cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אימוג'ן רובינסון מורל
קריירה
בשנת 1876, העיתון "בוסטון ז'ורנל" אמר על ציוריה, "הם זוכים להערצה הגבוהה ביותר על ידי אמנים ומבקרי אמנות, הן מבית והן באירופה. הם תוצאה של שנים ארוכות של לימוד ועבודה, אצל המאסטרים הראשונים. בצרפת ובגרמניה, ומפגינים גאונות רבה, בהשראת התלהבות פטריוטית...הקומפוזיציה מקורית בהחלט על כל פרטיה: כל דמות וכל חיה צוירו מדגם חי, לפי הכללים המחמירים ביותר של אמנות אמיתית."[10 ] באותה שנה, כתב העת אחר- "לתמונות של גברת מורל יש יתרונות גדולים וחיוביים. הם צריכים להביא תהילה לאמן. זה נראה קצת מעורר רחמים לומר שהם נפלאים עבור אישה. בוא נעדיף לומר שהן יצירות מבוצעות ביושר ובנאמנות; שהן אינן מעל לביקורת, ושהן זוכות להערצה באמנות אמריקאית."
שנים מאוחרות
ב-1896 יותר מ-200 מציוריה במחסן בוושינגטון נהרסו בשריפה, והותירו אותה חסרת כל. לאחר השריפה היא נתמכה על ידי חברתה, אליזבת גרדנר בוגרו.
קלינטון אנז'י
קלינטון מואה אנז'י (בצרפתית: Clinton Mua N'Jie; נולד ב-15 באוגוסט 1993) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת החלוץ בסיוואספור.
קריירת מועדונים
אנז'י התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אולימפיק ליון ובשנת הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. ב-18 בנובמבר 2012 אנז'י ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–3 נגד סטאד ריימס. ב-7 באוגוסט 2014 אנז'י הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד מלאדה בולסלאב במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. 6 ימים לאחר מכן, חתם על חוזה בקבוצה עד לשנת. מאוחר יותר באותו יום, כבש את שערו הראשון בליגה בניצחון 0–3 נגד לוריאן. את עונת אנז'י סיים עם מאזן של 73% איומים למסגרת מתוך ניסיונות ההבקעה שהיו לו במהלך העונה, שני אחרי זלאטן איברהימוביץ' מפריס סן ז'רמן, שסיים את העונה עם 74%.
ב-15 באוגוסט 2015, אנז'י חתם לחמש שנים בטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג תמורת 12 מיליון אירו. ב-17 בספטמבר אנז'י ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד קרבאך במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. ב-10 בדצמבר 2015, קרע את הרצועה המדיאלית ונעדר כחמישה חודשים מהמגרשים.
ב-31 באוגוסט 2016, אנז'י הושאל לאולימפיק מרסיי עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישה. ב-11 בספטמבר אנז'י ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד ניס. ב-16 ביולי 2017, מרסיי מימשה את האופציה על אנז'י שחתם במועדון. ב-17 בספטמבר כבש צמד בניצחון נגד אמיין.
ב-25 ביולי 2019, אנז'י חתם לארבע שנים בדינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית.
ב-29 ביולי 2022 אנז'י חתם בסיוואספור מליגת העל הטורקית.
קריירה בינלאומית
ב-6 בספטמבר 2014 אנז'י ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, בו גם כבש את שער הבכורה שלו. 4 ימים לאחר מכן, כבש צמד בניצחון 1–4 נגד. אנז'י השתתף עם הנבחרת 4 פעמים בגביע אפריקה לאומות. בחצי גמר גביע אפריקה לאומות 2021, אנז'י החמיץ את הפנדל האחרון של קמרון שהוביל להדחתה של הנבחרת ולעלייתה של על חשבונה.
חואנפראן
חואן פרנסיסקו טורס בלן (בספרדית: Juan Francisco Torres Belén; נולד ב-9 בינואר 1985 בקרווילנט, אליקנטה), הידוע בכינוי חואנפראן, הוא כדורגלן ספרדי המשחק בקבוצת סאו פאולו מהברזילראו.
קריירת מועדונים
חואנפראן גדל במחלקות הנוער של ריאל מדריד, וקיבל את הזדמנותו בהרכב הראשי של המועדון ב-24 בינואר 2004, כאשר שיחק 15 דקות בניצחון הביתי על קבוצת ויאריאל, לאחר שביסס את מעמדו בקבוצת המשנה של המועדון. במהלך העונות שלאחר מכן, שותף חואנפראן בחמישה משחקי ליגה נוספים בלבד עבור ריאל מדריד.
בעונת 2005–2006, הושאל לקבוצת אספניול. המועדון הקטאלוני בקושי נמנע מירידה בסיום אותה העונה, כאשר חואנפראן השתתף באופן משמעותי בסגל הקבוצה ואף כבש שער ב-22 במרץ 2006, במשחק שהסתיים בתיקו 1-1 מול אתלטיק בילבאו.
