cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שיווי משקל (כלכלה)
שיווי משקל שוק
כמו בשימושים אחרים של המונח "שיווי משקל" (לדוגמה, בכימיה), גם בכלכלה משמעותו של שיווי משקל הוא איזון בין כוחות. כאן הכוחות הם כוחות ההיצע והביקוש. לדוגמה, הגברת ההיצע תשנה את שיווי המשקל, ותביא למחירים נמוכים יותר. בסופו של דבר, יימצא בדרך כלל שיווי משקל חדש. אז לא יהיה שינוי במחיר ובכמויות הנסחרות - עד לשינוי חיצוני בביקוש ובהיצע (לדוגמה, שינוי בטכנולוגיה או בטעמים). זאת אומרת, לא יהיו כוחות פנימיים שיביאו לשינוי במחיר או בכמות.
שיווי משקל חלקי וכללי
המונח שיווי משקל חלקי מתייחס לשיווי משקל בשוק אחד, שבו נסחר מוצר אחד, או במספר שווקים קשורים. היות שכל השווקים במשק מסוים מקיימים קשרי גומלין, מדברים גם על שיווי משקל כללי, שכולל את שיווי המשקל של כל השווקים במשק בו-זמנית.
מודלים מודרניים של שיווי משקל כללי הם בדרך מורכבים, ומציאת פתרונות מספריים בהם דורשת מחשבים. במערכת שוק, המחירים וייצור כל הסחורות, ובכלל זה מחיר הכסף (הריבית), קשורים זה לזה. שינוי במחיר של סחורה אחת, לדוגמה לחם, יוכל להשפיע על מחיר אחר, לדוגמה שכר האופים. אם טעמם של האופים שונה מטעמם של אחרים, הביקוש ללחם עשוי להשתנות כתוצאה מהשינוי בשכר האופים, ובכך להשפיע שוב על מחיר הלחם. חישוב מחיר שיווי המשקל של סחורה אחת דורש, באופן תאורטי, ניתוח של כל הסחורות הזמינות
שיווי משקל יציב
לא כל שיווי משקל כלכלי הוא יציב. כדי ששיווי משקל יהיה יציב, שינוי קטן משיווי המשקל יגרום לכוחות כלכליים להחזיר את תת-המערכת הכלכלית לכיוון שיווי המשקל המקורי. לדוגמה, תנועה אל מחוץ לשיווי המשקל של הביקוש/היצע תביא לעודף היצע, ותגרום לירידת מחירים שתחזיר את השוק למצב שבו הביקוש וההיצע שווים.
שיווי משקל סטטי ודינמי
בניגוד לשיווי משקל סטטי פשוט, שיווי משקל דינמי הוא שיווי משקל "שלוקח בחשבון" מספר תקופות. בדרך כלל, בשיווי משקל דינמי כל תקופה זהה לתקופה הקודמת לה, או לחלופין שיעור השינוי בגדלים מסוימים קבוע. מודלים דינמיים בדרך כלל מבקשים לפתור בעיות מאקרו כלכליות מורכבות המשפיעות לאורך זמן. המודל הדינמי הידוע ביותר הוא מודל "הפרט המייצג" של פרנק רמזי ואשר עוסק בצמיחה כלכלית. במודל של רמזי פרט נדרש לקבל החלטה כמה לצרוך ולהשקיע בכל תקופה ותקופה ולאורך מספר רב של תקופות. לפרט יש שני שיקולים מנוגדים - מצד אחד הפרט מעדיף הווה - כלומר הוא מעדיף לצרוך "היום" ולא "מחר". לעומת זאת, הפרט נדרש גם להשקיע חלק מהכנסתו על מנת שתהיה לו הכנסה גם בעתיד. בשיווי משקל דינמי במודל רמזי - הפרט מגיע בסופו של דבר לתצרוכת קבועה, כאשר גודל השקעתו שווה לפחת על ההון אשר בו הוא מחזיק.
כלכלה נאו קלאסית
הניסיון הראשון של הכלכלה הנאו-קלאסית למדל את המחירים של כל המשק נעשה על ידי לאון וולרס. ספרו אלמנטים של כלכלה טהורה מספק סדרת מודלים, שכל אחד מהם לוקח בחשבון פנים רבות יותר של הכלכלה (שתי סחורות, סחורות רבות, ייצור, צמיחה, כסף). מטרתו של וולרס הייתה לחקור את השאלה מתי יש בשווק נקודת שיווי משקל יחידה ויציבה. בכיוון מחקר זה המשיכו כלכלנים רבים במהלך המאה ה-20. יש הטוענים שהמודלים המורכבים יותר של וולרס הם שגויים ולא-עקביים.
כלכלה קלאסית
כלכלנים קלאסיים, כמו אדם סמית, טענו שבשוק חופשי ייווצר שיווי משקל כלכלי דרך מנגנון המחירים כפי שתואר לעיל. סמית טבע את המונח 'היד הנעלמה' לתיאור האופן שבו השוק, באופן אוטומטי, מתאים את הכמויות הנסחרות לביקוש, והדגיש את היתרון של מנגנון כזה על מנגנוני תכנון מרכזיים, שמתקשים לרוב להביא את המחירים לרמה הנכונה, ויש בהם בעיה קבועה של מחסור במוצרים.
שיווי משקל לא-יעיל
התפיסה הקלאסית הותקפה לפחות משתי נקודות מבט שונות. הזרם המרכזי בכלכלה המודרנית מצביע על מקרים שבהם שיווי משקל בשוק אינו מתרחש במצב של יעילות כלכלית, אלא במצב של אבטלה. לדוגמה, במצב של מונופול בשוק, החברה המונופוליסטית יכולה לקיים מחסור מלאכותי במטרה להעלות את המחירים ולהגדיל את רווחיה. גם בתחרות ייתכנו מצבים של חוסר יעילות. לדוגמה, בתחום הקצאת האשראי: בנקים יכולים להחזיק את שערי הריבית נמוכים ולייצר עודף ביקוש להלוואות, כדי שיוכלו לבחור למי הם מלווים (ובכך להפחית את הסיכון שההלוואות לא יוחזרו). המקרו-כלכלה הקיינסיאנית מצביעה על שיווי-משקל של תת-תעסוקה, שבו אבטלה מתקיימת לאורך זמן במקביל למחסור של ביקוש מצרפי.
ביקורת האסכולה האוסטרית
מצד שני, האסכולה האוסטרית וג'וזף שומפטר טוענים ששיווי משקל לטווח קצר אינו מציאותי, משום שכל השחקנים מנסים לנצל את מערכת המחירים, ולכן יש תמיד דינמיות במערכת. העוצמה של השוק החופשי אינה ביצירת שיווי משקל סטטי, או כללי, אלא בארגון המשאבים כדי שיתאימו לרצונות האינדיבידואליים וגילוי הדרך הטובה ביותר לקדם את הכלכלה.
שיווי משקל ומקרו-כלכלה
תורת השיווי המשקל הכלכלי והמקרו-כלכלה דנות בנושא דומה: ההתנהגות הכללית של המשק. באופן עקרוני, גישת שיווי המשקל מתאפיינת בכך שהיא "מלמטה-למעלה" (bottom-up), בכך שהיא מסבירה את התנהגות הכלל מהתנהגות הפרטים. מאחר שהמקרו-כלכלה המודרנית מבוססת על יסודות מיקרו-כלכליים, ההבדל בין התחומים מעורפל מעט. עם זאת, מודלים מקרו-כלכליים רבים מדברים על "שוק סחורות" כללי, וחוקרים את הקשרים שלו עם שווקים אחרים, כמו שוק ההון. מודלים של שיווי-משקל כללי בדרך כלל כוללים שוקי סחורות רבים.
דניאל קרלטון גאידושק
דניאל קרלטון גאידושק (באנגלית: Daniel Carleton Gajdusek; 9 בספטמבר 1923 - 12 בדצמבר 2008) היה רופא אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1976 על עבודתו המחקרית על מחלת קורו, המחלה הפריונית האנושית המדבקת הראשונה שנתגלתה. ב-1996 הואשם גאידושק בהתעללות מינית בילדים, הורשע וריצה 12 חודשים בכלא, שאחריהם עזב לאירופה, שם נפטר לאחר עשור.
תחילת חייו
אביו של קרלטון, קרול גאידושק היה קצב שהוריו היגרו מדברצן, הונגריה. גאידשק עצמו נולד ביונקרס, ניו יורק וב-1943 סיים את לימודי התואר הראשון שלו מאוניברסיטת רוצ'סטר שם למד פיזיקה, ביולוגיה, כימיה ומתמטיקה. הוא סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת הרווארד ב-1946 והשלים פוסט דוקטורט באוניברסיטת קולומביה, המכון הטכנולוגי של קליפורניה ובהרווארד. ב-1951 גאידושק גויס לצבא האמריקאי והוצב כוירולוג. ב-1954 לאחר שחרורו מהצבא, עבר לעבוד כחוקר ב-Walter and Eliza Hall Institute of Medical Research במלבורן, אוסטרליה שם החל את עבודת המחקר שתזכה אותו בפרס נובל.
פירות יבשים
פירות מיובשים (נקראים גם פירות יבשים) הם פירות או אגוזים שיובשו באופן טבעי על ידי ייבוש בשמש למשך כמה שעות או כמה ימים, או באמצעות מיכון והוספת חומרים משמרים, בצורה מודרנית. פירות יבשים נפוצים הם צימוקים, תמרים, תאנים ושזיפים. ניתן לייבש פירות נוספים, כגון תפוח, אפרסק, בננה, קיווי, מנגו, אננס, אגס, חבוש, פפאיה, משמש, אפרסמון, חמוציות, תות שדה, עגבנייה.
