cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Only You (And You Alone)
ברבות השנים יצאו לשיר גרסאות כיסוי רבות נוספות, הידועות שבהן בוצעו על ידי להקת ג'וני אוטיס, קרל פרקינס, ליטל ריצ'רד, לואי ארמסטרונג, דיאנה רוס, ג'ון לנון, ג'יימס בראון, פרי קומו, The Hilltoppers, פרנק פורסל, רינגו סטאר, ברנדה לי, רוי אורביסון, ריבה מקנטייר, והארי קוניק ג'וניור.
קרחון קרייצר (ארץ המלכה מוד)
קרחון קרייצר (באנגלית: Kreitzerisen) הוא קרחון ארוך בארץ המלכה מוד שבאנטארקטיקה.
הקרחון זורם לכיוון צפון בין נונאטאקי טרטן והר באמס, בהרי סור רונדיין.
גילוי הקרחון
הקרחון מופה על ידי קרטוגרפים נורווגים בשנת 1957, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה בשנים 1947–1946.
מקור השם
הקרחון נקרא על שמו של סגן ויליאם ר. קרייצר (William R. Kreitzer), מצי ארצות הברית, שהיה מפקד מטוס, באחד משלושת הצוותים האוויריים אשר צילמו את פני הקרקע במסגרת מבצע קפיצה לגובה.
גוטהולד סלומון
שלמה זלמן בן ליפמן הלוי [גוטהולד] סלומון (גרמנית: Gotthold Salomon; 1 בנובמבר 1784 – 17 בנובמבר 1862 היה מחלוצי הזרם הרפורמי ביהדות. ממייסדי ההיכל בהמבורג, בית הכנסת הרפורמי הראשון, דרשן ואיש ציבור, מתרגם התנ"ך לגרמנית. חבר האגודה לתרבות ולמדע של היהודים.
תולדות חייו
לימד בבית-הספר היהודי החופשי בדסאו (Herzogliche Franzschule), לצידו של דוד בן משה פרנקל והיה כותב ועורך בכתב העת "שולמית". ב-1818 עבר להמבורג, שם חבר לישראל קליי, נפתלי פרנקפורטר, יצחק זעקיל פרנקל ומאיר ישראל ברסלאו להקמת "ק"ק בית חדש" (בשמו הגרמני: Neuer Israelitischer Tempel, "בית-התפילה החדש לבני ישראל"). השינויים העיקריים שהוכנסו בסדרי בית הכנסת היו נגינת עוגב (על ידי גוי) בשבת, קריאת קטעי תפילה בגרמנית, השמטה זהירה של קטעים שהזכירו את התקווה לשוב לציון כדי לחדש את עבודת הקורבנות בבית המקדש, ביטול טקס בר מצווה ועריכת טקס קונפירמציה לבנים ולבנות במקומו. התקיימה בבית הכנסת עזרת נשים נפרדת. על-אף שמקימי בית הכנסת הקפידו על כך שאינם סותרים יסודות הלכתיים אלא מנהגים בלבד, יצירת מניין נפרד פגעה בשליטת ראשי הקהל ומחיקת היסודות המשיחיים חרגה מעבר להלכה אל עיקרי האמונה. "בית חדש" עורר מיד התנגדות עזה. דייני העיר אסרו על כניסה אליו וגייסו רבנים מכל אירופה לעזרתם. למרות הפניות לרשויות ומכתבי החרם, עמד בית-הכנסת על מקומו. הוא משך קהל גדול של צעירים, בעיקר מקרב הנשים שאך מעט מהן ידעו די עברית כדי להבין את התפילות בעברית. קליי וסלומון שימשו כדרשנים, ויהודי ספרדי מאמסטרדם בשם דוד מלדולה מילא את תפקיד הש"ץ והבעל קורא כשהוא משתמש בהברה ספרדית. זו נחשבה אסתטית יותר בתקופה בה ניסו האשכנזים בגרמניה להתרחק מזיהויים עם יהדות מזרח אירופה.
ב-1837 פרסם תרגום לגרמנית של התנ"ך בשם Deutsche Volks- und Schulbibel für Israeliten יחד עם יצחק מנהיימר ובמימונו של הבנקאי סלומון היינה.
ב-1848 נבחר כציר ללנדטאג (בית הנבחרים) של המבורג.
סלומון הרבה לנסוע ולשאת דרשות בין היתר בלונדון, פרנקפורט, וינה ופראג. ב-1844 השתתף בועידת בראונשווייג, בה התכנסו נציגים מכל גרמניה על מנת ליזום שינויים בנוהג הדתי, ועידה שהניחה את היסוד ליהדות הרפורמית כזרם כללי.
דרין לאהוד
דרין מקיי לאהוד (באנגלית: Darin McKay LaHood; נולד ב-5 ביולי 1968) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-16 של מדינת אילינוי, מאז 2015. בשנים 2023-2015 ייצג את מחוז הקונגרס ה-18. לאהוד, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן טרם היבחרו אל הקונגרס של ארצות הברית כחבר הסנאט של אילינוי מטעם מחוז הבחירה ה-37 בשנים 2011–2015. הוא נבחר לקונגרס בבחירות מיוחדות עקב התפטרותו של ארון שוק. אביו הוא ריי להוד, לשעבר מזכיר התחבורה של ארצות הברית בממשל הנשיא ברק אובמה; בעוד אביו נחשב לרפובליקני מתון, דרין נחשב לשמרן יותר.
ביוגרפיה
לאהוד נולד בפאוריה שבאילינוי, בנם של קת'י (דאנק) וריי להוד, הבכור מבין ארבעה אחים. הוא למד ב"אקדמיית גבירתנו/מכון ספאלדינג" שבפאוריה. את לימודיו הגבוהים השלים במכללת לוראס שבאיווה וקיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים ע"ש ג'ון מרשל השייך לאוניברסיטת אילינוי בשיקגו. אביו, שכיהן כמזכיר התחבורה של ארצות הברית בממשל הנשיא ברק אובמה, ממוצא לבנוני וגרמני. לאהוד היה תובע פלילי במשרד פרקליטות מחוז טייזוול ובפרקליטות הפדרלית של ארצות הברית במחוז נבדה שבלאס וגאס. מששב לפאוריה ב-2005 החל לאהוד לעסוק בעריכת דין פרטית.
בשנת 2008 התמודד לאהוד לתפקיד התובע המחוזי בפאוריה, אך הפסיד לקווין ליונס המכהן אחרי שגרף 36,449 קולות לעומת 43,208 הקולות שגרף ליונס. במרוצת השנים הוסיף להיות מעורב מספר מסעי בחירות של מועמדי המפלגה הרפובליקנית, כולל מסע הבחירות של ביל בריידי לתפקיד מושל אילינוי ב-2010 ומסע הבחירות של דן רת'רפורד לגזבר מדינת אילינוי. ב-27 בפברואר 2011 מונה לאהוד לחבר בסנאט של אילינוי. הוא הושבע לתפקידו ב-1 במרץ, יממה לאחר פרישתו של דייל ריזינגר מהסנאט המדינתי. אחרי מינויו לתפקיד הכריז לאהוד כי יתמודד לתקופת כהונה מלאה בבחירות 2012, בה זכה לאחר שהתמודד ללא התנגדות.
לאחר תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך במהלך 2020, בוטל מחוז הקונגרס ה-18 של אילינוי. לפיכך יחדל המחוז מלהתקיים בבחירות 2022, ועתידו של לאהוד לוט בערפל.
Love Me Tender
Love Me Tender (אהבי אותי ברכות) הוא שיר של הזמר אמריקאי אלביס פרסלי, אשר בוצע במקור עבור סרט הקולנוע האמריקאי "אהבי אותי ברכות", בו כיכב פרסלי.
השיר מבוסס על המנגינה של השיר "Aura Lea" שנוצרה במקור במלחמת האזרחים האמריקנית.
ברבות השנים יצאו לשיר גרסאות כיסוי רבות נוספות, הידועות שבהן בוצעו על ידי פרסי סלדג', לינדה רונסטאדט, להקת The Platters, ריקי נלסון, אנגלברט האמפרדינק, נורה ג'ונס, ג'יימס בראון, טוני בנט, פרנק סינטרה, ג'וני מאטיס, וסקאטמן ג'ון.
ערן דורון
{{פירושונים|
ראו גם
}}
רוברט מנגולד
רוברט מנגולד (באנגלית: Robert Mangold נולד ב-12 באוקטובר 1937) הוא אמן אמריקאי שיצירתו משתייכת לזרם המינימליזם. הוא אביו של במאי ותסריטאי הקולנוע, ג'יימס מנגולד.
ביוגרפיה
מנגולד נולד בצפון טונאוונדה, ניו יורק. אמו, בלאנש, עסקה במסחר של מוצרים מחנויות כלבו, ואביו, אלויסיוס, עבד בבית חרושת לעוגבים. את הכשרתו הראשונה באמנויות קיבל במכון קליבלנד לאמנות בין השנים 1956–1959, ולאחר מכן המשיך את לימודיו באוניברסיטת ייל, שבניו הייבן.
בשנת 1961 התחתן עם האמנית האמריקאית סילביה פלימאק, והם עברו להתגורר בעיר ניו יורק. בקיץ 1962 נשכר מנגולד כשומר במוזיאון לאמנות מודרנית שבמנהטן. כיום, מנגולד מתגורר בוושינגטון וויל, ניו יורק עם אשתו. כמו כן, מנגולד וסילביה הם הוריהם של במאי הקולנוע והתסריטאי ג'יימס מנגולד, והמוזיקאי אנדרו מנגולד.
