cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גשר הר הדובים
טכנולוגיית תחזוקת הכבלים
גשר הר הדובים שימש לבדיקת מספר חומרים חדשים שנועדו להוזיל את העלות וההשפעה הסביבתית של תחזוקת כבלי גשר. אחד מהם הוכיח את עצמו כמבטיח - דבק מיוחד : במהלך בדיקות שגרתיות, כבלי גשר מפורקים ומשמשים כטריזים להפרדת הגדילים הבודדים. הפקחים מחפשים סימני רטיבות וקורוזיה בכל כבל. במשך למעלה מ-100 שנים, נעשה שימוש במשחת עופרת אדומה כדי לאטום את הגדילים מפני חדירת לחות. בנוסף להופעת מפגע סביבתי במהלך תקופה זו, הדבק היה גם נוטה להתייבש ולהיסדק לאחר מספר שנים, דבר שיצר משימת תחזוקה מתמשכת. בשנות ה-90 מהנדסים ערכו ניסויים בכמה חומרים על חלק קטן מהכבלים של גשר הר הדובים. לאחר שנה נבחנו מחדש אזורי הבדיקה ומשחה אחת על בסיס פולימר, לא רעילה, נמצאה עדיפה. לאחר מכן נעטפו מחדש כבלי הגשר בשנת 2000 באמצעות החומר. שבע שנים לאחר מכן נמצאו הכבלים נקיים מלחות נוספת או קורוזיה. המהנדס הראשי של רשות הגשר של מדינת ניו יורק הביע תקווה שהחומר החדש עשוי להאריך את חיי הכבלים בכל הגשרים התלויים, ולהפחית את הצורך בבדיקה ותחזוקה.
משפט רדון־ניקודים
באנליזה מתמטית ותורת המידה, משפט רדון־ניקודים (או לבג־רדון־ניקודים) הוא תוצאה יסודית וחשובה המאפשרת תחת תנאים מסוימים להשוות בין שתי מידות שונות המוגדרות על מרחב מדיד. המשפט מבטיח את הקיום של פונקציה המכונה נגזרת רדון־ניקודים, ולה תפקיד חשוב בין השאר בפיתוחה התאורטי של תורת ההסתברות.
כך למשל פונקציית צפיפות הסתברות של משתנה מקרי, מתוארת באופן פורמלי כנגזרת רדון־ניקודים של מידת ההסתברות שמושרית על ידי המשתנה המקרי ביחס למידת לבג (לרוב). שימוש תאורטי חשוב נוסף הוא הוכחת הקיום של תוחלת מותנית.
המשפט קרוי על שם המתמטיקאי האוסטרי יוהאן רדון, שהוכיח מקרה פרטי של המשפט בשנת 1913, והמתמטיקאי הפולני אוטו ניקודים, שהוכיח את המשפט הכללי בשנת 1930. בשנת 1936 פרסם הנס פרוידנטל הכללה נוספת, שבה נכלל משפט רדון־ניקודים כמקרה פרטי.
ניסוח פורמלי
בהינתן מרחב מדיד ושתי מידות סיגמא־סופיות \mu ו-\nu המוגדרות על המרחב כך ש-\nu היא מידה רציפה בהחלט ביחס למידה \mu, אזי קיימת פונקציה  פונקציה אינטגרבילית ביחס ל-\mu כך שמתקיים  לכל קבוצה מדידה E\in \Sigma. f זו מכונה נגזרת רדון־ניקודים.
הכרחיות הדרישה לסיגמא־סופיות
הדוגמה הבאה מראה מדוע הדרישה לסיגמא־סופיות הכרחית. תהי \mu מידת המניה על \mathbb{R}, כלומר (בכל מקרה בו E אינסופית נגדיר ). תהי \lambda מידת לבג על \mathbb{R}. קל לראות כי \lambda רציפה בהחלט ביחס ל-\mu. אם בשלילה המשפט היה תקף גם במקרה זה, אז הייתה נגזרת רדון־ניקודים f אינטגרבילית ביחס למידת המניה, כך שמתקיים. אבל לכל מתקיים,, כלומר f \equiv 0. אבל מכך נובע כי, וזו סתירה.
עבור מידה סופית
במקרה שבו \mu היא מידה סופית מגדירים את הקבוצה:
מגדירים פונקציה חדשה כך שלכל E\in \Sigma מתקיים. זאת היא בהכרח מידה מסומנת, לכן לפי משפט הפירוק של האן קיימת לה קבוצה חיובית P כך ש- קבוצה שלילית. מגדירים פונקציה חדשה כך ש:
ניתן להוכיח כי וכי z\le z'. לכן, לפי המקסימליות של z, P חייבת להיות ממידה אפס. מתקבל כי לכל E\in \Sigma:
משמע. מתקבל אם כן כי לכל E\in \Sigma מתקיימים אי השוויונות, לכן בהכרח. כלומר, z היא הפונקציה המבוקשת במשפט. מ.ש.ל.
עבור מידה סיגמא-סופית
אם \mu מידה סיגמא-סופית ניתן לפרק את \Omega לאוסף בן מניה של קבוצות זרות ממידה סופית. לכל מגדירים מידה חדשה \nu_n כך שלכל E\in \Sigma מתקיים. ניתן להוכיח כי \nu_n היא מידה סופית רציפה בהחלט ביחס \mu, לכן לפי משפט רדון-ניקודים למידה סופית קיימת לה נגזרת רדון-ניקודים z_n אשר מתאפסת מחוץ ל-C_n. מגדירים. ניתן לראות כי מתקיים לכל E\in \Sigma:
הכללה למידות מסומנות ומידות מרוכבות
ניתן להרחיב את משפט למידות מסומנות ומידות מרוכבות באופן הבא:
עבור מרחב מדיד, \mu מידה סיגמא־סופית וחיובית על המרחב ו-\nu מידה מסומנת (מרוכבת) המקבלת ערכים סופיים בלבד ורציפה בהחלט ביחס ל-\mu, אזי קיימת פונקציה f פונקציה אינטגרבילית ביחס ל-\mu (לא בהכרח חיובית) כך שמתקיים  לכל קבוצה מדידה E.
משפט הפירוק של לבג
משפט הפירוק של לבג מאפשר לעדן את התנאי לרציפות בהחלט של משפט רדון-ניקודים. המשפט קובע כי:
עבור מרחב מדיד, \mu מידה סיגמא־סופית וחיובית על המרחב ו-\nu מידה סיגמא-סופית ומסומנת, קיימות זוג מידות מסומנות \rho, \tau כך ש:
אלמר גסימוב
אלמר גסימוב (באזרית: Elmar Qasımov; נולד ב-2 בנובמבר 1990) הוא ג'ודוקא אזרי, סגן האלוף האולימפי מריו 2016.
קריירה
ב-28 באפריל 2012 זכה גסימוב במדליה המשמעותית הראשונה שלו כאשר זכה במדליית ארד באליפות אירופה, ברבע הגמר הוא הפסיד ליריב רוסי אך הצליח להגיע לקרב על המדליה מבית הניחומים לאחר שניצח את איראקלי צירקידזה, בקרב על הארד ניצח גסימוב את דינו פפייפר הגרמני. ב-2 באוגוסט התחרה גסימוב באולימפיאדת לונדון וסיים במקום השביעי. ב-31 במרץ 2013 זכה גסימוב במדליית כסף בגראנד פרי סמסון לאחר שגבר בחצי הגמר על הנק חרול ההולנדי והפסיד בגמר לאדלן ביסולטנוב הרוסי. ב-5 במאי זכה במדליית ארד בגראנד סלאם באקו וב-26 במאי זכה במדליית ארד בתחרות המאסטרס היוקרתית שנערכה בטיומן.
ב-29 במאי 2016 זכה גסימוב שוב במדליית הזהב בתחרות המאסטרס לאחר שניצח בגמר את סיריל מארה הצרפתי. ב-11 באוגוסט 2016 התחרה גסימוב באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג וזכה במדליית הכסף, בקרב הראשון שלו ניצח גסימוב את האלוף האולימפי מלונדון 2012 טגיר חאיבולאייב הרוסי, בקרב השני ניצח יריב מאלג'יריה וברבע הגמר ניצח את רמדאן דרוויש המצרי, בחצי הגמר ניצח את ארטם בלושנקו האוקראיני ובגמר הפסיד ללוקאש קרפאלק הצ'כי.
ב-12 במרץ 2017 זכה גסימוב במדליית כסף בגראנד סלאם באקו וב-2 בספטמבר 2017 זכה במדליית ארד באליפות העולם שנערכה בבודפשט לאחר שניצח בקרב על המדליה את אחאן ממדוב, חברו לנבחרת האזרית. באליפות אירופה 2019 שנערכה במינסק כחלק מהמשחקים האירופיים, זכה גסימוב במדליית הארד.
פרסים
מקור:
מלינדה דילון
מלינדה רוז דילון (באנגלית: Melinda Rose Dillon; 13 באוקטובר 1939 – 9 בינואר 2023) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית, שהייתה מועמדת לשני פרסי אוסקר על הופעותיה בסרטים "מפגשים מהסוג השלישי" ו"ללא כוונת זדון".
ביוגרפיה
דילון נולדה בעיר הופ שבארקנסו. שיחקה בתור שחקנית תיאטרון קומית ואף הייתה מועמדת לפרס הטוני ב-1962 על הופעתה במחזהו של אדוארד אלבי "מי מפחד מווירג'יניה וולף?". את הופעתה הקולנועית הראשונה עשתה ב-1969 בסרט "טיפשי אפריל", השתתפה ב-1976 בתפקיד ממפיס סו אשתו של המשורר וודי גאת'רי (דייוויד קאראדין) בדרמה המוזיקלית ההיסטורית "נועד לתהילה". על הופעתה הועמדה דילון לפרס גלובוס הזהב לתפקיד הפריצה הטוב ביותר.
