cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הוצאת קורן ירושלים
ספרי מגיד
בשנת 2007 השיקה הוצאת קורן סדרת ספרים בתחומי היהדות תחת השם "ספרי מגיד". סדרה זו עוסקת בפרשנות, הלכה והגות ומעגל השנה היהודי. בהוצאה זו רואים אור כמה עשרות כותרים בכל שנה, ולמעשה אליה הופנו כל ספרי ההוצאה שאינם "ספרי קודש" קלאסיים אלא ספרים מקוריים. בין סופרי ההוצאה נמנים מנהיגים תורניים חשובים, כגון הרב יונתן זקס, הרב עדין שטיינזלץ, הרב אהרן ליכטנשטיין, הרבנית ימימה מזרחי והרב יוסף צבי רימון. חלק מהספרים יוצאים בשיתוף פעולה עם מוסדות תורניים שונים (ישיבות, מדרשות ועוד), ובראשם ישיבת הר עציון. בספרי מגיד רואים אור ספרים בעברית ובאנגלית.
בשנת 2013 החלה לראות אור סדרת התנ"ך, שספריה מציעים פרשנות רחבה על ספרי התנ"ך, מאת מחברים שונים. הסדרה רואה אור בעברית ובאנגלית, אך לא כל הספרים מקבילים בשתי השפות. עד כה ראו אור בעברית:
בשנת 2016 יצא לאור במסגרת 'ספרי מגיד' כתב העת התורני מעשה חושב. כתב העת מתאפיין בכותבים ממגוון קצות הקשת של השיח האמוני. עד כה (2021) ראו אור שני כרכים: כרך א עוסק בנושא דעת אלוהים, וכרך ב בנושא שוויון.
יוסף מונדי
ביוגרפיה
מונדי נולד בשנת 1935 בבוקרשט ברומניה למשפחה אמידה. בגיל 16 עלה לישראל.
המחזה הראשון פרי עטו, "הזרם", עלה ב-1960 בעת שהיה תלמיד בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. ב-1963 הועלו מחזותיו "אחיו של רסקין" ו"חדר ליד הים" בתיאטרון "הבימה", במסגרת הבמה הניסיונית. וב"בימת השניים", של השחקנים חינה רוזובסקה ויוסף לוי, עלו שלושה מערכונים שכתב.
בשנת 1964 עבר לפריז ללמוד בימוי באמצעות מלגה שקיבל. מחזותיו הוצגו שם הן בתיטארון הניסיוני והן בתיאטרון הממוסד וזכו לביקורות מצוינות. מלחמת ששת הימים הביאה לחזרתו לישראל. עם חזרתו ביים ערב מערכונים בשם "אגרוף מול אגרוף" ב"צוותא".
גולת הכותרת של יצירתו היא המחזה "זה מסתובב" (1970), סאטירת פוליטית על שני אנשים שמאמינים שהם הרצל וקפקא הכלואים בחדר משותף בבית־משוגעים, אשר הוצג בישראל ובעולם לאורך השנים מעל 3000 פעם. מחזהו "המבשר", אף הוא משנת 1970, הוצג למעלה מ-1000 פעמים. במחזותיו ניתן להבחין בהשפעת ברטולט ברכט, ויש בהם אלמנטים של אבסורד מעוררי דעה או מחלוקת.
מונדי נודע במאבקיו בצנזורה ובהנהלות התיאטראות הציבוריים. בנובמבר 1975 העלה התיאטרון הקאמרי את המחזה "מושל יריחו" שכתב. המחזה עסק בכיבוש הישראלי בשטחים ונסוב סביב דמותו של סגן אלוף המשמש כמושל צבאי המתעלל בתושבים הערבים. המחזה עורר מחלוקת ומספר חברי כנסת דרשו שהצגת המחזה תופסק. המחזה עלה שוב עשר שנים אחר כך במועדון "צוותא". ב-1987 העלה בתיאטרון חיפה את המחזה "לילות פרנקפורט העליזים". עוד קודם שעלה דלף תוכן ההצגה לכמה חברי כנסת מהימין שטענו שהוא אנטי-ציוני, אף על פי שכוונת מונדי הייתה הפוכה. אחר כך סרבה השחקנית עפרה ויינגרטן להשתתף בהצגה בתפקיד זונה ופוטרה מהתיאטרון, מונדי טען בפומבי כי ויינגרטן לא הבניה את תוכן המחזה. לבסוף דרשה הנהלת תיאטרון חיפה לצפות בחזרות באופן תקדימי, בסיומם אמר יו"ר הדירקטוריון יונה יהב: "זו הצגה עם מסר חשוב".
ב-1988 יצא לאור קובץ מחזותיו בהוצאת שוקן, הספר כלל את המחזות: "לילות פרנקפורט העליזים", "אנדרטה הפוכה", "מיסטריה אמריקנית" ו"מוכי ירח".
מונדי נפטר ב-1994 בניו יורק במהלך חזרה של אחד ממחזותיו, בגיל 59. הוא פרסם גם כמה יצירות בפרוזה.
קישורים חיצוניים
מפרי עטו:
החלוץ (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
רויאל ויליאם
רויאל ויליאם (אנגלית SS Royal William) הייתה אוניית קיטור קנדית שמוזכרת לפעמים כאונייה הראשונה שחצתה את האוקיינוס האטלנטי בעיקר באמצעות מנוע קיטור והשתמשה במפרשים רק בזמן תחזוקת הדוד. זאת אף על פי שאוניית הקיטור ההולנדית קוראסאו חצתה את האוקיינוס האטלנטי כבר ב-1827, שלוש שנים לפני שהחלה בניית ה"רויאל ויליאם".
האונייה, שהייתה לאונייה הגדולה ביותר בעולם בשנים 1831–1837 שקלה כ-1,370 טון, אורכה היה כ-49 מטרים ורוחבה כ-13 מטר. היא קרויה על שם ויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת. היא הוזמנה על ידי ג'ון מולסון וקבוצה של משקיעים מן המושבות השונות באמריקה הצפונית הבריטית. האונייה נבנתה בעיירה קייפ בלנק שבקוויבק, קנדה, על ידי ג'ון סקסטון קמפבל וג'ורג' בלק, שהיו בוני ספינות חשובים באותה תקופה. האונייה הושקה ב-27 באפריל 1831 בידי הקולונל הבריטי לורד איילמר בקייפ קוב, קוויבק. מנועי הקיטור נבנו והותקנו במונטריאול. האונייה ביצעה מספר מסעות בין קוויבק למושבות האטלנטיות ב-1831 אולם לאחר מכן הוגבלו מסעותיה בשל מגפת הכולרה של 1832. הבעלים איבדו כ-16,000 ליש"ט על המיזם.
כיום ניתן לראות דגם גדול של הרויאל ויליאם במוזיאון הימי של האוקיינוס האטלנטי בהליפקס, נובה סקוטיה.
Baojun 310
Baojun 310 היא מכונית משפחתית הצ'בק קומפקטית מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Baojun אשר מיוצרת משנת 2016 ועד היום.
היצרן "Baojun" הוא חברת בת של "SAIC-GM-Wuling" (בסינית: "上汽通用五菱汽车股份有限公司") בשליטה ובשיתוף (joint venture) קונצרן הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס, ויצרן הרכב הסיני סאיק מוטור.
האלפבית הבשקירי
האלפבית הבשקירי (בשקירית: Башҡорт әлифбаһы, הגייה מקורבת: בַּשְׁקוֹרְתְּ אֶלִיפְבַּהֻו) הוא גרסה של האלפבית הקירילי שבו נכתבת השפה הבשקירית. בעבר נכתבה השפה הבשקירית באלפבית הלטיני, ולפני כן בכתב הערבי. כיום יש ניסיונות לחזור לשימוש באלפבית לטיני.
היסטוריה
לפני שאימצו שיטות כתיבה אלפביתיות השתמשו הבשקירים בלוגוגרמות (או אידאוגרמות). כלומר, כל גרפמה ייצגה אובייקט פיזי מסוים. שתי דוגמות מוצגות משמאל:
עם קבלת האסלאם במאה ה־10 החלו הבשקירים להשתמש בכתב הערבי. נשתמרו תעודות כתובות באופן זה מהמאה ה-14 ומהמאה ה-15. בשנת 1923 נוצרה שיטת כתיבה ייחודית לשפה הבשקירית, גם היא על בסיס האלפבית הערבי, שכללה 33 אותיות במקום ה־22 שירשו מהאלפבית הטטרי.
ב־1928 הוחלף האלפבית הבשקירי לאלפבית המבוסס על האלפבית הלטיני, ובשנת 1940, אימצו אלפבית המבוסס על האלפבית הקירילי.
Mirrors (שיר של נטליה קילס)
רקע והרכב
השיר הוקלט באולפן השדרה ה-11, אולפני ההקלטות Chalice ואולפני ההקלטות של Cherrytree. את השיר כתבה קילס עם אייקון, ג'ורג'יו טינפור, ומרטין קיירסנבום, והנדסו מארק גודצ'יילד וטוני אוגיאל. רוברט אורטון ביצע את המיקסינג לשיר, וג'ין גרימלדי היה אחראי למאסטרינג. "Mirrors" תואר כשיר "דיסקו פופ" המורכב מגיטרות חשמליות ובס. ג'ק סטיבין מ-AltSounds ציין כי הפקת הרצועה גורמת לו ל"תחושה גותית". מתיו וילקנינג מAOL רדיו השווה את השיר ל-"Sweet Dreams (Are Made of This)" של יורית'מיקס.
האלפבית הבשקירי
היסטוריה
כיום מפותחת מערכת כתיבה חדשה, המבוססת על האלפבית הלטיני, אשר מתוכננת להחליף את האלפבית הנוכחי לקראת שנת 2010.
