cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הכרונולוגיה של היקום
בעיית האופק
מודל האינפלציה מסביר זאת על ידי כך שהיקום בתחילת האינפלציה היה קטן יותר ממה שחוזה המודל הסטנדרטי, ובשלב מוקדם מאוד התנפח במהירות גדולה ממהירות האור. אין בכך סתירה לתורת היחסות, משום שאמנם חומר ואנרגיה אינם יכולים לנוע מהר ממהירות האור, אבל התפשטות של המרחב-זמן מותרת, והיא נושאת על גבה את האנרגיה והחומר שיש בה.
תנודות קוונטיות
האינפלציה הקוסמית מספקת גם הסבר חלקי מדוע למרות האחידות בכל זאת יש ביקום תצורות. ההסבר נעוץ בתופעת התנודות הקוואנטיות. על פי עקרון אי הוודאות זוגות של חלקיק ואנטי-חלקיק נוצרים ומתאיינים בלי הרף מתוך שום דבר, הם "לווים" אנרגיה מהריק, נוצרים, ומתאיינים זה עם זה תוך החזרת האנרגיה ששאלו, בפרק זמן קצר המותר לפי עקרון אי הוודאות. כדי להמחיש זאת אפשר לכתוב את עקרון אי הוודאות בצורה: כאשר E הוא אנרגיה, t הוא משך הזמן, ∆ מציין את סטיית התקן של גדלים אלה דהיינו אי הוודאות, ו-h הוא קבוע פלאנק. כל עוד אי השוויון נשמר, התהליך ייתכן.
התנודות הקוואנטיות נצפו בעקיפין למשל בניסוי קזימיר. בהתפשטות המהירה ממהירות האור בעידן האינפלציה, חלק מזוגות החלקיקים שנוצרו עקב תנודות קוונטיות הופרדו מיד והתרחקו למרחק גדול מכדי להתאיין, וכך הוקפאו. כל חלקיק כזה שנוצר משבש את אחידות הצפיפות וממנו יכולים להיווצר אחר כך הגופים השמימיים, כוכבים וגלקסיות.
היקום המוקדם
בעידן זה כוחות היסוד קיימים כפי שהם מוכרים לנו בהווה, והיקום עובר למצב צבירה של פלזמה קווארק-גלואונית (QGP) שנקראת גם "מרק קווארקים". זהו מצב הצבירה החמישי, שקורה בטמפרטורות גבוהות מאוד. בניגוד למצב פלזמה שבה אטומים "מומסים" ומתפרקים לגרעיני אטום ואלקטרונים, פלזמת QGP היא נוזל שבו גרעיני האטומים מפורקים לחלקיקים שמרכיבים אותם, שהם קווארקים יחד עם הגלואונים שחיברו ביניהם. כשהטמפרטורה תרד מספיק בעידן מאוחר יותר, קווארקים וגלואונים קדמוניים אלה יתחברו וירכיבו את האטומים הראשונים.
מנקודה זו והלאה הפיזיקה של היקום המוקדם מובנת טוב יותר, והאנרגיות הן ברמה שאפשרית לניסויים במאיצי חלקיקים.
עידן הקווארקים
בין 10-12 ל-10-6 שניות על ציר הזמן הקוסמי, בעידן זה מופיע לראשונה החומר ביקום. הכוח האלקטרומגנטי והכוח החלש שהיו צמודים נפרדים גם הם במעבר פאזה נוסף של היקום, ולראשונה נראים ארבעת כוחות היסוד כפי שהם מוכרים לנו בהווה. קוטרו של היקום הוא כ-1012 מטר, בסביבות שנת אור אחת. קווארקים, אלקטרונים ונייטרינו נוצרים מתוך האנרגיה בכמויות גדולות, היקום מתקרר מתחת ל-1024 מעלות, והוא מתמלא בפלזמת לוהטת של קווארקים, לפטונים, והאנטי-חלקיקים שלהם. הטמפרטורה עדיין גבוהה מכדי שהקווארקים יתחברו להאדרונים, אף שהגלואונים – החלקיקים נושאי הכוח החזק – קיימים, ומפעילים עליהם כוח. בעידן זה החלקיקים בפלזמה הקווארק-גלואונית מתחילים לקבל מסה ומתחיל להיווצר החומר ביקום. קווארקים ואנטי קווארקים מאיינים זה את זה תוך פליטת אנרגיה. מאחר שהטמפרטורה ירדה, אנרגיה זו כבר אינה מספיקה כדי לייצר זוגות קווארקים חדשים ולכאורה כל הקווארקים היו אמורים להיעלם, אך זה לא קרה ויש לכך מספר הסברים תאורטיים. עם זאת, האסימטריה בין חומר לאנטי-חומר היא עדיין מסתורין שהמדע לא פיענח.
אסימטריית חומר אנטי-חומר
כמעט לכל חלקיק יש אנטי-חלקיק תאום, שיש לו אותה מסה, מטען הפוך, והוא מעין תמונת ראי של בן זוגו. כשחלקיק נפגש עם האנטי-חלקיק שלו שניהם מתאיינים תוך פליטת אנרגיה. חוקי הפיזיקה הם סימטריים ואינם מבדילים בין חלקיק לאנטי חלקיק, לשניהם יש אותן תכונות פיזיקליות, לדוגמה: לאנטי-מים שמורכבים מאנטי חמצן ואנטי מימן יש אותן תכונות כמו למים. בתנאים של ראשית היקום נוצרה אותה כמות של חלקיקים כמו אנטי-חלקיקים. אם כך, החידה היא מדוע היקום עשוי מחומר; כלומר מדוע לא כל החלקיקים התאיינו עם אנטי-חלקיקים.
חלק מהתאוריות מניחות שלמעשה הסימטריה של חוקי הטבע אינה מושלמת, ולכן ייתכנו תהליכים שבהם יש העדפה קטנה ליצירת חומר על פני אנטי חומר. כלל האצבע של מכניקת הקוואנטים הוא שכל דבר שיכול לקרות קורה, בתנאי שנשמרים הגדלים המצייתים לחוק שימור חזק, כגון אנרגיה ומספרים קואנטיים מסוימים, לרבות המספר הבאריוני, המספר הלפטוני והמטען החשמלי. עם זאת, קיימים מספרים קואנטיים אחרים, המצייתים לחוק שימור חלש – כלומר, שבירת סימטריה שלהם אפשרית. אסימטריה נצפתה בניסויים עם קאונים נייטרליים. חלקיקים כאלו נושאים מוזרות של 1+, בעוד האנטי-חלקיק שלהם, אנטיקאון נייטרלי, נושא מוזרות של 1-. מוזרות היא מספר קואנטי, אשר לרוב, הוא בעל ערך זהה לפני ואחרי תהליך פיזיקלי. מספר זה נשמר בתהליכים של הכוח החזק, הכוח האלקטרומגנטי והכבידה. אולם, הכוח החלש מסוגל לגרום הפרה של חוק שימור המוזרות. הקאון הנייטרלי דועך לשני פאיונים; כדי לשמר את המוזרות, האנטי-קאון אמור לדעוך לשלושה פאיונים. בניסויים נמצא שאחת ל-500 דעיכות הסימטריה הזאת מופרת, והאנטי-קאון דועך לשני פאיונים. הווה אומר, מדי פעם תהליך הדעיכה מפר את סימטריית CP. באופן דומה קיימת תאוריה על תהליך באריוגנזה, שבו אחת למיליארד זוגות שמתאיינים יש הפרה של מספר הבאריונים, ומאינטראקציה כזאת נותר חלקיק בודד עודף.
ספקולציה אחרת היא שהאסימטריה שאנו רואים היא מדומה, ולמעשה קיימת ביקום סימטריה בין כמות החומר לאנטי-חומר, אבל היקום מחולק לאזורים של חומר ואזורים של אנטי חומר. ממרחק האזורים של אנטי-חומר נראים ומתנהגים כמו אזורי החומר. העדות לכך שהם אנטי-חומר תהיה רק בגבולות שלהם, כי שם תיפלט קרינה של פוטוני גמא כתוצאה מאיון זוגות חומר ואנטי-חומר. גבולות כאלה טרם נצפו, אך התאוריה מעלה אפשרויות מעניינות. למשל, אם אזורים כאלה קיימים הם עשויים לפעול כעין אנרגיה אנטי חומרית, בדומה לכך שהאנרגיה האפלה פועלת כאנטי-כבידה. ייתכן אפילו שאזורים אלה הם הם האנרגיה האפלה.
עידן ההאדרונים
עידן ההאדרונים נמשך מ-10-6 לשנייה אחת על ציר הזמן הקוסמי. ארבעת כוחות היסוד כבר פועלים ביקום. הפלזמה הקווארק-גלואונית שמרכיבה את היקום מתקררת לבערך טריליון (1012) מעלות, מספיק כדי לאפשר לכוח החזק לחבר קווארקים וליצור האדרונים. האדרונים הם חלקיקים שמורכבים מקווארקים שמחוברים יחד על ידי הגלואונים נושאי הכוח החזק, המפורסמים שבהם הם פרוטון ונייטרון. לפרוטון יש מסה/אנרגיה נמוכה יותר מלנייטרון, לכן נוצרים כעת פי שבעה יותר פרוטונים מנייטרונים. נייטרונים חופשיים שלא מתחברים לפרוטונים בתוך גרעין אטום אינם יציבים, והם דועכים והופכים לעוד פרוטונים. נוצרים גם אנטי-האדרונים, רוב ההאדרונים והאנטי-האדרונים מתאיינים זה עם זה, אבל 1 למיליארד האדרונים שורד. חלק מהנייטרונים והנייטרינו מתחברים מחדש לזוגות פרוטון-אלקטרון. החוקים היחידים ששולטים בהתחברויות והיפרדויות מרובות אלה הן שהמטען והאנרגיה נשמרים.
