cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
וויטייך הינאיס
ביוגרפיה
הוא התחתן עם אשתו, אוגוסטה וורינובה, בפריז, איתה נולדו לו שני ילדים. במהלך שנות ה-1870 הופקו יצירות אמנות כדי לקשט את התיאטרון הלאומי של פראג שנמצא בשלבי בנייה. הינאיס לא נחשב כמייצג את הרוח הלאומית על ידי מבקרי האמנות הצ'כיים, משום שהוא חי בווינה, וספג יותר מדי השפעה גרמנית. ובכל זאת, הוא יצר תמונות לאומניות עבור הטרקלין המלכותי, כולל סצנות אלגוריות, היסטוריות-מיתיות ונופים של בוהמיה.
ב-12 באוגוסט 1881, חודש לפני הפתיחה המתוכננת של התיאטרון הלאומי, שריפה הרסה כליל את הבניין. הינאיס עיצב את המסך החדש, והשתמש באלגוריה היסטורית כדי ליצור רושם לאומני, וגם כדי לספר את סיפורו של התיאטרון הלאומי. סלביה, ההתגלמות הלאומית, מוצגת כשהיא מקבלת מתנות מהאומה- פועלים בונים מחדש את התיאטרון, בעוד אמנים מקשטים אותו, דגלים וסמלים לאומיים מוצגים מסביב.
הינאיס יצר את הסקיצות הראשונות למסך בזמן שגר במונמארטר. הדמות המכונפת מעוצבת על פי סוזן ואלאדון. עבודתו של הינאיס עבור התיאטרון הלאומי היא מה שפרסמה אותו. הוא היה חלק מ"דור התיאטרון הלאומי" יחד עם מיקולש אלס, ואצלב ברוז'יק, יוליוס מאז'ק ופרנטישק ז'נישק, בין היתר. סגנונה של היצירה הושווה לזה של מורו פוירבאך.
הינאיס יצר את הכרזה הראשונה לתערוכת המאה בשנת 1891, תוך שימוש בסמלים צ'כיים מובהקים בעיצוב. הכרזה זיכתה אותו בהכרה. טומאש מסריק, נשיא צ'כוסלובקיה, ישב לפניו לדיוקן תשעים וארבע פעמים. בשנת 1894 זכתה עבודתו במדליה, ביריד העולמי של אנטוורפן.
יצירה
בתקופתו האיטלקית צייר בעיקר דימויים דתיים ומיתולוגיים, בין היתר עבור ההוספיס הצ'כי ברומא. מפריז הוא הביא את אמני האר נובו הצ'כיים למגע עם השפעות זרות, הוא עצמו יצר בהשפעת הסימבוליזם. הינאיס היה חלק מקבוצת אמנים צ'כים נוספים שחיו בפריז, באותה העת, וכללו בין היתר את אלפונס מוכה, פרנטישק קופקה ולודק מרולד.
הינאיס התעניין במיוחד בעירום הנשי. הוא תואר כ"משורר עדין המתאר את יופיו של הגוף הנשי." הוא גם צייר נושאים דתיים, ונושאים בעלי מגמה פוליטית לאומית.
ציונה רבאו קטינסקי
ציונה רבאו-קטינסקי (1907 – 1995) הייתה תזונאית, ומהראשונות שעסקו בתחום זה בארץ ישראל, פעילה בויצו ומנהלמחלקה שם. בשנות ה-60 לחייה החלה לפרסם את ספריה, שעסקו בראשית ימי תל אביב.
ביוגרפיה
רבאו קטינסקי נולדה בכפר עין סיניא. אביה ברוך קטינסקי, מאנשי העלייה השנייה, מראשוני תל אביב, צאצא למנשה בן ישראל. אמה גוטה לבית שרתוק הייתה אחותם של זאב שרתוק ויעקב שרתוק.
הוריה עלו מפולין לארץ ישראל יחד עם שני אחיה של האם, והתיישבו בכפר עין סיניא שהיה בהרי אפרים, בדרך ירושלים-שכם. עסקו בחקלאות ובגידול צאן באחוזה שחכרו ממשפחות החוסיינים, ואחרי לידתה עברו לירושלים ומשם ליפו. ב-1908 התיישבו בשכונת "אחוזת בית" (נחלת בנימין) ונמנו בין ראשוני תל אביב. לרבאו-קטינסקי שתי אחיות צעירות: ידידה מילשטיין – מורה למוזיקה וצפירה קטינסקי-עוגן – מוזיקולוגית (אחותה הגדולה נפטרה בילדותה). בשנות ה-20 הייתה בין מקימי גדוד מגיני השפה העברית בתל אביב הקטנה.
רבאו-קטינסקי למדה בגימנסיה הרצליה. ובהמשך למדה תזונה באוניברסיטת לונדון. עם שובה ארצה החלה לעבוד כמדריכה לכימיה ולתזונה בבית הספר החקלאי בנהלל. בהמשך הפכה לאחת ממדריכות התזונה של ויצו וקיבלה על עצמה את ההדרכה במטבח הקיבוצי. כשהגיעה לחדרי האוכל הקיבוציים בשנות העשרים של המאה העשרים מצאה שם מצב הזנחה רבה: מבני המטבחים היו רעועים והאוכל הדל כלל מרק שעועית (בושל על פתיליות שבורות), לחם אפוי למחצה ובצל מטוגן. רבאו-קטינסקי החלה להדריך את חברות הקיבוץ, כשהיא מבקשת לעשות מהן טבחיות מקצועיות (כך לימדה אותן להכין תזונה מאוזנת מתרד וחצילים, לכבוש ירקות, להכין שימורים לחורף, לשלוח פשטידות לעובדים בשדה, לשמור על ההיגיינה, וכן לנהל פנקסים ולנעול את המחסן מפני חברי הקיבוץ שנהגו 'לסחוב' אוכל). רבאו-קטינסקי נחשבת לראשונה שדאגה לתפריטים ולתזונה נכונה בחדרי האוכל הקיבוציים.
רבאו-קטינסקי פרסמה 3 ספרים על תל אביב. ב-1973 יצא ספרה הראשון "תל אביב על החולות". ב-1982 בעקבות הצלחתו של הספר הראשון יצא ספרה "בחזרה לתל אביב" (מתאר את חייה בלונדון וחזרתה לישראל), וב־1984 יצא הספר "אני תל אביבית" המלקט פרקים משני ספריה הקודמים.
הסרט "שבעה על אמא "
בשנת 2003 הפיקה בתה, פרופסור יעל קציר, את הסרט התיעודי המשפחתי "שבעה על אמא" הסרט נפתח ביום הלווייתה של רבאו קטינסקי ומסתיים שנה לאחר מותה. הסרט זכה בפסטיבל קרקוב, בפרס חבר השופטים על רגישות ואינטימיות. הוא הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה וכן בסינמטקים בירושלים ובתל אביב. הוא הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה וכן בסינמטקים בירושלים ובתל אביב. הסרט השתתף בפסטיבל הסרטים בשנחאי, בפסטיבל היהודי בברלין, וכן הוקרן בפסטיבלים בינלאומיים באירופה וארצות הברית.
חיים אישיים
בשנת 1936 נישאה לפרופ' ארוין רבאו (1899–1983), גינקולוג וכירורג בכיר ב.
ילדיה הם: פרופ' נורית כנען-קדר, פרופ' יעל קציר ופרופ' מיכה רבאו שהיה כירורג בכיר באיכילוב.
נכדיה הם: פרופ' חגי כנען, יונתן כנען, דן קציר, פרופ' תמר קציר ד"ר עודד רבאו, מיכל רבאו, וענת ברקין רבאו.
קייל לנדרי
קייל מארק לנדרי (באנגלית: Kyle Mark Landry; נולד ב-4 באפריל 1986 בקלגרי, קנדה) הוא כדורסלן קנדי המשחק בעמדת הסנטר.
הוא שחקן נבחרת קנדה בכדורסל (מאז 2009) ושיחק במשך 7 שנים בליגה המאוחדת של VTB, בקבוצת טריומף ליוברצי, שהפכה אחר כך לזניט סנקט פטרבורג.
קריירה
לנדרי שיחק בליגת NCAA באוניברסיטת צפון אריזונה והיה מהשחקנים המובילים בקבוצתו עם 17.5 נקודות ו-8.1 ריבאונדים.
לאחר השלמת לימודיו במכללה הוא חתם בקבוצת ספורטינו אינובורצלאב הפולנית ובעונתו היחידה בקבוצה, בעונת 2009, החזיק בממוצע של 12.1 נקודות למשחק ו-10 ריבאונדים.
לקראת עונת 2009 חתם בקבוצת בלפיוס מונס-אנו הבלגית והוא סייע לקבוצה לסיים במקום השני בליגה הבלגית.
בעונת 2009/2010 הוא חתם במועדון הכדורסל פרוסטיוב מהליגה הצ'כית וכעבור עונה הוזמן לשחק בליגה הרוסית.
ביולי 2011 לנדרי חתם בקבוצת טריומף ליוברצי שבמחוז מוסקבה. בעונת 2013/2014 חתם על חוזה מחודש עם קבוצת זניט סנקט פטרבורג והיה לקפטן הקבוצה במשך מספר שנים והוביל את הקבוצה לסיים במקום השלישי בליגה במשך שנתיים רצופות. ביוני 2017 עזב את הקבוצה.
סמואה במשחקים הפאראלימפיים
סמואה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים סידני (2000), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה סמואה חלק מעולם.
