cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הוגרס בן לוי
תפקידו
המשנה במסכת שקלים מתארת את חמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש והוגרס בן לוי נכלל ברשימה בתפקיד האחראי על שירת הלויים:
מדי יום לאחר שהקריבו את תמיד של שחר ותמיד של בין הערביים היה מנצח על מקהלת הלוויים שהיו עומדים על דוכן המקהלה בעזרת ישראל בבית המקדש.
מפרשי המשנה בהם תפארת ישראל מסבירים שהוא היה המנצח על המקהלה להתחיל או לסיים, ועל פיו נבחרו כל יום המשוררים לעמוד על הדוכן, וגם שהוא היה המלמדן כיצד לשיר. אמנם מתפקידו של בן ארזה היה בין היתר לסמן עם הצלצל למשוררים מתי להתחיל ולסיים ברם מי שקבע זאת היה המנצח.
הרמב"ם מוסיף וכותב על התפקיד
להוגרס בן לוי הייתה טכניקה מיוחדת של הכנסת האגודל לפיו להוציא קולות מיוחדים מגרונו ומסופר במסכת יומא על שיטתו של הוגרס:.
המשנה במסכת יומא מזכירה אותו לגנאי מאחר שלא הסכים ללמד את הטכניקה של שירתו לאחרים:.
כאשר הגמרא אומרת לעיל "על הראשונים נאמר זכר צדיק לברכה" יש מפרשים שהיא מתכוונת בין היתר להוגרס בן לוי אשר נימק מדוע לא רצה ללמד את הידע שלו לאחרים. המפרשים מסבירים שלא רצה שיכולת השירה הזו תילמד על ידי מי שישתמשו בה לטובת עבודה זרה.
Believe (שיר של שר)
Believe (בעברית: מאמינ/ה) הוא שיר של זמרת הפופ האמריקאית שר. השיר הופץ ב-19 באוקטובר 1998, שלושה ימים לפני צאתו של אלבומה ה-22 של שר הנושא את אותו השם, והוא הסינגל הראשון מהאלבום.
השיר חורג מסגנון הפופ-רוק שהיה מזוהה עם שר באותה תקופה ואימץ סגנון דאנס-פופ קצבי. הוא מכיל שימוש חלוצי בתוכנת עיבוד השמע אוטו-טיון לעיוות קולה של שר, שנודע בשם "אפקט שר". המילים של השיר מתארות העצמה וסיפוק עצמי לאחר פרידה כואבת, על פי הפזמון החוזר "האם אתה מאמין בחיים שאחרי האהבה?".
"Believe" זכה להצלחה כלל עולמית וכבש את ראשי המצעדים של 21 מדינות. השיר זיכה את שר בשיא בספר השיאים של גינס כאמנית הסולו המבוגרת ביותר (52 באותה העת) שכבשה את המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, ובשיא לפער הזמן הגדול ביותר בין שני להיטי מקום ראשון (25 שנים, Dark Lady ב-1974).
השיר הפך לסינגל הנמכר ביותר על ידי אמנית סולו בבריטניה והוא אחד הסינגלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, עם מכירות של מעל 11 מיליון עותקים ברחבי העולם. המבקרים שיבחו את ההפקה המורכבת שלו ואת הסגנון הקצבי שלו, וכינו אותו בתור אחת היצירות החשובות ביותר של שר. "Believe" היה מועמד לפרס הגראמי לתקליט השנה וזכה בפרס הגראמי להקלטת הדאנס הטובה ביותר, הגראמי הראשון והיחיד של הזמרת.
אנשי אקדמיה ומבקרים ציינו לשבח את הדרך בה הצליחה שר להמציא את עצמה מחדש ולהישאר רעננה ועכשווית בתוך עולם הפופ שמתבסס על נעורים. "Believe" הפך לשיר המצליח ביותר של שר בכל הקריירה ולשיר המזוהה ביותר עמה. צאתו של השיר חיזקה את תדמיתה של שר כאייקון פופ ואייקון גאה.
כתיבה
אף על פי שהיא לא קיבלה קרדיט ככותבת השיר, שר אמרה שהיא תרמה את השורות: I need time to move״ ״.on, I need love to be strong I've had time to think it through and maybe I'm too good for you לדברי שר: "שרתי את [השיר] באמבטיה, ונראה לי שהבית השני היה מתבכיין מדי. זה עצבן אותי, אז שכתבתי אותו. הוספתי לו נגיעה משלי".
הפקה
"Believe" הורכב עם Cubase VST בדגם מוקדם של Power Macintosh G3, עם סינתיסייזרים הכוללים Clavia Nord Rack ו- Oberheim Matrix 1000. קולה של שר נרשמו על שלושה מכשירי הקלטה מדגם TASCAM DA88 עם מיקרופון נוימן U67 שכוללים צינור וואקום לעיוות הקול. השיר הוקלט בערך באמצע שנת 1998 בקינגסטון על נהר התמזה, מערב לונדון, באולפן Dreamhouse המופעל על ידי Metro Productions.
האפקט על קולה של שר הושג באמצעות תוכנת תיקון הקול אוטו-טיון. במקור, התוכנה יועדה לשמש לתיקונים קטנים ועדינים תווים חדים או שטוחים בהופעות קוליות; עם זאת, טיילור השתמש בהגדרות קיצוניות כדי ליצור תיקונים מהירים באופן טבעי, ובכך הסיר את הפורטמנטו, המגלשה הטבעית בין התווים בשירה. טיילור אמר שזה "החלק הכי מורט עצבים בפרויקט, כי לא הייתי בטוח מה שר תגיד כשהיא תשמע מה עשיתי לקולה". שר אהבה מאוד את האפקט והתעקשה שיישאר בהקלטה הסופית על אף שחברת ההקלטות התעקשה להסירו. בניסיון להגן על האפקט על מנת שיישאר בשיר, המפיקים טענו בפני חברת ההפקות שהוא הושג על ידי ווקודר. האפקט הפך ללהיט בתחום המוזיקה הפופולרית וזכה להמון חיקויים והעתקות, וכונה ״אפקט שר״.
לחן
"Believe" הוא שיר דאנס-פופ. בהתחלה ובסוף הוא מכיל דגימות בביצוע ELO, שלא זכו לקרדיט. השיר הוקלט במפתח F ♯ מז'ור עם מקצב של 133 פעימות לדקה. השיר עוקב אחר התקדמות אקורדים של F ♯ –C ♯ –G ♯ m – B – F ♯ –A ♯ m 7 –G ♯ m – D ♯ m, והטווח הקולי של שר משתרע בין הטווח הנמוך של F ♯ 3 לתו C ♯ 5 הגבוה.
הצלחה וביקורות
ביל לאמב מ-About.com אמר כי השיר הוא "יצירה מושלמת של דאנס-פופ". עורך AllMusic, ג'ו ויגליונה, כינה את "Believe" "יצירת מופת פופית, אחד השירים הבודדים שהצליחו לפרוץ את הקיר הבלתי חדיר של רדיו מקוטע בסוף שנות התשעים כדי לחלחל לתודעת העולם בכללותו." מייקל גאלוצ'י נתן ביקורת פושרת, וכתב כי האלבום Believe הוא "יצירה חסרת מעוף וללא אישיות". צ'אק טיילור מבילבורד אמר שזה "הדבר הטוב ביותר ששר יצרה זה שנים". הוא הוסיף, "יש שירים כל כך טבעיים, כה מושרים בנוחות, עד שאתה תוהה איך מישהו לא חשב עליהם לפני עשרות שנים. שר כאן היא הפרס; אפילו המלעיזים הקשוחים שלה ילחמו שלא לנוע למקצב הזה." מאט סטופרה ובריאן גאלינדו מבאזפיד ציינו את השיר כ"אייקוני". דיימון אלברן, סולן להקות Blur ו- Gorillaz, כינה את השיר "מבריק". אנטרטיינמנט ויקלי תיארו את השיר "יצירת פופ מושלמת, חביב המועדונים הבא..." וציינו את קולה של שר כ"יחיד ומיוחד". טום יואינג מ- Freaky Trigger כתב כי השיר הוא יורשו של I Will Survive, ויגרום לכל האוהבים הנכזבים להרגיש כמו המנצחים הכי גדולים שיש. הוא הוסיף- "זה מדהים שלקח למישהו עד שנת 1998 ליצור יצירה כזו ׳האם אתה מאמין בחיים אחרי אהבה?׳, ואולי עוד יותר מדהים שזה לא ג'ים שטיינמן, אלא הגאונות של השיר הוא האופן שבו שר גורמת לו להישמע. "
השיר הגיע למקום הראשון באוסטרליה, בלגיה, קנדה, דנמרק, צרפת, גרמניה, יוון, הונגריה, איטליה, הולנד, ניו זילנד, נורווגיה, פולין, רפובליקה של אירלנד, ספרד, שוודיה, שווייץ, בריטניה, וארצות הברית. ב־23 בינואר 1999 הוא נכנס לטופ 40 במצעד הבילבורד והגיעה למקום הראשון במצעד ב־13 במרץ, מה שהפך את שר לאמנית המבוגרת ביותר (בגיל 52) שהגיעה להישג הזה. שר גם קבעה שיא על הפער הגדול ביותר בין להיטי מקום ראשון (25 שנים, Dark Lady) והפער הגדול ביותר בין ההצלחה הראשונה להצלחה האחרונה (33 שנים, I Got You Babe). השיר דורג כשיר הטוב ביותר לשנת 1999 על ידי הבילבורד והפך לשיר הטוב ביותר של שר בקריירה שלה.
