cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אליהו שלמה זלמן בסאן
ביוגרפיה
פרטים רבים מהביוגרפיה של בסאן אינם ברורים כל צורכם ופורסמו לגביהם במשך הדורות, ובפרט בקרב צאצאיו, כמה גרסאות. על פי נוסח מצבתו שתועד בספר חלקת מחוקק, הוא נולד באסמינה שבפלך וילנה ושם אביו היה זאב. בשנות השלושים של המאה ה-18 עלה לארץ ישראל והתיישב בצפת. לפי פנחס גרייבסקי הוא עלה בסביבות תקצ"ו, 1836; אולם במפקד מונטיפיורי משנת תרט"ו מצוין ששנת העלייה היא תקצ"ב. בעת רעידת האדמה בצפת איבד בסאן אשתו ואת שני ילדיו. לפי זהבה בן דב שם אשתו היה צירל בת שמואל דיין, אולם אריה מורגנשטרן מביא בשם בן דב ששמה היה רייזל בת שלמה. השמות אינם מופיעים ברשימות ההרוגים ברעידת האדמה. מסורת משפחתית מספרת שגם הוא עצמו כוסה במפולת בניין, והתגלה רק בזכות ידו שבצבצה החוצה. מצפת עבר לחברון ולאחר שנתיים הצטרף יחד עם אחיו מנחם שמואל לפרושים בירושלים, שם נישא ב-1839 לאלמנה איטה אסתר אביגיל. מלבד ארבעה הילדים שהיו לה מנישואיה הראשונים, נולדו לזוג שלושה נוספים: בלומה, יהושע השל יואל ובת שבע גולדה. בסאן ואחיו לקחו חלק בהקמת מוסדות ציבוריים כמו בית החולים ביקור חולים והישיבות 'מדרש אליהו' ו'עץ חיים'. בנו, יהושוע השיל יואל בסאן, היה מן הקונים הראשונים של אדמות פתח תקווה.
עבודתו כנפח
בסאן היה נפח. בחוברת "החרש והמסגר בירושלים" שהוציא פנחס גרייבסקי בשנת תר"ץ ובה תיאר את בעלי המלאכה הראשונים מקרב האשכנזים בירושלים, כתב עליו:
הוא עבד גם עבור נוצרים ומוסלמים. לפי מסורת משפחתית סירב בסאן לבקשות המופתי לבצע תיקונים בהר הבית, בשל האיסור ההלכתי להיכנס למקום.
בספר "חזון ציון" מסופר שהוא בנה את "עמודי היסוד" של בית הכנסת החורבה וכן שתכנן "סולם חבלים" לשימוש הפועלים. הפועלים לא העזו לעלות בו עד שבאסאן, אז בשנות ה־60 לחייו, טיפס עליו והוכיח שהסולם חזק דיו.
ב-1840 הקים משה מונטפיורי את המבנה על קבר רחל. כאמור, מסופר שבסאן הכין את הדלת ואת המפתח הגדול לקבר, בהזמנת מונטיפיורי. שיטת הפתיחה הייתה סודית וידועה רק לגבאי המקום. הוא בנה דלת מעץ, מצופה בפסי מתכת לחיזוק. למנעול שהכין התאים שני מפתחות גדולים, בתוספת לשונית דקה מברזל שסייעה בפתיחה. המפתחות הופקדו בידי שמשי קבר רחל, ושמורים עד היום בידי משפחת מונזון האשכנזית ומשפחת בורלא הספרדית. בתחתית המנעול הנציח אליהו את שמו בכתובת:.
מכה (רובוט)
מֶכָּה (באנגלית: Mecha קיצור של Mechanical) או מך, הוא רובוט, כלי רכב או כלי נשק ענקי בצורת אדם. רובוטי ה"מכה" לרוב (על אף שלא תמיד) הם דו-רגליים. לרוב רובוטי ה"מכה" מוצגים כמכונות מלחמה: בעיקר כרכב קרבי משוריין בעל רגליים במקום גלגלים. הם לרוב חמושים בתותחים, טילים ומקלעים ולעיתים גם ב"נשק קר" כגון חרבות ענק ולהבי אנרגיה. בחלק מהפעמים, כגון ב-"Battletech" ובמאנגה היפנית "Patlabor", המכות משמשים למלא גם מטלות אזרחיות כמו עבודות בנייה, ככלי משטרתי, או לצורך כיבוי שרפות.
מקור השם
המונח מכה (לעיתים גם מךּ; mech) הוא קיצור אשר נוצר במקור ביפן למלה האנגלית "מכני" (Mechanical). ביפנית, משמעות המילה "מכה" כוללת את כל האובייקטים המכניים למיניהם, כולל מכוניות, אקדחים, מחשבים, ומכשירים אחרים. באופן זה, המילה גם משמשת לתיאור רובוטים דמויי אנוש, סייבורגים, רובוטים תעשייתיים ואפילו טוסטרים. היפנים משתמשים במונח "רובוטים" (Robotto) או "רובוטים ענקיים" כדי להבדיל בין רובוטים רגילים ורובוטים בעלי רגליים לבין המכשירים המכניים האחרים. השימוש הנפוץ ברבים הראשון בשפה האנגלית במונח זה היה בסדרה המצוירת "Robotech" אשר הייתה גרסה מדובבת לאנגלית של שלוש סדרות אנימה יפניות שונות והשימוש בעולם המערבי מאז במונח מתכוון בעיקר לכלי רכב רובוטיים בהם נוהג אדם או כלי לחימה מודרניים.
במאנגה ובאנימה
ביפן, "אנימה רובוטים" (אשר ידועה כ"מכה אנימה" מחוץ ליפן) הוא ז'אנר אשר בו העלילה המרכזית מתמקדת בכלי רכב רובטיים ענקיים אשר מוטסים על ידי בני אנוש. בסדרות אלו, גובהו של רובוט ה"מכה" הקטן ביותר יהיה בדרך כלל כשישה מטרים, ויהיה בעל מגוון רחב של כלי נשק, ולעיתים קרובות דגם מוקטן שלו ייוצר באופן מאסיבי על ידי יצרני הצעצועים. סדרת האנימה "גנדאם" היא דוגמה מצוינת לכך: חברת ייצור הצעצועים היפנית "Bandai" לה הזיכיון למכירת צעצועי "גנדאם", הובילה לכך שכיום צעצועי גנדאם נמצאים בכל מקום ביפן. נהוג לחלק את ז'אנר המכה אנימה לשני סוגים עיקריים:
גודלם של רובוטי המכה יכול להשתנות לפי העלילה. בחלק מהם גובהם של המכים לא גדול יותר מטנק ("קוד גיאס", "Eureka Seven"), בחלק הם יכולים להיות בגובה מספר קומות ("גנדאם", "The Vision of Escaflowne") ובאחרים הם אף יכולים להיות בגובה של גורד שחקים ("Space Runaway Ideon"). ישנם גם מכות אשר גדולים מספיק בשביל להכיל אוכלוסייה של עיר שלמה (מקרון 1), בחלק גם בגודל של ירח קטן ("הרובוטריקים") ובחלק הם בגודל של גלקסיה גדולה ("Tengen Toppa Gurren Lagann").
בקולנוע
הדוגמה המוכרת ביותר לשימוש במכה בסרטי הקולנוע נעשה בסדרת סרטי "מלחמת הכוכבים". מכים ענקיים בעלי 4 רגליים, AT-AT, הופיעו בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית" ונבלמו רק בקושי בידי ברית המורדים. בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי" הופיעו מכים קטנים יותר בעלי 2 רגליים, AT-ST. מכים אלה התגלו כלא מתאימים ללוחמה ביערות ופגיעים למדיי.
בסרט "רובוקופ" מופיע המכה ED-209, הסבה של מכה צבאי לאכיפת החוק המתגלה ככישלון גדול עקב בעיות בבינה המלאכותית שלו.
בסדרת הפעולה המצליחה לילדים, הפאוור ריינג'רס, מכה ענק בשם "מגה-זורד" הוא כלי הנשק העיקרי של הפאוור ריינג'רס במלחמתם ברוע.
בסרט ההוליוודי "הנוסע השמיני 2" הופיע רובוט מכה אשר שימש ככלי רכב למשימות הובלת ציוד. בסרטי "מטריקס" על שערי העיר ציון שומרים לוחמים הנוהגים במכים החמושים במקלעים כבדים בקצות זרועותיהם. בסרט "מחוז 9" נעשה שימוש של גיבור הסרט ברובוט חייזרי דו-רגלי המצויד בטכנולוגיות העולות על אלה האנושיות. בסרט "מלחמת העולמות" עושים החייזרים שימוש ברובוטים ענקיים במלחמתם נגד בני האדם. כמו כן בולטת הופעתן של חליפות מכה בסרט עטור האפקטים "אווטאר" שבשימוש יחידות הצבא, ובסרט "קצה המחר" בכיכובו של טום קרוז.
סרט הלייב אקשן "פסיפיק רים" של הבמאי גיירמו דל טורו מתמקד במלחמה בין בני האדם המטיסים מכונות מכה ענקיות בשם ייגרים לבין מפלצות הענק קאייג'ו שמגיחות מהאוקיינוס השקט. בסרט "ספיידרמן המופלא 2", שיריונו של ריינו הוא למעשה חליפת מכה המעניקה ללובש אותה כוח על-אנושי ויכולת מיגון. בסרטי היקום הקולנועי של מארוול "איירון מן" ו"הנוקמים: עידן אולטרון" מוצגים שני קונספטים של מכה בדמות שריון השלד החיצוני איירון מונגר וההאלקבאסטר, בהתאמה.