עבודתו
על יצירתו של רוברט מנגולד כתב בשנת 1997 מייקל קימלמן בבניו יורק טיימס:
ואכן, עבודותיו של מנגולד מורכבות לרוב מאלמנטים פשוטים המחוברים יחד באמצעים מורכבים. עבודותיו של מנגולד מאתגרות את התפיסות המקובלות לגבי מהו ציור, והן נראות לעיתים כאובייקטים יותר מאשר כדימויים אמנותיים. האלמנטים המרכיבים את הקומפוזיציה בציוריו מתייחסים לעיתים קרובות לאלמנטים אדריכליים או משרים תחושה של עבודה אדריכלית. יצירתו נעשית כמעט תמיד במסגרת של סדרות, בהן נמצאים הן ציורים, הן עבודות על נייר.
עבודתו המוקדמת של מנגולד כללה בעיקר קונסטרוקציות עצמאיות מונוכרומטיות שהוצגו על קיר, כגון קיר חלון אפור (1964). בשנת 1968 החל מנגולד להשתמש בצבעי אקריליק במקום בצבעי שמן, בדרך של גלגול במקום ריסוס על משטחים של דיקט או מאסוניט. במהלך אותה שנה, הוא עבר מהאמצעים היותר תעשייתיים הללו, לעבודה על קנבס. בשנת 1970 החל לעבוד עם קנבסים מעוצבים בצורות, ובאותה שנה עבר לפרקטיקות יישום צבע של הברשה במקום התזת צבע על קנבס. עד אמצע שנות ה-70, מנגולד החל ליצור באמצעות קומפוזיציה של צורות חופפות שקווי המתאר שלהן נוצרים על ידי שילובים של קצוות קנבסים, ובקווים מרומזים או מצוירים. דוגמה ליחסים הגיאומטריים הללו ניתן לראות בציור מלבן ועיגול בתוך ריבוע משנת 1975, שנמצא כיום באוסף של מוזיאון הונולולו לאמנות.סדרה משנת 1994 כללה עבודות העשויות משני לוחות פאנלים טרפזיים שצבעיהם, לעיתים תואמים ולפעמים מנוגדים, נעים בין כתום עמוק, ירוק זית, חום ואפור. בסדרה משנת 2006/7, בשם Column Structure I עד Column Structure XII, מופיעים 12 קנבסים שלכל אחד יש גזע אנכי מרכזי המחולק על ידי קווים ישרים ואופקיים ומחובר לריבועים או משולשים.
מנגולד החל ליצור הדפסים בשנת 1972 בסדנת ההדפס Crown Point Press והמשיך ליצור הדפסים לאורך הקריירה שלו. כמו כן, מנגולד עיצב את לוחות הזכוכית המונומנטליים והצבעוניים שנמצאים בלובי של בית המשפט הפדרלי של באפלו.
ציוריו של מנגולד זוכים להערכה רבה מצדם של אמנים. בביקורת מ-1994 במגזין Art in America, כתב האמן רוברט קושנר כי "מתחת למראם קר הרוח של היצירות, ישנה חיות כמעט רומנטית בחוויה שלהם. הניגוד שבין גל העומק הזה לבין האיפוק שניכר במראה היצירות, הופכים את הציורים החדשים הללו לעוצמתיים ולנוקבים כאחד".
תערוכות
בשנת 1965 המוזיאון היהודי בניו יורק ערך את התערוכה הגדולה הראשונה של אמנות מינימלית שכללה גם מעבודותיו של רוברט מנגולד. בשנת 1967, הוא זכה במענק הקרן הלאומית לאמנויות וב-1969 במלגת גוגנהיים. בשנת 1971 הציג מנגולד את תערוכת היחיד הראשונה שלו במוזיאון גוגנהיים. מאז נערכו תערוכות גדולות של יצירותיו במוזיאון לאמנות עכשווית, סן דייגו (1974), במוזיאון סטדליק באמסטרדם (1982), ב-Hallen für Neue Kunst בשפהאוזן (1993) ובמוזיאון ד'אורסה בפריז (2006). הוא הציג גם בביאנלה של וויטני ארבע פעמים, ב-1979, 1983, 1985 ו-2004.
אוספים
בין האוספים הציבוריים המכילים כיום עבודות מאת רוברט מנגולד ניתן למנות את המוסדות הבאים: המכון לאמנות של שיקגו, Bonnefantenmuseum (מאסטריכט, הולנד), Fundacío La Caixa (ברצלונה), Hallen für Neue Kunst (Schaffhausen, שווייץ), מוזיאון הירשהורן וגלריית הפסלים (וושינגטון DC), מוזיאון הונולולו לאמנות, J. Paul Getty Trust (לוס אנג'לס), מוזיאון האמנות של בזל (שווייץ), מוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס, המוזיאון הלאומי לאמנות בריינה סופיה (מדריד), המוזיאון לאמנות מודרנית של העיר ניו יורק, מוזיאון סן פרנסיסקו לאמנות מודרנית, מוזיאון סולומון ר. גוגנהיים (בעיר ניו יורק), אוסף גלריית הטייט (לונדון), מוזיאון האמנות המטרופוליני של טוקיו ומוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית (בעיר ניו יורק).
אייל אנדים צ'יליאני
אייל אנדים צ'יליאני (שם מדעי: Hippocamelus bisulcus; קרוי גם וֶמוּל או בקיצור אייל צ'יליאני), הוא מין של אייל בסוג אייל האנדים השייך לתת-משפחת איילי העולם החדש, ומצוי בהרי האנדים שבאמריקה הדרומית. האייל הצ'יליאני הוא האייל הדרומי ביותר, ונחשב כחיה הלאומית של צ'ילה.
מקורו שמו המדעי של הסוג מיוונית: Hippo = סוס, camelus = גמל (למה); בעוד שהאייל אינו קשור לאחד מהם הוא תואר לראשונה על פי שמועות כהכלאה בין פרא ולמה. השם המדעי של המין bisulcus פירושו בלטינית "בעל שני תלמים", או "שסוע"; ומתייחס כנראה לסיווג המקורי של אייל זה כסוס שסוע-פרסה.
הכינוי "ומול" הנפוץ בדרום אמריקה, בא מהמילה האינדיאנית "ומין" שפירושה הוא "העוקב"; המתייחס לאופן הליכת האיילים בעדר בשורה אחת. בעבר כאשר קרובו (האייל הפרואני) היה מכונה "הואמול פרואני" מין זה היה מכונה בצ'ילה "הואמול צ'יליאני" ובארגנטינה "ומול פטגוני"; לאחר שכינוי של המין השני הוחלף ל"טריוקה" אייל זה קרוי כיום בפשטות "ומול".
תיאור ומאפיינים פיזיים
האייל הצ'יליאני הוא אוכל העשב הגדול ביותר באזור ההררי של דרום האנדים. אייל זה חסון ומוצק ודומה בצורתו לפרסתנים הרריים מתת-משפחת היעלים, כתוצאה מגבו הקמור ורגליו הקצרות יחסית. כמו כן פרסותיו חזקות וקשות ולהן קצוות חדים המסייעים לו לטפס או לאחוז בסלעים חלקים. יש לו תנוחת גוף שפופה הנובעת מכך שרגליו האחוריות גבוהות יותר מהקדמיות. הזכרים גדולים וכבדים בצורה ניכרת מהנקבות והדו-צורתיות הזוויגית בולטת בעיקר בעובי הצוואר ובקרניים. גופו של אייל האנדים ארוך ורחב, צווארו קצר, וראשו גדול וחרוטי. עיניו קטנות, אפו גדול ושחור ומסביבו כתם שחור. השפה העליונה שחורה והשפה התחתונה לבנה. לאייל הצ'יליאני יש פרווה גסה בעלת צבע חום כהה, המשתנה בקיץ בין גוון חלודה כהה לקפה עמוק ובחורף חיוורת יותר ובעלת גוון צהוב חולי או אפרפר. חלקו האחורי כהה יותר מחלקו הקדמי ולעיתים צבעו הוא ערמוני עם סימנים כהים יותר בסוף השדרה, בזנב ובשוקיים. החלק התחתון הכולל את העכוז, הגחון וצידו הפנימי של הזנב, לבנבן ומנוגד בחריפות לצד העליון הכהה. את האייל הצ'יליאני ניתן להבדיל בקלות מקרובו הצפוני (האייל הפרואני), הן בשל פרוותו הכהה והן בשל גופו הגדול יותר. לאייל הצ'יליאני אין סינר לבן בגרון או כתם לבן בחלק האחורי ומסביב לאף כפי שנראה אצל האייל הפרואני, ותחתם יש לו סימונים כהים בחלקו האחורי, וגרון הבהיר יותר משאר הגוף.
בחורף פרוותו מורכבת משתי שכבות: שכבה חיצונית ארוכה וגסה של זיפים דמויי שערות, ושכבה פנימית של פרווה צפופה וצמרית; השערות החיצוניות הן חלולות ושבירות באורך של 5–7 ס"מ, ובשילוב עם הפרווה הצמרית הן מספקות בידוד לאייל מפני רוחות חזקות עם טמפרטורות של עד 50 מעלות מתחת לאפס לפעמים. באביב השכבה החיצונית של הפרווה נושרת בגושים גדולים ומתחלפת בפרוות קיץ קצרה של שערות באורך 3–4 ס"מ. בכל עונות השנה השערות מקומטות מעט וארוכות יותר בחלק התחתון של הגוף, בזנב וברגליים.