אימרה קון
ביוגרפיה
אימרה קוהן (כהן) נולד במשפחה יהודית כילד שני במשפחת מורים. אביו היה לאיוש קון (קוהן) שנולד בעיר קצ'קמט, ואמו אילונה דויטש (1863–1944). אחיו הצעיר ואמם נרצחו באושוויץ. הוא ומשפחתו שרדו את השואה עם שוצפאס שוודי.
מלינדה דילון
ביוגרפיה
ב-1977 הייתה דילון מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה ביצירת המדע בדיוני של סטיבן ספילברג "מפגשים מהסוג השלישי" בתור ג'יליאן גוילר אמו של בארי הילד אשר נחטף על ידי חייזרים. הועמדה לאותה הקטגוריה שלוש שנים מאוחר יותר על הופעתה בתור המורה האובדנית תרזה פארון בדרמת העיתונות של סידני פולאק "ללא כוונת זדון", הופיעה לצד פולק גם בהפקתו המוזקלית "מלחין" ב-1984.
דילון הציגה את כישוריה הקומיים בקומדיית הילדים "סיפור חג מולד" בה גילמה את אמו של הילד ראלפי פארקר המפחדת שבנה שירה לעצמו בעין ברובה הציד אותו הוא רוצה לחג המולד.
אימרה קון
ביוגרפיה
אימרה קון למד בבית הספר היסודי היהודי בעיר הולדתו, ולאחר מכן בתיכון הציסטרציאני המקומי בין השנים 1902-1910. הוא התחיל לנגן בפסנתר ולמד את תורת המוזיקה. סיים את לימודיו באקדמיה למסחר של בודפשט ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). בסיום לימודיו לא עסק במשפטים אלא כרבים מבוגרי המשפטים דאז עבד כעיתונאי במשך כמה שנים. בין היתר היה מבקר המוזיקה בכתב העת ה"הט", כלומר "השבוע" (A Hét). ב-1918 הפך לעובד של בנק החיסכון המרכזי. ב-1919 הועסק כמזכיר בחברת "אמרגנות הקונצרטים סקאלה". ב-1920 ארגן מחלקת קונצרטים בחברת המסחר לפסנתרים "מוזיקה". ב-1921 ייסד את משרד אמרגנות הקונצרטים שלו, בו כיהן כמנכ"ל עד 1949, למעט הפסקה (בשל יהדותו) במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-1928 השתתף בהקמת "האגודה הבינלאומית של אמרגני קונצרטים", שבה היה חבר הנהלה בין השנים 1930–1933. הוא שרד את שואת יהודי הונגריה ובין 1956 לבין 1971 (עד גיל 79!), עבד ברדיו ההונגרי (Magyar Rádio) כבעל דסק לחילופי תוכניות. ב-1956 הקים וניהל את משרד "תחרויות המוזיקה הבינלאומיות" של בודפשט, למעשה עד מותו. בזיכרונותיו הוא החיה את חיי הקונצרטים של בודפשט בין השנים 1920–1950.
מלינדה דילון
ביוגרפיה
ב-1987 הופיעה בקומדיית ילדים נוספת "הארי והאנדרסונים" בתור ננסי אנדרסון אם המשפחה. ב-1991 השתתפה בדרמה הפסיכולוגית של סטרייסנד "נסיך הגאות והשפל" וגילמה את סוואנה אחותו האבדנית של טום ווינגו (ניק נולטה).
אימרה קון
חייו הפרטיים
אשתו הייתה קלרה הופר (1907–1966), בתם של בלה הופר ושל איזבלה סאנטו, איתה התחתן ב-20 במרץ 1930 בבודפשט.
מלינדה דילון
ביוגרפיה
ב-1994 השתתפה בסרט הטלוויזיה "וידויים: שתי פנים של רוע", לצדם של ג'ייסון בייטמן וג'יימס ארל ג'ונס. ב-1995 שיחקה בקומדיה העצמאית "קדילאק של סופשבוע" את מרנה וב-1999 את רוז גייטור אשתו של מנחה השעשועון חולה הסרטן ג'ימי גייטור בסרטו של פול תומאס אנדרסון "מגנוליה".
אימרה קון
יצירותו
רוב אירועי וחיי הקונצרטים ההונגרים בין שתי מלחמות העולם התרחשו ב"ניצוחו" של אימרה קון. לאימפרסריו (אמרגן) המצוין הייתה זכות גדולה בעובדה שלמעשה כל אמן מפורסם הופיע בתקופה זו על במות הקונצרטים ההונגריים. האירועים הגדולים הללו מתעוררים לחיים בזיכרונותיו בספרו: ההופעות בבודפשט של פיודור שאליאפין, ברונו ולטר, רבינדרנת טאגור (בהרצאה באולם הגדול של האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט), ברוניסלב הוברמן, אמיל פון זאואר, יוזף סיגטי, אלפרד קורטו, פבלו קאזלס, אוטו קלמפרר ושאר גדולי מוזיקת ​​עולם. הזיכרונות של אימרה קון כוללים סיפורים הומוריסטיים רבים, דברים נחמדים מחייהם של אמנים גדולים, אבל גם כותבי כרוניקה של חיי המוזיקה ההונגרית יכולים להשתמש ביצירתו כמעט כיצירת מקור. התמונות והמסמכים הרבים הופכים את הספר למושך עוד יותר. המהדורה השנייה, המורחבת והמעודכנת מעשירה את החומר הקודם בהרבה סיפורים, תמונות ונתונים חדשים.
מלינדה דילון
ביוגרפיה
דילון הייתה נשואה לשחקן ריצ'רד ליברטיני במשך 15 שנים, ולזוג נולד ילד אחד.
נפטרה ב-9 בינואר 2023.
אמירה פולן
אמירה פולן היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה
פולן נולדה בתל אביב ולמדה בתיכון חדש, בצבא שירתה בלהקת חיל התותחנים, היא בעלת תואר בתיאטרון מאוניברסיטת תל אביב. ב-1978 שיחקה בסרט הטלוויזיה "חרבת חיזעה" ששודר בערוץ הראשון, ב-1981 שיחקה נרקומנית בסרט סופו של מילטון לוי. ב-1989 שיחקה שכנה בסרט אלף נשותיו של נפתלי סימן טוב, ב-2010 שיחקה בעלת בית קפה בסרט מאיה.
עיר אמצע העולם
עיר אמצע העולם (בספרדית: Ciudad Mitad del Mundo, תעתיק: סיאודאד מיטאד דל מונדו) נמצאת בתחום השיפוט של מחוז פיצ'ינצ'ה, שבאקוודור, בשטח קהילת סן אנטוניו של קנטון קיטו, 26 ק"מ צפונית למרכז עיר הבירה קיטו. בלב שטח זה ממוקם מונומנט קו המשווה, המדגיש את מיקומו המדויק של קו המשווה (שממנו נגזר גם שמה של המדינה אקוודור) ומנציח את המשלחת הגיאודזית הפרנקו-ספרדית מהמאה השמונה עשרה שקבעה את מיקומו המשוער. המתחם כולל גם את המוזיאון האתנוגרפי של אמצע העולם (Museo Etnográfico Mitad del Mundo), ואת המוזיאון האתנוגרפי של הילידים של אקוודור.
אמירה פולן
ביוגרפיה
בתיאטרון שיחקה בין היתר במחזות בית ברנרדה אלבה והילד חולם.
עיר אמצע העולם
המונומט המתנשא לגובה 30 מטרים נבנה בין השנים 1979 – 1982 על ידי מועצת מחוז פיצ'ינצ'ה כדי להחליף מונומנט ישן וקטן יותר שנבנה על ידי ממשלת אקוודור, בהובלת הגאוגרף לואיס טופינו בשנת 1936. הוא עשוי מברזל ובטון ומכוסה באבן אנדזיט חתוכה ומלוטשת. המונומנט הוקם במטרה להנציח את המשימה הגאודזית הראשונה של האקדמיה הצרפתית למדעים, בהובלתם של לואי גודין, פייר בוגה וצ'ארלס מארי דה לה קונדמין, שבשנת 1736 ערכו ניסויים לבחינת תופעת השיטוח של כדור הארץ באזורי הקוטב, על ידי השוואת המרחק בין המרידיאן (קו האורך) באזור המשווה לזווית קו הרוחב שנמדדה בשוודיה. המונומט הישן הועבר למרחק 7 ק"מ משם לעיירה קטנה וסמוכה שנקראת קלאקאלי (Calacalí). מטה איגוד האומות הדרום אמריקאיות (UNASUR) נבנה במקום זה, אך לאחר פרישתה של אקוודור מהאיגוד בשנת 2019 עומד כיום ללא שימוש. בניגוד לאמונה הפופולרית הרווחת, יש באזור רק שתי נקודות עניין מרכזיות הממוקמות בדיוק על קו המשווה: האתר הארכאולוגי של קטקילה, והקיטסאטו סאנדיאל (Quitsato Sundial) - המציג ממצאים חשובים בידע האסטרונומי של התרבויות הפרה-היספניות של האזור.
אמירה פולן
ביוגרפיה
ב-1992 קיבלה את פרס תמרה רובינס למשחק. היא גרה בכפר שמואל.
