cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלזס
דת
בירת החבל, שטרסבורג, היא מקום משכנה של קתדרלת שטרסבורג, אחת הקתדרלות הגותיות החשובות והידועות באירופה.
שפה
השפה המדוברת באלזס היא צרפתית, על אף שבמשך תקופות ארוכות בהיסטוריה הגרמנית הייתה השפה הרשמית של האזור.
השפה המסורתית של החבל היא אלזסית, ניב אלמאני של גרמנית הקרוב לגרמנית שווייצרית והושפעה גם מהיידיש. באלזס מדוברים גם מספר ניבים פרנקים של גרמאנית מערבית עילית. לא לאלזסית ולא לניבים הפרנקים יש סטטוס רשמי כלשהו, כמו שאר השפות המקומיות האחרות בצרפת, אף על פי שהן מוכרות כשפות צרפתיות וניתן ללמוד אותן בבתי הספר.
מאז שנת 1945 גברה הצרפתית על העגה הגרמנית עד שהפכה לשפה המדוברת באזור. הגם שמקובל להניח שהחבל הוא דו-לשוני, כמעט כל תושבי החבל מדברים צרפתית כשפת אם, אף ש-70% מהתושבים יודעים אלזסית. מבין האוכלוסייה מתחת לגיל 30 מספר דוברי האלזסית נמוך ביותר, והם יודעים רק צרפתית. מסיבה זו החלו בבתי הספר ללמד את בני הנוער אלזסית כשפה שנייה, אולם מספר הדוברים יורד משנה לשנה (בעוד מספר גדל של תושבים מדברים גרמנית מודרנית כשפה שנייה).
מטבח
המטבח האלזסי הושפע רבות מהמטבח הגרמני, ומשתמש בעיקר בצורות שונות של בשר חזיר. אחת המנות האלזסיות המפורסמות ביותר היא השוקרוט, מנה של כרוב חמוץ ונקניקיות.
הקהילה היהודית באלזס פיתחה גרסה כשרה למתכון, בו חלקי בשר אווז מחליפים את בשר החזיר. על בסיס גרסה זו נפוצה מנה בשם "שוקרוט יהודי".
בחבל אלזס מגדלים את עינבי הריזלינג אשר משמשים ליצור יינות אלזס היבשים (vins d'Alsace), הלבנים, הנחשבים לבין הטובים בעולם. זנים של ענבי יין אדום בחבל אינם מניבים איכות גבוהה, ובצרפת קיימת חלוקה בין חבליה לגבי ההיתר לגידולי גפנים של סוגי יינות, בהתאם לרמתם, כך שכל אזור ייצר וישווק רק יינות ברמה גבוהה בהתאם לתנאי הגידול של המקום. על כן, באלזס מותרים לשיווק יינות לבנים בעוד שאזורים אחרים בצרפת מייצרים יינות אדומים. אולם, באזורים מסוימים באלזס קיימים סוג קרקע ותנאי מזג אוויר אשר מניבים ענבים המאפשרים סוג של יין אדום ברמה גבוהה, ומותר לייצור ולשיווק גם סוג אחד כזה של יין, אך גם הוא אינו משווק ומפורסם כמו היינות הלבנים של החבל.
אלזס הוא החבל הצרפתי המייצר את כמויות וסוגי הבירה הגדולים ביותר, ובהם בירה קרוננבורג, פישר, היינקן, מטאור וקאנטרבראו.
אימרה פלדש (מחזאי)
אימרה פלדש (במקור פליישמן, בהונגרית: Földes Imre; קאפושוואר, 15 בספטמבר 1881 – בודפשט, 30. באפריל. 1958) היה סופר, מחזאי יהודי-הונגרי וליברטיסט.
משפחתו
אימרה פליישמן (פלדש) נולד במשפחה יהודית כבנם של יונה פליישמן וסידוניה פליישמן. רעייתו הייתה ולריה קאופמן (1883–1957), איתה התחתן ב-17 בספטמבר 1905 בבודפשט. ילדיהם הם פירושקה פלדש, האמנית אווה פלדש והסופר פטר פלדש. נכדו הוא אימרה פלדש, היסטוריון מוזיקה.
ביוגרפיה
פלדש עבד בבודפשט. הקריירה שלו כסופר החלה בכתיבת מחזות היסטוריים פואטיים מחורזים. המחזה הראשון שלו, "כלת המלך" (1904) הועלה בתיאטרון הלאומי בבודפשט. עם הדרמות הרומנטיות שלו, הוא זכה במספר פרסים של האקדמיה ההונגרית למדעים בתחילת המאה העשרים (כלת המלך, נשמות מתריסות, ההוסרים של אדיק).
הוא קצר את הצלחה בקרב הקהל עם מחזותיו החברתיים, בהם עבד על נושאים אקטואליים. בחיילי הקיסר (1908) תיאר ברוח אופוזיציוני את העולם האנטי-הונגרי בתוך הצבא המשותף האוסטרו-הונגרי. האדונים הפקידים (1909) הציג את חייהם של הפקידים על במת התיאטרון; העובדים מגלמים אדונים בעוד סובלים מבעיות קיום יומיומיות. "מחזותיו הסוציאליסטיים" פחות או יותר יצרו אפקט רועש על ידי חידוד הסצנות המזעזעות ותיאורן באופן חי. תיאור יהדות בודפשט היה טוב במיוחד במחזותיו. במחזותיו המאוחרים יותר הודחק הקול השופט החברתי, תיאור המציאות נסוג ונחלש. הוא כתב גם קומדיות קלות ותרם לכתיבת לבריות של אופרטות (עם מחברים משותפים, למשל האופרטות: ויקטוריה, וורד הוואי). בנוסף, רבים מסיפוריו הקצרים הופיעו בעיתונים ובמגזינים.
וטרלו
וטרלו (באנגלית: Waterloo) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית סידני.
גאוגרפיה
וטרלו ממוקם כ-4 ק"מ דרומית למרכז העסקים הראשי של סידני. הוא גובל באלכסנדריה, אווליי וארסקינוויל ממערב, זטלנד בדרום, רדפרן בצפון וסנטניאל פארק במזרח. גרין סקוור (הכיכר הירוקה) באלכסנדריה נמצאת סמוך לפינתו הדרום-מערבית, שם מצויה תחנת הרכבת גרין סקוור.
היסטוריה
וטרלו קיבל את שמו מקרב ווטרלו, בו כוחותיו של נפוליאון בונפרטה הובסו על ידי דוכס ולינגטון וכוחות פרוסיים ב-18 ביוני 1815, אותה שנה בה נוסד הפרוור. בשנות העשרים של המאה ה-19 נבנו בווטרלו מספר טחנות קמח ומפעלי ייצור נייר, והפרוור התבסס כאזור תעשייה. ויליאם הצ'ינסון, מפקח אסירי הכפייה דאז, קיבל את שטר הקרקע הראשון על האזור. הוא מכר את השטח לדניאל קופר וסלומון לוי, והאחוזה עברה דורות וידיים עד שהגיעה לידי נכדו של קופר, שהיה יושב ראש המועצה המחוקקת של ניו סאות' ויילס. במרוצת המאה ה-20 היה וטרלו פרוור עני, אך תהליכים חברתיים מואצים של ג'נטריפיקציה בשנות האלפיים השפיעו על המרקם הסוציו-אקונומי בו, ונכון ל-2006 חציון ההכנסה בו גבוה במקצת מזה של כלל המדינה.
תרבות
בווטרלו אזור גדול שיועד לשימור אורבני, ובו שופצו עשרות בניינים מהמאה ה-19 ומשמשים למגורים לצד בניינים מודרניים. בין הבתים ששומרו קוטג'ים ובתי טרסות מהתקופה הוויקטוריאנית. בפרוור מספר כנסיות, המשרתות קהילות נוצריות שונות, בין השאר קתולים ואוניטריאנים.
בווטרלו מצוי מגרש ההחלקה וטרלו, מגרש החלקה למחליקים ורוכבי אופניים חובבניים ומקצועיים, הכולל חצאי צינור, מעקות וספסלים שיועדו לרוכבי סקייטבורדים ואופניים.
ואנו מראבישווילי
ואנוֹ מֶראבּישווילי (בגאורגית: ვანო მერაბიშვილი; נולד ב-15 באפריל 1968) הוא פוליטיקאי גאורגי שכיהן כראש ממשלת גאורגיה מיולי עד אוקטובר 2012. בעבר כיהן כשר הפנים של גאורגיה. לפני כן כיהן כשר לביטחון לאומי של גאורגיה.
תחילת חייו
בשנת 1992 סיים מראבישווילי את לימודיו כמהנדס מהפקולטה לכרייה באוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה. לאחר שסיים את לימודיו כיהן כלבורנט ותפקידים אחרים באוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה, לפני שייסד, בשנת 1996, יחד עם אחרים, את המוסד לחירות (თავისუფლების ინსტიტუტი). קודם לכן, בשנת 1995, הוא הפך ליושב ראש האיגוד להגנה על זכויות בעלי הקרקעות.
