cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אתגר צ'ארלי צ'ארלי
הסברים
בשנת 2012 פורסם מחקר שטען שבמצבים מסוימים אנשים נוטים לפתח "ציפייה לתגובה" (באנגלית: Response expectancy) והתנהגותם הלא-מודעת גורמת לציפיות להתממש, כגון באמצעות נשימה או תנועת יד עדינה מתוזמנות. לדברי כריסטופר פרנץ', באופן זה נוצר האפקט האידיאומוטורי, בדומה לשימוש בלוח סיאנס או ביתד דאוזינג, שבהם תנועות בלתי רצוניות של בני אדם גורמות לחפצים לנוע. פרנץ' ציין שמשחק צ'ארלי צ'ארלי הולם את הדוגמאות האלה, משום שבכל המקרים יש מעורבות של "חשיבה מאגית" הקושרת אירוע אקראי לכוח או אנרגיה מדומיינים. פרנץ' הוסיף שהנטייה לייחס כוונה ומשמעות עמוקה לאירוע חסר משמעות ממשיכה להתקיים גם בעת המודרנית במוח האנושי, וזה מסביר מדוע בני אדם מאמינים שמקור תנועת העיפרון הוא אינטליגנציה כלשהי המנסה לשלוח מסרים. בפסיכולוגיה קלינית, חשיבת מאגית יכולה לגרום לאדם לחוות פחד מביצוע פעולות או ממחשבות מסוימות משום שהוא סבור שיש מתאם בין מעשה לפורענות מאיימת, וחשיבה כזו יכולה להוביל בני אדם להניח שמחשבותיהם בלבד, יש בהן כדי להביא תוצאות.
בסיכומו של דבר, "אתגר צ'ארלי צ'ארלי" מייחס תכונות על-טבעיות מדומיינות לכוחות טבעיים שניתן לצפות בהם ולמדוד אותם באופן מדעי.
מקבץ דיור
מקבץ דיור (בישראל מוכר גם בשם בית גיל הזהב) הוא נכס המשמש כמרכז מגורים מסובסד לאוכלוסיות הזכאיות לכך על פי הגדרות הגוף המסבסד. במדינת ישראל הזכאות למגורים במקבצי דיור נקבעת על ידי משרד הקליטה ומשרד השיכון, וכוללת בעיקר עולים חדשים וקשישים מחוסרי אמצעים שאינם סיעודיים.
מקבצי דיור בישראל
מקבצי הדיור הם חלק מהדיור הציבורי ונמצאים באחריות משותפת של משרד הקליטה והעלייה ומשרד הבינוי והשיכון. נכון לשנת 2016 פעלו בישראל 116 מקבצי דיור באחריות משהב"ש ובהם 11,688 יחידות דיור, ובאחריות משרד הקליטה כ-11,000 יח"ד. בשנת 2008 הייתה ההוצאה על מקבצי דיור ומרכזי קליטה של משרד הקליטה בלבד כ-371 מיליון ש"ח, ששיעורם כ-30% מתקציב משרד הקליטה לאותה שנה. בשנת 2011 הסתכמה ההוצאה של משרד הקליטה על מקבצי דיור בכ-778 מיליון ש"ח, 412 מיליון ש"ח מתוכם יועדו להשלמת שכר דירה לנזקקים, ו-366 מיליון ש"ח יועדו למקבצי דיור ואתרי קליטה לעולים.
מספר יחידות הדיור במקבצי דיור עולה מדי שנה ומקבצי דיור מתוכננים ונבנים על בסיס קבוע כחלק מענף הבניה בישראל.
מבנה פיסי
בממוצע כוללים מקבצי הדיור 50–100 דירות. מקבצי דיור גדולים מגיעים גם עד 350 דירות. שליש מהדירות במקבצים הן דירות שני חדרים בשטח כ-40 מ"ר המיועדות לזוגות, ושני שלישים דירות חדר או חדר וחצי בשטח כ-25 מ"ר המיועדות ליחידים. בנוסף, בכל מקבץ קיימת דירת 3 חדרים בשטח כ-70 מ"ר המיועדת לאם הבית. מקבצי הדיור כוללים שטחים ציבוריים, חלקם במסגרת מרחבים מוגנים, הכוללים מועדון, חדרי חוגים, ספרייה ומשרד. בחלק ממקבצי הדיור גם גינות ומדשאות. לכל מקבץ דיור צוות הכולל אם בית, כונן, עובד סוציאלי, איש תחזוקה, רכז חברתי, מטפל בקשישים וגנן.
תפעול
מקבצי הדיור בישראל מתופעלים על ידי חברות ממשלתיות ופרטיות. בין החברות המתפעלות מקבצי דיור: לחברה המתפעלת מקבץ דיור הסכם מול המשרד הרלוונטי. ההסכם קובע את הסכום אותו ישלם המשרד בגין כל יחידת דיור. על פי משרד המשפטים התשואה הראויה למפעילים היא 8% לשנה, אולם בפועל במקרים רבים מושגת אף תשואה גבוהה יותר.
זכאות
באופן כללי, זכאים לגור במקבצי דיור עולים חדשים עד 15 שנה מעלייתם לישראל וקשישים. ברוב המקרים הזכאים הם מחוסרי אמצעים ומקבלים קיצבת זיקנה והשלמת הכנסה.
כביש 574
כביש 574 הוא כביש אורך אזורי בצפון-מזרח השרון. הכביש מתחיל בזמר, עובר בבאקה אל-גרבייה ונגמר בצומת משמר הגבול במפגש עם כביש 65. אורכו של הכביש הוא 15.2 ק"מ.
מדרום לזמר, בשטחי הרשות הפלסטינית, קיים תוואי כביש נוסף שהיווה חלק מכביש 574. תוואי כביש זה מתחיל בעזון וחוצה את טולכרם. אורכו 28 ק"מ.
גיבור מקומי
גיבור מקומי (באנגלית: Local Hero) הוא סרט קולנוע בריטי מסוגת דרמה קומית משנת 1983 לפי תסריט של ביל פורסיית' שגם ביים את הסרט עם פיטר ריגרט וברט לנקסטר בתפקידים הראשיים.
הסרט מעלה את הבעיה המעסיקה את העולם המודרני - פיתוח למטרת רווח כספי על חשבון הרס אתרי טבע. חברת נפט אמריקאית מבקשת לקנות כפר סקוטי קטן על חוף הים כדי להרוס אותו ולבנות במקום בית זיקוק ומחסנים. כל התושבים החיים בתנאים קשים מסכימים פרט לאחד.
הצילומים נערכו בכפר הסקוטי הקטן Pennan שהפך מאז לאתר תיירות.
ביל פורסיית זכה בפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר. כן היה הסרט מועמד לעוד שישה פרסי באפט"א: הצילום הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר, פסקול המוזיקה הטוב ביותר, ושחקן המשנה הטוב ביותר (ברט לנקסטר). הסרט קיבל דירוג 100% באתר Rotten Tomatoes.
אחת הסיבות שתרמה להצלחת הסרט היא המוזיקה שחיבר מארק נופלר ובעיקר נעימת הנושא שנקראת "Going Home" עם מוטיבים עממיים סקוטים שנופלר מרבה לנגן בהופעותיו.
תקציר העלילה
פליקס האפר (ברט לנקסטר) הוא טייקון העומד בראש חברת הנפט והגז הגדולה "נוקס" שמרכזה ביוסטון טקסס. כדי לפתח את הפקת הנפט בצפון האוקיינוס האטלנטי יש צורך לבנות בית זיקוק ומחסנים בחוף סקוטלנד. המקום הטוב היותר הוא הכפר הקטן פרנס (שם פיקטיבי) היושב לחוף ים מקסים. הוא בוחר את עובד החברה "מאק" מקינטייר להגיע לכפר ולשכנע את תושביו למכור אותו עבור מיליוני דולרים. האפר שהוא גם אסטרונום חובב מבקש ממאק שידווח לו אם יש אירוע חריג בקבוצת הכוכבים בתולה בשמי הכפר. מקינטייר נבחר בשל שם משפחתו בעל הצליל ה"סקוטי", על אף שהוא ממוצא הונגרי.
בסקוטלנד הוא פוגש את נציג החברה, דני אולדסן (פיטר קפלדי), הם נוסעים למרכז המחקר של החברה שם מוצגת להם תוכנית החברה לבניית בית הזיקוק ושם הם פוגשים את חוקרת הימים של החברה, מרינה, (ג'ני סיגרוב).
הם מגיעים לכפר הדייגים הקטן ומשתכנים במלון השייך לגורדון ארקהרט (דניס לוסון) שהוא גם רואה חשבון. הם מספרים לו על תוכניתם וממנים אותו לנציגם מול התושבים.
התושבים הם דייגים עניים המוצאים פרנסה בקושי. חיי הכפר מתרכזים בפאב הקטן ובכנסיית הכפר. ארקהרט לא מתקשה לשכנע את התושבים להסכים למכירה ולפינוי שיעשו אותם מבוססים כלכלית.
רק בן נוקס (פולטון מקיי) המתגורר בבקתה על החוף מסרב להצעה. חלק ניכר מהחוף שייך למשפחתו 400 שנה והוא אינו מוכן למכרו בשום אופן. כל נסיונותיו של מאק לשכנעו נכשלים. הוא מדווח להאפר על המצב דרך הטלפון היחיד בכפר הנמצא בתא טלפון אדום ופועל בעזרת אסימונים.
בינתיים מתאהב מאק בחיים השקטים והאיטיים של תושבי הכפר שהם בניגוד לחיים הלחוצים ביוסטון ומתחיל להרהר בצדקת שליחותו. מרינה מגיעה לכפר ודני מתאהב בה.
