cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בית הסוהר לנשים בבית לחם
עם לוחמות אצ"ל ולח"י שנכלאו בבית סוהר זה נמנו גאולה כהן (שהצליחה להימלט ממנו), אסתר רזיאל-נאור (שנכלאה כשהיא בהריון), שרה לבני, שולמית שמיר וצלה עמידרור. האסירות היהודיות זכו לביקוריהם של הרבנים אריה לוין ויעקב גולדמן וכן של ראש אגודת "לאסירינו", שמחה אבן-זהר.
Tango (אלבום)
Tango (בעברית: טַנגוֹ) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת הישראלית יסמין לוי. האלבום יצא לאור בהפצה בין-לאומית בשנת 2014, על ידי חברת התקליטים וורלד וילג'. באלבום נכללו הלהיטים "Entre Tu Amor" ו-"La Cumparsita" שצברו חצי מיליון השמעות בספוטיפיי בסך הכול.
האלבום לא הצליח לשחזר את הצלחת קודמיו, אך צבר למעלה מ-1.5 מיליון השמעות בספוטיפיי בסך הכול.
בבממלכה המאוחדת הופץ האלבום בפורמט של תקליטור ו-DVD. בצרפת, הופץ בפורמט של תקליטור בלבד.
אגודת פטפי
אגודת פטפי (בהונגרית: Petőfi Társaság; התקיימה מ--1876 עד 1944) הייתה אגודה ספרותית ש נוסדה במטרה להפיץ את הערצת והאדרת שמו של המשורר הלאומי ההונגרי שנדור פטפי ולמען טיפוח השירה והסיפורת ההונגרית ברוח לאומית.
היסטוריה
שאנדור באלאז', קארוי אייסאקי, יוז'ף קומוצ'י, גוסטב לאוקה, טמאש סאנה ואדה סיגליגטי עבדו רבות סביב הקמתה של האגודה. היא קיימה את הפגישה הפומבית הראשונה שלה ב-1876. זו נערכה ב-1 בינואר באולם הטקסים של האקדמיה ההונגרית למדעים. עם קריאות שיריו של שנדור פטפי שנבחרו בקפידה, אגודת פטפי זכתה במהרה לקהל גדול ולפופולריות, אף כי בתחילה ממש לא היה לה אולם משלה שבו יכלו לקיים את מפגשי הקריאה החודשיים ונאלצה להשתמש בחדרי עמותות אחרות. האקדמיה, באדיבותו של הרוזן מנייהרט לונאי, פתחה לה את חדר הישיבות שלה מדי חודש, רק שנים מאוחר יותר. שם ערכו חברי האגודה דאז את מפגשי הקריאה הפומבית שלהם ביום ראשון השני של כל חודש.
פעילות האגודה
חברי ואורחי האגודה הרגילים קראו במפגשים אלה יצירות ספרות יפה מקוריות והיסטוריה ספרותית, למעט קריאת יצירות מתורגמות. במהלך קיומה פרסמה האגודה מספר יצירות מקוריות ובמשך זמן מה היה לה גם עלון שאותו הפסיקו מאוחר יותר. מכרזי האגודה לכתיבת יצירות פיוטיות (שירה) וניתוחי ספרות יפה העשירו את הספרות ההונגרית ביצירות ובהסברים. כבר בראשית דרכה דאגה מאוד האגודה לאסוף את כתבי היד של פטפי ונתונים על חייו; היא אספה גם את המהדורות המקוריות של המשורר הגדול ותרגומים של יצירותיו לשפות שונות, וכן דיוקנאות שלו. ספריית הספרים וכתבי היד של האגודה שימשו לעיתים קרובות אסתטיקאים הונגרים שעסקו בפטפי והם פנו לאגודה לקבלת עצות ולהכוונה גם מחו"ל, במיוחד מאיטליה ומשוודיה, שם היו לאגודה גם חברים חיצוניים, מהמתרגים והסוקרים של פטפי באותן מדינות. מספר החברים הקבועים נקבע עד למספר 60 והאגודה יכלה לבחור חבר כבוד וחבר חיצוני כרצונה. הנשיא הראשון של האגודה היה הסופר מור יוקאי בין חברי הכבוד היה לאיוש קושוט, שהעריך מאוד את מטרות האגודה במכתב ארוך אל טמאש סאנה לאחר בחירתו. אגודת פטפי הקימה את מוזיאון פטפי והוציאה לאור את סדרת "ספריית פטפי".
חברי אגודת פטפי היהודים
מתוך 132 חברי האגודה (בכל התקופות יחד) 19 היו יהודים (כ-14%)
RCC חיפה
המרכז לתיאום חיפוש והצלה בים מהווה מוקד להתרעה, איתור וניהול מצבי חירום לכלי שיט בים ולמטוסים מעל הים. זהו גוף של רשות הספנות והנמלים הפועל על פי אמנות בינלאומיות ממוקם בחיפה ואחראי על גזרות של הים התיכון ומפרץ אילת אשר באחריות מדינת ישראל. שמו המלא הוא "Joint Search and Rescue Coordinating Center", או בקיצור "JRCC HAIFA".
היסטוריה
קיום מרכז תיאום לחיפוש והצלה הוא מחויבות של ישראל על פי אמנת החיפוש וההצלה.
המרכז מהווה המשך לתחנת החוף HAIFA RADIO שנתנה קשר לכלי שיט בים החלה את פעילותה באלחוט מורס בתקופת המנדט הבריטי. אחרי קום המדינה פעלה במסגרת משרד הדואר, לאחר מכן משרד התקשורת. בשנת 1986, לאחר הפרטת המשרד, הועברה תחנת החוף לחברת בזק ופעלה עצמאית עד שנת 1994. עם ירידת הרווחים התפעוליים הפסיקה בזק את שירותיה. משנת 1995 חברת בזק הפעילה את תחנת החוף במימון עבור משרד התחבורה - מינהל הספנות והנמלים.
עם טביעת האונייה מינרל דמפייר ביוני 1995, נוכח ראש מנהל הספנות, אריה רונה, בקשיי הקשר לאירוע חירום במרחק רב מאוד, והלקח בצורך בחדר מצב. הוקם חדר מצב, עם קשר, מפות הפעלה ואיוש על פי הצרכים, כדוגמת מוקדי השליטה בחיל הים. המוקד השתתף מספר פעמים בעת אירועים הקשורים לאניות צי הסוחר הישראלי ברחבי העולם.
בשנת 2005 הפך מנהל הספנות לרשות הספנות והנמלים ובאחריותה למלא את חובת הממשלה לאמנות הבינלאומיות שהיא צד להן. מחודש יוני 2006 מאויש חדר המצב, 24 שעות 7 ימים בשבוע, על ידי אנשי מקצוע מיומנים.
ב-1 ביוני 2009, נסגרה תחנת החוף ונפתח מרכז החירום הימי באחריות משרד התחבורה רשות הספנות והנמלים. הפעלת העובדים והציוד באחריות חברת בזק, המשמשת כקבלן משנה. כ-10 מפעילים מקצועיים (קציני ים ומוסמכים לתקשורת ימית ולחיפוש והצלה) במסגרת חברת בת של בזק – בזק און ליין. המוקד החליף את שמו ל-RCC HAIFA.
בשנת 2013 נוספה למוקד אחריות אווירית על מנת שישראל תענה גם לדרישת האמנות האוויריות ולמקרה של תקלת מטוס מעל הים. העובדים במוקד הוכשרו והוסמכו לנהל תקשורת אווירית נעשתה הסדרה מול רשות התעופה האזרחית ורשות שדות התעופה ושמו הורחב ל-JRCC HAIFA.
פעילות המוקד מרוכזת בארבעה תחומים:
קיום אמנות בינלאומיות
האמנות הנוגעות ישירות למרכז תאום והצלה בים הן:
אירועים
המוקד מטפל בכ-250 אירועים בשנה כאשר כ-80 מהם נמצאים באזור האחריות של ישראל. מספר מקרים לדוגמה:
קישור במקרי חירום אחרים
כמוקד קשר הנמצא ביחסי עבודה עם מוקדים אחרים יצא למרכז התיאום בחיפה להיענות לבקשת מוקד תאום והצלה בלרנקה שבקפריסין ב-18 ביוני 2016 פרצה בקרבת העיר פפוס שרפת יער גדולה. מוקד חיפה העביר את הבקשה למשרד החוץ ולגורמים אחרים וראש הממשלה החליט לשלוח מטוסי כיבוי ועזרה נוספת לקפריסין.
סמואל קוקס
'''סמואל "סם" ד. קוקס (באנגלית: Samuel "Sam" D. Cox''') הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, בתפקידו האחרון שירת כמפקד חיל האוויר ה-18 של ארצות הברית.
ביוגרפיה
קוקס גדל בלוריס שבקרוליינה הדרומית. הוא בנם של אן וג'רי קוקס ולו אח אחד. אביו שירת כקצין בחיל האוויר. ב-1984 סיים לימודי תואר ראשון באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. התגייס לחיל האוויר ושירת כטייס מטוסי תובלה.
שירת כטייס לוקהיד C-141 סטארליפטר בטייסת התובלה 41, במסגרת זו השתתף בהנחתת הכוחות האמריקאים במהלך הפלישה האמריקאית לפנמה ב-1989. שירת כעוזר מפקד כנף התובלה 537, ראש ענף C-141 וקצין תכנון בפיקוד התובלה של חיל האוויר והשתתף במלחמת המפרץ. שימש עוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר. לאחר לימודים במכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר שימש עוזר קצין אג"ם בטייסת 17 וקצין מבצעים בטייסת התמיכה 457 השייכת לכנף מטוסי בואינג C-17 גלובמאסטר III.