כל המשלחות אותן שלחה טונגה למשחקים הפאראלימפים לאורך השנים היו תמיד משלחות קטנות, ומעולם לא עלו על שני ספורטאים. הספורטאים הנכים אותם שלחה סמואה מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
צ'נדלר (אריזונה)
צ'נדלר ׁ(באנגלית: Chandler) היא עיר במחוז מריקופה, אריזונה, ארצות הברית, והיא מהווה למעשה פרוור של עיר הבירה של אריזונה, פיניקס. על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, בעיר גרו ביולי 2015 כ-260,000 בני אדם. העיר היא הרביעית בגודלה באריזונה, וה-76 בכל ארצות הברית.
עיוות גולגולתי מלאכותי
עיוות גולגולתי מלאכותי היה מנהג עתיק שבמסגרתו נעשה סוג של שינוי הגוף בו הגולגולת של האדם מעוותת בכוונה. הליך עיוות צמיחה הגולגולת הנורמלי מבוצע על ידי הפעלת כוח לאורך זמן ממושך על הגולגולת של התינוק. כתוצאה מכך הגולגולת משוטחת, מוארכת (מופק על ידי חבישת שני לוחות עץ בצדי הראש), מעוגלת (מופק על ידי קשירת בד סביב הראש) או מתעצבת לצורת חרוט. לרוב ההליך מבוצע בערך כחודש לאחר הלידה ונמשך כחצי שנה.
צ'נדלר (אריזונה)
היסטוריה
בשנת 1891, ד"ר אלכסנדר ג'ון צ'נדלר, הווטרינר הראשון בטריטורית אריזונה, התיישב בחווה בדרום העיר מסה (שכיום גובלת בצפון העיר), ולמד הנדסת השקיה. עד שנת 1900 צ'נדלר רכש כ-18,000 דונם (73 קמ"ר) והחל לתכנן תוכניות על מנת ליישב את האזור. בשנת 1912 העיר הוקמה באופן רשמי ומעשי.
עיוות גולגולתי מלאכותי
המנהג של עיוות הגולגולת היה נהוג בתרבויות קדומות שונות - באפריקה בקרב הקבוצה האתנית "מנגבטוס" (שנמצאת באזור בו נמצאת כיום הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו), באסיה בקרב ההונים, באמריקה בין בני המאיה והאינקה ובקרב תושבי חצי האי פאראקס (פרו).
צ'נדלר (אריזונה)
פוליטיקה מקומית
הנהגת העיר מורכבת מראש העיר, סגנו ומועצה בת חמישה חברים. סגן ראש העיר נבחר מבין המועצה ועל ידה.
קארין ג'נינגס-גבארה
קארין ג'נינגס-גבארה (אנגלית: Carin Jennings-Gabarra; נולדה כקארין ג'נינגס ב-9 בינואר 1965) היא כדורגלנית עבר אמריקאית ששיחקה בעמדת החלוצה. ג'נינגס-גבארה הייתה מהשחקניות האמריקאיות הבולטות בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, ואף זכתה בתואר השחקנית המצטיינת של גביע העולם 1991.
קריירה
ג'נינגס-גבארה נולדה באיסט אורנג' שבניו ג'רזי, וכשהייתה צעירה עברה עם משפחתה לקליפורניה. ב-1980 היא החלה לשחק בקבוצת הכדורגל של התיכון המקומי בו למדה. בארבע עונותיה בקבוצה היא כבשה 226 שערים, נבחרה ארבע פעמים לקבוצת ה"אול-אמריקן" ושלוש פעמים זכתה בתואר השחקנית המצטיינת בקליפורניה. מיד עם סיום לימודיה בתיכון, החלה ג'נינגס-גבארה בלימודי תואר ראשון למנהל עסקים באוניברסיטת סנטה ברברה. בארבע השנים שבן שיחקה בקבוצת הכדורגל של סנטה ברברה היא כבשה 102 שערים (שיא לאומי שמאוחר יותר נשבר על ידי מיה האם), בישלה 78 בישולים ונבחרה פעמיים לקבוצת ה"אול-אמריקן" השנייה (1984, 1985). עם סיום לימודיה בסנטה ברברה, נבחרה ג'נינגס-גבארה לספורטאית העשור של האוניברסיטה, וב-1991 אף זכתה להיכנס כחברה בהיכל התהילה של האוניברסיטה.
ב-1987, מיד עם סיום התואר, החלה ג'נינגס-גבארה לשחק בליגת הקט-רגל של קליפורניה, בהתחלה בקבוצת "לוס אנג'לס בלוז" ולאחר מכן ב"אייאקס דרום קליפורניה". באותה שנה היא אף ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ארצות הברית, ונבחרה לכדורגלנית האמריקאית של השנה. שנה לאחר מכן, היא הייתה חלק מסגל הנבחרת שהשתתף בטורניר ההכנה של פיפ"א לקראת גביע העולם 1991. טורניר ההכנה נערך בסין, והנבחרת האמריקאית הודחה ברבע הגמר לאחר הפסד לנורווגיה. בסיום התחרות נבחרה ג'נינגס להרכב המצטיינות של הטורניר על ידי התקשורת הסינית, והייתה לאמריקאית היחידה בו. באותה שנה, היא אף מונתה לעוזרת-מאמן בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת הרווארד.
בנובמבר 1991 שיחקה ג'נינגס-גבארה בטורניר הבינלאומי הראשון בקריירה שלה - גביע העולם שנערך באותה שנה בפעם הראשונה אי פעם. ג'נינגס-גבארה יצרה ביחד עם חברותיה לנבחרת - מישל אקרס ואפריל היינריקס, את שלישיית ההתקפה האמריקאית שכונתה "החרב בעלת שלושת הלהבים", ושכבשה בטורניר 20 שערים ביחד. את שלב הבתים סיימו האמריקאיות במאזן מושלם, וברבע הגמר הביסו את נבחרת טאיוואן 0-7. בחצי הגמר פגשה ארצות הברית את גרמניה, ניצחה אותה 2-5 (ג'נינגס-גבארה כבשה שלושער), והעפילה לגמר הטורניר נגד נורווגיה. במשחק הגמר ההיסטורי, שנערך אל מול קהל של 63,000 צופים בגואנגג'ואו, ניצחה ארצות הברית 1-2 וזכתה בטורניר. ג'נינגס-גבארה, שכבשה במהלך הטורניר שישה שערים, נבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר, בעוד שחברתה לחוד ההתקפה - מישל אקרס, זכתה בתואר מלכת השערים (10 כיבושים).
ארבע שנים לאחר מכן, הייתה ג'נינגס-גבארה הכדורגלנית המבוגרת ביותר בסגל האמריקאי שהשתתף בגביע העולם שנערך בשוודיה. היא שיחקה בכל ששת משחקיה של ארצות הברית בטורניר, אך לא הצליחה לכבוש אפילו שער אחד. בחצי הגמר הפסידו האמריקאיות 1-0 לנורווגיה, אך סיימו במקום השלישי לאחר שניצחו 0-2 את סין. שנה לאחר מכן, השתתפה ג'נינגס-גבארה בטורניר האחרון שלה עם הנבחרת האמריקאית - אליפות הכדורגל של אולימפיאדת אטלנטה. ג'נינגס-גבארה שיחקה בארבעה מחמשת המשחקים של ארצות הברית בטורניר, כולל משחק הגמר נגד סין. בגמר, נכנסה ג'נינגס-גבארה כמחליפה בדקה ה-89, לאחר שארצות הברית כבר הובילה 1-2. תוצאה זו נשמרה עד לסיום המשחק, והאמריקאיות זכו במדליית הזהב במגרשן הביתי. מיד לאחר הטורניר, הודיעה ג'נינגס-גבארה על פרישתה ממשחק פעיל. בתשע שנים בנבחרת ארצות הברית, שיחקה ג'נינגס-גבארה ב-119 משחקים וכבשה 56 שערים.
בשנת 2000 נבחרה ג'נינגס-גבארה להיכל התהילה הלאומי לכדורגל, וב-2003 להיכל התהילה האולימפי של ארצות הברית. כיום היא מאמנת את קבוצת כדורגל הנשים של האקדמיה הימית של ארצות הברית, משרה בה היא מחזיקה מאז שנת 1993.
בחורים טובים (שיר)
"בחורים טובים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. את השיר הוציאה לאור ב-27 ביולי 2018 חברת התקליטים NMC, והוא נכלל כרצועה ה-19 באלבום האולפן השישי של הזמר, Omer.
על השיר
"בחורים טובים" נכתב על ידי אליה רוסיליו וסתיו שמש, והופק על ידי תמיר צור. זהו הסינגל החמישי שהוציא אדם מתוך אלבום האולפן השישי שלו. ב-29 ביולי 2018 נכנס למצעד הפזמונים העבריים השבועי של המדיה פורסט במקום השישי – שם שהה שבוע אחד בלבד. בסמוך לצאתו עלה לשירות הסטרימינג ספוטיפיי, שם צבר כשלושה מיליון השמעות. השיר מספר על חוויות משותפות של אדם עם חבריו הבנים.
השורה "גילינו בתאילנד שהבנות לא בדיוק בנות" זכתה לביקורות רבות, בנימוק לטענות טרנספוביות. גיל לוסטיג מ-"Mako" טען לחפותו של אדם, והזכיר כי מדובר בזמר המזרחי הראשון שהופיע על בימת מצעד הגאווה, ואף הוציא המנון גאווה בשם "תל אביב". לדעתו, הדבר נעשה בתום לב, והמליץ לזמר ולמנהליו להקליט את השיר מחדש ללא השורה המדוברת. באתר "וואלה!" ראיינו את מנכ"ל עמותת מעברים לקשת הטרנסית, אלישע אלכסנדר. הוא הצהיר:.