עיר אמצע העולם
המשימה הגאודזית הצרפתית
מיקום הקו המשווה הוגדר במהלך מסע שהתקיים בשנת 1736 שנקרא המשימה הגאודזית הצרפתית. בעוד שמחקרים כאלה יקבעו מאוחר יותר את המידה והצורה המדויקות של העולם, אסטרונומים שהיו מעורבים בכך החמיצו את האפשרות לבחון את שרידי ההישגים הגאוגרפיים המתוחכמים ביותר שהושגו בשטח "המשווה" מאות שנים לפני הגעתם. בה בעת שהאסטרונומים ניסו למדוד אורך של זווית קו רוחב בחלק זה של כדור הארץ, אותרו סוגים שונים של חורבות (שנבנו על ידי תרבות הקיטו-קארה) בסמוך לשטח בו הם סברו שקו המשווה עבר. שנים מאוחר יותר התברר כי "המשימה הגיאודזית" טעתה בקביעת הקואורדינטות המדויקות בהן עובר הקו. המדידות הוכיחו שהעולם אכן פחוס ולא מוארך (בצורת ביצה) בקטבים, אך המחקרים שלהם להגדרת מיקום קו המשווה לא היו נכונים ב - 240 מטר. חורבות קטקילה שהיו פזורות ברחבי נתיב המשלחת בין השנים 1735–1745 היו ממוקמת למעשה על קו הרוחב 0 (°N, -78.42861°W), או במיקום המדויק בו חוצה קו המשווה.
בשנת 1935 בנתה ממשלת אקוודור מונומנט בגובה עשרה מטרים לכבוד המשלחת הצרפתית תחת הנחיית הגאוגרף המקומי לואיס גודיניו. בשנת 1972 הוחלף מונומנט זה על ידי מונומנט חדש המתנשא לגובה שלושים מטרים ונקרא "סיודאד מיטאד דל מונדו" (עיר אמצע העולם), ללא קשר לקואורדינטות הבלתי מדויקות (שאז ניתן היה למדדן באמצעות מערכת ניווט לווינית - GPS).
אי התאמה בקו הרוחב
על סמך נתונים שאסף הגאוגרף טופיניו, גרסו כי קו המשווה עבר דרך שני האתרים שהוזכרו לעיל (האתר הארכאולוגי של קטקילה, והקיטסאטו סאנדיאל (Quitsato Sundial)). עם זאת, על פי קריאות שהתבססו על המערכת הגיאודטית העולמית WGS84, המשתמשת במערכת ניווט לווינית - GPS מודרניות ונתוני מערכת מידע גאוגרפית GIS, קו המשווה ממוקם למעשה כ-240 מטרים צפונית לקו המסומן.
במהלך השנים, תיירים רבים צילמו עצמם עומדים בפיסוק - כל רגל מצידו השני של קו המשווה, הנמתח כלפי מטה במורד גרם המדרגות הפונה מזרחה לאורך הכיכר.
המונומנט - פירמידלי בצורתו, כל צד בו פונה לכיוון אחת מרוחות השמים, ובראשו גלובוס - דגם כדורי של כדור הארץ בקוטר 4.5 מטר ומשקל 5 טון. בתוך המונומנט נמצא מוזיאון קטן המציג מגוון פריטים מייצגים של ילידי המקום הקשורים לתרבות אקוודור: ביגוד, תיאור של קבוצות אתניות שונות ודוגמאות לפעילותם.
עיר אמצע העולם מכילה אטרקציות נוספות כמו פלנטריום, דגם מיניאטורי של העיר קיטו, ומסעדות. בסופי שבוע, הכיכר המרכזית של האתר מארחת אירועים מוזיקליים ותרבותיים מגוונים לתיירים. כמו כן, יש במקום מגוון חנויות אומנות ומלאכת יד מקומית ומאכלים טיפוסיים המוגשים במספר בתי קפה לאורך העיירה הקולוניאלית הקטנה.
מוזיאון השמש אינתינאן
200 מטר צפונית-מזרחית למונומנט המוזיאון האתנוגרפי נמצאת אטרקציה פרטית מקומית, המוכרת בשם מוזיאון השמש אינתינאן, - Intiñan Solar Museum שנבנה במטרה לסמן את מיקום קו המשווה, אם כי מדידות מודרניות מצביעות על כך שאין זה המיקום המדויק.
למעט תערוכות של התרבות האקוודורית המוצגות בו, המוזיאון הוא שעשוע לתיירים 'פתיים'. מדריכי טיולים ומבקרים מדגימים טריקים שהם כביכול אפשריים רק על קו המשווה, כמו מים הזורמים אל תעלת הניקוז נגד כיוון השעון או עם כיוון השעון בגלל השפעת כוח קוריוליס, הצבת ביצים על קודקודן, או חולשת שרירים בשל מיקום על קו הרוחב 0. יש בין מדריכי טיולים כאלו שיודו שלקרבה לקו המשווה אין השפעה הניתנת למדידה.
קריאות בלתי מדויקות של מערכת ניווט לווינית - GPS לא מדויקות נובעות לעיתים משימוש במכשירי ניווט אזרחיים תחת אלו הצבאיים.
פונה טונאקי
פונה טונאקי (ביפנית: 渡名喜風南; נולדה ב-1 באוגוסט 1995) היא ג'ודוקא יפנית, המתחרה בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג, סגנית האלופה האולימפית מאולימפיאדת טוקיו 2020 ואלופת העולם (2017).
ביוגרפיה וקריירה
טונאקי נולדה בעיר סגמיהרה שביפן בשנת 1995 ובילדותה התאמנה במספר אמנויות לחימה. היא החלה בקראטה ומאוחר יותר עברה לג'ודו. בנערותה היא השתתפה במספר תחרויות בינלאומיות וזכתה בין היתר בשנת 2013 באליפות אסיה עד גיל 21 ובשנת 2015 באליפות העולם לנוער.
ביוני 2015 טונאקי זכתה במדליה הראשונה שלה בתחרות מהסבב העולמי המקצועי כאשר זכתה במדליית כסף בגראנד פרי בודפשט. באפריל 2016 היא זכתה במדליית ארד באליפות אסיה שנערכה בטשקנט ובדצמבר של אותה השנה זכתה במדליית ארד בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי.
באליפות העולם 2017 אשר נערכה בבודפשט, זכתה טונאקי במדליית הזהב. היא החלה בסיבוב השני בו ניצחה באיפון את ליילה אלייבה האוזבקית כדקה וחצי מתחילת הקרב לאחר תרגיל בשם קוזורה-קסה-גטאמה. בשמינית הגמר היא התמודדה מול סטפני קויאמה הברזילאית ולאחר שהקרב נגמר בשוויון נקודות כשלשתיהן היה ווזארי אחד, הקרב נכנס לזמן ניקוד זהב במהלכו ניצחה טונאקי כאשר השיגה ניקוד ווזארי נוסף לאחר תרגיל קואוצ'י-מקיקומי. ברבע הגמר גברה טונאקי באיפון על מיליצה ניקוליץ' הסרבית לאחר תרגיל יוקו-שיהו-גטאמה ובחצי הגמר ניצחה בווזארי את אוטגונצצג גלבדראק הקזחית לאחר שהקרב נכנס לזמן ניקוד זהב. בגמר טונאקי התמודדה מול אורנצצג מונקבאט המונגולית וניצחה בווזארי 25 שניות לסיום לאחר תרגיל בשם קוסוטו-גאקה.
באליפות העולם 2018 אשר נערכהה בבאקו, זכתה טונאקי במדליית הכסף. היא החלה בסיבוב השני בו ניצחה בווזארי את שירה ראשוני הישראלית. בשמינית הגמר היא ניצחה באיפון את קאנג יו-ג'אונג הדרום-קוריאנית לאחר יותר מחמש דקות בתוך זמן ניקוד זהב. ברבע הגמר היא ניצחה באיפון בשנייה האחרונה של הקרב את חוליה פיגרואה הספרדייה לאחר תרגיל קמי-שיהו-גטאמה ובחצי הגמר ניצחה בזכות עונשים את אורנצצג מונקבאט המונגולית. בגמר טונאקי התמודדה מול דריה בילודיד האוקראינית והפסידה באיפון.
באליפות העולם 2019 אשר נערכה בטוקיו, זכתה טונאקי בפעם השנייה ברציפות במדליית הכסף. היא ניצחה את שלושת קרבותיה הראשונים באיפון. בחצי הגמר היא ניצחה באיפון את דיסטריה קראסניקי הקוסוברית לאחר תרגיל סיאו-נגה מוצלח ובגמר היא התמודדה מול דריה בילודיד האוקראינית בשחזור הגמר משנה קודם לכן והפסידה בווזארי.
באולימפיאדת טוקיו 2020, זכתה טונאקי במדליית הכסף. לאחר ניצחון בקרב הראשון, היא ניצחה ברבע הגמר את פאולה פארטו הארגנטינאית בזכות איפון. בחצי הגמר היא התמודדה מול דריה בילודיד האוקראינית וכשלוש דקות בתוך זמן ניקוד הזהב, הצליחה טונאקי לבצע ריתוק מוצלח שהעניק לה איפון. בגמר טונאקי התמודדה מול דיסטריה קראסניקי מקוסובו והפסידה בווזארי בדקה האחרונה לקרב.
אקוש דיורי
אקוש דיורי (במקור גוֹטְזֶגֶן עד 1910, בהונגרית: Győri Ákos; ספשי, 13 ביוני 1881 – בודפשט, 15 ביולי 1958) היה עורך דין, תובע, יהודי-הונגרי, אביו של הרופא ג'רג' גוטזגן.
