cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
למידה מתווכת
יישום במערכת החינוך הפורמלית
ישנה חשיבות רבה להתנסות בלמידה מתווכת והכרת התאוריה במערכת החינוך הפורמלית, בעיקר בהכשרת המורים וצוותי ההוראה. החשיבות נובעת לא רק מההיבט של התיווך וכיוון פעולת הלמידה (אגוזי, מ' ופויירשטיין, ר', תשמ"ז). הלמידה המתווכת יכולה לספק מענה להתמודדויות של מורים וצוותי חינוך במערכת הפורמלית עם הקשיים בהם הם נתקלים. הלמידה המתווכת יכולה לעזור במגוון רחב מקשיי הלמידה הרבים שקיימים במערכת הפורמלית כאשר היא מיושמת בה. לפי תיאורית הלמידה המתווכת ניתן לראות את הקשר שבין החסך בהתנסות בלמידה מתווכת לבין קשיים כגון חוסר רצון ללמוד ואי-הסתגלות חברתית. יש לה תפקיד חשוב בהתפתחות הקוגניטיבית של הילד, יותר מגורמים גנטיים וסביבתיים ורבים ומכאן חשיבות יישומה במערכת החינוך הפורמלית. (שמעוני, 2006; אגוזי, מ' ופויירשטיין, ר', תשמ"ז).
סופווייב מדיקל
סופווייב מדיקל בע"מ, המוכרת בשם המקוצר "סופווייב", היא חברה ציבורית ישראלית המייצרת מכשור רפואי לטיפול בקמטים ולחידוש, מיצוק ושיפור של עור הפנים והצוואר.
היסטוריה
החברת נוסדה בינואר 2015, בשם ארכימדוס מדיקל בע"מ, על ידי אריאל סברדליק, המכהן כמנהל טכנולוגיות ראשי בחברה, וד"ר שמעון אקהויז, שהוא יו"ר דירקטוריון פעיל של החברה. עד לחודש מאי 2017 פעלה החברה כחברת חממה (חברת פרויקט הפועלת תחת חממה טכנולוגית וממומנת בחלקה על ידי רשות החדשנות), תחת חממת אלון מדטק ונצ'רס בע"מ. בספטמבר 2019 הקימה החברה חברה בת בארצות הברית בשם, לשם הפצת מוצריה בצפון אמריקה, אזור שהוא שוק היעד העיקרי של החברה. לחברה יש מפיצים גם באסיה ובאירופה. מנכ"ל החברה מאז אוגוסט 2019 הוא לואיס סקאפורי, היושב בארצות הברית.
המוצר הראשון של החברה, שמכירתו החלה בדצמבר 2019, קרוי Sofwave, והוא משמש להצערת ומיצוק של עור הפנים והצוואר (טיפולי אנטי-אייג'ינג), בטכנולוגיית אולטרסאונד. בכוונת החברה לאפשר בעתיד טיפולי הצערה ומיצוק של העור גם באזורי גוף אחרים. הטיפול באמצעות המכשיר נמשך כ-30–45 דקות, ולהשגת התוצאה הרצויה נדרשים למטופל טיפול אחד או שניים. המכשיר נמכר לרופאים העוסקים בטיפולים אסתטיים, בהם מנתחים פלסטיים ורופאי עור.
באוגוסט 2019 גייסה החברה 8.4 מיליון דולר, ועד להנפקתה הושקעו בחברה בסך הכל כ-13.3 מיליון דולר. ב-12 במאי 2021 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. ההפסד המצטבר בפעילות החברה, עד ל-30 ביוני 2021, הוא 21.16 מיליון דולר.
בעלי עניין
בעלי המניות העיקריים בחברה (נכון לדצמבר 2021) הם מייסדיה: שמעון אקהויז (25.26%) ואריאל סברדליק (11.85%).
נחש (פירושונים)
{{פירושונים| נָחָשׁ:
Amy Winehouse: Back to Black
Amy Winehouse: Back to Black (בעברית: איימי ויינהאוס: בחזרה אל השחור) הוא סרט תיעודי אשר התמקד באיימי ויינהאוס וביצירת אלבומה Back to Black, שהפך במרוצת השנים לאחד מן האלבומים הנמכרים והמצליחים בהיסטוריה. הסרט מכיל ראיונות שלא פורסמו מעולם וקטעי ארכיון שונים. הסרט הופק על ידי גיל קאנג.
נחש (פירושונים)
נַחַשׁ:
ראו גם
}}
Amy Winehouse: Back to Black
הסרט יצא לאקרנים ב-2 בנובמבר 2018, על ידי Eagle Vision.
עלילה
עלילת הסרט ברובה תתמקד ביצירת, הפקת והלחנת האלבום Back to Black. היא אף תציג בתוכה את הערב האינטימי שהיה בלונדון, בו הייתה ויינהאוס ביחד עם משפחתה, לאחר שזכתה ב-5 פרסי גראמי על האלבום ושיריו.
הערב חל בשנת 2008, והוא היה מעין ערב פרטי בו מרכז העניין היה האלבום, Back to Black.
הנשיא (סדרת טלוויזיה)
הנשיא (בפינית: Presidentti) היא סדרת דרמה פוליטית פינית, ששודרה ברשת Yle TV1 בין ה־5 בפברואר ל־23 באפריל 2017. את הסדרה ביים לורי נורקס, נכתב על ידי קירסטי מנינן ואנטי פסונן והופק על ידי חברת Zodiak Finland עבור ערוץ Yle 1 בטלוויזיה הפינית.
עלילה
בשנת 2018, איש העסקים המצליח הנרי טלביו, המועמד למפלגה בשם Liike ("התנועה"), נבחר לנשיא פינלנד. בעת כהונתו הוא מתמודד עם משברים קשים גם בפוליטיקה וגם בחייו הפרטיים.
סמורה
סמורה (בספרדית: Zamora) עיר ובירת מחוז סמורה שבקהילה האוטונומית קסטיליה ולאון. העיר נמצאת בסמוך לגבול עם פורטוגל ונהר הדורו חוצה את העיר. בעיר מתגוררים (נכון ל-2014) 64,423 תושבים. בעיר 24 כנסיות בסגנון רומנסקי מהמאות ה-12 וה-13, שהקנו לעיר את פרסומה כ"מוזיאון לאומנות רומנסקית".
העת העתיקה
לאחר ניצחון האימפריה הרומית על הלוסטינים וכיבוש חצי האי האיברי, ניתן לעיר השם "אוקלומדורי" ("Ocellodurum", מילולית: העין של הדורו) והייתה חלק מהיספניה טארקוננסיס, והדרך הרומית בין מרידה ואסטורגה עברה בעיר.
תחת שלטון המורים כונתה העיר "סימורה" ו"אזמור", ועם הקמת ממלכת אסטוריאס הפכה העיר לנקודה אסטרטגית חשובה, כשהעיר נכבשת פעמים רבות על ידי שני הצדדים הלוחמים במהלך המאות ה-7 עד ה-11, כאשר כל כובש בתורו חיזק את ביצורי העיר. אחד המאורעות החשובים הקשורים לעיר, הוא הירצחו של סנצ'ו השני, מלך קסטיליה ולאון מחוץ לחומות העיר ב-7 באוקטובר 1072. אביו, פרדיננד הראשון, מלך קסטיליה ולאון חילק לפני מותו את ארצו לשלשת בניו, ואת העיר סמורה המבוצרת לביתו. לאחר מות האב, החלו האחים בקרבות על הירושה, כאשר לבסוף סנצ'ו הצליח לנצח את כל אחיו בעזרת אל סיד, למעט את אחותו שהתבצרה מאחורי חומות עירה. כאשר הטיל סנצ'ו מצור על העיר, הצליח אחד מאצילי העיר לרצוח את המלך, לאחר ששכנע אותו להיפגש איתו ביחידות. לאחר מותו עברה הממלכה לידי אחיו אלפונסו השישי, מלך קסטיליה ולאון, נגדו נלחם.
ימי הביניים
במאה ה-12 העיר הפכה לחשובה במיוחד לממלכת לאון כנגד המוראביטון והאל-מוואחידון, ובשל כך מבנים רבים מן התקופה נבנו בעיר, רבים מהם שרדו עד היום. לאחר מכן ירדה קרנה של העיר.
בעיר התגוררה קהילה יהודית ואף הייתה בה ישיבה גדולה בראשותת רבי יצחק קנפנטון, לאחר גזירות הגירוש יהודים רבים היגרו ממנה, דוגמת יעקב בן חביב, שהיגר לסלוניקי והקים בה קהילה ספרדית גדולה. בין יתר ילידי העיר שברחו ממנה בעת הגירוש ניתן לציין את רבי משה אלשקר ורבי יצחק עראמה.
בעיר נולדו המומר היהודי והמטיף הנוצרי אלפונסו דה סמורה.
העת החדשה
המאה ה-18 הביאה שגשוג מחודש לעיר, שנהנתה מהגנת הכתר הספרדי. שגשוג זה הסתיים עם השתלטות צרפת על ספרד ב-1807. במהלך מלחמת חצי האי הצטרפה העיר לכוחות המורדים בתחילת שנת 1809 ובקרב שהתחולל עם הצבא הצרפתי על גשר החוצה את אחד מיובליו של הדורה ב-6 בינואר 1809, נהרגו למעלה מ-130 תושבי העיר ועוד ככפליים פצועים ושבויים. הכיבוש הצרפתי הסתיים ב-1812, אולם השגשוג לעיר לא חזר. ב-1850 התגוררו בעיר רק כ-9,000 תושבים.