אוניברסיטת צ'ולונגונגקורן
אוניברסיטת צ'ולונגונגקורן (בתאית: จุฬาลงกรณ์มหาวิทยาลัย) היא אוניברסיטת מחקר לאומית, הממוקמת במרכז העיר בנגקוק שבתאילנד, אשר הוקמה בשנת 1917 (מה שהופך אותה למוסד האקדמי הוותיק במדינה). נכון לשנת 2020, לומדים באוניברסיטה כ-35,000 סטודנטים. אוניברסיטת צ'ולונגונגקורן נחשבת לאחת מן הטובות והיוקרתיות במדינה.
האוניברסיטה חברה בארגונים אקדמאיים רבים, ובהם התאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט ואיגוד אוניברסיטאות המחקר במזרח אסיה.
היסטוריה
אוניברסיטת צ'ולונגונגקורן נוסדה כבית ספר מקומי בשנת 1899 על ידי ראמה החמישי, מלך תאילנד והפכה לאוניברסיטה עצמאית ומודרנית במרץ 1917. בשנותיו הראשונות של המוסד, פעלו בו ארבע פקולטות: הפקולטה לאמנויות ומדעים, הפקולטה למינהל ציבורי, הפקולטה להנדסה והפקולטה לרפואה.
מבנה
אוניברסיטת צ'ולונגונגקורן מורכבת מתשע עשרה פקולטות, בית ספר לחקלאות, שלוש מכללות, עשרה מכונים ושני בתי ספר.
מכון מונטריי לטכנולוגיה והשכלה גבוהה
מכון מונטריי לטכנולוגיה והשכלה גבוהה (בספרדית: Instituto Tecnológico y de Estudios Superiores de Monterrey, או בראשי תיבות: ITESM) הוא אוניברסיטה פרטית, חילונית ורב-קמפוסית, אשר הוקמה ב-1943 וממוקמת במונטריי שבמקסיקו. למכון יש כ-36 קמפוסים, והוא נחשב לאחד המוסדות האקדמיים הגדולים והיוקרתיים שבאמריקה הלטינית. נכון לשנת 2020, לומדים במכון כ-91,000 סטודנטים.
היסטוריה
המכון נוסד ב-6 בספטמבר 1943 על ידי קבוצה של אנשי עסקים.
בפברואר 1989 מכון מונטריי היה האוניברסיטה הראשונה שהתחברה לאינטרנט באמריקה הלטינית ובעולם דובר הספרדית.
ציור גוף
בתרבות המערב
ציור גוף משמש לעיתים כאמצעי להשגת תשומת לב במחאות פוליטיות, למשל, אלה המבוצעות על ידי PETA נגד "ברברי".
פסטיבלים
פסטיבלי ציור גוף מתרחשים מדי שנה ברחבי העולם, ומקבצים ציירים גוף מקצועיים, כמו גם חובבנים להוטים. ציורי גוף יכולים להימצא בדרך כלל גם במשחקי כדורגל כדורגל, מסיבות רייב, ובפסטיבלים מסוימים. החל משנת 1998 מתקיים פסטיבל ציורי הגוף העולמי ב-Pörtschach באוסטריה הוא אירוע האומנות הגדול ביותר בתחום ציורי הגוף המושך אלפי מבקרים המעריצים את העבודה של המשתתפים. הוא מתקיים כל שנה ונמשך שלוש ימים. החל משנת 2017 הוא נערך בקלגנפורט. באותה שנה התחרות השתתף דובי פריגר וסיים אותה במקום השביעי.
בתקשורת
"כתוב בעור", סרט מ-1996 של פיטר גרינוויי, סובב סביב נושא ציורי הגוף.
בשנת 2009, חברת התעופה הלאומית של ניו זילנד אייר ניו זילנד יצרה פרסומת וסרט בטיחות, שמציגים את צוות חברת התעופה (כולל המנכ"ל רוב פייף) לבושים מדים שצוירו על גופם. מעשה זה היה חלק מקמפיין החברה "לא מסתירים דבר", כדי להדגיש את ההבדל בין חברות תעופה זולה לחברות הכוללות את שלל שירותי הטיסה.
דבי מורגן
דברה אן מורגן (באנגלית: Deborah Ann Morgan; נולד ב-20 בספטמבר 1956) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. התפרסמה תודות לתפקידה כאנג'י בקסטר–האברד באופרת הסבון של רשת ABC, "כל ילדיי", תפקיד עבורו זכתה בפרס אמי לשעות היום לשחקנית משנה מצטיינת בסדרת דרמה בשנת 1989; והייתה מועמדת ארבע פעמים נוספות. היא ידועה גם בתפקידה בעונה הרביעית והחמישית של הסדרה "מכושפות".
קריירה
התפקיד הקולנועי המוקדם ביותר של מורגן היה בסרט "Cry Uncle!" בשנת 1971. היא שיחקה בתפקיד דיטה. לפני תפקידה בסרט שיחקה מורגן בסדרה "מה קורה !!" ששודרה בין השנים 1976–1977, בתפקיד דיאן האריס, והופיעה גם בסדרה "זמנים טובים". בשנת 1979 היא זכתה לשבחים על גילומה של דודתו של אלכס היילי, אליזבת הארווי, בסרט "שורשים: הדורות הבאים" ב-1979, ותפקיד כחברתו לשעבר של קרטיס ג'קסון שהפכה לזונה בסרט "הצל הלבן". תפקידה המפורסם ביותר היה אנג'י בקסטר האברד באופרת הסבון "כל ילדי". בשנת 1989 זכתה מורגן בפרס אמי בשעות היום לשחקנית המשנה המצטיינת בסדרת דרמה (אותו היא חולקת עם שחקנית "סנטה ברברה" ננסי לי גרהן).
לאחר שעזבה את הסדרה "כל ילדיי", שיחקה מורגן בתפקיד שנטל מרשל באופרת הסבון של רשת NBC, "Generations", (במקום השחקנית שרון בראון) ונשארה בסדרה עד לסיומה. לאחר מכן חזרה על תפקידה כאנג'י האברד בסדרה "Loving" של רשת ABC בשנת 1993. ב-1995 היא שיחקה את אותה דמות בסדרה
"העיר" (גרסה מחודשת של "Loving"), מה שהפך את מורגן לשחקנית המגלמת את אותה דמות בשלוש אופרות סבון שונות. בין השנים 1997–1998 שיחקה גם את ד"ר אלן ברג'ס בסדרה פורט צ'ארלס.
מורגן זכתה לשבחים ממבקרי קולנוע עבור משחקה בסרט הקולנוע "Eve Bayue". בנוסף זכתה בפרס איגוד מבקרי הקולנוע בשיקגו ובפרס פרס אינדפנדנט ספיריט והייתה מועמדת לפרס NAACP. בהמשך היא עזבה את אופרות הסבון והחלה את הקריירה הקולנועית שלה עם תפקידים בסרטים. בין היתר שיחקה בסרטים ההוריקן (1999), "אהבה וכדורסל" (2000), המאמן קרטר (2005), זרים יחסית (2006) ו"צבע הצלב" (2006). בטלוויזיה מילאה תפקידים ב"הפרקליטים", "בוסטון פבליק", "פרובידנס" ו-"סול פוד".
בין השנים 2002–2003 גילמה מורגן את הדמות הראשית לורה גיבסון, מול ליאה תומפסון, בסדרת הדרמה "עבור העם". היא שיחקה גם את תפקיד "הרואה" בעונה הרביעית והחמישית של מכושפות. מורגן חזרה לשחק באופרת הסבון "כל ילדי" בינואר 2008, 10 שנים לאחר שעזבה את המשחק בסדרות הטלוויזיה לשעות היום.
במאי 2009 ו-2011 היא הייתה מועמדת לפרס אמי בשעות היום לשחקנית הראשית המצטיינת בסדרת דרמה.
בשנת 2011 ביטלה ABC את "כל ילדי", ומורגן הצטרפה לצוות השחקנים של צעירים חסרי מנוח בתפקיד יולנדה "הרמוני" המילטון ב-7 באוקטובר 2011, שבועיים לאחר ש"כל ילדיי" הסתיימה ב-23 בספטמבר 2011. בשנת 2013, מורגן כיכבה בגרסת האינטרנט של "כל ילדיי", וחזרה לשחק מחדש את תפקידה הידוע אנג'י האברד. הסדרה הוקרנה בבכורה ב-29 באפריל 2013 ובוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2021 גילמה את פטרישיה וויליאמס בסדרת הדרמה "Our Kind of People" מבית היוצר של לי דניאלס ("המשרת", אימפריה") לרשת פוקס.
חיים אישיים
מורגן הייתה נשואה ארבע פעמים: לצ'ארלס וולדון (1980–1984), לשחקן צ'ארלס ס 'דאטון (1989–1994), לצלם דון תומפסון (1997–2000) ולג'פרי ווינסטון (מאז יוני 2009). אין לה ילדים.
סכר פארקר
סכר פארקר (באנגלית: Parker Dam) הוא סכר קשת על נהר הקולורדו, 249 קילומטרים במורד הזרם מסכר הובר. הסכר נבנה בין 1934 ל-1938 על ידי לשכת הטיוב של ארצות הברית. גובהו 98 מטרים, שמתוכם 72 מטרים מתחת לקרקעית הנחל, ובכך הוא "הסכר העמוק ביותר בעולם". המטרות העיקריות של הסכר הן יצירת מאגר מים ולשמש כתחנת כוח הידרואלקטרית. מאגר המים שמאחורי הסכר קרוי אגם האווסו והוא מסוגל לאגור 0.7 קילומטרים מעוקבים של מים. הנהר עובר בגבול בין שתי המדינות קליפורניה ואריזונה במעבר הצר שבין הרי ויפל (Whipple Mountains) בקליפורניה להרי באקסקין (Buckskin Mountains) באריזונה. הסכר קרוי על שם העיירה פארקר, בירת מחוז לה פאז שהסכר בתחומה, השוכנת 27 קילומטרים דרומית מערבית לסכר.
