cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ו-און: תחילתו של הסוף
עלילה
יוי, הרדופה על ידי הרוחות לאחר הביקור בבית, מתאוששת והולכת לבית משפחת סא'אקי כדי להתעמת עם הרוחות לאחר שאלו הרגו את נאוטו. היא פותחת את הארון הנעול בחדר השינה ומוצאת בתוכו מספר קלטות ממצלמת וידאו המתעדות את משפחת סא'אקי. הקלטות מוכיחות שטאקאו הוא אכן לא אביו של טושיו, אלא שקיאקו נכנסה להיריון לאחר מפגש עם רוחו של טושיו יאמאגה. יוי לפתע חווה חיזיון בו היא רואה את טאקאו רוצח את קיאקו, טושיו ואת חתול המשפחה בביתם לאחר שקיאקו סיפרה לו שטושיו הוא לא הבן שלו. יוי מוצאת את גופתה של קיאקו בעליית הגג והאחרונה לפתע מתעוררת לחיים ומתחילה לרדוף את יוי ברחבי הבית. יוי מתעוררת בביתה ובהליכתה למטבח, מגלה את גופתו בעלת הצוואר השבור של נאוטו המתקדמת אליה באטיות בזמן שרוחו של טושיו צופה במתרחש. גורלה של יוי נותר לא ידוע.
טריוויה
הסרט מספר מחדש את מקורותיה של קללת משפחת סא'אקי וישנם מספר הבדלים בין הסרטים הקודמים לסרט הזה:
למרות ההבדלים, ישנם מספר קטעים בסרט המהווים מחוות לסרטים קודמים בסדרה:
הפקה
הסרט הוכרז לראשונה בזמן מסיבת עיתונאים במקדש שינטו שביפן ב-26 בפברואר 2014 בזמן שטקס טיהור התקיים במקדש. צילומי הסרט החלו בתאריך 4 במרץ 2014 וקדימון לסרט שוחרר בתאריך 9 במאי 2014.
הסרט עלה לאקרנים בתאריך 28 ביוני 2014 ביפן והוקרן בהצגה בינלאומית בפסטיבל ונציה בשנת 2014.
הכנסות
הסרט הכניס 226 מיליון ין ביפן ו-1.90 מיליון דולר בארצות הברית.
סרט המשך
סרט המשך בשם "ג'ו-און: הקללה האחרונה" הוכרז במסיבת עיתונאים במקדש שינטו שביפן בתאריך 17 בפברואר 2015. כמו שהשם מרמז, הסרט נועד להיות הסרט האחרון בסדרת סרטי "ג'ו-און" ומתמקד במאי שונו, אחותה של יוי שחוקרת את היעלמות אחותה לאחר שביקרה בבית המקולל.
מפרצון גארניה
מפרצון גארניה או מפרצון גרנייה או גרניה קוב או זאליב גארניה (באנגלית: Garnya Cove; בבולגרית: залив Гърня) הוא מפרצון בחוף המזרחי של האי רוברט באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
רוחב פתחו של המפרצון 1.2 קילומטרים.
פתחו של המפרצון ממוקם דרום-מזרחית לנקודת סמירננסקי, וצפון-מערבית לנקודת פרליק.
מיפוי הנקודה
המפרצון מופה לראשונה בשנת 2009, על ידי סוקרים בולגריים.
מקור השם
המפרצון נקרא על שם היישוב גארניה שבצפון בולגריה.
מפתח (מוזיקה)
מפתח במוזיקה הוא הסימן המופיע בראשית החמשה לציון גובה הצלילים הבאים אחריו. המפתח הוא הפותח את החמשה, לפני יתר הוראות הביצוע, כמו משקל וסימני הֵיתֶק (במולים או דיאזים). המפתח מופיע בראש כל חמשה. כאשר המפתח משתנה באמצע חמשה, יופיע המפתח החדש בחמשה הבאה ויישאר בתוקף עד לשינוי הבא, אם למפתח הקודם ואם לאחר. שינוי המפתח מביא לשינוי מקומם של סימני הדיאז או הבמול על קווי החמשה. המפתח הוא נקודת ייחוס הכרחית, שבלעדיה אין אפשרות לדעת מה הערך האקוסטי של התווים על החמשה.
לכל מפתח ציון מקום קבוע, אבל בעוד שמפתח סול נמצא בדרך כלל על קו החמשה השני מלמטה ומפתח פה נמצא על הקו השני מלמעלה, מפתח דו יכול להימצא בכל מקום בחמשה. הצליל דו יימצא על הקו, העובר בנקודת המפגש שבין החלק העליון לתחתון במפתח. תכונה זו של מפתח דו הייתה נפוצה יותר בשימוש בימים עברו וכיום היא משמשת בעיקר ללימוד קריאת תווים וסולפג'. עד אמצע המאה ה-18 היו נפוצים גם מפתח סול על הקו התחתון בחמשה ("מפתח סול צרפתי"), מפתח פה על הקו האמצעי ("מפתח בריטון"), ומפתח דו על הקו התחתון בחמשה (שנקרא גם מפתח דיסקנט או סופרן).
מפתח סול
מפתח סול הוא מפתח הסופרן (soprano), המשמש בעיקר את המשלבים הגבוהים.
מפתח סול קובע את מיקומו של התו סול שמעל לדו האמצעי על הקו השני מלמטה בחמשה, ב"שבלול" שיוצר קו המפתח העולה וחוזר ומתעקל כלפי מטה.
מפתח סול מקביל לקול הסופרן במקהלה, שהוא הקול הגבוה ביותר. מפתח סול הוא המפתח הפופולרי ביותר בשימוש, בעיקר משום שהוא נועד לכלים המנגנים את הקו העליון בלבד. מספר הכלים הגבוהים גדול יחסית ומתוך כך, יותר כלים משתמשים במפתח סול. בפסנתר, מפתח סול משמש כרגיל את יד ימין ומפתח פה את יד שמאל, אבל חילופי תפקידים הנובעים משיכול ידיים או מירידת יד ימין לתווים נמוכים או עליית יד שמאל לתווים גבוהים שכיחים למדי, כיוון שעלייה מעל החמשה או ירידה מתחת לה מחייבות קווי עזר ומספר גדול של קווי עזר מקשה על קריאת התווים.<BR> בין הכלים שמשתמשים במפתח סול: כינור, אבוב, פסנתר, קלרינט, גיטרה, חליל, פיקולו, חצוצרה, קרן יער, סקסופון אלט וסקסופון סופרן. <BR>
מקור צורתו הוויזואלית של מפתח סול הוא באות הלועזית G, המסמלת את התו סול.
מפתחות דו
במפתח דו, התו דו נמצא במקום שאליו מצביע ה"חץ" האמצעי. בעבר היה מקובל להשתמש במפתח כזה עבור כל קו בחמשה ובאופן הזה התקבלו מפתחות דו לקולות סופרן, מצו-סופרן, אלט, טנור ובריטון. המפתחות עבור מצו-סופרן ובריטון לא זכו לשימוש רב ומפתח סופרן (בתמונה משמאל), למרות שזכה לשימוש עבור קולות הסופרן ביצירות של יוהאן סבסטיאן באך, יצא גם הוא משימוש. כיום נשארו בשימוש מפתחות דו אלט וטנור.
מפתח דו אלט
מפתח דו אלט נחשב למפתח האמצעי במוזיקה, שהוא בין מפתח פה הנמוך, לבין מפתח סול הגבוה, והוא מקביל לקול האלט, אם כי עבור קול אלט בשירה משתמשים במפתח סול, כמו עבור הסופרן. הכלי היחיד שמשתמש באופן עקבי במפתח זה הוא ויולה, אך כלים נוספים כמו בסון, טרומבון ועוד משתמשים בו לעיתים רחוקות.
מפתח דו טנור
מפתח דו טנור מקביל לקול הטנור, אם כי תפקידי טנור לשירה נכתבים במפתח פה או במפתח סול (ואז הם מושרים אוקטבה נמוך מהכתוב). במפתח זה משתמשים בעיקר כאשר כלי נמוך כמו צ'לו, טרומבון או בסון עולה לרגיסטר הגבוה שלו, במקום להעמיס קווי עזר במפתח פה, עולים לשם הנוחות למפתח דו.
מפתח פה
במפתח פה משתמשים לצלילים נמוכים, ומשתמשים בו לכלי הנגינה פסנתר, צ'לו, קונטרבס, בסון, טובה, טרומבון, בריטון, גיטרה בס, באס סקסופון, באס קלרינט ועוד.
מפתח פה מתאר חצי מעגל הפתוח לצד שמאל. בצדו הימני, הקמור של המעגל מופיעות שתי נקודות מזה ומזה לקו השני מלמעלה בחמשה, שם נמצא הצליל פה שמתחת לדו האמצעי.
טרבל ובאס
טרבל (Treble) הוא מונח המתאר את החלק הגבוה של הצלילים בספקטרום המוזיקלי, בניגוד לבאס (Bass), שמהווה את הצלילים הנמוכים. התו דו אמצעי הוא נקודת ההתפלגות בין חלקי הספקטרום. מפתח הסול משמש לסימון טווח הטרבל ומפתח פה לסימון טווח הבס.
