cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מאה (זמן)
מערכות תארוך מודרניות יותר כמו מספור שנים אסטרונומי המשמשת אסטרונומים, מתחילות את הספירה מהשנה אפס. במערכות כאלה נעשה שימוש ב-0 עד 99 לציון המאה הראשונה.
השימוש בקו זמן כרונולוגי המבוסס על ספירת הנוצרים הצליח ליצור אחידות בדיווח על האירועים שונים מההיסטוריה האנושית. שימוש בשנים, עשורים, מאות ואף אלפים להגדרת תקופות היסטוריות מהווה קנה מידה למיקום האירועים מסוימים על ציר הזמן.
השימוש בשנים ובעשורים מתאר אירועים נקודתיים ומגמות לאורך מספר שנים. תקופות היסטוריה ארוכות יותר דוגמת מאות, נפוצו בתקופה המודרנית, תרומת בכך שהשימוש במאות מאפשר לתאר מהלכים היסטוריים ארוכי טווח דוגמת שלטונן של אימפריות שונות לאורך ההיסטוריה האנושית, מי שלט באילו שטחים לאורך ההיסטוריה האנושית ולאורך אילו תקופות היסטוריות ועוד. שימוש ביחידות זמן של אלפים שנים אינו נפוץ בקרב הקהל הרחב, אלא בעיקר בקרב היסטוריונים החוקרים בין השאר תנועת אוכלוסיות, שינויי אקלים, התפתחות והכחדת מינים וכדומה.
לארי אדלר
לורנס 'לארי' ססיל אדלר (אנגלית: Lawrence "Larry" Cecil Adler; 10 בפברואר 1914 – 7 באוגוסט 2001) היה נגן מפוחית יהודי-אמריקאי, הנחשב בעיני רבים כנגן המפוחית הטוב בעולם.
ביוגרפיה
את גדולתו של אדלר בעיני נגני מפוחית, ניתן להסביר בכך שהיה הראשון שהעלה את מעמד המפוחית, שעד אז נחשב ככלי מוגבל ועממי ששימש בעיקר לנגינת מוזיקת פולק וליווי, לכלי נגינה רציני העומד בפני עצמו. אדלר היה מופיע בהיכלי קונצרטים, עם קטעים קלאסיים כשסימפוניה מלווה אותו, וכשהמפוחית משמשת ככלי הסולו.
בנוסף לנגינה, גילה אדלר כישרון גם בתחומים נוספים. הוא שיחק במספר סרטים והופיע בסדרות טלוויזיה; כתב טור סאטירי פופולרי במגזין "Private Eye", שימש כמבקר מסעדות וכתב מספר ספרים, ביניהם האוטוביוגרפיה שלו, "It Ain't Necessarily So" ב-1985.
ב-1953 היה מועמד לפרס אוסקר על פסקול הסרט ג'נבייב - אף ששמו לא הוזכר בכתוביות מכיוון שהופיע ברשימה השחורה בתקופת חקירות הסנטור ג'וזף מקארתי.
ב-1994, כשהוא בן 80, הקליט אדלר בשיתוף עם מפיק התקליטים של הביטלס, ג'ורג' מרטין, אלבום עם ביצועים לשירי המלחין ג'ורג' גרשווין, כולל ביצוע מהולל לרפסודיה בכחול.
אדלר נפטר בגיל 87 והותיר ארבעה ילדים.
פרס המוזיקה של MTV אירופה לשיתוף הפעולה הטוב ביותר
להלן רשימת הזוכים והמועמדים לפרס המוזיקה של MTV אירופה לשיתוף הפעולה הטוב ביותר.
מיל
אישים:
ראו גם
}}
אם/ אז
הפקות
פיתוח המחזמר אם/אז התקיים באפריל 2013, בהשתתפות אידינה מנזל ובבימויו של מייקל גריף.
הפקה ניסיונית של המחזמר הועלתה בתיאטרון נשיונל. ההצגות המקדימות התחילו ב-5 בנובמבר 2013 וערב הפתיחה התקיים ב-24 בנובמבר. ההפקה רצה עד ה-8 בדצמבר 2013.
הפקת המחזמר בברודוויי החלה בהצגות מקדימות ב-5 במאי 2014 בתיאטרון ריצ'רד רודג'רס, וערב הפתיחה הרשמי התקיים ב-30 במאי. ההפקה כללה בימוי מאת מייקל גריף, כוראוגרפיה מאת לארי קייגווין, עיצוב תפאורה מאת מארק וונדלנד, עיצוב תלבושות מאת אמילי רבהולץ, עיצוב תאורה מאת קנת' פוזנר, ותזמור מאת מייקל סטארובין. צוות השחקנים המקורי כלל את אידינה מנזל בתפקיד אליזבת', לה צ'נזה בתפקיד קייט, ג'יימס סניידר בתפקיד ג'וש, אנתוני ראפ בתפקיד לוקאס, לצד טמיקה לורנס, ג'ן קוללה, ג'רי דיקסון וג'ייסון טאם. ההפקה נסגרה ב-22 במרץ 2015 לאחר 29 הצגות מקדימות ו-401 הופעות רגילות. אלבום ההקלטות של צוות השחקנים הופץ על ידי Masterworks Broadway ב-3 ביוני 2014.
== עלילה ==
פרולוג
אליזבת', גרושה טרייה בת 38, מתכננת ערים, עוברת לניו יורק על מנת להתחיל מחדש. היא נפגשת עם חבריה קייט, גננת, ולוקאס, פעיל חברתי, בכיכר מדיסון. קייט מציעה שאליזבת' תתחיל להשתמש בכינוי "ליז" ושתחפש חוויות חדשות. לוקאס מציע לחזור לכינוי מימי הקולג', "בת'", ושתתחיל ליצור קשרים מקצועיים בעיר ("Prologue/What If").
(המחזמר מציג את שתי האפשרויות שיכולות להתקיים. "ליז" נשארת בפארק עם קייט בעוד "בת'" עוזבת עם לוקאס. שאר המחזמר מתאר את שני הנתיבים שחייה של אליזבת יכולים ללכת בהם).
ליז
ג'וש וליז יוצאים למספר דייטים, ובסופו של דבר הם חוזרים לדירתה של ליז, שם היא שוקלת את ההשלכות של לקיים איתו יחסי מין ("What the Fuck"). לאחר ששכבה איתו, ג'וש מצהיר שהוא רוצה לנהל מערכת יחסים עם ליז. היא לא בטוחה אם זה הדבר הנכון לעשות, אבל היא מחליטה לקחת סיכון ("Here I Go").
מאוחר יותר ליז יוצרת קשר עם חבר ותיק, סטיבן, שעובד במשרד של מתכנן ערים. משרת הסגן שלו אוישה לאחרונה, אבל הוא ממליץ על ליז למשרת פרופסור והיא מקבלת את התפקיד. ג'וש מציג את החבר הכי טוב שלו דייוויד ללוקאס, והשניים הופכים לזוג. לאחר שג'וש וליז יצאו כבר מספר חודשים, ליז נכנסת להריון. חברתה קייט מחליטה להתחתן עם בת זוגה אן ("Surprise"), וליז מחליטה להתחתן עם ג'וש וללדת את התינוק ("This Day/Walking by a Wedding").
ג'וש נרגש והמום לקבל את פני בנו הראשון לעולם ("Hey, Kid"). לוקאס מהסס להתחייב לחיים עם דייוויד, אבל דייוויד משכנע אותו להפסיק להסס. הם מתחתנים ומאוחר יותר מאמצים בן ("Best Worst Mistake").
לליז ולג'וש נולד בן שני, וליז מתחננת בפני ג'וש לוותר על ההצעה לצאת לסבב שירות שלישי בחו"ל, והוא עושה זאת. מספר שנים לאחר מכן, ג'וש מקבל בקשה נוספת לחזור לסבב מעבר לים, והוא אינו יכול לסרב. הוא נשלח לסבב, וזמן קצר לאחר מכן נהרג בעת מילוי תפקידו ("I Hate You").
ליז המדוכאת הרוסה מכך שהיא צריכה ללמוד לחיות ללא ג'וש ("Learn to Live Without"). ליז נשענת במידה רבה על חבריה כדי להתמודד עם האובדן שלה, אבל בסופו של דבר היא משלימה עם החיים ללא ג'וש ("What Would You Do"/"Always Starting Over"). היא מחליטה לעזוב את משרת ההוראה שלה. קייט ואן מתגרשות לאחר שאן בגדה בקייט.
סטיבן מבקש מליז לבוא לעבוד עבורו על פרויקט פיתוח חדש וגדול במרכז מנהטן, והיא נעתרת ("What If? (Reprise)").
בת'
בת' עונה לשיחת הטלפון כשהיא עם לוקאס. שיחת הטלפון היא מסטיבן, עמיתה הוותיק לעבודה, שנפגש איתה למחרת כדי לדון באפשרות שתהפוך לסגנית מתכנן הערים בעיר. בת' שוקלת את הבקשה ובסופו של דבר מקבלת את תפקיד הסגנית שמציבה אותה כאחראית על אותו פרויקט ("A Map of New York").
לוקאס ובת' משתתפים במחאה של לוקאס נגד פרויקט פיתוח, שבו לוקאס מבקר את בת' על כך שמכרה את עצמה ("Ain't No Man Manhattan"). בת' גורמת ללוקאס לחזור בו מהתנגדותו כאשר היא משתמשת בקשריה החדשים ומוציאה את ספרו לאור.
בת' וסטיבן מתקרבים, ובת' מנשקת אותו אבל הוא עוזב כדי להיות עם אשתו ("What the Fuck"). בת' מתקשרת ללוקאס, והשניים מעבירים את הלילה ביחד. בת' לא רוצה לנהל מערכת יחסים עם לוקאס, אבל הוא מנסה לשכנע אותה להמשיך את החיזור ביניהם ("You Don't Need to Love Me"). בת' תוהה האם קיבלה את ההחלטות הנכונות בחייה, כולל לשכב עם לוקאס ("No More Wasted Time").
