המתחרה מבית מיקרוסופט ובמקביל ל-Wii מבית נינטנדו. בימים הראשונים המוצר היווה הצלחה, אך לעומת שתי הקונסולות המתחרות, אשר במשך חודשים נמכרו בכמויות רבות מאוד, הפלייסטיישן 3 סבל ממכירות בהיקף מצומצם יותר, אך עדיין מכירותיו היו מצליחות למדיי. לפי נתוני ה-NPD, עד ינואר 2008 מכירות הקונסולה בארצות הברית היו נמוכות משל שתי מתחרותיה לעיל.
המכירות היו גורם להתקוטטויות בין לקוחות בשל המחסור במוצר. בארצות הברית נרשמו מספר מקרי ירי על תורי הממתינים.
הרצת Linux על פלייסטיישן 3
על מכשיר הפלייסטיישן 3 (גרסה עבה), ניתן היה להריץ את מערכת ההפעלה לינוקס, בגרסת Yellow Dog 5.0, אך בעדכון תוכנה 3.21 סוני חסמה את האפשרות הזו בכל הדגמים, מכיוון שבאמצעות מערכת ההפעלה ניתן היה לפרוץ את מערכת האבטחה של המכשיר, כפי שגילה האקר גרמני.
תומאס ר. הולץ הבן
תומאס ריצ'רד הולץ הבן (באנגלית: .Thomas R. Holtz Jr; נולד ב-13 בספטמבר 1965 בלוס אנג'לס) הוא דוקטור לפלאונטולוגיה של בעלי חוליות ומרצה בכיר במחלקה לגאולוגיה באוניברסיטת מרילנד. הולץ מתמחה בפלאונטולוגיה של דינוזאורים ובפרט בחקר התרופודה - סדרת הדינוזאורים הטורפים לה שייך הטירנוזאורוס ושממנה התפתחו העופות.
הולץ הוא מחבר הספר Dinosaurs: The Most Complete, Up-to-Date Encyclopedia for Dinosaur Lovers of All Ages הנחשב לאחד מספרי המדע הפופולרי הטובים ביותר בתחום, וכן מנהל רשימה המאגדת את כל סוגי הדינוזאורים הידועים למדע. הוא גם כתב וערך מספר פרקים - את הפרקים "Saurischia", ו- "Basal Tetanurae", ו-"Tyrannosauroidea" במהדורה השנייה של The Dinosauria שנחשב לאחד מספרי העיון המעודכנים והמקיפים ביותר בנושא דינוזאורים. הוא אחד העורכים וכתב מספר פרקים במהדורה השנייה של The Complete Dinosaur, ספר עב-כרס שיצא ב-2012 ובא לגשר בין ספרי מדע פופולרי לספרות מחקרית אקדמית. הוא גם שימש כיועץ מדעי לסדרת ה-BBC "ללכת עם דינוזאורים".
בעקבות מגפת הקורונה, בשנת הלימודים 2021 העלה הולץ ליוטיוב את הרצאותיו בקורס האקדמי GEOL 104 – Dinosaurs: A Natural History העוסק בדינוזאורים. בקורס נותן הולץ מבוא לגאולוגיה ופלאונטולוגיה, סוקר את כל ענפי הדינוזאורים (כולל העופות) ודן בפלאוביולוגיה שלהם. הקורס מלווה במצגת וכולל גם הומור.
מחקריו של הולץ עוסקים בעיקר בתרופודים ובפילוגנטיקה שלהם, כלומר: בהבנת "עץ המשפחה" האבולוציוני של התרופודים וחלוקתם לענפים. הולץ היה הראשון לטעון שהטירנוזאוריים אינם תת-קבוצה של הקרנוזאורים וכן הפריך את הטענה שקרנוזאורים היא קבוצה מונופילטית.
פיטסבורג פיירטס
פיטסבורג פיירטס (באנגלית: Pittsburgh Pirates) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר פיטסבורג, פנסילבניה. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של הנשיונל ליג.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-1882 והייתה אחת ממייסדות ההתאחדות האמריקאית, ליגת בייסבול שפעלה בארצות הברית עד 1891. ב-1891 הצטרפה הקבוצה לנשיונל ליג, תחת הכינוי אותו נושאת עד היום, הפיירטס (הפיראטים). בין השנים 1901 ל-1903 שלטה הקבוצה בליגה, וב-1903 השתתפה בוורלד סיריס הראשון בעידן המודרני של הבייסבול, סדרה בה הפסידה 3–5 לבוסטון אמריקנס. ב-1909 זכתה לראשונה בתולדותיה בוורלד סיריס לאחר ניצחון על דטרויט טייגרס 3-4. בשנות ה-20 העפילה פעמיים נוספות לגמר: ב-1925 בו זכתה באליפות לאחר ניצחון על וושינגטון נשיונלס וב-1927 בו הביסה אותה אלופת האמריקן ליג הניו יורק יאנקיז 4-0. מאז העפילה הקבוצה שלוש פעמים נוספות לוורלד סיריס, ב-1960, 1971 ו-1979 ובכולן זכתה באליפות.
בתחילת שנות ה-90 הגיעו הפיירטס שלוש פעמים רצופות לגמר הנשיונל ליג, אך נכשלו בניסיונות להעפיל לוורלד סיריס. לאחר הכישלון בעונת 1992, החל תהליך של בנייה מחדש בקבוצה, ויתור על שחקנים-כוכבים בעלי שכר גבוה, לטובת שחקנים צעירים, מהלך זה נחל כישלון מבחינה תחרותית, שכן מאז לא הצליחה הקבוצה להשיג ולו עונה אחת בעלת מאזן ניצחונות חיובי. אחת הסיבות לכך היא התמודדות הקבוצה בליגה בה אין תקרת שכר, כשהיא סובלת מהיותה ממוקמת בשוק קטן יחסית. על פי דירוג מגזין פורבס שווי הקבוצה הוא בין הנמוכים ביותר ב-MLB, פחות מ-300 מיליון דולר נכון לשנת 2007
אצטדיון
מאז שנת 2001 משחקים הפיירטס באצטדיון PNC פארק שבנייתו החלה שנתיים קודם לכן. מימון האצטדיון היה ברובו מכספי משלמי המיסים של העיר פיטסבורג, ועלותו הסתכמה בכ-216 מיליון דולר, בפיירטס התחייבו כלפי העיר להישאר בה עד לפחות שנת 2031. האצטדיון נבנה במודל אצטדיוני הבייסבול הקלאסיים, כגון פנוויי פארק בבוסטון וריגלי פילד בשיקגו. הוא מכיל 38,496 מקומות, ונחשב לאחד ממגרשי הבייסבול הטובים ביותר בארצות הברית.
הפרעת אישיות נמנעת
הפרעת אישיות נמנעת (באנגלית: Avoidant Personality Disorder; בראשי תיבות: APD או AVPD) היא הפרעת אישיות מאשכול ג' של הפרעות האישיות. אנשים החיים עם הפרעה זו מתאפיינים ברגישות קיצונית לדחייה שיכולה להובילם לחיי התבודדות. אף על פי שהם ביישנים מאוד, הם אינם בלתי חברותיים, ומראים רצון עז לחברה, אך נזקקים לערובות חזקות שלא יידחו. לעיתים קרובות הם מתוארים כסובלים מתסביך נחיתות.
