cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גאומטריית חילה
מורפיזמים
אם p נקודת שבת של קולינאציה a, אז a מהווה קולינאציה של הגאומטריה השאריתית ב-p. קולינאציה a ממרחב פרויקטיבי לעצמו היא מרכזית אם יש לה נקודת מרכז (נקודה שכל ישר העובר דרכה נשמר תחת a; במקרה זה הקולינאציה של הגאומטריה השאריתית היא טריוויאלית). תכונה זו שקולה לקיומו של ציר (על-מישור שכל נקודותיו נשמרות). מבדילים בין שני טיפוסי קולינאציות, לפי שייכותה או אי-שייכותה של נקודת המרכז לציר. אוסף הקולינאציות \ G(p,H) עם מרכז נתון p וציר נתון H מהווה חבורה. קולינאציה ב-\ G(p,H) נקבעת על ידי התמונה של כל נקודה שאינה ב-; אם המרחב דסרגי, אז החבורה פועלת טרנזיטיבית על החלק שמחוץ ל- של כל ישר דרך p. (ראה מישור פרויקטיבי לדיון בקולינאציות של המישור הפרויקטיבי הקלאסי).
גאומטריה שאריתית
נניח ש-F הוא דגל בגאומטריה, וחסרים בו אובייקטים מקבוצת הטיפוסים J (כלומר, יש ב-F אובייקט מכל טיפוס שאינו ב-J). הגאומטריה השאריתית של F כוללת את האובייקטים שהוספתם ל-F יוצרת דגל. לדוגמה, בגאומטריה שיש בה נקודות, ישרים, מישורים ומרחבים, אם F כולל ישר t ומרחב w (המכיל את t), אז הגאומטריה השאריתית שלו כוללת את כל הנקודות המוכלות ב-t והמישורים המכילים את t ומוכלים ב-w. לדוגמה, בגאומטריה פרויקטיבית d-ממדית, הגאומטריה השאריתית של נקודה היא פרויקטיבית d-1-ממדית, וכזו היא גם הגאומטריה השאריתית של כל תת-מרחב מממד d-1. לעומת זאת, בגאומטריה אפינית d-ממדית, הגאומטריה השאריתית של נקודה היא (שוב) פרויקטיבית d-1-ממדית, והגאומטריה השאריתית של תת-מרחב מממד d-1 היא אפינית מממד זה.
חשיבות מיוחדת יש לגאומטריה השאריתית של דגל שחסרים בו רק שני טיפוסים, וזאת משום שאם יש בגאומטריה אובייקטים משלושה טיפוסים או יותר, אפשר לתאר אותה, ולו באופן חלקי, באמצעות המבנה ההדדי של האובייקטים מכל שני טיפוסים בנפרד. נאמר שלטיפוסים i,j יש גאומטריה מסוימת X (בת שני טיפוסים), אם *כל* גאומטריה שאריתית של דגל שחסרים בו בדיוק שני הטיפוסים האלה עונה לקריטריונים המגדירים את X (ייתכן כמובן שהגאומטריה השאריתית של חלק מהדגלים מקיימת אקסיומות מסוימות, ואילו הגאומטריה השאריתית של דגלים עם אותם טיפוסים אינה מקיימת אותן). כאן יש שלוש דוגמאות חשובות: המישור הפרויקטיבי, המישור האפיני, ו"הגאומטריה המלאה" שבה כל אובייקט מטיפוס i חל בכל אובייקט מטיפוס j. למשל, בדוגמה שנתנו קודם לכן הגאומטריה השאריתית של F הייתה מלאה, משום שכל מישור המכיל את הישר t מכיל גם כל נקודה השייכת ל-t.
הדיאגרמה של גאומטריה
באמצעות הגאומטריות השאריתיות המתארות כל שני טיפוסים, אפשר לבנות לגאומטריה מרובת טיפוסים את הדיאגרמה שלה, שהיא גרף שקודקודיו הם הטיפוסים השונים. בדיאגרמה, *אין* מחברים שני טיפוסים i,j בקו, רק כאשר יש להם הגאומטריה המלאה. גאומטריה קווית היא גאומטריה שהדיאגרמה המתאימה לה היא מסלול (כלומר, יש לה טיפוסים 0,1,...,d, ולכל שני טיפוסים שאינם סמוכים יש הגאומטריה המלאה). נניח שבגאומטריה יש הטיפוס "נקודה"; אומרים שהיא מופרדת על ידי נקודות אם לכל שני אובייקטים, יש באחד מהם נקודה שאין בשני, וכאשר האובייקטים אינם חלים זה בזה, יש גם נקודה בשני שאינה בראשון. כל גאומטריה קבוצתית היא קווית, וכל גאומטריה קווית המופרדת על ידי נקודות היא קבוצתית.
למשל, גאומטריה פרויקטיבית d-ממדית היא קווית, ויתרה מכך, לכל שני טיפוסים סמוכים יש הגאומטריה של המישור הפרויקטיבי. גאומטריה אפינית d-ממדית היא קווית, ויתרה מכך, לכל שני טיפוסים סמוכים יש הגאומטריה של המישור הפרויקטיבי, פרט לטיפוסים 0,1 שלהם יש הגאומטריה של המישור האפיני. בגאומטריה קשירה-שאריתית שבה על כל ישר יש לפחות שלוש נקודות, אם יש לה הדיאגרמה של גאומטריה פרויקטיבית d-ממדית, אז היא כזו. בגאומטריה קשירה-שאריתית שבה על כל ישר יש לפחות ארבע נקודות, אם יש לה הדיאגרמה של גאומטריה אפינית d-ממדית, אז היא כזו. (גאומטריה היא קשירה אם כל אובייקט מחובר לכל אובייקט אחר בשרשרת של אובייקטים שבה כל שני איברים סמוכים חלים זה בזה; וקשירה-שאריתית אם כל גאומטריה שאריתית של דגל החסר לפחות שני טיפוסים, היא קשירה).
באומל
באומל הוא שם משפחה. {{פירושונים|
ראו גם
}}
קורפוס הרמטיקום
קוֹרפּוּס הֶרמֶטיקוּם (Corpus Hermeticum) הם ספרי חכמה מצריים-יווניים מן המאות השנייה והשלישית שמוצגים, לרוב, כדיאלוגים בהם מורה המזוהה בדרך כלל עם הרמס טריסמגיסטוס מאיר את דרכו של תלמיד. הטקסטים דנים באופי של האלוהי, השכל, הטבע והקוסמוס. חלקם מוסיפים גם אלכימיה, אסטרולוגיה ונושאים קרובים.
היקף
המונח מתייחס במיוחד לקורפוס הרמטיקום שתורגם ללטינית על ידי מרסיליו פִיצ'ינוֹ (Ficino) בארבעה עשר ספרים שמתוכם הודפסו שמונה מהדורות לפני 1500 ועוד 22 מהדורות נדפסו עד 1641. נאמר שאוסף זה, הכולל את פוימנדרס וכמה הרצאות של הרמס לתלמיד, מקורו באסכולה של אמוניוס סאקאס (Ammonius Saccas) והיה בהשגחתו של מיכאל פסלוס. הוא נשמר בכתבי יד מן המאה ה-14. שלושת הספרים האחרונים במהדורות המודרניות תורגמו באופן עצמאי מכתב יד אחר על ידי בן זמנו של פיצ'ינו, לודוביקו לצרֶלי (Ludovico Lazzarelli; 1447–1500), והודפסו לראשונה ב-1507. חלקים מההרמטיקה נמצאו בספרייה הגנוסטית בנגע חמאדי. גם לחיבורים אחרים בסורית, ערבית, ארמנית, קופטית ושפות אחרות ניתן לקרוא הרמטיים.
ז'והאן ופירלואי
ז'והאן ופירלואי (בצרפתית: Johan et Pirlouit) היא סדרת קומיקס בלגית מאת יוצר הקומיקס והצייר פיו. בסדרה מככבים דמויותיהם של עוזר המלך ז'והאן וליצן החצר פירלואי, והיא מתרחשת בתקופת ימי הביניים. מאז פרסומה הראשון בשנת 1947, פיו פרסם 13 ספרי קומיקס של הסדרה עד לפטירתו בשנת 1992, שלאחריה הסדרה המשיכה לצאת לאור על ידי צוות כותבים מסטודיו פיו (Studio Peyo).
קורפוס הרמטיקום
היקף
חיבור מפורסם אחר הוא "לוח הברקת", שמלמד את התורה ש"כמו שלמעלה, כך למטה".
ז'והאן ופירלואי
סדרת הקומיקס מהווה את הפלטפורמה הראשונית להופעתם של דמויות הדרדסים הפופולריות.
קורפוס הרמטיקום
היקף
כל החיבורים האלה הם שרידים של ספרות רחבה יותר. חלק מן התנועות הרוחניות האינטלקטואליות הסינקרטיות של התקופה – תנועה רוחנית שכללה גם הפילוסופיה הנאופלאטונית, דתות המסתורין היווניות-רומיות וספרות אורפאית ופיתגוראית וכן צורות גנוסטיות של הדתות האברהמיות. יש הבדלים משמעותיים בין ההרמטיקה ותנועות אלה. ההרמטיקה לא כוללת התייחסויות מפורשות לטקסטים מקראיים ואין לה, כמעט, עניין במיתולוגיה יוונית או בפרטי הפרטים של נאופלאטוניזם. עם זאת, רוב האסכולות האלה מייחסות את בריאת העולם לדמיאורג ולא לישות העליונה ובקבלה של גלגול נשמות. החיבורים היו מאוד פופולריים במאה החמישית, עד כדי כך שאוגוסטינוס כתב נגדם בספרו עיר האלוהים.
