cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נור א-דין
מאפייניה של הממלכה
חלק אחר מהחברה הכורדית שלא נטה אחר אורח החיים הנוודי בחר למצוא את פרנסתו בשירות צבאי בתור שכירי חרב. מנהיגיהם שבטיים השכירו את עצמם ואת אנשיהם במספרים של כמה מאות איש לשירותו של כל שליט מקומי המרבה במחיר.
קבוצה חשובה אחרת במדינתו של נור א-דין היוו תושבי הערים הגדולות כגון חלב ודמשק. הייתה זו חברה עירונית הנסמכת על עורף חקלאי מפותח, שמקרבה באה הפקידות הגבוהה, שכבת המשכילים, קציני הצבא ועלית החברתית אחרת.
כלכלית החברה העירונית התבססה על מסחר וייצור: בדים, כלי מטבח ושולחן, כלי נשק, שמן (שהיה מיוצר גם בכפר), סבון, נייר, סוכר.
יכולות הגביה של המדינה היו גבוהות. המיסים מהחקלאות היו נגבים פעם בשנה בעונת הקציר בסביבת (אפריל – מאי – יוני). מפעל שעבד כל השנה שילם מיסים על בסיס שבועי. חנות שילמה מיסים על בסיס חודשי. מסי העיר היו מגיעים לאורך כל השנה ומכאן יתרונם. לכן, שליטה על המרחב העירוני הייתה בעלת חשיבות רבה.
קל היה לרושש כלכלה עירונית על ידי דרישת מיסים בלתי סבירים. בתחום זה זכה נור א-דין לשבחים על התנהגות פיסקאלית נבונה ומאוזנת ועל כך שהיה מבטל מפעם לפעם מיסים בתחום העירוני.
צבאו של נור א-דין
מקורות כח אדם צבאי בתחומי מדינתו של נור א-דין היו גדולים ומגוונים. צבאו הסתמך בעיקר על חיל פרשים טוב, אך כוחותיו הרגליים היו עלובים למדי ושיתוף הפעולה ההדוק, שהיה מאפיין בולט של צבא ממלכת ירושלים לא היה קיים בצבאו. חיל הרגלים בצבאו עסק בעיקר בתפקידי משמר בערים ובהטלת מצור בשעת הצורך.
צבא קבע (עסכר) מנה כ-1,500 עד 2,000 חיילים. את הפיקוד על חיילים אלה מסרו לקצינים כאשר כל אחד מהם היה צריך להעמיד קבוצה מסוימת של חיילים (10 - אם כי שרי עשרה כמעט שלא קיבלו נחלות היות שדרגתם הייתה זוטרה, 40 או 100). מימון צבא הקבע נעשה על ידי מערכת של נחלות שחולקו לחיילים לשימוש בימי חייהם (בלי מעבר ליורשיהם) שנקראים "אקטאע". אם לא הייתה בנמצא נחלת אדמה פנויה, היה מקבל הקצין קצבה בגובה זה או הכנסה אחרת כמו זכויות מיסוי וכיוצא באלה. אף שהשיטה הייתה יעילה מבחינת השלטון, היות שהנחלות נשארו בראשות המדינה ולא עברו בירושה, סבלה האוכלוסייה הפלאחית כי הקצין היה נוהג לסחוט אותה עד תום היות שלא היה לו עניין ברווחתה.
חובותיו הצבאיים המוטלות על קצין היו מוגדרות היטב. למשל שר 40 מימן מלבדו 3 קצינים זוטרים ו-37 לוחמים. כמו כן, היה מפורט סוג החימוש שעליו לספק לאנשיו. בצבאו של נור א-דין היה קיים תפקיד של אחראי על המסדר הסוקר את החיילים ובודק את איכות החיילים והציוד.
הפיקוח על מוסד האקטאעות התקיים בידי משרד ששמו דיוואן על-אקטאע. משרד זה היה אחראי על רישום מספר האקטאעות, שוויין, למי ניתנו ותמורת מה.
חלק נוסף בצבאו היו שכירי החרב והמשמר האזרחי של הערים שבדרך כלל לא יצא למערכות מחוץ לגבולות העיר.
העימות עם מצרים
מסעו של אמלריך לא צלח והוא נאלץ לשוב לירושלים, אולם בעקבות היעדרותו הממושכת של המלך מהבירה, ניצל נור א-דין את ההזדמנות והחל תוקף בשנית את חזית הצפון הצלבנית. להתקפה זו היו שתי סיבות עיקריות: הראשונה - ניצול היעדרות צבא ירושלים החזק להשגת הישגים טריטוריאליים, והשנייה - משיכת תשומת לבם של הצלבנים ממצרים מתוך רצון להגן על הטריטוריה המוסלמית אשר נמצאת בסכנה.
נור א-דין יצא בהתקפה על רוזנות טריפולי אולם ההתקפה נכשלה, וזמן קצר לאחר שוך הקרבות התייצב בארמונו הווזיר המצרי המודח שאוואר והתחנן בפניו להשיבו לשלטון במצרים בכח הזרוע. נור א-דין, שחשש מהמסע הארוך ומעימות צפוי עם צבא ירושלים החזק, סירב בתחילה להענות לבקשתו של שאוואר, אולם בהמלצת מצביאו הכורדי שירכוה, החל במסע לעבר מצרים, אליה הגיע בשנת 1164.
בשומעו על הצבא המתקרב פנה דירג'אם, הוזיר החדש של מצרים, אל המלך אמלריך וביקש את הגנתו מפני צבאו של נור א-דין. אולם הצבא הצלבני לא הצליח להדביק את כוחותיו של נור א-דין, ואלה פלשו למצרים, הרגו את דירג'אם והשיבו את שאוואר למשרת הווזיר במדינה.
עם שובו של שואואר למשרת הווזיר הוא גירש את שירכּוה מאדמתו וכרת ברית הגנה עם אמלריך, אשר יצא מירושלים במטרה לתקוף את כוחותיו של שירכּוה. שירכּוה נסוג ממצרים, אולם לא הגיע לכדי קרב מול צבאו של אמלריך, משום שהאחרון נאלץ לשוב לירושלים ולצאת צפונה כדי לעצור את התקפתו של נור א-דין על צבאות אנטיוכיה וטריפולי. במהלך מתקפה זו תקפו המוסלמים מספר מבצרים צלבנים בצפון סוריה, אולם נמנעו מלתקוף את אנטיוכיה עצמה, בעיקר כדי לא להכעיס את הקיסר הביזנטי.
לאחר הקרבות בצפון סוריה פנה נור א-דין לצור על העיר הצלבנית בניאס ולאחר כיבושה ערך פשיטות לאורך גבולותיהן של המדינות הצלבניות. בשנת 1167 שלח נור א-דין את שירכּוה להתקפה נוספת על מצרים. המלך אמלריך יצא מירושלים כדי להקדים את הצבא הסורי, ובהגיעו לקהיר חתם על הסכם רשמי מול שאוואר, הסכם עליו חתם גם הח'ליף אל אדיל. הצלבנים התיישבו באלכסנדריה וקהיר, והפכו את מצרים למדינה צמיתה לממלכת ירושלים, בתמורה להגנה מפני צבאו של נור א-דין. על אף רצונו להישאר במצרים, היה מוכרח אמלריך לעזוב את המקום ולחזור לירושלים, בגלל התקפותיו החוזרות ונשנות של נור א-דין על צפונה של הממלכה. כך שבה מצרים והפכה למדינה עצמאית.
בשנת 1168 כרת אמלריך ברית עם הקיסר הביזנטי מנואל הראשון, ברית שהבטיחה השתתפות ביזנטית בקרבות מול המוסלמים בסוריה, וכך השיג את ההפוגה הנדרשת כדי לצאת דרומה פעם נוספת לכיבוש מצרים. הפעם פנו המצרים בהנהגת בנו של שאוואר, ח'ליל, והח'ליף אל-אדיל אל נור א-דין, בבקשה לקבלת הגנה מפני הצבא הצלבני. צבאו של שירכּוה הגיע למצרים בתחילת 1169 והכריח את הצלבנים לסגת. לאחר שמנע מהצלבנים לכבוש את מצרים, השתלט עליה נור א-דין בעצמו, הוציא להורג את שאוואר הבוגדני ומינה למשרת הווזיר את אחיינו של שירכּוה, צלאח א-דין. לאחר השתלטותו של נור א-דין על מצרים ניסו הנוצרים להנהיג התקפה משותפת של צבא ביזנטיון וממלכת ירושלים על מצרים, אולם התקפה זו לא הייתה מאורגנת, ונכשלה עד מהרה.
מותו של נור א-דין
מיד לאחר מינויו של צלאח א-דין כשליט בפועל במצרים, שב נור א-דין לסוריה ויצא למלחמה בטורקים האורתוכידים. בשנת 1170 הוא נקרא ליישב סכסוך ירושה שפרץ בין אחייניו לאחר שאחיו, סאייף א-דין, מת. נור א-דין ראה בכיבוש מצרים הגשמה סופית של שאיפתו העליונה לאיחוד הממלכות הערביות, הגשמה שזיכתה אותו ברוב נחת. אולם חזון המדינה המוסלמית הגדולה לא החזיק מעמד זמן רב, ומיד לאחר שובו של נור א-דין לסוריה החל צלאח א-דין להימנע מלמלא את הוראותיו ואף לצאת נגדן במפגיע.
צלאח א-דין סירב להנהיג את צבא מצרים בהתקפות המשולבות אותן תכנן והוביל נור א-דין כנגד ממלכת ירושלים בשנים 1171 ו-1173, מתוך רצון לשמור על קיומה של ממלכת ירושלים שחצצה בינו לבין נור א-דין בסוריה. נור א-דין הבין כי הוא למעשה יצר אויב מסוכן ביותר במצרים, ולאחר ההתקפה על הממלכה הצלבנית החלו צבאו של נור א-דין וצבאו של צלאח א-דין להתכונן למלחמה שנדמתה כבלתי נמנעת.
