cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
SHA-2
פונקציית גיבוב קריפטוגרפית
פונקציית גיבוב קריפטוגרפית n-סיביות היא פונקציית גיבוב חד-כיוונית וחסינת התנגשויות, הממפה קלט באורך שרירותי כלשהו לפלט בגודל n סיביות שנקרא 'ערך גיבוב' המשמש כייצוג תמציתי של הקלט או מזהה ייחודי שלו. הרעיון הוא שערך הגיבוב של כל מסר שונה לחלוטין וקשה מאוד מבחינה חישובית למצוא שני מסרים שונים אפילו בהבדל קל שהפונקציה מפיקה עבורם פלט זהה - כלומר התנגשות. פונקציות גיבוב קריפטוגרפיות נחשבות לסוסי-עבודה של ההצפנה המודרנית והן חלק אינטגרלי מכל מערכת אבטחת מידע. הן משמשות בתחומים רבים כגון הגנה על סיסמאות, חתימה דיגיטלית, אימות והבטחת שלמות, ביטקוין ועוד. בעשור הקודם פלט פונקציות הגיבוב הפופולריות היה 128 עד 160 סיביות. ידוע שמהיבט תאורטי ביטחון כל פונקציית גיבוב כנגד התנגשויות, אינו גדול מפקטור שהוא מחצית מאורך התג בסיביות דהיינו 2^{n/2}. למשל במקרה של 128 סיביות ביטחון הפונקציה הוא מסדר גודל של 2^{64}, כלומר יידרשו לפחות 2^{64} ניסיונות גיבוב של מסרים שונים על מנת להיתקל בהיתנגשות, זהו מרווח ביטחון גבולי מאוד ואינו מספק בסטנדרטים של ימינו. המטרה של SHA-2 הייתה לבצע את ההתאמה הדרושה לתקן החדש AES שמגיע עם שלושה מפתחות אפשריים 128, 192 או 256 סיביות. באופן זה מנהלי אבטחה יוכלו לקבוע רמת הביטחון אחידה במערכת הכוללת אוסף אלגוריתמים בעלי אופי שונה. בשל כך הפונקציה SHA-256 מספקת רמת ביטחון המקבילה למפתח הראשון של AES שהוא 128 סיביות, SHA-384 מקבילה למפתח השני - 192 וכן SHA-512 למפתח 256.
SHA-256
כל פונקציות SHA פועלות באותה דרך שבה פעלה MD5. לפני הגיבוב המסר עובר הכנה וריפוד כדלהלן ומתקבל מערך של n בלוקים כאשר n\ge 1. הבלוקים מעובדים אחד אחרי השני, תחילה עם ערך גיבוב התחלתי קבוע שנקרא H_0 ובאופן סדרתי מחשבים את
i\ge 1. הפונקציה F היא פונקציית הכיווץ הפנימית הפועלת על 512 סיביות והערכים H_i הם תוצאות הביניים לאחר כל סבב. F מתנהגת כמו צופן בלוקים, מצפינה באופן איטרטיבי את ערך הביניים מהסבב הקודם כאשר בלוק-מסר הבא M_i משמש כמפתח הצפנה ומפיקה ערך ביניים H_i חדש עד להשלמת כל הבלוקים של המסר. המנגנון כולו מחולק לשני חלקים, פונקציית הכיווץ ופונקציית הכנה והרחבת המסר.
ערכים התחלתיים
פונקציית הגיבוב מתחילה את החישוב עם סדרה של שמונה ערכים קבועים בגודל 32 סיביות כל אחד, המייצגים את חלק השבר של השורש של שמונה המספרים הראשוניים הראשונים כאשר הם מעוגלים כלפי מעלה או מטה בהתאם לתוצאה, כפול 2^{32} והפיכת החלק השלם לבסיס הקסדצימלי:
הכנה
לצורך הכנת המסר לגיבוב מוסיפים בלוק המכיל את קידוד אורך המסר בסיביות לפי מבנה מרקל דמגרד. רואים במסר m מחרוזת סיביות ארוכה ויהי l=|m| (אורך המסר בסיביות). מוסיפים סיבית '1' בסוף מחרוזת המסר ולאחריה מוסיפים k אפסים כאשר k הוא המספר הנמוך ביותר המקיים. לזה מוסיפים בלוק בגודל 64 סיביות המכיל קידוד של הערך l. לדוגמה אם המסר מכיל את האותיות "ABCD", אורכו הוא l=32 סיביות (לפי קידוד אסקי כל אות מקודדת בשמונה סיביות). לאחר הוספת הסיבית '1' יש להוסיף אפסים. לאחריהם יופיעו 64 סיביות המכילות את הערך 32 בבסיס הקסדצימלי לפי סדר בתים גדול. לסיכום הבלוק ייראה כך:
לאחר שהמסר מרופד בשיטה זו הוא אמור להיות כפולה של 512 סיביות והוא מיוצג על ידי מערך של n בלוקים. (בדוגמה זו n=1).
כדי לבצע את חישובי פונקציית הגיבוב להלן, מתייחסים לכל בלוק כאל מערך של 16 מילים באורך 32 סיביות כל אחת (64 סיביות במקרה של SHA-512 להלן), המסומנים על ידי (המציין התחתי i מייצג את מספר הבלוק ואילו המספר העילי בסוגריים מציין את אינדקס המילה בתוך הבלוק). כל הפעולות הלוגיות והאריתמטיות של הפונקציה הפנימית מתבצעות על המילים בזה אחר זה. ההמרה ממערך סיביות למילה הוא לפי סדר בתים גדול, כך שבכל מילה הסיבית השמאלית ביותר מייצגת את הפוזיציה המשמעותית ביותר.
פונקציות עזר
כאמור SHA2 עושה שימוש בשש פונקציות עזר לוגיות הפועלות על משתנים בגודל 32 סיביות:
הרחבת המסר
לפני הפעלת פונקציית התמצות הפנימית, כל בלוק M_i מורחב למערך W_i של 64 כניסות  כל אחת בגודל 32 סיביות כך, תחילה מעתיקים את מילות הבלוק M_i ל-16 הכניסות הראשונות של W ואת יתר הכניסות מחשבים על ידי פונקציות העזר \sigma_0 ו-\sigma_1 כדלהלן:
קבועים
כמו כן הפונקציה עושה שימוש ב-64 מילים קבועות המוצגות כאן בבסיס הקסדצימלי. הערכים הם למעשה 32 הסיביות הראשונות של השבר של השורשים מעוקבים של 64 המספרים הראשוניים הראשונים:
פונקציית הכיווץ הפנימית
חישוב ערך הגיבוב מתבצע בסיוע, הערכים הראשוניים H_0^{(j)}, פונקציות העזר, הקבועים של K והמסר המרופד והמורחב W, כך:
H_n הוא תוצאת פונקציית הגיבוב על המסר M.
דוגמה
לדוגמה אם המסר הוא: "abcdefghijklmnopqrstuvwxyz" תוצאת פונקציית הגיבוב היא:
SHA-512
הפונקציה SHA-512 היא גרסה מורחבת של SHA-256 אשר בניגוד לקודמת פועלת על שמונה משתני עזר בגודל 64 סיביות כל אחד. תחילה המסר המיועד לגיבוב מחולק ומרופד בשיטה דומה לזו המתוארת לעיל אך התוצאה צריכה להיות באורך שמתחלק לבלוקים בגודל 1024 סיביות במקום 512 לפי הנוסחה ומתקבל מערך של אחד או יותר בלוקים:  אותם מעבדים באותו אופן כמו ב-SHA-256 כאשר פונקציית הכיווץ F שונה כמתואר להלן. כל בלוק מתחלק ל-16 מילים בגודל 64 סיביות כל אחד וכל פעולות החיבור וההזזה מבוצעות מודולו 2^{64}. להלן תיאור הפרמטרים, הפונקציות והקבועים של SHA-512.
ערכים התחלתיים
ערכי הגיבוב ההתחלתיים הם:
פונקציות עזר
ששת פונקציות העזר של SHA-512 הן:
הרחבת המסר
ב-SHA-512 כל בלוק מורחב ל-80 כניסות של 64 סיביות כל אחת כדלהלן:
פונקציית הכיווץ הפנימית
פונקציית הגיבוב מחושבת כדלהלן:
SHA-384
הפונקציה SHA-384 היא וריאציה של SHA-512 כאשר התוצאה נחתכת ל-384 סיביות. הפונקציה SHA-384 מוגדרת בדיוק כמו הפונקציה SHA-512 למעט הבדל בערכי האתחול המבוססים על השורש הריבועי של שמונה מספרים ראשוניים החל מהמספר הראשוני התשיעי ועד למספר הראשוני ה-16 כדלהלן:
כל הפעולות זהות ל-SHA-512 וכן הקבועים K_i. ההבדל הוא בתוצאת הגיבוב שהיא בעצם 384 הסיביות הראשונות של התוצאה.
SHA-512/224, SHA-512/256
כיוון ש-SHA-512 מותאמת למעבד 64 סיביות, הפונקציה אמורה להיות מהירה ויעילה יותר מהאחרות, לכן בגרסה המתקדמת של SHA-2 התקן ממליץ כמו ב-SHA-384 להשתמש ב-SHA-512 גם כדי לייצר ערכי גיבוב קטנים יותר, כגון 224 או 256 סיביות, פשוט על ידי שחותכים את התוצאה לגודל הרצוי. משתמשים ב-224 או 256 הסיביות הראשונות ומהיתר מתעלמים.
