cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אפל (סדרת טלוויזיה)
ביקורת
עם זאת, ביקורת שליליות הופנו כלפי הגישה הכבדה של הסדרה, המסר שלה, חוסר הסימפתיה אל הדמויות וחוסר מקוריות בהיבטים מסוימים של הסדרה.
עזרה לשף
"מופע הסיוע לשף" (באנגלית: Chef Aid) הוא הפרק ה-27 בקומדיית המצבים המונפשת "סאות' פארק". הוא שודר לראשונה ב-7 באוקטובר 1998, במסגרת עונתה השנייה של הסדרה.
עלילה
שף מגלה כי להיטה החדש של אלאניס מוריסט הוא שיר שהוא עצמו חיבר 20 שנה קודם לכן, לפני שנטש את שאיפותיו המוזיקליות. הוא יוצר קשר עם מנהל בחברת התקליטים ומבקש ששמו יוצג כמלחין השיר, תוך הצגת הקלטה בת 20 שנה של עצמו שר את השיר. חברת התקליטים מסרבת ובנוסף שוכרת את שירותיו של עורך הדין ג'וני קוקרן ותובעת את שף על הטרדה. קוקרן משתמש בנאומו בטיעונים בלתי הגיוניים תוך הצגת תמונתו של "צ'ובאקה", דמות מתוך סדרת סרטי "מלחמת הכוכבים":
בינתיים, מר גריסון מבחין בניסיונות להתנקש בחייו של מר מקל - הוא מוצא אותו בתוך סיר מים רותחים ומאוחר יותר שבור לחצי. גריסון תולה את האשם במר כובע, יוצא מביתו באמוק כשהוא לבוש בתחתונים בלבד, ונלקח לבית הכלא. שף, שנכלא אף הוא לאחר שכשל בגיוס סכום הפיצויים, מנסה להסביר לגריסון כי "בני זוגו" אינם דמויות מציאותיות, אך מר כובע פורץ את קיר בית הכלא במכונית ומחלץ את השניים.
הבנים מנסים לסייע לשף באספת מוזיקאים שונים שעצותיו של שף סייעו להם בתחילת דרכם, לשם הפקתו של מופע צדקה שמטרתו גיוס שכרו של קוקרן. מנהל חברת התקליטים מחבל בהופעה אך ניסיונם של הבנים נוגע ללבו של קוקרן, שנאות לייצג את שף בחינם בתביעה הנגדית. קוקרן משתמש שוב בהגנת צ'ובאקה (תוך שהוא מציג בפני המושבעים בובה של קוף, דבר שגורם לראשו של אחד מהם להתפוצץ) ומביא לניצחונו של שף, בעוד שמר גריסון ומר כובע משלימים וחוזרים להיות בני זוג.
פרשנות
טיעונו האחרון של קוקרן, "אם צ'ובאקה חי על אנדור, עליכם לזַכּות את הנאשם! ההגנה סיימה" מהווה פרודיה על פנייתו של קוקרן לחבר המושבעים במשפטו של או. ג'יי. סימפסון: "אם הכפפה איננה מתאימה, עליכם לזכות!" - בהתייחסות לנקודה מוקדמת יותר במשפט בה התבקש סימפסון לנסות לעטות על ידו כפפה מכוסה בדם שנמצאה בזירת הרצח, אך הכפפה לא התאימה.
בעקבות שידור הפרק, החל המושג "הגנת צ'ובאקה" להופיע בשיח הציבורי בארצות הברית, לשם תיאור אירוני של נאומי הגנה שנועדו לבלבל ואף להתיש את חבר המושבעים. הגנת צ'ובאקה תוארה כ"מצב שבו אדם מאשש את טענותיו בדברים כה מקוריים בחוסר ההיגיון שבהם עד שמוחו של המאזין נכבה כליל". בשפה העברית השימוש במושג "הגנת צ'ובאקה" נדיר. דוגמה לכך הופיעה במאמר ב"הארץ" העוסק בעבירות מחשב.
"Chef Aid: The South Park Album"
בסצנה המציגה את מופע הסיוע לשף התארחו הזמרים ג'ו סטראמר (הקלאש), אוזי אוסבורן, אלטון ג'ון, מיט לוף, ריק ג'יימס ו-DMX, והלהקות רנסיד, ווין ופרימוס. בהמשך 1998 יצא לאור אלבום קומי הנושא את שם הפרק וכולל 21 שירים, בהם הרחבות של קטעי השירים המופיעים בפרק זה ובפרקים קודמים בסדרה, לכדי שירים מלאים. האלבום כלל שירים מסוגות שונות והגיע למקום הראשון במצעד מכירות האלבומים האוסטרלי ולמקום ה-16 במצעד האמריקאי.
ב-1999 יצאו שני אלבומים נוספים המבוססים על "סאות' פארק": פסקול הסרט "סאות' פארק: גדול יותר, ארוך יותר ולא מצונזר" בו התארחו בין השאר שניים מחברי להקת ראש וקיד רוק, ואלבום פרודי של שירי חג המולד המבוסס על שירי הפרק ה-46 "קלאסיקות חג-המולד של מר האנקי", בו המבצעים היחידים היו מדבבי הסדרה
אלפונסו קוארון
אלפונסו קוארון אורוזקו (בספרדית: Alfonso Cuarón Orozco; נולד ב-28 בנובמבר 1961) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק קולנוע מקסיקני זוכה פרס אוסקר, פרס גלובוס הזהב ופרס באפט"א לשנת 2013 על בימוי הסרט "כוח משיכה" ולשנת 2018 על בימוי הסרט "רומא". הוא נודע בעיקר כבמאי הסרטים "ואת אמא שלך גם" ו"הארי פוטר והאסיר מאזקבאן". הוא אחד משלושת הבמאים הידועים כ'שלושת האמיגוז' (יחד עם גיירמו דל טורו ואלחנדרו גונסלס איניאריטו).
ביוגרפיה
ארבע שנים מאוחר יותר ביים את סרטו האמריקני הראשון, "נסיכה קטנה", שהיה עיבוד לרומן הקלאסי של פרנסס הודג'סון ברנט. סרטו הבא, "תקוות גדולות", היה עיבוד מודרני לספרו של צ'ארלס דיקנס, שבו כיכבו אית'ן הוק, גווינת' פלטרו ורוברט דה נירו. סרטו הבא החזיר אותו לשורשיו ולמולדתו, כשביים את הסרט המקסיקני עטור השבחים "ואת אמא שלך גם" (2001), שבו כיכבו גאל גרסיה ברנאל ודייגו לונה. הסרט היה דרמת מסע פרובוקטיבית ושנויה במחלוקת, על שני צעירים אובססיביים למין, היוצאים לנסיעה ממושכת עם נערה מושכת. הסרט זכה להצלחה קופתית ולתשבחות המבקרים, והיה מועמד לפרס האוסקר על התסריט, שאותו כתב יחד עם אחיו.
ב-2003 ביים את הסרט השלישי בסדרת סרטי "הארי פוטר": "הארי פוטר והאסיר מאזקבאן". תקציב הסרט עמד על 130 מיליון דולרים, וקוארון ביים אותו על פי הפרשנות שלו לספר: הסרט היה קודר יותר משני קודמיו (שביים כריס קולומבוס), בזכות תאורה קודרת ועיצוב אפל. כמו כן בחר קוארון להתעלם מחלקים מרכזיים בעלילה, והדבר עורר את חמת המעריצים. למרות כל זאת זכה הסרט להצלחה רבה ברחבי העולם: הוא הכניס 789.4 מיליון דולרים ברחבי העולם והביקורות היו מצוינות.
ב-2006 ביים קוארון את הסרט "הילדים של מחר", דרמת מתח דיסטופית, שהתבססה באופן כללי על ספרה של פ.ד. ג'יימס מ-1992 באותו השם שבה כיכבו קלייב אוון, ג'וליאן מור ומייקל קיין.
החתולים הסמוראים
החתולים הסמוראים (באנגלית: Samurai Pizza Cats - חתולי הפיצה הסמוראים) היא סדרת אנימה יפנית בת 52 פרקים ששודרה בישראל בתחילה בערוץ הראשון בתחילת שנות ה-90. בהמשך שודרה גם בערוץ הילדים, פוקס קידס-ג'טיקס, ג'וניור. הסדרה הופצה בעולם המערבי בגרסאות מדובבות על ידי חברת סבן. הפסקול האמריקאי של הסדרה הופק על ידי חיים סבן ושוקי לוי, והוא שונה בתכלית מהתסריט היפני המקורי. בפרט, נוספו לו אלמנטים פארודים, פארסה ושבירת הקיר הרביעי.
אלפונסו קוארון
ביוגרפיה
בספטמבר 2018 זכה קוארון בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה על הסרט "רומא", המבוסס על אירועי ילדותו. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר וקוארון בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר, בפרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר, בפרס גילדת הבמאים ובפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר.
החתולים הסמוראים
היסטוריה וגרסאות
המקור היפני הופק על ידי טאצונוקו הפקות. 54 פרקים שודרו בערוץ TV Tokyo ב-1990.
בשל מידע חסר עבור הגרסה האנגלית, נכתב לה דיאלוג מקורי, המוזיקה הוחלפה ושני פרקי לקט הושמטו. עיבוד זה שודר לראשונה ב-1993 בערוץ YTV הקנדי.
מפרקים 1 עד 26, הגרסה האמריקאית דובבה לעברית על ידי אולפני זאונד בבימויו של רביב שנקר, אך החל 27 ועד האחרון, הדיבוב הוחלף על ידי אולפני תומיתות עם שחקנים אחרים ובבימוי רון דרויאן וגיתית שובל, בעלי האולפן. את שיר הפתיח של הגרסה העברית הראשונה ביצע מוטי דיכנה למילים של רביב שנקר וזיו סידי, וללחן של סידי ואבנר חודורוב. בגרסת 2000, ביצע רון דרויאן את שירי הפתיח והסיום, שהיו תואמים לגרסה האמריקאית, בליווי אשתו גיתית שובל.
