cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טרוורה
ההר הוא חלק מהמרכז הגעשי אוקאטאינה (Okataina Volcanic Centre), שהוא חלק מהחגורה הגעשית של טאופו (Taupo Volcanic Zone). המרכז הגעשי אוקאטאינה בנוי משני מתחמים געשיים המסודרים בקווים מקבילים שכיוונם צפון מזרח–דרום מערב. המתחם הצפוני קרוי מתחם הרוהרו (Haroharo complex), והמתחם הדרומי הוא הר טרוורה. המתחם הגעשי טרוורה מורכב מאחת עשרה כיפות לבה ריוליטיות וקילוחי לבה נלווים. הכיפות העתיקות יותר נוצרו לפני כ-15,000 שנים והצעירה ביותר נוצרה בהתפרצות קאהארואה (Kaharoa eruption ) לפני 800 שנים. בין אחת עשרה כיפות הלבה שבשטח מתחם הר הגעש כלולות כיפת רואווהיה (Ruawahia Dome, הגבוהה ביותר, 1,111 מטרים), כיפת והנגה (Wahanga Dome) וכיפת טרוורה (Tarawera Dome). מערכת הסדקים של טרוורה משתרעת משני חרוטים דקיטים בדרום מערב ועד הר אדג'קומב (Mount Edgecumbe) בצפון מזרח. ההר מוקף בכמה אגמים, שרובם נוצרו או עברו שינוי עקב ההתפרצות של 1886. בין אגמים אלו כלולים אגם טרוורה (Lake Tarawera), אגם רוטומאהנה (Lake Rotomahana), אגם ררווהאקאיטו (Lake Rerewhakaaitu), אגם אוקארקה (Lake Okareka), אגם טיקיטאפו (Lake Tikitapu – "אגם כחול") ואגם רוטוקקאהי (Lake Rotokakahi – "אגם ירוק"). נהר טרוורה יוצא מאגם טרוורה וזורם בכיוון צפון-מזרח על פני המדרון המערבי של ההר.
Sour
רקע והכרזה
במהלך חודש מרץ של אותה השנה, החלה רודריגו להסיר מחשבון האינסטגרם את התמונות הישנות שלה, ופרסמה טיזרים שונים לאלבום; ב-29 במרץ, הכריזה על צאת הסינגל "Deja Vu", שיצא לאור ב-1 באפריל. באותו הפרסום הרגיעה רודריגו את מעריציה שההכרזה איננה בדיחה של אחד באפריל, וחשפה את עטיפת הסינגל. רודריגו פרסמה שלוש הצצות שהכילו קטעים שונים מתוך הווידאו קליפ הרשמי של השיר, הכוללים פריימים של גלידה, עננים ומכונית הנוסעת לאורך האוקיינוס. ב-1 באפריל 2021, נחשף כי רודריגו תוציא אלבום שיצא לאור ב-21 במאי 2021. השם השיווקי של האלבום בעת ההכרזה עליו הוא , אך רודריגו אישרה בשידור חי בחשבון האינסטגרם שלה כי שמו האמיתי של האלבום יפורסם בהמשך. ב-13 באפריל, חשפה רודריגו את שמו של האלבום, Sour, עטיפתו ורשימת רצועות.
טרוורה
פעילות געשית עדיין נמשכת באזור הבקע הגעשי ואימנגו (Waimangu Volcanic Rift Valley) מצדו הדרום מערבי של ההר מערב לאגם רוטומאהנה, כולל אגם מחבת הטיגון (Frying Pan Lake), המעיין החם הלוהט ביותר בעולם.
ההתפרצות של 1886
זמן קצר לאחר חצות ב-10 ביוני 1886 הורגשו יותר מ-30 רעידות אדמה שהלכו והתגברו באזור רוטורואה ותצוגה יוצאת דופן של הבזקי ברקים נצפתה בכיוון טרוורה. רעידת אדמה גדולה יותר הורגשה ובעקבותיה היה רעם של התפוצצות. בשעה 02:30 התפרצו שלוש הפסגות של הר טרוורה כשהן פולטות שלושה עמודי עשן ואפר נפרדים לגובה של אלפי מטרים לשמים. סביב 03:30 התרחש השלב הגדול ביותר של ההתפרצות: לועות ברוטומאהנה פלטו נחשול פירוקלסטי שהרס כמה כפרים ברדיוס של שישה קילומטרים והחריב את המדרגות הוורודות והלבנות (Pink and White Terraces), תופעת טבע של מדרגות טבעיות שנוצרו משקיעת סיליקה שמקורה במי גייזרים (בדומה לפמוקלה), שהייתה אתר התיירות החשוב ביותר של ניו זילנד עד אז. חלק קטן מהמדרגות הוורודות נתגלה מחדש במימי אגם רוטומאהנה 125 שנים אחר-כך.
Sour
קונספט
רודריגו תיארה את אלבום הבכורה שלה כפרויקט מאוד "מגוון" שיכלול סגנונות פופ מיינסטרים, פולק, רוק אלטרנטיבי ומרכיבים של פופ-פאנק, קאנטרי וגראנג'. היא ציינה כי פרויקטים מאת האמניות המוזיקליות האהובות עליה - ביניהן אלאניס מוריסט, טיילור סוויפט וקייסי מאסגרייבס היוו השראה לאלבום, בנוסף לסגנון הרוק המאפיין מבצעים כמו נו דאוט והווייט סטרייפס. רודריגו גם ציינה את המוזיקה שאמה, ג'ניפר, נהגה לשמוע בביתם כשהייתה צעירה - מוזיקת מטאל ופאנק משנות ה-90.
טרוורה
ההתפרצות של 1886
ההתפרצות הסתיימה בערך בשעה 06:00. את ההתפרצות שמעו בבלנהיים שבקצה הצפוני של האי הדרומי ואפר מההתפרצות הגיע עד קרייסטצ'רץ', כ-800 קילומטרים דרומית מטרוורה. באוקלנד חששו תושבים שרעם ההתפוצצות וההבזקים בשמים מעידים על התקפה בידי ספינות מלחמת רוסיות.
הנזק הגדול ביותר בנפש וברכוש אירעה כתוצאה מיצירת הלוע הגעשי מתחת לאגם רוטומאהנה. המים שחלחלו בסדקים שנפערו הפכו מיד לקיטור בעת המגע עם המאגמה וחוללו התפרצות פריאטית שבמהלך הועף באוויר כל הבוץ והמשקעים שבקרקע האגם והוא הומטר על הסביבה. בהתפרצות נקברו תחת הבוץ והאפר כפרי מאורים רבים, כולל טה ואירואה (Te Wairoa), כיום אתר תיירות. מספר ההרוגים כתוצאה מההתפרצות שנוי במחלוקת. ההערכה הרשמית מאותה תקופה נוקבת במספר 153, אבל מחקר מעמיק שבצע הפיזיקאי רון קים (Ron Keam) הצליח לזהות 108 אנשים שנהרגו בהתפרצות (מהם שבעה אירופאים). מרבית הסתירה במספרים מקורה בשמות מאויתים בצורה שגויה וכפילויות אחרות. בהנחה שהיו קורבנות בלתי ידועים או חברי שם העריך קים שמספר ההרוגים האמיתי היה לכל היותר 120. מסורות מאוריות טוענות שמספר הנספים הגיע לאלפים בכפרים שבהם לא ביקרו אירופאים.
Sour
קונספט
החזון של רודריגו לאלבום היה לבחון מגוון רגשות "חמוצים" שנשים צעירות "לעיתים מתביישות בהם", כמו כעס, קנאה ועצב. לדבריה, למילה "חמוץ" יש הרבה משמעויות שונות. היא סיפרה כי ניסתה לכתוב שיר ששמו "Sour" במשך זמן רב אך לא הצליחה בכך, ולכן הבינה שמדובר במילת תואר החובקת את החלק בחייה בו עוסק האלבום. בראיון למגזין בילבורד סיפרה רודריגו שניסתה לאזן בין שירי "החמצמצים" של האלבום לכמה שירי אהבה, על מנת להימנע מלהיות מוכרת בשל השירים העצובים שלה. אולם בסופו של דבר היא התחרטה, כדי לשמר את האותנטיות שלה ככותבת שירים. היא טענה כי אהבה ואושר אינם רגשות שהרגישה בעת העבודה על האלבום.
קידום
Sour הוא אחד מהאלבומים הכי מצופים ביותר לשנת 2021. ב-4 בפברואר 2021, ביצעה לראשונה רודריגו את הופעת הבכורה שלה לסינגל "Drivers License", בתוכנית The Tonight Show בכיכובו של ג'ימי פאלון. ב-1 באפריל, העלתה רודריגו טיזר שהכריז על תאריך הוצאת האלבום. ב-13 באפריל, פרסמה רודריגו את שמו, Sour, ברשתות החברתיות שלה. באותו יום פרסמה רודריגו את רשימת הרצועות ואת עטיפת האלבום. עם סיום מגפת הקורונה, רודריגו מתכננת לערוך סיבוב הופעות על מנת לקדם את האלבום. הצצה להפקת האלבום הוצגה בהקרנות IMAX של הסרט "שכונה על הגובה" ביום האם.
טרוורה
ההתפרצות של 1886
קרוב לשני קילומטרים מעוקבים של טפרה נפלטו בהתפרצות, כמות גדולה מאשר נפלטה מההתפרצות הגדולה של הר סנט הלנס ב-1980. מרבית האגמים סביב ההר עברו שינויים גדולים בגודל ובצורה, בייחוד ההרחבה הגדולה של אגם רוטומאהנה (פי חמישה) שהיה הלוע הגעשי הגדול ביותר שהתמלא במים. הבקע שנוצר במהלך ההתפרצות השתרע לאורך 17 קילומטרים לרוחב ההר, אגם רוטומאהנה ודרך עמק הבקע הגעשי ואימנגו.
