cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סטרטיגרפיה (ארכאולוגיה)
יחסים סטרטיגארפיים
למרות שהעיקרון הכללי של ההשתכבות ברור - שכבה עליונה מאוחרת לשכבה תחתונה - אין זה עניין של מה בכך לברר את הדברים באתר תוך כדי החפירה, מפני שהאתר לא התרבד לו בצורה אידיאלית כמו 'עוגת שכבות' אלא נוצרו במהלך הדורות שינויים בבנייה, הפרעות שונות, פירוק של מבנים וכדומה. כאן נכנסים לפעולה הבחנות מדוקדקות בין מרכיבי האתר, ובעיקר בין המרכיבים האנכיים, הם הקירות, ובין המרכיבים האופקיים, הן הרצפות, החצרות, הרחובות וכדומה, שעליהם חיו ופעלו בני האדם. ניתן להבחין בשלושה סוגי יחסים סטרטיגראפיים בסיסיים בין המרכיבים האלה:
יחסים אלה מובחנים תוך כדי חפירה, וחלק מן הפרטים האלה נותרים כעדות בפניהם המאונכים של מחיצות העפר אותן מותירים בשולי ריבועי החפירה.
מורן קריב
מורן קריב (Moran Kariv) (נולד ב-30 במאי 1976) הוא מפיק מוזיקלי, תקליטן ובמאי ישראלי.
ביוגרפיה
מורן קריב הוא בנם של המלחין והמעבד המוזיקלי אורי קריב ודגנית קריב, שהייתה סולנית להקת חיל האוויר באמצע שנות ה-70. חבר בהרכב "יוסטון פרוג'קט". החל משנת 2003 עיבד והפיק רמיקסים רשמיים לאמנים ישראלים מוכרים כמו גידי גוב ("אני שוב מתאהב") אריק סיני ("סיבה טובה"), משה פרץ ("קרמלה") יהורם גאון ("לא נפסיק לשיר") וסי היימן ("גיבור גדול"). בין האמנים הנוספים שאיתם עבד נמצאים: יהודה פוליקר, עילי בוטנר, קובי אפללו, עדן בן זקן, גלעד שגב, רן דנקר, אברהם טל, התקווה 6, הראל סקעת, קרן פלס, מאיה בוסקילה, דנה לפידות, מארינה מקסימיליאן וריקי גל.
בשנת 2010 הופיע יחד עם ערן ברנע תחת ההרכב "יוסטון פרוג'קט" כמופע החימום של הזמרת ריהאנה. ההופעה התקיימה באצטדיון בלומפילד שבתל אביב ב-30 במאי, מטעם חברת אורנג', והייתה פתוחה רק למוזמני ומתנדבי לקוחות אורנג' מעל גיל 16, אשר תרמו 4 שעות התנדבות לקהילה. מורן חתום בחברת התקליטים הבינלאומית "Pacha Recording" הנמצאת באיביזה שבספרד ופרסם קטעים רבים בעולם תחת ההרכב "יוסטון פרוג'קט" ובאופן עצמאי.
בשנת 2014 צילם, ביים והפיק את הקליפ של "רנטינו", או בשמו "Love Bull" לשיר "Magic".
בשנים 2016-2015. הפיק עוד שני קלפים לאותו יוצר, "Duschi Duschi" בגרמנית ו"Run Up the Sky" באנגלית.
בשנת 2015 הקים את ההרכב "Square Wheel" עם השיר "Bring Home The Sun". השיר נכנס לערוץ העולמי "Clubbing TV" תחת קטגוריית "Hits".
בשנת 2016 הפיק ביחד עם שמוליק נויפלד לזמרת שפיטה את המנון מצעד הגאווה הרשמי של תל אביב לשיר Pink שהוא גרסת כיסוי ללהיט של להקת Aerosmith משנת 1996.
בשנת 2019 ביים וצילם את הקליפ הבינלאומי לשיר "Faded" (במקור נכתב על ידי Zhu) אשר הופק מחדש על ידי צמד התקליטניות האוסטרליות NERVO בשיתוף פעולה עם אמן הטראנס הישראלי Skazi
הקליפ והשיר יצאו תחת הלייבל ההולנדי Spinnin' Records.
בשנת 2023, תיעד את המייקינג אוף לצילומי הקליפ "יוניקורן" בביצועה של נועה קירל אשר צולם בוורשה, פולין.
אצטדיון מישיגן
אצטדיון מישיגן (באנגלית: Michigan Stadium), הידוע בכינויו המקובל הבית הגדול (באנגלית: The Big House) הוא אצטדיון המשמש בעיקר למשחקי פוטבול, הנמצא בקמפוס אוניברסיטת מישיגן באן ארבור, מישיגן, ארצות הברית.
היסטוריה
לפני היווסדו של אצטדיון מישיגן, שיחקה נבחרת הפוטבול של האוניברסיטה באצטדיון בעל תכולה של 40,000 צופים, שהיה קטן מלהכיל את הקהל הרב שהגיע למשחקים. פילדינג יוסט, מנהל תוכנית הספורט של האוניברסיטה, שכנע את פרנסיה שיש להקים אצטדיון חדש אחרי שהרחבה של האצטדיון הישן התגלתה כקטנה מדי גם היא.
ב-1 באוקטובר 1927 שוחק המשחק הראשון באצטדיון החדש, כאשר אוניברסיטת מישיגן הביסה את אוניברסיטת אוהיו וסליאן 0:33. שלושה שבועות לאחר מכן נחנך האצטדיון בטקס רשמי, וגם במשחק שלאחר הטקס - נגד אוניברסיטת המדינה של אוהיו - ניצחה מישיגן 0:21.
ב-1930 עשה האצטדיון היסטוריה כאשר הפך לאצטדיון הראשון בארצות הברית שהותקנו בו לוחות תוצאות אלקטרוניים.
האצטדיון עבר מאז מספר הרחבות, כאשר ההרחבה שעבר ב-1955 הביאו אותו לראשונה לקיבולת של מעל 100,000 צופים. המשחק נגד אוניברסיטת אינדיאנה ב-27 בספטמבר 1975 היה משחק הפוטבול האחרון שבו נכחו פחות מ-100,000 צופים באצטדיון. מאז ועד היום, לכל משחק ביתי של אוניברסיטת מישיגן מגיעים למעלה מ-100,000 צופים.
בין 2007 ו-2010 עבר האצטדיון שיפוץ מסיבי, יחד עם הרחבתו לתכולתו הנוכחית. במסגרת השיפוץ הורחבו המעברים והמושבים, הוכנסו לשימוש תא עיתונאים חדש, 83 תאי צפייה מפוארים, ואלפי מושבים חדשים שהביאו את תכולתו הרשמית ל-109,901 מושבים. עם זאת, השיפוץ זכה לביקורות, בעיקר בשל חוסר הקצאה מספקת של מקומות לאנשים עם מוגבלויות. בעקבות תובענה ייצוגית בנושא, הכריזה האוניברסיטה על הקטנה בתכולתו של האצטדיון כדי לאפשר עוד מקומות לאנשים עם מוגבלויות. ב-2015 תוקנה תכולתו הרשמית של האצטדיון והועמדה על 107,601 מושבים.
ב-4 בספטמבר 2010 נחנך האצטדיון המחודש במשחק פתיחת העונה מול אוניברסיטת קונטיקט. האצטדיון נחנך ללא מערכת תאורה קבועה. מערכת התאורה התווספה מאוחר יותר ונחנכה באירוע היסטורי אחר באצטדיון - "הצינה הגדולה בבית הגדול", משחק הוקי קרח בו הביסה אוניברסיטת מישיגן את יריבתה המושבעת, אוניברסיטת המדינה של מישיגן, 0:5. במשחק נכחו 104,173 צופים על פי נתוני ספר השיאים של גינס, ובכך הפך המשחק למשחק ההוקי קרח עם הקהל הגדול ביותר בהיסטוריה.
ב-10 בספטמבר 2011 נקבע שיא הקהל באצטדיון, כאשר 114,804 צופים נכחו במשחק מול אוניברסיטת נוטרדאם.
מושבים ומשטח
המושבים המקוריים כשנפתח האצטדיון ב-1927 היו מושבי עץ. הם הוחלפו במושבי מתכת בשיפוץ הראשון שעבר האצטדיון ב-1949.
תכולת האצטדיון הרשמית אינה מעוגלת למאה שלמה, אלא מוגדרת כמאה שלמה ועוד אחד - וזאת באופן מכוון. המושב העודף האחד שמור כביכול לפריץ קריזלר, שהיה מאמן הפוטבול של המכללה בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20, מאמן מהפכן שהיה הראשון להשתמש בשיטה המקובלת כיום של קבוצות שונות להגנה והתקפה. עם זאת, לקריזלר לא "שמור" מושב אחד קבוע ומסוים.
בין 1927 ו-1969 משטח האצטדיון היה משטח דשא טבעי. ב-1969 הוחלף המשטח לראשונה לדשא מלאכותי, אך הדשא המלאכותי גרם לפציעות ולבעיות מפרקים לשחקנים, והוא הוחלף שוב לדשא טבעי ב-1991. הדשא הטבעי לא נקלט טוב באדמת האזור, ובסופו של דבר הוחלף ב-2003 בדשא מלאכותי מסוג FieldTurf - דשא מלאכותי המותאם במיוחד למגרשי ספורט.
שיאי קהל
ב-10 בספטמבר 2011 נקבע שיא הקהל באצטדיון, כאשר מישיגן גברה על אוניברסיטת נוטרדאם 31:35 לעיני 114,804 צופים. זהו שיא הקהל למשחק פוטבול מכללות כלשהו בארצות הברית מאז שהוחל במדידה מדויקת של כמות הצופים ב-1948. באותה עונה קבעה אוניברסיטת מישיגן גם את שיא הקהל העונתי של המכללות בארצות הברית - 112,179 צופים בממוצע למשחק.