הסדרה שודרה בערוץ 2 הניסיוני ובערוץ הילדים בשנות התשעים, ובערוץ ג'טיקס במהלך שנות האלפיים (בטרם ערוץ זה נמכר לדיסני והפך לערוץ דיסני). כיום משודרת בשידורים חוזרים בערוץ ג'וניור.
תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתרחשת בעיירה בדיונית בשם "טוקיו הקטנה", עיירה המשלבת אלמנטים יפניים מודרניים וכמו כן את העיר טוקיו במציאות עם אלמנטים עתידניים. בעיירה חיים בעלי חיים מואנשים ולרבים מהם גפיים קיברנטיים.
שליט העיר הוא המלך פרד, אשר איבד את דעתו לאחר שעבר ניתוח להסרת שיני הבינה שלו. בעקבות הניתוח הנוראי, בתו וקונסוליי העיר ממלאים את תפקידו באופן זמני עד אשר תחזור אליו שפיותו (דבר שלוקח זמן רב בשל אותה תחושה נוראית וקשה עד להתפקע שאיתה יצא המלך פרד אחרי הניתוח). ראש הקונסוליה הוא גבון, דמות רשע הזומם להשתלט על טוקיו הקטנה.
אל דנטה, מפקד המשמר המלכותי, מגלה במקרה את כוונותיו האמיתיות והזדוניות של גבון להשתלט על העיר. משום שאין בידיו מספיק ראיות להפליל אותו, הוא מחליט לסכל את מזימותיו. לשם כך, הוא מגייס שלושה חתולים לוחמים המכונים "החתולים הסמוראים". כל אחד מהם ניחן במיומנויות לחימה ייחודיות ובעל כלי נשק ייחודי. כמו כמעט כל גיבורי-העל, החתולים חיים בזהות כפולה ושומרים על אורח חיים צנוע ובלתי מתבלט שלא יחשוף את עובדת היותם לוחמים. בזמני השגרה החופשיים הם מועסקים במסעדת החתול כשליחי פיצה, ובזמני חירום, לאחר שהם מקבלים את הפקודות הישירות שלהם מדנטה ופרנסין, הם משוגרים על ידי פרנסין ליעד בו נחוצה התערבות מצדם באמצעות תותח ענק דמוי אקדח שמוצב על גג המסעדה. התותח מאפשר להם להגיע אל היעד במהירות גבוהה יחסית. הנטייה של החתולים להתנהג באופן ילדותי ואף לריב האחד עם השני לעיתים קרובות כמו בחיים רגילים, אינה מונעת מבעדם מלהציל את תושבי טוקיו הקטנה שוב ושוב מפני מזימותיהם הזדוניות של גבון והמפקד ציפורע אשר זוממים להשתלט עליה.
חתולי העזר
לעיתים החתולים נקלעים לצרה ובמקרים רבים כבר אין ביכולתם לעשות מעבר למה שהם יכולים - דבר שבעקבותיו פרנסין שולחת אחד מהחתולים האחרים, כל אחד בעל מומחיות משלו, בתחום אחד מיסודות הטבע, כדי לסייע להם:
רעש גס
"רעש גס" הם בעצם להקת הבי מטאל של ארבעה עורבים שלפעמים נשכרת על ידי גבון. "רעש גס" (החל מפרק 28, השם השתנה ל"רעש קטלני") היא יריבה שקולה לחתולי העזר וההבדל היחיד בינם לבין חתולי העזר הוא ש"כלי הלחימה" של רעש גס הם שירתם וכלי הנגינה שלהם.
יוסף קמינסקי
יוסף קָמִינסקי (11 בנובמבר 1903 – 14 באוקטובר 1972) היה מלחין וכנר ישראלי.
קמינסקי היה הכנר הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית בשנים 1937–1969 וחתן פרס אנגל בתחום היצירה (1949, 1954).
קורות חיים
זמן קצר לאחר הולדתו בעיר אודסה, עברה משפחתו לוורשה. כישרונו המוזיקלי התגלה בגיל צעיר, והוא החל לנגן בכינור בצעירותו. בגיל 14 הופיע כסולן עם התזמורת הפילהרמונית של ורשה. הוא החל ללמוד אז במקביל נגינה על פסנתר ועבר בשנת 1922 ללמוד מוזיקה אצל פרידריך קוֹך בבית הספר הגבוה למוזיקה בברלין. בשנת 1924 עבר ללמוד בווינה תחת פרופ' הנס גאל, שלימד בקונסרבטוריון החדש של וינה (שם לימד גם דודנו שמעון פולמן). באותה תקופה החל להתפרסם בחוגי המוזיקה הקלאסית בגרמניה ואוסטריה.
לאחר מות אמו בשנת 1926 שב לוורשה ונתמנה למנהל המוזיקלי של התיאטרון היהודי בהנהלת אחותו אידה. במקביל הקים את רביעיית ורשה, שבה שימש כינור ראשון. רביעייה זו זכתה בפרסים יקרי-ערך, בהם פרס פּילסודסקי לאנסמבל הטוב (1934), וקמינסקי נתמנה לכנר ראשון של תזמורת רדיו ורשה.
בשנת 1937 הוזמן על ידי ברוניסלב הוברמן להצטרף לתזמורת הפילהרמונית הארץ-ישראלית, ועלה לארץ ישראל. קמינסקי שימש בה כנר ראשון עד פרישתו בשנת 1969. בתקופת מלחמת העולם השנייה ניצח על הופעותיה בפני חיילי בנות הברית במדבר המערבי ובעיקר בפני חיילי הבריגדה היהודית. בטקס הכרזת המדינה היה קמינסקי האיש אשר ניצח על נגינת "התקווה".
בשנת 1938 ייסד ביחד עם יהויכין סטוצ'בסקי את רביעיית קמינסקי.
קמינסקי נפטר באוקטובר 1972, בגיל 69. נקבר בבית העלמין קריית שאול. הותיר אישה, בן, אלכסנדר קמינסקי, ונכדים.
יצירתו
קמינסקי הלחין יצירות לתיאטרון ולתזמורת. מהמפורסמות שבהן, שאף נוגנו בין היתר על ידי התזמורת הפילהרמונית הישראלית: "אגדה וריקוד" (לתזמורת מיתרים), "קונצרטינו לחצוצרה סולו ולתזמורת" (1940), "העלייה" (1942; שש וריאציות על "מעוז צור" המסתיימות בזמרת "ציון הלא תשאלי"), "בלדה לנבל ותזמורת" (1943), "פתיחה קומית" (1944), "קינה לצ'לו ופסנתר" (1944), רביעיית מיתרים (1945), "קונצרטו לכינור ותזמורת" (1947-49)
קמינסקי זכה פעמיים בפרס אנגל בתחום היצירה: בשנת תש"ט-1949, על רביעיית מיתרים, ושוב בשנת תשי"ד-1954, על הקונצ'רטו לכינור ותזמורת.
The Red Hot Chili Peppers (אלבום)
The Red Hot Chili Peppers הוא האלבום הראשון של הלהקה רד הוט צ'ילי פפרז. האלבום שנוי במחלוקת, וחלק גדול משיריו הם יותר בדיחות מאשר באמת שירים. בזמן העבודה על האלבום, הגיטריסט הלל סלובק והמתופף ג'ק איירונס עזבו את הלהקה כדי להצטרף ללהקה אחרת בשם What It Is? ובמקום הצטרפו ג'ק שרמן על הגיטרה וקליף מרטינז על התופים. ההרכב החדש מנגן חמישה שירים בלבד (כולל אחד עם המפיק אנדי גיל) ואת הסינגל הראשון של האלבום - True Men Don't Kill Coyotes וחידוש לשיר של האנק ויליאמס. הרכב הישן מנגן שישה שירים, כולל אחד שנמשך עשרים שניות בלבד וגם את הסינגל Get Up And Jump. האלבום נחל כישלון בשוק, ומכר רק 300,000 עותקים וקיבל שני כוכבים וחצי.
סיבוב הופעות
בעקבות צאת האלבום בשנת 1984, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות קצר בארצות הברית על מנת לקדם את מכירתו. עם סיומו, הרוויח כל אחד מהם 500$ בלבד. הקהל בהופעותיהם הגיב בשלילה, העיתונים זיכו בביקורות קרירות, ולמרות זאת, התפתחה לה קבוצת מעריצים גדולה, בעיקר מלוס אנג'לס (ממנה באו הצ'ילי פפרז), אשר ליוותה אותם באותו הזמן.
רשימת רצועות
כל השירים נכתבו בידי אנתוני קידיס, פלי, ג'ק שרמן וקליף מרטינז חוץ מהמקומות שבהם נכתב אחרת.
בונוסים מהגרסה החדשה של 2003
12. "Get Up and Jump" (demo) (פלי, איירונס, קידיס, סלובק) – 2:37
13. "Police Helicopter" (demo) (פלי, איירונס, קידיס, סלובק) – 1:12
14. "Out in L.A." (demo) (פלי, איירונס, קידיס, סלובק) – 1:56
15. "Green Heaven" (demo) (פלי, איירונס, קידיס, סלובק) – 3:50
16. "What It Is" (a.k.a. "Nina's Song") (demo) (פלי, קידיס) – 3:57
אצטדיון מארקאנטוניו בנטגודי
אצטדיון מארקאנטוניו בנטגודי (באיטלקית: Stadio Marcantonio Bentegodi) הוא אצטדיון בעיר ורונה שבאיטליה. משמש כאצטדיון הביתי של קבוצות הכדורגל קייבו ורונה והלאס ורונה מהסרייה א'.
