cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גידול קנאביס בקיבוץ דפנה
ניסיון גידול הקנאביס בקיבוץ דפנה
עם זאת, בפברואר 1943 הוחלט בדפנה להמשיך בגידול הקנאביס בסדר גודל דומה לזה של השנה החולפת (25 דונם) ולא להרחיבו. זאת לאור הקושי בהשגת הזבל הדרוש לדישון והעדר מכונה לקציר מכני, וכנראה משום שבידי הקיבוץ לא היה באותה עת כוח עבודה גדול מספיק על מנת לעבד גידולים נרחבים יותר.
הידע הטכני בו החזיקו אנשי הקיבוץ אודות גידול הקנאביס
חרף העובדה שגידול זה היה גידול ניסיוני, ואחד מן המאמצים הראשונים לניצול תעשייתי של צמח הקנאביס בארץ, ברשות אנשי הקיבוץ נשמר ידע נרחב אודות גידול ה'קנאביס סאטיבה' על מאפייניו השונים. גוף ידע זה תיאר לפרטי פרטים את מראהו של הצמח על סוגיו השונים, השימושים להם מצא לו האדם משחר ההיסטוריה, האקלים המתאים לגידולו, זניו המרכזיים, אופן הזיבול המדויק בו יש להשתמש, תקופת הזריעה והכשרת הקרקע, בחירת הזרעים והטיפול בצמח לשם קבלת תוצרת מיטבית, אופן הקצירה, טכניקת הוצאת ה'ליפים', אופן השריית ה'ליפים' בבריכות מים, וצפי היבול. לדוגמה, פסקה המצויה בפרק 'הזרעים והטיפול בצמחים' נפתחת כך:
דימויי הקנאביס ההודי והחשיש בדפנה
לצד פירוט מאפייניו של ה'המפ' ודרכי גידולו המיטביות לשם ייצורם של חבלים ובדים, נשזרות במסמכים בארכיון דפנה הערות הנוגעות גם לגידול הקנאביס המוכר יותר בתרבות הפופולרית, זה אשר ממנו מופק החשיש הנצרך כחלק מתרבות הפנאי לשינוי תודעה. לא ברור מהו מקורו של הידע שהיה ברשות אנשי הקיבוץ, אך משתקפת ממנו תפיסה אירופית קלאסית המזכירה את הידע שמקורו בבריטניה ובצרפת, תפיסה שהתפתחה בעיקר במהלך מפגשיהן של האחרונות עם עמים ילידים קולוניאליים. בתיאור אשר נלקח ממילון חקלאי בן התקופה, אשר ידוע כי אנשי הקיבוץ עשו בו שימוש, מתואר הקנאביס ההודי כחומר משכר, מרדים ו'מדהים' (בלשון המילון עצמו) את הצורכים אותו כמו האופיום. בחלק אחר הסוקר באופן מפורט יותר את סוגיו השונים של הצמח, מציין הכותב כי הקנאביס ההודי 'ידוע בתור מרדים את עצביהם של אלה המעשנים אותו, מאבד הוא את עשתונותיהם ומביאם לידי טירוף הדעת'. תיאורים אלה תואמים מילונים בוטניים וספרי מסע מערביים מתקופות מוקדמות מאוד, החל מן המאה ה-18, שבהם ניכרת הפרזה בהשפעות הפסיכו-אקטיביות של הקנאביס על משתמשיו, וכן התייחסות אל הקנאביס ואל האופיום כאחד כאל 'סמים מזרחיים רצחניים'. מילונים וספרי מסע אלה היוו את מקור הידע המרכזי עבור המנהל הקולוניאלי במושבות, כמו גם עבור מרבית האירופים במשך תקופות ארוכות ואף אל תוככי המאה ה-20.
מן המקורות שהיו ברשות אנשי הקיבוץ משתקפים ייצוגים אקזוטיים שבאמצעותם מתוארת הפקת החשיש מן הקנאביס ההודי: תיאור אקזוטי זה, שנראה כאילו נלקח מספר הרפתקאות, משקף תפיסה אוריינטליסטית שלא אחת מאפיינת את ההתבוננות האירופית בחייהן של חברות באסיה ובאפריקה. תפיסה זו, כאמור, התעצבה בעיקר מן המפגשים של בריטניה, צרפת ושאר הכוחות הקולוניאליים עם חברות במושבות שמעבר לים, וממנה נגזר היחס באירופה כלפי חומרים פסיכו-אקטיביים בכלל והקנאביס בפרט.
פרס נשר הזהב (רוסיה)
פרס נשר הזהב (ברוסית: Премия Золотой Орёл) הוא פרס לסרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה, שמוענק ברוסיה. את הפרס מעניקה האקדמיה הלאומית למדעי הקולנוע ואומנויות הקולנוע (NAKIN).
טקס חלוקת הפרסים הראשון נערך ב-23 בינואר 2003 באולפני מוספילם בהנחיית ניקיטה מיכאלקוב.
היסטוריה
הפרס נוסד ב-4 במרץ 2002. פסלון הפרס עשוי ברונזה ומציג עיט שכנפיו פרושות, ועל קצות הכנף התחתון צבעי הטריקולור הרוסי. הפסלון עוצב על ידי ויקטור מיטרושין ומיוצר על ידי חברת Mercury.
הפרס הוענק לראשונה במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה ב-26 ביוני 2002, על תרומה לפיתוח אומנות הקולנוע. בשנה זו, זכו בפרס אנדריי טרקובסקי, גאורגי ז'ז'נוב, פיודור חיטרוק, טטיאנה סמוילובה, מישל לגראן וברנרדו ברטולוצ'י.
ספרינגדייל (ארקנסו)
ספרינגדייל (באנגלית: Springdale) היא העיר הרביעית בגודלה במדינת ארקנסו שבארצות הברית. היא שוכנת על שטחם של מחוזות וושינגטון ובנטון שבצפון-מערב ארקנסו, על מישור ספרינגפילד בלב הרי אוזרקס. העיר מונה כ-84,161 תושבים בשנת 2020 לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 חוותה ספרינגדייל צמיחה מהירה ובין מפקד האוכלוסין של 1990 לבין זה של 2010 נרשם גידול של 133% באוכלוסייתה. במהלך תקופה זו, הוקמו בעיר מוזיאון שילה להיסטוריה של אוזרק, הקמפוס המקומי של הקולג' הקהילתי של צפון-מערב ארקנסו וקבוצת הבייסבול, צפון-מערב ארקנסו נטורלס, מהליגה הזוטרה, עברה במגרש ארבסט שבספרינגדייל. חברת טייסון ממשיכה להיות המעסיק הגדול ביותר בספרינגדייל וחותמה ניכר בכל רחבי העיר. מוסדות ציבוריים רבים בה נקראים על שם החברה, כולל מרכז פנאי, פארקים ובתי ספר. ב-2013 חתם מושל ארקנסו, מייק ביבי, על חוק המכיר בספרינגדייל כ"בירת בשר העוף של העולם".
מחלת קיקוצ'י
מחלת קיקוצ'י (באנגלית: Kikuchi disease) היא מחלה דלקתית של קשרי לימפה מסיבה בלתי ידועה. היא תוארה לראשונה ביפן ב-1972 באופן בלתי קשור על ידי קיקוצ'י ופוג'ימוטו ונקראת גם "מחלת קיקוצי - פוג'ימוטו". מוכרת גם בשמות: histiocytic necrotizing lymphadenitis, Kikuchi necrotizing lymphadenitis, phagocytic necrotizing lymphadenitis, subacute necrotizing lymphadenitis, necrotizing lymphadenitis.
המחלה מחקה את מחלת הלימפומה ופעמים רבות קשה להבדיל ביניהן.
אפידמיולוגיה
מחלת קיקוצ'י היא נדירה. תוארה לראשונה אצל אנשים צעירים (20 - 30) ביפן אבל לאחר מכן הופיעו תיאורים שלה בספרות הרפואית גם בצפון אמריקה, אירופה ואסיה. המחלה תוארה לראשונה בישראל באשה בת 37 ב-1999 בעיתון הרפואה.
אטיולוגיה
סיבת המחלה אינה ידועה. הועלו השערות על גורמים זיהומיים ואימונולוגים אך עד עתה הן לא הוכחו.
תסמינים
תסמיני המחלה הם חום (של יותר משבוע), הגדלת קשרי לימפה, פריחות בעור, אפטות בפה, חולשה וכאב ראש. לעיתים יש הגדלת טחול וכבד.
אבחנה מבדלת
האבחנה נעשית על ידי ביופסיה של קשר לימפה. יש להבדיל בין המחלה לבין: שחפת, זאבת, וזיהומים ויראליים הגורמים להגדלת קשרי הלימפה. בעיקר קשה להבדיל בין המחלה ולימפומה לפי הממצא ההיסטולוגי, דבר שגרם לעיתים לטעות באבחנה ולמתן טיפול כימותרפי שלא לצורך.
טיפול
אין טיפול ספציפי למחלה. יש לתת טיפול תומך להורדת החום ולשיכוך הכאבים. במקרים קשים אפשר לשקול מתן סטרואידים במינונים נמוכים.
פרוגנוזה
הפרוגנוזה טובה. המחלה חולפת מאליה תוך מספר שבועות ללא כל טיפול ספציפי.
ברלינגיירי
ברלינגיירי (באיטלקית: Berlinghieri) הוא שם משפחה.
טסאגן
טסאגן (שם מדעי: Tsaagan) הוא סוג של דינוזאור בן משפחת הדרומאוזאוריים, הקרוב לוולוצירפטור, אשר חי במהלך הקרטיקון העליון שלפני 75 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בידי משלחת למונגוליה בתצורת דג'דוכטה ב-1996 ותוארו ב-2006 בידי החוקר מארק נורל. משמעות שמו הוא: לבן, כשכנראה מדובר בשיבוש ממונגולית של המילה "Tsagaan" שפירושה "מפלצת לבנה" (цагаан мангас). סוג זה כולל מין אחד - Tsaagan mangas, שבעבר נחשב למין של ולוצירפטור.
