cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סיומרה קסטרו
2021
קסטרו נבחרה כמועמדת לנשיאות לשנת 2021 מטעם ליברה, וייצגה את מפלגתה ב. סלבדור נסראללה, מועמד מפלגת המושיע, נשר מאוחר יותר והפך לעמית למרוץ של קסטרו. הסקרים הראו מרוץ צמוד בין קסטרו ליריבה הימני, נאסרי עספורה מהמפלגה הלאומית, שהואשם בשחיתות. במהלך מסע הבחירות שלה היא הציעה הכרה דיפלומטית ב (סין היבשתית) במקום הרפובליקה הסינית שבטאיוואן, הקמת ועדה נגד שחיתות בתמיכת האו"ם בדומה לזו שבגואטמלה ועדכון חוקת הונדורס. קסטרו אף הציעה אספה מכוננת שתשכתב את החוקה. היא גם הציעה להקל על האיסור המוחלט במדינה על הפלות מלאכותיות ולאפשר שימוש והפצה של גלולת חירום למניעת היריון.
לאחר פרסום תוצאות הבחירות הראשוניות ב-28 בנובמבר הכריזה קסטרו על ניצחון. ב-30 בנובמבר הודה עספורה בהפסד, ולאחר מכן נפגש עם קסטרו ובירך אותה. קסטרו הפכה לנשיאה הראשונה של הונדורס ב-27 בינואר 2022.
מחלוקת הנהגת הקונגרס ב-2022
לפני הבחירות ב-2021 הבטיחה קסטרו לסלבדור נסראללה שמפלגת המושיע שלו תחזיק בהנהגת הקונגרס הלאומי אם הם ינצחו בבחירות. הבטחה זו הייתה אחד התנאים ששכנעו את נסראללה לסיים את מסע הבחירות שלו לנשיאות ולהצטרף לזה של קסטרו. עם זאת, ב-21 בינואר 2022 סירבו 20 צירים ממפלגת ליברה להצביע ללואיס רדונדו ממפלגת המושיע ובחרו בחבר מפלגתם חורחה קאליקס. לאחר מכן פרצה באולם הקונגרס, וקסטרו סירבה להכיר בבחירתו של קאליקס. לאחר מכן היא גינתה את 20 הצירים (ששניים מהם חזרו בהם מאוחר יותר) כ"בוגדים" וגירשה 18 מהם מהמפלגה. למחרת בערב ערכה קסטרו עצרת עם תומכי ליברה מחוץ לקונגרס והצהירה כי מטרת האירוע הייתה "למנוע את חטיפת הקונגרס הלאומי ולדחות את הדו-מפלגתיות בראשות הדיקטטור חואן אורלנדו ארננדס בשותפות ישירה של כמה צירים בוגדים שנבחרו על ידי העם תחת דגלנו". הסכסוך הסתיים כאשר קאליקס וחברי ליברה שגורשו הסכימו לתמוך ברדונדו, וחברותם במפלגה הוחזרה על ידי קסטרו.
נשיאות (2022–הווה)
קסטרו הושבעה לנשיאה ב-27 בינואר 2022 באצטדיון הכדורגל הלאומי טגוסיגלפה. בין המשתתפים היו פליפה השישי, מלך ספרד, סגן נשיא טאיוואן לאי צ'ינג-טה, סגנית נשיא ארצות הברית קמלה האריס, סגנית נשיא ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר, סגן נשיא קובה סלבדור ואלדס מסה ונשיא קוסטה ריקה קרלוס אלברדו קסאדה.
קסטרו היא הנשיאה האישה הראשונה של הונדורס והראשונה שלא הייתה חברה במפלגות הלאומית או הליברלית מאז השבת הדמוקרטיה ב-1982. במהלך נאום ההשבעה שלה אמרה קסטרו, "האסון הכלכלי שאני יורשת הוא חסר תקדים בהיסטוריה של ארצנו". היא גם הבטיחה להילחם בשחיתות ובאי-השוויון שלדבריה "השתולל" במהלך שלטונה של הממשלה הקודמת.
קסטרו ירשה ממשל מושחת, מה שהוביל אותה לבחור להסגיר את קודמה חואן אורלנדו ארננדס לארצות הברית במקום למערכת המשפט של הונדורס בשל קשריו לסחר בסמים. ממשלתה ביקשה עזרה מהאו"ם בהקמת ועדה בינלאומית למלחמה בשחיתות.
קסטרו מתמודדת עם הלחץ האמריקאי לשמירת הונדורס בהסכמי סחר חופשי אזוריים ועם נוכחות צבא ארצות הברית בשטחה. בנוסף בית המשפט העליון, שחבריו מונו על ידי ממשלות קודמות, מתנגד לחלק מתוכניות הרפורמה שלה.
מדיניות כלכלית
בנאום ההשבעה שלה הבטיחה קסטרו להקים מחדש מדינה סוציאל-דמוקרטית, והצהירה כי מוטלת עליה החובה לשקם מערכת כלכלית המבוססת על שקיפות, יעילות ייצור, צדק חברתי בחלוקת העושר ובהכנסה הלאומית, וכי השקפת עולמה מעמידה את האדם לפני כללי השוק.
בפברואר 2022 עצרה קסטרו פינוי משפחות ילידים שהיו במחלוקת עם איש עסקים בנושא בעלות על חלקת אדמה גדולה מדרום לבירה טגוסיגלפה.
במרץ 2022 היא אסרה על כרייה בבור פתוח בשל פגיעה נרחבת באיכות הסביבה. ממשלתה גם הבטיחה להתערב "מיידית" לשימור אזורים בעלי "ערך סביבתי גבוה" לטובת האוכלוסייה.
במאי 2022 חתמה קסטרו על חוק שהעביר הקונגרס לביטול האזורים הכלכליים המיוחדים של הונדורס, אותו יישמה הממשלה הקודמת.
במאי 2023 הציגה הממשלה רפורמה בחוק המס שעל פיה נועדה לחסל פרצות מס והטבות למגזרים כלכליים מסוימים. הצעת החוק התקבלה במחאה מצד חקלאי המלונים ומגדלי החסילונים במדינה משום שהייתה כרוכה בביטול הנחות בארנונה לענפים אלו.
בביקורה הממלכתי בשאנגחאי ביוני 2023 הגישה קסטרו בקשה לחברות הונדורס בבנק הפיתוח החדש של BRICS בטענה שהדבר יגביר את הפיתוח הכלכלי ויעלה את רמת החיים במדינתה.
אנרגיה
בניסיון להילחם בעוני הודיעה קסטרו במהלך השבעתה כי המשפחות העניות ביותר בהונדורס, שצורכות חשמל מתחת ל-150 קילוואט שעה בחודש, לא ישלמו עוד את חשבונות החשמל, וכי העלות הנוספת הזו תשולם על ידי הצרכנים הגדולים ביותר, בנוסף לתשלום החשבונות שלהם. בנוסף הודיעה קסטרו כי ממשלתה תורה לקונגרס הלאומי להצביע בעד סבסוד דלק, והבטיחה לא לוותר עוד בנושאי ניצול נהרות, אגנים הידרוגרפיים ופארקים לאומיים.
מדיניות פיסקלית
בנאום ההשבעה שלה הודיעה קסטרו שהבסיס הגדול ביותר של תקציב המדינה שתציג לפרלמנט יוקדש לשכר. בנוסף היא הצהירה כי הורתה לשר האוצר ולבנק המרכזי לפעול להפחתת הריבית לייצור.
מדיניות ביטחון
ב-25 בנובמבר 2022 הוכרז מצב חירום לטיפול בפשיעה. הונדורס, יחד עם גואטמלה ואל סלוודור, שייכת ל"משולש המוות" באמריקה המרכזית, אזור מוכה אלימות, עוני ושחיתות.
רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית
בפברואר 2022 נפגש סגן שר החוץ חררדו טורס סלאיה עם נשיא רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית בראהים ע'אלי, שהסתיימה בהודעה לפיה היחסים הדיפלומטיים בין העמים והממשלות שוחזרו ויועמקו.
סין
במהלך קמפיין הבחירות שלה הבטיחה קסטרו לשנות את נאמנותה של הונדורס מהרפובליקה הסינית (טאיוואן) ל. סגן נשיא טאיוואן, לאי צ'ינג-טה, השתתף בטקס ההשבעה של קסטרו. ב-14 במרץ 2023 הורתה קסטרו לשר החוץ שלה לנתק קשרים עם טאיוואן וליצור יחסים רשמיים עם הרפובליקה העממית של סין כמדינה הסינית היחידה. בסוף מרץ כוננו הונדורס וסין יחסים דיפלומטיים רשמיים ומינו שגרירים בבירותיהן.
חבר מפלגת הקוומינטנג הטאיוואנית לשעבר, צאי צ'נג-יואן, פרסם כי המהלך היה תוצאה של סירוב טאיוואן לתת מקלט מדיני לקסטרו במהלך ההפיכה ב-2009. אחרים טוענים שהסיבה לניתוק היחסים עם הרפובליקה הסינית הייתה תמיכת ארצות הברית בהפיכה הימנית ב-2009 בטענה שמנואל סלאיה ניסה לערוך משאל עם לשינוי החוקה כדי לאפשר מגבלה של שתי קדנציות במקום המגבלה הקיימת לתקופת כהונה אחת. עם זאת, ב-2013 ארצות הברית לא הגיבה כשהנשיא הימני שינה את החוקה כך שתאפשר לו כהונה שנייה ב-2017. לאחר בחירתה ציינה קסטרו את ההתערבות והלחץ האמריקאי, במיוחד בכל הנוגע לטאיוואן, כמניע ליציאת יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין.
