cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טאראס שבצ'נקו
שנות ה-40 של המאה ה-19
יש לציין שמבקרי ספרות רוסים לא אהבו את השירה האוקראינית של שבצ'נקו, ולעומת זאת באוקראינה שיריו התקבלו באהבה גדולה.
בשנת 1846, בהיותו בקייב הוא התקרב לקבוצת צעירים בעלי נטיות לאומניות ובדלניות אוקראיניות. חברי הקבוצה נעצרו וקבלו עונשים שונים. שבצ'נקו קיבל את העונש החמור ביותר - הוא נשלח לאורנבורג לשירות כפוי בצבא, תוך איסור לצייר ולחבר שירים. לפי השמועות, הקיסר היה תחילה מוכן להקל על עונשו של שבצ'נקו, אך כאשר נודע לו שבשיריו שבצ'נקו מציין את המגבלות הפיזיות של הקיסרית הוא התרגז מאוד ולא היה מוכן לשמוע על ההקלות. הקיסר אמר "ייתכן ויש לו סיבות להיות נגדי, אך למה זה מגיע לאשתי".
שבצ'נקו סבל מאוד בשרות הצבאי במבצר הקטן בעיר אורסק. הוא כתב מספר מכתבים לניקולאי גוגול, ואסילי ז'וקובסקי ואחרים. כולם ניסו לעזור לו, אך ללא הצלחה. בשנת 1848 ו-1849 הוא השתתף בחקר ימת אראל והפיקוד המקומי הרשה לו לצייר תמונות נוף לצורכי מדע. כאשר דבר נודע לפיקוד הגבוה בסנקט פטרבורג הפיקוד המקומי קיבל הנחיות להפסיק את ההקלות. שבצ'נקו בעצמו נשלח למבצר נידח עוד יותר, הפעם בנובואלכסנדרובסקי. במקום נידח זה הוא היה עד ל-2 באוגוסט 1857.
שחרור
בשנת 1857, מיד לאחר שחרורו הוא התחיל לנסוע לסנקט פטרבורג. לאור נטיותיו לאלכוהוליזם, בריאותו וכישוריו כבר לא היו כמו בעבר. ניסיונותיו להקים משפחה לא עלו יפה. בשנת 1859 הוא נסע לאוקראינה והיה מעוניין לעבור לשם באופן קבוע. הוא נפטר ממחלת מיימת שהתפתחה עקב שתייה יתרה.
הנצחה
טאראס שבצ'נקו נחשב למשורר הלאומי של אוקראינה. ברחבי המדינה וגם מחוץ לגבולותיה מוצבות פסלים רבים של המשורר. גריגורי גאנזבורג כתב יצירה למקהלה לפי מילים של שבצ'נקו. בנוסף, דמותו של שבצ'נקו מופיעה על השטר של 100 הריבניה.
במרוצת שנים צולמו סרטים רבים שמוקדשים לחייו. בין האחרונים "טאראס: השיבה" שהוקרן לראשונה בשנת 2019 ו"טולוקה" בשנת 2020.
כוכב קסם
כוכב קסם מסדר n הוא ריבוע קסם בצורת כוכב משוכלל בעל n צלעות. בכוכב קסם המספרים ממוקמים בקודקודים ובנקודות ההצטלבות של הצלעות, כך שסכום ארבעת המספרים לאורך כל צלע קבוע ושווה לקבוע הקסם: M = 4n + 2.
היות שלא ניתן לבנות כוכב קסם אשר מספר קדקודיו פחות משישה, הסדר הנמוך ביותר של כוכב קסם הוא n = 6.
Cydia
סידיה (באנגלית: Cydia) היא תוכנה עבור מכשירי iOS, המאפשרת למשתמש למצוא ולהתקין יישומי צד-שלישי על מכשירים פרוצים מבית אפל, כמו ה-אייפון. התוכנה היא פלטפורמת הפצה דיגיטלית עבור יישומי צד-שלישי על מכשירי iOS. את חלק מהיישומים הזמינים ב-Cydia ניתן להוריד למכשיר בחינם, וחלקם דורש רכישה בתשלום (בדומה ל-App Store).
סידיה פותחה על ידי ג'יי פרימן (המכונה גם "Saurik") והחברה שלו, SaurikIT. השם "Cydia" הוא רמז לשם באנגלית Codling Moth (סוג של עש), יחד עם השם המדעי Cydia Pomonella, שמוכר כ"התולעת שבתפוח".
מטרה ותפקוד
סידיה מספקת ממשק משתמש גרפי למכשירים פרוצים, באמצעות הממשק כלי אריזה מתקדם (APT). קיים מאגר של תוכנות זמינות, כמו ב-App Store, שניתן להוריד למכשיר. סידיה מבוססת על APT, ומועברת למכשירי ה-iOS כחלק מפרויקט ה-"טלספוראו" ("Telesphoreo") של ג'יי פרימן, מפתח התוכנה.
חבילות ותוכנות מורדות ישירות אל מכשיר ה-iOS, לאותו המקום שאליו מורדים היישומים המותקנים דרך החנות של אפל, ה-App Store.
ניתן להתקין את סידיה בתהליך פריצת iOS. כמה כלי פריצה (כל אחד מהם תומך בקבוצה מסוימת של מכשירים וגרסאות iOS) מותקנים בסידיה אוטומטית, בעוד שאחרים מותקנים על פי התאמתו האישית של המשתמש.
תוכנות זמינות דרך Cydia
חלק מהחבילות והתוכנות הזמינות ב-Cydia הן יישומים סטנדרטיים, בעוד שכמה חבילות הן הרחבות ושינויים לממשק מכשירי ה-iOS וליישומים במערכת.
סידיה מאפשרת למשתמשים למצוא ולהתקין חבילות קוד פתוח, כמו גם יישומים המכילים בתוכם שינויים למכשירים פרוצים. שינויים אלה מבוססים על מערכת שנקראת "MobileSubstrate", שהופכת אותם לקלים יחסית להתקנה ולשנות את מערכת ה-iOS, על פי התאמתו האישית של המשתמש.
במרץ 2009, האתר "TUAW" הכריז כי החנות Cydia פתוחה. ההכרזה סקרה ניסיון פרסום על ידי אתר באינטרנט, שאמזון היה האפשרות היחידה.
תוכנות iOS "חתומות"
Cydia מאחסנת את החתימות הדיגיטליות הנקראות "SHSH BLOB" שבשימוש על ידי אפל, כדי לוודא שחזורים של גרסאות iOS (אשר אפל משתמשת בהם כדי להגביל את המשתמשים להתקין רק את הגרסה האחרונה של ה-iOS, כדי שיהיה קשה יותר לפרוץ את המכשיר). מנגנון האחסון של Cydia מאפשר למשתמשים לשנמך מכשיר לגרסה קודמת של מערכת ההפעלה. זה אומר, למשל, שאדם עם מכשיר פרוץ משדרג לגרסה שעדיין לא הושגה לה פריצה (ההאקרים אשר מפרסמים את הפריצות ומאפשרים אותן עדיין לא הצליחו לעקוף את חומות ההגנה של אפל), יכול לבחור לשנמך את גרסת המערכת שלו לגרסה שניתנת לפריצה.
היסטוריה
פרימן שחרר לראשונה את Cydia בפברואר 2008, כחלופה לקוד פתוח של "Installer.app", על מערכת ההפעלה iOS 1.1.
באוגוסט 2009, דיווח מגזין Wired כי Cydia נמצאת על 4 מיליון מכשירים, כלומר, כ-10 אחוזים מ-40 מיליון המכשירים שנמכרו באותה תקופה.
בחודש ספטמבר 2010, הודיעה חברת SaurikIT כי רכשה את חברת "Rock Your Phone" (היוצרת של היישום "Rock.app"). SaurikIT ו-Rock Your Phone היו הספקיות הגדולות ביותר של יישומי צד-שלישי.
ב-5 בדצמבר 2010, הייתה לחברת SaurikIT עם הארגון העולמי לקניין רוחני, מחלוקת כנגד חברת Cykon השוכנת בקאולון, הונג קונג, על הזכויות לשם הדומיין "Cydia.com", שנרכש על ידי Cykon ב-2002. SaurikIT טענה כי Cykon רכשה את שם האתר בתום לב, וכן את שם התחום המשלב את הסימן המסחרי של SaurikIT. כמו כן טענה כי תחילה ניסתה Cykon לרכוש דומיין, ואז דרשה ש-SaurikIT תפסיד את הבעלות והאפשרות לעמוד ולדרוש את הזכויות לסימן המסחרי.
נכון לאפריל 2011, לסידיה היו הכנסות שנתיות של 10 מיליון דולרים, ו-4.5 מיליון משתמשים שבועיים. כמו כן, על פי פרימן, יש לחברה רווח נקי של 250,000$ לשנה.
ב-18 באוגוסט 2011, SaurikIT הגישה תביעה כנגד הבעלים ההונג-קונגיים של הדומיין Cydia.com, לגבי אותו השם.
גביע דייוויס 2006
גביע דייוויס 2006 הייתה התחרות ה-95 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 125 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת BNP פריבה.
מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-הבית העליון ו-3 תתי-הבית התחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.
נבחרת קרואטיה שהייתה מחזיקת הגביע הודחה בסיבוב השני. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת רוסיה לבין נבחרת ארגנטינה במוסקבה. הוא הסתיים עם התוצאה 2:3 לטובת רוסיה. בכך הם זכו בגביע בפעם ה-2.
