cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משפחת אומנה
מאפייני הילדים
מחקר של מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל בחן מהן הסיבות העיקריות לשילוב ילדים עם מוגבלות באומנה בישראל. ממצאי המחקר מגלים כי הסיבה השכיחה ביותר היא היעדר מסוגלות הורית (58%) ולאחריה הזנחה (24%) או בחירת הורים שלא לקחת את ילדם מבית החולים לאחר לידתו (20%).
אומנה בישראל
בישראל, מדיניות משרד הרווחה נותנת עדיפות ראשונה לסידור במשפחה אומנת, על רצף הסידור החוץ-ביתי. את עדיפותו של סידור זה ניתן לזקוף לטובת יכולותיה של משפחה להעניק לילד חום, יחס אישי ואווירה ביתית. עדיפות זו מתחזקת בשל העובדה שתאוריות פסיכולוגיות שונות מצביעים על המשפחה כמקום המועדף להתפתחות טובה ותקינה של הילד.
בשנת 1972 היו בישראל 120 ילדים במשפחות אומנה.
הסדרת האומנה בחוק
בשנת 2016 הוסדר נושא האומנה בחוק אומנה לילדים.
החזר הוצאות
משפחות האומנה בישראל מקבלות החזר הוצאות חודשי ממשרד הרווחה, לשם אחזקתם של הילדים. החזר זה כולל סכום חודשי קבוע, המיועד לכסות את הוצאות היומיום השוטפות, והחזרים מאוחרים על הוצאות נוספות. המשפחות מוכרות כמתנדבות וכך מבוטחות בביטוח הלאומי. לילדים באומנה יש ביטוח שיניים.
הפרטת שרותי האומנה בישראל
עד לחודש מאי 2001 האחריות לנושא האומנה הייתה מוטלת על המחלקות לשירותים חברתיים, שהייתה אחראית על גיוס המשפחות, הכנתם, וליוויים במהלך השהות, ועל שמירת הקשר בין משפחות האומנה לבין אנשי המקצוע שעבדו עם משפחות המוצא של הילדים. משרד הרווחה והשירותים החברתיים סיפק את הפיקוח המקצועי. היותו של תחום האומנה במסגרת מחלקה בתוך הרשות המקומית היקשה על שילוב ילדים באומנה בערים אחרות, ובאיגום משאבים במקרים של ערים שכנות, כאשר באחדות מהן עולים צרכים, בעוד באחרות קיימים מענים בדמות משפחות המוכנות לשמש כאומנה. קושי נוסף היה מהבחינה הכלכלית. כאשר התחום היה באחריות הרשויות המקומיות, היה גם מימון משפחות האומנה באחריות הרשות המקומית. הרשות המקומית הייתה אמורה לקבל החזר כספי ממשרד הרווחה, לאחר דיווח על ההוצאות, כמקובל. הדבר גרם למספר קשיים. רשויות מקומיות גרעוניות התקשו בגיוס משפחות אומנה, משלא יכלו להתחייב להעברת הכספים במועד לצורך החזקת הילדים.
בעקבות קשיים אלה ואחרים שנמצאו בהפעלת נושא האומנה, הוחלט על הפרטת התחום. החל ממאי 2001, החלו בתהליכי הפרטת מערך האומנה לידי גופים מפעילים (עמותות עצמאיות מבחינה כלכלית), שעמדו בתנאי המכרז של משרד הרווחה והשירותים החברתיים. בתהליך זה הועברה לעמותות האחריות על גיוס המשפחות, על הכנתם לקראת קליטת ילד, ועל הליווי הנדרש במהלך השהות במשפחה. לעומת זאת, באחריות משרד העבודה והרווחה נותר הפיקוח על איכות הטיפול בילד ובמשפחה האומנת, והעברת ההחזרים הכספיים למשפחות, קביעת מדיניות, תקצוב ואחריות להתקדמות האומנה בישראל לאור הידע המצטבר בארץ ובעולם.
הפרטה זו הדגישה את מדיניות העדפה של הסידור באומנה - אחת ממטרות העברת תחום האומנה לעמותות הוגדרה כהגדלת מספר ההשמות החוץ-ביתיות באומנה, על פני סידורים חוץ-ביתיים אחרים. כמו כן מיטוב האיכות המקצועית.
בתרבות הישראלית
מארי נחמיאס, אם אומנה ל-52 ילדים, הייתה בין מדליקי המשואה ביום העצמאות 2019.
חיות מחמד
הביטוי "משפחה אומנת" או "בית אומן" הושאל לתחום הטיפול בחיות המחמד ומתייחס למשפחה הנוטלת על עצמה את הטיפול בחיית מחמד שאין לה בית, בדרך כלל כלב או חתול; ובאופן מתואם עם העמותה, ההסגר העירוני או המכלאה שבעל החיים נמצא ברשותה, היא מעניקה לו קורת גג ודואגת לצרכיו עד אשר ימצא הסדר קבוע. משפחות אומנות המטפלות בבעלי חיים עושות זאת בדרך כלל מסיבה הומאנית, נוסף על בעלי חיים שנמצאים בבעלותם, או כאשר אינן יכולות להתחייב לטפל בחיית המחמד לפרק זמן ארוך. קבלת חיית מחמד לבית אומן דורשת אך ורק את הסכמת הצדדים לנסדר, ואינה מלווה בדרישות חוקיות.
עונת 2021/2022 בליגה הארצית בכדורגל נשים
עונת 2021/2022 בליגה ארצית בכדורגל נשים הייתה העונה ה-8 לקיומה של הליגה השלישית וה-3 שבה נערכה כליגת כדורגל מן המניין בכדורגל נשים בישראל, תחת אחריות ההתאחדות לכדורגל בישראל. בעונה השתתפו 9 קבוצות והיא נפתחה ב-10 באוקטובר 2021 והסתיימה ב-29 במאי 2022.
הפועל קריית ים סיימה ראשונה וזכתה באליפות הליגה. עירוני אור יהודה סיימה במקום השני כבר בעונתה הראשונה ושתי הקבוצות עלו לליגה הלאומית.
לקראת פתיחת העונה
עם סיום העונה הקודמת 2 קבוצות עלו לליגה הלאומית. משתי הקבוצות שהיו אמורות לרדת מהליגה הלאומית, בנות אילת נשארה בסופו של דבר בלאומית כיוון שהתפנה בה מקום והפועל בנות פרדסיה לא הצליחה להעמיד קבוצה. 6 מ-7 הקבוצות ששיחקו בעונה הקודמת בליגה המשיכו גם לעונה זו והפועל רמת גן לא העמידה קבוצה. אל הליגה הצטרפו 3 קבוצות חדשות - עירוני אור יהודה, הפועל נחלת יהודה ומכבי פנתרות אשדוד. בסך הכל נרשמו לליגה 9 קבוצות.
עם פתיחת העונה התברר כי הפועל נחלת יהודה לא מצליחה להעמיד שחקניות למשחקים. הקבוצה לא נמחקה מהטבלה אך נרשמו לה הפסדים טכניים לכל אורך העונה.
פורמט הליגה
על פי הוראת שעה שהוציאה ההתאחדות לכדורגל לפני פתיחת העונה נקבע כי יערכו שני סיבובים, בשיטת בית וחוץ, בני 9 מחזורים כל אחד - 18 מחזורים בסך הכל ו-16 משחקים לקבוצה.
בסיום שני הסיבובים הראשונים הקבוצות שתסיימנה במקום 4-1 תשחקנה בפליאוף העליון והקבוצות שתדורגנה במקומות 10-5 תשחקנה בפליאוף התחתון. בכל פלייאוף ישחקו הקבוצות עוד סיבוב משחקים אחד ושתי הקבוצות שתדורגנה בסיום הפלייאוף העליון בשני המקומות הראשונים תעפלנה לליגה הלאומית.
אנה וודוורד
אנה וודוורד (באנגלית: Anna Woodward ; 1868–1935) הייתה ציירת אמריקאית, שלמדה ציור באקדמיה ז'וליאן בפריז. בשנת 1918 היא עברה להוואי. היא הושפעה מהתנועה האימפרסיוניסטית ויצרה ציורי נוף.
ביוגרפיה
אנה וודוורד נולדה בפיטסבורג, פנסילבניה, ב־26 בינואר 1868. היא נולדה לאנה מ. וו. שטיינר ומרקוס א. וודוורד - עורך דין עשיר וידוע בפיטסבורג. היא בילתה את ילדותה בפנסילבניה, וקיבלה תואר ראשון. זמן קצר לאחר מכן נסעה וודוורד לפריז בליווי אמה ונרשמה לאקדמיה ז'וליאן, עם דגש על ציור שמן. היא למדה ציור בהוראת ז'ול-ג'וזף לפבר, טוני רובר-פלרי וויליאם אדולף בוגרו. במהלך הקיץ למדה בבית ספר פרטי קטן בהנהגתו של ג'ורג' היצ'קוק בסטודיו פרטי בביתו באגמונד אן דן הוף, הולנד.
בזמן שהייתה בפריז, היא הציגה עבודות בתערוכות הרבות, בסלונים ובגלריות. היא התקבלה לסלון פריז בשנת 1898 שם הציגה שתי עבודות, Le sabot casse שנוצרו בצרפת ו- Recolte des pommes de terre, שנוצרה בהולנד. בשנת 1903 נכנסה לתערוכת הבינלאומית של ריימס שם קיבלה מדליית כסף.
במהלך לימודיה באירופה, הצטרפה וודוורד למושבה האמריקאית בפריז - קבוצת אמריקאים שלמדו אומנויות יפות בלב פריז. קבוצה זו, שהוקמה על ידי הלן ברטו (1825-1909), יצרה ארגון שבו אמניות היו יכולות ליצור נוכחות מבוססת בעולם האמנות. וודוורד הייתה גם חלק מאגודת האמנות בפיטסבורג לאורך כל ראשית חייה ובאקדמיה לאמנויות בהוואי במהלך הקריירה המאוחרת שלה, מקום בו הציגה יצירות בהזדמנויות רבות.