בת' נכנסת להריון אבל לא מספרת ללוקאס. חברתה קייט מחליטה להתחתן עם בת זוגה אן ("Surprise"). בת' עוברת הפלה מבלי להתייעץ עם לוקאס; לכן, הוא לא מדבר איתה במשך שנתיים. היא מהרהרת כיצד בחירותיה השאירו אותה לבד ("This Day/Walking by a Wedding").
יוסף אסלן קטאווי
יוסף אסלן קטאוי פאשא (בערבית: يوسف اصلان قطاوي باشا; י"ט בטבת ה'תרכ"א 1861 – י"ב טבת ה'תש"ב 12 במאי 1942, קהיר) היה תעשיין ודיפלומט יהודי-מצרי ששימש כשר אוצר, שר תקשורת וחבר הסנאט לקראת סוף חייו, ובמקביל שימש כראש הקהילה היהודית בקהיר. נחשב לפוליטיקאי היהודי החשוב ביותר בתקופת מצרים המודרנית, והיהודי המצרי הבולט ביותר בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.
אם/ אז
בת'
בת' זוכה בפרסים על עבודתה ולוקאס הופך לאקטיביסט ידוע. בת' לוקחת על עצמה בת חסות צעירה, אלנה; בת' ביקורתית כלפי אלנה על החלטתה לעזוב את עבודתה כדי ללכת בעקבות בעלה ולהקים משפחה. בת' שוב מהרהרת כיצד בנתה לעצמה חיי רווקות ("You Learn to Live Without").
יוסף אסלן קטאווי
קורות חיים
קטאוי בא ממשפחה יהודית חשובה של סוחרים ומנהיגי קהילות בקהיר. למד הנדסה בפריז ומשחזר לקהיר בשנת 1882 הפך לפקיד במשרד העבודות הציבוריות. לאחר שלמד ייצור סוכר במוראביה שבצ'כיה, ניהל מפעל סוכר במצרים והקים מפעלי תעשייה אחרים. ב-1912 הוענק לו התואר פאשא.
אם/ אז
בת'
לאחר שחוותה מצב של כמעט מוות במהלך נסיעת עסקים ("The Moment Explodes"), בת' מתקשרת ללוקאס, מפייסת אותו, ומחדשת את ידידותם ("Some Other Me"). קייט ואן מתחתנות, אך מאוחר יותר מתכננות להתגרש לאחר שאן בגדה. בת' משכנעת אותן שלא להתגרש ומזכירה להן שהחיים קצרים ("Love While You Can"). סטיבן, גרוש כעת, אומר לבת' שהוא מתחרט על שדחה את התקרבותה שנים קודם לכן. הוא מזמין אותה לעבוד עבורו בממשלת המדינה ("A Map of New York (Reprise)"). היא דוחה את ההצעה, בוחרת להישאר בניו יורק כדי להתמודד למועצת העיר.
כאשר בת' פוגשת את לוקאס וקייט לקפה בפארק, היא פוגשת רופא צבאי בשם ג'וש שחזר זה עתה הביתה מהסבב השלישי שלו בשירות. הוא ניגש אליה והיא מניחה לו לקנות לה קפה ("What If? (Reprise)").
יוסף אסלן קטאווי
קורות חיים
מועצת העדה הספרדית בראשות יוסף קטאווי נקטה עמדה אנטי-ציונית, והוא דרש מבנו רנה, שקיבל לאחר מותו את נשיאות העדה, להשתלב בחברה המצרית.
חוקי קירכהוף
חוקי קירכהוף למעגלים (או חוקי קירכהוף) הם צמד חוקים פיזיקליים העוסקים בזרמים ומתחים במעגלים חשמליים, בתנאי קיום שדה חשמלי משמר, בו הפוטנציאל החשמלי הסקלרי מוגדר.
החוקים תוארו לראשונה על ידי גוסטב קירכהוף בשנת 1845. חוקים אלו היו במקור חוקים ניסיוניים, אולם, שני החוקים נובעים מחוקי שימור מטען ואנרגיה וניתן לקבל אותם ממשוואות מקסוול אשר נוסחו 19 שנה מאוחר יותר ב־1864. לחוקים מקום חשוב בניתוח מעגלים חשמליים.
מקרים פרטיים של חוקים אלו הם חיבור בטור וחיבור במקביל.
חוק הזרמים
חוק הזרמים (Kirchhoff's Current Law או בקיצור KCL), נקרא גם החוק הראשון של קירכהוף או חוק הצומת.
החוק מסתמך על חוק שימור המטען – עבור כל נקודה במעגל שאין בה הצטברות של מטען, כל מטען שנכנס צריך גם לצאת. בהתאם לכך, סכום הזרמים הנכנסים לצומת חשמלי שווה לסכום הזרמים היוצאים ממנו. כלומר:
או – הסכום האלגברי של הזרמים הנכנסים לצומת ויוצאים ממנו שווה לאפס.
n מייצגת את כמות ה"ענפים" של הצומת שמהם הזרם נכנס או יוצא. לצורך החישוב, הזרמים הנכנסים לצומת מקבלים סימן חיובי והיוצאים סימן שלילי.
הוכחה לחוק הזרמים על ידי דיברגנץ
ניתן להגיע לחוק הזרמים על ידי ביצוע פעולת הדיברגנץ על חוק אמפר המתוקן ושילוב עם חוק גאוס:
כלומר סכום הזרמים הנכנסים לנפח מסוים (כאשר אלה היוצאים הם שליליים) שווה לקצב השתנות צפיפות המטען שם. אם הצפיפות לא משתנה
חוק המתחים
חוק המתחים (Kirchhoff's voltage law או בקיצור KVL), נקרא גם החוק השני של קירכהוף.
החוק מסתמך על חוק שימור האנרגיה וטוען שסכום המתחים (הפרשי הפוטנציאלים) על פני לולאה סגורה כלשהי במעגל חייב להיות אפס (אחרת ניתן ליצור אנרגיה יש מאין). אם נקודת ההתחלה ונקודת הסיום הן אותה הנקודה לא יכול להיות הפרש פוטנציאליים בינה לבין עצמה. כלומר:
כאשר n מייצגת את מספר המתחים הנמדדים.
על פי חוק אוהם: \ V = I R כאשר:
הסימן של הזרם (חיובי או שלילי) נקבע בהתאם לכיוון הלולאה, כך שאם הזרם והלולאה באותו הכיוון הוא יהיה חיובי ואם הם בכיוונים מנוגדים הוא יהיה שלילי.
לאור זאת ניתן להגיע לניסוח נוסף לחוק המתחים: בכל לולאה סגורה במעגל, הסכום האלגברי של הכא"מים של כל המקורות שווה לסכום האלגברי של המכפלות IR.
המתח של כא"מ יחשב חיובי כאשר כיוון הלולאה הוא מההדק השלילי לחיובי.
גרסה נוספת לאותה המשוואה:
אם משתמשים בגרסה זו של המשוואה יש לזכור להפוך את כל הסימנים של IR.
הוכחה לחוק המתחים על ידי רוטור
ניתן להגיע לחוק המתחים על ידי איפוס השינוי בשטף המגנטי בחוק פאראדיי:
משמע הרוטור של השדה שווה לאפס ולכן השדה הוא שדה משמר שאינו תלוי מסלול, ומכאן בלולאה סגורה הפרש הפוטנציאלים יהיה שווה לאפס.
ניתוח מעגל חשמלי באמצעות חוקי קירכהוף
נתון מעגל חשמלי בעל שני מקורות מתח ושלושה נגדים.
בשלב הראשון מגדירים כיוון לזרמים במעגל. בשלב זה כיוון הזרמים עדיין לא ידוע, אם יש טעות הזרם הרלוונטי יצא שלילי.
על פי החוק הראשון:
בשלב השני מגדירים לולאות וקובעים עבור כל אחת מהן באופן שרירותי האם הכיוון החיובי יהיה נגד או עם כיוון השעון.
יישום החוק השני על לולאה s1 נותן:
יישום החוק השני על לולאה s2 נותן:
אם נתון הפתרון הוא
ל-i_3 יש סימן שלילי, זה אומר שהכיוון של i_3 הוא הפוך מזה שהנחנו לצורכי הפתרון (כלומר, כיוונו הפוך לזה שנראה בציור).
מקרים פרטיים
בחיבור חשמלי בטור של שניים או יותר רכיבים חשמליים, הזרם שעובר בכל אחד מהרכיבים זהה, והמתח הכולל עליהם שווה לסכום המתחים על כל אחד מהם בנפרד.
בחיבור חשמלי במקביל של שניים או יותר רכיבים חשמליים, המתח על כל אחד מהם זהה, והזרם הכולל שעובר בהם שווה לסכום הזרמים שעובר בכל אחד מהם בנפרד.
יחסי וייטנאם–מלזיה
ראשיתם של יחסי וייטנאם–מלזיה (במלזית: Hubungan Malaysia–Vietnam; בוייטנאמית: Quan hệ Malaysia–Việt Nam) מתוארכים לסיבות המאה החמש עשרה. מלזיה כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם ב-30 במרץ 1973 ויחסים אלו קיימים עד ההווה. במהלך שנות השבעים והשמונים של המאה העשרים המאוחרות, היחסים בין המדינות נעשו מתוחים כתוצאה מזרימת פליטים וייטנאמים למלזיה בעקבות המלחמה הווייטנאמית-קמבודית. ההכרעה המאוחרת של סוגיות אלה הובילה לטיפוח יחסים בילטרליים בין שתי המדינות במישורי המסחר והכלכלה, והמסחר הבילטרלי בין המדינות הלך וגבר, עם התרחבות למישורי טכנולוגיית מידע, חינוך וביטחון לאומי.