אנשי הכפר מתאספים על מנת להתעמת עם בן, אשר עלול לסכל את העסקה בה הם מעוניינים. בה בעת נוחת בחוף מסוק וממנו יוצא האפר, שחושב שכולם באו לקבל את פניו. מאק מדווח לו על עקשנותו של נוקס והאפר נכנס לבקתתו של נוקס כשכולם ממתינים בחוץ.
נוקס שגם הוא אסטרונום חובב עושה רושם טוב על האפר שמוצא בו נשמה תאומה. לאחר המתנה מורטת עצבים יוצא האפר מהבקתה ומודיע כי החליט לבנות את בית הזיקוק מחוץ לחוף וכי יקים במקום מצפה כוכבים ומכון לאוקיינוגרפיה לשמחתה של מרינה. מאק חוזר לדירתו בכרך הגדול במצב רוח קודר.
היפסוגנתוס
היפסוגנתוס (שם מדעי: Hypsognathus; מילולית "לסת גבוהה") הוא סוג זוחל נכחד שהשתייך לסדרה הנכחדת פרוקולופונומורפה והתקיים בסוף הטריאס לפני 228 עד 201 מיליון שנה מזמננו. סוג זה הכיל מין בודד - Hypsognathus fenneri, והוא תואר ב-1928 בידי החוקר צ'ארלס ו. גילמור. המאובנים שלו התגלו בממצאים בנובה סקוטיה, בקונטיקט ובניו ג'רזי.
מאפיינים
זוחל זה היה דומה ללטאה קרקעית שטוחה באורך 33 סנטימטרים, כולל הזנב והיה בעל שיניים גבוהות בלסתו שהתאימו ללעיסת צמחייה ובלטו בקדמת הלסת זוג שיניים חותכות דומות לשיני מכרסמים. לצידי ראשו היו מספר זיזים קוצניים, דומים מעט לעטרה של צרטופסיים שכנראה שימשו להגנה מטורפים. מעריכים שגופו עטה שריון הדומה לזה של מולך קוצני, גם כן להגנה מטורפים.
זוחל זה היה בין אחרוני הפרוקולופונומורפים, אשר החלו להיכחד עם סוף הפרם כתוצאה מהתמעטות מזון. גודלו והתמחותו בלעיסת צמחייה עזרו לו לשרוד את הכחדת הפרם הגדולה. עם זאת הוא נכחד בסוף הטריאס כתוצאה מתחרות גדולה עם זוחלים מוצלחים יותר כמו הדינוזאורים.
Million Reasons
Million Reasons (בעברית: מיליון סיבות) הוא הסינגל השני של זמרת הפופ אמריקאית ליידי גאגא, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Joanne. הסינגל פורסם בתחנות הרדיו ב-8 בנובמבר 2016, בתור הסינגל השני של האלבום ונכתב על ידי גאגא, הילרי לינדזי ומארק רונסון, והופק על ידי רונסון, גאגא, ובלאד פופ.
הסינגל עוסק בנושאים כמו שברון לב, ותקווה במהלך מערכת יחסים, כמו גם האמונה הדתית של גאגא, נושא בו עוסק הפזמון. הסינגל זכה להצלחה רבה בעולם ובשיאו הגיע לעשירייה הראשונה של המצעדים בהונגריה, ניו זילנד, סלובקיה, שווייץ, ונצואלה וארצות הברית, ול-20 המקומות הראשונים בבלגיה, קנדה, איטליה, וסקוטלנד. בארצות הברית מכר הסינגל מעל 1.1 מיליון עותקים והגיע לתואר פלטינה, ובכך הפך לסינגל ה-12 שלה שהגיע למעמד זה.
הווידאו קליפ לשיר ממשיך מהמקום בו הקליפ של הסינגל הקודם, "Perfect Illusion" הסתיים. הוא מראה את גאגא שרה באולפן לבן, וגם שוכבת במדבר בוכה ולבסוף מגיעים חביריה ומעודדים אותה. על מנת לקדם את השיר, גאגא ביצעה הופעות רבות שלו כגון, הכלילה אותו במיני סיבובו ההופעות, "Diva Bar Tour" בשנת 2016, הופיעה בתערוכת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט, במופע הסופרבול LI בשנת 2017, בפסטיבל "Coachella" ועוד. בנוסף הוא משמש כשיר הסיום של סבב ההופעות של גאגא לקידום האלבום, "Joanne World Tour" שנמשך בין 2017–2018. השיר הועמד בקטגוריית "ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-60.
וידאו קליפ
את הקליפ לשיר ביימו רות הגובן ואנדריאה גלרדין. גאגא הודיעה כי קליפ השיר יהיה המשך לקליפ הסינגל הקודם, "Perfect Illusion". הקליפ פורסם ב-14 בדצמבר 2016, אחר הצהריים ב-MTV, וזמן קצר לאחר מכן הוא יצא ב-Vevo. הקליפ מציג אותה שוכבת על פני המדבר בזמן השקיעה, ורכבי שטח שחורים שניגשים אליה מרחוק, כחלק מתוך סצנת הסיום של "Perfect Illusion". לאחר מכן הצוות שלה יוצא אל רכבי השטח, ולוקח אותה כדי לצלם וידאו שבו היא מתכוננת לשיר את השיר. כאשר היא מתחילה להתכונן, גאגא מבחינה בקופסה קטנה עם קשת על גבי השולחן שלה. הווידאו נחתך למספר פלאשבקים — גאגא שרה באולפן לבן בזמן נגינה בגיטרה, ניצלת על ידי החברים שלה מן המדבר ופורצת בבכי. לבסוף פותחת את הקופסה אשר חושפת בתוכה מחרוזת תפילה עם פתק שרשום בו "אני אוהבת אותך, אחותי". מספר צפיות הקליפ עומדות, נכון ל-3 באפריל 2018, על יותר מ-126 מיליון באתרה הרשמי ב-VEVO וזהו הקליפ ה-14 שלה שעובר את ה-100 מיליון צפיות ביוטיוב.
הופעות קידום
גאגא ביצעה את השיר לראשונה במיני סיבוב ההופעות שלה, "Diva Bar Tour" ב-5 באוקטובר 2016. גאגא העלתה את אחת ההופעות עם השיר בסבב באתר ה-Vevo שלה שקיבלה כ-6 מיליון צפיות עד היום. ב-20 באוקטובר הופיעה עם השיר בליווי פסנתר וביצעה גם את הסינגל השיווקי A-Yo בתוכנית SNL. כריס וייט מהמגזין "Paste" כינה את גאגא כ"יודעת להופיע מדהים ולשיר כמו שצריך" והוסיף כי "היא יודעת איך מוזיקה חיה צריכה להישמע" בהופעתה ב-SNL. שבוע לאחר מכן הופיעה בתוכנית הטלוויזיה ביפן, "SMAP×SMAP" עם השיר.
בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית של 2016 גאגא שרה את "Million Reasons" עם גיטרה ברקע פרחוני, ההופעה קיבלה ביקורות משבחות ולאחר מכן הועלתה לערוצה ב-Vevo ב-21 בנובמבר 2016. כמה ימים לאחר מכן גאגא הופיעה עם השיר בליווי פסנתר במרכז הקהילה של הלהט"ב שמציין ילדים שנשארו חסרי בית, גאגא הגיעה לבושה בחולצת טי שירט שרשום בה "היה חזק".
ביקורת
קיידי לאנג, שכתבה עבור המגזין "Time", העריכה את האיכות המרגשת של טבע ההקלטה, שאותו תיארה כקורעת לב. קרייג ג'נקינס מהמגזין "Vulture" השווה את הפוטנזיאל של השיר ל-"שיעורים של אבא" והרגיש ששניהם חולקים "הצעה גדולה שמאלה לרדיו המדינה". ניקולאס מוייקה מהאתר "International Business Times" דירג את "Mllion Reasons" במקום ה-6 ברשימת השירים הטובים ביותר מ-Joanne ונתן לו ביקורת חיובית.
מספר כותבים מהאתר "idolator" סיקרו את השיר ובהם הכתב רובי דאו שיבח את "סופר ההפקה" של השיר שאף השוואה אותו לגרסת קאנטרי של הלהיט שלה משנת 2011, "You And I". הכותבת רייצ'ל סוניס סיכמה את השיר כ-"פשוט ומתוק" והעניקה לו ציון של כ-8.5 נקודות מתוך 10. עם זאת הכותבים קארל ויליוט ומיי וס היו מאוכזבים מהשיר והעניקו לו ציון של כ-6.1 נקודות מ-10. באופן דומה, הכתב בומן מאותו אתר כינה אותו כאחד השירים היותר נשכחים מ-Joanne ונתן לו ציון של 2.5 נקודות מ-5 סך הכול. אף על פי שהכתב, ספנסר קורנהאבר מהמגזין "The Atlantic" מצא את השיר בעל מבנה חזק, אמר כי "גאגא מזניחה את פרטי השיר" וטען כי הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט יכולה להצטיין בצורה יוצאת דופן בשיר זה.
מסחר
לאחר ההכרזה המקורית של "Milion Reasons" בתור הסינגל השיווקי הראשון מתוך "Joanne", הוא נכנס רק למספר מצעדים. בארצות הברית, הופיע לראשונה במקום ה-76 במצעד הבילבורד הוט 100 ובכך היה לסינגל ה-24 של גאגא שנכנס אליו בכל הקריירה שלה. מאוחר יותר עלה למקום ה-67, עלייתו קרתה בזכות כ-15,000 הורדות דיגיטליות שגם הכניסו את השיר למצעד השירים הדיגיטליים במקום ה-38. השיר הופיע לראשונה במיקום ה-38 במצעד שירי הפופ בשבוע של 13 בדצמבר 2016. באותו השבוע לאחר הופעתה של גאגא בתערוכת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט 2016 בפריז, "Milion Reasons" עלה למיקום חדש במצעד הבילבורד הוט 100 במספר ה-52 עם כ-44,000 הורדות דיגיטליות באותו השבוע, (עלייה של 144%). בנוסף גם טיפס במצעד השירים הדיגיטליים מהמקום ה-34 ל-6 ובכך הפך לשירה ה-16 בעשרת המובילים במצעד. השיר קיבל מעל ל-24.4 מיליון הזרמות מדיה בארצות הברית נכון ל-7 בפברואר 2017.
