cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fuego
רקע
השיר "Fuego" שאיתו נשלחה אלני הוצע במקור לזמרת הלנה פפאריזו (זוכת אירוויזיון 2005) והזמרת גם הקליטה את השיר אך החליטה לבסוף לא לייצג את קפריסין באירוויזיון 2018 והשיר הועבר לזמרת אלני.
יעקב אלבוים
יעקב אלבוים (נולד ב-1939 תרצ"ט) הוא חוקר ספרות עברית ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה
יעקב אלבוים נולד בחיפה ולמד בתיכון הדתי "יבנה" בעיר. למד בחוגים לספרות עברית והיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושא "זרמים ומגמות בספרות המחשבה והמוסר בפולין ובאשכנז במאה הט"ז", בהנחייתו של פרופ' ישעיהו תשבי. אלבוים סיים את הדוקטורט בשנת 1976, ועל בסיסו כתב את ספרו "פתיחות והסתגרות", שזכה בפרס ע"ש לייב יפה.
אלבוים שימש פרופסור מן המניין בחוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית ובתפקידים שונים באוניברסיטה. כן שימש במשך שנים רבות עורך בכתב העת תרביץ. לימד באוניברסיטת אוקספורד, במכללה דתית למורים ע"ש רא"מ ליפשיץ, במכללה לחינוך ע"ש דוד ילין, במכון שכטר למדעי היהדות ובמוסדות נוספים.
בשנים האחרונות מתמקד במדרש, בספרות יידיש ובספרות המוסר (בעברית וביידיש) של ראשית העת החדשה.
מתגורר בירושלים, אב לשלושה ילדים וסב לחמישה עשר נכדים.
ספיי גרוב
ספיי גרוב (באנגלית: Spy Groove) היא סדרת אנימציה אמריקאית לנוער מסוג מתח-קומי ששודרה בערוץ "Teletoon" הקנדי ובערוץ המוזיקה MTV. יוצרי הסדרה הם מייקל גאנס, ריצ'רד רג'יסטר, קלווין ת'ומסן וכריסטופר גסואלדי, אשר גם דיבבו את הדמויות בסדרה. העלילה עוקבת אחר שני סוכנים חשאיים הנקראים סוכן מס' 1 וסוכן מס' 2 והבוסית שלהם, הלנה טרוי, אשר שולחת אותם למשימות שונות ברחבי העולם.
סגנון אומנותי
האנימציה של הסדרה מבוססת על עבודותיו של אמן הסרטים המצוירים הקנדי גלן האנסון. היא בסיסית וחדה ומשתמשת בצבעים חזקים ועזים וקווים שחורים בולטים. הדמויות מוקצנות מבחינה פיזית ומלבד הגיבורים הראשיים רוב הדמויות הן גרוטסקיות. הסדרה מציגה מיניות בולטת ומעודנת, הדיאלוגים בה קצביים ומהירים והיא מלווה בקריינות דרמטית. פסקול הסדרה הוא אינסטרומנטלי ומשלב קטעים משירים מוּכרים ומוזיקה פופולרית.
עלילה
בכל פרק נשלחים הסוכנים לסכל מזימה אחרת של אישיות מרשעת, בכל פעם במדינה אחרת בעולם. העלילה מתרחשת במקומות מפוארים ומציגה את הווי החברה הגבוהה, ובדרך כלל בהגיעם למקום תהייה דמות שתסייע להם במשימתם לסכל את המזימה. רוב דמויות הרשעים בסדרה מזכירים דמויות רשעים מסרטי סוכנים חשאיים, אך מטרותיהם אינן השתלטות על העולם או בצע כסף, אלא לרוב טובתם האישית. למשל: זמרת דיסקו משנות ה-70 אשר עושה קאמבק ומתכננת לחסל את תעשיית המוזיקה על מנת להצליח וכן לייבש את הנילוס עבור פארק מים שהיא בונה, או מעצבת אופנה שחוטפת את דוגמניות העל ומחליפה אותן ברובוטים על מנת שישתתפו בתצוגה שלה.
אחד האלמנטים הבולטים בסדרה הם הגאדג'טים בהם צוידו הסוכנים. השניים עושים שימוש בצעצועי היי-טק מתוחכמים שהוסוו כפריטים יום-יומיים והם עושים בהם שימושים מגוונים. הסוכנים מצוידים בפריטי אופנה מתקדמים ומנהלים ביניהם שיחות ציניות ושנונות, ובעלילה שזורות בדיחות וקטעי סאטירה על ידוענים מעולם התקשורת, האופנה, המוזיקה והקולנוע האמריקאי.
צסק"א מוסקבה (הוקי קרח)
מועדון ההוקי קרח המקצועני צסק"א מוסקבה (רוסית: Профессиональный хоккейный клуб ЦСКА Москва) היא קבוצת הוקי קרח רוסית ממוסקבה, הנחשבת לקבוצת ההוקי המצליחה ביותר בתולדות אירופה.
הקבוצה הוקמה ב-22 בדצמבר 1946 ומתמודדת ב-KHL. היא זכתה ב-32 אליפויות ברית המועצות ונחשבה לקבוצה הטובה ביותר בהוקי קרח הבינלאומי לאורך שנים רבות. לאחר פירוק ברית המועצות התקשתה הקבוצה בליגת ה-KHL וזכתה באליפות הראשונה שלה רק בעונת 2018/19, לאחר שהפסידה בגמר גביע גגארין 3 פעמים.
בשנת 2020 פורטל HockeyArchives.info דירג את הקבוצה בתור הקבוצה הטובה ביותר באירופה, כשבעבר הוכתרה ככזו בשנים 2015–2016.
היסטוריה
הקבוצה יונקת את שורשיה מחברת מועדון מחליקי הקרח של מוסקבה (Московский клуб лыжников, МКЛ). ביוני 1901 הקבוצה אורגנה מחדש כחלק מחברת OLLS (חברת חובבי ספורט ההחלקה; «Общества любителей лыжного спорта», ОЛЛС). באפריל 1923 החברה הפכה לחברת OPPV, חוג הספורט הצבאי האופטי (опытно-показательная военно-спортивная площадка ВСЕОБУЧА, ОППВ) שהיה למועדון הספורט של הצבא האדום. בשנת 1928 הוקמה אגודת צדק"א. בשנת 1946 (במה שנחשב רשמית לשנת ההקמה של הקבוצה) אורגנה קבוצת ההוקי קרח שנקראה בשם צדק"א (ЦСКА, Центральный дом Красной Армии; הבית המרכזי של הצבא האדום).
בשנת 1951 הקבוצה שינתה את שמה לצדס"א (ЦДСА, Центральный дом Советской Армии, הבית המרכזי של הצבא הסובייטי), ובשנת 1954 שינתה הקבוצה את שמה לצס"ק מ"ו (ЦСК МО, Центральный спортивный клуб Министерства обороны, מועדון הספורט המרכזי של משרד ההגנה). לבסוף בשנת 1959 הקבוצה שינתה את שמה לשם הנוכחי צסק"א (ЦСКА, Центральный Спортивный Клуб Армии), שמשמעותו "מועדון הספורט המרכזי של הצבא".
התקופה הסובייטית
בתקופת ברית המועצות הקבוצה זכתה ב-32 אליפויות (מ-46 עונות שהתקיימו), כולל סדרה רצופה של 13 אליפויות. אחד הסיבות העיקריות לכך ניתן לראות בעדיפות שהקבוצה קיבלה לבבחירת שחקנים צעירים. משנת 1947 ועד לשנת 1970 מאמן הקבוצה היה אנטולי טראסוב. בין 1977 ל-1996 אימן אותה ויקטור טיחונוב, תחתיו זכתה הקבוצה ב-12 אליפויות רצופות עד 1989. במהלך אחת מאותן עונות, 1983/84, ניצחה צסק"א 43 משחקים רצופים, מהם 39 ניצחונות רצופים מתחילת העונה, ההפסד היחיד שלה באותה עונה היה מול מועדון ההוקי סק"א פטרבורג.
במהלך השנים 1976–1991 הקבוצה שיחקה 36 משחקים נגד קבוצות מליגת ה-NHL וניצחה ב-26 מהם.
KHL
בעונת 2016 שוב סיימה במקום הראשון בעונה הסדירה של KHL ולראשונה בתולדותיה העפילה לגמר גביע גגארין לאחר שגברה על סק"א פטרבורג בחצי גמר הפלייאוף, אך הפסידה את אליפות KHL למטאלורג מגניטוגורסק וסיימה כסגנית האלופה במה שמהווה להישג השיא שלה מאז 1991.
בעונת 2018 התמודדה בשלב רבע גמר גביע גגארין ושברה שיא בליגת KHL, במשחק הארוך ביותר בתולדות הליגה, לאחר ששיחקה במשך 142 דקות ו-9 שניות, במשחק הפלייאוף החמישי נגד יוקריט הלסינקי, שניצחה 2:1 וצמצמה את תוצאת המפגשים ל-3:2 בסדרה. בהמשך העפילה גם לגמר גביע גגארין, לאחר שגברה על אלופת העונה שעברה, סק"א סנקט פטרבורג, בתוצאה 4:2 בסדרה. אך הפסידה בסדרת הגמר בתוצאה 4:1 לאק בארס קאזאן.
בעונת 2019/2020 צסק"א הייתה הקבוצה הראשונה להבטיח מקום בפלייאוף, אחרי שסיימה ראשונה בחטיבה המערבית ובעקבות זכייתה בגביע היבשת הוכתרה גם לאלופת העונה, לאחר שגביע גגארין לא נערך עקב פרוץ מגפת הקורונה ברוסיה.