השכלה גבוהה
למרות שלעיר אין אוניברסיטה משלה, קמפוס של אוניברסיטת סלמנקה נמצא בעיר, כאשר כ-2,600 תלמידים ב-12 פקולטות לומדים בעיר (נכון לשנת הלימודים 2009-10). בנוסף בעיר קמפוס של UNED (האוניברסיטה הלאומית ללמידה מרחוק).
תחבורה
העיר מחוברת באמצעות שני כבישים מהירים, רכבת רגילה ורכבת מהירה למדריד (תחת בנייה, עתידה להתחיל לעבוד ב-2015). בנוסף בעיר מיזם להשכרת אופניים המנוהל בידי העירייה.
ערים תאומות
לסמורה ברית ערים תאומות עם:
משה הר-אבן
משה הר-אבן (1896 – 1959) רופא פסיכיאטר, מראשוני תנועת הנוער בית"ר והצה"ר בארץ ישראל, מעורכי העיתון הרוויזיוניסטי "חזית העם".
תולדותיו
משה הר-אבן נולד בשנת 1896 בעיירה ליפקאני, בבסראביה אז באימפריה הרוסית. אביו הוא הסופר הנודע יהודה שטיינברג (1863 – 1909). בן-דודו הוא הסופר יעקב הר-אבן. עלה לארץ ישראל בשנת 1913. המשורר חיים נחמן ביאליק היה אפוטרופוסו באותה תקופה. הוא נרשם ללימודים בגמנסיה הרצליה בתל אביב, ובה פגש בין התלמידים, את אבא גייסינוביץ' (אחימאיר), שלמד כיתה מתחתיו. לימים סיפר אחימאיר על הר-אבן, כי הוא "ידע עברית, אך דיבר רוסית, גרמנית וצרפתית".
לאחר מכן נסע לאירופה ללמוד לימודים גבוהים. בתקופת מלחמת העולם הראשונה למד באוניברסיטאות מדריד שבספרד ואוניברסיטת וינה שבאוסטריה. בווינה פגש את זיגמונד פרויד והיה לתלמידו בתורת הפסיכואנליזה. לדברי ארתור קסטלר, הסופר היהודי הנודע, שהיה לאחד מחבריו הקרובים של הר-אבן, הוא למד תחילה אצל פרויד, ואחר כך היה עוזרו של הפרופסור וילהלם שטקל בווינה.
הר-אבן חזר לאחר לימודיו לארץ ישראל והצטרף לתנועה הרוויזיוניסטית בהנהגתו של המנהיג הציוני זאב ז'בוטינסקי. לפי ד"ר אב"א אחימאיר, השתייך הר-אבן למניין המייסדים הראשון של חברי הצה"ר בארץ ישראל, בהם האחים וינשל, אלכסנדר יבזרוב, יצחק בן ימיני, ד"ר מ. גלעדי, ולפגאנג פון וייזל ואחרים. היה ממייסדי הצה"ר יחד עם ד"ר יעקב וינשל, דוד מלמד ומנחם ארבר ואחד מפעיליה הבולטים בתל אביב. ב-17 באוקטובר 1927 מונה על ידי מנחם ארבר, נציב בית"ר בארץ ישראל, לעמוד בראש הוועדה לעבודה תרבותית של התנועה. על פי יוסי אחימאיר, מאמריו של הר-אבן פזורים בדפי העיתונות של התנועה הרוויזיוניסטית; וברשותו כתב יד של שיר בשם: "בית"רי", ושורת הסיום שלו: "בית"רי – הוא נולד עם כוכב!"; והשמות ד"ר מ. הר-אבן ודב פרנקל רשומים עליו. דב פרנקל היה משורר עברי ציוני, שחיבר רבים משירי בית"ר ומחתרות אצ"ל ולח"י ואחרים; אולם אי אפשר לטעות בכתב ידו של הר-אבן.
בראשית שנות השלושים, היה פעיל ב"ברית הבריונים" בהנהגת חברו ד"ר אחימאיר. השתתף בהפגנות נגד מפקד האוכלוסין, אשר יזמו שלטונות המנדט הבריטי. ד"ר הר-אבן היה לפרק זמן העורך האחראי של "חזית העם" ופרסם מאמרים בעיתון. שבוע לאחר רצח ארלוזורוב, נאסר, בשל פעילותו בתנועה הרוויזיוניסטית, יחד עם ד"ר אב"א אחימאיר, חבר מערכת העיתון ומראשי "ברית הבריונים". בבית הסוהר המרכזי במגרש הרוסים בירושלים, וישב בתא אחד עם ד"ר אב"א אחימאיר, ד"ר יהושע השל ייבין וצבי רוזנבלט, "הנאשם השני", בפרשת רצח ארלוזורוב. תפקידו ב"חזית העם" וחברותו בברית הבריונים, יחד עם עדות השקר של רבקה (בייקה) פייגין, בפרשת רצח ארלוזורוב, הביאו למעצרו. היא סיפרה לחברים בהסתדרות הכללית, כי ד"ר הר-אבן סיפר לה, שהאדם שלכאורה השתתף ברצח ארלוזורוב, יחד עם אברהם סטבסקי, היה בית"רי בשם צבי רוזנבלט. לאחר שחרורו מהכלא, יצא בשליחות תנועת בית"ר בארץ ישראל אל סניפי התנועה בפולין. בוועידת הצה"ר בפולין בימים 25 – 27 בפברואר 1934, השתתף כנציג במשלחת חברי בית"ר מארץ ישראל. בוויכוח שהיה לגבי מקומם של חברי ברית הבריונים בבית"ר ובהצה"ר, טען הר-אבן שיש לרומם אותם.
עדות מעניינת על דמותו של הר-אבן בשנות השלושים בתל אביב, מסר הסופר היהודי ארתור קסטלר. הר-אבן היה לאחד משלושת ידידיו הקרובים, בתקופת שהותו בתל אביב, בצד ד"ר בנימין זאב פון-וייזל וד"ר יעקב וינשל. קסטלר תיאר את ד"ר הר-אבן כפי שהכירו בשנות השלושים לחייו: . קסטלר הביע פליאתו, על ההיגיון ההפוך הפוקד את העיר העברית הראשונה:.
במקביל, הר-אבן סבל מקשיי פרנסה רבים, עד כדי חרפת רעב. עזב את ארץ ישראל והשתקע בז'נבה שבשווייץ, ונעשה שם פסיכואנליטיקאי מצליח.
זאב הים (סרט, 1941)
זאב הים (באנגלית: The Sea Wolf) הוא סרט הרפתקאות ודרמה אמריקאי משנת 1941 בבימויו של מייקל קורטיז, עם אדוארד ג'י רובינסון, אידה לופינו וג'יימס גרפילד בתפקידים הראשיים.
גרג פוסטר
גרגורי "גרג" פוסטר (באנגלית: Gregory "Greg" Foster; 4 באוגוסט 1958 – 19 בפברואר 2023) היה אצן אמריקאי, סגן אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1984) ו-3 פעמים ברציפות אלוף עולם (הלסינקי 1983, רומא 1987 וטוקיו 1991) בריצת 110 מטר משוכות. נוסף לכך, קבע שיאי עולם בריצות ל-50 מטר משוכות באולם ול-60 מטר משוכות באולם.
זאב הים (סרט, 1941)
התסריט של רוברט רוסן מבוסס על הרומן זאב הים של ג'ק לונדון (1904). עיבודים נוספים לקולנוע הופקו ב-1913, 1920 1926, 1930 ו-1993 (סרט טלוויזיה).
גרג פוסטר
ביוגרפיה
פוסטר נולד בשיקגו, אילינוי.
באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) שנערכה בשנת 1979 זכה פוסטר בריצת 200 מטר.
זאב הים (סרט, 1941)
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר.
גרג פוסטר
ביוגרפיה
פוסטר החמיץ את אולימפיאדת מוסקבה (1980) בשל החרם האמריקאי ובכך נמנע ממנו לנסות לזכות במדליה אולימפית.
זאב הים (סרט, 1941)
תקציר העלילה
על סיפון המעבורת "מרטינז" במפרץ סן פרנסיסקו נמצאים הסופר המפרי ון ויידן (אלכסנדר נוקס) והאסירה הנמלטת רות ברוסטר (אידה לופינו). אנייה גדולה מתנגשת במעבורת בערפל כבד והיא טובעת. ון ויידן וברוסטר מצליחים להינצל ומועלים לספינה בשם "Ghost" (רוח רפאים).
גרג פוסטר
ביוגרפיה
בתחרות שנערכה בציריך, שווייץ ב-19 באוגוסט 1981 קבע פוסטר בריצת 110 מטר משוכות את שיאו האישי בתוצאה של 13.03 שניות, אחרי בן ארצו רנלדו נהמייה שקבע שיא עולם חדש של 12.93 שניות והיה לאתלט הראשון בהיסטוריה שרץ ריצה זו מתחת ל-13 שניות. שבועיים לאחר מכן, בתחרות הגביע הביניבשתי של IAAF שנערכה ברומא, איטליה הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.32 שניות.
אלוף עולם
באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 זכה פוסטר במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.42 שניות, לפני ארטו בריגרה מפינלנד (13.46 שניות) ובן ארצו וילי גולט (13.48 שניות).
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה פוסטר במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.23 שניות, אחרי בן ארצו רוג'ר קינגדום שקבע שיא אולימפי חדש של 13.20 שניות ולפני מפינלנד (13.40 שניות). בשלב המוקדמות ובשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אולימפי חדש של 13.24 שניות.
שיאן עולם
בתחרות שנערכה ברוזמונט, אילינוי בינואר 1985 קבע פוסטר בריצת 50 מטר משוכות שיא עולם חדש של 6.35 שניות.