וודוורד חיה בפריז לאורך כל מלחמת העולם הראשונה. לאחר שסבלה מתת תזונה, אובחן אצלה ליקוי בלב והומלץ לה לנסוע לאקלים חם יותר. לאחר מכן היא נסעה לאפריקה ולהוואי, שם התגוררה משנת 1918 בשכונת וואיקיקי. היא הפכה לקול ידוע בקהילות העשירות והאמנותיות של הוואי, וביצעה עבודות רבות עבור פטרונים מקומיים.
עבודותיה הוצגו בגלריות רבות ברחבי ארצות הברית וצרפת, כולל מכון קרנגי בפיטסבורג, פנסילבניה.
היא הוצגה גם בכל הגלריות המקומיות בהוואי ובאקדמיה לאמנויות בהונולולו בעיקר עבודות מאיי הוואי. עבודותיה, גן בהונולולו, עמק מנואה ודיונות הן בין יצירותיה הידועות יותר המייצגות את הנוף ההוואי.
וודוורד כתבה גם טורים ומאמרים למגזינים ולעיתונים מקומיים בהוואי. היא כתבה על עבודות אמנים, ביקרה תערוכות מקומיות. יצירות האמנות שלה שימשו גם למגזין "גן עדן באוקיינוס השקט" לאורך כל שנות העשרים והשלושים. היא נודעה גם בזכות ספרה בנוגע לתקופתה בקהילת האמנות בפריז וגם בהולנד, שכותרתה "חיי אמנות בצרפת ובהולנד".
וודוורד נפטרה בבית החולים קווינס בהונולולו, הוואי, ב־12 ביולי 1935, בגיל 67. שרידיה הועברו למקום הולדתה בפיטסבורג.
רשת הייצוג העצמי האוטיסטית
רשת הייצוג העצמי האוטיסטית (Autistic Self Advocacy Network) היא ארגון זכויות אוטיסטי, המנוהל על ידי אנשי הספקטרום האוטיסטי. הארגון נוסד כדי לספק תמיכה ושירותים עבור אנשי הספקטרום האוטיסטי, תוך פעילות למען שיפור התדמית הציבורית של האוטיזם ונגד מידע מוטעה על האוטיזם.
הארגון נוסד בארצות הברית, בשנת 2007, על ידי האוטיסט ארי נאמן, המכהן מאז כנשיא הארגון. סגן נשיא הארגון, האוטיסט סקוט מייקל רוברטסון, הצטרף אל הארגון זמן קצר לאחר היווסדו.
חברי הארגון מאמינים שספקטרום האוטיזם ואנשיו מהווים חלק חשוב וחיוני מהמגוון הרחב של הגנטיקה האנושית. הארגון מקדם את קבלת האוטיזם על ידי עדוד הצלחתם של אוטיסטים בכל רמות התפקוד. באמצעות נטישת אמונות ישנות ובלתי מדויקות ואימוץ גישה חדשה המתמקדת באתגרים הייחודיים הניצבים בפני האוטיסטים ובתחומי החוזק של האוטיסטים, מקווים אנשי הארגון לשפר את איכות חייהם של האוטיסטים ולקדם גישה חדשה של הכללה וכבוד.
תחומי הפעילות של הארגון כוללים פרסום דפי עמדה, חומרי לימוד למערכת החינוך, ייעוץ משפטי והדרכה על זכויות, הכשרה והעצמה של אוטיסטים.
הארגון פועל בשיתוף עם ארגוני זכויות אוטיסטים נוספים, כגון רשת האוטיסטים הבין-לאומית. בישראל, פועל הארגון בשיתוף עם אס"י – קהילת אנשי הספקטרום האוטיסטי בישראל.
ג'ון דאלי
ג'ון דאלי (באנגלית: John Dalley, נולד ב-3 במרץ 1935) הוא כנר אמריקאי, נגן כינור שני ברביעיית גוארנרי. דאלי נולד במדיסון, שבמדינת ויסקונסין, בארצות הברית, ולמד אצל אפרם צימבליסט.
דאלי נמנה עם סגל המורים של קונסרבטוריון אוברלין, משתתף בפסטיבל מרלבורו והוא "אמן הבית" באוניברסיטת אילינוי.
במשך השנים הרבה דאלי להופיע ברחבי ארצות הברית, קנדה, אירופה, יפן, אוסטרליה וניו זילנד, הן ברסיטלים והן כסולן עם תזמורת. כיום הוא נמנה עם סגל המרצים בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת מרילנד. דאלי מנגן בכינור ניקולא לופו, שנבנה בצרפת ב-1810.
דאלי היה חבר ברביעיית המיתרים אוברלין.
לקריאה נוספת
Artist-in-Residence, Violin] University of Maryland School of Music
שריג
{{פירושונים| אישים ששם משפחתם שריג:
ראו גם
}}
הונגצ'י CA770
הונגצ'י CA770 (באנגלית: Hongqi CA770) היא מכונית סלון, מתוצרת יצרנית הרכב Hongqi (marque)  אשר יוצרה בין השנים  1963–1981.
ה"Hongqi L5" הייתה מכונית השרד הרשמית של בכירי המפלגה הקומוניסטית של סין.
בין השנים 1963-1965 יוצרו 300 יחידות. סך הכול יוצרו 847 יחידות.
Signify
Signify הוא האלבום הרביעי של להקת הרוק המתקדם הבריטית, פורקיופיין טרי. האלבום יצא לראשונה ב-1996, ויצא שוב ב-2003 עם דיסק נוסף אשר הכולל בי-סייד של סינגלים של הלהקה, וחומרים שלא יצאו לאור. האלבום יצא שוב ב-9 במאי 2011, בגרסת תקליט ויניל. זהו האלבום הראשון של הלהקה שבו מנהיג הלהקה סטיבן וילסון, הקליט את כל האלבום עם חברי הלהקה. בשלושת האלבומים הראשונים, וילסון ניגן בכוחות עצמו ורק בקומץ שירים נעזר במוזיקאים. גם באלבום זה, ניכרת השפעת הפסיכדליה באלבום יחד עם הרוק המתקדם.
לנגדון
לנגדון (באנגלית: Langdon) הוא שם משפחה, ושמם של מקומות ישוב שונים בממלכה המאוחדת ובארצות הברית.
אוגניאן גרג'יקוב
אוֹגְנִיָאן סְטֶפָאנוֹב גֶרְג'יקוֹב (בבולגרית: Огнян Стефанов Герджиков; נולד ב-19 במרץ 1946) הוא משפטן ופוליטיקאי בולגרי אשר כיהן מינואר ועד מאי 2017, כראש ממשלת מעבר בבולגריה.
ביוגרפיה
אוגניאן גרג'יקוב נולד בסופיה. הוא רכש תואר במשפטים באוניברסיטת סופיה ובהמשך כיהן כפרופסור בסגל ההוראה של האוניברסיטה.
בין 2001 ל-2005, כיהן כיושב ראש האספה הלאומית של בולגריה.
אוכלי אצות
אוכלי אצות הם בעלי חיים הניזונים בעיקר מאצות שונות. המונח מקובל בעיקר לגבי דגי אקווריום שונים, הניזונים מאצות על קרקעית המים, מה שמסייע למשל בניקיון האקווריום. האצות הם קבוצה של יצורים שחלקם צמחים וחלקם לא, כולל כמה אצות המבצעים פוטוסינתזה.
דגים שונים מבוקשים כדגים אוכלי אצות באקווריום: בני המשפחות: שרייניים, Gyrinocheilidae, הסוג Crossocheilus ממשפחת הקרפיוניים, וכן מיני חסילונים (כמו Caridina multidentata). כל אלה מגודלים כדגי נוי פופולריים, ועוזרים לנקות את האקווריומים מאצות.
מינים נוספים הניזונים מאצות הם חשופיות שונות, חלזונות כמו בני משפחת Ampullariidae, וחלזונות ימיים. הם שוכנים הן במים מתוקים והן במלוחים.
מבין העופות ניזונים מאצות בעיקר עופות הפלמינגו וכן מספר מיני ברווזים ועופות מסדרת החופמאים.
כמעט ואין מינים של זוחלים אוכלי אצות, היוצאת מן הכלל היא האיגואנה הימית.
שלגיה ושגעון האמת
שלגיה ושגעון האמת (בשוודית: Snövit och sanningens vansinne) הייתה מיצג אומנותי שיצרו זוג האמנים דרור פיילר וגונילה סקולד-פיילר, אשר הוצג במוזיאון ההיסטוריה השוודית בסטוקהולם, שוודיה.
היצירה
המיצב הכיל בריכה ארוכה של מים צבועים בצבע אדום כדם; במים צפה סירה קטנה, אשר עליה כתוב "Snövit" ("שלגיה"), ובתוך הסירה נמצא דיוקן של הנאדי ג'רדאת, מחבלת מתאבדת שרצחה 21 ישראלים בפיגוע במסעדת מקסים. המיצב לווה בקנטטה של יוהאן סבסטיאן באך "Mein Herze schwimmt im Blut" ("לבי שוחה בדם"), שהתנגנה ברקע.
הלברית של הקנטטה עוסקת בתהליך חזרה בתשובה וחרטה על החטאים, כאשר בתחילה נדמה החוטא בעיני עצמו כחסר תקווה, אך לבסוף מתנחם בחסד האל.
היסטוריה
לתקשורת השוודית מסר מזאל כי הדבר נעשה בלהט הרגע, אך לתקשורת הישראלית סיפר כי תכנן זאת מראש.