ייצור חשמל
בתחנת הכוח שבסכר יש ארבע טורבינות פרנסיס בהספק כולל של 120 מגה-ואט. כל טורבינה שוקלת 27 טון. העומד הידראולי הוא 22 מטרים. התחנה מייצרת חשמל ביעילות של 97%. מחצית מהחשמל שהתחנה מייצרת משמשת את חברת המים של דרום קליפורניה (Metropolitan Water District of Southern California) לשאוב מים למוביל המים של נהר הקולורדו (Colorado River Aqueduct), והיתרה נמכרת לחברות חשמל בקליפורניה, אריזונה ונבדה. ייצור החשמל מוגבל בשל הדרישה לשמור על גובה פני המים באגם האווסו בין 134 ל-137 מטרים מעל פני הים למטרות נופש.
אספקת מים
אגם האווסו הוא מקור המים למוביל המים של נהר הקולורדו. מוביל המים מופעל על ידי חברת המים של דרום קליפורניה, המספקת מים לכמעט כל הערים באזור לוס אנג'לס, סן ברנרדינו וסן דייגו. חברת המים מימנה כמעט את כל העלות של בניית הסכר, אבל הסכר שייך ללשכת הטיוב של ארצות הברית ומופעל על ידה.
אגם האווסו הוא גם מקור המים למיזם מרכז אריזונה (Central Arizona Project בראשי תיבות CAP). המיזם נועד לספק מים להשקיה של שטחים חקלאיים, כמו גם לספק מי שתייה לכמה יישובים באריזונה, כולל האזורים המטרופוליטניים של פיניקס וטוסון.
מחלוקת
בניית הסכר הייתה נושא למחלוקת באריזונה. אף שהסכר נבנה כחלק מהסכם נהר הקולורדו של 1922, לא היו קבוצות פוליטיות, חבריהם וחברות חשמל פרטיות באריזונה מרוצים מהתוכנית באופן כללי וסירבו לחתום עליו עד 1944. גם אז המשיכה אריזונה להתווכח על מכסת המים שקיבלה עד שהחלטת בית המשפט העליון של ארצות הברית בפסק הדין אריזונה נגד קליפורניה יישבה את הנושא ב-1963. בית המשפט נדרש להתאים את ההסכם כמה פעמים מאז, בפעם האחרונה בשנת 2000, אך עדיין קיימות קריאות מצד אריזונה לשינוי ההסכם. ב-2008 קרא הסנטור ג'ון מקיין לנהל מחדש את המשא ומתן על ההסכם.
ב-1935 שלח בנג'מין בייקר מואר (Benjamin Baker Moeur), אז מושל אריזונה, 6 חברים מהמשמר הלאומי של אריזונה על מנת להשקיף על בניית הסכר. הם דיווחו שיש פעילות בנייה גם בצד הנהר השייך לאריזונה. התובע הכללי של אריזונה, ארתור לה פרד (Arthur La Prade) הגיע למסקנה שלחברת המים של דרום קליפורניה אין שום זכות לבנות על אדמת אריזונה, ולכן שלח המושל מואר כוח גדול יותר של המשמר הלאומי כדי לעצור את הבנייה. הכוח הוחזר לאחר שמזכיר הפנים של ארצות הברית, הרולד איקס, עצר את הבנייה עד שהנושא ייושב.
מחלקת הפנים של ארצות הברית תבעה את אריזונה לדין במטרה לעצור את ההפרעה של אריזונה לבנייה. לתדהמת פקידי המחלקה, צידד בית המשפט העליון בעמדת אריזונה וביטל את צו המניעה. בית המשפט פסק שהסכר מעולם לא אושר ישירות על ידי הקונגרס ושלקליפורניה אין סמכות לבנות על אדמת אריזונה מבלי לקבל את הסכמת אריזונה. אריזונה הסכימה בסופו של דבר לבניית הסכר בתמורה לאישור מיזם ההשקיה של הנהר חילה.
גאואיד
גֵאוֹאיד (באנגלית: Geoid) הוא משטח תלת-מימדי שמייצג את פני הים בכדור הארץ, לו היו מושפעים מהכבידה ומסיבוב כדור הארץ לבדם, ובהיעדר השפעות אחרות כגון רוחות, זרמים, גאות ושפל. משטח הגאואיד מחושב גם באיזורים יבשתיים.
כל הנקודות על פני הגאואיד הן בעלות אותו פוטנציאל גרביטציוני. כח הגרביטציה פועל בכל נקודה בניצב לשטח הפנים של הגאואיד.
על פי גאוס, שתיאר אותו לראשונה, הגאואיד הוא "תיאורו המתמטי של כדור הארץ". אליפסואיד הייחוס מהווה ייצוג מתמטי אידיאלי ומוחלק של כדור הארץ הפיזי. הגאואיד הוא למעשה גוף חלק שצורתו מושפעת ממספר גורמים השוברים את הסימטריה של האליפסואיד, ובפרט מסת כדור הארץ אינה מחולקת בצורה אחידה בתוכו ועל פניו. הוא אינו תואם את המשטח בפועל של קליפת כדור הארץ, אלא מחושב על ידי מדידות גרביטציה עדינות. ערכי המדידות משתנים עם הזמן בקצב איטי. למרות חשיבותו הרבה במשך למעלה ממאתיים שנה, רק בשלהי המאה ה-20 חושב מודל גליות - מודל מתמטי המתאר גובה הגיאואיד ביחס לאלפסואיד הייחוס בכל מקום בעולם ברמת דיוק גבוהה באמצעות מדידות כוח כבידה על ידי לווינים. הגאואיד נחשב לצורתו "האמיתית" של כדור הארץ, בניגוד לצורה המוכרת והפשוטה יותר של אליפסואיד.
הפרש הגבהים בין הגאואיד לאליפסואיד נע בין 106- לבין 85+ מטר.
דוגמה מפושטת
שדה הכבידה של כדור הארץ אינו אחיד. צפיפות משתנה ממקום למקום בהשפעת חלוקת המאגמה, רכסי הרים, בקעים בקרקעית האוקיינוס.
כך שגם אם צורת כדור הארץ הייתה אליפסואיד והוא היה מכוסה כולו במים, גובה פני הים לא היה זהה בכל מקום על פני כדור הארץ שכן הגובה נקבע על פי עוצמתו של שדה הכבידה באותה הנקודה.
טיסה 981 של טורקיש איירליינס
טיסה 981 של טורקיש איירליינס (TK981/THY981) הייתה טיסה סדירה מנמל התעופה איסטנבול ישילקוי לנמל התעופה הית'רו בלונדון, עם עצירת ביניים בנמל התעופה אורלי בפריז.
נסיבות האסון
ב-3 במרץ 1974 התרסק ה-McDonnell Douglas DC-10 שהפעיל את הטיסה לתוך יער ארמנונוויל, מחוץ לפריז, והרג את כל 346 האנשים שהיו על הסיפון. ההתרסקות הייתה ידועה גם בשם האסון האווירי של ארמנונוויל. טיסה 981 הייתה התרסקות המטוס הקטלנית ביותר בתולדות התעופה עד 27 במרץ 1977, אז נספו 583 בני אדם בהתנגשות של שני מטוסי בואינג 747 בטנריף. זו נותרה התאונה הקטלנית ביותר של מטוס יחיד עד להתרסקות טיסה 123 של Japan Airlines ב-12 באוגוסט 1985, והתאונה האווירית הקטלנית ביותר ללא ניצולים עד ההתנגשות האווירית של צ'רקי דאדרי ב-12 בנובמבר 1996. זו נותרה תאונת המטוס היחיד הקטלנית ביותר ללא ניצולים, ההתרסקות הקטלנית והקטלנית הראשונה שבה היה מעורב ה- McDonnell Douglas DC-10, אסון התעופה החמישי הקטלני ביותר בסך הכל (כולל 9/11), והתאונה האווירית הקטלנית ביותר שהתרחשה בצרפת. זוהי גם תאונת התעופה הקטלנית ביותר שלא הייתה מעורבת בה בואינג 747 (לא כולל 9/11).
חקירת התאונה
ההתרסקות התרחשה כאשר דלת מטען מאובטחת בצורה שגויה בחלקו האחורי של המטוס התפרצה ונשברה, וגרמה לשחרור נפץ שניתק כבלים קריטיים הדרושים לשליטה במטוס. כדי למקסם את מרחב העבודה בתוך תא המטען, דלתות המטען נפתחו כלפי חוץ, מה שהופך אותן לפגיעות להיפתח בכוח בגובה רב תחת לחץ רגיל בטיסה. כדי למנוע זאת, נעשה שימוש במערכת נעילה מיוחדת שננעלה בלחץ כשהיא סגורה כהלכה. כדי להבטיח שהתפסים היו ממוקמים כראוי, ידית בצד החיצוני של הדלת לחצה פיני מתכת קטנים לתוך התפסים; אם התפסים היו במיקום לא תקין, הפינים לא יתיישרו והידית לא תיסגר.
בשירות הקודם, בעיקר תקרית שהתרחשה בטיסה 96 של אמריקן איירליינס ב-1972, הבחינו שאפשר לסגור את הידית בדלתות מטען DC-10 למרות שהתפסים היו במצב לא נכון. הסיבה לכך הייתה שהקישור בין הידית לפינים היה חלש מדי ואיפשר את הידית להידחף למצב סגור. הוזמן שינוי קטן להתקנת לוחית תמיכה לחיבור הידית כדי לחזק אותו; מסמכי היצרן הראו שעבודה זו הושלמה במטוס המעורב בטיסה 981, אך הלוח לא הותקנה למעשה. כמו כן, צוין כי הידית במטוס ההתרסקות תוייקה במועד מוקדם יותר כדי להקל על סגירת הדלת. לבסוף, הנעילה בוצעה על ידי מטפל בכבודה שלא דיבר טורקית או אנגלית, השפות היחידות שצוינו בהודעת אזהרה לגבי פגמי העיצוב של דלת המטען ושיטות הפיצוי עליהם. לאחר האסון, התפסים עוצבו מחדש ומערכת הנעילה שודרגה משמעותית.