היסטוריה
האצטדיון נחנך בשנת 1963 כמתקן מדינת-האמנות ומעוצב כאמפיתיאטרון והוא היה לאחד מהאולמות המשובחים באיטליה בשנות ה-60. הוא מוקדש על שמו של מארקנטוניו בנטנגודי, נדבן ורונזי מהמאה ה-19 שתרם רבות לספורט בעיר. האצטדיון החליף את האצטדיון העירוני העתיק (בעל אותו השם) ב"פיאצה סיטאדלה" במרכז ורונה. באצטדיון היה 8 מסלולי ריצה מעגליים שחודשו ב-2010 והוחלפו בשבילי אספלט בצבעי צהוב וכחול (צבעי קבוצות הכדורגל של ורונה). תכולת האצטדיון השתנתה מאוד לאורך השנים, וכיום קיימים בו 42,160 מקומות (מתוכם רק 31,045 מאושרים למשחקים). בעונת 1984/1985 זכתה הלאס ורונה בתואר הסקודטו (אליפות איטליה) היחידי שלה עד היום, כשהיא משחקת את העונה באצטדיון.
לקראת מונדיאל 1990 שנערך באיטליה, עבר האצטדיון שדרוג שכלל הוספה של מפלס נוסף וקירוי היציעים. כמו כן, שופרה הנגישות לאצטדיון על ידי סלילה של כביש מהיר שחיבר את מרכז העיר לאצטדיון.
היציע הדרומי מאוכלס באופן היסטורי על ידי אוהדי הלאס ורונה, בעוד היציע הצפוני מאוכלס על ידי אוהדי קייבו ורונה בדרבי העירוני שנקרא ה"דרבי דלה שאלה".
בשנת 2014 אירח האצטדיון גם את משחקיה של קבוצה שלישית מרונה וירטוס ורונה המשחקת בליגה פרו.
ממוצעי צופים באצטדיון לפי עונה
נתוני מספר צופים נלקחו מ-http://digilander.libero.it/stadiapostcardsdgl/attendance.htm
בית השיטה
בית השיטה (בֵּית הַשִׁטָּה) הוא קיבוץ בעמק חרוד, כ-10 קילומטר מצפון-מערב לבית שאן, בתחום המועצה האזורית גלבוע. זהו הקיבוץ הראשון שהקימה תנועת המחנות העולים, והוא קרוי על שם היישוב "בית השיטה" הנזכר בתנ"ך, ונמצא סמוך לעתיקות שאטה. הכפר הערבי שאטה היה קיים בסמוך ועל שמו נקראה גם תחנת רכבת העמק הסמוכה ובית סוהר שאטה.
היסטוריה
ראשיתו של הקיבוץ בהתארגנות של קבוצות מבוגרי גימנסיה הרצליה בתל אביב ובית הספר הריאלי בחיפה, שהקימו ב-1928 את "קבוצת החוגים" בחדרה. כעבור זמן מה הצטרפו אליהם חברי "לגיון הצופים" שפרשו מתנועת הצופים בירושלים ובפתח תקווה. איחוד הקבוצות הביא להקמת תנועת הנוער "המחנות העולים", אולם הקבוצה שמרה על שמה, קבוצת החוגים. ב-1931, לאחר תקופת מעבר במחנה עבודה בכפר יחזקאל, החליטה קבוצת החוגים להצטרף לקיבוץ המאוחד והתיישבה במחנה זמני ליד מעין חרוד. שם התגבשה הקבוצה וקיבלה חיזוק משמעותי מבוגרי תנועות נוער חלוציות מגרמניה שהגיעו לאחרי שעברו הכשרה. ב-1935 נרכשו אדמות שאטה, והקיבוץ הקים עליהן את נקודת הקבע שלו, החל מט"ז כסלו תרצ"ז, 12 בדצמבר 1935.
ב-1952 עבר הקיבוץ משבר, כאשר במהלך הפילוג בקיבוץ המאוחד עזבו אותו כמחצית מחבריו שהיו תומכי מפא"י, ומרביתם עברו לאיילת השחר. במקומם קלט הקיבוץ קבוצת חברים תומכי מפ"ם שהתפלגו מתל יוסף.
במלחמת יום כיפור נפלו 11 מחברי הקיבוץ (מספר הנופלים הגדול ביותר בארץ ביחס לאוכלוסייה). בעקבות האבל הכבד ששרר בקיבוץ, חיברה חברת הקיבוץ דורית צמרת את השיר "החיטה צומחת שוב". ב-1990 חיבר יאיר רוזנבלום, שהתגורר אז בקיבוץ, לחן מודרני לפיוט ונתנה תוקף לזכר הנופלים.
קיבוץ בית השיטה משתייך לתנועה הקיבוצית והוא קיבוץ מתחדש (שעבר הפרטה).
מכון שיטים
בבית השיטה ייסד חבר הקיבוץ, אריה בן-גוריון, את ארכיון החגים הקיבוצי, בו אסף ותיעד מאז שנות ה-30 של המאה ה-20 מידע רב אודות הדרכים שבהן ציינו הקיבוצים את חגי ישראל. בשנות ה-90 הוסב הארכיון ל"מכון שיטים", העוסק בפעילויות חינוכיות שונות בתחומי התרבות היהודית והציונית, עם דגש על ערכי החלוציות וההתיישבות.
לנובו
לנובו גרופ בע"מ (באנגלית: Lenovo Group Ltd., בסינית: 联想集团有限公司) היא חברה סינית רב-לאומית, המייצרת מכשירים אלקטרוניים כגון מחשבים אישיים, מסכי מחשב, ציוד היקפי, טאבלטים וסמארטפונים. החברה נוסדה בשנת 1984 בהונג קונג. את חלק ממוצריה רכשה מחברות אחרות דוגמת IBM. לנובו היא מהמובילות במכירת מחשבים בישראל ובעולם.
החברה שייכת בחלקה לחברת Legend Holdings, שקרוב ל-40% ממנה בבעלות ממשלת סין.
מחשבי החברה נאסרו לשימוש בסוכנויות הביון של מדינות מערביות רבות, עקב חשש מפרצות אבטחה שמובנות בקושחה.
היסטוריה
חברת לנובו הוקמה בשנת 1984, בתור יצרנית ציוד היקפי למחשבים. בסוף שנות ה-80 החלה לייצר מסכי מחשב ומחשבים. ב-1992 החלה לייצר את סדרת המחשבים הניידים Thinkpad, אשר זכו להצלחה רבה. בשנת 1999 השיקה את המחשב הנייד הראשון ששקל פחות מקילו וחצי.
בשנת 2005 חברת המחשבים IBM הגיעה להסכם עם לנובו לפיו לנובו תרכוש את מוצריה של IBM; בכך הפכה לנובו לאחת החברות המצליחות בעולם בתחום המחשוב. לנובו הפכה בעקבות הרכישה לחברה המובילה באסיה, ובמיוחד בסין, בתחום המחשוב. כיום הספק המועדף של IBM הוא לנובו. בעשור השני של המאה ה-21, החליטה לנובו להיכנס לשוק הטאבלטים והסלולר. לנובו מכריזה מדי כמה חודשים על מכשירים המריצים את מערכת ההפעלה אנדרואיד מבית גוגל.
בינואר 2014 הגיעה לנובו להסכמה עם חברת IBM על מכירת חטיבת השרתים של IBM ללנובו, תמורת 2.3 מיליארד דולר.
בינואר 2014 הודיעה חברת גוגל על מכירת מוטורולה מוביליטי לחברת לנובו, תמורת 2.91 מיליארד דולר, תוך שמירת מרבית הפטנטים של מוטורולה מוביליטי בידי גוגל. לנובו הודיעה כי העסקות האחרונות נועדו להכניס את המותג "לנובו" לכל בית, ובפרט בתחום הסמארטפונים. החברה גם הכריזה שהיא מתכוונת להתחרות אף בענקיות סמסונג ואפל, ובאוקטובר 2014 אף קיימה את ההכרזה כשהפכה, בעקבות סיום רכישת מוטורולה, ליצרנית הסמארטפונים השלישית בגודלה בעולם.
עקרון פוליאנה
עקרון פוליאנה (המכונה גם פוליאניות או הטיה חיובית) הוא הנטייה של אנשים לזכור פריטים נעימים בצורה מדויקת יותר מאשר פריטים לא נעימים.
תוצאות מחקרים הראו כי ברמה התת-מודעת, הנפש נוטה להתמקד בצד החיובי והאופטימי של הדברים, בעוד שברמה המודעת הנפש נוטה להתמקד בצד השלילי של הדברים. הטיה תת-מודעת זו דומה לאפקט פורר. לפי עקרון פוליאנה לרוב האנשים יש נטייה חזקה לתאר תרחישים אישיים במילים חיוביות ולהעדיף את המילים החיוביות מאשר השליליות, מאחר שהמוח מעבד מידע חיובי בצורה מדויקת יותר ממידע שלילי. הכוונה בעיקרון היא שיש אנשים שגם כשהם מתמודדים עם דברים קשים ומכות גורל, הם יצליחו תמיד לדבוק בחשיבה חיובית ולראות את הטוב בכל דבר.
התפתחות המושג
מקור השם הוא ברומן הספרותי פוליאנה משנת 1913 מאת אלינור הודג'מן פורטר. פוליאנה גיבורת הספר נתונה בסיטואציית חיים לא פשוטה: אביה ואמה מתו והיא עוברת לחיות בבית דודתה (שאותה לא ראתה מעולם) שהסכימה לקבל אותה. פוליאנה צריכה לנסוע מרחק גדול, להתרגל למקום חדש ולהסתגל לכללים נוקשים של פולי, דודתה הרצינית וחמורת הסבר.