מזאל טען שהיצירה מאדירה את דמותה של הרוצחת. לדברי האמנים, המיצב נעשה על מנת להפנות את תשומת לב האנשים לכך ש"אנשים חלשים מסוגלים לעשות דברים נוראיים".
המיצב היה חלק מהתערוכה "עושים הבדלים" שהוצגה במוזיאון. ב-18 בינואר 2004, תומאס נורדנסטאד, האחראי לתערוכה, הותקף על ידי אדם לא מזוהה שניסה לדחוף אותו במורד גרם מדרגות. נורדנסטד אף קיבל יותר מ-400 הודעות דואר אלקטרוני המכילות איומים שונים. גם כריסטיאן ברג, ראש המוזיאון, וגם האמנים, קיבלו איומים רבים. ביום ראשון שלאחר מכן, שומר המוזיאון נאלץ לסלק קבוצת אנשים שהשליכו חפצים שונים למים.
לאחר המתקפה על נורדנסטאד גדל מספר המבקרים במוזיאון לכ-1,400 ביום, ככמות כל המבקרים בשבוע שקדם לכך יחד. במקביל, מחאה שארגן מרכז שמעון ויזנטל גרמה לכך שלמעלה מ-13,000 מיילים נשלחו ללשכתו של ראש ממשלת שוודיה, יירן פרסון.
אודונל
אודונל (באנגלית: O'Donnell) הוא שם משפחה.
הפיגוע בצומת מגידו (2023)
הפיגוע בצומת מגידו הוא פיגוע שבוצע ב-13 במרץ 2023, כ' באדר ה'תשפ"ג, על ידי מחבל לבנוני בצומת מגידו. מטען צד הופעל בצדי הדרך בצומת, וכתוצאה מפיצוצו נפצע אזרח אחד באורח קשה. המחבל נהרג על ידי הימ"מ אחרי מרדף.
הפיגוע
ביום שני, 13 במרץ 2023, סמוך לשעה 07:15 בבוקר, הפעיל מחבל לבנוני מטען צד דמוי כלימגור סמוך לצומת מגידו, בעת שעברו כלי רכב במקום. כתוצאה מפיצוץ המטען נפצע באורח קשה אדם אחד, שנסע ברכבו בנתיב המנוגד לנתיב בו התבצע הפיצוץ. הפצוע הוא שרף א-דין ח'מאיסי, בן 21, תושב סאלם שבעמק יזרעאל.
תחילה לא היה ברור האם זהו פיגוע או אירוע פלילי, אך לאחר חקירה התבהר כי מדובר בפיגוע טרור, בשל השימוש במטען צד תקני מסוג כלימגור (שנמצא בידי ארגוני הטרור בלבנון, בהם חזבאללה) שאינו אופייני לאירועים פליליים.
זמן קצר לאחר הפיגוע הוטל צו איסור פרסום על פרטי האירוע וחקירתו. כבישים רבים באזור נחסמו, ופעילות ערה של כוחות הביטחון נצפתה באזור.
לאחר הפיגוע נעצר כלי רכב חשוד באזור מושב יערה הסמוך לגבול ישראל–לבנון. המחבל נורה למוות ברכבו על ידי כוחות ימ"מ ושב"כ, ואלו גם עצרו את הנהג שהסיע אותו. ברשות המחבל נמצאו אמצעי לחימה, חגורת נפץ מוכנה להפעלה ופריטים נוספים.
בעקבות הפיגוע התקיימה התייעצות ביטחונית בהשתתפות ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, ושר הביטחון, יואב גלנט.
האיפול שהוטל על פרטי הפיגוע, לצד דיווחים באמצעי התקשורת על איסור הפרסום, הביאו לגל של שמועות באשר לפרטי הפיגוע, עד לפרסום פרטיו ביום רביעי בערב, כ-60 שעות לאחר הפיגוע.
חקירת האירוע
בעקבות הפיגוע נערכה חקירה רחבה לבירור נסיבותיו, במסגרתה נבחנה מעורבותו של ארגון הטרור חזבאללה.
מתחקור ראשוני של האירוע עלה כי המחבל ככל הנראה חצה מוקדם יותר באותו השבוע את הגבול מלבנון לישראל והתקדם לעומק השטח עד שהגיע לצומת מגידו (כ 70 קילומטרים מקו הגבול). הוא פעל לבדו ונשא אמל"ח רב (מטעני חבלה, אקדח ונשק ארוך).
עוד עלה כי לאחר הפיגוע, עצר המחבל רכב וביקש מנהגו להסיעו צפונה, כנראה על מנת לחזור ללבנון ולייצר אפקט תודעתי עבור שולחיו.
שבוע לאחר הפיגוע הודיע צה"ל שהמחבל הגיע לישראל דרך חציית הגבול ולא דרך מנהרה.
זהות מבצעי הפיגוע
בשל האיפול על פרטי הפיגוע, זהות מבצעי הפיגוע נשארה לא ידועה. אולם זאת, ארגון אלמוני מה, העונה לשם "כוחות הגליל - הזאבים הבודדים" לקחו אחריות על הפיגוע. למרות שלקחו אחריות על הפיגוע, אכן גם כי ניכר כי מרבית פעילות התנועה היא ברשתות החברתיות, ארגון כוחות הגליל ניכס לעצמו פיגועים שלא הוא ביצע, לדוגמת פיגוע הירי בחדרה. עוד הם טוענים, בסתירה גמורה לטענות מערכת הביטחון בעניין, כי המחבל חי ונמצא במקום בטוח. הארגון, בזיקתו, הוא קרוב לאיראן ולחזבאללה והוא גלגול של כמה תנועות בעלות שם דומה, על כן לא בדיוק ניתן להניח את הדעת בנוגע להאם מבצע הפיגוע הוא חזבאללה או ארגון כוחות הגליל. יתרה מכך, העובדה שניכס לעצמו פיגועים שלא הוא ביצע בעבר והתקיימותו הנראית לעין ברשתות החברתיות בלבד, מקשות על מדידת כוחו ופוגעת באמינותו של הארגון.
פרוטואביס
במראהו דמה הפרוטואביס, שאורכו הגיע ל-35 ס"מ, לארכאופטריקס, העוף הראשון, אף על פי שהאחרון הופיע הרבה לאחר הטריאס. השערה זו הועלתה בשל הצורה בה התחברו העצמות, מה שאולי מרמז על קיומם של נוצות ביניהם. עצמותיו היו קלילות ובזאת הוא דמה לטרודון, אך ייתכן שהיה יכול לעוף בשל גודלו הקטן. לצידו חיו מיני תנינאים וארכוזאורים גדולים וכן דינוזאורים טורפים כמו הצלופיזיס. ככל הנראה היה פרוטואביס פעיל בלילה והשתמש בעיניו הגדולות כדי לראות היטב.
מדענים שחקרו את היצור מאוחר יותר קבעו שמדובר בטקסון לא קיים המורכב מעצמות עופות שונים ודינוזאורים חסרי נוצות, בני תקופות שונות שהורכבו ביחד או נסחפו עם שיטפון לתוך קרקעות משכבת גיל נפרדת. עוף כזה מעולם לא התקיים.
הורטון
הורטון הוא שם משפחה.
אהבה חולה
אהבה חולה הוא שיר של הזמר הישראלי פאר טסי, מתוך אלבום האולפן השביעי שלו, "רדיו שטח". השיר יצא לאור ב-10 בנובמבר 2022, כרצועה הפותחת של האלבום. הוא נכתב והולחן על ידי טסי עצמו, יחד עם איתן דרמון ומתן דרור. דרור אף הפיק ועיבד את השיר.
רקע
ב-10 בנובמבר 2022 הוציא פאר טסי את אלבום האולפן השביעי שלו, "רדיו שטח". האלבום מתאפיין בשיתוף פעולה עם מגוון יוצרים ומפיקים שגייסו טסי והמוזיקאי איתן דרמון על מנת ליצור את האלבום. "אהבה חולה" היא הרצועה הפותחת את האלבום, והיא נכתבה והולחנה על ידי השניים יחד עם מתן דרור.
הצלחה מסחרית
השיר, לצד "38", היה לאחד משני השירים המצליחים ביותר מהאלבום "רדיו שטח". הוא זכה להצלחה בעיקר בסטרימינג, כשבשיאו הגיע למקום הראשון במצעד הישראלי השבועי של פלטפורמת ספוטיפיי. זה שירו הראשון של פאר טסי בקריירה שהגיע להישג זה. גם בתחנות הרדיו זכה השיר להצלחה, והגיע למקום הראשון במצעד העשירייה של כאן גימל ובמצעד הרשמי של גלגלצ. זה שירו השני של פאר טסי בקריירה שהגיע למקום הראשון במצעדי תחנות אלו, לאחר "דרך השלום" ב-2014.
במצעד היטליסט של מאקו, המאגד נתונים משירותי הסטרימינג ותחנות הרדיו כאחד, היה השיר לשני בתולדות המצעד שהגיע למקום הראשון לאחר "Unicorn" של נועה קירל.
גרסות כיסוי
מאז צאתו, ביצעו את השיר מוזיקאים שונים, ובהם:
1967 בישראל
1967 בישראל הייתה השנה בה חגגה 19 שנה מיום היווסדה. האירוע הבולט בשנה זו היה מלחמת ששת הימים, המתיחות שקדמה לה, וכיבוש יהודה ושומרון וחבל עזה, סיני ורמת הגולן
המינהל הלאומי לפיתוח האוויר והחלל
המינהל הלאומי לפיתוח האוויר והחלל (באנגלית: National Aerospace Development Administration, NADA; בקוריאנית: 국가우주개발국) היא סוכנות החלל הרשמית של קוריאה הצפונית, המחליפה את הוועדה הקוריאנית לטכנולוגיית החלל (KCST). הוא נוסד ב-1 באפריל 2013.