טירת הרלך
טירת הרלך (ולשית Castell Harlech; אנגלית: Harlech Castle) השוכנת בעיירה הרלך במחוז גוויניד' שבויילס, היא טירה קונצנטרית, השוכנת בראש צוק בקרבת הים האירי. המאפיין האדריכלי הבולט ביותר בטירה הוא שער הכניסה הגדול שלה. הטירה נבנתה על ידי המלך אדוארד הראשון בזמן שהיה במסע לכיבושה של ויילס, והיא הייתה יעד למספר התקפות ומצורים בזמן ששימשה כחלק ממערך הביצורים באזור. המצור בן שבע השנים על הטירה הונצח בשיר בשם "אנשי הרלך" (Men of Harlech).
מבנה הטירה
בניית הטירה החלה ב-1283 כחלק מהמערכה השנייה של אדוארד לכיבוש ויילס, והיא הייתה חלק מ"טירות טבעת הברזל" של טירות מסביב לסנודוניה. בדומה לטירות רבות באזור זה של ויילס, תוכננה הרלך על ידי ג'יימס מסנט ג'ורג'. בניית הטירה נמשכה כשבע שנים ועלותה הייתה כ-8,190 לירות שטרלינג. בשיאה של הבנייה בשנת 1286, מנה כוח העבודה 546 עובדים כלליים, 115 חוצבים, 30 נפחים, 22 נגרים ו-227 סתתים. לאחר סיום הבנייה מונה ג'יימס למפקדה וכיהן בתפקיד משך שלוש שנים.
החפירים החיצוניים של הרלך נחצבו בסלע. הטירה היא טירה קונצנטרית, קרי, שהיא ערוכה במעגלים, וכל קו ביצורים מקיף את קודמו. החומות החיצוניות נמוכות וצרות בהשוואה לחומות הפנימיות הגדולות, ואין קבועים בהן צריחים שיסייעו בהגנתן. צורתו של החלק הפנימי היא כשל ריבוע, ובכל אחת מפינותיו ניצב מגדל. בנייני המגורים, כולל האולם הגדול, נבנו בצמוד לחלק הפנימי של החומה הפנימית. בגלל הצוקים המקיפים את הטירה, נקודת התורפה שלה היא בצידה המזרחי, ומסיבה זו יש בצד זה בית שער גדול שמשני צידיו מגדלים, הערוכים בצורת האות D. חלקים נוספים במערכת ההגנה הזו הם סדרת דלתות, סבכה התלויה מעל השער שאותה ניתן להוריד כדי לחסום את המעבר וחרכי ירי. בצד הפנימי של בית השער קבועים חלונות גדולים המעידים על ייעודו המשני כבית מגורים.
היסטוריה
הטירה הושמה במצור בשנת 1294 במהלך מרד מאדוג אפ ל'ואלין, ושוב בין 1400 ל-1404. בסיומו של מצור זה היא נפלה בידיו של אווין גלינדור (Owain Glyndŵr), לאחר שכמעט כל חיל המצב שהיה בטירה גווע ברעב. גלינדור הפך את הטירה לביתו הפרטי ולמפקדה הראשית של כוחותיו, והחזיק בה במשך ארבע שנים. את הפרלמנט השני שלו הוא כינס בהרלך באוגוסט 1405. בשנת 1409 נפלה הטירה בידיו של הנסיך הנרי לאחר שכוח בן 1,000 חיילים בפיקודו של ג'ון טאלבוט צר עליה משך שמונה חודשים. בתקופה זו נלקחו בשבי אשתו, שתיים מבנותיו וארבעה מנכדיו של גלינדור, ומאוחר יותר הם נכלאו ומתו בכלאם.
במלחמות השושנים שהתרחשו בחלק הראשון של תקופת שלטונו של אדוארד הרביעי (1461–1470) הוחזקה הרלך על ידי מפקד ולשי כמבצר לנקסטרי, ובעקבות תבוסתו של בית לנקסטר בקרב טאוטון הייתה הטירה למעוזו האחרון של אדוארד. סר ריצ'רד טאנסטול הגיע לתגבר את הכוחות הלנקסטריים בחלק האחרון של המצור ב-1465. יושבי הטירה נכנעו לבסוף לכוחות בית יורק בשנת 1468; הטירה הצליחה לעמוד במצור בן שבע שנים בזכות נתיב האספקה הימי. מצור זה הוא הארוך ביותר שידוע עליו בהיסטוריה של האיים הבריטיים.
בזמן מלחמת האזרחים האנגלית הייתה הטירה המבצר המלוכני האחרון שהחזיק מעמד נגד תומכי הפרלמנט. הכניעה התרחשה ב-16 במרץ 1647 לאחר למעלה משנה מאז לכידתו של המלך צ'ארלס הראשון, וסימנה את סוף השלב הראשון של המלחמה.
כיום טירת הרלך היא חלק מאתר המורשת העולמית "טירות וחומות המלך אדוארד בגוויניד'" שהוכרז על ידי אונסק"ו ב-1986. הטירה פתוחה למבקרים ונמצאת באחריותה של ארגון Cadw הוולשי שאחראי לטיפול באתרים בעלי חשיבות תרבותית.
הלינץ' בתומאס שיפ ואברם סמית'
הלינץ' בתומאס שיפ ואברם סמית' התרחש ב-7 באוגוסט 1930 בעיירה מריון שבמדינת אינדיאנה, ארצות הברית.
היסטוריה
תומאס שיפ ואברם סמית' היו שני גברים אפריקנים-אמריקנים בני 19 ו-18, שנרצחו על ידי ההמון בלינץ' אכזרי.
ביום שקדם להירצחם נעצרו השניים, יחד עם צעיר שחור שלישי, בן 16, בשם ג'יימס קמרון, והואשמו ברציחתו של עובד מפעל לבן, קלאוד דיטר, ובאונס חברתו. המון זועם חמוש בפטישים, ברזלים ואלות, פרץ לבית המעצר בו נכלאו והכה אותם למוות תוך שימוש באלימות קשה. לפי טענות של עדי ראייה מסוימים, שוטרים שהיו בקהל הצטרפו גם הם למעשה הלינץ'. לאחר שהוכו למוות נתלו גופות שני הצעירים לראווה. קמרון הוכה אף הוא והובל לעץ התלייה, אך ניצל מממוות בזכות התערבות של אנשים מקרב ההמון שטענו שהוא חף מפשע.
בייטלר העניק ראיונות לתקשורת, בעקבות אותו צילום, בהם תמך למעשה במעשה הלינץ' וטען כי שני הנרצחים עסקו בשוד בעת שנתפסו על ידי ההמון.
תמונת הצילום הבדילה אירוע זה מעשרות אירועים דומים אחרים של לינץ', שנעשו בשחורים על ידי ההמון, שלא תועדו בזמן אמת.
התיק המשפטי
כשבוע לאחר הלינץ׳, התובע המקומי של מחוז גרנט חקר בהליך שימוע לפני שופט כ-30 עדי ראייה, בהם השריף והשוטרים שהגנו על בית המעצר. תמליל החקירה מראה שהתובע התמקד בעיקר ברצח של עובד המפעל וכמעט לא שאל לגבי הלינץ׳. לפי התמליל, התובע פנה לרבים מהעדים בשמם הפרטי והם התייחסו אליו בשמו הפרטי. שני תובעים נוספים שנשלחו על ידי התובע הכללי של אינדיאנה השתתפו גם הם בשימוע. בניגוד לתובע המקומי הם התמקדו במובילי הלינץ׳ ובהתנהלות השוטרים שאפשרו אותו. מרבית עדי הראייה סירבו למסור שמות של מעורבים בלינץ׳, אולם שלושה שמות חזרו בחלק מהעדויות, ועוד אדם זוהה בשמו הפרטי, ולפי השמועות סמית׳ נשך אותו בזרועו בעת שנגרר מהכלא. חוסר שיתוף הפעולה של העדים והשוטרים מנע זיהוי של מעורבים נוספים. עדי הראייה ממריון טענו שרוב המשתתפים בלינץ׳ הגיעו מחוץ לעיירה, בעיקר מהעיירה בה חי דיטר, אך עד ראייה שחי בעיירה טען שלא זיהה אף אחד מהמעורבים.
בהקשר לפעולות השוטרים, השוטרים טענו שאם היו משתמשים ביותר כוח כדי לפזר את ההמון היו פורצות מהומות, בדומה למהומות הגזע בטולסה. השוטרים גם טענו שבקרב הקהל היו חפים מפשע, ביניהם נשים וילדים.
לאחר שמיעת העדויות בתיק, השופט החוקר סירב להגיש צווי מעצר כנגד המעורבים והעביר את התיק לחבר מושבעים גדול. חודש לאחר מכן חבר המושבעים הגדול החליט לא להגיש כתבי אישום.
התובע הכללי של אינדיאנה הגיש כתבי אישום משלו נגד שבעה תושבי מריון ובקשה להדחה נגד השריף המקומי. בסוף דצמבר החל משפטו של הנאשם הראשון, מהגר טורקי בעל הרשאות קודמות. הוא טען שהיה בזירת האירוע, אך היה רק עד ראייה ולא מעורב בלינץ׳. שני שוטרים זיהו אותו כמעורב בלינץ׳ אולם חמישה-עשר עדים אחרים לא זיהו אותו. לאחר שמיעת העדויות הוא זוכה על ידי חבר המושבעים. חודשיים מאוחר יותר החל משפטו של הנאשם השני, נהג מונית עם רקע של עבירות אלימות. לפחות שבעה עדים זיהו אותו בתוך בית המעצר. לעומתם, ההגנה הביאה מספר קרובי משפחתו שהעידו שהוא אכן היה בבית המעצר, אך יצא לפני תחילת הלינץ׳. חבר המושבעים היה חלוק בהתחלה, אך לאחר 18 שעות של דיונים הוא החליט על זיכוי.
