cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שיטת דירוג האוניות בצי המלכותי הבריטי
שיטת דירוג האוניות בצי המלכותי הבריטי (באנגלית: Rating system of the Royal Navy) הייתה מערכת קריטריונים לסיווג אוניות המפרשים המלחמתיות של הצי. היא הונהגה לראשונה בתחילת המאה ה-17, והאריכה שנים עד סוף עידן המפרשים, באמצע המאה ה-19 לערך. תחילה נעשה הסיווג לפי מספר אנשי הצוות שנדרשו להשטת האונייה ואחר כך לפי מספר התותחים שנשאה. דירוג האונייה שימש הן לצרכים לוגיסטיים הן לצרכים טקטיים. מספר ומשקל התותחים קבע את גודל הצוות הדרוש ומכאן גם את הסכום הכללי של משכורות וקצובות ששולמו לצוות. הדירוג ציין גם אם עוצמת האונייה מספיקה כדי לכלול אותה במערך הקרב הטורי (line of battle), שהיה מערך הקרב העיקרי בעידן המפרשים.
מקורות השיטה
המהלכים הראשונים לקראת הנהגה של שיטת דירוג אוניות נעשו במאה ה-15 ובמחצית הראשונה של המאה ה-16. הקאראקים הגדולים ביותר בצי האנגלי של אותה תקופה (כמו מרי רוז, "פיטר פומגרנט" ו"אנרי גראס א-דייה") דורגו כ"אוניות גדולות" (Great ships). הסיווג נעשה אפוא רק על פי גודלן המשוער ולא על פי משקלן, גודל הצוות או מספר התותחים שלהן. בשלהי המאה ה-16, לאחר שהגליאונים החדישים תפסו את מקומם של הקאראקים, השתמשו במונח "אונייה גדולה" כדי להבחין מבחינה פורמלית בין אוניותיו הגדולות ביותר של הצי לבין כל האחרות.
תקופת בית סטיוארט
אוניות הצי המלכותי סווגו לראשונה ב-1546, בתקופת שלטונו של המלך הנרי השמיני. הצי המלחמתי מנה אז 58 אוניות, אשר חולקו לארבע קבוצות: אוניות (ships), גליאסות (galliasses),, פינאסות (pinnace) וארבות משוטים (row barges).
שיטה החלוקה הרשמית ל"דרגות" (rates) ראשיתה ב-1604, בתחילת תקופת בית סטיוארט. על פי שיטה זו נחלקו אוניות המלחמה של "צי המלכוּת" (Navy Royal) לארבע קבוצות, על פי מספר אנשי הצוות שנדרשו להשטתן ולהפעלת תותחיהן: בשנים הראשונות למלכותו של צ'ארלס הראשון הוחלפו שמות ארבע הקבוצות הללו במספרים סוֹדְרִים. האוניות המלכותיות דורגו כ-First rank, דרגה ראשונה, האוניות הגדולות כ-Second rank – דרגה שנייה, האוניות הבינוניות כ-Third rank – דרגה שלישית, והאוניות הקטנות כ-Forth rank – דרגה רביעית. זמן קצר אחר כך שוב נערכו שינויים בשיטה: המונח rank הוחלף ב-rate, והאוניות הקטנות לשעבר חולקו מעתה חלוקה נוספת לדרגה רביעית, חמישית ושישית.
בתחילה לא התבסס הדירוג על מספר התותחים כי אם על גודל הצוות התקני. שיטת סיווג זו החלה נוהגת ב-1626, והיא שונתה במידה ניכרת בשלהי 1653 עקב הגדלת הצוות של אוניות מסוימות. מ-1660 לערך התבססה שיטת הסיווג על פי מספר התותחים שהאונייה נשאה ולא עוד על פי מספר אנשי צוותה.
סמיואל פיפס, אז מזכיר האדמירליות, ערך שינויים בשיטה ב-1677 וקבע כי היא שיטת הסיווג "היחידה והמקפת שאין לשנותה". הסיווג שקבע פיפס עודכן בשנים 1714, 1721, 1760, 1782, 1801 ו-1817. השינוי האחרון היה המשמעותי ביותר, משום שהוא הכליל במספר התותחים את הקרונדות, שעד אז הוצאו מחשבון. באופן כללי המגמה הייתה העלאת מספר התותחים של כל דרגה ודרגה. לדוגמה, אונייה מדרגה ראשונה נשאה על פי קביעתו של פיפס 90-100 תותחים, אך על פי העדכון של שנת 1801 - 100-120. טווח השינוי בהתייחס לאוניות מדרגה שישית היה מ-4-8 ל-20-28 תותחים. אחרי 1714, כל אונייה שמספר תותחיה היה נמוך מ-20 לא נכללה בשיטת הדירוג.
אוניות מדרגות ראשונה, שנייה ושלישית (אוניות קו)
אוניות מדרגות ראשונה, שנייה ושלישית נחשבו "אוניות קו". השתיים הראשונות היו תלת סיפוניות, כלומר היו להן שלושה סיפוני תותחים רצופים (סיפון תחתון, אמצעי ועליון), וכן כמה תותחים קטנים יותר על סיפון האחרה, סיפון הַקַּדְמָה וסיפון האחרה העילי. חרגו מכלל זה אוניות כמו "סנטיסימה טרינידד" הספרדית, ש-120 תותחיה סודרו על ארבעה סיפונים. הגדולות באוניות מדרגה שלישית, אלו של 80 תותחים, היו גם הן תלת סיפוניות מ-1690 עד 1750 לערך, אך קודם לכן ולאחר מכן נבנו עם שני סיפוני תותחים בלבד. כל שאר אוניות הדרגה השלישית, בעלות 74 תותחים או פחות, היו גם הן דו-סיפוניות, כלומר בעלות שני סיפוני תותחים רצופים בלבד (תחתון ועליון), ונשאו תותחים קטנים יותר בסיפון האחרה, סיפון הקדמה, ואם היה להן – גם על סיפון האחרה העילי. בפברואר 1817 נכנסה לתוקף סדרת שינויים גדולים בשיטת הדירוג, כאשר החלו כוללים במספר התותחים של האונייה גם את הקרונדות (שקודם לכן הושמטו מן המניין); מזמן זה ואילך נכללו בדרגה הראשונה כל האוניות התלת-סיפוניות, בדרגה השנייה החדשה כל הדו-סיפוניות בעלות 80 תותחים או יותר, ובדרגה השלישית כל הדו-סיפוניות בעלות פחות מ-80 תותחים.
אוניות מדרגות רביעית, חמישית ושישית
האוניות הקטנות ביותר מדרגה רביעית, שנשאו כ-50 או 60 תותחים על שני סיפונים, נחשבו אוניות קו עד 1756, אז נסתבר כי הן קטנות מדי להתמודדות בקרב סדור. הגדולות באוניות הדרגה הרביעית, בעלות 60 תותחים, הוסיפו להיחשב אוניות קו, אך מעטות כמותן נוספו לצי, ואת מקומן תפסו במהלך עשורי השנים הבאים האוניות מדרגה שלישית שנשאו 64 תותחים. הצי הוסיף להחזיק כמה אוניות מדרגה רביעית לליווי שיירות או כאוניות דגל של תחנות צי רחוקות מעבר לים.
הדו-סיפוניות הקטנות יותר טשטשו בהתחלה את ההבדל בין דרגה רביעית לדרגה חמישית. בקצה התחתון של הדרגה הרביעית ניתן היה למצוא מ-1756 לערך אוניות דו-סיפוניות בעלות 50 תותחים. הקצה העליון של הדרגה החמישית עשוי היה לכלול דו-סיפוניות בעלות 40 או 44 תותחים (מ-1690) או אפילו אוניות עם סוללות תותחים לא שלמות (demi-batterie) נושאות 32 ו-36 תותחים בשנים 1690-1730. אוניות מדרגה חמישית בתחילת המאה ה-18 היו בדרך כלל עם סוללות תותחים לא שלמות, והן נשאו מספר קטן של תותחים כבדים על הסיפון התחתון (כשפתחי התותחים החסרים משמשים כפתחי משוטים) וסוללה שלמה של תותחים קלים יותר על הסיפון העליון. ברם, סוג זה של אוניות הלך ונעלם, מאחר שהבּוֹלֶט הנמוך (גובה סף פתחי התותחים של הסיפון התחתון מעל קו המים) משמעותו הייתה שבמזג אוויר סוער לא ניתן היה לעיתים קרובות לפתוח את פתחי התותחים של הסיפון התחתון.
אוניות מדרגות חמישית ושישית לא נכללו מעולם בין אוניות הקו. באמצע המאה ה-18 הוכנסה לשימוש אונייה חדשה מדרגה חמישית – הפריגטה הקלאסית, ללא פתחי תותחים בסיפון התחתון וכשסוללת התותחים הראשית מוצבת בסיפון העליון בלבד, שם ניתן היה להפעילה בכל מזג אוויר.
אוניות מדרגה שישית קטנות הממדים התאימו בעיקר לליווי שיירות, הטלת הסגר מן הים ונשיאת אֶשׁגָרִים (dispatches), אך פחות למשימות סיור, מטלה אותה ביצעו היטב הפריגטות של הדרגה החמישית. למעשה היו שתי קבוצות של אוניות מדרגה שישית. הקבוצה הגדולה יותר כללה פריגטות מדרגה שישית בנות 28 תותחים, שנשאו סוללה ראשית של 24 תותחי 9-ליטראות, וכן 4 תותחים קטנים יותר על המבנים העיליים שלהן. הקבוצה השנייה כללה post-ships נושאות 20 עד 24 תותחים. אלו היו קטנות מכדי להיחשב בצורה פורמלית כפריגטות (אם כי בשפת הדיבור נקראו לעיתים קרובות בשם זה), אך עדיין צריך היה למסור את הפיקוד עליהן לידי פוסט קפטן, כלומר קצין המחזיק בדרגת קפטן ממש ולא בתואר בלבד.
