cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אדית קורבט
ביוגרפיה
אדית אדנבורו נולדה בגולבורן, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה, בתם השנייה וילדתם החמישית של הנרי אדנבורו ומרגרט סטדמן. משפחת אדנבורו הגיעה מלסטרשייר, אך עברה להתגורר בלונדון, שם הפכה לסוחרים משגשגים בבגדי משי. הנרי אדנבורו היה רב-חובל ועשה כמה מסעות לאוסטרליה בין השנים 1833–1837, והחליט להתיישב שם בשנת 1840. הוא רכש חווה מדרום לגולבורן המכונה 'וולוגוראנג' ובנה "בניין לבנים יפהפה בן שתי קומות וגדרות אבן, על חלונותיו הצרפתיים המעניינים ובנייני החוץ המרשימים שסביבו". זה היה בית המשפחה עד לשנת 1854, כאשר הנרי ומרגרט מכרו את הנכס לג'ון ויליאם צ'ישולם, וחזרו לאנגליה עם משפחתם בת שישה ילדים. הנרי נפטר בשנת 1855 ב-Chesham Lodge בסארי, בן 43. בשנת 1861 ברישומי המפקד הבריטי רשומה אדית, כשהייתה בת 14, גרה עם אמה האלמנה בקנזינגטון. מפקד האוכלוסין בשנת 1871 מראה כי חייה עם אחותה אנני, שצוינה כראש משק בית, בגני שפילד 5 בקנזינגטון, באותה שנה הציגה את עבודותיה בלונדון.
ג'פרי ארצ'ר (סופר יליד 1944)
ביוגרפיה
בשנת 1995 ג'פרי ארצ'ר עזב את הטלוויזיה והתרכז בכתיבת ספרים בלבד.
אדית קורבט
ביוגרפיה
היא התחתנה עם הצייר הוויקטוריאני והמאייר ארתור מורץ' ועברה לרומא, שם ציירה עם ג'ובאני קוסטה, מנהיג קבוצת מקיאיולי. בשנת 1876 נשארו שניהם בוונציה.
לעיתים קרובות בין השנים 1880–1890 היא הציגה בגלריה גרוסוונור ובגלריה החדשה בלונדון. בשנת 1891, לאחר מות בעלה הראשון, היא נישאה למתיו רידלי קורבט, אחד החברים המובילים בקבוצת מקיאיולי, לאחר מכן הציגה בעיקר באקדמיה המלכותית, ביקרה באיטליה והתגוררה בלונדון למשך שארית חייה.
לצד אמניות בריטיות כמו אמילי מרי אוסבורן, הלן אלינגהאם, אנה אלמה-טדמה קורבט הציגה את עבודותיה בארמון לאמנויות יפות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.
היא נפטרה בהמפסטד, צפון לונדון, בשנת 1920.
ג'יגמה אוגיין ואנגצ'וק
ג'יגמה אוגיין ואנגצ'וק (בדזונגקה: འཇིགས་མེད་ཨོ་རྒྱན་དབང་ཕྱུག; נולד ב-19 במרץ 2020) הוא נסיך בהוטן, בנם השני של ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק, מלך בהוטן וג'טסון פמה.
ביוגרפיה
ג'יגמה נולד בארמון לינקנגה טהימפהו ב-19 במרץ 2020. הוא בנם של ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק, מלך בהוטן והמלכה ג'טסון פמה. ב-30 ביוני נערך הטקס בו הוא הוענק לו השם "ג'יגמה אוגיין". אחיו הגדול הוא נסיך הכתר ג'יגמה נאמגייל ואנגצ'וק. ג'יגמה אוגיין נמצא במקום השני לירושת הכתר.
קבוצת מידאה
קבוצת מידאה (בסינית: 美的集团, באנגלית: Midea Group) היא יצרנית מוצרי חשמל סינית, שהוקמה על ידי חה שיאנגג'יאן בשנת 1968. המטה שלה בעיר בייג'יאו, מחוז שונדה, פושאן, גואנגדונג והיא רשומה בבורסה לניירות ערך של שנג'ן. נכון לשנת 2018, החברה העסיקה כ-135,000 עובדים בסין ומחוץ לה עם 200 חברות בת ומעל 60 סניפים בחו"ל. קבוצת מידאה רשומה בבורסת שנג'ן מאז שנת 2013. היא רשומה ב- Fortune Global 500 מאז יולי 2016. מידאה מייצרת מכשירי תאורה, מכשירי מים, טיפול ברצפות, מכשירי מטבח קטנים, כביסה, מכשירי בישול גדולים ומכשירי קירור. יש לה גם היסטוריה ארוכה בייצור מוצרים ביתיים ומסחריים בתחום החימום, אוורור ומיזוג אוויר (HVAC). בקיץ 2016 ביצעה מידאה מהלך מתוקשר לרכישת חברת הרובוטיקה הגרמנית KUKA.  זהו היצרן הגדול בעולם של רובוטים ומכשירי חשמל.
שווי החברה (ינואר 2021) 111 מיליארד דולר.
ה"ניו יורק טיימס" דיווח כי מידאה היא היצרנית הגדולה ביותר של תנורי מיקרוגל עבור מספר מותגים גדולים, כולל טושיבה, ווירפול ועוד רבים
קרחון דיק
קרחון דיק (באנגלית: Dick Glacier) הוא קרחון הזורם מערבה בהרי המלכה מוד שבאנטארקטיקה.
הקרחון הוא קרחון יובלי, שאורכו 13 קילומטרים, הזורם מערבה מהר קמפבל ונשפך אל קרחון שקלטון, צפונית לנונאטאק טיילור.
גובהו של הקרחון 1,366 מטרים מעל פני הים.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שם סגן אלן ל. דיק (Alan L. Dick), חבר בטייסת VX-6 של צי ארצות הברית במהלך מבצע הקפאה עמוקה בשנת 1964.
מרצל מדראשי-בק
הברון ממדראש מרצל מדראשי-בק (במקור בק עד 1911, בהונגרית: Madarassy-Beck Marcell; בודפשט, 11 בפברואר 1873 – מחנה הריכוז מאוטהאוזן, 19 בינואר 1945)  היה בנקאי יהודי-הונגרי, עורך דין, חבר האספה הלאומית של הונגריה. דודו הוא נאנדור מדראשי-בק.
קורות חיים
מרצל בק נולד במשפחה יהודית כבנם הבכור של מיקשה מדראשי-בק (1838–1924) בנקאי, כלכלן ושל מלווין נטר (1852–1932). הוא למד באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) ובאוניברסיטת ברלין. מרצל קיבל את הדוקטורט שלו במשפטים בשנת 1894 ולאחר מכן עבר את בחינות לשכת עורכי הדין בשנת 1900. משנת 1897 עבד ב"בנק הדיסקונט והמרת המטבע ההונגרי" (Magyar Leszámítoló és Pénzváltó Bank), שם עבד במשך 47 שנים. שמו מזוהה עם ארגון מחלקת המשכנתאות, ששימש כראשה הראשון. המחלקה החדשה הייתה נחוצה מכיוון שלבנק הייתה הזכות הבלעדית להפעיל את המחסנים הציבוריים בבירה ולספק הלוואות למשכנתא לכיסוי הסחורה המאוחסנת. בשנת 1901, כמועמד המפלגה הליברלית, נבחר כחבר פרלמנט במחוז נאסוד. הוא התפטר בינואר 1903 בשל ניגוד עניינים.
בשנת 1903 הפך לחבר בדירקטוריון הבנק, ובשנת 1914 מונה למנכ"ל המוסד הפיננסי. בשנת 1912, הבנק יצר דרכו מערכת יחסים כלכלית הדוקה עם משפחת רוטשילד והפך לחבר בקונסורציום בנקים. מתחילת המאה ה-20 מילא מרצל בק תפקיד חשוב בבניית האינטרסים הפיננסיים והתאגידיים של הבנק. תחומי העניין שלו כללו חברות מזון, טחנות קמח, סחר בדגנים, נייר ותעשייה קלה.
בשנת 1944 נלקח על ידי הגסטפו. תחילה נשלח למחנה המעצר המרכזי בקישטרצ'ה ולאחר מכן למחנה הריכוז מאוטהאוזן, שם מת ב-19 בינואר בשנה שלאחר מכן.
משפחתו
רעייתו הייתה יולאן וייס (1882–1935), בתם של ברטולד וייס, תעשיין, ושל הרמינה בלאו. הם נישאו ב-7 במרץ 1903 בבודפשט.
בתם:
נחום פינברג
נחום פינברג (נולד ב-1 במאי 1944) הוא עורך דין ישראלי, המייסד והשותף הבכיר במשרד עורכי הדין נ. פינברג ושות'.
ביוגרפיה
בעקבות תלונה נגדו לוועדת האתיקה של לשכת עורכי הדין אודות ניגוד עניינים הגיע להסדר לפיו ישלם 5,000 שקל ללשכה וייתחייב להימנע מביצוע עבירה דומה במשך שנתיים.
עו  ד פינברג אב לבת, עו  ד מיכל פינברג-דורון ולבן, אורי פינברג וסבא לשלש נכדות.
הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני
הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני, אשר נודע אף בכינוי: הסכם INF (באנגלית: Intermediate-Range Nuclear Forces Treaty; בר"ת INF), היה הסכם בינלאומי משנת 1987 בין ארצות הברית לברית המועצות. ההסכם נחתם ב-8 בדצמבר 1987 בוושינגטון די. סי. על ידי נשיא ארצות הברית רונלד רייגן והמזכיר הכללי של ברית המועצות מיכאיל גורבצ'וב, לפירוק הדדי של טילים בליסטיים לטווח בינוני. ההסכם אושרר על ידי הסנאט האמריקאי ב-27 במאי 1988 ונכנס לתוקף ב-1 ביוני 1988. שמו הרשמי של ההסכם הוא: הסכם בין ארצות הברית של אמריקה וברית הרפובליקות הסובייטיות הסוציאליסטיות על פירוק טיליהן לטווח בינוני ולטווח קצר (באנגלית: Treaty Between the United States of America and the Union of Soviet Socialist Republics on the Elimination of Their Intermediate-Range and Shorter-Range Missiles; ברוסית: Договор о ликвидации ракет средней и меньшей дальности / ДРСМД, Dogovor o likvidatsiy raket sredney i menshey dalnosti / DRSMD). בפברואר 2019 הושעה ההסכם על ידי ארצות הברית ורוסיה וב-2 באוגוסט פרשה ארצות הברית מההסכם.
היסטוריה
כניסתם לשירות של הטילים הבליסטיים הסובייטים מסוג SS-20 במחצית השנייה של שנות ה-70 – טילים ניידים, בעלי טווח, רמת דיוק ועוצמה מוגברים – נתפס כאיום חדש לביטחון מדינות אירופה המערבית. לאחר דיונים במסגרת נאט"ו הוסכם על אסטרטגיה דו-שלבית להשבת המאזן: ראשית, קיום מגעים עם ברית המועצות להפחתה הדדית, שלה ושל ארצות הברית, במאגרי הטילים הבליסטיים לטווח בינוני; שנית, להציב באירופה, החל משנת 1983, 464 טילי שיוט ו-108 טילי פרשינג, טילים בליסטיים לטווח בינוני.
עד למחצית השנייה של שנות ה-70 היה לכוחות נאט"ו יתרון ברור על ברית המועצות בתחום טילים בליסטיים לטווח בינוני. ברשות ברית המועצות, עד לאותה עת, היו רק טילים מונעים בדלק נוזלי, בעלי ראש נפץ בודד, רמת דיוק נמוכה, אשר היו קלים להשמדה, וכן מפציצים כבדים, איטיים, ומיושנים מן הדגמים Tu-16 ו-Tu-22. לכוחות נאט"ו וחיל האוויר האמריקאי המוצב על אדמת אירופה היו לעומת זאת מפציצים גרעיניים מהירים מסוג מיראז' 4 וF-111 ארדוורק, בנוסף לטילים המונעים בדלק מוצק, מדויקים, לטווח קצר ובינוני מתוצרת צרפת, בריטניה וארצות הברית, שהיו מוצבים בים וביבשת אירופה. בנסיבות אלה ניסיונותיה של ברית המועצות לסגור את פער הכוחות עם המערב, הביאו לתגובה של נאט"ו לשימור מאזן הכוח הקיים.
על אף שהסובייטים הביעו חוסר שביעות רצון מהצבת טילים בליסטיים אמריקאים ביבשת אירופה, הם הסכימו לפתוח במשא ומתן ושיחות מקדימות בין הצדדים החלו בז'נבה בשנת 1980. שיחות רשמיות נפתחו בספטמבר 1981, כאשר ארצות הברית קידמה הצעת "אופציית אפס" – הסרה מוחלטת ודו-צדדית, של כל הטילים לטווח קצר ובינוני מאדמת אירופה. לאחר שבין הצדדים נתגלעו חילוקי דעות באשר להחרגה של טילים בריטים וצרפתים מן ההסכם, המשלחת הסובייטית השעתה את השיחות בחודש נובמבר 1983. בשנת 1984, למרות מחאות ציבוריות, החלה ארצות הברית להציב מערכות טילים לטווח בינוני בגרמניה המערבית, איטליה ובריטניה.
בחודש מרץ 1986 חודשו השיחות בין ארצות הברית לברית המועצות. השיחות עסקו לא רק בטילים לטווח קצר ובינוני, אלא אף בכלי נשק אסטרטגיים ופירוק נשק בחלל. בשלהי 1985 הסתמנה הבנה בין הצדדים באשר להגבלות על מערכות טילים המוצבות על אדמת אירופה ואסיה. ב-15 בינואר 1986 הכריז גורבצ'וב על הצעה סובייטית לאסור על כל כלי הנשק הגרעיניים עד לשנת 2000, כולל טילים גרעיניים על אדמת אירופה. הצעה זו נדחתה על ידי ארצות הברית, אשר הגיבה בהצעה משלה להפחתה הדדית והדרגתית של טילים לטווח קצר ובינוני מאירופה ואסיה, עד לחיסול כולל של מערכות נשק אלה, עד לשנת 1989. הסכם שלא כלל הגבלות על מערכות נשק גרעיניות בידי בריטניה וצרפת.
סדרת פגישות בחודשים אוגוסט וספטמבר 1986 הגיעה לשיאה ב-11 באוקטובר 1986, בפסגת רייקיאוויק, בין הנשיא רייגן לגורבצ'וב. שניהם הסכימו בעקרון על הסרת מערכות טילים לטווח קצר ובינוני מאירופה והגבלה הדדית על מספר ראשי הטילים מסוג זה ל-100 בעולם כולו. גורבצ'וב אף הציע שינויים מהותיים ויסודיים יותר במערכת היחסים האסטרטגית בין המעצמות. לאורך שנת 1987 המשיכו המגעים בין הצדדים, אשר הסתייעו בהחלטה חד-צדדית של קנצלר גרמניה המערבית, הלמוט קוהל, באוגוסט 1987, להוציא מתחומי גרמניה המערבית את מערכות טילי הפרשינג המשותפות לגרמניה ולארצות הברית. בספטמבר 1987 הסכימו הצדדים על נוסח ההסכם.
על פי ההסכם היה על הצדדים להשמיד, עד ל-1 ביוני 1991, 2,692 מערכות טילים, 846 על ידי ארצות הברית, ו-1,846 על ידי ברית המועצות. על פי ההסכם, כל אחד מן הצדדים היה רשאי לפקח על המתקנים הצבאיים של הצד שכנגד. כל מעצמה הייתה רשאית להשבית, אך לא להשמיד, 15 מערכות טילים, 15 מכלי טילים, ו-15 מערכות שיגור, לצורכי תצוגה.
ב-10 בפברואר 2007 הכריז נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, כי הסכם INF אינו משרת עוד את האינטרסים של רוסיה. ב-14 בפברואר 2007 ציטטו סוכנויות הידיעות הרוסיות טא"ס ואינטרפקס את דברי רמטכ"ל הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, יורי בּאלוייבסקי (ברוסית: Юрий Николаевич Балуевский), ולפיהם רוסיה יכולה להתנער מהסכם INF והחלטתה תלויה בפעולותיה של ארצות הברית ביחס להצבת מערכות חדישות להגנה מפני טילים שאותן התכוונה אז ארצות הברית להציב על אדמת פולין וצ'כיה.
על פי אנליסט ממכון מחקר אמריקאי, בעייתה האמיתית של רוסיה עם הסכם INF אינו בהתנהגותה של ארצות הברית, אלא בעובדה שסין אינה כבולה בהסכם וממשיכה לפתח, לבנות ולהציב טילים לטווח קצר ובינוני על אדמתה.
ביטול ההסכם
ב-20 באוקטובר 2018 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ כי ארצות הברית תפרוש מההסכם, לטענתו עקב אי-עמידתה של רוסיה בתנאי ההסכם. ב-1 בפברואר 2019 השעתה ארצות הברית את ההסכם באופן רשמי ובתגובה גם רוסיה השעתה את ההסכם למחרת. ב-2 באוגוסט פרשה ארצות הברית מההסכם באופן סופי.
Just Dance 4
Just Dance 4 (בעברית: רק לרקוד 4) הוא משחק מוזיקה, אחד מסדרת המשחקים "Just Dance", שיצא ב-4 באוקטובר 2012 באירופה, וב-9 באוקטובר 2012 בשאר העולם. המשחק מפותח על ידי אולפני הפיתוח יוביסופט פריז, יוביסופט בוקרשט ויוביסופט ריפלקשיין, השייכים לחברת יוביסופט, והוכרז לראשונה במהלך מסיבת העיתונאים של החברה במהלך E3 2012.
המשחק יצא לקונסולת הפלייסטיישן 3 (עבור פלייסטיישן מובי), לקונסולת הנינטנדו וי (עבור וי רימוט) ולקונסולת האקס בוקס 360 (עבור קינקט). בנוסף, תוכננה גרסה למשחק לקונסולת הוי יו שהשתחררה גם באוקטובר 2012.
מהלך המשחק
מהלך המשחק דומה למשחקים קודמים בסדרת Just Dance, והשחקנים ישפטו על-פי הופעתם בשיר הנבחר. מספר שינויים הוכנסו ב-Just Dance 4, ביניהם מצב המאפשר לבחור לחברים את תנועות הריקוד שיצטרכו לבצע; מצב קרב (באנגלית: "Battle Mode"), המאפשר להתחרות מול חברים; השגת בונוסים של שירים למשחק, וכדומה.
רשימת שירים
המשחק המלא כולל בתוכו כ-50 שירים.