למרות הכל, אופייה החיובי והשמח לא משתנה, והיא אף מצליחה לכבוש את לב כולם בעיירה החדשה, גם הקודרים והפסימיים. פוליאנה מתוארת כמי שמוצאת את הצד החיובי בכל דבר שקורה בחייה ומשחקת את "משחק השמחה": למצוא בכל סיטואציה משהו לשמוח בו.
הספר זכה לעיבוד קולנועי מספר פעמים, הגרסאות שהתפרסמו ביותר היו בשנים 1920 והסרט פוליאנה משנת 1960.
במחקר
שימוש מוקדם בשם "פוליאנה" בספרות פסיכולוגית היה בשנת 1969 על ידי בוצ'ר ואוסגוד שתיארו את השערת פוליאנה כנטייה אנושית אוניברסלית להשתמש במילים חיוביות בתדירות גבוהה יותר ומגוונת מאשר מילים שליליות בתקשורת. הוכחות אמפיריות לנטייה זו סופקו על ידי ניתוחים חישוביים של תאגידים גדולים.
עקרון פוליאנה תואר על ידי מרגרט מטלין ודייוויד סטאנג בשנת 1978 תוך שימוש באבטיפוס של פוליאנה באופן ספציפי יותר כעיקרון פסיכולוגי המתאר נוסטלגיה (ההטיה החיובית שיש לאנשים כשהם חושבים על העבר).
על פי עקרון פוליאנה, המוח האנושי נוטה לעבד מידע נעים ומענג בצורה מדויקת וחדה יותר בהשוואה למידע שאינו נעים. אנו למעשה נוטים לזכור חוויות שחווינו בעבר כטובות יותר ממה שהן היו כאשר הן התרחשו בפועל. החוקרים גילו שכאנשים חושפים את עצמם לגירויים חיוביים שונים ונמנעים מגירויים שליליים, לוקח להם יותר זמן להכיר במה שלא נעים או מאיים מאשר ממה שנעים ובטוח, והם מדווחים שהם נתקלים בגירויים חיוביים בתדירות גבוהה יותר מהתדירות בפועל.
דוקטור סטיבן נובלה, נוירופיזיולוג מאוניברסיטת ייל, חקר את תחום ה"זיכרון המזויף" או "שגיאות אחסון שכיחות" אצל אנשים. ממחקרים עולה כי לאנשים המגדירים את עצמם אופטימיים יש נטייה לזכור פחות בפירוט אירועים שליליים בחייהם, ואילו איכות הזיכרון שלהם עולה והם יכולים לזכור יותר בפרטים אירועים חיוביים שהם חוו.
כמו כן, נמצא כי גם אנשים המודעים לכך שיש בחיים היבטים שליליים וחיוביים, לעיתים קרובות אנשים יבחרו להתמקד בהיבט החיובי של כל אירוע בחיים. לדוגמה, אנשים המעורבים באירוע שלילי, ישתדלו לראות את ההיבט החיובי בו ולשנות את המצב על מנת לדבוק באופטימיות.
בשנת 2014 נערך מחקר באוניברסיטת קורנל האם יש השפעה לעקרון פוליאנה בשפה בה אנחנו משתמשים. פרופסור פיטר דודס ניתח עם צוות המחקר למעלה מ 100,000 מילים בעשר שפות שונות, וביצע גם ניתוח לאינטראקציות ברשתות חברתיות. נמצא כי למילים בהם אנשים בוחרים להשתמש יש אוריינטציה רגשית חיובית מובהקת.
עקרון פוליאנה נצפה גם במחקרים אחרים שנערכו ברשתות החברתיות המקוונות. לדוגמה, משתמשי טוויטר מעדיפים לשתף יותר מידע ומושפעים יותר רגשית ממידע חיובי.
עם זאת, עקרון פוליאנה אינו חל תמיד על אנשים הסובלים מדיכאון או חרדה, הנוטים להיות בעלי ריאליזם דיכאוני יותר או הטיות שליליות.
לקריאה נוספת
פוליאנה, אלינור פורטר, מאנגלית: יואב לביא
נארוטו
נארוטו (ביפנית: ナルト; ברומאג'י: Naruto) היא סדרת מאנגה, שנוצרה על ידי מסאשי קישימוטו ופורסמה לראשונה ביפן. בנובמבר 2002 הגיעה לטלוויזיה. עלילת הסדרה מתרחשת בעולם בדיוני ומתמקדת בהרפתקאותיו של נארוטו אוזומאקי, נינג'ה מתבגר, שרוצה להפוך למנהיג הכפר שלו (ההוקאגה), כך שתושבי הכפר יכירו בו.
בישראל הסדרה צברה לאורך השנים מעריצים רבים, בתחילה בעיקר בעקבות הפצה לא מורשית של פרקי הסדרה באינטרנט והודות לקבוצות מתרגמים חובבים אשר הפיצו כתוביות בעברית לסדרה. לאורך השנים הופקו שתי גרסאות עם דיבוב עברי אשר שודרו בישראל - הגרסה הלא מצונזרת אשר הופקה על יד אולפני דאבי דאב ושודרה בערוץ הילדים בשעות הלילה במהלך שנת 2007, והגרסה הלא מצונזרת אשר הופקה על ידי חברת NDG Studios ומשודרת בערוץ ג'וניור בשעות הלילה משנת 2022 ואילך.
חלק א' - נארוטו
12 שנים לפני התקופה בה מתרחשת עלילת הסדרה, מפלצת אימתנית דמוית שועל ובעלת תשעה זנבות בשם קוראמה תקפה את הכפר קונוהאה אשר בארץ האש. למרבה המזל, השליט של הכפר (ביפנית: "הוקאגה" 火影) באותה התקופה, מינאטו נמיקאזה, הצליח לעצור את ההתקפה וחתם חצי מהצ'אקרה (מעין כוח חיים) של המפלצת בתוך גופו שלו ואת החצי השני בתוך גופו של בנו שזה עתה נולד, נארוטו.
עלילת הסדרה מתמקדת בנארוטו אוזומקי אשר כעת הוא נער בן 12. למרות היותו בנו של ההוקאגה, מרבית תושבי הכפר, הן המבוגרים והן הילדים, נוהגים להתייחס אליו בחוסר כבוד או להתעלם ממנו בשל אמונתם שהוא המפלצת שכמעט והשמידה בעבר את הכפר. עקב צו של ההוקאגה השלישי האוסר לדון באירועים הקשורים למתקפה של המפלצת, נארוטו לא ידע דבר על המתקפה עד אשר 12 שנים לאחר המתקפה, הנינג'ה מיזוקי, אשר ערק בעבר מהכפר, מגלה את האמת לנארוטו. התעללות מצד תושבי הכפר מעוררת את רצונו של נארוטו להפוך להוקאגה הבא של הכפר, כדי שיוכל להוכיח את עצמו בפני חבריו לכפר ולזכות בכבודם.
הנינג'ות בכפר מחולקים לצוותים המורכבים משלושה נינג'ות בדרג נמוך (גנין) ונינג'ה בדרג בינוני (צ'ונין) או בדרג גבוה (ג'ונין) אשר אמור לחנך, להדריך ולאמן אותם. נארוטו מצטרף לצוות 7, בראשותו של הג'ונין קאקאשי האטאקה, ואשר כולל את סאסקה אוצ'יהא וסאקורה הארונו. העלילה העיקרית של הסדרה עוקבת אחר משימותיו השונות של הצוות והצמיחה וההתפתחות האישית של נארוטו ויתר חברי הצוות שלו.
לאחר משימות חשובות שונות, כולל משימה גדולה וחשובה במיוחד בארץ הגלים, קאקאשי מאפשר לצוות 7 להשתתף ב"בחינות הצ'ונין", אשר מטרתן לסנן ולבחור את הגנינים המיומנים ביותר שיתקדמו לדרג הבינוני בסולם הדרגות (צ'ונין), בכדי שהם יוכלו לקחת על עצמם משימות קשות יותר. בחלק הזה של העלילה נארוטו פוגש נינג'ה בשם ג'יראייה אשר מאמן אותו ומשמש כמחנך עבורו. במהלך הבחינות, הכפר מותקף על ידי אורוצ'ימרו, הנבל המרכזי של חלק זה בסדרה וחבר לשעבר בצוותו של ג'יראייה, אשר ערק מהכפר לפני שנים רבות ומנסה כעת להחריב את הכפר. אורוצ'ימארו מובס לבסוף על ידי ההוקאגה השלישי, אשר מקריב את חייו כדי לזמן את "אל המוות" במטרה להביס את אורוצ'ימארו.
בעבר אורוצ'ימארו התעניין ביכולתיו של סאסקה, אשר הוא השורד היחיד משבט הנינג'ות "אוצ'יהא" אשר נרצחו כולו בידי אחיו של סאסאקה. בשל כך אורוצ'ימארו שולח שליחים שינסו לשכנע את סאסקה לערוק ולהצטרף לכוחותיו. סאסקה, המבקש להתחזק על מנת לנקום באחיו, נענה להזמנה. בניסיון למנוע את עריקתו של סאסקה, ההוקאגה החדש שולח את נארוטו וצוותו במטרה להשיב את סאסאקה, אך הם לא מצליחים לשכנע או להכריח אותו לחזור. נארוטו לא מוותר על סאסקה - נארוטו מחליט בהמשך לצאת למסע אימונים מחוץ לתחום הכפר על מנת לקבל הכשרה מג'יראייה בכדי להכין את עצמו לאתגרים שבפתח.