אולם, ערב הפלישה למצרים תקפה את נור א-דין מחלת הקדחת, ככל הנראה מסיבוך של דלקת גרון. הוא מת כעבור זמן קצר בגיל 59. בנו של נור א-דין, א-צאליח איסמאעיל אל-מליכ ירש את כיסאו, ואף זכה לכך שצלאח א-דין הכריז על עצמו וסל של אל מליכ, וזאת חרף רצונו לכבוש את סוריה ולאחד את מצרים וסוריה תחת שלטונו. חזון איחוד הממלכה המוסלמית הגיע למימושו לבסוף כאשר צלאח א-דין נשא לאישה את אלמנתו של נור א-דין, והשתלט על השלטון בסוריה בשנת 1185.
מורשתו
בניגוד להתנהלותו המכובדת של נור א-דין לאחר מותו של בלדווין השלישי, אמלריך מלך ירושלים ניצל את מותו של המנהיג הסורי ויצא לצור על בניאס, תוך סחיטה של ממון רב מאלמנתו של נור א-דין בתמורה להימנעות מיציאה למסע כיבושים בסוריה.
נור א-דין, שהיה איש צבא וכובש שבילה את רוב זמנו בראש צבאו מחוץ לארמונו, הקדיש משאבים רבים לחינוך של נתיניו. הוא דאג להקמתו של מסגד בכל עיר שהייתה תחת שלטונו, ואף ייסד מספר אוניברסיטאות, שעיקר פעילותן היה בתחום לימודי הקוראן והחדית'. נור א-דין החזיק במקריא מקצועי שיקריא לו את פרקי החדית', ואף זכה לתעודת הוקרה המציינת את איכות קריאתו הטקסית של טקסטים דתיים אלו.
הוא הקים מערכת בריאות חופשית מתשלום ברחבי ממלכתו כמו גם רשת של חאנים לטובת תיירים ועולי רגל. הא שימש כאב בית הדין בבית דין שייסד ואשר התכנס מספר פעמים בשבוע כדי לשמוע את טענות האזרחים הפשוטים כנגד מצביאיו, שריו ופקידי הממשל שלו אשר סרחו או מעלו בתפקידם. ברחבי העולם המוסלמי נתפס נור א-דין גם כיום כשליט נערץ, אדם אמיץ, צנוע ואדוק.
יחידת גרום
יחידת גרום (מילולית: "רעם") היא יחידת כוחות מיוחדים משטרתית ברוסיה, שנועדה לסייע בביצוע מבצעי אכיפה ומלחמה בסחר בסמים.
מאז 2016, לאחר שיחידת SOBR ואומו"ן הועברו לידי המשמר הלאומי, יחידת גרום הפכה ליחידה ההשתלטות המרכזית של משטרת הפדרציה הרוסית.
היסטוריה
הקבוצה המיוחדת "גרום" של הק.ג.ב של ברית המועצות הוקמה בחורף 1979. אנשי הצוות אוישו מתוך לוחמי יחידת A (הכוחות המיוחדים למלחמה בטרור "אלפא") של המינהל השביעי של הק.ג.ב. הקבוצה נשלחה לאפגניסטן להשתתף במבצע סערה 333. במהלך המבצע נהרגו שני לוחמים מהקבוצה - ד. וולקוב וג. זודין.
בשנת 2003 הוקם השירות הפדרלי לשליטה בסמים והיחידה שפעלה כגוף של משטרת המס הרוסית הוכפפה למינהל האבטחה ומטרות מיוחדות של הארגון ונוסד על בסיס המינהל להגנה פיזית של משטרת המס.
לאחר פירוק השירות הפדרלי לשליטה בסמים, יחידת "גרום" הועברה לאחריות משרד הפנים ב-1 בינואר 2017. מאז ה-1 בינואר 2017 היחידה פועלת במסגרת המינהל הראשי לשליטה בסמים (GUNK) וממשיכה לאכוף מבצעים ללוחמה בסחר בסמים לא חוקיים. במסגרת המנהלה הראשית במוסקבה משרתים ביחידה 65 איש. היחידה פועלת כיחידת עלית ללוחמה בסמים ומסתייעת ביחידות משטרתיות אחרות לביצוע משימות.
הצפון נגד הדרום
הצפון נגד הדרום (בצרפתית: Nord contre Sud) הוא סיפור הרפתקאות פרי עטו של ז'ול ורן, שיצא לאור לראשונה בשנת 1887. עלילת הסיפור מתרחשת במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, ומגוללת את סיפורם של ג'יימס בֶּרְבָּנְק, בעל אחוזת עבדים בפלורידה שבדרום ארצות הברית, שהגיע אליה ממדינות צפון ארצות הברית, ושל אויבו טֶקְסָר, ראש כנופיה בפלורידה, המתנכל לו ולמשפחתו בשל העובדה שמוצאו במדינות הצפון.
עלילה
ג'יימס בֶּרְבָּנְק הוא בעל עבדים מפלורידה, אז, חלק מקונפדרציית המדינות של אמריקה. הוא מתגורר עם משפחתו באחוזה בשם "", סמוך למפרץ בדיוני הקרוי בשם "קמדלס ", בשפך הנהר סנט ג'ונס, וממזרח לעיר ג'קסונוויל. משום מוצאו במדינת ניו ג'רזי שבאיחוד, מעניק אדון ברבנק לעבדיו תנאי מחיה טובים ולא מתייחס אליהם באכזריות. גם לאחר פרוץ מלחמת האזרחים, נשאר אדון ברבנק נאמן למדינות הצפון, ובנו הבכור, גילברט, אף נשלח לשרת בצבא האיחוד.
אל מול אדון ברבנק ניצב טֶקְסָר, הרפתקן מסתורי שעומד בראש כנופיה בפלורידה. טקסר, הידוע בהיותו פושע חמקמק, מצליח לחמוק מכתבי אישום בגין פשעיו, בזכות בלתי מוסברים שהוא מצליח לרקום פעם אחר פעם. טקסר מנצל לצורך מזימותיו את האנדרלמוסיה שנוצרה בעקבות מלחמת האזרחים והאפשרות שצבא האיחוד יפלוש לפנים פלורידה.
טקסר מבקש להתנכל לברבנק. ברבנק נתבע על ידי טקסר בגין תעמולה שהוא מבצע, כביכול, בגנות העבדות ובזכות מדינות הצפון. בעודו עומד על דוכן הנאשמים, נאלץ ברבנק להכריז על שחרור עבדיו מול קהל רחב. כשקרב ובא המועד המתאים לפלישת צבא האיחוד לפלורידה, נופלת בידי טקסר ההזדמנות להשתלט על ג'קסונוויל: הוא מדיח את השופטים המתונים ומתמנה לראש העיר בעצמו בתמיכת חסידיו. טקסר, שליטה הטרי של ג'קסונוויל, מורה על צו גירוש של כל עבד משוחרר על מנת להתנגח באדון ברבנק.
לאחר שיחידות צי האיחוד נוחתות בחוף הדרומי של מדינת ג'ורג'יה וכובשות את פרננדינה, ונוצר איום של ממש לפלישה של הצפון לפלורידה עצמה, אספסוף חמוש מוסת מג'קסונוויל, שנתמך על ידי טקסר, מתייצב לתקוף את קאסל האוס במטרה להשמידו עד היסוד. למרבה המזל, התקיפה שוככת כעבור זמן מה, משום שההמון נקרא להילחם ביחידות הצי. תוצאותיה של התקיפה הן קשות מנשוא: במהלך המערכה נגרם נזק לא מבוטל לאחוזה. כמו כן, רבים מהעבדים המשוחררים אשר שימשו כמגני האחוזה נטבחים בדם קר.
בעת המתקפה על קאסל האוס נמלטות דיירות האחוזה – כלתו של ברבנק, אליס; בתו של ברבנק, ; האומנת השחורה שלה, זֶרְמָה; ואשתו של ברבנק. הן נמלטות לכיוון הנהר סנט ג'ונס, בפקודתו של ברבנק, בתקווה למצוא מקום מבטחים למקרה שהאחוזה תיחרב. במהלך ההימלטות, נחטפות דַי וזרמה. לפני שהן מתרחקות די הצורך, השתיים מצליחות לדווח לאחרים כי טקסר הוא שחטף אותן. אליס וגברת ברנבק מנסות לחפש את דַי ואת זֶרְמָה, אך לשווא. בשובן לקאסל האוס הן מביאות לידיעתו של ברבנק את הבשורה המרה.
במהלך הימים הבאים מתחילים ברבנק ועוזריו במסע חיפושים למציאת זרמה ודי. באישון לילה חוזרים מרס, בעלה של זרמה, וגילברט, בנו של ברבנק, בחשאי לקאסל האוס. שניהם השתתפו בנחיתת כוחות האיחוד בדרום מדינת ג'ורג'יה, וכך התאפשר להם לשוב לאחוזה. לאחר שנודע להם דבר חטיפתן של די וזרמה, הם מרגישים צורך עז לנקום בטקסר. הם מפליגים במורד הנהר סנט ג'ונס עד הגיעם לג'קסונוויל, שם הם נתפסים. גילברט נשפט על ידי טקסר, והלה גוזר עליו עונש מוות.
בפקודת שליח מגיע ברבנק אף הוא לג'קסונוויל, כדי לשאת את העונש בתור שותף למעשיו של בנו. בלילה, בעוד השניים ממתינים להוצאתם להורג, מתמזל מזלם ומתאפשרים התנאים הנוחים לפלישת צבא האיחוד לג'קסונוויל: גאות המים נמצאת בשיאה, והרוח נושבת בכיוון צפון-מזרח אל עבר העיר ג'קסונוויל. תוך כדי מנוסת המיליציות המקומיות, כובשים כוחות צבא האיחוד את ג'קסונוויל וחייהם של אדון ברבנק ובנו גילברט ניצלים.