לפירות יבשים חיי מדף ארוכים, ובכך הם עשויים להוות חלופה לפירות מחוץ לעונה, בעיקר בהיעדר אמצעי קירור.
את הפירות היבשים אוכלים כחטיף, כתוספת לגרנולה, ליוגורט ולדגני בוקר, והם משמשים באפייה כתוספת לתערובות של עוגות או עבור בישול כגון ליים פרסי.
לפירות יבשים המשווקים לצרכנים מוסיפים לעיתים גופרית דו-חמצנית, ל"תיקון" צבעו של הפרי. תוסף זה עלול לעורר אסתמה אצל הרגישים לו. פירות יבשים אורגניים מיוצרים בלעדיו, ולכן צבעם כהה יותר וטעמם דומה יותר לזה של הפרי הטרי. ישנם פירות שניתן "לתקן" את צבעם על ידי הוספת מיץ לימון, העשיר בוויטמין C, לפני ייבושם.
תוסף אחר שמוסיפים לפירות יבשים כגון צימוקים הוא חומר זיגוג, למשל E905 – תוצר של תעשיית הנפט. תוסף זה נקשר לסרטן הקיבה.
פירות יבשים נחשבים מאכל מסורתי בט"ו בשבט, כיוון שבעבר, לפני שהיו קיימים אמצעי קירור, הייתה זו הדרך היחידה בה יהודי הגולה יכלו לאכול מפירות ארץ ישראל בחג. יש האופים בט"ו בשבט עוגת פירות יבשים דחוסה מאוד, שלאחר אפייתה פורסים אותה לפרוסות דקיקות.
עוגיות פלורנטין מהמטבח האיטלקי מבוססות על שקדים ופירות יבשים.
ביל דודג'ין
ויליאם "ביל" דודג'ין (אנגלית: William "Bill" Dodgin; 4 בנובמבר 1931 - 12 ביוני 2000) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי.
קריריה
דודג'ין נולד בוורדלי (מחוז דרהאם) לביל דודג'ין האב שהיה גם כן כדורגלן. הוא החל את הקריירה שלו כשחקן חובב לפני שחתם בסאות'המפטון, שם עבד אביו כמאמן. הוא הצטרף לאביו כאשר זה עבר לפולהאם ב-1949, אך רק ב-1951 ערך את הופעת הבכורה שלו בעמדת המגן השמאלי מול פרסטון נורת' אנד.
תוך זמן קצר עבר דודג'ין לעמדת המגן הימני, אך לא הצליח למנוע מהמועדון לרדת לליגה השנייה. דודג'ין לא היה פופולרי בקרב האוהדים, ובדצמבר 1952 הועבר לארסנל לאחר שהשתתף ב-35 משחקי ליגה בסאות'המפטון. במקביל למעברו ללונדון הוא עבר לשחק בעמדת הקשר המרכזי, ולאחר תקופה קצרה בקבוצת המילואים הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול בולטון וונדררס ב-15 באפריל 1953.
בקיץ שלאחר הגעתו לארסנל עזב הקשר המרכזי הקבוע ריי דניאל ועבר לסנדרלנד. בעקבות כך הפך דודג'ין לקשר המרכזי הבכיר של ארסנל, ובאותה עונה החמיץ שלושה משחקים בלבד. למרות שהיה גבוה הוא היה מגן מסורבל, ולא הצליח למלא את הציפיות שהותיר אחריו קודמו בתפקיד. בתחילת עונת 1954/1955 הוא איבד את מקומו בהרכב. הוא חזר להרכב בעונת 1956/1957, ושיחק בו באופן קבוע במשך ארבע העונות הבאות; בסך הכל הוא השתתף ב-208 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שער אחד בלבד. המועדון לא שיחק היטב בליגה בתקופתו של דודג'ין, ולמעט המקום השלישי בעונת 1958/1959 הוא לא היה מועמד רציני לזכייה בתואר כלשהו. דודג'ין מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה, למרות ששיחק עבור הנבחרת עד גיל 23 ואף זכה לענוד את סרט הקפטן שלה.
לאחר שפרש ממשחק פעיל הוא החל לאמן את מילוול, ולאחר מכן את המועדון קווינס פארק ריינג'רס, לו סייע לזכות בגביע הליגה ב-1967. הוא קודם לתפקיד המאמן הראשי בינואר 1968, אך לא הצליח למנוע את ירידת המועדון ובדצמבר של אותה שנה התמנה למאמן פולהאם. למרות שמועדונו החדש ירד מהליגה הראשונה אל הליגה השלישית באופן רצוף, דודג'ין נותר בפולהאם ובדצמבר 1971 הוביל את המועדון בחזרה אל הליגה השנייה. לאחר העלייה המועדון נאבק על מקומו בליגה, ולמרות ההימנעות מירידה לליגה השלישית דודג'ין החליט להתפטר ב-1972.
הוא אימן את לסטר סיטי במשך תקופה קצרה, לאחר מכן הוא אימן את נורת'המפטון טאון ואת ברנטפורד. הוא הוביל את שני המועדונים להעפלה מהליגה הרביעית. לאחר שעזב את ברנטפורד הוא חזר לנורת'המפטון בפעם השנייה, שהייתה פחות מוצלחת. לאחר מכן הוא עבד במועדון הכדורגל ווקינג במשך תקופה קצרה, ולבסוף פרש מתחום הכדורגל. הוא מת בשנת 2000 לאחר שסבל רבות ממחלת אלצהיימר.
גבינה מעושנת
גבינה מעושנת היא גבינה קשה שעברה תהליך עישון. כתוצאה מתהליך זה, צבעה החיצוני של הגבינה בדרך כלל זהוב. עם הגבינות שמקובל לעשן ניתן למנות את הגאודה, הסקאמורצה והצ'דר. בישראל מייצרת חברת "תנובה" את הגבינה המעושנת "בשן" שהיא גרסה מקומית לגבינת הפרובולונה האיטלקית.
עישון גבינות מתבצע בשתי דרכים אפשריות - עישון קר (בטמפרטורה של 32°-21°) ועישון חם (בטמפרטורה של 88°-38°). על מנת להוזיל את העלויות, יצרנים מסוימים כלל לא מעבירים את הגבינות בתהליך עישון, אלא מוסיפים חומרי טעם וצבעי מאכל שמעניקים לגבינה ארומה של עשן ומראה של גבינה מעושנת.
קבוצת נגב
קבוצת נגב (ידועה גם בשם "נגב קרמיקה") היא רשת ישראלית לעיצוב הבית בבעלות קרן ויולה ויריב לרנר, העוסקת ביבוא ומכירה של אריחי גרניט פורצלן ובמכירת כלים סניטריים וברזים. יו"ר הרשת הוא יריב לרנר. בקבוצת נגב מועסקים מעל 400 עובדים, בסניפים ברחבי הארץ מחיפה ועד אילת וכן במרכז הלוגיסטי ובמשרדי ההנהלה של החברה בראשון לציון.
היסטוריה
נגב קרמיקה הוקמה בשנת 1969 על ידי משפחת פקר (בעלי פקר פלדה) כמפעל לייצור אריחי קרמיקה בעיר ירוחם. בשנת 1987 הפכה נגב קרמיקה לחברה ציבורית. בשנת 1990 נכנסה החברה לשוק הקמעונאות כשפתחה ברמת גן חנות ראשונה הפונה ללקוחות פרטיים. החברה זכתה בפרס קפלן לתעשייה על התייעלות והעלאת פריון העבודה.
בשנת 1993 נכנסה חברת אפריקה ישראל כשותפה בקבוצת פקר פלדה, ובשנת 2006 רכשה את חלקה של משפחת פקר בקבוצה, ובכך הפכה לבעלת השליטה בנגב קרמיקה. בשנת 2012 השלימה אפריקה ישראל את רכישת השליטה בנגב קרמיקה, לאחר שקנתה את המניות של חברות הביטוח מנורה והראל ומניות של מחזיקים פרטיים, ובכך הביאה למחיקת החברה מהבורסה ולהפסקת היותה חברה מדווחת.
בין השנים 2011–2014 ביצעה החברה עבירות רישום כוזב במסמכי תאגיד ועבירות דיווח לפי חוק ניירות ערך. החברה פיטרה את האחראים לכך ושכרה בודקים חיצוניים לחקירת האירועים. במרץ 2015 פוטר המנכ"ל אבי מוטולה, לאחר חוסר שביעות רצון של החברה ושל המנכ"ל. בהמשך פוטרו שלושה בכירים נוספים בחברה.
סביבתנות
נגב קרמיקה נמנית ברשימת החברים המייסדים של "המועצה הישראלית לבנייה ירוקה". בתוך כך, השקיעה החברה בהפיכת מפעל ייצור הקרמיקה שלה בירוחם למפעל ירוק, שלא עושה שימוש בחומרים רעילים וממחזר כ-95% מחומרי הגלם שלו ומתוצרי הלוואי של תהליכי הייצור. בינואר 2014 העניק מכון התקנים הישראלי היתר לסמן את מוצרי Novo בתו ירוק, המעיד על ייצור אקולוגי. כמו כן, ב-2011 החלה החברה לייצר אריחים מסדרת נובו, שייצורם חוסך באנרגיה ובחומרי גלם. המפעל החדש של נגב קרמיקה בירוחם תוכנן ונבנה כך שיוכל לפעול כולו על גז טבעי (במקום גז בישול), מה שאמור לחסוך כ-50% מהוצאות המפעל על אנרגיה וכן למזער את הנזק לסביבה. כיום נגב קרמיקה אינה עוסקת ביצור אלא ביבוא ומסחר.