כלי שיט לא מדורגים
ספינות קטנות מדרגה שישית לא נכללו בשיטת הדירוג, והן נחשבו ל"בלתי מדורגות" (unrated vessels). מרביתן נקראו בדרך כלל בשם "סלופים", אך אפיון זה מבלבל למדי, ובמיוחד כאשר עוסקים בדקויות כמו "סלופ כליל-מעטה" (ship-sloop), "בריג-סלופ" (brig-sloop), "סלופ מלחמתי" (sloop-of-war, שפירושו למעשה בשפת הצי היה סתם "סלופ") או אפילו "קורבטה" (corvette, מונח צרפתי שהצי הבריטי לא השתמש בו לפני 1840). הקטגוריה של "סלופ מלחמתי" כללה מבחינה טכנית כל ספינת קרב בלתי מדורגת, אך בתאוריה הורחב המונח וכלל גם ספינות הרעשה וספינות הבערה. במהלך המלחמות הנפוליאוניות הגדיל הצי המלכותי את מספר הסלופים שברשותו פי ארבעה בערך, בעיקר כדי ללוות אוניות סוחר, אך גם לשם לחימה בפריבטירים ואפילו לתפיסת אוניות סוחר בעצמם.
מספר התותחים והדרגה
לעיתים קרובות נשאה האונייה מספר תותחים שונה מזה הנקוב על פי דרגתה. התותחים על פיהם נקבע הדירוג היו נטעני-לוע וארוכי-קנה, שנחו על עגלות נעות על גלגלים. תותחים קטנים יותר, כמו תותחי סביבול שנשענו על כנים סובבים וירו קלעים במשקל חצי ליטרה, או נשק קל, לא הובאו בחשבון. אה"מ "סינתיה", לדוגמה, דורגה כאונייה בת 16 תותחים של 6 ליטראות, אך נשאה עוד 14 תותחי סביבול של חצי ליטרה.
תותחים מסוגים אחרים גם הם לא הובאו בחשבון, כמו מרגמות והוביצרים או אפילו תותחי סירות, שהוצבו בחרטומי סירות האונייה כדי לחפות על נחיתה בחוף. סוג התותח החשוב ביותר שלא נכלל במניין הדרגה הייתה הקרונדה, שהוכנסה לשימוש בצי ב-1778. הקרונדה הייתה תותח קצר-קנה וקצר-טווח יחסית ושקלה כמחצית ממשקלם של התותחים ארוכי הקנה השווים לה. היא הונחה בדרך כלל על מִחְלָקָה (slide) ולא על עגלה (truck). הקרונדות החדשות הוצבו על פי רוב על סיפון האחרה וסיפון הקדמה, חלקן כתוספת לתותחים הקיימים וחלקן כעתודה. כאשר החליפו הקרונדות את תותחי העגלות או באו במקומם, כללו אותן על פי רוב במניין הדרגה אך לא תמיד, וזאת אף על פי שאוניות מדורגות יכולות היו לשאת עד שתים-עשרה קרונדות של 18, 24 או 32 ליטראות. אה"מ "ארמדה", לדוגמה, דורגה כאוניית-74 מדרגה שלישית. היא נשאה עשרים ושמונה תותחי 32-ליטראות על סיפון התותחים, עשרים ושמונה תותחי 18-ליטראות על הסיפון העליון, ארבעה תותחי 12 ליטראות ועשרה תותחי 32-ליטראות על סיפון האחרה, שני תותחי 12-ליטראות ושתי קרונדות 32-ליטראות על סיפון הקדמה, ושש קרונדות 18-ליטראות על סיפון האחרה העילי. סך הכל נשאה אוניית ה-74 80 תותחים ו-18 קרונדות.
כאשר הקרונדות נעשו חלק מחימושה העיקרי של האונייה (ובמקרים אחדים חימושה היחיד), היה צורך לכלול אותן במניין התותחים. "בּוֹן סִיטְוואַייֶן", לדוגמה, הייתה קורבטת 20-תותחים של הצי הצרפתי שנפלה שלל לידי הבריטים. היא הוכנסה לשירות בצי המלכותי כסלופ ו-post ship של 20 תותחים ושמה הוחלף לאה"מ "בון סיטוואיין". האונייה נשאה שני תותחי 9-ליטראות ושמונה-עשרה קרונדות של 32-ליטראות.
עד המלחמות הנפוליאוניות, לכל המאוחר, לא התקיימה התאמה מדויקת בין מספר התותחים הפורמלי למספר התותחים בפועל. יש צורך אפוא להבחין בין החימוש התקני של אונייה (אשר לעיתים רחוקות שינו אותו) לבין התותחים שנשאה למעשה. חוסר ההתאמה נבע מסיבות שונות: לפעמים נפלו תותחים לים בסערה חזקה או התבקעו תוך כדי ירי, הושלכו לים כדי להגביר את מהירות האונייה בשעת מרדף, הורדו אל הספנה כדי שאפשר יהיה להשתמש באונייה באופן זמני להובלת חיילים, או – בכלי שיט קטנים, כמו הסקונר אה"מ "באלהו" – כדי להוריד את מרכז הכובד ולשפר את יציבות הספינה במזג אוויר סוער. לעיתים הורידו מן האונייה מספר תותחים בימות השלום, על מנת להקטין את המאמצים על הגוף; זו הסיבה מדוע הבחינו בין מצבת תותחים (ואנשים) בזמן מלחמה לבין מצבה נמוכה יותר בימות שלום. כאשר אפיינו אונייה מסוימת, ציינו את המצבה הגבוהה יותר.
שינויים שנעשו ב-1817
בפברואר 1817 שונתה שיטת דירוג האוניות בצי המלכותי. המלצת מנהלת האדמירליות ניתנה ב-25 בנובמבר 1816, אך פקודת מועצת האדמירליות פורסמה רק בפברואר 1817. עד אז "ספרו" את הקרונדות רק אם החליפו תותחים ארוכים; כאשר הציבו קרונדות במקומם של תותחים ארוכים, למשל על הסיפון העליון של סלופ או של post ship, ומשום כך הן היוו את הסוללה הראשית של האונייה, הביאו אותן בחשבון.
שינויים שנעשו ב-1856
שינויים נרחבים בשיטת הדירוג נעשו גם ב-1856. מזמן זה ואילך כללה הדרגה הראשונה את כל האוניות בנות 110 תותחים ומעלה או 1,000 אנשי צוות ומעלה. הדרגה השנייה כללה את אחת היכטות המלכותיות, ומלבדה את כל האוניות בנות פחות מ-110 תותחים אך יותר מ-80, או שצוותן מנה עד 1,000 איש אך לא פחות מ-800. הדרגה השלישית כללה את שאר היכטות המלכותיות ואת "כל אותם כלי שיט המניפים את דגל הנס של אדמירל-מפקח או קפטן-מפקח של כל אחת מהמספנות המלכותיות", וכן את כל האוניות הנושאות עד 80 תותחים אך לא פחות מ-60, או שצוותן מונה עד 800 איש אך לא פחות מ-600. הדרגה הרביעית כללה את כל האוניות בעלות מבנה הפריגטה שצוותן מנה עד 600 איש ולא פחות מ-410 איש. הדרגה החמישית כללה את כל האוניות שצוותן מנה בין 400 ל-300 איש; הדרגה השישית כללה את כל האוניות האחרות שהפיקוד עליהן היה מסור בידי קפטן. מבין כלי השיט הלא מדורגים, קטגוריית הסלופים כללה את כל הספינות שהיו בפיקוד קומנדרים; אחר כך באו כל הספינות האחרות שהיו בפיקוד לפטננטים ולהן צוות המונה לא פחות מ-60 איש; לבסוף היו "כלי השיט הקטנים, שלא סווגו כמו אלו הקודמים, ולהם צוותים קטנים שגודלם נקבע מעת לעת על ידי הלורדים הממונים של האדמירליות."
שיטות סיווג אחרות בצי המלכותי
שיטת הדירוג לא הייתה שיטת הסיווג היחידה בה השתמשו בצי המלכותי. ההגדרה של "אונייה" משך כל עידן המפרשים התייחסה רק לכלי שיט בעל מעטה רוחבי ושלושה תרנים. כלי שיט בעלי שני תרנים בלבד או תורן יחיד לא נחשבו ולא כונו "אוניות". כלי שיט בעלי שני תרנים או תורן יחיד נחשבו לסלופים לא מדורגים. במחצית הראשונה של המאה ה-18 היו אלה בדרך כלל ספינות דו-תורניות בעלות מערך מעטה של סנו (snow) או קטש (ketch) ולאחר מכן של בריג. עם זאת, נמצאו בשימוש בצי גם כמה סלופים תלת-תורניים או בעלי מעטה של אונייה (מעטה רוחבי), ואלה נקראו בשם "סלופים כלילי-מעטה" (ship sloop).
כלי שיט סווגו לעיתים גם על פי דרגת הקבע (substantive rank) של מפקדיהן. לדוגמה, כאשר מפקד של בריג-תותחים או אפילו של קאטר היה לפטננט בסטטוס של חובל-מפקד (master and commander), הנוהג היה לסווג מחדש את האונייה כסלופ. ודוגמה נוספת, כאשר פיט ברנבי גרין, מפקד ה"בון סיטוואיין" ב-1811, הועלה בדרגה לפוסט קפטן, הצי סיווג מחדש את הסלופ שבפיקודו ל-post ship.
