cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
האקדמיה הצבאית בחומס
מלחמת האזרחים בסוריה
ב-30 באוגוסט 2013, עם המתח הגובר מחשש למתקפה של ארצות הברית בסוריה (לאחר דיווחים על שימוש בנשק כימי כנגד המורדים), בין היתר הוחלט על פינוי האקדמיה משום שהיא נחשבה למטרה אפשרית למתקפה. כ-2,500 הצוערים הועברו לאוניברסיטת חומס, כמו גם חמש קומות באוניברסיטת דמשק גם פונו כדי לאכלס את הצוערים.
סם פרסטי
ביוגרפיה
פרסטי נולד בעיר קונקורד שבמסצ'וסטס, ובין השנים 1995–2000 למד באוניברסיטת וירג'יניה וסליאן (בווירג'יניה ביץ') ובמכללת אמרסון (בבוסטון). לאורך לימודיו האקדמיים שיחק בקבוצות הכדורסל של האוניברסיטה והמכללה בהן למד.
סיאטל סופרסוניקס / אוקלהומה סיטי ת'אנדר
לקראת עונת מונה פרסטי לג'נרל מנג'ר של קבוצת סיאטל סופרסוניקס, במקומו של ריק סאנד. פעולתו הראשונה בקבוצה הייתה הבחירה בקווין דוראנט במקום השני של דראפט ה-NBA 2007. בערב הדראפט ביצע פעולה משמעותית נוספת, כאשר שלח את כוכב הקבוצה בחמש העונות הקודמות – ריי אלן – בטרייד לבוסטון סלטיקס בתמורה לדלונטה וסט, וולי זרביאק והבחירה החמישית בדראפט – אותה ניצל כדי לצרף את ג'ף גרין. בהמשך אותו הקיץ העביר את כוכב הקבוצה השני – רשארד לואיס – בטרייד לאורלנדו מג'יק, על מנת לפנות דקות משחק לשחקניו הצעירים. בעונתו הראשונה בתפקיד רשמה קבוצתו של פרסטי את מאזן הניצחונות הגרוע בתולדותיה, 20–62, אולם שחקנה הצעיר קווין דוראנט הציג יכולת טובה וזכה בתואר רוקי השנה ב-NBA.
לקראת עונת עברה הקבוצה לאוקלהומה סיטי, ושינתה את שמה ל"אוקלהומה סיטי ת'אנדר". בדראפט ה-NBA 2008 צירף פרסטי שני שחקנים נוספים שהיוו את בסיס הקבוצה הצעיר בעונות הבאות: ראסל וסטברוק (בחירה רביעית) וסרג' איבקה (בחירה 24). לאחר 13 משחקים באותה עונה פוטר פי. ג'יי. קרליסימו מאימון הקבוצה, ובמקומו מונה סקוט ברוקס, אשר נשאר בתפקיד עד לסיום עונת. בכל אחת מ-4 העונות הבאות הציגו הת'אנדר שיפור לעומת העונה הקודמת, עד העפלתם לגמר ה-NBA בעונת ; בסדרת הגמר עצמה הפסידה הקבוצה מול מיאמי היט, בתוצאה 1–4. השחקנים המובילים של אוקלהומה סיטי באותה עונה היו דוראנט, וסטברוק, איבקה וג'יימס הארדן, אשר היו כולם בני 22 או 23 בעת סיום העונה.
על אף יכולתו המבטיחה של הארדן, בחר פרסטי להעביר אותו בקיץ 2012 כדי שיתאפשר לו להשאיר בקבוצה את דוראנט, וסטברוק ואיבקה מבלי לחרוג מתקרת השכר. בסופו של דבר נשלח הארדן, יחד עם קול אולדריץ', דקוואן קוק ולזאר הייוורד, בטרייד ליוסטון רוקטס בתמורה לקווין מרטין, ג'רמי לאמב ו-3 בחירות דראפט עתידיות. בדיעבד, ובהתחשב בהצטיינותו של הארדן ביוסטון, נחשבת עסקה זו לכישלון מובהק של פרסטי. בעונת השיגו הת'אנדר את המאזן הטוב ביותר באזור המערבי, והטוב ביותר של המועדון מזה 15 שנים, 60–22. עם זאת, במשחק השני של הפלייאוף נפצע וסטברוק, ובהיעדרו הודחה הקבוצה כבר בסיבוב השני, על ידי ממפיס גריזליס (1–4).
בדראפט ה-NBA 2013 בחר פרסטי את הסנטר הניו זילנדי סטיבן אדמס, בבחירה ה-12. באותה עונה זכה דוראנט בתואר "מלך הסלים" בפעם הרביעית בקריירה, עם ממוצע של 32.0 נקודות למשחק, וזכה בתואר ה-MVP של העונה הסדירה. בפלייאוף 2014 העפילה אוקלהומה סיטי לגמר האזור המערבי, והפסידה בו מול האלופה שבדרך, סן אנטוניו ספרס, בתוצאה 2–4.
בסיום עונת, בו החמיצה הקבוצה את הפלייאוף, פוטר ברוקס מתפקיד המאמן, ובמקומו מונה מאמן קבוצת אוניברסיטת פלורידה – בילי דונובן. תחת דונובן חזרו הת'אנדר למעמד גמר המערב, ואף הובילו במהלך הסדרה על גולדן סטייט ווריורס בתוצאה 3–1, אולם הפסידו בשלושת המשחקים הבאים והודחו מהפלייאוף. בסיום העונה עזב דוראנט את הקבוצה לטובת חתימה בגולדן סטייט.
בקיץ 2018 חתם ג'ורג' על הארכת חוזה עם הת'אנדר, בעוד אנתוני נשלח בטרייד לאטלנטה הוקס בתמורה לדניס שרודר וטימותי לואוו-קברו. בסיום אותה עונה, לאחר הדחה שלישית ברציפות בסיבוב הפלייאוף הראשון, פירק פרסטי את שלד הקבוצה דרך שני טריידים עוקבים: ב-10 ביולי נשלח פול ג'ורג' ללוס אנג'לס קליפרס בתמורה לשיי גילג'ס-אלכסנדר, דנילו גלינארי ו-7 בחירות דראפט עתידיות, ושישה ימים לאחר מכן הועבר ראסל וסטברוק ליוסטון רוקטס תמורת כריס פול ו-4 בחירות דראפט עתידיות.
אנטולי פירסוב
אנטולי וסילייביץ' פירסוב (ברוסית: Анатолий Васильевич Фирсов; 1 בפברואר 1941 – 24 ביולי 2000) היה שחקן הוקי קרח סובייטי ששיחק בעמדות חלוץ מרכזי וצד שמאל. פירסוב נחשב לאחד משחקניה הגדולים של צסק"א מוסקבה ונבחרת ברית המועצות, איתה זכה 3 פעמים במדליית הזהב אולימפית.
אנטולי פירסוב נולד במוסקבה. לאחר ששיחק בקבוצת הנוער של ספרטק מוסקבה, קודם פירבוס בשנת 1954 לקבוצת הבוגרים של המועדון. בשנת 1961 הוא עבר לצסק"א מוסקבה, והיה בין הכוכבים הגדולים של הקבוצה.
בשנת 1964 נכלל פירסוב לראשונה בנבחרת ברית המועצות בהוקי קרח והיה שותף לזכייתה באליפות עולם. הוא וקבצתו זכו באליפות ברציפות עד לשנת 1971. פירוסב היה ידוע בחבטותיו החזקות, ולעיתים נרשמו מקרים בהם שוערים נפגעו מהדיסקית אותה חבט למרות הציוד המגן.
בזירה הביתית זו הייתה תקופה של שליטה מלאה של מועדון צסק"א מוסקבה בהוקי הסובייטי. בהתאם לכך, פירסוב זכה 9 פעמים באליפות ברית המועצות. בתקופת השתתפותו בליגה הסובייטית הוא זכה 3 פעמים בתואר השחקן החשוב ביותר.
אייזיק אוזבנד
הרב אייזיק אוזבנד (Ozband; תרע"ד, 1914 - ו' בניסן תשע"ב, 29 במרץ 2012) היה ראש ישיבת טלז בקליבלנד, אוהיו.
עודד רביבי
עודד רביבי (נולד ב-31 בינואר 1969, י"ב בשבט ה'תשכ"ט) הוא ראש המועצה המקומית אפרת.
אנטולי פירסוב
בשנת 1973 פירסוב הפסיק את השתתפותו בתחרויות והחל לאמן. בשנים 1976–1977 אימן את נבחרת הנוער של ברית המועצות, ובשנים 1977-1972 אימן את קבוצת האם שלו. בשנת 1987 עזב פירסוב את הספורט התחרותי והחל לאמן ילדים בלבד.
אייזיק אוזבנד
קורותיו
נולד בלבנורס (Labanoras) שבליטא, בנו של הרב המקומי אליהו אוזבנד (נספה בשואה). למד בישיבה שבעיר פוניבז' הסמוכה, אצל הרב אשר קלמן בארון והרב יוסף שלמה כהנמן. לאחר מספר שנים עבר ללמוד בישיבת טלז, אצל הרב אברהם יצחק בלוך, לימים חותנו. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט עם קבוצת תלמידי הישיבה לרוסיה ומשם לסיביר, שם שהה במשך שנות המלחמה. לאחר המלחמה התמנה כרב רשמי בווילנה. בתקופת כהונתו בווילנה סייע בהצלת פליטים יהודים ששהו בקובנה, ובהם גם בני משפחת רבו הרב אברהם יצחק בלוך שנספה בשואה.