דב יפה
הרב דב יפה (וילנא, ט"ו בסיוון ה'תרפ"ח, 3 ביוני 1928 - רכסים, י"ט בחשוון ה'תשע"ח, 8 בנובמבר 2017) היה מן הבולטים בקרב אישי תנועת המוסר במאה ה-21, מנהל רוחני בישיבת כנסת חזקיהו שברכסים. בשנותיו האחרונות כיהן כחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה.
ביוגרפיה
נולד בווילנה לטובה גיטל ולצבי יחזקאל יפה. בשנת ה'תרצ"ה (1935) עלתה משפחתו לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב. למד בישיבת היישוב החדש, שם התקרב לרב יואל קלופט, ובהמשך למד בישיבה שהקים רבו בפרדס חנה. אחר כך למד בישיבת חברון שבירושלים, חלק מהתקופה בחברותא עם הרב חיים ישעיהו הדרי. באותה תקופה התקרב לרב יחזקאל סרנא, והושפע רבות מהרב יעקב משה חרל"פ. בעקבות מלחמת ה'תש"ח עבר לישיבת פוניבז' שבבני ברק, שם הכיר את המשגיח הרב אליהו אליעזר דסלר. באותה תקופה הוא עמד בקשר אישי עם החזון איש, ובעקבות הדרכה ממנו עבר ללמוד בישיבת סלבודקה שבעיר עם חבר. לימים הרבה לצטט בשמו אמרות והדרכות.
בשנת ה'תשי"א התחתן עם רבקה כהן, שגדלה כיתומה בבית דודה הרב אהרן כהן, ראש ישיבת חברון. לאחר נישואיו גר בשכונת גאולה, בסמוך לישיבה, ולמד כשלוש שנים בכולל שבישיבת מיר. שם שמע שיחות מהמשגיח הרב יחזקאל לוינשטיין.
בתמיכת הרב אליהו לופיאן, המנהל הרוחני של ישיבת כנסת חזקיהו, החל הרב יפה למסור בה ועדים, עוד כששכנה בזכרון יעקב. בשנת ה'תשט"ו, כאשר היה הרב יפה בן 27, הזמינו הרב לופיאן לכהן לצדו כמשגיח קבוע. הרב יפה עבר להתגורר ברכסים, בסמוך לישיבה. הוא מסר "ועדים", ופעם בשלושה שבועות מסר שיחה במקום הרב לופיאן. באלול ה'תש"ל, לאחר פטירת הרב לופיאן, התמנה תחתיו למנהל הרוחני של הישיבה. כאשר נפתחה ישיבת "כנסת חזקיהו לצעירים", על ידי הרב אליהו אליעזר מישקובסקי, מסר הרב יפה את שיעור הפתיחה.
בשנת ה'תש"ל נקרא הרב יפה על ידי הרב הלל כגן, משגיח ישיבת גרודנא, לכהן בה כמנהל רוחני ומסר שם שיחות מספר שנים. בשנת ה'תשמ"ז החל למסור שיחות בישיבת קול יעקב בירושלים. בשנותיו האחרונות מסר גם שיחה שבועית בישיבת "קרן אורה" שבכרמיאל. כן מסר שיחות מוסר בבית המוסר בירושלים. בביתו שברכסים מסר בכל שבוע מספר "ועדים" מוסריים, למחנכים, לאברכים ולבחורים.
בכ"ו באב ה'תשע"ב צורף הרב יפה למועצת גדולי התורה של דגל התורה. היה מנשיאי קופת העיר בני ברק והצטרף למסעות גדולי התורה שארגנה הקופה החל משנת ה'תשס"ט, כן יסד את מעמדי התפילה בי"א בסיוון, יום פטירת השל"ה, על קברו. היה מורה הדרך של מוסדות חרדיים, בהם רשת הכוללים "רינה של תורה".
נפטר לאחר תקופת מחלה, בי"ט בחשוון ה'תשע"ח. הלווייתו יצאה מקריית צאנז בנתניה שם שהה בתקופת חייו האחרונה בבית החולים לניאדו. האדמו"ר מצאנז הספידו. לאחר מכן המשיכה ההלוויה לישיבת קול יעקב בירושלים, שם ספדוהו הרב שמואל אוירבך, הרב יהודה עדס והרב דוד כהן. משם המשיכה ההלוויה לישיבתו ברכסים, שם ספדו לו ראשי הישיבה, וכן הרב ברוך מרדכי אזרחי, הרב ברוך דב פוברסקי והרב דב לנדו. נטמן בבית הקברות ברכסים.
שיחותיו והנהגותיו
בשיחותיו דיבר בעברית רגילה, ולא ב"לשון הקודש" הנהוגה בישיבות הליטאיות. נהג לומר שהוא עצמו לא בא אלא להגיש בפני השומעים את דברי חז"ל והעבודה המוסרית מוטלת על כל אחד ואחד, כמאמר חז"ל: "אם אין אני לי מי לי". עוד הדגיש שעל כל אחד ואחד ללמוד מדי יום ספר מוסר קבוע, עד לסיומו, ואת הבאים אליו נהג לשאול איזה ספר מוסר הם לומדים בקביעות.
הוא מחה נגד עשיית מצוות כ"עול", ללא רגשי הנאה ואושר, והתנהלות דתית מתוך עצבים ("נרווים") וקפדנות, ואמר בשם החזון איש שהדבר גורם לחילול השם, כי נראה שכדי להיות צדיק צריך להיות קפדן. התנהל באופן רך ומקרב כלפי התלמידים.
בזקנותו אמר:.
סלים דאו
ביוגרפיה
דאו נולד וגדל בבענה הסמוך לכרמיאל. בשנת 1972 החל לימודי משחק ב"בית צבי" אותם סיים ב-1975. לאחר סיום לימודיו קיבל מלגה להמשך לימודים בבית הספר למשחק של ז'אק לקוק בצרפת. סיים את לימודיו שם ב-1979.
במשך שנים הגיש תוכנית יחיד בטלוויזיה הישראלית בשם "עם סלים". כמו כן, שיחק בהצגות רבות בתיאטרון חיפה.
בין השנים 1986-1998 שימש כמנהלו האמנותי של תיאטרון בית הגפן בחיפה.
החל משנת 2015, הוא משמש כמנהלו האמנותי של תיאטרון בית הגפן בחיפה.
בתו סלינה היא שחקנית ובתו מייסא היא זמרת ושחקנית.
תפקידיו בקולנוע ובטלוויזיה
בשנת 1989 שיחק בסרט "אלף נשותיו של נפתלי סימן טוב" בבימויה של מיכל בת-אדם.
בשנת 1990 שיחק בסרט "המחצבה" בבימויו של רוני ניניו.
בשנת 1991 שיחק בסרטו של ערן ריקליס "גמר גביע" לצידם של מוחמד בכרי, משה איבגי ויוסף אבו ורדה.
בשנת 1993, על משחקו בסרט הקולנוע, "העוצר", זכה בפרס ה"שחקן הטוב ביותר".
בשנת 1994 שיחק לצד משה איבגי ואורי גבריאל בסרט "מקס ומוריס", וכן בסרטו של רמי נעמן "הגמל המעופף" לצידם של גילת אנקורי ו גדעון זינגר.
בשנת 1995 שיחק בסדרת הדרמה הטלוויזיונית, "תמונות יפואיות", בתפקיד ג'מילי, בעל המסעדה שבה יושבים אנשי החבר'ה של יפו וסועדים את לבם ובעיקר מעבירים בה את היום. בהמשך הוחלף באריה אליאס כסימן לכך שהחבר'ה עברו למסעדה אחרת.
ב-1999 השתתף בסרט "שקרים לבנים" לצדו של שרון אלכסנדר.
בשנת 2003 השתתף בסרט הקולנוע "מסעות ג'יימס בארץ הקודש" לצד אריה אליאס.
משנת 2007 גילם דאו את תפקידו של אבו אמג'ד בסדרת הטלוויזיה הקומית "עבודה ערבית" בבימוי סייד קשוע, ששודרה בערוץ 2.
בשנים 2010-2012 גילם דאו את תפקיד מפקד תא השבי בסדרת הדרמה "חטופים" המשודרת בערוץ 2.
בשנת 2011 שיחק דאו בהצגה "איש ואשה אחת" בתיאטרון חיפה.
בשנת 2013 השתתף בסרט "פרדייס קרוז" לצד עוז זהבי.
בשנת 2014 גילם את תפקיד ראש מערך האבטחה במדינה הדמיונית "עבודין" בסדרה "הרודן" (Tyrant).
בשנת 2015 שיחק בסדרה "פאודה" שם גילם את השייח' עוודאללה – מנהיגה הרוחני של חמאס.
בשנת 2017 השתתף בסרט "מבצר חול״ שהופק על ידי נטפליקס, שם גילם את השייח' בעיירה בה מתרחשת העלילה, ובסדרה הצרפתית לשכת האגדות בה גילם בכיר בדאעש.