בעקבות הופעת המחצית של גאגא בסופרבול LI ב-6 בפברואר 2017, "Milion Reasons" הוחזר למצעד בילבורד הוט 100 למיקום ה-4 ובכך השווה את השיא של הזמרת ג'ניפר לופז ואל אל קול ג'יי עם השיר "Control Myself" משנת 2006 לשיר עם ההחזרה הגבוה ביותר בהיסטוריית המצעד. להחזרתו הגבוה למצעד סייעו כ-149,000 עותקים דיגיטליים שמכר (עלייה של 1,334%), 7.6 מיליון הזרמות מדיה במדינה, ו-15 מיליון שידורי רדיו. בכך "Milion Reasons" הפך לשיר ה-14 של גאגא בעשירייה הפותחת בארצות הברית, ולסינגל הראשון שלה מאז 2013 שמגיע למיקום זה עם השיר "Applause". הוא גם הפך לשירה החמישי במקום הראשון במצעד השירים הדיגיטליים מאז "Born This Way" שהחזיק במקום הראשון בשנת 2011. "Milion Reasons" הופיע לראשונה במצעד שירי הרדיו במקום ה-36 עם כ-32 מיליון שידורי רדיו, והגיע לשיאו במצעד במספר ה-24. השיר גם הגיע למיקם חדש במצעד שירי הפופ במקום ה-17 ובמצעד השירים למבוגרים במקום ה-5. המיקום של השיר במצעד שירי המבוגרים היה הגבוה ביותר של גאגא מאז "Applause" שהגיע לאותו הדירוג בשנת 2013. ב-9 במרץ 2017, "Milion Reasons" קיבל הסמכת פלטינה על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות של אמריקה" (RIAA), לאור מכירות של מעל ל-1,100,000 עותקים דיגיטליים במדינה.
השיר הופיע לראשונה ביציאתו במקום ה-48 בבריטניה, והגיע לשיאו במקום ה-11 בסקוטלנד במצעדים שפורסמו על ידי חברת המצעדים הרשמית. בעקבות הופעתה של גאגא עם השיר בתוכנית המציאות "The X Factor" של בריטניה, "Milion Reasons" נכנס שוב למצעד הסינגלים הבריטי במיקום ה-60 עם מכירות של 10,396 עותקים. הוא גם טיפס למספר ה-39 במצעד שבוע לאחר מכן עם מכירות שבועיות של כ-15,949 עותקים בעזרתם של הופעתה ב-"Alan Carr" ושחרורו של הווידאו קליפ לשיר. בכך נהפך לסינגל ה-18 של גאגא שנכנס אל תוך ה-40 המובילים במדינה. בצרפת הוא הופיע לראשונה במקום ה-107 במצעד הרשמי, והגיע לשיאו בקפיצה של 76 מקומות לדירוג ה-29 במקום. במקומות אחרים בעולם השיר הגיע לשיאו באוסטרליה במקום ה-34 ובמיקום ה-7 בשווייץ. ובכך הפך לדירוג הגבוה ביותר של גאגא מאז "Applause". השיר גם הפך לפלטינה באוסטרליה עם מכירות של מעל ל-70,000 עותקים ולפלטינה כפולה באיטליה. בצרפת הגיע ל-40 הגדולים במקום ה-29 ונהפך לתואר זהב לאחר שמכר כ-75,000 עותקים.
מייקי מדיסון
מייקי מדיסון (באנגלית: Mikey Madison; נולדה ב-25 במרץ 1999) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות תפקידה ובכיכובה בתור "העוקבת" של משפחת מנסון, כסוזן סיידי, בסרטו של קוונטין טרנטינו "היו זמנים בהוליווד" (2019). וכ-אמבר פרימן בסרט "צעקה (2022)".
ביוגרפיה
מדיסון נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה, יש לה אח תאום. ועוד שלושה אחים נוספים. לאחר שאחותה התחתנה עם סופר קולנוע, מדיסון עזבה את הרכיבה התחרותית על סוסים כדי לנסות לשחק, אשר קיבלה את תפקידה הראשון ב-2013. מדיסון היא יהודיה.
קריירה
מדיסון החלה את קריירת המשחק שלה בסרטים קצרים. היא שיחקה בסרט "פרישה", "תיבת פאני" וגם הסרט "נועד לגדולה". בשנת 2016 היא כיכבה בתור מקס פוקס בסדרת הקומדיה "דברים טובים יותר", כאשר חודשה לעונה חמישית בשנת 2022. בשנת 2015 מדיסון שיחקה בסרט העלילתי הראשון שלה "ליזה ליזה, השמיים אפורים".
מ-2017 עד 2018 היא הייתה כתפקיד אורח בסדרת קומדיית אפלה של רשת Bravo – "מתחזים", ב-2018 הופיעה מדיסון בסרטי הדרמה "מפלצת" ו"נוסטלגיה". היא זכתה להכרה נוספת על תפקידה בתור סוזן "סיידי" אטקינס, בסרטו של קוונטין טרנטינו – "היו זמנים בהוליווד".
מדיסון גם דיבבה דמות בשם קנדי בסרט "משפחת אדמס" שיצא לאקרנים ב-2019.
בספטמבר 2020, מדיסון לוהקה לתפקיד כאמבר פרימן בסרט "צעקה (סרט, 2022)", שבוים על ידי מאט בטינלי-אולפין וטיילר ג'ילט. הסרט יצא לאקרנים ב-14 בינואר 2022.
באפריל 2022 לוהקה מדיסון לתפקיד במיני-סדרת הטלוויזיה האישה באגם.
סוניה מרטין
סוניה מרטין (בגרמנית: Sonja Martin; נולדה בשנת 1962) היא שחקנית אוסטרית.
ביוגרפיה
נולדה בשם סוניה מרטיקוביץ' בווינה, אוסטריה. לאחר סיום התיכון היא החלה ללמוד רפואה. ב-1982 היא הצטלמה למגזין פנטהאוז ותמונתה נבחרה להופיע בשער, וב-1984 הופיעה גם במגזין "פלייבוי".
היא התפרסמה בישראל כששיחקה את תפקיד רינה בסרט "ספיחס", ולאחר מכן הופיע בסרט "אהבה צעירה" בתפקיד סמדי (בגרסה הגרמנית קיבלה את השם "סנדי") בסדרת סרטי אסקימו לימון.
ב-1983 שיחקה בסרט "Die unglaublichen Abenteuer des Guru Jakob" בו שיחק צחי נוי, שהופיעה לצידה באסקימו לימון.
ב-1984 שיחקה בסרט "עמנואל 4" לצד סילביה קריסטל.
ב-1985 שיחקה בסרט "חום אדום" לצד לינדה בלייר.
ב-1986 יצא הסרט "La chica que cayó del cielo", בו גילמה סטודנטית היורשת טירה מדודתה, ומגלה שעורך הדין של דודתה הפך את המקום לבית בושת.
ב-1988 הופיעה בסרט "פלאזה ריאל", אודות אדריכל המגלה כי רעייתו מנהלת חיים כפולים ועוסקת בזנות.
Ancient Dreams in a Modern Land (שיר)
Ancient Dreams in a Modern Land (בעברית: חלומות עתיקים בארץ מודרנית) הוא שיר שכתבה והקליטה הזמרת-יוצרת הוולשית מרינה עבור אלבום האולפן החמישי שלה, הנושא את אותו השם. השיר יצא לאור כסינגל השלישי של האלבום ב-19 במאי 2021, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, והושמע בשידור חי בהופעה "Ancient Dreams: Live from the Desert". זוהי רצועת פופ רוק, דיסקו ואלקטרופופ והיא בעלת קצב גלאם רוק. את השיר הפיקו מרינה וג'יימס פלניגן. מבקרי המוזיקה השוו את השיר לסינגל "Womanizer" של בריטני ספירס מ-2008. הווידאו קליפ הנלווה לשיר פורסם ביום יציאתו.
רקע
בינואר 2020 הודיעה מרינה שהחלה לעבוד על אלבום האולפן החמישי שלה. הסינגל הראשון מתוך הפרויקט, "Man's World", יצא לאור בנובמבר לאחר עיכוב ממושך עקב מגפת הקורונה. בהמשך הוציאה את הסינגל השני, "Purge the Poison", באפריל 2021, וחשפה את שם האלבום, Ancient Dreams in a Modern Land, ואת רשימת הרצועות שלו. בנוסף, היא הודיעה שתוציא שני סינגלים נוספים בחודש הקרוב. "Ancient Dreams in a Modern Land" משמש כסינגל השלישי של האלבום. ג'יימס פלניגן הפיק את השיר, יחד עם מרינה, שכתבה את השיר לבדה.
ב-11 במאי 2021 פרסמה קטע מתוך השיר באמצעות חשבון הטוויטר שלה. ב-19 במאי 2021 יצא השיר רשמית להורדה דיגיטלית וסטרימינג, דרך אטלנטיק רקורדס. באותו היום, צורף השיר עם הסינגלים הקודמים, "Man's World" ו-"Purge the Poison", למיני-אלבום דיגיטלי בספוטיפיי. יציאת השיר חלה במקביל להכרזה על ההופעה הדיגיטלית "Ancient Dreams: Live from the Desert", שתוכננה להתקיים ב-12–13 ביוני 2021.