יצחק רובינסון
יצחק רובינסון (1874–1932) היה רנטגנולוג, מחלוצי הרנטגנולוגים בעולם, ניהל את מכון הרנטגן בבית החולים הדסה בירושלים במשך מספר חודשים (1927), מחלוצי בדיקת הפלואורוסקופיה.
קורות חיים
בשנת 1907 התמנה רובינסון למנהל מכון הרנטגן של בית החולים היהודי בווינה.
במשותף עם הפרופ' הולצקכנט הקים את מכון הרנטגן בבית החולים הכללי בווינה.
רובינסון היה מחלוצי בדיקת הפלואורוסקופיה (בדיקת שיקוף) בעולם. בנוסף רובינסון תרם רבות לבדיקת הרנטגן בנושאי אורולוגיה וברפואת השיניים.
בשנת 1927 עלה רובינסון לארץ ישראל. מספר חודשים כיהן כמנהל מכון הרנטגן בהדסה ירושלים. תלמידו הד"ר אברהם דרוקמן נישא לבתו ליצ'י לאה ובעקבות נישואיהם הוא ורעייתו עלו לישראל.
רובינסון נפטר בשנת 1932.
סנדו אליאד
קורות חיים
נולד בחבל מולדובה ובגיל 17 בשנת 1916 התיישב בבוקרשט. עבד תקופה כמוכר בחנות ולמד באקדמיה לאמנויות הבמה בבוקרשט. לפני סיום לימודיו התחיל להתפרסם  כעיתונאי בנושאי מדיניות חוץ, כתב ומזכיר מערכת בעיתונים "פאקלה" ("הלפיד"), "זורילה" (השחר)  ו"ויאצה רומניאסקה" (החיים הרומנים). היה מגיל צעיר פעיל בחוגי השמאל הדמוקרטי יחד עם עוד אקדמאים צעירים ,חלקם מן האוונגרד. היה, בין השאר, מזכיר "איגוד הידידים של ברית המועצות".
בהמשך היה אליאד אחד מבני הזוג של השחקנית והזמרת אגניה בוגוסלבה ואחר כך של שחקנית היידיש לאוני ולדמן-אליאד.
המורד
התסריט נכתב על ידי דון פירס והוא מבוסס על ספרו "Cool Hand Luke" (1965).
הארי דין סטנטון משחק בתור אסיר ושר ומנגן בגיטרה את הגוספל "Ain't No Grave" לאורך הסרט ובעיקר בסצנה בו מתעללים הסוהרים בלוק ומכריחים אותו לחפור את קברו.
משפט המפתח של הסרט הוא זה של המפקד הקפטן "מה שיש לנו כאן זה כישלון לתקשר" המושמע גם על ידי לוק לפני מותו. הוא שובץ במקום ה-11 ברשימת מאה שנים... מאה ציטוטים של מכון הסרטים האמריקאי.
ב-2005 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס על היותו בעל "חשיבות תרבותית, היסטורית ואסתטית".
תקציר העלילה
לוקס "לוק" ג'קסון (פול ניומן) הוא חייל משוחרר ממלחמת העולם השנייה שנתפס שיכור ומשחית מדחנים ונדון לשנתיים מאסר. הוא נדון לשנתיים מאסר ועבודת פרך, בקבוצה בה חלק מהאנשים אזוקים ברגליהם בעת העבודה ("Chain Gang"). מפקד הכלא הוא הקפטן (סטרות'ר מרטין) ולידו המשגיח בצריף, קאר (קליפטון ג'יימס) והסוהר הראשי גודפרי (מורגן וודוורד) שמסתובב כל הזמן כשמשקפי שמש לעיניו ונושא רובה טעון.
ראש האסירים הוא דראגליין ("דראג") (ג'ורג' קנדי) והוא מקבל את לוק בחשדנות. הם מנהלים תחרות איגרוף ולוק לא נכנע עד שהוא מאבד את הכרתו. לאחר מכן הוא מנצח את כולם במשחק פוקר כי יש לו "יד מגניבה" ("Cool Hand").
מעמדו של לוק עולה לאחר שהוא מצליח לעמוד בהתערבות שלו לאכול 50 ביצים בשעה אחת. לוסיל (ג'וי הרמון), חברתו של הקפטן שוטפת את הרכב שלו כשהיא מכסה טפח ומגלה טפחיים, לנגד עיניהם התאבות של האסירים. לוק מדרבן את האסירים לגמור את העבודה בכביש בשיא המהירות.
אמו של לוק, ארלטה, (ג'ו ואן פליט) היא אשה חולה שמגיעה לבקר אותו ומוסרת לו כי היא אוהבת אותו למרות מה שעשה.
כאשר מגיעה הידיעה שאמו נפטרה, הוא מחליט לברוח אך נתפס לאחר מספר ימים ומובל מוכה וחבול אל קבוצת האסירים העובדים בכביש. הקפטן חובט בו לעיני כולם ומסביר כי זה תוצאה מחוסר אפשרות לתקשר.
לאחר זמן הוא בורח שוב ושולח בתוך מגזין, תמונה שלו בין שתי יפהפיות וכלום מעריצים אותו. כאשר הוא נתפס שוב ומוכה הוא מודה שהתמונה הייתה מזויפת. האסיר קוקו (לו אנטוניו) קורע את התמונה.
הפעם הוא עובר התעללויות קשות כמו ישיבה ב"קופסה" וחפירת בור עמוק באדמה עד שהוא נשבר ומבקש סליחה ואז ערכו יורד בעיני האסירים.
לאחר זמן הוא מוחזר לעבודה אך בורח שוב ביחד עם דראג. הם מתפצלים ולוק נכנס לכנסייה נטושה ו"משוחח" עם ישו. דראג נתפס ומוכן להוליך את המחפשים ללוק ללא אלימות. הוא מבקש מלוק להיכנע.
לוק מסרב, פותח את החלון, קורא לעבר הקפטן "זה חוסר יכולת לתקשר" ואז יורה בו גודפרי ופוצע אותו קשה. דראג מתנפל על גודפרי ולוק הפצוע מוכנס למכוניתו של הקפטן על מנת להעבירו למרפאת הכלא ולא לבית החולים כדי שימות בדרך.
הרכב רומס את משקפיו של גודפרי.
לבסוף - כל האסירים מעלים חוויות וזכרונות מלוק כשהם עובדים בצומת הבנוי כצלב וברקע תמונת לוק והבחורות כשהקרעים המאוחים גם כן בצורת צלב.
סטפן יוהנסן
סטפן מריוס יוהנסן (בנורווגית: Stefan Marius Johansen; נולד ב-8 בינואר 1991 בווארדה שבנורווגיה) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים
יוהנסן גדל במחלקות הנוער של וארדה ובודה/גלימט. הוא ערך 30 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של בודה/גלימט במסגרת ליגת העל הנורווגית וליגת המשנה הנורווגית.
ב-15 בינואר 2014 חתם יוהנסן על חוזה לשלוש שנים וחצי בסלטיק מליגת העל הסקוטית. ב-26 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על היברניאן במסגרת המחזור ה-24 בליגה לעונת. ב-22 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–3 על סנט מירן במסגרת המחזור ה-30 בליגה. בסך הכל ערך 73 הופעות ליגה והבקיע 12 שערים במהלך שתי עונות וחצי במועדון. הוא זכה שלוש פעמים באליפות סקוטלנד, ופעם אחת בגביע הליגה הסקוטית.
ב-26 באוגוסט 2016 חתם יוהנסן על חוזה לשלוש שנים בפולהאם מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. בסך הכל ערך 126 הופעות ליגה במדי המועדון במסגרת הפרמייר ליג והפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, בהן הבקיע 19 שערים.
ב-31 בינואר 2019 הושאל יוהנסן לווסט ברומיץ' אלביון מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד לתום עונת. ב-9 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על סטוק סיטי במסגרת המחזור ה-31 בליגה. ב-9 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד איפסוויץ' טאון במסגרת המחזור ה-36 בליגה. בסך הכל ערך 14 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים.
ב-26 בינואר 2021 הושאל יוהנסן לקווינס פארק ריינג'רס מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד לתום עונת. ב-1 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על ווטפורד במסגרת המחזור ה-27 בליגה. ב-20 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על בורנמות' במסגרת המחזור ה-31 בליגה. בסך הכל ערך 21 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע ארבעה שערים. ב-24 ביולי 2021 חתם יוהנסן על חוזה קבוע לשלוש שנים במועדון.
קריירה בינלאומית
ב-14 באוגוסט 2013 ערך יוהנסן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נורווגיה, בהפסד 2–4 לנבחרת שוודיה במשחק ידידות. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
ב-10 במרץ 2021 הודיע יוהנסן על פרישה מהנבחרת.
ריינר שטאהל
ראשית חייו
שטאהל נולד ב-15 בינואר 1892 בבילפלד. הוא התגייס לצבא הגרמני בשנת 1911 והצטרף לרגימנט הרגלים ה-130 (לורן ה-1), עמו לחם במהלך במהלך מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה, הוא עבר לפינלנד והצטרף לצבא הפיני שהשתתף במלחמת האזרחים הפינית.
ב-1933 נסע לגרמניה הנאצית שם עבד במשרד התעופה של הרייך, ולאחר מכן פיקד על גדודי נ"מ שונים של הלופטוואפה.