וייטנאם ומלזיה חולקות גבול ימי במפרץ תאילנד ובים סין הדרומי, ויש להן תביעות טריטוריאליות חופפות על איי ספראטלי. לשתי המדינות שגרירויות השוכנות בערי בירתן; לווייטנאם שגרירות בקואלה לומפור, ולמלזיה שגרירות בהאנוי ובקונסוליה בהו צ'י מין סיטי. רישומים היסטוריים מראים כי אנשים וייטנאמיים ביקרו בקבוצות קטנות במדינות ובסולטנויות המרכיבות את מלזיה המודרנית מאז המאה השמונה עשרה. מלזיה מהווה את ביתם של קהילת גולים וייטנאמים גדולה, המורכבת ממהגרי עבודה, עובדי דואר וסטודנטים, המונים כ-100 אלף איש. וייטנאם מארחת גם היא קהילת מלזים קטנה, המורכבת בעיקר מאנשי עסקים בהו צ'י מין סיטי והאנוי.
שידוך (תורת הגרפים)
בתורת הגרפים, שידוך או זיווג עבור גרף הוא אוסף של קשתות מאותו הגרף, כך שאין שתי קשתות באוסף שנוגעות בצומת משותף. מקור השם "שידוך" הוא בכך שבחירת הקשתות "משדכת" זוגות של צמתים זה לזה באופן מונוגמי: לכל צומת המשתתף בשידוך יש בן זוג אחד ויחיד. הגודל של השידוך מוגדר להיות מספר הקשתות שבו.
לשידוכים חשיבות רבה בתורת הגרפים, והם מתקשרים באופן טבעי לבעיות רבות (למשל לבעיית הנישואים היציבים). ישנם מספר סוגים מיוחדים של שידוכים:
בעיית מציאת מספר השידוכים המושלמים בגרף דו-צדדי היא שלמה ל-, בעוד שבעיית ההכרעה המקבילה לה - השאלה האם בגרף דו-צדדי קיים שידוך מושלם - ניתנת לפתרון יעיל, כלומר ידוע שהיא שייכת ל-P.
מספר השידוכים בגרף שלם של K_{n+1} עבור n אי זוגי ניתן לביטוי באמצעות עצרת כפולה: לכל קודקוד יש n אפשרויות שידוך, ולאחר שבוחרים שידוך לקודקוד אחד עם אחר נותר לבחור שידוך ליתר הקודקודים מלבד שני אלו ששודכו. לדוגמה בגרף שלם של ארבעה קודקודים, א', ב', ג' וד' יש שלושה שידוכים מושלמים: א+ב וג+ד, א+ג וב+ד, וא+ד וב+ג.
רות ארונס
רות יוז ארונס (באנגלית: Ruth Hughes Aarons; 13 באוגוסט 1918 - 9 באפריל 1976) הייתה טניסאית שולחן יהודיה-אמריקאית. פעמיים ברציפות אלופת עולם ביחידות (פראג 1936 ובאדן 1937), בעלת 5 מדליות, מהן 3 זהב מאליפויות העולם. היא טניסאית השולחן האמריקאית היחידה שזכתה בתואר ליחידים.
קורות חיים
ארונס נולדה בסטמפורד, קונטיקט, למשפחה יהודית עשירה. אמה, לילה יוז, הייתה זמרת אופרה ואביה, אלפרד, היה מפיק בתיאטראות ברודוויי. היא גדלה בניו יורק והחל לשחק טניס שולחן לגמרי במקרה בשנת 1933, במהלך משחק טניס שהופסק בשל סופת גשמים. היא גילתה את המשחק והוקסמה.
בשנים 1936 ו-1937 זכתה ארונס בשתי אליפויות עולם רצופות בטורניר ליחידות, והייתה לאמריקאית הראשונה שזכתה באליפות עולם בטניס שולחן ליחידים, והיחידה שהשיגה זכייה כפולה רצופה ליחידים. באליפות אנגליה הפתוחה שנערכה ב-1937 היא זכתה בשני תארים, ביחידות ובזוגות מעורבים.
ארונס פרשה מטניס שולחן תחרותי בשנת 1938. היא הייתה סוכנת מצליחה של שחקנים בתעשיית הקולנוע והתיאטרון וזכתה להצלחה רבה. בין השחקנים שהיו מיוצגים בחברה שהקימה היו: שירלי ג'ונס, ג'ק קסידי, שון קסידי , דייוויד קסידי, סוזן דיי, ג'ורג' צ'קיריס, ג'ניס פייג' , סלסט הולם ועוד.
שנים לאחר מכן, היא התמכרה לתרופה, סקונל, תרופה ממשפחת הברביטורטים. חברה הקרוב דייוויד קסידי גילה בביתה אלפי כדורים של תרופה זו. התרופה גרמה בסופו של דבר למותו הטרגי של אביו, ג'ק קסידי, שנרדם עם סיגריה ביד ונשרף ב-12 בדצמבר 1976. בעקבות מצבה ואירוע טרגי זה, עזבו כל לקוחותיה את החברה שניהלה, כי איבדו את האמון ביכולתה.
ב-6 ביוני 1980, חמישה ימים לפני יום הולדתה ה-62, נמצאה ארונס מתה במקלחת ביתה בבוורלי הילס, ככל הנראה מנפילה ופגיעה בראשה.
קארין ארד
קארין ארד (נולדה ב-21 במאי 1972) היא סופרת ועיתונאית ישראלית. נודעה בעיקר בסגנון כתיבתה הפרובוקטיבי בנושאי מיניות ויחסי מגדר.
ביוגרפיה
ארד החלה את דרכה העיתונאית במאמר "איך לא לעצבן לנו את הדגדגן", שזכה לתפוצה רחבה ברשת האינטרנט הישראלית. המאמר אף זכה לאזכור בתוכנית הלימודים של המחלקה ללימודי מגדר באוניברסיטת תל אביב. בהמשך כתבה ארד על מיניות במגזינים "עולם האשה" ו"בלייזר", במוסף "זמנים מודרניים" ב"ידיעות אחרונות", "העיר", "עכבר העיר", "בננות" ובמגזין "View".
בשנות ה-90 סיפרה בראיונות כי אמה, מהא (סולימאן), היא ערבייה ממוצא ירדני שהתגיירה.
ב-2003 יצא ספרה הראשון, "יש אלוהים". בפתיח צוין:.
ארד הייתה חברת מפלגת עלה ירוק והיא הוצבה במקום השלישי ברשימת המפלגה בבחירות לכנסת השמונה עשרה (2009).
ביולי 2020 החלה לשדר את הפודקאסט ״טוקי סטייל״ יחד עם שחר כהן בנושאי סקס ויחסים.
שלמה אלגאזי
הרב שלמה אלגאזי (ש"ע, 1610 - תמ"ג, 1683) היה רב בטורקיה ובירושלים ומחבר ספרים רבים. נודע במלחמתו בשבתי צבי ובחסידיו.
נשר רמלה (אתר פלאוליתי)
נשר רמלה הוא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי שהתגלה בעקבות פעולות חציבה במפעל נשר רמלה בשפלה. האתר נמצא בתוך שקע קרסטי גדול, תחת כיפת השמים. חפירות האתר חשפו שכבות ארכאולוגיות עמוקות המעידות על ביקורים חוזרים ונשנים במקום של חבורות ציידים באמצע התקופה הפלאוליתית התיכונה, לערך 140–100 אלף שנים לפני זמננו. עיקר העדויות הן כלי צור מסותתים ששימשו לטביחת בעלי חיים ועצמות מאובנות של פרסתנים שניצודו. בחלק מהשכבות קיימים שרידי אש ומדורות. בשכבה התחתונה ביותר באתר התגלו חלקי לסת וגולגולת אנושיים בעלי צורה קדמונית מהצפוי; בתקופה זו כבר ידועים באזור הלבנט וסביבתו אוכלוסיות של אדם מודרני (הומו ספיאנס) ואדם ניאנדרטלי אך האדם מנשר רמלה ארכאי יותר בצורתו.
שלמה אלגאזי
ביוגרפיה
חתנו היה הרב אהרן לפפה. נכדו נקרא גם הוא שלמה אלגאזי, הוא היה תלמידו של מחבר הספר פרי חדש, וכיהן כרבה של מצרים במאה ה-18.
ספריו
חיבר ספרים כמנין ראשי התיבות של שמו: שמע שלמה, לחם סתרים, מעולפת ספירים, המון רבה, אהבת עולם, תאוה לעיניים, גופי הלכות, אפריון שלמה, זהב שיבה, יבין שמועה.
בארנס אנד נובל
החברה מפעילה בכל מדינות ארצות הברית חנויות רשת קמעוניות וחנויות ספרים בשטחיהן של אוניברסיטאות ומכללות. כמו כן מפעילה החברה את אתר המכירות BN.com.
החברה נסחרה בבורסה לניירות ערך בניו יורק עד למכירתה בשנת 2019 לקרן הגידור אליוט מנג'מנט.
החברה מדורגת בין 500 החברות הראשונות לפי דירוג החברות של כתב העת פורצ'ן.
בסוף שנת 2009 השיקה החברה את נוק - קורא ספרים אלקטרוני.
אילן מנוליס
אילן מנוליס (נולד ב-16 בספטמבר 1949) הוא אסטרונום ישראלי המתמחה בחקר האסטרואידים ובפרט אלו הנעים בקרבתו של כדור הארץ ומסלולם חוצה את מסלולו - גופים אלה נקראים עצמים קרובי ארץ. מרבית פעילותו הוקדשה לקידום הידע האסטרונומי בישראל ובפרט אודות אסטרואידים ושביטים. מאז שנת 1995 שם דגש מיוחד על הסברת הסכנה הנשקפת לביוספרה של כדור-הארץ כתוצאה מהתנגשות עם גופים אלו.