ב-10 בדצמבר 2010 ניצחה נבחרת ההוקי קרח של האוניברסיטה את נבחרת אוניברסיטת המדינה של מישיגן 0:5 לעיני 104,173 צופים לפי מדידת אנשי ספר השיאים של גינס - משחק ההוקי קרח עם הקהל הגדול בהיסטוריה, תוך ניפוץ השיא הקודם שעמד על 77,803 ונקבע בגרמניה. השם הרשמי של האירוע היה "הצינה הגדולה בבית הגדול". על פי נתוני האוניברסיטה נמכרו למשחק 113,401 כרטיסים.
ב-1 בינואר 2014 נערך באצטדיון משחק ה"וינטר קלאסיק" השנתי של ליגת ה-NHL. במשחק שיחקו שתיים מהקבוצות הפופולריות בליגה - דטרויט רד וינגס וטורונטו מייפל ליפס, מתוך כוונה לשבור את שיא הקהל למשחק הוקי קרח שקבע משחק "הצינה הגדולה בבית הגדול". למשחק נמכרו 105.491 כרטיסים, ובכך נקבע שיא מכירת כרטיסים למשחק NHL, אך בשל תנאי מזג אוויר קשים שגרמו לאיחור בכניסת חלק גדול מהקהל לא התבצעה סריקה מלאה של הכרטיסים, ולכן לא הייתה אפשרות למדוד את כמות הקהל בפועל. לפיכך לא הצליחה ליגת ה-NHL במשימתה לשבור את השיא הרשמי לקהל במשחק הוקי קרח. במשחק ניצחו המייפל ליפס 2:3 לאחר דו-קרב מכות עונשין.
ב-2 באוגוסט 2014 נשבר באצטדיון שיא הצופים למשחק כדורגל בארצות הברית, כאשר 109,318 צופים חזו בניצחונה של מנצ'סטר יונייטד בתוצאה 1:3 על ריאל מדריד במסגרת טורניר גביע האלופות הבינלאומי.
עמרי לוי
עומרי לוי (נולד ב-18 בספטמבר 1970) הוא במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה
עמרי לוי נולד בברקלי שבקליפורניה, ארצות הברית ב-1970. גדל ומתגורר בירושלים. בוגר בהצטיינות של בית הספר לקולנוע סם שפיגל. סרט הגמר שלו "חול" נבחר כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר של בית הספר.
לאחר לימודיו בשנת 2000, כתב וביים את סדרת הדרמה "הסודות של כנרת" בהפקת מיכה שגריר עבור "שידורי קשת" (שתי עונות). הסדרה זכתה בפרס הראשון בפסטיבל סן פרנסיסקו 2000 ובפסטיבל מינכן. באותה שנה גם כתב וביים את דרמת הטלוויזיה "איש השלג" עבור "קשת", בהפקת מיכה שגריר.
בשנים 2003–2002 ביים את סרטו העלילתי הראשון באורך מלא - "מיס אנטבה", בהפקה משותפת עם בית הספר סם שפיגל. הסרט הוקרן בבתי הקולנוע בארץ וזכה בפרסים בישראל ובעולם, ובהם ציון לשבח בפסטיבל ברלין ובפסטיבל ירושלים, ובפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבלים של בואנס איירס, טיוואן, זלין צ'כיה ועוד.
לוי ביים את הסרטים הקצרים: "רומי וירושלים" (2005, דוקומנטרי), "רגע לפני המראה" (2010, עלילתי), ו"התיק השחור" (2012, עלילתי, על פי סיפור קצר מאת יהושע קנז).
יזם וניהל את הפסטיבל הבינלאומי לסרטי ילדים ונוער בסינמטק ירושלים בין 2007 ל-2012.
לוי הוא המנהל האקדמי של בית הספר "מעלה" לקולנוע בירושלים מאז שנת 2007 ועד היום. בתקופה זו ליווה לוי את יצירתם והפקתם של למעלה מ-200 סרטים קצרים של תלמידי שנים ב ו ג בבית הספר. חלק גדול מסרטים אלו הוקרנו בפסטיבלים יוקרתיים ברחבי העולם וזכו בפרסים רבים.
בשנת 2016 כתב וביים את הסרט "ארמונות בחול" על פי הסיפור הקצר "עצם התהליך" מאת הסופרת בלה שייר. הסרט הוקרן בסינמטקים ברחבי הארץ בקיץ 2016 כחלק מפרויקט "החצר האחורית" במימון קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, קרן רבינוביץ', והרשות השנייה. הסרט הוקרן גם בערוץ 10.
בשנים 2016–2017 כתב את הסרט באורך מלא "איזה ילד יפה" בתמיכת קרן רבינוביץ.
ב-2018 יזם, מפיק ובמאי שותף של סרט הקולנוע "הביקור", בשיתוף ארבעה בוגרים מצטיינים של בית ספר לקולנוע מעלה.
עמרי הוא בנו של פרופ' חיים לוי, כלכלן וחתן פרס ישראל.
קריית משה
קריית משה היא שכונה במערב ירושלים, שהוקמה בשנת 1925 בסיועה של קרן "מזכרת משה מונטיפיורי". השכונה, שנמצאת בגובה של 820 מטרים מעל פני הים, היא בין השכונות הגבוהות בירושלים, מתגוררים בה כ-9,300 תושבים.
מצפון גובלות בתחומה שכונת גבעת שאול והכניסה לירושלים, מדרום שכונת בית הכרם, ממזרח שדרות הרצל וקריית הממשלה, וממערב אזור התעשייה גבעת שאול.
השכונה תוכננה במקור כשכונת גנים עצמאית, אך אופי זה השתנה לאחר התפתחות שכונות קטנות סביבה אשר התמזגו אליה (בניהן שכונת ״מימון״, המקשר, ושכונת מעונות עובדים אשר כיום ברחוב ״גת״), וסיפוח השכונה לירושלים אשר הקנה לה אופי עירוני. לאורך השנים נבנו בשכונה מוסדות חינוך מרכזיים רבים, בהם בית חינוך עיוורים וישיבת מרכז הרב, אשר מאוחר יותר הולידה מתוכה את מכון מאיר, מכון אורה, ישיבת ירושלים לצעירים ומורשה השוכנים גם הם בשכונה. בעקבות כך מספרם של התושבים הדתיים בשכונה גדול והיא נהייתה מוקד מרכזי עבור החברה הדתית לאומית, היא נחשבת לשכונה מרכזית לציבור הדתי לאומי ויש אף המחשיבים אותה כמרכזית ביותר, אולם, עדיין יש מספר משפחות של חילונים, מסורתיים וגם חרדים המתגוררים בשכונה, וניתן לראות בה תושבים ירושלמים ותיקים לצד צעירים ומשפחות מרובות ילדים ובני נוער.
הקמת השכונה
בשנת 1924 רכש בא-כוחה של הקרן בארץ ישראל, הפרופסור דוד ילין, את אדמת השכונה - 112 וחצי דונם - במחיר של מאה לירות ארץ ישראלית. תקנות השכונה מעידות על האופי המסורתי שביקשו מייסדיה להנהיג:
בשנת 1936 הקימו אנשי הפועל המזרחי (ציונות דתית) בסמוך לקריית משה את "שכונת הפועל המזרחי", ששמה הוסב לאחר מכן ל"שכונת מימון", על שם הרב יהודה לייב פישמן מימון, ממנהיגי הציונות הדתית וממייסדי השכונה. כיום נבלעה שכונת מימון בתוך קריית משה וכמעט שאין מבחינים בין השתיים. סיפוחן של שתי השכונות השפיע על אופייה הדתי לאומי של השכונה כיום.
לאחר הקמת המדינה
במלחמת העצמאות נחתו מספר פגזים על השכונה. זהות המפגיזים שנויה במחלוקת: יש אומרים שאלו המצרים, ויש טוענים שהיו אלה כוחות ישראלים שהתכוונו להפגיז את דיר יאסין (גבעת שאול של היום), וטעו בטיווח. השכונה סופחה לירושלים לאחר הקמת המדינה. באפריל 1953 חדרו מסתננים לדירה בשכונה (כיום רחוב המאירי 17, המבנה המקורי נהרס מאוחר יותר), ורצחו שניים מדיירי הבית.
החל משנות ה-50 החל צביונה המקורי של השכונה להשתנות. כבר בסוף שנות ה-30, הוקמה שכונת "המקשר", שבה התגוררו חברי קואופרטיב התחבורה הירושלמי. לידה הוקם בתחילת שנות ה-50 "שיכון קריית משה" (ובשמה המלא - מעונות עובדים בקרית משה אגודה שיתופית לשיכון בירושלים בע"מ), שיכון ראשון לבני ירושלים ובהם זוגות צעירים ומשתכנים לראשונה. בלט בו בלוק מס 4 (היום - הבניין ברח' הרב צבי יהודה 7) אשר כונה בפי כל "בלוק המורים", שבו התגוררו, בין כלל הדיירים, שר החינוך והתרבות, פרופ' בן-ציון דינור, מנהל הגימנסיה העברית רחביה, זבולון תוחמן, המשורר יצחק שלו (ובנו מאיר שלו), וד"ר שלום לוין שנבחר אז למזכיר הסתדרות המורים ולימים שימש כנשיא הסתדרות המורים וכחבר הכנסת. בקצה רחוב שושנה פוליאקוב התגורר הגאוגרף פרופ׳ מנשה הראל, פלמ"חניק וחתן פרס ישראל לחקר ארץ ישראל. ברחוב אליעזר הלוי, סמוך לרחוב קריית משה, התגורר הגאוגרף אברהם יעקב ברור ובהמשך בנו עורך האטלסים משה ברוור. לאט לאט תפסו בנייני מגורים בקריית משה הוותיקה את מקומם של הבתים החד-קומתיים. בשנת 1957 קיבלו כל מספר רחובות בשכונה שמות, הרחוב הראשי בשכונה קיבל את השם רחוב קריית משה, השדרה הניצבת לו את השם "שדרות המאירי" על שם הרב משה המאירי.