ב-11 בינואר 2011, חואנפראן חתם על חוזה עד ליוני 2015 בקבוצת אתלטיקו מדריד, תמורת סכום של 4 מיליון אירו. הופעת הבכורה שלו עבור הקולצ'ונרוס הגיעה כבר יומיים לאחר שחתם במועדון, כשפתח בהרכב הקבוצה בהפסד החוץ שלה 1–3 מול מועדונו המקצועני הראשון ריאל מדריד, במסגרת הגביע הספרדי. את שערו הראשון עבור אתלטיקו כבש ב-21 במאי 2011, במשחק האחרון לעונה, שהסתיים בניצחון 3–4 מול מיורקה. את השער הקדיש לאביו, אשר נפטר שבועיים קודם לכן. את עונת 2011–2012, בילה כמגן הימני הקבוע של המועדון על ידי מאמנו גרגוריו מנזאנו, ויורשו דייגו סימאונה. במהלך העונה, זכה עם קבוצתו בליגה האירופית, עם ניצחון בתוצאה 0–3 במשחק הגמר מול יריבתה המקומית אתלטיק בילבאו.
חואנפראן ביסס עצמו כמגן הימני המוביל של אתלטיקו מדריד, ועם פתיחת עונת 2012/2013, זכה עם קבוצתו בתואר הסופר קאפ האירופי, עם ניצחון 4-1 על צ'לסי, אלופת אירופה המכהנת. חואנפראן פתח בהרכב ושיחק תשעים דקות. הייתה זו פתיחה מוצלחת לעונה שהסתיימה בזכייה בגביע הספרדי, עם ניצחון במשחק הגמר בתוצאה 2-1 על ריאל מדריד, לאחר הארכה. חואנפראן פתח בהרכב לגמר ושיחק לאורך כל המשחק וההארכה. הייתה זו עונה ראשונה מתוך ארבע רצופות בהן רשם חואנפראן 35 הופעות ליגה.
היציבות שהפגין בעמדת המגן, יחד עם משחק ההגנה החזק שהנחיל סימאונה לקבוצה, סייעו לה להתקדם, לזכות בתארים והישגים משמעותיים. בעונת 2013/2014 זכה חואנפראן לראשונה בקריירה באליפות, לאחר שקבוצתו הדהימה והשיגה את ריאל מדריד ואת ברצלונה בפער שלוש נקודות בראש הטבלה. יתרה מכך, באותה העונה העפיל עם קבוצתו לגמר ליגת האלופות, שם פתח ושיחק 120 דקות בהפסד 4-1 לריאל מדריד בהארכה. עם תום העונה, חתם חואנפראן על הארכת חוזהו במועדון עד לשנת 2018.
ב-3 באוגוסט 2019 חתם בסאו פאולו הברזילאית לשנה וחצי.
קריירה בינלאומית
חואנפראן זכה להצלחה מסחררת במסגרת אליפות אירופה לנבחרות עד גיל 19 בשנת 2004, כאשר גם זכה בתואר האליפות עם ספרד, וגם בתואר השחקן המצטיין של הטורניר. באופן נדיר, שותף פעמיים בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20, בפעם הראשונה באיחוד האמירויות הערביות ב-2003, בו זכה יחד עם ספרד במקום השני, וב-2005, בו הפסיד עם נבחרתו ברבע הגמר לנבחרת הזוכה של הטורניר בסופו של דבר, ארגנטינה.
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד ערך ב-26 במאי 2012, כאשר שיחק את מלוא הדקות בניצחון 0–2 מול נבחרת סרביה, במסגרת משחק ידידותי בסנט גאלן שבשווייץ. הוא נכלל בסגלו של ויסנטה דל בוסקה לנבחרת ספרד לטורניר הגמר של יורו 2012 בפולין ואוקראינה, אולם לא שותף במשחק במסגרת הטורניר בו זכתה ספרד.
סן מיצוג'י
קריירה
סן מיצוג'י נולד בסידני, אוסטרליה, לאב יפני ולאם אוסטרלית. הוא למד בבית הספר התיכון לבנים בסידני. הוא עבר לטוקיו שם הפך לדוגמן לפני שהחל לשחק. תפקיד המשחק הגדול הראשון שלו היה בסדרת הטלוויזיה "אוריג'ין" בשנת 2018. מיצוג'י הביע עוד את אהבתו למדע בדיוני ופנטזיה, שלדבריו דומים מאוד בתערובת הפרדוקסלית שלהם לאסקפיזם. בפברואר 2020 מיצוג'י כיכב בתפקיד חוזר בעונה השנייה של שירות ההזרמה נטפליקס בסדרת המדע הבדיוני של "פחמן משודרג". באותה שנה, מיצוג'י כיכב בתפקיד הנרי פוסטר בעיבוד למיני סדרה של "עולם חדש מופלא".
אורית עטר
אורית עטר (נולדה ב-31 בינואר 1982) היא זמרת פייטנית ויוצרת ישראלית.