במשחקי וידאו
מכים לעיתים קרובות מופיעים במשחקי הווידאו. בשל גודלם המאסיבי והפוטנציאלי לגרום לנזק עצום לרכוש כתוצאה מגודלם המכים הפכו לפופולריים מאוד במשחקי הווידאו השונים. משחק הלחימה והמכות OMF 2097 מבוסס כולו על קרבות בין רובוטי ענק ומכים מדגמים שונים. בין יתר המשחקים בהם מופיעים רובוטי המכה נמנים מטאל גיר, וורהאמר 40,000, סופרים קומנדר, Battlefield 2142 וסטארקראפט.
אישה
אִשָּׁה היא אדם בוגר מהזוויג נקבה. לנקבה סימנים ביולוגיים המבדילים אותה מהזכר של המין האנושי. נקבה במין אדם מהלידה ועד גיל שלוש נקראת תינוקת, עד גיל ההתבגרות היא נקראת ילדה, בגיל ההתבגרות היא נקראת נערה. אישה צעירה נקראת גם עלמה או בחורה. האפיון הכללי שניתן בחברה לתכונות המזוהות עם נשים נקרא "נשיוּת".
ביולוגיה ומגדר
במונחים ביולוגיים, איברי המין הנקביים משתתפים בתהליך הרבייה, בעוד מאפיינים מיניים משניים (השדיים) מעורבים בהזנת ילדים. השחלות, בנוסף לתפקידן הסדיר - לייצר הורמונים, מייצרות תאי רבייה נקביים המכונים ביציות, שכאשר הן מופרות על ידי תאי רבייה זכריים (תאי זרע), יוצרים פרטים גנטיים חדשים. הרחם הוא איבר המורכב מרקמה המגנה על העובר המתפתח ומזינה אותו, ומשריר, כדי להוציא את העובר במהלך הלידה. נעשה שימוש בנרתיק בהזדווגות ובלידה. תפקיד השדיים לייצר חלב, הפרשה נוזלית מזינה שמהווה את המאפיין המבחין ביותר של יונקים, יחד עם לידת תינוקות.
בתחילת ההתפתחות העוברית ברחם, עוברים משני המינים מוגדרים כחסרי מין. עובר בדרך כלל מתפתח לזכר אם הוא נחשף לכמות משמעותית של טסטוסטרון (לרוב בגלל כרומוזום Y שהעובר קיבל מהאב). אחרת, העובר בדרך כלל מתפתח לנקבה, לרוב כאשר הוא מקבל כרומוזום X מהאב, אך גם במקרים שהאב אינו תורם כרומוזום X או Y כלל. במהלך גיל ההתבגרות, אסטרוגן גורם להופעת מאפיינים מיניים בוגרים של אישה.
חוסר איזון ברמות ההורמונליות של האם וכימיקלים מסוימים (או סמים), עשויים לשנות את המאפיינים המיניים המשניים של העובר. רוב הנשים הן בעלות קריוטיפ 46,X, אך בסביבות אחת לאלף תהיה 47,XXX, ואחת ל-2,500 תהיה 45,X (ותלקה בתסמונת טרנר). זאת בניגוד לקריוטיפ הזכרי הטיפוסי - 46,XY. כך, הכרומוזומים X ו-Y ידועים בתור נקבה וזכר, בהתאמה.
אף על פי שמעט פחות נקבות נולדות מאשר זכרים (היחס הוא בערך 20:21), בגלל תוחלת חיים גבוהה יותר, ישנם רק 81 גברים בני 60 ומעלה על כל 100 נשים באותו גיל. תוחלת החיים של נשים גבוהה יותר משל גברים בדרך כלל. זאת כתוצאה מגורמים רבים: גנטיקה (גנים רבים ומגוונים הנמצאים בכרומוזומי המין של נשים); נוכחות ההורמון הנקבי אסטרוגן, שמפחית את הסיכון למחלות לב אצל נשים לפני גיל המעבר; וההשפעה של רמות גבוהות של אנדרוגן אצל גברים. מתוך אוכלוסיית האנושות כולה, ישנם 101.3 גברים על כל 100 נשים (מתוך: האלמנך העולמי של 2001).
גופן של ילדות עובר שינויים הדרגתיים במהלך ההתבגרות המינית, במקביל, אך לא באופן זהה, לשינויים המתרחשים אצל בנים. ההתבגרות המינית היא תהליך של שינויים גופניים שבעזרתם גופו של ילד הופך לגוף של מבוגר, המסוגל לבצע רבייה מינית. התהליך מתחיל באותות הורמונליים מהמוח לשחלות. בתגובה לאותות אלו, איבר המין מפיק הורמונים המעוררים את הליבידו ואת הגדילה, התפקוד ושינוי הצורה של המוח, העצמות, השרירים, הדם, העור, השיער, השדיים ואיברי המין. גדילה פיזית - גובה ומשקל - מאיצה במחצית הראשונה של ההתבגרות ומסתיימת כאשר הילדה מתפתחת לגוף מבוגר. לפני גיל ההתבגרות, ההבדלים הפיזיים בין ילדים וילדות הם באיברי המין, הפין והנרתיק. תהליך ההתבגרות המינית מתרחש בדרך כלל בין גילאים 10 ל-16, אך גילאים אלו משתנים מילדה לילדה. אירוע עיקרי הנחשב למציין את התבגרותה המינית של נערה הוא הדימום הווסתי הראשון, שמופיע בממוצע בגילאים 12–13.
רוב הנערות חוות דימום וסתי ולאחר מכן מסוגלות להיכנס להיריון וללדת ילדים. אלו דורשים, באופן כללי, הפריה פנימית של ביציותיה של האישה עם תאי הזרע של גבר באמצעות יחסי מין, אך ישנה אפשרות של הפריה מלאכותית או השתלה כירורגית של עובר קיים. תחום המדע החוקר את מערכת הרבייה הנקבית ואיברי הרבייה נקרא גינקולוגיה.
בריאות
בריאות נשים מתייחסת לתחומי בריאות הנוגעים באנטומיה של האישה. ישנן מחלות הפוגעות בעיקר בנשים, כמו זאבת. כמו כן, ישנן מחלות שמהן סובלות יותר נשים מגברים, לדוגמה, סרטן השד, ומחלות מסוימות שרק נשים חולות בהן. לדוגמה, סרטן צוואר הרחם או סרטן השחלה. נשים וגברים עשויים לחוות תסמינים שונים של מחלה דומה, וכמו כן להגיב באופן שונה לטיפול רפואי. תחום זה במחקר הרפואי שייך לרפואה המגדרית.
בריאותן של נשים נמצאת בטווח מודעות של אנשים וארגונים שונים, בהם ארגון הבריאות העולמי, אשר מציב את המגדר בתור גורם חברתי מכריע של הבריאות.
מוות בהיריון ובלידה מוגדר על ידי ארגון הבריאות העולמי בתור "מותה של אישה בזמן היריון או בתקופה של 42 יום לאחר סיום ההיריון, ללא קשר למשך או מקום ההיריון, מסיבות הקשורות להיריון או לטיפול בו, אך לא כתוצאה מתאונה או מסיבה מקרית". 99% ממקרי המוות בהיריון ובלידה מתרחשים במדינות מתפתחות. יותר מחצי מהם מתרחשים באפריקה שמדרום לסהרה, וכמעט שליש מהם מתרחשים בדרום אסיה. הסיבות העיקריות למוות מסוג זה הן דימום חמור (בעיקר דימום שלאחר הלידה), זיהומים (בדרך כלל לאחר הלידה), רעלת היריון, הפלה מסוכנת, וסיבוכים בלידה כתוצאה ממלריה ואיידס. רוב מדינות אירופה, אוסטרליה, יפן וסינגפור נחשבות בטוחות מאוד בנוגע ללידה, בעוד מדינות אפריקה שמדרום לסהרה נחשבות המסוכנות ביותר.
חופש וזכויות פוריות
זכויות פוריות הן זכויות וחירויות חוקתיות העוסקות בפוריות ובבריאות. הפדרציה העולמית לגינקולוגיה ולמיילדות מציינת כי:
הפרות של זכויות פוריות כוללות היריון כפוי, עיקור כפוי והפלה כפויה.
עיקור כפוי היה נהוג במדינות מערביות רבות במחצית הראשונה של המאה ה-20. עיקור כפוי והפלה כפויה נהוגים גם היום במדינות כמו אוזבקיסטן וסין.
תפקידים מגדריים
בהרבה מן התרבויות הפרהיסטוריות, לנשים היה תפקיד תרבותי מסוים. בחברות של ציידים-לקטים, נשים היו באופן כללי המלקטות צמחים למאכל, חיות קטנות ודגים, בעוד הגברים צדו את בשרן של חיות גדולות.
התפקידים המגדריים השתנו במידה רבה בהיסטוריה של העת האחרונה. במקור, החל מגיל קטן, השאיפות המקצועיות היו מוטות בכיוונים מסוימים, בהתאם למגדר. נהוג היה שנשים ממעמד הביניים יתעסקו בענייני משק הבית וגידול הילדים. נשים עניות יותר, בייחוד נשים ממעמד הפועלים, נטו יותר לחפש אפשרויות תעסוקה מחוץ לבית. רבות מהמשרות שנשים היו מסוגלות להשיג היו משרות הרבה פחות רווחיות מהמשרות שהיו זמינות לגברים.