1967 בישראל
פוליטיקה
המתיחות הביטחונית טרם מלחמת ששת הימים, ותוצאות המלחמה, נתנו אותותיהן בזירה הפוליטית, הכלכלית ומעל הכל - הביטחונית. החל מאפריל התגברה המתיחות בין ישראל לשכנותיה (ב-7 באפריל התנהלו קרבות אוויר מעל רמת הגולן בין חיל האוויר הישראלי לחיל האוויר הסורי; באמצע מאי החל נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר להפעיל לחץ על ישראל, בין היתר באמצעות הכנסת כוחות לסיני, פינוי כוחות האו"ם מסיני (22 במאי), סגירת מיצרי טיראן (23 במאי) וחתימת הסכם הגנה עם ירדן (30 במאי).
המינהל הלאומי לפיתוח האוויר והחלל
הבסיס הנוכחי לפעילותה של הוא החוק לפיתוח חלל, שעבר בשנת 2013 במושב השביעי של אספת העם העליונה. החוק קובע את העקרונות הצפון-קוריאנים של התפתחות החלל, קובע ציות לעקרונות האידאולוגיה של ג'וצ'ה וכן את המטרה לפתור בעיות מדעיות וטכנולוגיות של המרחב לשיפור הכלכלה, המדע והטכנולוגיה.
החוק גם מסדיר את עמדת המינהל ואת עקרונות האבטחה והמחקר ביחס לשיגור הלוויין. החוק קורא לשיתוף פעולה עם ארגונים בינלאומיים ומדינות אחרות, עקרון השוויון והתועלת ההדדית, כיבוד המשפט הבינלאומי והתקנות הבינלאומיות על החלל. החוק מתנגד למיליטריזציה של החלל.
1967 בישראל
פוליטיקה
בשל המתיחות, מגויסים כוחות מילואים וכמעט כל הגברים מגויסים, מצב המשפיע קשות על המצב הכלכלי, המדורדר בלאו הכי.
ב-23 במאי התמוטט הרמטכ"ל רבין בשל המתיחות למשך 48 שעות, ועזר ויצמן החליפו. ב-28 במאי החליט ראש הממשלה לוי אשכול להקים ממשלת ליכוד לאומי עם משה דיין כשר הביטחון (הוקמה סופית ב-1 ביוני). באותו ערב, נשא נאום ברדיו, בו היסס בהגיית משפט אשר תוקן בכתב יד. הנאום, שזכה לכינוי "הנאום המגומגם", מערער את אמון הציבור באשכול כמנהיג החלטי. בממשלת הליכוד הלאומית שולב לראשונה מנחם בגין בתפקיד שר (בלי תיק).
המינהל הלאומי לפיתוח האוויר והחלל
הוועדה הקוריאנית לטכנולוגיית החלל
בשנת 1980, KCST, סוכנות החלל המבצעת של צפון קוריאה, החלה במחקר ופיתוח במטרה לייצר ולהציב לווייני תקשורת, לווייני תצפית קרקע ולווייני תצפית מזג אוויר. סוכנות זו נקראה בשם הוועדה הקוראנית לטכנולוגיית חלל.
1967 בישראל
פוליטיקה
ב-5 ביוני פרצה מלחמת ששת הימים. במהלך המלחמה נכבשו שטחי יהודה, שומרון, ומזרח ירושלים (6-7 ביוני) מירדן; חצי האי סיני ורצועת עזה ממצרים (8 ביוני; ורמת הגולן מסוריה (10 ביוני). במהלך הקרבות מתרחשת (8 ביוני) תקרית ליברטי: מטוסי חיל האוויר הישראלי מפציצים ספינת ביון של חיל הים האמריקאי.
המינהל הלאומי לפיתוח האוויר והחלל
לוגו
התקשורת המערבית הצביעה על כך שהלוגו דומה ברובו ללוגו של נאס"א - שניהם עם גלובוס כחול, אותיות לבנות, כוכבים וטבעות.
1967 בישראל
פוליטיקה
בתחום יחסי החוץ, המלחמה משנה את מעמדה של מדינת ישראל ודימויה הבינלאומי. ב-1 בספטמבר מכנסות מדינות ערב את ועידת חרטום, בה מנוסחים "שלושת הלאווים" ביחס לישראל: לא לשלום עימה; לא להכרה בה; ולא לעריכת משא ומתן עם ישראל. גם מדינות אחרות קוראות למדינת ישראל לסגת מן השטחים שכבשה: ב-22 בנובמבר מתקבלת החלטה 242 של מועצת הביטחון של האו"ם.
אירועים נוספים בתחום הפוליטי:
צבא וביטחון
למעשה, כבר עם תום מלחמת ששת הימים הבהירו המצרים כי אינם מתכוונים לוותר על הניסיון להשיב את השטחים שאיבדו במלחמה. ב-1 ביולי, שלושה שבועות לאחר סיום המלחמה, החלו פעולות קומנדו נגד מוצבים ישראליים לחוף תעלת סואץ. התגובה הישראלית החריפה (הפגזת ערי התעלה והפיכת אלפי אזרחים לפליטים) הובילה להסלמה.
במקביל, מתמודדת ישראל גם עם ניצני הטרור הפלסטיני.
אירועים נוספים בתחום הצבאי והביטחוני:
ריאל בטיס
היסטוריה
ב-12 בספטמבר 1907 הקימה קבוצת סטודנטים באוניברסיטה בסביליה הקימה "סביליה בלומפיה" (בלומפיה - מתורגם מספרדית ישירות למילה כדורגל). ב-1909, לאחר פיצול קבוצת סביליה, נוצרה "בטיס פוטבול קלוב". בטיס מתייחס לשם שנתנו הרומאים לנהר הגוואדלקיוויר שעובר במרכז העיר. בטיס פוטבול קלוב וסביליה בלומפיה התאחדו ב-1914, ובאותה שנה העניק מלך ספרד אלפונסו ה-13 את שם התואר המלכותי לקבוצה, וכך נקראה הקבוצה המאוחדת והחדשה "ריאל בטיס בלומפיה".
Ojos Así
Ojos Así (באנגלית: Eyes Like These, ובעברית: עיניים כאלו) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה הרביעי, ?Dónde Están los Ladrones. השיר יצא לאור ב-23 ביולי 1999, כסינגל החמישי מתוך האלבום.
ריאל בטיס
היסטוריה
ב-1929, עם הקמת הלה ליגה, הצטרפה בטיס לליגה השנייה. בעונת 1931/32 סיימה במקום הראשון בליגה השנייה וכך הייתה לקבוצה הראשונה מאנדלוסיה שמעפילה לליגת העל. כעבור שלוש עונות, בעונת 1934/35, הדריך המאמן פטריק אוקונל את בטיס לזכייה באליפות הראשונה והיחידה שלה בהיסטוריה. מצבה הכלכלי של הקבוצה היה קשה, וכבר בעונה שלאחר האליפות סיימה הקבוצה במקום השביעי. מלחמת האזרחים הספרדית הביאה לכך שהליגה הושבתה עד 1939, ודעיכתה של הקבוצה המשיכה גם לאחר חזרתה של הליגה. בעונת 1939/40 ירדה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום לפני האחרון.
Ojos Así
במצעדים העיקריים הגיע השיר למקום ה-22 במצעד השירים הלטיניים, וה-9 במצעד שירי הפופ הלטיניים. בנוסף, הצליח השיר להיכנס למצעדים נוספים רבים אחרים.
ריאל בטיס
היסטוריה
הקבוצה הצליחה לשוב לליגה הראשונה כעבור שתי עונות, אחרי שזכתה באליפות הליגה השנייה בעונת 1941/42. אולם, כבר בעונת 1942/43 סיימה במקום ה-14 וירדה פעם נוספת לליגה השנייה. בטיס המשיכה לדעוך, ולאחר 4 שנים אף ירדה לליגה השלישית. בטיס הייתה בליגה השלישית שבע עונות לפני ששבה לליגה השנייה. בשנים הבאות התאוששה בטיס ובסוף עונת 1957/58 הצליחה להעפיל לליגה הראשונה, אחרי שזכתה פעם נוספת באליפות הליגה השנייה. בשני העשורים הבאים שיחקה הקבוצה לסירוגין בליגה הראשונה ובליגה השנייה. בעונת 1962/63 הגיעה להישג שיא בתקופה זו, מקום 3 בליגה הראשונה, אחרי ברצלונה וריאל מדריד.
Ojos Así
רקע וכתיבה
את השיר כתבו שאקירה, פבלו פלורס וחבייר גרזה, והוא הופק על ידי אמיליו אסטפן. השיר הוא בין שיריה הבודדים של שאקירה שאותו לא הפיקה. השיר מורכב מכמה סגנונות כאשר הבולטים ביותר מביניהם הם הסגנון; הים תיכוני, הלטיני והערבי.
1967 בישראל
חברה ותרבות
למתיחות של "תקופת ההמתנה", למלחמה ולתוצאותיה הייתה גם השפעה חשובה בתחום החברה והתרבות. עוד לפני פרוץ המלחמה וכיבוש מזרח ירושלים, הפך השיר "ירושלים של זהב" (שהושמע לראשונה בהפסקה של פסטיבל הזמר והפזמון במוצאי יום העצמאות, 15 במאי) ללהיט. לאחר כיבוש מזרח ירושלים, הוסיפה שמר לשיר בית חדש בו הנגידה את המצב לפני ואחרי המלחמה. לעומת "איכה יבשו בורות המים" ו"ואין פוקד את הר הבית" הכריז הבית החדש "חזרנו אל בורות המים" ו"שופר קורא בהר הבית". מאיר אריאל כתב אף הוא מספר שירים בהשראת המלחמה, ולאחריה פרסם מיני-אלבום, "ירושלים של ברזל". שיר הנושא נכתב בהשראת השיר "ירושלים של זהב" עורר הדים רבים והדביק לו את הכינוי "הצנחן המזמר". שיר אחר המזוהה עם תקופת ההמתנה היה "נאצר מחכה לרבין" שביצע אריק לביא למילים של חיים חפר. אחרי המלחמה מוציא אפרים קישון (יחד עם הקריקטוריסט דוש) את הספר "סליחה שניצחנו".