זאב הים (סרט, 1941)
תקציר העלילה
ליץ' מארגן מרד מלחים והם משליכים את לארסן לים אך הוא מצליח לעלות משם לספינה. הוא אוסף את כולם ומגלה להם שהוא יודע מי היו המורדים אבל הוא לא ינקוט נגדם באמצעים לעומת זאת הוא מגלה כי "קוקי" הוא המודיע שלו שמסר את השמות. המלחים מתנפלים על הטבח זורקים אותו לים והוא נגרר אחרי הספינה שהוא קשור בחבל. הם מעלים אותו רק לאחר שכריש נגס ברגלו.
לארסן לוקה בהתקפים של כאבי ראש מלווים באיבוד זמני של הראייה. ון ויידן, רות, ליץ' והמלח ג'ונסון (סטנלי רידג') מנצלים זאת ובורחים בסירה. להפתעתם הם מגדלים שלארסן מילא את חביות היין בחומץ. אין להם מספיק מים וג'ונסון נעלם בים.
גרג פוסטר
שיאן עולם
במשחקי הרצון הטוב הראשונים שנערכו במוסקבה, ברית המועצות בשנת 1986 זכה פוסטר במדליית זהב ריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.25 שניות.
זאב הים (סרט, 1941)
תקציר העלילה
בינתיים מגלה אחיו של לארסן את ה"גוסט" ומפגיז אותה. לארסן כעת עיוור לחלוטין. הספינה מצליחה להתחמק בערפל אך מתחילה לשקוע. המלחים מנצלים זאת ובורחים בסירות.
גרג פוסטר
שיאן עולם
בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה בינואר 1987 קבע פוסטר בריצת 60 מטר משוכות שיא עולם חדש של 7.36 שניות. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה באוטווה, קנדה הוא השווה את שיאו העולמי בריצת 50 מטר משוכות בתוצאה של 6.35 שניות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא בספטמבר אותה שנה הוא זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב ריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.21 שניות, לפני ג'ון רידג'און (13.29 שניות) וקולין ג'קסון (13.38 שניות) שניהם מבריטניה.
זאב הים (סרט, 1941)
תקציר העלילה
ליץ' מחליט לחזור לספינה להצטיידות. בספינה אורב לו לארסן וכולא אותו במחסן. ון ויידן עולה על הספינה, מתעמת עם לארסן העיוור ומשכנע אותו לתת את המפתח לא לפני שלארסן העיוור יורה בו ופוצע אותו אנושות. ון ויידן נותן את המפתח לרות והיא משחררת את ליץ'. שניהם ממשיכים לשוט בסירה ומבחינים חוף.
ה"גוסט" שוקעת עם לארסן וון וויידן בתוכה.
גרג פוסטר
שיאן עולם
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בסביליה, ספרד במרץ 1991 זכה פוסטר במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.45 שניות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב ריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.06 שניות, לפני בן ארצו ג'ק פירס שקבע תוצאה זהה (13.06 שניות) וטוני ג'רט מבריטניה (13.25 שניות).
שימוש בחומרים אסורים
בשנת 1990 הושעה פוסטר ל-6 חודשים, לאחר שנימצא חיובי בבדיקות לפסאודו אפדרין, אפדרין, ופנילפרופנולאמין.
חיים אישיים
בשנים 2015–2020 סבל ממחלה נדירה עמילואידוזיס, הגורמת לנזק ניכר בשריר הלב. בינואר 2020 עבר השתלת לב בבית החולים היהודי בארנס, שבמיזורי. ב-19 בפברואר 2023 נפטר, בהיותו בן 64.
הפורום לסלולריות שפויה
הפורום לסלולריות שפויה הוא עמותה ישראלית הפועלת בנושאי אנטנות סלולריות, קרינה סלולרית והפצת מודעות לקרינה ולשימוש סביר במכשירים פולטי קרינה בלתי מייננת.
הפורום הוקם במסגרת שיתוף פעולה בין מספר קבוצות, עמותות, גופים סביבתיים ואזרחים כדי לתת מענה לתופעה של התקנת אנטנות סלולריות בשכונות מגורים בקרבת בתי תושבים ולעיתים ללא ידיעתם וללא קבלת אפשרות להתנגד להקמתן. לפורום ועד מנהל פעיל המתכנס מדי כמה שבועות, שורה של פעילים ובעלי תפקידים. חברי הפורום פועלים בהתנדבות וללא שכר. בשנים הראשונות הוביל את פעולת הפורום לסלולריות שפויה אבי דבוש. נכון ל-2015 יושב ראש העמותה הוא רוני קלר.
פעילות עיקרית
במהלך השנים 2009–2010 הוביל הפורום, בצד מרכז השלטון המקומי, מהלך משפטי נגד הקמת אנטנות סלולריות קטנות ברחבי הארץ. הארגון עתר לבג"ץ בטענה שיש למנוע הקמת אנטנות קטנות שאינן דורשות הליך אישור מסודר וממוקמות לעיתים במרפסות בתים ובסמוך לתושבים וילדים שעלולים להפגע מהקרינה. הפורום הצליח להשפיע על עמדת המדינה כאשר היועץ המשפטי לממשלה, יהודה ויינשטיין, הצטרף לעמדת העותרים.
חיוך של מונה ליזה
חיוך של מונה ליזה (באנגלית: Mona Lisa Smile) הוא סרט דרמה משנת 2003.
במאי הסרט הוא מייק ניואל, ומככבות: ג'וליה רוברטס בתפקיד הראשי, וכן קירסטן דנסט, ג'וליה סטיילס, מגי ג'ילנהול, ג'יניפר גודווין, דומיניק ווסט, מרשה גיי הארדן וג'ולייט סטיבנסון.
עלילה
בשנת 1953, בארצות הברית של אחרי מלחמת העולם השנייה, קתרין אן ווטסון (ג'וליה רוברטס) מקבלת משרת הוראה כמורה לאמנות בקולג' הנשים וולסלי. היא מביאה עימה רעיונות מודרניים על מקומה של האישה ומוסד הנישואים, היא מגיעה כדי להיות חלק מאוניברסיטה מתקדמת המקדמת נשים, אולם היא מגלה מוסד מיושן, בעל נורמות ישנות ופרימיטיביות בנוגע לנשים ולחינוכן.
מיד עם הגעתה היא מתוודעת לשתי עמיתות, מורות באוניברסיטה, איתן תחלוק את מגוריה. השתיים מציגות את העולם הישן אל מול העולם החדש, האחת, ננסי (מרשה גיי הארדן), מלמדת הליכות ונימוסים, מקפידה על גינונים ושמרנות ביתית, והשנייה, אמנדה (ג'ולייט סטיבנסון) מגחכת על הטפרים ששמורים היטב תחת הכפפות הלבנות של תלמידותיה, אשר בעבר חלקה מערכת יחסים עם אישה שלימדה באוניברסיטה, ובעתיד תסולק ממשרתה בעקבות שמועות על סיוע שהגישה לסטודנטיות במתן אמצעי מניעה.
קתרין מעוניינת לחנך את בנות הדור הצעיר לדעתנות, אמביציוזיות והצלחה ועושה זאת באמצעות לימוד אמנות מודרנית, למורת רוחם של חברי הנהלת האוניברסיטה וכן חלק מהסטודנטיות השמרניות יותר שלומדות אצלה.
הסטודנטיות מציגות את עצמן בפני קתרין בשיעור הראשון כאתגר לא קטן, כאשר הן מדקלמות את ספר הלימוד ועונות במקומה את פרטי היצירות שהיא מציגה בפניהן, משאירות אותה המומה וחסרת מילים, כאשר היא מגלה שאין עוד יצירות להציג בפניהן באותו השיעור, והן משחררות את עצמן באופן מופגן מהכיתה. בשיעור השני של קתרין, היא נענית לאתגר שהסטודנטיות הציגו בפניה, ומציגה בפניהן יצירות שלא ראו בעבר, אמנות מודרנית ולצידן השאלה ״האם זו אמנות״ ומי קובע, וזאת כדי לגרום להן לחשוב בעצמן בלי שספר הלימוד יגדיר להן מה נכון ומה לא.
הסרט מסתיים כאשר קתרין נוסעת במונית מחוץ לשערי האוניברסיטה, במטרה שלא לחזור, ובמקום זאת לטוס לאירופה. הסטודנטיות אותן לימדה נוסעות אחריה באופניים ומלוות אותה הלאה. בטי היא האחרונה שעוד רוכבת לצד המונית במאמץ לומר שלום ולהוכיח במאמציה את הכרת התודה שלה על השינוי שהיא הביאה לחייה.
ביקורת
הסרט זכה בעיקר לביקורת מעורבות. למרות הופעות של שחקניות טובות וסיפורי משנה בעלי מעוף, הסרט נחשב לסתמי. קלאודיה פליג מ-USA Today כותבת שזאת המקבילה הנשית ללכת שבי אחריו ללא הרגש והעוצמה.
ביקורת פמיניסטית
הסרט מעביר מסרים פרו-פמיניסטים, בדמויות הנשיות המוצגות בסרט, סיפורן ובחירותיהן:
מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד
מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד (באנגלית: Secretary of State for Scotland, בגאלית סקוטית: Rùnaire Stàite na h-Alba), הנושא בתואר Her Majesty's Principal Secretary of State for Scotland, הוא השר האחראי בממשלת בריטניה על ענייני סקוטלנד. הוא עומד בראש משרד סקוטלנד, מחלקה ממשלתית שבסיסה נמצא באדינבורו ובלונדון.
בעקבות חוק סקוטלנד (1998) והאצלת הסמכויות שבאה בעקבותיו, עברו סמכויות רבות ממשרד סקוטלנד לממשלת סקוטלנד, וסמכויות מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד פחתו. הסקוטי האחרון שהחזיק בתפקיד היה דס בראון, שכיהן במקביל כמזכיר המדינה לענייני הגנה. מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד הנוכחי הוא אליסטר ג'ק.