Sour
קידום
ב-29 ביוני 2021, סרט הופעה בשידור חי בשם "Sour Prom" שודר בערוץ היוטיוב של רודריגו. הוא כלל שירים מהאלבום שבוצעו במקומות שונים, כגון "המושב האחורי של לימוזינה, על רחבת הריקודים בנשף, בחדר חושך, ובליווי תזמורת במגרש פוטבול." היא גם הנחתה קטע הכלל שאלות ותשובות בו ענתה על שאלות על יצירת האלבום. לאחר מכן ביצעה כמה ביצועים חיים של שירים מהאלבום, כולל "Drivers License" ו"Good 4 U". הסרט תואר כ"חווית הנשף האלטרנטיבית האולטימטיבית", לאחר שרודריגו עצמה סיימה את לימודיה בתיכון זמן קצר לפני כן.
טרוורה
אגדת קאנו הרפאים
אחת האגדות סביב ההתפרצות של 1886 הייתה של "קאנו הרפאים". ב-31 במאי 1886, 11 יום לפני ההתפרצות דיווחו תיירים שחזרו מביקור במדרגות הוורודות והלבנות כי בעת ששטו באגם טרוורה חזרה התקרבה לסירתם מה שנראה כקאנו מלחמתית, ואז נעלמה בערפל כמה מאות מטרים מהם. הדיווח הופיע אחר כך במכתבים שכתבו תיירים שחזו בתופעה. לאיש בין התושבים באגם לא היה קאנו מסוג זה וקאנו מסוג זה לא שט במי האגם שנים רבות קודם לכן.
בעוד שהספקנים טוענים שהיה זה השתקפות יוצאת דופן שנראה בערפל טוענים זקני הכפר טה ואירואה שהיה זה "ואקה ואירואה" (waka wairua"" – קאנו של הרוחות) שבישר על יום הדין המתקרב. ההסברים אחרים שניתנו כללו סברה שהעלייה והירידה בפני האגם שנגרמה על ידי סדקים שקדמו להתפרצות שחררה קאנו של קבורה. באופן מסורתי נהגו לקבור את המנהיגים המתים כשהם קשורים לקאנו במצב זקוף. הסבר אחר הוא שהקאנו היה בעצם גל פרא שנגרם מפעילות סייסמית מתחת לאגם, אבל המקומיים מאמינים כי להתפרצות עתידית תקדם הופעה מחודשת של הקאנו.
Sour
סינגלים
Sour כולל חמישה סינגלים; כשארבעת הראשונים הגיעו לעשרת המקומות הראשונים של מצעד בילבורד הוט 100. "Drivers License", יצא לאור ב-8 בינואר 2021, כסינגל הראשי מתוך האלבום. וידאו הקליפ לשיר, שביים מתיו דילון כהן, הועלה לערוץ היוטיוב של רודריגו במקביל ליציאת הסינגל. השיר שבר שורה של שיאים, כולל שיא בספוטיפיי עבור הזרמים החד-יומיים ביותר לשיר שאינו שיר חג, הפתיחה הגדולה ביותר לשבוע הראשון ביותר לשיר בספוטיפיי ובאמזון מיוזיק. השיר הגיע למקום הראשון בילבורד הוט 100 והפך את רודריגו לאמנית הצעירה ביותר שהופיע לראשונה בראש המצעד. הוא הוסמך כפלטינה כפולה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
"Deja Vu", הוכרז כסינגל השני בחשבונות המדיה החברתית של רודריגו ב-29 במרץ 2021, ויצא לאור כעבור שלושה ימים יחד עם וידאו הקליפ שלו, שביים אלי אביטל. השיר הגיע למקום ה-8 במצעד בילבורד הוט 100, דבר שהפך את רודריגו לאמנית הראשונה ששני שיריה הראשונים דורגו בעשירייה הפותחת של המצעד. לאחר צאת האלבום הגיע השיר למקום השלישי במצעד.
"Good 4 U", הוכרז כסינגל השלישי בחשבונות המדיה החברתית של רודריגו ב-10 במאי 2021, ויצא לאור ב-14 במאי. באותו הכרזה סיפרה רודריגו כי תבצע את השיר לראשונה בתוכנית סאטרדיי נייט לייב יום לאחר צאתו. השיר הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100, משמע הפך את אלבום הבכורה שלה לראשון בהיסטוריה ששני שירים מתוכו הגיעו ישר למקום הראשון במצעד.
"Traitor" הופץ לתחנות הרדיו האמריקאיות ב-10 באוגוסט, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. לפני שהופץ כסינגל, "Traitor"הגיע למקום התשיעי במצעד הבילבורד הוט 100 עם צאת האלבום, והגיע יחד עם "Good 4 U" ו-"Deja Vu" לעשירייה הפותחת של המצעד. מגזין בילבורד ציין איך "Traitor" הרשים את מומחי המצעדים והמכירות בהצלחתו המסחרית כשיר שאינו זכה לקידום ושיווק של סינגל.
"Brutal" היה לסינגל החמישי מתוך האלבום ב-24 באוגוסט 2021 ויצא לצד וידאו קליפ נלווה. השיר הגיע למקום ה-12 במצעד הבילבורד הוט 100 ולראש מצעד שירי הרוק והאנטרנטיביים של בילבורד.
ביקורות
Sour זכה לשבחים עם צאתו. הקונצנזוס הכללי היה שהאלבום הוא אלבום בכורה חזק שמבסס את רודריגו כפרצוף החדש של מוזיקת הפופ לדור ה-Z. ב-Metacritic, האלבום קיבל ציון של 83 בהתבסס על 20 ביקורות.
NME כינו את רודריגו זמרת "רב ממדית" שכותבת שירים מפורטים ש"סוגרים מעגל מלא: מלהיות אישיים ומדויקים למזוהים באופן עולמי".
הדיילי טלגרף סבר כי Sour כולל הפקה מודרנית יוצאת מן הכלל, שמתקבלת באיזון האקוסטי-אלקטרוני של האלבום, המשלב בין סגנון הפולק של טיילור סוויפט, ההרמוניות של לורד והלחישות של בילי אייליש עם החוצפה של אלניס מוריסט ואבריל לאבין. לוס אנג'לס טיימס כינו את האלבום "פופ נהדר לדור ה-Z" שנע בין רוק של שנות התשעים לבלדות אקוסטית, ו"תקליט הפופ הכי מודע לעצמי בזמן האחרון". אנטרטיינמנט ויקלי הרגישו שהכבדות של Sour מאוזנת עם החן והמודעות העצמית של רודריגו, ושהיא לא מנסה להיות הכוכבת "הבאה", אלא במקום זאת, מזקקת את חייה ואת האלמנטים המוזיקליים שלה לפופ מבטיח, עוצמתי וקליט. הרולינג סטון כתב כי מעבר לאלילים וההשראות של רודריגו, היא פיתחה דרך לתת-סוגה חדשה לגמרי של פופ באלבום.
וראייטי כינו את Sour "טוב עד כדי גיחוך", ואת רודריגו "מתבגרת לא טיפוסית לעומת רוב זמרי הנוער המנסים לעיתים קרובות לחקות מוזיקה למבוגרים". הניו יורק טיימס קרא לאלבום "אלבום בכורה בעלי ניואנסים יוצאי דופן", וציין לטובה את נקודות המבט של רודריגו על ההתבגרות שלה בזמן אמת. האינדפנדנט חשב ש-Sour ממיר את חוויות גיל ההתבגרות של המאה ה-21 ל"בלדות" אוניברסליות, ושיבח את הכנות של רודריגו, תוך שימוש במילים בוטות בשונה מכוכבי הנוער לשעבר ש"לא נהגו לעשות זאת עד שהם נכנסים לתקופת סוף החוזה שלהם". הם הוסיפו כי המוזיקה המקורית שלה שוברת את "המראית עין הנוצצת שציפינו מנערות כאלה."
פיצ'פורק כינה את האלבום "אוסף פזיז וכאוטי של שירי פרידה מלאות מלנכוליה ושובבות", עם גסויות המפרות את הכללים המוסריים המגבילים את זמרי ערוץ דיסני. עם זאת, ציינו כי רודריגו "משקיעה יותר בתוכן מאשר בהפקה" וברגעים, מסתפקת בחרוזים פשוטים, ניסוחים מובנים מאליהם ואיכות הקלטה ירודה שחושפת פגמים בקולה של רודריגו. בגרדיאן נכתב כי Sour הוא "אופוריית פופ" מלוטשת המעבדת כעס, קנאה ומבוכה, וכי האלבום "משמש כאחד מאלבומי הפרידה האותנטיים ביותר שנעשו אי פעם", אך עם זאת, רוב רצועותיו מופקות בסגנון "Drivers License", וכתוצאה מכך התוצר הוא אלבום לא הרפתקני.
הצלחה מסחרית
לפני צאתו, Sour היה האלבום המוזמן מראש הפופולרי ביותר באפל מיוזיק במהלך השבוע שקדם ליציאתו. בכך עבר את האלבום Happier Than Ever של בילי אייליש.
בארצות הברית, לאחר צאת השירים "Drivers License" ו-"Good 4 U" והגעתם ישר למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, הפך Sour לאלבום הבכורה הראשון בהיסטוריה של ארצות הברית ששני שיריו הגיעו הישר לצמרת המצעד, ובאופן כללי - לאלבום הרביעי אי פעם שהגיע להישג זה. האלבום הגיע הישר למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 עם כ-295,000 יחידות שנמכרו, מתוכם 72,000 מכירות טהורות. זה היה שבוע הפתיחה הגדול ביותר של אלבום כלשהו בשנת 2021 בארצות הברית, ובכך עבר את האלבום Fearless (Taylor's Version) של טיילור סוויפט שמכר כ-291,000 יחידות. בשבוע השני לצאתו מכר האלבום 186,000 יחידות נוספות.