בתחום החינוך והחברה, מוקמת ישיבת הכותל זמן קצר לאחר כיבוש הרובע היהודי בעיר העתיקה של ירושלים.
Ojos Así
רקע וכתיבה
השיר זכה לתשומת לב רבה כיוון שלקראת סוף השיר שרה הזמרת כמה שורות בשפה הערבית. לשיר יצאה גרסה בשפה האנגלית הנקראת: "Eyes Like Yours". גרסה זו התווספה לאלבומה החמישי Laundry Service, במהדורה מיוחדת שאיגדה את כל שיריה של שאקירה.
ריאל בטיס
היסטוריה
בסוף עונת 1999/2000 ירדה לליגה השנייה אחרי מספר שנים בליגה הראשונה, אך בטיס שבה לליגה הראשונה כעבור עונה בלבד. בשנים הראשונות של המאה ה-21 הצליחה הקבוצה לסיים בחלקה העליון של טבלת הליגה, ובעונת 2004/05, עם המאמן לורנס סרה פרר, הגיעה למקום הרביעי וזכתה בפעם השנייה בתולדותיה בגביע המלך. בזכות המקום הרביעי השתתפה ריאל בטיס בליגת האלופות, לראשונה בתולדותיה, בעונת 2005/2006. הקבוצה הגיעה למקום השלישי בביתה אחרי ליברפול וצ'לסי והמשיכה לשחק בגביע אופ"א. בשלב 32 האחרונות ניצחה את א.ז. אלקמאר ובשמינית הגמר הפסידה לסטיאווה בוקרשט.
1967 בישראל
חברה ותרבות
בתחום הספרות, התפרסם הספר "שיח לוחמים", אשר הכיל ראיונות עם לוחמים במלחמת ששת הימים ועורר תהודה רבה.
ריאל בטיס
היסטוריה
בקיץ 2020 מונה מנואל פלגריני למאמן הקבוצה. בעונתו הראשונה, עונת 2020/2021 סיימה הקבוצה במקום השישי.
באפריל 2022 הוביל את הקבוצה לזכייה שלישית בתולדותיה בגביע המלך, לאחר שקבוצתו גברה במשחק הגמר על ולנסיה בדו-קרב פנדלים. באותה העונה, עונת 2021/2022 הגיעה הקבוצה גם לשמינית גמר הליגה האירופית שם הודחה על ידי איינטרכט פרנקפורט. בליגה סיימה בטיס במקום החמישי והשיגה שנה שנייה ברציפות את הכרטיס לאירופה.
סגל שחקנים
נכון ל-16 בספטמבר 2022
1967 בישראל
חברה ותרבות
עוד בתחום התרבות:
ספורט
השחיתות בליגות הכדורגל בישראל מגיעה לשיא, והתאחדות הכדורגל מחליטה לקיים "עונה כפולה" בת שנתיים. אל מול שחיתות זו, עומדים הישגיה של נבחרת ישראל בכדורגל, אשר לראשונה מצליחה להעפיל לאולימפיאדה: אחרי ניצחון על ציילון מובטחת העלייה לאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968).
נולדו
(קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967)
נפטרו
(קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967)
Ojos Así
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר מציג את שאקירה כששיערה צבוע בצבע אדום-כתום, דבר אשר הפתיע את מבקריה. לאחר מכן עולה שאקירה אל הבמה ומתחילה לשיר את השיר, בעוד שהקהל מוחא לה כפיים. בין לבין ניתן לראותה במסך כחול כשעל ראשה ניתן לראות נזר זהוב, בזמן שהיא לבושה בשרוואל בצבע טורקיז, ובשיערה קלועות מספר צמות ארוכות שמגיעות עד לברכיה.
הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של שאקירה בשנת 2011, 12 שנים מצאתו המקורית. נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-100 מיליון צפיות. בנוסף, לשיר הועלתה הופעה שהפכה לוויראלית גם כן, ונכון לאותו התאריך, מונה הצפיות שלה עולה על למעלה מ-55 מיליון צפיות.
בעקבות הצלחתו של הקליפ הוא קיבל שתי מועמדויות בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV בשנת 2000, וזכה באחת מהן. בנוסף, הועמד הקליפ בקטגוריית - "ביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר - אישה", בטקס פרסי גראמי הלטיני באותה שנה, אך לא הצליח לזכות.
מיקומי שיא
השיר זכה להצלחה עולמית במצעדים, והצליח בעיקר באמריקה הלטינית, כמו קודמיו.
קנז'ה
קנז'ה, (בבולגרית: Кнежа) היא עיר בצפון בולגריה בשטח מחוז פלבן ושמה נגזר מהתואר השלטוני הבולגרי קניאז, המקביל לעוצר וניתן לנסיכים ויורשו עצר בתקופות קדומות. קנז'ה שוכנת 48 קילומטרים מבירת המחוז פלבן.
היסטוריה
התיישבות אנושית ראשונה במקום מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית ובמאה ה-1 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית. החל מהמאה ה-3 החלו פלישות של שבטים גותים לאזור וחלקם התיישבו בשטח תוך מאבקים בלתי פוסקים מול הרומאים. באזור קנז'ה נתגלו שרידים ארכאולוגיים מהמאה ה-7, תקופת האימפריה הבולגרית הראשונה. בתחילת המאה ה-14 עבר היישוב לשליטת האימפריה העות'מאנית, אשר שינו את שמו לאיסמעיל. בתקופה זו הצטמצמה אוכלוסיית היישוב לממדי כפר קטן. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית ולאחריה הפך חלק מנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.
אקלים
בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית, הגורמת להפרשי טמפרטורות משמעותיים בין הקיץ לחורף. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10.5oc וערכי שיא הקיצון שנמדדו היו מינוס 35oc, בחורף 1942 ו-42.7oc, בקיץ 1945.
כלכלה
באזורים הסובבים את העיר מגדלים חיטה, שעורה, תירס, שבולת שועל וחמניות. בשטח העיר 4 בתי ספר יסודיים ושני בתי ספר תיכוניים.
דן פוונמיר
דניאל קינגסלי פוונמיר (באנגלית: Daniel Kingsley Povenmire, נולד ב-18 בספטמבר 1963) הוא במאי טלוויזיה, יוצר, מפיק, אמן תכנון ושחקן אמריקאי בכמה סדרות אנימציה בטלוויזיה. ידוע בתור שותף ביצירת סדרת האנימציה של חברת וולט דיסני, פיניאס ופרב, בה דיבב את דמות המדען המרושע, ד"ר היינץ דופנשמירץ. פוונמיר גדל בעיר מוביל באלבמה, שם הוא היה תלמיד אומנותי מוכשר שבילה מחוץ לביתו את הקיץ ויצר סרטים. פוונמיר למד באוניברסיטת דרום אלבמה לפני שהחליט לפתח קריירה קולנועית ועבר לאוניברסיטת דרום קליפורניה ולמד בבית ספר לאומנויות הקולנוע.
פוונמיר משתתף זמן רב בעסקי האנימציה ולקח חלק בסדרות אנימציה שונות כגון: היי ארנולד!, משפחת סימפסון, החיים המודרניים של רוקו ובובספוג מכנסמרובע. הוא היה במאי ותיק בסדרה איש משפחה, ועזב את הסדרה כדי ליצור את פיניאס ופרב יחד עם ג'ף "סוומפי" מארש. פוונמיר הועמד למספר פרסים בשל עבודתו: פרס באפט"א, פרס אנני ושלושה פרסי אמי. לאחר סיום פיניאס ופרב יצר פוונמיר גם הפעם בשיתוף עם ג'ף "סוומפי" מארש את הסדרה "חוקי המרפי של מיילו" ב-12 באוגוסט יצאה לו עוד סדרה בשם "גרטל והאוגר" שמספרת על היחסים בינו לבין אחותו רק שבסדרה גרטל (הדמות שמייצגת את אחותו) מקבלת כוחות וגם האוגר אז זה מראה את מערכת היחסים שלהם שהם קצת שונים ואיך הם יסתדרו . פוונמיר מתגורר עם אשתו ושתי בנותיו בפסדינה, קליפורניה.
תחילת היצירה
בלי לסיים את דרישות לתואר, פוונמיר השתמש בכסף מסחורת הדגים כדי לממן תקופה קצרה בתור אמן רחוב. האנימציה הראשונה המקצועית שלו, הייתה הסרט רחוק האדם של טומי צ'ונג, בסרט, פוונמיר הפיק שתי דקות של אנימציה. בגיל 24, היה פוונמיר אחראי על כמה סדרות אנימציה וביניהן הסדרה צבי הנינג'ה.
בשנת 1989, הופיע בתפקיד קטן בתור חבר להקה בסרט הראשון של אדם סנדלר, הולכים לים.
בשנת 1990, השיג פוונמיר עבודה בתור אנימטור בלהיט האנימציה משפחת סימפסון. את השולחן שלו הניח מול ג'ף "סוומפי" מארש, עוד אנימטור, והם חלקו את אותו טעם ההומור והמוזיקה, וכך הפכו לעמיתים לפרויקטים.
החיים המודרניים של רוקו
בעבודה על משפחת סימפסון, מעורבות לוח הזמנים היה חריג, המפיקים פיטרו את צוות האנימציה בתקופה של שניים-שלושה חודשיים, והעסיקו את הצוות בשלבים המתקדמים של מיחזור הייצור. במהלך פיטורים אלו, מצא פוונמיר עבודה זמנית בסדרה החיים המודרניים של רוקו, הקריקטורה הראשונה של ניקלודיאון. יוצר הסדרה, ג'ו מוריי, שכר את פוונמיר, אך ורק בגלל רצועת החיים לקומיקס שלו, הדגים, אשר בו הוא הוכיח שהוא יכול גם לכתוב וגם לצייר.