ז'והאן ופירלואי
היסטוריה
בתחילת דרכו, הקומיקס פורסם בשם "ז'והאן" בעיתון "La Dernière Heure" בשנת 1947, ובהמשך ב- "Le Soir" בשנים 1950 עד 1952. ב-11 בספטמבר 1952, הקומיקס החל להתפרסם בעיתון הקומיקס הבלגי "Spirou", ודמותו של ז'והאן, שבתחילה הייתה בלונדינית, הפכה לכהת שיער. בשנת 1954, דמותו של פירלואי צורפה לעלילה ומאז קיבלה הסדרה את שמה הסופי: "ז'והאן ופירלואי". ב-23 באוקטובר 1958, הופיעה הדמות הראשונה של דרדס בקומיקס.
קורפוס הרמטיקום
אופי ועתיקות
הטקסטים המצריים-יווניים, הקיימים עדיין, מדגישים את אחדותו וטובו של אלוהים ומעודדים טיהור של הנשמה. העיסוק שלהם היה בטבע והמטרה הייתה לידה מחדש רוחנית דרך הארה של השכל:
ז'והאן ופירלואי
היסטוריה
פיו סיפר שפירלואי הייתה הדמות האהובה עליו, ושספרי הקומיקס של "ז'והאן ופירלואי" היו היחידים שהוא צייר בעצמו ללא עזרת הסטודיו שלו. הרפתקאות ז'והאן ופירלואי פורסמו בקביעות במהלך שנות ה-50 ובשנות ה-60 המוקדמות, אך בעקבות ההצלחה הגדולה של הדרדסים הם הוזנחו. בשנת 1977 פורסמה הרפתקה חד פעמית קצרה של ז'והאן ופירלואי לכבוד חג המולד. לאחר מותו של פיו, אמנים אחרים מהסטודיו שלו יצרו ארבעה ספרים נוספים של הקומיקס בין השנים 1994 ו-2001.
קורפוס הרמטיקום
אופי ועתיקות
"כשראיתי בתוכי חזון רוחני שבא מרחמיו של אלוהים יצאתי מעצמי החוצה לתוך גוף לא גשמי ועכשיו אני לא מה שהייתי קודם לכן. נולדתי בשכלי".
ז'והאן ופירלואי
היסטוריה
אף קומיקס של ז'והאן ופירלואי לא יצא לאור בעברית.
קורפוס הרמטיקום
אופי ועתיקות
בעוד שקשה לתארך במדויק את הטקסטים של הקורפוס הרי סביר שהם נערכו בין המאה הראשונה למאה השלישית לספירה. בתקופת הרנסאנס חשבו שטקסטים אלה הם מצריים עתיקים ואפילו היום יש הסבורים שהם ממצרים הפרעונית. משום שאפלטון בחיבורו טימאוס דן בעתיקותם הרבה של הכתבים המצריים, מהם טוען הפילוסוף שהוא שואב את רעיונותיו, היו המלומדים מוכנים לקבל שטקסטים אלה היו המקור לרעיונות היווניים. אבל חוקר הקלסיקה איזק קזובון (1559–1614) טען, בהצלחה, שחלק מן הטקסטים האלה, במיוחד אלה שעסקו בפילוסופיה, יש בהם אוצר מילים חדש מדי. רבים מן הטקסטים היווניים האבודים ורבים מן הטקסטים שנשמרו בלטינית מכילים דיונים על אלכימיה כשהם עטופים במטאפורות פילוסופיות. טקסט אחד – אסקלפיוס – שאבד ביוונית אבל נשמר, בחלקו, בלטינית, מכיל נבואה עקובה מדם על סופו של השלטון הרומאי במצרים ותחיית הפגניות המצרית. יהיה זה הוגן לקבוע שהקורפוס הרמטיקום הוא אקלקטי מבחינה אינטלקטואלית.
ז'והאן ופירלואי
עלילה
עלילת סדרת הקומיקס מתרחשת בממלכה אירופאית ששמה לא מוזכר בתקופת ימי הביניים, והיא עוסקת בהרפתקאותיהם של ז'והאן, אביר ועוזרו של המלך, ופירלואי, ליצן חצר שחצן ורמאי. במהלך הרפתקאותיהם ז'והאן רוכב על סוסו באיאר (Bayard) בעוד פירלואי, באופן לא קבוע, משתרך מאחריו על גבי עז בשם ביקאט (Biquette). השניים פועלים לאכיפת חוקי המלך והגנה על החלשים מפני נבלים ונוכלים. בעלילותיהם מופיעים מוטיבים של ספרות בלשית, כגון מצוד אחר פורעי חוק, וכן מוטיבים של פנטזיה כגון מכשפות, שדונים, ענקים, גמדים, רוחות ובמיוחד - הדרדסים.
קורפוס הרמטיקום
אופי ועתיקות
מחקרים עדכניים יותר, עם כך שהם מאשרים את התארוך לתקופה מאוחרת תוססת מבחינה רוחנית במצרים תחת השלטון הרומאי, הרי שהם מציעים יותר המשכיות לתרבות של מצרים הפרעונית ממה שסברו קודם. יש מקבילות רבות לנבואות מצריות ולהמנונים לאלים אבל את ההשוואות הקרובות ביותר ניתן למצוא בספרות החכמה המצרית שמובעת, בדרך כלל, במילות עצה מ"אב" ל"בן". פפירוסים דמוטיים מכילים חלקים משמעותיים של שיחות בעלות אופי הרמטי בין תחות ותלמיד. האגיפטולוג פלינדרס פיטרי קובע שיש כמה טקסטים בקורפוס ההרמטי שניתן לתארך אותם למאה ה-6 לפנה"ס לתקופה הפרסית. ניתן לבאר קווי דמיון מסוימים בין טקסטים דמוטיים ופילוסופיה אפלטונית בכך שאפלטון ותלמידיו שאבו ממקורות מצריים.
ז'והאן ופירלואי
עלילה
דמותו של פירלואי לא הופיעה בספרים הראשונים של הסדרה ובשנת 1957 הוכנסה לסיפור כאשר היא מהווה סוג של אתנחתא קומית בדומה לדמות קפטן האדוק בקומיקס הרפתקאותיו של טינטין.
קורפוס הרמטיקום
היסטוריה מאוחרת
טקסטים הרמטיים רבים אבדו לתרבות המערב בימי הביניים אבל התגלו מחדש בעותקים שנעשו בביזנטיון ונעשו פופולריים באיטליה בתקופת הרנסאנס. הדחף להתחדשות זאת התחיל באמצע המאה ה-15 כאשר לאונרדו דה קנדיה פיסטויה, נזיר ביזנטי, הביא ב- 160 את כתב היד של הקורפוס הרמטיקום שהכיל 14 ספרים לחצרו של קוזימו דה מדיצ'י, שליטה של פירנצה שביקש, אחרי כן, ממרסיליו פיצ'ינו, שהיה חבר בחצר מדיצ'י, שיתרגם אותם ללטינית. הוא פרסם 13 ספרים ב- 1471 בשם De potestate et sapientia Dei (על כוחו ועוצמתו של אלוהים). לקורפוס הרמטיקום הייתה השפעה גדולה מאוד על התפתחות המחשבה והתרבות ברנסאנס. הייתה לה השפעה על האלכימיה וכן על פילוסופים כמו ג'ורדנו ברונו ופיקו דלה מירנדולה, תלמידו של פיצ'ינו. השפעה זו נמשכה עד המאה ה-17.
ז'והאן ופירלואי
עיבודים למדיות נוספות
ההרפתקה "ז'והאן ופירלואי וחליל הקסם" עובדה לסרט בשנת 1976 באירופה, וזכה להצלחה רבה. הסרט פורסם שנית בשנת 1983 בעקבות הצלחת סדרת הטלוויזיה "הדרדסים" מבית היוצר "האנה-ברברה", ונהנה מהצלחה גם בארצות הברית. הסרט דובב לעברית בשנת 2011 ופורסם ב-DVD.
קורפוס הרמטיקום
היסטוריה מאוחרת
למרות שהעותקים המפורסמים ביותר מן הספרות ההרמטית היו תוצרים של דוברי יוונית תחת שלטון רומאי הרי שהמשיכו לכתוב ספרות זו גם אחרי נפילת האימפריה והמשיכו ליצור אותה בקופטית, סורית, ערבית, ארמנית ויוונית ביזנטית. הדוגמה המפורסמת ביותר של כתבים הרמטיים אלה היא "לוח הברקת", שמקורו, כנראה, בסורית. רק מעט מאוד מספרות עשירה זו נגיש למי שאינו מומחה. הספרות הגנוסטית בנגע חמאדי שהתגלתה ב- 1945 כוללת טקסט הרמטי לא ידוע שנקרא על השמינייה והתשיעייה (The Ogdoad and the Ennead), תיאור של טקס קבלה הרמטי לגנוסיס שהוביל תובנות חדשות על טבעו של ההרמטיציזם באופן כללי. מי שתרם לכך במיוחד הוא ז'אן פייר מָאֶה (Jean-Pierre Mahé).
ז'והאן ופירלואי
עיבודים למדיות נוספות
דמויותיהם של ז'והאן ופירלואי הופיעו בכמה פרקים בסדרת הטלוויזיה "הדרדסים". באירופה, הפכו פרקים אלה לסדרה בפני עצמה.
בשנות השמונים, יצאו להם כמה תקליטים בצרפת ואיטליה, בעזרת מספר תורמים.
בשנת 2008 לכבוד חגיגות 50 שנה לדרדסים, עבר הקומיקס "הדרדסים וחליל הקסם" שינויים, ויצא מחדש בשם "החליל של הדרדסים". בקומיקס זה ז'והאן ופירלואי לא מופיעים.