ונצואלה
זמן קצר לאחר השבעתה של קסטרו, אירוע בו השתתפו נציגי ממשלת ניקולאס מדורו, פונתה שגרירות ונצואלה בטגוסיגלפה על ידי נציגיו של חואן גואידו, שהוכר כנשיא ונצואלה על ידי הנשיא היוצא חואן אורלנדו ארננדס מאז המשבר הנשיאותי בוונצואלה. כתוצאה מכך אוישה השגרירות מחדש על ידי משלחת של ממשלת מדורו. הנשיא לשעבר והג'נטלמן הראשון מנואל סלאיה הגיב לידיעה בציוץ המברך את מדורו, את אחדות אמריקה הלטינית ואת המהפכה הבוליברית שהנהיג קודמו של מדורו, הוגו צ'אווס. זמן קצר לאחר מכן הודיעו שרי החוץ של ונצואלה והונדורס על חידוש היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות לראשונה מאז 2009, אז נותקו זמן קצר לאחר ההפיכה.
נלסון גליק
הרב נלסון גְלִיק (Nelson Glueck; 4 ביוני 1900, סינסינטי, אוהיו – 12 בפברואר 1971, שם) היה ארכאולוג יהודי-אמריקאי, רב רפורמי ומחנך. תלמידו של הארכאולוג ויליאם אולברייט. מראשוני הארכאולוגים של ארץ ישראל.
קורות חיים
נולד בסינסינטי. בוגר אוניברסיטת סינסינטי ב-1920. קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת יינה שבגרמניה ב-1926. בין 1,000 האתרים שסקר במזרח התיכון ניתן למנות את מכרות הנחושת של בקעת תמנע, אותן ייחס למלך שלמה. תקופה ארוכה לאחר מכן סברו רוב המומחים כי אין לטענה זו תוקף, אולם בשנים האחרונות היא אוששה באופן חלקי. שיא פעילות האתר תוארכה למאה העשירית לפני הספירה, תקופתו של שלמה, אך מיוחסת כיום לפעילות מקומית ולא לפעולת מלכי בית דוד. בין מכריו היו: דוד בן-גוריון, אבא אבן, גולדה מאיר והנרייטה סאלד.
בין השנים 1945-1941, שימש כסוכן במזרח התיכון של שירות המודיעין האמריקני, ה-OSS, תוך שהוא מנצל את היותו ארכיאולוג.
ב-1947 נתמנה לנשיא ההיברו יוניון קולג' בסינסינטי. מ-1950 שימש כנשיא האיחוד של ההיברו יוניון קולג' והמכון היהודי לדתות. כתב מספר ספרים על ארכאולוגיה, וכן עבודת דוקטורט חשובה על המושג "חסד" במקרא, שיצאה כספר.
בשנת 1963 הקים גליק בירושלים את "בית הספר למקרא ולארכאולוגיה של ההיברו יוניון קולג'", היום המכון לארכאולוגיה ומקרא ע"ש נלסון גליק המכון הוקם כדי לאפשר בסיס לחוקרים אמריקאים העוסקים בנושא, לאחר שמכון אולברייט לארכאולוגיה נשאר בצידה המזרחי של ירושלים.
על שמו נקרא רחוב בשכונת רמות ב' בירושלים.
החפירות בתל-אל-חלייפה, היא אילת הקדומה
נלסון גליק היה החופר העיקרי של תל אל חלייפה, כיום בין אילת לעקבה, בצד העבר ירדני. בשנת 1934, החל נלסון גליק בחפירות ומצא שם מצודה ישראלית מתקופת מלכי יהודה שנבנתה ונחרבה ונבנתה שוב. על פי החרסים המיוחדים וחומות העיר ושעריה, קבע גליק כי תל-אל-חלייפה היא העיר אילת או עציון גבר, אותה בנה שלמה המלך ולאחר מכן המלכים אמציה, עוזיה ואחז. בחפירותיו נמצאו כבשנים להתכת נחושת, כולל תנורים שהשתמשו ברוחות הערבה לליבוי האש. בחפירות אלו גם נמצאה חותמת "ליתם", המיוחסת ליותם המלך בן עוזיה או לפקיד ממונה מטעמו. גליק גם איתר כ-500 אתרים ארכאולוגיים בנגב, כולל מספר רב של מצודות מתקופת הברזל ב', תקופת מלכי יהודה, ואישש בזה את שליטת מלכי יהודה בכל רחבי הנגב, מערד בצפון, דרך ירוחם וקדש ברנע בואכה אילת. על פי כמות החרסים ואיכותם, אותם מצא גליק באילת העתיקה, הוא קבע כי אילת הייתה עיר המחוז באדום וסביבתה וכתב כי :"עציון גבר הייתה המרכז של חבל גדול".
כניעת גרמניה הנאצית
הזירה האירופית במלחמת העולם השנייה, הסתיימה בכניעה ללא תנאי של גרמניה הנאצית, ב־7 וב־8 במאי 1945.
רקע
העיר ברלין נכנעה לסובייטים ב־2 במאי, ודגל ברית המועצות הונף מעל בניין הרייכסטאג.
דניץ ניהל את ממשלתו בפלנסבורג, עיר נמל בצפון גרמניה. ממשלת פלנסבורג הייתה חסרת כוח ממשי, ועיקר פועלה היה ארגון תהליך כניעת המדינה.
ב־3 במאי הגיעה למפקדתו של הפילדמרשל הבריטי ברנרד לו מונטגומרי בצפון-מערב גרמניה משלחת מטעם ראש מפקדת הכוחות המזוינים וילהלם קייטל, בראשות מפקד הצי הגרמני הנס-גאורג פון פרידבורג. הגרמנים ביקשו ממונטגומרי שייקבל את כניעת הכוחות הגרמניים הנסוגים מפני הסובייטים, אולם מונטגומרי סירב לדון בגורל הכוחות הנמצאים בחזית הסובייטית, ודרש את כניעת הכוחות שנמצאים בחזית שלו. לבסוף, אחרי שפון פריידבורג חזר למפקדה הגרמנית וקיבל אישור הוא שב למפקדתו של מונטגומרי, שם חתם ב-4 במאי בשעה 18:30 על כניעה ללא תנאי של הכוחות הגרמניים בהולנד, בצפון-מערב גרמניה ובדנמרק, החל מה־5 במאי בשעה 08:00 (לפי שעון הקיץ הבריטי). מונטגומרי ארגן טקס פומבי לעיני התקשורת, בין השאר כדי ליטול חלק מהתהילה של דווייט אייזנהאואר. כניעה דומה, אך פחות מתוקשרת, התקיימה למחרת בדרום גרמניה.
פון פריידבורג טס ממפקדתו של מונטגומרי למפקדתו של אייזנהאואר, המפקד העליון של כוחות בעלות הברית באירופה, בריימס שבצפון מזרח צרפת. וב-6 במאי שלח דניץ לריימס את הגנרל אלפרד יודל, ונתן לו את הסמכות הבלעדית לחתום על כניעה. יודל ניסה להגיע עם האמריקאים להסכם נפרד, או לפחות להרוויח זמן שבו כמה שיותר חיילים גרמניים ייכנעו לאמריקנים או לבריטים ולא לסובייטים. אולם אייזנהאואר הבטיח לסובייטים שהוא לא יחתום על הסכם נפרד והבהיר זאת לגרמנים. כמו כן אייזנהאואר סירב להיפגש עם המשלחת הגרמנית עד שיחתם הסכם כניעה ללא תנאי, וראש צוות המשא ומתן מצד בעלות הברית היה ראש המטה שלו, וולטר באדל סמית. בסופו של היום, לאחר שיודל נואש מניסיונותיו להגיע להסכם נפרד עם ארצות הברית ובריטניה, הוא הסכים לקבל את הנוסח שהכתיב אייזנהאואר לכניעה, כשההישג היחידי היה דחיית כניסת הכניעה לתוקף בכמעט שתי יממות, דבר שאיפשר מעבר עוד חיילים ואזרחים מהחזית המזרחית כדי להיכנע בחזית המערבית.
חתימה על הסכם כניעה
לאחר החתימה התברר שהסובייטים, שחששו שהגרמנים יפסיקו את הלחימה רק בחזית המערבית, לא היו מרוצים מנוסח ההסכם, ומכך שהוא נחתם במפקדה של אייזנהאואר. הם דרשו חתימה נוספת על נוסח מתוקן, בברלין. הסתייגותם הגיעה רק אחרי שנחתם כתב הכניעה, אולם הם לא ויתרו, וב-8 במאי, מעט לפני חצות, נחתם כתב כניעה שני, בקרלסהורסט שבברלין, הכבושה על ידי הצבא האדום. מהצד הגרמני כתב הכניעה נחתם על ידי וילהלם קייטל, אדמירל פון פריידבורג (כנציג קריגסמרינה) וגנרל הנס-יורגן שטומפף כנציג לופטוואפה. בשם מפקדת בעלות הברית באירופה חתמו: המרשל האווירי הבריטי ארתור טדר, הגנרל האמריקאי קרל ספאץ והגנרל הצרפתי ז'אן דה לאטר דה טסיני. בשם הפיקוד הסובייטי חתמו מרשל גיאורגי ז'וקוב וגנרל וסילי סוקולובסקי.
בתחילה הוחלט לפרסם את דבר הכניעה רק לקראת ה-9 במאי, בהודעה רשמית של מנהיגי המדינות, ונציגי העיתונות שנכחו בכניעה בריימס התבקשו לשמור את דבר הכניעה בסוד. אולם עיתונאי סוכנות הידיעות אסושייטד פרס אדוארד קנדי הפיץ במברק את דבר הכניעה, וכך נפוצה הידיעה במערב לפני הזמן המתוכנן, ויום הניצחון באירופה נחגג ב־8 במאי, ולא ב-9 במאי.
לאחר הסכם הכניעה
למרות הכניעה, התנהל עוד קרב גדול אחד באירופה – הקרב על פראג. קרב נוסף, קטן בהיקפו, שהתקיים לאחר הכניעה היה ההתקוממות הגאורגית בטסל.
