cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לוויינים ישראליים
לוויינים זעירים נוספים
לוויין נוסף ששוגר אז הוא הלוויין PEASSS, שנבנה עם האיחוד האירופאי, ומעורבים בו גם חברת NSL הישראלית והטכניון. הוא לוויין מדגים טכנולוגיות. הלוויין, שראשי התיבות שלו Piezoelectric Assisted Smart Satellite Structure, נושא מספר ניסויים לבחינת היתכנות טכנולוגית מסוגים שונים. אחד מהניסויים בוחן דרכים יעילות לניצול אנרגיה בחלל על ידי מערכת המנצלת התכווצות והתרחבות של חומר מיוחד, ממירה את התנועה לאנרגיה ומפיקה זרם חשמלי. ניסוי נוסף נועד לבחון הנעה של רכיב קטן על גבי הלוויין כדי להזיז מכלול שלם במקום להשקיע אנרגיה בלהזיז את כל המכלול. גם הוא נכלל בשיגור המשותף מהודו.
חברת NSLComm שנוסדה ב-2015 (כיום שמה BeetleSat) ועוסקת בשירותי תכנון והנדסת נאנו לוויינים, פיתחה אנטנת לוויין בעל טכנולוגיית תקשורת בנפח גבוה (עד 1.5 ג'יגה בייט לשנייה) וזאת באמצעות אנטנת תקשורת מתקפלת מפולימר הניתנת לאריזה אף בנאנו לוויין קומפקטי. החברה שיגרה ב-5 ביולי 2019 כניסוי את הנאנו הלוויין הראשון שלה NSLSat-1 עם האנטנה הייחודית מקוסמודרום ווסטוצ'ני הנמצא במזרח רוסיה במשגר סויוז שנשא מקבץ של 33 לוויינים במטרה להציב אותו בחלל בגובה 580 ק"מ ולתפעל אותו כחמש שנים. לחברה שהמטה שלה נמצא באיירפורט סיטי היו תוכניות להשיג מימון ולשגר עד 30 לוויינים עד 2021 ומעל 120 ננו לוויינים עד 2023 בהתבסס על הטכנולוגיה שפיתחה לספק תקשורת בפס רחב ברחבי העולם אך מימושם נדחה. שירותי הקרקע של לווייני החברה יסופקו על ידי רשת תחנות הקליטה הקרקעיות של חברת AWS Ground Station, שהוקמה על ידי אמזון המספקת את שירותי ענן האחסון הווירטואלי ולוקהיד מרטין המייצרת את האנטנות ותחנות הקליטה. חברת AWS Ground Station תספק שירותי תקשורת למספר חברות המפעילות לוויינים בתחומי שימוש שונים ובהם גם NSLComm. פלטפורמת הלוויין נבנתה בסקוטלנד ואילו מערכות התקשורת והאנטנה המתקפלת הורכבו בישראל. החברה אף בנתה לוויין נוסף זהה שנשמר כגיבוי למקרה של כשלים בשיגור הלוויין הראשון. החברה בנתה לוויין נוסף בשם NSLSat-2 במשקל כ-9 ק"ג ונפח תקשורת עד 2 ג'יגה בייט לשנייה שנבנה בסיוע תקציב ממשרד המדע דרך סוכנות החלל הישראלית וצויד במערכות מחשוב של חברת רמון ספייס שתהיה אחראית גם לפעולות מחשוב בעת שהיית הלוויין בחלל כגון עדכוני תוכנה ושדרוגים בזמן אמת כניסוי ליישומי תקשורת חלל מהדור החדש. הלוויין NSLSat-2 שוגר ב-3 בינואר 2023 על משגר פאלקון 9 (שנשא גם את הננו לוויין טאוסט 3 של אוניברסיטת ת"א). בתוכניות החברה העדכניות לשגר ב-2025 סדרת 250 לווייני תקשורת זעירים (גדולים יותר מהלוויין הניסיוני NSLSat-2) ולהפעיל רשת תקשורת מ-2026.
חברת אלביט מערכות שיגרה ב-18 בדצמבר 2019 את הננו לוויין NANOVA שמידותיו 3U (כלומר 10x10x30 ס"מ) ומשקלו כ-5 ק"ג. הלוויין שוגר ממרכז החלל SHAR בהודו (סאטיש דאוון ספייס סנטר) במשגר מסוג "PSLV" לגובה של כ-580 ק"מ. הננו לוויין הוא חלק מניסוי להקמת רשת ננו לוויינים מתוצרת חברת אלביט מערכות באזורים נטולי כיסוי או כיסוי מוגבל לתקשורת לוויינית אזרחית ומאפשר שימושים שונים כגון חיפוש והצלה, מעקב אחרי ציי אוניות, איתור וחישה ועוד. הלוויין מצויד במטע"ד תקשורת אולטרה-גבוה (Ultra-High Frequency) ומתופעל ממטה החברה בחיפה.
אוניברסיטת ת"א שיגרה ב-20 בפברואר 2021 במשגר אנטרס ננו לוויין ששמו טאוסאט 1 (TAU SAT) שממדיו U3 ומשקלו כ-2.5 ק"ג וכולל את הגלאי ORMADD (ר"ת On Orbit Material Degradation Detector) שפותח במרכז המחקר הגרעיני שורק בסיוע סוכנות החלל הישראלית ומשרד הביטחון וכולל מספר ניסויים לבחינת השפעות הקרינה הקוסמית סביב כדור הארץ וחלקיקי השמש על גבי משטחים מחומרים שונים. הלוויין שוגר על באמצעות חללית המטען סיגנוס אל תחנת החלל הבינלאומית, ומשם הננו לוויין שולח ב-14 במרץ 2021 על ידי האסטרונאוטים באמצעות הזרוע הרובוטית של התחנה לרחף בגובה של כ-400 ק"מ בחלל כשמרכז השליטה בו ממוקם בבניין הפקולטה להנדסה. ב-21 בדצמבר 2021 שוגר לתחנת החלל הבינלאומית ננו לוויין טאוסאט 2 שכונה "הכספת" שפועל כמעבדה ובנוי כ"כספת" שאמורה למנוע קרינה אל הרכיבים האלקטרוניים הרגישים המושתלים בתוכו ואותו ניטר הישראלי השני בחלל איתן סטיבה במשימותיו בפברואר 2022. ב-3 בינואר 2023 שוגר הננו לוויין טאוסאט 3 על משגר פאלקון 9 שנשא 114 לוויינים זעירים (בהם גם לוויין התקשורת הזעיר NSLSat-2 הישראלי-אמריקאי). הלוויין הזעיר כולל ניסוי הדגמת תקשורת אופטית וקוונטית מהחלל גם מלוויינים זעירים לקראת תוכנית עתידית לפתח באוניברסיטה לוויין מחשוב קוונטי זעיר. בעוד שני לווייני טאוסאט הראשונים פותחו בסיוע המרכז הגרעיני שורק, טאוסאט 3 פותח ונבנה כולו באוניברסיטת ת"א. באוניברסיטה מקווים להשיק בעתיד מיזם ששמו הזמני TAU SAT X, לשיגור משותף של מספר לוויינים בו זמנית לביצוע ניסויים משותפים כלהק לוויינים. במקביל לשיגור טאוסאט 3 חנכה האוניברסיטה בינואר 2023 תחנה קרקעית לתצפית ותקשורת אופטית וקוונטית עם הלוויינים.
פרופ' פנחס גורפיל מהפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל ומכון אשר לחקר החלל בטכניון קידם מיזם לבניית 3 ננו לוויינים ניסויים בשם SAMSON, (משקל כל אחד כ6 ק"ג והם יבנו כתיבות בגודל 10X20X30 ס"מ). הלוויינים נועדו לבחון את היכולת לטוס במבנה משותף בגובה כ-600 ק"מ, לתמרן בחלל עם מנועים זעירים בטווח זמן ארוך ולבצע משימת גיאולוקציה (איתור). הננו לוויינים בפרויקט "אדליס-סמסון" אלפא, ביתא וגאמה יועדו להצטרף לשיגור הלוויין ונוס ב-2017. אך בהמשך נחתם חוזה שיגור ל-2018 במשגר ההודי "PSLV". חלק ממימון הפרויקט הגיע מקרן אדליס. ביוני 2018 נחנכה בטכניון תחנת הקרקע שתשמש כמרכז השליטה והבקרה ללוויינים. הלוויינים שוגרו ב-22 במרץ 2021.
לוויינים ישראליים עתידיים
לישראל פיתוחים נוספים בתחום הלוויינים והחלל משותפים בחלקם בתוכניות חלל בינלאומיות וכוללים גם רכיבים שונים כמו מערכות חדשניות וקלות משקל לאבזור לוויינים, פיתוחים בתחום המיקרו לוויינים, במערכות תקשורת לוויינית ועוד. ישראל מציעה גם בצמצום דגמי לוויינים לשיווק ללקוחות נבחרים בחו"ל כמו לווייני אופטסאט 2000 (לוויין צילום באיכות טובה בשחור-לבן), ואופטסאט 3000 המוצג בתצורת לוויין צילום מתקדם וכבסיס לתכנון לוויין המכ"ם מדגם טכסאר ולווייני מחקר מדעי מתקדם כמו הלוויין ונוס. ישראל גם משווקת בחו"ל שירותי תקשורת דרך לווייני עמוס הישראליים ומספקת תמונות לוויין מלווייני ארוס גם ללקוחות בחו"ל (בכפוף לאישור הביטחוני). בשנים האחרונות קמו בישראל אף חברות סטארט-אפ המתנסות בפיתוח לוויינים זעירים ליישומים שונים כמו תקשורת, מחקר מדעי, צילום ועוד המקוות להתפתח ולשגר סדרות לוויינים ללקוחות מקומיים וזרים או למכור את החברות למשקיעים וחברות זרות.
