cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מתיאש ארשי
משפחתו
מתיאש ארשי נולד במשפחה יהודית חילונית. סבתו, פני אאואר, הייתה פוליטיקאית סוציאל-דמוקרטית, ואביו היה דיולה ארשי, משפטן הונגרי-יהודי, פרופסור באוניברסיטה, חבר מן המניין באקדמיה ההונגרית למדעים. ראש מחלקה וכן רקטור אוניברסיטת אטווש לוראנד. דודו היה אישטוון ארשי, סופר זוכה פרס קושוט (הפרס המקביל בהונגריה לפרס ישראל). בן דודו הוא לאסלו ארשי, היסטוריון וחוקר. אשתו, קטלין ימניץ, ביולוגית שעובדת עבור סולבו ביוטק (Solvo Biotech) לאחר כמעט 40 שנות עבודה במכון המחקר לכימיה של האקדמיה ההונגרית למדעים.
נולדו להם שני בנים ובת.
שואת יהודי נורווגיה
שואת יהודי נורווגיה מתייחסת לרדיפתם של יהודי נורווגיה בשנות מלחמת העולם השנייה ולרצח כמעט מחציתם.
בשנים 1941–1942, בתקופה בה הייתה נורווגיה כבושה על ידי גרמניה הנאצית, היו כ-2,170 יהודים בנורווגיה. לפחות 775 מהם נעצרו ורובם גורשו. יותר ממחצית הנורווגים שמתו במחנות הריכוז הגרמניים היו יהודים. 739 יהודים מנורווגיה נרצחו במחנות ו-23 יהודים נרצחו או התאבדו בנורווגיה במהלך המלחמה עקב רדיפות הנאצים וממשל קוויזלינג. בסך הכל נספו בשואה לפחות 765 יהודים נורווגים. יותר ממחצית מיהודי נורווגיה ברחו מנורווגיה, כ-900 מהם הוברחו אל מחוץ למדינה על ידי תנועת ההתנגדות הנורווגית, בעיקר לשוודיה אבל גם לבריטניה. בין 28 ל-34 מהמגורשים שרדו את כליאתם במחנות ורובם שבו לנורווגיה אחרי המלחמה.
רקע
קהילת יהודי נורווגיה הוקמה בשלהי המאה ה-19, לאחר שבשנת 1851 בוטל סעיף נורווגי בחוקה של 1814 שאסר על יהודים להיכנס לנורווגיה. האוכלוסייה גדלה לאט, אך בתחילת המאה ה-20 הגדילו הפוגרומים ברוסיה ובמדינות הבלטיות את מספר היהודים שהגיעו לנורווגיה. בשנות ה-1930 הגיעו יהודים שברחו מרדיפות הנאצים בגרמניה ובאזורי השליטה הגרמנית. רבים מהם הסתייעו בארגון העזרה של ננסן  שאותו ייסד אוד ננסן.
ב-1942 היו 2,173 יהודים בנורווגיה. ההערכה היא כי 1,643 היו בעלי אזרחות נורווגית, 240 היו אזרחים זרים ו-290 היו חסרי נתינות.
בשלהי המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 נפוצו בנורווגיה כבאירופה כולה דעות קדומות נגד יהודים ואלה זכו לייצוג בזירה הפוליטית בדמותה של מפלגת נאשונל סמלינג הפרו-נאצית והאנטישמית. היא נקטה תעמולה ארסית נגד היהודים, פרסמה מספר פרסומים בנושא, כגון הספר "Jødeproblemet og dets løsning" (בעיית היהודים ופתרונה) ואף החלה לאסוף מידע על היהודים הנורווגים עוד לפני המלחמה.
עם פלישת גרמניה וכיבוש נורווגיה ברחה הממשלה הנורווגית מנורווגיה, והרייכסקומיסר יוזף טרבובן מונה לשליט הרשויות האזרחיות, כולל כל ענפי המשטרה הנורווגית. האס דה והגסטפו פרשו רשת שלטון והפעילו דיכוי על האוכלוסייה הנורווגית.
בחודשים הראשונים של הכיבוש, נעצרו וגורשו מספר יהודים נורווגים בתור אסירים פוליטיים.
ההכנות
כאסטרטגיה מכוונת, ביקשו טרבובן ומשטרו להשתמש בפקידות הנורווגית, ולא הגרמנית, לשיעבוד האוכלוסייה הנורווגית. רשויות הצבא, המשטרה והפקידות דיווחו דרך קבע למשרד הראשי לביטחון הרייך.
כוחות גרמניים השחיתו את בית הכנסת בטרונדהיים ב-21 באפריל 1941. ספר התורה ניצל והכנסייה המתודיסטית בטרונדהיים סיפקה מתקנים זמניים עבור מתן שירותי דת יהודיים. רכוש יהודי טרונדהיים הוחרם על ידי הגרמנים. בחודשים הראשונים של הכיבוש, נעצרו וגורשו מספר יהודים נורווגים בתור אסירים פוליטיים.
קרל אוגוסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך
קרל אוגוסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (בגרמנית: Karl August Großherzog von Sachsen-Weimar-Eisenach; 3 בספטמבר 1757 – 14 ביוני 1828) היה משנת 1758 הדוכס של דוכסויות סקסוניה-ווימאר וסקסוניה-אייזנך, שאותם איחד בשנת 1809 לדוכסות סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ולאחר מכן היה הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך בין השנים 1815–1828.
ביוגרפיה
קרל אוגוסט נולד ב-3 בספטמבר 1757 בוויימאר שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-ויימאר, והיה בנם הבכור של ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך ואנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, בתו של קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל.
ב-28 במאי 1758 מת אביו ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וקרל אוגוסט עלה לשלטון במקומו. אולם מחמת היותו קטין, שלטה אמו אנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל כעוצרת עד לשנת 1775.
ב-3 באוקטובר 1775, זמן קצר לאחר שתפס את השלטון, התחתן קרל אוגוסט עם לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתו של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט. ב-7 בנובמבר 1775 הגיע יוהאן וולפגנג פון גתה לוויימאר, על פי הזמנתו של קרל אוגוסט. החודשים הראשונים שפעו חגיגות, מסיבות ופריקת עול מכל סוג. בתחילת 1776 החל גתה להשתתף בישיבות בודדות של מועצת הדוכס. ביוני התמנה רשמית ליועץ-סתרים עם מושב קבוע וזכות הצבעה במועצה זו, בניגוד לדעתם של אנשי החצר, של השרים והפקידים האחרים. אלא שגתה יצר לו במהרה בני-ברית בדמות המשורר וילאנד ובדמות אימו של קרל אוגוסט, אנה אמליה; וחברותו עם קרל אוגוסט הייתה קרובה מתמיד.
קרל אוגוסט היה שתיין כבד וספורטאי טוב, והיה מארגן הרבה מסיבות לחבריו הקרובים וכן מסעי ציד. גזע הכלבים ויימרנר שפותח על ידי חצרו, הוא פופולרי עד היום. בנוסף התעניין קרל אוגוסט אף בספרות, באמנות, ובמדע, ואף טיפח מאוד את החינוך ברחבי הדוכסות. קרל אוגוסט שלט בדוכסות ברוח העריצים הנאורים, והביא את ויימאר לשיא גדולתה.
בשל חולשת האימפריה הרומית הקדושה, ניסה יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחד את גרמניה תחת שליטת בית הבסבורג. בעקבות כך חבר קרל אוגוסט לפרידריך השני, מלך פרוסיה, ובשנת 1785 אף היה ממיסדי "ליגת הנסיכים". אולם על אף כל זאת נהג קרל אוגוסט בחכמה, וכשהוצע לו כתר הונגריה בשנת 1787 סירב לקבלו. בשנת 1788 הצטרף לצבא הפרוסי ומונה למפקד רגימנט, ולחם עמו בקרב ואלמי ובקרבות נוספים כנגד צרפת המהפכנית. בשנת 1806 השתתף בקרב ינה-אאורשטדט, ולאחר הקרב נבזזה העיר ינה על ידי הצרפתים. כדי למנוע את הפקעת נחלותיו, הצטרף קרל אוגוסט לקונפדרציה של הריין, ולחם עם הצרפתים בקרבות השונים, ובכלל זה בפלישה הצרפתית לרוסיה. בשנת 1809 איחד קרל אוגוסט את דוכסויות סקסוניה-ווימאר וסקסוניה-אייזנך לדוכסות אחת, בשם דוכסות סקסוניה-ויימאר-אייזנך. בשנת 1813 הצטרף קרל אוגוסט לקואליציה האנטי-צרפתית השישית, ובשנת 1814 קיבל פיקוד על קורפוס שמנה 30,000 לוחמים ושהה בהולנד.
בקונגרס וינה השתתף קרל אוגוסט באופן אישי, ומחה על ביטול הזכויות של האזרחים במדינות השונות. כאות הוקרה על פעילותו נגד צרפת, קיבל קרל אוגוסט תוספת של שטחים, ואת התואר דוכס גדול. בשנת 1816 חוקק קרל אוגוסט חוקה ליברלית בדוכסות, אולם נאלץ לבטלה בשנת 1818 עקב לחציו של מטרניך וכניסתם לתוקף של תקנות קרלסבאד. אף על פי כן שלט קרל אוגוסט בדוכסות בצורה ליברלית, והתקנות פחות הורגשו ברחבי הדוכסות מאשר בשאר מדינות גרמניה.
