cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ספרי הרב מנחם מנדל שניאורסון
שאלות ותשובות - צמח צדק
הוצאה שנייה של הספר שאלות ותשובות צמח צדק וחידושיו בהלכה מאת רבי מנחם מענדל שניאורסון, האדמו"ר השלישי של חב"ד שנקרא ה"צמח צדק" על שמו של ספרו זה. הספר עצמו הוא דפוס צילום מהמהדורה הראשונה שנדפסה בווילנא בשנים תרל"א-תרמ"ד. ובהוצאה זו נוספו: שו"ת נוספים שנדפסו במקומות אחרים; שו"ת מכתבי יד שלא נדפסו עדיין; הערות מנכדו רבי שלום דובער שניאורסון, (אדמו"ר הרש"ב). כן נוספו מהעורך: מפתחות על חלקי חושן משפט, וחידושים על הש"ס; ראשי פרקים מתולדות המחבר ופקסימליות מכתבי היד (בסוף חלק אורח חיים); תיאור כתבי היד והערות קצרות (בסוף חלק חושן משפט). יצא לאור בשישה כרכים: אורח חיים, יורה דעה, אבן העזר (ב כרכים), חושן משפט, חידושים על הש"ס. יצא לאור: כ' באב ה'תש"ה.
פסקי דינים - צמח צדק
הוצאה שלישית מפסקי דינים בשולחן ערוך אורח מאת רבי מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר השלישי של חב"ד. בתוספת הערות מהעורך. נדפסה יחד עם הסדרה שאלות ותשובות הצמח צדק. כרך ראשון: אורח חיים ויורה דעה. כרך שני: אבן העזר וחושן משפט. וכולל ביאורים בראשונים והאחרונים ועל כמה מסכתות בתלמוד. יצא לאור: כ' באב ה'תש"ה.
תורת שלום - ספר השיחות
שיחותיו של רבי שלום דובער שניאורסון, האדמו״ר השישי של חב״ד, שנרשמו על ידי השומעים. ליקט וערך והוציא לאור לראשונה מכתבי יד בתוספת הערות וציון מקורות. יצא לאור י״ג שבט ה'תש״ו.
קונטרס עץ החיים
חיבור מאת רבי שלום דובער שניאורסון, האדמו"ר הרש"ב, אודות התפילה. עם מבוא מאת בנו רבי יוסף יצחק, האדמו"ר הריי"צ, מפתח, הערות וציונים מאת העורך, והוספות הכוללים את הקדמת הרב חיים ויטל לשער ההקדמות ושני מכתבים מהרש"ב, כ' מרחשון ה'תש"ו.
קונטרס העבודה
חיבור מאת רבי שלום דובער שניאורסון, האדמו"ר הרש"ב, שנכתב בשנים תרס"ט-תר"ע, המבאר את עניין ה"עבודה שבלב זו תפילה", בחלוקה לסעיפים עם מפתח, הערות וציונים מאת העורך, כ' מרחשון ה'תש"ו.
בד קודש - אדמו"ר האמצעי
ההדיר והוציא לאור מחדש את "בד קודש" - כתב בקשה ששלח רבי דובער שניאורי, האדמו"ר השני של חב"ד, בסביבות חשון-כסלו ה'תקפ"ז, אל שר הפלך של וויטבסק, ה"גנרל גוברנטור" חובנסקי שישפוט אותו. יצא לאור י' בכסלו ה'תש"ז. החוברת נערכה בהשוואה לכתבי יד ודפוסים קודמים, בתוספת הקדמה, מבוא, סיפור מאסרו של רבי דובער (מהספר בית רבי), ציונים והערות לכתב הבקשה, תיאור כתבי היד ורשימה ביבליוגרפית. מהדורה שנייה, עם הערות נוספות מהעורך, יצאה לאור בשנת ה'תשכ"ד. מהדורה שלישית יצא לאור בשנת ה'תשנ"ב.
מנהגי חב"ד
הרבי מלובביץ' בירר, ליקט ורשם "מנהגי חב"ד שיש בהם חידוש" ממה שראה אצל ההנהגה של חמיו, מכתבי אדמו"רי חב"ד ואף בירר אצל חמיו מנהגים שהיה לו בהם ספק. חלק מרשימות אלו הוא הדפיס בהוספות לחלק מהחוברות והספרים של חמיו רבי יוסף יצחק שניאורסון שהוציא לאור בשם "מנהגי חב"ד שיש בהם חידוש". את מנהגי פסח וליל הסדר הכניס לספרו "ליקוטי טעמים, מנהגים ומקורות" להגדה של פסח.
בשנת תשכ"ו (1966) ליקטו חברי מערכת קה"ת, הרב מנחם זאב גרינגלס ומזכירו של הרבי מלובביץ', הרב יהודה לייב גרונר את כל ההוספות הללו לספר בפני עצמו שנקרא בשם ספר המנהגים - חב"ד והוא הגיה את הספר. בכל הקשור למנהגי חב"ד, ספר זה נחשב כליקוט העיקרי, הנחשב והמכריע ביותר בחסידות חב"ד, למעשה הוא הספר הראשון המאגד וקובע את מנהגי חב"ד.
ספר הקיצורים, קיצורי הספר שערי אורה
קיצורי הספר שערי אורה שחיבר רבי דובער שניאורי, אדמו"ר האמצעי, מאת רבי יוסף יצחק שניאורסון אדמו"ר הריי"צ, בתוספת מפתח עניינים לספר שערי אורה מהמו"ל. יצא לאור בי' כסלו ה'תש"ח.
שדי חמד
מהדורה חדשה של האנציקלופדיה ההלכתית שדי חמד, מאת הרב חיים חזקיהו מדיני. בסדרה נוספו ראשי פרקים מתולדות המחבר, מפתח עניינים, מפתח מחברים וספרים. בסדרה 18 כרכים שיצאו בשנים תש"ח - תשי"ב.
מפתח ספרי מאמרי ודרושי אדמו"ר מהורש"ב
בספר שני חלקים. חלק ראשון: רשימת מאמרי ודרושי רבי שלום דובער שניאורסון, אדמו"ר מהורש"ב, בזמן נשיאותו היינו משנות תרמ"ג-תר"פ. החל ממאמרי שנת תרנ"ט בא גם תוכן התחלת המאמר כפי שרשם רבי יוסף יצחק שניאורסון, אדמו"ר הריי"צ. חלק שני: רשימת ביבליוגרפית של הספרים מאמרים ומכתבים שנדפסו. והוספות. יצא לאור עשרים מנחם אב ה'תש"ט. השלמה לרשימה נדפסה בהוספה לקונטרס "מאמר סמוכים לעד - פר"ת", קה"ת תשי"ב.
אור התורה - שמות
רשימות ודרושים מאת רבי מנחם מנדל שניאורסון, אדמו"ר הצמח צדק, על ספר שמות, פרשת שמות. יוצא לאור בפעם הראשונה מכתבי יד בתוספת מראי מקומות והערות. יצא לאור כ"ד טבת ה'תש"י.
קב נקי
על הלכות גיטין וסדרי גיטין. מאת סבו של הרבי מלובביץ' - הרב אברהם דוד לבוט בתוספת ראשי פרקים מתולדותיו. הוצאה שלישית מהספר, מתוקנת עם הוספות ומפתחות. ד' בשבט ה'תשי"א.
מאמרי ההשתטחות
מאמרים מאת הרב הילל מפאריטש על עניין ההשתטחות על קברי צדיקים. נדפס לראשונה מכתב יד בתוספת הערות וציונים מהעורך. יצא לאור ז' בשבט ה'תשי"א.
פלח הרמון - בראשית
דרושים בתורת חב"ד על ספר בראשית מאת ר' הילל מפאריטש. הוצאה שנייה עם הוספות מהעורך: הקדמה; ראשי פרקים מתולדות המחבר; מפתחות; שו"ת ומאמרים מהמחבר; הערות וציונים מהעורך. יצא לאור: כ' באב ה'תשי"ד. ההוספות יצאו לאור בשנת תשי"ד גם בחוברת בפני עצמה.
פלח הרמון - שמות
דרושים בתורת חב"ד על ספר שמות מאת ר' הלל מפאריטש. נדפס לראשונה מכתב יד שהוכן לדפוס ועבר בדיקה ומחיקות של הצנזור. עם הוספות מהעורך כנ"ל בספר בראשית, וגם: לוח התיקון; שינויי הצנזורה. יצא לאור: זאת חנוכה ה'תשט"ו. נדפס ה'תשי"ז (1956).
דרך אמונה הנקרא ספר החקירה
מאת רבי מנחם מענדל שניאורסון, אדמו"ר הצמח צדק. הוצאה שנייה מהספר שנדפס לראשונה בפולטובה עם הוספות, הערות וציונים. יצא לאור: ט"ו כסלו ה'תשט"ו.
שארית יהודה
שארית יהודה על שולחן ערוך הלכות מליחה, תשובות בהלכה בארבעת חלקי השולחן ערוך, חידושים על גמרא מאת הרב יהודה לייב מינוביץ', מגיד מישרים ומורה צדק בעיר ינוביץ' ואחיו של אדמו"ר הזקן, הוצאה שנייה מהספר שנדפס לראשונה בווילנא בשנת תר"א, עם הוספת שו"ת חדשים שנדפסו במקומות אחרים ומכתבי יד, ציונים והערות ומפתחות. יצא לאור: נר ראשון דחנוכה ה'תשי"ז (1956).
מאמרי אדמו"ר הזקן - תקס"ב
מאמרי אדמו"ר הזקן משנת תקס"ב. יצא לאור בה'תשכ"ד.
מפתחות, קיצורים והערות
ערך תוכן עניינים (קיצור תוכן), לספרי הרבי החמישי הרב שלום דובער שניאורסון ולספרי הרבי השישי, חמיו הרב יוסף יצחק שניאורסון.