הרכב ומילים
"Ancient Dreams in a Modern Land" הוא שיר פופ רוק, דיסקו ואלקטרופופ והוא בעל קצב בסגנון גלאם רוק. הפקתו בנויה מתופים ומ"ריף גיטרה קולנועי". דניאל צ'לוסקי מ-Stereogum, השוותה אותו לסינגל "Womanizer" של בריטני ספירס מ-2008 ולסינגל הקודם, "Purge the Poison". תומאס ה. גרין מ-The Arts Desk תיאר אותו כ"שיר אלקטרו-גלאם-פופ", והשווה אותו ל-"Womanizer" וכן לסינגל "Strict Machine" של גולדפראפ מ-2003.
את מילות הפזמון, "I am not my body, not my mind or my brain / Not my thoughts or feelings, I am not my DNA", שרה דיאמנדיס בוויברטו גבוה.
ביקורות
השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. דניאל צ'לוסקי מ-Stereogum כתבה ביקורת חיובית על השיר, וחזתה כי הוא יסמן את חזרתה של מרינה "לבעלת דימוי מעניין המטביע אישיות במוזיקה". אביגיל פירת' מ-Dork כינתה אותו "אחד מהשירים המהנים והתוססים ביותר שלה", והרגישה כי הוא מזכיר את הצליל של אלבום הבכורה שלה, The Family Jewels, משנת 2010. באתר Contactmusic נכתב כי השיר טוב באותה מידה כמו שני הסינגלים הקודמים לו, "Man's World" ו-"Purge the Poison".
מוז'ן מארנו
מוז'ן מארנו (באנגלית: Mozhan Marnò; נולדה ב-3 במאי 1980) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית, אשר ידועה בעיקר בשל תפקידה בתור סוראיה בסרט "סקילתה של סוראיה M" ובזכות הופעתה בתור סאמאר נוואבי בסדרה "הרשימה השחורה" ברשת NBC; מארנו ידועה גם תודות לפעילותה למען זכויות נשים ברחבי העולם בכלל, ובאיראן בפרט.
חייה האישיים
מארנו נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה, לזוג הורים ילידי איראן שהכירו בקליפורניה. היא התחנכה באקדמיית פיליפס, אנדובר, מסצ'וסטס. היא בוגרת תואר ראשון בספרות השוואתית צרפתית וגרמנית במכללת ברנרד לאמנויות באוניברסיטת קולומביה ולאחר מכן למדה לתואר שני במשחק מבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל.
כיום היא מתגוררת בברוקלין, ניו יורק. לאחר השתתפותה בסרט "סקילתה של סוראיה M" החליטה להצטרף למסע הסברה למען זכויות נשים ברחבי העולם.
קריירה
בשנת 2009 כיכבה בסרט הדרמה "סקילתה של סוראיה M" בתור סוראיה, אישה אשר בעלה מאשים אותה האשמת שווא בניאוף, דבר המביא להוצאתה להורג. הסרט, מבוסס על ספרו של העיתונאי הצרפתי ממוצא איראני פריידון סאהבג'אם, ומגולל את סיפורה האמיתי של סוראיה מנוצ'הרי (אנ') ,
החל משנת 2014 משתתפת בסדרת הדרמת-פשע של ג'ון בוקנקאמפ "הרשימה השחורה" ברשת NBC, בתור סמאר נוואבי, סוכנת מוסד. בנוסף לכך, השתתפה כמדבבת במשחק הווידאו פופולרי "סקיירים".
יחסי קטר–שווייץ
יחסי קטר–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת קטר לקונפדרציה השווייצרית. נכון ל-2019 מתקיימים בין שתי המדינות יחסים דיפלומטיים מלאים. היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1973. לשווייץ ישנה שגרירות בדוחה, בירת קטר ולקטר קיימת שגרירות בברן, בירת שווייץ.
היבטים מרכזיים ביחסים הדיפלומטיים
היחסים בין שווייץ למדינת קטר המשיכו להשתפר במשך השנים, ההשתפרות התבטאה בסחר מוגבר בין השתיים, אספקת השירותים השווייצרים לקטר ולהפך, ידע מודרני ומחקרים משותפים, וחינוך. ישנם הרבה שיתופי פעולה שונים בין ארגונים ומוסדות קטרים לארגונים ומוסדות שווייצרים. מדינת קטר היא עניין לשווייץ מבחינת ניסיונה של שווייץ ליצור שלום בעולם.
בין שתי המדינות נחתמו מגוון הסכמים במגוון תחומים ההסכם הראשון בין שתי המדינות נחתם בשנת 1995 ושני המנהיגים של שתי המדינות חתמו עליו. הסכם משותף נוסף חשוב היה הסכם שנחתם בתחומי המדע והחינוך, הסכם שנכנס לתוקפו בשנת 2004.
ב-2013 ביקרה בקטר משלחת שווייצרית בראש ראש עיריית ז'נבה בדוחה שבקטר. המשלחת ביקרה על רקע חתימת הסכם סחר חופשי של מדינות מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ עם מדינות האפת"א שהן: שווייץ, נורווגיה, ליכטנשטיין ואיסלנד. במסגרת הפגישה נידונו נציגי שתי המדינות גם על נושאים אחרים דוגמת העברת טכנולוגיות שווייצריות לקטר וההפך והשקעה במוסדות ושירותים פיננסיים של שתי המדינות.
O'G3NE
O'G3NE היא להקת בנות הולנדית, המורכבת משלוש האחיות: האחות הבכורה ליסה וול (בהולנדית: Lisa Vol; נולדה ב-21 ביוני 1994) והתאומות איימי ושלי וול (בהולנדית: Shelley en Amy Vol; נולדו ב-18 באוקטובר 1995). שם הלהקה נהגה בדיבור כ"אוג'ן" (Ogene), לפי אתר האינטרנט של הלהקה שמה נגזר מכמה פירושים: האות O' המסמלת את סוג הדם של אימם, צירוף האותיות GNE, את הגנים שמחברים אותם זה לזה והספרה שלוש מסמלת את מספר החברות בלהקה. הלהקה ייצגה את הולנד בתחרות אירוויזיון הילדים בשנת 2007, שנערכה ברוטרדם באותה שנה. בנוסף, הלהקה ייצגה את הולנד באירוויזיון 2017 עם השיר Lights and Shadows ("אורות וצללים"), בתחרות אשר נערכה בקייב, אוקראינה.
היסטוריה
שלוש האחיות נולדו בדורדרכט וגדלו בעיירה פיינארט, בתחילת דרכה של הלהקה היא נקראה בשמות חברותיה, Lisa, Amy & Shelley. בשנת 2007 הן השתתפו בגמר הלאומי (Junior Songfestival 2007) שערך תאגיד השידור ההולנדי לבחירת הנציג בתחרות האירוויזיון לילדים באותה שנה, הן הגיעו בחצי גמר הראשון למקום הראשון עם 36 נקודות ונצחו בגמר הלאומי לייצג את המדינה בתחרות שנערכה ברוטרדם, שבהולנד. את שירם לתחרות "Adem in, adem uit" ("תשאף, תנשוף") כתבו בעצמן. שירם שובץ במקום העשירי בסדר הופעת השירים וסיימו בסוף ההצבעה במקום ה-11 עם 39 נקודות.
באותה שנה שוחרר אלבומן הראשון שנקרא "300%", שכלל שלושה עשר שירים מביניהם גם את שירם מהתחרות. בהמשך שוחרר אלבומם השני בשנת 2011 בשם "Sweet 16".
מספר שנים לאחר שחרור אלבומם האחרון, השתתפה השלישייה תחת שמה הנוכחי, בשלב האודישנים העיוורים בפרק השלישי בעונה החמישית, שנערכה בשנת 2014, של תוכנית השירה "The Voice הולנד". בשלב זה הופיעו עם השיר "Emotion" בגרסת דסטיניז צ'יילד שבמקורה של הלהקה בי ג'יז, וצורפו לנבחרת המנטור מרקו בורסאטו, שלבסו זכו בגמר התוכנית בחל ב-19 בדצמבר והייתה ללהקה היחידה בכל עונות התכנית שזכתה.
ב-30 בספטמבר 2016 שוחרר אלבום הסטודיו השלישי "We Got This", שעמד במקום הראשון במצעד האלבומים ההולנדי. באותה שנה הכריז תאגיד השידור ההולנדי בבחירה פנימית שהלהקה תייצג את הולנד בתחרות האירוויזיון ב-2017 שנערכה בבירת אוקראינה, קייב, עם השיר "Lights and Shadows" ששוחרר ב-2 במרץ. בחצי הגמר הראשון הגיעו למקום הרביעי, שבמקומות הראשונים צלחו בולגריה, הונגריה וישראל. בשלב הגמר הסופי הגיעו למקום ה-11 עם 150 נקודות.
יעקב ולר
יעקב (קובי) ולר (נולד ב- 1977) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. שימש סגן מפקד אוגדת עזה, מפקד חטיבת עציוני ומפקד בא"פ אליקים, סגן מפקד חטיבת הצנחנים ומפקד גדוד 202.
ביוגרפיה
ולר למד בבית הספר הריאלי שבחיפה והיה חניך הפנימייה הצבאית לפיקוד, בוגר מחזור מ"א. התגייס לצה"ל בשנת 1995, והתנדב לצנחנים. שובץ בפלנ"ט צנחנים ועבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס חזר לפלנ"ט ומונה למפקד צוות. לאחר מכן מונה לסגן מפקד הפלוגה, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. בהמשך שימש כמפקד פלוגה. לאחר מכן מונה למפקד פלנ"ט צנחנים בין השנים 2002–2003, והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. בהמשך שימש כסגן מפקד יחידת דובדבן. לאחר מכן מונה למפקד מחזור "מצדה" בבא"ח צנחנים.