שואת יהודי נורווגיה
ההכנות
כדי לזהות יהודים נורווגים, ציוו הרשויות על הנהגות היהודים בבתי כנסת באוסלו וטרונדהיים ליצור רשימות של החברים שלהם, כולל שמם, תאריך לידה, מקצוע וכתובת. אגודות קבורה יהודיות ותנועות נוער נצטוו גם הן למסור רשימות חבריהן או הרשומים בהן.
קרל אוגוסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך
ביוגרפיה
ב-14 ביוני 1828 מת קרל אוגוסט בגראדיץ שבפרוסיה, ובמקומו עלה לשלטון בנו קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך.
שואת יהודי נורווגיה
ההכנות
באוגוסט 1941 הצטוו בתי הכנסת גם למסור רשימות של יהודים יחידים אשר לא היו חברים בקהילה. הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בנורווגיה מסרה מידע על יהודים לנאשונל סמלינג. בסופו של דבר, לרשויות הכיבוש בנורווגיה הייתה רשימה מלאה של התושבים היהודים בנורווגיה, יותר מאשר ברוב המדינות האחרות תחת השלטון הנאצי.
קרל אוגוסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך
משפחתו
ב-3 באוקטובר 1775 התחתן קרל אוגוסט עם לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתו של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
שואת יהודי נורווגיה
ההכנות
על בסיס רשימות שנכתבו באביב 1941, החלו משרד המשפטים ומושלי המחוזות בסתיו לרשום את כל הרכוש היהודי, כולל אחזקות מסחריות. הרשימה המלאה הועברה למשטרה בדצמבר 1941, כולל אנשים שהיו חשודים כיהודים במוצאם. ב-20 בדצמבר 1941 הורתה משטרת נורווגיה להחתים את תעודות הזהות של יהודים יחידים בנורווגיה. ביצוע ההוראה החל ב-10 בינואר 1942, כאשר פרסומים בעיתונות הזמינו את כל יהודי נורווגיה להתייצב מיידית בתחנת המשטרה המקומית, לקבל חותמת בתעודת הזהות ולמלא טופס להשלמת פרטי זהות. כיהודי זוהה כל מי שהיו לו לפחות שלושה סבים וסבתות יהודיים או מי שהיו לו שני סבים וסבתות יהודים ועוד סב או סבתא הנשואים ליהודי; או מי שהיה חבר בקהילה היהודית. לפי רישום זה, כ-1,400 יהודים מבוגרים חיו בנורווגיה.
החרמה ומעצרים
המשטרה הגרמנית והנורווגית הגבירו מאמציהן לאיתור אוכלוסייה יהודית ובמהלך 1941 הוקם מחנה הריכוז פלסטד מצפון לטרונדהיים. בסוף 1941 הוקם מחנה הריכוז ברגן ליד טונסברג בדרום נורווגיה. יהודים יחידים, במיוחד אלה שהיו חסרי נתינות, נעצרו בתקופת מבצע ברברוסה. חלקם נורו ליד מחנה זה וחלקם נשלחו ממחנה זה לגרוס רוזן ולזקסנהאוזן שם נספו.
גירוש והשמדה
באוקטובר ובנובמבר 1942 נאסרו באוסלו מאות יהודים על ידי המשטרה הנורווגית, נאצים נורווגים ויחידות אס אס. כמה יהודים קיבלו אזהרות משוטרים ואנשי מחתרת ונמלטו. העצורים נשלחו על ידי ממשלת קוויזלינג באונייה 'דונאו' לשטטין ומשם לאושוויץ. על אחת האוניות גורשה גם הילדה סיסי קליין שהפכה לימים לסמל בעיר מגוריה טרונדהיים.
הנידונים לכל החיים
הסרטים מבוססים על צילומים מבצעיים מארכיון משרד הפנים וה-שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה, משרד התובע ומשרד המשפטים של הפדרציה הרוסית, וכן עובדות של מקרים מתוקשרים שלא היו ידועים בעבר לקהל הרחב. הנושאים העיקריים של הסרטים הם פשעים שקרו בפועל בעבר, תיקים פליליים או אזרחיים.
על התוכנית
פרויקט הטלוויזיה הזה מבוסס על חומרים מתיקים פליליים של שנות ה-90. אז, במרדף על חם, היוצרים שוחחו עם אנשי החוק, חוקרים, שופטים ועם מי שביצעו פשעים אלימים. רבים מהפושעים נידונו למאסר עולם. 15-12 שנים מאוחר יותר, צוות קולנוע בראשות הבמאי וחטנג מיקלדזה ועיתונאי הטלוויזיה יורי קראוזה איתר כמה מהם במושבות העונשין
הם ביקרו במתקני הכליאה "הברבור הלבן" ו"הדולפין השחור", במורדוביה ובאי האש. מוסדות תיקון אלה הופיעו ברוסיה לאחר 1996, כאשר הונהג מורטוריום על עונש מוות.
פלוקונאזול
פלוקונאזול (fluconazole) היא תרופה אנטי פטרייתית, המשתייכת למשפחת הטריאזולים (triazole). פלוקונאזול מעכב את הפעולה של האנזים 14α-sterol demethylase וכך מדכא ביוסינתיזה של ארגוסטרול שהוא מרכיב חיוני לבניית ממברנת התא של פטריות.
תכונות כימיות
פלוקונאזול מסיס במים ומסוגל לחצות את מחסום הדם-מח.
מנגנון פעולה
פלוקונאזול מעכב את פעילותו של 14α-sterol demethylase הפטרייתי, האחראי על המרת לנוסטרול לארגוסטרול. בהיעדר כמות מספקת של ארגוסטרול ממברנת התא הפטרייתי אינה יציבה מה שמביא לחוסר איזון אוסמוטי ולמוות תאי. פלוקונאזול היא תרופה פונגוצידית- משמע מביאה למות הפטרייה ולא לעצירת התרבותה.
טווח פעולה
לפלוקונאזול טווח טיפולי רחב המכסה:
פלוקונאזול אינו יעיל כנגד Aspergillus
שימושים קליניים
פוקונאזול הוא האנטי-פטרייתי בעל הפעילות החלשה ביותר מבין משפחת האזולים, על אנזימי כבד. עובדה זו הופכת אותו לבטוח לשימוש במינונים גבוהים (אינדקס תרפואטי גבוה). פלוקונאזול משמש ל:
פלוקונאזול משמש גם כטיפול מניעתי (פרופילקסיס) לזיהומים פטרייתיים בחולים לאחר השתלת מח עצם ובחולי סינדרום כשל המערכת החיסונית-AIDS, אבל הופעתן של פטריות עמידות מעלות בסימן שאלה את אסטרטגיית הטיפול הזו.
תופעות לוואי
כשאר האזולים, פלוקונאזול רעיל לכבד (hepatotoxy), ורצוי לעקוב אחרי תפקודי כבד. תופעות הלוואי יכולות לכלול:
עונת 1967 בגביע ליברטדורס
עונת 1967 בגביע ליברטדורס הייתה העונה השמינית של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-11 בפברואר 1967 ותחרות הסתיימה ב-8 באוגוסט 1967. בתחרות השתתפו 20 קבוצות, מכל מדינות חברי הארגון.
התחרות הסתיימה בניצחון של ראסינג קלוב בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 20 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-3 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.
במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.
סדרת הגמר
בהתאם לתקנון היה צורך במשחק נוסף.
לאופולד קילהולץ
לאופולד קילהולץ (בשווייצרית: Leopold "Poldi" Kielholz; 9 ביוני 1911 בבזל, שבשווייץ - 4 ביוני 1980, ציריך, שבשווייץ) היה כדורגלן שווייצרי, ששיחק בעמדת החלוץ. היה לכדורגלן השווייצרי הראשון לכבוש עבור שווייץ במונדיאל. קילהולץ נהג להרכיב משקפיים במהלך משחקים.
קריירה
במונדיאל 1934 הגיע עם שווייץ עד לרבע הגמר וכבש 3 שערים שהקנו לו את נעל הארד של הטורניר. הוא כבש צמד בניצחון 2–3 על הולנד בשמינית הגמר וכבש שער נוסף בהפסד 3–2 לצ'כוסלובקיה ברבע הגמר. קילהולץ השתתף גם במונדיאל 1938. בגביע מרכז אירופה של השנים 1933–1935 כבש שבעה שערים בחמישה משחקים, כולל שלושער בניצחון 2–6 על הונגריה. הוא סיים כמלך שערי הטורניר בצוותא לג'רג' שארושי.
קילהולץ שיחק בכמה קבוצות בקריירה שרובן שווייצריות, וזכה עם סרבט ז'נבה פעמיים בליגה השווייצרית בעונות 1932/33 וב-1933/34. בעונת 1933/34 היה מלך השערים של הליגה כשכבש 40 שערים.
לקט שני
לקט שני הוא אלבום אוסף המאגד שירים בולטים שהקליט הזמר אריק איינשטיין בין השנים 1970–1972. האלבום יצא לאור בשנת 1988.
האוסף מלקט את השירים הבולטים בקריירה של איינשטיין מהאלבומים "שבלול", "פלסטלינה", "בדשא אצל אביגדור", ו-"יסמין".
בנימין שנל
בנימין שנל (1927 – 29 בינואר 2019) היה ראש העיר ה-2 של קריית ים בין השנים 1981–1989.