לאחר חצי שנה עזב את וילנה ונסע לצרפת, שם שהה עם קבוצת פליטי מלחמה יהודים. בעת שהותו בצרפת נשא את בתו של רבו הרב אברהם יצחק בלוך. לאחר נישואיו עבר לארצות הברית. עם בואו החל למסור שיעורים בישיבת טלז שהוקמה בקליבלנד על ידי דודיה של אשתו, הרב אליהו מאיר בלוך והרב חיים מרדכי קאטץ. בשנים הראשונות מסר את שיעוריו בישיבה הקטנה ולאחר מכן עבר לישיבה הגדולה. החל משנת תשל"ט מסר שיעורים כלליים בפני תלמידי הישיבה. כמו כן שימש מורה הוראה לאנשי הקהילה התורנית בקליבלנד. אשתו הקימה וניהלה את סמינר "יבנה" לבנות בקליבלנד.
עודד רביבי
ביוגרפיה
רביבי נולד ברמת גן וגדל בירושלים. עקב עיסוקי הוריו שהה חלק מילדותו ונעוריו בארצות הברית ובלונדון. הוא בוגר תיכון הימלפרב והיה חבר שבט משואות בעדת הצופים הדתיים. עם גיוסו לצה"ל שובץ בשריון, שם עבר הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וכן קורס קציני שריון. שירת כמפקד פלוגת שריון ואף קיבל תעודת הערכה מאלוף פיקוד הצפון על השתתפותו בחיסול חוליית מחבלים בדרום לבנון. בשירות המילואים הגיע לדרגת סגן-אלוף, והיה מפקד גדוד, קצין אג"ם במילואים של אוגדה סדירה בפיקוד צפון וקצין אג"ם בפיקוד דרום.
אייזיק אוזבנד
קורותיו
בחייו לא פרסם ספרים. בני המשפחה ליקטו מחידושיו על התורה בספר "לקח דעת". כמה מתשובותיו פורסמו בכתבי עת תורניים, בהם מוריה בישראל ו"עם התורה" בארצות הברית.
עודד רביבי
ביוגרפיה
עם שחרורו משירות סדיר החל ללמוד משפטים בבית הספר למשפט ולמדעי החברה של אוניברסיטת מזרח לונדון, שם הכיר את אשתו ליסה. ב-1994, לאחר שהתחתן וסיים את לימודיו, חזרו השניים לארץ ועברו לגור באפרת. רביבי התמחה בלשכה המשפטית של הסוכנות היהודית ולאחר מכן עבד כשכיר ארבע שנים. לאחר מכן פתח משרד עצמאי שעסק בתביעות ודיונים משפטיים ובנדל"ן. כעצמאי התנדב לייעוץ משפטי לנזקקים, בין היתר במסגרת האגף לסיוע משפטי של משרד המשפטים, ובמסגרת פרויקט "שכר מצווה" של לשכת עורכי הדין. רביבי בוגר קורס הכשרת דירקטורים של משרד הפנים. החל מינואר 2014, משמש כיו"ר דירקטוריון החברה למשק וכלכלה סוכנות לביטוח (1992) בע"מ והחל מפברואר 2014 חבר בדירקטוריון מפעל הפיס.
רביבי נבחר לתפקידו כראש מועצת אפרת ב-11 בנובמבר 2008. בתאריך 22 באוקטובר 2013 רביבי נבחר לכהונה שנייה ברוב של 63% מהקולות. באוקטובר 2018 רביבי נבחר לכהונה שלישית ברוב של 56%.
אייזיק אוזבנד
קורותיו
נפטר בקליבלנד בו' בניסן תשע"ב, בגיל 97, והובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
עודד רביבי
ביוגרפיה
בשנת 2013 נבחר להיות מנטור בתוכנית הכשרה לראשי רשויות חדשים שיזם משרד הפנים בשיתוף עם מרכז השלטון המקומי, בית ספר למדיניות ציבורית וממשל באוניברסיטה העברית ומפעם ירושלים. מטרת התוכנית היא לסייע לראשי רשויות חדשים עם כניסתם לתפקיד. רביבי כרגע משמש כמנטור עבור שני ראשי רשויות חדשים וגם כמנטור בתוכנית להכשרת מנכ"לים לרשויות מקומיות. חבר ברשת עמיתי מעוז.
בתקופת כהונתו כראש המועצה, המועצה המקומית זכתה במספר פרסים בין השאר: פרס החינוך לשנת התשע"ג, פרס ירושלים לשנת התשע"ה, ופרס שר הפנים לאחריות חברתית לשנת התשע"ה.
אייזיק אוזבנד
משפחתו
בניו: חתניו:
עודד רביבי
ביוגרפיה
בזמן כהונתו של רביבי, גדל מספר התושבים במועצה המקומית אפרת ב-60%.
במקביל לתפקידו כראש המועצה, החל משנת 2017 משמש גם כן כחבר מועצת רשות העתיקות. משנת 2016 עד 2020 שימש כראש אגף קשרי חוץ של מועצת יש"ע.
רביבי הוא עורך דין בהכשרתו. בוגר תואר שני במדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית בירושלים.
אברה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
חתושיליש
חַתוּשִילִיש הוא שמם של שלושה מלכי חתים. משמעות השם היא "מגיע מ...", "של" או "שייך לעיר" חתושש.
קרולינה (פירושונים)
{{פירושונים|
The Information
The Information (בעברית: המידע) הוא אלבומו העשירי של האמן האמריקאי בק, אשר יצא לאור באוקטובר 2006 על ידי אינטרסקופ רקורדס. הוא הופק ומוקסס על ידי שותפו הוותיק נייג'ל גודריץ'. בשונה מעבודותיו הקודמות עם נייג'ל גודריץ', סגנון האלבום הוא יותר היפ הופ וקצבי. ההקלטות החלו ב-2003 במקביל להקלטות האלבום Guero, אבל האלבום לא הושלם עד ל-2006.
רקע
בריאיון לBBC, בק סיפר שהאלבום היה "מכאיב" לעשייה:
הסינגל הראשון בצפון אמריקה היה "Nausea", שיצא באופן רשמי לרדיו ב-5 בספטמבר 2006. הסינגל הראשון בבריטניה היה "Cellphone's Dead", עם קליפ רשמי בבימויו של מישל גונדרי. הסינגל השני ששוחרר בארצות הברית הוא "Think I'm In Love".
וידאו קליפים
לחלק מהעותקים של האלבום צורף DVD בונוס של קליפים שצולמו במיוחד, אחד לכל שיר באלבום. בריאיון למגזין "Wired", בק הסביר על עשיית הקליפים, אשר גם הופיעו באתר שיתוף הווידאו YouTube:
עטיפה
העטיפה והחוברת שצורפו לאלבום הגיעו ריקות ואיתם הגיעו ארבעה דפי מדבקות שונים אשר נועדו למעריצים בשביל שיוכלו לעשות עטיפת אלבום משל עצמם. בק הסביר למגזין "Wired" שהוא רצה שלא יהיו שתי גרסאות דומות לעטיפת האלבום: "עטיפת האלבום הולכת להיות בהתאמה אישית. הרעיון הוא לספק משהו שקורא לאינטראקטיביות". לעומת זאת בגלל שקונספט עטיפת האלבום נתפס גימיק לחיזוק המכירות בחנויות, האלבום נמצא לא מתאים להיכנס למצעד האלבומים הבריטי.
מהדורת דלוקס
ב-27 בפברואר 2007, יצאה "מהדורת דלוקס" של האלבום. היא כללה את האלבום המקורי בתוספת שלושה שירי בונוס, דיסק נוסף עם שישה רמיקסים משירי האלבום, הדפסה מלאה של מילות שירי האלבום, DVD עם 15 הקליפים ה"ביתיים" של בק פלוס 2 הקליפים הרשמיים ל"Nausea" ו "Cellphone's Dead" ו4 דפי מדבקות שונים לעטיפת האלבום.
דיסק 3: DVD
הדיסק מכיל את הקליפים הביתיים לכל השירים באלבום המקורי
סינפסה אימונולוגית
באימונולוגיה, סינפסה אימונולוגית היא המרווח הנוצר בין תא מציג אנטיגן (APC, לדוגמה תא דנדריטי) או תא מטרה, לבין לימפוציט כגון תא T אפקטורי או תא הרג טבעי.
שם נוסף לסינפסה אימונולוגית הוא SMAC - supreamolecular adhesion complex.
עם הגעתם לתאי היעד, מתחברים תאי CD8 לקומפלקס MHC:peptide על-מנת לזהות את האנטיגן הספציפי שלהם. לאחר הכרתו, נוצרת הסינפסה האימונולוגית, שתפקידה לבקר את האקטיבציה של לימפוציטים ולמקד את הפרשת הציטוקינים או הגרנולות מתא ההרג לתא המטרה, כך שלא יפגעו בתאים אחרים באזור. דרך הסינפסה משחררים תאי CD8 חלבונים ואנזימים, כגון פרפורין, גרנזים (granzyme), גרנוליזין ועוד, שיובילו להרג תא המטרה.
עצי אשוח אחרונים
עצי אשוח אחרונים (ברוסית: Ёлки Последние; שווק בישראל בשם "יולקי: הסוף") הוא סרט קומדיה רוסי בכיכובם של איוואן אורגנט, סרגיי סבטלאקוב ודמיטרי נאגייב והוא הסרט השביעי והאחרון בזיכיון "עצי אשוח". הבכורה נערכה ב-27 בדצמבר 2018.