מנוליס, מנהל בחברות היי-טק בעברו, משמש כיום כמנהלו של מצפה הכוכבים של מכון ויצמן למדע, מצפה אותו הקים במהלך שנת 2010. במצפה מותקן טלסקופ רובוטי המתקדם בישראל, בקוטר 41 סנטימטרים. קודם לכן שימש שלוש שנים מנהל מצפה הכוכבים של הטכנודע בגבעת אולגה. בשנת 2004 מנוליס היה אחראי להקמתו של טלסקופ במפתח 46 ס"מ במצפה הכוכבים "וייז" במצפה רמון, טלסקופ זה משמש את תוכנית מגיני ארץ בישראל שמרכזה באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1984 עד 1987 שימש כיו"ר האגודה הישראלית לאסטרונומיה וניהל את מצפה הכוכבים בגבעתיים. לאחר פרישתו מתפקיד יו"ר האגודה לאסטרונומיה החל לשמש כראש החטיבה למחקר גופים קטנים במערכת השמש במסגרתה..
אילן מנוליס הוא הישראלי הראשון שאסטרואיד נקרא על שמו. האסטרואיד (13615) מנוליס, שנתגלה על ידי האסטרונומים דייוויד לוי וד"ר קרולין שומייקר בשנת 1994, נקרא על שמו. האסטרואיד נמצא בחגורת האסטרואידים, בין המסלולים של כוכבי הלכת מאדים וצדק.
רוני קובן
אהרון (רוני) קובן (נולד ב-17 בפברואר 1979) הוא עיתונאי, במאי, תסריטאי, מחזאי, שדרן רדיו, שחקן ומנחה טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה
נולד ברמת גן, בשם אהרון קובן לאם מורה ואב בעל חנות לחומרי בניין. הוא החל את דרכו בתקשורת ככתב לענייני תרבות בגלי צה"ל, ובהמשך שימש כמגיש התוכנית "ציפורי לילה מארחות". עם סיום שירותו הצבאי עבד ככתב מערכת במוסף "סופשבוע" של מעריב, וביים כתבות מגזין וסרטים דוקומנטריים לערוץ 10.
קובן הוא בוגר מגמת התיאטרון של התיכון לאמנויות "תלמה ילין", ובוגר בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, בו משמש כיום כמרצה.
טלוויזיה
בשנת 2006, הצטרף ככתב למערכת "עובדה" עם אילנה דיין. במסגרת התוכנית, ביים בעיקר כתבות צבע וערך ראיונות עם אנשי תרבות ישראלים. בשנת 2009, החל להגיש את הגרסה הישראלית של הפורמט הבריטי "24 שעות עם..." בערוץ 8, בהפקת אוניברסיטת תל אביב, במסגרתה ראיין במשך יממה רצופה אמן או יוצר ישראלי. בשנת 2013 הגיש בטלוויזיה החינוכית את התוכנית "שטרודל" בה הוא אירח אישים בולטים בנושאי המדיות הדיגיטליות, ובשנת 2016 שודרה בערוץ 8 הסדרה "משברי גיל", אותה הגה ויצר קובן במסגרת ערוץ 8.
בשנת 2011 היה קובן מיוזמי הרעיון (לעדותו, ביחד עם אלדד קובלנץ - אז בתחילת דרכו כמנכ"ל הטלוויזיה החינוכית) של הפקת סדרה תיעודית על חייו ויצירתו של המחזאי חנוך לוין. הסדרה "חנוך לוין - חיים שכדוגמתם עוד לא ראינו מעולם", הופקה לימים על ידי מחלקת התעודה של הערוץ הראשון (בעידודו של מנהל מחלקת התעודה איתי לנדסברג-נבו), והייתה לאחת מסדרות התעודה המקוריות האחרונות ששודרו במסגרת הערוץ הראשון של רשות השידור בראשית שנת 2017. קובן היה אחד מצוות היוצרים של הסדרה בת ארבעת הפרקים (שכל אחד מהם הוקדש לאספקט אחר בחייו וביצירתו של לוין), הקריין, האחראי לראיונות הרבים השזורים לאורך הסדרה, ויש לו חותם סגנוני מובהק על התוצאה הסופית.
בשנת 2017 עלתה תוכנית ראיונות אישית בהנחיית קובן בערוץ כאן 11 בשם "פגישה עם רוני קובן". בתוכנית התארחו בין היתר איתי אנגל, עידן רייכל, יהודה בארקן, זאב רווח, רמי פורטיס, ח"כ אורלי לוי-אבקסיס, הסופר איימן סיכסק, הרב ישראל מאיר לאו, דניאלה לונדון דקל ואהרן ברק. התוכנית הצליחה מאוד, המשיכה לחמש עונות, ואף זכתה בפרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017, בקטגוריית תוכנית ראיונות, כשהיא מנצחת, בין היתר את התוכניות של קובי מידן ורפי רשף.
בשנת 2018 גילם את שמחוני בסדרת הדרמה הפוליטית "שלטון הצללים" ששודרה ב-HOT 3.
ביין ושות'
ביין ושות' (באנגלית: Bain & Company) היא שותפות רשומה לייעוץ אסטרטגי שבסיסה בבוסטון, ארצות הברית ופעילותה ברחבי העולם. עם לקוחותיה נמנים חברות, מוסדות וממשלות וארגוני מגזר שלישי.
רוני קובן
טלוויזיה
בשנת 2020 שיחק בסרט הקולנוע "מותו של הקולנוע ושל אבא שלי גם" ועל תפקידו היה מועמד לפרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס הראשון בתחרות הקולנוע העלילתי בפסטיבל ירושלים.
אוניברסיטת פלסטין
אוניברסיטת פלסטין הוא מוסד להשכלה גבוהה הממוקם במערב עזה, עם קמפוסים הממוקמים בירדן, ערב הסעודית וסוריה. האוניברסיטה הוקמה בשנת 2003.
רוני קובן
תיאטרון
מחזה הביכורים שלו "נדל"ן", הועלה בקריאה מבוימת בפסטיבל "פותחים במה 09" של תיאטרון בית ליסין, וזכה בפרס חבר השופטים ופרס "חביב הקהל". המחזה הועלה לאחר מכן, בהפקה מלאה, בפסטיבל "פותחים במה 10" ונכנס לרפרטואר הקרוב של התיאטרון.
ביין ושות'
היא נבחרה מספר פעמים על ידי Glassdoor לאחד ממקומות העבודה הטובים לעבוד בהם (2012, 2014, 2017, 2019).
רוני קובן
תיאטרון
ביולי 2021, עלה בתיאטרון בית ליסין מחזה שכתב קובן בשם "אינטימיות".
ביין ושות'
ביין ושות' נוסדה בשנת 1973 על ידי ויליאם וורת'ינגטון (ביל) ביין, שהיה אז סגן הנשיא של תאגיד הייעוץ הבינלאומי בוסטון קונסלטינג גרופ (Boston Consulting Group), יחד עם כמה מעמיתיו. הקבוצה רצתה להקים תאגיד ייעוץ אסטרטגי שיהיה מעורב ביישום המלצותיהם, ושהערכותיהם יתקבלו לפי התוצאות ועובדי ביין יקבלו את תשלומם באופן חלקי לפי ביצועי מניות החברות שלהן ייעצו.
אוניברסיטת פלסטין
פקולטות
לאוניברסיטת פלסטין פקולטות במגוון תחומים שונים:
רוני קובן
חיים אישיים
קובן נשוי לשרון ואב לשניים. מתגורר בתל אביב.
ביין ושות'
הצמיחה הגדולה שלה הייתה בשנות ה-70 וה-80. ב-1984 החליט ביין לפרוש מהחברה ולהקים את חברת ההשקעות "ביין קפיטל" (Bain Capital) ומינה את מיט רומני, מושל מסצ'וסטס לשעבר והמועמד של המפלגה הרפובליקנית בבחירות לנשיאות ארצות הברית לשנת 2012 ליו"ר החברה. באמצע שנות ה-80 דשדשה החברה בפעילותה אך התאוששה שוב והשתקמה מהמשבר, עם חזרתו של רומני לחברה. על ההתאוששות, הצמיחה וההתרחבות בין 1991 לסוף המילניום חתומים רומני ומי שעבדה לצידו והחליפה אותו ב-1993, אורית גדיש, המכהנת עד היום בתפקיד היו"ר (CEO, Chief Executive Officer).
לתאגיד כ-8,000 עובדים והוא פועל ב-59 אתרים שונים.
מתחרותיו הישירים של ביין ושות', אשר מספקים שירותי ייעוץ לחברות באותו סדר גודל, הם תאגידי הייעוץ מקינזי ושות' ובוסטון קונסלטינג גרופ. שלושת התאגידים יחד מכונים לפי האותיות הראשיות של שמם MBB, על ידי מגייסי מנהלים וגורמים נוספים בתעשייה.
קומאי (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
סטיב קראם
סטיבן "סטיב" קראם, מפקד (באנגלית: Stephen "Steve" Cram, CBE; נולד ב-14 באוקטובר 1960) הוא אתלט בריטי בעבר. הוא סגן אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1984), אלוף העולם הראשון (הלסינקי 1983) ופעמיים ברציפות אלוף אירופה (אתונה 1982 ושטוטגרט 1986), פעמיים ברציפות אלוף חבר העמים הבריטי (בריזביין 1982 ואדינבורו 1986), ראשון בעולם (1988) ושיאן עולם (16 ביולי 1985 – 23 באוגוסט 1985) בריצת 1500 מטר. דורג 3 פעמים במקום ראשון בעולם (1982, 1983 ו-1986) בריצת 800 מטר, שיאן עולם (27 ביולי 1985 – 5 בספטמבר 1993) ושיאן אירופה הנוכחי (2020) בריצת מייל, שיאן עולם (4 באוגוסט 1985 – 16 ביולי 1987) בריצת 2000 מטר ואלוף בריטניה (1989) בריצת 5000 מטר.