שינויים בשוק העבודה לנשים גרמו לכך שאפשרויות התעסוקה שלהן התרחבו. נשים שלפני כן היו מורשות לעבוד רק עבודות "מלוכלכות", עם שעות עבודה ארוכות במפעלים, יכלו כעת להתקדם גם לעבודות "נקיות" יותר, מכובדות יותר, משרות משרדיות שדרשו יותר השכלה. חלקן של הנשים בכוח העבודה של ארצות הברית גדל מ-6% בשנת 1900 ל-23% בשנת 1923.
במהלך שנות ה-80 ניסו מוסדות להביא לשוויון הזדמנויות מגדרי במקום העבודה. עם זאת, הנשים בעלות המקצוע היו עדיין אחראיות על משק הבית ועל גידול הילדים, ציפייה חברתית שלא הופנתה כלפי גברים. עובדה זו מנעה את השוויון המגדרי, ולאישה למעשה היו "שתי משרות", ולכן האישה לא הייתה יכולה להשקיע את כל מרצה בקידום הקריירה. עד תחילת המאה ה-20, הקולג'ים לנשים בארצות הברית דרשו מנשות הסגל שלהם להישאר רווקות, בטענה שאישה לא יכולה לעבוד בשתי משרות מלאות בו-זמנית. על פי שיבינגר, "להיות מדענית ורעיה ואם זו מעמסה בחברה שמצפה מנשים יותר מגברים להעמיד את המשפחה לפני הקריירה" (עמוד 93).
תנועות שונות מגנות על שוויון הזדמנויות לשני המינים, ושוויון זכויות ללא הבדלי מגדר. באמצעות שינויים כלכליים ומאמציה של התנועה הפמיניסטית, בחברות רבות לנשים יש כעת גישה לקריירות מעבר לעקרת הבית המסורתית.
אף על פי שמספר גדול יותר של נשים רוכשות השכלה גבוהה, משכורותיהן לרוב נמוכות מאשר משכורותיהם של גברים. בשנת 2005 טענה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה כי בארצות הברית, נשים בגילאים 30 עד 44 בעלות תואר אקדמי מרוויחות 62% מהסכום שמרוויחים גברים בעלי הכשרה דומה.
אלימות נגד נשים
הצהרת האו"ם בנוגע לחיסול האלימות נגד נשים מגדירה "אלימות נגד נשים" כך:
אלימות נגד נשים עודנה בעיה בהיקף עולמי, המונעת, בייחוד מחוץ למערב, על ידי הערכים של חברות פטריארכליות, מחסור בחקיקה מתאימה וחוסר אכיפה של חוקים קיימים. נורמות חברתיות הקיימות בחלקים רבים בעולם מעכבות את תהליך ההגנה על נשים מפני אלימות. לדוגמה, על פי סקרים של יוניסף, אחוז הנשים בגילאי 15–49 החושבות שבנסיבות מסוימות יש לבעליהן הצדקה להכותן, הוא 90% באפגניסטן ובירדן, 87% במאלי, 86% בגינאה ובמזרח טימור, 81% בלאוס ו-80% ברפובליקה המרכז-אפריקאית. סקר שנערך בשנת 2010 מצא כי אחוזי התמיכה בסקילה כעונש על בגידה מבין הנשאלים היה 82% במצרים ובפקיסטן, 70% בירדן, 56% בניגריה ו-42% באינדונזיה.
צורות ספציפיות של אלימות נגד נשים כוללות מילת נשים, סחר בנשים, נישואים כפויים, אונס, הטרדה מינית, רצח על חילול כבוד המשפחה, ואלימות הקשורה בסכסוכי נדוניה. ממשלות יכולות להיות שותפות לאלימות כלפי נשים, לדוגמה על ידי מנהגים כגון סקילה (כעונש על בגידה).
מספר צורות של אלימות נגד נשים היו נפוצות במהלך ההיסטוריה, בעיקר ציד מכשפות, הקרבת אלמנות (כגון סאטי) וכריכת רגליים. האשמת נשים בכישוף היא מסורת ארוכת שנים, לדוגמה משפטי מכשפות בתחילת התקופה המודרנית (בין המאה ה-15 למאה ה-18) היו שכיחים באירופה ובמושבות האירופאיות שבצפון אמריקה. כיום, ישנם עוד אזורים בעולם (כמו חלקים מאפריקה שמדרום לסהרה, האזורים הכפריים של צפון הודו, ופפואה גינאה החדשה) שבהם אנשים מאמינים במכשפות, ונשים המואשמות בכישוף נחשפות לאלימות חמורה. ישנן מדינות בעלות חקיקה נגד העיסוק בכישוף. בערב הסעודית, כישוף נותר פשע עליו ניתן לדון אדם לעונש מוות, ובשנת 2011 המדינה ערפה את ראשה של אישה שהורשעה בכישוף.
ישנם גם מקרים שבהם סוגים מסוימים של אלימות נגד נשים הוגדרו כפשע רק במהלך העשורים האחרונים, כך שאינם אסורים בכל חלקי העולם ומדינות רבות ממשיכות להתיר פעולות אלו. זהו במיוחד המצב בנוגע לאונס בנישואים. בעולם המערבי, ישנה נטייה להגן על השוויון המגדרי במסגרת הנישואים, אך בחלקים רבים בעולם נשים עדיין מאבדות רבות מזכויותיהן כאשר הן מתחתנות.
אלימות נגד נשים גדלה באופן משמעותי בתקופות של מלחמה ובעימותים מזוינים, במהלך כיבוש או עימותים אתניים. דוגמאות עכשוויות לאלימות מינית במהלך מלחמה כוללות את האונס במהלך מלחמת השחרור של בנגלדש, האונס במלחמת בוסניה, האונס במהלך רצח העם ברואנדה, והאונס במהלך מלחמת קונגו השנייה. בקולומביה, העימות המזוין הביא גם כן להגברת מעשי האלימות המינית נגד נשים.
ביגוד, אופנה וקוד לבוש
נשים בחלקים שונים של העולם מתלבשות באופן שונה, ובחירת לבושן מושפעת מהתרבות המקומית, מדוקטרינה דתית או מסורתית, מנורמות חברתיות, מחילופי אופנות ומגורמים נוספים.
גישה נפוצה בחברות שונות היא של צניעות הלבוש, במסגרתה מצופה מנשים להסתיר חלקים בגופן הנחשבים מושכים מינית בעבור גברים, חלקים אלה מוגדרים בצורה שונה בחברות שונות וכוללים את שדיהן, הטורסו והגפיים שלהן, או שיער ראשן ואפילו פניהן. ישנם מדינות בהן גישה זאת נאכפת בחוק, וחלה הגבלה על לבושן של נשים. חברה בולטת בקידום וכפיית הצניעות בימינו היא העולם האסלאמי. החג'אב, כיסוי הראש המוסלמי, שנוי במחלוקת במיוחד בעולם המערבי, ומקבל ביקורת הן מנקודת מבט פמיניסטית והן מנקודת מבט לאומנית. ישנן מדינות האוסרות על לבישת חג'אבים מסוימים, או מגבילות את לבישתם במקומות ציבוריים (דוגמה למדינה כזו היא צרפת). חוקים אלה שנויים גם הם במחלוקת.
פוריות וחיי משפחה
שיעור הפריון הכולל - המספר הממוצע של ילדים הנולדים לאישה במשך חייה - משתנה באופן משמעותי בין אזורים שונים בעולם. בשנת 2013, שיעור הפריון הגבוה ביותר היה בניז'ר (7.03 ילדים לכל אישה) והנמוך ביותר היה בסינגפור (0.79 ילדים לאישה). שיעור הפריון של רוב מדינות אפריקה שמדרום לסהרה גבוה, דבר שיוצר בעיות עקב מחסור במשאבים ותורם לפיצוץ אוכלוסין, ואילו רוב מדינות המערב חוות כיום שיעור פוריות נמוך במיוחד, שעלול להוביל להזדקנות האוכלוסייה ולהצטמצמותה.
בעשורים האחרונים השתנה מבנה המשפחה בחלקים רבים בעולם. למשל במדינות המערב, צעירים החלו להעדיף את המגורים עם המשפחה הגרעינית בלבד, על פני מגורים משותפים יחד עם כל המשפחה המורחבת. תופעת הילודה מחוץ למסגרת הנישואין הפכה לשכיחה יותר, כלומר ילדים הנולדים לזוג שנישא בנישואי חוזה או הנולדים לנשים לא נשואות. בעוד לידות מחוץ לנישואין הן דבר נפוץ ומקובל במקומות מסוימים בעולם, במקומות אחרים הן מגונות בחריפות, ואמהות לא נשואות חוות נידוי, אלימות מצד בני משפחה ולעיתים אף רצח על חילול כבוד המשפחה. יחסי מין מחוץ לנישואים מוגדרים כפשע במדינות רבות (כגון ערב הסעודית, פקיסטן, אפגניסטן, איראן, כווית, האיים המלדיביים, מרוקו, עומאן, מאוריטניה, איחוד האמירויות הערביות, סודאן ותימן).