האוזניים של מין זה ארוכות וצרות כשל אייל פרדי, ובשל גודלם הם מתוארות לעיתים כ-"אוזני פרד"; צידם החיצוני הוא חום כהה עם פס שחור בקצה, ואילו צידם הפנימי מלא בשערות לבנות ורכות. לאייל הצ'יליאני יש סימון שחור בצורת "Y" היורד מהעיניים לאף, והמצח החום בהיר המפלג בין העיניים יוצר מעין גבות שחורות מעליהם. אף על פי שסימון זה מיוחס בדרך כלל לזכרים בלבד, באוכלוסיית החוף הצ'יליאני הסימון נראה גם אצל הנקבות ולפעמים בולט אצלם אף יותר מהזכרים. הפנים והעיניים מוקפות בשיער בהיר יותר מהמצח, אשר מדגיש את בלוטות הריח הגדולות בעיניים. חוקרים שונים מדווחים על נוכחות או העדר ניבים עליונים.
הזכרים מגדלים זוג קרניים פשוטות המתפצלות לשני סיעופים, ונרשמו מקרים נדירים שבהם הקרן התפצלה עד חמישה סיעופים. כקרני איילים טיפוסיות הסיעוף האחורי ארוך יותר, ואורכו הוא כ-35 ס"מ הנמדד מהגולגולת ועד קצה הקרן; הסיעוף הקדמי לעיתים שווה באורכו, ובדרך כלל קטן פי שניים. הקרניים הראשונות של הזכרים הצעירים נראות ככפתורים, מופיעות על פי רוב בגיל 18 חודשים, ועשויות להופיע לפעמים כבר בגיל חמישה חודשים. הזכרים משירים את קרניהם לקראת סוף החורף, מאמצע יולי ועד תחילת ספטמבר או (באזורים מסוימים) באוקטובר ונובמבר. הקרניים החדשות מתחילות לצמוח מיד לאחר שהישנות נופלות, ומגיעות לגודלן המלא לאחר כחמישה חודשים של צמיחה. לאייל זה אין תת-מינים, אם כי אוכלוסיות מסוימות משתנות בצבע הפרווה.
גובה כתף הזכר: 100-81 ס"מ.
גובה כתף הנקבה: 90-77.5 ס"מ.
אורך ראשו וגופו של הזכר: 175-151 ס"מ.
אורך ראשה וגופה של הנקבה: 165-140 ס"מ.
אורך ראשם וגופם של העופרים: 61.5 ס"מ.
אורך הזנב: 13-11.5 ס"מ.
אורך האוזניים: עד 17 ס"מ.
אורך הקרניים: 35-30 ס"מ.
משקל הזכר: 100-70 ק"ג.
משקל הנקבה: 65-45 ק"ג.
משקל העופר: 2.35 ק"ג.
תפוצה ובית גידול
האיילים הצ'יליאנים אנדמיים לדרום הרי האנדים במדינות: צ'ילה ודרום ארגנטינה; בצפון צ'ילה האייל נפוץ לאורך הגבול עם פרו, ובאזור קטנטן בגבול מצוי גם בצד הפרואני. לפני הגעת הספרדים לדרום אמריקה, האייל הצ'יליאני היה נפוץ בצורה נרחבת בדרום צ'ילה וארגנטינה לאורך דרום האנדים, ואף בערבות ובפטגוניות שממזרח להרים. כיום התפוצה הנוכחית צומצמה באופן משמעותי, כאשר מרבית האוכלוסיות מוגבלות למרומי דרום האנדים, ומספרים קטנים מצויים עדיין בדרום הפטגוניה (ארגנטינה) ובחופים (צ'ילה). אייל זה נמצא כיום בפרובינציות הצ'יליאניות: ניובלה, מגאיאנס, אייסן וצ'ילואה; ובארגנטינאיות: נאוקן, ריו נגרו, צ'ובוט ו"סנטה קרוס". איילים אלה גם נפוצים במספר איים צ'יליאנים מבודדים.
בית הגידול המועדף על אייל זה כולל אזורים הרריים וסלעיים עם שיחים צפופים (65%), ומרעה תת-אלפיני כמו גם יערות ממוזגים (20%). בעוד שרוב האוכלוסייה מוגבלת כיום לאזורים גבוהים, הנעים בין 900 ל-1,700 מטר מעל פני ים, במערב צ'ילה הם נצפים בגובה נמוך מאוד ואפילו על החופים. המין נצפה בדרך כלל במדרונות הפונים לכיוון צפון או מערב, ולעיתים קרובות בזווית של 30–40 מעלות; בפרובינציית צ'ובוט שבארגנטינה לעומת זאת, תצפיות על מין זה נעשו על מדרונות בזווית של 25 מעלות. השלג מהווה גורם המגביל בבחירת בית הגידול: מין זה לא נמצא באזורים שבהם מעל 30 סנטימטרים של שלג.
האייל הצ'יליאני גם מושפע משינוי העונה: בקיץ הוא מאכלס מקומות מרעה גבוהים מעל קו העצים, ובחורף יורד לאזורים נמוכים יותר בהם הקור נסבל. נקבות מעדיפות במיוחד מצוקים ורכסים גבוהים המספקים להם הגנה מטורפים, ואילו זכרים נמצאים כמעט באופן בלעדי במדרונות בעלי שיחים עבותים.
צפיפות האוכלוסייה בארגנטינה וצ'ילה היא בסביבות 5.66-0.02 פרטים לקמ"ר או על פי חוקרים אחרים 1.2-0.02 לקמ"ר. גודל הטווח השנתי שבו האייל חי הוא בסביבות 340 דונם, ו"בשמורת הטבע טאמאנגו" שבצ'ילה מוערך ב-300 דונם. בעונת הרבייה האייל מגביל את תנועותיו לטווחים של 36–73 דונם, ולעיתים עשוי להישאר בהם במשך כל ימות השנה. האיילים עוברים על בסיס יומי 3.9-2 קילומטרים כדי לחפש מזון ומחסה.
מאפיינים והתנהגות
האייל הצ'יליאני הוא בעל חיים יומי, ולעיתים רחוקות (בעיקר באזורים עם הפרעה אנושית) יהיה פעיל גם בלילה. אף על פי שלאיילים הצ'יליאנים יש חושים חדים של ראייה שמיעה וריח, באזורים ללא הפרעה הם סובלניים להפליא לבני אדם וניתן לגשת אליהם עד מרחק מטרים ספורים (אופן דומה נצפה גם אצל קרובו הפרואני ואצל אייל הפאמפאס). מצד שני באזורים שבהם הם מופרעים בכבדות האיילים הרבה יותר מבוהלים ומפוחדים בשל התנכלויות מצד בני אדם ובמיוחד הכלבים הביתיים, ועלולים לברוח במהירות אם יבחינו באדם במרחק של כ-300 מטר.
מין זה חי בבדידות או בקבוצות קטנות המורכבות בדרך כלל מ 2–5 פרטים, על אף שבאזורים נמוכים נצפו גם עד עשרה איילים. המבנה של קבוצות אלה הוא גמיש מאוד, ואייל אחד עשוי להשתייך לכמה "קבוצות" על ידי זה שהוא נודד מאחת לשנייה במהלך היום. זכרים ונקבות מבוגרים נראים לעיתים קרובות לבד, והקבוצה המשפחתית הנצפית ביותר היא נקבה עם צאצאים (29%). זוגות של זכר ונקבה בוגרים לבד או בליווי עופר נראים גם באופן קבוע, ואילו קבוצות של זכרים בוגרים הן די נדירות ושל נקבות לא נצפו מעולם. זכרים בוגרים סובלים את נוכחותם של זכרים אחרים בשטחם ומסתפקים בהפגנת דומיננטיות בעיקר בעונת הרבייה, מה שמראה שמין זה אינו טריטוריאלי.
אייל זה הוא שקט בדרך כלל, אם כי קולות רבים שלו נשמעים לבני אדם במרחק של 30 מטר ויותר. במהלך עונת הרבייה, הזכרים משמיעים גניחות או יבבות והנקבות משמיעות בתמורה נחירות. מפגשים בין זכרים יריבים מלווים בסדרה מהירה של תווים חדים, שנמשכים 3–6 שניות ויורדים בהקפם ככל שעובר הזמן; זכרים מבוגרים עשויים לייצר קולות צורמניים, המפרסמים את מעמדו של הזכר. העופרים גם הם משמיעים אנקות או פעיות שגורמות לאם לבוא אליהם מיד. קריאת האזעקה של האייל הצ'יליאני היא נחירה, המלווית בדרך כלל ברקיעת הרגליים הקדמיות.
תזונה
האייל הצ'יליאני הוא צמחוני מובהק וניזון באופן כמעט בלעדי על שיחים, עלים וצמחים, ורק לעיתים רחוקות יאכל גם עשבים או חזזיות. עם זאת העדפת המזון משתנה בין האזורים: ב"גן הלאומי נאוול ואפי" שבארגנטינה זוהו 32 מיני צמחים הנצרכים על ידו כאשר שיחים מהווים 58.6% מהתזונה, מיני עצים 19.5% ואילו עשבים, חזזיות וצמחים אחרים כ-9%; באוכלוסיית החוף הצ'יליאני זוהו 11 צמחים הנצרכים על ידם כשעצים מהווים 82.7% מהתזונה ושיחים כ-15.3% בלבד; בארגנטינה דווח על 48 מיני צמחים שזוהו בצואתו של האייל הצ'יליאני כאשר שיחים מהווים 43%, עצים 30%, שושן פרואני 9%, סחלבים 8%, גרניום 5% וצמחים אחרים 5% נוספים. איילים בשבי הראו דווקא העדפה לצמחי ערבה.