בבריטניה, "Believe" הופיע לראשונה במצעד הסינגלים הבריטי ב-25 באוקטובר 1998. הוא נכנס למקום הראשון במצעד ונשאר בו במשך שבעה שבועות. Believe הפך לשיר הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 1998, וזיכה את כותביו בשלושה פרסי אייבור נובלו (לסינגל הנמכר ביותר בבריטניה, לשיר הטוב ביותר מוזיקלית ולירית, וללהיט השנה הבינלאומי) בטקס 1999. ב-1 באוגוסט 2014, השיר הפך לסינגל הנשי הראשון שזכה במעמד של פלטינה משולשת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטני. נכון לאוקטובר 2017, השיר מכר 1,830,000 עותקים בבריטניה, מה שהופך אותו לשיר הנמכר ביותר של אישה במצעד הסינגלים בבריטניה.
וידאו קליפ
הקליפ הרשמי של "Believe", בבימויו של נייג'ל דיק, מציג את שר במועדון לילה בתפקיד כפול: כזמרת על הבמה במועדון וכישות על טבעית להם היא מסייעת בתחום האהבה כמו רוח מכוונת. עלילת הקליפ סובבת במידה רבה סביב אישה שנמצאת במועדון ומחפשת את בן הזוג שלה ולבה נשבר כאשר היא רואה אותו עם אישה אחרת.
מבקר המוזיקה של מגזין בילבורד צ'אק טיילור, דירג את הקליפ עם הציון C, תוך שהוא משבח את המראה של שר ואת התסרוקות שלה, אבל ביקר את העלילה "עלילת משנה מיותרת על כמה ילדים שעוקבים זה אחר זה."
גרסאות כיסוי לשיר
ב-25 ביוני 2021 ביצעה הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס את השיר במופע "Stand By You", מופע שיזמה לכבוד חודש הגאווה.
כרונולוגיה של הלהט"ב בישראל
להלן לוח זמנים של אירועים בולטים עבור קהילת הלהט"ב בישראל, לרבות שינויים בזכויות להט"ב בישראל.
סירת הלקיט
סירת הֶלְקִיט (באנגלית: Halkett boat) היא סירה מתנפחת קלת-משקל שהמציא לפטננט פיטר הלקיט (1820-1885) בשנות הארבעים של המאה התשע־עשרה. הלקיט חיפש פתרון לקשיי התנועה באזור הארקטי של קנדה בדמות סירה שתהייה קלה דיה לנשיאה בשטח קשה למעבר ובה בעת חסונה מספיק כדי לעמוד בתנאי מזג האוויר הקיצוני.
הסירה הראשונה שתכנן ובנה הייתה סירה מתנפחת ומתקפלת עשויה בד מוספג בגומי. כשרוקנה מאוויר ניתן היה להתעטף בגוף הסירה כגלימה, כשהמשוט משמש מקל הליכה והמפרש כמטרייה. אחריה בנה הלקיט סירה לשני אנשים, שממדיה הקטנים איפשרו להכניסה לתוך תרמיל גב, וכאשר הוצא ממנה האוויר שימשה כשמיכה אטימה למים. למרות שהמצאתו זכתה לשבחים מפי חוקרי ארצות קנדיים, נמצאו לה קונים מעטים בלבד. הלקיט לא הצליח לשכנע את הצי המלכותי הבריטי לרכוש סירות אלו עבור אוניותיו, ומאמציו לשווקן כסירות לדיג ולציד ברווזים גם הם נכשלו. ככל הידוע, מכל הסירות שבנה שרדו רק שתיים: סירתו של חוקר הארצות ג'ון ריי, וזו הנמצאת באוסף מוזיאון חברת מפרץ הדסון במוזיאון מניטובה.
פיטר הלקיט
פיטר הלקיט היה לפטננט בצי המלכותי הבריטי בשנות הארבעים של המאה התשע עשרה. אביו, ג'ון הלקיט, היה מנהל בחברת מפרץ הדסון, אשר חי שנים רבות בקנדה קודם ששב אל אנגליה. הלקיט התעניין רבות בחקר האזור הארקטי של קנדה, ובמיוחד בקורותיה הרות האסון של משלחת קוֹפֶּרְמָיין (1819-1822) בהנהגתו של ג'ון פרנקלין. מסע המשלחת לחוף הצפוני של קנדה בחיפוש אחר המעבר הצפון-מערבי הסתיים באסון ובהאשמות ברצח וקניבליזם. 11 מבין 20 אנשי המשלחת מתו, ואלו ששרדו נאלצו לאכול אזוב, את מגפיהם שלהם ושיירים מרקיבים של נבלות שהותירו אחריהם זאבים. אנשי הקבוצה נתקעו מבודדים בגדתו המרוחקת של נהר קופרמיין לאחר שסירותיהם נהרסו בסערה. ג'ון ריצ'רדסון ניסה לשחות אל עברו השני של הנהר, אך לקה בהיפותרמיה חמורה. אחד מחברי המשלחת האחרים בנה קאנו קטן מקנבס וענפי ערבה, והם ניצלו בסופו של דבר לאחר שחצו אחד-אחד את הנהר בסירה המאולתרת.
הלקיט היה ממציא חובב, ובשעותיו הפנויות חיפש פתרון לבעיה בדמות סירה שתהא קטנה וקלה לנשיאה בשטח קשה לתנועה ובה בעת חסונה ובטוחה לשיט. הפתרון שהגה היה לבנות סירה שכל חלקיה ישמשו כמלבושים או אביזרים שהמשתמש בה צריך לשאת עמו בכל מקרה.
סירת הגלימה
הלקיט הכין גלימה אטימה למים ממקינטוש מיושן, מעיל גשם עשוי כותנה מוספגת בגומי טבעי. בבטנת הגלימה יצר חלל מתנפח ואטים למים ולאוויר, שנחלק לארבעה תאים נפרדים למקרה של נקר, וכיס ללהב של משוט אינדיאני ולמפוח קטן. מקל הליכה שימש גם כידית המשוט, ומטרייה גדולה שימשה גם כמפרש. הגלימה על כל ציודה שקלה כ-7.5 ליברות (3.4 ק"ג) ונדרשו שלוש-ארבע דקות כדי לנפחה; לאחר שנופחה יכלה לשאת את משקלם של שישה עד שמונה אנשים.
בתחילת 1844 ניסה הקליט בהצלחה את אב הטיפוס של סירת הגלימה בנהר התמזה. הוא חתר בה למרחק של 15 קילומטרים מבלי שיחדרו לתוכה מים, וזאת למרות שחלפו על פניו וכמעט פגעו בו מעבורות הקיטור ששטו במעלה ומורד הנהר והעלו בו גלים תוך כדי שיוטן. הלקיט, שבע רצון מהצלחתו, לקח עמו את אב הטיפוס של סירת הגלימה גם בעת שירותו בצי, ובדק אותה בתנאי ים שונים בכל פעם שנקרתה לו ההזדמנות לכך. בנובמבר 1844 קיווה הלקיט כי יוכל לבדוק את סירת הגלימה בתנאי מזג אוויר גרועים במימיו הסוערים של מפרץ ביסקאיה, אך שלא כרגיל היה הים רוגע מאוד, והוא נאלץ לקפל את המטרייה ולאחוז במשוט. סירת הגלימה נתקבלה באהדה על ידי חוקרי ארצות; ג'ון ריצ'רדסון (שכמעט וקיפח את חייו במשלחת קופרמיין של 1819-1822) כתב כי לו עמד לרשותם אמצעי מעין זה במסעם הראשון, לבטח היו ניצלים כל חברי המשלחת.
השימוש בסירות הלקיט באזור הארקטי של קנדה
הלקיט, מעודד מתוצאות הבדיקה של סירת הגלימה, החל בונה גרסה גדולה יותר, כזו שניתן לקפלה לתוך תרמיל גב. לאחר שנופחה יכלה הסירה לשאת שני אנשים, שהפעילו את משוטיהם אחד בכל צד, וכשרוקנה מאוויר שימשה כיריעה חסינה למים שהונחה על הקרקע הרטובה בשטח המחנה. האדמירליות פקפקה בשימושים האפשריים של ההמצאה; ב-8 במאי 1845 כתב סידני הרברט, המזכיר הראשון של האדמירליות, להלקיט כי "הלורדים בדעה כי המצאתך פקחית ונבונה, וכי אפשר שתהיה לתועלת במשלחות החקר והסקר, אך אינם סבורים כי יש לספקה לשימוש כללי בצי".
ג'ון ריי (John Rae) איש אורקני, שנודע בקרב האינואיטים בשם "אַגלוּקָה" ("בעל הצעדים הגדולים"), היה רופא חברת מפרץ הדסון שנעשה חוקר האזור הארקטי של קנדה. שלא כמו רוב האירופאים של זמנו, האמין ריי כי ילידי המקום יודעים יותר טוב מכל אחד אחר כיצד להתמודד עם תנאי מזג אוויר קיצוני. הוא ערך את מסעותיו כמותם, כשהוא משתמש במזחלות ובנעלי שלג וישן באיגלו משלג. ריי השתמש במשלחתו הראשונה ב-1846 בסירת הלקיט, ודיווח כי הייתה לרוב תועלת בחצייה הלוך ושוב של מפרץ ריפאלס, ואף שהשתמשו בה ברציפות למעלה משישה שבועות בחוף סלעי, מעולם לא נזקקה ולו לתיקון הקטן ביותר ועל כן ראוי שתהיה חלק מציודה של כל משלחת.