שיטות סיווג בציים אחרים
ציי מעצמות ימיות אחרות הנהיגו שיטות דירוג דומות לשיטה של הצי המלכותי הבריטי. בשיטת הדירוג של הצי הצרפתי היו חמש דרגות (שנקראו בצרפתית rangs). סופרים בריטיים משתמשים עדיין במונח "אונייה מדרגה ראשונה" כאשר הם מתייחסים לאוניות הגדולות ביותר של ציים אחרים, או במונח "אונייה מדרגה שלישית" כשהם מדברים על אוניית-74 צרפתית. לקראת סוף המאה ה-18 הלך ופחת השימוש בשיטת הדירוג, אם כי היא הוסיפה להתקיים מבחינה פורמלית עוד קרוב למאה שנים. אוניות קו אופיינו בדרך כלל ישירות על פי המספר הנקוב של תותחיהן, ולעיתים השתמשו במספר עצמו כשם הסוג, כמו למשל בביטוי "שייטת של אוניות-74".
ארצות הברית (1905)
נכון לשנת 1905, האוניות של הצי האמריקני נחלקו על פי חוק לסוגים שנקראו דרגות (rates). כלי שיט מדרגה ראשונה היו בעלי הדחק גדול מ-8,000 טון; דרגה שנייה – מ-4,000 עד 8,000 טון; דרגה שלישית – מ-1,000 עד 4,000 טון; ודרגה רביעית – בנות פחות מ-1,000 טון. אוניות סוחר מוסבות, שחומשו וצוידו כמו סיירות, השתייכו לדרגה שנייה אם הדחקן היה מעל 6,000 טון, ולדרגה שלישית אם הדחקן היה מעל 1,000 טון אך פחות מ-6,000 טון. אוניות עזר, כמו מובלות פחם, אוניות אספקה, אוניות תיקונים וכו', אם הדחקן היה מעל 4,000 טון, נכללו בקטגוריית הדרגה השלישית. אוניות עזר בנות פחות מ-4,000 טון – להוציא גוררות, אוניות מפרשים ואוניות קליטה שלא דורגו – נכללו בקטגוריה של דרגה רביעית. משחתות, ספינות טורפדו וכלי שיט דומים לא דורגו. קצינים בדרגת קפטן פיקדו על אוניות מדרגה ראשונה; קפטנים או קומנדרים פיקדו על אוניות מדרגה שנייה; קומנדרים או לוטננט-קומנדרים פיקדו על אוניות מדרגה שלישית; לוטננט-קומנדרים או לוטננטים על אוניות מדרגה רביעית. הפיקוד על כלי שיט לא מדורגים נמסר לידי לוטננט-קומנדרים, לוטננטים ו-ensigns או תת-קצינים (warrant officers) בהתאם לגודלם.
ג'ו קירי
ג'וזף דייוויד קירי (באנגלית: Joseph David Keery; נולד ב-24 באפריל 1992) הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי, הידוע בשל גילום דמותו של סטיב הרינגטון בסדרה "דברים מוזרים" של נטפליקס.
ביוגרפיה
קירי נולד בעיר ניובריפורט שבמסצ'וסטס, לדייוויד, פרופסור ללימודי אנגלית ונינה קירי, אדריכלית. הוא השני מתוך חמישה ילדים; יש לו ארבע אחיות, קרוליין, ליזי, קייט ואמה. במהלך שנותיו הצעירות הוא למד בתיאטרון מחנה לאמנויות הבמה בפארק המדינה מודלסאי, אך בסופו של דבר החל לשחק בתיכון, והופיע שם בתחילה בעידודה של אחותו. קירי המשיך ללמוד לתואר ראשון בבית הספר לתיאטרון מאוניברסיטת דה פול וסיים את לימודיו בשנת 2014.
מלבד המשחק, קירי הוא גם מוזיקאי. הוא אחד הגיטריסטים למוסך מבוסס שיקגו ולהקת הפסי-רוק פוסט חיה. אלבום הבכורה שלהם באורך מלא יצא לאור באוקטובר 2015. אלבומו השני של הלהקה, When I Think Of You In A Castle, יצא באפריל 2018 וראה את קירי תורם את הנגינה בגיטרה שלו כמו גם שירה. נכון לשנת 2019 קירי כבר פרש מלהקה.
משחק
לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, נבחן קירי ליותר ממאה אודישנים. תפקידיו המוקדמים כוללים בין היתר פרסומות לחברות כמו KFC, דומינו'ס פיצה ואמיבו, ושיחק בתפקידי אורח בסדרות "אימפריה" ו"שיקגו FIRE". הופעתו הראשונה בסרט באורך מלא הייתה בסרט הדרמה העצמאי " Henry Gamble's Birthday Party" משנת 2015 בבימויו של סטיבן קון.
בסוף שנת 2015 לוהק קירי לסדרה "דברים מוזרים" בשירות הסטרימינג של נטפליקס. בתחילה הוא נבחן לתפקיד של ג'ונתן, אך בהמשך קיבל את התפקיד של סטיב הרינגטון. העונה הראשונה ב-15 ביולי 2016. הוא קודם מצוות השחקנים המשני לצוות השחקנים הראשי בעונה השנייה של הסדרה, אשר עלתה בבכורה ב-27 באוקטובר 2017. קירי שב לדמותו כסטיב לעונה השלישית, שעלתה בבכורה ב-4 ביולי 2019.
קירי שיחק גם במספר סרטים, כולל סרט הסאטירה "Spree" משנת 2020 בו כיכב בתפקיד הראשי, והוא לוהק לקומדיית האקשן "לשחרר את גיא" של אולפני וולט דיסני בבימוי של שון לוי. הסרט היה עתיד לצאת לאקרנים ב-11 בדצמבר 2020 אך בעקבות מגפת הקורונה נדחה הסרט ל-3 באוגוסט 2021..
מוזיקה
את אלבום הבכורה של הלהקה, "When I Think Of You In A Castle", יצא ב-20 באפריל 2018 ובנוסף לגיטרה קירי גם ביצע מספר קטעי שירה באלבום. בשנת 2019, קירי פרש מהלהקה.
ב-19 ביולי 2019, קיירי הוציא את סינגל הבכורה שלו "Roddy" כאמן סולו תחת שם הבמה "Djo". קירי הוציא סינגל שני ב-9 באוגוסט 2019, שכותרתו "Chateau (Feel Alright)". ב-13 בספטמבר 2019 הוציא קירי את אלבום הבכורה שלו בשם "Twenty Twenty". ב-9 בספטמבר 2020 הוא הוציא סינגל חדש, "Keep Your Head Up".
בשנת 2022 הוא השתתף בסיבוב הופעות של פסטיבל מוזיקה במהלך הקיץ. אלבומו השני "Decide" הוכרז ביוני 2022, יחד עם יציאת הסינגל הראשון מתוך האלבום "Change". האלבום יצא ב-16 בספטמבר 2022 וזכה לביקורות חיוביות.
חיים אישיים
בשנת 2017, החל קירי לצאת עם השחקנית מייקה מונרו, אותה הכיר כאשר בצילומים לסרט "After Everything".
וריה (כדורגל)
מועדון כדורגל וריה (ביוונית: Γ.Α.Σ. Βέροια) הוא מועדון כדורגל יווני, המשחק בעיר וריה שביוון. באוגוסט 2018 התמזג עם המועדון "Elpis Skoutari", ושיחק בעונת 2018/2019 בליגה היוונית השלישית.
היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1960 כששתי קבוצות מקומיות התאחדו. המועדון החל לשחק בעונת 1962/1963 בליגה השנייה ביוון. המועדון שיחק 4 עונות ברציפות בליגה השנייה ובסוף עונת 1965/1966 הגיע למקום הראשון בליגה והעפיל בפעם הראשונה לליגת העל היוונית. המועדון שיחק 3 עונות ברציפות בליגה הראשונה ובסוף עונת 1968/1969 ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה עד עונת 1972/1973. מעונה זו שיחק 5 עונות ברציפות בליגה השנייה ובסוף עונת 1976/1977 עלה לליגה הראשונה.
בעונת 1977/1978 הגיע לרבע גמר הגביע היווני והפסיד לקבוצת פאוק סלוניקי. בסוף העונה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק 8 עונות ברציפות בליגה השנייה ובסוף עונת 1985/1986 עלה לליגה הראשונה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה הראשונה ובליגה השנייה עד עונת 1990/1991 שבסופה ירד בפעם הראשונה מהליגה השנייה לליגה השלישית ביוון. המועדון שיחק 2 עונות בליגה השלישית ועלה לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה עד עונת 1999/2000.
בעונות 1995/1996, 1996/1997, 1997/1998 הגיע לשמינית גמר הגביע היווני והפסיד לקבוצות אתינייקוס, אפולון אתונה וסקודה קסנתי בהתאמה. בסוף עונת 1999/2000 ירד מהליגה השנייה לליגה השלישית ואחרי עונה אחת ירד בפעם הראשונה מהליגה השלישית לליגה הרביעית ביוון. המועדון שיחק 2 עונות בליגה הרביעית ועלה לליגה השלישית. המועדון שיחק 2 עונות בליגה השלישית ועלה לליגה השנייה. המועדון שיחק 2 עונות בליגה השנייה וחזר לליגה הראשונה אחרי 8 שנים בליגות הנמוכות. המועדון שיחק עונה אחת בליגה הראשונה ובסוף העונה ירד לליגה השנייה.
בעונת 2008/2009 הגיע לשמינית גמר הגביע היווני והפסיד לקבוצת פאניוניוס. בסוף העונה ירד מהליגה השנייה לליגה השלישית. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השלישית וחזר לליגה השנייה. המועדון שיחק 2 עונות בליגה השנייה ובסוף עונת 2011/2012 חזר לליגת העל היוונית. המועדון משחק בליגת העל היוונית מעונת 2012/2013. בעונה זו הגיע לרבע גמר הגביע היווני והפסיד לקבוצת פאנטראקיקוס.
