cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תוכנית הגרעין של פקיסטן
פיתוח
פקיסטן קיבלה גם סיוע ממדינות אחרות, במיוחד מהרפובליקה העממית של סין. במהלך מלחמת אפגניסטן השתמש הממשל הפקיסטני בנשק וכספים שהועברו אליו מארצות הברית בשביל לתמוך בארגוני מוג'אהדין באפגניסטן נגד הצבא האדום. בלי ידיעת הממשל האמריקאי חלק מן הכספים הועברו לארגוני טרור בהודו (במסגרת היריבות ההודית-פקיסטנית), כגון הנקסליטים וחלק נוסף הועבר למימון תוכנית הגרעין הפקיסטנית. החל מסוף שנות השבעים סיפקה סין לפקיסטן סיוע בפיתוח גרעיני וארטילרי, כולל ציוד לבניית צנטריפוגות, תכנון ראשי נפץ, רכיבים של מערכות טילים שונות וידע טכני נרחב. כל זה ללא ידיעת הממשל האמריקאי במטרה למנוע פגיעה ביחסי ארצות הברית–פקיסטן. משנות השמונים ואילך, לאחר מספר שנות פעילות ופיתוח, מכון המחקר של ח'אן החל להעביר באופן בלתי חוקי מידע על פיתוח גרעיני לאיראן, צפון קוריאה ולוב. המכון פורק רשמית בשנת 2004, אך השאלות הנוגעות למידת מעורבותו של הממסד הפוליטי והצבאי בפקיסטן בפעילות המכון נותרו פתוחות.
ניסויים
ב-11 וב-13 במאי 1998 ביצעה הודו בסך הכל חמישה ניסויים בנשק גרעיני, היו אלו הניסויים המוצלחים הראשונים של הודו שלאחריהם פקיסטן חשה צורך להגיב. ראש הממשלה נוואז שריף החליט לבדוק את היכולת שמדינתו הגיעה אליה, ופקיסטן ביצעה חמישה ניסויים בנשק גרעיני ב-28 במאי ועוד ניסוי שישי ב-30 במאי 1998. עם ניסויים אלה פקיסטן זנחה את מדיניות עמימותה הגרעינית וקבעה כי היא תשמור על "הרתעה מינימלית" נגד הודו.
בהמשך שנת 1998 הזמינה ממשלת פקיסטן את הכור הראשון לייצור פלוטוניום בחושאב (אנ'), שהיה מסוגל לייצר כ-11 ק"ג פלוטוניום מדי שנה.
מלחמת קרגיל
במהלך שנת 1999 פלש הצבא הפקיסטני לתוך השטחים בקשמיר שמוחזקים בידי הצבא ההודי, ובכך החלה במלחמת קרגיל (ידועה גם בתור מלחמת הודו-פקיסטן הרביעית). הצבא ההודי הגיב ועצר את ההתקדמות הפקיסטנית באזור העיר קרגיל. מתקפת נגד הודית והיחלשות העמדה הפקיסטנית עם התקדמות המלחמה הביאה את הממשל הפקיסטני לאיים בשימוש בנשק הגרעיני שברשותו נגד ההודים. המצב הקריטי והסכנה ממלחמה גרעינית אפשרית הביאה להתערבות בין-לאומית בראשות ארצות הברית והאומות המאוחדות במטרה להביא להסדר ביחסי הודו–פקיסטן. עד אשר נפגש נשיא ארצות הברית, ביל קלינטון, ביחד עם ראש הממשלה הפקיסטני, נוואז שריף, לשוחח על הפסקת אש, הצבא הפקיסטני התכונן לקראת שימוש בנשק הגרעיני.
מדיניות
באוקטובר 2015 הכריזה פקיסטן רשמית כי פיתחה נשק גרעיני לשימוש טקטי. ממשלת פקיסטן הבהירה כי נשק זה ישומש רק במקרה של סכסוך עם הודו. עם זאת, אף על פי שפקיסטן נחשדה בבניית נשק גרעיני טקטי במשך שנים רבות, ההודעה הרשמית עוררה דאגה בקרב הקהילה הבינלאומית, במיוחד בארצות הברית. הקמת הנשק הטקטי הציתה את החשש מההשפעות הבלתי-יציבות האפשריות שיהיה לנשק בסכסוך פוטנציאלי עם הודו. בגלל עליונותה הצבאית של הודו, פקיסטן שומרת על היכולת להסלים במהירות במהלך מאבק מזוין לקראת שימוש בנשק גרעיני במקרה של מתקפה צבאית ולהגיע למצב של מלחמה בעזרת שימוש בנשק לא קונבנציונלי.
רשות הפיקוד הלאומית (NCA), המורכבת ממנהיגים אזרחיים וצבאיים רבי השפעה בפקיסטן, היא הגוף המפקח וקובע המדיניות השולט בכלי הנשק הגרעיניים של המדינה, ושומר על הסמכות האולטימטיבית על השימוש בהם. בנובמבר 2009 העביר נשיא פקיסטן, אסיף עלי זרדארי, את תפקידו כראש הרשות לפיקוד הלאומי לראש הממשלה, יוסוף רזא גילאני ומאז תפקיד זה נמצא בידי ראש ממשלת פקיסטן.
סכנה
מבחינה היסטורית, בנושא אבטחת הנשק הגרעיני שלה, פקיסטן דאגה משמעותית ליחס הקהילה הבינלאומית. קבוצות הקשורות לטליבאן תקפו בהצלחה מטרות ממשלתיות וצבאיות שמורות היטב במסגרת המלחמה בצפון-מערב פקיסטן. כוחות חמושים ביצעו פיגועים בקנה מידה קטן מחוץ לבסיס חיל האוויר מינהאס (קמרה) בשנים 2007, 2008 ו-2009, אך גורמים פקיסטניים מכחישים שוב ושוב את הטענה כי הבסיס משמש לאחסון נשק גרעיני.
אבו יחיא אל-ליבי, ממנהיגי אל-קאעדה קרא לביצוע התקפות על מתקני הגרעין הפקיסטניים. התפתחויות כאלה הגדילו את הסבירות לתרחישים בהם ניתן לסכן את ביטחונה הגרעיני של פקיסטן. אף על פי כן, פקיסטן טענה בעקביות כי יש לה שליטה על הנשק הגרעיני שלה, וכי לא ניתן לקבוצות כמו הטליבאן או כל ארגון טרור להשיג גישה למתקני הגרעין במדינה או לנשק צבאי מכל סוג שהוא. כתוצאה מכך נקטה פקיסטן באמצעים לחיזוק אבטחת הנשק הגרעיני ושיפור מערכת הפיקוח והבקרה הגרעינית שלה.
גרנולומה אנולרה
גרנולומה אנולרה (באנגלית: Granuloma Annulare) היא מחלת עור דלקתית כרונית שפירה המאופיינת בהופעת גרנולומה, המתבטאת בנגעים דמויי טבעת. משערים שהופעתה קשורה למחלות זיהומיות או מחלות מערכתיות כסרטן, סוכרת או טראומה. המחלה יכולה להתבטא באופן מקומי כנגעים בגפיים או בצורה מפושטת יותר. הפרוגנוזה טובה ולעיתים ההחלמה ספונטנית. קיימות מספר אפשרויות טיפוליות והבחירה תיעשה לפי אופי המחלה ומידת הסבל של המטופל. שכיחות המחלה מוערכת בכ-0.1% - 0.4%, היא נפוצה יותר בקרב נשים ויכולה להופיע בכל גיל אם כי יותר משני שלישים מהחולים הם בני 30 ומטה.
תסמינים
המחלה יכולה להופיע בארבעה אופנים: מחלה מקומית, מפושטת, תת-עורית ומחוררת.
מחלה מקומית
מחלה מקומית (Localized) היא השכיחה ביותר. בכ־75% מהמקרים המחלה תופיע כמחלה מקומית בצורת פפולות טבעתיות קטנות בצבע אדום. הפפולות יכולות להופיע כנגעים בודדים או מחוברים. לרוב ההופעה היא על הידיים או הרגליים. כמחצית מהמקרים של מחלה מקומית יחלפו מאליהם תוך שנה עד שנתיים.
מחלה מפושטת
מחלה מפושטת (Disseminated) מאופיינת בהופעת הפפולות דומה למחלה המקומית אך בצורה מפושטת של 10 נגעים או יותר שלעיתים מתמזגים לטבעת מפושטת בגפיים, בגב ובצוואר. המחלה בצורתה המפושטת יכולה להמשך שלוש עד ארבע שנים ואף יותר. מהווה 5% מהמקרים, הספרות הרפואית מדווחת על יחס של 1:2.9 בנשים מול גברים.
מחלה תת-עורית
מחלה תת-עורית (Subcutaneous) מאובחנת לרב בקרב ילדים בני שנתיים עד חמש. המחלה מופיעה כגושים קטנים מתחת לעור בגפיים ובקרקפת. הנגעים יכולים להופיע כבודדים או באשכולות ומאובחנים באמצעות ביופסיה
מחלה מחוררת
מחלה מחוררת (Perforating) היא צורה נדירה של המחלה שיכולה להופיע בילדים ובמבוגרים צעירים. המחלה שכיחה יותר בקרב נשים. תיתכן הופעה שלה בצורה מקומית על הגפיים או בצורה מפושטת יותר גם לאזור הבטן והגב. הנגעים בגודל 1–5 מילימטרים עם קרום מרכזי. בצורת הופעה זו 25% מהחולים מדווחים על גרד ו-25% מהחולים מדווחים על כאבים בעיקר בנגעים שבכפות הידיים. סיבת ניקוב העור אינה ברורה אולם יש הקושרים זאת לעקיצות חרקים, קרינה, טראומה או זיהום ויראלי.