כשהטמפרטורה יורדת, חלקיקי נייטרינו משתחררים (decouple) מהאינטראקציה עם חלקיקים אחרים בפלזמה, והם מתחילים לנוע במרחב במהירות האור או קרובה לה. תהליך דומה יקרה לפוטונים בעידן הרקומבינציה, 380 אלף שנה מאוחר יותר, ופוטונים אלה מהווים את קרינת הרקע הקוסמית. תאורטית אפשר לבנות באופן דומה מפה של קרינת הרקע של הנייטרינו, והיא תלמד אותנו על היקום שנייה או שתי שניות אחרי המפץ הגדול. כיום נעשים מאמצים לאתר את קרינת הנייטרינו הקדומה. זאת משימה קשה כי חלקיקי נייטרינו מגיבים רק לכוח החלש ולגרביטציה, והאנרגיה הצפויה שלהם היא זעירה וקרובה לאפס המוחלט.
עידן הפוטונים
עידן זה נמשך בין 10 שניות ל-380,000 שנה על ציר הזמן הקוסמי. בתחילת עידן ארוך זה של התקררות הדרגתית היקום היה מלא פלזמה, מרק חם ואטום של גרעיני אטומים ואלקטרונים. אחרי שרוב הלפטונים והאנטי לפטונים התאיינו זה עם זה בסוף עידן הלפטונים, האנרגיה ביקום נשלטת על ידי פוטונים, שממשיכים להשתתף באינטראקציות עם פרוטונים, אלקטרונים, וגרעיני אטום בעלי מטען חשמלי.
הפלזמה מלאה פוטונים אבל היא אטומה לאור בגלל פיזור קומפטון – המהלך החופשי הממוצע של הפוטונים, דהיינו המרחק שהם יכולים לעבור עד שהם נתקלים באלקטרון, הוא קצר מאוד. כשפוטון עתיר אנרגיה נתקל באלקטרון הוא גורם לו לפלוט גל באותו אורך, והגלים מתאבכים.
עידן הרקומבינציה
עידן הרקומבינציה או בשם אחר Decoupling Epoch, מתחיל בסביבות 380,000 שנה על ציר הזמן הקוסמי, רדיוס היקום הוא 42 מיליון שנות אור. הטמפרטורה ירדה מספיק כדי לאפשר לאלקטרונים להיקשר לגרעיני אטום, ולראשונה מופיעים ביקום אטומים. האלקטרונים החופשיים נתפסים על ידי יוני המימן וההליום ויוצרים אטומים נייטרליים. כל הכוחות המוכרים לנו קיימים ופועלים על האטומים החדשים, והיקום הוא בדרך להיות המרחב זרוע הכוכבים שאנו מכירים. התהליך הוא מהיר יחסית (ומהיר לאטומי ההליום יותר מאשר למימן), בסוף עידן הרקומבינציה רוב האלקטרונים ביקום נמצאים בתוך אטומים נייטרליים ואינם מתנגשים בפוטונים, והפוטונים חופשיים לנוע. הפוטונים שנוכחים בעידן זה הם אותם פוטונים שנמצאים בקרינת הרקע הקוסמית, אחרי שהתקררו על ידי התפשטות היקום.
העידן החשוך Dark Ages
בעידן הרקומבינציה היקום נעשה שקוף והפוטונים השתחררו, אך עוד לא נוצר הכוכב הראשון שיאיר את השמיים והיקום היה פשוטו כמשמעו חשוך. הקרינה היחידה הייתה הקרינה באורך גל של 21 ס"מ מאטומי מימן. נעשים מאמצים לגלות את הקרינה החלשה הקדומה הזאת, כי על ידי מדידת העוצמה שלה בנקודות שונות אפשר יהיה למפות את כמות החומר ביקום בין עידן הרקומבינציה לעידן הריוניזציה. היא מלמדת גם על עידן הריוניזציה הבא בתור, מאחר שאטומי מימן מיוננים (כלומר ללא אלקטרון) מופיעים כ"חורים" בקו מימן 21.
הטמפרטורה ירדה, החומר הבאריוני היה מפוזר בדלילות ביקום, והפעילות התמעטה בצורה דרמטית עם לוח זמנים ארוך מאוד, שבו נוצרים הכוכבים. החומר האפל המסתורי עדיין, מרכיב את רוב החומר ביקום.
מקובל להעריך שהעידן החשוך נמשך בין 380,000 עד 150 מיליון שנה על ציר הזמן הקוסמי. ב-2010 התגלתה הגלקסיה UDFy-38135539 עם שיא של הסחה לאדום – z=8.6. מרחקה מכדור הארץ כ-13.1 מיליארד שנות אור, והיא נוצרה אי שם בעידן החשוך. לאחר מכן התגלו שתי גלקסיות נוספות בגיל דומה, חקר גלקסיות אלה מעניק אשנב לעידן קדום זה.
החומר האפל
מהירות הסיבוב של גופים שמימיים תלויה במסת הגוף סביבו הם נעים ובמרחקם ממנו. למשל, במערכת השמש מהירות הסיבוב של הפלנטות הולכת ויורדת ככל שהן רחוקות יותר מהשמש. אבל בגלקסיות נצפתה תופעה לא מוסברת, מהירות הסיבוב של גלקסיות ספירליות היא הרבה יותר גבוהה ממה שמתקבל על ידי חישוב המסה שלהן. הפער גדול אף יותר בזרועות מרוחקות ממרכז הגלקסיה – מדידות של מהירות הכוכבים המרוחקים ממרכז הגלקסיה גילו שמהירות הסיבוב שלהם אינה יורדת ככל שהכוכבים רחוקים יותר מהמרכז. לתופעה זו אין הסבר וההנחה המקובלת היא שקיים "חומר אפל", חומר בלתי נראה שלא פולט או קולט קרינה כלשהי, לא אור, לא חום, ולא גלי רדיו, ולכן קשה מאוד לאתרו. לפי החישובים 4% מהחומר ביקום הוא חומר בריוני רגיל, 23% הוא חומר אפל, ו-73% הוא אנרגיה אפלה.
החומר האפל התאורטי מסביר לא רק את מהירות הסיבוב של גלקסיות, אלא גם את פיזורן של גלקסיות ביקום. אחת הבעיות הלא פתורות במודל המפץ הגדול היא שלעומת קרינת הרקע הקוסמית שהיא כמעט במאה אחוז אחידה, פיזור הגלקסיות נראה אקראי ולא מוסבר, עם צבירי גלקסיות מצד אחד, וחללים ריקים כביכול מצד שני. אמנם נצפו שינויים זעירים בצפיפות קרינת הרקע וייתכן ששינויי צפיפות קטנים אלה קיבצו סביבם יותר ויותר חומר באמצעות כוח הכבידה, וכך נוצרו במשך השנים גופים גדולים. הבעיה היא שגיל היקום אינו מספיק כדי להסביר את התהליך האיטי הזה. תוספת של חומר אפל מסבירה זאת, ולפי החישובים אחוז החומר האפל שנחוץ כדי להסביר היווצרות גלקסיות משינויי הצפיפות בקרינת הרקע, הוא בקירוב אותו אחוז שנחוץ כדי להסביר את מהירות הסיבוב של גלקסיות.
לא ידוע מה טיבו של החומר האפל, והאם הוא קיים או שלתופעות יש הסבר אחר. תאוריה אחת גורסת שהחומר האפל הוא חומר באריוני רגיל כלומר נייטרונים ופרוטונים; תאוריה אחרת גורסת שהחומר האפל הוא חלקיקי הניטרינו המהירים, שהמסה שלהם היא אמנם זעירה אבל הם רבים מאוד.
היקום זרוע הכוכבים
תקופה זו מכונה גם "עידן התצורות הגדולות". בעידן זה נוצרו הכוכבים והגלקסיות, צבירי הגלקסיות וצבירי העל, וזהו העידן שלנו. הכוכבים הראשונים נוצרו מקריסה של ענני מימן בגלל כוח הכבידה. כוכבים קדומים אלה נקראים כוכבים מסוג אוכלוסייה III והיו מורכבים כמעט ורק ממימן והליום, שהם היסודות שנוצרו במפץ הגדול. השם "אוכלוסייה III" מסווג אותם לפי אחוז היסודות הכבדים שבהם, תכונה שנקראת בקוסמולוגיה מתכתיות. כוכבים אלה, אם אכן הם קיימים, הם רחוקים מאוד וטרם נצפו. הם היו לוהטים ומסיביים מאוד, בסדר גודל של אלף שמשות, ופלטו קרינה אולטרה-סגולה חזקה, שגרמה ליינון גז המימן הנייטרלי שסביבם. הם התכלו במהירות תוך כמה מיליוני שנים, וסיימו את חייהם הקצרים כסופרנובה שהעיפה אל ענני המימן שמסביב את היסודות הכבדים יותר שנוצרו בליבתם, כמו פחמן, צורן, חמצן וברזל. באופן כזה נזרעו יסודות כבדים יותר בכוכבים הנוצרים הבאים. כוכבים קדומים מכילים פחות יסודות, בעוד כוכבים צעירים יותר מכילים יותר יסודות כבדים. כל היסודות הכבדים מהליום נוצרו בראקציות היתוך בתוך כוכבים והתפזרו לחלל כשהם התפוצצו. חלק מכוכבי אוכלוסייה III לא התפזרו לרסיסים אלא הותירו אחרי ההתפוצצות חור שחור. ייתכן שחורים שחורים אלה חברו לחורים שחורים אחרים, ויצרו את הקוואזרים הראשונים והגלקסיות הראשונות.