עלילה
הסרט מתאר את מסעם של גיבורי ערב השנה החדשה. עלמת השלג סנוגורוצ'קה מצילה סבא בודד; היפסטר מהעיר טיומן עוזר לדוד יורה להציע נישואים לאהובתו; איש העסקים בוריס, עושה כל דבר אפשרי על מנת למנוע מחברו יבגני פאבלוביץ' לחזור ליקוטיה; הספורטאים מפרם חולמים להעלות חיוך על פניה של בחורה יפה ומוכנים בשביל זה להרים את כל העיר ותושבת העיר וורונז' נוסעת לעיר הבירה, כדי לפגוש את גבר חלומותיה — השחקן קומורובסקי.
מערת לפידות
מערת לפידות (נקראת גם מערת תפן) היא מערה קרסטית גדולה, הנמצאת כ-500 מטרים דרום-מערבית למושב לפידות. ההערכה היא שהמערה גדולה מאד ואף מגיעה עד מתחת ללפידות, אך לא ניתן להרחיק בה יותר ממאה מטרים, שם היא מסתיימת בתהום.
במערה ישנם נטיפים רבים ומספר עטלפים.
הגישה למערה מתוך מושב לפידות, בשביל המסומן בפסי סימון לבן-כחול-לבן. הכניסה למערה אפשרית באמצעות ירידה בחבל. לאחר ימים גשומים קרקע המערה חלקלקה מאוד ונדרשת זהירות רבה מההולך בה.
בית הנבחרים של איטליה
מושב הבית
בית הנבחרים שוכן בארמון מונטקריטוריו שבעיר רומא. בית הנבחרים עבר למקום זה בשנת 1871, לאחר סיום איחוד איטליה.
פעילות שוטפת של מליאת בית הנבחרים
מליאת בית הנבחרים מורכבת מכל חברי הבית. המליאה רשאית לזמן לדיונים את שרי הממשלה. תקופת כהונתו של בית הנבחרים בת חמש שנים.
יושב ראש בית הנבחרים
יושב ראש בית הנבחרים (הנקרא באופן רשמי Presidente della Camera dei Deputati) נבחר עם כל תחילת כהונה חדשה של הבית. אם נבצר ממנו למלא את כהונתו, משמש סגנו בתפקיד כממלא מקומו. יושב ראש בית הנבחרים ממלא את מקום נשיא איטליה במפגשים משותפים לשני בתי הפרלמנט. יושב ראש בית הנבחרים הנוכחי הוא לורנצו פונטנה מהליגה, המכהן בתפקיד החל מ-14 באוקטובר 2022.
גבריאל קוראדו
גבריאל אנדרס אנדראצ'יו קוראדו (בספרדית: Gabriel Andrès Andreacchio Corrado; נולד ב-12 בדצמבר 1960) הוא שחקן ארגנטינאי. קוראדו כיכב בטלנובלות "פנינה שחורה", "קטנטנות", "זינגרה", "גברים עם כבוד" ו"ירח פראי".
חייו
קוראדו נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה. הוא למד רפואה במשך שנתיים וחצי, והחליט לפרוש מלימודיו לטובת קריירה במשחק. הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה הייתה בגיל 22 בסדרה "Pantalones azules". התפקיד הראשי הראשון שלו היה באופרת הסבון "Quiero morir mañana".
קוראדו זכה להכרה בינלאומית בעקבות השתתפותו בטלנובלות "פנינה שחורה", "קטנטנות" ו"זינגרה".
בשנת 1994 הנחה קוראדו את התוכנית "Vivan los Novios" מול קהל חי של 7 מיליון איש. כמו כן, הנחה את התוכנית "La Gala de Año Nuevo", אשר צולמה בספרד, לצד קלאודיה שיפר.
בשנת 1994 ביקר קוראדו בישראל עם אנדריאה דל בוקה לצורך צילומי הטלנובלה "פנינה שחורה", ואף התארח ב-1996 בערוץ הילדים. הוא ביקר בישראל בפעם השלישית במסגרת השתתפותו בטקס "ויוה 2000", אותו הנחה לצד ליאת אחירון, יעל אלמוג, לילה מלקוס ואיציק כהן.
חיים שלמים
חיים שלמים (באנגלית: Past Lives, מילולית "חיים קודמים") הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 2023 שנכתב ובוים על ידי סלין סונג בכיכובם של גרטה לי, טאו יו וג'ון מגארו. הסרט – סרט הבכורה של סונג כבמאית – עוקב אחר מפגש מחודש בין שני חברי ילדות כשהם מתבוננים במערכת היחסים שלהם ובחיים שלהם. "חיים שלמים" הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל סאנדנס ב-21 בינואר 2023, ויצא לאקרנים בארצות הברית ב-2 ביוני 2023. הסרט זכה להערכה נרחבת מהמבקרים, שציינו את הבימוי והתסריט של סונג ואת המשחק של לי, יו ומגארו.
עלילה
שני גברים ואישה יושבים בבר בזמן שזוג שאינו מוצג על המסך צופה בהם ומנסה לנחש על סמך העובדה שהאישה ואחד הגברים הם אסייתים מה מערכות היחסים שלהם זה עם זה.
עשרים וארבע שנים קודם לכן בקוריאה הדרומית, נה יאנג והאי סונג הם חברים לכיתה שהולכים יחד הביתה כל יום. משפחתה של נה יאנג מהגרת לטורונטו, שם היא משנה את שמה לנורה.
12 שנים מאוחר יותר, האי סונג סיים את שירותו הצבאי ונורה היגרה לניו יורק. יום אחד, נורה ואמה מדברות בטלפון בזמן שהן מחפשות את חבריה לכיתה מקוריאה. כשהיא מחפשת את האי סונג, היא רואה שהוא כתב בפוסט בפייסבוק שהוא מחפש את נה יאנג, בלי להבין שהיא שינתה את שמה. הם מתחברים מחדש ומדברים בסקייפ ושניהם מבקשים מהשני לבוא לבקר אותם, אם כי אף אחד מהם לא יכול להתחייב, מכיוון שנורה עומדת להשתתף בריטריט של סופרים והאי סונג עובר לסין לחילופי שפות. נורה אומרת להאי סונג שהם צריכים להפסיק לדבר לזמן מה, מכיוון שהיא רוצה להתמקד ברצינות בכתיבה שלה.
בבית ההארחה לסופרים פוגשת נורה את ארתור ומתארת לו את המושג הקוריאני של "אִין-יָאן" על פיו אם אתה פוגש מישהו, אפילו בקצרה, זה אומר שנפגשתם גם בחיים קודמים, ונאהבים הם אנשים שנפגשו שוב ושוב בחייהם הקודמים. ארתור שואל אם היא מאמינה בזה, והיא אומרת שלא, שזה רק משהו שקוריאנים אומרים כדי להתחיל אחד את השני. בסין, הא סונג פוגש אישה, ומשתמע שהם מתחילים לצאת.
12 שנים מאוחר יותר, ארתור ונורה נשואים ומתגוררים בניו יורק. נורה היא מחזאית וארתור הוא סופר. האי סונג מגיע לניו יורק ופוגש שם את נורה. הוא מספר כי נפרד מחברתו הסינית. למחרת בערב, שלושתם יוצאים לארוחת ערב ומסיימים בבר מתחילת הסרט.
הפצה
הבכורה העולמית לסרט הייתה בפסטיבל סאנדנס 2023 ב-21 בינואר 2023. הוא גם הוקרן במסגרת התחרות הרשמית בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי ה-73 בברלין ב-19 בפברואר 2023. מאוחר יותר באותו חודש, StudioCanal ו- CJ ENM  היו בין המפיצים שרכשו את זכויות ההפצה הבינלאומיות. הוא היה סרט הפתיחה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בסיאטל 2023. הוא יצא לאקרנים בארצות הברית ב-2 ביוני 2023. הוקרן במסגרת תחרות הביכורים בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
הכנסות
הסרט הרוויח 232,266 דולר מארבעה בתי קולנוע בסוף השבוע הפתיחה שלו, ממוצע של 55,066 דולר לאולם. בסוף השבוע השישי לסרט היה סכום כולל של 8.4 מיליון דולר.
ביקורת
באתר הדירוגים Rotten Tomatoes, קיבל הסרט 97% ביקורות חיוביות מ-193 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 9.1/10. על פי הקונצנזוס באתר הסרט הוא "בכורה יוצאת דופן עבור הכותבת-במאית סלין סונג, חיים שלמים משתמש בקשרים בין הדמויות המרכזיות המשורטטות ברגישות כדי להציג תצפיות נוקבות על המצב האנושי". באתר Metacritic, המשתמש בממוצע משוקלל, קיבל הסרט ציון של 94 מתוך 100, המבוסס על 42 מבקרים, ציון שמצביע על "הערכה אוניברסלית".
אגוגה
הקמת ה"אגוגה" משויכת לספרטני ליקורגוס וזמן הקמתו היה ככל הנראה במאה השישית לפני הספירה, כשספרטה החלה לאמן אזרחים מגיל 7 עד 21. מערכת חינוך זו שגשגה בערך עד סוף העשור של 270 - 280 לפנה"ס. האגוגה הוחזרה על ידי הרפורמות של קלאומנס השלישי ב-226 לפנה"ס. במתכונת זו פעלה עד 188 לפנה"ס. האגוגה הוחזרה שוב, הפעם תחת שלטון רומי ב-146 לפנה"ס ושרדה עד המאה ה-4 לספירה.
מטרת מערכת האימונים הייתה ליצור גברים חזקים פיזית ונפשית שיוכלו לשרת בצבא ספרטה. הספרטנים עודדו נאמנות וחשיבות המדינה על האינטרס של היחיד ולכן ספרטה הפכה להיות מעריה החזקות של יוון העתיקה. המשמעת בקרבם הייתה חזקה והגברים נלחמו בינם לבין עצמם על מנת לקבוע מיהו החזק בקבוצה.