לאחר הכניעה המשיך דניץ לקיים ממשלה גרמנית בפלנסבורג, שלא הוכרה על ידי בעלות הברית, ולמעשה שלטה רק על תחום מושבה. ב-23 במאי נעצרו דניץ ואנשי ממשלתו, ובכך בא הקץ על "רייך אלף השנים", 12 שנים לאחר הקמתו.
כיס
כיס הוא תא קטן המיועד לפריטים ומהווה חלק ממלבוש או ממכלול גדול יותר.
בני אדם נזקקו מאז ומתמיד לנשיאת פריטים קטנים שימושיים או רבי ערך. לפריטים השימושיים, כמו כלי עבודה, נזקקו לצורך ביצוע משימות שונות ומחפצי הערך לא רצו להיפרד, כדי לשמור על הבעלות עליהם. הכיס הוא תשובה לצורך של בני אדם לשאת איתם פריטים שונים ולהשאיר את הידיים חופשיות.
הנוהג לנשיאת פריטים יקרים (כסף, תכשיטים) בכיסים לא נעלם מעיני הגנבים והיו גנבים שהתמחו בגנבה מכיסים, הם הכייסים.
את הכיסים מתאימים למלבושים השונים, כך, בחולצות, הכיס ממוקם באזור בית החזה ובמכנסיים באזור המותניים. יש בגדים ללא כיסים, עם כיס בודד או מרובי כיסים. הכיסים יכולים להיות קטנים או גדולים, עמוקים, נסתרים וסודיים. חלק מהכיסים מותאמים לייעוד מסוים, למשל הכיס עבור שעון כיס או הכיס המיוחד במכנסי השוטרים, בו שמורה אלת השוטר.
היסטוריה של כיסים לנשים
בין המאה ה-17 למאה ה-19, היו לכל אשה לפחות זוג אחד של כיסים, שלא היו מחוברים לבגד, וגם לא נראו מבחוץ, אלא נלבשו מתחת לתחתונית שלהן והיו קשורות למותניהן. בכיסים אלו הן החזיקו מטבעות, מחט, סליל חוטים, מספריים קטנים לתיקוני בגדים, ממחטה ועוד. לגברים תפרו כיסים לתוך בטנת הבגדים שלהם.
ב-1905 מתלוננת שרלוט פ. גילמן [Charlotte P. Gilman] בכתבה בניו יורק טיימס, על כך שבגדי גברים נעלים על בגדי נשים בהיותם מותאמים לכיסים. נשים לעומת זאת נושאות לעיתים תיקים שלפעמים תפורים לתוך הבגדים, לעיתים קשורים למותניים, לעיתים אחוזים בידיהן, אבל תיק איננו כיס. וכיסים הם המפריד הגדול שבין לבוש הגברים ללבוש הנשים.
בשנים האחרונות, נשים התחילו להתלונן על כך שבבגדי נשים יש פחות כיסים מאשר בבגדי גברים, מה שמחייב אותן לסחוב תיקים שונים. הבעיה התגברה עוד יותר כאשר כל אדם כיום יוצא מביתו עם טלפון נייד. ברשתות חברתיות הופיעו קבוצות בשמות כגון 'כיס לכל שמלה'. גם בעיתונות מופיעים מאמרים על הבעיה. במאמר בגארדיאן ב-18 בינואר 2023, כותבת רוזי טלבוט (Rosie Talbot) כיצד שינתה את חייה לאחר שהחליטה להוסיף לבגדיה כיסים בסגנון ה-1890 גדולים מספיק כדי לשאת בהם 'טלפון, מפתחות, ספר, אייפד ואולי אפילו בקבוק יין'. דווקא מתוך כך שבתקופת היותה סטודנטית התפרנסה מתפירת בגדים תקופתיים והינה מודעת לכיסים הגדולים שהיו אז לנשים.
משמעויות נוספות
במקורה המילה כיס מציינת תיק קטן מבד, או אפילו מטפחת קשורה, כיום הכוונה דווקא לתוספת קטנה בבגד או בכלי אחר. ועל פי זה המילה הושאלה גם לכפל עור קטן בבעלי חיים עם כיסים בגופם, שנועדו לשאת את הצאצאים הצעירים – בעלי חיים אלה נקראים יונקי כיס.
צורת הכיס הובילה לשמות איברים, חפצים או מערכות, כמו כיס המרה, כיס פלוג'ה וכדומה. גם חפצים שונים יכולים להיות מצוידים בכיסים, מזוודות, ארונות, ארנקים ועוד.
אזכורי כיסים בספרות ובשירים
אין פלא שכיסים מופיעים בספרות ובשירה, כולנו מכירים את המשפטים 'תפרו תפרו תפרו לי בגד עם כיסים' מתוך השיר 'שמחה רבה' מילים יפה בלהה. הלחין ידידיה אדמון.
משוררים מודרניים כותבים על כיסים, ביניהם מיכאל טורז (Michael Torres) הכותב על כיסים שחבר תפר לתוך מעילו, כדי להסתיר סחורה גנובה.
בספרות חז"ל אנו מוצאים את הפסוק: 'בשלושה דברים אדם ניכר בכוסו, בכיסו ובכעסו', על יסוד עירובין סה.
'כיס אחד לכלם', על יסוד משלי א' 14. 'בעל כיסים' על יסוד מנחות סז. 'הלב תלוי בכיס' על יסוד ירושלמי, תרומות מו ב'. 'חסרון כיס' על יסוד קידושין לב. 'כלתה פרוטה מן הכיס' על יסוד סנהדרין צז. 'לא יהיה לך בכיסך אבן ואבן' על יסוד דברים כ"ה 13. 'ממשמש בכיסו' על יסוד בבא קמחא קיח. 'מקצה מחמת חסרון כיס' על יסוד שבת קנז.
רכינוע
רכינוע או סֶגְווֵיי (באנגלית: Segway) הוא כלי תחבורה בעל שני גלגלים, סוג של רכב חשמלי, אשר הומצא על ידי דין קיימן (שגם ייסד את ארגון FIRST) ונחשף לראשונה בדצמבר 2001. האקדמיה ללשון העברית בחרה לקרוא לסגוויי בשם "רכינוע", בשל תכונתו לנוע בהתאם לכיוון הרכינה של הגוף - רכינה קדימה תניע אותו קדימה ולהפך. זאת חרף העובדה שמדובר בשם מסחרי של מוצר ספציפי, ולא במילה באנגלית.
חברה עצמאית
הסגוויי שכונה בתחילת הדרך סגווי PT ולאחר מכן HT, הוא בעצם פיתוח של ה-iBOT - כיסא גלגלים המאזן את עצמו, שפותח באוניברסיטה הציבורית של פלימות' באנגליה, בשיתוף עם כמה חברות טכנולוגיות. הפטנט הראשון נרשם בשנת 1994 והוענק בשנת 1997, ובעקבותיו באו אחרים, כולל פטנט שהוענק בשנת 2001. קצת לפני השקת הסגוויי, פורסם ספר שהדליף פרטים לגביו, כולל פרטים מדויקים לגבי ההמצאה, הפיתוח והמימון שלו. מה שהוביל לספקולציות בנוגע למוצר ולחשיבות שלו. הממציא ג'ון דואר העלה השערה שזו תהיה המצאה חשובה יותר מהאינטרנט. פרק בסדרה סאות' פארק הוקדש להייפ בנוגע לסגוויי מעט לפני שהמוצר הושק. סטיב ג'ובס צוטט באומרו כי "מדובר בעניין בסדר גודל של השקת המחשב האישי (ולאחר מכן חזר בו). המוצר הושק ב-3 בדצמבר 2001, לאחר חודשים רבים של יחסי ציבור. היחידות הראשונות שנרכשו נשלחו לקונים בתחילת שנת 2002.
חברת בת
חברת Ninebot תעשיות, סטרטאפ הממוקם בבייג'ינג בתחום הרובוטיקה התחבורתית, הודיעה באפריל 2015 כי רכשה את סגוויי לאחר גיוס של כ-80 מיליון דולר מחברות שיאומי ו-Sequoia Capital. ביוני 2016 החברה השיקה את המיני-פרו סגוויי, גרסה קטנה יותר של קטנוע עם איזון עצמי.
הפסקת הייצור
ביוני 2020, Ninebot, הבעלים של המותג סגוויי, הודיעה שהיא תפסיק לייצר את המוצר הדו-גלגלי המתאזן בהתאם לכיוון הרכינה של גוף הרוכב עליו.
מספר קטן יחסית של 140,000 יחידות נמכר במהלך ימי חייו של המותג, ומתוך המכירות חברת סגווי עשתה רווח חברה קטן של אחוז וחצי בלבד.
ישנם מספר גורמים שיכולים היו להביא לשיקול של הפסקת הייצור: מחיר גבוה יחסית ליחידה ($5,000 בעת השקת המוצר), עקומת הלמידה של מציאת הדרך לאיזון בעת רכיבה על הסגוויי, דבר שהוביל לתאונות רבות, בין היתר של ידוענים, למשל האתלט האמריקאי יוסיין בולט, ג'ורג' ווקר בוש והבעלים של חברת סגוויי בעצמו, ג'ימי הסלדן. בספטמבר 2010, הסלדן, שהיה הבעלים של סגוויי, נהרג בתאונה בעת שרכב על סגוויי באחוזתו שבבריטניה. הסלדן שהיה אז בן 62 ככל הנראה נהרג בעקבות איבוד שליטה בעת הרכיבה ונפילה מצוק אל נהר שעבר בשטח האחוזה שלו. הסלדן, בנוסף לבעלות על החברה, היה מעורב גם בעסקאות הקשורות בביטחון, והוגדר במקום ה-395 ברשימת עשירי העולם של הסאנדיי טיימס. בעוד שהסגוויי נשאר פופולרי בעיקר בקרב תעשיות האבטחה והתיירות, קורקינטים ממונעים נהיו פופולריים יותר לצורכי תנועה אישית.