סולנית התזמורות האנדלוסיות.
בשנת 2017 הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה, יעלת חן, שהוא אלבום פיוטים ותפילות  מתוך שירת הבקשות של יהדות מרוקו. נכללו בו חידושים לשירים כמו "למולדת שובי רוני" (שזכה להצלחה ארצית ודורג במקום השלישי במצעד העברי השבועי של רשת ג') ו"שחר אבקשך". הטקסטים והלחנים באלבום הם משירת הבקשות של יהדות מרוקו. בסמוך ליציאת האלבום, יצאה למופע באותו השם ("יעלת חן") – עם התזמורות האנדלוסיות ועם האנסמבל האנדלוסי שלה בארץ וברחבי העולם.
עטר שרה בעברית, מרוקאית, צרפתית, לאדינו וספרדית.
ביוגרפיה
עטר נולדה בשנת 1982 בירושלים, שם גדלה והתחנכה היא גדלה במשפחה מוסיקלית מרוקאית מסורתית,
קריירה
בשירותה הצבאי, הצטרפה ללהקה צבאית מטעם חיל החינוך והנוער, במסגרתה שיתפה פעולה עם המוזיקאי עידן רייכל. בסיום שירותה הצבאי, הצטרפה לתזמורת המגרב.
בשנת 2003 למדה פיוטים ממסורת יהדות מרוקו ומשירת הבקשות בהשראת הפייטן ליאור אלמליח, שאירח אותה במספר הופעות. ולאחר מכן למדה לנגן על עוד ומקאמים מנגן העוד ארמונד סבח, בשנה העוקבת ועד 2010 שיתפה פעולה עם אמנים שונים במסגרת פרויקט "ידידי השכחת". במסגרת מופעי הפיוטים שיתפה פעולה עם אתי אנקרי, מיקה קרני, דיקלה, קובי אפללו, דוד ד'אור, יאיר דלאל, מיכה שטרית והפרויקט של רביבו.
החל מ-2010 הופיעה ברחבי הארץ במסגרת המופע, יעלת חן. בשנת 2012 יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "למולדת שובי רוני", מאת אשר מזרחי. החידוש זכה להצלחה ארצית ודורג במקום השלישי במצעד העברי השבועי של רשת ג' ושהה במצעד במשך שמונה שבועות בסך הכול. הוא זכה לחשיפה והשמעה בתוכניתו של העורך והשדרן אבנר נעים.
במלוא 26 שנים למותו של הזמר זוהר ארגוב, הקליטה את "עד מתי אלוהי" והוציאה אותו כסינגל בשנת 2013. וידאו קליפ נלווה הופץ בהמשך לכך. באותה השנה, הופיעה לראשונה כפייטנית בסדרת הופעות עם אמנים ממרוקו, סנאה מרחאטי והתזמורת האנדלוסית הישראלית הלאומית אשדוד. בין 2014–2016 הופיעה ברחבי העולם עם תזמורות של המוזיקאי ז'ורדי סאוואל; חלק מההופעות אירעו בשאנגחאי, מאקו, איסטנבול, בלגיה, שווייץ ואיטליה. לכבוד ראש השנה שאירע בשנת 2015, הקליטה מחדש את "עץ הרימון" מאת יעקב אורלנד. את "יעלת חן" הוציאה כסינגל עם עטיפה נלווית. באוגוסט 2017 הושק אלבום הבכורה שלה, יעלת חן, עם סינגל נלווה שהוקלט מחדש בשם "שחר אבקשך" מאת רבי שלמה אבן גבירול. לרגל יציאת האלבום, הוזמנה להתארח בערוץ הספורט. בסך הכול, יצאו מהאלבום חמישה סינגלים.
בשנת 2018 התארחה בהופעה של תזמורת ירושלים מזרח ומערב, בניצוחו של תום כהן וביחד עם הפייטן אמיל זריהן – זוהי הופעת מחווה לזמר ג'ו עמר. היא ביצעה עם התזמורת את הפיוטים "ידידי השכחת ושחי לאל" בשנת 2019, במסגרת מופע לזכרה של הזמרת עפרה חזה ביצעה את "יד ענוגה" מאת זלמן שניאור ו"אדמה" מאת אהוד מנור. בנוסף לכך, ביצעה במופע את "אם ננעלו" מאת רבי שלום שבזי. באותה השנה נבחרה לגלם את דמותה של הזמרת לין מונטי בסרט מחווה לזמרות ערב, והוא הוקרן בתערוכה בבית התפוצות. בינואר 2021 התארחה בערוץ החדשות הצרפתי עם הסינגל החדש שיצא לאור "מחכה", ובהמשך הקליטה עם אמה מרים עטר את "גן השקמים" לזכר הזמרת ריקה זראי.