טורפים
הטורפים של אייל צ'יליאני בוגר כוללים בעיקר את פומת ההרים וכלבי הבית, בעוד ששועלים (כדוגמת שועל קולפאו ושועל ארגנטינאי אפור), חתולי בר, (כדוגמת נמרון ג'ופרי וחתול קודקוד) ועופות דורסים (בעיקר קונדור האנדים) מהווים איום לעופרים. כאשר האייל מאוים על ידי טורפים, הוא ינסה להימנע מריצה על ידי הסתתרות בצמחייה בשלב הראשון, וימלט במהירות בשלב השני במקרה שהטורף קרוב אליו מדי או שגילה אותו. למין זה יש סיבולת נמוכה בעת הריצה, ולכן במרדף מתמשך ינסה למצוא מקלט בצוקים או על ידי שחייה באגמים (איילים אלו שחיינים מצוינים).
רבייה ומחזור חיים
בתחילת עונת הרבייה (שבחודשי פברואר ומאי) הזכרים משפשפים את קרניהם בצמחייה, וממהרים את נשירת הקטיפה מהקרן; על מנת לגרד את כל הקטיפה הם עלולים לשחוק קליפות של גזעי עצים עד 113 ס"מ מעל הקרקע. התנהגות זו ממשיכה לתקופת היחום כשאז הם מסמנים את הצמחייה באמצעות בלוטות הריח ברגליים ובעיניים. אף על פי שהזכר מתרבה עם מספר נקבות, הוא עשוי להיות בקשר איתן עוד 8–9 שבועות, גם כאשר עובר זמן רב מעונת הרבייה. במהלך העונה זכרים דומיננטיים עשויים להבריח זכרים אחרים אם הם נמצאים במרחק 300 מטר מנקבה מיוחמת, אך קרבות ממשיים ביניהם נדירים מאוד; צפיפות האוכלוסייה הנמוכה של האייל הצ'יליאני מקטינה את המפגשים בין זכרים, ומסבירה מדוע מין זה מפגין דומיננטיות בתדירות הנמוכה, כמו גם מדוע קרניו אינן מפותחות.
תקופת ההריון מעולם לא נמדדה באופן ישיר, אך ההערכות הם בין 6–8 חודשים כשמספר הימים שדווחו כולל 180–210 ימים, 220-200 ימים ו-240 ימים. הנקבות ממליטות כמעט תמיד עופר אחד, בדרך כלל בחודשי נובמבר ודצמבר שאז הצמחייה המקומית מזינה מאוד. העופרים נולדים עם פרווה עבה וצמרית ללא כתמים לבנים (בניגוד למיני איילים רבים), וצבעה הוא קפה-כהה כשל הבוגרים; השיניים כבר נראות מיד לאחר הלידה.
לפני הלידה, הנקבה מחפשת אזור מבודד עם צמחייה גבוהה שבו תוכל להחביא את העופר; לאחר הלידה העופר מבלה את רוב זמנו בשכיבה בהסוואה בצמחייה, כשאימו מגיעה מדי פעם להיניקו או כדי להחליף (בתדירות גבוהה) את מקום המסתור שימנע חשיפה לטורפים. לאחר מספר שבועות העופר יתחיל ללכת אחרי אימו, וברגע שהיא תרקע באדמה עם רגליה הוא מיד ישכב בצמחייה ללא תזוזה. העופרים נגמלים לאחר 4–5 חודשים, ומגיעים לבגרות בגיל שישה חודשים; למרות העובדה שנקבות יכולות להגיע לבגרות כבר בגיל 6 חודשים, הפוריות של האייל הצ'יליאני נמוכה מאוד, כאשר פחות מ-50% מהנקבות נכנסות לרבייה על בסיס שנתי.
תוחלת החיים המרבית שנצפתה לאייל הצ'יליאני היא בסביבות 14 שנים.
איומים ושימור
לפני הגעת האדם הלבן האייל הצ'יליאני היה ניצוד על ידי האינדיאנים בעיקר לעורו, אולם ציד זה היה מתרחש לעיתים נדירות כיוון שאייל זה היה קטן יותר ופחות נפוץ מהפרסתן השני באזור - הגואנקו.
האייל הצ'יליאני מסווג ב"סכנת הכחדה" על ידי IUCN, ומופיע בנספח של אמנת CITES יחד עם קרובו הפרואני בשל ירידה דרסטית במספרו; האוכלוסייה של מין זה נאמדת בין 1,000 ל-1,500 פרטים, כשמתוכם 350–600 מאכלסים את ארגנטינה והשאר בצ'ילה. יחד עם הירידה במספר הפרטים, התרחשה ירידה בטווח ההיסטורי שלו והוא מאכלס כיום רק 30% מתפוצתו המקורית. האיומים על אייל זה רבים; בני אדם משפיעים עליו ישירות דרך ציד, תיירות, רעיית יתר על ידי בעלי חיים מבויתים, בנייה, כריתת יערות ונטיעת עצים אקזוטיים במקום אלו המקוריים, ובאזור הצפוני של צ'ילה גם מקימים תשתיות של צינורות וכבישים המצמצמים את הקשר בין האוכלוסיות. כמו כן רגישות יתר למחלות וטפילים של בקר וצאן, ותחרות ממיני בר שהובאו (כגון האייל האדום) הם גורמים מרכזיים נוספים בירידה המתמשכת של מין זה. דווקא אובדן בית הגידול על ידי שרפות חקלאיות, הוא איום פחות על אייל זה כיוון שמרבית ההרים אינם נגישים למקומיים.
האייל הצ'יליאני מוגן באופן פעיל בצ'ילה משנת 1929, ומאז מופיע גם בסמל המדינה לצד קונדור האנדים. כמו כן קיים הסכם שימור בין ארגנטינה וצ'ילה, אם כי ארגוני השימור מודאגים ממצב השימור בפועל בארגנטינה. מין זה מצוי בפארקים לאומיים בשתי המדינות, וישנם מספר פרויקטים בהתקדמות לסימון בית גידולו למרות הקושי בפעילות באזור טרשי. ניסיונות רבים לשמר ולהרבות אייל זה בשבי התגלו כקשים, מה שמראה שעתידו של אייל זה תלוי בהצלחת פעולות השימור בטבע.
ליגת העל הקטרית
ליגת הכוכבים הקטרית (בערבית: دوري نجوم قطر) היא ליגת הכדורגל הבכירה של קטר. הליגה הוקמה בשנת 1963 וכעבור 9 שנים הפכה לליגה מקצועית. הקבוצה בעלת מספר האליפויות הגבוהה ביותר היא א-סד, שזכתה ב-14 אליפויות. האלופה בסיום כל עונה עולה לשלב הבתים של ליגת האלופות האסיאתית וסגניתה משתתפת במוקדמות המפעל.
היסטוריה
העונה הראשונה הבלתי רשמית של הליגה הייתה 1963/1964, 3 שנים לאחר היווסדות התאחדות הכדורגל הקטרית. באותה העונה נוסדה גם הליגה השנייה במערכת הליגות הקטרית. במשך שנים רבות - לא היו ירידות או עליות בין הליגות אלא שיבוץ הקבוצות בליגות נעשה לפי פרמטרים לא תחרותיים. 8 העונות לאחר מכן היו גם הן לא רשמיות, בהם שלטו הקבוצות אל-מארף ואל-אורובה (שכיום נקראת "מ.כ. קטר").
האלופה הרשמית הראשונה מטעם ההתאחדות הייתה אל-אסתקלאל (שנקראת גם היא כיום "מ.כ. קטר"), בעונת 1972/1973.
הפעם הראשונה שבה נערך פלייאוף אליפות היה בעונת 1979/1980, בו ניצחה א-סד את אל-ערבי 1-0.
רק ב-1981 הוחלט על רפורמה במערך הליגות והתחלת התמורות בין הליגות הראשונה והשנייה (הירידות והעליות), ובעונה זו השתתפו 5 קבוצות בליגה השנייה. בעונת 1984/1985 לא היו ירידות ועליות בין הליגות עקב הכנותיה של הנבחרת הקטרית לשלב מוקדמות מונדיאל 1986 והשתתפותם של המון שחקנים מהליגות הללו בהכנות אלו.
שלושה מועדונים מהליגה השנייה התפרקו בעונת 1990: אל-נסר, אל-תדמון ואל-נהדה. רבים משחקניהם התפזרו בין מועדוני הליגה העליונה והפכו לשחקנים בולטים בהיסטוריה של הכדורגל הקטארי, כמו פאהד אל-כווארי, אחמד אל-כווארי וחמאד אל-ח'ליפה. לאחר פירוק המועדונים הללו, לא היו ירידות ועליות בליגה במשך 5 העונות הבאות.
בשנת 1994, ההתאחדות הקטרית החליטה לבצע ניסיון לעונה אחת בלבד, של עונה ללא תיקו, בה משחק שהסתיים בתיקו במהלך העונה הסדירה - עבר מיד לשלב דו-קרב פנדלים על מנת לקבוע את המנצחת. ניסיון זה נעשה על מנת להגביר את הפופולריות של הליגה שלא צברה מספיק קהל.
בעונת 1995/1996 לאחר חמש עונות ללא ירידות ועליות, הוחזרה הליגה השנייה עם 5 מועדונים, כאשר בליגה הראשונה השתתפו 10 מועדונים.
בשנת 2003, בעוד ניסיון של ההתאחדות הקטרית להגביר את הפופולריות של הליגה בכדורגל, הקצתה ההתאחדות תקציב של 10 מיליון דולר לכל מועדון בליגת העל על מנת שיצליחו לפתות ולהביא שחקנים זרים בעלי שם בינלאומי. מהלך זה הצליח יחסית כאשר הגיעו לליגה ההולנדים הבינלאומיים רונאלד דה בור ופרנק דה בור (שהגיעו לא-ריאן), כמו גם ז'וזפ גוארדיולה (שהגיע לאל-אהלי) וגבריאל בטיסטוטה (שהצטרף לאל-ערבי). מאז החלו להגיע לליגה זרים ממדינות רבות, במיוחד לקבוצות הגדולות של הליגה, מה שהעלה את רמת הכדורגל, התחרותיות והפופולריות של הענף במדינה.