מלחמת העולם השנייה
בסוף מרץ 1941 מונה שטאהל למפקד רגימנט הנ"מ ה-34 (דיוויזיית הנ"מ ה-18), שלחם במהלך מבצע ברברוסה בהתקפה על מרכז רוסיה. ב-18 בינואר 1942 הוא קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 במרץ 1942 הוא הועלה לדרגת אוברסט. באפריל 1942 הוא מונה למפקד רגימנט הנ"מ ה-99 בגזרה הדרומית של החזית המזרחית, ובספטמבר 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית השדה של הלופטוואפה ה-4. במהלך הקרב על סטלינגרד, שטאהל פיקד על צוות קרב בחלק הדרומי של החזית המזרחית, וב-4 בינואר 1943 קיבל על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-21 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל מיור ולאחר מכן הועבר לצי האוויר ה-4.
בסוף מאי 1943 הוא מונה למפקד חטיבת הנ"מ ה-22 החדשה באיטליה והופקד על ההגנה על מצר מסינה. לאחר הנסיגה הגרמנית מסיציליה וכניעתה של איטליה, מונה שטאהל למפקד הצבאי של רומא בספטמבר 1943.
שטאהל הועבר לוורשה, שם היה אמור להגן על העיר מפני הצבא האדום המתקדם. עם זאת, המתקפה הסובייטית הופסקה. במקום זאת, ב-1 באוגוסט החל מרד ורשה על ידי הארמייה קריובה הפולני. ביום הראשון של המרד, שטאהל הוקף במטה שלו בארמון הסקסוני, והוא איבד שליטה על המצב. ב-4 באוגוסט ניתן הפיקוד על הכוחות הנאצים בוורשה למפקד הוואפן-אס-אס אריך פון דם באך-צלבסקי וכוחותיו של שטאהל הוכפפו למפקד החדש. עד 7 באוגוסט הגיעה חטיבת דירלוונגר לעמדות של שטאהל במרכז העיר, למרות שהוא לא שב לפקד על חיל המצב של העיר.
בסוף אוגוסט 1944, בעקבות ההפיכה ברומניה, שלח הפיקוד העליון של הוורמאכט את שטאהל לבוקרשט כמפקד קרבי. שטאהל נלקח בשבי על ידי הסובייטים יחד עם הגנרל אלפרד גרסטנברג לאחר מספר ימים, ושהה במחנות שונים עד מותו.
אחריתו
בשבי, הוא נעצר באוגוסט 1951 על ידי המשרד לביטחון המדינה של ברית המועצות כפושע מלחמה. בפברואר 1952, בית הדין הצבאי של הק.ג.ב. גזר עליו 25 שנות מאסר.
ריינר שטאהל מת מהתקף לב ב-30 בנובמבר 1955 במחנה שבויים 5110/48 וויקובו ליד איוואנובו ונקבר בבית הקברות הצבאי בצ'רנזי הסמוך.
ג'ורג' ברנרד אוניל
ג'ורג' ברנרד אוניל (באנגלית: George Bernard O'Neill; 17 ביולי 1828 – 23 בספטמבר 1917), היה צייר ז'אנרים אירי פורה, משנת 1859 חבר במושבת האמנים קרנברוק.
חייו ועבודתו
אוניל נולד בדבלין שבאירלנד, התשיעי מתוך חמישה עשר ילדים של פקיד בדבלין. הוא הגיע לאנגליה בשנת 1837, למד בבית ספר בוואליץ' והתקבל לבית הספר המלכותיים של האקדמיה בשנת 1845. הוא היה סטודנט מצליח, הציג באופן קבוע באקדמיה המלכותית משנת 1847 ואילך, וצבר מוניטין של צייר של סצנות נרטיב מקסימות. 'המייסד', שהוצג בשנת 1852, הפגין את מודעותו ליצירות של מאסטרים ישנים בשילוב עם הנושא המושך של ילד יתום.
בשנת 1855 התחתן אוניל עם אמה קלקוט, בת דודתו של ג'ון קלקוט הורסלי. דרך נישואים אלה הוא נכנס למעגל האמנותי של הורסלי ובשנת 1859 התוודה למושבת האמנים קרנברוק. בשנה שלאחר מכן ג'ורג' ואמה שכרו בית עץ מימי הביניים,'בית וילסלי הישן', במרחק של כקילומטר אחד מהעיירה קרנברוק ושמרו עליה כבית קיץ ואולפן במשך שנים רבות. המקום הפך לתפאורה של רבים מציוריו של אוניל.
דרכו האמנותית של אוניל הייתה דומה לזו של תומאס ובסטר ופרדריק הארדי. את מערכת היחסים הקרובה בין אוניל להרדי ניתן לשפוט על פי ציורם הקטן 'ההפתעה' בו הרדי צייר את הפנים ואוניל – הדמות (גלריה לאמנות וולברהמפטון).
סצנות החיים הכפריים – תמימות, לפעמים עם הומור עדין, או סנטימנטליות, צבועות בקנה מידה ביתי קטן, פנו ללקוחות המעמד הבינוני. שיא הצלחתו היה בשנות 1850–1870, כאשר עבודותיו נאספו בשקיקה על ידי תעשייני מידלנדס ויזמי אזורים תעשייתיים אחרים במדינה. תחושה זו של הצלחה ציבורית התבטאה בציורו של אוניל 'דעת קהל', שהוצג באקדמיה המלכותית בשנת 1863 (בגלריה לאמנות לידס).
אוניל החזיק גם בית וסטודיו בלונדון, שם בילה את חודשי החורף בהשתתפות בחייה האמנותיים של הבירה. בשנות השבעים של המאה ה-19, יחד עם ג'ורג' הנרי בוטון, הוא התיידד עם ג'יימס מקניל ויסלר והציע לו תמיכה מוסרית בשנים 78–1877, אז ויסלר תבע את המבקר ג'ון ראסקין בגין הוצאת דיבה. אף שהשקפותיו האמנותיות של אוניל היו מנוגדות במובנים רבים לאלה של ויסלר, שניהן האמינו שמטרתו האסתטית של האמן נותנת תוקף ליצירת אמנות.
מרבית ציוריו של אוניל הקשורים למושבת קרנברוק נראים כמו תיאורים סנטימנטליים של ילדים ומשפחות כפריות, אך ייתכן שהם נועדו למטרה רצינית יותר:
"ניתן להשתמש בילדים כדי לפרסם את עוולות המערכת החברתית מבלי שנראה כי הם תוקפים את המבנה החברתי. ייתכן שהרפורמה תושג על ידי פניות למצפון באמצעות סנטימנט ולא על ידי טיעון מנומק וביקורת בעלת אופי פוליטי מדי."
אם כן, ניתן לראות את דימויי הילדים של אוניל בהקשר לרומנים של דיקנס כחלק מהתנועות החברתיות של אותם ימים.
בעשורים שלאחר מכן חלה ירידה משמעותית באיכות עבודותיו ובפופולריות שלהן.
שיר הגדי
שִׁיר הַגְדִי הוא ספר שיריה וסיפוריה של המשוררת מרים ילן שטקליס המיועדים לגיל הרך.
במשך שנים פרסמה שטקליס את שיריה וסיפוריה בקבצים שונים, ובעיתוני ילדים, במיוחד בעיתון דבר לילדים. בסוף שנות החמישים החלה הוצאת דביר במפעל קיבוץ יצירתה לכרכים על פי גילי הקוראים. "שיר הגדי" יצא לאור הראשון, בשנת 1957, והוא מיועד "לגיל הרך" ולאחריו "יש לי סוד" ו"בחלומי" המיועדים לקוראים מבוגרים יותר. הספר יצא במהדורה נוספת בשנת 1963, ובשנת 1986 יצאו לאור בהוצאת דביר שלושת הכרכים בספר אחד ששמו "מרים ילן שטקליס - שירים וסיפורים".
הספר כולל מבחר שירים מתוך הספרים "אצו רצו גמדים" (1939), "דני" (1943) ו"שירי-לי מירי-לי" (1947), וכן סיפורים ושירים שפורסמו בעיתוני הילדים, אך לא נאספו לקובץ, ובהם הסיפור הארוך "המסע אל האי אולי" המתאר את מסעה של חבורת צעצועים עם הילד דני, אל האי אולי, על מנת לתקן את הבובה אלישבע. הסיפורים והשירים המופיעים בספר נכתבו על ידי ילן-שטקליס, פרט לסיפור "אבא מצחיקון" שנכתב על ידי קורניי צ'וקובסקי ואותו תרגמה שטקליס מהשפה הרוסית.
הספר אויר על ידי המאיירת צלה בינדר באיורים שהפכו להיות מזוהים עם יצירתה של מרים ילן שטקליס. איוריה של בינדר הם איורים פשוטים ומינימליסטים המצוירים בדיו, והם תואמים את רוחם של השירים והסיפורים.
השירים והסיפורים המקובצים בספר עוסקים בנושאים מעולמו של הילד. בשמחה ובעצב שהוא חש, ביחסו אל הוריו ואל חבריו וחברותיו למשחק, האמיתים והדמיוניים. עולמו הפנימי של הילד מתואר באופן רגיש ובבהירות. גיבורי השירים - הבובות זהבה ואלישבע, הילד דני, והידיד הדמיוני טינטן, התחבבו על הקוראים, והיו לחלק מעולמם של ילדי הגיל הרך בישראל. על אף שהספר מיועד לגיל הרך, וחלק מהשירים בו מוגדרים "משחק אצבעות", אהובים השירים שבספר על בני כל הגילים, ועל מבוגרים רבים.