העברות לקראת שנת 2007
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים:
ישראל בגביע דייוויס
בתחרות שנת 2006, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד נבחרת סרביה ומונטנגרו.
בעקבות ההפסד נבחרת ישראל שיחקה נגד נבחרת בריטניה.
דוב שחור ההימלאיה
דב שחור ההימלאיה (שם מדעי: Ursus thibetanus laniger) הוא תת-מין של הדוב השחור האסייתי שנמצא בהימלאיה של טיבט, נפאל, סין והודו.
תיאור
הוא שונה מהדוב בלוצ'יסטן בכך שפרוותו ארוכה ועבה יותר וסימן החזה (v) קטן יותר. בממוצע, אורך גופם מהאף לזנב הוא 142–165 ס"מ. ומשקלם הוא 90–120 ק"ג, אם כי הם עשויים לשקול עד 181 ק"ג בסתיו כאשר הם אוגרים שומנים לקראת תרדמת החורף.
בית גידול
במהלך הקיץ, ניתן למצוא דובים שחורים ההימלאיה באזורים חמים יותר כמו בנפאל, סין, רוסיה וטיבט בגבהים של 3000 עד 3600 מטר ליד יערות. ובתחילת החורף, הם יורדים בסיבות ה150-0 מטרים ליערות טרופיים יותר.
אנדרה דה גראס
אנדרה דה גראס (באנגלית: Andre De Grasse; נולד ב-10 בנובמבר 1994) הוא אתלט קנדי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020), סגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) וסגן אלוף העולם (דוחה 2019) בריצת 200 מטר, פעמיים זוכה מדליית ארד במשחקים האולימפיים (ריו דה ז'ניירו 2016, טוקיו 2020) ובעל שתי מדליות ארד מאליפויות העולם (בייג'ינג 2015, דוחה 2019) בריצת 100 מטר, אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר (טורונטו 2015), שיאן קנדה בריצת 200 מטר ואלוף ה-מכללות בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר.
ביוגרפיה
דה גראס נולד במרקאם שבאונטריו, בנם של בוורלי דה גראס ואלכס ווית'. אמו, ילידת טרינידד וטובגו, הייתה אצנית מצטיינת בתקופת התיכון ועברה לקנדה בגיל 26. כנער שיחק בעיקר כדורסל ולאחר שבשנתו האחרונה בתיכון שלו פורקה קבוצת הכדורסל של בית הספר, הוא החל להתאמן באתלטיקה קלה. ב-2012 סיים את לימודי התיכון והחל ללמוד בקולג' הקהילתי קופיוויל בקנזס.
תחילת הקריירה
הוא היה אלוף קנדה לנוער בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר. במשחקים הפאן-אמריקאיים לגיל הנוער ב-2013 שהתקיימו במדיין שבקולומביה, זכה במדליית כסף בריצת 100 מטר ובמדליית ארד בריצת 200 מטר. ב-2015 החל ללמוד תואר ראשון בסוציולוגיה באוניברסיטת דרום קליפורניה. ב-16 במאי 2015 שבר את השיא הקנדי בריצת 200 מטר כשקבע תוצאה של 20.03 שניות, למחרת קבע את שיא אישי בריצת 100 מטר, 9.97 שניות. ביוני 2015 זכה באליפות ה-NCAA בריצת 100 מטר, בתוצאה של 9.75 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 19.58 שניות. שתי התוצאות נקבעו עם רוח גבית מעל המותר.
2015
במשחקים הפאן-אמריקאיים ב-2015 זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.05 שניות ובריצת 200 מטר בשיא קנדה חדש של 19.88 שניות.
שתי מדליות ארד באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג באוגוסט 2015 זכה דה גראס בשתי מדליות ארד, בריצת 100 מטר בצוותא עם טרייבון ברומל מארצות הברית בשיא אישי חדש של 9.92 שניות, אחרי יוסיין בולט מג'מייקה (9.79 שניות) וג'סטין גטלין מארצות הברית (9.80 שניות) ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.13 שניות, אחרי ג'מייקה (37.36 שניות) וסין (38.01 שניות).
סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה דה גראס ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.02 שניות, אחרי יוסיין בולט (19.78 שניות) ולפני כריסטוף למטר מצרפת (20.12 שניות). מדליות ארד, בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 9.91 שניות, אחרי יוסיין בולט (9.81 שניות) וג'סטין גטלין (9.89 שניות) ובריצת שליחים 4X100 מטר בשיא קנדה חדש של 37.64 שניות, אחרי ג'מייקה (37.27 שניות) ויפן שקבעה שיא אסיה חדש של 37.60 שניות.
תסיסנית המחקר
תסיסנית המחקר (שם מדעי: Drosophila melanogaster) הוא מין של זבוב השייך לסוג דרוזופילה במשפחת התסיסניתיים. מכונה לעיתים "זבוב הפירות" (כינוי המשמש למספר מינים שונים).
אנדרה דה גראס
סגן אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בדוחה בספטמבר 2019 זכה דה גראס בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.95 שניות, אחרי נואה ליילס מארצות הברית (19.83 שניות) ולפני אלכס קיניונס מאקוודור (19.98 שניות) ומדליית ארד בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 9.90 שניות, אחרי כריסטיאן קולמן מארצות הברית (9.76 שניות) וג'סטין גטלין (9.89 שניות).
תסיסנית המחקר
התסיסנית משמשת כאורגניזם מודל נפוץ כבר מתחילת המאה ה-20 בעקבות עבודותו של צ'ארלס וו וודוורת' למגוון רחב של תחומים בביולוגיה, כגון גנטיקה, פיזיולוגיה, מיקרוביולוגיה, מדעי המוח ואבולוציה. נכון לשנת 2020, שישה פרסי נובל הוענקו על מחקרים שבוצעו בתסיסנית המחקר.
אנדרה דה גראס
אלוף אולימפי
באולימפיאדת טוקיו זכה דה גראס במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא לאומי חדש של 19.62 שניות, לפני קני בדנרק (19.68 שניות) ואלוף העולם נואה ליילס (19.74 שניות), שניהם מארצות הברית. כבר בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא לאומי חדש של 19.73 שניות. בריצת 100 מטר זכה במדליית ארד שקבע שיא אישי של 9.89 שניות, אחרי מרסל ג'ייקובס מאיטליה שקבע שיא אירופה חדש של 9.80 שניות ופרד קרלי מארצות הברית (9.84 שניות). בריצת שליחים סיים עם נבחרת קנדה במקום השלישי לאחר פסילת הנבחרת הבריטית שסיימה שנייה בעקבות הרשעת אחד מחבריה בשימוש בחומרים אסורים שודרגה המדליה של קנדה לכסף.
תסיסנית המחקר
הסיבה העיקרית לשימוש הנרחב במין זה הן התכונות הרלוונטיות לעולם המחקר, כגון מחזור חיים קצר וגנטיקה פשוטה – הזבוב הוא בעל גנום של ארבעה כרומוזומים ומספר רב של צאצאים בכל הטלה. מקור המין הוא באפריקה, אך נפוץ בכל העולם. ניתן למצוא תסיסניות בבתים ובמקומות שבהם מוגש אוכל.
אנדרה דה גראס
חיים אישיים
דה גראס הוא בן זוגה של האצנית האמריקאית ניה אלי, לזוג בת שנולדה ב-2018.
תסיסנית המחקר
מורפולוגיה
לתסיסנית גוף בצבע צהוב-חום כאשר הבטן מעוטרת בטבעות שחורות רוחביות. עינהן אדומות כתוצאה משני פיגמנטים: קסנתומטין שהוא חום ומקורו בטריפטופן, ודרוסופרינים, שהם אדומים ומקורם בGTP. לתסיסנית יש דו-צורתיות זוויגית, המתבטאת בכך שלנקבה יש גוף באורך של כ-2.5 מ"מ, ואילו הזכר קטן יותר ועם גב כהה יותר. מלבד זאת, לזכרים בוגרים ישנו טלאי שחור בבטן, וכן מערכת זיפים על הרגל, ושערות המקיפות את איברי המין המשמשים להיצמדות לנקבה במהלך ההזדווגות.
רבייה והתפתחות
התסיסנית עוברת גלגול מלא. מתוך הביצים, באורך של כחצי מילימטר לאחר 12–15 שעות, בוקעות הפגיות אשר גדלות למשך ארבעה ימים שבהם הן מתנשלות פעמיים - כ-24 וכ-48 שעות לאחר הבקיעה. במהלך זמן זה הן ניזונות ממיקרואורגניזמים הנמצאים בפירות ובסוכר של הפירות עצמם. האם מניחה על גבי הביצים צואה, במטרה להקנות לצאצאים מיקרוביום תקין שמקורו בגוף שלה. הזחלים יוצרים גולם, ובמהלך ארבעה ימים עוברים מטמורפוזה לשלב הבוגר.
בתנאי גידול מיטיביים בטמפרטורה של 25 מעלות צלזיוס, אורך החיים של התסיסנית מביצה למוות הוא 50 יום. שלבי ההתפתחות תלויים בטמפרטורה. בטמפרטורה של 28 מעלות צלזיוס התסיסנית יכולה לעבור משלב מביצה ועד בגרות בזמן הקצר ביותר - שבעה ימים, לעומת 8.5 ימים בטמפרטורה של 25 מעלות צלזיוס. פרק זמן זה עולה ל-11 יום בחום גבוה יותר של 30 מעלות בעקבות עקת חום. בטמפרטורות נמוכות יותר שלבים אלו לוקחים זמן רב יותר - 19 יום ב-18 מעלות צלזיוס, ומעל 50 יום ב-12 מעלות צלזיוס. ישנם גורמים נוספים המשפיעים על ההתפתחות. תנאי צפיפות מאריכים את זמן ההתפתחות, והזבובים שבוקעים יהיו קטנים יותר. נקבות מטילות בממוצע 400 ביצים, חמש בכל פעם, לתוך פרי מרקיב או מצע אחר כמו פטריות.