קראם היה לאתלט הראשון בהיסטוריה שרץ 1500 מטר בפחות מ-3:30 דקות.
ביוגרפיה
קראם נולד וגדל בגייטסהד.
1980
באולימפיאדת מוסקבה (1980) סיים קראם במקום שמיני בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:41.0 דקות.
ראשון בעולם
בתחרות שנערכה בלונדון ב-17 ביולי 1982 ניצח קראם בריצה 800 מטר בתוצאת של 1.44.45 דקות, תוצאת השנה בעולם.
אלוף אירופה ואלוף חבר העמים
באליפות אירופה שנערכה באתונה, יוון ב-11 בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.49 דקות, לני ניקולאי קירוב מברית המועצות (3:36.99 דקות) וחוסה מנואל אבסקל מספרד (3:37.04 דקות). חודש לאחר מכן, במשחקי חבר העמים שנערכו בבריזביין, אוסטרליה ב-9 באוקטובר הוא זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:42.37 דקות, לפני ג'ון ווקר מניו זילנד (3:43.11 דקות) ומייק בויט מקניה (3:43.33 דקות).
אלוף עולם
באליפות העולם הראשונה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ב-14 באוגוסט 1983 זכה קראם במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:41.59 דקות, לפני סטיב סקוט מארצות הברית (3:41.87 דקות) וסעיד עוויטה ממרוקו (3:42.02 דקות). תשעה ימים לאחר מכן, בתחרות שנערכה באוסלו, נורווגיה ב-23 באוגוסט הוא ניצח בריצת 800 מטר בתוצאה של 1.43.61 דקות, תוצאת השנה בעולם.
סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה קראם במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:33.40 דקות, אחרי בן ארצו סבסטיאן קו שקבע שיא אולימפי חדש של 3:32.53 דקות ולפני חוסה מנואל אבסקל (3:34.30 דקות)
שיאן עולם
קראם קבע בתוך 19 ימים 3 שיאי עולם ב-3 ריצות שונות. בתחרות שנערכה בניס, צרפת ב-16 ביולי 1985 הוא קבע בריצת 1500 מטר שיא עולם חדש של 3:29.67 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של בן ארצו סטיב אובט (3:30.77 דקות) ובכך היה לאתלט הראשון בהיסטוריה שרץ ריצה זו מתחת ל-3:30 דקות. שיא זה נשבר כעבור חודש ושבוע על ידי סעיד עוויטה (3:29.46 דקות). 11 ימים לאחר מכן, בתחרות שנערכה באוסלו ב-27 ביולי הוא קבע בריצת מייל שיא עולם חדש של 3:46.32 דקות, שיפור לשיא בן 4 השנים של סבסטיאן קו (3:47.33 דקות), שיא זה החזיק מעמד 8 שנים וחודש ונשבר על ידי נור א-דין מורסלי מאלג'יריה (3:44.39 דקות). תוצאה זו שקבע עדיין מהווה שיא אירופה (2020). בתחרות שנערכה בבודפשט ב-4 באוגוסט הוא קבע בריצת 2000 מטר שיא עולם חדש של 4:51.39 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן 9 השנים של ג'ון ווקר (4:51.4 דקות), שיא זה החזיק מעמד כשנתיים ונשבר על ידי סעיד עוויטה (4:50.81 דקות), שיא זה היווה שיא אירופה במשך כ-35 שנים, עד שיקוב אינגבריגטסן מנורווגיה שיפר אותו ב-11 ביוני 2020 (4:50.01 דקות). שבועיים וחצי לאחר מכן, בתחרות שנערכה בציריך, שווייץ הוא קבע בריצת 800 מטר שיא אישי חדש של 1.42.88 דקות, ודורג במקום שלישי בעולם לשנה זו.
קמאי
{{פירושונים|
ראו גם
}}
סטיב קראם
1987
בתחרות שנערכה בציריך ב-19 באוגוסט 1987 הוא קבע בריצת 1500 מטר תוצאה של 3.31.43 דקות ודורג במקום שני בעולם בשנה זו. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה הוא סיים במקום שמיני בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:41.19 דקות, ולא הצליח להגן על תוארו.
1988
בתחרות שנערכה בציריך ב-17 באוגוסט 1988 הוא קבע בריצת 800 מטר תוצאה של 1.43.42 דקות ודורג בשנה זו במקום שלישי בעולם. יומיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבריסל ב-19 באוגוסט הוא קבע בריצת 1500 מטר תוצאה של 3.30.95 דקות ודורג במקום ראשון בעולם בשנה זו.
באולימפיאדת סיאול (1988) סיים קראם במקום רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.24 דקות, 3 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד. נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.47 דקות.
1990
באליפות אירופה שנערכה בספליט, באותה העת יוגוסלביה ב-1990 הוא סיים במקום חמישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3.39.08 דקות ולא הצליח להגן על תוארו.
ירידת אברהם לגרר
ירידת אברהם לגרר הוא סיפור המופיע ב. אברהם מתיישב בגרר ומספר ששרה היא אחותו והיא נלקחת לבית אבימלך מלך גרר. ה' מופיע בחלומו של אבימלך וזה טוען כי עשה זאת בתום לב כי אברם טען בפניו שאחותו היא. אבימלך קורא לאברהם ומשלח אותו ואת שרה עם "צֹאן וּבָקָר, וַעֲבָדִים וּשְׁפָחֹת".
התיישבות אברהם בגרר
הכתוב אינו מוסר את הסיבה לישיבתו של אברהם בכנען. רש"י מפרש כי סיבת עזיבתו של אברהם היא שריפת הערים סדום ועמורה וסיפור לוט ובנותיו: "ויסע משם אברהם. כְּשֶׁרָאָה שֶׁחָרְבוּ הַכְּרַכִּים וּפָסְקוּ הָעוֹבְרִים וְהַשָּׁבִים, נָסַע לוֹ מִשָּׁם. דָּ"אַ לְהִתְרַחֵק מִלּוֹט, שֶׁיָּצָא עָלָיו שֵׁם רָע, שֶׁבָּא עַל בְּנוֹתָיו." רד"ק מפרש כי זהו מנהגו של אברהם במסעותיו לנדוד ממקום למקום ולממש את הבטחתו של ה' אליו שארץ כנען תהיה שייכת לו ולזרעו ובכללם אזור גרר: "יסע משם" - מאלוני ממרא שהיה שוכן שם (ראה בראשית י"ח, א'). ולא אמר הכתוב למה נסע משם; כי מפני רעב לא נסע משם כי לא היה רעב בארץ בימי אברהם אלא פעם אחת, כמו שאומר ביצחק "ויהי רעב בארץ מלבד הרעב הראשון אשר היה בימי אברהם" (בראשית כ"ו, א'); משמע, שלא היה רעב אחר בארץ בימי אברהם, אלא אותו הראשון (ראה בראשית י"ב, י'). ואולי נסע משם לארץ פלשתים כדי לִשְׁכּן בכל הארץ אשר נתן לו האל, פעם בזה ופעם בזה, כדי שיחזיק בכולה".
חלום אבימלך
ה' נגלה אל אבימלך בחלום הלילה ומאיים עליו: "הִנְּךָ מֵת עַל-הָאִשָּׁה אֲשֶׁר-לָקַחְתָּ, וְהִוא, בְּעֻלַת בָּעַל." האל מתגלה לנוכריים כדי להזהירם. והמדרש בבראשית רבה מבאר:"למלך שהייתה לו אישה ופילגש. כשבא אצל אשתו, בא אצלה בפרהסיא, וכשבא אל פילגשו בא אצלה בסתר. כך אין הקב"ה נגלה אל נביאי האומות אלא בלילה..." התגלות ה' בחלום אשר אינה נעשית פנים אל פנים מרחיקה את הנוכרים ממפגש עם האל.
ה' מאיים על אבימלך, שאם יבעל את שרה שהיא אשת איש הוא ימות, וכך ה' מונע מאבימלך לחטוא בחטא הניאוף. בסוף הסיפור מדווחת התורה כי ה' הכה את אבימלך ובני ביתו באי יכולת לקיים יחסי אישות. ה' פעל בשני מקומות: הוא גרם לשרה ואבימלך לא לחטוא. ה' אומר לאבימלך כיצד הוא ובני ביתו יוכלו להירפא מהמכה שנחתה עליהם. ה' אומר לאבימלך להשיב את האישה לבעלה ובעזרת תפילתו ירפא.
דו-שיח אבימלך ואברהם
אבימלך שואל את אברהם: "מֶה-עָשִׂיתָ לָּנוּ וּמֶה-חָטָאתִי לָךְ, כִּי-הֵבֵאתָ עָלַי וְעַל-מַמְלַכְתִּי, חֲטָאָה גְדֹלָה: מַעֲשִׂים אֲשֶׁר לֹא-יֵעָשׂוּ, עָשִׂיתָ עִמָּדִי", ומאשים את אברהם כי כמעט נפלה על ממלכתו: "חֲטָאָה גְדֹלָה". תשובתו של אברהם לא מאחרת לבוא והוא מסביר כי הוא חשש לחייו ושרה באמת אחותו. היא אינה בת אמו אך בתו של אביו. אברהם מתגונן ואומר שפחד משום ש"אֵין-יִרְאַת אֱלֹהִים, בַּמָּקוֹם הַזֶּה". עם זאת מודה אברהם, שביקש משרה לספר בכל מקום שיגיעו אליו: "אָחִי הוּא". יש הטוענים כי הביטוי "כָּל-הַמָּקוֹם אֲשֶׁר נָבוֹא שָׁמָּה" המופיע בפסוק י"ג, מעיד על החלטה חוזרת והיא סימן לכך שייתכן וייתפס ויאלץ לספר את האמת.