באמצע מרץ, הודיע התובע הכללי של אינדיאנה שהוא מושך את כתבי האישום נגד שאר הנאשמים ונגד השריף. הזיכויים של שני הנאשמים הראשונים, שהיו מעורבים עיקריים ופחות מחוברים עם תושבי מריון, השאיר סיכוי נמוך מאוד להרשעתם של שאר הנאשמים. התובע ועוזריו זכו לשבחים בקרב הקהילה השחורה על כך שבניגוד למקרים דומים בארה״ב בם לפחות ניסו להגיש כתבי אישום כנגד המעורבים.
נותר רק התיק המשפטי של ג׳יימס קמרון. הוא הואשם ברצח, סיוע לרצח, אונס וסיוע לאונס. התובע המקומי דרש עונש של מאסר עולם. הוא יוצג על ידי שני עורכי דין שחורים שנשכרו בידי ה-NAACP. משפטו הועבר ממחוז גרנט, שם לא היה זוכה למשפט הוגן, אל המחוז הסמוך. עדותו של השריף, לפיה קמרון הודה במעורבתו ברצח ובאונס הוכרזה כלא תקפה, לאחר שקמרון טען שהודאתו נגבתה ממנו באלימות ובאיומים. הנאנסת טענה שהיא לא יכולה לזהות את קמרון באופן ודאי. לאחר שמיעת העדויות, המושבעים זיכו את קמרון ממרבית האישומים, אך הרשיעו אותו בסיוע להריגה. קמרון, שהיה קטין נידון של בין שנתיים לעשר שנים ובסופו של דבר ישבע ארבע שנים במאסר.
לאחר האירועים
תמונתו של בייטלר נמכרה באלפי עותקים ופורסמה בעיתוני התקופה. עד היום היא נחשבת לאחת התמונות המפורסמות ביותר בנושא.
ג'יימס קמרון הפך להיות פעיל בולט למען זכויות שחורים לאחר שחרורו מהכלא. בשנות הארבעים הוא ניהל את הפעילות של מספר ארגונים באינדיאנה. בתחילת שנות ה-50, מתוך דאגה לחיי משפחתו, הוא עבר למילווקי. ב-1982 הוא פרסם את זכרונותיו, ובין היתר כתב ששיפ וסמית׳ אכן רצחו את דיטר. ב-1988, לאחר ביקור ביד ושם, הוא הקים במילווקי את מוזיאון שואת השחורים בארצות הברית.
פרי מוזר
המשורר והמורה היהודי אייבל מאירופול התחלחל מתמונת הלינץ' שצילם בייטלר. בהשראת התמונה חיבר מאירופול את השיר פרי מוזר, אותו פרסם בשנת 1937 בכתב העת של איגוד מורי ניו יורק תחת שם העט "לואיס אלן". השיר, המוחה על רצח השחורים בדרום ארצות הברית, בוצע על ידי אייבל ואן מאירופול, כמו גם על ידי לורה דנקן ששרה אותו במדיסון סקוור גארדן. בשנת 1939 הגיע השיר לאוזניו של ברני ג'וזפסון, מייסד מועדון הלילה המעורב הראשון בניו יורק קפה סוסייטי, שהציע אותו לבילי הולידיי. בביצועה של הולידיי זכה השיר להצלחה אדירה והפך לאחד מהמנוני זכויות האזרח הראשונים.
לקריאה נוספת
James H. Madison, A lynching in the heartland, race and memory in America, New York : Palgrave, 2001
אליפות וימבלדון 1919
אליפות וימבלדון 1919 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-23 ביוני והסתיימה ב-7 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
בתחרויות של שנת 1919 בלטו סוזן לנגלן, שזכתה באליפות בתחרות הנשים וזוגות נשים ואליזבת ריין שזכתה בתחרות זוגות נשים וזוגות מעורבים. דורותי דאגלס צ'יימברס הגיעה ל-3 גמרים אך לא זכתה באף תואר. בתחרות הגברים הטניסאים האוסטרלים זכו בתואר בתחרויות גברים וזוגות גברים.
תחרות הגברים
התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-8 בתים. מנצח השלב הראשון קיבל זכות להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1914 על התואר. לתחרות זו נרשמו 128 טניסאים, מהם 95 מבריטניה. בגמר תחרות הגברים ג'רלד פטרסון ניצח את אלגרנון קינגסקוט  ב-3 מערכות. במשחק על האליפות הוא שיחק נגד נורמן ברוקס (מנצח אליפות וימבלדון 1914) וניצח ב-3 מערכות.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 43 טניסאיות (מהם 40 בריטיות) שחולקו ל-4 בתים. בגמר התחרות סוזן לנגלן נפגשה עם פיליס סטרווייט  וניצחה ב-2 מערכות. במשחק אליפות היא שיחקה נגד מנצחת אליפות 1914 דורותי דאגלס צ'יימברס וניצחה ב-3 מערכות.
תחרות זוגות גברים
בתחרות הזוגות השתתפו 55 זוגות. לתחרות נרשמו זוגות טניסאים ממספר מדינות, כמו בתחרות הגברים. מכיוון שטוני וילדינג, ממנצחי תחרות זוגות בשנת 1914, נהרג בקרבות מלחמת העולם הראשונה, מנצחי השלב הראשון היו אמורים לזכות באליפות. במשחק על האליפות נפגשו ארבעה טניסאים מאוסטרליה : רודני היט ורנדולף לוסט שיחקו נגד פט או'הארה ורונלד תומאס. הזוג או'הארה/תומאס ניצח ב-4 מערכות וזכה בתואר.
תחרות זוגות נשים
תחרויות זוגות הנשים נערכו ללא יתרון למנצח בתחרות הקודמת. בתחרות השתתפו 19 זוגות, כמעט כל המשתתפות היו בריטיות (כמו בתחרות הנשים). הזוג המנצח של השנה הקודמת לא נרשם לתחרות. בגמר התחרות הזוג שכלל את דורותי דאגלס צ'יימברס ואתל לרקומב נפגש עם הזוג סוזן לנגלן  ואליזבת ריין. הזוג הבריטי המעוטר הפסיד ב-3 מערכות.
עונת 2016 בליגת העל השוודית בכדורגל
עונת 2016 בליגת העל השוודית הייתה העונה ה-92 של ליגת העל השוודית מאז הקמתה ב-1924, וליגת הכדורגל המקצועני הבכירה ביותר בשוודיה בשנת 2016. הקבוצות החדשות שעלו מליגת המשנה ומשחקות בעונת 2016 בליגת העל הן ינשפין מהעיר ינשפין (לראשונה מאז 1969) ואסטרסונד מהעיר הצפונית אסטרסונד שעורכת את עונת הבכורה שלה בליגה הבכירה.
העונה החלה ביום שבת, 2 באפריל 2016, בשעה 14:00 (שעון ישראל), כאשר האלופה היוצאת נורשפין התארחה במגרשה של מאלמה לעיני 21,085 צופים, משחק שבו ניצחה המארחת בתוצאה 3-1. העונה הסתיימה ב-6 בנובמבר 2016 בהכתרתה של קבוצת מאלמה כאלופה.
הפלייאוף על הירידה
בסיום העונה הסדירה, מתמודדות הקבוצה שסיימה במקום ה-14 בליגת העל נגד הקבוצה שסיימה במקום ה-3 בליגת המשנה על הזכות להשתתף בעונה הבאה בליגת העל. המשחקים משוחקים בשיטת בית-חוץ, כאשר המנצחת בסיכום שני המשחקים היא הקבוצה שתשחק בליגת העל והמפסידה תשחק בליגת המשנה. במקרה של תיקו בסיכום שני המשחקים, הקבוצה שכבשה יותר "שערי חוץ" (במגרש הקבוצה היריבה), היא זו שתשחק בליגת העל והשנייה תשחק בליגת המשנה. במקרה של "שוויון מוחלט" (אותה התוצאה הושגה בשני המשחקים), תתקיים הארכה של 30 דקות נוספות מיד בסיום הזמן החוקי של המשחק השני, ובסיומה אם נכבש לפחות שער אחד, הרי שהשוויון המוחלט הופר והמנצחת מוכרזת לפי הכללים שצוינו. במקרה שאף אחת מהקבוצות לא מבקיעה לפחות שער אחד, מתקיימת תחרות בעיטות הכרעה מיד בסיום הארכה. לכל קבוצה חמש בעיטות מנקודת העונשין ("פנדל", "הנקודה הלבנה"), והמנצחת בסיום התחרות היא הקבוצה שתשחק בליגת העל והמפסידה תשחק בליגת המשנה. במקרה של שוויון לאחר חמש הבעיטות, כל קבוצה בועטת פעם אחת, והראשונה שכובשת בעוד השנייה מחטיאה באותו ה"סבב", היא הקבוצה המנצחת שתשחק בליגת העל והמפסידה תשחק בליגת המשנה.
בסיום העונה, הלסינבורי (מקום 14 בליגת העל) שיחקה נגד האלמסטד (מקום 3 בליגת המשנה) בפליאוף. לאחר שני המשחקים בשיטת בית-חוץ, הצליחה האלמסטד להעפיל לליגת העל בעקבות ניצחון-החוץ (לאחר תיקו במשחק הראשון), והלסינבורי ירדה לליגת המשנה.