שביל החלב שלנו הוא גלקסיה ספירלית עתיקה, בערך בת 13.2 מיליארד שנה, שבלבה חור שחור על-מסיבי, קשת A*.
יינון מחדש
עידן היינון מחדש (reionization) התקיים בין 150 מיליון למיליארד שנה לאחר תחילת המפץ הגדול. הקוואזרים הראשונים מופיעים כתוצאה מקריסה גרביטציונית, והקרינה החזקה שהם פולטים מייננת מחדש את היקום שמסביב. זהו מעבר הפאזה השני של גז המימן ביקום, הראשון היה בתקופת הרקומבינציה כשאלקטרונים וגרעיני מימן מיוננים (פרוטונים) התחברו ליצירת אטום מימן נייטרלי. עתה רוב היקום חוזר ממצב נייטרלי למצב של פלזמה מיוננת, אם כי דלילה בהרבה. פיזור קומפטון שכבל את תנועת הפוטונים בפלזמה של עידן הפוטונים, קורה הרבה פחות, והיקום לא נעשה אטום אלא נשאר שקוף.
סופו של היקום
גורל היקום תלוי בכמות החומר כולל החומר האפל שבו, ומצד שני כמות האנרגיה כולל האנרגיה האפלה. אם החומר יגבר היקום יבוא אל קיצו במעיכה גדולה, אם האנרגיה תגבר הסוף יהיה בקריעה אדירה. תרחיש ביניים יסתיים בקפיאה הגדולה.
הגאומטריה של היקום
אחת מהשאלות המרכזיות באסטרופיזיקה היא האם היקום הוא "סגור", "שטוח" או "פתוח". יקום סגור הוא יקום שמתפשט במהירות יורדת עד שההתפשטות נעצרת והיקום מתכווץ בהדרגה חזרה לנקודה סינגולרית; יקום שטוח הוא יקום שממשיך לגדול אסימפטוטית לעבר גודל מסוים שיגיע אליו כעבור אינסוף זמן; יקום פתוח הוא יקום שגדל בהתמדה עד אינסוף. הפרמטר שקובע את גאומטריית היקום הוא Ω (אומגה), שהוא היחס בין הצפיפות בפועל לבין הצפיפות הקריטית. הצפיפות בפועל מחושבת בעזרת תצפיות אמפיריות, ואת הצפיפות הקריטית אפשר לחשב בעזרת משוואת פרידמן. משוואת פרידמן היא מקרה פרטי של משוואות השדה של תורת היחסות הכללית, תחת ההנחה שהיקום הוא הומוגני ואיזוטרופי:
a הוא מרחק והוא תלוי בזמן, ρ (האות הלטינית רו) הוא הצפיפות וגם הוא תלוי בזמן, ו-K הוא קבוע. צד שמאל של המשוואה הוא בעצם קבוע האבל בריבוע. מכאן אפשר לחלץ את הצפיפות הקריטית, שהיא הצפיפות ρ כש-K שווה לאפס: ואומגה הוא היחס בין הצפיפות בפועל לצפיפות הקריטית:
האנרגיה האפלה
עד תחילת המאה ה-20 הדעה המדעית הייתה שהיקום הוא סטאטי ולא משתנה, תמיד היה ותמיד יהיה. משוואות תורת היחסות של איינשטיין מתארות יקום חסר מנוחה שיכול להתכווץ או להתפשט, וכדי לתאר את היקום סטאטי כפי שהיה ידוע אז, איינשטיין הוסיף לנוסחאות פרמטר תיקון. מאחר שכוח הגרביטציה נוטה למשוך דברים זה אל זה, הוא הניח קיומה של אנרגיה נגדית כלשהי שמאזנת בדיוק את כוח הכובד וגורמת ליקום להישאר כפי שהוא. לצפיפות האנרגיה המסתורית הוא קרא "הקבוע הקוסמולוגי", המסומן באות למדא, Λ. התיקון היה מיותר, כי כעבור כעשר שנים בלבד התגלה שהיקום מתפשט, מה שזכה לכינוי חוק האבל. משוואות תורת היחסות ללא התיקון מבטאות זאת. הקבוע הקוסמי נזנח, אבל בסוף המאה ה-20 הוא זכה לעדנה מחודשת, כשהתגלה שלא זו בלבד שהיקום מתפשט אלא שקצב ההתפשטות הולך ומאיץ.
הסיבה להאצת ההתפשטות אינה ידועה, נראה שהמרחב אינו ריק אחרי הכל והוא מכיל בתוכו אנרגיה אנטי גרביטציונית מסתורית, שהיא חלק אינהרנטי מתכונות המרחב. לפי תצפיות נראה שמהירות ההתפשטות ירדה תחילה, ורק לפני כ-6 מיליארד התחילה להאיץ.
חישובים מראים שכ-68% מכמות החומר והאנרגיה ביקום הוא אנרגיה אפלה, 27% אחוז הוא החומר האפל, ומה שנשאר הוא 5% מהיקום שעשוי מחומר באריוני, כלומר חומר ממשי כמו כוכבים, גלקסיות, גז וכולי. האנרגיה האפלה הומוגנית בכל היקום. היא מושפעת רק מכוח הכבידה. הצפיפות שלה נמוכה עד מאוד, כ-10-27 ק"ג למטר מעוקב (כלומר, אטומים בודדים), לכן הסיכוי לגלות אותה בצורה אמפירית הוא קלוש. אבל אף שצפיפות האנרגיה האפלה היא כמעט אפסית, השפעתה אדירה משום שהיא מפוזרת באופן אחיד בכל המרחב, ומרכיבה את רוב החומר/אנרגיה ביקום. מוזר אף יותר שצפיפות האנרגיה האפלה אינה יורדת כשהיקום מתרחב. פירוש הדבר הוא שככל שהיקום מתרחב כך נוספת לו עוד מאותה אנרגיה אפלה מסתורית.
המעיכה גדולה
תרחיש המעיכה הגדולה הפוך לתרחיש התלישה הגדולה, התפשטות היקום תאט עד שתעצר ותתחיל לחזור אחורה, היקום יתכווץ יותר ויותר, הטמפרטורה תעלה והוא יעבור בהילוך חוזר את כל התהליכים שעברו עליו, עד שישוב למצב של פלזמה לוהטת ודחוסה ולבסוף יתכנס לנקודה הסינגולרית. מכאן הוא עשוי להמשיך להתנודד לנצח בין מפץ גדול ומעיכה. תרחיש זה אינו סביר לאור קיומה של אנרגיה אפלה.
הקיפאון הגדול
תרחיש אמצע שבו היקום ממשיך להתפשט עד אינסוף בלי להאיץ או להאט. הכוכבים והגלקסיות יתרחקו זה מזה, הטמפרטורה ביקום תלך ותרד, כוכבים ימצו את דלק המימן שלהם וייכבו. כל כוכב יתרחק מכל האחרים ויהיה מבודד ומוקף שמיים שחורים כששאר היקום מעבר לאופק האירועים שלו. לפי מספר תאוריות תתחיל דעיכת פרוטונים – היקום יהפוך את הגז הבין כוכבי שנותר לפוטונים ולפטונים (כגון אלקטרונים ופוזיטרונים). חלק מהאלקטרונים והפוזיטרונים יתאיינו ויפלטו פוטונים. במקרה זה היקום יהפוך לאמבטיה של חלקיקים וקרינה חלשה עם מקסימום אנטרופיה בשיווי משקל תרמודינמי, ששום תהליך שמעלה את האנטרופיה לא יכול להתרחש בה יותר. לכן תרחיש זה נקרא גם "מות החום".
דן + שי
דן + שי הם צמד קאנטרי פופ אמריקאי המורכב מדן סמיירס ושי מוני.
קריירה
דן סיימרס ושי מוני נפגשו ב-7 בדצמבר 2012 בנאשוויל.
בחודש אוקטובר 2013 יצא לאור סינגל הבכורה של הצמד, "", ובחודש אפריל 2014 יצא לאור אלבום הבכורה של הצמד, Where It All Began.
ביוני 2016 יצא לאור אלבומם השני Obsessed.
בינואר 2018 הוציא הצמד לאור את השיר "Tequila" כסינגל המוביל מתוך אלבומם השלישי. נכון לדצמבר 2020 הגיע השיר למעמד פלטינה x6 בארצות הברית.
ב-2 באוקטובר 2019 הוציא הצמד לאור את השיר "" עם ג'סטין ביבר שהגיע למקום הרביעי מצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום השלישי במצעד שירי הקאנטרי של שנת 2020. השיר זכה בטקס פרסי גראמי ה-63 בקטגוריית "ביצוע הקאנטרי הטוב ביותר של צמד/להקה".
לכבוד חג המולד 2020 הוציא הצמד לאור שני שירים מקוריים, "Take Me Home For Christmas" ו-"Christmas Isn't Christmas", עם קליפים נלווים.
דיסקוגרפיה
אלבומי אולפן
גרי גובנר
גרי ג'יי גובנר (באנגלית: Gary Jay Gubner; נולד ב-1 בדצמבר 1942), הוא אתלט ומרים משקולות אמריקאי-יהודי בעבר, הוא שיאן עולם באולם בהדיפת כדור ברזל וסגן אלוף עולם בהרמת משקולות במשקל של מעל 105 ק"ג. בעל 3 מדליות זהב מהמכביה (השישית 1961).
קורות חיים
גובנר נולד בעיר ניו יורק להורים יהודים, אביו יליד צ'כיה ואמו ילידת פולין. החל להתאמן לראשונה בהדיפת כדור ברזל בגיל 16. בגיל 18 החל ללמוד הנהלת חשבונות באוניברסיטת ניו יורק.
