cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרשת רכישת מסוקי העטלף
פרשת השחיתות ברכש המסוקים
בשנת 1994, פתחה ממשלת ארצות הברית בחקירה בחשד כי העסקה לרכישת המסוקים, שהייתה בהיקף של כ-58 מיליון דולר ונעשתה בכספי הסיוע האמריקאי נופחה בכ-10 מיליון דולר. אף על פי שהמסוקים היו תוצרת חברת איירוספסיאל הצרפתית, הם נרכשו מחברת בת שלה הפועלת בארצות הברית, חברת "אמריקן יורוקופטר" (זאת כדי שמדינת ישראל תוכל להשתמש בכספי הסיוע האמריקאי המחייבים רכש מארצות הברית). 10 מיליון דולר מסכום העסקה לא שלמו לחברת "אמריקן יורוקופטר" אלא לגורמים שונים. מתוכם קיבל המתווך אורי אדלסבורג, מנכ"ל חברת אדלטק, 4.8 מיליון דולר ועוד 2.4 מיליון דולר הועברו ל"פקידים זרים". גורל יתרת הסכום נותר לוט בערפל. בשנת 1996, סמוך למועד מסירת המסוקים, דרש ה-FBI מהרשויות בישראל לחקור את הפרשה. ונפתחה חקירה נגד אדלסבורג ונגד ראש הפרויקט בחיל הים באותה עת, תת-אלוף אלכס אייל. תת-אלוף אייל שיתף פעולה בחקירה, עבר בהצלחה בדיקת פוליגרף ונוקה מכל חשד, אך אדלסבורג שמר על זכות השתיקה.
בינואר 1997, הוגש בבית משפט בווירג'יניה כתב אישום נגד אדלסבורג ונגד שני חשודים נוספים. אחד מהם הורשע ונגזר עליו מאסר על תנאי. אדלסבורג בחר שלא להתייצב למשפט בארצות הברית, והוכרז עבריין נמלט. בפברואר 1997, הפסיק משרד הביטחון את התקשרותו עם אורי אדלסבורג, וביטל את היתר הייצוא הביטחוני של חברת אדלטק שבבעלותו.
אופל קרוסלנד
אופל קרוסלנד (באנגלית: Opel Crossland) היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אופל משנת 2017. היא הוצגה בינואר 2017 והגיעה לישראל במרץ 2018.
מפרט טכני
היצע מנועי הבנזין כולל שני מנועי בנזין בנפח 1.2 ליטר ו-1.2 ליטר טורבו המספקים 83 כ"ס (מנוע 1.2 ליטר), 130 כ"ס (מנוע 1.2 ליטר טורבו ).
היצע מנועי הדיזל כולל שני מנועי דיזל בנפחי 1.5 ליטר טורבו המספקים 110 כ"ס (מנוע 1.5 ליטר טורבו ), 120 כ"ס (מנוע 1.5 ליטר טורבו).
מכירות
להלן נתוני המכירות באירופה וישראל.
Crash Bandicoot 2: Cortex Strikes Back
קראש בנדיקוט 2: קורטקס מכה שנית (באנגלית: Crash Bandicoot 2: Cortex Strikes Back) הוא משחק וידאו, השני בסדרת קראש בנדיקוט בכיכובו של הבנדיקוט קראש. המשחק המקורי הוא בלעדי לקונסולת הפלייסטיישן אבל בגרסתו במשחק משנת 2017 Crash Bandicoot N. Sane Trilogy, הוא יצא לקונסולות פלייסטיישן 4, אקס-בוקס וואן, נינטנדו סוויץ' ולמחשב האישי.
משחקיות
מבנה הפלטפורמות מבוסס בעיקר על המשחק הקודם בסדרה, בעוד שלקראש עצמו נוספה האופציה להתכופף, מה שמאפשר לו גם לבעוט ולקפוץ גבוה יותר. במשחק שלבי הבונוס לא נצטרכו אסימונים מיוחדים אלא הופיעו שם בכל מצב. המטרה בכל שלב הייתה לאסוף קריסטל ורוד, ואם כל הקופסאות הכתומות בשלב נשברו, השחקן מקבל אבן חן, על אף שאותן יכול היה גם לקבל במילוי משימות, במעבר של שבילי מוות או בכניסות הסודיות שבכניסות הסודיות.
חדר העיטוף
במשחק הזה, במקום מפה של שלבים, השחקן נכנס ל"חדר העיטוף" (Warp Room) שמאפשר לו להיכנס לאחד מחמישה שלבים בהם הוא משיג קריסטלים ואבני חן, נפתח שלב בוס. כאשר השחקן עובר את שלב הבוס, נפתחת לו האפשרות לעלות קומה בחדר העיטוף. ישנן חמש קומות רגילות וקומה אחת סודית.
הקומה הסודית
במשחק מפוזרים כמה פורטלים סודיים שמעבירים את השחקן ל"קומה הסודית", שבה יש כניסות אלטרנטיביות לשלבים במטרה להשיג אבני חן או כדי לאפשר לשחקן לשבור את כל הארגזים בשלב. ישנם גם שני שלבים שבלעדיים לקומה הסודית (הם אינם מביאים קריסטל, אלא אבן חן, בתנאי שכל הארגזים בשלב נשברו).
שבילי מוות
למשחק נוספו גם שבילי מוות (Death Route), שנפתחים רק אם השחקן עבר את כל הדרך עד לשם בלי למות פעם אחת. שם השחקן עובר דרך אלטרנטיבית לסיום השלב כדי להשיג אבן חן.
עלילה
עלילת המשחק מתחילה מיד לאחר סיום המשחק הראשון, כאשר קורטקס נופל מהרחפן שלו ומתרסק בתוך מערת קריסטלים. שנה לאחר מכן קורטקס ועוזרו החדש, ד"ר נ' ג'ין, בונים גרסה מחודשת של קורטקס וורטקס על ספינת האוויר החדשה שלהם, תוך שהם מנצלים אנרגיה מקריסטל. נ' ג'ין אומר לקורטקס שהם צריכים עוד 25 קריסטלים כדי להגיע לכוח מקסימלי, והם לא יכולים לאסוף אותו, כיוון שאין להם שום בן ברית על פני השטח. קורטקס אומר לו שאם אין להם שום חברים על פני השטח, הם צריכים למצוא אויב.
במקביל, קראש ואחותו הקטנה קוקו נחים להם על החוף, כשלאחותו נגמרה הסוללה במחשב. היא מבקשת מאחיה ללכת ולמצוא בשבילה סוללה נוספת. במהלך המסע קראש נלכד בחדר העיטוף ובו יש הולוגרמה של קורטקס שאומר לו לאסוף קריסטלים. לאחר מכן, מופיעה הולוגרמה של ד"ר נייטרוס בריו שאומר לקראש להפסיק לאסוף קריסטלים ולאסוף אבני חן, ומאיים על קראש שאם יאסוף את הקריסטלים, הוא לא יהסס להרוג אותו. למרות האיום קראש אוסף את הקריסטלים ונלחם נגד ד"ר ריפר רו, האחים קומודו וטייני טיגר (השלושה עובדים בשביל בריו). קורטקס אומר לקראש ששינה את דרכו, והוא מחפש את הקריסטלים כדי לעצור אסון טבע מתקרב.
קוקו פורצת לטכנולוגיית ההולוגרמה של קורטקס ומבקשת מאחיה להיזהר מד"ר קורטקס. כאשר קראש אוסף 20 קריסטלים, קורטקס מורה לקראש להעביר את הקריסטלים לעוזרו החדש ד"ר נ' ג'ין, אך במקום זאת הוא מתעמת איתו והורס את חליפת הרובוט שלו, וגורם לד"ר קורטקס לגעור בו. קוקו מגלה את מטרותיו האמיתיות של ד"ר קורטקס, להפעיל בקורטקס וורטקס כדי להשתלט על העולם, קראש נלחם בקורטקס בחלל וכאשר הוא מביס אותו, הוא גונב את הקריסטלים. הסיפור של המשחק "נגמר" כאשר האחים חוזרים לחוף וקוקו שואלת את קראש מה הוא חושב שיקרה לקורטקס, ומה לגבי קורטקס וורטקס, שעדיין נמצאת בחלל. מתברר שקורטקס עדיין על ספינת האוויר שלו.
סיום אמיתי
כאשר השחקן משיג את כל היהלומים הוא מעביר אותם לד"ר נייטרוס בריו, שמשתמש בהם כדי לטעון לייזר שמפוצץ את ספינת האוויר של קורטקס.
מנשיית נאצר
מָנְשִיָית נאצר (בערבית: منشية ناصر) הידועה גם כעיר הזבל, היא שכונת מצוקה בפרברי קהיר בירת מצרים, המבוססת על איסוף ומיחזור האשפה של העיר. שכונת הפחונים ממוקמת במורדות גבעת אלמקטם (جبل المقطم). למרות שבאזור רחובות, חנויות ובתי מגורים (כמו בכל אזור אחר בקהיר), אין בה תשתיות עירוניות כמו מים זורמים, מערכת ביוב או חשמל. חלק ניכר מן הבניינים בעיר נבנו ללא קבלת היתרים מסודרים של הרשויות. רק לכ-10% מתושבי השכונה יש גישה למים זורמים; וכ-80% מן הבתים אינם מחוברים למערכת הביוב.
הכנסייה המונוליטית "שמעון הקדוש" שברובע יכולה להכיל עד 20000 מתפללים והיא הכנסייה הגדולה ביותר במזרח התיכון.
ב-6 בספטמבר 2008 התחולל אסון בעיר, לאחר שסלעים מגבעת אלמקטם התדרדרו אל תוך השכונה וקברו תחתיהם כמה עשרות אנשים. כ-100 אנשים נהרגו באסון, וכמה עשרות נוספים נפצעו.