ישראל שותפה בפרויקטים שונים לפיתוח לוויינים ורכיבים ללוויינים כמו מערכות מחשוב, הנעה, מכ"ם וצילום ואף מציעה למכירה חלק מהלוויינים שפיתחה ומתמודדת בכבוד מול יצרניות לוויינים מאירופה, מרוסיה ומארצות הברית. אולם, בשל שיקולי ביטחון ודיפלומטיה, לא מעט עסקאות למכירת לוויינים ישראליים כשלו. בין השאר מספר ניסיונות לביצוע עסקה למכירת לווייני צילום צבאי לצבא טורקיה שכשלו בשל תנאי ישראלי לפיו הטורקים לא יצלמו אתרים בישראל משיקולי ביטחון וכן סירוב למכור רכיבים אופטיים עבור מצלמות לוויין הריגול הטורקי Gokturk-1 מאותם סיבות.
לווייני מחקר ושיתופי פעולה
ב-2010 הכריזו סוכנות החלל האיטלקית וסוכנות החלל הישראלית על שיתוף פעולה לבניית לווייני מחקר בפרויקט שיכונה "SHALOM". שני הלוויינים נועדו להיקרא "שלום" ו"פריזמה". הם נועדו להצטייד במצלמה היפר-ספקטוריאליות ובנייתם נועדה להשלמה ב-2016–2017 כשעלות ההשתתפות לכל צד במיזם תעלה כ-100 מיליון דולר. עם השנים, באוקטובר 2015, נחתם מסמך הבנות בין שתי סוכנויות החלל לפיתוח לוויין משותף אחד (ולא שניים נפרדים) בעל מצלמה היפרסקטראלית, שלמעשה יהיה דגם חדיש יותר של הלוויין ונוס הישראלי-צרפתי, לקראת שיגורו ב-2022.
קיימת הצעה משותפת של סל"ה ונאס"א לבניית לוויין המיועד לבצע גילוי מוקדם של תופעות סופר נובה לטובת הכוונת חיישנים קרקעיים. הלוויין מכונה ULTRASAT (או היה ידוע בעבר כ-LIMSAT), ויועד להיות משוגר ב-2021 אך פיתוחו ושיגורו נדחו ל-2026.
וילה שרובר
וילה שרובר, היא וילה בשכונת טלביה בירושלים, בין הרחובות פינסקר ודובנוב, ברחוב פינסקר 2, ורחוב דובנוב 1.
לוויינים ישראליים
לווייני מחקר ושיתופי פעולה
המכון לחקר החלל בטכניון בשיתוף המרכז הלאומי לחלל ומדעים באיחוד האמירוית וחברת ISI, מתכננים לשלוח עד 2030 ננו לוויין בשם CoolEarth שמשקלו עד 5 ק"ג, למרחק כ-1.5 מיליון ק"מ מכדור הארץ לנקודת החלל הנקראת לגראנז' 1 ומייצגת נקודת שיווי משקל שבה עצם המוצב בה תמיד ימצא בין כדור הארץ לשמש. משימת הננו לוויין היא לפרוס מפרש הצללה בשטח 5 מ"ר, שנועד להיפרש בצורה אלקטרומגנטית, מטען זרם חשמלי שמשפיע על החומר שיימתח ולא להסתמך על מנגנון מכני לפרישת הצילייה שעלול לפתח תקלות ולהחמיץ את המטרה, ולתמרן על פי עקרונות פיזיקליים (ולא על הסתמכות על מנועי תמרון והנעה) בטווח כ-25 אלף ק"מ בין כדור הארץ לנקודה בה יוצב תחילה כך שיישאר בנקודת האיזון בין כדור הארץ לשמש, ולהדגים בכך רעיון שאפתני ליישום בינלאומי בעתיד לפריסת ציליית ענק בנקודה הזאת כדי לחסום חלק קטן מקרינת השמש כדי להציל את כדור הארץ מהתחממות יתר. על פי החישובים כדי לחסום 2% מקרינת השמש ולקרר את כדור הארץ בכ-1.5 מעלות צלזיוס, יהיה צורך במפרש הצללה ששטחו כ-2.5 מיליון ק"מ שאמור לתמרן בין כוח המשיכה והשפעת הקרינה של השמש ובין קרינת הפוטונים שעלולים להדוף אותה לכיוון כדור הארץ.
וילה שרובר
היסטוריה
ב-1971 נחנך מעבר לכביש האגף המרכזי של תיאטרון ירושלים שנבנה בתרומת משפחת שרובר.
לוויינים ישראליים
לוויינים מסחריים
לחברת חלל תקשורת הייתה קיימת תוכנית לבניית לוויין עמוס נוסף מתוצרת התעשייה האווירית שנועד להרחיב את הכיסוי שלה לדרום אמריקה. הלוויין נועד תחילה לשיגור במהלך 2018. התעשייה האווירית אף הציגה באוקטובר 2015 את פרויקט הלוויין שכונה עמוס E שנועד להיות קל מקודמיו במשקל 2-1.5 טון בלבד בשל שימוש במערכת הנעה חדשנית וקלת משקל המבוססת על מנוע יונים חשמלי. אולם שרשרת התקלות שנוצרה בלווייני עמוס (אובדן התקשורת עם "עמוס 5" והתרסקותו של "עמוס 6" על כן השיגור) ושרשרת ההסכמים החלופיים שנוצרה מכך (חכירת הלוויין עמוס 7 מאסיה סאט והזמנת 2 לוויינים חלופיים מתוצרת ארצות הברית כתחליף ל"עמוס 5" ו"עמוס 6", אף שבהמשך בוטלה הזמנת "עמוס 8" ונותרה רק רכישת "עמוס 17"), העמידו בסימן שאלה את תוכניות הבנייה של הלוויין מתוצרת התעשייה האווירית. במרץ 2018 פורסם רשמית כי הלוויין "עמוס 8" של "חלל תקשורת" הוזמן מיצרנית הלוויינים האמריקאית LORAL/SYSTEMS SPACE. בתגובה תעשייה האווירית, פרסמה כי תייצר ותשגר באופן עצמי את הלוויין בטכנולוגיות שפיתחה עמוס E או לוויין תקשורת בעל מנועים סטנדרטיים על בסיס הידע שצברה מבניית לווייני עמוס ותחתום בעצמה על חוזים לאספקת שירותי השידור שלו לגורמים מסחריים וממשלתיים (תוך ציפייה לקבלת מימון ממשלתי) כך שתתחרה בשירותי התקשורת שמספקת חלל תקשורת. הכינוי שיועד ללוויין תקשורת זה (שאינו חלק מסדרת לווייני "עמוס" של חלל תקשורת) הוא "דרור".
וילה שרובר
היסטוריה
בני הזוג שרובר אירחו בווילה ובגנים שסביבה את ראשי מדינת ישראל ואת החברה הגבוהה במדינה. בשנת 1976, לאחר מותו של מיילס, הציעה גיטה להעניק את הווילה במתנה למדינת ישראל כבית אירוח רשמי (בדומה לבלייר האוס שבוושינגטון בירת ארצות הברית). ממשלת ישראל סרבה להצעה בשל העלויות הגבוהות של החזקת הבית כבית אירוח.
לוויינים ישראליים
לוויינים מסחריים
בתחילת ספטמבר 2018 פורסם כי הממשלה תממן חלקית לוויין תקשורת שיבנה על ידי תעשייה אווירית, ויהיה בעל יכולות דיגיטליות מתקדמות. ובנוסף ב-25 בספטמבר 2018 הודיעה חלל תקשורת לבורסת ת"א כי בוטל ההסכם בינה לבין חברת לוראל לייצור הלוויין וכמו כן בוטל הסכם השיגור עם חברת ספייס X. צעדים אלו עשויים להעיד על בניית עמוס 8 עבור חלל תקשורת בישראל. אך במרץ 2019 חברת שידורי הלוויין yes, מהלקוחות המרכזיים של שירותי חלל תקשורת בישראל הודיעה כי בכוונתה לעבור בעתיד (ב-2023) משידורים לווייניים לשידורים אינטרנטיים (המועברים על גבי תשתית כבלים קרקעית וסלולרית), מה שעלול לסכל את ההסכם ללוויין תקשורת ישראלי נוסף. עם זאת yes חתמה על הארכת ההסכם עם חלל תקשורת לשידורי הלוויין עד 31 באוגוסט 2024 ואף חתמה על הסכם להארכה נוספת עד פברואר 2025 שתלויה באישור משרד התקשורת להארכת הסכם החכירה של "עמוס 7" מאסיה סאט לתאריך הזה. ב-2 בינואר 2020 אכן פורסם כי נחתם הסכם בין התעשייה האווירית וממשלת ישראל לבנות את הלוויין "דרור 1" שעלותו תהיה כ-200 מיליון דולר ובנייתו תימשך כארבע שנים ומיועד לפעול כ-15 שנה ולמעשה להתחרות על שירותי התקשורת שמספקת חלל תקשורת ולגרוע מהם את מרבית תחומי התקשורת הלאומיים הקשורים למדינה והצבא וכדומה שיקבלו שירות מהלוויין החדש שהמדינה תשתתף במימון בנייתו ויהיו הלקוחות המרכזיים שלו.
באוקטובר 2020 פורסם כי חלל תקשורת מקדמת מיזם משותף עם סוכנות החלל האוקראינית לבנות לוויין תקשורת שיחליף את שירותי התקשורת שמספקת חלל תקשורת לאוקראינה באמצעות הלוויין "עמוס 3". טרם ברור האם ייבנה כלוויין בבעלות משותפת ויספק שירותי תקשורת ללקוחות נוספים או שאוקראינה תרכוש אותו לשימוש עצמי. עלות הלוויין המשוערת כ-300 מיליון דולר, משך פיתוחו ובנייתו כשלוש שנים ומשך פעילותו הצפויה כ-15 שנה.
וילה שרובר
היסטוריה
בשנת 1983 מכרה גיטה שרובר את מבנה הווילה ומחצית משטח הגן, ובנתה בחלק הגן הקרוב לרחוב דובנוב וילה נוספת לה ולבנה גבריאל, בתכנונו של האדריכל דוד רזניק.
