cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מרדכי טביב
ביוגרפיה
חלק משיריו הולחנו כ"שירים תימניים" וחלק הולחנו ליצירות קאמריות על ידי המלחין פאול בן-חיים. כן חיבר את התמליל לאורטוריה הרדיופונית "תיקון חצות" של מרדכי סתר, אשר זכתה בשנת 1962 בפרס איטליה (Prix Italia).
בשנת 1979 הלך מרדכי טביב לעולמו.
בשנת 2000 יצאה בהוצאת הקיבוץ המאוחד מהדורה חדשה וכוללת של סיפוריו. בשנת 2014 יצאה מהדורה חדשה של ספרו 'כערער בערבה', בהוצאת הקיבוץ המאוחד, עם אחרית דבר של נורית גוברין והערות של אבנר הולצמן.
על שמו נקראת חטיבת טביב ראשון לציון הצמודה למקיף ו' השש-שנתי יגאל אלון. בחטיבה מסלול ספרות אמנות ייחודי לתלמידים מוכשרים כחלק מהעברת מורשתו של טביב.
פרסים
כן זכה במלגה של "קרן מץ".
יהדות רבנית
רבניים (או רבנים ובהקשרים מחקריים גם יהדות רבנית) הוא כינוי ליהודים הנוהגים על פי ההלכה הנלמדת מהתורה שבעל פה (המשנה והתלמוד). הכינוי נפוץ בעיקר בתקופה שבה הייתה נוכחות לא מבוטלת של הקראים (המאה ה-9 - המאה ה-13). משקיעתה של היהדות הקראית, נעשה שימוש הולך ופוחת בכינוי "רבניים", מאחר שכמעט כל היהודים היו רבניים, כך שהוא נותר בשימוש רק בהקשרים פולמוסיים או מחקריים. הדומיננטיות המוחלטת של היהדות הרבנית מביאה לכך שהביטויים "יהדות" ו"יהודי" מתייחסים, אם לא צוין במפורש אחרת, לבני עדה זו.
במחקר המונח משמש לתיאור ממשיכיהם של הפרושים, מאז הפיכתם לקבוצה הדומיננטית ביהודה והגליל במאות הרביעית והחמישית לספירה, במקביל ולאחר הפילוג עם הנצרות. ההנהגה הרבנית התגבשה בארץ ישראל ובבל אם כי ככל הידוע, השפעתה על התפוצה היהודית הגדולה דוברת-היוונית במערב הייתה מוגבלת ביותר. הידיעות על עליית הרבנים מועטות ונשאבות בעיקר מהמקורות שכתבו בעצמם, אך נראה כי למרות ההשפעה הפרושית המכרעת עליהם, אין לראות בהם המשך סתם לכיתה הפרושית בימי בית שני אלא תופעה בפני עצמה; וכי במאה השנייה ואפילו השלישית היוו עדיין כח קטן וחלש יחסית, ורק בהדרגה השיגו מעמד בכורה בעולם היהודי שכל מבנהו וזהותו ספגו מהלומה עקב חורבן המקדש. תהליך התפשטותם בכל התפוצה היה איטי וממושך: אפילו במאה התשיעית, ישנם דיווחים על יהודים שלא קיימו הנהגות רבניות (ואין מדובר על קראים) באירופה הנוצרית.
הקראים, שדחו את התורה שבעל פה, ולא קיבלו את פסיקות הגאונים, היוו קבוצה קטנה יותר בקרב היהודים ביחס לרבניים. מרבית היהודים היו רבניים, והם נחלקו באותה תקופה בין שני מרכזים - המרכז הבבלי, על שתי ישיבותיו, והמרכז הארצישראלי, שהיוו שתי חטיבות הלכתיות ומנהלתיות. היהדות הרבנית המשיכה את זרם הפרושים של תקופת בית שני, ומתאפיינת בהתבססות ההלכה על התורה שבכתב והתורה שבעל פה, הכוללת את המשנה, התוספתא, התלמוד הירושלמי והתלמוד הבבלי, מדרשי ההלכה ומדרשי האגדה.
היחסים בין הרבניים ובין הקראים היו מורכבים. הרבניים והקראים בארץ ישראל הרבו להתקוטט ביניהם, עד כי השלטונות נאלצו לעיתים להתערב. במצרים, לעומת זאת, שררו יחסים ידידותיים, במיוחד בקרב השכבות הגבוהות. ככלל, הקראים חשו ופעלו כחלק אינטגרלי מהקהילה הכלל-יהודית. כך, למשל, נישואים בין הרבניים והקראים היו שכיחים. כמו כן, היו גאונים שביקשו וקיבלו סיוע פוליטי וכספי מנכבדים קראיים. היו גם תעניות ותפילות משותפות בעת צרה, וגם איסופי כספים משותפים. אדם אשר תרם הן לרבניים והן לקראים זכה לתואר "פאר שתי הפאות". יחסם של מנהיגי הרבניים לקראים היה לרוב שלילי, כאשר הפולמוסן הגדול בסוגיה זו היה רב סעדיה גאון.
דוגמה לשימוש במונח "רבנים" לעומת "קראים" ניתן לראות בחיבורו הפילוסופי של רבי יהודה הלוי, "הכוזרי", שנכתב במאה ה-12:
מרסלה מורלו
מרסלה מורלו (ספרדית: Marcela Morelo; נולדה ב-13 בדצמבר 1969) היא זמרת ומלחינה ארגנטינאית.
כשמאחוריה שבעה אלבומים, מרסלה מורז'ו (הידועה בשם הבמה "מרסלה מורלו", או "המורלו" (La Morelo)), זוכה להכרה רבה בעיקר הודות למגוון המקצבים הלטיניים המשולבים היטב בין שיריה הכוללים גם פופ, רוק, בלדות ופולקלור.
קרנבל המסכות בוונציה
קרנבל המסכות בוונציה הוא אירוע ייחודי המתקיים בעיר ונציה שבצפון מזרח איטליה ומתרחש כל חורף באמצע פברואר ונמשך כשבועיים.
מרסלה מורלו
בדרך לאלבום הראשון
בשנת 1996, כשכבר ידעה מורלו שהמוזיקה היא חלק בלתי נפרד מחייה, חשבה כי מיצתה את ההופעות המזדמנות בברים והחליטה לנסות את מזלה במספר חברות תקליטים לאחר שהקליטה שלושה שירי דמו.
קרנבל המסכות בוונציה
במהלך המאה ה-13 החגיגות של הקרנבל נועדו לציין את המעבר מהחורף לאביב. כמו כן, הקרנבל היווה הזדמנות נדירה לבני המעמדות השונים בעיר "להתערבב" אלה באלה, ולהסתיר את זהותם האמיתית למשך שבועות ואפילו חודשים. תקופות הקרנבל נודעו במעשי הוללות ופריקת עול, ואפשרו לבני כל המעמדות בעיר לשמוח כשווים. במאה ה-18 נאסרה פעולת ההתחפשות, וכל שלטון הטיל הגבלות אחרות על המנהג. בתקופתו של בניטו מוסוליני בוטל קרנבל המסכות. ורק בשנת 1980 חידשו האיטלקים את אירועי הקרנבל בשנית.
מרסלה מורלו
בדרך לאלבום הראשון
"כשהגעתי לחברת BMG והשמעתי להם את הדמו הם אמרו: 'נשמע מעניין'" נזכרת מורלו. מאז הכול היסטוריה, חלומה של מרסלה התגשם וכבר החלה להקדיש את מיטב זמנה להקלטת אלבומה הראשון "Manantial" (מעיין), שעם הוצאתו מכר יותר מ-700 אלף עותקים וכלל את הלהיטים "Corazón Salvaje" (לב פראי) ו-"La Fuerza Del Engaño" (כוחה של בגידה).
קרנבל המסכות בוונציה
כיום אירוע הפתיחה החגיגי של הפסטיבל מתקיים בכיכר סאן מרקו. ובמסגרת אירוע הפתיחה מתקיימת תהלוכת תחפושות, ובסופו מתקיים מופע זיקוקים מרהיב. מלבד אירועי הרחוב, קרנבל המסיכות בוונציה ידוע בנשפי הפאר שמתקיימים במהלכו, ממש כמו אלה שהתקיימו בעבר. נשפים אלה מתקיימים באולמות מפוארים ברחבי העיר וכוללים ארוחות וריקודים.
מרסלה מורלו
פריצת דרך
לאור ההצלחה בארגנטינה, חברת התקליטים BMG החליטה לפרסם את אלבומה של מורלו גם בשאר ארצות אמריקה הלטינית ובספרד, ושנה לאחר מכן כשכבר גרף אלבום פלטינה הקליטה מורלו את אלבומה השני, "Eclipse" (ליקוי) שכקודמו זכה אף הוא לאותו התואר. נכון להיום מורלו הופיעה במסגרת מסע ההופעות שלה בארצות נוספות ברחבי היבשת ובעולם כמו פוארטו ריקו, מקסיקו, ונצואלה, קולומביה, צ'ילה, פרגוואי, אורוגוואי, בוליביה, פרו, איטליה, רומניה וספרד. הופעות אלו קידמו משמעותית את הקריירה של מורלו שכבר הוכתרה כאומנית הפופ הארגנטינאית הראשונה המצליחה בחו"ל.
קרנבל המסכות בוונציה
קרנבל המסכות האחרון התקיים מ-4 בפברואר עד 21 בפברואר 2023.
קרנבל המסכות של שנת 2020 היה מתוכנן להתקיים מ-8 בפברואר עד 25 בפברואר. הקרנבל הופסק יומיים לפני תאריך הסיום המתוכנן בשל התפשטות נגיף הקורונה באזור צפון איטליה.
ירון אילן
ירון אילן (נולד ב-31 באוגוסט 1969) הוא שדרן רדיו ומנחה טלוויזיה ישראלי.