הטסאגן היה דינוזאור קטן יחסית, באורך משוער של 2 מטרים ומשקל של 15 קילוגרם. הממצאים ידועים מפרט אחד, והם כללו רק עצמות גולגולת שבורות, כמה חוליות צוואר וחלק משכם הכתף השמאלית. הממצאים השתייכו כנראה לפרט בוגר. הגולגולת הייתה מוארכת והלסתות הדקות נטו מעט מעלה, בייחוד בקצוות. דבר זה השווה להם מעט מראה של לסת ספינוזאור.
הטסאגן חי לצד פאונה נכחדת של מדבר גובי שכללה את הוולוצירפטור, השובוויה, מספר טרודוניים, הפרוטוצרטופס והאובירפטור ולצד יונקים מוקדמים כמו הזלמבדלסטס ומינים מהסדרה מולטיטוברקולטה.
מטרופול פרסול
מטרופול פרסול (בספרדית Metropol Parasol; מילולית: מטרייה עירונית), נמצא בכיכר אנקרנסיון (La Encarnación) בסביליה. זהו מבנה רב תכליתי המשלב שוק עירוני, מוזיאון ארכאולוגי, טיילת עילית שצופה אל גגות העיר ושש "שמשיות" ענק המצילות את הכיכר. לדברי המתכנן, הארכיטקט הגרמני יורגן מאייר, "זהו טיפוס חדש לגמרי של מרחב ציבורי עירוני".
המקומיים מכנים אותו בשם Las Setas de la Encarnación (פטריות האנקרנסיון) בשל ה"פטריות" הענקיות המרכיבות אותו.
היסטוריה
בשנת 1842 נבנה במקום שוק עירוני מקורה. הבניין נהרס בחלקו ב-1948 כחלק מתוכנית התחדשות עירונית שלא בוצעה בפועל. ב-1947 הבניין הוסר סופית והכיכר הפכה למגרש חניה.
ב-1990 הוחלט לבנות במקום חניון תת-קרקעי שמעליו כיכר פתוחה שתשמש כשוק. במהלך ההכנות לבנייה התגלו במקום עתיקות רומיות ומוסלמיות, והעבודה הופסקה.
ב-2004 הוחלט לשוב ולפתח את הכיכר והוכרזה תחרות בין לאומית להצעות למבנה מתאים, שיתחשב בקיום העתיקות. בתחרות זכה הארכיטקט הגרמני יורגן מאיר.
ברונה ברלינגיירי
ברונה ברלינגיירי (באיטלקית: Barone Berlinghieri; לעיתים: ברונה די ברלינגיירי דה לוקה; 1228 – 1282) היה צייר איטלקי פרנציסקני, בן למשפחת ברלינגיירי, שפעל במאה ה-13.
ברלינגיירי חי ופעל בעיר לוקה שבאיטליה, ומקובל להניח שהיה הבכור מבין בניו של הצייר המוכר בשם ברלינגיירו ברלינגיירי. אחיו האחרים היו ציירים אף הם: בונוונטורה ומרקו ברלינגיירי.
מטרופול פרסול
תיאור המבנה
המבנה דמוי שש שמשיות (parasol בספרדית), או פטריות (setas בספרדית), בעל חמש מפלסים: למבנה חמש קומות:
ברונה ברלינגיירי
מבין עבודותיו המוזכרות במקורות, לא ידוע על עבודה ששרדה במאה ה-20.
מטרופול פרסול
תיאור המבנה
שטח תכסית המבנה ההוא כ-5000 מטר מרובע.
השטח הבנוי: 12,760 מטר מרובע.
הקונסטרוקציה
המבנה חדשני לא רק בצורתו אלא גם בטכניקת הבניה ובחומרי הבניין. אלה נגזרו מצורתו הייחודית של המבנה ומהעובדה שאי אפשר היה לפגוע בעתיקות שמתחתיו. הפתרון היה במבנה עילי מעץ המונח על בסיסי בטון מזוין. המבנה העילי הורכב מלוחות עץ לבוד מחוברות בדבק שפותח במיוחד לצורך זה. לצורך הבניה השתמשו ב-3500 מטר מעוקב של לוחות אלו.
קוה (ממלכה עתיקה)
קְוֵה הייתה ממלכה סורית־חתית חדשה בשפלה שבמזרח קיליקיה, מדינת חסות של אשור ולבסוף מחוז באימפריה האשורית, בתקופות שונות מהמאה ה־9 לפנה"ס ועד זמן קצר לאחר מותו של אשורבניפל בסביבות 627 לפנה"ס. הממלכה מוזכרת בכתובות המלכותיות של שלמנאסר השלישי, תגלת פלאסר השלישי וסנחריב. לפי חלק מתרגומי התנ"ך, הפסוק (וכן "קוא" בפסוק המקביל ב) מתייחס לארץ קוה.
שם
בכתובת הדו־לשונית מצ'ינקיי ניכר גלגול המושגים שהסתיים בשם "קוה": בכתובת הלווית נזכר המונח "חִיַוִ", המקשר בין המונח "אַחִיַוַ", שהוא גלגול של המונח אכאים, למונח קוה, שכן חֿ אנטולית מבוטאת לעיתים בשפות שמיות כק'. ייתכן שהשם התגלגל גם לחוי המקראי. המונח המקביל בכתובת הפיניקית הוא "דננים" (המוזכר רבות גם בכתובת אזתוד, ובמצבת כלמו).
היסטוריה
ייסוד בית המלוכה בממלכה, שנקרא בפיניקית "בית מפש" ובלווית "בית מֻכּסַ" (במעתק פּ–כּ המוכר בין לווית לשפות שמיות) קשור לדמות האגדית היוונית מופסוס, ומתועד בתעודות חתיות ובכתב קווי ב'.
הארץ נכבשה במבצע צבאי מוצלח על־ידי שלמנאסר השלישי משליטהּ כַתֵה (mKa-te), בשנת 838 לפנה"ס לערך. שלמנאסר העיד שהוא הגביל את כתה לעיר מלכותו פחֿרו בלבד, ולקח את בתו של כתה, יחד עם נדוניה שהגיש לו, לכלח. אוריכּי מלך קוה נזכרת ברשימות מגישי המנחה לתגלת־פלאסר השלישי. בכתובות סנחריב מוזכרים אנשי קוה בין עמים שלא נכנעו לעולו, ולכן נענשו בעקירה בכוח, בנשיאת סלי אדמה ובהכנת לבנים. הארץ מוזכרת גם בסיפור מרידת אנשי חֿילקו בעידוד כירוה (הנקרא גם שולמו־בל), כארץ שנתפסה על־ידי המורדים.
בכתובות האימפריה הבבלית החדשה הוזכרה קוה כ־Hume.
אדזאורוס
אדזאורוס (שם מדעי: Adasaurus; מילולית: "הלטאה של אדה - מין של שד מהמיתולוגיה המונגולית") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הדרומאוזאוריים, שחי באסיה במהלך סוף הקרטיקון לפני 68–70 מיליון שנה מהיום. הממצאים שלו כללו את מרבית השלד לרבות רוב הגולגולת, החוליות, עמוד השדרה והאגן, וחסרו רק חלקים מהגפיים והזנב. הם התגלו בתצורת נמגט שבמדבר גובי במונגוליה והוגדרו לראשונה ב-1983 בידי החוקר רינצ'ן ברסבולד. הסוג כלל מין אחד - Adasaurus mongoliensis, אשר נקרא על הימצאו במונגוליה.
מאפיינים
האדזאורוס היה תרופוד קל רגליים באורך 1.9 מטר ומשקל של 9 עד 22.9 קילוגרם, דומה בגודלו לבונה. דינוזאור זה היה צייד זריז בעל גפיים ארוכות, ראש קטן, אך מוארך ולסתות בולטות שדמו מעט ללסתות ספינוזאורים בבליטתם היחסית. הוא דמה לטסאגן ולולוצירפטור במראה וכן לדיינוניכוס הגדול יותר. בדומה לקרוביו הוא עטה נוצות על חלקי גופו. הגפיים האחוריות הסתיימו בטפרים קטלניים, אך היו קטנים ביחס לקרוביו.
הוא התקיים סביב פאונה נכחדת ממדבר גובי שכללה את הזאורולופוס, הוולוצירפטור, מיני טרודוניים, האנסרימימוס ואת הטרבוזאורוס הטורף. כנראה שהוא צד בחבורות וניזון מטרף של זוחלים או של יונקים קטנים.
LP (זמרת)
לאורה פרגוליצי (באנגלית: Laura Pergolizzi, נולדה ב-18 במרץ 1981), אשר ידועה בשם הבמה LP, היא זמרת ופזמונאית אמריקאית בסגנון פופ ורוק. היא נולדה בלונג איילנד ומתגוררת מ-2010 בלוס אנג'לס. פרגוליצי פרסמה עד היום חמישה אלבומים. כפזמונאית, כתבה שירים בין היתר עבור שר, בקסטריט בויז, ריהאנה וכריסטינה אגילרה.
ביוגרפיה
לפרגוליצי שורשים איטלקיים ואיריים. סביה היגרו לניו יורק מנאפולי ופלרמו. היא גדלה בהונטינגטון, לונג איילנד. למדה בתיכון וולט ויטמן, אותו סיימה בשנת 1996. לאחר סיום לימודיה עברה לניו יורק. בזמן זה אימצה את הכינוי "LP", שהם ראשי התיבות של שמה. LP היא פמיניסטית ולסבית מוצהרת מאז יציאת אלבומה הראשון. היא מגדירה את עצמה כבעלת מגדר נייטרלי.