הצי המלכותי, שרצה מאוד לדעת מה עלה בגורל האוניות וחברי המשלחת של פרנקלין, שלח ב-1848 צוות חיפוש בהנהגתם של ג'ון ריצ'רדסון וג'ון ריי שצויד בסירת הלקיט שרכשה הממשלה. המשלחת לא הצליחה למצוא את פרנקלין, אך נוכחה לגלות מה רב ערכה של סירת הלקיט כשהשתמשה באחד המקרים בסירה היחידה להעברת צוות המשלחת כולו על פני נהר 14 פעמים הלוך ושוב. ריי סיפר כי יריעת הגומי של הסירה נתקשחה אומנם בשל הקור, אך לא הייתה כל בעיה לחמם ולרכך אותה כשהדבר נדרש. גם משלחת נוספת שיצאה לחפש אחר פרנקלין, זו של אה"מ "אנטרפרייז", צוידה בסירות הלקיט, וחבריה אף השתמשו בה לדיג.
חוקר הארצות הצרפתי ז'וזף רנה בלו יצא גם הוא, ב-1851, לחפש אחר פרנקלין בראש משלחת שמומנה על ידי רעייתו של פרנקלין. הוא הצטייד בסירת הלקיט, וכתב ביומנו כי "הייתה לתועלת עצומה בארץ בה לא ניתן לבנות רפסודה כלשהי בשל המחסור בעצים." גם משלחתו של בלו העלתה חרס בחיפושיה אחר פרנקלין, ורק ב-1853 גילתה משלחת בהנהגתו של ריי (שהצטיידה ב"שתי סירות הלקיט יפהפיות") קבוצת אינואיטים, שסיפרו כי ראו לפני כארבע שנים אנשים גוררים סירה ומאוחר יותר מצאו את גופותיהם.
הכישלון המסחרי
למרות הפרסום כי הן אידיאליות לדיג באגמים ולציד ברווזים ועל אף שהוצגו בתערוכה הגדולה של 1851, לא הצליחו סירותיו של הלקיט מבחינה מסחרית והשימוש בהן לא חרג מחוץ לתחום חקר הארצות בקנדה. הלקיט הגיע בשירותו בצי לדרגת קפטן ומת ב-23 במרס 1885 בגיל 65. עם מותו פסק לגמרי הייצור של סירותיו. ג'ון ריי מסר את סירתו ממשלחת 1853 למיס פִּיס מקירקוול, והיא נחה נשכחת תחת קורות הגג של מנסרת עצים בקירקוול. הסירה זוהתה ונתגלתה שנים רבות לאחר מכן, והיא מוצגת כיום במוזיאון סטרומנס באורקני. סירה שנייה ששרדה לימינו מצויה באוסף מוזיאון חברת מפרץ הדסון במוזיאון מניטובה.
פיטר נורמן
פיטר ג'ורג' נורמן (באנגלית: Peter George Norman; 15 ביוני 1942 - 3 באוקטובר 2006), היה אתלט אוסטרלי. סגן אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968), 5 פעמים ברציפות אלוף אוסטרליה (1966–1970) ושיאן אוסטרליה הנוכחי (2020) בריצת 200 מטר.
ביוגרפיה
במשחקי חבר העמים שנערכו בפרת', אוסטרליה בסוף נובמבר 1962 סיים נורמן במקום 12 בריצת 220 יארד בתוצאה של 21.8 שניות.
במשחקי חבר העמים שנערכו בקינגסטון, ג'מייקה באוגוסט 1966 זכה נורמן במדליית ארד בריצת שליחים 4x110 יארד בתוצאה של 40.0 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת שליחים 4x440 יארד בתוצאה של 3:12.2 דקות, במקום עשירי בריצת 220 יארד בתוצאה של 21.2 שניות ובמקום 29 בריצת 100 יארד בתוצאה של 10.2 שניות.
באליפות אוסטרליה שנערכה בפרת' ב-1966 הוא זכה לראשונה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.9 שניות. שנה לאחר מכן, באליפות אוסטרליה שנערכה באדלייד הוא הגן על תוארו וזכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.3 שניות.
סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה נורמן במדליית כסף בריצת 200 מטר בשיא אוסטרליה חדש של 20.06 שניות, אחרי טומי סמית' שקבע שיא עולם חדש של 19.83 שניות ולפני ג'ון קרלוס (20.10 שניות), שניהם מארצות הברית. כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אולימפי חדש של 20.23 שניות. בטקס חלוקת המדליות התעוררה סערה, כאשר סמית' וקרלוס הצדיעו את הצדעת הכוח השחור בזמן נגינת ההמנון האמריקני, כשהם לובשים כפפות וצעיפים שחורים ויחפים מנעליים. נורמן, הצטרף למחאתם כשענד תג של "הפרויקט האולימפי לזכויות אדם". סמית' הסביר כי הנפת ידו הימנית סימלה את כוחה של אמריקה השחורה, הנפת ידו השמאלית של קרלוס סימלה את אחדותה של אמריקה השחורה (אם כי מאוחר יותר התברר כי קרלוס שכח להביא את זוג הכפפות שלו, ולכן, לפי הצעתו של נורמן, חלקו בזוג של סמית'), הצעיף סימל את הגאווה השחורה, והיעדרן של נעליים סימל את עוניים של השחורים באמריקה.
באליפות אוסטרליה שנערכה במלבורן ב-1969 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בפעם הרביעית ברציפות בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.3 שניות ומדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.6 שניות.
באליפות אוסטרליה שנערכה באדלייד ב-1970 הוא זכה במדליית זהב בפעם החמישית ברציפות בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.0 שניות.
אף על פי שסיים במקום השלישי בריצת 200 מטר במבחנים האוסטרלים לאולימפיאדת מינכן (1972) מקום שהספיק כדי לקחת חלק באולימפיאדה הוא לא השתתף בהם. אחרי אכזבה זו פרש נורמן מספורט מקצועני והמשיך להתחרות במרוצי חובבים. הוא התקשה למצוא עבודה. זמן קצר עבד כמורה להתעמלות, והמשיך במאבקו נגדו אי-השוויון במסגרת האיגודים המקצועיים, מדי פעם עבד גם כקצב. פציעה בגיד אכילס שכמעט הובילה לנמק וכריתת הרגל, דרדרה את נורמן לדיכאון ולאלכוהוליזם.
למרות שהיה הרץ הגדול ביותר למרחקים קצרים בתולדות אוסטרליה ומחזיק עד היום (2020) בשיא הלאומי בריצת 200 מטר, הוא לא הוזמן להשתתף באולימפיאדת סידני (2000). הוא הוזמן לגנות את מעשיהם של קרלוס וסמית' בתמורה ל"חנינה" מהמערכת שהחרימה אותו, שהייתה מאפשרת לו למצוא עבודה קבועה דרך הוועד האולימפי באוסטרליה ולקחת חלק בארגון אולימפיאדת סידני, אך הוא מעולם לא נכנע ומעולם לא גינה את הבחירה של שני האמריקנים. הוועד האולימפי של ארצות הברית הזמין אותו להצטרף למשלחת האמריקנית, אחרי שנודע להם על העניין.
סמית' וקרלוס היו מנושאי הארון של נורמן בהלווייתו בשנת 2006.
ב-11 באוקטובר 2012, הפרלמנט האוסטרלי התנצל באופן רשמי בפני זכרו של נורמן:
דבריו של פיטר נורמן, מתוך הסרט התיעודי הצדעה - אותו כתב, הפיק וביים אחיינו, מאט נורמן:
יוריקו קויקה
יוריקו קויקה (ביפנית: <span lang="ja" class="t_nihongo_kanji">小池 百合子, נולדה ב-15 ביולי 1952) היא פוליטיקאית יפנית המכהנת כמושלת טוקיו. הייתה חברה בבית הנבחרים של יפן משנת 1993 עד שנת 2016. ב-2016 התפטרה כדי לרוץ למשרת מושל טוקיו. היא הייתה בעבר שרת הביטחון בקבינט של ראש הממשלה שינזו אבה, אבל התפטרה באוגוסט 2007 אחרי 54 ימים בתפקיד.
ב-31 ביולי 2016, קויקה נבחרה למושלת טוקיו, ובכך הייתה האישה הראשונה המאיישת את התפקיד הבכיר.
רוברט שטראוס
רוברט שוורץ שטראוס (באנגלית: Robert Schwarz Strauss; 19 באוקטובר 1918 – 19 במרץ 2014) היה עורך דין, פוליטיקאי ודיפלומט יהודי-אמריקאי, אשר כיהן כשגריר הראשון של ארצות הברית בפרדציה הרוסית.
נולד בטקסס בשנת 1918 להורים ממוצא יהודי-גרמני. למד משפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין, ובמהלך מלחמת העולם השנייה שירת ב- FBI.
בשנת 1945 פתח בדאלאס משרד עורכי דין (Akin Gump Strauss Hauer & Feld), שלימים נעשה למשרד המעסיק מאות עורכי דין ברחבי ארצות הברית.
בשנות החמישים עסק בגיוס תרומות למפלגה הדמוקרטית, וסייע לבחירתו של מושל טקסס ג'ון קונלי. בכך, נעשה מקורב ללינדון ג'ונסון, והלה נעזר בו בהיותו נשיא ארצות הברית כיועץ מדיני לעניין מלחמת וייטנאם.
בין השנים 1972 ו- 1977 שימש כיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית (DNC), ובשנת 1977 מונה על ידי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר לנציב הסחר של ארצות הברית (USTR), במסגרתו השלים בהצלחה את "סבב טוקיו", ליישום הסכמי גאט"ט.
בשנת 1979 מונה על ידי קרטר לתפקיד שליחו המיוחד למזרח התיכון, בניסיון להתמודד עם השלכות המהפכה האיראנית.
בינואר 1981 העניק לו קרטר את מדליית החירות הנשיאותית.
בתקופת כהונתו של רונלד רייגן כנשיא ארצות הברית, מונה שטראוס לעמוד בראש הוועדה הכלכלית הלאומית (National Economic Commission) ביחד עם דרו לואיס.
