cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'רג' קורטג
יצירתו
תקופת שהותו של קורטג בפריז נתנה לו הזדמנות להתוודע אל פרטיטורות של מלחינים מערביים, והשפעתם של סטרווינסקי ווברן ניכרת ביצירתו. קורטג התנסה בדודקפוניה, אבל השורה אצלו הייתה לא יותר מפתיחה לפרק. על אף השפעתם של מלחינים מערביים, ההשפעה העיקרית על יצירתו של קורטג באה מבארטוק.
היצירות שקדמו לאופוס 33, היצירה התזמורתית Stele, שהוקדשה לקלאודיו אבאדו ולפילהרמונית של ברלין, כוללות בעיקר מוזיקה לקול סולו ולמקהלה ומוזיקה אינסטרומנטלית מיצירות סולו עד יצירות להרכבים גדלים והולכים. "אמרות פטר בּוֹרְנֶמיסָה" ("Bornemisza Péter mondásai") אופוס 7, שנכתב בשנים 1963 עד 1968, הוא מחזור שירים בן 40 דקות לסופרן ופסנתר, המבוסס על דרשות של מטיף רפורמי בן המאה ה-16 ויוצר מסע לאורך החיים, מלידה עד מוות. זו היא יצירתו הווקאלית הראשונה של קורטג מאז השנים שקדמו ל-1956, גולת הכותרת לשלב היצירה הראשון הבוגר שלו, שאף התרחק מן התמציתיות האכזרית של התקופה. המבנה הסימפוני בן ארבעת החלקים של יצירה זו בולט בייחודו במכלול יצירתו של קורטג.
באחדות מיצירותיו של קורטג, יש תפקיד חשוב לחלל: " - קואזי אונה פנטזיה...", שהשמעת הבכורה שלה הייתה ב-1988 בפסטיבל ברלין, היא היצירה הראשונה שבה בוחן קורטג את הרעיון של מוזיקה האופפת את הקהל במרחב. מאז אופוס 33 זכו כמה וכמה יצירות גדולות לביצועי בכורה, כמו "מסרים" אופוס 34 ו"מסרים חדשים" אופוס 34a לתזמורת, המוזיקה למחזה של בקט pas a pas – nulle part אופוס 35, הקונצ'רטו הכפול "...קונצ'רטנטה..." אופוס 42 ו-"6 מומנטים מוזיקליים" אופוס 44 לרביעיית מיתרים.
עיבוד משמר
עיבוד משמר (באנגלית: Conservation tillage) הוא דרך להכנת הקרקע לזריעה ועיבודה על ידי החקלאי. העיקרון המנחה את הממשק הוא שימור הקרקע תוך הקטנת מספר העיבודים למינימום הנחוץ. משך ההשפעה של פעולות עיבוד משמר קצר ועלותן נמוכה.
לממשק עיבוד משמר שלוש תועלות עיקריות:
ההערכות הן כי מאז 1950 פחתה כמות הקרקע הפורייה בהיקף של יותר מ-12 מיליון קמ"ר (שטח השווה לשטחי סין והודו יחד). ובישראל ישנם שטחים שאיבדו כ-20 ס"מ מסחף. שליש מכמות הקרקע הפורייה אבד, וכן שקצב אובדן הקרקע עקב סחף, מהיר פי מאה מקצב היווצרות קרקע פורייה. חיסכון ניכר בעלויות העיבוד על ידי הקטנת מספר העיבודים – בממוצע, בחקלאות שלחין עלות העיבוד יורדת מ-150 ₪ ל-50 ₪/ד'; ובחקלאות בעל, מ-80 ₪ ל-40 ₪/ד'.
פיירלואיג'י קזיראגי
פיירלואיג'י קזיראגי (נולד ב-4 במרץ 1969 במונצה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ.
עיבוד משמר
סוגי הפעולות בעיבוד משמר
אי פליחה (No till / No tillage) - זריעה בשדה ללא עיבודים כלל. משרד החקלאות ממליץ על חריש והטמעה של זבל אורגני בשדות באי-פליחה תוך פליחת הקרקע כל מספר שנים. חלק מהמטרות העיקריות של החריש בפרט והעיבוד בכלל הוא שמירה על השדה מפני עשבים רעים קשי הדברה, מניעת הידוק קרקע, והכנת מצע זרעים תקין. מכיוון שבהגדרתו ממשק משמר אמור לתת מענה לבעיית הסחיפה, אבל לא על חשבון נושאים אחרים – העיבוד במחזור הוא חלק חשוב.
פיירלואיג'י קזיראגי
קזיראגי שיחק במהלך הקריירה, בין היתר, ארבע עונות ביובנטוס עמה זכה פעמיים בגביע אופ"א, וחמש עונות בלאציו עמה זכה בקופה איטליה. הוא ייצג את 44 פעמים, בהן כבש 13 שערים, והיה שותף להעפלת הנבחרת לגמר מונדיאל 1994, וכן ייצג אותה בטורניר יורו 1996.
עיבוד משמר
סוגי הפעולות בעיבוד משמר
סיכור - סכירת תלמים על ידי חסימות עפר. סכירת תלמים על ידי חסימות עפר לרוחבם שסופה שורות של אגמים קטנים לאורך התלמים. מטרת הסכרונים והגומות (סעיף הבא) היא קליטה מרבית של הגשם או של מי ההשקיה על ידי יצירת שקתות/גומות על פני כל שטח העיבוד. שקתות אלו קולטות את עודפי הגשם, בפרקי הגשם שעוצמתם גבוהה מיכולת החילחול של הקרקע. החילחול, מהסכרונים עצמם, מתקיים במלוא עוצמתו בהפסקות בין מטחי הגשם ואף לאחר גמר הסופה. עקרון שיטות הסיכור והגימום הוא טיפול בגשם הישיר בלבד, ללא תרומת נגר מדרכים ושדות סמוכים. האוגר המקסימלי של הסכרונים הוא 60 מ"מ, ואינו מתאים לאזורים מסוימים בארץ, דוגמת השרון.
פיירלואיג'י קזיראגי
לאחר פרישתו החל בקריירת אימון, במהלכה הוביל בין היתר את נבחרת איטליה עד גיל 21.
קריירת משחק
קזיראגי החל את דרכו בקבוצת הנוער של מונצה מעיר הולדתו. ב-20 באוקטובר 1985, כשהיה בן 16 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת בסרייה ב', בהפסד 1-0 לארצו. עד לסיום העונה ערך קזיראגי 12 הופעות ליגה בהן כבש שער אחד, והיה שותף לירידתה של מונצה לליגה השלישית. עם ירידת הליגה של הקבוצה היה קזיראגי לשחקן הרכב קבוע, ובעונת כבש 12 שערי ליגה בשלושים הופעות שסייעו לקבוצתו לחזור לסרייה ב' לאחר שנתיים. קזיראגי נותר בקבוצה עונה נוספת בליגת המשנה, בה כבש תשעה שערים ב-27 הופעות. בסך הכול בארבע עונות בקבוצה הבוגרת של מועדון נעוריו כבש קזיראגי 28 שערים ב-94 הופעות ליגה.
עיבוד משמר
סוגי הפעולות בעיבוד משמר
תוספת חומר אורגני - פיזור קומפוסט/זבל אורגני בשדה בכמות מצטברת השווה ל-1 קוב לדונם לשנה. תוספת חומר אורגני תורמת ליציבות תלכידי הקרקע, משפרת תאחיזת מים בקרקעות קלות, ומצמצת איבוד מים מאזור בית השורשים. על מנת להצניע את החומר האורגני, יש לבצע חריש.
פיירלואיג'י קזיראגי
קריירת משחק
לקראת עונת עבר קזיראגי לקבוצת הפאר יובנטוס, תחת המאמן דינו זוף. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ב-27 באוגוסט 1989, כשהחליף את סלבטורה סקילאצ'י במשחקה של יובנטוס מול בולוניה, שהסתיים בשוויון 1-1. באותה עונה זכה עם יובנטוס בשני תארים, ובשניהם שיחק תפקיד מכריע. במשחק הראשון של חצי גמר הגביע האיטלקי כבש את צמד השערים בניצחון 2-0 על רומא, שהיו לשערים מכריעים לאחר שיובנטוס נוצחה 3-2 בגומלין אך העפילה לגמר. קזיראגי פתח ושיחק בצמד משחקי גמר הגביע, שהסתיימו עם ניצחון 1-0 בסיכום ליובנטוס ועם זכייה בתואר הראשון בקריירה שלו. קזיראגי שיחק תפקיד חשוב גם בזכייתה של יובנטוס בגביע אופ"א באותה העונה. הוא פתח בהרכב בצמד משחקי הגמר מול פיורנטינה, ובמשחק הראשון אף כבש את אחד משעריה של יובנטוס, שניצחה באותו משחק 3-1. לאחר שוויון 0-0 בגומלין, זכתה יובנטוס בגביע אופ"א השני בתולדותיה.
עונה אחר כך, תחת המאמן לואיג'י מאיפרדי, כבש קזיראגי שמונה שערי ליגה ב-24 הופעות, והוסיף לכבוש שערים חשובים עבור הקבוצה גם במסגרת האירופית, כשהרשית ארבע פעמים במהלך טורניר גביע אירופה למחזיקות גביע, כולל בחצי הגמר מול ברצלונה, שהדיחה את יובנטוס מהמפעל. כישלונה של יובנטוס בליגה (מקום שביעי בלבד) הביאו להחלפתו של המאמן ולהגעתו של ג'ובאני טרפטוני. תחת המאמן החדש זכה קזיראגי לאשראי נרחב בליגה, כששותף ב-33 משחקים וכבש שבעה שערים, בדרך לסגנות בתום העונה. עם זאת, שאיפתה של יובנטוס להתחזק לקראת עונת הביאה לקבוצה שחקני התקפה בכירים כמו אנדראס מולר, ג'אנלוקה ויאלי ופבריציו ראבנלי. יחד עם רוברטו באג'ו שכבר היה חלק מהקבוצה בשתי העונות האחרונות, הציגה יובנטוס חוליה התקפית מגוונת וחזקה, שהגבילה משמעותית את דקות המשחק של קזיראגי. הוא זכה ל-18 הופעות ליגה בלבד באותה העונה, ונותר על הספסל בצמד משחקי גמר גביע אופ"א, בהם גברה יובנטוס על בורוסיה דורטמונד. המחסור בדקות משחק הוביל את קזיראגי לחפש קבוצה חדשה, והוא סיים את דרכו ביובנטוס לאחר ארבע עונות, בהן כבש עשרים שערי ליגה ב-98 הופעות.