עסקאות בינלאומיות
החברה חתמה על מספר עסקאות לאספקת אריחים לחיפוי וריצוף במוסדות שונים בחו"ל, ובהם:
Nigger
בשפה האנגלית, המילה "Nigger" או Nigga היא כינוי גנאי אתני ומופנית בדרך כלפי אנשים שחורים, אבל בעיקר לאפרו-אמריקאים.
מכיוון שהמונח נחשב לפוגעני ביותר, הוא מכונה לעיתים קרובות בלשון נקייה "The N word" (מילת ה־N). עם זאת, הוא נותר בשימוש על ידי אפרו־אמריקאים בינם לבין עצמם, ובדרך כלל נהגה כ־Nigga. האיות משקף את ההגייה של המילה "Nigger" בניבים בהם משמיטים את האות R ומחליפים את האות E באות A.
אטימולוגיה והיסטוריה
"Neger" ו־"Negar" הגיעו משפות אירופאיות שונות בהן משמעות המילה היא "שחור", כמו negro בספרדית ופורטוגזית ו־"nègre" בצרפתית שלימים הפכה גם היא למילת גנאי. האות "i" נוספה דרך השפה הלטינית. מבחינה אטימולוגית, "negro" ,"noir" ,"nègre", ו־"nigger" מגיעים מהמילה "nigrum", שורש של המילה הלטינית niger ("שחור"), מבוטא עם עיצור מכתשי רוטט ב־"r".
בשימוש המקורי בשפה האנגלית, "nigger" (שנכתב אז כ־"niger") הייתה מילה לאדם כהה עור. השימוש המוקדם ביותר שפורסם במונח הוא משנת 1574. על פי מילון אוקספורד, שימוש הגנאי הראשון במונח תועד כעבור בערך 200 שנים, בשנת 1775.
בספרות של המאה התשע עשרה ניתן למצוא שימושים במונח ללא קונוטציה גזענית. מארק טוויין, בספרו האוטוביוגרפי "מסע לאורך המיסיסיפי" (1883), השתמש במונח בציטוטים. ג'וזף קונרד פרסם נובלה בבריטניה בשם "The Nigger of the Narcissus" בשנת 1897, אך הומלץ לו לשחרר אותה בארצות הברית בשם "The Children of the Sea" (ילדי הים).
המילון "אנגלית מודרנית" של H. W Fowler, קובע במהדורה הראשונה (1926) כי השימוש במילה "nigger" כלפי "אחרים מלבד כושים (negroes) מלאים או חלקיים נחשבת לעלבון ובגידה, אם לא חוצפה מכוונת, לפחות חוסר אנושיות יהיר מאוד"; אך המהדורה השנייה (1965) מתארת את המונח כ"תואר הנושא את כל העלבון, הבוז והדחייה שהלבנים גרמו לשחורים."
בסוף שנות השישים, השינוי החברתי שהביאה התנועה לזכויות האזרח הכשירה את מילת הזהות הגזעית "black" (שחור) לשימוש רגיל באנגלית אמריקאית לציון אמריקאים שחורי עור ממוצא אפריקאי. הנשיא תומאס ג'פרסון השתמש במילה זו על עבדיו ב"מאמרו על מדינת וירג'יניה" (1785), אך "black" לא הייתה בשימוש נרחב עד למאה העשרים המאוחרת (ראו תנועת הגאווה השחורה).
סקרים משנת 2006 הראו כי הציבור האמריקני תופס שימוש נרחב במונח כשגוי או לא מקובל, אך כמעט מחצית מהלבנים ושני שלישים מהשחורים הכירו מישהו באופן אישי שהשתמש במונח כלפי שחורים. כמעט שליש מהלבנים ושני שלישים מהשחורים אמרו כי השתמשו באופן אישי במונח בחמש השנים האחרונות.
שימוש תרבותי
הגזענות המרומזת של המילה הפכה את השימוש בה לטאבו. כתבי עת ועיתונים בדרך כלל אינם משתמשים במילה אלא משתמשים בגרסאות מצונזרות כמו n*gg*r, n**ger, או "the N-word". השימוש במונח בספרות ישנה הפך לשנוי במחלוקת בגלל המשמעות המודרנית של המילה כעלבון גזעני. אחת המחלוקות המתמשכות ביותר הייתה השימוש במילה בספרו של מארק טוויין "הרפתקאותיו של האקלברי פין" (1885). הרומן נכתב מנקודת מבטו, ובעיקר בשפה, של ילד לבן לא משכיל, שנסחף במורד נהר המיסיסיפי על רפסודה עם עבד נמלט מבוגר בשם ג'ים. טוויין השתמש במילה בספר (בעיקר כלפי ג'ים) יותר מ־200 פעמים. תומכיו של טוויין טוענים כי הרומן נכתב בשפת הזמן והמקום, ולא כסטריאוטיפ גזעני, מכיוון שג'ים, האיש השחור, הוא דמות חיובית.
בשנת 2011, מהדורה חדשה שפרסמה NewSouth Books החליפה את המילה "nigger" ב"עבד" והסירה גם את המילה "injun", מילה המשמשת לתיאור עמים ילידיים באמריקה. את השינוי הוביל אלן גריבן בתקווה להתמודד עם ה"צנזורה המונעת", שנובעת מהסרת הספר מתוכניות הלימוד בשל השימוש במונחים. השינויים עוררו זעם מצד המבקרים אילון ג'יימס, אלכסנדרה פטרי וכריס מדוז.
עלייה בשימוש ומחלוקת בעשור השני למאה העשרים ואחת
בשנות העשרים של המאה העשרים ואחת, המונח "nigger" על צורותיו השונות החל להופיע בתדירות הולכת וגוברת בשיח בין אפרו־אמריקאים בינם לבין עצמם, ולמעשה המילה היא הביטוי הפוגעני הנפוץ ביותר במוזיקת היפ הופ. טא-נהסי קואטס טען כי אם העובדה שאנשים שאינם שחורים אומרים את המונח בשירה או ראפ תמשיך להיות לא מקובלת, האמריקאים הלבנים ירגישו איך זה לא להיות זכאי "לעשות כל מה שבא להם, בכל מקום." שאלה המועלית לעיתים קרובות היא האם חשיפה תכופה למונח תוביל בהכרח לשינוי התפיסה של המילה כפוגענית בקרב רוב האמריקנים שאינם שחורים, הרואים כיום את השימוש בה לא מקובל ומזעזע.
ואצלב האוול
קורות חיים
האוול נולד ב-1936 בפראג למשפחה אמידה שמצד אביו הייתה מעורבת בעסקי הבידור והקולנוע ומצד אמו בדיפלומטיה. בעקבות השתלטות הקומוניסטים על המדינה ב-1948 נושלה המשפחה מנכסיה ומשום שהוגדרה כ"בורגנית-ריאקציונרית", נודתה. כבן למשפחה כזו נאסרו על האוול לימודים בתחום האומנות, והוא למד שנתיים באוניברסיטה הטכנית של פראג.
ב-1959, אחרי שירות צבאי של שנתיים, החל לעבוד בתיאטרון בתור פועל במה. בשלב זה של חייו החל ללמוד דרמה בהתכתבות וגם לכתוב מחזות בעצמו. המחזה הראשון שלו, "מסיבת גן", הועלה ב-1963. ב-1964 נישא לאולגה שפליכלובה.
ב-1996 נפטרה אשתו אולגה ממחלת הסרטן, וגם בגופו של האוול עצמו התגלה סרטן הריאות. חלק גדול מראותיו נכרתו, אך למרות שמועות על מותו הקרב הוא התאושש, ועורר סערה חדשה כשנישא בינואר 1997 לשחקנית דאגמאר ושקרנובה הצעירה ממנו ב-17 שנה.
פעילות פוליטית
ב-1968, עם תחילת מאורעות "האביב של פראג", נעשה האוול מעורב יותר בפוליטיקה, וכתב מאמר נועז שבו קרא לרב-מפלגתיות. אחרי הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה הוא נסחף יותר ויותר לפעילות פוליטית, הפך ל"דיסידנט" והוחרם במולדתו. ב-1975 כתב מכתב פומבי לנשיא המדינה גוסטב הוסאק בו קרא לשינוי מדיניות הממשל. במכתב הוא מתאר את הצורה בה המשטר משליט את מרותו:
ב-1977 היה מראשי התארגנות האינטלקטואלים "אמנה 77" שקראה לממשלה לכבד את זכויות האדם ובעקבות מעורבות זו הושלך לראשונה לבית הסוהר. אחרי שנאמר לו שהתנועה גוועה והוא הבטיח להפסיק את פעילותו בה, הוא שוחרר. עם שחרורו גילה שהשלטונות שיקרו לו, בנוסף לתחושת האכזבה מהתנהגותו הוא. ב-1979 השתתף בהקמת ארגון שתמך במתנגדי המשטר ומשפחותיהם, ובעקבות כך נשלח לכלא לארבע שנים, אחרי שסירב להצעה לצאת לגלות.
עם תחילת מהפכת הקטיפה ב-17 בנובמבר 1989, היה האוול מחוץ לפראג. כעבור יומיים הוא היה מראשי מקימי "הפורום האזרחי" שהוביל את המהפכה ויחד עם אלכסנדר דובצ'ק הסתמן כמועמד אפשרי לנשיאות המדינה במעבר מהדיקטטורה לדמוקרטיה. ראשי הפורום הגיעו למסקנה שהוא עדיף על דובצ'ק שרצה מאוד בתפקיד, והטילו על האוול לבשר לדובצ'ק על ההחלטה. לבסוף דובצ'ק התמנה ליושב ראש הפרלמנט, וב-29 בדצמבר הפרלמנט, שעדיין היה בהרכבו מהתקופה הקומוניסטית, בחר בוואצלב האוול לנשיא צ'כוסלובקיה לתקופת ביניים עד שייבחר פרלמנט חדש בבחירות חופשיות. ביולי 1990 בחר אותו הפרלמנט החדש לתקופת כהונה של שנתיים.