כל 11 הרצועות של האלבום הופיעו ב-30 המקומות הראשונים של מצעד הבילבורד הוט 100. רודריגו הכניסה שלושה שירים לעשרת המקומות הראשונים: "Good 4 U" במקום השני, "Deja Vu" הגיע לשיא חדש כשהגיע למקום השלישי, ו"Traitor" שנכנס למקום התשיעי, והפך אותה לאמן הראשון בהיסטוריה של המצעד ששלוש שירים מאלבום הבכורה שלו הופיעו במקביל בעשרת המקומות הראשונים. "Traitor" הוא השיר הרביעי מתוך האלבום שנכנס לעשיריה הפותחת של המצעד. שמונה רצועות מהאלבום נכנסו לעשיריה הפותחת במצעד שירי הסטרימינג של בילבורד, ובכך נשבר שיא השירים המופיעים בו זמנית במצעד. "Brutal" הגיע לראש מצעד מצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים, והיה לשיר הראשון שמגיע הישר למקום הראשון במצעד מאז השיר "Cardigan" של טיילור סוויפט.
באוסטרליה, רודריגו השיגה "מיקום שיא כפול", כשהגיעה לראש מצעד האלבומים והסינגלים של ARIA - האלבום הגיע למקום הראשון, ואילו "Good 4 U" עלה למקום הראשון במצעד הסינגלים. הסינגלים האחרים "Drivers License" ו-"Deja Vu" עלו למקומות 3 ו-5 בהתאמה, בעוד הרצועה "Traitor" נכנסה למקום השביעי; רודריגו הפך לאמן הראשון מאז סוויפט בשנת 2020, שארבעה שירים שלו נמצאים בעשרת המקומות הראשונים במצעד. שישה שירים אחרים מ-Sour הופיעו ב-50 המקומות הראשונים של המצעד.
באירלנד, Sour הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האירי עם המכירות הגבוהות ביותר בשבוע פתיחה של שנת 2021 במדינה, ועבר את האלבום The Off-Season של ג'יי קול. Sour צבר את שבוע הפתיחה המצליח ביותר בפלטפורמות הסטרימינג לאלבום בכורה בהיסטוריה, ועבר את When We All Fall Asleep, Where Do We Go? של בילי אייליש. רודריגו השיגה "מיקום שיא כפול", כאשר "Good 4 U" החזיק במקום הראשון במצעד הסינגלים האירי במשך שבוע שני ברציפות. "Deja Vu" עלה למקום השני, ואילו "Traitor" נכנס למקום השלישי, וסימן את הפעם הראשונה שזמרת תופסת את שלושת המקומות הראשונים במצעד הסינגלים באותו שבוע.
במצעד האלבומים הניו זילנדי הגיע Sour למקום הראשון, וחמישה משיריו הגיעו לעשירייה הפותחת במצעד הסינגלים בניו זילנד; "Good 4 U", "Deja Vu", "Traitor", "Drivers License" ו-"Brutal" הגיעו למקומות 1, 3, 5, 7 ו-8 בהתאמה.
בבריטניה הגיע Sour לראש מצעד האלבומים בבריטניה עם 51,000 יחידות, כשהוא מאפיל על להקת הפו פייטרס בשבוע הפתיחה הגדול ביותר לאלבום בשנת 2021. הוא גם ציין את שבוע הפתיחה הגדול ביותר לאלבום בכורה מאז אלבום הבכורה של לואיס קפלדי, Divinely Uninspired to a Hellish Extent. כאשר "Good 4 U" עלה למקום הראשון במצעד הסינגלים בבריטניה במקביל לאלבום, הפכה רודריגו לסולנית הצעירה ביותר בהיסטוריה של בריטניה שהשיגה "דאבל", בגיל 18 ושלושה חודשים. היא האמנית הראשונה מאז סם סמית' שזכתה לדאבל עם אלבום בכורה. Sour גם שבר את שיא השמעות הסטרימינג השבועיות של אלבום בכורה בבריטניה בכל הזמנים, ובכך עקפה את קפלדי. האלבום הושמע 45.7 מיליון פעמים (30,945 יחידות שקולות לאלבום) בשבוע הפתיחה שלו. כאשר "Traitor" הגיע למקום החמישי במצעד, רודריגו הפכה לזמרת הראשונה אי פעם ששלושה שירים שלה הופיעו בחמשת המקומות הראשונים של המצעד בו זמנית.
נכון ל-17 בנובמבר 2021, כל רצועות האלבום קיבלו תואר מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. נכון ליוני 2022 מכר האלבום מעל ל־3.7 מיליון עותקים בארצות הברית. ב־26 ביוני 2022 הפך האלבום לאלבום הבכורה שבילה את מספר השבועות הארוך ביותר בעשירייה הפותחת במצעד הבילבורד 200 במהלך המאה ה-21, כ-52 שבועות. השיא הקודם הוחזק על ידי אלבום הבכורה של ליידי גאגא, "The Fame". האלבום נהפך לאלבום הנשי הנמכר ביותר לשנת 2022 בארצות הברית בלבד עם מכירות של מעל 1.2 מיליון עותקים.
רשימות סוף שנה
בשונה לשאר המגזינים והארגונים שבו האלבום דורג בעשירייה ברוב המקרים, מגזין האלטרנטיב דירג את האלבום במקום ה-7 ברשימתם "50 התקליטים הטובים ביותר לשנת 2021", בטענותם נאמרו כי האלבום "השירים של רודריגו נשמעים כל כך נהדרים בין השאר כי הייתה לה כמות מדהימה של תמיכה בהקלטה, מיקס ומאסטרינג שלהם. אבל כדי לבטל את ההשפעה והכישרון העצום שהפגינו בהופעת הבכורה המדהימה של רודריגו מפני שהייתה לה גיבוי של לייבל גדול, זה לעסוק בסוג של שיימינג של מוזיקת פופ שתמיד, למען האמת, נעוץ בשנאת הנשים ובמבנה הכוח המובנה בתעשייה". בהמשך אותה הכתבה, הארגון האלטרנטיב ביצע ספיישל פרסים, בו רודריגו זכתה בפרס "הבכורה הטובה בותר לשנת 2021" על הוצאת אלבום בכורתה Sour.
ביולי 2022, מגזין התרבות רולינג סטון דירג את אלבום הבכורה זה ברשימתם "100 אלבומי הבכורה הטובים ביותר בכל הזמנים" במקום ה-39.
קרדיטים
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל.
הנרי מוסקוביץ'
הנרי מוסקוביץ (Henry Moskowitz; 1905 - 7 בספטמבר 2008) היה ניצול השואה, איש נדל"ן יהודי מניו יורק, מייסד רשת מלונות פרימה בישראל ונדבן.
חייו
מוסקוביץ נולד בכפר קיילצה שבפולין. בתקופת השואה איבד את הוריו, אחיו, אשתו ובתו. בדצמבר 1944 נכלא במחנה הריכוז זקסנהאוזן. בשנת 1948 נישא שנית בגרמניה ונולדו לו שני ילדים.
בשנת 1951 היגר לארצות הברית עם משפחתו והתיישב באזור אפר איסט סייד בניו יורק שם נולדו לו שני ילדים נוספים. בשנת 1952 יסד חברת השקעות בשם ארגו (The Argo Corporation), מכספים שגייס מכ-100 משקיעים רובם ניצולי שואה, והחל להשקיע בניהול נדל"ן להשכרה בעיר. בשנת 1955 רכשה החברה קומפלקס נדל"ן גדול למגורים בניוארק שבניו ג'רזי. בשנות ה-60 וה-70 פעלה החברה לשינוי הבעלות על נכסיה, לבעלות קואופרטיבית, ובעצמה נשארה כמנהלת הנכסים בשנות ה-80 הרחיבה החברה את פעילותה גם לניהול מבנים עבור צדדים שלישיים.
בשנת 1997 יסד בישראל את רשת מלונות פרימה באמצעות רכישה ומיתוג מחדש של בתי מלון קיימים באתרי התיירות העיקריים בישראל.
בשנת 2013 מוסקוביץ נחשב לאחד מגדולי מנהלי הנדל"ן הפרטי בעיר ניו יורק. החברה החזיקה בבעלותה 5,500 יחידות דיור וניהלה 6,500 נוספים עבור אחרים. במשך השנים נודעה החברה כמי שמנהלת מדיניות של "לעולם לא למכור".
פילנתרופיה והוקרה
מוסקוביץ הרבה לתרום למוסדות וארגונים שונים בישראל ובעולם להנצחת השואה ולקירוב לבבות.
בשנת 1998 הוענק למוסקוביץ פרס היובל למשקיעים זרים על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו בשנת 2005 הוענק לו עיטור המלונאות על ידי ראש הממשלה אריאל שרון עבור היותו בשנת 2008 הוקדש לכבודו קניון בעיר ניו יורק על ידי אגודת הקניונים של ברודוויי. בשנת 2010 נקרא על שמו כיכר התקווה בגן חסידי אומות העולם שביד ושם.
סטאלג (סדרת ספרים)
ספרי סְטָאלָג הם סדרת ספרי כיס ארוטיים (ספרות זולה) עבריים שהיו נפוצים בישראל בשנות ה-60 של המאה ה-20, ועסקו בעיקר בחיילים שבויים במחנה שבויים נאצי (בגרמנית: Stalag – "מחנה שבויים"), העוברים התעללות מינית בידי הסוהרות. עלילתם של ספרים אחרים מסוג זה מתרחשת במלחמות אחרות, אך במרכזה נותר השילוב של סקס וסאדיזם. ישנם יותר מ-100 ספרים שונים בסגנון זה, העוסקים במלחמות שונות, ואף במלחמות ביפן, קוריאה, אלג'יריה, אפריקה, קובה ודרום אמריקה.