בשנת 2011 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף גדס"ר במל"י, ושימש בתפקיד עד שנת 2012. באוקטובר 2012 מונה למפקד גדוד 202, ושימש בתפקיד עד אוקטובר 2014, הוא הוביל את הגדוד בין היתר במבצע שובו אחים ובמבצע צוק איתן. בסיום תפקידו יצא ללימודים. לאחר חזרתו מונה לסגן מפקד חטיבת הצנחנים בין השנים 2015–2016. ביולי 2016 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת עציוני ובמקביל למפקד בא"פ אליקים, ושימש בתפקידיו עד 21 במרץ 2018. בשנת 2018 מונה לסגן מפקד אוגדת עזה, תפקיד אותו מילא עד שנת 2019. בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל שימש כראש תת־צוות תעופה במרכז השליטה למלחמה בקורונה. לאחר מכן מונה לנספח צה"ל בסין.
ואנקמה
וְאִנָּקְמָה: סיפורו של הטרור היהודי הוא ספר מאת העיתונאי הישראלי רועי שרון שיצא לאור ב-30 באפריל 2023 על ידי הוצאת כנרת זמורה ביתן דביר.
רקע ויציאה לאור
העיתונאי הישראלי רועי שרון שימש ככתב המתנחלים של עיתון מעריב, ככתב השטחים של ערוץ 10 וכן ככתב וכפרשן לענייני צבא וביטחון של כאן 11. בספר סוקר שרון את הטרור היהודי בישראל; את המניעים לפעולות הטרור, שיטות הפעולה, אישים מרכזיים, את הקרב שמנהלים מולם אנשי המחלקה היהודית של שירות הביטחון הכללי ואת שיטות החקירה תוך שהוא חושף מסמכים ופרטים בפרסום ראשון. פרקי הספר עוסקים בין השאר בטבח מערת המכפלה, מחתרת בת עין, פעולת תג מחיר, הפיגוע בדומא, חתונת השנאה, רצח מוחמד אבו ח'דיר ופרשת עאישה א-ראבי. הספר, שנכתב בידי שרון ונערך בידי יקיר אלקריב, יצא לאור ב-30 באפריל 2023 על ידי חברת ההוצאה כנרת זמורה ביתן דביר. את התחקיר לספר ביצעה העיתונאית כרמל דנגור.
שרון אמר כי הוא חלם על הספר יותר מעשור, כאשר משנת 2007 עד 2017 עסק בליקוט חומרים בנושא. על תהליך כתיבת הספר התבטא:
שם הספר לקוח מתוך פסוק בספר שופטים:. הפסוק הוא גם חלק מהשיר "זכרני נא" שהושר בחתונת השנאה אשר נחשפה לתקשורת על ידי שרון.
קבלה ביקורתית
החוקר תומר פרסיקו שיבח את דרך הגשת התוכן והפרטים בספר אך ציין את העובדה שהספר מתעלם מהתפיסות האמוניות והתאולוגיות שעומדות מאחורי התופעות והמקרים השונים שמתוארים בו. מתוך הספר הגיע פרסיקו למסקנה כי אם לפני קום המדינה שימש הטרור היהודי ככלי להפלת המנדט הבריטי ולהקמת מדינת לאום יהודית בארץ ישראל, במאה ה-21 משמש הטרור ככלי להפלת ממשלת ישראל ולהקמת מדינת הלכה.
ההיסטוריון אדם רז כתב בהארץ כי תופעת הטרור המתנחלי רחוקה מפיענוח בספר ואנקמה, ובעוד שרון מתיימר לסקר את סיפורו של הטרור היהודי, בפועל הוא מתעלם מהאלימות היומיומית שמפעילים מתנחלים כלפי פלסטינים, מדלג על מוקדי הכוח שמאפשרים את המעשים. בכך לשיטתו, מסייע שרון לנרמל את טרור המתנחלים.
אלכסנדר סוקורוב
אלכסנדר ניקולאייביץ' סוקורוב, NAR (ברוסית: Алекса́ндр Никола́евич Соку́ров; נולד ב-14 ביוני 1951) הוא במאי קולנוע רוסי. יצירותיו המשמעותיות ביותר כוללות את הסרט עלילתי, תיבה רוסית (2002), שצולם בצילום יחיד ללא עריכה ופאוסט (2011), שזכה באריה הזהב, הפרס הגבוה ביותר לסרט הטוב ביותר בפסטיבל ונציה.
ואנקמה
קבלה ביקורתית
נדב שרגאי מידיעות אחרונות ציין כי חידושו הגדול של הספר הוא שטרור יהודי בישראל כבר אינו יוצא דופן כבעבר. הוא שיבח את היצמדותו של שרון לעובדות, הפרדתו בין עיקר לטפל והבאת מידע חדש על הפרשיות. לדבריו, חלקים מהספר נקראים כמעט כסרט אקשן שכולל פשעים, יריות, אלימות, מרדפים וחקירות, בעוד את החלקים הקשים לקריאה, כדוגמת רצח שלושת הפועלים על ידי אשר ויזגן, תיאר כקרובים לצפייה בסרט אימה. הוא הוסיף כי מורגש חסרונם של אינדקס ורשימה מסודרת של מקורות ומראי מקום בספר.
אלכסנדר סוקורוב
קריירה
סוקורוב נולד בפודורביחה, מחוז אירקוטסק, בסיביר, למשפחה של קצין צבא. הוא סיים את לימודיו במחלקה להיסטוריה של אוניברסיטת ניז'ני נובגורוד ב-1974 ונכנס לאחד מאולפני VGIK בשנה שלאחר מכן. שם התיידד עם טרקובסקי והושפע עמוקות מסרטו "מראה" ובהמשך בהמלצת טרקובסקי הצליח סוקורוב להתקבל לעבודה באולפני לנפילם. רוב יצירותיו המוקדמות של סוקורוב נאסרו על ידי השלטונות הסובייטיים. בתקופתו המוקדמת, הוא הפיק סרטים תיעודיים רבים, כולל "דיאלוגים עם סולז'ניצין" ודיווח על דירתו של גריגורי קוזינצב בסנקט פטרבורג. סרטו "חוסר דאגה נוגה" היה מועמד לפרס דוב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-37 בברלין בשנת 1987.
ואנקמה
קבלה ביקורתית
הסופרת והעיתונאית אמילי עמרוסי עסקה בספר בתוכניתה ברשת ב' ואמרה כי הספר משרטט את גבולות תופעת הטרור היהודי, בעוד שבאולפני החדשות זה נשמע לעיתים רשימה לא נגמרת של ג’ק טייטל וברוך גולדשטיין, "ואנקמה" סוקר את התופעה מאז שנות ה-90.
אלכסנדר סוקורוב
קריירה
"אם ובנה" (1997) היה סרטו העלילתי הראשון שזכה לשבחים בינלאומיים. הוא התמודד בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-20 במוסקבה, שם זכה בפרס גאורגי הקדוש. הסרט בלבל את המבקרים בהומואירוטיות המרומזת שלו (אם כי סוקורוב עצמו מתח ביקורת על פרשנות מסוימת זו). סוזן סונטג כללה שני מאפיינים של סוקורוב בין עשרת הסרטים האהובים עליה בשנות ה-90, ואמרה: "אין במאי פעיל היום שאת סרטיו אני מעריצה כל כך". בשנת 2006, הוא קיבל את פרס אמן הקולנוע בפסטיבל הסרטים הבינלאומי מנהיים-היידלברג.
ואנקמה
קבלה ביקורתית
העיתונאי עמית סגל כתב כי "במדד הסיפורים המשוגעים פר עמוד, יש מעט מאוד ספרים שמתקרבים ל'ואנקמה'", ועמוס הראל מעיתון הארץ ציין כי זהו ספר בעל שם לא שגרתי.
אלכסנדר סוקורוב
קריירה
סוקורוב הוא משתתף קבוע בפסטיבל קאן, כאשר ארבעה מסרטיו עלו שם לראשונה. עם זאת, עד 2011, סוקורוב לא זכה בפרסים מובילים בפסטיבלים בינלאומיים גדולים. במשך זמן רב, סרטו המצליח ביותר מבחינה מסחרית וביקורתית היה "תיבה רוסית" התיעודי למחצה (2002), שזכה לשבחים בעיקר בזכות התמונות המהפנטות חזותית והצילום היחיד שלו ללא עריכה.
ואנקמה
קבלה פוליטית
חבר הכנסת לשעבר משה פייגלין ביקר את הטרמינולוגיה של שרון וטען כי המושג "טרור יהודי" איננו באמת קיים, והתופעות ששרון מתאר ראויות להיקרא "פשע יהודי", שרון מצדו הגיב כי מי שמכחיש את הטרור היהודי, בעצם מנסה להרחיק מעצמו את התופעה, מחשש שאם יודה בקיומה, הוא אולי ירגיש חלק מזה.
אלכסנדר סוקורוב
קריירה
סוקורוב צילם טטרולוגיה החוקרת את ההשפעות המשחיתות של הכוח. שלושת הפרקים הראשונים הוקדשו לשליטים בולטים במאה העשרים: "מולוך" (1999), על היטלר, "טאורוס" (2001), על לנין, ו"השמש" (2005) על הירוהיטו. ב-2011 צילם סוקורוב את החלק האחרון בסדרה, "פאוסט", המהווה שחזור לטרגדיה של גתה. הסרט, המתאר אינסטינקטים ותוכניות של פאוסט בתאוות הכוח שלו, הוקרן בבכורה ב-8 בספטמבר 2011 בתחרות בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-68 של ונציה. הסרט זכה בפרס אריה הזהב, הפרס הגבוה ביותר של פסטיבל ונציה. המפיק אנדריי סיגל אמר על הסרט: "לסרט אין רלוונטיות מיוחדת לאירועים עכשוויים בעולם - הוא מתרחש בתחילת המאה ה-19 - אבל משקף את ניסיונותיו המתמשכים של סוקורוב להבין את האדם ואת כוחותיו הפנימיים."