דייוויד לאורי מלהקת קראקר שמע אותה מופיעה, ובעקבות כך הכניס את השיר "סינדרלה" לאלבום של הלהקה שיצא בשנת 1998, "ג'נטלמן בלוז". לאחר מכן הפיק את אלבום הבכורה שלה, "Heart-Shaped Scar", שיצא בשנת 2001 דרך חברת "Koch Records".
ב-2010 פרצה כפזמונאית עם כתיבת השיר "Cheers" לריהאנה ומיד לאחר מכן עם כתיבת השיר "Beautiful People" לכריסטינה אגילרה.
אלבומה השלישי "Forever for Now" יצא ביוני 2014 ואלבומה הרביעי "Lost on You" יצא ב-2015. לפני פרסומו יצא לאור הסינגל הראשון, "Muddy Waters", אשר התנגן בסצנת סיום העונה הרביעית של "כתום זה השחור החדש". האלבום הרביעי היווה את פריצת הדרך של LP והשיר "Lost on You" זכה להצלחה בקנה מידה בינלאומי והגיע לדירוגים גבוהים במצעדים בצרפת, פולין, סרביה, טורקיה, יוון ושווייץ. בישראל השיר כיכב למעלה מעשרה שבועות רצופים במקום הראשון במצעד ההשמעות של הרדיו.
LP שרה דואט עם הזמרת הצרפתייה מילן פארמר. הסינגל נכנס מיד למקום הראשון של iTunes הצרפתי. השיר מופיע באלבום האולפן האחד עשר של פארמר שנקרא "Désobéissance".
LP הופיעה במועדון הבארבי ביולי 2017 כחלק ממסע ההופעות שלה באירופה ולאור הביקוש הרב נוספה הופעה נוספת במועדון. שתי ההופעות התקיימו באותו הערב.
בדצמבר 2018 יצא אלבומה החמישי "Heart to Mouth".
באוקטובר 2019 הופיע השיר שלה "Strange" בפרסומת לטלפון סמסונג גלקסי.
טקס פרסי אוסקר ה-92
טקס פרסי אוסקר ה-92 (באנגלית: 92nd Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2019 נערך בתיאטרון דולבי שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-9 בפברואר 2020. בדומה לטקס הקודם, לא נבחר מנחה מרכזי לטקס; מספר רב של מגישים הנחו את הטקס והעניקו את הפרסים לזוכים.
במהלך ישיבת הדירקטוריון של האקדמיה באפריל 2019, הוחלט על שינוי שמו של "פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר" לשם "פרס אוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר". כמו כן הוחלט על הגדלת מספר המועמדים לפרס לאיפור ולעיצוב השיער הטובים ביותר, משלושה לחמישה מועמדים.
בטקס פרסי הנאמנים אשר נערך ב-27 באוקטובר 2019 הוענקו פרסי אוסקר לשם כבוד לבמאים דייוויד לינץ' ולינה ורטמילר, ולשחקן וס סטודי. כמו כן הוענק פרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית לשחקנית ג'ינה דייוויס.
זכיות ומועמדויות
המועמדויות לטקס פרסי אוסקר ה-92 הוכרזו ב-13 בינואר 2020. ההכרזה שודרה בשידור חי באתר האינטרנט הרשמי של האקדמיה, ברשתות החברתיות ובשידורים מקומיים ברחבי ארצות הברית. את ההכרזה הגישו השחקנים ג'ון צ'ו ואיסה ריי. הסרט "ג'וקר" קיבל את מספר המועמדויות הרב ביותר – 11 – ושלושת הסרטים "האירי", "1917" ו"היו זמנים בהוליווד" קיבלו מועמדויות ל-10 פרסים.
סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות
width="20px"|
לורם איפסום (ספר)
לורם איפסום הוא מקבץ מקטעי טקסט (הקרוי מאשאפ) של היוצר הישראלי תומר ליכטש, יליד 1978. הספר ראה אור בהוצאה עצמית בתל אביב בשנת 2007. נוסף על גרסתו המודפסת, לספר יש גרסה וירטואלית בקובץ PDF שניתן להוריד באופן חינמי דרך האינטרנט.
בשנת 2019 היוצר תומר ליכטש הוציא ספר נוסף בשם "שירים טיפוסיים" בהוצאת מקום לשירה.
שם הספר וצורתו
המושג "לורם איפסום" הוא ביטוי מוכר למלל אוטומטי המכיל אותיות ורווחים בדמות מילים חסרות כל משמעות. השימוש בלורם איפסום נעשה כדי למלא שטחי תוכן, לרוב לצורכי גרפיקה, עיצוב ודפוס. השימוש המעניין של תומר ליכטש במושג זה כשם הספר יכול להעיד על מידת הרצינות שבה הוא מעוניין שהקוראים יתייחסו ליצירתו.
קטעים המופיעים במקבץ, 507 במספר, מורכבים כולם משלוש שורות קצרות, לעיתים בנות לא יותר משלוש או ארבע מילים. המקטעים ממוספרים אך לא מסודרים באופן כרונולוגי או לפי נושאים, אף על פי שלעיתים קיימים קישורים בין מקטע אחד למשנהו, למשל מקטע שממשיך רעיונית את המקטעים שהופיעו לפניו. אחדים מהמקטעים אינם אלא חזרה על אותה שורה, או אזכור של מילים עם הברות דומות או של חרוזים, כמו כן, גם המילה הגסה לא נעדרת מהם.
ייחודיות היצירה היא בהנגשת עולם המושגים הווירטואלי בתצורה פואטית של שירה לכאורה. אחדים מהמקטעים מנוסחים בצורת תהייה כללית, ובאחרים ניתן למצוא הדי ביקורת. ישנם מקטעים המתארים סיטואציות שונות מעולם האינטרנט, כדוגמת שיח בין טוקבקיסטים.
אירוויזיון הילדים 2008
אירוויזיון הילדים 2008 היא ההפקה השישית של אירוויזיון הילדים. התחרות נערכה ב"Spyros Kyprianou Athletic Center" בלימסול בקפריסין, לאחר שהמדינה נבחרה על ידי איגוד השידור האירופי מבין שלוש המדינות המועמדות לארח את התחרות. בשנה זו התחרו 15 מדינות וגאורגיה זכתה בפעם הראשונה במקום הראשון באירוויזיון הילדים.
המדינה המארחת
שלוש מדינות התמודדו על אירוח התחרות ב-2008:CyBC (רשות השידור הקפריסאית) TV4 (ערוץ שוודי החבר באיגוד השידור האירופי) ו-NTU (רשות השידור האוקראינית). ב-27 במאי 2007 נבחרה הרשות הקפריסאית לארח את אירוויזיון הילדים זה, דבר שהיה אחד הגורמים לפרישת TV4 מהתחרות לשנה זו.
מדינות משתתפות
15 מדינות השתתפו בתחרות:
רונין (סרט)
רונין (באנגלית: Ronin) הוא סרט מתח ופעולה משנת 1998 בכיכובם של רוברט דה נירו, ז'אן רנו, שון בין, ג'ונתן פרייס, סקיפ סאדאת, סטלאן סקארסגארד ונטשה מקאלהון
עלילה
עלילת הסרט מתרחשת לאחר המלחמה הקרה כאשר חמישה סוכנים חשאיים ממדינות שונות שהפכו לשכירי חרב נפגשים בביסטרו במונמארטר ומגיעים למחסן בלב פאריס בעקבות הזמנתה של דידרה (נטשה מקאלהון), פעילה ב-מחתרת האירית. בין החמישה נמנים סאם האמריקני (דה נירו), איש האגף לפעולות מיוחדות ב-CIA לשעבר, גרגור (סקארסגארד) המזרח גרמני, יוצא השטאזי, וינסנט (רנו) הצרפתי, איש ה-DGSE, לארי האמריקני (סאדאת), נהג מומחה, וספנס הבריטי (בין), יוצא השירות האווירי המיוחד. משימתם - להציב מארב ולהשיג תיק מסוים, שתוכנו לא ידוע להם, ולמסור אותו ללקוח שזהותו אינה נחשפת בפניהם. במהלך ההכנות בפאריס, וינסנט וסאם מתיידדים. כשהצוות מבצע את הכנותיו, דירדרה נפגשת עם מפעילה, הטרוריסט שיימוס או'רורק (ג'ונתן פרייס), שמספר לה שהמאפיה הרוסית מבקשת לקנות את המזוודה ושהצוות חייב לפעול במהירות. לאחר שספנס נחשף כזיוף על ידי סאם ומפוטר מהצוות, שאר חברי הצוות מגיעים לניס, שם הם אמורים להציב את המארב לבעלי המזוודה. במהלך ההכנות והמעקב אחריהם, סם ודירדרה מתחילים להימשך אחד לשנייה. ביום המכירה של המזוודה, הצוות מציב מארב ומתנפל על שיירת המכוניות של בעלי המזוודה ורודפים אחריהם עד ללב ניס במרדף מכוניות. אחרי קרב יריות, גרגור מנצל את ההמולה וגונב את המזוודה ובורח.