בשנים 1999–2001 פיקד על טייסת התובלה 14, המפעילה מטוסי C-17 מבסיס חיל האוויר צ'ארלסטון בקרוליינה הדרומית. לאחר מכן שימש סגן מפקד להק המבצעים 437. בשנים 2002–2004 שירת כסגן המזכיר הראשי בלשכת מזכיר ההגנה של ארצות הברית. במאי 2004 מונה לסגן מפקד כנף התובלה 437. במאי 2005 מונה למפקד כנף תובלה 436 המפעילה מטוסי C-17 ומטוסי C-5 גלקסי מבסיס חיל האוויר דובר שבדלאוור. במאי 2007 מונה לראש ענף במטה חיל האוויר. בשנים 2008–2010 שימש מפקד הצוערים באקדמיית חיל האוויר. ביולי 2010 מונה למפקד מרכז מבצעי האוויר והחלל 618 בחיל האוויר ה-18 של ארצות הברית. באוגוסט 2011 מונה לראש ענף אסטרטגיה, מדיניות, תכנון ולוגיסטיקה בפיקוד התובלה של ארצות הברית. ביוני 2012 מונה לקצין אג"ם בפיקוד.
בדצמבר 2013 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש אגף כוח האדם של במטה חיל האוויר. באוקטובר 2015 מונה למפקד חיל האוויר ה-18 של ארצות הברית ושירת בתפקיד עד יוני 2017.
במהלך שירותו צבר מעל 4,600 שעות טיסה, על מטוסי T-37 טוויט, T-38 טאלון, בואינג C-17, C-5 גלקסי, לוקהיד C-141 סטארליפטר.
אלכסוני רוח
באדריכלות, אלכסוני רוח הם חיזוקים אלכסוניים המחברים וקושרים את קורות הגג יחד במטרה למנוע קריסה. בגגות מימי הביניים צורת אלכסוני הרוח הייתה קשתית, היוצאת מן הקורות הראשיות ותופסת את קורות המשנה האופקיות.
אלדר קושטה
אלדר ואנדר סוזה דה אזוודו א קושטה (בפורטוגזית: Hélder Wander Sousa de Azevedo e Costa; נולד ב-12 בינואר 1994) הוא כדורגלן פורטוגלי-אנגולי המשחק בעמדות הקשר ההתקפי בקבוצת לידס יונייטד ובנבחרת אנגולה.
הוא החל לשחק בבנפיקה ליסבון, אך השתתף במשחק אחד בלבד בקבוצה הבוגרת, במסגרת גביע הליגה, ובילה את רוב הקריירה שלו במדי קבוצות מחוץ לארצו, דפורטיבו לה קורוניה מהלה ליגה ומונקו מליג 1, ולאחר מכן החל לשחק באנגליה, תחילה בוולברהמפטון וונדררס ולאחריה במדי לידס יונייטד, עמה זכה להעפיל בסוף עונת 2019/2020 לפרמייר ליג ולזכות באליפות הצ'מפיונשיפ.
קושטה השתתף בכל הנבחרות הצעירות של פורטוגל, החל מהנבחרת עד גיל 16, והגיע עד לנבחרת הבוגרת. מכיוון ששותף רק במשחק ידידות במדי פורטוגל היה קושטה יכול לעבור לייצג את ארץ הולדתו, אנגולה, וב-2021 הצטרף לסגל הנבחרת שלה.
בנפיקה ליסבון
ב-11 באוגוסט 2012 ערך קושטה את הופעת הבכורה שלו במדי בנפיקה ב', קבוצת המילואים של בנפיקה ליסבון, בליגה השנייה, במשחק נגד בראגה ב', במהלכו שיחק 72 דקות כשחקן כנף.
את שער הבכורה שלו הבקיע ב-23 באוגוסט 2013 בניצחון הביתי 0–3 על פורטימוננסה, הראשון מתוך שמונה בעונת 2013/2014, כולל שער בניצחון 3–4 על אוליביירנסה, בו אף הורחק בכרטיס אדום.
ב-25 בינואר 2014 שיחק לראשונה במדי הקבוצה הראשונה של בנפיקה, במשחק שנערך באצטדיון האור כנגד ז'יל ויסנטה, כאשר החליף את מיראלם סולימאני ב-13 הדקות האחרונות בניצחון 0–1 במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הליגה. הוא לא שותף בהמשך המפעל, בו זכתה בנפיקה לבסוף, וב-5 בנובמבר אותה שנה הבקיע שלושער בניצחון הביתי של קבוצת המילואים של בנפיקה 1–5 על אולהאננסה, במסגרת הליגה השנייה.
השאלה לדפורטיבו לה קורוניה
ב-10 בינואר 2015 הושאל לקבוצת דפורטיבו לה קורוניה מליגת העל הספרדית עד לתום העונה. הוא לקח חלק בשישה משחקים במדי דפורטיבו, כאשר בכולם שותף כמחליף.
השאלה למונקו
ב-15 ביולי 2015 הצטרף למועדון הכדורגל של מונקו בהשאלה לעונה אחת, כאשר בקבוצה הוחתמו גם חבריו לבנפיקה, איוון קוואליארו וברנרדו סילבה. הוא הבקיע את שער הראשון במונקו ב-8 בנובמבר, במשחק החוץ שהסתיים בהפסד 3–1 לבורדו. הוא היה אחראי לבישול שער הבכורה של קיליאן מבאפה בליגה, במשחק בו ניצחה מונקו את טרואה בתוצאה 1–3 ב-26 בפברואר 2016, ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר שכבש שער בתולדות הקבוצה.
במהלך עונת 2015/2016 שיחק 26 משחקים והבקיע חמישה שערים בכל המסגרות עבור מונקו, כאשר הוא מתחרה על מקום בהרכב מול ברנרדו סילבה, תומא למאר וקיליאן מבאפה.
וולברהמפטון וונדררס
ב-29 ביולי 2016 הוא עבר בהשאלה לעונה אחת לוולברהמפטון וונדררס מהצ'מפיונשיפ, שם ערך את הופעת הבכורה כמחליף ב-6 באוגוסט בתיקו 2-2 מול רות'רהאם יונייטד. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו עבור המועדון ובישל את השער השני בניצחון 1–2 במסגרת גביע הליגה ב-23 באוגוסט מול קיימברידג' יונייטד. קושטה הבקיע את שער הליגה הראשון שלו בניצחון 0–2 מול ניוקאסל יונייטד במשחק שהתקיים בסנט ג'יימס פארק ב-17 בספטמבר, לפני שהבקיע שוב בתיקו 1-1 בדרבי של המידלנדס מול אסטון וילה שהתקיים ב-15 באוקטובר בווילה פארק. הוא זכה לשבחים גם על הופעתו מול ליברפול במסגרת הגביע האנגלי, כאשר וולברהמפטון חוללו הפתעה כשניצחו 1–2 באנפילד, כשקושטה אחראי לבישול שני השערים לקבוצתו.
ב-30 בינואר 2017 חתם על חוזה קבוע לארבע וחצי שנים בוולברהמפטון, לאחר שנרכש מבנפיקה תמורת 13 מיליון ליש"ט, סכום שהיווה את שיא ההעברות של וולברהמפטון בכל הזמנים. לאחר שהבקיע 12 שערים ובישל שמונה בכל המסגרות בעונתו הראשונה במועדון, זכה קושטה בתואר שחקן העונה של המועדון לעונת 17–2016, וזכה בנוסף בתואר שחקן השנה על פי בחירת השחקנים, ובשער הניצחון של העונה עבור המיומנות שהפגין בשער שכבש מול קארדיף סיטי.
קושטה הבקיע את שערו הראשון לעונת 18–2017 בניצחון 1–4 מול לידס יונייטד ב-22 בנובמבר 2017. בתום העונה העפילה וולברהמפטון לפרמייר ליג כשקושטה תורם במהלכה חמישה שערים ושישה בישולים.
הוא ערך את הופעת הבכורה בפרמייר ליג ב-11 באוגוסט 2018 במשחק פתיחת העונה של וולברהמפטון שהסתיים בתיקו 2-2 מול אברטון, והבקיע את שערו הראשון ב-28 באוגוסט בניצחון 0–2 מול שפילד ונסדיי במסגרת גביע הליגה. הוא הבקיע את שערו הראשון בליגה בניצחון קבוצתו 1–3 מול טוטנהאם במשחק שנערך באצטדיון ומבלי ב-29 בדצמבר. הוא ערך 31 הופעות עבור וולברהמפטון בכל המסגרות בעונת 19–2018 כשהוא מסייע לקבוצתו לסיים את העונה במקום השביעי שהקנה לה השתתפות בליגה האירופית.
לידס יונייטד
קושטה הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון ב-27 באוגוסט במשחקה של לידס בגביע הליגה מול סטוק סיטי. שער השוויון שהבקיע שלח את המשחק לבעיטות עונשין לאחר שהסתיים בתיקו 2-2. קושטה כבש גם את בעיטת העונשין כשבסיום הפסידה לידס בתוצאה 4–5. קושטה הבקיע את שער הליגה הראשון שלו במדי לידס ב-30 בנובמבר, בניצחון 0–4 על מידלסבורו.
ב-7 ביולי 2020 חתם על חוזה לארבע שנים בלידס. לאחר שליגות הכדורגל באנגליה הופסקו במרץ 2020 עקב התפרצות נגיף הקורונה, חודשה העונה במהלך חודש יוני באופן מוצלח עבור לידס, וקושטה העפיל עם המועדון לפרמייר ליג, כשהקבוצה זוכה בנוסף בתואר אלופת הצ'מפיונשיפ לעונת 20–2019.
השאלה לוולנסיה
ב-31 באוגוסט 2021 הושאל לוולנסיה מהלה ליגה עד לסיום עונת 2021/2022. ב-19 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-79 במשחק ההפסד 1–2 לריאל מדריד.
השאלה לאל-איתיחאד
ב-7 באוגוסט 2022 עבר בהשאלה לקבוצת אל-איתיחאד מליגת העל הסעודית עד לסיום העונה.