הבדלים בין האישה לגבר
להלן מפורטים ההבדלים העיקריים בין האישה לגבר:
הבדלים פיזיולוגיים עיקריים
ההבדל הפיזיולוגי העיקרי בין האישה לאיש הוא המבנה הכרומוזומלי. מכך נגזרת התפתחות שונה. בלידה (ועוד קודם לה) באיברי המין: איברי המין והרבייה של האישה הם פות, נרתיק, רחם ושחלות, ואלה שונים מאיברי המין והרבייה של הגבר שהם פין ואשכים. מאוחר יותר, במהלך גיל ההתבגרות, מתחילים להופיע הבדלים נוספים:
הבדלים אנטומיים עיקריים
ההבדלים האנטומיים מופיעים כבר במהלך התפתחות העובר ברחם:
נשיות
הקטגוריות הדומיננטיות במגדר הן קטגוריות הגבריות והנשיות הנתפסות כהפוכות ומשלימות זו את זו, ומקושרות עם שני סוגי מאפיינים, בהתאמה. מאפיינים גבריים (כלומר, מאפיינים המיוחסים יותר לגברים מלנשים) כוללים החלטיות, כושר ניתוח טכני, דומיננטיות, תוקפנות, שאפתנות, כוחניות, ביטחון עצמי ותחרותיות. מאפיינים נשיים כוללים רגישות בין-אישית ויכולת אמפתית גבוהה, התבוננות הוליסטית על מערכת קשרים, עניין ברווחת הזולת, נכונות לסייע, נעימות, חמימות ועדינות. כמו כן כושר ניתוח ניואנסי, יכולות מילוליות, תקשורתיות, שפתיות, מוטוריות וקורדינאציות גבוהות. יכולת איפוק רגשית והתנהגותית. פרט לתכונות אישיות, מאפיינים מגדריים מתבטאים גם במראה החיצוני, בסגנון הלבוש, ועוד. קבוצות מאפיינים אלו הן היבטים של תפקידי מגדר.
מאפייני מגדר אינם נובעים בהכרח ישירות ובלעדית מהבדלים ביולוגיים בין שני המינים, אלא מבטאים את התפיסה התרבותית המתרגמת שוני ביולוגי לערכים הקובעים את המעמד החברתי של המינים בחברה. כך, התפיסה או הציפיות המגדריות מעצבות את תהליכי החיברות של נשים וגברים ומקבעת דפוסים היררכיים המקנים לרוב עליונות לגברים בחברה.
שירותים המיועדים לנשים
המאפיינים הביולוגיים הייחודיים של נשים מביאים לקיומם של שירותים הפונים לנשים בלבד: רפואת נשים, בתי יולדות וכדומה. גורמים חברתיים מביאים לשירותים נוספים הפונים לנשים (או בעיקר לנשים), כגון חנויות לבגדי נשים, תכשירי קוסמטיקה ושירותי קוסמטיקה ועוד. בתחומים שונים מתקיימת הפרדה מגדרית, המביאה למתן שירותים מיוחדים לנשים, במקביל לשירותים דומים לגברים. באמצעי התקשורת יש הפונים לנשים, כגון כתבי העת "לאשה" ו"את" ואתרי האינטרנט onlife ו"בננות".
אליפות העולם בכדורסל 1994
אליפות העולם בכדורסל לשנת 1994, הידועה גם בשם מונדובאסקט 1994, הוא טורניר כדורסל בינלאומי שנערך בקנדה בתאריכים 4-14 באוגוסט ואורגן על ידי התאחדות הכדורסל הבינלאומית. בתחילה אמור היה הטורניר להתקיים בבלגרד שביוגוסלביה, אך לאחר שחבר האו"ם כפה אמברגו על מדינות חבל הבלקן, הוחלט לקיימו בערים טורונטו והמילטון שבקנדה. ארצות הברית זכתה בטורניר לאחר שניצחה במשחק הגמר את רוסיה 91-137 ובכך סיימה את הטורניר ללא הפסד בשמונת משחקיה. קרואטיה זכתה במדליית הארד לאחר ניצחון על יוון 60-78.
הנבחרות המשתתפות
16 הנבחרות שהעפילו לטורניר הגמר:
מיקומים
שלושת האצטדיונים בהם שוחקו משחקי הטורניר:
הסיבוב הראשון
שתי הקבוצות המובילות בכל בית משובצות לבתים א' וב' בסיבוב השני, מהם ניתן להעפיל לשלבי הגמר. שתי הקבוצות האחרונות בכל בית משובצות לבתים ג' וד' בסיבוב השני, מהם משובצות הקבוצות לפלייאוף על מקומות 9-16.
בית א'
4 באוגוסט 1994
5 באוגוסט 1994
7 באוגוסט 1994
בית ב'
4 באוגוסט 1994
5 באוגוסט 1994
6 באוגוסט 1994
בית ג'
4 באוגוסט 1994
5 באוגוסט 1994
6 באוגוסט 1994
בית ד'
4 באוגוסט 1994
5 באוגוסט 1994
7 באוגוסט 1994
הסיבוב השני
שתי הקבוצות המובילות בבתים א' וב' מעפילות לשלב חצי הגמר. שאר הקבוצות בבתים אלו משובצות לפלייאוף על מקומות 5-8. שתי הקבוצות המובילות בבתים ג' וד' מעפילות לפלייאוף על מקומות 9-12. שאר הקבוצות בבתים אלו משובצות לפלייאוף על מקומות 13-16.
בית א'
9 באוגוסט 1994
10 באוגוסט 1994
11 באוגוסט 1994
12 באוגוסט 1994
בית ב'
9 באוגוסט 1994
10 באוגוסט 1994
11 באוגוסט 1994
12 באוגוסט 1994
בית ג'
8 באוגוסט 1994
11 באוגוסט 1994
בית ד'
8 באוגוסט 1994
9 באוגוסט 1994
11 באוגוסט 1994
מסגד המלך חוסיין
מסגד המלך חוסיין (בערבית: مسجد الملك الحسين) שוכן בעמאן, בירת ירדן. הוא המסגד הגדול ביותר במדינה.
המסגד נפתח בשנת 2005. הוא ממוקם בשוליה המערביים של העיר, בקרבת המרכז הרפואי על שם המלך חוסיין. מיקומו בגובה של 1,013 מטר מעל פני הים מאפשר לראותו מרוב חלקיה של עמאן.
מבנה המסגד הוא בעל צורה מלבנית ובארבע פינותיו ממוקמים מינרטים על גבי צריחים מרובעים. כיפה מוזהבת ממוקמת בסמוך לכותל הדרומי של המבנה. המבנה מוקף ברחבות מרוצפות ובהן עצים. המסגד עשוי להכיל עד 5,500 מתפללים.
במרכז העיר ממוקם מסגד אל-חוסייני הגדול, שהוקם בשנת 1924. גם הוא מוכר בשם מסגד המלך חוסיין.
יבל
יָבָל הוא דמות מקראית, הוא אחד מבניו של למך בן מתושאל מאשתו עדה. יבל מוזכר בסדר הדורות שבין אדם לנח:
על יבל נאמר שהיה אבי יושב אוהל ומקנה והכוונה היא לכך שהוא אביהם של יושבי אוהלים ובעלי מקנה. דהיינו, יבל היה זה שהמציא מחדש את שיטת הישיבה באוהלים וגידול הצאן (שכנראה נשכחה לאחר מותו של הבל נטול צאצאים). הכוונה היותו "אבי יושב אוהל ומקנה" היא גם שבניו ובני בניו של יבל הוסיפו לעסוק באומנותו וגם שהוא היה מורה ומייסד מנהגים ושיטות ודרכי חיים למעמד מסוים.
פילון מגבל מספר על אינוס ומאגוס שלפי מסורות הפיניקים המציאו את הישיבה בכפרים ואת גידול הצאן.
אח ליובל ואחיהם למחצה של תובל קין ונעמה, בני אשת אביו השנייה צלה. כמו כן, צאצא של קין, בנו של אדם הראשון.
מקור השם
השם "יבל" נגזר מאותו שורש, שממנו נגזרו שמות אחיו יובל ותובל. הועלתה הצעה לקשור את שמו וכן את "יובל" עם המילה הפיניקית "יבל" הזהה כנראה עם המלה הארמית יובל שמשמעותה - איל, עז ממין זכר, דבר המתאים לתיאורו של יבל כאבי יושב אוהל ומקנה.
שלום כהן (שחיין)
שלום כהן (11 בנובמבר 1939 – 15 בפברואר 2023) היה שחיין ישראלי, חבר נבחרת ישראל בשחייה (1956–1959), 4 פעמים ברציפות סגן אלוף ישראל (1955–1958) במשחה ל-200 מטר פרפר. ייצג את ישראל במכביה החמישית (1959) במשחה זה, ושיאן ישראל במשחה ל-50 מטר פרפר.
ביוגרפיה
כהן נולד במרוקו. הוא עלה לישראל, התגורר בקיבוץ רמת יוחנן והתאמן בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי.
1955
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בתחילת אוקטובר 1955 זכה כהן במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:57.0 דקות, אחרי ראובן שפע מהפועל גבעת חיים (2:47.0 דקות) ולפני גבריאל נסט מברית מכבים עתיד (3:00.3 דקות).
1956
באליפות ישראל שנערכה בתחילת אוקטובר 1956 הוא זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:57.4 דקות, אחרי ראובן שפע (2:46.6 דקות) ולפני גבריאל נסט (3:03.2 דקות). שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבת גלים בחיפה הוא קבע במשחה ל-100 מטר פרפר שיא נוער חדש של 1:14.0 דקות, שיפור לשיא הקודם של יורם מנדלבאום (1:14.2 דקות). במשחה זה הוא הקדים את ראובן שפע.