האלפבית מבוסס הקירילית
אלפבית זה התקבל בשנת 1940, והאות Ё נוספה אליו בשנת 1950, וכך קיבל את צורתו הנוכחית. בטבלה הבאה מפורטות אותיות האלפבית הבשקירי, שמותיהן, והגייתן בשיטת האלפבית הפונטי הבינלאומי ובעזרת אות עברית, בעזרת ניקוד או בעזרת סימן שהגייתו מקבילה או דומה. כמו כן, מצוינים קודי היוניקוד של האותיות.
Mirrors (שיר של נטליה קילס)
ביקורות
עם יציאתו זכה "Mirrors" לביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרי מוזיקה. אלכס יאנג מ-Consequence of Sound ציין כי השיר הוא רצועה בולטת וחשובה באלבום. בלייר קלי מ-musicOMH תיארה את הפזמון של השיר כ"נהדר ומאוד קליט", אך מתחה ביקורת על החלק הדיבורי של השיר.
האלפבית הבשקירי
האלפבית מבוסס הלטינית
הווריאנט הלטיני של האלפבית הבשקירי התקבל בשנת 1928 כחלק מהמעבר לאלפבית הטורקי המאוחד עבור כל השפות הטורקיות שדוברו תחת שלטון ברית המועצות. אלפבית זה דומה לאלפביתים מבוססי לטינית אחרים, ולרוב האותיות בו יש את הצלילים שיש להן באלפביתים לטיניים אחרים. מקורן של האותיות ו־ הוא קירילי ולא לטיני.
Mirrors (שיר של נטליה קילס)
במצעדי המוזיקה
השיר הגיע למקומות גבוהים במספר מצעדים באירופה. ב-Ö3 Austria Top 40 האוסטרי, שהה השיר 20 שבועות והגיע בשיאו במקום ה-7. בהמשך השיר אף נכלל במצעד סוף השנה של אוסטרליה לשנת 2011, בו דורג במקום ה-50. במצעד הסינגלים הגרמני של Media Control הגיע השיר למקום ה-10, והיה לסינגל ה-80 המצליח ביותר במדינה ב-2011. במצעד ה-Airplay הפולני הגיע השיר בשיאו למקום השני. בבריטניה נחל השיר הצלחה מועטה יותר, והגיע למקום ה-101 בלבד במצעד הסינגלים הבריטי. במצעד השווייצרי שהה השיר שבוע אחד, ודורג במקום ה-52, בעוד שבפלנדריה הגיע למקום ה-18 ב-Ultratip. בצפון אמריקה הגיע השיר למקום ה-35 בקנדה הוט 100, ולמקום השלישי במצעד שירי הדאנס קלאב האמריקאי.
האלפבית הבשקירי
האלפבית מבוסס הלטינית
המקבילות הקטנות (miniscule) של האותיות B ו־L אינן b ו־l כמו במרבית האלפביתים הלטיניים באירופה, אלא ו־ בהתאמה. זאת כדי למנוע בלבול בין L קטנה ל־i גדולה, ובין B קטנה ל־ (האות המציינת חינכוך). הגרש הבודד איננו אות ומשמש לציון העיצור הסדקי הסותם (כמו הצליל של האות א|אל"ף במילה קוראים, בניגוד לקורים).
למטה מפורטות אותיות הווריאנט הלטיני של האלפבית הבשקירי, והגייתן בשיטת האלפבית הפונטי הבינלאומי. כמו כן, מצוינים קודי היוניקוד של האותיות.
ג'וביהא
ג'וביהא (בערבית: الجبيهة) הוא אחד הרבעים במטרופולין של עמאן, בירת ירדן. הוא הרובע ה-18 מתוך 27 רבעים בעיר. הרובע ממוקם בצפון מערב עמאן. ברובע מספר מתחמי מגורים, בילוי, תיירות, האוניברסיטה של ירדן, בתי חולים ומשרדי ממשלה. הרובע מחולק לשש שכונות, אל-ג'מעה, אל-ראשיד, קוטנה, אל-סאדק, אל-זייתונה ואל-בלדייה.
היסטוריה
בתחומי ג'וביהא נמצא אתר ארכאולוגי בשם רוג'ם אל-ג'וביהא, בו התגלו שרידים של מגדל עמוני מבוצר. הוצע לזהות את ג'וביהא עם היישוב המקראי יגבהה. זיהוי זה עולה יפה גם מבחינה גאוגרפית וגם מבחינה לשונית.
המיקום
הרובע ממוקם בצד הצפון מערבי של עמאן. הוא מחבר בין מספר שכונות ורבעים בעמאן. הוא גובל במזרח באזורי עמאן המזרחיים כמו טברבור, טאריק ובפרברי אל-אקצה. מצפון לשאפה בדרן ואבו נייסר. ממערב לסווילה, טלאא אל-עלי ואום אל-עלי סוממאק. מדרום לעבדאלי, ג'בל אל-חוסיין ורובע בסמן. רובע ג'וביהא מוגדר בין הרחובות הירדן ממזרח ורחוב המלכה ראניה ממערב. רובע ג'וביהא מורכב ממספר שכונות, שכונת אל-ג'מעה, שכונת אל-רשיד, שכונת קטאנה (שנקראת בכינויו העממי עיר הספורט), שכונת אל-סאדק, שכונת אל-זייתונה ושכונת אל-בלדייה.
אקלים
רובע ג'וביהא מאופיין במזג אוויר קריר בקיץ ובחורף קר מאוד בהשוואה לשאר חלקי העיר. לעיתים יורד שלג בחורף. גובה הרובע נע בין 950 ל-1050 מטר מעל פני הים.
נכבדים
ברובע מתגוררים אישים חשובים כמו הנסיכה בסמה בנת טלאל, נכבדים בכוחות המזוינים, בשירותי הרפואה המלכותיים ובביטחון הציבור הירדני. בנוסף למספר רב של שרים ובכירים במדינה.
חינוך ובריאות
שמו של רחוב האוניברסיטה הוסב לרחוב המלכה ראניה אל-עבדאללה. אוניברסיטת ירדן היא האוניברסיטה הוותיקה ביותר בממלכה האשמית של ירדן. בית החולים האוניברסיטאי שליד אוניברסיטת ירדן הוא אחד מבתי החולים הטובים בירדן. בנוסף, ברובע נמצאים גם בית החולים והמרכז הרפואי לסרטן על שם המלך חוסיין ובית החולים אל ישראא. יש ברובע גם 3 מרכזי בריאות ממשלתיים, מאות רופאים, מרפאות פרטיות וספריות רבות.
בילוי, בידור ותיירות
ברובע ג'וביהא ישנם אזורי בילוי ובידור כגון, המדרחוב התוסס מאוד מול השער הצפוני של אוניברסיטת ירדן. האטרקציות העיקריות ברובע הן, מסעדת סיוין, מסעדת הנרות, קפה לילות שחרזדה וכן קניון האוניברסיטה.
הירדנים נוטים לנהור לרובע ג'וביהא כדי ליהנות ממזג האוויר הקריר בקיץ. המבקרים ברובע חונים בדרך כלל בצד "דרך אבו נסייר" המשקיפה על העיר. המבקרים נהנים לשבת בביתי הקפה ליהנות משתייה, לעשן נרגילות ולצפות בנוף העיר במיוחד בשקיעה. אזור השעשועים ברובע ג'וביהא משך עליו יותר מכל יתר הרבעים מבקרים רבים מכיוון שיש בו את פארק השעשועים הגדול ביותר במדינה. בשנת 2017 פארק השעשועים נסגר לצמיתות בגלל הידרדרות בטיחות המתקנים והמבנים. בשנת 2018 הוכרזו תוכניות לפיתוח האתר לפארק סגור עם מתקנים למשפחות, צעירים וילדים.
ברובע ג'וביהא נמצאת שכונת החלונות האדומים. אחד הרחובות הגדולים ברובע ג'וביהא נקרא "רחוב טאלאייני" שמשמעותו "רחוב תאסוף אותי". תושבים מקומיים ניסו לעצור את תופעת הזנות באזור.
תחבורה
אף שרובע ג'וביהא נמצא בפאתי העיר הצפוניים, סלילת הכבישים הראשיים והכבישים המהירים, כמו כביש הטבעת המפורסם של כביש ירדן החדש סיפק גישה נוחה למחוזות הסמוכים ברחבי הבירה עמאן.
Almost Like Praying
Almost Like Praying (בעברית: כמעט כמו תפילה) הוא שיר צדקה שהוקלט על ידי לין-מנואל מירנדה, ועשרות זמרים מפוארטו ריקו. השיר יצא לאור ב-6 באוקטובר 2017, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, במטרה לתמוך בפוארטו ריקו שנפגעה קשות מהוריקן מריה, שפגע בה בספטמבר 2017. כל ההכנסות שנצברו מן השיר הוענקו לניצולי ההוריקן, ולפוארטו ריקו במטרה לשקמה.
עם יציאתו נכנס השיר היישר אל פסגות מצעדי האייטונס ברחבי העולם. בשבוע הראשון לצאתו נכנס השיר היישר אל המקום ה-20 במצעד הבילבורד הוט 100, עם 111,000 הורדות ועותקים שנמכרו, ו-5.2 מיליון השמעות באותו שבוע בלבד.
רקע והפקה
את השיר כתב לין-מנואל מירנדה בעצמו, והוא הופק על ידי מפיקים ומוזיקאים רבים שהשתתפו בשיר גם כן. השיר הוא קומפילציה של אמנים רבים כגון ג'ניפר לופז, קמילה קאביו, גלוריה אסטפן, פאט ג'ו ומארק אנתוני. אמנים אחרים שלקחו חלק בשיר הם: רובן להבים, פדרו קאפו, דסה, לואיס פונסי, חואן לואיס גורה, אלכס לקמוואר, ג'ון לגואיזמו, לין מנואל מירנדה, ריטה מורנו, אדניטה נזריו, ג'ואל אורטיז, אנתוני ראמוס, ג'ינה רודריגז, גילברטו סנטה רוזה, פיג'יי סין סיואלה, אנה וילפן וטומי טורס. ההכנסות מן השיר נתרמו במלואם לתוכנית הסיוע וההשמדה של ההפדרציה ההיספנית, המיועדת לקורבנות ולניצולי ההוריקן על האי פוארטו ריקו.