באוגוסט 2013 פורסם שהווילה מוצעת למכירה, במחיר של כ-120 מיליון ש"ח. הווילה נמכרה לבסוף בדצמבר 2014, במחיר של 70 מיליון ש"ח. בספטמבר 2020 נהרסה הוילה המאוחרת שתכנן רזניק.
לוויינים ישראליים
לוויינים מסחריים
ביוני 2021 פורסם כי במסגרת משא ומתן למכירת הבעלות על חלל תקשורת לחברת 4iG ההונגרית (נכון לספטמבר 2022 החברה רכשה 20% מבעלות חלל תקשורת ומחזיקה באופציות לרכישות נוספות עד רוב של 51% ממניות החברה), מוצע כי חלל תקשורת תתכנן ותבנה עבור הונגריה לוויין לאומי שישוגר לנקודה בה פועל כיום הלוויין עמוס 3, שכן חברת 4iG זכתה במכרז של ממשלת הונגריה לבניית הלוויין.
באוקטובר 2021 חשפה תע"א מיני לוויין תקשורת שפיתחה בשם "גיאונון". משקל הלוויין בעת שיגור כ-650 ק"ג (מתוכם כ-200 ק"ג מטעד התקשורת הדיגיטלית) הניתן לשגרו בשיגור משותף עם לוויינים אחרים ואורך פעולתו כ-14 שנה. טכנולוגיות הלוויין לקוחות מהטכנולוגיות שמפותחות עבור לוויין התקשורת הישראלי "דרור 1".
ב-2013 פורסם כי יוזמן גם לוויין צילום אזרחי חדש בסדרת לווייני "ארוס" עבור חברת ISI. ארוס C יהיה דומה ללוויין הצילום שרכשה איטליה, מסדרת אופסאט 3000, ולשני הלוויינים החדישים בסדרת "אופק" ("אופק 11" ו"אופק 16"), עלה כ-100 מיליון דולר ומחליף את הלוויין ארוס A. הלוויין נבנה על ידי התעשייה האווירית ומשקלו כ-400 ק"ג. הוא יועד לשיגור במהלך 2019 ולפעול כ-8 שנים אך בהמשך נדחה מועד שיגורו ואף פורסם כי בתוכניות חברת ISI לשגר סדרה של מספר לוויינים מסוגו המאוגדים בפרויקט שלה EROS Next Generation (בתכנון שיגור 3 לוויינים מסדרת ארוס-C שהראשון בהם כבר נבנה ושוגר) וגם לשגר את לווייני המכ"ם "ארוסאר" (מתבסס על טכסאר, ובתכנון שיגור 2 לווייני ארוסאר). בפברואר 2022 הפכה לחברה ציבורית הנסחרת בבורסה בת"א כשקיימה סיבוב הנפקת מניות ראשון בבורסת ת"א במטרה לגייס כסף למימון השלמת מערך הלוויינים שבכוונתה לפתח ולשגר וגייסה כ-100 מיליון דולר.
לווייני ריגול
חברת הביון האמריקאית XpressSAR חתמה בנובמבר 2018 על מזכר הבנות עם תע"א שתבנה עבורה 3 לווייני מכ"ם מסוג "טכסאר" (בדומה ללוויין RISAT-2 שפותח בחברה עבור הודו) במפעלה ביהוד עם אופציה ללוויין רביעי אשר ישוגרו יחדיו ויטוסו במבנה מתואם כדי לכסות שטח נרחב יותר. משקל כל לוויין בגרסת הייצוא תהיה כ-370 ק"ג.
במשך מספר שנים פורסם כי רפאל מפתחת במסגרת מיזם לייטסאט, מיקרו לוויינים לשימוש צבאי לשיגור מהיר (אותם ניתן לשגר ממטוסים צבאיים או מהקרקע) שמשקלם פחות מ-100 ק"ג עם דגמים נפרדים שהוצעו למשרד הביטחון בישראל ולגרסאות אזרחיות המתאימות גם ללקוחות בחו"ל. ב-2019 פורסם כי רפאל פיתחה גם לוויינים במשקל כ-50 ק"ג, המיועדים לשיגור משותף במשגר הנושא מקבץ של כמה מהם יחד ואז יתפרשו וירחפו בחלל בגובה של כ-350 - 400 ק"מ בנקודות תצפית שייקבעו מראש. למרות שהם מיועדים קודם כל לשימושים צבאיים, ניתן להתאים אותם גם לשימושים אזרחיים כמו חקלאות, מעקב אחר אסונות טבע, מזג אוויר ועוד ומיועדים לתפעול במנוע יונים שפיתחה החברה שיאפשר לשגרם גם לגובה נמוך יחסית של כ-300 ק"מ. רפאל אף מכרה ב-2019 את הלוויין ממיזם הלייטסאט למשרד הביטחון כתחליף זול ומשלים ללווייני אופק. מקבץ מיקרו לוויינים ראשון (משקל כל אחד מהם כ-50 ק"ג) מיועד לשיגור עבור משרד הביטחון ב-2022. פעילות פיתוח לווייני התצפית האזרחיים שלה שמשקלם פחות מ-100 ק"ג ועלותם כ-10 מיליון דולר ללוויין (עלותם תוזל בעת שיגור של מספר לוויינים בו זמנית באותו משגר) עם רזולוציית הבחנה בפרטים שגודלם עד 50 ס"מ תנוהל ממרכז פיתוח נפרד ממרכז הפיתוח לדגם לוויין הצילום הצבאי ובו תפתח תחומי ניהול ושליטה עבור לווייני הצילום, עיבוד התמונה והמידע ועוד. בשלב הבא תפתח לווייני לייטסאט (קטגוריה של לוויינים במשקל של פחות מ-40 ק"ג) עם ביצועים דומים. ב-2022 נחשף קונספט משודרג במיזם לווייני הלייטסאט בפיתוחה של רפאל. הלייטסאט HR2C, הכולל שילוב 2 טכנולוגיות דואליות מקבילות של ריבוי חיישנים, מצלמות אלקטרו אופטיות ומכ"ם (SAR-צמצם סינתטי) בלוויין משותף קטן בעלות יכולת זיהוי פרטים בעצמים בגודל 30 ס"מ ומעלה, כשבנוסף התפיסה היא כי ניתן יהיה לשגר מקבצים של כמה לוויינים יחד וזאת כדי לשפר את היקף הכיסוי שלהם. עד כה לווייני ריגול כללו מכ"ם או מצלמות אך לא שילבו את יכולותיהם בלוויין משותף שמנצל את יתרונות המכ"ם במיוחד בתנאי עננה, והמצלמות האופטיות בתנאי ראות טובה. גם התעשייה האווירית הציגה לוויין קונספט דומה בשם OPTSAR 550 שהרזולוציה האופטית שלו כ-40 ס"מ והרזולוציה של המכ״מ 30 ס"מ. הלווין ישקול 280 ק"ג וזמן החיים שלו כ-7 שנים בחלל.
גם חברת ISI עמלה לפתח לווייני תצפית קטנים יחסית בדגמים שונים בסדרת "Global Eye" בשם RUNNER (משקלו כ-86 ק"ג) ו-SPRINTER (משקלו כ-35 ק"ג) וכן הלוויין KNIGHT (משקלו כ-180 ק"ג) שיאפשרו עלות בנייה ושיגור מוזלים ולספק צילומים ברזולוציות גבוהות יחסית ואף לאפשר תקציבית שיגור מספר לוויינים שיספקו במקביל כיסוי מצולם רחב יותר. הלוויינים מיועדים לתצפיות צבאיות ואזרחיות ואף לשיווק ללקוחות מחו"ל. הלוויין RUNNER שפותח על פלטפורמת לוויינים של חברת Terran Orbital מארצות הברית, אף הוצע למשרד הביטחון כחלופה זולה ללווייני אופק והראשון מסוגו שוגר מקליפורניה ב-13 ביוני 2023 על ידי משגר פאלקון 9 (שנשא 72 לוויינים כולל RUNNER 1) עבור צ'ילה בשם FASat Delta שמתכננת לשגר בתוכנית החלל הלאומית תחילה עוד שני לוויינים דומים FASat Echo1 ו-FASat Echo2 ובסה"כ 10 לוויינים לשימושים צבאיים ואזרחיים בסיוע ISI (שאר הלוויינים יהיו קטנים יותר במשקל כ-13 ק"ג בלבד). בנוסף, דווח כי תע"א אף מפתחת קונספט של ננו לוויינים במשקל 5–8 ק"ג בלבד עבור משרד הביטחון, בעלי פוטנציאל לשימוש מקומי כגון איתור שיגורי טילים ורקטות קטנות.
לוויינים זעירים
מרכז לימודי החלל בנצרת מפתח עם תלמידי התיכונים לוויין שינטר את מולד הירח כדי לקבוע את מועדי חודש הרמאדן והעיד אל פיטר שבסופו. באוקטובר 2021 פורסם כי לפרויקט יצטרפו בשיתוף פעולה תלמידים מאיחוד האמירויות והלוויין המשותף מכונה לפי שעה "לונר-סאט".
גם עיריית ראשון לציון מקדמת תוכנית לימודית לתלמידי התיכונים בנושא החלל בשם "Science app" שבמהלכה מתוכנן בניית לוויין קיובסאט זעיר ושיגורו שמטרתו היא תיעוד "מזג האוויר" בחלל.
בפברואר 2018 נחתם הסכם לפיתוח שלושה לוויינים זעירים בשיתוף פעולה מדעי ישראלי-צרפתי הכולל מדענים מאוניברסיטת ליל וסוכנות החלל הצרפתית לצד מדענים מהטכניון, האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת תל אביב, המרכז הבינתחומי הרצליה וסוכנות החלל הישראלית. משימת הלוויינים שישוגרו יחד ויטוסו במבנה הוא חקר שינויי האקלים בדגש על חקר העננים (מהירות ההתגבשות של עננים והשפעתם על שינויי אקלים וכן יצירת סופות רעמים). הלוויינים הזעירים מיועדים לבצע מדידות משלושה סוגים. הראשון מיפוי תלת־ממדי של עננים שיאפשר מעקב אחר ההתפתחות שלהם במשך זמן וכן חישוב עוצמת הרוחות המעצבות את העננים, תחום שלא נמדד בעבר מלוויינים. השני מדידה ספקטרלית של הרכב מולקולות שונות סביב העננה כגון אדי מים ותחמוצות חנקן שיחד עם מיפוי העננים יאפשר למצוא את הגורם החשוב בהשפעת העננים על מערכת האקלים. השלישי מדידת הברקים הנוצרים בתוך עננים היוצרים סופות רעמים והשלכותיהם על ריכוז גזי החממה כגון האוזון.