אורטל שמאילוב
אורטל שמאילוב (נולדה ב-27 ביוני 1989) היא כדורגלנית ישראלית המשחקת בעמדות הבלם והקשר המרכזי במועדון ספורט קריית גת והייתה בנבחרת ישראל לנשים. היא משחקת בליגת הנשים הראשונה.
קריירה בנבחרת ישראל
בנבחרות ישראל שמאילוב התחילה בנבחרת הנערות עד גיל 19. הופעת הבכורה שלה בנבחרת זאת הייתה במשחק נגד אוסטריה. היא שיחקה בה 8 פעמים והבקיעה 4 שערים, שמתוכם 3 נכבשו במוקדמות אליפות אירופה 2006 נגד ארמניה, בניצחון הנבחרת 0–10. בנבחרת ישראל הבוגרת לנשים היא הייתה בסגל 11 פעמים, כולל במוקדמות אליפות העולם 2011 ובמוקדמות אליפות אירופה 2013.
1833 בארצות הברית
1833 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 57 שנה מיום היווסדה.
פיליפ לאפונטיין
פיליפ לאפונטיין (בצרפתית: Philippe Lafontaine; נולד ב-24 במאי 1955) הוא זמר בלגי.
ביוגרפיה
לאפונטיין נולד בשרלרואה, הוא למד תקופה בבית ספר של ישועים עד שבגיל שבע עשרה עזב הלימודים על מנת להתפתח בכיוון המוזיקלי.
הוא כתב זמרירים למספר פרסומות בטלוויזיה וביניהן לקוקה קולה ולסטלה ארטואה.
הוא לקח חלק בפרויקט של הזמר הצרפתי ז'אק ברל.
ב-1989 יצא שירו "Cœur de loup" שנהיה ללהיט ודרכו הוא התפרסם ברחבי אירופה, השיר גם זכה למספר פרסים בצרפת ובקנדה.
ב-1994 היה מבין כותבי הפסקול של סרט הדרמה "Pardon Cupidon".
ב-2000 כתב את המחזה לילדים ונוער "Célia fée", מילות שיריו נודעו בכפל הלשון הנמצא בהן.
הוא כתב מספר שירים עבור הזמרת הבלגית.
דוב חום מרסיקן
דוב חום מרסיקן (שם מדעי: Orsus arctos marsicanus), הידוע גם בשם דוב חום אפנינים (על הרי האפנינים), הוא תת-מין בסכנת הכחדה חמורה (CR) של הדוב החום.
מאפיינים
אוכלוסיית דוב חום מרסיקן היא קטנה ומבודדת. תפוצת הדוב היא הפארק הלאומי של אברוצו, ובמקומות ואזורים מבודדים באיטליה כמו: הפארק הלאומי סיבליני, הפארק הלאומי גראן סאסו-לאגה, הפארק הלאומי מאיילה , הפארק האזורי של סירנטה-וילינו ובפארק האזורי סימברוני. תפוצת האוכלוסייה הצטמצמה באופן משמעותי במהלך 200 השנים האחרונות, והאוכלוסייה הנותרת נמצאת תחת איום, בעיקר בגלל התפתחות החקלאות באברוצו, כמו גם הרעלות וציד. זה הוביל לגודל אוכלוסייה נוכחי שמוערך בין 40 ל-50 דובים החיים באזורים המוגנים שלהם.
הזכרים יכולים לשקול עד 200 ק"ג, עם גובה של 1.9-2 מטר, ואילו הנקבות בדרך כלל קטנות יותר. הדובים בדרך כלל ביישנים, ולעיתים קרובות מופיעים רק בלילה. רוב הדובים חיים לבד ובעלי טריטוריה שיכולה להגיע לעד 200 קמ"ר.
ישנו וויכוח בין החוקרים האם יש להתייחס אליו כאל תת-מין או של כמין משלו.
פיל סמית'
פיליפ ארנולד "פיל" סמית' (באנגלית: Philip Arnold "Phil" Smith; 22 באפריל 1952 – 29 ביולי 2002) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1983. בשיאו נחשב לאחד הקלעים הבולטים ב-NBA, אך פציעה בגיד האכילס גרמה לירידה חדה בתפוקתו ולפרישה מוקדמת. לאורך קריירת ה-NBA רשם ממוצעים של 15.1 נקודות, 3.0 ריבאונדים ו-3.9 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות
סמית' נולד וגדל בעיר סן פרנסיסקו שבקליפורניה, ולמד ב"תיכון ג'ורג' וושינגטון" המקומי. בין השנים 1971–1974 למד באוניברסיטת סן פרנסיסקו, ובכל שלוש עונותיו כשחקן קבוצת האוניברסיטה נבחר לחמישיית העונה של המחוז המערבי (all-West Coast Conference selection), לאחר שרשם ממוצעים כוללים של כ-18 נקודות ו-5 ריבאונדים למשחק. בעונות 1973 ו-1974 הוביל סמית' את קבוצתו לשלב רבע גמר אליפות המכללות (NCAA Tournament Elite Eight), אך בשתי הפעמים הפסיד לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס שהובלה על ידי ביל וולטון, קית' וילקס והמאמן ג'ון וודן. בסיום עונת ה שלו נבחר סמית' בבחירה הראשונה של דראפט ה-ABA לשנת 1973, על ידי וירג'יניה סקוויירס, אך הוא החליט להישאר באוניברסיטה עד סיום לימודיו. בסיום עונתו האחרונה באוניברסיטה, במהלכה קלע 20.7 נקודות בממוצע למשחק, נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות.
קריירה ב-NBA
סמית' נבחר על ידי גולדן סטייט ווריורס בבחירה ה-29 של דראפט ה-NBA לשנת 1974, ובכך חָבַר ליריבו מהמכללות קית' וילקס אשר הווריורס לקחו בבחירה ה-11. בעונת הרוקי שלו שימש סמית' כשחקן ספסל וקלע 7.7 נקודות למשחק עבור גולדן סטייט, אשר העפילה לגמר ה-NBA בו התמודדה מול וושינגטון בולטס. במשחק הראשון של סדרת הגמר הצטיין סמית' כשקלע 20 נקודות אשר הובילו את הווריורס לניצחון חוץ מפתיע בתוצאה 101–95. גולדן סטייט המשיכה וניצחה בשלושת המשחקים הבאים בדרך לזכייה באליפות ה-NBA השלישית בתולדות המועדון (והראשונה מאז עבר לאוקלנד כ"גולדן סטייט").
בעונה הבאה קיבל את תפקיד הקלע הפותח של הקבוצה, והגיב בעונת פריצה במהלכה קלע שיא קריירה של 20.0 נקודות למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר. לצד וילקס וריק בארי, הצעיד סמית' את הווריורס למאזן הניצחונות הגבוה בליגה (59–23) ולמרחק של הפסד אחד מהעפלה נוספת לגמר ה-NBA, לאחר שהפסידו לפיניקס סאנס בתוצאה 3–4 בגמר המערב. בסיום אותה עונה נבחר סמית' הן לחמישייה השנייה של העונה והן לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. בשלוש העונות הבאות שמר על יכולת גבוהה עם ממוצעים של 19.5 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק, אך בסיום עונת סבל מקרע בשריר הסובך השלש ראשי אשר פגע בכישוריו האתלטיים וגרם לירידה בתפוקתו בהמשך הקריירה. ב-8 בינואר 1976 קלע שיא קריירה של 51 נקודות בניצחון קבוצתו מול פיניקס סאנס, ובסיום אותה שנה, ב-11 בדצמבר, השווה שיא זה בניצחון הווריורס מול יוסטון רוקטס.
בשנת 2001 סיפר מאמנו לשעבר בגולדן סטייט, אל אטלס: "אני חושב שהכרתי בחיי רק מספר אנשים אשר מתייחסים לכדורסל בצורה רצינית יותר מאשר פיל סמית'. יש מספר קטן של אנשים שאפשר להגיד שכדורסל זה החיים שלהם, ופיל סמית' הוא אחד מהם".
ב-29 ביולי 2002 נפטר סמית' בבית חולים באסקונדידו, קליפורניה, כתוצאה מסיבוכים במחלת מיאלומה נפוצה בה נאבק בחמש השנים האחרונות לחייו.
המועמדת (טלנובלה)
המועמדת (בספרדית: La candidata) היא טלנובלה מקסיקנית, שהופקה על ידי ז'יזל גונזלס בשנת 2016 עבור חברת טלוויסה, בכיכובם של סילביה נבארו וויקטור גונזלס. הסדרה תשודר בישראל בערוץ הטלנובלות הספרדיות, ואמוס.
תקציר העלילה
רחינה, סנטורית ואשת מושל העיר, נאלצת להתמודד עם מערכת היחסים השחוקה עם בעלה, מצד אחד, ועם בנה המתמרד, מצד שני. כאשר אלונסו, בעלה, מחליט להתמודד לנשיאות, הוא מגלה צד אכזרי ואלים באישיותו. כשהייתה בקולג' ניהלה רחינה מערכת יחסים עם חררדו, כעת יריבו של אלונסו בהתמודדות לנשיאות. חררדו מתחרה באלונסו גם על ליבה של רחינה. רחינה מחליטה לעזוב את אלונסו, וכדי להימנע מאסון היא מנסה למוטט את עולמו.
פאח'יתה בנת אבי טאלב
פאח'יתה בנת אבי טאלב (בערבית: فاختة بنت أبي طالب) הידועה גם בשם הינד ובכוניה אום האני, הייתה בתם הבכורה של אבו טאלב ופאטמה בנת אסד, אחותו של האימאם עלי בן אבי טאלב, בת דודו של מוחמד נביא האסלאם, ואחת מהצחאבה.
