cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בדיקת דם
אופן ביצוע בדיקת דם
לרוב מומלץ לבצע בדיקת דם בשעות הבוקר לאחר צום של שתים עשרה שעות, ניתן לשתות מים לפני. את בדיקת הדם מבצעים בישיבה לאחר איתור ווריד גלוי וחיטוי האזור בעזרת אלכוהול. את המחט יש להוציא בזהירות, תוך כיסוי אזור המחט ולקיחת הדגימה באמצעות צמר גפן או בד, לאחר הוצאת המחט יש להשאיר את הצמר גפן או הבד לעוד כ-5–10 דקות ולוודא כי האדם שנלקחה ממנו דגימת הדם ממשיך לשבת ומרגיש טוב, מומלץ לשתות כוס תה או סוכרים לאחר הבדיקה. במידה ולאותו אדם היסטוריית התעלפויות קודמות מבדיקות דם יש להשכיבו במיטה לכל הפחות לשעה.
ערכי נורמה בבדיקת דם
ערכי הנורמה בבדיקת דם היא רשימה המקובלת על רופאים. הערכים נקבעים לאחר מחקרי סריקה מעמיקים הבודקים סטטיסטית את השפעת הערכים של בדיקות הדם על מקרי תחלואה ומקרי מוות. למרות זאת קיימות פרשנויות של מחקרים קליניים, הגורמות לחלק מהרופאים לקבוע ערכי נורמה שונים.
בדיקת דם – הומוציסטאין
בדיקת דם - הומוציסטאין, לגילוי מוקדם ומניעת מחלות לב. הומוציסטאין נחשב כיום לגורם סיכון נוסף למחלות לב ויתר קרישיות הדם. עודף הומוציסטאין בדם פוגע בדפנות העורקים ומחיש את התהליך הטרשתי, אשר עלול להביא לחסימת זרימת הדם בעורק. שכיחות רמת הומוציסטאין בדם, הגבוהה מהנורמה, קיימת בכ-5%-10% מהאוכלוסייה הכללית. מציאת הומוציסטאין מוגבר היא בעלת ערך נוסף באבחון של חסרים תזונתיים, או של מפגעים במערכת העיכול, הגורמים לתת-ספיגה של הוויטמינים מקבוצה B.
בדיקת סקר נוגדנים
בדיקת סקר נוגדנים (מבחן קומבס) היא בדיקה שגרתית המבוצעת למנות דם לפני עירויים לחולים (למניעת המוליזה, במקרה של חוסר תיאום), ועם התפתחות רפואת האם והעובר גם כבדיקה שגרתית לנשים בהיריון.
מחלות קשורות
יש כמה וכמה סוגים של מחלות הניתנות לגילוי ומעקב על ידי בדיקת דם- אנמיה, בעיות קרישה, סוכרת, התייבשות, אי ספיקת כליות, מצבי דלקת, זיהומים שונים, מחלות של הכבד, סרטן הדם, נזק לשריר הלב ועוד.
בדיקות הרוק
בשנת 2008, חוקרים הודיעו כי בדיקות הרוק יכולות לבסוף להחליף כמה בדיקות דם, כך שהרוק כולל בתוכו 20% מהחלבונים הנמצאים בדם.
מיקרו אמולסיה
חוקרים קנדיים פיתחו שבב בשם מיקרו אמולסיה לבדיקות דם בפברואר 2011. טיפת דם הנתפסת בשכבת חומר אחרת. וזה יכול לשלוט בגודל המדויק וברווח הטיפות. בדיקה חדשה זו יכולה לשפר את היעילות, הדיוק והמהירות של בדיקות מעבדה והעלות די נמוכה. השבב עולה 25$, לעומת המכשירים הרובוטיים שבשימוש העולים בסביבות 10,000$.
הסימבאס
במרץ 2011, צוות חוקרים מאוניברסיטת ברקלי בקליפורניה, ואוניברסיטת ולפראיסו פיתחו מכשיר המשלב פונקציית מעבדה אחת או יותר על שבב יחיד בגודל של מילימטרים, שבב זה יכול לאבחן מחלות תוך 10 דקות ללא השימוש בצינורות חיצוניים ורכיבים נוספים, כשהמערכת מופעלת באופן עצמי. היא משתמשת בתעלות זעירות לתאי דם נפרדים מפלזמה (99 אחוזים מתאי דם נלכדו במהלך ניסויים). חוקרים משתמשים ברכיבי פלסטיק כדי להפחית את עלויות הייצור. (SIMBAS (Stand-alone self-powered integrated microfluidic blood analysis system
אוליבר נויביל
אוליבר פטריק נויביל (בגרמנית: Oliver Patric Neuville; נולד ב-1 במאי 1973 בלוקרנו שבשווייץ) הוא כדורגלן עבר גרמני-שווייצרי ששיחק בעמדת החלוץ. נויביל העביר את מרבית הקריירה שלו בבאייר לברקוזן ובבורוסיה מנשנגלדבך, וערך 69 הופעות במדי נבחרת גרמניה.
סרבט ז'נבה, טנריפה והאנזה רוסטוק
נויביל החל את קריירת הבוגרים בקבוצת סרבט ז'נבה מליגת העל השווייצרית בשנת 1992, שם שיחק ארבע עונות. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1992/93, ערך נויביל 28 הופעות והבקיע ארבעה שערים, וסייע לקבוצתו לסיים במקום השני. עונת הפריצה של נויביל הייתה 1993/94, אז הבקיע 16 שערי ליגה, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות הליגה, לראשונה מזה תשע שנים. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה שיתף נויביל פעולה בהתקפה עם סוני אנדרסון. בעונת 1994/95 מיעט נויביל לשחק והבקיע שישה שערי ליגה. עונת 1995/96 הייתה האחרונה של נויביל בסרבט ז'נבה. בעונה זו הבקיע נויביל 15 שערי ליגה, וקבוצתו סיימה במקום השישי.
בקיץ 1996 עזב נויביל את סרבט ז'נבה וחתם בטנריפה מהלה ליגה. בטנריפה, שנחשבה לקבוצה התקפית מאוד ואומנה על ידי יופ היינקס, נויביל היה חלק מחוליה התקפית מעובה שכללה גם את מהו קודרו, חואנלה, אנטוניו פינייה ואורליו וידמאר. נויביל הבקיע חמישה שערי ליגה בעונת 1996/97, וסייע למועדון להישאר בליגה. בנוסף, הגיע נויביל עם טנריפה באופן מפתיע לחצי גמר גביע אופ"א, כשהקבוצה עברה בדרך את מכבי תל אביב, לאציו, פיינורד וברונדבי, והודחה על ידי שאלקה 04. בתום עונה אחת בטנריפה, חתם נויביל בהאנזה רוסטוק מהבונדסליגה. בעונת הבכורה שלו במועדון, 1997/98, הבקיע נויביל שמונה שערים, וסייע להאנזה רוסטוק לסיים במקום השישי המפתיע, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם סרגיי ברברז. בעונת 1998/99, לאחר עזיבתו של ברברז, הבקיע נויביל 14 שערי ליגה, והקבוצה ניצלה מירידה לבונדסליגה השנייה על חודה של נקודה אחת.
באייר לברקוזן
בקיץ 1999 חתם נויביל בבאייר לברקוזן. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1999/00, היה נויביל חלק מחוליית התקפה מרשימה שכללה גם את אולף קירסטן, פאולו רינק ותומאס ברדריץ'. את העונה הזו סיימה לברקוזן במקום השני בבונדסליגה, עם מספר נקודות זהה לאלופה באיירן מינכן, אך עם הפרש שערים נחות. בעונה זו הבקיע נויביל ארבעה שערים ובישל חמישה. בעונת 2000/01 הבקיע נויביל 15 שערי ליגה ובישל שישה, וסיים עם לברקוזן במקום הרביעי בבונדסליגה. בליגת האלופות סיימו נויביל ולברקוזן במקום השלישי בשלב הבתים, והמשיכו ממנו לגביע אופ"א, שם הודחו כעבור סיבוב אחד על ידי א.א.ק. אתונה. בעונת 2001/02 נויביל ובאייר לברקוזן רשמו עונה מצוינת אך עם אכזבות רבות, כאשר סיימו במקום השני בבונדסליגה, מרחק נקודה אחת מהאלופה בורוסיה דורטמונד, כשנויביל מבקיע 13 שערי ליגה ומבשל תשעה. בנוסף, נויביל ובאייר לברקוזן הגיעו עד לגמר ליגת האלופות 2002, בו הפסידה באייר לברקוזן בתוצאה 1–2 לריאל מדריד. בדרך אל הגמר, הבקיע נויביל שער ניצחון בשלב הבתים הראשון מול ברצלונה, ובשלב הבתים השני הבקיע שער בכל אחד משני המשחקים מול דפורטיבו לה קורוניה. בחצי הגמר מול מנצ'סטר יונייטד הבקיע נויביל את השער השני ללברקוזן שהיה שער השוויון בתיקו 2-2 במשחק הראשון באולד טראפורד, ובמשחק הגומלין בביי ארנה הבקיע נויביל את שער השוויון במשחק שהסתיים בתיקו 1-1. לברקוזן עלתה לגמר בזכות שערי חוץ. בגמר מול ריאל מדריד שיחק נויביל 90 דקות. באותה עונה, לברקוזן הפסידה גם בגמר הגביע הגרמני לשאלקה 04 בתוצאה 2–4. נויביל שיחק 67 דקות בגמר זה.