לאחר מכן גרגור נפגש עם איש הקשר שלו במטרה למכור את המזוודה בעצמו לרוסים, אך נאלץ להרוג אותו לאחר שזה בוגד בו. לאחר מכן הוא יוצר קשר עם מיקי (פאודור אטקין), המאפיונר הרוסי שאחראי על העסקה, ומסכם איתו על מפגש נוסף. הצוות מאתר את גרגור באמצעות אחד מאנשי הקשר של סאם מה-CIA ואורב לו באמפיתיאטרון ארל, שם הוא אמור להיפגש עם שניים מאנשיו של מיקי. גרגור מצליח לברוח, אך נתפס על ידי שיימוס, שהורג את לארי ובורח עם דירדרה. סאם נורה תוך כדי שהוא מציל את חייו של וינסנט והשניים בורחים ונוסעים לוילה של אחד מחבריו של וינסנט, ז'אן פייר (מייקל לונסדייל), שמסייע לשניים להוציא את הקליע מגופו של סאם ולאחר מכן עוזר להם למצוא את גרגור ואת שיימוס ודירדרה. במהלך החלמתו של סאם, מספר לו ז'אן פייר על סיפור 47 הסמוראים שהפכו לרונין לאחר שאדונם נרצח על ידי אדון אחר ונקמו את דמו, ואומר לו שהוא מזהה אצלו ואצל חבריו קווי דמיון לרונין ביפן.
בפאריס, שם מחזיקים שיימוס ודירדרה את גרגור, מכה שיימוס את גרגור וזה נאלץ לקחת אותם לסניף הדואר, שם הוא החביא את המזוודה. סאם ווינסנט מגיעים לשם ורודפים אחריהם במרדף מכוניות, ווינסנט מצליח לירות בגלגל מכוניתה של דירדרה וזו מתהפכת במחלף שנמצא בבנייה. כשסאם ווינסנט יורים בגרגור, הוא תופס מחסה מתחת למכונית ההפוכה ובורח עם המזוודה, בזמן שעובדי המחלף מחלצים את שיימוס ודירדרה מהמכונית שעולה בלהבות. סאם ווינסנט מחליטים לאתר את הרוסים ולומדים מז'אן פייר שחברתו של מיקי, נטשה קירילובה, היא מחליקה מפורסמת על הקרח ושהיא אמורה להופיע באולם הקונצרטים הפריסאי לה זניט.
במהלך הופעתה של נטשה, גרגור נפגש עם מיקי ומודיע לו שצלף שנמצא באולם מכוון את רובהו לנטשה ויפגע בה אם מיקי יבגוד בו. מיקי הורג את גרגור ועוזב עם המזוודה, ומאפשר לצלף להרוג את נטשה. סם ווינסנט מאתרים את שיימוס מחוץ לאולם במהומה שנוצרת לאחר הירי ורואים אותו יורה במיקי ולוקח את המזוודה. סאם רודף אחריו מוצא את דירדרה כשהיא מחכה לשיימוס ברכב המילוט; הוא מבקש ממנה לעזוב וחושף בפניה שהוא מעולם לא פרש מה-CIA ושהוא נמצא במשימה לתפוס את שיימוס ולא את המזוודה. דירדרה נוסעת לבדה ומאלצת את שיימוס לברוח ברגל מהאולם כשסאם רודף אחריו. שיימוס אורב לסאם אך נורה ונהרג על ידי וינסנט.
קים מין-ג'יי
קים מין-ג'יי (בקוריאנית: 김민재; נולד ב-15 בנובמבר 1996) הוא כדורגלן דרום קוריאני, המשחק בעמדת הבלם בקבוצת באיירן מינכן ובנבחרת קוריאה הדרומית.
קריירה
קים הצטרף למועדון החצי-מקצועי Gyeongju KHNP ב-1 ביולי 2016, עמו שיחק בליגה הלאומית של קוריאה מאמצע עונת 2016. הוא שיחק 15 משחקים עבור KHNP עד לסיום העונה הסדירה.
ב-22 בדצמבר 2016, קים חתם בקבוצת ג'אונבוק יונדאי מוטורס.
ב-29 בינואר 2019, עבר קים לבייג'ינג גוגואן.
ב-16 באוגוסט 2021 חתם קים בפנרבחצ'ה, תמורת דמי העברה של 3 מיליון אירו בחוזה לארבע שנים. ב-17 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה בהפסד 1–3 לטרבזונספור. ב-20 במרץ 2022 כבש שער בכורה בניצחון 1–2 על קוניאספור.
ב-27 ביולי 2022 חתם קים בנאפולי מהסרייה א', עליו היא שילמה 18 מיליון אירו. ב-21 באוגוסט כבש שער בכורה בקבוצה, בניצחון 0–4 על מונצה.
ב-18 ביולי 2023, חתם קים בבאיירן מינכן ל5 שנים תמורת 50 מיליון אירו.
נבחרת קוריאה הדרומית
ב-14 באוגוסט 2017 זומן קים לראשונה לסגל נבחרת קוריאה הדרומית לקראת צמד משחקי מוקדמות מונדיאל 2018 נגד איראן ואוזבקיסטן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד איראן ב-31 באוגוסט. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת המונדיאל אך נפצע ולא השתתף בתחרות. ב-15 בדצמבר 2019 הוא כבש שער בכורה במדים הלאומיים, בניצחון 0–1 על נבחרת סין.
נכלל בסגל נבחרת קוריאה הדרומית לטורניר מונדיאל 2022.
תארים
צ'ונבוק מוטורס
קירור רגנרטיבי
קירור רגנרטיבי (באנגלית: Regenerative cooling) הוא שיטה לקירור תא הבעירה של מנוע רקטי, בה הדלק הרקטי עצמו משמש כנוזל הקירור של תא הבעירה. בשיטה זו, על אף החום המוזרם אל הדלק, הוא אינו מתחיל לבעור מכיוון שאינו בא במגע עם המחמצן, הנמצא במיכל נפרד. במנוע מקורר רגנרטיבית, הדלק הרקטי מוזרם בצינורות הכרוכים סביב תא הבעירה או נחיר המנוע בשביל לקרר אותו. לאחר מכן, מוזן הדלק הרקטי המחומם לגנרטור גז מיוחד או ישירות לבעירה בתא הבעירה.
היסטוריה
קרל וילהלם זימנס הציג את רעיון הקירור הרגנרטיבי ב-1857. הראשון שיישם את רעיון זה היה הפיזיקאי הבריטי ג'יימס דיור, שעשה זאת ב-10 במאי 1898 והפך לראשון שהצליח לנזל באופן סטטי מימן. רעיון הקירור הרגנרטיבי הוזכר ב-1903 במאמר של קונסטנטין ציולקובסקי. רוברט גודרד בנה את המנוע המקורר רגנרטיבית הראשון ב-1923, אך דחה את הסכימה כמורכבת מדי.
מנוע הטיל V-2, שהיה החזק ביותר בזמנו עם דחף של כ-25 טונות (245 kN), שנבנה בתכנונו של וולטר תיל, היה מקורר רגנרטיבית; צינורות דלק היו מלופפים מסביב לחלק החיצוני של תא הבעירה שלו. תכנון זה לא היה יעיל מכיוון שהוא חייב בעירת אלכוהול מדולל בלחץ תאי נמוך כדי להימנע מהתכת המנוע. מנוע הטיל רדסטון האמריקני נבנה בתכנון זהה.
זרימת חום וטמפרטורה
זרימת החום דרך דופן תא הבעירה גבוהה מאוד; שטף חום של 20 MW/m^2 אינו נדיר.
כמות החום שיכולה לזרום לתוך נוזל הקירור תלויה בגורמים רבים, ביניהם הפרש הטמפרטורות בין תא הבעירה לנוזל הקירור, מקדם מעבר החום, מוליכות החום של דופן תא הבעירה, מהירות הזרימה בערוצי נוזל הקירור ומהירות הזרימה של הגז בתא הבעירה או הנחיר.
שתי שכבות גבול נוצרות: אחת בגז החם שבתא הבעירה והאחרת בנוזל הקירור שבצינורות.
באופן טיפוסי חלק הארי של הבדל הטמפרטורה בין פנים תא הבעירה ונוזל הקירור מרוכז בשכבת הגבול הגזית מכיוון שבאופן כללי גזים הם מוליכי חום גרועים. שכבת הגבול הזו יכולה להיהרס במהרה אודות לאי-יציבויות בבעירה בתא. דופן התא יכולה להיהרס זמן קצר לאחר מכן.
שכבת הגבול שבערוצי זרימת נוזל הקירור יכולה להיהרס גם אם נוזל הקירור הוא בלחץ תת-קריטי והשכבה רותחת; הגז שנוצר ברתיחת שכבת הגבול יוצר שכבה מבודדת שפוגעת בזרימת החום מתא הבעירה לנוזל הקירור, והטמפרטורה של הדופן עולה מהר מאוד. מרבית המנועים המודרניים נעזרים במשאבות-טורבו שמזרימות את נוזל הקירור בלחץ על-קריטי, מה שפותר את הבעיה הזו.
עונת 1972/1973 בלה ליגה
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15–17 יעברו בסוף העונה לליגת משנה.
מליגת המשנה עלו קאסטיון, ריאל סרגוסה, וריאל אוביידו.
אתלטיקו מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם השביעי בתולדות המועדון.
ריאל בטיס, דפורטיבו לה קורוניה ובורגוס ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
כדורגלנים מצטיינים
"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק למריאנין מריאל אוביידו שכבש 19 שערים ב-32 משחקים.
"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק למיגל ריינה מברצלונה שספג 29 שערים ב-30 משחקים.
חיסון לנגיף הפפילומה האנושי
חיסון כנגד נגיף הפפילומה האנושי (באנגלית: Human papilloma virus vaccine) הוא חיסון לנגיף הפפילומה האנושי שמורכב מחלקי מעטפת של הווירוס ונועד למנוע הדבקה בווירוס ובכך למנוע התפתחות שורה של מחלות שנגרמות על ידי הווירוס בהן סרטן צוואר הרחם.