האגוגה היה משטר יוקרתי ברחבי העולם היווני העתיק, ומשפחות אריסטוקרטים רבות מערים שונות שלחו את בניהם על מנת להשתתף באגוגה לתקופות זמן מסוימות.
הספרטנים היו בררניים מאוד לגבי אותם ילדים אשר יתאפשר להם להתאמן באגוגה, וכבוד כזה ניתן לעיתים לילדיהם של שגרירים בספרטה וכמה משפחות שמוצאם משושלת אצולה.
הבנים הבכורים מבתי המלוכה יוריפונטידס ואגיאד, לא השתתפו באגוגה.
Barrio
Barrio (בעברית: שכונה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האיטלקי מחמוד. השיר יצא לאור ב-30 באוגוסט 2019, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. הוא נכתב על ידי מחמוד, דודיה פטרלה, פאולו אלברטו מונקטי ודאריו פאיני, שגם הפיק את השיר עם צ'ארלי צ'ארלס. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-66.2 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-2 בספטמבר 2019 בערוץ היוטיוב הרשמי של מחמוד. הוא בוים על ידי אטיליו קוסאני נכון למאי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-95.4 מיליון צפיות.
דייוויד הייג
דייוויד הייג קולום וורד, MBE (באנגלית: David Haig Collum Ward; נולד ב-20 בספטמבר 1955) הוא שחקן ומחזאי אנגלי זוכה פרס אוליבייה וזוכה פרס FIPA. הוא מוכר ממשחקו הרבגוני במחזות דרמטיים, סריו-קומיים וקומיים, ובמגוון של דמויות ממעמדות חברתיים שונים.
קולנוע וטלוויזיה
ב-1994 הופיע הייג בסרט הקולנוע "ארבע חתונות ולוויה אחת" ובסיטקום של ה-BBC בשם "The Thin Blue Line" בתפקיד המפקח גרים יחד עם רואן אטקינסון שכיכב בתפקיד המפקח פולר. ב-2002 שיחק שוב לצדו של יו גרנט, כוכב "ארבע חתונות ולוויה אחת", בתפקיד אחיו בקומדיה הרומנטית "שבועיים מראש" בכיכובה של סנדרה בולוק. ב-2007 הופיע במערכון של ה"קומיק ריליף" בשם "החתונה של מיסטר בין" בתפקיד אבי הכלה שוב יחד עם רואן אטקינסון.
ב-1980 הופיע בפרק "The Leisure Hive" מתוך הסדרה "דוקטור הו", ובפרק "Rumours of Death" בסדרה "Blake's 7". ב-1990 שיחק בפרק "Sweet Danger" בסדרת המתח "קמפיון". ב-1992 השתתף בפרק "Dead On Time" בסדרה "המפקח מורס". כמו כן שיחק בסדרה "המפצח". בשנות התשעים של המאה העשרים הופיע בסדרת הטלוויזיה המצליחה "Soldier Soldier".
הייג שיחק בעיבוד של ריצ'רד פל לסדרת המדע הבדיוני משנות השישים "A for Andromeda" עבור BBC4. הוא כתב מחזה בשם "My Boy Jack" והופיע בעיבוד לטלוויזיה של המחזה בתפקיד רודיארד קיפלינג, ודניאל רדקליף גילם את ג'ון, בנו של קיפלינג.
ב-2008 הופיע הייג בסרט הטלוויזיה "Dustbin Baby" של ה-BBC ובסרט "39 המדרגות". עוד שיחק בפרק "The Glitch" בסדרה הבלשית "רציחות במידסומר". ב-2009 שיחק בתפקיד סטיב פלמינטג בסדרה הקומית "The Thick Of It" ובתפקיד ג'ון, בעלה של חברת הפרלמנט מו מולאם בדרמה המצליחה "מו" בכיכובה של ג'ולי וולטרס. עוד ב-2009 כיכב בתפקיד מנהל בית ספר פורטוון, מר סטריין, בדרמה הקומית של ITV "דוק מרטין".
בינואר 2013 כיכב הייג בתפקיד ג'ים האקר בעיבוד מחודש של הסדרה הקומית הקלאסית "כן, אדוני השר", ששודרה בבריטניה ברשת Gold TV.
ב-2012 שודר פיילוט לסיטקום שכתב בן אלטון ובכיכובו של הייג. הסדרה שנקראה "The Wright Way" הושלמה במרץ 2013 ושודרה ב-BBC One ב-23 באפריל אותה שנה.
תיאטרון
ב-1988 זכה הייג בפרס אוליבייה לשחקן השנה במחזה חדש על תפקידו במחזה "Our Country's Good" בתיאטרון רויאל קורט. הוא יצא לסיבוב הופעות עם הגרסה הבימתית של המחזה "My Boy Jack" שאותו כתב וגילם את דמותו של הסופר רודיארד קיפלינג. הייג ביים את המחזה "Private Lives" מאת נואל קאוורד שהוצג בסיור הופעות מצליח בשנת 2005.
הייג הופיע בהפקות תיאטרון מצליחות בווסט אנד הלונדוני בהן "Hitchcock Blonde" בתיאטרון רויאל קורט, "החיים בשלוש גרסאות" בתיאטרון סבוי, בתפקיד אוסבורן במחזה "Journey's End" מאת ר.ס. שריף בתיאטרון קומדיה, ובתפקיד ג'ורג' באנקס במחזה "מרי פופינס" בתיאטרון הנסיך אדוארד, עליו היה מועמד לפרס אוליביה. הוא היה מועמד שוב לפרס על הופעתו בתפקיד כריסטופר הדינגלי בהפקה המחודשת של הקומדיה "Donkey's Years" מאת מייקל פריין בתיאטרון הקומדיה. הוא הופיע בתיאטרון היימרקט במחזה "The Country Wife" ואחר כך הופיע במחזה "הים" באותו תיאטרון. מ-11 בדצמבר 2008 ועד 31 בינואר 2009 שיחק הייג במחזה "שלל" מאת ג'ו אורטון בתפקיד טראסקוט בתיאטרון טריסייקל בלונדון. בפברואר 2007 הופיע באותו מחזה בתיאטרון רויאל בניוקאסל.
ב-2010 שיחק בתפקיד ג'ים האקר בעיבוד בימתי לסדרת הטלוויזיה "כן, אדוני השר" בפסטיבל צ'יצ'סטר והחל מ-17 בספטמבר 2010 הופיע בתיאטרון גילגוד שבווסט אנד.
מתיו מארש (שחקן)
מתיו מארש (באנגלית: Matthew Marsh; נולד ב-8 ביולי 1954) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה
מארש נולד בלונדון. הוא אחיו הבכור של ג'ון מארש חבר להקת הדאנס "The Beloved".
בקולנוע הופיע מארש בסרטים "הפרוטוקול הרביעי" (1987), "קשר השתיקה" (1989), "המסע אל הרי הירח" (1990), "Alambrado" (מ-1991), "Dirty Weekend" (מ-1993), "משחקי ריגול" (2001), "מירנדה (2002), "באד קומפני" (2002), "החשוד" (2003) ובסרט "An American Haunting" (מ-2005). ב-2011 גילם מארש את דמותו של שר החוץ האמריקאי אלכסנדר הייג בסרט "אשת הברזל".
ב-2005 כיכב מארש בתפקיד סיימון יואיט בעונה הראשונה של הסדרה הסאטירית "The Thick of It".
בטלוויזיה כיכב מארש לצדה של אמנדה ברטון בסדרה "The Commander". ב-2007 הופיע בעונה השישית של סדרת הריגול "ספוקס", וב-2008 השתתף בתפקיד אורח בעונה השנייה של הסדרה "לואיס". עוד הופיע פעמיים בפרקים בסדרה "רציחות במידסומר" (בפרק "Painted Blood" בעונה השישית, ובפרק "They Seek Him Here" בעוה העשירית). בסדרה הקומית "ננס אדום" שיחק מארש בפרק "Holoship", ובסדרה "Game On" שיחק בתפקיד בריאן קנדי בפרק "Tangerine Candy Floss and Herne Bay Rock" בשנת 1996. ב-1985 גילם את דמותו של הזמר אלטון ג'ון בסרט הטלוויזיה "ג'ון ויוקו: סיפור אהבה".
התפקידים של מארש בתיאטרון כוללים את המחזה "קופנהגן" ב-1998, והמחזה "Blood and Gifts" בשנת 2010. הוא גילם את דמותו של וינסטון צ'רצ'יל במחזה "Turning Point" מאת מייקל דובס ששודר בטלוויזיה בערוץ Sky Arts. הסיפור מתאר מפגש בשנת 1938 בין ראש הממשלה לעתיד והמרגל הסובייטי גאי ברג'ס, שהיה אז צעיר העובד ב-BBC. את דמותו של ברג'ס גילם בנדיקט קמברבאץ', איתו עבד מארש קודם לכן ב-2004 בסרט הטלוויזיה זוכה השבחים "הוקינג".
ב-2014 הופיע מארש בתפקיד פרנטה מלך נאפולי בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הסודות של דה וינצ'י".
בז גמדי
מאפיינים
אורכו של הבז נע בין 24–33 ס"מ ומוטת כנפיו נעה בין 50–73 ס"מ. משקלם הממוצע של הזכרים הוא 165 גרם ומשקל הנקבות בממוצע הוא 230 גרם. למרות השם הוא איננו הקטן שבבזים.