פאניוניוס (כדורגל)
מועדון הכדורגל פאניוניוס (ביוונית: Πανιώνιος Γυμναστικός Σύλλογος Σμύρνης; "איגוד ההתעמלות של סמירנה") הוא מועדון כדורגל יווני מאתונה, בירת יוון.
היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 1890 על ידי מספר גדול של תושבים מהעיר סמירנה שחיו בעיר דאז. בזמנו פאניוניוס שימשה לקבוצת מוזיקה וספורט, ושמה היה "קבוצת המוזיקה והכדורגל אורפאוס". בשנת 1893 מספר חברים בקבוצת אורפאוס החליטו על הפיכת פאניוניוס לקבוצת ספורט, והרחקתה מהמוזיקה, מה שגרם לפאניוניוס להשתתף ביותר ויותר אירועי ספורט, שמה שונה ל"מועדון הספורט אורפאוס". רק בשנת 1898 שונה שם הקבוצה לפאניוניוס G.G.S., מה שגם גרם למועדון הספורט להשתתף באירועי ספורט בינלאומיים.
הקבוצה משחקת בליגה היוונית הראשונה. פאניוניוס מעולם לא זכתה באליפות הליגה היוונית אך היא זכתה פעמיים בגביע היווני: פעם אחת ב-1979 ופעם אחרת ב-1998.
צמידונאים
צמידונאים (שם מדעי: Gobiesociformes) היא סדרה של דגי גרם קטנים החיים באזורי החוף והם שטוחים ונצמדים לסלעים. בסדרה משפחה אחת בלבד - צְמִידוֹנִיִּים (Gobiesocidae).
קטרינה סטפנידי
קטרינה סטפנידי (ביוונית: Κατερίνα Στεφανίδη; נולדה ב-4 בפברואר 1990) היא אתלטית יווניה, אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016), אלופת עולם (לונדון 2017), בעלת 2 מדליות ארד מאליפות העולם באולם (פורטלנד 2016, ברמינגהאם 2018), פעמיים ברציפות אלופת אירופה (אמסטרדם 2016, ברלין 2018) ושיאנית יוון בקפיצה במוט.
צמידונאים
מאפיינים
דגים אלה חיים בעיקר באזורים הימים החמימים והטרופיים ברחבי האוקיינוס ההודי, האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט. הם חיים בשוניות אלמוגים, כרי אצות, חופים סלעיים ועשבי ים והם נאחזים בהם או מסתתרים מתחתיהם. מינים אחרים מסתתרים מתחת קיפודי ים או חבצלות ים ואפילו מתחת לדגים אחרים.
קטרינה סטפנידי
ביוגרפיה
סטפנידי נולדה להורים אתלטים שהשתתפו בתחרויות בינלאומיות. אביה, ג'ורג'יו, קופץ משולשת ואימה, זואי ורלי, אצנית. היא שברה את שיאי העולם בקפיצה במוט לגילאי 11–14, ובגיל 15 היא קבעה שיא עולם לגיל עד 18 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.37 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 18 שנערכה במרקש, מרוקו בשנת 2005 זכתה סטפנידי במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.30 מטר. באליפות העולם עד גיל 18 שנערכה באוסטרבה, צ'כיה בשנת 2007 היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 4.25 מטר. באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 שנערכה בבידגושץ', פולין בשנת 2008 היא זכתה במדליית ארד בתוצאה של 4.25 מטר. היא למדה לתואר ראשון באוניברסיטת סטנפורד וסיימה תואר שני באוניברסיטת אריזונה בפסיכולוגיה קוגניטיבית תוך כדי שהתאמנה בהדרכתו של ניק הייסונג, אלוף אולימפי בקפיצה במוט (סידני 2000).
צמידונאים
מאפיינים
אלו דגים קטנים באורך 7-30 ס"מ והם בעלי סנפיר גב יחידי וראש שטוח. עורם חלק וכמעט חסר קשקשים והוא מכוסה ריר. הם יכולים להחליף צבעים במהירות כדי להסתוות.
קטרינה סטפנידי
2011
באוניברסיאדה שנערכה בשנג'ן, סין בשנת 2011 זכתה סטפנידי במדליית ארד בקפיצה במוט בשיא אישי חדש של 4.45 מטר.
צמידונאים
מאפיינים
סנפיריהם הקדמיים של דגים אלה דמויי-ידיים ובעלי כרית אחיזה היכולה לתפוס ולהיאחז בעצמים שונים.
קטרינה סטפנידי
2012
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביוני 2012 סיימה סטפנידי במקום 12 בקפיצה במוט לאחר שלא הצליחה לקבוע כל תוצאה בשלב הגמר. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 4.40 מטר שקבוע כל יתר העולות לגמר. באולימפיאדת לונדון (2012) היא סיימה במקום 24 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.25 מטר.
סגנית אלופת אירופה
באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט 2014 זכתה סטפנידי במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.60 מטר, אחרי אנג'ליקה סידורובה מרוסיה (4.65 מטר) ולפני אנג'לינה זוק-קרסנובה אף היא מרוסיה (4.60 מטר).
דוארטה, מלך פורטוגל
חייו
דוארטה נולד בליסבון ב-31 באוקטובר 1391, לז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל ופיליפה מלנקסטר, בתם של ג'ון מגונט, דוכס לנקסטר ובלאנש מלנקסטר. לאחר כיבוש העיר סאוטה בשנת 1415, קיבל דוארטה מאביו את התואר "לורד סאוטה".
קטרינה סטפנידי
2015
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בפראג, צ'כיה במרץ 2015 זכתה סטפנידי במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.75 מטר, אחרי אנג'ליקה סידורובה (4.80 מטר) ולפני אנג'ליקה בנגטסון משוודיה (4.70 מטר). באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום 15 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.45 מטר.
דוארטה, מלך פורטוגל
חייו
בשנת 1433 מת אביו ז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל, ודוארטה עלה במקומו לשלטון. דוארטה דאג ליצור קונצנזוס בממלכה, ולפיכך כינס את הקורטס 5 פעמים במהלך שלטונו.
קטרינה סטפנידי
מדליית ארד באליפות העולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד אורגון במרץ 2016 זכתה סטפנידי במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 4.80 מטר, אחרי ג'ן שור שקבעה שיא אליפות חדש של 4.90 מטר וסנדי מוריס (4.85 מטר), שתיהן מארצות הברית.
אלופת אירופה
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד בתחילת יולי, זכתה סטפנידי במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.81 מטר, לפני ליזה ריזי מגרמניה (4.70 מטר) ואנג'ליקה בנגטסון (4.65 מטר).
דוארטה, מלך פורטוגל
חייו
בעקבות כיבוש סאוטה על ידי הפורטוגזים הפכה העיר ממרכז מסחר אפריקאי משגשג לעיר נוצרית נטושה. במקום להיות מקור הכנסה, הפכה סאוטה לנטל כלכלי עבור הפורטוגלים, ומרכז המסחר עבר לעיר טנג'יר (Tangier) שנמצאת בשטח מרוקו של היום. בעצת אחיו אנריקה הספן ופרננדו החליט דוארטה לכבוש אף אותה, על אף התנגדות האפיפיור ואחיו פדרו, דוכס קוימברה וז'ואאו, מושל פורטוגל, ובשנת 1437 יצא כוח פורטוגלי לעבר העיר. פעולה זו לא תוכננה היטב, וניסיונות ההתקפה כשלו עד כי לפורטוגלים לא נותרה ברירה אלא להיכנע. במסגרת הסכמי הכניעה דרשו המוסלמים כי הפורטוגזים יצאו מסאוטה, אך מכיוון שהייתה זו דריסת הרגל הנוצרית היחידה באפריקה, סירב לכך דוארטה בעצת אחיו אנריקה, ופרננדו, אחיו הצעיר של אנריקה שנפל בשבי בניסיונות ההתקפה, נשאר בשבי המוסלמים עד מותו כארבע שנים לאחר מכן.
קטרינה סטפנידי
אלופה אולימפית
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 4.85 מטר, לפני סנדי מוריס שקבעה את אותה תוצאה אך עם פסילה אחת יותר ואלייזה מקרטני מניו זילנד (4.80 מטר).
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 זכתה סטפנידי במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.91 מטר, לפני סנדי מוריס (4.75 מטר) ויאריסלי סילבה מקובה ורובייליס פיינדו מוונצואלה (4.65 מטר).
דוארטה, מלך פורטוגל
משפחתו
ב-22 בספטמבר 1428 התחתן דוארטה עם לאונור מאראגון, מלכת פורטוגל, בתם של פרננדו הראשון, מלך אראגון ולאונור אורקה מקסטיליה, רוזנת אלבורקרקה, ממנה היו לו 9 ילדים:
קטרינה סטפנידי
2021
באולימפיאדת טוקיו (2020) סיימה סטפנידי במקום רביעי בקפיצה במוט בתוצאה של 4.80 מטר.
בוריסלאב סטויצ'ב
בוריסלאב סטויצ'ב (בבולגרית: Борислав Стойчев Христов; נולד ב-26 בנובמבר 1986 בחאסקובו שבבולגריה) הוא כדורגלן בולגרי המשחק בעמדת הבלם בספורטיסט סבוגה.