הספרים הוצגו כתרגום מאנגלית, ולמחבריהם ניתנו שמות לועזיים הולמים, כגון "ויקטור בולדר", "קים רוקמן", "מדלין רושמון", אך למעשה נכתבו על ידי כותבים ישראלים, ובראשם מירון אוריאל. הספרים יצאו לאור בהוצאת ינשוף והמו"ל העיקרי של הספרים היה עזרא נרקיס.
הספר הראשון בסדרה יצא לאור בשנת 1961, ונקרא "סטאלג 13", בעקבות סרטו הנודע של בילי ויילדר משנת 1953, "סטלאג 17". מחבר הספר, אלי קידר, נקרא בשם העט "מייק באדן". ספרים נוספים, כגון "סטאלג 33" נקראו במספרים סידוריים, ובהמשך ניתנו שמות אחרים, כגון "סטאלג הזאבות". אף שהספרים היו בדיוניים, בעטיפה האחורית של אחדים מהם הם הוצגו כתיאור היסטורי. הספר "הייתי מפקדו של סטאלג" נכתב (על ידי מירון אוריאל) כזיכרונותיו לכאורה של "קולונל מרטין רוזנברג". שניים מהספרים, "הייתי כלבתו הפרטית של קולונל שולץ", מאת "מוניק קורנו", ו"הנה בא הקברן המתוק" מאת "מייק באדן", הוחרמו על ידי המשטרה, והמו"ל, יצחק גוטמן, הורשע בפרסום דבר תועבה שעלול להביא להשחתת המידות.
בשנת 2006 יצא סרטו הדוקומנטרי של ארי ליבסקר "סטאלגים: שואה ופורנוגרפיה בישראל" (60 דק'), המנתח את עלייתה ונפילתה של תופעת הסטאלגים על רקע משפט אייכמן וכתבי ק. צטניק.
טיירוס תומאס
טיירוס ויין תומאס (באנגלית: Tyrus Wayne Thomas; נולד ב-17 באוגוסט 1986) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2006–2016. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה בליגת ה-NBA הם 7.7 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-1.3 חסימות למשחק.
קריירת תיכונים ומכללות
תומאס נולד וגדל בבאטון רוז' שבלואיזיאנה, ולמד ב"תיכון מקינלי" המקומי. רק בשנתו השלישית בתיכון הצטרף לקבוצת הכדורסל שלו, ובעונתו הרביעית והאחרונה בקבוצה רשם ממוצעים של כ-16 נקודות, 12 ריבאונדים ו-6 חסימות למשחק.
קריירה מקצועית
בדראפט ה-NBA 2006 נלקח תומאס על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס בבחירה הרביעית, ומיד נשלח בטרייד (לצד ויקטור חריאפה) לשיקגו בולס בתמורה ללמרכוס אולדרידג', אשר נבחר בבחירה השנייה של אותו הדראפט. במהלך עונת הרוקי שלו השתתף בתחרות ההטבעות של ה-NBA, בה זכה ג'רלד גרין. לאורך העונה קלע 5.2 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בעונת פתח ב-61 ממשחקי הבולס, ורשם שיאי קריירה של 10.8 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-1.9 חסימות בממוצע למשחק.
בינואר 2015 חזר תומאס לשחק לאחר כשנה וחצי מחוץ למגרשים, כשחתם על חוזה בקבוצת איווה אנרג'י מליגת הפיתוח של ה-NBA. לאחר כשבוע חתם על חוזה ל-10 ימים בממפיס גריזליס, ובסיומו חזר לאיווה. ב-16 משחקיו בליגת הפיתוח העמיד ממוצעים של 5.6 נקודות ו-4.1 ריבאונדים למשחק.
לקראת עונת 2015/2016 חתם על חוזה באייסברן ברמרהאפן מליגת העל הגרמנית, ועד לשחרורו מהקבוצה בפברואר 2016 קלע 3.6 נקודות בממוצע למשחק.
היסטוריה של הצמחונות
להיסטוריה של הצמחונות יש שורשים עתיקים, והתיעוד הקדום ביותר של צמחונות כאידאולוגיה בקרב כמות משמעותית של בני-אדם נמצאת בהודו וביוון העתיקה. בשני המקרים, הרעיון הצמחוני קשור בגישה לא אלימה כלפי בעלי חיים (אשר שמה בהודו היה אהימסה), ובשני המקרים רוב התמיכה בגישה הייתה מכיוון אושיות דת ופילוסופיה. בעקבות ההתנצרות של האימפריה הרומית בסוף העת העתיקה, הצמחונות כמעט ונעלמה לגמרי מאירופה. קבוצות בודדות של נזירים בימי הביניים אסרו על עצמן אכילת בשר בעלי חיים, מסיבות אסתטיות לרוב, אך לא ידוע על מסדר שאסר על אכילת מאכלי ים. מסיבה זו לא נהוג לראות בנזירים הימי בייניימים צמחונים, אלא פסקטריאניים. בתקופת הרנסאנס חזרה הצמחונות להיות נוכחת באירופה, ונעשתה ליותר ויותר נפוצה במאות ה-19 וה-20. כיום אחוז הצמחונים בעולם המערבי עומד על אחוזים בודדים, תלוי בהגדרה המדויקת במחקר הספציפי.
ביהדות
על פי בראשית ב' טז' אדם וחוה היו צמחונים שנאמר "מִכֹּל עֵץ-הַגָּן, אָכֹל תֹּאכֵל", תזונה זו נשארה עד ימי נח בה הותר לאכול בשר. בתקופות שונות היו הגבלות רבות על אכילת בשר. באחרית הימים, לפי ספר ישעיהו סה' כה', העולם יהיה צמחוני שנאמר "ואריה כבקר יאכל תבן"
בחזון הצמחונות והשלום מתאר הרב קוק הידרדרות מוסרית, מבחינתו, של האנושות בין אדם הראשון לנח, שבשלה הותר לאדם לאכול בשר אך הוטלו עליו מגבלות מסוימות (איסור אבר מן החי לכלל בני האדם ומצוות הכשרות ליהודים) כדי לצנן את תאוותו. לדעת הרב קוק בימינו עלינו למעט באכילת בשר ומי שמסוגל לכך מצווה בצמחונות.
מצרים העתיקה
בפירוש האבן עזרא על המקרא בספר בראשית פרק מ"ו פסוק ל"ד ובספר שמות פרק ח' פסוק כ"ב הוא מזכיר את המצרים בין הצמחונים שהיו, לפיו, יותר מחצי עולם, ונמנעו מכל דבר מהחי.
יוון העתיקה
בעת העתיקה הצמחונות נקראה "הימנעות מבריאות עם נשמה" (ἀποχὴ ἐμψύχων). כאידאולוגיה, הצמחונות ביוון העתיקה תמיד הייתה שייכת למספר קטן של אנשים, שרובם כללו אנשי דת מקבוצות מסוימות ומספר זרמים פילוסופיים. ההתייחסות הראשונה לצמחונות הייתה אצל הומרוס (האודיסאיה 9, 82-104), כשהוא ציין קבוצת אנשים בצפון אפריקה אשר נקראת "לוטופאגי" (אוכלי הלוטוס) אשר התקיימו כביכול רק על פרחי צמח הלוטוס. עדויות יווניות אחרות מדברות על קבוצות צמחוניות באתיופיה. למרות זאת, כל העדויות האלו קשורות במיתוסים ואגדות עם יווניות, ולכן לרוב לא נהוג להתייחס אליהן כמקורות אמינים לקהילות צמחוניות בעת העתיקה ביוון.
העדות האמינה הראשונה לצמחונות כאידאולוגיה ביוון העתיקה מתוארכת למאה השישית לפני הספירה. האורפיקים, קבוצה דתית ביוון העתיקה, ופיתגורס, פילוסוף ומנהיג דתי בדרום איטליה, נמנעו מאכילת בשר. לא כל תלמידיו של פיתגורס היו צמחונים לגמרי, אבל ניתן להגיד כי המקורבים לפיתגורס כן. בשביל הקהילה היוונית בכללותה, הימנעות מאכילת בשר הצביעה על השתייכות לתלמידיו של פיתגורס. גם תלמידיו של פיתגורס, וגם האורפיקים נמנעו מאכילת ביצים, ונמנעו מהקרבת קורבנות, מרכיב מרכזי בדת היוונית דאז. במאה החמישית לפני הספירה, הפילוסוף אמפדוקלס הכריז על עצמו כאוהד אדוק של הצמחונות בפרט, ושל זכויות בעלי חיים בכלל.
הצמחונים בעת העתיקה החזיקו בתפישה כי אכילת בשר יש בה לפגוע באסתטיקה ובפילוסופיה שלהם. רובם בנוסף לכך החזיקו גם בתפישות אתיות המנמקות את גישתם, ודחו באמצעותן גם את מנהג הקרבת הקורבנות, כאשר הם מדגישים את הדמיון בין בני אדם לחיות. הדעות הנגדיות גרסו שוני הקיים לשיטתם בין בעלי החיים השונים לבין בני האדם. הדיון על האם לחיות מגיעות זכויות, והאם ישנה חובה מוסרית כלפי בעלי חיים היה נפוץ בעת העתיקה, והטיעונים לשני הצדדים היו דומים במיוחד לאלו אשר עולים היום בשיח על זכויות בעלי חיים. התפישה הצמחונית לרוב הייתה קשורה לתפישות דתיות המחזיקות באמונות על גלגול נשמות. בעת העתיקה היוון הייתה נפוצה האמונה, בקרב צמחונים ולא צמחונים כאחד, כי בתור הזהב המין האנושי לא התנהג באלימות בכלל, ובכך גם לא נהג באלימות כלפי בעלי החיים. לפי האמונה הזאת, במצב אוטופי אין צורך בצייד, חקלאות, הרבעת בעלי חיים וכיוצא בזה, מאחר שהאדמה מספקת לכול היצורים החיים את כל צורכיהם.