צבע הראש, הכתפיים והגב של הזכרים הוא כחול-סגול או חום כהה-אפור, עם נקודות שחורות. על הזנב יש פסים בצבעים חום כהה או שחור ופסים לבנים. החלקים התחתונים והבטן צבועים בצבע קרם עם כתמים בצבע חום כהה או שחור. צידי הראש צבועים עם פסים חומים כהים. המצח והקו מעל העיניים לבנים. המקור מעוקל וכחלחל, הרגליים צהובים, הטפרים שחורים והקשתית חומה. נקבות והצעירים דומים לזכרים בסימניהם, אך גוון צבעיהם דהויי יותר. תוחלת החיים הממוצעת בטבע היא כ-12 שנים.
אזור מחיה
הבזים הגמדיים מצויים על פני האזור ההולארקטי ברחבי כל היבשות (למעט אוסטרליה), בעיקר הצפוניות, אך לעיתים נודדים לצפון האזורים הסובטרופיים והטרופיים. הם מעדיפים מרחבים פתוחים, שטחי דשא, חופי ים, דיונות חול, אזורי ביצות, ערבות ומדבריות.
מזון
עיקר מזונו של הבז הגמדי הם עופות קטנים החיים על הקרקע בניהם עפרוניים, דרוריים, גיבתוניים, פרושיים ושכווים. בנוסף הם אוכלים גם יונקים קטנים, לטאות, נחשים וחרקים. את טרפו הוא הורג באמצעות צלילה מהירה והריגה עם טופריו.
רבייה
הזכרים מגיעים לאזור הרבייה לפני הנקבות, ובדרך כלל הם חוזרים כל שנה לאותו אזור קינון אך אינם בהכרח משתמשים באותו מקום מדויק. באזורים פתוחים ובאזורי דשא, הקנים בדרך כלל יהיו חריצים הממוקמים בצמחייה צפופה. באזורים של דיונות חול הקנים יהיו בעשבי דיונות. באזורים מיוערים יעדיפו הבזים להשתמש בקני עורבים ריקים. במהלך תקופת הקינון, הבזים הופכים לאגרסיביים כלפי עורבים ודורסים אחרים באזור. (התנהגות אגרסיבית זו כלפי דורסים אחרים מועילה לציפורי השיר ולעופות הקרקעיים החיים באזור הקינון של הבז, מאחר שהבזים צדים רק באזורים פתוחים, לשאר העופות באזור יש ביטחון מפני דורסים אחרים).
בדרך כלל הקן מכיל ארבע עד שש ביצים. הביצים מוטלות במרווחים של יומיים. צבע הביצים לבן בהיר עם כתמים בצבע חום. באזורים הדרומיים הביצים מוטלות מתחילת אפריל עד תחילת מאי, ובאזורים הצפוניים מבסוף מאי עד יוני. הנקבה היא הדוגרת העיקרית. תקופת הדגירה נמשכת 25–32 ימים.
הנוצות מופיעות על הגוזלים לאחר ארבעה עשר ימים, לאחר שמונה עשרה ימים הגוזלים מכוסים כמעט לחלוטין בנוצות, למעט באזור הראש. הם מתחילים לעוף כ-25–30 יום לאחר הבקיעה.
עם עזיבת הקן, הצעירים נשארים בקרבת מקום מספר שבועות עד שהם בוגרים מספיק כדי לנדוד דרומה. תוך מספר שבועות לאחר עזיבת הקן, הצעירים מסוגלים לטיסות למרחקים ארוכים, וזמן קצר אחר כך הם נודדים דרומה מאזור הגידול.
בריאן הורוקס
לוטננט גנרל בריאן גווין הורוקס (Brian Gwynne Horrocks; 7 בספטמבר 1895 – 4 בינואר 1985) היה לוטננט גנרל בצבא הבריטי, שנודע בעיקר בזכות פיקודו על הקורפוס הבריטי ה-30 במערב אירופה במלחמת העולם השנייה.
ראשית חייו
הורוקס נולד בהודו, כבנו היחיד של רופא צבאי. הוא למד בבית ספר פרטי והחל ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית סנדהרסט. כצוער הפגין הורוקס יכולות נמוכות ואפשר שלא היה מקבל מינוי כקצין אלמלא פרצה מלחמת העולם הראשונה. באוגוסט 1914 הוא הוסמך כקצין בדרגת סג"ם ושובץ בגדוד החי"ר ה-1 ברגימנט מידלסקס המלכותי, שם שימש כמפקד מחלקת חי"ר, ויצא עם חיל המשלוח הבריטי לצרפת. באוקטובר 1914 הוא נפצע ונשבה על ידי הגרמנים ובילה את שנות המלחמה בשבי. באופן זמני איבד בשבי את היכולת ללכת על רגליו. מצבו השתפר והוא ניסה לברוח מן השבי מספר פעמים אך נלכד. במהלך השבי למד מפי שבויים רוסים את השפה הרוסית. על מריו במהלך השבי הוא עוטר ב-1920 בעיטור הצלב הצבאי.
בין מלחמות העולם
לאחר שחרורו ושובו לבריטניה שירת בגרמניה ובאירלנד. החל להשתתף בתחרויות קרב חמש, ולאור הצלחתו בטורנירים צבאיים צורף אל המשלחת הבריטית לאולימפיאדת 1924 בפריז. בהמשך שירת בתפקידי פיקוד ותפקידי מטה שונים, למד במכללה לפיקוד ומטה בקמברלי והיה מדריך בה. ב-1937 קודם לדרגת לוטננט קולונל.
ב-1928 נשא הורוקס אשה. נולדה להם בת אחת, אשר מתה בטביעה בשלהי חייו של אביה.
מלחמת העולם השנייה
בראשית מלחמת העולם השנייה שימש עדיין הורוקס כמדריך במכללה למטה בקמברלי. במאי 1940 הוא נשלח לצרפת לפקד על גדוד מקלעים שהיה כפוף לדיוויזיית הרגלים ה-3, בפיקודו של גנרל מונטגומרי. בתוך 17 ימי שירות הוא הרשים את מפקדיו די עד שקודם זמנית לדרגת בריגדיר ומונה למפקד החטיבה ה-11. כששב לבריטניה מונה כמפקד קבוע של החטיבה ה-9, ושירת בדרגת בריגדיר גנרל במפקדת הפיקוד המערבי של בריטניה, וביוני 1941 קודם זמנית לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לפקד על דיוויזיית הרגלים ה-44.
ב-1942 מונה הורוקס לפקד על הדיוויזיה המשוריינת ה-9 שזה עתה הוקמה, למרות שהיה קצין רגלים בהכשרתו. הוא אימן את הדיוויזיה באופן אינטנסיבי ואגב כך רכש בעצמו ידע בהפעלת לוחמת שריון. למרות שמעולם לא פיקד על דיוויזיה בקרב הוא קודם לדרגת לוטננט גנרל בפועל, נשלח למצרים וקיבל את הפיקוד על הקורפוס ה-13 שהיה חלק מהארמייה הבריטית השמינית שבפיקודו של מונטגומרי, מפקדו משכבר.
צפון אפריקה
באוגוסט 1942 הגן הקורפוס של הורוקס בהצלחה על עמדותיו מול המתקפה הגרמנית בקרב עלם חלפה וזכה להערכתם של מונטגומרי ושל פקודיו כאחד. להורוקס הוצע הפיקוד על הקורפוס ה-10 בארמייה השמינית, עוצבת שריון, אך הוא דחה את ההצעה. בפרוס מערכת אל עלמיין הוצב הקורפוס ה-13 בדרומו של קו החזית הבריטי, עסק בעיקר בהטעייה ולא נטל חלק מרכזי בלחימה. בדצמבר 1942, במהלך המרדף של הארמייה השמינית מערבה אחרי הגרמנים הנסוגים, הופקד הורוקס על הקורפוס ה-10 לאחר שמפקדו הודח. בסוף דצמבר הוענק לו עיטור מסדר השירות המצטיין.
במרץ 1943 הצטיין הורוקס בפיקוד על הקורפוס שלו בקרב על קו מארת בדרום תוניסיה. הקורפוס ביצע תנועת איגוף שאילצה את הגרמנים והאיטלקים לסגת באבדות כבדות. לאחר מכן הועבר הורוקס לפקד על הקורפוס הבריטי ה-9 שבארמייה הבריטית הראשונה, אשר נחתה באלג'יריה ופעלה בצפון תוניסיה. בראשו השתתף ביתרת המערכה בתוניסיה עד לכניעת כוחות הציר שם. הוא זכה לצל"ש ומונה לאביר מסדר האמבט.
ביוני 1943 נפצע הורוקס קשה בתוניסיה מאש מטוס קרב גרמני. הוא נפגע בחזהו ובבטנו, עבר חמישה ניתוחים ונזקק ל-14 חודשי שיקום. אפשר שבשל פציעתו החמיץ את ההזדמנות לשרת כמפקד ארמייה.
צפון מערב אירופה
לאחר החלמתו יצא הורוקס לצרפת באוגוסט 1944 ונטל את הפיקוד על הקורפוס ה-30 שבארמייה הבריטית השנייה בעיצומו של קרב פאלז. הקורפוס ניהל מרדף מהיר אחרי הגרמנים דרך צפון צרפת ובלגיה ולכד את נמל אנטוורפן בשלמותו, עד אשר בלם אותו משבר האספקה של בעלות הברית, עקב הקושי להוביל אותה מנורמנדי לאורך קווי תחבורה שהתארכו במהירות.
בספטמבר 1944 השתתף הקורפוס ה-30 במבצע מרקט גארדן והוטל עליו להבקיע נתיב קרקעי מבלגיה אל שלוש הדיוויזיות המוטסות שהוצנחו במסגרת המבצע בדרומה ובמרכזה של הולנד. תוכנית שאפתנית מדי, נוכחות של כוחות גרמניים גדולים מהצפוי והתקפות נגד עזות מצדם (ולדעת חלק מהפרשנים, חוסר תחושת דחיפות מספקת מצד כוחותיו של הורוקס) הביאו לכישלון המבצע, והקורפוס ה-30 נמצא במהלכו במגננה מרבית הזמן.