השבתה של שרה אל אברהם
נוכח הסבריו של אברהם מעניק אבימלך לאברהם: " צֹאן וּבָקָר, וַעֲבָדִים וּשְׁפָחֹת" ומשיב לו את אשתו. בהמשך מסופר כי אבימלך מפצה את שרה במתנות: "הִנֵּה נָתַתִּי אֶלֶף כֶּסֶף לְאָחִיךְ--הִנֵּה הוּא-לָךְ כְּסוּת עֵינַיִם, לְכֹל אֲשֶׁר אִתָּךְ; וְאֵת כֹּל, וְנֹכָחַת." רשב"ם מפרש כי הפיצוי שניתן לשרה נועד לפצותה על שמה הטוב שנפגע: "שלא יראו בך לגנאי". אברהם מתפלל אל אלוהים שירפא את בית אבימלך מעונש העקרות שפקד ה' את ביתו ואלה נרפאים.
יחסי אישה-אחות
בספר בראשית מופיעים שלושה סיפורים שקווים מקבילים להם. סיפור ירידת אברהם למצרים בשל הרעב בבראשית י"ב, סיפור שרה בבית אבימלך מלך גרר וסיפור רבקה בבית אבימלך. עיניינם סיפורי אישה-אחות וסכנות אשר נשקפו לנשותיהם של אברהם ויצחק. בשלושת הסיפורים יורדים האבות באופן זמני כדי לגור במקום זר, והם נתונים לחסדי שליט ואנשי המקום. בשני סיפורים גיבורי הסיפור נמצאים תחת חרדה קיומית. השורש ג-ו-ר מופיע בשלושת הסיפורים. בשלושת הסיפורים מביע האיש חשש כי יהרג בגלל יופייה של אשתו. בשלושת הסיפורים נוקט הגבר באותה תחבולה ומספר כי היא אחותו. בכל הסיפורים נוזף המלך הזר בזה שהטעה אותו. ובשלושת הסיפורים יוצאים האבות ברכוש גדול. סיפורו של יצחק מוצג בצורה מעודנת יותר. אין בסיפור תיאור על רווח כלכלי ליצחק.
שרה בבית פרעה
סיפור ירידת אברהם למצרים, המופיע בספר בראשית, פרשת לך לך, מספר את סיפורו של אברם ושרי אשר בעקבות הרעב שפקד את כנען, ירדו למצרים. הסיפור מופיע ב. בסיפור זה אברם מבקש משרי אשתו כי תאמר שהיא אחותו. היא נלקחת לבית פרעה. ה' פוגע בפרעה וזה מחזיר את שרי לאברם. אברם ננזף אך יוצא ברכוש גדול. סיפור זה קוטע את סיפור הליכתו של אברם בארץ. הסיפור זכה לפרשנויות משני צדי המתרס. ישנן ביקורות המדברות בגנותו של אברם, על כך שלא שם את מבטחו באלוהים, בעצם ירידתו מצרימה ועל כך שהפקיר את אשתו לחסדי המצרים וישנן פרשנויות המצדדות באברהם ובביטחונו בה'.
יצחק ורבקה בגרר
בבראשית כ"ו, יצחק משקר וטוען שרבקה היא אחותו אך לעומת סיפורי שרה בבית פרעה ושרה בבית אבימלך מלך גרר, רבקה אינה נלקחת ממנו. כאשר תושבי גרר מגלים שאינה אחותו קמה זעקה על החטא שיכול היה להיות אם רבקה הייתה נלקחת. המעשה היחידי בין הגבר לאישה הנרמז בסיפור הוא של יצחק ורבקה.
יהודה גזית
יהודה גזית (13 במרץ 1926 - 31 באוקטובר 1989) היה מהנדס הבטיחות הראשון בישראל. גזית הקים וייסד את תשתית מערך הבטיחות ברשות לפיתוח אמצעי לחימה, בתעשייה האזרחית ובתחום הבנייה במדינה.
ביוגרפיה
יהודה גזית נולד בתל אביב כיהודה למברגר, לסוניה לבית בוגוסלבסקי ולאברהם למברגר, אנשי העלייה השלישית מקרמינצ'וג שבאוקראינה. אברהם עסק בייבוא מעדנים מלבנון. גזית סיים את מגמה החקלאית בגימנסיה הרצליה. עם סיום לימודיו, בשנת 1943, התנדב לשנת שירות בקיבוץ פוריה ומשם המשיך ללימודי הנדסה כימית בטכניון שבחיפה. בשנת 1947, נקטעו לימודיו בטכניון והוא גויס ושירת בחיל המדע (חמ"ד) ככימאי. בתום המלחמה חזר לסיים את לימודיו ובשנת 1951 קיבל את הדיפלומה.
בשנת 1953, בהמלצתו של פרופסור ארנסט דוד ברגמן, נשלח להשתלמות באירופה מטעם האו"ם. בכל אותה עת המשיך לעבוד ככימאי בחמ"ד ואחר כך כקצין בטיחות אגפי ויועץ למפעלי פיתוח נשק ואמצעי לחימה עד שחרורו מצבא קבע בשנת 1957 בדרגת סרן (לימים, במילואים הוענקה לו דרגת רב-סרן). לאחר שחרורו מקבע המשיך גזית כאזרח את תפקידו כמהנדס הבטיחות הראשי של רפא"ל על כל מוסדותיו והמכונים המשויכים אליו.
בשנת 1957 יצא להשתלמות ארוכה בארצות הברית שאת חלקה מימן מכיסו וזאת על מנת להצטיין ולהוביל בתחומו. כקצין הבטיחות של רפא"ל וכאחראי על איכות המתקנים היה גזית מעורב בתכנון כל כלי הלחימה שפותחו בה משנת 1947 – הוא אף יזם את הקמת יחידת האב"כ בצבא והעניק לה את שמה. בשנת 1959 היה אחראי להבאת תא הלחץ הראשון לארץ. ובשנות ה-60 היה אחראי לייבוא מסיכות האב"כ הראשונות של חברת Drager לארץ, שהעניקה בהמשך לחברת "שלאון" הישראלית זיכיון לייצור המסכות – מסיכות אלו שימשו את תושבי ישראל בשנת 1991 ימי מלחמת המפרץ הראשונה.
בשנת 1969 פרש מרפא"ל, אך המשיך להעניק מהידע והניסיון הרב שצבר בתחומי הבטיחות לכל הגופים המוסדיים שפנו אליו תדיר. במקביל ייעץ גזית לראש הג"א ולראש ענף אב"כ בכל הנוגע לנקיטת אמצעים, קביעת נהלים והנחיות למיגון ופינוי החמ"ר מאזורים מאוכלסים ולמניעת אסונות בזמן מלחמה. את דרכו העצמאית החל כיועץ בטיחות בתחום הבנייה והיה לאבי כללי הבטיחות וחוקיו בענף הבנייה. גזית תכנן את מערך הבטיחות של האוניברסיטה העברית בהר הצופים ובגבעת רם ובשנת 1970 תכנן את בטיחות ההאנגר הגדול ביותר (בזמנו) עבור מטוס הבואינג 747 החדש של אל על. משנות ה-70 היה חבר בוועדה לאנרגיה אטומית ושותף להחלטות עלומות רבות. במהלך שנות חייו היה חבר בוועדות בטיחות רבות במכון התקנים הישראלי והיה אחראי לניסוחם וכתיבתם של תקני בטיחות.
בשנת 1980, לאחר שבתו הבכורה נרצחה בפיגוע טרור בעזה, חזה גזית את הנולד וקבע שבעתיד ישראל עלולה לחוות פיגועי התאבדות המוניים ועל כן תרם לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב מלגה לטובת קרן לימודים על שם אליאן גזית, לקידום מחקר להתמודדות עם מצבים של פיגועי טרור המוניים והחייאה. בנוסף, פיתח מכשיר הנשמה רב מערכתי המיועד לשדה הקרב ולפיגועים המוניים - המערכת עוררה התעניינות רבה מצד צבא ארצות הברית.
יהודה גזית נפטר ב-31 באוקטובר 1989 ונטמן בבית הקברות קריית שאול.
בשנת 1992, המוסד לבטיחות ולגיהות הוציא לאור מילון בנושאי בטיחות, גיהות ובריאות תעסוקתית, אותו הקדיש לזכרו של גזית.
חייו האישיים
יהודה גזית נולד וחי כל חייו בתל אביב. בשנת 1956 נשא לאישה את מריאטה שטייף, אחות מוסמכת במקצועה ומהדיילות הראשונות של אל על, ונולדו להם שתי בנות. ב-16 בפברואר 1980 נרצחה בתם הבכורה אליאן, בגיל 21, בפיגוע חבלני בעזה. את שם משפחתו שינה לגזית בשנת 1953, אז נשלח מטעם האו"ם להשתלמויות מחוץ לישראל ונדרש לשינוי על ידי ראש הממשלה, דוד בן-גוריון.
אנתסטריה
אַנְתֶסְטֵרִיָה (ביוונית: Ανθεστήρια, האנתסטריות) היה אחד מארבעת החגים שנערכו באתונה לכבודו של האל דיוניסוס. הוא נחוג אחת לשנה במשך שלושה ימים, מה-11 עד ה-13 בחודש אַנְתֶסְטֵרִיוֹן (פברואר/מרץ, כשהירח במילואו). בעיצומו התקיימה חגיגה לציון הבשלת היין שנאסף בבציר הקודם ותחילתו של האביב. קרוב לוודאי שהחג היה קיים מזה אלפיים שנה ויותר, מלפני 1500 לפנה"ס ועד לאחר 500 לספירה.
שלושת ימי החג נקראו על פי סדרם: פִּיתוֹאִיגְיָה (Πιθοιγία - "פתיחת כדי היין"), כוֹאֶס (Χόες - חגיגת הגביעים) וכִיטְרוֹי (Χύτροι - חגיגת הַקְדֵרוֹת).