אלופת המחוז (הדרבי)
העונה ייערכו המפגשים הרגילים: המפגש הראשון של עונת 2016 התקיים ב-27 באפריל באצטדיון אולבי הישן (Gamla Ullevi) שבעיר גטבורג. המשחק, שסערת הרגשות מוכלת בו גם כך, הופסק בדקה ה-77 במצב של 0-0. הסיבה לכך הייתה התפרעות אוהדים שהשליכו אבוקות בוערות אל עבר השחקנים. בתגובה, עקר אחד משחקני מאלמה, ששיחק בעבר בקבוצה היריבה, טוביאס סונה (Tobias Sana) מבורקינה פאסו את אחד מדגלי הקרן והשליך אותו אל עבר הקהל שישב ביציע אוהדי גטבורג המקומיים. אך בזאת לא תם האירוע. מספר דקות לאחר ששופט המשחק יונס אריקסון מסיגטונה החליט להוריד את כלל שחקני ואנשי הצוות המקצועי של שתי הקבוצות אל חדרי ההלבשה, פרץ לכר הדשא אחד מאוהדי הקבוצה המקומית, שלאחר מעשה התברר כי מדובר בלא פחות ממאטס אולסון הנורווגי (Mats Rosseli Olsen), שחקן ההוקי של קבוצת פרלונדה HC מגטבורג, שזכתה שלושה ימים טרם המשחק באליפות שוודיה בהוקי קרח. לתדהמת אנשי הקבוצה, הוא בחר לפרוץ למגרש תוך שהוא לובש את חולצת האליפות הרשמית שקיבלו השחקנים עם קבלת צלחת האליפות. כחצי שעה לאחר שהופסק, החליט אריקסון לא לחדש את המשחק. נכון ל-29 באפריל 2016 עדיין לא התקבלה הכרעה לגבי גורלו של המשחק. בין האפשרויות שעומדות בפני התאחדות הכדורגל השוודית שאחראית על הליגה הן חידוש המשחק לדקות שנותרו, קביעת משחק חוזר או קביעת הפסד טכני לקבוצה הביתית (כלומר, המשחק יירשם כניצחון 3-0 לטובת מאלמה). ב-5 במאי נקבע סופית כי תוצאת המשחק היא 3-0 לטובת מאלמה (בניצחון טכני). בזירה המקומית, ייערכו השנה: השנה ייערך גם דרבי נדיר בליגת העל: "אליפות הצפון" או "הדרבי של נורלנד", שיפגיש בין סונדסוואל לקבוצה הקטנה אסטרסונד שתערוך את עונת הבכורה שלה בליגה הבכירה.
השוער המצטיין
(שיחק לפחות 10 משחקים)
פולי קפה
פולי קפה הם החלק הפנימי המצוי בתוך הפרי של צמח הקפה.
שני הזנים החשובים ביותר מבחינה כלכלית של צמח קפה הם הערביקה והרובוסטה; כ-60% מהקפה המיוצר ברחבי העולם הוא ערביקה וכ-40% הוא רובוסטה. פולי ערביקה מורכבים מ-0.8-1.4% קפאין ופולי רובוסטה מורכבים מ-1.7-4.0% קפאין. מכיוון שקפה הוא אחד המשקאות הנצרכים ביותר בעולם, פולי הקפה הם מוצר ייצוא חשוב, המהווים למעלה מ-50% מרווחי מטבע החוץ של חלק מהמדינות המתפתחות. בשנת 2017, 70% מסך ייצור הקפה יוצאו, בשווי 19.9 מיליארד דולר.
הפצה
ברזיל מייצרת כ-45% מסך יצוא הקפה בעולם, כאשר רובו גדל בברזיל. ארצות הברית מייבאת יותר קפה מכל מדינה אחרת. נכון לשנת 2015, האמריקאים צרכו כ-400 מיליון כוסות קפה ביום, מה שהופך את ארצות הברית לצרכנית הקפה המובילה בעולם.
צמחי קפה גדלים בתוך אזור מוגדר בין האזורים הטרופיים של חוג הסרטן וחוג הגדי, המכונה חגורת הפולים או חגורת קפה.
אטימולוגיה
על פי המילון האנגלי של אוקספורד, השפות האירופיות בדרך כלל קיבלו את השם מהמילה הטורקית - kahveh בערך בשנת 1600, אולי דרך בית קפה (caffè) איטלקי. קהווה בערבית (בטורקית מבוטא kahveh) הוא שם העירוי או המשקה. לפי מילונאים ערבים הכוונה במקור היא ל'יין' או סוג כלשהו של יין, וכי היא נגזרת של שורש הפועל קהיה (qahiya) שמשמעו - "ללא תיאבון". תיאוריה נפוצה נוספת היא שהשם נובע ממחוז קאפה באתיופיה, שם ייתכן שמקורו של המין.
צמח הקפה
גובה עץ הקפה בממוצע בין 5-10 מטר. ככל שהעץ מתבגר, הוא מייצר פחות פירות ולאט לאט מאבד מעמידותו בפני מזיקים ומחלות. פולי הקפה מגיעים מהזרעים המצויים בפירות מעצים ושיחים הגדלים באופן טבעי ביערות אפריקה.
צמחי קפה גדלים לרוב בשורות של מטרים זה מזה (בהתאם לצפיפות הרצויה שנבחרה על ידי החקלאי). חלק מהחקלאים נוטעים סביב עצי הקפה עצי צל או עצי גידול אחרים, כגון עצי תפוז או שותלים את הקפה בצידי גבעות, מכיוון שעצי הקפה זקוקים לתנאים ספציפיים כדי לפרוח והעצים או צידי הגבעות מספקים את התנאים האלו. באופן אידיאלי, פולי קפה ערביקה גדלים בטמפרטורות שבין 15 ל-24 מעלות צלזיוס ורובוסטה בין 24 ל-30 מעלות צלזיוס ומקבלים בין 500 ל-3,000 מ"מ של גשמים בשנה. צריך יותר גשם בתחילת העונה כשהפרי מתפתח ופחות בהמשך העונה עם הבשלתו.
שני מינים פחות מוכרים הגדלים לצריכה הם קפה ליבריקה (Coffea liberica) וקפה רסמוסה (Coffea racemosa).
עיבוד פולי הקפה
שיטת ה"עיבוד היבש", זולה ופשוטה יותר, שימשה בעבר עבור פולים באיכות נמוכה יותר בברזיל ובחלק גדול מאפריקה, אך כעת מניבה קפה משובח כאשר היא נעשית היטב. זרדים וחפצים זרים אחרים מופרדים מהגרגרים והפרי נפרש בשמש על בטון, לבנים או ערוגות מוגבהות במשך 2-3 שבועות.
גחן דקלים אסייתי
גחן הדקלים האסייתי אוכל גרגרי קפה ומפריש את הפולים בצואתו. נטען שהגחן מעדיף את הטעם של הפירות הבשלים ביותר ולכן קוטף אותם באופן סלקטיבי. מערכת העיכול שלו מעבדת את השעועית על ידי פירוק הריר והעיסה המקיפים את הזרע. לאחר שהזרעים מופרשים על ידי הגחן, ניתן לעבד אותם ולמכור אותם כמוצר נישה. ברגע שהם מעובדים לבסוף, הפולים הללו נקראים קופי לווק, ולעתים קרובות משווקים כקפה נדיר ויקר.
מראה חיצוני
הפרי של צמח הקפה הוא בצבע ירוק כאשר הוא בתהליך גדילה ההופך לאדמדם כאשר הוא בשל.
קליית פולי הקפה
זהו החלק האחרון בתהליך עיבוד הקפה בו מקבלים הפולים את הארומה הייחודית להם.
לאחר סיום תהליכי הקלייה יעברו הפולים טחינה, ולאחר מכן ניתן להכין מהם תערובות קפה שמטרתן ליצור איזון טעמים. כך למשל משלבים סוגי קפה יקרים עם זולים יותר כדי להוזיל את מחיר התערובת, או למשל מערבבים פולים חומציים עם פולים במתיקות גבוהה כדי לשלוט בטעם הקפה הרצוי.
בא לי אותך
בא לי אותך הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל, השיר יצא לאור ב-28 ביוני 2018, על ידי חברת התקליטים NMC.
רקע וכתיבה
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי דולב רם ופן חזות, השיר משלב את סגנונות הפופ וההיפ הופ. בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
כמו כן, השיר היווה חלק מפסקול המופע PLAY פסטיגל, בו השתתפה קירל.
הופעות חיות
במסגרת מופע Play פסטיגל ביצעה קירל את השיר בגרסת מאשאפ עם השירים פלוס אחד ואהבה בסוף הקיץ יחד עם יהונתן מרגי.
חיים בן-מנחם
חיים בן-מנחם היה המנכ"ל הראשון של משרד הדואר הממשלתי בישראל.
ביוגרפיה
בן-מנחם שירת בש"י (שירות הידיעות) של ההגנה. במסגרת תפקידו הפעיל גורמים לטובת איסוף מודיעין בין היתר באמצעות צילום מברקים שנשלחו אל הנציב העליון ארתור ווקופ. בן-מנחם היה ראש הש"י בירושלים וב-1947 נפתחה שלוחת ש"י חו"ל בפריז בראשותו. בעת שירותו בפריז פנה בן-מנחם לממונה עליו שאול אביגדור בשאלה אם נדרש לחבל בהפלגת אלטלנה ונענה בשלילה.
ב-1952 מונה למנכ"ל הראשון של משרד הדואר וכיהן בתפקיד עד 1964, הכהונה הארוכה ביותר של מנכ"ל במשרד התקשורת. בתקופתו פעל בן-מנחם לחתימת הסכמים בארצות הברית ואירופה להבאת מכשירי טלפון רבים על מנת לתת מענה לביקושים, וכן חנך סניפי דואר חדשים ואתרי שידור.
נפת יזרעאל
שטח הנפה הוא 1,193 קמ"ר.
נכון לשנת 2015 חיים בנפה כ-490,300 תושבים.
קריית באבוב
קריית באבוב היא שכונה חרדית בבת ים, נוסדה על ידי חסידי באבוב.