מפקדים אמריקניים שונים כמו גנרל דווייט אייזנהאואר וגנרל ג'יימס גאווין (מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82) הביעו הערכה רבה למקצועיותו הצבאית של הורוקס ולסגולות המנהיגות שלו, וראו בו את אחד מטובי הגנרלים הבריטים ששירתו במלחמה.
לאחר המלחמה
לאחר תום המלחמה הוסיף הורוקס לשרת בצבא והיה מפקד הפיקוד המערבי של בריטניה. לאחר מכן פיקד במשך זמן קצר על ארמיית הריין הבריטית, אך באוגוסט 1948 חלה ובראשית 1949 נקבע כבלתי כשיר לשירות צבאי ופרש מן הצבא, והכל בעקבות פציעתו הקשה בצפון אפריקה. באותה שנה מונה למשרת האדון נושא המוט השחור בפרלמנט הבריטי והחזיק בה עד 1963.
הורוקס כתב מאמרים בעיתונות וניהל קריירה קצרה ומוצלחת כמגיש של תוכניות טלוויזיה אודות קרבות היסטוריים חשובים. לאחר מכן כיהן במועצת המנהלים של חברת הבנייה הגדולה בוביס (Bovis). ב-1960 פרסם את האוטוביוגרפיה שלו, "חיים מלאים" (A Full Life), והיה מחבר שותף של הספר Corps Commandr אודות המלחמה בצפון-מערב אירופה, שפורסם ב-1977. באותה שנה שימש כיועץ בהפקת הסרט "גשר אחד רחוק מדי" אודות מבצע מרקט גארדן. השחקן אדוארד פוקס גילם בו את דמותו.
הורוקס נפטר ב-4 בינואר 1985, בגיל 89. טקס האשכבה שלו נערך במנזר וסטמינסטר בנוכחות שר ההגנה מייקל הזלטיין, שייצג את המלכה אליזבת השנייה ואת המלכה האם. כמו כן נכחו בטקס נציגיהם של 30 רגימנטים בריטים ושל יחידות צבא נוספות.
פסטיבל האדריכלות העולמי
פסטיבל האדריכלות העולמי (WAF) הוא פסטיבל שנתי הכולל תחרות פרסים בשידור חי עבור קהילת האדריכלות העולמית. הפסטיבל נועד גם לדיון, ללימוד ולקבלת השראה לקהל האדריכלים. הפסטיבל מאורגן על ידי חברת המדיה EMAP מ-2008.
הפסטיבל הראשון נערך בשנת 2008 ובו הוצגו 224 מבנים ופרויקטים מרחבי העולם, שהיו מועמדים לפרסים ב-17 קטגוריות. הפרויקטים הוצגו על ידי האדריכלים שתכננו אותם, בפני חבר שופטים והקהל הצופה בפסטיבל. הפסטיבל הונחה על ידי האדריכל הבריטי נורמן פוסטר. מאז הפסטיבל הראשון השתתפו בפסטיבל יותר מ-8000 אדריכלים מ-65 מדינות.
מורפטלר
מוּרְפַטְלָר (ברומנית: Murfatlar) היא עיר נמל בחבל דוברוג'ה, רומניה. מורפטלר נקראה בעבר בשם "באסאראב" (Basarabi). העיר שוכנת על גדת תעלת דנובה–הים השחור.
היסטוריה
בהתאם לחפירות ארכאולוגיות, שנערכו במקום, היישוב קדום למדי, אך שמו מוזכר לראשונה בכתובים ב-1855 ומדובר בשם טורקי שמשמעו "של מורפט". ביישוב היה חיל מצב עות'מאני והושיבו בו טטרים מחצי האי קרים.ב-1924 שונה שם המקום לבאסאראב, אך ב-1965 הושב השם מורפטלר. ב-1980 חזרו לשם באסאראב וב-26 ביוני 2007 הפרלמנט הרומני חוקק חוק המחזיר את השם "מורפטלר". בדצמבר באותה שנה אשרר הסנאט הרומני את החוק.
לפי נתוני 2011 חיו בעיר 10,216 תושבים, מעל 80% נוצרים רומנים. בעיר יש "יקב מורפטלר", בו מכינים ומוכרים את היינות, שהוכנו מענבי כרמי מורפטלר הנודעים.
קורפוס הפאנצר גרוסדויטשלנד (ורמאכט)
קורפוס הפאנצר גרוסדויטשלנד (בגרמנית: Panzerkorps „Großdeutschland“) היה קורפוס שריון של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-28 בספטמבר 1944 על בסיס הקורפוס ה-13, והועמד תחת פיקוד דיטריך פון זאוקן. הקורפוס כלל את דיוויזיית הרמן גרינג, בצירוף לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ברנדנבורג ועוד מספר יחידות. אף על פי כן, הקורפוס מעולם לא לחם כיחידה אחת, וכוחו לא הגיע לזה של קורפוס גרמני שלפני 1943.
במהלך חודש ינואר 1945 לחם הקורפוס במבצע ויסלה-אודר, וניהל קרבות הגנתיים בצפון פולין, עד שנהדף לבסוף למזרח פרוסיה. במהלך הזמן הזה, ב-26 בינואר הוקמה דיוויזיית הפאנצרגרנדיר קורמארק (Kurmark) משאריות של יחידות מאולתרות ויחידות מחליפים של הגרוסדויטשלנד. לאחר קרבות הגנתיים קשים בחודש פברואר ומרץ, ומתקפת נגד כושלת, פונו שאריות הדיוויזיה במעבורות - כ-4,000 חיילים - לעבר פילאו ומיד הוכנסו לקרבות באזור. דרומית משם לחמה דיוויזיית ברנדנבורג בקרבות הגנתיים נואשים מפברואר עד אפריל לאורך נהר הנייסה. בימים האחרונים של אפריל 1945 הקורפוס כמעט וחוסל לגמרי בקרבות בפילאו, ושאריות היחידה שהצליחו להגיע לשלזוויג-הולשטיין הסגירו עצמם לידי הבריטים. מרביתו של קורפוס הפאנצר המשיך להילחם בברלין עד לימיה האחרונים של המלחמה, כשלבסוף נאלץ להיכנע לסובייטים. המעטים ששרדו את השבי הסובייטי חזרו לביתם רק לאחר שנים רבות.
חובת דיווח על עבירה בקטין או בחסר ישע
במשפט העברי כמובן יש גישה אוהדת לדיווח על עבירות פליליות, אם כי בדיוני הכנסת בנוגע לחובת דיווח עולה גם הגישה שדוגלת ב"לא תלך רכיל בעמך".
רקע לתיקון החוק: פטירתה של מורן מטבריה
עד חקיקת התיקון לחוק, בדצמבר 1989, לא הופיע המושג "התעללות בילדים" בספר החוקים של מדינת ישראל, ולא הייתה חובה לאנשים היודעים על התעללות לדווח על כך. אמנם הייתה המלצה על דיווח במסגרת חוק הנוער (טיפול והשגחה), שהוא חוק טיפולי ואינו פלילי. אך הניסוח היה מעין הוראה אזרחית, והיה בעייתי מכמה סיבות:
חקיקת התיקון לחוק הושפעה ממקרה שהסעיר את מדינת ישראל בשנת 1989, אי דיווח על התעללות בילדה מורן מטבריה, שבדיעבד הביא למותה.
בחודש אוקטובר 1988, הובאה מורן, ילדה כבת 5, לבית החולים פוריה, כשהיא במצב קשה ובאובדן הכרה, עקב התעללות פיזית ומכות קשות שקיבלה בראשה ובשאר גופה. עקב מצבה החמור הועברה בהמשך לבית החולים רמב"ם בחיפה, שם שהתה כחמישה חודשים עד לפטירתה. סיבת אשפוזה של מורן הייתה ידועה: התעללות קשה מאוד וממושכת מצד דודה של הילדה, שהתגורר עם המשפחה. ב-9 בפברואר 1989 נפטרה מורן מפצעיה. רק לאחר פטירתה דיווחה התקשורת על האירוע, ונפרץ סכר אדיר בהתייחסות לפרשה, בהתייחסות הציבורית, התקשורתית, ובכנסת. התברר, כי כל הסובבים את מורן ידעו על ההתעללות הקשה והמתמשכת בה, ובהם האם, הגננות, האחיות בקופת החולים, לשם הובאה מורן פעמים רבות בעבר כשהיא חבולה ממכות קשות, ואף השכנים שהתגוררו בבניין וברחוב.  הסובבים את הילדה, שידעו על ההתעללות הקשה בה, לא דיווחו לאיש, בהיעדר חובה לדווח וכפי הנראה מתוך הנחה שהדבר ידוע ומטופל.
סעיף 368ד
בחובת הדיווח על פי חוק העונשין, סעיף 368ד, קיימת התייחסות לארבעה סוגי שונים של חובת הדיווח, והחמרה בדרגת הענישה בהתאם לסוג:
1. חובת דיווח המחייבת את האזרח -
2. חובת דיווח המחייבת נושאי תפקיד -
להבדיל מחובתו של האזרח, המחויב בדיווח אם היה לו יסוד לחשוב כי זה מקרוב נעברה עבירה, הרי שלגבי האדם נושא התפקיד, החוק מחייבו בדיווח אפילו אם נעברה עבירה בקטין בעבר הרחוק. ההצדקה לכך היא, מאחר שנושא העבירה עשוי להיות מועלה דווקא בגלל מערכת היחסים המיוחדת שבין נושא המשרה לבין הקטין או חסר הישע, במסגרת התפקיד.