בשנת 1964 עברה לשכונה ישיבת מרכז הרב, שמאוחר יותר הולידה מתוכה את מכון מאיר השוכן אף הוא בשכונה. בעקבות כך גדל מספרם של התושבים הדתיים בשכונה, והיא נהייתה מוקד מרכזי עבור החברה הדתית לאומית, היא נחשבת לשכונה מרכזית לציבור הדתי לאומי ויש אף המחשיבים אותה כמרכזית ביותר, אולם, עדיין יש בשכונה מספר משפחות של חילונים, מסורתיים וגם חרדים רבים המתגוררים בשכונה, וניתן לראות בה תושבים ותיקים לצד זוגות צעירים ומשפחות מרובות ילדים ובני נוער.
בשנות ה-2000
בשנת 2008 אירע בשכונה הפיגוע בישיבת מרכז הרב בו נרצחו שמונה מתלמידי הישיבה.
בפברואר 2008 נמכר מגרש של 2.1 דונמים ברחוב דגל ראובן, שהיה עתודת הקרקע האחרונה לבינוי בשכונה, תמורת כ-5.2 מיליון דולר.
בשנת 2011 נחנך הקו האדום של הרכבת הקלה בירושלים העובר בגבולה המזרחי של השכונה. הרכבת הקלה שיפרה את הנגישות לשכונה והביא לעלייה בשווי הנדל"ן, ובניגוד להיותה מנותקת בעבר ממרכזה של העיר החדשה בעת הקמתה. השכונה נחשבת למרכזית, בהיותה ממוקמת על צומת דרכים בכניסה לעיר, ובשל קרבתה לגבעת רם, לבנייני האומה ולתחנה המרכזית.
בנובמבר 2017, ניתן היתר הבנייה לפרויקט פינוי בינוי בשכונה, ב"מתחם המקשר", שממוקם בין שדרות הרצל לבין רחובות קריית משה וחיים פיק. הפרויקט, שקודם על ידי עיריית ירושלים והמנהלת להתחדשות עירונית בחברת מוריה, כולל שני מגדלים בני 25 קומות כל אחד, שבהם 230 יחידות דיור, אשר הוקמו במקום שישה בניינים קיימים שנהרסו. הריסת הבניינים הקיימים החלה ביוני 2018.
תכנון
השכונה תוכננה כעיר גנים. תכנונה הופקד בידי האדריכל ריכרד קאופמן, שתכנן שכונות גנים נוספות כגון תלפיות (1921), בית הכרם (1921), רחביה (1922) ובית וגן (1925). על פי עקרון התכנון הסטנדרטי של עיר גנים, הייתה שדרה מרכזית שחצתה את השכונה מצפון לדרום, ובקצה עמד מבנה ציבור. השדרה היא שדרות המאירי של היום, ומבנה הציבור שבסופה הוא "בית הכנסת אוהל יצחק", בתכנונם של האדריכלים אליעזר ילין ווילהלם הקר.
האדריכלים ילין והקר חברו לריכרד קאופמן בתכנון השדרה המרכזית (שדרות המאירי), ונקבע כי לכל אורכה יינטעו עצי ברוש. ראשיתה של שדרה זו בפינת הרחובות הרב צבי יהודה (לשעבר בן-דור)-העילוי-ימין אבות-המאירי, וסופה בהצטלבות עם רחוב קוסובסקי, שם עומד המבנה הציבורי - בית הכנסת. כיום רציפותה של השדרה נקטעת בהצטלבות עם רחוב קריית משה בשל קיוסקים שנבנו על השדרה.
בית הכנסת תוכנן כמבנה אבן מרובע, שעליו בסיס מתומן וכיפה עגולה, מאפייני סגנון בנייה מזרחי-מסורתי. עם זאת, שולבו בתכנון המבנה גם מאפייני הסגנון הבינלאומי שרווח בשנות ה-30: צמדי חלונות ארוכים וצרים. כיום קשה מהתבוננות בחזית הקדמית של המבנה לזהות את התכנון המקורי של הקר וילין, שכן לאורך השנים נוספו בקדמת המבנה חדרי תפילה קטנים ששינו את המראה הקדמי של הבניין כמעט עד לבלי הכר.
ילין והקר אף תכננו את בתי המגורים בשכונה. בתים אלו תוכננו כבתים חד-קומתיים פשוטים ובעלי גגות רעפים, ששיוו לשכונה מראה כפרי. בתים אלה, שהיו בתיהם של מייסדי השכונה וראשוניה, נהרסו ברבות השנים ובמקומם נבנו בתי דירות. כיום (2010) ניתן עדיין למצוא בשכונה בתים מקוריים אחדים שהשתמרו.
רבנות השכונה
בשנת תשכ"ו מונה לרב השכונה הרב מרדכי יהודה ליב זק"ש, לאחר תקופת כהונה קצרה בה נאלץ לנסוע מחוץ לישראל לצורך טיפול רפואי באחד מבני משפחתו שחלה, הופסקה כהונתו והוא מונה לרבה של שכונת זיכרון משה.
בסוף תשכ"ט נבחר לתפקיד רב בית הכנסת אוהל יצחק, בית הכנסת המרכזי בשכונה, הרב שילה רפאל. בשכונה, שבה גדל ובה גם התגורר סבו המנוח, היו שהתנגדו למינוי רב שלא שירת בצבא. הוא החליט להתגייס על אף שהיה פטור, ושירת כשלושה חודשים.
לאחר פטירת הרב שילה רפאל, החל לכהן הרב יוסף אליהו מובשוביץ.
Blink-182 (אלבום)
Blink-182 הוא האלבום החמישי של בלינק-182. הוא יצא ב-18 בנובמבר 2003.
האלבום ללא כותרת או אלבום עם שם עצמי. נאמר שאלבום זה מייצג צד בוגר יותר של הלהקה משנראה בעבר, כגון שהוא לא מכיל הומור בתי שימוש או שירי בדיחה. באלבום, ישנה עזיבה של אווירת המוזיקה הקלילה שנוצרה באלבומים הקודמים, והוא מתואר כ"מדיטציה עצמית ברקבון רומנטי".
הלהקה החדירה אלמנטים ניסיוניים למוזיקת הפופ פאנק שלהם, בהשראת השינויים בחייהם (שלושת חברי הלהקה הפכו לאבות לפני צאת האלבום) והפרויקטים הצדדיים (בוקס קאר רייסר וטראנספלאנטס). אורך האלבום הוא כמעט 50 דקות, וזהו האלבום הארוך ביותר של בלינק-182.
האלבום מכיל קולות אורח של סולן להקת הקיור, רוברט סמית' בשיר "All of This". האלבום מכר מעל ל-5 מיליון עותקים, וקיבל ביקורות טובות מהמבקרים, אשר כינו אותו "הבשלה מבורכת ולא צפויה". האלבום מכר 313,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו בארצות הברית.
הכנת האלבום
כתיבת והקלטת האלבום נמשכה מינואר עד אוקטובר 2003. זהו הזמן הכי ארוך של הלהקה להקלטת אלבום. כל חברי הלהקה היו לחוצים לסיים את האלבום במהרה. בזמן שכתיבת השירים נמשך זמן רב, הקלטת המיקסים הסופיים נמשכו רק כחודש לפני יציאת האלבום. האלבום הופק על ידי המפיק ג'רי פין.
שם האלבום
בשל חוסר ההסכמה של חברי הלהקה, שם האלבום (או יותר נכון חוסר השם) הביא לכעס וויכוחים בקרב המעריצים. חלק חשבו שהאלבום הוא עם שם עצמי, כמו שהוראה במקורות: האתר הרשמי של הלהקה וחנויות אונליין כמו אמזון. אחרים חשבו שהאלבום הוא ללא כותרת, בגלל שחברי הלהקה אמרו זאת או מראיונות עמם. עד שהלהקה תסביר זאת באופן רשמי, נושא זה ימשיך לעורר מחלוקת והשם הרשמי נותר: Untitled.
לוגו הפרצוף המחייך
כדי לפרסם את האלבום החדש, הלהקה יצרה לוגו חדש לחלוטין. כך נוצר הפרצוף המחייך. לוגו זה שיקף את הסטייל החדש והבוגר שנוצר ללהקה. הלהקה קיבלה תלונות שהלוגו החדש נלקח מהלוגו של הפרצוף המחייך של נירוונה. בארקר טען שהלוגו עוצב על ידו ועל ידיד מעצבים מקו האופנה האישי שלו. הוא רצה להוציא אייקון ללהקה.
ג'יי גריפית'ס
ג'יי גריפית'ס (באנגלית: Jaye Griffiths; נולדה ב-24 בספטמבר 1963) היא שחקנית תיאטרון וטלוויזיה בריטית.
ביוגרפיה
ב-2015 כיכבה גריפית'ס בתפקיד אורח בפרק בסדרה הרפואית "הולבי סיטי", ובתפקיד חברה ב-UNIT בעונה התשיעית של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".
ב-24 בפברואר 2016 פורסם שגריפית'ס תגלם את אלי גרדנר, רופאה בכירה בסדרת הדרמה "חדר מיון". הופעת הבכורה שלה בסדרה הייתה ב-7 במאי 2016.
פאלם ספרינגס
פאלם ספרינגס (באנגלית: Palm Springs) היא עיר נופש מדברית במחוז ריברסייד, קליפורניה, בעמק קואצ'לה. היא שוכנת כ-60 קילומטרים מזרחית לסן ברנרדינו, וכ-179 קילומטרים ממזרח ללוס אנג'לס, 219 קילומטרים צפונית-מזרחית לסן דייגו, ו-433 קילומטרים ממערב לפיניקס, אריזונה. האוכלוסייה הייתה 44,552 תושבים במפקד 2010.