נישואים
לפני שנת 594, מוחמד ביקש מאבו טאלב לשאת את פאח'יתה לאישה, אך אבו טאלב סירב, ובמקום זה הסכים לחתן אותה עם הוביירה בן אבי ווהב אל-מח'זומי. אחת ההשערות היא שאבו טאלב סירב להצעתו של מוחמד מכיוון שמוחמד לא היה מספיק אמיד מבחינה כלכלית.
הוביירה היה משורר, ותואר כאדם חכם ובעל השפעה. הוא ופאח'יתה הביאו לעולם שבעה ילדים, מהם ארבעה בנים ושלוש בנות.
בינואר 630, התגרשו פאח'יתה והוביירה. מוחמד שוב הציע לה נישואין, אך שוב היא סירבה.
פטירה
פאח'יתה בנת אבי טאלב נפטר בשנת 661.
אימרי ביטון
אימרי ביטון (נולד ב-27 באוקטובר 1985) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה
ביטון נולד לג'קי וציפי ביטון בקריית גת וגדל בה. בצבא שירת כלוחם קרבי בחטיבת הנח"ל. את מלחמת לבנון השנייה סיים עם אות הצטיינות חטיבתי. לאחר השירות הצבאי קיבל הצעה ממשרד הביטחון לעבוד כמאבטח ובמשך שנתיים הוא עבד באבטחת מעברי גבול. בהמשך הוא פגש בשחקן והמורה למשחק ששי סמוכה, שהזמין אותו אליו לשיעור ניסיון שבעקבותיו החליט ביטון ללכת ללמוד משחק.
למד בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין בתל אביב, והוא בוגר מחזור 2013 של בית הספר.
בינואר 2022 נבחר לאחד הפרזנטורים של קסטרו לשנת 2022.
בתיאטרון
ב-2013 שיחק בתפקיד הראשי בהצגה "עד ראייה של יהושע סובול. שיחק בהצגה "מחברת גדולה" שכתבה עינת ברנובסקי וביים עירד רובינשטיין. שיחק בהצגה "חוות החיות". שיחק בהצגה "הכוכבים של סבא" שכתבה דפנה אנגל וביים משה קפטן. שיחק בהצגה טופלה טוטוריטו שכתבה צביה הוברמן וביים משה קפטן. שיחק בהצגה "מורה לחיים" שכתבה וביימה צביה הוברמן שיחק בהצגה "שבת בבוקר" המבוססת על שיריו של יוני רכטר שכתב שי להב וביים עופר שריר. שיחק בהצגה "הכיתה המעופפת" על פי ספרו של אריך קסטנר שכתב עידו ריקלין וביים רפי ניב. שיחק בהצגה "אל עצמי" שכתבו אורלי ישועה-שוורצברג, יונתן שוורצברג וביימו רענן ניסים פררה ומשה בן שושן. שיחק בהצגות "לבד בין 4 קירות" ו"לקפוץ מעל העננים" אותם כתבה חגית בודנקין וביימה אסנת זיביל. ב-2020 שיחק בהצגה "אהבה בין הדקלים" על פי ספרו של סמי מיכאל שכתבה איילה קורקוס וביים זוהר שואף. ב-2021 שיחק בהצגה "אחד משלנו" שכתב בני ברבש וביים כפיר אזולאי.
בטלוויזיה ובקולנוע
ב-2015 שיחק בסרט "צעיר טוב" שכתב אלחנן לזרוס וביים איתי מורג.
ב-2016 שיחק בתפקיד יוסי מורג בסדרה עקרון ההחלפה. ובסרט "באומשלגר" בתפקיד קצין צה"ל, שכתבה מעיין עוז-זקן וביים האראלד זיכריץ.
בשנת 2017 שיחק בתפקיד מנחם שפירא בסדרת הדרמה "המדרשה" ששודרה ברשת 13. באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט "רוח חדשה" שכתב דן רונן וביים דורון ערן. על תפקידו בסרט זכה בפרס "השחקן הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בבוסטון לשנת 2017.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד ברקו בסדרה "עיר מקלט".
בשנת 2019 שיחק בתפקיד הראשי בסדרה "רק להיום" של yes. באותה שנה שיחק בסרט "מבצע שלאגר" שכתבו מעיין עוז ומיכה שגריר וביים האראלד זיכריץ. בסרט "כשהשמיים נפלו" ובסרט "הבית ברחוב פין" אשר כתב וביים עמיר מנור.
ב-2020 שיחק בתפקיד ג'קי אלוש, טנקיסט וחבר "הפנתרים השחורים", בסדרה "שעת נעילה", של כאן 11. באותה שנה שיחק בסדרת מותחן הפסיכולוגי "דיבוקים" שעלתה ב-yes.
ב-2021 שיחק בתפקיד סבג בסדרה שקשוקה ובדרמת הפשע "בני אור" גילם את העבריין ג'ייס. שיחק בתפקיד לירן זלמוביץ' בסדרה "בעלת החלומות". שיחק בסדרה "העיר הטובה".
גונונג פדאנג
גונונג פדאנג (באינדונזית: Gunung Padang) הוא אתר מגליתי פרהיסטורי, שנמצא באי ג'אווה באינדונזיה, 120 ק"מ מג'קרטה הבירה. זהו האתר הגדול מסוגו בדרום מזרח אסיה, המשתרע על שטח של כ־3 קמ"ר. האתר מוכר לתושבים המקומיים כמקום קדוש, ולטענתם שימש כאתר למדיטציה מאז ומעולם ולשם כך הוא משמש גם כיום. השם גונונג פדאנג פירושו בסונדנזית, שפת המקום, "הר האור" או "הר ההארה". האתר טרם נחשף ולא נחקר כראוי והדעות לגביו חלוקות הן בקשר לזמן בו הוקם והן לגבי תפקידו.
מיקום
האתר ממוקם בגובה 885 מטר מעל פני הים, בסמוך לכפר קריאמוקטי (Karyamukti) במרחק של 50 ק"מ דרומית מערבית מעיר המחוז סיאנג'ור (Cianjur), כשהוא פונה לעבר הר הגעש גדה (Gede) המתנשא מעל צפונית מערבית לאתר.
תיאור כללי
גונונג פדאנג הוא תל דמוי פירמידה מדורגת ומוארכת, שמשתרע על שטח של 3,094 מ"ר ומתנשא לגובה של 100 מ' ובתוכו מבנה. התושבים המקומיים מספרים שהמבנה הוקם על ידי המלך סיליוואני (Siliwangi) שניסה לבנות ארמון בלילה אחד. בראש הפירמידה חמש טרסות, נתמכות בקירות אבן, וניתן להגיע אליהן ב-400 מדרגות אבן. פרט לטרסה העליונה שאר הטרסות קבורות מתחת לפני האדמה והצמחייה ובשטח פזורים לוחות אבן מלבניים מסיביים עשויים אבן אנדזיט (סוג של בזלת), חלקם סדורים במלבנים גדולים או כריצוף של מבנה שקרס.
תולדות חקר האתר
האתר הוזכר לראשונה בשנת 1891 בדוח של הגאולוג ההולנדי רוז׳ה ורביק (אנ'), שתיאר את המקום. בשנת 1914, הארכאולוג ההולנדי נ. י. קרום (N. J. Krom) דווח על הר שבראשו מבנה מלפני 2,500 שנים וטען כי העמודים בגונונג פדאנג דומים לממצאים שנמצאו במקדשים הינדיים אחרים בארכיפלג וכי האתר הוא ככל הנראה אתר קבורה.
בשנת 1979, צוותים מהמנהלה להגנה וניהול המורשת ומהמרכז הלאומי לארכאולוגיה, החלו לחקור את האתר והתמקדו במיפוי ותיעוד המאפיינים האדריכליים, והבנת ההקשר והתפקוד של האתר. ב-1981 התגלתה הטרסה החמישית. מחקרים פטרוגרפיים של מפרקי העמודים שבוצעו על ידי המרכז הארכאולוגי של מערב ג'אווה בשנות ה-90 גילו שעמודי האבן היו ככל הנראה מקומיים ונחצבו ממחצבה געשית מצפון לגונונג פדאנג. חפירות נוספות, שנערכו בשנת 2002 כדי לבחון את התיאוריה של קרום לגבי תפקודו של האתר כאתר קבורה, לא הניבו ראיות התומכות בטענה. במקום זאת, החוקרים טענו כי גונונג פדאנג הוא צורה מוקדמת של פירמידה מדורגת, סגנון אדריכלי הדומה לפירמידת מדרגה שהייתה אופיינית לכמה אתרים שנמצאו במערב ג'אווה.
למרת שגונונג פאדנג הוכר כאתר מורשת לאומי בשנת 1998 על ידי משרד החינוך והתרבות האינדונזי, האתר זכה לתשומת לב לאומית נרחבת רק בשנת 2011. צוות מיוחד של הנשיא סוסיליו באמבאנג יודהויונו למקרי אסון וסיוע חברתי, התבקש לבצע חפירות באתר. הצוות, שהורכב מגאולוגים מהמכון האינדונזי למדע, ארכאולוגים מאוניברסיטת אינדונזיה, כמו גם אנשים אחרים, כולל קציני צבא, העלו את הטענה השנויה במחלוקת כי גונונג פאדנג הוא למעשה, פירמידה מסיבית שיכולה להיות בת עד 28,000 שנים.