בשנת 2004 נוסדה אקדמיית אספייר, המספקת מתקני אימון ברמה בינלאומית לילדים ונערים, במטרה להעלות את הסטנדרט המקצועני בקטאר ובעולם בכלל. מאז יצאו מהאקדמיה מספר שחקנים קטארים בולטים כמו אבדלקארים חאסן, סעד אל שאייב ואיברהים מאג'ד שהצליחו מאוד ברמה המקומית.
בשנת 2009, הופסקו העליות והירידות בליגה שוב, בגלל היווצרותם של הקבוצות לחוויאה (כיום "א-דוחייל") ואל ג'אייש, מה שגרם להגדלת הליגה הראשונה ל-12 קבוצות, והקטנת הליגה השנייה ל-6 קבוצות בלבד. כחלק ממהלך זה שונה שם הליגה מה"Q-League" ל"Qatar Stars League" ("ליגת הכוכבים הקטרית"), וליצירת גביע מקומי חדש בשם "גביע הכוכבים הקטרי".
The Authors of Pain
Legion of Pain הם צמד היאבקות מקצועית המורכב מהמתאבקים אקאם ורזאר. הם מוכרים בעיקר בשל תקופתם בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיעו תחת השם The Authors of Pain (מוכרים גם בקיצור AOP; בעברית: יוצרי הכאב) ובו כיהנו פעם אחת כאלופי הזוגות של Raw ופעם אחת כאלופי הזוגות של NXT.
אקאם ורזאר צוותו לראשונה ביוני 2016 ביחד עם המנג'ר שלהם, פול אלרינג, בליגת הפיתוח של ה-WWE, ה-NXT. הם זכו בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס לשנת 2016 ולאחר מכן באליפות הזוגות של NXT. באפריל 2018, השניים קודמו למותג הדגל של הארגון, Raw, כאשר דרייק מאבריק שימש כמנג'ר שלהם. לאחר תקופת היעדרות, השניים חזרו בשלהי שנת 2019 ללא מנג'ר, כשהפעם ציוותו את עצמם לסת' רולינס. הם שוחררו מהחוזה שלהם ב-WWE בספטמבר 2020.
אלופי הזוגות של NXT (2016–2018)
הצמד ערך את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלו ב-8 ביוני 2016 באירוע NXT TakeOver: The End, כשהם תקפו את אמריקן אלפא (ג'ייסון ג'ורדן וצ'אד גייבל) לאחר שהם הפסידו את אליפות הזוגות של NXT לריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון). פול אלרינג הופיע לאחר התקיפה על רמפת הכניסה, מה שסימל את הקשר שלו עם השניים.
ב-15 ביוני בפרק של התוכנית NXT, השניים ניצחו בקרב הטלוויזיוני הראשון שלהם. ב-19 בנובמבר, הצמד זכה בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס בגמר לאחר שהשניים ניצחו את הזוג TM-61 כחלק מהאירוע NXT TakeOver: Toronto. ב-11 בינואר 2017, השניים תקפו את DIY (ג'וני גרגאנו ותומאסו צ'אמפה) לאחר שהאחרונים הגנו בהצלחה על אליפות הזוגות של NXT נגד הריבייבל. באירוע NXT TakeOver: San Antonio, שנערך ב-28 בינואר 2017, השניים ניצחו את גרגאנו וצ'אמפה וזכו באליפות הזוגות של NXT. ב-1 במרץ, השניים הגנו על חגורות האליפות בקרב החוזר נגד גרגאנו וצ'אמפה בקרב שנגמר ללא הכרעה לאחר שהריבייבל הגיעו ותקפו את שני הצמדים. הם הגנו בהצלחה על התארים באירוע NXT TakeOver: Orlando בקרב הדחות משולש נגד DIY# ונגד הריבייבל, לאחר ששניהם הדיחו את שני הצמדים האחרים. באירוע NXT TakeOver: Chicago, שנערך ב-20 במאי, השניים התחרו בקרב המרכזי של הערב נגד DIY# בקרב סולם והגנו בהצלחה על חגורות האליפות.
באירוע NXT TakeOver: Brooklyn III, שנערך ב-19 באוגוסט, הצמד הפסיד את אליפות הזוגות לקבוצת SAnitY (שיוצגו בקרב על ידי אריק יאנג ואלכסנדר וולף). הפסד זה היה ההפסד הראשון של ה-Authors of Pain. באירוע NXT TakeOver: WarGames, שנערך ב-18 בנובמבר, הצמד הצטוות לשורות המתאבק רודריק סטרונג בקרב WarGames נגד SAnitY (אריק יאנג, אלכסנדר וולף וקיליאן דיין) ונגד The Undisputed Era (אדם קול, קייל אוריילי ובובי פיש). בקרב זה קבוצת The Undisputed Era ניצחו. באירוע NXT TakeOver: Philadelphia, שנערך ב-27 בינואר 2018, הצמד לא הצליח להשיב אליהם את התואר מידי The Undisputed Era, משום שאוריילי הצליח להצמיד את אקאם לניצחון. הקרב האחרון שלהם ב-NXT היה קרב זוגות משולש באירוע NXT TakeOver: New Orleans, ששימש גם כקרב הגמר של טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס וגם כקרב על אליפות הזוגות של NXT, נגד The Undisputed Era ונגד רודריק סטרונג ואלוף בריטניה של ה-WWE, פיט דאן. בקרב זה, שהתקיים ב-7 באפריל, אקאם ורזאר כשלו בניסיונם לזכות בגביע ובחגורות האליפות, ולמעשה הזוג שזכה בקרב ושמר על חגורות האליפות היו קייל אוריילי ואדם קול (שמילא את מקומו של בובי פיש הפצוע).
אלופי הזוגות של Raw (2018–2019)
ב-9 באפריל במסגרת התוכנית Raw, הצמד The Authors of Pain ערך את הופעת הבכורה שלו ברוסטר הראשי ביחד עם המנג'ר אלרינג בניצחון על הית' סלייטר וריינו. לאחר הקרב, אקאם ורזאר סיימו את החברות שלהם עם אלרינג לאחר שדחפו אותו אחורה והשאירו אותו לבד בפינת הזירה בזמן שהם צעדו אל מאחורי הקלעים. ב-3 בספטמבר, הצמד שעתה הוכר בשם המקוצר "AOP", לוו לזירה על ידי הג'נרל מנג'ר של 205 לייב, דרייק מאבריק, שהכריז על עצמו כמנג'ר החדש של הצמד. ב-5 בנובמבר במסגרת תוכנית שהתקיימה במנצ'סטר, אנגליה, אקאם ורזאר ניצחו את סת' רולינס בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1 וזכו באליפות הזוגות של Raw. באירוע סדרת ההישרדות, שנערך ב-18 בנובמבר, AOP ניצחו את אלופי הזוגות של סמאקדאון, הבר (סזארו ושיימוס) בקרב אלופים נגד אלופים. לילה לאחר מכן, הצמד הפסיד לבובי רוד וצ'אד גייבל, בקרב שלא היה על התואר. ב-26 בנובמבר, הצמד הגן בהצלחה על חגורות האליפות של Raw, כשרשמו ניצחון על בובי רוד וצ'אד גייבל. ב-3 בדצמבר, אקאם ורזאר ביחד עם דרייק מאבריק ניצחו בקרב האנדיקאפ 3 נגד 2 את בובי רוד וצ'אד גייבל. שבוע לאחר מכן, AOP נוצחו על ידי בובי רוד וצ'אד גייבל בקרב האנדיקאפ 3 נגד 2 שהיה על התואר וכלל בנוסף את המנג'ר שלהם, דרייק מאבריק, וכתוצאה מכך הם הפסידו את חגורות האליפות לאחר שרוד הצמיד את מאבריק לניצחון. ב-17 בדצמבר, AOP הפסידו בקרב זוגות מרובע, שכלל את הריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון), The B-Team (בו דאלאס וקורטיס אקסל) והלוצ'ה האוס פארטי (קאליסטו ולינסה דוראדו), וקבע את זהות הזוג שיקבל הזדמנות עתידית להתחרות על אליפות הזוגות של Raw.
שומרי הראש של סת' רולינס (2019–2020)
לאחר שבועות שהופיעו על המרקע בסדרת סרטונים, השניים חזרו להתאבק ב-25 בנובמבר, כשגברו על קורט הוקינס וזאק ריידר. באותה התוכנית הם התערבו בקרב המרכזי, כשתקפו את קווין אואנס בקרב שלו נגד סת' רולינס, מה שהוביל לפסילת הקרב. שבועיים לאחר מכן, AOP וסת' רולינס חשפו את הקשר ביניהם. ב-13 בינואר 2020, השניים ביחד עם סת' רולינס ניצחו בקרב שלושה נגד שלושה את ביג שואו, קווין אואנס וסמואה ג'ו לאחר עזרה מצידו של באדי מרפי, שהצטרף לקבוצתם. ב-3 בפברואר, AOP ובאדי מרפי ניצחו בקרב הדחות שלושה נגד שלושה את קווין אואנס וה-Viking Raiders (אריק ואיבר). שבוע לאחר מכן, AOP, מרפי ורולינס ניצחו בקרב ארבעה נגד ארבעה את קווין אואנס, סמואה ג'ו וה-Viking Raiders. ב-9 במרץ, AOP, רולינס ומרפי ניצחו בקרב ארבעה נגד ארבעה את הסטריט פרופיטס (אנג'לו דוקינס ומונטז פורד) וה-Viking Raiders.