כהונה כנשיא צ'כוסלובקיה וצ'כיה
בינואר 1998, אחרי משבר כלכלי ופוליטי במדינה נבחר האוול לקדנציה נוספת כנשיא, אולם רק לאחר סיבוב שני, וברוב של קול אחד. האוול היווה גורם מרכזי בהצטרפות הרפובליקה הצ'כית לנאט"ו, הן כלפי פנים, תוך כדי התנגשות עם הממשלה, והן כלפי חוץ כאשר השתמש במעמדו הבינלאומי על מנת לשכנע את נאט"ו לקבל את מדינתו לשורותיה.
עם סיום תקופת כהונתו השנייה ב-2 בפברואר 2003, התקשה הפרלמנט הצ'כי לבחור את מחליפו, ורק לאחר כמה שבועות ללא נשיא נבחר יריבו ואצלב קלאוס למחליפו.
ידיד ישראל
האוול גילה יחס חם למדינת ישראל, וערך שני ביקורים רשמיים: הראשון באפריל 1990, חודשים ספורים אחרי שנבחר לנשיא צ'כוסלובקיה, והשני בספטמבר 1997. ביקורו האחרון בישראל היה ב-2008 אז היה אורחו של שמעון פרס בדיוני ועידת הנשיא.
ביולי 2010 ייסד האוול ביחד עם שורת אישים אוהדי ישראל אחרים את "יוזמת ידידי ישראל" - "Friends of Israel Initiative", שמטרתה להילחם בניסיונות לעשות דה-לגיטימציה למדינת ישראל ולפעול למען זכותה של ישראל לחיות בשלום בגבולות מוכרים ובטוחים. בין היוזמים האחרים היו חוסה מריה אסנאר ראש ממשלת ספרד לשעבר, פיאמה נירנשטיין סגנית יו"ר ועדת החוץ של הפרלמנט האיטלקי, מרצ'לו פארה לשעבר יו"ר הסנאט האיטלקי, אלחנדרו טולדו נשיא פרו לשעבר, דייוויד טרימבל ראש ממשלת צפון אירלנד לשעבר וזוכה פרס נובל לשלום, ותומכי ישראל אחרים ממנהיגי אירופה, ארצות הברית והעולם. אירוע ההשקה של היוזמה התרחש בבניין הפרלמנט הבריטי, כשהמארחים הם "אגודת הנרי ג'קסון" וחבר הפרלמנט הבריטי יהודי מטעם המפלגה השמרנית רוברט חלפון.
על שמו כיכר בחיפה.
בשנת 2006, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
נקודת עוגב
נקודת עוגב (או פדאל, צליל עוגב) הוא מונח מוזיקלי אשר נמצא בשימוש במוזיקה הטונאלית, הבא לתאר צליל ארוך ומתמשך שמופיע באופן טיפוסי בקול הבס.
לרוב, מתחיל צליל העוגב כאחד מצלילי האקורד, אך בניגוד לשאר הקולות אשר מתחלפים ויוצרים אקורדים שונים, הוא ממשיך להשמע, ובכך באופן בלתי נמנע יוצר דיסוננסים עם אקורדים שבהם הוא נחשב לצליל "זר". לקראת סיומה של נקודת העוגב יופיע אקורד אשר בו צליל העוגב נחשב לאחד מצלילי האקורד. לכן צליל נקודת העוגב נכלל בקטגוריה אחת של צלילים זרים לאקורד, כגון צליל שוהה, צליל מקדים וצלילים עוברים. הוא שונה מהם בכך שהוא מתחיל כצליל של אקורד, ומסתיים כצליל של אקורד, אשר לרוב הוא יהיה צלילו הבסיסי של אותו אקורד.
נקודות עוגב יוצרות תחושה טונאלית חזקה, כמו מושכת את ההרמוניה חזרה אל שורשהּ. הצליל שעליו מבססים נקודת עוגב הוא בדרך כלל צליל הטוניקה (המדרגה הראשונה בסולם) או צליל הדומיננטה (מדרגתו החמישית). מבחינה הרמונית, על ידי הסתכלות אנכית של כל אקורד הנופל בדרכה של נקודת העוגב, ניתן לומר שנקודת העוגב מרככת את הצבע ואת הפונקציה ההרמונית שיוצר כל אקורד, מכיוון שצליל הבס זר לו, ולכן התחושה שיוצר האקורד היא פחות בהירה וברורה. לפיכך, באופן פרדוקסלי, אי ההתאמה בין נקודת העוגב לבין האקורדים, מעמעמת במעט את המתח ההרמוני, במקום לחזקו.
לעיתים משתמשים מלחינים בצליל מתמשך בקול שאינו הבס, באופן שזהה לנקודת עוגב. צליל זה נקרא "נקודת עוגב הופכית". נקודות עוגב נפוצות ברוב הסוגות המוזיקליות החל מן הבארוק, כאשר בתקופה זו ניתן למצוא רבות מהן בסיומי פרקים (למשל בסיומם של הפרלוד והפוגה הראשונים מתוך ספר הפסנתר המושווה הראשון של י. ס. באך. כמו כן, שימוש בנקודת עוגב נפוץ במיוחד במוזיקה עממית אותנטית, למשל במוזיקה קלטית טיפוסית לחמת חלילים, בה משאירים לרוב צליל שוהה אחד או יותר, אשר מתפקדים כנקודת עוגב, שמעליהם קולות נוספים ובהם צלילים משתנים, דרך כלל יוצרים מלודיה. הופעת נקודת עוגב במוזיקה עממית מכונה "דרון" (Drone), כאשר לעיתים ישנו יותר מצליל מתמשך אחד.
מקור המונח בא מטכניקת הנגינה בעוגב, אשר בו ניתן "להחזיק" צליל לפרק זמן בלתי מוגדר, כל עוד העוגב פועל. צלילים אלה מנוגנים לרוב בעזרת דוושות הרגליים (הפדאלים), ומכאן בא הכינוי צליל "פדאל". בעזרת טכניקת נגינה זו, יכול העוגבר להחזיק צליל ארוך בעזרת דוושת רגל, ולנגן בחופשיות בעזרת שתי ידיו שנותרו פנויות.
ראו גם
אורגנום
מתן חרמוני
מתן חרמוני (נולד ב-25 באוקטובר 1969) הוא סופר וחוקר ספרות ישראלי.
ביוגרפיה
חרמוני נולד בקיבוץ דורות. בהיותו בן שנתיים נהרג אביו בתאונת דרכים. הוא גדל בבאר שבע ובעומר. ב-1995 עבר לתל אביב.
הוא מלמד ספרות עברית וספרות יידיש באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ונמנה עם סגל המחלקה לספרות, ללשון ולאמנויות של האוניברסיטה הפתוחה. חתן פרס היצירה לסופרים ומשוררים לשנת תשע"ד (2014). מינואר 2016 עד יולי 2019 ערך את כתב העת הספרותי "מאזנים".
היה נשוי לד"ר תמר מרין, מרצה לספרות, סופרת ומבקרת, ולהם בן ובת. נמצא בזוגיות עם המאיירת והקומיקסאית תמר בלומנפלד, ולהם בן.
קישורים חיצוניים
על "היברו פבלישינג קומפני":
על "ארבע ארצות":
על "קרבת דם":
על "מחר אני יוצא מזה"
מכּתביו:
אח"י רומח (סער 4.5)
אח"י רומח היא ספינת סער שנבנתה במספנות ישראל כראשונה בסדרת סער 4.5 נושב ומשרתת בשייטת ספינות הטילים של חיל הים הישראלי מ-1 בדצמבר 1981.
הספינה השתתפה במלחמת לבנון הראשונה, במלחמת לבנון השנייה ובמבצעים שנערכו לפניהן ואחריהן.
היסטוריה
בהמשך לבניית שתי ספינות ה'חוחית' נושאות המסוק נבנו שתי ספינות ה'נושב' וכולן נכללות בסדרת סער 4.5.
בסדרה זו גוף הספינה הוארך ב-3.7 מטרים יחסית לגוף ספינות סער 4.
כבר בשלב התכנון ובהמשך בניסויי הים התברר כי הארכת הגוף ללא שינוי רוחבו יצרה תנאים הידרודינמיים משופרים, זאת מאחר שיחס אורך הגוף לרוחב הגוף גדל.
ואכן מהירותה המרבית של הספינה פחתה בשני קשרים בלבד למרות שמערכת ההנעה לא שודרגה.
טווח ההפלגה גדל בעיקר בגלל הגדלת קיבולת מכלי הדלק.
זוג ספינות הנושב נבנו בכספי מכירת אח"י רומח ואח"י קשת הראשונות (ספינות סער 4) לצ'ילה. הכספים הועברו למספנות ישראל ובתמורה הן נדרשו לתכנן ולבנות שתי ספינות מושלמות על גוף ספינות החוחית,ללא האנגר, כולל התקנת ושילוב מערכות הלחימה.
בהמשך לדגם ה'נושב' נבנו גם ספינות ה'נירית' באורך המוגדל וגם הן קיבלו את שם הסדרה סער 4.5.
תכנון ובניית הספינה
פרויקט הבנייה שהוטל על מספנות ישראל כלל את התקנת ושילוב מערכות הלחימה בספינה בנוסף לבניית גוף הספינה ומערכות ההנעה והחשמל שלה.
הספינה הושקה במספנות ישראל באמצע 1981.
לאחר השקת הספינה ביקש מפקד הספינה רון גינזבורג מהמש"ט, אל"ם אריה רונה, להצטרף לליווי ספינה מסדרת סער 3 שנמכרה לצי זר.