מרסלה מורלו
סגנונות, קצבים וכלי נגינה
בשיריה של מורלו אותם היא יוצרת יחד עם רודולפו לוגו, שותפה לעיבוד השירים ונגן בלהקה, מעורבים כלי נגינה רבים ומגוונים, חלקם אנדים הנפוצים לרוב בשירי הפולקלור והם הגורם המייחד את שיריה של מורלו.
קרנבל המסכות בוונציה
המסכות הוונציאניות
מקור המסכות לא ברור וישנם מספר הסברים. אחד מהם לוקח אותנו אחורה לימי הביניים, שבהם התחוללו בוונציה נשפים ומסיבות אליהם הגיעו האצילים עם תלבושות מהודרות ומסכות, שנועדו לשמור על האנונימיות שלהם. בעזרת המסכות האצילים יכלו ליהנות ולשחק במועדונים יחד עם פשוטי העם, להמר במשחקי מזל ולהסוות את זהותם. מסמך שנכתב ב-1268 על ידי עיריית ונציה אוסר על קיום מפגשים מסוג זה, משום שמשתתפי הנשפים היו ידועים בפריצות ומתירנות מינית.
מרסלה מורלו
סגנונות, קצבים וכלי נגינה
בין כלי ההקשה הנפוצים נמנים בנוסף תופים מיוחדים כמו תוף הבומבו לגווארו (Bombo legüero). כמו כן בשיריה בולטים במיוחד הכינורות, האקורדיון, המפוחית, החליל, החצוצרות ושאר כלי נשיפה מיוחדים כמו הסיקוס והקנה.
ירון אילן
ביוגרפיה
בשנת 1997 נחשף אילן לתודעה הציבורית כאשר הנחה את התוכנית "ריח מנטה", אותה הגיש עד שנת 2006.
מרסלה מורלו
סגנונות, קצבים וכלי נגינה
אם ננסה להגדיר ז'אנר מסוים לשיריה, נתקשה לעשות כן, שכן כמו שהיא אוהבת מוזיקה מכל הסוגים כך גם לא קיימת העדפה של ז'אנר ספציפי, מה שמעניק למוזיקה באלבומיה מגוון רחב של סגנונות כגון בלדות, פופ, רוק, פולקלור, סלסה ואף טנגו.
ירון אילן
ביוגרפיה
בשנת 2009 הצטרף אילן לערוץ 10 והגיש את תוכנית המוזיקה "מנטה ב-10".
מרסלה מורלו
סגנונות, קצבים וכלי נגינה
מורלו מרבה לשיר על לקחים מהחיים, וניכר שקיימים הרבה כאלה. עיקר שיריה עוסקים באהבה, בין אם נפגעה ממנה ובין אם לא יכולים בלעדיה. כמו כן שיריה מדברים בין היתר על היחסים בין גבר ואישה, על תשוקה, זוגיות, בגידה, אכזבות, תקוות, ציפיות ושמחת חיים. השימוש הנפוץ בהאנשות, מטפורות ומוטיבים חוזרים עוזרים לה לבטא את הדברים המסבים לה אושר ובכך היא מצליחה לחדור לליבם של מאזיניה.
ירון אילן
ביוגרפיה
בשנים 2009–2010 הנחה אילן בערוץ 24 את התוכנית "שמח עם ירון אילן", בשנת 2013 שבה התוכנית לעונה חדשה בערוץ 24.
מרסלה מורלו
פרויקטים בהשתתפותה
גם השיר "Luna Bonita" (ירח נאה) זכה לגרסה עברית משלו הנקראת "לא עוצרת", בביצועה של הזמרת המזרחית ניבין.
קרנבל המסכות בוונציה
המסכות הוונציאניות
מקור אחר של הקרנבל הוא הקומדיה דל ארטה, תיאטרון של אלתור שנוצר במאה ה-16 בברגמו (Bergamo). זהו תיאטרון של אלתור, המבוסס על נושא קבוע מראש, עם קטעים מבדחים שמבצעים שחקנים מחופשים, המייצגים טיפוסים מוכרים וידועים לכלל הצופים. המסכות הידועות ביותר מן הקומדיה דל ארטה הם: 'הקפיטן' שהוא חייל פחדן; 'פולצ'ילנה' הרברבן, 'קולומבינה' משרתת הגבירה; 'פירו' המאהב החושני; 'פנטלונה' הליצן בעל הגינונים; 'סקאפינו' הנוכל; 'סקאראמוש' השועל; 'ארלקינו' המשרת התמים והשוטה, המדבר בשפה עממית ומרבה להתקוטט; פולצ'ינלה, אחיו של ארלקינו, בעל האף הארוך והעקום.
ירון אילן
ביוגרפיה
בשנים 2009–2011 הנחה אילן את "האולפן השקוף" של ערוץ 24.
מרסלה מורלו
הופעות ודואטים
מלבד עיסוקיה במוזיקה שהיא כותבת ומלחינה והופעות בגראן רקס (אחד האולמות הגדולים והנחשבים בבואנוס איירס), מרסלה נוהגת להופיע ולקחת חלק באירועים לאומיים בארגנטינה ומחוצה לה. מאז תחילת הקריירה מרסלה חלקה במה והקליטה שירים יחד עם אומנים ארגנטינאיים רבים ביניהם אריאל רמירז, לוס נוצ'רוס, לוסיאנו פריירה, קוטי, רוברטו קרבחל, סולדד פסטורוטי (Pastorutti), דייגו טורס (Torres), מרסדס סוסה ואבל פינטוס. כמו כן, הופיעה במספר טקסים יחד עם זמרים בינלאומיים כמו ז'ואן מנואל סראט, קטאמה (Ketama), ג'יג'י דאלסיו, חוסה הצרפתי (José el Francés) ועוד רבים וטובים אחרים.
קרנבל המסכות בוונציה
המסכות הוונציאניות
נפוצה במיוחד המסכה באוטה, המוכרת כבר מימי הביניים. המסכה מכסה את כל הפנים ויש לה אופי מפחיד. חובשי מסכה זאת לובשים בדרך כלל ביחד גם גלימה השחורה "טאבארו" וכובע שחור בעל שלש פינות. מסכה מפורסמת אחרת היא מסכת הרופא בזמן מגפת דבר. המסכה בעלת אף ארוך דמוי מקור ומשקפיים, והיא אכן שמשה רופאים. מסכה מפורסמת המיועדת לנשים נקראה "מורטה", ומזכירה שפחה צפון אפריקאית. הפה במסכה זו חסום, רמז לנשים שלא לתת את קולן בציבור.
מרסלה מורלו
פרסים ותארים
במסגרת פועלה השתתפה מרסלה במגוון טקסי מוזיקה ואף זכתה בתארים רבים:
ירון אילן
ביוגרפיה
בשנת 2010 הגיש אילן את התוכנית "בבית של" בה הוא ראיין זמרים ים תיכוניים בביתם.
קרנבל המסכות בוונציה
המסכות הוונציאניות
ישנן תחפושות המדמות סגנון לבוש מימי הביניים המאוחרים או הרנסאנס.
בנוסף למסכות ותלבושות אלו, קיימת קבוצה שנייה של מסכות, ואלו "מסיכות של רעיון", מסכות של המצאה, שאפשר לראות בהן יצירות אומנות מקוריות, מעין פיסול חי.
סוגי המסכות
מסורתית ישנם 7 סוגי מסכות שלובשים בקרנבל המסכות בוונציה:
ירון אילן
ביוגרפיה
בשנים 2010–2011 הנחה אילן את התוכנית "מעריץ מספר 1", בה הוא הפגיש בין מעריצים, והזמרים אותם הם מעריצים.
שפה זרה (אלבום)
"שפה זרה" הוא אלבומה השני של הזמרת היוצרת איה כורם.
האלבום יצא לאור ב-28 בפברואר 2008 בהפקת אורי זך בחברת התקליטים הד ארצי, תחת הלייבל "עננה". האלבום כולל 13 שירים, ביניהם הסינגלים "הסוף של הסיפור", שכתבה כורם יחד עם אריק ברמן, ו"אל תאמיני", שנכתב בהשראת השיר Stars של ג'ניס איאן, וכן השיר "זהב שחור", שנכתב כתשובה לשירו של אברהם חלפי "עטור מצחך זהב שחור", והולחן על ידי יוני רכטר. עוד השתתפו באלבום יונתן גוטפלד ועילי בוטנר.
אופי האלבום ונושאים
לעומת אלבום הבכורה של כורם, "שפה זרה", אינו מכיל שירי פופ בעלי פזמון דומיננטי והוא מתפרס על פני מגוון רחב של סגנונות - למשל "טניה" הואלסי, "אוטוביוגרפיה" הפולקי, "זהב שחור" הג'אזי וכו'.
ירון אילן
ביוגרפיה
ב-2011 הנחה אילן את תוכנית המוזיקה "צועדים לחופה". במהלך אותה שנה, הנחה אילן את התוכנית "כתר המזרח" בערוץ 24.
החל מ-2011 שימש אילן כשופט בארבע העונות של תוכנית המציאות "אייל גולן קורא לך".
בשנת 2012 הנחה אילן את התוכנית "מנטה ב-24" ואת "מנטה" המשודרת ברדיו ירושלים. במהלך אותה שנה, הנחה את תוכנית המוזיקה "תכל'ס" בערוץ 24.
משנת 2012 מגיש את התוכנית "שישי שמח עם ירון אילן", המשודרת מדי יום שישי בערוץ 24.
אילן אב לשניים מנישואיו הראשונים. מ-2020 הוא בזוגיות עם אתי כהן ומגדל יחד איתה את שלישיית ילדיה האוטיסטים מנישואיה הראשונים.
אילעאי עופרן
הרב מרדכי אילעאי עופרן (נולד ב-1982) הוא רב, פסיכולוג, ואושיית רשת ישראלי. מכהן כרב קבוצת יבנה, ראש המכינה הקדם צבאית 'רוח השדה', וראש תוכנית "ערבים זה לזה" במכון שחרית.