כוחות צבא האיחוד תופסים את טקסר שעה שהוא מנסה להימלט, ומעמידים אותו למשפט בגין פשעיו נגד משפחת ברבנק. חרף ההצעות שמוצעות לו טרם המשפט, לקבל הון רב ולצאת לחופשי, מסרב טקסר להסגיר את מקום הימצאן של די וזרמה. במשפט, מצליח טקסר להציג אליבי, לפיו הוא נשבה בנחיתת כוחות צבא האיחוד בחוף ג'ורג'יה. לאחר שמידע זה מאומת במסמכי האיחוד, ולמורת רוחם של בני משפחת ברבנק, טקסר יוצא זכאי במשפט ומשתחרר.
יומיים מאוחר יותר, יוצאים גילברט ומרס למסע חיפושים נוסף אחר זרמה ודי במפרצוני הנהר סנט ג'ונס. שם, הם שומעים אנחות רמות. הם מגלים אדם שחור גוסס, שנדקר בחזהו בסכין. בכיסו הם מוצאים פתק שהוטמן על ידי זרמה וניתן לאיש השחור בתקווה שיועבר לאדון ברבנק. בפתק קוראים גילברט ומרס כי זרמה ודי הועברו לדרום מדינת פלורידה, לאי בשם קַרְנֶרָל. לאחר שהעבד נופח את נשמתו, חוזרים השניים לקאסל האוס ומספרים על כך לברבנק. הוא מחליט לארגן משלחת מבני ביתו ומעבדיו לשעבר, במטרה לאתר את די וזרמה בדרום פלורידה.
באותו הזמן מוחזקת זרמה על ידי טקסר באי קַרְנֶרָל, יחד עם די. כאשר האזינה לשני אנשים מדברים בתוך, די, שישנה למרגלותיה, התעוררה, ובשל תזוזת רגליה נפתחה דלת הוויגוום. בתוך הוויגוום רואה זרמה שני אנשים זהים לחלוטין במראם למראהו של טקסר. זרמה מגלה למעשה כי שניהם שותפי סוד. כל אחד מכיר את פשעיו של השני. כך הם מצליחים לחמוק מעונש בזכות אליבים, מפני שהאח האחד נמצא במקום אחר, בעת שהאח האחר ביצע את הפשע. הדבר יוצר סכנה ממשית עבור התאומים הזהים לבית טקסר, מחשש שזרמה תסגיר את הסוד לכוחות הצפון המתקדמים במהירות לכיוון האי. בשל כך מחליטים התאומים להרוג את זרמה בהקדם האפשרי, כאשר תימצא מטפלת מחליפה לדי.
עתה מבינה זרמה כי חייה בסכנה. היא מחליטה לעשות מעשה: בשעה שהיא שומעת שכנופיית טקסר יוצאת לסיור, היא בורחת לקצה האי יחד עם די, ומשתמשת בגזע בתור תחליף לסירה על מנת לחתור במים. איתרע מזלה ואחד התאומים טקסר מבחין בה בעודה עושה את דרכה לגדה השנייה. הוא מתחיל לרדוף אחריה יחד עם עוזרו האינדיאני. בהגיען ליבשה מוצאות זרמה ודי מחסה בסבך העצים, אולם כלבו של טקסר מגלה אותן. למרבה המזל, ברגע שטקסר פוצע את זרמה כדי להרוג אותה, עוברת המשלחת של ברבנק וצבא האיחוד באזור האירוע.
די מספרת לאביה את שסיפרה לה זרמה מבעוד מועד, על התאומים טקסר ועל האליבים שהם מצליחים להציג בכל פעם, ובכך נמנע מהם להשיג אליבי. גם התאום טקסר השני נתפס. היות שאף אחד מן התאומים טקסר לא מוכן לקבל את האשמה לגבי המארב שהוצב לכוחות צבא האיחוד, מוציאים להורג את שניהם בירייה. בסופו של דבר חוזרת המשלחת, יחד עם די וזרמה, לקאסל האוס. זרמה מתאוששת אט אט מפצעיה, וגילברט נישא לארוסתו שהכיר זה מכבר, טרם שובו לחזית. צבא האיחוד אומנם עוזב את פלורידה, אך בני משפחת ברבנק המתגוררים בקאסל האוס לא ייאלצו לספוג תקיפות נוספות, מפני שהתאומים טקסר אינם עוד בין החיים.
מהדורות הספר ותרגומיו
המהדורה הראשונה של הספר ראתה אור בגרסתה המאוירת בנובמבר 1887, בפריז. מוציאה לאור היה פייר-ז'ול הצל, שפרסם רבים מספריו של ורן. תרגום הספר הראשון לאנגלית יצא לאור עוד באותה שנה, בניו יורק שבארצות הברית. במהדורה זו נקרא הספר "נקמתו של טקסר" (באנגלית: Texar's Vengeance). שם זה שונה במהרה ל"Texar's Revenge", שפירושו זהה. בהמשך אותה שנה יצאה לאור הגרסה המצוירת הראשונה של הספר באנגלית, שהייתה קרויה בשמו המקורי של הספר, "הצפון נגד הדרום" (באנגלית: North Against South). כיום, שני השמות האחרונים לספר הם הנפוצים באנגלית, ולעיתים קרוי הספר בשני השמות גם יחד.
הספר תורגם עד כה לעברית פעמיים. תחילה תרגם את הספר יצחק ליב ברוך, והוא יצא לאור בהוצאת אמנות בשנת 1943. אחר כך תרגם אותו מיכה פרנקל, והוא יצא לאור בשנת 2002 כחלק מסדרת מרגנית של כנרת זמורה-ביתן דביר.
המוזיאון לארכאולוגיה של ירדן
המוזיאון לארכאולוגיה של ירדן (בערבית: متحف الآثار الأردني, תעתיק לעברית: מתח'פ אל-אאת'אר אל-ארדני) שוכן במצודת עמאן, בעמאן עיר הבירה של ירדן. המוזיאון נבנה בשנת 1951 והוא מציג ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בירדן מהתקופות הפרהיסטוריות ועד המאה ה-15.
היסטוריה ומבנה
המוזיאון הוקם בשנת 1951 על ידי מחלקת העתיקות הירדנית בראש ג'בל אל-קלעה ("גבעת המצודה") במרכזה של העיר בגובה של 850 מטר, וזהו המקום בו שכנה רבת עמון ההיסטורית. ממצאים מתקופת הברונזה מצביעים על כך שהגבעה שימשה כמצודה ומקום יישוב משך אלפי שנים. במקום נמצאים אתרים ארכאולוגים, מקדש הרקולס מהתקופה הרומית המתוארך למאה ה-2, וארמון אומיי המתוארך למאה ה-8.
מבנה המוזיאון הוא בעל שתי קומות המשתרעות על שטח כולל של 525 מ"ר. קומת הקרקע משמשת לאחסון, הקומה הראשונה משמשת כשטח תצוגה בשלושה אולמות. בקומה זו שוכנים גם משרדי המוזיאון. מחסור בשטח תצוגה אינו מאפשר למוזיאון להציג תערוכות מתחלפות. המוזיאון נוהג להשתתף בתערוכות מקומיות ובינלאומיות בירדן ומחוצה לה.
במלחמת השחרור נכבש מוזיאון רוקפלר על ידי הצבא הירדני, ונוהל על ידי חבר נאמנים עד 1966, במהלך השנים עיקר הממצאים שנחפרו בגדה המערבית הועברו למוזיאון בירדן בעמאן והבולטת בהם היא מגילת הנחושת מן המגילות הגנוזות. בשנת 1966 הולאם מוזיאון רוקפלר על ידי ממשלת ירדן.
תצוגה
התצוגה במוזיאון מאורגנת לפי סדר כרונולוגי, מהתקופה הפלאוליתית ועד השושלת האיובית. הממצאים במוזיאון כוללים פריטים של חיי היומיום כגון כלי צור, כלי זכוכית, מתכת וחפצי חרס, כמו גם פריטים אמנותיים כגון תכשיטים פסלים וצלמיות. במוזיאון נמצא גם אוסף מטבעות.
בעבר הוצגו במוזיאון פסלי עין ע'זאל, צלמיות המתוארכות לאלף ה-7 לפנה"ס מעין ע'זאל, שהוא אתר נאוליתי חשוב השוכן בסמוך לעמאן. הוצגו בו גם חלק ממגילות מדבר יהודה כולל מגילת הנחושת, והעתק מצבת מישע (המצבה המקורית מוצגת במוזיאון הלובר שבפריז). לאחר הקמת מוזיאון ירדן הועברו מוצגים אלו אליו.
אוסף האמנות האסלמית מוצג באחד האולמות ב-11 חלונות תצוגה והוא כולל כלי חרס ומתכת מהתקופה האומיית ועד התקופה הממלוכית. כלי המתכת כוללים מגיני ברזל וחרבות. כלי מזוגגים מהתקופה הממלוכית עד התקופה העות'מאנית כלים מסטיאטיט (steatite) ואבנים מגולפות מהתקופה האומיית, מטבעות ממגוון תקופות. וארבעה העתקים של אלמנטים אדריכליים מארמון הישאם מצפון ליריחו.
שוד רכבת הכסף
שוד רכבת הכסף הוא מבצע של האצ"ל שנערך ב-12 בינואר 1946 סמוך לחדרה, ובו תקף הארגון רכבת שהובילה כסף שנועד לתשלום משכורות לעובדי ממשלת המנדט ושדד 35 אלף לא"י, סכום גדול ששימש למימון פעולות המחתרת.