באקדמיה של אפלטון, ראשי האקדמיה קסנוקרטס ופולמון קראו לצמחונות. חלק מתומכיו של אפלטון בתקופה הרומאית תמכו בצמחונות, כולל פלוטרכוס, אשר כתב את "על אכילת בשר".
הינדואיזם
כאשר הנזיר הבודהיסטי הסיני ביקר בהודו בתחילת המאה החמישית לספירה, הוא מצא ש"האנשים מתנזרים מלקיחת חיים...הם לא מרבים חזירים או בקר, ולא מוכרים שום מאכלים מחיות". צמחונות הייתה, והיא עדיין, חובה אצל רוב הזרמים היוגים ואצל חלק מהזרמים ההינדואיסטים.
בודהיזם וג'ייניזם
מקורות בודהיסטים וג'ייניסטים כאחד מראים כי הימנעות מאלימות כלפי בעלי חיים הייתה כלל בשתי הדתות כבר במאה השישית לפני הספירה. אצל הג'ייניזם, אולי אפילו לפני המאה השישית כבר היו חוקים נגד פגיעה בבעלי חיים. המנהיג הראשון של הג'ייניזם, אשר חי במאה השמינית או השביעית לפי הספירה, הטיף לאי-אלימות כלפי בעלי חיים באותה המידה כמו המנהיגים המאוחרים יותר מהמאה השישית לפני הספירה.
למרות ההימנעות מאלימות כלפי בעלי חיים, יש שטוענים שבעת העתיקה לא כל הבודהיסטים והג'ייניסטים היו צמחונים. ביחס לסוגיה הזאת יש שתי גישות. האחת אומרת שבודהה ועוקביו אכלו בשר שהוגש להם כמנחה, כאשר לא הייתה להם סיבה להניח כי החיה נשחטה במיוחד בשבילם, והשנייה טוענת כי בודהה ועוקביו נמנעו לחלוטין מאכילת בשר. השאלה האם אכילת בשר היא בסדר או לא, הייתה שאלה מכרעת בהתפתחות הבודהיזם בשלביו המוקדמים. השליט הבודהיסטי אשוקה (304 לפנה"ס - 232 לפנה"ס) היה צמחוני, ותמך נחרצות בגישה לא אלימה כלפי בעלי חיים. הוא הוציא לפועל חוקים רבים בנוגע להגנה על מינים רבים של בעלי חיים, ביטל הקרבת קורבנות בעלי חיים בפניו, והטיף בפני האוכלוסייה להימנע מכל הרג שלא לצורך.
יפן
בשנת 675 השימוש בבהמות והצריכה של מספר מינים של חיות בר (סוסים, בקר, כלבים, קופים, ציפורים) נאסר ביפן על ידי הקיסר טמו, בעקבות ההשפעות הבודהיסטיות על יפן.
תחילת התקופה המודרנית
לפני הרנסאנס כמעט ולא היו גישות צמחוניות כלפי בעלי חיים מסיבות אתיות ופילוסופיות. בין האישים הראשונים שתמכו בצמחונות היו לאונרדו דה וינצ'י (1452–1519) ופייר גסנדי (1592–1655). במאה ה-17, התומך העיקרי בתאוריה "חסרת הבשר" או "הפיטגוראית" היה הסופר האנגלי תומאס טריון (1634–1703). בסוף המאה ה-18 באנגליה, הטענה כי בעלי החיים נוצרו לשימושו של האדם עדיין הייתה מקובלת, אך זמן לא רב לאחר מכן החלה להיעלם לגמרי. במאה ה-18 באמריקה היו קבוצות נוצריות קטנות אשר תמכו בצמחונות. בנג'מין פרנקלין היה צמחוני שנים רבות מחייו, לאחר שעבר מהפך בגיל 16, ובשנת 1770 הוא הביא לאמריקה את הטופו.
המאה ה-19
בזמן עידן הנאורות ותחילת המאה ה-19, אנגליה הייתה המקום הפתוח ביותר לרעיונות צמחוניים בכל אירופה, והצמחוניים האנגלים היו נלהבים ביותר להפצת הצמחונות. דוגמה לאדם צמחוני מתחילת המאה ה-19 באנגליה הוא המשורר פרסי ביש שלי (1792-1822). ויליאם קוהארד ייסד את הכנסייה התנ"כית הנוצרית ב-1809 באנגליה. קוהארד הטיף לצמחונות כחלק מהתנזרות, והיה אחד מהאבות הפילוסופיים של . רבים מהחברים בחברה הצמחונית האמינו בחיים פשוטים ובאוכל "טהור". בשנת 1850, נוסדה האגודה הצמחונית האמריקאית.
ההרפתקה המדהימה של שארפיי
ההרפתקה המדהימה של שארפיי (באנגלית: Sharpay's Fabulous Adventure) הוא סרט ספין אוף לסרט המצליח "היי סקול מיוזיקל" בכיכובה של אשלי טיסדייל. הסרט מתחיל כששארפיי מסיימת את לימודיה.
הסרט יצא לאור ב-19 באפריל 2011 כ-Blu-ray ו-DVD חבילת שילוב. הסרט המקורי של ערוץ דיסני בבכורה בערוץ דיסני ב -22 במאי 2011. זה הוא סרט לנוער של חברת וולט דיסני, בכיכובם של אשלי טיסדייל, אוסטין בטלר, בראדלי סטיבן פרי, לורן קולינס וקמרון גודמן.
עלילה
עלילת הסרט עוסקת כששארפיי (אשלי טיסדייל) סיימה את לימודיה בתיכון "איסט היי", ומנסה לייצר לעצמה קריירה של כוכבת. היא מקבלת הזדמנות חד פעמית להופיע במחזה בברודוויי עם אמבר לי אדמס, הכוכבת האהובה עליה. שארפיי מנסה לשכנע את אביה שתצליח להסתדר בניו יורק לבדה, בסופו של דבר הוא מסכים אך יש תנאי, אם שארפיי לא תצליח להסתדר במחזה ובעיר תוך חודש היא תצטרך לחזור לביתה, הנמצא באלבקרקי ולעבוד בקאנטרי קלאב של הוריה. שארפיי מסכימה ויוצאת לדרך התהילה. היא נוסעת אל העיר בלימוזינה מפוארת יחד עם כלבה הנאמן, "בוי". כשהם מגיעים אל בית המלון שבו שארפיי אמורה לשכון היא מגלה שיש מדיניות בבניין, אסור להכניס כלבים. שארפיי לא מסכימה לעזוב את בוי ובגלל זה עוזבת את הבניין ומחפשת מקום לגור בו במקום. באמצע הרחוב היא פוגשת את פייטון לבארט (אוסטין בטלר), שהוא בנה של חברה קרובה של אמה של שארפיי. לפי הוראת אמה של שארפיי הוא אמור להשגיח עליה ולדאוג שלא תיקלע לצרה, ולכן הוא לוקח אותה לדירת סטודיו הנמצאת בבניין שבו הוא גר ושם שארפיי גרה.
פייטון הלומד בקולג', אמור לצלם סרט תיעודי על חייו של בן אדם ובחר לעשות את הסרט על שארפיי מכיוון שהיא האדם הצבעוני ביותר שפגש אי פעם, הוא עוקב אחרי כל צעד שלה בעזרת מצלמה. כששארפיי מגיעה אל האודישנים היא מגלה שהם לא רצו אותה לליהוק התפקיד אלא את כלבה, בוי. היא יוצאת מהאולם בעצבים ומספרת על כך לפייטון. פייטון מציע שתתחשב בכלבה הנאמן, בוי כדי שגם לו יהיה קריירה של כוכב. שארפיי חושבת על דברי פייטון וחושבת לעצמה: מכיוון שבוי הוא כלבה היא זאת שאמורה להופיע איתו בזמן האודישנים והסיקה שכך הקריירה שלה יכולה להתקדם רבות. היא נבחנת לאודישנים עם בוי, ובוי מקבל את התפקיד. אך לאחר זאת נבחן עוד זוג, רוג'ר אליסטון (בראדלי סטיבן פרי) עם כלבתו, "רוזנת". אך גם רוזנת קיבלה את התפקיד, כדי לדעת מי יופיע בהצגה הם עורכים תחרות, עם איזה כלב נוח יותר לעבוד. בינתיים שני הכלבים מאוהבים אחד בשני בלי ששארפיי ורוג'ר שמים לב. שארפיי ורוג'ר מתחרים ביניהם באופן תחרותי ביותר ומנסים לגרום לכך שכל כלב יראה רע. בינתיים כדי להבטיח את מקומו של בוי בהצגה, שארפיי מנסה להפוך לחברתה הטובה של אמבר, אך אמבר מנצלת את תמימותה של שארפיי כדי ששארפיי תשרת אותה. בינתיים שארפיי באמת מאמינה שהיא באמת חברה של אמבר ומתייחסת לפייטון בזלזול רב כך שנוצר ביניהם ויכוח ופייטון מפסיק לצלם את סרטו על שארפיי. לאחר ששארפיי מאזינה בטעות לשיחתם של שארפיי והבמאים היא מגלה שאמבר היא לא מי שהיא חשבה אלא שחצנית החושבת רק על עצמה ולא אכפת לה מהסביבה הסובבת אותה. שארפיי נפגעת מכך שאמבר ניצלה אותה ומספרת לרוג'ר את האמת. שארפיי מספרת לרוג'ר על התוכנית שלה, איך להראות למעריצים של אמבר שהיא לא מי שהיא מול המסך. שארפיי "שותלת" על שמלתה של אמבר רמקול קטן, שארפיי שחררה את כלבה, בוי אל מאחורי הקלעים, ליד אמבר ואמבר מתחילה לצעוק על כלבה של שארפיי בלי לדעת שקהל המעריצים הנמצא בחזרה הגנרלית שומע את הכל. כולם מגלים מי זאת אמבר אך היא פורשת מההצגה בכעס ומסרבת לחזור לתפקיד. עכשיו להצגה אין כוכבת ראשית והבמאים מסלקים את שארפיי מהאולם בניסיון למצוא שחקנית חדשה. פייטון בא אל האולם ומראה צילום של שארפיי עושה חזרה על התפקיד של אמבר, הבמאים אוהבים את המשחק של שארפיי והופכים אותה לשחקנית הראשית. כך שארפיי ופייטון מתפייסים. שארפיי מסכימה בתנאי אחד והתנאי הוא שבוי ורוזנת יתחלקו בתפקיד הכלב. שארפיי משחקת את התפקיד והופכת לכוכבת גדולה.