ביוגרפיה
נולד בירושלים ב-1982 למירה עופרן, פיזיקאית, בתם של גרטה והפרופסור ישעיהו ליבוביץ, ולאברהם עופרן (זפרני). גדל בירושלים, למד בתיכון הימלפרב. היה חניך בתנועת הנוער הצופים הדתיים. עופרן למד בישיבת מעלה גלבוע, משם התגייס לצה"ל. שירת בחיל מודיעין השדה, תחילה במסלול קרבי אך לאור פציעה סיים את שירותו כתומך לחימה. לאחר מכן למד תקופה בישיבת הר עציון וכיום משמש כקצין מילואים בפיקוד העורף.
משמש כרב קבוצת יבנה משנת תשס"ט. בשנת תשע"ז הקים יחד עם הרב איתמר חייקין את המכינה הקדם-צבאית רוח השדה. המכינה שוכנת בקיבוץ בארות יצחק ומונה כ-70 תלמידים.
בנוסף להיותו ראש המכינה הוא מלמד גם במת"ן - מכון תורני לנשים, במכינת צהלי ובמכללה האקדמית הרצוג, והוא חבר תנועת נאמני תורה ועבודה.
ביוני 2021 ביטל הרצאה שתוכננה להתקיים במושב נחלים לאחר שרב המושב הורה שלא לאפשר לה להתקיים בבית הכנסת.
בשנת 2019 נכלל ברשימת "הצעירים המבטיחים - מנהיגי העתיד" שמתפרסמת על ידי העיתון "גלובס".
לעופרן כ־16,000 עוקבים בפייסבוק. ב"סקר אושיות רשת" שנערך בשנת 2017 בקרב דתיים הוא הגיע למקום ה-15 בקטגוריית פוליטיקה ואקטואליה. בריאיון לגבי הפופולריות שלו בפייסבוק אמר עופרן: "הבעיה האמיתית שלי עם פייסבוק היא היצר הרע. פייסבוק מתגמל מדי... אני יודע שמצופה ממני להגיד: 'מה פתאום, זה בכלל לא מעסיק אותי, אני לא מסתכל על הלייקים', אבל זה לא נכון. אני לא מתגאה בזה, אבל זה המצב. פתאום שמתי לב שהפעילות שלי בפייסבוק עלולה להיות קשורה לדברים אחרים לגמרי. כשיש לי יום שבו אני מרגיש שלא ראו אותי, אני יכול למצוא את עצמי מעלה פוסט ומקבל את זה דרך הפייסבוק. וזה נורא ואיום. זו הפרה של החוזה שבין רב לקהילתו".
עופרן התייחס לנתוני גיוס גבוהים ליחידות קרביות בקרב בני המגזר הדתי: "נתוני הגיוס הם לא כבוד למגזר אלא פצצה מתקתקת".
עופרן הוא נכדו של פרופ' ישעיהו ליבוביץ והוא מתייחס לא פעם להשקפתו ולהגותו של סבו בדבריו ובכתיבתו, והסתייג מאמירתו על ״יהודונאצים״.
נשוי לעו"ד אביטל עופרן רוזנק, העוסקת בחינוך ומשמשת כמנהלת התיכון בבית ספר "פלך" בקרית עקרון, ולהם חמישה ילדים.
בן דודו היה הרב שמואל זעפרני.
משנתו ודרכו בתחום המיניות
הרב עופרן פרסם פסקי הלכה שונים בתחום המיניות. התיר במקרה הצורך לבעל לגעת באשתו בזמן הלידה. הפסק עורר ביקורת ובריאיון רדיו משותף עם הרב בורשטין, ראש מכון פוע"ה, הטיח הרב עופרן ברב בורשטיין כי הוא "מפכ"ל משטרת המחשבות". בעקבות הביקורת התנצל עופרן על דבריו.
כתב בעניין הוצאת זרע לבטלה כי המשימה היא להשתדל, ולא רק להצליח. עופרן רואה בתנועת Me Too# בשורה דתית ורוחנית והשתתף במיזם Ted in Bed, בו מתקיים שיח אינטימי על מיניות בפרהסיה.
הוא סובר כי הדרך להימנע מניצול היא להימנע מהערצת רבנים או מפורסמים, "הבעיה אינה להעריץ האדם הלא נכון, אלא עצם ההערצה, שהיא אולי העלובה שבמידות האנושיות". הרב אברהם סתיו מתח ביקורת על דבריו, ובאנלוגיה לקריאתו הציע את ביטול מוסד הנישואין כדי להימנע מאלימות במשפחה.
בעקבות פרשיית אונס הילדה מבנימין בה נחשד פלסטיני באונס ילדה בת 7 יצא עופרן נגד המחאה וכתב פוסט קצר שהסתיים כך: "בלתי נתפס שבסופו של דבר, מה שמסעיר את המדינה זו דמותו של הפוגע ולא דמותה של הנפגעת". בעקבות התגובות השליליות והמחאה שעורר כתב עופרן כי הסיר את הפוסט הקודם מהפיד הגלוי שלו, והסביר: "מעולם לא קיבלתי נאצות ואיומים כפי שקיבלתי על אותן מילים קצרות. אנרגיות הזעם והאלימות שהופנו כלפי, גרמו לי להתכנס ולהיזהר".
קוקה (1992)
קריירה
קוקה השתתף עם הנבחרת האולימפית של ספרד באולימפיאדת לונדון שנערכה בשנת, הוא שיחק בכל שלושת המשחקים שנערכו אך לא סייע לנבחרת לעבור את שלב הבתים. ביוני השתתף עם הנבחרת הצעירה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2013 והיה אחד השחקנים החשובים בדרך לזכייה בטורניר. ב-14 באוגוסט 2013, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד אותו ניצחה ספרד 0–2.
נכלל בסגל נבחרת ספרד לטורניר מונדיאל 2022.
קבוצתיים
אתלטיקו מדריד
מוזיאון המדע בירושלים
מוזיאון המדע ע"ש בלומפילד ירושלים הוא מוזיאון מדע שנמצא בקריית המוזיאונים שבגבעת רם בירושלים. במוזיאון מוצגות תערוכות מתחלפות בנושאי מדע וטכנולוגיה. התערוכות אינטראקטיביות, ומזמינות את המבקרים לא רק לצפות במוצגים, אלא גם לגעת בהם ולהפעיל אותם. המוזיאון שואף להציג את המדע כחלק בלתי נפרד מן התרבות המודרנית ומקשר אותו לתופעות מחיי היומיום.
תולדותיו
המוזיאון נוסד במעבדה של פרופסור פיטר הילמן, במכון למדעי החיים, בקמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם ביולי 1992. זאת כהמשך לפעילות בשם "בית למדע פשוט" שנערכה באוניברסיטה העברית מאז שנת 1980, במטרה לעורר את הסקרנות ולהעמיק את ההבנה בעולם הטבע והטכנולוגיה לקהל רחב ככל שניתן.
התוכנית שגובשה כללה תוכנית אב למוזיאון המדע בירושלים בשטח של כ־10,000 מ"ר ובסמוך אליו קולנוע איימקס (אולם הקרנה מיוחד על מסך ענק - שלא נבנה בסופו של דבר). כמו כן אותר מגרש מתאים, בין מוזיאון ישראל לקמפוס המדעי של האוניברסיטה העברית, כחלק משדרת המוזיאונים הלאומית.
טדי קולק, ראש עיריית ירושלים שאז, התלהב מהפרויקט וסייע, בעזרת הקרן לירושלים, במציאת התורם אשר יאפשר את הקמת המוזיאון. הקרן קישרה בין הפרויקט למשפחת בלומפילד, ובעזרת קרן אל-די, מימנה המשפחה את הקמתו של מוזיאון המדע, שאגפו הראשון נפתח במשכנו החדש ביולי 1992.
הצלחתו של המוזיאון הצריכה את הרחבתו. בשנת 1995 פנה המוזיאון לקרן לירושלים והגישה לה תוכנית מפורטת לבניית אגף חדש - אשר נבנה במימון משפחת בלומפילד, משרד החינוך, ותורמים נוספים שהגיעו דרך הקרן לירושלים, ונחנך בקיץ 2001.
פעילות
בכל שנה מבקרים במוזיאון מאות אלפי ילדים, משפחות ומבוגרים. בממוצע נבנית על ידי צוות המוזיאון תערוכה חדשה בכל שנה וכן מוצגות תערוכות שמקורן בחו"ל. מאז שנת 1998 המוזיאון מפעיל את תחרות מדענים ומפתחים צעירים. במוזיאון מתקיימים אירועים לקהל הרחב ולאקדמיה. המוזיאון מארח מפגשי מדע לילדים מגיל הגן ועד לתלמידי תיכון.
זהו אחד מארבעת המוזיאונים למדע הפועלים, נכון ל-2016, בישראל (לצד המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל בחיפה, פארק קרסו למדע בבאר שבע וגן המדע במכון ויצמן ברחובות).
קוסה (קבוצה אתנית)
קוֹסָה (Xhosa, ) הוא עם של דוברי שפות בנטו החיים לאורך דרומה של דרום אפריקה.
הקוסה, שלהם שפה משלהם (איסיקוֹסה, isiXhosa), מתחלקים לקבוצות-משנה שלהן זיקה ומורשת ספציפיות המבחינות אך גם מקשרות ביניהן. הקבוצות העיקריות הן בקה (Bhaca), בּוֹמְוונה (Bomvana), מְפנגוּ (Mfengu), מְפּוֹנדוֹ (Mpondo), מְפונדומיסה (Mpondomise), קֶסִיבּה (Xesibe), ותמבוּ (Thembu). השם "קוסה" מקורו בשמו של מנהיג אגדי בשם אוּקוֹסה; תאוריה אחרת גורסת כי מקורו של השם הוא מילה שמצויה בניבים בושמנים ומשמעותה "פראי" או "זועף", כשאל בני הקוסה (amaXhosa) מיוחסת ה"פראות".