בשנת 1961 השתתף גובנר בסבב תחרויות באירופה. באחת התחרויות הגיע למוסקבה באותה העת ברית המועצות ובערב שבת הלך להתפלל בבית הכנסת המקומי. אותה שנה הוא השתתף במכביה השישית וזכה ב-3 מדליות זהב, בהרמת משקולות, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.32 מטר ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 50.03 מטר.
שיאן עולם בהדיפת כדור ברזל, באולם
בתחרות אתלטיקה באולם שנערכה בתחילת פברואר 1962 קבע גובנר בהדיפת כדור ברזל, שיא עולם חדש באולם של 18.46 מטר, שיפור של 22 ס"מ לשיאו של בן ארצו פרי אובריאן. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה במדיסון סקוור גרדן שבניו יורק, הוא שיפר את שיאו העולמי פעמיים, בהדיפה השנייה קבע שיא עולם חדש של 19.76 מטר ובהדיפה האחרונה הוא קבע שיא עולם חדש של 19.80 מטר. אותה שנה הוא אף זכה באליפות ארצות הברית באתלטיקה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל. בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס ביוני אותה שנה הוא הדף את כדור הברזל לשיא אישי חדש של 19.88 מטר.
בתחרות גביע העולם בהרמת משקולות שנערכה בבודפשט שבהונגריה בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בקטגוריה של מעל 90 ק"ג בתוצאה של 497.5 ק"ג, אחרי יורי ולסוב מברית המועצות (540 ק"ג) ונורברט שמנסקי בן ארצו (537.5 ק"ג).
סגן אלוף עולם בהרמת משקולות
בגביע העולם בהרמת משקולות שנערך בטהראן שבאיראן בשנת 1965 זכה גובנר במדליית כסף בקטגוריה של מעל 90 ק"ג בתוצאה של 545.0 ק"ג, אחרי לאוניד ז'בוטינסקי מברית המועצות (552.5 ק"ג) ולפני קרוי אשר מהונגריה (522.5 ק"ג).
אלוף ארצות הברית בהרמת משקולות
באליפות ארצות הברית בהרמת משקולות שנערכה בשנת 1966 זכה גובנר במדליית זהב בקטגוריה של מעל 90 ק"ג בתוצאה של 532.5 ק"ג, לפני בוב בדנרסקי (512.5 ק"ג) ונורברט שמנסקי (475 ק"ג).
הנצחה
ב-2006 הונצח גובנר ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.
תארים והישגים
בשנים 1962 ו-1963 דורג גובנר ראשון בעולם בהדיפת כדור ברזל באולם ובשנת 1962, שני בעולם בהדיפת כדור ברזל (19.78 מטר).
מרסל סרדן
מרסלין "מרסל" סרדן (בצרפתית: Marcellin "Marcel" Cerdan; 22 ביולי 1916 – 28 באוקטובר 1949) היה מתאגרף צרפתי שזכה באליפות העולם באיגרוף במשקל בינוני. הוא זכור בשל הישגיו באיגרוף, חיי החברה הצבעוניים שלו והטרגדיה שהביאה למותו.
ביוגרפיה
לאחר הפסדו הראשון זקף לזכותו סרדן חמישה ניצחונות ברציפות, מה שהקנה לו את ההזדמנות להתמודד על כתר אליפות אירופה במשקל חצי בינוני במילאנו. הוא זכה בתואר האירופי לאחר 15 סיבובים לפי החלטת השופטים, והמשיך להעפיל לאליפות.
סרדן טיפס בקטגוריית המשקל, עלה למשקל בינוני, וזכה בתואר הצרפתי אחרי שגבר על אסאן דוף בנוקאאוט בסיבוב השלישי. הוא החזיק בתארו מספר פעמים עד שנוצח בבריסל בידי סיריל דלאנואה בסיבוב ה-15 לפי החלטת השופטים. במהרה, הוא חזר לבלגיה והשיב לעצמו את התואר אחרי שהביס את דלנואה, גם כן בהתאם להחלטת השופטים.
לבסוף, אחרי הקרב החוזר עם דלנואה, זכה סרדן באפשרות להתמודד על כתר אליפות העולם והוא נסע לארצות הברית, שם הוא הביס את אלוף העולם במשקל בינוני טוני זייל. סרדן נהיה אלוף העולם אחרי שניצח את זייל בסיבוב ה-12, הקרב נערך באצטדיון רוזוולט, בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי ב-21 בספטמבר 1948.
המוות והתהילה
בתקופה הקצרה בה היה אלוף העולם, הפך סרדן לדמות פופולרית בנוף הפריזאי. למרות שהיה נשוי ולו שלושה ילדים, הוא ניהל רומן עם הזמרת המפורסמת אדית פיאף. הרומן נמשך מקיץ 1948 עד למותו בסתיו 1949. לצורך קרב ההגנה הראשון על התואר שב סרדן לארצות הברית, שם הוא לחם נגד ג'ייק למוטה בדטרויט. סרדן הופל בסיבוב הראשון, ונקע את זרועו וכתוצאה מכך נאלץ להיכנע בסיבוב העשירי. היה זה הקרב האחרון בחייו של סרדן. נחתם חוזה לקרב חוזר וסרדן עמד לצאת למחנה אימונים על מנת להתכונן, אך לפני שהחלו האימונים הוא טס בטיסת אייר פראנס כדי לבקר את פיאף בניו יורק, שם היא שרה. מטוס הלוקהיד ל-749 קונסטליישן התרסק במונטה רדונדו (סאו מיגל, האיים האזוריים), כל 11 אנשי הצוות נהרגו ו-37 נוסעים, בכללם סרדן והכנרת הצרפתייה המפורסמת ז'ינט נבה, כשהם התקרבו לתחנת ביניים בשדה התעופה בסנטה מריה. ימים אחרי כן הביע למוטה את תנחומיו, ושיבח את סרדן על היותו אדם נפלא. סרדן נטמן ב"בית הקברות דו סוד" (Cimetière du Sud), פרפיניאן, לנגדוק-רוסיון, צרפת.
מאזנו של סרדן עמד על 113 ניצחונות ו-4 הפסדים, כשלזכותו 66 ניצחונות בנוקאאוט.
הוא חבר, לצד למוטה וזייל, בהיכל התהילה של האיגרוף הבינלאומי (International Boxing Hall Of Fame).
ב-1983, יצא לבתי הקולנוע סרט ביוגרפי שמתעד את חייהם של סרדן ופיאף, בבימויו של קלוד ללוש. הסרט, Édith et Marcel, מככב בנו, מרסל סרדן הבן, בתפקיד אביו ואוולין בואי כפיאף. הוא גם גולם בידי השחקן ז'אן-פייר מרטינס בסרט הביוגרפי על פיאף ״אדית פיאף - החיים בורוד״ שיצא בשנת 2007.
קרדינליים
קרדינליים (שם מדעי: Cardinalini) הוא שבט של ציפורי שיר ממשפחת הפרושיים. ישנם חוקרים המסווגים אותם במשפחה עצמאית או כתת-משפחה. הם חיים רק באמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית במגוון בתי גידול. הם קרובים למיני הטנגריים. תכונתם הבולטת היא הציצה של העורף המזדקפת מאחורה, שנתנה להם את שמם משום שהיא מזכירה את הכובעים האדומים של הקרדינלים בכנסיות.
למינים אלה גוף צבעוני, הנוטה לאדום, מקור גדול, עיניים גדולות וגוף בינוני. הם ניזונים מזרעים, פירות וחרקים.
המין המוכר ביותר בשבט זה הוא קרדינל צפוני, בעל הקול הערב לאוזן הנפוץ ברחבי אמריקה הצפונית.
אובר-שטורמפיהרר
אובר-שטורמפיהרר (בגרמנית: Obersturmführer, מילולית: "מנהיג סער בכיר") הייתה דרגה של המפלגה הנאצית שהייתה בשימוש בארגוני האס אה, האס אס, ה-NSKK וה-NSFK, והייתה שוות ערך לדרגת אובר-לויטננט בוורמאכט.
היסטוריה
דרגת אובר-שטורמפיהרר נוצרה לראשונה ב-1932 כתוצאה מהרחבת שורות האס אה והצורך בדרגה נוספת לדרג הקצונה. אוברשטורמפיהרר גם הפכה לדרגת אס אס באותו הזמן.
אובר-שטורמפיהרר באס אה היה בדרך כלל מפקד פלוגה זוטר האחראי על חמישים עד מאה אנשים. באס אס הדרגה של אובר-שטורמפיהרר ניתנה למגוון רחב יותר של מקצועות כולל צוות עזר, שוטרי הגסטפו, מפקח במחנה הריכוז, מפקד מחלקה בוואפן אס אס. דרגת אוברשטורמפיהרר נחשבה שוות ערך לאובר-לויטננט בוורמאכט.
טלאי הצווארון של אובר-שטורמפיהרר כלל שלושה כוכבים ופס כסף, מרוכזים בצווארון השמאלי של מדי האס אס. בנוסף, כללו המדים דרגות כתף של אובר-לויטננט. אובר-שטורמפיהרר הייתה זוטרה מהאופטשטורמפיהרר ובכירה מאונטר-שטורמפיהרר (או משטורמפיהרר באס אה).