לוק קיקלי
לוק קיקלי (באנגלית: Luke Kuechly; נולד ב-20 באפריל 1991) הוא שחקן פוטבול אמריקאי לשעבר. הוא שיחק בעמדת הליינבקר בקבוצת קרוליינה פנתרס מה-NFL והיה משחקני ההגנה הבולטים בליגה, הוא זכה בתואר שחקן ההגנה של השנה ב-2013, נבחר לרוקי השנה בהגנה בשנת 2012, נבחר חמש פעמים לנבחרת העונה (אול-פרו) ושבע פעמים למשחק הפרו בול.
ביוגרפיה
קיקלי נולד בסינסינטי שבאוהיו האמצעי מבין שלושה אחים.
קריירה במכללות
בשנת 2009 החל ללמוד באוניברסיטת בוסטון קולג'. כבר בעונתו הראשונה בקבוצת הפוטבול של בוסטון קולג' פתח בהרכב ובתום העונה הוביל את ליגת ה-ACC וסיים שני בכל ה-NCAA עם 158 תיקולים. הוא נבחר לשחקן ההגנה של השנה ב-ACC. בעונתו השנייה הוביל את ה-NCAA עם 183 תיקולים ונבחר לנבחרת העונה בקולג'ים על ידי כל הגופים הבוחרים. בעונתו השלישית הוביל פעם נוספת את ה-NCAA עם 191 תיקולים. הוא נבחר לנבחרת השנה ב-NCAA, זכה בפרס נגורסקי ופרס לוט לשחקן ההגנה המצטיין בקולג'ים, לפרס לומברדי ולפרס בטקס לליינבקר המצטיין. בתום העונה החליט לא להמשיך לשנה נוספת באוניברסיטה ולהעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NFL.
קריירה ב-NFL
קיקלי נבחר במקום התשיעי בסיבוב הראשון של הדראפט על ידי קרוליינה פנתרס. הוא חתם על חוזה ל-4 שנים בסכום של כ-12.58 מיליון דולר. הוא פתח בכל 16 המשחקים בעונתו הראשונה ורשם 165 תיקולים (103 מהם ללא עזרה), 3 השתלטויות על איבודי כדור ושתי חטיפות. בתום העונה נבחר לרוקי השנה בהגנה.
בעונת 2013 השיג 166 תיקולים (96 מהם ללא עזרה) ו-4 חטיפות. במשחק מול ניו אורלינס סיינטס השיג 26 תיקולים, וקבע בכך שיא NFL. הוא נבחר באותה עונה לשחקן ההגנה של השנה, לנבחרת העונה ולמשחק הפרו בול.
בעונת 2014 השיג 171 תיקולים (107 מהם ללא עזרה), חטיפה אחת וגרימה לאיבוד כדור אחת. הוא נבחר בפעם השנייה ברציפות לנבחרת העונה ולמשחק הפרו בול. בפלייאוף השיג 10 תיקולים וחטיפה אחת בניצחון מל אריזונה קרדינלס ו-8 תיקולים בהפסד בסיבוב השני לסיאטל סיהוקס.
בעונת 2016 סבל מזעזוע מוח לאחר 10 מחזורים והחמיץ את שאר העונה.
בעונת 2017 נבחר בפעם החמישית ברציפות לפרו בול ובפעם הרביעית לנבחרת העונה. כמו כן זכה בפרס ארט רוני לשחקן ההוגן של העונה.
בינואר 2020 הודיע במפתיע על פרישתו ממשחק.
הר ארתור (נונאווט)
הר ארתור (באנגלית: Mount Arthur) הוא הר הממוקם באי אלסמר, בטריטוריית נונאוט, שבקנדה.
ההר, שהוא אחד מהרי הקורדיירה הארקטית, ממוקם בשטח הפארק הלאומי קוטינירפאק.
ההר מתנשא לגובה של 678 מטרים מעל סביבתו.
קרינת פני משה
קרינת פני משה הוא סיפור מקראי קצר הממשיך את סיפור חידוש הברית של ה' עם עמו ישראל. התיאור בו קרן עור פני משה מתואר ב. משה שהה בהר סיני "אַרְבָּעִים יוֹם וְאַרְבָּעִים לַיְלָה", לא אכל ולא שתה בעת שכתב את לוחות העדות. משה ירד מההר כשעור פניו קורן ובידיו שני הלוחות. העם ואהרן רואים את עור פניו הקורן ויראים מגשת אליו.
הר ארתור (נונאווט)
גובהו של ההר 1,310 מטרים מעל פני הים; ההר הוא ההר ה-70 בגובהו בנונאווט.
קרינת פני משה
הירידה מההר
משה יורד מהר סיני לאחר ארבעים יום וארבעים לילה בהם שהה על ההר מבלי שאכל וישן. מסיפור המובא ב. הצום הארוך נועד לכפר על חטא העגל. המחבר המקראי לא מוסר את תוכן המפגש בין משה לה'. בסיפור המובא ב מסופר כי "בְּרֶדֶת מֹשֶׁה מֵהַר סִינַי, וּשְׁנֵי לֻחֹת הָעֵדֻת בְּיַד-מֹשֶׁה, בְּרִדְתּוֹ מִן-הָהָר". לוחות העדות איתם ירד משה מההר החליפו את לוחות הברית אותם שבר בעלייתו הראשונה להר.
הר ארתור (נונאווט)
מיפוי ההר
ההר מופה לראשונה על ידי משלחת חקר מפרץ ליידי פרנקלין.
קרינת פני משה
פרשנות
במקרא מודגש שלוש פעמים כי "קָרַן, עוֹר פָּנָיו" של משה. המילה 'אור' לא מופיעה בכתוב, אך ייתכן שהיא רמוזה במילה 'עור'. יש המפרשים כי המקרא יצר זיקה בין קרינת עור משה עם לוחות העדות: "וַיְהִי, בְּרֶדֶת מֹשֶׁה מֵהַר סִינַי, וּשְׁנֵי לֻחֹת הָעֵדֻת בְּיַד-מֹשֶׁה, בְּרִדְתּוֹ מִן-הָהָר; וּמֹשֶׁה לֹא-יָדַע, כִּי קָרַן עוֹר פָּנָיו", וכך נוצר הרושם כי הלוחות נכתבו בכתב שזהר. עגל הזהב אשר נעשה בחטא סימל נוכחות אלוהית לכן פניו הזוהרים של משה הם תחליף לעגל אשר לעם אין צורך בו עוד. הרמב"ם, פירש כי עור פניו הקורן של משה העלה אותו לדרגת מלאך: "נקשרה דעתו לצור העולמים ולא נסתלק מעליו ההוד לעולם וקרן עור פניו ונתקדש כמלאך".
משה לא ידע כי קרן עור פניו והעם ואהרן יראים מלגשת אליו. תחילה ניגשו אהרון וזקני העדה שקיבלו את ברית ה'. העם הבין כי קרינת עור פניו של משה לא מזיקה מתקרב גם הוא ומשה מוסר להם את דברי האל. כשמשה סיים את מסירת הדברים הוא מכסה את פניו במסכה המסתירה את קרינת עור פניו. מעתה כאשר ישוב וידבר עם האל הוא יסיר את המסווה - המסכה שעל פניו עד שימסור את דברי האל לעם. משה הוא בן אנוש ועורו הקורן לא יסכן אותם במפגש עם האל. בני ישראל מבינים כי כאשר משה יסיר את המסווה הוא מוסר להם את דברי האל.
הר ארתור (נונאווט)
הטיפוס לפסגת ההר
הטיפוס הראשון לפסגת ההר התרחש ביולי 1882.
קרינת פני משה
בדברי חז"ל
כבר במדרשי חז"ל הוסברה קרינת עור פני משה במשמעות של קרני הוד ופנים מאירות וזורחות. הבנה זו נותרה ההבנה העיקרית והמקובלת בפרשנות היהודית לדורותיה.
רבי אברהם אבן עזרא הביא את הסברו של חיוי הבלכי, שפניו של משה נעשו יבשות כקרן, מפני שלא אכל לחם בהיותו בהר, והעם ירא לגשת אליו מפני שהיו פניו מכוערות. האבן עזרא מקשה על הסבר זה ודוחה אותו בבוז.
הרשב"ם דוחה את ההבנה שהכוונה לקרניים פיזיות, וכותב ש"המדמהו ל'קרני ראם קרניו' - אינו אלא שוטה".
פירוש יוצא דופן וייחודי הביא הרלב"ג. לדעתו, אין הכוונה לקרניים ממשיות, אלא זהו משל ל"זוהר השכל" של משה, שמרוב העמקת שכלו, לא הבחין בעם הקרב אליו, ומפני כך יראו הבריות לגשת אליו. לפי זה, גם המסווה ששם משה על פניו איננו כיסוי פיזי, אלא ביטוי להשתדלותו להתנתק מהעמקתו הרוחנית, כדי שיוכל לדבר אל העם.
מקור קרני ההוד על פי המדרש
מדרש שמות רבה מעלה את השאלה הבאה:
במדרש מובאות שלש דעות בעניין זה. דעתם של "רבנן" (אלו חכמים שלא נזכר שמם) היא שקרני ההוד נלקחו מן המערה, שנאמר: "והיה בעבור כבודי". המדרש לא מציין על איזו מערה מדובר, ונראה שהוא מניח שברור על איזו מערה מדובר.
רבי ברכיה הכהן מביא דעה נוספת בשם רבי שמואל, הטוענת שקרני ההוד נלקחו מן הלוחות:
פירוש נוסף מביא רבי יהודה בר נחמן בשם רבי שמעון בן לקיש:
פסל משה
פסל משה, יצירתו של מיכאלאנג'לו משנת 1505, מוצגת בכנסיית סן פייטרו אינוינקולי, ברומא. מיכלאנג'לו פיסל את משה ולראשו שתי קרניים, פירוש נוסף לביטוי "קרנו פניו". מיכלאנג'לו פיסל לראש משה שתי קרניים וזאת לפי תרגום התנ"ך של הירונימוס, (הוולגטה) ללטינית, שתרגם את המילה קרן בביטוי "קרן עור פניו" כקרן של בעל חיים. בתפיסה זו החזיקו רבים מהאמנים שפעלו בתקופת הרנסאנס.