קריירה
סטויצ'ב התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לבסקי סופיה. בקיץ הושאל לוידימה-רקובסקי סבליאבו על מנת לצבור דקות משחק. בתום העונה עזב וחתם בצ'רנומורץ בורגס בה לא מצא את מקומו עד שהושאל לנפטקס בורגס בינואר. בקיץ חתם בסליבן 2000 בה מיעט לשחק. בתום העונה חתם בליובימץ 2007 מהליגה השנייה.
בינואר חזר לליגת העל כאשר חתם במיניור פרניק בה שיחק שנתיים. בינואר חתם בברואה סטארה זגורה בה שיחק במשך עונה וחצי. עם המועדון הוא זכה בגביע הבולגרי. בקיץ חתם בלבסקי סופיה בה הפך לבורג מרכזי ואף זכה לזימון לסגל נבחרת בולגריה לקראת משחק הידידות נגד  בו אף ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים. בהמשך השנה הוא הופיע במדי הנבחרת במסגרת במשחקי מוקדמות יורו 2016.
ב-22 באוגוסט 2015 סיכם בהפועל רעננה, אך בסופו של דבר העסקה לא יצאה לפועל והוא חתם באטרומיטוס היוונית.
בינואר חתם בארדה קארדז'ילי.
אייל רוזן
אייל רוזן (נולד ב-26 באפריל 1969) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד התותחנים הפיקודי של פיקוד הדרום.
ביוגרפיה
רוזן התגייס לצה"ל ב-1987 ושירת בחיל התותחנים. שימש סגן מפקד גדוד 411 בתקופת מבצע דין וחשבון. היה בקורס תותחנים מתקדם בפורט סיל שבארצות הברית במשך כשנה. בשובו מונה לקצין אג"ם של אגד ארטילרי 282 ושימש מפקד בקורס קציני תותחנים. בשנים 1996 עד 2000 למד משפטים ומנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה. בתקופת הנסיגה מלבנון שירת בפיקוד הצפון. ב-2001 מונה למפקד גדוד 405 ושירת בתפקיד עד 2003. בהמשך שירת ביחידת הקישור לכוחות זרים. ב-2005 מונה לראש ענף עמדה במרכז לאימוני יבשה, ב-2006 מונה לסגן מפקד אגד ארטילרי 215 ושירת בתפקיד במהלך מלחמת לבנון השנייה. ב-2007 מונה למפקד מרכז תותחנים במרכז לאימוני יבשה.
חיים אישיים
רוזן נשוי ואב לשלושה.
כריס אלן
כריס אלן (באנגלית: Chris Allen, נולד ב-13 בנובמבר 1988 בלורנסוויל שבג'ורג'יה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע. גובהו הוא 1.90.
קריירה
אלן החל את לימודיו בשנת 2007 במישיגן סטייט והפך בשנתו השלישית לשחקן חמישייה. בסוף עונת 2009/10 נזרק אלן ממישיגן סטייט בשל עבירות שונות על חוקי המכללה ועבר לאיווה סטייט. את עונת 2010/11 העביר מחוץ למגרשים בעקבות חוקי ה-NCAA. בעונת 2011/12 במדי מכללתו החדשה רשם ממוצעים של 12.2 נקודות, 2.3 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים ב-29 דקות למשחק.
לצד החדירות שלו בהתקפה, מוכר אלן כמי שגם יודע לשחק עבור הקבוצה, למסור ולשחק הגנה דינאמית. כמו כן, אלן הוא בעל יכולת גבוהה לייצר נקודות מחוץ לקשת.
בחודש אוגוסט 2012 לפני תחילת המשחקים של עונת 2012/13, חתם אלן על חוזה עם קבוצת מכבי אשדוד מליגת העל הישראלית בכדורסל. באמצע חודש נובמבר עזב השחקן בחזרה לארצות הברית בעקבות ההסלמה במצב הביטחוני במהלך מבצע עמוד ענן.
שרון סספורטס
שרון סספורטס (נולד ב-1971) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. שימש מפקד אגד ארטילרי וראש מחלקת תכנון בחטיבת המבצעים.
ביוגרפיה
סספורטס עשה את מרבית שירותו הצבאי בחיל התותחנים, הוא החל במערך הקני, ושימש מפקד סוללה בקורס מפקדי תותחנים. ב-1993 עבר למערך החימוש מונחה מדויק שהוכפף באותה עת לחיל התותחנים ומונה למפקד פלוגה ביחידת מורן. בשנים 2002 עד 2004 פיקד על גדוד 411 בעוצבת גולן. לאחר מכן שימש ראש ענף קצינים וסגן מפקד בית הספר לתותחנות שדה. ב-2008 מונה למפקד עוצבת התקומה בשנים 2010–2012 פיקד על עוצבת קלע דוד. ב-2012 מונה לראש מחלקת תכנון בחטיבת המבצעים, שירת בתפקיד זה במהלך מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן.
לאחר שחרורו הצטרף לקבוצת משקיעים שהקימה מרכז לחדשנות דיגיטלית (CDI) בבאר שבע בשיתוף עם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בתחילת 2019 מונה למנכ״ל המועצה האזורית דרום השרון.
סספורטס בוגר תואר ראשון במשפטים ובמנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה ותואר שני בלימודי ביטחון מאוניברסיטת חיפה.
חיים אישיים
לסספורטס שני בנים.
עיצור מכתשי, מסודק
עיצור שיני מסודק הוא צליל עיצורי קיים בכמה של שפות מדוברות. סימן ה־IPA לעיצור הוא /tʼ/. בעברית המקראית היה זה צלילה של האות ט ובערבית הקדומה צלילה של האות ط.
טרי בוצ'ר
טרנס איאן "טרי" בוצ'ר (נולד ב-28 בדצמבר 1958 בסינגפור) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן כדורגל.
בוצ'ר שיחק לאורך רוב הקריירה בקבוצת נעוריו איפסוויץ' טאון, עמה זכה בגביע אופ"א, ובגלאזגו ריינג'רס הסקוטית, במדיה זכה בשלוש אליפויות. הוא ערך 77 הופעות במדי, מתוכן שבע כקפטן, כבש במדיה שלושה שערים וייצג אותה בשלושה טורנירי מונדיאל.
כמאמן הוביל מספר קבוצות באנגליה, סקוטלנד ואוסטרליה, שימש כעוזר מאמן, והישג השיא שלו היה הזכייה באליפות ליגת המשנה הסקוטית עם אינברנס והובלתה לליגה הבכירה.
קריירת משחק
בוצ'ר החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של איפסוויץ' טאון, ובעונת עלה לראשונה לקבוצה הבוגרת בהדרכתו של בובי רובסון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-15 באפריל 1978 מול אברטון, ועד לסיום העונה ערך שלוש הופעות ליגה ונמנה עם הסגל שזכה בגביע ה-FA באותה העונה. כבר החל מהעונה הבאה החל להשתלב בהרכב הפותח, עד שהפך לשחקן קבוע במרכז ההגנה של הקבוצה.
בעונת זכה בוצ'ר עם קבוצתו בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במשחק הגמר הכפול על א.ז. אלקמאר. בוצ'ר פתח בהרכב בצמד משחקי הגמר. באותה העונה, ובעונה שאחריה, התקרבה הקבוצה לאליפות אנגליה לראשונה מאז 1962, אך בשתיהן סיימה כסגנית האלופה אחרי אסטון וילה ואחרי ליברפול. עם זאת, עזיבתו של רובסון לטובת אימון נבחרת אנגליה בתום שתי עונות אלו הביאו לירידה משמעותית ברמת הקבוצה, שירדה במיקומה בטבלה.
בוצ'ר עוד נותר במועדון כבלם המוביל בסגל, אך גם הוא לא הצליח לסייע לקבוצה לשרוד בליגה, ובתום עונת ירדה הקבוצה לליגת המשנה. בתום עונת הירידה עזב בוצ'ר את הקבוצה, לאחר שבתשע עונות בקבוצה הבוגרת של המועדון הוא ערך 271 הופעות ליגה, בהן כבש 16 שערים. בשתי עונותיו האחרונות בקבוצה נבחר לשחקן העונה של המועדון.
לקראת עונת חתם בוצ'ר בגלאזגו ריינג'רס הסקוטלנד, תחת מאמנה האנגלי החדש גריים סונס, תמורת סכום של כ-725 אלף ליש"ט. כבר ביום חתימתו, ה-1 באוגוסט 1986, התמנה בוצ'ר לתפקיד קפטן הקבוצה, תפקיד אותו נשא עד לעזיבתו כארבע שנים אחר כך. כבר בעונת הבכורה שלו זכה בוצ'ר עם קבוצתו באליפות סקוטלנד כשחקן הרכב מוביל, שהחמיץ משחק ליגה אחד בלבד לאורך כל העונה, וזאת לאחר תשע שנים בהן לא זכה המועדון בתואר האליפות. בוצ'ר כבש שלושה שערים באותה העונה, כולל שער נגיחה לרשתה של אברדין שהבטיח את הזכייה בתואר. באותה עונה זכה גם להניף את גביע הליגה הסקוטית, לאחר ניצחון 2-1 בגמר בדרבי של גלאזגו מול סלטיק.