בהמשך שנת 2021 הפיקה והשיקה את המופע "מאלג'יר באהבה" – מחווה לזמרת היהודיה אלג'ירית לין מונטי וביצעה מספר שירים בשפה הצרפתית והעברית אלג'ירית ומרוקאית. כיום עובדת על אלבום שני עם לחנים מקוריים לטקסטים משיר השירים, תהילים וכדומה ושירים נוספים שכתבה והלחינה.
המאור (ברוקלין)
המאור (באנגלית: Hamaor) הוא כתב עת תורני שיוצא לאור בברוקלין, ניו יורק, מראשית שנות ה-50 של המאה ה-20.
העורך המייסד של כתב העת היה הרב מאיר אמסל שערך את גליונותיו עד פטירתו ב-2007. כתב העת היה מזוהה באופן לא-רשמי עם חסידות חב"ד בשל קשריו של העורך עם הרבי מנחם מנדל שניאורסון שהיה מפרסם אחדות משיחותיו, מוגהות אישית על ידו ב"המאור". נכון לראשית שנת 2014 ראו אור למעלה מ-450 גליונות של כתב העת.
תכנים
המאור הודפס לראשונה כירחון ולפי דברי עורכיו הוא. במצעו של כתב העת בגליונו הראשון, נאמר כי ישמש במה משותפת לכל "גדולי דורנו, חכמיו וסופריו" לפרסום מאמרים תורניים והלכתיים, כמו גם מסות וקטעי פובליציסטיקה על האקטואליה של יהדות ארצות הברית ויהדות העולם בכלל.
בנוסף, הדגיש כתב העת את העיסוק במצבם הכלכלי של רבנים פליטי השואה שהגיעו במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחר המלחמה לחופי ארצות הברית והתקשו להתערות בחברה ולהתפרנס.
כתב העת פרסם לאורך השנים, קטעים מכתבי יד רבניים מכל התקופות, וחידושי תורה מפרי עטם של רבני התקופה, בעיקר מקרב יהדות ארצות הברית. פסקי הלכה רבים התפרסמו לראשונה על דפי גליונותיו של "המאור", כמו גם סקירות ביוגרפיות של רבנים, מדורים מיוחדים בהמאור מוקדשים גם לענייני מחשבה וחסידות.
בהיותו כתב עת שיצא במשך כל מחציתה השנייה של המאה ה-20 שזורים בו פרטים רבים על ההיסטוריה של יהדות ארצות הברית בתקופה זו, פרטים על אישים רבים מקרב יהדות זו, וסיקורים שנעשו בזמן אמת של פולמוסים הלכתיים, כמו פולמוס כשרות הג'לטין.
כותבים
בין כותבי "המאור" במשך שנות קיומו נמנו רבנים ידועי שם רבים כמו: הרב יעקב מסקין, הרב יונתן שטייף והרב אייזיק אוזבנד, ופוסקי הלכה כמו: הרב משה פיינשטיין, הרב שלמה זלמן ברוין, רבי מאיר איזקסון, הרב שריה דבליצקי והרב אפרים גרינבלט. חיים בלוך והרב יקותיאל יהודה גרינוולד פרסמו בו מאמרים היסטוריים.
ספר היובל "המאור" וזיכרון בספר
לרגל חגיגות יובל ה-25 להדפסת כתב העת, הדפיס העורך שני כרכים עבי כרס כ"ספר יובל", האחד בעל דגש תורני, והשני ספרותי; הכולל בתוכו מאמרים ומידע רב על אישים בולטים ביהדות האורתודוקסית בארצות הברית. הכנת הכרכים נמשכה זמן רב, והם נדפסו בפער שנים ניכר:
טביעת אצבעות גנטית
טביעות אצבע גנטיות הינן סוגים שונים של פולימורפיזם ברצף הנוקלאוטידים של גנומים שונים, המאפשרים זיהוי של פרט על בסיס ייחודיות הרצף הגנטי שלו.
פולימורפיזמים גנטים אלו יכולים להיות SNP (Single nucleotide polymorphism; פולימורפיזם של נוקלאוטיד יחיד), RFLP (Restriction fragment length polymorphism; פולימורפיזם של אורך קטעי חיתוך) הנוצרים כתוצאה משוני במספר ובסוגי אתרי מטרה של אנזים הגבלה, רצפים נשנים כגון VNTR (Variable number of tandem repeats; מספר משתנה של רצפים חוזרניים) ומיקרוסטלייט, גנום מיטוכונדריאלי ועוד.
שונות זו ברצף הDNA בין פרטים בחברה מאפשרת בניית פרופיל DNA ייחודי לפרט. טביעת האצבע הגנטית מהווה ראיה פורנזית חפצית ומאפשרת זיהוי יעיל ביותר של בני אדם, בין היתר עבור רשויות החוק.
המוזיאון להיסטוריה יהודית בבלגרד
המוזיאון להיסטוריה יהודית בבלגרד (בסרבית קירילית: Јеврејски историјски музеј, בסרבית בכתב לטיני: Jevrejski istorijski muzej) הוא מוזיאון הממוקם בבלגרד בירת סרביה, והוא המוזיאון היהודי היחיד במדינה זו. המוזיאון, אשר נחנך ב-1948 ביוזמתו של אלברט וייס, מציג את ההיסטוריה של יהדות סרביה ויהדות יוגוסלביה, ומתמקד בקורותיה של יהדות בלגרד.