גולף, שחיה, טניס, רכיבה על סוסים, רכיבה על אופניים, וטיולים במדבר ובאזורים ההרריים הסמוכים הם הצורות העיקריות של בילוי בפאלם ספרינגס.
ייסוד
מחקר ארכאולוגי מראה כי בני העם האינדיאני "קאווייה" חיו באזור במשך 350–500 השנים האחרונות. הם כינו את האזור "סה-קי" (מים רותחים).
בשנת 1823 מגלה הארצות המקסיקני חוסה מריה אסטודייו וקפטן חוסה רומארו נשלחו למצוא נתיב מסונורה לאלטה קליפורניה. במהלך מסעם הם לראשונה תיעדו את המקום. האזור סופח לארצות הברית בהסכם גואדלופה אידלגו.
שם העיר וההתיישבות האירופאית
מקור אפשרי למילה "פאלם" בשם המקום, הוא ממתיישבים ספרדיים שקראו למקום La Palma de la Mano de Dios כלומר: כף ידו של האל. השימוש המוקדם ביותר של השם "פאלם ספרינגס" הוא ממפה של היחידה למדידות טופוגרפיות של ארצות הברית שהשתמשה במונח בשנת 1853. שמות מוקדמים נוספים היו "פאלמטו ספרינגס" ו"ביג פאלם ספרינגס".
התושב הלבן הראשון בפאלם ספרינגס היה ג'ק סאמרס שניהל את תחנת הכרכרות בשנת 1862. כעבור ארבע עשרה שנים (1876) מסילת הרכבת דרום הפסיפיק הונחה 6 קילומטרים צפונית לתחנה.
בשנת 1880 האינדיאני המקומי פדרו צ'ינו מכר חלקות ליד המעיינות לוויליאם ואן סליקה ומתיו בריאן בסדרה של עסקאות מפוקפקות; הם בתורם הביאו את וו. אר. פורטר כדי לסייע להם למכור את נכסיהם באמצעות "חברת פאלם סיטי קרקע ומים". בשנת 1885, כאשר עורך הדין (ולימים השופט) ג'ון גאתרי מק'קאלום מסן פרנסיסקו החל לקנות נכסים בפאלם ספרינגס, השם כבר התקבע.
פיתוח הקרקע ובצורות
השופט מק'קולם, שהביא את בנו החולה לאקלים היבש עבור בריאותו, הביא את מומחה ההשקיה ד"ר אוליבר וואזנקרופט והמהנדס ג'יי.פי. ליפינקוט כדי לבנות תעלה מנהר ווייטוואטר למטעי הפירות בנחלתו. הוא גם ביקש מד"ר מוריי וילווד להקים מלון שמעבר לרחוב ממקום מגוריו. מוריי עשו זאת ב-1886 (ומאוחר יותר הפך להורטיקולטור מפורסם).
הגידולים ומערכות ההשקיה סבלו בשנת 1893 מהצפות בעקבות גשמים, ולאחר מכן בצורת במשך 11 שנים (1894–1905) גרמו נזק נוסף.
המאה ה-20
במהלך המאה ה-20 העיירה התפתחה לעיירת נופש פופולרית. בסוף המאה היו העיר כ-130 בתי מלון. בשנת 2011 ביקרו בעיר כ-1.6 מיליון תיירים.
נקודות ציון
בעיר נבנו מספר קווי רכבל כולל הקו הארוך בעולם באורך של כ-4 ק"מ.
המוזיאון לאמנות של העיר הוקם במקור כ"מוזיאון המדבר" בשנת 1938. כיום הוא כולל מיצגים על אמנות ומד המדבר. האמנים המיוצגים במוזיאון הם אמנים אמריקאים לרבות אמנים שהתגוררו בעיר כמו קרל אייטל, שיצירותיו מוקדשות לחיי המדבר.
ג'ון טלבוט, הרוזן הראשון משרוסברי
ג'ון טלבוט, הרוזן הראשון משרוסברי (באנגלית: John Talbot, 1st Earl of Shrewsbury; 1384/1390 – 17 ביולי 1453) היה מפקד צבא ואציל אנגלי.
ביוגרפיה
ג'ון טלבוט נולד בשנת 1384, למשפחת ברונים אנגלית ממוצא נורמנדי. מ-1404 עד 1413 שירת בוויילס נגד המורדים, ואחרי כן התמנה על ידי הנרי החמישי, מלך אנגליה לסגן מושל אירלנד - תפקיד שבו החזיק במשך חמש שנים.
מ-1420 עד 1424 שירת בצרפת והשתתף שם במספר קרבות, וב-1425 שב לתפקידו באירלנד לתקופה קצרה. ב-1427 שב לצרפת, השתתף במצור על אורליאן אך נפל בשבי ב-18 ביוני 1429 ושוחרר כעבור ארבע שנים תמורת שחרורו של אביר צרפתי משבי האנגלים.
ג'ון טלבוט נודע בתוקפנותו על מנת לשמור על נחלות אנגליה בצרפת, ובעקבות הצטיינותו בקרבות ובהתנגשויות קיבל את התואר רוזן שרוסברי, וטפורד ווקספורד. ב-1436 הוביל כוח צבאי קטן לניצחון על הצרפתים ליד העיר רואן שבנורמנדיה. ב-1437 עבר את הנהר סום ולחם בהצלחה נגד צבאו של פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה שחתם על הסכם שלום עם שארל השביעי, מלך צרפת שנתיים לפני כן. ב-1440 כבש את עיר הנמל ארפלר שבנורמנדיה, וב-1441 תקף את הצבא הצרפתי על הנהר סן מצפון לפריז. ב-1445 התמנה על ידי הנרי השישי, מלך אנגליה למושל צרפת, אך ב-1449 נלקח כבן ערובה על ידי הצרפתים ברואן. אחרי שנשבע שלא לשאת עוד נשק נגד מלך צרפת, שוחרר ושב לאנגליה.
ב-1452 נחת עם צבאו לחופי דוכסות אקוויטניה (כיום חבל אקיטן בדרום מערב צרפת), ובמהרה השתלט על כל שטחה של דוכסות זו. בעקבות אינפורמציה מוטעית בדבר נסיגת צבא צרפת, יצא עם צבאו כדי להסיר את המצור מעל העיר קאסטיון שעל הנהר דורדון, אך מצא עצמו שם בנחיתות מספרית לעומת צבא צרפת. הוא נהרג בקרב קאסטיון ב-17 ביולי 1453, יחד עם רבים מאנשיו. קרב זה, שבו השתמשו הצרפתים בארטילריה, הביא לסיומו של שלטון אנגליה באקוויטניה. היה זה גם הקרב האחרון של מלחמת מאה השנים.
טלבוט נישא בראשונה למוד נוויל (Maude Nevill), בתו ויורשתו של תומאס נוויל, ברון פרניוול החמישי. בזכותה הוא זומן לפרלמנט החל מ-1409. לשניים היו ארבעה ילדים: ליידי ג'ואן טלבוט, ג'ון טלבוט, הרוזן השני משרוסברי (1413–1460), כריסטופר טלבוט (1419 – 1443) ותומאס טלבוט. נוויל נפטרה ב-31 במאי 1422. ב-1425 נישא בשנית לליידי מרגרט ביצ'מפ, ולשניים היו שישה ילדים: ג'ון טלבוט (1426 – 1453), סר האמפרי טלבוט (לפני 1453 – 1492), ג'ואן טלבוט, ליידי אליזבת טלבוט (שנישאה לדוכס נורפוק), סר לואיס טלבוט וליידי אלינור טלבוט, שנישאה לתומאס באטלר והייתה לפילגשו של המלך אדוארד הרביעי.
במחזהו של ויליאם שייקספיר "הנרי השישי, חלק ראשון" מופיעה דמותו של טלבוט כסמל לאבירות האנגלית הישנה והמהוללת שזמנה עבר, והיא מפנה את מקומה לתככי החצר של מלחמות השושנים.
האיש הזקן מהוי
האיש הזקן מהוי (באנגלית: Old Man of Hoy) היא תצורת סלע העשויה אבן חול אדומה שבראשה סלע בזלת, הממוקמת בסמוך למפרץ רקוויק שבחופו המערבי של האי הוי באיי אורקני, בצפון סקוטלנד שבממלכה המאוחדת. גובהה כ-137 מטרים.
היסטוריה
תצורת הסלע נוצרה במהלך 400 השנים האחרונות. במפות שצוירו בין השנים 1600 ו-1750 תצורת הסלע לא מופיעה. הצייר ויליאם דניאל צייר את תצורת הסלע בשנת 1817. בציור ניתן לראות קשת מעל הים שבראשה עמוד. בעקבות צורה זו ניתן לתצורה שמה. סופה במהלך ראשית המאה ה-19 סחפה את אחד מבסיסי הקשת, וכיום נותר עמוד בלבד.
בשנת 1966 טיפסו כריס בונינגטון, רסטי ביילי וטום פייטי על התצורה במשך שלושה ימים, והיו האנשים הראשונים שטיפסו עליה.
ב-9 ביולי 1967 ארגנה רשת ה-BBC טיפוס על התצורה בשידור חי, במסגרתו טיפסו שלושה זוגות מטפסים על התצורה. בונינגטון ופייטי טיפסו במסלול בו טיפסו בעבר, וג'ו בראון ואיאין מקנוט- דייוויס, וכן פיט קרו ודוגל הייסטון טיפסו במסלולים אחרים.
אזכורים תרבותיים
האיש הזקן היווה רקע לווידאו קליפ של להקת "יוריתמיקס" משנת 1984, לשירם "Here Comes the Rain Again", כמו כן התצורה מוזכרת באחת הסצנות מסדרת "ארכאולוגיה היום" של "מונטי פייתון" בה מצוין שהזמר לולו טיפס על התצורה.
אמריקן אפרל
אמריקן אפרל (באנגלית: American Apparel) היא חברת הלבשה צפון אמריקנית, אשר נוסדה בקנדה, ובעלת אוריינטציה היפסטרית.