וידאו קליפ
הקליפ הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של אטלנטיק רקרודס, ונכון לאפריל 2020 מונה הצפיות שלו עומד על כ-10 מיליון צפיות.
אסטרטגיית אוכף
אסטרטגיית אוכף (Straddle Strategy) היא אחת מהאסטרטגיות המקובלות בהשקעה בשוק ההון. את אסטרטגיית האוכף מבצעים באחד האופנים הבאים: קניית אוכף או מכירת אוכף.
אסְטְרָטֶגְיַת קניית אוּכָּף (long straddle strategy)
אסטרטגיה שבה נעשית קניה של אופציות רכש ואופציות מכר, כאשר תאריך הפקיעה ומחיר המימוש של האופציות זהים.
אסטרטגיה זו מתאימה למצב שוק תנודתי, כאשר מעריכים שצפויה להתרחש תנועה חדה בשוק, אך לא יודעים להעריך לאיזה כיוון. לצורך יצירת אסטרטגיה זו נדרש המשקיע לתשלום ראשוני לצורך קניית האופציות. עם זאת, אם ההערכה נכונה, והשוק תנודתי האסטרטגיה תיצור רווח.
יתרונות האסטרטגיה: הרווחים יכולים להיות בלתי מוגבלים. ההפסדים יהיו מוגבלים לעלות רכישת האופציות.
חסרונות האסטרטגיה: מאחר שטווחי הכיסוי של האסטרטגיה רחוקים יחסית - אחוזי ההצלחה אינם גבוהים בדרך כלל, וגם במקרה של רווח, הרי שאינו גבוה משום שרק לעיתים רחוקות מבצע השוק תנודתיות חדה עד למועד הפקיעה.
אסְטרטגְיַת מכירת אוּכָּף (short straddle strategy)
אסטרטגיה שבה נעשית כתיבה של אופציות רכש ואופציות מכר, כאשר תאריך הפקיעה ומחיר המימוש של האופציות זהים.
אסטרטגייה זו מתאימה למצב שוק יציב, כאשר מעריכים שלא צפויה להתרחש תנועה חדה בשוק. ביצירת אסטרטגיה זו גובה המשקיע תשלום ראשוני מכתיבת האופציות. האסטרטגייה מאפשרת להישאר במצב של רווח כל עוד השוק לא מבצע תנועה חדה לאחד הכיוונים. במידה והשוק נע לקצוות - האסטרטגייה תיצור הפסד.
שדה התעופה באנף
שדה התעופה באנף (באנגלית: Banff Airport) הוא שדה תעופה הממוקם בהרי הרוקי הקנדיים, בשטח הפארק הלאומי באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
אסטרטגיית אוכף
אסְטרטגְיַת מכירת אוּכָּף (short straddle strategy)
יתרונות האסטרטגיה: כל עוד השוק יציב, או שנכס הבסיס נסחר ביציבות - נוצר רווח. לעיתים תספיק תקופה קצרה של מספר שבועות של יציבות על מנת לקבוע שנוצרו רווחים, וזאת משום שמחירי האופציות נשחקים מהר, ועל ידי כך ניתן לרכוש את האופציות שנמכרו במחיר נמוך (=סגירת פוזיציה).
שדה התעופה באנף
שדה התעופה ממוקם 3.1 קילומטרים צפונית מערבית לעיירה באנף, צפונית להר טאנל ומעברו השני של הכביש המהיר טרנס-קנדה.
אסטרטגיית אוכף
אסְטרטגְיַת מכירת אוּכָּף (short straddle strategy)
חסרונות האסטרטגיה: הרווח הנוצר הוא מוגבל. ההפסד העשוי להיווצר אינו מוגבל.
שדה התעופה באנף
השדה מופעל על ידי רשות הפארקים של קנדה.
היסטוריה
שדה התעופה היה סגור בין השנים 1997–2007.
בשנת 2007 נפתח השדה מחדש, על אף התנגדות ארגוני איכות הסביבה, אשר טענו כי חיות הבר המקומיות שגשגו בשל אי הפעלת השדה.
כיום השדה משמש רק לטיסות חירום או כשדה תעופה חלופי במקרי חירום.
אדי אוטוז
אדי אוטוז (באנגלית: Eddy Ottoz; 3 ביוני 1944) הוא אתלט עבר איטלקי, זוכה מדליית ארד אולימפית בריצת 110 מטר משוכות (מקסיקו סיטי 1968), שתי מדליות זהב בריצת 110 מטר משוכות באליפות אירופה באתלטיקה (בודפשט 1966 ואתונה 1969), שלוש מדליות זהב באליפות אירופה באתלטיקה באולם (דורטמונד 1966, פראג 1967 ומדריד 1967) ושתי מדליות זהב באוניברסיאדה (בודפשט 1965 וטוקיו 1967)
ביוגרפיה
אדי אוטז נולד ב-1944 בעיירה מנדלי לה נפולי לחופי הים התיכון שבדרום צרפת. את הקריירה הספורטיבית שלו החל ב-1964 וסיים אותה ב-1969 כשבתקופה זו זכה, בין השאר, במדליית ארד אולימפית באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). בנוסף להישגיו הבינלאומיים זכה אוטוז 5 פעמים באליפות איטליה באתלטיקה בריצת 110 מטר משוכות (1965, 1966, 1967, 1968, 1969).
לאחר פרישתו החל לעבוד בעסק משפחתי לייצור ליקרים. ב-1980 נכנס לתחום המיחשוב וייסד סוכנות למחשבים אישיים של אפל וIBM. ב-1987 הקים חברת IT והיה בין מנהליה בשנים הבאות. במקביל עסק באימון ספורטאים וב-1992 מונה למאמן האצנים של נבחרת איטליה באתלטיקה. בנוסף מונה אוטוז למנהל מחוז ואל ד'אוסטה בוועד האולימפי האיטלקי כשב-2001 מונה לחבר בהנהלת הוועד האולימפי.
1964
באולימפיאדת טוקיו סיים אוטוז במקום הרביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.84 שניות.
1965
באוניברסיאדה שנערכה בבודפשט, הונגריה זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.6 שניות לפני ג'יובאני קורנצ'יה מאיטליה (13.9 שניות) ווילי דבנפורט מארצות הברית (14.0 שניות).
1966
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בדורטמונד, מערב גרמניה זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה שווה לשיא העולם של 7.7 שניות לפני מייק פרקר מבריטניה (7.8 שניות) והיינריך ג'ון  ממערב גרמניה (7.9 שניות).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט, הונגריה זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אליפות של 13.7 שניות לפני היינריך ג'ון ממערב גרמניה (14.0 שניות) ומרסל דוריץ  מצרפת (14.0 שניות).
1967
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 50 מטר משוכות בתוצאה של 6.4 שניות לפני ולנטין צ'יסטיקוב (6.6 שניות) ואנטולי מיכאילוב   (6.7 שניות), שניהם מברית המועצות.
באוניברסיאדה שנערכה בטוקיו, יפן זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.9 שניות לפני רון קופלנד מארצות הברית  (14.0 שניות) ופייר שוובל  מצרפת (14.3 שניות).
1968
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה במדריד, ספרד זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 50 מטר משוכות בתוצאה של 6.57 שניות לפני גונטר ניקל ממערב גרמניה (6.68 שניות) ומילאן קוטיק מצ'כוסלובקיה (6.73 שניות).
באולימפיאדת מקסיקו סיטי זכה אוטוז במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בשיא לאומי של 13.46 שניות אחרי וילי דבנפורט מארצות הברית (13.33, שווה לשיא האולימפי) וארווין הול מארצות הברית (13.42 שניות).
1969
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אליפות של 13.59 שניות לפני דייוויד המרי (13.74 שניות) ואלן פסקו (13.94 שניות), שניהם מבריטניה.
משפחתו
אוטוז נישא לליאנה קלבסי (Lyana Calvesi) ולזוג נולדו 3 ילדים (לורנט, פטריק ופילאר). לורנט עוסק גם הוא באתלטיקה ובריצת משוכות.
קליע נותב
ממוזער|שמאל|250px|שרשיר כדורים נותבים ומציתים 0.5 אינץ' מוזנים למקלע כבד. הקליעים הנותבים מסומנים בצבע אדום ממוזער|שמאל|250px|תמונה ב[[חשיפה (צילום)|חשיפה ארוכה של ירי צרורות במטווח לצורכי תרגול ואיפוס הנשק. בצה"ל זכה לשם "נוהל שמיים אדומים".]] שמאל|ממוזער|350px|תמונה מהצד, בחשיפה ארוכה, של מעוף קליע נותב קליע נותב (באנגלית: Tracer) הוא סוג מיוחד של קליע, המכיל חומר בעירה הניצת ברגע הירי ויוצר להבה קטנה בחלקו האחורי של הקליע (בדרך כלל להבה בעלת צבע אדום). להבה קטנה זו בוערת לאורך כל מעופו של הקליע למטרה ולעיתים גם למשך זמן קצר לאחר שהקליע פגע במטרתו. עקב מהירות המעוף הגבוהה של הקליע, מתווה הלהבה "קו" בהיר בין היורה למטרה, שאותו לוחמים רבים בסביבה יכולים לראות אם הירי נעשה בלילה (מכאן שמו של הקליע: "נותב" מלשון "מתווה נתיב"). למעשה, זאת מטרת השימוש העיקרית בקליע נותב, היורה מסמן לכוחות אחרים הסמוכים אליו היכן המטרה עליה הוא יורה.