קריירה פוליטית
מראבישווילי החל להיות מעורב באופן ישיר בפוליטיקה רק בשנת 1999, כשנבחר, מטעם מפלגת איחוד האזרחים של גאורגיה, בראשות שוורדנדזה, כחבר הפרלמנט הגאורגי. בשנת 2000 הוא מונה ליושב ראש הוועדה הפרלמנטרית למדיניות הכלכלית של גאורגיה. הוא היה ממבקריו החריפים של שוורדנדזה, וביקר אותו על שלא גילה עניין בביצוע רפורמות, על הטיפול הרשלני בטיפול בשחיתות וניהול כלכלי כושל. הוא תמך במהפכת הוורדים ומנהיגה הרפורמיסט, מיכאיל סאקשווילי, שמינה אותו, בינואר 2004, ליועץ לביטחון לאומי של גאורגיה. באביב של אותה שנה הוא מונה לעוזר הנשיא לענייני ביטחון לאומי, משרד שאוחד מאוחר יותר עם משרד הפנים. מ-7 ביוני 2004 ועד ל-18 בדצמבר של אותה שנה הוא כיהן בתפקיד השר לביטחון לאומי של גאורגיה (במקום זוראב אדאישווילי), ומ-18 בדצמבר הוא מכהן כשר הפנים של גאורגיה.
ב-6 בספטמבר 2006, עצרה המשטרה הגאורגית, בהוראת מראבישווילי, מעל ל-30 חברים במפלגתו של איגור גיאורגדזה, שר לביטחון לאומי של גאורגיה לשעבר שהואשם בניסיון התנקשות בשוורדנדזה, "סמרתלובה" והתנועות הנלוות אליה במהלך כנס שנערך בטביליסי ובמקומות נוספים ברחבי גאורגיה. העצורים הואשמו בקשיר קשר לביצוע הפיכה אלימה כנגד הממשלה הגאורגית בראשות מיכאיל סאקשווילי. האשמות נוספות כללו קבלת מימון בלתי חוקי ושיתוף פעולה עם שירותי הביטחון של מדינה זרה. סמרתלובה הגיבה באמצעות עורכי דינה כי מדובר ברדיפה פוליטית לקראת הסוף הקרב ובא.
מלכה האס
מלכה האס (1920 – 16 בנובמבר 2021) הייתה מחנכת ישראלית וחוקרת התפתחות הילד. בין השאר פיתחה את "חצר הגרוטאות".
ביוגרפיה
נולדה ב-1920 בברלין בירת גרמניה בשם הילדֶה שטייניץ. משפחתה הייתה יהודית מסורתית, אך לא הקפידה על קיום מצוות. בילדותה למדה מלבד גרמנית גם עברית. כרבים מבני גילה ומעמדה באותן שנים, נהנתה האס מילדות עשירה בחוגים, ספרות עשירה וטיולים בטבע, עד עליית הנאצים לשלטון ב-1933, אז החלה רדיפת יהודי גרמניה הנאצית והשואה. ב-1935, ארבע שנים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, בגיל 15, עלתה לארץ ישראל המנדטורית בהשפעת מדריך בתנועת הנוער בני עקיבא, שבה הייתה חברה. האס סיפרה כי בעוזבה את ברלין זרקה מחלון הרכבת את הכריך הלא-כשר שהיה לה, ומאז הקפידה לשמור על כשרות. הוריה, שנשארו בברלין, הצליחו להגיע לניו יורק ב-1941.
האס הגיעה לירושלים, ולמדה בבית צעירות מזרחי. אחת ממורותיה במוסד החינוכי הייתה המחנכת ופרשנית המקרא נחמה ליבוביץ', אותה החשיבה האס כדמות לחיקוי ולהערצה. לאחר כשנתיים בירושלים, הצטרפה לקבוצת צעירים שהתכוונו להקים יישוב חדש ועבדו בינתיים בפרדסי חדרה. ב-1939, בתחילת ימי חומה ומגדל, הקימו חברי הקבוצה את קיבוץ שדה אליהו בעמק בית שאן. תקופה מסוימת עבדה במטבח הקיבוץ, ובהמשך למדה כשנה במחזור השני של סמינר הקיבוצים. מוריה בסמינר היו מרדכי סגל, יהושע מרגולין והיינריך מנדלסון.
קריירה מקצועית
ב-1942, הקימה האס את גן הילדים הראשון בשדה אליהו. בעצתה הופסקה הלינה המשותפת בקיבוץ כבר בשנות ה-40 – צעד לא מקובל בתנועה הקיבוצית באותם ימים. במקביל לעבודתה המעשית בחינוך המשיכה ללמוד ולחקור באופן עצמאי את נושא התפתחות הילד, בעקבות תורתו של ז'אן פיאז'ה, תוך שימת דגש על ביטויה ביצירה ובאמנות.
משנת 1961 לימדה האס בסמינר הקיבוצים, בסמינר אורנים ובמקומות נוספים, ופרסמה מאמר ים וספרים בנושא. גם לאחר שהפסיקה לעבוד כגננת, שמרה על קשר עם הגן, והקימה בקיבוצה את "ביתן הציור", בו ניתנה הזדמנות לילדי בית הספר היסודי ליצור ולהתבטא באמנות. הכיתה ההיסטורית שבה לימדה מלכה האס באורנים שכנה בבית 42 והועברה ברבות הימים לבית 10.
משנתה החינוכית
שיטתה החינוכית בנויה על שני עקרונות מרכזיים: ההתפתחות הילד עוברת דרך התנסות מעשית, והצורך של הילדים במגע עם החומר הממשי, עם הדברים "האמיתיים". אחד המושגים אותו טבעה הוא "חצר הגרוטאות". מיחזור גרוטאות מאפשר לילדים לפתח אישיות עצמאית בעזרת יצירה ועבודה עצמאיות, תוך הפעלת יכולותיהם ודמיונם באופן חופשי, המתלווים לליווי ולהכוונה של מבוגרים.
כתביה שימשו במשך השנים, חומר הדרכה לגננות ולמורות לגיל הרך. גנים ומעונות רבים ברחבי הארץ פועלים על פי העקרונות שהתוותה. ב-1984, יצא ספרה "ילדי הגן והחצר" המתאר את תפיסתה. ב-2008, יצא ספרה המסכם את גישתה החינוכית, "אמא תראי, זה אמיתי - חצר הגרוטאות כמשל לחינוך בילדות המוקדמת". בפתח הספר כתבה האס כי "הוא נסמך על שישים וחמש שנות עבודה וחקירה בתחום החינוך בילדות המוקדמת".
בתשובה לשאלה מה הפך אותה מהילדה שנולדה בברלין למי שהיא היום ענתה, "יכולת הסקרנות הבלתי נלאית, חיפוש המשמעות בכל דבר והיכולת לעשות מכל דבר משמעותי עבורך אינטגרציה באישיות בתוך קהילה, המעודדת את כל זאת".
ספריה
לאורך שנות עבודתה בהכשרת גננות הוציאה מלכה האס חוברות הדרכה רבות בנושא התפתחות אמנות הילד ובתחום הגשת חומרי אמנות לילדים בגילאים שונים. בנוסף לכך, הוציאה כמה וכמה ספרים, בהם:
חיים אישיים
האס הייתה נשואה לקלוֹני האס, שאותו הכירה עוד מברלין, והתאלמנה ממנו ב-2018. היא הייתה אם לשלושה ילדים, שהבכור בהם הוא פרופ' אלישע האס.
נפטרה ב-16 בנובמבר 2021, והובאה למנוחות בבית העלמין שבקיבוצה שדה אליהו.
סרוסי
סרוסי הוא שם משפחה יהודי שמקורו בארמון המלך סרוס הגדול (שהיה לפי המסורת היהודי העשיר ביותר בתוניס). השם קיים גם בקרב יהודי לוב, לטענתם מקורו בכפר סרוס, כפר יהודי בלוב.
סופיות שמש
סופיות שמש (שם מדעי: Eurypygiformes) היא סדרה קטנה במחלקת העופות ובה שני מינים חיים: סופית שמש (Eurypyga helias) וקגו (Rhynochetos jubatus). סופיות השמש הם קרובי משפחה רחוקים של העגוראים, הסדרה בה העגורים והרליות.
אלו הם עופות קרקע בינוניים החיים על קרקע היער ביערות גשם, אינם מעופפים לעיתים קרובות והם מגושמים מעט בתעופתם. הקגו הוא המין הגדול ביותר מהסדרה כיום.
מיון
בסדרה נכללות המשפחות הבאות:
כמה חוקרים משייכים את המשפחה אפטורניים (Aptornithidae) לסדרה זו, אך בדרך כלל היא נחשבת למשפחה של עגוראים.
הג'מג
הג'מג (בהונגרית: Hegymeg) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בהג'מג התגוררו מעט יהודים ובמקום היה בית קברות יהודי.
דלקת חניכיים
דלקת חניכיים (לטינית: Gum inflammation, Periodontal inflammation או Gingivitis) הוא מצב דלקתי של רקמת החניכיים בחלל הפה. הדלקת נחשבת לאחת מבעיות השיניים והפה הנפוצות ביותר ומתבטאת לרוב בדימום וכאב בחניכיים. מעל ל-90% מהאוכלוסייה לוקה בדלקת חניכיים ברמה זאת או אחרת בימי חייה.