מדענים ממכון ויצמן, הטכניון והמכון לטלמטיקה מוויצרבורג הגרמני חתמו על הסכם למימוש פרויקט CloudCT שבדצמבר 2018 אושר כי יתוקצב בחלקו על ידי המועצה האירופית למחקר (ERC). מטרת הפרויקט היא לשגר תוך כמה שנים עשרה לוויינים בשם TOM שגודלם כקופסת נעליים ומשקל כל אחד מהם כ-3 ק"ג אשר יטוסו במבנה טיסה מתואם באופן אוטונומי וייעזרו בקרינת שמש ובטכנולוגיית CT למפות עננים על ידי צילומם באופן תלת־ממדי (טומוגרפיה) בדומה לדימות הרפואי בטכנולוגיית ה-CT ובמיוחד שדות עננים קטנים שאינם מנותחים כיום על ידי לווייני מזג האוויר הרגילים ועל ידי כך לשפר את מידול האטמוספירה ובחיזוי שינויים באקלים. תחילה מתוכננים להיבנות שלושה לווייני TOM אשר ייבחנו על הקרקע בסימולטור המתקדם בווירצבורג בטרם ייערכו לבניית כל הלוויינים ושיגורם לחלל.
חברת Sky and Space Global (ראשי תיבות SAS), נוסדה ב-2015 כחברה בריטית עם מרכז פיתוח ותפעול ישראלי. במהלך השנים הפכה לחברה אוסטרלית עם משרדים גם בפולין ואנגליה. החברה מפתחת טכנולוגיה של רשת תקשורת לוויינים "לעולם השלישי" שמיועדים לרחף בגבהים נמוכי מסלול של מעל 500 ק"מ עד 800 ק"מ וליצור פס תקשורת כ-15 ק"מ מצפון ומדרום לקו המשווה. הלוויינים הם נאנולוויינים בתצורת קיובסאט 3U. החברה ביצעה ביוני 2017 שיגור הדגמה של 3 ננו לוויינים ששקלו כל אחד כ-1.5 ק"ג בלבד וכונו 3 Diamonds וקוטלגו לפי הצבעים אדום, כחול וירוק. מקבץ הלוויינים שוגר באמצעות משגר "PSLV" ההודי. התכנון המקורי היה ליצור קונסטלציה של 200 לוויינים ותחילה 20 לוויינים בשם Pearl שאת הפלטפורמה שלהם הייתה אמורה לבנות חברת GOMSpace מדנמרק. בדצמבר 2019, החברה צמצמה את התוכניות ל-8 לוויינים המיועדים לשיגור עד סוף 2020, עקב בעיות מימון.
ביוני 2021 הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון חתמה על הסכם עם מפעל חלל של תע"א לסיוע בפרויקט סטודנטים לבניית ננו לוויין עם מטעד מחקרי שיתוכנן בטכניון ושישוגר למסלול סביב הירח.
גשושיות חלל
SpaceIL ותע"א החברות הישראליות שהיו מעורבות בבניית הגשושית "בראשית" בליווי סוכנות החלל הישראלית, חתמו ב-29 בינואר 2019 על הסכם עם יצרנית מערכות הלוויינים הגרמנית OHB System AG בו נכחו גם נציגים מסוכנות החלל הגרמנית וסוכנות החלל האירופית, לפתח יחד דגם של גשושית מחקר המיועדת לנחיתה על הירח לצורך חקר המשאבים בירח אשר תיבנה על בסיס הפלטפורמה של הגשושית הניסיונית "בראשית". בעוד מפעל החלל של התעשייה האווירית יספק את הנחתת לירח, חברת OHB תשמש כקבלנית לאספקת מכשור מדעי למשימות השונות שיידרשו לנחתת הירח הישראלית-גרמנית-אירופית ותפעול הניסויים על הירח, במטרה אף לייצר סדרה של גשושיות לניסויים מדעיים שונים על הירח וכן להתמודד על מימון עתידי מנאס"א לשיגור גשושיות חלל מתוצרת אירופאית-ישראלית. בנוסף לכך לאחר ניסיון הנחתת הגשושית "בראשית" על הירח, החלו במגעים לגיוס כספים למימון בניית גשושית ישראלית נוספת בשם "בראשית 2" שתחילה תוכננה לשיגור לירח ככל הנראה ב-2022 ומשימתה הייעודית להשלים נחיתה מוצלחת על גבי הירח, אך בהמשך ביוני 2019 פורסם כי החליטו לחפש עבורה משימת חלל אחרת במקום להסתפק בשיגורה לירח לניסיון נחיתה נוסף. אחת האופציות שנבחנו הייתה שיגורה לעבר מאדים או אזורים אחרים בחלל ואופציות אחרות שהוצעו היו לנחיתה על הירח והוספת משימת חקר של ביצוע ניסויים מדעיים בעזרת ציוד רובוטי על הנחתת ואף הצעה לנחתת שתשיב לכדור הארץ דגימות מאדמת הירח לצורך מחקר וכן לגשושית שתשגר לוויינים זעירים למסלולי הקפה סביב הירח לצורך מחקר. לבסוך הוגדרו משימותיה של "בראשית 2" להיכנס למסלול הקפה סביב הירח למשך כשנתיים, ולשאת 2 נחתות קטנות שיונחתו על הירח. מיזם הגשושית "בראשית 2" זכה כבר למספר תרומות מובטחות למימון בנייתה ושיגורה לירח המיועד ל-2024. בהסכם שנחתם באוקטובר 2021 עם סוכנות החלל של איחוד האמירויות כולל שיתוף פעולה בפרויקט "בראשית 2". תע"א אף חתמה על הסכמים עם חברות מגרמניה (OHB System AG) וארצות הברית (Firefly) לפתח יחד גשושיות מסחריות נוספות שיוצעו לסוכנות החלל האירופית והאמריקאית (נאס"א) לשיגורים מסחריים מוזלים של ניסויים מדעיים לירח. עד כה פורסם כי הנחתת של OHB תישא ניסוי של חברת הסטארט אפ הישראלית הליוס לייצור חמצן ומתכת על הירח מחול הירח שבתהליך אלקטרוליזה תתיך את חול הירח ותפרק את המינרלים ותחמוצות אדמת הירח לחמצן, סיליקון וברזל. החברה גם תספק מנגנון ניסוי דומה בשם Lunar Extractor-1 בשני שיגורים לירח של חברת ispace היפנית.
חברת הסטארט אפ הישראלית WeSpace מנסה לפתח את "הופלה", דלגן ירחי אוטונומי (נתחת) שאב טיפוס שלה מיועד לשיגור כבר ב-2026 במטרה להשתלב במשימת תוכנית הנחתת אסטרונאוטים על הירח במסגרת פרויקט "ארטמיס" ולסייע בחקר פני הירח, המכתשים ותעלות הלבה שעליו. הנחתת האוטונומית (שכן לא תוכל להישלט ישירות מכדור הארץ במחקריה גם בצד האפל של הירח) ועתידה לכלול מנועים רקטיים לתמרון ורגליות בעלות בולמי זעזועים לתמרוני הדילוגים על פני הירח.
פרויקטים נוספים
חברת "פתרונות חלל אפקטיבים" (Effective Space Solutions) הישראלית-בריטית שהוקמה ב-2013 (החברה מפעילה מרכז פיתוח בתל אביב והמטה והתפעול נמצאים לונדון), פיתחה "לוויין גרר וחילוץ" ייחודי שמשקלו כ-400 ק"ג ששמו "Space Drone", ויונע במנועי דחף חשמליים. כלוויין רב תכליתי מיועד דגם הלוויין שמפתחת החברה לשימושים שונים ובהם שליטה על לווייני תקשורת ישנים בחלל שאזל להם הדלק לתמרונים, יכולת איסוף פסולת חלל, וסיוע בתפעול מערך אזורי של לווייני תקשורת. הלוויינים הראשונים נועדו להארכת חיי לווייני תקשורת ישנים באמצעות יכולת שמירה על מסלולם באמצעות מנועי הדחף של הלוויין גרר. החברה חתמה על הסכם בשווי 100 מיליון דולר עם חברת תקשורת המפעילה לווייני תקשורת לשירות שני לווייני תקשורת ישנים בסוף חייהם ובכך יאריכו את תפקודם בחלל בין 5–15 שנים. בספטמבר 2018 פורסם שנחתם הסכם ראשוני לשיתוף פעולה עם תעשייה אווירית לבניית שני הלוויינים הראשונים ולהשקעה בחברה אך בהמשך תע"א ויתרה על השקעה במיזם ובניית לווייני הגרר עבורה והחברה נכשלה בגיוס די מימון לקידום המיזם באופן עצמי. ביוני 2020 פורסם כי החברה נמכרה לחברת אסטרוסקייל ארצות הברית (Astroscale US) שגם היא מתעסקת בתחום פינוי פסולת חלל (של לוויינים נמוכי מסלול) כך שלווייני הגרר של אפקטיב ספייס מגוונים את מוצריה. החברה הקימה חברת בת בשם אסטרוסקייל ישראל בע"מ (Astroscale Israel Ltd) ואף שמרכז הפיתוח של לווייני הגרר יישאר בתל אביב ואף צפוי לגדול, בניית הלוויינים עצמם ושיגורם צפוי לעבור לארצות הברית, מקום פעילותה של אסטרוסקייל ארצות הברית ושוק היעד העיקרי לפעילות החברה בהארכת חייהם של לוויינים ישנים. חברת אסטרוסקייל פיתחה את לוויין התדלוק LEXI.