ביוגרפיה
בנימין שנל נולד ללאה ואריה (לייב) בשנת 1927 בפולין, הוא שרד את השואה ועלה לארץ ישראל בשנת 1948 עם תנועת הנוער גורדוניה, בה היה חבר. כשעלה ארצה התחיל לעבוד בנמל חיפה ובמקביל התנדב במועצה המקומית של קריית ים ובהסתדרות. לאחר מכן שימש כמנהל הסוכנות היהודית בקריית ים ודאג למציאת פתרונות דיור ותעסוקה לעולים חדשים ובמיוחד לניצולי שואה. בשנותיה הראשונות בקריית ים התגוררה משפחת שנל ב "קמפ", שהיה מחנה צבאי בריטי ואחרי קום המדינה הוסב למעברת עולים.
שנל נפטר ב-29 בינואר 2019, בגיל 92. הוא נקבר בבית העלמין צור שלום בקריית ביאליק.
קריירה פוליטית
בשנת 1959 הוצב במקום השני ברשימת מפא"י למועצת העיר. הרשימה זכתה ב-5 מנדטים ושנל נבחר לכהן כחבר מועצה. בשנת 1965 הוצב שנית במקום השני ברשימת המערך ונבחר גם לכהן כסגן ראש המועצה, לאחר שבנימין אפרת הרכיב קואליציה עם מפ"ם והמפד"ל. גם בבחירות שלאחר מכן, בשנת 1969, הוצב במקום השני אחרי בנימין אפרת וכיהן במועצה תחתיו. בבחירות 1973 ו-1978 הוצב במקום השני ברשימת המערך למועצה וכיהן כסגן ומ"מ ראש המועצה והחל משנת 1976 כסגן ומ"מ ראש העיר. בשנים אלה כיהן גם כמזכיר ההסתדרות בקריית ים. בשנת 1981 ראש העיר בנימין אפרת החליט לפרוש ושנל נבחר במקומו.
בבחירות 1989 הפסיד לסיסו בהפרש קטן של כ-400 קולות בלבד. רשימתו זכתה ב-5 מנדטים לעומת 6 מנדטים של הליכוד בראשות סיסו. סיעת המערך בראשותו נכנסה לקואליציה בראשות סיסו ושנל כיהן כסגן ראש העיר. בבחירות 1993 לא התמודד וסיעתו חברה לליכוד ולמפד"ל ורצה ברשימה משותפת איתן בראשות סיסו. מאז שנת 1993 לא חזר לפעילות ציבורית או פוליטית.
שמואל שי (מדען)
שמואל שי (נולד ב־11 באוקטובר 1938) הוא חוקר בתחום מדעי ההתנהגות, סטטיסטיקאי, פרופסור למדידה חברתית ופסיכולוגית ומרצה בתוכנית פכ"מ (פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה) ב.
ביוגרפיה
שמואל שי נולד בירושלים ליהושע שי, פעיל עלייה ושגריר ישראל ולרבקה, והוא נינו של הרב אברהם פילוסוף. משפחתו, מיהדות ספרד, עלתה מיוון ומיוגוסלביה והתיישבה ב בירושלים באמצע המאה ה־19. המשפחה, מה, שימרה את שפת הלדינו.
ניחן באוטודידקטיות ולמד אלקטרוניקה ותקשורת רדיו, ובגיל 14 היה לחובב הרדיו הצעיר ביותר שהחזיק ברישיון ממשלתי להחזקת והפעלת תחנת שידור. למד בגימנסיה העברית בירושלים ושירת בגדוד קשר ארצי.
לאחר מכן למד במכון הפוליטכני של ברוקלין (לימים צורף לאוניברסיטת ניו יורק) ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי שם קיבל תואר ראשון בפיזיקה ותואר שני בסטטיסטיקה מתמטית.
את הדוקטורט השלים שי באוניברסיטה העברית.
פועלו
בהמשך פיתח שי את "תורת מערכות הפעולה ההתנהגותיות על פי שטחות" (FAST) כמודל גנרי ואת "הסילום המרובה" כפרדיגמה למדידה רב ממדית בעבור מערכות התנהגותיות, כמו כן יישם את המודל המערכתי בחקר איכות החיים האנושית, בחקר הצדק החלוקתי ובחקר ארגונים. היה שנים רבות מנהל מחקר ב וכן במרכז לחקר המגזר השלישי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ייסד ועמד בראש המרכז לצדק חברתי ע"ש יעקב חזן במכון ון ליר בירושלים.
משנת 1988 מלמד שי באוניברסיטה העברית, כמו כן הוא חבר מערכת של כתבי העת: "Social Indicators Research (SIR)" ו־"Journal of Investigative Psychology and Offender Profiling (JIP)", וכן של האנציקלופדיה לחקר איכות חיים והרווחה: "Encyclopedia of Quality of Life and Well-Being Research".
שי היה יועץ מתודולוגי למחלקת החינוך של ארגון מדינות אמריקה, פרופסור אורח באוניברסיטת האדרספילד, ועמית מחקר לשם כבוד באוניברסיטת ליברפול. חבר במכון למתמטיקה סטטיסטית (ארצות הברית, IMS), וב, מייסד ומזכ"ל ראשון של האגודה הבין לאומי ל.
תפקידים ציבוריים
שי כיהן כיושב ראש אגודת הסטודנטים הישראלים בברקלי ואזור המפרץ של סן פרנסיסקו. בהתקוממות הסטודנטים המסיבית והממושכת "התנועה לחופש הדיבור" (Free Speech Movement) שארעה בברקלי בשנים 1964-65 היה מעורב, עת אשתו דיאנה (בת-זוגו אז) הייתה בין השובתים שנעצרו והובאו למשפט.
שי הוא מוותיקי החברים במועדון הספורט הירושלמי ושימש כחבר הנהלת המועדון.
חיים אישיים
נשוי לירדנה ולו ארבעה ילדים.
יחסי נמיביה–שוודיה
יחסי נמיביה–שוודיה הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים הרשמיים שבין רפובליקת נמיביה לבין ממלכת שוודיה. לנמיביה שגרירות בסטוקהולם, כאשר שוודיה סגרה את שגרירותה בווינדהוק בשנת 2008. שוודיה הייתה תומכת חזקה בעצמאותה של נמיביה מדרום אפריקה. עד 2007, שוודיה ונמיביה נהנו מיחסים ידידותיים, אך ב-2007 היחסים החלו להידרדר.
היסטוריה
היחסים הקרובים בין נמיביה לבין המדינות הנורדיות נובעים בעיקר בהיותן כולן מדינות פרוטסטנטיות לותרניות. עם זאת, הסחר בין נמיביה לשוודיה היה מצומצם עד מאוד, כך שרק 0.003% מהסחר הבינלאומי של שוודיה היה עם נמיביה. קשרים בין מפלגות פרו-עצמאות בדרום-מערב אפריקה לממשלה השוודית החלו בשנות ה-60 של המאה ה-20.
בשנים אחר מכן, עד שנת 1990, המשיכה שוודיה לתמוך בעצמאותה של נמיביה.
מבצע נזר
מבצע נזר, המכונה גם הקרב הרביעי על מונטה קאסינו או בקנדה, קרב עמק לירי, היה מבצע התקפי שבוצע על ידי בעלות הברית (הארמייה החמישית האמריקנית והארמייה השמינית הבריטית) במאי 1944, במסגרת המערכה האיטלקית של מלחמת העולם השנייה. המבצע נתמך בהתקפות אוויריות שנקראו מבצע "חנק". הכוח היריב היה הארמייה הגרמנית העשירית.
מטרות המבצע
מטרת המבצע הייתה לשבור את ההגנות הגרמניות על קו גוסטב (החצי המערבי של קו החורף) ולפתוח את עמק לירי, הנתיב הראשי לרומא. הגנרל סר הרולד אלכסנדר, המפקד העליון של צבאות בעלות הברית באיטליה, תכנן את המבצע כך שיתנהל בערך עם הפלישה לנורמנדי, כך שהכוחות הגרמניים יהיו מרותקים באיטליה, ולא ניתן יהיה לפרוס אותם מחדש לצרפת.
המבצע
ארבעה קורפוסים השתתפו במתקפה. מימין לשמאל היו אלה הקורפוס הפולני השני והקורפוס ה-13 הבריטי, של הארמייה השמינית, והקורפוס הצרפתי (כולל חיילי גומייר מרוקאים) והקורפוס האמריקני השני, של הארמייה החמישית. הארמייה החמישית פיקדה גם על הקורפוס האמריקני השישי בראש החוף של אנציו, כ-60 מיילים צפון-מערבית.
המבצע החל בשעה 23:00 אחר הצהריים ב-11 במאי 1944 על ידי דיוויזיית הרגלים הרביעית הבריטית ודיוויזיית הרגלים ההודית ה-8, עם אש תומכת של חטיבת השריון הקנדית ה-1. הם ערכו חציית לילה מוצלחת של נהרות גאריגליאנו וראפידו. כוח זה פרץ ללב ההגנות הגרמניות בעמק לירי נגד התנגדות עזה ומשך עתודות גרמניות, והפחית את הלחץ על ראש החוף של אנציו. הקורפוס הצרפתי דחף דרך ההרים שמאלה ב-14 במאי, בתמיכת הקורפוס האמריקני השני לאורך החוף. ב-17 במאי, הקורפוס הפולני השני מימין תקף את מונטה קאסינו.