3. חובת דיווח המחייבת את האחראי על הקטין או על חסר הישע -
4. חובת דיווח מיוחדת המחייבת מנהל או איש צוות במסגרת חינוכית או טיפולית אחרת -
בעוד חובתו של נושא משרה רגיל, כוללת דיווח על עבירות שביצע האחראי על הקטין או על חסר הישע, הרי שהחובה לפי סעיף 368 ד' (ד) רחבה יותר, ומוסיפה גם חובת דיווח לגבי עבירות שלא נעברו דווקא בידי האחראי על הקטין: עבירות מין, גרימת חבלה חמורה או עבירת התעללות. כלומר חובת הדיווח היא גם כאשר אחר (לדוגמה חניך אחר) במוסד פגע בחסר הישע. ההיגיון שמאחורי הטלת אחריות נוספת זאת היא שהמסגרת החינוכית או הטיפולית שבה נמצא הקטין מהווה מעין תחליף לבית, ומנהל או איש צוות במסגרת כזאת הם למעשה מעין "הורה, או "בן משפחה" לאותו קטין או חסר ישע, ומכאן הרחבת אחריותם.
פרסום החובה
מעבר לחקיקת החוק האמור, נרשמה חובת הדיווח על פגיעה בקטינים במסגרות חינוך, גם בחוזר מנכ"ל משרד החינוך, שהוא מכלול הוראות מנהליות בתחום החינוך המפורסם מעת לעת, ומחייב את העוסקים במערכות החינוך. חוזרי המנהל הכללי של משרד החינוך מתחלקים ל "הוראות קבע" ו"הודעות ומידע". הם עוסקים בעשרה נושאים ראשיים, ובהם עשרות תתי נושאים. פרסומם מחייב את מערך החינוך בישראל. ההוראות פורסמו גם בתע"ס (תקנות עבודה סוציאלית בישראל), חוזר המנהל הכללי של משרד הרווחה, המחייבות את כל העובדים הסוציאליים מטעם משרד הרווחה והביטחון החברתי..
ההוראות שפורסמו בחוזר מנכ"ל משרד החינוך, מוסיפות חובת דיווח למשטרה (ולא לעו"ס) לגבי שתי עבירות נוספות, שאינן רשומות בסעיף 368ד לחוק העונשין:
לאן מועבר הדיווח
החוק מחייב דיווח לאחת משתי רשויות נפרדות, השונות באופיין:
במידה שמגיע דיווח לעובד סוציאלי לחוק הנוער (פקיד סעד), מחובתו לבדוק את המקרה בזמן סביר, ולהעבירו למשטרה, בצירוף המלצה לפעול או להימנע מלפעול בקשר לדיווח. במקרים שבהם, לדעתו, עלול הדיווח למשטרה לגרום לנזק רב יותר ולפגוע בחסר הישע, וכאשר מתקיימים תנאים נוספים, באפשרות העובד הסוציאלי לחוק לפנות ל"וועדת פטור" שתדון במקרה ותשקול אפשרות להתיר לעובד הסוציאלי שלא לדווח למשטרה.
באותה מידה, אם הגיע למשטרה מידע לפי חובת הדיווח, היא תעביר אותו לידיעת העו"ס לחוק הנוער, ולא תפעל לפני שתיוועץ עמו ותשמע את המלצותיו.
אחד הדברים הייחודיים בתיקון לחוק הוא חיובם של שני הגופים (משטרה ורווחה) הפועלים באופן שונה מהותית זה מזה, בשיתוף פעולה. זאת מתוך הבנה כי התעללות בחסר ישע, התלוי באחראי עליו, על ידי אותו אחראי, היא דבר מורכב שההתמודדות עמו מחייבת ראיה מערכתית. לעיתים, ובהתאם למקרה, התייחסות פלילית לאחראי על חסר הישע, תרע את מצבו של חסר הישע, התלוי בסביבתו, ועלולה במקרים שונים לנתקו מסביבתו ולהביא את האחראים עליו להתנער ממנו, בעוד שיקול דעת פרטני של גורמי הרווחה, ראיה טיפולית בהתאם לצורך, ושיתוף במידה של גורמי הרווחה עם המשטרה, עשויים להגן על חסר הישע במידה רבה יותר ולהפחית את הפגיעה בו.
ביקורת על חובת הדיווח בחוק
למרות שחיוב על דיווח על פגיעה בחסרי ישע הוא לכאורה מתבקש, קיימת לגביו גם ביקורת וסוגיות שלא תמיד יש להן מענה.
All for You
All for You (בעברית: הכל בשבילך) הוא אלבומה השביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ג'נט ג'קסון, אשר יצא לאור ב-24 באפריל 2001, על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. האלבום ברובו עוסק בגירושין שלה מבעלה רנה אליזונדו והתחושה של להיות רווקה בפעם הראשונה מזה זמן רב.
כמו כן באלבום ג'קסון עסקה במספר נושאים נוספים ביניהם אלימות במשפחה, נאמנות, רומנטיקה, מיניות ודיכאון.
ביקורות והצלחה
האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה ששיבחו את אופיו העילאי ואת החדשנות המוזיקלית של כמה שירים ובאופן כללי הוא נחשב לבין האלבומים הטובים בקריירה שלה. האלבום קיבל מספר מועמדויות לגראמי ביניהם בקטגוריות: "אלבום הפופ עם הביצועים הווקאלים הטובים ביותר" ו"הקלטת הדאנס הטובה ביותר" קטגוריה בה הוא זכה על שיר הנושא של האלבום. זה האלבום החמישי ברציפות של ג'קסון שהגיע למקום הראשון בארצות הברית ואף היה לו את שבוע הפתיחה הגדול ביותר בקריירה שלה.
סוגה
מבחינה מוזיקלית האלבום ממכיל שילוב של מוזיקת דאנס-פופ עם R&B איטי עם נגיעות של רוק, דיסקו, מוזיקה מזרחית, רוק רך ופאנק. התוכן המיני של חלק מהשירים באלבום עוררו מחלוקת בתקשורת ואף האלבום נאסר למכירה בכמה מדינות.
סינגלים
הסינגל הראשון מהאלבום היה השיר "Doesn't Really Matter" אשר הגיע למקום הראשון בארצות הברית ונהיה לשיר ה-9 שלה לעשות זאת והוא נשאר במקום הראשון במשך 3 שבועות. בנוסף זה היה לשיר ה-21 של ג'קסון שקיבל מעמד כלשהו בארצות הברית ובכך ג'קסון הפכה לאמנית הנשית השנייה עם הכי הרבה שירים שקיבלו מעמד בארצות הברית.
הסינגל השני שיצא מהאלבום היה שיר הנושא אשר זכה להצלחה רבה והפך לאחד מהלהיטים הגדולים ביותר בארצות הברית באותה שנה. הוא הגיע למקום הראשון במדינה ושהה שם 7 שבועות ובכך הפך לשיר ה-10 של ג'קסון לעשות זאת מה שהפך אותה באותה תקופה לאמנית הנשית ה-3 עם הכי הרבה שירים שהגיעו למקום הראשון במדינה. ברדיו זה היה לשיר המצליח ביותר שלה אי פעם כאשר שבר שיאי השמעות. בנוסף השיר הגיע לעשירייה הפותחת במדינות רבות בעולם.
בהמשך יצא הסינגל השלישי מהאלבום "Someone to Call My Lover" אשר הגיע למקום ה-3 בארצות הברית. הסינגל הרביעי מהאלבום היה השיר "Son of a Gun" אך הוא כבר לא הצליח לשחזר את ההצלחה של הסיגנלים הקודמים כאשר הגיע ברוב המדינות ל-40 העליונים בלבד. כשנה לאחר מכן יצא לאור הסינגל האחרון מהאלבום "Come On Get Up" אך הוא יצא לאור ביפן בלבד. לאור הצלחת האלבום ג'קסון זכתה בפרס מפעל החיים של MTV ואף קיבלה מחווה בטקס. במשך הזמן ג'קסון זכתה במספר פרסים מיוחדים ביניהם פרס האייקון של טקס פרסי המוזיקה האמריקאית, פרס מעל חיים של טקס ה-TMF ופרס מיוחד מטעם האקדמיה להקלטות.
פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע
פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (באנגלית: Golden Globe Award for Best Supporting Actress – Motion Picture) הוא פרס גלובוס הזהב הניתן מטעם איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד (HFPA) על הופעה יוצאת מן הכלל לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט דרמה או קומדיה. הפרס נחשב לאחד המנבאים המדויקים ביותר לפרס אוסקר.
כשנוסד הטקס, הקטגוריה הנוכחית נקראה השחקנית הטובה המשנה ביותר בסרט קולנוע. וב-2005, שונה שמה של הקטגוריה לההופעה הטובה ביותר של שחקנית משנה בסרט דרמה.
נכון ל-2011, השחקניות להן המספר הרב ביותר של זכיות בפרס הן קארן בלק, רות גורדון, אנג'לה לאנסברי, אגנס מורהד ומריל סטריפ שכל אחת מהן זכתה פעמיים. מורין סטייפלטון מחזיקה במספר המועמדויות הרב ביותר עם 5 מועמדויות. לי גרנט מחזיקה במספר הפעמים הגבוה ביותר ששחקנית הייתה מועמדת לפרס אך לא זכתה עם 5 מועמדויות.