רקע
הנחת אבן הפינה התקיימה בשנת תשי"ט (1959) על ידי האדמו"ר רבי שלמה הלברשטאם מבאבוב. שוכנת בחלקה הדרום מזרחי של העיר. בצידה המערבי גובלת ברחוב ניסנבאום, ובצידה המזרחי ברחוב אנה פרנק.
רבה הראשון של השכונה היה הרב אברהם אנגלרד, כיום רב השכונה הוא הרב יעקב ישראל ישורון מייזליש, חתנו של רבי שלמה, וגיסו של האדמו"ר הנוכחי.
מוסדות
בשכונה נמצאת ישיבת "קדושת ציון", ישיבה מיוחדת לבחורים אמריקאיים הבאים ללמוד בישראל. כמו כן ישנם בשכונה בית כנסת, בית מדרש, תלמוד תורה ובית ספר לבנות, וכן מקווה - הרחב ביותר בבת ים, ששוכן ממול לתלמוד התורה.
אליהו שווי
הרב אליהו שוֵויי (י"ג באדר ב' ה'תרפ"ד, 19 במרץ 1924 - א' בניסן ה'תשס"ט, 26 במרץ 2009,) היה ראש ישיבת פילדלפיה ונשיא מועצת גדולי התורה בארצות הברית.
תולדות חייו
נולד בקובנה שבליטא לרב שמואל ליב שוויי שהיה מתלמידי כולל קובנה שהונהג על ידי רבי ישראל סלנטר, אבי תנועת המוסר. ושם העביר את שנות ילדותו.
הגיע לארצות הברית כנער צעיר ובתחילה למד בבית ספר של רבי יעקב יוסף ולאחר מכן בישיבת תורה ודעת שם קיבל תורה מהרב שלמה היימן, בהמשך עבר ללמוד בישיבת לייקווד והפך לתלמידו המובהק של הרב אהרן קוטלר ראש הישיבה.
נישא לדבורה (נפטרה בו' באדר א' ה'תשע"ט, 11 בפברואר 2019) בתו של הרב אברהם קלמנוביץ מייסד ישיבת מיר בארצות הברית.
בשנת 1955 מונה לראש ישיבת פילדלפיה, שנוסדה שנתיים קודם לכן בהוראת רבו הרב קוטלר, במקום הרב דב שוורצמן ולצידו של הרב שמואל קמנצקי, תפקיד אותו מילא עד פטירתו.
לאחר פטירת הרב משה פיינשטיין בי"ג באדר ב' ה'תשמ"ו, 24 במרץ 1986, נהיה למנהיג היהדות החרדית בארצות הברית ולנשיא מועצת גדולי התורה האמריקאית עד לשנת ה'תשנ"ט אז חלה והוחלף על ידי הרב יעקב פרלוב האדמו"ר מנובומינסק.
משפחתו
גיסו היה הרב שמואל בירנבוים ראש ישיבת מיר בארצות הברית.
גיגנטטיפוס
גיגנטטיפוס (שם מדעי: Gigantatypus) הוא סוג נכחד של צב ים אשר התקיים במשך הקרטיקון העליון במאסטריכט שבסביבות 70 מיליון שנה מזמננו, כך שהוא נכחד לפני הכחדת הקרטיקון שלפני 66 מיליון שנה.
צב זה היה גדול בהרבה מהצבים הימיים החיים כיום והיה מהגדולים שבצבי הים מעולם, לאחר הפרוטוסטגיים כמו הארכלון הענקי ולצד הסוג Atlantochelys.
סוג זה תואר למדע ב-2006 בידי H. F. Kaddumi, לאחר שהתגלו מאובנים של עצם זרוע שלו בירדן (בשטחי "Wadi Al Dabi" שבעמאן) ואלה השתייכו למין Gigantatypus salahi. צב זה התקיים בים תטיס הקדום שבין חופי אפריקה והמזרח התיכון ובאורח חייו אולי דמה לזה של צב ים חום או צב ים ירוק. עם זאת היה גדול מהם בהרבה, באורך של יותר מ-3.5 מטרים.
פרוטקטורט חוף ניז'ר
פרוטקטורט חוף ניז'ר היה מדינת חסות בריטית באזור נהרות הנפט בשטח ניגריה של ימינו, הוקם במקור כפרוטקטורט נהרות הנפט ב-1884 ואושר בוועידת ברלין בשנה שלאחר מכן. שמו שונה ב-12 במאי 1893, והתמזג עם השטחים החכורים של חברת רויאל ניז'ר ב-1 בינואר 1900 לפרוטקטורט דרום ניגריה.
מיול (אי)
האי מיול (באנגלית: Mule Island או Muloy) הוא אי קטן, הממוקם בסמוך מדרום לאי הוקר, בתוך מפרץ פרידז, בארץ הנסיכה אליזבת שבאנטארקטיקה.
האי ממוקם למול הקצה המערבי של חצי האי מול שבגבעות וסטפולד.
אורכו של האי קילומטר אחד, ורוחבו חצי קילומטר.
גילוי ומיפוי האזור
אזור גבעות וסטפולד, חצי האי מיול, והאי מיול מופו באמצעות תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן (1937–1936).
מקור השם
האי נקרא על שם חצי האי מיול, הממוקם למולו.
אמנון (דמות מקראית)
בתנ"ך, אַמְנוֹן היה בנו הבכור של דוד המלך, מאחינועם היזרעאלית. ידוע במיוחד בשל אונס אחותו תמר.
מעשה האונס
אמנון חשק בתמר, אחותו מאב. על אהבת אמנון לתמר נאמר במסכת אבות: "כל אהבה התלויה בדבר – בטל דבר בטלה אהבה, וכל אהבה שאינה תלויה בדבר – אינה בטלה לעולם. איזו היא אהבה שהיא תלויה בדבר? זו אהבת אמנון ותמר. ושאינה תלויה בדבר? זו אהבת דוד ויהונתן." בעצת רעהו, יונדב בן שמעה, התחזה אמנון לחולה, הוביל את תמר למגוריו, אנס אותה - וגירש אותה מביתו בבושת פנים.
לאחר היוודע מקרה האונס לדוד, מצוין כי הוא כעס על אמנון אך מעבר לכך לא נקט שום פעולה מעשית כדי לתקן את העוול. את מקומו תפס אבשלום. הוא הכניס את תמר לביתו ונמנע ממגע עם אמנון. המלבי"ם כתב בפירושו, כי לא דיבר אבשלום עם אמנון מרע ועד טוב, בגלל רוב השנאה שהייתה בלבו על הדבר הזה, שאם היה מוכיחו היה לבסוף גם מפייסו. לאחר שנתיים שבהן ישבה תמר בבית אבשלום ארגן אבשלום חגיגה לרגל הגז בבעל חצור, אליה הזמין את כל אחיו הנסיכים למשתה. קודם לכן נתן אבשלום ל"נעריו" הוראה להרוג את אמנון בעת שהוא יהיה שיכור. לאחר שביצע את זממו ברח אבשלום לבית סבו המלך תלמי בגשור.
פרשנות מסורתית
יש פרשנות הטוענת כי תמר פגעה באמנון בדרך זו או אחרת, על אף שאין לכך אחיזה בטקסט המקראי עצמו. רש"י כתב על פי חז"ל: "נימא נקשרה לו ועשאתו כרות שפכה", כלומר באמצעות שערה שנקשרה לאבר מינו היא הצליחה לסרס את אמנון. הרלב"ג אומר כי: "שנתעצמה כפי יכלתה לחלוק על רצונו, ואולי הכאיבה אותו בזה ההתעצמות שהיה ביניהם, או אמרה לו דברי חרפות, ולזה שנאה". הרד"ק מפרש את שנאת אמנון כמעשה האלוהים: "זאת השנאה הייתה סבה מאת השם כדי להגדיל החרפה בשלחו אותה מביתו ויהיה אבשלום יותר שונא אותו עד מות עד שחשב להורגו". סיפור מעשה האונס ורצח אמנון מקושר לסיפור הקודם - מעשה דוד ובת שבע - כתיאור אימות נבואת נתן הנביא לדוד "ועתה, לא תסור חרב מביתך" ובתורו מקושר לסיפורים הבאים אחריו.
פרשנות מודרנית
בפרשנות מודרנית לסיפור טענה אריאלה דים-גולדברג, סופרת עברית וחוקרת מקרא, כי אונס תמר היה מעשה שכוון גם כנגד אבשלום. לשיטתה, אמנון רצה להפוך את תמר לזונה ואת אבשלום אחיה – לאחי הזונה. דים-גולדברג סבורה כי הטלת פגם בייחוסו של אבשלום נועדה לבטל את הסיכויים להרחבת האימפריה של דוד אל מעבר לגבולות המסורתיים של ישראל ולברית עם השכנים הארמיים. ניסן אררט טוען שסיפור אמנון ותמר משתייך לחטיבת הפרקים י"ג-כ' בשמואל ב' שגיבורם הוא אבשלום ושאבשלום הוא זה שדאג להסית את אמנון לאנוס את תמר כדי לארגן אמתלה לרציחת אחיו הבכור וסילוקו מהקרב על ירושת מלכות אביו.
רצח אמנון
רצח אמנון מתרחש ב. אבשלום, אחיו של אמנון מאב, רוצח אותו.
הרקע לרצח
אבשלום היה אחיה של תמר מצדו אמו ואביו, ואחיו של אמנון מצד אביו. לפי המסופר, לאחר מעשה האונס, לקח אבשלום את תמר לביתו כדי להגן עליה, ואחרי שנתיים שבהן שהתה בביתו, החליט להוציא לפועל מעשה נקמה. אבשלום ארגן סעודה לכל אחיו, בני דוד, כדי לחגוג את חג הגז. לפני כן הורה אבשלום לאנשיו להרוג את אמנון כשיהיה שיכור מיין. אנשיו הוציאו את התוכנית לפועל ורצחו את אמנון.