לאחר האכזבה מאובדן שלושת התארים בעונת 2001/02, נויביל המשיך לשחק בבאייר לברקוזן שתי עונות נוספות, כאשר בעונת 2002/03 נקלעה באייר לברקוזן באופן מפתיע למאבקי תחתית, וניצלה מירידה לבונדסליגה השנייה רק במחזורי הסיום. נויביל רשם עונה מאכזבת מבחינה אישית, כאשר הבקיע ארבעה שערים ובישל חמישה. בליגת האלופות צלחו נויביל ולברקוזן את שלב הבתים הראשון, והודחו בשלב הבתים השני, כשנויביל לא הבקיע בעשר הופעותיו במפעל בעונה זו. בעונת 2003/04 חזרו נויביל ובאייר לברקוזן לצמרת, כשסיימו במקום השלישי בבונדסליגה. נויביל הבקיע בעונה זו שישה שערים ובישל שלושה. בתום העונה, עזב נויביל את באייר לברקוזן לאחר חמש עונות, וחתם בבורוסיה מנשנגלדבך.
בורוסיה מנשנגלדבך וארמיניה בילפלד
בקיץ 2004 חתם נויביל בבורוסיה מנשנגלדבך, אליה עבר בהעברה חופשית. בעונת 2004/05 הבקיע נויביל 12 שערי ליגה, וקבוצתו סיימה את העונה במקום ה-15, מרחק נקודה אחת מהקו האדום. בעונה זו, הבקיע נויביל שער בידו במשחק הניצחון 0–2 על קייזרסלאוטרן. נויביל ספג גינויים רבים בעקבות שער זה, והוענש בהשעיה לשני משחקי ליגה. בעונת 2005/06 הבקיע נויביל עשרה שערי ליגה, וגלדבאך סיימה במקום העשירי, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם ואצלב סברקוש וקרלוס קאהה. בעונת 2006/07 נויביל היה פצוע בחלק גדול מהעונה והבקיע ארבעה שערי ליגה, וגלדבאך נשרה אל הבונדסליגה השנייה בתום העונה, לאחר שסיימה את העונה במקום האחרון, מרחק 11 נקודות מהישארות בליגה. בעונת 2007/08 חזרו גלדבאך ונויביל לבונדסליגה מהמקום הראשון בבונדסליגה השנייה, כשנויביל הבקיע 15 שערי ליגה. בעונת 2008/09 נויביל וגלדבאך סיימו את העונה במקום ה-15 בבונדסליגה, מרחק נקודה אחת מהמקום המוביל למבחני ההישרדות. נויביל הבקיע בעונה זו שער אחד. בעונת 2009/10 נויביל ערך 12 הופעות בלבד ולא הבקיע. בתום עונה זו, עזב נויביל את בורוסיה מנשנגלדבך לאחר שש עונות, וחתם בארמיניה בילפלד מהבונדסליגה השנייה. נויביל הבקיע שני שערים ב-12 הופעות בקבוצה בעונת 2010/11, אך קבוצתו סיימה במקום האחרון בבונדסליגה השנייה ונשרה אל הליגה הגרמנית השלישית. בתום עונה זו, פרש נויביל ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית
ב-2 בספטמבר 1998 ערך נויביל את הופעת הבכורה במדי בנבחרת גרמניה, כאשר החליף במשחק ידידות מול נבחרת מלטה את מריו באסלר. גרמניה ניצחה במשחק זה 1–2. את שער הבכורה במדים הלאומיים הבקיע נויביל במרץ 1999, בניצחון 0–2 על נבחרת פינלנד במסגרת מוקדמות יורו 2000. בקיץ 1999 השתתף נויביל עם נבחרת גרמניה בגביע הקונפדרציות 1999, בו ערך שלוש הופעות. גרמניה הודחה מטורניר זה בשלב הבתים. מאמן הנבחרת היה אז אריך ריבק, שלנויביל היו קשיי תקשורת עמו, דבר שהתבטא בכך שלא זומן ליורו 2000.
לקראת מונדיאל 2006 שנערך בגרמניה, חזר נויביל לסגל הגרמני, תחת המאמן יורגן קלינסמן. במונדיאל זה, נויביל נכנס כמחליף בכל שלושת משחקיה של גרמניה בשלב הבתים, ובכל משחקי שלב הנוק אאוט. במשחק השני בשלב הבתים, מול נבחרת פולין, נכנס נויביל כמחליף במקומו של לוקאס פודולסקי במצב של 0-0. בדקה ה-90 של המשחק קיבל נויביל בישול מדוד אודונקור, שגם הוא נכנס כמחליף, והבקיע שער ניצחון. נויביל עלה מהספסל גם בניצחון 0–2 על נבחרת שוודיה בשמינית הגמר, וגם בניצחון בפנדלים על נבחרת ארגנטינה בבעיטות הכרעה ברבע הגמר. נויביל היה ראשון הבועטים לגרמניה, והבקיע את הבעיטה שלו. גם בחצי הגמר בו הפסידה גרמניה 0–2 לנבחרת איטליה, וגם במשחק על המקום השלישי בו ניצחה גרמניה 2–3 את נבחרת פורטוגל, נויביל נכנס כמחליף.
לאחר מונדיאל 2006, הפציעות והתקופה החלשה אותה חווה בבורוסיה מנשנגלדבך עמה ירד ליגה, פחתה משמעותית כמות ההופעות של נויביל במדים הלאומיים. עם זאת, זומן נויביל לסגל הגרמני ליורו 2008 על ידי המאמן יואכים לב. במשחק הכנה ליורו 2008 מול נבחרת סרביה, הבקיע נויביל את השער הראשון לגרמניה בניצחון 1–2, שהיה שערו האחרון במדים הלאומיים. ביורו 2008 עצמו, ערך נויביל הופעה אחת בלבד, כשנכנס במקום לוקאס פודולסקי בדקה ה-83 של משחק הניצחון על נבחרת אוסטריה במחזור השלישי של שלב הבתים. גרמניה הגיעה בטורניר זה עד הגמר, בו הפסידה 0–1 לנבחרת ספרד. לאחר הטורניר, פרש נויביל מהנבחרת בגיל 35, לאחר שערך במדיה 69 הופעות והבקיע עשרה שערים.
תארים
עם סרבט ז'נבה:
עם בורוסיה מנשנגלדבך:
חיים אישיים
נויביל נולד לאבא גרמני מהעיר אאכן ולאמא איטלקייה ממחוז קלבריה.
לנויביל יש בן אחד, לארס-אוליבר, שנולד בשנת 1997.
נויביל הוא אחד משני מעשנים ידועים שהיו בנבחרת גרמניה, על אף שמדובר באורח חיים לא אופייני לספורטאי מקצועי. השני הוא ברנד שניידר.
דגל ירדן
דגל ירדן (בערבית: علم الأردن) הוא דגלה הלאומי של ממלכת ירדן.
עיצוב
הדגל מבוסס על דגל המרד הערבי נגד האימפריה העות'מאנית במהלך מלחמת העולם הראשונה. הדגל מורכב משלושה פסים אופקיים (שחור, לבן וירוק) שמחוברים על ידי משולש אדום בקצה השמאלי. הפסים האופקיים מייצגים את חליפויות בית עבאס (שחור), בית אומיה (לבן) ובית פטימה (ירוק). המשולש האדום מייצג את השושלת ההאשמית והמרד הערבי. לכוכב בן שבעת הקודקודים משמעות כפולה: הוא מייצג את שבעת הפסוקים בסורת אל-פאתחה (הסורה הראשונה בקוראן), וכן את האחדות של האומה הערבית.
בנוסף לדגל הלאומי, יש לירדן גם דגל מלכותי, שמונף בנוכחות המלך בלבד. הדגל המלכותי כולל במרכזו את הדגל הלאומי בגרסה מוקטנת, כשבמקום הכוכב מופיע כתר מלכותי. ברקע הדגל הלאומי המוקטן משורטטים פסים בצבעים הלאומיים, ומסודרים בצורת קרני אור.
הדגל הפלסטיני זהה לדגל הירדני, למעט הכוכב שאינו מופיע בגרסה הפלסטינית. דגל המרד הערבי, ובעיקר צבעיו שהם צבעי הלאומיות הכלל-ערבית, שימש בסיס גם לדגלי מצרים, סוריה, עיראק, כווית, איחוד האמירויות, סודאן, תימן ורפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית.
מוחמד יונוס
מוחמד יונוס (בבנגלית: মুহাম্মদ ইউনুস; ב-28 ביוני 1940) הוא פרופסור לכלכלה באוניברסיטת צ'יטגונג בבנגלדש, מקים בנק גרמין הפועל למיגור העוני בבנגלדש, וזוכה פרס נובל לשלום לשנת 2006. את תואר הדוקטור קיבל באוניברסיטת ואנדרבילט בטנסי שבארצות הברית, שלימודיו בה התאפשרו הודות למלגה שקיבל מתוכנית פולברייט.
ביוגרפיה
יונוס, יליד צ'יטגונג, בנגלדש, סייר בשנת 1974 סייר עם קבוצת סטודנטים לכלכלה מאוניברסיטת צ'יטגונג בכפר נידח בבנגלדש. שם הם פגשו באישה אשר יצרה רהיטים מבמבוק. האשה סיפרה להם כיצד לוותה מעט כסף על מנת לקנות את חומרי הגלם בריבית גבוהה של כ-10% לשבוע. הסטודנטים הבינו כי לו יכלה האישה ללוות את הכסף בריבית סבירה יותר, הייתה יכולה להתפרנס מעבודת ידה. יונוס הלווה מכיסו סך של כ-17 פאונד (בריטי) ל-42 עוסקים זעירים כדוגמת האישה הזו. הלוואה זו איפשרה לאותם עוסקים זעירים לפתח את עסקיהם באופן שיוציא אותם ממעגל העוני ויאפשר להם להתפרנס מעבודתם.
רעיון המיקרו קרדיט: לתת הלוואות קטנות לאנשים שלא יוכלו לקבל הלוואות מבנקים גדולים. אנשים אלו הם יזמים שישקיעו את כספם ויוכלו להחזירו. יונוס ביקש לראות את המעלות של העניים: לאפשר להם באמצעות הלוואה להגיע לעצמאות כלכלית.