מסל"ן - מרכז סיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית ואלימות, נגב
עמותת מסל"ן - מרכז הסיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית ואלימות בנגב, פועל מאז שנת 1988, במטרה לסייע, ללוות ולהוות מקור ובסיס לתמיכה מעשית ורגשית לנפגעות, לנפגעים ולבני משפחותיהם. לצד הסיוע לנפגעים, העמותה פועלת להתמודדות עם שורש הבעיה - לשינוי חברתי, להעלאת המודעות ולצמצום משמעותי של תופעות האלימות והאלימות המינית הנפוצות בכל רובדי החברה, וזאת על ידי פעילויות חינוך, מניעה והסברה.
מרכז הסיוע מעניק את שירותיו לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית ואלימות, מבוגרים כמו גם בני נוער וילדים, ללא הבדל דת, גזע, מין או לאום. כלל שירותי הסיוע במסל"ן ניתנים ללא תשלום.
ב- 9 באוגוסט 2010 קיבלה מסל"ן את אות הנשיא למתנדב המוענק על ידי נשיא המדינה . זהו אות יוקרתי המוענק אחת לשנה, למתנדבים יוצאי-דופן בחברה הישראלית.
את העמותה מנהלת מאז שנת 2002 ליזה ניקולאיצ'וק.
חזון והיסטוריה
מרכז הסיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית הראשון מסוגו בארץ הוקם בתל אביב בשנת 1978 על ידי התנועה הפמיניסטית, בעקבות התאבדותה של סטודנטית באוניברסיטת תל אביב, אם לילד, אשר חזרה לביתה מיום לימודים ונאנסה באזור השדות המקיפים את האוניברסיטה. במכתב ההתאבדות ציינה האישה כי נאנסה פעמיים: פעם על ידי התוקף ופעם על ידי המשטרה. כמו הרבה נפגעות תקיפה מינית אחרות באותה תקופה, לא היה לה לאן לפנות. לפיכך, הוחלט להקים מרכז שיעניק אוזן קשבת ותמיכה לכל נפגעת המבוסס על העיקרון – "את לא לבד", בתקווה שהפניות למרכז יפרצו את מעגל השתיקה, הבדידות והבושה המאפיינים את תחושתן של נפגעות רבות.
מחלקת החינוך, המניעה וההסברה
המחלקה פועלת במטרה ליצור שינוי חברתי אמיתי ולהתמודד עם שורשיה העמוקים של תופעת האלימות והאלימות המינית הנפוצה בכל שכבות החברה. המחלקה עוסקת בהעלאת המודעות לבעיה ולמאפייניה האמתיים, כמו גם למציאות הקשה בתחום. לצד זאת, המחלקה מפתחת ומנגישה לקהלים השונים כלים ומיומנויות להתמודדות, למניעה, לזיהוי ולאיתור של ביטויי אלימות ותקיפות מיניות. פעילויות מחלקת החינוך, המניעה וההסברה:
אתגר (יישוב)
אתגר היה אתר קראוונים ישראלי שהוקם בשנת 1991 כפתרון זמני לעלייה ההמונית מברית המועצות. האתר הוקם בתחומי מועצה האזורית משגב שבמערב הגליל התחתון, בצמוד ליישוב הקהילתי עצמון (שגב) וכ-11 קילומטרים מכרמיאל. נהל האתר היה גדי כץ
האתר שימש למגורי העולים עד לשיכונם בבתי קבע. היישוב התקיים לאורך כ-10 שנים וגרו בו מאות משפחות של עולים מברית המועצות. אוכלוסיית היישוב מנתה בשיאה כ-300 איש. חלק מהעולים נקלטו ביישובי המועצה האזורית משגב והשאר ביישובים אחרים. כיום היישוב אינו קיים ואינו מוכר במועצה האזורית משגב, ולא נותר זכר לקיומו למעט שרידי שבילים בין המקומות בהם שכנו הקרוואנים.
כדי לקלוט את העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 הוחלט להקים בקרבת משגב כ-96 קרוונים, תוצרת קנדה. תושבי אתר הקרוונים קיבלו שירותים מוזלים ממועצה אזורית משגב והשתמשו במכולת שהקימה אחת ממשפחות העולים שהתגוררו באזור. ב-1993 אושרה בנייה של כ-125 יחידות דיור באשחר, יובלים, שכניה וקורנית ולאחר בנייתם חלק ממשפחות האתר עברו להתגורר ביישובים אלו. מרבית המשפחות עברו אחרי מספר שנים לכרמיאל ועשור לאחר הקמת האתר עזבה המשפחה האחרונה והאתר פורק. חלק מהקרוואנים הועברו לשימוש מפעלי התעשייה בפארק תעשיות משגב ולשאר יישובי הגליל.
גמר הליגה האירופית 2010
גמר הליגה האירופית 2010 התקיים בפולקספארקשטדיון בהמבורג, גרמניה ב-12 במאי 2010, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר הליגה האירופית לעונת היא אתלטיקו מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את פולהאם האנגלית בתוצאה 2-1 בתום הארכה. הייתה זו המהדורה ה-39 של המפעל, והראשונה בשמה החדש לאחר החלפת השם גביע אופ"א.
היה זה מפגש הגמר השלישי בתולדות המפעל בו נפגשו נציגה ספרדית ואנגלית. קדמו לו גמר גביע אופ"א 2001, בו גברה ליברפול על דפורטיבו אלאבס, וגמר גביע אופ"א 2006 בו הביסה סביליה את מידלסברו. אתלטיקו ופולהאם מעולם לא נפגשו ביניהן במפגש רשמי, ויתרה מכך, אתלטיקו הייתה ליריבה הספרדית הראשונה אי פעם של פולהאם במסגרת רשמית.
שתי הקבוצות העפילו לגמר המפעל לראשונה בתולדותיהן. אתלטיקו הייתה לספרדית השביעית בתולדות מפגשי הגמר, והרביעית לזכות בתואר (אחרי ריאל מדריד, ולנסיה וסביליה). כמו כן, היה זה גמר אירופי חמישי בתולדות המועדון, וזכייה שנייה בתואר אירופי אחרי גביע אירופה למחזיקות גביע בעונת. מן העבר השני, פולהאם העפילה לגמר בעונה האירופית השנייה בלבד בתולדותיה.
אתלטיקו מדריד סיימה את עונת 2008/2009 בספרד במקום הרביעי בטבלה. בשל כך, החלה את העונה האירופית בשלב הפלייאוף של מוקדמות ליגת האלופות. היא הצליחה להעפיל לשלב הבתים של המפעל, אך סיימה שלישית ולכן נשרה אל משחקי הליגה האירופית. מנגד, פולהאם סיימה את עונת 2008/2009 בפרמייר ליג במקום השביעי בטבלה, שהספיק לה למקום בסיבוב השלישי של מוקדמות הליגה האירופית. היא צלחה שני סיבובי מוקדמות בדרך לשלב הבתים של המפעל.
במשחק עצמו עלתה אתלטיקו ליתרון ראשון משער של דייגו פורלאן בדקה ה-32. סיימון דייוויס איזן את התוצאה כעבור חמש דקות בלבד, והשוויון נשמר עד להארכה. בדקה ה-116, ארבע דקות בלבד לתום ההארכה, השלים פורלאן צמד והעניק לקבוצתו את תואר אלופת הליגה האירופית.
אתלטיקו מדריד
בשלב הבתים, אליו הוגרלה אתלטיקו מהדרג השלישי, פגשה הקבוצה את צ'לסי, פורטו ואפואל ניקוסיה. את סיבוב המשחקים הראשון סיימה אתלטיקו ללא שער וללא ניצחון, לאחר שפתחה בשוויון 0-0 ביתי מול אפואל, והפסידה פעמיים בחוץ, 2-0 לפורטו ותבוסת 4-0 לצ'לסי. במשחק השני מול צ'לסי, כבשה אתלטיקו לראשונה בשלב הבתים, כשאגוארו קבע 1-0 בדקה ה-66. צמד של דידייה דרוגבה בשמונה הדקות האחרונות השלים מהפך, אך אגוארו השלים אף הוא צמד בתוך תוספת הזמן, שוויון 2-2 בסיום. במשחק הבא בניקוסיה הצליחה אתלטיקו להתגבר על פיגור מוקדם עם שער שוויון של סימאו סברוסה במחצית השנייה, ולהשיג נקודה שלישית במפעל, אך במחזור הנעילה נכנעה 3-0 בביתה לפורטו. ברונו אלווש ורדאמל פלקאו קבעו 2-0 לאחר פחות מרבע שעה, והאלק קבע את תוצאת המשחק. אתלטיקו הסתייעה בצ'לסי, שמנעה מאפואל ניצחון במחזור הסיום, והקדימה אותה בזכות חוק שערי חוץ, כך שעל אף שלא השיגה ניצחון בשלב הבתים, המשיכה אתלטיקו לליגה האירופית דרך המקום השלישי.
בסיבוב הנוקאאוט הראשון של הליגה האירופית, פגשה אתלטיקו את גלאטסראיי הטורקית. אתלטיקו המשיכה לחפש ניצחון אירופי ראשון מאז מוקדמות האלופות, אך השיגה רק שוויון 1-1 ביתי מול הטורקים. חוסה אנטוניו רייס עוד העלה את אתלטיקו ליתרון במחצית הראשונה, אך פחות מרבע שעה לסיום השיג עבדול קאדר קייטה את שער השוויון. בגומלין השיגה אתלטיקו שער חוץ יקר בדקה ה-63 מכיבוש של סימאו, אך שלוש דקות לאחר מכן שוב היה זה קייטה שהכניע את אתלטיקו. בדקה האחרונה של המשחק, לפני שהקבוצות הולכות להארכה, כבש פורלאן את שער הניצחון שקבע 3-2 בסיכום והעלה את אתלטיקו לשמינית הגמר.