1957
בתחרות שנערכה בסוף אוגוסט 1957 קבע כהן במשחה ל-50 מטר חופשי שיא נוער חדש של 27.7 שניות. חודש לאחר מכן, במכביה החמישית שנערכה בספטמבר הוא עלה למשחה הגמר במשחה ל-200 מטר פרפר וחודש לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה באוקטובר הוא זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:54.1 דקות, אחרי גבריאל נסט (2:53.6 דקות) ולפני איתן פרויד מברית מכבים עתיד (3:03.5 דקות).
1959
בתחרות מבחן שנערכה בבת גלים ביוני 1959 לקביעת נבחרת ישראל נגד נבחרת יוון שתערך באתונה זכה כהן במקום הראשון בתוצאה של 2:48.9 דקות, לפני ראובן שפע (2:52.0 דקות). בתחרות באתונה שנערכה בסוף יולי הוא סיים במקום שלישי במשחה ל-200 מטר פרפר מתוך ארבעה (שני בין הישראלים) בתוצאה של 3:01.2 דקות. השחיין היווני שניצח קבע שיא יוון חדש של 2.50.0 דקות, תוצאה פחות טובה מהשיאים האישיים של כהן וראובן שפע שסיים שני (2:50.7 דקות). בתחרות שנערכה בבת גלים באוגוסט אותה שנה הוא קבע במשחה ל-100 מטר פרפר שיא נוער חדש של 1:13.4 דקות. באליפות ישראל שנערכה באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 3:01.1 דקות, אחרי גרשון שפע מהפועל גבעת חיים (2:52.6 דקות) ואחיו ראובן שפע (2:56.4 דקות).
חיים אישיים
לאחר שפרש משחייה תחרותית עבר כהן להתגורר עם משפחתו בבאר שבע. הוא לימד חינוך גופני בבתי הספר בעיר ולימד שחייה. בין היתר אימן שחייה בקבוצת הפועל באר שבע ביחד עם ברק עטר משנת 1987 ועד תחילת שנות ה-90.
אליעזר שרבטוב
אליעזר "אלי" שרבטוב (נולד ב-9 באוקטובר 1991, רחובות, ישראל) הוא שחקן הוקי קרח ישראלי-קנדי בעמדת חלוץ אגף שמאלי, שמשחק עבור קבוצת ז'ונקייר מרקיז מליגת ה-LNAH - ליגה מקצוענית הפועלת בפרובינציית קוויבק שבקנדה. הוא הישראלי הראשון ששיחק בליגת KHL, לאחר ששיחק עבור סלובאן ברטיסלבה.
שרבטוב הוא יהודי שעבר עם משפחתו מישראל ללאוול שבמדינת קוויבק כשהיה בן שנתיים. הוריו במקור ממוסקבה, רוסיה והיו אוהדי מונטריאול קנדיאנס. לפי שרבטוב, משפחתו הורשתה להיכנס לקנדה כי אביו אמר שהוא רוצה שהוא יהיה כמו גאי לפלר (שחקן הוקי קרח קנדי מקוויבק).
ראשית חייו
אליעזר אלכסייביץ' שרבטוב נולד ברחובות למשפחה יהודית רוסית. הוא הילד הצעיר ביותר. אחיו, יוני שרבטוב הוא לוחם מקצועי של MMA. בגיל שנתיים עבר עם משפחתו לקנדה, לעיר לאסאל בקוויבק. אביו היה מעריץ גדול של הקנדיאנס. לדברי אליעזר, שירות ההגירה איפשר למשפחתו להיכנס לקנדה רק לאחר דברי אביו שהוא רוצה שבנו יהיה כמו מספר 10, גיא לפלר. החלום של אליעזר היה לשחק באחת הליגות הגדולות בעולם מאז ילדותו ובשנת 2017, הוא הפך לישראלי הראשון ששיחק בליגת ההוקי הקונטיננטלית.
נוער
בהיותו בן שלוש עשרה, שרבטוב עשה את הופעת הבכורה שלו בליגת ההוקי הישראלית במסגרת קבוצת "מטולה". בעונת 2004/05 הוא סיים במקום השלישי עם הקבוצה. בסך הכל, אליעזר שיחק ב"מטולה" עד 2008.
בשנת 2008, שרבטוב השתתפו במחנה אימונים עם מועדון ההוקי מונטריאול ג'וניור ובילה את עונת 2008/09 בקבוצת לאוול מהליגה הקוויבקית שבה הוביל את הקבוצה כמלך השערים. הוא עשה 61 (29 שערים + 32 אסיסטים) נקודות ב-45 משחקים והפך לשלישי בליגה בנתון זה. בפלייאוף, הוא עזר לקבוצה לזכות באליפות בזמן שהוביל את הפלייאוף עם 15 שערים ב-18 משחקים.
שרבטוב החל לשחק הוקי בקנדה בעונת 2009/10 עם קבוצת מונטריאול ג'וניור, ששיחק 62 משחקים ורשם 30 (12 שערים + 18 אסיסטים) נקודות. הוא שיחק 37 משחקים עם מונטריאול שוב בשנת 2010/11 לפני שעבר לקבוצה אחרת.
צרפת
שרבטוב בילה את עונת 2011/12 בקבוצת ביסונס דה נויילי-סור-מרן, שבה שיחק בליגת מגנוס הצרפתית. במהלך העונה, הוא הבקיע 14 (6 + 8) נקודות ב-24 משחקים. למרות העובדה שנוי-סור-מרן עזבה את הליגה העליונה לאחר העונה, חתם שרבטוב על הארכה של שנה נוספת במועדון.
העונה השנייה הייתה פרודוקטיבית למדי עבור שרבטוב, שרשם ממוצע של שתי נקודות למשחק. הוא סיים שישי בליגה בטבלת המבקיעים. הוא גם סיים ראשון בכמות שערים. בסוף העונה אליעזר הושא למועדון הנוער "Francais Volants" מפריז. הוא שיחק שלושה משחקים עבור Volants בפלייאוף, שבו הוא הבקיע 8 (4 שערים + 4 אסיסטים) נקודות. הוא היה שחקן המפתח לניצחון הקבוצה בפלייאוף.
קזחסטן
מעונת 2013/14 עד עונת 2016/17, שיחק שרבטוב באליפות קזחסטן, כשהחל את העונה עם אסטנה שראתה אותו מסיים ראשון בקבוצה במספר הנקודות (ארבעים, 16 שערים ו-24 אסיסטים). אחרי ירידה ביכולתו בעונה הראשונה שלו עם בייבאריס אטיראו בעונת 2014/15, הוא חזר בעונת 2015/16 להוביל את הקבוצה בנקודות עם 45 וסיים השלישי בכל הליגה במספר אסיסטים (33)במהלך העונה הרגילה, שבה את בייבאריס סיימה במקום השני. במהלך הפלייאוף, שרבטוב שיחק תפקיד חיוני בניצחון האליפות.
סלובקיה
שרבטוב שיחק לראשונה בסלובקיה בעונת 2017/18: הוא חתם בקבוצת סלובאן ברטיסלבה והפך לישראלי הראשון ששיחק ב-KHL. הוא הבקיע שער ו-3 אסיסטים ב-35 משחקים. בפברואר 2019, לאחר הופעות קצרות בקנדה (בקבוצת ברלין בלאקג'קס) ולטביה (קורבאדס) והופעה בודדת בקבוצת ארלן הקזחית, עבר שרבטוב לקבוצת קושיצה.
אוקראינה
ב-29 ביולי 2021 חתם בקבוצת מריופול מהליגה העליונה באוקראינה. עם פתיחת הפלישה הרוסית לאוקראינה בפברואר 2022 חולץ מהעיר בעזרת דיפלומטים ופעילי הוקי קרח ישראלים.
LNAH בקנדה
בעונת 2022/23 חתם שרבטוב בקבוצת ז'ונקייר מרקיז, המשחקת בליגת ה-LNAH - ליגה מקצוענית מדרג נמוך הפועלת בפרובינציית קוויבק בקנדה.
קריירה בנבחרת
שרבטוב שיחק בהרחבה בנבחרת ההוקי הלאומית בישראל, תוך שהוא מושך תשומת לב בינלאומית כששיחק לראשונה באליפות העולם עד גיל 18 (דרג III) שנערכה בבולגריה, בגיל 13 והפך לשחקן הצעיר ביותר על הקרח, באליפות העולם עד גיל 18. הוא שיחק שוב עם הנבחרת מתחת לגיל 18 בשנת 2006 וב-2008. בטורניר הראשון שלו הוא הבקיע 9 (4 שערים + 5 אסיסטים) ב-5 משחקים וסייע לקבוצה לזכות במדליית ארד שהפכה גם למדליה הראשונה שזכתה בטורניר אליפות העולם. באליפות השנייה, אליפות העולם בכדורגל 2006 שהתקיימה ברומניה, הבקיע שרבטוב 14 נקודות (6 שערים + 8 אסיסטים), מה שעזר לנבחרת לעלות לדרג השני באליפות על ידי זכייה במדליית הכסף. לרוע המזל, ההשתתפות הבאה של שרבטוב באליפות העולם 2008, באסטוניה, הסתיימה עם חזרתה של הנבחרת הישראלית לדרג השלישי.
שרבטוב התחיל לשחק עם הנבחרת הבוגרת באליפות העולם עד גיל 19, שנערכה באסטוניה. הוא הבקיע 6 (3 שערים + 3 אסיסטים) בחמישה משחקים, שלא הצילו את הנבחרת הישראלית מירידה לדרג השלישי. שרבטוב הפך לסנסציה באינטרנט לאחר שהבקיע את שער הדגל מול יוון באליפות העולם שנערכה בדרום אפריקה.