כיום מעניק הבנק הלוואות לכ-2.1 מיליון איש בכ-37,000 כפרים ומעסיק לשם כך כ-12,500 עובדים ב-1,084 סניפים ברחבי בנגלדש. 94% מההלוואות ניתנות לנשים ולמעלה מ-98% מההלוואות משולמות חזרה לבנק על ידי הלווים (שיעור גבוה אף מהשיעור הממוצע בבנקים מערביים "רגילים").
שיטת המיקרו קרדיט הועתקה ב-58 מדינות נוספות לרבות ארצות הברית, קנדה, צרפת, הולנד ונורווגיה.
ב-1994 זכה יונוס בפרס המזון העולמי על חלקו בצמצום העוני והרעב העולמיים.
ב-18 בפברואר 2007, הודיע יונוס כי הוא מתכוון להקים מפלגה חדשה, "נגאריק שאקטי" ("כוח האזרחים"), ולהתמודד על הנהגת בנגלדש. דבר זה נעשה על רקע חוסר ההצלחה הממושך בניהול בנגלדש מצדן של שתי המפלגות הגדולות. זמן מועט לאחר מכן ויתר על כוונתו זו, בעקבות פגישה עם ראש ממשלת המעבר באותה עת, פאחרודין אחמד.
יונוס קיבל מנשיא ארצות הברית, ברק אובמה, את מדליית החירות הנשיאותית באוגוסט 2009, ואת מדליית הזהב של הקונגרס ב-2010.
בטקס פתיחת האולימפיאדה 2020 בטוקיו קיבל יונס את פרס נובל האולימפי.
ליגת האומות 2018/2019
ליגת האומות 2018/2019 היא תחרות כדורגל לנבחרות לאומיות שאורגנה על ידי אופ"א, והעונה הראשונה של ליגת האומות. שלב הבתים של התחרות התקיים בין ספטמבר לנובמבר 2018. חצי הגמר וגמר התחרות נערכו ביוני 2019.
הזוכה היא שניצחה בגמר 1–0 את.
מבנה התחרות
הליגה, שאמורה להחליף את משחקי הידידות, כוללת את 55 הנבחרות החברות באופ"א. הנבחרות שובצו לארבעה דרגים בהתאם לדירוג פיפ"א בנובמבר 2017, לאחר סיום מוקדמות מונדיאל 2018. בליגות א' ו־ב' שובצו 12 נבחרות, בליגה ג' שובצו 15 נבחרות ובליגה ד' שובצו 16 נבחרות. הנבחרות בכל ליגה חולקו ל-4 בתים. בשתי הליגות העליונות נקבעו 3 נבחרות בכל בית. בליגה ג' נקבעו 3 בתים של 4 נבחרות, ובית אחד של 3 נבחרות, ובליגה ד' נקבעו 4 בתים של 4 נבחרות. המשחקים בכל בית נערכו בשיטת משחקי בית וחוץ בין כל הנבחרות בבית. ארבע הנבחרות בליגה א' שסיימו את שלב הבתים במקום הראשון התמודדו בשלבי הגמר של הטורניר ביוני 2019, ובסיומו הוכתרה האלופה לליגת האומות. בהתאם לתוצאות הבתים נקבעות העולות והיורדות לקראת העונה הבאה: ארבע הנבחרות המנצחות של הבתים בליגות ב', ג' וד' עלו לליגה גבוהה יותר. ארבע האחרונות בליגות א', ב', וג' יורדות לליגה נמוכה יותר. הנבחרת הגרועה ביותר במקום השלישי בליגה ג' יורדת גם היא לליגה ד', אולם בעקבות שינוי המבנה לקרא עונת 2020/21 אף נבחרת לא ירדה ליגה, ובנוסף לזוכות הבתים קודמו גם הנבחרות במקום השני בליגות ג' ו-ד', יחד עם הנבחרת הטובה ביותר במקום השלישי בליגה ד'.
מוקדמות יורו 2020
שלב המוקדמות החל במרץ 2019 במקום בספטמבר 2018 לאחר מונדיאל 2018, והסתיים בנובמבר 2019. השיטה נשארה זהה ברובה, אם כי דרכה נקבע רק 20 מתוך 24 המעפילות לטורניר הגמר. ארבע הנותרות יקבעו בשלב הפלייאוף.
בנובמבר 2019 – מיד לאחר סיום מוקדמות יורו 2020 – נערכה הגרלת פלייאוף ליגת האומות (לנבחרות שסיימו ראשונות בכל הליגות), כשמשחקי חצי הגמר והגמר בכל ליגה התקיימו ב־26–31 במרץ 2020. נבחרת שהבטיחה את השתתפותה ביורו באמצעות מפעל המוקדמות, פינתה את מקומה בפלייאוף לנבחרת הבאה אחריה בליגת האומות. במקרה שכל הנבחרות באותה הליגה הבטיחו את מקומן ביורו באמצעות המוקדמות, נשלחה הנבחרת הבכירה ביותר בליגה הנמוכה יותר לפלייאוף שלא העפילה.
ההגרלה
כל 55 הנבחרות הלאומיות של אופ"א השתתפו בטורניר. 55 הנבחרות חולקו לארבע ליגות (12 נבחרות בליגה א', 12 נבחרות בליגה ב', 15 נבחרות בליגה ג' ו-16 נבחרות בליגה ד') בהתאם לדירוג הנבחרות של אופ"א לאחר מונדיאל 2018.
ההגרלה של שלב הבתים התקיימה במרכז הכנסים השווייצרי בלוזאן, שווייץ, ב-24 בינואר 2018.
ליגה א'
הנבחרות שסיימו במקום הראשון בכל בית העפילו לשלב הגמר של ליגת האומות.
הנבחרות
דרג 1:, , ו.
דרג 2:, , ו.
דרג 3:, , ו.
גמר ליגת האומות
משחקי הגמר נערכו בפורטוגל, כאשר חצי-הגמר הראשון והגמר נערכו באצטדיון הדרגאו, ואילו חצי-הגמר השני והמשחק על המקום ה-3 באצטדיון אפונסו הנריקוס.
ליגה ב'
הנבחרות שסיימו במקום הראשון עלו לליגה א'.
בית ד'
אוקראינה, שוודיה, בוסניה ודנמרק עלו לליגה א'.
ליגה ג'
הנבחרות שסיימו במקום הראשון והשני עלו לליגה ב'.
בית ד'
סקוטלנד, פינלנד, נורווגיה, סרביה, ישראל, הונגריה, בולגריה ורומניה עלו לליגה ב'.
הנבחרות
דרג 4:, , ו.
דירוג הנבחרות במקום השלישי
הנבחרת במקום הראשון עלתה לליגה ג'.
גאורגיה, בלארוס, קוסובו, מקדוניה הצפונית, קזחסטן, לוקסמבורג, אזרבייג'ן, ארמניה ומולדובה עלו לליגה ג'.
העפלה ליורו 2020
דרך מוקדמות היורו, תעפלנה 20 נבחרות ליורו.
לאחר מכן, ארבע הנבחרות הבכירות בכל ליגה (שלא תעפלנה ליורו מהמוקדמות) - תתמודדנה בפלייאוף של כל אחד מארבע הליגות - חצי גמר וגמר (משחק אחד כל אחד).
ארקבוז
ארקבוז (Arquebus) הוא רובה בריח פתיל נטען לוע שהיה בשימוש נרחב מהמאה ה-15 ועד המאה ה-17.
לא ידוע היכן הומצא לראשונה רובה זה. בגרמנית הוא נקרא "Haken-büchse", מילולית, "רובה-קרס"; "Arca bousa" באיטלקית, מילולית, "קשת עם פה". מוסכם במחקר, שהמונח "Arquebus" שימש לתיאור רובה בריח פתיל בשפות שונות באירופה, מסוף המאה החמש-עשרה.
הנשק האישי לפני הארקבוז היה, למעשה, תותח קטן, שהופעל באמצעות הצתת פתיל שהוחזק ביד.
לרובה הארקבוז היו שני יתרונות לעומת כל סוגי הקשתות: האחד, עוצמת הירי. רק לקליע הרובה היה פוטנציאל לנקב כל סוג שריון. השני, נדרשו כשישים יום בלבד להכשרת מפעיל ארקבוז, לעומת חודשים ארוכים להכשרת מפעיל קשת. עם זאת, משקל הרובה היה כבד ממשקל הקשת, והיה לו קצב ירי איטי לעומת הקשת. קצב הירי של הארקבוז היה איטי. קַשָּׁת היה יכול לירות, לכל הפחות, פי שלושה יותר מהר מהרובאי.
השימוש הנרחב הראשון ברובים אלו, נעשה בהונגריה בתקופת המלך מתיאש הראשון, שהכניס אותו לקראת סוף המאה ה-15 לשימוש סדיר ב"ארמייה השחורה". תפוצת רובי הארקבוז גדלה באופן ניכר תוך שנים ספורות. הנרי השביעי חימש את מחצית חילות משמר המלך (Yeomen of the Guard) ברובי ארקבוז מתוצרת פלמית. בנו, הנרי השמיני, רכש חמש-מאות רובי ארקבוז בשנת 1511.
התיעוד הראשון לקרב יבשתי, אשר הוכרע על ידי שימוש ברובי בריח פתיל היה בשנת 1503. הקרב נערך בצ'ריניולה (Cerignola) בדרום-מזרח איטליה, בין הצבא הספרדי לבין כוח צבאי צרפתי. חיל הפרשים הצרפתי, בגיבוי נושאי רומח מיומנים משווייץ נהנה מיתרון מספרי.