שאלאמון שיל
שאלאמון (שלמה) שיל (בהונגרית: Schill Salamon; אובודה, 4 באוקטובר 1849 – בודפשט, 31 במאי 1918) היה מורה, היסטוריון ספרות יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה
שאלאמון (שלמה) שיל נולד במשפחה יהודית כבנם של יהושע לייב שיל, חכם מקרא ותלמוד ושל יוליה הירשל. הוא למד בגיור, בבודפשט ובווינה. לאחר שקיבל תעודת הוראה ביוונית ובלטינית, הפך למורה בבית הספר התיכון בארד, שם עבד בשנים 1874 עד 1878. בשנת 1878 הוזמן ללמד בבית המדרש לרבנים בבודפשט, שם לימד יוונית ולטינית בכיתות הנמוכות. הוא פרסם מספר ספרי לימוד ומאמרים בעיתונים רבים, הסבר ופירושים לתנ"ך, כמו כן במגוון כתבי עת בהונגריה ומחוצה לה:
חייו הפרטיים
אשתו הייתה ז'ני פרומר (1868–1954), איתה התחתן ב-5 ביוני 1887 בבודפשט.
יצחק מכמל
הרב יצחק צאלח מכמל (1875–1951) היה מחנך יהודי-עיראקי שעסק בחכמת עיבור השנים ולוחות שנה.
שאלאמון שיל
חייו הפרטיים
בניהם:
יצחק מכמל
ביוגרפיה
נולד בבגדאד שבעיראק ב-12 באוקטובר 1875 (י"ג בתשרי ה'תרל"ו) לפרחה ולצלאח יצחק יעקב מכמל. בילדותו למד במדרש תלמוד תורה, ומשם המשיך לישיבת מדרש בית זלכה, שם למד אצל הרב דוד מעתוק, הרב שמעון אגסי והרב יהודה פתיה. בשנת 1898 (ה'תרנ"ח) התייתם מאביו.
בשנת 1905 (ה'תרס"ה) עלה לארץ ישראל עם משפחתו והשתכן איתה בירושלים, אולם בשל מצבו הבריאותי, חזר עם משפחתו לבגדאד לאחר מספר חודשים.
בשנת 1906 (ה'תרס"ו) החל לשמש כמורה לתלמוד, תנ"ך ועברית וכמפקח על ההוראה ב"מדרש תלמוד תורה". בשנת 1918 (ה'תרע"ח) החל להכשיר מורים במוסד, והחל משנת 1926 (ה'תרפ"ו) שימש גם כמורה לשיעורי עברית, דקדוק ותולדות עם ישראל בכיתת ערב.
עם פטירת הרב עזרא דנגור בשנת 1930 (ה'תר"ץ) מילא את תפקידו בסידור לוח העיבור השנתי של בגדאד.
בשנת 1942 (ה'תש"ב) עמד בראש ועדה לקביעת שיעורי יהדות בבתי הספר היהודיים בעיראק שהוקמה באותה שנה, והכשיר בהתנדבות מורים שהתנדבו ללמד יהדות ועברית בשעות אחר הצהריים בבתי הספר היהודיים.
במסגרת עליית יהודי עיראק, עלה שוב לישראל בחודש יולי 1950 (אב ה'תש"י) יחד עם משפחתו והשתכן במעברה, שם הורע מצבו הבריאותי בשל התנאים הקשים ששרו במעברה.
הלך לעולמו ב-8 ביוני 1951 (ד' בסיוון ה'תשי"א) ונקבר בבית הקברות סנהדריה בירושלים.
רישיון עסק
רישיון עסק הוא היתר של רשות מוסמכת שניתן לניהול עסק בכפוף לתנאים. סוג העסקים הטעונים רישיון ותנאי הרישיון אינם זהים במדינות השונות. עסק שהפר את תנאי הרישיון עשוי להיסגר ובעליו יחויב בתשלום קנס. לרוב רישיון עסק ניתן רק לעסק שנרשם כדין, ועמד בסדרת דרישות שונות, שנקבעו לפי סוג העסק, מספר המועסקים ועוד.
רישיון עסק בישראל
בישראל ניתן רישיון עסק מכוח חוק רישוי עסקים, תשכ"ח-1968. חוק זה מסמיך את שר הפנים לקבוע בצווים עסקים טעוני רישוי ולהגדירם. שר הפנים הוציא צו רישוי עסקים (עסקים טעוני רישוי), תשע"ג-2013, ובו רשימת עסקים טעוני רישוי. ניהול עסק ללא רישיון מהווה עבירה פלילית. עסק שפועל ללא רישיון צפוי לסגירה מנהלית, ועל בעליו יוטלו קנסות ואף עונשי מאסר.
בשנת 2006 התקבלה החלטת ממשלה מס' 4152 להקים ועדה לבחינת רישוי עסקים בישראל. בהתאם להחלטה זו הוקמה "ועדת הבר" בראשות הממונה על התקציבים לשעבר קובי הבר. מטרת הוועדה הייתה לפשט וליעל את הליך רישוי העסקים. הוועדה המליצה על שורת צעדים. בשנת 2010 התקבל תיקון מס' 27 לחוק רישוי עסקים. נקבע כי בנובמבר 2013 ייכנסו הוראות הרפורמה לתוקף בהדרגה. הרפורמה כוללת הקלות שונות, ובהן מעבר לרישיונות עסק תקופתיים, מסלול ירוק (מזורז), גיבוש מפרט אחיד לרישוי עסקים וקביעת "מנגנון ערר מנהלי".
גם כיום, יש חוקרים המותחים ביקורת על המצב הקיים, וטוענים שנדרשת רפורמה נוספת.
תהליך קבלת רישיון עסק
בקשה לקבלת מידע - ניתן להגיש בקשה לקבלת מידע מקדמי על דרישות הרשויות השונות מהעסק המבוקש. הבקשה כרוכה בתשלום אגרה 326 ש"ח (נכון לנובמבר 2019). הרשות מחויבת למסור את המידע המקדמי בתוך 30 יום.
הגשת הבקשה לרישיון עסק נעשית באמצעות הגשת טופס בקשה מיוחד. יש לצרף לבקשה מסמכים שונים ובהם, תרשים סביבת העסק, מפה מצבית, תוכנית עסק הנדסית ואישור תשלום אגרה.
הטיפול בבקשה - על רשות הרישוי להחליט תך 21 יום האם היא דוחה את הבקשה, ואז יש לנמק את הדחייה בכתב, או ממשיכה בהליך. אם הבקשה לא נדחתה, היא מועברת לבדיקת גורמים מקצועיים שייתנו חוות דעת. בתום הבדיקה הרשות מחליטה האם לדחות את הבקשה או לאשר אותה ובאלה תנאים. הרשות מוסמכת להנפיק היתר זמני או מוגבל בזמן שיש לחדשו בתום התקופה. ניתן להגיש השגה או ערעור על החלטת הרשות או הגורמים המוסמכים.
ארצות הברית
בארצות הברית לכל מדינה כללים שונים בנוגע לרישום ולרישיון עסק. הסוכנות לעסקים קטנים של ארצות הברית מתחזקת רשימה של רישיונות נדרשים, ובתחומי עיסוק מסוימים כמו סחר בבעלי חיים או אנרגיה גרעינית נדרשים אישורים של גופים פדרליים.
שלגי הקילימנג'רו (סרט, 1952)
שלגי הקילימנג'רו (באנגלית: The Snows of Kilimanjaro) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1952.
על הבסיס הדל הזה נכתב התסריט ונוספו בו דמויות נוספות ואירועים המזוהים עם המינגוויי: הדור האבוד של אמריקאים בפריז לאחר מלחמת העולם הראשונה, מלחמת שוורים, מלחמת האזרחים בספרד ועוד. הסיום הפסימי של הסיפור שונה לסיום אופטימי בתסריט.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר-צבע ולפרס אוסקר על העיצוב האמנותי.
תקציר העלילה
הארי סטריט (גרגורי פק) שוכב על מיטה מחוץ לאוהל לרגלי הקילימנג'רו שפסגתו מכוסה בשלג. הוא סובל מזיהום ברגלו לאחר שנפצע במסע ספארי. הזיהום ברגלו מחמיר, חומו עולה והוא הוזה בדורסים השוכנים על העצים ומחכים למותו. הוא נזכר במסע הציד שלו על הקילימנג'רו ובמציאת פגר נמר שם מבלי לדעת איך הגיע לשם
הארי הקודח נזכר בקורות חייו ובנשים שליוו אותו. הוא היה סופר אמריקאי מתוסכל בפריז שנתמך על ידי דודו וניסה לכתוב את הרומן הראשון שלו.
באחד הלילות הוא פגש במועדון בפריז, בחורה שצדה את עינו בשם סינטיה גרין (אווה גרדנר). לאחר חיזור קצר היא נענית לו והם עוברים לגור יחד.
הארי מצליח למכור את ספרו ומקבל עבורו סכום כסף נאה. הוא מחליט לצאת למסע ספארי באפריקה למורת רוחה של סינטיה המתעבת את הצייד אך נאלצת להצטרף אליו.
הם חוזרים לפריז והארי הופך לסופר מפורסם. סינטיה נכנסת להריון ומצפה להקים משפחה. הארי מודיע לה שבכוונתו לערוך מסעות בעולם כדי למצוא חומרים לספריו. סנטיה יודעת שהריונה יפגע ברצונו של הארי. היא מפילה את עצמה וגורמת להפלת עוברה. רק אז נודע להארי שאשתו הייתה בהריון. יחסי הזוג נעכרים. הם נוסעים למדריד ושם לאחר ריב היא נפרדת ממנו.
הוא נקלע למלחמת האזרחים בספרד ובשדה הקרב הוא פוגש את סינטיה. היא נהגת אמבולנס הנפגע בהפגזה ומתהפך. הארי מוצא אותה גוססת מתחת לאמבולנס. היא נהרגת והארי נפצע ברגלו כאשר הוא מנסה לערוק מהלחימה.