ספייס פארמה מתכננת להשתתף אף בשיגור מטען במעבורת החלל האירופית הזעירה Space RIDER בשיגורה הראשון ב-2022. בשיגור זה ספייס פארמה מתכננת לשגר חומרי גלם רפואיים שיעובדו בצורה אוטונומית במפעל זעיר שתרכיב המעבורת. החברה גם מתכננת לשלב ניסויים במעבדה זעירה בפרויקט גשושית החלל "בראשית 2" שתשוגר לירח.
סוכנות החלל הצרפתית בשיתוף סוכנות החלל הישראלית חתמו באוקטובר 2015 על הסכם שיתוף פעולה בפרויקט ORMADD-THERME. גלאי המחקר "אורמד" נועד לבחון את השפעת הסביבה בחלל כגון קרינה מסוגים שונים, הבדלי טמפרטורות קיצוניים, אטומי חמצן ופסולת חלל על חומרי החיפוי המשמשים לוויינים וזאת במטרה לפתח לוויינים עמידים יותר בחלל. הפרויקט נועד לכלול לוויין של סוכנות החלל הצרפתית שאמור לשאת את הגלאי ORMADD (ר"ת On Orbit Material Degradation Detector) שפותח במרכז המחקר הגרעיני שורק בסיוע סוכנות החלל הישראלית, שנועד לבחון בזמן אמת את הגורמים השונים הפוגעים בלוויין ואת השפעתם על האיכול (הפירוק הכימי) של חומרי הלוויין החשופים לחלל כגון הקפטון הזהוב המשמש לציפוי לוויינים רבים והשפעת הפגיעות על חומרי חיפוי בתאים סולאריים בלוויין. יחד איתו נועד להשתלב הגלאי הצרפתי THERME (קיצור לביטוי תנאי טמפרטורה) שמטרתו לבחון את השפעת הפגיעות על התכונות התרמו-אופטיות של חומרי ציפוי הלוויין. בינתיים הוחלט כי הגלאי "אורמד" ישולב כמטע"ד על גבי הלוויין הזעיר "טאוסאט 1" שנבנה במרכז החלל באוניברסיטת תל אביב ושוגר בפברואר 2021, וטרם ברור האם פרויקט הגלאים המשותף ORMADD-THERME יתממש.
חברת AST SPACE MOBILE האמריקאית המחזיקה חברת בת בישראל הכוללת מחלקת מחקר ופיתוח ברמת השרון ומעבדת פיתוח ביהוד, מפתחת לווייני תקשורת סלולרית דור 5 שנועדו לייתר פריסת אנטנות ולספק כיסוי סלולרי גם באזורים שוממים ומדינות עולם שלישי. החברה שיגרה בספטמבר 2022 את הלוויין BlueWalker 3 (לוויין ניסיוני זעיר לבדיקת טכנולוגיות החברה בשם 1 BlueWalker שוגר באפריל 2019 אך כשל חלקית בהגעה לגובה המיועד בחלל מה שקיצר את אורך המסימה) הראשון בסדרת לוויינים שמטע"די הלוויינים ומערכות האלקטרוניקה מתוכננים ומיוצרים במעבדות החברה ביהוד, ובטקסס מרכיבים את הלוויינים עצמם. החברה מתכננת לשגר סדרת לוויינים לגובה 700 ק"מ שמשקלם פחות מ-3 טונות וכוללים אנטנות בקוטר כ-10 מטרים ויקיפו את כדור הארץ 14 פעמים ביממה.
חברת סטיקספיי (SatixFy) הישראלית-בריטית, שותפה בפרויקט בניית סדרת לווייני תקשורת בריטיים עם טכנולוגיית שידור חדשה בשם דילוג-אלומה (Beam Hopping) שמטרתה להגדיל את נפח התעבורה של לווייני התקשורת שיתמוך בעומס רוחב פס השידור שיידרש בעידן התקשורת הסלולרית דור 5. חברת סטיקספיי שלה מטה פיתוח ברחובות תפתח ותבנה את המטע"ד המבצע את דילוג-האלומה ללווייני התקשורת, ותחילה ללוויין הניסוי לטכנולוגיה ששמו Joey-Sat ששוגר ב-20 במאי 2023. החברה גם מייצרת את שבבי העיבוד והאנטנות לטכנולוגיה הניסיונית החדשה שאמורה להבשיל באופן מסחרי רק ב-2025 ולשמש בסיס לעשרות לווייני תקשורת.
חברת Tomorrow.io האמריקאית הכוללת מרכז פיתוח בישראל תבנה עבור חיל האוויר ומשרד ההגנה האמריקאי 4 מיני לווייני מכ"ם של גלי מיקרו למיפוי העננים ומדדים אטמוספיריים נוספים, וכן בחיישן אולטרסאונד למדידת טמפרטורת האוויר וריכוז אדי המים. החברה הישראלית מתמקדת בפיתוח טכנולוגיות לשירותי החיזוי עצמן, בעוד פלטפורמות הלוויינים נבנות בחברות אחרות ואף התקשורת עימם נעשית דרך תחנות קרקע מסחריות. בתוכנית החברה לשגר לפחות 28 לוויינים שכאלו תוך כשנתיים שיוכלו לנטר את מזג האוויר אחת לשעה בכל נקודה בכדור הארץ ולספק כיסוי גאוגרפי רחב יותר ושירותי חיזוי מסחריים לגופים שונים וברמת דיוק טובה יותר מהשירותים הקיימים שנעשים דרך שירותי חיזוי ממשלתיים. 2 לווייני ההדגמה הראשונים שנבנו בארצות הברית שוגרו ב-2023. משקל כל לוויין כ-85 ק"ג.
פרויקטי לוויינים שבוטלו
פרויקט DIAMANT-דוד בשיתוף סוכנויות החלל של ישראל וגרמניה בתחילת שנות ה-90 היה הניסיון הראשון של חברת אל-אופ בפיתוח מצלמה מולטי ספקטרלית לשימוש מדעי ומחקרי ללוויין שהייתה אמורה לבנות חברת OHB הגרמנית. אף שהפרויקט לא התממש לשיגור בפועל, שיתוף הפעולה איפשר מכירת מצלמה ללוויין המדעי הדרום קוריאני KOMPSAT-2 ששוגר ב-2006 וכן ללווייני המדע ונוס הישראלי-צרפתי ששוגר ב-2017 ושלום הישראלי-איטלקי שישוגר בעתיד. כיום חברת OHB הגרמנית משתפת פעולה עם תע"א וגופים ישראליים נוספים בפיתוח נחתת חלל המיועדת לנחות על הירח על בסיס הגשושית בראשית.
טלסקופ החלל טאווקס מתוצרת אל-אופ במיזם משותף עם סוכנות החלל הישראלית שפיתוחו החל כבר בשנות ה-90, יועד להיות מורכב על לוויין התקשורת ההודי GSAT-4 בשיתוף פעולה עם משרד המדע והטכנולוגיה וסוכנות החלל ההודית, (לאחר שנשללה אפשרות לשגר אותו על לוויין ייעודי ישראלי או כשיתוף פעולה עם פרויקט טלסקופ החלל SRG שתכננה לבנות ברית המועצות ולאחר מכן רוסיה). בשל בעיות משקל ופעולת המשגר ההודי הוחלט לבטל את שיתוף הפעולה והטלסקופ הושב ארצה ב-2010 והוחלט שלא לשגרו כלל. הפיתוח מאחורי הטלסקופ סייע לאל-אופ בפרויקט טלסקופ החלל העתידי ללוויין ULTRASAT.
ב-2006 עמותת INSA (Israel Nano Satellite Assosiation) החלה את בניית הלוויין הזעיר הישראלי הראשון "אינקליין 1" (ע"ש ד"ר מרסל קליין), הלוויין נבנה ותוכנן בשיתוף פעולה של מהנדסים ותלמידי תיכון. הוא נועד לשרת את קהילת חובבי הרדיו ולהכיל מספר ניסויים מדעיים. הלוויין תוכנן לשיגור כבר ב-2011 אך שיגורו נדחה מספר פעמים ולבסוף הוחלט שלא ישוגר. גודלו של הלוויין 10X10X34.5 ס"מ, משקלו 3.4 ק"ג והוא יועד לשיגור לגובה 650 ק"מ. תוחלת פעולתו הייתה צפויה לכשלוש שנים. הלוויין מוצג במפעל מב"ת חלל.
הסוכנות לחקר החלל הישראלית (סל"ה) התמודדה בתחרות של סוכנות החלל האמריקאית נאס"א לבניית חללית לחקר ומיפוי כוכב נוגה והציעה חללית המבוססת על לוויין המכ"ם טכסאר שיועדה לשיגור ב-2015. הגשושית כונתה MuSAR. בפועל נאס"א בחרה במימון תוכניות מחקר אחרות ולא בהצעה הזאת.
על פי הסכם שנחתם ב-26 במאי 2011, נועד לקום בעיר טומסק בסיביר, רוסיה, מיזם ישראלי-רוסי בשם (Russian Israeli Nanosatellite Initiatives) ר"ת RINI לבניית ננו לוויינים. את הננו לוויינים תכננו לפתח בשיתוף פעולה תעשיות החלל האזרחיות והאקדמיות של שתי המדינות. מהצד הישראלי ייצגו את המיזם החברות Astelion ו-SPACECIALIST. אך המיזם לא מומש. חברת SPACECIALIST מציינת שיתופי פעולה בינלאומיים אחרים בתחום פיתוח הננו לוויינים.
אוסקר (פירושונים)
{{פירושונים|
אישים:
ראו גם
}}
אפי ארזי
אפי (אפרים) ארזי (14 באפריל 1937 - 14 באפריל 2013) היה איש עסקים, פילנתרופ ויזם היי-טק ישראלי, מייסד חברת "סאיטקס".