הזכרים מבצעים סדרה של חמש התנהגויות כדי לחזר אחר נקבות. בתחילה, הזכר מכוון את עצמו בזמן שהוא מנגן שיר חיזור באמצעות הרחבה אופקית והרטטת הכנפיים. לאחר מכן הזכר מתמקם בחלק האחורי של בטנה של הנקבה ביציבה נמוכה כדי להקיש וללקק את איברי המין הנקביים. לבסוף, הזכר מגלגל את בטנו ומנסה להזדווג. נקבות יכולות לדחות זכרים על ידי התרחקות, בעיטות והוצאת צינור ההטלה (ovipositor). ההזדווגות אורכת כ-15–20 דקות אשר במהלכן הזכר מעביר מאות תאי זרע ארוכים (1.76 מילימטר) בנוזל הזרע לגוף הנקבה. הנקבות שומרות את הזרע בצינור ייעודי ובשני כיסים בצורת פטרייה. זרע מהזדווגיות שונות מתחרים על ההפריה. מניחים שהזכר האחרון שהזדווג עם הנקבה אחראי להפריית 80% מהצאצאים. זכות הקדימה הזו נובעת כנראה מדחיקה של תאי הזרע מהפריות הקודמות מאזור ההפריה.
נקבות
הנקבות מגיעות לבגרות מינית כ-8–12 שעות לאחר הגיחה מהגולם. קבוצות נוירונים מסוימות במוח הנקבות נמצאו כמשפיעות על ההתנהגות במהלך הזיווג ובחירת בן הזוג. לדוגמה, הפעלה של קבוצת נוירונים בעצב הבטן מאפשר לנקבה להשהות את תנועת גופה ולכוון את עצמה כלפי הזכר כדי לאפשר הזדווגות. דיכוי של הנוירונים הללו גורם לכך שהנקבה נמצאת בתנועה וההזדווגות אינה מתאפשרת. אותות כימיקליים שונים, כגון פרומונים זכריים מסוגלים להפעיל את הנוירונים הללו.
הדפוס בחירת בן הזוג מושפע ממראה עינהן. כאשר בתולות צופות בנקבות אחרות מזדווגות עם סוג מסוים של זכרים, הן נוטות להזדווג יותר עם סוג זה מאשר שבתולות שלא צפו בהזדווגות זו בוחרות. התנהגות זו של בחירת בן הזוג רגישה לתנאי הסביבה, ונקבות מזדווגות פחות בתנאי מזג אוויר גרועים.
זכרים
הזכרים מראים עקומת לימוד מהירה, כלומר, הניסיון המיני שהם רוכשים משפיע על ההתנהגות העתידית - החיזור נהיה ממוקד למין תסיסנית המחקר ומשכו מתקצר. זבובים בתולים מקדישים זמן משמעותי לחיזור בין מינים טקסונומיים, תסיסניות מחקר שטרם הגיעו לבגרות מינית או זכרים אחרים. זכרי תסיסנית המחקר לא מראים נטייה מעודפת לנקבות ממין תסיסנית מחקר על פני נקבות של מינים אחרים של זבובים או על פני זכרים. אך לאחר דחיית ההזדווגות על ידי הנקבה ממין אחר (כי אין יכולת להזדווגות כזאת), הזכר לומד שלא כדאי להשקיע זמן חיזור במפגשים מיניים חסרי תועלת. בנוסף, זכרים עם ניסיון מיני משנים את ריקוד החיזור כאשר הם מנסים להזדווג עם נקבה חדשה - הזכרים המנוסים מקדישים פחות זמן לחיזור, כך שפרקי הזמן בין הזדווגויות מתקצר והם מסוגלים להתרבות מהר יותר מאשר זבובים בתולים.
פוליגמיה
הנקבות והזכרים של תסיסנית המחקר פועלים בצורה פוליגמית. התנהגות זו מובילה לכך שהפעילות בשעות הערב יורדת בהשוואה לזבובים בתולים, ובצורה יותר חזקה אצל הזכרים. פעילות הערב כוללת דברים שאינם חיזור והזדווגות, כגון מציאת מזון. אחוזי הצלחת רבייה משתנים בין זכרים ונקבות, מכיוון שנקבות זקוקות להזדווגות אחת בלבד כדי להגיע לפיריון מרבי. הזדווגות עם מספר זכרים לא מעניקה שום יתרון על פני הזדווגות עם זכר אחד, כך שאין שינוי בפעילות הערב של נקבות מונגמיות או פוליגמיות. לזכרים לעומת זאת, הזדווגות עם מספר נקבות מעלה את הסיכוי להעמדת צאצאים מגוונים יותר מבחינה גנטית, ולכן מתאימים יותר לסביבתם. זכרים פוליגמיים משקיעים מאמצים רבים יותר בחיזור ובהזדווגות לעומת זכרים מונוגמיים, ולכן ישנה השפעה שונה על פעילות הערב. המגנון המשפיע על התנהגות החיזור בדורזופילה נשלט על ידי נוירוני DN1 ו-LND. הנוירונים הללו פועלים בצורה מחזורית, כאשר המחזוריות מושפעת מאינטראקציות סוציו-מיניות וקשורה לירידה בפעילות הערב.
גנום
הגנום של תסיסנית המחקר רוצף בשנת 2000, ואצור במאגר מידע בשם FlyBase. הגנום מורכב מארבעה זוגות כרומוזומים (2n=8) - זוג אחד של כרומוזומי מין (X,Y) ושלושה זוגות של כרומוזומים אוטוזומאליים הממסופרים 2–4. כרומוזום מספר 4 הוא קצר מאוד. הגנום מכיל 139.5 מיליון זוגות בסיסים ומכיל כ-15,682 גנים, לפי גרסה 73 של הגנום. יותר מ-60% מהגנום הוא DNA לא מקודד המעורב בבקרת שעתוק. קביעת המין בתסיסנית תלויה ביחס המספרי בין כרומוזום X לכרומוזומים האוטוזומליים, ולא מנוכחות כרומוזום Y כמו אצל אדם. למרות שכרומוזום Y כולו נמצא במצב של הטרוכרומטין, דהיינו DNA דחוס, הוא מכיל לפחות 16 גנים אשר רבים מהם נחשבים להיות בעלי פעיליות הקשורות לזכרים.
דמיון לאדם
מחקר שבוצע בשנת 2000 על ידי המכון הלאומי לחקר הגנום האנושי השווה בין גנום האדם לגנום התסיסנית, והעריך שכ-60% מהגנים שמורים בין שני המינים. לכ-75% מהגנים המעורבים במחלות ההומאניות הידועות ישנן התאמה בגנום התסיסנית. לכ-50% מהחלבונים של הזבוב יש הומולוגים יונקיים. התסיסנית המחקרית משמשת כמודל גנטי למספר מחלות אנושיות, כולל מחלות נוירודגנרטיביות כגון מחלת פרקינסון, מחלת הנטינגטון ומחלת אלצהיימר. נעשה שימוש בתסיסנית כדי ללמוד את המנגנונים המעורבים בהזדקנות ועקות חמצון, מערכת החיסון, סוכרת, סרטן ושימוש בסמים.
תסיסנית המחקר כאורגניזם מודל
זבוב הפירות הוא אחד מהיצורים הנחקרים ביותר בתחום הביולוגיה בכלל, ובפרט בתחומי הגנטיקה והביולוגיה ההתפתחותית. עקרונות בסיסיים בתחומי התורשה, תורשה תלויית מין, אפיסטזיס, אללים מרובים ומיפוי גנים התגלו באמצעות מחקרים שבוצעו בחיה זו. ישנם יתרונות רבים לשימוש בתסיסנית המחקר כאורגניזם מודל, ובהם:
דמויי דורבן
דמויי דורבן (שם מדעי: Hystricognathi) היא אינפרא-סדרה של מכרסמים מתת-סדרת דמויי קביה החיים בדרום-מזרח אסיה, אפריקה, אמריקה הדרומית ואמריקה הצפונית. בתוכם כלולים מיני המכרסמים הגדולים בעולם, כשהגדול ביותר הוא קפיבארה מצויה מביצות אמריקה הדרומית השוקלת מעל 90 ק"ג – כמו סוס פוני. רבים מהם גדולים מכדי להיכנס למאורות וכדי להתגונן מטורפים הם פיתחו קוצים ארוכים על גופם אצל הדורבניים והסמרניים הקרובים להם או רגליים מהירות כמו המארה הפטגונית. רובם חיים בקבוצות גדולות ואפילו במחילות גדולות.
המאפיין העיקרי של בני הקבוצה הוא ששריר המלעס שלהם עובר דרך הלסת העליונה ומתחבר לצד השני. כמו רוב המכרסמים הם בעלי חותכות חזקות המאפשרות להם להתמודד עם מזונות קשיחים כמו זרעים או גזעים. רוב המינים אוכלי צמחים אך חלקם יגוונו גם במזון מהחי.
מאפיין נוסף המיוחד למכרסמים אלה הם התנהגות משחק ייחודית בעודם מנענעים את הראש באופן מיוחד ורצים יחדיו.