ערך הערות ומראי מקומות לספרים: שו"ת צמח צדק, דרך מצותיך ולספר "קיצורים והערות לתניא" - של האדמו"ר השלישי הצמח צדק. ל'קונטרס ומעין' ול'תורת שלום - ספר השיחות' - של הרבי החמישי אדמו"ר הרש"ב. ל'לקוטי דיבורים' ולחלק מספרי המאמרים והשיחות של הרבי השישי, חמיו הרב יוסף יצחק שניאורסון.
הספרים
על פי הסדר בערך זה:
מפריטי פרסה
מַפְרִיטֵי פַּרְסָה (שם מדעי: Perissodactyla) היא סדרה של פרסתנים במחלקת היונקים, הקרובה לסדרה מכפילי פרסה. בעבר היו מינים ומשפחות רבות מקבוצה זו, אשר קיימת כבר מהפלאוקן, אולם רבים מהם נכחדו לאחר סוף האוליגוקן. נכון ל-2021, נותרו רק שלוש משפחות בסדרה: סוסיים, קרנפיים וטפיריים.
ההבדל העיקרי בין מפריטי למכפילי הפרסה הוא מבנה הרגל הקשיחה יותר, לה שלוש עד חמש אצבעות על הפרסות, בניגוד לשתי האצבעות של הפרסות השסועות של מרבית מכפילי הפרסה. מבנה זה נועד להקל על האצבעות המושכות גוף כבד יותר, אם כי אצל הסוסים הרגל הפכה לפרסה אחת מוצקה מאוד, המיועדת לריצה מהירה. בנוסף הם לא יכולים להעלות גירה כיוון שקיבתם לא מחולקת למדורים.
כיום כל בני הסדרה נחשבים למינים גדולים (מגה-פאונה), כשהגדול ביותר הוא קרנף רחב-שפה (Ceratotherium simum) ששוקל עד 3.5 טון והקטן ביותר הוא הטפיר הקבומני הנדיר (Tapirus kabomani) ששוקל רק 100 ק"ג. בעבר היו מינים גדולים יותר כמו הפרצרתריום, הכבד שבכל יונקי היבשה שהגיע לגובה שמונה מטרים ולמשקל של קרוב ל-20 טון. ראשוני הסוסים היו קטנים בהרבה והאאוהיפוס היה דומה במשקלו לחתול בית.
התפוצה של מינים אלה כיום היא בערבות אסיה ואפריקה כשהטפירים הגיעו גם לאמריקה הדרומית. בעבר היו סוסי בר וקרנפים גם ברחבי אמריקה הצפונית, באירופה ובסיביר, אך הם נכחדו בידי האדם או שינויי האקלים.
מיון מפריטי פרסה
מיון המינים הקיימים כיום בסדרה:
משפחות נכחדות
דניאלה רן
דניאלה רן (23 בינואר 1942 - ספטמבר 2021) הייתה עמיתת מחקר במוסד הרצל לחקר הציונות ולימודה ובמכון ללימודי ים באוניברסיטת חיפה, מתמחה בתולדות הספנות המודרנית בארץ ישראל בתקופת המנדט ובמדינת ישראל. חקרה את התפתחות חיל הים הישראלי, ערכה מחקרים היסטוריים בתולדות המדינה בכלל והספנות העברית בפרט.
ילדות ולימודים
דניאלה נולדה ב-23 בינואר 1942, בת בכורה לרב-החובל אבנר גילאי (פרוידנברג) ולרעייתו לורה. המשפחה התגוררה בקריות מצפון לחיפה.
ב-1954 נסעה המשפחה לכמה שנים לגרמניה, שם פיקח פרוידנברג על בניית האוניות הישראליות מכספי השילומים בהמבורג, פרק חשוב ומשמעותי בתולדות הצי. עבור יוצאי גרמניה, כמו הוריה של רן, היה זה גם פרק טעון ועמוס רבדים של היסטוריה פרטית וקולקטיבית. הבנות למדו בבית ספר של הצבא הבריטי בהמבורג, ואחר כך התגוררו באנגליה אצל הדודה ולמדו שם בבית ספר פרטי.
עם שובה לישראל עברה המשפחה לכרמל, ורן סיימה את בית הספר "חוגים" בחיפה. היא המשיכה במסלול הישראלי המוכר של אותן שנים, ואת שירותה הצבאי עשתה בקיבוץ גונן, שם פגשה את בעלה לעתיד יצחק רן. הזוג נשאר בקיבוץ, שם עזרה רן בטיפוח הדור הראשון של הקיבוץ כגננת. מאוחר יותר עברו לחיפה.
רן למדה באוניברסיטת חיפה: תואר ראשון בחוג ללימודי ארץ ישראל ותואר שני בלימודי ציוויליזציות ימיות. היא המשיכה לדוקטורט באוניברסיטת חיפה, ובמסגרתו חקרה את התפתחות חיל הים הישראלי בשנותיו הראשונות וכן ערכה מחקרים היסטוריים על תולדות המדינה בכלל ועל הספנות בפרט. בהמשך הייתה עמיתת מחקר במוסד הרצל לחקר הציונות, והתמחתה, באופן טבעי, בתולדות הספנות המודרנית בארץ ישראל בתקופת המנדט ובמדינת ישראל.
ראיונות עם יוצאי חיל הים
ביוזמת עמותת חיל הים החל בקיץ 1993 פרויקט תיעוד ימיו הראשונים של חיל-הים הישראלי באמצעות עדויות שבעל-פה. המטרה הייתה לתעד איך רואים האנשים את אירועי השנים הראשונות כפי שנחקקו בזיכרונם. כך בגישה פתוחה, למעט מספר שאלות מצומצם ניתנה למרואיינים האפשרות לספר את זיכרונותיהם. הפרויקט בוצע על-ידי מוסד הרצל לחקר הציונות שבאוניברסיטת חיפה, שהיה אז בניהולו של פרופ' יואב גלבר.
הראיונות נערכו בין השנים 1993–2001, על-ידי ד"ר דניאלה רן ועל-ידי מספר מתנדבים יוצאי החיל, ביניהם אהרון כנות, אריה מרמרי ואריק קרמן. ארכיון הראיונות כולל עשרות ראיונות עם אנשים שונים ומכסה תקופה של קרוב לשלושה עשורים עם התמקדות על העשור הראשון, ונכללים בו מגוון נושאים החל מאופן ההתגייסות לחיל בעיצומה של מלחמת העצמאות דרך תיאור אירועים שונים, התפתחות החיל והתעצמותו.
משפחה
בני הזוג רן גידלו ארבעה ילדים.
הערות שוליים
ֿ
תחנת טורגנייבסקאיה
טורגנייבסקאיה (ברוסית: Тургеневская) היא תחנה של הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קלוז'סקו-ריז'סקאיה.
אחרי פתיחתה הפכה לתחנה ה-91 במטרו של מוסקבה. מ-29 בדצמבר 2007 יש מעבר לתחנת סרטנסקי בולבר של קו ליובלינסקו-דמיטרובסקאיה.
סמל סנגל
סמל סנגל הוכר בשנת 1965, והוא מורכב ממגן המחולק לשני חלקים. בצד שמאל, על רקע אדום, נמצאת דמות אריה. האריה מסמל לעיתים קרובות קבוצות אתניות שמקורן בצפון סודאן, המהווה את חלק הארי של אוכלוסיית סנגל. לפני נוכחות צרפת במקום, סימל האריה גם כוח ועוצמה. בצד ימין, על רקע צהוב, נמצא עץ באובב, עץ אופייני בפלורה המקומית, ומתחתיו זורם נהר. במרכז בחלק העליון - כוכב, המסמל כנראה את אפריקה השחורה. הצבע הירוק מסמל את התקווה החדשה ואת הצעירים. הסמל מוקף בטבעת של ענפי דקל לבנים. בתחתית משולבת כותרת לבנה, המוטו הלאומי של סנגל, "Un Peuple, Un But, Une Foi" - עם אחד, מטרה אחת, אמונה אחת (בצרפתית).
ב-1965 אוחדו שני הסמלים של סנגל - האחד בצורת אריה עם המוטו הלאומי "הרפובליקה של סנגל - עם אחד, מטרה אחת, אמונה אחת", והשני בצורת עץ באובב עם המוטו השני "הרפובליקה של סנגל - בשם האומה הסנגלית".
ניסאן
המשרדים הראשיים של ניסאן שוכנים ביוקוהמה. ניסאן הייתה בעבר יצרנית הרכב השנייה בגודלה ביפן, אחרי טויוטה, אך נעקפה בידי הונדה בשנות ה-80 של המאה ה-20. נכון לשנת 2007 היא הייתה במקום השלישי. בשנת 1999 רכשה רנו הצרפתית מניות שליטה בניסאן וקרלוס גוהן מונה כנשיאה, ושימש בתפקיד עד 2017.
ניסאן מוכרת גם כיצרנית מנועים איכותיים ומנועי ה-V6 מסדרת VG ו-VQ הופיעו ברשימת "10 המנועים הטובים" של המגזין Ward's AutoWorld במשך 12 שנה ברציפות.
בדירוג ה-Global 500 של המגזין פורצ'ן לשנת 2011, מוקמה ניסאן במקום ה-48.
היסטוריה
חברת "קוואישינשה מוטורקאר וורקס" מטוקיו, שנוסדה ב-1911, בנתה שלוש שנים לאחר מכן את מכוניתה הראשונה שנקראה DAT, על שם ראשי התיבות של מייסדיה. בשנת 1925 שונה שם החברה ל-DAT. חברה זו התמזגה עם "ג'יטסויו ג'ידושה", יצרן רכב אחר מאוסקה, ובשנת 1931 יוצרה מכונית הדאטסון הראשונה. בשנת 1932 יוצרה דאטסון סוג 11. השם DATSON נוצר מהצירוף DAT ו-Son במשמעות "בן", אך משום של"סון" יש משמעות של "הפסד" ביפנית, שונה השם ל-DATSUN.