בנובמבר 1987, לאחר 11 הופעות ליגה בלבד באותה העונה, שבר בוצ'ר את רגלו באופן חמור ונאלץ להחמיץ את המשך העונה כולה. בעקבות הפציעה, סוכלה העברתו המתוכננת למנצ'סטר יונייטד של אלכס פרגוסון תמורת כמיליון ליש"ט, ובמקומו הוחתם במנצ'סטר סטיב ברוס. חסרונו בוצ'ר היה מהגורמים לאובדן האליפות באותה העונה, אך הוא הספיק ליטול חלק במשחקיה של קבוצתו בגביע הליגה, בו זכתה בפעם השנייה ברציפות. הוא שב למגרשים לקראת עונת, וזכה עם קבוצתו בשתי אליפויות רצופות נוספות, ופעם אחת נוספת בגביע הליגה. לצד היכולת הגבוהה, והעובדה כי כמעט ולא החמיץ משחקים בעונות האליפות של קבוצתו, היה בוצ'ר מוקד לבעיות משמעת ואלימות. הוא נקנס והורחק באוקטובר 1987 (כחודש לפני פציעתו החמורה) בעקבות התפרעות והתנהגות לא הולמת במשחק הדרבי מול סלטיק, ושנה אחר כך היה במוקד של חקירה משטרתית לאחר ששבר את דלת חדר השופטים בבעיטה לאחר משחק חוץ מול אברדין. על אף שלא נפתח נגדו תיק פלילי, הוא נקנס על ידי ההתאחדות הסקוטית בעקבות האירוע.
עם חזרתו ממונדיאל 1990 עם פציעה בברך, התקשה בוצ'ר לחזור לכושר משחק. בספטמבר 1990 ערך את משחק הליגה האחרון שלו בקבוצה, בו שתי טעויות קשות שלו הובילו לצמד שעריה של דנדי יונייטד, שגברה 2-1 על ריינג'רס בסיום. בסך הכול שיחק בוצ'ר במועדון ארבע שנים בהן ערך 127 הופעות ליגה, בהן כבש שמונה שערים.
קריירה כמאמן-שחקן
ב-15 בנובמבר 1990 עבר בוצ'ר לקובנטרי סיטי תמורת סכום של כ-400 אלף ליש"ט, והתמנה לתפקיד מאמן-שחקן בקבוצה. הוא הוביל את הקבוצה להישרדות בליגה הבכירה מהמקום ה-16 בטבלה, ובמקביל ערך שש הופעות במדיה כשחקן. בתום העונה פרש ממשחק פעיל על מנת להתרכז בתפקיד המאמן. הוא פתח עם הקבוצה את עונת היטב, פתיחה שכללה ניצחון 5-0 על לוטון טאון, ניצחון חוץ מפתיע על האלופה המכהנת ארסנל וניצחון ביתי על יריבתה אסטון וילה. בזכות כך, דורגה קבוצה במקום השישי בטבלה בחודש השני של העונה. עם זאת, בחודשיים הבאים הציגה הקבוצה יכולת ירודה, ועד לסוף נובמבר ירדה למקום ה-13 בטבלה. ב-6 בינואר 1992, קצת יותר משנה מאז מינויו, פוטר בוצ'ר מתפקידו כמאמן הקבוצה.
לקראת עונת חזר בוצ'ר מפרישה וחתם בסנדרלנד מליגת המשנה. בפברואר 1993, במהלכה של העונה התמנה בוצ'ר לתפקיד מאמן הקבוצה במקביל לתפקידו כשחקן. באותה עונה ערך בוצ'ר 38 הופעות ליגה, ובמקביל הוביל את קבוצתו להישרדות בליגה בפער של נקודה בלבד מהקו האדום. בוצ'ר פתח עם הקבוצה את עונת, בה לא שיחק כלל במדי הקבוצה. בנובמבר 1993 פוטר מתפקידו כמאמן הקבוצה.
לאחר פיטוריו חזר בוצ'ר לסקוטלנד וחתם במדיה של קליידבנק מליגת המשנה, אך לאחר שלוש הופעות ליגה בלבד פרש סופית ממשחק פעיל בגיל 35.
נבחרת אנגליה
כבר בגיל 21 זכה בוצ'ר להופעת בכורה במדי נבחרת אנגליה, תחת המאמן רון גרינווד. ב-31 במאי 1980 עלה להופעת בכורה בהרכב הנבחרת בניצחון החוץ שלה 2-1 על במשחק ידידות. הוא נאלץ להמתין כעשרה חודשים להופעתו הבאה, גם היא במשחק ידידות מול, ו-13 חודשים נוספים להופעתו השלישית, שלאחריה כבר היה לשחקן קבוע בשורות הנבחרת לשארית העשור.
בוצ'ר זומן על ידי גרינווד לסגל אנגליה לקראת מונדיאל 1982 בספרד, והיה לשחקן הצעיר ביותר בקו האחורי של הנבחרת. הוא עלה בהרכב הנבחרת בכל משחקיה בשלב הבתים, אותו סיימה הנבחרת במאזן מושלם עם שער חובה אחד בלבד, לאחר שגברה 3-1 על, 2-0 על ו-1-0 על. אנגליה העפילה לשלב הבתים השני, אך שם סיימה את דרכה בטורניר לאחר שסיימה פעמיים בשוויון 0-0, מול ומול המארחת ספרד. בוצ'ר, ששיחק לאורך כל חמשת משחקיה של אנגליה בטורניר, היה שותף להישג הגנתי מרשים של הנבחרת, שספגה רק פעם אחת לאורך כל חמשת המשחקים.
המאמן בובי רובסון, שהיה מאמנו הראשון של בוצ'ר וסייע לפריצתו במדי איפסוויץ' טאון, התמנה לתפקיד מאמן הנבחרת לאחר המונדיאל, ושמר על בוצ'ר כשחקן משמעותי בחוליה האחורית של אנגליה. בוצ'ר היה לחלק מכישלונה של הנבחרת להעפיל ממוקדמות יורו 1984, במהלכו רשם שבע הופעות ושער אחד. עם זאת, הוא הצליח להעפיל עם נבחרתו ממוקדמות מונדיאל 1986, עם חמש הופעות בטורניר.
בוצ'ר זומן על ידי רובסון לסגל אנגליה למונדיאל 1986 במקסיקו. פעם נוספת שיחק בוצ'ר לאורך כל חמשת משחקיה של אנגליה בטורניר. בשלב הבתים פתחה אנגליה בהפסד 1-0 ל, ושוויון 0-0 מול הציב אותה בסכנת הדחה מוקדמת, אך ניצחון 3-0 על  חתם את העפלתה של אנגליה לשלב הבא. בשמינית הגמר גברה אנגליה 3-0, וברבע הגמר הודחה בתום הפסד 2-1 ל. באותו משחק נכבשו שניים מהשערים המפורסמים בתולדות המונדיאל, שניהם של דייגו מראדונה. השער השני, שזכה בתואר "שער המאה", נכבש לאחר שמראדונה עבר חמישה שחקני אנגליה. למעשה, מראדונה עבר ארבעה שחקנים, כשאת בוצ'ר עבר מראדונה פעמיים בדרך לכיבוש השער.
בוצ'ר סייע לנבחרתו להעפיל ממוקדמות יורו 1988, כששיחק בחמישה מששת משחקיה של אנגליה, שספגה שער אחד לאורך כל הטורניר. בעקבות שבר בידו נאלץ להחמיץ את טורניר הגמר, ובלעדיו כשלה אנגליה כבר בשלב הבתים, עם שלושה הפסדים ושבעה שערי חובה. על אף הכישלון, הוסיף רובסון לאמן את הנבחרת והעפיל עמה ממוקדמות מונדיאל 1990, במהלכן חזר בוצ'ר לפעילות. בספטמבר 1989, באחד ממשחקיה החשובים של אנגליה בבית המוקדמות מול, עלה בוצ'ר לשחק עם סרט הקפטן במקומו של בריאן רובסון, הקפטן הקבוע, שנעדר מהמפגש. במהלך המשחק נחתך בוצ'ר עמוקות במצחו ונזקק לתפרים. על אף הפציעה, וכשהוא עטוף תחבושות, חזר בוצ'ר לכר הדשא והוסיף לשחק עד לתום המשחק, שהסתיים בשוויון 0-0. עקב תפקידו כבלם, נאלץ בוצ'ר לנגוח בכדור בלא מעט מאבקי גובה, ובכל נגיחה נפתחו התפרים והתחבושות, עד שבתום המשחק הוכתמה חולצתו הלבנה של בוצ'ר בכתמי דם גדולים. תמונתו של בוצ'ר בתום המשחק, כשחולצתו מוכתמת בדם ומצחו חבוש, הייתה לאחת מתמונותיו המפורסמות.
אנגליה העפילה למונדיאל 1990 באיטליה, ובוצ'ר זומן על ידי רובסון לסגל אנגליה לטורניר. הוא עלה בהרכב בשני משחקיה הראשונים של אנגליה בשלב הבתים, שוויון 1-1 מול ושוויון 0-0 מול, ולא שותף בניצחון 1-0 על  שהבטיח לאנגליה את המקום הראשון בבית. בעקבות פציעתו של בריאן רובסון במשחק השני של שלב הבתים, הוביל בוצ'ר את אנגליה כקפטן במשחקי הפלייאוף. בשמינית הגמר הדיחה אנגליה את עם ניצחון 1-0 בהארכה. אנגליה נזקקה להארכה גם בניצחון 3-2 על ברבע הגמר, במשחק בו הוחלף בוצ'ר בדקה ה-73. אנגליה הודחה הטורניר לאחר הפסד בדו-קרב בעיטות עונשין לגרמניה המערבית, לאחר שוויון 1-1 בהארכה. בוצ'ר הוחלף בדקה השבעים במה שהיה למשחקו הבינלאומי האחרון בקריירה. אנגליה סיימה את הטורניר רביעית, לאחר הפסד 2-1 ל במשחק על המקום השלישי.
בתום הטורניר פרש בוצ'ר מכדורגל בינלאומי לאחר 77 הופעות במדי אנגליה, מתוכן שבע כקפטן, בהן כבש שלושה שערים.