הטכנולוגיה
הרעיון אשר עומד בבסיסו של הרכינוע הוא מנגנון האיזון אשר שומר על הנוסע יציב ומאוזן כל הזמן. המנגנון פועל בטכנולוגיה של ייצוב דינמי, המדמה את פעולת ההליכה האנושית (כך האדם נמצא בזווית אך לא נופל). המנגנון כולל חמישה גירוסקופים ושני חיישני שיפוע, אשר קוראים תנועות גוף ביחס לקרקע בקצב של 100 פעמים בשנייה. לכלי אין דוושות או ידיות האצה ובלימה, וכדי להאיץ קדימה צריך להטות את הגוף קדימה, והטיית הגוף לאחור, תאט את הרכינוע עד כדי עצירה מוחלטת. בעזרת הכידון אפשר לנוע לצדדים. הכלי גם בעל יכולת להסתובב סביב צירו, כלומר, אין צורך במרחב נוסף על מנת לבצע פנייה. (בדגמים מתקדמים, על הנוסע להישען בכיוון אליו הוא מעוניין לפנות והרכינוע יבצע סיבוב לכיוון זה).
הדגם הנפוץ של הרכינוע כונה i2 החל משנת 2006 ומתאים לנסיעה עירונית על מדרכות ומקומות צרים. דגם אחר, המכונה x2, רחב יותר ובעל צמיגים גדולים ורחבים, ומו
מכירות בעולם ובישראל
הרכינוע לא הגשים את התקוות הגדולות שנתלו בו. עד מרץ 2008, נמכרו בעולם 23,600 כלי רכינוע - הרבה פחות מתחזית המכירות שפורסמה עם תחילת שיווקו של הכלי. בישראל נמכרו עד אותה עת למעלה מ-250 כלים. בנמל התעופה בן-גוריון משתמשים ברכינוע לצורך פיקוח והגעה זריזה ממקום למקום ברחבי טרמינל 3.
אתרי תיירות מפעילים סיורי רכינוע מאורגנים, ביניהם: בנמל יפו, חיפה, זכרון יעקב, בהרצליה, בקיסריה, בפארק הירקון בתל אביב, באילת, נתניה, במושב אלוני הבשן שברמת הגולן ובטיילת ארמון הנציב בירושלים.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024
הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2024 ייערכו ביום שלישי, 5 בנובמבר 2024. בחירות אלו יהיו הבחירות לנשיאות ארצות הברית ה-60 במספר, והראשונות שיערכו לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2020. ג'ו ביידן, נשיא ארצות הברית המכהן, הצהיר על כוונתו להתמודד בבחירות אלה לכהונה שנייה, לצד סגניתו קמלה האריס, אולם טרם הכריז על כך באופן רשמי.
הזוכה בבחירות לנשיאות 2024 עתיד להישבע לתפקיד ב-20 בינואר 2025.
הליך הבחירה
סעיף 2 של חוקת ארצות הברית קובע כי מי שרוצה להיבחר לתפקיד הנשיא מחויב להיות אזרח יליד ארצות הברית, בן 35 שנים ומעלה ותושב ארצות הברית לפחות 14 שנים. המועמדים לנשיאות מבקשים בדרך כלל את תמיכתה של אחת מהמפלגות בפוליטיקה האמריקאית. המועמד לנשיאות בוחר את סגנו (למעט במפלגה הליברטריאנית, הממנה את מועמדה לתפקיד סגן הנשיא על ידי הצבעה של כמה אנשים ולא על ידי העדפת מועמד המפלגה לנשיאות). הבחירות הכלליות בנובמבר הן גם בחירות עקיפות, שבהן מצביעים הבוחרים בעד רשימת חברים לחבר האלקטורים. אלה בוחרים ישירות את הנשיא וסגנו.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית הן בחירות עקיפות. נשיא ארצות הברית וסגנו נבחרים על-ידי קבוצת אנשים שנקראת "חבר האלקטורים", אשר מייצגים כל אחת ממדינות ארצות הברית (ובנוסף את מחוז קולומביה), בהתאם לגודל אוכלוסייתה. מספר האלקטורים שאותם זכאית כל מדינה לשלוח נקבע על-פי מספר האנשים המייצגים אותה בקונגרס (דהיינו בסנאט ובבית הנבחרים גם יחד, לדוגמה: את מדינת טקסס מייצגים שני סנאטורים ועוד 38 חברים בבית הנבחרים, ולכן היא זכאית לשלוח 40 אלקטורים). לאחר הבחירות מתכנסים האלקטורים במדינותיהם ומצביעים עבור מועמדיהם לנשיא ולסגן הנשיא. לאחר מכן נשלחות ההצבעות לקונגרס, והן נספרות בפניו בידי נשיא הסנאט (סגן נשיא ארצות הברית). המועמד שקיבל את קולותיהם של רוב האלקטורים – הוא הנבחר, כאשר בחירת הנשיא ובחירת סגן הנשיא הן נפרדות.
האלקטורים מכל מדינה מצביעים למועמדים בהתאם לתוצאות הבחירות באותה המדינה. אם רוב המצביעים הצביעו בעד המועמדים ממפלגה מסוימת - כל האלקטורים מאותה המדינה יצביעו לאותם המועמדים, בלי קשר להשקפותיהם האישיות, ובלי קשר לספירת הקולות הכוללת. ישנן מדינות אשר מקיימות בחירות לנשיאות לפי מחוזות בחירה פנימיים, ובכך מאפשרות ייצוג גבוה יותר לאזרחיהן, דוגמת מיין.
התיקון ה-25 לחוקת ארצות הברית קובע כי אדם לא יכול להיבחר לנשיאות יותר מפעמיים.
מפקד האוכלוסין של 2020
בהתאם להוראות החוקה, מתקיים בארצות הברית אחת לעשור מפקד אוכלוסין כללי, אשר תוצאותיו קובעות את חלוקת המושבים בבית הנבחרים עבור כל מדינה, ובכך משפיעות גם על הקצאת האלקטורים שכל מדינה תהיה זכאית לשלוח. מפקד האוכלוסין האחרון התקיים בשנת 2020, ותוצאותיו ישמשו בבחירות של 2024 ו-2028.
נשים במדע
לאורך תקופות ארוכות בהיסטוריה אפליית נשים וקיפוח זכויותיהן הרחיקו נשים ממדע. נשים נאלצו להיאבק על זכותן להשכלה מדעית, ועל זכותן לעסוק במדע. במשך דורות הוטלו על נשים הגבלות שונות, מכיוון שנטען שהן חסרות כישורים קוגניטיביים ורגשיים, ושיש בכך איום על יציבות החברה. עם זאת, הצליחו נשים מעטות להשתתף החל מראשית ההיסטוריה של המדע בפעילות המדעית, ותרמו בפיתוח ענפי מדע חדשים, ניסויים ותצפיות פורצי דרך ובניסוח תאוריות חדשות. אולם פעמים רבות חלקן של הנשים בתגליות חשובות לא הוכר, ויוחס לאחרים.
על אף שחל שיפור ניכר במעמד האישה בכלל ובמעמדן של נשים במדע בפרט, גם כיום טרם הושג שוויון מלא בהשתתפות נשים במדע. ניתן לראות זאת ביחס הכמותי בין חוקרים לחוקרות באקדמיה, במספר הנשים הפונות ללימודים בחלק מהתחומים המדעיים ובמספר זוכות פרס נובל. בכל אלה מקומן היחסי והכמותי של נשים הוא נמוך. מיעוט נשים במדע פוגע לא רק באותן נשים שהתקדמות הקריירה המדעית שלהן נעצרה, אלא במדע עצמו. אם בקרב 50% מהאוכלוסייה יש קושי גדול להביא לידי ביטוי את הכישורים והיכולות הקיימים בו בתחום המחקר המדעי, יוצא המדע נפסד. בנוסף, פעילות של נשים במדע יכולה להביא ערך מוסף, הסתכלות מזווית אחרת ודרכי פעולה שונות, כך שהתרומה של הצטרפות יותר נשים למדע יכולה להיות לא רק כמותית אלא איכותית.
טיגרה (כדורגל)
קלוב אתלטיקו טיגרה (בספרדית: Club Atlético Tigre) הוא מועדון ספורט ארגנטינאי המפורסם בעיקר בשל קבוצת הכדורגל שלו. הקבוצה משחקת בליגת המשנה הארגנטינאית ומייצגת את העיר ויקטוריה מפרובינציית בואנוס איירס. הקבוצה ידועה בכינויה Matadores (לוחמי השוורים). טיגרה השתתפה בעשרות עונות של ליגת העל הארגנטינאית. בסוף עונת 2018/19 ירדה הקבוצה לליגת המשנה. לאחר סיום עונת הירידה זכתה הקבוצה בגביע הסופרליגה הארגנטינאית, כשניצחה את בוקה ג'וניורס בגמר המפעל. בעקבות כך, בשנת 2020 תשחק הקבוצה במקביל בליגת המשנה ובגביע ליברטדורס, עובדה חסרת תקדים בכדורגל הארגנטינאי.