בתי ספר אדולף היטלר
בתי ספר אדולף היטלר (ידועים כה-AHS בגרמנית) היו 12 פנימיות שנוהלו על ידי ה-אס אס בגרמניה הנאצית מ-1937 עד 1945. מטרתם הייתה להוביל צעירים לאידאולוגיה של המפלגה הנאצית. בתי הספר נועדו לנערים בני גילאי 14 ל-18. שלושה בתי ספר נועדו לבנות והשאר לבנים. קבלה אל בתי הספר הייתה קפדנית למדי; התלמידים נבחרו בשל מסירותם הפוליטית למפלגה וכושרם הגופני, ולא על ידי יכולתם האקדמית. פעילויות התמקדו באינדוקטרינציה פוליטית ולא בלימודים אקדמיים, זה יכול להיות מכיוון שהיטלר היה תלמיד גרוע במיוחד בהיותו נער.
קשר
היסוד התבסס על תוכניות התכננו מנהיג הנוער ההיטלראי, בלדור פון שיראך ורוברט ליי. זה היה רעיונו של ליי להקים "גאובורג" (מצודה) בכל אזור גרמני, ולאחר מכן ליצרו מערכת פנימיות שלמה שתשנה את מוסדות חינוך הלאומיים-פוליטיים הנתמכים על ידי המדינה. התנגדות לתוכנית זו של שר החינוך ברנהרד רוסט עיכבה את הפרויקט המקורי עד 1941, כאשר בתי ספר אדולף היטלר זכו לתמיכת חזית העבודה הגרמנית. עד 1941, בתי הספר היו משותפים עם מבצרי מסדר המימון והפיקוח של מבנה בתי הספר ניתן על ידי הנהגת נוער הרייך.
בחירת תלמידים
רק תלמידים שנבחרו מראש מהנוער ההיטלראי התקבלו לבתי הספר. לאחר מכן מבוצע תהליך מיון בן שבועיים במחנה, בו המועמדים הוערכו על פי קריטריונים מוגדרים, סטנדרטים שכללו בין היתר:
היסטוריה
בית הספר הראשון נפתח ב-20 באפריל 1937 (יום הולדתו הארבעים-ושמונה של היטלר), ובעוד שהנהגת הנוער ההיטלראי חזתה פתיחה של חמישים בתי ספר כאלה עם יותר מ-15,000 תלמידים, עד סוף 1943 פעלו רק עשרה בתי ספר עם הכמות הקטנה של 2,027 תלמידים. שיקולים כלכליים הקשורים למאמץ המלחמתי הלחיצו את התקציב המתוכנן לבתי הספר. בסך הכל, תוכנית הלימודים בפנימיות ייצגה דחייה מוחלטת של רעיונות חינוכיים קודמים מכיוון שהיא הייתה אנטי-מסורתית, אנטי-ידענית, אנטי-גימנסיית ואנטי-הורית. בעוד שהתוכנית החינוכית המקורית של ה-AHS נועדה לשנות לחלוטין את הלימודים בגרמניה הנאצית, היא הוכיחה את עצמה לא יותר ממודל משוכפל בפנימיות של מוסדות החינוך.
לעיתים קרובות, התלמידים היו ילדים של הורים נאצים ידועים, אך הבחירה לא הוגבלה לקבוצה זו. הנטייה או ה"אופי" של המועמדים, שנבחרו בשל האטרקטיביות הגזעית שלהם, כושרם הספורטיבי, ואמינות פוליטית, פותחה כדי לשקף כבוד, אומץ ומסירות. ההיסטוריונית ליסה פיין טוענת כי, "מוסדות אלה ייצגו מיקרוקוסמוס של הפילוסופיה הנאצית על ידי טיפוח עקרון המנהיגות, קידום התחרותיות והדגשת החיים כמאבק והישרדות של החזקים ביותר."
גריזון קטן
ישנם 4 תת-מינים:
משקלו של הגריזון 1.2-2.4 ק"ג ואורכו 27-52 ס"מ. הגריזון הוא בעל גוף מוארך, רגליים קטנות וצבעי פרווה שחור-לבן. הראש כהה ובקצהו כתם לבן שמשתרע אחורה עד אמצע הצוואר. הפרווה לבנה-אפרפרה ומלמטה שחורה. הזנב ארוך יחסית.
הם חיים בעיקר לאורך דרום אמריקה בהרים עד גובה 4,200 מ', ביערות, לאורך שפכי נהרות, ערבות ואף בקרבה ליישובים ושדות חקלאיים. הם ניזונים ממיני מכרסמים, עופות, לטאות נחשים וצפרדעים. הם טורפיהם העיקריים של מיני הקביה (חזיר ים). לעיתים הם נכנסים למאורות של טרפם ואחרי שהם הורגים אותו משתלטים על המאורה.
תפוצתם רחבה והם אינם בסכנה.
יוסף מייא
הרב יוסף מייא (ה' בטבת ה'תקכ"ה, 29 בדצמבר 1764 – ד' בכסלו ה'תקע"א, 1 בדצמבר 1810) היה רב ואב בית דין ברסלאו, ובעל בית דפוס. ממחברי ה"חידושי הגהות" על ארבעה טורים.
קורות חיים
נולד בברסלאו לרב יחיאל מיכל, מוכר ספרים בברסלאו ובעל בית הדפוס בדיהרנפורט (נפטר בי"ד בטבת תקנ"ה, 1 בינואר 1795), ולרעכיל מינא, בתו של הרב זנוויל כץ (נפטרה בי' באב תק"פ, 21 ביולי 1820).
נשא את שרל (שרה), בתו של הרב ישעיה פיק ברלין, אב"ד ברסלאו. הרב יוסף מזכיר את חותנו בחיבורו כמה פעמים. אשתו נפטרה בי"ח בשבט תקע"ה (29 בינואר 1815).
לאחר פטירת חותנו בשנת תקנ"ט (1799) ירש אותו בכהונת מרא דאתרא ואב"ד ברסלאו. בכהונתו כרב הראשי של ברסלאו המשיך עד לפטירתו בשנת תקע"א (1811).
בית הדפוס
בשנת תקמ"ג החל אביו הרב מיכל לרכז את פעילותו במחלקה המסחרית שלו בברסלאו והשגחת בית הדפוס עברה לידי שלושת בניו - הוא ואחיו. לאחר פטירת האב, בשנת תקנ"ה, המשיכה אלמנתו רעכיל את הפעלת בית הדפוס יחד עם שלושת בניה. בשנת תקס"ו, עזבו אחיו הרב מיכאל שמעון והרב אהרן את הדפוס, והדפוס נותר בבעלותו לבד. שני חתניו של מיכאל שמעון נטלו חלק בהפעלת הדפוס יחד עם חותנם ולאחר פטירתו, תחת בעלותה של אלמנתו שרל. בית הדפוס המשיך לפעול עוד במשך כמה שנים תחת בעלותם של חתניו, עד שנסגר בעקבות מצב כלכלי קשה אליו נקלעו.
פטירתו
נפטר בברסלאו בד' בכסלו תקע"א (1 בדצמבר 1810). למחרת נערך עליו הספד גדול בבית הכנסת של העיר, כשאחיו הבכור, הרב מיכאל שמעון נושא את ההספד, בו הוא מתאר אותו כמתמיד גדול ומציין את פעילותו המרובה בחייו הקצרים. לאחר מכן נקבר בבית הקברות שבעיר.
על מצבתו של הרב יוסף מייא נכתב:
חיבוריו וכתביו
כתב יחד עם אחיו הבכור הרב מיכאל שמעון חיבור בשם "חידושי הגהות" (בחלק מהמהדורות נקרא "חידושי מהרל"ח והגהות") על הספר ארבעה טורים. החיבור הודפס בעילום שם המחברים במהדורת הספר ארבעה טורים שהודפסה בבית הדפוס של אביו ובווינה בין השנים תק"ן-תקנ"ו (1796-1790). החיבור מודפס עד היום בכל מהדורותיו של הספר ארבעה טורים, בצדי העמוד.
הרב מייא כתב גם הערות וציונים לספר שאילתות דרב אחא שהוהדר בדפוסו של אביו בשנת תקמ"ו.
אישיותו ומעמדו
הרב מייא היה אמיד ובעל מעמד כלכלי גבוה בקהילתו. על פי דברי אחיו, הרב מיכאל שמעון, בהספדו עליו, למד עם בחורים והחזיק אותם על חשבונו. בתקופה מסוימת, כאשר רצה רבי עקיבא איגר לעזוב את הרבנות ונקלע לקשיי פרנסה, נחלץ עם אחיו לתת קצבה שבועית לפרנסתו של רבי עקיבא איגר. היכרותו של רבי עקיבא איגר עם בני המשפחה החלה בצעירותו, כאשר שהה בעיר ברסלאו.
פר הרמה
פר הָרָמָה (באנגלית: Highland cattle; בגאלית סקוטית: Bò Ghàidhealach בסקוטית: Heilan coo) המכונה גם פר סקוטי או פר היילנד, הוא גזע עתיק של בקר הבית אשר מקורו ברמות ההרריות של סקוטלנד ובאיים ההברידיים לחופיה, והוא אחד הגזעים הבולטים והידועים של בריטניה. זן זה מתאפיין בקרניים ארוכות, רגליים קצרות, זנב ארוך, ופרווה ארוכה ושעירה במיוחד אשר צבעה העיקרי הוא גוני אדום-כתום-זהוב (אם כי סקלת הצבעים המלאה גדולה יותר).
בפרי הרמה נעשה שימוש באיים המערביים של סקוטלנד כבר בסביבות המאה ה-6 לספירה, ובכך הוא אחד הגזעים העתיקים שקיימים כיום. בספר הנתונים הראשון אודות הגזע, תוארו שני זנים שונים של פרי הרמות, אולם, עקב הכלאה בין השניים במהלך השנים רק זן אחד רשום כיום. פר הרמה יוצא למדינות רבות ברחבי העולם כדוגמת ארצות הברית, אוסטרליה, פינלנד, נורווגיה, פולין ועוד. באנגלית ובסקוטית, קבוצת פרי רמה נקראת "קפל" במקום "עדר"; מקור השם, במקלטי אבן שבהם פרי הרמה כונסו במהלך החורף כדי להגן עליהם מהקור העז.