בשנת 1933 שם החברה הוסב ליפנית כ"ג'ידושה סייזו" והיא עברה ליוקוהמה. שנה לאחר מכן היא התמזגה עם יצרן רכב נוסף "ניהון-סאנגיו" שכונה בקיצור "ני-סאן". שם זה הפך לשמה הרשמי של החברה ב-1934. בדומה ליצרנים יפנים אחרים כאיסוזו והינו מוטורס, חברה ניסאן ליצרן רכב אירופאי כדי לקבל ידע בתכנון וייצור מתקדמים. ניסאן בחרה בחברת אוסטין האנגלית והחלה לבנות ביפן את דגמי "אוסטין 7" ו"דאטסון 1000" שהתבסס על אוסטין A50.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 החלה ניסאן להציג מכוניות מתכנון עצמאי. ב-1967 הוצג מנוע ה"L" בן 4 הצילינדרים, שהיה מתקדם לתקופתו ובעל גל זיזים עליון. מנוע זה הורכב במכונית הסדאן החדשה דאטסון 510 שהצליחה במידה נאה בשוק המקומי ובשוקי היצוא. ב-1970 הציגה ניסאן את דגם מכונית הספורט 240Z עם גרסת שישה צילינדרים של מנוע ה "L". עיצובה המוחצן ויכולותיה הגבוהות של ה-240Z העלו את ניסאן לרמת יצרן רכב עולמי גדול. ב-1966 התמזגה ניסאן עם "פרינס", יצרן יפני נוסף, וזכתה בדגמי מכוניות מפוארים וגדולים יותר כ"סקייליין" ו"גלוריה".
עם התפרצות משבר הנפט של שנות השבעים, הייתה ניסאן לאחד מיצרני הרכב הגדולים בעולם, שכן מכוניותיה היו ברובן חסכוניות ובעלות מנוע קטן. החברה התפרסה בעולם והקימה מפעלים באוסטרליה, מקסיקו, בריטניה ומספר מפעלים בארצות הברית. המפעל באוסטרליה נסגר בסוף שנות ה-80 בשל אי הצדקה כלכלית, אך מפעל אחר נפתח בפרטוריה, דרום אפריקה.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 התדרדרה ניסאן, מכירותיה הצטמצמו, והחברה הגיעה עד לסף הליך פירוק. בשנת 1999 רכשה רנו הצרפתית מניות שליטה בניסאן וקרלוס גוהן מונה כנשיאה. גוהן יזם את "התוכנית לתחיית ניסאן" (NRP) שהצליחה באופן יוצא דופן. ניסאן חזרה לרווחיות וחידשה את קו מכוניות ניסאן ואינפיניטי, שהיה מותג אמריקאי מקומי באותה עת. בשנת 2001 המשיך גוסן בתוכנית "ניסאן 180" להמשך צמיחת החברה. הצלחתו בהשבת החברה לרווחיות הקנתה לו אהדה גדולה ופרסום רב ביפן, כמעט עד למעמד של גיבור לאומי, תוך אזכור רב במאנגה ובתרבות הפופולרית. הקיסר אקיהיטו העניק לו את מדליית יפן עם סרט כחול ב-2004. אחת מהמכוניות הקומפקטיות והיוקרתיות של ניסאן היא הניסאן מקסימה.
בשנת 2021 הציגה ניסאן את המכונית השביעית בסדרת Z, הניסאן Z.
מוצרים
ניסאן מייצרת קו רחב של מכוניות נוסעים ומשאיות. החל משנות ה-50 הן מיוצאות בהצלחה לרחבי העולם, פרט לשנת 1953 בה שררה שביתת עובדים ארוכה במפעלי ניסאן. ניסאן גם מייצרת מכוניות ספורטיביות זולות יחסית בסדרת ה "Z", ואת הסקייליין GT-R בעלת הנעה 4×4 ומנוע חזק. הסקייליין לא מיוצאת באופן רשמי אל מחוץ ליפן, אך ייצוא של מכוניות משומשות למדינות בהן נוהגים בצד שמאל של הכביש (בדומה ליפן) הפך לפופולרי.
בשנת 1985 ייסדה ניסאן את NISMO, חטיבת השיפורים והספורט המוטורי שלה, שמציעה שיפורים רשמיים למכוניות ניסאן. בשנת 1989 החלה ניסאן לשווק בארצות הברית מכוניות יוקרה תחת המותג אינפיניטי, ובשנת 2008 החלה לשווקו גם במדינות נוספות באירופה ובישראל. בבעלות ניסאן הייתה גם חברת סלולר יפנית בשם Tu-Ka (מאז שנת 2000 חלק מ-KDDI) וחטיבה ימית העוסקת בפיתוח מנועי סירות ואוניות.
בין השנים 1990–2000 הורכבו מנועי "ניסאן" מסוג "SR20DE" במכונית הספורט היפנית טומיקאירה ZZ, אשר יוצרה על ידי יצרן מכוניות הספורט "Tommykaira".
ב-20 במאי 2022 חשפה ניסאן את ניסאן סאקורה מכונית קיי במרכב האצ'בק חשמלית.
בישראל
כלי הרכב של ניסאן מיובאים לישראל על ידי חברת פסיפיק מקבוצת קרסו (יבואנית רנו). החברה שיתפה פעולה עם מיזם בטר פלייס של שי אגסי לייצורם של כלי רכב חשמליים ופריסת התשתיות התומכות בערים ובכבישים משנת 2011, בישראל, בדנמרק, בעמק הסיליקון, בפורטוגל ובמדינות נוספות.
נתוני מכירות
על פי נתוני קארזון (עיבוד מאגר רכבים פרטים ומסחרים עד 3.5 טון):
בקרת מדינת הנמל
בקרת מדינת נמל (Port State Control) הוא משטר פיקוח למדינות לבדיקת ספינות רשומות זרות המגיעות לנמל מלבד אלו של המדינה עצמה. ולנקוט פעולה נגד אוניות שאינן עומדות בדרישות. פקחי הביקורת נקראים קציני PSC, ונדרשים לבדוק את עמידת האונייה בדרישות של אמנות בינלאומיות, כגון SOLAS, MARPOL ,STCW, ואמנת העבודה הימית. בדיקות כוללות לאשר שהאונייה מאוישת ומופעלת בהתאם לחוק הבינלאומי. אימות הכשירות של הקברניט והקצינים של האונייה, מצב האנייה וציודה. .
היסטוריה
בשנת 1978, הסכימו מספר מדינות אירופיות בהאג על תזכיר לביקורת תנאי העבודה על סיפונה של כלי השיט, האם הם בהתאם לכללי העבודה הבינלאומיים. לאחר טביעת אמוקו קדיז, והזיהום הרב שנגרם לחופי מערב אירופה באותה שנה, הוחלט לבצע ביקורת גם על נוהלי בטיחות וזיהום. לשם כך, בשנת 1982 הסכימו 14 מדינות אירופיות על מזכר ההבנות של פריז על בקרת מדינת נמל להקמת פיקוח של מדינת נמל. כיום 26 מדינות אירופה וקנדה חתומות על מזכר ההבנות של פריז. הייתה זו תגובה לכישלון של מדינות דגל נוחות שהאצילו את אחריותן לבדיקות והסמכה לחברות סיווג.
על פי מודל מזכר ההבנות של פריז, נחתמו מספר מזכרים אזוריים אחרים, כולל מזכר ההבנות של טוקיו לגבי האוקיינוס השקט, Acuerdo Latino או Acuerdo de Viña del Mar (דרום ומרכז אמריקה), ה-Caribbean MOU, ה-MOU הים התיכון, מזכר האוקיינוס ההודי, מזכר ההבנות של אבוג'ה למערב ומרכז האוקיינוס האטלנטי אפריקה, מזכר הים השחור, ומזכר ההבנות של ריאד לגבי המפרץ הפרסי.
בדיקה ואכיפה
בקרת מדינת הנמל עורכת בדיקה של האניות בנמל, שמבוצעת על ידי פקחי בקרת מדינת נמל. הדוח השנתי של מזכר ההבנות של פריז דיווח כי סך של 74,713 ליקויים נרשמו במהלך בדיקות בקרת מדינת הנמל בשנת 2007. ליקויים אשר הביאו ל-1,250 מעצרי אוניות באותה שנה. עיכוב האונייה הוא דרך הפעולה האחרונה ש-PSCO ינקוט עם מציאת ליקויים על סיפון האונייה.
סנקציות
מדינות נמל יכולות גם להטיל סנקציות על הפרות הוראות ונהלים מחייבים. מדינות נמל יכולות גם במקרים מסוימים, למשל אם אונייה הפרה את מגבלת 0.5% גופרית של שמוגדר באמנה נגד זיהום הים נספח VI, לתבוע סמכות שיפוט להפרות כאלה המתרחשות בים הפתוח. הבסיס השיפוט החוץ-טריטוריאלי לאכיפה וסנקציות כאלה נמצא במסגרת ההוראות המיוחדות של חלק XII של אמנת האומות המאוחדות בנושא חוק הים.
המישור המרוכב
מישור המספרים המרוכבים הוא אמצעי להצגת המספרים המרוכבים בצורה גאומטרית, כשם שציר המספרים משמש להצגת המספרים הממשיים. מישור המספרים המרוכבים נקרא גם "מישור גאוס" על שם המתמטיקאי קרל פרידריך גאוס שהשתמש בו לצורך פיתוח חלק מרעיונותיו.
מישור המספרים המרוכבים מורכב למעשה משני צירים חד-ממדיים שביחד יוצרים מישור דו-ממדי. כל נקודה במישור מייצגת מספר מרוכב. קואורדינטת (שיעור) הציר המאוזן של הנקודה מייצג את הערך הממשי וקואורדינטת הציר המאונך מייצג את הערך המדומה של המספר. כך לדוגמה מיוצג המספר המרוכב z הנתון על ידי z = x + yi (עבור x ו-y ממשיים) על ידי הנקודה (x,y). הדבר דומה מאוד למערכת צירים רגילה, רק שכאן כל ציר מייצג חלק אחר של המספר המרוכב במקום את קואורדינטות הנקודה. הצגה כזאת לפי קואורדינטות נקראת הצגה קרטזית.