כיום מפוזרים כ-8 מיליון בני קוסה ברחבי דרום אפריקה, וקוסה היא השפה השנייה בתפוצתה במדינה אחרי שפת הזולו, קרובתה. שלטון האפרטהייד שהתקיים עד 1994 כפר באזרחותם השווה של בני הקוסה תחת הרפובליקה הדרום-אפריקנית וביקש להגבילם לתחומי חבלי הניהול העצמי של הבנטוסטנים טרנסקאי וסיסקאי; כיום נכללים שניהם בפרובינציית הכף המזרחי שהיא המאוכלסת ביותר בבני הקוסה מבין הפרובינציות השונות.
בני קוסה רבים חיים גם בקייפטאון (iKapa), באיסט לונדון (iMonti) ובפורט אליזבת (iBhayi).
היסטוריה
אבותיהם של הקוסה הגיעו מאזור האגמים הגדולים בנדידה ממושכת דרומה. כשהגיעו המתיישבים ההולנדים (אמצע המאה ה-17) כבר היו בני הקוסה מבוססים במזרח דרום-אפריקה, בין היתר באזור דרבן של היום. הם והלבנים פגשו אלו את אלו לראשונה בראשית המאה ה-18. לקראת סוף אותה מאה כבר ניטש עימות בין הבורים שנדדו מקייפטאון מזרחה, לבין כפריים מבני קוסה באזור נהר הדג הגדול בכף המזרחי. במהלך שנים של לחימה בתחילת המאה ה-19, נדחקו הקוסה מזרחה בידי הכוחות הקולוניאליים הבריטים, ובשנים העוקבות נעו רבים מהם מערבה כתוצאה מלחץ שהפעילה תנועת התפשטות ענפי הזולו שהיגרו מצפון. להיחלשות יכולת העמידה של הקוסה בפני ההתרחבות הקולוניאלית האירופאית תרמו רעב המוני ופיצולים פוליטיים באמצע המאה ה-19.
כיום, בני קוסה מהווים רוב בצמרת מפלגת השלטון הקונגרס הלאומי האפריקני.
תרבות
הקוסה מחזיקים במסורת חזקה של סיפורים בעל-פה, על גיבורים קדמונים. על פי מסורת זו, אוקוסה היה האדם הראשון בעולם. מסורות נוספות גורסות כי כל בני הקוסה הם צאצאי אב אחד בשם צ'אווה.
בנות גם הן עוברות טקס מעבר לנשיות (Intonjane), ומופרדות מהחברה לזמן קצר יותר מאשר הבנים (הן אינן עוברות מילה). בפולחן אחר - טקס הסיפודו - אימהות טריות שילדו מבוּדדות לעשרה ימים, והשליה וחבל הטבור נטמנים ליד הכפר.
המטבח המסורתי של הקוסה שואב מהתנאים הגאוגרפיים של חבל הארץ שאירח אותם במשך דורות, מהעושר בתצורות טבע כהרים, נחלים וגשם רב, ונשען בעיקר על בקר, אולם גם על כבש הבית, דורה ותירס ודייסות שונות, חלב חמוץ, דלעת וקטניות.
מלאכות אומנות אופייניות כוללות חרוזים, טווייה וקדרות. המוזיקה המסורתית עושה שימוש בתופים, רעשנים, שריקות, חלילים ומעל לכל, מקהלות שמלוּות במחיאות-כף. יש שירים לאירועים פולחניים; אחד המוכרים ביותר מביניהם הוא שיר חתונה בביצועה של מרים מקבה. הבית הראשון של המנון דרום אפריקה, Nkosi Sikelel' iAfrika, הוא מזמור קוסה משנת 1897.
העיתונים ויצירות הספרות הראשונים בקוסה הופיעו במאה ה-19.פולקלור של בני קוסה משובל ביצירות של גצינה מלופה.
משפטי מינסק (1946)
משפט מינסק בשנת 1946 היה משפט נגד פושעי מלחמה נאצים. הם נאשמו בפשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות.
קוסה (קבוצה אתנית)
קוסה והחברה הדרום אפריקנית
בני הקוסה מהווים כ-18 אחוז מאוכלוסיית דרום אפריקה. ככלל, הם השכבה העניה ביותר במדינה, אם כי מיעוט מתוכם נמנה עם העשירים ביותר. במהלך האפרטהייד, עמדו שיעורי האוריינות בקרב הקוסה על 30%. ב-1996, שנתיים מתום השלטון הלבן, האוריינות הוערכה בכ-50%. לימודים בבתי-ספר יסודיים שמשרתים את אוכלוסיית הקוסה מתקיימים בשפת הקוסה, אולם האנגלית מחליפה אותה עם המעבר לשכבות העל-יסודיות.
משפטי מינסק (1946)
המשפט התבצע בעיר מינסק שבבלארוס בינואר 1946 ונידונו בו 14 מאנשי צבא גרמניה הנאצית למוות בתלייה ו-4 נוספים לגלות.
קוסה (קבוצה אתנית)
קוסה והחברה הדרום אפריקנית
בעוד שבזמן האפרטהייד יכלו רק גברים לחפש עבודה במכרות, הרי שנכון להיום יכולים בני הקוסה לעבור מהכפרים לערים בחיפוש אחר תעסוקה, ורבים עושים זאת.
משפטי מינסק (1946)
בית המשפט
השופטים במשפט היו: אלוף השופט קדרוב (יושב ראש), השופטים סחרוב ווינוגרדוב (חברי בית המשפט), איבנוב (מזכיר בית המשפט). ההאשמה הוצגה על ידי התובע הצבאי, האלוף יצ'נין. ההגנה בוצעה על ידי עורכי הדין מיכלסקי, בדרוסוב, סאוונקו, טטרינצב, גברילוב, פליאבק ופטרנקו.
הנאשמים במשפט היו 18 מנציגי כוחות הורמאכט, האס אס, הגסטפו והז'נדרמריה של שלטונות גרמניה הנאצית ששלטו בבלארוס במלחמת העולם השנייה.
מהלך המשפט
המושב הראשון של בית הדין הצבאי התקיים בערב ה-15 בינואר 1946 במתחם "שטח בית הקצינים" שבמינסק. דיוני המשפט היו פתוחים לקהל והשתתפו בהם כ-1,000 איש.
הנאשמים הואשמו בהשמדת יהודים, מעשי טבח אכזריים ועינויים של יהודים ושבויי מלחמה סובייטים, שליחת המוני אזרחים יהודים לעבודת כפייה גרמנית, הרס עיירות, כפרים ושוד יהודים. המשפט נמשך עד 27 בינואר. עורכי הדין של הנאשמים טענו כי הנאשמים אשמים, אך הם ראויים להקלה בעונש משום שהביעו חרטה. טענה נוספת הייתה שהם רק צייתו לפקודות ההנהגה הגרמנית הבכירה. כל הנאשמים הביעו חרטה על מעשיהם, התחננו לרחמים וגינו את הפשיזם. סגן האס אס הנס הרמן קוק הכריז כי: "את כל את אותם רעות שבוצעו ברוסיה, ביצעתי לא רק באמצעות ביצוע צייתני של פקודות אלה שניתנו על ידי הממונים עלי, אלא גם מתוך הכרה וביצוע של תורת הגזע... הרגתי והשמדתי גם מיוזמתי... הרבה דם על הידיים שלי... כרגע אני מחכה לעונש מוות..."
פסק הדין הוכרז ב-29 בינואר וזכה לתשואות בקהל. כל 18 הנאשמים הורשעו, כשאר 14 מתוכם נידונו למוות: (יוהאן ג'ורג 'ריצ'רט, אברג'רד גרף, גוטפריד פון ארדמנסדורף, ג'ורג' רוברט וייסיג, ארנסט אוגוסט פאלק, הנס הרמן קוק, פול קרל אייק, קרל מקס לנגוט, ברונו פרנץ מיטמן, פרנץ קרלג רולף אוסקר בורכרד, אוגוסט יוזף ביטנר, פישר. השאר (הנס יוזף הכטל, ברונו מקס גץ, רודנבוש, הטריק) נידונו לגלות למשך 15 עד 20 שנה.
העונש
ההוצאה להורג נקבעה ל-30 בינואר 1946. הנאשמים נתלו בפומבי, כאשר השתתפו בהוצאה להורג למעלה מ-100,000 צופים. ההוצאה להורג התבצעה בהיפודרום מינסק (הנמצא ברחובות אוליאנובסקאיה, קרסנוארמייסקאיה, וסוויסלוץ'). הגרדום הותקן על גדת נהר סוויסלץ', וברחוב אוליאנובסק נקבעה טריבונה לצפיית ההמונים. לקורות התלייה הוצמדו שלטים עם שמות ודרגות צבאיות של הנידונים למוות.
אנה פקווין
קריירה
ב-1993, כאשר במאית הסרט "הפסנתר" חיפשה ילדה קטנה שתשחק בסרטה, נרשמו פקווין ואחותה למבחן בד. פקווין נבחרה מבין 5,000 מועמדות. על תפקידה זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, וכך הייתה לשחקנית השנייה הצעירה ביותר שקיבלה פרס כזה (אחרי טייטום אוניל). לאחר מכן השתתפה בסרטים "הליכה על הירח", "אמיסטאד" ו"יש לה את זה".
ב-2008 החלה לשחק בתפקיד ראשי כסוקי סטקהאוס בסדרה המצליחה של רשת HBO, "דם אמיתי". על השתתפותה בסדרה זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר ובפרס סטלייט.
ב-2009 כיכבה בסרט הביוגרפי "ליבה האמיץ של אירנה סנדלר", בתפקיד אירנה סנדלר, חסידת אומות העולם פולנייה-קתולית שהצילה 2,500 ילדים יהודים מגטו ורשה בתקופת השואה. על תפקידה זה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר לסרט טלוויזיה.