פר הרמה הוא זן אשר מותאם במיוחד לסביבת המחיה הקשה בארץ מולדתו - סקוטלנד. הפרווה שלו מותאמת היטב לאקלים הקפוא המתאפיין ברוחות עזות ובשלג, והוא מסוגל להתקיים על בסיס צמחייה דלה הקיימת באזור - כך שלא נדרשים מאמצים רבים כדי לגדלו. לפרת הרמה יש חלב מזין עם שומן גבוה מאוד, והבשר של הזן - שעבורו הוא מגודל בעיקר - נחשב לבעל איכות גבוהה ומבוקש ברחבי העולם עקב רמות הכולסטרול הנמוכות שלו לעומת סוגי בשר אחרים.
חיסון לחיידק המנינגוקוק
חיסון נגד חיידק מנינגוקוק (באנגלית: Meningococcal vaccine) מתייחס לכל חיסון הניתן על מנת למנוע זיהום שנגרם על ידי חיידק נייסריה מנינגיטידיס (Neisseria meningitidis). גרסאות שונות של חיסונים אפקטיביים נגד כל או חלק מסוגי מנינגוקוקוס: A, B, C, W-135 ו-Y. החיסונים מוצלחים ב-85% - 100% מהמקרים למשך לפחות שנתיים. אוכלוסיות בהן יש כמות גדולה של מתחסנים, ניתן לראות ירידה משמעותית במנינגיטיס ובאלחי דם. החיסונים ניתנים בזריקה לשריר או אל מתחת לעור.
פר הרמה
התאמות לקור
לפר הרמה יש התאמות בולטות לסביבה ההררית הקפואה בסקוטלנד. יש לו פרווה כפולה ויוצאת דופן, המורכבת משיער חיצוני שמנוני וארוך יותר מכל זן בקר אחר שקיים הנראה כלפי חוץ, ומתחתיו פרווה פלומתית ועבה הצמודה לעור. זהו הגורם המכריע בהסתגלות פרי הרמה לתנאים הקיצוניים בהרים, שבהם יש כמויות משקעים גבוהות, סופות שלג ורוחות חזקות מאוד. המיומנות שלהם בחיפוש אחר מזון מאפשרת להם לשרוד באזורים הרריים תלולים שבהם הם ניזונים מסוגי צמחים רבים שזני בקר אחר נמנעים מהם. פרי הרמה נוהגים גם לחפור בשלג עם הקרניים הגדולות שלהם על מנת לחשוף צמחים שקבורים תחת מעטה השלג העבה. אף שרוב זני הבקר באירופה מתמודדים טוב יחסית עם טמפרטורות נמוכות, פר הרמה נחשב לטוב מכולם בהתאמה לקור, ומתואר כ"סובלני לקור כמעט כמו אייל הצפון החי באזור הארקטי". עם זאת, הוא הרבה פחות סובלני לחום עקב הפרווה העבה, ובוודאי שלא מתקרב להסתגלות לחום כמו הזבו למשל המצוי בדרום אסיה. פר הרמה התאקלם בהצלחה במדינות שבהן יש חורפים קשים וקפואים באופן משמעותי מסקוטלנד כדוגמת נורווגיה וקנדה.
חיסון לחיידק המנינגוקוק
ארגון הבריאות העולמי (WHO) ממליץ למדינות עם שיעור גבוה של חולים ומדינות עם התפרצויות תכופות לחסן חיסונים אלה בשגרה. במדינות עם סיכון נמוך למחלות האלה, ממליצים לקבוצות סיכון להתחסן. במדינות באפריקה אשר נמצאות בסיכון מוגבר לחלות עושים מאמצים רבים על מנת לחסן את כל האנשים בגילאים שנה עד שלושים עם חיסון מנינגוקוקוס. בקנדה וארצות הברית החיסונים אקטיביים כנגד כל ארבעת הסוגים של מנינגוקוקוס וממומלצים כחיסוני שגרה עבור בני נוער ואוכלוסיות סיכון אחרות. בערב הסעודית דורשים מתיירים המגיעים למכה להתחסן כנגד נגיף המנינגוקוק הרלוונטי לאזורם.
פר הרמה
מראה ואנטומיה
לפר הרמה מבנה גוף מוצק וחסון, עם רגליים קצרות ועבות ופרסות גדולות ורחבות המקילות עליו לנוע באזורים הרריים. שלא כמו גזעים אחרים, אצל פר הרמה הכתפיים והעכוז בגובה זהה, והמין נמוך באופן יחסי. הצוואר קצר מאוד ורחב, ועקב כך הראש נמצא בדיוק בגובה הכתפיים ולא מוגבה או מונמך מהן. הגוף שלו רחב וכבד, והזנב ארוך ושעיר למדי. לאורך הגרון יש דלדול עור עבה ושעיר האופייני לבקר. הפנים של פר הרמה קצרות ורחבות, ויש לו אוזניים קטנות המחופות בשיער עבה. גזע זה מפורסם בפוני הארוך שיש לו המצח הגולש לעבר הפנים ומגיע עד לחוטם, כאשר כתוצאה מכך העיניים מוסתרות בדרך כלל. משקל של פר בוגר יכול להגיע עד ל-800 ק"ג, ונקבה יכולה לשקול עד 500 ק"ג. גובה הכתפיים של הזכרים הוא 106–120 ס"מ, ושל הנקבות 90–106 ס"מ.
חיסון לחיידק המנינגוקוק
חיסוני מנינגוקוק בטוחים באופן כללי. ישנם אנשים המפתחים אדמומיות וכאב באזור הזריקה. מותר להתחסן בזמן הריון. תגובות אלרגיה חמורות מתרחשות בפחות ממקרה אחד למיליון.
החיסון הראשון נגד מנינגוקוק נוצר בשנת 1970. חיסון זה נמצא ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי בתור החיסון הכי בטוח ואפקטיבי הדרוש במערכות הבריאות. עלות החיסון בסיטונאות במדינות מפותחות נעה בין 3.23$ ו-10.77$ לכל מנה, נכון לשנת 2014.
סוגים
לנייסריה מנינגיטידיס יש 13 סוגי זנים הנבדלים מבחינה קלינית (Serogroups),הקבוצות מסווגות על פי מבנה האנטיגן על כמוסת הפוליסכריד (Polysaccharide) שלהם. שש הקבוצות, A,B,C,Y,W-135 ו-X אחראיות לכל מקרי המחלה בבני אדם.
זנים A,C,W-135 ו-Y
ישנם שלושה חיסונים למניעת מחלת המנינגוקוקוס בארצות הברית אשר מתמקדות בקבוצות A,C,W-135 ו-Y:
נימנריקס הוא חיסון מצומד האפקטיבי כנגד זנים מסוג A,C,W-135 ו-Y השימוש בו נעשה במדינות האיחוד האירופאי ובמדינות נוספות.
חיסון מנינגוקוק מצומד הראשון (MCV-4), מנקטרה, היה מורשה בארצות הברית בשנת 2005 על ידי חברת סנופי. מאנבאו היה מורשה בשנת 2010 על ידי נוברטיס. שני חיסוני ה-MCV-4 אושרו על ידי מנהל המזון והתרופות עבור אנשים מגילאי שנתיים ועד 55. מנקטרה קיבלו אישור לשימוש בחיסון עבור תינוקות מגיל 9 חודשים באפריל 2011. באוגוסט 2013 מאנבאו קיבלו אישור לשימוש בחיסון עבור תינוקות מגיל חודשיים. המרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) טרם נתן המלצה בעד או נגד שימוש בחיסון עבור ילדים מתחת לגיל שנתיים.
גריזון גדול
גריזון גדול (שם מדעי: Galictis vittata) הוא מין של סמור דרום ומרכז אמריקאי בעל צבעי שחור-לבן מהסוג גריזון.
חיסון לחיידק המנינגוקוק
זנים A,C,W-135 ו-Y
חיסון הפוליסכריד (MPSV-4), מנומון זמין משנת 1970. ניתן להשתמש בחיסון זה אם החיסון המצומד (MCV-4) לא זמין, או כאשר מדובר באנשים מעל גיל 55 אשר רשאים להשתמש בחיסון זה בלבד. מידע אודות אוכלוסיות מומלצות לקבל החיסון ניתן לקבל מהמרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC).
גריזון גדול
לגריזון רגליים קטנות, צוואר ארוך וזנב קצר עבה. הוא גדול מקרובו - גריזון קטן, אך מראיהם מאוד דומה.
חיסון לחיידק המנינגוקוק
הגבלות
משך החסינות שמעניק חיסון המנומון (Menomune) הוא 3 שנים, פחות אצל ילדים מתחת לגיל 5 מכיוון שזה לא מייצר תאי זיכרון מסוג T. ניסיון לגשר על בעיה זו על ידי חיסון נוסף גורם לתגובת נוגדנים מופחתת ולא מוגברת ולכן לא מומלץ לתת מנות נוספות של חיסון זה. כמו בכל חיסוני הפולסכריד גם מנומון לא מייצרת חסינות רירית, כך שעדייו ניתן להידבק בזנים אחרים של מנינגוקוקוס ולא ניתן לפתח חסינות העדר באמצעות חיסון זה. מסיבה זו, מנומון מתאים במיוחד לתיירים הזקוקים להגנה קצרת טווח אך לא כחלק מתוכנית לאומית למניעת מגפות.