אבחנה
האבחנה מתבססת על סימנים קליניים, הערכת גורמי סיכון וממצאים היסטולוגיים בבדיקת ביופסיה. תוצאות הביופסיה בדרך כלל יראו ניוון מוקדי של קולגן עם דלקת תגובתית ופיברוזיס. אבחנה מבדלת נעשית ממחלות כגון פסוריאזים, לופוס, אקזמה ועוד. היעדר שינויים במרקם העור, שנשאר חלק, מהווה מאפיין שמבדיל גרנולומה אנולרה ממצבי עור אחרים.
היסטוריה
המחלה תוארה לראשונה על ידי קלקוט פוקס בשנת 1890 כהתפרצויות טבעתיות באצבעות. הוא גרס כי קיים קשר בין המחלה לבין גורמים זיהומיים כגון הפטיטיס C, או וירוס אפשטיין-בר.
בשנת 1902 השתמש במונח דרמטוזיס גרנולומטי המאופיין בארבע צורות ההופעה של פפולות - טבעתיות, נקרוביוטיות עוריות, תת-עוריות ומחוררות, וכינה אותה בשם Granuloma Annulare.
טיפול
עדיין לא קיימת שיטת טיפול חד משמעית למחלה, והמחקרים שפורסמו תארו מקרים מועטים. לא תמיד קיים הכרח לטפל, מאחר שתיתכן החלמה ספונטנית גם ללא טיפול. עם זאת, ייתכן שהמטופלים יהיו מעוניינים בקבלת טיפול מטעמים קוסמטיים או בשל סימפטומים מטרידים. ניתן לסווג את הטיפול לטיפול מקומי או מערכתי. הטיפול יכול להינתן במריחה על העור, הזרקה, פוטותרפיה, טיפול בחנקן נוזלי או בליעת כדורים.
טיפול מקומי ניתן על ידי מריחת קורטיקוסטרואידים או הזרקה ישירות לנגעים. מריחת קורטיקוסטרואידים נחשבת לטיפול קו-ראשון בגרנולומה אנולרה מקומית. יש להדריך את המטופלים בסיכון לאטרופיה של העור או שינויים בפיגמנט. אפשרות טיפולית נוספת שהוכיחה יעילות היא קרם %Pimecrolimus 1 ומשחת Tacrolimus 0.1%. נגעים באזורים רגישים מבחינה קוסמטית שאינם מתאימים לטיפול בקורטיקוסטרואידים, מטופלים על ידי ג'ל Dapsone 5% עם משחת Tacrolimus 0.1%. כאשר הטיפול במריחה מקומית לא מיטיב, ניתן לטפל באמצעות זריקות סטרואידים תוך-עוריות. אופציה נוספת לטיפול מערכתי היא מתן סטרואידים או תרופות אנטימלריות ככלורוקין או הידרוכלורוקין בבליעה. כאשר הטיפולים המקומיים או המערכתיים לא מביאים לשיפור, קיימת אפשרות לטיפול על ידי פוטותרפיה. הטיפול נעשה על ידי אור אולטרה סגולי או PUVA (אור אולטרה סגול בשילוב פסוראלן).
יחסי כורדיסטן העיראקית–שוודיה
יחסי כורדיסטן העיראקית–שוודיה הם היחסים הדו-צדדיים שבין כורדיסטן העיראקית לבין ממלכת שוודיה. כורדיסטן העיראקית מיוצגת דרך נציגות בסטוקהולם, ולשוודיה יש משרד בארביל שמסונף לשגרירותה בעיראק.
שיתופי פעולה
בינואר 2015, שרת החוץ השוודית מרגוט ולסטרם נפגשה עם שר החוץ הכורדי פלאח מוסטפא בכיר ודנו על סיוע הומניטרי לעקורים בכורדיסטן העיראקית. בנובמבר של אותה השנה, ולסטרם ושר ההגנה השוודי, פיטר הולטקוויסט, טסו לארביל והתחייבו לתמוך בכורדים במלחמתם עם המדינה האסלאמית.
מסחר
הסחר בין שתי המדינות הגיע ל-154 מיליון דולרים בשנת 2012. כ-56 חברות שוודיות פעלו בכורדיסטן העיראקית באותה השנה.
פטרישיה רייטסון
פטרישיה רייטסון (19 ביוני 1921 – 15 במרץ 2010) הייתה סופרת ילדים אוסטרלית. חיברה עשרים ושבעה רומנים לילדים, בעיקר ספרי פנטזיה. צוינה במיוחד בשל שימושה בדמויות ומוטיבים אבורג'ינים, למשל בספריה (The Rocks of Honey (1966 ו (Behind the Wind (1981. בשנת 1956, ספרה הראשון "The Crooked Snake" קיבל את פרס ספר השנה האוסטרלי. ב-1986 קיבלה את פרס אנדרסן.
ביוגרפיה
פטרישיה רייטסון נולדה ב-1921 בליסמור, אוסטרליה, והייתה האחות שלישית במשפחה של שישה אחים. היא למדה בבתי ספר ממלכתיים, וכמו כן בבית ספר בהתכתבות לילדים מרוחקים. במהלך לימודיה, היא שהתה בפנימייה פרטית בקווינסלנד במשך כשנה.
במלחמת העולם השנייה רייטסון עברה לסידני על מנת לעבוד במפעלי תחמושת, וזה הרקע לספרה !I Own the Racecourse. היא התחתנה בשנת 1943 וילדה שני ילדים, פטר וג'ני. לאחר מכן חזרה לליסמור ושם עבדה כמנהלת בית החולים המחוזי בונאלבו משנת 1946 עד 1960. באותה תקופה החלה לכתוב סיפורי ילדים והפכה לעורכת NSW School Magazine. התגרשה בשנת 1956.
קריירה
הרומן הראשון שלה, The Crooked Snake, מדבר על סוכנות ילדים סודית שמצילה מינים בסיכון. הוא יצא לאור בשנת 1955 וזכה להצלחה מיידית. ב-1956 הוא נבחר לפרס "ספר השנה של אוסטרליה" על ידי מועצת ספרי הילדים. שלושה ספרים נוספים שלה נבחרו גם כן לפרס זה:.
עבודותיה מושפעות מרקע אבורג'יני לשם השגת מסתורין ופנטזיה. אפקט זה בא לידי ביטוי לדוגמה בספרה (The Rocks of Honey (1960 המתאר קשר חברות בין נער אבורג'יני ונער אוסטרלי, שמחפשים אחר גרזן מסתורי שעל פי אגדה אבורג'ינית הוחבא כיוון שהוא מקולל.
רייטסון קיבלה את תואר האצולה (Order of the British Empire (OBE בשנת 1977. ב-1986, העמותה השווייצרית The International Board on Books for Young People העניקה לרייטסון את פרס אנדרסן על תרומתה לספרות הילדים.
ספריה תורגמו ל-16 שפות שונות.
הפרסים החשובים ביותר שקיבלה במהלך הקריירה שלה הם: Officer of the British Empire  (1977), Canberra Area Theatre (CAT) Award (1986), Lady Cutler Award for Distinguished Services to Children's Literature in New South Wales (1986, פרס אנדרסן (1986), ו-(NSW Premier's Literary Award (1988.
דודג' A100
דודג' A100 (באנגלית : Dodge A100) היא מסחרית אשר יוצרה על ידי חטיבת דודג' בבעלות קונצרן הרכב האמריקאי קרייזלר, אשר יוצרה בין השנים 1970–1964 בארצות הברית וקולומביה
אליהו צ'ריקובר
אליהו צ'ריקובר (1881 פולטבה - 1943 ניו יורק) היה היסטוריון יהודי, עסק בתולדות יהדות מזרח אירופה, היה אחד ממקימי מכון ייווא.
ביוגרפיה
הוא נולד בפולטבה שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה) לחיים וחיה ריזה, משפחתו הייתה חרדית ועסקה במסחר. ב-1898 הוא עבר לאודסה, שם ב-1904 הוא סיים לימודים בבית ספר לציור. לאחר אודסה הוא המשיך ללימודים באוניברסיטה בסנקט-פטרבורג, שם היה פעיל בתנועות סוציאליסטיות מהפכניות. בזמן מהפכת 1905 הוא נעצר במפגשם של המנשביקים, הוא העביר במעצר שנה. לאחר מהפכת 1905 הוא היה פעיל למען השגת זכויות ליהודי רוסיה.
לראשונה צ'ריקובר פרסם מאמר ב-1905 בכתב עת ייברייסקיה ז'יזן (החיים היהודים), במאמר הוא ניתח את יצירתו של מנדלה מוכר ספרים. ב-1909 הוא נענה להזמנתו של דוד גינצבורג לעבוד במערכת של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית, הוא כתב כ-60 ערכים בשביל האנציקלופדיה, בעיקר על תולדות יהודי רוסיה ותרבותם. בין 1911–1914 צ'ריקובר היה עורכו של ידיעון של תנועת מפיצי השכלה, ב-1913 הוא הוציא לאור כרך ראשון של עבודותיו המוקדש לחמישים שנות פעילות של מפיצי ההשכלה.