לקראת עונת הצטרף קזיראגי ללאציו של דינו זוף, המאמן שהעניק לו את ההזדמנות הראשונה ביובנטוס. בעונת הבכורה של קזיראגי בלאציו, הוא לא הצליח להביא לידי ביטוי את יכולותיו, כאשר מי שהוביל את התקפת הקבוצה היה ג'וזפה סיניורי. בעוד סיניורי כבש 23 שערי ליגה באותה העונה בדרך למלכות השערים של הליגה, סיניורי הסתפק בארבעה בלבד ב-26 הופעות. עונה אחר כך, תחת המאמן זדנק זמאן ועם צירופו של אלן בוקסיץ' המהיר, הצליח קזיראגי יותר מבעונת הבכורה שלו, וסיים את העונה עם 12 שערים ב-34 הופעות, כולל רביעייה לרשתה של פיורנטינה בניצחון 8-2 של לאציו, שסייעו לקבוצתו לסיים את העונה כסגנית האלופה. עונה אחר כך קבע קזיראגי שיא קריירה אישי עם 14 שערי ליגה ב-28 הופעות, והגיע עם קבוצתו למקום השלישי בטבלה.
פיטוריו של זמאן וחזרתו של דינו זוף במהלך עונת פגעו בקזיראגי, שסיים את העונה עם 24 הופעות ליגה בלבד, ושמונה שערים. הגעתם של המאמן סוון-יוראן אריקסון והחלוץ רוברטו מאנצ'יני לקראת עונת סימנו את סוף דרכו של קזיראגי בלאציו. הוא רשם 28 הופעות ליגה באותה העונה, אך רובן כשעלה מהספסל, מה שהגביל אותו לשלושה שערי ליגה בלבד. עם זאת, הוא היה לכובש המוביל של קבוצתו בגביע אופ"א, כשהבקיע ארבעה שערים בעשר הופעות במהלך הטורניר, בו העפילה לאציו לראשונה בתולדותיה לגמר. קזיראגי פתח במשחק הגמר אך הובס עם קבוצתו 3-0 על ידי אינטר מילאנו. באותה עונה זכה עם לאציו בגביע האיטלקי. הוא פתח בצמד משחקי הגמר בהם גברה לאציו 3-2 בסיכום על מילאן. הייתה זו זכייה שנייה של קזיראגי בגביע האיטלקי, לאחר הזכייה עם יובנטוס שמונה שנים קודם לכן. בתום העונה סיים קזיראגי את דרכו בלאציו ובסרייה א', לאר שכבש 41 שערי ליגה ב-140 הופעות במדי הקבוצה.
במאי 1998, לקראת עונת, חתם בצ'לסי מהפרמייר ליג, אותה אימן חברו לשעבר ביובנטוס, ג'אנלוקה ויאלי (שימש כמאמן-שחקן). צ'לסי הציגה רביעייה איטלקית באותה עונה, כאשר חוץ מוויאלי וקזיראגי שיחקו בה גם רוברטו די מטאו וג'אנפרנקו זולה. באחד ממשחקיו הראשונים בקבוצה, זכה קזיראגי עם צ'לסי בסופר קאפ האירופי, לאחר ניצחון 1-0 על ריאל מדריד. קזיראגי עלה בהרכב קבוצתו למשחק. ב-8 בנובמבר 1998 נפצע קזיראגי באופן קשה בברכו לאחר התנגשות עם שוערה של קבוצת וסטהאם יונייטד, שאקה היסלופ. קזיראגי עבר עשרה ניתוחים בברכו על מנת לנסות ולשוב לשחק, אך מאז הפציעה לא שב עוד לשחק כדורגל מקצועני. בתום עונת, בה לא שיחק כלל, נאלץ לפרוש ממשחק פעיל בגיל 31 בלבד.
נבחרת איטליה
קזיראגי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת איטליה ב-13 בפברואר 1991, תחת המאמן אזליו ויצ'יני, כשפתח בהרכב במשחק ידידות מול שהסתיים בשוויון 0-0. שנה אחר כך, ב-19 בפברואר 1992, בניצחון 4-0 על במשחק ידידות, כבש קזיראגי את שער הבכורה שלו בנבחרת.
תחת המאמן אריגו סאקי, היה קזיראגי שותף להעפלתה של איטליה ממוקדמות מונדיאל 1994 עם שני שערים בארבע הופעות, וזומן לסגל איטליה לקראת מונדיאל 1994 בארצות הברית. קזיראגי לא שותף להפסד 1-0 ל במשחק הפתיחה של איטליה בטורניר. הוא פתח בהרכב משחק אחר כך, בניצחון 1-0 על, ובמשחק מול שהסתיים בשוויון 1-1 (הוחלף במחצית). בשלבי הנוקאאוט איבד קזיראגי את מקומו בהרכב, ולא שותף בניצחון 2-1 על בהארכה בשמינית הגמר ובניצחון 2-1 על  ברבע הגמר. הופעתו השלישית והאחרונה בטורניר הגיעה בשלב חצי הגמר, כשעלה ושיחק לאורך כל המשחק בו גברה איטליה 2-1 על. קזיראגי לא שותף בהפסדה של איטליה במשחק הגמר ל בדו-קרב בעיטות עונשין.
לאחר שכבש שני שערים בשש הופעות במוקדמות יורו 1996, זומן קזיראגי על ידי סאקי לסגל איטליה לקראת יורו 1996 באנגליה. במשחק הפתיחה של הטורניר עלה קזיראגי בהרכב וכבש צמד לרשתה של בניצחונה של איטליה 2-1. משחק אחר כך, מול, עלה מהספסל לאחר כשעה, כשקבוצתו בפיגור 2-1. בדקות הסיום היה קזיראגי אחראי להחמצה גדולה, ואיטליה נותרה ללא נקודות במשחק. קזיראגי פתח ושיחק לאורך כל המשחק מול, שהסתיים בשוויון 0-0 והביא להדחתה של איטליה כבר בתום שלב הבתים.
תחת המאמן צ'זרה מלדיני, היה קזיראגי שותף לטורניר מוקדמות מונדיאל 1998. הוא כבש שער אחד בארבע הופעות בשלב הבתים, ממנו העפילה איטליה לפלייאוף מול רוסיה. לאחר שלא שותף במשחק הראשון בחוץ (שוויון 1-1), עלה קזיראגי בהרכב למשחק הגומלין הביתי וכבש את השער היחיד במשחק, שהעלה את נבחרתו למונדיאל 1998 בצרפת. על אף השער המכריע, לא זומן קזיראגי לסגל לטורניר המונדיאל, וערך את הופעתו האחרונה במדי איטליה בניצחון 3-1 על ב-22 באפריל 1998, חודשיים לפני פתיחתו של הטורניר.
בסך הכול כבש קזיראגי 13 שערים ב-44 הופעות במדי נבחרת איטליה.
קריירת אימון
קזיראגי החל את קריירת האימון בקבוצת הנוער של מונצה, מועדון נעוריו, שם שימש כמאמן נוער במשך שנתיים. לקראת עונת התמנה לתפקיד מאמן לניאנו מהליגה הרביעית. בעקבות הקושי לעמוד ביעדיה של הקבוצה באותה העונה, פוטר קזיראגי מתפקידו במרץ 2004, לאחר פחות מעונה אחת בתפקיד.
ב-24 ביולי 2006 נבחר קזיראגי להחליף את קלאודיו ג'נטילה כמאמן נבחרת איטליה עד גיל 21. הוא העפיל עם הנבחרת לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2007, שם סיימה איטליה שלישית בשלב הבתים. היא התמודדה במשחק פלייאוף מול פורטוגל על הכרטיס לטורניר הכדורגל באולימפיאדת בייג'ינג (2008), וגברה עליה בדו-קרב בעיטות עונשין. בטורניר האולימפי סיימה איטליה בראש הבית שלה בשלב הבתים, אך הודחה ברבע הגמר עם הפסד 3-2 לבלגיה. קזיראגי הוביל את הנבחרת להעפלה לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009, שם צלחה איטליה את שלב הבתים במקום הראשון, אך נכנעה לגרמניה בעקבות שורת הרחקות ופציעות אותם ספגה במהלך הטורניר. הכישלון להעפיל לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2011, ועקבות כך גם לטורניר הכדורגל באולימפיאדת לונדון (2012), הביאו לסיום דרכו של קזיראגי בנבחרת ב-20 באוקטובר 2010.
ב-24 בדצמבר 2014 חזר קזיראגי למגרשים, כשהתמנה לעוזר מאמן קליארי מהסרייה א', תחת המאמן ג'אנפרנקו זולה, ששימש כעוזרו של קזיראגי בנבחרת הצעירה. בעקבות פיטוריו של זולה ארבעה חודשים אחר כך, ב-9 במרץ 2015, סיים גם קזיראגי את תפקידו. הוא הוסיף לשמש כעוזרו של זולה בעונת באל-ערבי מליגת העל הקטרית. לאחר עונה חלשה שהסתיימה במקום השמיני בלבד, פוטרו השניים מתפקידם.