תני גולדשטיין
תני גולדשטיין (נולד ב-8 בדצמבר 1970) הוא עיתונאי ישראלי. משמש כעורך וככתב באתר החדשות "זמן ישראל" מקבוצת Times of Israel.
ביוגרפיה
גולדשטיין נולד בחיפה וגדל בעין כרם שבירושלים. אביו הוא ההיסטוריון יוסף גולדשטיין. הוריו התגרשו והוא נותר עם אמו, שרה ספן. גולדשטיין הוא אחיו למחצה של המפיק יונתן גולדשטיין ("ג'וני הקטן"). שמו הפרטי של גולדשטיין, תני, הוא בשפה הפינית.
כנער המציא את המשחק "קנוניות", משחק תפקידים ואסטרטגיה בקלפים. המשחק יצא לאור ב-1995 בחברת המשחקים "מיצוב", שווק בקרב שחקני משחקי תפקידים כמו "מבוכים ודרקונים" אך לא הצליח לפרוץ אל הקהל הרחב, ונעלם תוך כשנה מהמדפים.
בסוף 2021 הוציא גולדשטיין לאור את ספרו The Man Who Was born in 9 Countries, תחת שם העט 'טאג'ו' (TAJO). עלילת הספר מגוללת את סיפור חייו של אדם אחד, טאג'ו, בתשע גרסאות שונות שמתרחשות במקביל, שכל אחת מהן מתרחשת במדינה אחרת ובכל אחת מהן טאג'ו הוא יליד ותושב אותה מדינה.
גולדשטיין הוא בעל תואר ראשון בבימוי תיאטרון וסוציולוגיה מאוניברסיטת תל אביב ועבר הכשרת עורכי חדשות ברשות השידור.
גולדשטיין נשוי לתפאורנית סבטלנה ברגר, אב לשתי בנות וחי ברמת גן.
פעילות עיתונאית
לאחר שירותו הצבאי החל גולדשטיין בעבודתו העיתונאית ברשת א' של רשות השידור, בשנים 1996–1998, כעורך ומגיש של אחת מתוכניות שידורי הנוער. לאחר מכן שימש ככתב חדשות במקומון הבת-ימי "צהוב", במקומון "תל אביב" של רשת ידיעות תקשורת וכתחקירן בתוכנית "חוצה ישראל" בטלוויזיה החינוכית בתקופה שבה הגיש אותה דב אלבוים. מאז 1998 הוא מפרסם מדי פעם כתבות בירחון הילדים "עיניים".
בשנים 1999–2003 שימש גולדשטיין ככתב כלכלי, כתב כתבות תחקיר, מבקר תיאטרון ובעל טור בשבועון הירושלמי "כל העיר". גולדשטיין פוטר מ"כל העיר" לאחר שכתב כתבת פרופיל על עורך הדין דורי קלגסבלד, שכללה ציטוט של טענות נגד עורך הדין, וזה איים על השבועון בתביעת לשון הרע. אנשיל פפר, עורך העיתון, קרא לגולדשטיין לבירור שבו הסתבר שזה לא העביר לו במדויק את דברי עורכי הדין של העיתון ביחס לכתבה; על קטעים שהגדירו עורכי הדין כ"בלתי אפשריים לפרסום", אמר גולדשטיין לפפר טרם פרסום הכתבה שהם הוגדרו כ"בעייתיים". בעקבות כך הודיע פפר לגולדשטיין שהוא מפוטר משום ששיקר לו. הפיטורים, שלוו בהודעת התנצלות מובלטת בשבועון אשר כללה את עובדת פיטורי הכתב, עוררו מחאה: 19 כתבים ועובדים שלחו מכתב מחאה למו"ל, עמוס שוקן, וסגן העורך, גידי גולדברגר, התפטר. גולדברגר והכתבים טענו שהבדיקה החוזרת של הכתבה לא הייתה רצינית ושפיטורי כתב בשל כתבת תחקיר יפגעו במוטיבציה לכתוב כתבות כאלה בעתיד ויסכנו את קיומה של עיתונות חוקרת.
גולדשטיין היה כתב כלכלי ב-ynet ברציפות מיולי 2003 ועד מאי 2012.
לאחר התפרקות קבוצת מוטו תקשורת, עבר לתחום יחסי הציבור ושימש בין השאר כדובר המשמר החברתי וכשותף במשרד יחסי הציבור וגנר&גולדשטיין. במאי 2019, עם הקמת "זמן ישראל", עזב את יחסי הציבור והצטרף לצוות ההקמה של האתר.
ynet
מאז תחילת עבודתו סיקר גולדשטיין את רוב האירועים הכלכליים של התקופה, כולל גילוי הגז בחופי ישראל ועסקת הגז בין ישראל למצרים; מכירת חברת ישקר לוורן באפט ומכירת תנובה לקרן אייפקס; הלאמת והפרטת קרנות הפנסיה של ההסתדרות; הפרטת צים, בזק ובז"ן; משבר השכר ברשויות המקומיות; המאבק להעלאת שכר המינימום; תוכנית ויסקונסין וביטולה; הסכם פנסיה חובה; המשבר הכלכלי העולמי (2008); "בועת הנדל"ן"; מאבקי השליטה בבנק הפועלים וחקירות בכירי הבנק ודיוני ועדת ששינסקי. כמו כן סיקר גולדשטיין את הרקע הכלכלי לאירועים חדשותיים כמו ההתנתקות, מלחמת לבנון השנייה, מערכות בחירות והשרפה בכרמל (2010) ותחומים שבין הכלכלה והפוליטיקה כמו קשרי הון-שלטון והמצב הכלכלי ברשות הפלסטינית וברצועת עזה.
הוא הרבה לכתוב על זכויות עובדים ושביתות ולחשוף פגיעה בעובדים והלנות שכר. אף על פי שאינו מתנגד להפרטה באשר היא, הוא נמנה עם המבקרים החריפים של הרפורמות הכלכליות שביצע בנימין נתניהו כשר האוצר, וביקר גם את המדיניות הכלכלית של ממשלת אהוד אולמרט וממשלת נתניהו השנייה.
בדצמבר 2007, לקראת הקמת עיתון ואתר "כלכליסט", נסגר ערוץ הכלכלה של ynet ומוזג ב"כלכליסט", וגולדשטיין נשאר ב-ynet ככתב חדשות. במרץ 2008 הוחלט שגולדשטיין, שמילא מדי פעם גם משימות עריכה, יקים את ערוץ הכלכלה ב-ynet מחדש. גולדשטיין גייס צוות חדש של עורכים, כתבים ופרשנים לערוץ ושימש באופן זמני כעורך הראשי שלו בפועל, במקביל לעבודתו ככתב. בספטמבר 2009 העביר את ניהול הערוץ לאיילת צור, וחזר לעבוד ככתב במשרה מלאה.
בינואר 2012 הודיע על התפטרותו, אך חזר בו בהסכמת הנהלת האתר. לאחר חזרתו חבר לשני עורכים באתר, לשם הקמת ועד עובדים שיהיה מסונף לארגון העיתונאים החדש שהוקם באותה עת במסגרת הסתדרות העובדים הכללית החדשה, ופוטר מעבודתו, לטענת ההנהלה עקב "פיטורי התייעלות". ארגון העיתונאים פנה לבית הדין לעבודה בתביעה לביטול פיטוריו של גולדשטיין, ותביעתו התקבלה.
בעקבות פסיקת בית הדין קם ב-ynet ועד עובדים וגולדשטיין שב לעבודתו באתר, אולם לאחר חודש פרש מרצונו לקבוצת "מוטו".
זמן ישראל
בזמן ישראל מסקר גולדשטיין את תחומי יחסי העבודה, המגזר החרדי, הערבי וההתנחלויות. כן מסקר גולדשטיין את תחום הבריאות, במסגרת זו היה פעיל בסיקור נרחב של מגפת הקורונה בישראל הן בתחום הרפואי והן בהשפעותיה על החברה, הכלכלה והחינוך. נוסף על כך מסקר גולדשטיין את משרד ראש הממשלה ובמסגרת זו היה הראשון שחשף את התרחבות מעון ראש הממשלה לוילה שוקן וגילה כי חבר הכנסת שמחה רוטמן מתגורר בבית שרובץ עליו צו הריסה במשך 8 שנים.
פעילות ספרותית
בשנת 2022 ראה אור ספרו "האיש שנולד בתשע ארצות". הספר ראה אור מעט קודם לכן באנגלית באתר אמזון.
למור הנמייה
מאפיינים
אורכו של למור הנמייה 32 עד 38 סנטימטרים בתוספת זנב שאורכו 16 עד 25 סנטימטרים. ללמור הזכר פרווה וזנב בצבע שחור וראש בצבע חום-אדמדם ואילו לנקבה יש ראש בצבע שחור, צוואר, בטן ולחיים בצבע לבן ופרווה בצבע חום. גופו של הלמור דומה לגוף של נמייה ומכאן שמו.
תפוצה ואקולוגיה
למור הנמייה חי ביערות נשירים יבשים באי מדגסקר ויערות גשם באיי קומורו וניזון בעיקר מפירות, עלים, פרחים וצוף. הלמורים משמשים כמאביקי פרחים אנדמיים למדגסקר וגם כמפיצי זרעים. לצד המין למור חום (Eulemur fulvus) הוא אחד משני הלמורים החיים גם באיי קומורו. הלמור מנקה את הפרווה שלו מפרעושים וקרציות. הניקיון לא נועד רק לטיפוח אלא גם לחיזוק התקשורת בין הלמורים. הלמורים חיים בקבוצות קטנות המורכבות בעיקר מזכרים, נקבות והצאצאים שלהם. הלמורים פעילים ביום בעונה הרטובה ופעילים בלילה בעונה היבשה. תקופת ההיריון היא עד ארבעה חודשים והגורים נולדים לפני העונה הרטובה. הלמורים חיים בטבע שש עשרה עד שמונה עשרה שנים ואילו בשבי הם חיים עד עשרים ושש שנים. הטורפים של למור הנמייה הם בעיקר עופות דורסים, חנק קרקע מלגשי וטורפי מדגסקר כמו הפוסה.