בשלב שמינית הגמר פגשה אתלטיקו את ספורטינג ליסבון. אתלטיקו אירחה את המשחק הראשון ושוב כשלה להשיג ניצחון לעיני הקהל הביתי, והשיגה שוויון 0-0 בלבד. ההכרעה עברה לליסבון, שם כבש אגוארו כבר לאחר שלוש דקות כדי לקבוע 1-0 לאתלטיקו. בדקה ה-19 איזן ליידסון את התוצאה. אגוארו החזיר את אתלטיקו ליתרון תוך פחות מרבע שעה, אך המחצית הסתיימה בשער שוויון מאוחר של אנדרסון פולגה, שקבע 2-2. ספורטינג הייתה צריכה שער נוסף כדי להעפיל, אך בסיום נותרה התוצאה על כנה, 2-2 שהספיק לאתלטיקו להעפיל בזכות חוק שערי חוץ.
ברבע הגמר פגשה אתלטיקו את בת ארצה, ולנסיה. במשחק הראשון בחוץ, לאחר מחצית ראשונה מאופסת, העלה פורלאן את אתלטיקו ליתרון ראשון, אך ולנסיה איזנה משער של מנואל פרננדש. אנטוניו לופס גררו החזיר את היתרון לאתלטיקו, אך דויד וייה איזן וקבע את תוצאת המשחק, שוויון 2-2. לאחר גומלין ביתי ללא שערים, שוב ניצלה אתלטיקו בזכות חוק שערי חוץ, והעפילה לחצי הגמר.
לשלב חצי הגמר מול ליברפול הגיעה אתלטיקו עם כשבמאזנה ניצחון אחד בלבד בששת המשחקים הקודמים, וחמש תוצאות תיקו. במשחק הראשון בבית הצליחה אתלטיקו להשיג ניצחון משער של פורלאן כבר בדקה התשיעית. במשחק הגומלין באצטדיון אנפילד, כבש אלברטו אקווילני לזכות ליברפול בדקות הסיום של המחצית הראשונה, וקבע 1-0. התוצאה החזיקה מעמד עד לסיום, והקבוצות עברו להכרעה בהארכה. חמש דקות מפתיחת ההארכה כבש יוסי בניון את השער השני של ליברפול, שהתקרבה לגמר, אך שבע דקות אחר כך העניק פורלאן לאתלטיקו שער חוץ יקר, שצימק את התוצאה ל-2-1. התוצאה נשמרה עד לסיום, ובזכות שערו של פורלאן המשיכה אתלטיקו לגמר המפעל בזכות חוק שערי החוץ.
פולהאם
בשלב הבתים הוגרלה פולהאם מקבוצת הדירוג השלישית, לצדן של רומא, פ.צ. בזל וצסק"א סופיה. במשחק הראשון בסופיה הופתעה פולהאם עם שער חובה בדקה ה-62, אך שלוש דקות לאחר מכן הצליחה לאזן מרגליו של דיומנסי קמארה, 1-1 בסיום. שער בודד של מרפי במחצית השנייה העניק לפולהאם 1-0 ביתי על בזל. במשחק השלישי אירחה פולהאם את רומא והובילה משער של הבלם ברדה האנגלנד, אך מרקו אנדראולי השווה שלוש דקות בתוך תוספת הזמן וחילץ שוויון לאיטלקים. במשחק הבא ברומא נכנעה פולהאם לראשונה בעונה האירופית שלה. היא הובילה מפנדל של קמארה, אך ספגה פעמיים במחצית השנייה בתווך של שבע דקות, כאשר ג'ון ארנה ריסה וסטפאנו אוקאקה השלימו את המהפך. פולהאם חזרה לנצח עם 1-0 על צסק"א סופיה בבית, משער של זולטאן גרה, ובמשחק הנעילה הייתה חייבת לנצח בבזל על מנת להעפיל. זאמורה, עם צמד בארבע הדקות האחרונות של המחצית, קבע 2-0 בהפסקה. אלכסנדר פריי החזיר את בזל למשחק בפנדל, אך גרה קבע 3-1, פחות מרבע שעה לסיום. שער של מרקו שטרלר קבע 3-2 לפולהאם שלוש דקות לסיום, אך בזל לא הצליחה למצוא פעם נוספת את הרשת, ופולהאם עלתה לשלבי הנוקאאוט מהמקום השני בטבלת הבית.
בסיבוב הנוקאאוט הראשון פגשה פולהאם את מחזיקת הגביע המכהנת, שחטאר דונצק האוקראינית. במשחק הראשון בקרייבן קוטג' עלתה פולהאם ליתרון משער של גרה כבר בדקה השלישית. לואיס אדריאנו איזן עוד במחצית הראשונה, אך זאמורה כבש בדקה ה-63 וקבע 2-1 לפולהאם בסיום. בגומלין עלתה פולהאם ליתרון ראשון בדקה ה-33 משער של האנגלנד. ז'אדסון איזן בדקה ה-69, אך האוקראינים התקשו למצוא פעם נוספת את הרשת. 3-2 בסיכום לפולהאם, שמדיחה את מחזיקת גביע אופ"א כבר בשלב הנוקאאוט הראשון.
בשמינית הגמר המתינה לפולהאם הגרלה קשה נוספת, יובנטוס האיטלקית, שהגיעה כפייבוריטית ברורה למפגש. המשחק הראשון בסטאדיו אולימפיקו עמדה יובנטוס בציפיות. ניקולה לגרוטלייה כבש לאחר תשע דקות בלבד, וז'ונתן זבינה הכפיל. אטוהו הצליח רק לצמק, אך בתוספת הזמן של המחצית קבע דויד טרזגה את תוצאת המשחק, 3-1 ליובנטוס. במשחק הגומלין בקרייבן קוטג' כבש טרזגה כבר בדקה השנייה. פולהאם הייתה צריכה שלושה שערים כדי להשוות את הדו-קרב, ובדקה התשיעית נהנתה משער של זאמורה, שקבע 1-1. עוד לפני תום המחצית קבע גרה 2-1, וארבע דקות מפתיחת המחצית השנייה השלים גרה צמד בפנדל מדויק שקבע 3-1 לפולהאם. בדקה ה-82, שמונה דקות לפני שהמשחק עובר להכרעה בהארכה, כבש דמפסי וקבע מהפך מרשים, 4-1 דרמטי לפולהאם, שמדיחה את יובנטוס עם 5-4 בסיכום המפגשים.
ברבע הגמר פגשה פולהאם את וולפסבורג הגרמנית. במשחק הראשון בבית כבשו זאמורה ודמיאן דאף במחצית השנייה והצעידו את פולהאם ליתרון 2-0, אך אלכסנדר מדלונג הצליח לצמק עם שער חוץ דקה אחת לסיום. שער של זאמורה כבר בדקה הראשונה של משחק הגומלין הספיק לפולהאם כדי להשלים ניצחון כפול, ולהעפיל לחצי הגמר עם 3-1 בסיכום.
בחצי הגמר המתינה לפולהאם יריבה גרמנית נוספת, המבורג, שהגיעה לדו-קרב בידיעה כי משחק הגמר ייערך באצטדיונה הביתי, פולקספארקשטדיון. המשחק הראשון נערך באצטדיון, אך המבורג לא הצליחה לנצל את יתרונה הביתי והקבוצות נפרדו בשוויון 0-0. במשחק הגומלין כבש מלאדן פטריץ' שער חוץ חשוב עבור המבורג, שחייב את פולהאם לכבוש פעמיים. המבורג התקרבה לגמר ביתי, אך ספגה את השוויון בדקה ה-69 משער של סיימון דייוויס. שבע דקות לאחר מכן כבש גרה את השער שהשלים מהפך וקבע את תוצאת הסיום - פולהאם בגמר אחרי 2-1 בסיכום המפגשים.
מחצית ראשונה
אתלטיקו הגיעה למשחק בידיעה כי לא תוכל להבטיח עונה נוספת באירופה דרך הליגה. מחזור אחד לסיום העונה בליגה הספרדית, ניצבה אתלטיקו במקום התשיעי, מרחק שמונה נקודות מהמקומות המובילים לאירופה. עם זאת, התעתדה הקבוצה לשחק בגמר גביע המלך הספרדי מול סביליה שבוע לאחר גמר הליגה האירופית. למשחק הגמר הגיעה אתלטיקו בסגל מלא כמעט לחלוטין. המאמן קיקה סאנצ'ס פלורס חסר במשחק את שוער המשנה, סרחיו אסנחו, שנפצע כאשר פתח בליגה במקומו של דויד דה חאה שזכה למנוחה. שבעה שחקנים זכו למנוחה במשחק הליגה האחרון של אתלטיקו לפני הגמר, כך שהקבוצה הגיעה בכושר פיזי טוב ועם סגל רחב. פלורס פתח בשער עם דה חאה, בעוד בהתקפה עלה עם שני החלוצים הבכירים, דייגו פורלאן וסרחיו אגוארו. מנגד, פולהאם הגיעה אף היא בידיעה כי רק ניצחון בגמר יבטיח לה עונה נוספת באירופה, מכיוון שהייתה ממוקמת במקום ה-12 בפרמייר ליג, והודחה ממפעלי הגביע בשלבים המוקדמים. בפולהאם חששו מפציעותיהם של שחקני המפתח, בובי זאמורה ודמיאן דאף, אך השניים נכללו לבסוף בהרכב הפותח. מלבדם, חמישה שחקנים נוספים סבלו מפציעות קטנות סביב תאריך המשחק, אך נכללו לבסוף בסגל. ההפתעה בהרכב של רוי הודג'סון הייתה הכללתו של כריס ביירד באגף ימין של ההגנה, על חשבונו של ג'ון פנטסיל שהתאושש מפציעתו אך נותר על הספסל.
