cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NVFS
הזיכרון הנדיף
במקרה של Hard Reset, נמחקים לחלוטין כל הזיכרון הנדיף (על כל שלושת חלקיו) וכל זיכרון התוכניות הנמצא בפלאש. נשאר רק החלק של הפלאש המכיל עותק דחוס של ה-ROM כדי שיוכל להטען למקומו ב-RAM לאחר ה-Reset.
אופן פעולת NVFS
לרוב, כאשר תוכנית מועתקת מהפלאש לזיכרון הריצה, היא משתנה שם או שנגרמים שינויים לקובצי הנתונים שלה, הנמצאים על אותו זיכרון ריצה נדיף. מערכת ההפעלה לחלוטין "אינה מודעת" לכך שישנו עותק על הפלאש, שצריך גם הוא להתעדכן למקרה של הפסקת חשמל. על מנת לפתור בעיה זו, הקבצים שבפלאש יעודכנו באחד מארבעת המקרים הבאים:
במקרים אלה, הקובץ נסרק על מנת לוודא שהוא תקין ואז מעודכן התאום שלו בפלאש.
גודל זיכרון הריצה מוגבל (בדוגמה שלנו הוא 10MB). אם נטענת תוכנה הגדולה ממנו, היא תוציא הודעת שגיאה על כך שאין די זיכרון להפעילה. אם נטענת תוכנה המשתמשת בבסיסי נתונים, וגודלם המצטבר עולה על גודל זיכרון הריצה הפנוי, מתחיל תהליך של פינוי זיכרון הריצה. תהליך זה שקוף למשתמש, והוא מתבצע, למעשה, באמצעות ניקוי תוכניות היושבות בזיכרון הריצה ושאינן נעולות. תוכניות אלו מעודכנות לפלאש ונמחקות מזיכרון הריצה. מדובר בעיקר בתוכניות שסיימו את עבודתן או תוכניות שירות שאמורות לרוץ ברקע. במהלך התהליך, מטבע הדברים, תורגש ירידה משמעותית בביצועים עקב הקריאה והכתיבה לזיכרון הפלאש.
ניתן, באמצעות תוכנות צד ג' (כמו SharkCache ו RLock) להגדיר תוכניות שתהיינה נעולות תמיד בזיכרון הריצה. תוכניות אלו לא תפוננה ממנו במקרה של תהליך פינוי הזיכרון. הדבר יגרום לכך שהן תופעלנה מהר וישירות מזיכרון הריצה. מומלץ לנעול תוכניות כאלו פחות ככל האפשר, כדי להשאיר זיכרון ריצה פנוי וגדול לתוכניות אחרות.
במידה שישנה תוכנית, המגדילה באופן עקבי בסיס נתונים עד שהוא עובר את גודל זיכרון הריצה, וכבר נוקו ממנו כל העודפים, מערכת ההפעלה ממשיכה על ידי ניקוי חכם, המוחק רשומות של אותו בסיס נתונים מזיכרון הריצה, לאחר שמעדכן אותן בפלאש.
ישנן תוכנות צד ג' (כמו DBCacheTool) שיודעות לנהל את זיכרון הריצה ולנקות אותו לפי הגדרות המשתמש, אם לדעתו של המשתמש מערכת ההפעלה לא עשתה פעולה זו כדרוש.
במכשירים החדשים יותר, כמו TX וגם Treo650 אחרי עדכון ROM 1.20, מתבצע ניקוי של זיכרון הריצה, כמו זה שמבצעת DBCachTool על ידי מערכת ההפעלה. במכשירים אלו, עם כל כניסה לדפדפן האינטרנט, מתבצע ניקוי וסידור של הזיכרון. גם כאשר תוכנה גדולה מנסה להטען, מתבצע ניקוי יעיל של זיכרון הריצה. כך, למעשה, אין צורך בתוכנות צד ג' לביצוע פעולות אלו.
באופן כללי, במכשירים אלו מנוהל הזיכרון בצורה יעילה יותר וגם נפח זיכרון הריצה גדל קצת על חשבון ROM קטן ויעיל יותר.
מבנה הקבצים של NVFS
בעקבות השימוש בזיכרון בלתי נדיף בתצורת NAND, השתנה כל מבנה הקבצים של התוכניות ובסיסי הנתונים בפאלם. עד כה, הכל היה מאוחסן בזיכרון בצורה רציפה, וניתן היה לגשת ישירות לכתובות בזיכרון כדי לדלות מהן נתונים. במערכת NVFS הקבצים מסודרים, כמו במחשב, בגושים.
מבנה הגושים עבר שינויים מהותיים מאז שהומצאה ה NVFS.
מבנה הקבצים הישן ( Treo 650 או T5 לפני עדכוני ה ROM האחרונים) היה בנוי כך: כל גוש היה בגודל של 512 בתים (Bytes). אם גודלו של קובץ היה פחות מגודל הגוש, הוא אוחסן בגוש אחד. אם יותר מכך, הוא נפרס על מספר גושים בהתאם לגודלו כאשר בכל גוש אוחסן חלק מהקובץ.
לדוגמה, קובץ שגודלו 60 בתים אוחסן בתוך גוש של 512 בתים. ובעצם תפס יותר מפי 8 מגודלו האמיתי. קובץ שגודלו 700 בתים אוחסן בחלקים: החלק הראשון תפס גוש של 512 בתים במלואו והחלק השני, של 188 בתים, תפס עוד גוש. סה"כ תפס הקובץ 1024 בתים.
כפי שניתן להבחין מיד, שיטה זו הייתה בזבזנית ביותר, ובעצם נתנה למשתמש פחות זיכרון ממה שנראה לו. אם היו במכשיר 32MB פנויים למשתמש בזיכרון התוכניות, ניתן היה בפועל לאחסן בו פחות מכך בגלל השטח הריק שנשאר בגושים. לאור תלונות רבות של משתמשי פאלם החליטה החברה לחלק כרטיסי זיכרון לכל מי שקנה מכשיר באותה תקופה, כדי לחפות על החוסר בזיכרון במכשיר. לאחר מכן שוחרר עדכון ROM המשנה את מבנה הקבצים.
מכשירים שיצאו לאחר מכן כמו LifeDrive, T|E2 ובמכשירי Treo 650 ו T5 לאחר עדכון ה-ROM, מערכת הקבצים היא שונה:
גם כאן יש שימוש בגושים בגודל 512 בתים, אלא שניצולם הוא אחר. כאן, כל גוש מחולק ל 16 תת-גושים בגודל 32 בתים, המסוגלים לשמש לשמירת חלקי קבצים. ישנן מגבלות גם להשמת תת-גושים. מספר התת-גושים הדרושים לאחסון קובץ נקבע על ידי עיגול למעלה של גודל הקובץ, לחזקה הבאה של 2. בנוסף מיקום הקובץ יהיה לפי גודלו. כלומר, קובץ של תת-גוש אחד יכול להיות ממוקם בכל מקום בגוש. קובץ של 4 תת-גושים יוכל להתחיל רק בכל 128 בתים כלומר, כל רבע גוש וכך הלאה.
לדוגמה: קובץ של 60 בתים יאוחסן בתוך גוש של 512 בתים אבל יתפוס רק 64 בתים מתוכו (שני תת-גושים). קובץ של 700 בתים, יתפוס גוש שלם של 512 בתים והשארית, 188 בתים, תוכל להיות מאוסנת בגוש אחר. לדוגמה, יהיה לו מספיק מקום פנוי בתת-גוש עם הקובץ הקטן (60 בתים), אבל בגלל גודלו, העיגול למעלה משמעו שהוא יתפוס 256 בתים, כלומר 8 תת-גושים ולכן יוכל להיות ממוקם או בתחילת הגוש או באמצעו. למרות שיש שטח מבוזבז, זה משאיר מספיק מקום פנוי לאחסון של קובץ נוסף בגודל של עד 129 בתים.
קישורים חיצוניים
סקירת NVFS מתוך האתר PDAce
ג'יימס מילר
ג'יימס הנרי דומיניק מילר (באנגלית: James Henry Dominic Miller; 18 בדצמבר 1968 – 2 במאי 2003) היה מפיק, במאי וצלם ולשי שעוטר בפרסים רבים. הוא פעל פעמים רבות בשיתוף פעולה עם סאירה שאה, עמה יסד חברת הפקות עצמאית בשם Frostbite Productions בשנת 2001. הוא נורה למוות על ידי חייל צה"ל ב-2 במאי 2003 בעודו מצלם את מוות בעזה, סרט תיעודי על חיי נערים צעירים ברפיח. ב-6 באפריל 2006, חבר מושבעים בריטי בבית-המשפט St Pancras Coroner בלונדון פסק כי מדובר בהרג בלתי-חוקי ושמילר נפל קורבן לרצח. צה"ל, מנגד, טוען כי לא הייתה כוונה לפגוע במילר.
ביוגרפיה
מילר נולד בווילס כבנם של קצין צבא ומנהלת בית ספר. הוא גדל כקתולי באיים ההברידיים החיצוניים, שם הוצבו הוריו. בהמשך למד עיתונות ב"קולג' של לונדון לתקשורת". בשנת 1997 התחתן עם סופי וורן-נוט, ולזוג נולדו בן ובת.
מילר החל לעבוד כצלם עצמאי, ובשנת 1995 הצטרף לצוות Frontline News בתור צלם, מפיק ומנהל. בהמשך עבד גם עבור CNN ורשתות החדשות המובילות בבריטניה.
מילר עסק בקוסובו בצילומים בעבור חברת Hardcash Productions בנושא מעשי טבח שביצעו הסרבים בשנת 1999, והסרט זכה בפרס אמי ובפרס החברה המלכותית הבריטית לטלוויזיה. כן עסק מילר בצילום בלבנון, סודאן ואלג'יריה בעבור סוכנות ידיעות המלחמה Frontline Television News. הוא זכה בעשרות פרסים, ובהם פרס BAFTA, ה-Peabody ובפרס אמי, בעבור צילומים אלה ואחרים.