ביוגרפיה
אקוש דיורי נולד במשפחה יהודית כבנם של מיקשה גוטזגן ושל יוליה פרנקפורט (1848–1909). משנת 1913 עבד כעורך דין בבודפשט. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה סניגורו, בין היתר, של הסופר ומשורר מיהאי באביץ', כאשר נתבע על שירו "פורטיסימו". משנת 1917 היה חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית, (MSZPD) ואחר כך, בשנה שלאחר מכן, הפך לחבר בהנהגת המפלגה ברובע אנגיאלפלד (כיום רובע 13 של בודפשט). בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה חבר במועצת הפועלים המהפכנית באנגיאלפלד וחבר ב"מועצת החמש מאות". לאחר מכן מונה כקומיסר העם לראש מחלקת הרווחה הציבורית של בודפשט. לאחר נפילת הרפובליקה כיהן כראש ועדת ההגנה המשפטית של ה-MSZDP ולאחר מכן היגר לווינה בשנת 1920. משם הצליח לחזור לבודפשט רק בשנת 1924. בשנים הבאות הפך לסנגורם של קאטו האמאן ושל קומוניסטים אחרים בהגנתם בבית המשפט. בשנות ה-20 של המאה ה-20 ביקש לשנות להונגרית את שמות המשפחה של שני ילדיו, שלא שונו בטעות שנים קודם לכן, אך בית המשפט דחה את בקשתו וטען כי יש לתגמל הונגריזציה של שם המשפחה רק בשל זכויות פטריוטיות יוצאות דופן. "מפלגת הגנת האינטרסים של הסנגורים" הוקמה בשנת 1931 ודיורי נבחר ליו"ר המפלגה בפועל. המפלגה הוקמה במטרה להבטיח את ההגנה על האינטרסים של עורכי דין. שלוש שנים לאחר מכן, עבר תאונת דרכים קשה וסבל מחבלות פנימיות חמורות. הוא הצליח לשרוד גם את תקופת השואה ומשנת 1945 היה תובע בפרקליטות המדינה בבודפשט. בשנת 1955 הקים לשכת עורכי דין שהנהיג עד מותו.
אקוש דיורי הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני.
משפחתו
אשתו הראשונה הייתה ז'וסיה רוסניאק (1882–1946), שאיתה התחתן ב-15 בפברואר 1906 בבודפשט. לאחר מותה רעייתו השנייה הייתה אילונה יעקובוביץ', אותה נשא בשנת 1948.
המשטרה הלאומית
משטרה פדרלית הוא גוף אכיפת חוק במדינות פדרליות ולו סמכויות שיטור מורחבות בכל המחוזות הפדרליים של המדינה.
*
ישראייד
ישראייד, הפורום הישראלי לסיוע הומניטרי בינלאומי (באנגלית: IsraAID: The Israel Forum for International Humanitarian Aid) היא עמותה ישראלית המשמשת כמסגרת ארגונית לסיוע הומניטרי בינלאומי אשר מקורו בישראל. הפורום הוא קואליציה של עמותות וארגונים, יהודים וישראליים, בלתי-ממשלתיים, הפועלים בתחום הסיוע ההומניטרי ברחבי העולם. עיקר הפעולה של ישראייד טמונה בסיוע בעת אסונות ומקרי חירום בעולם, החל מפעולות חילוץ והצלה, שיקום קהילות ומוסדות חינוך, אספקת חבילות סיוע, עזרה רפואית, מימון זעיר, שיקום עסקים, ועד טיפול בטראומות נפשיות.
ארגון ישראייד מאפשר לארגונים ישראלים מגוונים הפועלים בעתות משבר להתאגד תחת קואליציה שתסייע לחסכון בעלויות, ותעצים את היחס החיובי כלפי ישראל בעולם. מאז הקמת הארגון, ישראייד תיאמה וסייעה לתוכניות ברחבי העולם.
רקע
ישראייד הוקמה בשנת 2001 על ידי מולי דור, שחר זהבי ומאירה אבולעפיה. בתחילה, הייתה ארגון-גג רופף של ארגונים אחדים, שעסק בפיתוח תוכניות ופעילויות חינוכיות בנוגע לעוני ברחבי העולם. הארגונים החברים בישראייד החליפו ביניהם מידע באמצעות דואר אלקטרוני, וקיימו פגישות בנושא. במשך הזמן, התוכניות שפותחו התרחבו, חברו ארגונים נוספים, ועלו נושאים, תכנים ורעיונות לפעילות. התרחבות זו הובילה להיחשפותו של הארגון לתודעה הציבורית והגדלת התרומות אליו. כל התרומות לארגון נוהלו על ידי ישראייד, הועברו לארגונים החברים בה, לשימושם בהתאם לאופיים. התנהלות זו הובילה במידה רבה לרעיון כי יש לקיים שינוי במבנה הארגוני של הקואליציה. כלומר, הבינו כי נדרש מבנה קבוע לניהולה.
ב-14 במרץ 2007, נרשם הארגון כמוסד ללא כוונת רווח בישראל. באותו חודש נוספו לשורות ישראייד, 14 ארגונים בלתי-ממשלתיים, יהודיים וישראליים. כלל הארגונים הסכימו ביניהם שתפקיד ישארייד יהיה תיאום בין הארגונים השונים, הפעולות שלהם, יצירת יוזמות ומודעות רחבה יותר ועזרה בכל הנוגע לנושאים בהם עוסקים הארגונים ותוכניותיהם. נבחרו חברי דירקטוריון והנהלה, וחברי ועדות היגוי שונות אשר הוקמו כדי לקדם את מטרות הקואליציה. מועצת המנהלים של ישראייד כוללת את המנהלים של הארגונים החברים בה. המועצה פועלת על בסיס התנדבותי והיא אחראית על גיבוש אסטרטגיה והגדרת מדיניות ארגונית.
מרבית המתנדבים בארגונים החברים בישראייד הם חברי קיבוצים בישראל.
ב־15 בנובמבר 2011, הוענקו לישראייד פרס ותרומה בסך 50 אלף דולר כהוקרה על פועלם. "פרס לומינרי" באדיבותה של לשכת המסחר היפנית הוענק לשחר זהבי, מנהל ישראייד, במסגרת ערב הגאלה השנתי של הלשכה.
מטרות ויעדים
איחוד וייעול הפעילויות של הארגונים ההומניטריים בקואליציה, תוך מאמץ לתת מענה לאוכלוסיות במדינות מתפתחות.
שימוש כגורם מתווך בין הארגונים השונים בקואליציה, תוך הקלת שיתוף הפעולה, התיאום והתקשורת בין הארגונים.
הגברת התרומות המוענקות לקואליציה ולארגוניה מן הציבור הישראלי.
הגברת המודעות הציבורית בקרב הציבורי הישראלי, והשפעה על המדיניות הציבורית בישראל בהקשר לסיוע הומניטרי.
דרכי פעולה
תיאום- תמיכה בפרויקטים רבים של סיוע, פיתוח פרויקטים והיערכות להמשך פעילות. ישראייד דואגת לעדכן באופן שוטף את חבריה לקואליציה לגבי הפעילויות השונות המתבצעות באותה עת. כך, ישראייד מבטיחה כי כל יוזמה תקבל את התמיכה לה היא זקוקה מארגונים אחרים.
יצירת יכולת - ישראייד משקיעה בהשכלת חבריה. לימודים אלו מקלים על מנהיגי הארגונים החברים בישראייד לנהל את ישיבותיהם בארגון. כמו כן, היא שולחת את מנהיגי הארגונים החברים בה לכנסים וקורסים ברחבי העולם. ותורמת להגברת הקשר וההבנה של אלו בנוגע לשיטות הומניטריות שונות.
הגברת מודעות - ישראייד אמונה על קיום אירועים וכנסים בישראל, וזאת כדי להעלות את המודעות הציבורית ומשנתם בנוגע לעוני וצדק חברתי בעולם. בישראל, ישראייד יוצרת קשר עם בעלי השפעה, וקובעי מדיניות בישראל, כדי להשפיע על מיגור העוני ויצירת הצדק החברתי ברחבי העולם. ברמה העולמית, ישראייד מציעה מאגר של אנשי מקצוע בתחומים נרחבים כדי שאלו יצרו קשרים עם מקבלי החלטות, עיתונאים, סטודנטים וקבוצות דתיות מרחבי העולם. לאלו, מוצגת הפעילות הישראלית והסיעו שניתן במדינות מתפתחות.
פעולות הארגון
מבין הפעולות המפורסמות והבולטות להם ישראייד סייעה: תוכניות סיוע לקורבנות סערת הציקלון במיאנמר (דרום-מזרח אסיה), תוכניות סיעו ארוכת טווח לציבור המורעבים במלאווי (מזרח אפריקה), תוכניות שיקום וסיוע ברחבי דרום ומזרח אסיה בעקבות הצונאמי ההרסני, תוכניות פסיכולוגית סוציאלית לטובת פליטי דארפור באזור הגבול של צ'אד וסודאן (מרכז אפריקה), ותוכניות הסיוע לפליטי מלחמת סומליה בקניה (מזרח אפריקה). להלן פעולות נבחרות של ישראייד:
במסגרת תוכנית בת שנתיים, נשלחה באוקטובר 2011 משלחת ישראייד החמישית לאזור טוקיו, יפן. המשלחת פעלה כדי לספק סיוע לנפגעי פוסט טראומה ואימון בנושא למורים ועובדי בריאות מקומיים.
באוגוסט 2011, ישראייד בשיתוף עם הארגון "Operation Blessing", שלחה משלחת למחנה הפליטים הגדול ביותר בעולם, בדאדב קניה. במחנה זה חולקו אוכל ומוצרים נוספים לתמיכה באלפי היושבים במקום. כמו כן החלו לפעול למען פיתוח תוכנית לטווח ארוך לסיוע באזור.