קריירה בינלאומית
יליד אנגולה, קושטה ייצג את פורטוגל ברמה הבינלאומית. הוא שיחק עבורה בטורניר אליפות אירופה 2013 מתחת לגיל 19 שנערך בליטא, ועל אף העובדה שלא הבקיע עבור הנבחרת שהגיעה לחצי הגמר הוא נכלל בנבחרת הטורניר.
קושטה ייצג את פורטוגל גם בטורניר טולון, לנבחרות עד גיל 23, שהתקיים ב-2014.
קושטה זומן לראשונה לסגל נבחרת פורטוגל לפני טורניר ליגת האומות 2018/2019 באוקטובר 2018. הוא ערך את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות מול נבחרת סקוטלנד שהתקיים בהאמפדן פארק ב-14 באוקטובר 2018, משחק בו ניצחה נבחרת פורטוגל 1–3 כאשר קושטה כובש את השער הראשון. נבחרת פורטוגל זכתה בטורניר ליגת האומות 2018/2019 כשניצחה בגמר את נבחרת הולנד. קושטה לא שותף במשחקי חצי הגמר והגמר.
ב-16 במרץ 2021 זומן לסגל נבחרת אנגולה לקראת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. ב-12 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה וגם הבקיע את שערו הראשון בנבחרת אנגולה בתיקו הביתי 2-2 מול מצרים, במסגרת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022.
סגנון משחק
קושטה יכול לשחק בעמדת שחקן כנף בשני צדי המגרש, וכמו כן יכול לשמש כחלוץ. הוא ידוע בשל כישורי המשחק שלו, קצב משחקו, ערמומיות ויצירתיות.
סטטיסטיקה
מעודכן ל-31 במאי 2023
גמר גביע אופ"א 1984
גמר גביע אופ"א של עונת 1983/1984, שוחק בשני מפגשים במתכונת בית-חוץ, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר היא טוטנהאם הוטספר האנגלית, שגברה על אנדרלכט הבלגית בדו-קרב בעיטות עונשין. הקבוצות שיחקו שני משחקים שנערכו ב-9 במאי וב-23 במאי 1984, עד כה, זה התואר האירופי האחרון בו זכתה טוטנהאם. בנוסף, עברו שלושים וחמש שנים עד שהתרנגולים שיחקו בגמר אירופאי נוסף, כשטוטנהאם העפילה לגמר ליגת האלופות ב-2019, והפסידה 0–2 לליברפול.
ב-1997, התברר שההעפלה של אנדרלכט לגמר הייתה שנויה במחלוקת, לאחר שהתגלה תשלום שוחד בסך 27,000 פאונד ששולם לשופט ששפט בחצי הגמר מול נוטינגהאם פורסט, מה שהוביל לפנדל מפוקפק לטובת אנדרלכט, בעוד שער של נוטינגהאם פורסט נפסל באופן שנוי במחלוקת.
ג'ורג' מילן
סר ג'ורג' מילן, ברון מילן הראשון (באנגלית George Milne, 1st Baron Milne; 5 בנובמבר 1866, אברדין, סקוטלנד, הממלכה המאוחדת – 23 במרץ 1948, לונדון, הממלכה המאוחדת) היה מפקד הכוחות הבריטים בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה בדרגת גנרל ומאוחר יותר כיהן כראש המטה הכללי של צבא הממלכה בדרגת פילדמרשל.
תחילת הקריירה
מילן למד באוניברסיטה שבעיר הולדתו ומאוחר יותר סיים את האקדמיה הצבאית המלכותית בוולוויץ'. ב-1885 הוצב כקצין ארטילריה בחיל התותחנים המלכותי וב-1898 נמנה עם כוחותיו של הוריישו קיצ'נר במסע לסודאן. בין 1899 ועד 1902 לחם במלחמת הבורים השנייה, במסגרתה עוטר באות השירות המופתי על הצטיינותו בשדה הקרב. ב-1913 מונה לקצין הארטילריה של האוגדה הרביעית.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוצב מילן עם אוגדתו בצרפת שם נטל חלק בקרבות החזית המערבית ובכלל זה קרב לה קאטו, הקרב הראשון על המארן, הקרב הראשון על האן וקרב איפר הראשון והשני. באוקטובר הועלה לדרגת בריגדיר גנרל. בראשית 1915 לאחר שרות קצר כקצין מטה של הקורפוס הבריטי השלישי, הועלה לדרגת מייג'ור-ג'נרל ומונה לתפקיד ראש המטה הכללי של הגיס הבריטי השני. ביוני מונה מילן לפקד על דיוויזיית הרגלים ה-27 של צבא הוד מלכותו, במסגרת הארמייה השנייה ובסוף השנה נשלח עם אוגדתו לגזרת סלוניקי שביוון.
במאי 1916 מונה למפקד הקורפוס הבריטי ה-16 ביוון, שכונה "גיס סלוניקי", החליף את הגנרל בריאן מהון ונטל חלק בקרבות החזית המקדונית. הכוחות הבריטים היו חלק ממערך כוחות מדינות ההסכמה באזור, אשר עד דצמבר 1917 פעלו תחת פיקודו של הגנרל הצרפתי מוריס סראי שלא זכה לאמונם המקצועי של הבריטים ככלל ומילן בפרט. בחזית המקדונית, על כל חייל שנהרג בקרבות נפטרו שניים ממחלות ומגיפות, בעיקר ממלריה שעשתה שמות בקרב החיילים והמפקדים הבריטים ועניין זה פגע ביכולותיו הפיקודיות של מילן בגזרה.
עד אפריל 1917 ניהלו הבריטים מלחמת התשה מול צבא ממלכת בולגריה וממועד זה עברו למתקפה. בראשית 1918 מנה קורפוס סלוניקי 4 דיוויזיות חיל רגלים, חטיבת פרשים ובסך הכל כ-140,000 חיילים. בנוסף סופחו לכוחותיו שתי דיוויזיות של הצבא היווני. בעוד שהכוחות שתחת פיקודו נכשלו שוב ושוב במתקפותיהם בגזרת אגם דויראן, הרי שבספטמבר 1918 נחלה המתקפה הבריטית לאורך חזית עמק הווארדאר הצלחה וסייעה להתמוטטות קו החזית הבולגרי. באמצע נובמבר, לאחר חתימת הסכם הפסקת האש, נכנס עם כוחותיו לעיר איסטנבול. למרות הכישלון הפיקודי ומבצעי, לא נתפש מילן כאחראי לתבוסה והאבדות הכבדות שספגו הבריטים בקרב דויראן השלישי ובסיום המלחמה הועלה לדרגת גנרל.
פסגת הקריירה
לאחר המלחמה המשיך לפקד על הכוחות הבריטים בזירת הבלקן והים השחור. במאי 1920, במהלך מלחמת יוון–טורקיה פיקד על הכוחות הבריטים שנכנסו לאיסטנבול, פעלו להחרמת נשק, פיזרו את הפרלמנט ואבטחו את מיצרי הבוספורוס. פעולה זו שהיקפה לא עלה בקנה אחד עם כוונת הדרג המדיני בלונדון המשיכה להעיב על יחסי טורקיה ובריטניה במשך שנים ובעקבותיה סיים מילן את תפקידו באזור ונקרא לשוב לבריטניה לתפקיד מטה. ב-1922 מונה למפקד הפיקוד המזרחי של צבא הממלכה ומ-1926 ועד 1933 כיהן כראש המטה הכללי הבריטי, בדרגת פילדמרשל. מילן פעל נחרצות נגד מדיניות צמצום כוחו של הצבא הבריטי ובכלל זה הכוונה לבטל כמעט לחלוטין את כוחות השריון.
עונת 2023/2024 בליגת העל בכדורגל
עונת 2023/2024 בליגת העל תהיה העונה ה-25 של ליגת העל כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.
הליגה הסדירה תכלול 14 קבוצות שישחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 13 משחקים כל אחד - 26 מחזורים בסך הכל. לאחר מכן תפוצל הליגה לפלייאוף עליון (6 קבוצות שישחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 5 משחקים כל אחד) ופלייאוף תחתון (8 קבוצות שישחקו ביניהן במשך סיבוב אחד בן 7 משחקים) שיכללו תוספת של 10 ו-7 מחזורים לעונה הסדירה בהתאמה ובסה"כ 36 ו-33 מחזורים בהתאמה. על ניצחון במשחק יוענקו שלוש נקודות, ונקודה בודדת תוענק על תיקו.
קבוצות
ליגת העל בעונה זו תכלול 14 קבוצות, 12 ששיחקו בליגה בעונת 2022/23, אליהן יצטרפו מכבי פתח תקווה והפועל פתח תקווה שהעפילו בסיום העונה הקודמת מהליגה הלאומית:
טבלת הליגה
העונה הסדירה תתקיים במתכונת של שני סיבובים בהם תשחק כל קבוצה נגד כל אחת מהקבוצות האחרות בליגה פעמיים (במתכונת בית/חוץ). הקבוצות שסיימו את העונה הסדירה באחד מששת המקומות הראשונים ימשיכו להתמודדות במסגרת הפלייאוף העליון. שאר הקבוצות יתמודדו בפלייאוף התחתון.
עוד לפני תחילת העונה הופחתו 4 נקודות ממאזנה של בית"ר ירושלים בעקבות אירועי גמר גביע המדינה בעונה הקודמת.
העונה צפוייה להתחיל ב-26 באוגוסט 2023
המלחמה של פויל
המלחמה של פויל (באנגלית: Foyle's War) היא סדרת דרמה בלשית שמתרחשת בתקופת מלחמת העולם השנייה ואחריה. את הסדרה יצר הסופר והתסריטאי אנתוני הורוביץ, שכתב גם את הסדרה "רציחות במידסומר". הסדרה הוזמנה על ידי רשת ITV אחרי סיום הסדרה "המפקח מורס" בשנת 2000. באוקטובר 2002 החלו שידורי הסדרה. סיימון שאפס, מנהל התוכנית של ITV, ביטל את המשכה ב-2007, אבל אחרי תלונות רבות ודרישה של הקהל חידש פיטר פינצ'ם, מחליפו של שאפס, את הפקת הסדרה ששודרה ב-2008 וזכתה לאחוזי צפייה גבוהים.