בעונת 2020/2021, העפילה לגמר גביע גגארין אך הפסידה במפתיע לאוונגרד אומסק. שנה לאחר מכן שחזרה את הישגה מעונת 2016 כשהעפילה לגמר גביע גגארין לאחר שגברה על סק"א סנקט פטרבורג בחצי גמר הפלייאוף, כשהיא מעפילה לגמר פלייאוף הליגה בפעם החמישית בששת השנים החולפות.
סטטיסטיקה בליגת KHL
הערה: מ = משחקים ששיחקו; נצ = ניצחונות; ה = הפסדים ; הפה = הפסדים בהארכה; נק = ניקוד; שז = שערי זכות; שח = שערי חובה
תארים
ברוסיה: בברית המועצות: באירופה: בעולם:
טריאנגולציה
בטריגונומטריה ובמיפוי, טריאנגולציה או שילוש היא תהליך חישוב קואורדינטות של נקודה במרחב, באמצעות משולש שידוע אורך אחת מצלעותיו ומיקום שני הקודקודים שבקצות צלע זו, והזוויות הנוצרות בשני קודקודים אלה עם הצלעות המחברות אותם לנקודה המבוקשת. לחישוב משמש משפט הסינוסים.
היסטוריה
ככל הידוע, שימוש נרחב בשיטה החל במאה ה-16 או תחילת המאה ה-17 על ידי יישומו של ברתולומאוס פיטיסקוס לתחום הגאוגרפיה והגאודזיה וזמן קצר לאחר מכן, וילברורד סנל מצא שימוש לטריאנגולציה במדידת קו המשווה.
האסטרונום ג'ובאני דומניקו קאסיני עבד במשך כל חייו על יוזמת מיפוי טופוגרפי של צרפת באמצעות טריאנגולציה עד למותו, את עבודתו המשיכו בנו ונכדו אשר סיים את העבודה המדוקדקת לבסוף, בשנת 1789 או 1793. הייחס לעבודה הייתה כיצירת אמנות בזמנו והמפה התפרסמה בשם Carte de Cassini (לוח קסיני).
עד היום נחשבת הטריאנגולציה לטכניקה בסיסית בעבודת המיפוי, אף על פי שינויים ניכרים בטכנולוגיות המתפתחות. דוגמה לטכנולוגיה מתקדמת המשתמשת בתולדה של הטכניקה היא מערכת ה-GPS, אשר שיטת זיהוי המקום שלה מתבססת על פיתוח מאוחר יותר של הטריאנגולציה – הטריאלטרציה. עוד דוגמה לטכנולוגיה יומיומית כזו היא הטלפון הסלולרי כאשר תחנות הבסיס והקליטה מסוגלות לזהות את מקור האות של הטלפון על ידי שילוב נתונים ממספר נקודות.
שימושים נפוצים
מערכות טלמטריה משתמשות בטריאנגולציה למעקב התנועה של אובייקט, לדוגמה, בתמונה משמאל ניתן לראות תחנת מעקב מסורתית המשתמשת בשתי נקודות ייחוס ליצירת משולש ובכך לחשב את מיקומו המדויק של הטיל במרחב התלת־ממדי.
באסטרונומיה משתמשים בשיטה כדי לקבוע את מרחקם של גרמי שמים מכדור הארץ.
טריאנגולציה באמצעות נקודות ייחוס שאינן קבועות (למשל, באמצעות תחנות במיקומים נעים) מבוצעת על ידי שלוש נקודות ייחוס ונקודה מרכזית אחת.
אסטונית
אסטונית (Eesti keel - IPA: ) היא שפתה הרשמית של אסטוניה והיא מדוברת בפי כ-1.1 מיליון איש.
השפות הקרובות ביותר לאסטונית הן פינית, קַרֶלִית (מדוברת ברפובליקת קַרֶלִיָה שברוסיה), שלוש השפות הנפוצות פחות (ווֹדית, איז'וֹרית ווֶפּסית), המדוברות במחוז סנקט פטרבורג (רוסיה), והשפה הליבונית (מדוברת בצפון-מערב לטביה). שבע השפות הללו מהוות את הענף הבַלטוֹ-פיני בקבוצת השפות הפינו-אוגריות (המשתייכת למשפחת השפות האוּרַאלִיוֹת). ענף זה, ביחד עם שפת סאמי (או לאפּית, המדוברת במחוז לאפלנד, החולש על צפון-פינלנד וצפון-מזרח שוודיה), מהווה את קבוצת השפות הפינו-לאפּית. קרובה רחוקה של אסטונית היא ההונגרית. שפה זו, ביחד עם השפות הפינו-לאפיות ושפות נוספות (38 בסך הכל, רובן ככולן מדוברות ברוסיה) מהוות את משפחת השפות האוּרַאלִיוֹת. האסטונית היא שפה עשירה באוצר מילים, ביחסות דקדוקיות ובצורות פועל שונות. במילים האסטוניות נופל הטעם תמיד על ההברה הראשונה במילה; כך גם ברוב המילים הלועזיות ששאלה האסטונית, אך לא בכולן.
אין באסטונית מין דקדוקי - לא בשם העצם, לא בכינוי הגוף ולא בנטיית הפועל. אין באסטונית יידוע: POISS - "נער (אחד)" וכן "הנער".
האסטונית אינה פונטית לגמרי, אבל בדרך-כלל יש התאמה בין האופן שבו נכתבות המילים לבין הגייתן. החריגים העיקריים מכלל זה הם:
כוכב המלקות
כוכב המלקות (באנגלית: Whipping Star) הוא רומן מדע בדיוני מאת פרנק הרברט, שיצא לאור בשנת 1970. הספר מהווה חלק בסדרת "יקום התבוניות המאוחדות" של הרברט.
עלילה
עלילת הספר עוסקת בניסיונו של סוכן לשכת הפיגוע ג'ורי אקס מקי לפתור את התעלומה העומדת מאחורי תופעה של התקפי שיגעון תכופים התוקפים יצורים בעלי תודעה בכל רחבי היקום. מקי מגלה לתדהמתו כי כל היקום התבוני עומד בפני חורבן, העומד להתרחש עקב פעולה מכוונת של פושעים. מקי פותח במירוץ נואש נגד הזמן על מנת לעצור את הפושעים ולהציל את כל הגזעים התבוניים מכליה.
גזעים
קלבנים - הקלבנים הם למעשה הכוכבים אותם אנו רואים. לקלבנים אינטליגנציה והם המאפשרים את התנועה הבין-כוכבית, אך התקשורת איתם מסובכת מאוד.
טפריסיוטים - חייזרים דמויי עץ המסוגלים לנהל תקשורת טלפתית על פני מרחבים לא מוגבלים.
וריבים - חייזרים טורפים. חיים בשלשות בהן שני זכרים ונקבה שמתחלפות מדי פעם. הריגה של וריב מאלצת את כל הוריבים להרוג את הפוגע, אך הוריבים הם יצורים מאוד שקולים.
פלאנקי - יצורים דמויי צב בעלי אינטליגנציה נמוכה אך כח רב ונטיה לאלימות.
דמויות ראשיות
פאני מיי - קלבן, קורבן להתקפת פושעים. מותה הממשש ובא מאיים להביא קץ על מרבית בעלי התבונה.
מליס אבנת - אישה, עשירה מופלגת אך חולת נפש.
נפוליאון בילדון - פאן ספקי, מנהל לשכת החבלה.
כיאו - פאן ספקי עריק ומאהבה של אבנת.
טולוק - וריב, מדען בלשכת החבלה.
תרגום לעברית
הספר תורגם לעברית על ידי המתרגמת שלומית קדם, וראה אור בהוצאת רמדור - אורי שלגי, תל אביב, 1980.
שמעון צימר
שמעון צימר (נולד ב-12 במאי 1950) הוא סופר ומחזאי ישראלי.
ביוגרפיה
באותה תקופה החל צימר לכתוב מחזות ושירים. בין מחזותיו שהוצגו על במות שונות (ביניהן קאמרי והבימה), היו "הקאמבק המפואר" ו"טרומפלדור 85".
ב-1995 ראה אור ספרו הראשון "אמא להשכיר" בהוצאת הקיבוץ המאוחד. ב-1999 יצא ספרו השני "אומללות ראויה לרומן" בהוצאת בבל. ב-2006 יצא ספרו השלישי "רע לתפארת" בהוצאת ספרית פועלים, ושנה אחר-כך ספרו הרביעי "ראיות לאהבה", גם הוא בהוצאת ספרית פועלים. ב-2010 יצא ספרו החמישי "צימר מתחת לירח", בהוצאת הקיבוץ המאוחד. בפברואר 2014 פורסם ספרו השישי "דמיין שאתה חי" בהוצאת אפיק של יפתח אלוני, תחת חסותו של חוקר הספרות פרופסור דן מירון. גם ספרו השביעי "הבית הוא לפעמים רוצח" יצא גם הוא בהוצאת אפיק ב-2016.
ספריו ומחזותיו של צימר זכו לשבחי הביקורות. בשנת 2006 זכה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים.
דגלס בויד
דָגְלַס בּוֹיְד (באנגלית: Douglas Boyd נולד ב-1959 בגלאזגו, סקוטלנד) הוא אבובן ומנצח בריטי. בויד למד נגינה באבוב באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון, אצל ג'אנט קראקסטון. בהמשך היה תלמידו של מוריס בורג בפריז. בשנת 1984 זכה בבחינות הקבלה הבינלאומיות לאמני קונצרטים צעירים, זכייה שהובילה לרסיטל בכורה בניו יורק, בקרנגי הול.
ביוגרפיה
בויד היה אחד החברים המייסדים של התזמורת הקאמרית של אירופה וכיהן כאבובן הראשי שלה משנת 1981 עד 2002. בתקופת נגינתו בקאמרית של אירופה פיתח עניין בניצוח. כמוריו הראשונים לניצוח ראה את קלאודיו אבאדו וניקולאוס הרנונקור. כמו כן קיבל הדרכה מפאבו ברגלונד וסר קולין דייוויס.