אבחנה
האבחנה להפרעה זו ניתנת על ידי פסיכיאטר. על פי ה-DSM V (המהדורה החמישית והעדכנית של ספר האבחנות הפסיכיאטריות של האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית) הפרעה זו מאופיינת ב:
דפוס נרחב של הימנעות חברתית, רגשות של חוסר התאמה ורגישות להערכה שלילית, המתחיל בבגרות המוקדמת ומתקיים במגוון הקשרים כפי שמתאפיין בארבעה או יותר מהבאים:
מאפיינים קליניים
התכונה המרכזית של אנשים הסובלים מהפרעה זו היא רגישות יתר לדחייה על ידי אחרים. התכונה הבולטת של אנשים אלו היא ביישנות. הם זקוקים לחום וביטחון של חברה אנושית, אך מצדיקים את הימנעותם ממערכות יחסים בפחד מדחייה. כאשר מדברים עימם הם מביעים חוסר החלטיות והיעדר ביטחון עצמי. בהיבט התעסוקתי, אנשים עם הפרעת אישיות זו לרוב יבחרו במקצוע או תפקיד בשוליים, ויימנעו מעמדות הדורשות שימוש בסמכות על אנשים או טיפול בקהל.
מהלך ההפרעה והתפתחותה
סימנים ראשונים להפרעה זו ניכרים כבר בילדות המוקדמת בצורת ביישנות, בידוד חברתי ופחד מפני זרים ומצבים חדשים. הביישנות לא מתמתנת עם הגיל כפי שקורה בדרך כלל אצל מרבית הילדים, אלא היא מתגברת ומחריפה דווקא בתקופת חיים בה יש משמעות רבה לקשרים בינאישיים. ישנן עדויות על כך שהתמונה הקלינית של ההפרעה מתמתנת עם הגיל והסימפטומים הופכים להיות פחות חמורים.
הפרעה נלווית
כיוון שיש מידה רבה של חפיפה בין הפרעת חרדה חברתית ובין הפרעת אישיות נמנעת, לעיתים ניתנות שתי האבחנות יחד. תחלואה נלווית נוספת יכולה להיות התמכרות לאינטרנט. אנשים החיים עם הפרעה זו יכולים לפתח גם דיכאון, הנובע מחוויית הכישלון שהם חווים מבחינה חברתית.
שכיחות ואפידמיולוגיה
לפי ה-DSM V, שיעור ההפרעה באוכלוסייה הכללית הוא כ-2.4%. אין הבדל בין גברים ונשים מבחינת שכיחות ההפרעה. אנשים עם הפרעה זו מהווים כ-10% מכלל המטופלים במרפאות בריאות הנפש.
אבחנה מבדלת
הפרעות חרדה: חלק מהתסמינים האופייניים להפרעת אישיות זו הם תסמינים חרדתיים ויש חפיפה ניכרת בינם לבין תסמינים של חלק מהפרעות החרדה. בעיקר חרדה חברתית, וכן פוביות כמו אגוראפוביה. ההבדל בין הפרעות חרדה אלה לבין הפרעת אישיות נמנעת טמון בהבדל בין חרדה מצבית לחרדה כתכונת אישיות יציבה. לדוגמה בהפרעת אישיות יש הימנעות כוללת ממגע בינאישי. לעומת זאת אדם עם הפרעת חרדה חברתית יחשוש ממצבים ספציפיים כמו אכילה בפומבי, דיבור בפני קהל וכדומה.
הפרעות אישיות אחרות: ניתן להתבלבל ולטעות בשיוך התמונה הקלינית להפרעת אישיות נמנעת מפני שיש בתמונה זו מכנים משותפים עם הפרעות אישיות אחרות (למשל הפרעת אישיות סכיזואידית, והפרעת אישיות תלותית). ההבדל בין הפרעת האישיות הנמנעת לבין הפרעות אחרות הוא בדפוס הבולט בתמונה הקלינית של הימנעות. אדם עם הפרעת אישיות סכיזואידית לא יביע עניין רב בהתקרבות לבני אדם, בעוד שאדם עם הפרעת אישיות נמנעת בדרך כלל מעוניין בקרבה אנושית גם אם הוא פוחד ממנה ונמנע ממנה.
הפרעות על רקע של שינוי במצב רפואי: לפני מתן אבחנה של הפרעת אישיות נמנעת יש לשלול מצב רפואי שהשפיע על האישיות.
סוגיות בין תרבותיות
יש לזכור שישנם מצבים בהם חשש מפני סביבה לא מוכרת הוא חשש התואם את נסיבות החיים, כך למשל כשמדובר במהגרים לארץ חדשה. לכן יש להיזהר בעת אבחנת מהגרים חדשים בתסמונת זו, שכן התסמינים עלולים להיראות חמורים משהם באמת.
מחקר
בין הסוגיות הנבדקות במחקר בשנים האחרונות בולט מקומו של המחקר על פעילות המוח של אנשים החיים עם הפרעה זו, ובפרט פעילות האמיגדלה במצבים מסוימים, זאת בניסיון להתחקות אחר הסיבות להתפתחות ההפרעה. כיוון מחקר נוסף הוא בדיקת הקשרים בין הפרעת אישיות נמנעת לבין חרדה חברתית. כיוון מחקר אחר לבדיקת הסיבות להפרעת אישיות זו הוא חקר סוגיות הקשורות להיקשרות וכן קוגניציה חברתית.
טיפול
פסיכותרפיה – זהו טיפול הבחירה בהפרעה זו. הטיפול לרוב ישלב בין טיפול פסיכודינמי על מנת לעזור לסובלים מההפרעה להבין את המנגנונים הנפשיים העומדים בבסיסה, וכן טיפול התנהגותי מכוון לפיתוח יכולות חברתיות ואסרטיביות. כמו כן קיים ניסיון טוב בטיפול קבוצתי עבור אנשים החיים עם הפרעה זו. יש ניסיון בטיפול באנשים עם הפרעה זו בפסיכותרפיה קוגניטיבית התנהגותית. אנשים החיים עם הפרעה נעזרים בחלק מהמקרים בקהילות וירטואליות שונות (פורומים, רשתות חברתיות וכדומה), בהן הם משתפים אחרים ולומדים מניסיונם של אחרים המאובחנים גם הם עם אותה הפרעה.
טיפול והתמודדות בסיוע תרופתי – ישנו ניסיון מוצלח בטיפול תרופתי בנוגדי דיכאון וחרדה מקבוצת SSRI המשולב בפסיכותרפיה.
אוג (צמח)
אוֹג (שם מדעי: .Rhus L, סומק) הוא סוג של צמח במשפחת האלתיים, ובו כ-54 מינים הנפוצים בכל העולם ובעיקר במזרח אסיה, אמריקה הצפונית, דרום אירופה, אפריקה, אוסטרליה ואיי האוקיינוס השקט.
מיון
בצמחיית ארץ ישראל אוג הבורסקאים הוא מין יחיד בסוגו בישראל. שני המינים האחרים המצוינים מטה שויכו בעבר לסוג אוג אבל כיום הם משויכים לסוג סירסיה:
ועדת חקירה ממלכתית (ישראל)
בישראל, ועדת חקירה ממלכתית היא ועדה ציבורית שהוקמה על-פי החלטה של ממשלת ישראל או בהחלטה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת, ומונתה על ידי נשיא בית המשפט העליון, לשם בירורו המעמיק של נושא הנמצא במרכז סדר היום הציבורי. הממשלה יכולה להורות על מינוי ועדת חקירה ממלכתית בכל עת. הוועדה לענייני ביקורת המדינה יכולה להורות על מינוי כזה רק בעקבות דיון בדוח של מבקר המדינה.
ועדות חקירה מוקמות בדרך-כלל בעקבות לחץ ציבורי. לעיתים הממשלה מעדיפה להקים ועדת חקירה ממלכתית כדי שלא תואשם ב"טיוח" של מחדלים.
חוק ועדות חקירה
ועדת חקירה ממלכתית מתמנה ופועלת בהתאם להוראותיו של חוק ועדות חקירה. קודם לחקיקתו של חוק זה פעלו ועדות חקירה, (כגון ועדת פרומקין בראשות השופט גד פרומקין שהוקמה בשנת 1950 כדי לבחון את נושא החינוך האחיד) לפי פקודת ועדות חקירה.
