cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'קובו
תרבות
העיר וסביבתה מציעות מתקני ספורט רבים כגון: מגרשי טניס, מסלולי מרוצים, חדרי כושר, בריכות שחייה ועוד. האגמים ג'וסבה, מלינאק ובורוביק הם בריכות דגים נידחות. ניתן לצוד בסביבה הקרובה או רחוקה יותר על הר דילי דרום-מערבית לעיר.
המטבח הסלאבוני המסורתי מפורסם בשל בשרו המשובח, מנות צבי הים והדגים שהוא מגיש, ובג'קובו ובסביבה יש קצת מכל זה. עניין ייחודי הוא היינות של אזור ג'קובו.
בג'קובו יש מונומנט לסטפן ראדיץ' שנרצח בידי האוסטאשה.
הקהילה היהודית
ב-1852 נוסדה בג'קובו קהילה יהודית בעיקר על ידי מהגרים מאזורי סלובקיה ומוראביה. ב-1879 הוקם בית עלמין יהודי וב-1880 הוקם בית הכנסת של הקהילה. בין 1896 ל-1900 כיהן מרדכי אהרנפרייז כרב הראשי של ג'קובו. ב-1921 מנתה הקהילה 407 נפשות ומספר זה הלך וירד בהתמדה. ב-1940 מנתה הקהילה 200 נפשות. ב-1941, לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והקמת מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה הוקם בסמוך לעיר מחנה הריכוז ג'קובו. בני הקהילה גורשו למחנה וממנו ליאסנובאץ ואיש לא ניצל. הקהילה לא חודשה לאחר השואה. בית הכנסת שבעיר הוסב לאולם קונצרטים.
קרב ברדיאנסק
קרב ברדיאנסק היה קרב בין הכוחות המזוינים של רוסיה לבין הכוחות המזוינים של אוקראינה במהלך המתקפה בדרום אוקראינה כחלק מהפלישה הרוסית לאוקראינה. כוחות רוסים מהחזית הדרומית בדרכם לתגבר את הכוחות שהשתתפו במצור על מריופול כבשו את עיר הנמל ברדיאנסק.
רקע כללי
לאחר שכוחות רוסים כבשו את מליטופול, הם נעו לכיוון צפון מזרח לכיוון טוקמק, עליה הטילו מצור, ומזרחה לכיוון ברדיאנסק בדרך למריופול, שהותקפה על ידי כוחות רוסים שנעו מהרפובליקה העממית של דונצק, כחלק מהמתקפה על מזרח אוקראינה.
מהלך הקרב
ב-26 בפברואר, כוחות רוסים כבשו את נמל ברדיאנסק ואת נמל התעופה ברדיאנסק.
ב-28 בפברואר, מינהל המדינה האזורי של זפוריז'יה דיווח כי חיילים רוסים השיגו שליטה מלאה על ברדיאנסק ומחלקת המשטרה של העיר פורקה, כאשר רשויות העיר סירבו לכאורה לשתף פעולה עם הרוסים. משרד ההגנה הרוסי אישר כי חיילים רוסים כבשו את העיר. במהלך הקרב, הרשויות המקומיות דיווחו על אדם אחד שנהרג ואחד שנפצע.
לאחר הקרב
לפי דברי אולכסנדר סווידלו, כוחות רוסים עזבו את העיר ב-28 בפברואר, אך יחידת משטרה צבאית רוסית נותרה בעיר. כוחות רוסים נעו לעבר מריופול כדי להצטרף למתקפה המזרחית ולכתר את העיר. בהגיעם למריופול, הכוחות מהמתקפה על חרסון יצרו רצף יבשתי המקשר בין חצי האי קרים לשאר רוסיה.
עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, אטום
עיצור בתר-מכתשי חוכך שורק אטום (עִצּוּר בָּתַר-מַכְתְּשֵׁי חוֹכֵךְ אָטוּם) הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ʃ/ - מעין S ארוכה עם סדיליה (אין לבלבל בינה לבין סימן האינטגרל המתמטי), ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-S. זהו הצליל לאות ש|שי"ן ימנית.
אנדרמט
אנדרמט (בגרמנית: Andermatt, ברומאנש: Ursera) הוא כפר בקנטון אורי שבשווייץ. הכפר השוכן בגובה של 1,437 מ' מעל פני הים ממוקם במרכזו של מסיב סנקט גוטהרד והוא מהווה את נקודת המעבר ההיסטורית של העוברים מצפון לדרום וממזרח למערב בשווייץ. יחד עם הכפרים הוספנטל ורילפ, הכפר ממוקם בעמק הקרוי אורסרנטל, במרחק 28 ק"מ מדרום לאלטדורף.
שטחו של אנדרמט הוא 62.2 קמ"ר. מתוכם 40.8% משמשים לחקלאות, 5.5% הם שטחים מיוערים, 1.7% הם שטחים בנויים ו-52% הם שטחי נהרות קרחונים והרים.
היסטוריה
ממצאים ארכאולוגיים המתוארכים לשנת 4000 לפנה"ס לערך מעידים שעמק אורסרנטל היה מיושב כבר בתקופה הנאוליתית. בתקופה הרומית היה עמק אלפיני זה מיושב ככל הנראה על ידי שבטים הלווטים. יחד עם זאת, ניתן לעקוב אחר תולדותיו של אנדרמט מתקופת השבטים האלמאנים שהקימו יישובים באזור, במקום בו ממוקם כיום הכפר אנדרמט.
ביום פטריק הקדוש 1608, במהלך בריחת הרוזנים, איבדו הרוזנים האירים אוצר זהב כאשר עברו את "גשר השטן" החוצה את העמק. האוצר מעולם לא התגלה והוא ידוע בכינוי "האוצר האבוד של מעבר סנקט גוטהרד". ליד נקיק שולנן ניצבת אנדרטה המנציחה את מסעו של הגנרל הרוסי אלכסנדר סובורוב.
ז'אן-לוק וסור
ז'אן-לוק וסור (בצרפתית: Jean-Luc Vasseur; נולד ב-1 בינואר 1969 בפואסי שבצרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמנה של אולימפיק ליון (נשים).
אנדרמט
היסטוריה
בין השנים 1818 – 1831 היה מעבר סנקט גוטהרד עביר לכרכרות. כנקודת היישוב האחרונה לפני המעבר, פרח אנדרמט מבחינה כלכלית והוא הפך להיות אתר ספא פופולרי.
ז'אן-לוק וסור
קריירה
וסור החל את דרכו בכדורגל המקצועי בקבוצת הבוגרים של פריז סן-ז'רמן ב-1986, שם היה 6 עונות ומעט להופיע במשחקי הקבוצה. ב-1992 עבר לסטאד רן ושם הפך לשחקן הרכב ואף כבש את שערו הראשון. ב-1995 עבר לסנט אטיין, ובהמשך שחק גם בקרטיי, ראסינג פריז ואוברווילייה שם פרש ממשחק פעיל.
אנדרמט
היסטוריה
עם זאת, פתיחתה ב-1881 של מנהרת הרכבת של סנקט גוטהרד, שינתה את גורלו של הכפר, שכן המנהרה עוברת מתחת לכפר ומקשרת את העיירה גושנן שבמרכז שווייץ לאירולו שבקנטון טיצ'ינו. כמה מתושבי אנדרמט, שהועסקו בעבודות כריית המנהרה, נהרגו במהלך הבנייה. שביתה שנקראה על ידי העובדים, דוכאה על ידי שימוש בכוח צבאי וארבעה פועלים נוספים נהרגו.
ז'אן-לוק וסור
קריירה
ב-2001 הצטרף וסור למחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן וזכה בעונתו הראשונה כמאמן באליפות צרפת עד גיל 17, והמשיך במחלקה 10 שנים, עד שקיבל את תפקידו הראשון כמאמן קבוצה בוגרת בקרטיי ב-2011, ובעונת 2012/2013 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה השלישית בצרפת. ב-2014 אימן לראשונה בליגה הראשונה כאשר מונה למאמן סטאד ריימס, אך עונה לאחר מכן חזר לליגה השלישית כמאמן פריז. ב-2017 מונה כמאמן שאטורו מליגת המשנה.
אנדרמט
היסטוריה
מאז 1885 הוסב אנדרמט להיות בסיס של צבא שווייץ. כאן הונחו היסודות לתשתית של מוצב הפיקוד העליון של הצבא בעת מלחמה. כיום שוכן במקום זה מרכז האימונים של הצבא.
ז'אן-לוק וסור
קריירה
ב-2019 מונה וסור למאמנה של אולימפיק ליון (נשים), ושם נחל הצלחה רבה כשהוביל את הקבוצה לזכייה בליגת העל הצרפתית, הגביע הצרפתי, גביע האלופות הצרפתי, ליגת האלופות וגביע האלופות הבינלאומי. ב-2020 הוענק לו תואר מאמן השנה של אופ"א בכדורגל נשים.
אנדרמט
היסטוריה
תוכניות להקים סדרה של מאגרי מים בעמק אורסרנטל בוטלו בהצבעה של התושבים המקומיים ותחת זאת הוקם מאגר מים גדול בעמק גושנרטל הסמוך.
כמה מפולות שלגים, במיוחד אלו שאירעו בחורפים של 1951 ו-1975, זרעו חורבן בכמה אזורי מגורים באנדרמט וכמה מדיירי הבתים שנהרסו, קיפחו את חייהם.