סוג זה של תחמושת נכנס לשימוש נרחב במכונות ירייה בתקופת מלחמת העולם הראשונה, והוא משמש את צבאות העולם עד היום.
הסבר
קליע נותב הוא חלול ולתוכו מוכנסים חומרים הגורמים לנתיבה, כגון תערובת של סטרונציום ומגנזיום, הגורמים לנתיבה בצבע אדום.
התחמושת הסטנדרטית של ארצות הברית וברית נאט"ו זוהרת בדרך כלל באור אדום, בעוד תחמושת סינית ורוסית זוהרת לרוב בצבע ירוק, כתוצאה משימוש בבריום.
ישנם כמה סוגים עיקריים של תחמושת נותבת, ביניהם התחמושת הסטנדרטית הנדלקת מיד כשהיא נורית, תחמושת הנדלקת רק לאחר מרחק מסוים על מנת שלא לחשוף את היורה ותחמושת שהזוהר שהיא מפיקה עמום מאוד, כך שניתן לראותו רק באמצעות מכשירי ראיית לילה.
Dancing Queen
"Dancing Queen" (תעתיק: "דנסינג קווין", תרגום: "מלכת הריקודים") הוא שיר מאת להקת הפופ השוודית אבבא. השיר נחשב לאחד מן הלהיטים הגדולים של הלהקה בפרט ובכל הזמנים בכלל, והיה אחד מהסינגלים הנמכרים ביותר במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20.
השיר נכתב על ידי בני אנדרסון, ביורן אולבאוס וסטיג אנדרסון (Stig Anderson) בסגנון הדיסקו. הקלטת השיר החלה ב-4 באוגוסט 1976 והוא פורסם לראשונה באלבום Arrival של הלהקה, שיצא ב-11 באוקטובר 1976. בשנת 1978 יצא השיר כסינגל. השיר מתאר חוויה של ריקוד במועדון, והוא מושר מנקודת מבט נשית. על פי מילות השיר, בעת הריקוד חשה הגיבורה "צעירה ומתוקה, רק בת שבע עשרה".
השיר הפך להצלחה ושהה בראש מצעדי פזמונים במדינות שונות בעולם. בשוודיה, לדוגמה, שהה השיר 14 שבועות בראש המצעד. בין היתר הגיע השיר לראש מצעד "בילבורד הוט 100" בארצות הברית, המצעד בבלגיה, אוסטרליה, אירלנד ועוד. השיר זכה לאינספור גרסאות כיסוי ודורג בין 100 השירים המושמעים ביותר בתחנות הרדיו בבריטניה. הוא נכלל במקום ה-171 ברשימת 500 השירים הגדולים ביותר של כל הזמנים של המגזין "Rolling Stone".
נכון ליוני 2020, צבר השיר כ-400 מיליון השמעות בפלטפורמת הזרמת המוזיקה, ספוטיפיי.
תהליך פיתוח השיר
ההקלטות לשיר "dancing queen" החלו כבר ב-4 באוגוסט 1975. ההדמיה הראשונית נקראה "בוגלו". בני אנדרסון וביורן אולבאוס מצאו השראה בשיר של ג'ורג' מקריי "Rock Your Baby", כמו גם בתיפוף שנעשה על ידי ד"ר ג'ון באלבום שלו- "ד"ר ג'ונס גומבו"'. אנייטה פלטסקוג ואנני-פריד לינגסטד הקליטו את הקולות לשיר בספטמבר 1975, השיר עצמו הושלם שלושה חודשים מאוחר יותר.
באופרה המלכותית של שוודיה
השיר Dancing Queen החל להגיע לחזית העבודה של להקת אבבא רבות לפני שפורסם לראשונה. כמה חודשים אחר כך, כשפורסם האלבום הוא הושמע לראשונה לכבוד חתונתם של המלכה סילביה והמלך גוסטב השישה עשר באופרה המלכותית של שוודיה בסטוקהולם ב-18 ביוני 1976. האירוסים עצמם הוכרזו בשנת 1976, ועברו ביקורות רבות על ידי אנשים שמרנים שוודים, שלא היו מרוצים כלל מהעובדה שהמלך גוסטב השישה עשר עומד להתחתן עם עובדת בוועד האולימפי ואזרחית שוודית פשוטה. השיר לא הושמע בחתונה עצמה, אלא בערב החתונה במקום.
Dancing Queen בנוסף נחשב לאחד השירים הגדולים ביותר של הלהקה, אם לא הגדול ביותר. בכל מקרה הוא הנמכר ביותר מכל שירי ואלבומי אבבא האחרים לכל אורך ההיסטוריה.
מבחינה מוזיקלית
Dancing Queen נודע לאחד משירי הפופ הידועים בכל הזמנים, אך גם באיכויות היוצאות דופן הנמצאות בו. איכויות אלו מתמקדות בעיקר בהתאמה בין השיאים הרגשיים בשיר לבין המנגינה. כמו כל שירי להקת ABBA (אבבא), השיר מאופיין במלודיה סוחפת, וזהו השיר הנחשב להישג המלודי והווקאלי הטוב ביותר הן של אנייטה פלטסקוג ושל אנני-פריד לינגסטד.
גרסאות נוספות לשיר
גרסה נוספת לשיר בוצעה על ידי A-Teens ויצאה בשנת 2000. כשיצאה לאור היא זכתה במקום הראשון במקסיקו. בנוסף זכה העיבוד להצלחה בינלאומית בכל דרום אמריקה, כשזכה במקום השלישי בארגנטינה, מקום חמישי בצ'ילה ומקום שישי בקולומביה (לפי הערך באנ').
ב-25 ביוני 2021 ביצעו את השיר הזמרות האמריקאיות מיילי סיירוס ומארן מוריס במופע "Stand By You", מופע שיזמה סיירוס לכבוד חודש הגאווה.
זביגנייב הרברט
ביוגרפיה
זביגנייב הרברט נולד בשנת 1924 בלבוב, בעבר חלק מפולין וכיום בשטח אוקראינה. סבו היה אנגלי שהגיע ללבוב כמורה לאנגלית. אביו, לגיונר פולני בזמן מלחמת העולם הראשונה, שתמך בהשבת עצמאותה של פולין, היה משפטן ועבד כמנהל בנק. אמו הייתה עקרת בית. אבותיו הגיעו לגליציה מאנגליה דרך וינה ולפי המסורת המשפחתית נראה שישנו קשר משפחתי רחוק למשורר האנגלי ג'ורג' הרברט.
ילדותו של הרברט בשנות ה-20 הייתה בתקופה שבה פולין זכתה לעצמאות, והלך הרוח הפטריוטי נישא באוויר. באותם ימים בילה בחיק משפחתו, הזכורה לו כנווה פסטורלי ויציב. המלחמה וההרס שבאו על פולין באו במפתיע וסימנו עבורו את קץ החיים הקודמים ותחילתם של חיי הגולה הנצחיים. ב-1939, בפרוץ מלחמת העולם השנייה, כשהיה בן 15, חזה הרברט בהריסתה של לבוב כשפלש הצבא האדום לפולין, וב-1941 חזה בנפילתה לידי צבאה של גרמניה הנאצית, דבר שהותיר בו חותם עז.
באותה תקופה החל לכתוב את שיריו הראשונים, שהתפרסמו רק 15 שנה מאוחר יותר. בתקופת מלחמת העולם השנייה לקח חלק בפעילות המחתרתית ב"ארמייה קריובה"(צבא המולדת). בזמן המלחמה למד ספרות פולנית בקבוצות לימוד חשאיות של האוניברסיטה ע"ש יאן קזימיר.
ב-1944, עם כניסת הרוסים ללבוב עקר לפרושוביצה, לקח שיעורי אמנות וכלכלה באוניברסיטת קרקוב וקיבל תואר בכלכלה. ב-1949 למד באוניברסיטת "ניקולס קופרניקוס" שבטורון, וקבל תואר במשפטים ותואר בפילוסופיה כתלמידו של הפילוסוף הנריק אלזנברג, שהיה לו למנטור בהמשך דרכו. ב-1951 המשיך זמן מה בלימודי פילוסופיה באוניברסיטת ורשה.
בסוף שנות ה-40 החל לפרסם שירים ומאמרים מפעם לפעם בכתבי עת, בשמו ובשם עט, אך בשל מגבלות הצנזורה הנוקשה וזרם הריאליזם הסוציאליסטי במשטר הקומוניסטי, נאלץ לפרוש מן הכתיבה. בתקופה זו עבד בעבודות זוטרות וחי חיי דלות.
ב-1956, לאחר שפרצו מהומות אוקטובר הפולני נגד השלטון הסובייטי, ובעקבות מותו של סטלין, החלה הפשרה פוליטית שהביאה להקלות חלקיות ופריחה תרבותית, והרברט כעמיתיו מארק חלאסקו ויוליה הרטויג, היה בין היוצרים ששיריהם ראו אור. באותה שנה פורסם מחזור השירים הראשון שלו, "מיתר האור". הוא זכה להצלחה גדולה ומצבו הכלכלי השתפר מעט.
בסוף שנות ה-50 הצליח להשיג מלגה קטנה שאפשרה לו לצאת מפולין, והוא החל במסע נדודיו ברחבי אירופה שנמשך שנים ארוכות שבמהלכן שב מעת לעת למולדתו. הוא שהה בלונדון, באיטליה, בברלין ובפריז. הוא לימד תקופה קצרה באוניברסיטת קליפורניה בשנת 1971, שבמהלכה החל בכתיבת "מר קוגיטו". ב-1968 תורגמה שירתו לראשונה לאנגלית בידי צ'סלב מילוש ופיטר דייל סקוט, ולשפות רבות לאחר מכן. לעברית תורגמו רבים מספריו על ידי דוד וינפלד, ומחזותיו הוצגו בפולין ובארצות אחרות.