מאנבאו ומנקטרה מכילים את אותם נוגדנים כמו מנומון אך נוגדנים אלה מצומדים לתרכובת חלבון פוליסכריד נגד דיפתריה, וכתוצאה מכך משך החסינות ארוכה יותר עם חיסונים מאיצים נוספים ואף חסינות זו אפקטיבית לחסינות עדר.
פר הרמה
מראה ואנטומיה
צבע הפרווה הנפוץ של פר הרמה מהווה את אחד מסימני ההיכר הבולטים של הזן: אדום בהיר עד ערמוני עם קטעי שיער בצבע כתום או זהב, המעניקים לזן מראה חינני ואלגנטי למרות היותו מגושם; קטעים מסוימים בגוף כמו הרגליים יהיו אדומים יותר, וקטעים אחרים כמו הפוני למשל יהיו בהירים. מלבד הצבע האדום, סקלת הצבעים של הגזע מורחבת מעט ומושפעת מאללים מסוימים:
גריזון גדול
משקלו של הגריזון 1.5-3.8 ק"ג ואורכו 45-60 ס"מ. תחתית הראש והזנב כהים ושחורים ביותר ומתחת לגוף כהים יותר. החלק העליון של הראש ומטה עד קצה האוזניים לבנים ומעבר להם פס לבן לאורך הצוואר. החלק העליון של הפרווה לבן-אפרפר. לגריזון רגליים חזקות היכולות לרוץ הרבה.
חיסון לחיידק המנינגוקוק
סיבולת
במחקר שהתפרסם במרץ 2006, השוו בין שני סוגי החיסונים ומצאו כי 76% מהמחוסנים עדיין מקבלים הגנה פאסיבית יותר משלוש שנים לאחר קבלת החיסון (MCV-4). רק ל-49% מהמחוסנים ב-MPSV-4 הייתה הגנה פאסיבית. נכון לשנת 2010 ישנם עדויות מוגבלות לכך שהחיסונים הנוכחיים מציעים הגנה הנמשכת מעבר לשלוש שנים. נערכים מחקרים על מנת לקבוע באופן מוחלט מה משך החסינות המדויק וכמות החיסונים הנוספים הנדרשים. המרכז לבקרת מחלות ומניעתן מפרסם המלצות למי כדאי להתחסן בשנית.
גריזון גדול
הם חיים בעיקר על הקרקע וגם יודעים לטפס ולשחות. הם חיים בבדידות וצדים במשך היום ורק לעיתים נדירות בלילה. בדרך כלל הם ישנים במאורה מתחת עץ או בין סלעים ונקיקים.
פר הרמה
מראה ואנטומיה
פר הרמה מתאפיין בזוג קרניים ארוכות ופשוטות, הצומחות מהמצח לכיוון הצדדים. לקראת האמצע, הקרניים מתחילות לעלות בהדרגה או בחדות למעלה ויוצרות מראה מעוגל עם עקומה קלה לאחור, ולעיתים הן יהיו אלכסוניות וישרות עם עקומה לצד בקצה. הקרניים עבות למדי, והן דקות יותר בקצוות. הצבע שלהן באופן כללי הוא שנהב, והן מתכהות לעיתים בקצוות. מוטת הקרניים המלאה עשויה לעלות על מטר. לשני הזוגיים יש קרניים, ולא ניתן להצביע על הבדלים ברורים ביניהם.
חיסון לחיידק המנינגוקוק
זנים C ו-Y
ביוני 2012 מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) אישר חיסון משולב כנגד שני סוגים של מחלות המנינגוקוקוס ומחלה נוספת אצל ילדים ותינוקות מגיל 6 שבועות עד 18 חודשים. החיסון מנהיבריקס (Menhibrix), מונע מחלות הנגרמות על ידי חיידק הנייסריה מנינגיטידיס, זנים C, Y והאמופילוס אינפלואנזיאה (Haemophilus influenzae). זה היה חיסון המנינגוקוקוס הראשון שהיה ניתן לתת לתינוקות בגיל של 6 שבועות.
זן A
חיסון הנקרא מאנאפריוואק (MenAfriVac) פותח מטעם תוכנית הנקראת פרויקט חיסון המנינגיטיס ויש באפשרותו למנוע התפרצויות של זן A מנינגיטיס.
פר הרמה
אקולוגיה
קפלים חצי פראיים של פר הרמה, נחקרו במשך תקופה של 4 שנים. נמצא שלבקר בקפל, יש מערכת חברתית ברורה המבוססת על היררכיה דומיננטית כדי להקטין את התוקפנות בין הפרטים. המדרג החברתית תלוי רבות בגיל ובמין, כאשר בראש המדרג נמצאים הפרטים המבוגרים ובתחתית המדרג העגלים. לזכרים יש מעמד גבוה משל הנקבות, וזכרים צעירים יקבלו מעמד גבוה יותר משל פרות בוגרות לאחר הגיעם לגיל שנתיים. עגלים של פרות הנמצאות במדרג גבוה יקבלו מעמד גבוה יותר מעגלים בני גילם, אף על פי שההתערבות של האם מינימלית. הפרטים בעדר נוהגים להפגין ידידות כלפי בני מינם באמצעות ליקוק, והזכרים עשויים לעשות משחק נגיחות.
גריזון גדול
טרפו מורכב מיונקים קטנים, עופות, דגים ודוחיים. כשהם מרחרחים בחיפוש אחר טרף וכשמוצאים הם מסתתרים לטרפם ותוקפים אותו מאחור.
חיסון לחיידק המנינגוקוק
זן B
הוכח כי קשה לפתח חיסונים המגנים מזן B של מנינגיטיס וכי צריך לנקוט בגישה שונה מחיסונים כנגד זנים אחרים. אומנם חיסוני הפולסכריד יעילים כנגד הזנים A,C,W-135 ו-Y אך בזן B מבנה האנטיגן על כמוסת הפוליסכריד שלו דומה מידי להידבקויות על מולקולת עצביות אצל בני אדם.
פר הרמה
היסטוריה
בקר הבית הוצג לראשונה על האי בריטניה על ידי חקלאים בתקופה הנאוליתית. לפר הרמה יש היסטוריה שתחילתה לפחות במאה ה-6 לספירה, והראיות הראשונות לקיומו בכתב מופיעות לראשונה במהלך המאה ה-12. הגזע פותח ברמות הסקוטיות ובאיים ההברידיים לחופיה המערביים סקוטלנד.
חיסון לחיידק המנינגוקוק
זן B
חיסון כנגד זן B פותח בצ'ילה בתגובה להתפרצות רחבה של המחלה בשנת 1980. חיסון זה התבסס על פיתוח מלאכותי של הממברנה החיצונית של החיידק. נבדק ונמצא כי החיסון בטוח ואפקטיבי, אך בארצות הברית ניתן לו אישור למחקר בלבד בשל סכסוכים פוליטיים בין המדינות.
בשל שכיחות גבוהה של מניגיטיס מזן B בנורווגיהבין השנים 1975–1985, רשויות הבריאות הנורווגיות פיתחו חיסון המיועד ספציפית לילדים ונוער. ניסויים קליניים פסקו לאחר שראו כי החיסון יעיל רק ב-50% מהמקרים. בנוסף, מספר תביעות הוגשו כנגד רשויות הבריאות במדינה על ידי אנשים שסבלו מתופעות לוואי חמורות. מידע שרשויות הבריאות קיבלו ואספו במהלך פיתוח החיסון הועבר לחברת גלקסו סמית׳ קליין (GlaxoSmithKline) אשר פיתחו חיסון דומה MeNZB, עבור ניו זילנד.
פר הרמה
היסטוריה
ספר הנתונים הראשון אודות הגזע מ-1885, מתאר שני זנים נפרדים של פר הרמה: אחד מהם שכונה קילואה או פר הרמה המערבי, היה נפוץ באיים הסקוטיים תחת תנאים סביבתיים קשים במיוחד; הם היו קטנים יותר ובעלי שיער ארוך יותר עקב הסביבה הקפואה שלהם הענייה במקורות מזון, וצבע פרוותם היה שחור. הזן השני היבשתי שהיה חי על הרמות הסקוטיות התאפיין במגוון צבעים כשהבולט שבהם הוא האדום, והוא היה גדול יותר מזן האיים עקב המרעה העשיר יחסית בצמחייה ובחומרים מזינים. בין שני הזנים נעשתה הכלאה במרוצת הזמן, כך שאין כיום הבדל מובהק בין פרי הרמה באיים לבין אלו היבשתיים, והם רשומים כזן אחד.
אביב סולומון
אביב סולומון (נולד ב-10 בינואר 1995) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בבני סכנין.
חיסון לחיידק המנינגוקוק
זן B
בינואר 2013 אושר לשימוש באירופה החיסון MenB. בעקבות המלצה מהוועדה לבדיקת תרופות לשימוש אנושי של האיחוד האירופי, חיסון הבקסרו (Bexsero) המיוצר על ידי חברת נוברטיס, קיבל רישיון מהנציבות האירופאית. למרות זאת, פיתו החיסון במדינות האיחוד האירופי תלוי בהחלטת הממשלות של כל מדינה.
ביולי 2013 ועדת החיסונים בבריטניה המליצה נגד הוספת חיסון הבקסרו לתוכנית החיסונים השגרתית מטעמי חיסכון תקציבי. אך בשנת 2014 ההמלצה בוטלה והחיסון התווסף לחיסוני השגרה.
בנובמבר 2013, כתגובה להתפרצות מנינגיטיס מסוג B בקמפוס של אוניברסיטת פרינסטון, המרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) אישרו ייבוא חירום של בקסרו על מנת לעצור את ההתפרצות. בקסרו אושר על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי בפברואר 2015. באוקטובר 2014, טרומנבה, חיסון נוסף נגד זן B שיוצר על ידי חברת התרופות פייזר, אושר על ידי מנהל התרופות והמזון האמריקאי.