המניע לרצח
לכאורה, ניתן היה לחשוב כי מאחורי רצח אמנון עומד מניע פוליטי: אבשלום מעוניין להרוג את אמנון משום שהדבר יהפוך אותו מועמד למלוכה. אולם בפועל, נראה שהדבר אינו כך: המספר המקראי מדגיש וחוזר שכוונתו של אבשלום הייתה אך ורק להגן על טובתה של תמר, והוא הונע מתוך סלידה מחוסר הרגישות והצדק סביב מקרה האונס.
השלכות הרצח
מיד לאחר הרצח, בני המלך דוד שהיו בסעודה ברחו מהמקום כי חששו שאבשלום עומד להרוג גם אותם. לדוד הגיעה שמועה שכל בניו מתו בסעודה, ובתגובה הוא ועבדיו החלו להתאבל על מות בניו. יונדב שומע על כך ומוסר לדוד את החדשות המדויקות, לפיהן אמנון לבדו מת.
אבשלום בורח לבית סבו, תלמי מלך גשור, מתוך פחד מתגובת אביו. לפי אחת הפרשנויות, הוא מעדיף להסתתר בגשור מחוץ לבית סבו, מכיוון שהוא חושש שסבו יסגיר אותו לדוד.
בני דוד חוזרים אל דוד המלך ומתאבלים ביחד איתו על מות אחיהם אמנון. בתום האבל דוד רוצה לראות את אבשלום שוב, ואינו מעוניין לתקוף אותו.
הרצח כביטוי לעונש שניתן לדוד
בספר שמואל ב', פרקים יא'- יב', מופיעה פרשת דוד ובת שבע. הפרשה מסתיימת בהופעת נתן הנביא המכריז על שלושה עונשים שבהם ייענש דודו בשל חטאיו בפרשה זו: הבן שייוולד לדוד ובת שבע ימות, בני משפחתו של דוד ירצחו זה את זה, ונשותיו של דוד יילקחו ממנו ויעברו לכל אדם שירצה לקחתן. רצח אמנון מהווה ביטוי לעונש השני: אבשלום בנו של דוד רוצח את אמנון אחיו.
יחס משפחתי
לפי חלק מהדעות בחז"ל, הייתה תמר בתו של דוד המלך מאשת יפת תואר שהיא גויה שבוית מלחמה שהתגיירה מאוחר יותר. במקרה כזה לפי ההלכה תמר איננה מתייחסת אחר אביה, והיא אחות אבשלום מאמו; על כן תמר הייתה מותרת להינשא לאמנון, כיוון שלא היה אחיה מהבחינה ההלכתית. דעה זו בחז"ל באה להסביר את דברי תמר האומרת . חוקרים מודרניים מציעים שמכיוון שאמנון ותמר היו אחים רק מאב ולא אחים מאם, היו מותרים להנשא בהתאם לחוק המקראי הקדום הנזכר לגבי אברהם האומר על שרה אשתו.
שימושים מאוחרים בשמות אמנון ותמר
הפרח אמנון ותמר קיבל את שמו מתרגום של שאול טשרניחובסקי לאגדת עם רוסית על אח ואחות נאהבים שנתנו את שמם לפרח. בתרגומו, השתמש טשרניחובסקי בשמות אמנון ותמר המקראיים.
הסופר אברהם מאפו השתמש בשמות אמנון ותמר בספרו "אהבת ציון" ונטען שכוונתו הייתה "לתקן" את הרושם של הקשר המקורי המעוות.
הדיוויזיה ה-346 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-346 (בגרמנית: 346. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-21 בספטמבר 1942, והועמדה תחת פיקוד אריך דיסטל. הדיוויזיה הוצבה בצרפת כחלק מהארמייה השביעית, ובפברואר 1944 נשלחה לצפון צרפת כחלק מהארמייה ה-15. במהלך המערכה בנורמנדי לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-86 במסגרת ארמיית הפאנצר החמישית, ובספטמבר 1944 היא נשלחה להולנד, שם לחמה במהלך מבצע מרקט גארדן כחלק מהקורפוס ה-67 במסגרת הארמייה ה-15. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בהולנד כחלק מהארמייה ה-25 ומארמיית הצנחנים הראשונה, ובאפריל 1945 הושמדה הדיוויזיה.
יאן ויקטורס
יאן ויקטורס (13 ביוני 1619 – דצמבר 1679) היה צייר הולנדי, אשר הרבה לצייר דיוקנאות, וציורים בהשראת סיפורי התנ"ך. ויקטורס היה מתלמידיו של רמברנדט. ציוריו מתארים את נוכחות האל.
ביוגרפיה
ויקטורס נולד למשפחה של אמנים. הוא החל כשוליה של הצייר רמברנדט. ציוריו מומנו על ידי פטרונים קלוויניסטים אשר הזמינו ציורים המתארים סיפורים תנכ"ים. ויקטורס היה נשוי ולו ולאשתו נולדו שישה ילדים. לאחר מותה של אשתו היגר לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים ושם שירת ככומר בקהילה וטיפל בחולים.
מרדכי ציפין
מרדכי ציפין (Zippin; נולד בחיפה) הוא פרופסור אמריטוס למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. נושא התמחותו הוא תורת מרחבי בנך.
ביוגרפיה
ציפין השלים דוקטורט ב-1968 באוניברסיטה העברית בהנחיית אריה דבורצקי ויורם לינדנשטראוס בנושא "על בסיסים במרחבי בנך" (יצא לאור כספר). לאחר מכן החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובאוניברסיטת המדינה של אוהיו. ב-1971 התמנה למרצה באוניברסיטה העברית, ב-1976 לפרופסור חבר וב-1989 לפרופסור מן המניין. ב-2005 פרש לגמלאות.
יש בי אהבה (שיר של נועה קירל)
יש בי אהבה הוא סינגל של הזמרת הישראלית נועה קירל. השיר יצא לאור ב-28 בנובמבר 2015, כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר יצא בחסותו של רוברטו מיוזיק.
השיר היה לראשון של קירל להיכנס לפלייליסט של גלגלצ ובכך היווה פריצת דרך בקריירה שלה.
השיר הגיע למקום השישי במצעד ה-TV של מדיה פורסט, ולמקום השמיני במצעד של גלגלצ.
רקע כתיבה
השיר נכתב והולחן על דולב רם ופן חזות, והופק על ידי עומרי סגל. השיר הוא שיר בסגנון ההיפ הופ, המכיל בתוכו גם את ז'אנר הרית'ם אנד בלוז, ומילותיו מדברות על אהבה, השוררת בנועה קירל עצמה.
חודש לאחר צאתו של השיר, ביצעה קירל גרסת לייב לשיר הזה ולשיר "חצי משוגע", ובנוסף לכך, שניהם אף הצליחו להיכנס לפלייליסט של גלגלצ.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר, צולם על ידי ינון סלוצקי ובוים על ידי טליה ענבר. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את קירל כשהיא מופיעה לבדה בחדר מעומעם בצבע סגול וכחול, אשר על הקיר בו רשום שמה המלא.
נכון למרץ 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-11.6 מיליון צפיות.
הופעות חיות
במרץ 2017 ביצעה קירל את השיר בגרסה אקוסטית בתוכנית של גידי שפרוט בגלגלצ. קירל הופיעה עם השיר בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017. במסגרת מופע פריסטייל פסטיגל, ביצעה קירל את השיר בגרסת הרמיקס יחד עם עדן מאירי. בדצמבר 2020 הופיעה קירל עם השיר בתוכנית מחר שבת ברשת 13, וביצעה אותו ללא פלייבק.
תל בטש
תל בַּטָּשׁ (במקור: תַל אל-בַּטַאשִׁי) הוא תל קדום באזור השפלה, על גדתו המערבית של נחל שורק, ממערב לקיבוץ צרעה.
זיהויו המקובל של התל הוא עם עיר המחוז הקדומה תִּמְנָתָה (גם תִּמְנָה), הנזכרת רבות במקרא ובמקורות מתקופת בית שני, המשנה והתלמוד.
החפירות והמחקר בתל
התל התגלה במאה ה-19 על ידי שארל קלרמון-גנו, אשר סבר כי התל היה מחנה צבאי רומאי. בשנות ה-40 של המאה ה-20 נסקר התל על ידי בנימין מזר ויעקב קפלן שעמדו על חשיבותו. מזר הציע בתחילה לזהות את התל עם עקרון, אך לאחר שעקרון זוהתה בתל מקנה הסמוך, שונה הזיהוי לתמנתה, בייחוד בשל מיקומו של התל ההולם את התיאור המקראי.
החפירות הארכאולוגיות בתל נערכו החל משנת 1977, על ידי עמיחי מזר מהאוניברסיטה העברית, והן נמשכו במשך 12 עונות חפירה עד שנת 1989.
היסטוריה
על פי הממצאים הארכאולוגיים, אזור התל היה מיושב כמעט ברציפות למן התקופה הכלקוליתית ועד לתקופה הפרסית בארץ ישראל. לא הרחק מן התל, על גדתו המזרחית של נחל שורק, נתגלו שרידי דרך רומית, וכן מספר תלוליות הקרויות "תלוליות בטש", שהן שרידי ישוב מהתקופות הנאוליתית, הכלקוליתית ותקופת הברונזה. מחפירות שנעשו בתל עולה שאתר יושב לראשונה בסוף העידן הפרהיסטורי. בתל נמצאו 12 שכבות התיישבות.