החברה מתמחה בייצור בגדים צבעוניים ונוחים בסגנון פשוט. בתחילה ייצרה חולצות טריקו בלבד, ועימן מזוהה החברה עד היום. כיום מייצרת אמריקן אפרל בנוסף בגדי ים, הלבשה תחתונה, חצאיות ושמלות וכן אביזרי הלבשה שונים כגון צעיפים ולבוש לכלבים. בגדי החברה לרוב נטולים הדפס או כיתוב; זהו חלק מקו מנחה של החברה. הבגדים מיוצרים בשלל צבעי הקשת, זאת בניגוד לחברות טקסטיל רבות המייצרות כל דגם במספר צבעים מצומצם. פירוש שם החברה באנגלית הוא "הלבשה אמריקנית".
לחברה היו סניפים גם באירופה ובישראל, אך הסניף האחרון נסגר ב-2016.
מדיניות
חברת אמריקן אפרל היא חברה חריגה בנוף חברות הטקסטיל. החברה מציגה עצמה כמתנגדת למגמת העברת הייצור של חברות מערביות רבות למדינות עולם שלישי ולהעסקתם שם של עובדים מקומיים בסדנאות-יזע ובמה שמכונה (גם) על ידה "שכר רעב ותנאים מחפירים", אשר מהוות חלק ממגמת הגלובליזציה של ההון. המודל העסקי של החברה מכונה על ידה Vertically Integrated Manufacturing ("יצור אנכי"), ופירושו שכל פעילות החברה נעשית במקום יחיד - כביכול בבניין בודד במרכז לוס אנג'לס. הפקת הבד, העיצוב, החיתוך, התפירה, הצביעה, האריזה והשיווק נעשו לאורך שנים כולם בבניין המפעל; לאלו מצטרפים צילומי הדוגמנים והדוגמניות המופיעים בפרסומות החברה, עיצוב אתר האינטרנט של החברה והפעילות הניהולית - הכול תחת גג אחד. חברת אמריקן אפרל לאורך שנים כמעט לא משתמשת במיקור חוץ (Out-sourcing) ובעובדי קבלן.
תנאי העסקה
אמריקן אפרל הציבה סטנדרטים חריגים בתנאי העסקת העובדים בענף הטקסטיל. השכר ההתחלתי של תופר פשוט בחברה היה כפול משכר המינימום הנהוג בארצות הברית, ולאחר חצי שנת עבודה אף הועלה לשלוש פעמים שכר מינימום, שלא כמקובל בתעשיית הטקסטיל בארצות הברית ובעולם, שבה לעיתים לא משולם אף שכר מינימום.
נכון ל-2006, העובדים באמריקן אפרל זכאים ל-5-15 ימי חופשה בתשלום בשנה, על פי הוותק; לטיפולי מסאז' וארגונומיה במקום העבודה; לסביבת עבודה נוחה מבחינת מכשור, ציוד, תאורה, אוורור, טמפרטורה; לביטוח רפואי מסובסד; לארוחות צהריים מסובסדות במפעל; לחנייה בחינם ולנסיעה מסובסדת (לפי בקשה) בתחבורה הציבורית; ולקורסי אנגלית עבור העובדים שאינם דוברי השפה (החברה מעסיקה מהגרים לטיניים רבים, תושבי לוס אנג'לס) וקורסי מחשבים. עובדי אמריקן אפרל רשאיים ללכת להפסקות שירותים ועישון (דבר שאינו מובן מאליו בחברות רבות) ולבצע שיחות קצרות ממכשירי טלפון של החברה או בטלפונים סלולריים. בחברות טקסטיל רבות נהוגה העסקה עונתית; כשמגיע הקיץ ואין צורך בייצור מעילים, לדוגמה, נשלחים עובדים רבים לבתיהם. באמריקן אפרל לא קיים נוהג זה והעסקת העובדים רציפה.
רוב חברות הטקסטיל משלמות לעובדיהן באמצעות חברות הפודות המחאות, העולות לעובדים בטרחה וב 1-2% ממשכורתם. אמריקן אפרל נמצאת כיום (2006) במהלך לפתיחת חשבונות בנק לעובדיה, אשר יפחית את עלויותיהם בגביית משכורותיהם ואף יקל עליהם להעביר כסף למשפחותיהם מחוץ לארצות הברית. החברה גם מסייעת לעובדיה לקבל כרטיסי אשראי ולהכיר את זכויותיהם הסוציאליות והפיננסיות.
לעומת זאת, על פי פטריק ט' קליף, "השכר [בא"א] נע בין 10 ל-12 דולר לשעה, בהשוואה ל-7.5 עד 12 דולר ב"טים איקס," סדנת יונייט בהמשך הרחוב. וחלק מהעובדים בא"א מרוויחים עד 20 דולר לשעה בא"א. בטים איקס, עם זאת, יש חופשות בתשלום, דבר שבא"א רק החלו ליישם. ובא"א אין מערכת דירוג או פנסיה, אבל היא מציעה טיפול בריאות תמורת 8 דולר לשבוע וכיסוי דנטלי תמורת דולר לשבוע. בטים איקס, ההטבות הללו הם חלק מחבילת ההעסקה."
פרסום וקמפיינים
הקמפיינים הפרסומיים של החברה ידועים בהיותם פרובוקטיביים מעוררי מחלוקת. הביקורת מייחסת לפרסומות סקסיזם ועידוד אנורקסיה. בד בבד זכו הקמפיינים להערכה בשל מיעוט יחסי של השימוש בתוכנות עריכה. במדינות רבות בוחרים לצנזר או לאסור על הצגת הקמפיינים של החברה כתוצאה מהתכנים המיניים המופיעים בהם.
מספר קמפיינים בולטים של החברה מן העונות האחרונות כוללים:
דב צ'רני
איש העסקים הקנדי-יהודי, דב צ'רני (Dov Charney), הוא מייסד החברה והמנכ"ל לשעבר שלה, אחראי במידה רבה הן למקוריות ולהצלחה הרבה של אמריקן אפרל והן לביקורת המופנית כלפיה. צ'רני, יהודי קנדי אשר נולד במונטריאול ב-1969, ידוע בגישתו הליברטנית לחיים ולעולם העסקים, והוא דוגל באופן מוחצן בחופש השוק והפרט ובאינדיבידואליות. צ'רני נכנס לעסקי הטקסטיל עוד בצעירותו, אז ייבא באופן עצמאי בגדים מארצות הברית לקנדה באמצעות שינועם בטנדר ישן. הוא הקים חברת טקסטיל ב-1989 בדרום קרוליינה, אך זאת פשטה את הרגל עם תחילת מגמת האוף-שורינג (Off-shoring) בעולם הטקסטיל האמריקני - העברת הייצור לסין, הודו, אינדונזיה ומדינות אחרות. ב-1998 הקים את אמריקן אפרל, הפעם תחת קונספט חדש.
צ'רני, המהלך תמיד בלבוש בסגנון פשוט, מופיע לעיתים בעצמו בפרסומות החברה. הללו ידועות בפרובוקטיביות הרבה שלהן, בצילומים הגובלים בפורנוגרפיה ובמסרים בוטים. צ'רני נוהג להלך ברחוב ו"לצוד" דוגמניות ודוגמנים - אנשים אשר מראם מוצא חן בעיניו. דוגמנים אחרים הם קרובי משפחה של העובדים; אחותו של בעל הבית של צ'רני צולמה גם היא לקמפיין. אמריקן אפרל (2006) לא משתמשת בסוכנויות לדוגמניות או בחברות פרסום ויחסי ציבור חיצוניות. הצילומים הנראים בפרסומות החברה ובאתר האינטרנט שלה, אשר חלקם צולמו על ידי צ'רני עצמו, הם בסגנון כמו-ריאליסטי. צ'רני שיווק את חברת אמריקן אפרל בניסיון לזהות אותה כחלק מזרם הריאליזם באמנות. החברה קוראת באתר האינטרנט שלה לצלמים חובבים לשלוח לאתר תמונות מסביבת מגוריהם (לא בנושא הלבשה), והללו מתפרסמות באתר.
סגנונו ומעשיו של צ'רני הביאו להאשמות כלפיו בגין הטרדה מינית. דווח כי צ'רני ערך ראיונות עבודה כשהוא לבוש בתחתונים בלבד, שהוא חילק ויברטורים לעובדות המפעל ושהוא ניהל מערכות יחסים מיניות עם כמה מהעובדות. בריאיון לרשת הטלוויזיה ABC לא הכחיש צ'רני את הדברים ואמר כי הוא אינו רואה בהם פסול.
ניר דוידוביץ'
דוידוביץ' מזוהה עם מועדון הכדורגל מכבי חיפה, בו שיחק בנערותו ובמהלך כל הקריירה הבוגרת. הוא זכה באליפויות רבות בקבוצתו וכן השתתף עמה בשלב המוקדמות בעונה הראשונה שבה חיפה עלתה לשלב הבתים של ליגת האלופות. במדי נבחרת ישראל הופיע ב-51 משחקים.
תחילת דרכו
דוידוביץ' נולד ב-1976, בן לבנימין דוידוביץ', ניצול השואה יליד גרמניה אשר שיחק כשוער במכבי חיפה בשנות ה-50, ושל לאה לבית וילהיים, מורה לערבית בתיכון.
אמריקן אפרל
דב צ'רני
אמריקן אפרל מעסיקה בעיקר מהגרים. צ'רני טען כי אל ההגירה המסיבית של מהגרים בלתי-חוקיים ממקסיקו לדרום קליפורניה (כ-12,000 איש בחודש נכון לשנת 2004) אין להתייחס כלל כאל בעיה, וכי תרומתם של המהגרים לכלכלה ולתרבות של האזור עצומה. צ'רני תמך בחלוקת אישורי עבודה חוקיים לאלפי העובדים הבלתי-חוקיים.