בשנת 2010 כיכבה בתפקיד ראשי בסרט "הרומנטיקנים" ובסרט נוסף "open house" יחד עם סטיבן מוייר ואחיה.
בשנת 2011 כיכבה בתפקיד ראשי בסרטו של קנת' לונרגן "מרגרט" בתפקיד ליסה כהן.
בשנת 2013 שיחקה בתפקיד ראשי בדרמת הפשע "סיבוב חופשי" את דמותה של כריסטינה, אם חד-הורית שנקלעת לסחר בסמים במהלך שנות ה-70 על מנת לשפר את חייהן של שתי בנותיה.
בשנת 2016 השתתפה במיני-סדרה ההיסטורית "שורשים" המבוסס על ספרו של אלכס היילי "שורשים". בשנת 2017 גילמה את ננסי מונטוגומרי במיני-סדרה "לטענת גרייס", אשר מבוסס על הרומן באותו השם מאת מרגרט אטווד משנת 1996.
בשנת 2018 כיכבה בסרט הדרמה "חופשה ללא תשלום" לצד טסה תומפסון. בשנת 2019 היא החלה להופיע בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "משבריסטית". באותה שנה שיחקה בסרט "הפרידה לצפייה", בסרט דרמה הבריטי "תגידי את זה לדבורים" ושיחקה גם בסרטו של מרטין סקורסזה "האירי".
חיים אישיים
באפריל 2010 הכריזה פקווין כי היא ביסקסואלית בהודעה שפורסמה מטעם קבוצת האינטרס "True Colors Fund" הפועלת למען זכויות להט"ב.
באוגוסט 2010 נישאה פקווין לשחקן האנגלי, סטיבן מוייר, עמיתה לסדרה "דם אמיתי", איתו הייתה בזוגיות מאז צילומי העונה הראשונה של הסדרה. ב-2014 נולד להם זוג תאומים, ולה גם בן ובת חורגים מנישואיו הראשונים של מוייר. מתגוררים בלוס אנג'לס, קליפורניה.
קוניגסג ג'מרה
מפרט טכני
הג'רמה כוללת מנוע בנזין I3 צילנדרים עם שני מגדשי טורבו בנפח 2.0 ליטרים המספק כ- ב-7,500 סיבובים לדקה ומומנט מרבי של 61.2 קילוגרמים בין 2,000 ל-7,000 סיבובים לדקה, עם שלושה מנועים חשמליים המספקים כ- ומומנט מרבי של 255 קילוגרמים, ארבעת המנועים מספקים יחד ומומנט מרבי של 375 קילוגרמים. למנועים החשמליים מחוברת סוללת ליתיום יון בקיבולת של 15 קילוואט שעה המספקת טווח נסיעה חשמלי מרבי של 50 קילומטרים. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת הילוך יחיד. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 1.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 402 קילומטרים לשעה או 300 קילומטרים לשעה עם המנועים החשמליים בלבד.
אורית לביא-נשיאל
אורית לביא-נשיאל (נולדה ב-11 בינואר 1968) היא עיתונאית ואשת טלוויזיה ישראלית שעבדה כמגישת חדשות בערוץ הראשון ובערוץ הכנסת.
ביוגרפיה
את דרכה הטלוויזיונית החלה כמגישת חדשות בערוץ הראשון. בין השנים 1997–2001 הגישה את מגזין החדשות "יומן" בימי שישי. בשנת 2003 החלה להגיש את התוכנית "מבט שני".
בשנת 2003 פורסם כי לביא-נשיאל נבחרה לתפקיד המגישה הראשית של ערוץ החדשות שאמור היה לקום באותם ימים, אולם לבסוף בעקבות מאבקים משפטיים הערוץ לא עלה לאוויר.
בשנת 2004 עם עלייתו של ערוץ הכנסת הצטרפה לסגל הערוץ והחלה להגיש את מהדורת החדשות המרכזית בערוץ ובהמשך הוחלפה בדפנה ליאל ועברה להגיש את מגזין הצהריים "אולפן פתוח". במשך השנים הנחתה גם את התוכניות "קו פתוח", "לקראת מליאה", "ועדת האורחים", ו"זה ראיון!" בערוץ.
נשואה לעיתונאי רון נשיאל, עורך חדשות בקול ישראל.
רודף
בהלכה, רודף הוא אדם שעושה מעשה שמפאת חומרתו והשלכותיו מותר למנוע מהרודף לעשות את המעשה גם במחיר הריגתו. להלכה יש דין רודף רק למי שמסכן את חיי חברו בשוגג או במזיד, ולמי שמנסה לאנוס במקרים שחייבים על הביאה כרת או מיתת בית דין. המונח שאול מהמקרה הקלאסי, שבו אדם רודף אחרי רעהו במטרה לרצוח אותו. על פי ההלכה מותר לכל מי שנוכח בסיטואציה זו להציל את הנרדף אפילו על ידי הריגת הרודף, בהיעדר אפשרות אחרת להצלת הנרדף. דיני רודף נדונו בתלמוד במסכת סנהדרין וברמב"ם בהלכות רוצח ושמירת הנפש (פרק א') והעיקרון עליו הן מבוססות מקובל גם מחוץ למסגרת ההלכה.
מקור
על פי הגמרא, הדין של הריגת הרודף נלמד ממה שכתוב לגבי נערה המאורסה "ואין מושיע לה" הא יש מושיע לה בכל דבר שיכול להושיעה, כלומר, ניתן להציל נערה מאורסה גם על ידי הריגת הרודף. הלימוד לגבי רודף שמנסה לרצוח נלמד בהיקש מהמשך הפסוקים "כי כאשר יקום איש על רעהו ורצחו נפש כן הדבר הזה".
על פי הספרי, למדים על דין רודף מן הפסוקים:
כִּֽי־יִנָּצ֨וּ אֲנָשִׁ֤ים יַחְדָּו֙ אִ֣ישׁ וְאָחִ֔יו וְקָֽרְבָה֙ אֵ֣שֶׁת הָֽאֶחָ֔ד לְהַצִּ֥יל אֶת־אִישָׁ֖הּ מִיַּ֣ד מַכֵּ֑הוּ וְשָֽׁלְחָ֣ה יָדָ֔הּ וְהֶֽחֱזִ֖יקָה בִּמְבֻשָֽׁיו׃ וְקַצֹּתָ֖ה אֶת־כַּפָּ֑הּ לֹ֥א תָח֖וֹס עֵינֶֽךָ (דברים פרק כה פסוק יא,יב)
"במבושיו - מה מבושיו מיוחד שיש בו סכנת נפשות והרי הוא ב'וקצתה', כך כל דבר שיש בו סכנת נפשות הרי הוא ב'וקצותה את כפה'. וקצותה את כפה - מלמד שאתה חייב להצילו בכפה. מנין אם אין אתה יכול להצילו בכפה, הצילו בנפשה? תלמוד לומר: לא תחוס עינך"
כלומר, האישה למעשה ניסתה לפגוע בחייו של הגבר ולכן חל עליה דין רודף. "לא תחוס עיניך" מדבר על האפשרות שבה לא ניתן לקצוץ את כפה וצריך להמיתה על מנת לשמור על חייו של הגבר.
וכך גם פסק הרמב"ם: "וקצותה את כפה – לא תחוס עינך": "שכל החושב להכות חבירו הכייה הממיתה אותו, מצילין את הנרדף בכפו של רודף, ואם אינן יכולין מצילין אותו אף בנפשו שנאמר 'לא תחוס עינך'".
ניתן להצילו בנפשו
דינו של הרודף הוא, כדברי חז"ל, ש"ניתן להצילו בנפשו". כלומר, מותר, ואף מצווה, להרוג את הרודף כדי להציל את הנרדף. כל היכול להציל נרדף ולא עשה זאת ביטל מצוות עשה שהיא "וקצותה את כפה", ועבר על שני לאוין שהם "לא תחוס עינך" ו"לא תעמוד על דם רעך".
בנוגע למטרת ההריגה הסתפק הרב יחזקאל לנדא, בעל ה"נודע ביהודה", האם ההריגה היא על מנת למנוע מהרודף לרצוח את הנרדף (ולכן רשאי כל אדם לפעול במסגרת דין רודף גם ללא הוראה מבית דין מוסמך), או שהמטרה היא להעניש את הרודף על כך שסופו לרוצחו (והחידוש הוא שכל אדם יכול להענישו מבלי סמכות בית דין).
רודף בשוגג
בתלמוד מובאת מחלוקת בין תנאים האם דין רודף תלוי בכוונת הרודף לרצוח, ואין לפגוע בו אלא אם כן היתרו בו. הכרעת האמורא רב הונא היא שגם בהיעדר כוונת זדון, כגון בילד קטן העושה פעולה שמסכנת אחרים, ניתן לפגוע ברודף בהיעדר ברירה אחרת. במקרה של עובר שמסכן את חיי האם מותר להרוג את העובר רק כל עוד לא הוציא את ראשו. אם הוציא את ראשו אסור להרוג אותו כי אין דוחין נפש מפני נפש, וטבע העובר הוא לסכן את אמו. הרמב"ם פסק בעקבות הכרעת רב הונא. יישום מעשי אחר של שאלה זו נוצר בתקופת השואה, כשלעיתים בכיו של תינוק היה עלול להסגיר את אלו שהסתתרו עמו.
רודף בעבירות אחרות
בגמרא ישנה מחלוקת לגבי מי שעומד לחלל שבת או לעבוד עבודה זרה האם ניתן להורגו על מנת למנוע ממנו לעבור את העבירה. להלכה נפסק שלא.