בשנת 1942 שמע איתן לבני, קצין המבצעים של האצ"ל, על רכבת היוצאת מדי חודש מחיפה, ובה ארגזים ובהם מעטפות המשמשות לתשלום משכורות לעובדי ממשלת המנדט. הרכבת עוצרת בתחנות שבדרכה, והשלמים שברכבת מוסרים את המשכורות לעובדים. לאחר מעקב אחר פעולתה של הרכבת החליט לבני לשדוד את ארגזי הכסף בלילה שבו הם מאוחסנים בתחנת הרכבת בחיפה, ורק נוטר אחד משגיח עליהם. בתחילת 1943 יצאו שישה מאנשי האצ"ל לפעולה שבה ניסו להרדים את הנוטר באמצעות הזרמת כלורופורם לאולם שבו שהה, אך הנוטר לא נרדם והניס את התוקפים. בנובמבר 1945 חזר לבני לרעיון של שוד הכסף, והפעם באמצעות שוד הרכבת בעת נסיעתה. הוא פנה לשחקן הכדורגל דוד ויינברג, ששירת במשטרת הרכבות בחדרה, וביקש שידווח לו מתי רכבת הכסף יוצאת מחיפה, משום שמועד זה השתנה מחודש לחודש, ונודע רק ערב התשלום. התוכנית הייתה להפיל את קטר הרכבת באמצעות מוקשים, ואז להשתלט על הרכבת. המקום שנבחר לכך היה קטע המסילה שבין פרדס חנה לחדרה. איש האצ"ל מנדל מלצקי מונה למפקד הפעולה, ובסך הכל גויסו לפעולה 21 חברי אצ"ל, ובהם עמיחי פאגלין ומיכאל אשבל, ושבע נשים, ובהן שרה רוזנברג ומלכה יפת, שנועדו להוביל על גופן את כספי השוד לתל אביב.
ב-11 בינואר הודיע ויינברג ללבני שלמחרת תצא רכבת הכסף לדרכה. במסילה הוטמנו מוקשים, ואנשי אצ"ל הסתתרו במרחק כמאה מטרים מהמסילה, בהמתנה לרכבת. בשעה 10:10 הופעלו המוקשים, הקטר ירד מהפסים, אך הקרונות לא נפגעו, כמתוכנן. אנשי האצ"ל השתלטו על מאבטחי הרכבת ועל השלמים, והכסף נלקח מהרכבת לשכונת נחליאל בחדרה. שם הוכנסו מעטפות הכסף לתוך גרבי משי, ואלה נכרכו סביב גופן של הנשים, שנראו עקב הכריכה כנשים בהיריון. הנשים יצאו לתל אביב במונית, באוטובוס ובאמבולנס, וכסף נוסף הועבר במכונית שבה הותקן מסתור לאחסון המעטפות. מעטפות נוספות הוכנסו לשלושה כדי חלב גדולים שנטמנו בגבעה בשכונת נחליאל. הבריטים ערכו חיפושים בשכונה, אך לא גילו דבר. מספירת הכסף ומפרסומים בעיתונות התברר שהשלל הגיע ל-35 אלף לא"י, סכום ששימש את האצ"ל למימון חודשים אחדים של פעילות.
המפלגה הליברטריאנית (רוסיה)
היסטוריה
המפלגה החלה להתגבש בסוף שנת 2007, המפלגה הליברטריאנית החלה להתגבש בדצמבר 2007 בסנקט פטרבורג. אולג חריינקו, אלכסנדר קיצ'נקו, יבגני אנצ'וגוב ופעילים אזרחיים אחרים היו ממייסדיה. בשלב מוקדם המפלגה כללה מערכת של ועדות מבניות ופלגים ("אנרכו-קפיטליסטים", "מונרכיסטים", "שמרנים", "ירוקים" ואחרים). במקביל לפטרבורג, הוקם סניף מפלגה במוסקבה. סניף המפלגה הליברטריאנית במוסקבה נוסד, בסיוע פעיל של אולג חריינקו, אלכסנדר רובין, ולדימיר ז'מיכוב ואלכסיי דודין בחורף 2007–2008.
במרץ 2008 התקיימה במוסקבה ועידת ההקמה של המפלגה, בה אומצו האמנה ומסמכים אחרים של המפלגה. באופן רשמי נוסדה ב-15 באפריל 2008, אז נמסר למשרד המשפטים על רישומה של הוועדה המארגנת הראשונה של המפלגה.
באוגוסט 2020 התרחש פיצול בהנהגת המפלגה. כרגע, למעשה, ישנן שתי מפלגות ליברטריאניות נפרדות - אחת בראשות ירוסלב קונוויי והשנייה בהנהגת בוריס פדיוקין.
בינואר 2021 הצהירה רשמית על תמיכתה באלכסיי נבלני ובמפלגתו רוסיה של העתיד, נציגיה הגישו לעיריית מוסקבה אישור לערוך הפגנת תמיכה בו על רקע מעצרו.
אידאולוגיה
הליברטריאניזם מבוסס על עקרון אי התוקפנות, לפיו אלימות בלתי רצונית כלפי אדם אחר או רכושו אינה לגיטימית. בניגוד לפציפיזם, עקרון אי התוקפנות אינו שולל את השימוש באלימות להגנה עצמית.
מנקודת המבט של הליברטריאניזם, כל היחסים בין אנשים צריכים להיות רצוניים; המעשים היחידים שיש לאסור על פי החוק הם שימוש בכוח כנגד מי שבעצמם לא השתמשו בכוח. אם המדינה צריכה להתקיים בכלל, אז משימתה יכולה להיות רק לצורך הגנה על זכויות קניין ופגיעות אנושיות.
מטרתם של הליברטריאנים היא להקים חברה המבוססת על עקרונות של שוק חופשי ועל אי התערבות גדולה ככל האפשר של המדינה בחיי האנשים. הם מעדיפים אחריות פרטנית, פגיעות של רכוש פרטי, הפחתת מיסים ושקיפות, בחירת פנסיות אסטרטגיות והגנה סוציאלית. הליברטריאנים מעודדים פילנתרופיה פרטית ויחס סובלני למגוון אורחות חיים. בין דרישותיהם ניתן למנות גם נייטרליות במדיניות החוץ, ביטול הגיוס וצבא מקצועי.
מצע
מצע המפלגה מבוסס על הפילוסופיה של הליברטריאניזם וחלקה הכלכלי בנוי על עקרונות האסכולה האוסטרית בכלכלה. המטרות המוצהרות העיקריות של המפלגה :
דגל הליבריטריאניזם הרוסי
תומכי המפלגה משתמשים בדגל הליברטריאניזם הרוסי באירועים, ששרטוטו נוצר על בסיס "הדגל הלאומי הרוסי החדש" משנת 1914 ודגל גדסדן. במרץ 2019, על שימוש בדגל הליברטריאניזם הרוסי בנובוקוזנצק, נקנס מזכיר סניף המפלגה המקומי, רכז תנועת קוזבאס לב גיאמר. לראשונה הוצגה סקיצה של הדגל בשנת 2017 על ידי חבר המפלגה הליברטריאנית מיכאיל סבטוב.
קן ג'ונג
קנדריק קאנג-ג'ו ג'ונג (באנגלית: Kendrick Kang-Joh Jeong, בקוריאנית: 정 강조, האנג'ה: 鄭康祖; נולד ב-13 ביולי 1969) הוא שחקן, קומיקאי ותסריטאי אמריקאי, המוכר בעקבות תפקידו כבן צ'אנג בסדרה "קומיוניטי" ובתפקיד לסלי צ'או בסרטי "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס" שם כיכב בתור מאפיונר סיני דיסלקט עיוור צבעים שמאכיל את התרנגולות שלו בעוף ובסמים. יצר, כתב והפיק את הסדרה "ד"ר קן".
ג'ונג הוא רופא מורשה אך חדל מהעיסוק ברפואה לטובת קריירת המשחק שלו.
ביוגרפיה
ג'ונג נולד בדטרויט, מישיגן, להורים מהגרים מדרום קוריאה, אביו, ד.ק. ג'ונג, היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטה לחקלאות ומקצועות טכניים של צפון קרוליינה.
בילדותו, עברה המשפחה לגרינסבורו שבקרוליינה הצפונית. ג'ונג למד בבית הספר התיכון וולטר היינס פייג', שם השתתף בליגת הטריוויה האזורית, נבחר למועצת התלמידים וניגן בכינור בתזמורת בית הספר. הוא סיים את לימודיו בשנת 1986 בגיל 16 ובהמשך קיבל את פרס השנה לנוער של העיר גרינסבורו על הישגיו.
ג'ונג החל לעסוק במשחק בשנתו השנייה באוניברסיטת דיוק. הוא שקל בקצרה להתמחות בדרמה, בעודו ממשיך בלימודי הקדם-רפואה. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת דיוק בשנת 1990 והמשיך את לימודי הדוקטורט שלו בבית הספר לרפואה של UNC בשנת 1995. בקיץ שלפני תחילת לימודי הרפואה הוא למד תיאטרון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).
1990–1998: התמחות רפואית
הרקע של ג'ונג בתיאטרון ואלתור התחיל עוד כשהיה סטודנט לרפואה בצפון קרוליינה. הוא השתתף באופן קבוע בערבי "במה פתוחה" בכיכר ריילי-דורהאם, והופיע בצ'רלי גודנייטס בריילי ובמועדון הקומדיה של טווטי דורהאם.
ג'ונג סיים את התמחותו ברפואה פנימית במרכז הרפואי אושנר בניו אורלינס, לואיזיאנה.