המצביא הספרדי גונסלו מקורדובה (Gonzalo de Córdoba, 1453–1515) נקט בתכסיס טקטי. אלפיים חיילים חמושים ברובי הארקבוז הסתתרו מאחורי מחפורות. בחזית הועמד הכן חיל פרשים, שהסתיר את הרובאים, כדי למנוע, בין השאר, מהכוח הצרפתי את ההזדמנות לפרוש מבעוד מועד את ארסנל התותחים. כאשר הפרשים ונושאי הרומח הסתערו קדימה, מטח הירי הספרדי הראשון גרם לבהלה, והמתקפה נבלמה. האנדרלמוסיה בכוח הצרפתי אפשרה למגנים לירות מטח ירי קטלני. הקרב הסתיים בנסיגת הכוח הצרפתי, שספג אבדות כבדות.
עם זאת, השימוש בטכנולוגיה החדשה לא הבטיח הצלחה בקרב. כך, למשל, בקרב נוברה בשנת 1513 השתמשו הכוחות הצרפתים שצרו על העיר בחמש-מאות רובי ארקבוז. אולם, הירי לא הרתיע את שכירי החרב השווייצרים החמושים ברומחים, שהניסו את החיילים הצרפתים. מסיבה זו הארקבוז ורובי הבריח פתיל נועדו לשבש את מערך האויב, אך לא שימשו כנשק אסטרטגי אשר יביא להכרעת הקרב. שילובם בתפישה הצבאית מבחינה תאורטית ומעשית היה איטי והדרגתי. כך, למשל, רק בשנת 1534, נמדדה כמות שווה של רובאים ונושאי רומח בחיל הרגלים הספרדי.
על אופן הגעת רובה הארקבוז ליפן נכתב בחיבור רשומות על רובי-ברזל (1606) מאת נזיר בשם נאמפּו בּוּנשי (Nampo Bunshi, 1556-1620). היפאנים נחשפו לטכנולוגיה המערבית בשנת 1543, לאחר שספינה פורטוגלית עלתה על שרטון סמוך לאי טָנֶגאשימה בדרום יפן. ברשות הפורטוגלים היו רובה בריח-פתיל, אשר הרשים את שליט האי, והוא הורה ליצור ממנו העתקים. בהמשך, הנפחים היפאנים הצליחו ליצור רובים נוספים בעזרת הדרכה מהפורטוגזים.
רובה הארקבוז (בריח פתיל) הגיע לסין במחצית הראשונה של המאה ה-16. כינויו היה ניָאוֹ צ'וֹנְג (פין-יין: niǎochòng; סינית מסורתית: 鳥銃), מילולית: 'רובה הציפור'. בחלק מהכתבים בסינית הוא נקרא 'נְיָאוּ-דְזוּי מוּ-צ'וֹנְג' (鳥嘴木銃, niǎozuǐ-mùchòng), מילולית: 'רובה העץ מקור של ציפור'; או בגרסה המקוצרת - 'מקור הציפור'. במדריך מעשי לאימון הצבא (1572) כתב המצביא צ'י ג'י-גואנג כי הארקבוז קיבל את כינויו זה כיוון שניתן לפגוע באמצעותו בציפור בעת מעופה בשמונה-תשעה ניסיונות ירי מתוך עשרה.
אנזים הגבנה
אנזים הגבנה (באנגלית: Rennet, בעברית משנאית מְסוֹ) הוא אנזים אשר לצד מהווה את הגורם העיקרי בתהליך יצירת גבינה. זוהי תערובת של מספר סוגי אנזימים ובכללם רנין ופפסין אשר תפקידם להפריד את החלב למוצקים המכונים "גבן" ולנוזלים המכונים "מי גבינה". הגבן הוא חומר הגלם לייצור גבינות. למי הגבינה שימושים משניים בין היתר בהכנת גבינות ריקוטה. אנזים ההגבנה גם עוזר לשבור את הגבן למרקם חלק ואחיד התורם למרקם הגבינה ולטעמיה.
אנזים הגבנה מסורתי מן החי
אנזים הגבנה המופק מקיבתם הרביעית של מעלי גירה צעירים: עגלים, גדיים וטליים (כל היונקים נולדים כאשר בקיבתם אנזים הקרשה הפועל על חלב האם ומפריד אותו למוצקים ברי עיכול ולנוזלים המופרשים מן הגוף). השימוש באנזים הגבנה מוכר לאדם כבר אלפי שנים. למעשה, הגבינה הראשונה שנוצרה בעידן פרה היסטורי נולדה ככל הנראה ממפגש בין חלב לנאד עשוי מקיבה. כיום השימוש באנזים הגבנה מן החי נדיר ובשל עלויות ההפקה הגבוהות הוא משמש בעיקר לייצור גבינות מסורתיות.
אנזים הגבנה מודרני F.P.C. fermentation produced chymosin
בשנת 1990 החלו להפיק את המקריש כימוזין במעבדה מבקטריות מהונדסות גנטית. מאחר שהפקתו עולה עשירית מהפקת אנזים הגבנה מסורתי מן החי הוא משמש כיום המקריש העיקרי בתעשיית הגבינות.
אנזים הגבנה צמחי
צמחים רבים ניחנים בתכונות הקרשה. השימוש במיץ תאנים להכנת גבינות מוזכר כבר באיליאדה של הומרוס מהמאה השמינית לפנה"ס. המקריש הצמחי הנפוץ ביותר מופק מגדילן מצוי. זהו קוץ חד שנתי הגדל בר באזורים הים תיכוניים של אסיה ואירופה. צמחים נוספים בעלי תכונות הקרשה הם צלף, סרפד, חלמית, פירות חרוב לא בשלים ועוד.
כשרות
ביהדות ובאסלאם, חוקי הכשרות והחלאל אוסרים אכילת גבינה שיש בה אנזים הגבנה המופק מבעלי חיים טמאים או בעלי חיים שלא נשחטו כהלכה. האנזים מן החי כשלעצמו הוא פרווה (בטל בשישים). אם הוא מופק מבהמה טהורה שעברה שחיטה כשרה - כשר. בהמה שלא עברה שחיטה כשרה, דינה כנבלה ולכן האנזים המופק ממנה אינו כשר. שתי הדתות מקבלות אנזימי הגבנה ממקורות שאינם מן החי ובכלל זה אנזים המופק בהנדסה גנטית.
העמדת גבינות בקיבת בהמה מוזכרת בחז"ל מספר פעמים, בעיקר בהקשר של שאלת כשרותן של גבינות אלה אם הן מועמדות בקיבת נבילה, בהמת גוי או בהמה טמאה. השימוש באנזים הגבנה צמחי מופיע ברמב"ם המביא את דברי הגאונים האוסרים על אכילת גבינה שגיבן גוי באמצעות מיץ תאנים, אף על פי שלא שייך בה החשש שבגינו אסרו חז"ל גבינות גויים- שמא יעמידנה בקיבת נבילה. התוספות, לעומת זאת, העידו כי גאוני נרבונה התירו גבינות שייצר גוי באמצעות אנזים הגבנה צמחי.
צמחונות
להוציא רנט מין החי, כל שאר סוגי הרנט מתאימים לצמחונים.
ליסה נוואק
ליסה מרי נוואק (באנגלית: Lisa Marie Nowak; נולדה ב-10 במאי 1963) היא לשעבר קצינה בטייסת של צי ארצות הברית ואסטרונאוטית בנאס"א. נוואק נולדה בארצות הברית, וושינגטון די. סי. נוואק נבחרה על ידי נאס"א בשנת 1996 להיות מומחית משימות בתחום הרובוטיקה. ליסה טסה במעבורת החלל דיסקברי בזמן משימת הSTS-121 ביולי 2006, שם הייתה אחראית לתפעול הזרועות הרובוטיות של המעבורת ושל תחנת החלל הבינלאומית.
ב-5 בפברואר 2007, נוואק נעצרה באורלנדו, פלורידה לאחר שהואשמה בתקיפה וניסיון חטיפה של קצינת חיל האוויר של ארצות הברית קולי שיפמן, שהייתה מעורבת רומנטית עם האסטרונאוט ויליאם אופליין, עימו גם נוואק הייתה בקשר רומנטי. נוואק שוחררה בערבות, ונאס"א הדיחה אותה מתפקיד אסטרונאוטית ב-8 במרץ 2007. נוואק נשארה קצינה בצי עד לסיום ההליכים המשפטיים מולה באוגוסט 2010, כאשר ועדת החקירה של צי ארצות הברית החליטה להוריד אותה בדרגה ולשחררה בקלון מצי ארצות הברית.
ביוגרפיה
נוואק היא הבת של אלפרדו וג'יין קאפוטו מרוקוויל.
בשנת 1969, בגיל 6, לאחר שצפתה בנחיתת החלל של אפולו (חללית), החלה להיות מעוניינת בתוכניות החלל.
בשנת 1981, צלחה נוואק את התיכון צ'ארלס אשר נמצא ברוקוויל.
בשנת 1985, נוואק קיבלה תואר Bsc. בהנדסת אווירונאוטיקה מהאקדמיה הימית של ארצות הברית.
בשנת 1992, נוואק קיבלה תואר Msc. בהנדסת אווירונאוטיקה מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים במונטריי (קליפורניה).
קריירה צבאית
בשנת 1985, הוצבה נוואק בצי ארצות הברית.
בשנת 1987, נוואק נהפכה לקצינה בתחום התעופה.
בשנת 1993, נוואק נבחרה להיות קצינה בתחום ההנדסה האווירודינמית והלכה לבית הספר לטייסי ניסוי של צי ארצות הברית ב-Naval Air Station Patuxent River, מרילנד.
לאחר שצלחה את לימודיה, נוואק נשארה לעבוד בתור קצינת מערכות תעופה ב-Air Combat Environment Test and Evaluation Facility, וב-Strike Aircraft Test Squadron.
נוואק הוצבה ב-Naval Air Systems Command, שם נבחרה להיות אסטרונאוטית.
לנוואק יש למעלה מ-1,500 שעות טיסה בלמעלה מ-30 כלי תעופה בזמן הקריירה הצבאית שלה.
בזמן שירותה בצי, נוואק קיבלה מספר פרסים כגון: Defense Meritorious Service Medal, Navy Commendation Medal, Navy Achievement Medal ושאר פרסים.