ביולי 2011, ישראייד שלחה משלחת למדינה החדשה בעולם, דרום סודאן, במטרה לסייע ולהעניק מזון וסעד. ישראייד הקימה סניף מקומי וממשיכה לסייע במשך מעל שנה לתושבים בהנחת היסודות לקיום המדינה. הנציגים הראשונים של "ישראייד" נחתו בג'ובה פחות מ-48 שעות לאחר הכרזת העצמאות של דרום סודאן, וחילקו לתושבים ציוד בסיסי מציל חיים. ישראייד מקבלת תמיכה לצורך הסיוע מקרן תד אריסון והפדרציה היהודית של טורונטו, ומקיימת הכשרות מקצועיות לעובדי מדינה: 90 עובדים סוציאליים, שוטרים, רופאים, מנהיגים קהילתיים ואנשי כנסייה. במהלך ההכשרות נלמדים עיקרי הזיהוי, הטיפול והמניעה של טראומה לסוגיה, אלימות כלפי נשים וילדים, וסחר בבני אדם.
במרץ 2011, ישראייד, בשיתוף עם הקואליציה הלאומית לאיתור והצלה, העניקו סיוע רפואי וסיוע לנפגעי פוסט- טראומה, בעקבות הצונאמי ורעידת האדמה ביפן. למעלה מעשרים טונות של מזון וציוד רפואי נשלחו לאזור הנפגע. המשלחות חולקו לאזורים שונים על מנת להעיק עזרה לכמות רבה של אנשים.
באוגוסט 2010, משלחת משותפת של ישראייד ומכון הנגב לאסטרטגיות של שלום ופיתוח" עסקו בשיפוץ בית ספר אשר נפגע בפקיסטן בעקבות הצפה.
באפריל 2008, קיימה ישראייד סיור ברחבי ארצות הברית, במהלך הסיור הוצגו פעולות הארגון כדי להגביר את המודעות הציבורית בקרב אוכלוסיות ומקבלי החלטות בעולם.
בעקבות הידע והניסיון שרכשו בארגון היאס בפעילותם בצ'אד. בין 2007 לשנת 2008, ישראייד החלה לפעול בישראל כיועצים בקרב הממשלה ומשרדי החוץ לפעילות בנושא. בתוכנית הזאת השתתפו אנשי ארגון ]היאס, המרכז לפלורליזם יהודי והוועד היהודי אמריקני.
בספטמבר 2005, ישראייד הנחתה משלחת לסיוע רפואי ופסיכולוגי לנפגעי הוריקן קטרינה בניו-אורלינס והאזור. המשלחת הישראלית סיפקה שירותים פסיכולוגיים ורפואיים למאות אנשים. בפעילות זו ישראייד איחדה ותיאמה בין ארגונים וגופים שונים, ביניהם: הסיוע הישראלי המוטס, התוכנית הרפואית הבינלאומית של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, הוועד היהודי האמריקני, פדרציית טורונטו ועוד.
בדצמבר 2002, הנחתה ישראייד תוכנית תזונתית במלאווי. במסגרת פעילות זו, ישראייד תיאמה בין ארגונים שונים כדי ליצור תוכנית שתאפשר מלחמה בתת התזונה במלאווי.
בין שנת 2001 לשנת 2002 ישראייד קיימה שתי תוכניות אימונים שהתקיימו בקיבוץ יקום. האימונים עסקו במשפט ההומניטרי הבינלאומי ושיטות פעולה לסיוע בינלאומי. בכנסים השתתפו למעלה משלושים ארגונים, עמותות ואלכ"רים ישראליים ויהודיים. בין המציגים בתוכנית ניתן היה למצוא סוכני או"ם והצלב האדום.
ישראייד ככלי דיפלומטי
סיוע הומניטרי יכול להיות דו-צדדי, כזה המוענק ממדינה אחת לאחרת או רב-צדדי, כזה המוענק מארגונים בין- מדינתיים למדינה מסוימת. כמו כן, יש לקיים הבחנה בין סיוע ממשלתי לבין סיוע בלתי ממשלתי. סיוע המוענק על ידי גוף מסוים, מדינתי או אזרחי, ניתן מסיבות ריאליסטיות-תועלתניות או מסיבות אידיאליסטיות-מוסריות.
בשנת 1970 העצרת הכללית של האו"ם קבעה את החלטה 1522, לפיה על המדינות העשירות להקצאות 0.7% מהתוצר הלאומי הגולמי שלהן לטובת המדינות העניות. למרות יעד זה, בשנת 2000, ביצעו חמש מדינות בלבד החלטה זו (נורווגיה, דנמרק, הולנד, לוקסמבורג ושוודיה). שבע המדינות העשירות ביותר, המכונות G7, אחראיות לשבעים וחמשה אחוזים מהסיוע המוענק למדינות העניות. עם זאת, מדינות ה-G7 אינן קרובות למימוש החלטת האו"ם.
שחר זהבי, היוזם בפועל של קואליציית ישראייד, אומר כי בשנות השישים, למחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי, הופנו תקציבים גבוהים לסיוע חוץ. בחלוף השנים, תקציבים אל התמעטו באופן משמעותי. ישראל, כחברה באו"ם ובארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, אינה עומדת ביעד שהוצב על ידי האו"ם. לוואקום הזה נכנסת ישראייד, שאינה מהווה גוף ממשלתי ומנסה למלא את החסך שנוצר על ידי המדינה. ניתן לתפוש את ישראייד הפועלת מתוך שני סוגי האינטרסים שהוזכרו לעיל: מחד גיסא, שיקולים אידיאליסטיים-מוסריים כאשר אנשי ישראייד אינם יכולים להשלים עם היות העולם מפוצל. עולם שבחלקו הוא עשיר, לעומת עולם בו שוררים רעב, מגפות, עוני, בורות ותת פיתוח. מאידך גיסא, שיקולים ריאליסטיים-תועלתניים, שכן פעילותם ברחבי העולם מותירה רושם חיובי, כגוף ישראלי, הוא נתפס ככזה המייצג את ישראל. את פעולותיו של הארגון לא ניתן לשכוח, ומקבלי הסיוע חשים אהדה גדולה לישראל, תופסים אותה כמדינה חיובית, ומוקירי תודה לה. הכרת התודה לעיתים מתבטאת בהצבעות לטובת ישראל באו"ם ובתמיכה בינלאומית כאשר ישראל עולה לסדר היום בתחומים שליליים.
ביקורת
ישראייד כגוף חזק וכוללני בישראל, מתפקד במידת מה כגוף ייצוגי שלה ברחבי העולם. זאת ועוד, פעמים רבות אלו עובדים בשיתוף עם גופים מוצהרים של המדינה כגון צה"ל. ככזו הנתפסת המייצגת מדינה, יש לבחון את פעולותיה באופן דומה לזו של מדינה. הסיוע הבינלאומי טומן בחובו יתרונות רבים. מאות ואף מיליונים ברחבי העולם היו מוצאים את מותם, אלמלא הוא. עם זאת, יש לעמוד גם על חסרונותיו של הסיוע הבינלאומי. מקבלי הסיוע זקוקים לו פעמים רבות כאוויר לנשימה. אין להם אפשרות אחרת להתמודד עם המצב אליו נקלעו. ולכן העובדה כי סיוע יכול להינתן גם בשל שיקולים שאינן פילנתרופיים, מקשה מאוד על הבחירה בו לעומת האלטרנטיבה האחרת. בכל סיוע יש לברר מדוע הוא ניתן, שכן אם הוא ניתן בעקבות שיקולים תועלתניים של המסייע, על מקבל הסיוע לקיים בירור לגבי המחויבות שהסיוע יוצר וההפסד לו הוא מוביל. לא כל השיקולים התועלתניים חמורים, אך אין ספק כי אלו נובעים מאגואיזם.
השיקולים התועלתניים יכולים לבוא לידי ביטוי במספר דרכים: סיוע לשם תמיכה גאופוליטית או אסטרטגית ממקבל הסיוע. כלומר, ייתכן מצב בו אחד יעניק סיוע לאחר ויצפה לקבל תמיכה בעתות משבר. סיוע יכול להיתפש כמתן שוחד, זה יבוא לידי ביטוי בכך שמעניקיי הסיעו ידרשו בתמורה לו טובות הנאה למיניהן. טרור נתפש ככזה העולה מתוך מדינות נחשלות ועניות. גיוס הגורמים המתונים והריאליים במדינה יכול לעיתים לסייע לגורמים האלו, כדי למגר עוני ובכך את האפשרות שתצמח פעילות טרוריסטית בעלת השפעה עולמית. זאת ועוד, סיוע לעיתים יינתן כדי להשפיע על הפוליטיקה והכלכלה הפנימית לדוגמה: תמיכה כדי שמשטר יהפוך לדמוקרטי. במדינות נחשלות, עקב מחסור בעבודה, שכר ואוכל, העלולים לייצר מצב של גלי הגירה המוניים (בעיקר ממדינות אפריקה למדינות אירופה). סיעו לעיתים ניתן כדי לשפר את המצב במדינה נחלשת ולמנוע את ההגירה לאחרת. ההגירה נתפסת כמסבת נזק, וכזו המערערת על המדינה הקולטת מבחינה כלכלית ופוליטית. ניתן להצביע גם על תחום הבריאות כשיקול בהענקת סיוע למדינות נחלשות. במדינות אלו קיימות מחלות ומגפות המוניות. למעשה, המדינות המפותחות מנסות למנוע את התפשטות אלו ברחבי העולם וזאת על ידי הענקת סיוע רפואי על אדמת המדינה הנחשלת. יש לציין כי הסיוע הבינלאומי ניתן ברובו הגדול, מבחינה בריאותית, ביבשת אפריקה, בה התפרצות מגפות ומחלות זיהומיות הוא דבר נפוץ ושכיח. במקרים רבים בהם מוענק הסיוע למדינות העניות, הוא כפוף לתנאים מגבילים. ניתן לכנותו "סיוע תלוי", סיוע המחייב את מקבלי הסיוע לרכוש מוצרים ושירותים ממעניקי הסיוע. באופן זה, המדינה המעניקה את הסיוע מפתחת את כלכלתה ונפטרת מעודפי הייצור שבראשותה.