פסקול
האלבום שוחרר על ידי וולט דיסני רקורדס ב-19 באפריל 2011 בארצות הברית.
היינץ בראנדט
קריירה מוקדמת
בראנדט נולד ב-11 במרץ 1907 בברלין, שהשתייכה ל. בשנת 1925 התגייס בראנדט לרייכסווהר, והצטרף לרגימנט הפרשים ה-13. במהלך אולימפיאדת ברלין (1936) זכה בראנדט במדליית זהב, בתחרות רכיבה עם סוסו אלכימיה.
מלחמת העולם השנייה ואחריתו
בפרוץ המלחמה היה בראנדט קצין מטה בדיוויזיה ה-25, ולאחר מכן מונה לקצין במטה הכללי. בפברואר 1940 מונה לקצין אג"ם הדיוויזיה ה-297, ובנובמבר אותה שנה מונה לקצין בOKH, וקיבל ב-1 בינואר 1941 דרגת מיור. ב-1 באפריל 1942 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-1 במאי 1943 הועלה לדרגת אוברסט.
ב-20 ביולי 1944 היה בראנדט במאורת הזאב בתדרוך אצל אדולף היטלר, בדיוק באותו יום שקלאוס שנק פון שטאופנברג החליט להתנקש בחיי היטלר והניח תיק ובו פצצה מתחת לשולחן דיונים בחדר בו שהה היטלר. בראנדט הזיז את התיק בו הייתה הפצצה, מכיוון שזה הפריע לו לגחון לעבר המפה שעמדה על השולחן. הזזת התיק בסנטימטרים ספורים גרמה לכך שבין התיק ובין היטלר חצצה רגל עץ עבה. בעקבות זאת היטלר אמנם נפגע בפיצוץ באזנו ובידו, אך לא באופן שפגע בתפקודו. בראנדט נפצע אנוש עקב הפיצוץ ונפטר למחרת. ב-22 ביולי הועלה לאחר מותו לדרגת גנרל-מיור.
וונקה מיהרה
וונקה מיהרה (בנורווגית: Wenche Myhre; נולדה ב-15 בפברואר 1947) היא זמרת נורווגית.
ביוגרפיה
מיהרה נולדה בפרבר של אוסלו, בהיותה בת שלוש עשרה קיבלה חוזה הקלטות על ידי מפיק מוזיקלי, זאת לאחר שזכתה בתחרות כישרונות שאורגנה על ידי העיתון "Verdens Gang".
ב-1963 שלושה משיריה דורגו גבוה בטבלאות מצעדי הפזמונים, באותה שנה הופיע לראשונה בסרט בקולנוע.
היא ייצגה את גרמניה המערבית באירוויזיון 1968 עם השיר "Ein Hoch der Liebe" והייתה במקום השישי.
היא השתתפה מספר פעמים ב-"Melodi Grand Prix", תחרות המוזיקה הנורווגית בה הזוכה מייצג את נורווגיה באירוויזיון.
ב-1968 הופיעה בסרט הקומדייה "Mannen som ikke kunne le" שזכה להצלחה בנורווגיה.
ב-1986 הנחתה את התחרות הגרמנית המקדימה לאירוויזיון שבאותה שנה נורווגיה מדינתה אירחה את התחרות.
בין 2004–2006 היא ביצעה סיבוב הופעות ביחד עם הזמרות סיב מאלמקוויסט וגיטה הנינג.
ב-2009 היא דיבבה את מאמא אודי בדיבוב הנורווגי של הנסיכה והצפרדע.
המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט
המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט, שנקראת גם הזירה הפסיפית והמלחמה המזרח אסיאתית הגדולה (בפי היפנים), הייתה אחת הזירות המרכזיות במלחמת העולם השנייה. זירה זו נמצאת במזרח אסיה ובאוקיינוס השקט, בה הצדדים הראשיים היו ארצות הברית ובריטניה מול האימפריה היפנית. במקביל למערכה העיקרית בין ארצות הברית ליפן, התנהלה זירת לחימה נוספת בין סין ליפן - מלחמת סין–יפן השנייה, שהחלה ב-1937, הסתיימה עם כניעת יפן ב-1945, וגבתה כ-22 מיליון קורבנות. בשנים 1937–1940 השתלטה יפן על אזורים נרחבים במזרח הרחוק: הודו-סין הצרפתית, צפון ומרכז סין וקוריאה.
תקציר מהלך המלחמה
המלחמה בחזית האוקיינוס השקט הייתה בעיקרה בין ארצות הברית ליפן, ונמשכה שלוש שנים וחצי. הקרבות היו בעיקר בים, בין חילות האוויר והים, וכן ביבשה - כיבוש איים על ידי נחתים אמריקניים בין 1942 ל־1945. היפנים נלחמו בעוז וגבורה, עד האיש האחרון, והקשו את הכיבוש האמריקני. היפנים, שהשתלטו על שטחים נרחבים, בעיקר בדרום-מזרח אסיה, נהגו באכזריות רבה כלפי התושבים והשבויים.
במזרח הרחוק לחמה יפן בעיקר כנגד כוח משולב, שעיקרו בריטי, מתוגבר בכוחות אמריקניים וסינים. כל זאת במקביל למלחמתה עם סין, שנמשכה כל אותה עת. לאחר השתלטות קלה יחסית על איי הודו המזרחית ההולנדיים, כבשו היפנים את סינגפור, ופנו מערבה בהביסם את הבריטים בבורמה (כיום מיאנמר). הם נעצרו סמוך לגבולה של זו עם הודו. לאחר שצברו בעלות הברית כוחות הם פתחו לקראת סוף המלחמה במתקפת נגד, התקדמו על פני בורמה, ונעצרו עם כניעת יפן.
קרב מידוויי היה נקודת המפנה ולאחריו החל מצב היפנים להידרדר והיוזמה עברה לידי בעלות הברית. בעוד שבאירופה המלחמה הסתיימה בחודש מאי 1945, במזרח הרחוק תמה המלחמה רק באוגוסט (בין השאר מכיוון שארצות הברית העדיפה לרכז מאמציה באירופה), לאחר ששתי פצצות אטום הוטלו על היפנים וגרמו נזק רב בחיי אדם וברכוש. יפן חתמה על כתבי הכניעה על סיפון אוניית המערכה "מיזורי", בפני הגנרל האמריקני, דאגלס מקארתור, ותמה סופית מלחמת העולם השנייה.
מהלך המלחמה
ב-1937 פתחה יפן במלחמת סין–יפן השנייה. ארצות הברית הגיבה בעוינות כלפי ניסיונות הכיבוש של היפנים בסין וסירבה לחדש את החוזה המסחרי שלה עם יפן. בנוסף, מדינות המערב החזיקו כוחות צבא בסין, דבר שהרגיז את היפנים. יפן לא רצתה להגיע למלחמה עם ארצות הברית, שהייתה חזקה ממנה, אולם כעסה על תמיכתה של ארצות הברית בסין.
ב-27 בספטמבר 1940, הצטרפה יפן למדינות הציר בחתימה על ההסכם התלת-צדדי, במטרה למנוע מארצות הברית מלהיכנס למלחמת העולם השנייה או לסייע לסין. ב-26 ביולי 1941 נכנס לתוקפו האמברגו שהטילו האמריקאים על יפן, וכל הנכסים בבעלות יפנית בארצות הברית הוקפאו. יפן החליטה לצאת למסע כיבושים במזרח הרחוק, ולצורך כך פעלה לחסל את הכוח הימי והאווירי של בריטניה וארצות הברית במרחבי האוקיינוס השקט.
חיסול ציי בעלות הברית
ב־7 בדצמבר 1941 ביצעו היפנים את המתקפה על פרל הארבור, מתקפת פתע על הבסיס הימי המרכזי של ארצות הברית באוקיינוס השקט, במטרה לחסל את היכולת הצבאית של ארצות הברית במזרח הרחוק. 19 אניות אמריקניות הוטבעו, 5,000 חיילים נהרגו ונפצעו, ועשרות מטוסים הושמדו על הקרקע. עם זאת, נושאות המטוסים של ארצות הברית שהו מחוץ לנמל ולכן לא נפגעו.
למחרת, התקיפו היפנים את שדה קלארק אשר באי לוזון בפיליפינים. בשדה תעופה זה חנו באותו הזמן מטוסי קרב מסוג P-36 ו-P-40 וכן מפציצים מסוג B-17. תוך מחצית השעה, הפך הכח האווירי של ארצות הברית במזרח הרחוק לשבר כלי העולה בלהבות וכל אשר נותר לגנרל דאגלס מקארתור, מפקד הכוחות האמריקנים במזרח הרחוק, לעשות, היה לחכות לפלישה אשר לא בוששה לבוא.