ארגונים עצמאיים (2022–היום)
במאי 2022, סאני דינסה וגזים סלימאני, עתה מוכרים בשם Legion of Pain, הכריזו שהם משיקים ארגון היאבקות חדש משלהם, שנקרא בשם Wrestling Entertainment Series (WES).
השתתפותם במדיה
אקאם ורזאר ערכו את הופעת הבכורה שלהם במשחק ההיאבקות WWE 2K18. בנוסף לכך, הם מופיעים גם במשחק העוקב: WWE 2K19.
ליסנדרה
ליסנדרה (ביוונית: Λυσάνδρα; המאה ה-3 לפנה"ס) הייתה נסיכה מצרית מבית תלמי, בתם של המלך תלמי הראשון ואורידיקה.
ביוגרפיה
ליסנדרה נולדה בתאריך לא ידוע לתלמי הראשון מלך מצרים התלמיית, ואשתו אורידיקה בתו של אנטיפטרוס. היא נישאה לאלכסנדר החמישי, מלך מוקדון, שהיה בן דודה מצד אמה. בשנת 294 לפנה"ס, נרצח אלכסנדר בידי המצביא דמטריוס פוליורקטס. המקדונים, שהיו שרויים בפחד ומבוכה מפני דמטריוס, מיהרו להכריז עליו כמלך מוקדון. בעקבות מותו של אלכסנדר, היא נישאה לאגתוקלס, בנו של ליסימכוס מלך תראקיה. עם זאת, בשנת 283 לפנה"ס, הוצא אגתוקלס להורג באשמת בגידה באביו, וליסנדרה נמלטה עם ילדיה ואחותה אל סלאוקוס הראשון, מלך האימפריה הסלווקית. שם הצטרף אליה אחיה תלמי קראונוס, ויחד הם הסיתו את סלאוקוס לתקוף את ליסימכוס. סלאוקוס ראה בפנייה זאת הזדמנות להתערב בנעשה בפוליטיקה של תראקיה ומצרים התלמיית ולהשיג השגים לטובת ממלכתו. הוא הכין משלחת צבאית כנגד ליסימכוס. בו בזמן, פילטרוס, שהיה מופקד על האוצר של ליסימכוס, שמע על הירצחו של אגתוקלס ופחד שהוא הבא בתור. הוא שלח שליח אל סלאוקוס להצהיר את נאמנותו ולהפקיד בידיו את אוצרו של ליסימכוס. כאשר שמע על כך ליסימכוס, חצה עם צבאו לאסיה הקטנה ותקף את צבאו של סלאוקוס. הוא מת במהלך קרב קורופדיום שהתקיים בשנת 281 לפנה"ס. גורלה של ליסנדרה לא ידוע.
עיצור מכתשי, סותם, אטום
עיצור מכתשי סותם אטום הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא T לטינית קטנה /t/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-<tt>t</tt>. זהו הצליל המודרני לאותיות ט ו- ת.
עיצור מכתשי מלועלע, סותם, אטום [tˤ]
עיצור מכתשי מלועלע, סותם, אטום הוא צליל עיצורי הקיים במספר שפות מדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /tˤ/. זהו הצליל הישן לאות ט, וניתן היה לשמעו בהגיית העברית הטברנית ובשומרונית. זהו צליל האות הערבית ط.
עיצור מכתשי משופתת, סותם, אטום [tʷ]
עיצור מכתשי משופתת, סותם, אטום הוא צליל עיצורי הקיים במספר שפות מדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /tʷ/.
פולסטאר
פולסטאר (באנגלית: Polestar) הוא מותג רכב שוודי שהוקם בשנת 1996 על ידי חברת "Flash Engineering", שנרכשה ב-2015 על ידי וולוו. משרדיה הראשיים נמצאים ליד העיר גטבורג, שוודיה, וייצור כלי רכב שלה מתבצע ב. החברה מפתחת מכוניות ספורט ויוקרה חשמליות, ומציעה שדרוגי חומרה ואופטימיזציות של תוכנת מנוע עבור דגמי וולוו, באמצעות חטיבת Polestar Engineered.
מקור השם Polestar בקבוצת מרוצי הרכב "STCC Polestar" שהקימה את חברת " Polestar Performance AB" שבתורה שנרכשה על ידי "וולוו" ביולי 2015. קבוצת המרוצים שינתה את שמה ל-Cyan Racing, תוך שמירה על קשרים הדוקים עם "וולוו" והן עם חברת האם שלה "ג'ילי".
ביוני 2017, הודיעה "וולוו" כי "פולסטאר" תתחיל לייצר מכוניות חשמליות בעלות ביצועים גבוהים תחת המותג "פולסטאר".
היסטוריה
ראשיתה של החברה בשנת 1996, כחברת "Flash Engineering", קבוצת מרוצי מכוניות שוודית המתחרה באליפות מכוניות השטח השוודית (STCC). מאוחר יותר הקבוצה נמכרה ומותגה מחדש כ-Polestar Racing, והחלה לעבוד עם קבוצת המרוצים של "וולוו", בסוף העשור הראשון של המאה ה-21. בשנת 2009 הפך המותג לשותפה הרשמית של וולוו לשדרוג דגמים קיימים, תחת המותג Polestar Performance. "וולוו" קנתה בסופו של דבר את החברה והמותג ביולי 2015, והציעה דגמים משופרים של Polestar ישירות מהמשווקים שלהם.
פולסטאר ייצרה גם מכוניות אב-טיפוס, כשהראשונה הייתה ב-2010, "C30 Polestar Performance Concept" עם יותר מ-400 כ"ס. ביוני 2012 הושק הרכב "S60 Polestar Concept", הדוהר מ-0 ל-100 קמ"ש תוך 3.9 שניות, עם מהירות מרבית של למעלה מ-300 קמ"ש.
בשנת 2013 החל שיווק של גרסה משודרת של הרכב וולוו S60, על בסיס הטכנולוגיה של "פולסטאר", רכב עם מונע של שישה צילינדרים. אחר כך הושקה גרסה עם מנוע ארבעה צילינדרים.
בשנת 2017 הושק הרכב הראשון תחת שם המותג "פולסטאר" - פולסטאר 1, מכונית ספורט היברידית פלאג-אין במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה. ההשקה בוצעה במטרה להקים מותג חדש ועצמאי, שיהיה אחראי על פיתוח וייצור מכוניות יוקרתיות-ספורטיביות עם מנוע חשמלי, כתשובה למותגים החשמליים החדשים של BMW ומרצדס ולהצלחה הגוברת של טסלה. באותה עת הודיעה "וולוו" גם כי החל מ-2019 כל דגמיה החדשים שלה יהיו חשמליים או היברידיים. היא הייתה היצרנית הגדולה הראשונה שקבעה תאריך להפסקה מוחלטת של השימוש במנוע בעירה פנימית.
בשנת 2019 הושק הפולסטאר 2, רכב חשמלי מונע מצבר בגודל בינוני. הוא נחשף ב-27 בפברואר 2019 בחשיפה מקוונת ששודרה ממטה פולסטאר בגטבורג, שוודיה. מיד לאחר מכן, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בפומבי בתערוכת הרכב של ז'נבה במרץ 2019. הוא מיוצר במפעל הקיים של ג'ילי ב-Luqiao, סין.
בספטמבר 2021, פולסטאר הודיעה על כוונה לצאת להנפקה באמצעות הסכם מיזוג עם חברת "Gores Guggenheim Inc", חברת רכישה למטרות מיוחדות (חברת "ספאק") הנסחרת בבורסת נאסד"ק. המיזוג מתוכנן להיות מושלם ביוני 2022.
שיווק בישראל
בתחילת 2022 הודיעה חברת "מאיר" על תחילת שיווק דגמי "פולסטאר 2" בישראל, החל מקיץ 2022.
דגמי החברה
עד כה הציגה פולסטאר שתי דגמים מייצור עצמי שלה ועוד שני מכוניות קונספט.
מועדון ספורט א-דוחייל
נאדי א-דוחייל א-ריאדי (בערבית: نَادِي الدُّحَيْل الرِّيَاضِيّ; תעתיק מדויק: נַאדִי אלדֻּחַיְל אלרִּיַאצִ'י) הוא מועדון כדורגל קטרי מהעיר דוחה המשחק בליגת העל הקטרית. המועדון מקיים את משחקיו הביתיים באצטדיון עבדאללה בן חליפה המכיל 12,000 מקומות.
היסטוריה
המועדון נוסד כ"אל-שורטה דוחה" ובשנת שינה את שמו ל"לחוויאה". לאחר שהצליח להעמיד את התקציב הגבוה ביותר בקטר, הצטרף לליגת המשנה בקטר וכעבור עונה אחת העפיל לליגת העל. כבר בעונת הבכורה של המועדון בליגה, זכה באליפות הראשונה בתולדותיו.
ב-7 במרץ 2012 המועדון קיים את המשחק הראשון שלו במסגרת אסיאתית נגד אל-אהלי, בו ניצחה לחוויאה 0–1 משער של נאם טאה-היי. מאז שהמועדון עלה לליגת העל, הוא זכה בכל העונות באליפות פרט לשתי עונות (בסך הכל זכה המועדון בארבע אליפויות).
בשנת 2017 התאחד המועדון עם מועדון הספורט אל-ג'ייש והוקם מועדון הספורט "א-דוחייל", ששימר את כל המאפיינים של "לחוויאה".