נגיף הפפילומה האנושי
נגיף הפפילומה האנושי עובר בהדבקה מאדם לאדם במהלך יחסי מין ובמקרים נדירים עלול לעבור מהאם לוולד במהלך הלידה. הנגיף שייך לקבוצת נגיפי ה-DNA והוא מדביק תאים ברקמת האפיתל של צוואר הרחם, הנרתיק והעריה. במקרה של הדבקה, הנגיף מתקיים כנגיף חבוי (במצב לטנטי) ברקמות אלה במשך שנים. במקרים מסוימים הוא עלול להפוך לנגיף פעיל ולגרום לשנויים טרום סרטנים ברקמות בהם או חי, וכך לגרום להופעת מחלות סרטניות ומצבים שפירים. המעבר ממצב לטנטי למצב פעיל תלוי בגורמים סביבתיים ובאדם בו נמצא הנגיף. ידועים כמאה זנים של נגיף הפפילומה האנושי, הנבדלים זה מזה במרקם הגנטי שלהם ובפוטנציאל הממאירות שלהם. מספר זנים ובהם הזנים 16, 18, 31, 34, 45 ואחרים נחשבים כזנים אונקוגנים- בעלי פוטנציאל להתמרה ממאירה באיברי המין הנשיים והם יכולים לגרום להתפתחות מצבים טרום ממאירים ומחלת סרטן באיברי המין הנשיים. לעומתם, זנים אחרים כמו הזנים 6, 11 גורמים להתפתחות יבלות חרוטיות באיברי המין הקרויות קונדילומה אקומינטה. יבלות אלה יכולות להופיע גם באיברים אחרים והן יכולות להתפתח בכל איבר שבא במגע עם איברי המין שבהם מצוי נגיף הפפילומה. בשנים האחרונות נמצאו עדויות לקשר בין הזנים האונקוגנים של נגיף הפפילומה האנושי לממאירויות בחלל הפה והלוע. בדרך כלל נעשית בדיקת הסקר באמצעות בדיקת PAP. זיהוי ואיתור הנגיף אפשריים כיום בקלות יחסית, הודות להתפתחות המשטחים לזיהוי נגיפים תוך שימוש בשיטת ה-PCR. קבלת החיסון לנגיף קודם לחשיפה לנגיף מונעת בצורה יעילה הקרובה ל-100% יעילות הדבקה בנגיף והתפתחות שלל המצבים השפירים, הטרום ממאירים והמצבים הממאירים שהנגיף גורם להם. היארעות סרטן צוואר הרחם בישראל היא מהנמוכות בעולם, כ-5 מקרים חדשים לכל 100,000 נשים, דהיינו כמאתיים מקרים חדשים לשנה. התמותה ממחלה זאת מגיעה לכדי 50% מכלל החולות, בתלות בשלב בו התגלתה המחלה. סרטן צוואר הרחם הוא גורם המוות השלישי מסרטן בקרב נשים.
החיסון
עד כה, פותחו ושווקו בעולם ובארץ שני סוגי חיסון כנגד נגיף הפפילומה האנושי. בשנות העשרים של המאה ה-21 החלו ניסויים בחיסון נוסף שיהיה רחב טווח בהשוואה לאחרים. החיסון לווירוס הפפילומה מורכב מצבר של מקטעים ממעטפת הנגיף (VLP), שמיוצר בשיטות של הנדסה גנטית ואינו כולל את המרכיב הגנטי של הנגיף, ה-DNA. כמו בכל חיסון, נוסף לחיסון מרכיב של אלומיניום, שתפקידו להגביר את התגובה החיסונית של הגוף המחוסן.
גרדסיל (Gardasil) וצרווריקס (Cervarix) הם שני החיסונים שקיימים בשוק התרופות בישראל. שני סוגי החיסון בנויים משכפול מקטעי מעטפת הנגיף (Virus-Like Protein- VLP) בתוספת למרכיב האדג'ובנטי. חיסון הגרדסיל החדש הנקרא גרדסיל 9 מיועד למנוע הדבקה בנגיף הפפילומה האנושי מתשעה זנים: 6,11,16,18,31,33,45,52,58 ואילו חיסון הצרווריקס נועד למנוע הדבקה בנגיף הפפילומה האנושי מזנים 16,18.
שני סוגי החיסון מאושרים לשימוש בישראל והם ניתנים כיום במסגרת סל החיסונים לבנות ולאחרונה גם לבנים במהלך לימודיהם בחטיבת הביניים. החיסון המועדף במערכת הציבורית הוא חיסון הגרדסיל שהוא רחב טווח בהשוואה למקבילו והוא מונע הדבקות בזנים שגורמים ליבלות חרוטיות, בנוסף למניעת מצבים טרום סרטנים וסרטניים בצוואר הרחם. החיסון ניתן בשלוש מנות, בהפרשים של חודשיים וארבעה חודשים. החיסון תקף לפחות לטווח של חמש עשרה שנים ואין עדיין די מידע לקבוע מה מידת יעילות החיסון לטווח זמן ארוך יותר.
בטיחות החיסון
החיסון נחשב לבטוח, ועד כה לא דווח על כל קשר בין החיסון לבעיות בריאותיות קשות אחרות למעט תגובה מקומית של העור לזריקה באזור ההזרקה שנפוצה גם במתן חיסונים אחרים. לא ידוע על נזק שעלול להיגרם לאשה בהריון או לעובר משימוש בחיסון במהלך הריון, אולם עד שיצטבר ידע נוסף בנושא, החיסון אסור בשימוש לנשים בהריון. נשים מניקות יכולות להשתמש בחיסון בבטחה. על פי הרכבו של החיסון, שאינו מכיל DNA נגיפי, אין כל אפשרות שהחיסון יגביר או יגרום להדבקה בנגיף הפפילומה האנושי.
יעילות החיסון
בעבודות שדיווחו על הניסיון המצטבר בעקבות הפעלת תוכניות חיסון ממלכתיות במדינות אלה ואחרות, נצפתה ירידה משמעותית (עד כתשעים אחוז) בהיארעות יבלות חרוטיות באיברי המין בקרב המחוסנים, גברים כנשים. במקביל, נצפתה ירידה משמעותית שהולכת וגדלה בהיארעות מצבים טרום סרטנים. החוקרים סבורים שיחלפו עוד מספר שנים בטרם נראה צניחה בהיארעות סרטנים באיברי המין הנשיים. ועל כן החיסון לא יוריד את הצורך במעקב אחר צוואר הרחם, לרבות משטחי צוואר שגרתיים בשלב זה.
סנשו הראשון, מלך פורטוגל
סנשו הראשון (בפורטוגזית: Sancho I; 11 בנובמבר 1154 – 26 במרץ 1211) היה מלך פורטוגל בין השנים 1185–1211.
חייו
סנשו הראשון נולד בקוימברה בפורטוגל ב-11 בנובמבר 1154, לאפונסו הראשון, מלך פורטוגל ומפאלדה מסבויה, מלכת פורטוגל, בתם של אמדאו השלישי, רוזן סבויה ומאו מאלבון. סנשו הוטבל בשם מרטין, מכיוון שנולד ביום חגו של מרטין מטור. בשנת 1170 קיבל סנשו מאביו תואר אבירות, ומונה למשנה למלך. מכיוון שמלכי לאון וקסטיליה לא הכירו בעצמאותה של פורטוגל, כרת אביו אפונסו ברית עם ממלכת אראגון, ולפיה התחתן סנשו עם דולסה מאראגון אחותו של אלפונסו השני, מלך אראגון, ובתמורה הכירה אראגון בשנת 1174 בעצמאות פורטוגל.
בשנת 1185 מת אביו אפונסו הראשון, מלך פורטוגל, ואפונסו עלה במקומו לשלטון. סנשו הפסיק את המלחמות עם ממלכות לאון וקסטיליה, והפנה את כוחו נגד המורים המוסלמים בדרום חצי האי, ובשנת 1188 כבש את העיר סילבס. אולם בשנת 1191 בעקבות תקיפת הממלכה על ידי מלכי לאון וקסטיליה, נאלץ סנשו לוותר על העיר סילבס.
סנשו הקדיש הרבה מזמנו לארגון פוליטי ואדמיניסטרטיבי של הממלכה החדשה, הוא צבר אוצר לאומי, תמך בתעשיות חדשות וקידם את המעמד הבינוני של הסוחרים. בנוסף בנה סנשו כמה יישובים חדשים, וטרח לאכלס את האזורים המרוחקים בצפון פורטוגל. סנשו היה גם ידוע באהבתו לידע וספרות שלו, ואף כתב כמה ספרי שירה, והשתמש באוצר המלוכה על מנת לשלוח תלמידים פורטוגזיים לאוניברסיטאות באירופה.
ב-25 במרץ 1223 מת סנשו הראשון, ובנו אפונסו השני, מלך פורטוגל עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
בשנת 1206 התחתן סנשו עם דולסה מאראגון, בתם של רמון ברנגר הרביעי, רוזן ברצלונה ופרונלה, מלכת אראגון, ממנה היו לו 10 ילדים:
בנוסף היו לסנשו כמה ילדים לא חוקיים.
אליפות תל אביב הפתוחה 1995
אליפות תל אביב הפתוחה 1995 היא טורניר טניס מסבב ה-ATP-250 שנערך ב-1995 באצטדיון קנדה ברמת השרון, ישראל בין ה-9-16 באוקטובר. האליפות הייתה המהדורה ה-16 של אליפות תל אביב הפתוחה. באליפות היחידים ניצח יאן קרוסלאק הסלובקי.
תחרות היחידים
בתחרות היחידים השתתפו 32 טניסאים.
תחרות הזוגות
בתחרות הזוגות השתתפו 16 זוגות.
שער ברנדנבורג (פוטסדאם)
שער ברנדבורג (בגרמנית: Brandenburger Tor) הוא שער ניצחון בלואיזנפלאץ שבפוטסדאם. את השער תכננו בשנים 1770–1771 קארל פון גונטרד וגאורג כריסטיאן אונגר במצוות פרידריך השני, מלך פרוסיה. השער נמצא בקצהו המערבי של רחוב ברנדנבורג.