בשנת 2001 התמנה בויד למנהל מוזיקלי של הקאמרטה של מנצ'סטר, משרת הניצוח הראשונה שלו. עם תזמורת זו ערך מספר הקלטות מיצירות בטהובן, מוצרט ומאהלר. בויד סיים את תקופת כהונתו במנצ'סטר לאחר עונת 2010-11. כמו כן שימש בויד מנצח אורח ראשי לתזמורת סינפוניה של לונדון. באפריל 2008 הודיעה תזמורת מוזיק קולגיום של וינטרטור השווייצרית על מינוי בויד למנצח הראשי שלה, החל בעונת 2009-10.
הופעתו הראשונה של בויד כמנצח בארצות הברית הייתה עם תזמורת גרדנר הקאמרית בשנת 2000. ב-2002 התמנה בויד למנהל מוזיקלי שותף של התזמורת, יחד עם פולה רוביסון. ב-2004 היה בין השותפים האמנותיים הראשונים עם התזמורת הקאמרית סיינט פול. ב-2006 האריך את החוזה שלו עם תזמורת סיינט פול עד עונת 2009-10. השותפות האמנותית עם התזמורת הסתיימה בספטמבר 2009. בדצמבר 2006 ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית של קולורדו, בקונצרט עתיר שבחים. בינואר 2008 הודיעה תזמורת קולורדו על מינוי בויד למנצח האורח הראשי שלה, בחוזה לשלוש שנים של שבועיים הופעות אורח בשנה.
העניין שבויד מגלה באופרה בשנים האחרונות הביאו לנצח בשנת 2008 על חליל הקסם ללהקת האופרה של גליינדבורן בסיור הופעות. ב-2009 ניצח על פידליו לאופרה של גרסינגטון וחזר אליה ב-2010 להצגה עתירת שבחים של נישואי פיגרו.
לבויד ולאשתו, הצ'לנית סאלי פנדלברי (Sally Pendlebury), שלושה ילדים. הם מתגוררים בלונדון.
חמים וטעים
חמים וטעים (באנגלית: Some Like It Hot) הוא סרט קולנוע קומי אמריקאי משנת 1959, בכיכובם של מרילין מונרו, טוני קרטיס וג'ק למון, בבימויו של בילי ויילדר וכותב הסיפור של הסרט אוטו ליסאואר בשם הספרותי מיכאל לוגן.
בשנת 2000 בחר מכון הסרטים האמריקאי סרט זה לסרט הקומי האמריקאי המצחיק ביותר בכל הזמנים. בשנת 2017, הוכתר הסרט כקומדיה הטובה בכל הזמנים, במסגרת סקר שערכה רשת בי-בי-סי בין 253 מבקרי קולנוע מ-52 מדינות.. בשנת 2022 החלו הופעות של מחזמר "חמים וטעים".
עלילה
העלילה מתרחשת בשנת 1929, ב"תקופת היובש" ובימים שקדמו לקריסת וול סטריט ולראשית השפל הגדול. שני נגנים, ג'ו וג'רי (קרטיס ולמון), נמלטים מהמאפיה, לאחר שהיו עדים במקרה למעשה רצח בשיקגו, המזכיר את טבח יום ולנטיין. הם נמלטים מהעיר, מתחפשים לנשים (בשמות הבדויים ג'וזפין ודפני) ומצטרפים ללהקת נשים העושה את דרכה ברכבת להופעות במלון בפלורידה. שניהם מתאהבים בדרך בחברת הלהקה "שוגר" (מונרו). מעצם היות השניים מחופשים לנשים, נוצרות שפע סצינות משעשעות. בין היתר, פנסיונר מיליונר בשם אוסגוד מתאהב בג'רי (דפני), ג'ו (ג'וזפין) מתחפש בעצמו לאיל נפט קר רוח, במטרה לכבוש את ליבה של שוגר, ובהמשך מגיעים אנשי המאפיה (בראשות "בונפארט" – מנהיג המאפיה, המגולם בידי נחמיה פרסוף) לאותו מלון, ומזהים כי הנשים המחופשות הם העדים לרצח.
הסרט מסתיים כאשר ג'רי מנסה לשכנע את אוסגוד שלא יוכל להינשא לו, מסיר את הפאה וקורא: "אני גבר!". אוסגוד עונה במשפט הסיום המפורסם: "Well, nobody's perfect" ("ובכן, איש איננו מושלם").
קית' הרינג
קית' הרינג (באנגלית: Keith Haring; 4 במאי 1958 – 16 בפברואר 1990) היה אמן פופ ארט אמריקאי.
ביוגרפיה
הרינג נולד ב-4 במאי 1958 בפנסילבניה והתעניין באמנות כבר מגיל צעיר. בגיל 17 למד עיצוב גרפי למשך שנתיים בבית ספר לאמנות מקצועית, פרסומות ואמנויות יפות. בגיל 19 הרינג יצא מהארון ועבר לניו יורק שם הושפע מאמנות הגראפיטי ולמד בבית ספר לאמנות חזותית.
תערוכת יחיד שלו נערכה בשנת 1987 בהלסינקי ובאנטוורפן.
ביוני 1989 צייר על הקיר האחורי של המנזר של הכנסייה של סן אנטוניו בפיזה את ציורו האחרון שפרסם, ציור קיר בשם "טוטומונדו".
הרינג נפטר ב-16 בפברואר 1990 כתוצאה מסיבוכים רפואיים שנגרמו ממחלת האיידס, כשנתיים לאחר אבחון המחלה.
במרץ 2023 נפתחה בקניון ארנה הרצליה תערוכה בה הוצגו 200 מיצירותיו.
סגנון יצירותיו
סגנונו של הרינג משויך לזרם באומנות העכשווית שתפס תאוצה והגיע לשיאו בשנות השמונים ונקרא "פופ ארט", ובין נציגיו הבולטים ניתן למנות את רוי ליכטנשטיין ואת אנדי וורהול. יצירותיהם של האמנים בזרם זה מקיפות מגוון שלם של עצמים, אינה מתייחדת רק בתחומים "הקלאסיים" של האומנות כגון ציור ופיסול, ומקיימת דיאלוג ושואבת את השפעתה גם מהתרבות הפופולרית והצרכנית.
הרינג צייר בקווים עבים הומוריסטיים ובצבעים בולטים, תוך שימוש בקריקטורה ואמנות רחוב.
טקאשי שימורה
בשנת 1935 השתתף בסרטו הראשון. בשנת 1943 החל שימורה להשתתף בסרטים של חברת טוהו. הוא היה חביב על שני הבמאים המפורסמים של טוהו, אקירה קורוסאווה ואישירו הונדה. שימורה השתתף ב-21 מתוך 30 סרטיו של קורוסאווה, בין הידועים בהם: "רשומון", "איקירו" ו"שבעת הסמוראים", ועבור שני האחרונים קיבל מועמדות לפרס באפט"א לשחקן הזר הטוב ביותר.
שימורה מת ב-11 בפברואר 1982, בטוקיו, מנפחת.
שארל, קרדינל לורן
שארל, קרדינל לורן (17 בפברואר 1524 - 26 בדצמבר 1574) היה מדינאי צרפתי.
חייו
שארל נולד בז'ואנוויל (שבצפון חבל בורגון) לקלוד, דוכס גיז ולאשתו אנטואנט דה בורבון. אחיו הבכור היה פרנסואה, דוכס גיז ואחותו, מארי דה גיז שנישאה לג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד, הייתה אמה של מרי סטיוארט.
ב-1538, בהיותו בן ארבע עשרה שנה בלבד, התמנה לארכיבישוף של ריימס. ב-27 ביולי 1547, יום אחד בלבד אחרי שהכתיר את אנרי השני למלך צרפת בקתדרלה של ריימס, התמנה לקרדינל לורן. יחד עם אחיו פרנסואה, דוכס גיז, שימש כיועצו הראשי של המלך.
הוא נחשב לאחד האחראים למלחמות הדת בצרפת בין קתולים לבין הוגנוטים, וכמי שניסה להחדיר את האינקוויזיציה לצרפת. ב-1563 אחרי רצח אחיו, פרנסואה דוכס גיז, הפך שארל קרדינל לורן לראש בית גיז ולמנהיג הקתולים שלחמו נגד ההוגנוטים, והאשים את מנהיגם גאספאר דה קוליני השני ברצח אחיו.
בהיותו ברומא, משנודע לו על טבח ליל ברתולומאוס הקדוש (שהחל ב-24 באוגוסט 1572) הביע את שמחתו וניסה לשוב לפריז כדי לתפוס שוב את מקומו במועצת המלך שארל התשיעי, אולם קטרינה דה מדיצ'י הודיעה לו כי איננו רצוי בחצר המלכות.
שארל, קרדינל לורן מת באביניון ב-1574.
בית גורדון - מלון לונדון
בית גורדון - מלון לונדון הוא מבנה אבן דו-קומתי גדול מוקף חצר רחבה, אשר נבנה ב-1891, וממוקם ברחוב אחד העם 8 בראשון לציון. הבית אכלס כמה מן הדמויות הבולטות בתולדות ראשון לציון וההתיישבות העברית בארץ ישראל, ולאורך השנים, שימשו הוא וחצרו לצורכי מגורים, מלונאות ואף גידול חיות. כיום, מהווה הבית חלק מהמוזיאון לתולדות ראשון לציון.
בבעלות משפחת גורדון
הבית נבנה ב-1891 בראשון לציון, שהייתה אז מושבה עברית, על ידי בני הזוג אברהם זאב גורדון ושרה גורדון לבית יעקובזון. עם בנייתו, המבנה בלט במושבה בפארו - עד כדי כך, כי הברון רוטשילד, שסבר בטעות כי הבית הוקם בעזרת הונו-שלו, העיר כי לא נרתם לעזרת המושבה לטובת הקמת בתים מעין אלה.