באוגוסט 1991 מונה על ידי הנשיא ג'ורג' בוש (האב) לשגריר ארצות הברית בברית המועצות, ולאחר פירוקה, נעשה לשגריר ארצות הברית הראשון ברוסיה, לאחר פירוק ברית המועצות, תפקיד בו כיהן עד נובמבר 1992.
הוא שימש חבר סגל בבית הספר למינהל ציבורי על שם לינדון ג'ונסון באוניברסיטת טקסס באוסטין.
נפטר בוושינגטון בשנת 2014, בגיל 95. על שמו נקרא "המרכז לביטחון לאומי ומשפטים" באוניברסיטת טקסס באוסטין.
ברנה טרוליבוס
ברנה טרוליבוס - חברת "Berna" השווייצרית ייצרה 15 סוגי טרוליבוסים שונים בין השנים 1940–1967.
דגם "ברנה טרוליבוס" סדרה 601, 621 (שנת ייצור 1965), היה דו-מפרקי, בעל מנוע חשמלי בכח של 550 וואט ובעל קיבולת של 32 מקומות ישיבה, וסך הכל 137 נוסעים. משקל מורשה היה 15,650 ק"ג.
חברת ברנה
חברת "ברנה" (באנגלית : "Berna") השווייצרית אשר נוסדה בשנת 1902 הייתה יצרנית שווייצרית של אוטובוסים, טרוליבוסים ומשאיות, שהתמחתה מאוחר יותר בטיפולי מתכות. עד 1960 עסקה החברה בעיקר בייצור רכב, אבל בין השנים 1965–1978 ייצור הרכב פחת בהדרגה והחליפו עם מוצרים אחרים. בסיס החברה היה בעיר אולטן, בקנטון זולותורן בשווייץ. במשך עשרות שנים החברה יצרה משיאות Berna 2VM עבור צבא שווייץ.
בשנת 1965, חברת ברנה פוצלה לשתי חברות בנות חדשות בארצות הברית ובגרמניה.
בשנת 1976 חברת "Saurer" השתלטה על חברת ברנה, וחברת "Berna AG" הייתה לחברת בת של חברת "Saurer". בשנת 1978 היו לחברה 650 עובדים ומחזור של 55 מיליון פרנק שווייצרי במכירות.
בשנת 2003 מכרה קבוצת "Saurer" את החברה, אשר הופרדה בהדרגה לשתי חטיבות בעלות התמחויות שונות, והמכירה הביאה להקמתן של שתי חברות חדשות אך קשורות, "Bernex Bimetall AG"ו- "IonBond AG Olten". מטה 2 החברות נשאר בעיר אולטן.
טרוליבוס
חברת "Berna" ייצרה 15 סוגי טרוליבוסים שונים בין השנים 1940–1967. יוצרו טרוליבוסים בתצורות קצרות וארוכות, (דו-מפרקיים).
יוצרו 131 יחידות, אשר נמכרו ב-7 קנטונים בשווייץ.
החברה ייצאה טרוליבוסים לצ'ילה (לעיר ולפראיסו) אשר היו בשרות עד 2010.
יחיאל שרייבמן
יחיאל שרייבמן (יידיש: יחיאל שרײַבמאַן; 12 במרץ 1913 רשקוב בסרביה - 9 בדצמבר 2005 קישינב מולדובה) היה סופר יידי.
החל מ-1940 שרייבמן היה חבר באיגוד הסופרים של ברית המועצות. הוא היה חבר מערכת של מספר כתבי עת ועיתונים ביידיש, ביניהם סאוועטיש היימלאנד, די יידישע גאס ואויפן שוועל.
ביוגרפיה
שרייבמן נולד ב-1913 בעיירת רשקוב שבאימפריה הרוסית (כיום חלק ממולדובה), אביו היה פחח. הוא למד בחדר ובבית ספר ממלכתי. בשנות השלושים של המאה ה-20 הוא חי בבוקרשט, שם הוא עבד בתיאטרון היידי.
את החיבורים הראשונים הוא החל לפרסם ב-1936, הם היו מוקדשים לחייהם של הפועלים הפשוטים ופורסמו בכתב עת סיגנאל שיצא לאור בניו יורק. הוא כתב בשביל כתב עת בוורשה, בוקרשט וניו יורק. לאחר כיבוש בסרביה על ידי ברית המועצות ב-1940 עבר שרייבמן לקישינב ונהיה חבר באיגוד הסופרים של ברית המועצות. בזמן מלחמת העולם השנייה הוא עבד בקולחוז באוזבקיסטן. בשנות החמישים של המאה ה-20 החלו לתרגם את חיבוריו לרוסית ומולדובאנית. עם תחילת יציאתו לאור של סאוועטיש היימלאנד הוא החל לכתוב בשבילו ויותר מאוחר הפך לאחד מעורכיו.
פרנסס אשקרופט
פרנסס מרי אשקרופט (באנגלית: Frances Mary Ashcroft; נולדה ב־15 בפברואר 1952) היא פרופסור לפיזיולוגיה במחלקה לפיזיולוגיה, אנטומיה וגנטיקה באוניברסיטת אוקספורד ומנהלת את מרכז אוקספורד לתפקוד גנים (Oxford Centre for Gene Function ). נוסף על כך היא עמיתה בטריניטי קולג'. החל משנת 1999 אשקרופט היא עמיתה בחברה המלכותית של לונדון למדעי הטבע.
אשקרופט היא פיזיולוגית רפואית בריטית החוקרת תעלות יונים - נקבוביות זעירות בקרום התא המובילות יונים ובכך משפיעות על דחפים עצביים, הפרשת הורמונים והנעת שרירים. אשקרופט מתמקדת במחקרה בתעלות המעורבות בהפרשת האינסולין מהלבלב בתגובה לעלייה ברמת הסוכר בדם. עבודתה בוחנת את מעורבות תהליך הפרשת האינסולין בסוכרת מסוג 2 וכיצד ניתן להתערב באופן תרופותי למניעת סוכרת מסוג 2. כמו כן, עבודתה עם הפרופסור אנדרו האטרסלי סייעה לאפשר לילדים שנולדו חולי סוכרת מסוג 1 לעבור מזריקות אינסולין לטיפול בטבליות.
קורות חיים
אשקרופט נולדה בשנת 1952 בבריטניה. היא התחנכה בפנימית טלבוט הית' ובאוניברסיטת קיימברידג', שם הוענק לה תואר במדעי הטבע, ואחריו, בשנת 1978, דוקטורט בזואולוגיה. באותה שנה עברה לליסטר, שם עשתה את הפוסט-דוקטורט עם פיטר סטנפילד. אשקרופט פרסמה מאמרים בכתבי עת רבים, ביניהם Nature ו- Journal of physiology על נושאים כגון תעלות יונים ותפקידם במחלת הסוכרת. בשנת 1996 מונתה לפרופסור לפיזיולוגיה באוקספורד ובשנת 1999 נבחרה אשקרופט כעמיתה ה-8000 של החברה המלכותית של לונדון.
מחקר
אצל אדם בריא, אינסולין משתחרר מתאי הבטא שבלבלב כתגובה לעלייה ברמת הסוכר בדם, מה שממריץ את ספיגת הגלוקוז בשריר, בכבד ובשומן, וכך מחזיר את הגלוקוז בדם לרמתו התקינה. סוכרת מתרחשת כאשר תאי הבטא אינם משחררים מספיק אינסולין או כאשר מתפתחת תנגודת לאינסולין, וכתוצאה מכך רמות הסוכר בדם גבוהות.
ישנם שני סוגים עיקריים של סוכרת: סוכרת נעורים (או סוכרת מסוג 1) וסוכרת מסוג 2, הצורה הנפוצה ביותר. סוכרת בילודים היא סוג מונוגני נדיר של סוכרת מסוג 1 המופיע לאורך הלידה או מעט אחריה. בשנת 1984, אשקרופט ועמיתיה מצאו כי התפקוד של תעלת אשלגן הרגיש ל- ATP (תעלת KATP) בממברנת התא של תאי בטא בלבלב היא קריטית לקישור רמות הגלוקוז בדם להפרשת אינסולין. הם טענו שמוטציה שגרמה לפתיחת תעלת KATP לצמיתות תפגע בשחרור האינסולין. עשרים שנה לאחר מכן, זוהו מוטציות אלו והוכחו כגורם לסוכרת בילודים.
חידושים במחקר
מחקרים תפקודיים הראו כי מוטציות בערוץ KATP שנמצאו בסוכרת בילודים פוגעות ביכולתו של ATP לסגור את התעלה ולעורר את שחרור האינסולין. אשקרופט שיערה שתרופות שיכולות לסגור ישירות את תעלת KATP, ולעורר את שחרור האינסולין יהוו טיפול לסוכרת בילודים. ידוע כי תרופות סולפונילוריאה סוגרות ישירות את תעלת KATP ונמצאות בשימוש בבטחה לטיפול בסוכרת מסוג 2 במשך שנים רבות. על סמך ידע זה, חולים רבים עם סוכרת בילודים עברו מזריקות אינסולין לתרופות סולפונילוריאה דרך הפה. המעבר מזריקות אינסולין לטיפול בטבליות הביא לבקרת גלוקוז טובה והקלו על איכות חיי המטופלים. תובנות מהמחקר על סוכרת בילודים הובילו בין היתר להבנה טובה יותר של ההשפעה של היפרגליקמיה כרונית בסוכרת מסוג 2.
אלדו קלולו
אלדו קלולו קיאטנגווה (בצרפתית: Aldo Kalulu Kyatengwa; נולד ב-21 בינואר 1996 בליון שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סושו.