על אף שהחיים המודרניים של רוקו נכתבו על ידי פוונמיר כדי להתעסק בזמן השביתה של יוצרי משפחת סימפסון, נהנה יותר פוונמיר בסדרה הזמנית משום שקיבל חופש יצירתי גדול. לבסוף פוונמיר החליט להפסיק לעבוד על משפחת סימפסון ולהתחיל לעבוד על החיים המודרניים של רוקו במשרה מלאה.
אגד וקטורי
במתמטיקה, אגד וקטורי הוא מבנה גאומטרי הנוצר מהדבקה של מרחבים וקטוריים לכל נקודה במרחב X, וקשירתם זה לזה באופן רציף. לדוגמה, כיוון התנועה הרגעי של מטוס מתמרן הוא אגד וקטורי, הקרוי "האגד המשיק" למסלול שבו נע המטוס. אגד וקטורי על מרחב (מרחב טופולוגי, יריעה חלקה וכדומה) הוא בדרך כלל מרחב מאותו סוג.
הבניה מאפשרת לחקור עצמים גאומטריים מורכבים בשיטות ליניאריות, והיא מהווה מרכיב יסודי בגאומטריה אלגברית, גאומטריה דיפרנציאלית ותחומים נוספים במתמטיקה.
נניח למשל \,y=f(x) היא עקומה רציפה במישור האוקלידי, שאינה עוברת דרך ראשית הצירים. לכל נקודה \,(x,f(x)) על גרף הפונקציה נוכל להעביר ישר \,L_x העובר דרך הראשית ודרך הנקודה \,(x,f(x)) שעל גרף הפונקציה (ראו איור משמאל). מכיוון שישר העובר דרך הראשית הוא תת-מרחב וקטורי (ממימד 1) של, הרי שבדרך זו התאמנו לכל נקודה \,(x,f(x)) על גרף הפונקציה מרחב וקטורי \,L_x. אוסף המרחבים הווקטורים הללו "משתנה בצורה רציפה", ולפיכך מהווה אגד וקטורי רציף מעל המרחב המוגדר על ידי גרף הפונקציה f.
הדוגמה הפשוטה ביותר לאגד וקטורי היא משפחה קבועה של מרחבים וקטורים, כלומר, יש מרחב וקטורי קבוע V כך שלכל x ב X מתקיים V(x) = V. במקרה זה יש עותק של V לכל נקודה ב-X, ועותקים אלו יוצרים את האגד הווקטורי X×V מעל X. אגד כזה נקרא אגד טריוויאלי.
רעיון ההגדרה
נניח כי X הוא מרחב טופולוגי. כאמור, האגד הווקטורי הפשוט ביותר מעל X הוא האגד בו המרחבים הווקטורים כלל אינם משתנים מנקודה לנקודה, כלומר האגד הטריוויאלי. בדומה להגדרה של יריעות, נשתמש באגד הטריוויאלי כ"מודל מקומי" לאגד וקטורי כללי. במילים אחרות, נדרוש שבאופן מקומי כל אגד וקטורי E יראה כמו האגד הטריוויאלי. דרישה זו נקראת הטריוויאליזציה המקומית של האגד, ובשפה מתמטית היא מוגדרת כך: נדרוש כי לכל \,x \in X תהייה קיימת סביבה של x כך שאם נסתכל על החלק של האגד E אשר "נמצא מעל U", אז יתקיים. בנוסף לדרישת הטריוויאליזציה המקומית, בדומה לאפשרות לבצע "מעבר קואורדינטות חלק" ביריעות חלקות, נדרוש שבהינתן שתי טריוויאליזציות מקומיות על קבוצות פתוחות \,U_1 ו-\,U_2 הנחתכות, אז המעבר בין שתי הטריוויאליזציות יהיה פונקציה רציפה (או חלקה) וליניארית על כל מרחב וקטורי.
ההגדרה
יהי X מרחב טופולוגי. אגד וקטורי (רציף) E מעל X ממימד r הוא מרחב טופולוגי E, ביחד עם העתקה רציפה \pi:E \to X כך ש\pi היא העתקה על, וכך שמתקיימים התנאים הבאים:
אגד וקטורי חלק
באופן דומה ניתן להגדיר אגד וקטורי אנליטי (הולומורפי) מעל יריעה אנליטית.
אגד קווי
אגד וקטורי ממימד 1 נקרא אגד קווי (באנגלית - Line bundle).
חתך של אגד וקטורי
תהי X יריעה דיפרנציאלית ויהי אגד וקטורי חלק מעל X. בהינתן קבוצה פתוחה U ב-X, חתך של E מעל U הוא פונקציה חלקה f:U \to E כך שלכל x \in U הערך \ f(x) שייך לסיב E_x. במילים אחרות, לכל x \in U מתקיים. אפשר לחשוב על חתך כפונקציה המתאימה לכל נקודה וקטור מהסיב E_x כך שהווקטורים הללו משתנים באופן רציף (או חלק, במקרה של יריעה חלקה) מנקודה לנקודה.
נשים לב שניתן לחבר 2 חתכים מעל קבוצה פתוחה U, וכן להכפיל חתך בסקלר, וכן קיים חתך האפס (החתך המתאים לכל נקודה את וקטור האפס במרחב הווקטורי המתאים) ולפיכך לאוסף החתכים מעל קבוצה פתוחה יש בעצמו מבנה של מרחב וקטורי. למעשה, ההתאמה המתאימה לכל קבוצה פתוחה U את אוסף החתכים מעל U מהווה אלומה. ניתן להוכיח שאלומה זאת מגדירה את האגד הווקטורי E באופן יחיד, ולפיכך ניתן לזהות את האגד הווקטורי E עם אלומת החתכים שלו, ובכך לראות בכל אגד וקטורי מקרה פרטי של אלומה של מרחבים וקטורים.
חתך חלק של האגד המשיק של יריעה חלקה נקרא שדה וקטורי.
מורפיזמים
יהיו X_1 ו- X_2 יריעות דיפרנציאלית. בהינתן שני אגדים וקטורים חלקים ו-, מורפיזם של אגדים וקטורים  הוא פונקציה חלקה f בין היריעות E_1 ו-E_2 ופונקציה חלקה  כך ש:
בנימין בראון
בנימין בראון (נולד בי"ג בתמוז ה'תשכ"ו, 1 ביולי 1966) הוא פרופסור, חוקר יהדות ומחשבת ישראל, מרצה בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית וחוקר במכון הישראלי לדמוקרטיה. נודע במחקריו על אודות היהדות האורתודוקסית, ובמיוחד החרדית, מן ההיבט התאולוגי, ההלכתי וההיסטורי. בין השאר התחקה לראשונה אחר התפתחות המושג "דעת תורה", ועל ביטוייו השונים בעולם החרדי. כמו כן פרסם מאמרים רבים על הפסיקה ההלכתית, תנועת המוסר, והחסידות. במחקריו הוא משלב מושגים, דגמים וכלי ניתוח שמקורם בפילוסופיה הכללית, ובכלל זה בפילוסופיה של המשפט.
ביוגרפיה
בראון נולד בתל אביב, וגדל בבני ברק ב'שיכון ההסתדרות', אליה עברה משפחתו בילדותו. הוא למד בתיכון עירוני דתי רמת גן ('תיכון הרא"ה'). עם שחרורו מצה"ל (1986), נרשם ללימודי משפטים ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך תקופת לימודיו שימש כמבקר מוזיקה קלאסית וספרי עיון של המקומון 'ירושלים', ומדריך טיולים באזור ירושלים. לאחר שסיים תואר ראשון במשפטים (1993) עבד כעורך דין בתחום המשפט האזרחי, אך לאחר תקופה קצרה חזר ללימודי תואר שני במחשבת ישראל באוניברסיטה העברית, וכן למד בבית מורשה בירושלים. את עבודת המוסמך שלו, שעסקה ב"דעת תורה ואמונת חכמים בהגות החרדית", כתב בשנת 1997, בהדרכת פרופ' אליעזר שביד. עבודת הדוקטור שלו נכתבה בהדרכתו של פרופ' אביעזר רביצקי, ואושרה בשנת 2003 תחת הכותרת: "החזון איש – הלכה, אמונה וחברה בפסקיו הבולטים בארץ ישראל (תרצ"ג-תשי"ד)".
בראון כתב ופרסם מאמרים במחקר ההגות החרדית וההלכה, ולימד בשורה של מוסדות להשכלה גבוהה: באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת בר-אילן ובבית מורשה. לאחר הפסקה בת כשנה לשם השלמת לימודי פוסט דוקטורט באוניברסיטת הרווארד (2004–2005) חזר בראון להוראה אקדמית, והחל לעבוד כחוקר במכון הישראלי לדמוקרטיה בתחום 'דת ומדינה'. בשנת 2007 התקבל כמרצה מן המניין באוניברסיטה העברית. בין השאר לימד גם פילוסופיה כללית.
בשנת 1990 נישא לאיריס בראון (לבית הויזמן), העוסקת גם היא במחקר ההלכה והאורתודוקסיה היהודית. לזוג ארבעה ילדים. מתגורר בשכונת רמות בירושלים.
רקע
על אף שכמה חוקרים קדמו לו במחקר ההגות החרדית, בראון הוא ככל הנראה החוקר הראשון שעסק בתחום זה באופן מקיף ושיטתי. עיסוקו חובק את כל זרמי ההגות של היהדות החרדית - חסידים, ליטאים וספרדים - ואת כל תחומי היצירה התורנית: הלכה, מוסר, חסידות, 'השקפה' ועוד.