ב-12 בינואר 2015 פרסמו ITV שלא יוזמנו פרקים נוספים של הסדרה בשל ההוצאות הגבוהות של ההפקה. הפרק האחרון של הסדרה שודר ב-18 בינואר 2015.
תיאור
שש העונות הראשונות של הסדרה התרחשו בתקופת מלחמת העולם השנייה בהייסטינגס שבסאסקס בדרום אנגליה. בלש סגן-ניצב כריסטופר פויל (מייקל קיצ'ן) מנסה ללכוד פושעים המנצלים את המהומה שנוצרה בעקבות המלחמה. הוא נעזר בנהגת שלו, סמנתה "סם" סטיוארט (האניסאקל ויקס), וסמל הבילוש פול מילנר (אנתוני האוול). בעונה השביעית פויל פורש מהמשטרה ועובד עבור MI5, ומנווט בעולם של ריגול והמלחמה הקרה.
פויל
פויל הוא אלמן, שקט, שיטתי, נבון ישר והגון. עם זאת לרוב יריביו ממעיטים בערכו. החקירות שלו עוסקות בספסרות, בעסקים בשוק השחור, ובמקרי רצח. לעיתים קרובות פויל מתעמת עם בכירים בצבא או בשירותי המודיעין הבריטים, שהיו מעדיפים שהוא יעסוק בענייניו, אבל הוא נחוש בדעתו להשיג צדק.
בכתבה בעיתון ובראיון שנערך עם אנתוני הורוביץ הוא הסביר שהוא חיפש שם שיזכיר את תחילת שנות הארבעים של המאה העשרים. הוא חשב על חנות הספרים פוילס בדרך צ'רינג קרוס בלונדון, שהייתה ידועה בזכות מנהגיה המוזרים ובעלת החנות כריסטינה פויל. כריסטופר היה השם הגברי הקרוב ביותר לכריסטינה.
אחרי מותה של כריסטינה פויל ב-1999, החל לנהל אותה אחיינה, ששמו הוא כריסטופר פויל. בפרק "Bad Blood" הופיע כריסטופר פויל בתפקיד קמע.
מבנה הפרקים
כל פרק הוא סיפור בפני עצמו. לאורך הסדרה יש כמה קווי עלילה שנמשכים בכמה פרקים. אחד מהם הוא הקריירה של אנדרו, בנו של פויל (בגילומו של ג'וליאן אובנדן), שהוא טייס קרבי בחיל האוויר המלכותי. גם יחסיו של פויל עם כמה דמויות בחייו מתוארים בפרקים שונים.
אורך כל פרק הוא בין 90 ל-100 דקות. בשידורי ITV הסדרה יחד עם הפרסומות שודרו ברצועת שידור של שעתיים. בערוץ PBS קיצצו דקות אחדות מהסרטים כדי שיתאימו לרצועת השידור של 90 דקות.
ICTS
אי.סי.טי.אס (באנגלית: ICTS International N.V) היא חברה ציבורית בשליטה ישראלית, הרשומה בהולנד ומניותיה נסחרות בנאסד"ק, העוסקת במתן שירותי ביטחון לענף התעופה. אי.סי.טי.אס היא.
המלחמה של פויל
דיוק היסטורי
בסדרה הוקדשה תשומת לב רבה לדיוק בפרטים ההיסטוריים. הדרמה מתרחשת לצד האירועים ההיסטוריים של מלחמת העולם השנייה. אנתוני הורוביץ חשב שכדי לכבד את ותיקי המלחמה חשוב לדייק בפרטים. בהמשך הסדרה התעניין הורוביץ יותר ב"סיפורי הרצח" מאשר בתיאור ההיסטורי של המלחמה בעורף. עם זאת מוזיאון המלחמה האימפריאלי צוין כגוף מייעץ במספר פרקים. יוצרי הסדרה טרחו מאוד בעיצוב הסט, האביזרים והתלבושות.
ICTS
היסטוריה
חברת ICTS נוסדה בשנת 1982 ע״י דן יששכרוב ואיתן רילוב. פירוש ראשי תיבות של שמה הוא International Consultants on Targeted Security. בהמשך הצטרפו לחברה במעמד בעלים-שותפים גם איתן רוזן, ליאור צוקר ואירית הראל (אחותו של איש העסקים עזרא הראל). החברה, שרוב מנהליה ועובדיה היו פורשי גופי ביטחון, מודיעין ואכיפה, ובפרט פורשי שב"כ, סיפקה שירותי ייעוץ ביטחוני וייעוץ מודיעין עסקי בינלאומי. בין לקוחותיה היו חברות תעופה בינלאומיות, לפי דגם האבטחה של אל על, וכן חברות ואישים שכרו שירותיה לביצוע חקירות עסקיות חובקות עולם. עד תחילת שנות ה-90, דן יששכרוב כיהן כנשיא ומנכ״ל, איתן רילוב כיהן כסגן-נשיא וראש מחלקת חקירות ומודיעין, איתן רוזן ניהל את הסניף בלונדון וליאור צוקר היה אחראי על המבצעים. עסקי החברה זכו לתנופה בעקבות אסון לוקרבי בדצמבר 1988, שהביא לעלייה משמעותית בביקוש לשירותי האבטחה של החברה, בכלל זה שירותי תשאול ובידוק ביטחוני לנוסעים, אבטחת שדות תעופה ומטוסים, אבטחת אישים, ייעוץ נגד גנבות מטענים והברחת סמים ועוד. באותה תקופה החברה צמחה ל-22 חברות-בנות בעולם והעסיקה למעלה מעשרת אלפים עובדים. בתחילת שנות ה-90 נקלעה החברה לקשיים ובשנת 1992 עזרא הראל השתלט עליה לאחר שרכש את מלוא הבעלות בה תמורת 2.2 מיליון דולר.
המלחמה של פויל
פרסים
ב-2002 הייתה הסדרה "המלחמה של פויל" מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה בקטגוריית עיצוב ההפקה. ב-2003 הייתה הסדרה מועמדת לפרס בקטגוריית סדרת הדרמה הטובה ביותר.
ICTS
היסטוריה
החברה, בבעלות עזרא הראל, ביצעה הנפקה ראשונה לציבור של מניותיה בבורסת נאסד"ק ביוני 1996 וגייסה 14 מיליון דולר. היא חזרה לשוק ההנפקות ארבעה חודשים לאחר מכן וגייסה סכום דומה, בעקבות אסון טיסה 800 של TWA שהביא להתעניינות גוברת בעסקי החברה.
בנובמבר 2003 נפטר בעל השליטה בחברה, עזרא הראל, בעת הפלגה בספרד. אחיו, בועז הראל, מונה ליושב ראש החברה במקומו. באוגוסט 2004 איש העסקים מנחם עצמון רכש את השליטה בחברה. בשנת 2005 החלה החברה שוב בפעילות של אספקת שירותי תשאול ובידוק ביטחוני של נוסעים לחברות תעופה באירופה, לאחר שפג הסכם אי-תחרות עם חברת Fraport. מאחר שהפעילות באירופה שנמכרה המשיכה לפעול תחת השם ICTS Europe, הקימה ICTS International חברת בת חדשה בשם I-SEC International Security, שהחלה להתחרות בפעילות שמכרה מספר שנים קודם. החברה החלה לפעול גם בתחום אבטחה למערכות הסעה ציבוריות.
בשנת 2011 הפכה זרוע הטכנולוגיה של החברה לחברה נפרדת בשם AU10TIX (מבוטא "אותנטיקס")
ובכן ויהי בחצי הלילה
ובכן ויהי בחצי הלילה (על שם הפזמון שלו) או אז רוב נסים הִפְלֵאתָ בלילה (על שם השורה הפותחת שלו) הוא פיוט, חלק מקדושתא, שחיבר יניי, פייטן ארצישראלי מהמאה החמישית או המאה השישית. הפיוט נאמר כיום בסיום ההגדה של פסח, ובחלק מהקהילות בתפילת שחרית בשבת הגדול. לפיוט מספר לחנים. הבית האחרון שלו, "קָרֵב יוֹם", זכה ללחן נפוץ.
תוכן הפיוט
בהקשר לכך כתב מהרי"ל
מקור הפיוט
מנהג ארץ ישראל הקדום היה לסיים את קריאת התורה בשלוש שנים ולא בשנה כפי שנהוג היום (על פי מנהג בבל). בכל שבת קראו פרשה קצרה הנקראת סדר או סדרה. הפיוט חובר כחלק מקדושתא לשבת שבה קראו את הסדר הפותח "ויהי בחצי הלילה" והכולל את מכת בכורות ויציאת מצרים. הקרובה פותחת במילים "אוני פתחי רחמתיים" ו"ויהי בחצי הלילה" הוא הפיוט השביעי בקרובה ("רהיט").
באשכנז, העבירו את אמירת קרובתו של יניי לשבת הגדול. סביר שכבר בארץ ישראל החליפה הקרובה את ייעודה, ובדרך זה התגלגלה לאירופה. ככל הנראה, בדרום איטליה גם נהגה הקרובה "אוני פטרי רחמתיים" בשבת הגדול, ומשם הועתקה הקרובה גם למחזור אשכנז המערבי, שם היא נאמרת כקרובה לשבת הגדול עד היום. במחזור נוסח אשכנז המזרחי (הנפוץ יותר), אומרים בשבת הגדול קרובה אחרת "אלהים בצעדך הכות פתרוס", שחיבר ר' יוסף טוב עלם, אך מוסיפים גם את הפיוט "ויהי בחצי הלילה" בתוך קרובה זו.