באותו זמן עברו ההולכים לעיר ברנדנבורג דרך השער, ומכאן שמו. מאז נהרסה חומת העיר בסביבות 1900, השער הוא מבנה העומד בפני עצמו.
נואמיס
נואמיס הם מבנים פרהיסטוריים שנמצאו בעיקר במדבר סיני שבמצרים, וכן בתימן ובעומאן. הנואמיס בסיני מאופיינים בצורה מעגלית, עשויה אבן חול, בגובה של 2 עד 2.5 מטרים, ובקוטר של 3 עד 6 מטרים. פתח הכניסה לנואמיס פונה למערב.
הסברה הרווחת היא שהנואמיס נבנו בתקופת הברונזה כמבני קבורה, הודות לממצאי עצמות, לצד תכשיטים וכלים, בגומחות קבר שתוארכו לשנים 4,000 - 3,150 לפנה"ס . ראשון החוקרים שלהם היה אדוארד הנרי פלמר, שזיהה נוואמיס באזור עין ח'ודרה ועין-אום-אחמד. לאחר מכן, משלחת של בנו רותנברג גילתה בעין ח'ודרה כמה עשרות מבנים עגולים כאלה.
הרבנים דניאל משה לוי ויוסף רוטשטיין הציעו שמבנים אלה הם הסוכות שהתורה מספרת עליהן ששמשו לישיבת בני ישראל במדבר. זאת, על סמך התאמה נסיבתית רבה בין הממצאים בשטח לבין המתואר בתורה לגבי נדודי בני ישראל במדבר.
בדואים, תושבי סיני, הם אלה שכינו את המבנים בשם "נוואמיס", שפירושו "יתושים" בשפה הערבית, כי לפי אגדות-העם והמסורת שלהם, "נתקפו בני-ישראל במדבר בנחילי יתושים. כאשר שאלו את משה, נביאם, מה לעשות, הציע כי יקימו את המבנים הללו וימצאו בהם מחסה".
ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד
בָּרוּךְ שֵׁם כְּבוֹד מַלְכוּתוֹ לְעוֹלָם וָעֶד הוא דבר שבח לה' הנאמר לאחר שהוזכר שמו. הוא נאמר בקריאת שמע, בסיום תפילות יום הכיפורים, במקום עניית אמן בבית המקדש, ועוד. וכן נאמר לאחר שברכו ברכה לבטלה.
פירושו ומקורו
הביטוי מופיע לראשונה במשנה במסכת יומא כחלק מתיאור סדר עבודת יום הכיפורים בבית המקדש. כך היו עונין אחר הזכרת שם ה' בוידוי שהיה מתוודה הכהן הגדול. לאחר מכן הוא הופיע במקורות תלמודיים נוספים, כגון בתוספתא ובתלמודים.
כתב הרמב"ם על פי דברי התלמוד הבבלי:.
בפרק שירה נאמר משפט זה על ידי הצפרדע.
המכללה למקרא
מטרתה המוצהרת של המכללה היא "לצייד ולפתח מנהיגים לשרת את האדון, ולהעניק הבנה ייחודית של השורשים היהודיים של האמונה בישו".
המכללה איננה מוכרת כמוסד להשכלה גבוהה על ידי המועצה להשכלה גבוהה בישראל, אך כן מוכרת על ידי מספר גורמים נוצרים-אוונגליסטיים בעולם, כגון "המועצה האירופית לחינוך תאולוגי" ו"האגודה התאולוגית האסייתית".
מסלולי המכללה
המכללה מציעה מסלולי לימודים לתואר ראשון ולתואר שני, אם כי המועצה להשכלה גבוהה אינה מכירה בה כמוסד אקדמי. המכללה עוסקת בלימוד תאולוגיה לפי כלים שנקבעו בקרב הוגי הדעות הנוצרים לגבי התנ"ך והברית החדשה (כולל לדוגמה דיון על עדויות מהמקרא המעידות על היות ישו המשיח המנובא על ידי נביאי ישראל). כל המרצים והסטודנטים במכללה משתייכים לזרם היהדות המשיחית ומאמינים בעקרונותיו. המכללה גם משמשת להכשרת מנהיגי קהילות, אותם היא מכנה "רועים רוחניים".
היסטוריה
ב-2012 חוותה המכללה קושי לרכוש את שתי הקומות העליונות של המבנה בו היא ממוקמת, בעל המקום דרש 1.3 מיליון שקלים, בעוד שלמכללה היה כרבע מהסכום בלבד. בעזרת גיוס מהציבור, בין היתר עם סרטון יוטיוב, גייסו את יתרת הסכום.
ביקורת מצד גורמים אנטי-מיסיונריים
לטענת ארגון "יד לאחים" וחסידות חב"ד המכללה משמשת כ"כר פורה" להפצת הדת הנוצרית בקרב יהודים וניסיון להמירם לדת זו במטרה לעשות את מה שחלק מהנוצרים (בעיקר האוונגליזם) מאמינים שיביא לתחיית ישו ולשלטון הנצרות על האנושות. המכללה טענה כי אנשי "יד לאחים" מגיעים תכופות לכנסיהם ומשבשים אותם.
פיט יוברט
פטרוס יעקבוס (פיט) יוברט (באפריקאנס: Petrus Jacobus (Piet) Joubert; 20 בינואר 1831 - 28 במרץ 1900), היה עורך דין, גנרל ומדינאי אפריקאנר. היה קומנדנט-גנרל של הרפובליקה הדרום אפריקאית בין השנים 1880 ל-1900, הוא גם שימש כסגן הנשיא של פול קרוגר בין השנים 1881 - 1883. הוא שירת במלחמת הבורים הראשונה, במלחמת הבורים השנייה ובמלחמת מלאבוש. היה לצד פול קרוגר הדמות הציבורית המפורסמת ביותר ברפובליקה הדרום אפריקאית.
חיים מוקדמים
בשנת 1851 נשא יוברט לאישה את הנדרינה יוהנה סוזנה בוטה, והזוג בסופו של דבר התיישבו בחווה רוסטפונטיין במחוז וואקרסטרום. נולדו להם שמונה ילדים. למרות שליוברט היה מעט לימודים פורמליים. הוא בנה ידע מעמיק במשפט הרומי-הולנדי ופעל כסוכן משפטי.
הוא גם היה סוחר שכבר בגיל צעיר החזיק הרבה קרקעות, והוא היה חבר מייסד של כמה חברות.
קריירה פוליטית
מכיוון שפיקחותו בענייני חקלאות ומשפטים זכתה להערכה בסביבת מגוריו הוא זכה להיבחר למועצת העם כנציג וואקרסטרום בתחילת שנות השישים, במהלך כהונתו השנייה של מרטינוס פרטוריוס כנשיא. בשנת 1870 הוא נבחר שוב למועצת העם, ועקב הידע המשפטי הנרחב שלו הוא קיבל את המינוי לתפקיד התובע הכללי של הרפובליקה, וב-1875 הוא פעל כנשיא בפועל בזמן ביקורו של נשיא הרפובליקה באירופה.
מלחמת הבורים הראשונה
במהלך הסיפוח הבריטי הראשון של טרנסוואל, יוברט קנה לעצמו מוניטין של אנטי-בריטי קנאי בכך שסירב לכהן בתפקיד תחת הממשלה, כפי שעשו פול קרוגר ובורים בולטים אחרים. במקום לקבל את התפקיד שהוצע לו, הוא לקח חלק מוביל בהתססת האוכלוסייה שהובילה למלחמת הבורים הראשונה (1880–1881), ולבסוף הפך, לקומנדנט-גנרל של כוחות הבורים, ולחבר בטריאומוירט שניהל את ממשלת הבור הזמנית שהוקמה בדצמבר 1880 בהיידלברג.
הוא פיקד על כוחות הבורים בלינגס נק, אינגוגו וגבעת מג'ובה, ולאחר מכן ניהל את משא ומתן עם בריטניה שהוביל לסיום אמנת פרטוריה והכרה בעצמאות טרנסוואל.
יושי (סוג)
יושי (שם מדעי: Yoshi) הוא סוג של חתול נכחד מתת-משפחת השנחרבים, בעלי הניבים החדות. היושי התגלה בחצי האי הבלקני, כשממצאים שלו מסין נחשבים כיום ללא ברורים, ותואר לראשונה ב-2014, לאחר שהופרד מסוג דומה - המטאילורוס (Metailurus). שמו ניתן על שם חתול הבית של החוקר שגילה אותו. סוג זה כלל שני מינים.
פיט יוברט
קריירה פוליטית מאוחרת והיריבות מול קורגר
ב-1883 הוא היה מועמד בבחירות לנשיאות טרנסוואל, אך קיבל רק 1,171 קולות לעומת 3,431 קולות לקרוגר. לאחר שהפסיד שוב לקרוגר בבחירות של 1888, הוא התמודד נגד קרוגר בפעם השלישית בבחירות של 1893, ועמד כנציג הסיעה הליברלית, שרצה במידה מסוימת לתקן את התלונות של המיעוט הבריטי הגדול שהיגר לטרנסוואל בעקבות הבהלה לזהב ברכס הראנד. אבל הוא הפסיד שוב לקרוגר, מקבל 7246 קולות לעומת 7911 קולות לקרוגר. הוא טען לזיופים מצד תומכי קורגר ובתחילה סירב לקבל את תוצאות הבחירות אבל לאחר מחאה הוא השלים עם נשיאותו של קרוגר.