כאשר עמדתם קרסה, הגרמנים נסוגו מקו גוסטב לקו היטלר כ-10 קילומטרים מאחור.
ב-23 במאי תקפו ארבעת הקורפוסים את קו היטלר. באותו יום תקף הקורפוס האמריקני ה-6 מתוך ראש החוף של אנציו.
קו היטלר נפרץ על ידי רגימנט משמר הדרגונים ה-4 הנסיכה לואיז של דיוויזיית הרגלים הקנדית ה-1 בפונטקורבו ב-23 במאי. הארמייה העשירית הגרמנית נאלצה לסגת לצפון מערב. הקורפוס האמריקני השישי, שנע מאנציו צפון מזרחה, היה בנקודת ניתוק קו הנסיגה הגרמני כאשר לוטננט גנרל מארק וו. קלארק, מפקד הארמייה החמישית, הורה להם באופן בלתי מוסבר לפנות לצפון מערב ולהתקדם לרומא במקום זאת. יש הרבה השערות שהוא עשה זאת כדי שהארמייה החמישית שלו תכבוש את רומא לפני שהארמייה השמינית תתקדם במעלה עמק לירי. הארמייה העשירית הגרמנית נמנעה בכך מכיתור מלא.
הגרמנים נלחמו בשורה של פעולות עיכוב, נסוגו לקו טראסימן, ולאחר מכן לקו הגותי (המזוהה במפות הגרמניות כקו "הירוק"), מצפון לנהר הארנו.
סודרטלי קינגס
סודרטלי קינגס (בשוודית: Södertälje Kings), היא קבוצת כדורסל שוודית מהעיר סודרטלי, המתמודדת בליגה השוודית.
הקבוצה הוקמה בשנת 1968 ומשתתפת בליגת העל השוודית מעונת 1971/72. בעונת 1977/78 זכתה הקבוצה באליפות הראשונה שלה. היריבות העיקריות שלה בצמרת הן קבוצות סנדסבל דרגונס, נורשפין דולפינס ול.פ. לולאו באסקט.
הקבוצה משתתפת במפעלים אירופאיים כגון: גביע ספורטה, גביע קוראץ' ויורוצ'לנג' החל מעונת 1987/88.
Drunk in the Morning
Drunk in the Morning (בעברית: שיכור בבוקר) הוא סינגל של הלהקה הדנית לוקאס גרהאם. השיר יצא לאור כהורדה דיגיטלית ב-13 בפברואר 2012 בדנמרק. השיר הוא הסינגל השני באלבום הבכורה של הלהקה, הקרוי על שמה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הדני. את השיר כתבו לוקאס פורקאמר, סבסטיאן פוג, סטפן פורסט, מורטן ריסטורפ, מגנוס לארסון ומארק פאלגרן.
קליפ
וידאו קליפ לשיר יצא ב-16 במרץ 2017. נכון לנובמבר 2020, הקליפ צבר למעלה מ-13 מיליון צפיות ביוטיוב.
יגל יעקב
יגל יעקב הוא ספר שירי ופיוטי הרב יעקב אבוחצירא, ושאר צאצאיו רבני משפחת אבוחצירא. יצא לאור בעשרות מהדורות שונות.
היסטוריה
רבי יעקב אבוחצירא היה ראשון כותבי הפיוטים במשפחת אבוחצירא, ופיוטיו היו מועברים בעל פה או בהעתקת כתב יד בין בני המשפחה ומחוצה לה. הפיוטים נחשבו לעמוקים מאוד, ומשלבים עושר ספרותי לצד רמזים רבים מתורת הקבלה.
פיוטים אלו היו מושרים על ידי בניו ותלמידיו, ושאר יושבי תאפילאלת בשבתות ובימים טובים, וכן בהילולות ובמועדים שונים.
מהדורה ראשונה
רבי מסעוד אסף וקיבץ את שירי אביו, והוסיף עליהם מעט משיריו שלו וכן שירים בשבח אביו שחברו אחיו - רבי אהרן ורבי דוד, וקבצום יחד לספר אחד שנקרא "יגל יעקב" על פי הפסוק בתהילים "יגל יעקב ישמח ישראל".
מהדורת הספר הראשונה ראתה אור בהוצאת ר' אברהם בוקובזה, בתוניס ה'תרס"ו.
הספר הופץ והתפשט בין קהילות יהדות מרוקו והודפס שוב ושוב כמתכונתו במשך 60 שנה, עד לשנת ה'תשכ"ב. עם זאת, היו בו מספר טעויות ושיבושים, הן בכתיבת וחלוקת בתי השירים, והן בהוספת מספר שירים שלא היו של רבי יעקב אבוחצירא, אלא של מחברים בשם "יעקב".
מהדורות נוספות
בשנת ה'תשכ"ב הוציא לאור הרב אברהם מוגרבי בהוראת באבא סאלי את הספר מחדש, והוסיף עליו עוד משיריהם של רבני משפחת אבוחצירא, אך העתיק את השירים מהמהדורה הראשונה ללא שינוי.
בהמשך יצא לאור הספר שוב ושוב, בעשרות מהדורות שונות, מנוקדות, קטנות וגדולות, והופץ בכל רחבי מרוקו. לחלק מהן נוספו שירים של מחברים נוספים, שלא מבני המשפחה.
ספר זה היה המקור העיקרי לתפוצת שירי משפחת אבוחצירא בין כלל יהודי מרוקו, ביניהם גם פיוטים מרוקאיים שהפכו ליסודות תרבותיים, כגון; אעופה אשכונה, יה אביר ביר, יודו לך רעיוני, סוד שבת זכור, יחיד רם יערות חושף ועוד. לחניהם של חלק מהשירים התפרסם יחד עם תפוצת הספר.
בשנת ה'תשס"ו יצא לאור הספר במהדורה מתוקנת ומורחבת המונה 780 עמודים, בתוספת ביאורים, פירושים וציוני מקורות, על ידי מכון אור לישרים ומכון עוז והדר, בתוספת הקדמה ארוכה מאת הרב דוד חי אבוחצירא. במהדורה זו הובאו מספר פיוטים מכתב יד, שטרם פורסמו עד אז.
שירי הספר
במהדורה הסופית של הספר כיום, קיימים שיריהם של הרבנים:
גיא עד
גיא עד (נולדה ב-25 בדצמבר 1963) היא סופרת, מתרגמת ועורכת ספרים ישראלית, כלת פרס היצירה לסופרים עבריים על שם לוי אשכול.
ביוגרפיה
עד נולדה וגדלה בבאר שבע. אביה, ניצול שואה, היה עיתונאי וסופר. שם משפחתו היה במקור מרקוזה והוא בחר לשנותו לשם "עד", מלשון נצח, כדי לציין את הזיכרון לאירועי חייו.
לאחר מות אביה, כשהייתה בת 17 עברה עם משפחתה להתגורר בתל אביב. שירתה בצה"ל בלשכת הרמטכ"ל ולאחר סיום שירותה הצבאי החלה את לימודי התואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
לאחר סיום התואר הראשון עברה להתגורר בניו יורק, בה השלימה לימודי תואר שני בטיפול פסיכולוגי באמצעות אמנות ועבדה עם חולי אלצהיימר במכון גריאטרי בהארלם, מנהטן.
עד שבה להתגורר בישראל בסוף שנות ה-90 והחליטה לעסוק בתחום הכתיבה.
בעלת תואר שני בהיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2010 קיבלה עד את פרס היצירה לסופרים עבריים על שם ראש הממשלה לוי אשכול.
בשנת 2013 ספרה "הבארשבעים" היה מועמד ברשימה הארוכה לפרס ספיר.
שני סיפורים קצרים שכתבה נכללו באנתולוגיות ספרותיות: "המיותרים" באנתולוגיה תל אביב נואר (תורגם גם לאנגלית), ראה אור בשנת 2014. "סינגל מאלט" בקובץ עשרים קצרים, ראה אור בשנת 2017.
עד הייתה מועמדת לפרס ספיר לשנת 2020 על ספרה "ויקי ויקטוריה".
בנוסף לכתיבה ועריכה עד עוסקת בתרגום מאנגלית לעברית.
Criminal Mind
Criminal Mind (בעברית: מוח קרימינלי) הוא סינגל של הלהקה הדנית לוקאס גרהאם. השיר יצא לאור כהורדה דיגיטלית ב-19 במרץ 2012 בדנמרק. השיר הוא הסינגל השלישי באלבום הבכורה של הלהקה, הקרוי על שמה. השיר הגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הדני. את השיר כתבו לוקאס פורקאמר, סבסטיאן פוג, סטפן פורסט, מורטן ריסטורפ ומארק פאלגרן.
פיסטולה הריונית
פיסטולה הריונית (באנגלית: Obstetric Fistula) היא בעיה רפואית אצל האישה, בה מתפתח חור בתעלת הלידה כתוצאה מהלידה. החור עלול להתפתח בין הנרתיק ופי הטבעת, שופכן או שלפוחית השתן. מחלה זו נחשבת למחלה המשייכת למדינות העולם השלישי במיוחד בשל חוסר בהיגיינה, משאבים רפואיים וחינוך והיא בעלת השפעות בריאותיות, חברתיות ופסיכולוגיות רבות.