הנובלות של יוסטיניאנוס
"הנובלות" של יוסטיניאנוס (בלטינית: Novellae Constitutiones, ביוונית עתיקה: Νεαραὶ διατάξεις, מילולית: "הצווים הקיסריים החדשים") הן אוסף צווים, שפרסם הקיסר יוסטיניאנוס לאחר גיבוש הקודקס שלו, משנת 535 ואילך. הן מהוות אחד מארבעת החלקים שמרכיבים את מפעל החקיקה של יוסטיניאנוס. אף שמבין חלקי הקודיפקיציה זהו החלק שזכה לתשומת הלב המעטה ביותר במחקר של ימינו, במשך מאות שנים הוא נחשב לדבר החקיקה המוכר ביותר של יוסטיניאנוס באירופה.
מבנה הנובלות
בניגוד ללשון התמציתית של הדיגסטה, הנובלות מתאפיינות בשפה מפורטת, בהסברים ובצידוקים. הן כוללות צווים שיועדו לציבור הרחב (edicta), הכרעות דין בערכאה ראשונה או בערכאת ערעור (decreta), צווים שנמסרו למושלי פרובינקיות בהנחיה לנקוט צעדים (mandata) וכן צווים שנמסרו באופן פרטי לבעלי תפקידים רשמיים ולאנשים פרטיים (rescripta). רוב הנובלות שתחולתן הייתה כללית נמסרו למושל הפרטוריאני של המזרח, שהיה הגורם המשפטי הבכיר ביותר ושעליו הוטלה לעיתים מלאכת ההפצה. זו באה לידי ביטוי בין היתר באמצעות לוחות אבן שהוצבו בכנסיות.
לנובלות היה מבנה אחיד. תחילה הופיע שם הנמען ושם המוען (הקיסר). לאחר מכן נמסר תיאור של הסוגיה המשפטית הנדונה ובעקבותיו ההוראה הקיסרית עצמה. הנובלה הסתיימה בהוראה ספציפית שהנחתה את הנמענים למי עליהם להפיצה וכיצד, יחד עם התאריך.
אוספי הנובלות
הנובלות לא אוגדו כאמור מעולם לקובץ רשמי אך השתמרו הודות לכמה אוספים פרטיים. קיימים שלושה קבצים מרכזיים כאלה:
פרגי (זמרת)
פרגי דוהאמל (באנגלית: Fergie Duhamel; נולדה כסטייסי אן פרגוסון ;27 במרץ 1975), ידועה בעיקר בשם הבמה שלה, פרגי (Fergie), היא זמרת אמריקאית, דוגמנית ושחקנית.
פרגי התפרסמה בזכות חברותה בלהקת "בלאק אייד פיז" (שאליה הצטרפה בשנת 2003) ולאחר הצטרפותה הלהקה זכתה להצלחה עולמית עצומה לאחר שמכרו 63.5 מיליון אלבומים וסינגלים, זכו בשמונה פרסי גראמי, והצליחו להכניס שלושה שירים למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי ויותר מעשרה שירים לעשירייה הפותחת.
בשנת 2006 החלה פרגי בקריירת הסולו שלה, לאחר שהוציאה את אלבום הבכורה, "The Dutchess". האלבום זכה להצלחה בינלאומית ומכר למעלה משמונה מיליון עותקים בעולם (מתוכם ארבעה מיליון עותקים בארצות הברית), הסינגלים מהאלבום גם זכו להצלחה כאשר חמישה מהם נכנסו לעשירייה הפותחת במצעד האמריקאי ושלושה מהם הגיעו למקום הראשון, דבר שמעט מאוד אומנים הצליחו לעשות.
1975-2006: ילדות ותחילת קריירה
נולדה בקליפורניה לפטריק וטרי פרגוסון. אחותה, דנה, היא שחקנית. בילדותה למדה בבית ספר קתולי.
במהלך השנים 1984–1985 פרגיי נתנה הזמרת לעתיד את קולה לדמותה של "סאלי בראון" בסדרות וסרטים המבוססים על הקומיקס "פינאטס". במהלך השנים הבאות הופיעה פרגי לעיתים מזדמנות כשחקנית משנה או דמות אורחת בסרטי קומדיה ואימה שונים.
ב-1991, כשהייתה פרגי בת 16 הצטרפה ללהקה "Wild Orchid". היא עזבה את הלהקה בשנת 2001, שלוש שנים לפני התפרקותה.
ב-2003 הצטרפה ללהקה "בלאק אייד פיז" כסולנית. היא החליפה את קים היל, זמרת רקע שעזבה את הלהקה בשנת 2000, מהצטרפותה ללהקה היא זכתה להצלחה עולמית, אך גם לביקורת מצד חלק מהמעריצים הוותיקים, שטענו שמאז הצטרפותה הלהקה "התמסחרה".
2006–2012: The Dutchess
ב-19 בספטמבר 2006 פרגי הוציאה אלבום סולו ראשון, שנקרא "The Dutchess". הסינגל הראשון מתוך האלבום, "London Bridge", הפך ללהיט מיידי והצליח להגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי תוך שלושה שבועות בלבד, ואף נכנס לרשימת שלושת הגדולים באוסטרליה ובבריטניה. הסינגל אף הגיע למעמד של פלטינה כפולה בארצות הברית ופלטינה בקנדה.
הסינגל השני מהאלבום היה "Fergalicious" גם הוא הפך ללהיט מיידי והגיע למקום השני במצעד הבילבורד האמריקאי, והגיע למעמד של פלטינה פלטינה.
הסינגל השלישי מהאלבום היה "Glamorous" שהפך ללהיט ענק בארצות הברית והגיע למקום ראשון במצעד הבילבורד, זהו הסינגל השני של פרגי שהגיע למקום ראשון במצעד, השיר אף נכנס לעשירייה הפותחת של המצעד השנתי של אותה שנה ומכר למעלה משלושה מיליון עותקים בארצות הברית.
הסינגל הרביעי מהאלבום, "Big Girls Don't Cry" הפך לסינגל הכי מצליח של פרגי, לאחר שגם הוא הגיע למקום ראשון במצעד הבילבורד האמריקאי ולמקום ראשון בעוד יותר מעשרה מצעדים בעולם. זהו הסינגל השלישי של פרגי שהגיע למקום ראשון במצעד הבילבורד, השיר הגיע למקום רביעי במצעד השנתי של אותה שנה ולמקום 13 במצעד העשור. הסינגל גם הצליח בישראל לאחר שהגיע למקום ראשון במצעד השבועי של גלגלצ, הסינגל הגיע למעמד של פלטינה משולשת בארצות הברית.
הסינגל החמישי של פרגי "Clumsy" הפך גם הוא ללהיט והגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד האמריקאי, ולמעמד של פלטינה כפולה.
אלבום הבכורה של פרגי הפך לאלבום השביעי מזמרת סולו שהביא חמישה להיטים גדולים במצעד הבילבורד האמריקאי, שמתוכם שלושה סינגלים במקום הראשון.
בשנת 2007 הופיעה בתפקיד קטן בסרט "פלאנט טרור" של רוברט רודריגז, החלק השני של מיזם ה"גריינדהאוז" שלו ושל קוונטין טרנטינו.
בדצמבר 2009 יצא הסרט "Nine" שבו שיחקה פרגי לצד פנלופה קרוז, ניקול קידמן, ג'ודי דנץ', קייט הדסון, סופיה לורן, דניאל דיי-לואיס ומריון קוטיאר. בנוסף פרגי תרמה את קולה לשיר הנושא של הסרט: "Be Italian" שנכנס גם לפסקול הסרט.
ב-2010 היא תרמה את קולה לפרויקט הסולו של גיטריסט ההארד רוק המפורסם, סלאש. שיתוף הפעולה ביניהם הוביל לשני שירים, "Beautiful Dangerous", וגרסת כיסוי ללהיט של להקת גאנז נ' רוזס, "Paradise city", יחד עם חברי סייפרס היל. גרסת הכיסוי יצאה כרצועת בונוס בחלק מהוצאות האלבום.
2013–הווה: Double Dutchss
ב-2013 הקליטה פרגי סינגל מתוך הפסקול של הסרט "גטסבי הגדול", "A Little Party Never Killed Nobody (All We Got)" הסינגל זכה להצלחה בינונית, והגיע לעשירייה הפותחת בחמש מצעדים בעולם.
בשנת 2014 פרגי הוציאה את הסינגל "L.A. Love". בגרסת הרמיקס של אותו השיר השתתף הראפר YG. פרגי הופיעה עם הסינגל בטקס פרסי ה-"AMA".
בשנת 2016 בריאיון עם בעלה ג'וש, אמר כי האלבום יקרא "Double Dutchess". בהמשך השנה, הוציאה פרגי את הסינגל הראשון מהאלבום, שמו "$ M.I.L.F". בקליפ השתתפו דוגמניות רבות, המפורסמת מביניהן קים קרדשיאן. כבר בשבוע הראשון של יציאת השיר זכה להצלחה רבה, אך הדעות עליו חלוקות.
בשנת 2018 נבחרה להנחות את תוכנית המציאות האמריקאית "The Four", המבוססת על הריאליטי השירה הישראלי "The Four". התכנית, אשר בין השופטים שלה נמנו שון קומבס, די ג'יי חאלד ומייגן טריינור, ירדה מן האוויר לאחר 2 עונות.