קריירה בנאס"א
נוואק נבחרה להיות אסטרונאוטית בשנת 1996. נוואק העפילה בתור מומחית משימות הקשורות לרובוטיקה והוצבה במשימת STS-118, לאחר שינויים בתוכניות, נוואק הוצבה במשימת חלל ב-4 ביולי 2006 בתור חברה בצוות טיסת מעבורת החלל STS-121. נוואק שירתה בתור מהנדסת טיסה, כאשר תחום האחריות שלה היה בעיקר תפעול הזרוע הרובוטית של המעבורת בזמן מספר פעילות חוץ-רכבית ולזכותה כמעט 13 יום בחלל.
בעקבות עבודתה בצוות המעבורת STS-118, קיבלה נוואק את מדליית נאס"א לטיסה בחלל ממרכז החלל ג'ונסון ב-5 ביוני 2007.
רקע
נוואק הייתה נשואה לריצ'רד' שאיתו למדה באקדמיה הימית של ארצות הברית ובבית הספר לטיסה, בשנת 1988. ריצ'רד הועסק בנאס"א במרכז החלל ג'ונסון בזמן ששירת כקצין בצי. לזוג נולדו שלושה ילדים.
נישואיה של נוואק לריצ'רד התערערו לאחר שנהלה רומן עם האסטרונאוט ויליאם אופליין, ובינואר 2007 הזוג נפרד, היחסים עם אופליין בינתיים גם הם הדרדרו והוא החל מערכת יחסים עם קצינת חיל האוויר של ארצות הברית קולין שיפמן.
בינואר 2007, התברר לנוואק כי היא לא מוצבת לטיסת מעבורת החלל STS-120 אלא מועברת לטיסת STS-123, וכי אסטרונאוט אחר נבחר במקומה.
אירוע החטיפה
ב-4 בפברואר 2007, נוואק ארזה עימה חפצים לחטיפה ותקיפה, ונסעה כל הדרך מיוסטון עד לאורלנדו, פלורידה (כ-14 שעות נסיעה ברכב), כדי להתעמת עם קולין שיפמן, שם היא חיכתה לשיפמן מספר שעות, וניסתה לתקוף ולחטוף אותה. נוואק נעצרה מיד לאחר מכן.
תגובות
נוואק שוחררה בערבות, ונאס"א הדיחה אותה מתפקיד אסטרונאוטית ב-7 במרץ 2007.
בעקבות מעשים אלו הועלתה ביקורת ציבורית רבה על תהליך הבחירה והבקרה של האסטרונאוטים. מנהל נאס"א, מייקל גריפין, הקים ועדה לבחון את מצב בריאות הנפש של האסטרונאוטים וכיצד מטפלים בבעיות נפשיות בקרב מאגר האסטרונאוטים.
במהלך הדיונים המשפטיים נוואק הודתה בעברה של תקיפה, וקיבלה מאסר על-תנאי לשנה, כולל הזמן שהייתה במעצר קודם. נוואק נשארה קצינה בצי עד לסיום ההליכים המשפטיים מולה באוגוסט 2010, ועדת החקירה של צי ארצות הברית החליטה להוריד אותה בדרגה ולשחררה בקלון מצי ארצות הברית.
לאחר נאס"א
נוואק המשיכה בשירות פעיל בצי ארצות הברית. בהמשך, הוצבה בסגל ההכשרה האווירית ב-Naval Air Station Corpus Christi, טקסס. שם, הייתה מעורבת בפיתוח של תוכניות הכשרה לטיסה אשר נעשה בהם שימוש נרחב בכל רחבי הצי.
היפוקסמיה
היפוקסמיה (באנגלית: Hypoxemia) הוא מצב של תת-חמצן בדם. בהיפוקסמיה ישנו מחסור בחמצן בדם העורקי, משכך היפוקסמיה עלולה לגרום להיפוקסיה (חסר חמצן בתאי הגוף).
מקור השם: "היפו" - מתחת, נמוך, "קס" מ"אוקסיגן", המיה מה"המוס" - דם ביוונית.
הגדרה
היפוקסמיה מתייחסת לרמת החמצן הנמוכה בדם, המונח היפוקסיה הוא כוללני יותר ומתייחס לתכולת חמצן נמוכה באופן חריג באיבר מסוים או בגוף כולו. היפוקסמיה עלולה לגרום להיפוקסיה, אך היפוקסיה יכולה להופיע גם באמצעות מנגנונים אחרים, כמו אנמיה.
חמה (עיר)
חמה או חמת (בערבית: حماة, תעתיק מדויק: חַמָאה) היא עיר גדולה על גדות נהר העאסי ובירת מחוז חמה בסוריה של ימינו. חמה היא העיר החמישית בגודלה בסוריה אחרי חלב, דמשק, חומס ולטקיה. אוכלוסיית העיר מונה כ-698,928 איש. חמה היא מרכז חקלאי ותעשייתי חשוב במדינה.
חמה ידועה גם בשל 17 גלגלי הכפות הממוקמים על נהר העאסי, אשר יועדו בעבר להשקיית הגנים בעיר, שלפי הסברות נבנו עוד במאה ה-12 לפנה"ס, ובימינו מהווים בעיקר אטרקציה אסתטית ותיירותית.
ב-2 בפברואר 1982 ביצע צבא סוריה את טבח חמה בהוראת נשיא סוריה חאפז אל-אסד ובפיקוד אחיו הצעיר רפעת אל-אסד, שבמהלכו נטבחו בין 10,000 ל-40,000 אזרחים סורים סונים בניסיון למניעת הפיכה נגד שלטונו הדיקטטורי של אסד.
העת העתיקה
הישוב הקדום ביותר התקיים במקום עוד מהתקופה הנאוליתית אך עיקר האזכורים מגיעים אלינו אודות יישוב גדול ומרכזי בתקופת התנ"ך, המוזכר בשם חֲמָת (לעיתים גם בתור חֲמָת צוֹבָא וחֲמַת רַבָּה).
במאה ה-18 לפנה"ס נכללה בתחום ממלכת קטנה. במאה ה-14 לפנה"ס היה שטחה מחולק בין קדש שליד נהר הארנת מדרום, תוניפ מצפון וקטנה ממזרח. בתחילת המאה ה-12 לפנה"ס הפכה לעיר חתית פורחת, ובתנ"ך היא נזכרת בתקופה זו כבירת מחוז וממלכה חיתית-ארמית, כאמור:.
העיר נכבשה וסופחה לתחומי ממלכת ישראל המאוחדת בידי דוד המלך יחד עם כל ממלכות ארם, ובנו שלמה בנה בה ערי מסכנות (ערים מבוצרות הכוללות מחסני תבואה מלכותיים) כפי שכתוב בספר דברי הימים:
בשנת 853 לפנה"ס, העיר השתתפה בקרב קרקר, שהתנהל בין שלמנאסר השלישי מלך אשור לבין ברית של 12 מלכים מקומיים שקיוו להדוף את התרחבות האימפריה האשורית לכיוון מערב. אחד המלכים היה אירחולינה מלך חמת. על פי תיאור הקרב המופיע על גבי המונולית מכורח למלך חמת היו 700 מרכבות, 700 פרשים ועשרת אלפים רגלים. בין המלכים הנוספים שנלחמו בקרב היה גם אחאב מלך ישראל.
לאחר נפילת ממלכת ישראל בשנת 722 לפנה"ס, יהובידי, המלך האחרון של חמת, הוביל מרד אזורי נגד האימפריה האשורית והפסיד במערכה, הוא הוצא להורג באמצעות הפשטת עורו בעודו חי. כתוצאה מהמרד העיר נכבשה ונהרסה. חמת הייתה אחת הערים שהאשורים הגלו את כל תושביהן לתחומי ממלכת שומרון. במקביל הגלו את בני ישראל, תושבי ממלכת שומרון לחמת, כמסופר בספר ישעיהו.
בתקופת כיבושי אלכסנדר מוקדון שונה שמה של העיר לאֶפִּיפַנְיָה, ככל הנראה על שמו של אנטיוכוס אפיפנס. מאוחר יותר עברה העיר להיות תחת שלטון האימפריה הרומית והקיסרות הביזנטית (פרובינקיה סוריה).
ימי הביניים
העיר נכבשה בשנת 638 או 639 על ידי הערבים ושמה שונה לחַמָאה (מבצר בערבית). בשנת 1108 נכבשה העיר בידי הצלבנים במסגרת מסע הצלב של 1101. כעבור 70 שנה, בשנת 1188 נכבשה מחדש בידי צלאח א-דין.
חמה נשארה תחת השלטון המוסלמי מאז ועד עצם היום הזה, תוך שהיא עוברת משליט אחד לשני: תחילה שלטון השושלת האיובית, לאחר מכן תחת שלטון הממלוכים משנת 1299 עד המאה ה-16, אז נכבשה בידי העות'מאנים.
העת החדשה
בתום מלחמת העולם הראשונה צורפה סוריה ללבנט תחת שלטון המנדט הצרפתי, עד שנת 1941 שבה קיבלה עצמאות.
בשנת 1982 התרחש בחמה ניסיון הפיכה שנוהל על ידי ארגון האחים המוסלמים. ניסיון ההפיכה דוכא במהרה ובאכזריות על ידי רפעת אל-אסד, אחיו של נשיא סוריה דאז, חאפז אל-אסד. במהלך דיכוי המהומות נהרגו על פי הערכות ארגון אמנסטי בין 10,000 ל-25,000 בני אדם, ברובם המכריע אזרחים, ונהרסו או נפגעו חלקים רבים מהעיר העתיקה. פעולה זו נודעה בעולם בשם "טבח חמה".
במלחמת האזרחים
במסגרת ההתקוממות נגד משטרו של בשאר אל-אסד נערכו בעיר הפגנות ענק בהשתתפות מאות אלפים, ב-2 וב-8 ביולי 2011. ב-31 ביולי פרצו לעיר כוחות של הצבא הסורי וגרמו למאות נפגעים.