על-פי החוק, ישנם שני מסלולים להקמת ועדת חקירה ממלכתית:
בשני המקרים הסמכות להחליט על הרכב הוועדה היא בידי נשיא בית המשפט העליון. ועדת חקירה ממלכתית פועלת כמעין בית משפט בהרכב מורחב. לפיכך יש בה לפחות שלושה חברים, או מספר אי-זוגי גדול יותר של חברים (כדי שתמיד ייווצר רוב במקרה של חילוקי דעות). יו"ר הוועדה הוא שופט של בית המשפט העליון או שופט של בית משפט מחוזי או שופט כאמור שיצא לגמלאות או שפרש.
הוועדה מוסמכת לזמן עדים ולכפות עליהם להשיב לשאלותיה. היא רשאית לכפות על רשויות המדינה ועל אזרחים למסור לה חומר שעשוי לסייע לה בחקירה, גם חומר חסוי. עם זאת, הוועדה אינה חייבת לנהוג לפי סדרי הדין ודיני הראיות הנהוגים בבתי המשפט בישראל. בנוסף אין אפשרות להשתמש בחומר הנאסף על ידי הוועדה כראיה במשפט פלילי. מטרת ההגבלה הזו היא למקד את עבודתן של ועדות חקירה בהיבטים הציבוריים ולאו דווקא הפליליים של האירועים הנחקרים, וכדי להסיר חשש מחברי ממשלה שמחליטים על הקמת הוועדה, או מאזרחים המעידים בפניה, כי הם עלולים לעמוד לדין פלילי בעקבות החקירה.
כאשר הוועדה מוצאת שאדם עלול להיפגע מתוצאות חקירתה, היא מזהירה אותו על כך, ומעמידה לרשותו את חומר הראיות שנאסף בעניינו. כמו כן ניתנת לו אפשרות למסור את גרסתו לוועדה ולחקור עדים מטעמו. הוא רשאי להיעזר בעורך דין מטעמו לשם ניסוח גרסתו ולשם חקירת העדים.
בגמר דיוניה עליה להגיש דוח הכולל ממצאים והמלצות, והיא רשאית לפרסם עוד קודם לכן דוח ביניים על תוצאות חקירתה. דוח הוועדה מפורסם לאחר הגשתו לממשלה, אך ניתן לקבוע שהדוח או חלקים ממנו יישמרו בסוד "למניעת פגיעה של ממש בביטחון המדינה, על יחסי החוץ של המדינה, על עניין כלכלי חיוני של המדינה על שלומו או פרטיותו של אדם, או על דרכי הפעולה החסויות של רשות או גוף שיש להם סמכות חקירה על פי דין".
לממשלה נתונה הסמכות להקים ועדה שעצם קיומה וכל דיוניה יישמרו בסוד, כאשר נושא החקירה מחייב זאת.
תפקידן של ועדות חקירה
ועדות חקירה אמורות לחקור נושא שנמצא תחת פיקוחה ואחריותה של הממשלה בפני הכנסת. חוק ועדות חקירה מציין שאם ראתה הממשלה שקיים עניין בעל חשיבות ציבורית חיונית באותה שעה, היא רשאית לבחון אותו באמצעות ועדה שתגיש לה דין וחשבון. ההחלטה לגבי קיום האינטרס הציבורי נתונה בידי הממשלה והיא זו שתצטרך לגבש דעה בנושא כשיוגשו המסקנות. במחקרו המקיף של עו"ד ד"ר אביגדור קלגסבלד על ועדות חקירה ממלכתיות, הוא הדגיש כי "אחת ממטרותיה העיקריות של החקירה הממלכתית היא השבת האמון הציבורי ברשות המבצעת." משמעות העניין היא, כפי שמוסבר בהרחבה בעבודת הדוקטורט של נדב מולצ'דסקי, שוועדות חקירה חותרות לגבש נראטיב לאומי על מושא החקירה שלהן. הוועדות לוקחות אפוא חלק חשוב ומרכזי, לעיתים ראשוני, במאבק על עיצוב העבר הלאומי. ההיסטוריה של ועדות החקירה הממלכתיות מלמדת שרבות מהן למעשה לא הצליחו להשיב את אמון הציבור ברשות המבצעת.
ועדות חקירה נבדלות מבית המשפט בכך שהן אינן מסתפקות בחומר המוגש להן על ידי צדדים לסכסוך אלא גם חוקרות באופן אקטיבי. בנוסף, ועדות חקירה לרוב כוללות חברים בעלי ידע מקצועי בנושא הנחקר.
המלצות
במהלך השנים התפתח נוהג על פיו ועדות חקירה מצרפות מסקנות והמלצות בדוח הסופי שלהן. המצדדים בעמדה זו טוענים שזהו חלק מתפקידה הציבורי וזו הציפייה הציבורית מהן. אם הוועדה לא תצביע על האשמים ולא תמליץ על סנקציות בהתאם ייתכן שהציבור לא ימצא טעם בהקמתה ודוח הוועדה ייראה כניסיון טיוח של הממשלה דבר העלול להעצים את תחושת חוסר האמון של הציבור במערכת השלטונית. ועדת חקירה נתפסת כממלאת תפקיד מוסרי ציבורי ממדרגה ראשונה וכיוצרת אמות מידה אתיות בתרבות הפוליטית.
המתנגדים להגשת מסקנות והמלצות בדוח הסופי של הוועדות טוענים כי תפקידה של הוועדה הוא ביסודו בירור עובדתי בלבד של נושא החקירה. הוועדה היא גוף מקצועי וההמלצות שייכות לתחום הפוליטי וראוי שגוף פוליטי יכריע בהם. קביעת ההמלצות עלולה לפגוע בזווית הראיה הנייטרלית והמקצועית של הוועדה. בצרפה המלצות עלולה הוועדה לנכר חלק מהציבור.
דעות שונות הושמעו בשאלה האם הממשלה חייבת לבצע המלצות של ועדת חקירה ממלכתית. פרופ' יצחק זמיר טען שבהחליטה להקים ועדת חקירה, מסכימה הממשלה מראש למלא אחר מסקנותיה ועל כן הממשלה מחויבת לשקול את ההמלצות לגופן, ורק מקרים נדירים וטעמים יוצאים מן הכלל עשויים להצדיק דחיית ההמלצה. לעומת זאת, אביגדור קלגסבלד טען שהממשלה אינה מחויבת להמלצות של ועדת חקירה כשם שהיא אינה חייבת להקים ועדת חקירה מלכתחילה וכי לוועדת חקירה אין כל עדיפות במומחיות ובמעמד על-פני הממשלה בהסקת מסקנות ושלא ראוי שהממשלה תישא באחריות משותפת להחלטות ולפעולות הנכפות עליה.
ועדות חקירה ממלכתיות שהוקמו בישראל
החל משנות ה-70 התקיימו בכל עשור 5-3 ועדות חקירה ממלכתיות, אולם בעשור השני של המאה ה-21, חדלו ועדות אלו לקום, בין השאר לאחר שבשנת 2011 ביטל ראש הממשלה בנימין נתניהו את ועדת השרים לענייני ביקורת המדינה האחראית על הטיפול בדו"חות ביקורת ממשלתיים, והעביר את הטיפול בדו"חות אלו לאחריות משרד ראש הממשלה, שבפועל בחר שלא ליישם מאז ועד סוף כהונתו בשנת 2021, אף הצעה לוועדת חקירה ממלכתית. לאחר חילופי השלטון, הוקמה ועדת חקירה ממלכתית לראשונה מאז 2009.
ביר תמדה
ביר תמדה (ת'מדה או ביר א-ת'מאדה), הוא שם צומת כבישים במערב סיני. הצומת נקרא על שם באר הנמצאת באזור. תמאדה הוא לשון רבים בערבית לתמד – גומה עם מים, גב. מדרום לביר תמדה משתרע אגן הניקוז המישורי ורחב הידיים של ואדי אלברוכ, מיובליו הגדולים של ואדי אל-עריש.