ב-9 בדצמבר 1941, כיומיים לאחר ההתקפה על פרל הארבור ולאחר שנחתו כוחות יפנים בצפון מלזיה ודרום תאילנד בתחילת מסעם לעבר סינגפור, שלחו הבריטים את תת-אדמירל תום פיליפס עם אוניית המערכה "פרינס אוף ויילס" וסיירת המערכה "ריפלס", מלוות על ידי ארבע משחתות, לאזור סינגפור. יום לאחר יציאתן של האוניות, הוזנקו לעברם כ-84 מטוסים יפניים (מפציצים בינוניים וכן מפציצי טורפדו) שהשמידו את האוניות.
בכך, הקיץ הקץ על שלושת הכוחות המשמעותיים במזרח הרחוק אשר יכלו להוות מכשול בפני הכוחות היפניים המתקדמים במהירות ומעתה ואילך, הייתה הדרך פנויה בפניהם להמשך הכיבוש.
ההשתלטות היפנית בדרום-מזרח אסיה
תוך חצי שנה הצליחו היפנים לכבוש שטחים נרחבים בדרום-מזרח אסיה: וייק, גואם, הפיליפינים, הונג קונג, בורמה, תאילנד, מלאיה, סומטרה, ג'אווה ובורנאו. ככלל, היו איים אלו מוחזקים על ידי שלוש מדינות עיקריות, הולנד, ארצות הברית ובריטניה. כאשר נכבשה מלאיה והכוחות הבריטיים האחרונים נטשוה ב-30 בינואר 1942, כאשר הם מפוצצים מאחוריהם את מעבר ג'והור, היה ברור כי הפלישה היפנית לסינגפור עצמה אינה רחוקה. תוך שבוע ימים אספו היפנים את כוחותיהם וחצו את המצר, והכוחות בסינגפור נכנעו ב-15 בפברואר באותה שנה. משם, המשיכו היפנים במסעם לג'אווה אשר הייתה תחת שלטון הולנדי. מכיוון שהולנד עצמה הייתה כבושה וממשלתה ניהלה את המלחמה מאנגליה, הרי שלא הייתה שום אפשרות לשלוח תגבורת אף אם הייתה כזאת והאי הגדול, יחד עם בירתו בטאוויה (אשר זמן קצר לאחר מכן יוסב שמה לג'קרטה) נפלו כחודש אחר כך, ב-8 במרץ.
האמריקנים שהיו בפיליפינים, אשר בה החלה פלישה הן מהצפון והן מדרום האי המרכזי לוזון, נסוגו יחד עם הצבא המקומי אל חצי האי בטאן, שם הקימו קו תמיכה אשר אמור היה לעצור את הכוחות היפנים המתקדמים עד להגעת תגבורת מארצות הברית. אולם התגבורת בוששה מלהגיע, והקו נפרץ. במקומו הוקם קו חדש דרומה יותר אשר כונה "קו אבוקי". בשלב זה, עדיין ניהל את המערכה גנרל דאגלס מקארתור מתוך מערכת המחילות המבוצרות באי הקטן קורגידור אשר נמצא במפרץ מנילה. בשלב מסוים, על פי פקודה מפורשת מארצות הברית, העביר גנרל מקארתור את הפיקוד למשנהו, ג'ונתן וויינרייט, כאשר הוא עצמו יצא במסע מסוכן על גבי ספינת טורפדו אל האי מינדנאו, אף הוא בפיליפינים, ומשם המריא בתוך מפציץ B-17 ("המבצר המעופף") לאוסטרליה. עם הגיעו למקום מבטחים, נשא נאום בו הבטיח לעם הפיליפיני את הבטחתו המפורסמת "שוב אשוב" - I Shall Return. חצי האי בטאן עצמו נפל ב-9 באפריל 1942.
היפנים הנהיגו שלטון קשה ואכזרי באזורים שכבשו והוציאו להורג כל מי שהתנגד להם. הם לקחו את הגברים בכפייה לעבודות פרך, ואת הנשים לזנות. הם גם זלזלו בדתות אחרות באזורים הכבושים. לדוגמה: הם הכריחו את המוסלמים לשנות את כיוון תפילתם ממכה לטוקיו. במחנות שבויים שבהם החזיקו את האמריקנים, הבריטיים וההולנדים שנכנעו, היה היחס כלפיהם נוקשה ושיעור התמותה גבוה. קצינים שלהם ערכו עריפת ראשים של שבויים בחרבות לראווה, והם גם השתמשו בהם כמטרות חיות לאימוני זריקת כידון. אינדונזיה הייתה מקרה יוצא דופן, שם האוכלוסייה המקומית, וסוקרנו בראשה, שיתפה פעולה עם היפנים על מנת להחיש את עצמאותה מההולנדים.
ב-18 באפריל ביצעו האמריקאים את הפשיטה של דוליטל (Doolittle), ובה הפציצו מטרות שונות ביפן. הפשיטה הייתה הישג סמלי בלבד, אך היא העלתה את המורל האמריקני, וגרמה למבוכה ביפן.
המפנה: קרב מידוויי
בתחילת מאי 1942 נערך אחד הקרבות החשובים בדרך למפנה - קרב ים האלמוגים. הקרב הסתיים ללא ניצחון ברור של אחד הצדדים, אולם הנזק שספגו הצדדים והניסיון שצברו במהלך הקרב ולאחריו שימשו אותם כהכנה לקראת הקרב הבא - קרב מידוויי שנערך בתחילת יוני.
ביוני 1942 התהפך הגלגל באוקיינוס השקט. בקרב מידוויי הפציצו מטוסים אמריקנים, שהמריאו מנושאות מטוסים, אוניות ונושאות מטוסים יפניות. ליפנים נגרם נזק רב, וארבע נושאות המטוסים שלהם הוטבעו. קרב מידוויי נחשב לקרב מכריע, ואחד הקרבות הימיים הגדולים בהיסטוריה. היפנים איבדו בעקבותיו את היוזמה ההתקפית, ומכאן ואילך נדחקו חזרה יותר ויותר כלפי איי יפן.
המתקפה על יפן
בעקבות קרב מידוויי החלה ארצות הברית במתקפה לכיוון יפן - בשנים 1942–1945 – הכוחות האמריקנים ניהלו מערכת כיבושים מחדש של אותם אזורים שיפן השתלטה עליהם. המתקפה התנהלה בשתי זרועות בפיקוד אמריקני.
הזרוע הראשונה פעלה מאיי הוואי מערבה דרך מרכז האוקיינוס השקט, ובו הצי האמריקני, בפיקוד האדמירל צ'סטר נימיץ, השתלט בחזרה על כיבושי היפנים באוקיינוס השקט. אחר כך השתלט הצי האמריקני על איים בקרבת יפן, מה שאיפשר לכוחות האוויר להתקיף בצורה סדירה את איי יפן עצמה, ולגרום ליפנים אבדות חמורות בנפש וברכוש. דם רב נשפך על כיבוש כל אי, כאשר הלוחמים היפנים לחמו בעוז עד האיש האחרון, מול עדיפות חומרית מכרעת של האמריקנים.
התוכנית האמריקנית הייתה להביס את יפן ולפלוש אליה. לשם כך היה עליהם לכבוש איים ששימשו מבצרי הגנה ליפן. האי המשמעותי הראשון היה איוו ג'ימה, שבו שלושה שדות תעופה. כיבוש האי היה קשה משום שהיפנים נלחמו בעוז והקרבות התנהלו פנים אל פנים, מלווים בהפגזות תותחי הצי. 5,000 נחתים ומספר כפול של יפנים נהרגו בקרבות. אי שני, בולט בחשיבותו, היה אוקינאווה, ששלט על נתיב התעבורה והאספקה ליפן. הצי הבריטי סייע לאמריקנים וגם כאן היו אבדות רבות מקרבות עקובי דם. האמריקנים איבדו 50,000 איש, והיפנים מספר כפול. קרב אוקינאווה היה האחרון באוקיינוס השקט. היתרון האמריקני היה בכוח האווירי ובנשק חדיש, ותעוזתם ואומץ לבם של היפנים לא עמד להם בקרבות מכריעים.
הזרוע השנייה פעלה בדרום - מערב האוקיינוס השקט, ותקפה בהצלחה את אזורי הכיבוש היפניים מגינאה החדשה לכיוון הפיליפינים, תחת פיקודו של הגנרל דאגלס מקארתור.
זרוע נוספת של בעלות הברית פעלה בבורמה (כיום מיאנמר). במערכה על בורמה היו הבריטים, בפיקודו של פילדמרשל ויליאם סלים (Slim) דומיננטיים, ולאחר שדעכה המתקפה הראשונית היפנית סמוך לגבול בורמה - הודו, הצליחו בעלות הברית להדוף את היפנים חזרה, והתקדמו בהדרגה עד שכניעת יפן שמה קץ לקרבות. מהלכים אלה נתמכו מצפון על ידי התקדמותו המקבילה של צבא אמריקני - סיני בפיקוד הגנרל ג'וזף סטילוול (Stilwell), שפעולותיו, מצדן, הבטיחו את הקשר עם סין בדרך בורמה.
לקראת סוף המלחמה, החלו היפנים להשתמש בנשק ייחודי, ה"קמיקזה" - טיסות התאבדות של טייסים יפנים. המטוסים, שנטענו בחומרי נפץ רבים הוטסו אל היעדים האמריקניים - בעיקר נושאות מטוסים - והתרסקו במכוון, מנווטים על ידי הטייסים עד לפיצוץ. הנזק שהקאמיקזים היפנים הסבו לאמריקנים היה גדול, אך רבים מהם הופלו באש התותחים הצפופה. למרות הנזק המשיכו הכוחות האמריקנים ובעלות הברית להתקרב ליפן כדי לכבשה.