נזקים ממוניים
אף שמותר להציל את הנרדף בכל דרך אפשרית, "אין אדם מציל עצמו בממון חבירו", ולכן המציל עצמו על ידי גרימת נזק, חייב לשלם לניזוק. אך אם גורם נזק לרכוש הרודף פטור מצד "שלא יהא ממונו של רודף חביב עליו מגופו". לעומת זאת, רודף ששבר כלים פטור מתשלום, מפני שחושף עצמו למוות בעצם הרדיפה וממילא חל עליו הכלל "קם ליה בדרבה מיניה". לעומתם הרודף אחר הרודף פטור מנזק של כל רכוש, לא מעיקר הדין אלא משום תקנה, שלא יתמהמה מלעזור לנרדף.
על פי הרמב"ם, דין רודף עשוי להיות מיושם גם כלפי חפצים "רודפים". כך למשל הוא פסק שאם ספינה עומדת לטבוע מכובד משאה, ומישהו זורק את המשא לים – הוא פטור מתשלומים, מפני "שהמשא שבה כמו רודף אחריהם להרגם, ומצוה רבה עשה שהשליך והושיעם".
רצח רבין ופסק דין רודף
לאחר רצח ראש ממשלת ישראל יצחק רבין, בידי יגאל עמיר, טען עמיר שעל רבין חל דין רודף, בעקבות חתימתו על הסכם אוסלו, וטענה זו נתפסה כהוכחה לכוונות הזדון של יגאל עמיר ברצח רבין.
ואן (צרפת)
ואן (בצרפתית: Vannes, בברטונית: Gwened) היא עיר בצפון-מערב צרפת, על חופו הדרומי של חבל ברטאן, כ-110 ק"מ מדרום-מערב לבירת החבל, רן, מרחק זהה מצפון-מערב לעיר הגדולה של מערב צרפת, נאנט, ו-460 ק"מ מפריז.
ואן היא בירתו (Préfecture) של מחוז מורביאן, מארבעת מחוזותיה של ברטאן. העיר הייתה מאז ומעולם מקום חשוב עבור הרומאים, הגאלים והברטונים, שעברו בה בתקופות שונות, ובפי הרומים היא נקראה "דאריוריטום" כבר בתחילת הספירה הנוצרית; היא נמנתה עם עריה המלכותיות של ברטאן ההיסטורית בסוף האלף הראשון לספירה ולאורך ימיה של הדוכסות של ברטאן, כלומר עד לאמצע המאה ה-16, נבחרה כמקום מועדף על ידי דוכסים, בישופים ומלכי האזור.
ואן בנויה בקצהו של מפרץ מורביאן, שנתן לאזור את שמו, בלשונות הקלטיות: Ar Mor Bihan - "הים הקטן", בהבחנה מ"הים הגדול" ממנו הוא פורץ, הלא הוא האוקיינוס האטלנטי. היא קרויה "עיר הוֵנֵטים" על שם העם הגאלי הקדום ששכן באזור, שאף נזכר בכתבי יוליוס קיסר אודות מלחמות גאליה. מרכז העיר הימי-ביניימי סובב את הקתדרלה ומוקף חומה, ומושך תיירים בשל המורשת האדריכלית העשירה.
לעיר, שהוקמה במהלך הכיבוש הרומי של ארץ-גאליה, הייתה בתקופות שונות חשיבות שעלתה אף על זו של רן ונאנט, עם זאת היא שמרה על מידות צנועות. נכון ל-2006 חיים בה 53,000 איש. קשר מיוחד נודע בינה ובין החמוס - חיה זו התחבבה מאוד על הדוכס ז'אן הרביעי, שהקים לכבודה במאה ה-14 ארמון ומסדר אבירות (Ordre de l'Hermine). הטורף הקטן מופיע בסמלה של העיר, כשצעיף ברטוני מתנפנף מצווארו, חלקו האחד בזהב והשני מעוטר בסמל ברטאן.
הכוחות המזוינים של ארצות הברית
הכוחות המזוינים של ארצות הברית (באנגלית: United States Armed Forces) הם הכוחות הצבאיים המאוחדים של ארצות הברית הנחשבים לחזקים והמתקדמים ביותר בעולם. הכוחות של ארצות הברית משתתפים, מלבד במלחמות ארצם, גם במשימות של האו"ם ככוח שלום, וכחלק מברית נאט"ו, במשימות שנועדו לשמירת היציבות הכלל עולמית. הכוחות של ארצות הברית הם הכוח הצבאי בעל פריסת הכוחות הרחבה ביותר בעולם, והשני בגודלו בעולם מבחינת כח האדם וכמות כלי הנשק הגרעיניים שברשותו. הכוחות כפופים למחלקת ההגנה, ומפקדם העליון הוא נשיא ארצות הברית. יושב ראש המטות המשולבים מוגדר בחוק האמריקני כקצין הבכיר ביותר בכוחות המזוינים של ארצות הברית, והיועץ הצבאי הראשי לנשיא ארצות הברית. תפקידו הוא להוביל את הפגישות ולתאם את המאמצים של המטות המשולבים (JCS).
הכוחות מופעלים על ידי הפיקודים הקרבים המאוחדים. בהתאם לחוק גולדווטר-ניקולס מ-1986, שרשרת הפיקוד היא נשיא ארצות הברית ← מזכיר ההגנה של ארצות הברית ← מפקד הפיקוד הקרבי.
הכוחות של ארצות הברית מורכבים משש זרועות:
הקמה
הכוחות של ארצות הברית החלו כצבא הקונטיננטלי ששימש כצבא גרילה של 13 המושבות במלחמתן כנגד בריטניה וכנגד האינדיאנים. מאוחר יותר, עם אימוץ חוקת ארצות הברית, הפך לצבא ארצות הברית, ולבסוף אורגן והוגדר ככוחות המזוינים של ארצות הברית, כאשר זכותו להחזיק צבא ולתחזק זרוע ימית עוגנה בחוקה. על-פי החוקה, הזכות להכרזת מלחמה ניתנה לקונגרס, ואילו המנהיג העליון של הכוחות הוא נשיא ארצות הברית. לאחר ייסוד הכוחות, הם החלו במשימות לכיבוש שטחים ביבשת אמריקה הצפונית, במהלכן התעמתו עם אימפריות קולוניאליסטיות שניסו גם הן לכבוש שטחים ביבשת (בין העימותים ניתן למנות את מלחמת 1812, קרב טיפקנו, מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, ומלחמת ארצות הברית–ספרד).
התעצמות
לאחר ניצחון ארצות הברית במלחמת ארצות הברית–ספרד, כוחה הצבאי נחשב לכוח חזק וחשוב בעולם, דבר שהתבטא בין היתר במלחמת העולם הראשונה שהוכרעה לטובת ארצות ההסכמה לאחר הצטרפות ארצות הברית למלחמה. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, עם ניצחון בעלות הברית (קואליציה שכללה את ארצות הברית, בריטניה, וברית המועצות), הכוח הצבאי של ארצות הברית נחשב למוביל בעולם לצד כוחה הצבאי של ברית המועצות.
לאחר מלחמת העולם השנייה
עם סיום מלחמת העולם השנייה החלה המלחמה הקרה, מאבק מתמשך של ארצות הברית וברית המועצות על שליטה בעולם ובמהלכה הכוחות של ארצות הברית השתתפו בהגנה על בעלות ברית של ארצות הברית בעולם, לעיתים תוך מלחמות של ממש (מלחמת קוריאה ומלחמת וייטנאם, שבמהלכה הוכרז זמנית חוק גיוס חובה). בנוסף לכך, במהלך המלחמה הקרה, ארצות הברית הקימה בריתות הגנה (שהמפורסמת שבהן היא ברית נאט"ו) על-מנת ליצור הרתעה בפני ברית המועצות ובעלות בריתה.
המחצית השנייה של המאה ה-20
לאחר סיום המלחמה הקרה והתפרקות ברית המועצות, הכוחות של ארצות הברית השתתפו באופן מרכזי בשמירת היציבות בעולם (כחלק מהתפיסה של סדר עולמי חדש ובו ארצות הברית היא מעצמת העל היחידה), הן במבצעים קטנים (כמו מבצע השבת התקווה לסומליה על-מנת להפסיק את מלחמת האזרחים בסומליה, או מבצע כוח מאוחד בקוסובו על-מנת להפסיק את רצח העם שהתרחש בקוסובו), והן במלחמה רחבת היקף כמלחמת המפרץ.
המאה ה-21
עם תחילת שנות האלפיים, ארצות הברית חזתה בפיגוע הטרור הגדול בהיסטוריה, ובמהלכו מספר טרוריסטים מוסלמים השתלטו על מטוסי נוסעים וריסקו אותם בבניין הפנטגון ובמגדלי התאומים שבמרכז הסחר העולמי בניו יורק. בשל כך, ארצות הברית שינתה את תפיסתה הביטחונית והחלה במלחמת חורמה בטרור העולמי, וכחלק ממאבקה בו, יצאה למלחמת אפגניסטן על-מנת לפגוע במרכז כוחו של ארגון הטרור האיסלאמי אל קאעידה (שהיה אחראי לביצוע הפיגוע) ועל-מנת לפגוע בשלטון הטליבאן ששלט באפגניסטן על-מנת להראות שקיים מחיר לתמיכה בטרור. בנוסף לכך, ארצות הברית יצאה למלחמת עיראק מתוך רעיון לפיו ממשל סדאם חוסיין תומך באל-קאעידה ומפתח נשק לא קונבנציונלי.
במהלך העשורים האחרונים של המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 בנו הכוחות המזוינים רשת אספקה עולמית, שמאפשרת לה להפעיל מגוון אמצעי לחימה באזורים שונים של העולם. תפעול קבוע של רשת האספקה המורכבת הזו, הפכה את הכוחות המזוינים של ארצות הברית לארגון שהוא צרכן הדלק הגדול בעולם שאינו מדינה (וגדול יותר ממספר מדינות). בהתאם לכך, על פי מחקר שפורסם בבריטניה בשנת 2019, הכוחות המזוינים של ארצות הברית הם אחד מהפולטים הגדולים בהיסטוריה של פליטת גזי חממה. המחקר מניח שמצב זה לא ישתפר בעתיד הקרוב, מכיוון שכל כלי השריון, הטיס והשיט של הכוחות מותאמים לסוגי אנרגיה המסורתיים והמזהמים, ואין אפשרות מעשית להחליף היקף רחב של ציוד צבאי כבד שכזה.