רקמת החניכיים מורכבת מהעצם המכתשית (העצם האלוואולרית, alveolar bone) בלסת, הנושאת את השיניים, ומרירית החניכיים, שהיא הרקמה הרכה המצפה את העצם. ישנם מספר סוגים של מצבי דלקת ברקמת החניכיים. מקובל, שכאשר ישנו מצב דלקתי המוגבל לרקמה הרכה הוא מכונה דלקת (רירית) חניכיים, בעוד מצב המערב את הרקמה הקשה (העצם האלוואולרית) מכונה מחלת חניכיים. רוב מחלות החניכיים נגרמות על ידי חיידקים.
נסיגת חניכיים, המלווה בחשיפת שורש השן, עלולה להיגרם גם על ידי גורמים אחרים, כמו גירוי מכני כרוני, למשל בגלל צחצוח שיניים אגרסיבי ופירסינג בלשון או בשפה, או טיפול אורתודונטי (יישור שיניים).
ברמתה הקלה, הדלקת קשורה לרוב לאי שמירה מספקת על היגיינת הפה, וניתן למנוע אותה על ידי הקפדה על צחצוח שיניים פעמיים ביום, שימוש במי פה וניקיון תכוף בחוט דנטלי, וכן טיפולים סדירים אצל רופא השיניים והשיננית להסרת אבנית ומשקעים. דלקת חניכיים שאינה מטופלת לאורך זמן עלולה להתקדם לדלקות חניכיים ומחלות חניכיים קשות יותר.
דלקת חניכיים נמקית
דלקת זו (necrotizing ulcerative gingivitis) מאופיינת על ידי 3 סימנים הכרחיים: כאב, דימום ספונטני או במגע קל מאוד ברירית, ונמק של פיטמת החניכיים (gingival papilla). דלקת חניכיים נמקית מופיעה בדרך כלל במבוגרים-צעירים, והייתה נפוצה בעבר באוכלוסיות צבאיות. דלקת זו קשורה לירידה בפעילות המערכת החיסונית בגלל מתח נפשי, עישון, תשישות ותת-תזונה, ויכולה גם להיות קשורה למחלות כגון איידס, לוקמיה, וסוכרת. הדלקת מאוד נפוצה בקרב ילדים הסובלים מתת תזונה בארצות מתפתחות.
דלקת סב-כותרתית
דלקת זו (peri-coronitis) מתפתחת סביב כותרת שן שלא בקעה במלואה לחלל הפה, בדרך כלל שן בינה תחתונה. דלקת זו עלולה להיות מלווה בכאב עז, נפיחות והגבלה בפתיחת הפה. אם דלקת זו נישנית, יש צורך בעקירת השן.
מחלת חניכיים כרונית
מחלה דלקתית זו (chronic periodontitis) היא הגורם העיקרי לאיבוד שיניים באוכלוסייה מבוגרת. למחלה זו הן מרכיבים התנהגותיים (הגיינת פה ירודה, עישון) והן מרכיבים גנטיים. מחקרים אמריקאיים מצאו שכיחות גבוהה יותר של מחלה זו באוכלוסייה אפריקאית-אמריקאית מאשר באוכלוסייה היספנית-אמריקאית ובאוכלוסייה לבנה (שאינה היספנית). ביהודים ישראלים, נמצאה שכיחות גבוהה יותר של מחלה זו ביוצאי תימן וצפון אפריקה.
מחלת חניכיים אגרסיבית
מחלת חניכיים אגרסיבית (aggressive periodintitis) מאופיינת בעיקר בקצב ההתקדמות המהיר שלה. מדובר במחלה הגורמת לספיגה מהירה יחסית של העצם התומכת בשן (העצם האלוואולרית) ועלולה להוביל בסופה לניידות שיניים ואובדנן. מחלת החניכיים האגרסיבית אופיינית לרוב בגיל צעיר (עד 35) אך מופיעה גם בגילאים מבוגרים יותר. הזיהוי המוקדם של מחלה זו הוא בעל חשיבות עליונה מאחר שטיפול מוקדם ויעיל במחלה מוביל לרוב לעצירתה ולשמירה על השיניים לאורך זמן. אחד מגורמי הסיכון החשובים למחלה הוא עישון סיגריות. למחלה זו ישנן שתי צרות אופייניות: מפושטת הפוגעת בכל השיניים וממוקדת הפוגעת בעיקר בשיניים החותכות והטוחנות .
אליפות וימבלדון 1899
אליפות וימבלדון 1899 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-19 ביוני והסתיימה ב-27 ביוני. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים.
תחרות הגברים
התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-4 בתים. מנצח השלב הראשון היה עולה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1898 על התואר. לתחרות זו נרשמו 37 טניסאים. בנוסף לטניסאים הבריטיים השתתפו בתחרות טניסאי מאוסטרליה וטניסאי מארצות הברית. בגמר תחרות הגברים ארתור גור ניצח את סידני סמית'. במשחק האליפות ארתור גור פגש את רג'ינלד דוהרטי (מנצח אליפות וימבלדון 1898) והפסיד ב-5 מערכות. בכך רג'ינלד דוהרטי זכה בתואר השלישי ברציפות.
תחרות הזוגות
בתחרות הזוגות השתתפו 15 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד האחים דוהרטי, מנצחי אליפות וימבלדון 1898. הזוג, שכלל את הארולד ניסבט (בריטניה) וקלרנס הוברט (ארצות הברית), ניצח בתחרות בין הזוגות המתמודדים, כמו מה שקרה בשנת 1898. במשחק על האליפות הם הפסידו לאחים דוהרטי ב-3 מערכות. בכך האחים דוהרטי זכו בפעם השלישית ברציפות.
עופר ניסים
עופר נסים (נולד ב-16 באפריל 1964) הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי ישראלי בסגנונות דאנס וזרם הניו יורק האוס. בקרב הקהילה הגאה הוא מוכר בכינוי "עופרה".
פעילותו כ-DJ
הקריירה של ניסים החלה ב-1983, במועדון התיאטרון בתל אביב – במקום בו שכן מועדון הקברט הסאטירי באותו שם, ובו ניסים תיקלט בעיקר במסיבות של הקהילה הגאה שהחלה להתפתח באותה תקופה. מסיבות אלו נחלו הצלחה ומשכו קהל רב.
במהלך שנות ה-90 חבר ניסים למפיק המסיבות שמעון שירזי בתפקיד תקליטן הבית ("רזידנט") של ליין המסיבות "Playroom", אותו קידם שירזי. המסיבות התקיימו תחילה במועדון "המימד החמישי" ומאוחר יותר עברו למועדון "אלנבי 58".
עם סגירתו של "אלנבי 58" בשנת 2000, השיק שירזי את ליין המסיבות "FFF", תחילה במועדון "ZOOM" בנמל תל אביב, ולאחר מכן במועדון ה-TLV, ואף העניק השראה לסצנת מסיבת ההומואים בסרטם של בני הזוג גל אוחובסקי ואיתן פוקס, "ללכת על המים", שצולמה במקום. בתקופה זו החל ניסים לגבש קהל מעריצים רחב, שהתקבץ סביבו ופקד בדרך קבע את המקומות שבהם תיקלט.
בשנת 2005, עם העברת ליין ה-FFF ממועדון ה-TLV למועדון החדש של שירזי, "Powder", נפרדו דרכיהם של שירזי וניסים. בתקופה זו ניסים עסק בהפקה ותיקלוט מחוץ לישראל ובנוסף החל בשיתוף פעולה עם מתחרהו של שירזי, חיים פנחס, מבעלי המועדונים, ליין המסיבות של השניים נקרא "Squeeze" והתקיים אחת לחודש במועדון "DOME" התל אביבי. בנובמבר 2006, עקב שיפוצים, חידושים ועדכונים במועדון, נפרדו דרכיהם וניסים הקים ליין גייז חדש משלו הנקרא FORVER TEL-AVIV עם שותף חדש בשם אוהד חיים במועדון ה-TLV, והשניים קיימו בו מסיבה חודשית, עד לפרידה בין השניים ועזיבתו של ניסים את הליין בשנת 2015. משנת 2015 ניסים אינו משמש עוד כרזידנט של ליין מסיבות ספציפי ומתמקד בהופעות נקודתיות ובודדות, המתקיימות בחגי ישראל בלבד, ובמסיבה הסוגרת את חגיגות אירועי הגאווה של תל אביב.
מלבד פופולריות רחבת היקף בקרב בליינים צעירים והומואים בפרט, ניסים זכה במספר רב של פרסים. DJ העיר, מגזין המוזיקה שהיה מצורף למקומון התל אביבי "העיר", הכתיר את הליין "FFF" שאיתו ניסים היה מזוהה כליין השנה, ואת ניסים עצמו כתקליטן השנה. כמו כן, ניסים זכה בשנים 2005–2007 בתואר תקליטן השנה של ישראל שלוש פעמים רצופות ובכך קיבל את הזכות לפתוח את הסטים של מצעד האהבה התל אביבי בשנים אלו. בשנת 2006, לאחר הפריצה הבינלאומית נבחר עופר ניסים למקום ה-29 בדירוג 100 התקליטנים הטובים בעולם לפי דירוג DJ Magazine הבריטי.
1990–2000: תחילת דרכו ופריצת הדרך
כמפיק, עבד ניסים עם להקת "דרמה", בה גם היה סולן. כמו כן שיתף פעולה עם הזמר אדם והזמרת שלווה ברטי.