בשנת 2000 החל לעבוד עם סמירה שאה, והשנים נסעו למולדתה אפגניסטן על מנת לערוך צילומים בעבור הסרטים Beneath the Veil ו-Unholy War, שהופקו למען חברת Hardcash.
מותו
הסרט התיעודי, מוות בעזה (שהושק על ידי HBO בשנת 2004) שמילר עסק בצילומו כשנהרג, מציג את מילר ועמיתיו יוצאים את ביתה של משפחה פלסטינית במחנה הפליטים של רפיח לאחר רדת החשיכה, בנושאם דגל לבן. הם צועדים כ-20 מטרים מחוץ למרפסת הבית כאשר נשמעת הירייה הראשונה. כעבור 13 שניות של דממה, זועקת שאה: "אנחנו עיתונאים בריטיים!" או-אז מגיעה ירייה נוספת, שפגעה במילר. הוא נורה בקדמת צווארו. הקליע, נורה על-פי מומחי הזיהוי הפלילי ממרחק שפחת מ-200 מטרים. מיד לאחר הירי הודיע דובר צה"ל שמילר נורה בגבו במהלך חילופי-אש. לאחר מכן הוא נסוג מגרסה זו. על-פי עדים לא היו כל חילופי-אש ולא נשמעים כאלה בקלטת ה-APTN.
דובר צה"ל פרסם את ההצהרה הבאה בתקשורת הבריטית עם מותו של מילר: "צבא ההגנה לישראל מביע צער על מותו של הצלם שחדר לאזור מלחמה. צלמים הנכנסים ביודעין לאזור מלחמה מסכנים את עצמם כמו גם את הכוחות, ובבירור מסתכנים בהיקלעות לאש-צולבת." דובר אחר של צה"ל תיאר את נסיבות המוות כנובעות מ"פעילות שהתרחשה בלילה, שבה כח [ישראלי] היה תחת אש ונאלץ להשיב אש בנשק קל."
לאחר מותו
ב-9 במרץ 2005, הודיעה הפרקליטות הצבאית על סגירת תיק מילר, והכריזה כי הקצין שנחשב לאחראי לירי לא יועמד לדין. דובר צה"ל הודיע שנערכה חקירת מצ"ח על האירוע אך מצ"ח לא הצליחה לבסס תשתית ראייתית להגשת כתב אישום נגד הקצין. בהודעה שיצאה לתקשורת הבריטית מטעם דובר צה"ל נמסר: "ממצאי המשטרה הצבאית מראים שסגן בצה"ל, הקצין המפקד על הכח הצבאי במקום האירוע, ירה לכאורה בכלי נשק ותוך הפרת הוראות הפתיחה באש של צבא ההגנה לישראל," נכתב בהודעה. "ברם, אין זה אפשרי מן הבחינה המשפטית לקשר ירי זה לירייה שפגעה במר מילר." דובר צה"ל הודיע שהקצין יישפט בדין משמעתי בגין שימושו החורג בכלי נשקו,
לטענת ישראל, בעת שכוחות צה"ל חשפו מנהרה להעברת אמצעי-לחימה במבנה, נורה לעברם טיל נגד טנקים בעת שהשיבו אש לעבר מקורות שירו עליהם. ג'יימס מילר נפגע ככל הנראה בזמן חילופים אלה. אז הוא נהרג בעת שחולץ על ידי החיילים לצורכי טיפול. ישראל טענה שצלם אזרחי שנכנס ביודעין לשטח לחימה, במיוחד בלילה, מסכן את עצמו.
משפחתו של מילר הביעה אכזבה מהדברים. כך אלמנתו של מילר, סופי, אמרה לתקשורת הבריטית: "דבר אינו יכול לבטא את זעמנו על כך שהמתנו שנתיים ימים ושמנו מבטחנו במערכת שכעת כשלה במשימתה, יש לנו עדיין תובעים החושדים ומוסיפים לחשוד בקצין, המפקד, אך יסתפקו בהליכים משמעתיים בשל חקירה ראשונית פגומה. האמת תצא לאור ואנו מקווים שמערכת הצדק הישראלית תעשה צדק. חקירה זו אינה משרתת את הצבא הישראלי, האזרחים הישראלים ההגונים, אותנו, משפחתו, ומעל הכל, את ג'יימס".
ב-2 במאי 2005, הגישה משפחתו של מילר תביעת נזיקין נגד ממשלת ישראל. המשפחה גרסה כי צה"ל לא נהג בזהירות המתחייבת בעת שהכוחות שנמנו על גדוד הסיור המדברי - פתחו בירי על מילר, שהניף דגל לבן. אלמנתו של מילר, סופי, סיפרה לתקשורת כי המשפחה נחושה לעשות צדק ולשים קץ ל"תרבות הפטור מעונש" בתוככי הצבא הישראלי: "אנו תקווה כי בד בבד עם ענישת האחראי למות ג'יימס תביא תביעה אזרחית מוצלחת לשינוי ובתוך כך עשויה לגרום לחיילי הצבא הישראלי לחשוב פעמיים בטרם ירו באזרחים חפים מפשע," אמרה לגרדיאן.
הפצ"ר המליץ כי ישפט בדין משמעתי אך מפקדו הצבאי, תת-אלוף גיא צור, דחה את ההמלצה. החקירות העלו כי הירי היה מדויק, כזה של צלף. החוקר העצמאי ובודק אמצעי הלחימה בדימוס כריס קוב-סמית' טען כי לא ניתן להעלות שום אפשרות לפיה הקצין ירה כתוצאה מתאונה.
דניאל אדג', עמיתו של מילר, טען כי חיילי צה"ל הפעילו עליו לחץ לומר שהירייה הגיעה מפלסטינים. הוא סיפר לחוקרים: "הם ניסו לגרום לי באופן אישי לומר את המשפט "ג'יימס יכול היה להִיָּרוֹת על ידי פלסטיני", משפט שסרבתי לומר."
ב-6 באפריל 2006, חבר המושבעים בבית המשפט סיינט פנקראס קורונר בלונדון פסק כי מותו של מילר היה הרג בלתי-חוקי, וקבע כי מילר נרצח. משפחתו של מילר לחצה על ממשלת בריטניה להבטיח כי רוצחו יועמד לדין, בהאשימה את הרשויות הישראליות ב"כישלון מביש לשמור על הסטנדרטים היסודיים והחד-משמעיים של המשפט ההומאניטארי הבינלאומי ומשפט זכויות האדם הבינלאומי."
בשנת 2009, לאחר דיונים משפטיים ממושכים, שילמה ישראל למשפחת ההרוג פיצויים בסך למעלה ממיליון ליש"ט. משרד המשפטים הבריטי התחייב שלא להגיש תביעות משפטיות נגד הקצין והחיילים המעורבים, או לבקש את הסגרתם.
The Off-Season
The Off-Season הוא אלבום האולפן השישי של הראפר האמריקאי ג'יי קול. האלבום יצא לאור ב-14 במאי 2021, על ידי חברות התקליטים דרימוויל רקורדס, רוק ניישן ואינטרסקופ רקורדס.
האלבום קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה אלבום הראפ הטוב ביותר.
רקע
ב-7 באוגוסט 2018 הוציא קול את "Album of the Year (Freestyle)" בליווי וידאו קליפ. בסמוך לצאתו הכריז על The Off-Season, שיקדים את צאתו של מה שתוכנן במקור להיות אלבום האולפן השישי שלו, The Fall Off. בתיאור לסרטון נכתב: "The Off Season coming soon... All roads lead to The Fall Off - Cole". בראיון לבילבורד בספטמבר 2018 הודיע קול כי הוא מתכנן לקחת זמן ב-2019 מסיבוב הופעות עד סיום עבודתו על The Off-Season, The Fall Off והפרויקט של האלטר אגו שלו קיל אדוורד.
הוצאה וקידום
ב-8 בנובמבר 2018, קול הכין רשימת השמעה בשירותי הסטרימינג בשם Where the fuck is The Off Season, המכילה את כל הופעות האורח שלו מ-2018. הפלייליסט כולל גם את "American Dream" של ג'יזי מאלבומו, Pressure, משנת 2017, הסינגלים "Everybody Dies" ו-"False Prophets" משנת 2016, "High for Hours" מ-2017 ו-"Album of the Year (Freestyle)" ו-"1985" מ-2018.
ב-29 בדצמבר 2020, קול פרסם תמונה באינסטגרם בה תיעד רשימה שכותרתה "The Fall Off Era". הרשימה הכילה את אלבום האוסף Revenge of the Dreamers III ושני פרויקטים נוספים, The Off-Season ו-It's a Boy, שאותם הוא מתכוון להוציא לקראת The Fall Off. בכיתוב התמונה נכתב: "עדיין יש לי כמה יעדים שאני צריך לבדוק עבורם. אני סורק...", מה שגרם למעריציו לחשוב שהוא עשוי לפרוש ממוזיקה לאחר צאתו של The Fall Off.
ב-28 באפריל 2021, הראפר באס, חבר בלייבל דרימוויל רקורדס, שיתף ומחק במהירות פוסט באינסטגרם, עם הכיתוב "The Off-Season. ארזו את המזוודות. בעוד שבועיים". ב-4 במאי 2021 הודיע ג'יי קול רשמית על תאריך צאת האלבום ברשתות החברתיות, ואף חשף את עטיפת האלבום.