בקשתו אושרה וכך, במקביל לשילוב מערכות הלחימה, תכנן קצין הגוף בצוות נדרן, רס"ן רוני אילון, התקנות קבועות של מרכיבי ערכת הפלגה ארוכה כחלק מגוף הספינה.
הצוות הראשון
צוות הספינה הראשוני מנה 18 איש מצוות אח"י כידון (סער 4) שנכנסה קודם לכן לשיפוץ חמש שנתי בזירת ים סוף.
גיוס שאר אנשי הצוות נעשה במאמץ משותף של סגן מפקד הספינה עופר דובנוב עם גורמי השלישות בבסיס חיפה (ב"ח) כך שבסופו של התהליך נוצר שילוב של סטי"לנים מנוסים יחסית, שהגיעו מזירת ים סוף, עם חיילים צעירים שהיו חדורי מוטיבציה לשירות על ספינת אבטיפוס חדשה. עופר דובנוב עצמו פיקד על אח"י רומח 5 שנים לאחר מכן.
לטובת ההפלגה הארוכה לליווי ספינת סער 3 ערך מפקד אח"י רומח אימוני היבנות מוגברים כולל מטווחים שבוצעו במקביל ותוך כדי ניסויי הקבלה של מספנות ישראל.
מיד במסירת הספינה לחיל הים בוצעה הפלגה מסכמת לאימון ההיבנות מערבית לקפריסין, ביציאה לים גילה צוות הגשר פריסקופ קרוב למפרץ חיפה, התברר שהייתה זו צוללת רוסית שעקבה אחר נושאת המטוסים נימיץ שעגנה במפרץ.
יישום לקחים טכניים בעת בניית הספינה
בנוסף הותקנו מחוונים להצגת מאמצי הכפיפה בגשר הספינה. על ידי קריאת הנתונים למדו קציני הספינה באופן מושכל את מגבלות הגוף המוארך של הספינה. בהנחיית מהנדסי צוות נדרן יצרו קציני הספינה דיאגרמה שהייתה למעשה מעטפת ביצועים. ביוזמת מהנדסי צוות נדרן נוספו בדיקות המעוות לניסויי הים במסגרת בדיקות הקבלה של הספינה. כל זה היקנה לספינות הנושב יכולת משופרת להפלגה בים קשה תוך מניעת מאמצים חריגים. בהמשך ביקש מפקד הספינה להשאיר את המערכת הזו עד חזרת הספינה לתיקוני אחריות במספנות ישראל, בקשתו נענתה בחיוב וסייעה לתפקוד הספינה במבצע שלום הגליל.
מרכז ידיעות הקרב של הספינה (מי"ק) נבנה מתוך ציפייה שספינות סער 4.5 יקבלו עדיפות להיות ספינות פיקוד: זה כלל התקנה ושילוב צג טקטי, עמדה קבועה לגדוד קשר ארצי, והתקנות נוספות במי"ק שאיפשרו תפקוד נוח ל מפקד השייטת, במקביל לעבודת צוות הספינה. גישה זו הוכיחה את עצמה כבר במבצע שלום הגליל וגם אחריה.
השתתפות במלחמות ומבצעים
במהלך שנות ה-80 ועד אמצע שנות ה-90 שימשו ספינות הנושב ספינות פיקוד של שייטת ספינות הטילים והובילו מבצעים משולבים.
הספינות השתתפו בפעילות שוטפת של חיל הים בגזרות הפעילות המסורתיות ובנוסף קבלו עדיפות לפעילות בגזרות רחוקות.
מבצע שלום הגליל
אח"י רומח הוזנקה לים כבר בליל יום שישי 4 ביוני 1982 יחד עם אח"י עצמאות, היא ירתה למקורות האש שכוונו לקיבוץ ראש הנקרה והעיר נהריה.
בהמשך השתתפה אח"י רומח יחד עם אחותה אח"י קשת במבצע שלום הגליל.
במשך כל המבצע נכנסה הספינה לנמל פעמיים בלבד, וזו הייתה הוכחה נוספת ליכולת השהייה ממושכת בים.
סמוך לסיום המבצע שלום הגליל לכדה הספינה סד"ג אמל"ח של הפת"ח שניסה להיכנס לביירות, על סיפון הסד"ג היה קצין בכיר של הזרוע הימית של הפת"ח.
מורשת
בשנת 2014, לאחר מבצע צוק איתן יזם מפקד הספינה זיו רושקין פגישה של צוות הספינה מתקופת צוק איתן עם החיילים והקצינים שהפעילו את הספינה במלחמת לבנון הראשונה. המפגש נערך במוזיאון ההעפלה וחיל הים ונערך באופן שנתן ביטוי הולם לחיילים ולקציני הספינה בשתי התקופות. הצליח במיוחד פאנל של שלושה חיילים ושלושה קצינים מהצוות הראשון של הספינה מול אנשי הצוות בצוק איתן.
מקסים פסקוטשי
מקסים פסקוטשי (באסטונית: Maksim Paskotši; נולד ב-19 בינואר 2003 בטאלין שבאסטוניה) הוא כדורגלן אסטוני, המשחק בעמדת הבלם בקבוצת טוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג ובנבחרת אסטוניה.
קריירת מועדונים
פסקוטשי שיחק בקבוצות נוער של מספר מועדונים באסטוניה. ב-20 ביוני 2020 ערך פסקוטשי את הופעתו היחידה בקבוצה הבוגרת של פלורה טאלין, בניצחון 4-2 על אלבה במסגרת הגביע האסטוני לעונת
ב-21 בספטמבר 2020 חתם פסקוטשי בטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג. הוא משחק הקבוצות נוער של המועדון.
קריירה בינלאומית
ב-24 במרץ 2021 ערך פסקוטשי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אסטוניה, בהפסד 6-2 לנבחרת צ'כיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
ג'אסם א-סעידי
ג'אסם א-סעידי (בערבית: جاسم السعيدي; בתעתיק מדויק: ג'אסם אלסעידי, נולד בשנת 1957) כיהן כחבר הבית התחתון של הפרלמנט הבחרייני מטעם מחוז הבחירה של רפאע המזרחית בין השנים 2002–2014. א-סעידי הוא מוסלמי סלפי.
קריירה פוליטית
בבחירות שנערכו לפרלמנט הבחרייני ב-2002, נאסר על א-סעידי לרוץ מטעם אל-אסאלה, המפלגה הסלפית בבחריין, עקב היותו "קיצוני מדי". א-סעידי בחר לרוץ באופן עצמאי וזכה ב-40.3% מהקולות, שהצריכו אותו להתמודד בסיבוב נוסף. בסיבוב השני זכה ב-53.5% ונבחר לפרלמנט. בבחירות 2006 זכה ב-70.9% בסיבוב הראשון ונבחר לקדנציה נוספת. בבחירות 2010 נבחר לקדנציה שלישת לאחר שזכה ב-62.7% מהקולות במחוז שלו. בבחירות 2014 הובס ונאלץ לפנות את מקומו בפרלמנט, לאחר כהונה של 12 שנה.
בשנת 2004 יזם הצעת חוק, שאושרה בפרלמנט ברוב קולות, לפיה יהיה מותר לעובדי המדינה לגדל זקן (לגברים) ולחבוש רעלה (לנשים) אם יחפצו בכך.
כתגובה למעורבות האיראנית בהתקוממות השיעים בבחריין בעת ההפגנות ב-2011, יזם עם חברי פרלמנט סלפים נוספים שליחת סיוע למיעוט הערבי באהוואז ובמחוז ח'וזסתאן באיראן.
בשנת 2013, יזם א-סעידי את גיבושה של רשימת ארגונים שיוכרו בבחריין כארגוני טרור, ביניהם חזבאללה. המהלך אכן הוביל להכרזת חזבאללה כארגון טרור בבחריין, לראשונה במדינה ערבית.
דעותיו
א-סעידי מכונה לעיתים "הקיצוני ביותר בבחריין" בשל הצהרות שאמר בעבר, כגון "אללה, קלל את היהודים, הנוצרים והשיעה והראה לי את יומם השחור."
עמדותיו כוללות הצעות להפרדה מגדרית בתחומים רבים בבחריין, להחיל את חוקי השריעה במדינה, ולהקים מתחמים של מגורי יוקרה על חורבות תילי הקבורה של תרבות דילמון בטענה כי היא מנוגדת לאסלאם. ב-2003 הוא נאלץ להתנצל בפני הפרלמנט לאחר שביקש לאסור על קיום תהלוכות האבל השיעיות על מותו של חוסיין בן עלי ברחובות במהלך העשוראא.
בפברואר 2006 קרא א-סעידי להסרת שלטים שהוצבו בבחריין בידי אגודת ההארה האסלאמית השיעית, משום שלטענתו הן מסיתות לכיתתיות. הכרזות נשאו ציטוט של איש הדת השיעי הבכיר עיסא קאסם: "קרב כרבלא עודנו נמשך בין הצדדים בהווה ובעתיד. הוא נמצא בנשמה, בבית ובכל תחומי החיים והחברה. אנשים ימשיכו להתחלק בין מחנה חוסיין למחנה יזיד, אז בחר את המחנה שלך." ב-2009, בעת כהונתו כחבר הפרלמנט, קרא לגירוש כללי של השיעים מבחריין.
ב-2007, בעקבות מאמר בעיתון איראני שטען כי העצמאות הבחריינית אינה לגיטימית וכי בחריין היא חלק בלתי נפרד מאיראן, קרא לניתוק היחסים הדיפלומטיים בין המדינות ובנוסף פרסם פתווה שהמאמין בדברים אלה הוא בגדר ח'וארג' ועונשו מוות.