במהלך החגיגות נשתבש ונתבלבל הסדר החברתי הקיים, העבדים הורשו ליטול בהן חלק, וכך התאחדו כל בני הבית כמנהג הקדמונים. האנתסטריה הייתה גם חג פיוס הנשמות התועות (המקביל ללֶמוּרְיָה של הרומאים) וגירוש רוחות האבות חזרה שאולה. הקֵרוֹת (Κηρες, keres) או הקארים (Κάρες; Kares, יושבי קאריה) שועשעו וגורשו מן העיר לאחר החג, בסמלם את נשמות המתים או את התושבים המקוריים של אטיקה. זהו מקורו של הביטוי ביוונית בו השתמשו כדי להיפטר ממי שנדנדו ללא סוף לקבלת טובות: "החוצה, קרות! האנתסטריות הסתיימו".
מקור השם
השם "אנתסטריה" נקשר בדרך כלל עם ανθη (ה"פרח" או ה"תפרחת" של הענב, קרוב למילה הסנסקריטית andhas - צמח הסומה). חודש אנתסטריון נקרא על שם החג ולא להפך. מאחר ששם החודש אינו מיוחד ללוח השנה האטי, אלא היה ידוע גם באיוניה, יוצא שהחג קדם לקולוניזציה האיונית, והוא החלק הקדום ביותר של המיסתריות האלאוסיות הניתן לתארוך. שורשיו, קרוב לוודאי, עוד ב-1500 לפנה"ס.
על פי אחת הדעות, פירוש שמו של החג הוא "קריאה לשוב" (מלשון αναθεσσασται), שכן במהלך החג נקראו נשמות המתים לשוב אל ארץ החיים (השוו ל-mundus patet של הרומאים). הריסון, הרואה באנתסטריה חג כל הנשמות בעיקר, שמטרתו לסלק את רוחות האבות על ידי פיוסן, מפרש את פיתואיגיה כחגיגה של פתיחת הקברים (πιθος משמעו כד גדול לאפר המת), את כואס כיום הנסכים, ואת כיטרוי כיום בורות הקברים (לא "קדרות", הנקראות χυτραι), אשר מבחינת רצף הזמנים קודם למעשה ל"פיתואיגיה". חוקרים אחרים סבורים כי פירוש השם כיטרוי הוא "כדי מים", וקושרים את הטקס עם ה"הידרופוריה" (Hydrophoria), חגיגה שמטרתה לפייס את נשמות המתים אשר נספו במבול של דאוקליון.
פיתואיגיה
ביום הראשון, שנקרא פִּיתוֹאִיגְיָה (פתיחת כדי היין), הועלו לאל היין נסכים מן הכדים החדשים שנפתחו, וכל בני הבית, כולל המשרתים והעבדים, נטלו חלק בחגיגה. החדרים וכלי השתייה עוטרו בפרחי האביב, וכמוהם גם הילדים מעל גיל שלוש.
כואס
היום השני, הנקרא כואס (חגיגת הגביעים), היה עת לשעשועים. האנשים לבשו בגדים עליזים, מהם שהתחפשו לדמויות המיתיות בפמלייתו של דיוניסוס, ויצאו לביקורי קרובים. במועדוני שתייה נערכו תחרויות שתייה, שהמנצח בהן היה זה שרוקן את גביעו בזמן הקצר ביותר. אחרים נסכו נסכים על קברות שארי בשרם שהלכו לעולמם. ביום זה ערכה המדינה טקס מיוחד וסודי באחד מן המקומות המקודשים לדיוניסוס בלנאיון (Lenaion), אשר בשאר ימות השנה היה סגור. הבסיליסה (Basilissa, או בסילינה - Basilinna), אשתו של הארכון בסילאוס המכהן, נישאה במהלך הטקס לאל היין; סייעו לה ארבע-עשרה מטרוניתות אתונאיות שנקראו גראיראי (geraerae), אשר נבחרו על ידי הבסילאוס ונשבעו לשמור על סודיות. הימים בהם נחוגו הפיתואיגיה והכואס נחשבו לבישי מזל (αποφραδες ביוונית, nefasti בלטינית) ול-μιαραι (טמאים), ולכן נדרש להעלות בהם נסכי כפרה; בימים אלה עלו נשמות המתים מן השאול והתהלכו בין החיים; על פי פוטיוס, האנשים לעסו עלי אֶשׁחָר ומרחו את משקופי דלתות בתיהם בעטרן להגנה מפני רעות. בחוגים פרטיים, לכל הפחות, אופיו של החג היה שמח הרבה יותר מן הטקסים הקודרים.
תוקידידס מציין, כי "את הדיוניסיות העתיקות חגגו בשנים-עשר לחודש אנתסטריון במקדש דיוניסוס לימנאיוס (Dionysos Limnaios, "דיוניסוס אשר בביצות").
כיטרוי
היום השלישי נקרא "כיטרוי" (חג הקדרות, מלשון χυτρος, קדרה), חג המתים. קטניות מבושלות הועלו קורבן להרמס כתוניוס (Hermes Chthonios), הרמס בתפקידו כאל העולם התחתון, ולנשמות המתים, ואחר כך הן נתבקשו להסתלק. לא הועלו קורבנות לאף אחד מן האלים האולימפיים האחרים, ואיש לא טעם את הנזיד, משום שנחשב למאכלם של המתים. אף שלא הותר ביום זה להציג הצגות בתיאטרון, נערכה מעין חזרה, שבה נבחרו השחקנים של החג הדרמטי המתקרב. ביום האחרון לחג נהגו לתלות על עץ צלמיות בצורת בובות חרס בצורת פעמון, שהוצמדו אליו רגליים ניידות, היוונים האמינו שבכוח סיבובן על העץ יש כדי לטהר את מקדישי הבובות.
קלאסיקה סן סבסטיאן
מרוץ קלאסיקה סן סבסטיאן (בבסקית: Donostia-Donostia Klasikoa) הוא מרוץ אופניים חד-יומי המתקיים מדי שנה בחודש אוגוסט בחלק הצפוני של ספרד. המרוץ הוא צעיר יחסית למרוצים הקלאסיים והחל רק בשנת 1981. מרוץ זה הוא המרוץ החד יומי החשוב ביותר בספרד שהיא אחת מהמדינות המובילות במרוצי האופניים, אם כי, רוב המרוצים בספרד הם מרוצי קטעים וגם הרוכבים הספרדים מצטיינים, בדרך כלל, במרוצי קטעים. מנצח המרוץ מוכתר על ידי חבישת כומתה בסקית מסורתית על ראשו.
ההיסטוריה של המרוץ
בין השנים 1989 ו-2004 נכלל המרוץ בסבב הגביע העולמי שהיה סבב של המרוצים החד יומיים החשובים ביותר. מ-2005 נכלל המרוץ בסבב הפרו טור.
ב-1992 השתתף במרוץ לאנס ארמסטרונג. הייתה זו הפעם הראשונה בה השתתף במרוץ ברמה גבוהה באירופה והוא סיים את המרוץ במקום האחרון, הרבה אחרי המנצח ראול אלקלה. ב-1995 ניצח ארמסטרונג במרוץ והיה לרוכב האמריקאי הראשון שניצח במרוץ קלאסי השייך לסבב הגביע העולמי.
מסלול המרוץ
אורכו של המסלול כיום הוא כ-234 ק"מ. המסלול יוצא מהעיר סן סבסטיאן שנמצאת לחופו של מפרץ ביסקיה וממשיך מערבה בכבישים המשקיפים על חוף הים. לאחר כ-40 ק"מ פונה המסלול דרומה ונכנס אל תוך ארץ הבסקים ועובר במסלול גבעי המשובץ בפסגות אשר אינן גבוהות במיוחד, אך בכל זאת יוצרות לרוב פיצול בדבוקת הרוכבים. המסלול ממשיך מזרחה ופונה לצפון מזרח, עד אשר, לאחר כ-185 ק"מ הוא מגיע שוב אל חוף האוקיינוס האטלנטי, אלא שהפעם ממזרח לסן סבסטיאן. ב-50 הק"מ האחרונים המסלול פונה מערבה ומסתיים במרכז סן סבסטיאן.
העליות הבולטות במרוץ הן:
גביע המלחמה 1944
גביע המלחמה 1944 הייתה התחרות ה-15 מאז תחילת תחרויות הגביע. המשחקים החלו ב-19 בפברואר 1944 אך בגלל הדחיות הסתיימו רק ב-13 בינואר 1945. בתחרות השתתפו 18 קבוצות.
הפועל תל אביב זכתה בגביע בפעם השישית.
השלב הראשון
בשלב זה נערכו 11 משחקים.
מגפת הקורונה בסן מרינו
התפשטות המגפה
ב-27 בפברואר הודיעה סן מרינו על מקרה ראשון של הדבקה בנגיף הקורונה. מדובר בגבר בן 88 בעל מחלות רקע, אשר הגיע למדינה מאיטליה, אחד ממוקדי ההתפרצות החמורים ביותר באירופה ובעולם. הוא אושפז בבית החולים בעיר רימיני שבאיטליה.
ב-1 במרץ הודיעה סן מרינו על מקרה מוות ראשון כתוצאה מנגיף הקורונה של אחד מאזרחיה. מדובר בחולה הקורונה הראשון שאובחן, בן ה-88 שאושפז באיטליה.
ב-14 במרץ הכריזה ממשלת סן מרינו על החלת בידוד על כל אזרחי המדינה עד 6 באפריל.
ג'פרי ישי
ג'פרי ישי (נולד ב-10 בינואר 1978) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי ששיחק בעמדת הבלם וכיום עוזר מאמן בקבוצת נערים א' במכבי תל אביב.