מצב שימור
למור הנמייה מסווג על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה חמורה עקב ירידה של 80 אחוז באוכלוסייה ב-25 השנים האחרונות כתוצאה מבירוא יערות נרחב באי מדגסקר וציד.
דריוש אקבלי
דריוש אקבלי (בפרסית: داریوش اقبالی), ידוע גם רק כדריוש (בפרסית: داریوش), הוא זמר איראני.
תחילת חייו
דריוש נולד בטהראן ב-4 בפברואר 1951 להורים ממיאנה. הכישרון המוזיקלי שלו הוכר לראשונה בגיל תשע כשהופיע על הבמה בבית ספרו. כשהיה בן 20 חסן חייאטבאשי חשף אותו לציבור דרך הטלוויזיה האיראנית הלאומית. הוא זכה לפופולריות בזכות השיר שלו "אל תספר לי שאתה אוהב אותי" (בפרסית: "به من نگو دوست دارم").
לפני המהפכה האיראנית
ב-1977, לפני המהפכה האיראנית באיראן, דריוש נבחר לזמר הפופולרי ביותר באיראן על ידי מגזין נוער. נוסף לכך דריוש עבד עם מספר כותבי שירים מפורסמים באיראן.
מאסר
בתקופת שלטונו של מוחמד רזא שאה פהלווי, דריוש נעצר ונידון למאסר מספר פעמים בגלל ששר שירים פוליטיים. במהלך עונשו הראשון אמר פרוויס סאבטי, בכיר מהסאוואכ (המשטרה החשאית), כי לאחר שקצין הכתר עצר אותו, הוא הוחזק בבידוד למשך שישה חודשים. בסך הכל הוא ישב בכלא במשך 26 חודשים בתקופת מוחמד רזא פהלווי.
התמכרות לסמים
מאז מאסרו הראשון דריוש סבל מהתמכרות להרואין מאז מאסרו הראשון. בשנת 2000 דריוש נגמל מהרואין והוציא לאור את השיר "Silent Miracle" (בפרסית: معجزه خاموش). השיר מתייחס לנקודת מפנה בחייו, שבה הוא סיים את היותו מכור. דריוש השיק את אתר ההחלמה שלו, https://www.ayeneh.org. לאחר מכן, הוא הקים את קרן בשם "Ayeneh" כדי לעזור למכורים איראנים. הקרן שלו סייעה עד כה ל-40,000 איראנים להיגמל מההתמכרות.
חיים אישיים
הוא נשוי לוונוס אקבלי.
צ'ארלס טאונסנד (קצין)
סר צ'ארלס טאונסנד (21 בפברואר 1861 – 18 במאי 1924) היה קצין בדרגת מייג'ור גנרל בצבא הבריטי. במהלך שירותו הצבאי השתתף במלחמה המהדית ובדיכוי מרידות של שבטים על גבול פקיסטן-אפגניסטן. בתקופת מלחמת העולם הראשונה פיקד על דיוויזיה במערכה במסופוטמיה. במהלך מערכה זו עמד במצור על כות ובסופו הפך לשבוי מלחמה בידי הטורקים עד לסיום המלחמה.
תחילת השירות
את הקריירה הצבאית שלו החל טאונסנד בלימודים צבאיים באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט אותה סיים ב-1881. מייד לאחר סיום לימודיו הוצב טאונסנד כקצין בחיל הנחתים המלכותי (Royal Marines).
המערכה הראשונה בסודאן
ב-1884 נשלח טאונסנד לח'רטום שבסודאן כדי להשתתף במלחמה המהדית וכדי לחלץ את צ'ארלס גורדון ואנשיו שהיו תחת מצור שהטיל על העיר מוחמד אחמד וצבא המורדים מהדי. טאונסנד התנדב למשימה זו לאחר שהתרשם מהתעקשותו של צ'ארלס גורדון להישאר בחרטום ולא להתפנות וקיבל לשם כך את אישורו של פילדמרשל גרנט ג'וזף וולסלי.
ב-16 בינואר 1885 השתתף בקרב אבו קלעה (1885) שיועד לפרוץ את הדרך לחרטום. על אף ההצלחה בקרב איחרו הבריטים להגיע לעיר והמורדים כבשו אותה והוציאו להורג את גורדון.
המערכה בפקיסטן
ב-סוף 1885 הוצב טאונסנד בהודו, הועבר מחיל הנחתים המלכותי לצבא בריטניה ושובץ בצבא הודו הבריטית. ב-1891 השתתף במערכה בהונזה-נאגאר כנגד נסיכויות הונזה ונאגאר שבמחוז גילגיט-בלטיסטן (פקיסטן).
ב-4 במאי 1893 הועבר לפקד על חיל משמר במבצר גופיס ובינואר 1895 קודם לדרגת קפטן הועבר לפקד על חיל משמר של כ-400 לוחמים הודים במבצר צ'יטראל  שבעיר צ'יטראל. במהלך מרץ ואפריל 1895 התמודד טאונסנד וחיל המשמר במצור על צ'יטראל במהלכו כותר המבצר על ידי כוחות משבטים פשטונים מקומיים. המצור הסתיים לאחר 46 ימים בניצחון הבריטים הנצורים ונסיגת המקומיים. מספר חיילים וקצינים עוטרו בתוארי כבוד בעוד שלטאונסנד עצמו הוענק התואר חבר במסדר האמבט. באופן יוצא דופן הוענק לו התואר באופן אישי על ידי המלכה ויקטוריה לאחר שובו לאנגליה.
המערכה השנייה בסודאן
בינואר 1896 הוזמן טאונסנד, על ידי פילדמרשל הוריישו קיצ'נר לפקד על הבטליון ה-12 הסודני בחיל המשלוח הבריטי-מצרי ולהשתתף בחלקה השני של המלחמה המהדית שנועד לכבוש מחדש של סודאן לאחר נסיגת הבריטים ממדינה זו ב-1885. טאונסנד הגיע למצרים והשתתף בראש יחידתו בסדרה של קרבות לאורך הנילוס וביניהם קרב פרקה ביוני 1896, קרב עטברה  (כ-320 ק"מ מצפון לח'רטום) באפריל 1898 וקרב אומדורמאן במבואות חרטום בספטמבר 1898. במהלך הקרבות קידם אותו קיצ'נר לדרגת מייג'ור ואף ציין אותו לשבח מספר פעמים. עם סיום הקרבות וכיבוש חרטום זכה טאונסנד באות השירות המצוין על אומץ ליבו במערכה זו.
טרום מלחמת העולם הראשונה
התהילה לה זכה במהלך שירותו עד כה רק תרמה לשאפתנות של טאונסנד שחיפש כעת את הדרך המהירה לפיסגה. אמביציית יתר זו הביאה אותו למעבר מהיר בין תפקידים כשבכל תפקיד חיפש את התפקיד הבא:
מבוא
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ביקש טאונסנד לעבור מהודו לצרפת כדי להילחם בחזית המערבית באירופה. בקשתו סורבה לאור ניסיונו והוא מונה לטפל במרד פוטנציאלי של מוסלמים בהודו בעקבות קריאה שיצאה לג'יהאד נגד בריטניה וצרפת.
באפריל 1915 מונה טאונסנד למפקד הדיוויזיה ה-6 של "פונה" ונשלח למערכה במסופוטמיה תחת פיקודו של גנרל ג'ון ניקסון (מפקד כוח D של חיל המשלוח ההודי). מטרת המערכה הייתה להגן על שדות הנפט הבריטים בפרס ולשמור על נתיבי שיט בטוחים במפרץ הפרסי עבור המיכליות הבריטיות.
הפעילות הבריטית במפרץ החלה כבר ב-6 בנובמבר 1914 עם הפלישה לשאט אל ערב ועד הגעתו של טאונסנד למסופוטמיה השלים הצבא הבריטי את כיבוש בצרה.
הדיוויזיה ה-6 של פונה, שעליה החל לפקד טאונסנד פעלה כבר בעיראק וכללה את יחידות המשנה הבאות : בדיקה שעשה טאונסד על מצב המוכנות של הדיוויזיה חשף חוסרים משמעותיים בהרבה תחומים כשהחשוב שבהם היה המחסור בסגל רפואי ובציוד רפואי (שהפך לכבד משקל בהמשך המערכה) אולם טאונסנד לא תיקשר חלק מחוסרים אלו לניקסון. עם זאת העלה טאונסנד חשש מהנאמנות של היחידות המוסלמיות מאזור פקיסטן וזאת לאור צו הג'יהאד שהוצא בעולם המוסלמי כנגד צרפת ובריטניה
המערכה ה-1 לכיבוש בגדאד
עם כיבוש בצרה הושלמו, למעשה, יעדי המערכה אולם ניקסון (ובהמשך גם טאונסנד) שאף להרחיב את תחום השליטה הבריטית ואף לכבוש את בגדאד. עם הגיעו לזירה הורה ניקסון לטאונסנד להתקדם במעלה נהר החידקל לכוון בגדאד (וזאת אף ללא אישור משרד המלחמה בלונדון). טאונסנד והדיוויזיה ה-6 החלו לצעוד באפריל 1915 במעלה החידקל בסיוע ספינות נהר וניהלו שורה של קרבות תוך התקדמות מערבה: ניצחונות אלו, שטאונסנד טרח לפרסם ברחבי האימפריה, הביאו לו כבוד ותהילה ומבקביל תרמו למורל הבריטי שהיה בשפל לאחר הכשלונות במערכת גליפולי ובצרפת.