ב-9 במאי 2021, קול פרסם טריילר דרך הרשתות החברתיות שהכריז על סרט תיעודי בשם "Applying Pressure: The Off-Season". הסרט התיעודי פורסם ב-10 במאי 2021 באמצעות יוטיוב. הסרט הקצר מחולק לארבעה פרקים בהם קול משתף מראה מאחורי הקלעים באולפן, כמו גם רגעים פרטיים במהלך תהליך היצירה של האלבום. הסרט הופק על ידי קול עצמו ואיברהים חמאד, ובוים על ידי סקוט לייזר. בסרט הופעת קמע של הראפר 21 סבאג'. ב-13 במאי 2021, מספר שעות לפני צאת האלבום, פרסם קול את רשימת הרצועות שלו ברשתות החברתיות.
סינגלים
ב-22 ביולי 2020 הוציא קול את הסינגל המוביל מתוך האלבום, "The Climb Back", כסינגל כפול לצד "Lion King on Ice", תחת המיני-אלבום Lewis Street. לפי קול, שני השירים במקור יצאו כשני הסינגלים הראשונים מתוך אלבומו העתידי The Fall Off.
ב-7 במאי 2021, קול הוציא את "Interlude", הסינגל השני מתוך האלבום, לאחר שתכנן במקור להוציא את כל האלבום בבת אחת. השיר הופק על ידי טי-מינוס, טומי פארקר וקול עצמו. בארצות הברית, השיר זכה ל-8.5 מיליון השמעות בסטרימינג לפי דרישה ביום הראשון לצאתו. הוא גם הגיעה למקום הראשון באפל מיוזיק ארצות הברית תוך פחות מיממה. השיר אף הגיע היישר אל המקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100.
ב-25 במאי 2021, "My Life", בהשתתפות 21 סבאג' ומוראי נשלח לרדיו הקצבי העכשווי בארצות הברית, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
שירים אחרים
ב-17 במאי 2021 פורסם הווידאו קליפ הנלווה לשיר "Amari". הקליפ בוים על ידי הראפר מז, שביים גם את הווידאו קליפ ללהיטו של קול, "Middle Child". קול הוציא את הקליפ לשיר "Applying Pressure" ב-25 במאי 2021. את הקליפ ביים סקוט לזר, והוא כולל הופעה של הראפר דייב איסט, שאליו התייחס קול בשיר. שני הקליפים צולמו בניו יורק.
ביקורות
בחודש יוני 2021, הופיע האלבום ברשימת "האלבומים הטובים ביותר לשנת 2021 עד כה" של רולינג סטון.
פאבו ברגלונד
ביוגרפיה
בשנת 1952 היה ברגלונד שותף לייסוד התזמורת הקאמרית של הלסינקי. הוא כיהן כמנצח ראשי של תזמורת הרדיו הפינית בשנים 1962 - 1972 ובשנת 1965 ניצח על הקונצרטים ליובל המאה של ז'אן סיבליוס עם תזמורת בורנמות, שלמנצחה הראשי התמנה בשנת 1972. הוא הרבה להופיע ברחבי העולם עם תזמורות חשובות והיה למנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של הלסינקי בשנת 1975. בתקופת עבודתו עם הפילהרמונית של הלסינקי יצא לברגלונד שם של רודן בשל החזרות שניהל ביד חזקה והתובענות שאינה מתפשרת לשלמות מוזיקלית. ברגלונד היה גם חבר בסגל המנצחים של התזמורת הלאומית של רוסיה.
שמו של ברגלונד נקשר בעיקר במוזיקה של סיבליוס. הוא הקליט את מכלול הסימפוניות של סיבליוס שלוש פעמים, לצד יצירות אחרות של המלחין, כגון "קולרוו". כמו כן הקליט יצירות של איינר אנגלונד ואאוליס סאלינן. ברגלונד עבד גם עם התזמורת הקאמרית של אירופה בהקלטת מכלול הסימפוניות של יוהנס ברהמס.
ברגלונד הגיע אל ארצות הברית בשנות ה-90 של המאה ה-20 ומאז היה למנצח אורח קבוע בפילהרמונית של ניו יורק ובתזמורת קליבלנד.
הייקליף
הייקליף (בסינית מסורתית: 曉盧; באנגלית: Highcliff) הוא גורד שחקים הממוקם באי הונג קונג השייך להונג קונג.
בניית המגדל החלה בשנת 2000 והסתיימה ב־2003. רוב המגדל (70 מתוך 73 הקומות) משמש למגורים. יחס הדקיקות של המגדל גבוה במיוחד: 1:20, דבר שהופך אותו למגדל עיפרון, כמו שלצידו וגורדי שחקים נוספים בהונג קונג. גובה המגדל הוא 252.4 מטרים.
הערכת שפה
להערכה שפתית של תלמידים קיימת חשיבות עליונה הן עבור התלמידים והן עבור המורים. ההערכה מצביעה על מספר התלמידים שכבר השיגו את מטרות הלמידה וכן, על מספר התלמידים המתקשים בלמידה ועל הפעילויות והשיטות המועילות ביותר ליישום הלמידה.
בהוראת שפה המורה חייב לעיתים קרובות להעריך את הישגי השפה של התלמידים. ניתן לבצע הערכה זו באמצעות מבחנים ובחנים או על ידי הערכות בלתי פורמליות כגון הצגות ומשחקים. בנוסף, מורים משתמשים אף במבחנים אשר הוכנו מראש ממקורות חיצוניים. סגנון הערכה זה נקרא "הערכה חיצונית".
המונח "הערכה שפתית" הוא מונח כוללני יותר בהשוואה למונח "מבחני שפה" ומהווה הגדרה כוללנית להערכה כגון מבחנים בכיתה ללימודים ולמבחני מוסדות.
אגסילאוס השני
אגסילאוס השני (ביוונית: Ἀγησίλαος, בלטינית: Agesilaus; 444/443 לפנה"ס — 360 לפנה"ס) היה מלך ספרטה, מבית המלוכה האוריפונטידי, שעלה לשלטון ב-400 לפנה"ס לאחר שירש את אחיו החורג אגיס השני.
ביוגרפיה
אגסילאוס השני נולד למלך ספרטה ארכידמוס השני והמלכה אופוליה. אחותו הייתה קיניסקה, שניצחה במרוץ המרכבות במשחקים האולימפיים ב-396 לפנה"ס וב-392 לפנה"ס. אחיו החורג, שהיה בכור ממנו, היה המלך אגיס השני (אשר מלכותו החלה ב-426 לפני הספירה ותמה ב-400 לפני הספירה).
אגסילאוס ירש את אחיו לאחר שנפטר. הוא לא היה היורש המיועד אלא בנו החורג של אגיס השני, לאוטיכידס. האחרון נחשב לבנו הביולוגי של המדינאי האתונאי אלקיביאדס, אשר שהה בגלות בספרטה לאחר שחשבוהו לבוגד. המאבק על הירושה לאחר מותו של אגיס השני הואץ כאשר שני המועמדים לכתר הטיחו זה בזה מילות דיבה. אגסילאוס טען שלאוטיכידס הוא ממזר ושאינו ראוי למלוך על ספרטה; ואילו לאוטיכידס אמר שהוא נועץ עם האורקל מדלפי שהזהירה מפני "מלך כושל", ועל פי דבריה, טען לאוטיכידס שהכוונה היא לאגסילאוס. המאבק על הירושה הוכרע על ידי מפקד הצבא הבכיר בספרטה, ליסנדרוס (שהיה חבר קרוב ואף מאהבו לשעבר של אגסילאוס), שטען כי האורקל התכוונה ללאוטיכידס באומרה "מלך כושל". לאחר תמיכתו של ליסנדר הפך אגסילאוס למלך ספרטה. כתשלום על תמיכתו של ליסנדר, נאלץ אגסילאוס להסכים לגישתו האגרסיבית של ליסנדרוס בכל הנוגע למדיניות החוץ הצבאית של ספרטה.
בשנה הראשונה למלכותו שלח אגסילאוס כוח צבאי, בפיקוד המצביא תיברון, לאסיה הקטנה, על מנת להגן על הערים היווניות באזור מפני ההתקפות הפרסיות ברשות האחשדרפן הפרסי טיספרנס. לרשותו של תיברון עמדו 5,000 חיילים מהליגה הפלופונסית בראשות ספרטה, 300 חיילים אתונאים ו-6,000 שכירי חרב יוונים ששרדו את מלחמותיהם לצד הנסיך הפרסי כורש השלישי כאשר זה נאבק על הירושה הפרסית עם אחיו ארתחשסתא השני. נוסף על כך, לאחר שחרורה של מצרים מהשלטון הפרסי, ובעקבות ברית צבאית בינה לבין ספרטה, שלחה מצרים חיילים מצרים לסייע לכוחותיו של תיברון.
המערכה הצבאית להגנת הערים היווניות התבררה ככישלון של תיברון ויורשו בתפקיד דרקילידס, אשר התעכבו בפריגיה ולא הספיקו לאחד את החילות שבפיקודם על מנת לתקוף את כוחות הסטרפים הפרסים במקום, כשלבסוף נדחקו הכוחות הספרטנים צפונה.
בשנת 396 לפנה"ס יצא אגסילאוס לאסיה הקטנה עם כוח של 2,000 נאודמודים ו-6,000 חיילים יוונים מקרב בעלות הברית, על מנת להגן על הערים היווניות באסיה הקטנה מפני ההתקפה הפרסית. בערב שלפני היציאה מנמל אוליס שבבויאוטיה, ביקש אגסילאוס להקריב קורבן כפי שעשה אגממנון לפני מלחמת טרויה, אך התבאים מנעו זאת, דבר שנתפס בעיניו כעלבון עליו לא סלח להם אגסילאוס.
אגסילאוס נפטר בדרך חזרה ממצרים והוא בן 84, לאחר 41 שנות שלטון.
יחסי ארצות הברית–לוב
יחסי ארצות הברית–לוב הם היחסים הדיפלומטים בין ארצות הברית של אמריקה לבין לוב.
כיום היחסים בין ארצות הברית ללוב הם לבביים, עם שיתוף פעולה רחב.