הארכאולוג הראשי של הצוות המשולב היה ד"ר דני הילמן נטאווידג'ג'ה (Dr. Danny Hilman Natawidjaja), מהמרכז למחקר גאולוגי, טוען כי, בדיקות תיארוך של דגמי קרקע שנחצבו ממעמקי התל, באמצעות פחמן 14, מראות שהאתר הוא מלפני 9,000 שנים וחלקו ייתכן גם לפני 24,000 שנים. הסקר מצביע על כך שהאתר נבנה בארבע תקופות שונות שהאחרונה מהן הייתה לפני 5,200 שנים. כמו כן, באמצעי הדמיה גאולוגיים שונים, נמצאה מערכת חללים שטרם נחשפה של אולמות, שערים, מדרגות ומסדרונות מעשה ידי אדם המעידה על ציוויליזציה מתקדמת ואינטליגנטית מאד.
המחקר של הצוות המיוחד של הנשיא זכה להתנגדות נחרצת מצד ארכאולוגים ממגזרים רבים, כולל האקדמיה וכמה מוסדות מדינה. הביקורות נמתחו בעיקר על רקע מתודולוגי, בטענה כי החקירה חסרה שיטות ארכאולוגיות סטנדרטיות. זה כולל: 1) חוסר תיעוד בעת הסרת מפרקי עמודים מההקשר הארכאולוגי שלו. 2) חוסר תשומת לב לסטרטיגרפיה, 3) הרס אתרים ו-4) התקציב המוגזם שקיבל הצוות בהשוואה לחוסר מימון מוסדות מדינה אחרים.
בשנת 2013 ניסה הצוות המשולב לגייס 500 מתנדבים להשתתף בחפירה המונית, שנקראה, באופן מופגן, "מבצע לכבוד האדום והלבן" (צבעי הדגל האינדונזי). הניסיון, זכה למחאה קשה על ידי חברים שונים בקהילה הארכאולוגית. כדי להתמודד עם הביקורת, הם ניסו לשלב את חברי הקהילה הארכאולוגית במחקר, ובמקביל מיתנו את טענותיהם לגבי גונונג פאדנג. בסופו של דבר, המחקר הופסק ב-2014, בעקבות חילופי שלטון.
המחלוקת סביב האתר
יש חוקרים שסבורים שהאתר שימש לפולחן אנימיזתי, שהיה נהוג בקהילות מגליתיות וכמקום מפגש של מנהיגים לדיונים חשובים. סוטיקנו ברונטו (Sutikno Bronto), חוקר הרי געש, טוען שהחלל שנגלה בתוך התל הוא לוע של הר געש קדום.
באוקטובר 2014 פנו 34 ארכאולוגים וגאולוגים אינדונזיים לנשיא יודהויונו בעצומה בה הביעו התנגדות קשה לשיטות העבודה של הצוות המיוחד שיש בהן כדי לסכן את האתר החשוב ביותר באינדונזיה ואפילו בכל דרום מזרח אסיה. ואכן הסקר בסופו של עניין הופסק בסוף 2014 ממספר סיבות אך גם בעקבות הביקורת הקשה על שיטות העבודה במקום. הקשיים בחקירת המקום כרוכים בעניינים פוליטיים, דתיים, תקציביים וגאווה לאומית. האתר נקלע למחלוקת פוליטית לגבי הנרטיב הלאומי של אינדונזיה, מדינה המורכבת משבטים רבים, הדוברים שפות רבות ומתקשה לעצב נרטיב לאומי משותף.
דוד צוקר (סטטיסטיקאי)
חייו
נולד בבולטימור, מרילנד, ארצות הברית ב-21 בספטמבר 1961. למד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבה השלים תואר ראשון (1980), תואר שני (1981) ודוקטורט (1986) במחלקה למתמטיקה. בנוסף בעל תואר במשפטים מאוניברסיטת מרילנד (1987).
גונונג פדאנג
המחלוקת סביב האתר
רוב הממסד האקדמי לא מקבל את הדעה שהאתר הוא כה עתיק בטענה שלקדמונים לא היה את הידע ההנדסי והכלים המתאימים לבנות מבנים כה מורכבים ואורח החיים של ציידים ולקטים לא פיתח עדין מסורת של פולחן ואתרי קבורה. ביקורת נוספת הוטחה כלפי התאוריה של ד"ר הילמן מצוות מחקר אחר, שמצא במערה סמוכה כלים עשויים מעצמות בני 9,500 שנים. לטענתם אם זו הייתה היכולת הטכנולוגית של בני האדם לפני 9,500 שנים, לא סביר שהייתה ציוויליזציה מתקדמת יותר לפני 20,000 שנים שבנתה אתר כה מתקדם.
דוד צוקר (סטטיסטיקאי)
חייו
עבד בFDA ובמכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית.
גונונג פדאנג
המחלוקת סביב האתר
ד"ר נטאווידג'ג'ה דבק בעמדתו ובמאמרו משנת 2018 הוא טוען כי "מחקרינו מוכיחים שהמבנה אינו מכסה רק את החלק העליון אלא גם עוטף את המדרונות המשתרעים על שטח של כ־150 דונם לפחות. סקרים גיאופיזיים מקיפים המשלבים מכ"ם חודר קרקע (GPR) ושיטות התנגדות רב-ערוצית, טומוגרפיה סיסמית המתוגברת על ידי נתוני קידוחי עומק וחפירות ארכאולוגיות, מראים עוד כי המבנים אינם רק על פני השטח אלא טמונים בעומק רב יותר. המבנים לא נבנו באותה תקופה אלא מורכבים מכמה שכבות מתקופות עוקבות. השכבה העליונה על פני השטח מורכבת מערימות אופקיות של סלעי עמודים בזלתיים היוצרים טרסות בעלות מדרגות ומעוטרות בסידורים אקזוטיים של עמודי סלע היוצרים קירות, שבילים וחללים. השכבה השנייה, שבעבר נחשבה בטעות כמבנה סלע טבעי, קבורה מטר עד שלושה מתחת לפני הקרקע, היא מילוי בעובי של כמה מטרים המורכב מעמודי סלע דומים המסודרים במערך צפוף. השכבה השלישית היא גם סידור מלאכותי של שברי סלע מסוגים שונים המשתרעים עד לעומק של כ־15 מטר. השכבה השלישית יושבת על לשון לבה בזלתית שבורה ומסיבית. הסקר חושף גם עדויות לחללים תת-קרקעיים גדולים או תאים. תוצאות תיארוכים ראשוניים של פחמן 14 מצביעות על כך שהשכבה הראשונה נבנתה סביב 3,000 - 3,500 שנים לפני זמננו. השכבה השנייה נבנתה בסביבות כ־7,500 – 8,300 שנים לפני זמננו. השכבה השלישית נבנתה לפני כ־9,500 לפני זמננו, וייתכן אף קודם לכן - 28,000 לפני זמננו".
על כן, אם אכן ממצאי הסקר של ד"ר נטאווידג'ג'ה נכונים, הרי זה המבנה הקדום ביותר מעשה ידי אדם שנגלה לנו, שנבנה בשיאו של עידן הקרח האחרון, תקופה בה הארכיפלג האינדונזי היה מחובר ליבשת אסיה אזור שנקרא סונדאלנד בפי הגאולוגים וכך משנה את פני ההיסטוריה הידועה על ראשית הציוויליזציה באזור הסהר הפורה באלף ה-4 לפנה"ס. ממצא זה אף קודם לגילויים המרעישים בגבּקליטפּה (Göbeklitepe) האתר הארכאולוגי הפרהיסטורי שהוא בן כ-11,500 שנים, (נמצא בדרום מזרח טורקיה ושימש כמקום מפגש ופולחן בראשית התקופה הנאוליתית טרום חקלאית, כשבני האדם היו עדין נוודים ולקטים) ובכך מעלה את האפשרות שהיו ציוויליזציות קדומות שלא ידועות לנו, שנכחדו לחלוטין עם הידע שלהן ועליהן.
פוטובומב
פוטובומב (מאנגלית: Photobomb) הוא מושג מתחום הצילום, המגדיר כניסה לא-צפויה של אדם לתוך הפריים של המצלמה ברגע פעולת הצילום, כמעשה קונדס או אקראי, באופן שהורס את התמונה. פעולת התפרצות של אדם לפריים בלי שהוזמן נקראת "פוטובומבינג" (Photobombing), ואדם העושה זאת הוא "פוטובומבר" (Photobomber).
המופע הלשוני המוקדם ביותר המוכר של המילה הוא במילון הסלנג המקוון Urban Dictionary, לשם הועלה ב-6 במאי 2008 על ידי משתמש שכינויו היה U8IK. המילה נבחרה כ"מילת היום" של המילון ב-20 ביוני באותה שנה, וכעבור שלושה ימים נפתחה קבוצת "פוטובומברים" באתר שיתוף התמונות פליקר. המילה נבחרה פעמיים נוספות כ"מילת היום": ב-5 בדצמבר 2008, וב-28 בספטמבר 2012. בחודש אוגוסט 2012 הוכנס המושג למילון אוקספורד המקוון, ובשנת 2014 הכתיר מילון קולינס את "פוטובומב" בתואר "המילה של השנה".
דוד צוקר (סטטיסטיקאי)
חייו
בשנת 1992 עבר לירושלים, ישראל. נשוי ולו שישה ילדים.
פוטובומב
מאז שהומצאה, הוצעו הגדרות שונות למילה.
מקור המושג
המילה פוטובומב היא הלחם של המילים פוטו (photo) שמשמעה תצלום (שם העצם) וגם צילום (שם הפועל), ובומב (bomb) שמשמעה הפצצה, ובסלנג: כישלון מוחלט, "פיאסקו". לפי מילון אוקספורד, ייתכן שהמילה "פוטובומב" מבוססת על המושג "הפצצת גוגל" (באנגלית: Google Bomb), תופעה שבה מנוע החיפוש גוגל מציג אתר מסוים שדפי אינטרנט רבים מפנים אליו לפי טקסט אחיד כתוצאה של מניפולציה, גם כאשר טקסט זה לא מופיע באתר המוצג.