זן X
דווח על הימצאות זן X מנינגיטיס בצפון אמריקה, אירופה, אוסטרליה ומערב אפריקה. לא קיים חיסון המגן מפני זן X של מנינגיטיס.
תופעות לוואי
למרות החששות הראשונים הנוגעים לתסמונת ג׳יליאן-בארה, מחקרים עוקבים שנערכו ב-2012 לא הראו סיכון מוגבר לחלות בג׳יליאן-בארה לאחר חיסון מנינגוקוק מצומד.
אביב סולומון
קריירה
סולומון שיחק בצעירותו במספר קבוצות, בהן: הפועל חיפה, מכבי חיפה, מ.ס. ג'וליס, מכבי נתניה, הפועל עפולה, עד שבגיל 19 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי עירוני קריית אתא.
ב-10 באוקטובר 2014 ערך סולומון את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–2 נגד מכבי דלית אל-כרמל. ב-21 בנובמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–5 נגד מכבי סקציה מעלות תרשיחא. בעונת שיחק לסירוגין גם בקבוצה הבוגרת וגם בקבוצת הנוער בה כבש 14 שערי ליגה.
בקיץ חתם בהפועל נצרת עילית מהליגה הלאומית. ב-21 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 1–3 להפועל ראשון לציון. ב-2 במאי 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–6 נגד מכבי קריית גת.
ב-14 ביוני 2017 חתם סולומון במ.ס. אשדוד מליגת העל. ב-30 ביולי 2017 ערך סולומון את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. ב-26 בינואר 2019, הורחק בהפסד 1–4 לבית"ר ירושלים.
בתחילת קיץ סיכם סולומון בהפועל חדרה, אך כחודש לאחר מכן חתם בהפועל כפר סבא,, עמה ירד ליגה בסיום עונת 2020/2021.
ב-9 ביוני 2021 חתם סולומון לשנתיים בהפועל באר שבע.
ב-23 ביוני 2023 חתם בבני סכנין.
תארים
הפועל באר שבע
פר הרמה
היסטוריה
מאז תחילת המאה ה-20, פרי הרמה מיוצאים לחלקים רבים ברחבי העולם - במיוחד לאוסטרליה וצפון אמריקה, עקב העלות הנמוכה בהחזקתם ודרישות המזון המינימליות שלהם. ההערכה היא שיש כיום 15,000 פרי רמה ברחבי בריטניה הגדולה.
סקוטלנד
את פר הרמה היו מגדלים החקלאים הסקוטים במשך מאות שנים לבשר ולחלב, בדרך כלל בקבוצות קטנות ולא בקפלים המוניים. מקור השם "קפל" לעדרי פר הרמה, נובע מכך שבחורף נוהגים לכנס אותם בסקוטלנד לתוך מקלטי אבן פתוחים המכונים "קפל", על מנת להגן עליהם מהקור במהלך הלילה. הרישום של הגזע ("ספר העדרים") הוקם בשנת 1885, והוא ספר העדר העתיק ביותר בעולם - מה שהופך את פר הרמה לבקר הרשום העתיק בעולם. בשנת 1954, אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת הורתה לשמור קפל יצוגי של פר הרמה בטירת בלמורל המשמשת כמעון הקיץ שלה בסקוטלנד - שם הם מוחזקים עד היום.
אוסטרליה
פרי הרמה הראשונים יובאו לאוסטרליה באמצע המאה ה-19 על ידי מהגרים סקוטיים: המושל של אזור גלנגרי בסקוטלנד ארנס רונלדסון מקדונל הגיע לנמל אלברט בוויקטוריה בשנת 1841 עם המשפחה שלו, יחד עם קפל של פר הרמה; הוא הקים חוה בגראנמוט על נהר טארה. הסקוטי סמואל אמס שהיה בעל מכרות זהב וראש העיר של מלבורן, שחרר לבר קפל קטן של פרי רמה שחורים על האי צ'רצ'יל לחופי ויקטוריה אשר שרדו עד לשנות 1800 המאוחרות; במקומות אחרים כמו בניו סאות' ויילס שחרורים כאלו לא החזיקו מעמד זמן רב. ב-1988, הוקמה אגודת פר הרמה האוסטרלית; מאז, המספרים ברחבי היבשת גדלו ואף יוצאו משם לניו זילנד.
צפון אמריקה
הפרטים הראשונים של פרי הרמה הגיעו לקנדה ב-1880. מספרם היה זניח עד 1920 כאשר החל יבוא בקנה מידה גדול של הגזע יחד עם רבייה איטנסיבית. בשנת 1950, פרי הרמה יוצאו מקנדה לארצות הברית השכנה. אגודת פר הרמה הקנדית הוכרה באופן רשמי בשנת 1964, וכיום היא אחראית על רישום כל הפרים הגזעיים בקנדה. לקראת סוף 1990, הסחר בפרים בין קנדה לבריטניה היה בעלייה מתמדת, אך נעצר במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 עקב התפרצות מחלת הפרה המשוגעת שהובילה להפסקת יצוא בקר מבריטניה למדינות אחרות בעולם בשביל למנוע את התפרצות המחלה במדינות נוספות. כיום, פרי הרמה מצויים בעיקר במזרח קנדה. האוכלוסייה של הגזע בצפון אמריקה מוערכת בכ-11,000 פרטים.
אירופה
אגודת פר הרמה הדנית הוקמה בשנת 1987 כדי לקדם את שיטות העבודה המומלצות עבור הרבייה והטיפול בפרי הרמה ולקדם את קליטת הגזע בדנמרק. אגודת פר הרמה הפינלנדית נוסדה בשנת 1997 על מנת לייבא את הגזע באופן מסודר למדינה. בשנת 2016, היו כ-13,000 ראשי בקר בפינלנד.
פר הרמה יובא גם למדינות אחרות ברחבי אירופה, ביניהן: פולין, גרמניה, צרפת, שוודיה, נורווגיה, איטליה, הולנד, שווייץ, צ'כיה, בלגיה ואוסטריה.
בעת המודרנית
אף על פי שפרת הרמה נפוצה מאוד במשקים קטנים בסקוטלנד עבור החלב השומני שלה, השימוש העיקרי בגזע הוא לבשר; בשרו הרך של פר הרמה, נוטה להיות דל שומן מבשר של גזעי בקר אחרים, מאחר שהכסות האמורה להגן עליו מפני הקור מבוססת בעיקר על שיער ארוך ועבה במקום שומן תת-עורי. גידול פר הרמה משתלם במיוחד באזורים עם תנאים אקלימים קשים כגון טמפרטורות נמוכות וצמחייה דלילה, אשר לא יוצלחו לחקלאות. המקום הרווחי ביותר לגידול פרי רמה מבחינה זאת הוא בארץ מולדתם - הרמות ההרריות של סקוטלנד שבהם יש מרעה דל והררי.
בשר פר הרמה פופולרי במיוחד בצפון אמריקה עקב הרמות הנמוכות של כולסטרול. הבשר נחשב לאיכותי ורך, אך מכיוון שהשוק לבשר כזה יורד באזורים מסוימים, נהוג במקרים כאלה לגדל פרות רמה לצד גזעים אחרים כמו פר לימוזין ופר קצר-קרן המוביל ליצירת עגלי כלאיים היורשים את הבשר הרך של האם יחד עם כמות גדולה יותר של בשר שומני מהאב. צאצאי הכלאיים יורשים את העמידות לקור ולמרעה דליל, ולעיתים הם מוכלאים עם גזע משובח נוסף כמו פר צ'ארולאיס כדי להפיק בשר באיכות גבוהה יותר.
אגודת פר הרמה שהוקמה בשנת 1885 קבעה את תקן הגזע של פר הרמה, המציג מספר תכונות ומאפיינים הכרחיים על מנת להחשיב את הפרט כמשויך לגזע, וזאת כדי להבטיח שהפר המגודל לא יהיה בן כלאיים העשוי להשפיע לטווח הארוך על טוהר הגזע ואובדן ייחודיותו. הדבר בא במיוחד לידי ביטוי בתחרויות בין מגדלים הפרים שבהם השופטים בוחנים תחילת את המאפיינים הללו כדי לראות שהפרט אכן טהור גנטית. תקן הגזע מורכב מארבעה חלקים עיקריים בגוף: הראש, הצוואר, הגב, הגוף, והשיער. דוגמאות לכך: הראש מוכרח להיות בקו ישר עם הגוף, והלאה.
פר הרמה פופולרי מאוד בקרב המקומיים והתיירים בבריטניה, ויש המחשיבים אותו כחיה המסמלת את סקוטלנד יחד עם המפלצת מלוך נס.
סמור ארך-זנב
סמור ארך-זנב (שם מדעי: Mustela frenata) הוא מין של סמור החי מדרום קנדה, לאורך אמריקה הצפונית בארצות הברית ומקסיקו ולאורך אמריקה המרכזית ועד לצפונה של אמריקה הדרומית במגוון בתי גידול. קרוי כך בשל זנבו הארוך והעבה. הוא מתמחה בלכידת מכרסמים קטנים במחילות שבערבות הפתוחות.
הסמור חי במגוון בתי גידול אבל במיוחד בערבות עשב שופעות, בהן מתחבאים מיני מכרסמים רבים שהם טרפו העיקרי. לאחר שצד את טרפו הוא לוקח אותו למאורתו כדי לאכול. הוא צד גם ארנבות, עופות, זוחלים ודו-חיים.
יונק זה תואר על ידי החוקר מרטין ליכטנשטיין ב-1831.
עונת 1982/1983 בליגת המשנה ההולנדית
עונת 1982/1983 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-27 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. בסיום עונה זו, DS79, וולנדם ודן בוס העפילו לליגה הראשונה.