בחקירה הבאה נמצא כי מערכת תנאים דומה, שגרמה לכשל של רצפת מטוס בעקבות שחרור נפץ של מחזיק המטען, התרחשה בניסויים קרקעיים ב-1970 לפני כניסת סדרת DC-10 לשירות מסחרי. האקדח המעשן היה תזכיר מיצרן גוף המטוס, Convair, למקדונל דאגלס, שבו צפויה סדרת האירועים שהתרחשו בטיסה 96, וקטלנית בטיסה 981; היא הגיעה למסקנה שאם אירועים אלו יתרחשו, זה כנראה יביא לאובדן המטוס. למרות האזהרה הזו, לא נעשה דבר כדי לתקן את הפגם. ההשלכות של זה היו רבות, כולל - אך לא רק - כמה מהתביעות האזרחיות הגדולות ביותר עד לאותו תאריך.
פיטיבייה (מאפה)
פיטיבייה או פטיבייה (באנגלית: Pithivier; בצרפתית: Pithiviers) היא פאי מהמטבח הצרפתי. על פי רוב מדובר במאפה עגול וסגור הממולא בממרח שקדים (קרם פרג'יפרן).
המאפה עשוי קלתית ומכסה של בצק עלים, הנאפים עם המלית ביניהם.
היסטוריה
ככל הנראה, המאפה נוצר לראשונה בעיר פיטיבייה שבחבל סאנטר-עמק הלואר, ונקרא על שם העיר.
מנהגים
נהגו לאכול את המאכל בחג ההתגלות, בדומה לעוגת המלך.
דני מנדס
דני מנדס (נולדה ב-20 ביולי 1978) היא שחקנית ודוגמנית דומיניקנית-איטלקייה.
ביוגרפיה
מנדס נולדה ברפובליקה הדומיניקנית, ובגיל צעיר עברה עם אמה לאיטליה בחיפוש אחר חיים טובים יותר.
הונג סאנג-סו
הונג סאנג-סו (בקוריאנית: 홍상수, נולד ב-25 באוקטובר 1960) הוא במאי, מפיק ותסריטאי דרום קוריאני, הידוע בסגנונו הרפלקסיבי והחזרתי.
דני מנדס
ביוגרפיה
בשנת 1995 היא התמודדה בתחרות "מיס הרפובליקה הדומיניקאית" ונבחרה לסגנית שנייה. שנה לאחר מכן שוב פעם ניסתה לזכות בתואר אך גם בפעם השנייה לא זכתה. היא החליטה לחזור לאיטליה ולנסות להתמודד שם בתחרות היופי הלאומית.
הונג סאנג-סו
ביוגרפיה
הונג נולד בסיאול שבדרום קוריאה והוא הצעיר מבין ארבעה ילדים. הוריו היו מפיקי סרטים ובעלים של חברת הפקה בשם ״Cinetel Soul״. הוא למד במחלקה לתיאטרון וקולנוע באוניברסיטת צ'ונג-אנג בדרום קוריאה אך נשר לאחר שנה ועבר לארצות הברית, שם קיבל את התואר הראשון שלו במכללת קליפורניה לאמנויות (CCA). את התואר שני קיבל בבית הספר לאמנות של שיקגו.
דני מנדס
ביוגרפיה
בתחרות מיס איטליה 1996 היא זכתה במקום הראשון. זכייתה הובילה לשערורייה במדינה, משום שזו הייתה הפעם הראשונה בה מהגרת ולא בעלת דם איטלקי זוכה בתואר. רבים אמרו שזה הזמן שאיטליה תסגור את שעריה למהגרים. בנוסף לכך שניים מהשופטים בתחרות אמרו שהא אינה ראויה לייצג את איטליה בתחרויות יופי בינלאומיות, מנדס אף טענה בעצמה "אני יודעת שאני לא מייצגת את היופי האיטלקי אבל בחרו, אז מה אני אמורה לעשות? לפרוש?".
הונג סאנג-סו
ביוגרפיה
בשנת 1996, כשהוא בן 35, ביים הונג את סרטו הראשון ״היום בו החזיר נפל לבאר״. סרטו ״נשים הן העתיד של הגברים״ (2004) היה סרטו הראשון שהוקרן בתחרות הרשמית של פסטיבל הקולנוע בקאן.
דני מנדס
ביוגרפיה
בתחרות מיס תבל היא עלתה לשלב שש המועמדות הסופיות.
הונג סאנג-סו
ביוגרפיה
סרטיו של הונג, שהוצגו מספר פעמים בפסטיבל הקולנוע ירושלים, הוקרנו גם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ברלין, בפסטיבל ונציה ובפסטיבל לוקרנו.
דני מנדס
ביוגרפיה
היא דיגמנה למספר בתי אופנה, והיא הופיעה במספר תוכניות טלוויזיה וקומדיות מצבים באיטליה.
הונג סאנג-סו
ביוגרפיה
בשנת 2010 זכה בפרס הראשי של מסגרת ״מבט מסוים״ בפסטיבל קאן עם סרטו ״Hahaha״, בשנת 2013 זכה על סרטו ״Our Sunhi״ בפרס נמר הכסף לבמאי הטוב ביותר בפסטיבל לוקרנו ובשנת 2015 זכה בפרס נמר הזהב לסרטו ״נכון לעכשיו, טעינו אז״. עבור סרטו ״האישה שברחה״ (2020) זכה בדוב הכסף לבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ברלין וזכה בדובי כסף נוספים על סרטיו ״מבוא״ (2021) ו-"הסרט של הסופרת" (2022).
דני מנדס
ביוגרפיה
היא שיחקה תפקיד קטן בסרט אושן 11.
הונג סאנג-סו
מאפיינים ביצירותיו
בדרך כלל סרטיו של הונג מדגישים את הריאליזם הביתי, כאשר סצנות רבות בסרטיו מתרחשות במרחבים אורבניים - רחובות, בתי קפה, בתי מלון, בתי ספר ודירות. הדמויות הראשיות בסרטיו הן לרוב במאי קולנוע או שחקנים והסצינות מורכבות בדרך כלל מסצנות בודדות וארוכות שבדרך כלל שמתחילות ומסתיימות בזום של המצלמה.
הונג לעיתים קרובות ספונטני ומאלתר בעת ימי הצילומים. לכל הסרטים של סאנג-סו יש כמעט את אותה עלילה: משולש רומנטי וקולנועי, שאנשיו מרבים לשתות זה עם זה סוג'ו, לשוטט בעיר או מחוץ לזה, לקיים יחסי מין ולנהל שיחות ארוכות. באמצעות המסגרת הצפויה והפשוטה יחסית הונג ממקד את תומת לבם של הצופים בפרטים הקטנים של הסרט, המקבלים חשיבות מרכזית. הסגנון של הונג הושווה לזה של במאי הקולנוע הצרפתי אריק רוהמר, ואף נטען שרמזים לסרטיו של רוהמר מופיעים בסרטים מסוימים בבימויו של הונג.
חיים אישיים
בשנת 1985 התחתן ולו בת. בשנת 2016, דווח כי הונג מנהל רומן מחוץ לנישואים עם השחקנית קים מין-הי שהופיעה בסרטו מ-2015 ״נכון לעכשיו, טעינו אז״. הונג הודה בפרשה במרץ 2017, בבכורה של סרטו "על החוף, בלילה, לבד״. הוא הגיש תביעת גירושין מאשתו בדצמבר 2016, אך בית המשפט דחה את בקשתו ביוני 2019, והתעקש שרק אשתו של הונג יכולה ליזום פרידה משפטית ולאשר את הגירושין.
המטבח היווני
המטבח היווני (ביוונית: Ελληνική Κουζίνα) הוא מונח המתאר את תרבות האוכל והבישול של יוון. בדומה למטבחים ים-תיכוניים אחרים, הוא מתבסס כבר מימי העת העתיקה על שלושת היסודות של חיטה, שמן זית ויין. המטבח היווני עושה שימוש בירקות, שמן זית, דגנים, דגה ובשר, כולל בשר חזיר, בשר עוף, כבש, ארנבת ועיזים. מרכיבים חשובים אחרים במטבח היווני הם גבינות, יוגורט, מיץ לימון, עשבי תיבול וזיתים. בצק פילו, אגוזים, דבש ופירות הם מרכיבים שכיחים בקינוחים.
המטבח היווני המודרני ממשיך מסורות קדומות מימי יוון העתיקה והאימפריה הביזנטית, ומשלב השפעות מהמטבח הטורקי, הבלקני והאיטלקי.
היסטוריה
ליוון מטבח מגובש שמקורו בתרבויות שישבו ביוון לפני 4,000 שנים ויותר. תרבותה של יוון העתיקה כללה גם מטבח מפותח אשר זכה לתיעוד בכתובים, לצד עדויות נוספות העולות מהממצא הארכאולוגי. בשנת 330 לפנה"ס לערך כתב ארכסטראטוס את ספר הבישול הראשון המתועד.
המטבח ביוון העתיקה התבסס על חיטה, שמן זית ויין - יסודות מרכזיים במטבח היווני עד היום. מקור החלבונים העיקרי היה דגה ואילו אכילת בשר הייתה מאכל של בני האצולה והעשירים בלבד.