קריירה
ישי החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי תל אביב ובעונת 1997/1998 עלה לקבוצה הבוגרת אך לא שיחק בעונה זו. בעונת המשחקים הבאה, ב-6 במאי 1999, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת כשפתח נגד מכבי פתח תקווה. במהלך תקופתו במכבי תל אביב שיחק 8 משחקים בסך הכל, כולם במסגרת הליגה הראשונה, והיה חלק מהסגל שזכה בגביע הטוטו בעונת 1998/1999. במהלך עונת 1999/2000 עבר ישי למכבי נתניה.
לקראת עונת 2000/2001 עבר ישי לבני יהודה תל אביב שם שיחק 3 עונות והופיע 71 משחקים במסגרות השונות. בעונתו הראשונה ירד ישי לליגה השנייה עם הקבוצה, ועונה לאחר מכן הצליח לעלות איתה חזרה לליגה הראשונה. במהלך תקופתו בבני יהודה כבש 2 שערים במסגרת משחקי הליגה, ב-1 במרץ 2002 נגד הפועל רעננה וב-30 בנובמבר 2002 נגד הפועל פתח תקווה. ב-2003 נאלץ ישי לפרוש לאחר שעבר פציעה קשה.
כיום ישי עוזר מאמן בקבוצת נערים א' במכבי תל אביב.
חיים אישיים
ישי נשוי למיכל אמדורסקי משנת 2014 ולזוג בת, ולישי ישנם שלושה ילדים נוספים מנשואים קודמים. ישי ואמדורסקי השתתפו בעונה הראשונה של תוכנית הריאליטי זוג מנצח VIP.
אחמד מועין
אחמד מועין מוחמד דוזאנדה (בערבית: أحمد معين محمد دوزاندة; נולד ב-20 באוקטובר 1995) הוא כדורגלן קטרי המשחק בעמדת הקשר בקטר.
קריירת מועדונים
מועין התחיל את הקריירה שלו באקדמיה לכדורגל של אספירה קלאב, בקיץ הצטרף לאל-ג'יש וזמן קצר לאחר מכן הושאל לאויפן מהליגה הבלגית השנייה. ב-22 בנובמבר 2014, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–2 לאקסלסיור וירטון. בינואר חזר לאל-ג'יש אחרי שמיעט לשחק באיופן. בנובמבר נבחר לכדורגלן הצעיר של השנה באסיה.
בקיץ, מועין חתם לקורטורל לאונסה מהליגה הספרדית השלישית. בינואר חזר לקטר וחתם בא-דוחייל.
בקיץ הושאל לקטר. ב-2 בספטמבר 2019, הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 2–3 לא-דוחייל.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, מועין שיחק בנבחרות הצעירות של קטר ואף זכה עם נבחרת הנוער באליפות אסיה בשנת.
ב-14 בדצמבר 2017, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קטר בהפסד 1–2 ל. מועין נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2019.
לעינייך בלבד (ספר)
חמשת הסיפורים בקובץ הם "רצח בעיניים" (From a View to a Kill), "לעינייך בלבד" (For Your Eyes Only), "קוונטום של נחמה" (Quantum of Solace), "ריסיקו" (Risico) ו"הנדירות של הילדברנד" (The Hildebrand Rarity). הייתה תוכנית להפוך את הספר למיני-סדרת טלוויזיה, אולם היא לא צולמה מעולם.
ב-1981 עלה לאקרנים הסרט "לעינייך בלבד", אשר שאב השראה מהסיפורים "לעינייך בלבד" ו"ריסיקו". ב-1985 יצא הסרט "רצח בעיניים", אשר קיבל את שמו משם הסיפור של פלמינג, למרות שאין קשר בין שתי העלילות. הסרט "רישיון להרוג" מ-1989 נוצר בהשראת הסיפור "הנדירות של הילדברנד". ב-2008 יצא הסרט "קוונטום של נחמה", אולם אין קשר בין עלילתו לעלילת הסיפור.
רצח בעיניים
מתנקש מקצועי הורג רוכב אופנוע ליד פריז, וגונב ממנו מסמכים חשאיים של נאט"ו. M מטיל על בונד למצוא את המתנקש ולהחזיר את המסמכים.
לעינייך בלבד
בני זוג בריטיים בשם האבלוקס נרצחים בידי מתנקשים קובנים לאחר שסירבו למכור את אחוזתם בג'מייקה להר פון המרשטיין, איש גסטאפו לשעבר העומד כיום בראש שירות הריגול הקובני. בונד יוצא בהתנדבות להתנקש בהמרשטיין כנקמה. מהר מאוד הוא מגלה שהוא לא היחיד שמנסה להתחקות אחריו.
ריסיקו
בונד נשלח לאיטליה במטרה לחקור הברחת סמים לבריטניה. בונד נפגש עם מודיע של ה-CIA בשם קריסטוס, אשר חושף בפניו שמאחורי הברחת הסמים עומד מנהיג כנופיה בשם אנריקו קולומבו. בונד לוכד את קולומבו שמוכיח לו שקריסטוס רימה אותו ולמעשה הוא זה שעומד בראש מבצע ההברחה. לא זו בלבד, הוא אף עובד עם ברית המועצות.
הנדירות של הילברנד
במהלך משימה באיי סיישל, בונד פוגש מיליונר אמריקני מפוקפק בשם מילטון קרסט, שמזמין אותו לשיט במטרה ללכוד דג נדיר המכונה "הילדברנד". מהר מאוד בונד מגלה שקרסט מתעלל מילולית ופיזית בכל מי שמסביבו, ולכן אין זה פלא שהוא נרצח.
סיקלורנה פלטיצפלה
סיקלורנה פלטיצפלה (שם מדעי: Cyclorana platycephala) היא מין צפרדע ממשפחת האילניתיים החיה ביבשת אוסטרליה ופיתחה שיטות להתמודד עם היובש והחום הקשה בכמה אזורים מדבריים.
מאפיינים
צפרדע זו מגיעה לאורך 6-7 ס"מ ובעלת עור בצבע ירוק-חום עם גוון בהיר יותר מלמטה. הראש שלה גדול ושטוח והיא בעלת עיניים גדולות. בניגוד לצפרדעים אחרות היא מנתרת לאט ומעדיפה ללכת או לשחות והיא בעלת כפות גדולות המשמשות לחפירה. היא חיה באזורים רבים מיערות גשם ושיחיות, ביצות ואגמים רדודים ויכולה לשרוד גם באזורים יבשים ביותר. היא נמצאת בכל מדינות אוסטרליה למעט בויקטוריה ובטסמניה.
בעת היובש באזורים חמים הצפרדעים יורדות אל מתחת לאדמה בעומק של עד מטר, מייצרות שכבת רירי סביבה ועורה המת מתקשה כדי להגן עליה וכן אוגרת מים בשלפוחית השתן שלה הגדלה לצורך זה. כך היא נכנסת לתרדמת קיץ ממושכת עד העונה הגשומה ולעיתים מתעוררת ואוכלת את עורה המת. בעת התחלת הגשמים הצפרדע פורצת החוצה ומתחילה להתרבות במקווי המים הפתאומיים. הצפרדע טורפת בעזרת לשונה חרקים ועכבישים או תולעים הנמצאות באזור. הראשנים בדרך כלל אוכלים צמחים.
האבוריג'ינים למדו למצוא צפרדעים שהם חופרים בעונה היבשה ולסחוט משלפוחיתיהם חלק מהמים שהם נושאים. למרות רגישות הצפרדע היא אינה בסכנה ואוכלוסיות גדולות שלה משגשגות לאורך היבשת.
אגם בודום
אגם בודום (בפינית: Bodominjärvi), אגם פיני הממוקם סמוך לעיר אספו (Espoo), בקרבת הלסינקי. מידות האגם הן בערך שלושה קילומטרים לרוחב וקילומטר לאורך. באגם קיימים שני איים קטנים - Storören ו- Lillören. עומקו המקסימלי של האגם הוא 13 מטרים.
האגם ידוע לשימצה בשל שלושה מקרי רצח שהתרחשו בסמוך לו בשנת 1960; ארבעה בני נוער (שני בנים ושתי בנות) יצאו לטיול מחנאות לאגם והותקפו על ידי תוקף מסתורי בעת שישנו באוהל. שלושה מהם נרצחו. הניצול היחיד, נילס גוסטפסון, הואשם ברצח בשנת 2004, אך זוכה מכל אשמה בשנת 2005. הרצח לא פוענח עד היום.
יחסי בוסניה והרצגובינה–רומניה
יחסי בוסניה והרצגובינה–רומניה הם יחסי החוץ בין רומניה לבוסניה והרצגובינה. שתי המדינות חברות מלאות בתהליך שיתוף הפעולה של דרום מזרח אירופה, ביוזמה השיתופית בדרום מזרח אירופה ובברית היציבות לדרום מזרח אירופה.
לואיס קאררו בלאנקו
לואיס קאררו בלאנקו (ספרדית: Luis Carrero Blanco; 4 במרץ 1904 - 20 בדצמבר 1973), היה ראש ממשלת ספרד שנרצח.
יחסי בוסניה והרצגובינה–רומניה
היסטוריה
רומניה הכירה בעצמאות בוסניה והרצגובינה ב-1 במרץ 1996, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים באותו יום. היחסים תוארו כ"מצוינים" על ידי שרי החוץ בשנת 2006, לקראת פתיחת שגרירות בוסניה בבוקרשט.
לואיס קאררו בלאנקו
חייו
בלאנקו נולד בשנת 1904 בעיירה סנטוניה שבקהילה האוטונומית קנטבריה. בפרוץ מלחמת האזרחים הספרדית בשנת 1936 הצטרף לצי של הכוחות הלאומניים של גנרל פרנסיסקו פרנקו. בתום מלחמת האזרחים בשנת 1939 נתמנה לראש המבצעים הימיים. נחשב לנאמנו המקורב של פרנקו. בימי מלחמת העולם השנייה היה מבין המתנגדים לכניסת ספרד למלחמה לצד מדינות הציר.