הפיוט השפיע על רבי אלעזר בירבי קליר שחיבר את הפיוט הדומה ובכן ואמרתם זבח פסח, העוסק בניסים שנעשו בפסח. פיוטו של הקליר הוא החלק השביעי בקדושתא לפסח "אסירים אשר בכושר שעשעת", הנאמר באשכנז ביום שני של פסח. כיום, גם פיוט זה נאמר בסיום ליל הסדר.
מחבר הפיוט לא היו ידוע במשך שנים רבות, עד שבעקבות גילוי הגניזה הקהירית התברר מחבר הפיוט.
התמחות (עריכת דין)
התמחות היא שלב בהכשרתו של עורך דין. ההתמחות מתחילה לאחר סיום לימודי משפטים, ונערכת בפיקוחו של עורך דין (במשרד עורכי דין או בפרקליטות המדינה) או בפיקוחו של שופט בבית משפט. עם סיום ההתמחות עובר המתמחה בחינה בכתב, והצלחתו בה מקנה לו את הזכות להפוך לעורך דין.
בישראל
ההתמחות מוסדרת בישראל, וב, שהותקנו מכוח חוק זה. רשאי להתחיל בהתמחות מי שסיים לימודי משפטים לתואר ראשון, או שנותרו לו לא יותר משתי בחינות כדי להיות זכאי לתואר זה. החוק קובע כי "לא יעסיק מאמן מתמחה אלא בעבודה משפטית". בששת החדשים האחרונים לתקופת התמחותו רשאי מתמחה לייצג את שולחי מאמנו בבית משפט השלום, ובלבד שהמאמן יהיה נוכח בבית המשפט או שבית המשפט הרשהו להמשיך בייצוג אף בהיעדר המאמן.
עד שנת 1985 נמשכה ההתמחות שנתיים, כאשר בשנים 1963–1985 ניתן היה להתחיל אותה במהלך השנה האחרונה ללימודי משפטים. בשנת 1985 קוצרה ההתמחות לשנה וחצי, אך נקבע שניתן להתחיל אותה רק בסיום לימודי המשפטים. בשנת 1994 קוצרה ההתמחות לשנה אחת. ביולי 2017 אישרה הכנסת את הארכת תקופת התמחות לשנה וחצי. הארכה זו אינה חלה על:
בתום תקופת ההתמחות ניגש המתמחה לבחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין, שמעברה בהצלחה מקנה לו את הזכות להצטרף ללשכת עורכי הדין ולהפוך לעורך דין.
דינו של המתמחה, בתקופת התמחותו, כדין עובדו של המאמן לכל דבר ועניין (למעט כאשר ההתמחות נעשית בצה"ל), למעט לעניין החוקים הבאים:
10,000 לפנה"ס
10,000 לפנה"ס (באנגלית: BC 10,000) הוא סרט הרפתקאות ופנטזיה פרהיסטורי אמריקאי מבית האחים וורנר שיצא בשנת 2008 מאת הבמאי הגרמני רולנד אמריך.
הסרט עוסק במאורעות של שבטים קדומים בסופו של עידן הקרח, בו שבט אחד צד ממותות אך מפסיד לשבט מתקדם יותר ונאלץ להקים קואליציה של שבטים כדי להילחם חזרה.
גם מבחינה מדעית הסרט שוגה. האנשים המכונים ניאנדרטלים דומים לבני אדם מודרניים, עופות האימה מוצגים כענקיים מדי והם מעולם לא הגיעו לעולם הישן או לתקופת ההולוקן. גם הסמילודון מוצג כגדול מדי וחי רק באמריקה. באותה תקופה בה הסרט חל לא היו קרחונים ענקיים וגם הפירמידות המוכרות לנו לא נבנו.
עלילה
באזור הרי אורל לפני 10,000 שנים בקירוב שבט ניאנדרטלים הקרוי "יגאהי" הצד בין ההרים ממותות. ראש השבט הוא לוחם בעל חנית לבנה, אותה קיבל לאחר שגבר על ממותה בהטלת חנית. אשה חשובה בשבט היא האם הנביאה שלה כוחות קסם. בתוך שבטם ישנה נערה בשם אוולט שהייתה השורדת היחידה במתקפת לוחמים אכזריים בשם "השדים בעלי ארבעת הרגליים". אם השבט מנבאת שהלוחמים שקרבים אל הממותות יפגשו באותה עת בלוחמים הללו, אך ראש השבט לא מקשיב לה.
הוא חולק את החנית הלבנה עם טיקטק שמשמש גם משגיחו של הנער דלה. רוב הנערים מאמינים שאביו של דלה בגד בשבט וברח, בעיקר הנער בן גילו קארן, אך טיקטק אומר לנערים להניח לו. הוא נמשך לאוולט והם מתיידדים, אך אסור לו לשאת אותה.
טיקטק ועוד חבורת גברים מחליטים להשיב את השבויים ודלה מחליט להצטרף אליהם. למטרה מצטרף הבחור הצעיר באקו שאמו נהרגה במתקפה. הם עוקבים אחרי השבט הנודד דרומה לעבר יער עמוק ושם ברגע מוצלח דלה מצליח למצוא את אוולט ולשחרר אותה. עם זאת כל הקבוצה מותקפת בידי עופות אימה רעבים הקוטלים רבים מ"שבט השדים" וכמעט פוגעים בדלה שנאלץ להתחמק. בסערה שחולפת אוולט נלכדת שוב יחד עם באקו. כאשר החבורה ממשיכה לאזור מדברי ודלה מחפש צבאים לצוד הוא נופל למלכודת בעוד יורד גשם ולצידו גם סמילודון נופל למלכודת וכמעט טובע. דלה עוזר לו להשתחרר והוא מחליט לקפץ משם. לאחר שהוא יוצא מהבור השבט שלו מגיע למאסף עם עוד שבט של אנשים שחורים - "נאקו" בראשות נקודו. באמצע קבלת הפנים מגיע הסמילודון וכולם למעט דלה בורחים ממנו. הסמילודון מזהה שדלה הציל אותו, מניח לו ולאנשיו והולך. דבר זה מזכה אותו בנאמנות השבט החדש שמאמין שהסמילודון יעזור להם לשחרר את עבדיהם. דלה גם שומע מטיקטק שאביו הכיר את אנשי השבט והיה חברו של נקודו. הוא גם היה ראש "שבט היגאהי" אך הוא נתפס כעבד עד מותו אצל "השדים".
דלה מגייס את כל שבטי המדבר ויחד הם כורתים ברית ונעים לעבר מעוזם של ה"שדים", בו בנו עיר גדולה עם פירמידות המועמסות על עבדים וממותות. גם בני שבטו נמצאים בין העבדים וביניהם אוולט, אליה מנסה להתקרב המצביא לשווא. מנהיגם של השבט הוא איש עיוור המכונה "האל" והוא נחשב למשמר התרבות האחרון שלהם. כאשר ייפול "האל" גם הם ייפלו. דלה וטיקטק מצליחים להשתחל לעבר העבדים ולשוחח עם חבריהם אך בחזרה השומרים נלחמים עם טיקטק. השומרים נהרגים אך לבסוף גם הוא מת מפצעיו. "האל" שחושב כי אוולט היא יריבתו שיכולה להרוג אותו מבין שהוא צריך להתמקד בדלה.
אלא שדלה מארגן מרד בעזרת השבטים, העבדים והממותות והם הורסים את העיר ומתקרבים לארמונו של "האל", כאשר קארן נהרג בקרב. בניסיון לעצור אותם "האל" מחליט להעביר את כל סמכויותיו על העבדים ועל אוולט לדלה כדי להניח לו. דלה מהנהן ומתקרב אליו ואז הורג אותו עם החנית הלבנה.
העבדים מתחילים לברוח ולהפיל את שבט "השדים", אך מצביא השבט יורה חץ על אוולט והיא מתה בידיו של דלה. דלה הנרגז הורג את המצביא עם החנית. עם זאת אם השבט מעניקה מכוחה האחרון לאוולט ומחייה אותה, תוך שהיא עצמה מתה.
לאחר הניצחון וקריסת עירם של "השדים", השבטים נפרדים אך שבט "נאקו" מעניק לשבט "יגאהי" מעט זרעי צמחים, מהם יתחילו להתחיל בחיים יציבים של חקלאות.
ריק מוראניס
פרדריק אלן "ריק" מוראניס (באנגלית: Frederick Allan "Rick" Moranis; נולד ב-18 באפריל 1953) הוא קומיקאי יהודי-קנדי, שחקן קולנוע הוליוודי בדימוס, מוזיקאי וקוסם. בין הסרטים הרבים בהם השתתף: חנות קטנה ומטריפה, מכסחי השדים, שיגעון בחלל, מותק, הילדים התכווצו, אחי הדוב.
קורות חיים
מוראניס נולד למשפחה יהודית בטורונטו שבקנדה. בילדותו למד בבית הספר התיכון על שם סר סנדפורד פלמינגן.
הופעת הבכורה הטלוויזיונית של מוראניס התקיימה בשנת 1976 בתוכנית "".
הופעת הבכורה הקולנועית של מוראניס התקיימה בשנת 1983 כאשר כיכב בסרט "The Adventures of Bob & Doug McKenzie: Strange Brew" בתפקיד בוב מקנזי.
במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90 של המאה ה-20 בלט כשחקן קומי במספר הפקות הוליוודיות גדולות, בהם סרטי "מכסחי השדים", הסרט "חנות קטנה ומטריפה", הסרט הפרודי "שיגעון בחלל" (1987) בו גילם את "לורד הלמט" (פארודיה על דארת' ויידר), בתפקיד בארני ראבל בעיבוד הקולנועי של "משפחת קדמוני" משנת 1994 בשם "הפלינטסטונס", וכמו גם בתפקיד הממציא המטורף וויין סלינצקי בסרט "מותק, הילדים התכווצו" משנת 1989.