הצומת מחבר בין ציר האורך (מצפון מזרח לדרום מערב) מביר חסנה (41 ק"מ מביר תמדה) לצומת פרקר שממזרח למעבר המיתלה (28 ק"מ) ובין ציר הרוחב היוצא מביר תמדה וממשיך לכיוון צפון מערב לכיוון ביר גפגפה (45 ק"מ). כ-12 קילומטר צפונית מערבית לביר תמדה מתחבר הכביש המגיע ממעבר הגידי שבמערב, לכביש ביר תמדה – ביר גפגפה. לאחר נסיגת ישראל מסיני, נסלל גם כביש מביר תמדה דרומה. כביש זה מתחבר לכביש צומת פרקר – נח'ל.
היסטוריה
צפונית מערבית לצומת, באמצע שנות ה-60, הוּקם על ידי המצרים שדה התעופה ביר תמדה ובאזור היו פרוסים בסיסי שריון מצריים. לאחר מלחמת ששת הימים התברר כי באזור היה גם מוצב הפיקוד המרכזי של הצבא המצרי בסיני. מאוחר יותר, בעת השלטון הישראלי בסיני, בשנים 1967-1980, הוקמו לאורך הכביש שמצפון לצומת מספר בסיסי שריון של צה"ל שמיקומם הכללי כונה ביר תמדה.
לאחר שנכבש שדה התעופה על ידי ישראל, ניתן לו השם "בסיס חיל האוויר 7" (בח"א 7) והוא שימש בעיקר את טייסות התובלה והמסוקים של חיל האוויר. השדה גם שימש לטייסות קרב כשדה אימוני פריסה או לקראת מבצעים מיוחדים בשטח מצרים.
בבוקר 5 ביוני 1967, ביום פרוץ מלחמת ששת הימים, נועדה בביר תמדה פגישה לכל מפקדי הכוחות בסיני עם שר המלחמה המצרי, עבד אל-חכים עאמר. בעת שמטוסו היה באוויר בדרכו למקום הפגישה, תקפו מטוסי חיל האוויר הישראלי את שדות התעופה המצריים במסגרת מבצע מוקד שפתח את מלחמת ששת הימים. שדה התעופה ביר תמדה הותקף על ידי מבנה של מטוסי מיראז' 3 מטייסת 101 של חיל האוויר הישראלי בגל התקיפה הראשון בשעה 07:45. מיד אחריהם הגיע מבנה של מטוסי מיסטר להשלמת התקיפה, אולם אלו מצאו כי כל המטרות בשדה כבר הושמדו.
בחלק היבשתי של הלחימה, הגיע כח שריון מחטיבה 200 בפיקוד אל"ם יששכר שדמי (מאוגדת אברהם יפה), מביר חסנה לביר תמדה, בצהרי היום השלישי ללחימה (7 ביוני), וכבש אותה ללא התנגדות. משם פנה הכוח לכיוון צומת פרקר ומעבר המיתלה וחסם את דרכם של הכוחות המצריים שניסו לסגת דרך המעבר.
המצרים סללו קו מים ממערב לתעלת סואץ לביר גפגפה ומשם לביר תמדה. מיד לאחר מלחמת ששת הימים, לאחר שהמצרים הפסיקו את הזרמת המים לסיני, הניחה מקורות קו מים מאל עריש לביר גפגפה וכך חוברה גם ביר תמדה לקו המים הישראלי.
בפרוץ מלחמת יום הכיפורים שהו יחידות חטיבה 401 בבסיסי ביר תמדה. בסיסים אלו הופצצו מהאוויר על ידי חיל האוויר המצרי. יחידות החטיבה, בפיקוד דן שומרון, נעו מערבה אל אזור הלחימה סביב קו בר-לב. מפקד בח"א 7 במהלך המלחמה היה סא"ל חיים בן ישראל. מאז הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל למצרים ב-1974 ועד נסיגת צה"ל לקו אל עריש - ראס מוחמד ב-1980, התמקמו באזור ביר תמדה חטיבת ההכשרה של חיל השריון הישראלי ומפקדת אוגדה 162.
אכזריות בלתי נסבלת
אכזריות בלתי נסבלת (באנגלית: Intolerable Cruelty) הוא סרט קומדיה בבימוים של האחים ג'ואל ואיתן כהן שיצא לאקרנים בשנת 2003, בכיכובם של ג'ורג' קלוני, קתרין זיטה-ג'ונס, בילי בוב תורנטון וסדריק הבדרן.
תקציר העלילה
מיילס מאסי, עורך דין העוסק בענייני גירושין ונחשב למצליח ביותר כיוון שמעולם לא הפסיד במשפט, פוגש במרילין, התובעת את אחד הלקוחות שלו. מאסי מתאהב בה ממבט ראשון, אך בכל זאת שומר על קור רוח מסוים, ואף זוכה במשפט ומותיר את מרילין חסרת כול, לאחר שהוכיח כי מרילין התחתנה רק על מנת לזכות ברכושו של בעלה לאחר גירושיהם.
ברכה בר און
ברכה בר און (נולדה ב-1956) היא מעצבת אופנה ישראלית.
אכזריות בלתי נסבלת
תקציר העלילה
לאחר זמן מה מרילין מפברקת נישואים לשחקן המתחזה לאיל נפט מיליארדר, כחלק מתוכנית להוליך את מאסי שולל, להתחתן איתו ולזכות בכל כספו. ואמנם, לאחר שמרילין "מתגרשת" מהשחקן אליו "נישאה", היא מפתה את מאסי להתחתן איתה ולקרוע את הסכם הממון עליו חתמו, כך שברגע שיתגרשו היא תקבל מחצית מכספו של מיילס העשיר. מכיוון שמיילס סבור כי מרילין עשירה ממנו וקריעת הסכם הממון על ידה הוא אקט של הבעת אמון בו, הוא משתף עימה פעולה בכך.
ברכה בר און
ביוגרפיה
בר און נולדה וגדלה בשכונת ואדי סאליב שבחיפה, בה הקימו הוריה את ביתם בשנת 1948. בר און, שאהבה מאוד לצייר, לא למדה אופנה באופן פורמלי ואת דרכה בתחום החלה בגיל 15 בהציעה לבעלת חנות חיפאית סריגים ואפודות מעשי ידיה, אותם המירה בבגדים מהחנות. היא החלה לעצב בגדים לפני כ-25 שנה, וב-1989 פתחה את החנות הראשונה עם המותג "ברכה בר און" בכיכר מסריק בתל אביב. סיפרה של רינה פרנק מיטרני, "כל בית צריך מרפסת" (2005), העלה בבר און זיכרונות מימי ילדותה בשכונת ואדי סאליב, והניע אותה לפתוח בשנת 2005 חנות על שמה גם בחיפה, עיר ילדותה. עיצוביה מזוהים עם קו עדכני ונקי, המתכתב עם מגמות אופנה בינלאומיות ומתבסס על מראה השכבות שמיועד לנשים בטווח גילאים רחב, ומתאים לכל שעות היום. זהו מראה המשדר אווירה אורבאנית ומתוחכמת, ומפזר רוח צעירה ורעננה המתבטאת בבדים, תיפורים ושילובים שנראים לכאורה בלתי אפשריים. הבגדים שמעצבת בר און משקפים את המוטו שלה: "הסטייל של כל אישה טמון בצעירות רוחה".
ברכה בר און חיה כיום עם בתה רוני בתל אביב, ומנהלת רשת של 5 חנויות הנושאות את שמה ברחבי ישראל.