ואנקמה
קבלה פוליטית
בדיון חירום על שילוב השב"כ במאבק בפשיעה בחברה הערבית בהשתתפות חברי ממשלה, לאחר שהשר לביטחון לאומי איתמר בן גביר הטיל ספק בקיומו של טרור יהודי המליץ לו ראש השב"כ רונן בר לקרוא את ספרו של רועי שרון ולהיווכח עם האתגרים בהם השב"כ נאלץ להתמודד בהקשר זה.
נשיא מדינת ישראל, יצחק הרצוג, אמר כי "זה ספר חשוב מאד ואמיץ על נושא כואב ומטריד שעלינו להכיר במסוכנותו ולפעול למיגורו".
אלכסנדר סוקורוב
קריירה
ב-1994 ליווה סוקורוב את החיילים הרוסים למוצב בגבול טג'יקיסטן-אפגניסטן. התוצאה הייתה קולות רוחניים: מיומני מלחמה, מדיטציה קולנועית בת 327 דקות על המלחמה ורוח הצבא הרוסי. צילומי נוף מופיעים בסרט, אבל גם המוזיקה (כולל יצירות של מוצרט, מסיאן ובטהובן) והסאונד חשובים במיוחד. ז'רגון החיילים והשילוב של צלילי חיות, אנחות ושאר צלילי מיקום בערפל ואפקטים ויזואליים נוספים נותנים לסרט תחושה פנטסטית. הסרט מאגד את כל המרכיבים המאפיינים את סרטיו של סוקורוב: טייקים ארוכים, שיטות צילום ועיבוד תמונה משוכללות, שילוב של תיעודי ובדיוני, חשיבות הנוף ותחושת הקולנוען המביא התעלות למחוות היומיומיות.
במסע מרוסיה לעמדת הגבול, בסרט, הפחד לא עוזב את פניהם של החיילים הצעירים. סוקורוב לוכד את עמלם הפיזי ואת השממה הנפשית שלהם, כמו גם טקסים יומיומיים כמו ארוחות, התחלקות בטבק, כתיבת מכתבים וחובות ניקיון. אין התחלה או סוף לדיאלוגים; סוקורוב שולל את המבנה הנרטיבי המקובל. החלק האחרון של הסרט חוגג את בוא השנה החדשה, 1995, אבל האושר חולף. למחרת הכל נשאר אותו דבר: ההמתנה האינסופית בעמדת גבול, הפחד והשממה.
ב"ווידוי: מיומנו של המפקד", סוקורוב צילם קצינים מהצי הרוסי, מראה את המונוטוניות וחוסר החופש בחיי היומיום שלהם. הדיאלוג מאפשר לעקוב אחר השתקפויותיו של מפקד ספינה. סוקורוב וצוותו עלו על ספינת סיור ימית לכיוון קובשינקה, בסיס ימי באזור מורמנסק בים ברנץ. מרותקים במרחב המצומצם של ספינה שעוגנת במימי הקוטב הצפוני, הצוות צילם את המלחים כשהם יוצאים לפעילותם השגרתית.
חלומו של חייל הוא סרט נוסף של סוקורוב שעוסק בנושאים צבאיים. הוא אינו מכיל דיאלוג. הסרט יצא למעשה מחומר שנערך עבור אחת הסצנות בחלק השלישי של "קולות רוחניים". הוקרן בפסטיבל אוברהאוזן בגרמניה ב-1995 כמחווה של סוקורוב למבקר האמנות וההיסטוריון הנס שלגל, כהוקרה על תרומתו לתמיכה ביוצרי קולנוע ממזרח אירופה.
הוא סובל מבעיות ראייה קשות.
במהלך פגישה בדצמבר 2016 של המועצה לתרבות ואמנויות פנה סוקורוב לנשיא ולדימיר פוטין בבקשה לשקול מחדש את פסק הדין נגד הקולנוען אולה סנצוב (שפוטין סירב לו). בדצמבר 2021, במהלך ישיבת המועצה הנשיאותית לזכויות אדם, הציע סוקורוב לאפשר למחוזות כמו צ'צ'ניה להכריז עצמאות מרוסיה, הצעה שספגה ביקורת נוקבת מפוטין עצמו שביקר אותו על ההצעה להביא לפירוק רוסיה.
זכריה הכהן
ביוגרפיה
מארי זכריה נולד בשנת ה'ת' (1640) בערך, בשכונת אלסאילה בצנעא שבתימן.
בשנת ה'תל"ט (1679) יצא יחד עם כל יהודי צנעא לגלות מוזע, ולאחר שחזרו והשתכנו בקאע אל-יהוד התמנה כדיין בבית הדין של מארי שלמה מנזלי, ולאחר פטירתו בשנת ה'ת"ן (1690) התמנה לראב"ד הקבוע השני.
נפטר בשנת ה'תע"ה (1715).
Big Pink
Big Pink (בעברית "ורוד גדול") הוא שמו של בית פרטי במדינת ניו יורק, ארצות הברית, סמוך לעיירה וודסטוק. לבית חשיבות בתולדות הרוק אנד רול. בתוך הבית הקליטו בוב דילן והבנד את המוזיקה שנכללה ב-The Basement Tapes וכאן כתבו חברי הבנד את החומרים לאלבום הבכורה שלהם Music from Big Pink. הבית, שנבנה על ידי אוטמר גראמס ב-1952, נקרא על שם צבע קירותיו.
היסטוריה
ב-1966 עבר בוב דילן תאונת אופנוע ופרש לביתו בוודסטוק, אותו רכש כבר ב-1964. באותה עת היה בעיצומו של מסע הופעות עם להקת הבנד, שנותרה מובטלת.
באותה תקופה שכרו חברי הלהקה ריק דאנקו, ריצ'רד מנואל וגארת' הדסון את ה-Big Pink ששכן לא הרחק מבית מגוריו של דילן. בין החודשים מרץ - יוני 1967 נהגו דילן וחברי הלהקה להיפגש במרתף הבית. הדסון התקין במרתף הבית ציוד הקלטה ובמהלך חודשים אלה הקליטו דילן וחברי הלהקה את המפגשים בניהם, כאשר הכוונה הייתה לתעד את המפגשים אך ללא כל כוונה ליצור ולהקליט חומרים לתקליט חדש. החומרים שנוגנו כללו בעיקר שירי עם ישנים, שירי בלוז, גוספל, קאנטרי ופולק וגם מספר קטעים חדשים שכתב דילן בעיקר עם רובי רוברטסון. החומרים אשר הוקלטו באותה התקופה לא פורסמו באופן רשמי עד שנת 1975, אז יצאו חלקם במסגרת התקליט The Basement Tapes (מארז ההקלטות המלא, The Bootleg Series Vol. 11: The Basement Tapes Complete ראה אור במארז של שישה תקליטורים ב-2014). מתוך סשן ההקלטות במרתף נלקחו לתקליט Music from Big Pink השירים "Tears of Rage", "This Wheel's On Fire", "I Shall Be Released".
לאחר חודשי הפעילות במרתף ה-Big Pink, השיג אמרגנו של דילן, אלברט גרוסמן חוזה הקלטות ללהקה (שלא היה לה שם וכונתה פשוט "הלהקה") בחברת קפיטול רקורדס. חברי ההרכב נשארו להתגורר ב-Big Pink והחלו לעבוד על חומרים שאת מרביתם כתב רוברטסון וחלקם שאר חברי ההרכב לבד או בשיתוף בוב דילן. ב-1 ביולי 1968 ראה אור התקליט Music from Big Pink, שכלל את החומרים שחיברו חברי הלהקה בבית.
לאחר 1968
ב-1977 מכר גראמס את הבית לחברת התקליטים Parnassus Records, שהשתמשה בו כמטה החברה עד 1998. מאז משמש הבית כבית מגורים וניתן להשכרה לחופשות.
ציור של הבית, מעשה ידי פיטר מקס, מעטר את עטיפת אלבומם של הבנד מ-1993, Jericho.
ג'ושוע יוסטון
ג'ושוע יוסטון (באנגלית: Joshua Heuston נולד ב-18 בנובמבר 1996) הוא דוגמן ושחקן אוסטרלי.
ביוגרפיה
יוסטון הוא ממוצא אנגלו-סרי לנקי. יוסטון סיים את לימודיו עם תואר ראשון במדע ביו-מולקולרי וגם תואר ראשון במסחר מאוניברסיטת מקווארי בשנת 2019.
דוגמנות
יוסטון עבד כברמן במהלך השנה הראשונה ללימודיו באוניברסיטה, כאשר החל לדגמן. הוא התחיל לפרסם באינסטגרם ויוטיוב, והפך במהירות ליוצר תוכן מבוקש. יוסטון הצטלם לקמפיינים עבור מותגים גדולים בהם פנדי, גוצ'י, לואי ויטון, "דייוויד ג'ונס" וברברי. הוא הוזמן על ידי טומי הילפיגר לשבת בשורה הראשונה של מסלולי האופנה של מילאנו ושנגחאי בתצוגת האופנה של המותג, "TOMMYNOW Drive".
בשנת 2018, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו על המסלול בשבוע האופנה מרצדס בנץ באוסטרליה כשדיגמן עבור המותג 'ג'סטין קאסין'.
בשנת 2020, יוסטון היה חלק ממסע פרסום עבור "Bumble" אתר היכרויות, בו הוצג פרופיל ההיכרויות שלו ועודד "היכרויות וירטואליות" במהלך מגפת הקורונה.