גבעת דולו
גבעת דולו (באנגלית: Dulo Hill; בבולגרית: хълм Дуло) היא גבעה סלעית ברמת דוספיי, בחצי האי ביירז, באי ליווינגסטון שבאיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הגבעה 210 מטרים מעל פני הים. הגבעה מתנשאת מל חופי פרזידנט שמדרום לה.
גבעת דולו ממוקמת 2.52 קילומטרים דרומית מנקודת ווייטה;
גבעת דולו ממוקמת 2.49 קילומטרים מערבית - צפונית-מערבית מגבעת פנקה.
היסטוריה
האזור התגלה על ידי צידי כלבי ים שהגיעו לאזור במאה ה-19.
הגבעה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968; מיפוי מדויק נעשה על ידי סוקרים ספרדיים בשנת 1992; מיפוי מדויק נוסף נעשה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2005 ובשנת 2009.
הגבעה נקראת על שם שושלת השלטון בולגרית דולו (בין המאה ה-7 למאה ה-10).
הגבעה היא חלק מהאזור האנטארקטי המוגן במיוחד "חצי האי ביירז" (אזור מספר 126), והיא מצויה באחד האזורים המוגבלים בכניסה (restricted zones) שבאזור המיוחד.
טיסה 103 של יטי איירליינס
טיסה 103 של יטי איירליינס הייתה טיסה פנימית של חברת התעופה הנפאלית יטי איירליינס במטוס דה הבילנד קנדה דאש 6 טווין אוטר שהתרסק בעת שניסה לנחות בתנאי מזג אוויר לא נאותים בדרכו משדה התעופה הבינלאומי טריבהוואן, קטמנדו לנמל התעופה שבעיירה לוקלה. המטוס היה מסוג דה הבילנד קנדה דאש 6 טווין אוטר של דה הבילנד הקנדית תחת הרישום 9N-AFE. כל 18 הנוסעים ואנשי הצוות על סיפון המטוס נהרגו מלבד הקברניט.
ההתרסקות
ערפל כבד פקד את לוקלה בבוקרו של אותו יום ובהתחשב בזה שנמל התעופה לוקלה אינו מצויד במערכות נחיתה מותקנות, נאלצו הטייסים לבצע נחיתה ויזואלית (VFR) בערפל ללא כל ראות. המטוס הנמיך גובה מוקדם מדי וסטה שמאלה ממסלול הנחיתה, מה שגרם להתרסקות המטוס בהר. ההרוגים הגיעו משלושה לאומים, הם היו נפאלים, גרמנים ואוסטרלים.
מויז'ש פרסבורגר
מויז'ש פרסבורגר (בפולנית: Mojżesz Presburger; 27 בדצמבר 1904 – 1943?) היה מתמטיקאי יהודי-פולני, לוגיקאי ופילוסוף. היה תלמידו של אלפרד טרסקי. ידוע בשל המצאת אריתמטיקת פרסבורגר כסטודנט בשנת 1929. אריתמטיקת פרסבורגר היא מערכת אקסיומות מסדר ראשון של המספרים הטבעיים עם פעולת חיבור בלבד (אך ללא כפל). פרסבורגר הוכיח שהמערכת היא עקבית, שלמה, וכריעה.
קורות חיים
נולד בוורשה ב-27 בדצמבר 1904 ונספה בשואה, כנראה בשנת 1943.
בשנת 2010, החלה האגודה האירופאית לתאוריה של מדעי המחשב להעניק מדי שנה את פרס פרסבורגר על תרומה יוצאת דופן למדעי המחשב התאורטיים של מדען צעיר (או במקרים יוצאי דופן למספר מדענים צעירים).
אוזרפטור
אוזרפטור (שם מדעי: Ozraptor; מילולית: "שודד אוסטרלי") הוא סוג של דינוזאור תרופוד מקבוצת הצרטוזאורים שחי באוסטרליה של היורה לפני 169 מיליון שנה מזמננו. הוא התגלה בתצורת אבן חול קולאלורה שבאוסטרליה המערבית.
מאפיינים
השלדים הראשונים של הדינוזאור התגלו ב-1967 בידי קבוצת ילדים ליד ג'רלדטון, ואלה נחקרו בידי אוניברסיטת אוסטרליה המערבית ולאחר מכן בידי המוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון. הממצאים הזכירו לחוקרים הראשונים עצמות צבים, אך החוקרים ראלף מולנר וג'ון א. לונג  ראו בהם שרידי עצמות ירך של תרופוד גדול. הוא נקרא "שודד" עקב דמיונו לרפטור, אף שלא היה קרוב לאלה כלל. משמעות המין היחיד שנמצא - Ozraptor subotaii קרויה על שם דמות הגנב הקשת סאבוטייל (Subotai) מהסרט קונאן הברברי.
דינוזאור זה היה קרובו של הצרטוזאורוס, אך היה קרוב מעט גם לקרנוטאורוס עם עצם שוק באורך 17 עד 20 סנטימטרים, ממנה נראה שאורך הדינוזאור השלם הגיע לשני מטרים. לצידו של הרואטוזאורוס הוא נחשב לאחד מהדינוזאורים הוותיקים ביותר באוסטרליה.
אזורים גאוגרפיים של יוון
האזורים הגאוגרפיים של יוון (ביוונית: γεωγραφικά διαμερίσματα, בתרגום מילולי: המחלקות הגאוגרפיות) הם כינוי לתשעה חבלי הארץ הגאוגרפיים וההיסטוריים העיקריים של יוון.
עד שנת 1987 הם שימשו בתור הבסיס לחלוקה המנהלית הרשמית של יוון. כיום עדיין החלוקה הגאוגרפית הזאת נפוצה בשימושים לא רשמיים ובשיח היומיומי.
מונטיאקים
מונטיאקים (שם מדעי: Muntiacinae) הוא שבט של איילים החיים בדרום ומזרח אסיה וכוללים שני סוגים. בעבר סווגו כתת-משפחה בפני עצמם, אך כיום מסווגים כשבט בתת-משפחת האיילים.
מאפיינים
המונטיאקים הם איילים קטנים למדי גובהם בכתפיים הוא 70-30 ס"מ בלבד. קרניהם דקות בעלות 3-1 סיעופים, ומכוסות ברובם בפרווה גרמית; בדומה לאיילי מושק ואלקרן הגדות לזכרי המונטיאקים זוג ניבים קטנים הבולטים מפיהם. מרביתם חיים ביערות טרופיים, פעילים משעות הערב עד שעות הזריחה, וביישנים מבני אדם. בדומה למזאמות והצביונים גם המונטיאקים ממלאים תפקיד אקולוגי ביער של אכילת פירות, עלים, צמחים וכדומה.
ג'יימס קרייג אדמסון
ג'יימס קרייג אדמסון (באנגלית: James Craig Adamson; נולד ב-3 במרץ 1946) הוא אסטרונאוט עבר אמריקאי וקולונל בצבא ארצות הברית. השתתף במשימות STS-28 ו-STS-43, והשלים 263 הקפות ו-334 שעות בחלל.
נולד בווארסאו שבניו יורק, ומתגורר בפישרסביל שבווירג'יניה עם אשתו ושניים משלושת הילדים שלו.
לימודים וצבא
ג'יימס השלים את התואר הראשון שלו במדעי ההנדסה והוזמן להיות סגן משנה בבאוניברסיטה הצבאית של אמריקה. ב-1977 השלים ג'יימס תואר שני בהנדסת תעופה וחלל באוניברסיטת פרינסטון. לאחר סיום לימודיו בפרינסטון הפך לפרופסור באוניברסיטה הצבאית בווסט פוינט. בנוסף על כך ג'יימס פיתח מעבדות טיסה בבדיקות טיסת המטוסים וכתב טקסט על ביצועי המטוסים. אדמסון הוא גם מהנדס מקצועי מוסמך וטייס מסחרי מורשה.
ג'יימס השלים גם הרבה מאוד קורסים שונים כגון: הישרדות הרים, טייס ניווט, אימון נשק גרעיני, וקצין מתחיל ומתקדם בצבא. כאשר התחילה מלחמת וייטנאם ג'יימס היה טייס תצפית ובזכות התואר השני שלו בהנדסת תעופה וחלל הוא היה פרופסור בצבא האמריקאי שם לימד אווירודינמיקה, ביצועי מטוסים, יציבות ושליטה במטוס.
שירות בנאס"א
אדמסון גויס במרכז החלל לינדון ב. ג'ונסון בשנים 1981 – 1992 בשלב מבחן הטיסה התפעולי של תוכנית ההסעות, שימש כטייס בדיקת מחקר וקצין אווירודינמיקה בבקרת המשימה אדמסון נבחר על ידי נאס"א כאסטרונאוט בשנת 1984, והיה כשיר למשימה בטיסות מעבורת החלל..
במשימה הראשונה STS-28 החללית שוגרה ב-8 באוגוסט. ברוסטר שו היה מפקד צוות ואדמסון היה מומחה משימה. החללית הקיפה את כדור הארץ 80 פעמים ב-121 שעות החללית נחתה בכדור הארץ ב-13 באוגוסט 1989 המשימה נשאה מטען מסווג של מחלקת ההגנה ומספר מטענים משניים. כאשר חזר מהמשימה הוא קיבל את התפקיד מנהל ניתוח עיבוד המעבורות במרכז החלל קנדי.
לאחר פרישתו של אדמסון משירות ממשלתי ביוני 1992, הוא המשיך כיועץ ניהולי של נאס"א ותעשיית החלל. עד ספטמבר 1994 שימש כיועץ ניהול ומתכנן אסטרטגי בחברת לוקהיד בתחום פעולות טיסה בחלל האנושי. הוא גם נבחר על ידי מנהל נאס"א לשמש במועצה המייעצת של נאס"א.