חלק ב' - נארוטו שיפודן
עלילת החלק הזה של הסדרה מתחילה עם חזרתו של נארוטו לכפר לאחר שנתיים וחצי של אימונים אינטנסיביים יחד עם המדריך שלו, ג'יראייה. נארוטו הוא כעת נינג'ה מיומן ובוגר יותר והוא נחוש יותר מתמיד לחזור לצוותו ולעשות את כל מה שנחוץ על מנת להפוך בבוא היום להוקאגה. נארוטו מגלה שחבריו והכפר עומדים בפני אתגרים ואיומים חדשים - ארגון אקאטסוקי הידוע לשמצה מנסה כעת להשיג את כל השדים בעלי הזנב - אשר חתומים בנארוטו, בכמה מחבריו של נארוטו, ובמספר נינג'ות נוספות - בכדי להשתמש בהן על מנת להשיג את המטרה הסופית שלהן, השתלטות על העולם כולו. נארוטו וחבריו, כולל סאקורה, סאסקה וקאקאשי, חייבים לשלב כוחות על מנת להגן על חבריהם, על הכפר, ועל העולם כולו, מפני ארגון אקאטסוקי.
בהמשך צוות 7 ונינג'ות נוספות לוקחות חלק בקרבות עזים נגד לוחמי אקאטסוקי תוך שהם מחפשים אחר סאסקה. הלוחמים של ארגון אקאטסוקי מצליחים לחלץ שבע חיות זנב, והם מוציאים להורג את כל האנשים בהם חיות הזנב היו חתומות, מלבד גאארה.
בינתיים, סאסקה, אשר מונע על ידי רצונו לנקום באחיו איטאצ'י, מתעמת איתו בקרב קטלני. לאחר שסאסקה יוצא מנצח, הוא לומד את האמת המזעזעת שאיטאצ'י קיבל פקודה מצד המנהיגים של הכפר קונוהא להשמיד את השבט שלהם על מנת למנוע הפיכה, ושהוא עשה זאת רק כדי להגן על סאסקה. הידיעה מותירה את סאסקה שבור. בהתקף זעם, סאסקה מחליט להצטרף לארגון אקאטסוקי במטרה להשמיד את הכפר קונוהא כנקמה. עם זאת, הנינג'ות מקונוהא מצליחים להביס כמה מחברי ארגון אקאטסוקי, כולל את המנהיג נאגאטו, שהורג את ג'יראייה והורס את הכפר.
בחלק האחרון של הסדרה, נארוטו וחבריו נלחמים נגד המנהיג של ארגון אקאטסוקי, אדם מסתורי בשם טובי. זהותו האמיתית של טובי מתגלה כאוביטו אוצ'יהא, אשר הוא בן ברית לשעבר של קאקאשי והוא ניצול משבט אוצ'יהא. אוביטו מבקש ליצור עולם חדש תוך שימוש בכוחם של עשרת השדים בעלי הזנבות.
לאחר שהם מביסים את טובי, סאסקה משתלט על כל השדים בעלי הזנב. נארוטו מצליח להביס את סאסקה. בהמשך סאסקה מתחרט על מעשיו, וזוכה לחנינה על פשעיו מצד ההוקאגה השישי, קאקאשי. סאסקה מחליט בעקבות כך להתחיל חיים חדשים, לטייל בעולם, ולסייע לאנשים במצוקה.
לאחר המלחמה, נארוטו מוכר כגיבור אמיתי, זוכה לכבוד מצד כל תושבי הכפר ומשיג את חלומו להפוך להוקאגה. נארוטו מתחתן עם הינאטה היוגה ומסייע לגדל את הדור הבא של לוחמי הכפר.
דמויות ראשיות
צוות 10 צוות גאי
מושגים בעולם של נארוטו
זנב אחד- שוקאקו שתי זנבות- מאטאטבי שלוש זנבות- איסובו ארבע זנבות- סון גוקו חמש זנבות- קוקו שש זנבות- סאיקן שבע זנבות- צ׳ומי שמונה זנבות- גיוקי תשעה זנבות- קוראמה
מאנגה
הסדרה פורסמה לראשונה בשנת 1999. 238 הפרקים הראשונים בסדרה משתייכים לחלק הראשון של הסדרה. הפרקים 239–244, מהווים את חלק הגיידן של הסדרה, אשר מתמקדת ברקע של הדמות האטקה טאקאשי. כל הפרקים הבאים לאחר מכן משתייכים לחלק השני של הסדרה, אשר ממשיך את קו העלילה של החלק הראשון ומתרחשים שנתיים וחצי לאחר מכן. הגרסה האנגלית של המאנגה מופקת על ידי חברת "Viz Media".
נארוטו
במאי הסדרה הוא האייאטו דאטה, והיא הופקה על ידי סטודיו פיירו ורשת הטלוויזיה "TV Tokyo", סדרת האנימה שודרה לראשונה ביפן, בערוץ "TV Tokyo", ב-3 באוקטובר 2002, למשך 220 פרקים, עד 8 בפברואר 2007. 135 הפרקים הראשונים בסדרה הם למעשה עיבוד של עשרים ושבעה הכרכים הראשונים של סדרת המאנגה, ואילו שמונים הפרקים הנותרים הם "פרקי פילר", אשר אינם כלולים בעלילת המאנגה המקורית והופקו משום שסדרת האנימה החלה להדביק את הקצב עם עלילת סדרת המאנגה.
בהמשך, חברת ההפצה "Viz Media" רכשה את זכויות השידור וההפצה של סדרות האנימה של נארוטו בשווקים של צפון אמריקה. הגרסה האנגלית של סדרת האנימה שודרה לראשונה בארצות הברית ב-10 בספטמבר 2005. ב-28 במרץ 2006, יצאו לראשונה תקליטורי ה-DVD של הסדרה בגרסה האנגלית לשווקים בצפון אמריקה. בגרסה האמריקנית, אשר שודרה ברשתות הטלוויזיה בארצות הברית, צונזרו אזכורים לצריכת אלכוהול, אזכורים מהתרבות היפנית דם ומוות צומצמו באופן משמעותי. אף על פי כן, הקטעים הללו לא צונזרו ממהדורת ה-DVD של הגרסה האנגלית, שיצאה לשווקים בהמשך. רשתות טלוויזיה אחרות אף ביצעו עריכות נוספות מלבד העריכות אשר בוצעו על ידי רשת Cartoon Network, כגון הצנזור המחמיר יותר של רשת Jetix, אשר צנזר את כל הקטעים בסדרה המכילים דם, שפה קלוקלת ועישון.
הגרסה היפנית של הסדרה משודרת באופן מקוון באתרי האינטרנט Hulu ו-Joost עם כתוביות באנגלית.
נארוטו שיפודן
כל הפרקים החדשים בסדרה זמינים לצפייה באופן מקוון עם כתוביות באנגלית. Viz החלה גם כן לשדר את הפרקים החדשים בסדרה עם כתוביות באנגלית, החל מ-2 בינואר 2009, באתר הרשמי של הסדרה.
גם בסדרה זו נעשה שימוש נרחב ב-"פרקי פילר", המכילים עלילות שלמות שאינן נמצאות במנגה, כדי למנוע מהאנימה להדביק את הפער העלילתי עם המנגה.
סרטים
לאורך השנים יצאו לאקרנים אחד עשר סרטי קולנוע במקביל לשידור סדרות האנימה "נארוטו" ו"נארוטו: שיפודן", אשר הרחיבו את עלילת סדרות האנימה ועלילתם התמקדה בגיבורים הראשיים בסדרות האנימה. שלושת הסרטים הראשונים מתרחשים במהלך עלילת החלק הראשון של סדרת האנימה, השישה הנותרים מתרחשים במהלך עלילת סדרת ההמשך: "נארוטו: שיפודן", והשניים הנותרים הם המשך לסדרה "נארוטו שיפודן".
סרטי OVA
לאורך השנים יצאו לשווקים ארבעה סרטי OVA (סרטי המשך קצרים אשר יצאו רק ב-DVD) של נארוטו. שני הסרטים הראשונים אשר נקראים "Find the Crimson Four-Leaf Clover!" ו-"Mission: Protect the Waterfall Village!" הוקרנו לראשונה בשנת 2003 ובשנת 2004 ובהמשך יצאו לשווקים בתקליטור DVD. גרסת מדובבת לאנגלית של סרט ה-OVA השני יצא לשווקים בתקליטור DVD ב-22 במאי 2007. סרט ה-OVA השלישי "Finally a clash! Jonin VS Genin!! Indiscriminate grand melee tournament meeting!!" יצא לשווקים על גבי תקליטור בונוס עם הגרסה היפנית של משחק הווידאו " Naruto: Ultimate Ninja 3" אשר יצא לקונסולת המשחקים PlayStation 2, ול-PlayStation 3. סרט ה-OVA הרביעי "Konoha Annual Sports Festival" הוא סרטון קצר אשר יצא לשווקים יחד עם הסרט הראשון של נארוטו.
משחקי וידאו
לאורך השנים יצאו לשווקים מספר רב של משחקי וידאו המבוססים על הסדרה אשר הופקו על ידי Nintendo, Sony, Microsoft, ו-Bandai. רוב משחקי הווידאו של נארוטו אשר נוצרו עד היום הם משחקי לחימה בהם השחקן משחק באחת הדמויות הראשיות בסדרה. המטרה במשחקים היא להפחית את מד הבריאות של היריב לאפס, באמצעות התקפות מיוחדות וטכניקות שונות אשר ייחודיות לכל דמות אשר מבוססות על הטכניקות בהם הדמויות משתמשות בסדרת המאנגה וסדרות האנימה. משחק הווידאו הראשון היה המשחק "Naruto: Konoha Ninpouchou" אשר יצא במקור לשווקים ביפן ב-27 במרץ 2003. רוב משחקי הווידאו של נארוטו יצאו לשווקים רק ביפן. משחקי הווידאו הראשונים שיצא לשווקים מחוץ ליפן היו "Naruto: Clash of Ninja" ו-"Naruto: Ninja Council Naruto". בהמשך יצאו עוד המון משחקים המשחקים שהצליחו ביותר היו "Naruto storm" כגון ארבעה משחקים עד היום אשר מבוססים על "נארוטו שיפודן". בסוף 2014 חברת Bandai וחברת Cyberconnect2 הכריזו על משחק חדש של נארוטו סטורם, שיצא ל-PS4, XBOX ONE, ולמחשב.