בדצמבר 2016 התמנה לעוזרו של זולה בברמינגהאם סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-17 באפריל 2017, לאחר 24 משחקים, התפטר זולה מתפקידו, ובעקבות כך סיים גם קזיראגי את דרכו בקבוצה.
עיבוד משמר
כדאיות כלכלית של עיבוד משמר
נושא הכדאיות הכלכלית של אי-פליחה לעומת הסיכון (עשביה, מזיקים) נחקר רבות במו"פים חקלאים ובאקדמיה בארץ והעולם. כמה דוגמאות מהארץ: מחקר שנערך במו"פ כותנה, כפר מסריק, על ידי אמנון ליסאי ב-2005 הראה כי בהשוואה בין עיבוד רגיל, מינימום עיבוד, וחלקות ללא עיבוד כלל (אי-פליחה) נמצא כי לא היה הבדל בפרמטרים של יבול, איכות סיבים, הבכרה, התנגדות הקרקע לחידור ורטיבות הקרקע. לעומת זאת הבדל משמעותי, נמצא בהוצאות. 101 ₪ לדונם עבור אי-פליחה, 163 ו-241 עבור מינימום עיבוד ועיבוד מקובל, בהתאמה.
מחקר אחר, שנערך על ידי ד"ר דוד בונפיל מתחנת מחקר גילת בשדות חיטה בצפון הנגב הראה כי בעשורים האחרונים, בהם מספר שנות הבצורת הלך ועלה, הבדל של 20% יותר יבול חיטה התקבל משדות באי פליחה, בהשוואה לשדות בעיבוד רגיל. זאת עקב חדירות מים ואוגר מים גבוהים יותר בממשק אי עיבוד בתוספת חיפוי קש, פרמטר משמעותי ברצף שנות בצורת שפקדו את האזור. בחישוב בו התנובה הייתה זהה, לא נמצא יתרון כלכלי לממשק אי פליחה, וזאת עקב הכדאיות למכור קש לעומת להשאיר אותו בשדה.
בדיקה נוספת נערכה בשטחי רמות יששכר המאופיינים בשיפועים ונתונים בסכנת סחיפה חמורה ובינונית. בגד"ש מולדת, ב-2013, נבחנה התכנות אגרוטכנית לשתול ולקטוף עגבניות תעשייה ללא עיבודי יסוד בקרקע בה מחזור גידול קודם היה חיטה לגרעינים. נערכה השוואה בין שתי חלקות, באחת התבצע חריש לעומק 30 ס"מ, החלקה עם ארגז ומעגלה משוננת, ובשנייה התבצע קלטור עם דישון סיכות חודש לפני השתילה. התוצאות הראו כי נטו טון ומחיר לדונם היו 15.6 ו-332.8 ₪ עבור מינימום עיבוד, ו-14.76 ו-351 ₪ עבור עיבוד רגיל, בהתאמה. חלקה במינימום עיבוד הניבה יותר פרי, אך תכולת הסוכר של הפרי הייתה נמוכה יותר. נמצא גם כי השתילה והקטיף היו קלים יותר בממשק של עיבוד מופחת עקב פריכותה של הקרקע.
היקף השטחים המעובדים באי-פליחה בישראל
השיטה מיושמת בצורה נרחבת באזור העמקים (100,000 דונם) ובנגב הצפוני ברוחמה, משמר הנגב ובית קמה (15,000 דונם). נכון ל-2015, כעשרים מכונות זריעה ייעודיות לגידולי פלחה באי פליחה נרכשו בארץ. קיים מגוון רחב של תת-שיטות וגרסאות ליישום "שיטת אי פליחה", החל משיטות זריעה שונות (התלויות בטכנולוגיה של המזרעות שנרכשו), משך מחזור אי פליחה, שיטות העיבוד במחזור ואופן הטמעת הזיבול. לאור ההישגים המרשימים של שיטת האי פליחה בשמירה על הקרקע והחדרת מי הנגר לקרקע, ובמיוחד לאור החסכון בדלק היקף השטחים המעובדים באי-פליחה גדל בהתמדה.
כ-25% משטחי המטעים נעשים בשימור, ובהם מטעי אבוקדו, הדרים ונשירים, וכרמי יין.
משרד החקלאות מעודד שיטת עיבוד זאת בצורה של מענקי השקעות.
שלמה שלזינגר
ביוגרפיה
נולד לרבי משה יהודה ולהלינה (חיה) בירושלים, בילדותו למד בתלמוד תורה המסורה, ואחר כך למד בישיבת קול תורה. לאחר כמה שנים עבר ללמוד בישיבת פוניבז' בבני ברק, ולאחר מכן בישיבת מעלות התורה אצל הרב שמואל אוירבך.
נישא לנחמה בת הרב עוזר גורביץ - מראשי ישיבת גייטסהד ובנו של הרב אריה זאב גורביץ.
לאחר שנות לימודו בכולל נתמנה לדיין בבית דינו של רבי נפתלי נוסבוים, וכיהן בתפקיד זה במשך כמה שנים.
בשנת תשע"ז מינה אותו אביו לעמוד לצידו בראשות ישיבת קול תורה, ומאז הוא ראש הישיבה הרשמי.
בנוסף מכהן הרב שלזינגר כדיין בבית הדין לערעורים של בית הדין לממונות, בראשות הרב שלמה משה עמאר רבה של ירושלים.
הרב שלזינגר מסר בעבר שעורים יומיים בעיון לבני שעור א', ושיעור כללי פעם בשבועיים, החל משנת תשפ"ב הרב שלזינגר מוסר שיעור בכל חורף לבני שיעור ג'.
הרב שלזינגר הוא חבר בבית דין של לשכת הפוסקים.
ISO/IEC 27001
ISO/IEC 27001 (נקרא בקיצור ISO 27001) הוא תקן בינלאומי לניהול אבטחת מידע. התקן פורסם במקור על ידי ארגון התקינה הבינלאומי (ISO) והנציבות הבינלאומית לאלקטרוטכניקה (IEC) בשנת 2005 ולאחר מכן שודרג בשנת 2013. הוא מפרט דרישות להקמה, יישום, תחזוקה ושיפור מתמיד של מערכת ניהול אבטחת מידע (ISMS), שמטרתה לעזור לארגונים להפוך את נכסי המידע שהם מחזיקים לבטוחים יותר. עדכון אירופי של התקן פורסם בשנת 2017. ארגונים העומדים בדרישות התקן יכולים לבחור להיות מוסמכים על ידי גוף הסמכה מוסמך לאחר השלמת ביקורת (audit) מוצלחת.
הסמכה
מספר רשמים מוסמכים (Accredited Registrars) ברחבי העולם עשוי לאשר ISMS כמוסמך ISO/IEC 27001. הסמכה של אחד מהוריאנטים הלאומיים המוכרים של ISO/IEC 27001 (למשל הגרסה היפנית - JIS Q 27001) על ידי רשם מוסמך, מקבילה להסמכה המקורית של ISO/IEC 27001 עצמה.
במדינות מסוימות, הגופים המאמתים התאמה של מערכות הניהול לתקנים מוגדרים נקראים "גופי הסמכה", בעוד שבאחרים הם מכונים בדרך כלל "גופי רישום" (registration bodies), "גופי הערכה ורישום", "גופי הסמכה / רישום", ולפעמים "רושמים".
הסמכת ISO/IEC 27001, כמו אישורי מערכת ניהול ISO אחרים, כוללת בדרך כלל תהליך ביקורת חיצוני תלת שלבי המוגדר על ידי התקנים ISO/IEC 17021 ו-ISO/IEC 27006.
מבנה התקן
הכותרת הרשמית של התקן היא "טכנולוגיית מידע - טכניקות אבטחה - מערכות ניהול אבטחת מידע - דרישות".
ISO/IEC 27001 בגרסת 2013 כולל עשרה סעיפים קצרים בתוספת נספח ארוך, המכסה את:
מבנה זה משקף תקני ניהול אחרים כגון ISO 22301 (ניהול המשכיות עסקית), ובכך מקל על ארגונים לעמוד בתקני מערכות ניהול מרובות אם ירצו בכך.
בקרות
הבקרות משקפות שינויים בטכנולוגיה המשפיעים על ארגונים רבים - למשל, מחשוב ענן - אך כאמור ניתן להשתמש ולהיות מוסמך לתקני ISO/IEC 27001: 2013 ולא להשתמש באף אחד מהבקרים הללו.
מתוק ומרושע
מתוק ומרושע (באנגלית: Sweet and Lowdown) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי שנכתב ובוים על ידי וודי אלן בשנת 1999. הסרט מספר על גיטריסט ג'אז בדיוני, בשנת 1930, בשם אמט ריי (מגולם על ידי שון פן) שמתאהב באישה אילמת (מגולמת על ידי סמנתה מורטון). אמט ריי מחשיב את עצמו לגיטריסט השני המוצלח ביותר בעולם, אחרי המומחה הגדול- ג'אנגו ריינהארדט.
ברוס א. יאנג
ברוס ארנולד יאנג (באנגלית: Bruce A. Young; נולד ב-22 באפריל 1956 בוילמט, אילינוי) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ותסריטאי אמריקאי.
קריירה
יאנג החל לשחק לראשונה בסרט Thief מ-1981 בו שיחק בתפקיד מכונאי.
ב-1986 שיחק בסרט הקומי יחסים פשוטים של גארי מרשל. באותה שנה הופיע בסרט צבע הכסף. שנה לאחר מכן הופיע בסדרת הפשע רחוב ג'אמפ 21 בתפקיד הסמל ג'יימס אבדו.
ב-1991 שיחק בלרקוד עם טייסים של ג'ים אברהמס. שנה לאחר מכן שיחק באינסטינקט בסיסי בתור רד הידינג.
ב-1994 שיחק בסרט הקומדיה האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון.