קריירת מועדונים
קלולו נולד בליון שבצרפת. בשנת 2004 עבר למחלקת הנוער של מועדון הפאר הצרפתי אולימפיק ליון ממחלקת הנוער של סט. פון. בהמשך הצטרפו למחלקת הנוער של המועדון גם אחיו, פייר וגדעון קלולו. בשנת 2013 החל קלולו לשחק באולימפיק ליון II, קבוצת המילואים של המועדון. ב-18 ביולי 2015 ערך קלולו את הופעת הבכורה הלא-רשמית שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את מקסים גונאלון בדקה ה-89 בניצחון 1–2 על מילאן במשחק ידידות. שמונה ימים לאחר מכן שיחק 58 דקות בהפסד 0–2 לוויאריאל במסגרת גביע האמירויות. ב-12 בספטמבר ערך קלולו את הופעת הבכורה הרשמית שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-78 בתיקו 0-0 נגד ליל במסגרת המחזור החמישי בליגת העל הצרפתית לעונת. ב-16 בספטמבר ערך קלולו את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בדקה ה-69 בתיקו 1-1 נגד גנט במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2015/2016. ב-23 בספטמבר הבקיע קלולו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-18 בניצחון 0–2 על בסטיה. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך קלולו עשר הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים, והוסיף שתי הופעות בליגת האלופות ושתיים בגביע הצרפתי.
ג'ון שלג
בסדרת הספרים
שלג נודע לקוראים כממזרו של נד סטארק, ופעמים רבות משמש כנקודת תצפית בסיפור. סטארק מחנך את ג'ון למידות טובות, כבוד ויושרה וכן מאמן אותו בלחימה וסיוף. בשל חינוך זה ג'ון מתגלה כלוחם מעולה ואמיץ, ורוכש את הערכתם של האנשים הסובבים אותו.
כאשר אדארד נשלח למעלה מלך, ג'ון אינו יכול להתלוות אליו בשל היותו ממזר, לכאורה, וקייטלין אשת אדארד, אינה מסכימה שיישאר בווינטרפל תחת חסותה. לכן ברירתו המכובדת ביותר של ג'ון היא להצטרף יחד עם זאב הבלהות שלו אוב אל משמר הלילה. משמר הלילה הוא מסדר צבאי עתיק יומין ששומר על החומה המפרידה בין וסטרוז ל"האחרים" והשבטים הפראיים שבצפון. בתקופה שג'ון מצטרף למשמר הלילה קרנו ירדה והוא משמש בעיקר מקום מפלט לפושעים, אנשים שנענשו ובנים לא רצויים. במשמר הלילה ג'ון מפגין יכולות טובות והוא נבחר להיות משמשו ונושא כליו של מפקד המשמר ג'אור מורמונט. הוא מתיידד עם סאמוול "סאם" טארלי, נער שמן ורכרוכי אך חכם, טוב לב ויודע קרוא וכתוב. אחרי שהוכיח את עצמו מעניק לו מפקד המשמר ג'אור מורמונט את החרב "ארך-טפר" (Longclaw) שחושלה מפלדה ואלריאנית ועל ניצבה חקוק פסל ראש זאב בלהות.
בהמשך הצטרף ג'ון לחדירה עמוקה לארץ שמעבר לחומה יחד עם מספר סיירים מובחרים, אותם הוביל אחד מהסיירים המובחרים במשמר, קהורין החצי-יד. במהלך הסיור מבצע ג'ון פשיטה עם סייר נוסף על עמדת תצפית של אנשי הפרא, הורג אחד מהם וחס על אחרת, אשת פרא אדומת שיער בשם ייגריט. כאשר הסיור מתגלה ואנשיו נרדפים בידי אנשי הפרא, פוקד החצי-יד על ג'ון לרגל אחרי אנשי הפרא ולעשות כל דבר שיבקשו ממנו. כשג'ון מבקש מאנשי הפרא להצטרף אליהם הם פוקדים עליו להרוג את קהורין החצי-יד כדי להוכיח את נאמנותו. קהורין דורש מג'ון בחשאי לעשות כפקודתם כדי להוכיח את נאמנותו. לאחר מכן ג'ון נלווה אליהם בתור לוחם, תוך כדי כך שהוא מנסה לגלות את הנשק הסודי אותו הפראים מחפשים בצפון, ובו ישתמשו נגד משמר הלילה. אנשי הפרא פוקדים עליו לעזור לכבוש את החומה, וכשג'ון מוצא את ההזדמנות לכך הוא בורח מאנשי הפרא והולך אל החומה. הוא מגלה שדברים רבים השתנו, שמפקד משמר הלילה נהרג וכמוהו רבים אחרים. כך מוצא עצמו ג'ון מופקד על הגנת החומה מפני מתקפת אנשי הפרא, ומתגלה כמנהיג וכמפקד צבאי מוכשר.
על אף הישגיו בהגנת החומה, אנשי הפרא מארגנים מתקפה שהחומה לא תוכל להדוף. למזלם של אנשי משמר הלילה המלך סטאניס בא לעצור את אנשי הפרא עם צבאו. סטאניס, שסבור כמו רבים אחרים שכל בני סטארק מתו, זקוק לעזרתו של ג'ון בהיותו בנו של אדארד סטארק. הוא מבקש ממנו שיתן לו להפוך אותו משלג לסטארק, ושימונה למושל ווינטרפל בתמורה לכך שיעזור למלך סטאניס, יישבע לו אמונים ויאמץ אליו את דתו. בעוד שג'ון מתלבט האם לקבל את הצעה מתקיימות הבחירות לתפקיד הלורד המפקד החדש. חברו של ג'ון, סאם טארלי, משקיע את כל מאמציו בכך שג'ון יבחר והדבר אכן מצליח. ג'ון הופך להיות הלורד המפקד ה-998 של משמר הלילה. ג'ון מקבל החלטות מהפכניות בהיותו הלורד המפקד. בגלל הפחד מה"אחרים" - המתים המהלכים בחורף - החליט ג'ון להכניס את כל שאריות צבא הפראים לחומה ולשכן אותם במוצבים הריקים שלאורך ה"חומה" ולהילחם יחד ב"אחרים". חלק מאנשי "משמר הלילה", שהמלחמה בפראיים הייתה טבועה בהם, התקשו לקבל את החלטותיו. בסופו של דבר ג'ון נדקר בידי כמה מאנשיו. נכון לדצמבר 2018 וטרם יציאת הספר השישי, לא ידוע מה עלה בגורלו בסדרת הספרים.
בסדרת הטלוויזיה
במהלך הסדרה מתגלה כי ג'ון שלג הוא למעשה בנם של ליאנה סטארק, שנועדה לרוברט באראתיאון, וראיגאר טארגאריין לו נישאה בחשאי והרתה לו, אך בעונות הראשונות הוא נודע כממזרו של אדארד סטארק, אחיה של ליאנה, מקשר מחוץ לנישואין, לכאורה. המעשה הנאצל של אדארד הציל את ג'ון מחרון אפו של רוברט מלך שבע הממלכות.
בן בבי
על פי התלמוד הבבלי, בֶּן בֵּבׇי היה אחראי על הלקאת השומרים שישנו בהר הבית והתלמוד ירושלמי סובר כי אחראי על החלפת הפתילות של המנורה של בית המקדש. הוא היה אחד מחמישה עשר הממונים הקבועים שהיו בבית המקדש.
ג'ון שלג
בסדרת הטלוויזיה
בעונה השישית של הגרסה הטלוויזיונית הוא מוחזר לחיים על ידי מליסנדרה, הכוהנת האדומה של אל האור. הוא פורש ממשמר הלילה, פוגש את סאנסה וביחד הם משתלטים בחזרה על ווינטרפל. אחרי שחרור ווינטרפל הוא מוכתר למלך הצפון. הוא יוצא לדרגונסטון במטרה לגייס את דאינריז טארגאריין למאבק ב"הלכים הלבנים" אחרי שלמד שברשותה שלושה דרקונים יורקי-אש ומאגר עצום של זכוכית דרקון.
בן בבי
תפקידו
המשנה במסכת שקלים מתארת את חמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש ובן בבי נכלל ברשימה בתפקיד האחראי על הפקיע:
ג'ון שלג
בסדרת הטלוויזיה
כדי לשכנע את דאינריז ואת סרסיי לאניסטר לסייע לו ג'ון שלג מוביל משלחת לוחמים וסיירים הכוללת את טורמנד מנהיג הפראים, "כלב הציד" סנדור קלגיין, ז'ורה מורמונט וגנדרי (בנו הממזר של רוברט באראתיאון) על מנת ללכוד את אחד מהזומבים של "ההלכים הלבנים" ולהציגו בפני המלכות דאינריז וסרסיי לאניסטר. הם מצליחים ללכוד אחד מהם אך נקלעים למארב של מאות זומבים. הם נחלצים ברגע האחרון הודות לדאינריז, שבאה רכובה עם שלושת דרקוניה. במהלך הקרב נהרגים מספר מחברי המשלחת ואחד מדרקוניה של דאינריז, שנפצע למוות מחנית קרח שמלך הלילה יידה עליו. כל השאר נמלטים למעט ג'ון, שמחולץ ברגע האחרון על ידי דודו בנז'ן סטארק. ג'ון הפצוע חוזר לידיה של דאינריז, שהשתכנעה לסייע לו והוא נשבע לה אמונים. השניים מתאהבים זה בזה.
בן בבי
שיטת תלמוד ירושלמי היה אחראי על החלפת הפתילות בבית המקדש
הרמב"ם במשנה תורה מביא את רשימת חמישה עשר הממונים ומחליף במקום "ממונה על הפקיע" – "ממונה על השומרים". והשיג עליו הראב"ד מדוע לא מציין את הממונה על הפקיע, שהוא היה אחראי על הפתילות למקדש? הכסף משנה מסביר שהראב"ד סבר כדעת הירושלמי ובשל כך הקשה, אבל הרמב"ם סבר כמסקנת אביי שפקיע הוא רצועות המלקות והוא תפקיד הממונה על השומרים. יוצא שלפי הרמב"ם איש הר הבית האחראי על השומרים הוא הממונה על הפקיע של המשנה. וכך גם סבר המהר"י קורקוס בדבריו. אבל לפי הראב"ד לא היה איש הר הבית אחד מחמישה עשר הממונים אלא הממונה על הפקיע הוא הממונה על הפתילות ואין לו קשר לאיש הממונה על השומרים.