הצגה פולארית
בנוסף להצגה הקרטזית ניתן גם להציג מספרים מרוכבים בהצגה פולארית (בעברית נקראת הצגה זאת הצגה קטבית). בהצגה זאת, במקום לתת לכל מספר מרוכב ערך לחלק הממשי וערך לחלק המדומה שלו, ניתנים לו שני ערכים אחרים: המרחק מראשית הצירים (הרדיוס) והזווית בין הכיוון החיובי של הציר הממשי לקטע המחבר את הנקודה עם ראשית הצירים (נקודת האפס). כך לדוגמה המספר המרוכב z שמרחקו מראשית הצירים הוא r והזווית היא \theta יוצג בהצגה פולארית על ידי הנקודה (r,\theta).
הקשר בין שתי ההצגות נתון בנוסחאות הבאות: ובכיוון ההפוך:
כאשר המספר המרוכב z נתון על ידי: z = x + yi ,r הוא הרדיוס של z ו-\ \theta היא הזווית שלו בהצגה פולארית.
מנוסחאות אלו קל לראות ש:. נהוג לקצר את הביטוי ל- cis.
על פי נוסחת אוילר, ניתן לקבל גם את הקשר הבא:.
גבסו
גבסו הוא שם משפחה יהודי ממקור תוניסאי, שמתחקה למוצא בעיר "גאבס" בתוניסיה.
המישור המרוכב
חיבור
חיבור של שני מספרים מרוכבים ייתן מספר מרוכב חדש כך שהקואורדינטות הקרטזיות של המספר החדש יהיו סכום הקואורדינטות של המספרים המקוריים. הדבר דומה לכל חיבור וקטורי רגיל.
הצגה פולארית
כפל של שני מספרים מרוכבים הנתונים בהצגה פולארית ייתן מספר מרוכב חדש כך שרדיוסו של המספר החדש יהיה שווה למכפלת הרדיוסים של המספרים המקוריים והזווית שלו תהיה שווה לסכום הזוויות של המספרים המקוריים.
המשטרה החשאית ההונגרית
הרשות להגנת המדינה (בהונגרית: Államvédelmi Hatóság; בראשי תיבות ÁVH) הייתה המשטרה החשאית של הונגריה הקומוניסטית בין השנים 1946 ל-1956. ה-ÁVH פעלה בצמוד לשירותי הביטחון הסובייטיים. לאחר מותו של סטלין ב-1953 ומינויו של אימרה נוג' לראש הממשלה, נחלשה השפעת הארגון והוא פורק ב-1956.
המישור המרוכב
חזקה
חזקה של מספר מרוכב ב-n ניתנת לחישוב על פי משפט דה מואבר. מקבלים מספר שהרדיוס שלו הוא בחזקת n, והזווית היא כפול n.
המשטרה החשאית ההונגרית
היסטוריה
הארגון החל בתור ה"ארגון המרכזי של המשטרה הרשמית הפוליטית של בודפשט" (Budapesti Főkapitányság Politikai Rendészeti Osztálya או בקיצור PRO) בראשותו של גאבור פטר, ובשנת 1946 הפך הארגון ל"המשטרה הלאומית ההונגרית לנושאי פנים" (Magyar Államrendőrség Államvédelmi Osztálya או בקיצור ÁVO) והארגון התיישב בשדרת אנדראשי מספר 60, אשר כיום משמש כמוזיאון בשם בית הטרור. בין השנים 1948–1949 הארגון ביצע סדרה של טיהורים פוליטיים בשנת 1950 נהפך הארגון לרשות להגנת המדינה (ÁVH), ובשנת 1952 פוטר פטר גאבור בעקבות היותו יהודי ונאסר בביתו של מתיאש ראקושי, ותפקיד ראש הארגון הועבר ללאסלו פירוש.
המישור המרוכב
שורש
הוצאת שורש מסדר n למספר מרוכב הנתון בהצגה פולארית (נסמנו כ-), ייתן סדרה של n מספרים מרוכבים שמהווים תשובות אפשריות. המספרים נמצאים על מעגל שמרכזו בראשית הצירים ורדיוסו \sqrt[n]{r}, והם מהווים קודקודים של מצולע משוכלל בעל n צלעות. אם נסמן את סדרת התשובות האפשריות כ-\ z_k (כל תשובה מסומנת על ידי k שלם שונה, בין 0 ל-n-1 (כולל), למשל z_0, z_1 וכו'), התשובות מקיימות: כאשר \pi ברדיאנים שקול לזווית של 180^\circ).
שחבור בהצלבה
שחבור בהצלבה יכול להיות המנגנון העומד מאחורי Fusion transcript אונקוגנים.
אורגניזמים מיקרוביאליים מסוימים בעיקר מחלקת ה-Kinetoplastae, משתמשים בשחבור בהצלבה על מנת לבטא גנים. ביצורים אלה משועתקת מולקולת RNA הנקראת Splice Leader, ובו זמנית משועתקים קבוצות של גנים הצמודים זה לזה כך ש גדיל ה-mRNA הנוצר הוא פוליציסטרוני. ה-Splice Leader מתחבר לכל גן כך שנוצר mRNA מונוציסטרוני בעל CAP ו-Poly A.
קילבסה
קילבּסה (פולנית :Kiełbasa, בהיגוי אוקראיני : קוֹלבּסה) היא סוג של נקניק מסורתי פולני, ובפולנית משמש אף המונח לתיאור נקניק בכללותו.
הקילבסה נמכרת בשני סוגים : יבשה ורטובה. המין היבש עמיד לזמן רב יותר, ואת המין הרטוב ניתן לאכול כפי שהוא או מבושל בתוך תבשילים פולניים כבורשט, קפושניאק או ביגוס.
מקור המילה כנראה בניב הטורקי külbastı שמשמעותו קציצה או נתח צלוי.
שימוש במטבח
הקילבסה היא מיסודותיו של המטבח הפולני ויש לה מינים וסוגים רבים, בהם מעושנים וטריים, אך רובם ככולם מבוססים על בשר חזיר. לכל אזור בפולין יש את מין הקילבסה שלו, ובהם :
בפולין מוגשת הקילבסה לרוב בליווי חזרת אדומה ובצל מטוגן. לעיתים גם מטגנים חתיכות קטנות של קילבסה עם בצל כתוספת למילוי לפירוגי.
טיפול יונים לצהבת
טיפול יונים לצהבת, היא צורה של רפואה עממית יהודית למחלת הצהבת. לטיפול אלטרנטיבי זה אין בסיס מדעי והוא עלול לסכן את החולה. יש המחשיבים טיפול זה כסגולה.
מקור
שימוש ביונים לצהבת מופיע לראשונה בספרות היהודית אצל הרב החסידי-הונגרי יצחק אייזיק וייס (סבליאבה), בספרו דברי יצחק (ליקוט שמועות וסגולות מתלמידי הבעל שם טוב), סגולה זו נעתקה בשמו בספר סגולות ישראל (שבתאי ליפשיץ) ובספר טעמי המנהגים.
צורת הריפוי היא על ידי תלישת נוצות היונה באזור פתח הביב והצמדתו לטבור החולה, כתוצאה מכך חלק מן היונים מתות. לטענת המטפלים היונה 'שואבת' את הצהבת מהחולה ולכך היא מתה.
פרופ' פרד רוזנר מצא בכתב יד (מהמאה ה-16 או ה-17) מקור עברי קדום לטיפול בצהבת על ידי העברת המחלה לדג. בנוסף הוא מצביע על תפיסת 'העתקת המחלה' -העברת המחלה לבעל חיים אחר, ששימשה בקרב הרפואה בעולם העתיק, ומביא דוגמאות נוספות לשיטה זו, מהתלמוד ומספרי רפואה שונים.
תומכים ומתנגדים
בקרב אנשי הרפואה הקונבנציונלית ישנה התנגדות לשימוש בשיטה זו מאחר שלא הוכחה מדעית, כמו כן קיים חשש להידבקת החולה במחלות יונים והחמרת מצבו של החולה עקב אי טיפול.
מקרב הרבנים הביעו התנגדות הרב שלמה זלמן אוירבך, שלדבריו מדובר בהבל ואמונה טפלה, והרב צבי טאו, שתולה את תמותת היונים בחניקתם בידי המטפל. הרב שלמה אבינר, אף רואה בטיפול זה איסור הלכתי מטעם "דרכי האמורי". לעומתם יש רבנים אחרים שתומכים ומתירים את פעולה זו, בהם הרב יוסף בא-גד, שהקדיש לכך פרק בספרו (נחלי בא גד), והרב זמיר כהן, שמסתמך בין היתר על מחקר שלדבריו אישש את יעילות טיפול זה.
בהיבט של איסור צער בעלי חיים בהלכה, עבור רפואה 'סגולית' שאיננה בדוקה, מספר רבנים דנו בטיפול והתירוהו. הרב יצחק זילברשטיין כתב שהטיפול אינו מתיר חילול שבת.
ילפרגדה סובארו
ד"ר ילפרגדה סובארו (Yellapragada Subbarao, בטלוגו: యెల్లాప్రగడ సుబ్బారావు; 12 בינואר 1895 - 8 באוגוסט 1948) היה מתמטיקאי וביוכימאי אמריקני ממוצא הודי, מגלה מולקולת אדנוזין 3-פוספט (ATP), מבודד הוויטמין B12 והחומצה הפולית. שתיים מהמצאותיו החשובות הן ה-Aureomycin המהווה דור ראשון לאנטיביוטיקות מסוג טטראציקלין (Tetracycline) והחומר Methotrexate המשמש כחומר כמותרפי בטיפולים בסרטן. מחקריו הצילו עשרות מיליוני אנשים ברחבי העולם ומטבען משמשות כאבן בסיס למחקר המודרני בביולוגיה, כימיה ורפואה, אולם מעולם לא זכו להוקרה בחייו.