הוא זכה להכרה ולפרסים בינלאומיים, בהם:
בעת שהותו בירושלים התיידד עם המשורר יהודה עמיחי ואף הקדיש לו שיר הנקרא 'ליהודה עמיחי' ופותח בשורה "כי אתה המלך ואני רק נסיך". ב-1968 נשא לאשה את קטרז'ינה גֵ'דוּשיצְקָה, ובין השנים 1965-1968 שימש כעורך כתב העת לשירה "Poezja",אך פרש מהתפקיד במחאה על מדיניות אנטישמית.
ב-1981 חזר לפולין, עם הקמתה של התנועה "סולידריות" שהתנגדה לשלטון הקומוניסטי, והצטרף למערכת העיתון המחתרתי "Zapis". כשהוצאה "סולידריות" מחוץ לחוק הוא תמך בה בגלוי והפך לסמל הרוחני במאבק לעצמאותה של פולין. המשפט "הֱיֵה נֶאֱמָן לֵךְ" מתוך שירו "המסר של מר קוגיטו" היה לסיסמת המאבק. בראשית שנות ה-90, לאחר התמוטטות ברית המועצות וכשמפלגת "סולידריות" עלתה לשלטון, הוא מתח ביקורת על התנהלותם של הממשלה ושל אישים פולנים בולטים, כדוגמת צ'סלב מילוש ואדם מיכניק, שראה בהם אחראים למחדלים שנעשו בפולין אחרי נפילת הקומוניזם. דבריו עוררו ויכוח סוער וממושך בפולין.
ב-1992 שב לצמיתות לפולין והתגורר בוורשה, כשבריאותו רופפת והוא סובל מאסתמה חמורה, והיה מרותק למיטתו רוב הזמן. זמן קצר לפני מותו הספיק לפרסם את אוסף שיריו "אפילוג של סערה".
הרברט נפטר ב-1998 בוורשה.
הרברט וצ'סלב מילוש
ב-1958, בעת מגוריו בפריז, פגש לראשונה את צ'סלב מילוש. בין שני המשוררים, פולנים מהגרים, שהדאגה למצב הפוליטי והאתי בפולין הייתה משותפת להם, נרקמה ידידות מיוחדת ומורכבת. מילוש, שהיה מבוגר מהרברט ב-13 שנים ופעיל כמשורר וכמתרגם, שימש להרברט כמורה רוחני בתחילת דרכו הספרותית.
בשיא שיתוף הפעולה ביניהם תרגם מילוש את שירי הרברט לאנגלית ובכך חשף אותו לקהל הקוראים האמריקאי והבריטי. הרברט הקדיש לו את שירו "אלגיה לפורטינבראס" (דמות מ"המלט"). עם הזמן, כשמעמדו של הרברט כמשורר התבסס, נפלו ביניהם חילוקי דעות אישיים ופוליטיים, שמקורם בגישותיהם הפטריוטיות השונות. הרברט האשים את מילוש בכך שלדעתו לא גילה מספיק פטריוטיות ושבזמן הכיבוש הנאצי לא השתתף בפעילות המחתרת, ומילוש האשים את הרברט בכך שלדעתו לקה בעיוורון מיסטי ורגשי בכל הקשור לפולין. הייתה ביניהם התכתבות ענפה לאורך השנים והם התפייסו לפני מותו של הרברט.
על יצירתו
שירתו בעלת מבנה אסתטי דל בפיסוק ומדויקת. היא כתובה בראייה אירונית, ריאליסטית ומפוכחת, ועוסקת במושג הסבל המתמשך והזיכרון. הוא מרבה להשתמש באלמנטים מיתולוגיים והיסטוריים, כשהעבר משמש לו כלי להתבוננות בהווה. בראיון עמו אמר שהוא פונה להיסטוריה לא בתקווה להפיק ממנה לקח, אלא כדי לעמת את הניסיון שלו אל מול ניסיון האחרים, וכדי להשיג לעצמו מה שאפשר לכנותו כחמלה ואחריות כלל-אנושיים.
לאחר שחווה את ההרס שבמשטר הטוטליטרי, החל להטיל ספק בהשגת גאולה דרך הסתמכות על תורות מיסטיות או רציונליות ושלל את האוטופיה.
שירתו נוקטת עמדה לפיה היחיד מחויב לעמוד בהתנגדות חסרת סיכוי מול ההיסטוריה ללא ערובה לניצחון, תוך השענות על הקהילה האנושית חסרת השלמות, שבה היחיד אחראי לקהילה ונושא את הזיכרון ההיסטורי אל הדורות הבאים.
כך נאמר לגיבור שלא מרצונו בשירו "המסר למר קוגיטו" בתרגומו של דוד וינפלד.
יצירותיו הבולטות
בעת שהותו הממושכת באירופה כתב את רשמיו על אמנות מערב אירופה:
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
אלקטרואופטיקה
אלקטרואופטיקה הוא תת־תחום המשלב שני תחומים עיקריים – אלקטרוניקה ואופטיקה, שילוב ההופך אותו לבין תחומי. מדעי האלקטרואופטיקה מטפלים בחקר ויישום תופעות הקשורות באינטראקציה שבין אופטיקה ותורת הגלים לבין תורת החשמל והאלקטרוניקה. למרות שלתחום נגיעה רבה במדעים מדויקים ואוריינטציה מתמטית גבוהה, הוא נחשב יותר כענף הנדסי ולא מדעי.
היסטוריה
ניתן לייחס את ראשיתו של התחום לגילוי האפקט הפוטואלקטרי בשנת 1887 על ידי היינריך הרץ, אם כי את ההסבר לתופעה נתן אלברט איינשטיין רק ב-1905.
התא הפוטואלקטרי היה הרכיב האלקטרואופטי הראשון. עד היום, זהו הרכיב האלקטרואופטי הנפוץ ביותר. כיום קיימות תוכנות אלקטרואופטיות שונות לתכנון עדשות או מערכת עדשות, חישובי מרחק אידיאלי לחישה מרחוק, הצבת תאורה ונושאים נוספים. עם מזעור המיחשוב, לענף נוצר קשר גדל והולך גם לנושאי עיבוד תמונה שונים.
שימושים
התא הפוטואלקטרי משמש עד היום לזיהוי נוכחות אדם או עצם, למשל בדלתות של מעליות, בשערים חשמליים לכלי רכב, בגלאים נגד פריצה וכדומה. רכיבים אלקטרואופטיים נוספים הנמצאים בשימוש נרחב הם:
בין מערכות אלקטרואופטיות נמנים:
דמבוביצ'וארה
דמבוביצ'וארה (ברומנית: Dâmbovicioara) הוא כפר בקומונה באותו שם, השייך למחוז ארג'ש, בחבל מונטניה שברומניה. כ-70 ק"מ צפונית מערבית לבוקרשט. הכפר ידוע בזכות אתרי הטבע המרהיבים שבסביבתו.
גאוגרפיה
דמבוביצ'וארה שוכנת על נחל באותו שם. במעבר ההרים רוקאר-בראן המפריד בין רכס פיאטרה קראיול (Piatra Craiului) לבין רכס בוצ'ג'.
תחבורה
בדמבוביצ'וארה עובר כביש 730 המחבר את הכפר לכביש הארצי E574.
שער הניצחון במדריד
שער הניצחון (בספרדית Arco de la Victoria) המכונה לעיתים גם שער מונקלואה (במטרה ליצור דמיון לשער אלקלה ושער טולדו), הוא שער ניצחון במדריד, בירת ספרד.
הקמה
השער נבנה בין השנים 1953 ו-1956 בהוראתו של הדיקטטור פרנסיסקו פרנקו, לציון ניצחונו במלחמת האזרחים הספרדית. השער ממוקם ברובע מונקלואה - ארבקה ומתנשא לגובה של כ-40 מטרים. בפנים השער נמצאות מספר תוכניות ודגם של מתחם האוניברסיטה הקומפולטנסית. השער הוא עבודתם של האדריכלים מודסטו לופז אוטרו (Modesto López Otero) ופסקל בראבו סנפליו (Pascual Bravo Sanfeliú) והפסלים מוסס הוארטס (Moses Huertas) וחוסה רמון ארגי אורטלס (Jose Ramon Arregui Ortells).
בעורף השער מופיעה בלטינית הכתובת: MUNIFICENTIA REGIA CONDITA AB HISPANORUM DVCE RESTAVRATA AEDES STUDIORVM MATRITENSIS FLORESCIT IN CONSPECTU DEI ומתחתיה מופיעות על שני עיטורים השנים: ANNO MCMXXVII A ו- ANNO MCMLVI Ω תרגום הכתובת הוא "נוסד על ידי הוד נדיבותו המלך, שוקם על ידי מנהיג הספרדים, מקדש הלימודים הגבוהים פורח תחת עינו הפקוחה של האל". הכתובת מתייחסת לאוניברסיטת מדריד, שממוקמת בסמיכות לשער. השנים המובאות הן 1927, בה נפתחה האוניברסיטה במיקומה הנוכחי ו-1956, בה נבנה השער, והיא מוקדשת לפתיחתה מחדש של האוניברסיטה לאחר שנהרסה כליל בימי מלחמת האזרחים.
בחזית השער מופיעה בלטינית הכתובת: ARMIS HIC VICTRICIBVS MENS IVGITER VICTVRA MONUMENTUM HOC D.D.D. ומתחתיה מופיעות על שני עיטורים השנים: ANNO MCMXXXVI A ו- ANNO MCMXXXIX Ω תרגום הכתובת הוא "לכוחות שניצחו כאן, בתודעה יביסו לעולם, אנדרטה זו מוקדשת". השנים המופיעות על העיטורים הן 1936 ו-1939, שנות תחילתה וסיומה של מלחמת האזרחים הספרדית, והאנדרטה מוקדשת לחיילים שניצחו במלחמה.