עם זאת, מירב מרצו וכישרונו של נסים התרכז בעבודתו עם הזמרת דנה אינטרנשיונל. ניסים, שהכיר את אינטרנשיונל בהיותה זכר כירון כהן בתקופת נעוריה בשנות ה-80 במועדוני גייז בעיר הולדתה תל אביב, הפיק את אלבומיה הראשונים ותיפקד על תקן מנהלה האישי. בתחילת הדרך יצרו יחד השניים מספר פרודיות על שירים ודמויות של זמרות מפורסמות, ביניהן גרסה גסה שמעולם לא הוקלטה לשיר "הצילו (מי יציל את הבית שלי)" של דפנה דקל, שהפכה אצל אינטרנשיונל וגם אצל הזמר נתי נתן שהופיע איתה במועדוני גייז ל"מי יציל את התחת שלי". בהשפעת ניסים החלה אינטרנשיונל לשלב בשיריה המקוריים מוטיבים מזרחיים וכמו כן ג'יבריש בערבית, באנגלית ובעברית.
הסינגל הראשון של דנה אינטרנשיונל ועופר ניסים ברדיו היה "סעידה סולטנה", שהיה מעין פרודיה על השיר "My Name Is Not Susan" של הזמרת האמריקאית ויטני יוסטון. בזכות השמעה מרובה ברדיו ובעיקר בתוכניתו של עופר נחשון ברשת ג', הפך השיר יוצא הדופן ללהיט, שהביא גם להחתמת השניים בחברת התקליטים IMP רקורדס המתמחה במוזיקת דאנס והאוס. האלבום המלא והראשון בהפקתו של ניסים נקרא, דנה אינטרנשיונל ויצא באפריל 1993. מלבד שיר הנושא, כלל האלבום גם את השירים "פטה מורגנה" שכתב יואב גינאי והלחינו זאב נחמה ותמיר קליסקי, ואת "משחק הדמעות" שכתב אהוד מנור והלחינו ניסים ואינטרנשיונל. במקביל להצלחה בארץ, חברת התקליטים הקפידה לדווח שהאלבום וקלטת שדרים של "סעידה סולטנה" זכו להצלחה במדינות ערב, ובראשן במצרים, כאשר אלה הופיעו בשם "שושו" (מילה מתוך השיר "דנה אינטרנשיונל").
ב-1994 הפיק ניסים את אלבומה השני של אינטרנשיונל, אומפטמפה. מאלבום זה יצאו להיטים כמו "נוסעת לפטרה", "בתולה", "אני לא יכולה בלעדיך" וחידוש לשיר של להקת הנח"ל "ישנן בנות". באותה שנה זכתה אינטרנשיונל בתואר זמרת השנה ברשת ג'. האלבום זכה למעמד פלטינה (מעל 40,000 עותקים). ניסים, שהשפעתו על התכנים באלבום הייתה מכרעת, זכה אף הוא להכרה ציבורית ותמונותיו, לבוש מכנסי ויניל הופיעו בספרון המצורף לדיסק.
לאחר הוצאה של אוסף רמיקסים (איפיטמפה) לשיריה של אינטרנשיונל בחברת התקליטים IMP רקורדס עזבו אינטרנשיונל וניסים את חברת התקליטים IMP, ועברו לחברת התקליטים הליקון. האלבום מגנונה, שיצא בשנת 1996, כלל את הלהיטים "מגנונה" ("קוקוריקו") ו"דון קיחוטה" שכתב והלחין נינו אורסיאנו בהזמנה מיוחדת, אך אלבום זה לא זכה לשחזר את הצלחת "אומפטמפה" למרות הצלחת השירים ברדיו ובטלוויזיה. במקביל לקריירה בארץ, דאגו השניים לייצא להיטי מועדונים לאירופה, שנהנו מפופולריות בסצנה הגאה. "Cinquemilla" היה המוכר שבהם, ואף זכה לקליפ מושקע לתקופתו ששודר ב-MTV אירופה.
בשנת 1998 הגישה דנה את השיר "דיווה" בהפקתו של ניסים לרשות השידור ונבחרה לייצג את ישראל באירוויזיון שהתקיים באותה שנה בממלכה המאוחדת. השיר זכה באירוויזיון וסימן את תחילתה של הקריירה הבינלאומית הקצרה של אינטרנשיונל וניסים. בשיאה הופיעה אינטרנשיונל בהופעות בטלוויזיה בכל העולם, בפסטיבלים חשובים ואף זכתה לפתוח את הגיי גיימס, האולימפיאדה הגאה שהתקיימה בשנת 1998 באמסטרדם. בישראל הוציאו חברות התקליטים IMP והליקון דיסק אוסף, "דיווה", שזכה להצלחה בקרב הקהל המקומי. עם זאת, האלבום הלועזי שהפיק נסים לאינטרנשיונל הנקרא "Free" ולא מימש את הציפיות הגדולות.
2000–2007: הפריצה לחו"ל
בשנים שלאחר הפרידה מאינטרנשיונל התרכז ניסים בתיקלוט ולא עסק בהפקות מוזיקה מחוץ לנישה זו. כוכבו של נסים כמפיק החל לדרוך שוב בשנת 2003, אז חידש את שירן של האחיות פוינטר "I'm So Excited". במקום לבחור בסולנית בדומה לשיר המקורי, בחר ניסים סולן ממין זכר הזמר מיקיאגי, סולן להקת "נוער שוליים" לשעבר. השיר זכה להצלחה גדולה במועדונים ברחבי הארץ. אחריו הפיק רמיקס לשיר "מהאוול" של ריטה והוציא ב-2003 אלבום ראשון שנשא את שמו, "I'm So Excited". האלבום כלל שירי מועדונים מאותה תקופה ואת שני להיטיו של ניסים.
בשנת 2004 פגש עופר ניסים את הזמרת מאיה סימנטוב, שהכירה לו את ינון יהל. תוך זמן קצר החל נסים להשתמש בקולה הפעמוני והעמוק של סימנטוב בשיריו החדשים וברצועות ההאוס שניגן במועדונים. מתוך ניסיון העבר, שיתוף הפעולה בין השניים התבצע תוך אזכור בולט ומרכזי של ניסים, שלקח קרדיט כמעט מלא על עבודתם של השניים. בין הלהיטים של ניסים ששרה סימנטוב ניתן למנות את החידוש ללהיט משנות השבעים "That's The Way I Like It", והשיר "Searching" שזכה להצלחה בין-לאומית. נישא על גבי גל ההצלחה, הוחתם נסים באותה שנה בחברת התקליטים הניו-יורקית סטאר-69, המנוהלת על ידי זוכה גראמי פיטר ראופר.
בשנת 2005 ראה אור אלבומו הבינלאומי הראשון של ניסים, First Time, וזאת במקביל לשני אלבומים בישראל: גרסה מקומית ל-First Time ו-Remixed, אוסף רמיקסים שהפיק ניסים ללהיטים של זמרים ישראלים ובינלאומיים. עם סימנטוב הפיק מספר להיטים, בהם "First Time ,""Summer Night City", "Alone", "Perfect Love", "Rain", "Heart Breaking" והשיר "כל העולם". לאור הצלחת האלבום בשנת 2006 יצאה לו מהדורה כפולה שנקראה Second Time וכללה רמיקסים ושני שירים חדשים: "On My Own" והלהיט "Be My Boyfriend".
בנוסף, ניסים הפיק ויצר באותה תקופה שירי האוס גם עבור אמנים ישראלים מובילים כעברי לידר (Boys Just Wanna Have Fun, Cinderella Rockefella ו - Night in White Satin) וריטה (Jerusalem of Gold).
מקרב האמנים הבינלאומיים שעבורם מיקסס ניסים ניתן למנות את דיוות המועדונים Kristine W (שלהיטם המשותף "Wonder of it All" הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב של מגזין המוזיקה האמריקאי "בילבורד"), סוזן פלמר, דברה קוקס, דברה קופר ודונה סאמר. בשנת 2007 הוציא נסים דיסק כפול בין-לאומי נוסף, Forever Tel-Aviv. האלבום כלל שיר חדש שלו ושל סימן-טוב "For Your Love" וגרסאות לשירים של ביונסה "One Night Only" ו-"Deja Vu" והלהיט "Hurt" של כריסטינה אגילרה.
בשנת 2006 מיקסס נסים באופן לא רשמי שיר של הזמרת מדונה, השיר "Isaac" בו שילב נסים את גרסתה של עפרה חזה לשיר "אם ננעלו". בהמשך מיקסס נסים סינגל נוסף למדונה מאותו אלבום, השיר "Jump", ובשנת 2007 מיקסס את שירה "The Beat Goes On" שהופיע באלבומה משנת 2008, Hard Candy. כל אלה היו הקדמה לכך שבשנת 2012 זכה ניסים להפיק גרסת מועדונים רשמית לשירה של מדונה, "Girl Gone Wild". הגרסה של ניסים זכתה להופיע בסינגל הרשמי ולשמש כשיר הפותח את סיבוב ההופעות "The MDNA Tour". במסגרת אותו סיבוב הופעות שימש ניסים כמופע חימום בתל אביב ובאיסטנבול. מדונה עשתה שימוש נוסף בגרסתו של ניסים בפרסומת הטלוויזיה לבושם שלה, Truth or Dare. ניסים מיקסס באופן רשמי שיר נוסף מהאלבום MDNA, השיר "Turn Up the Radio".