בשנות השלושים של המאה ה-20 החלה ההכנסה של הכפר מתיירות לרדת ורבים מבתי המלון שבעמק ננטשו או עברו הסבה לשימושים אחרים. בית המלון Grand Hotel Bellevue, שנבנה על ידי משפחת האצולה מילר מהעיירה הוספנטל הסמוכה ושבעלותה היו בתי מלון רבים בסביבה, הוסב בשנות השבעים לבית דירות, אך ב-1990 הבניין ננטש ונהרס בפיצוץ. עם תחילת המאה ה-21, השתנה מחדש גורלו של אנדרמט והוא החל להיות אלטרנטיבה לאתרי הסקי היקרים בקנטון גראובינדן, כמו סנט מוריץ וגשטאט והכפר החל לעבור הרחבה משמעותית וכיום הוא עובר תנופת בנייה.
תחבורה
הכפר אנדרמט מהווה צומת דרכים בין דרום שווייץ לבין צפונה וכן בין מזרח שווייץ לבין מערבה, הווה אומר שהכפר מקושר לארבעה מעברי הרים: מעבר אוברלפ (בגובה 2,044 מי) ממזרח, מעבר סנקט גוטהרד (בגובה 2,106 מי) מדרום, מעבר פורקה (בגובה 2,436 מ') ממערב, ומעבר גושנרטל (בגובה 1,418 מ') מצפון. נקיק שולנן שבעמק הנהר ראוס, המשתרע בין אנדרמט לבין גושנן, הוא מיקומו של "גשר השטן" הידוע לשמצה.
את הכפר משרתת תחנת הרכבת שבבעלות חברת מטרהורן-גוטהרד. תחנה זו מקושרת לבריג-גליס ולויספ באמצעות קצה קו הרכבת הרטית המסתעף מדיזנטיס/מוסטר. כמו כן קיים סעיף קצר של קו הרכבת בין אנדרמט לגושנן בקצה הצפוני של מסילת הרכבת של מנהרת גוטהרד.
סקי
בעונת החורף פועלים באנדרמט שני אתרי סקי. הראשון הוא הר נשטן הממוקם בצדו הצפון-מזרחי של הכפר, והשני הוא הר גמסשטוק שבצדו הדרומי. שני האתרים נגישים באמצעות מעליות סקי היוצאות מהכפר ומורדותיהם פתוחים עד לאמצע מרץ. בנוסף, הר נטשן נגיש באמצעות רכבת. קיימות תוכניות לשיפוץ אתרים אלו ולחיבורו של אתר הסקי בהר נטשן למורדות השכנים של מעבר אופרלפ, שכיום נגישים רק באמצעות רכבת.
בתרבות הפופולרית
תחנת הדלק בכניסה לאנדרמט מכוון מעבר גמסשטוק מופיעה בסרט גולדפינגר מסדרת סרטי ג'יימס בונד. בסצנה מתדלק בונד את מכונית האסטון מרטין שלו בתחנת הדלק לאחר המרדף שניהל במעבר פורקה.
בנובמבר 2012 הופיע אנדרמט בסדרת הטלוויזיה הבריטית, The Gadget Show, כאשר מנחי התוכנית, ג'ייסון ברדבורי ופוליאנה וודוורד, בחנו אופניים חשמליים, קטנועים וכמה יישומי עריכת תמונה לטלפונים סלולריים. התוכנית צולמה על מורדות הר נטשן.
אוח הודי
אוח הודי (שם מדעי: Bubo bengalensis) הוא מין של אוח החי בתת-היבשת ההודית והוא אחד מדורסי הלילה הגדולים בעולם.
אוח זה קרוב לאוח המצוי ובעבר נחשב לתת-מין שלו והוא מזכיר אותו מאוד. הוא בעל נוצות כהות בפלג הגוף העליון, עם פנים אפורות, "אוזניים" זקורות, עיניים כתומות עזות ומקור אפור מעוקל. על הבטן והחזה פסים אנכיים שחורים והרגליים מכוסות נוצות. החלק הפנימי של הגוף לבן-צהוב.
האוחים חיים בזוגות ומקננים ביערות או בצוקים גבוהים ואף בהרי ההימלאיה, בהודו, נפאל, פקיסטן ובנגלדש ואולי גם במיאנמר. הם פעילי לילה קטלניים וניזונים מכל יצור חי קטן מהם, אותו הם תופסים בדממה במעוף שקט. טרפם העיקרי הוא מכרסמים קטנים כמו עכברים וחולדות וכן גרבילים ונזוקיה (Nesokia indica), אך הם לא יהססו לתקוף גם עופות (עד גודל של טווס) כולל עופות דורסים אחרים, זוחלים שונים כולל נחשים ארסיים, ארנבות בעיקר מהמינים ארנבת הודית וארנבת מצויה. הם יטרפו גם עטלפים וסנאים דואים.מצב שימור המין הוא ללא חשש.
Kotlin
קוטלין היא שפה מרובת פרדיגמות, כלומר, היא תומכת במספר פרדיגמות (עקרונות) תכנות, כגון:
Kotlin נחשבת לשפה כללית, משום שניתן להשתמש בה בתחומים רבים, בניגוד לשפות ספציפיות (Domain Specific Languages).
בנוסף, היא חוצה פלטפורמות (Cross Platform): היא רצה על פלטפורמות ומערכות הפעלה רבות. היא רצה על מערכות ההפעלה Windows, Linux, MacOS, watchOS, iOS ואנדרואיד, ועל הפלטפורמות JavaScript, WebAssembly, Java Virtual Machine.
היסטוריה
ביולי 2011 JetBrains חשפה את קוטלין, שפה חדשה לפיתוח במכונה הווירטואלית של ג'אווה (JVM) שהייתה בפיתוח במשך שנה. לטענת דימיטרי ג'רמוב מ-JetBrains, לרוב השפות אשר רצות על ה-JVM אין את הפיצ'רים שהם מחפשים חוץ מ-Scala, אך ל-Scala ישנו הידור איטי, אשר מתפרש בעיניו כחסרון. לכן, אחת ממטרותיה העיקריות של Kotlin היו לבצע הידור באותה מהירות כמו Java.
השם קוטלין נובע מהאי קוטלין, שנמצא ליד סנקט פטרבורג שברוסיה. הצוות החליט לקרוא לקוטלין על שם אי בדיוק כמו ש-Java נקראה על שם האי האינדונזי ג'אווה (אם כי ייתכן שהוא נקרא על שם קפה ג'אווה, אשר נקרא גם הוא על שם האי).
בשנת 2012 הפכה JetBrains את קוטלין לפרויקט קוד תחת רישיון Apache 2. גרסת v1.0 של קוטלין יצאה בשנת 2016, והיא נחשבה לגרסה הרשמית הראשונה שהייתה יציבה.
בכנס המפתחים השנתי Google I/O שהתקיים בשנת 2017, Google הכריזה על תמיכה בקוטלין בשביל מערכת ההפעלה אנדרואיד.
גרסה 1.2 של קוטלין שוחררה ב-28 בנובמבר 2017. בגרסה זו הוסף פיצ'ר חדש המאפשר שיתוף קוד בין המכונה הווירטואלית של ג׳אווה (JVM) לשפת התכנות JavaScript.
גרסה 1.3 של קוטלין שוחררה ב-29 באוקטובר 2018.
ב-7 במאי 2019, הכריזה חברת גוגל שקוטלין היא שפת התכנות המועדפת לתכנות יישומים במערכת ההפעלה אנדרואיד.
תכנון ומבנה השפה
מנהל הפיתוח של קוטלין, אנדריי ברסלב, ציין כי קוטלין תוכננה להיות שפת תכנות מונחית עצמים, אשר עמידה בפני שגיאות ותקלות (Industrial Strength) וטובה יותר מ-Java.
ניתן לשים נקודה פסיק בסוף כל הצהרה, אם כי הדבר לא נחוץ ברוב המקרים, שכן המהדר (אשר אחראי על המרת השפה לשפות תחתיות יותר לצורך הרצת התוכנית על ידי המעבד) יסיק זאת לבד מהתחלת שורה חדשה.
בהגדרת משתנים ורשימות פרמטרים לפעולות, יכתב שם המשתנה או הפרמטר, שלאחריו נקודתיים ואת סוג מבנה הנתונים של המשתנה. לדוגמה,  ייצור משתנה חדש ששמו number1 מסוג Int (מספר שלם, Integer) וערכו 5. זאת בדומה לשפות התכנות BASIC, פסקל, TypeScript וסוויפט. ניתן ליצור משתנים שניתן לקרוא אותם וכן לשנות אותם (Mutable) באמצעות המילה השמורה, וקבועים שניתן רק לקרוא את ערכם (Immutable) באמצעות המילה השמורה   (קיצור של value).
שדות בתוך מחלקה הם פומביים כברירת מחדל, כלומר ניתן לגשת לגשת אליהם מכל המקומות, כגון מחלקות אחרות. המחלקה עצמה מסוג  כברירת מחדל, כך שלא ניתן לרשת ממחלקה אלא אם כן מוסיפים בהגדרת המחלקה לפני המילה השמורה , את המילה השמורה. לדוגמה:
כתיבת קוד בקוטלין
תוכנית Hello World בקוטלין: כאן הורצה פקודה אשר מדפיסה את הפרמטרים בשורה חדשה על ידי שימוש בפונקציה המובנית  בתוך הפעולה. פעולה זו תתרחש בכל פעם שהתוכנית תרוץ. את רוב הקוד רצוי לכתוב בפעולות אחרות, ולזמנן בהתאם ב-.
יום החירות העולמית (ארצות הברית)
יום החירות העולמית (באנגלית: World Freedom Day) הוא אירוע אשר חל בתדירות שנתית בתאריך 9 בנובמבר בארצות הברית מאז 9 בנובמבר 2001.