עם זאת, עד לפני מלחמת האזרחים בלוב בשנת 2011, שתי המדינות היו אויבות וממשלתו של מועמר קדאפי אף מימנה מספר פעולות טרור ארצות הברית. עם תחילת מלחמת האזרחים בלוב, ארצות הברית התערבה צבאית וסייעה למורדים במדינה.
ממלכת לוב
ב-1959, התגלה בארה״ב נפט, ולוב שהייתה עד אז אחת המדינות העניות בעולם, הפכה למדינה עשירה יחסית. ארצות הברית המשיכה במערכת יחסים מתמשכת עם לוב שמתמקדת באינטרסים האמריקאים בלוב, הכוללים את בסיס חיל האוויר האמריקאי בלוב ואת העניין הרב שעורר הנפט הלובי בארה״ב.
אלכס שטילוב
אלכסנדר (אלכס) שטילוב (ברוסית: Александр Шатилов; נולד ב-22 במרץ 1987) הוא מתעמל ישראלי. אלוף אירופה בהתעמלות מכשירים ובעל שתי מדליות ארד מאליפות העולם. הוא המתעמל הישראלי הראשון שזכה במדליות זהב וכסף באליפות אירופה, המתעמל הישראלי הראשון שזכה במדליה באליפות העולם, וגם מתעמל המכשירים הישראלי הראשון שהעפיל לשלב הגמר במשחקים האולימפיים ובאליפות העולם. להישגים אלה הגיע בתרגיל הקרקע, בו הוא מצטיין. שטילוב הוא המתעמל הגבוה ביותר שהשתתף במשחקים האולימפיים.
Storm
Storm (בעברית: סערה) הוא השיר שייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון, פורטוגל. השיר בוצע על ידי הזמרת סורי.
אלכס שטילוב
קורות חיים
שטילוב נולד וגדל בטשקנט שבאוזבקיסטן הסובייטית, למשפחה רוסית ממוצא יהודי. אמו אלה הייתה מתעמלת בעברה ומאמנת התעמלות בהווה. הוא החל להתעמל בגיל 5, ובגיל 12 החל ללמוד בפנימיית ספורט לנוער. לאחר שעלה לישראל עם משפחתו בגיל 15 בשנת 2002, המשיך להתאמן במסגרת מועדון מכבי תל אביב יחד עם מאמנו סרגיי וייסבורג.
יחסי ארצות הברית–לוב
לוב של קדאפי (1969-2011)
אחרי ההפיכה שביצע מועמר קדאפי בלוב ב-1969, נעשו יחסי ארצות הברית ולוב מתוחים יותר ויותר כאשר קדאפי הסיר את חברות הנפט האמריקאיות על ידי הלאמת תעשיית הנפט הלובית. ב-1972, הוחזר השגריר האמריקאי בלוב חזרה לארה״ב ואנשי צוות השגרירות האמריקאית הוחזרו מטריפולי בדצמבר 1979, לאחר שהשגרירות האמריקאית בעיר הוצתה. ב-29 בדצמבר 1979, ארצות הברית הגדירה את לוב כ״מדינת חסות לטרור״.
אלכס שטילוב
2006–2007
בשנת 2006, באליפות העולם שנערכה באורהוס, סיים שטילוב במקום השביעי בגמר תרגיל הקרקע. ב-2007, באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, סיים במקום החמישי בשלב הגמר בתרגיל הקרקע. באותה שנה זכה גם במדליית ארד בתחרות במוסקבה במסגרת סבב גביע העולם.
Storm
השיר נכתב והולחן על ידי גיל לואיס, ניקול בלייר ושון הרגיבס הוא נבחר ב-7 בפברואר 2018 בתחרות "אירוויזיון: יו דיסייד", ששודרה בערוץ BBC Two והיוותה את ה"קדם" הבריטי.
אלכס שטילוב
גמר אולימפי, בייג'ינג 2008
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים במקום השמיני בתרגיל הקרקע. לאחר האולימפיאדה השתתף בתחרות במסגרת סבב גביע העולם, שנערכה בגלאזגו, וזכה במדליית זהב.
Storm
במהלך ביצוע השיר בגמר האירוויזיון בעת ששרה סורי את שירה, פרץ אדם לבמה, לקח מהזמרת את המיקרופון וצעק: "הנאצים של התקשורת הבריטית, אנו דורשים חירות!" ("!The Nazis of the UK Media, We Demand Freedom"). הוא הורד מהבמה ולאחר הפסקה קצרה סורי המשיכה לשיר את שירה. לאחר מכן הוצע לה לבצע את השיר שוב בתום השמעת כל השירים, אך היא סרבה בנמוק שהיא גאה בהופעתה. עם זאת, בסרטון המלא הרשמי של התחרות ביוטיוב, קטע זה צונזר והביצוע של סורי בגמר הוחלף בביצוע שנעשה בחזרות.
אלכס שטילוב
מדליית ארד ראשונה באליפות אירופה 2009
באליפות אירופה שנערכה במילאנו בשנת 2009 זכה שטילוב במדליית ארד בתרגיל הקרקע ובכך הפך למתעמל הישראלי הראשון בכל הזמנים שעלה על הפודיום באליפות בינלאומית חשובה. נוסף לכך, סיים במקום שמיני בגמר הקרב רב.
Storm
בסוף הקראת הנקודות, התברר שהשיר סיים את הערב במקום ה-24, שלישי-מהסוף, לאחר שזכה ל-48 נקודות בלבד.
אלכס שטילוב
מדליות ארד באליפות העולם
באותה שנה, באליפות העולם שנערכה בלונדון זכה שטילוב במדליית ארד בתחרות תרגילי הקרקע בתוצאה של 15.575 נק', לאחר מריאן דרגולסקו מרומניה (15.700 נק') וז'ו קאי מסין (15.675 נק'), וסיים במקום ה-11 בשלב הגמר בקרב רב בתוצאה של 85.825 נק'. בכך הפך שטילוב למתעמל הישראלי הראשון שזכה במדליה באליפות העולם.
יחסי ארצות הברית–לוב
תקרית מפרץ סידרה
ב-19 באוגוסט 1981, אירעה תקרית המפרץ כאשר שני מטוסים סובייטים, מטעם הצבא הלובי הפציצו ספינה של הצבא האמריקאי, אשר עשתה תרגיל ימי במים בינלאומיים בים התיכון. בתגובה, הצבא האמריקאי הפיל את המטוסים התוקפים.
פיגועי טרור בחסות לוב
ב-5 באפריל 1986 ביצעו שליחי לוב את הפיגוע במועדון לה בל בברלין בו נהרגו שלושה בהם שני חיילים אמריקאים ואזרחית טורקית. בתגובה יצאה ארצות הברית למבצע קניון אל דוראדו, תקיפה אווירית נרחבת בלוב.
אלכס שטילוב
מדליות ארד באליפות העולם
באביב 2010 נפצע שטילוב בברכו ועבר ניתוח, ונעדר מרוב התחרויות במשך השנה. הוא חזר להתחרות רק זמן קצר לפני אליפות העולם שנערכה ברוטרדם, הולנד באוקטובר 2010, בה סיים במקום הרביעי בתרגיל הקרקע, והחמיץ ב-33 אלפיות את מדליית הארד, לאחר שעלה לשלב הגמר מהמקום השני. נוסף לכך הוא סיים במקום העשירי בגמר הקרב רב.
יחסי ארצות הברית–לוב
פיגועי טרור בחסות לוב
ב-21 בדצמבר 1988 פוצצה טיסה 103 של פאן אמריקן שיצאה מנמל התעופה הית'רו בלונדון לנמל התעופה קנדי. בפיגוע נהרגו 270 בני אדם.
נרמול היחסים
בדצמבר 2003, לוב חתמה על אמנת הנשק הכימי.
אלכס שטילוב
מדליות ארד באליפות העולם
במסגרת סבב גביע העולם שנערכה בקוטבוס שבגרמניה במרץ 2011 זכה שטילוב במדליית כסף בתרגיל הקרקע. באפריל אותה שנה, זכה במדליית כסף בתרגיל הקרקע באליפות אירופה שהתקיימה בברלין.
יחסי ארצות הברית–לוב
נרמול היחסים
בהכרה בפעולות אלו, החלה ארה״ב בתהליך נורמליזציה עם לוב. בנוסף, הוסרו הסנקציות שהטילה ארצות הברית על לוב. ארצות הברית פתחה מחדש ב-8 בפברואר 2004, את מחלקת הריבית האמריקנית בטריפולי. ב-28 ביוני 2004, המשרד קושר למחלקת הקישור האמריקני ולשגרירות מלאה ב-31 במאי 2006. ב-30 ביוני 2006, ארצות הברית הסירה את הגדרתה של לוב כמדינה מממנת טרור.
באוקטובר 2008, ארצות הברית ולוב חתמו על הסכם דו-צדדי לשיתוף פעולה בתחומי המדע והטכנולוגיה.
אלכס שטילוב
מדליות ארד באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בטוקיו באוקטובר 2011, שחזר שטילוב את הישגו משנת 2009 וזכה במדליית הארד בתרגיל הקרקע ביחד עם היפוליטו מברזיל בתוצאה של 15.466 נק', אחרי קוהיי אוצ'ימורה מיפן (15.633 נק') וז'ו קאי (15.500 נק'). הישג זה הקנה לו את הקריטריון לאולימפיאדת לונדון (2012). נוסף לכך, הוא סיים במקום ה-13 בגמר הקרב רב בתוצאה של 87.433 נק'.
יחסי ארצות הברית–לוב
מלחמת האזרחים בלוב (2011)
היחסים שוב היו מתוחים, עם פרוץ מלחמת האזרחים בלוב, שבה ניסה קדאפי למחוץ את המחאה הראשונה, ולאחר מכן מרד מזוין נגד שלטונו. הממשל האמריקאי חתך את קשריו עם שלטון קדאפי והטיל סנקציות נגד בכירים בממשלו. ארצות הברית יחד עם מדינות אירופאיות וערביות נוספות, קראה לאו״ם בדרישה שיאשר התערבות צבאית בסכסוך. שגרירת ארצות הברית לאו״ם, סוזן רייס, לחצה על רוסיה שלא להטיל וטו על הדרישה וההחלטה עברה ב-17 במרץ 2011.