ב-1996 שיחק בסרט "חיים נורמלים" לצד אשלי ג'אד, ובסרט הדרמה "פנומן" בכיכובו ג'ון טרבולטה, בתור הסוכן ג'ק האץ'. באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בדרמת הפשע האמריקאית-קנדית "סנטינל" ברשת UPN. בסדרה יאנג גילם את הקפטן סימון בנקס למשך 4 עונות עד שהאחרונה הסתיימה ב-1999.
ב-2001 הופיע בסרט המדע הבדיוני של ג'ו ג'ונסטון פארק היורה 3 בתור הטייס מ. ב. נאש.
ב-2004 דיבב דמויות בסרט האנימציה מרד החיות.
ב-2009 שיחק בסרט הדרמה "Into Temptation" בתור לויד מונטאג. שנה לאחר מכן השתתף בסרט המתח "The Next Three Days".
ב-2015 השתתף בסדרת-הבת של מסע בין כוכבים "Star Trek: Renegades" בתור בוראדה.
בנוסף על עבודתו כשחקן הוא גם תסריטאי שהסריט את הסדרה "E/R", שבה גם כיכב, ואת הסרט "The Lord Protector: The Riddle of the Chosen" מ-1996.
איסיס (אונייה)
אִיסִיס (בלטינית: Isis) הייתה אוניית-דגן רומית ענקית מאמצע המאה ה-2 לספירה בקירוב. היא השתייכה לצי הדגן הרומי שהוביל מדי שנה כ-150 אלף טונות דגן מאלכסנדריה שבמצרים אל העיר רומא. האונייה מתוארת על ידי הרטוריקן היווני לוקיאנוס בחיבורו "האונייה או המשאלות" (Πλοἶον ἢ Εὐχαί, בלטינית: Navigium). רוחות הסיטו את האונייה מנתיבה והיא נאלצה להיכנס אל פיראוס, נמלה של אתונה, וכך הייתה ללוקיאנוס ההזדמנות לראות אותה במו עיניו. אורכה על פי המסופר היה 180 רגל (55 מ'), רוחבה 45 רגל (13.7 מ') ועומק הספנה (ה"מחסן") 43.5 רגל (13.25 מ'). חישובים מעלים כי תפוסתה הייתה בין 1,200 ל-1,300 טונות.
ממדיה הענקיים של האונייה הותירו ודאי רושם עצום על לוקיאנוס, כמו על שאר תושבי אתונה, וכך הוא מספר:"'איזו אונייה ענקית! אורכה מאה ושמונים רגל, כך סיפר נגר האונייה, רוחבה יותר מרבע אורכה, ועומקה מן הסיפון אל התחתית, עד המקום הנמוך ביותר בקרקעיתה, ארבעים וארבע רגל. והתורן אשר לה, עם ה התלויה עליו ו המייצב אותו!, ובקצהַ ראש-אווז מוזהב, התעקלה והתנשאה מעלה בהדרגה, כשמן העבר האחר מתרומם החרטום בעיקול מתון יותר ודיוקנה של איסיס, האלה על שמה נקראה האונייה, מתנוסס משני צדדיו. ואשר ליתר הקישוטים, הציורים, הדגל האדום בקצה הסקריה הראשית, העוגנים, ה וה על הסיפון הקדמי, מבני המגורים מלפנים לירכתיים – כל אלה נראו כפלא בעיני! צוותה היה ודאי גדול כצבא ממש. סיפרו לי שהובילה כמות כזו של דגן, שדי היה בה כדי להאכיל את כל הפיות באתונה למשך שנה. וכל כולה הייתה תלויה לביטחונה באיש קטן וזקן אחד, שסובב את העצומים שלה באמצעות ידית-הגה דקה. הם הראו לי מיהו; ברנש בעל שיער צמרי, קרח למחצה. הֶרוֹן היה שמו, כמדומני.'"
ההגדה לבית פורסייט (סדרה, 1967)
ההגדה לבית פורסייט (באנגלית: The Forsyte Saga) היא סדרת טלוויזיה של ה-BBC משנת 1967, עיבוד לסדרת הספרים באותו שם מאת ג'ון גולסוורתי וסדרת ספרי ההמשך "קומדיה מודרנית". הסדרה מגוללת את סיפור חייה של משפחת פורסייט, משפחה מהמעמד הבינוני גבוה. מככבים בה אריק פורטר בתפקיד סומס, קנת' מור בתפקיד ג'וליון הצעיר וניירי דון פורטר בתפקיד אייריני.
דונלד וילסון עיבד והפיק את הסדרה לטלוויזיה. השידור המקורי היה ב-26 פרקים ששודרו בערוץ BBC Two במוצאי שבת מ-7 בינואר ועד 1 ביולי 1967. באותה עת היו מקלטי טלוויזיה רק לחלק קטן מהאוכלוסייה, ולא רבים קלטו את הערוץ. לכן שודרה הסדרה בשידור חוזר בימי ראשון בערוץ BBC1 החל מ-8 בספטמבר 1968, וכך הסדרה הגיעה לקהל רחב יותר, ובפרק האחרון ב-1969 צפו בסדרה ב-18 מיליון מקלטי טלוויזיה.
שיט במשחקים האולימפיים
שיט הוא ענף במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת פריז (1900), וברציפות מאז אולימפיאדת לונדון (1908). עד אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) השתתפו גברים ונשים באותן תחרויות (אם כי רוב המתחרים היו גברים, ובמספר מקרים אף לא התחרו נשים כלל), ומאז אולימפיאדת סיאול (1988) נערכות תחרויות נפרדות.
ההגדה לבית פורסייט (סדרה, 1967)
בארצות הברית שודרה הסדרה בטלוויזיה הציבורית וכן שודרה בכל רחבי העולם. "ההגדה לבית פורסייט" הייתה הסדרה הראשונה של ה-BBC שנמכרה לברית המועצות.
שיט במשחקים האולימפיים
היסטוריה
מארגני המשחקים האולימפיים הראשונים בעת החדשה, אולימפיאדת אתונה (1896) תכננו לערוך תחרויות שיט, אך אלה בוטלו בסופו של דבר. התחרויות הראשונות נערכו באולימפיאדת פריז (1900), וכללו 14 משטים, שחולקו בהתאם למשקלי הסירות: עד חצי טון, עד טון, עד 2 טון, עד 3 טון, עד 10 טון, עד 20 טון, 20 טון ומעלה וקטגוריה פתוחה. בשש הקטגוריות הראשונות נערכו שני מקצים נפרדים, ובשניהם חולקו מדליות, ואילו בקטגוריות ה-20 טון ומעלה והקטגוריה הפתוחה נערך מקצה אחד. באחד המקצים של סירות עד שני טון ניצחו בני הזוג השווייצרים הרמן והלן דה פורטאלה, ואחיינו של הרמן, ברנאר. בכך, הייתה הלן דה פורטאלה לאישה הראשונה בהיסטוריה להשתתף במשחקים האולימפיים ולזכות באליפות אולימפית.
ההגדה לבית פורסייט (סדרה, 1967)
הפקה
דונלד וילסון רצה בתחילה להפיק סדרה בת 15 פרקים לפי העיבוד של קונסטנס קוקס משנת 1959. אבל זכויות היוצרים לרומנים היו בידי מטרו גולדווין מאייר, שעיבדו בשנת 1949 את הרומן הראשון בסדרה "בעל נכסים" לסרט הקולנוע "האשה לבית פורסייט". ב-1965 אחרי שהוסכם על הסדר הפצה עם MGM, פותחה הסדרה, בפורמט פורץ דרך של 26 פרקים, המתארת את קורותיה של משפחת פורסייט בין השנים 1879 ל-1926.
שיט במשחקים האולימפיים
היסטוריה
באולימפיאדת פריז (1924) ירד מספר התחרויות ל-3 בלבד: דינגי (בדגם נאסיונל הצרפתי), ומפרשיות באורך 6 מטרים ו-8 מטרים. לראשונה הוגבל מספר המשתתפים מכל מדינה לצוות אחד בכל קטגוריה. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) נערכו תחרויות במתכונת דומה, אך דגם הדינגי הוחלף בדגם של 12 רגל. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) נוספה תחרות רביעית, במפרשית מדגם סטאר, שבה שני שייטים. באולימפיאדת ברלין (1936) נערכו באופן חד-פעמי תחרויות הדינגי בדגם או-יולה (O-Jolle).
ההגדה לבית פורסייט (סדרה, 1967)
הפקה
נעימת הפתיחה והסיום של כל הפרקים לקוחה מהפרק הראשון ב-"Halcyon Days" מהסוויטה "The Three Elizabeths" מאת אריק קואטס Eric Coates, שלא קיבל קרדיט בסדרה.
תקציר עלילה
הסדרה מבוססת על ספריו של ג'ון גלסוורתי, שלושה רומנים ושני קטעי ביניים, סדרת ההגדה לבית פורסייט: "בעל נכסים" (1906), "שלהי קיץ" (1918), "בקולר" (1920), "יקיצה" (1920), ו"עומד לשכירה" (1921); כמו גם על הטרילוגיה "קומדיה מודרנית" מאת גלסוורתי.
צוות השחקנים
בסדרה השתתפו שחקני אופי ידועים שהמפורסם בהם היה כוכב הקולנוע קנת' מור.
שידור וקבלה
הסדרה כללה 26 פרקים ששודרו במוצאי שבת החל מ-7 בינואר ועד 1 ביולי 1967 בערוץ BBC2. כל פרק שודר בשידור חוזר ביום שלישי העוקב באותו ערוץ. המטרה הייתה לעודד צופים לעבור לערוץ BBC Two שהושק בשנת 1964. בכל זאת הסדרה שודרה שוב בערוץ BBC1 החל מ-8 בספטמבר 1968 ובכך הבטיחה את הצלחתה ובפרק האחרון הוקרנה הסדרה ב-18 מיליון מקלטי טלוויזיה. גם בעלי הפאבים וגם אנשי הכמורה בבריטניה התלוננו שהשידורים בימי ראשון גוזלים מהם את הלקוחות ואת המאמינים. סופר גם שמועד תפילת הערב שונה כדי למנוע התנגשות עם זמן השידור.