תארים מתקדמים
תארים מתקדמים או תארים גבוהים הם תארים אקדמיים המוענקים לבוגרי תואר ראשון המסיימים לימודי המשך מתקדמים, למשל תוארי מוסמך (M.A, M.S, L.L.M, M.F.A, M.B.A, M.D, D.M.D, D.V.M), דוקטור (J.S.D, LL.D ,Ph.D) או בתר-דוקטור.
לעיתים קרובות הזכאות לתואר מתקדם מותנית בהשלמת עבודת מחקר חדשנית בתחום הלימודים ובמקרים אלו הסטודנטים הלומדים לתואר מכונים תלמידי מחקר או סגל אקדמי זוטר. מרבית המחקר האקדמי בעולם מבוסס על עבודות מחקר אלו. במקרים אחרים התארים המתקדמים מבטאים את העובדה כי הסטודנט רכש הכשרה מקצועית מקיפה, דוגמת תואר דוקטור לרפואה (MD) או תואר מוסמך במנהל עסקים (MBA) והם אינם כוללים השלמה של עבודה מחקרית.
בזיליקת קתדרלת קובנה
בזיליקת קתדרלת קובנה (בליטאית: Kauno Šv. apaštalų Petro ir Povilo arkikatedra bazilika) נקראת גם בזיליקת הקתדרלה של השליחים פטרוס הקדוש ופאולוס הקדוש מקובנה היא כנסייה קתולית בעיר קובנה שבליטא. הקתדרלה, שאורכה 84 מ', גובהה 28 מ' ורוחבה 34 מ', היא הכנסייה הגותית הגדולה ביותר בליטא.
התאריך המדויק של הקמת הקתדרלה המקורית, שהתאפיינה בסגנון גותי, אינו ידוע והיא מוזכרת לראשונה בכתבים שונים בשנת 1413. מבנה הקתדרלה נפגע במלחמה ב־1655 ונבנה מחדש בשנת 1671 אז נוספו לו כמה מוטיבים של סגנון הרנסאנס. מבנה הקתדרלה בת זממנו הוא תוצר של השיפוץ האחרון שנעשה בה בשנת 1800, ומאז ועד היום לא שונה מבנה הקתדרלה.
חכם עדיף מנביא
מבוא
על פי המסורת המקראית והתלמודית, בימי בית ראשון הייתה נפוצה הנבואה, ואילו בימי בית שני הייתה נפוצה החכמה. בעוד שהנביא נקרא במקרא בכינויים "רואה", "חוזה" ו"צופה", כיוון שהיה משתמש באינטואיציה ודמיון לחזות את פני הדברים ואמיתתם, החכם השתמש בכוח שכלו ובניתוח אנליטי בהדרכת תורת משה ופרשנותה כדי לשפוט את המציאות ולהתייחס אליה. ריה"ל קובע כי הדת היהודית היא ביסודה דת של התגלות ובזה עיקר כוחה וחיובה, לעומת הפילוסופיה למשל, אך בשלב מסוים בתקופת חז"ל היהדות הפכה להיות דת ששמה במרכז את תבונתו ושכלו של החכם, ואף שיש לה יחס מסוים להתגלויות רוחניות כבת קול, היא מפסיקה להשגיח בהן בקביעת סדרי החיים ודרכי העשייה.
מקור
האימרה מופיעה בתלמוד הבבלי בשם האמורא אמימר, שתולה את אמרתו בדרשתו לפסוק מתהילים "וְנָבִא, לְבַב חָכְמָה" - מי נתלה במי? הוי אומר קטן נתלה בגדול". שם גם מצוין בשם רבי אבדימי דמן חיפה, שמזמן חורבן בית המקדש, הנבואה ניטלה מן הנביאים והועברה אל החכמים. את העדיפות לחכם הם ביטאו בדבריהם (שם) "אטו חכם לאו נביא הוא?" (=האם חכם לא נביא הוא?), כלומר שיש לחכם בתורה גם כח נבואי מסוים, ובאמרה "אין השכינה שורה אלא על חכם, גבור ועשיר ובעל קומה". ואכן לפי תפיסת חז"ל מתבטאת נחיתותו של הנביא למול החכם, בכך שלאחר מתן תורה, אין הנביא בניגוד לחכם רשאי לחדש ולפסוק הלכות, ודברי נביא בדיון הלכתי אף מכונים בתלמוד בזלזול מסוים "דברי נביאות" - דברים רעיוניים שאין להם תוקף הלכתי מחייב.
בדיון בנושא הלכתי נאמר בפירוש בתלמוד:
וכן פסק הרמב"ם: "ונאמר 'והנגלות לנו ולבנינו עד עולם לעשות את כל דברי התורה הזאת', הא למדת שכל דברי תורה מצווין אנו לעשותן עד עולם, וכן הוא אומר 'חוקת עולם לדורותיכם', ונאמר 'לא בשמים היא', הא למדת שאין נביא רשאי לחדש דבר מעתה." (משנה תורה, הלכות יסודי התורה ט א).
בניגוד לתפיסה זו הרואה בחכמי התורה כבעלי מעמד עדיף באופן תמידי על נביאים, יש הרואים באמרה זו ביטוי לתפנית ביהדות בתקופת בית שני כאשר חז"ל דאגו להשליט את תרבות בית המדרש על פני בית המקדש, ואת שיקולי ההיגיון והלוגיקה הצרופה על פני הכרעה באמצעות רוח הקודש ואינטואיציה רוחנית פנימית, בהכריזם "לא בשמים היא", בתקופה שבה קרנה של הנבואה ירדה. שכן בימי בית ראשון ולפניו, נביאים כמשה, יהושע, דבורה, שמואל, נתן הנביא, חולדה, דניאל ורבים אחרים שימשו כשופטי העם, מנהיגיו וכיועצי המלך, אך באמצע תקופת בית שני (או בחורבנו) כאשר הנבואה פסקה, היה צורך לחזק את מעמד החכמים, שאינם מעוטרים בהילה נבואית, בשל החלל המנהיגותי שנוצר.
הקונטקסט ההיסטורי חשוב, שכן מדובר בתקופה שבה "נביאים" ואנשי בשורות צצו כפטריות אחרי הגשם, והיו בעלי כוח משיכה לא מבוטל, ולעיתים רבות איחזו את עיני העם בנבואות שקר מאכזבות. גם בעולם היווני התרחש מהלך דומה, במעבר מאורקלים ופיתיות לפילוסופים כדוגמת סוקרטס ואריסטו. לא ברור מי השפיע על מי, אך הגישה הפילוסופית היוונית הייתה דומה. הפילוסופים (בתרגום מיוונית "אוהבי החכמה") שקדו על חיזוק מעמד החוכמה וההיגיון, התאוריה, הלוגיקה והרציונל. (עיינו בפילוסופיה יוונית). כך למשל אפלטון קיצץ את כנפי הנביאים, והכריז (ב"המדינה") כי ראוי היה לתלות את הומרוס בכיכר העיר.
גם בתלמוד הירושלמי ניכרת מגמה זו של העדפת החכם על פני הנביא. חכמי התלמוד הירושלמי מפליגים בדבריהם ואומרים, "דברי סופרין [חכמים] חביבין יותר מדברי תורה", ואף "חמורין דברי זקינים מדברי נביאים". בשלושת המקומות גם מובא משל על ההבדל בין נביא לחכם, שהמלך קבע כי הנביא צריך להראות את חותם המלך, ולתת אות או מופת, כדי להעיד על אמיתתו, ואילו החכם אינו צריך להראות את חותם המלך, אלא חכמתו מעידה עליו, והוא בעצמו קובע את התורה ואת ההלכה.
המדרש ששאב כנראה ממקור דומה לירושלמי, מסביר אף הוא כי עדיפותו של החכם על פני הנביא נובעת מכך, שהנביא צריך אות ומופת לכך שהוא נשלח, ואילו החכם אינו צריך לכך, מכיוון שהוא נכלל בחכמים אשר ניתן להם מראש ממשלה, על פי הפסוק -.
גם ספר הזוהר נוקט בגישה שמעדיפה את חכמי התורה, וטוען שבניגוד לנביאים, שלעיתים יש להם רוח הקודש ולעיתים אין, מחכמים רוח הקודש לא סר אפילו לרגע אחד קטן ולא זו בלבד, אלא שהחכמים שעוסקים בתורה, נמצאים במקום רוחני שבו קיום האמונה. מקום גבוה יותר ממקום הנביאים.
פרשנות בעקבות האמרה
הר"ן מסביר תפיסה זאת בכך שהנביא מקבל את נבואתו כמו חבילה סגורה ואיננו יכול לשנות בה, בעוד שהחכמה אצל החכם דינמית ופתוחה לשינויים, ואף מותר לו לומר דברים שאינם דברי אמת, לפי שיקול דעתו, וגם אז חייבים לשמוע לו. עוד הוא מוסיף שם: שגם לחכם עצמו יש כוח נבואי, ו"שאמונת הנביא תלויה בדעתו של חכם, ואין האמונה בחכם תלויה בנביא כלל, שאם יצונו הנביא שלא נשמע לחכם לא נאבה אליו. אך בחינת הנביא היא נמסרה לחכם".
המהר"ל מסביר כי טיבה של הנבואה שהיא כמו צפייה של חוש הראיה הגשמי, שהמוחש החיצוני דבק בחוש האנושי, ולכן יש בו הגבלה מציאותית, לעומת כוחה של התבונה הוא רוחני ובלתי מוגבל, ולכן החכם יכול להגיע לדברים נעלמים, בעוד שהנבואה מוגבלת בכך. וכך הוא גם מסביר מדוע הנביאים לא הגיעו בנבואותיהם לתפיסת העולם הבא והשארת נפש, ואילו החכמים דיברו על כך, כי התבונה הרבה יותר חופשית ובלתי מוגבלת מאשר הנבואה.