ב-2009 דרש משר המשפטים הבחרייני שלא לאפשר מינוי נשים לתפקיד מואזין.
אגם בלד
אגם בלד (בסלובנית: Blejsko jezero; בגרמנית: Bleder See או Veldeser See) הוא אגם באלפים היוליאניים, באזור קרניולה עילית שבצפון-מזרח סלובניה סמוך לעיירה בלד. האגם מהווה יעד תיירותי חשוב בסלובניה.
גאוגרפיה והיסטוריה
מקורו של אגם בלד הוא בגלישת קרחונים ובתזוזות טקטוניות של הלוחות היבשתיים. אורכו 2,120 מטרים ורוחבו 1,380 מטרים. עומקו המרבי הוא 29.5 מטרים ובמרכזו אי קטן.
אגם בלד מוקף ערים ויערות. טירת בלד שנבנתה בימי הביניים ניצבת על צוק מעל הגדה הצפונית של האגם.
באגם התקיימו אליפויות העולם בחתירה בשנים 1966, 1979, 1989 ו-2011.
האי בלד
במרכז האגם אי אשר קרוי על שם האגם (Blejski otok). באי קיימת כנסייה המוקדשת לחג עליית מרים.
בכנסייה יש צריח בגובה 52 מטרים. גרם מדרגות בסגנון הבארוק שנבנה בשנת 1655 וכולל 99 מדרגות מוביל מהגדה של האי אל הכנסייה. בכנסייה נערכות חתונות רבות. באופן מסורתי, נשיאת החתן את הכלה במדרגות ביום החתונה מביאה איתה מזל טוב. באופן מסורתי חתנים נושאים את כלותיהם בגרם המדרגות באופן החתונה, באמונה שהדבר יביא מזל לזוג המתחתן. זוגות נישאים נוהגים גם להביע משאלה בתוך הכנסייה.
ביל טריילור
ביל טריילור (באנגלית: Bill Traylor; 1 באפריל 1854 – 23 באוקטובר 1949) היה צייר אפרו-אמריקאי, שנולד כעבד באלבמה.
טריילור נולד למשפחת עבדים באלבמה, הרביעי מבין חמישה אחים (שלוש אחיות גדולות ואח קטן). משפחתו נשארה בדרום על אדמת אדונם לאחר מלחמת האזרחים. הוא התחתן והקים משפחה בת תשעה ילדים, אולם כשהיה בן חמישים נפטרה אשתו והוא נישא בשנית. ב-1928, כשהוא בן 74, נפרד מאשתו ועבר לבדו למונטגומרי, אחת הערים הגדולות באלבמה. הוא התגורר בבית, שעל גדרו תלה את ציוריו ומכר אותם לעוברי אורח.
רק בשנות ה-70 של המאה ה-20 החלה התעניינות בציורים שלו. עתה הם מוצגות במספר מוזיאונים בארצות הברית כולל מוזיאון המטרופוליטן לאמנות.
אירוויזיון 1985
תחרות האירוויזיון של 1985, התחרות השלושים במספר, נערכה ב-4 במאי 1985 בגטבורג, שוודיה, לאחר ניצחון שוודיה באירוויזיון 1984. מנחת האירוע הייתה ליל לינדפורש.
מהלך התחרות
המדינה המנצחת הייתה נורווגיה עם השיר "La det swinge" (תן לסווינג, Let the Swing), שזכה ב-123 נקודות. את השיר שר הצמד בוביסוקס!, שהורכב מהאנה קרוג ואליזבת אנדריאסן.
בתחילת ההצבעה גרמניה הובילה, אך נורווגיה ושוודיה דאגו לשמור על קרב צמוד וכאשר חבר השופטים הבריטי העניק 12 נקודות לנורווגיה ואך רק נקודה בודדת לגרמניה, עברה נורווגיה לראש הדירוג. צמד בוביסוקס! ביצעו את השיר המנצח בסופו בגרסתו האנגלית.
את ישראל ייצג הזמר יזהר כהן עם השיר "עולה עולה" (מילים: חמוטל בן זאב, לחן: קובי אשרת), שזכה במקום החמישי, עם 93 נקודות. במקור נכתב השיר עבור הפסטיגל, תחת השם "הכלב ויסקי". אולם, כאשר האמרגן שלמה צח שמע את השיר, הוא החליט כי השיר "חזק מדי בשביל הפסטיגל", וכי הוא מתאים יותר לאירוויזיון. לשם כך שינתה חמוטל בן זאב את המילים, כדי להופכו משיר ילדים לשיר פופ. בתחילת הפזמון של "עולה עולה" זייפה אחת הזמרות המלוות טלי סיני ריקליס בצורה חדה במיוחד בעקבות סאונד גבוה מאוד במיקרופון, כאשר שרה את המילים "עולה עולה".
בפעם הראשונה בתולדות התחרות נעדרה הולנד מהאירוויזיון וזאת מהסיבה שתאריך האירוויזיון נקבע ליום הזיכרון של הולנד שמצוין מדי שנה בתאריך 4 במאי.
חנה אנגלברג-קולקה
חנה אנגלברג-קולקה (נולדה ב-15 באוגוסט 1932) היא מיקרוביולוגית מולקולרית ישראלית, פרופסור אמריטה במחלקה לביולוגיה מולקולרית שבמכון למחקר רפואי ישראל-קנדה באוניברסיטה העברית בירושלים. כלת פרס א.מ.ת. לגנטיקה לשנת 2018.
ביוגרפיה
חנה אנגלברג נולדה בווינה בירת אוסטריה, בתם הבכורה של ד"ר נתן אנגלברג, מהנדס כימיה, וצפורה, מורה. אחות למשה (לימים פרופ' לכירורגיה). אביה היה בעל דמיון וכישרון המצאתי, אך מעולם לא רשם פטנטים על המצאותיו, שחלקן הקדימו את זמנן.
באוקטובר 1939, כשנה לאחר האנשלוס, עלתה לארץ ישראל עם משפחתה, שהתיישבה בשכונת ארנונה בירושלים. ילדותה עברה במצב כלכלי גרוע, אך לדבריה, באווירה חיובית ותרבותית.
בשנות ה-40 עברה המשפחה לתל אביב. אנגלברג התחנכה בתיכון עירוני א' והייתה חברה בתנועה המאוחדת. בצעירותה ניגנה בכינור ואף למדה אצל לורנד פניבש ובאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים (לצדה של נעמי שמר). את שירותה הצבאי עשתה בנח"ל בקיבוץ מעיין ברוך.
את כל לימודיה האקדמיים עשתה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1952 החלה את לימודיה לתואר ראשון ושני במיקרוביולוגיה ובביוכימיה, והשלימה אותם ב-1958. מיד לאחר מכן המשיכה ללימודי דוקטורט במחלקה לבקטריולוגיה של בית הספר לרפואה, בהנחיית פרופ' מיכאל ארטמן. עבודת הדוקטורט שלה, שהוגשה ב-1964, עסקה במנגנון הפעולה של החומר האנטיביוטי סטרפטומיצין. את השתלמות הבתר-דוקטורט עשתה בקולג' אלברט איינשטיין לרפואה בניו יורק.
עם שובה לישראל שימשה כחוקרת במעבדתו של ארטמן וכמדריכה במחלקה לבקטריולוגיה. ב-1968 מונתה למרצה במחלקה לביולוגיה מולקולרית בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית. ב-1972 קודמה לדרגת מרצה בכירה, ב-1978 הייתה לפרופסור חבר, וב-1985 לפרופסור מן המניין.
בראשית שנות ה-70 שהתה בשנת שבתון בקולג' אלברט איינשטיין לרפואה ומאז שנות ה-90 היא חוקרת אורחת באוניברסיטת וינה.
בשנים 1994–2000 כיהנה כיושבת ראש המחלקה לביולוגיה מולקולרית. כמו כן, שימשה כחברה בוועד המנהל של האוניברסיטה העברית.
ב-2000 יצאה לגמלאות, אך ממשיכה לעסוק במחקר פעיל גם כיום (2023). בשנת 2019 הופיעה בסרט "הכיתה של 38', גלות ומצוינות" שיזם הפיזיקאי אנטון ציילינגר על אודות מדענים יהודים מובילים שעקרו מאוסטריה בילדותם.
מתגוררת בירושלים. אלמנתו של הפסל והצייר דן קולקה.
מערכות טוקסין-אנטיטוקסין
ב-1996 חשפה מעבדתה, יחד עם מעבדתו של פרופ' גד גלזר, את מערכת הטוקסין-אנטיטוקסין הראשונה בכרומוזום של החיידק E.coli. מערכת זו כונתה mazEF, וגילויה פתח תחום חדש של מערכות טוקסין-אנטיטוקסין המצויות בכרומוזומים של כל החיידקים, כולל חיידקים פתוגניים כגון שחפת. מאז הגילוי הופיעו למעלה מ-600 מאמרים בנושא זה, אשר הפך למושא מחקר מרכזי במיקרוביולוגיה.
תנאי עקה בחיידקים
בתנאי עקה, מופעל אצל החיידקים הטוקסין mazF שהוא אנדוריבונוקלאוזה ספציפית המייצרת מולקולות mRNA אחדות, המתורגמות באופן סלקטיבי על ידי ריבוזומים מיוחדים שנוצרו אף הם בתנאים אלה. מערכת תרגום זו, המיוחדת לתנאי עקה, כונתה Stress Translation Machinery ובקיצור STM. עבודה זו של אנגלברג-קולקה ועמיתתה, פרופ' איזבלה מול מאוניברסיטת וינה, פורסמה בכתב העת Cell. כמו כן, גילתה אנגלברג-קולקה כי בתנאי עקה בחיידקים ישנה סטייה מיוחדת בקריאת הצופן הגנטי, האופיינית לגנים המקודדים לחלבוני עקה.