פרדיננד פון מילר
ביוגרפיה
פרדיננד פון מילר נולד ברוסטוק אז חלק של הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין למשפחה אצילה. הוא למד רוקחות ובוטניקה באוניברסיטת קיל וסיים אותה עם תואר שלישי בשנת 1847.
המוזיאון להיסטוריה יהודית בבלגרד
היסטוריה ואוספים
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, בעקבות שואת יהודי יוגוסלביה, ועם חידוש פעילותו של "אגוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה", יזם אלברט וייס את הקמתו של ארכיון היסטורי לתולדות יהודי המדינה. הוא יצא בקול קורא לקהילות השונות לאסוף חמרים. ב-1948 נוסד הארכיון ובמשך 10 שנים נאספו אליו 10,000 תעודות, מסמכים, צילומים ואביזרים. הארכיון ובהמשך המוזיאון, מוקמו בבניין אשר שימש כבית מדרש של הקהילה הספרדית בבלגרד. הבניין הוקם ב-1928 לפי תכנון של האדריכל שמואל סומבול. ב-1953 התקיימה התערוכה הראשונה במקום. לאורך השנים נאספו גם חפצי יודאיקה מהקהילות השונות. ב-19 במאי 1960 נפתח המוזיאון רשמית ובאופן שוטף לקהל הרחב. ב-1969 שופץ המבנה ובוצע ארגון מחדש של תצורת המוזיאון ובכלל זה הצגת תערוכות קבע. בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 החלו להתקיים במקום כנסים אקדמיים בסוגיות העוסקות והמשיקות ליהדות יוגוסלביה, כאשר הכנס הראשון שנערך ב-1980 עסק בשאלת הפרשנות לממצאים הארכאולוגיים בצ'לארבו. חלק נרחב מתכני המוזיאון מוקדשים להשתתפות יהודי יוגוסלביה במאבק הפרטיזני בתקופת מלחמת העולם השנייה.
פרדיננד פון מילר
ביוגרפיה
אחותו של מילר קיבלה המלצת רופאים לעבור לאזור עם אקלים חם ולכן מילר ואחיותיו החליטו לעבוד לאוסטרליה. בדצמבר 1847 הם הגיעו לאדלייד. בשנת 1851 הוא עבר למלבורן. בשנת 1852 הוא שלח את מחקרו The Flora of South Australia לאגודה הלינאית של לונדון וקיבל תגובות חיוביות.
בשנת 1853 פרדיננד פון מילר מונה לבוטנאי של מדינת ויקטוריה, תפקיד שנוצר עבורו והמשיך בחקר צמחי האזור. באותה שנה הוא הקים את שקיימת עד היום. בשנים 1855–1856 מילר הצטרף למשלחת לחקר צפון אוסטרליה בראשות אוגוסטוס צ'ארלס גרגורי. במהלך סיורי המשלחת מילר תיאר כ-800 צמחים חדשים.
בשנים 1854–1872 מילר היה פעיל במכון לקידום המדע של ויקטוריה (שהפך מאוחר יותר ל. בשנת 1859, המכון קיבל צ'רטר מלכותי והפך ל). בשנים 1857–1873 הוא היה מנהל.
בין היתר מילר פרסם 11 כרכים של Fragmenta phytographica Australiae (1862–1881) ושני כרכים של Plants of Victoria (1860–1865). אנשים רבים עזרו למילר בעבודת קטלוג ואיורים, לרבות לואיזה אטקינסון שעל פעילותה בתחום זכתה להכרה רבה ומספר צמחים נקראו על שמה. הוא תיאר לראשונה צמחים רבים של אוסטרליה, לרבות דקל אלכסנדר.
החל משנת 1904 מוענקת "" מטעם, עבור תרומה בתחומים: בוטניקה, זואולוגיה או אנתרופולוגיה. מקומות רבים באוסטרליה וניו זילנד נקראים על שמו. צמחים שנקראו לכבודו נושאים שם: muelleri, muellerina או-muelleriana.
הגביע הבלארוסי בכדורגל
גביע בלארוס בכדורגל (בבלארוסית: Кубак Беларусі па футболу) הוא טורניר כדורגל הנערך מדי שנה בידי התאחדות הכדורגל הבלארוסית ובו לוקחים חלק מועדוני כדורגל מבלארוס.
באטה בוריסוב היא שיאנית הזכיות (5 במספר). נותנת החסות של הטורניר היא חברת ההימורים בספורט, חברת Parimatch.
השתתפות
כל המועדונים המשחקים בליגת העל הבלארוסית, הליגה הבלארוסית הראשונה והליגה הבלארוסית השנייה, שהם מועדונים מקצוענים, ו3–4 מועדני כדורגל לחובבים, מתחרים בגביע הבלארוסי.