בעקבות ההצלחה בבריטניה, שודרה הסדרה בארצות הברית בערוץ הטלוויזיה הציבורית PBS, ושודרה גם ברחבי העולם. זו הייתה הסדרה הראשונה של ה-BBC שנמכרה לשידור בברית המועצות. קהל הצופים ברחבי העולם נאמד בכ-160 מיליון איש.
הסדרה זכתה במדליית כסף של "Royal Television Society", ובפרס באפט"א לסדרת הדרמה הטובה ביותר. בעקבות השידור באירלנד בערוץ RTE בשנת 1967, זכתה ההפקה של ה-BBC בפרס ג'ייקובס (פרס הטלוויזיה האירית) בטקס השנתי שנערך בדבלין.
הצלחת הסדרה עודדה חברות נוספות להשקיע בהפקת סדרות דרמה דומות, וכתוצאה הופקו סדרות כמו "משפחת פאליסר" ו"על אדונים ומשרתים".
ב-1992 יצאה הסדרה בבריטניה בסט של 8 קלטות וידאו ובשנת 2004 הופצה הסדרה בפורמט DVD.
בישראל
הסדרה שודרה בטלוויזיה הישראלית מדי ערב שבת החל מנובמבר 1969. הסדרה רתקה את קהל הצופים בישראל, ושודרה מאוחר יותר בשידור חוזר באמצע השבוע לדרישת הציבור הדתי.
בעקבות שידור הסדרה יצאה לאור בהוצאת רמדור בשנת 1970 סדרת ספרים בעברית של 12 כרכים בשם "ההגדה לבית פורסייט" בתרגומו של פנחס דנציגר.
שיט במשחקים האולימפיים
היסטוריה
באולימפיאדת לונדון (1948) בוטלו התחרויות במפרשיות 8 מטר, ודגם הדינגי הוחלף לפיירפליי. תחרויות הסטאר ומפרשיות 6 מטר המשיכו להתקיים. לראשונה נערכה גם תחרות בדגם דרגון, ובאופן חד-פעמי נערכה תחרות בדגם סוולו. גם באולימפיאדת הלסינקי (1952) נערכו חמש תחרויות. במקום תחרות הסולו נוספה תחרות במפרשית 5.5 מטר (צוות של שלושה שייטים), ונקבע תקן אחיד לדגם הדינגי, ששימש גם באולימפיאדות הבאות - פין. באולימפיאדת מלבורן (1956) בוטלה תחרות המפרשיות באורך 6 מטר, ובמקומה נערכה באופן חד-פעמי תחרות בדינגי מדגם 12 מ"ר שארפי (בנוסף לתחרות בדגם פין). באולימפיאדת רומא (1960) הוחלף דגם זה בדגם הולנדי מעופף, המיועד לשני שייטים, וששימש גם באולימפיאדות הבאות.
השינוי הבא בדגמי הסירות המשתתפות בתחרויות השיט נערך באולימפיאדת מינכן (1972), אז עלה מספר הדגמים לשישה. תחרות המפרשיות באורך 5.5 מטר בוטלה, ובמקומה נוספו דגמי טמפסט (שני שייטים) וסולינג (שלושה שייטים). באולימפיאדת מונטריאול (1976) נערך שינוי נוסף - בוטלו התחרויות בדגמי דרגון וסטאר, ובמקומם הונהגו תחרויות בדגם 470 ובקטמרן מדגם טורנדו. באולימפיאדת מוסקבה (1980) הוחזר לשימוש דגם הסטאר, על חשבון הטמפסט. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) עלה מספר תחרויות השיט לשבע, כאשר הונהגו לראשונה תחרויות גלישת רוח, בגלשנים מדגם וינדגליידר.
לאחר 88 שנים שבהן היו תחרויות השיט פתוחות דה-יורה לנשים, אך מועדון כמעט סגור לגברים דה-פקטו, הונהגו, החל מאולימפיאדת סיאול (1988), תחרויות נפרדות לנשים, בשלב זה בדגם 470 בלבד. התחרויות בדגמי הולנדי מעופף, סולינג, סטאר וטורנדו הוגדרו עדיין כתחרויות מעורבות, אך בפועל, לא התחרתה בהן ולו אישה אחת. 3 תחרויות נוספות הוגדרו מלכתחילה כתחרויות לגברים בלבד - התחרות המקבילה בדגם 470, וכן התחרויות בדגם פין וגלישת הרוח (במשחקים אלה בדגם דיוויז'ן 2).
באולימפיאדת ברצלונה (1992) נוספו עוד שתי תחרויות לנשים, בדינגי מדגם יורופ ובגלישת רוח. בדומה לגברים, דגם הגלשנים שהונהג במשחקים אלה היה לכנר A-390. ארבע התחרויות המוגדרות מעורבות נותרו כאלו גם בברצלונה, והפעם גם השתתפה בהם אישה אחת, אנט רי אנדרסן, מצוות הטורנדו הדני. באולימפיאדת אטלנטה (1996) הוחלף דגם ההולנדי המעופף בדגם לייזר, ודגם גלשני הרוח הוחלף למיסטרל. שוב לא השתתפו נשים בארבע התחרויות המעורבות. באולימפיאדת סידני (2000) עלה מספר תחרויות השיט ל-11, כאשר נוספה תחרות מעורבת במפרשית מדגם 49er.
באולימפיאדת אתונה (2004) נוספה תחרות רביעית לנשים, בדגם יינגלינג המיועד לשלוש שייטות, ואילו תחרות הסולינג בוטלה. תחרות הסטאר סווגה מעתה כתחרות לגברים בלבד, בעוד תחרויות הפין הפכו למעורבות. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) הומר דגם היורופ בו התחרו נשים בדגם לייזר רדיאל, ובמקביל הוגדרו תחרויות הלייזר כתחרויות לגברים בלבד. דגם גלשני הרוח הוחלף ממיסטרל לניל פרייד RS:X. באולימפיאדת לונדון (2012) בוטלו תחרויות הטורנדו, ודגם האליוט 6 מטר החליף את היינגלינג בתחרויות הנשים.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) תחרויות בדגם 49er נערכו בנפרד לגברים ולנשים (נשים התחרו על 49erFX). התחרות בדגם פין תוגדר כתחרות לגברים בלבד. תחרויות הסטאר לגברים והאליוט 6 מטר לנשים יבוטלו, ובמקומן תיערך תחרות בקטמרן מדגם Nacra 17, שתהיה התחרות המעורבת היחידה.
באולימפיאדת פריס (2024) יערכו השינויים הבאים: גלשן IQFOiL מחליף את הגלשן ניל פריד RS:X, דגם 470 הופך להיות דגם מעורב ומוסיפים את גלשני המצנח  Formula Kite (נשים וגברים).
מיקום התחרויות
מטבע הדברים, נערכות תחרויות השיט בים הפתוח, או לכל הפחות באגם גדול. לא כל הערים שאירחו את המשחקים האולימפיים שוכנות בסמוך לים או לאגם המתאימים לתחרויות שיט, ובמקרים כאלה נערכו התחרויות בעיר אחרת. במקרה הקיצוני ביותר, של אולימפיאדת מוסקבה (1980), נערכו תחרויות השיט בטאלין, המרוחקת כ-900 ק"מ ממנה. באולימפיאדת אנטוורפן (1920), תחרויות הדינגי 12 רגל אף נערכו מחוץ לבלגיה, בהולנד השכנה.
שיטת התחרויות
כל מדינה רשאית לשלוח צוות אחד (או שייט אחד) לכל תחרות. השייטים יוצאים לעשרה שיוטים, ועל כל אחד מהם מקבלים ניקוד בהתאם לדירוגם: שייט שהגיע במקום השלישי מקבל 3 נקודות, שייט שהגיע במקום השביעי מקבל 7 נקודות, וכן הלאה. שייט שנפסל או לא סיים את השיוט מקבל מספר נקודות כמספר המשתתפים ועוד 1. מסך כל הנקודות מופחת הניקוד שניתן לשיוט החלש ביותר של כל שייט. לאחר המשט העשירי, ממשיכים לשיוט המדליות עשרת השייטים שהדירוג המצטבר שלהם בשיטה זו הוא הנמוך ביותר. בשיוט המדליות הניקוד שניתן כפול: שייט שהגיע במקום השלישי מקבל 6 נקודות, שייט שהגיע במקום השביעי מקבל 14 נקודות, וכן הלאה. הנקודות בשיוט המדליות מתווספות על הנקודות בשיוטים המקדימים. השייט שסך כל הנקודות שלו הוא הנמוך ביותר זוכה במדליית זהב, השני מקבל מדליית כסף והשלישי מדליית ארד.
מדליות
לאורך השנים זכו שייטים מ-45 מדינות שונות במדליות אולימפיות. המדינות המובילות בענף הן בריטניה וארצות הברית.
שייטים ישראלים במשחקים האולימפיים
המשלחות הישראליות למשחקים האולימפיים כוללות שייטים באופן קבוע מאז אולימפיאדת מינכן (1972). 30 שייטים ייצגו אותה לאורך השנים במשחקים (22 גברים ו-8 נשים), בעיקר בגלישת רוח ובמפרשיות מדגם 470.