פפטידים כחיישני מניין
אנגלברג-קולקה גילתה פפטידים מיוחדים, שהם הפפטידים הראשונים שהתגלו כחיישני מניין (Quorum Sensing). הם מופרשים מתאי החיידקים, וגורמים למותם של חיידקים אחרים. הם כונו Extracellular Death Factors ובקיצור EDF. לפפטידים אלה יש הפוטנציאל להוות אנטיביוטיקה חדשה, העשויה להיות אפקטיבית גם כנגד חיידק השחפת, החיידק הפתוגני ביותר בעולם. עבודתה זו פורסמה בכתב העת Science.
מערכת הרבייה הנקבית
מערכת הרבייה הנשית מורכבת מאיברים פנימיים וחיצוניים, אשר משתתפים בתהליך הרבייה האנושית. מערכת הרבייה הנשית אינה בוגרת מלידה, ומתפתחת בגיל ההתבגרות כדי להיות מסוגלת לייצר גמטות ולשאת עובר משך הריון מלא. איברי המין הפנימיים כוללים את הרחם, החצוצרות והשחלות. איברי המין החיצוניים כוללים את הפות כולל שפתי הפות, הדגדגן ופתח הנרתיק. הנרתיק מחובר לרחם באמצעות צוואר הרחם.
המקבילה בגוף הגבר היא מערכת הרבייה הזכרית.
איברים פנימיים
איברי הרבייה הנשיים הפנימיים הם הנרתיק (לדן), הרחם, החצוצרות, השחלות.
הנרתיק
הנרתיק הוא תעלה גמישה העשויה מרקמה פיברומסקולרית (מורכב מסיבים ורקמת השריר) באורך 10 ס"מ, תעלת הנרתיק מובילה מחוץ הגוף לצוואר הרחם. הוא מהווה חלק מתעלת הלידה בהקשר להיריון. הנרתיק יכול להכיל את איבר המין הזכרי במהלך קיום יחסי מין. נוזל זרע המכיל תאי זרע נפלט על ידי הזכר באורגזמה, לתוך הנרתיק, מה שמאפשר הפריה של תא ביצה (ביצית) באופן פוטנציאלי. מלבד להזדווגות משמש הנרתיק גם לניקוז דם הווסת מהרחם.
צוואר הרחם
צוואר הרחם, החלק הנמוך ביותר, חלק צר הנמצא בחלק העליון של הנרתיק. צורתו כשל גלילי או חרוט, בולט בחלקה העליון הקדמי של קיר הנרתיק. כמחצית אורכו הוא גלוי, השאר נמצא מעל אזור הנרתיק ואינו חשוף. לצוואר הרחם יש שכבת שריר עבה מבחוץ והוא הפתח דרכו העובר מתגלה במהלך הלידה, כמו כן הוא ממלא תפקיד משמעותי בהגנה נגד חדירת זיהומים.
הרחם
הרחם הוא איבר הרבייה הנשי העיקרי. הרחם מספק הגנה מכנית, תמיכה תזונתית ופינוי פסולת עבור העובר המתפתח עד הלידה. בנוסף, הצירים, שהם התכווצויות בקיר השרירים של הרחם, חשובים על מנת לדחוף החוצה את העובר בזמן הלידה.
הרחם הוא איבר חלול ושרירי בצורת אגס. אורכו הרגיל הוא כ־8 ס"מ. תפקידו העיקרי הוא לאפשר לביצית מופרית, אשר משתילה עצמה לתוך רירית הרחם, חומרי מזון מן הדם שמוזרם לרחם לשם מטרה זאת. הביצית המופרית הופכת לעובר, המתפתח עד הלידה. אם ביצית לא נטמעת בקיר הרחם, האישה מתחילה את הווסת.
ליקויים בהתפתחות רירית הרחם, למשל רירית דקה מהרצוי, עלולים לפגום בסיכוי השרשת העובר ולגרום לעקרות האישה.
הרחם מכיל שלוש רצועות מייצבות אשר עוזרות לייצב את מיקום של הרחם באמצעות הגבלה של טווח תנועתו. רצועה אוטרסקרלית שומרת על הרחם מפני לנוע מעלה קדימה. הרצועה הסיבובית מגבילה את התנועה האחורית של הרחם. הרצועה הקרדינלית גם מונעת את התנועה בחלקה התחתון של הרחם.
חצוצרות
החצוצרות הן שני צינורות באורך של כ־10 ס"מ, המובילים מן השחלות אל הרחם. בקצה המשפך הרחב של החצוצרות מצויים מבנים דמויי עלי כותרת (פימבריה), המקובעים בקרבת השחלות וקולטים את הביצית לאחר הביוץ, מאחר שלביצית אין יכולת תנועה עצמית, תלויה העברתה מהשחלה ועד לחלל הרחם בתפקוד החצוצרה. הביצית נעה לכיוון הרחם, נדחפת יחד על ידי תנועות של ריסונים (cilia) על הציפוי הפנימי של החצוצרות, מסע זה לוקח שעות או ימים. אם הביצית מופרית בעודה בחצוצרות, אז בדרך כלל היא תשתיל עצמה ברירית הרחם, תהליך אשר מסמן את תחילת ההיריון.
השחלות
השחלות הן איברים קטנים, ממוקמות ליד קירות הרוחב של חלל האגן. איברים אלה אחראים על אגירה של תאי ביצה (ביצית) והפרשת הורמונים, מכילות כ־300,000-400,000 ביציות. התהליך שבו תא ביצה (ביצית) משתחררת נקרא ביוץ. המהירות של הביוץ היא תדירה ומשפיעה ישירות על אורכו של המחזור החודשי. בזמן הבשלה של ביצית, זקיק, נוצר קרע בשחלה, ומתאפשרת יציאה של ביצית הנכנסת אל החצוצרות.
במהלך ההפריה תא הביצה ממלא תפקיד; הוא משחרר מולקולות חיוניות המנחות את הזרע ומאפשרות את הצמדות פני השטח של הביצה לפני השטח של תא הזרע. לאחר מכן הביצה יכולה לספוג את תא הזרע, זהו תחילתו של תהליך ההפריה.
התפתחות
כרומוזום הוא מאפיין גנטי הקובע את מין של העובר כבר בהתעברות. מאפיינים שונים באדם מבוססים על 23 זוגות של כרומוזומים המועברים בירושה. מכיוון שתא ביצה מהאם מכיל כרומוזום X, בעוד הזרע מהאב עשוי להכיל את כרומוזום X או Y, מכך נובע שהזכר הוא מי שקובע את מין העובר. אם העובר ירש את כרומוזום ה-X מן האב, העובר יהיה נקבה. במקרה זה, טסטוסטרון לא מופרש והצינור הפראמזופרי יתפתח לאיברי מין נשיים. הדגדגן הוא שארית של צינור המין הזכרי, המזונפרי, המנוון. מצד שני, אם העובר ירש את כרומוזום Y מהאב, העובר יהיה זכר; נוכחות של טסטוסטרון מגרה את צינור המין המזונפרי אשר יביא להתפתחות אברי מין זכריים והצינור הפראמזונפרי יתנוון.
פיזיולוגיה
מערכת הרבייה הנקבית (או איברי המין הנשיים) היא לומן המתחיל בתור מסלול יחיד דרך הנרתיק, המתפצל לשני מסלולים ברחם, אשר שניהם ממשיכים דרך החצוצרות, וכלה באוסטיה הדיסטלית אשר נפתחת לתוך חלל הבטן (אל מול הביציות).
בהיעדר הפריה, הביצית בסופו של דבר תעבור את כל מערכת הרבייה מן החצוצרות עד היציאה דרך נרתיק באמצעות הווסת.
וסת חודשית
הווסת היא תהליך פיזיולוגי-הורמונלי המתרחש באופן מחזורי בגוף הנקבה אצל חלק מהיונקים והוא הכרחי לצורכי רבייה. שלב הדימום הנורמלי אורך 2–7 ימים. בגוף הנקבה האנושית הווסת מתרחשת אחת לחודש במשך כל תקופת הפוריות, החל משלב הבגרות המינית וכלה בגיל המעבר (הקרוי בלעז "מנופאוזה"). הווסת ידועה בלשון העם בשם המחזור החודשי, אף שכינוי זה אינו מדויק: המחזור החודשי, כשמו כן הוא - תהליך המשתרע על-פני כל החודש, ואילו הווסת היא רק אחד השלבים בו.
המחזור החודשי כולל הבשלה ושחרור של ביצית בשחלות, אשר עוברת דרך החצוצרות אל תוך הרחם. אם במהלך המעבר, הביצית נפגשת עם הזרע, זרע יחיד יכול להיכנס ולהתמזג עם הביצית ולהפרות אותה.
בתהליך ההפריה הטבעי, מתפתחים בשחלה זקיקים המכילים ביציות. פעם אחת לחודש משתחררת ביצית מהשחלה ונאספת על ידי החצוצרה שם היא מתאחדת עם תא הזרע. לאחר ההפריה בחצוצרה, מתפתחת הביצית המופרית לעובר המועבר בתוך 4–6 ימים לרחם ומשתרש ברירית הרחם. התרחשות זאת מתחילה את תקופת ההריון ואת תחילת התפתחות העובר עד הריון מלא. כאשר העובר כבר מפותח מספיק כדי לשרוד מחוץ לרחם, צוואר הרחם מתרחב והתכווצויות של שריר הרחם דוחפות את הרך הנולד דרך תעלת הלידה (הנרתיק).