אתלטיקו פתחה היטב את המשחק, ובדקה ה-12 הייתה קרובה לעלות ליתרון. אגוארו השתלט על מסירה לאחור של דני מרפי, העביר שמאלה לפורלאן שבעט שטוח לפינה הימנית הרחוקה. הכדור הכניע את מארק שוורצר, אך נעצר בקורה. מן העבר השני, זאמורה הסית כדור לעברו של סיימון דייוויס, שבעט מהאוויר מחוץ לרחבה, אך דה חאה קלט היטב.
בדקה ה-32 עלתה אתלטיקו ליתרון ראשון. חוסה אנטוניו רייס חטף כדור בצד ימין של ההגנה, ופרץ היטב לאורך הקו. רייס העביר למרכז, שם המתין סימאו סברוסה, שהעביר בנגיעה לאגוארו. החלוץ הארגנטינאי הצליח להשתלט על הכדור עם הראש, וניסה לייצר בעיטה ברגל שמאל. הכדור מעט ברח לאגוארו, אך הגיע לפורלאן, שמצא עצמו פנוי מול השוער ובעט בנגיעה פנימה, 1-0 לאתלטיקו מדריד.
היתרון הספרדי החזיק מעמד חמש דקות בלבד. פולהאם תקפה היטב עם מספר שחקנים, ובאה על שכרה בתום מהלך נאה. זאמורה קיבל כדור בצד שמאל של הרחבה, והיתל בשני שחקני הגנה. את הכדור שמעט ברח הסית היטב לדאף שהמתין במרכז הרחבה. הכדור החמיץ את דאף, שהצליח להעביר אותו תוך כדי גלישה ימינה אל זולטאן גרה, שהקשית היטב שמאלה. אל הכדור הגיע ראשון דייוויס, שבעט בעוצמה מהאוויר מטווח של כשמונה מטרים אלכסונית לפינה הקרובה של דה חאה, וקבע שוויון 1-1.
עוד לפני תום המחצית ניסה פורלאן בבעיטה שטוחה מחוץ לרחבה, אך שוורצר הדף לקרן. התוצאה נותרה עד לתום המחצית הראשונה, 1-1 בפולקספארקשטדיון.
מחצית שנייה והארכה
אתלטיקו השתלטה על המשחק בדקות הבאות, והוכיחה עליונות על פולהאם לאורך רוב שלבי המחצית. המצב הטוב ביותר שלה במחצית השנייה הגיע לאחר פריצה מרשימה של פורלאן, שעבר בין שני שחקנים והגיע עד לקו סוף המגרש, משם הוציא מסירה לאחור. שני שחקני אתלטיקו הצליחו לגעת בכדור, אך הגלישה של אגוארו שלחה את הכדור החוצה. בסיומן של תשעים הדקות, שוויון 1-1 בין פולהאם ואתלטיקו, והמשחק עבר להכרעה בהארכה.
אתלטיקו המשיכה לשלוט גם בהארכה, ואף התקרבה לשער שני ממצבים של פורלאן ושל אגוארו. בדקה ה-116, על סף סיום ההארכה, הצליחה אתלטיקו לכבוש את שער הניצחון. אגוארו פרץ באגף שמאל, ומצא מולו את ארון יוז. אגוארו העביר כדור רוחב לתוך הרחבה, שקפץ על הקרקע. פורלאן הגיע לראשון לכדור, ובנגיעה הסית אותו היטב לפינה כדי להכניע את שוורצר, 2-1 לאתלטיקו.
התוצאה נותרה על כנה עד לסיום, ואתלטיקו מדריד הייתה לזוכה הראשונה בליגה האירופית.
ריינהרד בנדיקס
ריינהרד בנדיקס (באנגלית: Reinhard Bendix; 25 בפברואר 1916 - 28 בפברואר 1991) היה סוציולוג אמריקאי-יהודי שנולד בברלין, לימד במשך רוב הקריירה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
קורות חיים
בנדיקס נולד ב-25 בפברואר 1916 בברלין. אביו, לודוויג בנדיקס היה אינטלקטואל, עורך דין בכיר שעסק בדיני עבודה ושופט לתקופה מסוימת. בנעוריו היה חבר בשומר הצעיר, שם היה המדריך של ישראל גצלר. בין 1933-1927 למד בגימנסיה בברלין. אחרי שסיים את לימודיו בילה שנה באנגליה שם עבד ולמד. בשנת 1938, עם התחזקות הנאציזם, נאלצה המשפחה לברוח, הוריו ברחו לארץ ישראל, למרות שלא היו ציוניים במיוחד וריינהרד לארצות הברית. הוא למד באוניברסיטת שיקגו ושם סיים לימודים לתואר ראשון, שני ודוקטורט, שאותו קיבל בינואר 1947. הוא לימד שנה באוניברסיטת קולורדו ומשם עבר לאוניברסיטת ברקלי, בקליפורניה.
בשנת 1956 פרסם את ספרו Work and Authurity in Industry, ספר שקנה את עולמו כסוציולוג, וניסח את האג'נדה הסוציולוגית שלו שליוותה אותו במהלך הקריירה שלו. הספר עוסק בניתוח ובחינה השוואתית והיסטורית של התפתחות הביורוקרטיה ואידאולוגיות הניהול, מהתקופה הקדם-תעשייתית עד לחברות מתועשות במאה ה-20. הספר זכה בפרס מקייר של האגודה האמריקאית לסוציולוגיה בשנת 1958 (MacIver award), ותורגם לאיטלקית, לגרמנית, לספרדית וליפנית.
בספרו "Nation Building and Citizenship" משנת 1964 חקר את הקשרים בין זכויות פוליטיות לבין האינטגרציה של מעמד הפועלים לתוך הקהילה הלאומית. בשנת 1970 עמד בראש האגודה האמריקאית לסוציולוגיה. בספרו "Kings or People" משנת 1980 ערך מחקר השוואתי לגבי התפתחות המדינה המודרנית. הוא היה חסיד של גישתו של מקס ובר בסוציולוגיה, נחשב למי שקידם אותה מאוד בעולם האקדמי.
בשנת 1990 פרסם את הספר האוטוביוגרפי "From Berlin to Berkeley: German-Jewish Identities" שבו סיפר את סיפור חייו ואת סיפור אביו ומשפחתו.
בנדיקס נישא לג'יין לבית ולשטרום בשנת 1940, והיה אב לשלושה. נפטר בשנת 1991 בקליפורניה, מהתקף לב.
אובניים
אובניים הם מכשיר בצורת גלגל המשמש קדרים זה כחמשת אלפים שנה ליצירת כלי חרס.
היסטוריה
הופעת האובניים על במת ההיסטוריה התאפשרה רק לאחר המצאת הגלגל (לפני כ-5500 שנים, בשומר שבמסופוטמיה). מקור השם הוא בעובדה שהאובניים הקדומות היו עשויים משתי אבנים. באבן התחתונה היה שקע ובאבן העליונה הייתה בליטה מתאימה. כדי להפעיל את האובניים האלו היה צורך במישהו נוסף שיסובב אותם בזמן שהקדר יוצר את הכלי. אפשר לראות אובניים כאלו במוזיאון ארץ ישראל בתל אביב, בתצוגת הקבע של ביתן הקרמיקה.
השלב הבא בהתפתחות האובניים היה הפסקת השימוש בשתי אבנים. הציר התארך כדי לאפשר לקדר להפעיל את האובניים בעצמו. משיכה באמצעות היד או דחיפה/בעיטה באמצעות כף הרגל הזיזו גלגלי תנופה שהיו עשויים עץ בדרך כלל. גלגל התנופה היה מחובר באמצעות ציר למשטח עגול שעליו מניחים את החמר (כמו שניתן לראות בתמונה). על גבי המשטח הזה יוצרים את צורת הכלי. באזורים שונים של העולם התפתחו גרסאות שונות של המכשיר אך לכולם מכנה משותף אחד, הסיבוב המהיר יחסית. סיבוב שאפשר לווסת באמצעות כח הרגל או היד וכיום גם באמצעות מנוע חשמלי ודוושה. מהירות הסיבוב של האובניים היא שמאפשרת את האופי הסימטרי של הכלים הנוצרים.
טכניקת השימוש באובניים
ישנן דרכים רבות להשתמש במכשיר האובניים, אך הדרך הסטנדרטית כוללת את השלבים הבאים:
הכנת החומר ולישתו. במקומות מתועשים ניתן לרכוש חומר מוכן ללישה מידית, אך לאורך רוב ההיסטוריה לא הייתה אפשרות כזו. כמו כן בקרב קדרים מקצועיים נהוג לעבד, לשלב, למחזר ואף ליצור חומר. פעולות אלה דורשות דחיסה וריכוז החומר לכדי מקשה גושית אחת, עגולה ונטולת בועות אוויר, לפני השימוש באובניים.
הטחת החומר הדחוס למרכז גלגל האובניים. את החומר מטיחים בעודו לח, ומדביקים אותו בעזרת לחץ כלפי מטה תוך שמירה על מרחק שווה מכול קצוות הגלגל. היה והחומר אינו יושב בדיוק במרכז הגלגל, התיקון נעשה באמצעות מדידה והזזה. שלב זה מצריך דיוק מרבי, שכן עבודה על חומר שאינו יושב במרכז הגלגל מלכתחילה, תקשה על המשך תהליך המרכוז.