ובמקום אחר המהר"ל קובע כי יתרונו של החכם הוא בהשגה הברורה על פני הנבואה שהיא במראה וחידות, ואף בעניין ידיעת העתידות הוא סובר שאין יתרון לנביא על פני חכם, כיוון שחכם גדול שחקר את צפונות העולם ומהלכו ההיסטורי, יכול לדעת משכלו את העתידות יותר מנביא, מפני שלעולם יש סדר שכלי, והדברים שבו אינם מתרחשים במקרה.
בניגוד לעמדתו של רבי יצחק עראמה (בעל עקידת יצחק) שחכם עדיף מנביא, מכל נביא, אף ממשה רבינו, ולכן שלמה ורבי עקיבא עדיפים על פני משה, מסייג המהר"ל שכונתה של אמרה זו שחכם עדיף מסתם נביא, אבל לא מנבואתם של משה ושל יהושע, שמדרגת נבואתם היא מעל לחכמה, וכן כותב הראי"ה קוק שבנבואת אספקלריה מאירה, יש בה נבואה ביחד עם חכמה כאחד.
הרב קוק במאמרו חכם עדיף מנביא, מסביר את הדבר במבט היסטוריוסופי, בכך שהנביאים עם כל הלהט הגדול והראיה הכללית שלהם, לא הצליחו לעקור מן השורש את עבודת האלילים ומעשי חמס ורצח, ולבצר את המוסריות בקרב העם, מה שחכמי המשנה והתלמוד הצליחו לעשות באמצעות "עבודה טכנוקרטית", בקביעת תקנות והלכות פרטניות, הרחבת לימוד התורה והעמדת תלמידים רבים.
בדומה ישנם חוקרים שסוברים שחכם עדיף מנביא בשל הבנתו העמוקה, תפיסת העולם הרחבה שלו והשקלול של גורמים רבים, שונים ומנוגדים בשיקולים שלו, ביחד עם המתינות וההתחשבות שלו כלפי העולם ומגבלותיו, בעוד שלנביא חשובה בעיקרה האידאה כשלעצמה והתחשבות במציאות ובמגבלותיה תופס מקום מועט, דבר שעלול להביא בסופו של דבר להרס המציאות, שאיננה יכולה לעמוד בתביעות של האידאות. כך למשל הם מביאים כדוגמה את הפעילות החזקה של אליהו ותלמידו אלישע שגרמה לדיכוי של עבודת אלילים בישראל, ועם זאת גרמה לממלכה הצפונית שהייתה ממלכה חזקה מאוד בימי אחאב, להיחלש מאוד מבחינה כלכלית וצבאית.
קולומבו (סדרת טלוויזיה)
קולומבו (אנגלית: Columbo) היא סדרת טלוויזיה בלשית, שבה גילם פיטר פאלק את המפקח קולומבו, קצין משטרה ממחלק הרצח של משטרת לוס אנג'לס. ייחודה של הסדרה היה בפורמט של כל פרק: בניגוד לנהוג בסדרות בלשיות אחרות, התחיל כל פרק במעשה הרצח עצמו וממנו המשיך באופן כרונולוגי. כך, נחשף בפני הצופים מבצע הרצח כבר בתחילת הפרק, מה שהסיט את מוקד העניין של הצופה מזהות האשמים (שכבר הייתה ידועה לו) לצורה הייחודית שבה ניהל המפקח קולומבו את החקירות. הסדרה שודרה במקור החל מ-20 בפברואר 1968 ועד 1978, ולאחר מכן מ-1989 ועד 30 בינואר 2003. אחד הפרקים המסחריים הראשונים ששודרו ב-1971 בוים על ידי הבמאי סטיבן ספילברג.
דמותו של קולומבו וטכניקות חקירה
דמותו של המפקח קולומבו היא של אדם מרושל ומפוזר, שמנהגו מנומס יתר על המידה. הרושם שהוא יוצר בקרב החשודים הוא של איש משטרה חסר ביטחון ומעט קשה תפיסה, הנוטה להאמין בקלות לדבריהם.
קולומבו מנצל רושם זה ומעודד אותו באופן פעיל, כדי לגרום לחשודים להסיר את הגנותיהם. במרבית המקרים, הוא נצמד אל חשוד ספציפי לכל אורכו של הפרק במטרה להתיש אותו ולגרום לו לסתור את עצמו. לאחר שהוא מגלה סתירה כזאת, הוא מעמת את החשוד איתה בצורה עדינה, ומעניק לו את הרושם שהסבריו התקבלו והחשד מעליו הוסר. כשמצטברים הפרטים לכדי תמונה מלאה של הפשע, שולף המפקח את הראיה המכרעת ועוצר את החשוד.
לעיתים, נוהג קולומבו לצאת מהחדר בסיום שיחה עם חשוד, ולחזור על עקבותיו בטענה שנזכר רק ב"עוד דבר אחד" ("Just one more thing"). אותו דבר נוסף הוא במרבית המקרים אלמנט קריטי, והטכניקה מסייעת למפקח להעלות אותו בנקודת זמן בה החשוד אינו מצפה לשאלה חשובה זו.
מודיעין אותות
מודיעין אותות או סיגינט (באנגלית: SIGINT, ראשי תיבות של: Signals Intelligence) הוא ענף של מודיעין העוסק באיסוף מידע על ידי יירוט תשדורות של אותות אלקטרוניים, והפקת מידע מודיעיני מתוכן. מודיעין אותות קשור קשר אמיץ ללוחמה אלקטרונית.
לצורך איסוף מודיעין האותות יש חשיבות הן להאזנה לתקשורת בין אנשים ("קומינט"; באנגלית: COMINT, ראשי תיבות של: "Communications Intelligence"), והן לקליטת אותות אלקטרוניים המופקים על ידי מכונות ("אלינט"; באנגלית: ELINT, ראשי תיבות של: "Electronic Intelligence"), ובעצם לעירוב בין שניהם. כיוון שמידע רגיש מוצפן בדרך כלל, עבודת מודיעין אותות כוללת לרוב גם מומחי פיענוח צפנים. ניתוח תעבורת אותות - מחקר לזיהוי מקור האותות, נמען האותות, וכמות האותות הנשלחים - עשוי להניב מידע רב-חשיבות כשלעצמו, גם כשתוכן האותות עצמו לא ניתן לפיענוח.
העיסוק ביירוט הודעות מוצפנות ופיענוחן - עתיק כנראה כמעט כימי הכתב. יירוט אותות אלקטרוניים נעשה כבר ב-1900, בימי מלחמת הבורים: לאחר שהבורים תפסו מכשירי רדיו בריטיים, ומכיוון שהבריטים היו היחידים ששידרו אותות רדיו באותה תקופה, לא היה קשה לאתר וליירט את האותות הללו.
יחידות סיגינט הן לרוב עתירות כוח אדם. הסוכנות לביטחון לאומי של ארצות הברית מעסיקה עשרות אלפי עובדים ונחשבת לארגון ביון הסיגינט הגדול ביותר ולמעסיקה הגדולה ביותר בעולם של מתמטיקאים. בישראל, יחידה 8200 נחשבת ליחידה הגדולה ביותר בצה"ל. עד שנת 2003 הסוכנות הפדרלית לתקשורת מיוחדת ומודיעין של רוסיה, שעסקה במודיעין אותות, הייתה סוכנות הביון הגדולה ביותר ברוסיה, וכיום איסוף מודיעין אותות מתחלק בין המחלקות השונות של שלוש סוכנויות הביון הגדולות באותה מדינה: הסו"ר, הפס"ב והגר"ו.
הצורך במקלטים מרובים ומתואמים
במקרה שקיימת מטרה נייחת מבחינה גאוגרפית - התנאים האטמוספיריים, כתמי שמש, לוח השידורים של המטרה, מאפייני אנטנת השידור וגורמים נוספים עשויים ליצור מצב שבו מקלט האזנה בודד אינו מבטיח שכל אותות המטרה ייקלטו, אף אם הצד שכנגד לא עשה דבר כדי להקשות על האזנה לשידור. אחד מאמצעי-הנגד הבסיסיים להאזנה לאותות הוא שינוי תכוף של תדרי השידור ומאפייני שידור אחרים (כגון קיטוב). שימוש באמצעים כאלה עלול היה למנוע ממטוס האזנה להמריא מן הקרקע, לו היה צריך לשאת אנטנות ומקלטים לכל תדר שידור אפשרי ולכל סוג שידור.
רגישות קליטה
רגישות קליטה היא פרמטר חשוב במערכת סיגינט.
כיסוי באזימוט
גזרת הכיסוי באזימוט של מערכת סיגינט יכולה להיות מלאה – 360 מעלות, או רק גיזרה חלקית. גודל הכיסוי באזימוט הוא פרמטר חשוב ביותר.
כיסוי תדרים
כיסוי תדרים הוא פרמטר מרכזי במערכת. יש הבדל בין הכיסוי הכללי של יכולת המערכת לבין הכיסוי המידי (הכיסוי לגילוי בו זמנית). פרמטר נוסף הוא הכיסוי במגבלות ציר הזמן, כלומר הכיסוי כאשר בזירה קיימים אותות פולס או אותות CW.
ניהול האזנה
מערכות סיגינט מודרניות מכילות תשתית תקשורת מורכבת בין נקודות ההאזנה השונות. אף אם חלק מאתרי ההאזנה הם חסויים, הם קולטים תשדורות המנחות אותם היכן וכיצד לאתר אותות שידור. מערכת איכון אמריקאית שהייתה בשלבי פיתוח בשלהי שנות ה-90, בשם PSTS, שולחת באופן קבוע מידע המסייע לאנשי ההאזנה לכוון את האנטנות והמקלטים שלהם. מטוסי האזנה גדולים, כגון מטוס ה-EP-3 או RC-135, הם בעלי יכולת לבצע ניתוחי איכון ותכנון, בעוד מטוסי האזנה קטנים יותר חייבים להיות מונחים מן הקרקע.