דלקת נרתיקית
דלקת הנרתיק היא דלקת בנרתיק הנגרמת בעיקר על ידי זיהום. היא המצב הגינקולוגי הנפוץ ביותר. קשה לקבוע כל אורגניזם ספציפי האחראי על רוב דלקות הנרתיק, כי זה משתנה בטווח של גיל, פעילות מינית ושיטות הדבקה שונות של זיהום חיידקי. דלקת נרתיקית לא בהכרח נגרמת על ידי זיהום המועברות במגע מיני כיוון שיש הרבה גורמים זיהומיים וחיידקים אשר אוהבים לעשות שימוש בסמיכות הריריות, הפרשות הנמצאות בנרתיק. דלקת הנרתיק מאובחנת בדרך כלל בהתבסס על הנוכחות של הפרשות מהנרתיק, אשר יכול להיות בצבע מסוים, ריח, או איכות (סמיכות או משתנים נוספים).
נרתיק חיידקי
זהו מצב גניקולוגי בנרתיק אצל נשים. מצב זה שונה מן הדלקת הנרתיקית כיוון שאין דלקת. חיידקי וגניטיס הם פולימיקרובים, וכוללים מינים רבים של חיידקים. האבחון עבור נרתיק חיידקי עשוי להיות אם שלושה מתוך ארבעת הקריטריונים הבאים נמצאים: מצב זה מגביר סיכון של מצבים זיהומיים אחרים באיברי המין כגון דלקת קרום הרחם (endometritis).
זיהום שמרים
זוהי סיבה נפוצה של גירוי בנרתיק, על פי המרכז לבקרת מחלות ומניעה לפחות 75% מהנשים הבוגרות חוו זיהום זה לפחות פעם אחת בחייהן. זיהומי שמרים נגרמים על ידי צמיחת יתר של פטרייה בנרתיק המכונה קנדידה. זיהומי שמרים נגרמים בדרך כלל על ידי חוסר איזון של חומציות בנרתיק, אשר בדרך כלל נוטה להיות חומצי. גורמים אחרים, כגון הריון, סוכרת, מערכת חיסונית חלשה, בדים צמודים במיוחד, או שימוש באביזרים שונים גם יכולים להוות סיבה. הסימפטומים של זיהומים פטרייתיים כוללים גירוד, צריבה, גירוי והפרשות דמויות גבינת קוטג' מהנרתיק. נשים גם דיווחו כי הם חוות כאבים בזמן קיום יחסי מין, כמו גם בזמן הטלת שתן. על מנת לאבחן דלקת שמרים יש לנטול דגימה של הפרשות מהנרתיק ובחינתם תחת מיקרוסקופ, באם נמצאות ראיות של שמרים, ניתן לאבחן זיהום שמרים. הטיפול משתנה ועשוי לכלול קרמים אשר נמרחים בתוך או סביב אזור הנרתיק, או גלולות העוצרות את הצמיחה של הפטריות.
זכויות רבייה
הפדרציה הבינלאומית לגינקולוגיה ומיילדות נוסדה בשנת 1954 כדי לקדם את רווחתן של נשים בפרט והעלאת הסטנדרטים של לימוד וטיפול גינקולוגי. בשנת 2010 היו 124 מדינות מעורבות ביוזמה זאת.
זכויות רבייה הן זכויות משפטיות הקשורות ברבייה ובבריאות הרבייה. לנשים יש את הזכות לשלוט בעניינים הכרוכים במיניות שלהן כולל בריאות הרבייה המינית. הפרה של זכויות אלה כוללות הריון מאולץ, עיקור בכפייה, הפלה מאולצת, הטלת מום באיברי המין. הטלת מום באיברי המין הנקביים היא הסרה מלאה או חלקית של איברי המין הנשיים החיצוניים.
היגינס
היגינס (באנגלית: Higgins) הוא שם משפחה.
ליברפול (כדורגל)
מועדון הכדורגל ליברפול (באנגלית: .Liverpool F.C) הוא מועדון כדורגל אנגלי מהעיר ליברפול, המשחק בפרמייר ליג, הליגה הבכירה של הכדורגל באנגליה. ליברפול הוא המועדון המעוטר ביותר באנגליה.
ליברפול היא הקבוצה האנגלית המצליחה ביותר במאה העשרים, אחת הקבוצות המצליחות ביותר בתולדות הכדורגל האנגלי, ומדורגת במקום השלישי באירופה מבחינת הישגיה, עם 6 זכיות בגביע אירופה לאלופות, שלוש זכיות בגביע אופ"א וארבע זכיות בסופר קאפ האירופי. ליברפול מחזיקה בשיא הזכיות בגביע הליגה האנגלית - 9, ועד שנת 2011 החזיקה בשיא הזכיות באליפות אנגליה והיא במקום השני בדירוג זה נכון לשנת 2020. בשנת 2019 זכתה לראשונה בגביע העולם למועדונים ובכך הפכה לקבוצה האנגלית הראשונה הזוכה בטרבל הבין-לאומי - זכייה בליגת האלופות, הסופר-קאפ האירופי וגביע העולם למועדונים בשנה אחת.
יו"ר הקבוצה הנוכחי הוא איש העסקים האמריקאי-יהודי טום וורנר.
השנים הראשונות
ליברפול נוסדה ב-15 במרץ 1892 אחרי שבעלי אצטדיון אנפילד, ג'ון הולדינג, הסתכסך עם אברטון (הקבוצה השנייה של העיר) וחיפש קבוצה אחרת שתשחק באצטדיון. תחילה היה אמור להיות שם המועדון "אברטון אתלטיק" אך התאחדות הכדורגל האנגלית התנגדה למצב בו לשני מועדונים יקראו בשם "אברטון" ולכן נקרא שם המועדון "ליברפול". כמאמנה הראשון של הקבוצה הובא ג'ון מק'קנה האירי שהחתים עד הגעתו 13 שחקנים סקוטים, מספר רב כל כך עד שבמספר מקרים, בהרכב הקבוצה לא שיחקו כדורגלנים אנגלים כלל.
כבר בעונתה הראשונה זכתה הקבוצה באליפות לנקשייר, והקבוצה העפילה לליגה האנגלית השנייה בעונת 1893/1894. גם בעונה זו הוכתרה ליברפול כאלופת הליגה, ללא הפסד ליגה יחיד והקבוצה העפילה לליגה האנגלית הראשונה, אז הליגה הבכירה בכדורגל האנגלי. הקבוצה זכתה באליפות הלאומית הראשונה שלה בעונת 1900/1901, ובפעם השנייה הוכתרה כאלופה בעונת 1905/1906. הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע ה-FA בשנת 1914, בו הפסידה 0–1 לברנלי. בשנים 1922 ו-1923 הקבוצה זכתה בשתי האליפויות ברצף הראשונות שלה בהנהגת הקפטן שלה, אפרים לונגוורת', שהיה קשר אחורי ושיחק גם במדיה של נבחרת אנגליה. אחרי שתי האליפויות הללו הגיעה תקופת היובש הארוכה ביותר בתולדות המועדון, כאשר הקבוצה לא זכתה באף תואר עד לעונת 1946/1947, עונה בו זכתה באליפות פעם נוספת. למרות זאת, הקבוצה נתקלה בקשיים בעונות שלאחר מכן וירדה לליגת המשנה בעונת 1953/1954.
השנים הגדולות ואסון הילסבורו
בדצמבר 1959 מונה למשרת מאמן הקבוצה ביל שאנקלי, אשר כבר בעונתו הראשון בקבוצה הוציא מהסגל הקיים 24 שחקנים והרכיב את סגל הקבוצה מחדש. שלוש שנים לאחר שמונה למאמן, בעונת 1961/1962, עלתה הקבוצה חזרה לליגה הבכירה, אשר ממנה לא ירדה מאז. בעונת 1963/1964 זכתה הקבוצה באליפותה הראשונה מזה 17 שנה. הקבוצה זכתה באליפות גם בעונת 1965/1966 לאחר שזכתה בגביע האנגלי בעונה שלפני כן בניצחון 2–1 על לידס יונייטד בגמר. הקבוצה זכתה בתואר האליפות השמיני שלה בעונת 1972/73 בעונה זו גם זכתה בגביע אופ"א לאחר ניצחון על בורוסיה מנשנגלדבך הגרמנית במשחק הגמר וזה היה התואר האירופאי הראשון בתולדותיה. בעונה שלאחר מכן זכתה הקבוצה בגביע אנגלי נוסף, ובסופה של העונה הודיע המאמן שאנקלי על פרישה ובמקומו מונה למשרת המאמן עוזרו, בוב פייזלי, אשר שימש בתפקיד עד 1983, אז הוחלף בידי עוזרו, ג'ו פייגן. מאז ועד 1985 (השנה בה סולקה מאירופה בעקבות אירועי אסון הייזל בגמר גביע אירופה לאלופות 1985, כאשר לאחריו התפטר פייגן מתפקידו וקני דלגליש מונה במקומו כמאמן שחקן, כשפייזלי חזר לשמש כיועץ) זכתה ליברפול בארבעה גביעי אירופה ובשני גביעי אופ"א. ב-1989 היה המועדון מעורב בעוד טרגדיה, אסון הילסבורו, בו נהרגו 96 מאוהדי הקבוצה. לאחר האסון הופסקו משחקי הקבוצה לשבועיים בהם ביקרו שחקני הקבוצה ומאמנה, קני דלגליש, את האבלים. האליפות ה-18 של ליברפול הושגה בעונת 1989/1990 והיא זכורה בישראל בעיקר עקב תרומתו של החלוץ הישראלי רוני רוזנטל, שכבש 7 שערים ב-8 הופעות. מלך השערים של הקבוצה בליגה באותה עונה היה ג'ון בארנס, שהבקיע 22 שערים.