מפעל חייו
ילפרגדה סובארו נולד בהודו ב-1895. הוא היגר לארצות הברית ב-1923 לאחר שסיים לימודי רפואה בMadras Medical College. ילפרגדה עבד באוניברסיטת הרווארד עד 1940 כשהתחיל להנחות מחקר במעבדות לדרלה (Lederle Laboratories). המחקר שהנחה התעתד למצוא אנטיביוטיקות בעלות טווח השפעה רחב יותר משל פניצלין וסטרפטומיצין. מחקר זה הוביל למציאת האנטיביוטיקה polymyxin. האנטיביוטיקה פוגעת בפוספוליפידים של החיידק ובכך משמידה אותו. האנטיביוטיקה משמשת עד היום בAureomycin ולמעשה מהווה את אבן הבסיס לאנטיביוטיקות מסוג tetracycline. זוהי האנטיביוטיקה הראשונה מסוגה שהשמידה גרם חיובי ו-גרם שלילי. משום טבעה של האנטיביוטיקה, היא משמעותית יותר מתגלית הפניצילין של פלמינג.
B12 וחומצה פולית
ב-1945, קבוצת המחקר של ילפרגדה בודדה את החומצה הפולית מכבד וממקור מיקרובי. המחקר הציג סינתזה של חומצה פולית וכמו כן בידוד הוויטמין B12. מחקרים אלו מהווים כיום בסיס לריפוי ומניעה של אנמיות מסוגים שונים. מחקר אשר התפרסם במגזין רפואה, ניו-אינגלנד ב-1999, מציין כי העשרת המזון בחומצה פולית מועילה להפחתת homocysteine (גורם סיכון למחלות לב קורונרים).
Methotrexate
גישת המחקר התבססה על התגלית של Aminopterin אשר מבטל את פעולתה של החומצה הפולית (אותה בודד במחקר אחר). ביטול פעולת החומצה הפולית הסתבר כמעכב תאים סרטנים. ילפרגדה גזר את החומר Methotrexate מתוך Aminopterin וייעד אותו ללוחמה בסרטן. מטוטרקסט הוא מעכב בלתי הפיך של האנזים dihydrofolate reductase. (האנזים הופך חומצה פולית לצורתה הפעילה). פעולה זו גורמת לדיכוי ייצור ה-DNA, ה-RNA וייצור החלבונים (מוות של התא). החומר משמש כיום בטיפולים כימותרפיים בלוקמיה ילדים ובסוגי סרטן שונים. החומר משמש במחלות שונות וכמו כן גם כתרופה למחלת הפילריאזיס.
אדנוזין טרי פוספט
אחד מתגליותיו החשובות של ילפרגדה היא המולקולה אדנוזין טרי פוספט. המולקולה מהווה מקור לאנרגיית התא. את המחקר ערך עם סירוס פיסק (Cyrus Fiske) וביחד גילו את ה Phosphocreatine ואת ATP. המולקולה מורכבת משלוש קבוצות פוספט המחוברות לאדנוזין. כשהגוף זקוק לאנרגיה, משתחררת קבוצת פוספט. המולקולה החדשה נקראת adenosine diphosphate) ADP). ילפרגדה הראה את חשיבות הזַרְחָן בתא. משמעות מחקר זה מהווה בסיס להבנת תפקוד התאים האֵיקריוטים וכמו כן למחקרים בביולוגיה, כימיה ורפואה.
הכרה בעבודתו
ילפרגדה סובארו היגר אל ארצות הברית אודות להיותו רופא. בשנת 1917 נאסר על הודים להגר אל גבולות ארצות הברית, פרט לרופאים. ילפרגדה נאלץ ללכת עם תעודה המציגה טביעת אצבע בכרטיס שמספרו 3420564 (תעודת 'זר') וכמו כן לדווח על מקום מגוריו אחת לשלושה חודשים. בשנת 1942 קיבל אישור מיוחד בזכות מחקריו על דם אלבומין ואספקת דם לחיל הים האמריקאי; מחקר על טטנוס ורעילות גז גנגרן (gangrene toxoid). ד"ר ילפרגדה סובארו מעולם לא קיבל הערכה מעמיתיו או מאוניברסיטת הרווארד על עבודתו.
מרים הרי
מרים הרי (בצרפתית: Myriam Harry; שם העט של מריה-רוזטה שפירא  Maria Rosette Shapira; 21 בפברואר 1869 - 10 במאי 1958) הייתה סופרת צרפתיה, בתו של סוחר העתיקות המומר מוזס וילהלם שפירא.
חייה בירושלים
מרים נולדה בירושלים בשם מריה-רוזטה שפירא, "בבית ערבי עתיק על הר ציון" לפי עדותה, לסוחר העתיקות מוזס וילהלם שפירא, יהודי ממוצא רוסי שעלה לארץ ישראל והמיר את דתו לנצרות פרוטסטנטית ולרעייתו רוזטה, אחות גרמניה במסדר הדיאקוניסות. למרים הייתה אחות גדולה ממנה, אוגוסטה.
מרים גודלה מינקות על ידי אומנת בת בית לחם, שחינכה אותה על ברכי אגדות אֵימה ואמונות טפלות. הקהילה שבה חיה, הקהילה הגרמנית-פרוטסטנטית הלא-טמפלרית הייתה זעירה, אדוקה וחמורת-סבר. הדבר עמד בניגוד לרוחו של אביה ובניגוד לרוחה החופשית ובעלת הדמיון העשיר שחיפשה הרפתקאות. הרפתקאות הילדות של הרי, כפי שהן מונצחות בספרה האוטוביוגרפי "בת ירושלים הקטנה", כוללות הפגשה שלה בהיותה כבת עשר, עם אחד משייח'י שבטי הבדואים מעבר הירדן (אל-דיב, דיבון) במטרה להשיאה לו כביכול. הרי האמינה וקיוותה להילקח אל המדבר והמהתלה של אביה נחרטה בנפשה כעלבון ואכזבה. מאורע נוסף שנחרט בנפשה הוא מותו של נער שאהבה, אשר טבע לנגד עיניה בבריכת חזקיהו, שעה שבא לבקרה בחנותו של אביה בניגוד לדעת הוריו. גם אומנתה גררה אותה לעיתים להתחזות כקבצנית בכנסיית הקבר. היא התחנכה בבית הספר הגרמני-פרוטסטנטי שליד כנסיית המשיח וקנתה לה ידיעה רבה במקרא. אביה לימד אותה היסטוריה, יסודות של ארכאולוגיה וקריאת כתב עברי קדום. היא אף סייעה בידו ליצור דמויות "מואביות" ולחרוט עליהן את אותיות הכתב. כבת 12 סיימה את חוק לימודיה ואביה סידר לה תוכנית לימודים שכללה קריאה בכתבי גתה, שייקספיר, שילר, פושקין, דנטה, התלמוד והקוראן וכן גאולוגיה ובוטניקה. מוזיקה לא למדה, למרות ניסיונותיה של אמה, משום, שלדבריה "אוזנה שהוקסמה מטל ילדותה מצליל תכשיטי הערביות ומחריפות זמרתן התקשתה בהבנת ההרמוניה של בני תרבות. כמו כן לא למדה צרפתית כיוון שבירושלים היו באותה עת רק מורים קתולים ואמה לא הסכימה שתלך ללמוד אצלם.
שפירא חי מעל ומעבר ליכולתו הכלכלית, תוך שהוא תולה תקוות במכירת עתיקות מזויפות וספרי תורה אותנטיים-כביכול למוזיאון הבריטי בסך מיליון לירות שטרלינג. המשפחה עברה מהבית הקטן על הר ציון לווילת רשיד ליד רחוב הנביאים (לימים בית טיכו). בבית ידעה הרי חיי פאר. אחותה, אוגוסטה, נשלחה ללמוד בברלין בבית ספר לבנות אצילים, כהכנה לנישואין עם בן-אצולה. אולם בגיל 14 התגלתה האמת אודות אביה והוא התאבד ברוטרדם. מספר חודשים חלפו מהיום שבו נותק הקשר עם האב ועד שהגיעה הידיעה אל בני המשפחה. במהלכם ירדו מנכסיהם עקב חובות כבדים שצבר שפירא ולא היה מאין להחזירם. כעבור חודשיים נוספים עזבה הרי את ירושלים.
בפריז
הרי התקבלה ללימודים בבית הספר בברלין בו למדה אחותה, כצדקה. היא למדה שם שלוש שנים, ברובן הייתה ככל הנראה שרויה בדיכאון. היא נכשלה במספר מקצועות, בהם צרפתית (שפה שתהפוך לשפתה העיקרית) וממסלול הוראה לבית ספר תיכון הועברה למסלול פחות-דרגה של הוראה בבית ספר יסודי. היא הכירה בדרך מקרה את הסופר לאופולד פון זאכר-מאזוך, בבית אמה בהסן והוא מצא לה עבודה כמורה לגרמנית בפריז.
בתחילת שנת 1888 הגיעה הרי לפריז. במשך עשר שנים סיגלה לעצמה שליטה בשפה הצרפתית ובתרבות צרפת, תוך שפרנסה את עצמה במתן שיעורים פרטיים בגרמנית. ושימשה בין היתר כמזכירתו של ד"ר מאזוך. בשנת 1898 התפרסם סיפור פרי עטה בעיתון סופרג'יסטי. העיתון המשיך לפרסם סיפור או מסה (חיבור עיוני) פרי עטה מדי כחודש. רוב כתיבתה עסקה בחוויות ילדותה במזרח התיכון ברוח האוריינטליזם. בשנת 1904 התפרסם הרומן הראשון פרי עטה, "כיבוש ירושלים" ("La Conquête de Jérusalem") אותו הקדישה לזכר אביה. הרומן התקבל בחום רב. בין יתר משבחיו היה אחד מהחשובים בקובעי דעת הקהל בצרפת באותה עת, אנטול פראנס. הרי זכתה על ספרה בפרס "פמינה", שהיה המקבילה הנשית לפרס גונקור. באותה שנה נישאה לצייר לאון פרו (Leon Perrault).