פרסים ואותות הוקרה
במהלך חייו זכה אדמסון להרבה מאוד פרסים ביניהם: מדליות אוויר, מדליית שירות עליון להגנה, מדליית שירות מכובד, מדליית ציון לשבח של הצבא, מדליית שירות של נאס"א, שתי מדליות טיסה של נאס"א ועוד
לגליזציה של סמים קלים
לגליזציה של סמים קלים היא מתן אישור לשימוש, גידול ומכירה של סמים קלים, שהם חומרים פסיכו-אקטיביים המשפיעים על מצבו הפיזי והנפשי של האדם, לרוב מתוצרי צמח הקנאביס. אולם יש הכוללים בהגדרה זו גם סמים סינתטיים מסוימים או מתאמפטמינים.
מדיניות
אמנת האומות המאוחדות נגד שימוש אסור במהלך תנועה בסמים נרקוטיים וחומרים פסיכוטרופיים משנת 1988 קבעה חובה על המדינות החותמות "לאמץ אמצעים ככל שיהיו נחוצים כדי לקבוע עבירות פליליות על פי החוק המקומי שלהן" (סעיף 3, סעיף 1) את כל פעילויות הקשורות לייצור, מכירה, הובלה, הפצה וכו'. מהחומרים הכלולים ברשימות המוגבלות ביותר של האמנה היחידה לסמים נרקוטיים משנת 1961 ואמנה על חומרים פסיכוטרופיים משנת 1971. הפללה חלה גם על "גידול פרג אופיום, שיח קוקה או קנאביס לצורך ייצור תרופות נרקוטיות". האמנה מבדילה בין הכוונה לשימוש בתנועה לבין צריכה אישית, וקובעת שיש לראות את האחרונה גם כעבירה פלילית, אך "בכפוף לעקרונות החוקתיים ולמושגי היסוד של מערכת המשפט של המדינה" (סעיף 3, סעיף 2).
מרכז המעקב האירופי לסמים ולהתמכרות לסמים (EMCDDA) מגדיר אי-הפללה כהסרת התנהלות או פעילות מתחום המשפט הפלילי, המסמל רק הקלה בסנקציה העונשית הקבועה בחוק. אי-הפללה חלה בדרך כלל על עבירות הקשורות לצריכת סמים ועשויה לכלול הטלת סנקציות מסוג אחר (מינהלי) או ביטול כל הסנקציות, חוקים אחרים (לא פליליים) מסדירים אז את ההתנהלות או הפעילות. המונח לגליזציה מתייחס להסרת כל העבירות הקשורות לסמים מהדין הפלילי, שימוש, החזקה, טיפוח, ייצור, מסחר וכו'.
תומכי לגליזציה של סמים קלים מחזיקים בסיבות שונות לתמוך בליגליזציה, ויש להם הצעות מדיניות שונות. שתי העמדות הנפוצות ביותר הן לגליזציה של סמים קלים (או לגליזציה מחדש), ואי-הפללה של שימוש בסמים קלים.
לגליזציית סמים קלים
לגליזציה של סמים דורשת חזרה לעמדות שאפיינו את המצב טרם חקיקת חוק המזון הנקי והתרופות בשנת 1906 בארצות הברית, כאשר כמעט כל הסמים היו חוקיים. דבר זה ידרוש את ביטול האיסור הממשלתי על הפצה, מכירה ושימוש אישי בסמים המוגדרים אסורים כיום. הרעיונות המוצעים נעים בין לגליזציה מלאה שתסיר לחלוטין את כל סוגי הפיקוח הממשלתי, לצורות שונות של לגליזציה מוסדרת, שבהן סמים יהיו זמינים באופן חוקי, אך נתונים למרות מערכת פיקוח ממשלתית שתאכוף הגבלות כגון:
במערכת הלגליזציה המפוקחת ככל הנראה יהיו מגבלות על תרופות שונות, תלוי בסיכון הנתפס שלהן, כך שאף על פי שחלק מהתרופות יימכרו ללא מרשם בבתי מרקחת או מפעלים מורשים אחרים, תרופות עם סיכון גדול יותר לפגיעה יכולות להיות זמינות למכירה בלבד במתחמים מורשים שבהם ניתן היה לפקח על השימוש ולהגיש טיפול רפואי במצב חירום. דוגמאות לסמים עם רמות שונות של תפוצה מוסדרת ברוב המדינות כוללות: קפאין (קפה, תה), ניקוטין (טבק), ואלכוהול (בירה, יין, משקאות חריפים).
לגליזציה מלאה מוצעת לעיתים קרובות על ידי קבוצות כגון ליברטריאנים המתנגדים לחוקי סמים על רקע מוסרי, ואילו לגליזציה מוסדרת מוצעת על ידי קבוצות כמו אכיפת החוק כנגד איסור המתנגדות לחוקי הסמים בטענה שהם אינם משיגים את יעדיהם המוצהרים ובמקום זאת מחמירים מאוד את הבעיות הקשורות לשימוש בסמים אסורים, אך מכירים בכך שישנם נזקים הקשורים לסמים אסורים כיום שיש למזער אותם. לא כל תומכי לגליזציה מחדש של סמים חולקים בהכרח מסגרת אתית משותפת, ואנשים עשויים לאמץ נקודת מבט זו מסיבות שונות. בפרט, העדפת לגליזציה של סמים אינה מרמזת על אישור השימוש בסמים.
אי-הפללת שימוש בסמים קלים
אי-הפללה של שימוש בסמים דורש הפחתת שליטה ועונשים בהשוואה לחוקים הקיימים. תומכי הפחתת ההפללה של סמים תומכים בדרך כלל בשימוש בקנסות או בעונשים אחרים להחלפת תקופת המאסר, ולעיתים קרובות מציעים מערכות לפיה משתמשי סמים בלתי חוקיים שנתפסו ייקנסו, אך לא יקבלו רישום פלילי קבוע כתוצאה מכך. מאפיין מרכזי של אי-הפללה של סמים הוא מושג של הפחתת נזק.
אי-הפללה של סמים מהווה במובן מסוים תיווך בין איסור ללגליזציה, והיא ספגה ביקורת על היותה "הגרועה ביותר משני העולמות", מכיוון שמכירת סמים קלים עדיין לא תהיה חוקית, ובכך תנציח את הבעיות הכרוכות בהשארת ייצור והפצה לידי העולם תחתון הפלילי, תוך כדי שהיא גם לא תרתיע את השימוש בסמים לא חוקיים על ידי הסרת העונשים הפליליים שעלולים לגרום לאנשים מסוימים לבחור שלא להשתמש בסמים. עם זאת, ישנם רבים הטוענים כי אי-ההפללה של החזקת סמים תנתב את מיקומה של מערכת אכיפת החוק בכל מדינה כדי להשקיע מאמצים רבים יותר במעצר סוחרים ועבריינים בעלי פרופיל גבוה, במקום לעצור עבריינים קלים אשר אינם נחשבים כמסוכנים לציבור.
בשנת 2001 החלה פורטוגל להתייחס לשימוש ולהחזקת כמויות קטנות של סמים כנושא של בריאות הציבור. במקום לכלוא את מי שנמצא ברשותו שימוש, הפנו אותם לתוכנית טיפולים על ידי פאנל אזורי המורכב מעובדים סוציאליים, אנשי מקצוע בתחום הרפואה ומומחים לתרופות. מדיניות זו הקטינה גם את סכום הכסף שהממשלה הוציאה במלחמה בסמים וכסף שהשקיע בהכלאת משתמשי הסמים. שיעורי ההדבקה ב-HIV ירדו גם מ-104.2 מקרים חדשים למיליון בשנת 2000 ל-4.2 מיליון בשנת 2015. "כפי שציין ארגון ה-"EMCDDA", ברחבי אירופה בעשורים האחרונים, חלה תנועה לכיוון גישה המבדילה בין הסם לסוחר, הנחשב לפושע, ומשתמש בסמים, שנראה יותר כאדם חולה הזקוק לטיפול. שש מדינות באמריקה הלטינית עברו באופן דומה הפחתת עונשים הקשורים לשימוש בסמים והחזקה אישית. פורטוגל היא המדינה הראשונה שהפחיתה את ההחזקה בכמויות קטנות של סמים לתוצאות חיוביות בשנת 2001 וקבעה כי מי שנתפס עם כל סוג של סם בפורטוגל, אם זה לצריכה עצמית, לא ייכלא.
כלכלה
ישנן השלכות כלכליות וחברתיות רבות של הפללת סמים. איסור זה הוכח כמגביר את הפשיעה (גניבה, אלימות, שחיתות) ומחיר הסמים ומגביר את עוצמת השימוש. במדינות מתפתחות רבות ייצור סמים מציע דרך להימלט מעוני. הכלכלן היהודי-אמריקאי מילטון פרידמן העריך כי למעלה מ-10,000 מקרי מוות בשנה בארצות הברית נגרמים על ידי הפללה של סמים, ואם היו הופכים משתמשי סמים לקורבנות תמימים חוקיים, כגון אלה שהופלו בירי, הם היו מפסיקים או מצטמצמים. חוסר היעילות הכלכלית וחוסר היעילות של התערבות ממשלתית כזו במניעת סחר בסמים זכו לביקורת חריפה מצד תומכי חופש עבור הסמים. המלחמה בסמים של ארצות הברית, שעוררה חקיקה בקרב כמה ממשלות מערביות אחרות, ספגה ביקורת שלילית גם מסיבות אלה.