האירוע הוכרז בשנת 2001, על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש. האירוע נחשב כאירוע יחסית "שמרני, ימני ואנטי-קומוניסטי" בארצות הברית.
היסטוריה
בתחילת המאה העשרים ואחת, קבוצות אמריקאיות שמרניות של בני נוער ומבוגרים (ביניהן: YAF) ציינו את שבעת הימים בשבוע השני בחודש נובמבר כ "שבוע החירות העולמי של ארצות הברית". בתגובה, החליט נשיא ארצות הברית באותה תקופה לקחת את אחד מהימים משבוע זה (9 בנובמבר), ולהכריז עליו כ"יום החירות העולמית".
כיום
האירוע הוזכר על ידי שלושה נשיאי ארצות הברית; בשנת 2001 על ידי ג'ורג' בוש, בשנת 2016 על ידי ברק אובמה ובשנת 2017 על ידי דונלד טראמפ. האירוע נחשב יחסית מוכר בקרב האמריקאים, אך לא מוכר על ידי הקבינט ארצות הברית כאחד מהחגים הפדרליים בארצות הברית.
האירוע נחגג כיום בעיקר לזכר נשיא ארצות הברית לשעבר, רונלד רייגן (שלטענתם, אחראי להפלת השלטון הקומוניסטי) על ידי קבוצות שמרניות ומצביעי המפלגה הרפובליקנית ומפלגות ימין קיצוניות.
ליה ברקאי
ליה ברקאי (נולדה ב-5 באפריל 1999) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כמגנה ימנית בקבוצת מ.כ רמת השרון ובנבחרת הנשים של ישראל.
ביוגרפיה
בשנת 2015 התקבלה לאקדמיה לכדורגל בנות במכון וינגייט, ובמסגרתה שיחקה בליגה הראשונה לנשים עד לסוף עונת 2017. בשנה זו, התגייסה לצה"ל במעמד ספורטאית מצטיינת, שיחקה בקבוצת הבוגרות של אס"א תל אביב, ושירתה בבסיס השלישות הראשית ברמת גן.
בשנת 2018 הושאלה לזמן קצר לקבוצת מ.ס. קריית גת והשתתפה עם הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות לנשים. עוד באותה שנה, התפרסמה בעקבות העובדה שצה"ל סירב לשחרר אותה משבוע שמירות, שבוע שבמהלכו אמורה הייתה לטוס עם הנבחרת למשחק נגד נבחרת ספרד במוקדמות אליפות אירופה. הדבר פורסם בתקשורת, ובסופו של דבר, צה"ל שחרר אותה, אך במאוחר, וכתוצאה מכך, שובצה כשחקנית מחליפה.
בעונת 2018 - 2019 זכתה עם קבוצת אס"א תל אביב באליפות המדינה וגביע המדינה והשתתפה עם הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות.
בעונת 2019 - 2020 עברה לשחק בקבוצת מ.כ. רמת השרון. העונה לא הגיעה לסיומה המתוכנן והופסקה לאחר 14 מחזורים בשל התפרצות נגיף הקורונה בישראל. ב-13 באפריל 2020 הוכרז על סיום הליגה והענקת האליפות לרמת השרון שצעדה במקום הראשון בהפרש של 5 נקודות מקבוצת מ.ס קריית גת שבמקום השני.
אברהם שלום לוי
אברהם שלום לוי (נולד ב-1977) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון, מחזאי, תסריטאי ומורה למשחק ישראלי. השתתף, בין השאר, בסרט ״ולריה מתחתנת״, בתוכנית "שטיסל", "סברי מרנן", "ארץ נהדרת", המדובב, האחיות המוצלחות שלי ועוד סדרות רבות וגילם מספר דמויות בהיסטוריה הפוליטית של מדינת ישראל כמו של ראש הממשלה גולדה מאיר, מאיר כהנא ועוד.
ביוגרפיה
אברהם שלום לוי נולד בירושלים, כבן זקונים למזל ויצחק, אחרי שתי אחיות. הוא גדל במושבה הגרמנית בירושלים. למד בבית הספר הכרמלי בירושלים ואז בבית הספר "בית חינוך" ובגר בבית הספר הניסויי בירושלים במגמת התיאטרון. בנעוריו היה חניך ומדריך בשומר הצעיר, ואף יצא לשנת שירות כקומונר בבאר שבע. הצטרף לגרעין נח"ל העירוני אלומה שהיה מבין מקימיו ושירת בחטיבת הנח״ל, בסיירת נח״ל בפלגת העורב, חלק ניכר מהשירות שירת בלבנון ברצועת הביטחון.
מיד בתום השירות שימש שליח הסוכנות היהודית מטעם השומר הצעיר במינסק, בלארוס. במשך חמש שנים התגורר בניו יורק שם למד משחק בבית הספר הגבוהה למשחק של ליי שטרסברג. בניו-יורק שיחק במחזה "סיפור גן חיות, מאת אדוארד אלבי" בתפקיד פיטר בתיאטרון מרילין מונרו שבניו יורק, השתתף בסדנת המאסטר השנתית בהדרכתה של אנה שטרסברג ואף שיחק בפרויקט "רגעים אישיים" בבימויה. לאחר מכן למד קולנוע בהאנטר קולג במנהטן. לאחר לימודיו הקים אנסמבל של תיאטרון ישראלי בשם "חוצפה" שפעל בניו יורק בשפה האנגלית, הקבוצה העלתה שתי מחזות פרי עטו "החולצה", מחזה הביכורים שלו ולאחר מכן את הצגת היחיד "צביקה חייל" מחזה שכתב על חוויות שירותו הצבאי שלו ואשר עלה בתיאטרון הפרודוסר קלאב בניו יורק בו גם שיחק..
כשחזר לישראל השתתף מחזהו "קפה עם תותים" בפסטיבל קריאה בצוותא ומיד לאחר מכן עלה בתיאטרון הסימטה ביפו. הוא כתב את הסרט הקצר "טקסים".
בשנים שלאחר מכך, לימד משחק וביים בבית ספר למשחק רבים ביניהם בבית הספר למשחק של ענת ברזילי, הסטודיו למשחק של סופי מוסקוביץ ובסטודיו בתיאטרון חולון.
כמחזאי
בישראל עלו מחזות רבים פרי עטו ביניהם: "אמריקה אהובתי", "קפה עם תותים" ו"צביקה חייל" בהפקה מחודשת. שלום לוי כתב וביים גם את המחזה "אישה קסדה" בפסטיבל מרכז הבמה להצגות יחיד בירושלים בתיאטרון ז'ראר בכר, את "פחד" - יצירה משותפת עם השחקנים ובימוי בתיאטרון חולון. בנוסף כתב וביים את "מים" ואת "ריטלין 11" בתיאטרון move, את ההצגה "ניסויים" בצוותא תל אביב ואת "יום חדש" בתיאטרון הסימטה.
במסגרת בתי ספר למשחק עלו מחזותיו: "רוף", "פחד- יצירה לבמאי ושחקנים" ו"סיפורים אישיים".
בנוסף כתב את המחזה "השומרים" שהשתתף בפסטיבל act 2 בחיפה.
בתיאטרון
אברהם שלום לוי שיחק בהצגה "באקווס" בתיאטרון בית ליסין. בתיאטרון צוותא תל אביב גילם את דמותו של הרב מאיר כהנא בהצגת היחיד "כהנא צדק?" שכתב יואב איתמר – בבימויו של אלעד שרעבי שעלתה ב-2014 ואת דמותה של גולדה מאיר בהצגה "גולדה – הדיירת האחרונה" שכתבה וביימה יערה פרח רייך ועלתה בסדרת מרכז הבמה, בפסטיבל ירושלים ובצוותא. בקיץ 2018 התארחה ההצגה בתיאטרון האקוד בברלין. הוא גם שיחק בהצגה "בחוץ מאהבה אין ביננו כלום" מאת היוצר והזמר שי גבסו בתיאטרון הסימטה.
בקולנוע
שלום לוי שיחק בסרטים וסדרות רבים, ביניהם בסרט הישראלי ״ולריה מתחתנת״ בבמויה של מיכל ויניק, בקופרודוקציה הצרפתית-קנדית "המלח של הים" בבימוי: אן מארי ג'סייר בתפקיד השוטר, בתפקיד הראשי בסרט "בדרך לחתונה" בבימויו של רן רינת, בסרט "לנין באוקטובר" בבימויו של יבגני רומן. כמו כן, שיחק בסרט "הנה אנחנו" של ניר ברגמן ובסרט "הסירו דאגה מליבכם" של תום שובל. ב״שבוע ויום" מאת אסף פולונסקי, בסרט ״הצלילה״ מאת יונה רוזנקיאר. בסרט ״סיגרי את עינייך״ – בבימויו של מושון סלמונה. שיחק בסרט וביום השלישי בבימוי משה איבגי.
בטלוויזיה
שלום לוי הופיע בפינה "בקיצור" – ארץ נהדרת, ב"השוטר הטוב" בכיכובו של יובל סמו, בדרמה "שטיסל", בסדרה "בלתי הפיך" עם עדי אשכנזי בבימויה של סיגל אבין, בתפקיד עומר בסברי מרנן, בתפקיד מנור ב"אחיות המוצלחות שלי" בבימויו של גורי אלפי, בסדרה "המדובב" ובסדרה "רק להיום" בבימויו של ניר ברגמן ב yes. כמו כן, שיחק בסדרה "נורמאלי" בבימויו של אסף קורמן בהוט.
שלום לוי כתב, יחד עם תמר מרום, את הסדרה אלף, שבה הוא גם מגלם את אבינועם, העוזר האישי של הנשיא.