נשים במדע
רקע: הדרת נשים מהמדע
מחקר הדרת הנשים מהמדע מראה את המורכבות העומדת בפני נשים המתפקדות בעולם המדע וחושף את האפליה שהייתה נחלתן של מדעניות רבות. לאורך ההיסטוריה עסקו נשים רבות במדע, אך רובן לא קיבלו את ההכרה על הישגיהן. במאות ה-18 וה-19, בתקופה שבה התרחש המדע לא במעבדות אלא בעיקר בבתי אנשים, רעיות ואחיות רבות מצאו עצמן עוסקות במדע, תוך שהן מסייעות לבני משפחתן. כדי לאזן בין תופעה זו לצידוקים שלפיהם אסור לנשים לעסוק במדע, מצאה החברה לכך הסברים שונים. הסבר לדוגמה הוא שייתכן והאישה פועלת באמצעות מסר אלוהי, התגלות, והיא משמשת כצינור בלבד בתהליך מסירת הידע. הסבר נוסף הוא ייחוס ההצלחה ליכולות טכניות ולא לגאונות, דוגמת "האישה כמכונה" – לפיה מתמטיקאית מוכשרת איננה גאונה, אלא "רק עושה חשבון מהיר" (ולחלופין – "שקדנית", "חרוצה" וכדומה). לאור הדרתן של נשים ממרכז הבמה, מצאו עצמן נשים רבות עוסקות בשוליים המדעיים – בתנועות ספיריטואליות שונות שהתפתחו במאה ה-19, ברפואה אלטרנטיבית ובהומאופתיה, שנחשבו תחומים נשיים כיוון שהם פחות אלימים כלפי הגוף, בתנועות דתיות רפואיות, בהנהגת מאבקים מדעיים שונים דוגמת המאבק נגד ניסויים בבעלי חיים, המאבק הפוליטי נגד חיסונים בכפייה שהתנהל בתחילת המאה ה-20 ועוד.
נכון למאה ה-21 יותר ויותר נשים עוסקות במדע, אך הן עדיין מיעוט לעומת המדענים הגברים. אחת מהטענות היא שהסיבה העיקרית לכך היא כי המדע נשלט על ידי גברים, והוא גברי במהותו. משום כך, המכשולים העומדים בדרכן של מדעניות הם רבים, ויותר מכך, מעטות הן הנשים הנמשכות מלכתחילה לתחום זה, הנתפס כגברי.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024
השינויים שחלו במספרי האלקטורים
מפקד האוכלוסין האמריקני של 2020 שינה את חלוקת האלקטורים בבחירות לנשיאות שייערכו בארצות הברית בשנת 2024 ובשנת 2028 במדינות המפורטות להלן.
המפלגה הדמוקרטית
הנשיא המכהן, ג'ו ביידן, חבר המפלגה הדמוקרטית, הצהיר על כוונתו להתמודד לתפקיד לקדנציה השנייה בבחירות אלו. ביידן הוא הנשיא המכהן המבוגר ביותר. ביום השבעתו היה בן 78 וחודשיים. אם יבחר לכהונה שנייה, ביום השבעתו יהיה בן 82.
המפלגה הרפובליקנית
דונלד טראמפ הפסיד לג'ו ביידן בבחירות 2020, ולאחר מכן הודח על ידי בית הנבחרים בפעם השנייה. הוא זוכה בשנית במשפט ההדחה השני בסנאט, ולכן כשיר להתמודד שוב בבחירות 2024. אם ייבחר, הוא יהיה הנשיא השני שכיהן בשתי קדנציות לא רצופות (הראשון היה גרובר קליבלנד).
נשים במדע
רקע: הדרת נשים מהמדע
סנדרה הארדינג הציגה חמישה הסברים להפיכת המדע לגברי:
אחת מהטענות היא שהחברה, שברצונה להנציח את המצב בו נשים אינן משתלבות במדע, בונה לעצמה מערכת מדעית המוכיחה ומצדיקה את חוסר הימצאותן של נשים בתחום. סוג ראשון של צידוקים עוסקים בהשלכות השליליות שייווצרו אם נשים יעסקו במדע. דוגמה לכך היא טענה מהמאה ה-19 שהסתמכה על חוק שימור האנרגיה. לפי חוק זה, גוף האדם פועל כמכונה, ולו אנרגיה מוגבלת; מתוך כך, נטען שאם אישה תעסוק בעבודה שכלתנית, לא תישאר לה אנרגיה ללדת ולטפל בצאצאים. צידוק נוסף הוא שהתעסקות אישה במדע הורסת את הקשר שלה עם ילדיה. האישה נחשבה לפי התפיסות הקלאסיות לבעלת היכולת הרגשית ולמטפלת העיקרית בילדים. המדע נחשב כעיסוק שכלתני וקר, שגורם לעוסקים בו לאובדן היכולות הרגשיות. לכן, אם תעסוק האישה במדע, עתיד הילדים מוטל בסכנה. סוג שני של צידוקים עונים על השאלה מדוע האישה אינה מסוגלת, במסגרת יכולותיה, לעסוק במדע. לשם כך, מציבה החברה תכונות אופי מסוימות כמתאימות לעיסוק המדעי – המדע דורש שליטה עצמית, כדי שרגשותיו ודעותיו של המדען לא יחלחלו לתאוריה המדעית שלו. במאה ה-19 רווחה תפישה לפיה לנשים יש דמיון פרוע ובלתי נשלט, והן פועלות לפי אמוציות שמוכתבות על ידי המערכת ההורמונלית שלהן. הטענה היא שכוח הרצון והשליטה העצמית חלשים אצל נשים, ולכן עיסוקן במדע יעוות את טוהרו. בנוסף, המדע המודרני בתחילת דרכו דרש הירואיות ולקיחת סיכונים, בעיקר כיוון שחלק גדול ממנו נעשה על ידי משלחות מטעם המדינה, לחודשים ארוכים ולאזורים רחוקים. מסעות אלו נחשבו קשים, ושאינם מתאימים לגוף ולאופי הנשי. הגברים שיצאו למסעות אלו נתפסו כמקריבים עצמם למען המדע, כ"חיילים של המדע". לעומתם, כאשר יצאו נשים למסעות אלה הן נחשבו למזניחות את משפחתן וילדיהן. גם כיום ניתן לראות הקבלה לכך, כאשר הציפייה מהעוסקים במדע היא לעבור השתלמות ארוכה ותובענית, לרוב בחו"ל, במיוחד לשם קבלת משרות אקדמיות. בו זמנית, מצופה מנשים באותו טווח הגילאים לקחת אחריות על התא המשפחתי. אישה שאינה עומדת בכך, זוכה לביקורת.
חוקרות פמיניסטיות טוענות כי למרות ניסיונו של המדע לעמוד בסטנדרטים של אובייקטיביות, הוא הושפע מתפיסות מגדריות הקיימות בחברה מצד אחד, והצדיק את נחיתותן של נשים מצד שני. הצגת סיפורי הנשים הדגולות של המדע מאפשרת להעלות לקדמת הבמה את סיפורן של מדעניות גדולות לאורך ההיסטוריה, שלא קיבלו הכרה מספקת בימי חייהן. גם הנשים הבודדות שהצליחו להגיע להישגים מדעיים יוצאי דופן זכו ליחס שונה מהיחס לו זכו עמיתיהן הגברים. לא אחת אירע שמדענית שכן הצליחה להביא לפריצות דרך משמעותיות במדע, נותרה בסופו של דבר מחוץ ל"פנתיאון". מרגרט ו' רוסיטר טבעה ב-1993 את המושג אפקט מתילדה והתמקדה במקרים היסטוריים ובמקרים עכשוויים בהם היחס אל מדעניות היה התעלמות, השכחה או מניעת ההערכה והכבוד להם היו ראויות. היא מצאה שהקיפוח הזה התרחש בעיקר ברמה של זוכות פרסי נובל ופרסים יוקרתיים אחרים.
העת העתיקה
בעת העתיקה ישנן עדויות לעיסוקן של נשים ברפואה במספר תרבויות. במצרים העתיקה (2700 לפנה"ס) תוארה בהקדשה מריט-פתח כ"רופאה ראשית". זוהי העדות הקדומה ביותר למדענית. אצל הומרוס נזכרת אגמדה כמרפאת ביוון העתיקה לפני מלחמת טרויה (1194–1184 לפנה"ס). אגנודיקה הייתה הרופאה הראשונה שהתמחתה באופן חוקי באתונה במאה ה-4 לפנה"ס.
לימודי הפילוסופיה ביוון העתיקה היו פתוחים לנשים. ידוע על אגלוניקה, אשר חזתה ליקויים, ותיאנו, מתמטיקאית ורופאה אשר הייתה תלמידתו וכנראה גם אשתו של פיתגורס.
מספר נשים עסקו באלכימיה במאות הראשונות לספירה בעיר אלכסנדריה. הידועה שבהן היא מרים היהודייה אשר המציאה מספר מכשירים כימיים: אמבט מרים (משמש עד היום במעבדות כימיה ולבישול), אמבט חול לחימום (תרמוספוריון), קירוטקיס (זוהי דוגמה ראשונה לריאקציה המבוססת על מחזור סגור של אידוי ועיבוי) ומכשיר זיקוק. למרים יוחסו גם גילוי חומצת המלח ו"חומר ראשוני" זהוב שנוצר מתגובה של סגסוגת עופרת-נחושת עם אדי גפרית בתהליך הקירוטקיס.
היפאטיה הייתה מתמטיקאית, פילוסופית ואסטרונומית יווניה ניאופלטונית אשר פעלה באלכסנדריה. היא הייתה בתו ותלמידתו של ת'און, מנהל ספריית אלכסנדריה. היפאטיה המציאה הידרומטר, אצטרולב ומכשיר לטפטוף מים.
ימי הביניים
מלבד הצלחתן של נשים בודדות, הדעות הקדומות התרבותיות מנעו מנשים חינוך מדעי בימי הביניים. דוגמה לכך היא אמרתו של תומאס אקווינס ביחס לנשים ש"היא לא יכולה נפשית להחזיק בעמדת סמכות".
העת החדשה והמהפכה המדעית
תפיסת העולם במאה ה-17 שללה מנשים השכלה בשל החובות שצופו מהן. תרומת המהפכה המדעית ליחס זה הייתה קטנה. יתרה מכך, מדענים השתמשו במדע החדש כדי לבסס את השקפתם כי על פי הטבע נשים נחותות מגברים ועל כן עליהן להיות משועבדות להם וכי הן מתאימות למלאכות ביתיות בלבד. מהפכת הדפוס סייעה להפצת רעיונות אלה. אף אישה לא הוזמנה להצטרף לחברה המלכותית של לונדון או לאקדמיה הצרפתית למדעים עד למאה ה-20.