על המותג "ברכה בר און" – לשלב עבודה וחלומות
בגיל 15 התחילה בר און לסרוג אפודות וקרדיגנים אותם שיווקה בחנות יבוא חיפאית תמורת בגדים. "בסך הכל רציתי בגדים יפים" היא מסבירה. "לא הבנתי אז במחירים. כנראה שתמיד האמנתי בבגדים שלי, ובחוש טבעי סרגתי דברים שאנשים יאהבו ללבוש". לאחר השירות הצבאי המשיכה בר און לסרוג, ואף העסיקה צוות קטן של פנסיונריות. היא עבדה כקניינית עבור בוטיקים, כיבואנית, וכסטייליסטית אישית לנשות חיפה. "אם לא הייתי מעצבת אופנה, בוודאי הייתי סטייליסטית", היא אומרת. "מקצוע הסטיילינג הוא בעצם אהבתי הגדולה. אין הרגשה טובה יותר מלהתאים לאישה את הבגד הנכון, לפתוח לה את הראש, לגרום לה להעז".
אכזריות בלתי נסבלת
תקציר העלילה
בהמשך הסרט מתגלה כי בעלה לשעבר של מרילין נפטר ולא עדכן את צוואתו לאחר הגירושין, כך שמרילין מקבלת את כל כספו של המנוח, ועל כן קריעת הסכם הממון על ידי ידה פועלת לטובתו של מיילס. לאחר מאבק נוסף ביניהם, הסרט מסתיים בכך שמיילס ומרילין מתחתנים וחיים בעושר.
ברכה בר און
על המותג "ברכה בר און" – לשלב עבודה וחלומות
בעידוד חברה, מעצבת אופנה במקצועה, החלה בר און למכור את סריגיה בחנות יוקרתית בצפון תל אביב, וב-1986 החלה לעצב בגדים. שנה מאוחר יותר, ב-1987, החליטה לפתוח עסק משלה. בדירת 2 חדרים, בקומה חמישית ללא מעלית, עם שולחן גזירה בסלון, 2 תופרות ותדמיתנית אחת, יצאה לדרך. ב-1989 פתחה בר און את החנות הראשונה שלה במקום קטן בכיכר מסריק בתל אביב. מחנות זאת יצאה הקולקציה הראשונה ב-1990, בכיכובה של שירלי בוגנים ובניצוחה של מירי דוידוביץ, והתמונות של אותה קולקציה כבשו שערים רבים בעיתונות. בהמשך הדרך צולמו דוגמניות נוספות לקולקציות של ברכה בר און, ביניהן יעל רייך, אלונה פרידמן, שלי גפני ועוד.
בשנים הבאות המשיכה ברכה בר און להרחיב את העסק. היא פתחה חנות עודפים בתל גיבורים, עזבה את חנות האם בכיכר מסריק לטובת סטודיו ברחוב אחווה 10 בנווה צדק, ובהמשך פתחה שתי חנויות נוספות - בדיזנגוף 240, ובחיפה, עיר הולדתה. בשנת 2006 החליטה בר און לעזוב את הסטודיו שבנווה צדק ולחפש מקום גדול יותר שיתאים לצרכיה. כך הגיעה למשכנה הנוכחי בבית טפר, בו פתחה סטודיו ענק עם מתפרה עצמאית בה נתפרים כל בגדי המותג.
אכזריות בלתי נסבלת
נתונים פיננסיים
לסרט היה התקציב הגבוה ביותר מבין כל סרטיהם של האחים כהן: 60 מיליון דולר, ובכך "עקף" את "הקפיצה הגדולה", שכן בסרט זה הושקעו 25 מיליון דולר בלבד.
בשבוע הפתיחה שלו, הסרט גרף מעל 12 מיליון דולר בארצות הברית בלבד.
ברכה בר און
על המותג "ברכה בר און" – לשלב עבודה וחלומות
סיפור הקולקציות, שהציר שלהן הוא קו הקז'ואל הקלאסי המלווה את בר און מאז שנות ה-80, ניכר גם בפלטת הצבעים של הבגדים, המאגדת ארבע חטיבות צבע מרכזיות שכוללות את השחור, הכחול, הלבן והאפור; צבעים שיכולים להתאים זה לזה ולהרכיב מערכות לבוש ההולמות כמעט כל אחת ברוב שעות היום. הגזרות משוחררות מעט, פשוטות, ובעיקר לבישות ומשולבים בהן אלמנטים גבריים כמו חולצות כפתורים ומכנסי "Boyfriend". שיטוט בין הקולבים העמוסים מאפשר להבין את הסיפור שמאחורי הלבוש: לקוחותיה יכולות להרגיש נינוחות בין עשרות הפריטים המוצגים, ולחבר ולהתאים פריטים לסיפור הפרטי של כל אחת ואחת מהן.
הקו העיצובי - "Basic Wear - Basic Design"
הקו העיצובי המזוהה עם ברכה בר-און הוא קו נקי, אורבני, מוקפד ומתוחכם ופונה לטווח רחב של גילאים. זהו קו מינימליסטי המתכתב עם מגמות אופנה בינלאומיות, תוך הקפדה על נוחות לצד איכות. ההשפעות האירופאיות והישראליות כאחד תורמות למראה המתוחכם של עיצוביה ובאות לידי ביטוי בגזרות על-זמניות עם "טוויסטים" עדכניים, ובקולקציות מוקפדות המשלבות פריטים ייחודיים ובולטים, כמו גימורים מיוחדים, צבעים או טקסטורות, כיסים ועוד. רוב הבדים המיוצרים מחומרים טבעיים מיובאים מאירופה ומיפן, והתפירה כולה נעשית במפעל קטן בארץ. בר און מקפידה על כך שהבגדים יעברו כביסה במפעל מיד בתום תפירתם, על מנת לוודא שהבד אינו מתכווץ או דוהה.
מקורות ההשראה שלה הם הרחוב, האנשים הפוסעים בו, הניחוחות והצבעים, ולצידם המחשבה על הלקוחות ועל הצרכים שלהן, על נשים ישראליות השואפות להיראות במיטבן ולהרגיש בנוח לאורך כל שעות היום. גם הלוגו של המותג משקף את הקשר בין המעצבת ללקוחה. הוא מבוסס על כתב יד בעברית כשהמטרה היא לחשוף אותו לקהל חדש וצעיר, תוך שמירה על נאמנות לקהל הוותיק.
המותג SQ1 – קונספט חדש בסגנון אורבני
בשנת 2009 חזרה בר און לכיכר מסריק והפעם עם מותג חדש וקונספט חדש בשם SQ1. הרעיון לשם עלה אצל מעצבת צעירה שעבדה אצל בר און ושמה מירב אוחיון, והוא מיצג את החזרה למקור – "Back to square one". הקונספט החדש נותן ביטוי ישיר להמשך החזון האופנתי של בר און ולפריטי בייסיק משודרגים שהיא מתחברת אליהם. מה שהנחה אותה הוא הרצון לשתף פעולה עם מעצבים צעירים, ואכן זהו קו צעיר המאופיין בפרשנות מתוחכמת ומחוספסת יותר מהמותג הוותיק הנושא את שמה. קו זה כולל בגדי "בייסיק" מינימליסטיים, סריגי "אוברסייז" ומכנסיים שהם על התפר שבין הגברי והמחויט לנשי והרפוי. בר און משלבת כפתורים בגב ביחד עם צווארונים, שילובי טקסטורות והדפסים, וגימורים מוקפדים, כשהמטרה הסופית היא מראה השכבות.
עיצובה של החנות מתחבר לקו החדש ומשלב חומרים שונים באופיים, חלקם במראה ביתי וחמים וחלקם בעלי אופי תעשייתי וקר, על פי המודל של דירת לופט ניו-יורקית שהמעצבות ראו לנגד עיניהן. רצפת הפרקט הלבנה מכוסה בחלקה בלוחות ברזל שחורים במראה גולמי; אחד הקירות מכוסה כליל בנורות פלורוצנט דקות, ומן העבר השני קיר לבנים חשופות.