היסטוריה
על אף שתרבות הפוטובומב מזוהה בעיקר עם האינטרנט והרשתות החברתיות, תצלומים מפורסמים מוכרים כבר משנות ה-70 של המאה ה-20: בין היתר, תצלומים אותנטיים שבהם נראים חברי להקת הביטלס מותחים זה את זה, ובשנות ה-70 וה-80 היה מוכר בעולם הספורט של ארצות הברית הפוטובומבר רולן סטיוארט (Rollen Stewart), שנהג להופיע באצטדיונים בארצות הברית ומחוצה לה, כשהוא חובש פאה נכרית בסגנון אפרו בצבעי הקשת.
בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 חלה עלייה בתפוצת תצלומי פוטובומב, בעקבות המעבר משיטות צילום מסורתיות לצילום דיגיטלי והתפתחותן של קהילות שיתוף תמונות באינטרנט, אך עד שנת 2008, ההתעניינות במילה הייתה מועטה (לפי נתוני חיפושים של גולשים בארצות הברית בגוגל). הייתה עלייה ניכרת בהתעניינות במושג בין השנים 2009–2011, וזינוק משמעותי נרשם בשלהי שנת 2012, עם פרסומו של תצלום "פוטובומב הטריגון" (“the stingray photobomb”) שיש הרואים בו אבטיפוס של תצלומי פוטובומב. על פי המסופר, בשנת 2007 יצאו שלוש נשים לשיט באיי קיימן, וקפצו מספינת הטיולים לצלול יחד עם נופשים נוספים. כאשר הצטלמו במים, גבר שהיה מאחוריהן, השליך על כתפיהן דג טריגון גדול באופן לא צפוי. שלוש הנשים ניסו לעניין את מפיקי תוכנית הטלוויזיה של אלן דג'נרס בתצלום ולפרסם אותו בתוכנית, אך המפיקים לא גילו עניין. לאחר שהתצלום התפרסם באינטרנט כעבור חמש שנים, הוא הופץ במהירות והפך ויראלי.
כיום ניתן למצוא אין-ספור תצלומי פוטובומב ברשתות החברתיות, אתרי אחסון, בלוגים נושאיים, ועוד.
סוגים
תצלומי פוטובומב נוצרים בנסיבות שונות:
טכניקה כזו קיימת בצילום סרטוני וידאו. היא נקראת וידאובומב, ומוכרת גם משידורי טלוויזיה ממקומות ציבוריים, כאשר אנשים לא קרואים מתאספים ליד הכתב המדבר אל המצלמה, נעמדים או חולפים מאחוריו. לצופי הטלוויזיה בישראל מוכר לירן אלזסר המכונה "לירן חולצה אפורה", משום שהוא נוהג להופיע במקומות שבהם מתקיים צילום לטלוויזיה, לבוש טי שרט בצבע אפור. רבים סוברים כי כינוי זה הוצמד לו על ידי רועי בר-נתן שהנחה את תוכנית הטלוויזיה "מה נסגר?" בערוץ 10, לאחר שצבר פרסום בסיקורי החדשות של המחאה החברתית בקיץ 2011, אך לירן היה ידוע בשם זה בקרב חיפאים לפחות שנה לפני כן, כשהיה מופיע באופן קבוע מאחורי המגישים בשידורים החיים של ערוץ 24 שנערכו בחיפה בקיץ 2010.
מקובל להגדיר כפוטובומב גם תצלומים שבהם בעלי חיים נכנסים לפריים באופן אקראי, או נמצאים בתנוחה משעשעת ביחס למצולמים.
דיסני XD
דיסני XD הוא ערוץ טלוויזיה אמריקאי בבעלות יחידת ערוצי דיסני העולמית של קבוצת הטלוויזיה דיסני-ABC, חלק מחטיבת רשתות המדיה של חברת וולט דיסני. קהל היעד של הערוץ הוא ילדים בגיל 6–15, ותכניו כוללים סדרות טלוויזיה בשידור ראשון, הפקות מקור וסרטים מערוץ האחות ערוץ דיסני, סרטי קולנוע וסדרות לייב-אקשן ואנימציה ממפיצים שונים.
היסטוריה
ערוץ דיסני XD הושק ב-13 בפברואר 2009, ותפס את מקומו של ערוץ Toon Disney. רוב התוכניות בערוץ - בעיקר סדרות אנימציה - שודרו בעבר ב-Toon Disney, בעיקר כחלק מרצועת השידור ג'טיקס, ששודרה לראשונה ב-2004 ושודרה בToon Disney עד לסגירת הערוץ. ב-2015 רוענן סמליל הערוץ.
סדרות הערוץ
{{טורים
סדרות רכש
}}
יקום מארוול
ב-1 באפריל 2012, דיסני XD השיק רצועה בשם יקום מארוול, עם הבכורה של ספיידרמן: איש העכביש, ואחריה הפרק הראשון של העונה השנייה של האוונג'רס: סדרת האנימציה. הרצועה היא תוצאה של רכישת מארוול קומיקס על ידי דיסני ב-2009.
מארוול אנימציה הכריזה ב-2013 כי הסדרות החדשות שלה, האוונג'רס מתאחדים והאלק וצוות הריסוק, ישודרו בדיסני XD כחלק מרצועת יקום מארוול ויהוו חלק מאותו יקום בדיוני.
השוואה בין הסדרות שמשודרות כיום בארצות הברית ובריטניה
{{טורים
סליח אוזג'אן
סליח אוזג'אן (בטורקית: Salih Özcan; נולד ב-11 בינואר 1998 בקלן שבגרמניה) הוא כדורגלן טורקי יליד גרמניה המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה ובנבחרת טורקיה.
קריירת מועדונים
אוזג'אן גדל במחלקת הנוער של פ.צ קלן. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הבונדסליגה. בשנת 2017 הוא זכה במדליית זהב על שם פריץ ואלטר לכדורגלנים בגיל 19
ב-23 באוגוסט 2019 הושאל למשך עונה אחת להולשטיין קיל מהבונדסליגה השנייה.
קריירה בינלאומית
אוזג'אן זכה עם נבחרת גרמניה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021.
ב-29 במרץ 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה, בהפסד 2–3 לנבחרת איטליה במשחק ידידות.
בווריסוכוס
בווריסוכוס (שם מדעי: Boverisuchus; מילולית: "תנין בוואריה") הוא סוג נכחד של דמוי-תנין שחי בגרמניה ובמערב אמריקה הצפונית במשך האאוקן לפני 50.3 עד 41.2 מיליון שנה מזמננו.
הסוג תואר בידי החוקר הגרמני אוסקר קון וממצאי המאובנים שלו היו דומים לאלה של תנינאי דומה - הפריסטיכאמפסוס, אשר כיום נחשב למוטל בספק עקב מבנה עצמות לא מזוהה מספיק, שאולי השתייך למיני סוג זה. הוא היה קרוב גם לפלנוקרניה שחי באותה צורה.
הבווריסוכוס היה תנינאי מהלך על רגליים ארוכות ביבשה, עם אצבעות דמויות פרסה והוא הגיע לפי הערכות לאורך של 3 מטרים בקירוב. היה לו עור מכוסה אוסטאודרם רך יחסית עם שיניים המזכירות שיני תרופוד, מה שגרם למספר חוקרים להתבלבל בינו לדינוזאור ולהוביל להשערה מוטעה שכמה דינוזאורים שרדו את הכחדת הקרטיקון. הוא היה טורף בעל לסתות דומות לאלה של אליגטור והתאימו ללעיסת טרף בעוצמה גבוהה. ככל הנראה הוא ניזון מיונקים קטנים וזוחלים ביערות של גרמניה ואמריקה הקדומים.
1832 בארצות הברית
1832 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 56 שנה מיום היווסדה.
סוזוקי טווין
סוזוקי טווין (באנגלית: Suzuki Twin) היא מכונית מיקרו, 2 דלתות - קופה, המיועדת ל - 2 נוסעים, אשר יוצרה ב-2 גרסאות: גרסה היברידית: מנוע הנעה היברידית, וגרסה לא היברידית, מנוע בעירה פנימית, מנוע 3 צילינדרים.
הדגם יוצר ידי חברת סוזוקי מוטור היפנית, בין השנים 2003–2005.
סך הכול יוצרו כ-10,106 יחידות.
תאוצת ה-"סוזוקי טווין" בין 0-100 קמ"ש היא 32 שניות.
הנעה היברידית – הסבר
הנעה היברידית (בעברית: הנעת כלאיים), היא שיטת ההנעה של כלי רכב המשלבת שני סוגי מנועים, לרוב מנוע בעירה פנימית עם מנוע חשמלי. המטרה בשילוב המנועים היא נצילות טובה יותר של הדלק, חיסכון בעלות נסיעה, ופליטת מזהמים מופחתת מהמכונית.
יהודה אדלר
יהודה אדלר (נולד ב-21 בנובמבר 1962) הוא רופא ישראלי, פרופסור קליני לקרדיולוגיה באוניברסיטת תל אביב, מומחה לקרדיולוגיה, לרפואה פנימית ולמינהל רפואי. הוא מכהן היום כדקאן בית הספר למקצועות הבריאות במרכז האקדמי למשפט ועסקים ברמת גן. מכהן כיועץ לנושאי הקורונה בעיריות ראשון לציון והרצליה. המנהל הרפואי לשעבר של רשת "משען" לדיור מוגן. במרכז הרפואי שיבא היה מנהל פיתוח המשאב הרפואי, מנהל "תלפיות שיבא", יו"ר ועדת ההתמחות ומנהל מקצועות הבריאות. ניהל את בית החולים "משגב לדך" בירושלים, זוכה אות "ירושלים שלי" בשנת 2010 על קידום ובניית בית החולים לטובת בריאותם של תושבי ירושלים. כיהן כמנהל הרפואי של מחוז מרכז קופת חולים לאומית. בנוסף כיהן כיושב ראש צוות העבודה למחלות שריר וקרום הלב באיגוד הקרדיולוגי האירופאי (ESC).