הוא חוזר לפריז ושם נפגש בהלן המזכירה לו את סינטיה. דודו ביל (לאו ג. קרול) המקש ממנו לפתור את חידת הנמר. היא מלווה אותו כאמור למסעות ציד לרגלי הקילימנג'רו בקניה. הארי נפצע ברגלו והיא מטפלת בפצע הנמקי ומגרשת צבוע שמנסה לחדור לאוהל. הארי מתבונן כל הזמן בדורסים המצפים למותו.
לבסוף נשמע קול מטוס, הדורסים נעלמים והארי והלן מתעודדים בראותם את המחלצים הבאים לפנות את הארי לבית חולים.
דולה היל
כרים דולה היל (באנגלית: Karim Dule Hill; נולד ב-3 במאי 1975) הוא שחקן אמריקאי, הידוע בתפקידו כצ'רלי יאנג, בסדרת הטלוויזיה "הבית הלבן", עליו קיבל מועמדות לפרס אמי לשחקן משנה בסדרת דרמה, ובשל תפקידו כגאס בסדרת הטלוויזיה "בניחוש חוקר". היל הוא חבר במועצת המנהלים של גילדת שחקני המסך בהוליווד.
ביוגרפיה
היל נולד באורנג', ניו ג'רזי להורים ג'מייקנים וגדל בסיירוויל, ניו ג'רזי. הוא למד בלט בגיל צעיר, והופיע במחזמר " "The Tap Dance Kid" בברודוויי, תפקיד אותו שיחק לאחר מכן בסיבוב ההופעות הלאומי של התוכנית. היל סיים את לימודיו בשנת 1993 ולמד מימון עסקים באוניברסיטת Seton Hall ומשחק בסטודיו ויליאם אספר. בהיותו באוניברסיטה לוהק לתפקיד בסרט "CityKids" של ג'ים הנסון.
קריירה
תפקידו הקולנועי הראשון היה בסרט "שוגר היל" בשנת 1993 במהלך שנת הלימודים האחרונה שלו בתיכון. במהלך לימודיו בקולג', הוא לוהק לתפקיד ראשי במחזמר Bring in' da" Noise, Bring in 'da Funk" בברודוויי.
בשנת 1999 לוהק היל לתפקיד בסדרה "הבית הלבן" בתפקיד צ'רלי יאנג, עוזרו האישי של הנשיא ג'וזיה ברטלט, אותו גילם מרטין שין. במהלך העונה השישית של הסדרה, צ'רלי הפך לעוזר מיוחד לראש מטה הבית הלבן. היל כיכב כצ'רלי יאנג במשך שש עונות לפני שעזב את התוכנית בתחילת העונה השביעית (ספטמבר 2005) כדי לככב בפיילוט לתוכנית הטלוויזיה החדשה בניחוש חוקר של USA Network, שהוקרן לראשונה ב-7 ביולי 2006. הוא שיחק בסדרה עד לסיומה שנת 2014. עם זאת, כאשר פורסם כי הסדרה הבית הלבן תסתיים במאי 2006, היל חזר לפרקים האחרונים של הסדרה.
היל שיחק בסרט יש לה את זה, משנת 1999 בכיכובם של פרדי פרינז ג'וניור וריי'צל לי קוק.
היל הופיע גם בברודוויי במחזה "Stick Fly" מדצמבר 2011 עד פברואר 2012 ו"אחרי חצות" בנובמבר 2013.
חיים אישיים
היל התחתן עם השחקנית ניקול לין בשנת 2004. היל הגיש בקשה לגירושין מלין בשנת 2012, תוך שהוא מציין הבדלים בלתי ניתנים לגישור. ב-14 באפריל 2017, היל התארס עם חברתו ג'זמין סיימון שכיכבה לצידו בבולרז. בתחילת 2018 התחתן היל עם סיימון. ב־31 במאי 2019, הודיע הזוג על הולדת בנם, שנולד ב־10 במאי 2019.
מרקוס רוהדן
מרקוס רוהדן (בשוודית: Marcus Christer Rohdén; נולד ב-11 במאי 1991) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת פרוזינונה.
קריירת מועדונים
ב-3 באוגוסט 2016 רוהדן חתם בקרוטונה, העולה החדשה לסרייה א'.
ב-13 באוגוסט 2019 רוהדן חתם בפרוזינונה בה משחק במרכז השדה לצד גריגוריס קסטנוס.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, שיחק רוהדן בנבחרת הנערים והנבחרת הצעירה של שוודיה.
ב-15 בינואר 2015 רוהדן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-2 נגד, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת.
רוהדן השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2018.
פסח אליהו פאלק
הרב פסח אליהו פאלק (באנגלית: Pesach Eliyahu Falk; תמוז ה'תש"ד (1944) – כ"ג בטבת ה'תש"ף (20 בינואר 2020)) היה מחנך ופוסק הלכה חרדי-בריטי. לימד בישיבת גייטסהד ובסמינר גייטסהד שבאנגליה.
ביוגרפיה
נולד במנצ'סטר לאברהם צבי ולשרה, ניצולי השואה. למד בישיבות מנצ'סטר וגייטסהד, ואחר כך בישיבת בריסק בירושלים אצל רבי יוסף דוב סולובייצ'יק. נישא לבת רבי שרגא פייבוש שטיינהויז, תושב גייטסהד, שם למד בכולל אברכים.
כעבור מספר שנים החל ללמד בסמינר גייטסהד, שם מסר שיעורים בהלכות שבת, צניעות ושיעורי השקפה. במקביל מסר גם בישיבת גייטסהד שיעורים בהלכות שבת והלכות ברכות. במשך שבוע היה מוסר 35 שיעורים.
הרב פאלק החל את העיסוק בענייני התולעים והחרקים בפירות ובירקות, תחום שהמודעות אליו ברמה ההלכתית לא הייתה מפותחת, אחריו החל הרב משה ויא תלמידו לעסוק בנושא זה.
חיבוריו
הרב פאלק הוא מחבר ספר אותות ומופתים שעוסק בניסים בתנ"ך וספר השו"ת מחזה אליהו העוסק בין היתר בדיני שבת וטכנולוגיה.
פרסומו העיקרי של הרב פאלק הגיע בעקבות ספרו "עוז והדר לבושה" (668 עמ') המנסח קוד הלכתי להלכות צניעות הביגוד לנשים. הספר יצא לאור בשנת 2004 באנגלית ואחר כך בעברית, ולאחר מכן אף תורגם לספרדית וצרפתית. נכון ל-2020 הופץ הספר בלמעלה מ-110,000 עותקים. שמו של הספר לקוח מהפיוט "אשת חיל":. הספר כולל מאמרי השקפה בנושאי צניעות כמו גם פסקים והדרכות בנושאי לבוש והתנהגות. הרב פאלק כותב בהקדמה שמוטב שלא היה נכתב הספר, אך מה שהיה מובן בעבר אינו מובן היום.
תמר ירדני יפה
תמר ירדני יפה (פברואר 1918 – 2005) הייתה מורה למוזיקה ומראשוני המטפלים באמצעות מוזיקה ובאמצעות תנועה בישראל, מקימת המרכז לטיפול באמנויות בעמק בית שאן.
ביוגרפיה
נולדה ברובנה, שהייתה תחת שליטת רוסיה. בת ליעקב ולדורה (דבורה) ברמן, רופא שיניים וגננת. המשפחה עלתה ארצה ב-1921, שינתה את שמה לירדני והתיישבה במרכז ירושלים. האב החל לעבוד כרופא שיניים מהראשונים באזור, וטיפל באנשים גם בבתיהם בעיר ובסביבותיה. בין השאר טיפל באמנים ומוזיקאים רבים, ששילמו לו בציורים - ואף בשיעורי נגינה. כך החלה תמר ללמוד לנגן בפסנתר כבר בגיל הגן. בירושלים נולדו אחיותיה גליה, הצעירה ממנה בשבע שנים שהייתה עורכת וסופרת, ואלישבע הצעירה ממנה בתשע שנים.
למדה בבית הספר למל לבנות ולאחר מכן בגימנסיה העברית בירושלים, ששכנה אז בשכונת הבוכרים. במקביל למדה באקדמיה למוזיקה ירושלים. בהמשך השתלמה גם בסמינר לגננות ובסמינר למוזיקה בתל אביב.
בנעוריה הצטרפה לתנועת מחנות העולים, ושם הכירה את אורי יפה שהיה לבן זוגה. ב-1937 ירדו בני הזוג יפה לסדום, לעבודה במפעל האשלג במסגרת הפלוגה המקובצת של הקיבוץ המאוחד. באותה שנה היו בין חברי הגרעין המייסד של קיבוץ מעוז חיים בעמק בית שאן, שבו חיו בני הזוג עד מותם. בשנותיה הראשונות בקיבוץ שימשה כגננת וכמורה למוזיקה.
ב-1958 הקימה את המרכז לטיפול באמנויות בבית שאן (שעבר בהמשך למתחם חומה ומגדל של המועצה האזורית עמק בית שאן, כיום עמק המעיינות). זה היה אחד המרכזים הראשונים בישראל לטיפול בתחום, וירדני יפה הייתה מהמומחים הראשונים שעסקו בנושא. בין השאר למדה את התחום בלונדון, ב-Guildhall School of Music, ב-1970–1971. ב-1971 הקימה בתוך המרכז לטיפול באמנויות את המרכז לתרפיה במוזיקה. המרכז שימש לאורך השנים את כל תושבי הצפון, ובכללם ילדים על הספקטרום האוטיסטי, ילדים עם לקויות ראייה או שמיעה ועוד, וסייע לאורך השנים גם להכשיר דורות נוספים של מטפלים.