פצצת האטום וכניעת יפן
הנשיא טרומן דרש מיפן להיכנע, אך היה ברור כי לא ניתן לכבוש את יפן כמו את שאר האיים, ובמקרה שארצות הברית תפלוש ליפן, אם זאת לא תיכנע, היא תאבד מאות אלפי חיילים. עקב כך החליט הנשיא טרומן להשתמש בנשק הסודי החדש של ארצות הברית - פצצת אטום. ראשית הטילו על הירושימה, ב-6 באוגוסט 1945, את הפצצה "ילד קטן" שעוצמתה 12 קילוטון TNT. מאה אלף יפנים נהרגו, עשרות אלפים נפצעו, ונגרם חורבן ניכר לעיר. היפנים לא הזדרזו להיכנע, ולכן הוטלה "איש שמן" על נגסאקי ב-9 באוגוסט. שעות בודדות לפני כן פלשה ברית המועצות למנצ'וקוו ולאזורים נוספים שבשליטת יפן, בכוח של כמיליון חיילים, והשתלטה על שטחים נרחבים תוך שהיא מסבה נזקים כבדים לכוחות היפניים.
בצהרי ה-15 באוגוסט שמעו היפנים בפעם הראשונה את קולו של הקיסר הירוהיטו, כשהכריז בשידור רדיו על כניעת יפן. רבים פרצו בבכי מול הרדיו, אנשי צבא רבים התאבדו ואזרחים ריטשו את בטנם מול ארמון הקיסר. עם זאת, בין אם בשל קשיי תקשורת ובין אם בשל סירוב להיכנע, נמשכו הקרבות בחזית מנצ'וקוו עד 20 באוגוסט, במהלכם השתלטה ברית המועצות כמעט על כל השטחים שבשליטה יפנית, כולל שטחים במונגוליה הפנימית ובחצי האי הקוריאני. באופן רשמי חתמו על הכניעה שר החוץ היפני וראש המטה הכללי של צבאה ב-2 בספטמבר על סיפון ספינת המלחמה "מיזורי" שעגנה במפרץ טוקיו. מלחמת העולם השנייה הסתיימה.
שיקולי ארצות הברית להטלת הפצצה
שיקולים מגוונים הניעו את ארצות הברית להטיל את פצצת האטום על יפן: טרומן קיבל את הסכמתם של מפקדי הצבא הבכירים שלו. גורמים בכירים רבים בעולם, ביניהם וינסטון צ'רצ'יל, חשבו שהשמדת ערים יפניות היא הדרך הכדאית ביותר להכנעת יפן.
השלכות מדיניות
יפן נכנעה והועברה לפיקוח צבאי של בעלות הברית. משטרו הנאור של גנרל דאגלס מקארתור (המפקד העליון של צבאות הברית במזרח הרחוק) הפך את יפן לשטח חסות אמריקני.
שיטת הממשל הקיסרית-מיליטנטית של יפן בוטלה. יפן הסכימה להשתלב במערך העולמי עם המדינות הדמוקרטיות. יפן הפכה לדמוקרטיה עם חוקה פרלמנטרית. בשנת 1947 סייעה ארצות הברית לשיקום יפן, בעיקר כלכלית. שנים אחר כך חתמה עמה על שלום (עם הגבלות - איסור על צי למשל) ויפן התקבלה לאו"ם.
רמבאי רנדה
רמבאי רנדה (במראטהית: रमाबाई रानडे; ינואר 1863 – 1924) הייתה עובדת רווחה הודית ואחת מהפעילות הראשונות למען זכויות נשים בהודו מאה ה-19. היא נולדה למשפחת קורלקר (Kurlekar) ב-1863. בגיל 11, השיאה אותה משפחתה למהדב גובינד רנדה (Mahadev Govind Rande), הוגה דעות ורפורמטור חברתי שהיה מבוגר ממנה ב-21 שנים. בתקופה זו, נשים לא הורשו ללכת לבית הספר וללמוד קרוא וכתוב. בעידוד בעלה למדה רמבאי קריאה וכתיבה בשפת אימה, מראטהי, ואחר כך גם באנגלית ובבנגלית. עד מהרה, החלה גם בפעילות חברתית והקימה את "המועדון החברתי של נשות ההינדו" במומבאי, שעודד נשים להשמיע את קולן בחברה. הייתה מייסדת ונשיאה של "seva sadan society" בפונה, וכן, פתחה בית ספר מפורסם לבנות בפונה. רמבאי הקדישה את חייה לשיפור תנאי החיים של נשים.
תחילת דרכה
רמבאי רנדה נולדה ב-25 בינואר 1863 במשפחת קולקר שחיה בכפר קטן, בשם דבראשטרה במחוז סאנגלי במהרשטרה. אביה לא שלח אותה ללמוד, כמנהג אותם ימים. בשנת 1873 השיאו אותה, כשהיא בת 11, למהדב גובינד רנדה, בוגר אוניברסיטת מומבאי, פרופסור לאנגלית וכלכלה בקולג' אלפינסטון ומתרגם, שהיה גם חלוץ בתנועת השינוי החברתי של הודו. בעלה נלחם נגד העדר הזכויות של טמאים, נגד נישואי ילדים וסאטי. הוא הקדיש זמן כדי ללמד אותה למרות התנגדות המשפחה, והיא הפכה לאישה לוחמת למען שוויון ורפורמות במצב הנשים בזכות עצמה. מאמציה הופנו תמיד להעצמת נשים לקראת עצמאות כלכלית והסתמכות על עצמן.
חינוך
רמבאי רנדה שמה לעצמה למשימה לרכוש השכלה ולהתקדם כשותפה בחיים פעילים לצד בעלה. בתחילה הוא לימד אותה כתיבה וקריאה במרטהי, היסטוריה, גאוגרפיה, מתמטיקה ואנגלית. הם קראו עיתונים ודנו בנושאי אקטואליה ורנדה גילתה אהבה לספרות אנגלית. באוטוביוגרפיה שלה Amachya Ayushyatil Athavani היא מתארת את חיי הנישואים שלה. פרסמה גם אוסף של הרצאות בעלה בנושאי דת.
ההופעה הפומבית הראשונה שלה הייתה בתיכון מקומי, בנאום שבעלה כתב עבורה, אך עד מהרה שלטה היטב באמנות הדיבור בציבור באנגלית ובשפה המקומית. הנאומים שלה היו תמיד פשוטים, ונוגעים ללב. היא החלה לעבוד עבור Prarthana Samaj בבומביי, ארגון לשינוי חברתי ודתי. היא הקימה את סניף של arya manila samaj, ארגון נשים בעיר. מ-1893 עד 1901 הייתה פעילותה החברתית בשיא. היא הקימה מועדון הינדו ספרותי לנשים בבומביי וקיימה שיעורי לימוד לנשים בשפות ידע כללי, חייטות ועבודות יד.
מותו של בעלה השפיע עליה מאוד. היא עזבה את בומביי ועברה לפונה, שם גרה בבית המשפחה ליד השוק. למשך שנה של פרישות. לאחר שנה זו חזרה ביתר שאת לפעילות והקימה ארגון נשים ראשון בבומביי. חייה עוד 24 שנים אחרי מות בעלה והקדישה מאמצים למען התעוררות חברתית, תיקון עוולות והקמת מוסדות חברתיים כמו seva sadan לשיקום נשים במצוקה. רמבאי רנדה עבדה& למען נשים בתחומי חינוך, זכויות משפטיות, מעמד שווה, והעלאת מודעות. עודדה נשים רבות להיכנס למקצוע הסיעוד:באותו הזמן, המקצוע הזה נחשב אסור לנשים והייתה לכך התנגדות חברתית. כדי לעודד נשים להתגייס ללימודי המקצוע, טענה בפניהן:"האם לא אנחנו הנשים מטפלות באבא או אח כאשר הוא נופל למשכב? כל החולים הם אחינו ולסעוד אותם זו החובה הקדושה שלנו". לקורס הראשון לסיעוד הגיעו בעיקר נשים צעירות ואלמנות. היא נחשבת לחלוצה בתחום זה וזכתה להוקרה מיוחדת על כך מארגון seva sadan.
עבודה עבור החברה
רמבאי רנדה נכנסה לחיים הציבוריים ב-1870 אך רק אחרי מות בעלה זיהתה עצמה באופן ברור עם המאבק למען נשים בהודו. בתחילה ביקרה בקביעות בבית הסוהר המרכזי, ובמיוחד באגף הנשים, כדי לעורר הערכה עצמית אצל האסירות. ביקרה נערים במוסדות לעבריינים צעירים ובבתי חולים מקומיים. היא גם יצאה לגוג'ראט וקוטיאבר בשנת 1913 כדי לארגן סיוע לאוכלוסייה מוכת הרעב באזור. עד סוף ימיה המשיכה ללכת בזמן חגי העלייה לרגל ביחד עם מתנדבים מארגונה כדי לסייע לנשים המבקרות במקדש של Jñāneśvar. בפעילות זו הניחה את היסודות לסוג חדש של שירות חברתי לנשים. בשנת 1904, פנו אליה ramakrishna gopal bhandarkar, shri bhajenkar וארגון נשות הודו בבקשה לשיתוף פעולה בהובלה ותמיכתה של ארגון גג לנשים. המושב הראשון של הכינוס המשותף נערך תחת נשיאותה של רנדה רמבא בדצמבר 1904, בבומביי.
עבודה עבור נשים
ב-1924, כאשר נפטרה רמדה רמבאי, היו בארגון למעלה מאלף נשים בהכשרה במחלקות השונות. והיה זה הישג שהיה שלה במידה מרובה, כנגד כל הדעות הקדומות. שתי תרומותיה האחרונות היו ארגון המאבק על הארכת חינוך החובה לבנות וארגון המאבק למען זכות הבחירה לנשים בבומביי בשנים 22–1921. ההכרה היחידה שזכתה לה הייתה לאחר מותה, מפיו של מהטמה גנדי, כפי שצוטט: "מותה של רמבאי רנדה הוא אובדן לאומי גדול. היא הייתה התגלמות כל מה שאלמנה הינדית יכולה להיות. היא הייתה חברה אמיתית ועזר כנגדו של בעלה הדגול בחייו".