לאחר התבססותו בכות ביקש טאונסנד מניקסון לעצור את המערכה לכיבוש כות כדי לתגבר את הכוחות, לחדש את האספקה ולטפל כראוי בפצועים. ניקסון דחף את טאונסנד להמשיך להתקדם לבגדאד מתוך שלא הבין את קשייו וכיוון שלא היה מודע לתגבור הכוחות המשמעותי של הצד הטורקי כשיחידות מילואים הגיעו מטורקיה. טאונסנד עזב את כות והמשיך צפונה עד שהגיע למערך ההגנתי שבנו הטורקים, בפיקוד נוראדין איברהים פאשה, בקטסיפון (כ-15 ק"מ לפני בגדאד). במקום זה התחולל קרב קטסיפון מה-21 בנובמבר עד ה-24 בנובמבר 1915. בקרב זה, בו סבלו שני הצדדים מנפגעים רבים, לא הושגה הכרעה וטאונסד, שהאמין שבמצב של כוחותיו אין שום דרך להגיע לבגדאד, הורה לדיוויזיה ה-6 לסגת לכות.
המצור על כות
כשנוראדין איברהים פאשה הבין שהבריטים נסוגו לכות הוא החל במרדף אחריהם. כשטאונסנד הגיע לכות הוא ביקש מניקסון להמשיך בנסיגה אולם ניקסון הורה לו להחזיק בעיר ולהגן עליה. טאונסנד שלח לבצרה כ-1,000 חיילים מוסלמים שהתנגדו להילחם באחיהם המוסלמים הטורקים אך נשאר עם עיקר הדיוויזיה בעיר. הכוחות הטורקים, שהגיעו לעיר שבוע אחרי טאונסנד, ניסו לכבוש את העיר אך נכשלו ולכן החליט הפיקוד הטורקי להטיל מצור על העיר.
המצור הוטל על הארמייה ה-6 הטורקית שהפיקוד עליה הועבר לקולמר פון דר גולץ. מיקומה של כות איפשר לכוחות הבריטים הגנה מיטבית על העיר לכן הבעיה העיקרית של טאונסנד הייתה מזון. במקביל להערכות להגנה על העיר הפעיל טאונסנד לחץ על ניקסון לשלוח חילוץ וכדי להאיץ את הסיוע הציג תמונה לא מדויקת של כמות המזון שנשאר בעיר. לחץ זה עשה את שלו וניקסון ארגן בזריזות כוח חילוץ של שתי דיוויזיות אולם גם כוח זה סבל מאותן בעיות לוגיסטיות מהן סבלה הדיוויזיה ה-6.
מכיוון שטאונסנד לא הראה שאיפות לפרוץ את המצור הפנה גולץ את מירב הכוחות שצרו על העיר לחסום את כוח החילוץ הבריטי. כוח זה התקדם במעלה החידקל בסדרה של קרבות מול הטורקים. קרבות אלו התחוללו בין ינואר לאפריל 1916 (קרב שייח' סעד, קרב ואדי, קרב אום-אל-האנה, קרב דוג'יילה ועוד) אולם התקדמות זו הייתה במחיר גבוה של נפגעים ובסופו של דבר לא נפרץ המצור. הקרב האחרון התחולל ב-22 באפריל וסך הנפגעים הבריטים עמד על כ-26,000 חיילים.
ככל שהתארכו ניסיונות החילוץ והתמעט המזון בכות נאלץ טאונסנד להתמודד עם גל של עריקת חיילים הודים מוסלמים לצד הטורקי.
בסופו של דבר נאלץ טאונסנד להרים דגל לבן וב-29 באפריל 1916 נכנעה הדיוויזיה לטורקים. במהלך המצור מתו כ-1,700 מהחיילים הנצורים עקב רעב, מחלות וירי ארטילרי. לאחר הכניעה הוכרחו השבויים לצעוד רגלית למחנות אסירים באנטוליה שבטורקיה כשלאורך הדרך ובמחנות עצמם סבלו מיחס לא אנושי. לאחר חתימת הפסקת האש של מודרוס ב-1918 התברר שרק 30% מהשבויים שיצאו מכות שרדו את השבי.
השבי
טאונסנד עצמו נלקח ב-2 במאי 1916 באונייה לבגדאד ומשם הועבר לקושטא שם נפגש עם אנוור פאשה. הוא הושם במאסר עד סוף המלחמה אך המשיך לשמור על קשרים טובים עם פאשה במהלך המאסר. הוא שוחרר עם תום המלחמה.
לאחר המלחמה הופנתה כלפי טאונסנד ביקורת הן על אי ניסיון לפרוץ את המצור ובכך לסייע לפנטון איילמר, מפקד כוח החילוץ והן על שלא השתדל אצל אנוור פאשה להקל על תנאי החיים של חיילי הדיוויזיה שלו שגוועו במחנות השבויים בזמן שהוא חי חיים נוחים.
לאחר המלחמה
בתחילת 1919 חזר טאונסנד לאנגליה בציפייה לשטיח אדום אך לאכזבתו גילה שכל דלתות הצבא סגורות בפניו ולא נמצא לו כל תפקיד. ב-1920 פרש מהצבא והתרכז בכתיבת ספרו על המערכה במסופוטמיה ובמקביל העמיד עצמו לבחירות לפרלמנט כמועמד עצמאי. לאחר שנבחר עסק בנושאים של המזרח הקרוב וחיילים ותיקים. באותה תקופה החלו להתפרסם מחקרים של היסטוריונים שביקרו את התנהלותו והגבירו את הביקורת עליו דבר שמנע את בחירתו החוזרת ב-1922.
על אף תוארי הכבוד שטאונסנד זכה בהם הייתה דעת הקהל חלוקה ביחס אליו. הדעה השלילית כלפיו גברה לאחר המלחמה כשבריטניה פעלה להעמיד לדין את האחראים לרצח העם הארמני וביניהם אנוור פאשה. טאונסנד, שהתחבר לאנוור בתקופת השבי, הודיע שיעיד לטובתו ובכך נפגעה תדמיתו.
טאונסנד נפטר ב-1924 בצרפת עקב מחלת סרטן והובא לקבורה בטקס צבאי מלא באנגליה.
אישיותו
אישיותו של טאונסנד הייתה מאוד שנוייה במחלוקת. מצד אחד תואר כאיש תרבות ובעל השכלה רחבה עם חיבה לתרבות צרפת. מצד שני תואר כבעל שאפתנות רבה להתקדם בתפקידים ובדרגות באופן שהביא אותו לנקוט את כל הצעדים האפשריים כדי להתקדם בכל מחיר. טאונסנד קשר קשרים "בחלונות הגבוהים" וטרח לכתוב מכתבים רבים לבעלי השפעה בצבא בריטניה ובתחום הפוליטי כדי שייסיעו לו להתקדם. במקביל כתב מכתבי השמצה כנגד מפקדיו בטענה שאינם כשירים לפיקוד.
דפוסי התנהגות אלו קוממו נגדו רבים מעמיתיו הקצינים שתארו אותו כסנוב, בוגדני, בכיין ובעל נטייה לטעות בגלל אגו חזק מדי. לאורך זמן עיכבה התנהגות זו את הקריירה של טאונסנד.
משפחתו
טאונסנד נישא בצרפת ב-22 בנובמבר 1898 לאליס קהאן ד'אנברס (Alice Cahan d'Anvers) מצרפת (1876–1965). בתם של לואיס רפאל ולואיז קהאן ד'אנברס. את אליס פגש טאונסנד בתקופת המערכה השנייה בסודאן בזמן שטייל בעתיקות לוקסור ב-1897. לזוג נולדה ב-1900 בת בשם אודרי דורותי לואיז טאונסנד.
אחוזת משפחת קהאן, "שאטו דה שאמפ" (Château de Champs), שמחוץ לפריז הפכה לביתו העיקרי כשלא היה במסעות מלחמה ברחבי העולם.
בית האזרח
'''בית האזרח על שם משה ל. מרון''' הוא מבנה ציבור המהווה כיום מרכז פעילות אזרחים ותיקים ברמת-גן ומוגדר כמבנה לשימור. הבית ממוקם על יד כיכר רמב"ם, ברחוב ביאליק 42.
הבניין תוכנן על ידי ד"ר אינג' א. ויינשטוק, ונבנה בשנים 1936–1944. בחלק מתקופה זו עמד נטוש עקב חוסר תקציב, עד השלמתו. חלקו הקדמי של הבניין היה לבית האזרח, ובחלקו האחורי נוסדה בשנת 1945 הספרייה הציבורית הראשונה ביישוב, ספריית דביר ביאליק. בית האזרח הוקם כדי לשמש מרכז חברתי תרבותי לתושבי רמת גן. הבית משמש לקיום הרצאות בנושאים פוליטיים, דתיים וספרותיים, וכן לפעילויות של ארגוני נוער. מאז נבנה הבניין, התרחבה הפעילות בו ונבנו תוספות רבות לבניין המקורי.