משחק
לאחר שהופיע בקליפ לשיר "Sicklaced" של הצמד האוסטרלי Super Cruel עם קרטייה מאלאן בשנת 2017, התאהב במשחק והחל ללמוד משחק.
בשנת 2021 לוהק יוסטון לתפקיד בסדרת הטלוויזיה העתידית של נטפליקס תיכון הלבבות השבורים. בשנת 2022 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "More Than This".
מכון ברוד
'''מכון אלי ואדית ל. ברוד של MIT והרווארד ובקצרה מכון ברוד''' (Broad Institute) הוא מרכז מחקר גנומי וביורפואי בקיימברידג', מסצ'וסטס שבארצות הברית. המכון הוא ארגון מחקר עצמאי ללא מטרות רווח הפועל בשיתוף פעולה עם המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) ואוניברסיטת הרווארד וחמשת בתי החולים האוניברסטאיים של הרווארד.
תוכנית להקמת מכון מחקר רב תחומי ופתוח נעשתה ב-2002-2003, על ידי בני הזוג אלי ואדית ברוד, MIT, מכון וייטהד, הרווארד ובתי החולים האוניברסיטאיים שלו (המרכז הרפואי בית ישראל דיקונס, בריגהאם אנד וימנ'ס, בית החולים לילדים של בוסטון, מכון הסרטן דנה-פרבר, בית החולים הכללי מסצ'וסטס). המכון נוסד באופן רשמי במאי 2004, כשהקמתו נעשתה בסיועם של אלי ואדית ברוד שתרמו להקמתו 100 מיליון דולר. בני הזוג המשיכו לתרום למכון, ובשנים 2005, 2008 ו-2013 תרמו למעלה מ-500 מיליון דולר נוספים.
המכון מורכב ממעבדות ליבה, תוכניות מחקר ופלטפורמות. תוכניות המחקר עוסקות בתחומים סרטן, גנטיקה של אוכלוסיות וגנטיקה רפואית, ביולוגיה גנומית ומעגלים תאיים, ביולוגיה כימית, מטבוליזם, מחלות מידבקות, מחקר פסיכיאטרי, ריצוף גנומי ואפיגנומיקה. המכון מפעיל פלטפורמות שהן קבוצות של חוקרים מקצועיים העוסקים במחקר ובפיתוח של כלים טכנולוגיים למחקר.
המכון מפעיל את אחד ממרכזי הריצוף הגנומיים הגדולים בעולם. בראש המכון עומד אריק לנדר.
אליהו דב וכטפוגל
הרב אליהו דב וכטפוגל (בדרך כלל בכתיב יידי: וואַכטפויגעֶל; ידוע בכינוי רֶבּ אֶלֶ'ה בּעֶר; נולד ה'תש"ב, 1942) הוא ראש ישיבת "זיכרון משה" בסאות' פולסברג בארצות הברית. על אף שהוא אינו חבר במועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בארצות הברית מטעמים עקרוניים, הוא מעורב בפעילותה ונמנה עם השורה הראשונה של הרבנים החרדים-ליטאיים בארצות הברית.
ביוגרפיה
נולד בקנדה לרב נתן מאיר ווכטפוגל, ולחוה, בתו של הרב ישראל זלמן שלומוביץ, רבה של גנינץ, שהייתה מייסדת ומנהלת בית יעקב בבורו-פארק. בילדותו מינה רבי אהרן קוטלר את אביו כמשגיח בישיבת לייקווד, והמשפחה היגרה לעיירה לייקווד שבניו ג'רזי. למד בישיבת "בית התלמוד" בארצות הברית, בישיבת לייקווד אצל רבי אהרן קוטלר ובישיבת בריסק אצל רבי יוסף דב סולובייצ'יק. בשנת תשכ"ו נישא למינה, בתו של הרב משה שמואל שפירא, ראש ישיבת באר יעקב, ועבר ללמוד בכולל שבישיבת חמיו. לאחר שנים מעטות עברו בני הזוג לארצות הברית. בני הזוג התגרשו והרב ווכטפוגל נישא בשנית לזיווה בתו של הרב עמרם בלום, רב בקליבלנד.
הוא מונה כר"מ בישיבת "זיכרון משה" בסאות' פולסברג, מחוז סאליבן בניו יורק שעמדה בראשות הרב צבי אבא גורליק, בנו של מייסד הישיבה הרב ירוחם גורליק. במשך השנים מונה לראש הישיבה, ותרם לפרסומה. בישיבה לומדים כ-170 בחורים, בעיקר מארצות הברית.
כאשר ביקר הרב אהרן יהודה לייב שטינמן בארצות הברית הוא הזמין את הרב ווכטפוגל להצטרף למועצת גדולת התורה של אגודת ישראל באמריקה. הזמנה דומה שלח אליו בכתב הרב יוסף שלום אלישיב, אולם הוא סירב.
הנהגתו
הרב וכטפוגל נחשב לאחד מגדולי הדור בארצות הברית, והוא אחד ממנהיגיו הבולטים של הציבור החרדי ליטאי בארצות הברית. כאמור לעיל, על אף שהרב וכטפוגל אינו חבר במועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בארצות הברית מטעמים עקרוניים, הוא מעורב בפעילותה ונמנה עם השורה הראשונה של הרבנים החרדים-ליטאיים בארצות הברית. חלק גדול מהציבור הישיבתי ובני התורה בארצות הברית סרים למשמעתו, ולדידם הוא בעל המילה האחרונה ברוב הנושאים. בעניינים שונים הוא נוקט בשיטתה של חסידות סאטמר.
משפחתו
ילדיו: חתניו:
קברנון מהנדס
קברנון מהנדס המכונה לעיתים גם קרנון מהנדס (שם מדעי: Pholidichthys) הוא סוג של דגים ימיים שהוא הסוג היחיד במשפחה קברנונים מהנדסים (Pholidichthyidae). בסוג זה שני מינים בלבד. למרות שמם אין להם כל קשר לקברנוניים או לקרנוניים אלא לקבוצת דמויי-אצטגנון, בה הצלופחוליים והאצטגנוניים.
תיאור
דגים אלה חיים בשוניות אלמוגים במערב האוקיינוס השקט. הצעירים חיים במחילות אותם בונים הבוגרים שאינם יוצאים כמעט החוצה. מקור תזונתם של הבוגרים אינו ידוע, אך ייתכן שהוא מבוסס על צאצאיהם.
Barbie World
רקע
בשנת 1997, הלהקה הדנית-נורווגית אקווה פרסמה את "Barbie Girl", שיר על שתי בובות שיוצרו על ידי חברת הצעצועים מאטל בשם ברבי וקן. השיר זכה להצלחה עצומה, והביא את הלהקה לתהילה עולמית. עם זאת, חברת מאטל הגיבה בשלילה לשיר ותבעה את חברת התקליטים MCA רקורדס, בטענה שהלהקה הפרה את הסימן המסחרי שלה ואופיו המיני המרומז של מילות השיר הכתים את המוניטין של החברה כמותג ידידותי לילדים.
מאז תחילת הקריירה שלה, הראפרית ניקי מינאז' הפכה את בובת הברבי לחלק משמעותי מהתדמית הציבורית שלה. היבט ידוע של האומנות שלה הוא השימוש שלה בסוגים שונים של אלטר אגו, שאחד מהם נקרא Harajuku Barbie. באמצעיות האלטר אגו הזה, מינאז' הציגה את הצד הנשי, המתמצא באופנה עם פאות, איפור וציפורניים בצבעים בהירים. תדמית ה"ברבי" של מינאז' באה על ידי ביטוי אף בשמו של בסיס המעריצים שלה, ה-"Barbz", שנגזר משמו של האלטר אגו. חברת מאטל פנתה למינאז' פעם אחת ועבדה עמה על בובה בהתאמה אישית בהשראת האלטר אגו שלה שנמכרה במכירה פומבית עבורארגון צדקה לאנשים שנפגעו מאיידס.
יצירת סרט לייב אקשן לברבי היה מאמץ שחברת מאטל ניסתה ליישם במשך למעלה מ-10 שנים, בניסיונות כושלים רבים. בניסיונה האחרון, החברה שיתפה פעולה עם אולפני האחים וורנר עד תחילת 2019 כדי ליצור סרט בו תככב השחקנית מרגו רובי. ההפקה החלה במרץ 2022; דיונים ראשוניים לפסקול החלו ארבעה חודשים לאחר מכן. Barbie: The Album, בהפקתו בפועל של מארק רונסון, נועד להכיל סגנונות שונים של מוזיקת פופ עכשווית, כדוגמת דאנס, קיי-פופ, דריל ורגאטון.
הוצאה
באפריל 2022, הוגרז כי סרט הלייב אקשן של ברבי ייצא לאקרנים ב-21 ביולי 2023. במאי 2023, הטריילר השני של הסרט פורסם, והוא כלל קטע קצר מתוך שיר חדש בביצוע מינאז'. מעריצים ברשתות החברתיות סברו כי זהו רמיקס לשיר "Barbie Girl". ב-25 במאי, הוכרז על הפסקול הרשמי של הסרט, Barbie: The Album. מינאז' והראפרית אייס ספייס נחשפו בין האמנים שיבצעו שירים מקוריים חדשים באלבום. לאחר חשיפת רשימת הרצועות, אושר כי שיר זה הוא שיתוף פעולה בין מינאז' לאייס ספייס בשם "Barbie World".
ב-10 ביוני, שתי הראפריות הכריזו על צאתו של השיר ב-23 ביוני 2023, כסינגל הרביעי מתוך פסקול הסרט. מינאז' חשפה את "Barbie World" פעמיים ברשתות החברתיות שלה, ב-12 וב-22 ביוני. זה שיתוף הפעולה השני בין שתי הראפריות והמפיק RiotUSA, לאחר הרמיקס ל-"Princess Diana" (2023).