שיטת התחרות
הטורניר נערך בשיטת "נוק-אאוט". קבוצות הליגה השנייה וליגת החובבים מתחילות לשחק משלב 1/64. קבוצות הליגה הראשונה נכנסות לטורניר משלב 1/32, וקבוצות ליגת העל מתחילות משלב 1/16.
עד לשנת 2014 נערכו כל השלבים כמשחק אחד. החל משנת 2014 - שלבי רבע הגמר וחצי גמר משוחקים בשני משקים (בית וחוץ), השלבים המוקדמים ומשחק הגמר - משוחקים במשחק אחד.
המשחקים משלב הסיבוב הראשון עד לשלב שמינית הגמר נערכים בחודשים מאי - אוקטובר. לאחר מכן התחרות יוצאת לפגרת חורף. משחקי רבע גמר מתחילים במרץ ומשחק הגמר נערך במאי.
עד לשנת 2013 נערכו משחקי הגמר רק במינסק, החל משנת 2013 נערך משחק הגמר כל שנה בעיר אחרת בבלארוס.
הקבוצה שזוכה בגביע מתמודדת בעונה שלאחר מכן בסופר קאפ הבלארוסי מול זוכת אליפות בלארוס.
טקס פרסי אופיר לשנת 2001
טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-12 על שם השחקן ואיש הקולנוע הישראלי שייקה אופיר, המכונה גם "האוסקר הישראלי", התקיים ב-12 בנובמבר 2001 בסינרמה שבתל אביב. הפרסים מוענקים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
הטקס שודר בשידור ערוך בערוץ 2 על ידי הזכיינית טלעד.
את רשימת המועמדים הובילו הסרטים "ג'ירפות" ו"חתונה מאוחרת" עם 13 מועמדויות, כלומר הועמדו לכל קטגוריה. אחריהם הסרט "איש החשמל" עם 12 מועמדויות.
פרס על מפעל חיים הוענק לבמאי משה מזרחי ופרס על הישגים מקצועיים הוענק לישראל רינגל.
בין מגישי הפרסים: ששון גבאי, נתן דטנר, צחי נוי, ניקי גולדשטיין, אורי בנאי.
רון שמיר
רון שמיר (נולד ב-29 בנובמבר 1953) הוא פרופסור אמריטוס ישראלי למדעי המחשב, הידוע בעבודתו בתורת הגרפים ובביולוגיה חישובית. המייסד של מרכז אדמונד י' ספרא לביואינפורמטיקה באוניברסיטת תל אביב ועמד בראשו בשנים 2006-2022.
ראשית חייו
רון שמיר נולד בירושלים בשנת 1953, בנם הבכור של ורדה ורפאל שמיר ונכדו של העיתונאי ישראל שוכמן. משפחתו הספרדית של אביו גרה בעיר העתיקה בירושלים בבית ברוך מזרחי למעלה מ-400 שנה. הוריה של אמו היו חלוצים שעלו מרוסיה לישראל בעלייה השלישית בראשית שנות העשרים. יש לו שתי אחיות צעירות יותר, דפנה וגדית. שמיר גדל בשכונת רחביה ולמד בגימנסיה העברית רחביה בירושלים (סיים בשנת 1971). בתיכון הוא היה פעיל בצופים ובאתלטיקה, ובין הישגיו זכה באליפות ירושלים בהדיפת כדור ברזל.
השנים הראשונות
שמיר החל את הקריירה המדעית שלו  בחקר ביצועים, בחן בעיות אופטימיזציה הקשורות לתכנון ליניארי ולשיטת הסימפלקס. עבודת הדוקטורט שלו עם אדלר וקרפ עסקה בניתוח מקרים ממוצע של שיטת סימפלקס והראתה כי גרסה מסוימת של סימפלקס הייתה ריבועית במודל נתוני קלט פשוט. תוצאות דומות ניתנו במקביל על ידי מייקל טוד ועל ידי אדלר ונמרוד מגידו. בהמשך עבד עם דורית הוכבאום על אלגוריתמים יעילים לבעיות אופטימיזציה מובנות.
תורת הגרפים האלגוריתמיים
בתחילת שנות ה-90 שמיר הפנה את עיקר מרצו לתורת הגרפים האלגוריתמיים. יחד עם תלמידיו, חיים קפלן ומרטין גולומביץ', הוא חקר בעיות של כריכי גרפים, בעיות השלמת גרפים ומגוון בעיות הקשורות לתרשימי מרווחים. אחד המאמרים שלו בנושא בעיית הסקה עיתית הוחל מאוחר יותר על חקר המיפוי הפיזי של ה-DNA; הדבר סימן את כניסתו לתחום הביולוגיה החישובית.