מוראניס פרש מתעשיית הקולנוע בשנת 1997, שש שנים לאחר שאשתו מתה מסרטן הכבד. מאוחר יותר הוא הסביר כי בתור אב חד הורי הוא התקשה גם לגדל את ילדיו וגם להיות מעורב ביצירת סרטים וכי בהמשך הוא גילה שהוא לא מתגעגע לתעשיית הסרטים.
בשנת 2005 מוראניס פרסם אלבום קאנטרי בשם "The Agoraphobic Cowboy". ב-8 בדצמבר 2005, הוכרז האלבום בתור מועמד לפרס גראמי בקטגוריית האלבום הקומי הטוב ביותר לשנת 2006. ב-3 בפברואר 2006, מוראניס ביצע שיר מתוך האלבום בתוכנית של קונאן או'בריין.
ב-24 ביוני 2008, מוראניס הצהיר כי הוא מסרב להצטרף ליתר חברי הקאסט של מכסחי השדים על מנת לדבב את דמותו במשחק וידאו חדש המבוסס על הסרטים.
משפחתו וחייו האישיים
מוראניס הוא אב לשני ילדים מנישואיו לאן מוראניס שנפטרה בשנת 1991.
ואנגארד (משגר)
משגר הוואנגארד (באנגלית: Vanguard) הוא משגר שהיה אמור להיות המשגר הראשון של ארצות הברית, אך בעקבות משבר הספוטניק שנגרם כתוצאה מכישלונו של משגר הוואנגארד להביא את הלוויין ואנגארד TV-3 למסלול, הוחלט להשתמש לשיגור הלוויין אקספלורר 1 במשגר יונו 1. דבר שהפך את שיגור הלוויין ואנגארד 1 לשיגור המוצלח השני של לוויין למסלול בתולדות ארצות הברית.
משגר הוואנגארד שימש לשיגור לוויינים בין השנים 1957 עד 1959 כחלק מפרויקט ואנגארד. שלשה מתוך אחד עשר השיגורים היו מוצלחים.
ז'יל פרסון דה רוברוואל
ז'יל פֶּרְסוֹן דה רובּרוואל (בצרפתית: Gilles Personne de Roberval; 10 באוגוסט 1602 - 27 באוקטובר 1675) היה מתמטיקאי צרפתי שחקר בעיות באנליזה. ממציא מאזני רוברוואל. רוברוואל קרוי על-שם הקומונה רוברוואל שבאואז, שבה נולד.
חייו
ב-1627 השתתף במצור על לה רושל. באותה שנה יצא לפריז, ושם מונה למושב לפילוסופיה של קולז' Gervais ב-1631 ולמושב למתמטיקה של הקולז' דה פראנס ב-1633. על מחזיק המושב היה להציע בעיות מתמטיות, ולוותר עליו לטובת מי שיפתור אותן טוב ממנו; רוברוואל עמד במשימה, והחזיק במושב עד יום מותו.
במחקריו המתמטיים עסק בעיקר בבעיות באנליזה. הוא פיתח שיטה לחישוב שטח של משטחים ונפח של גופים תלת-ממדיים, וקרא לה "שיטת ה-Indivisibles". השיטה (לחישוב שטח) מבוססת על חלוקה לצורות כמעט מלבניות, שאותן אפשר להסיע זו לצד זו עד קבלת הצורה המבוקשת. בונאוונטורה קאוואליירי פיתח שיטה דומה (עקרון קאוואליירי) באופן בלתי תלוי, אך הגישה כולה, שדרשה מיומנות גאומטרית וכושר המצאה לטיפול בכל מקרה ומקרה, התייתרה לחלוטין בתוך כמה עשרות שנים, כאשר המציאו לייבניץ וניוטון את החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי. רוברוואל גילה דרך כללית לציור משיקים לעקום, כשהוא מפרק את העקום לסכום של כמה תנועות פשוטות. במסגרת מחקריו על השטח מצא שיטה לקבל עקום אחד מרעהו, תוך שמירה על השטח בין העקום לאסימפטוטה שלו. לשיטה הזו קרא טוריצ'לי "קווי רוברוואל". דקרט ביקר את השיטות של רוברוואל ושל פייר דה פרמה כלא מספקות, והעוינות שנוצרה בין השניים הביאה את רוברוואל לבקר את השיטות האנליטיות שהכניס באותה עת דקרט לחקר הגאומטריה.
רוברוואל תמך במודל ההליוצנטרי של קופרניקוס, והאמין שכל שני חלקיקי חומר ביקום מושכים זה את זה. רוברוואל היה אחד מן המתמטיקאים שהשפיעו יותר מכל על אייזיק בארו, שהיה לימים מורו של אייזק ניוטון, שהביא עיקרון זה למיצוי במסגרת חוק המשיכה האוניברסלי.
רנו סניק ויז'ן קונספט
רנו סניק ויז'ן קונספט (בצרפתית: Renault Scénic Vision concept) היא מכונית קונספט חשמלית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שהוצגה על ידי רנו ב-19 במאי 2022. היא מיועדת לייצור בשנת 2024.
סקירה כללית
מכונית הקונספט מבוססת על פלטפורמת ה-CMF-EV של קבוצת רנו שנחשפה לראשונה עם הצגת הרנו מגאן אי-טק. הסניק בנוי מ-70% חומרים ממוחזרים. לסניק מצלמות צד במקום מראות צד.
הסניק כולל מנוע חשמלי אחורי המספק 215 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 40 קוט"ש. ולראשונה הסניק כוללת תא דלק מימן הפועל כמאריך טווח. הטווח הכולל עומד על 800 ק"מ (משוער).
עגלת קניות (תוכנה)
עגלת קניות (או סל קניות או תוכנת e-commerce) היא תוכנה המסייעת לגולשים באתר קניות לבצע ולהשלים רכישות באמצעות האינטרנט. פעולתה של התוכנה מזכירה עגלת קניות ולכן זכתה לכינוי זה.
התוכנה מאפשר לגולשים ליצור רשימה של פריטים לרכישה על ידי "הצבת פריטים בעגלת הקניות" באופן וירטואלי. בסיום הקנייה, התוכנה בדרך כלל מחשבת ומציגה את סך מחיר המוצרים שנבחרו, כולל עלויות טיפול ומשלוח (דמי אריזה, למשל), בתוספת מיסים לפי העניין.
אופן המימוש
יישומים אלה בדרך כלל מאפשרים לשרת להשיג את פרטי התשלום של הלקוח, למעט כאשר התשלום מבוצע באמצעות כרטיס אשראי אז הם נעזרים באבטחה מוגברת, למשל באמצעות פרוטוקול HTTP מאובטח - HTTPS.
תוכנת עגלת הקניות מותקנת הצד השרת וקוד ה-HTML של האתר מכיל שינויים המאפשרים לתוכנה לפעול כראוי. התכונה מיושמת בדרך כלל באמצעות עוגיות או מחרוזת שאילתה.
עגלות הקנייה הפשוטה ביותר מאפשרת אך ורק להוסיף ולהסיר פריטים מהסל, רוב התוכנות כוללות תכונות נוספות המאפשרות למנהל האתר לנהל חנות מקוונת. הנתונים (מוצרים, קטגוריות, הנחות, הזמנות, לקוחות וכדומה) מאוחסנים בדרך כלל במסד נתונים בצד השרת, והגישה אליו נעשית בזמן אמת על ידי התוכנה.
רכיבי האתר:
נמל התעופה אז'אקסיו נפוליאון בונפרטה
נמל התעופה אז'אקסיו נפוליאון בונפרטה (בצרפתית: Aéroport d'Ajaccio-Napoléon-Bonaparte) הוא שדה התעופה העיקרי המשרת את העיר אז'אקסיו, בירת האי קורסיקה שבצרפת. הוא משמש כבסיס פעולה מרכזי של חברת התעופה אייר קורסיקה. בשנת 2014 עברו בנמל 1,366,020 נוסעים.
הנמל נקרא על שמו של שליט צרפת נפוליאון בונפרטה, יליד העיר.
הנמל
ראשיתו של נמל התעופה בשדה תעופה צבאי שהוקם לאחר פלישת בעלות הברית לקורסיקה במלחמת העולם השנייה. השדה הוקם בשטח מישורי פתוח לחוף הים בקרבת אז'אקסיו, שנקרא Campo dell’Oro. תחילה שכנה בו יחידה אווירית צרפתית של חיל האוויר המלכותי, שהפעילה מטוסי ספיטפייר. בהמשך הוצבו בו מטוסי P-51 מוסטנג אמריקאים, שהגנו על ממפציצי B-24 שהמריאו משדות תעופה שהוקמו באי. בשלהי המלחמה הוחלפו מצעי המתכת של השדה הצבאי במסלולים סלולים.
לאחר המלחמה התפתח השדה לנמל תעופה אזרחי.
שטח הנמל כיום הוא 3,060 דונם. בנמל יש מסלול טיסה אחד ואין בו גשרי עלייה למטוסים.
מהנמל פועלות כחמש עשרה חברות תעופה. מתקיימים ממנו קווי טיסה סדירים ליעדים שונים בצרפת וקווים עונתיים ליעדים נוספים במערב ומרכז אירופה.
גיום מרטן
גיום מרטן (בצרפתית: Guillaume Martin; נולד ב-3 ביוני 1993) הוא רוכב אופני כביש צרפתי בקבוצת קופידיס.
קריירה
כחובבן, מרטן סיים עשירי באליפות אירופה עד גיל 19 ב-2011.