ניר דוידוביץ'
תחילת דרכו
בגיל צעיר החל ניר לשחק כדורגל וכשהיה בן 9 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי חיפה. דוידוביץ' רצה לשחק כחלוץ אך שמע בעצת אביו ומאמנו והסכים לשחק כשוער. הוא שיחק בנבחרות ישראל בכל הגילאים הצעירים, וב-1995 הצטרף לקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה. במהלך מאבקו על אפודת השוער הראשון בנוער הצליח דוידוביץ' להתגבר על שוערים כמו דודו אוואט, בוני גינצבורג ושגיא שטראוס.
אמריקן אפרל
דב צ'רני
בעבר הואשמה אמריקן אפרל בהתנגדות להתאגדות של עובדיה. צ'רני הכחיש כל מעורבות של החברה בעניין זה ומצהיר כי עובדיו "פשוט אינם מעוניינים בהתאגדות", עקב יחסי העבודה המצוינים במפעל.
ניר דוידוביץ'
תחילת דרכו
ב-4 בנובמבר 1995 ערך דוידוביץ' את הופעת הבכורה שלו בליגה, במשחק שהסתיים בתיקו 2–2 עם בית"ר ירושלים. באותה עונה ישב רוב הזמן על הספסל מכיוון שחיפה הייתה מרוצה מהופעתו של השוער רפי כהן. בסוף העונה רפי כהן עזב את חיפה, אך המאמן גיורא שפיגל הביא במקומו את בוני גינצבורג הבינלאומי, דבר שהיווה מכה קשה לדוידוביץ'. בעונת 1996 גינצבורג הציג יכולת לא טובה ודוידוביץ' קם מהספסל ובמשחקים ששיחק הוכיח את עצמו. במשחק מפורסם מאותה עונה הצליח דוידוביץ' לשמור על שער ריק בתיקו 0–0 מול הפועל פתח תקווה אחרי שהורחקו לחיפה שלושה שחקנים. ב-1997 התגבר דוידוביץ' על השוער הוותיק גינצבורג וזכה באפודת השוער הראשון של מכבי חיפה.
אמריקן אפרל
דב צ'רני
אמריקן אפרל אינה מעדיפה בצורה כלשהי להעסיק מהגרים. צ'רני מספר כי כמות האמריקנים המנסים להתקבל לעבודה זעומה, פשוט כיוון שהללו לא מעוניינים לעבוד במפעל טקסטיל. צ'רני המציא את הססמה "Legalize LA" ("היפכו את לוס אנג'לס לחוקית"), שהונססה על בניין המפעל, בפרסומות החברה ובאתר האינטרנט, ואשר קוראת לחברות הגדולות להחזיר את הייצור לארצות הברית ובד בבד לממשלה להסדיר את מצבם של המהגרים. על קירות המפעל הוצגו צילומים גדולים של תוויות הייצור של חולצות מתוצרת תאגידי טקסטיל אמריקניים, עליהן כתוב "תוצרת מלזיה", "תוצרת סין" וכן הלאה. צ'רני לא שלל את האפשרות שאמריקן אפרל תשתמש בעתיד בשירותיהם של עובדים מחוץ לארצות הברית, וטען היא תעשה זאת רק על בסיס של כישורים ויכולות אשר ייתכן ונמצאים מחוץ לאמריקה, ולא על בסיס כלכלי. העובדים הפוטנציאליים של אמריקן אפרל מחוץ לארצות הברית יקבלו שכר מינימום אמריקני לפחות, כך טען צ'רני. בנוסף למעורבות החברתית עסק צ'רני גם בפעילות סביבתית, ובמפעלו מוחזרו כחצי מיליון טון בד בשנת 2005. לחברה מלאי של אופניים, אותם היא משאילה בחינם לכל עובד החפץ בכך.
ניר דוידוביץ'
בכורה בנבחרת ותארים ראשונים
עונת 1998 הייתה עונה של התקדמות גדולה לדוידוביץ'. בעונה זו הוא ערך את הופעת הבכורה בנבחרת הלאומית של ישראל, במשחק שבו ישראל הביסה 4–0 את נבחרת טורקיה. בסיום אותה עונה, בה חיפה נכשלה בליגה וגיורא שפיגל התפטר, עמד דוידוביץ' בשער בגמר גביע המדינה מול הפועל ירושלים ועצר שער בטוח בתוספת הזמן. חיפה ניצחה לבסוף 2–0 וזכתה בגביע. זה היה התואר הראשון של דוידוביץ' במדי הבוגרים של מכבי חיפה.
אמריקן אפרל
דב צ'רני
ב-16 בדצמבר 2014 פיטר הבורד של החברה את צ'רני מתפקיד המנכל"ות בעקבות הטרדותיו המיניות לאורך השנים, והציב במקומו את פולה שניידר.
ניר דוידוביץ'
בכורה בנבחרת ותארים ראשונים
בעונת שיחקה מכבי חיפה בגביע אירופה למחזיקות גביע. דוידוביץ' הציג יכולת מעולה מול פריס סן ז'רמן ובזכות שער של יוסי בניון הוציאה הקבוצה תיקו 1–1 בצרפת. חיפה הגיעה באותה עונה לרבע הגמר (שיא ישראלי) אך הודחה על ידי לוקומוטיב מוסקבה. במשחק החוץ ברוסיה ספג דוידוביץ' שער מכדור סתמי ממרחק של 35 מטר. זו הייתה אחת מטעויותיו החמורות בקריירה.
אמריקן אפרל
היסטוריה
בדצמבר 2005 נפתח הסניף המאה של החנות בפיטסבורג, פנסילבניה. החנות הגדולה ביותר נמצאת בטורונטו, קנדה. לרשת שמונה סניפים בקנדה, חמישה בגרמניה, שניים במקסיקו וסניפים נוספים בתל אביב, לונדון, פריז, ציריך, טוקיו, סיאול ואמסטרדם. בשנת 2006 עבדו במפעל בלוס אנג'לס כ-3,000 עובדים; אלפים נוספים מועסקים בחנויות החברה ברחבי העולם. החברה מייצרת מיליון חולצות בשבוע. הכנסות החברה בשנת 2004 עמדו על 124 מיליון דולר ובשנת 2005 כמעט והוכפלו והגיעו ל-230 מיליון דולר ובשנת 2009 הסתכמו בכ-559 מיליון דולר.
נשר את נשר
"נשר את נשר" הוא תיאטרון צלליות שנוסד והופעל על ידי סילביה ויאיר נשר, זוג יוצרים שעסק בבובנאות במשך כ-40 שנה. ביחד פיתחו שילוב של טכניקות מודרניות עם הפורמט המסורתי בובנאות, כגון צלליות, בובות טלוויזיה ותיאטרון שחור. בנוסף ייסד הזוג את פסטיבל תיאטרון הצלליות הבינלאומי באוסטריה. במסגרת עבודתם הם הופיעו ב-14 ארצות והשתתפו בעשרות פסטיבלים בינלאומיים.
ניר דוידוביץ'
פציעות במפשעה ובברך
מאוחר יותר נפצע דוידוביץ' קשה במפשעה והתברר שהוא זקוק לניתוח בבקע. הוא החמיץ את יתר העונה והוחלף על ידי יהודה בוארון. הוא החלים לקראת עונת אך נפצע בכתף במהלך טורניר יוקרתי ביוון בו הצטיין. על אף הפציעה, דוידוביץ' עלה למגרש במשחקיה הראשונים של חיפה בעונה העוקבת, לעיתים לאחר טיפולים רפואיים אשר הכשירו אותו במיוחד עבור אותם משחקים. עם זאת, לבסוף התברר שעליו לעבור ניתוח. ביתר העונה החליף אותו בשער השוער אבי פרץ.
אמריקן אפרל
היסטוריה
בדצמבר 2007 נרכשה החברה על ידי חברת אנדבור אקוויזישיון קורפ. אנדבור הוקמה בשנת 2005 כחברת צ'ק פתוח במטרה לרכוש חברה פעילה. לאחר אישור הרכישה שינתה אנדבור את שמה לאמריקן אפרל אינק.
ניר דוידוביץ'
פציעות במפשעה ובברך
דוידוביץ' חזר לשער בעונת בה שברה מכבי חיפה את בצורת 7 השנים הרעות וזכתה באליפות עם אברהם גרנט כמאמן ויוסי בניון. דוידוביץ' הציג יכולת טובה בשער וחיפה סיימה עם 28 שערי חובה בלבד, המספר הנמוך ביותר בליגה באותה עונה. בסוף העונה, דוידוביץ' שוב נפצע קשה. נבחרת ישראל שיחקה מול נבחרת ספרד, ובמשך כל המחצית הראשונה עמד דוידוביץ' בגבורה בפני התקפות אינטנסיביות של הספרדים, שכללו מלבד בעיטות ונגיחות לשער גם כניסות אגרסיביות ואלימות בשוער. לקראת סוף המחצית יצא דוידוביץ' משערו על מנת להרחיק כדור וניסה לעבור שחקן ספרדי, אך סובב את ברכו ונאלץ להתחלף.
אמריקן אפרל
היסטוריה
יחד עם הליך פשיטת הרגל ובניסיון שיקום, סגרה החברה כמה סניפים בארצות הברית ואת כל החנויות שאינן ממוקמות באמריקה. ולאחר מכן גם החנות האינטרנטית נסגרה לכמה חודשים ולבסוף חזרה לאוויר כאשר מאפשר משלוח לכל העולם.