החוקרות הפסמניסטיות קרולין מרצ'נט ואוולין פוקס-קלר טוענות שהמהפכה המדעית הגבירה וקיבעה את שיעבוד הנשים לגברים. זאת כיוון שהמהפכה המדעית שינתה את תפיסת היחסים בין האדם לטבע, ובהתאם להקבלה העתיקה בין הטבע לאישה, את יחס הגבר לאישה. הקבלה זו בין הטבע לאישה קיימת עוד מיוון העתיקה, לדוגמה בדיאלוג "טימאוס" של אפלטון; הטבע נתפס כאם מזינה, שיש לכבדה.
המהפכה המדעית הובילה ליחס חדש לטבע. דימוי הטבע כאישה הוחלף בדימוי הטבע כמכונה (ראו פילוסופיה מכניסטית). הדבר הוריד את המגבלות המוסריות הקיימות, ותחתיהן התקבעה תפיסה כי הטבע הוא משאב אותו יש לחקור, לנצל ולשעבד. בתיאוריהם את הטבע השתמשו פילוסופים במונחי דומיננטיות, שליטה וכוח. פרנסיס בייקון הציע את גישת "האינקוויזיציה לטבע" – יש להפעיל על הטבע, שהובן כישות נקבית, לחץ וכוח, עד שתתרצה ותמסור את סודותיה. מקומו המרכזי של המדע עודד את הזהות בין התכונות הנתפשות כ"גבריות" ובין התכונות הנחשבות "מדעיות". התכונות המתוייגות בחברה כ"נשיות" – אינטואיציה, הזדהות, הוליסטיות ושיתוף פעולה – איבדו את מקומן, והוכללו תחת הקטגוריה "לא-מדעי". דבר זה שלל את מקומן של הנשים בחברה המקדשת את ערכי המדע. ההתבוננות מהצד, הריחוק הרגשי, חוסר ההזדהות והמניפולציות על הטבע, הנחשבים גבריים, תפסו את מקומם ככלי החקירה הלגיטימיים היחידים. משמעות הדבר היא שלשם השתלבות נשים במדע, עליהן לאמץ דפוסי התנהגות וחשיבה גבריים.
מרגרט קוונדיש (1623–1673), דוכסית ניוקאסל, לקחה חלק בוויכוחים המדעיים של תקופתה. אולם, אף על פי שהשתתפה בפגישות החברה המלכותית באנגליה, לא הייתה חברה רשמית בה. היא כתבה על מדע ופילוסופיה וביקרה את הדעה כי בני האדם ישלטו בטבע באמצעות המדע. קוונדיש פרסמה תצפיות בהן ביקרה את המדע הניסויי של בייקון ואת המיקרוסקופ.
בגרמניה, השתתפות נשים במלאכות ייצור שונות, אפשרה לחלקן לעסוק בתצפיות מדעיות ובמיוחד באסטרונומיה. בשנים 1650–1710 היוו נשים 14% מכלל האסטרונומים בגרמניה. הנודעת שבהן הייתה מריה וינקלמן (1670–1720). וינקלמן חונכה על ידי אביה ודודה ולמדה אסטרונומיה בעצמה. נישואיה לגוטפריד קירך, האסטרונום הראשי של פרוסיה, אפשרו לה לעסוק באסטרונומיה. היא התמנתה לעוזרתו בתצפיות שבוצעו בברלין על ידי האקדמיה למדעים. היא ביצעה מספר תצפיות מקוריות בהן גילתה כוכב שביט. כאשר נפטר בעלה, הגישה בקשה להתמנות לעוזרת אסטרונום באקדמיה של ברלין. היא נדחתה מאחר שלא הייתה בוגרת אוניברסיטה, דבר שנאסר עליה כאשה. חברי האקדמיה חששו שהיא תהווה דוגמה רעה לנשים. מקרה זה מדגים את הקושי שעמד בפני נשים להתקבל לעבודה מדעית.
המאה ה-18
ניתן לאפיין את המאה ה-18 על ידי שלוש השקפות שונות ביחס לנשים: בעוד שרוסו סבר כי תפקיד הנשים הוא אמהות ושירות בעליהן הרי שעידן הנאורות פתח לנשים דרכים להשתלב במדע. תרבות הסלונים באותה תקופה אפשרה לגברים ונשים להיפגש יחד ולדון באופן אינטימי בנושאים פוליטיים, חברתיים ומדעיים. רוסו תקף מגמה זו וטען כי שליטת הנשים בסלונים מונעת שיח רציני. הסלונים ועבודות במתמטיקה, פיזיקה, בוטניקה ופילוסופיה, החלו להשפיע באופן משמעותי על היחס לנשים וגם לא נחסמה לחלוטין האפשרות לקבל הכרה רשמית. בשנת 1748 הייתה האסטרונומית אווה אקבלד (1724–1786) לאישה הראשונה שהתקבלה לאקדמיה המלכותית השוודית למדעים. למרות חוקי המגדר הנוקשים במאה ה-18, ניתן לומר כי נשים הצליחו להתקדם במדע במאה זו לקראת שוויון.
אמילי דה שאטלה (1706–1749) הייתה מתמטיקאית ופיזיקאית. היא הייתה עמיתה אינטלקטואלית ומאהבת של וולטר. היא תרגמה את פרינקיפיה של ניוטון מלטינית לצרפתית. זהו התרגום הראשון של הספר והיחידי המלא. דה-שאטלה כללה בתרגום הערות, הצעות וניתוחים בהם השתמשה בקלקולוס "חדש" (גאומטריה ישנה). היא פרסמה גם ספר פיזיקה. דה-שאטלה נבחרה לאקדמיה למדעים של בולניה וטירתה הייתה למרכז אינטלקטואלי.
מריה גָאֶטנה אַנְיֶיזי הייתה מתמטיקאית ופילוסופית איטלקייה אשר הייתה הראשונה לחבר ספר שעסק בחשבון אינטגרלי ובחשבון דיפרנציאלי גם יחד. חברה של כבוד באוניברסיטת בולוניה. את ארבעת העשורים האחרונים לחייה הקדישה ללימודי תאולוגיה (בעיקר פאטרולוגיה) וכן לצדקה וסיוע לעניים ובהמשך סיוע לחולים, לאחר שהפכה את ביתה לבית חולים. על שמה של אנייזי נקראים מכתש על נוגה, אסטרואיד, ועקומה בשם "עקומת אנייזי" או "המכשפה של אנייזי". בערים מילאנו, מונצה ומשאגו (Masciago) שבאיטליה נקראו רחובות על שמה במלאת מאה שנים לפטירתה. ליום הולדתה ה-296 הוקדש לה דודל, שהציג את תמונתה ואנימציה של יצירת "המכשפה של אנייזי".
במאה ה-18 פעילות מדעית נעשתה פעמים רבות בבתים וכך נשים יכלו להשתתף בניסויים ובשיחות על מדע. דוגמה לכך היא מארי-אן פיירט פולז (1758–1836). פולז הייתה בתו של משקיע בפרם ז'נרל אשר נישאה ב-1771, בגיל 13, לאנטואן לבואזיה, אבי הכימיה האנליטית. עם השנים למדה כימיה והפכה לעמיתה למקצוע. פולז תרגמה למענו מאמרים מאנגלית, איירה את ספריו והכינה שרטוטים ותחריטים של מתקני מעבדה שנדרשו לו. היא גם ערכה את זיכרונותיו ופרסמה אותם. היא ערכה מסיבות אליהן הגיעו מדענים ידועי-שם ודנו בתאוריות בכימיה. כתוצאה מעבודתה הצמודה עם בעלה קשה להבדיל בין תרומות השניים ונראה שחלק ניכר מהעבודה שמיוחסת לו בוצעה בעצם על ידה.
אף על פי שנשים הצטיינו בתחומי מדע רבים, נמנע מהן עיסוק ברביית צמחים. קארולוס ליניאוס, מייסד שיטת המיון המדעית המודרנית לעולם החי, טען שמיון צמחים צריך להתבסס ברובו על הבדלים באיברי הרבייה. על כן נטען כי למידה על ה"הפקרות" המינית של צמחים תוביל להפקרות מוסרית של נשים ובעקבות כך של החברה כולה. הנשים נחשבו כחסרות יכולת לשיפוט מוסרי ורגשי ועל כן סכנה למוסריות החברה. למרות זאת, מרי מונטגו, אצילה וסופרת בריטית תיארה לראשונה הרכבה בוטנית. כאשת השגריר הבריטי בטורקיה כתבה מכתבים בהם תיארה תצפיות שעשתה שם.
לאורה באסי (1711–1778) הייתה חברת האקדמיה האיטלקית במכון למדעים, ויושבת הראש של המכון לפיזיקה ניסויית. היא האישה הראשונה שלימדה באופן רשמי באוניברסיטה באירופה ואף זכתה לתואר פרופסור.
קרוליין הרשל (1750–1848) הייתה אסטרונומית ממוצא יהודי-גרמני. היא עבדה עם אחיה וסייעה לו בקריירה באסטרונומיה. הרשל נחשבת לאחת המדעניות הראשונות שזכו להכרה בפני עצמן. היא הייתה האישה הראשונה שקיבלה קיצבה שנתית מבית המלוכה האנגלי עבור עבודה מדעית. תגליותיה בשנים 1783–1797 כללו גילוי גלקסיית לוויין של אנדרומדה ושמונה כוכבי שביט. הרשל ערכה קטלוג של כל גופי השמיים שהיו ידועים עד כה. הקטלוג התבסס על קטלוג של ג'ון פלמסטיד אשר היה בשימוש באותה תקופה. היא הוסיפה לו רשימת תצפיות של כוכבים, רשימת טעויות, ורשימה של מאות כוכבים שלא הופיעו בו. הרשל קיבלה מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה על עבודתה, כבוד לו לא זכתה אף אישה נוספת עד 1996. על שמה נקראו, פרט לשביט שגילתה, אסטרואיד "281 לוצרטיה" ומכתש על הירח "מכתש ק. הרשל".