לאורך השנים תיעדה ירדני יפה את עבודתה במספר ספרים שכתבה, ובהם "כלי זמר מעולם הצומח" (1964), "ביטוי ויצירה במוזיקה כתרפיה" (הקיבוץ המאוחד, 1981) ו"דרך הניגון - ביטוי, יצירה ותרפיה" (שראה אור רק לאחר מותה, ב-2006). במקביל ביימה סרטים בתחומי עבודתה, כגון "כלי זמר מעולם הצומח" (1970), וכן סרטים המתעדים את חיי הקיבוץ, כגון "בר מצווה בקיבוץ" (1966) ו"ילדי המקלטים" (1970).
לירדני יפה נולדו שלושה בנים ושתי בנות. אחד מבניה היה אלוף-משנה עמיר יפה שנספה בשנת 1977 בתאונת דרכים בעת שירותו הצבאי.
טייגטה (ירח)
טייגטה (נקרא גם Jupiter XX) הוא ירחו של כוכב הלכת צדק.
טייגטה התגלה בשנת 2000 על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי שהודרכה על ידי סקוט שפרד וקוטלג בשם S/2000 J 9.
רדיוס מסלולו של טייגטה סביב צדק הוא 22,439,000 ק"מ ומשך זמן הקפת מסלולו סביב צדק הוא 686.675 ימים.
טייגטה בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.252.
את שמו, קיבל טייגטה בשנת 2002 על שם טייגטה שהייתה אחת הפליאדות (על שמן קרוי גם צביר הכוכבים הפליאדות), שהיו בנותיו של אטלס על פי המיתולוגיה היוונית.
טייגטה משתייך לקבוצת הירחים קארמה אשר קרויה על שם הירח קארמה. קבוצה זו היא קבוצה של ירחים שהמשותף להם הוא היותם ירחים לא-רגילים שמסלולם סביב צדק הוא בין 23 ל-24 מיליון קילומטר ובנטייה של כ-165°.
יעקב ארגואיטי
הרב יעקב ארגואיטי (ה'תרכ"ב, 1862 - ה'תש"ד, 1944), היה דרשן, פוסק הלכה, רבה של קושטא במאה העשרים. מחבר ספרים.
קורותיו
נולד באוק'יי שבטורקיה לאביו הרב אברהם ששימש כדיין. למד אצל אביו ואצל חכמי העיר. בילדותו, האזין לשאלות ההלכתיות שדנו בהם חכמי העיר, והתאמץ למצוא להם מענה באוצר הספרים שהיה בביתו. תחילה סייע לאביו ברבנות באוק'יי, ולאחר פטירתו שימש כרב המקום במשך מספר שנים. בהמשך שימש כמורה הוראה בגלאטה.
בז' טבת תער"ב, החל לכהן כדיין בקושטא, בבית הדין בראשות הרב חיים יצחק שאקי, והרב יצחק בכר אליעזר, ולצד חביריו הדיינים: רבי משה בן חביב ורבי רפאל דוד סבאן. בהמשך כיהן כרבה של קושטא, ובאחרית ימיו אף שימש כרבה של הקהילה האשכנזית בעיר. במסגרת רבנותו, שימש כמוהל. החמיר על עצמו שלא לשתות מהיין הנמכר בעירו, ולשם כך היה מכין יין בעצמו. נחשב לאחר מחשובי משיבי ההלכה במדינה, והשיב גם למדינות אחרות כדוגמת בולגריה. התכתב בהלכה עם כמה מחכמי דורו, ביניהם: רבי דוד פיפאנו, רבי רפאל דוד סבאן, הרב בן ציון קואינקה, רבי משה אירירה, הרב צבי פסח פרנק, רבי חיים נשיא, רבי גמליאל מזרחי, ורבי שלמה אלפנדארי. פעמים שמזכיר את דעת 'חכמי הישיבה' שנשאו ונתנו עמו בהלכה.
נפטר בקושטא בניסן ה'תש"ד.
דרכי הוראתו
בתשובותיו נטה לבסס את מנהגי המקום, ולא לשנות את מנהגיהם אם יש להם על מי לסמוך. העיד שמנהג קושטא שאומרים ספק ברכות להקל רק במקום ספק אחד, אבל כשיש שני ספיקות - מברכים. העיד שמנהג קושטא להחמיר באכילת קטניות בפסח, וביאר שבשנת בצורת מנהגם להקל, וכן עשה מעשה. כמו כן היקל בגיור לשם אישות, גם כשהיה נראה שהמתגייר לא יקפיד לשמור מצוות.
בתשרי תרפ"ד פרסמה רבנות קושטא הרבנים: יצחק בכר אליעזר, רפאל דוד סבאן, חיים יצחק שאקי, יעקב ארגואיטי ומשה בן חביב, פסק ארוך ובו תקנה שמעתה ואילך יעשו תנאי בשעת הקידושין, שלפיהם הקידושין עשויים להיפקע למפרע. פסק ארוך זה נכתב כמענה לבעיית העגינות שהתגברה. פסק הדין נדפס כחוברת בפני עצמה שנקראה 'מחברת קידושין על תנאי'. וזכתה להסכמת ראש רבני קושטא הרב חיים ביג'אראנו.
בשנת תרח"ץ, שלח רבי יעקב יחד עם עמיתיו הרב סבאן והרב בן חביב, מכתב תמיכה רשמי במחאתם של אגודת הרבנים של ארצות הברית וקנדה, כנגד רבני בית המדרש הקונסרבטיבי בארצות הברית, שרצו לחדש תנאי בנישואין, לפיה האשה רשאית לכתוב גט לעצמה ולתת אותו לשליח שימסור לה שוב את הגט.
תיק נעדר (סרט)
תיק נעדר (בצרפתית: Fleuve noir; מילולית: נהר שחור) הוא סרט מותחן צרפתי, בבימויו של אריק זונקה ובכיכובו של ונסן קאסל, המהווה עיבוד קולנועי לספרו של דרור משעני "תיק נעדר".
הקרנת הבכורה נערכה ב-18 ביולי 2018 והסרט יצא לאקרנים בבלגיה ובצרפת ב-3 באוגוסט 2018.
תקציר עלילת הסרט
דני, בנה בן העשרה של משפחת ארנו, נעלם. על חקירת ההעלמות מופקד פרנסואה ויסקונטי, בלש מותש וציני, שאשתו נטשה אותו לאחרונה. ויסקונטי חוקר את העלמות הנער הצעיר תוך כדי ניסיון לתקן את מערכת היחסים עם בנו דניס בן ה-16, שמסובך ככל הנראה בעברות סמים. מר יאן בלל, המורה לצרפתית של דני, שומע על העלמות הנער ומציע לבלש את עזרתו.
הפארק השלישי
"הפארק השלישי" (ברוסית: Третий парк) הוא שמה של חברת תחבורה רוסית המפעילה קווי תחבורה ציבורית בסנקט פטרבורג ובפרבריה, בייחוד אוטובוסים ומוניות שירות ומהווה לאחת מחברות התחבורה הפרטיות הגדולות ברוסיה.
החברה מעסיקה 4,831 עובדים ומפעילה צי של אוטובוסים, שמשרתים מאות קווים עירוניים ובינעירוניים. החברה מתאפיינת בהפעלת אוטובוסים קטנים ומיניבוסים.
צבא התצפית
צבא תצפית הוא גוף צבאי שמטרתו לפקח על אזור נתון או גוף אויב לקראת פעולות איבה אפשריות בין הצדדים.
כמה מצבאות התצפית הבולטים יותר כוללים:
יצהרוניים
יצהרוניים (שם מדעי: Elaeagnaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים מסדרת הורדנאים, הכוללת בעיקר שיחים וצמחים נמוכים הצומחים באזורים בעלי אקלים ממוזג בהמיספירה הצפונית כולל אירופה,אסיה ואמריקה הצפונית כמו גם באזורים טרופיים כגון אוסטרליה.
מינים רבים במשפחה מתאימים לאקלים מדברי ולהשקיה מליחה.
חלק מהמינים (כגון יצהרון מכסיף) מקיימים סימביוזה מיוחדת עם בקטריה המאפשרת קיבוע חנקן בקרקע וטיובה. המשפחה קרויה על שם הסוג יצהרון והופיעה לראשונה לפני 20 מיליון שנה בתקופת המיוקן.
ג'נט מקדונלד
ג'נט מקדונלד (Jeanette MacDonald;18 ביוני 1903 – 14 בינואר 1965) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה, תיאטרון וזמרת אמריקאית.
היא התפרסמה בעיקר בסרטים מוזיקליים בשנות ה-30 ושנות ה-40. כן הופיעה באופרה, רדיו ובסדרות טלוויזיה. למקדונלד הייתה השפעה על זמרות סופרנו רבות. היא שרה קטעי אופרה רבים בסרטיה.
קורות חיים
ב-1919 החלה להופיע בברודוויי בתחילה בשורת מקהלה ואחר כך בתפקידים ראשיים. החא הופיעה שם עד 1929 שאז הופיע במחזמר "בום בום" בתפקיד ראשי עם צוות שחקנים שכלל את ארצ'י ליץ' שהפך אחר כך לקרי גרנט.
ב-1929 החלה להופיע בסרטים שרובם היו סרטים מוזיקליים לצידם של מוריס שבלייה וקרי גרנט.
היא התפרסמה בעיקר בשמונה סרטים מוזיקליים רומנטיים בהם הופיעה לצידו של נלסון אדי. סרטים שהיו הצלחה מסחרית ואמנותית.
מבין הסרטים האלה זכון במיוחד "קרה זה בחודש מאי" ("Maytime") ובו השיר "Will You Remember" שהפך לסימן ההיכר של הצמד הזה.
ב-1948 הופיעה בסרט המוזיקלי "שלוש בנות נועזות" לצידם של חוסה איטורבי וג'יין פאוול.