השיט הוא הענף שבו ישראל זכתה להישגיה הגבוהים ביותר במשחקים האולימפיים: מדליית זהב אחת ושתי מדליות ארד. הגולש גל פרידמן, שזכה במדליית זהב באולימפיאדת אתונה (2004) היה הספורטאי הישראלי הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית, והיחיד עד כה. מדליה זו נוספה למדליית הארד בה זכה באולימפיאדת אטלנטה (1996). הגולש שחר צוברי זכה אף הוא במדליית ארד, באולימפיאדת בייג'ינג (2008). שלושה צמדי שייטים ישראלים סיימו במקום הרביעי: אלדד אמיר ויואל סלע, שהתחרו בדגם הולנדי מעופף באולימפיאדת סיאול (1988), והיו קרובים לזכייה במדליה אולימפית אלמלא נאלצו לוותר על אחד השיוטים שנערך ביום הכיפורים, שייטות ה-470 ענת פבריקנט ושני קדמי באולימפיאדת סידני (2000) ושייטות ה-470 ורד בוסקילה וניקה קורנצקי באולימפיאדת בייג'ינג.
ננו-חלקיקים מגנטיים
היתרון בחלקיקים מגנטיים בגודל זה נובע מכך שככל שמקטינים את גודל החלקיק המגנטי הוא רוכש מבנה פשוט יותר של התחום המגנטי בו ישנה מגנטיזציה אחידה. בכך, הננו-חלקיק מגדיל את היכולת להיות מכוון לפי השדה המגנטי המושרה עליו, בשונה מהחומר בממדו הגדול בו יש צבר גדול של תחומים מגנטיים. תכונה נוספת הקיימת בננו-חלקיקים מגנטיים המקנה להם יתרון היא פאראמגנטיות על.
היכולת לשלוט במהלך הסינתזה של הננו-חלקיקים חשובה כדי להתאים את גודלם, הרכבם ופעילות פני שטחם. תכונות אלה יקנו לחלקיקים את יכולת המגנטיזציה ואת האפשרות לאבד אותה לאחר הסרת השדה החיצוני בהתאם לצורך לו הם נועדו. כמו כן, מאחר שלננו-חלקיקים מתכתיים ישנה אנרגיית פני שטח גבוהה, יש צורך בסנתוז של שכבת הגנה שתאפשר פסיבציה של פני השטח.
רקע
ננו-חלקיקים מגנטיים מתכתיים מקובלט זמינים כבר מזה 50 שנה. הם יוצרו בשיטת פירוק תרמי כדי להגיע לרמה מבוקרת של גודל החלקיקים וטווח גדלים מצומצם. לעומת זאת, כ-30 שנים אחרי, לקראת 1980, הוצעה לראשונה האפשרות להשתמש בננו-חלקיקים מגנטיים לצורך הכוונת תרופות לתאים.
טווח הגדלים של ננו-חלקיקים מגנטיים יכול לנוע בין ננומטרים בודדים ועד לעשרות ננומטרים, כך שהם יכולים להיות בגודל של חלבון או אף גן ולהשפיע על פעילותם מקרוב. המאפיינים המגנטיים של ננו-חלקיקים תלויים בעיקר בגודלם ובצורתם בנוסף לתכונות המגנטיות שלהם כמו מומנט מגנטי וגביש מגנטי אנאיזוטרופי – magnetocrystalline anisotropy שהמגנוט שלהם מועדף בכיוון מסוים.
כיום יש מגוון רחב של ננו-חלקיקים מגנטיים המסונתזים במספר שיטות מקובלות. התכונות הפיזיקליות המיוחדות של הננו-חלקיקים המגנטיים מאפשרות להם להיות בשימוש נרחב בתחומים שונים כגון אחסון מידע, טיפול סרטני, הדמיות רפואיות, טיהור מים וכדומה.
סינתזת ננו-חלקיקים מגנטיים
ישנן שיטות סינתזה רבות להכנת ננו-חלקיקים מגנטיים, חלקן פשוטות ובעלות שלב אחד וחלקן ארוכות ומורכבות יותר. מוצגות להלן מספר שיטות מקובלות להכנת החלקיקים:
תגובת שיקוע (פרסיפיטציה)
זוהי אחת השיטות הישנות יותר ליצירת ננו-חלקיקים בעלי תכונות מגנטיות בגודל של עד 5 ננומטר וללא מכשור מיוחד. השיטה מתבססת על שליטה ברמת החומציות (pH) של תמיסת יוני המתכת בה משתמשים להכנת החלקיקים. באופן זה נוצרים חלקיקים של תחמוצת המתכת בגדלים שיכולים להגיע ל-5 ננומטר. שיטה זו פשוטה ואינה דורשת מכשור מיוחד.
דרך נוספת ליצירת הננו-חלקיקים בשיקוע היא על ידי הוספת בסיס לתמיסת מלח של יוני המתכת על פי התגובה הבאה (עבור יוני ברזל):
שליטה בגודל ובצורת החלקיקים תלויה בחומרי המוצא, ברמת החומציות, בטמפרטורה, ביחסי היונים ובחוזקם. החסרונות בשיטה זו הם שמתקבל טווח גדלים רחב של החלקיקים, המורפולוגיה שלהם אינה אחידה וישנה תלות ב-pH כדי לשלוט בגודל החלקיקים המתקבלים. בנוסף, קשה לצפות את הננו-חלקיקים לאחר הסינתזה בשכבה נוספת עקב היווצרות צברים שלהם.
מנגנון מיצלה הפוכה
יצירת מיצלה הפוכה מתבססת על ממס לא פולרי (שאינו מימי), כך שהראש ההידרופילי של המולקולה פונה כלפי ליבת המיצלה והקצוות ההידרופובים פונים כלפי חוץ. במצב זה המרכיבים האי-אורגניים (לדוגמה, ברזל כלורידי) של התגובה ימצאו במרכז המיצלה ושם ייווצרו הננו-חלקיקים.
שיטה זו מאפשרת שליטה טובה על גודל החלקיקים הנוצרים בתוך המיצלה, כך שמתקבלת אחידות בגודלם. כמו כן, ניתן להוסיף שכבת ציפוי מגנה לננו-חלקיקים אלה במהלך הסינתזה.
החיסרון בשיטה הוא שטווח הגדלים של החלקיקים מוגבל לגודל המיצלה ושלא ניתן להוסיף שכבה אורגנית על גבי החלקיקים מאחר שהחומר האורגני יישאר בפאזה של הממס האורגני מבחוץ.
בשיטה זו נוצרו ננו-חלקיקים מגנטיים מקובלט.
התעבות אדים כימית (CVC)
סינתזה של הננו-חלקיקים בעקבות התפרקות תרכובת מתכת נדיפה המחוממת בגז אינרטי (אדיש, שאינו משתתף בתגובה). שיטה זו מאפשרת יצירת ננו-חלקיקים מגנטיים באיכות גבוהה ובכמות גדולה, אך דורשת מכשור מתאים ולעיתים שימוש בתרכובות רעילות מהם מייצרים את החלקיקים. בשיטה זו ייצרו ננו-חלקיקים מגנטיים מתכתיים מברזל. הם השתמשו ב Fe(CO)_5 כקודמן כך שהוא עבר פירוק בכבשן מחומם ולאחר מכן עיבוי לקבלת הננו-חלקיקים על גבי משטח מקורר. הננו-חלקיקים שהתקבלו היו בטווח גדלים שבין 5 ל-13 ננומטר. ניתן לעשות חמצון נוסף לננו-חלקיקים כפי שבוצע במחקרים אחרים לקבלת ננו-חלקיקים מגנטיים בטווח גדלים של 3–20 ננומטר ו-4–16 ננומטר.
פירוק תרמי
ניתן לעשות חיזור של אותם ננו-חלקיקים מתחמוצת הברזל לננו-חלקיקים של המתכת עצמה על ידי חימום בטמפרטורה מתאימה ותחת גז מחזר על פי התגובות הבאות:
סינתזת תרסיס להבה
סינתזה באמצעות פירוליזה של תרסיס להבה מהווה את אחת השיטות היותר מבטיחות כיום ביצירת ננו-חלקיקים מגנטיים בזכות איכות החלקיקים וטווח גודלם המצומצם. שיטה זו מאפשרת הכנת ננו-חלקיקים מגנטיים שקשה או לא ניתן להכין בשיטות אחרות. מהלך הסינתזה כולל הזרקת חומר המוצא כגז או כנוזל וחימומו לטמפרטורה גבוהה הנעה בין 300 ל-500 מעלות צלזיוס, ללא נוכחות חמצן (או כל הלוגן אחר). תהליך זה הוא בלתי הפיך. במהלך התהליך, נוצרים מונומרים של הננו-חלקיקים המתנגשים זה בזה ליצירת אגרגטים לאורך הלהבה כמתואר באיור משמאל. הפרמטרים החשובים בסינתזה הם ריכוז חומר המוצא, זמן השהייה בלהבה והטמפרטורה.
תרסיס להבת הפירוליזה מוקף בצינור עם חורים ומוכנס למתקן עם אטמוספירה אינרטית. שליטה בקצב זרימת הגז מאפשרת תנאים מחזרים. תהליך זה מאפשר סינתזה של ננו-חלקיקים מגנטיים בשלב אחד. באיור מימין מופיעים תנאי סינתזה שונים והשפעתם על סוגי הננו-חלקיקים המתקבלים:
תחמוצת
ננו-חלקיקים אלה עשויים מתחמוצת המתכת והם הננו-חלקיקים המגנטיים הנחקרים ביותר כיום. כאשר ננו-חלקיקים אלה קטנים מ-128 ננומטר הם בעלי פאראמגנטיות על, דבר המונע מהם להתאגד מאחר שהם מתמגנטים רק כאשר מושרה עליהם שדה מגנטי חיצוני. לאחר כיבוי השדה החיצוני, הם מאבדים את המגנטיות. ניתן להגביר את היציבות של ננו-חלקיקים אלה בתמיסות באמצעות התאמת פני שטחם על ידי חומרים פעילי שטח, תרכובות סיליקון וחומצה זרחתית.