בקומתו העליונה של הבית התגוררו בני הזוג גורדון, מקימי הבית, יחד עם ששת ילדיהם (לאה, מנחם, יהושע, איילת-הינדה, יוסף ורחל). בני הזוג עלו לארץ מליטא בשנת 1891, והיו חלק מהקבוצה השנייה שהגיעה לראשון לציון לצורך התיישבות. הם התפרנסו מחקלאות.
הקומה התחתונה הושכרה לדיירים שונים. לאורך השנים נמנו על דיירים אלה כמה ממורי בית הספר "חביב" אשר היה ממוקם בסמוך לבית, ובהם אהרון קרון, ששימש כמנהל בית הספר. כמו כן דרו בקומה זו בני הזוג ישראל פיינברג ופאני פיינברג לבית בלקינד, עם ילדיהם שושנה, אבשלום וצילה.
חצר הבית אכלסה בתקופה מסוימת את להקת היענים הראשונה בישראל, אשר טופחה למטרת מסחר בנוצות על ידי שמואל צבי הולצמן, חתנם של בני הזוג גורדון. בחצר נבנו חדרים, אשר שימשו למגוריהם של חברי ארגון "השומר" אשר פעלו במושבה, ובהם אליהו איתן ומרים איתן לבית אורלוב.
אלכס ויז'ניצר
אלכס (אלכסנדר) ויז'ניצר (נולד ב-22 בינואר 1953, בקייב שבאוקראינה) הוא מהנדס אזרחי ומנהל ישראלי שכיהן כראש מנהל הביוב הארצי, יושב ראש דירקטוריון החברה הממשלתית נת"ע, כמנכ"ל החברה הלאומית לדרכים בישראל וכיושב ראש דירקטוריון מקורות. הורשע בבקשת שוחד.
בית גורדון - מלון לונדון
כבית מלון
בין השנים 1922–1934 שכן בקומה השנייה של המבנה מלון בבעלות אהרן לונדון ורוזה לונדון לבית הורביץ, אשר פעל תחת השם "מלון ופנסיון לונדון". הרישיון לפתיחת המלון ניתן לאהרן לונדון כפיצוי מאת ועד המושבה, שהתקשה לשלם לו את משכורתו כשומר. בני הזוג גרו במלון עם ארבע בנותיהן: אסתר, ברכה, מרים ורחל. בני הזוג לונדון נודעו בכך ששיכנו בו גם אורחים אשר לא היה בידיהם לשלם את דמי השכירות במלואם.
שמו של המלון מעטר את חזית המבנה עד היום.
אלכס ויז'ניצר
ביוגרפיה
ויז'ניצר נולד בקייב שבאוקראינה לבתיה שטילמן ולמשה ויז'ניצר, בן למשפחה מחסידות ויז'ניץ. בתקופת ילדותו ונערותו בקייב, התמודדו בני המשפחה מגילויי אנטישמיות, ובאפריל 1974, בגיל 21 עלה עם אביו ארצה, התיישב ביפו, והתגורר בבניין דירות בשכונת יפו ד' בשכנות לאביגדור ליברמן.
בית גורדון - מלון לונדון
בבעלות יצחק צוזמר ומרדכי אורישביץ
בשנת 1946 הבית נרכש על ידי יצחק צוזמר ומרדכי אורישביץ, אשר הקצו את קומתו העליונה למטרות מגורים, ואת קומתו התחתונה למטרות מסחר. עם השנים, מצבו של המבנה הידרדר והוא ננטש והוזנח.
אלכס ויז'ניצר
ביוגרפיה
עם עלייתו ארצה למד באולפן. בשנת 1975 החל את לימודיו האקדמאיים כעתודאי בפקולטה להנדסה אזרחית של הטכניון. עם סיום הלימודים השלים את שירותו הצבאי כמהנדס בחיל ההנדסה והיה שותף לביצוע פרויקטים נרחבים בישראל ובלבנון.
בית גורדון - מלון לונדון
שיקום המבנה ושימושו כיום
בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 רכשה עיריית ראשון לציון את המבנה ממשפחת אורישביץ. עקב קשיים בהשגת מימון לשיקום הבניין, הוא המשיך לעמוד שומם מספר שנים. ב-2013, עם גיוס הסכום הדרוש - כ-8.5 מיליון שקלים - החל בתהליך שיקום מורכב בהובלת מומחים ובהשתתפות סטודנטים מרחבי העולם. במהלך השיקום שוחזרו ציורים מרשימים שעיטרו בעבר את קירות הבניין ואת תקרתו.
אלכס ויז'ניצר
ביוגרפיה
בתחילת דרכו עבד כמהנדס ביצוע במספר משרדים אזרחיים, ביניהם קבוצת "אשטרום" בה היה מהנדס ביצוע. בשנות ה-80 שימש כמהנדס ראשי של החברה לפיתוח אזור לוד-רמלה (לור"מ), אחר כך בשנת 1988 פרש והקים משרד להנדסת תשתיות בראשון לציון, יחד עם שותפו אינג'ינר מיכאל אלמוג, תחילה שם השותפות היה "אלמוג - ויז'ניצר מהנדסים" ולאחר מכן הוקמה חברת "אלסקה", בה העסיק 25 מהנדסים, ואשר חברת לור"מ הייתה הלקוח העיקרי שלה. במאי 1999 חזר לעבוד בחברת לור"מ ומונה לתפקיד סמנכ"ל התפעול.
הדווקאים (סרט)
הדווקאים (באנגלית: We Were the Others) הוא סרט קולנוע תיעודי ישראלי משנת 2019 בבימויה של הדס איילון. הסרט מתאר את חייהם המחתרתיים של ההומוסקסואלים בישראל בשנות ה-60 וה-70, באמצעות ראיונות אישיים עם שמונה גברים שנולדו בתקופת קום המדינה.
אלכס ויז'ניצר
ביוגרפיה
ויז'ניצר החל את דרכו הציבורית בשנת 2001 כאשר התמנה לראש מנהל הביוב הארצי, תחת משרד התשתיות והיה אחראי על כל תחום הביוב והשפכים במדינת ישראל.
בית גורדון - מלון לונדון
שיקום המבנה ושימושו כיום
כיום המבנה משמש כחלק ממתחם המוזיאון לתולדות ראשון לציון. ובנוסף שוכנת בו גלריה בית גורדון-לונדון.
אלכס ויז'ניצר
ביוגרפיה
בספטמבר 2003 החליטה ממשלת ישראל על סגירת מע"צ שהייתה יחידת סמך במשרד התחבורה, ופתיחתה מחדש כחברה ממשלתית בשם החברה הלאומית לדרכים בישראל. שר התחבורה אביגדור ליברמן מינה את ויז'ניצר לממלא מקום מנכ"ל יחידת הסמך. ב-15 בספטמבר 2003 התקבלה החלטת ממשלה לסגור את יחידת הסמך מע"צ, ולפתוח חברה ממשלתית בבעלות המדינה. דירקטוריון החברה, בראשות אלוף (מיל') עמירם לוין, בחר בוויז'ניצר כמנכ"ל החברה החדשה, "החברה הלאומית לדרכים". עם כניסתו לתפקיד הכריז ש"מע"ץ פעלה במשך שנים ללא מגבלת תקציב, ובלי פיקוח. אני מודע לבעיה, לאווירה של שחיתויות ושל חריגים. עבודת המטה וההנהלה הייתה לקויה באופן מובהק".
ויז'ניצר כיהן בתפקיד כ-7 שנים. בתקופתו עברה החברה (הנקראת כיום "נתיבי ישראל") לתקציב חמש שנתי. הוא אחראי לעידוד מעורבות הסקטור הפרטי בביצוע עבודות תשתית בכבישים ובביצוע סדרת רפורמות רחבה. במהלך כהונתו תשתיות הכבישים ברחבי הארץ שודרגו והורחבו ופרויקטים רבים ומשמעותיים יצאו לפועל. המובילים שבהם: כביש 431, כביש 22, הקמה ושדרוג של מחלפי "סומך" ו"עד הלום", צומת המוביל, כביש 79, כביש 60, שדרוג כביש 90, הקמת מנהרות אכסאל, שדרוג כביש 65, שדרוג כביש 1 ועוד. במהלך כהונותו של ויז'ניצר, קיבלה החברה על עצמה גם פרויקטים של תכנון ביצוע ואחזקה, של "רכבת ישראל".
"החברה הלאומית לדרכים" הייתה החברה הממשלתית הראשונה בישראל, שביצעה פרויקטים על בסיס מודל של PPP, וכן נגזרותיו כגון: מודל PFI (כדוגמת סלילת כביש 431 וכן פרויקטים של אחזקת כבישים) ומודל DB (כביש 22).
באפריל 2010 מונה ליושב ראש הדירקטוריון של חברת המים הלאומית "מקורות", וכן יושב ראש הדירקטוריון של החברה הבת "מקורות פיתוח וייזום", אשר מהווה הזרוע העסקית הבינלאומית של מקורות תחת משרד האנרגיה והמים. בתפקידים אלו כיהן במשך שלוש שנים ובמסגרתן הוביל את החברות להישגים רבים במישור הלאומי והבינלאומי, ביניהם, הגדלת היקף הפיתוח של החברה, משק המים ותוכנית חומש בהיקף של כ-6 מיליארד ₪, זכייה בהקמת מתקן ההתפלה אשדוד (בכך הביא לסיום משבר שנמשך כ-10 שנים), חתימה על הסכם קיבוצי חדש, הגדלת היקף הפעילות הבינלאומית של החברה במדינות דרום אמריקה, אירופה, קפריסין ועוד, הקמת "המוביל הארצי החדש", שיתוף פעולה עם מוסדות אקדמיים, שכלל הענקת מלגות לסטודנטים בתחום הנדסת הסביבה אשר חלקם אף השתלבו בחברה ועוד.