כוח אדם
נכון ל-2020, שירתו בכוחות המזוינים של ארצות הברית כ-1.3 מיליון חיילים בשירות סדיר, ובנוסף כ-807 אלף חיילים בשירות מילואים. השירות בצבא הוא התנדבותי, אך הנשיא רשאי לבצע גיוס חובה למשך תקופה מסוימת, באישור הקונגרס (כך קרה בזמן מלחמת וייטנאם). הכוחות המזוינים של ארצות הברית הם הכוח הצבאי השני בעולם במספר החיילים המשרתים, לאחר הצבא של הרפובליקה העממית של סין, והראשון בפריסתו בעולם.
פיקודים אזוריים
הכוחות של ארצות הברית הם הכוח הצבאי בעל הפריסה הרחבה ביותר בעולם, פריסה המאפשרת לארצות הברית לפעול במהירות בכל נקודה בעולם, ללא צורך בהזזת כוחות מאסיבית למרחקים. ארצות הברית מחלקת את כל העולם למספר פיקודים, שלכל אחד מפקדת ענק האחראית על הכוחות הצבאיים באותו האזור.
אמצעי לחימה
מרבית אמצעי הלחימה שהכוחות המזוינים של ארצות הברית מצוידים בהם מיוצרים בארצות הברית, בנוסף למיעוט שמיוצר בשיתוף של מדינות אחרות או השבחה של אמצעי לחימה שנקנו ממדינות אחרות (שיתופי פעולה כאלו קיימים בעיקר עם בריטניה וישראל). חלק מאמצעי הלחימה שהכוחות מצוידים בהם, נמכר למדינות אחרות, וחלק הוא בלעדי ונשאר כגורם המהווה יתרון איכותי על פני יריביה.
הנשק האישי של החיילים הוא רובה סער ממשפחת ה-M16 וה-M4 (חיילים המשרתים באירופה משתמשים לעיתים גם ברובה סער מסוג G36). בנוסף לכך, כל פלוגות ומחלקות החי"ר מצוידות במקלעים מסוגים שונים: מקלע בינוני מסוג מאג, מקלע כבד M2 בראונינג, ומקלע רימונים סאקו דיפנס Mk19. בנוסף, מצוידות יחידות החי"ר ברקטות נגד טנקים מסוג לאו M72, ובטילים נגד טנקים מסוג טאו. חיל הנחתים משתמש גם במטול רקטות נגד טנקים מסוג B-300 משודרג בשם SMAW. מחלקות החי"ר מתניידות על גבי נגמ"שים מסוג M-113.
חיל השריון בצבא האמריקני בנוי על טנק מערכה מסוג אברהמס M1. חיל התותחנים בצבא האמריקני מורכב ממערכות רקטיות חדישות מסוג MLRS בעלות יכולת שיגור לטווח של כ-300 ק"מ (לעומת 40 עד 80 ק"מ בגרסאות המיוצאות).
חיל האוויר האמריקני הוא חיל האוויר הגדול בעולם וכולל כ-5,500 כלי טיס. עמוד השדרה של חיל האוויר הוא מטוסים מסוג F-16 ו-F-15 שהושבחו, ומטוסי ה-F-35 החמקניים. בנוסף לכך, חיל האוויר משתמש, באופן בלעדי, במפציצים חמקניים מסוג B-2 ספיריט, מטוסי עליונות אווירית חמקניים מסוג F-22 ראפטור ומטוס תקיפה כבד (המכונה גם כספינת תותחים) מסוג AC-130. בנוסף לכך, בשנים האחרונות החלה התגברות בשימוש בכלי טיס בלתי מאוישים לצורכי תקיפה.
חיל הים האמריקני נחשב גם הוא לגדול בעולם (הן בדחי האוניות והן במספר האוניות) והוא כולל את צי נושאות המטוסים הגדול בעולם, שכולל 11 נושאות מטוסים, שכל אחת מהן יכולה לשאת כ-90 מטוסי קרב. כיום נבנית נושאת מטוסים נוספת ומתוכננות בסך הכל עשר נושאות מטוסים מסדרת ג'רלד פורד, שיחליפו בהדרגה את נושאות המטוסים מסדרת נימיץ, ובין היתר יהיו מתאימות גם לנשיאת מטוסי F-35 חמקניים ויאפשרו עבודה של פחות אנשי צוות על הסיפון. הצי האמריקני מפעיל גם כ-30 אוניות סער אמפיביות, כ-20 סיירות מסדרת טיקונדרוגה, כ-70 משחתות (רובן ככולן מסדרת ארלי בורק) וכ-70 צוללות בהנעה גרעינית מדגמים שונים (צוללות טילים בליסטיים, צוללות טילי שיוט וצוללות תקיפה).
הצי האמריקני הוא גם חיל הים בעל מספר כלי הטיס הגבוה בעולם: כ-3,500 מטוסי קרב וכ-500 מסוקי קרב.
גמר 2022 ב-NBA
גמר 2022 ב-NBA (באנגלית: NBA Finals 2022; ידוע מטעמי חסות גם כ-NBA Finals 2022 presented by YouTube TV) הייתה סדרת הגמר בפלייאוף של ליגת ה-NBA לעונת 2021/2022. הסדרה הוכרעה לאחר שישה משחקים, כאשר אלופת המערב גולדן סטייט ווריורס, שנהנתה מיתרון ביתיות, פגשה בסדרה את אלופת המזרח בוסטון סלטיקס, וניצחה אותה בתוצאה של 4 ניצחונות אל מול 2 הפסדים, גולדן סטייט זכתה באליפות הרביעית שלה בשמונה שנים.
סטפן קרי מקבוצת גולדן סטייט נבחר ל-MVP של סדרת הגמר, בפעם הראשונה בקריירה שלו.
גמר ה-NBA חזר ללוח הזמנים הרגיל שלו ביוני לראשונה מאז 2019, לפני שהחלה מגפת ה-COVID-19. הסדרה התחילה ב-2 ביוני והסתיימה ב-16 ביוני. בחסות שירות הסטרימינג YouTube TV.
בוסטון סלטיקס
בסיבוב הראשון של הפלייאוף, ניצחו הסלטיקס בסוויפ של ארבעה משחקים את ברוקלין נטס המדורגת השביעית במזרח, כאשר מומחים רבים ציפו לסדרה תחרותית יותר מצד הנטס, עם קווין דוראנט, וקיירי אירווינג שנחשבו לפייבוריטים לזכייה בתחילת העונה. לאחר מכן הסלטיקס התמודדו עם ה-MVP של גמר 2021, יאניס אדטוקומבו, והאלופה הנוכחית מילווקי באקס, וניצחו בסדרה בשבעה משחקים. לאחר שהיו בפיגור 2–1 בגמר המזרח מול מיאמי היט המדורגת ראשונה בהובלתו של ג'ימי באטלר, הסלטיקס ניצחו בתוצאה 4–3, והגיעו לגמר ה-NBA בפעם הראשונה מאז 2010 ובפעם ה-22 בתולדותיהם.
גולדן סטייט ווריורס
לאחר שהגיעו לגמר במשך חמש עונות רצופות (2015–2019), הווריורס נפגעו עם פציעות בשתי העונות הבאות, כאשר קליי תומפסון לא שיחק בכל עונות 2019/20 ו-2020/21, וסטפן קרי שיחק רק 68 משחקים. בעונת 2021/22. גולדן סטייט החלה את העונה הנוכחית כשהיא מנצחת 18 מתוך 20 המשחקים הראשונים שלה. קרי הפך לשיאן השלשות בהיסטורית ה-NBA, וקליי תומפסון חזר ב-9 בינואר 2022, למשחק ה-NBA הראשון שלו מזה 941 ימים. אנדרו ויגינס, שעבר לווריורס ב-2020 לאחר שש עונות במינסוטה, נבחר לפותח במשחק האולסטאר של ה-NBA ב-2022, וקרי קלע 50 נקודות באולסטאר ונבחר ל-MVP של משחק האולסטאר. הווריורס סיימו במקום השלישי במערב עם מאזן של 29 הפסדים ו-53 ניצחונות.
בסיבוב הראשון של הפלייאוף, הווריורס הביסו את דנוור נאגטס המדורגת השישית ואת ה-MVP של העונה הסדירה ניקולה יוקיץ' בתוצאה 4–1. לאחר מכן הווריורס ניצחו את ממפיס גריזליס המדורגת שנייה בהובלת השחקן המשתפר של העונה ג'ה מוראנט, בתוצאה 4–2.
לאחר שהביסו את דאלאס מאבריקס בתוצאה 1–4 בגמר המערב, הווריורס העפילו לגמר בפעם השישית בשמונה העונות האחרונות ובפעם ה-12 בתולדות המועדון.
משחק 1
לאחר ששיחק 141 משחקי פלייאוף ללא הופעה בגמר ה-NBA, אל הורפורד סייע לבוסטון במשחק הגמר הראשון עם 26 נקודות. הסלטיקס גברו על הווריורס ברבע הרביעי בתוצאה 40–16. ג'יילן בראון קלע 10 נק' ברבע האחרון מתוך 24 נק' במשחק כולו. לעומת זאת לג'ייסון טייטום היו ביצועי קליעה גרועים, הוא קלע 3 מ-17 מהשדה וקלע 12 נקודות במשחק כולו, אבל הוא סיים עם שיא קריירה של 13 אסיסטים, הכי הרבה אי פעם לשחקן בהופעת הבכורה שלו בגמר. ארבעת השחקנים הפותחים האחרים של בוסטון קלעו 30 מ-50 (60%) במשחק, יחד עם קליעה של 12 מ-23 (52%) מעבר לקשת, כשהסלטיקס קלעו בכול שבעת ניסיונות השלשה הראשונים שלהם ברבע הרביעי.