הצבא האמריקאי, דיכא את חיל האוויר הלובי ותיאם עם כוחות בינלאומיים אזור אסור לטיסה מעל לוב. ההתערבות הקשה של הקואליציה בראשות ארה״ב הובילה לנפילת משטרו של קדאפי וניצחון המורדים, עם נפילתה של טריפולי באוגוסט אותה שנה.
אלכס שטילוב
גמר אולימפי, לונדון 2012
באולימפיאדת לונדון סיים שטילוב במקום שישי בתרגיל הקרקע בתוצאה של 15.333 נק', הדירוג הגבוה ביותר של מתעמל ישראלי במשחקים האולימפיים ובמקום 12 בתחרות קרב רב אישי. (קרקע - 15.600 נק', מקום ראשון; סוס סמוכות - 14.266 נק' (מיקום: 9); טבעות - 14.200 נק', (18); קפיצות - 15.133 נק', (18); מקבילים - 14.400 נק', (21); מתח - 14.833 נק', (10)). גם בשלב המוקדמות הוא דורג במקום 12, וכן עלה לגמר בתרגיל הקרקע. הוא צבר במוקדמות 89.032 נקודות בששת המכשירים: 14.700 במקבילים, 15 במתח, 15.633 בקרקע, 14.133 בסוס הסמוכות, 14.033 בטבעות ו-15.533 בקפיצות.
אלוף אירופה 2013
באליפות אירופה שנערכה במוסקבה באפריל 2013 זכה שטילוב במדליית זהב בתרגיל הקרקע בצוותא עם מקס ויטלוק מבריטניה בתרגיל הקרקע בתוצאה של 15.333 נק' ובכך היה למתעמל הישראלי הראשון והיחיד שזכה במדליית זהב באליפות אירופה. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בתרגיל על המתח (14.733 נק').
יחסי ארצות הברית–לוב
2011 ואילך
ב-11 בספטמבר 2012, היחסים בין ארצות הברית לבין לוב, אשר שוקמו לאחר עידן קדאפי, ספגו מכה קשה בעקבות מתקפת הטרור בקונסוליה האמריקנית בבנגאזי, כאשר חמושים תקפו ופוצצו את משרד הקישור האמריקני בבנגאזי והרגו 4 אמריקאים, בהם השגריר כריסטופר סטיבנס. מנהיג ממשלת המעבר של לוב, מוחמד מגריף, גינה במהרה את ההתקפה והתחייב להעמיד לדין את הרוצחים. לוב שיתפה פעולה עם ארצות הברית כדי לחקור את התקיפה וסגרה את המרחב האווירי של בנגאזי למספר שעות, כדי לאפשר את הסיורים של מזל״ט על העיר ב-14 בספטמבר.
ב-27 במאי 2014, יעצה ארצות הברית לאזרחיה בלוב לעזוב את המדינה ולאזרחיה לא לנסוע ללוב מחשש למצב הלא-יציב במדינה.
אלכס שטילוב
2016
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים שטילוב את דרכו כבר בשלב המוקדמות בתרגילי המתח והקרקע, ובכך לראשונה מאז האולימפיאדה הראשונה שלו הוא לא העפיל לגמר אולימפי.
מדליית ארד אליפות אירופה 2017
באליפות אירופה שנערכה בקלוז', רומניה באפריל 2017 זכה שטילוב במדליית ארד בתרגיל קרקע בתוצאה של 14.400 נקודות.
2019
באליפות אירופה 2019 שנערכה בשצ'צ'ין, פולין העפיל שטילוב לגמר תרגיל הקרקע מהמקום השביעי עם ציון של 14.566 נקודות. בוסף, שטילוב העפיל לגמר הקרב רב מהמקום העשירי עם ציון כולל של 82.265 נקודות: 14.566 נקודות בתרגיל הקרקע, 13,466 נקודות בסוס סמוכות, 12.900 נקודות בטבעות, 14.000 נקודות בשולחן הקפיצות, 13.633 נקודות במקבילים ו-13.700 נקודות בתרגיל המתח. שטילוב בחר לא להשתתף בגמר הרב קרב לטובת ההכנות להשתתפותו בגמר תרגיל הקרקע. שטילוב סיים במקום ה-5 ולא זכה במדליה בגמר תרגיל הקרקע עם ציון של 14.466 נקודות.
2021
אולימפיאדת טוקיו 2020 הייתה הרביעית שלו בקריירה. הוא התחרה במוקדמות תרגיל הקרקע וקיבל את הציון 13.500, שלא הספיק לעלייה לגמר.
פרישה ומינוי למנהל נבחרת
אולימפיאדת טוקיו 2020 הייתה התחרות האחרונה של שטילוב והחלטתו לפרישה נבעה מגילו. ב-9 בדצמבר 2021, שטילוב הכריז על פרישתו במסיבת עיתונאים, ועל מינויו למנהל נבחרת התעמלות המכשירים לגברים.
לאחר הפרישה
בשנת 2022 השתתף בעונה השמינית של "רוקדים עם כוכבים" בקשת 12 וזכה במקום הראשון יחד עם נינה סולביוב.
2022 חבר בוועדה לתהליך בחירת המאמנים והמאמנות של המדינה.
חיים אישיים
ב-2015 נישא לבת זוגו אלה קליכמן, ולהם 2 ילדים. לומד ב לתואר ראשון בחינוך וחברה, עם התמחות בספורט.
Stones (שיר)
Stones (בעברית: אבנים) הוא השיר שייצג את שווייץ באירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון, פורטוגל. השיר בוצע על ידי הצמד זיבז ונכתב על ידי חברי הצמד, קורין גפלר וסטי גפלר, ביחד עם לורל ברקר. השיר נבחר ב-4 בפברואר 2018 בתחרות "ESC 2018 – Die Entscheidungsshow" ששודרה בערוץ 2 השווייצרי והיוותה את הקדם השווייצרי.
השיר השתתף בחצי הגמר הראשון של תחרות האירוויזיון, זכה ל-86 נקודות והגיע למקום ה-13 ועל כן לא העפיל לגמר התחרות.
השכבה הפיזית של מודל ה-OSI
השכבה הפיזית היא השכבה הראשונה של מודל ה־OSI והיא אחראית על העברת האותות הבינאריים של המסגרות (frames) משכבת הקו של מודל ה-OSI. בשכבה זו לא מתבצעת הכמסה וכל תפקידה הוא לאפנן את המידע הדיגיטלי משכבת הקו על גל נושא אנלוגי (לכן המודם שייך לשכבה הפיזית במודל).
כל המידע שעובר ברשתות מחשבים מיוצג בצורה דיגיטלית, ברצפים של אפסים (0) ואחדות (1). השכבה הפיזית אחראית על העברת המידע הזה על מדיית התקשורת. פרוטוקולים בשכבה הפיזית מגדירים בדרך כלל באילו רמות מתחים ועל אילו מדיות יעברו האותות בין המחשבים. מדיה יכולה להיות כבל נחושת, סיב אופטי ואף אוויר (במידה ומדובר בקשר רדיו). על מנת שהנתונים שנשלחו מקצה אחד של המדיום יובנו בקצה השני, יש לקבוע "שפה" מוסכמת לייצג הבינארי של המידע, וכאן נכנסים לפעולה תקנים של השכבה הפיזית.
השכבה הפיזית קובעת גם תקנים שונים ביחס לכבלים בהם יש להשתמש, אורכם המקסימלי, תעבורה מקסימלית, מחברים ועוד. כל אלו חיוניים על מנת למנוע טעויות בזיהוי שעשויות להגרם בשל הפרעות שונות באותות הבינאריים.
עמילן תירס
הרכב עמילן התירס עשוי להכיל כ-25% עמילוז ו-75% עמילופקטין. אבקת עמילן התירס המשווקת למאכל מכילה כמויות זעומות של שומן וחלבון, ומורכבת רובה ככולה מפחמימות.
הוספת מים או חלב לעמילן תירס יוצרת דייסה בעלת צמיגות משתנה, בתלות למהירות הגוף הנע דרכה. זוהי אחת מהדוגמאות השכיחות ביותר לנוזל לא-ניוטוני. הכנת תערובת ביחס של מנת מים לשתי מנות עמילן תירס תיצור חומר, שבלישה זריזה בידיים יתנהג כחימר מוצק, אך בזרימה איטית יתנהג כנוזל לכל דבר. בניסוי הוכח כי ניתן לרוץ על פניה של בריכה המלאה בנוזל זה, וכל עוד לא עוצרים ניתן להגיע מקצה אחד לאחר ללא שקיעה והירטבות בנוזל.
תהליך הייצור
עמילן תירס מופק מזן התירס Zea Mays Indentata הידוע כ-Dent Corn. גרעיני תירס מזן זה מכילים כשישים אחוז עמילן, חלקו קשה (עמילן בעל אחוז לחות נמוך) וחלקו רך (בעל אחוז לחות גבוה). קיימים זנים נוספים שיכולים לשמש לייצור עמילן תירס, כגון Zea Mays amylacea, המכיל בעיקר עמילן רך.
גרעיני התירס מושרים במשך 30 עד 48 שעות, במהלכן הם מתחילים לתסוס. גרעין הנבט מופרד מהאנדוספרם בגרעינים, והם נטחנים בנפרד בעודם רוויים. מתוך הבלילה ניתן לשטוף את העמילן ולהסירו. תערובת העמילן מוכנסת לצנטריפוגה על מנת להפריד את העמילן מהגלוטן וחומרים נוספים, ולייבשו. התוצר הסופי לרוב נארז כאבקה, אך ניתן להעביר אותו תהליכי מיון ועיצוב בהתאם לצורך. תוצרי הלוואי מכל שלבי התהליך יוצרים מספוא בהמות זול יחסית.