מרכוז החומר. בשלב זה מתחילים בסיבוב האובניים במהירות גבוהה יחסית, מרטיבים את החומר ואת הידיים. לאחר מכן מחבקים את החומר ומפעילים עליו כוח רב, בדרך כלל עם שתי הידיים בתנועת לחיצה מטה וכלפי פנים. מטרת שלב זה היא הכנת החומר לקראת הפקת צורה. לצורך כך על הגוש כולו להתמרכז ולנוע באחידות עם גלגל האובניים. התוצאה הרצויה היא גוש חומר דמוי כיפה שנראה שאינו זז מעל הגלגל המסתובב. אם החומר 'רוקד' מעט, סימן שאינו ממורכז לחלוטין. (ראו תמונה)
יצירת החלל בחומר. באמצעות האגודל או מכשיר קהה ומוצק, תוך שמירה על יציבות הגוף, יד תומכת בפעולה ואחידות עם תנועת הגלגל, פוערים בור ישירות במרכז החומר ומושכים אותו מטה והחוצה עד לנקודה הרצויה. כאשר מכינים צילינדר סטנדרטי נהוג לעצור כסנטימטר לפני הנגיעה בגלגל. ברגע שנוצר חלל בכלי, מקפידים מדי עת לספוג ממנו מים באמצעות ספוג. שלב זה מבוצע על פי רוב תוך האטת קצב סיבוב הגלגל. כמו בכל שלב, גם את שלב זה ניתן לבצע במספר פעימות, להרחיב את החלל, לדקק את הכלי או לסגור את חלקו העליון תוך שמירה על לחות מינימלית. (ראו תמונה)
הרמת החומר. משתמשים בחלל שנוצר בתוך הכלי כדי לאמוד את פריסת החומר לאורך ולרוחב הכלי. בדרך כלל חומר רב נותר בתחתית או שנוצרו שכבות לא מאוזנות לאורך הכלי. על כן תומכים לרוב בשתי ידיים בשני צידי הכלי במקביל, האחת בחלקו החיצוני והאחת בחלל שנוצר בתוכו, ובזהירות רבה אוספים את החימר ומפזרים אותו כלפי מעלה לפי המידה הרצויה, כך שהכלי כולו מתרומם כצריח. שלב זה יכול להתבצע פעמים מספר ונהוגות בו שלוש הרמות, אך הפרזה עשויה לגרום לעייפות החומר.
שכלול הצורה. יצירת הצורה מצויה בכול אחד משלבי העבודה על האובניים, אך מסורתית לאחר הרמת החומר ניתן לייצר נפח בכלי, להופכו לקערה או לכיפה, לעדן את שפתו העליונה, לחתוך או לשייף באמצעות כלי עץ ומתכת, לקשטו בחריטה או באנגוב, או כל דבר אחר העולה על הדעת.
הורדת הכלי מהאובניים. פעולה זו נעשית בשתי ידיים, באמצעות תיל. את התיל מעבירים מעבר לכלי ותוך הצמדתו לגלגל מושכים אותו בחוזקה ובזהירות תחת הכלי לכיוון הגוף. החומר ניתק מגלגל האובניים ומועבר לייבוש.
עבודה על הצד ההופכי. לאחר שהחומר מתקשה לדרגה דמוית עור (Leather hard) ניתן להפוך את הכלי על ראשו ולעבוד על צידו השני. תחילה מודדים את עובי החומר הנותר בתחתית הכלי. גם בשלב זה מדביקים את הכלי למרכז הגלגל, על ידי חומר רך תומך במקום הטחה. בודקים שהכלי במרכז הגלגל על ידי סיבוב ועצירת האובניים. כשהכלי במרכז הגלגל, ניתן לגלפו לאורך, לעידון הצורה, או ליצור "רגל" על ידי גילוף האזור השטוח עליו ישב. פעולה זו נעשית, בדומה לשלב יצירת החלל, על ידי הפעלת כוח במרכז הכלי ומשיכה למטה וכלפי חוץ. הדבר נעשה גם כן באמצעות מכשיר. הורדת הכלי נעשית על ידי הסרת החומר התומך.
במקרא
בתנ"ך מוזכרים האובניים במשל היוצר של ירמיהו . במשל זה, הנביא מסביר שכל עוד אין גזירה מוחלטת, תמיד ניתן לשנות את גזר הדין, כמו שהיוצר על האובניים יכול לבנות כלי ולפרקו.
רומן פריגונוב
רומן לבוביץ' פריגונוב (ברוסית: Рома́н Льво́вич Прыгуно́в; נולד ב-26 במאי 1969 במוסקבה) הוא במאי קולנוע רוסי.
ביוגרפיה
רומן נולד ב-26 במאי 1969 במוסקבה במשפחתו של השחקן לב פריגונוב. אמו - אליונורה רומנובנה. הסבא מצד האם, רומן אמליאנוביץ' אומאנץ, במהלך מלחמת העולם השנייה כיהן כסגן יו"ר הוועדה הממלכתית לאספקה טכנית ולאחר מכן שימש כמשנה לשר תעשיית הרכב של ברית המועצות (נעצר ב-1949 ושוחרר ב-1953. נפטר ב -1954).
רומן שירת בצבא הסובייטי בכוחות השריון. בשנים 1992–1996 עבד כמנהל באולפן "Art Pictures" וצילם סרטוני מוזיקה ופרסומות בטלוויזיה. בשנת 1996 הוא ייסד את סוכנות הפרסום "תעמולה" יחד עם פיליפ יאנקובסקי. מאז 1999 - במאי קולנוע, משתף פעולה עם חברת "השותפות המרכזית". צילם קטעי וידאו ומוזיקה לפרסומות בטלוויזיה. בשנת 2002, הוא יצר את הסרט העלילתי הראשון, בדידות דם.
תחביבים - סנובורד. יצר כמה סרטי תעודה על סנובורד; ביקר בתחנת בלנינגהאוזן שבאנטארקטיקה.
קלרה אשכנזי
קלרה אברם אשכנזי (בבולגרית: Клара Аврам Ешкенази; 2 בנובמבר 1922, צ'ירפאן, ממלכת בולגריה – 3 בספטמבר 1944, הכפר פופובו, מחוז פלובדיב, ממלכת בולגריה) הייתה פרטיזנית יהודייה, חברת המפלגה הקומוניסטית של בולגריה. אשכנזי, שכינויה המחתרתי היה "איסקרה", השתתפה במספר קרבות עם המשטרה הבולגרית באזורי פלובדיב וצ'ירפאן ושמעה יצא למרחוק. היא נרדפה על ידי כוחות הביטחון הבולגריים, ובראשית בספטמבר 1944, מספר ימים לפני הפיכת חזית המולדת של בולגריה נהרגה בקרב.
ביוגרפיה
קלרה אשכנזי נולדה בצ'ירפאן לאברהם שהיה גבאי בית הכנסת המקומי, ולליזה לבית בז'רנו. המשפחה היגרה בשלהי המאה ה-19 מהעיר אדירנה, ובצ'ירפאן עסקה בסחר זעיר של מוצרי סדקית. מ-1938 הייתה קלרה ראש תא הנוער של המפלגה הקומוניסטית בצ'ירפאן. בעת ההיא הייתה המפלגה הקומוניסטית מחוץ לחוק. ב-1941 עברה לפלובדיב, ובה הפכה לחברה מלאה במפלגה הקומוניסטית והצטרפה לתנועת ההתנגדות למשטר המלוכני. בסתיו 1941 נעצרה אשכנזי על ידי המשטרה הבולגרית בחשד לפעילות מחתרתית. היא עברה עינויים קשים, אך לא הודתה בפעילותה ולבסוף שוחררה. היא הצטרפה לחטיבת הפרטיזנים השנייה "רודופי" והשתתפה במספר קרבות נגד המשטרה הבולגרית, ופעולות חבלה נגד תשתיות של הצבא הגרמני. בעקבות תעוזתה בקרבות נודע שמה בקרב יהודי בולגריה ובקרב האוכלוסייה הכללית. בראשית ספטמבר 1944 נקלעה פלוגתה למארב של המשטרה הבולגרית ליד הכפר פופובו. 16 חברי הפלוגה סירבו להיכנע וניהלו קרב עם הכוחות העדיפים אשר כיתרו אותם, עד למות כולם ובהם קלרה אשכנזי. מותן בקרב של קלרה אשכנזי, ויולטה יאקובה, אנה ונטורה, ומתי רובנובה הבליט והעצים את חלקן הגדול של הנשים בקהילה היהודית, במאבק הפרטיזני נגד המשטר המלוכני משתף הפעולה עם גרמניה הנאצית.
הנצחתה
ב-1950 שונה שם הכפר פופובו לאיסקרה על שם כינוייה המחתרתי של קלרה אשכנזי, והוקמה אנדרטה לזכרה. בעיר צ'ירפאן נקרא רחוב על שמה של אשכנזי.
משפחתה
סבה של קלרה, אליהו חייא בן משה בג'רנו (1862–1949) עלה לארץ ישראל עם אשתו וארבעת בנותיו ב-1924 והתיישב בפתח תקווה. דודה מואיז בג'רנו עלה עם משפחתו לארץ ישראל ב-1936 והתגורר בפתח תקווה. הוריה ואחיה של אשכנזי עלו לישראל ב-1949, במהלך העלייה ההמונית והתגוררו בירושלים. לקלרה היו שתי אחיות שושנה (רוזה) יעקב (1912–2000), דונקה (דונקה אטנסובה שהייתה פרטיזנית אף היא ונשארה להתגורר בבולגריה, ילידת 1920), ודוד (1929–2019). ב-1976 נפל בנו של דוד, שהיה פרח טיס בתאונת אימונים. בתו של דוד קלרית, נקראה על שם דודתה, קלרה אשכנזי.
צ'לנג'ר: הטיסה האחרונה
צ'לנג'ר: הטיסה האחרונה (באנגלית: Challenger: The Final Flight) היא מיני-סדרה דוקומנטרית שעלתה ב-16 בספטמבר 2020 בשירות נטפליקס. הסדרה עוקבת אחר אירועי אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר משנת 1986.