במהלך השנים זכו השירים המופיעים בספר לעיבודים רבים, ולביצועים של טובי הזמרים, ובהם זמרי רוק שעיקר יצירתם מופנית למבוגרים. חלק מהשירים הולחנו בסמוך לכתיבתם, אך רבים הולחנו שנים רבות לאחר כתיבתם על ידי יוצרים שגדלו על היצירות בילדותם.
שירי הספר שהולחנו מזוהים בדרך כלל עם להקת "החלונות הגבוהים", וחבריה כסולנים - ג'וזי כץ, שמואל קראוס ואריק איינשטיין. באלבומם הראשון "החלונות הגבוהים" (1967), שרו "החלונות הגבוהים" שני שירים מהספר, אותם הלחין שמואל קראוס - "אלישבע מה נחמדת" ו"בובה זהבה". ב-1975 העלו קראוס וכץ מופע בשם "לבד ביחד ולבד לבד" שכלל רבים משירי הספר שהולחנו על ידי קראוס, ובהם "ענן", "שמש, שמש במרום", "שיר ערש לאלישבע", "אצו רצו גמדים", "נתפייסה", "הדוד של בובתי", "רוח רוח" ו"ידידי טינטן". אריק איינשטיין ביצע כסולן מספר שירים מהספר, כגון "רוח רוח" (שהלחין שלום חנוך) ו"אצו רצו גמדים". כן ביצעו שירים מהספר זמרים כחוה אלברשטיין, נעמי שמר וזהבה בן. במיוחד ידוע הביצוע של צביקה פיק מפסטיבל שירי הילדים לשיר "הסבון בכה מאוד", אותו גם הלחין פיק.
השרביט והחרב
השרביט והחרב (באנגלית: Beast quest; בתרגום ישיר: משימת חיות) היא סדרת ספרים הכוללת בעברית עשרים ספרים, ובאנגלית כמאה שלושים ספרים. הסדרה מחולקת לחלקים, בכל חלק שישה ספרים. הסדרה עוקבת אחרי מסעם של תום, אלנה, הוריקן וסילבר לשחרור אוונטיה מהקוסם הרשע, מלול. הסדרה נכתבה על ידי עשרות סופרי צללים המשתמשים כולם בשם העט "אדם בליד".
ספר 1 אשתופת - דרקון הלהט
תום הוא נער יתום שגר עם דודיו. כפרו, ארינל, מותקף על ידי הדרקון אשתופת, ותום מתנדב ללכת למלך אוונטיה ולבקש עזרה. בהגיעו לארמון, הוא פוגש אנשים שגם הכפר/ העיר שלהם הותקפה על ידי חיות פלא. בשעת הלילה, תום מתגנב לתוך הארמון, ומפריע למלך בארוחת הערב שלו. הקוסם הטוב אדורו מזהה את תום בגלל אביו של תום ואומר למלך שאולי תום יצליח להציל את אוונטיה. המלך מסכים, ואדורו נותן לתום שלושה חפצים: מגן החסין מפני הכול, חרב, ומפה של אוונטיה וסוס ששמו הוריקן. אדורו אומר לטום שאשתופת נמצא בהר ליד הים, שלמרגלות ההר יש נהר אשר אשתופת חסם. במהלך מסעו, תום נכנס ליער ופוגש את אלנה ואת סילבר, הזאב שלה. אלנה מספרת לתום שהיא באה ממשפחה של דייגים, ויום אחד הנהר נחסם. המשפחה שלה שלחה אותה לברר מה קרה, והיא נכנסה לתוך היער. כמה שעות אחרי שהיא נכנסה ליער, אלנה רואה מעשה אכזר: סילבר, שעתיד להיות זאב המחמד שלה, נרדף על ידי צייד י המלך. אלנה מצילה אותו, וסילבר מתחיל ללוות אותה לכל מקום. תום ואלנה מתחילים לטפס על ההר, כאשר ההר מתחיל לזוז: ההר הוא אשתופת. תום נלחם כנגדו, ומשמיד עם חרבו את הקולר על הצוואר של אשתופת, ובכך מסיר את הכישוף מאשתופת. בתור הכרת תודה, אשתופת נותן לתום קשקש, ואדורו מתגלה במין הולוגרמת קסם לתום ואלנה, ומספר לתום שאת הקשקש צריך לשים בשקע מיוחד במגן שלו. תום ואלנה יוצאים להרפתקה חדשה, במטרה לשחרר את אלגחון, נחש הים.
ספר 2 אלגחון - נחש הים
תום ואלנה מתחילים לצעוד לעבר הים, במטרה לשחרר את אלגחון, נחש הים. כשהם מגיעים לכפר ששוכן על החוף, הם מגלים שאלגחון כל כמה דקות מציף את הכפר והורס בתים תוך כדי ההצפות. הם מגלים שבזמן שהם נלחמו באשתופת, ילד קטן ואבא שלו היו בניסיון לדוג כאשר אלגחון הרס את הסירה שלהם ועילף את האב. תום ואלנה מבקשים סירה ותום בלבד יוצא להרפתקה כדי לשחרר את אלגחון. בערך עשרה מיילים מהחוף, תום צולל למעמקים כדי לשחרר את אלגחון. הקרב נמשך כמה דקות, ותום כבר כמעט נחנק, כאשר אלגחון מובס והשרשרת שעל צווארו נופצה. כמו אשתופת, גם אלגחון נותן לתום מתנה: ניב. גם הפעם, נוצר במגן של תום שקע כדי לשים את המתנה. תום מסתכל במפה, ורואה שחיית הפלא הבאה תהיה בהרים. הוא ואלנה יוצאים להרפתקה חדשה, במטרה לשחרר את עוגרם, ענק ההרים.
ספר 3 עוגרם- ענק ההרים
תום ואלנה מגיעים לנתיב הובלה הנמצא בהרים, כאשר מפולת סלעים ובוץ מופיעה, וכמעט מטביעה את תום, אלנה, הוריקן וסילבר, כאשר הם מוצאים מערה ומסתתרים בה. ביום המחרת, תום, אלנה, הוריקן וסילבר יוצאים להילחם בעוגרם. תום גורר את עוגרם לתוך העצים, ורואה את החפץ המכושף: כיסוי עיניים. תום חותך את הכיסוי, ומופתע לגלות מה שמתחת לכיסוי: עין אחת בלבד, גדולה וחומה. כמו חיות הפלא הקודמות, גם עוגרם מעניק לתום מתנה: נוצת עיט. גם הפעם, נוצר במגן של תום שקע כדי לשים את המתנה. תום מסתכל במפה, ורואה שחיית הפלא הבאה תהיה במישורי העשב. הוא ואלנה יוצאים להרפתקה חדשה, במטרה לשחרר את פרסון, איש הסוס.
ספר 4 פרסון - איש הסוס
תום ואלנה מגיעים לכפר ליד מישורי העשב, והכפריים כולאים את תום ולוקחים ממנו את המגן ואת החרב כי הם חושבים שתום הוא זה שהורג את הצאן שלהם. בלילה אלנה באה אל תום ועוזרת לו לברוח, תום מצליח לברוח מהכלא. האנשים בבוקר כועסים על תום, אבל מאפשרים לו לצאת להגן על הצאן בלילה. באותו הלילה, תום ואלנה רואים את הצללית של פרסון, המתכוון לעשות התקפה נוספת על הצאן. תום ואלנה מרחיקים אותו מהצאן, ותום שובר את פרסת הזהב של פרסון, והכישוף הוסר מעוד חיית פלא. כמו חיות הפלא הקודמות, גם פרסון מעניק לתום מתנה: חתיכה מהפרסה השבורה. גם הפעם, נוצר במגן של תום שקע כדי לשים את המתנה. טום מסתכל במפה, ורואה שחיית הפלא הבאה תהיה במישורי הקרח. הוא ואלנה יוצאים להרפתקה חדשה, במטרה לשחרר את ארקטין, מפלצת השלג.
ספר 5 ארקטין - מפלצת השלג
תום ואלנה מגיעים לכפר ליד מישורי הקרח, כאשר הם פוגשים קבוצת אנשים שאומרים שמעולם לא היה קור כזה. אחד מהאנשים מסכים להלוות לתום ואלנה את המזחלת שלו, וסילבר מתחיל למשוך את המזחלת. באמצע הדרך, הקרח מתבקע, והמזחלת נופלת למים הקרים. תום, אלנה וסילבר ניצלים, והם פוגשים את ארקטין. טום מצליח להביס את ארקטין, וכמו חיות הפלא הקודמות, גם ארקטין מעניקה לטום מתנה: הפעמון, שהוא החלק המכושף. גם הפעם, נוצר במגן של טום שקע כדי לשים את המתנה. טום מסתכל במפה, ורואה שחיית הפלא הבאה תהיה בהר הגעש ליד העיר. הוא ואלנה יוצאים להרפתקה חדשה, במטרה לשחרר את גחלת, ציפור האש.
ספר 6 גחלת - ציפור האש
תום ואלנה מגיעים לעיר, כאשר היער סביבם מתחיל להישרף. הם מסתכלים למעלה ורואים את גחלת עפה הישר מעליהם. היא מתחילה לירות עליהם כדורי אש, ותום חוסם את הכדורים. טום מתחיל לטפס על הר הגעש, כאשר מלול מתגלה אליו ומנסה לגרום לו להפסיק לחפש את חיות הפלא. תום מסרב, וגחלת מתקיפה אותו. הוא מאבד את החרב, ומתחיל לשוט בעזרת המגן על הלבה. הוא מצליח להביס את גחלת, וכמו חיות הפלא הקודמות, גם גחלת מעניקה לתום מתנה: טופר. גם הפעם, נוצר במגן של תום שקע כדי לשים את המתנה. הפעם, תום ואלנה לא יוצאים להרפתקה חדשה, אלא יוצאים לכיוון הארמון, ששם הולך להיות נשף בשבילם.