שימושים
עמילן תירס משמש כמעבה במרבית מוצרי הפודינג הנמכרים במרכולים; ניתן להכין ממנו בקלות פודינג ביתי, על ידי הרתחה בסיר כפול של חלב, עמילן תירס, סוכר וחומרי טעם וריח. על ידי הוספת מי ורדים, וניל וחלב ניתן להכין מעמילן תירס את קינוח המלבי.
ניתן להשתמש בעמילן תירס להסמכת רטבים ומרקים, בתנאי שממיסים אותו קודם לכן במים צוננים, בהם הוא מתמוסס היטב. ערבוב במים חמים עשוי ליצור גושים רבים. דרך נוספת לעודד מסיסות של עמילן תירס היא להוסיף גורם גבישי, כגון סוכר לא טחון לבלילה.
ניתן להשתמש בעמילן תירס כתחליף לטלק באבקה נגד גירוי עור לתינוקות.
ניתן להכין מעמילן תירס תערובות דליקות ונפיצות. עיסה דלילה במיוחד של עמילן תירס במים יכולה לשמש כדיו סתרים, שמתגלית רק בחשיפה לתמיסת יוד.
אידה רובינשטיין
אידה לבובנה רובינשטיין (ברוסית: Ида Львовна Рубинштейн, 5 באוקטובר 1885 – 20 בספטמבר 1960) הייתה בלרינה רוסייה, שחקנית, אישיות בל אפוק ומצנטית ידועה.
קורות חיים
רובינשטיין נולדה בחרקוב (ייתכן שנולדה בסנקט פטרבורג) למשפחה יהודית עשירה, והיא התייתמה בגיל מוקדם. במונחים של בלט רוסי, היא קיבלה מעט מאוד הדרכה בצעירותה. כתלמידה של מיכאיל פוקין, היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בשנת 1908, בחלק מהמחזה "שלומית" (בצרפתית: Salomé) של אוסקר ויילד.
סרגיי דיאגילב צרף את רובינשטיין ללהקת המחול הצרפתית בלט רוס, במסגרתה רקדה את התפקיד הראשי ב-"Cléopâtre" שהוצג בפריז בשנת 1909, וב-"שחרזאדה" שהוצג שנה לאחר מכן. את הכוריאוגרפיה לשניהם יצר פוקין, והם עוצבו על ידי ליאון באקסט. רובינשטיין עזבה את בלט רוס בשנת 1911.
ציירים רבים נהגו לצייר אותה, ודיוקן שלה מאת ולנטין סרוב משנת 1910 נחשב למייצג בולט של סגנונו האומנותי. אמן האר דקו דמטרה שיפארוס (Demetre Chiparus) הכין פסל בדמותה, והוא צוירה גם על ידי אנטוניו דה לה גנדרה (Antonio de La Gandara) הצרפתי.
רובינשטיין הייתה ביסקסואלית, ובשנת 1911 החלה רומן בן שלוש שנים עם הציירת רומיין ברוקס אשר ציירה דיוקנאות רבים שלה, ואף השתמשה בה כמודל עירום לציורה את ונוס.
אחרי שעזבה את בלט רוס, הקימה רובינשטיין להקת ריקוד עצמאית, והשיקה כמה הפקות גדולות משל עצמה. בשנת 1911 הופיעה ביצירה המוזיקלית "Le martyre de Saint Sébastien" מאת קלוד דביסי. הצוות האומנותי כלל את מיכאיל פוקין (כריאוגרפיה), באקסט (עיצוב), גבריאלה ד'אנונציו (כתיבה), ופַּרְטִיטוּרָה מאת דביסי עצמו. הפקה זו הייתה גם ניצחון למודרניזם המסוגנן שבה, וגם שערורייה: הארכיבישוף של פריז פנה לנוצרים הקתוליים בקריאה שלא להגיע להפקה, שכן סבסטיאן הקדוש מגולם בה על ידי אישה יהודייה. ב-1928 כתב מוריס ראוול את יצירתו בולרו לבלט שהעלתה רובינשטיין בכוריאוגרפיה של ברוניסלבה ניז'ינסקה. רובינשטיין סגרה את להקתה ב-1935, וקיימה את הופעתה האחרונה ב-1939. בשנת 1936 המירה את דתה לנצרות
בזמן מלחמת העולם השנייה נמלטה דרך אלג'יריה ומרוקו לבריטניה, שם עסקה בעזרה לחיילים פצועים של צרפת החופשית. הלורד מוין, שהיה מאהבה, תמך בה כלכלית ושכר עבורה חדר במלון ריץ היוקרתי בלונדון. אחרי המלחמה חזרה לצרפת שם נפטרה ב-1960.
אלה פיטם
אלה פיטם (נולדה ב-10 בפברואר 1977, ריגה, ברית המועצות) היא שחמטאית בדרגת רב-אמן לנשים. אלופת ישראל לנשים (2000).
ביוגרפיה
אלה פיטם עלתה לישראל מריגה, בשנת 1991. היא השתתפה אליפות לטביה הפתוחה.
החל משנת 1992 היא הייתה נציגת ישראל באליפויות אירופה ועולם לנוער. בשנת 1992 היא סיימה במקום ה-7 באליפות העולם לנוער. בשנת 1994 באליפות אירופה עד גיל 18 היא זכתה במקום השלישי.
בשנת 1996 היא הייתה סגנית אלופת ישראל. בשנת 2000 היא זכתה באליפות ישראל לנשים. בשנת 2001 בתחרות לנשים פיטם זכתה במקום השלישי.
לפיטם תואר ראשון מאוניברסיטת חיפה בביטוח וכלכלה.
אלה פיטם באולימפיאדת השחמט
בין השנים 1996 ל-2010 השתתפה אלה פיטם ב-4 אולימפיאדות שחמט:
אודי טופלברג
אודי טופלברג (28 במרץ 1960 – 23 באפריל 2007) היה מלחין, כותב, גיטריסט וזמר ישראלי.
חייו האישיים
בצעירותו החל טופלברג לנגן בגיטרה חשמלית ולאחר שחלה במחלת ניוון שרירים, הנגינה בה הפכה עבורו לבלתי אפשרית, והוא עבר לנגן בגיטרת בס.
טופלברג חזר בתשובה ולמד בישיבת "נתיבות עולם" בבני ברק.
מצבו הבריאותי הידרדר, ובשנת 2007 הלך לעולמו לאחר מאבק קשה במחלתו.
יצירתו
אלבומו הראשון והיחיד של טופלברג היה אלבום רוק בשם "מים" שיצא בשנת 2000. הוא כתב ושר את 11 שירי האלבום, שהופקו והולחנו בידי אסף פינקל.
השתתפו באלבום נגנים רבים, בין היתר מיכה מיכאלי, אסף מרוז, אביב ברק, ז'אן פול זימבריס, מיקי שביב ואייל גלזנר.
האלבום יצא בחברת תקליטים נענע דיסק.
זאק סטפן
זאקרי (זאק) תומאס סטפן (באנגלית: Zackary Thomas Steffen, נולד ב-2 באפריל 1995) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת השוער בקבוצת מנצ'סטר סיטי ובנבחרת ארצות הברית.
קריירת מועדונים
סטפן נולד בקוטסוויל, פנסילבניה. בגיל 19 הצטרף לקבוצת המילואים של פרייבורג ושימש כשוער השלישי בקבוצה הבכירה. ביולי 2016 חזר לארצות הברית וחתם על חוזה בקבוצת קולומבוס קרו מליגת ה-MLS. חודש לאחר מכן הושאל לקבוצת פיטסבורג ריברהונדס, בה שיחק עד לסיום העונה.
סטפן ההצטרף לקבוצת מנצ'סטר סיטי ביולי 2019, ובאותו קיץ כבר הושאל לפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה לעונה אחת.
נבחרת לאומית
בשנת 2015 היה סטפן חלק מנבחרת ארצות הברית עד גיל 20 באליפות CONCACAF ובגביע העולם בכדורגל עד גיל 20. במאי 2016 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת, אך לא שותף במשחקים. בינואר 2018 קיבל זימון נוסף וערך את הבכורה במשחק ידידות מול נבחרת בוסניה והרצגובינה. ביוני אותה שנה הצטיין במשחק מול נבחרת צרפת כשעצר שבעה ניסיונות הבקעה, כולל שני ניסיונות בתוספת הזמן של המשחק, שהסתיים בתוצאה 1–1.
וולטרס פרידנברגס
וולטרס פרידנברגס (בלטבית: Valters Frīdenbergs; נולד ב-26 באוקטובר 1987 - נפטר ב-17 באוקטובר 2018) הוא זמר לטבי.
ביוגרפיה
פרידנברגס נולד בריגה, לטביה, ולמד בגימנסיה של ריגה, לאחר מכן גם למד תקופה באוניברסיטת לטביה, הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו כחבר בלהקת "Dzeguzīte".
בשנת 2005 נבחר לייצג את לטביה באירוויזיון 2005 ביחד עם קרליס בומייסטרס כצמד "וולטרס וקאז'ה" עם השיר "המלחמה עוד לא נגמרה" שכתב מרטינש פריימאניס, הם עלו לגמר התחרות, ודורגו לבסוף במקום החמישי.
הוא ניסה לייצג את לטביה באירוויזיון 2009 בהופעת סולו, אך לא עבר את חצי הגמר של התחרות הלאומית, הוא ביצע מספר שנים פרשנות לטלוויזיה הלטבית עבור תחרות האירוויזיון.
מ-2008 ועד 2011 היה חבר במפלגה הפוליטית "Latvia's First Party/Latvian Way".