דוגמאות לננו-חלקיקים נפוצים מסוג זה: Fe_3O_4,.
מתכתיים
ננו-חלקיקים מגנטיים ממתכת בלבד הם הפחות מועדפים עקב חסרונותיהם הרבים. ננו-חלקיקים אלה פעילים מאוד ונוטים להגיב באופן ספונטני עם אוויר ומים, כמו כן הם מגיבים עם תחמוצות שונות. תכונה זו מקשה על האחסון, הטיפול והאחזקה של החלקיקים.
מתכתיים עם קליפה
ננו-חלקיקים אלה בעלי ליבה מתכתית וקליפת הגנה המאפשרת פסיבציה של פני השטח של החלקיק. דוגמה לננו-חלקיקים עם ליבת קובלט ומעטפת של גרפן מובאת בתמונה. היתרונות בהשוואה לסוגי הננו-חלקיקים המגנטים האחרים הם במגנטיזציה הגבוהה שלהם, ביציבות גבוהה בתמיסות שונות (חומציות, בסיסיות ואורגניות) ובכימיה של מעטפת הגרפן שמוכרת כבר. מחקרים אחרים עשו שימוש בזהב בתור קליפה לננו-חלקיקים.
יישומים
במגוון רחב של תחומים משתמשים בננו-חלקיקים מגנטיים, להלן מספר דוגמאות לכך:
אבחון וטיפול רפואי
ננו-חלקיקים מגנטיים יכולים לשמש בדימות תהודה מגנטית (MRI) לאבחון רפואי. תאים המסומנים בננו-חלקיקים מגנטיים הם בעלי זמן רלקסציה T_2^* קצר יותר מאשר תאים ללא החלקיקים, דבר המקנה ניגודיות טובה יותר בהדמיית MRI. בנוסף, ניתן לכוון את הננו-חלקיקים לתאי מטרה ספציפיים בגוף ואף לצמד להם תרופות שיעזרו בטיפול במידת הצורך. באופן זה, הטיפול הוא נקודתי וספציפי לתאי המטרה ולכן יעיל יותר מהטיפול התרופתי הניתן כיום.
במחקר מסוים ייצרו ננו-חלקיקים עם ליבה מתכתית מגנטית ששימשו לטיפול סרטני מוכוון על ידי העברת תרופה לתאים הסרטניים. בנוסף, אותם חלקיקים עזרו באיתור המיקום המדויק של התאים הסרטניים באמצעות דימות MRI כך שניתן לעקוב בזמן אמת אחר הטיפול. בדימות פלואורסצנטי לעומת דימות באמצעות MRI, נהוג להצמיד למעטפת הננו-חלקיקים קבוצות פונקציונליות בעלות יכולת פלואורסצנציה. למרות ששיטה זו שכיחה, הצימוד הפלואורסצנטי למעטפת משפיע על מסיסות החלקיקים ומוריד את מספר האתרים הפנויים לקשירת ליגדנים שהיו יכולים לעזור בהכוונה של אותם ננו-חלקיקים לאתרי המטרה. כמו כן ישנה אפשרות שהחומר המתכתי של הננו-חלקיק יגרום לדעיכת הפליטה הפלואורסצנטית במנגנון דיכוי פלואורסצנטי.
כיום ישנו טיפול חדש בשם היפרתרמיה מגנטית, בו משתמשים בננו-חלקיקים מגנטיים בטיפול בסרטן בעיקר. הטיפול מתבסס על כך שכאשר חושפים את הננו-חלקיקים המגנטיים לשדה מגנטי מתחלף, הם פולטים חום. כאשר מצמדים את הננו-חלקיקים לגידול בגוף באמצעות קבוצות מתאימות על פני שטח החלקיקים, ומפעילים את השדה המגנטי בתדירות ואמפליטודה מתאימים, טמפרטורת הגידול עולה, מה שגורם למות התאים הסרטניים ללא פגיעה ברקמה הבריאה מסביב.
סימון תאים
סימון תאים באמצעות ננו-חלקיקים מגנטיים הוא שיטה מקובלת כיום להפרדת והכוונת תאים. ניתן לסמן את התאים באמצעות חיבור הננו-חלקיקים לשטח התא או באמצעות כניסתם לתא בבליעה תאית (אנדוציטוזה). ניתן להפרידם או לכוונם בעזרת שדות מגנטיים.
מגנטופיקציה – הדבקה באמצעות שדה מגנטי חיצוני
תהליכים של העברת חומרים לתאים באמצעות שדה מגנטי נקראים מגנטופיקציה. בתהליך זה קושרים גורם כלשהו אל הננו-חלקיקים המגנטיים ולאחר מכן מוסיפים אותם אל התאים כאשר משרים עליהם שדה מגנטי. הננו-חלקיקים נמשכים לתוך התאים בכיוון השדה המושרה. לדוגמה: באמצעות תהליך זה מכניסים רצף של דנ"א לתאים כחלק מתהליך של הנדסה גנטית.
תהליכי הפרדה
אחד השימושים הידועים בננו-חלקיקים מגנטיים בתחום הגנטיקה הוא בידוד מולקולות רנ"א שליח. בשיטה זו קושרים קצה פולי T (רצף בסיסי דנ"א מסוג דאוקסיתימין פוספט) אל פני שטח החלקיק. כאשר מתרחש הערבוב עם הרנ"א שליח, הקצה פולי A (רצף בסיסי דנ"א מסוג דאוקסיאדנין פוספט הנמצאים בקצה של כל רנ"א שליח) של הרנ"א שליח ייצמד לקצה הפולי T המחובר לחלקיק וכך ניתן באמצעות מגנט למשוך את החלקיקים יחד עם מולקולות הרנ"א.
תהליכי טיהור
לננו-חלקיקים מגנטיים יש פוטנציאל גבוה לטיפול בזיהומים שונים במים בזכות יכולת ההפרדה שלהם על ידי הפעלת שדה מגנטי ובזכות יחס שטח לנפח גבוה. במחקר עם מתכות כבדות השתמשו בננו-חלקיקים מגנטיים על מנת להרחיק את המתכות הכבדות מתמיסות או ממים מזוהמים. לצורך כך השתמשו בננו-חלקיקים מגנטיים מברזל עם מעטפת פחמנית אליהם צימדו קלאטור EDTA. השימוש בננו-חלקיקים עם מעטפת פחמנית מספק מצד אחד יציבות לחלקיק ומאפשר מצד שני לקשור קבוצות פונקציונליות נוספות עליו. לאחר שקשרו אל פני השטח שלהם אינטר-קלאטורים הנקשרים ליוני המתכת, מוסיפים את הננו-חלקיקים המגנטיים אל המים המזוהמים תוך ערבוב טוב, כך שהם קושרים אל פני השטח שלהם את יוני המתכת. בהמשך, פולים את הננו-חלקיקים שנקשרו אל המתכות על ידי ניקוזם באמצעות מגנט.
ליתוגרפיה מגנטית
ליתוגרפיה מגנטית היא שיטה להדפסה מולקולארית כימית או ביולוגית של פני משטחים הנקראת "מגנטוליתוגרפיה". שיטה זו משתמשת באנרגיה של שדות מגנטיים במקום באנרגיית אור. השדה המגנטי נבנה על פני המשטח באמצעות מסכה מגנטית הבנויה ממצע דיאמגנטי (חומר שלא מגיב למגנט) ותבנית העשויה מחומר פרומגנטי (חומר המגיב לשדות מגנטיים). התבנית קובעת את עוצמת השדות המגנטיים על פני המשטח ומטביעה את תבנית המסכה על פני המצע באמצעות ננו-חלקיקים מגנטיים. החלקיקים נמשכים לתבנית השדה המגנטי הנוצר על ידי המסכה המגנטית. הננו-חלקיקים יכולים להיקשר אל פני המשטח וליצור את תבנית המסכה על פני המצע – השיטה הפוזיטיבית – או לחלופין הם חוסמים את ההיקשרות של מולקולות אל פני המצע ובכך יוצרים הדפס מולקולארי שהוא בעצם תשליל המסכה – השיטה הנגטיבית.
אחד היתרונות החשובים של השיטה החדשה הזו לעומת ליתוגרפיה אופטית הוא בכך ששיטה זו אינה רגישה כלל לטופוגרפית פני השטח כמו הפוטוליתוגרפיה. ניתן להדפיס באמצעותה משטחים קעורים או קמורים ואף משטחים סגורים כמו משטחים פנימיים של מיקרו צינוריות. שיטה זו אינה דורשת כיסוי כל שטח המצע בפוטורזיסט, דבר הגורם לזיהום פני המשטח ולקשיים בתהליך קשירתם של קבוצות מולקולאריות למצע. לעומת הפוטוליתוגרפיה הדורשת תהליך רב-שלבי הכולל ציפוי, חשיפה ופיתוח, הליתוגרפיה המגנטית היא חד-שלבית, פשוטה וזולה. בשונה מהשיטות האחרות החושפות את המצע כאשר המסכה מעל פני המצע, השיטה המוצעת היא "ליתוגרפיה גבית" כאשר המסכה נמצאת בגב המשטח המודפס. לליתוגרפיה גבית יש יתרון רב בתהליכים בהם תהליכי כיסוי המשטח הם רב-שלביים, כך שכל שכבה חייבת להיות מותאמת עם כל השכבות האחרות.
סכנות
כיום אין מידע רב לגבי הרעילות והסכנות שיש בננו-חלקיקים. תהליכי הייצור חושפים את האדם והסביבה לננו-חלקיקים. מחקרים מראים כי החלקיקים יכולים להישאף על ידי מערכת הנשימה ולהגיע לאזורים שונים בגוף, כולל המוח.דבר המעיד, ככל הנראה, על מעבר "מחסום דם-מוח" או מעבר דרך האפיתליום האולפקטורי, Olfactory epithelium. השאלה בדבר אגירתם של החלקיקים ברקמות הגוף השונות או דרכי פינויים עדיין פתוחה ולא באה לפתרונה המלא.