ביואינפורמטיקה
שמיר השתמש במומחיות שלו בתורת הגרפים לפיתוח אלגוריתמי קיבוץ (clustering) לניתוח בעיות ביטוי גנים. המאמר הראשון שלו בתחום זה, עם ארז הרטוב, הציג את אלגוריתם הקיבוץ HCS. אלגוריתם ה- CAST שלו, עם זוהר יכיני ועמיר בן דור, פורסם בשנת 1999 ומשך תשומת לב רבה מקהילת הביואינפורמטיקה; הטכניקות המתוארות במאמרו בנושא זה, הפכו פופולריות בניתוח נתונים גנומיים. אלגוריתם האשכולות CLICK עם רודד שרן ואלגוריתם SAMBA עם עמוס תנאי ורודד שרן לדו-גלגל מצויים בשימוש רחב.
ברבות הזמן, הרחיב שמיר את מחקרו כך שיכלול היבטים נוספים של ביואינפורמטיקה, כגון ניתוח רשתות ביולוגיות, סידורי גנום מחדש , מציאת מוטיבים רצפים  , וויסות תעתיק. כלים רבים שפותחו במעבדתו זמינים כחלק מחבילת EXPANDER המספקת סביבה משולבת לניתוח נתונים ביולוגיים בעלי תפוקה גבוהה.
המחקר הנוכחי של שמיר מתמקד בניתוח אינטגרטיבי של נתונים ביו-רפואיים הטרוגניים עם תפוקה גבוהה, סידורי גנום בסרטן, ויסות גנים.
פעילויות נוספות
שמיר היה בוועדת ההיגוי המייסדת של כנס RECOMB, הכנס העיוני הראשי בביואינפורמטיקה, וכיהן בה במשך 13 שנה. הוא הקים את החברה הישראלית לביואינפורמטיקה וביולוגיה חישובית והיה נשיא החברה בין השנים 2004–2006. הוא הקים את מרכז אדמונד י' ספרא לביואינפורמטיקה באוניברסיטת תל אביב ועמד בראשו בשנים 2006-2022, ומכהן כראש הקתדרה לביואינפורמטיקה ע"ש ריימונד ובברלי סאקלר . שמיר מקדיש זמן גם לחינוך ביואינפורמטיקה. הוא כתב סיכומי הרצאות מקיפים הנמצאים בשימוש נרחב, בנושאי גנומיקה חישובית (אלגוריתמים לביולוגיה מולקולרית), ניתוח ביטוי גנים, שבבי DNA ורשתות גנים. הוא הקים את התוכנית המשותפת למדעי החיים ומדעי המחשב לתואר ראשון בביואינפורמטיקה באוניברסיטת תל אביב, וכן לימד קורסי הליבה של התוכנית ופיקח על תארים מתקדמים במסגרת תוכנית זו. כמו כן, ערך יחד עם פבל א' פבזנר את הספר "ביואינפורמטיקה לביולוגים".
נויז (מוזיקה)
נויז (מאנגלית: Noise, רעש), או מוזיקת רעש היא קטגוריה מוזיקלית המאופיינת בשימוש ברעש בהקשר מוזיקלי. סוג זה של מוזיקה נוטה לאתגר את ההבחנה הקונבנציונלית בין צלילים הנחשבים מוזיקליים לכאלו שלא. נויז כולל מגוון רחב של סגנונות מוזיקליים ואמנויות הכוללות רעש כמרכיב מרכזי ביצירה. יצירת נויז יכולה להכיל רעש המופק באופן אקוסטי או אלקטרוני, ומכלי נגינה שגרתיים ולא שגרתיים כאחד. נויז עשוי לשלב צלילי מכונה, טכניקות קוליות לא מוזיקליות, מניפולציה פיזית על הקלטות אודיו, עיבוד צליל, הקלטות טבע, מוזיקה המיוצרת על ידי מחשב, תהליכים סטוכסטיים, ועוד צלילים הנוצרים באופן אקראי, לדוגמה עיוות, לולאת משוב קולית, או רעש לבן. מוזיקת נויז כללית יותר עשויה להכיל היבטים מוזיקליים שונים כגון אלתור, קקופוניה ודיסונאנס ובמקרים רבים אמני נויז זונחים את השימוש הקונבנציונלי במלודיה, הרמוניה, או קצב.
רון שמיר
חיים אישיים
שמיר נשוי למיכל אורן-שמיר, פרופסור במכון וולקני ובתו של ההיסטוריון פרופ' ניסן אורן. לרון ומיכל שמיר שלושה בנים והם מתגוררים ברחובות.
גיסו היה הבנקאי עודד ערן, וגיס נוסף הוא פרופ' חיים (חגי) פיק מהפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
קארוי באומגרטן
קארוי באומגרטן (בהונגרית: Baumgarten Károly; פשט, 21 בספטמבר 1853 – בודפשט, 27 בינואר 1913) היה עורך דין, שופט בית המשפט העליון בהונגריה. אחיו של איזידור באומגרטן.