נכון ל-2011, 53 פעמים זכו שחקניות ממוצא אמריקאי (כולל שחקניות בעלות אזרחות כפולה, כמו לילה סקלה ואן-מרגרט). אחריהן זכו 10 פעמים שחקניות ממוצא בריטי. בסך הכול, רק שחקנית אחת ששיחקה בסרט שאינם דוברי אנגלית הייתה מועמדת לפרס; ולנטינה קורטז בסרט הצרפתי "לילה אמריקאי" (1974).
זוכות ומועמדות
הערה: השחקנית עם הסימן † זכתה באוסקר הערה: השחקנית עם הסימן * הייתה מועמדת לאוסקר
שיטת קלט
שיטת קלט (באנגלית: input method, או input method editor שפירושו עורך שיטת קלט -נפוץ בקיצור IME) היא רכיב במערכת הפעלה, או בתוכנה, המאפשרת למידע כמו הקשות מקלדת או תנועת עכבר, להתקבל כקלט. שיטת קלט הכרחית בכל שפה שבה יש יותר גרפמות מאשר מקשי המקלדת של המשתמש.
דוגמאות לכך הם, שבמחשב בעל מקלדת לטינית מאפשרת שיטת הקלט להקליד, גם בשפות סינית, עברית, הודית, וכדומה, ובהתקנים שונים כמו פלאפונים ניתן להקליד אלף-בית בשפות שונות, למרות שהמקשים הם מספריים בבסיסם. גם הקשה במסך מגע נחשבת כשיטת קלט. במערכות הפעלה מסוימות שיטת הקלט מגדירה גם את פעולתם של מקשים מתים (מקשים שבהקשה עליהם לבד לא יביאו לשום פלט ורק בשילוב עם מקש אחר יביאו לפלט).
היכל מנחם
היכל מנחם הוא ארגון חב"די הכולל הוצאת ספרים בעלת שלושה סניפים: ירושלים, בני ברק ובורו פארק, חנות דיגיטלית לספרים, מתנות ותשמישי קדושה, ומכוני הפצת תורת החסידות בריכוזים חרדיים. ל"מכון היכל מנחם - להפצת תורת החסידות" חמישה סניפים: בירושלים, בני ברק, ביתר עילית, מונסי ובורו פארק, וכל אחד מהם כולל את חנות הספרים החב"דית המרכזית ביישוב, ספריית קריאה ולימוד, מכון לשיעורים, הרצאות והתוועדויות ועוד.
ירושלים
מבנה מכון היכל מנחם בירושלים שוכן ברחוב ישעיהו שבשכונת גאולה והוא בן קומה וחצי. הסניף הוקם בה'תש"ן (1990) בתרומת המיליונר החב"די יוסף יצחק גוטניק, ממייסדיו נמנה אליעזר ננס שהחנות בסניף קרויה על שמו. מנהלי המכון הם הרב יוסף יצחק הבלין והרב בנימין זילברשטרום. את חנות הספרים והספרייה מנהלים כיום משה משי זהב ואבינועם שטרן, את מערך שיעורי החסידות במקום מארגן הרב ישראל ליפסקר.
במכון שוכנת ספריית קריאה ולימוד וחנות ספרים גדולה המוכרת ספרי חב"ד ועוד ממגוון הוצאות ספרים. במכון מתקיימים שיעורים והרצאות בדרך קבע, כשבין המרצים נמנים הרבנים: נועם ישראל הרפז, חיים שלום דייטש, יקותיאל פרקש, עדין אבן ישראל ויחזקאל סופר.
בשנת ה'תשמ"ח (1988) הוקם בסניף ירושלים מכון הוצאת ספרים, ובשנת תשמ"ט הוציא המכון לראשונה את ספר התניא עם ציוני השיעור היומי בשולי הגיליון. עד כה יצאו לאור בידי המכון כ-50 ספרים, מהם סדרות בנות עשרות כרכים הנחשבים ספרי יסוד בחסידות חב"ד, כגון סדרת ה"אוצרות", סדרת "שערי המועדים", ועשרות ספרי סיפורי חסידים.
בני ברק
סניף היכל מנחם - בני ברק, הוא כולל ספרייה גדולה ומפוארת בת מספר קומות וכן חנות ספרים גדולה המוכרת ספרי חסידות. הספרייה הוקמה על ידי הרב אליהו וילהלם ומנהל המכון הוא הרב שמואל אנגלסמן.
ביתר עילית
סניף 'היכל מנחם - ביתר עילית' ממוקם בשכונת "גבעה A" בין הרחובות רוז'ין ובעל התניא, המרכז הוקם בה'תשע"א (2011). קיימת בו ספרייה וכן חנות הספרים המרכזית של חסידות חב"ד בעיר. מנהל המכון הוא הרב חיים גרינברג יו"ר מרכז חב"ד וממנהלי מוסדות חב"ד בביתר.
המכון מפעיל את פרויקט "טעמו וראו" המאפשר הורדה אלקטרונית וחינמית של חומר חב"די, סרטים והקלטות. במתחם מצוי גם אולם המכונה "אור וחום ההתקשרות", באגף זה שמונה מסכים לצפייה חופשית בדברי תורתו של הרבי מלובביץ'.
בורו פארק
מכון 'היכל מנחם - בורו פארק' נחשב המכון המרכזי ברובע ברוקלין בניו יורק להפצת ולחקר תורת החסידות. הוא ממוקם בשדרה 16 רחוב 52, וקיימת בו ספרייה וחנות ספרים גדולה. המרכז הוקם בה'תש"ן (1990), ראש המכון הוא הרב יעקב יהודה לייב אלטיין ומנהל הספרייה הוא הרב מרדכי ברים. המיליונר החב"די יוסף יצחק גוטניק נחשב ל"יו"ר כבוד" של המכון.
מונסי
מכון היכל מנחם במונסי שבניו יורק, בו קיימת קהילה חרדית גדולה, הוא סניף גדול הכולל ספרייה חסידית וחנות ספרים מרכזית לתושבי האזור. המכון מפעיל גם בית מדרש בשם "נר ישראל", בבית המדרש מתקיים כולל לימוד מדי ערב המחלק מלגות ללומדים. בראש המכון ובית המדרש עומד הרב והסופר גדליה אוברלנדר. כמו שאר הסניפים, נחשב מכון היכל מנחם מונסי למרכז החסידותי המרכזי באזור של חסידות חב"ד.
פר גרנזי
פר גרנזי, הוא גזע בקר הנפוץ במשק החלב. צבעו חום עם כתמים לבנים, וידוע בזכות עמידותו ובזכות טעם החלב העשיר שלו.
צבעו של החלב מוזהב, בגלל רמת הבטא-קרוטן הגבוהה במיוחד שבו, מה שנותן לו ערך בריאותי מוסף. לחלב הפרות גם אחוזי שומן גבוהים יחסית, כ-5% ורמה גבוהה של חלבון, כ-3.7%. תפוקת החלב מגיעה ללמעלה מ-5000 ליטר בשנה, ועד קרוב ל-6000 ליטר.
עמנואל ממאנה
ארגנטינה
עמנואל גדל ללא הורים, אמו נפטרה כשהוא היה בן 6 ואת אביו איבד בגיל 15. מגיל 8 הוא משחק כדורגל והיה חלק מקבוצת ריבר פלייט. הוא שיחק לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת במסגרת גביע ארגנטינה במשחק נגד רוסאריו סנטראל ב-9 באוקטובר 2014, אך הופיע רק בשני משחקי ליגה בעונת הבכורה שלו ואת השער היחיד בשורות הקבוצה הבקיע ב-14 במרץ 2016 נגד קולון. עם זאת, בגמר גביע סודאמריקנה בעונת הבכורה שלו (2014) הוא פתח כשחקן הרכב.
עם ריבר זכה באליפות אחת (פינאל 2014), בקופה קמפאונאטו (בשני אלה - כשחקן בסגל), בגביע סודאמריקנה (2014), בגביע רקופה סודאמריקנה (2015), בגביע ליברטדורס (2015) ובגביע סורוגה בנק (2015).
צרפת
ב-7 ביולי 2016 הוחתם באולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית בכדורגל תמורת 7.5 מיליון יורו וגם בשורותיה הבקיע שער אחד בלבד.
רוסיה
ב-31 ביולי 2017 חתם בזניט סנקט פטרבורג למשך 5 שנים תמורת 16 מיליון יורו ועלה לראשונה למגרש במדי זניט בניצחון קבוצתו על ספרטק מוסקבה בתוצאה 5:1. העברתו של עמנואל ממאנה מליון לזניט לא הייתה אירוע משמעותי בכדורגל הרוסי, משום שיחד עם ממאנה, הביאה זניט את פארדס, דריוסי, ריגוני וקרנוויטר כשזניט הוציאה עליהם כמעט 100 מיליון יורו.
המגן המרכזי הרשים בשל יכולתו להתמודד בצורה נקייה עם הכדור ולפתח התקפות בסגנון לאונרדו בונוצ'י. הוא היה מגן חזק עם פוטנציאל גדול, ונראה שהעברה זו תאפשר לזניט לסגור את עמדת המגן המרכזי לשנים הבאות ובעתיד אפילו להרוויח עליו 16 מיליון יורו ממכירתו למועדון צמרת.
מנצ'יני, שאימן אז את זניט, האמין מיד בארגנטינאי והחל להציבו יחד עם איוואנוביץ'. זה יצא טוב: הסרבי היה אחראי לבלום מימין ולספק רשת ביטחון לשוער, הארגנטינאי היה אחראי על הזזת הכדור קדימה. אלא שבאפריל 2018 קרע את הרצועה הצולבת והושבת ממשחק פעיל למשך 3 חודשים. הוא חזר למגרש ב-26 בספטמבר 2018, לשחק נגד וולגר אסטרחן במסגרת משחק הגביע הרוסי.