1999 – 2007: רופא / קומיקאי
ג'ונג עבר ללוס אנג'לס בשנת 1998 ועסק ברפואה במשך מספר שנים כרופא לרפואה פנימית בבית חולים קייזר פרמננטה בוודלנד הילס. הוא החל להופיע בקביעות במועדוני הקומדיה The Improv and Laugh Factory. מופעי הסטנד-אפ שלו הובילו למספר הופעות טלוויזיוניות, בהן "המשרד" של NBC, "הפמליה" ו"תרגיע" של HBO. בשנת 2002 ג'ונג הנחה פינה בתוכנית "קומיק גרוב" של קומדי סנטרל.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט "הדייט שתקע אותי" בדמותו של ד"ר קוני. ג'ונג ויתר על קריירת הרפואה בשנת 2006 לטובת קריירת המשחק שלו. עם זאת, הוא עדיין ממשיך לשמור על רישיונו הרפואי וסייע במקרי חירום רפואיים במהלך הופעות או בצילומים.
2008 – הווה: שחקן במשרה מלאה
הופיע ב"פיינאפל אקספרס" כמלך ארגוטרון; "הכל אודות סטיב"; "הטובין: לחיות קשה, למכור קשה"; "טיפול זוגי" וכמר צ'או ב"בדרך לחתונה עוצרים בווגאס", "בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק", "הנגאובר 3: חוזרים לווגאס", וכיכב בסרטים שומר גן החיות" ו"רובוטריקים 3: אפלת הירח".
ג'ונג שיחק את סניור צ'אנג בסיטקום קומיוניטי של NBC. הוא היה מועמד לשני פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV לשנת 2010.
בשנת 2012 דווח כי ג'יימי פוקס וג'ונג הסכימו כל אחד לככב בסרטים שנכתבו והופקו על ידי האחר. פוקס הסכים לקבל תפקיד מוביל בקומדיה של ג'ונג "אחרי הנשף". ג'ונג, בתורו, יככב בקומדיה הספורטיבית של פוקס. ג'ונג זכה בפרס סטרימי עבור "השחקן האורח הטוב ביותר" על השתתפותו בסדרה "אהבה בוערת".
בשנת 2013 הוא הופיע ב-"רווח וכאב" של מייקל ביי, בתור ג'וני וו, נואם מוטיבציה. מאוחר יותר באותה שנה הוא חזר בתפקיד מורחב משמעותית כמר צ'או בסרט "הנגאובר 3: חוזרים לווגאס".
בשנת 2015 ג'ונג כיכב, כתב והפיק את הפיילוט של הקומדיה הרפואית החדשה שלו ב- ABC, "ד"ר קן", כרופא מתוסכל שעוסק בקריירה, בנישואיו ובהורות, אך לא מצליח באף אחד מהם. ב־7 במאי 2015, הסדרה נרכשה על ידי ABC. הסדרה עלתה לראשונה ב־2 באוקטובר 2015.
בשנת 2018 ג'ונג הופיע במשחק חי של HQ טריוויה בבריטניה. בשנת 2018 גילם את לות'ר בחידוש לסדרת הטלוויזיה "מגנום, בלש פרטי" ברשת CBS.
מופע הקומדיה המלא של ג'ונג, "You Complete Me, Ho", יצא בשנת 2019 ברשת נטפליקס. באותה שנה שיחק בסרט "היפהפייה והיחפן" בתפקיד של דוקטור.
ב-2020 בעקבות עליית קומיוניטי לנטפליקס והיווצרות שיח מחודש סביב התוכנית, הקים ביחד עם ג'ואל מקהייל את ההסכת The Darkest Timeline ("ציר הזמן האפל ביותר", מחווה לבדיחה חוזרת בסדרה) שבו מראיינים שחקנים מהתוכנית ומדברים עליה. באותה שנה דיבב בסרט האנימציה "מעל ומעבר לירח" של נטפליקס. באותה שנה החל להנחות את תוכנית המציאות "I Can See Your Voice" (המבוססת על פורמט קוריאני באותו שם) ודומה באופיה לתוכנית "הזמר במסכה"; שתיהן משודרות ברשת פוקס.
בשנת 2022 לוהק לעונה השנייה של הסדרה הקומית "אפטר פארטי" של אפל TV פלוס.
ג'ונג זכה בפרס החזון על כך שסייע להעלות את "הנראות של קהילת אסיה פסיפיק אמריקה (APA) באמצעות עבודתו".
אשתו של ג'ונג, טראן הו, היא וייטנאמית אמריקאית, רופאת משפחה. הם הורים לשתי בנות.
סופרנובה 1006
סופרנובה 1006 (ידועה גם כ-"SN 1006") הייתה סופרנובה אשר נצפתה בכדור הארץ בשנת 1006 לספירה. על פי התיעוד שבידינו, הסופרנובה נראתה לראשונה ב-1 במאי, עם בהירות המוערכת כ-7.5-, גדולה מהבהירות של נוגה ואף נראתה במהלך היום במשך מספר שבועות. זוהי ככל הנראה הסופרנובה הבהירה ביותר המתועדת בהיסטוריה.
מהלך התצפיות
בין התאריכים 30 באפריל 1006 ו-1 במאי 1006 הופיע לראשונה כוכב זוהר בשמים הדרומיים בקבוצת הכוכבים זאב, מדרום לקבוצת הכוכבים עקרב. אסטרונומים מתימן, סין, יפן, עיראק, מצרים וגם מאירופה תיעדו כי ראו את הכוכב ואת היותו אחד הגופים הבהירים בשמיים.
האסטרולוג והאסטרונום המצרי אבו אל-חסן עלי אבן רדואן אל מסרי, שהעיר על חיבורו האסטרונומי של תלמי בשם "Tetrabiblos" ("ארבעה ספרים"), ציין לגבי הכוכב שהופיע כי הכוכב בהיר יותר פי 2.5-3 מנוגה, נראה עגול ועם בהירות העולה על רבע מבהירות הירח, ושהמשיך להאיר עד שהשמש הופיעה מעל אזור קבוצת הכוכבים הבתולה. כמו בתצפיות אחרות שערך, עלי אבן רדואן ציין שהכוכב החדש היה נמוך באופק הדרומי. אסטרולוגים מאותה תקופה פירשו את האירוע כסימן למגפה ורעב המוני קרבים.
תגליות מאוחרות מציינות כי אבן רידוואן הסתמך גם על תצפיות מתימן, שייתכן וראו את הסופר נובה עוד ב-17 באפריל, שבועיים לפני התאריך הקדום המוכר. הכוכב נראה חצי שעה אחרי השקיעה, בצורה מועגלת והיה בהיר ביותר.
הנזירים במנזר מנזר סנט גאלן שבשווייץ תיעדו גם הם את הסופרנובה, תוך ציון כי היא נראתה במשך שלושה חודשים מעל האופק בדרום, בבהירות העולה על כוכבים אחרים הנראים בשמיים. לאור התיאורים של הנזירים ושל אסטרונומים נוספים, העובדה שלא מתואר זנב של שביט, ושמיקום הכוכב נשאר קבוע, חוקרים הגיעו למסקנה כי הסופרנובה הייתה ככל הנראה מסוג Ia.
מקורות מסוימים מציינים כי הכוכב היה בהיר מספיק כדי להטיל צללים, אשר היה ניתן לראות בהחלט בשעות היום במשך זמן מה.
לפי התיעוד הרשמי של שושלת סונג, הסופרנובה נראתה לראשונה ב-1 במאי, מעל קבוצת הכוכבים הסינית "די", מזרחית מקבוצת הכוכבים זאב, ומעלה מערבה מקבוצת הכוכבים קנטאור. הבהירות הייתה רבה עד כי ניתן היה להבחין בגופים על הקרקע. האסטרולוג הסיני ג'ואו קמינג, בדרכו חזרה משירות בגואנגדונג לכיוון קאיפנג, פירש את הכוכב לקיסר ב-30 במאי ככוכב מבריק, צהוב בצבע ומבריק בבהירותו, שיביא לשגשוג רב למדינה שבו הוא הופיע. בנוסף האירוע הוזכר מספר פעמים בהיסטוריית שושלת סונג, והעובדה שהסופרנובה התעממה ונראתה שוב לאחר מספר חודשים. עדויות מיפן מצביעות כי עדויות על הכוכב החדש הוצגו לקיסר יפן ואז קורבנות הוקרבו במספר מקדשים בהתאם לצו הקיסר.
מתיאורים שונים ותיעוד נראה כי היו שני שלבים להתפתחות הסופרנובה: בתחילה היא הייתה בהירה ביותר למשך שלושה חודשים, לאחר תקופה היא פחתה בבהירותה ולאחר מכן נראתה שוב למשך 18 חודשים.
שאריות הסופרנובה
עד לשנת 1965, לא נמצאו שרידים של הסופר נובה הזו. מנתוני מצפה פרנאל ב-צ'ילה, נודע שלא נמצא כוכב בסביבת שרידי סופרנובה 1006, גם לאחר סריקה של 16.5 שנות אור בחלל.
צוות של אסטרונומים בראשות פרנק וינקלר ממכללת מידלברי שילב תצפיות דיגיטליות מדויקות עם מתמטיקה פשוטה, תוך שימוש בתצפיות ההיסטוריות כדי לשערך את מיקום הסופרנובה בשמיים ולהעריך את הבהירות של הכוכב המתפוצץ שהאור שלו הגיע לכדור הארץ לפני כמעט אלף שנים. הצוות הצליח לחשב כי בהירות הסופרנובה הייתה ככל הנראה -7.5, הכי בהירה שנראתה בהיסטוריה המתועדת, ההערכה כי הסופרנובה התרחשה במרחק של למעלה מ-7000 שנות אור, כלומר שההתפוצצות התרחשה 7000 שנה לפני שנראתה בכדור הארץ. השוואת תצפיות טלסקופ החלל האבל ומצפה הכוכבים CITO מראה על התקדמות גל ההלם שנוצר מההתפוצצות. במצפה הכוכבים פארקס נמצא קשר למקור גלי רדיו PKS 1459-41.