ביקורות
באתר "Rotten Tomatoes" המיני סדרה קיבלה דירוג מקברים של 87% בהתבסס על 15 ביקורות, עם ציון ממוצע של 8.25/10. אתר "Metacritic" העניק למיני-סדרה 76 מתוך 100 בהבסס על 11 ביקורות, דבר המצביע בדרך כלל ביקורות חיוביות.
המפץ הגדול (סדרת טלוויזיה)
המפץ הגדול (באנגלית: The Big Bang Theory, בתרגום חופשי: תאוריית המפץ הגדול) היא סדרת סיטקום אמריקאית ששודרה מ-24 בספטמבר 2007 ועד לסיומה ב-25 במאי 2019 במשך 12 עונות ו-279 פרקים. הסדרה נוצרה והופקה על ידי צ'אק לורי וביל פראדי, בשיתוף חברת האחים וורנר. פרק הפיילוט של הסדרה שודר ברשת CBS ב-24 בספטמבר 2007.
באוגוסט 2009 זכתה הסדרה בפרס TCA בעבור "סדרת הקומדיה הטובה ביותר". בספטמבר 2017 עלתה לשידור סדרת הספין אוף שלה, "שלדון הצעיר".
רקע כללי
הסדרה מתמקדת בחמש דמויות המתגוררות בפסדינה, קליפורניה: לאונרד הופסטטר (ג'וני גאלקי) ושלדון קופר (ג'ים פרסונס), שניהם פיזיקאים במכון הטכנולוגי של קליפורניה, העוסקים בפיזיקה ניסויית ובפיזיקה תאורטית בהתאמה, ושותפים לדירה; פני (קיילי קווקו), מלצרית ששואפת להיות שחקנית ומתגוררת בדירה הסמוכה אליהם; ושני חבריהם ועמיתיהם לעבודה של לאונרד ושלדון, מהנדס אווירונאוטיקה הווארד וולוויץ (סיימון הלברג) והאסטרופיזיקאי ראג'ש קוטרפאלי (קונאל נייאר). במשך הזמן, דמויות משנה שהופיעו בסדרה הפכו לדמויות ראשיות, ביניהן מדענית המוח איימי פארה פאולר (מאיים ביאליק), המיקרוביולוגית ברנדט רוסטנקובסקי (מליסה ראוך) ובעל חנות הקומיקס סטיוארט בלום (קווין ססמן).
לאונרד, שלדון, הווארד וראג', כולם חנונים באותה המידה, מוזרים מבחינה חברתית ועמיתים לעבודה. הם נוהגים לאכול יחד לעיתים קרובות בדירתם של לאונרד ושלדון, לבלות בחנות הקומיקס של סטיוארט ולהתווכח על נושאים מדעיים ומדע בדיוני. מאפיין משותף של המדענים הוא אי-השתלבות חברתית ועולם פנימי בו קומיקס ומדע בדיוני תופסים מקום נרחב. בדיחות רבות נסובות סביב הניגוד הקומי בין החנוניות והאינטלקט של ארבעת הגברים לכישוריה החברתיים של פני. בסדרה ישנו גם מעין 'הומור פנימי' בנוגע לתחומי המדע ופיזיקה בפרט. הסדרה ספגה ביקורות שליליות בנוגע לתכנים הסקסיסטיים שבה.
הפקה
פרק הפיילוט של הסדרה פורסם להורדה בחינם דרך iTunes עוד לפני שידורו הראשון ברשת CBS. הפרק שודר לראשונה ב-24 בספטמבר 2007. לאחר שידור זה אושרה הפקת עונה שלמה בעלת 22 פרקים לסדרה.
דייוויד זלצברג, פרופסור לפיזיקה ואסטרונומיה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, מייעץ לצוות הכותבים של הסדרה בכל הנוגע לצד המדעי של הסדרה - משוואות, מחקרים, ודיאגרמות. בצורה זו כל אזכור מדעי בסדרה על ידי אחת מהדמויות "החכמות" הוא מציאותי.
הדמויות הראשיות של הסדרה נקראות על שם המפיק והבמאי המנוח שלדון לאונרד.
סדרת-בת
בנובמבר 2016 פורסם כי CBS נמצאת במשא ומתן ליצור סדרת-בת עבור "המפץ הגדול" אשר מתמקדת בדמותו של שלדון קופר כילד צעיר. סדרת הפריקוול, המתוארת כ-"קומדיה משפחתית בסגנון מלקולם באמצע המצולמת במצלמה יחידה", הופקה על ידי צ'אק לורי וסטיבן מולארו, ועלתה לשידור ב 2017–2018 לצידה של עונה 11 של "המפץ הגדול". את הרעיון הראשוני של הסדרה הגה ג'ים פרסונס, שהציע אותו למפיקי "המפץ הגדול". בתחילת מרץ 2017, איאן ארמיטאג', אז בן 9, לוהק לגלם את דמותו של שלדון קופר הצעיר. לתפקיד אמו, מרי קופר, לוהקה השחקנית זואי פרי, בתה האמיתית של השחקנית לורי מטקאלף המגלמת את דמותה של מרי קופר בסדרת-האם, "המפץ הגדול".
ב-13 במרץ 2017 CBS הזמינה את הספין אוף שלדון הצעיר. ג'ון פאברו היה הבמאי והמפיק של פרק הפיילוט. הסדרה, עוקבת אחר שלדון קופר בן ה-9, הלומד בבית ספר תיכון במזרח טקסס. לצידם של איאן ארמיטאג' בתפקיד שלדון קופר בן ה-9, וזואי פרי בתפקיד אמו מרי, מככבים בסדרה לאנס ברבר (בתפקיד ג'ורג' קופר האב, אביו של שלדון), רייגן רבורד (בתפקיד מיסי קופר, אחותו התאומה של שלדון) ומונטנה ג'ורדן (בתפקיד ג'ורג' קופר הבן, אחיו הגדול של שלדון). ג'ים פרסונס נותן את קולו בסדרה בדמותו של שלדון קופר הבוגר, כדמות המספר של הסדרה.
מפיקי הסדרה הם פרסונס, לורי, מולארו וטוד ספיבק, עבור חברות ההפקות Chuck Lorre Productions, Inc בשיתוף עם האחים וורנר. הסדרה עלתה לשידור ב-2 בנובמבר 2017, ושודרה מיד לאחר "המפץ הגדול". "הצצה" לתוכנית החדשה שודרה ב-25 בספטמבר 2017. נכון ל-2023, לסדרה שודרו 6 עונות בנות 127 פרקים בסך הכל והוזמנה גם עונה שביעית.
פרחים של מרציפן
פרחים של מרציפן הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2014 בבימויו של אדם קלדרון שכתב גם את התסריט, המוזיקה ועיצב את התלבושות, עם נולי עומר, טל קלאי ואפרת אביב בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על אלמנה בת 48 שעוזבת את הקיבוץ בו חייה כל חייה, לתל אביב, שם היא עוברת לגור עם אישה טרנסג'נדרית ומתוודעת לסביבה חדשה אותה לא חוותה מעולם.
בסרט משתתפים גם חברי קיבוץ בארי, קיבוצו של אדם קלדרון.
אדם קלדרון היה מועמד לפרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2014.
תקציר העלילה
הדס רגאל (נולי עומר) היא חברת קיבוץ בנגב שעובדת כבר 20 שנה במכבסת הקיבוץ. היא נשואה למשה (דני גבע) ואין להם ילדים. יום אחד מודיעים לה במכבסה ללא הכנה כי משה נהרג בתאונת אופנוע. בשנייה אחת מתרסק עולמה כשאיבדה את היקר לה מכל.
הדס שמה את כל חסכונותיה בתוך גרב ונוסעת לעיר הגדולה. היא שוכרת חדר בדירתה של פטל (טל קלאי), הומוסקסואל שהפך לאישה טרנסג'נדרית. היא מחפשת עבודה ופטל לוקחת אותה למועדון לילה שם היא מצליחה לשכנע את המארח נבט (עומר פרלמן) שגם הוא עוזב קיבוץ שיקבל אותה כמלצרית. במועדון מופיעה זמרת (א'ראה נגרות) ששרה את השיר "רוח" בליווי רקדניות. אחד הבליינים, עידו (עופר גלעד), מנסה להתחיל אתה, מגיע לביתה ומסרב להתפנות עד שפטל מגרשת אותו.
באתר הכרויות היא פוגשת בגיא (שרון פרידמן) בחור יפה וצעיר ששוכב אתה, משכנע אותה להלוות לו כסף ונעלם. פטל מתפרנסת ממתן שירותי מין וחלק מהכסף היא נותנת לאביה (גלי רשף). הדס מיואשת וברגע מסוים היא מסכימה אפילו לעבוד במכבסה עירונית, עבודה ממנה ברחה מהקיבוץ.
בקומת קרקע של הדירה יש בית קפה קטן ובלתי מצליח של סתיו (אפרת אביב) ששואפת להופיע כרקדנית במחזמר. הדס מציעה לעזור ולשדרג את בית הקפה. בעזרת אמה היא לוקחת את כל השקדים שיש שם והופכת אותם לפרחים של מרציפן (מכאן שם הסרט). לקוחות רבים מתווספים לבית הקפה בגלל פרחי המרציפן.
אביו של פטל גונב את כל כספה של הדס. פטל מגלה זאת ומכריחה אותו להחזיר את הכסף. האב מתנפל עליה והם נאבקים קשות במאבק שמסתיים במות האב. הכסף מוחזר להדס והיא רוכשת את בית הקפה, משדרגת אותו וכולם באים לחגוג שם.
חיים חובה
חיים חובה (27 בדצמבר 1947 – 6 בינואר 2012) היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה
ב-1974 סיים שלוש שנות לימוד בבית הספר הגבוה לאמנות הבמה "בית צבי" לצד ירמי עמיר, אורי אברהמי וארנון צדוק. ב-2003 סיים לימודים בפקולטה לאמניות של אוניברסיטת תל אביב.