אליס (סרט, 2012)
אליס הוא סרט קולנוע ישראלי, משנת 2012 מאת ובבימויה של דנה גולדברג. זהו סרטה העלילתי הארוך הראשון של גולדברג. סרט זכה בשלושה פרסים בציון לשבח לסרט עלילתי, בפרס התסריט הטוב ביותר ובפרס השחקנית המצטיינת לאילנית בן יעקב.
תקציר
ימיה של אליס בת ה-38 (אילנית בן-יעקב) עוברים עליה בשינה. עבודה בשעות הלילה בפנימיה שיקומית מספקת לה תירוץ זמין, המכסה על שחיקה וקהות רגשית. יגאל, בעלה (חיים זנאתי), חש בודד ומיוסר מול יחסה הצונן והזעם הולך ומצטבר בו. אלי, בנה בן ה-9, משווע לאהבתה. בפנימייה גרות ומטופלות כשלושים נערות שחוו משבר רגשי. אליס ממעיטה בתקשורת עם הבנות ומקפידה למלא אחר הדרישות הבסיסיות של תפקידה: חלוקת תרופות, פיקוח על ארוחת הערב ועל שעת המקלחת. לאחר כיבוי האורות, בחדרה הקטן שבמתחם הצוות, פוגשת את יואל, אהובה. על מיטת היחיד הצרה מתעוררת תשוקה לחיים אחרים, למה שיכול היה להיות. קריאת תגר מצד נערה דומיננטית ותלותה של אחרת סוחפות אותה למשולש כוחות שיוצא מכלל שליטה.
טורק טלקום
טורק טלקום (בטורקית: Türk Telekom) היא קבוצת כדורסל טורקית מהעיר אנקרה, המתמודדת בליגת העל הטורקית וביורוקאפ.
הקבוצה, הוקמה בשנת 1954. בעונת 1993/94 סיימה במקום הראשון בליגה הסדירה, אך הפסידה את האליפות. בעונות 2000/01, 2002/03 הפסידה בגמר הגביע לקבוצות אפס פילזן ואולקר בהתאמה. בעונת 2007/08 זכתה ב"גביע הטורקי" לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת אויאק בורסה 61-80. בסיום אותה עונה, הפסידה בסדרת הגמר של האליפות לקבוצת פנרבחצ'ה אולקר 4-1.
ההופעה האירופאית הראשונה של הקבוצה הייתה בעונת 1994/95 בגביע קוראץ'. בעונת 2006/07 הגיעה הקבוצה עד לשלב רבע הגמר של היורוצ'לנג'.
מאז חודש פברואר 2010 מארחת הקבוצה באנקרה ארנה החדש המכיל 10,400 מקומות ישיבה.
דווייט פיליפס
דווייט פיליפס (באנגלית: Dwight Phillips ; נולד ב-1 באוקטובר 1977) הוא אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי ו-4 פעמים אלוף עולם בקפיצה לרוחק. שיאו האישי בקפיצה לרוחק, 8.74 מטר, היא התוצאה החמישית בטיבה בכל הזמנים.
ביוגרפיה
פיליפס נולד בדקאטור, ג'ורג'יה.
באולימפיאדת סידני (2000) סיים פיליפס במקום השמיני בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.06 מטר. בשלב המוקדמות הוא קפץ 8.13 מטר ועלה מהמקום השלישי.
באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 סיים פיליפס שוב במקום השמיני בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.92 מטר. בשלב המוקדמות הוא קפץ 7.95 מטר ועלה שוב מהמקום השלישי.
באליפות העולם שנערכה בפריז בשנת 2003 זכה פיליפס במדליית זהב ראשונה בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.32 מטר לפני ג'יימס בקפורד מג'מייקה (8.28 מטר) ויאגו לאלמלה מספרד (8.22 מטר).
באולימפיאדת אתונה (2004) זכה פיליפס במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.59 מטר (התוצאה הרביעית במשחקים האולימפיים אחרי התוצאות של בוב בימון ממקסיקו 1968 וקרל לואיס מסיאול 1988 וברצלונה 1992) לפני בן ארצו ג'ון מופיט (8.47 מטר) וחואן לינו מרטינז מספרד (8.32 מטר).
באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 הגן פיליפס על תוארו וזכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.60 מטר, לפני איגנסיויס גייסה מגאנה (8.34 מטר) וטומי אווילה מפינלנד (8.25 מטר).
באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכה פיליפס במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.30 מטר ולא הצליח לזכות בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב. אירווינג סלדינו מפנמה זכה במדליית זהב (8.57 מטר) ואנדרו אווה מאיטליה זכה במדליית כסף (8.47 מטר).
במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים פיליפס במקום הרביעי בלבד וכך נמנעה ממנו השתתפות שלישית במשחקים האוליפיים (רק שלושה נציגים מכל מדינה יכולים להשתתף בכל מקצוע).
ב-7 ביוני 2009 קבע פיליפס את שיאו האישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.74 מטר. באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה אותה שנה הוא זכה בפעם השלישית במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.54 מטר, לפני גודפרי חוטסו מוקואנה מדרום אפריקה (8.47 מטר) ומיצ'ל ואט מאוסטרליה (8.37 מטר).
גילטי פלז'ר
גילטי פלז'ר (באנגלית: Guilty pleasure; מילולית: גילטי=אשמה, פלז'ר=הנאה) הוא דבר-מה בתרבות הפופולרית, בדרך כלל סרט קולנוע, תוכנית טלוויזיה, שיר או מאכל כלשהו, אשר מעניק תחושת הנאה עבור מי שצורך אותו, על אף שהוא בדרך כלל נחשב ללא איכותי או נתפס כחריג, מזיק או מוזר.
דוגמאות
דוגמאות לדברים שעשויים להיות גילטי פלז'ר:
פיטר ברוק
קורות חיים
ברוק נולד בלונדון, אנגליה, למשפחה של אקדמאים יהודים רוסים מלטביה. אביו היה כימאי. בן דוד של הבמאי הקולנוע הסובייטי והרוסי ולנטין פלוצ'יק. גדל באווירה חילונית. למד באוניברסיטת אוקספורד, ונזרק ממנה לאחר שנתפס בתוך הקמפוס עורך סרט עם אנשים שאינם סטודנטים ב-1943. את עבודת הבימוי הראשונה שלו עשה ב-1945, לאחר שהתגלה על ידי בארי ג'קסון.
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 עבד על הפקות רבות באירופה ובארצות הברית, וב-1962 חזר וביים במסגרת הלהקה השייקספירית המלכותית את ההפקות של המלך ליר (1962), מארה סאד (1964), וחלום ליל קיץ (1970) והתמנה למנהלו האמנותי.
בשנת 1968 הוזמן על ידי ז'אן-לואי בארו שחקן ובמאי ידוע מאוד בפריז, (שניהל את תיאטרון האומות) כדי להקים קבוצת תיאטרון בינלאומית. ברוק הגיע לפריז, והחל לעבוד במוזיאון "מוביליה נאסיונאל", בפריז. הוקמה קבוצה של שחקנים מכל העולם, אך מאורעות מאי 1968 עצרו את עבודתו הניסיונית. במקביל לעבודתו במקומות שונים בעולם, ב-1970 החל לעבוד גם בפריז. תחילה היה זה איגוד של שחקנים, רקדנים, מוזיקאים ואמנים אחרים מארצות שונות, שאיתם יצא למסע באפריקה ב-1972 ובאסיה ב-1973. ב-1974 יסד בפריז את תיאטרון בוף דה נור, יחד עם מישלין רוזאן ואת שני המרכזים הבינלאומיים ליצירה ולמחקר התיאטרון (Centre International de Recherche et Création Théâtrale). שהיה במשך השנים לתיאטרון הממומן מכספי התרבות של הממשלה הצרפתית. הלהקה מורכבת תמיד משחקנים הבאים מיבשות שונות, ההפקות מתקיימות בצרפתית, בשילוב של מבטאים מהעולם הרחב של שחקנים הבאים מרקעים שונים ושפות שונות. הצגות מוצלחות מתורגמות לאנגלית, לקראת מסען במדינות דוברות אנגלית.
ב-23 במאי 2005 הוענק לו פרס דן דוד. מקובל לתרום 10% מהפרס לארגון אשר יבחר הזוכה, וברוק בחר להעניק אותו לתיאטרון הישראלי-פלסטיני.