תקופת הברונזה
השכבות הקדומות בתל (שכבות 12-11) מתוארכות לתקופת הברונזה התיכונה 2 (1750-1550 לפנה"ס). היישוב הוקף בסוללות עפר ובפינה הצפונית-מזרחית של התל נחשפה פינה של מבנה מונומנטלי, ככל הנראה מצודת העיר. על סמך הממצא הקראמי מהשכבה הבאה, חרבה המצודה ככל הנראה סביב שנת 1600 לפנה"ס. מעל לחורבות המצודה נמצאו שרידי שכבת ישוב משלהי תקופת הברונזה התיכונה 2 או מראשית תקופת הברונזה המאוחרת 1 (שכבה 10).
בשכבה 8, המתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל נמצא בית גדול דו קומתי שלו תוכנית ייחודית לתקופה. בשני חדרים מרובעים שבמבנה נמצאו עשרות כלי חרס ובניהם כלי יבוא מקפריסין. בשכבה המיוחסת למאה ה-14 לפנה"ס (שכבה 7), בה שכבת שרפה עבה, נמצאו ממצאים רבים ובהם עשרות כלי חרס, חפצי ברונזה שונים, חמישה חותמות גליל, שתי חרפושיות (של אמנחותפ השלישי ושל בת זוגו תיה). העיר ננטשה בסוף תקופת הברונזה המאוחרת.
תקופת הברזל
בשכבה 4 נחשפו שרידי העיר מתקופת הברזל II, המיוחסת בתל בטש למאה ה-10 לפנה"ס. את שכבה זו מאפיינים ממצאים דלילים, כלי חרס מחופים אדום וממורקים מירוק גס ביד, וכן קירות של מבני מגורים דלים. שכבה זו חרבה ככל הנראה במסעו של פרעה שושנק הראשון. בשכבה הבאה (שכבה 3) היישוב מתחדש לאחר פער יישובי באתר, ייתכן שבימי המלך עוזיהו. העיר הוקפה במערכת ביצורים משוכללת שכללה חומת אבן מלאה, חלקלקה וקיר תמך בדומה לערים מתקופה זו בתל לכיש ובתל חליף. שער העיר נחשף בצד מזרח בשטח המגדלים מהשכבה הקודמת. באחד מהמבנים מתקופה זו נמצאו קנקני חרס, אשר על אחד מהם נתגלתה הכתובת: "למלך" ועל אחר טביעת חותם פרטית "לצפן אבימעצ". מכלול כלי החרס שנמצאו בבתי המגורים של שכבה 3, אינו מאפיין את יהודה והוא קרוב יותר בסגנונו למכלולים של אזור החוף. בין הממצאים היו גם שלוש תבניות חרס בסגנון פניקי ליציקת צלמיות המתארות נשים עירומות.
היסטוריוגרפיה
תמנתה נזכרת לראשונה בסיפור יהודה ותמר שבספר בראשית:.
לאחר מכן העיר נזכרת בתקופת יהושע בן נון בעת התנחלות השבטים. העיר היוותה את גבולה הצפוני של נחלת שבט יהודה כפי שכתוב:, וכן:.
בספר שופטים נזכר בהקשר לסיפורו של שמשון הגיבור אשר הלך לתמנתה והתאהב שם באשה פלשתית, שמאוחר יותר נשא לאשה, כאמור:.
לא כל החוקרים מסכימים עם ההנחה כי המדובר באותה העיר: פרופסור אליה שמואל הרטום טוען כי תמנתה הנזכרת בסיפור יהודה ותמר אינה אותה תמנתה מסיפור שמשון, ומציע לזהותה עם ח'רבת א-תִּבְּנָה, צפונית-מזרחית למושב אביעזר. בשאלה זו נחלקו אף חז"ל:.
בספר דברי הימים נזכר כיבוש העיר בידי הפלשתים:. העיר הוחרבה בידי נבוכדנצר מלך בבל בשנת 603 לפנה"ס, אולם נושבה מחדש בעת שיבת ציון והתקיימה עד סוף התקופה ההלניסטית.
בתקופת בית שני נזכרת "תמנה" בכתבי יוסף בן מתתיהו כעיר מחוז גדולה בשפלה, לצד ערי השפלה הגדולות - אמאוס, לוד ויבנה.
במקורות חז"ל נזכרת העיר בשל חכמיה, ובהם שמעון התימני. העיר "תמנה" נזכרת גם באונומסטיקון של אוסביוס ובמפת מידבא מן התקופה הביזנטית.
תומאס אוליפנט (עיתונאי)
תומאס אוליפנט (באנגלית: Thomas Oliphant) הוא עיתונאי אמריקאי.
ביוגרפיה
אוליפנט נולד בברוקלין, ניו יורק. למד בבית הספר התיכון "לה הויאה" בקליפורניה ובשנת 1967 סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד.
בשנת 1968 הצטרף למערכת העיתון "הבוסטון גלוב". במהלך הקריירה שלו בעיתון שימש ככתב שלו בוושינגטון ודיווח על עשרה קמפיינים לנשיאות. בספר "הנערים באוטובוס" של העיתונאי טימותי קרוז על מסע הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1972, אוליפנט מופיע כאחד העיתונאים הבולטים בקרב "הנערים" שסיקרו את הקמפיין.
אוליפנט היה אחד משלושת העורכים שניהלו את סיקור "גלוב" בנושא ההפרדה הגזעית בבתי ספר בבוסטון, עבודה שזכתה בפרס פוליצר בשנת 1975. הוא גם קיבל פרס כתיבה מטעם האגודה האמריקאית לעורכי העיתונים.
חיים אישיים
במרץ 2005 סבל אוליפנט ממפרצת מוחית. סיפורו על הניסיון והתאוששותו הופיע ב"גלוב" ב-5 ביוני 2005, בסוף 2005 הוא היה אחד מ-32 אנשי הצוות של גלוב שקיבלו חבילת פרישה מחברת הניו יורק טיימס, הבעלים של הבוסטון גלוב.
אוליפנט נשוי לכתבת CBS סוזן ספנסר.
Coffee (שיר)
Coffee (מעוצב: COFFEE; בעברית: קפה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קלי רולנד. השיר יצא לאור ב-17 באפריל 2020, על ידי חברת התקליטים של קלי רולנד "KTR" ואקווטי רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הוקלט במקור בקיץ 2017, אך בשנת 2020 הוחלט להוציא כסינגל ביחד עם וידאו קליפ נלווה.
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה ממיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-17 באפריל 2020. את הקליפ ביים סטיב גומיליון. הקליפ צולם לפני מגפת הקורונה במיאמי, פלורידה. הקליפ צולם בחוף ים, בו ניתן לראות את רולנד רוקדת לצלילי השיר ביחד עם רקדניות ליווי.
ב-Rap-Up זכה הקליפ של השיר לביקורת חיובית מאוד, תוך שהוא תואר שם כקליפ "סקסי".
Love (שיר של קנדריק לאמאר)
Love הוא שיר של הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו, Damn, שיצא לאור ב-14 באפריל 2017, על ידי חברות התקליטים טופ דואוג אנטרטיינמנט, אפטרמת' אנטרטיינמנט ואינטרסקופ רקורדס. השיר הוא הרצועה העשירית באלבום, והוא נכתב על ידי לאמאר, זאקרי פאקלדו, טדי וולטון, סאונווייב, גרג קורסטין ואנתוני טיפית', והופק על ידי הארבעה האחרונים. בשיר משתתף זמר הנשמה זאקרי, שהוא אחד משלושת המוזיקאים שזכו לקרדיט השתתפות ב-Damn, כשהאחרים הם הזמרת הברבדית ריהאנה ב-"Loyalty", ולהקת הרוק האירית U2 ב-"XXX". השיר נשלח מאוחר יותר לרדיו הקצבי כסינגל השלישי מתוך האלבום ב-2 באוקטובר 2017.
הרכב ומילים
השיר תואר על ידי זאקרי כ"ז'אנר חדש לגמרי", והוא שיר אהבה בו לאמאר מתאר את מסירותו לזוגתו, לימים אשתו ואם ילדיו, ויטני אלפורד. לשיר מקצב של 126 פעימות לדקה, והוא נכתב בסולם פה מז'ור.
הצלחה מסחרית
לפני צאתו כסינגל, נכנס השיר למקום ה-18 במצעד הבילבורד הוט 100 בשבוע שלאחר צאתו של האלבום. לאחר צאתו כסינגל, חזר למצעד במקום ה-41 ובשיאו הגיע למקום ה-11.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ לשיר פורסם בערוץ ה-Vevo של לאמאר ביוטיוב ב-21 בדצמבר 2017. הוא בוים על ידי דייב מאיירס ו-The Little Homies. הוא מכיל הופעת קמע של הראפר טראוויס סקוט.
נכון לאוקטובר 2022, לקליפ למעלה מ-122 מיליון צפיות.
שי-לי עטרי
ביוגרפיה
עטרי היא אחייניתן של הזמרת והשחקנית גלי עטרי, הזמרת והשחקנית יונה עטרי ושדרנית הרדיו והשחקנית שוש עטרי. שירתה בצה"ל בלהקת חיל החינוך והנוער. היא בוגרת בית ספר רימון לג'אז ולמוזיקה בת זמננו וסטודיו למשחק ניסן נתיב.
את הופעתה הראשונה כשחקנית ערכה עטרי בשנת 2015 כשגילמה את ענת בסדרה "זגורי אימפריה". מאוחר יותר באותה השנה גילמה את יעל בסדרה "ג'וני ואבירי הגליל".