בכמה ממחקריו טוען בראון כי מרבית ההוגים החרדיים אינם מנסחים משנה תאולוגית סדורה, ואף מציגים את רעיונותיהם באורח מקוטע ומרושל. עם זאת, לעיתים ניכר כי ביסודם מונחת מערכת מגובשת של אמונות וערכים. מערכת זו מהווה לדעתו "תאולוגיה שלא מדעת", שאותה נדרש החוקר לחשוף ו"לתרגם" לקוראיו באמצעות הצגה סדורה ושיטתית של שברי הרעיונות המקוריים. שיטה זו ננקטת בין השאר במאמריו על דוקטרינת דעת תורה, על ההחמרה, על השקפתו של הרב שך ועוד.
גישתו זכתה לתהודה נרחבת בעולם המחקר ומחוצה לו. כמה ממחקריו צוטטו בפסקי דין של בית המשפט העליון, כגון בפסקי דין של בג"ץ בעניין גיוס בני הישיבות וב'בג"ץ הישיבות הקטנות', וכן בתקשורת, החרדית והכללית.
דעת תורה ומחקר המנהיגות החרדית
במחקריו על "דעת תורה" מתבררת תפיסת המנהיגות במגזר הליטאי, המתבססת על כך שגדול בתורה רוכש לעצמו יכולת לפסוק לא רק בנושאים תורניים והלכתיים צרופים אלא גם בנושאי פוליטיקה, מדינה והלכות חיים בכלל. בעוד שהמחקרים הקודמים על מושג עדכני זה התמקדו יותר בהיבטים ההיסטוריים-החברתיים של המושג, בראון מציג לראשונה את ההיבטים הרעיוניים שלו: הוא מברר את שורשיו בתפיסות מוקדמות יותר בהגות היהודית, במיוחד ברעיון ה"כולא בה" (לפיו הכל מצוי בתורה), עוקב אחר התפתחותו הרעיונית וקובע כי מדובר בסוג של תאולוגיה פוליטית יהודית. בספרו הקצר "לקראת דמוקרטיזציה במנהיגות החרדית?" הוא מנתח את השלבים בהתפתחות התפיסה של "דעת תורה", ואת יישומה של התפיסה על ידי המנהיגים חרדים במאה ה-20, בהם החזון איש, הרב שך והרב אלישיב. כמו כן הוא מעלה אפשרויות לגבי השלב הבא בתפיסת המנהיגות הליטאית: בעוד מנהיגותו של הרב שך התבססה על כריזמה, וחתרה להשלטת קו אידאולוגי אחיד, הרב אלישיב עסק בפרקטיקה ההלכתית ונקט גישה פרגמטית יותר, ולמעשה, הניח בכך ל"טכנוקרטים" שסביבו לשלוט. בראון חזה את אפשרות פיצולה של המנהיגות הליטאית ליותר מ'גדול' אחד, פיצול המהווה לדעתו צעד בכיוון של דמוקרטיזציה בדפוס המנהיגות החרדי, לאור העובדה שהיא מאפשרת לפרט לבחור את המנהיג המתאים לו ולהשקפתו. בראון הניח כי לתמורה זו לא יתלווה שינוי בתפיסה העקרונית של "דעת תורה", אלא היא תתקיים ברמת המעשה.
במאמרו 'להשכיל את רצון ה' מן המציאות' משווה בראון בין תפיסות דתיות-ציוניות, שטענו כי את רצון ה' אפשר ללמוד גם מן ההיסטוריה, לבין התפיסה החרדית, ששללה עמדה זו וביקשה ללמוד אותו רק מן התורה ומ'דעת תורה'. במאמרו על הרב שך פרש בראון את האידאולוגיה שייצגה יותר מכל את 'דעת תורה' בעיני החרדים הליטאים בשלהי המאה ה-20: התפיסה לפיה רק התורה נצחית ועמדה בניסיון ואילו כל האידאולוגיות המודרניות - ובכלל זה גם הציונות והדמוקרטיה - אינן אלא ניסויים בבני אדם.
בשנת תשע"ז יצא לאור הקובץ ה'גדולים - אישים שעיצבו את פני היהדות החרדית בישראל', בעריכתם של בראון ונסים ליאון. הספר, שהוקדש ליובלו של פרופ' מנחם פרידמן, כלל מאמרים כלליים על המנהיגות הרוחנית החרדית וכן מאמרים על 28 אישים שדמויותיהם השפיעו במישרין או בעקיפין על גיבוש החרדיות הישראלית, מן החתם סופר ועד הרב עובדיה יוסף. במבוא לקובץ זה מבטאים בראון וליאון את עמדתם העקרונית, לפיה הכרת מנהיגיה הרוחניים של חברה נחוצה להכרת האידיאלים שלה, ולפיכך מהווה נדבך חשוב בהבנתה, גם כאשר אידיאלים אלה נתפסים מראש כבלתי ניתנים להשגה לרוב רובם של אנשיה.
הלכה
מחקרי ההלכה של בראון מתמקדים בעיקר ביצירתם של גדולי הפוסקים במאות ה-19 וה-20, ובכללם אישים שכמעט ולא נחקרו בעבר למרות מעמדם הבולט, כגון החפץ חיים והחזון איש. בראון, עורך דין בעברו ובעל ידע נרחב במשפטים ובפילוסופיה של המשפט, בוחן את הפסיקה שלהם באמצעות חתכים משפטיים כגון תפיסת הסמכות, הפרשנות, מעמד המנהג, מעמד הקבלה, דרכי ההנמקה וכדומה, אך גם באמצעות חשיפת הנחות היסוד הרעיוניות המגולמות בהכרעותיהם. דוגמה לגישה זו ניתן למצוא במאמרו 'החמרה: חמישה טיפוסים מן העת החדשה', אשר מציג חמישה אישים שהתייחסו באהדה להחמרה: החתם סופר, שאף טבע בהקשר זה את המונח חדש אסור מן התורה, ר' צבי אלימלך מדינוב, ר' יוסף יוזל הורוביץ ("הסבא מנובהרדוק"), החזון איש ו"הרב מבריסק". לאחר ניתוח תאורטי של מושג ההחמרה, המאמר מראה כיצד למעשה כל אחד מהם מגיע לעמדה זו מתוך הנחת מוצא רעיונית אחרת.
ספרו "החזון איש – הפוסק, המאמין ומנהיג המהפכה החרדית", שיצא לאור בשנת 2011, מבוסס בעיקרו על עבודת הדוקטור של בראון, אך כולל גם כמה חלקים חדשים, ובהם קווים ביוגרפיים. ההדפסה הראשונה של הספר (1,000 עותקים), נמכרה בתוך שבוע ימים, והדפסה שנייה הופיעה זמן קצר לאחר מכן.
בראון כתב שורה ארוכה של מאמרים על פסיקתו של ר' ישראל מאיר הכהן (החפץ חיים). לטענתו, החפץ חיים הפך את איסור לשון הרע מאיסור המצוי בתחום ספרות המוסר לאיסור שמקומו בספרות ההלכה. מנגד, בספרו 'משנה ברורה' החפץ חיים מגלה העדפה ברורה לניסוחים של 'החמרה רכה' (המלצה להחמיר ולא הכרעה חתוכה להחמיר). בכך הוא מקרב מעט את ההלכה אל המוסר. מגמת הקירוב בין הלכה ומוסר עולה אצל החפץ חיים גם בכמה מספריו לאוכלוסיות מיוחדות (חיילים, מהגרים, נשים), שבהם הוא מציג פרקי הלכה ופרקי מוסר זה בצד זה. בגישתו כלפי "פושעי זמננו" (חילונים, רפורמים, משכילים) מגלה החפץ חיים, לפי ניתוחו של בראון, גישה נוקשה בכתביו ההלכתיים ("כגויים לכל דבריהם") וגישה רכה יותר בכמה מכתבי המוסר שלו. את היתרו של החפץ חיים לתלמוד תורה לנשים מפרש בראון לא כמבטא גישה שוויונית או אוהדת-נשים, אלא כחלק ממגמה עקבית שלו לבטל הגבלות או סייגים על מצוות תלמוד תורה, דהיינו כחלק מגישה ליטאית בעיקרה. חלק מממצאיו על החפץ חיים סיכם בראון במאמר מקיף עליו בקובץ 'הגדולים'.
בראון עסק בהתפתחותם של דיני העבודה ההלכתיים החל משלהי המאה ה-19. לטענתו, ספר 'אהבת חסד' של ר' ישראל מאיר הכהן (החפץ חיים), כבר מציג את ניצניה הבלתי-בשלים של תפיסה כעין מודרנית בתחום דיני העבודה, בין השאר בנטייתו לפסוק את הלכות הלנת שכר במגמה ברורה לטובת הפועל. במאה העשרים חלה התפתחות נוספת כאשר ההלכה הכירה בזכות השביתה - בלא מקור של ממש בתלמוד ובפוסקים. לדעת בראון התפיסות השונות של זכות זו מושפעות מן העמדות האידאולוגיות של הפוסקים שדנו בכך: הרב קוק והרב עוזיאל הושפעו מן התפיסה הרוויזיוניסטית שדגלה ב'בוררות לאומית' (שמצידה הושפעה מתפיסת הקורופורטיביזם של הפשיזם האיטלקי, שמקורותיה נעוצים בכנסייה הקתולית), ואילו ר' משה פיינשטיין הושפע מן התפיסה ליברלית הרווחת במדינות הדמוקרטיות במערב, ובכלל זה בארצות הברית.