אדנירם
אֲדֹרָם או אֲדֹנִירָם בֶּן עַבְדָּא. היה שר בממלכת ישראל המאוחדת, בתקופת דוד, שלמה ותחילת תקופת רחבעם. אדנירם היה אחראי על המס בממלכה, כלומר גבית המיסים למלך או על עבודות שונות של העם למלך.
בזמן הפילוג בין ממלכת ישראל וממלכת יהודה, שלח רחבעם את אדנירם לגבות מס, כנראה על מנת להביע בכך את שלטונו על ישראל. אולם העם רגם את אדנירם באבנים והוא מת. בכך בעצם פרץ המרד, והתפלגה הממלכה.
שמו ומוצאו
בתנ"ך אין שום התייחסות למוצאו של אדנירם, ועל כן כנראה שהיה ישראלי. אולם חלק מהחוקרים סוברים שהוא היה כנעני, מכיוון שבעמי כנען גביית מיסים הייתה מקובלת, בעוד בתורת ישראל אין אזכור למס, ולכן הגיוני שדוד לקח כנעני כדי שיארגן לו את המס. כחיזוק לדבריהם הם גם מציינים את הדמיון בין השם אדרם לשם האל הכנעני הדד. פירוש נוסף לשמו מסביר ש'אדני' או 'אד' הכוונה ל'אב' ומכאן ששמו מקביל לשמו של אבי האומה הישראלית אברהם.
הוושרניוש
הוושרניוש (בהונגרית: Hevesaranyos) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בהוושרניוש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 745 ובשנת 2021 רק 567 תושבים.
האזור היה מיושב לסירוגין מהמאה ה-13 והוזכר לראשונה בכתבים משנת 1295.
יהודי הוושרניוש
יהודים חיו בהוושרניוש במאה ה-18 ובמאה ה-19, החל משנת 1885 היו יהודי הכפר כפופים לקהילת פטרוואשארה. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
פריצה חשמלית
פריצה חשמלית (באנגלית: Electrical breakdown) היא מצב שבו שדה חשמלי גובר על ההתנגדות של מבודד, כתוצאה מכך נוצר ניצוץ העובר דרך המבודד. מצב זה יכול להיות רגעי כמו בפריקה של חשמל סטטי, או לחלופין יכול לגרום לקשת חשמלית רציפה במקרה שההגנה חשמלית לא תקינה ולא מצליחה להפסיק את הזרם במעגל.
תיאור התופעה
פריצה חשמלית מתרחשת לרוב כאשר יש קצר חשמלי כתוצאה מכך שמתח המעגל עבר את מתח הפריצה של המערכת. פריצה זאת, הגורמת פעמים להפעלה של המאמ"ת, נוצרת לרוב במתקני מתח גבוה כאשר נגרם נזק לקבלים או שנאים בתחנת חלוקת החשמל, אך יכולה להגרם גם במבודדים הנמצאים בקווי החשמל, בקווי חשמל תת-קרקעיים וכן בקווי חשמל העוברים בסמוך לעצים. פריצה חשמלית יכולה להתרחש במבודדים נוזליים כגון שמן ומים, מוצקים, וכן בגזים ובריק. עם זאת ישנו הבדל משמעותי בפריצה בכל אחד מסוגי המבודדים, לכל אחד מהם יש חוזק דיאלקטרי שונה אשר משפיע ישירות על גודל מתח הפריצה.
בעקבות הפריצה החשמלית, המבודד עובר במהירות ממצב של בידוד למצב של מוליכות. מעבר זה גורם ליצירת ניצוץ חשמלי, ולעיתים אף לקשת חשמלית, העוברים דרך המבודד. במבודד מוצק, פריצה זו גורמת לנזק פיזי קבוע המפחית את החוזק הדיאלקטרי שלו, ועקב כך צריך להחליפו במבודד חדש, בנוסף במבודד מוצק עם הזמן נוצר בלאי טבעי עקב התפרקויות חלקיות של החשמל. אולם במבודדים במצב נוזל או גז, לאחר פריצה, החוזק הדיאלקטרי חוזר למצבו הקודם ואין צורך להחליפו.
בגז, כאשר המתח גדל, נוצר תהליך של יינון הגורם להולכה. כאמור, פעולה זו גורמת בדרך כלל נזק, אולם לעיתים תהליך זה מתרחש במכוון כגון בנורות פלואורסצנט או במערכות של משקעים אלקטרוסטטים.
בעת הפריצה נפלטים לאוויר מספר גזים, בין השאר פחמן חד-חמצני, חמצן דו-חנקני ואוזון, כך שלעיתים באזורים של הפריצה החשמלית, בגלל ריחו הדומיננטי, ניתן להבחין בריחו של האוזון באוויר. כמו כן ניתן להרגיש ריח זה גם בזמן סופת ברקים. בנוסף ברקים הם דוגמה לפריצה חשמלית היוצרת ניצוץ חשמלי עצום היכול להגיע לאורך של קילומטרים.
המנגנון הפיזיקלי שמאחורי פריצה חשמלית
כאשר המתח החשמלי המופעל על תווך גזי אינו גבוה מספיק, התוצאה היא חימום זניח של התווך הגזי, בהתאם לנוסחה להספק חשמלי V^2/R כאשר V הוא המתח החשמלי המופל על התווך ו-R הוא ההתנגדות החשמלית (הגבוהה מאוד) של התווך הגזי (הכמעט מבודד). לפי מודל דרודה, המוליכות החשמלית של חומר תלויה בצפיפות היונים החופשיים שלו ובמהלך החופשי הממוצע שלהם. לעומת זאת, כאשר מופעל על תווך מתח חשמלי גבוה מערך מתח הפריצה שלו, האלקטרונים שמאיצים בהשפעת השדה החשמלי החיצוני רוכשים מספיק אנרגיה קינטית כדי שכאשר יתנגשו עם מולקולות הגז, הם יעקרו מהם אלקטרונים נוספים. התוצאה של ההתנגשויות האנרגטיות עם מולקולות הגז היא אלקטרונים חופשיים נוספים, שאלו בתורם גם יאיצו וישחררו אלקטרונים נוספים. התוצאה היא תגובת שרשרת, בה במעיין תהליך משוב חיובי המתחזק את עצמו מתאפשרת מוליכות חשמלית גבוהה של הגז.
המנגנון שתואר לעיל נקרא פריקת טאונסנד (Townsend discharge) על שם הפיזיקאי האנגלי John Sealy Townsend, אשר גילה את מנגנון היינון הבסיסי בעבודתו שבין השנים 1897 ו-1901. הפיזיקאי הגרמני פרידריך פאשן, הידוע בעבודתו הפורצת דרך על פריקות חשמליות, הצליח אף לתאר מתמטית את ההתנהגות הלא ליניארית של תלות הזרם במתח המופעל, והציע מודל שמאפשר לחזות את מתח הפריצה של גזים שונים (במה שנקרא Paschen's Law).
ערכי מתח פריצה אופייניים
עבור מבודדים שונים מתח פריצה שונה. מתח הפריצה תלוי במרווח שבין האלקטרודות, ועבור חומרים רבים התלות אינה ליניארית. להלן מתחי פריצה אופייניים למספר חומרים מבודדים עבור מרווח של 20 מ"מ בין האלקטרודות:
לוחמת תמרון
לוחמת תמרון כוללת פלישה של כוח לחימה מהדרג המסתער (שריון, חי"ר והנדסה) לשטח אויב ביבשה או באופן רב ממדי כתמרון רב זרועי. בלוחמת התמרון השמדת יעדים אסטרטגים כמו מרכזי פיקוד ובקרה, בסיסים לוגיסטיים או נכסי תמיכה באש, משולבת עם בידוד כוחות האויב וניצול נקודות חולשתו. גישת לוחמה זו מנוגדת לגישת הלוחמה המבוססת על שחיקה (מכונה לוחמת שחיקה). התמרון מבוסס על הפתעת האויב, ועל מיקוד העוצמה ההתקפית בנקודות התורפה במערך שלו, בעוד שלוחמת שחיקה מבוססת על השמדת כוחותיו העיקריים של האויב באמצעות אש מנגד והתנגשות חזיתית עמו. כדי שתנועת כוחות תוגדר כתמרון, היא חייבת לכלול מרכיב של אש פעילה או נצורה.
ברמה הטקטית תנועת הכוחות המתמרנים נועדה להשיג עמדה עדיפה ביחס לאויב. התנועה מיוצגת בתבניות עיקריות שהן צורות הקרב, ובתבניות משניות שנגזרות מהן (איגוף, ריתוק ועוד). היא יכולה להתבצע על ידי כלי לחימה בודד או על ידי יחידה צבאית. מאחר שקצב ויוזמה הם כה קריטיים להצלחת לוחמת התמרון, מבני הפיקוד נוטים להיות מבוזרים עם חופש טקטי רב המואצל למפקדי יחידות בדרג נמוך. מבני פיקוד מבוזרים מאפשרים ל"מפקד בשטח", תוך שהוא פועל על פי ההנחיות והחזון הכללי של הדרג הממונה, לנצל את חולשות האויב ככל שהן מתגלות.
במערכה הרב־ממדית (יבשה, אוויר, ים, מיוחדים, חלל, וסייבר) המושג תמרון מתמקד בתווך בו מתבצעת הלחימה, ביכולת של כל זרוע לתרום ללחימה ובדרישה לשלב את הלחימה בכל תווך בפני עצמו ובכל התווכים גם יחד, להשגת יעד אסטרטגי ומערכתי משותף.
באסטרטגיית צה"ל מאמץ התמרון הוא מושג שעיקרו איגוד כוחות רב־זרועי ולעיתים אף בין־ארגוני תחת הגיון אחד שיש לו מפקד, משאבים נתונים ומשימה אחת.