תפקידים נוספים בתחום הקולנוע והתיאטרון
אברהם שלום לוי היה שותף בהקמת בית הספר למשחק ותיאטרון – Move, היה מנהל אמנותי במרכז הפרינג' של עמותת התיאטרון הפתוח, הוא יזם וניהל אומנותית את פסטיבל הביכורים חדרה.
כמו כן, לימד בכבר משחק ובימוי ב"אוניברסיטה העממית", שימש כמנהל האמנותי במרכז הפרינג תיאטרון חולון, היה במאי בסטודיו למשחק של סופי מוסקוביץ, כמו כן לימד בביה”ס למשחק של ענת ברזילי, בסטודיו במה חדרה – שם ביים למעלה מ-20 מופעי סיום.
בנוסף, הוא ניהל את תיאטרון הנוער העירוני בחדרה 2018- עד 2019. כיום הוא מלמד עמידה מול קהל ושיפור מיומנויות תקשורת באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
חיים אישיים
שלום לוי מתגורר ברמת גן, הוא נשוי לרינת צמח, אמנית ומטפלת באומנות ואבא ל-2 ילדים.
רעידת האדמה בנורת'רידג' לוס אנג'לס (1994)
גאולוגיה
מוקד הרעידה היה בעומק של כ-18 קילומטרים, ובאזור עמק סן פרננדו, כ-32 קילומטרים מצפ'-מערב ללב העיר לוס אנג'לס, קליפורניה. משך הרעידה היה כ-10-20 שניות. שיא תאוצת הקרקע המקסימלית שלה הגיע ל-1.82g שהיא תאוצת הקרקע הגבוהה ביותר שנרשמה אי פעם באזור עירוני בצפון אמריקה וכנראה גם בעולם כולו. תאוצה חריגה זו נמדדה בשכונת טָרְזָנַה הסמוכה למוקד. מהירות הקרקע המקסימלית הייתה 148 ס"מ/שנייה, גם היא המהירה ביותר שנרשמה אי פעם ונרשמה באזור הרי גְרָנַדָה הסמוכים לעיר . רעידות הורגשו עד לסן דייגו, לאס וגאס, פיניקס ובערים במדינת יוטה ובצפון קליפורניה המרוחקות מאות קילומטרים מהאפיצנטר . הרעידה קיבלה את השם "נורת'רידג'", מכיוון ששם נגרם הנזק המשמעותי ביותר, כאשר האפיצנטר היה למעשה בקהילה השכנה - רֶסֵדָה.
רעידת האדמה התרחשה על מישור העתק שלא היה מוכר עד אז, ולא הופיע במפות הגאולוגיות של האזור. זו הייתה רעידת האדמה הראשונה שהתרחשה ישירות מתחת לאזור עירוני בארצות הברית מאז רעידת האדמה בלונג ביץ' ב-1933.
בעקבות הרעידה העיקרית, התרחשו שתי רעידות עוקבות משמעותיות במגניטודה של 6.0 בסולם מומנט: הראשונה כדקה אחת לאחר הרעידה העיקרית והשנייה כ-11 שעות לאחר מכן. רצף הרעידות העוקבות סייע במיפוי קו ההעתק שעליו התרחשה רעידת האדמה הזו.
נפגעים ונזקים
מניין הנפגעים בנפש עמד על 72 בני אדם. 11,846 פצועים טופלו בבתי חולים. מבין ההרוגים, 30 מקרים הם בגין התקפי לב. בנוסף, הנזק הכולל נאמד ב-49 מיליארד דולר (שווה ערך ל-93 מיליארד דולר ב-2021), מה שהופך אותו לאחד מאסונות הטבע היקרים ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית. רוב הנפגעים היו בעת רעידת האדמה בבתים בעלי מספר קומות, כאשר קומת הקרקע הייתה מבוססת רק באופן חלקי, וחלק אחר שימש לחניית מכוניות.
11 בתי חולים סבלו מנזק מבני ונפגעו קשה או הפכו לבלתי ראויים למגורים. לא רק שהם לא היו מסוגלים לשרת את השכונות שבסמוך להם, אלא שהם נאלצו לפַנות את אוכלוסיות האשפוז שלהם, מה שהגדיל עוד יותר את העומס על בתי החולים הסמוכים שעדיין פעלו. כתוצאה מכך, בית המחוקקים של המדינה העביר חוק המחייב את כל בתי החולים בקליפורניה להבטיח, שעד 1 בינואר 2005 חדרי הניתוח וחדרי המיון שלהם יהיו בבניינים עמידים בפני רעידות אדמה. רובם לא הצליחו לעמוד ביעד זה במועד, והצליחו להשיג תאימות רק ב-2008 או 2009..
תוצאה נדירה ביותר שרעידת האדמה גרמה לה היא התפרצות גדולה של קדחת העמק, מחלה בדרכי הנשימה שנדבקים בה בשאיפה של נבגי פטריות הנישאות באוויר. נבגים אלה השתחררו לאוויר במחוז ונטורה כתוצאה ממפולות וגלישות קרקע. ב-8 השבועות שלאחר רעידת האדמה (24 בינואר עד 15 במרץ), דווחו 203 מקרים הקשורים להתפרצות המחלה, שהם בסדר גודל יותר ממספר המקרים הצפוי, ושלושה מהמקרים הללו היו קטלניים.
בעקבות הנזקים הכל כך משמעותיים שנגרמו בעטיה של רעידת האדמה, רוב חברות הביטוח הפסיקו להציע או הגבילו ביטוח כנגד רעידת אדמה בקליפורניה. בתגובה, בית המחוקקים של קליפורניה יצר את רשות רעידות האדמה של קליפורניה (CEA), שהיא ארגון בניהול ציבורי אך במימון פרטי, שמציע כיסוי של בתי המגורים עצמם, ללא הכנסת אלמנטים כמו בריכות שחייה, פטיו וכיוצא בזה, שמייקרים את הפוליסה אך לא ממש נחוצים. כ-66% מהפוליסות הקיימות היום כנגד רעידות אדמה בקליפורניה, הינן במסגרת הזו.
עוז פרץ
עוז פרץ (נולד ב-19 באפריל 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ.
קריירה
פרץ התחיל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של הפועל באר שבע, ובגיל 15 עבר לגור בראש העין והצטרף למחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. ב-9 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון בליגה הלאומית, בניצחון 1–0 על הפועל רעננה. ב-11 בינואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–1 על הפועל עכו ב-3 במאי 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 5–0 על מ.ס. אשדוד. בעונת 2014/2015 צורך באופן רשמי לסגל הקבוצה הבוגרת, וכבש ארבעה שערים ב-27 הופעות ליגה כאשר הקבוצה סיימה את העונה בפלייאוף העליון.
בעונת 2015/2016 התערער מעמדו של פרץ במכבי פתח תקווה, והוא כבש שער אחד בתשע הופעות ליגה, וב-31 בינואר 2016 הושאל להפועל עכו, במדיה ערך עד תום העונה 11 הופעות וכבש שער אחד. בעונה זו גם ערך שלוש הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל. בתחילת עונת ב2016/2017 שב למכבי פתח תקווה, אך לא מצא את מקומו בהרכב הקבוצה.
בינואר חתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית, במדיה שיחק שנה, וב-31 בינואר 2018 חתם בהפועל כפר סבא.
ב-26 ביולי 2018 חתם בהפועל חדרה, העולה החדשה לליגת העל.
ב-31 בינואר 2019 חתם עד לסיום העונה בהפועל אשקלון.
ב-19 ביולי 2019 חתם לעונה אחת בהפועל פתח תקווה. ב-30 ביוני 2020 שוחרר מהקבוצה.
ב-17 בספטמבר 2020 חתם במ.ס. כפר קאסם. ב-4 ביולי 2021 חתם בהפועל ניר רמת השרון.
ב-7 בינואר 2022 חזר להפועל פתח תקווה וחתם בשורותיה עד סיום העונה. בסיום עונת 2022/2023 העפיל עם הקבוצה לליגת העל.
עיצור מכתשי, חוכך צידי, אטום
עיצור מכתשי חוכך צידי אטום הוא צליל עיצורי הנפוץ במספר שפות מדוברות. סימן ה־IPA לעיצור הוא /ɬ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ־K. על פי השערות, צליל זה הוא הצליל המקורי לש|שׂי״ן שמאלית וניתן היה לשומעו בהגיית העברית המקראית – במילים כגון עשׂר. משערים גם כי זהו הצליל הישן לאות הערבית ش. השפות השמיות היחידות שבהן שרד העיצור הן השפות הדרום־ערביות המודרניות.
פיליפ דייווידסון
ביוגרפיה
דייווידסון גדל בסנט לואיס שבמיזורי אליה עברו הוריו בנעוריו, למד בתיכון פרקווי ווסט והיה חבר בנבחרת השחייה של בית הספר. סיים ב-1982 את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית והצטרף לצי.
פיקד על פריגטת הטילים המונחים "USS Taylor", ועל סיירת הטילים המונחים "USS Gettysburg" (אוקטובר 2005–יוני 2007). ב-2010 מונה למפקד קבוצת התקיפה 8 של הצי כמפקד נושאת המטוסים "דווייט אייזנהאואר" שנשלחה למשימות בים הערבי לתמיכה בכוחות האמריקאים במלחמת אפגניסטן
ב-2013 מונה למפקד הצי השישי של ארצות הברית ובמקביל שירת גם כמפקד כוחות הצי של נאט"ו וכסגן מפקד פיקוד כוחות הצי באירופה ובאפריקה. בסוף שנה במקומו מונה ג'יימס פוגו.