המותג - Bar.On שמלות כלה וערב בשיתוף עם המעצבת ריבה סמירה (אושידה)
בסטודיו החדש בנווה צדק, שנחנך תחת השם Bar.On, עוסקות ברכה בר און וריבה אושידה סמירה בעיצוב דגמים שבעזרתם הן מנסות למצוא את נקודת האיזון שבין הנטייה לפישוט ולנוחות של האחת לכתב היד העשיר והמתפרץ של האחרת. הבוטיק, שנפתח בנווה צדק ב-2013, יושב בקומפלקס מיוחד שמשלב ישן מול חדש, ובו חנות וקומה נוספת של אטליה. מעצב שותף בפרויקט הוא רועי רגב. העיצוב הגרפי של הלוגו Bar.On נשען על האלמנטים הקיימים בבית האופנה ומפתח אותם למקום חדש ומתוחכם יותר.
הקו מוקדש כולו לשמלות כלה ובגדי ערב בעיצובים רכים ופחות נועזים. בר און מספרת כי הדגמים עשויים מבדים איכותיים וייחודיים המיובאים מאיטליה, כמו משי טהור, שיפון, טול ותחרה. הפריטים ברובם נקיים אך ניתן למצוא גם בהם הדפסים פרחוניים וגאומטריים, כשהצבעים הדומיננטיים הם שחור, אדום, כחול, פודרה, שמנת ולבן. ההשראות לקולקציה מגיעות מהסגנון הקלאסי והרומנטי לצד הבוהמייניות המאפיינת את שנות ה-70'.
עיצוב הקולקציה המשותפת של Bar.on מאגד בתוכו את ניסיונן רב השנים של בר און וריבה, והבגדים מתואמים לאקלים הישראלי ולמתאר הגוף הנשי ומחמיאים לו. הגזרות רכות, מלטפות, והגימורים ברמת ביצוע הגבוהה ביותר.
השתתפות בתערוכה בחו"ל בארגון מכון היצוא הישראלי בשנת 2006
בפברואר 2006 יצאה בר און לחו"ל, ביחד עם כ-70 יצואנים ישראלים, כדי להשתתף בתערוכות מובילות בסינגפור, ברצלונה, ניו יורק, מוסקבה ונירנברג, במסגרת ביתנים בינלאומיים המוקמים על ידי מכון היצוא הישראלי. המטרה הייתה לחשוף ולקדם את התעשיות הישראליות בפני קהל יעד מקצועי כדי להגדיל את היצוא. במסגרת התערוכות הציגו חמישה מעצבים ישראליים, ביניהם ברכה בר און, את מיטב האופנה הישראלית בתערוכת האופנה היוקרתית ובין המובילות בעולם, "קוטרי". התערוכה התקיימה בניו יורק בין התאריכים 14–16 בפברואר 2006, בביתן לאומי בארגון מכון היצוא הישראלי.
שיתוף פעולה עם עמותת פתחון - לב למען נשים נזקקות
עמותת פתחון-לב פועלת מזה 10 שנים להוצאת משפחות ובני נוער ממעגל העוני בישראל. במסגרת שיתוף פעולה של המעצבת עם העמותה, מזמינה בר און מדי שנה נשים מכל רחבי הארץ להגיע לכל אחת מהחנויות שבבעלותה עם חמישה פריטי לבוש ישנים שאינם בשימוש, תמורת שובר קניה של 75 ש"ח והללו מועברים לנשים נזקקות דרך עמותת פתחון - לב.
1942 במדע
רשימת אירועים מדעיים עיקריים שהתרחשו ב-1942.
לב דייטש
לב (לֶיְיבּ, לֶאוֹ) גריגורייביץ' דֶיְיטש (נכתב לעיתים דייץ'; גם דוֹיְטְש; ברוסית:  Лев Григорьевич Дейч; 26 בספטמבר 1855, טולצ'ין, מחוז פודוליה, האימפריה הרוסית – 4 באוגוסט 1941, מוסקבה, ברית המועצות) היה מהפכן רוסי ממוצא יהודי, נרודניק ולאחר מכך בין מנהיגי המנשביקים.
חייו
לֶיְיבּ דייטש נולד בטולצ'ין שבפודוליה במשפחת סוחרים יהודים. כשהיה בן 4 עברה משפחתו לעיר קייב. בשנת 1867 אביו פשט רגל, ומשפחתו סבלה מעוני. דייטש החל את פעילותו בתנועת הנרודניקים בשנת 1874. ביוני 1876 השתתף בהתנקשות באחד מחברי הארגון, שנחשד בבגידה. בשנת 1877 השתתף בארגון מהומות איכרים בסביבות העיר קייב, וכתוצאה מכך נעצר, אך כבר בשנת 1878 נמלט מהכלא. בשנת 1879 החל להשתתף בפעילות של ארגון "זמליה אי ווליה" ("אדמה וחופש"), ולאחר פיצולו הצטרף לארגון "החלוקה מחדש השחורה".
בשנת 1880 עזב דייטש את האימפריה הרוסית. בשנת 1883, בהיותו בשווייץ, היה בין מייסדי הארגון הרוסי-מרקסיסטי הראשון: "שחרור העמל" (Освобождение труда). הוא היה מעורב בהוצאה לאור והעברה לתחומי האימפריה הרוסית של ספרות מהפכנית שפורסמה על ידי הארגון. בשנת 1884 הוא נעצר בגרמניה והוסגר לרוסיה כפושע פלילי על השתתפותו בהתנקשות של שנת 1876. הוא נשפט, ונשלח ל-13 שנות גלות בסיביר. לאחר מספר שנים קוצרה תקופת הגלות. בהיותו בסיביר הוא התחתן. בשנת 1897 הוא עבר לעיירה הסיבירית הקטנה סְרֶטֶנְסְק, ועבד במשרד לנתיבי תחבורה. לאחר פטירת אשתו עבר לבלאגובשצ'נסק והיה עורך העיתון המקומי.
בשנת 1901 נמלט דייטש לארצות הברית, ומשם עבר למינכן. בהיותו במינכן הוא השתתף בהוצאה לאור של העיתון "אִיסְקְרָה" ("הניצוץ"). דייטש השתתף בארגון ועידת מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית השנייה, ובמהלך הוועדה נמנה עם קבוצת המנשביקים. בסתיו 1905 הוא חזר לרוסיה, נעצר ונשלח לסיביר, אך תוך זמן קצר נמלט. בהיותו באירופה השתתף דייץ' בוועידות המפלגה. לאור השינויים הפוליטיים ברוסיה הוא תמך בביטול הפעילות המחתרתית והפיכת המפלגה למפלגה לגאלית.
בשנת 1911 עבר דייטש לניו יורק עם אשתו השנייה, אסתר זִינוֹבְיֶיבה. הוא ישב בניו יורק במשך 5 שנים, והשתתף בהוצאה לאור של עיתונות מהפכנית.
לאחר מהפכת פברואר שב דייטש לרוסיה, ונטל חלק בפעילות של קבוצת מנשביקים שדגלו בתמיכה בממשלה החדשה. ביחד עם גאורגי פלכנוב וורה זסוליץ' תמך בחתימת הסכם עם הממשלה החדשה והמשך השתתפות המדינה במלחמת העולם הראשונה. דייטש היה בדעה שמלחמת אזרחים ברוסיה "תהרוג את המדינה החופשית הצעירה".
בשנת 1928 פרש לגמלאות.
נפטר במוסקבה שברוסיה הסובייטית ב-1941.
יחסי מקדוניה הצפונית–סלובניה
יחסי מקדוניה הצפונית–סלובניה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מקדוניה הצפונית לבין רפובליקת סלובניה.
היסטוריה
בין שתי המדינות קשרים פוליטיים קרובים מאוד הנובעים מהיסטוריה משותפת. שתי המדינות היו חברות ברפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ושתיהן הכריזו על עצמאותן באותה השנה, זו אחר זו (סלובניה בחודש יוני ומקדוניה הצפונית בחודש ספטמבר). שתי המדינות הכירו בעצמאות אחת של השנייה ב-12 בפברואר 1992. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות כוננו ב-17 במרץ 1992 ולמעשה הייתה סלובניה המדינה הראשונה לכונן יחסים דיפלומטיים עם מקדוניה הצפונית.