תיאטרון
בפסטיבל עכו 1994 גילם את ואן גוך לצד ויקי תבור בהצגה "את החמניות תן לפול" שכתב שלמה גיורא שוהם וביים אבי מלכה. בתיאטרון בית ליסין: ב-1986 גילם את עלי בהצגה "נטושים" שכתב הלל מיטלפונקט, ובשנת 1991 גילם את שמעון בהצגה "על המדרכה". בתיאטרון צוותא גילם את פחימה בהצגה "חיילים יצאו לדרך". בתיאטרון הספרייה בשנת 1986 גילם את המוקיון בהצגה "המוקיון" שביים יוסף כרמון וכתב חובה עצמו (ע"פ הספר "המוקיון" מאת היינריך בל).
בתיאטרון באר שבע: גילם את אמדאו מודיליאני בהצגה "מודיליאני", ב-1985 שיחק בתפקיד הראשי של דון ז'ואן, בהצגה "דון ז'ואן חוזר מהמלחמה", את המאסטרו בהצגה "השטן במוסקבה", את קראגלר בהצגה "תופים בלילה", את הלר בהצגה "סיד" ואת דמיס בהצגה "טרטיף".
בתיאטרון הבימה
ב-1975 גילם אפסנאי, איכר צעיר וחייל בהצגה "אמא קוראז'" שכתב ברטולט ברכט וביים דוד לוין. ב-1976 גילם את לורד סאליסברי בהצגה "המלך ג'והן" שכתב פרידריך דירנמאט וביים דוד לוין; השתתף בהצגה "כובע הקש האיטלקי" שכתבו אז'ן לביש ומארק מישל וביים עמרי ניצן; וגילם את סר רטקליף בהצגה "ריצ'רד השלישי" שכתב שייקספיר וביים דוד לוין. ב-1977 גילם את בן אח בהצגה "הנפש הטובה מסצ'ואן" שכתב ברטולט ברכט וביים דוד לוין, וגילם את רוקו בהצגה "שבת ראשון שני" שכתב אדוארדו דה פיליפו וביים אילן אלדד. ב-1978 גילם את ריימונד בהצגה "המטבח" ("כל העולם מטבח") שכתב ארנולד ווסקר וביים עמרי ניצן; ואת דמטריוס בהצגה "חלום ליל קיץ" מאת שייקספיר שביים עמרי ניצן. ב-1980 גילם את קוריו בהצגה מאת שייקספיר "הלילה השנים עשר" שביים עמרי ניצן; גילם אורח וחוטב עצים לצד אלי דנקר בהצגה "חתונת הדמים" מאת פדריקו גארסיה לורקה שביים ויקטור גרסיה; וגילם את עמוחד סאבאח בהצגה "מלך מרוקאי" שכתב גבריאל בן-שמחון וביים יוסי יזרעאלי. ב-1987 השתתף בהצגה "מעגל הגיר הקווקזי" שכתב ברטולט ברכט וביים עמרי ניצן. ב-1988 גילם את איתמר לצד אורנה רוטברג, דב רייזר ומיכאל כורש במחזה מאת דויד גרוסמן "גן ריקי" בבימויו של מיקי גורביץ'. באותה שנה גילם את בן אח בהפקה "הנפש הטובה מסצ'ואן" בשיתוף תיאטרון באר שבע. ב-1989 גילם את זלצמן בהצגה "אדם" שכתב יהושע סובול וביים גדליה בסר.
ב-1990 גילם את מרקו בהצגה "מראה מעל הגשר" שכתב ארתור מילר וביים איציק ויינגרטן. ב-1991 גילם את קפטן דונלד וויטאקר לצד דב נבון ושמואל וילוז'ני בהצגה שכתב אהרון סורקין וביים איציק ויינגרטן "בחורים טובים"; גילם את פראדו בהצגה "סולו" שכתב יהושע סובול וביימה עדנה סובול; וגילם את יוחנן פוקס בהצגה "תינוקות לילה" שכתב א.ב יהושע וביים אהרון אלמוג. ב-1993 גילם מפקד בהצגה שכתב וביים חנוך לוין "הילד חולם", וגילם את פלורינדו ארטוזי לצד יגאל שדה בהצגה "משרתם של שני אדונים" שכתב קרלו גולדוני וביים עמרי ניצן. ב-1994 גילם את דנקו בהצגה "מקבת'" שכתב שייקספיר וביים טובי רוברסטון. ב-1995 גילם רב ואת עו"ד אלחנן פריש בהצגה "זינזאנה" שכתב עירא דביר וביים אלי כהן. ב-1996 גילם את שר הצבא נומורה בהצגה "הר לא זז" שכתב גלעד עברון וביים חנן שניר. ב-1997 השתתף לצד רוזינה קמבוס בהצגה "החדר של ורוניקה" שכתב איירה לוין וביים אבי מלכה. ב-1998 גילם את נחמן, אבי החתן בהצגה "הדיבוק - בין שני עולמות" שביים חנן שניר ע"פ ש. אנ-סקי. ב-1999 גילם לצד מיכאל כורש את ולצ'אנינוב, בהצגה "הבעל הנצחי" שביים שלמה בר-שביט ע"פ דוסטויבסקי; גילם את דקיוס בהצגה "יוליוס קיסר" מאת שייקספיר שביים עודד קוטלר; וגילם את תומאס פאטנם בהצגה (שהועלתה בשיתוף תיאטרון חיפה) "ציד המכשפות" שכתב ארתור מילר וביים שמואל הספרי.
במהלך 2011 השתתף בחזרות על ההצגה "ביקור הגברת הזקנה" בתיאטרון הבימה אך בשל מצבו הבריאותי נאלץ לוותר על השתתפותו בהצגה.
קולנוע וטלוויזיה
ב-1992 גילם את רס"ן איציק בסרטו של אסי דיין "החיים על פי אגפא". ב-1993 גילם את אביו של תומר (אורי בנאי) בסדרת הטלוויזיה "עניין של זמן". בין השנים 1989–1994 גילם את יעקובי בסדרת הטלוויזיה "שכנים". ב-1994 גילם את אבי לוי בסדרת הטלוויזיה שכתבו עמוס נוי ויוסי גודארד (שגם ביים את הסדרה) "רצח בים המלח". ב-1998 גילם את אלישע אלקיים בסדרת הטלוויזיה של אורי ובני ברבש "טירונות", ולאחר כ-7 שנים בסדרה שיצרו השניים "מילואים". ב-2012 גילם את מוריס, אביו של אבי בכר (רועי אסף) בסרטו של מני יעיש "המשגיחים".
קרניומטריה
קרניומטריה (באנגלית: Craniometry) היא מדידה של הקראניום, החלק העיקרי של הגולגולת, בדרך כלל הגולגולת האנושית. זוהי תת-קבוצה של צפלומטריה, מדידת ראש, שאצל בני אדם היא תת-קבוצה של אנתרופומטריה , מדידה של גוף האדם. זאת בנבדל מהפרנולוגיה, פסבדו מדע שניסה לקשר בין אישיות ואופי לצורת הראש, ומפיזיונומיה, שניסתה לעשות אותו הדבר לגבי תווי פנים. עם זאת, שדות אלה טענו כולם ליכולת לחזות תכונות או אינטליגנציה.
קרניומטריה הייתה בשימוש שוטף באנתרופולוגיה, במיוחד באנתרופולוגיה פיזית במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. תיאוריות שניסו להצדיק באופן מדעי הפרדה חברתית על בסיס גזע הפכו פופולריות בתקופה זו. ז'ורז' ואשה דה לאפוז' (Georges Vacher de Lapouge) (1854–1936) חילק את מין האדם ל"גזעים" היררכיים, החל מ"גזע לבן ארי, dolichocephalic" (מיוונית עתיקה - kephalê, ראש ו-dolikhos, ארוך ודק), לגזע "ברכיצפלי" (קצר ורחב ראש). קרניומטריה שימשה כראיה נגד קיומו של "גזע נורדי". פרנץ בועז השתמש במדד הראש כדי להראות את השפעתם של גורמים סביבתיים. צ'ארלס דרווין השתמש בגולגולת ובמחקר שלדים כדי להדגים את תאוריית האבולוציה שפורסמה בספרו מוצא המינים (1859).
מדידות ישירות יותר כוללות בדיקות של מוחות מגופות, או לאחרונה, טכניקות הדמיה כגון MRI, שניתן להשתמש בהן על אנשים חיים. מדידות כאלה משמשות במחקר על מדעי המוח ואינטליגנציה.
באופן נפרד, אמנים מהמאה ה-15 ואילך ביצעו מדידות של ראשים וגולגולות במטרה לדייק בייצוג חלקים של גוף האדם. ברנרד פליסי ואלברכט דירר היו חלוצים במחקרים כאלה.
מדד הראש
הפרופסור השוודי לאנטומיה אנדרס רציוס (1796–1860) השתמש לראשונה מדד הראש באנתרופולוגיה פיזית כדי לסווג שרידים אנושיים עתיקים שנמצאו באירופה. הוא סיווג מוחות לשלוש קטגוריות עיקריות, "דוליצפלי" (מיוונית עתיקה - kephalê, ראש ו-dolikhos, ארוכים ודקים), "ברכיצפלים" (קצרים ורחבים) ו"מזוצפליים" (אורך ורוחב ביניים).
במונחים אלה השתמש ז'ורז' ואשה דה לאפוז', ממייסדי התיאוריות הפסבדו-מדעיות בתחום זה ותאורטיקן של איגניקה, אשר בספרו "הארי ותפקידו החברתי" חילק את האנושות ל"גזעים" היררכיים, כשבראש "הגזע הלבן הארי, הדוליצפלי" ומתחתיו הגזע ה"ברכיצפלי", "הבינוני והאינרטי", המיוצג בצורה הטובה ביותר באוכלוסיית צרפת, ספרד, איטליה, כל אסיה ורוב המדינות הסלאביות.