מחקר על ננו-חלקיקים מגנטיים הראה כי דלעות שגודלו עם מים המכילים את הננו-חלקיקים קלטו אותם לרקמות של הצמח. מכאן, שישנה סכנה מפסולת של ננו-חלקיקים בעת שנפטרים ממנה, היכולה להגיע למי ההשקיה ומשם למזון אותו אנו אוכלים.
סיכון נוסף קיים מהשוני בתכונות החומר כאשר יורדים לרמה הננומטרית והתכונות הפיזיקליות של החומר משתנות לעומת התכונות הקיימות בחומר ברמה המיקרומטרית. כך למשל חומר בממד הננומטרי יכול להיות ריאקטיבי, פלואורסצנטי, מוליך, בעל חוזק רב יותר ואף לקבל תכונות בלתי צפויות.
הליום-4
הליום-4 או 4He הוא האיזוטופ הנפוץ ביותר של הליום, המהווה 99.999863% מההליום ביקום. אטום של הליום-4 מכיל 2 פרוטונים, 2 נייטרונים ו-2 אלקטרונים. הליום-4, בניגוד להליום-3, הוא בוזון ולכן יכול לעבור עיבוי בוז-איינשטיין.
כחלקיק אלפא
חלקיק אלפא הוא יון של הליום-4. כאשר אטום רדיואקטיבי פולט חלקיק אלפא, המספר האטומי שלו (מספר הפרוטונים בו) קטן ב-2 ואילו מספר המסה שלו (מספר הנוקלאונים בו) קטן ב-4. לדוגמה, גרעין אורניום-238 הפולט חלקיק אלפא הופך לגרעין תוריום-234: ניתן לתאר תהליך זה גם כך: ניתן לייצר חלקיקי הליום-4 במאיצי חלקיקים, כמו ציקלוטרון או סינכרוטרון.
יציבות
הסיבה לפיה הליום-4 הוא יציב במיוחד היא שגם מספר הפרוטונים וגם מספר הנייטרונים בגרעינו הם 2 - שהוא מספר קסם. היות ש-2 הוא מספר הקסם הקטן והבסיסי ביותר, להליום-4 יש יציבות מיוחדת.
יצירה בכוכבים
השמש וכוכבים אחרים מתיכים מימן והופכת אותו להליום-4, בתגובה המכונה "שרשרת פרוטון-פרוטון".
הספרייה הלאומית של סרביה
הספרייה הלאומית של סרביה (בסרבית: Народна библиотека Србије) היא הספרייה הלאומית של סרביה הממוקמת בבלגרד והספרייה הגדולה במדינה.
מוחמד פאוזי (פירושונים)
ראו גם
}}
הספרייה הלאומית של סרביה
היסטוריה
הקמת הספרייה מקושרת לאירוע היסטורי שהתרחש בפברואר 1832 כאשר דמיטרי דוידוביץ' (Dimitrije Davidović), המוציא לאור של העיתון הראשון בסרביה, שלח מכתב אודות הקמת ספרייה לאומית להוכרת כבוד למילוש אוברנוביץ', בנובמבר של אותה שנה הזמין הנסיך קיום ספריית הפקדה בתוך הספרייה הלאומית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה בניין הספרייה ואוספיו ניזוקו ומה שנשאר ממנו הועבר לניש ולקרגוייבץ על מנת להגן על להגן עליו. לאחר המלחמה ובעקבות חוק הספרייה הלאומית שחוקק ב-1919 הספרייה קיבלה את הזכות לרכוש עותק מכל יצירה ספרותית שיוצאת לאור בממלכת יוגוסלביה.
התקפת לופטוואפה את הספרייה במלחמת העולם השנייה הרסה לחלוטין את בניין הספרייה ביחד עם 500,000 כרכי ספרים, אוסף של 1424 כתבי יד קריליים, אוסף של 4,000 כתבי עת ו-1,800 עיתונים, ארכיונים של דמויות מפתח בהיסטוריה הסרבית וכמו כן רשימות הניהול והקטלוג של הספרייה.
לאחר שחרור בלגרד ב-1944 הייתה תקופה של שחזור אינטנסיבי של אוספי הספרייה שניזוקו ופיתוח של הספרייה, ב-1947 המקום נפתח לקהל מחדש באופן רשמי, ב-1954 אושרה בניית בניין הספרייה המחודש.
בספרייה ישנו האוסף המיוחד של ספרים נדירים מהמאה ה-18 והמאה ה-19.
הילבילי
הילבילי (באנגלית: Hillbilly) הוא כינוי לאנשים המתגוררים באזורי הספר ההרריים של ארצות הברית, ובמיוחד בדרומו של רכס האפלאצ'ים והרי אוזארק. בארצות הברית, לכינוי משמעויות נלוות סטריאוטיפיות, ולכן נחשב לרוב ככינוי גנאי כלפי אמריקאים בעלי מורשת אפלצ'ית. במשמעותו הסטריאוטיפית הקלאסית, "הילבילי" הוא אדם המתגורר באזור ספר, עני, בור, חסר חינוך ומטופל בילדים רבים.
מקור הכינוי "הילבילי" לוט בערפל. על פי הרקינס (2003), המושג הופיע בדפוס לראשונה בשנת 1900 במאמר בעיתון הניו יורק טיימס והוגדר כך:
הכינוי "הילבילי" מגלם בתוכו תכונות חיוביות ושליליות כאחד. תושבי הספר האפלצ'י נחשבים לרוב כבעלי תושייה, עצמאיים וכמתנגדים למודרניזציה של החברה, אך מנגד מוגדרים גם כאלימים ולא מפותחים. למרות זאת, חלק מאנשי ההרים עצמם משתמשים בכינוי כדי לפאר את תרבותם הייחודית.
שלום דלוגץ'
שלום דלוגץ' (16 בספטמבר 1943 - 21 ביולי 2018) היה מרים משקולות ואלוף פאראלימפי ישראלי ויושב ראש ועד הפעולה של הנכים הכלליים בישראל.
ביוגרפיה
שלום דלוגץ' נולד בהרי אוראל להוריו אריה והניה דלוגץ'. לאחר מלחמת העולם השנייה, בהיותם בגרמניה חלה ב-1947 בשיתוק ילדים ונפגע בגפיו התחתונות. ב-1948 עלתה המשפחה למדינת ישראל.
בנעוריו החל לעסוק בספורט נכים במרכז הספורט לנכים. במשחקי סטוק מנדוויל 1963 התחרה בהדיפת כדור ברזל וזכה במדליית ארד.
ב-1964 החל להתאמן בהרמת משקולות וזמן קצר בלבד לאחר מכן נבחר לייצג את ישראל באולימפיאדת הנכים טוקיו (1964). הוא זכה במדליית זהב בהרמת משקולות 157.5 ק"ג וקבע שיא עולם חדש הגבוה ב-26.5 ק"ג מקודמו. כחבר נבחרת כדורסל כיסאות גלגלים היה שותף לזכייה במדליית ארד.
באליפות ישראל לנכים 1974 לחץ 180 ק"ג וזכה במקום הראשון בקטגוריית המשקל מעל 85 ק"ג.
באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) זכה במדליית ארד בהרמת משקולות 207.5 ק"ג בקטגוריית המשקל מעל 85 ק"ג.
פעל ציבורית והיה יושב ראש הדור הצעיר של מפלגת העבודה. ב-1977 נבחר ליושב ראש ארגון הנכים בישראל. בשנות האלפיים, היה יושב ראש ועד הפעולה של הנכים הכלליים ומטעמו עמד בראש מטה מאבק הנכים שהוקם לקידום זכויות נכים ובעלי מוגבלויות מול משרדי הממשלה. עוד היה פעיל בעמותת מזור לזכויות נכים וקידום נגישות.
לאחר פטירת אביו ב-1961 החל לעבוד בבנק הפועלים לסייע בפרנסת המשפחה. היה עובד הבנק שנים רבות, סגן מנהל סניף הבנק בראש העין ומנהל סניפים במגדיאל, בלוד וברמלה.
היה נשוי לניצה ואב לבן.
קלאודיו נאראנחו
קלאודיו נאראנחו (בספרדית: Claudio Benjamín Naranjo Cohen; 24 בנובמבר 1932 – 12 ביולי 2019) היה פסיכואנליטיקאי צ'יליאני.
ביוגרפיה
קלאודיו נאראנחו נולד בולפראיסו למשפחה בעלת שורשים יהודים, ספרדים וערבים. בילדות הוא למד מוזיקה. לאחר תחילת לימודי רפואה הוא עזב את המוזיקה והתחיל להתעניין בפסיכולוגיה. לאחר סיום לימודי רפואה בשנת 1959 הוא התחיל לעבוד באוניברסיטה בסנטיאגו דה צ'ילה בתחום אנתרופולוגיה והשתלם בפסיכיאטריה אצל איגנסיו מטה בלנקו.
פטירה של בנו היחיד בשנת 1970 הייתה נקודת מפנה בחייו. הוא הצטרף לאוסקר איצ'אסו ובילה שישה חודשים במדבר. לאחר חזרה לעיר, קלאודיו נאראנחו הקים קבוצה שתחילה כללה את אמו ומספר חבריו. קבוצה זו החלה בטיפולים פסיכיאטריים ובסופו של דבר הייתה בסיס להקמת מכון (SAT (Seekers after Truth. מכון נהג להזמין מדענים בולטים להרצאות. בשנת 1987 המכון הרחיב את פעילותו מעבר לגבולות צ'ילה והקים סניפים בספרד, ברזיל, מקסיקו וארגנטינה ובהמשך גם באירופה.