המטבח היווני התפתח והתרחב בתקופת האימפריה הביזנטית. מעמדה של קונסטינטופול כמרכז סחר בין-לאומי הנגיש למקומיים מצרכים חדשים שהשתלבו במהרה בתזונה המקומית. המטבח הביזנטי נכללו עתהתבלינים חדשים כגון אגוז מוסקט, ריחן מצוי וביצי דגים אשר הגיעו ליוון בדרכי המסחר. הלימון הגיע ליוון במאה השנייה לספירה, ותחילה נעשה בו שימוש רפואי. בהמשך, הוא מצא את דרכו לתזונה היוונית. הבשר הלך ונעשה שכיח יותר, וכך במקביל הדגים הפכו בעיקר לנחלתם של היושבים לחופי הים האגאי.
גם תקופת הכיבוש העות'מאני הארוכה השפיעה רבות על המטבח היווני וישנם מאכלים רבים המשותפים למטבח היווני ולטורקי - מאכלים שמקורם בטורקיה או במזרח התיכון כגון המוסקה, הצזיקי והבורקס.
המטבח היווני המודרני
המטבח היווני כולל מרכיבים שהובאו מן האמריקות: העגבנייה, תפוח האדמה והפלפל, אך גם ירקות אשר היו בו בעת העתיקה כמו המלפפון.
במטבח היווני המודרני נעשה שימוש רב בעשבי תיבול טריים: אורגנו, מנתה, שום, בצל, שמיר, בזיליקום, תימין, שומר ועלי דפנה.
חופיה הארוכים של יוון ואיים הרבים מביאים לשימוש רב בדגה באיים ולאורך החוף.
מאכלים אופייניים
ניתן לאפיין ביוון מספר אזורים קולינריים להם מאפיינים ומאכלים מקומיים, ייחודיים כך לדוגמה ה"כניוטיקו בורקי" - מאכל תפוחי אדמה עם קישואים, גבינת מיזיתרה ומנתה אופייני לאי כרתים, ואינו נאכל מחוץ לאי זה.
מאכלים אחרים משותפים לכל אזורי יוון.
מתאבנים
צורת הגשה המאפיינת את המטבח היווני היא המזה (μεζές) (המכונים בישראל "מזטים") - הגשת מנות ראשונות בו זמנית במספר רב של צלחות קטנות כדי לעורר את התיאבון, כאשר לצידן מוגשים לרוב פיתות ואוזו - משקה אלכוהולי בטעם אניס.
מנות המזה כוללות:
מרקים
המרקים האופיינים ביוון הם:
מאכלי בשר ומאכלי ים
מנות עיקריות יווניות אופייניות הן:
קינוחים
בין הקינוחים האופייניים ליוון הם ה"אמיגדלוטה" או ה"פסטלי" הכוללים שקדים טחונים עם סוכר ומי ורדים; הבקלווה; החלווה; עוגת הקארידופיטה; עוגיות קולוראקיה ועוגיות קוראבידס; ממתקי לוקמס, לוקומי ויוגורט עם דבש.
משקאות
ביוון מוגש הקפה שחור המכונה "קפה יווני". קפה זה מוגש כשהוא סמיך, ולרוב ממותק. הקפה אינו מסונן, ומשקעי הקפה שוקעים לתחתית הכוס ואינם נשתים. יין נשתה ביוון מאז העת העתיקה. כיום גם הבירה פופולרית ביוון.
פְרפֶּה - משקה קיץ פופולרי עתיר קפאין עשוי מספר מנות אספרסו מוקצף עם קרח, חלב וסוכר.
משקה אלכוהולי נפוץ המסמל את יוון הוא האוזו שטעמו אניס.משקה אלכוהולי נוסף הנפוץ יותר בעיקר אצל המקומיים הוא ראקי (raki) מעין שילוב של כוהל עם סודה, המשקה קל להכנה עד כי בכל בית בעיר ובכפר מכינים את הראקי על בסיס שבועי, איתו פותחים את הארוחה ואתו סוגרים את הארוחה, בטברנות המקומיות יגישו לכם את הראקי על חשבון הבית בסיום הארוחה. ישנה תעשייה ליצור ראקי רגיל ובטעמים, המוכר והנפוץ הוא ראקי דבש, ניתן למצוא בשווקים בקבוקי מים מינרליים עם ראקי ביתי ללא תיוג בעלות נמוכה מאד.
סכין שחיטה
סכין שחיטה (נקראת גם חלף) היא סכין ייעודית המשמשת ביהדות לשחיטת בהמות, חיות ועופות טהורים. להב הסכין צריך להיות ללא פגימות, חד וחלק, וכחלק מהסמכת השוחט הוא חייב לדעת להשחיז את הסכין באבנים ייעודיות (העמדת הסכין). אורך הסכין משתנה בין עופות, בהמה דקה ובהמה גסה. הסכין צריכה להיות ייעודית אך ורק לשחיטה ולא לשום שימוש אחר.
סוג הסכין
ראשוני החסידים (ראו תנועת החסידות) העדיפו להשתמש בסכיני מתכת דקים יחסית כדי שיהיה אפשר להגיע לחדות גבוהה (סכין מלוטשת), על כך התעוררה מחלוקת עזה. כיום הסכין עשויה מחומרים המאפשרים להגיע לסכין דקה חדה וחלקה לכל הדעות.
את הסיכין משייפים בעזרת אבני השחזה ייעודיות, בדרך כלל משתמשים ב'אבן לבנה' להעמדת הסכין, ובאבן שחורה וירוקה לגימור והחלקה. הפוסקים האחרונים התנגדו לשימוש מכני בהעמדת הסכין
הסמכה
בעבר היה נהוג שכל אדם יכול לשחוט, כדברי המשנה: על אף שאין השוחט יודע את פרטי ההלכות שנאמרו בסכין, לצורך כך, היה השוחט צריך להראות את הסכין ל'מומחה' כלומר חכם שיבדוק את הסכין. הדרישה לבדיקת הסכין על ידי החכם מיוחסת לשאול המלך, שהורה על בדיקה זו לאחר מלחמת מכמש: למעשה דרישת ההלכה מהשוחט שידע את כל פרטי הלכות הסכין, וגם יעבור קורס "העמדת הסכין" עד שיהפוך למומחה להשחזה בעצמו.
מהלכות הסכין
בהתאם לדרישות ההלכה, על מנת שסכין תהיה ראויה לשחיטה עליה לענות על שני תנאים: שתהיה חדה, כלומר - מושחזת היטב, וזאת כדי שהשחיטה תהיה קלה ומהירה (תנאי זה אינו חיוני לכשרות הסכין, ועל כן בשעת הדחק, מותר לשחוט גם בסכין שאינה מושחזת דיה). והתנאי השני הוא שתהיה חלקה, כלומר - אסור שיימצא על להב הסכין שום פגם (שבר בלהב). תנאי זה חיוני לכשרות הסכין, ומי ששוחט בסכין פגומה - הופך את הבהמה לנבלה האסורה באכילה. כל חריץ קטן בלהב, בין שהוא בחלקו העליון של הלהב (החלק החותך) ובין שהוא משני צידיו, נחשב לפגם בסכין הפוסל אותה לשחיטה.
ייתכן מצב שבעקבות השחזה יתרה בצד אחד של הסכין, ייווצר הבדל ברוחב הסכין בין תחילתה לסופה, אך פגם זה אינו פוסל. עם זאת, כאשר יש יותר משינוי אחד בגובה, כלומר, יש שינוי ברוחב הסכין בשני מקומות שונים, הסכין נפסלת.
בנוסף נהוג להשתמש בסכין מרובעת ללא חוד, זאת כדי למנוע אפשרות של חלדה - החדרת הסכין בין הקנה והוושט או מתחת לעור.
בדיקת הסכין
הבדיקה צריכה להיעשות במתינות, ומבלי שיהיו גורמים זרים שעלולים להסיח את דעתו של הבודק; כך אין לערוך את הבדיקה במזג אוויר חריג או כאשר הבודק נתון במצב גופני חריג. לאחר שהבודק מבצע מספר בדיקות עליו לנוח מעט כדי שלא ייטעה בבדיקה.
רבי יונה גירונדי אומר שיש להתרכז מאוד בעת בדיקת הסכין. לדבריו ייתכן מצב שבו חש הבודק בפגם קל בסכין, רק לאחר שלוש בדיקות, וזאת כיוון שלא התרכז דיו בבדיקות הראשונות.
בגמרא מובא שהיו אמוראים שבדקו את הסכין בלשונם, במים או בשמש. כל אחד בחר בדיקה שנראית לו יעילה יותר.
תלמידים שלומדים את מקצוע השחיטה מתאמנים רבות בפני רבם להבחין בפגימות הדקות של הסכין, וכן להסיר אותן ולהשחיז את הסכין באופן שהיא תישאר נקייה מפגימות כל שהן.
סכין שחיטה ופגימותיה
שוחט שסכינו נמצאה פגומה בעת שחיטתו ובני אדם אכלו מהבשר הנשחט באותו סכין, אם ניכר שדבר זה קרה לו בשוגג, נוזפים בו. ואם במזיד, מעבירים אותו ממשרתו. בבתי המטבחיים מקפידים מאוד להשגיח על סכיני השוחטים, ולכן מצוי שם אדם שמתמחה בבדיקת סכינים, וזהו עיסוקו היחיד בבית המטבחיים, ולפני שהשוחטים ניגשים ל'ליין' (מסוע השחיטה), הם מוסרים לו את הסכין כדי שיאשר את תקינותה. אחת הסיבות שבודקים את סכיניהם של השוחטים, היא מפני ששחיטה רבה מכבידה על הידיים (בפרט בעופות), וישנו חשש שמתוך כך הם לא ירגישו בפגימה בסכין - אם תהיה כזו.