בשנת 2018 השתתף בסרט הקולנוע "תל אביב על האש" בבימוי סאמח זועבי.
בשנת 2018, השתתף בסדרה "המטבח של סלים", אשר הופק על ידי "מכאן 11".
בשנת 2018, השתתף בסרט הקצר "משאלה וחצי" בבימויו של אלעד קידן ולצידו של תומר בן חורין.
בשנת 2019 השתתף בסרטו של רם לוי "המתים של יפו".
בשנת 2020, שיחק בסרט הגרמני-ישראלי "חתונה עם סבתא".
בשנת 2021 לוהק לעונה החמישית של הסדרה "הכתר" בנטפליקס לתפקיד איש העסקים מוחמד אל-פאיד, אביו של דודי אל-פאיד, בן זוגה של הנסיכה דיאנה.
נחל צופר
הנחל מתחיל ליד הר נשפה, בתחומי שמורת נחל עשוש, זורם בכיוון מזרח, ומתמזג עם נחל עשוש צמוד ליישוב צוקים, מצפון לו. לאחר המיזוג, נקרא הנחל המאוחד נחל עשוש, ולאחר כ-2 ק"מ נשפך לנחל הערבה הזורם צפונה. בקרבת נקודת ההתמזגות, כ-3 ק"מ בכיוון צפון-מערב (בתוך יובל של נחל עשוש) נמצא גב צופר, לרגלי מפל יבש בגובה 25 מטר בערך. בראש המפל יש גב נוסף, קטן יותר. במהלך שיטפונות בנחל מתמלאים הגבים, והגב התחתון שומר על מימיו למשך חודש עד חודשיים. הגב העליון מתייבש מוקדם יותר. שביל ישראל עובר גם הוא בתחומי שמורת הטבע עשוש, והולך כ-1 ק"מ על תוואי נחל צופר.
American Truck Simulator
American Truck Simulator (בעברית: סימולטור משאיות אמריקאי, נקרא גם בקיצור ATS) הוא משחק וידאו מסוגת סימולציות כלי רכב שפותח והופץ על ידי חברת SCS Software הצ'כית ב-2 בפברואר 2016 למערכות ההפעלה Microsoft Windows, macOS ולינוקס.
המשחק מתאר סימלטור הובלות של משאיות סמי-טריילר בארצות הברית, כאשר רוב מאפייני המשחק הם זהים לאלו של Euro Truck Simulator 2. זהו המשחק השביעי בסדרת משחקי Truck Simulator.
המשחק יצא עם שתי מדינות בלבד: קליפורניה עם 22 ערים, ונבדה עם 10 ערים. בהתחלה היחס בין המשחק למציאות היה של 1:35, אך השתנה אחרי מספר חודשים ל 1:20.
משחקיות
בדומה לEuro Truck Simulator 2, ניתן לבחור שני סוגי עבודות לביצוע (Job Market):
במשחק ישנה האפשרות להאזין בזמן הנסיעה לשידורי רדיו באינטרנט או הסכתים, לשמוע מוזיקה דרך קובצי MP3 ו-Ogg, ולהקשיב למערכת דמוית יישומון ניווט GPS (דמוי Waze). גם מערכת השיפורים למשאית (Truck Upgrades) השתדרגה.
נכון ל-2020 יש במשחק 6 יצרניות ו-8 דגמים בסך הכל:
הרחבות
למשחק יצאו מספר חבילות הרחבה:
פרוסת סיליקון
פרוסת סיליקון היא פרוסה של גביש יחיד של צורן בעל ניקיון גבוה. שימושן העיקרי של פרוסות הסיליקון הוא כבסיס לייצור שבבים והתקני מוליך למחצה בתעשיית המיקרו-אלקטרוניקה. פרוסת הסיליקון נחתכת מתוך חד-גביש גלילי מוארך (המכונה ingot) של צורן המגודל באופן מלאכותי. בדרך כלל מוסיפים להתך הסיליקון לפני הגידול ריכוזים נמוכים מאוד של מאלחים (מסממים) כגון בורון, ארסן וזרחן, על מנת להקנות לסיליקון תכונות חשמליות לפי הצורך. פרוסות סיליקון ללא מאלחים, המכונות סיליקון אינטרינזי, הן בעלות התנגדות חשמלית גבוהה והן נדירות יותר ויקרות יותר.
תכונות
הפרוסה לרוב עגולה, בקוטר בין 25–300 מ"מ (הדור הבא מתוכנן להיות בגודל 450 מ"מ), המלוטשת מצידה האחד באיכות גבוהה, ומצידה האחר מלוטשת באופן גס. הצד המבריק (מלוטש) של הפרוסה משמש ליצירת ההתקנים המוליכים למחצה. הצד הגס של הפרוסה משמש לדפינת (חיבור) הפרוסה במכונות הייצור.
על מנת שיהיה ניתן ליצור על פרוסת הסיליקון התקנים אלקטרוניים איכותיים, חייבת הפרוסה לעמוד בדרישות איכות גבוהות במיוחד. לדוגמה: ריכוז האטומים הזרים (שאינם אטומי סיליקון) חייב להיות נמוך במיוחד. במיוחד אמור הדבר לאטומים זרים כגון: סידן, אשלגן, נחושת וזהב אשר להם פוטנציאל להשפיע על התכונות החשמליות של הסיליקון גם בריכוזים מזעריים.
ייצור
פרוסות סיליקון מיוצרות בתהליך גידול גבישים, שאחריו חותכים את חומר הגלם במסור חוט, ומלטשים את הפרוסות. הכוון הקריסטלוגרפי של הגביש, אינדקס מילר, חשוב לצורך התכונות האלקטרוניות שלו, והוא נקבע על פי כוון הגביש ההתחלתי, הנקרא גרעין התגבשות.
תהליכים לגידול גבישים
בתהליך צ'וחרלסקי (Чохральски) מכניסים מוט סיליקון קטן המשמש כגרעין התגבשות לצינור קוורץ שבו סיליקון מומס ונקי, ויוצרים תוך משיכה וסיבוב של המוט יחד עם הפרשי הטמפרטורות, גביש יחיד גדול. הגביש בשיטה זו גדל מן המרכז החוצה.
בתהליך ברידג'מן-סטוקברגר (Bridgman–Stockbarger) הגביש גדל בצינור עם סיליקון מומס, שצדו האחד קר יותר ובו פרוסת סיליקון המשמשת כגרעין התגבשות, והגביש בתהליך גדל לאורך הצינור בהתחילו מהצד הזה.
רפי קדישזון
רפי קדישזון (נולד ב-21 בדצמבר 1953) הוא מלחין, מנצח, מעבד, מתזמר, פסנתרן ומורה למוזיקה ישראלי.
קדישזון מלמד באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים (מכהן כראש החוג ליצירה רב-תחומית), בבית הספר למוזיקה של הקריה האקדמית אונו (מנהל פדגוגי), בבית הספר למוזיקה "רימון" ובעבר לימד גם בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
ביוגרפיה
רפי הוא בנם של יצחק קדישזון, מייסד מועדון התיאטרון ומנכ"ל התיאטרון הקאמרי, וחוה (אווה) קדישזון, ציירת וסופרת. קדישזון למד באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בת"א ובבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון. הוא כותב מוזיקה בעבור התיאטרון, סרטים ולטלוויזיה. הוא זכה בפרס המוזיקה המקורית לפסקול הסרטים פנטזיה על נושא רומנטי ובלוז לחופש הגדול. קדישזון הוא זוכה פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים לשנת 2008 ופרס אקו"ם על מוזיקה לתיאטרון.
רפי קדישזון הוזמן בקביעות לנצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הסימפונית חיפה, סימפונט רעננה, הקאמרטה הישראלית ירושלים ותזמורות ישראליות אחרות. יצירותיו נוגנו בידי הטובות שבתזמורות בעולם כגון התזמורת הסימפונית של פיטסבורג, התזמורת הפילהרמונית של טוקיו, תזמורת בית האופרה של רומא, תזמורת בית האופרה של בודפשט, התזמורות הסימפוניות של וינה ושל לונדון, תחת שרביטם של מנצחים כגון: זובין מהטה, גארי ברתיני ואחרים. רפי קדישזון כותב עיבודים ויצירות בהזמנת אמנים בינלאומיים כגון: לאלו שיפרין, שלמה מינץ ופטר ורטהיימר.
לימודים
בשנת 1957 התחיל קדישזון בלימודי פסנתר על פי המלצתו של פרנק פלג, אשר שמע את אלתוריו. הוא המשיך לנגן אצל אילונה וינצה בשנים 1960–1972 ובאותן שנים למד תאוריה, הרמוניה, קונטרפונקט ותורת הצורות אצל יצחק אדל בין 1968 ל-1971 למד ב"תלמה ילין" ובין 1970 ל-1972 למד תזמור וניצוח אצל נעם שריף ומ-1972 עד 1974 למד ג'אז אצל צבי קרן.