פרגי במצעד הבילבורד
פרגי הצעידה 6 שירים במקום הראשון במצעד הבילבורד: שלושה מאלבום הבכורה שלה כאמנית סולו, ושלושה כחברה בהרכב Black Eyed Peas. היא מדורגת בראש רשימת הזמרות שהצליחו להכניס הכי הרבה שירים למקום ראשון במצעד יחד עם ריהאנה, ביונסה ומריה קארי.
שירים שהגיעו למקום ראשון בקריירת סולו:
שירים שהגיעו למקום ראשון במסגרת הלהקה (Black Eyed Peas):
נירבאטור
נירבאטור (בהונגרית: Nyírbátor) היא עיר קטנה עם אווירה היסטורית במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג בנפת נירבאטור. היא מפורסמת גם בזכות המונומנטים האדריכליים החילוניים והכנסייתיים שלה מהמאה ה-15 עד המאה ה-16, וכן בשל בעלי הבית לשעבר של העיר, משפחת באטורי. ההיסטוריה של העיר נקבעה על ידי הנסיכים והרוזנים המתחלפים - בית באטורי, בית בתלן, בית ראקוצי ובית קארויאי. פריחת העיר עדיין קשורה למשפחת באטורי. האזור "ספוג" גם היסטוריה של יהדות הונגריה.
מיקום
כשמגיעים לאזור המכונה "נירשג" (Nyírség) מאמצע המישור ההונגרי הגדול, תמונת הנוף משתנה מסביב באופן גלוי. את המישור האינסופי מחליפים גבעות חול משופעות, הצמחייה הופכת לעשירה ותוססת יותר. שדות חרושים, מטעי תפוחים כרמים ובוסתנים ודרכים מתפתלות מרופדות בעצי שיטה בכל מקום.
היסטוריה
היישוב מוזכר לראשונה במקורות בשנת 1279, ושמו מגיע מהמילה הטורקית העתיקה בטיר (גיבור טוב). הבעלות על האזור הייתה של "חמולת גוטקלד" (קודמיו של בית באטורי). העיר הפכה למרכז המנהלי של המשפחה ולמקום הקבורה שלה. המקום היה בבעלותה עד 1613, אז נפטר הנסיך הטרנסילבני גאבור באטורי. במחצית השנייה של המאה ה-15 בנה אישטוואן באטורי – גיבור הקרב של קניירמזה בשנת 1479 – שתי כנסיות ימי הביניים בנירבאטור. אחת היא הכנסייה הקלוויניסטית של ימינו - יצירת מופת מאת המאסטר האיטלקי יוהנס – נועדה כקפלה משפחתית ואתר קבורה. הכנסייה הזו, שנבנתה בסגנון גותי מאוחר, היא הכנסייה המקומרת היפה ביותר בהונגריה, שמוארת בחלונות מקושתים ענקיים. מחצית מהריהוט בעל הערך הגבוה נשמר על ידי המוזיאון הלאומי של הונגריה בבודפשט והחצי השני על ידי המוזיאון המקומי. מגדל הפעמונים שליד הכנסייה הוא מבנה עץ עם ארבעה מגדלים. הוא העתיק מסוגו בהונגריה.
במאה ה-16 מילא נירבאטור תפקיד בולט בהיסטוריה של הונגריה. בשנת 1549 סיכמו נציגי פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואיזבלה יאגלו מלכת הונגריה בנירבאטור את ההסכם של צירופה מחדש של טרנסילבניה לממלכה ההונגרית.
ההיסטוריה של הטירה
במרכז האחוזה הגדולה בבאטור, היה בית אחוזה של משפחת באטורי כבר בימי הביניים. הוא שופץ והורחב במחצית השנייה של המאה ה-15. על פי מחקרים, ייתכן שהיה בית האחוזה על הגבעה שמאחורי הכנסייה הקלוויניסטית של ימינו, שכונה ארמון או טירה במאה ה-16. לאחר כישלון מלחמת העצמאות של פרנץ ראקוצי השני בשנת 1711 האחוזה נתפסה על ידי האוצר האוסטרי.
קהילה יהודית
יהודים הראשונים התיישבו בנירבאטור במחצית השנייה של המאה ה-18. רובם באו מגליציה ועסקו במסחר. שפתם הייתה יידיש. בעקבות חילוקי דעות בקונגרס היהודי בשנים 1868–1869 בין החרדים לבין המשכילים, (הקרע ביהדות הונגריה) נקטה הקהילה בעמדת הזרם ה"סטטוס-קוו" (קהילות שלא קיבלו לא את תקנות הזרם הניאולוגי ואף לא את תקנות של החרדים). החרדים פרשו אז ויסדו קהילה אורתודוקסית נפרדת. במקום פעלו חברה קדישא, חברת "ביקור חולים", מוסדות חינוך ומוסדות צדקה. תושבי נירבאטור התייחסו לקהילה היהודית בעוינות. בעת עלילת הדם בטיסה-אסלר בשנת 1882 (Tiszaeszlár) התנפלו פורעים על היהודים בחוצות העיר, פרצו לבתיהם ושדדו את רכושם.
החל משנת 1885 היו כפופות לרבנות נירבאטור קהילות מהסביבה, ביניהן יהודי קישלטה, נירבלטק, לוגוש, אנצ'נץ', פיליש, פיריצ'ה, נירבוגאט, מאריאפוץ', פוצ'פטרי, נירגיולאי, מג', אופהרטו, לוולק, בשנייד.
במלחמת העולם הראשונה התגייסו לצבא 130 מיהודי נירבאטור, 15 מהם נפלו בקרבות, 30 נפצעו. גם אחרי מלחמת העולם הראשונה, בתקופת הטרור הלבן (פרעות ביהודים על ידי גורמים ימניים בשנים 1919–1921 לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, הותקפו יהודים. ב-1922 הטילו מפגינים פצצות לתוך בית הכנסת האורתודוקסי וב-1924 גורשו כמה יהודים והופרדו מבני משפחותיהם. מיהודים רבים נשללו מקורות הפרנסה שלהם. בשנת 1930 חיו בעיר 1,873 יהודים.
תקופת השואה
ב-1938, לאחר פרסום "החוקים היהודיים" שנועדו להגביל את היהודים בתחומי הכלכלה והתרבות, (ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) נפגעה פרנסתם של יהודי העיר. רבים מהגברים גויסו לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים לבניית ביצורים, סלילת דרכים, פינוי שדות מוקשים ושירותים אחרים בהם הועסקו גם אזרחים הונגרים נוספים שהשלטונות לא רצו לגייסם לשורות הצבא הלוחם). רובם נשלחו לחזית אוקראינה וניספו.
ב-19 במרץ 1944 פלש הצבא הגרמני (ורמאכט) להונגריה (מבצע מרגרטה). בגלל התנגדות הרשויות המקומיות להקמת גטו במקום, הועברו יהודי נירבאטור ב-22 באפריל 1944 לגטו שהוקם בבירת המחוז בנירג'האזה (Nyiregyháza). מחמת הצפיפות בגטו, הועברו יהודים גם לחוות בסביבה, שם הוחזקו בתנאי רעב עד שב-28 במאי נשלחו אל מחנה ההשמדה אושוויץ. כמה עשרות יהודים הועברו מאושוויץ למחנות עבודה בגרמניה. מקצתם שוחררו על ידי הסובייטים מיד בתום המלחמה ומקצתם הועברו למחנה שבויים בסלוצק, בלארוס, שם שהו תשעה חודשים עד לשחרורם.
אחרי המלחמה חזרו לנירבאטור 520 יהודים, רובם ניצולי עבודות הכפייה וחלקם תושבי הכפרים הקטנים שבסביבה. החוזרים חידשו את חיי הקהילה האורתודוקסית. קהילת הסטטוס-קוו לא התחדשה. ב-1958 כבר לא נותרו יהודים במקום.
משנן נשיר
משנן נשיר או משנן מתחלף (באנגלית: Deciduous teeth), הידוע בכינויו שיני חלב או שיניים נשירות, הוא הסט הראשון של השיניים בגדילה אצל בני אדם ויונקים דיפיודונטים (בעלי שתי מערכות שיניים) אחרים. השיניים מתפתחות במהלך שלב ההתפתחות העוברית ומתפרצות (הופכות לגלויות בחלל הפה) בגיל הינקות. המשנן מתחלף בדרך כלל על ידי שיניים קבועות, אבל בהיעדר שיניים קבועות, שיניים אלו יכולות להישאר פונקציונליות במשך שנים רבות.
התפתחות
המשנן הנשיר מתחיל להיווצר בשלב האימבריולוגי של ההיריון. ההתפתחות העיקרית של השיניים מתחילה בשבוע השישי להריון בשכבת הדנטל למינה (Dental lamina), מקטע בשכבת האפיתל ממנו תתחיל היווצרות השן. כאשר העובר בן שמונה שבועות, כבר קיימים עשרה ניצנים על הקשת העליונה ועשרה ניצנים על הקשת התחתונה. ניצנים אלו הם שיהפכו בסופו של דבר למשנן המתחלף (שיני החלב). שיניים אלו ימשיכו להתפתח עד שיבקעו בפה.
במשנן המתחלף סך הכול עשרים שיניים: חמש בכל רבע ועשר לכל קשת. ההתפרצות של השיניים מתחילה בגיל שישה חודשים ונמשכת עד גיל 23–33 חודשים. בדרך כלל, השיניים הראשונות שיבקעו בפה הן השיניים חותכות התחתונות (המרכזיות מנדביולריות) והאחרונות הן הטוחנות השניות (השיניים האחרונות בפה בלסת העליונה).