ביוגרפיה
ב-1958 יצא ללימודים בארצות הברית וסיים תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה בהצטיינות יתרה באוניברסיטת MIT, אליה התקבל ללא תעודת בגרות, בזכות הרושם שהותיר בראיון הקבלה. במהלך לימודיו היה אחראי למכשור לוויין המדע ביחידת מצפה הכוכבים של אוניברסיטת הרווארד במימון סוכנות החלל האמריקנית. האסטרונומים עימם עבד ניסו להתגבר על בעיות אופטיות של העברת אור דרך האטמוספירה. ארזי, בשיתוף פרופסור מריו גרוסי, הצליח לבנות מצלמת טלוויזיה ששידרה אותות מן האטמוספירה ובעזרתה החללית אפולו 11 שידרה את התמונות הראשונות מן הירח בשנת 1969. בגיל עשרים ושלוש התמנה ארזי לעמית מחקר בהרווארד.
בשנת 1963 הצטרף כמהנדס ראשי לחברת "ITEK", שניסתה לייצר לוויין צילום אלקטרואופטי ועסק בפיתוח טלסקופ לראייה בחלל. ארזי היה המהנדס הראשי בפרויקט ומאוחר יותר שאף לנצל את הידע ליישומים אזרחיים.
הקמת סאיטקס
בשנת 1967 רצה ארזי לחזור לישראל והציע ל-ITEK להקים מרכז מחקר ופיתוח בישראל. אך עם פרוץ מלחמת ששת הימים, כמעט בוטלה התוכנית. לבסוף יצאה ההשקעה לפועל כאשר ITEK השקיעה 600,000 דולר והשקעות דיסקונט 200,000 דולר בחברה. החברה, שנוסדה ב-1968, נקראה "טכנולוגיה מדעית" ועסקה בפיתוח וייצור של מכונות מתקדמות לתעשיית הטקסטיל.
החברה שינתה את שמה ל"סאיטקס" ועברה לפיתוח וייצור של מכונות לתעשיית הדפוס, מעגלים מודפסים, מיפוי ודפוס צבע של ספרים וכתבי עת. סאיטקס הפכה לאחת החברות המובילות בעולם בתחום עיבוד תמונות הצבע באמצעות מחשב. היא התמחתה בפיתוח וייצור חומרה ותוכנה לתעשיית הדפוס, העיצוב הגרפי וההוצאה לאור, כשבתוך כך הקימה חברות בת שמכרו את מוצריה בשיווק ישיר בארבעים מדינות ברחבי העולם. סאיטקס הייתה בין חברות ההיי-טק הראשונות בישראל שהתמקדו בייצוא. בשנת 1979 פיתחה את מחשב הקדם דפוס הראשון ואת סורק ה-CCD הראשון. במהלך העשור השני לקיומה הציגה סאיטקס גידול של כ-45% לשנה במכירות וכ-30% לשנה במספר העובדים. בשנת 1990 הגיעה החברה להיקף מכירות של 600 מיליון דולר ובשיאה הגיעה מצבת העובדים לכ-4,000. ב-1 ביוני 1988 פרש ארזי מתפקידיו כמנכ"ל ונשיא סאיטקס וב-18 בינואר 1989 פרש מתפקידו כיושב ראש מועצת המנהלים של החברה לאחר שקבוצת מירור של רוברט מקסוול רכשה 27% מהחברה ומקסוול מונה ליו"ר.
יזם הייטק
בשנת 1989 הקים ארזי את חברת EFI - Electronics for Imaging שמטרתה הייתה פיתוח טכנולוגיית צבע להמונים והגעה למצב של מדפסת צבע בכל משרד ובית מגורים. החברה נכנסה לשותפות עם החברות המובילות בתחום, בהן: זירוקס, קודאק וקנון. בשנת 1992 מכרה החברה בכ-600 מיליון דולר ויצרה טכנולוגיה ששינתה את תחום הגרפיקה והדפוס, כשאיפשרה למשתמשי קצה פרטיים לייצר ולהדפיס תמונות צבע באיכות צילום ממחשב אישי. באוקטובר 1997 הגיע מחיר השוק של החברה ל-2.7 מיליארד דולר. ארזי מכר את כל מניותיו ב-EFI.
בשנת 1995 הוקם בית ספר אפי ארזי למדעי המחשב במרכז הבינתחומי הרצליה, ובו לומדים סטודנטים לתואר ראשון ושני במדעי המחשב. ב-1999 הקים במרכז את פרויקט "מלגות אפי". המלגות מיועדות לסטודנטים נבחרים בעלי כושר מנהיגות, יצירתיות וחשיבה מקורית.
ארזי זכה בפרסים רבים: הוענקה לו מדליה על שם אדווין לנד, מייסד פולארויד, על מפעלו בקידום טכנולוגיית עיבוד תמונות ספרתי. ב-1992 קיבל את אות היזם המצטיין של מרכז וורסאו ליזמות שבאוניברסיטת תל אביב. ארזי הוא גם חתן פרס הניהול הטכנולוגי החדשני בכינוס הבינלאומי החשוב ביותר של הטלוויזיה הבינלאומית, שנערך במונטרה שבשווייץ.
ארזי היה נשוי חמש פעמים. האישה האחרונה היא דליה ארזי, משתתפת מעושרות.
הפקולטה למדעי המחשב במרכז הבינתחומי הרצליה נקראת על שמו.
קישורים חיצוניים
בעקבות מותו
ג'ייסון מוראן
קורות חייו
מוראן למד בחוסר עניין נגינה קלאסית בשיטת סוזוקי בפסנתר מגיל שש. בגיל שלוש-עשרה שמע את ראונד מידנייט של ת'לוניוס מונק ופיתח עניין בג'אז. המשיך לבית הספר מנהטן למוזיקה. לקראת סיום לימודיו (1997) החל מנגן עם הסקסופוניסט גרג אוסבי. חתם על חוזה הקלטה עם חברת התקליטים Blue Note. ב-1999 הוציא אצלם את Soundtrack to Human Motion. משנת 2000 מוראן מוביל את השלישייה The Bandwagon, בה הוא מנגן עם בסיסט ומתופף. עד 2010 ההרכב הקליט שישה אלבומים, חלקם עם נגנים אורחים. ב-2002 הוציא מוראן אלבום סולו, Modernistic. ניגן בהרכבים נוספים, דוגמת רביעיית צ'ארלס לויד.
מוראן זכה לשבחים רבים, על הלחנה, נושאים, נגינה ואלתור, ותואר לא פעם כאחד ממוזיקאי הג'אז המקוריים של התקופה. זכה בעיטורים מטעם איגוד עיתונאי הג'אז והירחון דאון ביט. בשנת 2010 חבר לעמיתי מקארתור וזכה לפרס מאת הקרן. סגנונו שואב מפוסט-בופ, פאנק, בלוז, דיקסילנד ג'אז ומוזיקה קלאסית.
מוראן פעיל בעולם האמנות במספר דרכים. כמה מההקלטות באלבום Same Mother הוזמנו על ידי מוסדות אמנות אמריקאיים. יצירתו מושפעת מציירים כמו אגון שילה, רוברט ראושנברג וז'אן-מישל בסקיה. הוא הלחין מספר מיצגים ומופעי מחול. יצירתו IN MY MIND: Monk At Town Hall, 1959, שמתחקה אחר קונצרט שערך מונק בניו יורק, ולא הופצה באופן מסחרי, משלבת גם כן עבודה של אמן וידאו. הוא מלמד בבית הספר מנהטן ובמספר אוניברסיטאות ומוסדות מוזיקליים.
יצחק ריוח
רבי יצחק ריוח (1914 – פברואר 1999) היה חזן, מחזאי, מחנך, מורה ומדקדק עברי-ציוני. כפייטן, נמנה עם תלמידיו הבולטים של רבי דוד בוזגלו, והעביר את מסורת הפיוט שלו לדור הצעיר בישראל.
קורות חיים
נולד במרוקו לחנה ולנסים ריוח, והתגורר ברבאט. בצעירותו נמנה עם תלמידיו של רבי דוד בוזגלו. לפרנסתו עבד כמורה לעברית בתיכון של כל ישראל חברים, שם נמנה דוד לוי עם תלמידיו.
כציוני נלהב ביקר מספר פעמים בארץ ישראל לפני שעלה ארצה סופית, והעלה ארצה את תלמידיו. הוא חיבר ספרי דקדוק בשפה העברית והתעקש שבביתו במרוקו ידברו רק בשפה העברית.
בשנת 1948 עלה עם בני משפחתו לישראל והשתכן במחנה שער העלייה בחיפה. שנה לאחר מכן עבר עם משפחתו לשכונת מוסררה שבירושלים, ובשנת 1953, לאחר תקרית ירי לעבר בית הכנסת שבשכונה, עבר לשכונת קריית היובל.
בקרית יובל ייסד את בית הכנסת "תפארת בחורים" על שם הנופלים במלחמות ישראל, ועמד בראשו כרב, וסיפק את צורכי הקהילה כמוהל וכשוחט. כן שימש הרב ריוח כמחנך בבית הספר ישורון, והקים להקת ילדים שביצעה את פיוטיו של מורו, רבי דוד בוזגלו. הוא גם פעל להחדרת הרוח הציונית לילדיו ולתלמידיו, ועל פעולותיו בתחום החינוך קיבל את פרס יקיר ירושלים ממשרד החינוך.
הרב ריוח כתב מחזות תנ"כיים והמחיז את רובם, ואת חלקם האחר המחיז בנו זאב רווח.
הלך לעולמו בי"ט בשבט ה'תשנ"ט ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
מועדון כדוריד באר שבע
מועדון כדוריד באר שבע (או מ.כ. באר שבע) הוא מועדון כדוריד ישראלי מהעיר באר שבע, המתמודד בליגת העל בכדוריד.
היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 2003 כמסגרת חוגים לילדים ונוער על ידי רוני טסלר (שהוא אלוף ישראל לשעבר בהתעמלות קרקע) ובתמיכת עיריית באר שבע בראשותו של יעקב טרנר, לאחר שכמה עשרות שנים לא הייתה מסגרת כדוריד בעיר באר שבע. אולם, קבוצת הבוגרים של המועדון הוקמה ב-2010 בעזרת אבירן שדה שהיה שחקן בקבוצת הנוער של המועדון מספר שנים והמאמן הראשון של קבוצת הבוגרים.