סלובניה תומכת בריבונות של מקדוניה הצפונית, בתביעה המדינית שלה, בהרחבת הפטור מאשרות ובהצטרפותה של המדינה לאיחוד האירופי.
מעל 70 חברות סלובניות לוקחות חלק בשוק הצפון מקדוני, וההשקעות בין מדינה למדינה הן גבוהות מאוד. ב-2009 ראש ממשלת מקדוניה הצפונית חשף כי מדינתו צפויה לקבל השקעות סלובניות רבות בפרויקטים בנושא האנרגיה.
שיאן ג'אנג
שיאן ג'אנג (בסינית מנדרינית: 张弦, נולדה ב-1973 בדאנדונג, ליאונינג) היא מנצחת סינית-אמריקאית.
סין
ג'אנג נולדה להורים מוזיקאים. היא החלה את לימודי המוזיקה שלה כילדה אצל אמה, על פסנתר שבנה אביה. היא המשיכה את לימודי המוזיקה בקונסרבטוריון המרכזי למוזיקה בבייג'ינג. בלימודי ניצוח החלה בגיל 16, וסיימה תואר ראשון ושני בקונסרבטוריון של בייג'ינג. הופעתה הראשונה כמנצחת הייתה בגיל 19, עם תזמורת האופרה הסינית הלאומית בהפקה של נישואי פיגארו. היא כיהנה כמנצחת הבית של בית האופרה של סין בבייג'ינג, ומנצחת התזמורת הסימפונית ז'ינפאן.
ארצות הברית
ג'אנג היגרה לארצות הברית בשנת 1998. היא למדה לתואר דוקטור בקונסרבטוריון למוזיקה שליד אוניברסיטת סינסינטי, ובמקביל כיהנה במשך ארבע שנים כמנהלת מוזיקלית של תזמורת האוניברסיטה. ב-2002 חלקה בפרס הראשון בתחרות המנצחים הראשונה על שם מאזל-וילאר. היא שימשה כמנצחת מחליפה של הפילהרמונית של ניו יורק מ-2002 עד 2004. בשנת 2004 הייתה לעוזרת מנצח של הפילהרמונית של ניו יורק, והופעתה הראשונה עם התזמורת הייתה בקונצרט לנוער באותה שנה. בינואר 2005 ניצחה לראשונה בסדרת המנויים של התזמורת בתוכנית, שחלקה עם לורין מאזל. ב-2005 מינה מאזל את שיאן ג'אנג למנצחת-שותפה של התזמורת. במינוי זה המשיכה שנים אחדות.
ג'אנג כיהנה כמנהלת המוזיקלית החמישית של התזמורת הסימפונית של סו סיטי, מ-2005 עד 2007. בינואר 2008 הייתה לאישה הראשונה שניצחה על התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן באולמה הראשי. במרץ 2009 הודיעה תזמורת ג'וזפה ורדי של מילאנו על מינויה של ג'אנג למנהלת המוזיקלית הבאה שלה, האישה הראשונה המתמנה למנהלת מוזיקלית של תזמורת סימפונית איטלקית, מינוי שנכנס לתוקף בעונת 2010-2009. בדצמבר 2010 הודיעה תזמורת הולנדית על מינוי ג'אנג כמנהיגה אמנותית, החל בקיץ 2011. במשרה זו המשיכה עד ספטמבר 2015. את כהונתה כמנהלת אמנותית בתזמורת ג'וזפה ורדי של מילאנו סיימה ב-2016, ועכשיו היא נושאת בתואר "מנהלת מוזיקלית אמריטה" של התזמורת.
ג'אנג ניצחה לראשונה כאורחת על התזמורת הסימפונית של ניו ג'רזי בשנת 2010, וחזקה להופעות אורח נוספות בפברואר 2012 ובמאי 2015. בשנת 2016 התמנתה למנהלת מוזיקלית של תזמורת זאת.
היא המנצחת הראשונה שהתמנתה למנהלת מוזיקלית של תזמורת ניו ג'רזי. ביוני 2018 הודיעה התזמורת על הארכת החוזה שלה עד עונת 2023–2024. בדצמבר 2015 הודיעה תזמורת ה-BBC הלאומית של ויילס על מינויה כמנצחת האורחת הראשית הבאה של התזמורת, החל בעונת 2016–2017, בחוזה התחלתי ל-3 שנים. היא המנצחת הראשונה שמתמנה למשרה באחת מתזמורות ה-BBC. בתפקידה זה, עם התזמורת של ויילס, הייתה המנצחת הראשונה שניצחה אי פעם על קונצרט הפרומס השנתי, שכלל את הסימפוניה התשיעית של בטהובן, ב-30 ביולי 2017.
חיים אישיים
לג'אנג ובעלה יאנג ליי שני בנים.
מייק ראת'רפורד
מייקל ג'ון קליאוט קרופורד ראת'רפורד (באנגלית: Michael John Cleote Crawford Rutherford; נולד ב-2 באוקטובר 1950) הוא מוזיקאי אנגלי, אחד ממייסדי להקת "ג'נסיס". ראת'רפורד ועמיתו ללהקה טוני בנקס הם היחידים מחברי ההרכב המקורי שנותרו פעילים בג'נסיס עד היום.
בתחילת דרכו ניגן ראת'רפורד בגיטרת בס ושר קולות רקע בג'נסיס, וכמו כן ניגן בתפקידים של גיטרת ליווי לעיתים קרובות (לרוב העדיף להשתמש בגיטרת 12 מיתרים), לליווי נגני הגיטרה הראשיים של הלהקה אנתוני פיליפס וממשיכו סטיב האקט. לאחר עזיבתו של האקט ב-1977, לקח ראת'רפורד, בנוסף לשאר תפקידו בלהקה, את תפקיד נגן הגיטרה המוביל. ראת'רפורד הוא אחד מכותבי השירים העיקריים של ג'נסיס, והוא הוציא תחת ידיו רבים מלהיטי הלהקה, כגון: "Follow You Follow Me", "Turn It On Again" ו-"Land of Confusion". ב-2010 נכלל, יחד עם שאר חברי הלהקה, בהיכל התהילה של הרוק אנד רול.
במקביל לעבודתו עם ג'נסיס, פרסם ראת'רפורד בתחילת שנות ה-80 שני אלבומי סולו. ב-1985 הקים את להקת "מייק והמכונאים", שרבים משיריה הצליחו להיכנס למקומות הראשונים במצעדי הפזמונים. עבודתו בלהקה זו זיכתה אותו בפרס אייבור נובלו שניתן לה על הסינגל "The Living Years" ב-1988.
קטרפילר די-10
קטרפילר די-10 (באנגלית: CAT D10) הוא דחפור זחלי כבד תוצרת קטרפילר.
זהו הדחפור השני בגודלו שמייצרת קטרפילר (אחרי ה-D11) עם 580 כוחות סוס (433 קילוואט) ומשקל של 66 טונות (66,000 ק"ג). ה-D10 היה הדחפור הראשון להשתמש בתכנון זר מניע מוגבה, שאומץ בהמשך על ידי כל דחפורי החברה.
נכון ל-2016, דחפור ה-D10T הוא אחד משלושת הדחפורים (לצד הקטרפילר D6 והקטרפילר D9) שקטרפילר משווקת בישראל דרך חברת טרקטורים וציוד ITE.
פיתוח
הדגם הניסיוני הראשון של ה-D10, דחפור D10X1, הוצג לראשונה ביולי 1973 בפגישת הנהלת חברת קטרפילר. אבות-טיפוס נוספים הוצגו ב-1975 ו-1977. במרץ 1977 אבות הטיפוס P-1 ועד P-10 הופיעו ונוסו באתרי עבודה שונים.