קריירת אימון
באוקטובר 2001 התמנה בוצ'ר לתפקיד עוזר מאמן מאת'רוול מליגת העל הסקוטית. לקראת סיום עונת, התמנה בוצ'ר לתפקיד מאמן הקבוצה, בעקבות קשיים כלכליים והליכה לפירוק. עונה אחר כך סיים בוצ'ר את העונה עם קבוצתו במקום האחרון בטבלה, אך היא ניצחה מירידת ליגה לאחר ביטול העפלתה של פלקירק מליגת המשנה. עם זאת, החל מעונת הוביל בוצ'ר את מאת'רוול למקום השישי וחלק העליון של הטבלה פעמיים רצופות, ובעונת  אף הוביל אותה לגמר גביע הליגה הסקוטית, שם הובסה 5-1 על ידי גלאזגו ריינג'רס. בתום עונת, עונתו המלאה הרביעית במאת'רוול, סיים בוצ'ר את תפקידו במועדון.
לקראת עונת התמנה בוצ'ר לתפקיד מאמן סידני מליגת העל האוסטרלית. הוא הוביל אותה למקום הרביעי בתום 21 מחזורי העונה הסדירה, ולפלייאוף האליפות. בשלב הפלייאוף הודחה סידני על ידי ניוקאסל ג'טס עם הפסד 3-2 בסיכום שני המפגשים, וב-7 בפברואר 2007, מיד לאחר מכן, פוטר בוצ'ר מתפקידו כמאמן הקבוצה.
ב-30 בינואר 2008 התמנה בוצ'ר לתפקיד עוזר המאמן של נבחרת סקוטלנד, תחת המאמן ג'ורג' ברלי, וזאת במהלכן של מוקדמות מונדיאל 2010. במהלך תקופתו בנבחרת, ולקראת משחק ידידות מתוכנן מול, התייחס בוצ'ר לשער יד האלוהים שכבש דייגו מראדונה, אז מאמן ארגנטינה, ברבע גמר מונדיאל 1986, בו שיחק גם בוצ'ר. בראיונות לתקשורת האשים בוצ'ר את מראדונה בהיותו רמאי ושקרן, ואמר כי ישמח לראותו מפסיד. המשחק עצמו הסתיים בניצחון ארגנטינה 1-0, וכשפנו אמצעי התקשורת למראדונה לשאול אותו על דבריו של בוצ'ר, הגיב מראדונה בשאלה: "מי זה בוצ'ר?".
ב-9 בינואר 2009, בעודו משמש כעוזר מאמן הנבחרת, התמנה בוצ'ר לתפקיד מאמנה של נועלת הטבלה בליגה הסקוטית, אינברנס. בוצ'ר כמעט והציל את הקבוצה מירידה, אך פער שערים נחות בשני שערים בלבד הותיר את קבוצתו אחרונה בטבלה ושלח אותה לליגת המשנה. פתיחת עונת הייתה חלשה עבור אינברנס, ועבור בוצ'ר עצמו. בעוד קבוצתו התרחקה עד כדי 16 נקודות מהמקום הראשון, איבד בוצ'ר גם את משרתו בנבחרת סקוטלנד, וזאת בעקבות פיטוריו של ברלי בנובמבר 2009. בהמשך העונה חל שינוי משמעותי ביכולתה של הקבוצה. בוצ'ר הוביל אותה לסגירת הפער ולכיבוש המקום הראשון עד לחודש מרץ, ואת העונה סיימה הקבוצה במקום הראשון בטבלה, בפער 12 נקודות מדנדי. בזכות הזכייה באליפות ליגת המשנה, חזרה הקבוצה לליגה הבכירה לקראת עונת. בוצ'ר הוביל את הקבוצה לשתי עונות במרכז הטבלה בסקוטלנד, ובעונת הדריך את הקבוצה למקום הרביעי בטבלה, שתי נקודות בלבד מהשתתפות באירופה.
ב-5 בנובמבר 2013, כחודשיים לאחר פתיחת עונת ובתום קרוב לחמש שנים כמאמן אינברנס, עבר בוצ'ר לאמן את היברניאן. הקבוצה הפגינה יכולת חלשה תחת בוצ'ר, ועל אף שקיבל את הקבוצה במקום השביעי בטבלה, בסיום העונה מצאה עצמה הקבוצה במקום ה-11, מקום אחד לפני האחרון, ונאלצה להשתתף בפלייאוף נגד הירידה מול המילטון אקדמיקל. היברניאן של בוצ'ר עוד ניצחה 2-0 בחוץ, אך נוצחה בביתה 2-0 לאחר שספגה את השער השני שלוש דקות בתוך תוספת הזמן. בתום ההארכה ניגשו הקבוצות לדו-קרב בעיטות עונשין, בסיומו נוצחה היברניאן 4-3 וצנחה לליגת המשנה. בתום העונה פוטר בוצ'ר מתפקידו כמאמן הקבוצה.
ב-30 באפריל 2015, לקראת עונת בליגה הרביעית באנגליה, התמנה בוצ'ר לתפקיד מאמן ניופורט קאונטי. בוצ'ר פתח את העונה בצורה חלשה מאוד, והוביל את הקבוצה לניצחון אחד בלבד ולחמש נקודות מעשרת מחזורי הליגה הראשונים. הוא פוטר מתפקידו באוקטובר 2015, פחות מחצי שנה מאז מינויו, כשהקבוצה במקום האחרון בטבלה.
עיצור דו-שפתי, מסודק
עיצור דו-שפתי מסודק הוא צליל עיצורי הקיים בכמה שפות מדוברות. סימן ה־IPA לעיצור הוא /pʼ/.
התקופה
התקופה היה מאסף ספרותי עברי אשר ראה אור במוסקבה, ורשה, ברלין, ניו יורק ותל אביב משנת תרע"ח-1918 עד שנת תש"י-1950, בהוצאת שטיבל. עורכו הראשון, ומתווה דרכו, היה דוד פרישמן. בהמשך ערכוהו פישל לחובר, יעקב כהן, יעקב פיכמן, שאול טשרניחובסקי, ואחרים. בכל כרך יצאו לאור סיפורים, תרגומים, שירים, מאמרים ביהדות ובחכמות, ביקורת ספרות וספרים, ורשימות, שחוברו על ידי מיטב הכותבים של התקופה.
מאפייני כתב העת
"התקופה" היה מאסף בסגנון משכילי, שכלל שירים, סיפורים ותרגומים איכותיים לצד מאמרים רציניים. בתחילת דרכו נקרא בצימאון רב, עקב השתוקקות הקהל העברי לקובץ ספרותי בו סופרים יכתבו ככל העולה על רוחם, אלא שהיותו כמעט תלוש מהמציאות הפוליטית הסוערת של זמנו, ואדישותו לציונות, גררו ביקורות חריפות.
כתב ראובן בריינין: 'יפה-הרוח הוא פרישמאן, והיצירה הספרותית כשהיא לעצמה, סלסוליה של הלשון העברית וצעצועיו של הסגנון החביב עליו היו תמיד יקרים לו מכל פּרפּוריה של המחשבה העברית, הלאומית, המבקשת לפלס לה נתיב חדש ולהשפּיע על חיינו אָנו ועל חנוך הדור הבא... התקופה” היא לא תקופתנו אָנו, בני-הדור, כי-אם תקופתו של פרישמאן מיודענו מכבר הימים'.
למרות הביקורות, במהירה "התקופה" שימש אכסניה ובמה מרכזית לספרות העברית החדשה.
סקירה של 'התקופה' מאה שנה לאחר היווסדו מתארת אותו כ"רבעון עב-כרס, מעין אח צעיר וקצת שובב לכתב-העת 'השילוח'".
עיצור וילוני, מסודק
עיצור וילוני מסודק הוא צליל עיצורי קיים בכמה של שפות מדוברות; בעברית המקראית היה זה צלילה של האות ק, ובערבית הקדומה צלילה של האות ق. בסיס חיתוכו הוא וילוני וסימן ה־IPA לעיצור הוא /kʼ/.
השועל והדגים
השועל והדגים הוא משל שנאמר על ידי רבי עקיבא ומופיע בתלמוד הבבלי. המשל נועד להמחיש את התלותיות החיונית של העם היהודי בלימוד התורה. משל זה הוא מהמפורסמים בסוגו בספרות התלמודית, בשל תוכנו, מיקומו ואומרו.
המשל
המשל מספר על שועל שהלך על שפת הנהר וראה שבתוכו מתרוצצים דגים ובורחים אנה ואנה. שאל אותם השועל ממי הם בורחים, ענו לו הדגים שהם בורחים מפני רשתות הדיג שמציב האדם בנהר. פנה השועל אל הדגים בהצעה אדיבה כביכול, בה הציע להם לעלות אליו אל היבשה, שם אין רשתות דיג, ולהתגורר עמו. השועל אף שיקר וסיפר להם שכך גם אבותיו גרו עם אבותיהם. הדגים לא נפלו בפיתוי וסירבו להצעה תוך שהם לועגים לחכמתו המדומה. הדגים הסבירו לו כי חששם מן הקיים במים עדיף על האפשרות שהציע, משום שהמקום שבו הם יכולים לחיות הוא המים, והפחד מהמוות שם הוא מגורם צדדי שבמים. מה שאין כן ביבשה, שעצם הימצאותם ביבשה, בהיעדר המים, היא הגורם למותם.
הנמשל
רבי עקיבא, בעל המשל, רואה את גזירותיה של מלכות רומי כרשתות דיג, את השידול והפיתוי כשועל (חיה טמאה, טורפת, ערמומית; וכביכול, פיקחת), את ישראל כדגים, ואת התורה כמים. ה"שועל" מציע לנטוש את מקום הגידול המסורתי ולסגל לעצמם אורח חיים חדש כדי לשרוד את גזירות הרומאים ועונשיהם, אך התורה ליהודים, כמוה כמים לדגים, ואינם יכולים בלעדיה.