ג'ון שלג
בסדרת הטלוויזיה
ג'ון משכנע את דאינריז לסייע לו להילחם בהלכים הלבנים, וכוחותיה מתבצרים בווינטרפל יחד עם צבא הצפון, הפראים ובני בריתם. מעט לפני הקרב ג'ון מספר לדאינריז על מוצאו האמיתי, בית טארגריין כמוה, ואף יורש עצר חוקי לכס. הגילוי יביא למתח רב ביניהם והימנעות של ג'ון מהמשך קשר אינטימי עמה. בקרב דאינריז וג'ון רוכבים על שני הדרקונים ונלחמים במלך הלילה. אחרי לחימה קשה ועקובה מדם, אריה סטארק מצליחה להשמיד את מלך הלילה וכל צבאו מתפרק.
בן בבי
שיטת הבבלי - אחראי על ההלקאת שומרים רשלנים
במסכת שקלים מביאה המשנה חמישה עשר ממונים שהיו במקדש ביניהם מציינת המשנה ממונה על הפקיע. בבבלי מובא פירוש אחר שמדובר באיש הר הבית שהיה אחראי להלקאת השומרים הישנים בבית המקדש, ופירש רש"י נגדא-רצועות מלקות (שוט).
ג'ון שלג
בסדרת הטלוויזיה
אחרי הקרב ג'ון ממלא את הבטחתו לסייע לדאינריז לכבוש את מעלה מלך ולתפוס את כס הברזל. בעוד שג'ון, ובעיקר טיריון לאניסטר, מנסים לגרום לעיר להיכנע ובכך למנוע שפיכות דמים, דאינריז הופכה לפרנואידית ואכולת נקמה, ובאמצעות הדרקון שלה שורפת את כל מעלה מלך על כל תושביה, בהם חפים מפשע רבים.
בן בבי
שיטת הבבלי - אחראי על ההלקאת שומרים רשלנים
המשנה במסכת מידות מסבירה את מהות תפקידו של איש הר הבית שמזוהה עם תפקיד זה:
ג'ון שלג
בסדרת הטלוויזיה
לאחר שהוא רואה למה דאינריז נהפכה, ובעקבות שיחה עמוקה בה טיריון מזהיר אותו שדאינריז איבדה שליטה, הוא הורג אותה ונאסר. על מנת שלא להרגיז את "הבלתי טמאים" הוא נשלח בחזרה ל"משמר הלילה" ונאמר לו שמתוקף כך לא יחזיק באדמות, לא יישא אישה ולא יביא ילדים לעולם. ג'ון מגיע אל טירת שחור, שם הוא פוגש בטורמונד ובפראים. הוא מתאחד מחדש עם אוב והחבורה כולה צועדת יחד אל מעבר לחומה לשטחים הבלתי מסומנים בצפון הרחוק.
תאוריות לגבי מוצאו
בין מעריציה וקוראיה של סדרת הספרים רווחו ספקולציות רבות בנוגע לזהות אמו ואביו האמיתיים של ג'ון שלג. השאלות שהתעוררו עם הספרים הראשונים העלו את השאלה הראשונית האם נד באמת ניהל רומן בעיצומה של המלחמה? הדבר מנוגד לאופיו הנאמן של נד סטארק ולאהבתו לקייטלין, הוא מעולם לא עשה זאת לפני או אחרי. בנוסף ליאנה סטארק מתה במגדל ונד היה האחרון שראה אותה, והוא סירב לדבר עם איש, גם לא עם המלך רוברט שהיה מאוהב בה, בנוגע למה שהתרחש שם. התאוריה המרכזית שזכתה לפרסום היא שג'ון הוא בנם של ליאנה וראיגאר טארגאריין, ונד גידלו כבנו כדי לשמור עליו מפני נקמתו של רוברט בראתיאון, שרדף אחר כל זכר לבית טארגאריין; התאוריה התפרסמה בסימון R+L=J (ראיגאר + ליאנה = ג'ון). תאוריה זו מתכתבת עם שמה של הסדרה "שיר של אש ושל קרח": שלג בשל מוצאם המעורב של הוריו הוא חצי אש וחצי קרח, לפי הניסוחים הספרותיים בהם השתמש הסופר.
בסדרת הטלוויזיה, בחיזיון שבו צופה בראן סטארק ברגעיה האחרונים של ליאנה, התאמתה התאוריה באופן חלקי, עם היוודע זהות אימו של ג'ון שלג. בניוף ווייס, תסריטאי סדרת הטלוויזיה, אמרו במספר ראיונות, כי ג'ורג' מרטין סמך עליהם ונתן את אישורו שהם יערכו את הסדרה רק לאחר שניחשו נכונה את זהות אמו של ג'ון. בפרק סיום העונה השביעית נחשף כי אביו ואמו היו ראיגאר טארגאריין וליאנה סטארק, אשר התחתנו בסתר, ועל כן הוא איננו ממזר, שמו האמיתי הוא אאיגון טארגאריין (ה-VII) והוא למעשה יורש העצר החוקי של כס המלוכה.
ז'ילבר דוראן
ז'ילבר דוראן (בצרפתית: Gilbert Durand, 1921, שאמברי – 2012, מויה (Moye), מזרח צרפת) היה אנתרופולוג, פילוסוף, סוציולוג, חוקר מיתולוגיה וחסיד אומות העולם מצרפת.
קורות חיים
דוראן למד פילוסופיה ואנתרופולוגיה והיה תלמידם של גסטון בשלאר וקרל גוסטב יונג. הוא היה חבר "הבונים החופשיים".
פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה
במהלך מלחמת העולם השנייה היה דוראן מפקד רשת המחתרת הצרפתית "גאליה" שהייתה קשורה לכוחות הפנים הצרפתיים (French Forces of the Interior), חלק משורות תנועת ההתנגדות הצרפתית, ופעלה בשאמברי. שמו המחתרתי היה "המפקד בק" (Commander Beck) והוא היה אחראי על מספר פעולות מחתרת בהן זיוף מסמכים. משנת 1942 ועד יוני 1943 פעל דוראן על דעת עצמו, ובניגוד להוראות מפקדיו, והנפיק כ-60 מסמכי זהות מזויפים עבור יהודים. כמו כן ארגן מחסות זמניים בבתי מקלט ומסתור עבור יהודים נרדפים וכן משפחות אומנה עבור כ-15 ילדים יהודים נרדפים שאותם מסר להשגחתו פקיד של האוז'י"ף בשאמברי. אחת המשפחות שלהן סייע נמלטה מפריז בתקופה שאחרי גירוש היהודים מפריז ביולי 1942. משפחה זו התיישבה בשאמברי, אך נתנה מחסה לחבר המחתרת הצרפתית שדימם על סף ביתה. כתמי הדם הסגירו את המשפחה וזו נאלצה לברוח והגיעה לדוראן. זה ארגן עבור המשפחה מקלט בפרסן (Pressins), כפר קטן במחוז איסר (Isère) שבמזרח צרפת. דוראן ארגן תעודת זהות מזויפת עבור אבי המשפחה וכן מקום עבודה במחוז דרום (Drôme) שבדרום צרפת. יתר בני המשפחה שרדו אף הם.
דוראן עצמו נעצר על ידי הגסטפו, עונה במשך מספר שבועות, נכלא למשך שמונה חודשים, אך לא הסגיר את סודות המחתרת.
לאחר המלחמה
בשנת 1947 החל דוראן בקריירת הוראה באוניברסיטת גרנובל (Grenoble). בעקבות בשלאר, התחקה דוראן אחר מקורותיו של הדמיון בדימויים ובעצמים המוחשיים, ואחר האופן שבו התודעה מארגנת את הדמיון ויוצרת סדר מכאוס. ביצירתה ועיבודה של קטגוריזציה זו הסתמך דוראן על בשלאר ועל מירצ'ה אליאדה. דוראן הציע תורה שאותה כינה "מבנה אנתרופולוגי של הדמיון" (Structures anthropologiques de l'imaginaire - SAI) וכן הציע סיווג (קלסיפיקציה, קטגוריזציה) על בסיס שני עקרונות - התחקות אנתרופולוגית אחר מקורות הדמיון, וביקורת הסטרוקטורליזם, ברוח תורתו של בשלאר. לפי דוראן, הדמיון אינו אינסופי אלא משתחזר לפי צירי ייחוס ודפוסי תהליכים דומים. מבנה החוויה המיסטית ניתן להתפענח על ידי קווי דמיון של הומולוגיה ואנלוגיה. חוויות של הדמיון ניתנות לקיבוץ סביב ציר הזהות והאישיות, או לפיזור, על ידי הניגוד והמניעה ההדדית. בסיס התאוריה של דוראן כלל הפרדה בין מקור הדמיון לבין מחקרו האנתרופולוגי וארגון תכניו.
בשנת 1988 ייסד דוראן עם שותפים את כתב העת האירופאי "מחברות אירופאיות לחקר הדמיון" (Cahiers européens de l'imaginaire).
הנצחה והכרה
ב-2000 הכיר יד ושם בז'ילבר דוראן בתור חסיד אומות העולם. בשנת 2007 קיבל דוראן תואר קצין בלגיון הכבוד.
בין מספידיו של דוראן היה הסוציולוג הצרפתי מישל מאפזולי, שהיה מתלמידיו.