לאור הצלחת שיתוף הפעולה חזר ניסים בשנת 2015 למקסס באופן רשמי את השיר "Living for Love" מאלבומה, Rebel Heart. גרסתו של ניסים שימשה את מדונה בסיבוב ההופעות באותו השם, ובמהלך ההופעות הטלוויזיוניות לקידום האלבום. ניסים מיקסס באופן רשמי שיר נוסף מאותו האלבום, השיר "Ghosttown".
2007–2009: Happy People
לקראת סוף שנת 2007, לראשונה מזה שנים, חזר ניסים לנגן שירים של דנה אינטרנשיונל ואף עיבד מחדש לגרסת מועדונים עדכנית את להיטם המשותף משנת 1994 "נוסעת לפטרה". בריאיון לעיתון מעריב בינואר 2008 התייחס ניסים לאינטרנשיונל ואמר בין השאר כי "דנה היא אישה מדהימה וזמרת מוכשרת. כששמעתי את האלבום החדש שלה אמרתי לה שאני מאושר, כי ברור לי שהוא יצליח בענק".
חצי שנה בלבד לאחר יציאתו של Happy People, הוציא עופר ניסים מהדורה חדשה לאותו האלבום בשם, Happy People - Winter Edition. האלבום היה שונה לחלוטין מגרסת הקיץ שלו, ולראשונה הציג בו עופר ניסים את ההרכב החדש שילווה אותו בהפקות המקור שלו בשנים הבאות, הצמד Epiphony המורכב מהיוצר המוזיקלי איתי קלדרון והזמרת מיטל דה רזון. שיתוף הפעולה הניב את להיטי המועדונים "Out of My Skin" ו-"Believe".
גם שיתוף הפעולה עם הזמרת בטי לשיר "Poison" (רעל) בלט בין שירי האלבום ואף יצא כסינגל לרדיו. באותה עת הוציאה חברת התקליטים האמריקנית של עופר ניסים, סטאר-69 רקורדס, אלבום בין-לאומי כפול ששמו, Offer Nissim: Remixed. האלבום כלל גרסאות חדשות ללהיטיו הבולטים אשר עובדו מחדש על ידי Dj's שונים בהם פיטר ראופר, אנה פאולה ולדאו ועוד, ובנוסף מיטב הקטעים מתוך שתי הגרסאות של אלבומי, Happy People.
2010–2016: Over You \ Pride All Over
בתחילת 2010 הופיעו בתקשורת ידיעות על סכסוך בין עופר ניסים ל-DJ פיטר ראופר, מנהל חברת התקליטים האמריקנית שלו סטאר-69 רקורדס. בעקבות אותן ידיעות החל ניסים לחפש חברת תקליטים בין-לאומית חדשה. באותה תקופה המשיך לנגן במועדונים ברחבי העולם ובארץ קיים שלוש מסיבות ענק תחת ליין המסיבות שלו "Forever Tel Aviv" בגני התערוכה בתל אביב, כשהמסיבה השלישית הופסקה על ידי המשטרה בשל צפיפות יתר טרם הספיק ניסים לעלות על עמדת ה-DJ.
ביוני 2010 הוציא עופר ניסים שני אלבומים חדשים, Pride All Over 2010 אשר כלל שיתופי פעולה עם שלומי סרנגה (בשיר "Essi"), עברי לידר (בשיר "Fuck Off Berlin"), ניקה (בשיר "The One & Only"), סוזאן פאלמר עם מאיה סימנטוב (בשיר "You Stepped Into My Life") והצמד "Epiphony" (בשירים "Boxing Ring" ו-"Mr. Charming"). אחד השירים הבולטים באלבום היה גרסת מועדונים לשירה של שושנה דמארי, "עדיין כאן".
במקביל ראה אור אלבום האולפן השני והמלא של עופר ניסים עם "זמרת הבית" שלו מאיה סימנטוב. האלבום Over You כלל את להיטי המועדונים "Illusion", "Over You", "Cuando", ו-"Tel Aviv" שהוקלט לכבוד חגיגות מאה שנה להיווסדה של העיר תל אביב-יפו. לאחר מסיבה מוצלחת שהתקיימה במועדון האומן התל אביבי ואשר הוגדרה כמסיבת פיצוי עבור הקהל שרכש כרטיסים למסיבה שהמשטרה הפסיקה בגני התערוכה העביר ניסים את הליין שלו "Forever Tel Aviv" באופן קבוע אל המועדון. במסיבה הראשונה הופיעו עם עופר ניסים על הבמה הזמרות מאיה בוסקילה, מאיה סימנטוב ומיטל דה רזון בחידוש לשיר "Love Child" של להקת הסופרימס, והזמרת ניקה.
ביוני 2011 הופיע ניסים במסיבת הגאווה המרכזית של ניו-יורק עם ה-DJ פיטר ראופר בפעם הראשונה מזה שנתיים.
במאי 2012 הוציא עופר ניסים את הסינגל "After All The Love Is Gone", עם הזמרת ג'וזי כץ (את המלים והלחן כתבו נתן סלור ויסמין אבן).
בשנת 2014 יצא הלהיט הארצי "Everybody Needs a Man" עם מאיה סימנטוב. בשנת 2016 חזר לשתף פעולה עם דנה אינטרנשיונל בלהיט "We Can Make It".
2017–הווה: Love
בשנה זו הוציא עם אניה בוקשטיין את הלהיט "רוקדת", איתו הופיעה במצעד הגאווה השנתי. בסוף שנת 2017 ניסים הופיע במרכז הירידים בתל אביב והציג את אלבומו החדש, Love, שכולל את הלהיטים האחרונים שלו. בנובמבר 2018, הוציא עם אייל גולן את "לא מבינה עברית". במרץ 2019, הוציא עם שרית חדד את הלהיט "שופוני".
ב-7 בדצמבר 2019, במסגרת אירוע התרמה של איגי - ארגון נוער גאה, התקיים קונצרט מחווה לעופר ניסים והשתתפו בו אומנים שונים שעבד איתם בהם אניה בוקשטיין, מירי מסיקה ומאיה סימנטוב שביצעו שירים שמיקסס בעבר בעיבודים מיוחדים, ובליווי של תזמורת ירושלים מזרח ומערב בניצוחו של תום כהן.
דיסקוגרפיה
{{שני טורים
פודקאסטים / DJ-Sets
}}
It Was a... (Masked Christmas)
(בעברית: זה היה... (חג מולד עם מסיכות)) הוא סינגל של ג'ימי פאלון, בו משתתפות הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה והראפרית האמריקאית מייגן די סטליון. הוא יצא לאור ב-7 בדצמבר 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום ה-38 במצעד 40 שירי המיינסטרים.
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-10 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-7 בדצמבר והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של ג'ימי פאלון.
נכון לאוקטובר 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-7 מיליון צפיות.
סנט אולבנס
סנט אולבנס (באנגלית: St Albans) היא עיר באזור הרטפורדשייר שבאנגליה, השוכנת כ-30 ק"מ מצפון-צפון-מערב למרכז לונדון, ו-14 ק"מ דרומית-מזרחית ללוטון. סנט אולבנס הייתה העיר הגדולה הראשונה על הדרך הרומית הישנה לכיוון צפון, דבר שהפך את העיר, שנקראה בתקופה הרומית ורולאמיום, למרכז חשוב. זוהי עיירת שוק היסטורית המהווה גם עיר שינה עם יוממות גדולה ללונדון.
התקופה הקלטית
ככל הנראה התקיים במקום יישוב מתקופת הברזל המכונה ורלמיון (Verlamion), ורולמיון (Verulamium) או ורלמיו (Verlamio) סמוך לאתר בו ממוקמת העיר הנוכחית. המקום היה מרכז כוחו של המלך טאסיוואנוס (Tasciovanus) ומתחם מרכזי של שבט קלטי בשם קטוולאוני (Catuvellauni), משנת 20 לפנה"ס בערך עד לאחר הפלישה הרומית בשנת 43 לספירה. השם "Verulamium" הוא קלטי, משמעותו - "התיישבות מעל או על ידי הביצות". העיר הייתה על גבעת פרא, שני ק"מ ממערב סנט אולבנס המודרנית, עכשיו האזור מכוסה על ידי הרחוב סנט מייקל, פארק ורולאמיום ושטחי אחוזה סמוכה. מניחים כי מרכז השבט הועבר לאתר הזה על ידי המלך טאסיוואנוס (בסביבות שנת 25 עד 5 לפנה"ס). ככל הנראה בנו הקלטים גם חומת עפר להגנה סביב היישוב, אך הממצאים לגביה אינם וודאיים.
התקופה הרומית
גופתו של סנט אולבן נקברה כנראה מחוץ לחומות העיר בבית קברות רומי ליד הקתדרלה הנוכחית. קברו הפך למקום עלייה לרגל. החקירה האחרונה חשפה שם בזיליקה, המציינת את האתר העתיק ביותר המתמשך של פולחן נוצרי בבריטניה. בשנת 429, ביקר ארכיבישוף בכנסייה שבמקום, וקידם את פולחן סנט אולבן.
כמה שרידים של העיר הרומית נותרו גלויים, כמו חלקים מחומות העיר, חלק מבית המרחץ עדיין באתרו מתחת לרצפת פסיפס. ישנם גם שרידי התיאטרון, הנמצא על אדמת אחוזה פרטית. ממצאים נוספים נמצאים במוזיאון שבמקום. שרידים נוספים מתחת לאדמות החקלאיות הסמוכות לא נחפרו מעולם, והם מאוימים על ידי חריש עמוק.