ביום העצמאות 2012 ויז'ניצר, בן לניצולי שואה, הדליק משואה בטקס הדלקת המשואות הממלכתי בהר הרצל אשר עמד בסימן "מים - מקור החיים", כיו"ר חברת המים הלאומית "מקורות", בשם החברה ועובדיה, על תרומתם להקמת המדינה, לביסוסה ולפיתוחה.
באוגוסט 2013 מונה ויז'ניצר ליושב ראש הדירקטוריון של חברת נת"ע (נתיבי תחבורה עירוניים) אשר הוקמה בשנת 1997 ואחראית על פיקוח והוצאה לפועל של פרויקט המערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב תחת משרד התחבורה. הוא פעל לבחירת מנכ"ל ולאיוש שדרה ניהולית מקצועית אשר תביא לקידום מהיר של הפרויקט. אך התפטר מתפקידו ב-22 בינואר 2015 על רקע החשדות לשחיתות במפלגה.
פעילות ציבורית נוספת
ויז'ניצר פועל מטעם המדינה לניהול מתחם קבר רבי שמעון בר יוחאי (רשב"י) שבמירון, אותו פוקדים כ-2 מיליון מבקרים בשנה. במהלך השנים כיהן כדירקטור וכיו"ר "ועדת החמישה" אשר מונתה על ניהול האתר וביוני 2012 מונה ליושב ראש דירקטוריון חברת קרן הרשב"י ומורשתו - חברה ממשלתית אשר תחליף את "ועדת החמישה" לאחר השלמת תהליך הפקעת הקרקע.
הדווקאים (סרט)
בישראל, הסרט הוקרן בפסטיבל דוקאביב, בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה ובערוץ כאן 11.
אלכס ויז'ניצר
הרשעה בפלילים
ב-24 בדצמבר 2014 נעצר ויז'ניצר בחשד לתיווך לשוחד במסגרת פרשת השחיתות בישראל ביתנו. מעצרו הוארך ב-9 ימים. ב־22 בינואר 2015 הודיע על התפטרותו מתפקידו כיו"ר נת"ע, כדי להקדיש זמן לטיהור שמו. באוקטובר 2015 המליצה המשטרה להעמידו לדין באשמת שוחד, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות והלבנת הון.
בנובמבר 2017 נמנה עם המוזמנים לשימוע ב"פרשה 618", כחשוד בלקיחת שוחד, סחיטה באיומים, הלבנת הון ועבירות על פקודת מס הכנסה. ב-6 במרץ 2019 הוגש נגדו כתב אישום על עבירות שוחד, רישום כוזב במסמכי תאגיד ועבירת מס.
הדווקאים (סרט)
שם הסרט
שמו של הסרט מבוסס על ספרה משנת 1960 של שרה רינה בן מנחם באותו השם.
אלכס ויז'ניצר
הרשעה בפלילים
ב-11 באוקטובר 2018 חתם דב ליטבינוף, ראש מועצה אזורית תמר, על הסדר טיעון, לאחר שהודה שכיו"ר ההנהלה של "רשות ניקוז ים המלח", אישר תשלום מהמועצה האזורית תמר כדי לפעול דרך ויז'ניצר ולהשפיע על העברת תקציבים למועצה ממפלגת ישראל ביתנו. בעד העברת התקציב היה על המועצה לשלם לויז'ניצר עמלה, אשר תעמוד על סך של 25% מהיקפו של התקציב באמצעות חברה בשם "י.א חי יזמות ואחזקות בע"מ".
ב-3 ביוני 2021 הורשע ויזניצ'ר לפי הודאתו בעבירה של בקשת שוחד בפרשת השחיתות נתיבי ישראל, בעקבות הסדר טיעון בו הוסכם כי יגזרו עליו שנתיים מאסר בפועל, מאסר על תנאי וכן קנס בסך 850 אלף ש"ח.
חיים אישיים
ויז'ניצר מתגורר בנס ציונה עם אשתו דינה. הוא אב לשלושה. בנו דן ויז'ניצר, הוא איש עסקים והיה היועץ הכלכלי של החברה הלאומית לדרכים בישראל.
המרכז החופשי
המרכז החופשי הייתה מפלגת ימין ישראלית בראשות שמואל תמיר.
המפלגה התפלגה מתנועת החרות בסוף הכנסת השישית, על רקע קריאת התיגר של אנשי "הגוף החופשי" בהנהגת תמיר על מנהיגותו של מנחם בגין בראשות חרות, עקב כישלונה של גח"ל בבחירות. ב-1967 הובילה המחלוקת לעזיבתם של תמיר ואנשיו את המפלגה והקמת המרכז החופשי. ב זכתה המפלגה בשני מנדטים. לקראת הבחירות לכנסת השמינית הצטרפה למקימי רשימת הליכוד, במסגרתה השתתפה בבחירות וזכתה לארבעה מנדטים.
במהלך כהונת הכנסת חל פילוג במפלגה בין אנשי הקו המתון בראשותו של תמיר, לאנשי הקו הניצי בהנהגת אליעזר שוסטק. ב-1974 הוביל העימות לפרישתם של שוסטק ואהוד אולמרט שהקימו את המרכז העצמאי, כמפלגה עצמאית בתוך הליכוד. ב-1976 חברו השניים לאנשי הרשימה הממלכתית והתנועה למען ארץ ישראל השלמה (שהיו גם הן מפלגות עצמאיות בתוך הליכוד) בהקמת מפלגת לע"ם, שנשארה חברה בליכוד. שני חברי הכנסת הנותרים של המרכז החופשי שמואל תמיר ועקיבא נוף פרשו מהליכוד ב-26 באוקטובר 1976 והקימו את סיעת המרכז החופשי כסיעה עצמאית בכנסת. בסוף הכנסת השמינית התפטרו מן הכנסת כדי להצטרף לתנועה הדמוקרטית לשינוי, מטעמה נבחרו ל.
נציגי המפלגה בכנסת
הכנסת השישית (1965) 3 מנדטים: שמואל תמיר, אליעזר שוסטק, אברהם טיאר, שלמה כהן-צידון
הכנסת השביעית (1969) 2 מנדטים: שמואל תמיר, אליעזר שוסטק
הכנסת השמינית (1973) במסגרת הליכוד 4 מנדטים (מתוך 39 לרשימה כולה): שמואל תמיר, אליעזר שוסטק, עקיבא נוף, אהוד אולמרט
המוסד לבטיחות ולגיהות
המוסד לבטיחות ולגיהות (בראשי תיבות, "המוס"ל") הוא תאגיד סטטוטורי, מלכ"ר, שהוקם ב-1954 על מנת לקדם תרבות של בטיחות בעבודה ובריאות תעסוקתית, בכל ענפי המשק השונים: תעשייה ושירותים, בנייה וחקלאות. בין השאר, על ידי פעולות הדרכה, הסברה, הדרכה, מידע ומחקר.
המוסד לבטיחות ולגיהות אינו עוסק בפעילות של פיקוח ואכיפה, פעולות שעליהן אמון הרגולטור, משרד העבודה. באופן דומה לזה שקיים ברוב מדינות העולם המערבי, שבהן קיימת הבחנה ברורה בין זרוע האכיפה לבין זרוע המניעה, ההסברה והמחקר. בנוסף, המוס"ל מאפשר הזמנת הדרכות באינטרנט-סלולר, ללא עלות, במקומות עבודה מגוונים, במפעל/ בבית מלאכה/ באתר הבניה/ במשק החקלאי.
ניהול המוסד
הרשות העליונה של המוסד היא מועצת המוסד, שחבריה יהיו נציגי העובדים והמעסיקים שווה בשווה, נציגי הממשלה ונציגי מוסדות, שהם, לדעת שר העבודה, נוגעים בדבר.
חברי המועצה יתמנו על ידי שר העבודה, ובלבד שנציגי העובדים במועצה יתמנו לאחר התייעצות בארגון העובדים הארצי המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדים במדינה ונציגי המעסיקים יתמנו לאחר התייעצות בארגונים ארציים של מעבידים, שלדעת השר, הם רפרזנטטיביים ונוגעים בדבר.
שר העבודה קובע, באמצעות תקנות, הוראות בדבר תקופת כהונתו של המועצה והתנאים להפסקת החברות בה.
יושב ראש המועצה הוא שר העבודה, ובהיעדרו, מי שנתמנה לכך על ידיו.
יחידות המוסד ופעילותן
עיקר הפעילות של המוסד מתבצעת במקומות העבודה. היא מבוצעת על ידי מחוזות המוסד הממוקמים בחיפה, באר-שבע ותל אביב (סניף ירושלים נסגר בדצמבר 2016). השירותים הניתנים במפעלים כוללים מגוון רחב של תחומים, שהעיקריים בהם:
הדרכת ועדות בטיחות והקמת ועדות חדשות; ייעוץ וקידום פעולות לסילוק מפגעי בטיחות וגיהות; ביצוע סקרי סיכונים, כולל סיכוני גיהות; הכנת תוכניות בטיחות למפעלים ולמוסדות; הנחיה במפעלי תעשייה זעירה (בתי-מלאכה), כולל חלוקת חומר פרסומי והסברתי; הדרכה פנים-מפעלית בהתאם לדרישות והזמנת המפעל; הדרכה באמצעות ניידת הבטיחות (בחצר המפעל).