חכימוללה מחסוד
חכימוללה מחסוד (באורדו: حكيم الله محسود; 1979 – 1 בנובמבר 2013) היה אמיר ארגון הטליבאן בפקיסטן. לאחר מותו של המנהיג הקודם, בייטוללה מחסוד, בשנת 2009 ממתקפת טילים אמריקאית על ביתו, הפך למנהיג הארגון בפועל. ב-1 בנובמבר 2013 הוא חוסל בזמן שנסע ברכבו על ידי טילים שנורו ממל"ט תקיפה אמריקאי.
ביוגרפיה
חכימוללה נולד בשם ג'משד מחסוד במחוז קוטקאי, ליד העיירה ג'נדולה שבדרום וזיריסטן, בשנת 1979. הוא רכש את השכלתו במדרסה בכפר קטן במחוז הנגו. בייטוללה מחסוד למד אף הוא באותו בית ספר, אך נשר ממנו בסופו של דבר.
ג'משד הצטרף לאיש שבטו בייטוללה בג'יהאד, בהתחלה כעוזרו ושומר ראשו. הוא אימץ את הכינוי זולפקאר, ואחר כך שינה לשם חכימוללה, שפירושו בעל הידע. הוא זכה להכרה בתוך הטליבאן בעבור כישורי הלחימה שלו עם ה-AK-47 ועם טנדר הטויוטה.
בשנת 2004 הוא נהפך להיות דובר בארגון. הוא ארגן מספר פשיטות נגד שיירות אמריקאיות בין השנים 2007–2008, שהכריחו את סגירת מעבר ח'ייבר 6 פעמים. בשנת 2008 הוא קיבל לידיו את הפיקוד על המחוזות אורקזאי, ח'ייבר ועמק קוראם.
ב-22 באוגוסט 2009 הוא מונה להיות מפקד הטליבאן בפקיסטן על ידי 42 חברי שורה. הדבר אישש את דבר מותו של קודמו בתפקיד בתחילת חודש אוגוסט, בייטוללה מחסוד.
במהלך השנים הופצו מספר פעמים שמועות על מותו של חכימוללה, אך כולן הוכחו כלא נכונות.
ב-1 בנובמבר 2013 מל"ט תקיפה אמריקאי שיגר מספר טילים במקום בו שהה חכימוללה בצפון מחוז וזיריסטן, והוא נהרג יחד עם עוד 4 לוחמים.
מנהרות לחימה ברצועת עזה
מנהרות הלחימה של רצועת עזה הן מנהרות הנחפרות על ידי ממשל חמאס וארגוני טרור פלסטיניים נוספים ברצועת עזה, כחלק מכוונתם לפגוע באזרחי ישראל אשר מתגוררים בעוטף עזה. מנהרות אלה נחפרות מתחת לגדר המערכת סביב רצועת עזה, לשם חדירה סמויה מהרצועה לתחומי ישראל. בנוסף נחפרות מנהרות ברחבי רצועת עזה, לשם תנועה סמויה, כמקום מסתור, לצורך חטיפה של ישראלים, וכאמצעי להפתעת חיילי צה"ל במקרה של כניסת צה"ל לרצועת עזה.
חפירתן של מנהרות הלחימה החלה לפני שנים רבות, לצד חפירת מנהרות הברחה ברצועת עזה בעיקר בציר פילדלפי, והתגברה לאחר מימוש תוכנית ההתנתקות. חלק מהן שימשו למטרתן, חלק התגלו טרם הפעלתן, וחלק כנראה לא נחשפו. בנוסף למאמץ מודיעיני לאיתור מנהרות, עושה ישראל מאמץ לפתח טכנולוגיה שתסייע לחשוף מנהרות. מטרה מרכזית של הפעולה הקרקעית במבצע צוק איתן הייתה איתור מנהרות בצד העזתי של הגבול. שיפור טכנולוגי מהותי באיתור מנהרות הביא באפריל 2016 לחשיפת שתי מנהרות ארוכות בגבול רצועת עזה. על הטכנולוגיה המתקדמת שסייעה למצוא את המנהרות הללו הוטל צו איסור פרסום.
חפירת המנהרות
חמאס העסיק מבוגרים וילדים במלאכת החפירות. חמאס מעסיק ילדים בחפירה בשל ממדיהם הקטנים, ולפחות כ-160 ילדים נהרגו במהלך עבודתם בבניית מנהרות הברחה למצרים. בערוץ החדשות פוקס ניוז פורסם מכתבו של אחמד, פלסטיני בן 30, למכר של אביו (איציק עזר) המתגורר במרכז הארץ. הגבר סיפר כי חמאס השתלט על בית העסק של אביו והפך אותו למפעל רקטות. חסר אמצעים ונואש לכסף, הוא אולץ לעבוד בחפירת המנהרות ללא ידיעה על מקום החפירה או מטרתה. פעילי החמאס פיקחו על העבודה, נתנו הוראות, וחלק מהעובדים אף הוכו. מהנתונים הנאספים נראה כי צוותים של פועלים מגיעים מכוסי עיניים אל אתר הבנייה. הם עובדים מסביב לשעון בשתי משמרות של כשמונה עד כשתים עשרה שעות ביום, וחופרים בממוצע כעשרה עד חמישה עשר מטרים. כדי למנוע הדלפת מידע על המנהרות, חמאס הוציא להורג עשרות חופרי מנהרות בשל החשש שיעבירו מידע מודיעיני לישראל.
בשנת 2016 אירעו מקרים אחדים של התמוטטות מנהרות, שבהם נהרגו אנשי חמאס ששהו במנהרות. לפי ההערכה, בין 30 ל-40 חופרים נהרגו בקריסות אלה.
מנהרות חוצות גבול
מנהרות טרור שנחפרות לתוך שטח ישראל, ולעיתים אף לתוך יישובי עוטף עזה, במטרה לאפשר לחוליות טרור לחדור לשטח ישראל ולבצע פיגועי חטיפה ומיקוח שכוללים ירי המוני, מטעני חבלה, יידוי רימונים וירי רקטות נ"ט במטרה להרוג כמה שיותר אזרחים וחיילים, ואף לחטוף ישראלים (הן אזרחים והן חיילים) לשטח הרצועה ולהחזיקם כקלף מיקוח במטרה לשחרר מחבלים מהכלא הישראלי. רבים מתייחסים למנהרות כאלה כאיום אסטרטגי וישראל משקיעה מאמץ ומשאבים רבים כדי למצוא להן מענה יעיל.
מנהרות פיקוד ותנועה סמויה
רשת המנהרות שנחפרה בתוך רצועת עזה נועדה לאפשר למחבלים, במקרה של כניסה קרקעית של צה"ל לרצועה, לנוע בחופשיות ובאופן סמוי מתחת לקרקע, לצאת בפתחים שנבנו מראש, ולהפתיע את החיילים התוקפים או לסגת במהירות.
רשת המנהרות כוללת גם מפקדות, מחסני אמל"ח וכן בונקרים שנועדו להגן על בכירי החמאס במקרה של תקיפה אווירית והפצצות. רשת זו כוללת מאות קילומטרים של תוואי וזכתה לכינוי "מטרו" ולעיתים ל"מטרו של חמאס" או ה"מטרו של עזה".
מנהרות חבלה
חלק מהמנהרות שנחפרות ממולכדות ומכילות מטעני חבלה וחומרי נפץ, על מנת לפוצצם מתחת למבנים וביצורים ישראליים. כך למשל, הפיגוע במוצב JVT בציר פילדלפי ב-12 בדצמבר 2004 בו נהרגו 5 לוחמי גדוד הסיור המדברי, בוצע באמצעות מנהרת חבלה. מספר מנהרות חבלה נחפרו גם מתחת לציר הוברס. באחד המקרים, בפיגוע במוצב האורחאן בצומת גוש קטיף ביוני 2004, מנהרה שכזאת התפוצצה מתחת לכלי רכב צה"לי שניזוק מהפיצוץ והועף באוויר, אך לא היה מאויש בעת הפיצוץ. בפיגוע מנהרת תופת זה גם נהרג סמל ראשון רועי ניסים.
מנהרות ימיות
חמאס חפר מנהרות גם לאורך ולרוחב רצועת החוף על מנת לאפשר כניסה חשאית לים של צוללי יחידת הקומנדו הימי של חמאס. מאמץ זה נועד להקשות על האיתור שלהם כדי שיוכלו לחדור לישראל דרך הים, בצלילה חשאית, ולבצע פיגועים.
התמודדות עם איום המנהרות
על ההתמודדות עם מנהרות הלחימה של רצועת עזה אחראי חיל ההנדסה הקרבית. היחידות שמתמודדות ומתמחות בלחימה מסוג זה הן יהל"ם, ובעיקר פלגות סמו"ר, וכן גדודי ההנדסה קרבית, גדודי הסיור של חיל הרגלים (שכוללים פלחה"ן) ויחידות מיוחדות נוספות. היחידות שפועלות בשטח הן סמו"ר של יהל"ם ופלוגות הצמ"ה של אוגדת עזה, "אבירי הפלדה" ו"חתולי הפלדה".
איתור המנהרות
איתור המנהרות נעשה בשלושה מישורים:
השמדת המנהרות
דרך חלופית, כאשר אין שליטה קרקעית על פתח המנהרה, היא הפצצת פתחי המנהרה או תוואי המנהרה מהאוויר.
ב-2017 פורסם שלצה"ל יש שיטה מסווגת ושקטה לנטרול המנהרות שמונעת שימוש חוזר בהן ושיקומן לאחר הנטרול.
ביצורים נגד מנהרות
כבר באפריל 2016 החל צה"ל בפרישת מערכת חיישנים לגילוי מנהרות בציר הוברס המקיף את רצועת עזה.