התקופה האנגלו-סקסונית
לאחר הנסיגה הרומית הפכה העיר למרכז השטח של שבט אנגלו-סקסי בשם Waeclingas.
כנסיית סנט אולבנס וההתנחלות האנגלו-סקסית המשויכת הוקמו על הגבעה מחוץ לעיר הרומית, שם סברו כי סנט אולבן נקבר. חפירה ארכאולוגית ב-1978, בהנהגתו של מרטין בידל, לא מצאה שרידים רומיים באתר מימי הביניים. בשלהי המאה השמינית היו התושבים הסקסונים של סנט אולבנס בקרבת מקום מודעים לשכן העתיק שלהם, שאותו הכירו בשם ורולמאצ'סטיר, או במושג "ההיברידי שלהם", "Vaeclingscæstir", היינו "מבצר אנשיי וקלה", אולי הייתה זאת מובלעת של דוברי השפה הבריטית שנשארה נפרדת באזור של שבטים סקסונים.
ימי הביניים
העיר מימי הביניים גדלה על הגבעה ממזרח ל-Wæclingacaester, בה שכן המנזר הבנדיקטיני של סנט אולבנס שנוסדה על ידי אולסינוס (Ulsinus) בשנת 793. ישנם כמה ראיות לכך שהאתר המקורי היה גבוה יותר במעלה הגבעה מאשר הבניין הנוכחי, אשר נבנה בשנת 1077. המנזר של סנט אולבנס היה המנזר העיקרי של ימי הביניים באנגליה. ההיסטוריון מתיו פאריס גר במקום והטיוטה הראשונה של המגנה כרטה נכתבה שם. המקום הפך לכנסייה קהילתי לאחר פירוק המנזר הבנדיקטיני בשנת 1539 והפך לקתדרלה בשנת 1877. בית הספר סנט אולבנס נוסד בשנת 948 לספירה. ההיסטוריון מתיו פריז התחנך שם, והוא בית הספר היחיד בעולם דובר האנגלית, בו התחנך אפיפיור (אדריאנוס הרביעי). מאז 1871, זהו בית ספר פרטי, שממוקם ממערב למנזר וכולל את השער של המנזר מהמאה ה-14. אחד מהבניינים היה בעבר בית חרושת לכובעים, עדות לפרק התעשייתי של העיר.
בין 1403 ל־1412 היה תומאס וולבי מעורב בבניית מגדל שעון בכיכר השוק. זהו מגדל הפעמונים היחיד מימי הביניים באנגליה. (הפעמון המקורי, שנקרא על שם המלאך גבריאל, משקלו היה טון). קול הפעמון הושמע בארבע לפנות בוקר עבור השקמה וב־8 או 9 בערב לשעת העוצר. בקומת הקרקע של המגדל הייתה חנות עד המאה ה-20. חדרי הקומה הראשונה והשנייה תוכננו כחדרי מגורים. החנות והקומה הראשונה היו מחוברים במדרגות ספירליות. עוד גרם מדרגות עולה לכל גובה המגדל ב-93 מדרגות צרות, וניתנת גישה לחדר מגורים, לשעון ולפעמון מבלי להפריע לדיירי החנות.
במסגרת מלחמות השושנים נערכו בעיר ובסביבתה שני קרבות; הקרב הראשון של סנט אולבנס התרחש ב-22 במאי 1455 בתוך העיר, והקרב השני ב־17 בפברואר 1461, צפונית לה.
שוק הרחוב של העיר, המתקיים בימי רביעי ושבת, נוסד במאה ה-10 על ידי האב אולסינוס, ראש מנזר סנט אולבנס.
התקופה המודרנית
לפני המאה ה-20 סנט אולבנס הייתה עיירת שוק כפרית, אתר עלייה לרגל נוצרי, ותחנת הכרכרות הראשונה במסלול אל לונדון וממנה, כפי שמראים זאת תעודות מהפונדקים הרבים מאותה תקופה. העיירה בתקופה הוויקטוריאנית הייתה קטנה, והייתה בה בתעשייה דלה. אוכלוסייתה גדלה לאט יותר מאשר בלונדון, 8-9% לעשור בין 1801 ל-1861, לעומת 31% לעשור הצמיחה של לונדון באותה תקופה. הרכבת הגיעה מאוחר יחסית, בשנת 1858. בשנת 1869 הייתה התנגדות להרחבת גבולות העיר על ידי אציל מקומי ורבים מבני העיירה, אך הדבר לא עזר. העיירה חוותה התפשטות מהירה ובנייה גדולה בסוף המאה. בין השנים 1891–1901 גדלה אוכלוסיית העיירה ב-37%.
ב־1877, בתגובה לעתירה ציבורית, פרסמה המלכה ויקטוריה את הצו המלכותי השני, שהעניק מעמד של עיר לעיירה ומעמד של קתדרלה לכנסיית המנזר לשעבר. כמו כן באותה שנה הוגדר מחדש תחום השייכות מסביב לעיר שמקבל שירות על ידי הכנסייה כחלק מתחום אזור רוצ'סטר.
בשנים שבין מלחמות העולם, העיר הפכה למרכז לתעשיית האלקטרוניקה. בנוסף לכך בעיר ממוקמות מפעלים לייצור מוצרי חשמל ביתתים דוגמת מפעל של Franke.
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה העיר התרחבה במהירות כחלק מתנועת האוכלוסייה מתוך לונדון, מספר תושביה בשנת 2011 היה כ-60 אלף נפש. העיר הפכה ליעד תיירותי פופולרי בסוף המאה ה-20.
חיי תרבות
בסנט אולבנס ישנם חיים תרבותיים משגשגים, עם קונצרטים קבועים והפקות תיאטרון שנערכים במקומות שונים כמו בכנסיות ובאולמות בעיר. בין השאר קיימות מקהלות אחדות, להקות תיאטרון ותזמורת סימפונית. בעיר קיימים שני מוזיאונים: מוזיאון ורולאמיום, המספר את סיפור חיי היומיום של בריטניה בתקופה הרומית, באמצעות חפצים מן החפירות של העיר הרומית החשובה. השני הוא מוזיאון סנט אולבנס, אשר מתמקד בהיסטוריה של העיר ושל סנט אולבן. שמורת הטבע ואטרקרס (Watercress) השוכנת על גדות הנהר ור (Ver) ומנוהלת על ידי אגודת חיות הבר.
נופי העיר, בעיקר הכנסייה העצומה, הרחובות הצרים והציוריים, במרכז העיר מימי הביניים ומקומות נוספים, הם אתרי צילומים מבוקשים בסרטי קולנוע ובסדרות של הטלוויזיה הבריטית, בזכות ייחודם הנופי וההיסטורי וגם בשל קרבתם ללונדון.
בין תושבי העיר המפורסמים שחיו בעיר אפשר למנות את הפילוסוף פרנסיס בייקון (1561–1626), הפיזיקאי סטיבן הוקינג (1942–2018) גר בילדותו בעיר והבמאי סטנלי קובריק (1928–1999) התגורר בה בעשרים השנים האחרונות לחייו.
יום הניצחון (קוריאה הצפונית)
יום הניצחון במלחמת שחרור המולדת הגדולה (בהנגול: 조국해방전쟁 승리 기념일) הוא חג לאומי בקוריאה הצפונית.
היום נחגג מדי שנה ב-27 ביולי לציון מועד החתימה על הסכם שביתת הנשק במלחמת קוריאה, שהתרחשה בין השנים 1953–1950.
היסטוריה
יום הניצחון צוין לראשונה באופן רשמי בקוריאה הצפונית במהלך שנת 1973. החל משנת 1996, במהלך יום השנה ה-43 לתום המלחמה, הועלתה חשיבות המועד למעמד של חג לאומי, הכולל בין היתר הנפת דגל צפון קוריאה ויום שבתון ברחבי המדינה, וכן כינוסים חגיגיים של אספת העם העליונה.
האופן שבו יום הניצחון מצוין בפועל בקוריאה הצפונית נוטה להשתנות משנה לשנה, בהתאם להתפתחויות בינלאומיות במעמדה הבינלאומי של קוריאה הצפונית. כך לדוגמה, בין השנים 2000–2002, בעקבות התחממות היחסים בין קוריאה הצפונית והדרומית כחלק מהפסגה הבין-קוריאנית, טקסי יום הניצחון התקיימו באופן מצומצם, בעיקר כאירוע תרבותי בעל מאפיינים ספורטיביים.
אדוארד הולמס
אדוארד הולמס (באנגלית: Edward Holmes; 1797 - 28 באוגוסט 1859) היה מוזיקולוג, מבקר מוזיקה, פסנתרן ומורה אנגלי.
חייו
אדוארד הולמס נולד בעיבורי לונדון והיה תלמידו של וינסנט נובלו. בתקופת לימודיו אצל נובלו הבחין בכישרון המוזיקלי של בתו, קלרה בת החמש, והיה מורה הראשון למוזיקה. בראשית הקריירה שלו התפרנס למחייתו בהוראת נגינה בפסנתר. בשנת 1827 ביקר בגרמניה ובשובו לאנגליה פרסם את ספרו הראשון, "שיטוט בין המוזיקאים של גרמניה" (A Ramble among the Musicians of Germany, 1828; מהדורה שלישית 1838. בעלי "האטלס", שהתרשם מכישוריו כסופר וכמוזיקאי, שכר אותו לעבודה כמבקר מוזיקה, עבודה שבה התמיד שנים רבות. בשנת 1849 היגר לארצות הברית, שם עשה את 10 השנים האחרונות לחייו בעבודה כעורך ומבקר מוזיקה. כמו כן כתב מאמרים לכמה כתבי עת למוזיקה במהלך חייו, בהם "הטיימס המוזיקלי".