בין מקדונלד ואדי היה קשר אהבה ממושך אף על פי שהייתה נשואה לשחקן גין ריינולדס מ-1937 עד למותה.
סרטה האחרון היה "השמש העולה" מ-1949 אך היא המשיכה להופיעה באופרה, מחזות זמר, רדיו וטלוויזיה.
היא הקליטה שירים רבים וזכתה בשלוש פרסי "תקליט הזהב".
דער יידישער ארבייטער (וילנה)
דער ייִדישער אַרבײטער (בתרגום חופשי לעברית: הפועל היהודי) היה עיתון יומי ביידיש שהופיע לראשונה בווילנה בדצמבר 1896 בעריכתו של ולדימיר קוסובסקי.
העיתון פנה אל בני מעמד הפועלים דוברי היידיש ברוסיה ובליטא ופולין שהיו שייכות באותה תקופה לאימפריה הרוסית.
החל ממרץ 1899 העיתון הפך לבטאון ארגון הבונד.
עם כניסתו של ג'ון מיל לתפקיד העורך בשנת 1899, העיתון התחיל לפרסם מאמרים בנושאים הקשורים ל"בעיה הלאומית" במרכז ובמזרח אירופה. בעיתון פורסמו דעות שונות בנושא הציונות, הסוציאליזם, תרבות הפרולטריון היהודי דובר היידיש, הזכויות הלאומיות של העם היהודי ועוד.
מאמרו של חיים ז'יטלובסקי שכותרתו "ציונות וסוציאליזם" שהופיעה בגיליון השישי של העיתון, במרץ 1899 הניח את היסודות לתוכנית מפלגת הבונד בנושא אוטונומיה לאומית ותרבותית.
באותה מהדורה, ג'ון מיל הגדיר לראשונה את יהדות רוסיה הצארית כאומה שראויה לזכויות פוליטיות, כלכליות ולאומיות שוות.
העיתון המשיך לפרסם באופן קבוע דיונים בנושא הבעיה הלאומית ולדווח על תוצאות הדיונים בכינוסים השונים של הבונד.
בשנותיו האחרונות כתב העת התמקד בשאלות תאורטיות ובבעיות של הלאומים השונים ברוסיה, במזרח אירופה ובמרכזה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.
ארקה (מיתולוגיה)
ארקה או בשמה האחר ארקוס היא אלה מהמיתולוגיה הרומית, היא אלת התקשורת וקשת בענן. הרומאים השוו אותה לאיריס.
היא מופיעה בפחות מיתוסים אבל היא מתוארת כאישה יפהפייה עם כנפיים בצבע זהב.
בנוסף היא שליחת האלים האולימפיים (בדומה למרקוריוס, שהוא המקביל של הרמס).
באחד המיתוסים שארקה מופיעה, היא מוצגת כרעייתו של האל פאבוניוס (היוונים קראו לו זפירוס).
בנוסף היא שליחת האלים של יונו (שהיוונים קראו לה הרה).
במיתולוגיה היוונית ארקה הוא שמה של אחותה התאומה של איריס (לארקה במיתולוגיה היוונית אין מקבילה במיתולוגיה הרומית בגלל שהיא ידועה פחות מאחותה איריס), היא בגדה באלים האולימפיים ותמכה בטיטאנים והייתה כשליחת הטיטאנים.
גורלה היה שהיא נזרקה לטרטרוס והיא התפוגגה (במיתולוגיה היוונית וברומית כל מי שנזרק לטרטרוס מתפוגג חוץ מהטיטאנים שעונשם הוא נצחי).
סערה בים כנרת
סערה בים כנרת (בהולנדית: Christus in de storm op het meer van Galilea) הוא ציור שמן על בד משנת 1633 מאת הצייר ההולנדי רמברנדט הרמנזון ואן ריין. הציור שאורכו 160 ס"מ ורוחבו 128 ס"מ הוצג במוזיאון איזבלה סטוארט גרדנר בעיר בוסטון. בשנת 1990 נגנב הציור מהמוזיאון יחד עם עוד 12 יצירות אמנות.
רקע ותיאור היצירה
הציור מתאר אירוע נסי המסופר בברית החדשה : על פי הסיפור, ישו יצא עם תלמידיו למסע בים כנרת, אז תקפו רוחות עזות את הספינה ואיימו לשוברה. הציור מתמקד בשלב זה של הסיפור ומתאר את תלמידיו של ישו עומדים מבוהלים וחסרי אונים; חלקם מנסים בכל כוחם לייצב את הספינה ללא הצלחה, ותלמיד אחד אף נראה מקיא על צדה של הספינה. רק ישו, בפינה הימנית, נראה רגוע בעין הסערה, ואף נוזף בתלמידיו: "מדוע אתם חוששים קטני אמונה?" לאחר מכן נפנה ישו להרגיע את זעם הרוחות והגלים.
רמברנדט צייר את הציור בשנת 1633, זמן קצר לעבר מעברו לאמסטרדם מעיר הולדתו ליידן, תקופה בה ביסס את מעמדו כצייר המוביל בעיר של פורטרטים ואירועים היסטוריים. התיאור המפורט של האירוע, הביטויים המגוונים של הדמויות, כמו גם הצביעה הבהירה והמלוטשת אופייניים לסגנונו המוקדם של רמברנדט. ציור זה הוא היחיד של רמברנדט המציג נוף ימי.
השוד במוזיאון איזבלה סטוארט גרדנר
בבוקרו של יום 18 במרץ 1990, גנבים מחופשים לשוטרים פרצו למוזיאון איזבלה סטוארט גרדנר בבוסטון וגנבו את הציור "סערה בים כנרת" ו-12 יצירות נוספות, בהן ציורים של רמברנדט, מאנה, ורמר ודגה. גנבה זו נחשבת לגדולה ביותר בהיסטורית גנבת האמנות בארצות הברית ונותרה בלתי פתורה עד היום. המוזיאון עדיין מציג את המסגרות הריקות של הציורים במקומות התצוגה המקוריים שלהם.
בשנת  2013 הודיעה הבולשת הפדרלית של ארצות הברית, ה-FBI, שפענחה את התעלומה מי היה אחראי לפשע. ניתוח פלילי העלה כי השוד בוצע על ידי ארגון פשע מאורגן שבסיסיו במדינת ניו אינגלנד ועל חוף האוקיינוס האטלנטי, וכי הציורים הועברו בשעתו לקונטיקט ולפילדלפיה, שם הוצעו למכירה. מאז ועד היום לא פורסם מידע על התקדמות החקירה ועדיין לא ידוע מה עלה בגורל היצירות והיכן הן עשויות להיות.
יחסי הממלכה המאוחדת–סן מרינו
יחסי הממלכה המאוחדת–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד. היחסים בין השתיים כוננו בשנת 1899 כשסן מרינו חתמה על הסכם הסגרה עם הממלכה המאוחדת.
היסטוריה
בשנת 1899 שתי המדינות חתמו על הסכם הסגרה ובכך כוננו יחסים דיפלומטיים שלא היה בהם עניין לממלכה לפני. קונסול בריטי כללי לענייני סן מרינו מונה בשנת 1900.
במהלך מלחמת העולם השנייה, שכנות איטליה הכריזו מלחמה על הממלכה, דווח בתקשורת כי סן מרינו הצטרפה לאלה אך הממשלה הסן מרינזית הכחישה את כל הדיווחים. בהמשך התגלה שסן מרינו באמת לא הצטרפה לכוחות מדינות הציר. סן מרינו הייתה נייטרלית כמעט כל המלחמה. ב-26 ביוני 1944, בעלות הברית בפיקוד בריטי בטעות הפציצו את סן מרינו בטענה שהמדינה (שבחלקה בצורה) מהווה מקלט לחיילים נאצים. ב-21 בספטמבר 1944 סן מרינו הכריזה מלחמה על גרמניה.
בשיחות בחסות האו"ם ב-17-22 ביולי 1961, הממשלה הבריטית הסכימה לשלם לסן מרינו פיצוי על סך 80,000 לירה שטרלינג עבור ההפצצה בשוגג במלחמת העולם השנייה לאחר שהאחרונה הגישה תביעה לקבלת פיצוי כספי של 732 מיליון לירטות. הממלכה המאוחדת מחזיקה בקונסוליה כללית לסן מרינו ברומא. סן מרינו מחזיקה בקונסוליה בלונדון.
אהרון לשנו-יער
אהרון (רוני) לשנו-יער (נולד בשנת 1955) היה שגריר ישראל הראשון באיחוד האירופי ולארגון נאט"ו.
ביוגרפיה
ב-2016 מונה לשגריר ישראל באיחוד האירופי ולשגריר הראשון של ישראל בנאט"ו.
לשנו-יער נשוי לדבי, ואב לשלושה.
סטניסלבה פשיבישבסקה
ביוגרפיה
פשיבישבסקה נולדה בקרקוב בשם סטניסלבה פאיונק, כבתם מחוץ לנישואין של האמנית אניאלה פאיונק ושל הסופר סטניסלב פשיבישבסקי. פשיבישבסקי היה מודרניסט בולט והולל ידוע, והיה ממייסדי תנועת פולין הצעירה (Młoda Polska). בילדותה נדדה פשיבישבסקה עם אמהּ ברחבי אירופה, וגרה לפרקים בלבוב, בפריז, בציריך, ובווינה. לאחר מות אמה בשנת 1912, חיה פשיבישבסקה אצל דודתה, ובשנת 1919 עברה לגור אצל אביה. תקופה קצרה למדה פילוסופיה באוניברסיטת אדם מיצקביץ' בפוזנן, ובמהלכה חשף אותה אביה למורפין, והיא החלה להשתמש בסם באופן אינטנסיבי.