קדישזון השתתף במספר קורסים של שנה ד' באקדמיה למוזיקה בתל אביב (קונטרפונקט באך – יצחק סדאי, אימפרסיוניזם – נחום אמיר, ספרות המאה ה-20 – סרג'יו נטרא ועוד)
בשנים 1996 עד 1998 למד קומפוזיציה אצל סרג'ו נטרא וניצוח יחידני אצל מנדי רודן באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים. משנת 2004 הוא תלמידה של הפסנתרנית רינה ולדמן.
הלחנה למחול
(רשימה זו חלקית בלבד)
הלחנה לקולנוע
(רשימה זו חלקית בלבד)
הלחנה לתיאטרון
(רשימה זו חלקית בלבד)
משנת 1974 הלחין מוזיקה לכמאה שלושים הצגות ביניהן:
פעילויות מוזיקליות נוספות
2010 ניהול מוזיקלי, עיבוד ונגינה בערב שירי סשה ארגוב במסגרת פסטיבל ימי זמר בחולון.
2010 ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח לקונצרט מחווה לשירי אהוד מנור עם התזמורת הסימפונית חיפה, במסגרת עונת הקונצרטים.
2011 ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח למופע חגיגי של שירי הילדים של לאה גולדברג לפתיחת הפסטיבל להצגות ילדים בחיפה, בהשתתפות התזמורת הסימפונית חיפה.
2011 חבר ועדת השופטים להענקת פרס ישראל בתחום המוזיקה.
2011 יו"ר חבר השופטים לפרס נתן יונתן לשירה עברית.
2011 ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח בקונצרט מיוחד לציון 50 שנה לפסטיבל ישראל עם התזמורת הסימפונית ירושלים.
2011 עיבודים לקונצרט של שלומי שבן והתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
2011 עיבודים לקלאסיקות ישראליות לחליל ופסנתר, שנוגנו על ידי מריוקה הוטונן (חליל) ונינה מריה רוהו (פסנתר), פינלנד.
2011 עיבודים וניצוח בקונצרט חגיגי של דויד ברוזה והתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
2011 "עוד שיר אחד" – השתתפות בעריכה, עיבודים וביצוע של שירי מרדכי זעירא.
2011 ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח על קונצרט פתיחת פסטיבל הסרטים הבינלאומי, חיפה, בהשתתפות התזמורת הסימפונית חיפה.
2011 הדרכה של פרויקט שירי הקברט בגטו טרזין.
2012 נגינת יצירות מקוריות בערב זיכרון לכבוד היוצרת והמתרגמת רינה ליטוין בבית ביאליק.
2012 ביצוע של "שיר ללא מילים" ו"שיר אהבה" של המלחין על ידי קרן הדר וליאת כהן במוזיאון הצבאי בפריז.
2012 ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח במופע של שרית חדד עם התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, במסגרת פסטיבל האביב בראשון לציון.
2012 הדרכת סדנא ומופע של התוכנית לנגנים צעירים מצטיינים של המרכז למוזיקה ירושלים. בניהולו המוזיקלי של פרופ' מנחם ויזנברג.
2013 עיבודים להצגה הסאטירית "לי-לה-לו" עבור תיאטרון צוותא.
2013 עיבודים, ניצוח והנחיה בסדרת קונצרטים לצעירים של הקאמרטה הישראלית ירושלים עם מקהלת מורן: "שירים מן המסך והבימה".
2013 ניהול מוזיקלי וניצוח על קונצרט פתיחת פסטיבל הסרטים הבינלאומי, חיפה, מיצירותיו של נינו רוטה, בהשתתפות התזמורת הסימפונית חיפה.
2014 קונצרט במלאת עשור לפטירתה של נעמי שמר, בהשתתפות התזמורת הפילהרמונית הישראלית ואמנים שונים. רפי קדישזון – ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח.
2014 "עוד מעט יהיה פה יופי יופי" – ניהול מוזיקלי של מופע עם קרן הדר וששי קשת, במסגרת פסטיבל ימי זמר בתיאטרון חולון.
2014 "ליטורגיה – יודאיקה" – קונצרט בהשתתפות סימפונט רעננה (במסגרת אונו). ניצוח.
2014 העברת הרצאה – "גרשווין – קוסם המנגינות" – במסגרת ערב "ג'אז ובירה", המרכז למוזיקה ירושלים.
2014 קונצרט עם בועז שרעבי והתזמורת הפילהמונית הישראלית. ניהול מוזיקלי עיבודים וניצוח. היכל התרבות תל אביב.
2015 "במותם ציוו" – קונצרט לערב יום הזיכרון. התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, אמפי פארק קריית ראשון. ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח.
2015 "מוזיקת לילה זעירא" – מופע במסגרת "סדרת השיר הישראלי", בביצוע קרן הדר (שירה), יוני גוטליבוביץ' (צ'לו) ודני ארדמן (קלרינט). רפי קדישזון - פסנתר, עיבודים וניהול מוזיקלי. נערך במכללת לוינסקי לחינוך.
2015 "עכשיו התור לאהבה" – קונצרט במלאת עשור לפטירתו של עוזי חיטמן, בביצוע התזמורת הפילהרמונית הישראלית. רפי קדישזון - ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח. היכל התרבות תל אביב.
2015 "כלניות" – קונצרט במלאת עשור לפטירתה של שושנה דמארי. רפי - ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח. נערך במסגרת פסטיבל ראשון לציון, בהשתתפות התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, בהיכל התרבות ראשון לציון.
2016 קונצרט - אריאל זילבר עם התזמורת הסימפונית ירושלים, תיאטרון ירושלים. רפי - עיבודים וניצוח.
2016 "שיחות מוזיקליות" (מפגש מס' 4) – זמר עברי. מפגש מוזיקלי עם בוגרי המכללה למוזיקה, הקריה האקדמית אונו.
2016 "מוזיקה ובירה על הדשא" – עיבוד וניצוח על שלושה שירים, בביצוע יעל נחשון ותזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית.
2017 עיבודים וניצוח בקונצרט של הגבעטרון והתזמורת הפילהרמונית הישראלית. נערך בהיכל התרבות תל אביב.
2017 "במותם ציוו" – ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח בקונצרט לערב יום הזיכרון. בהשתתפות התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, באמפי פארק קריית ראשון.
2017 עיבודים וניצוח בקונצרט ערב יום ירושלים. בהשתתפות התזמורת הסימפונית ירושלים, דוד ד'אור, קובי אפללו ומירי מסיקה. הקונצרט התקיים בכיכר ספרא, ירושלים.
2017 עיבודים וניצוח בקונצרט של אריאל זילבר והתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון. נערך בהיכל התרבות ראשון לציון.
2018 "במותם ציוו" – ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח בקונצרט לערב יום הזיכרון. בהשתתפות התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, באמפי פארק קריית ראשון.
2019 "במותם ציוו" – ניהול מוזיקלי, עיבודים וניצוח בקונצרט לערב יום הזיכרון. בהשתתפות התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, באמפי פארק קריית ראשון.
עיבודים
עיבד למעלה מ-1500 קטעי מוזיקה, בחלקם הגדול של קלאסיקה ישראלית.
כ־300 מהם להרכבים סימפוניים עבור כל התזמורות בארץ ועבור תזמורות מובילות בחו"ל. השאר להרכבים שונים, ווקאליים ואינסטרומנטליים.
ניהול מוזיקלי:
שימש כמנהל מוזיקלי במרבית הפרויקטים בהם עיבד, ניצח וניגן וכן במחזות זמר שהועלו בתיאטרון הישראלי, ביניהם: "יוסף וכתנת הפסים" בתיאטרון בימות, "פיאף" בבית ליסין, "צד בצד" בחאן, "קול נדרי", "פנטסטי" ו"בית ספר לריקודים" בקאמרי, "זעקי ארץ אהובה" ו"בבתא" בהבימה ועוד.