בשנת 2017 החל צה"ל להקים את המכשול נגד מנהרות בגבול רצועת עזה, חומה תת-קרקעית בעומק של עשרות מטרים, ונועדה לעצור את חדירת המנהרות לשטח ישראל. הקמת המכשול הסתיימה ב-2021 וסיכלה מאז הקמתה לפחות מנהרה אחת שחפרו ארגוני הטרור הפלסטינים לשטח ישראל.
תא"ל ערן אורטל כותב כי "מדינת ישראל גיבשה פתרון טכני לאיום המנהרות חוצות-הגבול - הקמת מכשול גבול משוכלל יותר". עוד הוא כותב, בהקשר להתמודדות מדינת ישראל וצה"ל עם מכשול המנהרות, כי: "בחינה של ההקשר האסטרטגי מעידה כי להתפתחות המואצת של המנהרות בשנים 2012–2014 תרמה מדיניות ישראלית שנמנעה באותן שנים מפעולות התקפיות יזומות בשטח הרצועה".
היסטוריה
ההישג הגדול ביותר של מנהרות הלחימה הוא חטיפתו של החייל גלעד שליט והריגת שניים מחבריו לטנק, ב-25 ביוני 2006, לאחר שחוליה שמנתה שבעה מחבלים חדרה מרצועת עזה לשטח ישראל דרך מנהרה שפתח היציאה שלה היה כ-100 מטרים מהגבול לתוך השטח הישראלי, בסמוך למעבר כרם שלום.
במהלך השנים התגלו מנהרות לחימה נוספות החוצות את הגבול מרצועת עזה לישראל. מנהרה גדולה במיוחד, באורך של 1,800 מטר (מהם 300 מטר בשטח ישראל), שנחפרה בעומק של 22 מטר והייתה מדופנת ב-500 טון בטון ומלט, התגלתה על ידי צה"ל בחודש אוקטובר 2013. מוצא המנהרה היה סמוך לקיבוץ עין השלושה. לפי הערכת צה"ל חפירת המנהרה נמשכה כשנה וחצי, והסתיימה כחודשיים טרם גילוי המנהרה. לאחר גילויה נהרסה המנהרה על ידי לוחמי יחידת סמו"ר של חיל ההנדסה הקרבית, באמצעות מערכת אמולסיה לפיצוץ מנהרות, ועל ידי חיל האוויר הישראלי. מנהרה גדולה נוספת נחשפה במרץ 2014, ו-700 מטר מתוכה היו בשטח ישראל, בין הקיבוצים עין השלושה ונירים.
מנהרות במבצע צוק איתן
איום המנהרות זינק לתודעה הציבורית במבצע צוק איתן בעקבות מספר פיגועי חדירה, המתוארים להלן:
לצד מנהרות החדירה, בנו חמאס ושאר ארגוני הטרור רשת של מנהרות פיקוד ותנועה סמויה מתחת למעוזי חמאס, מפקדותיו ומחסניו, בכל רחבי השטח הבנוי ברצועת עזה ובפרט בעזה, שג'אעיה, חאן יוניס ורפיח. במנהרות נחפרו עמדות תת-קרקעיות שכללו עמדות פיקוד, עמדות מסתור, מלכודות לחטיפת חיילים, מחסנים תת-קרקעיים של אמצעי לחימה ובהן רקטות ארטילריות. רשת מנהרות זו רחבה ביותר וכוללת מאות פירי כניסה ויציאה. חלק ממנהרות אלו נפגעו במהלך הלחימה הקרקעית במבצע צוק איתן.
אחרי מבצע צוק איתן
בעקבות מבצע צוק איתן נושא המנהרות החודרות נכנס ללב התודעה הציבורית, ואחת הביקורות המרכזיות על הקבינט המדיני-ביטחוני וצה"ל במבצע היה על חוסר מוכנות לאיום המנהרות. בעקבות המבצע שכלל צה"ל את תורת הלחימה שלו בנושא התווך התת-קרקעי, הגדיל את סדר הכוחות של יהל"ם שמיועדים לטפל ולהשמיד את המנהרות, ואימן גדודי הנדסה קרבית, סיירות חיל רגלים ויחידות קומנדו ללחימה בתוך המנהרות. מערכת הביטחון שמה דגש על פיתוח פתרון טכנולוגי לאיתור המנהרות וכן פיתוח שיטות יעילות להשמידן, בין השאר באמצעות מערכת אמולסיה לפיצוץ מנהרות, שהוכיחה את עצמה בפעילות מבצעית. באפריל 2016 אותרה ונחשפה, באמצעות טכנולוגיה חדשה לאיתור מנהרות, מנהרה באזור כרם שלום שחפר חמאס לאחר מבצע צוק איתן. המנהרה הייתה מדופנת במלט ובטון בעומק של 40 מטר, וחדרה 150 מטר לתוך ישראל. המנהרה נוטרלה בידי חיל ההנדסה הקרבית. בתחילת מאי חשפו כוחות חיל ההנדסה הקרבית מנהרה נוספת שחדרה אל תוך שטח ישראל. פעילות החישוף ואיתור המנהרה נעשתה תחת אש מרגמות מצד חמאס.
ב-30 באוקטובר 2017 ביצע צה"ל את פיצוץ מנהרת הטרור ליד כיסופים: כוחות צה"ל פוצצו מנהרת טרור שחפר הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני אל תוך שטח ישראל, לעבר קיבוץ כיסופים, ואותרה באמצעות טכנולוגיה מתקדמת ומסווגת. בפיצוץ המנהרה נהרגו 14 מחבלים, מהג'יהאד האסלאמי ומחמאס. כחודש וקצת לאחר מכן, ב-10 בדצמבר 2017, הודיע דובר צה"ל שכוחות צה"ל איתרו ונטרלו מנהרת טרור של ארגון הטרור חמאס, שחדרה לתוך שטח ישראל והגיעה סמוך לקיבוץ נירים.
ב-14 בינואר 2018 ניטרל צה"ל מנהרת טרור שנחפרה על ידי חמאס מתחת למעבר כרם שלום וחדרה לתוך שטח ישראל וגם לתוך שטח מצרים. לפי ההערכות, עקב קרבתה לצינורות גז וסולר, המנהרה יועדה לביצוע פיגוע תופת במעבר כרם שלום ולפוצצו על יושביו. המנהרה אותרה באמצעות טכנולוגיה מתקדמת ונוטרלה בידי פיקוד הדרום וחיל ההנדסה הקרבית אחרי שפתח המנהרה ברפיח הופצץ על ידי חיל האוויר הישראלי.
ב-18 במרץ 2018 נטרלו כוחות צה"ל שתי מנהרות טרור: מנהרה אחת הופצצה מהאוויר ומנהרה שנייה, שחודשה על ידי חמאס באזור רפיח, סוכלה על ידי חיל ההנדסה הקרבית תוך שימוש בציוד מכני הנדסי ואמצעים נוספים.
ב-14 באפריל 2018 סיכלו חיל ההנדסה הקרבית ופיקוד הדרום, בשיתוף אמ"ן, חיל האוויר הישראלי ומפא"ת, מנהרת טרור מסועפת שחפר חמאס מג'באליה וחדרה לשטח ישראל. המנהרה היא הארוכה ביותר שסוכלה, אורכה למעלה מ-9 ק"מ והיא מתחברת לרשת מנהרות מסועפת מתחת לג'באליה. המנהרה נוטרלה באמצעות הזרקת חומרים שטיבם לא פורסם.
ב-29 במאי 2018 תקף צה"ל מנהרת טרור והברחה בדרום הרצועה ליד מעבר כרם שלום, שנחפרה במתווה ציר ה-ח' ועברה דרך שטח מצרים ומשם חדרה כ-900 מטר לתוך שטח ישראל.
ב-3 ביוני 2018 תקף חיל האוויר הישראלי מנהרת טרור ימית שנחפרה בצפון הרצועה ונועדה לאפשר לצוללי הקומנדו הימי של חמאס לצאת בחשאי אל תוך הים ומשם לצלול לעבר שטח ישראל כדי לבצע פיגועים.
ב-14 ביולי 2018 הפציץ חיל האוויר הישראלי שתי מנהרות טרור התקפיות, אחת בצפון הרצועה (באזור בית חאנון) והשנייה בדרומה (באזור רפיח).
ב-11 באוקטובר 2018 ניטרל חיל ההנדסה הקרבית מנהרת טרור מסועפת ומתקדמת שיצאה מח'אן יונס וחדרה 200 מטר לתוך שטח ישראל, אחרי שגילה אותה לפני מספר חודשים ולמד אותה.
ב-20 באוקטובר 2020 פורסם כי חיל ההנדסה הקרבית ניטרל מנהרת טרור שיצאה מח'אן יונס וחדרה עשרות מטרים לתוך שטח ישראל, אחרי שאותרה באמצעות המכשול נגד מנהרות בגבול רצועת עזה.
השמדת מנהרות במבצע שומר החומות
מרכיב מרכזי של פעילות צה"ל במבצע שומר החומות היה הפצצת מנהרות הלחימה ברצועת עזה והריסתן. במהלך המבצע הופצצו יותר ממאה קילומטרים של מנהרות. לפי ההערכות נגרם נזק קשה ל"מטרו" (כינוי לרשת המנהרות שחפר חמאס מתחת לעזה) וייתכן שעשרות מחבלים ששהו בפנים בעת ההפצצה נהרגו.
השמדת מנהרות אחרי מבצע שומר החומות
ב-15 באוגוסט 2022 פלגת סמו"ר של יהל"ם וכוחות הנדסה של אוגדת עזה סיכלו מנהרת טרור בעלת הסתעפויות ועומק עשרות מטרים שחמאס חפר לעבר ישראל.
בן אחיה
בן אחיה היה הרופא הראשי של הכהנים בבית המקדש והיה אחד מחמישה עשר הממונים הקבועים שהיו בבית המקדש.