בעמדת השועל מקובל לראות את הרומאים כמפעילים ניסיונות פיתוי לעזיבת הדת. כך גם מפרשים כמה מפרשני התלמוד ואחרים. אולם בגרסת הסיפור המופיעה בילקוט שמעוני השועל מייצג את היהודי בעל העמדה הפשרנית, במקרה זה – פפוס בן יהודה. כך גם מבארים פרשנים אחרים.
הרקע למשל
תקופה זו הייתה תקופת "דורו של שמד". אדריאנוס הטיל גזרות קשות על היהודים שבארץ ישראל. מפֵרי הפקודות הוצאו להורג בעינויים. אחת המצוות שנאסרו במסגרת זו הייתה מצוות לימוד תורה ברבים. יישומה של גזירה זו היה עשוי למוטט את המבנה הדתי של היהודים.
התלמוד מספר על רבי עקיבא, מגדולי החכמים שבאותו דור, שבחר להפר את הפקודה וישב ללמד תורה ברבים. רבי עקיבא, שהיה במרכז התומכים במרד בר כוכבא נמצא מתמרד לשלטון הרומאים בשני המישורים, הן בנקיטת צעדים אקטיביים למאבק ברומאים מהבחינה המדינית, והן בהתנגדות לגזרות הדתיות. אין לשלול את כך שעמדה זו האחרונה התחזקה יותר אצל רבי עקיבא עם כישלונו ודעיכתו של המרד מול עיניו. באחד הפעמים, בעוד רבי עקיבא יושב ומלמד תורה באופן פומבי, הזדמן למקום פפוס בן יהודה, שהיה גם הוא מחכמי אותו דור, ותמה על רבי עקיבא איך הוא אינו חושש מהשלטון הרומאי ומסכן את עצמו עבור כך. רבי עקיבא שראה את לימוד התורה כהכרחי וקיומי לעם ישראל, ענה לו באמצעות משל זה כי אי לימוד התורה חמור ומסוכן הוא מגזירת השלטון. שכן השלטון לא בהכרח שיתפוס את לומדי התורה, אך אלו המתבטלים מלימוד התורה מסכנים ומאבדים את עתידם בוודאות ומיד.
בתלמוד מסופר עוד כי בסופו של דבר, כעבור זמן קצר, אכן נתפס רבי עקיבא ונכלא בבית הסוהר ב"אשמת" לימוד תורה. בהמשך הוצא רבי עקיבא להורג תחת עינויים. בעוד רבי עקיבא שוהה בבית הסוהר, נתפס אף פפוס על עבירה כלשהי והושם יחד עמו בבית הסוהר. כשנכח בכך פפוס אמר:.
התלמוד מביא את מאורע זה כדוגמה לדברי רבי עקיבא עצמו בחיוב קיום התורה אף עד כדי מסירות נפש:
אפקט הגזע האחר
אפקט הגזע האחר או בקצרה אפקט הגזע (באנגלית: cross-race effect, own-race effect, other-race effect, או own race bias) הוא תופעה מתחום תפיסת פרצופים וזיהוי פנים (תת תחום הנחקר באתולוגיה אנושית ובפסיכולוגיה חברתית), לפיה אדם תופס, מבצע עיבוד קוגניטיבי ומזהה בקלות רבה יותר פרצופים של אנשים השייכים אתנית במראה שלהם לגזע בו גדל.
בשל התופעה, אדם לבן יזהה בקלות הבדלים בין פרצופים של אנשים לבנים, אך אנשים ממוצא סיני, למשל, ייראו לו זהים, והוא יתקשה לזהות הבדלים בין הפרצופים. בהתאם, אדם סיני יתקשה בזיהוי פרצופי אנשים לבנים.
ממחקרים שנעשו נמצא כי הזיהוי המשופר בגזע שבו נולד האדם, אינו מולד, אלא הוא תוצאה של למידה הנובעת מסביבתו הטבעית של האדם, בה גדל. בהתאם לכך, ילדים שאומצו וגדלו בסביבה של אנשים שאינם שייכים למוצא האתני שלהם, זיהו פרצופים ממוצא זה שאינו שלהם בצורה טובה יתר, והתקשו בזיהוי אנשים ממוצאם המקורי. בנוסף, נראה כי ניתן לשפר יכולת זיהוי פנים של קבוצה אתנית אחרת, באמצעות למידה - ככל שהאדם בא במגע עם אנשים מקבוצה אחרת, עולה הסיכוי לזהות הבדלים בפניהם בקלות רבה יותר.
לאפקט הגזע האחר, כמו לכלל חקר זיהוי הפרצופים, יש השלכות משמעותיות במספר תחומים. בין השאר נדרשת מודעות לתופעה זו בתחום זיהוי חשודים בעבירה פלילית במסגרת מסדר זיהוי, נוהל המתקיים במסגרת חקירה משטרתית, במהלכו עד שראה חשוד בנסיבות מפלילות, מנסה לזהות אותו בתוך קבוצה של אנשים שאמורים להיות דומים לו במראה. למשל, כשהאדם לבן צופה בחשוד לבן, הוא עשוי לקלוט בעיקר פרטים משניים בדמותו (כי הפרטים הבולטים כמו צבע עורו דומים כבר לקבוצה אליה שניהם שייכים), דבר שעשוי לסייע לאחר מכן במסדר הזיהוי שלו; לעומת זאת, כשהוא נחשף לחשוד אפרו-אמריקאי, הוא עשוי לקלוט בעיקר פרטים ראשוניים ובולטים בדמותו, וכך עשוי להתבלבל במהלך מסדר זיהוי שכולל מספר אנשים אפרו-אמריקאים. דרך אפשרית אחת להפחית את ההשפעה ולא ליצור הטיה לרעת החשוד במסדרי זיהוי, היא לדאוג לכך שהחוקר המשטרתי יהיה שייך לקבוצה האתנית של החשוד ולא לזו של העד המזהה, כדי שיוכל ליצור מסדר בו הניצבים דומים לחשוד במאפיינים רבים, ולא ייווצר מסדר בו החשוד בולט למדי בין הניצבים.
בישראל
במחקר בתחום זה שנערך בישראל, נדרשו ערבים ויהודים ממוצא מזרחי ואשכנזי לזהות במסדר זיהוי פנים שראו דקות ספורות לפני כן. בהתאם לאפקט הגזע, עלה במחקר אחוז טעויות גבוה בקרב כל אחת מהקבוצות כשנדרשו לזהות אנשים מקבוצה אתנית שונה; אחוז הטעויות הגבוה ביותר היה כשיהודים התבקשו לזהות פנים של ערבי.
סטפנובריכיים
לדגים אלה אין כמעט שיניים והגולגולות שלהם מאוד דקות ומכוסות בקוצים. רובם בעלי צבעים כהים וסנפירים קטנים והם מפיצים אורות ביולוגים.
מיון
סדרה זו מכילה 68 מינים ב-11 סוגים ו-4 משפחות:
מורינגה מכונפת
תיאור ותפוצה
עץ המורינגה הוא עץ נשיר מותנה בעל מבנה אוורירי. לעץ קצב צימוח מהיר, והוא יכול להגיע לגובה של כ-10 מטרים ולקוטר גזע של כחצי מטר. לחלק מסוגי המורינגה, גזע שתחתיתו מעובה וחלקו העליון דק. העץ בעל תפרחות לבנות ריחניות הדומות לפרחיה של משפחת הקטניות. עונת הפריחה בישראל היא בחודשים נובמבר עד מרץ. תרמילי העץ בבשלותם דומים לכרעי עוף המכונים באנגלית drumstick ומשמעותם מקל תיפוף. ייתכן שבשל כך, בארצות דוברות אנגלית העץ כונה Drumstick tree, עץ מקלות התיפוף.
מקורו של עץ המורינגה בדרום מערב הודו, והוא מהווה יבול חשוב בהודו, אתיופיה, הפיליפינים וסודאן. באזורים טרופיים וסובטרופיים רבים נוספים, המורינגה משמשת באופן נרחב כירק למאכל ומרפא.
גם בארץ מגדלים מורינגה, ומייצרים, משווקים ואף מייצאים את תוצריה. מטעי מורינגה קיימים בכפר חיים, בקיבוץ עין השופט, במושב גני טל, בערבה ובשרון. בגידול חקלאי מקובל לגזום את העצים בכל שנה לגובה של 1–2 מטרים, כדי להקל על תהליך הקטיף.
העץ עלול לשמש בית גידול לסוג של עובש אבקתי הפוגע בעגבניות, חצילים ושיחי פלפל.
שימוש למאכל
באזורים טרופיים וסובטרופיים ברחבי העולם קיים שימוש נרחב במורינגה כצמח מאכל ומרפא. כל חלקי העץ הם אכילים. עלי המורינגה נאכלים טריים או מבושלים וטעמם מעט מריר וחריף. לעלים הירוקים ניחוח דק, המזכיר עדשים או בוטנים. ניתן גם לייבש את העלים, לטחון אותם לאבקה ולהוסיף אותה למרק או רטבים. פרחי המורינגה אכילים גם הם ובטיגון קל טעמם מזכיר פטריות. ניתן להכין מהצמח גם חליטה. המורינגה מניבה תרמילים גדולים וארוכים אותם ניתן לבשל ברטבים ומרקים. ניתן לאכול את התרמילים הצעירים לאחר בישול קצר במים. בתוך התרמילים זרעים, הניתנים לאכילה לאחר בישול או קלייה קצרים, והמזכירים בטעמם אפונת גינה. מהזרעים ניתן למצות גם שמן. גם שורשי המורינגה נאכלים, וטעמם מזכיר חזרת חריפה.