בדצמבר 2014 מונה למפקד פיקוד כוחות הצי (הצי האטלנטי) המהווה את הכוח הימי של פיקוד צפון של ארצות הברית ושירת בתפקיד עד מאי 2018. ב-30 במאי 2018 מונה למפקד פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית שעם כניסתו לתפקיד שונה שמו לפיקוד האינדו-פסיפי. הוא כיהן בתפקיד עד אפריל 2021.
מאוקטובר 2018 ועד פרישתו נשא דייווידסון בתואר "Old salt" כקצין הימי בעל הוותק הרב ביותר בצי.
במהלך שירותו עוטר במדליית השירות המצוין של הצי, מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה ושש פעמים באות לגיון ההצטיינות.
דייווידסון בעל תואר ראשון בפיזיקה, סיים בהצטיינות תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה צבאית ממכללת המלחמה של הצי.
יעקב מסקין
הרב יעקב הכהן מסקין (בכתיב יידישאי: מעסקין) (כ"ב בתשרי ה'תרמ"ד – י"ג באדר ה'תשט"ז; 23 באוקטובר 1883 – 24 בפברואר 1956) היה רב ומנהיג תורני ברוסיה, ליטא וארצות הברית, מחבר תורני, וחבר הנהלה באגודת הרבנים של ארצות הברית.
ביוגרפיה
מסקין נולד בווילקומיר שבליטא (אז בתחומי האימפריה הרוסית), לאביו הרב מרדכי. למד תורה בישיבת סלבודקה אצל הרב יצחק רבינוביץ, רבה של פוניבז', הרב משה מרדכי אפשטיין, הרב יצחק בלאזר והרב נפתלי אמסטרדם. נסמך לרבנות בשנת תרס"ט בידי הרב רבינוביץ, הרב מאיר אטלס משאוול והרב יוסף ליב בלוך. נישא לרבקה.
החל משנת תרע"א לערך כיהן כרב בנובה-פראגה שברוסיה, למשך 11 שנים . בשבתו שם התיידד עם חייל יהודי תושב המקום שלאחר זמן נעשה מפקד בכיר בצבא הקומוניסטי, וידידות זו סייעה לו רבות בהמשך חייו. לאחר מכן שימש ברבנות בפוניבז' שבליטא, וברלינגטון (ורמונט) שבארצות הברית. בשנת ה'תרצ"ב נתמנה לרב בית המדרש הגדול בנוסח ספרד שבברונקס, ניו יורק, תפקיד אותו מילא כעשרים וחמש שנים, עד לפטירתו.
הרב מסקין נפטר בי"ג באדר ה'תשט"ז (24 בפברואר 1956) בשל מחלה קשה. בהלווייתו השתתפו והספידו רבים מגאוני ארצות הברית, ובהם הרב יוסף אליהו הנקין, הרב משה פיינשטיין ועוד. השאיר אחריו צאצאים רבים, בהם בניו הרב חיים מסקין שכיהן כרב שכונת סניסייד, קווינס, והרב אליעזר שכיהן כרב קהילת "וונסט היברו".
פעילותו הציבורית וכתיבתו התורנית
בשבתו באמריקה היה בידידות ובקשרי מכתבים עם הרב משה פיינשטיין, שכינה אותו תדיר במכתביו: "מע"כ ידידי הרב הגאון הגדול המפורסם בשמו ובחבוריו הנעלים מוהר"ר יעקב הכהן מעסקין שליט"א". כתריסר תשובות בשו"ת אגרות משה ממוענות אליו. גם עם הרב צבי פסח פרנק היה הרב מסקין בקשרי מכתבים, ותשובות רבות בשו"ת "הר צבי" ממוענות אליו. וכן עם רבנים נוספים, בהם הרב יצחק יעקב רבינוביץ' והרב יחיאל יעקב ויינברג.
יוהאן השלישי, רוזן העיר נירנברג
יוהאן השלישי, רוזן העיר נירנברג (בגרמנית: Johann III. von Nürnberg; 1369–11 ביוני 1420), היה מרקיז ברנדנבורג-קולומבאך מבית הוהנצולרן.
ביוגרפיה
יוהאן נולד ב-21 בספטמבר 1371, לפרידריך החמישי, רוזן העיר נירנברג ואליזבת ממייסן, בתם של פרידריך השני, מרקיז מייסן ומתילדה מבוואריה, מרקיזת מייסן. בצעירותו שירת פרידריך בחצר זיגיסמונד, מלך הונגריה, ולחם עמו נגד העות'מאנים. בשנת 1397 חזר יוהאן לנירנברג, וירש מאביו את רוזנות העיר נירנברג.
משפחתו
בשנת 1381 התחתן יוהאן עם מרגרט מבוהמיה, בתם של קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואליזבת מפומרניה, ממנה נולדה לו בת אחת:
פדריקו קייזה
פדריקו קייזה (נולד ב-25 באוקטובר 1997 בג'נובה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק כקיצוני שמאלי ביובנטוס ובנבחרת איטליה.
קייזה, שיכול לשחק כקיצוני בשתי הכנפיים וכן כחלוץ וכקשר מרכזי, החל את דרכו בקבוצה הבוגרת של פיורנטינה ב-, ושנתיים לאחר מכן כבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת האיטלקית.
פדריקו הוא בנו של אנריקו קייזה, כדורגלן העבר של נבחרת איטליה, ששיחק אף הוא בפיורנטינה במהלך הקריירה.
פיורנטינה
קייזה החל את דרכו בקבוצת הנוער של פיורנטינה, אליה הצטרף בגיל עשר מסטיניאנסה.
לקראת עונת 2016/2017 צורף על ידי מאמן הקבוצה פאולו סוזה הפורטוגלי, לסגל הקבוצה הבוגרת של פיורנטינה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' במהלך המחזור הראשון של העונה, ב-20 באוגוסט 2016, טרם מלאו לו 19, בהפסד 1–2 ליובנטוס. קייזה פתח בהרכב של סוזה למשחק, אך הוחלף במחצית על ידי כריסטיאן טייו. קייזה כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון החוץ 1–2 על קרבאך במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית, ב-8 בדצמבר 2016. קייזה כבש את שער הניצחון כרבע שעה לסיום, שלוש דקות לאחר השוויון של קרבאך. בהמשך אותו המשחק הורחק קייזה בכרטיס צהוב שני. בינואר 2017 חתם קייזה על חוזה חדש לשלוש וחצי שנים בקבוצה. בהמשך אותו החודש, ב-21 בינואר, כבש קייזה את שער הבכורה שלו בסרייה א', בניצחון 0–3 על קייבו ורונה. את עונת הבכורה שלו חתם קייזה עם 27 הופעות ליגה, מתוכן 17 בהרכב הפותח, ועם שלושה שערים.
בעונת 2017/2018, לאחר עונת הפריצה תחת סוזה, היה קייזה לשחקן הרכב קבוע אצל המאמן החדש סטפאנו פיולי. קייזה היה שותף ב-36 משחקי ליגה, מתוכם 35 בהרכב הפותח, ותרם שישה שערי ליגה כאשר פיורנטינה סיימה את העונה במקום השמיני, זהה לעונה החולפת, ובמרחק שלוש נקודות מהמקום השביעי המוביל להשתתפות בליגה האירופית.
יובנטוס
ב-5 באוקטובר 2020, קייזה חתם על חוזה השאלה לשנתיים ביובנטוס, כך ש-3 מיליון אירו על העונה הראשונה ו-7 מיליון אירו על העונה השנייה עם חובת רכישה ב-40 מיליון אירו כולל בונוסים בשווי של 10 מיליון אירו.
קריירה בינלאומית
במרץ 2017 זומן קייזה לראשונה לסגל נבחרת איטליה עד גיל 21 על ידי המאמן לואיג'י די ביאג'ו. בסוף אותו החודש ערך את הופעות הבכורה שלו בנבחרת הצעירה, במשחקי הידידות מול נבחרות פולין וספרד. חודשיים לאחר מכן כבר זומן על ידי ג'אמפיירו ונטורה, מאמן הנבחרת הבוגרת, למשחק ידידות לא רשמי מול. קייזה אף שותף באותו המשחק, כאשר נבחרתו ניצחה בסיום בתוצאה 0–8.
ביוני 2017 זומן קייזה על ידי די ביאג'ו לסגל איטליה לקראת אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2017 בפולין. לאחר ששותף כמחליף בשני משחקיה הראשונים של איטליה בשלב הבתים, עלה קייזה בהרכב הפותח בניצחון 0–1 על גרמניה בסיום שלב הבתים. איטליה העפילה לחצי הגמר, שם פתח קייזה בהפסד 1–3 לספרד. עד לסוף אותה השנה הוסיף קייזה ארבע הופעות בנבחרת הצעירה במשחקי ידידות, בהם כבש שלושה שערים. בסך הכול לזכותו עשר הופעות ושלושה כיבושים במדי הנבחרת הצעירה.
במרץ 2018, כאשר די ביאג'ו שימש כמאמנה הזמני של הנבחרת הבוגרת במקומו של ונטורה שסיים את תפקידו, זכה קייזה לזימון בכורה רשמי לנבחרת האיטלקית. קייזה ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במדי איטליה ב-23 במרץ 2018, כאשר פתח בהרכב והוחלף בדקה ה-61 בהפסדה של איטליה 0–2 ל במשחק ידידות. ארבעה ימים אחר כך עלה מהספסל במשחק הידידות מול, שהסתיים בשוויון 1-1.