נגינה
(רשימה זו חלקית בלבד)
1968-1971 ניגן והופיע בקביעות בקונצרטים של מוזיקה קאמרית עם יובל ירון, משה אהרן אפשטיין ורבים אחרים
1972 - סולן של תזמורת הגדנ"ע בנגינת הקונצ'רטו מס' 1 של מנדלסון
ניצוח
(רשימה זו חלקית בלבד)
התזמורת הסימפונית ירושלים:
1996 סדרת קונצרטים למינויים של מוזיקה מסרטים
1999 קונצרט חגיגי למלאת 3000 שנה לירושלים
2002 סדרת קונצרטים למינויים עם הגיטריסטית ליאת כהן מיצירות ראוול, ביזה ובראון
2002 ערב הוקרה למשורר אורי צבי גרינברג
2002 קונצרט חגיגי "מיתרים בשמי ירושלים" עם הכנרים ניקולס זניידר וחגי שחם מיצירות באך, מאהלר, בלוך, מנדלסון, אחרון ובן-חיים
2003 קונצרט מיצירות מלחינים רוסיים ושירים עבריים עם אסתר עופרים
2008 "הקול מהסרטים" – קונצרט במסגרת פסטיבל ישראל בבריכת הסולטן
הסינפונייטה הישראלית באר שבע:
1998 קונצרט לרגל יובל לעיר באר שבע
2003 "ארץ אהבתי" - קונצרט הוקרה לנעמי שמר
2004 "חגיגת אביב" - קונצרט הוקרה לאהוד מנור
תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית:
2005 "קסם המוזיקה היהודית" – סדרת קונצרטים מיצירות פרוקופייב, בלוך ופרטוש
2008 "תמונות מוזיקליות מהסרטים" – סדרת קונצרטים של מוזיקה לקולנוע
התזמורת הסימפונית חיפה:
2005 קונצרט הפתיחה של פסטיבל כפר בלום
2006 קונצרט של שנסונים צרפתיים
הקאמרטה הישראלית ירושלים:
2009 "מבאך ועד קדישזון" - סדרת קונצרטים
2009 קונצרטים במסגרת פסטיבל הג'אז באילת
2007 קונצרט יום העצמאות בפארק רעננה
התזמורת הקאמרית הישראלית:
2007 קונצרט חגיגי לרגל קריאת רחובות בת"א ע"ש אומנים, מיצירות שופן, בלוך, שוסטקוביץ, מאהלר
התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון:
2000 קונצרט של שנסונים צרפתיים
2002 קונצרט הוקרה לנתן יונתן
התזמורת הסימפונית של לונדון:
1989 הקלטות של מוזיקה שהלחין המנצח לסרט "החתול במגפיים"
תזמורת בית האופרה של בודפשט:
2004 קונצרט של מוזיקה יהודית
תזמורת סולני פריז:
2003 קלאסיקה ישראלית
התזמורת הפילהרמונית של בלגרד:
2004 ו- 2006 קלאסיקה ישראלית
תזמורת אמדיאוס החדשה של רומא:
2006 קלאסיקה ישראלית
תזמורת בית האופרה של מישיגן:
1997 קונצרט במלאת 30 לפטירתו של משה וילנסקי
1999 קונצרט עם אסתר עופרים
2000 קונצרט של קלאסיקה ישראלית בפארק הירקון
2001, 2002, 2003 קונצרטים עם דוד ד'אור
2003, 2004 קונצרטים עם ריטה
2004 "שירת רבים" בפארק הירקון במלאת 30 לפטירתה של נעמי שמר
הוראה
1966-עד היום - מלמד את מקצועות המוזיקה התאורטיים באופן פרטי
1968-1971 - שימש לעיתים כמורה מחליף ב"תלמה ילין", בעת לימודיו התיכוניים שם
1985-עד היום - מלמד בבי"ס רימון מיום היווסדו
1989-1998 - לימד מוזיקה לקולנוע לקולנוענים וחנך מוזיקה של סרטי הגמר בבי"ס סם שפיגל בי-ם
1991-עד היום - משמש כמנהל פדגוגי במכללת "הד" ומלמד מגוון מקצועות כגון: הרמוניה מסורתית, פיתוח שמיעה, קונטרפונקט, קומפוזיציה, ניצוח צורות, מבוא למוזיקה לקולנוע ועוד. החל משנת 2013 כחלק מהמיזוג עם הקריה האקדמית אונו, הפכה מכללת "הד" לבית הספר למוסיקה ע״ש ג'ונתן ווהל.
משה לייב בלוך
הרב משה אריה לייב בלוך (בהונגרית: Bloch Mózes) (1909–1815) רב הונגרי-יהודי, מנהלו הראשון של בית המדרש לרבנים בבודפשט, חוקר התלמוד וספרות המדרש.
חייו
בנערותו למד בלוך תורה מפי רבה המחוזי של פלזן, הרב פיליפ קוהנר (Kohner) תלמידו של הרב יחזקאל לנדא (הידוע על שם ספרו, הנודע ביהודה), ואחר כך (1834-1828) אצל דודו, הרב בנימין וולף לעוו, מחבר הספר 'שערי תורה'. בלוך מרבה לצטט את דודו בחיבוריו. בשנת 1840 השלים את חוק לימודיו בגימנסיה של פלזן, החל ללמוד באוניברסיטת קארל בפראג, ושנה לאחר מכן (1841) נתמנה לרב ב-Wotitz, שם גם התחתן עם אנה ויסהוט (Weishut). ב-1852 עקר לקהילת הז'מאנוב מייסטץ (Heřmanův Městec) בבוהמיה ושימש שם ברבנות, ומשם עקר לעיירה ליפניק על הבצ'ווה במוראביה (שם כיהן בין השנים 1856-1877). בשנת 1877 נתמנה למנהל בית המדרש לרבנים בבודפשט. בבית המדרש בבודפשט היה בין המורים המרכזיים, יחד עם דוד קאופמן ובנימין זאב בכר, ושלושתם שימשו כוועדת הסמיכה לרבנות של בית המדרש. בלוך לימד שם תלמוד והלכה. הוא פרש מניהולו של הסמינר לרבנים בשנת 1907, כשנתיים לפני פטירתו.
ספריו וחיבוריו
חיבורים שלו בגרמנית הופיעו בקובצי השנתונים השונים של בית המדרש בבודפשט, ושם גם תורגמו להונגרית. ביניהם: על שיטור ואכיפה בתורת משה ובספרות חז"ל (1879); האתיקה בהלכה (1886); דיני הירושה בתורת משה ובתלמוד (1889); דיני חוזים בהלכה (1893); דיני קניין בהלכה (1997).
חסן יוסף ח'ליל
תולדות חייו
חסן ח'ליל נולד ב-1955 בכפר אל ג'אנייה הסמוך לרמאללה (שהייתה אז תחת שלטון ירדני). אביו היה האימאם והמואזין של הכפר. בגיל צעיר נשלח בידי אביו לירושלים ללמוד שריעה, ובגיל 18 התמנה לאימאם ברמאללה. בהמשך נשלח לירדן ללימודי אסלאם מתקדמים, ושב לאזור רמאללה. בשנת 1977 התחתן, ובשנת 1985 עבר עם משפחתו לאל בירה, והפך לאימאם של מחנה הפליטים אל-אמערי.
לדברי בנו מסעב חסן יוסף, ב-1986 השתתף ח'ליל בישיבה המייסדת של ארגון חמאס (אם כי מקורות אחרים טוענים שהארגון הוקם מאוחר יותר). ב־1989 נעצר ונכלא בפעם הראשונה. בשנת 1992 גורש ללבנון, יחד עם מנהיגי ארגוני טרור רבים, בעקבות חטיפת נסים טולדנו ורציחתו. לאורך השנים נעצר פעמים רבות נוספות, בין השאר במהלך שתי האינתיפאדות ולאחר חטיפת שלושת הנערים. במצטבר ישב 17 שנה בכלא הישראלי. בתקופת האינתיפאדה השנייה שימש דובר החמאס, ונחשב לאחד ממנהיגיו הרוחניים של הארגון. ב־2006, בעודו במאסר, נבחר למועצה המחוקקת הפלסטינית מטעם החמאס.
יוסף נחשב כמתון יחסית בין אנשי החמאס. בשנת 2004 אמר כי חמאס יהיה "מוכן למדינה פלסטינית בגבולות 1967 עם הפסקת אש לטווח ארוך". הוא הסביר כי "פירושה של הפסקת אש בשבילנו הוא ששני צדדים לוחמים חיים זה בצד זה בשלום וביטחון לתקופה מסוימת, שמתאימה להתחדשות. פירוש הדבר, שחמאס מקבל שהצד השני יחיה בשלום ובביטחון". בראיון עמו בשנת 2006 אמר כי אם יזכה החמאס בבחירות יתנהל משא ומתן עם ישראל.
משפחתו
יוסף נשוי לסבחה, ולהם תשעה ילדים. בנו הבכור, מסעב חסן יוסף, שימש כסוכן שב"כ, וניצל את מעמדו כבנו של מנהיג רוחני בכיר בחמאס כדי להעביר לכוחות הביטחון מידע רגיש, ולמנוע פיגועים רבים. מאוחר יותר מסעב התנצר, עבר לארצות הברית, ופרסם את קורותיו בספר. השייח' יוסף הכחיש שבנו היה חבר בחמאס והודיע כי אינו מכיר בו עוד.
שבעה ימים (סדרת טלוויזיה)
שבעה ימים היא סדרת טלוויזיה מהסוגה מדע בדיוני ששודרה בערוץ UPN בשנים 1998–2001. עלילת הסדרה התרכזה סביב מסע בזמן.
תקציר העלילה
הסדרה מתארת את האירועים המתרחשים במחלקה מיוחדת של ה-NSA שפיתחה מכונת זמן שמתבססת על טכנולוגיה חוצנית שהושגה מהעב"ם שהתרסק ברוזוול. כפי שנאמר בפתיחת כל פרק, כדור הזמן, או כדור הצעד לאחור (צעד לאחור הוא גם שם הפרויקט כולו), שולח אדם אחד בחזרה בזמן. החזרה בזמן מוגבלת עד שבעה ימים בגלל מגבלות הטכנולוגיה החוצנית, ומכאן שם התוכנית. כיוון שכמות הדלק החוצני מוגבלת, המחלקה מקבלת היתר לבצע מסע בזמן רק בעניינים הקשורים לביטחון לאומי. קבוצת האנשים המנהלת את הפרויקט, ביחד עם הציוד, נמצאת בבסיס שנקרא 'ארץ לעולם לא', שנמצא במקום סודי במדבר נבדה.