ב-2014 רכב מרטן כסטאז'ר בקבוצת FDJ.fr, אך לא הצליח לקבל חוזה קבוע בקבוצה. את עונת 2015 רכב בקטגוריית עד גיל 23 וניצח את לייז'–בסטון–לייז' בקטגוריית הגיל הזו. הוא המשיך לבלוט וסיים רביעי גם ב"Ronde de l'Isard" ו-12 בטור ד'לאן. לקראת סוף העונה ניצח את הקטע החמישי בטור דה ל'אווניר וסיים עשירי כללי, 7:25 דקות אחרי מארק סולר המנצח.
ואנטי–גרופ גובר (2016–2019)
ב-2016 הפך למקצוען עם הצטרפותו לקבוצת ואנטי–גרופ גובר הבלגית מדרג הפרו קונטיננטל. הוא ערך הופעת בכורה במונומנט לייז'–בסטון–לייז' וסיים אותו במקום ה-120. התוצאה הבולטת הראשונה שלו בעונה הייתה מקום 8 ב-Rhône-Alpes Isère Tour, 1:58 דקות מלנארד הופשטדה המנצח. בהמשך העונה סיים שני בטור של אוסטריה, מרוץ בן שבעה קטעים, שבסופו הקדים אותו יאן הירט ב-1:17 דקות. לאחר מכן סיים רביעי בטור ד'לאן, 11 שניות מסם אומן המנצח. מרטן גם התחרה ב, וסיים 11 כללי, 2:52 דקות מסטיב קמינגס המנצח.
ב-2017 זכתה ואנטי באחד מארבעת כרטיסי ה-"Wild Card" שמחולקים לקבוצות פרו קונטי להשתתפות בטור דה פראנס, כנראה גם בזכות העובדה שהטור באותה שנה התחיל בבלגיה. מרטן פתח את עונתו עם מקום שלישי ב-"Tour de Jura" ולאחר מכן מקום 18 בקריטריום דו דופינה. הוא היה אחד מתשעת רוכבי ואנטי שנבחרו להשתתפות הראשונה של הקבוצה בטור ואף סיים שלישי בקטע ה-8, כשהוא מוביל את הפלוטון שהגיע 50 שניות אחרי מנצח הקטע, ליליאן קאלמז'אן. הוא סיים במקום ה-23 את הטור וחמישי בקטגוריית הרוכב הצעיר. גם לאחר הטור המשיך להתחרות בצרפת, כשסיים שישי במרוץ החד יומי, "La Poly Normande", ולאחר מכן במקום ה-11 בטור ד'לאן. מרטן השיג את הניצחון הראשון שלו כמקצוען בטור דו לימוסיין, לאחר שחצה את קו הסיום לצד בן קבוצתו ז'רום באוגניס, מרטן סיים את המרוץ במקום ה-18 הכללי. מרטן המשיך לבלוט במרוצים חד יומיים, כשסיים עשירי ב-Tour du Doubs ו-14 בגרנד פרי דה וואלני. לאחר מכן הוא השיג את הניצחון הראשון שלו במרוץ קטעים, לאחר שניצח את הקטע הראשון ואת הדירוג הכללי בTour du Gévauda Languedoc-Roussillon. גם את הג'ירו דלה טוסקנה, מרוץ בן שני קטעים, מרטן ניצח. מקדים ב-10 שניות את ג'ובאני ויסקונטי ואת מאטיה קאטאנו, לאחר שניצח גם ניצח את הקטע השני במרוץ. מרטן המשיך לבלוט באיטליה, עם מקום שביעי בקופה סאבטיני ומקום 14 בג'ירו דל'אמיליה.
את עונת 2019 פתח במיורקה, ספרד, בשלושה מרוצים חד יומיים, הראשון מביניהם היה Trofeo Ses Salines, Campos, Porreres, Felanitx, בו סיים שני, 11 שניות אחרי חסוס הראדה המנצח, השניים האחרים היו Trofeo Andratx - Lloseta ו-Trofeo de Tramuntana: Soller - Deia, בהם מרטן סיים שביעי. לאחר מכן מרטן חזר לצרפת, על מנת להתחרות בטור דה לה פרובאנס, בו סיים במקום ה-17. הוא סיים במקום ה-17 גם בוואלטה אה אנדלוסיה בו התחרה אחרי, ושמיני בשני מרוצים חד יומיים בצרפת, Faun Environnement - Classic de l'Ardèche Rhône Crussol, ורויאל ברנאר דרומה קלאסיק. מרטן התחרה לאחר מכן בוולטה אה קטלוניה וסיים שמיני, 2:41 דקות אחרי מיגל אנחל לופס. מרטן ניצח את הקטע הרביעי בג'ירו די סיציליה וסיים שני את המרוץ, 42 שניות מברנדון מקנולטי המנצח. מרטן סיים חמישי בטור דה פיניסטרה ולאחר מכן התחרה בלה פלש ואלון וסיים במקום ה-18, לצד מקום 19 בלייז'–בסטון–לייז'. לאחר מכן התחרה בשווייץ, בטור דה רומאנדי, וסיים במקום ה-18, 3:18 דקות מפרימוש רוגליץ' המנצח. לאחר מכן חזר לצרפת לקראת מרוצי ההכנה לטור דה פראנס, הוא סיים תחילה שישי בגרנד פרי פלימלק–מוריבהאן, 17 בקריטריום דו דופינה ושביעי באליפות צרפת. בטור דה פראנס שימש מרטן שוב כמוביל קבוצתו, עם ציפיות לדירוג הכללי. התוצאה הכי טובה שלו הייתה מקום 14 בקטע ה-5 ובמקום ה-12 הכללי, אך בפער גדול של 22:08 דקות מאיגן ברנל המנצח. מרטן חזר להתחרות כשבועיים אחרי תום הטור, בוואלטה אה בורגוס, כשסיים חמישי כללי, 1:13 דקות אחרי איוואן סוסה המנצח. מרטן סיים שלישי בטור דו לימוסיין, 17 שניות מבנואה קונפרואה המנצח. לאחר מכן התחרה במרוצים חד יומיים באיטליה וצרפת, והתוצאות הבולטות שלו בהם היו מקום שלישי ב-Tour du Doubs, מקום שלישי בממוריאל מרקו פאנטני, ושישי בגראן פרמיו ברונו בגלי. לקראת סוף העונה התחרה ב, וסיים שני בקטגוריית ההרים ו-18 כללי.
קופידיס (2020–)
מרטן עזב את ואנטי לאחר ארבע עונות והצטרף לקבוצת קופידיס מדרג הוורלד טור מעונת 2020, מרטן היה אחת מההחתמות הבולטות של הקבוצה הצרפתית, לצד אליה ויוויאני. מרטן פתח את עונת 2020 במרוץ הוואלטה אה סן חואן בארגנטינה וסיים שביעי את המרוץ, 2:28 דקות מרמקו אוונפול המנצח. לאחר מכן התחרה בצמד מרוצים חד יומיים בצרפת, קלאסיקת פאון–ארדש, בה סיים שלישי, 2:55 דקות מרמי קבנייה המנצח, ורויאל בראנר דרומה קלאסיק, שם מרטן הגיע רביעי, 26 שניות מסיימון קלארק המנצח. המרוץ האחרון שלו לפני פגרת הקורונה היה פריז - ניס והוא סיים אותו במקום ה-12. המרוץ הבא שלו היה כמעט ארבעה חודשים אחרי, אתגר המון ונטו, אותו סיים שלישי, 59 שניות מאלכסנדר ולאסוב המנצח. הוא המשיך את הכנותיו לטור דה פראנס בטור ד'לאן, בו סיים שמיני, 2:45 דקות מפרימוש רוגליץ' המנצח, לאחר מכן התחרה בקריטריום דו דופינה, בשלושת הקטעים הראשונים במרוץ סיים בעשירייה הראשונה ולקטע הרביעי זינק כשהוא במקום רביעי כללי, 24 שניות מרוגליץ', אך באותו הקטע פרש עמנואל בוכמן, שדורג שלישי, ומרטן תפס את המקום הזה במקומו. לפני תחילת הקטע ה-5 והאחרון פרש רוגליץ', בשביל לא להחמיר פציעות שונות לקראת הטור דה פראנס, את הקטע עצמו סיים מרטן במקום השמיני, 1:04 דקות אחרי ספ קוס המנצח, הוא נעקף בדירוג הכללי על ידי דניאל פיליפה מרטינס שניצח את המרוץ אך נשאר במקום השלישי, 41 שניות ממרטינס. לטור דה פראנס, מרטן הגיע בכושר גבוה, בקטע ה-4 סיים שלישי, בספרינט מצומצם שהסתיים בניצחון של רוגליץ' כשטאדיי פוגאצ'אר שני. גם בקטע ה-9 התבלט עם מקום שביעי, מרטן אומנם לא היה מועמד אמיתי לניצחון כללי במרוץ עם איך השירות התפתח, אבל הוא שיפר את המיקום שלו משנה שעברה כשסיים 11 כללי, 16:58 דקות מפוגאצ'אר המנצח, והיה במקום הראשון מתוך הצרפתים. מרטן התחרה כשבוע לאחר הטור באליפות העולם תחת נבחרת צרפת, וסיים במקום ה-13, 53 שניות אחרי בן מדינתו וזוכה מדליית הזהב ז'וליאן אלאפיליפ. לאחר מכן סיים במקום ה-14 בלייז'–בסטון–לייז'. מרטן סיים את עונתו עם הופעת בכורה בוואלטה אספניה. בקטע ה-5 היה בקבוצת הבריחה עם תיימן ארנסמן וטים ולנס, הקבוצה שרדה עד לסיום הקטע, אך ולנס גבר על מרטן במאות המטרים האחרונים וחצה את קו הסיום ראשון, ארבע שניות לפני מרטן במקום השני. גם בקטע ה-6 היה חלק מקבוצת בריחה ששרדה עד הסיום וסיים שלישי, 27 שניות מיון איסאגירה המנצח. בקטע ה-7 היה חלק מקבוצת בריחה גדולה שקטנה בהמשך לחמישה רוכבים, ביניהם מרטן, אך 1.2 ק"מ לסיום הקטע התקיף ממנה מייקל וודס וניצח את הקטע, בעוד מרטן סיים חמישי, 8 שניות אחריו. במהלך הקטע צבר מרטן ניקוד בקטגוריית ההרים והפך למוביל החדש בה עם 27 נקודות. הוא רכב את שארית המרוץ עם החולצה המנוקדת (בכחול) והספיק לסיים גם שמיני בקטע ה-10, 5 בקטע ה-11 ו-7 בקטע ה-17, הוא ניצח בקטגוריית ההרים עם 99 נקודות, לעומת 34 של טים ולנס במקום השני ו-30 של ריצ'רד קאראפאס. מרטן היה הרוכב הצרפתי השני ברציפות שמנצח בקטגוריה זו, לאחר ז'ופרה בושאר במהדורה של 2019. הוא סיים במקום ה-14 הכללי, 15:07 דקות אחרי רוגליץ' המנצח.