מאמן הנבחרת החדש, רוברטו מאנצ'יני, בחר להשאיר את קייזה בסגל הנבחרת עם כניסתו לתפקיד. קייזה רשם שלוש הופעות תחת המאמן החדש בתקופת משחקי ההכנה למונדיאל 2018, אליו כשלה איטליה להעפיל. קייזה ערך את הופעתו הרשמית הראשונה במדי איטליה בשוויון 1-1 מול, במשחקה הראשון של איטליה במסגרת ליגת האומות 2018/2019.
שולמית מלמד
שולמית מלמד (נולדה ב-7 בספטמבר 1939) היא מחנכת ומנהלת אתר האינטרנט ערוץ 7, מיוזמי הקמתו של האתר ושל תחנת הרדיו הפיראטי "ערוץ 7" שקדמה לו.
ביוגרפיה
נולדה בשדה יעקב ליוסף ולק, מורה ומפקח מחוז ירושלים, פרופסור לחינוך באוניברסיטת בר-אילן וראש מכון ליאו בק, ולרבקה, בתו של הרב חיים יהודה אריה וייל. בגיל 7 נסעה עם הוריה לשנה לבלגיה, שם ניהל אביה בית ילדים בכפר מרקין עבור יתומים ניצולי שואה.
שימשה כמחנכת בבתי הספר עמינדב, המאירי, נעם וחורב. היא נמנית עם מקימי ההתנחלות בית אל בכ' בחשוון תשל"ח.
בשותפות עם יעקב כץ (כצל'ה) ויואל צור הקימו את תחנת הרדיו הפיראטי "ערוץ 7" מתוך תחושה שהתקשורת בישראל מוטה שמאלה. עוד לפני סגירתה של תחנת הרדיו החל לפעול אתר האינטרנט "ערוץ 7", ששולמית מלמד נמנתה עם מקימיו. כיום עומדת מלמד בראש הערוץ.
ב-2003 נשפטה לעבודות שירות בעקבות חלקה בהקמת רדיו ערוץ 7.
ב-2012 תחקיר של עיתון "הארץ" חשף כי הייתה שותפה בחברה שעסקה ברכישת קרקעות ביהודה ושומרון. חברה שהייתה מעורבת בזיוף מסמכי בעלות של קרקעות בשכונת האולפנה.
משפחתה
נשואה לרב זלמן ברוך מלמד, רב היישוב בית אל לשעבר וראש ישיבת בית אל. לזוג 7 ילדים, רובם אנשי תורה, חינוך ועשייה הפעילים בחינוך התורני או בפעילות ציבורית במגזר הדתי-לאומי.
בנה הרב אליעזר מלמד הוא רב היישוב הר ברכה וראש ישיבת הר ברכה. בן נוסף, הרב יהודה מלמד, הוא ר"מ בישיבת רמת גן. חתנה, הרב הלל הורוביץ, הוא פעיל ציבור תושב חברון ובקיץ 2019 נבחר ליושב ראש מנהלת חברון, ששימש חבר הכנסת בימיה האחרונים של הכנסת התשע עשרה.
אחיה החורג (מנישואיו השניים של אביה) הוא הרב איתן איזמן, ראש מוסדות נעם-צביה.
הלה הדס
הִלה הדס-עבו (נולדה ב-3 בדצמבר 1958) היא מנכ"לית אנוש – העמותה הישראלית לבריאות הנפש משנת 2007, מנכ"לית המכללה האקדמית אחוה (2000–2006), חברה בשולחן העגול הבין מגזרי של משרד ראש הממשלה משנת 2016 ויושבת ראש משותפת מ-2019.
ביוגרפיה
הדס נולדה ביפו וגדלה ברמת גן בתם של הדסה ויחיאל עבו, אחות ל-3 אחים, נצר למשפחת עבו, משפחה יהודית שעלתה מאלג'יר לגליל ופעלה רבות לחיזוקו של היישוב היהודי באזור. היא בוגרת תיכון בליך. עם סיום לימודיה התגייסה לצה"ל בשנת 1977 ושנה לאחר מכן סיימה קורס קצינות. בשנים 1979–1980 שרתה בתפקיד מפקדת יחידת חיב"ה (חיילות בשרות המשטרה) בתל אביב, פיקוד מרכז ובשנים 1980–1981 שימשה כסגנית קצינת ח"ן בפיקוד דרום. לאחר שחרורה מצה"ל היא החלה את לימודיה האקדמיים במדעי החיים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. היא בוגרת תארים ראשון (1984), שני (1987), שלישי (1992) ופוסט-דוקטורט (1995) מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בשנים 1995–1998 ניהלה הדס את החטיבה האקדמית לתואר ראשון במכללה האקדמית אחוה. ב-1998 הצטרפה לבן זוגה שהוצב בחיל האוויר האמריקאי מטעם חיל האוויר הישראלי עד לשנת 2000. עם שובה לארץ החלה לנהל את המכללה האקדמית אחווה עד לשנת 2006 ובשנת 2007 החלה לנהל את אנוש – העמותה הישראלית לבריאות הנפש.
באפריל 2019 נבחרה הדס להדליק משואה בטקס יום העצמאות.
חייה האישיים
הדס נישאה לבועז, טייס בחייל האוויר הישראלי ולאחר מכן טייס בחברת אל על. לזוג נולדו שלושה ילדים ניר, עדי וניצן. עדי, נפטרה מסרטן בשנת 2003 בגיל 16 ולאחר מכן נפטר גם בועז, בן זוגה, מסרטן בשנת 2012. היא מתגוררת במודיעין-מכבים-רעות.
הדיוויזיה השנייה (קנדה)
הדיוויזיה השנייה של הצבא הקנדי הייתה דיוויזיה קנדית שפעלה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.
מלחמת העולם השנייה
בספטמבר 1939 הוקמו מחדש הדיוויזיות הקנדיות ה-1 וה-2, ובאוגוסט 1940 נשלחה הדיוויזיה לבריטניה על פי בקשתו של וינסטון צ'רצ'יל, על מנת להגן על בריטניה מפני פלישה גרמנית. בתחילת 1942 נחשבה הדיוויזיה לאחת מארבע הדיוויזיות הטובות ביותר בבריטניה, בשל התרגילים הרבים שהתאמנה בהם. ב-19 באוגוסט 1942 השתתפה הדיוויזיה בפיקודו של ג'ון המילטון רוברטס במבצע יובל, במהלכו היא ספגה אבדות כבדות, כאשר מתוך כמעט 5,000 החיילים הקנדים שהשתתפו, יותר ממחצית נהרגו, נפצעו או נלכדו.
כיום
בשנת 1991 הוקם בקנדה כוחות היבשה של אזור קוויבק, אשר הפך בשנת 2013 לדיוויזיה השנייה החדשה, אשר משמשת כדיוויזיה מרחבית וכוללת קבוצת בריגדות ממוכנות סדירות תחת פיקודה, יחד עם שתים או שלוש בריגדות מילואים. קבוצת בריגדות ממוכנת כוללת שלושה גדודי חיל רגלים, רגימנט ממוכן, רגימנט ארטילריה ורגימנט הנדסה קרבית וכן גדוד תמיכה, פלוגת קשר ומחלקת משטרה צבאית.
לין מונטי
לין מונטי (בערבית: لين مونتي, שמה האמיתי: אליאן צרפתי, Eliane Serfati כונתה גם "מסעודה" ("בת מזל"), שם במה: לילה פאתח, ليلى فاتح; נולדה באלג'יר, אלג'יריה, בשנת 1926 – 19 באוגוסט 2003, פריז) הייתה זמרת יהודיה-אלג'יראית ששרה בערבית, בצרפתית וב"פרנקו-ערבית" במגוון סגנונות, וזכתה להצלחה בעיקר במדינות צפון אפריקה. לפי עדותו של מוריס אל-מדיוני הצטיינה כזמרת מיוזיק הול זוהרת גם מבחינה קולית וגם מבחינת המשחק על הבמה ונחשבה למקבילה הנשית של סלים הללי. הייתה לה רפרטואר בינלאומי, שכלל מוזיקה אלג'יראית-אנדלוסית, שירי "שעבי", שירי רומבה פרנקו-ערבית", שירים צרפתיים וספרדיים, שירים מצריים ואף שירי זמר עבריים והמתורגמים מיידיש ומרוסית.
ילדות וצעירות
מונטי נולדה בשנת 1926 באלג'יר, בימי השלטון הצרפתי, למשפחה יהודית חובבת מוזיקה. כבר בילדותה נחשפה הן לשאנסונים הצרפתיים, דוגמת אלו של דמיה, אדית פיאף וליאו מרז'אן, והן למוזיקה הערבית של אום כולתום ומוחמד עבד אל-והאב. אף על פי שמילדותה העריכו הוריה את כשרונה בזמרה ובריקוד עשו כל מה שביכולתם למנוע ממנה קריירהשל אמנית מקצועית, אפילו נעלו במנעול את הפסנתר שבביתם.
הקריירה המוזיקלית
רק בשנות 1950 בסביבות גיל 24–25 למדה פיתוח קול אצל מורה איטלקי והופיעה, בין השאר, בערבי גאלה להתרמות צדקה. בתחילת שנות ה-1950 החלה קריירת המוזיקלית שלה כזמרת באלג'יריה ובצרפת,. בשנת 1950 הופיעה לראשונה תחת שם הבמה "לין מונטי" כזמרת שיר אנדלוסי בסרטו הקצר Nous les Gitans ("אנו הצוענים") של הרקדן האיטלקי אלברטו ספדוליני, בן חסות לשעבר של ז'וזפין בייקר. בפברואר 1952 הקליטה לראשונה מספר דיסקים (במהירות 78) בערבית בחברת התקליטים"פאטה מרקוני". הופיעה באותה תקופה באירועים ובקברטים באלג'יר, אוראן ובפריז. הפסנתרן והמלחין מוריס אל-מדיוני הכיר אותה באוראן בעת שירותו הצבאי ואחרי שחרורו הפך זמנית לפסנתרן מלווה שלה במועדוני אוראן - "לה פרגולה" ו"לה קוק ד'אור " (Le Coq d’Or - תרנגול הזהב)
רוני צוקרמן
רוני צוקרמן (נולדה ב-1981) היא טייסת הקרב הראשונה של חיל האוויר הישראלי.