המאה ה-19
החל מהמאה ה-19 חל תהליך התמקצעות של המדע. במחצית השנייה של המאה הוקמו מוסדות אקדמיים לנשים וכמו כן מוסדות ותיקים פתחו את שעריהם בפני נשים. תהליך זה אפשר לנשים לעסוק במדע באופן פורמלי והעניק השכלה מדעית לנשים בהיקף הולך וגדל.
מחצית ראשונה
בממלכה המאוחדת: המדענית הסקוטית, מרי סמוויל, עסקה בחקירת תופעת המגנטיות. היא הציגה את מאמרה "התכונות המגנטיות של קרניים סגולות בספקטרום השמש" בפני החברה המלכותית ב-1826. בכך הייתה לאישה השנייה שעשתה זאת. היא חיברה טקסטים במתמטיקה, אסטרונומיה, פיזיקה וגאוגרפיה וקידמה חינוך לנשים. ב-1835 סמוויל וקרוליין הרשל היו הנשים הראשונות אשר נבחרו לחברה האסטרונומית המלכותית.
טיגרה (כדורגל)
היסטוריה
טיגרה שיחקה בליגת העל בשנים 1931-33, 1935–42, 1946–50, 1954–58, 1968, 1980 ו-2007 עד 2019.
נשים במדע
מחצית ראשונה
מרי אנינג הייתה פלאונטולוגית אנגליה אשר חקרה מאובני דינוזאורים. בשנת 1811, בגיל 12, גילתה מאובן מבעל חיים שנראה כקרוקודיל ענק ומאוחר יותר זוהה כאיכתיוזאור. עשר שנים לאחר מכן גילתה את הפלסיוזאור.
בגרמניה: בשנת 1836 הוקם בדיסלדורף מכון להכשרת אחיות. ב-1840 ביקרה בו אליזבת פריי ובהשראתו הקימה מכון דומה בלונדון. במכון זה למדה מספר שנים לאחר מכן פלורנס נייטינגייל.
בצרפת: המתמטיקאית סופי ז'רמן לא התקבלה ללימודים גבוהים בשל מינה. בשל כן נרשמה למכון הפוליטכני בפריז בשם בדוי. היא התכתבה עם גאוס בנושאים מתורת המספרים. על מכתביה חתמה בשם בדוי עקב חששה שמכתב מאשה לא יזכה ליחס רציני. מאוחר יותר חשפה את זהותה וזכתה ליחס אוהד מצידו. עבודתה הוצגה בפני האקדמיה הצרפתית למדעים על ידי לז'נדר מכיוון שהאקדמיה מנעה מנשים להופיע בפניה. ז'רמן תרמה, בין היתר, לתורת האלסטיות ולתורת המספרים, בה תיארה את המושג של ראשוני ז'רמן והוכיחה את המשפט האחרון של פרמה עבור ראשוניים אלו.
בארצות הברית: ב-1840 הייתה קתרין בנסון האשה הראשונה שקיבלה תואר ראשון. האסטרונומית מריה מיטשל התפרסמה בגילוי שביט ב-1847. ב-1848 התקבלה מיטשל כחברה באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. היא הייתה היחידה שזכתה לכך במשך כמעט מאה השנים הבאות. ב-1865 הוצעה לה משרת פרופסור לאסטרונומיה ומנהלת מצפה הכוכבים בקולג' חדש לנשים בלבד. עיקר פעילותה היה חקר כתמי שמש. היא הייתה הראשונה לגלות שהם מערבולות אנכיות ולא, כפי שחשבו עד אז, עננים. ב-1849, אליזבת בלקוול הייתה לאישה הראשונה המסיימת לימודי רפואה בארצות הברית. היא הייתה האישה הראשונה והיחידה במוסד בזמן לימודיה.
מחצית שנייה
באנגליה
מלחמת קרים (1853–1856) סייעה לפתיחת מוסדות חינוך לנשים בשל מיסוד מקצוע הסיעוד. באנגליה פלורנס נייטינגייל הקימה ב-1860 בית ספר לאחיות בלונדון ולאחר מכן במקומות נוספים. היא הייתה חלוצה בבריאות הציבור ובסטטיסטיקה. אליזבט גארט אנדרסון הייתה הבריטית הראשונה אשר השיגה הסמכה ברפואה ב-1865. יחד עם נשים נוספות הקימה את בית הספר לרפואה לנשים בלונדון ב-1874.
אנני סקוט דיל מונדר הייתה חלוצה בצילום אסטרונומי ובעיקר של כתמי שמש. היא הייתה בוגרת מתמטיקה של גירטון קולג', הקולג' הראשון לנשים באוניברסיטת קיימברידג'. ב-1890 נשכרה כעוזרת לאדוארד וולטר מונדר, ראש מחלקת השמש במצפה גריניץ'. הם עבדו יחד, צפו בכתמי שמש ושיפרו את טכניקת הצילומים. הם נישאו ב-1895. כישוריה המתמטיים של אני אפשרו לנתח נתונים שמונדר אסף במשך שנים. מונדר תכננה מצלמה ניידת בעלת עדשה של 35 מ"מ. ב-1898 נסעה להודו וצילמה לראשונה את הילת השמש במהלך ליקוי חמה. ניתוח הנתונים של כתמי השמש וסערה גאומגנטית אפשר להראות שאזורים מסוימים של פני השמש הם המקור לסערות גאומגנטיות ושהשמש איננה קורנת בצורה אחידה (כפי שסבר ויליאם תומסון).
ביאטריקס פוטר הייתה סופרת ומאיירת אנגליה. היא חונכה בביתה והתעניינה בבוטניקה. היא החלה בציור פטריות עקב יופיין, אך אחרי פגישתה עם המיקולוג צ'ארלס מקינטוש, גברה התעניינותה בדרך התרבותן והיא ביצעה איורים מיקרוסקופיים רבים של נבגים ואלו פורסמו בספרים. פוטר פיתחה תאוריה בדבר נביטת נבגים, אך זכתה להתעלמות עקב מינה וגילה הצעיר.
ברוסיה
סופיה קובלבסקי הייתה מתמטיקאית ופיזיקאית רוסית. באותה תקופה נאסר על נשים ללמוד באוניברסיטאות ברוסיה ועל כן למדה בגרמניה אצל מתמטיקאים מובילים, בברלין אצל קארל ויירשטראס ובהיידלברג אצל ליאו קניגסברגר, גוסטב קירכהוף והרמן פון הלמהולץ. קובלבסקי התמנתה לפרופסור בחוג למתמטיקה באוניברסיטת סטוקהולם בשנת 1884 וכיהנה גם כחברה בהתכתבות של האקדמיה למדעים בסנט פיטרסבורג בשנת 1889.
בארצות הברית
המאה ה-20
במהלך המאה העשרים רוב המחקר המדעי התבצע בתוך אוניברסיטאות. קידום באוניברסיטה תלוי לא רק בהיות המועמד/ת מתאים וראוי מבחינת הישגי המחקר, בהצלחתו בהוראה ובתרומתו לאוניברסיטה אלא מושפע גם מיחסי כוח, מסורות תרבותיות וסטריאוטיפים מגדריים.
מחצית ראשונה
באירופה
מארי קירי נולדה ב-1867 בוורשה. כיוון שלא הותר לה ללמוד באוניברסיטה, עבדה במשך מספר שנים כמורה. בשנת 1891, כשהייתה בת 24 עברה לפריז ולמדה כימיה ופיזיקה בסורבון. היא הייתה לאשה הראשונה שלימדה במוסד. בסורבון פגשה את המרצה פייר קירי ונישאה לו. בשנת 1903 קבלה קירי יחד עם בעלה ועם אנרי בקרל פרס נובל לפיזיקה, "בהוקרה על התרומה היוצאת מן הכלל שהשיאו באמצעות מחקריהם המשותפים על תופעת הקרינה שהתגלתה על ידי פרופסור אנרי בקרל". בכך הייתה לאשה הראשונה שזכתה בפרס נובל. שמונה שנים אחר-כך זכתה מארי קירי בפרס נובל לכימיה. הפרס ניתן לה בהוקרה על גילוי הרדיום והפולוניום, ועל חקר הרדיום. בצעד יוצא דופן לא רשמה קירי פטנט על תהליך בידוד הרדיום, ובכך אפשרה לקהילה המדעית מחקר חופשי. קירי הייתה לראשונה שקיבלה שני פרסי נובל ובנוסף לה רק עוד מדען אחד זכה לפרס נובל בתחומים שונים. בתה, אירן ז'וליו-קירי, זכתה גם היא בפרס נובל בכימיה (יחד עם בעלה פרדריק ז'וליו-קירי) בשנת 1935. בשנת 1995 הועבר ארונה של מארי קירי לפנתאון של פריז, האשה הראשונה שזכתה לכבוד זה.
ליזה מייטנר הייתה פיזיקאית אוסטרית ממוצא יהודי שהתמחתה בפיזיקה גרעינית ורדיואקטיביות. מייטנר למדה באוניברסיטת וינה ולאחר שקיבלה דוקטורט ב-1906 עברה לברלין, שם עבדה בצמוד לכימאי אוטו האן במשך כשלושים שנה. השניים שילבו את תחומי המחקר שלהם, פיזיקה וכימיה, וחקרו את תופעת הרדיואקטיביות. ב-1918 זיהו את האיזוטופ של היסוד הכימי פרוטקטיניום (מספר אטומי 91); אולם רק ב-1923 הצליחה מייטנר לגלות את הגורם ליצירת האיזוטופ, במקביל לפייר אוז'ה הצרפתי, אשר על שמו נקראה התופעה (אפקט אוז'ה, 1925). מייטנר הייתה הראשונה להבין כי גרעין האטום יכול להתפצל לחלקים קטנים יותר. למרות עבודתה המשותפת עם אוטו האן הוא זכה לבדו בפרס נובל לכימיה. היסוד הכימי מייטנריום (מספר אטומי 109) נקרא על שמה.