מבנה בית הספר העממי
מבנה בית הספר העממי הוא מבנה נוסף אשר שכן בירכתי המגרש של בית האזרח. המבנה שצורתו האות ח', נבנה בשנים 1930–1931. הוא כלל חדרי כיתות, חדר מנהל, חדר מורים וחדר אחות. בית הספר שימש למעשה כמרכז החיים של המושבה. לאחר מכן שימש בית הספר כבית המשפט של רמת גן וכיום נמצא על מגרש בית הספר חניון עירוני.
המבנה הנוכחי
בית האזרח תוכנן והוקם על ידי המהנדס ד״ר אינג' א. ווינשטוק בתקופה שבה הוקמת רמת גן כעיר כפרית, המבוססת על עבודה עברית. הבניין הוקם על ידי אגודת "דביר ביאליק – מרכז לתרבות עברית ברמת גן" בשיתוף עם המועצה המקומית. המבנה המקורי תוכנן בסגנון הבינלאומי המאוחר, כמבנה בעל שתי קומות. מבנה זה היה קטן מדי עבור צורכי העיר שהתפתחה במהירות, ובמשך השנים נוספו לו תוספות בנייה. היום, מאכלס הבניין את המחלקה המשפטית של עיריית רמת גן, מרכז פעילות לאזרחים הוותיקים, אגף מרכזות מידע ואת לשכת חברי המועצה של רמת גן.
המבנה
המבנה המקורי תוכנן כמבנה בן שלוש קומות. קומת הקרקע מכילה מבואה וחלל מרכזי, קומת מרתף בנויה בצורת ח', וקומה עליונה הבנויה כקומת גלריה. התוכנית יצאה לפועל בצורה חלקית – החזית שמרה על התכנון המקורי, בעוד המבנה נבנה כמפלס אחד.
הסגנון
המבנה תוכנן בסגנון הבינלאומי המאוחר. סגנון אדריכלי זה נובע מתוך הסגנון הבינלאומי שהתפתח באירופה ובארצות הברית במהלך שנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. הסגנון מאופיין בתכנון פונקציונלי, יעיל, השם דגש על קווים פשוטים וישרים, נמנע מקישוטים מיותרים, שימוש חסכוני של חומרי בנייה ושומר על אופי מופשט וצנוע. המאפיינים הבולטים של הסגנון הזה הם: תצריף רצועות אנכיות טיפוסיות לאורך חזית המבנה, מסה הבנויה בצורה אורתוגונלית, טיח המשמש כחומר גמר, גג שטוח, ומבנה המורכב ממסה אחת בעלת מראה סטטי ללא חלוקה לגושים או לנפחים.
תוספות מאוחרות
המבנה בצורתו הנוכחית עבר שינויים רבים מאז הקמתו, אשר באו לענות על צורכי העיר המתפתחת. בחלקו המערבי של המבנה נוספו שתי קומות, בחלקו המזרחי – נוסף אגף, ובחלק הפונה לצד דרום נוסף מחסן. כיום בנוי המבנה כמסה עיקרית אחת עם הרחבות.
האדריכל
המתכנן אינג' א. ווינשטוק, על בסיס מבנה מוקדם בתכנון רפאל מגידוביץ' שהיה מהנדס המועצה.
פיתוח השטח
פיתוח השטח בו ניצב המבנה כולל את "גן יעקב" שנמצא צפונית לבית האזרח. המבנה ניצב על מגרש שטוח, ובעל חזית מונומנטלית לכיוון רחוב ביאליק.
כיכר רמב"ם
כיכר רמב"ם היא הכיכר המרכזית של העיר רמת גן ובה נמצא פסל ביאליק. הכיכר מופיעה במפת עיר גנים משנת 1921 של האדריכל ריכרד קאופמן, ומהווה נקודת ציון חשובה כחלק מציר ראשי המכיל את מבני הציבור וחוצה את הוואדי שבין גבעות רמת גן. סביב הכיכר הוקמו קולנוע אורדע, בית העירייה, בית הכנסת הגדול ובית האזרח.
כף וילמס
כף וילמס (באנגלית: Cape Willems) היא לשון יבשה באזור חוף דנקו של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
גילוי ומיפוי לשון היבשה
לשון היבשה התגלתה ומופתה לראשונה בפברואר 1898 על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899, בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
הכף צולמה מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
מקור השם
שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי ז'רלאש.
ז'רלאש קרא ללשון היבשה על שמו של פייר וילמס (Pierre Willems), אשר סייע למשלחתו של ז'רלאש. וילמס היה פילולוג והיסטוריון הולנדי שחקר את רומא העתיקה.
לקריאה נוספת
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°, P 125
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 165
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 353
• National Imagery and Mapping Agency 2002, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 142
מיכל זילבר
הרב יחיאל מיכל זילבר (נולד בח' בתשרי ה'תש"ד, 7 באוקטובר 1943) הוא ראש ישיבת זוויעהל בירושלים. בנוסף הוא מגיד שיעור בולט, שיעוריו על דף היומי בתלמוד בבלי מוקלטים במסגרת קול הדף וזוכים לאלפי האזנות. בעבר היה ראש ישיבת איתרי.
ביוגרפיה
נולד בטבריה למשפחה של חסידי סלונים, ששהו בטבריה מעליית רבי מנחם מנדל מוויטבסק, בצעירותו למד בישיבות סלונים והיה תלמידו של הנתיבות שלום, ובישיבת סלבודקה. לאחר נישואיו עבר להתגורר בירושלים. שימש כראש ישיבה בישיבת איתרי ובישיבת פרשבורג, והוא ראש ישיבת זוויעהל ומלמד גם בישיבת תפארת ישראל שפתח חתנו הרב ישראל מאיר דרוק.
הוא מקפיד לסיים כל שנה בחג הסוכות את התלמוד בבלי והתלמוד ירושלמי בשביל זה הוא לומד מדי יום 7 דפי גמרא בתלמוד הבבלי ו 4 דפים בתלמוד הירושלמי וחוץ מזה הוא מסיים כל חודש את השישה סדרי משנה בשביל זה הוא לומד כל יום 18 פרקי משניות כך שכל שנה הוא עורך "סיום" על כל התורה. פתח בירושלים מוסד לילדים חרדיים בעלי לקויות למידה בשם לימודי ה'.
עם פתיחת קול הדף בתחילת שנות ה-80 החל להקליט את שיעוריו על דף היומי בתלמוד בבלי, שיעוריו מאופיינים בחיתוך דיבור ובבהירות והם נמסרים בעברית וגם ביידיש, כל שיעור הוא 60 דקות בדיוק והוא כולל את פירוש הגמרא והסוגיא ומפרשי הגמרא לפי הצורך. בנוסף הוא מוסר שעורים בפרשת שבוע המופיעים בקול הלשון והוציא מספר ספרים בשם "לב ים".
הרב עוסק אף בתורת הקבלה, ולמד אצל המקובל הרב יעקב משה הלל. בשנים עברו אף היה מופיע ביום ראש השנה בישיבת "אהבת שלום" לצורך כוונות בתקיעת שופר.
משפחתו
חתנו הוא הרב ישראל מאיר דרוק ראש ישיבת "תפארת ישראל"
חתנו הרב חיים טודרוס גולדבלט נפטר בשנת תשפ"א
אחיו חיים זילבר, היה כתב בעיתון יום השישי תחת שם העט ע' כספי, ויו"ר הוועדה הרוחנית של רדיו קול חי. נפטר בשנת 2020
אח נוסף אלחנן זילבר התגורר בבורו פארק. נפטר בשנת 2018
אפיטומי מדיקל
אפיטומי מדיקל בע"מ המוכרת בשם המקוצר "אפיטומי" היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בפיתוח, ייצור ומסחור של התקנים רפואיים הנארזים בכמוסות ונצרכים בבליעה.
היסטוריה
החברה הוקמה באוגוסט 2005 בשם טוליפ ביוטכנולוגיה בע"מ, וב-2018 יולי 2016 שינתה את שמה לשם הנוכחי, אפיטומי מדיקל בע"מ. ד"ר שמעון אקהויז, שייסד את החברה עם דורון מרקו, הוא יו"ר דירקטוריון פעיל של החברה. מנכ"ל החברה הוא ד"ר דן השמשוני. מטה החברה שוכן בפארק תעשייה קיסריה. בדצמבר 2021 העסיקה החברה 37 עובדים.
לחברה שני תחומי פעילות לפיתוח של התקנים רפואיים הארוזים בכמוסות ונלקחים בבליעה:
בספטמבר 2008 השלימה החברה גיוס של 8 מיליון דולר.
בדצמבר 2021 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, וגייסה 185 מיליון ש"ח לפי שווי של 632 מיליון ש"ח לפני הכסף. בעת הנפקתה החברה טרם החלה בייצור מסחרי של התקן כמוסת ההרזיה, אך היא חתמה על הסכם עם חטיבת המזון הרפואי של חברת נסטלה העולמית, שבמסגרתו התחייבה נסטלה לשווק ולהפיץ באופן בלעדי את כמוסת ההרזיה של החברה ברחבי העולם. החברה מעריכה שתחל בייצור סדרתי של התקן זה ובמכירתו במהלך או לאחר החציון הראשון של שנת 2023.
לחברה פטנטים ובקשות לפטנט על פיתוחיה.
רמירס
רמירס סנטוס דו נסימנטו (בפורטוגזית: Ramires Santos do Nascimento; נולד ב-24 במרץ 1987 בבארה דו פיריי, ריו דה ז'ניירו) הידוע בשמו הפרטי, הוא כדורגלן עבר ברזילאי. בשנת 2012 נתן לו מדור הספורט של הגרדיאן את המקום ה-61 בין 100 שחקני הכדורגל הטובים העולם.