ניר דוידוביץ'
פציעות במפשעה ובברך
הפציעה בברך התבררה כקשה ביותר ודוידוביץ' עבר ניתוח ושיקום באיטליה. הוא החמיץ את רוב עונת בה זכתה מכבי חיפה באליפות נוספת עם השוער המחליף דודו אוואט. באימון למשחק מוקדמות ליגת האלופות בעונת מול קבוצת בלשינה מבלארוס, נפצע דוידוביץ' שוב. הוא שיחק את המשחק נגדה עם משככי כאבים אך התברר שמדובר בפציעה חוזרת ברגל שבה נפצע מול ספרד, וששוב קרע את הרצועה הצולבת. דוידוביץ' שוב עבר ניתוח ושיקום ארוך, ואילו דודו אוואט שוב הוזעק כדי למלא את מקומו. אוואט זכה לשחק במקומו של דוידוביץ' עם חיפה בשלב הבתים בליגת האלופות אך בליגה הציג יכולת לא טובה, כאשר ביצע מספר רב של טעויות שעלו לחיפה בנקודות והשרו חוסר ביטחון בקבוצה. דוידוביץ' חזר בשבועות האחרונים כדי לייצב את ההגנה, אך זה היה מאוחר מידי וחיפה הפסידה את האליפות למכבי תל אביב בגלל הפרש שערים נחות.
אמריקן אפרל
אמריקן אפרל בישראל
בשנת 2006 נפתחה חנות ראשונה של אמריקן אפרל בישראל, במרכז הקניות דיזנגוף סנטר בתל אביב.
ניר דוידוביץ'
שלוש אליפויות רצופות
בעונת חזר דוידוביץ' לכושר משחק מלא ועזר למכבי חיפה לזכות באליפות תחת הדרכתו של המאמן רוני לוי. בפתיחת העונה, ב-6 בנובמבר, עמד דוידוביץ' בשער במשחק במסגרת הסיבוב הראשון בגביע אופ"א מול האימפריה הספרדית ולנסיה. דוידוביץ' הציג הופעה מצוינת ושמר על שער נקי מול התקפות מסוכנות של הספרדים. בכלי התקשורת זכה דוידוביץ' לשבחים (העיתונות הספרדית הדביקה לו את הכינוי "התמנון") ולציונים גבוהים ביותר, מעריב נתן לו 9.5 ואילו ידיעות אחרונות נתן לו ציון 10 נדיר, ההופך את דוידוביץ' לאחד מכדורגלנים ישראלים בודדים, בהם אלי אוחנה, שביט אלימלך ואייל ברקוביץ', שזכו לקבל את הציון הזה. משחק זה היה השיא בעונה גדולה של דוידוביץ', בה זכה בתואר כדורגלן העונה של מעריב בנוסף לאליפות.
אמריקן אפרל
אמריקן אפרל בישראל
לאחר מכן בשנת 2009 נפתחה חנות שנייה אך הפעם בירושלים ברחוב ריבלין יוסף ליד הסניף האחרון של הרשת קופי בין בישראל. החנות הירושלמית לא הצליחה ובשנת 2012 נסגרה.
נשר את נשר
השנים המוקדמות, ישראל (1977-1967)
תיאטרון "נשר את נשר" נוסד ב-1967 על ידי חברי קיבוץ ניר דוד סילביה ויאיר נשר. עוד לפני הקמת התיאטרון התעניינה סילביה בתיאטרון צלליות והציגה בקיבוץ את "תרנגול הזהב" לפי אלכסנדר פושקין.
ניר דוידוביץ'
שלוש אליפויות רצופות
בעונת זכה דוידוביץ' באליפות נוספת עם חיפה. באמצע העונה נפצע דוידוביץ' והוחלף ב-8 משחקים על ידי השוער תום אלמדון, שקודם מהנוער של חיפה. דוידוביץ' שיחק גם כשוער ראשון ברוב משחקי נבחרת ישראל, והיה אחד מהאחראים לניצחון 2–1 על נבחרת קפריסין בחוץ במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006, אחרי שעצר בעיטת עונשין מכריעה. משחק זה שמר על סיכויי הנבחרת להעפלה למונדיאל, אך לבסוף היא לא הצליחה לעשות זאת.
נשר את נשר
השנים המוקדמות, ישראל (1977-1967)
במקביל לפעילותה בתיאטרון ניהלה סילביה, ב-1973, סדנת צלליות בחוג לתיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים ועמדה בראש המדור של תיאטרון הבובות בתיאטרון לילדים ולנוער.
ב-1975 קיבלו בני הזוג מלגה ללימודי האופרה הסינית ותיאטרון הבובות הסיני. ב-1976 יצאו לסיבוב הופעות ראשון בארצות הברית וכן ערכו נסיעת לימוד להונג קונג. ב-1977 יצאו לסיבוב הופעות שני בארצות הברית במהלכו הופיעו בפסטיבל הבובות הכל אמריקאי בקליפורניה.
ניר דוידוביץ'
שלוש אליפויות רצופות
בפתיחת עונת ביצע דוידוביץ' טעות קשה במשחק מוקדמות ליגת האלופות מול מאלמה, שמנעה מקבוצתו להעפיל לטורניר. במהלך חלון ההעברות של העונה הוזמן למבחנים בקבוצת סנדרלנד מהפרמייר ליג ועבר בה בדיקות רפואיות אך עם זאת, החליט להיענות להצעתו של יעקב שחר לחוזה משודרג ובסוף שב ארצה לקבוצה. הוא היה שותף בעונה זו לאליפות שלישית ברציפות של חיפה. בעקבות הגעתו של ארקדי גאידמק לבית"ר ירושלים והגעתו המשוערת של לב לבייב להפועל תל אביב החלו גישושים מצד הקבוצות לגבי צירופו של דוידוביץ' אליהן, כשבנוסף, במהלך העונה חתם שוער המשנה תום אלמדון ל-5 שנים נוספות בקבוצה. לבסוף חתם גם דוידוביץ' על חוזה לארבע שנים בקבוצה.
נשר את נשר
ראשית הפעילות בחו״ל, אוסטריה (1998-1978)
ב-1978 עבר הזוג להתגורר בווינה והופיעו במספר רב של פסטיבלים לבובנאות ברחבי העולם וביניהם הפסטיבל בעיר שרלוויל-מזיירה ופסטיבל האור של אביניון. באותה תקופה הוזמנו להשתתף בתוכניות טלוויזיה בערוצים כמו Channel 4, ZDF, ו-ORF. ב-1980 ערכו סבוב הופעות בהונג קונג, טייוואן ואוסטרליה.
ב-1982 שיתפו פעולה עם תיאטרון וינה כבובנאים עבור האופרה חליל הקסם בבימויו של אדווין זבונק. בין השנים 1982–1985 הפעילו סילביה ויאיר נשר תיאטרון בובות וצלליות עצמאי בלב וינה בשם Domino והשתתפו כבובנאים בהפקת מחול בשם Mignon מבית "תיאטרון פילרמוניקו" בורונה.
ב-1988 הפיקו 5 סרטים קצרים, באורך 15 דקות כל אחד, על סיפורים מתוך דקאמרון, בשיתוף עם ערוץ 4 האנגלי.
בין השנים 1988 ועד 1995 ייצר הזוג בובות וסיפק תכנים נוספים עבור ערוצי טלוויזיה, ביניהם Televischn (תוכנית קברט של סאטירה פוליטית למבוגרים בגרמנית, עם בובות בגודל אדם). באותה עת גם הפיקו סדרת סיפורים בשם Kater Murr בהשראת א.ת.א. הופמן, ו-die bazillen עבור ערוץ ZDF הגרמני.
בין השנים 1991–1997 הקימו והפעילו הצמד נשר את נשר תיאטרון ניסיוני פרטי בעיירת הספא אלטוזי שבאוסטריה. ב-1998 הופיע הצמד בשנתו השנייה של הפסטיבל היהודי הבין-לאומי באיטליה ושיתף פעולה בתצוגה בנושא מגזרות נייר וצלליות במסורת היהודית, של המוזיאון היהודי בהוהנמס שבאוסטריה.
איטליה (1998–2004)
ב-1998 עזב הזוג נשר את אוסטריה והתיישב בקרבת ונציה שבאיטליה. עד שנת 2004 הם הפעילו בגטו היהודי בוונציה גלריה של צלליות, מגזרות נייר ודברי אומנות.
החזרה לישראל (2010-2004)
ב-2004 עזבו הזוג נשר את אירופה ושבו לישראל לקיבוץ ניר דוד. עד 2009 המשיכו להפיק אירועים ולהשתתף בהצגות ופסטיבלים באירופה. בין 2006–2007 הפיקו את "מוצרט בשחור", במסגרת חגיגות 250 להולדתו של מוצרט בווינה, בשיתוף עיריית וינה.
ב-2009 הפיקו הופעה בחסות Fondazione musei civici di venezia בשם Lo Speziale. באותה שנה הפיק הזוג גם את הופעת תיאטרון צלליות - "תיבת התבלינים" במסגרת פסטיבל אירועי תרבות ואמנות -"וינה בתל אביב" לרגל חגיגות 100 שנה לתל אביב (תרומת עירית וינה לתל אביב).
ב-20 בדצמבר 2009 נפטרה סילביה ממחלת הסרטן. את החומר הארכיוני, הכתבים, הצלליות ויצירותיה של סילביה שנצברו במשך חיים שלמים של יצירה, החליט יאיר נשר להוריש למרכז תיאטרון בובות חולון. מאז מוצגת תצוגה קבועה במוזיאון לזכרה של סילביה.
סילביה ארדי
במהלך מלחמת העולם השנייה שהתה סילביה בדרום צרפת יחד עם הוריה. אביה היה פעיל במחתרת הצרפתית. ב-1948 החליט אביה לחזור להונגריה על מנת להצטרף למפלגה הקומוניסטית ההונגרית ולסייע בבניית המדינה מחדש לאחר המלחמה. ב-1956, בעקבות המרד ההונגרי, נמלטה המשפחה מהונגריה לוינה שבאוסטריה.
יאיר נשר
יאיר נשר נולד ב-1941 בפלסטינה המנדטורית. אביו, אברהם אדלרשטיין (שינה שמו בישראל לנשר) היה יהודי ממוצא פולני ואמו, אסתר פוטשניק הייתה יהודייה אוסטרית מוינה. שני הוריו של יאיר הצליחו לעזוב את אוסטריה טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה. השניים נפגשו שוב בסוף 1938 בקיבוץ ניר דוד שבו היו פעילים כל חייהם.