אגף הנדסה ומיחשוב משמש כסמכות מקצועית המדריכה ומנחה בתחומי הבטיחות השונים את יחידות המוסד. פעולותיו העיקריות הן: גיבוי מקצועי לסניפי המוסד ולמחלקותיו; סיוע והכנת תוכניות בטיחות וסקרי סיכונים; ייעוץ וחוות דעת מקצועיים למפעלים לפי דרישה; ריכוז ויישום פעילות המחשוב של המוסד.
מחלקת מחקר
מחלקת גיהות מהווה סמכות מקצועית בתחום גיהות תעסוקתית. פעולותיה העיקריות הן: ביצוע בדיקות לגורמים פיזיקליים (סקרי רעש, סקרי עומס חום ובדיקת רמת הארה); ביצוע סקרי סיכונים פוטנציאלים, הקשורים לגורמים פיזיקליים וכימיים; ניטור סביבתי של חומרים כימיים ואבק (כמעבדה מוסמכת); בדיקות מנדפים במעבדות כימיות ובדיקות של גורמים הקשורים "לתסמונת הבניין החולה".
מרכז מידע משמש מקור אספקת מידע עדכני ומגוון מתוך משאבי ידע המצויים ברשותו, כולל ספרייה מקיפה ומאגרי מידע אלקטרוניים. המרכז מוכר כנציג בישראל של מרכז המידע הבינלאומי CIS של ארגון העבודה הבינלאומי ILO. פעולותיו העיקריות הן: מתן תשובות לשאילתות בתחום בטיחות ובריאות בעבודה לעובדים, למעסיקים ולציבור הרחב; אגירת מידע במערכות הממוחשבות ופיתוח מאגרי מידע ייחודיים; הכנת פרסומים והפצתם למפעלים; קשר עם מוסדות מקצועיים בישראל ומחוצה לה.
מחלקת הנדסת בטיחות ופרויקטים פועלת בייזום, פיתוח ותיאום פרויקטים לקידום הבטיחות והגיהות. פעולותיה העיקריות הן: הכנה, ייזום ועריכת הצעות לפרויקטים ומחקרים לצורך הגשתם לקרנות מחקר; ניהול מעקב ותיאום פרויקטים, מחקרים וסקרים.
מינהל הכשרה והדרכה פועל בתחומים הבאים: יזום, פיתוח והפקת פעולות הדרכה על פי צורכי המשק; פיתוח מערכות לומדה ותוכנה ומארזי הדרכה; ביצוע פעולות הדרכה ארציות יזומות ומוזמנות עבור גופים ממלכתיים; הפעלת ניידות להדרכה במפעלי תעשייה ובאתרי בנייה. סוגי פעולות ההדרכה הם קורסים (בין 3 ועד 33 יום), ימי עיון, השתלמויות והרצאות בודדות. הפעילות מתבצעת במקומות העבודה, במחנות צה"ל ובמרכזי ההדרכה של המוסד.
מינהל שיווק והסברה מוציאה לאור את חומר ההדרכה וההסברה של המוסד, כולל ספרות מקצועית, ביטאון דו-חודשי, עלון קיר חודשי, כרזות, דפדפות, שלטים ועוד. החומר מתפרסם בשפה העברית ובשפות נוספות מעת לעת. פרסומים מודפסים של המוסד מופצים לצרכנים על ידי יחידת ההפצה.
יחידת האינטרנט מבצעת מגוון פעילויות לקידום הבטיחות והבריאות בעבודה באמצעות האינטרנט: הפעלה, פיתוח ותחזוקת אתר האינטרנט הארצי לבטיחות, גיהות ובריאות בתעסוקה (המתעדכן מדי יום); הפעלת הפורומים לקהילת העוסקים בתחום; תמיכה מקצועית ליחידות המוסד ולציבור המשתמשים באתרים; הפקה והפצה של עלונים אלקטרונים (ניוזלטרים) ופרסומים אלקטרונים אחרים, ועוד.
שיתופי פעולה ופנייה לקהל הרחב
מוקדם יותר בשנת 2017, המוסד יצא לקהל הרחב עם חידה אינטרנטית בשיתוף דן חמיצר אשר הזוכה בה מקבל פרס כספי. טקס הכרזת הזוכה התבצע בכנס הנ"ל.
המוקד הלאומי "קו החיים"
בשנת 2018 פותח במוס"ל פתח את המוקד הלאומי "קו החיים" שמטרתו היא להעלות את המודעות והשותפות של הציבור בישראל לקידום הבטיחות בענף הבנייה. המיזם הפועל באתר האינטרנט של המוס"ל, מאפשר לכל אזרח לדווח "מהשטח" על מפגע, שלדעתו, מסכן חיים באתרי בניה או במרחב הציבורי שסביב האתר, וזאת באמצעות רשת האינטרנט ובכך להנגיש לכל אזרח את האפשרות הדיגיטלית לדווח על מפגע בטיחותי מה"שטח" או במוקד בטלפון כוכבית 9214, היישר מאתרי בניה. כחלק מהפעילות של המוס"ל להובלת שינוי בתרבות הבטיחות בעבודה, "קו החיים" מהווה מוקד לאומי לדיווח לסכנות ברורות ומיידיות באתרי בניה. פרויקט זה הוא חלק ממהלך כולל של המוס"ל להבאת הנושא לתודעת הציבור, להובלת התגייסות ומעורבות כלל האוכלוסייה בכל הנוגע לקידום תרבות הבטיחות בעבודה בכלל ובאתרי הבניה בפרט.
רוג'ייב
רוג'ייב (נכתב גם כרוג'יב בערבית: روجيب), הוא כפר פלסטיני השוכן דרומית מזרחית לשכם ושייך לנפת שכם ברשות הפלסטינית. רוג'ייב שוכנת כקילומטר מצפון להתיישבות איתמר. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה 5,099 תושבים בשנת 2016.
היסטוריה
לפי עדויות ארכאולוגיות מ"תל א-נג'מה" (תל הכוכב שממוקם בחלקו הצפוני של הכפר) האזור היה מיושב כבר מהתקופה הכלקוליתית.
הוצע לזהות את רוג'ייב עם יישוב שנודע בתקופה הצלבנית בשם רָגַּבָּם, שהיה אחד הכפרים שהמלך הצלבני בלדווין הראשון נתן כפייף לכנסיית הקבר בתמורה לבית עאניה. חרסים מהתקופה הצלבנית התגלו במקום.
התקופה העות'מאנית
הכפר נזכר בשם רוג'יב ברישומי המס העות'מאניים של שנת 1596. הוא מוקם בנפת ג'בל קובאל בסנג'ק שכם, ונמנו בו 16 משקי בית ורווק אחד, כולם מוסלמים. הם שילמו מס קבוע בסך של 33.3% על תוצרת חקלאית, כולל חיטה, שעורה, גידולי קיץ, עצי זית, עיזים וכוורות, בית בד לשמן זית או לדיבס ענבים, בנוסף להכנסות מזדמנות ומס קבוע לתושבי אזור שכם, סה"כ 3,600 אקצ'ה.
בשנת 1838 הכפר נזכר כחלק מנפת אל-ביתאווי, מזרחית לשכם, יחד עם הכפרים ביתא, אודלה ועוורתא. בשנת 1850/1 דה סוסי כתב כי רוג'יב ממוקמת על גבעה נמוכה מזו של בית דג'ן.
בתקופת המנדט הבריטי
ב-1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 390 מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 7,038 דונם. בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עברה רוג'ייב משליטה בריטית לירדנית.
לאחר 1967
בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, עברה רוג'ייב משליטה ירדנית לישראלית.
ב-5 ביוני 1979 חתם מפקד אזור יהודה ושומרון, תת-אלוף בנימין בן אליעזר, על צווים לתפיסת שטח של כ-800 דונמים של תושבי הכפר לצורך הקמת ההתנחלות אלון מורה, ולאחר יומיים עלו המתיישבים למקום. לצורך הקמת היישוב הוקצו 50 מיליון ל"י והוחלט הוא יאוכלס תור חודשיים. ב-20 ביוני 1979 הגישו חלק מבעלי הקרקע הפרטית ברוג'ייב (בעלי שטח של 125 דונמים) לבית המשפט הגבוה לצדק בקשה לצו מניעה נגד תפיסת אדמותיהם הפרטיות. החל דיון בעתירתם לפני ממלא מקום נשיא בית המשפט העליון משה לנדוי והשופטים אלפרד ויתקון, שלמה אשר, מרים בן-פורת ודוד בכור. הממשלה הטילה על הרמטכ"ל, רפאל איתן, להגיש תצהיר להצדקת הצורך הביטחוני בתפיסת השטח. אולם לצד תצהירו של הרמטכ"ל הגיש שר הביטחון עזר ויצמן (באמצעות מזכיר הממשלה, במענה לדרישת בית המשפט) תצהיר משלו ובו טען שהוא "סבור כי ניתן לממש את צורכי הביטחון שלא בדרך הקמת יישוב במקום האמור". העותרים גם הגישו תצהירים בחתימת ידם של הרמטכ"ל לשעבר חיים בר-לב והאלוף במילואים מתי פלד, אשר שללו את הצורך הביטחוני בתפיסת השטח. נציג גרעין אלון מורה, מנחם פליקס, הגיש לבית המשפט תצהיר ובו הסביר שלא השיקול הביטחוני בראש מעייניהם אלא מצוות יישוב ארץ-ישראל. פסק הדין ניתן ב-22 באוקטובר 1979, בית המשפט, באותו ההרכב שנתן את פסק הדין שאישר הפקעה בבג"ץ בית אל, הגיע הפעם לתוצאה כמעט הפוכה. חוות הדעת הנגדיות מגורמים ביטחוניים בכירים, ובעיקר תצהירו של פליקס, גרמו לבית המשפט להחליט כי שיקולי הביטחון היו תוצר לוואי. בפסק הדין קבע בג"ץ כי הצו שהוציא בנימין בן אליעזר בטל, ועל המדינה לפנות את המתנחלים מאדמות העותרים בתוך 30 יום. ראש הממשלה, מנחם בגין, שלפי תפיסת עולמו יש תמיד להכיר ב"עליונות מערכת המשפט", הוראה על ביצוע הפינוי מיד אך ביקש למצוא אתר חלופי בו קרקעות שהוכרזו אדמות מדינה.