FRACAS
FRACAS (ראשי תיבות באנגלית של: Failure reporting, analysis, and corrective action system, תרגום: מערכת דיווח, ניתוח ותיקון כשלים) היא שיטה לדיווח, סיווג, ניתוח כשלים ותכנון פעולות מתקנות בתגובה לאותם כשלים. היא משמשת בדרך כלל בסביבה תעשייתית לאיסוף נתונים, רישום וניתוח כשלים במערכת, ולרוב מיושמת באמצעות תוכנה. מערכת FRACAS עשויה לנסות לנהל דוחות כשל מרובים ומייצרת היסטוריה של כשל ופעולות תיקון. FRACAS מתעדת את הבעיות הקשורות למוצר או לתהליך ואת גורמי השורש והניתוחים הכרוכים בהם כדי לסייע בזיהוי ויישום פעולות תיקון.
שיטת FRACAS פותחה על ידי ממשלת ארצות הברית והוכנסה לראשונה לשימוש הצי האמריקאי וכל מחלקות סוכנויות הביטחון בשנת 1985. תהליך FRACAS הוא לולאה משוב עם השלבים הבאים:
תוצרים נפוצים של FRACAS עשויים לכלול: מספר חלק, שם חלק, OEM, שדה MTBF, MTBR, MTTR, צריכת חלפים, צמיחת אמינות, התפלגות כשלים/תקריות לפי סוג, מיקום, מספר חלק, מספר סידורי, סימפטום וכו'.
המכון לארכיאולוגיה ע"ש זינמן
המכון לארכיאולוגיה ע"ש זינמן שבאוניברסיטת חיפה ממוקם על הר הכרמל בחיפה. המכון הוקם בשנת 1988 בתרומת בטי ופיליפ זינמן מארצות הברית. בהיות המכון ממוקם על רכס הכרמל, הוא שם לו למטרה להתמקד בעיקר במחקר הארכאולוגי של צפון ארץ-ישראל. במכון חוקרים, עמיתי מחקר ותלמידי מחקר מהחוג לארכאולוגיה באוניברסיטת חיפה שתחום מחקרם נושק למגוון תחומים ותקופות; החל מן התקופות הפרהיסטוריות, דרך המקראיות, הקלאסיות וכלה בימי-הביניים והתקופות המוסלמיות.
פעולות
במסגרת מחקרי המכון מתקיימות בכל שנה מספר רב של חפירות וסקרים ארכאולוגיים. בין אלה ניתן לציין את החפירות באתר המורשת העולמית נחל מערות (מערת תנור ומערת הנחל), מערת מיסליה, מערת רקפת, אוהלו II, מחקר העפיפונים בנגב, תל צף, תל אסור, תל דור, תל עכו, תל שקמונה, סקר הר מנשה, אתרים בני התקופה הכלקוליתית והברונזה הקדומה בבקעת הירדן (שייח' דיאב 2, פצאל 2 ועוד), ירושלים, סוסיתא, המונפור, אתר המורשת העולמית בית שערים ואתרים נוספים בגליל התחתון והעליון.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20, עורך המכון חפירות הצלה מגוונות בכל רחבי הארץ. אלה חפירות חוזיות. עם סיום החפירות, משוחרר בדרך כלל השטח בידי רשות העתיקות להמשך פיתוחו בידי היזם.
רכס המלכה אליזבת (אנטארקטיקה)
רכס המלכה אליזבת (באנגלית: Queen Elizabeth Range) הוא רכס הרים, חלק מההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה
הרכס מקביל לגדתו המזרחית של קרחון מארש, לאורך 160 קילומטרים - החל מקרחון נמרוד שבצפון, ועד קרחון לוא שבדרום.
שיא גובהו של הרכס (בהר מרקהאם) - 4,350 מטרים מעל פני הים.
שטחו של הרכס 17,823 קילומטרים רבועים.
אורכו של הרכס 209 קילומטרים (בכיוון צפון –דרום); רוחבו של הרכס 295 קילומטרים (בכיוון מזרח – מערב).
מקור השם
מילר קרא לרכס על שמה של המלכה אליזבת השנייה, פטרונית המשלחת.
לקריאה נוספת
• Bernard M. Gunn & Richard I. Walcott (1962), The geology of the Mt Markham region, Ross dependency, Antarctica, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 5:3, 407-426, DOI: 10.1080/00288306.1962.10420097
• Obu, Jaroslav & Westermann, Sebastian & Vieira, Gonçalo & Abramov, Andrey & Balks, Megan & Bartsch, Annett & Hrbacek, Filip & Kääb, Andreas & Ramos, Miguel. (2019), Discussion for Pan-Antarctic map of near-surface permafrost temperatures at 1 km2 scale, The Cryosphere Discussions. 1-38. 10.5194/tc-2019-148
נבחרת קולומביה בכדורגל עד גיל 20
נבחרת קולומביה בכדורגל עד גיל 20 היא הנבחרת הלאומית של מדינת קולומביה בקטגוריית גילאים זו. הנבחרת זכתה שלוש פעמים בתואר אלופת דרום אמריקה והעפילה תשע פעמים לטורניר גביע העולם לקטגוריה זו. הישגה הטוב ביותר היה המקום השלישי, אותו השיגה בטורניר של 2003 באיחוד האמירויות הערביות. קולומביה הציגה במהלך התחרויות חלק משחקניה המפורסמים שהפכו אחר כך לשחקנים חשובים בנבחרת הבוגרת.
היסטוריה
ההיסטוריה המשמעותית של הנבחרת הצעירה החלה בטורניר הסודאמריקנו של 1981, אז בלט מעל כולם קרלוס ולדרמה, שהפך לסמל הגדול של הכדורגל הקולומביאני. שנתיים מאוחר יותר והשחקנים הבולטים שיצאו מהנבחרת הצעירה היו לאונל אלברס ולואיס קרלוס פראה, ששנתיים מאוחר יותר נעצרו ברבע גמר גביע העולם בכדורגל עד גיל 20, הקרוי גם מונדיאליטו. שחקנים נוספים שבלטו באותה נבחרת היו השוער רנה היגיטה והחלוץ ג'ון חיירו טרייס.
שנתיים מאוחר יותר, ב-1987, אירחה קולומביה את הסודאמריקנו. השחקנים הבולטים בה היו השוער אדוארדו ניניו, מיגל גררו, אורלנדו מאטורנה ו-ווילמר קבררה. הנבחרת זכתה לראשונה בתואר האליפות והעפילה למונדיאליטו בצ'ילה, אך לא עברה את שלב הבתים. בטורניר הסודאמריקנו של 1989 בארגנטינה, קולומביה סיימה כסגנית ושוב העפילה לגביע העולם, כאשר בולטים בשורותיה השוערים אוסקר קורדובה ומיגל קלרו, חורחה ברמודס והחלוץ איוואן ולנסיאנו. במונדיאליטו בערב הסעודית, שוב נעצרה הנבחרת ברבע הגמר.
שנה לאחר השתתפותה ההיסטורית של הנבחרת האולימפית באולימפיאדת ברצלונה 1992, שוב העפילה קולומביה, תחת הדרכתו של המאמן ריינאלדו רואדה, למונדיאליטו שנערך באוסטרליה. הנבחרת שלא הצליחה לעבור את שלב הבתים, כללה בין היתר את הכובש המצטיין בטורניר, הנרי סמבראנו, את ארליי בטאנקורט, ג'רסון גונסאלס ולאונרדו פאביו מורנו. מכאן עברה הנבחרת כמה שנים שחונות ללא העפלה לשום מונדיאליטו, עד שנת 2003. באותה שנה השיגה קולומביה את הכרטיס האחרון למונדיאליטו שבאיחוד האמירויות הערביות ובאותו טורניר רשמה את הישגה הטוב ביותר. השחקנים הבולטים היו הקפטן חוסה חוליאן דה לה קואסטה, אדיקסון פראה, מקנלי טורס, ויקטור מונטניו ואבל אגילר. קולומביה הגיעה עד לחצי הגמר, שם הפסידה לספרד 1-0 ובמשחק על המקום השלישי גברה על ארגנטינה 1-2, הישגה הטוב ביותר עד היום.
ב-2005, הפעם תחת המאמן, אדוארדו לארה, שוב אירחה קולומביה את הסודאמריקנו. רבות דובר על הפוטנציאל העצום שבסגל ועל כך שהוא יהיה הבסיס בעתיד לנבחרת הבוגרת. הסגל שכלל שמות כמו רדאמל פלקאו, הוגו רודאייגה, חואן קאמילו סונייגה, אבל אגילר ופרדי גוארין, אכן ענה על הציפיות וזכה שוב בתואר, 18 שנים לאחר הפעם הראשונה. לפני הטורניר סומנה ארגנטינה כפייבוריטית ברורה בזכות הכוכב שלה, ליונל מסי, אבל מי שבלט מעל כולם ואף נבחר לשחקן המצטיין של הטורניר היה רודאייגה שכבש 11 שערים, שיא שעד היום לא נשבר. ארגנטינה וקולומביה נפגשו שוב באותה שנה במונדיאליטו בהולנד בשלב שמינית הגמר, שם ניצחה ארגנטינה 1–2 תודות לשער בתוספת הזמן של ברושו.
רק שש שנים מאוחר יותר, ב-2011, חזרה קולומביה למונדיאליטו אבל בזכות היותה מארחת הטורניר. הכישלון בטורניר היבשתי הפתיע לא מעט, שכן לקולומביה הייתה נבחרת שצפו שתיאבק על התואר. מאחר שמקומה במונדיאליטו בכל מקרה היה מובטח, זה כנראה גרם לירידת מתח כשהנבחרת שיחקה בטורניר היבשת המוקדם. זו הייתה נבחרת שהוציאה לא מעט שחקנים מוכשרים כאשר הבולט מבין כולם הוא חאמס רודריגס, אבל לצידו בלטו לא פחות גם לואיס מוריאל, פדרו פרנקו וסנטיאגו אריאס. הציפייה שהנבחרת תלך עד הסוף הייתה גבוהה, אבל בסופו של דבר הייתה זו נבחרת מקסיקו שעצרה את קולומביה ברבע הגמר כשניצחה אותה 1-3.