ספר 7 על-זרותון - הדיונון המפלצתי
הסיפור הראשון של החלק השני, על זרותון, נפתח בזה שמלול גונב את שריון הזהב, שהיה אמור להיות מיועד לתום. מלול יוצר שש חיות פלא חדשות, ונותן להן חלקים משריון הזהב.
אדורו מגלה ששריון הזהב נגנב, ושולח את תום להשיג מחדש את כל ששת חלקיו של השריון. תום מסתכל במפה, ורואה שהיא השתנתה: החלקים בה נראים אחרת! חיית הפלא הראשונה שהוא צריך להתמודד איתו הוא על-זרותון, הדיונון המפלצתי. אדורו אומר לתום שאם ישפשף את אחת מהמתנות שעל המגן שלו, החיית פלא שנתנה לו את המתנה תבוא לעזרתו. תום ואלנה מגיעים לאותו כפר שבו תום נלחם אלגחון, ותום ואלנה יוצאים לים. הוא משפשף את הניב של אלגחון, ואלגחון מגיע ומביס את על-זרותון בזמן שתום ואלנה לוקחים את קסדת הזהב. כשהם חוזרים לחוף, אדורו מתגלה אליהם ומאחוריו מלול. אדורו אומר לטום ולאלנה שמלול שם אותו בשבי. תום ממשיך לחפש את חיות הפלא הבאות למרות אזהרתו של מלול, שאם ימשיך לחפש את חיות הפלא, אדורו ימות. החיה הבאה שאיתה הוא צריך להתמודד זה טופר, הקוף הענקי.
ספר 8 טופר - הקוף הענקי
תום ואלנה הולכים לעבר הג'ונגל שמדרום לארמון, כדי להתמודד עם טופר, הקוף הענקי עם הטופר בקצה הזנב. כשהם מגיעים, הם מנסים להביס אותו, אבל הוא לא יורד מהעצים. הוא חוטף את אלנה, וזורק אותה לבור עמוק. תום מציל את אלנה, ומשפשף את הקשקש של אשתופת, כדי שאשתופת ישרוף את עצי היער ויאלץ את טופר לרדת. זה עובד, ואשתופת שורף את טופר ותום ואלנה לוקחים את שריון השרשראות המוזהב. החיה הבאה שאיתה הוא צריך להתמודד זה לוטה, קוסמת האבן.
ספר 9 לוטה - קוסמת האבן
תום ואלנה הולכים לעבר הכפר ארינל, כדי להתמודד עם לוטה. בדרכם אל הכפר, הם פוגשים בחקלאי שתום מכיר, שהפך לאבן. תום מפשיר אותו, ואוסף את כל אנשי הכפר כדי שלוטה לא תקפיא אותם. הוא. קורא לעוגרם, שעוזר לו להביס את לוטה. תום מקבל את שריון החזה המוזהב, ועוזב את הכפר יחד עם אלנה, אך מלול מראה להם את אדורו מעל חומר דמוי זפת. תום ממשיך לחפש את החיה הבאה, כשהוא יודע שזה יכול לגרום למותו של אדורו. החיה הבאה שאיתה הוא צריך להתמודד זה צפאן, איש הנחש.
ספר 10 צפאן - איש הנחש
תום ואלנה הולכים לעבר המדבר שממזרח לארמון, כדי להילחם בצפאן. צפאן יוצר חום כבד על תושבי המדבר, תום ואלנה עוזרים לתושבי המדבר, ואחרי שנותנים להם מים, הם יוצאים להילחם בצפאן, שבזמן הלחימה מכיש את אלנה. תום מזמן את גחלת, האוכלת את צפאן, בזמן שתום לוקח את שריון הרגל. החיה הבאה שאיתה הוא צריך להתמודד זה ארסיניו, מלך העכבישים.
ספר 11 ארסיניו - מלך העכבישים
תום ואלנה הולכים לעבר ההרים בדרום אוונטיה, כדי להילחם בארסיניו. ארסיניו לוכד ואוכל את אנשי אוונטיה, ופושט על הכפרים הקרובים אליו. תום ואלנה נכנסים למערות, אך נלכדים, תום קורא לארקטין ובזמן שתום ואלנה משתחררים ומשחררים אישה שארסיניו לא אכל עדיין ובינתיים ארקטין מובסת על ידי ארסיניו, ותום לוקח את כפפות הזהב ומביס את ארסיניו. החיה הבאה שאיתה הוא צריך להתמודד זה רעמתן, האריה בעל שלושת הראשים.
ספר 12 רעמתן - האריה בעל שלושת הראשים
תום ואלנה הולכים למישורי העשב כדי לעזור לפרסון להתמודד מול רעמתן. פרסון נפצע קשה, ודמו מושך צבועים. תום והוריקן מבריחים אותם, תום ואלנה הולכים לאגם כדי להילחם ברעמתן, ושמים את הוריקן בתור פיתיון. רעמתן לא בולע את הפיתיון, ומתחיל להילחם בתום ובאלנה עד שתום לוקח את מגפי הזהב ומבריח את רעמתן לאגם, שם הוא טובע. תום השיג את כול חלקי השריון, ונכנס לממלכתו של מלול.
ספר 13 שורגון - המינוטאור
ספר 14 טרפן - הסוס המכונף
גחלת, צפור האש המופלאה, שוכבת פצועה אי-שם בממלכת האופל של מלול, שבויה בידי טרפן הסוס המכונף. אם תום ואלנה לא יאתרו את חיית הפלא הטובה ויטפלו בה במהירות, היא לא תשרוד. אבל הדרך אליה צפויה סכנות, ובסופה מחכה להם חיית פלא מרושעת במיוחד.
ספר 16 קרברה - כלבת הציד הגורגונית
קרברה כלבת הציד הגורגונית לקחה בשבי את ארקטין מפלצת השלג. תום צריך להביס את קרברה ולשחרר את ארקטין, אך אחרי קרב פנים מול פנים, סילבר נפצע אנושות ובנוסף מתגלה כוחה של קרברה. תום ואלנה מבינים את גודל המשימה המוטלת עליהם עכשיו. לא רק שהם צריכים לגבור על המפלצת, הם גם צריכים למצוא איך להציל את סילבר, היקר להם מכל.
ספר 17 שנהב - הממותה האימתנית
שנהב הממותה האימתנית שולטת ביערות האפלים של גורגוניה ומפחידה את המורדים במלול, המכשף הרשע. גם אשתופת דרקון הלהט נפל לידיה, וכוחותיו הולכים ואוזלים. תום משוכנע שיצליח לשחרר את אשתופת דרקון הלהט מידיה, ולהביס אותה. אך משימתו מקבלת תפנית כשאלנה נפצעת אנושות. איך תום יצליח לעמוד בשבועתו לאונטיה ולחיות הפלא כשחייה של חברתו בסכנה?
ספר 18 עקצן - איש העקרב
סת, אויבו של תום נענש לאחר שנכשל במשימתו להביס את תום. סת הפך לעקצן איש העקרב ומלול פקד עליו לשמור על עוגרם ענק ההרים. עקצן הולך למערב ממלכת האופל ושומר על עוגרם. תום צריך לאתר אותו מיד ולהביס אותו. בנוסף לכך הוא צריך לשחרר את עוגרם. האם הוא יצליח?
חלק 4
ספר 19 ניקסה - שגרירת המוות
טלדון אביו של תום חזר! אבל השמחה אינה שלמה... כי מסתבר שהוא רוח רפאים. כדי לשחררו, תום ואלנה יוצאים למשימה חדשה בפלך האסור. שם הם פוגשים את ניקסה שגרירת המוות, כוחה הוא שהיא יכולה להתחפש למי שהיא רוצה. אז איך תום ואלנה יצליחו להביסה?
טרוינוס יכול להיות גם בשר ודם וגם רוח יחד אם הוא בצורת רוח אפשר לראות את הלב השחור שלו. הפרצוף של טרוינוס הוא מסכה של רוע ושנאה וכשהוא חולף דרך אדם הוא מביא למותו. בהמשך חייב תום להציל גם את הוריקן.
ספר 21 ראשוק - טרול המערות
תום עומד בפני מסע חדש ומפחיד. שני מכשפים מרושעים מגורגוניה גנבו מראה קסומה כדי לזמן את החיה המפחידה ראשוק מאגם האור. ראשוק יכולה להפנות את כוחותיהן של הבהמות הטובות של אוונטיה כנגד תום.
ספר 22 לונה - זאבת הירח
בלילה, עץ המלח מתעורר לחיים עם חיות בר שנעשו אכזריות בלחש לונה זאבת הירח. כדי להציל את אביו, חייב תום חייב לאסוף את חתיכות הקמע של אוונטיה - שפירושו להילחם בקסם הרצחני של לונה.
ספר 23 רשף - דרקון הקרח
רוב הדרקונים נושמים אש, אבל מהלסתות של רשף מפציצים זרם קטלנים של רוח קרח החיה מקפיאה כל מה שבדרכה מים חיות וצמחים שום דבר לא יכול להביס אותה.