תמונות של סופרנובה 1006 מתצפיות רשת הטלסקופים HESS אשר מבצעים מדידות אסטרונומיות בקרינת גמא הראו כי הסופרנובה 1006 שחררה כמות גדולה של קרינת גמא שיכלה לפגוע באטמוספירה.
מצילום שרידי הסופרנובה ועל ידי חפיפה של עשר נקודות שונות צילום שונות, אסטרונומים גילו את שדה ההריסות שנוצר כאשר כוכב ננס לבן התפוצץ, השולח את החומר שלו לחלל העמוק. התמונות מעידות על סופרנובה 1006 כסופרנובה מסוג Ia. שאריות הסופרנובה מייצגות את המפה המפורטת ביותר במרחבים של החומר שנפל במהלך סופרנובה מסוג Ia. על ידי בחינת היסודות השונים בשדה ההריסות כגון סיליקון, חמצן ומגנזיום יכולים החוקרים לחבר יחד את מראה הכוכב לפני שהוא מתפוצץ ואת הסדר ששכבות הכוכב נפלטו ממנו.
טומוג'ירו איקנוצ'י
פרופסור טומוג'ירו איקנוצ'י (ביפנית: 池内 友次郎; ) היה מלחין יפני.
איקנוצ'י נולד בטוקיו, בן למשורר האיקו. בשנת 1927 יצא לפריז ושם למד הלחנה אצל אנרי ביסה. ביצירתו ניכרת השפעת המוזיקה האימפרסיוניסטית הצרפתית. בשנת 1933 חזר איקנוצ'י ליפן.
איקנוצ'י לימד באוניברסיטה הלאומית לאמנויות ולמוזיקה של טוקיו, החל בשנת 1947. בין תלמידיו הנודעים היו סאנג יון, טושי איצ'יאנאגי, אקירו יאשירו ואחרים. יחד עם כמה מתלמידיו, הקים את קבוצת שינשין קאי בשנת 1955.
נגנית כריסטינה ראיקו קופר היא נכדה של המלחין.
וסילי סמיסלוב
וסילי וסילייביץ' סמיסלוב (ברוסית: Васи́лий Васильевич Смысло́в; 24 במרץ 1921 – 27 במרץ 2010) היה רב אמן יהודי-רוסי בשחמט, אלוף העולם בשחמט בשנים 1957–1958.
נודע כאחד מאומני המשחק הפוזיציוני בשחמט, בו מנצל השחמטאי אי דיוקים קלים של היריב והופך אותם ליתרון מצטבר ולעמדה עדיפה על לוח המשחק. סמיסלוב שלט היטב בתורת הפתיחות בשחמט ותרם חידושים ווריאנטים הן בעת משחקיו והן בניתוחים תאורטיים בספרות השחמט המקצועית. עם זאת גילה לעיתים משחק הרפתקני ומבריק, תוך ביצוע עקבי ונקי משגיאות. הוא חבר בהיכל התהילה העולמי של השחמט.
חייו
וסילי סמיסלוב נולד במוסקבה. הוא גילה את משחק השחמט בגיל 6 וחצי ובגיל 14 החל להשתתף בתחרויות לבני גילו. בגיל 16 זכה בתחרות כלל ארצית חשובה לנוער, ובגיל 17 היה אלוף מוסקבה כשהוא מותיר אחריו רבי אמנים ידועים כיודוביץ, אנדור לילינטל ופאנוב.
בשנת 1940 השתתף לראשונה באליפות ברית המועצות וסיים במקום השלישי, לאחר שבמרבית התחרות הוביל במקום הראשון.
בשנת 1941 זכה בדרגת רב אמן, ובשנים הבאות זכה בתחרויות חשובות, ובאחרות הגיע למקומות גבוהים.
בשנת 1948 השתתף בתחרות על אליפות העולם אליה הוזמנו ששת השחמטאים הטובים ביותר: שמואל רשבסקי, מקס אויבה, פאול קרס, סמיסלוב, מיכאל בוטביניק וראובן פיין. פיין ויתר על זכותו ולא השתתף. סמיסלוב הגיע במקום השני לאחר בוטביניק.
ב-1953 ניצח בתחרות המועמדים באופן מוחץ, אשר הקנה לו את זכות ההתמודדות בדו-קרב על הכתר העולמי. הדו-קרב הסתיים בתיקו 12-12 ועל פי התקנון נשאר בוטביניק אלוף העולם.
בשנת 1956 שוב ניצח סמיסלוב בתחרות המועמדים שנערכה באמסטרדם. הוא גבר על רבי האמנים קרס וגלר, ועלה שוב לדו-קרב על הכתר.
הפעם ניצח סמיסלוב את בוטביניק 12.5-9.5 והוכתר כאלוף העולם.
בשנת 1958 נערך שוב דו-קרב הכתר בין בוטביניק וסמיסלוב, אך הפעם הייתה ידו של בוטביניק על העליונה.
בשנת 1964 הגיע לישראל יחד עם נבחרת ברית המועצות שהשתתפה באולימפיאדת השחמט בתל אביב והוכתרה לבסוף כמנצחת. ב-1989 ביקר שוב בישראל.
סמיסלוב השתתף וניצח בתחרויות רבות ויצג את ארצו באולימפיאדות שחמט אחדות. בשנת 1991 הוא ניצח באליפות העולם לוותיקים. בשנת 2001 השתתף בתחרות באמסטרדם ומאז לא שיחק עוד בתחרויות רשמיות, בעיקר בגלל ראייתו הגרועה.
ארקטו
ארקטו (שם מדעי: Erketu; על שם אל מהמיתולוגיה המונגולית בשם "Erketu") הוא סוג דינוזאור זאורופוד אשר חי בתחילת הקרטיקון במונגוליה. הוא התגלה בחפירות ונחשב לזאורופוד בעל הצוואר הארוך ביותר ביחס לגודלו. בסוג היה מין יחיד, Erketu ellisoni שנקרא על שם האמן-הפלאונטולוג "מייק אליסון".
מאובני דינוזאור זה התגלו ב-2002 בידי משלחת חפירה במדבר גובי ותוארו ב-2006 בידי דניאל קספקה ומארק נורל. על פי מבנה עצמותיו, הוא השתייך לקבוצה הגדולה מקרונריה בה הטיטאנוזאורים הענקיים והברכיוזאוריים. דינוזאור זה היה בעל מבנה צוואר ארוך מאוד, 8 מטרים מתוך 16 לגוף כולו. עם זאת, עקב מחסור בחוליות זנב אי-אפשר לדעת על האורך היחסי של הצוואר במקביל לגוף. הצוואר הכיל 15–16 חוליות רחבות. משקלו הגיע ל-5 טונות בממוצע.
וסילי סמיסלוב
הופעות באולימפיאדות השחמט
סמיסלוב ייצג 9 פעמים את ברית המועצות באולימפיאדות השחמט.
וסילי סמיסלוב -  מוסקבה 1945
לפרש ב-ג3, אמר נימצוביץ', יש מחויבות - מרגע שהיריב מאפשר זאת, להתמקם ב-ד5. לסמיסלוב יש פרש ב-ג3 והוא אכן עושה כל מאמץ להתמודד עם ההגנה הכבדה של השחור על ערוגה ד5. מרגע שסמיסלוב מוצא דרך להיפטר מהמגינים הוא שותל את הפרש ב-ד5, מייצב את מרכז הלוח ואז מרכז את מאמציו באגף המלך, ופותח בהתקפה חזקה שם.
- וסילי סמיסלוב מוסקבה 1946
במשחק זה משחקים הרגלים תפקיד חשוב כאשר הם מתקדמים בשני האגפים ומאיימים פעם אחר פעם אחר כלי הלבן וחוסמים את המקומות בהם יוכלו להתמקם. בסיום המשחק, הרץ השחור נע בשטח הלבן ומכה את הרגלים באגף המלכה.
וסילי סמיסלוב -  חרונינגן   1946
א. המשחק כולו כאשר ניתן לראות אותו בצורה רציפה, או לעצור מדי פעם ולקרוא את ההערות למשחק זה.
ב. המשחק מוצג מסע אחר מסע עם הערות מפורטות ברמה בסיסית יותר כך שניתן לעקוב אחר הרעיונות של שני השחקנים. המשחק מדגים היטב עקרונות של פיתוח מסודר של הכלים.
לבן: וסילי סמיסלוב שחור:   שמואל רשבסקי   האג 1948
במשחק זה מקבל סמיסלוב אחיזה חזקה במרכז הלוח כמעט מתחילת המשחק. הוא מחזק את אחיזתו מסע אחר מסע עד שיריבו מחליש את אחיזתו באחד הרגלים וזה נופל. מרגע שסמיסלוב ביתרון של רגלי הוא מעביר את המשחק במהירות לשלב הסיום. סיום רגלים וצריח שאותו הוא משחק בצורה מושלמת.
לאחר המסע ה-37 של השחור האסטרטגיה של סמיסלוב לשלב הסיום היא להעמיד את הצריח ב-א7 משם הוא ישלוט על השורה השביעית ובו זמנית יפקח עין על הרגלי החופשי של השחור. המלך הלבן יתקדם בהדרגה עד ל-ז6 ומשם יוכל לסלק את הרגלים השחורים באגף המלך.
הצגת המשחק מסע אחר מסע כולל הערות
המשחק ממחיש את הניצול המיידי של ההתקפה המוקדמת מדי שעשה יריבו של אלוף העולם לשעבר. המסע השביעי ...ב-5, שנראה כמסע טבעי, משמש את הלבן כבסיס לתחילת התקפה שנמשכת עד לסיום המהיר של המשחק.