עם תחילתה של מלחמת העולם הראשונה הוא עזב לארצות הברית ובקיץ 1915 הוא הגיע לניו יורק. בניו-יורק, בהשפעת דב בר בורוכוב הוא החל לכתוב ביידיש בשביל עיתונים וכתבי-עת יידישאיים.
אחיינו של צ'ריקובר היה ההיסטוריון אביגדור צ'ריקובר.
לואיזה, נסיכת הסן-קאסל
לואיזה, נסיכת הסן-קאסל (בגרמנית: Luise von Hessen-Kassel; 7 בספטמבר 1817 - 29 בספטמבר 1898), הייתה אשתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.
ילדותה
לואיזה נולדה בקאסל ב-7 בספטמבר 1817, לוילהלם, נסיך הסן-קאסל ולואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק, נכדתו של פרדריק החמישי, מלך דנמרק. בהיותה בת שלוש עברו הוריה להתגורר בדנמרק, ולכן הרגישה את עצמה דנית ולא גרמנית, ומשום כך בבגרותה לא נמנעה להיכנס לסכסוכים עם המדינות הגרמניות.
ב-26 במאי 1842 התחתנה לואיזה בקופנהגן, עם בן דודה מדרגה שנייה, כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג.
משבר ירושת כתר דנמרק
בשנת 1853, בהסכמתן של המעצמות הגדולות של אירופה, נבחר כריסטיאן על ידי פרדריק השביעי להיות היורש בכוח של הכתר הדני לאור היכחדותו של הענף העיקרי של בית המלוכה, שכן נראה שפרדריק השביעי לא יצליח להעמיד צאצאים. ההצדקה לבחירה זו הייתה נישואיו ללואיזה, שכאחייניתו של כריסטיאן השמיני, קדמה לבעלה בסדר הירושה לכתר הדני.
עקרותו של פרדריק השביעי הציגה דילמה קשה ושאלת הירושה של הכתר הדני הייתה בעייתית מאוד. דבקותה של דנמרק בחוק הסאלי וראשית צמיחתה של הלאומיות באזורים דוברי הגרמנית של שלזוויג והולשטיין, גמזו את כל התקוות לפתרון בדרכי שלום. ההצעות לדרכים להשארתן של שתי הדוכסויות יחדיו כחלק מדנמרק, התבררו כבלתי מספקות הן לאינטרסים הדניים והן לאינטרסים הגרמניים. למרות שדנמרק אימצה את החוק הסאלי, הוא היה תקף רק לצאצאיו של פרדריק השלישי, שהיה המלך הראשון שקיבל את כתרו בירושה. לפניו היו המלכים נבחרים. קו הירושה האגנאטי של צאצאי פרדריק השלישי היה אמור להיכחד עם מותם של פרדריק השביעי חשוך הילדים ושל דודו, הנסיך פרדיננד, שגם הוא לא העמיד צאצאים. בנקודת זמן זו, חוק הירושה, שחוקק על ידי פדריק השלישי, קבע קו ירושה "סאלי למחצה". עם זאת, היו כמה דרכים לקבוע את זהותו של המלך הבא, מאחר שהוראת החוק לא הייתה ברורה די צורכה אם התובעת לכתר יכולה להיות אישה, אם לאו.
כפי שצפו אומות אירופה, צאצאיה הרבים של הלוויג משאונבורג, החלו להתחרות על כס המלוכה הדני. פרדריק השביעי השתייך לענף הראשי של יורשיה של הלוויג. בשנת 1863 תבע לעצמו פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (מי שלימים יהיה חמיו של וילהלם השני, קיסר גרמניה), את התואר פרידריך השלישי, דוכס שלזוויג-הולשטיין. פרידריך השלישי מונה לסמל תנועת העצמאות הלאומית הגרמנית בשלזוויג-הולשטיין, לאחר שאביו, בתמורה לפיצוי כספי, ויתר על תביעותיו כראשון בתור לרשת את שתי הדוכסויות. לאחר החתימה על פרוטוקול לונדון ב-8 במאי 1852, ששם קץ למלחמת שלזוויג הראשונה, ובהתאם לויתורו של אביו, נמנעה מפרידריך הזכות לרשת את הדוכסיות.
קרובות המשפחה הקרובות ביותר לפרדריק השביעי מהקו הנקבי, היו דודתו מצד אביו, הנסיכה לואיז שרלוט, שנישאה לוילהלם, נסיך הסן-קאסל, ובנותיה. עם זאת, הן לא היו יורשות אגנאטיות למשפחה המלכותית, ולפיכך לא היו בעלות זכות ירושה בשלזוויג-הולשטיין.
היורשת הבכירה ביותר בקו הנקבי של צאצאיות פרדריק השלישי, על פי כלל העדפת הבן הבכור, הייתה הנסיכה קרוליין, בתו הבכורה וחשוכת הילדים של פרדריק השישי. יחד עם בת נוספת חשוכת ילדים, וילהמינה, דוכסית גליקסבורג, היורשת הבאה הייתה לואיז, אחותו של פרדריק השישי, שנישאה לדוכס אוגוסטנבורג. היורש העיקרי של קו ירושה זה היה אותו פרידריך מאוגוסטנבורג, אך תורו בסדר הירושה היה מגיע רק במקרה של מותן של שתי הנסיכות חשוכות הילדים, שבשנת 1863 היו בחיים.
לבית גליקסבורג היה אינטרס משמעותי לירושת הכתר. כענף זוטר של בית המלוכה, הם גם היו צאצאים של פרדריק השלישי דרך בתו של פרדריק החמישי. בסופו של דבר, לא היה ענף זוטר יותר מהם שהיה זכאי לרשת את דוכסויות שלזוויג הולשטיין. אחריהם היו כריסטיאן עצמו ושלושת אחיו הגדולים. הבכור מביניהם, קרל, היה חשוך ילדים.
ב-8 במאי 1852 נפתר משבר הירושה הדני עם חתימת פרוטוקול לונדון, שעל פיו נבחר כריסטיאן להיות היורש בכוח לכתר לאחר פרדריק השביעי ודודו. ההחלטה יושמה על ידי חוק הירושה הדני שנחקק ב-31 ביולי 1853, או בשמו המדויק "הצו המלכותי המסדיר את ירושת הכתר על ידי הנסיך כריסטיאן מגליקסבורג", שהגדיר אותו כיורש הכתר לכלל ממלכת דנמרק בעקבות היכחדותו של הקו הזכרי של צאצאי פרדריק השלישי והעניק לו את התואר "נסיך דנמרק". על אף הכרתו של פרדריק השביעי בכריסטיאן כיורשו, לא חיבב את בני הזוג, ומשום כך בקושי התראה עמם.
מלכת דנמרק
ב-15 ביולי 1863 מת פרדריק השביעי, מלך דנמרק, ובעלה עלה לשלטון במקומו ככריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק. לואיזה לא התערבה בענייני הממשל, ולא חיפשה הכרה מהציבור. האינטרסים הפוליטיים היחידים שלה התמקדו בלהשיא את ילדיה לשושלות המלוכה של אירופה. בעקבות כך הפכה לואיזה לסמל פופולרי של חיי המשפחה. אירועים מהותיים בחייה כללו את חתונת הכסף ב-26 במאי 1867, חגיגת יום הולדתה ה-70 בשנת 1887, חתונת הזהב בשנת 1892, ויום הולדתה ה-80 בשנת 1897.
לואיזה תמכה בהרבה ארגוני צדקה, ואף הקימה כמה בתי יתומים. במהלך שנות חייה האחרונות התחרשה לואיזה, וב-29 בספטמבר 1898 מתה בארמון ברנסטורף.
משפחתה
לכריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק וללואיזה היו 6 ילדים:
קשריהם המשפחתיים של כריסטיאן התשיעי ולואיזה עם בתי המלוכה של אירופה הקנו לכריסטיאן את הכינוי "חמה של אירופה". ארבעה מילדיהם ישבו על כיסאות מלוכה (הן כמלכים והן כבנות זוג של מלכים) בדנמרק, בבריטניה, ברוסיה וביוון. בתו תירה הייתה הופכת להיות מלכת הנובר, אלמלא פורקה ממלכה זו לפני שבעלה היה למלך. לבנו הצעיר ולדמר הוצאו כתרי המלכות של נורווגיה ובולגריה, אך הוא דחה את שתי ההצעות עקב לחץ בינלאומי. נכדו קרל מלך מאוחר יותר כהוקון השביעי, מלך נורווגיה.
ההצלחה בשידוכם של ששת ילדיהם של כריסטיאן ושל לואיזה לא נזקפה לזכותו של כריסטיאן, אלא לזכות השאפתנות של לואיזה. רבים השוו את יכולותיה של לואיזה לאלו של המלכה ויקטוריה. גורם נוסף להצלחה זו הייתה העובדה שדנמרק לא הייתה אחת ממעצמות העל של אירופה, כך ששאר המעצמות לא חששו לכך שמאזן הכוחות ביבשת יתערער כתוצאה מנישואי ילדיו של כריסטיאן עם נסיכי ונסיכות בתי המלוכה האחרים.
על נכדיהם של כריסטיאן התשיעי ולואיזה נמנו ניקולאי השני, קיסר רוסיה, קונסטנטינוס הראשון, מלך יוון, ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת, כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק והוקון השביעי, מלך נורווגיה.
כיום, רוב בתי המלוכה ומשפחות המלוכה לשעבר של אירופה הם צאצאים ישירים של כריסטיאן התשיעי ולואיזה, ורוב המלכים הנוכחיים ביבשת הם צאצאיו, כולל מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק, אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, פיליפ, מלך הבלגים, האראלד החמישי, מלך נורווגיה, פליפה השישי, מלך ספרד ואנרי, הדוכס הגדול מלוקסמבורג. בעלה של המלכה אליזבת השנייה, הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו וסופיה, מלכת ספרד לשעבר, נמנים גם על צאצאיו, בנוסף לקונסטנטינוס השני, מלך יוון לשעבר ורעייתו, אנה מריה. על צאצאי של כריסטיאן התשיעי ולואיזה נמנים גם מיכאי הראשון, מלך רומניה לשעבר ורעייתו הנסיכה אנה מרומניה.
ליטל ביג טאון
ליטל ביג טאון (באנגלית: Little Big Town) היא להקת מוזיקת קאנטרי אמריקאית, שנוסדה בשנת 1998 ומנתה את אותם ארבעה החברים מאז הקמתה: קארן פיירצ'יילד, קימברלי שלאפמן (לשעבר רואדס), פיליפ סוויט וג'ימי וסטברוק. הסגנון המוזיקלי שלה מורכב לרוב מהרמוניות קוליות בארבעה חלקים, כאשר כל ארבעת החברים מתחלפים כסולנים מובילים.
לאחר חוזה הקלטות עם חברת התקליטים מרקורי נאשוויל רקורדס במסגרתו לא הופצו סינגלים או אלבומים, ליטל ביג טאון חתמה על חוזה אחר עם מוניומנט רקורדס בשנת 2002. במסגרת החוזה, יצאו שני סינגלים נוספים שזכו להצלחה מזערית במצעד שירי הקאנטרי; לאחר מכן, עזבה הלהקה את החברה וחתמה על חוזה חדש עם אקוויטי מיוזיק גרופ. עד 2005 הייתה הלהקה חתומה בחברה הזו, שהיא חברת תקליטים עצמאית בבעלות קלינט בלאק. אלבומה השני, The Road to Here, יצא באותה השנה וקיבל את תואר הפלטינה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). A Place to Land, אלבומה השלישי, יצא לאור באמצעות אקוויטי, ולאחר מכן הופץ מחדש באמצעות קפיטול נאשוויל לאחר סגירתה של אקוויטי בשנת 2008. חמישה אלבומים נוספים של הלהקה יצאו על ידי קפיטול נאשוויל: The Reason Why (2010), Tornado (2012), Pain Killer (2014), The Breaker (2017) ו-Nightfall (2020).
האלבומים שלה ליטל ביג טאון כללו 24 סינגלים שהצליחו להיכנס למצעד שירי הקאנטרי ולמצעד הקאנטרי איירפליי, כולל הלהיטים "Pontoon" ו-"Better Man" (שנכתב על ידי הזמרת-יוצרת טיילור סוויפט) ולהיטים נוספים כדוגמת "Boondocks", "Bring It On Home", "Little White Church", "Tornado", "Day Drinking" ו-"Girl Crush".
חתונות לאס וגאס
חתונות לאס וגאס מתייחס לטקסי חתונה שנערכו בלאס וגאס, נבדה, אשר זכתה לכינוי "בירת הנישואין של העולם" בגלל הקלות ברכישת רישיון נישואין והעלויות המינימליות הכרוכות בכך. העיר ממשיכה להיות ידועה כיעד פופולרי לחתונות מאותן סיבות, אך גם כתוצאה מסוגי החתונות השונים הקיימים.
על פי חישובים מסוימים, ישנן כ-315 חתונות בלאס וגאס כל יום.
רישיון נישואים
רישיונות נישואין לנבדה נחשבים כקלים להשגה; אין צורך בבדיקת דם או תקופת המתנה נדרשת. לאס וגאס ייעלה את התהליך עוד יותר. ברגע שטופס קצר יושלם ויוגש ללשכה לרישום נישואין יחד עם 77.00 דולר שמשולמים במזומן או בצו כסף וכן תמונת פספורט שמונפקת על ידי הממשלה, ניתן לקבל רישיון נישואים בתוך דקות עד חצות בכל לילה.
בתוך שנה מיום קבלת רישיון הנישואין יש לערוך טקס חתונה על מנת לקיים איחוד משפטי, והנישואין הם חוקיים ומחייבים ברחבי ארצות הברית במסגרת סעיף אמונה מלא ואשראי, כמו גם ברוב המדינות האחרות.
מקומות חתונה
ישנן אפשרויות רבות לטקסי חתונה בלאס וגאס. האופציה הכי פחות יקרה, בעלות של 75.00 דולר, היא להינשא במשרד לנישואין אזרחיים.
רוב החתונות המתקיימות בלאס וגאס עשויות להיות שירות אזרחי או דתי, תלוי במקום החתונה שנבחר.
ברוב המלונות הגדולים בעיר יש קפלות חתונה ורבות מהמסעדות המקומיות מציעות טקסי חתונה. חתונות יכולות להתבצע גם באחת הכנסיות המקומיות, בתי הכנסת, באחד ממגרשי הגולף הרבים, או בקפלת חתונה חופשית. חתונות דרייב ת'רו זמינות גם הן.
קפלות חתונה
רוב קפלות החתונות החדשות יותר ממוקמות בלאס וגאס סטריפ. חוק מקומי בשנות ה-70 של המאה ה-20 איפשר לבנות קפלת חתונות חופשית בלאס וגאס סטריפ. קפלות החתונה הישנות יותר יימצאו במרכז העיר.
חתונות בעלות נושא
קפלות רבות מציעות גם חתונות בעלות נושא. הנושאים הנפוצים כוללים הוואי, אגדות, מסע בין כוכבים, מלחמת הכוכבים, גותי, ליל כל הקדושים וחתונות עם חקיין של אלביס או חקיין של מייקל ג'קסון. הטרופיקנה הציעה חתונת "כוכב רוק" בהנחייתו של סולן "Quiet Riot" לשעבר, פול שורטינו. מדי שנה, פסטיבל ריקוד אלקטרוני בשם Electric Daisy Carnival המתקיים בלאס וגאס מוטור ספידווי מציע לזוגות להתחתן במהלך הפסטיבל עם נושאים מגוונים. חבילות אלה הן אפשרות כאשר רוכשים כניסה, והמחירים נעים בין 300–700 דולר.
מחוץ ללאס וגאס
השנייה בפופולריות לאופציית הקפלה לחתונה, היא לערוך טקס בחוץ, אי שם באזור לאס וגאס שמסביב.
בתרבות
חתונות לאס וגאס הפכו למוטיב חוזר בתוכניות טלוויזיה רבות, במיוחד בסיטקומים. תוכניות שהציגו את היבט זה כוללות את:
פלאק פניר
פלאק פניר היא מנה צמחונית המורכבת מפניר (סוג של גבינת קוטג') בתוך עיסה עבה עשויה מחית תרד, שנקראת פלאק בהינדי, במרטהי, בגוג'ראטית, ובשפות הודיות אחרות.
המונחים פלאק פניר וסאג' פניר משמשים לעיתים לסירוגין במסעדות בארצות הברית ובקנדה. עם זאת, סאג' פניר שונה מהפלאק פניר המסורתי בכך שהוא מכיל ירקות עליים ירוקים אחרים, בעוד פלאק פניר מכיל רק תרד. מסעדות דאבה מתמחות לעיתים קרובות בפלאק פניר.
הגשה
פלאק פניר מוגש חם עם תוספת כגון רוטי, נאן, פראטה, מאקי קי רוטי או אורז מבושל. אפשר להגיש גם עם בצל לצד המנה, לגישה מסורתית יותר.
בשנים האחרונות היו וריאציות פיוז'ן של פלאק פניר. ביולי 2020, בלוגרית אוכל מבנגלור פרסמה את הווריאציה שלה לפלאק פניר אידלי. המנה עוררה שיח בטוויטר ובאינסטגרם על השילוב יוצא הדופן של שתי המנות הצפון ודרום הודיות הללו. בספטמבר 2020, פיצה 4P's מווייטנאם יצרה פיצות פיוז'ן ייחודיות לכבוד יום השלום הבינלאומי. אחת הווריאציות הללו הייתה פיצת קבב צ'פלי-פלאק פניר כדי לסמל שלום בין הודו לפקיסטן.
ג'יימס אספיר
ג'יימס אספיר (באנגלית: James Espir; נולד ב-17 באוקטובר 1958) הוא אתלט עבר יהודי-בריטי. אלוף המכביה (1981 ו-1985) ושיאן המכביה הנוכחי (2021) בריצות ל-1500 מטר ול-5000 מטר.
ביוגרפיה
אספיר נולד למשפחה יהודית חילונית, בנם של פטרישיה לבית סמוחה ומייקל לוסיין ארנסט אספיר (1926–2015), נוירולוג. סבא שלו מצד אימו, טדי סמוחה, זוכה מדליית ארד אולימפית בריצת שליחים 4x100 מטר באולימפיאדת אמסטרדם (1928). הוא התאמן בהדרכתו של הארי וילסון לצידו של סטיב אובט, אלוף אולימפי ושיאן העולם באותה העת.
1976
אספיר זכה באליפות בריטניה לנוער עד גיל 18 בשנת 1976 בריצת 3000 מטר.
1980
בשנת 1980 קבע אפסיר בריצת 1500 מטר שיא אישי חדש של 3:38.2 דקות בריצת 3000 מטר שיא אישי חדש נוסף של 7:51.92 דקות.
1981
בתחרויות האתלטיקה של המכביה האחת עשרה שנערכו ביולי 1981 זכה אספיר בשתי מדליות זהב, בריצת 1500 מטר בשיא מכביה חדש של 3:43.16 דקות, לפני יאיר קרני מישראל (3:45.05 דקות) ופול מרווין מארצות הברית (3:45.54 דקות) ובריצת 5000 מטר בשיא מכיבה נוסף של 13:53.49 דקות, לפני אריה גמליאל מישראל (13:56.83 דקות) ויאיר קרני (14:30.27 דקות).
1983–1984
אספיר סבל מפציעה קשה בברכו ולא התחרה במשך 18 חודשים.
1985
7 שבועות לפני תחרויות האתלטיקה של המכביה השתים עשרה שנערכו ביולי 1985 הוא חזר להתאמן וזכה במדליית זהב, בפעם השנייה ברציפות בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:44.66 דקות, לפני עוז כץ (3:46.13 דקות) ורוני מעוז (3:46.34 דקות), שניהם מישראל.
אגו רתימנו
מועדון הספורט וההתעמלות רתימנו (ביוונית: Αθλητικός Γυμναστικός Όμιλος Ρεθύμνου), היא קבוצת כדורסל יוונית מהעיר רתימנו במרכז האי כרתים, המתמודדת בליגת העל היוונית (איי 1 אתניקי).
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1986 כחלק מ"מועדון הספורט רתימנו". בסיום עונת 2004/05 העפילה מהליגה השלישית לליגה השנייה. בסיום עונת 2006/07 העפילה הקבוצה בליגה הבכירה. במקביל הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע היווני, בה נחלה תבוסה צורמת 87-48 מול פנאתינאיקוס, בכך שברה הקבוצה שיא שלילי של מינימום נקודות בהיסטוריית גמר הגביע.
הקבוצה שיחקה בליגה הבכירה במשך עונה אחת (2007/08), שבסיומה נשרה חזרה לליגה השנייה. בסיום עונת 2010/11 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה מהמקום השני.
בעונת 2011/12 סיימה הקבוצה במקום הרביעי המכובד והפסידה ברבע גמר הפלייאוף לקבוצת פאניוניוס.
הקבוצה מארחת באולם הספורט מרקורי בעיר, הקרוי על שם "מלינה מרקורי", שרת התרבות בממשלת יוון בעבר. ומכיל 1,600 מקומות ישיבה.
סרגיי גאליצקי
נכלל ברשימת 100 אנשי העסקים העשירים ברוסיה על פי מגזין פורבס מאז 2005 עם הון מ-460 מיליון דולר (2005; מקום 64 ברשימה) ל-10.3 מיליארד דולר (2014; מקום 13 ברשימה). נכון לדצמבר 2021, על פי מגזין פורבס הונו מוערך בכ-3.5 מיליארד דולר.
לוסי ר. ליפארד
לוסי ראולנד ליפארד (אנגלית: Lucy Rowland Lippard; נולדה ב-14 באפריל 1937) היא סופרת, אוצרת, מבקרת אמנות והיסטוריונית של אומנות קונספטואלית. ליפארד הייתה מהראשונות שהבחינו בתהליך הדה-מטריאליזציה של האומנות.
חייה האישיים
לוסי ליפארד נולדה בעיר ניו יורק להוריה ורנון ליפארד ומרגרט קרוס. היא גדלה בניו אורלינס ובשארלוטסוויל, וירג'יניה. ב-1952 החלה ללמוד ב"אבוט אקדמי" במסצ'וסטס. היא למדה במכללת סמית' שם קיבלה את התואר הראשון שלה, ולמדה לתואר השני במכון לאומנות יפה באוניברסיטת ניו יורק. כשסיימה ללמוד באוניברסיטה היא החלה לכתוב ביקורת אומנות בעיתון "Art International" בשנת 1962 וב- "Artforum" בשנת 1964. בשנת 1965 היא החלה לעבוד במוזיאון לאומנות מודרנית (MoMA) במנהטן. בשנת 1961 היא נישאה לאמן רוברט ריימן, ממנו התגרשה מאוחר יותר.
עבודתה המקצועית
בשנת 1966 העלתה ליפארד את התערוכה "Eccentric Abstraction" בגלריית פישבאק בניו יורק. תערוכה זו היוותה בסיס לאומנות פוסט-מינימליסטית, או "אומנות אנטי-חומרית" כפי שהייתה ידועה. התערוכה הציגה עבודות של אמנים כגון אווה הסה וברוס נוימן. התערוכה חזרה לאומנות בעלת השראה סוריאליסטית, שנחלשה במחצית הראשונה של שנות השישים תחת ההשתלטות של האומנות הפורמלית. בין השנים 1969 ו- 1973 ליפארד אצרה את "תערוכות המספרים" (The Numbers Shows), סדרת תערוכות ברחבי העולם שהציגו לציבור אומנות פוסט-מינימליסטית. שמה של כל תערוכה בסדרה הזאת היה מספר התושבים בעיר שבו הוצגה, הראשונה בהן היא "557,087" במוזיאון סיאטל. בשנת 1973 יצא לאור הספר "Six years" שסיכם את סדרת התערוכות. בשנים 1973-1974 היא ארגנה תערוכה ניידת "c.7,500" בה הוצגו יצירות של אמניות פמיניסיטות לרבות יצירות של מיירל לדרמן יוקלס.
בשנת 1969 ליפארד עזרה להקים את "קואליציית העוסקים בתחום האומנות" (the Art Workers Coalition), קבוצה שפעלה למען שינויים גדולים בעולם האומנות, בין השאר בנייה מחדש של המדיניות של המוזיאון לאומנות מודרנית כלפי המקום של אמנים בתערוכות המציגות את עבודותיהם, ושיפורים כלליים בתנאי המחיה של האמנים.
ליפארד הייתה מהמקימות של העיתון הפמיניסטי "Heresies" שעסק באומנות, פוליטיקה, סרטים ועוד.
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם הרברט הובר
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם הרברט הובר (באנגלית: The Herbert Hoover Presidential Library and Museum) הם הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים העוסקים בהנצחתו של נשיא ארצות הברית ה-31, הרברט הובר. המרכז הנשיאותי ממוקם בעיירה מערב בראנץ', איווה.
היסטוריה
המרכז נחנך רשמית ונפתח לציבור ב-10 באוגוסט 1962, ביום ההולדת ה-88 של הובר. בניין הספרייה והמוזיאון המקורי הורחב מספר פעמים במספר הזדמנויות על ידי הארכיון הלאומי של ארצות הברית.
יחסי ניו זילנד–סרביה
יחסי ניו זילנד–סרביה הם יחסי החוץ בין ניו זילנד וסרביה.
סקירה כללית
במהלך מלחמת העולם השנייה לחמו כוחות ניו זילנדים לצד כוחות סרביים במהלך המערכה בבלקן נגד כוחות גרמניה הנאצית. יוגוסלביה כוננה יחסים דיפלומטיים עם ניו זילנד בשנת 1951, ואף החזיקה שגרירות בוולינגטון עד להתפרקותה בשנת 1991.
לניו זילנד ולסרביה ארבע אמנוות דו-צדדיות בתוקף, כולל אמנת האומה המועדפת ביותר משנת 1960. במפקד 2006, למעלה מ-1,000 תושבי ניו זילנד טענו שהם ממוצא סרבי.
יחסים כלכליים
הסחר בין שתי המדינות צנוע ביותר, והיה בהיקף של 2.3 מיליון דולר בשנת 2006, אך עלה משמעותית בשנת 2007 ל-805 מיליון אירו.
מחיצה בחלל הרחם
מחיצה בחלל הרחם (באנגלית: Uterine Septum) היא מום מולד של רקמה המחלקת את חלל הרחם לשני חלקים אורכיים, כאשר לחלקו החיצוני של הרחם נשמרת צורה תקינה. המחיצה יכולה להופיע בתצורות משתנות - כמחיצה חלקית או מלאה בתוך חלל הרחם, ובמקרים נדירים יותר כמחיצה שנכנסת לצוואר הרחם ואף לנרתיק.
תסמינים וסימנים
מחיצה בחלל הרחם עלולה אף לא להיות ידועה, ולא להשפיע בתהליך הרבייה, כך שלרוב ניתן ללדת חרף קיומה. במקרים חמורים יותר, ישנה השפעה על הפוריות, שבאה לידי ביטוי בהפלה, בלידה מוקדמת ובמנח לידה פגום. לפי מחקר שנערך בנושא, קיים סיכון של 60% להפלה ספונטנית, שנפוצה בעיקר בשליש השני של ההריון. אולם, ישנו ויכוח לגבי המספר המדויק, כאשר מחקרים אחרים טוענים שאחוז הסיכון נמוך יותר. מחקר אחר אף מצא שהסיכוי להפלה דווקא משמעותי יותר בשליש הראשון של ההיריון. המחיצה אף עלולה להשפיע על הכליות, ותועדו אף מקרים שבהם נפגע השלד.
אבחנה
בדיקה של אגן הירכיים עשויה לגלות נרתיק כפול או צוואר-רחם כפול, שעבורם יש לערוך בחינה נוספת, מעמיקה יותר, שאחת מתוצאותיה האפשריות היא מחיצה בחלל הרחם. עם זאת, יצוין כי ברוב המטופלות אגן הירכיים תקין, כך שמרבית הבדיקות מתחילות על רקע בעיות פוריות.
שיטות יעילות לבדיקת מחיצה בחלל הרחם הן בדיקת אולטרה סאונד נרתיקית, בדיקת אולטרה סאונד גינקולוגי, בדיקת דימות תהודה מגנטית (MRI) והיסטרוסקופה (שְׁקִיפַת רֶחֶם). בדיקת אולטרה סאונד תלת-מימד חדשנית הומלצה כשיטה בלתי-פולשנית לדיוק האבחנה. בעבר, בטרם נכנסו לשימוש שיטות הדימות החדשות, צילום הרחם סייע במתן אבחנה. אולם גם רחם דו-קרני עלול היה לספק תמונה דומה, שכן אחד מסוגי המחיצות בחלל הרחם הנפוצים יותר הוא הסוג ההיברידי, שדומה במראהו לרחם דו-קרני כאשר נצפה בלפרוסקופיה.
אבחנה מבדלת
צורות אחרות של מום ברחם צריכות להילקח בחשבון בתהליך האבחנה המבדלת של המחיצה בחלל הרחם. רחם קשתי מכיל כיפת מחיצה שיורית, שאמנם קטנה ממחיצה בחלל הרחם, אף ההגדרות בין השתיים אינן מתוקננות, דבר היוצר שונות בספרות הרפואית העוסקת בשתי הבעיות.
אפידמיולוגיה
רוב המחקרים מבוססים על אוכלוסיות נשים שחוו אובדן היריון, ולכן אינם מצביעים על שכיחות המחיצה בחלל הרחם באוכלוסייה הכללית. מחקר סקר שנערך על ידי וולפר ואחרים, שעוסק בנשים ללא היסטוריית בעיות פוריות, מצא שבקרב כ-3% מהנשים קיימת מחיצה ברחם. המום הרחמי השכיח ביותר במחקר היה רחם DES, ששכיחותו 5%, בעוד של-0.5% היה רחם דו-ראשי. בנוסף לכך, מחיצה בחלל הרחם היא הגורם להפלות חוזרות בקרב 15% מהמטופלות שחוו אובדן היריון שנבע מבעיות אנטומיות.
קונסטנס פנימור וולסון
קונסטנס פנימור וולסון (באנגלית: Constance Fenimore Woolson; 5 במרץ 1840, ניו המפשייר - 24 בינואר 1894, ונציה) הייתה סופרת אמריקאית. היא הייתה קרובת משפחה של ג'יימס פנימור קופר.
ביוגרפיה
קונסטנס פנימור וולסון נולדה בעיירה בניו המפשיר ותוך זמן קצר המשפחה עברה לקליבלנד. לאחר סיום בית ספר לבנות, קונסטנס עברה להמשך הלימודים לניו יורק. באתה תקופה היא טיילה רבות במערב התיכון וצפון-מזרח של ארצות הברית.
בשנת 1870 קונסטנס פנימור וולסון פרסמה את הסיפורים הראשונים שלה בירחונים וגם הוציאה ספר לילדים בשנת 1873. בשנת 1875 היא פרסמה אוסף סיפורים קצרים על אזור האגמים הגדולים.
בשנים 1873–1879 היא טיילה רבות בדרום ואספה חומר ליצירות חדשות. בשנת 1879 קונסטנס פנימור וולסון נסעה לאירופה.
בשנת 1880 קונסטנס פנימור וולסון פרסמה את הרומן הראשון שלה "Anne". בהמשך היא הוציאה יצירות נוספות.
בשנים 1889–1890 היא נסעה ליוון ומצרים ביחד עם קרובת משפחה קלייר בנדיקט.
בשנת 1893 הן הגיעו לוונציה ושכרו חדר בבית מלון מפואר ליד התעלה הגדולה. בינואר 1894 בעקבות הדפרסיה היא קפצה מהחלון ונפטרה תוך זמן קצר.
יצירות שלה לצד ביוגרפיה משפחתית הודפסו מספר פעמים על ידי קלייר בנדיקט. בשנת 1932 היא גם פרסמה לראשונה חלק מיצירות חדשות של קונסטנס פנימור וולסון.
פטריק בוורלי
פטריק בוורלי (באנגלית: Patrick Beverley; נולד ב-12 ביולי 1988) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת פילדלפיה 76' מליגת ה-NBA. גובהו של בוורלי 1.85 מטרים, והוא משחק בעמדת הרכז.
קריירה במכללות
בעונתו הראשונה של בוורלי באוניברסיטת ארקנסו הוא הוביל את הקבוצה בנקודות (13.9 למשחק), בחטיפות (1.7 למשחק) ובאחוזי קליעה מהשלוש (42%) ומהעונשין (89%). כמו כן מסר 3.1 אסיסטים והוריד 4.5 ריבאונדים למשחק. הוא פתח ב-34 מתוך 35 המשחקים שלו וקלע בספרות כפולות ב-24 משחקים. את שיא הקריירה שלו במכללה רשם במשחק הבכורה, כשקלע 29 נקודות, להם הוסיף 5 אסיסטים ו-5 ריבאונדים. בעונתו השנייה קלע 12.1 נקודות והוריד 6.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. בשל יכולתו הטובה הוא היה מועמד לתואר השחקן המצטיין של המכללות, אך סולק מהקבוצה לאחר שנתפס מרמה בלימודים.
יוסטון רוקטס
ב-7 בינואר 2013 חתם בוורלי ביוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, והועבר מיידית לקבוצת הבת שלה בליגת הפיתוח, "ריו גרנדה ואלי". ב-15 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA במשחק נגד הלוס אנג'לס קליפרס, בו הוא רשם 3 נקודות, אסיסט אחד וחטיפה אחת. לאורך העונה החל בוורלי לקבל יותר דקות משחק כרכז המחליף של ג'רמי לין, ובפלייאוף 2013 תפס את מקומו של לין כרכז הפותח של הקבוצה. במשחק השני של הפלייאוף, מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר, רשם בוורלי משחק שיא עם 16 נקודות, 12 ריבאונדים ו-6 אסיסטים בהפסד 105-102.
בעונת מילא את תפקיד הרכז הפותח של הרוקטס באופן קבוע, ונבחר בסיום העונה לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. בעונה הבאה, במסגרת סוף-שבוע האולסטאר זכה באתגר הכישורים לאחר שגבר על ברנדון נייט בגמר התחרות. במרץ 2015 נפצע בשורש כף היד, ונאלץ להחמיץ את המשך אותה עונה.
ביולי 2015 חתם על הארכת חוזה ביוסטון לארבע עונות נוספות עבור כ-23 מיליון דולר. בשתי העונות הבאות ניפק ממוצעים סולידיים לצידו של ג'יימס הארדן, שהתקפת הקבוצה נעה יותר ויותר סביבו. בשתיהן פספס 26 משחקים במצטבר עקב פציעות.
לוס אנג'לס קליפרס
לקראת עונת הועבר ללוס אנג'לס קליפרס, לצד לו ויליאמס, מונטרז הארל וארבעה שחקנים נוספים, בתמורה לכריס פול. ב-22 בנובמבר 2017, לאחר 11 משחקים במדי הקליפרס, עבר ניתוח ארתרוסקופיה בברכו הימנית, ונאלץ להחמיץ את המשך העונה.
ביולי 2019 חתם בקבוצה על הארכת חוזה ל-4 עונות נוספות, עבור כ-40 מיליון דולר.
מינסוטה טימברוולבס
באוגוסט 2021 הועבר עם ראז'ון רונדו ודניאל אוטורו בטרייד לממפיס גריזליס, תמורת אריק בלדסו, ומספר ימים לאחר מכן הועבר בטרייד נוסף למינסוטה טימברוולבס, תמורת ג'רט קולבר וחואן הרננגומס.
לוס אנג'לס לייקרס
ב-1 ביולי 2022 הועבר בטרייד גדול לג'אז כחלק מעסקת ההעברה של רודי גובר בדרך ההפוכה לטימברוולבס.
זמן קצר לאחר מכן, ב-25 באוגוסט הועבר בטרייד מהג'אז ללייקרס בו טיילן הורטון-טאקר וסטנלי ג'ונסון עשו את הדרך ההפוכה לג'אז.
שיקגו בולס ופילדלפיה 76
ב-21 בפברואר 2023 חתם בשיקגו בולס.
ב-9 ביולי 2023 חתם בורלי בפילדלפיה 76'.
ריכרד (משקה)
ריכרד (בצרפתית: Ricard) הוא משקה חריף צרפתי מסוג פסטיס בטעם אניס וליקריץ, שנוצר ב-1932 על ידי פול ריכרד. ריכרד מכיל 45% אלכוהול בנפח. בישראל משווק הריכרד בידי יקבי סגל.
הגשה
את הריכרד נהוג למזוג לכוס הייבול עם קרח ותוספת מים. לאחר המזיגה, המשקה משנה את צבעו לחלבי.
Bringet dem Herrn Ehre seines Namens, רי"ב 148
Bringet dem Herrn Ehre seines Namens (בעברית: הבו לה' כבוד שמו), רי"ב 148, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-17 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-19 בספטמבר 1723.
רקע
באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי.
במאי 1723 התמנה באך לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות.
קנטטה זו הייתה השבע-עשרה שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג. בשבוע הקודם הלחין את הקנטטה רי"ב 95.
ב-1884 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 30 של פרסומיה.
מילים ומוזיקה
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל האפסים ומהבשורה על-פי לוקאס בהם מתואר כיצד ריפא ישו אדם בשבת ואת הוויכוח שהיה לו עם הפרושים. הלברית עוסקת בתשוקה להתאחד עם האל ובכבוד השבת. החלק הראשון הוא פסוק מספר תהילים כ"ט. את שאר הטקסט חיבר כריסטיאן פרידריך הנריצי שהוציא אותו לאור ב-1725 בספר מזמורים. החלק השלישי מתחיל גם הוא בציטוט מספר תהילים מ"ב: "כְּאַיָּל תַּעֲרֹג עַל אֲפִיקֵי מָיִם כֵּן נַפְשִׁי תַעֲרֹג אֵלֶיךָ אֱלֹהִים".
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט וטנור, בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, חצוצרה, שלושה אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שישה חלקים:
הקלטות
היצירה הוקלטה במלואה 10 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1983), טון קופמן (ב-1997), מסאקי סוזוקי (ב-2000) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
דני מקברייד
דניאל ריצ'רד "דני" מקברייד (באנגלית: Daniel Richard "Danny" McBride; נולד ב-29 בדצמבר 1976) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה, מדבב, מפיק, תסריטאי וקומיקאי אמריקאי. נודע בזכות כיכובו בסרטי הקומדיה "פיינאפל אקספרס", "סוף.", "הוד מעלתך" ו"ארץ האבודים", ובסדרות הקומיות "סגני המנהל" ו"משפחת ג'מסטון".
ביוגרפיה
מקברייד נולד בסטייטסבורו, ג'ורג'יה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-בפטיסטית בעיקרה ממוצא בריטי, אם כי סבו של אמו היה יהודי. הוא גדל והתחנך בווירג'יניה עם אביו חורג ועם אימו קת'י רודי, שבין השאר הייתה נושאת דרשות בכנסיות וממחישה אותן עם בובות. שני הוריו עובדים כתומכים אזרחיים בבסיס חיל הנחתים קוונטיקו.
למד באוניברסיטה לאמנויות בצפון קרוליינה (UNCSA).
קריירה
ב-2003 השתתף בסרט הראשון שלו "All the Real Girls" בתור באסט-אס.
ב-2006 כיכב בסרט הקומדיה "The Foot Fist Way" בתור פרד סימונס.
ב-2008 שיחק בתור דון בסרט הקומדיה "דרילביט טיילור" ("שומר ראש במבצע") בו מככב אוון וילסון. לאחר מכן, כיכב בתור רד בסרט "פיינאפל אקספרס" לצד ג'יימס פרנקו וסת' רוגן.
ב-2009 השתתף גם בסרט הקומדיה "רעם טרופי" בתור קודי מהצוות הווייטנאמי, בו מככבים רוברט דאוני ג'וניור וג'ק בלאק. בנוסף, כיכב בתור ויל סטנטון בסרט הקומדיה "ארץ האבודים" לצד ויל פרל ואנה פריל. לאחר מכן, גילם את מילר בסרט הדרמה הרומנטי "תלוי באוויר" בכיכובו של ג'ורג' קלוני.
ב-2010 דיבב את קולו של פרד מקדייד בסרט האנימציה "גנוב על הירח". לאחר מכן, גילם את לוני בסרט הקומדיה "אל תלחצי אני בדרך".
ב-2011 כיכב בתור טדיאוס בסרט הקומדיה "הוד מעלתך" ובו מקברייד אחד מהתסריטאים ואף מפיק בפועל. לאחר מכן, דיבב בסרט האנימציה "קונג פו פנדה 2" את וולף בוס.
ב-2013 כיכב בתור דוויין בסרט הקומדיה "30 דקות או פחות". לאחר מכן, גילם את ורנון טול בסרט הדרמה "בשוכבי גוועת" בו מככב ג'יימס פרנקו. לאחר מכן, כיכב בתור עצמו בסרט הקומדיה "סוף.".
ב-2015 השתתף בתור קולונל פינגרס לייסי בסרט "אלוהה".
ב-2016 דיבב בסרט האנימציה הגס "מסיבת נקניקיות" את חרדל הדבש. לאחר מכן, דיבב בסרט האנימציה "אנגרי בירדס - הסרט" את בומב, לצד ג'וש גד ושיחק בסרטו של ג'יימס פרנקו "בקרב מפוקפק".
מאז 2016 מככב בתור ניל גמבי בסדרה הקומית "סגני המנהל" מבית HBO לצד וולטון גוגינס, מקברייד הוא מיוצרי הסדרה ומפיק בפועל.
ב-2017 שיחק בתור טנסי בסרט המדע-בדיוני "הנוסע השמיני: קובננט". בדצמבר אותה שנה שיחק בסרט הדרמה קומי-ביוגרפי "אמן האסון" שביים, הפיק ושיחק בתפקיד ראשי ג'יימס פרנקו. הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת גרג ססטרו.
ב-2018 גילם את בעל ההון בסרט הקומי "Zeroville" בו מככב ג'יימס פרנקו, ושיחק באותה שנה בסרט "אריזונה" ובסרט "מורשתו של צייד איילים לבני-זנב" לו גם כתב את התסריט.
ב-2019 שב לדבב את דמותו של בומב בסרט "אנגרי בירדס - הסרט 2". באותה שנה החל לככב בסדרה הקומית של HBO, "משפחת ג'מסטון" בתפקיד ג'סי ג'מסטון, הבן הבכור, ושיחק בסרטו של ג'יימס פרנקו "זירוויל".
ב-2021, מקברייד דיבב את דמותו של ריק מיטשל בסרט "משפחת מיטשל ומלחמתה במכונות", שעלה לשידור בנטפליקס. באותה שנה כתב את התסריט לסרט האימה "האלווין 2: הנקמה", הסרט ה-12 במספר מסדרת "ליל המסכות".
חיים אישיים
מאז 2010 נשוי לג'יה רויז, וב-2011 נולד להם ילד.
תמרוני לאופולד
תמרוני לאופולד (מכונה גם נקיטות לאופולד) הם שיטות מקובלות ונפוצות ביילוד, שמסייעות לאמוד את מיקומו ואת תנוחתו של העובר בתוך רחם האם. התמרונים מאפשרים גם להעריך את משקל העובר. תמרוני לאופולד הם מדויקים יותר כאשר האישה בהריון מתקדם. התמרונים נקראו על שם הגניקולוג הגרמני כריסטיאן גרהארד לאופולד.
ביצוע התמרונים
תמרוני לאופולד הם קשים יותר לביצוע בנשים הסובלות מהשמנת יתר ובנשים עם ריבוי מי שפיר. למרות זאת, הערכת משקל היילוד דרך תמרוני לאופולד בנשים הסובלות מהשמנת יתר היא מהימנה באותה המידה. על הגורם המטפל לדאוג שלאישה היולדת נוח ושהיא רגועה, אחרת המישוש עלול לגרום לחוסר נוחות אצלה. על מנת לדאוג לכך, יש לוודא שהאישה רוקנה את שלפוחית השתן שלה לפני ביצוע התמרונים. אם היא לא רוקנה את מימיה ולא מוסגלת לכך בעצמה, ייתכן שתידרש הכנסת צנתר. על האישה היולדת לשכב על גבה כשכתפיה ורגליה מוגבהות מעט, ועליה לחשוף את בטנה. ועל מנת למנוע חוסר נוחות, מומלץ שהמיילד יחמם את ידיו טרם המישוש.
תמרוני לאופולד מיועדות לביצוע על ידי אנשי מקצוע, לאחר שקיבלו את ההכשרה המתאימה לביצועם. כאשר מבצעים את התמרונים בבית לצורכי הסברה, על מבצע הפעולות להשתדל להפריע לעובר מעט ככל הניתן. חשוב לציין שהממצאים אינם אבחנתיים באופן מלא ולכן יכול להיות צורך באולטרה-סאונד בשביל להחליט באופן סופי מהו מיקום העובר.
התמרון השני: אחיזה טבורית
לאחר מישוש הבטן העליונה וזיהוי צורת העובר, על מבצע התמרונים לזהות את מיקום גב העובר. בעוד שהוא פונה אל האישה, הוא ממשש את בטנה עם כף היד תוך שילוב של לחץ עדין ועמוק. ראשית, יד ימין נשארת במקומה בצד אחד של הבטן בעוד יד שמאל ממששת את צד ימין של רחם האישה. לאחר מכן, שלב זה מבוצע שוב עם היד והצד השני. גב העובר יורגש כחלק וקשיח בעוד שהגפיים יורגשו כמו בליטות ואי סדירויות קטנות. גב העובר ירגיש מחובר לצורה שהורגשה בבטן העליונה ולצורה שהורגשה בבטן התחתונה.
התמרון השלישי: אחיזת אגן שניונית
נקרא גם "אחיזת פאוליק". בתמרון השלישי על הרופא לזהות איזה חלק עוברי נמצא מעל מפרץ האגן של היולדת או בבטן התחתונה שלה. המיילד אוחז בבטן התחתונה, מעל התחק, עם האגודל ואצבעות יד ימין. תמרון זה צריך לתת את האינפורמציה המשלימה לתמרון הראשון ולאשר אותו. החלק המורגש הוא החלק שיצא, ככל הנראה, ראשון בלידה וגינלית.
אחיזת פאוליק לא נוחה ליולדת ומשום כך נחשבת כלא מומלצת. עם זאת, יש מיילדים שעדיין שמשתמשים בה.
התמרון הרביעי: אחיזת אגן ראשונית
המיילד עומד מול רגלי האישה, בניסיון לזהות את מצח העובר. המיילד משתמש באצבעות של שתי ידיו כדי לממש בעדינות את צידי הרחם לכיוון האגן. הצד בו יש את ההתנגדות הרבה ביותר הוא הצד שבו ימצא מצח העובר. אם ראש העובר מכופף היטב, הוא אמור להיות בצד המנוגד לגב העובר. אם ראש העובר אינו מכופף, נחוש את עצם העורף בצד של גב העובר.
חיים משה כ"ץ
חיים משה כ"ץ (לעיתים נכתב משה חיים כ"ץ או הימן כ"ץ; 18 בדצמבר 1884 - 26 באוגוסט 1965) היה פרדסן וסוחר קרקעות בארץ ישראל, מייסד שכונת פרדס כץ בבני ברק הקרויה על שמו. ב-1938 הקים, בתאום עם הארגון הצבאי הלאומי, בית ספר פרטי לטיסה, שהכשיר בשני קורסים טייסים מחברי הארגון.
חייו
כ"ץ נולד ב-1884 בפולין, בעיירה רוזאני שבפלך לומז'ה, ליצחק כ"ץ ואשתו פרידה לבית גולדברג. למד בחדר ובישיבה. ב-1903 היגר לארצות הברית, שם היה סוחר ויצרן שמלות. כ"ץ היה אב לשלושה וחבר בארגון הבונים החופשיים בלשכת ברקאי מס. 3077 בחסות המזרח הגדול של צרפת.
פרדס כ"ץ
כ"ץ עלה לארץ ישראל ב-1926 ורכש פרדס בשטח 173 דונם על אם הדרך מתל אביב לפתח תקווה, צפונית לבני ברק. בעקבות המשבר הכלכלי העולמי של 1929 נעקרו חלקים מן הפרדס, והחל מאוקטובר 1933 הוצעו בו מגרשים לבניה פרטית. בשלב השני של הקמת השכונה, בנובמבר 1934, ניתן לה השם תל אפרים, על שם בנו של כ"ץ, אפרים (פרדי) כ"ץ. ביתו של כ"ץ בשטח הפרדס הושכר ביולי 1936 למחלקת הבריאות של ממשלת המנדט, והוקם בו בית חולים ממשלתי למחלות מידבקות.
זיכרון רוטשילד
ב-1934 רכש כ"ץ שטח של 400 דונם מערביי מג'דל יאבא, וב-1935 פעל להקים בו יישוב בשם זיכרון רוטשילד. הפעולה עוררה מחלוקת, בגלל ניסיון קודם של מועצת פועלי פתח תקווה לרכוש את אותו שטח. באוגוסט 1935 הודיעה החברה על מציאת מים בקידוח באתר, ששמו הוסב ל"ראש העין" ועל הקמת מבנה לדואר. בתחילת 1936 נסללו במקום כבישים פנימיים בעבודות שנעשו על ידי פועלי פתח תקווה דרך מועצת פועלי פתח תקווה. התוכנית לא מומשה, ככל הנראה בגלל פרוץ המרד הערבי הגדול. ב-1952 הוקם באותו מקום קיבוץ עינת.
בית ספר לטיסה
ב-1938 הקים כ"ץ חברת תעופה בשם שרות ארץ-ישראל לתעופה. החברה החזיקה ארבעה מטוסים קלים והפעילה בשדה התעופה בלוד בית ספר לטיסה, שהתקיימו בו שני קורסים. אחד המדריכים היה בנו של כ"ץ, פרדי, שהשלים באותה שנה את הכשרתו כמדריך טיסה. בעיני השלטונות המוסד היה אזרחי, והנציב העליון הרולד מק-מייקל אף השתתף בטקס הסיום ב-21 באפריל 1939 והעניק לבוגרים את רישיונות הטיסה הראשונים שהוצאו בארץ ישראל. למעשה, רוב חניכי הקורסים (וכל הבוגרים) היו אנשי הארגון הצבאי הלאומי, בפיקודו של אברהם שכטרמן.
העברת רכושו לקק"ל
כ"ץ פרש מעסקיו ב-1946 והעביר את רכושו בחייו לקרן הקיימת לישראל, תמורת קצבה שנתית בסך 4,000 לירות. הוא לא דאג להצמיד את הסכום למדד, וב-1960 העניין הגיע לדיון בבית המשפט העליון, אחרי שכ"ץ תבע להתאים את הסכום לירידת ערך המטבע.
כ"ץ נפטר בתל אביב ב-1965.
פרנקו ישראל
קריירת מועדונים
ישראל גדל במחלקות הנוער של קלוב ארטסנו ונסיונל האורוגוואיות, וב-17 באוגוסט 2018 חתם על חוזה לחמש עונות ביובנטוס מהסרייה א'. בשנת 2020 החל לשחק ביובנטוס II, קבוצת המילואים של המועדון.
קריירה בינלאומית
ישראל היה חלק מסגל נבחרת אורוגוואי עד גיל 20 בגביע העולם עד גיל 20 ובאליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20 בשנת 2019.
קייסוקה אוסאקו
קייסוקה אוסאקו (ביפנית: 大迫 敬介; נולד ב-28 ביולי 1999 באיזומי שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת השוער בקבוצת סאנפרצ'ה הירושימה מליגת העל היפנית ובנבחרת יפן.
קריירת מועדונים
בשנת 2015 הגיע אוסאקו אל מחלקת הנוער של סאנפרצ'ה הירושימה מליגת העל היפנית. ב-19 בפברואר 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון על צ'יאנג ראי יונייטד בדו-קרב בעיטות עונשין במסגרת פלייאוף ההעפלה לליגת האלופות האסיאתית לעונת. ב-23 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 1-1 נגד שימיזו אס-פולס במסגרת המחזור הראשון לעונת. ב-10 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות האסיאתית, בניצחון 2-0 על דאיגו במסגרת שלב הבתים של הטורניר. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה הבוגרת ערך אוסאקו 44 הופעות ליגה.
פיאט 2401 קנזה
פיאט 2401 קנזה (באיטלקית: Fiat 2401 Cansa) הוא אוטובוס חשמלי מסוג טרוליבוס אשר יוצר על ידי חברת פיאט האיטלקית בין השנים 1953–1958. הדגם מונע באמצעות רשת חשמל, מושך חשמל באמצעות כבל חשמלי תקרה המחובר לרשת המספקת חשמל.
דגם הטרוליבוס "פיאט 2401 קנזה" דומה בחזותו ובמבנהו לאוטובוס רגיל, אך הוא מצויד במנוע חשמלי.
את מרכב הדגם ביצעה חברת "Cansa".
פיאט 2401 קנזה
בדגם ה"פיאט 2401 קנזה" נבנו 21 מושבים. סך הכל הדגם יכול להכיל 70 נוסעים. מושב הנהג מימין. אורך הדגם 10.5 מטר.
לדגם 2 דלתות צדדיות.
ה"פיאט 2401 קנזה" יוצא לברזיל, מקסיקו ומספר ארצות באסיה.
טרוליבוס
טרוליבוס הוא סוג של אוטובוס חשמלי אשר מושך חשמל מכבל תקרה. מעל גג האוטובוס מחובר מוט לרשת החשמל. ה"טרוליבוס" נבדל מסוגים אחרים של אוטובוסים חשמלים אשר מסתמכים על סוללה חשמלית.
על רשת החשמל המזינה את הטרוליבוס לכלול שני חוטי חשמל מקבילים הסוגרים מעגל חשמלי.
בדרך כלל המתח החשמלי הנפוץ הוא 600 וולט מתח ישר (DC).
נתיב הנסיעה הוא תמיד קדימה (דגמי הטרוליבוס לא מסוגלים לנסוע אחורנית).
בניגוד לחשמלית שהיא כלי תחבורה ציבורית הנעה על מסילה ברחובות ערים, ה"טרוליבוס" נע על כביש אספלט ללא צורך במסילה.
באיטלקית ה"טרוליבוס" קרוי: "Filobus".
יוז'ף ארקבי
טאהיטוטפלושי (קידומת אצולה) יוז'ף ארקבי (במקור אַרנשטיין, בהונגרית: Árkövy József; פשט, 8 בפברואר 1851 – בודפשט, 19 במאי 1922) היה רופא שיניים, פרופסור באוניברסיטה יהודי-הונגרי.