לאחר פסק הדין התכנסו ראשי המתנחלים והחליטו לדחות את פינוי ההתנחלות. לאחר עשרים יום הם אף פתחו בשביתת רעב. שר החקלאות, אריק שרון, ביקש מהממשלה "למנות צוות משפטנים שיחסן את ההתנחלויות מפני התערבות בג"ץ". גוש אמונים פרסם מסמך המסביר את עמדת הגוש כלפי פסיקת בג"ץ. על פי המתנחלים, העובדה שהמשטר שהנהיגה ישראל הוא משטר של כיבוש צבאי (הניסוח וההדגשה במקור), פוגעת במפעל ההתנחלויות. בהמשך המסמך נאמר כי "הפיקציה הביטחונית החזיקה מעמד כל עוד לא אחזו הערבים – בייעוץ בעידוד אמריקני – בנשק הבג"ץ." על פסק הדין אמרו כי הוא שומט את הקרקע מתחת לכל מפעל ההתיישבות היהודי בשטחים המשוחררים.
בעקבות פסק הדין הועתקה התנחלות אלון מורה למקום אחר בגבעה 756 שבהר כביר ללא שימוש בשטח פרטי (הגבעה נקראה כך על שום גובהה במטרים מעל פני הים). ב-16 בינואר 1980 החליטו תושבי "אלון מורה המקורית" ברוב קולות לעבור להר כביר וב-29 בינואר 1981 העתיקו את יישובם לשם. חלק קטן מהם, ארבע משפחות וכמה רווקים, סירבו לצאת מהמקום וב-3 בפברואר 1980, פינה אותם צה"ל בכוח.
לאחר הסכם אוסלו, 28% מאדמות הכפר מוגדרות כשטח B, ו-72% הנותרים הם שטח C.
בינואר 2001, צה"ל הרג אם ובנה בכפר, בתקרית אש שהחלה כנראה בטעות. נהג אמבולנס שפינה אותם סיפר לאנשי עמותת הרופאים לזכויות האדם כי צוות האמבולנס עוכב במשך כ-45 דקות מחוץ לבית וכי החיילים אף ירו לעבר האמבולנס.
טריגונומטריה
טריגונומטריה (מיוונית τρίγωνον "משולש" + μέτρον "מדידה") היא ענף בגאומטריה העוסק בחקר המשולשים והקשר שבין צלעותיהם וזוויותיהם. קשר זה מבוטא בעזרת פונקציות טריגונומטריות, שהמוכרות שבהן הן סינוס, קוסינוס וטנגנס.
הטריגונומטריה התפתחה במאה ה-3 לפני הספירה כענף של גאומטריה עבור שימושים באסטרונומיה אך כיום לטריגונומטריה יישומים רבים מעבר לאסטרונומיה, למשל עבור ניווט, אופטיקה, תורת המוזיקה ועוד.
היסטוריה
אסטרונומים שומריים עסקו במדידת זוויות באמצעות חלוקת המעגל ל-360 מעלות. אסטרונומים אלה, ולאחריהם המצרים והבבלים, חקרו את היחסים בין צלעות במשולשים דומים, אך לא פיתחו תורה שיטתית למציאת אורכי צלעות וזוויות במשולשים. במאה השלישית לפנה"ס, מתמטיקאים יוונים כגון אוקלידס וארכימדס חקרו את תכונותיהם של מיתרים וזוויות היקפיות במעגלים, והוכיחו משפטים גאומטריים השקולים לנוסחאות טריגונומטריות מודרניות. במאה השנייה לפנה"ס ערך המתמטיקאי היווני היפרכוס לוח של אורכי מיתרים, המקביל ללוחות מודרניים של ערכי פונקציית הסינוס, והשתמש בו על מנת לפתור בעיות בטריגונומטריה וכן בטריגונומטריה ספירית. במאה השנייה לספירה, פרסם האסטרונום היווני תלמי טבלאות טריגונומטריות מפורטות (בספר א', פרק י"א של האלמגסט). תלמי השתמש באורך מיתר על מנת להגדיר את הפונקציות הטריגונומטריות, באופן השונה אך במעט מההגדרות המודרניות. מאות שנים עברו בטרם הועלו על הכתב טבלאות מפורטות יותר, ועבודתו של תלמי שימשה בסיס לחישובים טריגונומטריים במשך 1200 השנים הבאות, באימפריה הביזנטית, העולם האסלאמי, ולאחר מכן גם במערב אירופה.
ההגדרה המודרנית של פונקציות טריגונומטריות מופיעה לראשונה בחיבור הסנסקריטי סוריא סידהאנתא, ותכונותיהן נחקרו בעבודותיו של המתמטיקאי ההודי בן המאה החמישית אריאבהטה. עבודות אלו תורגמו והורחבו בימי הביניים על ידי מתמטיקאים מן העולם האסלאמי. נכון למאה ה-10, מתמטיקאים אלה כבר הכירו והשתמשו בכל שש הפונקציות הטריגונומטריות הבסיסיות, ערכו לוחות של ערכיהן, והשתמשו בהם לפתרון בעיות בגאומטריה ספירית. ביסוס הטריגונומטריה כענף מתמטי נפרד מאסטרונומיה ופיתוח הטריגונומטריה הספירית בצורתו הנוכחית מיוחס להמתמטיקאי ואיש האשכולות הפרסי נסיר א-דין א-טוסי.
ידע אודות שיטות ופונקציות טריגונומטריות הגיע למערב אירופה דרך תרגומים לטיניים של האלמגסט של תלמי, ועבודותיהם של אסטרונומים פרסים וערביים כגון מוחמד אל-בטאני ונסיר א-דין א-טוסי. אחת העבודות הראשונות על הטריגונומטריה באירופה נכתבה במאה ה-15 על ידי המתמטיקאי הגרמני רגיומונטאנוס, בעידודו ובתמיכתו של המלומד היווני-ביזנטי בזילאוס בסאריון, איתו התגורר מספר שנים. באותו זמן, האלמגסט תורגם מיוונית ללטינית על ידי המלומד היווני ג'ורג'ו מטרביזונד. נכון למאה ה-16, הטריגונומטריה טרם זכתה לתפוצה רחבה באירופה, וקופרניקוס נאלץ להקדיש שני פרקים בספרו De Revolutionibus Orbium Coelestium ("על תנועתם של גרמי השמים") להצגת יסודותיה.
בעקבות הדרישה הגוברת למפות מדויקות לצורכי ניווט, נהפכה הטריגונומטריה לענף מרכזי במתמטיקה. הגרמני בן המאה ה-16 ברתולומיאוס פיטיסקוס (Bartholomaeus Pitiscus) היה הראשון להשתמש במונח, עם פרסום ספרו "טריגונומטריה" ("Trigonometria") ב-1595. המלומד ההולנדי גמה פריזיוס (Gemma Frisius) היה הראשון לתאר את שיטת הטריאנגולציה המשמשת עד היום בחישוב מרחקים ומיקומים. המתמטיקאי השווייצרי לאונרד אוילר פיתח את השימוש במספרים מרוכבים בטריגונומטריה. עבודותיהם של המתמטיקאים הסקוטיים ג'יימס גרגורי (במאה ה-17) וקולין מקלורן (במאה ה-18) השפיעו רבות על פיתוחן של סדרות טריגונומטריות.
בספרות רבנית מימי הביניים כונה הסינוס - "בקע", והקוסינוס - "תשלום הבקע". את המונח "בקע" טבע רבי יצחק הישראלי, בעל הספר "יסוד עולם".
פונקציות טריגונומטריות
מספר פונקציות טריגונומטריות המתארות יחסים בין צלעות במשולשים ישרי זווית. במשולש ישר-זווית כלשהו (x בין 0° ל-90° במעלות או בין 0 ל-π/2 ברדיאנים):
השם קוסינוס הוא קיצור של complement sine - סינוס הזווית המשלימה.
הפונקציות מקיימות
העבודה הטובה ביותר בעולם (קמפיין)
במהלך ינואר 2009, לשכת התיירות של מדינת קווינסלנד באוסטרליה השיקה קמפיין תיירותי חדש, אשר נועד לקדם את התיירות לאיי שונית המחסום הגדולה בים האלמוגים, בצפון מזרח אוסטרליה. במסגרת הקמפיין, הזמינה לשכת התיירות אנשים מכל רחבי העולם להגיש מועמדות ל"משרת החלומות", בתור המשגיח של איי השונית. המשרה, אשר זכתה להד נרחב בעיתונות ברחבי העולם ולפרסום מקיף ברשתות התקשורת השונות, כונתה "העבודה הטובה ביותר בעולם" (באנגלית: "The Best Job in the World").
טריגונומטריה
פונקציות טריגונומטריות
ממשפט פיתגורס נובע כי סכום ריבועי הסינוס והקוסינוס של אותה זווית שווה ל-1.
העבודה הטובה ביותר בעולם (קמפיין)
המשרה כללה דרישה להשתכנות זמנית באי המילטון, אחד מאיי השונית, לתקופה של חצי שנה, במהלכה נדרש המועמד הנבחר לבצע עבודות משק נדרשות ברחבי האי, וכמו כן לנהל בלוג פרסומי המקדם תיירות לאיי השונית.
טריגונומטריה
פונקציות טריגונומטריות
הטנגנס מתקבל גם על ידי חלוקת סינוס בקוסינוס, ובאופן הזה ניתן להגדיר אותה לאורך כל הישר הממשי.