ה-D10 הוצג לראשונה בפגישה עסקית של הדירקטורים של קטרפילר בסתיו 1977. הדחפור היה כה גדול כך שהעבודה שהוא יכל לעשות הייתה גדולה ב-50% מזה של ה-D9H. בין השנים 1978 ו-1986 יוצרו כ-1,000 יחידות של ה-D10 במפעל של קטרפילר במזרי פאוריה, אילינוי. ה-D10 זכו להצלחה ומכירותיהם השתוו לאלה של פיאט אליס וקומטסו יחדיו.
עם הצגת סדרת N בשנת 1986/1987 כל הדגמים שודרגו בגודל. ה-D9N החליף למעשה את ה-D8L, ה-D10N החליף את ה-D9L (שהיה בעל 460 כ"ס, ה-D9 הגדול בהיסטוריה) וה-D11N החליף את ה-D10.
Top of the World Tour: Live
Top of the World Tour: Live הוא אלבום ההופעה הראשון של להקת הקאנטרי דיקסי צ'יקס אשר יצא ב-25 בנובמבר 2003, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
קטרפילר די-10
מנוע
ה-D10 היה מצויד במנוע D348 מסוג V-12 עם מגדשי טורבו תאומים. מנוע זה כבר נוסה בהצלחה על משאית עפר קטרפילר 777 ועל היעה האופני 922/922B בעלי 550 כ"ס (מאז 1969). ה-D10 הראשונים באו עם צינור מפלט יחיד בחרטום הכלי, אך זה יצר בעיות במנוע ותוקן בהוספת צינור שני, בשנת 1980.
Top of the World Tour: Live
רקע וביקורת
אלבום זה מתעד את סיבוב ההופעות המצליח שלהן "Top of the World Tour". נכון למרץ 2020 מכירות האלבום עומדות על מיליון עותקים בארצות הברית מה שמזכה אותו למעמד פלטינה. גם באוסטרליה האלבום זכה להצלחה ונהיה זכאי למעמד פלטינה.
האלבום זכה לביקורות חיוביות. מאתר About.com הוא קיבל ציון של 5 מתוך 5 כוכבים, מאתר "AllMusic" הוא קיבל ציון של 4 כוכבים מתוך 5 ובמגזינים Q ורולינג סטון הוא קיבל 3.
קטרפילר די-10
התפתחות
בשנת 1980 קו הדחפורים של קטרפילר כלל את ה-D3 עם 62 כוחות סוס (כ"ס), D4E עם 75 כ"ס, D5B עם 140 כ"ס, D6D עם 200 כ"ס, D7G עם 300 כ"ס, D8K עם 300 כ"ס, D9H עם 410 כ"ס ואת ה-D10 עם 700 כ"ס.
ב-1986 הציגה קטרפילר את ה-D11, דחפור בעל 770 כוחות סוס, שהיה גדול יותר מה-D10 ונועד להחליפו. כמו קודמו, ה-D11 השתמש גם הוא בתכנון זר מניע מוגבה. ה-D10N שהוצג מאוחר יותר, איננו מחליפו של ה-D10 המקורי אלא של ה-D9L, ובעל עוצמה קטנה יותר מזה של ה-D10 המקורי.
הדור הנוכחי הוא ה-D10T2 עם 600 כוחות סוס ומשקל של 70,171 ק"ג. הוא החליף ב-2015 את ה-D10T שלו היו 580 כוחות סוס ומשקל של 66,451 ק"ג. ההבדל העיקרי כולל מערכות פנימיות משופרות, בעיקר המנוע, שבין השאר שודרג כדי לעמוד בתקני פליטה מחמירים יותר (Tier 4 Final).
תכנון זר מניע מוגבה
תכנון הזר מניע המוגבה (באנגלית: High drive או elevated sprocket) הוא ייחודי לדחפורים של חברת קטרפילר. הוא מייתר את הצורך במערכת הינע סופית שנוטה להתקלקל לעיתים קרובות. המזקו"ם של הזר המניע בנוי באופן מודולרי. אפשר לפתוח את הזחל ולהוציא החוצה את הזר המניע. כתוצאה מכך, אפשר גם להוציא את התמסורת מאחור. מאחר שהמנוע ומערכות ההינע ממוקמות גבוה בדחפורים רגילים, מוט המחצית (half shaft) מהדיפרנציאל יוצא מעל הזר המניע ודורש גלגל שיניים בסוף המוט ועוד גלגל שיניים גדול יותר, שמחובר לזר המניע.
תכנון הזר המניע המוגבה מייתר את מערכת ההינע הסופית ומחליף אותה במערכת הינע מסוג planetary final drive שהיא יותר יעילה בספיגת המומנט שמפיק המנוע, שכן היא מחלקת את הכוח על מספר שיניים בגלגלי השיניים במקום על שן יחידה.
החסרון של תכנון זה הוא שהזחל מתקפל יותר פעמים (3 לעומת 2 בתכנון המסורתי) ובכך מקטין את חיי הזחל. קטרפילר טוענת שפתרה בעיה זו באמצעות זחל SALT (ראשי תיבות של Sealed and Lubricated Track) שזהו זחל סגור ומגורז תמידית. זחל SALT הומצא בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי קטרפילר.
חרם קיסרי
חרם קיסרי (בגרמנית: Reichsacht) היה סוג של ענישה בתקופת האימפריה הרומית הקדושה.
החרם יכול היה להיות מוטל על ידי הקיסר עצמו או על ידי מי מטעמו וכן על ידי בית משפט שהוכר על ידו. אדם שהוטל עליו חרם קיסרי יכול היה לפנות בבקשה לגוף שהטיל את החרם לביטולו, אם כי גרסה מסוימת של החרם הייתה בלתי הפיכה.
אדם שהוטל עליו חרם קיסרי היה למעשה מנודה, ואיבד את כל זכויותיו ורכושו. מבחינה חוקית אדם כזה נחשב כמת, וניתן היה לפגוע בגופו או ברכושו בידי כל אדם אחר מבלי שהדבר יחשב כעבירה שעונש בצידה. הטלת חרם קיסרי הייתה מלווה תמיד בחרם מיידי ומקביל על ידי הקהילה הדתית כלפיו, וגם זכויותיו הדתיות הושעו. פרט לכך, חל איסור על כל אדם אחר לסייע בדרך כלשהי למוחרם.
חרם קיסרי יכול היה להיות מוטל גם על עיר, ואף על מדינה שלמה שנכללה במסגרת האימפריה. במקרה זה, יכלו מדינות אחרות לתקוף ואף לכבוש אותה. המשמעות של הטלת חרם קיסרי על ישות מסוג זה הייתה אובדן הריבונות וכל הזכויות החוקתיות שהוקנו לה במסגרת ובחסות האימפריה.
פרוטרוזואיקון
פּרוֹטֶרוֹזואיקון (באנגלית: Proterozoic) הוא העידן השלישי והאחרון בעידן העל של הפרקמבריון שבלוח הזמנים הגאולוגי.
משך תקופתו: החל מתום עידן הארכאיקון (לפני כ-2.5 מיליארד שנים) ועד לסיום הפרקמבריון (לפני כ-542 מיליון שנים).
במהלך עידן זה החלו להופיע היבשות כפי שהן מוכרות לנו. תנועת היבשות הצפות הביאה להתלכדותן וליצירת יבשות-על.
בפרוטרוזואיקון הופיעו תחילה פלנקטונים פרוקריוטים. מאוחר יותר החלה הופעתם הראשונה של אורגניזמים אוקריוטיים, שהם האבות הקדומים של האורגניזמים המורכבים: צמחים, פטריות ובעלי חיים. בסוף הפרוטרוזואיקון הופיעו לראשונה אורגניזמים רב-תאיים.
מקובל לחלק את הפרוטרוזואיקון לשלוש תקופות: