cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
זכויות להט"ב בלבנון
מצעד הגאווה בביירות, בירת לבנון התקיים לראשונה בשנת 2017 בו השתתפו כ-4,000 צועדים במקביל ליום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה. שבוע הגאווה טרם ציון האירוע כלל תצוגות אופנה, ערב סיפורי להט"ב, הקרנות סרטים, מספר מסיבות, מופעי דראג, ועוד. בשנת 2018, לפני שהמשטרה עצרה את המארגן, האדי דמיאן, השתתפו קרוב ל-3,000 צועדים במהלכו. מעצרו של דמיאן זכה לגינויים על ידי ארגנוי זכויות אדם בהם "Human Rights Watch" שהצהיר כי: "מעצרו של דמיאן על ידי המשטרה מפר את חופש ההתאגדות ומהווה צעד אחורה במדינה שהתקדמה לקראת כיבוד זכויותיהם של חברי קהילת הלהט"ב".
מעמד בחוק
סעיף 534 לחוק העונשין הלבנוני אוסר על קיום יחסים ה-"מנוגדים לחוקי הטבע", שדינו עד שנת מאסר. כעניין מעשי, אכיפת החוק הייתה מגוונת והתרחשה לעיתים קרובות באמצעות מעצרים משטרתיים מדי פעם. בשנת 2002 פרצה המשטרה לביתה של אישה לאחר שאמה טענה שבתה גנבה מזומנים ותכשיטים. בכניסה לביתה מצאה המשטרה את האישה מקיימת יחסי הומוסקסואלים עם אישה נוספת והאשימה את הזוג בעבירת "מעשה סדום".
בשנת 2007, השופט מוניר סולימאן הפסיק את החקירה הפלילית של שני גברים הומוסקסואלים שנעצרו על פי סעיף 534 בעודו חלק על כך כי הומוסקסואליות היא "מנוגדת לכללי הטבע" וציין כי תופעות חברתיות שנמצאות כ-"לא טבעיות" משקפות את "המידות החברתיות של הזמנים".
ב-11 בדצמבר 2009, ארגון הלהט"ב הלבנוני "Helem", השיק דו"ח שהצביע על מעמדה החוקי של הומוסקסואליות במדינות מזרח התיכון וצפון אפריקה.
בשנת 2011, שופט לבנוני בבתרון פסק נגד השימוש בסעיף 534 כלפי העמדות לדין של הומוסקסואלים.
בשנת 2012, שר המשפטים, שכיב קורטבאווי, ביקר את השימוש בבדיקות אנאליות לגברים שהואשמו בהתנהגות הומוסקסואלית ופרסם הצהרה הקוראת להפסקת הנוהג.
באפריל 2013, ראש עיריית דקוונה מצפון לביירות, הורה לכוחות הביטחון לפשוט ולסגור מועדון להט"ב ליילי. מספר מבקרי המועדון נעצרו ונאלצו להתפשט במטה העירוני, בהם הומוסקסואלים סורים וטרנסג'נדריות לבנוניות שם צולמו כעירומים. המבצע גונה על ידי פעילי זכויות אדם ולהט"ב רבים והוביל לדקוונה מעמד עיר ידועה לשמצה בהומופוביה. שר הפנים של לבנון מטעם ממשלת הביניים, מרואן צ'רבל, תמך בראש עיריית דקוונה באומרו: "לבנון מתנגדת להומוסקסואליות, ולפי החוק הלבנוני זוהי עבירה פלילית".
באוגוסט 2014, "הלשכה להגנת המוסר של כוחות ביטחון הפנים" ערכה פשיטה על בית מרחץ טורקי בביירות, שהובילה לשיפוט של 27 סורים. על פי דיווח שהופק בשיתוף עם "Helm", הסיבה המוצהרת לפשיטה הייתה חשד ל-"נוכחות של הומוסקסואלים". ב-28 בינואר 2014 פסל בית משפט בעיריית ג'דעידה תיק נגד אישה טרנסג'נדרית שהואשמה בקיום קשר יחסים "לא טבעיים" עם גבר. במאי 2016, פעילי להט"ב לבנונים ערכו הפגנה בדרישה לבטל את סעיף 534.
בינואר 2017, שופט לבנוני ערער על הבסיס המשפטי לשיפוט נגד גברים הומוסקסואלים בגין התנהגות חד מינית. השופט מעלוף התייחס בפסק דינו להוראת חוק העונשין המגנה על חופש הביטוי בסעיף 183 הקובע כי "לא יראו מעשה שנעשה תוך מימוש זכות ללא שימוש לרעה כעבירה". "אם לא נגרם נזק, לא נעשה פשע", פסק מעלוף בהחלטתו.
במרץ 2018, הביעה מפלגת הפלנגות הנוצריות, תמיכה באי-הפללה של הומוסקסואליות ובביטול סעיף 534. פעילי להט"ב מקומיים בירכו על ההצהרה, והצהירו כי זו הפעם הראשונה "בה מפלגה פוליטית בפרלמנט הלבנוני תומכת בזכויותיהם". ביולי 2018 אישר בית המשפט לערעורים במחוז הר לבנון פסיקת בית המשפט אשר זיכתה תשעה אזרחים לבנונים שהועמדו לדין בשל היותם הומוסקסואלים בעודו קבע כי הומוסקסואליות היא "נוהג זכויות היסוד של הנאשמים". בית המשפט לערעורים הסכים לפסיקה וקבע כי יחסים הומוסקסואלים בהסכמה בין בני זוג חד-מיניים אינם יכולים להיחשב "לא טבעים" כל עוד הוא אינם פוגע במוסר ואתיקה, כגון "כאשר הם נראים או נשמעים על ידי אחרים, או מבוצעים במקום ציבורי, או כוללים קטין שיש להגן עליו". פעילי להט"ב לבנונים בירכו על פסק הדין וקראו לממשלה לבטל את סעיף 534. פסק דין זה היה החמישי מסוגו בלבנון, והראשון מבית משפט בדרג גבוה זה.
בשנת 2019, זיכה שופט בית המשפט הצבאי, פיטר גרמנוס, ארבעה אנשי צבא שהואשמו בקיום "מעשי סדום" בפסיקה נקודתית, "ניקה את הקבוצה מאשמת ביצוע מעשים מיניים מנוגדים לטבע" והכריז כי קיום "מעשה סדום" הומוסקסואלי "אינו כפוף לעונש על פי החוק".
אף על פי פסיקות אלה לאורך השנים, סעיף 534 לחוק העונשין עדיין עומד בעינו. ז'ורז' עזי, מנכ"ל הקרן הערבית לחירות ושוויון, הצהיר באומרו לעיתון האמריקאי וושינגטון בלייד בשנת 2017 כי: "הומוסקסואליות אינה חוקית מבחינה טכנית בלבנון, אולם הדור החדש של שופטים נוטים פחות להחיל את החוק וכוחות המשטרה לא יאכפו אותו".
הכרה במערכות יחסים חד מיניות
לבנון אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור או שותפות).
הורות ואימוץ
זוגות חד מיניים אינם רשאים לאמץ ילדים בלבנון, הן עבור אימוץ חורג או משותף.
הגנה מפני אפליה
לא קיימים חוקים המכסים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בלבנון.
זהות מגדרית
ישנה הכרה בשינוי מגדר עבור טרנסג'נדרים בלבנון לאחר העברת ניתוח להתאמה מגדרית. בינואר 2016 אישר בית המשפט לערעורים של ביירות את זכותו של גבר טרנסג'נדר לשנות את מסמכיו הרשמיים בעודו העניק לו גישה לטיפול ופרטיות הכרחית.
טיפולי המרה
ב-11 ביולי 2013, האגודה הפסיכיאטרית הלבנונית (LPS) פרסמה הצהרה שבה נאמר כי הומוסקסואליות אינה הפרעה נפשית ואין צורך לטיפולה, באומרה: "הומוסקסואליות כשלעצמה אינה גורמת לשום פגם בשיקול דעת, יציבות, אמינות או יכולות חברתיות ומקצועיות. ההנחה שהומוסקסואליות היא תוצאה של הפרעות במשפחה דינמית או התפתחות פסיכולוגית לא מאוזנת מבוססת על מידע שגוי". כמו כן, האגודה קבעה כי לטיפולי המרה המבקשים "להמיר" הומוסקסואלים וביסקסואלים להטרוסקסואלים, "אין רקע מדעי" וביקשה מאנשי מקצוע בתחום הבריאות "להסתמך רק על המדע" במתן דעה וטיפול בעניין זה. הצהרת האגודה הפכה את לבנון למדינה הערבית הראשונה שהוציאה הומוסקסואליות מסיווג מחלות נפשיות.
תרומת דם
גברים הומוסקסואלים וביסקסואלים בלבנון לא רשאים לתרום דם.
תנאי מחיה
חברי קהילת הלהט"ב הלבנונית החלו לפעול בפומבי למען זכויות הלהט"ב בשנת 2002, עם הקמת אגודה פוליטית בשם "Hurriyyat Khassa" (חירויות פרטיות). הקבוצה מיקדה את מאמציה בביטול סעיף 534 לחוק הפלילי, כך שפעולות הומוסקסואליות בין מבוגרים בהסכמה לא יהיו עוד פשע. ארגון זכויות להט"ב נוסף בלבנון "Helem" ("חלום" בערבית) הוקם שנת 2001. ארגונים אלה ערכו הפגנות פומביות, הרצאות וגיוס כספים למען חינוך למאבק במחלות ה-HIV/איידס בקרב חברי הקהילה. קהילות לבנוניות בתפוצות (אירופה, אמריקה הצפונית, אמריקה הלטינית, אוסטרליה) החלו להוות נראות באמצעות שלוחות הלהט"ב של "Helem" בערים שונות עם נוכחות לבנונית גדולה בהן מונטריאול בה השיג הארגון רישום חוקי ופריז.
בשנת 2006, ציין "Helem" את היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה במלון מונרו דאונטאון בביירות.
באוגוסט 2007, נוסדה עמותת הלהט"ב הנשית, "Meem" עבור תמיכה בנשים לסביות, ביסקסואליות, טרנסג'נדריות, קוויריות וחוקרות בלבנון בפרט, המציעה תמיכה קהילתית, ייעוץ פסיכולוגי, מרכז פעילות, תמיכה משפטית, אירועים חברתיים ועוד. במיאם גם בית Womyn משמש כמרכז פעילות ומשאבים בביירות.
מ-29 בנובמבר עד 1 בדצמבר 2013, קבוצה עצמאית ארגנה את "TransFocus" אשר הוגדר כ-"פסטיבל סרטים עצמאי שסובב סביב נושאים, שאלות, אנשים ופוליטיקה בנוגע לטרנסג'נדריות ומגדריות בלבנון". האירוע בן שלושת הימים היה ללא מטרות רווח, ממומן באמצעות מיקור המונים מקוון, והוא בוצע על ידי "חבורה של חברים ומארגנים מקומיים" שמטרתם להיות "מחוץ לכל מוסד, ארגון או קולקטיב; בינלאומי או מקומי". האירוע כלל הקרנות סרטים, פאנל דיונים ממוקד, פרויקט איסוף משאבים ותערוכה. זה סימן את פסטיבל הסרטים הציבורי הלבנוני הראשון המתמקד בקולות ובנושאים טרנסיים.
מהדורת המצעד השלישית הוכרזה בין 28 בספטמבר ל-6 באוקטובר 2019 לציון 50 שנה למהומות סטונוול. טקס הפתיחה שהיה אמור להתקיים במרכז ארסקו 3 "הארמון" ברחוב מרכזי בביירות, אל חמרה, נדחה לאחר שהמופתי של הרפובליקה ביקש להפסיק את פעילות הפסטיבל בעודו האשים את משתתפיו ב-"הפרת מוסר". לאחר התפרצות מגפת הקורונה בלבנון, מצעד הגאווה התקיים באירוע דיגיטלי בן 27 שעות ברציפות שהושמע באתר יוטיוב ובמספר ערוצים מקוונים. במהלכו, מארגני המצעד זכו לתרומות ממספר פעילים במדינות: אפגניסטן, ארמניה, אזרבייג'ן, איראן, עיראק וסוריה, בנוסף להשתתפותן של מדינות מהמזרח התיכון והעולם הערבי כגון: מצרים, לוב, מרוקו, הרשות הפלסטינית, סודאן ותוניסיה.
בפברואר 2020 ביטלה אוניברסיטת נורת'ווסטרן בקטר אירוע בהשתתפות להקת משרוע ליילה הלבנונית בעקבות תגובות הומופוביות בעוד כי סולנה, חאמד סינו, ידוע כהומוסקסואל גלוי הפועל למען זכויות להט"ב בעולם הערבי.
כתבי עת
לבנון ידועה בתור המדינה הערבית הראשונה בעלת כתב עת להט"ב משלה בעל הכותרת Barra. גיליון להט"ב ניסיוני נוסף יצא לאור במרץ 2005 אשר הוציא כשני גליונות בקיץ 2005 ואביב 2006.
בשנת 2009, פורסם הספר "Bareed Mista3jil" בשפה הערבית והאנגלית על ידי ארגון הלסביות הלבנוני "Feminist Collective" בביירות המציג אוסף של כ-41 סיפורים אישיים של נשים לסביות, ביסקסואליות, טרנסג'נדריות וקוויריות מכלל רחבי לבנון.
פוליטיקה
במשך השנים, רק מפלגת הפלנגות הנוצריות תמכה באי-הפללה של הומוסקסואליות בלבנון, בעוד אף אחת מהמפלגות או הפלגים הפוליטיים הנוספים במדינה, אינם תמכו בפומבי בזכויות להט"ב. מפלגת קולונה וואטאני, אשר התמודדה עם כ-66 מועמדים בבחירות הכלליות בלבנון 2018, תמכה באי-הפללתה של הומוסקסואליות בלבנון לצד עשרות מועמדים נוספים אשר קראו אף הם לאי-ההפללה.
חופש הביטוי
ב-29 במאי 2006, פרסמה רשת הטלוויזיה אל-ערביה מאמר בו חבר מועצת עיריית ביירות, סעד-אדין וואזאן, קרא בפומבי לראש הממשלה פואד סניורה ולשר הפנים אחמד פתפאת לסגור את ארגון הלהט"ב "Helem" בשל תוכנו.
ב-16 ביוני 2006, דרשות במסגדים של ביירות גינו הומוסקסואליות והצביעו על העובדה שלביירות ישנו ארגון להט"ב מורשה ("Helem") בעודן קראו לממשלה לספק הסברים בנושא. למחרת, שר הפנים אחמד פאטפאת הכחיש את האשמות של אנשי דת איסלאמיסטים לפיהם "הממשלה אישרה הקמת ארגון לזכויות להט"ב בלבנון".
דורית איזק
דורית (לאה) איזק (נולדה ב־12 בספטמבר 1956, ז' תשרי תשי"ז) היא אפידמיולוגית ומקימת עמותת אונקוידע (בלועזית; OncoYeda) בעלת תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת תל אביב.
מחקריה עסקו בבחינת קשרים בין רמות דתיות ופרוגנוזה (המוגדרת כהישנות ותמותה) בקרב חולות סרטן השד בישראל. היא מצאה כי לרמת הדתיות השפעה על שיעור מקרי סרטן השד ועל הפרוגנוזה של המחלה: הסיכון לפתח סרטן שד נמוך בקרב נשים חרדיות בהשוואה לחילוניות, אולם הפרוגנוזה בקרב חולות חרדיות שכבר אובחנו, גרועה יותר.
ביוגרפיה
איזק נולדה לשמואל (סוחר טקסטיל) ויפה רייך (גננת) בתל אביב. היא גדלה בירושלים והתחנכה בתיכון א.ד. רוטשילד. בשנת 1987 סיימה תואר ראשון (.B.A) בסיעוד באוניברסיטה העברית בירושלים, בשנת 2001 סיימה את התואר השני (M.P.H.) בבריאות הציבור ורפואה קהילתית באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת 2012, סיימה תואר שלישי, .PhD) באפידמיולוגיה, בפקולטה לרפואה, אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2006 החלה איזק בכתיבת הדוקטורט (PhD) בתחום אפידמיולוגיה של הסרטן באוניברסיטה תל אביב, בנושא: "בחינת קשרים בין רמות שונות של דתיות לבין שיעורי היארעות, הישנות ותמותה של סרטן השד בישראל", אותו השלימה בשנת 2012. עבודת ה-PhD בוצעה בהנחיית פרופ' סיגל סדצקי, אשר ניהלה באותם ימים את היחידה לסרטן וקרינה במכון גרטנר, עם מנהל המחלקה הכירורגית-אונקולוגית בבית החולים שיבא (פרופ' משה פפא), עם מנהל המכון האונקולוגי בבית החולים שיבא (פרופ' רפאל קטן), עם ראש היחידה לסרטן השד במכון האונקולוגי בבית החולים שיבא (פרופ' בלה קאופמן), עם מנהלת השירות לסרטן השד במרכז הרפואי רבין (ד"ר שולמית ריזל), עם מנהל המכון האונקולוגי במרכז הרפואי ע"ש סוראסקי (פרופ' משה ענבר), ועם רופא המערך האונקולוגי של המרכז הרפואי שערי צדק (ד"ר עמיאל סגל). במימון המחקר השתתפו קרן סוזן קומן (Susan G. Komen Breast Cancer Foundation) והמכון הלאומי לחקר שירותי הבריאות ומדיניות הבריאות בישראל.
בד בבד עם הגשת הדוקטורט הקימה את עמותת אונקוידע - עמותה התנדבותית שמטרתה להנגיש לחולי סרטן ובני משפחותיהם את המידע העדכני והרלוונטי ביותר המתייחס למחלתם, להסבירו להם, ובכך להעצים את יכולת ההתמודדות עם המחלה והתהליך הטיפולי על כל שלביו ולסייע בקבלת החלטות המבוססות על מידע מדעי התואם את צורכיהם ואת העדפותיהם האישיות.
איזק מתגוררת בירושלים. היא נשואה לגבריאל ולהם ארבעה ילדים. אחד מהם הוא העיתונאי ומגיש חדשות 12 אורי איזק.
ג'רמי סמפטר
ג'רמי רוברט מיירון סמפטר (באנגלית: Jeremy Robert Myron Sumpter; נולד ב-5 בפברואר 1989) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. התפרסם עקב גילומו של פיטר פן בסרט "פיטר פן" משנת 2003, את ג'ייקוב הודג'ס בסרט "בתוך הסופה" משנת 2014 ובשל תפקידו כג'יי.די מק'קוי בסדרת הדרמה "אורות ליל שישי" של רשת NBC.
ביוגרפיה
סמפטר הוא יליד פברואר 1989 והוא נולד בעיר כרמל שבקליפורניה לסנדי וגארי סמפטר. יש לו אחות תאומה - ג'סיקה ועוד שני אחים. המשפחה עברה לגור בעיר הולדתה של אמו, מאונט סטרלינג שבקנטאקי כשהיה בן עשרה חודשים.
בגיל 11 התקבל למסלול הדוגמנות "International Modeling and Talent Association" והחל לדגמן בקנטאקי ואף זכה בפרס "דוגמן השנה הצעיר". בהמשך עבר ללוס אנג'לס עם משפחתו כדי להופיע בקרבתה.
בדצמבר 2015 הודיעו סמפטר ולורן פאצ'קו על אירוסיהם, אך האירוסין בוטלו באוקטובר 2016.
קריירה
סרטו הראשון היה סרט האימה סדוק של ביל פקסטון (אשר גם מופיע בתפקיד הראשי) משנת 2001, בו גילם את אדם הצעיר. על התפקיד קיבל מועמדות של פרס סאטורן לביצוע הטוב ביותר של שחקן צעיר". הוא השתתף באותה שנה גם בסדרה "Raising Dad" ובסרט "Murphy's Dozen". בשנה לאחריה שיחק בסרט "Local Boys" בתור סקיטר דודסון וב-"Just a Dream" לצד דני גלובר. על תפקידו זכה ב"פרס האמן הצעיר לשחקן הראשי הטוב ביותר בסרט באורך מלא".
ביולי 2002 נבחר לשחק בתפקיד הראשי את פיטר פן בעיבוד מחודש שיצא ב-2003. הוא אמר שלצורך הסרט התאמן על פעלולים, הנפת חרבות, אימוני התעמלות והרמת משקולות, כאשר הוא עבד מעל 5 שעות ביום. כמו כן עבד בצמוד ונקשר לשחקנית רייצ'ל הארד ווד, אשר גילמה לצידו בתפקיד ראשי את וונדי.
על תפקידו בסרט זה זכה ב"פרס סאטורן" וכן את "פרס האמן הצעיר".
בשנת 2006 הופיע בסרט "Cyber Seduction: His Secret Life", בתור ג'סטין פטרסן. על תפקידו בסרט הועמד לפרס האמן הצעיר, אך לא זכה.
שנה לאחר מכן שיחק בסרט הפשע פשע באמריקה בתור קוי הובארד.
ב-2010 שיחק בסרט "Death and Cremation" בתור העבריין ג'רוד לירי, הנכנס לעסקים עם סטן (בראד דוריף), מפעיל קרמטוריום נכלולי. שנה לאחר מכן שיחק בסרט גולשת בנשמה בכיכובן של אנה-סופיה רוב והלן האנט.
בשנת 2014 שיחק בסרט האימה "Animal" לצד אליזבת גיליס. באותה שנה שיחק בסרט "בתוך הסופה" של סטיבן קוואלה בתפקיד ג'ייקוב הודג'ס.
בשנת 2016 שיחק בסרט "בית ספר במצור" בתור קייל הרטמן.
נוסף להופעות בקולנוע שיחק במספר סדרות טלוויזיה, ביניהם: ER, CSI: מיאמי, רפואה שלמה, "Clubhouse", אורות ליל שישי - בה שיחק את ג. ד. מקוי ובסדרה "Stitchers".
לילה וערפל (סרט)
לילה וערפל (בצרפתית: Nuit et Brouillard) הוא סרט תיעודי של הבמאי הצרפתי אלן רנה משנת 1955. הסרט מציג את מחנות אושוויץ ומיידנק נטושים, כפי שנראו בשנות החמישים, תוך כדי תיאור חייהם של האסירים במחנות. "לילה וערפל" הוא אחד הסרטים התיעודיים הראשונים שנעשו אודות השואה והוא נעשה בשיתוף פעולה עם ניצול השואה, הסופר ז'אן קירול.
תקציר
הסרט בנוי כתנועה מתמדת בין שני קטבים; מחנות ההשמדה מצולמים בזמן הווה בצבע, ואילו תצלומי הארכיון הרבים מתקופת השואה הם בשחור-לבן. צילומים אלה מציגים את תאי הגזים וערימות של גופות. החלק האחרון של הסרט מציג את גילוי הזוועות, נחשף בו תהליך ההשמדה ונראים צילומים רבים של משחררי המחנות יחד עם צילומי האתרים בשנת 1955.
הפקה
בנובמבר 1954, כעשור לאחר הניצחון על הנאציזם, נערכה במכון הפדגוגי הלאומי בפריז תערוכה בשם "תולדות המחתרת, הגירוש ושחרור צרפת". מתצוגה זו צמח הרעיון להפקת סרט תיעודי בנושא. הוועדה ההיסטורית הצרפתית לחקר תולדות מלחמת העולם השנייה, פנתה אל אלן רנה בבקשה ליצור סרט על תקופת השואה והמחנות. את התסריט לסרט כתב רנה במשותף עם הסופר ז'אן קיירול (Cayrol), יוצא מחנות בעצמו, והפסקול המלווה את הסרט הוא של הנס אייזלר, שהיגר מגרמניה עם עלייתו של היטלר לשלטון. רנה וקרול התקשו מאוד בעשיית הסרט, בשל התכנים הקשים שהוא מכיל. לצורך תיאור החיים הקשים והסבל במחנות, רנה נאלץ להשתמש בצילומי סטילס שמצא בארכיונים השונים והוא הצליח להניע אותם על המסך כאילו היו תמונות נעות. עבודת העריכה שנעשתה בתצלומים מתוחכמת וכמעט בלתי נראית.
שם הסרט
רנה בחר לקרא לסרטו Nuit et Brouillard ("לילה וערפל"), התרגום הצרפתי ל-Nacht und Nebel. הבמאי הותיר את שם הסרט כסמל להוראת לילה וערפל (בגרמנית Nacht und Nebel) שהוצא ב-9 בדצמבר 1941 ונועד ליצור הפחדה ולהרתיע את אלה המתנגדים למשטר. אסירי לילה וערפל, שנשאו על גבם את הסימון NN במחנות הריכוז, היו אמורים להיות מוצאים להורג מהר ככל האפשר ובחשאיות מוחלטת. עבור אלן רנה, הביטוי "לילה וערפל" הוא ביטוי כולל לתקופת השואה, המאופיינת בחושך ואפלה שירדו על אירופה תוך כדי פגיעה באדם באשר הוא אדם.
שמעון אלקבץ
שמעון אלקבץ (נולד ב-4 במרץ 1966) הוא עיתונאי ישראלי. בעבר מפקד גלי צה"ל. קודם לכן שימש כמנהל קול ישראל, כמנכ"ל רדיו תל אביב וכסמנכ"ל רדיו בתאגיד השידור הישראלי.
ביוגרפיה
אלקבץ נולד לחיים ומרים בשכונה ד' צפון בבאר שבע. הבכור מתוך שישה ילדים, אחיו הצעיר איציק נפטר מלוקמיה. כשהיה בן 13, החל לעבוד בכתיבה ובעריכה והיה כתב במקומון "שבע" שפעל אז בעיר. במקביל, כחניך בתנועת הצופים היה כתב הדרום של עלון הצופים "היה נכון", וגם כתב נוער בשבועון מעריב לנוער. בצבא שירת כלוחם בחיל השריון במשך שנה וחצי, ובשל מיגרנה הועבר לשרת בבסיס חיל האוויר בחצרים.
לאחר שלוש שנים של שירות בצה"ל, שימש אלקבץ בשנים 1987–1989 כראש מערכת העיתון "חדשות" בדרום. בעקבות הישגים עיתונאיים וסיפורים בלעדיים מונה לכתב הראשי לענייני משטרה ומשפט. בשנים ההן סיים את לימודיו במשפטים במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן והתמחה בתחום לשון הרע אצל השופט בלייך. לאלקבץ תואר ראשון במשפטים מהמרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן, ותואר שני בתקשורת בהצטיינות מהמכללה האקדמית נתניה.
אלקבץ היה ממקימי רדיו דרום ורדיו גלי ישראל, וכן היה כתב גלי צה"ל בדרום וברצועת עזה; במהלך השנים ערך את יומני הבוקר של התחנה. שימש ככתב לענייני משטרה ומשפט, בעיתון חדשות. לאחר שלוש שנות עבודה בעיתון 'חדשות' היה ממייסדי "ידיעות תקשורת", סגן העורך הראשי, רשת מקומוני "ידיעות אחרונות". היה המנכ"ל של קבוצת "גלי ישראל". בהמשך ניהל את רדיו ירושלים. ב-2004 שימש משנה למנכ"ל קבוצת "הירש מדיה" ומנהל פרויקטים בחברת החדשות, בערוץ 10. בשנים 2011–2014 עמד אלקבץ בראש מינהל התרבות. ניהל את קול ישראל, ועל פי הפרסומים של רביב דרוקר השתמש בתפקידו כדי לקדם עיתונאים שראש הממשלה, בנימין נתניהו, היה מעוניין לשבצם בתקשורת. היה העורך הראשי של רשות השידור. שימש בתפקיד מנהלו הכללי של רדיו תל אביב, היה סמנכ"ל "מעריב" ומנכ"ל כתבי-העת בעיתון.
שימש כסמנכ"ל חטיבת הרדיו בתאגיד השידור הישראלי. במאי 2017, פרש מתפקיד זה. ב-31 באוגוסט 2017 החליף את ירון דקל כמפקד תחנת הרדיו גלי צה"ל. אלקבץ סיים באוגוסט 2021, את תפקידו בגלי צה"ל בתום ארבע שנים, וצפוי להתמנות למנכ"ל חברת השלטים רפיד ולהחליף את יורם אריס.
כיהן כחבר הנהלת אגודת העיתונאים בתל אביב, חבר בית דין לאתיקה במועצת העיתונות בישראל, נציג ציבור בוועדת האתיקה הארצית, לשכת עורכי הדין וחבר מועצת המוזיאונים.אלקבץ נשוי לענת, פסיכותרפיסטית ומטפלת באמנות. ואב לארבעה ילדים. מתגורר עם משפחתו בכפר עזה.
לה שו-דה-פון
לה שו-דה-פון (בצרפתית: La Chaux-de-Fonds) היא עיר תעשייה שווייצרית הנמצאת בקנטון נשאטל, לא רחוק מהגבול עם צרפת. העיר התפתחה והתפרסמה בשל תעשיית השעונים הפורחת בה מאז המאה ה-18. לשיא פריחתה הגיעה העיר בתחילת המאה העשרים. העיר ידועה גם כיעד תיירותי, ושוכן בה מוזיאון השענות הבינלאומי.
בשנת 1794 נחרבה העיר, אז עדיין כפר קטן, כתוצאה מאסון טבע. בניית העיר מחדש נעשתה על פי תוכנית מקיפה וחדשנית לזמנה, שהתבססה על עקרונות רציונליים בהשפעת הנאורות. התכנון הותאם לתעשייה ולייצור השעונים, וכלל בין השאר שימוש ברשת רחובות שתי וערב - גריד, שילוב של בתי סדנאות ומגורים ורבעי מלאכה ייעודיים.
העיר הייתה גם אחד המרכזים החשובים של האר-נובו, והוקמו בה מוזיאון ובית ספר לאמנות שייסד סגנון משלו. גם כיום מתקיימת בה פעילות תרבותית ענפה, ומלבד מוזיאון השענות נמצאים בה מוזיאון לאמנות, מוזיאון היסטורי, מוזיאון להיסטוריה של הטבע ועוד. העיר מאכלסת גם כמה אולמות למופעי תיאטרון ומוזיקה.
טום באום
טום באום (נולד ב-29 באפריל 1993) הוא קומיקאי, מנחה טלוויזיה ושחקן ישראלי. התפרסם בעקבות השתתפותו בעונה הרביעית של תוכנית המציאות "המירוץ למיליון" שבה אף העפיל לגמר והגיע למקום השני. בשנת 2015 החל לשמש כמנחה ושחקן בתוכניות השונות בערוץ הילדים.
לה שו-דה-פון
בשנת 2009 הוכרזה העיר, יחד עם שכנתה לה לוקל, כאתר מורשת עולמית בשל התכנון העירוני הייחודי שלהן.
אוכלוסייה
נכון לשנת 2014, מתגוררים בעיר כ-39,027 תושבים, בצפיפות של 701 נפשות לקמ"ר. העיר היא מקום הולדתם של האדריכל המודרניסטי החשוב לה קורבוזיה, ושל לואי שברולה, מייסד מפעל המכוניות שברולט.
טום באום
ביוגרפיה
באום נולד וגדל בתל אביב. למד בתיכון עירוני א' לאומנויות במגמת תיאטרון. באום לא התגייס לצה"ל מסיבות בריאותיות. בשנת 2008 באום יצא מהארון.
לה שו-דה-פון
אוכלוסייה
בגרף הבא מוצגת האוכלוסייה ההיסטורית של העיר:
פילוח הדתות נכון ל-31 בדצמבר 2014
טום באום
ביוגרפיה
ב-2013 היה עורך, מנחה ומנהל דיגיטל מדיה ב-MTV.
בנובמבר 2014 השתתף בתוכנית הריאליטי "המירוץ למיליון" של רשת, יחד עם חברו אוריאל יקותיאל והם הגיעו למקום השני בגמר.
לה שו-דה-פון
כלכלה
כלכלת העיר מבוססת לחלוטין על תעשייה וייצור שעונים. לשיא פריחתה הגיעה העיר במחצית הראשונה של המאה העשרים, עת התקיימו בה 55٪ מייצור השעונים העולמי. בין השאר נוסדו בעיר החברות רולקס ואומגה ופעלו בה סווטש וברייטלינג.
טום באום
ביוגרפיה
בעקבות פרסומו בתוכנית, ב-2015 באום הגיש פינה בתוכנית הפריים טיים "מלחמת המינים" בערוץ 2, שם הוא הופיע בקטע סטנד-אפ לקראת סוף כל תוכנית. בנוסף, התחיל גם להשתתף באופן קבוע בתוכנית היומית "נדחפים" בערוץ הילדים וכן הצטרף להנחיית התוכנית "הכי מצחיק בארץ", ששודרה באופן יומי אחרי "נדחפים". בעקבות הצטרפותו כמנחה בערוץ הילדים באום נחשב למנחה ההומוסקסואל המוצהר הראשון בערוץ הילדים.
באפריל 2015 הצטלם באום לעונה השנייה של הסדרה הקומית "חברות" בערוץ 10, בתפקיד אמיר, הספר של שני. בנוסף השתתף גם במספר פרסומות, בהן לבנק לאומי, לקפה טורקי, לספרינג טי ועוד.
לה שו-דה-פון
כלכלה
בתחילת שנות האלפיים הוקם בעיר פארק טכנולוגי המושך לעיר חברות הייטק.
טום באום
ביוגרפיה
בסוף מאי 2015 פורסם כי באום יגיש תוכנית בישול חדשה בהפקת "ענני תקשורת" בצוותא עם הדוגמן עידן רול. בנוסף, החל להגיש יחד עם חברו מ"המירוץ למליון", אוריאל יקותיאל, את התוכנית המקדימה של "אקס פקטור ישראל", במסגרתה הם אירחו מתמודדים וסיקרו את התוכנית. כמו כן, ביוני 2015 הם הנחו יחד תוכנית בישול של הזכיינית "רשת", הנקראת "שישי טייק אווי". יחד עם השף עומר מילר, ואירחו ידוענים שונים.
לה שו-דה-פון
כלכלה
כיום פועלים בעיר עשרות חברות ובתי מלאכה לייצור שעונים, חלקם גדולים וחלקם קטנים ומשפחתיים, המתבססים על מסורות ייצור שעוברות בהם מדור לדור. מרבית החברות פועלות כקבלני משנה של קבוצות מותגי שעונים גדולים, דוגמת סווטש ו- Richemont. בעשור השני של המאה העשרים ואחת חלה ירידה משמעותית בביקוש לשעוני יוקרה שווייצריים. הירידה הובילה להפסדים ופיטורים בתעשיית השעונים בעיר, שאחראית לכ-11,000 משרות. בשנת 2016 עמד שיעור האבטלה בעיר על 8.1٪, מהגבוהים בשווייץ.
גאוגרפיה
העיר שוכנת בעמק קטן בלב רכס הרי היורה, בגובה שבין 600–1,300 מטרים מעל פני הים. העיר מקושרת למערכת הרכבות השווייצרית, ובתוכה פועל מערך טרוליבוסים.
טום באום
ביוגרפיה
ביולי אותה השנה נבחר לשמש כפרזנטור של רשת שעוני אמבוס. באוגוסט החל לככב בערוץ הילדים תוכנית אירוח בשם "הכל טום", שהמשיכה לעונה שנייה ביולי 2016. הוא השתתף גם בפרסומת לסנו.
לה שו-דה-פון
הקהילה היהודית בעיר
עדויות לנוכחות של יהודים בעיר קיימות עוד מסוף המאה השמונה עשרה, אך רק ב-1833 הוקמה הקהילה באופן מסודר. היהודים הגיעו לעיר בעיקר מחבל אלזס שבצרפת, ועסקו במסחר בשעונים, בבדים ובבקר. לאחר מחצית המאה גדל מספר היהודים בעיר והוקמו בה בית כנסת ובית קברות יהודי. עם השתלבותם בעיר תפסו היהודים תפקיד חשוב בתעשייה ובמסחר השעונים וכן בהתרחשות התרבותית בעיר, מה שתרם להתחזקות כלכלית של העיר כולה ולגידול נוסף באוכלוסייה היהודית. ב-1896 הוקם בית כנסת חדש, גדול ומפואר, הקיים עד היום. מאז המחצית השנייה של המאה העשרים הלך והתמעט מספר היהודים בעיר, וביתר שאת בעקבות המשבר בתעשיית השעונים בין השנים 1970–1985.
טום באום
ביוגרפיה
ב-7 בספטמבר 2015 זכה בתואר "מצחיקן השנה" בטקס נבחרי הילדים של ערוץ הילדים.
לה שו-דה-פון
הקהילה היהודית בעיר
ב-2009 מנתה הקהילה כ-100 חברים בלבד. בית הכנסת כבר לא פעיל, אך ב-1995 הוכר כנכס תרבותי בדרגת חשיבות אזורית על ידי רשימת הנכסים התרבותיים של שווייץ.
טום באום
ביוגרפיה
בשנים 2015–2016 השתתף בעונות 6 ו-7 של סדרת הנוער "גאליס" בתפקיד לאון, בנו ההומוסקסואל של מנו ספקטור.
בדצמבר 2016 החל לגלם את אסי בסדרת הנוער "Oboy" אשר משודרת בערוץ הילדים בYes. בחנוכה 2016 גילם את עוזרו הנאמן של הנסיך ואת התופרת של האמא הרעה במחזמר "סינדרלה" לצידן של רינת גבאי, אילנית לוי ושי מיקה יפרח.
ביולי 2018 כיכב בסדרה "כפולה" בתור עיתונאי בשם ג'וני, אשר בא לראיין את ליבי.
ב-2019 שיחק בסדרה "גיבור אמיתי" את דמותו של שולי, אחראי האיפור הראשי של הסדרה "הלוחם".
ב-2021 באום, יחד עם ירדן ויזל, היה בתפקיד האח הדיגיטלי של האח הגדול VIP עונה 4. בנוסף שיחק בסדרה "האחיין שלי בנץ" ששודרה בחינוכית, בתפקיד שגיב, המורה לתיאטרון.
יחסי בלגיה–פינלנד
יחסי בלגיה-פינלנד הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת בלגיה לבין רפובליקת פינלנד, שתי מדינות החברות ב.
זנב סנונית נאה
זְנַב-סְנוּנִית נָאֶה (שם מדעי: Papilio machaon) הוא מין פרפר ממשפחת הצבעוניים. זנב סנונית נאה הוא אחד הפרפרים הנפוצים והגדולים בישראל ותפוצתו ברוב חלקי הארץ מרמת הגולן והגליל ועד לצפון הערבה.
יחסי בלגיה–פינלנד
בין שתי מלחמות העולם
פינלנד הוכרה על ידי בלגיה ב-10 ביוני 1919 וב-9 ביולי כוננו היחסים הדיפלומטיים. היחסים הדיפלומטיים התנהלו אז על ידי שגרירים שאינם תושבים, השגריר הפיני בפריז (אך מאז ה-30 ביולי 1920 ציר מיוחד אשר היה אחראי על בלגיה התגורר בהאג), ושגריר בלגיה בהאג.
זנב סנונית נאה
תיאור
פרפר גדול בעל מוטת כנפיים של עד כ-80 מ"מ. צבעו צהוב לימוני והוא בעל פסים וכתמים שחורים רבים. בתחתית הכנף האחורית שתי עיניים כתומות-אדומות ומעליה רצועת כתמים כחולים. הכנף מסתיימת בשני זנבות (כמו זנב הסנוניות) ומכאן שמו. הנקבה מעט בהירה וגדולה מהזכר. הזכרים הם טריטוריאליים, מעפילים לפסגות ומחכים לנקבות. זכרים מתחרים יגורשו באגרסיביות מהטריטוריה.
יחסי בלגיה–פינלנד
מלחמת העולם השנייה
השגריר הפיני הראשון בבלגיה הגיע בשנת 1938. עם זאת, הפלישה הגרמנית לבלגיה הובילה לסגירת השגרירות.
אחרי המלחמה
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות חודשו בשנת 1946.
זנב סנונית נאה
ביצה
הנקבה מטילה ביצים צהובות על עלי הפיגם, עלים צעירים של הדרים, שומר, גזר, כלך ומיני סוככיים נוספים. הביצים מוטלות אחת-אחת, והן עגולות, מבריקות, ובתחילה צהובות. ההטלה מתרחשת בשעות הבוקר, משעה 8 בבוקר ועד 13-12 בצהריים.
לקראת הבקיעה, צבע הביצה הופך לשחור. הזחל בוקע מתוך הביצה תוך 2-1 ימים בחודש מאי, ותוך זמן ארוך יותר בהמשך השנה - עד 7 ימים בחודשי ספטמבר-אוקטובר. ביצים המוטלות באותו הזמן לאו דווקא יבקעו בו-זמנית.
זחל
הזחל הבוקע מהביצה צבעו שחור ועליו פס רוחב מרכזי לבן, לאורך גופו ישנן בליטות שעירות והוא מזכיר בצבעו ובצורתו את הפרשת הציפור. אורכו הוא כ-3-2.5 מ"מ. לאחר הנשל הראשון, הזחל הופך לירוק, עם פסי רוחב שחורים הנקטעים על ידי פסים אדומים. בראש הירוק ישנם שני פסים שחורים. בסתיו הזחלים הם בצבע שונה מעט והם שחורים עם כתמים אדומים.
לאחר הנשל השלישי, מופיעה "בלוטת המזלג" העורפית, שהיא בלוטה כתומה בצורת "קרניים", בה משתמש הזחל להגנה. היא נשלפת על ידי לחץ דם ומוכנסת בחזרה לגופו של הזחל על ידי שרירים. הזחל מוציא אותה כאשר הוא מוטרד, וכתוצאה מכך מופרשים נוזלים רעילים ונוצר ריח רע בסביבת הזחל.
הנשל האחרון לפני הגולם הוא חלק (ללא בליטות) וירוק עם פסי רוחב שחורים ולידם נקודות כתומות. בהגיע הזחל לגודל של כ-45 מ"מ הוא מתגלם על שיח הפונדקאי או בקרבתו.
גולם
הגולם בצבע ירוק לימוני או חום אפרפר, הוא תלוי על קור חזה וגודלו 35-30 מ"מ. תקופת הגולם בחודשים החמים כעשרה ימים ובחודשים הקרים יותר עד לחודש ויותר. הגלמים של הדור האחרון עוברים דיאפאוזה חורפית עד לתחילת האביב הבא. חלק מהגלמים עוברים דיאפאוזה של מספר שנים.
צרעה טפילית
הצרעה הטפילית היא חרק שחור, מכונף וקטן מהסוג Trogus (כדוגמת Trogus lapidator) - כל גודלה הוא מספר מילימטרים בודדים. הצרעה הטפילית נמשכת לחומרים כימיים אשר הצמח משחרר כאשר הזחלים אוכלים אותו, וממתינה על גבי הצמח עד להתבגרות הזחלים. כאשר הצרעה מוצאת זחל בוגר, היא מטילה ביצים בתוך גוף הזחל. לאחר התגלמות הזחל לא יהפך לפרפר, אלא יגיחו ממנו כמה עשרות צרעות טפיליות, דרך חור עגול קטן שהן יצרו בצד הגולם (לעומת הפרפר עצמו, אשר יגיח מחלקו העליון של הגולם). הצרעה הטפילית יכולה להטיל ביצים גם בתוך הגולם - גם במקרה זה, יגיחו צרעות טפיליות במקום פרפר.
יום בריאות הנפש העולמי
יום בריאות הנפש העולמי מצוין מדי שנה ב-10 באוקטובר ומטרתו של יום זה לקדם את המודעות והידע בתחום בריאות הנפש.
היסטוריה
ברחבי העולם מתקיימים אירועים להעלאת המודעות, ובמקומות מסוימים היום הוא חלק משבוע המוקדש כולו לאירועים להעלאת המודעות בתחום.
היום מצוין מאז שנת 1992 כאשר היוזמה לקביעת יום זה הייתה של ההתאחדות העולמית לבריאות הנפש (WFMH), ארגון אשר לו נציגים במעל ל-150 מדינות וביניהן ישראל. בנוסף, תומך האו"ם ביום זה מדי שנה דרך ארגון הבריאות העולמי.
נושא שנתי
בשנים הראשונות, ליום לא היה נושא ספציפי. מטרותיו היו כלליות לקידום קידום בריאות הנפש וחינוך הציבור בנושאים הנוגעים לבריאות הנפש. בשלוש השנים הראשונות, אחת הפעילויות המרכזיות לציון יום הייתה שידור באמצעות מערכת הלווין של הסוכנות האמריקנית למדיה גלובלית. חברי הוועד של ההתאחדות העולמית לבריאות הנפש לקחו חלק בשידור והגיעו תגובות מכל העולם.
הנושאים השנתיים ביום בריאות הנפש החל משנת 1996:
2021: בריאות נפשית לכולם - בואו להפוך את זה למציאות
2020: תנועה לכיוון השקעה בבריאות הנפשית
2019: מיקוד במניעת אובדנות
2018: אנשים צעירים ובריאות הנפש בעולם משתנה
2017: בריאות הנפש במקום העבודה
2016: עזרה ראשונה פסיכולוגית
2015: כבוד בבריאות הנפש
2014: לחיות עם סכיזופרניה
2013: בריאות הנפש והגיל המבוגר
2012: דיכאון: משבר עולמי
2011: הקפיצה הגדולה: השקעות בריאות הנפש
2010: בריאות הנפש ומחלות גופניות כרוניות
2009: טיפול ראשוני בבריאות נפש: שיפור הטיפול וקידום בריאות הנפש
2008: קידום נושא בריאות הנפש כנושא גלובלי: הרחבת השירותים באמצעות תמיכה ופעילות אזרחית
אנופלוסוס ארמטוס
אנופלוסוס ארמטוס (שם מדעי: Enoplosus armatus) הוא מין של דג גרם מסדרת הדקראים ומתת-סדרת דמויי-דקר והוא המין היחיד במשפחת האנופלוסיים (Enoplosidae). הוא חי רק במימי אוסטרליה.
יום בריאות הנפש העולמי
נושא שנתי
2007: בריאות הנפש בעולם משתנה: השפעות התרבויות וגיוון
אנופלוסוס ארמטוס
דג זה בעל גוף מוגבה עם זוג סנפירי גב זקורים, סנפירי חזה קטנים, זנב קצר וראש קצר בעל לסתות דקות המופנות למעלה. העיניים גדולות וצהובות והגוף מפוספס בפסי זברה בצבע ום כהה-לבן. אורך הדג מגיע עד 50 סנטימטר אך לרוב קטן בהרבה.
יום בריאות הנפש העולמי
נושא שנתי
2006: בניית מודעות - צמצום הסיכון: מחלות נפש והתאבדות
2005: בריאות נפשית ופיזית לאורך החיים
אנופלוסוס ארמטוס
בעבר מין זה השתייך לסוג פרפרון ממשפחת הפרפרוניים, עקב צורת גופו הדומה. בהמשך התברר שהוא דומה למאובני דגים מלפני 50 מיליון שנה, דבר שגרם לשיבוצו במשפחה עצמאית בתוך תת-סדרת דמויי-דקר.
יום בריאות הנפש העולמי
נושא שנתי
2004: הקשר בין בריאות פיזית ונפשית
2003: הפרעות רגשיות והתנהגותיות אצל ילדים ובני נוער
אנופלוסוס ארמטוס
זהו דג החי בקבוצות קטנות, בזוגות או לבד בשוניות אלמוגים וכרי אצות עד לעומק 90 מטר והוא רק במים חמימים. מעל אזורים אלה הדג מרחף ומגרד תולעים, סרטנים ואצות ים.מצב שימור הדג ללא חשש.
יום בריאות הנפש העולמי
נושא שנתי
2002: השפעות טראומה ואלימות על ילדים ובני נוער
שריפה לונה
שרִיפה לונה (Sheryfa Luna; בשמה המקורי Chérifa Babouche, נולדה ב-25 בינואר 1989 ב-Évreux, צרפת) היא זמרת צרפתייה השרה בסגנון רית'ם אנד בלוז מודרני. היא זכתה במקום ראשון בעונה ה-4 של Popstars (הגרסה הצרפתית) באוקטובר 2007.
יום בריאות הנפש העולמי
נושא שנתי
2001-2000: בריאות הנפש ועבודה
שריפה לונה
אביה הוא אלג'יראי ממוצא בֶּרברי ואמה צרפתייה. ב-14 פברואר 2008 נולד בנה, ונוס ג'וניור.
יום בריאות הנפש העולמי
נושא שנתי
1999: בריאות הנפש והזדקנות
1998: בריאות הנפש וזכויות האדם
שריפה לונה
קריירה מוזיקלית
שריפה לונה הוציאה בנובמבר 2007 את אלבומה הראשון שנקרא: "שריפה לונה" שנמכר בלמעלה מ-350,000 עותקים וקיבל אלבום זהב. הסינגל הראשון מהאלבום נקרא: "Quelque part" (איפה-שהוא). הסינגל השני נקרא: "Il avait les mots" (היו לו את המילים). הסינגל השלישי נקרא: "D'ici et d'Ailleurs" (מכאן וממקום אחר) שיצא במרץ 2008. באותה שנה היא הקליטה דואט: "Comme avant" (כמו קודם) עם הזמר הצרפתי Mathieu Edward.
יום בריאות הנפש העולמי
נושא שנתי
1997: ילדים ובריאות הנפש
1996: נשים ובריאות הנפש
שריפה לונה
קריירה מוזיקלית
בגיל 19 הוציאה שריפה לונה את אלבומה השני: "ונוס" (נקרא על שם בנה הבכור) ובו 14 שירים. האלבום נמכר בלמעלה מ-100,000 עותקים. הסינגל הראשון מהאלבום נקרא: "Si tu n'étais plus là" (אם לא היית פה יותר). הסינגל השני נקרא: "Ce qu'ils aiment" (מה שהם אוהבים) והסינגל השלישי נקרא: "Je reviendrai" (אני אחזור). האלבום השלישי של שריפה נקרא: "Si tu me vois" (אם אתה רואה אותי) והסינגל הראשון מאלבום זה נקרא: "Tu me manques" (אתה חסר לי).
האלבום ה-4 שלה: "Petite Fée De Soie" (משנת 2012) לא הצליח כמתוכנן ומכר כ-5,000 עותקים.
יחסי גאורגיה–ליטא
יחסי גאורגיה–ליטא הם יחסי החוץ הבילטרליים בין גאורגיה וליטא.
שריפה לונה
קריירה מוזיקלית
בשנת 2013 הודיעה שריפה במפתיע שהיא מפסיקה את קריירת השירה שלה. "היום אנחנו לא מתפרנסים כמו שהתפרנסנו לפני. אני רוצה חידוש למשהו לגמרי אחר. אני מתרחקת מעולם התקשורת" אמרה שריפה בריאיון לאתר NRJ12.
בשנת 2016, הודיעה שריפה בת ה27 על החזרה שלה לעולם המוזיקה עם הסינגל :"Wonder Human" שהופק על ידי T prod. השיר הוקדש ל-2 הבנים שלה: ונוס ג'וניור ואיברהים.
יחסי גאורגיה–ליטא
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין גאורגיה לליטא כוננו ב-16 בספטמבר 1994.
שריפה לונה
דיסקוגרפיה
אלבומים
יחסי גאורגיה–ליטא
היסטוריה
בדצמבר 2020, שר החוץ הליטאי, לינאס לינקביצ'יוס, קרא לנאט"ו לשתף פעולה באופן הדוק יותר עם גאורגיה ואוקראינה ולשמור על מדיניות 'הדלת הפתוחה'.
שריפה לונה
דיסקוגרפיה
Il avait les mots D'ici et d'ailleurs
יחסי גאורגיה–ליטא
היסטוריה
ב-25 בפברואר 2021, בתגובה למעצר של ניקה מליה, שרי החוץ של אסטוניה, לטביה וליטא פרסמו הצהרה משותפת שבה הביעו "חששות כבדים מהמצב הפוליטי המתפתח בגאורגיה" וקוראים ל"כל הכוחות הפוליטיים לפעול באיפוק, הנמיכו את הלהבות וחפשו פתרון בונה". נשיא ליטא Gitanas Nausėda הציע לפעול כמתווך לפתרון המצב.
שריפה לונה
דיסקוגרפיה
Comme avant (דואט עם הזמר Mathieu Edward)
Ce qu'ils aiment
(Say (À l'infini-דואט עם OneRepublic
Je reviendrai Tu me manques
סקיישילד
סקיישילד (באנגלית: Skyshield) היא מערכת הגנה אווירית קצרת טווח, שפותחה על ידי התאגיד הגרמני ריינמטאל בהתבסס על עבודתה של חברת הבת השווייצרית Oerlikon Contraves.
מערכת הגנה אווירית
מערכת ההגנה האווירית סקיישילד היא מערכת מודולרית קלת משקל, בלת טווח קצר של הגנה אווירית, שפותחה על ידי התאגיד השווייצרי Contraves Oerlikon (כיום חברה בת של ריינמטאל הגרמנית). כיורשת למערכת סקייגארד, סקיישילד נועד להסתגל ולהרוס מטוסים וטילים מאיימים.
מערכת הנשק עצמה מורכבת משני תותחי 35 מ"מ (1.38 אינץ') עם קצב אש של 1,000 סיבובים לדקה, מערכת בקרת אש המורכבת מיחידת חיישנים ומוצב פיקוד נפרד. המערכת יכולה להשתמש גם בשני מודולי טילי קרקע-אוויר ליכולת הגנה אווירית מורחבת. היא מיועדת לפעול נגד מטוסים בנוסף להגנה מפני טילים (ראו טיל אנטי-בליסטי).
גרסה שונה ומשופרת שלה כוללת שישה צריחים אוטומטיים לחלוטין, המכונה MANTIS (מערכת מיקוד ויירוט מודולרית, אוטומטית ורשתית) שהוזמנה על ידי הצבא הפדרלי הגרמני כמערכת הגנה בסיסית נייחת. שתי מערכות הועברו בשנים 2011–2012, כאשר מתוכננות הזמנות נוספות כחלק מתוכנית ההגנה האווירית "SysFla" של הצבא הגרמני.
דרום אפריקה חתמה על חוזה עם Rheinmetall למודרניזציה של מערכות ההגנה האווירית לטווח הקצר הקיימות במדינה, כך הודיעה החברה ב-27 במרץ 2014. החוזה כלל אספקת יחידות בקרת אש, שישפרו משמעותית את הביצועים והדיוק של מערכות ההגנה בדרום אפריקה, כמו גם הרחבת הספקטרום המבצעי של יכולות ההגנה האווירית שלה. דרום אפריקה מפעילה כיום 102 GDF-002 ו-48 יחידות GDF-005 שעברו מודרניזציה. בהקשר זה, מספר מערכות ההגנה האווירית הותאמו מחדש עם ערכות שדרוג כדי להתאים לתחמושת שמספקת Rheinmetall, כולל שירותי לוגיסטיקה והדרכה. החבילה השלמה הושלמה עד שנת 2017.
אינדונזיה מפעילה גם היא את הסקיישילד וחתמה על חוזה שני למשלוחים נוספים בנובמבר 2018.
רן בנימין
רן בנימין (נולד ב-6 בפברואר 2004 בעומר שבישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל תל אביב מליגת העל הישראלית.
קריירת מועדונים
בנימין נולד בעומר שבישראל, וגדל במחלקות הנוער של הפועל מיתר, הפועל באר שבע, מועדון ספורט אשדוד והפועל תל אביב. ב-30 ביולי 2022 ערך בנימין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, בניצחון 3-1 על הפועל ירושלים במסגרת גביע הטוטו לעונת 2022/2023. ב-8 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-2 למועדון ספורט אשדוד במסגרת גביע הטוטו. ב-20 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הישראלית, בהפסד 1-0 להפועל חיפה במסגרת המחזור הראשון לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית
בנימין החל לשחק בנבחרת ישראל עד גיל 19 בשנת 2022.
נכלל בסגל נבחרת ישראל עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
פרופיל שחקן
בנימין הוא שחקן קישור מרכזי אגרסבי, ורגלו הדומיננטית היא רגל ימין. יכולותיו וכישוריו מתבטאים כאשר הוא יכול לשחק בכל עמדות הקישור ביניהם גם ההתקפי.
А-235
מערכת ההגנה מפני טילים טריטוריאליים שכבתית A-235 ("נודול") היא מערכת הגנה מפני טילים רב ערוצית, שפותחה מאז 1978 על ידי צוות בראשות אנאטולי בסיסטוב ובוריס וינוגרדוב בחברת וימפל. בשנות ה-90 הופסקו זמנית עבודות הפיתוח בפרויקט.
מאז 2011 הופיעו פרסומים בעיתונות על צעדים נוספים ליישום הפרויקט בבסיס הייצור של הלשכת הפיתוח של קונצרן אלמז-אנטיי. בצורה משופרת, הפרויקט כבר מיושם כמערכת טילים רב-תכליתית ומערכת הגנה מאיומים בחלל, שיכולות הלחימה שלה מאפשרות לה להילחם לא רק נגד יעדים אוויריים בליסטיים אלא גם עם חלליות וכלי טיס לא מאוישים.
באוקטובר 2020 המערכת נוסתה בהצלחה, לקראת הכנסתה לשירות הכוחות המזוינים של רוסיה בתוך שנה. ב-21 בנובמבר 2021 המערכת השמידה לוויין קוסמוס 1408.
גבריאלה סילאנג
ביוגרפיה
סילאנג נולדה בעיר סנטה במחוז אילוקוס בפיליפינים, לאנסלמו קאריניו, סוחר ספרדי שהעביר סחורות על הנהר אברה מויגאן לעיר אברה, שהיה צאצא של איגנאסיו קאריניו, הספרדי הראשון שהגיע לאילוקוס, בסוף המאה ה־17, ולאם ממוצא איטנג (שבט אוסטרונזי באזור אברה). סילאנג קיבלה חינוך נוצרי מן הכומר המקומי, ולמדה בבית הספר של מנזר הנשים בעיר. היא הופרדה מאמה בילדותה, וגדלה בחזקת אביה. הוא השיא אותה לאיש עסקים עשיר בשם תומאס מילאן, בשנת 1751, ומילאן מת מקץ שלוש שנים.
לאחר שהתאלמנה מבעלה הראשון, פגשה סילאנג את מנהיג המתקוממים דייגו סילאנג, ונישאה לו בשנת 1757. בשנת 1762, כחלק ממה שייקרא לימים מלחמת שבע השנים, הכריזה בריטניה הגדולה מלחמה על ספרד, מה שהביא לכיבוש הבריטי קצר-הימים של הפיליפינים. לאחר שכוחות ימיים בריטיים כבשו את מנילה באוקטובר 1762, ניסה דייגו סילאנג ליזום מאבק מזוין לסלק את הפקידים הספרדיים במחוז אילוקוס, ולהחליף אותם בנושאי משרה ילידיים. לשם כך, הוא שיתף פעולה עם הכובשים הבריטיים, אשר מינו אותו למושל מחוז אילוקוס מטעמם, והבטיחו לו סיוע צבאי נגד הספרדים. אולם הסיוע המובטח לא הוגש.
במהלך ההתקוממות, הפכה סילאנג ליועצת קרובה של דייגו סילאנג, ושלישה בפועל בעת תמרוניו מול יחידות ספרדיות. היה לה תפקיד משמעותי גם ביחסי שיתוף הפעולה של בעלה עם הבריטים.
הספרדים הגיבו בהצבת פרס על ראשו של דייגו, מה שהצליח להביא שני בני ברית שלו -- מיגל ויקוס ופדרו בקבק -- לבגוד בבריתם ולרוצחו נפש בוויגאן, ב-28 במאי 1763.
לאחר ההתנקשות בדייגו סילאנג, נמלטה גבריאלה סילאנג להרים, בחברת כמה מנאמניה, לבקש מחסה אצל דודה מצד אביה, ניקולאס קאריניו. שם מינתה כגנרלים את מיגל פלורס ואת טגבואן אינפיאל. את עצמה העמידה בראש כוחות המורדים. ב-10 בספטמבר 1763 ניסתה סילאנג לצור על ויגאן עם כוחותיה, אך הספרדים הצליחו להדוף ולפזר את כוחותיה, והיא נאלצה לברוח ולהסתתר. מקץ כמה ימים, הצליחו הספרדים לאתר וללכוד אותה, והוציאו אותה להורג ב-20 בספטמבר 1763, בככר העיר ויגאן.
מורשת
צאצאים של משפחתה של סילאנג (מצד אביה) עדיין חיים בפיליפינים, בין היתר באחוזה ההיסטורית של משפחת קאריניו. הבית עצמו הפך למוזיאון וגלריה לאמנות, ומוצג בו בין השאר החדר שבו שהתה סילאנג כשהסתתרה אצל דודה.
בפיליפינים מוענק עיטור בשם "מסדר גבריאלה סילאנג" לנשות ראשי מדינות וממשלות, בפיליפינים ובעולם. העיטור הוענק בין היתר לאימלדה מרקוס ולסופיה, מלכת ספרד.
היא מונצחת במחוז אילוקוס בשם בית החולים האזורי, באנדרטה בעיר פידיגאן, בפארק טאנגדאן, ועוד. פסל של סילאנג רכובה על סוס, שיצק חוזה מ' מנדוסה בשנת 1971, הוצב בראשית המאה ה-21 במרכז מקאטי, בלב מנילה.
ארגון־גג פיליפיני שהוקם בשנת 1984, ושמאגד ארגוני נשים ברחבי המדינה ומקדם מיזמים בעד שוויון זכויות, מלחמה בסחר בנשים, תרבות אונס, צנזורה, ועוד, נקרא GABRIELA, על שמה של סילאנג, ומשמש ראשי תיבות (באנגלית) לתיאור "אספה כללית המאגדת נשים בעד רפורמות, יושרה, שוויון, מנהיגות, ופעולה".
אסטרואיד 7026 Gabrielasilang, שהתגלה על ידי אלינור הלין נקרא על שמה. ההכרזה על השם ניתנה בנובמבר 2019.
מהומות אוגוסט 2013 במצרים
מהומות אוגוסט 2013 במצרים היו סדרה של התנגשויות אלימות בין כוחות ביטחון מצריים ובין אזרחים תומכי הנשיא המודח מוחמד מורסי. ב-14 באוגוסט 2013 נהרגו, לפי דיווחי הרשויות במצרים, 638 בני אדם. בימים שלאחר מכן נהרגו עוד כמה מאות אנשים.
אירועי 14 באוגוסט
ב-3 ביולי 2013 הדיח צבא מצרים את הנשיא מוחמד מורסי. בעקבות זאת החלו הפגנות מחאה המוניות של תומכי מורסי. בעימותים ליד ארמון הנשיאות בקהיר שהתרחשו ב-8 ביולי נמנו כ-40 הרוגים, ובמהומות ב-27 ביולי דווח על 136 הרוגים.
ההפגנות כללו גם הפגנות בישיבה - הפגנות שבהן המפגינים יושבים, בדרך כלל אגב חסימת צירי תנועה. שני מחנות עיקריים של הפגנות אלה בקהיר היו מחנה א-נהדה והמחנה הגדול במסגד ראבעה אל-עדוויה (ערבית: رابعة العدوية). לאחר כישלון ניסיונות של השלטון וגורמי חוץ להפסיק את הפגנות, החליטו כוחות הביטחון במצרים, בשליטת מפקד הצבא, שר ההגנה וראש המועצה העליונה של הכוחות המזוינים, עבד אל-פתאח א-סיסי, (עם עדלי מנסור כנשיא הזמני), לפשוט על שני המחנות, תוך הפעלת כוח. הפינוי גרם להרוגים ופצועים רבים. לטענת הרשויות במצרים, במבצע נהרגו 638 בני אדם, מהם 595 אזרחים ו-43 שוטרים, ונפצעו 3,994. מנגד, לטענת "הקואליציה הלאומית לתמיכה בלגיטימיות" - ברית של מפלגות וקבוצות אסלאמיסטיות מצריות - נהרגו בפשיטה למעלה מ-2,600 בני אדם.
ההאשמות בהרג הופנו כלפי כוחות הביטחון המצריים. כעבור ימים אחדים פרסם משרד הפנים המצרי צילומי וידאו מהפינוי, שבהם נראו צלפים של האחים המוסלמים, יורים מחלונות בניין גבוה אל כוחות הביטחון ואל מפגינים.
ההתנגשויות העיקריות בין המשטרה למפגינים היו בקהיר, אך התנגשויות, חלקן מלוות בהרוגים, היו גם באלכסנדריה, בחילוואן, בפיום, באסמאעיליה, בפורט סעיד, בסואץ, בלוקסור, באל עריש במיניה, באסיוט, בבני סואיף, במרסא מטרוח ובערים נוספות.
הנשיא הזמני של מצרים, עדלי מנסור, הכריז על מצב חירום למשך חודש, הכולל עוצר לילי והרחבת סמכויות המעצר של המשטרה.
אירועי הימים הבאים
בימים שלאחר 14 באוגוסט נמשכו עימותים בין כוחות ביטחון מצריים ובין אזרחים וטרוריסטים. אירועים בולטים:
תגובות
שפיכות הדמים גרמה לגל של גינויים ברחבי תבל. במדינות אחדות זומנו שגרירי מצרים לשיחה במשרד החוץ. נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, הצטרף לגל הגינויים, והודיע על ביטול תרגיל צבאי משותף בין מצרים וארצות הברית. האיחוד האירופי הודיע כי יבחן מחדש את יחסיו עם מצרים. לעומת זאת, סעודיה וירדן הביעו תמיכה בממשל המצרי.
במצרים עצמה התפטר במחאה סגן נשיא מצרים, מוחמד אל-בראדעי, ועזב את מצרים.
חיים די לה רוזה
רבי חיים די לה רוזה (נולד בתאריך לא ידוע, נפטר ב-ו' בתמוז תקמ"ו, 1786) היה מקובל שהתגורר בארץ ישראל.
חייו ופועלו
היה מתלמידיו המובהקים ביותר של רבי שלום שרעבי, ראש ישיבת בית אל. היה סגפן ונהג לצום שלושה ימים רצופים ולערוך גלגולי שלג. חיבר ספר בשם "תורת חכם", מספרי היסוד של קבלת הרש"ש. כולל "תורת חכם" בירושלים, בראשות ר' יצחק מאיר מורגנשטרן, מקדיש חלק ניכר מפעילותו לעיון בחיבורו זה.
לפני פטירתו ביקש מתלמידיו לעשות בו לאחר פטירתו ארבע מיתות בית דין כמנהג המקובלים. תלמידיו לא העזו לעשות זאת מפני כבודו וערכו את לווייתו ללא קיום בקשתו. באמצע הלוויה התנפלה עליהם קבוצת ערבים וחטפו את גופת רבי חיים. התלמידים התחבאו עד שהערבים הסתלקו וכשחזרו לגופה ראו שהערבים ביתרו ושרפו אותה, זרקו אותה בביזוי והשליכו עליה אבנים. על פי המסופר, התלמידים התאבלו על בזיון רבם עד שהגיע בחלום לאחד התלמידים ואמר לו שהוא שמח מכך שהתקיימה צוואתו. נקבר בחלקת המקובלים בהר הזיתים.
בן עיר שהלך לכרך ובן כרך שהלך לעיר
בן עיר שהלך לכרך ובן כרך שהלך לעיר היא סוגיה הלכתית העוסקת בקביעת זמן חג הפורים עבור אדם שנסע מיישוב ליישוב בימי החג. הסוגיה נובעת מהחלוקה הייחודית של פורים לכמה תאריכים אפשריים, המשתנים בפועל מיישוב ליישוב. לפיכך זמן קריאת המגילה ושאר מצוות הפורים תלוי במקומו של האדם.
בן עיר מוקפת חומה מימות יהושע בן נון, הנקרא בן כרך או מוקף, מצווה לקרוא את המגילה ביום ט"ו באדר. בן עיר שאינה מוקפת חומה מימות יהושע בן נון, הנקרא בן עיר או פרוז, מצווה לקרוא את המגילה ביום י"ד באדר.
מקור הדין
מקור הדין במשנה:
כלומר כאשר אדם עובר מעיר כרך או להפך, אם דעתו להישאר שם קורא שם, ואם דעתו לחזור קורא בתאריך של מקומו.
ובגמרא שם:
כלומר רבא מבאר שצריך להתכוון לשהות במקום החדש במשך ליל י"ד כדי להיחשב לבן המקום.
בביאור דברי רבא נאמרו שיטות שונות בראשונים.
טעם הדין
כלומר שלומדים מהייתור היהודים הפרזים היושבים בערי הפרזות לרבות גם פרוז בן יומו - שהיה בעיר רק יום אחד שנקרא פרוז, וכיוון שפרוז בן יומו נקרא פרוז מסתבר שגם מוקף בן יומו נקרא מוקף.
שיטת רש"י
מדברי רש"י בסוגיה עולה שצריך להישאר בפועל ביום י"ד, שכך כתב:
שיטת הרי"ף
הרי"ף בהביאו דברי רבא כתב "אמר רבא לא שנו אלא שעתיד לחזור בלילי י"ד ונתעכב". כלומר הרי"ף מדגיש שדעתו הייתה לצאת אלא שנתעכב.
בעל המאור תמה על הרי"ף שמה שייך עתיד לחזור ונתעכב, אם חזר - חזר, ואם לא חזר - לא חזר, ועל כן פירש כרש"י, וכן פירש הריטב"א בדברי הרי"ף.
הרמב"ן בספרו "מלחמות ה'" יישב שיטת הרי"ף שהכל תלוי בדעתו וכמו שמצאנו בגמרא (ב) שאין נותנים חומרי המקום שהוא שם אלא כשאין דעתו לחזור. והוסיף הרמב"ן שכן היא דעת רבינו חננאל שתלוי בדעתו.
שיטות הראשונים בדברי רבא
רבא מבאר שהיום הקובע הוא יום י"ד, ונחלקו הראשונים אם כוונתו רק לבן כרך שהלך לעיר או גם לבן עיר שהלך לכרך.
שיטת רש"י
רש"י מפרש שרבא מפרש רק לבן כרך שהלך לעיר שאם היה בעיר ביום י"ד קורא כבני העיר, אבל בן עיר שהלך לכרך בשביל להחשב כבן כרך לקרוא בט"ו צריך להיות בט"ו בכרך ואם לא היה בט"ו בכרך אינו נחשב כבן כרך אף אם היה שם ביום ט"ו. וכן כתבו הרשב"א המאירי והרי"ד.
שיטת הרי"ף
הרי"ף בהעתיקו דברי הגמרא כתב "בן עיר שהלך לכרך. אמר רבא לא שנו אלא..." ומשמע שדברי רבא נסובים רק על בן עיר שהלך לכרך ולא כשיטת רש"י. אולם הרמב"ן בספרו "מלחמות ה'" כתב שדעת הרי"ף כרש"י שרבא קאי אבן כרך שהלך לעיר, ומה שכתב הרי"ף בן עיר שהלך לכרך "פסקא דמתניתין היא" כלומר הרי"ף העתיק את תחילת המשנה לבאר שעליה מדברים דברי הגמרא אך לאו דווקא על הבבא הזו.
הכרעות האחרונים
בשולחן ערוך נפסק והוא לשון הרמב"ם: "בן עיר שהלך לכרך ובן כרך שהלך לעיר אם בדעתו לחזור למקומו בזמן קריאה ונתעכב ולא חזר קורא כמקומו". ופירש במשנה ברורה אם בעת נסיעתו היה דעתו לחזור למקומו בעת הקריאה של אותו מקום שבו נמצא עתה דהיינו משהאיר היום לא יהיה שם כי ישוב לביתו ונצרך לבסוף להישאר בכרך קורא במקומו שהוא עתה כמקום שבא ממנו היינו עיר (פרוז) בי"ד אדר למרות שהוא נמצא בכרך שקוראים בט"ו באדר אבל אם לא היה בדעתו בעת נסיעתו קורא כמקומו היינו בט"ו כי כלל יש לנו מי ששייך לפרוז אפילו בן יומו קרוי פרוז וכן כרך בן יומו קרוי כרך וכן בן כרך שהלך לעיר גם כך אם היה בדעתו לחזור בעת נסיעתו קודם שהאיר היום קודם זמן קריאה במקום שנמצא בו עתה לחזור ונתעכב לבסוף קורא במקומו כמקום שבא ממנו היינו ט"ו אדר אבל אם לא הייה בדעתו קורא כמקומו שבו עתה נמצא.
בספר טורי זהב כתב שכל זה דווקא שהיה בתחילת היום בעיר, אבל אם הגיע קודם שהאיר היום חייב לקרוא כמקומו שלו בדרך כלל, וכן פירש כף החיים ומקורו במגיד משנה על הרמב"ם ופרי חדש.
מחנה גאולה
מחנה גאולה (נקרא גם: מחנה חאשד) היה מחנה שהקים ארגון הג'וינט למען העולים מתימן שנתקעו בעיר עדן ללא יכולת לנסוע לארץ ישראל.
גל העלייה הראשון
בין השנים 1943–1945 היה גל עלייה גדול מתימן לארץ ישראל. בחודש מאי 1945 נסגרו שערי היציאה מתימן לארץ ישראל, ו-7,000 יהודים שכבר יצאו ממחוזותיהם בתימן נתקעו בעיר עדן. כדי לפתור את בעיית הדיור של העולים, הקים ארגון הג'וינט מחנה פליטים על בסיס מחנה הצבא הבריטי. המחנה נקרא בשם "מחנה חאשד", או "מחנה גאולה". במחנה פעלו רופאים ואחיות ארץ-ישראלים.
לאחר שרוב העולים עלו לארץ ישראל, נהרס המחנה על ידי אנשי הג'וינט בפקודת השלטון בעדן.
גל העלייה השני - מבצע על כנפי נשרים
הידיעה על הקמת מדינת ישראל יצרה גלי התרגשות והתעוררות בקהילה היהודית בתימן. רוב מוחלט של יהודי תימן קמו ועזבו את מקומות מגוריהם, בדרכם לעיר עדן. השלטונות הבריטיים בעיר סירבו תחילה לקבל את זרם הפליטים מחשש שהיענות תתפרש כמתן סיוע לעולים להגיע לישראל. אך, משנתרצו הבריטים, לאחר לחץ דיפלומטי בינלאומי, הוקם על ידי ארגון הג'וינט מחנה חדש בשם "חאשד", בקרבת מחנה "גאולה" הראשון, שהיו בו בקתות דלות, שרר בו מחסור חמור בתרופות ובמים ויכול היה להכיל עד 1,000 עולים.
על פי נתוני הג'וינט, עלו לארץ ממחנה זה 5,553 עולים ב-56 טיסות, מדצמבר 1948 עד מרץ 1949, ומיוני 1949 עד ספטמבר 1950 עלו 41,095 עולים ב-340 טיסות.
התנאים במחנה
בחודש יוני 1949 הגיעו ראשוני העולים למחנה בזרם אנושי שהלך וגבר עד שבחודש ספטמבר היו במחנה יותר מ-13,000 עולים. על הטיפול הרפואי הופקד רופא אחד בלבד שהסתייע בשתי אחיות. המצב במחנה היה קשה ביותר והתמותה בקרב העולים התשושים הייתה גבוהה. אחת האחיות העידה על מצבם הבריאותי של העולים:
ישראל ישעיהו שנשלח למחנה דיווח על. ארגון הג'וינט פיטר 2 אחראים למחדל מחנה חאשד אך שמר על המידע חסוי.