ב-1965 היגרה סילביה לישראל והצטרפה לקיבוץ ניר דוד, שם הכירה את יאיר. סילביה ויאיר נישאו בקיבוץ ניר דוד ב-1966 שם הקימו יחד את תיאטרון הצלליות הראשון שלהם.
ב-2009 נפטרה סילביה ממחלת הסרטן. יאיר מתגורר בקיבוץ גבע אשר בעמק יזרעאל.
ניר דוידוביץ'
שלוש אליפויות רצופות
בקמפיין מוקדמות יורו 2008 איבד דוידוביץ' לדודו אוואט את מקומו כשוער הראשון של נבחרת ישראל, אך המשיך להיות חבר בסגל הנבחרת כשוער משנה ופתח בשער במספר משחקים.
בינואר 2007, במהלך עונת, דוידוביץ' הורחק לראשונה בקריירה, אחרי שלכאורה נגח בשמעון אבו חצירא, שחקן הפועל פתח תקווה. אף על פי שדוידוביץ' נחשב לשחקן הוגן והכחיש שנגח בשחקן, בית הדין של ההתאחדות הטיל עליו עונש הרחקה כבד. באוקטובר 2007 מונה דוידוביץ' לכהן כקפטן של מכבי חיפה, יחד עם יניב קטן ואלון חרזי, וזמן קצר לאחר מכן האריך את חוזהו במועדון עד ל-2012. בדצמבר אותה שנה הוא זכה עם מכבי חיפה בגביע הטוטו לאחר ניצחון במשחק הגמר על בני סכנין.
ליגת האלופות ואליפויות נוספות
דוידוביץ' פתח את עונת עם יכולת טובה, אך נפצע במהלכה ל-3 חודשים והוחלף בשער בידי אמיר אדרי. הוא חזר לשחק בסוף ינואר 2009, ולאחר חזרתו הציג יכולת טובה בשער ומיעט לספוג, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות. ב-19 באפריל 2009 ערך דוידוביץ' את הופעתו ה-300 במדי מכבי חיפה, ובכך שבר שיא אישי וקבוצתי, שכן עד אז, אף שוער במכבי חיפה לא הגיע למספר הופעות שכזה. כמו כן, נכנס דוידוביץ' לרשימת 10 השחקנים בעלי המספר הרב ביותר של הופעות במדי הקבוצה. בפתיחת עונת סייע דוידוביץ' למכבי חיפה להעפיל לשלב הבתים של ליגת האלופות, לאחר מספר כישלונות של הקבוצה לעשות זאת בשנים קודמות. בכך הייתה זו הופעתו הראשונה במפעל, לאחר שבהעפלתה הקודמת של חיפה ב-2002 לא יכול היה לקחת חלק בשל פציעה.
בשנת 2010 שבר דוידוביץ' את שיאו בשמירה על שער נקי, ולא ספג גול במשך 954 דקות ברציפות והוא היה רחוק רק עוד 50 דקות מקביעת שיא חדש (השיא שייך עדיין לגיורא אנטמן בעת שהיה שוער של מכבי חיפה, ששמר על רשת נקייה במשך 1003 דקות). בסיום אותה עונה, ספג דוידוביץ' רק 16 שערים ב-35 מחזורים (ובכך שבר את שיא ספיגת השערים למשחק: 0.46), למרות זאת חיפה הפסידה את האליפות להפועל תל אביב בגלל הפרש שערים.
עם סיום העונה בליגת העל, הודיע דוידוביץ' על פרישתו מנבחרת ישראל, זאת בעקבות התעקשותם של ראשי הנבחרת לזמנו לסגל השחקנים למחנה האימונים של הנבחרת ימים ספורים לאחר סיום הליגה. דוידוביץ' סירב לקחת חלק במחנה האימונים בטענה שהוא זקוק למנוחה עקב פציעה. משלא הגיעו הצדדים לפשרה, הודיע על פרישה.
את העונה שלאחר מכן לא פתח דוידוביץ' בשערה של מכבי חיפה בשל פציעה, אך בהמשך שב להרכב, ועל אף טעות קשה שביצע בפתיחת הפלייאוף, במשחק מול מכבי נתניה, כשכדור שבעט על שחקן היריבה התגלגל לשערו, עזר לקבוצה להחזיר את צלחת האליפות בעונה נוספת בה הוא סופג את מספר השערים הנמוך בליגה. בסוף העונה התראיין דוידוביץ' למעריב ותקף את הקפטן יניב קטן על כך שהזמין את אריק בנדו להניף איתו את צלחת האליפות ולא אותו. הראיון יצר מתיחות קשה בין השניים. מאוחר יותר התנצל דוידוביץ' בפני המועדון ומאוחר יותר עשה "סולחה" עם קטן.
שלהי הקריירה ופרישה
בעונת 2011/2012 החתימה חיפה את השוער הסרבי בויאן שראנוב, במטרה להכשירו כמחליף לדוידוביץ' הוותיק. במשחקי מוקדמות ליגת האלופות פתח דוידוביץ' וגילה יכולת טובה, אך בעקבות ההדחה מול ראסינג גנק, איבד את מקומו בהרכב הפותח לשראנוב. בליגה פתח שראנוב ברוב המשחקים, דבר שגרם למרמור אצל דוידוביץ'. המתח הגיע לשיא כאשר במשחק מול בני יהודה תל אביב בליגה, דוידוביץ' סירב לכאורה לחמם את שראנוב לפני המשחק. דוידוביץ' נקנס בעקבות התקרית. עם שראנוב, הציגה חיפה חוליית הגנה חלשה וספגה שערים רבים. כדי לייצב את ההגנה החזיר המאמן אלישע לוי את דוידוביץ' להרכב הפותח במשחק מול הפועל רמת השרון, והוא סייע לה לסיים את העונה במקום החמישי לאחר שחיפה הדרדרה עד למקום העשירי, וכן העפיל עמה לגמר גביע המדינה, שם פתח בהרכב בהפסד קבוצתו 2–1 להפועל תל אביב. בסוף העונה היו חילוקי דעות בין דוידוביץ' לקבוצה בעניין חוזה לעונה הבאה, אך לבסוף הגיעו להסכמה ודוידוביץ' חתם לעונה נוספת. בעונת 2012/2013 נפצע דוידוביץ' בידו והושבת לרוב חלקי העונה.
ב-16 במאי 2013 הודיע דוידוביץ' על פרישה ממשחק פעיל, וזאת לאחר 19 שנים במועדון. משחקו האחרון היה ב-18 במאי מול הפועל תל אביב באצטדיון קריית אליעזר, שבו מכבי חיפה ניצחה 3–2 את הפועל תל אביב. לפני המשחק ערכה מכבי חיפה טקס פרידה מדוידוביץ'. דוידוביץ' לבש את חולצת המשחק של שחקני השדה בצבע ירוק, בניגוד למקובל, וכשהוחלף סמוך לסיום ירד מהמגרש כשהוא נישא על כתפיו של דקל קינן. במשחק זה פרש ממשחק פעיל גם וואליד באדיר שהיה קפטן הפועל תל אביב שנים רבות והשניים זכו לתשואות מקהלי שתי הקבוצות.
ב-2013 נבחר לשאת את הלפיד במשחקי המכביה.
קריירה כמאמן שוערים
ב-5 באוקטובר 2013 מונה דוידוביץ' למאמן השוערים של הנבחרת הצעירה של ישראל. כמו כן, משמש כמאמן השוערים של קבוצת הנוער של מכבי חיפה.
עם בחירתו של אלישע לוי למאמן נבחרת ישראל בכדורגל, מונה דוידוביץ' ב-17 במאי 2016 למאמן השוערים של הנבחרת הבוגרת.
משפחה
דוידוביץ' נשוי לאביטל ואב לארבעה ילדים.
אמריקן אפרל
אמריקן אפרל בישראל
בשנת 2015 נפתחה חנות pop up (חנות זמנית שנפתחת לזמן מוגבל) במרכז עזריאלי בתל אביב, החנות הייתה חנות שלא מזוהה באופי העיצוב של חנויות אמריקן אפרל בעולם ונסגרה לקראת 2016.
החנות הראשונה, בדיזנגוף סנטר בתל אביב, נסגרה בסוף 2016, עם סגירת הסניפים האירופאיים.
שכבת היישום של מודל ה-OSI
שכבת היישום היא זו הקובעת את סוג התקשורת בין מחשבים. למשל, היא קובעת האם מדובר בתקשורת "שרת–לקוח" (client-server) שבה מחשב אחד (השרת) מספק נתונים לאחר (הלקוח) - כמו בגלישה באינטרנט, או שמדובר בתקשורת "קצה לקצה" (peer to peer), שבה כל אחד מהמחשבים הוא גם שרת וגם לקוח - כמו ברשתות שיתוף קבצים.
לבניניים
הלבניניים (שם מדעי: Pieridae) הם משפחה גדולה של פרפרים עם כ-76 סוגים הכוללים כ-1,100 מינים, בעיקר באפריקה הטרופית ובאסיה הטרופית ובחלק מהאזורים בצפון אמריקה. רוב הפרפרים הלבניניים הם בצבע לבן, צהוב, או כתום, בדרך כלל עם כתמים שחורים. הפיגמנטים שמעניקים את הצבעים הייחודיים מופקים מפסולת שמיוצרת בגופם של הפרפרים ומאפיינים את המשפחה.
קיימת סברה שמקור השם האנגלי "butterfly" (מעופף חמאה) הגיע ממין מהמשפחה הזו, לימונית אירופית, Gonepteryx rhamni, שנקרא על ידי חוקרי טבע בריטים "מעופף בצבע חמאתי".
בדרך כלל ישנם הבדלים בין הזכרים לנקבות, לרוב ההבדלים הם בעיצוב כנפיהם ובמספר הסימנים השחורים שלהם.