מרקוס סמארט קלע 18 נקודות, ודריק ווייט שלא פתח קלע 21 נקודות.
עבור הווריורס, סטפן קרי, קלע 21 נקודות ו-6 מ-8 מעבר לקשת ברבע הראשון, הכי הרבה שלשות ברבע אחד בתולדות הגמר. בנוסף, 21 הנקודות היו הכי הרבה ברבע בודד מאז 22 הנקודות של מייקל ג'ורדן ברבע הרביעי של משחק 4 בשנת-1993. עם זאת, קרי נאבק בשארית המשחק, וקלע 5 מ-16 בשלושת הרבעים האחרונים, הווריירס הובילו 80–92 לקראת הרבע הרביעי.
למרות 11 ריבאונדים דריימונד גרין קלע רק 2 מ-12 מהשדה ו-0 מ-3 בזריקות עונשין, כשהוא מורחק כדקה לסיום המשחק.
הקאמבק של הסלטיקס היה הגדול ביותר בגמר מאז ששיקגו בולס התגברו על פיגור של 15 נקודות כדי לנצח את פורטלנד טרייל בלייזרס במשחק 6 של סדרת הגמר ב-1992. הניצחון גם הביא את מאזן הסלטיקס ל-8–2 ניצחונות במשחקי חוץ בפלייאוף 2022, בעוד הווריורס ירדו למאזן 9–1 ניצחונות בבית. שתי הקבוצות גם קלעו יחד 40 שלשות, הכי הרבה אי פעם במשחק גמר ה-NBA, ועקפו את השיא הקודם של 35 שלשות שנקבע בגמר 2017.
משחק 2
סטף קרי קלע 29 נקודות וגולדן סטייט גברה על בוסטון 35–14 ברבע השלישי והשוותה את הסדרה עם ניצחון 107–88. הווריורס גברו על הסלטיקס 43–14 מסוף הרבע השני ועד תחילת הרביעי, והפכו משחק צמוד לניצחון מוחץ. ג'ורדן פול קלע 17 נקודות עבור גולדן סטייט, כולל שלשה ממרחק 12 מטרים שניות ספורות לסיום הרבע השלישי, והעניק לה יתרון של 23 נקודות. בוסטון איבדה 19 כדורים, אותם הווריורס המירו ל-33 נקודות.
דריימונד גרין קלע 9 נקודות, חמישה ריבאונדים ושבעה אסיסטים בלבד עבור גולדן סטייט, אבל השפיע על המשחק עם האגרסיביות שלו בהגנה ובמשחק הפיזי. הוא כפה כדור ביניים על אל הורפורד 13 שניות לסיום המשחק, והוא היה המגן הראשי על ג'יילן בראון, שקלע באחוזים נמוכים (5 מ-17 בלבד). טייטום התאושש מהקליעה הגרועה שלו במשחק 1, וקלע 21 נקודות במחצית הראשונה של המשחק ג'יילן בראון קלע 15 נקודות במחצית הראשונה, אבל בוסטון נותרה בפיגור 2 נק' במחצית. ברבע השלישי טייטום זרק רק פעמיים, ב־12 דקות משחק. הורפורד קלע רק שתי נקודות בארבע זריקות במשחק לאחר שקלע 26 במשחק הראשון. הסלטיקס קלעו רק 37.5% מהזריקות שלהם במשחק, כשהם קלעו הכי פחות נקודות מאז ה־29 בדצמבר, אז היו במאזן 16–19.
אנדרה איגודלה מהווריורס החמיץ את המשחק בגלל דלקת בברך ימין. חברו לקבוצה גארי פייטון השני, ששיחק בפעם הראשונה מאז שבר את המרפק לפני חודש בסדרה נגד ממפיס, קלע שבע נקודות ב-25 דקות.
משחק 3
הסלטיקס היו הקבוצה הפיזית יותר, והם ניצחו את הווריירס 52–26 בנקודות צבע. רוברט ויליאמס מבוסטון לקח 10 ריבאונדים וארבע מתוך שבע החסימות של הקבוצה.
קרי קלע 31 נקודות ושש שלשות, ותומפסון הוסיף 25 נקודות וחמש שלשות. גרין קלע שתי נקודות בלבד, ארבעה ריבאונדים ושלושה אסיסטים לפני שיצא בעבירות בפעם השנייה בסדרה. הוא הפך לשחקן הראשון בתולדות הגמר שיצא בעבירות לאחר ששיחק לפחות 34 דקות עם פחות מחמש נקודות, חמישה ריבאונדים וחמישה אסיסטים. קרי נפצע בסוף הרבע הרביעי כאשר אל הורפורד נפל על רגלו בזמן שרדף אחרי כדור.
משחק 4
קרי קלע 43 נקודות ו-10 ריבאונדים בניצחון 107–97 והשווה את הסדרה 2–2. הוא עשה שני סלים במהלך ריצת 10-0 עבור הווריורס ברבע הרביעי, והפך יתרון בוסטון של ארבע נקודות ליתרון 94–100 לגולדן סטייט. הוא שיחק 41 דקות וקלע 14 מ-26 זריקות במשחק, כולל 7 מ-14 לשלוש. אנדרו וויגינס הוסיף 17 נקודות ושיא קריירה של 16 ריבאונדים עבור הווריורס.
גולדן סטייט שינתה את ההרכב הפותח שלה, והחליפה את קוון לוני באוטו פורטר ג'וניור קרי וטייטום מהסלטיקס קלעו כל אחד 12 נקודות ברבע הראשון, שהסתיים ביתרון 28-27 לבוסטון. בראון קלע 10 נקודות ברבע השני, והעלה את הסלטיקס ליתרון 54-49 בהפסקה. היו שישה שינויים בהובלה במשחק באותו שלב, יחד עם חמישה תיקונים. קרי קלע 14 בשלישי. המשחק היה שווה עם 86 לכל אחת כשנותרה שמונה דקות. בוסטון הובילה 90–94 כשנותרו כחמש דקות לסיום, אך קלעה רק פעם נוספת, עם 1:18 נותרו גולדן סטייט גברה עליה 17-3 לסיום המשחק, כאשר קרי לבדו ניצח אותם 3–10.
משחק 5
לוויגינס היו 26 נקודות ו-13 ריבאונדים כדי להוביל את גולדן סטייט לניצחון 104-94, והציב אותה משחק אחד מאליפות. תומפסון קלע 21 נק' ועזר לווריורס לנצח, קרי לא הרשים עם 16 נקודות ושמונה אסיסטים, וקלע 0 מ-9 משלוש. בוסטון הייתה אגרסיבית יותר בשמירה כפולה על קרי מעבר לקו ה-3. לפני משחק 5, היו לו רצפים של שיא NBA של 38 משחקים רצופים עם יותר משלשה אחת, 132 משחקי פלייאוף רצופים עם שלשה אחת לפחות, ו-233 משחקים רצופים עם שלשה בעונה הרגילה ובפלייאוף ביחד. לטייטום היה שיא של 27 נקודות ו-10 ריבאונדים עבור הסלטיקס, שהפסידו משחקים רצופים בפעם הראשונה בפלייאוף הזה.
הווריורס הובילו ב-16 נקודות ברבע הראשון. לוויגינס היו 16 נקודות ו-7 ריבאונדים במחצית, וגרין היה נהדר עם 8 נקודות. הווריורס הניעו את הכדור היטב אבל זרקו רק 3 מ-17 לשלוש במחצית הראשונה. טייטום קלע 13 נקודות ושמונה ריבאונדים כדי להשאיר את בוסטון במשחק. לאחר ההפסקה, הסלטיקס קלעו את 10 הנקודות הראשונות של המחצית השנייה ועלו ליתרון לאחר ריצת 4–19. הם קלעו שמונה שלשות רצופות לאחר שהחמיצו את 12 השלשות הראשונות שלהם במשחק, בעוד שגולדן סטייט החמיצה את שמונה השלשות הראשונות שלה במחצית השנייה. ג'ורדן פול בדומה למשחק השני קלע שלשה ממרחק 10 מטרים בשניות האחרונות של הרבע השלישי, והעניק לווריורס יתרון 74–75 בסיומו של הרבע.
תומפסון קלע 7 מ-14 וקלע חמש שלשות. גרין, שיצא בעבירות 3 דק' לסיום המשחק, יצא עם שמונה נקודות, שמונה ריבאונדים ושבעה אסיסטים. בוסטון קלעה 11 מ-32 משלוש, כאשר בראון קלע 0 מ-5 משלוש, ו-5 מ-18 בסך הכל; הוא גמר את המשחק עם 18 נקודות. לוויליאמס היו 10 נקודות ושמונה ריבאונדים.
משחק 6
בוסטון עלתה ליתרון 14-2 כדי לפתוח את המשחק, אך היא עשתה רק סל אחד ב-3:30 האחרונות של הרבע הראשון, וגולדן סטייט הובילה 22–27 בסיום הרבע. הווריורס כפו 12 איבודים במחצית הראשונה והשתמשו בריצת 21-0 כדי לקבל יתרון 54-39 במחצית. ריצת ה-21-0 הייתה הריצה הארוכה ביותר כזו בהיסטוריה המודרנית של הגמר. הם הרחיבו את היתרון שלהם ל-22, לפני שהסלטיקס עלו עם פיגור 66–76 לאחר שלושה רבעים. גולדן סטייט שמרה על ההובלה שלה לאורך הרבע הרביעי וניצחה את המשחק 90–103 על תואר ה-NBA הרביעי שלה בשמונה עונות. זו הייתה הפעם השנייה שקבוצת חוץ זכתה באליפות NBA בבוסטון, והראשונה הייתה לוס אנג'לס לייקרס ב-1985.