משחקים שיצאו עד כה:(באמצע עריכה)
2003-Naruto: Clash of Ninja, Naruto: Clash of Ninja 2
2004-Naruto: Gekitō Ninja Taisen! 3
2005-Naruto: Gekitō Ninja Taisen! 4
2007-Naruto Shippūden: Gekitō Ninja Taisen! EX,Naruto Shippūden: Gekitō Ninja Taisen! EX 2
2008-Naruto Shippūden: Gekitō Ninja Taisen! EX 3
קלפי המשחק
קלפי המשחק הם קלפי אספנות המבוססים על הסדרה. משחק הקלפים יצא לראשונה לשווקים ביפן בשנת 2003, ובהמשך בארצות הברית בשנת 2006. המשחק מיועד לשני שחקנים בלבד. כל חבילת משחק מורכבת מ-50 קלפי משחק, מפת משחק, ומטבע אשר משמש כדי להחליט איזה שחקן מתחיל ראשון. כל משתתף בוחר בתורו משתתף אחר ושואל אותו האם יש בידו קלף מסדרה מסוימת. אם התשובה חיובית, המשתתף שואל האם זה קלף מסוים מאותה סדרה. אם הוא ניחש נכונה, הוא מקבל את הקלף ויכול לשאול שוב. מטרת המשחק היא לאסוף רביעיות רבות ככל האפשר.
שירי פתיחה בסדרה נארוטו
תקליטורים
פס-קול הסדרה הולחן ועובד על ידי טושיו מאסודה. הפס-קול הראשון, אשר נקרא "Naruto Original Soundtrack", יצא לשווקים לראשונה ב-3 באפריל 2003, ומכיל עשרים ושתיים רצועות אשר השומעו במקור בעונה הראשונה של סדרת האנימה. הפס-קול השני של הסדרה, אשר נקרא "Naruto Original Soundtrack II", יצא לשווקים לראשונה ב-18 במרץ 2004, ומכיל תשע עשרה רצועות. הפס-קול השלישי של הסדרה, שנקרא "Naruto Original Soundtrack III", יצא לשווקים ב-27 באפריל 2005, ומכיל עשרים ושלוש רצועות.
שתי תקליטורי פס-קול נוספים בשם "Naruto: Best Hit Collection" ו-"Naruto: Best Hit Collection II",אשר מכילים את כל שירי הפתיחה ושירי הסיום של הסדרה, יצאו לשווקים ב-17 בנובמבר 2004 וב-2 באוגוסט 2006. תקליטור אוסף של שמונה שירים מהסדרה יצא לשווקים בשם "Naruto in Rock – The Very Best Hit Collection Instrumental Version" ב-19 בדצמבר 2007. כמו כן, לאורך השנים יצאו לשווקים תקליטורי פס-קול לכל אחד משלושת הסרטים של נארוטו, וגם תקליטורים המכילים את קטעים בהם המדובבים המקוריים, המקריאים פרקים שלמים מן הסדרה.
פס-קול הסדרה "נארוטו: שיפודן", הופק על ידי יאסוהארו טאקאנאשי – תקליטור הפס-קול לסדרה, אשר נקרא "Naruto Shippūden Original Soundtrack", יצא לשווקים ב-9 בדצמבר 2007. כמו כן, יצאו לשווקים גם תקליטורי פס-קול לשני הסרטים שיצאו לאקרנים במקביל לסדרת ההמשך – הראשון יצא לשווקים ב-1 באוגוסט 2007 והשני ב-30 ביולי 2008.
ב-23 ביולי 2008 יצא לשווקים התקליטור "Naruto All Stars", אשר מכיל עשרה רמיקסים לשירים מקוריים מהסדרה אותם שרים דמויות הסדרה.
נארוטו בישראל
ב-2007 עלתה לשידור בערוץ הילדים הגרסה היפנית הלא מצונזרת של הסדרה בשעות הלילה. הסדרה הוגבלה לגיל 14 ומעלה.
הפקת הדיבוב העברי
לאחר שהסדרה נרכשה על ידי ערוץ הילדים, נערכה בערוץ תחרות לבחירת המדבב לעברית של נארוטו. לבסוף נבחר תובל שפיר המוכר מסדרות הטלוויזיה "השמיניה", " גאליס" ו"החולמים". הדיבוב הראשון לעברית הופק במהלך אמצע העשור הראשון של המאה ה-21 באולפני דאבי דאב אותו ביימה אפי בן ישראל, אשר גם השתתפה בדיבוב בעצמה; הוא עלה לשידור ב-16 באוקטובר 2006. הסדרה הוגבלה לגילאי שמונה ומעלה לאחר צנזורה של חלקים ממנה. הפקת הדיבוב הופסקה בערך בפרק 106 מסיבות לא ידועות.
ב-14 באוגוסט 2022 החלה הסדרה להיות משודרת בערוץ ג'וניור, עם דיבוב חדש שמופק על ידי NDG Studios. הדיבוב משודר בערוץ בשעות הלילה ולא כולל צנזורה. הסדרה זמינה גם בספריית VOD ג'וניור בתשלום ללקוחות HOT, ב-YES, וחינם בפרטנר TV.
אולפני דאבי דאב (2006–2008)
בגרסה העברית השתתפו בדיבוב הדמויות:
NDG Studios (2022–הווה)
הדיבוב העברי מבוים על ידי יונתן רוכמן וקוקי סלינס.
סרטי פרמאונט
סרטי פרמאונט (באנגלית: Paramount Pictures Corporation) היא חברה אמריקאית להפקה והפצת סרטים, שמרכזה בהוליווד, קליפורניה. בשליטת תאגיד ויאקום.
פרמאונט היא אולפן הסרטים הוותיק ביותר כיום. ראשיתה בשתי חברות הפקה שנוסדו ב-1912, חברת "פיימוס פליירס" של אדולף צוקור וחברת "לסקי" של ג'סי לסקי. ב-1914 החלו שתי החברות להפיץ את סרטיהן דרך חברת "סרטי פרמאונט" החדשה, שהייתה חברת ההפצה הכלל-ארצית המצליחה הראשונה. ב-1916 אוחדו שלוש החברות. במהלך השנים הפיקה פרמאונט והפיצה אלפי סרטים. משנות ה-30 של המאה ה-20 עד שנות ה-50 של המאה ה-20 הם הפיקו סרטים מצוירים קצרים. כיום פרמאונט היא האולפן הגדול האחרון שעדיין שוכן בהוליווד עצמה. החברה שוכנת במשכנה הנוכחי החל מ-1927. האולפן הוא אחד מסמליה המפורסמים של הוליווד ומסלול תיור מבוקש. ב 1919 יצרו אוטו מסמר ו פאט סיליבאן יצרו את פליקס החתול (1919) הסרט נקרא Feline Follies (בעברית חתולי חתולים)
רכישות
חברת פרמאונט מחזיקה ב-6 חברות שונות; Paramount Records, George Pal Productions, Famous Players, Paramount Digital Entertainment, Paramount Players, MTV Films (כולן חברות הפקה שעוזרות להפצת ולהנגשת הסרטים בשירות הסטרימינג של החברה). כיום פרמאונט היא הבעלים של סרטי טאצ'סטון ובין הסרטים שיצאו אצל טאצ'סטון, אפשר למנות את "אישה יפה" ו-"נומיאו ויוליה". באותה תקופה רכשה פרמאונט גם את אולפני מירמקס של הארווי ויינשטיין וכיום היא מחזיקה בסרטי קאלט, ביניהם: "האחרים", ספרות זולה ועוד. באמצע שנות האלפיים, החליטו פרמאונט להיכנס לשוק סרטי האנימציה לילדים והקימו באותה תקופה את "פרמאונט הנפשה".
ניקי פרנץ'
ניקי פרנץ' (באנגלית: Nicki French; נולדה ב-26 בספטמבר 1964) היא זמרת אנגלייה.
ביוגרפיה
ב-1994 היא התפרסמה שביצעה גרסת כיסוי לשיר "Total Eclipse of the Heart" של בוני טיילר, השיר דורג חמישי במצעד הסינגלים הבריטי ומכר מעל 250,000 עותקים בבריטניה, השיר גם זכה להצלחה בארצות הברית כשנכלל בבילבורד הוט 100.
הסינגל השני שהוציאה "For All We Know" שהיווה גרסת כיסוי לשירם של הקרפנטרז זכה להצלחה פחותה.
ב-1995 יצא אלבומה הראשון "Secrets" אשר עותקיו נמכרו רבות במדינות שונות.
ב-2003 הייתה הזמרת הבריטית היחידה להופיע בספיישל טלוויזיוני של ה-ABC הנקרא "The Disco Ball".
היא שיחקה במספר הצגות ומחזות זמר ובהן "סינדרלה", שם גילמה את הפיה, "היפהפייה הנרדמת" ו"אנני", לאחר מכן ביצעה סיבוב הופעות ברחבי אירופה.
ב-1993 היא נישאה למוזיקאי גאווין מאלט, לאחר מכן הם התגרשו.
אירוויזיון
ב-2002 הייתה שופטת בתחרות לבחירת נציג אסטוניה לאירוויזיון.
ב-2003 הביעה עניין לייצג בשנית את מדינתה בתחרות, אך לבסוף לא השתתפה בגמר הלאומי, בשנה זו השתתפה בתוכנית "החוליה החלשה" בפרק ספיישל של אירוויזיון.