תסמינים
סימפטומים לפיסטולה הריונית כוללים:
ההשלכה הישירה של פיסטולה הריונית הן דליפה תדירה של שתן, צואה ודם כתוצאה מהחור שנוצר בין הנרתיק לשלפוחית השתן או לפי הטבעת. בכל ההפרשות הללו מצויה חומצה העלולה לגרום לפצעים, כוויות או כיב נרתיקי. כדי להפסיק את בריחת ההפרשות, נשים רבות מגבילות את צריכת הנוזלים והמים בפרט, דבר העלול לגרום להתייבשות. השלכה נוספת עלולה להיות כף רגל שמוטה שנגרמת כתוצאת מפגיעה במערכת העצבים של הגפה התחתונה ועלול לגרום לשיתוק ולחוסר יכולת ללכת. מעבר לכך, זיהום הפיסטולה עצמה עלול לגרום למורסה וכשני שלישים מן הנשים יסבלו מאל-וסת. בין 85% ל-100% מן הנשים שסובלות מפיסטולה הריונית יעברו לידה שאורכה ארוך מן הרגיל, העשויה לגרום למות עובר תוך רחמי. הופעת פיסטולה הריונית בהריון הראשון עלולה להוריד את הסיכויים ללידה תקינה בהריונות הבאים ונשים רבות אינן שורדות את הלידה עקב סיבוכים שנוצרו בעקבות הפיסטולה ההריונית.
השלכות חברתיות
מעבר להשלכות הבריאותיות, בתרבויות מסוימות דבקו סטיגמות מרובות לנשים אשר חוו פיסטולה במהלך הריונן. לדוגמה, בבורקינה פאסו, רוב התושבים אינם מאמינים שמדובר בבעיה רפואית, אלא בעונש שמימי או קללה עבור התנהגות לא מכבדת או בגידה. תרבויות אחרות באפריקה שמדרום לסהרה, מאמינות כי עושר המשפחה מוערך על ידי הילד וכי אישה אשר אינה מסוגלת ללדת בצורה תקינה גורמת למשפחתה להיות נחותה ברמתה הכלכלית והחברתית. דעה רווחת נוספת גורסת כי פיסטולה הריונית מועברת כמחלת מין כעונש על התנהגות מינית פסולה. כתוצאה מכך, נשים רבות מתגרשות או ננטשות על ידי בני זוגן, מורחקות ממשפחתן, חבריהן ואף על ידי עובדי מערכת הבריאות. שיעור הגירושים מנשים שסבלו מפיסטולה בהריונן הם בין 50% ועד 89%. נשים שסבלו מפיסטולה הריונית נמצאות בשיעור מוגבר לחוות משבר נפשי כתוצאה מאובדן הילד, חוסר היכולת לבצע התפקיד המוטל עליהן במסגרת משק הבית, הריח הדומיננטי שנגרם כתוצאה מהפיסטולה והנידוי החברתי.
גורמי סיכון
במדינות לא מפותחות, פיסטולה הריונית מתפתחת כתוצאה מדיסטוציה כאשר לא ניתן לבצע ניתוח קיסרי. במהלך לידה שאורכה כשלושה עד חמישה ימים, העובר לוחץ על איבר מינה של האם, ומונע מאספקת דם תקינה להגיע לרקמות שבין הפות לפי הטבעת, או בית הפות לשלפוחית השתן. כתוצאה מכך הרקמה עוברת נקרוזה ונרקבת. פיסטולה הריונית עלולה גם להתרחש בעקבות הפלה שבוצעה באופן לא תקין, שבר באגן, סרטן, טיפולי קרינה לאזור האגן, מחלות מעי דלקתיות וטראומה בעקבות ניתוח. גורמים נוספים להתפתחות פיסטולה הריונית הם תקיפות מיניות, לידה בגיל צעיר ואונס. במדינות מפותחות, הגורם העיקרי לפיסטולה הריונית הוא לידה מכשירנית, וגורמי הסיכון הם הריונות מוקדמים או ברווחים קצרים זה מזה וחוסר גישה לשירותי רפואה דחופים.
ישנם גורמי סיכון סוציאליים, פוליטיים וכלכליים אשר גורמים לפיסטולה הריונית בעקיפין, וביניהם עוני, תת-תזונה, חוסר בחינוך, נישואים מוקדמים, אלימות מינית וחוסר בגישה לרפואת הריון ברמה גבוהה.
עוני
עוני הוא הגורם העקיף העיקרי לפיסטולה הריונית ברחבי העולם. 8% מכלל מקרי המוות בלידה בעולם נגרמים בעקבות פיסטולה הריונית או מצירים חסומים, במדינות עניות מתרחשים יותר מקרי מוות בלידה, ובעקבות כך גם יותר מקרי מוות בעקבות פיסטולה הריונית. במדינות עניות ישנו מחסור באמצי רפואה מספקים להתמודדות עם מקרי פיסטולה הריונית, וכן מחסור באנשי מקצוע מוכשרים להתמודדות עם פיסטולה הריונית. לפי UNFPA, ההערכה היא ש 2.0-3.5 מיליון נשים חיות עם פיסטולה הריונית במדינות מתפתחות, ובכל שנה מתפתחים בין 50,000 ל 100,000 מקרים חדשים.
מניעה
חינוך מונע לנערות צעירות היא גם דרך לצמצום שיעורי המחלה. חלק מהנשים שסבלו בעברן מפיסטולה הריונית מתפקדות כשגרירות לקידום מניעה מטעם קרן האום לאוכלוסין. אותן הנשים מסייעות לחולות, מקנות מידה לנשים בהריון ומפריכות מיתוסים תרבותיים על הסיבות להיווצרות הפיסטולה. תוכנית השגרירות פועלת בהצלחה במדינות בקניה, בנגלדש, ניגריה, חוף השנהב, ליבריה וגאנה.
ניתוח
אופי הפגיעה משתנה בהתאם לגודל ולמיקום הפיסטולה וברוב המקרים נדרש מנתח מנוסה להצלחת הניתוח ולאיתור הנקודה. לפני שהחולה מבצע את הניתוח, יש צורך בטיפול ובהערכת התנאים כולל אנמיה, תת-תזונה ומלריה.
שיעור הצלחת תיקון הפיסטולה הראשית הוא 91%. עלות הניתוח לתיקון עולה בין 100 $ - 400 ,עלות ההליך כולו, הכולל ניתוח בפועל, טיפול לאחר הניתוח, ותמיכה בשיקום, מוערכת ב-300 - 450 דולר. לרוב, בנוסף לניתוח, נעזרות חולות לשעבר גם כן בשירותים פסיכולוגים על מנת לטפל בטראומה העלולה להתפתח עקב קבלת ביקורת מהקהילה ומפחד מפני פיתוח פיסטולה שוב.
צנתור
במקרה של זיהוי מוקדם מספיק, ניתן לטפל בפיסטולה הריונית באמצעות צנתור שלפוחית השתן. בדרך כלל הצינתור נעשה על ידי שימוש בקטטר פולי שחוזר לשופכה ומנקז את השתן מן שלפוחית השתן. ניקוז השתן מקטין את שטח שלפוחית השתן ובצורה הזו הפתחים של החור מתחברים זה לזה והסיכוי לסגירת הפיסטולה באופן עצמאי גדל, או לכל הפחות שגודל הפיסטולה יקטן. כ-37% מחולי פיסטולה הריונית שטופלה תוך 75 יום לאחר הלידה על ידי צנתור שלפוחית השתן השתקמה.
רבי אלתר
אַלְתֶּר צְבִי אַרְיֵה יַכְנֶס מוכר בשם הבמה רבי אלתר (נולד ב-21 בינואר 1948, י' בשבט ה'תש"ח) הוא מוזיקאי, כוכב ילדים ומלמד חרדי ישראלי.
ביוגרפיה
באותו העשור החל להוציא גם סרטים לילדים, בסדרה שבה יצאו הסרטים: פסח עם ר' אלתר וילדים, ושמחת בחגך על סוכות. וכן (בפורמט אחר): פורים עם ר' אלתר, וליל הסדר עם ר' אלתר.
אלי קנר
אליעזר (אלי) קנר (נולד ב-7 באוקטובר 1948) הוא במאי מפיק ועורך סרטים ישראלי. בין עבודותיו הפילמאיות 3 סרטים עלילתיים שהוקרנו בבתי קולנוע ולמעלה מ-3500 כתבות ניוז לטלוויזיה הצרפתית פראנס 2. נשיא מועדון רוטרי ירושלים 2011–2012.
ביוגרפיה
אלי קנר נולד ב-1948 לאחר סיום מלחמת העצמאות. בעת המצור על ירושלים מצאו אימו (שאף היא נולדה בעיר העתיקה בירושלים) ההרה ואביו מחסה במנזר המצלבה. למד בגימנסיה רחביה, התחיל קורס טיס עם הגיוס, שירת בגדוד איכון בתותחנים, למד באוניברסיטה העברית פסיכולוגיה ותיאטרון. מצטיין דיקן בעת לימודיו ורכז התרבות של הסתדרות הסטודנטים, כתב בכיר בפי האתון. תואר מאסטר בקולנוע מאוניברסיטת בוסטון בארצות הברית שם זכה במלגה מאיגוד במאי אמריקה בעקבות סרט קצר שביים.