בשנת 2015 הוציאה עטרי אלבום בשם "באמת שרציתי", המכיל 9 שירים. הסינגלים שיצאו מתוך האלבום הם: "סוסים שקופים", "תיילל", "אצלנו בגן", "אהבה גונבת", "אמילי" ו"דואט פרידה". "נעורים", סרט הביכורים של שי לי עטרי, שמספר את סיפורה האישי, התקבל לפסטיבל קאן.
יצחק אייזיק מטירנא
רבי יצחק אייזיק מטירנא (? – סביבות ה'קפ"ה, 1425) מגדולי אשכנז בימי הביניים, מחבר "ספר המנהגים" שהשפיע מאוד על נוסח אשכנז המזרחי ועל ארחות יהדות מזרח אירופה לעתיד, כש'מנהגי המהרי"ל', ספר מנהגים לפי מנהגיו של המהרי"ל שהיה חברו של רבי יצחק אייזיק, השפיע על נוסח אשכנז המערבי ואורחות יהדות מערב אירופה.
חייו
מעט מאוד ידוע על קורות חייו, למעט שם אביו בנימין. זיהויה של עיר הולדתו טירנא אינו ודאי, ולפי השערות שונות מדובר בטרנבה שבסלובקיה דהיום, בטירנאו שבמוראביה או טורנאו (או טירנוי וישנן הגיות נוספות) בבוהמיה. גדל בווינה, ושם למד עם המהרי"ל אצל רבי שלום מנוישטט, רבו המובהק של המהרי"ל, ואחר כך תחת רבי אברהם קלויזנר, רבו המובהק של רבי יצחק אייזיק, ורבי אהרן בלומלין. הוא עצמו השתמש רק בכינוי אייזיק ולא בשמו העברי, כמקובל בתקופה. לא ברור האם כיהן כרב, אך חוקרים סבורים שכיהן כרב בווינה, בפרשבורג ובטירנא. לאחר פרעות 1421 באוסטריה יש תיעוד להימצאותו בנירנברג באותה שנה, אך מעבר לכך לא נודע דבר אודותיו.
ספר המנהגים
לאחר הפרעות, חיבר רבי יצחק את "ספר המנהגים" שבזכותו הוא מוכר. בחיבור סיכם בעיקר את מנהגי יהודי אוסטריה, ואזורים אחרים במרכז אירופה כהונגריה ובוהמיה, לפי מה שלמד מרבותיו. מטרתו הכללית של הספר היא לשמש מדריך לבא בשערי בית הכנסת ולהתמצא במהלך התפילה. המחבר ציין כי היעדר בקיאים והרצון להבהיר מה יש לעשות בפועל הביאו לכתוב ספר בלשון השווה לכל נפש. הספר מתחיל במנהגי מוצ"ש, ימי החול, שבת וראש חודש, ולאחר מכן מביא את מנהגי כל השנה לפי סדר החודשים מחודש ניסן כמקובל.
"ספר המנהגים" הוא הנפוץ ביותר מסוגו ביהדות אשכנז ובייחוד במזרח אירופה, אף שעד ראשית הדפוס היו חיבורי המהרא"ק והמהרי"ל נפוצים יותר. בשל כך כמעט ואינו מוזכר בכתבי בני דורו. כך גם אצל האחרונים, אם כי הרמ"א מצטטו רבות ב"מפה" לשולחן ערוך ומסתמך על דבריו כמנהג אשכנז המקובל. כך גם ב"דרכי משה", פירושו לארבעה טורים. המהדורה המודפסת הראשונה של "ספר המנהגים" יצאה לאור בוונציה ב-1566. מאז הספר הודפס מעל מאה פעמים, כולל תרגומים רבים ליידיש.
בעקבות תפוצתו הרבה, מנהגים רבים שנוהגים האשכנזים (לפחות בקהילות אשכנז המזרחי) הם לפיו. ביניהם אמירת תשליך, קיום סעודת הפורים אחרי הצהריים לאחר תפילת מנחה והקפדה שרובה תהיה ביום, אי-אמירת תחנון בל"ג בעומר ובט"ו באב, תקיעה בשופר בכל חודש אלול למעט בערב ראש השנה, השענת הראש בנפילת אפיים בשחרית על הזרוע שהתפילין של יד אינן מונחות עליה ולהפך בנפילת אפיים במנחה. ישנם מנהגים אחרים רבים המקובלים על פי ספרו. כמו כן, נתקבלו רובן ככולן של הכרעותיו לגבי פיוטים במחזור אשכנז המזרחי. לדוגמה, ברוב כתבי יד, מופיע היוצר "אפוני אימיו" להראב"ן לשבת ברית, אך על פי קביעות ספר המנהגים, ברוב דפוסי המנהג המזרחי מופיע היוצר "אות בריתות שלש עשרה" לאברהם הכהן ברבי יצחק.
אברהם אבן חסדאי
רבי אברהם הלוי בן שמואל אבן חסדאי (בקטלאנית: Abraham ben Selomó ibn Hasday; חי בברצלונה במחצית הראשונה של המאה ה-13), איש מדע, פילוסוף משורר ומתרגם, מראשי הקהילה היהודית בברצלונה, כונה "הנשיא".
פילוסופיה ומעורבותו בפולמוס על מורה הנבוכים לרמב"ם
אבן חסדאי היה פילוסוף יצירתי, השתייך לזרם הרציונליסטי של הפילוסופים בימי הביניים. השתתף באופן פעיל בפולמוס שהיה סביב הספר "מורה נבוכים" לרמב"ם, פולמוס שהתנהל בקרב הקהילה היהודית בספרד ובדרום צרפת בשנים 1235-1232.
אבן חסדאי נמשך לפילוסופיה ושאף להרים את כבודה, גם בדרך ישירה וגם בדרך עקיפה. על כך מעידים הקטעים מהמקאמה העברית שכתב ואשר התגלו בגניזת קהיר ופרסם אותם י' דוידזון.
הוא האמין בצדקת דעותיו של הרמב"ם ותמך בהן, שיגר איגרות תמיכה ברמב"ם לאחדים ממתנגדיו המובהקים בטולדו. כמו כן, במכתביו הגן על הפרשן והמדקדק הישיש הרד"ק שנמנה עם חסידי הרמב"ם המובהקים, והותקף על ידי מתנגדיו בשל תמיכתו ברמב"ם. הוא ניסה לשדל בדברים את יהודה אלפכאר ואת רבי מאיר הלוי אבולעפיה שנמנו עם המתנגדים ושלח אליהם איגרות.
אבן חסדאי כמתרגם
אבן חסדאי היה מתרגם רב פעלים, וכך זיכה את בני דורו בתרגומים שונים. הוא תרגם חיבורים של הרמב"ם ותירגם גם חיבורים פילוסופיים שכתבו מחברים מוסלמים ויהודים.
הג'יהאד האסלאמי המצרי
הג'יהאד האסלאמי המצרי (בערבית: الجهاد الإسلامي المصري; בתעתיק מדויק: אלגהאד אלאסלאמי אלמצרי) הוא ארגון טרור אסלאמי שהוקם במצרים בשלהי שנות ה-70. מקימיו היו פלג צעיר של האחים המוסלמים שהושפעו מכתביו של סייד קוטב, בעיקר מהספרון מעאלם פי א-טריק. מנהיגו, עבד א-סלאם פרג, כתב את הספר "המצווה המוזנחת", "אל-פרידה אל-ע'איבה", שבו הוא פורש את משנתו הרעיונית של הארגון ומדבר על הצורך להחליף שליט הנוהג בניגוד לאסלאם כדי להקים אמירות, מדינה אסלאמית תאוקרטית שבה ישלוט ח'ליפה.
לארגון היו מספר תאים מחתרתיים ששאפו לממש חזון זה. לאחד מהם השתייך סגן ח'אלד שוקי אל-אסלאמבולי, רוצחו של אנואר סאדאת, נשיא מצרים. לאחר המשפט שנערך לאחראים לרצח סאדאת, הוצאו להורג בתלייה כמה מתומכי הארגון, בהם פרג'. בין פיגועי הטרור שביצע הארגון ניתן למנות את פיצוץ מכונית התופת בשגרירות מצרים באסלאמאבאד, בירת פקיסטן, בנובמבר 1995, בו נהרגו 17 איש, וניסיון להתנקש בחוסני מובארכ ביוני 1995, בזמן שביקר באתיופיה לרגל כינוס ארגון אחדות אפריקה.
אימן א-זוואהרי, מחליפו של אוסאמה בן לאדן בארגון אל-קאעידה, נמנה בעבר עם ראשי הארגון עד חיסולו ב-31 ביולי 2022 בקאבול באפגניסטן.
טירת קרנארבון
לאתר שבו הוקמה הטירה הייתה חשיבות אסטרטגית, כיוון שהוא היה על גדות הנהר סיונט שזרם לתוך מצר מנאי. באתר זה היה בעבר מבצר רומי, ומאוחר יותר טירה הבנויה בשיטת תל המשקיף על חצר (Motte-and-bailey) שנבנתה בשנת 1090 בקירוב. הטירה הייתה מוקפת משני צדדים שלה במים, ומהצד השלישי בחומות העיירה קרנארבון, אך במאה ה-19 האזור שליד נהר סיונט מולא באדמה על מנת להגדיל את נמל קרנארפון, וכיום הוא משמש כמגרש החניה של הטירה.
רקע להקמת הטירה
ל'ואלין אפ גריפיד', נסיך ויילס, סירב לקבל שוחד בסך אלף לירות שטרלינג ואחוזה באנגליה אם היה מסגיר את מדינתו ללא קרב, וב-11 בדצמבר 1282 הוא פותה למלכודת והוצא להורג. אחיו, דוויד' אפ גריפיד', המשיך במאבק לעצמאותה של ויילס, אך ביוני 1283 הוא נתפס בהר ברה שברמות מעל גארטן קלין.