הגיל השכיח של בקיעת השיניים הנשירות בפה:
נשירה והחלפה במשנן קבוע
כל רבע במשנן המתחלף מורכב משתי שיניים חותכות, ניב אחד, ושתי שיניים טוחנות. כל אלה יוחלפו בהדרגה בשניים הקבועות התואמות (לדוגמה: חותכת תחתונה נשירה, בחותכת תחתונה קבועה), למעט הטוחנת הראשונה והשנייה, הן יוחלפו על ידי קדם-טוחנות (המלתעות). החלפת שיני החלב במשנן קבוע מתחילה בסביבות גיל שש, כאשר השיניים הקבועות מתחילות להופיע בפה, וכתוצאה מכך נוצר משנן מעורב. שיני המשנן הקבוע מתפרצות וגורמות לספיגת שורשים, כאשר השיניים הקבועות דוחפות את שורשי השיניים הראשוניות, מה שגורם לשורשים להתמוסס ולהיאכל על ידי אודונטוקלסטים (אוסטאוקלסטים ייחודיים), אשר יספגו בשיניים הקבועות. תהליך החלפת השיניים הנשירות והחלפתן בשיניים קבועות נקרא נשירה. תהליך זה עשוי להימשך מגיל 6 עד גיל 12. בגיל 12 יש בדרך כלל רק שיניים קבועות. עם זאת, זאת אינה תופעה נדירה כאשר אחת או יותר מהשיניים הנשירות נשמרות מעבר לגיל זה, לפעמים גם אל תוך גיל הבגרות. מקרים כאלו עשויים להופיע עקב כישלון של השן הקבועה להתפתח.
ישנן מספר שיטות שונות למספור השיניים: ISO System (שאושרה על ידי WHO וה-FDI ונמצאת בשימוש נרחב במערכת), שיטת פאלמר סימון והשיטה האוניברסלית המסמנת שיניים באותיות A עד T.
תפקיד
שיני החלב הן חיוניות להתפתחות תקינה של חלל הפה. השיניים הנשירות שומרות על אורך הקשת בתוך הלסת. העצם והשיניים הקבועות מתפתחות גם הן מאותם אזורים של השיניים הנשירות אשר מאפשרות נתיב להתפרצות של השיניים הקבועות. שורשי השיניים הנשירות הם אלו המספקים את הנתיב לשיניים הקבועות. גם שרירי הלסת והיווצרות עצמות הלסת תלויות במשנן הנשיר, אשר מצליח לשמור על ריווח נכון שיאפשר בקיעה של שיניים קבועות.
בנוסף, שיני החלב חשובות להתפתחות דיבורו התקין של הילד, חיוכו וללעיסת מזון, אם כי ילדים שאיבדו את שיניהם (בדרך כלל כתוצאה מעששת השיניים) עדיין יכולים לאכול וללעוס.
חבלות במשנן הנשיר
פציעות ברקמה הקשה מערבות את השן בלבד וכוללות שברים בשן או בשורש.
פציעות ברקמה הרכה, ישנה פגיעה הן בשיניים והן ברקמה הסובבת, והן דווחו בייחוד בילדים בגילאים 1–3 שנים, ומתרחשות בדרך כלל כתוצאה מנפילה.
מספר רב של גורמי סיכון קשורים לחבלות במשנן הנשיר:
לחבלות במשנן הנשיר יכולות להיות השפעות על המשנן הקבוע, על זמן ואופן בקיעת השיניים, תקינותן ותפקודן.
שיני חלב בתרבות
כמעט בכל השפות האירופיות השיניים הנשירות נקראות "שיני חלב" (Milk teeth). בארצות הברית וקנדה, המונח "שיני תינוק" (Baby teeth) הוא הנפוץ. בכמה מדינות אסיה הם מכונים "שיניים נופלות" (Fall teeth), כיוון שהן תיפולנה בסופו של דבר.
לתרבויות שונות יש מנהגים הנוגעים לאובדן השיניים הנשירות. בארצות דוברות האנגלית, מיתוס פיית השיניים הוא פופולרי, פיות שיניים מתגמלות את הילדים בפרסים כאשר שיני החלב נושרות והילד משאיר את השן מתחת לכרית במהלך הלילה. הפיה תיקח את השן שנפלה ותחליפה בפרס (מטבעות או מתנה) בזמן שהילד ישן. בחלקים מסוימים של אוסטרליה, שוודיה ונורווגיה, על הילדים לשים את השן בכוס מים. ראייה למנהג פיית השיניים אפשר למצוא כבר בסקנדינביה של ימי הביניים, שם הייתה מסורת דומה ששרדה עד היום באיסלנד. tannfé (פיית השיניים), נותנת מתנה לילד כאשר נופלת השן הראשונה.
ארצות אחרות מקשרות את נפילת השיניים המתחלפות עם מיתוסים על עכברים או מכרסמים נוספים בגלל ששיניהם חדות וקבועות. דמויות ממיתוסים אלו משמשות אף בשיווק, לדוגמה חברת קולגייט בהפצת משחת שיניים בוונצואלה. באיטליה, פיית השיניים (Fatina), מוחלפת לעיתים על ידי עכבר קטן (topino). בצרפת ואצל בלגים דוברי צרפתית, דמות הפייה, נקראת "לה פטיט סוריס" ("עכבר קטן"). בחלקים בסקוטלנד ישנה מסורת דומה: פיית-עכבר לבנה רוכשת את השיניים תמורת מטבעות.
תמיר בר
תמיר בר (נולד ב-2 בספטמבר 1986) הוא קומיקאי, מוזיקאי, תסריטאי, שחקן ובמאי ישראלי.
ביוגרפיה
בר נולד וגדל בתל אביב. בשנת 2005, במהלך שירותו הצבאי, החל בר להופיע בערבי במה פתוחה שם העלה מופעים קומיים שכללו שירה, נגינה וריקוד. לאחר מכן, עבר להתגורר בבאר שבע והחל ללמוד הנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון. לאחר שסיים את לימודיו, חזר לתל אביב ועבד בתחום ההייטק.
לאחר כשנה וחצי, בר התפטר מעבודתו והחל לנגן בגיטרה בנחלת בנימין ולעבוד על סדרת רשת בשם "אומרך" עם הראפר נצ'י נצ'. באותה השנה, כשניסה למכור את "אומרך'" ל-VOD של וואלה!, התקבל למשרה בוואלה כיוצר רשת. באוקטובר 2016 החל בר לעבוד בכאן 11 וכיכב בסרטוני רשת רבים, המשודרים בדיגיטל ובטלוויזיה: "דייט עם תמיר", "בר סמכא", "סיפור לפני השינה" ו"יום סידורים עם תמיר". בשנת 2017 החל לביים את סדרת הרשת "תמיר רץ לכנסת", סאטירה דוקומנטרית המתארת את מסעו של בר אל משכן הכנסת. בסוף מרץ 2020 החל לככב בסדרת הסרטונים "ההנחיות ע"פ תמיר", המהווה פרודיה על סרטוני ההנחיות שפרסם בנימין נתניהו, ראש הממשלה דאז, על התגוננות מנגיף הקורונה.
בשנת 2020 יצא בכאן דיגיטל הסרט "עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי", ביצירתו של בר, בו שיחק דמות של ראפר בשם "שם טוב האבי". הסרט זכה להצלחה ושבחים רבים. השיר "סם הרדמה" מתוך הסרט זכה לאהדה רבה, והגיע למקום ה-12 במצעד הפזמונים העברי השנתי של כאן גימל לשנת ה'תש"ף, ולמקום השישי במצעד השנתי של מאקו ורדיו תל אביב. באותו מצעד הגיע גם "האזרח הקטן" למקום 13. בסיכום השנתי של יוטיוב ישראל, הגיע הסרט למקום הראשון ברשימת "עשרת הסרטונים הטרנדיים ביותר בישראל" לשנת 2020.
באוקטובר 2020 פורסם כי בר צפוי לעזוב את התאגיד ולקחת חלק בעונה ה-18 של ארץ נהדרת. בדצמבר, השתתף באלבום השלישי של פרויקט "צו השעה" כשחידש את השיר "קול גלגל" של שוטי הנבואה. כחלק מהופעתו בעונה ה-18 של ארץ נהדרת, הופיע תמיר בר עם השיר "לא היה גייז" שגרף צפיות רבות. לכל אורך העונה ה-18 של ״ארץ נהדרת״ כיכב בר יחד עם אסי כהן בסדרת מערכונים על משטרת ישראל בתקופת הקורונה.
בשנת 2021 החל לשמש בר כפרזנטור של חברת "סלקום". באותה השנה זכה בפרס אלבום השנה של אקו"ם על יצירתו עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי לערוץ כאן 11.
באוקטובר 2022, הוציא את הסינגל תקווה, כחלק מהאלבום "החופש הגדול". ב-25 בנובמבר יצא האלבום.
בשנת 2023 התארח בתוכנית סאטירת הספורט "בובה של לילה", בה גילם את עודד קטש. השתתף בעונה 4 של הסדרה "קופה ראשית".
צלה (דמות מקראית)
צִלָּה, אשתו השנייה של למך בן מתושאל, היא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית בסדר הדורות שבין אדם לנח. שמות בניה: תובל-קין ונעמה.
למך שר לנשותיו, עדה וצלה:.