כיוון שהסדרה התבססה על מסע בזמן, היה לה יתרון בכך שהיא יכלה לתאר באותו פרק אירועים דרמטיים (לדוגמה, התרסקות מטוס לתוך הבית הלבן) ובו בזמן לתאר את הניסיון של הדמויות השונות למנוע את האירועים האלה.
הפקה
לסדרה הופקו 3 עונות וכולן שודרו בצפון אמריקה. בממלכה המאוחדת כל העונות שודרו במסגרת ערוצי הלוויין. השידור הארצי החל בערוץ BBC2 ב-21 במאי 2001, והמשיך עד פרק 12 (הנשימה האחרונה) ואז הופסק. ב-26 בפברואר 2006 התחדשו שידורי התוכנית החל מפרק 13 (פרקרגייסט) ושודרו בערוץ BBC2 כל לילה לאחר חצות, למעט ימי שישי ושבת בבוקר כאשר משודרת הסדרה "מסע בין כוכבים". בקנדה, אוסטרליה, הודו, ניו זילנד, גרמניה, נורווגיה, פינלנד ושוודיה כל שלוש העונות שודרו כבר, ובאיטליה התוכנית נחשבה למאוד פופולרית כאשר היא שודרה בפריים טיים ביום ראשון. כל העונות שודרו בספרד, ישראל וסלובקיה, אולם בזמני צפייה לא נוחים שלא אפשרו לגבש קהל צופים רחב סביב התוכנית.
הסדרה צולמה בקליפורניה, ארצות הברית, במהלך העונה הראשונה, ובוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה, במהלך העונה השנייה והעונה השלישית.
ב-21 במאי 2001 בוטלה הסדרה, למרות הרצון של UPN לרכישת פרקים נוספים, וזאת בעקבות חילוקי דעות עקרוניים בין כוכבי הסדרה ג'ונתן לה-פאיליה וג'סטינה וייל. דווח שחילוקי הדעות ביניהם היו כה עמוקים עד שבפרקים האחרונים הם סירבו להצטלם ביחד והסיבה שניתן היה לראות אותם ביחד בפרקים ששודרו הייתה בעקבות עריכה ממוחשבת ושימוש בסצנות מפרקים קודמים.
הרשות לזכויות ניצולי השואה
כללי
במסגרת הסכם השילומים ויתרה ממשלת ישראל על זכותם של ניצולי השואה שעלו עד ליום ל-1 באוקטובר 1953 לתבוע את ממשלת גרמניה בגין נזקי בריאות.
הרשות נוסדה בשנות ה-50 תחת השם הלשכה לשיקום נכים, במטרה לפצות את הלוחמים שנפצעו בעקבות לחימה במלחמת העולם השנייה ואת ניצולי השואה אשר עלו עד ליום 1.10.1953 ובשל הסכם השילומים לא היו זכאים לתבוע את ממשלת גרמניה בגין נזקי בריאות.
היסטוריה
ב-1954 נחקק בכנסת חוק נכי המלחמה בנאצים אשר הסמיך את שר הביטחון למנות רשות שתדאג למימוש החוק. מיד לאחר החקיקה החליטה הממשלה להעביר את הסמכות בחוק משר הביטחון לשר האוצר. בעקבות ההחלטה הוקם מדור השיקום במשרד האוצר אשר טיפל בנכי המלחמה בנאצים. ההחלטה הייתה למורת רוחם של נכי המלחמה בנאצים אשר מחו על אופי הטיפול בהם, אך ללא הצלחה. ב-1957 נחקק חוק נכי רדיפות הנאצים. בחוק זה הממונה על הרשות המוסמכת היה שר האוצר. בעקבות החוק הורחב מדור השיקום והוקמה הלשכה לשיקום נכים במשרד האוצר אשר טיפלה גם בנכי רדיפות הנאצים. ב-2007 נחקק חוק ההטבות לניצולי שואה ובעקבותיו הוקמה הרשות לזכויות ניצולי השואה אשר החליפה את הלשכה לשיקום נכים וריכזה את הטיפול בכל ניצולי השואה.
אוכלוסיית הזכאים להטבות ולסיוע
עם הקמתה, הופקדה הרשות על מתן תגמולים וטיפול רפואי בנכי מלחמה בנאצים וכן בניצולי שואה אשר עלו עד ליום 1.10.1953.
עם חקיקת חוק הטבות לניצולי שואה בשנת 2007, החלה מגמה של הרחבת מעגל הזכאים לסיוע ולהטבות ברשות.
במסגרת מגמה זו, הוכרו ניצולי שואה שעלו לאחר 1.10.1953 (2007), אלמנים ואלמנות של ניצולי שואה (2014), יוצאי מדינות מרוקו, עיראק ואלג'ירה (2015), וכן ניצולי שואה שמקבלים רנטה ממדינת חוץ (2018) - כזכאים לזכויות ברשות.
על פי נתוני הרשות, מספר הזכאים להטבות ולסיוע עומד כיום (2018) על כ-220,000 איש והתקציב המחולק על ידה לניצולים עומד על כ-5 מיליארד ש"ח לשנה.
להלן הקבוצות הזכאיות להטבה ולזכויות ברשות:
ניצולי שואה
אזרחי ישראל אשר עברו בעצמם או בהיותם עוברים בזמן מלחמת העולם השנייה, עילת נרדפות אישית כגון שהיה בגטו, במחנה ריכוז, אלימות מצד גורמים נאצים או בריחה מחמת הפחד.
לוחמי מלחמת העולם השנייה
אזרחי ישראל אשר נגרמו להם נזקי בריאות עקב שירות מלחמתי במסגרת בעלות הברית או במסגרת היחידות הלוחמות (כגון פרטיזנים) בתקופת מלחמת העולם השנייה.
יוצאי עיראק
יוצאי עיראק אשר חוו את מאורעות הפרהוד שאירעו בבגדאד ב-1941.
יוצאי מרוקו ואלג'ירה
יוצאי מדינות אשר סבלו מהגבלות שונות תחת שלטון צרפת של וישי.
קצבאות
ניצולי שואה ולוחמי מלחמת העולם השנייה עשויים להיות זכאים להשלמת כל הכנסותיהם לסכום של עד 10,600 ש"ח לחודש, ולמענקים נוספים, או למענק רבעוני - אם הם מקבלים רנטות וקצבאות ממדינת חו"ל (כגון הרנטה מגרמניה).
סוגה ושיעורה של הקצבה משתנה בהתאם לשיוך לאוכלוסיות, לדרגת הנכות של ניצול השואה, למועד העלייה לארץ ולמצב הכלכלי של מקבל ההטבה.
טיפול רפואי ונפשי
ניצולי שואה ולוחמי מלחמת העולם השנייה זכאים לטיפול רפואי בכל המחלות והנכויות שנגרמו בשל הרדיפות, בנוסף לכך הרשות מספקת טיפול נפשי לזכאים.
סיוע בסיעוד
הרשות מספקת 9 שעות סיעוד, וכן שירותי סיעוד קצר מועד באמצעות הקרן לרווחת ניצולי השואה.
פטור מתשלום עבור תרופות
הרשות מספקת תרופות מרשם הכלולות בסל הבריאות, בפטור מהשתתפות עצמית, באמצעות קופות החולים.
ועדות שני
על מנת לסייע לניצולי השואה להוכיח קשר בין נכויות שונות ובין רדיפות הנאצים, כינסה הרשות בשנים 2009-2010 שורה של ועדת של מומחים בתחומי הרפואה השונים בראשות פרופ' מרדכי שני.
בדו"ח שפרסמו הוועדות, הן המליצו להכיר במספר מחלות כקשורות לרדיפות הנאצים ובהן: יתר לחץ דם, סוכרת, מחלות לב, סוגי סרטן, אוסטאופורוזיס, דמנציה, מחלות עור, מחלות פרקים ועמוד השדרה.
הוועדות קבעו אמות מידה להכרה במחלות אלו בהתבסס על גיל הניצול בתום המלחמה, שיוכו למעגלי רדיפה ומועד פריצת המחלה לראשונה.
ממצאי הוועדות אומצו על ידי הרשות במלואם.
הפרויקט הלאומי למיצוי זכויות ניצולי שואה
במסגרת הפרויקט נערכות מאות אלפי פניות יזומות ועשרות אלפי ביקורים בכתובות בהן נמצאים הניצולים והאזרחים אשר אותו כבעלי זכאות אפשרית, לשם בירור זכאויות ומימושן.