ברוק נפטר ב-2 ביולי 2022 בפריז, צרפת
הבלתי נראה בתיאטרונו של ברוק, הופך לנראה הבימתי
בשנת 1979, עם צאת סרטו של פיטר ברוק, המבוסס על ספרו של גורדייף פגישות עם אנשים מיוחדים, ובעיקר בראיונות שהוא נותן בעיתונות, ברדיו ובטלוויזיה, מתברר כי יש קשר הדוק למדי בין ברוק ובין התנועה הרוחנית של גורדייף. ברוק נהג לבקר ביודפת והנחה את חברי התנועה בתרגילים, בריקודים הקדושים ובפילוסופיה שלו ושל המורה שלו. כמו כן, השחקנים שמשתתפים בסרטו זה הם חברי התנועה בפריז, שהרי כדי לבצע את התרגילים, התנועות, והריקודים בסוף הסרט, יש צורך בידע עצום ובתרגול יומיומי. ברוק הוא מנהיג התנועה של גורדייף בפריז. ברוק מתבסס על משפט שכתב הנריק איבסן: "הבלתי נראה על הבמה נראה בראשי הצופים, ואילו הבלתי נראה בראשי הצופים נמצא על הבמה". בעבודת הדוקטורט של מיכל גוברין אשר זכתה לחזות בחזרותיו הסגורות, בתקופת לימודיה באוניברסיטת פריז VIII, נאמר: לפי גוברין, מבחינת התיאטרון, אין הבדל בין פיטר ברוק, גרוטובסקי ונחמן מברסלב, למרות הפירוט הרב, הדיון האינסופי, שהיא מביאה, והדגש על ההבדלים הרבים שקימים ביניהם... שהרי שלושתם בנויים כמבנה של בית ספר, ובתוכו מורה, או רב, המנהל, מלמד או מביים את תלמידיו, מחנכם, ומראה להם את הדרך והאמונה ממנה הוא יונק השראתו. היא מוכיחה שבאותה מידה שבית הכנסת הוא סוג של תיאטרון, כן התיאטרון הוא בית כנסת למימוש העולם הבלתי נראה, כדי שיהיה מוחשי, נגיש וניתן לתפיסה חושית. במשך השנים ברוק מנסה להפוך את תיאטרונו למוקד משיכה לקהל הרחב, שבו תהיה האפשרות לחבר בין הידע הנרכש אצל המורה הרוחני שלו, ובין השחקנים שלא תמיד היו שייכים לתנועה רוחנית זו. הוא נתקל בקשיים. אך לבסוף מנחיל בתיאטרונו את ערכי התנועה עצמה.
בספרו פגישות עם פיטר ברוק, ובעבודת הדוקטור, אוריאל זוהר מראה כיצד ברוק מדגיש את נושא המימוש הבלתי נראה בכל עבודותיו. בפרק הריאיון עם ברוק בביצוע ז'ק שאנסל, ברדיו הצרפתי, ברוק נשאל האם הוא שייך לתנועת גורדייף, והוא מאשר זאת באומרו שיש בתנועה כמיליון מאמינים... בראיון אחר, זוהר מראיין את ברוק, וברוק "מראיין" את זוהר ושואל:
הסרט "פגישות עם אנשים מיוחדים" גם הוא עוסק באותן שאלות. הנער גורדייף שואל את אביו שאלות על העולם הבלתי נראה. מה קורה לאחר המוות? האם יש קיום לנשמה? וכל מהותו של הסרט והספר, היא שאלת השאלות של גורדייף: שאלות אלו דוחפות אותו למחקר עיקש אחר תשובות המובילות אותו בסופו של דבר למנזר סודי באסיה הרחוקה... לאורך הדרך הוא פוגש מורים ומדריכים רוחניים מסוגים שונים, ומקבל את הדרכתם, בתקווה להגיע לתשובה.
שפה אוניברסלית
מרגע שבו החליט ברוק לעבור לפריז בשנת 1968 ולעבוד בתיאטרון האומות, אצל מזמינו ז'אן לואי בארו, הוא מגיע מתוך החלטה להקים מקדש משלו בפריז. עוברות 4 שנים עד שהוא מוצא תקציב לשני מסעותיו, לאפריקה ולאיראן 1972-73. ברוק מתמודד עם שאלת השפה הבינלאומית, בעזרת המשורר טד יוז, שתאפשר לו ליצור קשר עם כל קהל בעולם. הדבר מעורר גיחוך אצל כמה, על כוונתו למצוא שפה חדשה ואוניברסלית. לדברי פיטר הול: לעומת פיטר הול, יש אחרים שממשיכים להעריץ את ברוק.
הצגות מייצגות
מחקרו זה של ברוק, החיפוש אחר הבלתי נראה, והדרכים להמחישו בנראה לעין, מתקיים לאורך השנים בכל הצגותיו. אך ניתן לציין בעיקר את הצגתו מ-1995 בצרפתית: ?"Qui est la" המבוססת על המחזה "המלט" של שקספיר. בהצגה זו עורך ברוק מספר שינויים בטקסט, כדי ליצור מערך חשיבה אחר מאשר במחזה. הוא גורם לקהל לחוש את נוכחותה של רוחו של אביו המת, של המלט, לאורך כל המחזה. במופע זה כמו במחזה "הסערה", וב"מהבהארטה" שיתף פעולה עם אמנים כמו המוזיקאי האיראני מחמוד תבריזי-זאדה ואחרים. בהצגה "החליפה", משחקת החליפה דמות אדם שנעלם ואיננו. הקהל מדמיין שהוא שם, הולך, קם, אוכל, אך הוא לא שם, יש רק חליפה והדמות הנשית מאכילה ורוקדת עימה. כמו כן, בהצגה "העצם של מור לאם (מת נפש)" 1979, מאת בירגו דיופ, המשלבת את המגמה של השפה הבלתי מילולית עם החיפוש אחר הבלתי נראה. שבו הדמויות מעבירות מסר אחת לשנייה, ללא מילים ברורות לקהל, מעין ג'יבריש. וכן בהצגה הרצאת הציפורים, מאת פאריד אל-דין אטאר, האיראני, שמבוססת כולה על תנועה, מוזיקה, קשר אמנותי חלומי קסום, ומסע חניכותי אל מסר אנושי-אלוהי, מעבר למודע של האדם. אך מעל לכל אלה, מהאבהארטה, הצגה בת תשע שעות שהייתה לסרט וכולה חזיונות ואירועים על-חושיים. היכולת של אנשים לראות אירועים במקומות אחרים, ללא כל טכנולוגיה מפותחת. הקללות והנבואות המתגשמות. האלים מתממשים דרך בני האדם וכו'.
פורד טמפו
פורד טמפו (באנגלית : Ford Tempo), היא מכונית משפחתית המוגדרת מכונית קומפקטית מתוצרת קונצרן הרכב פורד אשר יוצרה בין השנים 1994–1983 (משנת הדגם 1984) בארצות הברית ו-קנדה.
בקנדה דגמי "פורד טמפו" יוצרו באמצעות יצרנית הרכב הקנדית Ford Motor Company of Canada (חברת בת של פורד).
דניאל גרבר
דניאל גרבר (באנגלית: Daniel Garber; 11 באפריל 1880 – 5 ביולי 1958) היה צייר נוף אימפרסיוניסטי אמריקאי וחבר במושבת האמנות בניו הופ, פנסילבניה. הוא ידוע בזכות סצינות האימפרסיוניסטיות הגדולות שלו באזור ניו הופ, בהן תיאר לעיתים קרובות את נהר דלאוור. בנוסף לקריירת הציור שלו, גרבר לימד אמנות באקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה במשך למעלה מארבעים שנה.
ביוגרפיה
בדומה למסורת של אמנים אמריקאים רבים אחרים, גרבר ואשתו נסעו לאירופה כדי להשלים את השכלתם באמנות. הוא חזר לאמריקה בשנת 1907, בעצתו של האמן ויליאם לנגסון לאטרופ התיישב בקוטאלוסה, שישה קילומטר מניו הופ במעלה נהר דלאוור.
כמו רוב הציירים האימפרסיוניסטים, גרבר צייר נופים באוויר הפתוח ישירות מהטבע. הוא הציג את עבודותיו ברחבי הארץ וזכה בפרסים רבים, כולל מדליית זהב בתערוכה הבינלאומית של פנמה-פסיפיק (1915) בסן פרנסיסקו, קליפורניה.
הוא נבחר כחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1913.
גרבר מת ב -5 ביולי 1958, לאחר שנפל מסולם בסטודיו שלו.
ציוריו של גרבר נחשבים על ידי אספנים והיסטוריונים לאמנות בין היצירות הטובות ביותר שהופקו במושבת האמנות של ניו הופ. ציוריו נמצאים בבעלות מוזיאונים מרכזיים ובהם מוזיאון האמנות האמריקאי סמיתסוניאן בוושינגטון הבירה, המכון לאמנות בשיקגו והמוזיאון לאמנות של פילדלפיה.
בין תלמידיו של גרבר היו דל מילר, מרי אליזבת פרייס ואדית אמרסון.
הקואליציה הלאומית נגד צנזורה
הקואליציה הלאומית נגד צנזורה (באנגלית: The National Coalition Against Censorship; בראשי תיבות: NCAC) הוא מוסד ללא כוונת רווח שנוסד ב-1974. הארגון פועל להגנה על חירות המחשבה, הביקורת והביטוי מפני צנזורה ואיומי צנזורה באמצעות חינוך והסברה ישירה. הארגון מסייע לאנשים פרטיים, קבוצות קהילתיות ומוסדות, ויוצר אקלים המסביר פנים לחופש הביטוי. הארגון מעודד פרסום של מקרי צנזורה, ומדווח על מקרים של צנזורה באתר הארגון. באתר של הארגון, ניתן למצוא דיווחים על אירועי צנזורה, ניתוח ודיון בסוגיות של חופש הביטוי, מאגר של מקרים משפטיים בתחום האמנויות, ארכיון של העלון הרבעוני של NCAC, בלוג, והויקי Censorpedia.
היסטוריה
הארגון הוקם ב-1973 כתגובה להחלטת בית המשפט העליון של ארצות הברית, בתיק מילר נ' קליפורניה, בטענה כי התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית לא מגן על דיבור מגונה, גם אם הוגדר כערך ספרותי, אמנותי או מדעי רציני.
הארגון מעניק בכל שנה את פרס מגן בחופש הדיבור (Free Speech Defender Award).
בגיוס ההמוני של 2017, הארגון זכה לציון של 95.93% על ידי הארגון Charity Navigator.
HotelsByDay
HotelsByDay היא פלטפורמה בינלאומית, המאפשרת הזמנת חדר מלון לארבע עד תשע שעות, בדרך כלל בין השעות 10 בבוקר ל-8 בערב, היא הושקה בשנת 2015.