החל מ-1919 נסעה עם בעלה הפסל הצרפתי אמיל פרו-הרי למספר מסעות וביקרה בין היתר בסוריה, בלבנון, בעיראק ובטורקיה. בשנת 1922 יצאה למסע לארץ ישראל שבמסגרתו ביקרה לראשונה בתל אביב. היא הוקסמה מתל אביב ומן המפעל הציוני ושנה לאחר מכן יצא ספרה "מאהבי ציון" (Les amants de Sion). בהקדמה לספר זה מצהירה הרי שלא הייתה מעולם ציונית, אבל לאחר מסעותיה ב-1920 וב-1922 לפלשתינה הייתה לציונית נלהבת:
מרים הרי המשיכה לחיות בפריז גם במהלך השואה, לאחר שהוכיחה שאינה יהודיה. חלק מספריה צונזרו, אולם היא המשיכה לכתוב ואף פרסמה מספר ספרים, בהם את חוויות מדגסקר. הרי נפטרה בפריז בשיבה טובה בגיל 89. לא היו לה ילדים משלה, פרט לבן מאומץ.
Siamese Dream
Siamese Dream הוא אלבומה השני של להקת הרוק האלטרנטיבית הסמאשינג פאמפקינס, אשר יצא ב-27 ביולי 1993 תחת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס.
למרות המתחים והחיכוכים שליוו את הקלטתו, Siamese Dream פצח בדירוג העשירי במצעד המגזין הנחשב בילבורד. האלבום נמכר ביותר מארבעה מיליון עותקים בארצות הברית ומעל שישה מיליון עותקים ברחבי העולם, וקיבע את מקום הסמאשינג פאמפקינס כאחת מן הלהקות השלטות בתנועת הרוק האלטרנטיבי.
רקע
הסמאשינג פאמפקינס החלו דרכם כלהקה בשיקגו בשנת 1988. אלבום הבכורה שלהם, Gish, יצא תחת חברת התקליטים Caroline Records ב-1991 וזכה להצלחה ושבחים בשיעור גבוה מן המצופה. אחרי יציאת האלבום Nevermind בידי הלהקה Nirvava שנתיים לפני כן, החלו רווחים המכנים את הסמאשינג פאמפקינס בשם "נירוונה הבאים". הלהקה הוחתמה בחברת האם של Caroline Records - היא וירג'ין, והחלה בהקלטת האלבום הבא שלה. סולן הלהקה בילי קורגן הרגיש כדבריו כי "הלחץ העצום ליצור את האלבום הבא חולל מהפכה". הלחץ הכביר שדחף בם להצליח החריף את המצב שהיה סבוך עוד מוקדם יותר. המתופף ג'ימי צ'מברלין חווה התמכרות להרואין שהלכה והתגברה, הגיטריסט ג'יימס איהא והבסיסטית דרסי רצקי החליטו לסיים את הקשר בינם זה לפני זמן לא רב, וקורגן, חוץ מהיאבקות בהשמנה ודיכאון אובדני, סבל ממחסום הכתיבה החמור ביותר שחווה אי-פעם.
הקלטה והפקה
Siamese Dream הוקלט בעיקרו בין דצמבר 1992 ומרץ 1993. הלהקה עברה לאולפני Triclops Studios במריאטה, ג'ורג'יה למשך ההקלטות, על מנת שהם יוכלו להימנע מחברים מקומיים והסחות דעת שונות, כמו גם כדי לנתק את צ'מברלין מקשריו בעולם הסמים. בוטש ויג שב ותפקד כמפיק אחרי שעבד עם הלהקה באלבום הביכורים שלה Gish.
קורגן החל להיפגש עם מטפל לאחר שחווה התמוטטות עצבים. כתוצאה מכך, מילות השירים שכתב הפכו ממוקדים בעברו המציק וחולשותיו. "Today" היה השיר הראשון שכתב קורגן ל- Siamese Dream. הוא השמיע את הדמו שהקליט בכוחות עצמו לויג, והאחרון הגיב בחיוביות. המצוקות עימן התמודדו חברי הלהקה עשו דרכן לאוזני Virgin Records, ולא חלף זמן רב ומנהלים מטעמה הגיעו להיפגש עם הלהקה. המנהלים היו שבעי רצון מהדמו ששמעו ולא הזדרזו לשוב לאולפן פעם נוספת. בתגובת המנהלים לא היה אלא להגביר את הלחץ על קורגן. קורגן עבד שעות נוספות, ולמעשה גר באולפן במהלך הקלטת Siamese Dream – הוא ובוטש ויג נותרו לעיתים לעבוד על קטע מוזיקה בן 45 שניות במשך יומיים שלמים. מדי פעם היו עובדים 16 שעות ביום מהלך שבועות רצופים על מנת להשיג את הצליל אותו חיפש קורגן.
שאיפתו של קורגן לשלמות מוזיקלית הציבה משוכות נוספות למערכות היחסים בין חברי הלהקה שלא התהדרו בחוסר פגמים גם קודם לכן. ויג יעיד מאוחר יותר כי "דרסי הייתה נועלת עצמה בשירותים, ג'יימס היה פותח בתעניות שתיקה, ובילי היה נועל עצמו בחדר הבקרה". קורגן ביצע לעיתים קרובות אובר-דאבינג לקטעי הנגינה של ג'יימס ודרסי בנגינה שלו. רצקי טענה שקורגן היה אחראי לרוב קטעי הגיטרה והבס מפני שהיה בכוחו להקליט אותו במהירות ובקלות רבה יותר. צ'מברלין, שהיה ממונה על כל קטעי התופים באלבום, היה פורש ונעלם למשך ימים מחמת התמכרותו, מה שעורר בקרב הסובבים אותו חשש כבד לחייו. בעקבות תקרית אחת בה נעלם צ'מברלין למשך יומיים או שלושה, קורגן "הפסיק עם המשחקים" לדבריו של ויג, והכריח את צ'מברלין לבצע את קטע התופים לשיר "Cherub Rock" עד שידיו החלו מדממות. בדרבונו של קורגן, צ'מברלין אשפז עצמו במכון גמילה מסמים. בריאיון למגזין המוזיקה האמריקאי Spin, אמר קורגן במועד מאוחר יותר באותה השנה "נתתי להם שנה וחצי להתכונן לאלבום הזה... אני מוקף באנשים שמאוד אכפת לי מהם, אבל הם לא מפסיקים להכשיל אותי". קורגן הסביר שהוא התחיל להתייחס לפעולות של אנשים אחרים באופן אישי. הוא אמר "אם באמת חושבים על זה, מישהו לא מבצע את העבודה כי הוא עצלן, או מפני שהוא חושב שהיא לא חשובה. לעומת זאת, אני מקבל את האדם הזה בתור מישהו שאינו ראוי לשבת בבית ולעבוד על השיר הזה".
אחראי ההפקה בחברת התקליטים Virgin החלו לפתח קוצר-רוח מפני שהקלטת האלבום חרגה מהתקציב ומלוח הזמנים. בדרשם זאת, הלהקה לא אפשרה לחברה לעגל פינות אם כרוכה בכך התפשרות על איכות האלבום. בשעה שההקלטות הסתיימו, קורגן וויג היו מותשים מידי מכדי לערוך את האלבום. קורגן הציע שהעורך אלן מולדר (שעבד בשנת 1991 על האלבום Loveless של הלהקה My Bloody Valentine אותה קורגן אהד) יערוך את האלבום. בסופו של דבר, האלבום היה מוכן כעבור ארבעה חודשים לצד חריגה של 250,000 דולרים מהתקציב.
ספור (משחק)
סְפּור ("Spore" או "נבג") הוא משחק רב תחומי, "משחק מקוון מרובה שחקני יחיד", שמפותח על ידי Maxis ומעוצב על ידי ויל רייט. המשחק מאפשר לשחקן לשלוט באבולוציה של גזעים, מההתחלה בתור מיקרואורגניזם דרך התפתחות של יצורים תבונתיים וחברותיים המהלכים על האדמה, ועד לרמה של מסע בין כוכבים. המשחק משך תשומת לב רחבה עקב מגוון התחומים שהוא מכסה, וכיוון שהוא משתמש בסוף פתוח ובגנרציה פרוצדוריאלית.
הגרסה המלאה של המשחק יצאה בעולם ב-7 בספטמבר 2008, המשחק זמין לפלטפורמות Microsoft Windows ו-Mac OS X.
פיתוח
המעצב המוביל של ציוויליזציה IV, סורן ג'ונסון, הצטרף ל-EA Maxis ב-2 באפריל 2007 כדי לעבוד על ספור.
מוזיקת המשחק
המוזיקה במשחק נוצרה גם היא בצורה של גנרציה פרוצדוריאלית, ועוצבה על ידי בריאן אינו, אמן המפורסם בזכות עבודותיו עם מוזיקת אווירה.
חבילות הרחבה
המשחק הופץ גם לווי בשם ספור גיבורים. שם השחקן לא יכול להתרבות, הוא היחיד מסוגו, יש עוד נבג כמוהו, הוא מאיים להרוס את העולם והשחקן מציל את העולם. המשחק גם כולל חפצים של "מפחיד וחמוד". שם לא מתפתחים בשום שלב, אלא זה שילוב של שלב היצור היצור והציוויליזציה, קיימות שם קהילות ואפשר לדבר ונותנים לך משימות שפותחות לך עולמות חדשים וחפצים להלחמות נגד הנבג הרשע.