בית הספר לפיתוח מנהיגות
בית ספר לפיתוח מנהיגות (מוכר גם בראשי תיבות: ביסל"ם) הוא שמה של יחידה בצה"ל שמטרתה לשמש מרכז לפיתוח המנהיגות הצבאית. בית הספר מרכז את הידע והמומחיות בצה"ל בנושא פיתוח מנהיגות, באמצעות כלים ותפיסות מתחום מדעי ההתנהגות. ביסל"ם כפוף מבחינה פיקודית לחיל החינוך והנוער ומבחינה מקצועית לממד”ה (מרכז מדעי ההתנהגות). בית הספר ממוקם במתחם בית גולדמינץ בנתניה, יחד עם זאת, חלק מפעילותו (סדנאות וייעוץ) נעשית בבסיסי היחידות השונות של צה"ל.
היסטוריה
בית הספר לפיתוח מנהיגות הוקם בשנת 1982, בהחלטת קצין חינוך ראשי, תא"ל יוסי אלדר, על בסיס שתי יחידות עצמאיות שפעלו כל אחת בנפרד במסגרת חיל החינוך: המכון להכשרת מפקדים והיחידה להכשרת סגלים. הראשון נועד לתת מענה לסוגיות מנהיגותיות-חינוכיות בעבודת המפקד והשני נועד לתת מענה לבעיות ולקונפליקטים בתחום עבודת הצוות של היחידות הלוחמות.
1) יחידת הסברה, אשר עוסקת בשאלות ערכיות בעבודת המפקד. מאוחר יותר, בשנת 1992, שונה שמה והיא נקראת "היחידה לפיתוח ערכי פיקוד" (יע"פ).
2) יחידת מחקר ופיתוח (מו"פ) שנועדה לחבר את בית הספר למחקרים ולידע העולמי בנושאי מנהיגות וכן לבצע מחקרי מנהיגות בצה"ל, במטרה לבסס את התשתית התאורטית והמעשית לעבודת בית הספר כולו.
יוסי אלדר, קצין חינוך ראשי ומפקד בית הספר באותן שנים, שאף לראות את בית הספר כרפרנט מקצועי למפקדים בשטח וכמייצג כלפיהם את האספקטים ההתנהגותיים בנושאי המנהיגות בתוך תהליכי ההכשרה של המפקדים ובתוך התפקוד היום-יומי השוטף של היחידות.
תהליך זה הגדיר את תפקיד בית הספר כמפתח מנהיגות. כלומר, האחריות לפיתוח המנהיגות עברה ממנחי הסדנאות אל המפקדים ותפקיד בית הספר היה לסייע להם למצות את פוטנציאל המנהיגות הטמון בהם.
בשנת 1999 אוחדו שלושת המדורים של ביסל"ם (המכון להכשרת מפקדים, היחידה להכשרת סגלים והיחידה לערכי פיקוד) על ידי מפקד בית הספר באותם ימים, סא"ל מיקי רוזנשטיין, אשר ביקש לתת ליחידות הפונות מענה המרוכז אצל גורם אחד בתוך בית הספר.
כיום (2022) פועלים בבית הספר יועצים לפיתוח מנהיגות אשר תפקידם לכוון את הפעילות בין שלושת התחומים שיוצגו על ידי המדורים המקוריים. שינוי המבנה הארגוני בביסל"ם שיקף מעבר ממכוונות ומבנה על פי מוצרים (סדנאות לסוגיהן) ופרופסיות (תחומי הדעת של אנשי המקצוע בארגון) למבנה המכוון על פי דרישת הלקוחות (היחידות השונות).
אתגר ארגוני מרכזי
ביסל"ם הוא המרכז לפיתוח מנהיגות צבאית. תפקידו להוות מרכז צה"לי – סמכות מקצועית, מוקד ידע ומומחיות, המקדם תהליכי פיתוח מנהיגות צבאית, לשם מימוש יעוד צה"ל ומטרותיו באמצעות תפיסות ופרקטיקות מתחום מדעי ההתנהגות.
ערכים מובילים
ביסל"ם יפעל לאורם של נורמות וערכים:
פעילות
תהליך פיתוח המנהיגות, המתבצע בסיוע יועצי ביסל"ם, הוא תהליך מרכזי בתהליכי ההתפתחות של מפקדים ויחידות. זאת, באמצעות תפיסות ופרקטיקות מתחום מדעי ההתנהגות. פיתוח המנהיגות נעשה הן בהכשרות הן בשטח (on job).
סלוודורה פרסית
סלוודורה פרסית (שם מדעי: Salvadora persica), צמח ממשפחת הסלוודוריים, ספק עץ ספק שיח ירוק עד, יוצר גושי ירק גדולים ודחוסים. בעל גזע עקום, מחוספס וסדוק.
מאפיינים
הצמח לבנבן עם גפיים תלויים ברפיון. קליפת השורש בצבע חום בהיר, כאשר השכבות הפנימיות לבנות. ריחו כשל צמח ה"קרס" וטעמו חם וחריף. משתמשים בענפיו כמברשת שיניים.
עליו גדולים ובשרניים ומשמשים מאכל אהוב ליעלים ולשפנים. הוא גדל בקרקעות שאינן מלוחות, בדרך כלל במדבר, במעיינות ובערוצי נחל.
סלוודורה פרסית היא צמח מוגן בישראל.
הטיהור לנצח
הטיהור לנצח (באנגלית: The Forever Purge) הוא סרט פעולה ואימה אמריקאי. זהו הסרט החמישי והאחרון של זיכיון "הטיהור", ומשמש כהמשך ישיר ל"הטיהור 3: שנת בחירות" משנת 2016. ביים אותו אוורדו ולריו גאוט, לפי תסריט שנכתב על ידי יוצר הזיכיון ג'יימס דמונאקו, שהפיק אותו לצד ג'ייסון בלאם ומייקל ביי. בסרט מככבים אנה דה לה רגוארה, טנוץ' הוארטה, ג'וש לוקאס, קאסידי פרימן, לוון רמבין, אלחנדרו אדה וגם ויל פאטון. הסרט עוקב אחר קבוצת איכרים שנסים על נפשם לאחר שאנשים רבים ממשיכים לבצע מעשי פשע לאחר סיום הטיהור.
תאריך היציאה המקורי של "הטיהור לנצח" היה ביולי 2020, אך לאור מגפת הקורונה נדחה ל-2 ביולי 2021, בהפצת סרטי יוניברסל.
עלילה
שתי קדנציות לאחר בחירתה של שרלין רואן, האבות המייסדים החדשים של אמריקה קיבלו מחדש את השליטה בממשלת ארצות הברית והחזירו מחדש את הטיהור השנתי עם כלליו המקוריים. אחוזי העליונות הלבנה והנייטיביזם זינקו באמריקה עם בחירתו מחדש של ה-NFFA, מה שהוביל רבים מחוץ למפלגת השלטון להיות מודאגים מכך שהטיהור הראשון הקרוב מזה שמונה שנים יגרום למצב בלתי הפיך. הסרט עוקב אחר קבוצת איכרים שנסים על נפשם לאחר שאנשים רבים ממשיכים לבצע מעשי פשע לאחר סיום הטיהור.
פיתוח
באוקטובר 2018 אמר ג'יימס דמונאקו, יוצר זיכיון "הטיהור", שהוא עומד לכתוב תסריט שונה מזה של שאר הסרטים, ושהוא חושב שזה יהיה "סוף ממש מגניב" לסדרה.
ליהוק וצילום
באוקטובר 2019 הוכרז כי אנה דה לה רגוארה תככב בסרט. בנובמבר 2019 לוהק טנוץ' הוארטה לתפקיד הראשי הגברי בסרט. מאוחר יותר באותו חודש הוכרז כי ויל פטון וקאסידי פרימן לוהקו לסרט. בינואר 2020 דווח כי לוון רמבין הצטרפה לצוות השחקנים של הסרט. עוד דווח, כי ג'וש לוקאס יככב בסרט גם כן.
ביולי 2019 הוכרז כי הסרט יצולם בקליפורניה. שלב ההפקה אמור היה להתחיל בנובמבר 2019, בפרק זמן של 25 ימי צילום בסן דייגו. ב-10 וב-11 בנובמבר נערכו הצילומים במרכז העיר פומונה, כולל טברנה וחנות רובים ואקדחים. בשבוע שלאחר מכן, הצילומים התקיימו בתיאטרון ובכמה מקומות באונטריו. צלם הקולנוע לואיס סנסנס צילם את הסרט.
מוזיקה
המוזיקה הרשמית של הסרט נערכה ונוצרה על ידי האחים ניוטון.
פרד קרטר
פרדריק ג'יימס "פרד" קרטר (באנגלית: Fredrick James "Fred" Carter; נולד ב-14 בפברואר 1945) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1969–1977. ממוצעיו הכוללים לאורך 8 עונותיו בליגה הם 15.2 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק.
בין השנים 1978–1993 שימש כעוזר מאמן ב-4 קבוצות שונות ב-NBA, ובשנים 1993–1994 היה המאמן הראשי של פילדלפיה 76'.