היסטוריה
HotelsByDay הושקה במקור עם 30 מלונות בניו יורק ושיקגו. נכון לדצמבר 2016, ניתן למצוא באמצעות הפלטפורמה מעל 500 מלונות ב-270 ערים ברחבי העולם.
השירות הוקם על ידי יאניס מואטי, נתן סטיבנסון ובריאן דאס.
במרץ 2016 השיקה HotelsByDay אפליקציה ואתר בשם FlexBook, שנועדה לספק לינה בחדר מלון עם אפשרויות צ'ק-אין / צ'ק-אאוט מורחבות, בניסיון לתקן את הצורך לרכוש לילות נוספים כדי להכיל צ'ק-אין מוקדם או צ'ק אאוט מאוחר.
בישראל
באפריל 2019 דווח כי החברה החלה להפעיל את השירות במספר מלונות בישראל.
פטריק רידרמון
פטריק רידרמון (בצרפתית: Patrick Ridremont; נולד ב-9 באוגוסט 1967, קינשסה) הוא שחקן קולנוע ובמאי קולנוע בלגי.
ביוגרפיה
פטריק רידרמון נולד בקינשסה שברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, מושבה בלגית בעבר. בשנים 1986–1990 הוא למד משחק במכון לאמנות בבלגיה. לאחר סיום הלימודים פטריק רידרמון החל לשחק בתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה.
ב-2001 הוא לראשונה שיחק בסרט ומאז הוא השתתף בכ-20 סרטים וסדרות.
בשנת 2012 רידרמון היה ביים, תסריטאי ושחקן בסרט Dead Man Talking. על תפקידיו בסרט זה הוא זכה בפרס הקהל ב-3 פסטיבלים לקולנוע בשפה צרפתית בבלגיה וצרפת.
בשנת 2015 דיבב לצד אודרה טוטו בסרט האנימציה הצרפתי "Phantom Boy". החל משנת 2017 הוא משתתף בסדרת הטלוויזיה "יחידה 42". בשנת 2018 התארח בסדרת הטלוויזיה הצרפתית-גרמנית-בלגית "נהרות הארגמן".
פטריק רידרמון אישיות ידוע בבלגיה בין היתר בהיותו מנחה תוכניות והופעות שונות בטלוויזיה.
ורוניס מערכות
ורוניס מערכות (באנגלית: Varonis Systems Inc.) היא חברת אבטחת מידע אמריקאית, העוסקת בפיתוח תוכנה לאבטחת נתונים לא מובנים בחברות וארגונים.
נכון לשנת 2022 מעסיקה החברה כ-2,100 עובדים, ומבין לקוחותיה נמנות חברות מרכזיות כגון: EMC2, ברקליס, פיליפ מוריס אינטרנשיונל, אוניברסיטת בוסטון, רדיו סיריוס XM ועוד.
משרדיה הראשיים נמצאים בעיר ניו יורק, ארצות הברית. היא מחזיקה מספר חברות בנות ברחבי העולם, העוסקות בעיקר בשיווק ותמיכה טכנית. בישראל, היא מחזיקה בחברת ורוניס מערכות בע"מ, הממוקמת בעיר הרצליה, ועוסקת במרבית פיתוח מוצרי החברה ובניהול הכספי שלה.
היסטוריה
בשנת 2003 עבדו שני מייסדי החברה, יקי פייטלסון ואוהד קורקוס, כמומחי אבטחת מידע. הם נקראו כדי לסייע לחברה לחיפושי נפט לשחזר קבצים של צילומים תת-מימיים שנמחקו משרת קבצים, ולהבין מי מחק אותם. ניסיון זה הביא אותם להבנה שאין שום דרך קלה למצוא את המידע הזה. אירוע זה הביא אותם לייסד את ורוניס בשנת 2005, במטרה לעקוב אחר שינויים הנעשים בקבצים ארגוניים, ניהול הרשאות ובקשת גישה.
באוקטובר 2020 הודיעה החברה על רכישת Polyrize, חברה העוסקת בניהול הרשאות בשרותי ענן.
נחל ערוד
נחל ערוד (בערבית: ואדי אלערוד, ואדי ע'דיד, ואדי אם צאלח) הוא נחל גדול, הזורם באזור הר הנגב וחוצה את קמר עריף בקניון.
תוואי הנחל
ראשיתו של הנחל במעלה ערוד, בצידו הדרומי של מכתש רמון. ממיקום זה זורם הנחל לכיוון דרום - מזרח וממשיך לכיוון מזרח. הנחל חוצה את הקער בין קמר רמון לקמר עריף. בהמשכו של הנחל, כמה בארות, בארות עודד. במקום זה נשפך הנחל אל קמר עריף. מנקודה זו מתחתר הנחל בקניון. בהדרגה לקניון עמוק. שיא עומקו של הנחל הוא כ-200 מטרים. בנקודה זו הוא חוצה את קמר הר עריף. במקום זה על הגדה הדרומית סלע ענק, שעליו חרותים המילים "פלמ"ח" ו"חמד ג"'. סמל הפלמ"ח נחקק כדי להנציח את מסעה חטיבת הנגב בדרכה למפרץ אילת במבצע עובדה. נחל ערוד זורם מאזור קמר עריף דרומית -מזרחית לבארות עודד. מכאן הוא ממשיך וזורם לכיוון נחל פארן.
צמחייה באזור הנחל
באזור המפריד בין הקמרים ניתן לחזות בריכוזים של אלה אטלנטית. לאורכו של שדרות של שיחי אשל ורותם. כמו כן בעונה צומחים לאורך הגדה של הנחל ריבס וצבעוני המדבר.
תפר (אנטומיה)
תֶּפֶר (TA: Sutura. גם שֶׁלֶב) הוא מפרק פיברוטי הייחודי לעצמות הגולגולת. תפרי הגולגולת או שִׁלְבֵי הגולגולת (Suturae cranii) מצמידים את עצמות הגולגולת הסמוכות זו לזו. לעיתים העצמות חופפות מעט בתפר קשקשתי (Sutura squamosa) ולעיתים הן משולבות זו בזו בתצורה מורכבת בתפר משונן (Sutura serrata). את העצמות מחברים סיבים חזקים של רקמת חיבור המסודרים במספר שכבות.
תפרי הגולגולת הבולטים של הגולגולת הם תפר הכתר (Sutura coronalis) בין עצם המצח לעצמות הקודקוד, תפר החץ (Sutura sagittalis) בין עצמות הקודקוד, תפר קשקשתי (Sutura squamosa) בין עצם הקודקוד לחלק הקשקשתי של עצם הרקה ותפר הלמדא (Sutura lambdoidea) בין עצמות הקודקוד לעצם העורף.
קלאן אוף סימוקס
קלאן אוף סימוקס (בהולנדית: Clan of Xymox) היא להקת פוסט-פאנק שנוסדה בהולנד בשנת 1981 בניימגן על ידי רוני מורינגס (קלידים, שירה, גיטרה) ואנקה וולברט (גיטרה בס, שירה).
היסטוריה
בתחילה, פעלה הלהקה כצמד ובהרכב זה הם הקליטו את המיני-אלבום הראשון שלהם "Subsequent Pleasures". האלבום שוחרר באופן עצמאי במספר של כמה מאות עותקים. זמן קצר לאחר יציאת "Subsequent Pleasures", הקלידן פיטר נוטן הצטרף רשמית ללהקה, ואז הוא עזב וחזר מספר פעמים. בהרכב הזה הם חתמו על חוזה עם 4AD, בהמלצת ברנדן פרי. כחלק מהחוזה הזה, הם הוציאו שני אלבומים קלאסיים: "Clan of Xymox" ו-"Medusa", הנחשבים לרוב לטובים ביותר בהיסטוריה של הלהקה.
לאחר סיום החוזה עם הלייבל 4AD, הלהקה עבדה תחת השם המקוצר Xymox, וחזרה לשם המלא רק בשנת 1997. סגנון הלהקה מושפע מג'וי דיוויז'ן, הקיור, סיסטרס אוף מרסי, קוקטו טווינס, דד קן דאנס וסוזי והבנשיז ועוד, אבל בהשוואה, ללהקות הנ"ל השתמשו חברי קלאן אוף סימוקס שימוש רב בסינתיסייזרים ובחידושים טכניים רבים.
לאחר יציאת האלבום "מדוזה", פיטר נוטן עזב את הלהקה והתמסר לקריירת הסולו שלו, רוני מורינגס ואנקה וולברט קיצרו את השם ל-Xymox וחתמו על חוזה עם Wing Records (לימים Mercury Records), ושינו את האופי של המוזיקה לרך יותר. בהרכב זה הם הקליטו שני אלבומים: "Twist of Shadows" ו-"Phoenix", שהראשון שבהם, שנמכר ב-300,000 עותקים, התברר כהצלחה המסחרית הגדולה ביותר של הלהקה. פיטר נוטן ערך הופעת אורח באלבומים אלה.
לאחר יציאת האלבום "פיניקס" עזבה וולברט את הלהקה ומורינגס הפך לחבר הקבוע היחיד ב-Xymox (ושל הלהקה תחת השם הקודם Clan of Xymox). הוא הזמין את הבסיסט ומעצב הקאברים הסלובני Mojca Zugna לשתף פעולה ויחד הם הקליט שני אלבומים: "Metamorphosis" ו-"Headclouds". באלבומים אלו ניכר שינוי נוסף בסגנון המוזיקה של ההרכב, עקב התנסותו של מורגינס במוזיקת ריקודים. שני האלבומים היו כישלון מסחרי ואמנותי, ולכן מורינגס הפסיק את פעילות הלהקה למספר שנים.