הפונקציות הטריגונומטריות על מעגל היחידה
הסינוס והקוסינוס מורחבות גם לזוויות שאינן יכולות להופיע במשולש ישר-זווית, בהן או, על ידי הגדרתן באמצעות הקואורדינטות של מעגל היחידה, שמרכזו בראשית הצירים ורדיוסו 1. לפי הגדרה זו, הסינוס של הזווית α הוא קואורדינטת ה-y של הנקודה הנוצרת על היקף מעגל היחידה עם "סיבוב" הרדיוס נגד כיוון השעון החל מקרן המספרים החיוביים בציר ה-X לאורך זווית α, וקוסינוס הזווית הוא קואורדינטת ה-x של אותה נקודה. לפי הגדרה זו, עבור זוויות כלליות ייתכן שהסינוס או הקוסינוס יהיו שליליים (מה שלא אפשרי עבור זוויות שבין 00 ל-900, שם הפונקציות מייצגות יחס בין אורכים), אך סכום הריבועים שלהם הוא לעולם אחד. מסיבה זו, ערכם המוחלט חסום על ידי 1.
העבודה הטובה ביותר בעולם (קמפיין)
תנאי המשרה
המשרה כללה משכורת בסך של כ-100 אלף דולר עבור חצי שנה (כ-352,000 ש"ח), אשר בחישוב חודשי מהווה סכום של 16,666 דולר לחודש (כ-58,650 ש"ח לחודש). כמו כן, במסגרת המשרה שוכן המועמד הנבחר בוילה יוקרתית על גבי חוף הים, אשר כללה שלושה חדרים וכן בריכה פרטית. תנאי המשרה כללו גם תחבורה אל וברחבי האיים, ללא תשלום.
טריגונומטריה
יישומי הטריגונומטריה
ישנם שימושים רבים לטריגונומטריה ולפונקציות טריגונומטריות. לדוגמה, טכניקת הטריאנגולציה משמשת באסטרונומיה למדידת המרחק של כוכבים סמוכים, בגאוגרפיה למדידת המרחק בין עצמים שונים במרחב ובתקשורת לזהוי מקור האות של הטלפון הסלולרי. פונקציות הסינוס והקוסינוס הן עקרונות בסיסיים בתאוריית הפונקציה המחזורית, כגון אלו המתארות את התנהגות גלי האור והקול. תחומים נוספים בהם עושים שימוש בטריגונומטריה כוללים פיזיקה, סייסמולוגיה, ארכיטקטורה, פונטיקה, כלכלה, קריסטלוגרפיה ופיתוח משחקי מחשב.
העבודה הטובה ביותר בעולם (קמפיין)
תנאי המשרה
במסגרת העבודה, המועמד נדרש לטפל בבעלי החיים באי, לנהל יומן, להשתתף במגוון פעילויות הנופש אשר מוצעות לתיירים באי ולפרסם את חוויותיו על גבי הבלוג באופן שוטף. בכל שאר הזמן, לא הוטלה כל מגבלה על המועמד, ואף ניתנה לו האפשרות לשכן עמו אדם נוסף לבחירתו.
טריגונומטריה
שימושים בקרטוגרפיה
השימוש בטריגונומטריה נמצא ביסודה של כל מדידת שטח - ממגרש לבנייה ועד ליבשות. זוויות קל יחסית למדוד בדייקנות, אבל יותר קשה למדוד מרחקים, במיוחד במקומות שבהם פני הקרקע הם בעייתיים. משום כך, מודדים מתחילים בדרך כלל ממדידה מדויקת של אורך אחד, קו הבסיס, שהוא המרחק בין שתי נקודות ציון מסוימת. אחר כך הם יוצרים רשת של משולשים ומשתמשים בזוויות שנמדדו ובטריגונומטריה לחישוב צלעותיהם של המשולשים האלה. באופן כזה אפשר לבנות מפה מדויקת של אזור שלם. התהליך ידוע בשם טריאנגולציה. על מנת לבדוק את הדיוק בתוצאות, אפשר לבצע מדידה שנייה של מרחק, אחרי שהטריאנגולציה הושלמה. בשנת 1751 ערכו סקר מדידות בדרום אפריקה על ידי האסטרונום אבה ניקולה לואי דה לאקאי. מטרתו העיקרית הייתה לערוך קטלוג על כוכבים בשמי חצי הכדור הדרומי, אבל כדי לעשות זאת בדייקנות היה עליו למדוד תחילה את הקשת של קו אורך מתאים. לשם כך הוא פיתח טריאנגולציה של האזור עד צפונה לקייפטאון. התוצאות שלו הצביעו על כך שהעקמומיות של כדור הארץ בקווי הרוחב הדרומיים יותר קטנה מזו שבקווי הרוחב הצפוניים - תוצאה מפתיעה שאושרה במדידות מאוחרות יותר. כדור הארץ הוא במובן מסוים דמוי אגס. הצלחתו בעבודת הקיטלוג הייתה רבה מאוד: הוא נתן שמות ל-15 מתוך 88 קבוצות הכוכבים המוכרות היום, צפה בלמעלה מ-10,000 כוכבים, תוך שימוש בטלסקופ שבירת אור קטן.
העבודה הטובה ביותר בעולם (קמפיין)
הגשת מועמדות למשרה
המשרה פורסמה בחודש ינואר 2009, במסגרת אתר אינטרנט ייעודי אשר נפתח למטרה זו על ידי לשכת התיירות של קווינסלנד. הגשת מועמדות למשרה התאפשרה לכל אדם ברחבי העולם, ללא הבדלי לאום או מין, כאשר הדרישה היחידה מהמועמדים הייתה כי יהיו מעל לגיל 18, בעלי ידע בשחייה, צלילה והשטת מפרשיות, וכן בריאים בגופם. כמו כן, המועמדים נדרשו להיות בעלי יכולת כתיבה בסיסית, לצורך ניהול הבלוג התיירותי באופן שוטף.
על מנת להגיש מועמדות למשרה, נדרש כל מועמד להכין סרטון וידאו עצמאי, אשר במסגרתו תיאר המועמד את הסיבות בגינן הוא מעוניין במשרה, וכן את מידת אהבתו לאיי השונית הגדולה. כבר לאחר יומיים מיום השקת הקמפיין, אתר האינטרנט בו ניתן היה להגיש מועמדות למשרה נפל מהרשת באופן זמני, וזאת כתוצאה מהביקוש העצום למשרה ומהמספר הרב של המועמדים אשר ביקשו להציע את מועמדותם.
בסופו של דבר, למשרה התקבלו 34,684 "קורות חיים" באמצעות סרטונים אישיים, וזאת מקרב מועמדים ממעל ל-200 מדינות ברחבי העולם. בהמשך, ולאחר שורת מיונים, צומצמו מספר המועמדים ל-200, ל-50, ולבסוף, בתאריך ה-6 במאי הוכרז הזוכה היחיד במשרה, וזאת זמן קצר טרם תחילת עבודתו בפועל, בתאריך ה-1 ביולי 2009.
לאחר הזכייה
הזוכה במשרה היה בן סאות'הול (Ben Southall), גבר בן 34 מהעיר המפשייר שבבריטניה, אשר עבד כמגייס כספים לצדקה ומדריך טיולים בעברו. סאות'הול נכנס לתפקידו בתאריך 1 ביולי 2009, כמתוכנן, וזאת לתקופת זמן של חצי שנה, עד לתחילת שנת 2010.
זמן קצר לאחר תחילת העסקתו, נמתחה ביקורת ציבורית ברשת על סאות'הול, וזאת בטענה כי הוא מעדכן לעיתים נדירות יחסית את הבלוג, אשר אמור להעניק הצצה ייחודית לחיים הטובים על האי. כמו כן, נטען כי בפוסטים שהעלה, סאות'הול מתמקד בניסיון לרצות את מארגני התחרות, ולא להעניק מידע תיירותי שימושי עבור קוראי הבלוג. בתגובה, לשכת התיירות של קווינסלנד מסרה כי היא תשתדל לפנות את לוח הזמנים של סאות'הול, על מנת לאפשר לו לצבור חוויות נוספות שאותן יוכל לחלוק עם הגולשים.
בהמשך, וזמן קצר טרם סיום תקופת המשרה, נעקץ סאות'הול במהלך רכיבתו על אופנוע ים על ידי מדוזת אירוקנג'י, אשר עקיצתה עלולה להביא למוות אם אינה מטופלת במהרה. עם זאת, סאות'הול פנה באופן מיידי לקבלת טיפול רפואי, ולאחר מספר ימים החלים באופן מלא. לדבריו של סאות'הול, הוא נעקץ במידה רבה באשמתו, כי לא לבש חליפת מגן בעת הרכיבה על אופנוע הים, בניגוד להנחיות הבטיחות אשר נמסרו לו.
לאחר תום תקופת המשרה, והודות להצלחתו הניכרת של הקמפיין, בן סאות'הול המשיך ועסק במספר פרויקטים תיירותיים עבור ממשלת אוסטרליה. הוא אף מונה ל"שגריר תיירות" במשרה מלאה עבור ממשלת קווינסלנד.
במהלך שנת 2013, הגיע סאות'הול לישראל כחלק משיתוף פעולה עם חברת בזק, לצורך השקתו של קמפיין פרסומי חדש לקידום מוצרי החברה.
הקמפיין המחודש בשנת 2013
הצלחתו הניכרת של הקמפיין, אשר הביאה לפרסום כלל עולמי רחב ולגידול ניכר במספר התיירים למחוז, הביאה את ממשלת אוסטרליה להעלות את הקמפיין פעם נוספת במהלך שנת 2013. בשנה זו הוצעו שש "משרות חלומות", במקום אחת, כאשר כל משרה נועדה להתקיים באחד משש מדינות אוסטרליה.