גביע חאזפי
גביע חאזפי (בפרסית: جام حذفی فوتبال ایران) הוא גביע הכדורגל הלאומי של איראן. הגביע הוא אחד משני מפעלי הכדורגל הבכירים ביותר באיראן ביחד עם ליגת העל האיראנית, והוא הגביע הבכיר באיראן. חשיבות המפעל עלתה עם החלטת פדרציית הכדורגל האיראנית להעניק לקבוצה הזוכה בו את אחד משני הכרטיסים של איראן לליגת האלופות האסיאתית.
מחזיקת הגביע הנוכחית היא פלדה של ח'וזסטן·
דאקיה
דאקיה (בלטינית: Dacia) הייתה בעת העתיקה ארצם של בני העם המכונים "דאקים" (Daci). דאקיה השתרעה על פני אזור גדול במזרח אירופה שגבולותיו: הרי הקרפטים בצפון, הדנובה בדרום, נהר הטיסה (הונגריה המודרנית) במערב ובמזרח הנהר טיראס (דניסטר במזרח מולדובה). באופן גס חופף שטחה של דאקיה ההיסטורית לשטחיהן של רומניה ורפובליקת מולדובה של ימינו. בירת דאקיה הייתה סרמיזגתוסה. משערים כי מוצא תושבי האזור משבטים תרקיים. הדאקים מכונים בכתבים יוונים "גטים" וגם Dai והרומאים כינו אותם "דאקים" או "גֵטים". הדאקים היו מצוידים למלחמה בחרב מעוגלת שנקראה Falx Dacica ובקיצור "דאקה" Daca ויש שסבורים ששמם נגזר ממנה.
גאוגרפיה
בהיסטוריה של דאקיה התקיימו שלוש תקופות נפרדות: גבולות דאקיה השתנו עם השנים. במערב הגיע גבולה של דאקיה עד לדנובה, בנקודה בה הנהר משנה כיוון ממזרח לדרום, דרומית לעיר ההונגרית "וץ". יוליוס קיסר מספר בספרו "על המלחמות הגאליות" (De Bello Gallico ספר 6) על יער "הרקניה" המשתרע לאורך הדנובה עד לשטח הדאקים. תלמי ממקם את גבולה המזרחי של דאקיה טראיאנה בנהר היראסוס (הנהר סירט ברומניה של היום).
תרבות
כשהרומאים פגשו את הדאקים לראשונה, כבר הייתה לאחרונים תרבות מפותחת שהושפעה מהסקיתים שהיו שכניהם ומהפולשים הקלטים של המאה ה-4 לפנה"ס.
דת
הרודוטוס מספר בספרו "היסטוריה" (כרך 4) על האל זלמוקסיס (Zamolxis/Zalmoxis/Zalmoksha). לפי הרודוטוס, הגטים האמינו בנצחיות הנשמה, ועבורם המוות היה החלפת ארץ בלבד. לכוהן הגדול היה מעמד מיוחד בחברה של הגטים כנציג האלוהות העילאית, זלמוקסיס. בנוסף, הכהן הגדול היה גם יועצו הראשי של המלך. ההיסטוריון הגותי יורדנס מתאר בספרו "גטיקה" (מקורם ומעשיהם של הגותים) את דיקינאוס (Dicineus או גם דקנאוס - Deceneus) שהיה הכהן הגדול של המלך בורביסטה.
מלבד זלמוקסיס האמינו הדאקים באלים אחרים כדוגמת גבליזיס Gebeleizis ובנדיס Bendis.
חברה
החברה הדאקית התחלקה לשני מעמדות: מעמד אריסטוקרטי (טאראבוסטס) והעם הפשוט (קומאטי). רק לאריסטוקרטיה הותר לכסות את ראשם והם לבשו כובע לבד (ולכן כונו על ידי הרומאים פילאטי (pileati) מלטינית חובשי הלבד). האריסטוקרטים היו מעמד של בעלי זכויות יתר, ומשערים כי היו אבותיהם הקדמונים של הבויארים (אצילים) הרומנים.
המעמד השני, שחבריו היוו את עיקר הצבא, איכרים ובעלי מלאכה, היו קרויים על ידי הרומאים קאפילאטי (capillati), מילה שפירושה: ארוכי השיער. ניתן לחזות בהופעתם ובלבושם בעמוד טראיאנוס.
הדאקים פיתחו שיטה ייחודית לבניית חומות, שכונתה על ידי הרומאים Murus Dacicus (חומה דאקית), והייתה אופיינית למערכת המורכבת של עריהם המבוצרות, כדוגמת בירתם סרמיזגטוזה (קרוב לחונדוארה ברומניה). ניתן לראות את רמת העיור אליה הגיעו בתבליטים שעל עמוד טראיאנוס, ובתיאור נפילתה בידי הרומאים. הרומאים איתרו והשמידו את הצנרת שהובילה מים לתוך בירת הדאקים, ורק כך הצליחו לסיים את המצור הממושך של סרמיזגטוזה.
היסטוריונים יוונים ורומיים תיארו את נפילתו בשבי של ליסימכוס, לאחר שהובס בידי הגטים (דאקים) תחת שלטונו של דרומיכטס, את האסטרטגיה הצבאית של הדאקים ואת שחרורו של ליסימכוס לאחר דיון באספת העם של הגטים.
ענפי תעסוקה
מקורות התעסוקה העיקריים של הדאקים היו חקלאות, כוורנות, גידול גפנים, משק חי, קרמיקה ועיבוד מתכת. הפרובינקיה הרומאית דאקיה מיוצגת במטבעות ססטרטיוס רומים כאישה היושבת על סלע, אוחזת בנשר, ילד קטן על ברכיה ובידו שיבולת חיטה וילד קטן יושב למרגלותיה ומחזיק באשכול ענבים.
הדאקים גם כרו כסף וזהב מהמכרות בטרנסילבניה. בין הדאקים לשכניהם התנהל מסחר פורח, כפי שניתן להיווכח, ממספר רב של מטבעות זרים שנתגלו בדאקיה. הסבר נוסף משוער למציאת מגוון המטבעות, טמון בשוד עוברי הדרך שנאלצו לעבור בעמק שיצרה הדנובה בין הרי הבלקן ובין הרי הקרפטים.
שפה
מאפייני השפה הדאקית מצויים בוויכוח בין החוקרים בשל מיעוט הממצאים הארכאולוגיים, אך משערים כי דיברו ניב של השפה התראקית.
התקופה שקדמה לכיבוש הרומי
ממלכת דאקיה הייתה קיימת לפחות מתחילת המאה ה-2 לפנה"ס תחת המלך אורולס. עימותים עם שבטי הבאסטארנים (Bastarnae) והרומאים (112 לפנה"ס-109 לפנה"ס, 74 לפנה"ס דלדלו את משאבי הדאקים.
תחת שלטונו של בורביסטה, מלך דאקיה (בן תקופתו של יוליוס קיסר) שארגן מחדש את הצבא, הורחבו גבולותיה של הממלכה עד לגודלה המקסימלי. שבטי הבאסטארנים והדולים הוכנעו ואפילו ערים יווניות כדוגמת אולביה ואפולוניה שעל הים השחור הכירו בסמכותו של בורביסטה. תקופת מה הצטיירה ממלכת דאקיה כמעצמה מטילת אימה עד כדי כך שיוליוס קיסר שקל מסע צבאי נגדם (גם משום שבורביסטה לקח חלק בתככים רומאים נגד יוליוס קיסר), שנמנע בשל הרצחו. באותו הזמן נרצח גם בורביסטה, וממלכותו נחלקה לארבעה (או חמישה) חלקים תחת שליטים שונים. אחד מהם היה קוטיסו שאוגוסטוס ביקש לשאת את בתו. אוגוסטוס אף ארס לו את בתו בת החמש, יוליה. שליט זה מוזכר באחת הפואמות של המשורר הורטיוס (Occidit Daci Cotisonis agmen, Odes, III. 8. 18). הדאקים מוזכרים תדיר בתקופתו של אוגוסטוס ולטענתו הם הוכרחו להכיר בעליונות הרומאית. עם זאת, הם לא הוכנעו ובתקופה מאוחרת שלאחר שלטונו נהגו לחצות בחורף את הדנובה הקפואה על מנת להחריב את הערים הרומיות שבפרובינקיה מואסיה.
הכיבוש הרומי
בין השנים 85 ל-89 התנהלו שתי מלחמות בין הדאקים בראשות המלך דוראס או דיורפאנאוס (המכונה גם דקבלוס הגדול) ובין הרומאים.
בשנת 87 הובסו הכוחות הרומאים בפיקודו של קורנליוס פוּסקוּס, והדאקים הוציאו אותו להורג בהוראתו של המלך דיוראפאנוס. לאחר ניצחון זה ויתר דיוראפאנוס על שלטונו לטובת דקבלוס (Decebalus) (שפירושו אולי "רב העוצמה"). שנה אחר־כך השיגו כוחות רומאים חדשים בפיקוד של טטיוס לולויאנוס יתרון סמלי, אך נאלצו לכרות עם הדאקים שלום עקב תבוסתו של דומיטיאנוס למרקומנים, כך שהדאקים נותרו עצמאיים. יותר מכך, דקבאל קיבל את התואר "מלך לקוח של רומא" מה שאפשר קבלת הדרכה צבאית, אומנים ואף כסף מרומא.