עם סיום לימודיו בבוסטון ובעזרת המלגה הפיק וביים ב-1974 את סרטו העלילתי הראשון "נפילה" שקיבל ביקורות חיוביות מאוד בהבוסטון גלוב ובלוס אנג'לס טיימס. הסרט זכה בפרס צילום מאיגוד צלמי אמריקה בלוס אנג'לס. עבר להוליווד שם ערך סרטים עבור במאיות של American Film Institute ומאוחר יותר הקים סטודיו לפוסט-פרודקשן. בשנת 1983 ביים את סרטו העלילתי השני "החדר השחור" בכיכובם של Stephen Knight ו-Cassandra Gava.
בשנת 1984 חזר לישראל מתוך כוונה לפרוש מעשיית סרטים והקים בשכונת תלפיות את מלון הדירות הראשון בירושלים, שם קיבל אות "תיירן מוכר" ממשרד התיירות. אולם בשנת 1986 הוא זומן לראיון אצל סרטי קסטל שם קיבל אותו מיכה שגריר וסיפר שהוא נתקבל לעבודתו הראשונה בקול ישראל לפני כ-25 שנה על ידי אביו של אלי, צבי משה קנר, ולפיכך, מכיוון ששמע על פעילותו בהוליווד ואף צפה בסרטו העלילתי "החדר השחור", מינה אותו לבמאי של הסדרה הפופולרית "HELLO JERUSALEM" שהוקרנה באותה עת מחוף לחוף בארצות הברית.
בשנת 1989 יצר קנר תוכנית למבט שני בהנחיית מיכאל קרפין בערוץ הראשון בשם "אין כלכלה חופשית", שיצאה כנגד הבירוקרטיה הסוציאליסטית שכה אפיינה את ישראל עד אז. התוכנית זכתה לביקורות נלהבות מהדה בושס בעיתון הארץ ומסימה קדמון בעיתון מעריב.
בשנת 1990, לאחר שנעשה שותף במשרד הפרסום הירושלמי "שיטה" בו הקים מחלקה לסרטי פרסום ותדמית ואף הפיק סידרה על אתרים נוצרים בשם VISIONS OF THE HOLYLAND שנמכרה בכל העולם הנוצרי, החל קנר את התקופה ה"מיסטית" בקריירה הפילמאית שלו בהפקה של "אזוטריקה ג'רוזלם", שעסקה בהילינג ובצ'נלינג בהשתתפות פיליס שלמר. פרק מן הסדרה הוקרן בינואר 1992 בפסטיבל הסרטים בעיר טור בצרפת. בבמחנה כינה העיתונאי איתן בר יוסף את קנר "שגריר אטלנטיס בישראל".
בשנת 1992 החל קנר להפיק את "המימד השישי" בערוץ 2 (הזמני), תוכנית שבועית שעסקה במיסטיקה ורפואה אלטרנטיבית בהנחיית השחקן עודד תאומי ביחד עם יחצנית לא מוכרת, לימים הסופרת שפרה הורן. הייתה זו הפעם הראשונה בישראל שבה התייחסו לנושאים האלה ברצינות חיובית ולא בלעג ובקריצה. התוכנית זכתה לפופולריות רבה בכל רחבי הארץ.
בשנת 1994 ביים קנר סרט קצר עבור שירות הסרטים הישראלי "גשר לחלום" שנכתב על ידי חיים אידיסיס ולוהק על ידי רודיקה אלקלעי בהשתתפות דובי גל, עודד מנשה ואורנה פיטוסי. הסרט הוקרן בבתי ספר ברחבי הארץ. שיתוף הפעולה הזה הוליד את סרטו העלילתי השלישי של קנר "מי האבא?" בהשתתפות דובי גל, ניצה שאול, אורי בנאי ומריה אובנוב שאותו הפיק וביים ב-1996. הסרט הוקרן בפסטיבל שאנגחאי בסין ב-1997 וזכה לשבחים.
בשנת 2003 כתב קנר ספר על החיים בהוליווד בשם "אגם גדול דגים קטנים" תחת שם העט ג'ו שרמן בהוצאת סיטרא אחרא (אביה בן דוד).
במשך כל אותם שנים, החל מ-1988 ועד 2011 עבד קנר בטלוויזיה הצרפתית, בשלוחה הירושלמית של התחנה הממלכתית הצרפתית פראנס 2, כעורך חדשות לצידו של הכתב שארל אנדרלן. בין הכתבות שערך– מותו של מוחמד א-דורה, רצח רבין, הפלישה הישראלית לרמאללה וג'נין באינתיפאדה שנייה ומלחמת לבנון השנייה. בסך הכל ערך קנר במשך שנותיו בפראנס 2 למעלה מ-3500 כתבות.
בחודש יולי 2011 נבחר קנר לנשיא מועדון רוטרי ירושלים.
מתגורר בירושלים, אב לדפנה ונורית. אחיו הוא המוזיקאי אבנר קנר.
מפרצון איוואן אסן
מפרצון איוואן אסן (באנגלית: Ivan Asen Cove; בבולגרית: залив Иван Асен) הוא מפרצון, בחוף הדרום-מזרחי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.
רוחבו של פתח המפרצון 1.16 קילומטרים, ואורכו 800 מטרים, והוא נפתח אל מצר אוסמר.
פתח המפרצון ממוקם מצפון-מזרח לנקודת איוואן אסן.
קרחון דראגומאן נשפך אל המפרצון.
המפרצון ממוקם 13 קילומטרים מכף ג'יימס (המהווה את הקצה הדרומי של האי סמית').
גילוי ומיפוי הנקודה
הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009, ובשנת 2010.
מקור השם
המפרצון נקרא על שם נקודת איוואן אסן הסמוכה.
יחסי מיאנמר–פינלנד
יחסי מיאנמר–פינלנד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איחוד מיאנמר לבין רפובליקת פינלנד.
היסטוריה
היחסים בין המדינות כוננו ב-21 ביוני 1954 - אותו היום בו הכירה פינלנד במיאנמר (בורמה דאז) כמדינה עצמאית.
בחודש מרץ 2015 תרמה פינלנד יותר מ-46 מיליון אירו למען עזרה הומניטרית לתושבי מיאנמר. ב-17 באוגוסט 2015 תרמה פינלנד 400,000 אירו נוספים למען הזדהות ותמיכה עם הקורבנות של שפיכות הדמים הרבות שנעשות במדינה. פינלנד גינתה את רדיפת הרוהינגיה במיאנמר והיא מפעילה סנקציות על המשטר. אחת הסנקציות שהופעלו היא ביטול עסקת נשק גדולה מאוד שהחלה להתבצע בין המדינות.
בובאן מריאנוביץ'
בובאן מריאנוביץ' (בסרבית: Бобан Марјановић; נולד ב-15 באוגוסט 1988) הוא כדורסלן סרבי המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת יוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, וכן בנבחרת סרביה בכדורסל. גובהו 2.24 מטרים. בנוסף לגובהו הרם, מריאנוביץ' הוא השחקן בעל כפות הידיים הגדולות בהיסטוריה של ליגת ה-NBA.
אירופה
מריאנוביץ' החל את הקריירה בקבוצת הנוער של המופארם ורשאץ, ובעונת ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת. בינואר 2007, לאחר שערך 7 הופעות ליגה במדי הקבוצה, הוא הושאל לשארית העונה לקבוצת רדניצ'קי קרגוייבץ (שנקראה "טקובו" על שם הספונסר Svislajon Takovo). הוא חזר להמופארם לקראת העונה הבאה, ושיחק בקבוצה שלוש שנים נוספות, בהן היה שותף לשתי סגנויות ליגת העל הסרבית בכדורסל (2008, 2010) ולהעפלה עד חצי-גמר היורוקאפ (2009) ולגמר הליגה האדריאטית (2008).
לקראת עונת, החתים דושקו וויושביץ', שמונה למאמנה של צסק"א מוסקבה, את מריאנוביץ' על חוזה בקבוצה. מריאנוביץ' שיחק בקבוצה חמישה משחקי ליגה ושמונה ביורוליג, אולם עם פיטוריו של וויושביץ' בעקבות כישלון ביורוליג איבד מריאנוביץ' את הקרדיט אותו קיבל, ונשלח בהשאלה ז'לגיריס קובנה עימה זכה באליפות ליגת העל הליטאית. לקראת העונה הבאה, חתם מריאנוביץ' על חוזה בניז'ני נובגורוד, אולם לא היטיב לשחק, שוחרר מהמועדון ושב לסרביה, ולרדניצ'קי קרגוייבץ.
לקראת עונת חתם מריאנוביץ' בקבוצת מגה ויזורה. הוא רשם לאורך העונה של 16.9 נקודות ו-11.7  ונבחר לשחקן המצטיין בליגה הסרבית. לקראת העונה הבאה, חתם מריאנוביץ' בכוכב האדום בלגרד על חוזה לשנתיים.
הוא רשם בעונת במדי הכוכב האדום ממוצעים של 10.8 נקודות ו-7.7 ריבאונדים ביורוליג, ואף נבחר לשחקן המצטיין של המחזור העשירי כשרשם 25 נקודות ו-11 ריבאונדים ב-18 דקות בלבד בניצחון החוץ 75–99 מול ריטאס וילנה. במשחקי הליגה הוא רשם 13.0 נקודות ו-7.1 ריבאונדים, ונבחר לשחקן המצטיין של העונה בפעם השנייה ברציפות, ובמשחקי הליגה האדריאטית תרם 9.7 נקודות ו-7.3 ריבאונדים, ונבחר לחמישיית העונה.