רמה (מקרא)
רמה או הרמה, הוא כינוי או שם נלווה של אתרים, שחלקם היו ערים פרק זמן, בארץ ישראל בתקופה הישראלית, המוזכרים בתנ"ך. השם נגזר ממקומם הגבוה של היישובים.
ישובי הרמה
יישובי הרמה שויכו אל נחלות שנים עשר שבטי ישראל, או אל חבל ארץ כמו הגלעד. לפעמים, יישובי הרמה מתוארים כמסמני גבול או שנמצאו באזור סְפר וגבול טבעיים.
1. רמה בנחלת שבט אשר; מוזכרת בספר יהושע:
.
2. רמה בנחלת שבט נפתלי; מוזכרת בספר יהושע:
3. ראמות בנחלת שבט יששכר, נקראה גם יַרמוּת או רֶמֶת'''; מוזכרת בספר דברי הימים:
ירמות זוהתה באתר כוכב הירדן בספרות המחקר במאה ה-20.
לדעת חוקרים, מיקומה של הרמה בגלעד היה בצפונו.
בספרות המחקר הוצע זיהויה של רמה בגלעד בכפר רימון ליד ג'רש; ולחלופין, בעיר סלט, שניהם בעבר הירדן המזרחי.
5. רמה באפרים או רמה בהר אפרים, בנחלת שבט אפרים. מוזכרת בתנ"ך, למשל בספר שופטים.
החוקר ד"ר יואל אליצור משער, כי רמה אפרים היא עירם של אלקנה ובנו שמואל ואליה התכוון הפסוק:
אליצור משער כי רמה באפרים היא הרמתיים צופים שבארץ צוף.
אליצור שיער את זיהויה של רמה באפרים בכפר בֵּית אִלו (נ"צ 161153).
6. רמה בבנימין, עיר גבול בנחלת שבט בנימין, בסמוך למכמש; לאחר פילוג הממלכה, בין ממלכת יהודה לממלכת ישראל. מוזכרת בתנ"ך, למשל בספר יהושע:
רמה עירם של אלקנה ושמואל, נקשרה עם רמה בנחלת בנימין, בחלק ניכר מספרות הנוסעים ובספרות המחקר במאה ה-20.
בחלק מספרות הנוסעים זוהתה רמה עירו של שמואל באתר נבי סמואל. בנוסף, אליצור העלה השערה כי רמה בבנימין היא בכפר א-ראם מצפון לירושלים.
רבים מהפרשנים והחוקרים קשרו בין רמה בבנימין לבין מקום קבורתה של רחל, הפרשנים הסתמכו על הפסוק בספר ירמיהו:
אולם אליצור סובר, כאחרים, כי משמעות המילה רמה, בפסוק זה, הוא שם מקום גבוה ולא שם אתר מסוים.
יישום אינטרנט עשיר
יישום אינטרנט עשיר (באנגלית: Rich Internet Application – RIA), הוא יישום רשת שיש לו הרבה מהמאפיינים של יישום מחשב שולחני "רגיל" (desktop application). בדרך כלל יישומי RIA עושים שימוש נרחב ב-JavaScript או במכונה וירטואלית, ויכולים להיות מסופקים בצורה של דפדפן המיועד לאתר ספציפי, פלאג אין לדפדפן או כארגז חול עצמאי. הטכנולוגיות הנפוצות ליצירת יישומי אינטרנט עשירים הן JavaFX, אדובי פלאש ו-Microsoft Silverlight, אם כי בשנים האחרונות ישנה מגמה של מעבר מטכנולוגיות מבוססות פלאג אין אלה, לאלטרנטיבות מבוססות HTML5 ו-JavaScript.
על מנת להשתמש ביישום אינטרנט עשיר, בדרך כלל על המשתמש להתקין תשתית תוכנה שתפקידה להוריד, לעדכן ולהריץ את היישום. זהו ההבדל העיקרי בין יישומי רשת מסוג זה לבין אלטרנטיבות מבוססות HTML5/JavaScript כמו Ajax, אשר משתמשות בפונקציונליות המובנית בדפדפן לצורך מימוש ממשקים דומים.
יישומי RIA נפוצים כמשחקי רשת, כמו גם כיישומים הדורשים יכולת לכידת וידאו ממצלמות רשת (Gmail הוא יישום רשת בולט היוצא מכלל זה בכך שהוא משתמש בפלאג אין משלו לדפדפן, המיועד למטרה זו). עם ההתפתחות של סטנדרטים לפיתוח ווב, כדוגמת HTML5, התמיכה של דפדפנים בסטנדרטים אלה השתפרה במידה מסוימת. עם זאת, גם לאחר ההופעה של ערכות כלים "כמו-שולחניים" (desktop-like widgets) מבוססי HTML5 ו-JavaScript, הצורך ביישומי RIA מבוססי פלאג אין לצורך גישה ללכידת וידאו לא פחת.
מכפלה וקטורית
במתמטיקה ובפיזיקה, מכפלה וקטורית היא פעולה בינארית על שני וקטורים במרחב תלת־ממדי, שמחזירה וקטור (בניגוד למכפלה הסקלרית שמחזירה סקלר). הווקטור המוחזר תמיד ניצב לשני הווקטורים המוכפלים.
הגדרה פורמלית
יהיו שני וקטורים, אז מכפלתם הווקטורית (שמסומנת ב-\ \times) תוגדר כ:<BR>
כאשר \!\, \theta היא הזווית (בין 0° ל-180°) שבין במישור המכיל את שניהם, ו-\hat n הוא וקטור יחידה, שמאונך למישור הנקבע על ידי שני הווקטורים. חשוב לשים לב כי המכפלה הווקטורית בין שני וקטורים שונים מאפס מתאפסת אם ורק אם הם מקבילים (בניגוד למכפלה סקלרית, בה המכפלה מתאפסת אם ורק אם הווקטורים ניצבים).
כיוונו של \hat n נקבע על פי כלל היד הימנית המוגדר באופן הבא: אם מכופפים את כף יד ימין בצורת חצי עיגול, כך שהיא מתווה מעגל בכיוון של הווקטור הראשון במכפלה אל עבר הווקטור השני במכפלה דרך הזווית הקטנה שביניהם, האגודל מצביע בכיוון של וקטור התוצאה.
ניתן להגדיר מכפלה וקטורית באופן שקול על ידי הגדרת הכפל על וקטורי היחידה. בשלושה ממדים, וקטורי היחידה מוכפלים כך:
ולכן, מתקבל כי באופן כללי, שני וקטורים נכפלים כך:
. בעזרת מכפלה סקלרית, קל לוודא כי וקטור התוצאה ניצב לשני הווקטורים המוכפלים.
עוד דרכים לחשב את כיוון הווקטור:
תיאור על פי וקטורי יחידה
כאמור, לעיתים קרובות נוח יותר לחשב את המכפלה הווקטורית באמצעות הצגת הווקטורים המוכפלים על ידי וקטורי יחידה, כלומר:
לאחר חישוב ישיר, ניתן לקבל כי
קל יותר לזכור צורה זו על ידי כתיבת הדטרמיננטה הבאה:
כאשר הדטרמיננטה מפותחת על פי השורה הראשונה.
חשוב להדגיש שהשימוש בדטרמיננטה כאן הוא רק בתור סימון שמטרתו להקל על זכירת הנוסחה, ואין מדובר בדטרמיננטה אמיתית: המטריצה איננה מעל השדה שבו אנו עוסקים, והתוצאה איננה סקלר כמו בדטרמיננטה רגילה אלא וקטור.
הכללה ל-n ממדים
את המכפלה הווקטורית ניתן לכתוב בצורה טנזורית בצורה: <BR>
דבר זה מרמז לנו שגם בשלושה ממדים התוצאה של כפל שני וקטורים אינה וקטור, כי אם פסאודו וקטור. השרירותיות של כיוון התוצאה גם היא דומה לשרירותיות בכיוון של הפסאודו-וקטור. לעומת זאת מכפלה וקטורית של וקטור ופסאודו וקטור תיתן וקטור.
יהודה בן אליעזר הלוי מינץ
קורות חיים
מהר"י מינץ נולד באשכנז כנראה מעט לאחר שנת ק"ס (1400), והיה תלמיד קרוב לר' אשר ענשכין. בן דודו היה רבי משה מינץ, שעמו עמד בקשרי התכתבות בנושאי בהלכה. הוא התיישב באיטליה וכיהן כרבה של פאדובה שבצפון איטליה במשך 47 שנה. בפאדובה יסד ישיבה גדולה שנהרו אליה תלמידים מאיטליה ומחוצה לה, ביניהם נמנה רבי מאיר קצנלנבוגן (מהר"ם פאדובה), שלימים נשא את נכדתו. הרב מרדכי שמואל גירונדי מספר כי מהר"י מינץ השתלם גם בפילוסופיה והרצה באוניברסיטת פדובה, ומעיד שתמונתו נתלתה באוניברסיטה כהנצחה, אך יש סבורים שמדובר בבלבול בינו ובין בר הפלוגתא שלו אליהו דלמדיגו.