בתחילה שיחקה הקבוצה על מגרש אספלט כשרק הוקמה והתחילה את דרכה בליגה השלישית, והמדריכים הראשונים היו סטודנטים, ברובם מאזור המרכז, שהגיעו לבאר שבע ללמוד באוניברסיטה והדריכו ילדים בזמנם הפנוי. לאחר שמחלקת הנוער הוציאה מספר ילדים לנבחרות הנוער, שם המועדון נבנה ברחבי העיר כמועדון העיקרי לכדוריד וצעירים נמשכו לשחק בו.
הקבוצה שיחקה 3 עונות בליגה השלישית (הליגה הארצית בכדוריד), כאשר כל השחקנים היו חובבנים שהגיעו לשחק בזמנם הפנוי.
בעונת 2017/2018 הוחלט על ידי העירייה והיו"ר להעמיד תקציב לעליית ליגה, אחרי כישלון לעלות בעונות הקודמות, ובסיום העונה עלתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת העל בכדוריד. הקבוצה אף הצליחה להישאר בליגה בעונת 2018/2019, עונתה הראשונה בליגה הבכירה בישראל, כאשר במהלך העונה עברה לשחק באולם רמות החדש בשכונת רמות בבאר שבע.
אוורו לנקסטר
אוורו לנקסטר (באנגלית: Avro Lancaster) היה המפציץ העיקרי של חיל האוויר הבריטי במחצית השנייה של מלחמת העולם השנייה.
חברת אוורו ייצרה 7,377 מפציצי לנקסטר, שביצעו כ-156,000 גיחות הפצצה נגד גרמניה הנאצית, בהן אבדו כמעט חצי מהם, יחד עם מעל 21,000 אנשי צוות אוויר.
הגיחה המבצעית הראשונה של הלנקסטר הייתה הנחת מוקשים בים הצפוני במרץ 1942. בין המבצעים המפורסמים ניתן למנות את הפצצת סכרי הרוהר (להלן) וטיבוע הטירפיץ.
היום יש בעולם 17 מפציצי לנקסטר, שניים מהם כשירים לטיסה.
פורצי הסכרים
הלנקסטר היה המפציץ שהוסב לנשיאת והטלת "הפצצה המקפצת" שכוונה לפצח את הסכרים הגרמניים. לאחר שהתברר בניסויים שפצצה הצמודה לבסיסו של סכר כאשר היא מוקפת מים גורמת הרבה יותר נזק מאשר פצצה המתפוצצת באוויר הפתוח, נשלחה בלילה של 16 במאי 1943 טייסת של מפציצי לנקסטר בפיקודו של מפקד כנף גאי גיבסון, שמטוסיה הוסבו במיוחד לשאת את הפצצה ולסבסב אותה (היא הוטלה כדרך שמקפיצים כדור על המים), לתקוף סכרים בגרמניה. באותו לילה נפרצו שניים מתוך שלושת הסכרים שהותקפו, ונגרם נזק גדול לתעשייה הגרמנית, כולל הצפות של עמק התעשייה הגרמני.
אל המשימה יצאו 19 מפציצים (8 מתוכם לא שבו) מטייסת 617 של חיל האוויר המלכותי הבריטי, טייסת מובחרת שהוקמה במיוחד למשימה זו. צוותי האוויר שלה אומנו במיוחד למשימה, שכללה טיסת לילה נמוכה ויעף הפצצה מגובה נמוך ביותר תוך שימוש בכוונת הפצצה מיוחדת ומד גובה מיוחד, שפותחו במיוחד להפצצה הזאת.
מונטז פורד
קנת' קרופורד (באנגלית: Kenneth Crawford; נולד ב-31 במאי 1990), הידוע יותר בשם הבמה שלו, מונטז פורד הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw.
NXT (2015–2019)
קרופורד הצטרף ל-WWE בחודש אפריל 2015 לאחר שהרשים במבחני הקבלה שלו ומשום כך הועבר למתחם האימונים של ה-WWE. את הופעת הבכורה שלו ערך בקרב באטל רויאל ב-29 בספטמבר. קרופורד המשיך להתאבק במספר הופעות באירועים שאינם משודרים לטלוויזיה עד שספג פציעה במאי 2016, מה שגרם לו להתרחק מהזירה במשך שלושה חודשים. בחזרתו למרקע קרופורד הרכיב את הצמד שנקרא Street Profits ביחד עם אנג'לו דוקינס ואימץ את שם הבמה החדש שלו מונטז פורד. ב-12 ביולי 2017 השניים החלו במתן פרומואים בתוכניות NXT על הופעת הבכורה שלהם. הצמד ערך את הופעת הבכורה שלהם ב-9 באוגוסט וניצח זוג מקומי. שבוע לאחר מכן השניים ניצחו את כריס סילביו ולארס סאליבן. ב-17 בינואר 2018 השניים הפסידו ל-The Authors of Pain (אקאם ורזאר) בקרב שקבע את זהות הזוג שיתאבק על אליפות הזוגות נגד אלופי הזוגות מקבוצת The Undisputed Era (בובי פיש וקייל אוריילי) שיערך באירוע NXT TakeOver: Philadelphia. השניים התחרו בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס וניצחו בסיבוב הראשון את הווי משינרי (אוטיס דוזוביץ' וטאקר נייט). ב-28 במרץ במסגרת הסיבוב השני של הטורניר, השניים הודחו על ידי Authors of Pain. ב-2 במאי השניים הפסידו לזוג TM-61. ב-5 בספטמבר, השניים הפסידו ל-The Forgotten Sons (סטיב קאטלר וווסלי בלייק) שערכו קרב בכורה טלוויזיוני ב-NXT. ב-26 בספטמבר, הסטריט פרופיטס הפסידו ל-The Mighty. ב-13 בפברואר 2019, הסטריט פרופיטס ניצחו את הומברטו קאריו וסטייסי ארווין ג'וניור. ב-6 במרץ, הסטריט פרופיטס הפסידו למאסטש מאונטיין (טרנט סבן וטיילר בייט) בקרב במסגרת טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס והודחו מהטורניר כבר בסיבוב הראשון. ב-10 באפריל, הסטריט פרופיטס ניצחו את פביאן אייכנר ומרסל ברטל. ב-24 באפריל, הסטריט פרופיטס הפסידו לאלופי הזוגות של NXT, The Viking Raiders (איבר ואריק) בקרב שאינו היה על חגורות האליפות. ב-15 במאי, הסטריט פרופיטס התחרו נגד The Viking Raiders על אליפות הזוגות של NXT, אך הקרב הסתיים ללא הכרעה בשל התערבות של The Forgotten Sons. באירוע NXT TakeOver: XXV, שנערך ב-1 ביוני, הסטריט פרופיטס ניצחו בקרב סולם זוגות מרובע והפכו לאלופי הזוגות החדשים של NXT. ב-10 ביולי, הסטריט פרופיטס הגנו בהצלחה על חגורות אליפות הזוגות של NXT לאחר שניצחו את דני בורץ' ואוני לורקאן. באירוע NXT TakeOver: Toronto, שנערך ב-10 באוגוסט, הסטריט פרופיטס הגנו בהצלחה על חגורות האליפות נגד חברי קבוצת The Undisputed Era (בובי פיש וקייל אוריילי). ב-28 באוגוסט, הסטריט פרופיטס הפסידו את חגורות אליפות הזוגות של NXT לבובי פיש וקייל אוריילי. ב-2 באוקטובר, הסטריט פרופיטס כשלו בניסיונם להשיב אליהם את חגורות אליפות הזוגות של NXT לאחר שהפסידו בקרב החוזר לפיש ואוריילי.