חמקן הוא היצור האחרון שגם בו נמצא מלול בעזרת שלושת הזנבות שלו הוא הופך אנשים מטובים לרעים.
חלק 5
ספר 25 קראב - מאסטר הים
הנקיט מחריב את היבול החקלאי של גוולידור ואם תום לא יעצור אותו גוולידור לא תשרוד.
ספר 27 רוק - ההר ההולך
תום במסע לשחרר את גברת הבהמות מקללת מרשעת. אבל כשהוא מגיע לעיירת הרים הרוסה ממפלי סלעים נוראיים, הוא מבין שהחורבן נהרס על ידי חיה חזק כמו ההר עצמו.
האנשים הארקטיים של גווילדור כלאו באכזריות את קולדו הלוחם הארקטי. קולדו הוא חיה טובה שרוצה להגן על הארץ, אז תום מתכנן לשחרר אותו. אבל ההגעה המזעזעת של פריה, פילגש הבהמות, מביאה סכנה חדשה ונוראה.
ספר 29 טרמה - לורד האדמה
טרמה היא יצור שחי במכרה, יוצר סופות חול והורס את גוולידור. ובסיום הספר תום מגלה שפרייה היא אמו.
חלק 6
ספר 31 קומודו - מלך הלטאות
אחרי שהציל את החיות של גוולידור ולמל הולך עם פרייה לקיוניה שם תום צריך להביס שש מפלצות כדי להשיג שישה רכיבים לשיקוי שיציל את אמא של תום. במסע הזה מארק החניך של אדורו עוזר להם. המסע המאתגר ביותר של תום מחכה. הוא חייב להציל את אמו מהקוסם הערמומי ולמל על ידי מציאת שישה מרכיבי שיקוי, כולם נשמרים על ידי הבהמות המפחידות של קאיון.
ספר 23 מורו - מפלצת החולדות
מורו משתמש בכוח שלו כדי להפוך את הכפריים לרעים ולשלוט בחולדות כשהוא בדמות חולדה ענקית.
ספר 33 פנג - העטלף השטני
פנג שולט במכרות הזהב של קיוניה אם מישהו לא עובד או מכעיס אותו, פנג לוקח לו את הראייה כדי שיראה יותר. תום צריך להילחם בחיה בלי יכולת לראות.
ספר 34 מורק - איש הביצה
ארץ קיוניה מתדרדרת לכאוס, ובכל מקום שתום מסתכל הוא רואה ריקבון והרס, כתוצאה מעבודתו של הקוסם ולמל. תום מתמודד לא רק עם מורק איש הביצות, אלא גם מול מתנקש קטלני שנשלח להרוג אותו.
ספר 35 טרה - קללת היער
טרה היא עץ, לכן היא נראית כמו עץ רגיל. כשמישהו מתקרב היא בולעת אותו והוא הופך לעץ-אדם.
ספר 36 וספיק - מלכת הצרעה
וספיק שולטת בצרעות ויש לה יש עוקץ ענק ורעיל.
הצלחה מסחרית
הסדרה נוצרה על ידי מספר רב מאוד של סופרי צללים, אשר השתמשו כולם בשם העט "אדם בליד". הספרים זכו להצלחה ניכרת עם יציאתם בארצות הברית, ועד 2019 כבר פורסמו 130 ספרים, כאשר באמריקה כמות העותקים שנמכרו עמדה על 20 מיליון. לאחר פרסום הסדרה גם בבריטניה נמצא כי קהל הקוראים העיקרי מורכב מילדים בנים בני 7 ומעלה. מערכת הספריות הבריטית דיווחה כי ספרי הסדרה ממוקמים בצמרת הספרים המושאלים ביותר במדינה. לסדרה גם סדרת ספין אוף בשם "Sea Quast" שפורסמה בארצות הברית. בנוסף, קיים לסדרה גם משחק וידאו.
קתרין פלט, שכתבה את אחד מספרי הסדרה, תיארה אותה כ"גאונית... נרניה פוגשת את פוקימון באמצעות פוטר".
הרנסאנס הקרולינגי
הרנסאנס הקרולינגי הוא מונח היסטוריוגרפי המתאר את תור הזהב האגדי שהתקיים באימפריה הקרולינגית החל מסוף המאה ה-8 ועד שלהי המאה ה-9, בתקופת שלטונם של קרל הגדול, לואי החסיד וקרל הקירח. הרנסאנס הקרולינגי השפיע במידה רבה על ההתנהלות הפוליטית של מערב אירופה לאורך ימי הביניים – ושינה את פניה המדיניים של אירופה. אבל תרומתו העיקרית באה לידי ביטוי בתרבות.
בהשראת הקיסרות הרומית הקדומה התבצעה עשייה אינטנסיבית בתחום הספרות, האמנות, האדריכלות והמשפט. כמו כן, העמיק חקר הטקסטים הקנוניים, אשר דרש לימוד מעמיק של השפה הלטינית, ואגב כך התבסס מעמדה של הלטינית כלינגווה פרנקה של מערבה של אירופה. בנוסף לכך, נעשו רפורמות כנסייתיות מרחיקות לכת, וההשכלה להמונים הפכה לעניין ממוסד שמעודדים את קיומו. הדמויות הפועלות העיקריות בעשייה תרבותית מרשימה זו הם אלקווין, איינהרד, רבנוס מאורוס, וג'ון סקוטוס אריגנה.
המונח 'רנסאנס קרולינגי'
המושג "רנסאנס קרולינגי" מבטא את הרעיונות הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים; אשר התפתחו בעיקר בימיו של קרל הגדול. מונח זה הוטבע לראשונה בשנת 1839 על ידי ההיסטוריון הצרפתי ז'אן ז'אק אמפר. מקורו במונח הצרפתי "רנסאנס", אשר פירושו הוא "לידה מחדש" – ומבטא את רעיון החייאה של ערכים רוחניים, פוליטיים ותרבותיים, שנחשבו בעיני "אנשי התקופה", כרדומים בתרבות האנושית. יחד עם זאת, ראוי לציין, כי ראיית ימי הביניים כחפים מתרבות חוטאה לאמת: במהלך ימי הביניים, התבצעה פעילות תרבותית, אשר לעיתים הייתה אינטנסיבית במיוחד – וקיים אפוא טעם להתייחס בערבון מוגבל לאמירה שמאחורי הביטוי 'חשכת ימי הביניים'.
אמפר קבע את טענותיו, שבתקופתם של הקרולינגים נעשה ניסיון לחזור למורשת העבר. ברם יש להבין כי אין הרנסאנס הקרולינגי דומה במהותו לרנסאנס – אשר התקיים במאות ה-14 וה-15. בניגוד אליו, הרנסאנס הקרולינגי לא התעורר בגלל רצון עז לחזור למסורת הרומית ה"פגנית" של האימפריה הרומית – אשר בכלל נתפסה כ-"חוטאת" ואף נרדפה. יתר על כן, מניעי קרל הגדול לא היו הומניסטיים, אלא הוא בסופו של דבר שאף לפתח חברה נוצרית טובה יותר. את זאת הוא ביקש להשיג על ידי עידוד ההשכלה בלימודי דת והכשרת הנהגה דתית משכילה. כמו כן, תמורות דומות – אם כי בהיקף מצומצם יותר – התרחשו בספרד הוויזיגוטית, באנגליה, באירלנד ואף בגאליה ובגרמאניה שלפניו. לבסוף מתברר כי לרנסאנס הקרולינגי היו גם מניעים פוליטיים גרידא.
הרקע ההיסטורי לרנסאנס הקרולינגי
השושלת הקרולינגית החלה לעשות את דרכה לפסגת העולם המערבי, בזמן היות פפין מהרסטל המיורדומוס של החצר המרובינגית – והפיכתו לנסיך הפרנקים בשנת 690. בהדרגה הוא ויורשיו ביצרו את מעמדם במערב הנוצרי, על חשבון הנסיכויות המקומיות, הכנסייה, ועל ידי עצירת המוסלמים בקרב פואטייה בשנת 732. למרות העלייה בכוחה, משפחתו של פפין הייתה חסרת לגיטימיות שלטונית. בכל זאת, בשנת 751 עולה לשלטון פפין הגוץ כמלך הקרולינגי הראשון. הוא שם קץ לשלטונו של שילדריק השלישי, המלך האחרון, מהשושלת המרובינגית הגאלו-רומית שקדמה לו; אשר בניגוד אליו, נהנתה מלגיטימיות שלטונית מקדמת דנא. פפין מוכתר ב-754 בידי האפיפיור סטפנוס השני ברומא, אשר מעניק לו את התואר הסמלי "מלך הפרנקים". למעשה למרות השתלטותו על חלק מנכסי הכנסייה, פורסת זו את חסותה על השושלת החדשה ומכנה את המלכים הקרולינגים – "מלכים בחסד האל". התקרבות החצר לאפיפיור – החלש ביותר באותם הימים – באה לידי ביטוי באדיקותה הנוצרית מצד המלך, בחידוש הכינוס של קונציליומים כנסייתיים (743-744), בהיענות לצורכי ולצווי הכנסייה, ובעידוד העשייה המיסיונרית. היות שמצדה החצר החדשה נזקקת לאנשים משכילים, ושהנזורה היא ממילא המעמד המשכיל באותם הימים, הרי מתהדקים הקשרים בין הכנסייה לבין שושלת פפין, כששני הצדדים נהנים מהברית הנרקמת ביניהם.