הצטרף לרבי יעקב מרגליות בחרם על רבי יעקב פולק בשל המיאון שערך.
ידועה ומפורסמת תשובתו העוסקת במנהג התחפושות בפורים: "על דבר לבישת הפרצופים שנוהגין ללבוש בחורים וגם בתולות זקנים עם נערות בפורים", ודנה בשאלת ההיתר לאיש להתחפש לאישה ולהפך, לאור איסור לא ילבש. הוא פוסק להתיר זאת, מפני שכמה (שו"ת מהר"י מינץ טו). תשובתו זו הובאה להלכה בידי הרמ"א.
מהר"י מינץ האריך ימים (רבי יצחק יעבץ העיד כי ראהו מברך ברכת החמה בשנת ה'רס"ה, כבן 100 שנה), והוא נפטר בפאדובה בכ"ד בתשרי רס"ט. חמישה ימים מאוחר יותר נפטר רבי יצחק אברבנאל ונקבר על ידו בפאדובה. כל כתביו נשרפו על ידי הגויים, ונותרו מהם 16 תשובות בלבד, אשר נדפסו בתור "שו"ת מהר"י מינץ" המופיע בסוף "שו"ת מהר"ם פאדובה" של חתן בנו ותלמידו ר' מאיר קצנלנבוגן.
לאורנס דה בוק
לאורנס הנרי קריסטין דה בוק (בהולנדית: Laurens Henry Cristine De Bock; נולד ב-7 בנובמבר 1992), הידוע בשם לאורנס דה בוק, הוא כדורגלן בלגי שמשחק כמגן אחורי שמאלי בקבוצת זולטה ורכם, בהשאלה מלידס יונייטד.
הוא ייצג את בלגיה בנבחרות הנוער השונות כולל בנבחרת בלגיה הצעירה. הוא זומן לנבחרת הלאומית של בלגיה, אבל עוד לא לבש את המדים הלאומיים.
קריירת מועדונים
דה בוק הצטרף לקבוצת קלקן בצעירותו. אחרי שלוש שנים, עבר לסטנדרד ווטרן, שם הוא התגלה בגיל 11 על ידי סקאוטים של לוקרן. דה בוק שילב כדורגל עם לימודיו בבית הספר "טופ ספורט" בגנט.
לוקרן
לאחר שעבר ללוקרן, הוא תחילה שיחק בקבוצת הנוער לפני שהמאמן ג'ורג' לקנס זימן את השחקן בן ה-16 לקבוצה הבוגרת. את עונת 2009/10, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הפלייאוף. את הופעת הבכורה שלו ברמה הגבוהה ביותר ערך תחת המאמן אמיליו פררה. בעונת 2011/2012 הוא זכה עם הקבוצה בגביע הבלגי.
קלאב ברוז'
לאחר שנקשר עם אנדרלכט, ב-5 בינואר, דה בוק הצטרף לקלאב ברוז', שם הוא חתם על חוזה עד סוף עונת 2017, תמורת דמי העברה של 3.5 מיליון יורו. הוא שוב זכה בגביע הבלגי, הפעם עם ברוז' בעונת 2014/2015 ואחרי זה זכה באליפות הליגה הבלגית בעונת 2015/16 ובסופר קאפ ב-2016.
לידס יונייטד
דה בוק השתתף שבעה משחקים, כולל במשחק הקשה נגד דרבי קאונטי, לפני שאיבד את מקומו בהרכב הפותח לטום פירס בן ה-19.
קריירה בנבחרת
דה בוק ייצג את בלגיה בנבחרות הלאומיות ברמות גיל שונות.
שודא דדייני
שׁוּדָא דְּדַיָּנֵי היא הכרעה במשפט העברי, הנעשית במקום שממון מסוים מוטל בספק, ולא ניתן לברר של מי הוא, וככל הנראה גם לא יהיה ניתן לברר עוד של מי הוא.
אופן ההכרעה
דין זה אומר, כי בספק כזה, ההכרעה נתונה בידיו של הדיין.
שודא דדייני מול חלוקה
ראשוני האמוראים נחלקו האם אכן עדיף לבצע דין זה במקום בו יש ספק, או שמוטב להכריע באמצעות חלוקה. בעוד שרב היה סבור שמוטב להכריע באמצעות חלוקה שווה של הממון, מכיוון שבכך ברור שלפחות חלק מהכסף יגיע לבעליו האמיתיים, שמואל היה סבור שמוטב לתת הדבר להכרעת הדיין, מכיוון שכך ייתכן שבעליו האמיתיים יקבל את כל הכסף; בעוד שבפסק של חלוקה ההכרעה תהיה בוודאי שלא בצדק, וחלק מהכסף יאבד מבעליו האמיתיים.
אחד מהנידונים בגמרא בו סבור שמואל כי יש לתת את הדבר להכרעת הדיינים, הוא בשני שטרות, שנכתבו על אותה קרקע, על שמם של שני אנשים שונים בתאריך שווה, ולא ידוע למי גמר הנותן בדעתו להקנות את הקרקע. רב סבור שיש לחלוק את הקרקע בשווה, ואילו שמואל סבור כי יש לתת את הספק להכרעת הדיינים. לפי פרשנות אחרת הניתנת בגמרא למחלוקת זו, מחלוקתם של רב ושמואל יסודה בשאלה שורשית בהלכות שטרות, לפי רב עדי חתימה כרתי - כלומר חלות השטר נעשית על ידי הנכתב בשטר והעדים החתומים בו, ואם כן אם מתוך השטר עצמו לא ניכר למי משניהם הוקנה, קנו שניהם את הקרקע במידה שווה. לעומת זאת, שמואל היה סבור כי עדי מסירה כרתי, כלומר חלות השטר היא על ידי המסירה בה מוסר המוכר או הנותן את השטר למקבל ולא לפי הנראה מתוך השטר עצמו, ואם כן מי שקיבל את השטר ראשון הוא זה שזכה בשטר.
להלכה פוסק הרמב"ם כשמואל:
כללי ההכרעה
רבינו חננאל סבור כי הכרעה זו של שודא דדייני לא ניתנת לכל דיין, אלא רק לדיין מומחה, ההוכחה לכך היא ממעשה שהיה, בו אמר רב נחמן לרב ששת, מגדולי האמוראים, כי הכרעתו ב"שודא דדייני" אינה תקפה, מכיוון שאינו נחשב לדיין.
בידו של רבינו חננאל מקובל, כי דין "שודא דדייני" הוא רק כאשר הספק הוא על קרקע, ולא כאשר הספק הוא על כסף או על מטלטלים. אך ר"י הזקן חלוק עליו, ומביא הוכחה מ בו מובאת הכרעה זו לעניין ספק ממוני.
צמא
תחושת צמא היא תשוקה מודעת לשתיית מים. צמא מהווה חלק חשוב במנגנון ויסות משק המים בגוף, במצבים של הפרת האיזון לכיוון של חוסר במים, מתעוררת תחושת צמא.
מאפייני הצמא
הגורם העיקרי ליצירת צמא הוא עליה באוסמולריות של נוזלי הגוף, המעידה על ירידה בנפח המים בגוף.
במוח נמצאים מספר אזורים שהפעלתם גורמת לתחושת צמא. אלו נמצאים בקדמת החדר השלישי של המוח ובגרעין הפראופטי (Preoptic nucleus) שבהיפותלמוס. אזורים אלו מכונים מרכז הצמא.
אפסלי צ'רי-גארארד
אַפִּסלי ג'ורג' בֶּנֶט צ'רי-גארארד (באנגלית: Apsley George Benet Cherry-Garrard; 2 בינואר 1886 - 18 במאי 1959) היה חוקר אנטארקטיקה בריטי. הוא היה ניצול ממשלחת טרה נובה ועשה לו שם בדין וחשבון ההיסטורי שלו על משלחת זו, "המסע הגרוע ביותר בעולם".
ילדות ונעורים
אפסלי ג'ורג' בנט צ'רי נולד בברקשייר ולמד בווינצ'סטר קולג' ואחר בכריסט צ'רץ', אוקספורד, לימודים קלאסיים והיסטוריה מודרנית. השם "גארארד" נוסף לשמו לפי תנאי צוואתה של דודת-אביו, שעל ידה ירש אביו את אחוזת ליימר פארק הענקית סמוך לוויטהאמסטד בהרטפורדשייר. אפסלי ירש את האחוזה לאחר מות אביו ב-1907.
צ'רי-גארארד הלך שבי אחר סיפורי אביו על מעלליו כקצין גבוה בהודו ובסין, שם הצטיין בלחימה למען כוחות ההגנה הבריטיים, והרגיש כי חובה עליו לחיות בהתאם לדוגמה שהציב לו אביו. בספטמבר 1907 נפגש ד"ר אדוארד אדריאן "ביל" וילסון עם קפטן סקוט בביתו של רג'ינלד סמית' בקורטאצ'י, לדון בעוד משלחת אנטארקטית. דודנו הצעיר של סמית', אפסלי צ'רי-גארארד, היה במקרה בביקור בביתו אותו זמן, והוא החליט להתנדב.