קריירת משחק
קרטר נולד וגדל בפילדלפיה שבפנסילבניה, ובין השנים 1965–1969 למד באוניברסיטת מאונט סנט מארי אשר במרילנד. לאורך 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, אשר השתתפה בליגת המכללות השנייה (NCAA Division II), קלע 21.9 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA 1969 נבחר קרטר בבחירה ה-43, על ידי בולטימור בולטס. בעונתו השנייה עם הבולטס סייע לקבוצה להעפיל לגמר ה-NBA, לראשונה בתולדותיה, כמחליפם מהספסל של ארל מונרו וקווין לוגרי. במהלך הפלייאוף תפס את מקומו של לוגרי בחמישייה הפותחת, ועד לסיומו היה הקלעי השלישי של קבוצתו (אחרי מונרו וג'ק מארין), עם ממוצע של 14.6 נקודות למשחק. בסדרת הגמר הובסו הבולטס מול מילווקי באקס, בה שיחקו כרים עבדול-ג'באר ואוסקר רוברטסון, בתוצאה 0–4.
בתחילת עונת הועבר יחד עם לוגרי בטרייד לפילדלפיה 76', בתמורה לארצ'י קלארק. ב-3 מתוך 4 עונותיו המלאות בפילדלפיה היה הקלעי המוביל של קבוצתו, עם ממוצע כולל של 20.5 נקודות למשחק, אולם את שתיים מהעונות סיימה פילדלפיה עם המאזן הגרוע ביותר בליגה. בעונת קלע שיא קריירה של 21.9 נקודות למשחק, אשר הציבו אותו במקום העשירי ב-NBA. בפלייאוף הצטיין קרטר עם 28.0 נקודות בממוצע למשחק, אך קבוצתו הודחה כבר בסיבוב הראשון, על ידי באפלו ברייבס.
בדצמבר 1976, לאחר 14 משחקים בעונת, הועבר בטרייד למילווקי באקס בתמורה לשתי בחירות דראפט עתידיות. עד לסיום אותה עונה קלע 8.3 נקודות למשחק בלבד, ובסיומה פרש ממשחק, בגיל 32.
קריירת אימון
בשנת 1978 מונה למאמן קבוצת כדורסל הנשים של אוניברסיטת מאונט סנט מארי, בה למד בעברו כסטודנט.
לקראת עונת הצטרף לצוות האימון של אטלנטה הוקס, כעוזרו של מאמן הקבוצה קווין לוגרי, ובשנים 1983–1985 שימש כעוזרו בשיקגו בולס. בעונת שיחק בקבוצה הרוקי מייקל ג'ורדן. בין השנים 1985–1987 היה עוזר מאמן בוושינגטון בולטס, תחת המאמנים ג'ין שו וקווין לוגרי.
בקיץ 1987 מונה לעוזרו של מאמן פילדלפיה 76', מאט גוקאס, וב-4 העונות הבאות נשאר בתפקיד תחת ג'ים ליינאם. בעונות ו- העפילה הקבוצה לחצי גמר האזור המזרחי, בהובלתו של צ'ארלס בארקלי.
במרץ 1993, כאשר עמד מאזן הקבוצה בעונת על 19 ניצחונות ו-37 הפסדים, מונה קרטר למאמן הראשי של הסיקסרס במקומו של דאג מו. עד לסיום אותה עונה רשמה פילדלפיה מאזן שלילי 7–19, ובעונה העוקבת השיגה תחת קרטר מאזן שלילי 25–57. בקיץ 1994 פוטר מתפקידו בקבוצה, ומאז לא שב לאמן.
עיר השמש
הספר השפיע רבות על הוגי דעות חברתיים ומהפכנים רבים, בעיקר סוציאליסטים. בעקבות ספרו נחשב קמפנלה לאחד מהאבות הרעיוניים של הסוציאליזם. קמפנלה, מצידו, ראה בספרו כממשיך רעיונותיהם של אפלטון בדיאלוג המדינה, ושל תומאס מור בספרו אוטופיה.
מבנה הספר ועלילתו
הספר בנוי כדיאלוג בין חבר במסדר ההוספיטלרים לבין "איש ג'נובה", אחד מספניו של קולומבוס. לפי סיפור המסגרת, בעת שהקיף את העולם, נקלע הספן לאי (או יבשת) ליד קו המשווה בשם טַפּרוֹבַּאנָה. ילידי המקום לקחו אותו ל"עיר השמש" והסבירו לו את מנהגיה וחוקיה. תבניתה הגאוגרפית של העיר מרמזת על המודל ההליוצנטרי:
העיר קרויה "עיר השמש", כיוון שבראשה עומד כהן ושמו 'שמש' (Metaphysicus) אותו כהן הוא הסמכות העליונה במדינה השולט שלטון ללא מצרים וללא הגבלות כל שהן. המנהיג בעיר השמש חייב להיות בקי בתולדות העמים, חוקיהם ודיניהם, לדעת את כל המלאכות ידיעה טובה, גם אם לא ברמה של בעל המלאכה עצמו. בנוסף עליו לקנות ידע נרחב במדעי הפיזיקה המתמטיקה האסטרונומיה, ובעיקר ידע במטאפיזיקה ותאולוגיה כדי לדעת את רצון הבורא. גם ידיעה באסטרולוגיה חשובה מאוד בעיר השמש.
כל פקידי העיר בעיר השמש קרויים בשם המידה הטובה אותה הם מייצגים, ושהתגלתה בהם בעודם נערים: "פקיד אחד נקרא נדיבות, שני חסד, שלישי צניעות, רביעי עוז-רוח, חמישי משפט-צדק (פלילי ואזרחי), שישי שקדנות, ויש גם אמת, צדקה, הכרת תודה, חמלה וכך הלאה." (מקורותיה של גישה זו ברומן הוורד מימי הביניים).
החינוך בעיר זו מושג בדרך מקורית. על חומות העיר מצוירים תמונות ותרשימים המציגים, למעשה, את רעיונות המדע ומסקנותיו. בצורה זו הילדים למדים את המדעים השונים בלי לדעת שהם לומדים ידיעות מדעיות, והידע נקנה להם בצורה טבעית.
בעיר השמש אין קניין פרטי היות שהקניין הפרטי מהווה את הגורם העיקרי לפילוג החברה. בנקודה זו קמפנלה מסתמך על שיטתם של סוקרטס ואפלטון. כמו כן אין עבדות בעיר השמש, והחובה לעבוד מוטלת על כולם בשווה. אולם זמן העבודה מוגבל לארבע שעות בלבד, ובשאר הזמן האזרחים עוסקים בלימוד, טיולים ואימון הגוף והנפש.
רבי אלכסנדרי
רבי אלכסנדרי היה אמורא ארץ ישראלי בדור השני והדור השלישי. תלמידם של האמוראים רבי יוחנן ורבי יהושע בן לוי. הוא היה דרשן גדול, וכל מאמריו בתלמוד עוסקים בענייני אגדה. מימרות רבות בענייני אגדה מופיעות בשמו בתלמוד, ומהמפורסמות שבהן, שהיה הולך ומכריז מי מי רוצה לחיות? וכשהתקבצו סביבו אנשים היה מראה להם את הפסוק מי האיש החפץ חיים וכו' נצור לשונך מרע.
דייל דייוויס
אליוט ליידל "דייל" דייוויס (באנגלית: Elliott Lydell "Dale" Davis; נולד ב-25 במרץ 1969 בטוקואה, ג'ורג'יה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד. גובהו של דייוויס הוא 2.11 מטרים.
קריירה
דייוויס נבחר במקום ה-13 בדראפט 1991 על ידי האינדיאנה פייסרס, שם בילה את 9 שנותיו הראשונות בליגה. במהרה, מצא עצמו דייוויס בעמדת הפאוור פורוורד הפותח של הקבוצה והיה לבורג חשוב בהצלחה הפייסרס של אמצע שנות ה-90. לרוב, רשם דייוויס מספרים כפולים בנקודות וכמעט גם בריבאונדים במהלך שנותיו בפייסרס, ועזב את הקבוצה כריבאונדר המוביל בהיסטוריית הקבוצה ב-NBA (הקבוצה הייתה חלק מליגת ה-ABA לפני הצטרפותה לליגת ה-NBA).
בעונת 1999–2000 נבחר דייוויס לשחק במשחק האולסטאר, בו רשם 4 נקודות ו-8 ריבאונדים. בנוסף, הגיעה אינדיאנה בעונה זו לראשונה בתולדותיה, לגמר ה-NBA. לאחר עונת השיא ב-2000, החליטו בפייסרס לבנות קבוצה צעירה יותר, אז נשלח דייוויס לפורטלנד טרייל בלייזרס בתמורה לג'רמיין אוניל וג'ו קליין. במהרה הפך אוניל הצעיר לשחקן הבולט במועדון. דייוויס נשאר 4 עונות בפורטלנד, שם רשם מספרים דומים לאלה שרשם באינדיאנה, בסביבות ה-8 נקודות ו-8 ריבאונדים למשחק. בפורטלנד שיחק 313 משחקים, מהם פתח בחמישייה 235 פעמים.
ב-20 ביולי 2004, העבירו פורטלנד את דייוויס יחד עם דן דיקאו לגולדן סטייט ווריורס בתמורה לניק ואן אקסל. ב-24 בפברואר 2005, הועבר דייוויס שוב, יחד עם הגארד ספידי קלקסטון לניו אורלינס הורנטס בתמורה לגארד בארון דייוויס. דייוויס שוחרר מהקבוצה זמן קצר לאחר שהגיע אליה. אז, ב-4 במרץ אותה שנה, חתם שוב בקבוצתו המקורית - אינדיאנה פייסרס.
בעונת 05–2004, שיחק באינדיאנה 25 משחקים, בכולם פתח בחמישייה בשל פציעתו של כוכב הקבוצה, ג'רמין אוניל. אז רשם בפייסרס 6.9 נקודות, 8.9 ריבאונדים ו-1.32 חסימות בממוצע והציג משחק קשוח וחזק, מה שאפיין אותו בשנותיו הטובות. הרבה האמינו כי תרומתו של דייוויס בהיעדרו של אוניל, עזרה לפייסרס להישאר במיקום גבוה יחסית, ואכן סיימו הפייסרס במקום ה-6 במזרח וכך הרוויחו את מקומם בפלייאוף.