העברת הרשות ממשרד האוצר למשרד לשוויון חברתי
עם הקמתה, התנהלה הרשות במסגרת משרד האוצר וזאת בדומה לרשות הגרמנית אשר אמונה על תשלום פיצויים לניצולי שואה מכוח חוק הפיצויים הגרמני (BEG) אשר פעלה במסגרת משרד האוצר הגרמני. כמו כן, שר האוצר הוא הגורם הממונה על ביצוע דברי החקיקה המנחים את הרשות ועל קביעת התקנות לפיהן, כמו גם על מתן החלטות מנהליות מיטיבות, מינויים שונים, קביעת שיעורי התגמולים בצו ועוד.
בהסכם שנערך ונחתם ביום כ"ו בניסן התש"ף, 20 באפריל 2020 בין סיעת הליכוד לבין סיעת כחול לבן, סוכם על העברת הרשות לזכויות ניצולי השואה למשרד אשר יהיה באחריות שר אשר יהיה מסיעת כחול לבן.
בהתאם לכך, החליטה הממשלה ביום 14.6.2020 להעביר את שטח פעולת הרשות למשרד לשוויון חברתי. החלטה זו הובאה כהודעה לאישור הכנסת ביום 16.6.2020 בשעה 22:30 בלילה, ואושרה ברוב של 7 תומכים למול נמנע אחד, מבין כלל החברים שהיו אותה שעה במשכן. על העברת הרשות למשרד לשוויון חברתי, ובהתייחס להיעדרה של כל עבודת הכנה ראויה, נמתחה ביקורת בישיבת ועדת הכספים מיוני 2020.
בהמשך לכך, הגיב ח"כ אלעזר שטרן כי תלונה הוגשה על ידו לוועדת האתיקה, בגין האופן בו הועברה הרשות.
לימנאביס
לימנאביס (שם מדעי: Limenavis; מילולית: "עוף גבולי") הוא סוג נכחד של עוף קדום, שחי בסוף הקרטיקון עליון לפני כ-70 מיליון שנה לפני זמננו והשתייך לעופות הקמאים המפותחים ביותר (מהקבוצה אורניתורה). לעומת יתר העופות הקרטיקוניים הידועים שחיו באותו הזמן, הלימנאביס היה ככל הנראה קרוב יותר לעופות המודרניים בני זמננו.
הלימנאביס התגלה בחפירות ארכאולוגיות, בשנת 2001, בחנרל רוקה שבארגנטינה. מאובניו של הלימנאביס כוללים עצמות כנף, עצמות שבורות לא ברורות, ושרידים נוספים. בשנים שלאחר מכן, מצאו ראייה נוספת המקשרת בין הלימנאביס לאיכתיאורניס (עוף בעל שיניים), אך במקביל נמצאה ראיה נוספת לכך כי הוא אינו משתייך לקבוצה עופות בתראים.
נכון ב-2013, בוצעה בדיקה נוספת שבה הצליחו למצוא ראיות לקשר כלשהו המתקיים בין הלימנאביס לאיכתיאורניס.
יחסי יוון–פיג'י
יחסי יוון–פיג'י הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין הרפובליקה של איי פיג'י.
סקירה כללית
יוון ופיג'י כוננו באופן רשמי את יחסיהן הדיפלומטיים בשנת 1978. על פי משרד החוץ היווני, "היחסים בין שתי המדינות טובים וקיים שיתוף פעולה דו-צדדי ומולטירלי משביע רצון".
אין קהילה יוונית על האיים. מעט מאוד אנשים ממוצא יווני עובדים על האיים, וגם זאת לרוב כשליחים של ארגונים בינלאומיים או כאנשי עסקים המבקרים לעיתים קרובות בהם.
היוונים המגיעים לאיים נכנסים אליהם בקלות וללא צורך באשרת כניסה. לעומתם, אזרחים פיג'יאנים המגיעים ליוון זקוקים לאשרה כדי להיכנס אליה. אשרות לאזרחים הפיג'יאנים המגיעים ליוון מונפקות בוולינגטון, ניו זילנד. מספר שגרירויות של מדינות אירופה הממוקמות בפיג'י מנפיקות גם הן אשרות כניסה ליוון.
טוקי פונה
טוקי פונה (toki pona) היא שפה מתוכננת אוליגוסינתטית בעלת אוצר מילים בן 137 מילים בסיסיות ו-14 פונמות. השפה הומצאה על ידי הבלשנית הקנדית סוניה לאנג (לשעבר סוניה אלן קיסה). היא תוכננה סביב עקרונות של טאואיזם (ולא כשפת עזר בינלאומית), כאשר הכוונה בתכנונה הייתה ליצור שפה פשוטה.
שמה של השפה בטוקי פּונה מורכב מהמילים טוקי, שפירושה כשם עצם הוא "שפה" או "דיבור", ופונה, שפירושה הוא "טוב" או "פשטות". משמעות שמה היא לפיכך דיבור פשוט או שפה טובה.
מטרותיה העיקריות הן לעצב את דרכי החשיבה של הדובר סביב פשטות: "שפה פשוטה, לדרך חיים פשוטה", וכן לעצב שפה שבה הדובר מבטא בדיוק את מה שהוא מתכוון להגיד.
כתיבה והגייה
המילים הותאמו לכלליה הפונולוגיים של טוקי פּונה. דוברים שונים מבטאים מילים בצורה שונה, היות שלעיתים מילה מסוימת מזכירה להם מילה עם משמעות דומה בשפה שאותה הם דוברים.
ביסודה, טוקי פונה מיועדת לדיבור ופחות לתקשורת כתובה. למרות זאת ניתן לכתוב את השפה בצורות כתב רבות. הכתב הנפוץ והמקובל ביותר הוא האלפבית הלטיני. עם זאת, ניתן לכתוב את השפה בכל מערכת כתיבה היכולה להתאים לפונולוגיה של השפה. בנוסף, קיימות שתי מערכות כתב שפותחו עבור השפה. האחת היא מערכת הירוגליפית המכונה סיטלן פונה (sitelen pona). משמעות המילה סיטלן היא תמונה, ציור או דבר חזותי. במקרה זה היא במשמעות של כתב או ציור, והיא מכילה הירוגליף מקביל לכל מילה. השנייה מכונה סיטלן סיטלן (sitelen sitelen) והיא מערכת של כתב הברות ציורי.
קיימת גם שפת סימנים שבאמצעותה אפשר לבטא את כל מילות השפה. כמו כן ניתן לכתוב את השפה באלפביתים בינלאומיים נוספים, כגון אלפבית קירילי, אלפבית יווני, אלפבית דוונאגרי, היראגאנה, ועוד.
עיצורים
ברירת המחדל בהגיית כל מילה היא הגייתה כפי שהיא נרשמת באלפבית הפונטי הבינלאומי. עם זאת, אפשר להגות כמה מן האותיות ביותר מדרך אחת. זאת משום שהדובר חופשי לבטא את האותיות על פי הנוחות או הטבעיות שבהגייה.
תנועות
הגיית התנועות דומה להגיית חמש התנועות המצויות בספרדית ובאיטלקית, וכמו כן גם בעברית המודרנית.
פונולוגיה
הפונולוגיה של השפה דומה מאוד לבסיס הפונולוגיה היפנית, ומבוססת ברובה על הברות. הטעמת כל מילה היא בהברה הראשונה. מלבד העיצור "n" (נ|נו"ן בעברית) אין בה צמדי עיצורים או עיצורים ללא תנועה (המקבילים לעיצורים המנוקדים בשווא נח בעברית). לדוגמה, המילה סִינְפין (sinpin), שאחת ממשמעויותיה היא "חומה". במילה זו קיים אשכול עיצורים, והעיצור הראשון בו הוא אפוא "n", על פי כללי השפה.
המילים, למעט שמות פרטיים, נכתבות תמיד באותיות קטנות, כדי להבדילן משמות פרטיים – הפותחים באותיות גדולות. גם הגיית השמות הפרטיים מותאמת לכללי הפונולוגיה של טוקי פונה. למשל, השם "ספרד" בטוקי פונה, שנהגה בספרדית בתור "אסְפָּנְיָה", יתועתק לטוקי פונה (באופן ראשוני) בתור "Espanja". במצב זה התעתיק כולל שני אשכולות עיצורים: האחד של "s" ו-"p", והשני של "n" ו-"j". באשכול הראשון העיצור הראשון הוא "s", והוא אינו זהה לעיצור "n"; לכן נישאר רק עם העיצור השני באשכול זה. באשכול השני, לעומת זאת, העיצור הראשון הוא n, ולכן אשכול זה יכול להישאר בתעתוק. שמה של המדינה ייכתב אפוא "Epanja" ("אפַּנְיָה").
טבלת ההברות
בטבלה לעיל מוצגות כל ההברות האפשריות בטוקי פונה. לצד כל הברה מוצגת אותה ההברה בתוספת הצליל "n" בסופה. ההברה הבאה יכולה להתחיל בעיצור משל עצמה. על כן הן העיצור שלה והן העיצור "n" בהברה שלפניה יוצרים אשכול עיצורים; תוספת זו מתאפשרת הודות לכך שרק העיצור "n" מסוגל להופיע בפתיחת אשכולות עיצורים.