משחקיות
המשחק מאפשר לשחקן לפתח גזע משלב המיקרואורגניזם, בעזרת אבולוציה, דרך יצור מורכב, שהוא יצור חברותי ותבונתי, ממשיך לגזע ששולט בכוכב הבית שלו, ועד להתעלות שלו לחלל, אשר שם יפגוש בגזעים חיזריים המפוזרים בגלקסיה. במהלך המשחק, נקודת מבטו של השחקן ויצורים שעליו הוא שולט משתנים באופן קיצוני.
המשחק מחולק לשלבים נפרדים, אך עדיין קשורים זה לזה. התוצאה של שלב אחד משפיעה על תנאי ההתחלה של השלב שבא אחריו. לכל שלב יש את צורת המשחק המיוחדת לו, ותואר על ידי המפתחים כ"קשה פי עשרה מהשלב הקודם". בעוד ששחקנים יכולים לבלות זמן רב כרצונם בכל שלב, ניתן גם להאיץ שלבים מסוימים או לדלג עליהם.
אם בנקודת זמן מסוימת, כל יצורי השחקן מושמדים, המשחק יחזור לתחילת השלב הנוכחי, או לנקודת העריכה האחרונה המתאימה בהתפתחות הגזע.
ז'אנר
ספור לא מתאים באופן מלא לאף קטגוריה סטנדרטית. בעוד שיוצרי המשחק וכמה מקורות מידע סיווגו את המשחק בתור משחק אלוהות, מקורות אחרים סיווגו אותו בתור אסטרטגיה בזמן-אמת וסימולציות ניהול ממוחשבות. אולם המשחק בנוי מכמה רמות משחק שמהוות מגוון של משחקים, לכן מתאים למספר ז'אנרים מסורתיים.
שלבים
קיימים במשחק מספר שלבים שונים, שצורת המשחקיות שבהם אחרת: לכל שלב במשחק קיימות מספר רמות קושי, המאפשרות לשחק בכל שלב ברמת קושי שונה. המשחק מתחיל ברמה הקלה ביותר.
התחלת החיים
המשחק מתחיל, בהסתמך על רעיון הפנספרמיה כבסיס שממנו היצור שלך נוצר, כשמטאור צולל לעבר כוכב ופוגע במקווה מים. המטאור, שכרגע הוא גאודה, מתפצל, ומתוכו פורץ היצור שאותו השחקן ישחק.
שלב התא
שלב הקיום הראשון. שלב התא נקרא גם השלב התאי או השלב המיקרואורגניזמי. בשלב זה השחקן משחק מיקרואורגניזם חלבוני בסביבה דו־ממדית שבה עליו להתמודד עם זרמים משתנים, טורפים, ולאכול מיקרואורגניזמים חלשים יותר או צמחים. קיימים סוגים שונים של תאים, שחלקם יכולים לפגוע או לאכול במיקרואורגניזם שאותו משחק השחקן. ברגע שהמיקרואורגניזם של השחקן אוכל מספר יצורים, השחקן יכול להיכנס לעורך שבו הוא יכול לשנות את המראה, צורה ויכולות המיקרואורגניזם על ידי שימוש בנקודות DNA. השחקן יכול גם לבחור להסיר חלק מסוים כשהוא נמצא במצב עריכה ולקראת השלב הבא, ובכך לקבל בחזרה חלק מנקודות ה-DNA. אם המיקרואורגניזם של השחקן מת, השחקן יכול להתחיל מחדש עם יצור פחות מתקדם אבולוציונית.
ככל שהמיקרואורגניזם גדל, אובייקטים שהיו ברקע מתקדמים לשכבה שבה משחק השחקן, דבר שיכול לגרום לכך שהמיקרואורגניזם של השחקן ייאכל על ידי מיקרואורגנזמים גדולים יותר מאשר אלה ששחו עד כה עם זה של השחקן. היבשה הופכת יותר ויותר לחשובה, עד שלבסוף האפשרות לעבור ליבשה ולהפוך ליצור יבשתי הופכת לזמינה, דבר שמאפשר לשחקן להתחיל את שלב היצור. רגליים הם לא דרישה מוקדמת למעבר ליבשה. אם ליצור אין רגליים, היצור יזחל על האדמה. המעבר בין השלב התאי לשלב היצור יהיה רציף.
המיקרואורגניזם מיוצג כחרק מוזר עם עיני אדם ציוריות, אשר גורמות לו "להיראות חמוד".
ה"מטבע" העיקרי במשחק, המאפשר לשחקן לעבור לשלב הבא, הם אותם נקודות DNA.
שלב היצור
שלב היצור דומה מבחינת המשחקיות לשלב התא, אך יש מספר הבדלים עיקריים ביניהם. דבר ראשון, הסביבה היא סביבה תלת־ממדית מלאה. יהיו עוד יצורים שיאכלסו את העולם ורובם, אם לא כולם, נוצרו על ידי שחקנים אחרים. היצורים יושתלו לסביבת המשחק בהתאם לגורמים מסוימים, כדי לשמור על מערכת אקולוגית מאוזנת. המשחק בנוסף יוריד יצורים בהתאם למידת עוצמת היצור של השחקן. אם השחקן יצר יצור גדול וחזק, אז הטורפים שהמשחק יוריד יהיו גם הם חזקים מטורפים ממוצעים. תכונות יצורים נקבעים על ידי מערכת דירוג בעלת 5 ערכים, הקובעים את עוצמת היצור בתחומים שונים. בנוסף, ליצור ניתנות גם יכולות לבצע פעולות כגון "קפיצה" או "קריאה ליצורים". במהלך השיטוט בעולם, השחקן ייתקל בחלקי גוף שנמצאים במאובנים של יצורים אחרים, ובכך יעשיר את מאגר האפשרויות לשדרוג היצור שלו. דרך נוספת להשגת חלקי גוף היא על ידי הריגת זכר אלפא, או התחברות לאחד כזה.
החלק היחיד שהיצור חייב שיהיה לו הוא הפה. כנאמר, במידה וליצור אין רגליים, הוא יזחל על האדמה. ליצורים יש את היכול לדאות בעזרת הוספת כנפיים. זמן הדאייה תלוי בגורם אחד והגובה בחר, הערך המספרי שיש לו בתכונת הדאייה יקבע את משך זמן הדאייה והערך המספרי שיש לו בתכונת הקפיצה יקבע את גובהה של הקפיצה. ככל שערכים אלה גדולים יותר, כך היצור יכול לשהות יותר זמן באוויר ו/או לעוף בגובה גבוהה יותר.
בשלב זה, המטרה הבסיסית היא דומה: צוּד יצורים כדי להרוויח נקודות DNA, הִתְרבֶּה, והימנע מלהיטרף על ידי טורפים. בניגוד לרבייה אל-מינית בשלב התא, על השחקן לאתר בן/בת זוג. אחרי שיצור השחקן הטיל ביצה, היא לא בוקעת מיד. אוכלי נבלות ינסו לחטוף את הביצים ועל השחקן להגן עליהן (באופן דומה, השחקן יכול לגנוב ולאכול ביצים של יצורים אחרים, אם הוא יצליח לעבור את הוריהם העוינים). לפני שהביצה תבקע, ניתנת לשחקן הזדמנות 'לפתח' את היצור שלו בעזרת העורך, על ידי שימוש בנקודות DNA לקניית חלקים לגוף. כשהביצה בוקעת, המשחק יראה לשחקן את בקיעת יצורו בצורה ממוזערת, והשחקן יוכל ישחק בצאצא של היצור שאותו עיצב, אך בגרסה הבוגרת.
ניתן יהיה לכנות כל יצור בנפרד.
בדומה לשלב התא, נקודות DNA משמשות כמטבע בשביל להתפתח, הגברת גודל המוח, ומאפשרות לשחקן לעבור לשלב הבא. בנוסף בשלב היצור קיימים יצורי ענק הנקראים "אפים" אשר תוקפים את היצור כל פעם שהם נתקלים בו, המשחק משתמש גם ביצורים שיצר השחקן בתור אפים.
שלב השבט
אחרי שהשחקן פיתח מספיק את המוח של גזע היצורים שיצר, מתחיל שלב השבט. החל משלב זה לא ניתן לפתח יותר את הגזע מבחינה פיזית (והשחקן מפסיק לשלוט ביצור יחיד). השחקן מקבל לידיו בקתה, קבוצה של יצורים בוגרים, מפה קטנה של העולם ואפשרויות לכוחות מיוחדים (super powers), שנפתחים עבורו בהתאם להתנהגות הגזע של היצור בשלבים הקודם.
בשלב זה המשחק הופך להיות משחק אסטרטגיה בזמן אמת. השחקן יכול לתת ליצורים שלו כלים, כגון כלי נשק, כלי נגינה, כלי עבודה מדורה לאוכל שהשבט ליקט או צד.
בשלב זה גם ניתנת ליצורים אפשרות ללבוש בגדים שיבידלו אותם לפי המקצוע שלהם (לדוגמה, איכרים ילבשו "בגדי איכרים"). השחקן יוכל בנוסף לאלף יצורים לא תבונתיים, ואף להשתמש בהם בתור מרעה, ובכך בתור מקור למזון.
בשלב זה יכולה להתרחש אינטראקציה ידידותית או עוינת בין שבטים. בשלב זה גם יצורים לומדים לדבר, כאשר השפה שבה הם מדברים תלויה בסוג הפה שלהם. פּיות דמויי-פרימטים, לדוגמה, ידברו ב"שפת סים". השפה תתבצע בעזרת בלוני-דיבור, שבהם מופיע צלמית המתארת את נושא השיחה.
לשחקן ניתנת האפשרות לחלק תפקידים לחברי השבט, כגון דיג, ליקוט או ציד. אופי והתנהגות היצורים תושפע מהדרך שבה השחקן משתמש בהם. אם השחקן משתמש בהם בצורה אגרסיבית, הם יתנהגו יותר בצורה זו. ולהפך, אם השחקן משתמש בהם בצורה שלווה (לדוגמה, יתחבר לשבט בעזרת מוזיקה), התנהגות היצורים תהיה ידידותית יותר. גם ההתנהגות בזמן שהשחקן לא משתמש ביצורים תושפע מכך: שבטים תוקפניים יתאמנו בלחימה בעוד שבטים שלווים יתאמנו בנגינה ובחגיגות.