אמונה תמימה
בראון סבור כי גם בתחום האמונה יצרה היהדות החרדית חידוש. בעוד שבשיטות התאולוגיות הגדולות של היהדות - הפילוסופיה והקבלה - האידיאל האמוני היה של 'אמונת דעת', המבוססת על שיטה עיונית מקיפה, ואילו האמונה התמימה הייתה רק תחילת הדרך - החל מסוף המאה ה-19 החלו שיטות אלה לרדת מכוחן ובמקומן הלך והתייצב אידיאל האמונה התמימה כשיאה ותכליתה של האמונה. בראון אינו תולה תפנית זו אך ורק במשבר המודרנה. במרכז אירופה הייתה כאן השפעה ברורה של המאבק בשיירי השבתאות והפרנקיזם, בחסידות הייתה כאן דינמיקה פנימית שנסוגה מן האידיאל המיסטי הראשוני וביכרה אידיאל פשוט ועממי יותר, וביהדות ליטא היה מדובר בתהליך מורכב ולא קצר שהגיע להבשלתו עם החפץ חיים. לדעת בראון, על אף אופייה ה"ילדותי" של האמונה התמימה היא הניבה סוג מסוים של תאולוגיה (תאולוגיה אנטי-תאולוגית, כלשונו) שתרמה, חרף דלותה היחסית בהשוואה לשיטות הגדולות של העבר, נקודת מבט ייחודית, סוג חדש של פידאיזם יהודי, להגות הדתית של העת החדשה.
החרדיות הספרדית
מחקריו על החרדיות הספרדית עוסקים בשאלת תגובתה של הרבנות הספרדית למודרנה. בשני מאמרים שכתב בנושא זה, 'חכמי המזרח והקנאות הדתית' ו'קשת התגובות האורתודוקסיות: אשכנזים וספרדים', טען כי תגובתם המתונה של הרבנים הספרדיים למודרנה אינה נובעת מעמדה עקרונית של מתינות, אלא בעיקר מן האופי המיוחד שלבשו תהליכי המודרניזציה בארצות האסלאם, וזאת בשונה מאופיים באירופה. לפיכך, כאשר התמודדו הספרדים והאשכנזים בארץ ישראל עם 'גירויים' מודרניים דומים לאלו שבאירופה, היו גם התגובות הרבניות דומות יותר. מאמריו אלה זכו להתייחסויות רבות, כולל בספרות המחקר על היהדות המזרחית.
בראון טוען כי הקרע בין תנועת ש"ס לרב שך בשנת 1992 איפשר לחרדיות הספרדית לצאת לדרכה העצמאית ולייצב את עצמה כזרם שלישי בחברה החרדית, לצד החסידים והליטאים. קרע זה גם איפשר לה להינתק מתלותה בחרדיות הליטאית ולעצב גוון משלה לאתוס החרדי, הכולל מתינות הלכתית ואידאולוגית ואימוץ של סממני דתיות עממית. לדעת בראון, החרדיות הספרדית הייתה זקוקה לדבק המלכד של הרב עובדיה יוסף בתקופתה הפורמטיבית, אך לאחר שקנתה לעצמה שביתה איתנה וביססה את עצמה שוב אין קיומה תלוי באישיותו של אדם זה או אחר, ומעריך כי למרות היחלשותה בעקבות משבר המנהיגות הפוקד אותה היא ממשיכה ותמשיך למלא תפקיד בהתפתחות החרדיות הישראלית.
חסידות
בשנים 2020–2021 פרסם בראון שני מאמרים בכתב העת 'ציון' העוסקים במה שהוא מכנה 'הפוליטיקה של החסידות המוקדמת'. המאמר הראשון, 'פולמוס אוסטרהא וחוג הבעש"ט: "החזרה הכללית" לפולמוס החסידים והמתנגדים?' מציג סכסוך ארוך שהחל בפולמוס רבנות בעיר אוסטרהא שבווהלין. בסכסוך זה ניצבו אנשי חוג הבעש"ט כמחנה אופוזיציוני נגד רב העיר, ר' משולם זלמן אשכנזי (אחיו הצעיר של ר' יעקב עמדין), ופעלו כקבוצה מגובשת ויעילה. בסכסוך זה נשמעו טענות התנגדות חריפות נגד הבעש"ט, שהגיעו עד כדי ניסיון להטיל עליו חרם. גם לאחר פטירת הבעש"ט חודש המאבק על ידי ר' יעקב יוסף מאוסטרהא (רב ייב"י), בעידודו ובניצוחו של המגיד ממזריטש. הוא הסתיים רק בשנת 1777, עם מינויו של ר' מאיר מרגליות לרב העיר, במה שהסתמן כניצחון החסידים. פרשה זו מלמדת, לדעת בראון, על טיב פעילותו ומנהיגותו של הבעש"ט, על אופי חוגו ועל צמיחתה של התנגדות לדרכו עוד זמן רב לפני פולמוס החסידים והמתנגדים הגדול של השנים 1772–1804.
מאמרו השני, 'עלייתו של המגיד ממזריטש להנהגת התנועה החסידית', מנתח את היווצרותה של מנהיגות הגמונית בתנועה החסידית המתהווה סביב ר' דב בר ממזריטש. בראון מסכים עם ממצאי 'המחקר החדש' (שראשיתו בעבודתה של עדה רפפורט-אלברט), לפיהם עם פטירת הבעש"ט טרם נוצרה תנועה חסידית מגובשת ולא הייתה לחסידי הבעש"ט הנהגה ריכוזית (וזאת בניגוד לנרטיב החסידי, הקובע כי הבעש"ט העביר את ההנהגה למגיד ממזריטש). ואולם, הוא חולק על עמדות במחקר זה הטוענות כי מצב זה נמשך גם לכל אורך חייו של המגיד. לדבריו, ר' דב בר, שתחילה הנהיג רק חוג של תלמידים ומעריצים, הרחיב את כוחו בהתמדה, בין השאר באמצעות מעורבות בסכסוכים שונים שבהם הפגין עוצמה ותקיפות, ולבסוף נעשה למנהיג ההגמוני של כל החוגים בראשות תלמידי הבעש"ט, למעט חריגים קטנים. את נקודות המפנה מסמן המאמר ב'מחלוקת קוריץ' (המתוארכת על ידיו לשנת תקכ"ז/1767 לערך), שאותה הוא מציין כמחלוקת הצדיקים הראשונה בחסידות. התאחדותם של חוגי החסידים תחת מנהיגות הגמונית אחת הייתה לדעתו אחד הגורמים העיקריים בהפיכתה של החסידות לתנועה חברתית (ואמנם, סמוך לאחר מחלוקת קוריץ היא כבר מתוארת לראשונה כ'כת'), בהצלחתה בהפצת מסריה וביכולתה לעמוד ברדיפות המתנגדים. מאמר זה עושה לראשונה שימוש מחקרי בכל ששת מכתביו של המגיד ממזריטש (שלא יצאו עליהם עוררין).
במחקריו על החסידות המאוחרת של המאות ה-19 וה-20, נטען בין היתר כי לאחר שקיעת הערכים המיסטיים של החסידות המוקדמת נוצרו בתנועה זו "תחליפי מיסטיקה" - אידיאלים דתיים שהציבו אתגרים אחרים לחסידים, ואשר קשורים בקשר מושגי עקיף יחסית לאידיאלים המקוריים. בראון סבור כי המעבר מן האידיאל המיסטי אל עבר התחליפים איננו מציין את 'ניוונה' של התנועה, כפי שטענו כמה מחוקריה הראשונים, אלא את התבגרותה ואת יכולתה החיונית להפיק מתוכה ערכים רוחניים חדשים על אף התרחבותה והתמסדותה, ערכים המתאימים יותר לתנועה חברתית גדולה, בעלת אחריות קהילתית, הנתונה במאבק קיומי אל מול תנועות מודרניות.
עמדתו של ר' מרדכי יוסף מאיז'ביצה לפיה ראוי לאדם לחרוג משורת ההלכה כאשר הוא יודע בוודאות כי בכך הוא מגשים את רצון ה' - עמדה שמשכה תשומת לב מחקרית רבה בשל נטיות אנטינומיסטיות שיוחסו לה - נדונה אצל בראון כתאורטית גרידא. הוא הראה מתוך ספר "מי השילוח" כי ההיתר לכאורה לחרוג משורת ההלכה נאמר רק ברבדים אוטופיים - ביחס לדמויות מן המקרא או בתקופת הגאולה - ואילו ברמה המעשית סבור האיז'ביצער כי אנו איננו מסוגלים לדעת בוודאות את רצון ה', ולכן ראוי לנו לדבוק ב"כללים" של ההלכה הפסוקה. לדעתו, מדובר כאן בדוגמה למצב שבו החזון האוטופי אינו מעודד מהפכה אלא דווקא עמדה שמרנית.
במאמרו השיטתי של בראון על השפת אמת הוא הראה כי בזרמי ההגות היהודית המושפעת מן הקבלה יש להבחין בין מוניזם רדיקלי, דוגמת זה של אבות החסידות, המדגיש את הטענה כי העולם הממשי הוא 'אחדות פשוט[ה]' חסרת הבחנות, לבין מוניזם מנוטרל, המותיר את האחדות הפשוטה לעולם אמיתי יותר אך בלתי מושג, ומדגיש כי בעולם הנגיש לנו שורר ריבוי. בראון מראה כי ה'שפת אמת' מתאפיין במוניזם מנוטרל בעל אופי דואליסטי, המושפע ממשנתו של המהר"ל מפראג - אשר החזיק גם הוא בתמונת עולם דומה. לדעת בראון, תמורה רעיונית זו עלתה בקנה אחד עם המגמות החברתיות של החסידות במאבקיה בזרמים מודרניים.
בדצמבר 2017 ראה אור בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון הספר Hasidism: A New History, פרי מאמץ משותף של קבוצת חוקרים מכמה מדינות, המביא את סיפורה של תנועת החסידות מראשיתה ועד ימינו. בראון הוא מחבר-שותף של ספר זה, והיה חבר בצוות שכתב את החלק העוסק בחסידות במאה העשרים.