משפחת אברג'יל
משפחת אברג'יל היא משפחת פשע ישראלית, המנהלת ארגון שהוא חלק מהפשע המאורגן בישראל. בראש הקבוצה עמד יעקב אברג'יל עד מותו בשנת 2002, והיא מתנהלת כיום בחסות יצחק (איציק) אברג'יל, אחיו מאיר אברג'יל ואברהם (איבי) אברג'יל. פעילותם הבלתי חוקית כוללת סחר בסמים בישראל ובארצות הברית, רצח, סחיטה, מעילה, הלבנת הון, שליטה בבתי קזינו בלתי חוקיים ופשעים אחרים. ב-2006 נחשב אברג'יל לאחד מששת תאי הפשע המאורגן הגדולים בישראל, ולאחד מ-40 יבואני הסמים הגדולים בעולם לארצות הברית.
לפי העיתון הבריטי הגארדיאן, ב-2013 הייתה משפחת אברג'יל אחד מקרטלי הסמים הגדולים בעולם, בין היתר בזכות פרשיית המעילה בבנק למסחר.
ההורים
הורי המשפחה הם עולים ממרוקו - שלום, אלכוהוליסט שחי מקצבת נכות, וג'וג'ו, שעבדה במשק בית. בני המשפחה הם מאיר, יעיש, יעקב, אברהם ואלי. הצעיר מבניהם הוא העבריין יצחק אברג'יל.
יעקב
יעקב נרצח בסכסוך עבריינים. ב-22 ביוני 2002 הוא נרצח בהיותו אב לחמישה וסב לשניים. הוא נורה מתחת לביתו לעיני ילדיו. הוא הגיע סמוך לחצות, יחד עם אשתו ושני ילדיו, בני 13 ו-3, לביתם ברחוב דוד כוכבי ברחובות. אברג'יל הרים את בנו הפעוט בידיו ויצא מהמכונית, בעוד אשתו ובנו הבכור יוצאים מהצד השני שלה. לפתע הגיח רעול פנים ממכונית שעצרה בסמוך וירה בו מספר כדורים בפלג גופו העליון. בנו בן השלוש שהיה בזרועותיו, לא נפצע מהירי. אשתו של אברג'יל הספיקה לראות את החשוד נמלט ברכב שהמתין לו. אברג'יל נפצע קשה מאוד, הועבר לקבלת טיפול רפואי בבית החולים קפלן, ולאחר שלוש שעות מת מפצעיו.
מאיר
מאיר נחשב ל"מוח" שמאחורי משפחת הפשע. הוא נשוי לרינת ומתגורר עם משפחתו בכפר טרומן. במאי 2015 נעצר מאיר אברג'יל עם עוד 43 אחרים במסגרת פרשיית 512. הוא שוחרר למעצר בית ב-2016, כשקרס התיק, וביוני 2018 חתם על הסדר טיעון עם הפרקליטות, שבמסגרתו ירצה חמש שנות מאסר – בקיזוז התקופה שבה כבר ישב במעצר עד ששוחרר למעצר הבית – בתמורה להודאתו בעבירות של קשירת קשר לפשע, עבירה של ביצוע עסקה אחרת בסמים במסגרת ארגון פשיעה, ועבירה של עשיית פעולה ברכוש אסור במסגרת ארגון פשיעה.
יצחק
יצחק אברג'יל (נולד ב-1969) נחשב לאחד מראשי הפשע המאורגן בישראל, אברג'יל הורשע בעבירות רצח ניסיון רצח וניהול ארגון פשע.
אברהם
אברהם אברג'יל כלוא באשמת סמים וניסיונות רצח.
נכסים
עדות מ-2004 על עוצמת משפחת אברג'יל הייתה רשימת נכסים השייכת לארגון אברג'יל, שגובשה על ידי משטרת ישראל. היא כוללת 37 חברות, 48 דירות ו-56 כלי רכב (שחלקם הגדול מכוניות פאר וכלי שיט).
פנדורה (תכשיטים)
פנדורה A/S (בדנית: PANDORA) היא יצרנית וקמעונאית תכשיטים דנית בינלאומית, שנוסדה בשנת 1982 על ידי פר אנוולדסן. החברה החלה כחנות תכשיטים משפחתית בקופנהגן ובהמשך הפכה למותג בינלאומי.
פנדורה ידועה בזכות זה שהיא מייצרת צמידי קסם בהתאמה אישית, טבעות מעוצבות, שרשראות ושעונים. (שייצורם הופסק כעת) החברה משווקת את תכשיטיה בלמעלה מ-100 מדינות שונות שנמצאות בשש יבשות שונות, תוך שיש להם למעלה מ-7,800 נקודות מכירה.
היסטוריה
פנדורה נוסדה בשנת 1982, על ידי הצורף הדני פר אנוולדסן ואשתו, ויני אנוולדסן. הזוג התחיל בקנה מידה קטן על ידי ייבוא תכשיטים מתאילנד ומכירתם לצרכנים. לאחר מיזם סיטונאי מצליח, בשנת 1989 שכר אנוולדסן מעצבים שונים והקים מפעל בתאילנד, שם הוא עדיין ממוקם. עם עלויות ייצור נמוכות ושרשרת אספקה יעילה, האנוולדסנים יכלו לספק תכשיטים נוחים ומוגמרים בעבודת יד לשוק ההמונים. הקולקציה של פנדורה צמחה וכללה מגוון טבעות, שרשראות, עגילים ושעונים. פנדורה החלה למכור את צמידי הדגל שלה בשנת 2000. פיתוח הפטנט ארך כמה במשך כמה שנים אחדות.
קרן השקעות פרטיות Axcel רכשה בשנת 2008 אחזקה של 60% בחברה ממשפחת אנוולדסן. מניות בהיקף של  נמכרו בהנפקה באוקטובר 2010; אחת ההנפקות הגדולות באירופה באותה השנה, מה שהקנה לפנדורה שווי שוק בסביבות. החברה רשומה באופן רשמי בבורסת NASDAQ OMX קופנהגן בדנמרק והיא חלק מהמדד OMX Copenhagen 20.
בשנת 2021 הודיעה החברה כי תפסיק למכור יהלומים מכרייה ותתמקד ביהלומי מעבדה. לדברי החברה, תעשיית היהולמים פוגעת בסביבה ובזכויות האדם.
ניקולאי פרז'וואלסקי
ביוגרפיה
משפחת פרז'וואלסקי השתייכה לאצילים מהשלאכטה הפולנית, שהחזיקו בסמל ההרלדי "קשת" והצטיינו בכיבוש פולוצק בעת המסע הצבאי של מלך פולין סטפאן באטורי נגד איוואן האיום. אחד מאבותיו של פרז'וואלסקי היה לוחם קוזקי מזפורוז'יה בשם קורניל אניסימוביץ' פארובלסקי ששירת את הכתר הפולני ושינה את שמו ל"פרז'וואלסקי". הוא הצטיין בימי מלחמת ליבוניה. בן משפחה אחר, לאון פרז'וואלסקי התגייס לצבא הפולני בפרובינציית ויטבסק בשנת 1698. במאה ה-19 התיישבה המשפחה בפלכים סמולנסק וויטבסק באימפריה הרוסית. הסב של ניקולאי פרז'וואלסקי התחנך בבית הספר הישועי בפולוצק אולם הפסיק את לימודיו שם, נמלט, המיר את דתו לנצרות האורתודוקסית ואימץ את השם קוזמה פומיץ'.
בשנת 1867 פרז'וואלסקי נשלח למזרח הרחוק הרוסי. במהלך המסע חקר את אזור נהר אוסורי.
בשנת 1871 התחיל את מסעו הראשון למרכז אסיה. הוא יצא מבייג'ינג לכיוון מזרח. במהלך המסע חקר את הרי סומה-הודי ואין-שאן כמו כן חקר את מקורות נהר היאנגצה. בהמשך הלך לכיוון טיבט ודרך מדבר צאידם הגיע למקורות היאנגצה. בשנת 1873 חצה את מדבר גובי וחזר לאחר מסע של כ-12 אלף ק"מ במהלך 3 שנים. במהלך המסע הוא אסף כ-5,000 צמחים, 1,000 ציפורים, 3,000 חרקים וכו'.
בשנת 1876 התחיל מסע נוסף דרך הרי טיין שאן לכיוון אגם לופ נור. באזור זה חקר, בין היתר, את נדידת הציפורים וחקר צפרות ככלל.
בשנת 1879 התחיל מסע חדש לכיוון טיבט. אך אף על פי שהיה רק כ-200 ק"מ מהעיר להסה הוא נאלץ לחזור בגלל המהומות שהיו במקום.
בשנת 1883 החל המסע הרביעי לאזור. הפעם חקר את הרי טיבט ומקורות נהר היאנגצה. המסע הסתיים בשנת 1886 באזור אגם איסיק קול.
פרז'וואלסקי נפטר מטיפוס זמן קצר לפני תחילת המסע החמישי למרכז אסיה.
במהלך המסעות צוירו מפות רבות והוא גילה מספר בעלי חיים (סוס פרז'וואלסקי, אייל ת'ורולד, צבי יעלי פרז'וואלסקי, יאק הבר, גמל דו-דבשתי החי בטבע, פרוש פרז'וואלסקי, הדב הטיבטי) וכן נאספו אוספים עשירים של החי והצומח באזור הנחקר.
מרשם רפואי
מרשם רפואי הוא מסמך ובו תוכנית טיפול שעליה מורה רופא או בעל מקצוע אחר המורשה להנפיק מרשמים רפואיים. המרשם עשוי להכיל הוראות שיש ליישמן על ידי המטופל או על ידי אדם המטפל בו – אחות, רוקח או בעל מקצוע רפואי אחר.