אלקטרוניקה רפואית
אלקטרוניקה רפואית כוללת את שלל האבזרים והכלים האלקטרוניים המשמשים את הרפואה. כלים אלה הם משלושה סוגים:
אטלס (ספר מפות)
אַטְלָס הוא אוסף של מפות שלרוב נכרך בפורמט של ספר. כינוי זה ניתן על ידי הגאוגרף ושרטט המפות גרארדוס מרקטור. בחלק מהאטלסים (בייחוד הראשונים) שורטטה דמותו של אטלס המיתולוגי הנושא את העולם על כתפו.
Theatrum Orbis Terrarum - תיאטרון העולם
כאטלס המודרני הראשון נחשבת יצירת של הקרטוגרף והגאוגרף הפלמי אברהם אורטליוס, Theatrum Orbis Terrarum (לטינית: התיאטרון של העולם) שיצא לאור בשנת 1570, תורגם במשך השנים לשבע שפות והופץ ב-31 מהדורות. שמו מרמז כי העולם שהיה ידוע באותם זמנים, אינו ניתן רק לצפייה באטלס זה, אלא מהווה גם מעין במה לתגליות האדם. הוא היה שונה במהותו מכל ספרי המפות שיצאו לאור לפניו. בטרם יציאתו של האטלס לאור, נכרכו יחדיו במשך השנים, מסמכים שתיעדו את הגילויים של הפורטוגזים במאה ה-14 ובמאה ה-15 ומפות קיר שונות, שהופיעו בפורמטים שונים כספרי מפות, אך הם חסרו את המעוף, את המחשבה השיטתית ואת החידושים שבאו לידי ביטוי באטלס שיצר אורטליוס.
הוא העניק משקל שווה לכל האלמנטים המופיעים באטלס. הן המפות, הן הנרטיב ההיסטורי והן המקורות בהם השתמש, הוצגו באופן אחיד. הדיוק במפות היה אחד הגורמים המכריעים בבחירתן. כאשר היו בידי אורטליוס מספר מפות מאותה מדינה, הוא בחר להציג את המפות העדכניות ביותר. הוא פיתח גם גישה חדשנית בהתייחסותו ליוצרי המפות, בכך שדאג להעניק קרדיט לכל יוצר ויוצר. אם שמותיהם של יוצרים מסוימים לא אוזכרו במפות, הוא השקיע מאמצים רבים בהכנת גלופות חדשות, על-מנת לשלבם בהן ולהעניק ליוצרים את הכבוד הראוי להם. כמי שהתייחס לגאוגרפיה כאל אשנב להיסטוריה, הוסיף אורטליוס נספח לאטלס (Catalogus auctorum tabularum geographicarum), מעין מילון גאוגרפי המאזכר את שמותיהם העתיקים של המדינות והערים לצד שמותיהן המודרניים. כמו כן הוסיף לאטלס קטלוג של מפות ( tabularum geographicarum), בו מופיעים גם שמותיהם של 91 מיוצרי המפות שחיו לפני שנת 1570. אזכור שמות היוצרים בקטלוג, מהווה עד היום תרומה מכרעת להיסטוריה של הקרטוגרפיה, שכן זהו המקור היחיד לשמותיהם.
אטלס שטילר
אטלס שטילר (ע"ש אדולף שטילר) נקרא באופן רשמי "Hand-Atlas über alle Theile der Erde und über das Weltgebäude" (אטלס כיס לכל אזורי העולם והיקום), היה האטלס הנפוץ ומדויק ביותר במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. בשנים 1816–1944 יצאו לאור עשר מהדורות כאשר כל אחת מהן פורסמה בחלקים.
המהדורה הראשונה פורסמה בשנים 1817–1823 והכילה 50 מפות, אך מפות אילו צוירו ברובן בצורה לא מדעית. איכותו הגבוהה ודיוקו המדעי של האטלס הופיעו רק במהדורה השישית (1871–1875) שכללה 90 מפות.
המהדורה התשיעית (1901–1905) היא הראשונה שהודפסה באמצעות מכבש גלילי בשיטת הדפס אבן. המהדורה העשירית, 1920–1925, כללה 108 מפות, הייתה המקיפה ביותר לתקופתה ותורגמה לשפות רבות, בהן אנגלית, איטלקית וספרדית.
אטלסים עבריים
אטלס ראשון בשפה העברית יצא לאור בשנת 1923, בהוצאת א"ג סירקין בברלין. האטלס, בשם "אטלס גאוגרפי לשמוש בתי ספר", תורגם לעברית בידי ד"ר אליהו אולשוונגר (אחיו של ד"ר עמנואל אולסוונגר), מאטלס שהכין הגאוגרף הגרמני פליקס לַמְפֶּה (Felix Lampe). האטלס כלל 18 מפות, ובהן מפת ארץ ישראל.
בשנת 1926 יצא לאור בהוצאת 'הספר' שבלונדון אטלס עברי מקורי בעריכתם של זאב ז'בוטינסקי וד"ר שמואל פרלמן. דוד זכאי שיבח אותו: "האטלס העברי הראשון, שמפתו מפה ולא סתם יריעה וצורות גאומטריות עליה, והצבעים אף הם צבעי מפה ממש, צורה אנושית-תרבותית המהנה את העין."
סוגים נוספים של אטלסים
בנוסף לאטלסים הכוללים מפות גאוגרפיות, מקובל השם "אטלס" גם לאוספים אחרים של מפות"
נמל התעופה הבין-לאומי יאסר ערפאת
נמל התעופה הבין-לאומי יאסר ערפאת (בערבית: مطار ياسر عرفات الدولي), שנודע בעבר כנמל התעופה הבין-לאומי עזה וכנמל התעופה הבין-לאומי דהנייה, הוא שדה תעופה הרוס בפאתיה הדרומיים של העיר רפיח בפינה הדרומית של רצועת עזה, כ-2 ק"מ מצפון ליישוב כרם שלום בישראל.
היסטוריה
השדה הוקם בעלות של 86 מיליון דולר שמומנה על ידי מספר גורמים, ובהם יפן, האיחוד האירופי ומרוקו, ותוכנן על ידי אדריכל מרוקאי בהשראת נמל התעופה בקזבלנקה שבמרוקו. עבודות ההקמה החלו ב-20 בינואר 1996, אך פתיחת השדה התעכבה עד להשגת הסכמה על דרישת ישראל לבדיקה של האנשים והסחורות העוברים בשדה. השדה נחנך ב-24 בנובמבר 1998. הוא נועד לטפל ברוב סוגי מטוסי הנוסעים ולהעניק מענה להיקף תנועה של כ-700,000 נוסעים בשנה. שדה התעופה הופעל על ידי הרשות הפלסטינית, כאשר הפיקוח האווירי והבדיקות הביטחוניות היו באחריות ישראל. בשדה פעל צוות ישראלי שהשגיח על הבטיחות והבדיקות הביטחוניות של הנוסעים והסחורות. במרץ 1999 טסו לשדה החברות רויאל ג'ורדניאן, איג'יפטאייר ורויאל אייר מרוק. השדה גם היה לנמל הבית של פלסטיניאן איירליינס. בשנת 1999 עברו דרכו למעלה מ-85,000 נוסעים, כ-70% מהם בטיסות של פלסטיניאן איירליינס. במרץ 1999 הוחל בייצוא פרחים דרך השדה והקמת מסוף מטענים.
בשדה היה מסלול אספלט בודד (01/19) באורך של 3,076 מטר וברוחב של 60 מטר, אך הוא הרוס. נתיבי ההסעה הרוסים גם הם, וכך גם רחבת החנייה למטוסים. בית הנתיבות בשדה השתרע על שטח של 4,000 מ"ר והיה מעוטר באריחים בסגנון מרוקאי. עם השנים, נהרסו עוד ועוד אזורים משטח השדה על ידי תושבי רצועת עזה. נכון לשנת 2018, ישנם גידולים חקלאיים באזורים נרחבים של שדה התעופה.
אלפאביט
אלפאביט (Alphabeat) להקת פופ דנית שהוקמה ב-2004 בסילקבורג תחת השם Sodastar אך שינתה את שמה כדי להימנע מבלבול עם להקה גרמנית בשם דומה.
היסטוריה
בראשית דרכה, הוחתמה הלהקה על ידי חברת התקליטים הדנית "קופנהגן רקורדס". סינגל הבכורה תחת הלייבל המקומי, "Fascination", היה ללהיט בדנמרק בקיץ 2007. הסינגל השני "10,000 לילות של רעם" ראה הצלחה דומה, כמו גם אלבום הבכורה הנושא את שם הלהקה, שזכה באלבום פלטינה בדנמרק.
הצלחת הלהקה משכה התעניינות מצד חברות תקליטים משווקים זרים, עד שהוחתמה לבסוף על ידי EMI באנגליה. סינגל הבכורה באנגליה, "פנטסטיקס" יצא בנובמבר 2007 וגרר התלהבות ותשבחות בתקשורת האנגלית, ביניהם ב"The Sun", ו"Popjustice".
בסוף שנת 2008 הלהקה עזבה את חברת התקליטים הבריטית והודיעה שהסיבה היא אי קבלת הזדמנות שווה. ולאחר מכן הלהקה חתמה ב-פולידור רקורדס ובאוקטובר 2009 יצא אלבומם השני "The Spell" (השם בדנמרק, בבריטניה האלבום נקרא "...The Beat Is") והוא זכה להצלחה גם בבריטניה וגם בדנמרק.
בשנת 2010 יצאו שני סנגלים נוספים "DJ" ו-"Hole in My Heart" שגם הצליחו בבריטניה ובדנמרק. בספטמבר 2012 יצא אלבומם השלישי "Express Non-Stop".