הרוסטר הראשי (2019–היום)
החל מ-1 ביולי, הסטריט פרופיטס החלו להופיע במספר קטעים מאחורי הקלעים בתוכנית Raw. שלושה חודשים לאחר מכן ב-11 באוקטובר, במהלך פרק הדראפט, הסטריט פרופיטס עברו באופן רשמי ל-Raw. ב-21 באוקטובר, הסטריט פרופיטס ערכו את קרב הבכורה שלהם ברוסטר הראשי, כשניצחו את ה-O.C. (AJ סטיילס, לוק גאלוס וקארל אנדרסון) בקרב האנדיקאפ 3 נגד 2. ב-4 בנובמבר, הסטריט פרופיטס והומברטו קאריו הפסידו בקרב שלושה נגד שלושה ל-O.C. שבוע לאחר מכן, הסטריט פרופיטס, קווין אואנס וסת' רולינס ניצחו בקרב ארבעה נגד ארבעה את קבוצת אימפריום (וולטר, אלכסנדר וולף, פביאן אייכנר ומרסל ברטל). באירוע סטארקייד, שנערך ב-1 בדצמבר, הסטריט פרופיטס גברו בקרב זוגות על ה-O.C. ב-9 בדצמבר, הסטריט פרופיטס נענו לאתגר הפתוח, שהציבו ה-Viking Raiders (אריק ואיבר) בפני מחלקת הזוגות של הרוסטר, ובו הם כשלו בניסיונם לזכות בחגורות אליפות הזוגות של Raw. ב-30 בדצמבר, הסטריט פרופיטס ניצחו בקרב זוגות את לוק גאלוס וקארל אנדרסון. שבוע לאחר מכן, הצמד כשל בניסיונו לזכות באליפות הזוגות של Raw לאחר שהפסיד בקרב זוגות משולש לאלופי הזוגות, ה-Viking Raiders, אשר כלל בנוסף את ה-O.C. ב-10 בפברואר, הסטריט פרופיטס ניצחו את מוג'ו ראולי ורידיק מוס. ב-24 בפברואר, פורד נוצח בקרב יחידים על ידי סת' רולינס. שלושה ימים לאחר מכן באירוע סופר שואודאון, הסטריט פרופיטס כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות של Raw לאחר שהפסידו לאלופי הזוגות, סת' רולינס ומרפי. לעומת זאת, ב-2 במרץ, הסטריט פרופיטס ניצחו את רולינס ומרפי והפכו לאלופי הזוגות החדשים של Raw. באירוע תא ההדחות, שנערך ב-8 במרץ, הסטריט פרופיטס רשמו הגנה ראשונה מוצלחת על חגורות האליפות נגד האלופים לשעבר, סת' רולינס ומרפי. ב-9 במרץ, הסטריט פרופיטס וה-Viking Raiders הפסידו בקרב ארבעה נגד ארבעה לסת' רולינס, מרפי ו-Authors of Pain (אקאם ורזאר). ב-30 במרץ, הסטריט פרופיטס וקווין אואנס ניצחו בקרב שלושה נגד שלושה את אנג'ל גרזה, אוסטין ת'יאורי וסת' רולינס. בלילה השני של האירוע רסלמניה 36, שהוקלט ב-25 וב-26 במרץ (ושודר ב-5 באפריל), השניים הגנו בהצלחה על חגורות האליפות נגד אנג'ל גרזה ואוסטין ת'יאורי. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, הסטריט פרופיטס וביאנקה בלאייר ניצחו בקרב שלושה את שלושה את גרזה, ת'יאורי וזלינה וגה. ב-4 במאי, הסטריט פרופיטס הפסידו ל-Viking Raiders בקרב שאינו היה על חגורות האליפות של דוקינס ופורד. ב-25 במאי, הסטריט פרופיטס הפסידו בקרב זוגות לבובי לאשלי ו-MVP שאינו היה על אליפות הזוגות. ב-22 ביוני, הסטריט פרופיטס רשמו הגנה מוצלחת על אליפות הזוגות נגד ה-Viking Raiders. ב-20 ביולי, הסטריט פרופיטס גברו על אנדרדה ואנג'ל גרזה בקרב שאינו היה על חגורות האליפות שלהם. ב-17 באוגוסט, פורד ניצח בקרב יחידים את אנדרדה. שבוע לאחר מכן, פורד גבר על שותפו, אנג'ל גרזה. באירוע סאמרסלאם, שנערך ב-23 באוגוסט, הסטריט פרופיטס הגנו בהצלחה על חגורות האליפות נגד אנדרדה ואנג'ל גרזה. ב-14 בספטמבר, פורד ודוקינס ניצחו את אלופי הזוגות של סמאקדאון, סזארו ושינסקה נקאמורה. באירוע התנגשות של אלופים, שנערך ב-27 בספטמבר, השניים גברו על אנדרדה ואנג'ל גרזה ושמרו על חגורות האליפות.
חיים אישיים
ב-9 ביוני 2017 קרופורד התארס למתאבקת ביאנקה בלאייר. השניים נישאו האחד לשני ב-23 ביוני 2018. כמו כן, לפורד יש שלושה ילדים ממערכות היחסים הקודמות שלו.
טומי פורטימו
טומי פורטימו (בפינית: Tommy Portimo; נולד ב-5 בספטמבר 1981) הוא המתופף של להקת הפאוור מטאל הפינית סונטה ארקטיקה.
ביוגרפיה
פורטימו נולד בעיר קמי שבפינלנד, כמו שאר חברי הלהקה המקוריים, טוני קאקו ויאני לימטאיינן. בנוסף לתופים הוא מנגן גם על מצילה. סטראטובריוס, נייטוויש וסנטנסד נחשבות ללהקות המשפיעות ביותר על המוזיקה שלו.
יעקב בן סוסא
יעקב בן סוסא היה אחד מארבעת מפקדי צבא האדומים, שהיה מעורב במרד הגדול ברומאים בירושלים בסוף ימי בית שני (66–70 לספירה). הארכאולוג יובל ברוך הצביע על הקשר שבין האתר בחורבת סוסיא (יישוב עתיק) שבדרום הר חברון ליעקב בן סוסא.
במאבק המתונים והקנאים
האדומים נענו להזמנה, בין משום ששוכנעו מאיגרתו של יוחנן, כי המתונים עומדים להסגיר את העיר בידי הרומאים, בין שבקשו ליהנות מפירות הניצחון, או בין שחשו אחווה ליהודים הנצורים והנלחמים את מלחמת חייהם. האדומים, כעשרים אלף במספר, התארגנו לסייע לקנאים והתנהלו בארבע חטיבות, כשעל אחת מהן פיקד יעקב בן סוסא ועל אחרת פיקד אחיו יוחנן.
בצבאו של שמעון בר גיורא
בתמונת קרב היסטורית אחרת נקשר יעקב בן סוסא לקנאי אחר, שמעון בר גיורא, שבטרם פרץ לירושלים עסק במעשי שוד וגזל באזור וביקש לתקוף את אדום בחיל כבד מאוד. האדומים נבהלו ובקשו לאסוף כמה שיותר מידע מודיעיני על צבאו של שמעון ועל מחנהו. למשימה זו נבחר יעקב בן סוסא, אלא שגמלה בלבו החלטה לעבור לצידו של שמעון בר גיורא, ולהבטיח לו שימסור בידיו את ארצו תמורת כיבודים שונים, פוליטיים וכספיים. יעקב האדומי מילא את חלקו בהסכם, ובשעה שתקפו חיילי שמעון בר גיורא את האדומים, עלה יעקב על סוסו ונמלט מן המקום, הוא וחבר אנשי סודו.
בירושלים מילא יעקב בן סוסא תפקיד פיקודי בצבאו של שמעון בר גיורא, כנראה על הכוחות האדומים, כחמשת אלפים במספר. יוסף בן מתתיהו מציין יותר מפעם אחת, כי יעקב בן סוסא הצטיין בלחימה מול הרומאים.
פרווה (כשרות)
פַּרְוֶה (ביידיש: פאַרעווע, פאַרעוו), סתמי או כשר למאכלי בשר או חלב, הוא מונח בתחום הכשרות שמשמעו לא חלבי ולא בשרי, כלומר - מאכל או משקה שאינו מכיל רכיבים שמקורם בגוף בהמה, חיה או עוף, ובמקביל אינו מכיל חלב ומוצריו. משמעות היות המוצר פרווה היא שמותר לאוכלו יחד עם בשר או עם חלב, בלי לעבור על איסור אכילת בשר בחלב. המילה "פרווה" הושאלה גם כביטוי בעברית המדוברת, במשמעות של "לא לכאן ולא לכאן".
יעקב בן סוסא
בצבאו של שמעון בר גיורא
בשלב מאוחר מאוד של המרד, ערב ההבקעה הרומית הגדולה, נועצו ביניהם שרי הצבא האדומים שבעיר להסגיר עצמם בידי הרומאים. משנודע הדבר לשמעון בר גיורא הוא המית את חמשת השליחים האדומים שנפגשו בחשאי עם טיטוס ואת יעקב בן סוסא השליך לכלא יחד עם שאר מנהיגי האדומים.
פרווה (כשרות)
מקור המונח
המונח "פרווה" לא היה קיים בספרות ההלכתית עד לדורות האחרונים. במקום זאת, התייחסו הפוסקים למאכלי פרווה בשמם או השתמשו בדוגמאות כמו ירקות או דגים, או שהשתמשו במונחים דוגמת "לא של בשר ולא של חלב". השימוש בכלי פרווה לא היה מצוי בעבר, ולכן משתמשים הפוסקים פעמים רבות בדוגמה של 'קדירה חדשה' כאשר הם רוצים לתאר מקרה של כלי שאיננו בשרי או חלבי.
המילה פרווה מקורה ביידיש במילים פאַרעווע ופאַרעוו, וגזרונה אינו ברור. יש ששיערו שמקורה הראשוני באחת מהשפות הסלאביות.
ועד הלשון העברית כלל את החלופה העברית "סתמי" במילון כלכלת הבית שיצא לאור בשנת תרצ"ח (1938), אך השימוש בו לא נפוץ.
כללים הלכתיים
קיימים כללים הלכתיים באשר למאכלי פרווה שנאפו או התבשלו בכלי בשרי או חלבי. במקרים מסוימים אף שהמאכל עצמו מוגדר כפרווה גם לאחר הבישול, נאסר לכתחילה לאכול אותו יחד עם בשר או חלב משום החשש לספיחת טעם ממה שנותר בלוע בדפנות הכלי מהבישול הקודם. המונח המקובל למאכלים אלה הוא "בחזקת בשרי" או "בחזקת חלבי".
נטליה טנה
נטליה גאסטיאין טנה (באנגלית: Natalia Gastiain Tena; נולדה ב-1 בנובמבר 1984) היא שחקנית ומוזיקאית אנגלייה. טנה מוכרת בזכות גילום דמותה של נימפדורה טונקס בארבעה מסרטי "הארי פוטר" ובזכות הופעתה בתור אושה (אנ') בסדרה "משחקי הכס" (2013-2011, 2016) של רשת HBO המבוססת על סדרת הספרים של ג'ורג' ר. ר. מרטין, "שיר של אש ושל קרח".
ביוגרפיה
טנה נולדה בלונדון, אנגליה, בת להורים ספרדים, מריה טנה, מזכירה, וחסוס אנדרו גאסטיאין, נגר. משפחתה במקור ממוצא אקסטרמדורי ובסקי. טנה למדה בבית הספר בידיילס (אנ'), פנימייה עם חינוך מעורב מגדרית בכפר סטיפ (אנ') שממוקמת ליד עיר השוק פיטרספילד (אנ') במחוז המפשייר.
טנה למדה לנגן על פסנתר על ידי אמה בגיל חמש, בהשפעת המוזיקה של צ'אק ברי. לאחר מכן, בגיל 18, טנה חזרה לבית הוריה בלונדון וניגנה עבור כסף ברכבת התחתית של לונדון. תוך כדי עבודה עם קבוצת תיאטרון בינלאומית בשם KneeHigh, שם הורשו לבחור כלי לנגן, טנה החליטה ללמוד נגינה על אקורדיון.