לין מונטי
הקריירה המוזיקלית
אחד האנשים הקרובים אליה היה המלחין ממוצא יהודי-תוניסאי ז'וזף חז'ז' שנודע בזמנו בשם הבמה "ז'וזה דה סוזה", ושהלחין, בין היתר, את השיר שלה "יא אומי, יא אומי" (אמי) (שביצעה לראשונה ב-1950 במועדון "לה בולרו" בקזבלנקה שנועד במקור לורדה) ואת הלהיט הפרנקו-ערבי שפרסם אותה במיוחד L'Orientale ("המזרחית"), שיר שיתפרסם גם כלהיט של לילי בוניש ושל אנריקו מסיאס. את L'Orientale ועוד שלושה משירי ז'וזף חז'ז' הוציאה לאור מחדש ביוני 1959 על תקליט 45 סל"ד של חברת פאטה. ב-1954 הופיעה לין מונטי באירוע חניכת המלון-קזינו "סעדי" במרקש. החל מסוף שנת 1952 החליטה מונטי לשנות את הרפרטואר ולהתמקד בשנסונים צרפתיים. בין דצמבר 1952- לאוקטובר 1956 הקליטה כמה דיסקים 78 סל"ד בחברת פאטה בליווי התזמורות של רמון לגארן (Raymond Legrand), מריוס קוסט, אנדרה פופ ואחרים.
רוני צוקרמן
ביוגרפיה
רוני צוקרמן נולדה וגדלה בקיבוץ לוחמי הגטאות. אביה שמעון, מהנדס חשמל ואמה מתי, דוקטור להנדסה גנטית. צוקרמן היא נכדתם של צביה לובטקין ויצחק צוקרמן, שהיו בין מנהיגי מרד גטו ורשה במלחמת העולם השנייה ובין 34 הלוחמים ששרדו. סביה היו ממייסדי הקיבוץ, שהוקם על ידי פרטיזנים יהודים לשעבר ב-1949 לזכר לוחמי הגיטאות.
בילדותה חיה מספר שנים בסן דייגו, ארצות הברית. בתיכון למדה צוקרמן במגמה הריאלית בבית הספר "סולם צור" שבגשר הזיו, בית ספר אזורי בגליל המערבי. בתיכון נבחרה להשתתף במשלחת חילופי תלמידים לברלין.
רקע
אף על פי שנשים שירתו כטייסות במהלך מלחמת העצמאות ב-1948 וכמה שנים לאחר מכן, צבא ההגנה לישראל שלל עד 1995 מנשים את האפשרות להיות טייסות.
לין מונטי
הקריירה המוזיקלית
אחרי שבשנת 1961 לקראת הכרזת העצמאות של אלג'יריה, נאלצה יחד איתו, עם לילי בוניש ואמנים יהודים אחרים, להימלט לצרפת. באותה תקופה פגשה שוב את מוריס אל-מדיוני שעיבד עבורה את השיר "Ma guitare et mon pays". ("הגיטרה שלי וארצי") שהביע את כאב הפרידה מאלג'יריה. אל-מדיוני הליחן עבור הזמרת שירים נוספים, ביניהם Berkana menkoum ו-Khadaatini (בגדת בי). הדיקציה הטובה שלה וקולה החם זיכו את לין מונטי בפרס אדית פיאף ובפרסים נוספים, והיא אף. אחרי נישואיה לאיש העסקים פרום וירט, יהודי יוצא פולין, התיישבה בניו יורק, שם בעלה אפשר לה להקים מועדון משלה בניו יורק, שבו אירחה אמנים כמו שארל אזנבור או פריד אל אטרש. מהאחרון למדה כמה מלהיטיו עם הזמן צמצמה את הרפרטואר הצרפתי שלה והתמקדה שוב במוזיקה הערבית בכלל ובזו האלג'יראית המסורתית בפרט, והקליטה שירים חדשים נוספים שחלקם הפך ללהיטים.
רוני צוקרמן
רקע
ב-8 בנובמבר 1995 הוגשה עתירתה של אליס מילר לבג"ץ על ידי האגודה לזכויות האזרח ושדולת הנשים. בג"ץ קיבל את העתירה והורה לצה"ל להשוות את זכויותיהן של נשים לאלו של גברים.
לין מונטי
הקריירה המוזיקלית
ב-1992 שיחקה בהופעת קמאו בתפקיד עצמה בסרט "הסליחה הגדולה" של הבמאי אלכסנדר ארקדי. היא שרה בסרט את השיר "יא אומי, יא אומי". הופיעה לאחרונה על במה ב-11 במאי 1996 באודיטוריום של מכון העולם הערבי בפריז.
רוני צוקרמן
רקע
בעקבות העתירה נפתחו בפני נשים הכשרות שונות שהיו עד אז סגורות בפניהן, בהן קורס טיס, קורסים שונים בחיל התותחנים, מערך הנ"מ בחיל האוויר הישראלי ומשמר הגבול. התיקון לחוק שירות ביטחון, מינואר 2000, השלים את פסיקת בג"ץ בעגנו את זכותה של חיילת להתנדב למקצועות לחימה, שנקבעו על ידי שר הביטחון. בשנת 2000 נוסף לחוק שירות ביטחון סעיף 16א, שאותו יזמה ח"כ נעמי חזן בעקבות פרשת אליס מילר, והוא קובע את העיקרון לפיו לכל אישה יש זכות שווה לזכותו של גבר למלא תפקיד כלשהו בשירות הצבאי, אלא אם כן הדבר מתחייב ממהותו ומאופיו של התפקיד. בדצמבר 1998 סיימה אשה ראשונה את הקורס - שרי רהט מרעננה, נווטת קרב, והוצבה כנווטת F16 בטייסת 109.
לין מונטי
הקריירה המוזיקלית
ב-2001 יצא מחדש אוסף להיטיה על ידי אספן תקליטים צרפתי, בתקליט בשם Trésors de la chanson Judéo-Arabe - Line Monty ("אוצרות השירה היהודית-ערבית").
רוני צוקרמן
שירותה הצבאי
רוני צוקרמן סיימה קורס טיס ב-2001 והייתה האישה הרביעית שסיימה קורס טיס וטייסת הקרב הראשונה בצה"ל. היא שובצה בטייסת F16 בבסיס רמת דוד. בהמשך שירותה חזרה לבית הספר לטיסה כמדריכת טיס וכמפקדת. היא השתתפה בתקיפות אוויריות גם מעבר לקוי האויב ונלחמה במלחמת לבנון השנייה. השתחררה מצה"ל בשנת 2007 והמשיכה לטוס בשירות מילואים.
לין מונטי
הקריירה המוזיקלית
נפטרה בשנת 2003 בפריז. הובאה לקבורה במתחם היהודי של בית הקברות פאנטן על יד פריז.
חיים פרטיים
לין מונטי הייתה נשואה לאיש עסקים אמריקאי, יהודי יוצא פולין. בעלה השני היה איש העסקים מואיז מוריס בנדנון (1978-1904), יליד נדרומה, תלמסאן.
רוני צוקרמן
לאחר שחרורה מהצבא
לאחר שחרורה למדה צוקרמן הנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב, והפכה לסמנכ"לית הנדסה, תפעול ורכש בחברת אנרגיה.
לין מונטי
חיים פרטיים
נכדתה, הזמרת יוהנה מונטי (ילידת 1977), החיה בפריז, הקליטה ב-2004 את האלבום Larmes du soleil (דמעות השמש) הכולל חמישה שירים של סבתה, לין מונטי.
רוני צוקרמן
לאחר שחרורה מהצבא
היא נשואה לבן זוגה אותו הכירה בקורס טיס ואם לשלושה ילדים.
לין מונטי
חיים פרטיים
פרט ליוהנה מונטי, שירים של לין מונטי מבוצעים על ידי זמרות כמו הישראליות אורית עטר, נטע אלקיים ונועה בן שושן.
רוני צוקרמן
לאחר שחרורה מהצבא
ביוני 2018 קיבלה אות כבוד של המרכז הבינתחומי הרצליה.
לין מונטי
דיסקוגרפיה
לין מונטי הקליטה מעל ששים שישים בערבית אלג'יראית.
אלבומים
(אוצרות הזמרה היהודית-ערבית)
קישורים חיצוניים
Institut Européen des musiques juives, Paris
40 (מפיק מוזיקלי)
נואה ג'יימס שביב (באנגלית: Noah James Shebib; נולד ב-31 במרץ 1983), הידוע בשם הבמה 40, הוא מפיק מוזיקלי, פזמונאי קנדי ושחקן ילד בעברו מטורונטו, אונטריו. הוא ידוע בעיקר בשיתוף הפעולה שלו עם הראפר הקנדי דרייק והפיק את כל אלבומיו. סגנון ההפקה של שביב, שלעיתים קרובות הוא מועט במפעם ואמביינט, נקשר מאוד למוזיקה של דרייק.
שביב ודרייק הם שניים ממייסדי חברת התקליטים OVO סאונד. שביב הפיק שירים גם עבור אמנים אחרים בהם ליל ויין, אלישיה קיז, אקשן ברונסון וג'יימי פוקס.