יושי (סוג)
היושי היה קטן בהרבה ממרבית החתולים ששויכו לשנחרבים והגיע לאורך 70 סנטימטרים, לרבות הזנב ולמשקל מרבי של 35 קילוגרם. הוא היה בעל גולגולת דומה לזו של ברדלס מודרני ונראה שחי באורח דומה. מבנה גופו היה דומה לכלאיים בין פומה לשונר, והיה מותאם לריצה מהירה בערבות וסוואנות, זאת לעומת מבנה גופם של שנחרבים ידועים כמו הסמילודון והמגנתריאון שהותאמו למארבים לטרף כבד כמו פרים, קרנפיים או אף ממותות ושאר פילאים. הוא גם היה בעל מבנה ניבים קצר מאוד, אך בעל רגליים ארוכות יחסית ועדיין היו קצרות יחסית לעומת רגלי הברדלס.
ככל הנראה היושי וקרוביו התפתחו עם סוף המיוקן למינים כבדים בעלי ניבים ארוכות, אך איבדו את המהירות בדרך זו.
פיט יוברט
קריירה פוליטית מאוחרת והיריבות מול קורגר
הוא התמודד פעם נוספת על הנשיאות מול קרוגר ב-1898, אבל הפשיטה של ג'יימסון הגבירה את התמיכה בקרוגר וההצבעה הייתה 12,858 עבור קרוגר ו-2,001 עבור יוברט. מעמדו של יוברט נחלש אז מאוד בגלל האשמות בבגידה ובהזדהות עם התסיסה של המיעוט הבריטי. הוא היה בונה חופשי דרום אפריקאי.
הוא מונה פעמיים כסגן הנשיא של קרוגר, פעם ראשונה ממאי 1883 עד הבחירות של 1888, ופעם שנייה לאחר מותו של ניקולאס סמיט ממאי 1896 ועד מותו ב-28 במרץ 1900.
מלחמת הבורים השנייה
הוא לקח חלק מועט במשא ומתן שהגיע לשיאו באולטימטום ששלח קרוגר לבריטניה ב-1899. למרות שהוא התנגד למלחמה עם הבריטים הוא עדיין נבחר לתפקיד המפקד העליון של כוחות הצבא של טרנסוואל. הוא קיבל את הפיקוד על חזית נטאל, ולרשותו עמדו 14,000 איש מטרנסוואל ובנוסף 6,000 איש מן המדינה החופשית, בנוסף תחת פיקודו הישיר היו כמה מן המפקדים הבורים המוכשרים ביותר כמו לואי בותה. בתפקידו הוא ניסה לרסן את שאר הגנרלים הבורים כמו לואי בוטה וקוס דה לה רי מלהתקדם עמוק לתוך השטח הבריטי ולתפוס את הערי הנמל, בהתאם להנחיות של קורגר וניסה ללחוץ על קרוגר לשבת לשולחן הדיונים עם הבריטים.
מוות
ב-28 בנובמבר 1899, במהלך פשיטה מדרום לנהר טוגלה בנטאל, יוברט נזרק מסוסו וסבל מפציעות פנימיות. ככל שהמלחמה נמשכה, חולשה פיזית הובילה לפרישה של יוברט, ולמרות שיומיים לפני מותו עדיין דווח שהוא בפיקודו העליון, הוא מת בפרטוריה מדלקת הצפק ב-28 במרץ 1900. סר ג'ורג' ווייט, מגן ליידיסמית', סיכם את דמותו של יוברט כאשר כינה אותו "חייל וג'נטלמן, ויריב אמיץ ומכובד".
הנצחה
העיירה פיטרסבורג (שנקראת כיום Polokwane) באזור הצפוני של רפובליקת טרנסוואל דאז (מחוז לימפופו) נקראה על שמו של פיט יוברט. רודיארד קיפלינג כתב שיר עם מותו. ברייקסמוזיאום באמסטרדם, הולנד יש ציור של יוברט שנעשה בשנת 1890 על ידי ציירת הדיוקנאות ההולנדית המפורסמת תרז שוורצה.
אורן הרמן
אורן הרמן (נולד בירושלים ב-25 בינואר 1973) הוא סופר עטור פרסים והיסטוריון של המדע. ספרו, מחיר האלטרואיזם: ג'ורג' פרייס והחיפוש אחר מקורות טוב הלב, בוחן את מקורותיו האבולוציוניים של האלטרואיזם וסוקר את קורות חייו של הגאון הטרגי ג'ורג' פרייס, שניסח משוואה כדי לעזור בפתרון הפרדוקס הנראה לעין של האלטרואיזם. הספר זכה בפרס הספרים של לוס אנג'לס טיימס לשנת 2010 בקטגוריית המדע והטכנולוגיה, היה ספר השנה של הניו יורק טיימס, והעניק השראה לשני מחזות תיאטרון ותוכניות רדיו. ספרו הראשון של הרמן היה האיש שהמציא את הכרומוזום (The Man Who Invented the Chromosome) בהוצאת הרווארד (2004) על המדען האנגלי סיריל דין דרלינגטון, שניסה להשתמש בביולוגיה לשם הבנת התרבות וההיסטוריה האנושית, ורעיונותיו הקרינו על חלק ניכר מתחום המחקר של נושא הפוטנציאל האבולוציוני (evolvability). ספרו האחרון הוא אבולוציות: חמישה עשר מיתוסים שמסבירים את עולמנו (יצא לאור ב-2018. תורגם לעברית ויצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים בשנת 2019 והיה לרב מכר). בספר - תיאור בנימה מיתית של האירועים הגדולים בתולדות היקום, החל מהמפץ הגדול ועד להתפתחות התודעה האנושית. ספריו של הרמן תורגמו לשפות רבות כולל פולנית, סינית, עברית, יפנית, קוריאנית, איטלקית, טורקית ומלאיאלאם.
ביוגרפיה
אורן הרמן נולד בירושלים ב-25 בינואר 1973. הוא גדל והתחנך בירושלים ובניו יורק, וסיים את לימודיו בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים. לאחר שלוש שנות שירות ביחידה מובחרת בצה"ל, למד הרמן היסטוריה וביולוגיה באוניברסיטה העברית, שם סיים בהצטיינות. לאחר מכן קיבל תואר שני ותואר דוקטור בהצטיינות מאוניברסיטת אוקספורד. לאחר מכן עסק במשך שנתיים במחקר והוראה באוניברסיטת הרווארד, במחלקה להיסטוריה של המדע.
הרמן זכה בפרס אלון להצטיינות אקדמית, ונבחר בשנת 2003 לאקדמיה הצעירה למדעים בישראל. נכון לשנת 2022, הרמן הוא מרצה בתוכנית לתארים מתקדמים במדע, טכנולוגיה וחברה באוניברסיטת בר-אילן ועמית בכיר במכון ון ליר בירושלים. תחומי ההתמחות שלו כוללים היסטוריה ופילוסופיה של הביולוגיה המודרנית, היסטוריה של המחשבה האבולוציונית, אלטרואיזם, גנטיקה במאה ה-20, היסטוריה תרבותית של המדע, ביוגרפיות היסטוריות, מדע ומיתולוגיה.
‎הרמן תרם תכופות ל"ניו ריפבליק" ול"הארץ", והוא יוצר משותף של הסדרה התיעודית הישראלית "אז הרצל אמר" (Did Herzl Really Say That?), הבוחנת זהויות תרבותיות משתנות בישראל. עבודתו סוקרה בכתבי העת המדעיים Science ו-Nature, וכן בניו יורק טיימס, הטיימס, TLS, The New York Review of Books, אקונומיסט, פורבס, הפינגטון פוסט ועוד.
טויוטה GT86
טויוטה GT86 היא מכונית ספורט במרכב קופה, שתוכננה ומיוצרת בשיתוף פעולה של טויוטה וסובארו. היא יצאה לשוק בשנת 2012.
הרכב משווק תחת מספר שמות:
היסטוריה
בתערוכת הרכב של דטרויט בשנת 2007 הציגה טויוטה רכב קונספט בשם טויוטה FT-HS. הרכב היה בעל הנעה אחורית ותצורת 4 מושבים, אך הונע באמצעות מנוע מנוע V6 משולב במנוע היברידי. בשנת 2008 רכשה טויוטה 16.5% ממניות פוג'י תעשיות כבדות בע"מ, חברת האם של סובארו. לאחר הרכישה הציעה טויוטה לסובארו להצטרף לתכנון הרכב ולייצר עבורו מנוע בוקסר. סובארו, המתמחתה ברכבים בעלי הנעה כפולה ביקשה שהות לבחון את נושא ההנעה האחורית, דבר שדחה את הפרויקט בחצי שנה.
הרכב החדש שהוצג בתערוכת הרכב של טוקיו בשנת 2009 היה קטן יותר מה-FT-HS ואת המנוע ההיברידי החליף מנוע בוקסר D-4S חדש. בנוסף למנוע, סיפקה סובארו גם את השילדה ואת תיבת ההילוכים. במרץ 2011 הוצג FT-86 II בתערוכת ז'נבה בדגם זה נעשו מספר שינויים עיצוביים במראה החיצוני והגדלה של ממדי הרכב במילימטרים ספורים. מטרת ההצגה הייתה להראות את התקדמות הפרויקט. באפריל אותה שנה הציגה סקיון בתערוכת ניו יורק דגם של FR-S ספורט קופה. בנובמבר הציגה סובארו דגם של ה-BRZ STI בתערוכת לוס אנג'לס.
דור ראשון (2021-2012)
הדור הראשון יוצר בין השנים 2012–2021. הדור הראשון כלל מנוע בנזין בוקסר I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-200 כוחות סוס ב-7,000 סיבובים לדקה ממומנט מרבי של 21 קג"מ בין 6,400 ל-6,600 סיבובים לדקה . תיבת הילוכים אוטומטית או ידנית בעלת שישה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 7.6 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 226 קילומטרים לשעה. הדור הראשון הגיע לישראל בשנת 2012.