מריאנוביץ' המשיך את התקדמותו גם בעונת. הוא נבחר שלוש פעמים לשחקן המצטיין של המחזור ביורוליג, והיה לשחקן היחיד בטורניר שרשם ממוצע של דאבל דאבל עם 16.6 נקודות ו-10.6 ריבאונדים, כולל שיא נקודות אישי בטורניר כשקלע 27 מול אלבה ברלין ושיא אישי של 17 ריבאונדים מול מכבי תל אביב. מריאנוביץ' סייע לכוכב האדום לזכות באליפות הליגה הסרבית, לראשונה מאז היווסדה בשנת 2006 ולזכייה שנייה ברציפות בגביע הסרבי. הוא נבחר לשחקן המצטיין של הליגה המקומית בפעם השלישית ברצף וכן לחמישיית העונה ביורוליג.
NBA
לקראת עונת חתם מריאנוביץ' על חוזה בסן אנטוניו ספרס לעונה אחת, ובסיומה חתם בדטרויט פיסטונס על חוזה ל-3 עונות.
ב-30 בינואר 2018, לאחר כעונה וחצי בדטרויט, נשלח בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, יחד עם אייברי בראדלי וטוביאס האריס, בתמורה לבלייק גריפין, וילי ריד וברייס ג'ונסון.
ב-6 בינואר 2019 נשלח בטרייד לפילדלפיה 76', יחד עם טוביאס האריס ומייק סקוט, בתמורה ללנדרי שאמט, וילסון צ'נדלר, מייק מוסקאלה וארבע בחירות דראפט עתידיות.
ב-23 ביולי 2019 חתם מריאנוביץ' על חוזה בדאלאס מאבריקס.
ב-24 ביוני 2022 הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס תמורת כריסטיאן ווד, יחד טריי ברק, מרקיז כריס, סטרלינג בראון ובחירת דראפט.
עידית אברהמי (במאית)
עידית אברהמי (נולדה ב-7 בדצמבר 1977) היא במאית קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
אברהמי נולדה בתל אביב. בתו של שחקן התיאטרון אורי אברהמי והמחזאית סמדר אמיתי, צאצאיתו של זלמן שניאור ובת למשפחת סלונים, אשר כמה מבניה, בהם אליעזר דן סלונים, נרצחו במאורעות תרפ"ט.
אברהמי עבדה בין השנים 2000–2006 ככתבת ועורכת בעיתון "העיר" ובעיתון "הארץ".
בוגרת בית הספר לקולנוע וטלוויזיה סם שפיגל בירושלים. את לימודיה סיימה ב-2005. סרט הגמר שלה, "חילמי שושא מת מעצמו", השתתף בתחרות הסרטים התיעודיים בפסטיבל חיפה (2006) ונרכש לשידור על ידי ערוץ "יס דוקו" וכן השתתף בפסטיבלים ברחבי העולם. הסרט, הפקה משותפת של יעל שביט ובי"ס סם שפיגל, הביא את סיפור מותו של הילד הפלסטיני חילמי שושא על ידי רכז הביטחון של ההתנחלות ביתר עלית, נחום קורמן.
בשנת 2008 שודר סרטה הדוקומנטרי השני "השחקנים נגד הקהל" (יס דוקו). הסרט הביא את סיפורה של להקת תיאטרון "החאן" המיתולוגית בירושלים של שנות ה-70. אברהמי חזרה 30 שנה לאחר התפרקות הקבוצה אל השחקנים, ביניהם אביה השחקן אורי אברהמי; וכן שחקנים נוספים בקבוצה - אבי פניני, ששון גבאי, ספי ריבלין, רחל שור, עליזה רוזן ועוד - והציגה את סיפורה של קבוצת השחקנים המהפכנית.
בשנת 2009 שודרה בערוץ 24 הסדרה "רוק רימון" בבימויה, שעקבה אחרי הלימודים ברימון בית ספר למוסיקה.
בשנת 2011 שודרה הסדרה אותה יצרה וביימה, "העיתונאים" (יס דוקו). סדרה בת 6 פרקים שתיעדה בזמן אמת את קריסת העיתונות המודפסת בישראל. הסדרה עקבה אחרי מספר עיתונאים ישראלים בולטים - גידי וייץ, רן רזניק, אלון עידן, גידי מרון, עודד שלום ואחרים - והציגה את עבודתם במקביל להידרדרות במעמדם של עיתונאי הדפוס, וכן הביאה את סיפור סגירתו של המקומון "העיר" ואת סיפור הקמתו של "ישראל היום".
בשנת 2014 ביימה את "סלפיז" (הוט), סדרה תיעודית בת 10 פרקים שתיעדה את השנה האחרונה של תלמידי תיכון והציגה תמונת מצב של הנוער בישראל. הסדרה תיעדה את ההכנות של התלמידים לנשף הסיום וכן את הפערים הכלכליים והסוציו אקונומיים בין התלמידים השונים.
בשנת 2016 יצרה וביימה את "סיפורי בדים" (יס דוקו) - סדרה תיעודית בת 6 פרקים, שמציגה את אחורי הקלעים של תעשיית האופנה הישראלית, ומציגה את הפער שבין היום יום ההישרדותי של מעצבי אופנה בישראל לבין ההכנות לשבוע אופנה נוצץ בתל אביב.
בשנת 2018 הייתה שותפה ליצירת סדרת הדוקו "מי ירה בילדי הבר נוער", על תקרית הרצח בברנוער.
בשנת 2019 יצרה את הסרט Institutional Abduction, העוסק בחטיפת ילדי תימן, עבור המיצג שיצרה האמנית איה בן רון בביתן הישראלי בהביאנלה של ונציה.
ב-2022 יצרה, עם נועם שיזף, את הסרט "H2: מעבדת השליטה (סרט)", סרט תיעודי העוסק בשלטון הישראלי בחברון.
גונדולין
גונדולין (באנגלית: Gondolin) (בסינדרין: העיר הנסתרת) הייתה עיר עלפים שהופיעה בספריו של טולקין ונבנתה באמצע בלריאנד שבארץ התיכונה. היא הוקמה על ידי טורגון, אדון הנולדור בראשית העידן הראשון. והייתה הממלכה שעמדה על תילה לזמן הכי ארוך מבין כל ממלכות הנולדור בגלות, היא עמדה על תילה למשך כמעט ארבע מאות שנים.
היסטוריה
כפי שסופר בסילמריליון, הולא אולמו, אדון הימים, התגלה בחלום בפני טורגון, שר הנולדור וגילה את לו מיקומו של עמק טומלדן (העמק הנסתר). היה זה סביב שנת 50 לעידן הראשון. תחת הדרכה הולא, טורגון נסע מממלכתו אשר בנברסט ומצא את הבקעה בשנת 53 לעידן הראשון. הוא מצא את העמק הנסתר מוקף בהרים מערבית לדורתוניון וממזרח לנהר הסיריון, הדרך היחידה להיכנס לעמק הייתה ממעבר נסתר שלימים יקרא 'מעבר אנך', המעבר השמור, שהוביל מדרום-למערב אל תוך העמק. באמצע המישור הייתה גבעה תלולה שנקראה אמון גוורת. שם החליט טורגון להקים את העיר שלימים תהיה הגדולה והמרשימה בערי הנולדור. העיר תוגן על ידי ההרים החובקים ותוסתר מפני מורגות' ומשרתיו האפלים.
במשך כמעט שישים וחמש שנים עמלו ובנו טורגון ואנשיו את גונדולין בסתר. לאחר שהושלמה המלאכה בשנת 116 לעידן הראשון, הוא לקח איתו להתגורר בעיר הנסתרת את כל בני עמו בנברסט - כמעט שליש מהנולדור, כמו גם כמות לא מועטה של עלפי הסינדר. העיר עמדה על תילה כמעט 400 שנה עד שמיקומה נגלה למורגות', לאחר שתפס את מיגלין, אחיינו של טורגון, וזה, לאחר עינויים רבים גילה לו את מיקומה. העיר נחרבה זמן קצר לאחר מכן על ידי כוחותיו של אדון האופל.
ללה וורד
ללה וורד (באנגלית: Lalla Ward; נולדה ב-28 ביוני 1951) היא שחקנית וסופרת אנגלייה. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד רומנה בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".
ביוגרפיה
וורד נולדה בשם שרה ג'יל וורד בלונדון לאדוארד וורד ומרג'ורי אליס בנקס. אביה הוא ויקונט בנגור השביעי ולכן זכתה בתואר "הנכבדה" (The Honourable). אביה היה כתב צבאי של ה-BBC בפינלנד בתחילת מלחמת העולם השנייה, ואמה הייתה כותבת ומפיקה של דרמות דוקומנטריות. ב-1991 התאבדה אמה.
יש לה אח, אדוארד, שהוא צעיר ממנה בשנתיים, ואח למחצה, ויליאם, שהוא מבוגר ממנה בשלוש שנים. ויליאם הוא ויקונט בנגור השמיני. מצד אביה וורד היא צאצאית של ג'ורג' פלנטג'נט, דוכס קלרנס אחיהם של המלכים אדוארד הרביעי וריצ'רד השלישי, ושל ג'ון מורדנט רוזן פטרבורו הראשון, ג'ון ויקונט מורדנט הראשון, וברנרד וורד ויקונט בנגור הראשון. סבתא רבתא שלה הייתה מרי וורד, מאיירת ומדענית חובבת. מרי וורד הייתה הראשונה שנהרגה בתאונת דרכים על ידי כלי רכב מנועי.