המאמן לארה הוחלף בקרלוס רסטרפו לקראת הסודאמריקנו ב-2013 שנערך על אדמת ארגנטינה. קולומביה לא כל כך הרשימה בשלב המוקדם אבל צברה מספיק נקודות בשביל להעפיל לבית הגמר. שם כבר הראתה את הפוטנציאל הגדול שלה וניצחה ארבעה מתוך חמשת המשחקים, כדי לזכות בפעם השלישית בתולדותיה באליפות היבשת. השחקן הבולט ביותר של הנבחרת היה גם השחקן המצטיין בטורניר, חואן פרננדו קינטרו ולצידו בלטו גם השוער, כריסטיאן בונייה, ג'רסון ורגרה, סבסטיאן פרס וג'ון קורדובה. במונדיאליטו הנבחרת סיימה ראשונה את הבית שלה, אבל הופתעה בשמינית הגמר על ידי דרום קוריאה בבעיטות הכרעה והודחה מוקדם מהצפוי.
ב-2015 שוב הציגה קולומביה יכולת לא גבוהה תחת המאמן רסטרפו. היא הצליחה להעפיל לבית הגמר של הסודאמריקנו ושם שיפרה את היכולת שלה משמעותית כדי לסיים במקום השני אחרי ארגנטינה שהוכתרה כאלופה. המקום השני, שהגיע אחרי ניצחון של 0-3 על ברזיל, נתן לקולומביה את המקום באולימפיאדת ריו 2016, 24 שנים לאחר הפעם האחרונה שבה הנבחרת שיחקה במשחקים האולימפיים. השחקנים הבולטים של הנבחרת היו אנדרס טייו, דווינסון סאנצ'ס, ז'ואאו רודריגס, ג'ייסון לוקומי ורפאל סנטוס בורה.
ב-2017 קולומביה לא הצליחה להעפיל למונדיאליטו בסודאמריקנו שנערך באקוודור. הנבחרת עלתה בקושי רב לבית הגמר ושם סיימה אחרונה. השחקנים הבולטים של הנבחרת היו חואן פבלו רמירס, חואן קאמילו הרננדס, אבר ולנסיה ואדוארדו אטואסטה. בעקבות הכישלון, שוחרר המאמן, קרלוס רסטרפו, מתפקידו לאחר 5 שנים.
ב-2019 חזרה קולומביה למונדיאליטו אחרי שסיימה במקום הרביעי בבית הגמר של הסודאמריקנו שנערך בצ'ילה. הנבחרת לא הציגה יכולת התקפית טובה וכבשה רק שלושה שערים בתשעה משחקים, אבל כן הייתה אחת מנבחרות ההגנה הטובות בטורניר. השחקנים הבולטים היו הקפטן קרלוס קואסטה, קווין מייר, איבן אנגולו, וחיימה אלבראדו.
ברית המועצות 1985
שחקנים בולטים: רנה היגיטה, ג'ון חיירו טרייס, אורלנדו מאטורנה, ווילמר קבררה
צ'ילה 1987
שחקנים בולטים: אדוארדו ניניו, מיגל גררו, ווילמר קבררה, אוסקר קורדובה, ווילסון פרס, ג'ון חיירו טרייס, אוסקר פארחה, אנדרס אסטרדה
ערב הסעודית 1989
שחקנים בולטים: אוסקר קורדובה, מיגל קלרו, חורחה ברמודס, חוסה סנטה, דייגו אוסוריו, איוואן ולנסיאנו, קרלוס קסטרו
איחוד האמירויות הערביות 2003
שחקנים בולטים: חואן חוסה דה לה קואסטה, אדיקסון פראה, חיימה רואיס, מקנלי טורס, ויקטור מונטניו, אבל אגילר, חיימה קסטריון, הקטור לנדסורי
הולנד 2005
שחקנים בולטים: קרלוס ולדס, כריסטיאן ספאטה, חואן קאמילו סונייגה, הוגו רודאייגה, חואן קרלוס טוחה, רדאמל פלקאו, סבסטיאן הרננדס, הריסון אוטלברו, פרדי גוארין, אבל אגילר, דיירו מורנו, אדווין ולנסיה, כריסטיאן מרוגו, וואסון רנטריה, דויד אוספינה
קולומביה 2011
שחקנים בולטים: חאמס רודריגס, כריסטיאן בונייה, פדרו פרנקו, סנטיאגו אריאס, פביאן קסטייו, לואיס מוריאל, מייקל אורטגה, דובאן ספאטה, חואן דויד קבסאס, סבסטיאן פרס, ג'ייסון מורייו, חוסה אדולפו ולנסיה
טורקיה 2013
שחקנים בולטים: חואן פרננדו קינטרו, כריסטיאן בונייה, ג'רסון ורגרה, ג'ון קורדובה, הליבלטון פלסיוס, סבסטיאן פרס, מיגל בורחה
ניו זילנד 2015
שחקנים בולטים: חואן סבסטיאן קינטרו, אנדרס טייו, ז'ואאו רודריגס, ג'ייסון לוקומי, דאבינסון סאנצ'ס, רפאל סנטוס בורה
פולין 2019
שחקנים בולטים: איבן אנגולו, חואן קאמילו הרננדס, לואיס סיניסטרה, קרלוס קואסטה, קווין מייר, חיימה אלבראדו
איתן תבור
איתן תבור (1962 - 26 במאי 1999) היה מחלוצי התקליטנים בישראל. בשנות השמונים היה סולן להקת "קסבה". שימש תקליטן במועדונים התל אביביים "שירוקו" ו"אליזבת". נחשב מהראשונים שהכירו לקהל הישראלי את סגנונות האסיד טכנו והטכנו. בשנות התשעים שידר בגלגלצ.
איתן טויטו נולד בלוד כבן הזקונים במשפחה בת עשרה ילדים. משפחת טויטו עלתה לישראל מתוניסיה ב-1954 והתיישבה בלוד. האב עבד באל על. המשפחה הייתה מסורתית ואילו איתן התרחק מהדת, דבר שהביא לעימותים עם אביו. בגיל צעיר עברו לבת ים שם החלה אהבתו למוזיקה. כילד היה מופנם ולא נטה לשתף חברים או בני משפחה בנושאים שהעסיקו אותו.
לאחר שסיים את השירות הצבאי נסע ללונדון. שם הלך להופעות, קנה בגדים ובעיקר רכש הרבה תקליטים, שאת חלקם לא ניתן היה להשיג בישראל. באותה תקופה הייתה הלהקה הסקוטית "The Associates" אהובה עליו ובמיוחד סולן הלהקה בילי מקנזי. באמצע שנות השמונים שימש כתקליטן ב"נואיבה ים-תיכונית", כפר נופש שפעל במכמורת. שם הכיר את גיל קומר, לימים שדרן בגלי צה"ל. לאחר מכן עבר לתל אביב והחל לעבוד כתקליטן בלובי של מלון ימית בעיר. תבור הצטרף בשנת 1986 כסולן ללהקת הגל החדש "Indirect Speech" (החליף את דלית קהן). לאחר הפקת סינגל, שלא הצליח ברדיו, עזב תבור את הלהקה. בעקבות המלצתו של יעקב גלעד, צורף תבור ב-1988 לערך כסולן ללהקת "קסבה". הלהקה כללה גם את הגיטריסטים זיו גולנד ואורן אליעזרי והמתופף ז'אן ז'אק גולדברג, חתמה על חוזה הקלטות בהד ארצי, הופיעה והוציאה שני סינגלים. לאחר כשנה וחצי הוחלף תבור בסולן אחר. בסוף שנות ה-80 החל לעבוד כתקליטן במועדון "זמן אמיתי", שנפתח אז והיה גדול בהרבה מהמועדונים שעבד בהם לפני כן.
בשנת 1994 יצא לאמסטרדם ולאחר ששב לישראל הפסיק לעבוד כתקליטן, שב לגור אצל הוריו בבת ים ועבר תקופה ארוכה של התבודדות.
תבור נטל את חייו בהצתה עצמית בחוף הים של בת ים ב-26 במאי 1999, ונפטר בבית החולים לאחר שלושה ימים ב-29 במאי 1999.
נטמן בבית העלמין הדרום. השאיר אחריו אם ותשעה אחים ואחיות.
המטבח המקסיקני
המטבח המקסיקני (בספרדית: Gastronomía de México) הוא מונח המתאר את סגנון הבישול של מקסיקו. לעיתים מונח זה מתייחס למטבח טקס-מקס, מטבח שהתפתח בדרום מערב ארצות הברית, בייחוד במדינות טקסס וניו מקסיקו ולו מאפיינים המשלבים את המטבח המקומי אמריקאי של מדינות אלה עם המסורת של המטבח המקסיקני שהיה באזורים בהם ממוקמות כיום המדינות, ואשר היה בעבר חלק ממקסיקו.
המטבח המקסיקני משלב אלמנטים מקומיים מסורתיים שמקורם בתרבות האצטקים ותרבות המאיה אשר הייתה באזור, עם אלמנטים אירופאיים שהובאו למקסיקו על ידי הכובשים הספרדים במאה ה-16 ואלמנטים של מטבחים אירופאיים שהגיעו עם מהגרים למקסיקו מאז.
בנובמבר 2010 הוכרז המטבח המקסיקני כמורשת תרבותית בלתי מוחשית על ידי ארגון אונסק"ו.
מאפיינים עיקריים
המטבח המקסיקני מתבסס על התירס והשעועית. התירס נאכל כשהוא מבושל, או כבצק העשוי מקמח תירס ממנו עושים טמלה, טורטיה וגורדיטה.