בקיץ 2005 חתם דייוויס על חוזה לשנתיים בדטרויט פיסטונס.
קרקע
הגדרות קרקע
כיום ניתן להגדיר חמישה גורמים עיקריים המשפיעים על התהוות קרקע: בנוסף, נהוג להוסיף את הגורם השישי - האדם.
תהליך ההיווצרות של הקרקע
דרך ההתהוות של הקרקע קובעת במידה רבה את תכונותיה. קרקע מתחילה להיווצר כאשר סלע יסוד או סלע משקע מתפורר ונשחק בעקבות תהליכי בליה וסחיפה; שינויי טמפרטורה, גשם, זרמי מים וזרמי רוח גורמים להתפוררות הסלע, להמסת חלק ממרכיביו ולתחילת היווצרות הקרקע. לתהליך התפוררות הסלע תורמות גם חזזיות שהן צורות חיים שבהן שותפים פטריות ואצות ביחסי גומלין. הצמחים המצליחים להיאחז בקרקע תורמים להתפוררותה ומעשירים אותה בחומר אורגני. במשך מאות ואלפי שנים משתנה הקרקע ללא הרף; הרוח וזרמי המים מרחיקים את החלקיקים הקלים יותר ועל ידי כך משנים את ההרכב של הקרקע הנותרת. על הקרקע משפיעים תהליכים פיזיקליים, כימיים וביולוגים. תהליכים אלה משפיעים יחד על תכונות הקרקע ומתרחשים כל העת ואינם פוסקים.
הקרקע כבית גידול
הקרקע מהווה בית גידול לאורגניזמים כגון חיידקים, פטריות, חד-תאיים שונים, חרקים ויונקים קטנים. הפטריות והחיידקים מפרקים חלקי אורגניזמים שמתו ומשחררים את תוצרי הפירוק (מינרלים שונים) לקרקע.
הצמחייה כגורם משפיע על הקרקע ולהפך
סוגי הצמחים הגדלים בבית הגידול נקבעים במידה רבה על פי תכונות הקרקע במקום זה. הצמחייה עצמה משפיעה על תכונות הקרקע; תורמת להתפוררותה ולחומר האורגני שבה, וכך, בעקיפין, משפיעה הקרקע גם על סוגי בעלי החיים המתקיימים בבית הגידול וניזונים מהצמחים הגדלים בה.
הרכב הקרקע
כמות האוויר והמים משתנה בהתאם לאקלים ולעונה, אך לרוב ביחד הכמות עומדת על כ-40–45 אחוז מסך הקרקע.
מרקם הקרקע
מרקם הקרקע (טקסטורה) נקבע על פי הגדרת התפלגות היחס בין גודל החלקיקים המינרלים בדוגמת הקרקע (חול, טין וחרסית);
לרוב, יופיעו בקרקע כל סוגי המרקם. היחס ביניהם הוא זה שיקבע את טיב הקרקע. לדוגמה:
מבנה הקרקע
מבנה הקרקע (סטרקטורה של הקרקע) הוא אופן סידור גרגירי המרקם המוצקים במרחב נתון. יחידת המבנה הקטנה ביותר היא התלכיד (אגרגט). תלכידי הקרקע נחלקים לסוגים הבאים: אגוזי, לווחי, פריזמטי או עמודי, גרגרי. אופן הסידור קובע מהו נפח הקרקע הכולל, ומה היחס בין הנפח של נקבובי קרקע לעומת חומר מוצק.
למבנה הקרקע השפעה רבה על מעבר אוויר ומים בקרקע. ככל שהמעברים החופשיים גדולים ורבים יותר, כך יהיה קל יותר לשורשים להגיע אל המים והגזים שבקרקע.
=== הרכב הקרקע ופרופיל הקרקע ===
הרכב הקרקע
הקרקע היא שכבה של חומר לא מלוכד הנמצא במקומות רבים על פני השטח, בעוביים שונים - מכמה מילימטרים ועד כמה עשרות מטרים. היא מורכבת מכמה חומרים:
סלע האב
סלע המקור שחומרי הבלית מתנתקים ממנו בתהליך הבליה. פרק שלישי: הקרקעות והיווצרותן אחד התוצרים של תהליכי הבליה השונים הוא הקרקע. הקרקע היא משאב טבע חיוני ביותר לאדם, לצמחים ולבעלי החיים. היא הבסיס למרבית הפעילות האנושית: היא משמשת בסיס לפעילות חקלאית המייצרת מזון, והיא מהווה שטח פתוח המשרת תפקודי סביבה שונים כמו בנייה, תחבורה ועוד. לבעלי החיים ולצמחים הקרקע משמשת בית גידול. חתך של קרקע.
הרכב כימי
לקרקע ארבעה מרכיבים עיקריים:
קרקעות בישראל
בצפון הנגב ובצפון-מערב הנגב רווחת אדמת לס בעומק של עד כ-20 מ' (חריג מאוד) – בקעת באר שבע וחבל אשכול. במרכז הנגב יש קרקע לס מאוד רדודה. מעורבת בחצץ וסלעים (עומק אדמה של סנטימטרים מועטים). הגבול הצפוני של קרקעות הלס הוא נחל שקמה.
התנאים הגאולוגיים בארץ עוזרים להיווצרות קטנות. ניתן לראות כי באזורים נרחבים באזור הגלבוע, הכרמל, רמת הגולן, בקעת הירדן והנגב התופעה נמצאת בשפע.
חול הים
תפרוסת: לאורך קו החוף כאשר הרצועה נעשית צרה יותר כלפי צפון.
סלע עם אחוז גבוה של קוורץ מזכיר את אבן החול בתמנע ובאילת (אבן החול הנובית) אך זה אינו יכול להיות מקור החול שכן הכמות שם קטנה מדי וכן לא קיימת רציפות מאתרים אלה לחול הים. ריכוז גבוה של קוורץ ואבן חול נמצא ליד הרי הגרניט (השילד הערבו-נובי) באזור חבש (אתיופיה), סודאן ומזרח מצרים. הנילוס עובר דרך הרי גרניט וחול אלו.
הנילוס מסיע את אבן החול, הגרניט והקוורץ אל הים התיכון שם הם מורבדים ויוצרים את הדלתא של הנילוס (דלתא – כיבוש האדמה את הים). זרמי הים התיכון סוחפים מתוך הדלתא את החול הזה אל חופי סיני וא"י (תוך אספת קלציט בדרך), המינרלים הכהים מגיעים מהגרניט (מיקה – ברזל). הצרות הרצועה כלפי צפון תומך במסקנה זו שכן הם קרובים יותר למצרים (מקור החול). אם בודקים את גודל הגרגירים, מוצאים גרגרים קטנים יותר ככל שמצפינים שכן הספיקו להישחק יותר עם הובלתם בים (סיני: 2 מ"מ, חיפה: 0.1–0.4 מ"מ).
מסע החול ממצרים לחופי ארץ ישראל
הגרגר אינו מוסע על ידי הים בלבד שכן היה שוקע. כיוון הרוח הדומיננטית (דרום מערב) משפיעה על הגלים והם שזורקים את הגרגר על החוף בסיני. בעקבות שטיפת הגלים הוא חוזר לתוך הים במאונך לחוף וכשהוא מוטח חזרה בחוף הוא מוטח קצת צפונה (כיוון הגלים עם כיוון הרוח הדומיננטית) וכך הגרגר מתקדם בזיגזגים (גלסים) לאורך החוף צפונה.
The Collection (אלבום של בלינדה קרלייל)
The Collection (בעברית: האוסף) הוא אלבום הלהיטים השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית בלינדה קרלייל. אלבום הלהיטים יצא לאור ב-17 במרץ 2014, על ידי חברת התקליטים דימון מיוזיק גרופ. מתוך אלבום הלהיטים יצאו שני סינגלים: "Sun", ו-"Goodbye Just Go".
קרקע
השפעת סכר אסואן
סכר אסואן קוטע את מהלכו של הנילוס (באגם נאצר). הנהר מביא עמו חולות קוורציים. הסכר חוסם את מעבר החולות הקוורציים, ואל הדלתא של הנילוס זורמת רק כמות קטנה של חול והדלתא מצטמקת. במהלך 40 השנה מהקמת הסכר הדלתא הצטמקה ב-1–2 ק"מ. כחלק מניסיון לעצור את הסחף שמו המצרים חגורות בטון כדי לעצור את הסחף ושחיקת הדלתא. לארץ ישראל מגיע רוב החול היום מהמצבורים הגדולים בסיני אך מצבורים אלה אינם מתחדשים בחול חדש מהדלתא. כרגע השפעת הסכר אינה משמעותית אך אספקת החול הסדירה לישראל נעצרה.
חולות הים מצפון למפרץ חיפה
כאשר מצפינים ממפרץ חיפה מגלים שהרכב החול שונה לחלוטין: קוורץ (20%–40%), קלציט+דולומיט (40%–60%). חול זה נקרא בלשון מדוברת זיפזיף ומוצאו בהרס סלעי הכורכר שלאורך החוף ובבלייה של סלעי המשקע הימי בגליל.
הדיונות ורכסי סלע הכורכר
לאחר נחיתת החול בארץ ישראל הוא מתחיל לפלוש לפנים הארץ הוא עושה זאת על ידי הרוח לאחר שנשחק מספיק בהובלתו דרך הים והחוף. החולות נעים "בהקפצות", לרוב עד חצי מטר גובה. נחיתתם מקפיצה לעיתים גרגרים אחרים (תלוי במסת הגרגיר). כאשר החול נתקל במכשול הוא נערם ויוצר מתלול מתון אל עבר המכשול ולאחריו נפילה תלולה – הדיונה.