שם הבמה שלה "ללה" הוא הצורה שבטאה את שמה בילדותה. היא עזבה את בית הספר בגיל 14 ועשתה בכוחות עצמה בחינות O-levels. בשנים 1968 עד 1971 למדה וורד בבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama". אחרי שנים אחדות בהן עסקה בציור, נבחנה לבתי ספר למשחק בלונדון.
קריירה
וורד הייתה השחקנית השנייה שגילמה את דמותה של רומנה, ליידי הזמן, (Romanadvoratrelundar) בסדרה "דוקטור הו". ב-1979 הופיעה וורד בתפקיד אורח בדמות הנסיכה אסטרה בסיפור "The Armageddon Factor". אחר כך נבחרה להחליף את השחקנית מרי טאם, שהחליטה לוותר על התפקיד. היא שיחקה בכל פרקי העונה ה-17, ובפרקים הראשונים של העונה ה-18 בסיפור "Warriors' Gate". בהמשך הוסרה הדמות מהסדרה.
ב-1982 שיחקה וורד בסרט הטלוויזיה "Schoolgirl Chums". בתיאטרון הופיעה במחזות "The Jeweller's Shop" ו-"The Rehearsal". אחרי נישואיה לריצ'רד דוקינס החליטה וורד לסיים את קריירת המשחק שלה. עם זאת היא חזרה וגילמה את דמותה של רומנה בשנת 1993 בסרט הטלוויזיה "Dimensions in Time", ב-2003 בגרסת הוובקאסט של "דוקטור הו: שאדה", ובמחזות אודיו של "דוקטור הו" וגאליפריי בהפקת חברת ביג פיניש. עוד שיחקה בתפקיד "מיסטרס" לצדו של ג'ון לסן שגילם את K-9 במחזות אודיו של חברת BBV. וורד השתתפה בכנסים ואירועים אחדים של "דוקטור הו". בנובמבר 2013 הופיעה בקומדיה "(בערך) חמשת הדוקטורים, האיחוד" שהופק לכבוד חגיגות היובל של הסדרה.
וורד הקליטה ספרי שמע בהם "האינסטינקט הלשוני" מאת סטיבן פינקר, ואת "שאדה" מאת גארת' רוברטס ודאגלס אדמס. היא הייתה שותפה להקראת הספרים "הגן האנוכיי", "The Ancestor's Tale", "יש אלוהים?", "השען העיוור" ו"ההצגה הגדולה בתבל" יחד עם בעלה. בשנות השמונים של המאה העשרים כתבה וורד שני ספרים על סריגה וספר אחד על רקמה. וורד היא שפית נלהבת ותרמה מתכון ל"ספר הבישול של דוקטור הו" בעריכת גארי דאוני.
היא איירה את ספרו של בעלה "הטיפוס על ההר הבלתי סביר", ואת הספר "Astrology for dogs (and owners)" מאת ויליאם פרצ'יילד שיצא לאור ב-1980.
וורד היא אמנית טקסטיל וקרמיקה. הנושאים בהם היא עוסקת הם בעלי חיים נדירים ובסכנת הכחדה. היא מתייחסת ליצירתה כאל "ציור בחוט" (thread drawing), ולדעתה מושג זה מתאר יותר טוב את עבודתה מאשר המושג המקובל "צביעה בחוט" (thread painting).
ב-2009, על פי הצעת קרן ג'רלד דארל, הכינה וורד מוצגים לתערוכה של טקסטיל וקרמיקה בנושא חיות הבר בגלאפגוס. במכירה הפומבית של היצירות גויסוי 24,000 ליש"ט עבור קרן דארל לשימור חיות בר.
וורד הציגה בשלוש תערוכות בתיאטרון הלאומי בלונדון. ב-2010 העלתה תערוכת טקסטיל בשם "Stranded" בהשראת האבולוציה של בעלי החיים באיים. ב-2011 הציג את התערוכה "Migration" בה הוצגו עבודות בשילוב טקסטיל וקרמיקה. הנושא של התערוכה "Vanishing Act" משנת 2013 היה הסוואה.
במשך כמעט עשרים שנה שימשה וורד בוועדה של קרן הצדקה של השחקנים TACT, וכנאמן הקרן שימשה במשך עשר שנים.
חיים אישיים
לוורד הייתה מערכת יחסים עם השחקן טום בייקר שכיכב לצדה בסדרה "דוקטור הו". השניים גרו בדירה בדפטפורד, והתחתנו בדצמבר 1980. נישואיהם ארכו 16 חודשים.
ב-2004 אמרה וורד שידידותה ארוכת השנים עם דאגלס אדמס, איתו עבדה בסדרה "דוקטור הו", הייתה חשובה לה ובעלת ערך עבורה יותר מאשר נישואיה לבייקר.
ב-1992 ביום הולדתו ה-40 הציג אדמס בפני וורד את ידידו ריצ'רד דוקינס. השניים התחתנו בהמשך אותה שנה. ב-2016 נפרדו בני הזוג אחרי 24 שנות נישואים.
האסטרואיד 8347 Lallaward קרוי על שמה.
Better Than Yourself (Criminal Mind Pt 2)
(בעברית: טוב יותר מעצמך (Criminal Mind חלק 2)) הוא סינגל של הלהקה הדנית לוקאס גרהאם. השיר יצא לאור כהורדה דיגיטלית ב-22 באוקטובר 2012 בדנמרק. השיר הוא הסינגל הרביעי באלבום הבכורה של הלהקה, הקרוי על שמה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הדני. את השיר כתבו לוקאס פורקאמר, רסמוס הדגור וברנדון ביל. ליווי הפסנתר שפותח את השיר הוא ציטוט ישיר מסונאטת אור ירח של בטהובן.
ג'יימס רוש
ג'יימס ג'רלד רוש (באנגלית: James Gerard Roche; נולד ב-16 בדצמבר 1939) הוא פוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן כמזכיר חיל האוויר של ארצות הברית בשנים 2001–2005. קודם לכן הוא שירת 23 שנים בצי ארצות הברית וכמנהל בחברת נורת'רופ גראמן.
ראשית חייו
ג'יימס רוש נולד בברוקלין, ניו יורק. ב-1960 הוא התגייס לצי ארצות הברית. באותה שנה הוא סיים לימודי תואר ראשון בשפות, ספרות ופילוסופיה במכון הטכנולוגי של אילינוי שבשיקגו. ב-1966 הוא סיים לימודי תואר שני בהצטיינות בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים. ב-1972 הוא סיים לימודי תואר דוקטור בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד.
כקצין בצי הוא פיקד על הספינה "ביוקנן" (USS Buchanan), משחתת טילים מונחים, ובמסגרת זו הוענק לו גביע על שיפורים ביחידתו ב-1974.
תפקידים נוספים בהם שירת בצי היו סגן מנהל ראשי של צוות ניהול המדיניות של מחלקת המדינה, חבר מקצועי בכיר בצוות ועדת המודיעין של הסנאט, ועוזר מנהל המחלקה להערכה עתידית של מחלקת ההגנה שתפקידה להביט קדימה 20 או 30 שנה על האופן בו עשויה המערכת הצבאית להראות. הוא גם שימש כראש הצוות של הדמוקרטים בוועדת הכוחות המזוינים של הסנאט.
ב-1984, לאחר תום שירותו בצי, הצטרף רוש לחברת נורת'רופ גראמן, שם הוא שימש בכמה תפקידי ניהול כולל סגן נשיא ונשיא מגזר חיישנים ומערכות אלקטרוניות.
מזכיר חיל האוויר
ב-1 ביוני 2001 החל רוש לכהן כמזכיר חיל האוויר של ארצות הברית לאחר שמונה לתפקיד על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש.
ב-2003, במהלך הדיונים על הסבת מטוס התדלוק בואינג KC-135 סטרטוטנקר במטוס החדש בואינג KC-46 פגסוס, שלחה רובין קליבלנד, מנהלת ב"תוכניות הביטחון הלאומי" (OMB), הודעת דואר אלקטרוני לרוש, וביקשה את עזרתו בהשגת משרה בנורת'רופ גראמן, שבה הוא כאמור שימש קודם לכן בתפקיד ניהולי, לאחר סיום עבודתה בממשל. רוש אכן עשה כן והשיב וכתב לקליבלנד על כך. מעשה זה היווה הפרה של כללי האתיקה של מחלקת ההגנה. בחקירה שנוהלה על מקרה זה נמצא שרוש "עשה שימוש לרעה במשרתו להשגת רווח פוליטי" ועשה שימוש במערכות התקשורת של הממשל לצורך זה, אך לא היו המלצות לנקיטת צעדים כלשהם כלפיו. מזכיר ההגנה דונלד רמספלד לא ראה שום צורך להמשיך לעסוק במקרה.
מקדש קום אומבו
מקדש קוֹם אוֹמְבּוֹ (בערבית: معبد كوم امبو) הוא מקדש כפול שנבנה בתקופה התלמיית באזור העיר המודרנית קום אומבו השוכנת במצרים העליונה. המקדש שהוקדש לאלים סובק והורוס שוכן על הגדה המזרחית של הנילוס כ-40 ק"מ צפונית לאסואן כ-3.5 ק"מ דרומית לעיר קום אומבו. בתקופה הרומית הורחב המקדש ונבנו לו תוספות. האתר מוכר כאתר מורשת עולמית.