רפואה ומחקר
יהודה אדלר נולד לשמואל ורחל אדלר (רישה לבית משפחת לבקוביץ), ניצולי השואה שכל בני משפחותיהם נספו בשואה. גדל בתל אביב. את לימודי הרפואה סיים בהצטיינות באוניברסיטה העברית בירושלים. התמחה ברפואה פנימית במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר, בקרדיולוגיה במרכז הרפואי רבין ובמנהל רפואי בבית החולים שיבא תל השומר. לאחר התמחותו בקרדיולוגיה יזם אדלר את המרכז לשיקום הלב לחולי אי ספיקת לב בבית החולים שיבא תל השומר.
בשנת 2016 מונה ליו"ר האירופאי למחלות שריר וקרום הלב מטעם האיגוד הקרדיולוגי האירופאי (ESC).
אדלר מונה בחודש נובמבר 2020 כיועץ רפואי מומחה בניהול משבר מגפת הקורונה וצמצום התחלואה בעיריות הרצליה וראשון לציון.
ביולי 2020 הצטרף אדלר לדעתם של מנהלי המחלקות הפנימיות שחזו עומסים גדולים במחלקות הפנימיות בביתי החולים לקראת החורף ובשל השפעת הקורונה. אדלר טען כי אין אסטרטגיה ותכנון בניהול משבר הקורונה ובמדיניות הסגרים.
תפקידים נוספים
החל משנת 2018 שימש אדלר כיועץ רפואי לחברת הסיגריות האלקטרוניות Juul והביע תמיכה במוצרי האיוד כמקלים על גמילה מעישון. בין היתר טען שניקוטין איננו מקור הבעיה בסיגריות אלא רק שריפת הטבק. בדיון בוועדת העבודה, הרווחה ובריאות בכנסת בנובמבר 2018, התנהל ויכוח בין אדלר ליושב ראש ועדת הבריאות של הכנסת אלי אלאלוף. בדיון הוחלט על הגבלת כמות הניקוטין בסיגריות אלקטרוניות. על פעילותו זו הוגשה נגדו תלונה ללשכת האתיקה של ההסתדרות הרפואית. ועדת הבירור הביעה את מורת רוחה מכך שאדלר, בחר שלא להתייצב לדיון, אך הוא לא נמצא אשם בעבירה אתית. על אף קביעתה לגבי אדלר בחרה הוועדה לפרסם אזהרה לרופאים כי בעת שהם משמשים יועצים עבור גוף כלשהו, הם עלולים להיות מזוהים עם אותו הגוף, מעשיו ומטרותיו, כפי שקרה במקרה של ג'ול ואדלר.
טענות להטרדה מינית והתנהגות שאינה הולמת
באוגוסט 2017 התפרסם בעיתון "הארץ" כי התקבלה תלונה באגף המשמעת של נציבות שירות המדינה על אדלר ולפיה הטריד מינית בשעה שהיה מנהל בית החולים משגב לדך, אולם התלונה לא נבדקה מאחר שהמתלוננת לא העידה עדות ישירה. עוד התפרסם בעיתון "הארץ" כי ארבע רופאות העידו בנציבות שירות המדינה על הטרדות מילוליות בעלות אופי מיני בזמן שהיו מתמחות או סטאז'ריות בבית חולים תל השומר. בעקבות זאת, ולאחר פניה של ארגון המתמחים מרש"ם, בינואר 2018 הודיע מנהל בית החולים, פרופ' יצחק קרייס, על השעייתו מתפקידו. אדלר הציג את מועמדותו למשרת ניהול בית החולים וולפסון ולא נבחר. בנציבות שירות המדינה נקבע שהתנהגותו אינה הולמת, אך אינה מגיעה לעבירת משמעת של הטרדה מינית.
חיים אישיים
פרופ' יהודה אדלר נשוי ואב לשלושה. מתגורר ברעננה.
קלו (פירושונים)
{{פירושונים|
דרדסבא
דרדסבא (או דרדס-אבא; בצרפתית: Grand Schtroumpf) הוא דמות בדיונית מהזיכיון הבלגי "הדרדסים", אשר נוצרה על ידי פייר קוליפור בשנת 1958.
קלו (פירושונים)
ראו גם
}}
דרדסבא
דרדסבא הוא מנהיג הכפר ומייצג דמות אבהית לשאר הדרדסים. הוא מהדמויות הראשיות בסדרות הטלוויזיה, הסרטים וחוברות הקומיקס של הזיכיון.
ביוגרפיה דמיונית
דרדסבא נולד ב-15 ביוני 1465 בכפר הדרדסים, בסרט מ-2011 הוא טוען שהוא בן 584, אך למרות גילו, הוא עדיין די אנרגטי.
כשהיה בן 84 עזב אותו אביו סב-דרדס כשיצא למסעו לחיפוש אחר "אבן החיים הארוכים" - הגביש המאפשר לדרדסים לחיות חיים ארוכים.
בפרק הראשון של העונה הראשונה, יוצר גרגמל את דרדסית כדי שבעזרתה יוכל למצוא את כפר הדרדסים בכך שתגרום לקנאה ולתחרות בין הדרדסים. תוכניתו המקורית של גרגמל נכשלה משום שאף כי חלק מהדרדסים התאהבו בה ועשו דברים בהשפעתה (כמו הצפת הכפר) הם היו עסוקים ולא מספיק פתיים לניסיונות שלה להביאם לגרגמל. דרדסבא ריחם עליה כאשר היא התחרטה על הצפת הכפר והסגירה לדרדסים את עובדת היותה שליחת גרגמל, ובעקבות כך הוא הסיר ממנה את הכישוף והיא הופכת מדרדסית שחורת שיער, לדרדסית בלונדינית יפהפייה וטובת לב.
אישיות
דרדסבא הוא זקן הכפר ומנהיגם הבלתי מוכתר של הדרדסים. הוא בעל אופי אבהי, עדין וצנוע, ודואג לרווחתם של שאר הדרדסים. הוא נוהג לעזור ולייעץ לכל מי שפונה אליו, דרדס או בן אדם.
בחוברות הקומיקס המקוריות, אישיותו של דרדסבא קפדנית וכוחנית יותר, והוא מוצג כמנהיג עצבני ושתלטן. בקומיקסים אלה, דרדסבא נוטה להיות חסר סבלנות והוא נוזף בדרדסים לעיתים קרובות על טעויות שעשו, או על חוסר הצייתנות שלהם.
מראה
ניתן לזהות את דרדסבא בקלות לפי כובעו האדום, ומכנסיו האדומות. בקומיקסים, בסדרה המצוירת מ־2021 ובסרטים - הגבות שלו לבנות, בעוד שבסדרה המצוירת מ-1981 הגבות שלו שחורות. זקנו ושפמו לבנים, וגופו כחול כשאר הדרדסים, גובהו כשלושה תפוחים כשאר הדרדסים הבוגרים.
יש הקוראים לו סנטה קלאוס בשל קווי דמיון מעורפלים עם הדמות.
כוחות ויכולות
דרדסבא הוא אלכימאי (כמו האויב המפורסם ביותר של הדרדסים, גרגמל) וגם קוסם. הוא מרבה ליצור שיקויים ולחשים קסומים במעבדה שלו באמצעות ספר הקסמים שרק לו ניתנת הגישה אליו. לעיתים הוא עוזב את הכפר כדי להשיג מרכיבים לשיקויים (כגון זרעי הלבור, סרספרילה, גופרית או אפילו פטריות נדירות) או על מנת לעסוק במחקר יחד עם קוסמים אחרים.
דרדסבא הוא גם רופא הכפר, והמתווך בוויכוחים בין הדרדסים. הוא הדרדס היחיד שמסוגל לתקשר בקלות עם בני אדם, מכיוון שהוא גם מדבר בשפתם. יש לו כמה חברים אנושיים שגם הם בעיקר קוסמים ואלכימאים.
יחסים עם האדם
דרדסבא הוא הדרדס היחיד שמסוגל לתקשר בקלות עם בני אדם, מכיוון שהוא מדבר גם בשפתם. יש לו כמה חברים אנושיים כמו הקוסם הוניבוס, האביר סר יוהאן, פיוויט, המלך ג'רארד ומלכיאור.
חברו הטוב ביותר הוא הקוסם הוניבוס, שבא לבקר אותו לעיתים קרובות כדי לשחק שחמט או לעשות ניסויים יחד. הוא אפילו נתן את הכלב שלו לדרדסים כחיית מחמד. השניים גם נראים מדי פעם צופים בכוכבים ובממטרי מטאורים בפרקים כמו "קלאמסי "מזל" ו"ארץ האבודים והנמצאים".
עם זאת, בהכירו את הטבע המרושע שטמון בלבם של בני האדם, דרדסבא מזהיר לעיתים קרובות את הדרדסים לא להתנהג כמותם ומטיל עליהם עונשים כשהם עושים זאת, כמו בקומיקס "המלך דרדס" ובפרק המצויר "נקמת הדרדסים".
אליסבת רהן
מרתה אליסבת רהן (לבית קרלברג; בשוודית: Märta Elisabeth Rehn; נולדה ב-6 באפריל 1935) היא פוליטיקאית פינו-שוודית, חברת פרלמנט לשעבר מטעם המפלגה העממית השוודית של פינלנד ושרת ההגנה הראשונה בפינלנד, באירופה, ובעולם. בבחירות לנשיאות ב-1994 היא הפסידה בשיעור קל למרטי אהטיסארי.