החל מ-1900 השתלבו נשים רבות במדע בעקבות פתיחתם של קולג'ים לנשים ושל אוניברסיטאות מעורבות. אלן סוואלואו ריצ'רדס (1842–1911) הייתה תעשיינית וכימאית סביבתית. ב-1892 קראה להקמת מדע חדש בשם Oekology בהרצאתה בבוסטון. תחום תוכנן לכלול "תזונת צרכנים" וחינוך סביבתי ומאוחר יותר הפך לאקולוגיה (בעוד שהתחומים המקוריים נהפכו לכלכלת בית). תחום זה היווה עבור נשים דרך להשיג השכלה מדעית וקולג'ים רבים הקימו מחלקות לכלכלת בית. סוואלואו ריצ'רדס עזרה לייסוד האגודה האמריקאית לכלכלת בית אשר פרסמה כתב עת וארגנה כנסים. בעבודתה ב-MIT פיתחה את הקורס הראשון בביולוגיה ובמחקר בהנדסה סניטרית. אפשרויות נוספות נפתחו בבוטניקה ובאמבריולוגיה. בפסיכולוגיה השלימו נשים רבות דוקטורט אולם הן עודדו להתמחות בפסיכולוגיה חינוכית, פסיכולוגיה של הילד וטיפול קליני בבתי חולים ושירותי רווחה.
מוד מנטן הייתה מדענית קנדית שעסקה בביוכימיה, היסטוכימיה ובקינטיקה אנזימטית. היא למדה רפואה באוניברסיטת טורונטו והייתה בין הנשים הראשונות בקנדה אשר קיבלו תואר דוקטור. את עבודת התזה סיימה באוניברסיטת שיקגו. בשל האיסור לנשים לעסוק במחקר בקנדה נאלצה לערוך מחקרים בארצות אחרות כגון ארצות הברית וגרמניה. ב-1912 עברה מנטן לברלין ועבדה עם לאונור מיכאליס על קינטיקה של אנזימים בהסתמך על ממצאים קודמים של ויקטור הנרי. ב-1913 הציעו מנטן ומיכאליס את מודל קינטיקת מיכאליס-מנטן להסבר הקינטיקה האופיינית לאנזימים. כמו כן המציאה שיטה צביעה עבור האנזים אלקליין פוספטאז. בשנת 1944 ערכה את ההפרדה הראשונה של חלבונים בשיטת אלקטרופורזה. בנוסף עבדה על התכונות של המוגלובין, ויסות רמת סוכר בדם, תפקודי כליות ואפיון רעלנים מחיידקים.
אסטרונומיה
בשנת 1901 האסטרונומית אני ג'אמפ קנון (1863–1911) מאוניברסיטת הרווארד גילתה שטמפרטורת כוכב היא התכונה העיקרית המבחינה בין ספקטרומים שונים. בעקבות כך סווגו מחדש הכוכבים על פי קרינת גוף שחור הנפלטת מהם ולמעשה על פי טמפרטורת פני השטח שלהם בלבד. סיווג זה נקרא כיום סיווג ספקטרלי.
האסטרונומית הנרייטה ליוויט עבדה במצפה הכוכבים של קולג' הרווארד, היא זיהתה כ-2,400 כוכבים משתנים, כמחצית מהכוכבים המשתנים שהיו ידועים באותו זמן, רובם בתמונות מענני מגלן. ב-1908 פרסמה שמספר כוכבים משתנים הפגינו תבנית משותפת: כוכבים בהירים יותר היו בעלי זמן מחזור ארוך יותר. קשר זה סיפק אמת מידה לקביעת מרחקים ביקום. על שמה נקרא האסטרואיד 5383 ליוויט ומכתש ליוויט בירח.
בשנת 1925 דוקטורנטית בהרווארד, ססיליה פיין-גפושקין, הדגימה באמצעות שימוש בספקטרום שכוכבים עשויים בעיקר ממימן ומהליום.
מלחמת העולם השנייה
מלחמת העולם השנייה פתחה הזדמנויות רבות בפני נשים. "המשרד למחקר ופיתוח מדעי" החל ב-1941 לערוך רישום של בעלי רקע מדעי. מכיוון שהיה מחסור בגברים עובדים, חלק מהנשים יכלו לעבוד בעבודות שקודם היו חסומות בפניהן. נשים רבות עבדו בפרויקט מנהטן ובפרויקטים מדעיים של צבא ארצות הברית. בתחומים אחרים חיפשו דרכים לתרום למאמץ המלחמתי. כך למשל פותחה ב-1941 תזונה מומלצת כדי לעזור לצבא ולארגונים אזרחיים לתכנן מצבים בהם הם נדרשים להאכיל אוכלוסיות. תכנון זה הוכח כהכרחי כאשר החלה הקצבת מזון.
גרייס הופר, מחלוצי המחשוב, הייתה המתכנתת הראשונה של הרווארד סימן 1. היא פיתחה את המהדר הראשון לשפת תכנות. המונח "לדבג" מיוחס לה.
גרטי קורי הייתה ביוכימאית ממוצא יהודי. יחד עם בעלה גילתה את מעגל קורי. היא האמריקאית הראשונה שזכתה בפרס נובל והאישה הראשונה שזכתה בפרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה (1947).
רייצ'ל קרסון הייתה זואולוגית וביולוגית ימית אשר תרמה לאימוץ מדיניות סביבתית ולפיתוח טכניקות וציוד לגילוי צוללות. קרסון למדה ביולוגיה בקולג' קת'ם. לאחר מכן המשיכה בלימודי זואולוגיה וגנטיקה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. מאוחר יותר, החלה להתעניין בהשפעות חומרים להדברת חרקים. היא טענה כי בגלל מבנה שרשרת המזון בעולם החי, חומרי הדברה להשמדת חרקים משפיעים על מארג המזון כולו. בשנת 1962 החלה לפרסם ב"ניו יורקר" פרקים מספר שכתבה. יצרניות חומרי ההדברה ומדענים בתעשיית הכימיקלים תקפו אותה והופעל לחץ להימנע מהוצאת הספר. הספר, "אביב דומם", יצא לבסוף וזכה להצלחה רבה. ב-1980 הוכר פועלה למען איכות הסביבה והוענקה לה, לאחר מותה, מדליית החירות הנשיאותית.
מחצית שנייה
בשלהי שנות הארבעים של המאה העשרים הבחינה הגנטיקאית ברברה מק'לינטוק בכתמי צבע שהופיעו על גרעיני התירס בשדה התירס בו ערכה את מחקריה. לאחר שחקרה את התופעה מק'לינטוק קישרה בין דגמי הכתמים שנראו בעין לבין המצב הכרומוזומלי כפי שנראה במיקרוסקופ. היא זיהתה אתרים שאחראים על השבירה של אחד הכרומוזומים והבחינה בכך שהייתה בקרה כלשהי על העיתוי והתדירות של השברים בכרומוזום. מקלינטוק הסיקה שהסיבה שגנים מסוימים הופעלו (או הושבתו) היא בגלל אלמנטים הנודדים ממקום למקום בתוך הגנום, שהיא כינתה בשם טרנספוזונים. כלומר, הטרנספוזונים הם מרכיבים גנטיים העשויים לשנות את מקומם על הכרומוזומים ובדרך זו להביא לשינויים תורשתיים. בתירס, הטרנספוזונים קופצים אל תוך הגנים של הצבענים (פיגמנטים) ושבים וקופצים החוצה, וכך "מכבים" או "מדליקים" את התבטאות הגן. בשנות הארבעים עמדו הטענות של מקלינטוק בסתירה לתפיסה המקובלת של הגנים, על פיה הגנים מסודרים בכרומוזום בזה אחר זה, כחרוזים בשרשרת. רק שנים מאוחר יותר, לאחר שהתופעה זוהתה בחיידקים, שמרים, ומאוחר יותר גם בדרוזופילה וצמחים, התקבל ההסבר המדעי של מקלינטוק בדבר הטרנספוזונים. מעבר לכך, נמצא שיש קשר בין תנאי הסביבה לבין התופעה של "קפיצת" גנים, וכי בתנאי עקה עולה שכיחות המוטציות עקב קפיצת גנים. ב-1983, 35 שנים לאחר שגילתה את הטרנספוזונים, בחרה ועדת פרסי נובל במקלינטוק כזוכה בפרס ברפואה ופיזיולוגיה. היסטוריונים של המדע חלוקים בשאלה האם העיכוב במתן הפרס קשור לשיוך המגדרי של מקלינטוק.
רוזלינד פרנקלין, שנפטרה בגיל צעיר ממחלת הסרטן ולא זכתה לקבל את הנובל על חלקה בגילוי מבנה הסליל הכפול של ה-DNA. שני הזוכים המפורסמים, ג'יימס ווטסון ופרנסיס קריק לא הזכירו את פרנקלין בנאומיהם בטקס חלוקת הפרס. הזוכה השלישי, מוריס וילקינס הסתפק בציון לאקוני של "כישוריה הטכניים" של פרנקלין.
וירג'יניה ג'ונסון, חברת הצוות מאסטרס וג'ונסון, הייתה מחלוצי חלק הסקס בעולם.
המאה ה-21
בינואר 2005 עורר נשיא אוניברסיטת הרווארד, לורנס סאמרס, סערה כאשר טען כי הבדלים גנטיים גורמים לכך שנשים מצליחות פחות מגברים במדעים ובמתמטיקה. סאמרס התנצל וסייג את דבריו בעקבות התגובות הנזעמות על אמירתו. אולם, התפיסה שהציג לפיה הבדלים מולדים הם הבסיס לחוסר ההצלחה היחסי של נשים במדע, היא תפיסה שמחזיקים בה לא מעט גברים ונשים (מה שלא מהווה בהכרח מדד לנכונותה).