קריירת מועדונים
בצעירותו שיחק רמירס בקבוצת הנוער של מועדון הכדורגל ז'וינווילי, עימה זכה פעמיים באליפות הליגה השנייה של מחוז סנטה קטרינה בשנים 2005 ו-2006. בשנת 2006 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של ז'וינווילי (דאז בליגה הברזילאית השלישית) ולאחר עונה טובה, אותה סיים עם שלושה שערים ב-14 משחקים הושאל לקרוזיירו מליגת העל הברזילאית. כבר בעונתו הראשונה בקרוזיירו הפך לאחד השחקנים המובילים של הקבוצה ועם שלושה שערים ב-32 משחקים הוביל אותה למקום החמישי בליגה.
בינואר 2008 שב רמירס מההשאלה, אך כבר לאחר מספר ימים נקנה על ידי קרוזיירו תמורת 300,000 דולר. בעונת 2008, המשיך להשתפר ביכולתו והפך לאחד השחקנים הבולטים בליגה. עם שישה שערים ב-25 משחקים הוא הוביל את קבוצתו למקום השלישי בליגה ולאליפות מחוז מינאס ז'ראיס. כמו כן, הוא נבחר לנבחרת העונה בליגה הברזילאית ואף העפיל עם קבוצתו לגביע הליברטדורס 2009. רמירס פתח מצוין את הטורניר והוביל את קרוזיירו למקום הראשון בבית המוקדם ולהעפלה לרבע הגמר, לאחר ניצחון על אוניברסידד דה צ'ילה בשלב שמינית הגמר. עם זאת, לא היה חלק מההישג המרשים של קבוצתו שהגיעה עד לגמר הטורניר, מאחר שב-21 במאי 2009 עבר לבנפיקה ליסבון הפורטוגזית תמורת 7.5 מיליון אירו.
כבר בתחילת דרכו בבנפיקה הוביל רמירס את הקבוצה למקום הראשון בבית בשלב הבתים של הליגה האירופית. בהמשך הוביל את הקבוצה לניצחון 0-4 על הרטה ברלין בשלב 32 האחרונות ולניצחון 1-2 על אולימפיק מרסיי בשמינית הגמר. עם זאת, ברבע הגמר הפסידה בנפיקה 5-3 בסיכום שני המשחקים נגד ליברפול והודחה מהטורניר. בליגה הפורטוגזית לא התקשתה בנפיקה לזכות באליפות לאחר ששלטה בליגה במשך כל העונה. הקבוצה הפגינה יכולת מצוינת גם בגביע הפורטוגזי ואף זכתה בו לאחר ניצחון 0-3 על פורטו במשחק הגמר. מבחינה אישית, רמירס סיים עונה טובה במיוחד עם חמישה שערים ב-43 משחקים בכל המסגרות.
בעונת עבר לשחק בצ'לסי האנגלית בתמורה ל-18 מיליון לירה שטרלינג. את שערו הראשון בקבוצה כבש רמירס ב-24 בינואר 2011 במשחק הליגה נגד בולטון וונדררס, בו ניצחה צ'לסי 0-4. בעונת 2011/2012 כבש רמירס את השער שהעלה את צ'לסי לגמר ליגת האלופות עם הקשתה מעל ויקטור ואלדס, שוער ברצלונה בחצי הגמר. שער זה נבחר לשער השנה של צ'לסי. באותה השנה זכתה צ'לסי בליגת האלופות ורמירס היה לשחקן חשוב בקבוצה. עונה לאחר מכן פתח בהרכב בגמר הליגה האירופית 2013, שהסתיים בניצחונה של צ'לסי 2-1 על בנפיקה ליסבון.
ב-27 בינואר 2016 חתם רמירס בקבוצה הסינית ג'יאנגסו גואוקסין-סיינטי אשר שילמה עבורו 25 מיליון לירות שטרלינג. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה היה שחקן הרכב, אך בשתי העונות האחרונות לא נכלל בסגל כלל מלבד משחק גביע אחד. במאי 2019 שוחרר מהקבוצה.
נגישות אינטרנט
נגישותו של אתר אינטרנט היא המידה בה אנשים עם מגוון רחב של לקויות (כגון לקות ראייה, לקות שמיעה, לקות תנועה או לקות למידה) יכולים לגלוש או להשתמש ביעילות באתר אינטרנט מסוים, לצורך קבלת מידע ועשיית כל פעולה אחרת האמורה להתבצע באתר.
רמירס
קריירת מועדונים
ב-13 ביוני 2019 חזר רמירס לברזיל לאחר 10 שנים וחתם בפלמיירס.
נגישות אינטרנט
נגישותו של אתר האינטרנט היא תת-נושא בשמישותו של האתר, דהיינו בהערכת המידה בה אנשים עם מגוון תכונות רחב (כדוגמת עולים חדשים, ילדים, בני הגיל השלישי), יכולים להשתמש באתר. השאיפה להפיכת מוצר לשמיש ככל האפשר לאנשים בעלי מגוון רחב ככל האפשר של תכונות מכונה גם עיצוב אוניברסלי ואכן, העיסוק בנגישותם של אתרי אינטרנט נשען פעמים רבות על עקרונות העיצוב האוניברסלי.
רמירס
נבחרת לאומית
ביולי 2008 זומן רמירס לסגל הנבחרת האולימפית של ברזיל לקראת אולימפיאדת בייג'ינג 2008. הוא שותף בארבעה משחקים במהלך הטורניר וזכה עם הנבחרת במדליית הארד.
ב-21 במאי 2009, אותו היום בו חתם בבנפיקה, זומן לראשונה לסגל נבחרת ברזיל הבוגרת לקראת מוקדמות מונדיאל 2010 וגביע הקונפדרציות 2009. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק המוקדמות נגד ב-6 ביוני, כאשר החליף את אלאנו. בהמשך הפך לשחקן משמעותי ואף לשחקן הרכב בנבחרת והוביל אותה לזכייה בגביע הקונפדרציות לאחר ניצחון 2-3 על בגמר הטורניר. ב-7 ביוני 2010 כבש את שעריו הראשונים במדי הנבחרת, כאשר הבקיע צמד בניצחונה של ברזיל 1-5 במשחק הכנה למונדיאל 2010 נגד. במונדיאל עצמו לא קיבל דקות משחק רבות ובשלושת משחקיה של ברזיל בשלב הבתים נכנס כמחליף רק בדקות הסיום. הוא פתח בהרכב לראשונה במשחק שמינית הגמר נגד ואף בישל לרוביניו את השער השלישי בניצחון 0-3. עם זאת, לא שותף במשחק רבע הגמר נגד, בו הפסידה הנבחרת 2-1 והודחה מהטורניר.
נגישות אינטרנט
ישנם כלים או דפדפנים ההופכים אתרים לא נגישים לנגישים. לדוגמא, לילדים ולבני נוער הנמצאים על הספקטרום האוטיסטי או עם הפרעות התפתחותיות נרחבות (PDD) ו-PDD-NOS פותח דפדפן אינטרנט זאק העוזר להנגיש אתרי אינטרנט.
מניעים להרחבת הנגישות וחקיקה
ככל שאתר אינטרנט שמיש יותר, כך מספר רב יותר של אנשים יכול לקרוא את התמלילים שבו, לקבל את המסרים שבתמונות, בדיאגרמות ובקטעי הוידאו שבו, כמו גם לשלוח מידע בעזרתו (מסרים, הזמנת קנייה וכיוצא בזה). אתרי אינטרנט יכולים להוות גם פתרונות נגישות עבור סוגים אחרים של מתן שירות - אדם שמתקשה לגשת לחנות פיזית או לקבל מידע בטלפון, עשוי להזדקק לאתר האינטרנט הנותן שירות מקביל.
חוקי שוויון כלליים לאנשים עם מוגבלויות, כגון, חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התשנ"ח-1998) וגם חוקים ספציפיים יותר, כגון, Communications And Video Accessibility Act of 2010 וכמו גם תקנות (למשל תקנות לסעיף 508 בRehabilitation Act) מגנים על זכותם של אנשים עם לקות להשתמש ביעילות באתרי אינטרנט של נותני שירות שונים, בשנת 2005 התווספו התקנות בנוגע לחובת הנגישות ובשנת 2007 עודכנה תקנה 37 ח' המסדירה את הליך הנגשת אתרי אינטרנט. מעבר לזאת, חוקי השוק מגנים על אנשים בעלי צרכים מיוחדים. אי יישום של עקרונות העיצוב האוניברסלי בעיצוב אתר אינטרנט יכול להתבטא באובדן לקוחות. על כן, תחום שמישות ונגישות אתרי האינטרנט הוא תחום עיסוק מפותח בהשוואה לתחומים אחרים בנגישות השירות.
אנשים עם לקויות עלולים להיתקל בבעיות נגישות בדפי אינטרנט יותר מאשר בקובצי מחשב מסוגים אחרים. זאת משום, שדפי אינטרנט מעוצבים במגוון גדול של עיצובים. לדוגמה, אנשים עם לקויות ראייה הקוראים דפי אינטרנט בעזרת תוכנה להקראת הכתב על המרקע, נתקלים לא פעם בתמונות בדפי אינטרנט שאין להן תמליל חליפי והם אינם יכולים לדעת מה מראה התמונה ועד כמה היא חשובה להבנת תוכן דף האינטרנט.