עבור כל שבט שנכבש או מתחבר לשבט של השחקן, הטוטם של השבט יקבל חלק נוסף. כאשר הטוטם יכיל חמישה חלקים, השחקן יוכל לעבור לשלב הציוויליזציה.
בשלב זה האוכל מחליף את נקודות ה-DNA מבחינת מטבע.
שלב הציוויליזציה
מלבד המבנה הראשי של כל עיר שאותה השחקן מעצב בתחילת השלב, לכל עיר קיימים שלושה סוגי מבנים נוספים:
ניתן לשנות את מראה כל אחד מארבעת המבנים במהלך השלב, והם יתעדכנו עבור כל ערי השחקן.
כלי הרכב במשחק מחולקים לשלוש קטגוריות: לכלי הרכב מגבלה מסוימת אשר נקבעת לפי מספר הערים ועלה באחד על כל בניין מגורים נוסף. המגבלה היא נפרדת לכל סוג של כלי רכב.
ברגע שהשחקן מגיע לשלב זה, ניתן לראות את מלוא כוכב הלכת. כשהשחקן מתרחק בעזרת העכבר מעבר לנקודה מסוימת, הפרטים הריאליסטים של העולם מיטשטשים ומצוירים בהגזמה. לדוגמה, הערים שבכוכב הופכים מערים בקנה מידה רגיל לצלמית ייצוגית של העיר.
המטבע העיקרי של השלב הוא "תבלין".
שלב החלל
אחרי שלב הציוויליזציה, מגיע שלב החלל. במהלך שלב זה, השחקן יוכל לשוטט ביקום, ויתווספו אליו משימות.
השחקן יוכל כעת לטוס לכוכבים לא מיושבים שכנים, להאריץ אותם וליישב אותם בעזרת כלים מיוחדים (כלי יצירת מים, כלי יצירת הרי געש וכו') שהשחקן יכול לרכוש אותם. הכלי האולטימטיבי בשלב זה הוא טכנולוגיה הנקראת "מטה החיים" (Staff of Live) אשר מטרתה להפוך עולם מת לעולם המסוגל להכיל חיים תוך מספר דקות. וויל רייט כינה את הטכנולוגיה הזו לפני ההפצה בתור "מכשיר בראשית", שנקרא על שם מכשיר דומה מ-מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן, בעל מטרה דומה.
קיימים מספר דרכים שונות בהן ניתן להשפיע על כוכבי לכת. ניתן להזרים פחמן דו-חמצני לאטמוספירה כדי להגביר את כמות גזי החממה, דבר שבמהלך הזמן גרם לעליית מפלס האוקיינוסים ולהצפת ערי חוף, עד שלבסוף התאדו והפכו את הכוכב לכוכב מדברי. השחקן יכול גם לגרום לשביטים קרחוניים להתנגש בכוכב על מנת ליצור מים, או להכריח הרי געש להתפרץ כדי להוסיף גזים לאטמוספירה.
במהלך מסעות לכוכבים אחרים, השחקן יכול לסרוק פריטים ולהוסיף את המידע עליהם לבסיס נתונים, המעוצב כמו משחק קלפים, שנקרא Sporepedia. השחקן יכול גם לחטוף יצורים ולהעביר אותם לכוכבים אחרים, כדי ליישבם ולייצב את המערכת האקולוגית שלהם. השחקן יכול גם להכליא זנים שונים באופן גנטי, או למקם בכוכב מוֹנוֹלִית (בסגנון 2001: אודיסיאה בחלל), דבר שיגרום להיווצרות חיים תבונתיים, ולחזור מאוחר יותר כדי לראות מה התפתח מכך. בכוכבים שונים, השחקן יכול למצוא חפצים מוזרים, אשר משלימים אוספים של המתארים היסטוריות של עמים או תופעות טבע. ברחבי הגלקסיה פזורים עשרה מבנים שונים של מערכות שמש (לדוגמה, מבנה של ענק כחול או ננס צהוב). כאשר השחקן מגיע למבנה מערכת שמש שכזאת, הוא יוכל לקרוא עליו מידע קצר.
ברגע שהשחקן חקר את הכוכבים השכנים, מסע בין כוכבי הופך לזמין. יש יותר מ-4 מיליארד כוכבים בגלקסיה של המשחק. במהלך ועידת TED ב-2007, וויל רייט השתמש בהשהיית זמן מואצת בזמן שהראה את הגלקסיה כולה, כדי להציג את הדינמיות שלה. ניתן היה לראות סופרנובה מתפוצצת לנקודות זוהרות של אור. הוא הראה כי הערפילית, שהמשחק כולל בתוכו קטגוריות נפרדות עבור שני המונחים שמשתמשים בהם כיום, ערפילית פלנטרית וערפילית הֵחְזרה, אכן מבצעות את התפקודים האמיתיים שלהן. רייט גם קירב את העב"מ שלו קרוב לחור שחור, ושמר על מרחק ביטחון מהסינגולריות הכבידתית שלו. במשחק עצמו, אחרי שמגלים את הטכנולוגיה המתאימה, ניתן לעבור דרך חורים שחורים לאזור אחרים בגלקסיה.
שחקנים יכולים לתקשר עם ציוויליזציות אחרות, אשר רובן נוצרו על ידי שחקנים אחרים. ניתן למצוא זנים תבונתיים אם מעבירים את העכבר מעל מערכות כוכבים אחרות והכוכבים שלהן כדי לנסות לקלוט רעש סטטי או גלי רדיו המעידים על נוכחות חיים תבונתיים. כשהעב"מ מבקר בכוכב כזה, הם יכולים להרשים את העב"מ עם זיקוקים, לתקוף אותו עם כלי נשק, או לנסות לתקשר איתו בעזרת עיצוב שדות גידולים. השחקן יכול להקרין על פני האדמה תמונה הולוגרפית של היצור שלו, כדי לנסות לתקשר בצורה ישירה יותר עם זנים חיזריים. אינטליגנציה מלאכותית של ציוויליזציה שנוצרה על ידי שחקנים אחרים מבוססת על האישיות וההתנהגות של אותו הזן, שמבוססים על הדרך שבה השחקן המקורי שיחק בזן זה. השחקן יכול לאחד או לכבוש את הגלקסיה בעזרת דיפלומטיה, על מנת ליצור פדרציה, או להתחיל מלחמה בין כוכבית. השחקן, כדי להציג את כוחו, יכול אפילו להשתמש בנשק כדי להשמיד לחלוטין כוכב (באופן דומה ליכולות של כוכב המוות שבסרט מלחמת הכוכבים). דבר זה גורם לגזעים המותקפים ולגזעים השכנים לכוכב שפוצץ לרצות להעניש את השחקן בחזרה, כיוון שפעולה זו עוברת על החוקים הבלתי כתובים של הגלקסיה. השחקן יכול לפעמים להיקרא להדוף פלישה לכוכב הבית שלו, או של גזעים שעימם הוא בברית.
פילוסופיות בשלב החלל
קיימות כעשר פילוסופיות שונות, אשר לכל אחת מהן מצורף כח מיוחד המשמש את השחקן בשלב החלל
הפילוסופיה של הגזע אותו השחקן משחק אינה קבועה למעשה והיא ניתנת לשינוי אם השחקן חובר לגזע חייזרים עם פילוסופיה אחרת ולומד ממנו את דרכיו על ידי ביצוע משימות שונות. כאשר השחקן רוכש פילוסופיה אחרת הוא מאבד את הכח המיוחד שהיה לו ומקבל לעצמו כח מיוחד חדש המיוחס לאותה הפילוסופיה אשר רכש. כך גזעים עוינים יכולים לאמץ אמונה ידידותית ולחלופין, גזע שוחר שלום יכול להיהפך לגזע שוחר מלחמה אם אימץ לעצמו פילוסופיה אגרסיבית.
גרוקס
גרוקס (Grox) היא אימפריה גדולה וכמעט בלתי מנוצחת בשלב החלל. ה-grox לא חברותיים כלל וניתן למצוא אותם במרכז הגלקסיה. אך למרות עוינותם הטבעית ניתן ליצור ברית עם הגרוקס אך הדבר לא בדיוק ישמח את הזנים השכנים. לגרוקס יש פילוסופיה ייחודית משלהם.
בדומה לשלב הציוויליזציה, המטבע בשלב זה הוא ה"תבלין".
ארגז חול
לעיתים מתייחסים לשלב החלל כאל ארגז חול, בגלל שלשחקן יש כמעט שליטה מלאה על הכל. נאמר ששלב החלל עובד עם שני צירים: ציר אופקי (היכולת לתקשר עם כוכבי לכת בדרכים מגוונות) וציר אנכי (היכולת לבקר שוב שלבים שונים של המשחק).
עורכים
אחד העקרונות החשובים ביותר במשחק הוא שכמעט כל דבר נוצר על ידי השחקנים. ויל רייט ציין כי בנוסף לעובדה שהעורכים יהיו פשוטים, הם יהיו זהים אחד לשני ככל הניתן, כך שיהיה ניתן להעביר מיומנויות שיירכשו בצורה קלה מעורך לעורך.
בעקרון, העורכים מתחילים משלב התא ועוברים לרמות גבוהות יותר של מסובכות, ומשמשים כמעין שיעורי עזר לשלבים מתקדמים של המשחק. לדוגמה, לעורך התא שהודגם עד כה היה מבחר קטן יחסית של בחירות (שלושה חיישנים, שלושה אמצעי תנועה ושלושה אמצעי תקיפה) ומבנה דו-ממדי. המבנה יכול להיות החל ממבנה בעל עמוד שדרה עד, כפי הנראה, עורך חופשי כמו עורך המבנים.