בדרך כלל מכיל מרשם רפואי הוראות לנטילת תרופות. כתיבת מרשם על ידי המטפל עשויה לשאת בחובה אף משמעות משפטית, כיוון שהיא עשויה להעיד על נטילת אחריות מצידו, על הטיפול במטופל, ובאופן מיוחד על ניטור ופיקוח בהיבטי יעילות ובטיחות התרופה. אולם, ככל שתרופות באות לעיתים תכופות יותר באריזה מוכנה ואטומה על ידי היצרן, וככל שהעבודה הרפואית נעשתה מורכבת יותר, המונח "מרשם רפואי" קיבל מובן רחב יותר וכולל אף הערכה קלינית, בדיקות מעבדה, בדיקות דימות וכיוצא בזה, ככל שהדבר משפר את בטיחות ויעילות הטיפול.
צורה והגדרה
בעבר נכתבו מרשמים רפואיים בכתב-יד, על טופס מובנה, הנמצא בדרך כלל בפנקס. בתחילת המאה ה-21 מודפסים רבים מן המרשמים במדפסת מחשב. על מסמך המרשם הרפואי תופיע כותרת ברורה המזהה אותו כמרשם, פרטים נוספים במרשם הם שמו וכתובתו של הרושם וכן מספר רישיונו לעסוק ברפואה (אם הדבר נדרש על פי חוקי המדינה). על המרשם מופיע שמו של המטופל. בבריטניה חייב המרשם להכיל אף את כתובתו של המטופל. על המרשם מופיע אף תאריך הוצאתו. יש מדינות שבהן קיים מועד תפוגה למרשם רפואי.
תוכן
ברוב מדינות העולם בעלי מקצועות הרושמים מרשמים והרוקחים הממלאים אותם, הם מקצועות הנמצאים בפיקוח על פי חוק. התקשורת בין הרושם לרוקח באמצעות המרשם, אף היא נמצאת בפיקוח ומהווה מסמך משפטי. חוקי המדינה עשויים להגדיר מהן דרישות הצורה והתוכן של מרשם רפואי (לעיתים אף קובע החוק את גודל דף הנייר עליו יכתב) וכן כיצד יש לטפל במרשם ולתייק אותו בבית המרקחת. במדינות מודרניות רבות ניתן, בתחילת המאה ה-21, להעביר מרשם לבית המרקחת באמצעות מכשיר פקס, או בהוראה טלפונית.
לתרופות רבות בימינו קיימת חלופה של תרופה גנרית השווה לה מבחינת פעילותה הפרמקולוגית. יש והמרשם אף יכיל הוראות בשאלה האם הרוקח רשאי לתת למטופל תחליף גנרי. במרשם יכול המטפל אף לציין האם על הרוקח להדביק על עטיפת התרופה את הוראות המרשם באשר לאופן נטילת התרופה, או שהוא יכול להסתפק במתן מידע על התרופה בלבד. קיימים מרשמים בהם הרושם אף מציין את המחלה, או הנסיבות המיוחדות שבהן יש ליטול את התרופה. מידע נוסף זה עשוי לסייע לרוקח למתן מידע מדויק למטופל, היות שקיימות תרופות רבות הניתנות למספר מחלות ומצבים.
ניקולאי פרז'וואלסקי
ביוגרפיה
בשנת 1951 צולם סרט על חייו בבימויו של סרגיי יוטקביץ'.
עד שנת 1992 נקראה העיר קרקול שבקירגיזסטן פרז'וואלסקי, על שמו של ניקולאי פרז'וואלסקי.
מרשם רפואי
טיפול במרשם
כאשר רוקח ממלא אחר מרשם, יש והוא מציין בכתב מידע על גבי טופס המרשם. לעיתים רישומים אלה נדרשים על פי חוק. כך למשל, הרוקח עשוי לרשום על גבי טופס המרשם את שם יצרן התרופה, את התאריך שבו ניתנה התרופה למטופל, ועוד. קיימות מדינות בהן החוק מחייב את הרוקח לחתום על המרשם את שמו. בבתי מרקחת ממוחשבים, מידע כזה יודפס ויהודק אל טופס המרשם, או יודפס על גבי מדבקה ויודבק על המרשם.
כאשר רוקח ממלא מרשם, אותו מרשם מקבל בדרך כלל מספר סידורי ייחודי לבית המרקחת. המספר יכתב על גבי המרשם על ידי הרוקח ויסייע בזיהוי המרשם בכל שלב מאוחר יותר. מדבקת הזיהוי תודבק אף לאריזת התרופה הניתנת למטופל. אם המרשם הוא למספר מנות תרופה, ייתכן והמטופל יחויב להביא עמו את המספר המזהה לבית המרקחת לצורך קבלת מנת תרופה נוספת. במדינות מסוימות קיימת דרישה חוקית לזיהוי ייחודי למרשמים.
ביקורת
קיימים מקרים בהם רופאים נרתעים להנפיק מרשם גם כאשר לכאורה יש צורך בהנפקה (לעיתים בשל אי הרצון לקחת אחריות על תגובת המטופל לתופעות לוואי אפשריות של הטיפול). כך למשל, ביקורת נשמעה על רופאים שאינם רושמים תרופות מסוימות לטיפול בהשמנה (דוגמת סקסנדה) למטופלים הנאבקים עם השמנה כרונית עם BMI שאינו שווה ערך ל BMI המומלץ באופן רשמי על ידי ה-FDA.
הערות שוליים
Rezept (Medizin)
אליפות העולם בהוקי קרח 2022
אליפות העולם בהוקי קרח 2022 היא טורניר אליפות העולם בהוקי קרח שהתקיים בהלסינקי ובטמפרה שבפינלנד בחסות פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית, והייתה האליפות ה-86 במספר. הטורניר התחיל ב-13 במאי והסתיים במשחק הגמר ב-29 במאי 2022.
זו הייתה הפעם התשיעית שפינלנד מארחת את אליפות העולם, כולל הפעמיים הקודמות, ב-2012 וב-2013, בהן אירחה את האליפות במשותף עם שוודיה. פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית הכריזה על פינלנד כמאחרת האליפות ב-15 במאי 2015, יחד עם הכרזת מארחות האליפות למספר שנים קדימה.
כיוון שב-2021 לא נערכו אליפויות העולם בדרגים הנמוכים ולא הייתה תנועת נבחרות בין הדרג העליון לבין דרג 1A, רשימת הנבחרות המשתתפות באליפות הייתה אמורה להיות זהה לרשימת הנבחרות שהשתתפו באליפות העולם הקודמת.
בשל סנקציות שהוטלו על רוסיה מטעם הוועד האולימפי הבינלאומי בעקבות תוכנית אמרצה מאורגנת, נבחרת רוסיה תשחק באליפות ללא דגלה, סמליה והמנונה. תחת זאת תשתמש הנבחרת בסמלי הוועד האולימפי הרוסי, ובמקום המנון רוסיה ינוגן במקרה הצורך קונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של צ'ייקובסקי. לאחר הפלישה הרוסית לאוקראינה, החליטה פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית לאסור על נבחרת הוועד האולימפי הרוסי ונבחרת בלארוס להתחרות באליפות. נבחרות צרפת ואוסטריה הועלו מדרג 1A במקומן - צרפת החליפה את נבחרת הוועד האולימפי הרוסי בבית A, ואוסטריה את בלארוס בבית B.
בנוסף הוחלט שבשל מגבלות מגפת הקורונה האליפות כולה תיערך בהלסינקי בלבד, ומשחקי בית A כמו גם שניים ממשחקי רבע הגמר, שנועדו להיערך בטמפרה, הועברו להיכל הקרח הלסינקי. בהמשך, עקב היותו של האולם הראשי המיועד של המשחקים - הארטוואל ארנה בהלסינקי - בבעלות אוליגרכים רוסים, הוחלט להוציא את האליפות מהאולם, והמיקום המרכזי של האליפות הועבר ל"נוקיה ארנה" בטמפרה, שצורפה מחדש כעיר לארחת לאליפות.
פינלנד, המארחת, זכתה באליפות בפעם הרביעית בתולדותיה, ולראשונה באליפות אותה אירחה, לאחר ניצחון במשחק הגמר 4:3 על קנדה לאחר הארכה.
שלבי ההכרעה
* אחרי הארכה
Same Girl
Same Girl (בעברית: אותה ילדה) הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז, מתוך אלבומה השמיני,. השיר יצא לאור ב-4 בפברואר 2014, כסינגל השיווקי השני מן גרסת הדלוקס של האלבום, כשקודמו היה "Girls". בסך הכל יצאו מן האלבום שני סינגלים שיווקיים, ושלושה סינגלים רשמיים.
לשיר יצאו שתי גרסאות, האחת בשיתוף הראפר האמריקאי פרנץ' מונטנה, שאורכה כ-4:06 דקות, והשנייה בגרסת סולו שאורכה קצר מהקודמת, 3:30 דקות. גרסתו השנייה של השיר מהווה כגרסה הרשמית.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי כריס בראון, צ'ארלס סטיבנס, לופז וראיין טדר, והופק על ידי קורי רוני, טדר וסטיבנס. לופז צייצה תמונה של עצמה ב-21 במרץ 2013, באולפן ההקלטות שלה כשהיא נמצאת שם ביחד עם קורי רוני וכריס בראון. בנוסף, העלתה לופז תמונה עם האשטאג "#SAMEGIRL", מה שגרם למעריציה ולמבקרי המוזיקה לחשוב ששם האלבום יהיה זה, אך לא בסוף נתגלה כי השם יהיה שמו של הסינגל השיווקי השני מן האלבום.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם בגבעת הטירה שבברונקס, עיר הולדתה של לופז, ב-28 בדצמבר 2013. הקליפ בוים וצולם על ידי סטיב גומליון ודניס ליאופולד, שעבדו בעבר עם לופז על מגוון רחב של פרויקטים. השיר והקליפ סוקרו באופן מקיף על ידי MTV, ותוארו כ-"מכתב אהבה", לעיר הולדתה של לופז.