מבנה
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה בתחילה 17 קבוצות, אך במחזור ה-15 נגרעה אמרספורט, פורקה ותוצאות משחקיה בוטלו. בהתאם לכך כללה הליגה 16 קבוצות, 13 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, דה חראפסחאפ, מאסטריכט ודן האג. ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 15 משחקים כל אחד - 30 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצות במקומות 1 ו-2 העפילו לליגה הראשונה. הקבוצות שהעפילו לפלייאוף הדירוג התמודדו בבית פנימי והמנצחת העפילה לליגה הראשונה.
הליגה צומצמה תחילה מ-18 ל-17 קבוצות עקב התפרקותה של פ.צ. אמסטרדם בסיום העונה הקודמת ולאחר מכן ל-16 קבוצות בעקבות התפרקותה של אמרספורט.
משוואת בורן-לנדה
בכימיה פיזיקלית, משוואת בורן-לנדה (באנגלית: Born–Landé equation) היא אמצעי לחישוב אנרגיית הסריג של גביש יוני. ב-1918, מקס בורן ואלפרד לנדה הציעו שאנרגיית הסריג ניתנת לחישוב מן הפוטנציאל האלקטרוסטטי השלילי של כל יון בגביש, בתוספת איבר דחייה:
כאשר:
גזירת המשוואה
הגביש היוני ממודל כאוסף של כדורים אלסטיים קשיחים אשר נדחסים יחדיו על ידי המשיכה האלקטרוסטטית בין היונים. משיכה זאת מתאזנת על ידי כוחות דחייה קצרי טווח (הנגרמים על ידי אפקטים מורכבים יותר מאשר אינטראקציה אלקטרוסטטית בין מטענים נקודתיים), מה שמאפשר לגביש להגיע לשיווי משקל במרחק אופייני מסוים בין יונים מנוגדים קרובים ביותר (מרחק זה מכונה "קבוע הסריג").
הפוטנציאל האלקטרוסטטי
האנרגיה הפוטנציאלית האלקטרוסטטית, Epair, בין צמד יונים בעלי מטען זהה בגודלו והפוך בסימנו הוא:
כאשר:
בעבור סריג פשוט המורכב מיונים שגדלי המטענים שלהם הם ביחס של 1:1, יש לקחת בחשבון את האינטראקציות החשמליות בין יון אחד וכל היונים האחרים בסריג על מנת לחשב את עומק "בור הפוטנציאל" בו מצוי כל יון; למשל, עבור אריזה קובית פשוטה, 6 היונים הקרובים ביותר (שבמרחק r0 ממנו) ליון הספציפי הם בעלי סימן מנוגד לו (כלומר הם מושכים אותו), בעוד ש-12 היונים המרוחקים מרחק \sqrt{2}r_0 הם בעלי סימן זהה ולכן דוחים אותו, וכן הלאה - בסכימת כל אנרגיות האינטראקציה מתקבל טור אינסופי מתחלף המתכנס בתנאי לקבוע כפול אנרגיית האינטראקציה הבסיסית Epair. קבוע זה מכונה "קבוע מדלונג" ומסומן באות M. לפיכך עומק בור הפוטנציאל בו מצוי יון בודד הוא:
איבר הדחייה
בורן ולנדה הציעו שאינטראקציית הדחייה בין יוני הסריג צריכה להיות מיוצגת על ידי חוק חזקה בתלות בקבוע הסריג, כך ש-:
כאשר:
אנרגיה כוללת
האנרגיה הפוטנציאלית הכוללת של יון בסריג היא סכום של פוטנציאל מדלונג ופוטנציאל הדחייה:
חישוב נקודת המינימום של האנרגיה הזאת לפי r נותן את קבוע הסריג r0 (במצב שיווי משקל) במונחי הקבוע הלא ידוע B:
חישוב האנרגיה הפוטנציאלית המינימלית והצבת הביטוי לקבוע B במונחי r0 מניבים את משוואת בורן-לנדה המקומית:
לקבלת משוואת בורן-לנדה לאנרגיית המראה של גביש שלם (אנרגיית ההמראה המולרית), יש לכפול את המשוואה האחרונה בפעמיים קבוע אבוגדרו NA - שכן בגביש יוני כל צמד יונים הפוכים בסימנם נחשב לחלקיק אחד - ואז לחלק ב-2 כי כל אנרגיית אינטראקציה בין שני יונים, קרובים ומרוחקים כאחד, נספרה למעשה פעמיים כאשר סכמנו על כל היונים. לפיכך יש לכפול בקבוע אבוגדרו, מה שמניב את התוצאה לאנרגיית ההמראה המולרית:
מדידה ניסיונית של הקבועים במשוואה
בהנחה שההרכב הכימי והמבנה הסריגי של גביש יוני כלשהו ידועים, ניתן להסיק בקלות את קבוע הסריג r0 ממדידות של צפיפות החומר ממנו הגביש עשוי; למשל, עבור נתרן כלורי (מלח בישול) לו אריזה קובית פשוטה, שיקולים גאומטריים פשוטים מראים שצפיפות המלח היא:
כאשר הוא נפח תא היחידה הקובייתי של הסריג, ו- היא המסה האטומית הממוצעת של הסריג.
על מנת להסיק את הקבועים B ו-n באיבר הדחייתי יש לבצע שתי מדידות ניסיוניות נפרדות של חום ההמראה המולרי של הגביש ושל מודול הנפח שלו. מדידת חום ההמראה המולרי תיתן משוואה אחת (משוואת בורן-לנדה), בעוד שמדידת מודול הנפח, תיתן, כפי שניווכח מיד, משוואה נוספת, שמשתיהן ניתן לחלץ את B ו-n.
על מנת להביע את הקבועים B ו-n, אשר מגדירים את עקומת איבר אנרגיית הדחייה ולפיכך הם גדלים מיקרוסקופיים, למודול הנפח K שהוא גודל מקרוסקופי, יש לזהות כיצד מתנהגת עקומת האנרגיה של יון בסריג בסביבת נקודת המינימום שלה (בסביבת קבוע הסריג r=r_0). האנרגיה המקרוסקופית שהושקעה בדחיסת הגביש חייבת להתבטא בתזוזה קלה של כל יון על עקומת האנרגיה (קבוע הסריג קטן במקצת, וכעת מקבל ערך חדש r'), באופן כזה ששינוי האנרגיה המקרוסקופי שווה למחצית מכפלת מספר היונים בשינוי האנרגיה המיקרוסקופי. לפיכך, הגיוני לקרב את עקומת האנרגיה של יון בגביש בסביבת נקודת המינימום שלה על ידי קירוב פרבולי כאשר היא הנגזרת השנייה של האנרגיה בסביבת r=r_0.
מצד שני, מודול הנפח K מוגדר להיות, ולכן העבודה המכנית שהושקעה בדחיסת גביש שנפח שיווי המשקל שלו הוא V_0 היא
ולכן מתקיים:
כאשר E היא האנרגיה המקרוסקופית שהושקעה. נשאר לקשור בין הגדלים המקרוסקופיים לגדלים המיקרוסקופיים r',r_0. לשם כך ניזכר בקשר, נגזור את r לפי V ונקבל:
נציב זאת במשוואה הקודמת ונקבל:
כלומר קיבלנו לבסוף, כך שמכיוון ש-r_0 ידוע, מדידת מודול הנפח K מאפשרת לחשב את \alpha; מכיוון ש-\alpha היא למעשה הנגזרת השנייה של עקומת האנרגיה הפוטנציאלית של כל יון, , בנקודה r=r_0, ידיעת \alpha מאפשרת להסיק תנאי נוסף על B ו-n.
מיכאל שמעון מייא
הרב מיכאל שמעון מייא (? - י"א בסיון ה'תקצ"ג, 29 במאי 1833) היה למדן ובעל בית דפוס משפחתי בברסלאו. ממחברי ה"חידושי הגהות" על ארבעה טורים.
ביוגרפיה
נשא לאישה את בתו של הרב יצחק איציק כהנא רפפורט, אב"ד לייפניק.
הרב מייא היה אמיד ובעל מעמד כלכלי גבוה בקהילתו.
היה מחותנו של הרב אריה ליב מרוטרדם (בעל הספר "פני אריה"), שבנו, הרב מרדכי לוונשטם, נשא את בתו של הרב מייא.
פטירתו
נפטר בעירו ורוצלב בי"א בסיון תקצ"ג (29 במאי 1833). לאחר פטירתו, באותה שנה, הדפיס חתנו, הרב מרדכי לוונשטם, קונטרס "מספד מר" עם דברי הספד עליו. בראש הספר מופיע גם הספד שנישא על ידי בנו.
חיבוריו וכתביו
חידושים ופירושים שנאמרו על ידו לתלמידו ואחיינו, הרב פייבוש פרנקל, הועלו על הכתב על ידי זה האחרון בשם "פאר הלכה". כתיבת ספר זה הייתה בשנת תקס"ב, כמופיע בשער הספר. חידושיו בענייני חנוכה שבספר זה הודפסו בכתב העת מוריה.
על פי דברי חתנו בקונטרס "שירי הבחינה", בספר שבט מוסר נדפס קטע (שתוכנו בגנות הגאווה) שנכתב על ידי הרב מייא. כך גם יש בספר זה מליצה שנכתבה על ידו.
אישיותו ומעמדו
חתנו, הרב מרדכי לוונשטם, ששימש אותו כ-30 שנה, מתאר אותו בהספד שכתב עליו בקונטרס "מספד מר" (ברסלאו, תקצ"ג) "כי כל עסקיו וענייניו בלתי לה' לבדו המה". הרב לוונשטם מציין גם את כך שהעמיד הרבה תלמידים. כמו כן הוא מתאר אותו כמתמיד גדול, מכניס אורחים ובעל צדקה, הן בימי עושרו והן בתקופת עוניו. הרב לוונשטם מספר שם עוד על פרישותו וסגפנותו המפורסמות בסביבתו. בתקופה מסוימת, כאשר רצה רבי עקיבא איגר לעזוב את הרבנות ונקלע לקשיי פרנסה ומחסור בביתו, נחלץ עם אחיו לתת קצבה שבועית לפרנסת ביתו של רבי עקיבא איגר. היכרותו עם בני משפחה זו הייתה כבר מימי ילדותו, בהם שהה בעיר ברסלאו.