גרסאות הדור הראשון
בדור הראשון הציגה טויוטה שלוש גרסאות נוספות. הגרסאות הם:
דור שני 2021-הווה
הדור השני הוצג בנובמבר 2020. לדור השני שם שונה טויוטה GR 86. הדור השני כולל מנוע בוקסר בנפח 2.4 ליטרים המספק כ-235 כוחות סוס ב-7,000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית או ידנית בעלת שישה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 היא בתוך 6.3 שניות.
סובארו BRZ
סובארו BRZ היא בעצם טויטה GT86 שמיוצרת על ידי סובארו. היא מיוצרת במשך שני דורות. הדור הראשון כלל מנוע בנזין I4 צילנדרים בנפח 1,998 סמ"ק המספק 200 כוחות סוס ב-7,000 סיבובים לדקה.בשנת 2016 עברה מתיחת פנים שהוסיפה חמישה כוחות סוס להספק המנוע.בשנת 2021 הציגה סובארו את הדור השני ל-BRZ. בדור השני שודרג המנוע לנפח 2.4 ליטרים המספק כ-228 כוחות סוס ב-7,000 סיבובים לדקה, זאת לעומת 200 כוחות סוס בדור הראשון המצויד במנוע 2.0 ליטרים.
גרסאות
סובארו BRZ Blue Special Edition - סדרה בייצור מוגבל של 1000 יחידות שיצאה לשוק במאי 2015. מחצית הרכבים נצבעו בצבע כחול-פנינה (המאפיין את רכבי המרוץ של סובארו) והמחצית השנייה נצבעו בלבן-פנינה. בנוסף, הורכב על הרכבים ערכת שדרוג ממותגת של STI הכוללת הנמכה לגחון, ספויילר אחורי וצמיגי 17 אינץ'. בעקבות ההצלחה הכריזה החברה כי תוציא מהדורה נוספת של 500 יחידות בשנת 2016.
שיאי מזג אוויר
זוהי רשימה של שיאי מזג אוויר, רשימה של ההתרחשויות הקיצוניות ביותר של תופעות מזג אוויר.
שיאי מזג אוויר נמדדים בתנאים ספציפיים - כמו טמפרטורת פני השטח ומהירות הרוח - כדי לשמור על עקביות בין המדידות סביב כדור הארץ. כל אחד מהרשומות הללו הוא ערך השיא שנצפה באופן רשמי, מכיוון שייתכן שחרגו מהרשומות הללו, לפני המצאת מכשור מזג האוויר המודרני, או באזורים מרוחקים ללא תחנת מזג אוויר רשמית.
טמפרטורות גבוהות לפי יבשת
(צוינו טמפרטורות מעל 45.0)
טמפרטורות נמוכות לפי יבשת
(צוינו טמפרטורות מתחת למינוס 15.0)
מי ימלל
מִי יְמַלֵּל הוא שיר ילדים לחנוכה מאת מנשה רבינא המושר בלחן עממי, לעיתים בקאנון (בשני קולות). השיר נכתב לכל המאוחר בשנת 1936. רבינא מציין בחוברת הקאנונים שערך, "נשירה", חוברת ו, כי הוא עצמו עיבד לקאנון מנגינה עממית.
תוכן השיר
השיר מפאר את גבורת המכבים, יחד עם שאר הגיבורים שגאלו את עם ישראל, מתוך ציפייה לגאולת ישראל גם בימינו. השיר הוא אחד משירי חנוכה ה"לאומיים", שנכתבו ברוח התנועה הציונית המתחדשת בתחילת המאה ה-20, בתקופת העליות הציוניות וההתיישבות בארץ ישראל. שירים אלה התעלמו מההנחות המסורתיות על גאולה על ידי האל והתייחסו במקומה לגבורת האדם (המכבים/החשמונאים), שהיא שהביאה לניצחון. תפיסה זאת, השוללת את מרכיב הנס בחנוכה ואת תפקידו של האל בניצחון, באה לידי ביטוי מפורש בשיר "אנו נושאים לפידים", שבו נאמר: "נס לא קרה לנו, / פך שמן לא מצאנו". כך גם בשיר "מי ימלל", שמילותיו הראשונות, "מי ימלל גבורות ישראל / אותן מי ימנה", הן פרפרזה על פסוק מספר תהילים: – המשמיטה את תפקיד האל והופכת את "גבורות ה'" ל"גבורות ישראל".
בתי הורודנא
בתי הורודנא (נקראת גם: דמשק אליעזר) היא שכונת חצר ירושלמית חרדית זעירה, מצפון לשכונת מחנה יהודה ומדרום לשכונת רוחמה. השכונה הוקמה על ידי "כולל הורודנא", מוותיקי ה"כוללים" של העדה הפרושית.
רקע
בשלהי המאה ה-19 החלה מגמה של ה"כוללים" בירושלים לייסד שכונות קטנות שבהן ישוכנו ללא תשלום אנשי הכולל. כך קמו שכונות כמו בתי אונגרין של כולל שומרי החומות, בתי ורשה של כולל ורשה, בתי זיבנבירגן של כולל זיבנבירגן, ועוד. גם "כולל הורודנא", שהוקם במחצית השנייה של המאה ה-19 ואיגד את המשפחות של יוצאו העיר הורדנא שברוסיה (כיום "גרודנו" בבלארוס), חפץ לרכוש דירות לשכן בהן את משפחותיו. בשנת 1879 רכשו ממוני הכולל חצרות בשכונת בית יעקב שהוקמה זמן קצר קודם לכן, אולם בתים אלו סיפקו מגורים למשפחות בודדות בלבד, ואילו כולל הורדנא מנה אז כמה מאות משפחות.
הקמת השכונה
בשנת ה'תרנ"ב - 1892 רכשו ממוני הכולל הרב שמעון אליעזר כהנא והרב נחמן גדליהו ברודר, שטח של כ-1500 מ"ר מצפון לשכונת מחנה יהודה, בתמיכתם הכספית של יהודי הורודנא. בשטח זה נבנו בתחילה 20 דירות ובית כנסת. תוך זמן התמלאו כל הדירות, אך עדיין נותר צורך בדירות נוספות. ממוני הכולל פנו בשנית לקהילת הורודנא בבקשה לקבלת מימון, והשכונה הורחבה בעוד כעשר דירות. ארבע דירות נוספות הוקמו בתחילת המאה ה-20, ובכך הגיע מספר הדירות בשכונה ל-34 דירות, בשני מבנים ארוכים. באופן רשמי נקראה השכונה "דמשק אליעזר" על שם המייסד הרב שמעון אליעזר כהנא, אולם השם שנקלט ונמצא בשימוש עד היום הוא "בתי הורודנא".
מתחם בתי הורדנא שוכן בין הרחובות יוסף מיוחס, דוד ילין, שפת אמת ויהוסף שווארץ.
בית הכנסת ג"ן ירושלים
שנים רבות שימש כחזן בבית הכנסת הרב אברהם ברדקי, בנו של החזן ישראל בר-זכאי וחתנו של הרב פנחס אפשטיין.
במשך שנים רבות פעלה בבית הכנסת "ישיבת מתמידים" מסגרת לימוד לתלמידי "חדרים" שרוצים להמשיך את לימודם אחר הצהריים. כיום, ללק משעות היום משמש בית הכנסת ככולל אברכים קטן.
בבית הכנסת מוצב שעון לפי "שעות ארצישראליות", כלומר שהיום מתחיל בשקיעת החמה ולא בחצות הליל, לצד שעון "רגיל".
אישים
רב השכונה היה החל משנת ה'תרס"ו היה הרב יונה ראם. לאחר פטירתו כיהן הרב ישעיהו זאב וינוגרד, ראש ישיבת הבחורים בישיבת עץ חיים ומחבר "שערי זיו". אחריו כיהן הרב זבולון חרל"פ. בשנת ה'תש"ך נתמנה הרב ישראל יעקב פישר לרב השכונה מטעם העדה החרדית, עד שנת ה'תשכ"ג. כיום ממלא את מקומו בנו הרב יהודה פישר.
עוד התגוררו בשכונה: הרב מרדכי דוד לוין, ראש ישיבת עץ חיים, הרב מרדכי רימר משגיח בישיבת טשעבין, הרב דב (בערל) מועד שהיה אחראי על העירובין בירושלים, הרב חיים שלמה רוזנטל (ממייסדי השכונה) ובנו הרב יצחק רוזנטל.
חלוקת התנ"ך לסדרים
חלוקה לסדרים היא שיטה לחלוקת התנ"ך למקטעים קצרים ששימשה בעם היהודי קודם לחלוקה לפרקים והיום נמצאת בשימוש מועט.
קריאת התורה בארץ ישראל
במנהג ארץ ישראל הקדום, היו קוראים בתורה בשבתות על פי חלוקת הסדרים, במחזור שאורכו כשלוש שנים וחצי-.
כמה פייטנים ארץ-ישראלים קדומים, כר' יניי ור' יוסף ברבי ניסן כתבו פיוטים לשבתות על פי קריאת התורה, בהתאם לחלוקה הזו, בעוד פייטנים ארץ-ישראליים מאוחרים יותר, כרבי שמואל בן הושענא, כתבו פיוטים בהתאם לחלוקה השנתית. לעומת זאת, בקהילת ארץ ישראל בקהיר נמשכה הקריאה על פי חלוקה זו עד תקופה מאוחרת יותר, והנוסע בנימין מטודלה שחי לפני כ-850 שנה מתאר בספר מסעותיו, שקהילה זו עדיין השתמשה בחלוקה לסדרים.
חלוקת התורה לסדרים לוותה גם בהפטרות המתאימות לחלוקה. ההפטרות לפי מחזור הקריאה הזה נשמרו בקטעים מגניזת קהיר. יוסף עופר זיהה את רשימות ההפטרות השונות וערך רשימה של כל ההפטרות לפי המנהג התלת-שנתי.