ליליקס
ליליקס (באנגלית: Lillix) הייתה להקת בנות קנדית, שיצרה בסגנון הפופ-רוק.
הלהקה נוסדה ב-1997 בשם טייגרלילי כשחבריה היו בתיכון. ב-2001 הוחתמה אצל חברת התקליטים "מבריק" והחליפה את שמה לליליקס בגלל שהשם טייגרלילי כבר היה בשימוש להקה אחרת.
ההרכב המקורי כלל את טשה-ריי אווין (גיטרה), לייסי-ריי אווין (קלידים), לואיס ברנס (בס) וסיירה הילס (תופים). ב-2001 עזבה הילס ואת תפקיד המתופפת תפסה קים אורהאן ובהמשך אלישה וורינגטון.
ב-2006 הושעתה פעילות הלהקה בעקבות סגירת פעילות חברת התקליטים. ב-2007 הצטרפו ללהקה שני חברים והחל תהליך הרכבה מחדש. ב-2009 הכריזה הלהקה על חזרתה לפעילות וב-2010 הוציאה אלבום באופן עצמאי, הנושא את שמה הקודם של הלהקה. האלבום לא הצליח מסחרית ופעילות הלהקה הופסקה.
חברת הלהקה לואיס ברנס המשיכה לעסוק במוזיקה והוציאה מספר אלבומי סולו.
אלבומים
ב-2003 הוציאה ליליקס את אלבום הבכורה, Falling Uphill. מתוכו יצאו כסינגלים "It's About Time", "Tomorrow" ו-"What I Like About You" - גרסת כיסוי לשיר של הרומנטיקס. גרסה זו הופיעה בסרטים שישי הפוך ופתאום 30 ונבחרה כשיר הנושא בסדרה אחיות או לא להיות. שיר נוסף מהאלבום, בעקבות האלבום קיבלה הלהקה שתי מועמדויות בטקס פרסי ג'ונו לשנת 2004.
ב-2006 יצא אלבומה השני, Inside the Hollow, בקנדה וביפן. לאלבום סינגל אחד בלבד - "". רצועת הבונוס בגרסה היפנית, The Meaning, הופיעה לפני כן בסרט יומני הנסיכה 2: אירוסין מלכותיים מ-2004.
לואיס גרביטו
לואיס אלפרדו גרביטו קוביליוס (בספרדית: Luis Alfredo Garavito Cubillos; מוכר גם בכינויים "המפלצת" (La Bestia) ו"גופי" (Tribilín); נולד ב-25 בינואר 1957 בקולומביה) הוא אנס, פדופיל ורוצח סדרתי קולומביאני.
גרביטו הודה בשנת 1999 באינוסם וברציחתם של לא פחות מ-140 ילדים צעירים, כולם בנים. מספר קורבנותיו, המתבסס על פי שרטוטי גולגולות ששרטט בבית הכלא, עלול למעשה להרקיע אל מעל 300. על פי העיתונות המקומית בקולומביה, נושא גרביטו בתואר "הרוצח הסדרתי הנורא מכולם בעולם". מספר קורבנותיו הידועים, 138, הוא השני הגבוה ביותר בעולם.
לאחר שנתפס, נידון גרביטו לעונש המרבי על פי חוקי קולומביה - 30 שנות מאסר בפועל. בהמשך קוצר עונשו בשמונה שנים, ובנוסף חתם על עסקה לפיה יקוצר עונשו אם ישתף פעולה בעתיד עם הרשויות, או בשל התנהגות טובה. מאז מאסרו, אושר במדינה חוק המעלה את העונש המרבי ל-60 שנות מאסר בפועל.
ראשית חייו
לואיס אלפרדו גרביטו נולד ב-25 בינואר 1957 בחנובה שבקולומביה, והוא הבכור מבין שבעה בנים. בעדותו טען גרביטו כי אביו התעלל בו פיזית ומינית.
גזר הדין
גרביטו נמצא אשם ברציחתם של 138 ילדים ונשפט ל-1852 שנות מאסר ועוד תשעה ימים, ואולם בפועל מאסרו הועמד על 40 שנות מאסר, שכן זוהי התקופה המרבית בה ניתן להחזיק אדם במאסר לפי חוקי המדינה. בנוסף, מאחר שסייע לרשויות במציאת הגופות, קוצר עונשו ל-22 שנות מאסר בפועל בלבד.
תגובות הציבור
מאז החל לרצות את מאסרו המקוצר, רבים בציבור הקולומביאני הביעו מחאה נגד הרשויות והביעו חששם מהיום בו ישוחרר. הם קראו לגזור עליו מאסר עולם ללא אפשרות לשחרור - או עונש מוות, אולם שני אלה אינם בני ביצוע לפי החוק הקולומביאני. בשנת 2006 ראיין אותו בתאו שדרן חדשות מקומי. הוא ציין כי גרביטו ניסה להמעיט מחומרת מעשיו, וכן ציין בכתבתו את תנאי המאסר המקלים של גרביטו שכללו אמבטיה, טלוויזיה בכבלים וכן גישה לאינטרנט מעת לעת. גרביטו הביע באותו ראיון את רצונו לפתח קריירה פוליטית לכשישתחרר, שבה הוא מתכוון, לטענתו, לעזור לילדים שנוצלו מינית. השדרן ציין את האפשרות שגרביטו ישתחרר שלוש שנים מאוחר יותר. בעקבות הראיון והידיעה על אפשרות לשחרורו בשנת 2009, ביקורת ציבורית עלתה לראש סדר היום, ושופטי בית המשפט העליון של קולומביה החליטו שלא לקצר את עונשו של גרביטו, על אף הסיוע שהגיש לרשויות במציאת הגופות. כמו כן, תנאי מאסרו הוקשחו ועונשו הוחזר לתקופה המקורית שלו, 40 שנה. זאת, בניסיון לשבור את רוחו ולגרום לו להודות ביתר מקרי הרצח שלטענת התביעה ביצע, ושהחקירות בעניינן טרם הסתיימו.
מרדכי נבון
מרדכי נבון (24 בינואר 1910 – 21 בינואר 1966) היה מייסד חברת סרטי גבע בגבעתיים בשנת 1949 (יחד עם יצחק אגדתי ויוסף נבון), מפיק יומני גבע, סרטי תעודה והסברה וסרטים עלילתיים, ממקימי התשתיות לתעשיית הקולנוע בישראל.
ביוגרפיה
מרדכי נבון נולד בעיירה זביירצ'ה שבפולין בשם מרדכי סטורוזום (בפולנית: Sto-rozum = מאה חוכמות). הוא למד בישיבה ונחשב לתלמיד חריף וחכם. ב-1925 עלה לארץ ישראל עם משפחתו. נישא לצפורה לבית ורשבסקי ובני הזוג היו הורים לשתי בנות - נעמי פורת ועמרה זסלבסקי.
ב-1939 נסע לאוסטרליה במסגרת משלחת מכבי-א"י, וכשפרצה מלחמת העולם השנייה נשאר שם עד שנת 1946. הוא התבסס שם כאחד מגדולי סוחרי הטקסטיל וצבר את הונו. הוא התערה בקהילה היהודית והיה אחד היוזמים העיקריים של בית הספר העברי במלבורן.
בשנים 1947–1949 התגורר בפריז, ועסק ברכש ביטחוני למדינה שבדרך.
בשנת 1949 חזר לישראל והקים בגבעתיים, בשותפות עם יצחק אגדתי ויוסף נבון את חברת סרטי גבע. בשנת 1963 נפרד משותפו, אגדתי, והיה למנהלה היחיד של החברה. במהלך צילומי הסרט "שני קוני למל" לקה בשטף דם במוח והתמוטט. מרדכי נבון נפטר לאחר ימים ספורים בבית החולים ב-21 בינואר 1966. נקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
לאחר מותו של נבון ספדה העיתונות על תקופה ועל תעשייה, שעמדה בפני משבר ופרשת דרכים. העיתונאי ובמאי יומני גבע, נתן גרוס, כתב: "עם מותו של מרדכי נבון הסתיים פרק מסעיר בהתפתחות תעשיית הסרטים בארץ. נבון היה בין הראשונים, שהכניסו את הסרט הישראלי למסלול, שבו בקושי זזה המכונה. מרדכי נבון דחף אותה במו ידיו, עד שלאט לאט החלו גלגליה לנוע, להסתובב בקצב יותר ויותר מהיר ואז ניתק ממנה."
סרטי גבע
בשנת 1949 חבר מרדכי נבון ליצחק אגדתי ויוסף נבון, וביחד הקימו את "סרטי גבע" ששכנה במבנה זמני בגבעת-רמב"ם, גבעתיים. ב-1950 עד 1952 החברה סיפקה שירותי מעבדה להסתדרות העובדים, לצה"ל ולסרטי תעודה והסברה ממשלתיים. הייתה שותפה להפקת יומן קולנוע שהפך ב-1953 ליומן חדשות דו-שבועי המוכר בשם "יומני גבע".