היה מקורב לרב צבי הירש בושקא, אב"ד המבורג, ומוערך על ידי רבני דורו (בהם הרב יחזקאל לנדא), כמופיע בהסכמותיהם על הטור חלק יורה דעה שהודפס בשנת תקנ"ד. הוא מופיע אף כמסכים בספרו של הרב חיים (בנו של הרב אריה ליב) מברסלאו, "דרך חיים" (על שמות נרדפים). במכתב מרבי עקיבא איגר הוא מתאר אותו ואת אחיו "היקרים יראי ה'".
הרב מייא היה דרשן בעירו.
בנוסף לכתיבתו התורנית, היה גם משורר. חלק משיריו הודפסו בחייו בהקדמות של ספרים שיצאו תחת בית הדפוס המשפחתי או במקומות אחרים, וחלק נותרו בכתב יד. לאחר פטירתו הודפסו כל שיריו בסוף "שירי הבחינה" של חתנו, שאף הוא היה משורר.
תלמידיו
על פי דברי חתנו, הרב לוונשטם, רבים נמנו כתלמידיו. הידוע בין תלמידיו:
אברהם בנימין טייץ
הרב אברהם בנימין טייץ (ה'תרל"ג - כ"ד בתשרי ה'תשי"ז, 1873 - 29 בספטמבר 1956) היה רב ליטאי, גר לאחר השואה בארצות הברית ובישראל.
ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תרל"ג (1873) בפיונטניצה הסמוכה ללומז'ה לרב הקהילה היהודית המקומית, הרב דובער רבינוביץ', ולרבקה בתו של הרב בנימין רבינוביץ'. דודיו היו התאומים המפורסמים: האדר"ת והרב צבי יהודה רבינוביץ' תאומים.
התייתם בגיל צעיר ונשלח ללמוד ולגור אצל אחיו הגדול, הרב אליהו עקיבא רבינוביץ', רבה של פולטבה ועורך "הפלס" ו"המודיע". בגיל מאוחר יותר עשה תקופה אצל דודו האדר"ת ולמד זמן מה בישיבה באיישישוק ואחר חתונתו בכולל קאוונא.
נישא בשנת ה'תרנ"ב (1892) לשינא סירה שפירא בתו של רבה של רוגובה, הרב משה מישל שמואל שפירא. חידושיו מהתקופה שלאחר נישואיו מצוטטים בספרי חמיו, שבהם הוא מוזכר בכינוי הרב האז"ב [=אברהם זלמן בנימין]. בתחילת חייו חתם בשם "אשכנזי" או בשם אביו "רבינוביץ'" ובעשרות שנותיו האחרונות בשם "טייץ".
זמן מה לאחר נישואיו נבחר כרבה של סובט בלטלנד. בשנות מלחמת העולם הראשונה ברח עם משפחתו לאחיו בפולטבה. לאחר המלחמה נבחר לכהן כרבה של ליוונהוף, משרה שבה החזיק עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. בנו הרב מרדכי פינחס טייץ סידר לו ולאשתו אשרת כניסה והם הצליחו להימלט לארצות הברית. בארצות הברית כיהן כרב בית הכנסת "בית ישראל" בברוקלין בשנים ה'תש"א - ה'תשט"ו והיה חבר באגודת הרבנים.
בתו אייגה ובעלה הרב ישראל מל (מעהל) שכיהן כרבה האחרון של רוגובה, נספו עם ארבעת ילדיהם בשואה. בתו רבקה ובעלה ר׳ יחיאל ליבענשטיין נספו עם שתי ילדותיהם. בניו הרב מרדכי פינחס טייץ והרב אלחנן טייץ שירתו ברבנות בארצות הברית למעלה משישים שנה.
בתמוז ה'תשט"ז עלה לישראל והתגורר בחדרה אצל בנו הרב דוב יוסף טייץ-רבינא. עם הגיעו לישראל נפל למשכב ונפטר בשבת כ"ד בתשרי ה'תשי"ז, 29 בספטמבר 1956 ונקבר בבית הקברות סנהדריה.
La, la, la
La, la, la (בעברית: לה, לה, לה) הוא שיר של הזמרת הספרדייה מסיאל. את השיר כתבו מנואל דה לה קלבה ורמון ארקוסה. השיר ייצג את ספרד בתחרות האירוויזיון של שנת 1968, וזכה במקום הראשון. זו הייתה הפעם הראשונה שספרד זכתה בתחרות. מסיאל הוציאה את השיר באנגלית בשם ""He Gives Me Love (La, La, La)".
האירוויזיון
ביצוע השיר זיכה את ספרד בפעם הראשונה בתחרות האירוויזיון. כותבי השיר, רמון ארקוסה ומנואל דה לה קלבה, ידועים בשם צמד דינאמיקו. זו הייתה הפעם הראשונה שהאירוויזיון שודר בטלוויזיה בצבע, והצופים ראו את זמרות הליווי של מסיאל בשמלות קצרות בצבע ירוק-כחול.
השיר "La, la, la" ניצח את השיר הפייבוריט נציג הממלכה המאוחדת "Congratulations" של קליף ריצ'רד בנקודה אחת בלבד.
הזמר ז'ואן מנואל סראט נבחר בתחילה לשיר את השיר בתחרות, והוא התכוון לשיר אותו בקטלאנית. אבל המדינה הספרדית בהנהגת פרנקו לא אפשרה זאת, והתעקשה על ביצוע בספרדית, השפה הרשמית בכל שטחי ספרד. לכן, ברגע האחרון, נבחרה מסיאל להופיע באירוויזיון. רק באירוויזיון 2004 בוצע שיר בקטלאנית בידי נציג של אנדורה.
סרט דוקומנטרי ששודר בטלוויזיה הספרדית בשנת 2008, טען שקאודיו פרנקו דאג להבטיח את הניצחון של ספרד בתחרות, כדי לשפר את תדמית המדינה בחו"ל. מסיאל זעמה על ההאשמות, והתעקשה שזכתה כי השיר היה יותר טוב, ופרנקו לא היה יכול לקנות קולות עבור המקום הראשון. היא האשימה את ערוצי הטלוויזיה הספרדים שהעלו את ההאשמות בגלל תחרות ביניהן.
הקלטות
הגרסה המצליחה ביותר של השיר הייתה של זמרת הפאדו הפורטוגזית עמליה רודריגז. הזמר הטורקי אלפאי הקליט גרסה בטורקית בשם "Sen Gidince & La La La". היידי בריהל ביצעה גרסת כיסוי של השיר בגרמנית.
הדיוויזיה העשירית (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה העשירית (בגרמנית: 10. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה בפוזן בנובמבר 1816 כחטיבה, הפכה לדיוויזיה ה-9 ב-5 בספטמבר 1818, והפכה מחדש לדיוויזיה ה-10 ב-28 בפברואר 1820. חיילי הדיוויזיה גויסו מפרובינציית שלזיה, ובפרט מאזור גלוגאו. ב-1866 לחמה הדיוויזיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. ב-27 ביוני היא הביסה כוח אוסטרי גדול בקרב נאחוד. למחרת היא זכתה בניצחון נוסף בקרב סקאליץ ויום לאחר מכן בניצחון נוסף, ובהמשך לחמה בהצלחה גם בקרב קניגרץ.
בין השנים 1870–1871 השתתפה הדיוויזיה במלחמת צרפת–פרוסיה כחלק מהארמייה השלישית בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. הדיוויזיה לחמה בקרב וייסמבורג, קרב וורת, קרב סדאן והמצור על פריז.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-5 בפיקוד הרמן פון שטרנץ, אשר היה חלק מהארמייה החמישית. הדיוויזיה לחמה במהלך המערכה על הגבולות, ובכלל זה בקרב הארדנים. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות שונים בחזית המערבית, ובכלל זה בקרב ורדן, ולאחר מכן לחמה במהלך הקרב השני על האן. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ובכלל זה במהלך הקרב השלישי על האן והקרב השני על המארן, ולאחר מכן השתתפה בלחימה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה, ובכלל זה בקרב סן מייל ובקרבות בלורן. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, ובינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מיל מי-17
מיל מי-17 או מי-17 (באנגלית: Mil Mi-17, ברוסית: Ми-17. קוד נאט"ו: היפּ – Hip, בדומה למסוק מי-8) הוא מסוק תובלה סובייטי/רוסי, שתוכנן ויוצר על ידי מפעל המסוקים של מוסקבה ע"ש מ.ל. מיל (כיום יצרנית המסוקים הרוסית מיל), ומיוצר היום על ידי קאזאן מסוקים בשני מפעלים באולן-אודה ובקאזאן. הוא ידוע בשירות הרוסי בסימון Mi-8M.
זהו מסוק תובלה בינוני כפול־מנוע טורבו-ציר, המשמש למגוון רחב של שימושים אזרחיים וצבאיים. קיימות גרסאות "ספינת תותחים" (מחומשות בתותחים או מקלעים) ואחרות בהן ניתן להתקין 2 כנפי עזר בעלות 3 נקודות נשיאה חיצוניות (כל אחת) להתקנת מארזים נתיקים וחימוש מגוון, כולל פצצות, רקטות, תותחים ומקלעים.
ההבדל החיצוני הבולט ביותר בין מי-8 לבין מי-17 הוא שרוטור הזנב של המי-8 נמצא בצד ימין, בעוד שבמי-17 הוא בצד שמאל (מנקודת ראותו של טייס בקוקפיט).