קריירת סולו
ביולי 2014 הזמר הלהקה אנדרס והגיטריסט אנדרס הוציאו שיר אחד ביחד תחת השם "THANKS" השיר נקרא "Comeback Girl" ככל הנראה הרכב זה הוא הרכב לשיר אחד.
זמרת הלהקה סטינה ברמסן הוציאה עד כה שני סינגלים שיצאו בשנת 2014, סינגל שיצא ב-2015 ומיני אלבום שיצא בשנת 2015 והגיע למקום ה-14 בדנמרק, בנוסף היא לקחה חלק בשירים נוספים שזכו להצלחה בעולם. שירים אלו הם "I Want You" ביחד עם הצמד הדני מורטן ואלכסנדר שזכה להצלחה בשוודיה ו-"32" ביחד עם להקת הרוק הדנית קרפארט נורט שהגיע למקום החמישי במצעד הדני.
אחמד א-ד'אהר
אחמד כאמל א-ד'אהר (בערבית: أحمد كامل الظاهر; 1906 - 6 בפברואר 1984) היה חבר הכנסת בכנסת הרביעית ובכנסת החמישית וחבר מועצת עיריית נצרת במשך כ-30 שנה.
ביוגרפיה
א-ד'אהר, בן שני במשפחה בת שישה אחים (אח וארבע אחיות), מצאצאיו (נכד נינו) של שליט הגליל דאהר אל-עומר ששלט במאה ה-18 בתקופת העות'מאנים, כיהן כחבר הכנסת מטעם סיעת קידמה ופיתוח בכנסת הרביעית ובכנסת החמישית.
א-ד'אהר היה חבר בוועד ההגנה הלאומי שהיה ועד ארצי בימי המנדט הבריטי אשר פעל בחסות הוועד הערבי העליון. חבר מועצת עיריית נצרת במשך כ-30 שנה. היה לו חלק בגיוס תרומות מהארץ ומחול לבניית מסגד אלסלאם בשכונה המזרחית בעיר, השכונה הגדולה בנצרת שהייתה ללא מסגד. ממייסדי בנק ערבי ישראלי וחבר ועד ההנהלה לתקופה ארוכה.
רוסטם אורוג'וב
רוסטם אורוג'וב (באזרית: Rüstəm Orucov; נולד ב-4 באוקטובר 1991) הוא ג'ודוקא אזרי המתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג, זוכה מדליית כסף מאולימפיאדת ריו 2016. אורוג'וב גם מחזיק בשתי מדליות כסף מאליפות העולם מהשנים 2017 ו-2019.
קריירה
במאי 2012, אורוג'וב זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית זהב בגראנד פרי באקו שבאזרבייג'ן, לאחר שניצח בגמר את מיראלי שאריפוב האוזבקי. שנה לאחר מכן זכה בטורניר באקו שהפך לטורניר גראנד סלאם וניצח בקרב הגמר את ויקטור סקבורטוב המולדובי שייצג את איחוד האמירויות הערביות. בשנים שלאחר מכן המשיך לזכות במדליות בתחרויות מהסבב העולמי וב-23 במאי 2015, אף זכה במדליית ארד בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך ברבאט. בשמינית הגמר ניצח בניקוד יוקו את האלוף האולימפי המכהן, לאשה שבדאטואשווילי הגאורגי, ברבע הגמר ניצח בווזארי את אודבייאר גאנבאטר המונגולי ובחצי הגמר הפסיד באיפון לדניס יארצב הרוסי. אורוג'וב נשר לקרב על מדליית הארד בו ניצח באיפון את פייר דופרה הצרפתי.
ב-22 באפריל 2016, אורוג'וב התחרה באליפות אירופה שנערכה בקאזאן וזכה במדליית הזהב. בקרב הראשון הוא ניצח את קסטוטיס ויטקאוסקס הליטאי, בשמינית הגמר ניצח את יאקוב יצמינק הצ'כי וברבע הגמר ניצח את רוק דראקשיץ' הסלובני. בחצי הגמר גבר על דניס יארצב הרוסי ובגמר ניצח את לאשה שבדאטואשווילי הגאורגי באופן מעורר מחלוקת כאשר דקה ו-20 שניות לתום הקרב הגאורגי השיג ניקוד ווזארי אך 9 שניות לסיום השופט עצר את הקרב לאור חוסר הפעילות וההתקפיות של הגאורגי והעניק לו את העונש האחרון, בכך ספג הפסד טכני ואורוג'וב ניצח.
באולימפיאדת ריו 2016, התחרה אורוג'וב בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג וזכה במדליית הכסף. בקרב הראשון הוא ניצח את דידאר חמזה הקזחי, בשמינית הגמר ניצח את ג'ייק בנסטד האוסטרלי וברבע הגמר גבר על מיקלוש אונגוורי ההונגרי. בחצי הגמר ניצח את שגיא מוקי הישראלי ובגמר הפסיד באיפון לאלוף העולם המכהן, שוהיי אונו היפני.
באליפות העולם 2017 שנערכה בבודפשט, זכה אורוג'וב במדליית הכסף. בקרב הראשון ניצח באיפון את אקיל דג'קובה מקוסובו כאשר ביצע נעילת בריח והכניע אותו, בקרב השני ניצח את פייר דופרה הצרפתי בניקוד יוקו ובשמינית הגמר ניצח בעונשים את בחרוזי חוג'זודה מטורקמניסטן לאחר שהקרב נכנס לניקוד זהב. ברבע הגמר ניצח אורוג'וב באיפון את סאי אינג'יריגלה הסיני ובחצי הגמר גבר באיפון על אן צ'אנג-רים הקוריאני חצי דקה מפתיחת הקרב. בגמר אורוג'וב פגש את סואיצ'י האשימוטו היפני ולאחר ארבע דקות ללא ניקוד הקרב עבר לניקוד זהב בו האשימוטו קיבל ניקוד יוקו וזכה. באליפות אירופה אותה השנה שנערכה בוורשה, הוא זכה במדליית ארד. בקרב הראשון ניצח את אנדרה ספה האסטוני, בשמינית הגמר ניצח את פרדיננדקראפטיאן הארמני וברבע הגמר הפסיד למוסא מוגושקוב הרוסי. הוא נשר לקרבות בית הניחומים שם גבר על דניס יארצב הרוסי ועלה לקרב על מדליית הארד בו ניצח את מיקלוש אונגוורי ההונגרי.
באולימפיאדת טוקיו 2020, סיים אורוג'וב במקום החמישי בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג. הוא הגיע עד שלב רבע הגמר בו הפסיד באיפון לאלוף האולימפי המכהן שוהיי אונו היפני ונשר לקרבות בית הניחומים. לאחר ניצחון בווזארי על אקיל דג'קובה מקוסובו, הוא הגיע לקרב על מדליית הארד בו הפסיד בווזארי לאן צ'אנג-רים הדרום-קוריאני.
עוזי אסנר
עוזי אסנֶר (נולד ב-21 ביוני 1956) הוא מוזיקאי ומעבד, וכן מנצח על מקהלות ותזמורות.
קריירה
את דרכו המוזיקלית החל בלהקות צבאיות. היה בלהקת חיל הים ובלהקת פיקוד הדרום, כמו כן שימש כמעבד של הלהקות בין השנים 1978-1974. הופיע בסרט "הלהקה" בתפקיד מוני הקלידן.
אסנר מנצח על מקהלות רבות כגון: האירוסים בית אלפא, חבורת הזמר מטה אשר, "שירון" מהוד השרון ומקהלת נוצרים אוהבי ישראל בדנוור ארצות הברית, ו"שובבי הגבעה" - להקת ילדים בגבעת שמואל.
הוא שימש כמנהל מוזיקלי בתוכניות טלוויזיה רבות כגון: "שירים שנשארים" עם דורי בן זאב, פרפר נחמד גם כמלחין, רחוב סומסום שארא סיסים, קשת וענן, זהו זה! במשך שש עונות, מי בחלילית,"חידון מוזיקלי" ו"מי לה סי" בהנחיית מני פאר, וכן ליווה שורה של זמרים ידועים כגון יפה ירקוני, רבקה מיכאלי, מייק בורשטיין וחוה אלברשטיין. ניהל מוזיקלית את זהו זה!, את מופעיו הבימתיים והטלוויזיוניים של טוביה צפיר וכן מופעים מרכזיים בערוץ הראשון.
הוא מופיע בתוכניות זמר בכל הארץ עם אחיו חיים אסנר. השניים מכונים "האחים אסנר", ומקיימים סדרות זמר מפוארות בהיכלי התרבות הגדולים ברחבי הארץ. בהופעות הם מארחים אמנים מוכרים - ותיקים וצעירים - ומנהלים סדרות הן כמנחים והן מנהלים מוזיקליים.
בשנת 2007 הלחין דיסק לקהילה האוונגליסטית בשם "התנ"ך ואני", המבוסס על סיפורי התנ"ך.
מוזיאון הטבע התנ"כי
מוזיאון הטבע התנ"כי הוא מוזיאון חינוכי בנושא התנ"ך שחלקו גם גן חיות.
היסטוריה
המוזיאון הוקם בשנת 2014 על ידי הרב נתן סליפקין, ושוכן באזור התעשייה הרטוב שבמועצה אזורית מטה יהודה. בעבר שכן באזור התעשייה הצפוני של בית שמש בקרבת תחנת הרכבת בית שמש.
תכנים
חלק מהמוזיאון הוא מוזיאון להיסטוריה של הטבע בתנ"ך ומציג את המגוון של בעלי החיים המוזכרים במקרא ובתלמוד.
בנוסף ישנו מגוון רחב של בעלי חיים גדולים המוצגים בתור פוחלצים לעומת בעלי החיים הקטנים הנמצאים בתצוגות חיות לילדים.
הרב סליפקין מרצה במסגרת המוזיאון ומכונה "רב גן החיות".