כיבושיו של קרל הגדול
"המערכה הסקסונית" התקיימה בשנים 772–796. היא הביאה בסופו של דבר לכיבוש מרכז אירופה בידי הפרנקים. עד אז שבטים סקסוניים שלטו בשטחים אלו. כתוצאה ממערכה זו, התפשטה הנצרות מזרחה והוחל שם בפעולת המיסיון נמרצת. מהלכים אלו נעשו ביוזמת מלכים, אשר ביקשו לנצר אוכלוסיות עוינות על מנת לחזק את השפעתם בקרבן, באמצעות הכנסייה.
'המערכה הלומברדית' התרחשה על רקע העובדה שהלומברדים היו שבט, שפלש לאיטליה (568) – אשר עד אז הייתה נתונה למרותה של האימפריה הביזנטית. כתוצאה מהכיבוש הלומברדי, אשר ארך כמאתיים שנה, אירע נתק בין אפיפיור השוכן ברומא, לבין פטרונו הקיסר הביזנטי היושב בקונסטנטינופול. בשנת 774 לספירה, קרל הגדול כבש את איטליה והכריז על עצמו כמלך הפרנקים והלומברדים. כיבושה של איטליה למעשה נבע מכמה סיבות:
הרפורמה הכנסייתית
שיקולים אלו הביאו את קרל הגדול לפרסם בשנת 779 את "הקפיטולר של הרסטל". מקבץ חוקים ותקנות זה עוסק בהיררכיה הכנסייתית, והסמכתם של בישופים. הוא גם דן בהתנהלותם של נזירים במנזר – אשר נצטוו להיות תחת הרגולה של בנדיקטוס מנורסיה או דינים שונים על התייצבות בבתי המשפט של הרוזנים. עשור שנים לאחר פרסום הקפיטולר פורסם בשנת 789 האדמוניציו גנרליס "התוכחה הכללית", אשר למעשה הרחיבה את הקאנון החוקים הכנסייתי, והוסיפה בו חוקים חדשים המכוונים לאוכלוסייה הנשלטת בשטחי הממלכה.
כתוצאה ממהלכים אלו, בשנת 800 בערב מיסת חג המולד הוכתר קרל הגדול "לקיסר הרומאים" – ולא רק של הפרנקים – בידי האפיפיור לאו השלישי. בעקבותיהם מחד גיסא התחזק באופן ניכר מעמדה של הכנסייה. מאידך גיסא, לא זאת בלבד שמעתה קרל הגדול היה לפטרונה; אלא מעמדו הרם של מלך הרומאים הקנה לקרל מעין יומרה של משקם הקיסרות הרומית המערבית, אשר קרסה במאה החמישית.
המיסיון הנוצרי
המיסיון הנוצרי שהונהג בימי הקרולינגים היה שונה מקודמו, בכך שהוא בראש ובראשונה פעל במרץ רב ברחבי סקסוניה, אשר נכבשה בכוח על ידי קרל הגדול במהלך סוף המאה ה-8 לספירה. הצלחת המיסיון הנוצרי נבעה מכפיית התנצרות ומחלקן של נשים נוצריות – אשר נישאו למלכים פגניים ושכנעו אותם ואת נתיניהם להתנצר. כמו כן, קבלת הנצרות הייתה כרוכה בקבלת המורשת הרומית, שהשליטים ראו בה יתרונות מדיניים ומעשיים. המיסיון השתתף באופן פעיל בהקניית תרבות זו דרך הקמת בתי־ספר, מנזרים וכנסיות. כמו כן, הנזירים דאגו למחיקת הפולחן האלילי הקודם – בניגוד למיסיון הנוצרי שנערך בידי נוצריים בתוך גבולות הקיסרות הרומית עד לאותו הזמן, אשר שילב בין הפולחנים.
השכלה וחינוך
הרפורמה בהשכלה ובחינוך בתקופה הקרולינגית הייתה פרי היוזמה של קרל הגדול – ושירתה את מטרותיו הדתיות והפוליטיות. היא באה על רקע בערות כללית, אשר לא פסחה גם על מעמד הנזורה. מחד גיסא, היא יצרה אוכלוסייה אדוקה יותר; ומאידך גיסה, היא יצרה שכבה משכילה מקרב נזירים ובישופים, אשר היו נאמנים למערכות השלטון הפרנקי.
ייסוד מערכת חינוך
באדמוניציו גנרליס של קרל הגדול, מצווה המלך על הקמתם של בתי ספר במנזרים או בכנסיות. נקבע כי כל ילדי הממלכה ילמדו בהם את האמנויות החופשיות – שבעה מקצועות הליבה, שכל אדם חופשי שאינו עבד נדרש ללמוד. הלימודים בממלכה הפרנקית החלו בכנסיות הפרוכליות (הכפריות). הם התבססו על הוולגאטה לספר תהילים, אשר ממנו למדו דקדוק, וקריאה וכתיבה נכונה ותקנית.
אחרי השלמת הלימודים בבית הספר הפטרוכיאליים התלמידים החרוצים הגיעו לכנסיות שבערים – ושם הם למדו מקצועות "יוקרתיים" כגון גאומטריה, אסטרונומיה, מוזיקה, חשבון, דיאלקטיקה ורטוריקה. החשבון היה נחוץ לצורך גביית המיסים. הגאומטריה בסופו של דבר שירתה את גילדת האדריכלים, כדי שיוכלו לבנות כנסיות וארמונות. האסטרונומיה שימשה לחישוב התאריכים של עונת הפסחא. במילים אחרות, קרל הגדול ייסד את מה שהתפתח בהמשך כמקצוע חופשי.
אמנם מערכת החינוך הפרנקית של קרל הגדול לא הייתה מושלמת ורק חוג מצומצם ביותר נהנה מהרפורמות; והרי, לא כל ילדי האימפריה בסופו של דבר למדו. אף כי מרבית האוכלוסייה נותרה אפוא אנאלפביתית – כנראה כולל קרל הגדול עצמו – אין ספק כי הוא אכן ערך שנוי משמעותי בחינוך והשכלה של אוכלוסייתו, שכמותו לא נערך מעולם עד תקופתו.
הקמת ספריות וסדנאות העתקה
בזמן קרל הגדול נפתחו ספריות גדולות וכן סדנאות כתיבה ('scriptorium'), בה פעלו סופרים, שהעתיקו ספרים מתקופות קדומות. כמו כן, פותח הכתב הקרולינגי 'המינוסקולי' – שבגלל פשטותו, התפשט שימושו בכל רחבי המרחב הנוצרי, במהלך כל ימי הביניים.
ב-796 נתמנה אלקווין מיורק לאב מנזר מרטין מטור. שם הוא פיקח על עבודתם של נזירים, אשר העתיקו כתבי יד נוצריים עתיקים ושירה וספרות רומית. כמעט כל השירה והספרות הלטינית – כולל הביבליה – שיש בידינו כיום נשתמרו בזכות עבודה זו שנעשתה בידי נזירים בתקופה הקרולינגית. אלקווין גם הכין מהדורה מתוקנת לוולגטה של הירונימוס. את הנוסח הסופי שלה הגיש לקרל הגדול כשי לרגל הכתרתו האימפריאלית בשנת 800, ומאז הועתק נוסח זה בעותקים רבים. בכלל ביוזמתו של אלקווין קמו ראשונות הסדנאות לתיקון הביבליה (ה-'correctoria'), אשר במהלך מאות בשנים עסקה בתיקון הביבליה, אשר הושחת נוסחה במאות השנים הראשונות של ימי הביניים.
לצד סדנות כתיבה והעתקת ספרים, קמה תעשייה שלמה, אשר עסקה בהאדרת כתבי היד על ידי איור, או כריכה בחומרים יקרי ערך. היות שתהילים הוא ספר שירה, על בסיסו התפתחו כל מיומנויות השירה והנגינה. השירה הקרולינגית התבססה על כללי השירה הגרגוריאנית; והיא הייתה מרכיב חשוב בחיים הדתיים. בתקופתו של קרל הגדול נכתבו לראשונה תווי הנחיה לשירה הקדומים הנקראו "נוימות". אין אלו תווי נגינה המוכרים, אלא הוספות על הכתב הלטיני, האמורות להדריך את הקורא בשירתו ולא בנגינה.
חוק ומשפט
קרל הגדול עורך רפורמות במערכת החוק והמשפט ומרחיב באורח ניכר את החוק הסאלי מזמן המרובינגים, ומוסיף לו חוקים 'גרמאניים' במוצאם. חוק זה (Lex Salica Emendata), אשר משקף מסורות גאליות, רומיות וגרמאניות, עומד ביסוד החוקים האירופיים המודרניים.
סוף הרנסאנס הקרולינגי
הרנסאנס הקרולינגי לא ארך תקופה ארוכה. במותו של קרל הגדול בשנת 814 עלה לכס בנו לואי החסיד, אשר החזיק בממלכה האדירה בשלמותה עד מותו בשנת 840. הוא ניסה לשמר את הצלחת אביו בעזרת המשכילים מתקופת אביו בהם איינהרד. אולם לאחר מותו של לואי החסיד חולקה הממלכה בהסכם ורדן בשנת 843 לשלושה חלקים, פרנקיה המזרחית, פרנקיה המערבית ופרנקיה התיכונה. המלחמות והיריבויות שהתקיימו בין ממלכות אלו הקפיאו את ההישגים של הרנסאנס הקרולינגי - ואף הסיגו את אירופה אחורה למשך תקופה של כמאתיים שנה, המכונה התקופה הפיאדואלית.