כדי לשים קץ להסדר המביש מבחינת הרומאים, או שמא מתוך כוונה לשפר את מצבה הכלכלי של האימפריה הרומית, בעזרת השתלטות על האוצר הנודע של דקבלוס, החליט טראיאנוס לכבוש את דאקיה ולהשתלט על מכרות הזהב של הדאקים בטרנסילבניה. בשנת 95 דקבלוס איחד את דאקיה תחת שלטונו, אך באיחוד זה לא צבר די כוח להתמודדות עם הצבא הרומי. התוצאה של המערכה הראשונה (101 – 102) הייתה מצור על בירת דאקיה סרמיסגטוזה וכיבוש חלק מהארץ. המערכה השנייה (105 –106) הסתיימה בהתאבדותו של דקבלוס, וכיבוש השטחים שעתידים היו להיות הפרובינקיה הרומית דאקיה טראיאנה. גופתו של דקבלוס נמצאה על ידי הקצין הרומאי טיבריוס קלאודיוס מקסימוס, אשר כרת את ראשו של דקבלוס והגישו לקיסר טראיאנוס. טראיאנוס נקט במדיניות אכזרית בדיכוי המרד, חיסל את האליטה, הרס את המקדשים, הרג רבים מהתושבים, מכר רבים לעבדים, ויישב אוכלוסייה זרה במקומם. תיאור המלחמות הדאקיות מצוי בספריו של ההיסטוריון דיו קסיוס, אך הפרשנות הטובה ביותר למלחמה מצויה על עמוד טראיאנוס המפורסם ברומא.
השלטון הרומי
הפרובינקיה הרומית דאקיה כללה את טרנסילבניה, באנאט ואולטניה של ימינו. היא נשלטה על ידי נציב בדרגת פראיטור, והלגיון השלושה עשר גמינה (Gemina), בתוספת כוחות־עזר היה מוצב דרך קבע בפרובינקיה. בשל הידלדלות האוכלוסין בפרובינקיה החדשה, שנבעה מהמדיניות של טראיאנוס במלחמות דאקיה, הובאו מתיישבים על מנת לעבד את האדמה, ולהפעיל את המכרות יחד עם האוכלוסייה הדאקית שנותרה, שכפי שניתן לראות ב"עמוד טראיאנוס" נכנעה לטראיאנוס במלחמות דאקיה. המתיישבים היו חיילים רומיים ומתיישבים רומיים בני הדור הראשון או השני מנוריקום או פאנוניה, ואחר כך נוספו מתיישבים מפרובינקיות אחרות: תרקים דרומיים (מהפרובינקיות מואסיה ותרקיה) ומתנחלים מהפרובינקיה הרומית אסיה הקטנה.
הרומאים בנו מבצרים כדי להתגונן מהתקפותיהם של עמים כמו הרוקסולנים, האלאנים, הקרפיאנים, הדאקים עצמם והדאקים החופשיים. כמו כן, סללו הרומאים שלוש דרכים צבאיות עיקריות, על מנת לחבר בין הערים הראשיות. דרך רביעית שנקראה על שמו של טראיאנוס, חצתה את הקרפטים, וחדרה לטרנסילבניה במעבר טוּרנוּ רוֹשוּ. הערים הראשיות בפרובינקיה היו המושבה "אולפיה טראיאנה סרמיסגטוזה" (כיום סרמיסג'טוזה במחוז הונדוארה, רומניה), אפולום (כיום אלבה יוליה במחוז אלבה, ברומניה), נאפוקה (כיום קלוז'-נאפוקה, במחוז קלוז', ברומניה). הדאקים באזור הרומי אימצו את הדת והשפה של הכובשים (אך הדעה כי העם הרומני מקורו בהשתלטות הרומית על דאקיה נתונה במחלוקת).
ב-129 חילק אדריאנוס את דאקיה ל"דאקיה העילית" ול-"דאקיה התחתית". הראשונה כללה את טרנסילבניה, והשנייה את ולאכיה הקטנה או אולטניה.
לאחר מלחמות דאקיה, גויסו הדאקים לצבא הרומי, והועסקו בבניית חומת אדריאנוס בבריטניה, או במקומות אחרים באימפריה הרומית. לרוב, שירתו הדאקים בבריטניה. עמוד האנטוניני של מרקוס אורליוס והקשת של גלריוס משרטטים דמויות של לוחמים דאקים. קיימת השערה כי מקורה של המילה האנגלית לפגיון (Dagger) היא שיבוש של המילה הלטינית Daca, סכין דאקית.
הנסיגה הרומית
השליטה הרומית בארץ הייתה לא יציבה. נאמר אף כי הקיסר אדריאנוס שהיה מודע לקושי בשמירת הפרובינקיה, שקל לנטוש אותה ונסוג מהחלטה זו, רק בגלל ההתחשבות בביטחונם של האזרחים הרומים הרבים המצויים בשטחה.
בזמן שלטונו של גליאנוס (256) חצו הגותים את הקרפטים וגרשו את הרומאים מדאקיה, למעט מספר מקומות מבוצרים בין הנהר טימיש והדנובה. האירוע אינו מונצח ברישומים מתקופה זו, וההפסקה הפתאומית בהופעתם של כתובות ומטבעות רומיות בדאקיה אחרי שנת 256, מהווה את התמיכה היחידה בהכרזה של רופיוס פסטוס כי "תחת הקיסר גליאנוס אבדה דאקיה".
הקיסר אורליאנוס (270-275) ניצב מול שורה של אבדות טריטוריאליות. גאליה והיספניה אבדו לאימפריה החל מ-260, הפרתים התקדמו באסיה, והקרפיאנים והגותים ערכו מסעות חורבן במואסיה ואיליריה. לכן החליט אורליאנוס לנטוש את הפרובינקיה דאקיה שנוצרה על ידי טראיאנוס, והורה על נסיגת כל הכוחות והתושבים הרומיים ממנה, כשהדנובה נקבעה כגבול הרומי החדש. על פי ההיסטוריון אוטרופיוס, האזרחים הרומיים מדאקיה יושבו מחדש בעומק מואסיה. דאקיה אורליאנה אורגנה מחדש דרומית לדנובה כשבירתה נקבעה ב"סרדיקה" (כיום סופיה בירת בולגריה). בהמשך ארגנו דיוקלטיאנוס וקונסטנטינוס את הפרובינקיות דאקיה מדיטרנאה, מואסיה התחתית, דרדניה, פרהואליטניה ודאקיה ריפנסיס למחוז "דאקיה", שיחד עם מקדוניה היווה את ה"פרפקטורה" איליריקום.
קיימת השערה שבאותה תקופה באזור פעל ספונסיאנוס.
ההיסטוריה לאחר הרומאים
לאחר נסיגת הרומאים השתלטו הגותים והקרפיאנים על דאקיה טראיאנה. ידוע כי הקיסר קונסטנטינוס המכונה "הגדול" – שנולד בדאקיה אורליאנה - נטל לעצמו את התואר דאקיקוס והחל בבניית גשר מעל הדנובה אל תוך דאקיה טראיאנה. הקיסר הרומי גלריוס, שגם הוא נולד בדאקיה אורליאנה, ושאימו הייתה מדאקיה טראיאנה הציע כי הקיסרות הרומית המזרחית תיקרא האימפריה הדאקית.
השאלה "מה קרה לאוכלוסייה לאחר נסיגת אורליאנוס?" נתונה במחלוקת בין ההיסטוריונים. שתי התאוריות העיקריות לגבי האוכלוסייה שתרבותה הייתה רומית הן: לתשובה לשאלה זו יש השלכות מדיניות: אם התושבים נסוגו עם הכוחות, משמעות הדבר שהשבטים המדיארים כבשו את טרנסילבניה משליטים מקומיים שלא היו רומיים בתרבותם (גלו, גלאד ומנומורט ראו גסטה הונגרורום). לעומת זאת, אם התושבים נשארו במקומם, משמעות הדבר שהרומנים ישבו בטרנסילבניה באורח רצוף החל מתקופת הדאקים והגטים והכיבוש הרומי.
התאוריות בנושא זה מובאות במוצא הרומנים.
מלכי דאקיה
זאת רשימה של מלכי דאקיה (באזור הגאוגרפי בו מצויה היום רומניה) ותקופת מלכותם. הכרונולוגיה אינה ודאית בגלל הסתמכות בלעדית על אזכורים שונים במסמכים ממקורות יווניים ולטיניים.
בשנת 106 הפכה דאקיה לפרובינציה רומאית.
גדעון אוברזון
גדעון אוברזון (נולד ב-1943) הוא מעצב אופנה ישראלי.
ביוגרפיה
אוברזון נולד באיטליה. בסוף מלחמת העולם השנייה עבר ליוגוסלביה, ובגיל 6 עלה עם הוריו לישראל וגדל בתל אביב. הוא למד עיצוב אופנה בבית הספר של איגוד האופנה העילית בפריז. בשנת 1968 פתח את הסטודיו לאפנה, 'הבית העגול'. הוא הביא לארץ סגנון עיצוב מודרני כפי שרכש בלימודיו בפריז, בניגוד לסגנון התנכ"י והחלוצי הצנוע ששלט עד אז בתחום האופנה בארץ. לאחר ביקור של אשת נשיא חוף השנהב בסטודיו, זכה לפרסום בעיתונות. באותה שנה עיצב את התלבושות לסרט איריס.
בשנת 1987 קמפיין פרסום רחב היקף בכיכובה של הדוגמנית פזית כהן, בתנוחה פרובוקטיבית בבגד ים זכה להדים רבים בישראל. כתוצאה מהקמפיין חברי כנסת דתיים פעלו להעברת חוק האוסר לפרסם על גבי שלטי חוצות גוף אדם בבגד-ים. אוברזון איבד את מקום עבודתו כמעצב במפעל 'שטיחי כרמל', שהיה בבעלות חבר הכנסת החרדי אברהם שפירא, מפני שסירב לוותר על הקמפיין.
בין השנים 2002 ל-2009 היה המעצב הראשי של גוטקס ועיצב בין היתר את השמלות למתמודדות בתחרות מלכת היופי.
אוברזון נוהג לעבוד עם בתו קארן והיא השותפה שלו.
בדצמבר 2018 סגר אוברזון את בית האופנה הנקרא על שמו ואת החנות בתל אביב
יניב רותם
יניב רותם הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף המכהן כראש יחידת המחקר והפיתוח (מו"פ) במפא"ת.