ההברות ti (טִי), ji, (יִי), wo (ווֹ) ו-wu (ווּ) אינן קיימות בשפה (בדומה ליפנית), ולצורך תעתוק שלוש האחרונות משתמשים בתנועה בלבד ומשמיטים את העיצור. התחליף להברה ti (טִי) בטוקי פונה הוא si (סִי). ההברה ju (יוּ) אינה קיימת באף אחת ממילות השפה העדכניות, אך היא משמשת לתעתוק מילים ושמות משפות אחרות.
צירופי סמיכות
אחד הכללים החשובים בטוקי פונה הוא שצירופי שמות עצם סתמיים יוצרים סמיכות. לדוגמה, המילה יאן (jan), שמשמעה "אדם" או "מישהו", מקבלת את המשמעות חבר כאשר באה אחריה המילה פונה (pona) בסמיכות "יאן פונה" (jan pona). משמעות הסמיכות היא "האיש של הטוב", ובהשאלה – איש טוב או חבר.
עקב המגבלה בכמות המילים בטוקי פונה, נוצר מצב שלרוב המילים יש מגוון גדול של משמעויות. ברוב המקרים משמעויותיה של כל מילה דומות זו לזו.
תהליך בניית שמות העצם בטוקי פּונה נעשה בשלבים, כך שכל שלב בנוי על בסיס קודמו. דהיינו, צירוף שם העצם מתחיל בשם העצם עצמו – הנושא, ולאחר מכן כל מילה משמשת כתואר שם שהופך את העצם לספציפי יותר ויותר. בצירופי סמיכות בעלי שלוש מילים ומעלה, המילים הראשונות מהוות יחידה אחת, בעוד המילים הבאות אחריהן תחבורנה אליהן, כחלק מצירוף סמיכות חדש. מבנה זה גורם לכך שסדר המילים משנה את המשמעות.
משמעות המילה טומו (tomo) היא "בית", "מבנה" או "חדר". משמעות הסמיכות "יאן טומו" (jan tomo) היא "איש של בית", ובהשאלה – "איש בית" או "בנאי". כל מילה נוספת תשנה את המשמעות הכוללת. למשל, אם נוסיף את המילה "פונה" לצירוף הסמיכות, יתקבל הצירוף "יאן טומו פונה" (jan tomo pona), שמשמעו "בנאי טוב". אולם אם נצרף לסמיכות "יאן פונה" (jan pona) את המילה "טומו", יתקבל הצירוף "יאן פונה טומו" (jan pona tomo), שמשמעו "חבר בית", כגון שותף לדירה.
צירופי סמיכות מורכבים
בצירופי סמיכות שבהם שלוש מילים ומעלה, עלול הדובר להתקשות בהבנת משמעות הצירוף, לכן, במקרים מסוג זה, ברירת המחדל היא לקשר בין שתי המילים הראשונות בצירוף, ואילו המילה השלישית נלווית להם.
כדי לעקוף את המגבלה הזו, משתמשים במילה פי (pi). מיקומה של המילה הזו מסמן את המקום שבו נחצה הצירוף לשני חלקים. כך למשל, אם היא תמוקם בין המילה הראשונה לשנייה בצירוף, המילה הראשונה תהא בודדה ואילו המילים השנייה והשלישית יתקשרו ויצרו משמעות עצמאית נפרדת. עם המילה פי ובלעדיה יכולות להיווצר שתי משמעויות שונות לחלוטין לאותו הצירוף. ​לדוגמה:
בניית משפטים
בטוקי פונה, מילים מקבלות את משמעותן התחבירית באמצעות מיקומן במשפט. על מנת להפוך מילה מסוימת לפועל, יש להוסיף לפניה את המילית לי (li). המילית "לי" מסמנת סיום של רשימת צירופי הסמיכות ותחילת הפועל במשפט. לכן, פירוש המשפט "יאן פונה לי קאמה" (jan pona li kama) הוא "איש טוב בא" או "חבר בא". המילה קאמה (kama) יכולה להתפרש במספר אופנים: כשם עצם, בתור "הגעה", או כפועל, בתור "להגיע", "לחזור" או אף "לשוב".
המילים מי (mi) ו-סינה (sina), שמשמעותן "אני" ו"אתה" ובהתאמה, יוצאות מן הכלל, משום שהן לא דורשות את המילית "לי" (li) אחריהן. ניתן להסביר זאת בכך שגם בעברית, מילים אלה אין באפשרותן ליצור צירוף סמיכות. לכן, המילה שבאה אחריהם כבר יכולה להיות פועל. דבר זה עשוי לגרום לרב-משמעיות במשפט, מה שקורה גם בשפות טבעיות רבות.
פירושם של המשפטים בטוקי פּונה הוא חופשי למדי, ועשוי להיות תלוי מאוד בהקשר. אמרה שגורה היא "טוקי פונה לי טוקי פונה" (toki pona li toki pona), שפירושה הנפוץ הוא "טוקי פּונה היא שפה טובה".
פעלים יכולים להיות הן פעלים עומדים והן פעלים יוצאים. דהיינו, הפעלים האלה יכולים להיות גם בעלי וגם חסרי מושא ישיר. בדומה לעברית, בה ניתן לומר "אני רואה" (ללא מושא) לעומת "אני רואה את הבית", אפשר לומר בטוקי פונה "מי לוקין" (mi lukin), לעומת "מי לוקין א טומו" (mi lukin e tomo). המילית א (e) מסמנת את סיום הפסוק הפועלי, ותחילת בניית שם עצם נוסף, כמושא ישיר שלו. אפשר להשתמש במילית מספר פעמים, לציון מספר מושאים. לדוגמה, המשפט "אני רואה הן את הבית והן את האיש", יתורגם ל"מי לוקין א טומו א יאן" (mi lukin e tomo e jan).
מבנה זה שומר על מינימליזם צוּרני של השפה, והאנטרופּיה של המורכבות בתוכן המשפט מתרכזת בסידורן של המילים. זהו ריכוז הפוך לזה המתקבל בשפות בעלות יחסות או בניינים, בהן מבנה צורני מכיל מידע.
אחרי הופעת המילה 'לי', מתרחש תהליך דומה בבניית הפועל.
במערכת הפועל של טוקי פונה אין נטיית זמנים; ניתן להבין את הזמן מההקשר או ממשפטי התניה. בנוסף, המילים בטוקי פונה אינן מיודעות; במקום היידוע, ניתן להשתמש במילה ני (ni), שמשמעה הוא "הזה" או "ההוא", לאחר שמות עצם בודדים או צירופי סמיכות.
שאלות
בטוקי פונה יש מילת שאלה אחת בלבד, סמה (seme), והיא חסרת כל פירוש. היא מקבלת את תפקידה כתוצאה ממיקומה במשפט; היא מתפקדת כמשתנה בלתי קשור, שיש להשלים אותו על פי מיקומה התחבירי במשפט. מילה זו יכולה לשמש כאחת ממילות השאלה השונות, כגון "מי", "מה", "איזה" ו"כיצד".
דוגמאות:
תשובה: "מי לוקין א יאן פונה" (mi lukin e jan pona) או "א יאן פונה" (e jan pona), כלומר: "אני רואה איש טוב".
תשובה: "מי אוֹלין א יאן ני!" (!mi olin e jan ni), כלומר: "אני אוהב את האיש הזה!". משמעות המילה אוֹלין (olin) היא "אהבה" או "לאהוב".
זאת אומרת, השאלה בנויה כמשפט הצהרה, כאשר המילה סמה הופכת את ההצהרה לבקשה להחליפה במילה אחרת.
שאלות כן–לא מסומנות באחת משתי הדרכים: רק בעזרת אינטונציה עולה (כמו בעברית), או בעזרת הצבת האפשרויות.
למשל: "טומו ני לי פונה אנו סמה?" (?tomo ni li pona anu seme) "בית זה הוא טוב או מה?" משמעות המילה אַנוּ (anu) בעברית היא "או".
אופציה נוספת היא הצבת הצהרה ושלילתה, כמו במשפט "טומו ני לי פונה אלא פונה?" (?tomo ni li pona ala pona), מילולית: "הבית הזה לא טוב/טוב?" (חלק גדול מהמילים ומהדקדוק של טוקי פונה שאול מסינית, כמו במקרה הזה) כאן התשובה יכולה להיות "פונה אלא" (pona ala), או "פונה" (pona). כלומר, "לא טוב" או "טוב". משמעות המילה אלא (ala) היא "לא".
זמנים והמילית "לה"
כחלק מעקרון הדאואיזם של השפה, הפועל איננו מוטה זמן. לכל משפט ניתן להתייחס כאילו נאמר בשלושה זמנים שונים. ברוב המשפטים ניתן להבין את המשמעות מההקשר. אך במקרים שבהם הדובר רוצה בכל זאת להשתמש בזמנים שונים, עליו להיעזר במילית לה (la) בתחילת המשפט. לפניה צריך לציין את הזמן, ולכך יש שלוש אפשרויות:
דוגמאות:
שימושים נוספים של המילית "לה"
ניתן להתייחס לזמן מדויק באמצעות שינוי נוסף במילית "לה".