לפני תחילת תהליך מורכב של איכון והאזנה לאותות, חייב לקבוע הדרג מקבל ההחלטות כי יש צורך באיסוף מידע מסוים. בעוד שייתכן כי יש ערך להאזנה לאותות הנשמעים מאירוע ספורט מרכזי, מערכות ההאזנה עלולות לקלוט גם כמות גדולה של רעש, חדשות, אותות, ואולי אפילו כריזה באצטדיון. אולם, אם למשל, לארגון לוחמה בטרור יש יסוד להניח כי קבוצה קטנה תנסה לתאם את פעולותיה בעת האירוע, באמצעות מכשירי קשר לטווח קצר, אזי מאמצי הסיגינט יתרכזו באיכון ובהאזנה לשידורי מכשירי קשר אלה. ייתכן שבעת מאמצי האיכון וההאזנה לא יהיה בידי המאזינים המידע היכן באצטדיון נמצאים מכשירי הקשר, או התדר המדויק שבו הם המשדרים. לצורך כך ינקטו צעדים נוספים, כגון זיהוי האות ואיכונו. מעת שמתקבלת ההחלטה באשר למטרת ההאזנה, נקודות ההאזנה השונות חייבות להיות מתואמות, זאת כיוון שתמיד קיים מחסור במשאבי האזנה. הידע באיזה ציוד האזנה יש להשתמש נצבר בקלות רבה יותר כאשר מדינת היעד רוכשת את מכשירי הרדאר והשידור שלה מיצרן בעל מוניטין, או שהם ניתנים לה כחלק מתוכנית סיוע צבאי מדינתי. זרועות מודיעין לאומיות מחזיקות בספריות של מכשירים המיוצרים על ידי מדינתם ומדינות אחרות ועושות שימוש בשיטות שונות כדי ללמוד איזה ציוד נמצא בשימוש על ידי מדינת היעד. ידע מתאים בתחומי הפיזיקה והנדסת אלקטרוניקה מצמצם את גבולות התהייה - אילו סוגי ציוד נמצאים בשימוש היעד להאזנה.
איתור אותות
כדי להאזין לאותות, גוף האיסוף המודיעיני חייב להיות ער לקיומם. אם בעת תהליך המיקוד במטרה (המתואר מעלה) מסתבר כי למדינת היעד יש רדאר הפועל בטווח תדרים מסוים, שלב ראשון בהאזנה הוא שימוש במקלט רגיש, המצויד באנטנה אחת או יותר לצורך האזנה בכל הטווח, כדי לאתר את התדרים המדויקים בהם הרדאר פועל. בשלב שני, לאחר שאותר הרדאר, יש לקבוע את מיקומו.
במקרה שמומחי האזנה יודעים את טווח התדרים האפשרי של משדרים שיש כוונה להאזין להם, הם עשויים להשתמש במערכת של מקלטים המכוונים לאותם טווחי תדרים. מרגע שנקלט שידור כלשהו באחד התדרים בטווח, המקלט מפעיל מכשיר הקלטה ואף נותן התרעה למפעיל אנושי, כך שניתן לבדוק אם השידור ניתן לפיענוח. במקרה שהתדר לא ידוע, נעשה שימוש לעיתים במכשיר לניתוח טווחי תדרים (spectrum analyzer) המסייע להתכוונן על תדרים מעוררי עניין. קיימת שורה של אמצעי-נגד הננקטים להפחתת הסיכון של איתור שידורים והאזנה להם, ביניהם - למשל - קפיצה בין תדרים במהלך שידור.
איכון כיוון ומיקום המשדר
מציאת כיוון ומיקום המשדר הוא מידע חשוב לעבודת הסיגינט. ישנן מספר שיטות לביצוע חישוב זה:
ניתוח תעבורת אותות
משאותר מיקומו של המשדר, ניתן להתחיל ולזהות את מאפייני השידור ולהפיק מהם מידע. ניתוח תעבורת אותות הוא התחום המנסה לזהות דפוסים מסוימים בזרם האינפורמציה שבין נקודות שידור וקליטה. בניתוח זה ניתן לזהות "טביעות אצבע" ייחודיות למשדרים מסוימים ואף למפעיליהם. ידיעת תוכן השידור עצמו, פרט לזהות המשדר והקולט, איננה הכרחית לצורך ניתוח תעבורת האותות, אף שכל פרט מידע עשוי להועיל למשימה זו.
לדוגמה, אם ידוע שמשדר רדיו מסוים נמצא בשימוש אך ורק בטנקים, אף אם לא נעשה איכון מדויק של אות השידור, ניתן לשער שקיימת יחידת טנקים באזור שממנו מגיע השידור. מפעיל המשדר יכול להניח שקיימת האזנה לשידור, ולכן עשוי להציב משדרים מסוג זה באזורים שבהם הוא רוצה שהצד שכנגד יחשוב שיש טנקים. תרגילי הטעייה מסוג זה ננקטו כבר בעת מלחמת העולם השנייה.
ניתוח תעבורת אותות אינה מתמקדת בהכרח בקומינט (שידור אנושי). לדוגמה, רצף של אותות רדאר, שאחריו מופיע רצף של אותות לאיכון מטרה ואימות השדר מצד הקולט, אשר מלווה בתצפית של ירי ארטילרי, עשוי להביא מידע רב-ערך על מערכת לאיכון ירי ארטילרי. איתור אות רדיו המפעיל מערכת של אבוקות ניווט, עשוי להביא מידע על מערכת סיוע להפעלת מסלולי נחיתה סודיים.
סדר כוחות אלקטרוני
בניית סדר כוחות אלקטרוני מצריך זיהוי מודיעיני של אותות אשר מקורם בתחומי עניין, זיהוי המיקום הגאוגרפי של האותות ומידת ניידותם ובמקום שדבר אפשרי, קביעת התפקיד של מקור האות במערכת הארגונית הרחבה יותר של סדר הכוחות. סדר כוחות אלקטרוני כולל מודיעין תקשורת (קומינט) ומודיעין אלקטרוני (אלינט).
יירוט קולי
אחת הטכניקות הבסיסיות של מודיעין תקשורת היא האזנה לתקשורת אנושית קולית (בדרך כלל באמצעות שידור רדיו, אולם אף ב"דליפה" ממכשירי טלפון או מכשירי האזנה). אם השידור הקולי מוצפן, ניתן להפיק מידע אף מניתוח מאפייני התקשורת. בתקופת מלחמת העולם השנייה השתמש צבא ארצות הברית בחיילים מתנדבים אינדיאנים, אשר כונו דוברי קוד, אשר השתמשו בשפות בהן יש מיעוט דוברים, כגון שפת הנאוואחו וקומאנצ'י ואף בשעת דיבור בהן השתמשו במילות קוד.
פיתוח אמצעי הצפנה אלקטרוניים משוכללים מייתר את הצורך בשימוש בשפות נדירות לצורך שידור קולי.
יירוט מסרים כתובים
בעבר יירוט תשדורות טלגרפיות בקוד מורס היווה חלק מרכזי במודיעין תקשורת, אולם במאה ה-21 פסק השימוש בטלגרפיה ובקוד מורס בעולם המערבי. יחידות צבא במדינות ברית המועצות לשעבר עדיין עושים שימוש בקוד מורס.
משפט חוצה הזווית
בגאומטריה, משפט חוצה הזווית קובע שחוצה זווית במשולש (זווית פנימית או זווית חיצונית), מחלק את הצלע בה הוא פוגע (או המשכה) ביחס שווה ליחס בין שוקי הזווית.
למשל, בתמונה שבצד, AD חוצה את זווית \angle A וחותך את BC ב-D, ולכן,
המשפט מכליל את הטענה שחוצה זווית במשולש שווה-שוקיים הוא תיכון.
המשפט ההפוך נכון גם הוא: אם ישר יוצא מקודקוד של משולש לעבר הצלע ממול ומחלק אותה ביחס שווה ליחס בין הצלעות, אז אותו ישר הוא חוצה זווית.
הוכחת המשפט
נסמן באותיות יווניות את שני חלקי הזווית החצויה: ב-\ \alpha את החלק הקרוב לישר AB וב-\ \beta את החלק הקרוב לישר AC.
נקבל, על פי משפט תאלס,
מכיוון ש-CK\|AD, נקבל (כי זוויות מתאימות בין מקבילים שוות זו לזו) וגם  (כי זוויות מתחלפות בין מקבילים שוות זו לזו)
מכיוון ש- (כי AD חוצה זווית), נקבל, על פי כלל המעבר,
מכיוון שבמשולש, מול זוויות שוות נמצאות צלעות שוות, AK=AC
נציב תוצאה זו, ונקבל
אדיב סאביר
שִהאבּ א-דין שַראף אל-אוּדַבַּא סאבִּר בן אסמאעיל א-תרמד'י (פרסית וערבית: شهاب‌الدین شرف الادباء صابر بن اسمعیل الترمذی, תעתיק מדויק: שהאב אלדין שרף אלאדבאא צאבר בן אסמאעיל אלתרמד'י) הידוע בשם אדיבּ סאבִּר היה משוררה המלכותי של פרס במאה ה-12.
מוצאו של אדיב סאבר הוא מן העיר תרמז שבאוזבקיסטן, אך את רוב חייו העביר בח'וראסאן. הוא הועסק בחצר של הסולטאן הסלג'וקי סנג'ר.
מלבד שירותו כמשורר, הסולטאן השתמש בו בתור מרגל בחצר אויבו, שליט ח'וארזם, אתסיז, שלבסוף הטביע אותו למוות בנהר האמו דריה בשנת 1143.
המשורר הפרסי אנוורי התייחס אליו באחד משיריו, באומרו (ביחס לאיכותו כמשורר):