ראשית חייו
נואה ג'יימס שביב הוא בנם של הבמאי דונלד שביב והשחקנית טדה מור, הידועה בהופעתה בסרט A Christmas Story  מ-1983; היא הייתה בהריון איתו במהלך הפקת הסרט. מצד אמו, הוא נכדו של השחקן והמחנך מאבור מור ונינו של דמות התיאטרון הקנדית דורה מאבור מור. אביו הוא ממוצא לבנוני ואירי. יש לו שלוש אחיות גדולות, זואי, סוזאנה וצ'ונס. בילדותו למד בבית הספר במכללת רויאל סנט ג'ורג'.
קריירת משחק
שביב החל כשחקן ילד, ושיחק בתפקידים בתוכניות טלוויזיה ובסרטים. תפקידו הראשון היה בפרק "Go Eat Worms" בסדרת הטלוויזיה "צמרמורת". הוא שיחק גם בתפקיד מרכזי בסדרת הטלוויזיה Wind at My Back. תפקידו הידוע ביותר הגיע בשנות העשרה שלו, כאשר שיחק בסרט הדרמה "חמש ילדות יפות". היו לו גם תפקידים קטנים יותר ב-The Last Don וב-Perfect Pie; האחרון היה סרטו האחרון לפני שפרש ממשחק.
קריירה מוזיקלית
בתחילת הקריירה של נואה, לפני שהחל להפיק, פעל כתקליטן תחת שם הבמה DJ Decibel והופיע לצד אם סי אלייט (אוורט מקלין). שביב עבר בסופו של דבר מתקלוט להפקה מוזיקלית, ועבד עם אמנים מקומיים בטורונטו כמו אמפייר, קנמליס, סטולנרס, כריסטופר מוראלס וסוקרטס. הוא אימץ את שם הבמה "" (ששונה מאוחר יותר ל-"40") בהמשך הקריירה שלו.
הוא החל לעבוד עם כוכב סדרת הדרמה "דגראסי - הדור הבא" באותה התקופה, דרייק, בשנת 2005. כששביב החל לעבוד עם דרייק, במקור הוא היה רק מהנדס הקלטות ומיקס, ולא סיפק כתיבת שירים או הפקה. עם זאת, לאחר היום השלישי לעבודה, שביב החל לבנות מערכת יחסים בלעדית עם דרייק, והצהיר כי הם "הולכים להשתלט על העולם יחד".
פריצתו של שביב החלה ב-2009, כשהפיק את המיקסטייפ של דרייק, So Far Gone, יחד עם המפיק בוי-1דה מטורונטו. הוא הקליט ומיקסס את כלהשירים מתוך המיקסטייפ, ואף הפיק את רוב השירים מתוכו. בנוסף, הפיק את אלבום הבכורה של דרייק, Thank Me Later, ואלבומו השני, Take Care. באחרון, שביב הפיק כמעט את כל השירים מתוך האלבום. שביב הפיק גם את "I'm Single" מתוך המיקסטייפ No Ceillings של ליל ויין, "" של אלישה קיז ו-"Demonstrate" לג'וג'ו.
בשנת 2012, שביב, לצד דרייק ואוליבר אל-קטיב, ייסד את חברת התקליטים OVO סאונד. בתחילה, מוזיקה שהופקה תחת החברה פורסמה בבלוג הלייבל להזרמה לפני שיצאה באופן רשמי. בהמשך השנה, שביב הפיק את אלבומו השלישי של דרייק, Nothing Was the Same, ולאחר מכן גם את אלבומו הרביעי, Views, ואלבומו החמישי, Scorpion.
חיים אישיים
בשנת 2005, בגיל 22, אובחן שביב כחולה בטרשת נפוצה. סיפורו האישי מוצג באופן בולט באתר האגודה הלאומית לטרשת נפוצה, שם הוא מתאר חוויותיו עם המחלה, בתקווה כי על ידי יצירת מודעות ו"שיפור קשרים וידע בנושא תרשת נפוצה, נוכל לסיים את המחלה". אמו אובחנה גם כחולה בטרשת נפוצה.
פרסי גראמי
פרסי גראמי מוענקים מדי שנה על ידי האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי הקלטה. 40 זכה בשני פרסים מתוך שלוש עשרה מועמדויות.
בריטן דלטון
בְּרִיטְן דלטון (באנגלית: Britain Dalton; נולד ב-12 בדצמבר 2001) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
דלטון נולד ב-12 בדצמבר 2001. אביו הוא הפזמונאי, ג'רמי דלטון, שהיה מועמד לפרס גראמי.
קריירה
דלטון החל את קריירת המשחק שלו במקרה, כאשר סטודנט לקולנוע הבחין בו עושה תרגילי קלפים עבור קהל ברחוב, וביקש ממנו להיבחן לתפקיד הראשי בסרט של אוניברסיטת צ'פמן, "המחווה של ג'וד". עד שהצילומים הסתיימו, חתם בריטיין בסוכנות הכישרונות אוסברינק.
בשנת 2015 הופיע בפרק בסדרה "מחשבות פליליות" ובסרט "Grill Dog".
בשנת 2016 שיחק בתפקיד משנה בסדרת הטלוויזיה "גוליית".
בשנת 2017 הופיע בסרטי הקולנוע "טמפר" ו-"Actors Anonymous". באותה שנה לוהק לתפקיד לואק, בנם השני של ג'ייק ונייטירי, בסרט הקולנוע, "אווטאר: דרכם של המים" של הבמאי ג'יימס קמרון. הסרט הוקרן לראשונה בדצמבר 2022. דלטון ישחק גם בסרט השלישי בסדרה, "אווטאר 3" שעתיד לצאת במהלך שנת 2024.
המפלגה הסוציאליסטית (פורטוגל)
המפלגה הסוציאליסטית (בפורטוגזית: Partido Socialista) היא אחת משתי המפלגות הדומיננטיות בפורטוגל (יריבתה היא המפלגה הסוציאל-דמוקרטית) אשר נוסדה באפריל 1973. כיום המפלגה מחזיקה במושכות השלטון ומנהלת את הממשלה. המפלגה היא גם בעלת הייצוג הרב ביותר בפרלמנט האירופי מתוך כל המפלגות בפורטוגל.
נקודת אבליישן
נקודת אבליישן (באנגלית: Ablation Point; מילולית: הנקודה החשופה; בספרדית: Punta Ablación) היא מצוק סלעי, המהווה את הקצה הצפונית של פתחו של עמק אבליישן, שבחוף המזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
למצוק צורה של אנקול.
גילוי ומיפוי הנקודה
אזור זה התגלה וצולם מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת', בטיסתו מעל האזור ב-23 בנובמבר 1935; האזור מופה באופן חלקי (וגס) בשנת 1960 על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג (Wolfgang Louis Gottfried Joerg) בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו בטיסתו של אלזוורת'.
המצוק נסקר באופן חלקי בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם.
המצוק נסקר באופן יסודי בשנת 1949 על ידי משלחת של סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
מקור השם
שמה של הנקודה ניתן לה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
הנקודה נקראת על שמו של עמק אבליישן הסמוך; העמק נקרא על שם היותו חשוף מקרח ושלג (באנגלית "אבליישן" משמעותו - "לחשוף").
אזור מוגן במיוחד
הנקודה ממהווה חלק מהאזור האנטארקטי המוגן במיוחד "עמק אבליישן, ורמת גנימד" - אזור מוגן מספר 147.
לקריאה נוספת
• James G. Bockheim, The Soils of Antarctica, P 221
• CLAPPERTON, CHALMERS & Sugden, David. (2008), Geomorphology of the Ablation Point massif, Alexander Island, Antarctica, Boreas. 12. 125 - 135. 10.1111/j.1502-3885.1983.tb00443.x
• Michael J. Hambrey, Bethan J. Davies, Neil F. Glasser, Tom O. Holt, John L. Smellie and Jonathan L. Carrivick, Structure and sedimentology of George VI Ice Shelf, Antarctic Peninsula: implications for ice-sheet dynamics and landform development, Journal of the Geological Society, 172, 599-613, 26 June 2015, https://doi.org/10.1144/jgs2014-134
• Heywood, R.B.. 1977, A limnological survey of the Ablation Point area, Alexander Island, Antarctica, Philosophical Transactions of the Royal Society B: Biological Sciences, 279 (963). 39-54. https://doi.org/10.1098/rstb.1977.0070
יעל מדיני
יעל מדיני (נולדה ב-5 בספטמבר 1930) היא סופרת ישראלית.
ביוגרפיה
יעל מדיני היא בתו של משה שרת. אליהו גולומב היה נשוי לדודתה עדה שרתוק ודב הוז היה נשוי לדודתה רבקה שרתוק. משה שרת נשא לאישה את צפורה, אחותו של שאול מאירוב-אביגור והחבורה כונתה "ארבעת הגיסים". דוד אחר של יעל היה המלחין ומנצח המקהלות יהודה שרת. המוזיקאי הרי גולומב הוא בן דודתה עדה.
מדיני נולדה בירושלים, שם עברו עליה שנות הילדות והנעורים. ביתה השני היה בשדרות רוטשילד בתל אביב, שם התגוררו דודה אליהו גולומב ודודתה עדה לבית שרתוק. את הבית הזה הנציחה ברומן שלה "המרתף", המתאר את תל אביב הקטנה של ראשית המאה ה-20 בעיני חלוץ בודד. בית משפחת גולומב משמש בשנות האלפיים כמוזיאון ההגנה. כנצר לוותיקי הארץ ובוניה, הייתה משפחתה של מדיני נטועה עמוק בחיי הפוליטיקה, החברה והביטחון של ארץ ישראל ושל מדינת ישראל.