ביוגרפיה
קארוי באומגרטן נולד במשפחה יהודית כבנם של הסיטונאי נאנדור באומגרטן (1817–1864) ושל צציליה בראואר (1823–1909). בסיום לימודי המשפטים שלו בתואר דוקטור במשפטים באוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד), בסיום ההתמחות ובחינות לשכת עורכי הדין, עבד כעורך דין עד 1892 ובמקביל ערך את כתב העת "חקיקה אזרחית" (Polgári Törvénykezés). ב-1892 התמנה לשופט בתחום המסחרי, מ-1898 היה שופט בארכאה שיפוטית שאינה קיימת בישראל, ארכאה בין בית המשפט המחוזי (Törvényszék - יש 20 בתי משפט כאלה בהונגריה. אחד בכל מחוז+הבירה), לבין בית המשפט העליון (Kúria), משנת 1909 היה שופט של הקוריה, כלומר שופט בית המשפט העליון ההונגרי וככזה מ-1910 מילא את תפקיד נשיא בתי המשפט של הארכאה השלישית (יש חמישה בתי משפט כאלה בחמש הערים הגדולות). חמש ועדות השיפוט בארכאה זו מייצגות את הרמה בין בתי המשפט המחוזי, שנוצרה כדי לפטור את בית המשפט העליון מהנטל השיפוטי הרב. ערעורים על החלטות בתי המשפט המחוזיים נידונים בהרכבים. בית משפט קמא פועל כערכאה שלישית בתיקים פליליים בהם פעל בית המשפט בערכאה השנייה. ישנן מועצות, לשכות פליליות, אזרחיות ועבודה בצוות השופטים בראשות נשיא בית משפט זה שהוא שופט בבית המשפט העליון. ועדות שיפוט אלה אינן פועלות בקשר לתביעה מנהלית.
אוסף המאמרים הנבחרים שלו פורסם בבודפשט ב-1916 לאחר מותו (בגיל צעיר יחסית). קארוי באומגרטן הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני בבודפשט.
משפחתו
אשתו הייתה מריה שלזינגר (1861–1901), בתם של יוז'ף שלזינגר, סוחר, ושל פאני מולר, אותה נשא לאישה בבודפשט ב-2 בדצמבר 1884.
סיטרואן ברלינגו
סיטרואן ברלינגו (בצרפתית : Citroën Berlingo ) היא מכונית מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן, חברת בת של קבוצת PSA אשר מיוצרת משנת 1996.
דגם ה-"סיטרואן ברלינגו" זהה במאפייניו ובעיצובו ל-פיג'ו פרטנר, ודורו הראשון בוסס, כמוהו, על בסיס שלדת סיטרואן ZX. שני הדגמים מוצעים בעולם גם בגרסה חשמלית.
רוברט וולפול, הרוזן השני של אורפורד
רוברט וולפול (באנגלית: Robert Walpole; 1701 – 31 במרץ 1757) היה פוליטיקאי אנגלי, בנו של ראש ממשלת בריטניה הראשון רוברט וולפול ואחיו של הוראס וולפול.
ביוגרפיה
וולפול נולד ב-1701 בלונדון, כבנו הבכור של רוברט וולפול, ראש ממשלתה הראשון של בריטניה. בשנת 1722 הוענק לו תואר "ברון וולפול". בשנת 1724 הוא התחתן ובשנת 1730 נולד בנו ג'ורג'. זמן קצר לאחר הולדת בנו הוא נפרד מאשתו. בשנת 1736 הוא הכיר האנה נורסה, שחקנית תיאטרון ממוצא יהודי והיא עברה לגור איתו בבית המשפחה בנורפוק. הודות להונה הם התגוררו באושר. לנורסה היה בן עם אורפורד, יליד 1740, שמת ככל הנראה צעיר.
במהלך חייו כיהן במספר תפקידים במערכת הפיננסית של הממלכה. במקביל לכך, בשנת 173 הוא מונה לנציג המלך בדבון.
בנו ג'ורג' היה פוליטיקאי אנגלי. הוא מכר את אוסף הציורים של המשפחה ליקטרינה הגדולה והם מהווים עתה חלק של אוסף של ארמיטז'.
ערי שיירות
ערי שיירות היו תחנות מעבר לשיירות אשר הובילו סחורות מעיר לעיר והתקיימו עד סוף התקופה הרומאית. ערי השיירות שימשו להעברת סחורות, ולמנוחה הן לסוחרים והן לגמלים ולבהמות שהעבירו סחורה ממקום למקום. שכיחותן והשפעתן של ערי השיירות פחתו כאשר האימפריה הרומית חדלה מלהתקיים בשנת 332 לספירה. את המונח "ערי שיירות" טבע החוקר מיכאיל רוסטובצף בשנת 1932 בספרו "ערי השיירות". רוסטובצף הגדיר עיר שיירה כעיר החוצה נתיב סחר מרכזי בין המאות ה-1 לפני הספירה ועד המאה ה-4 לספירה. בספרו מציין רוסטובצף את תדמור, עבדת ואת דורא אירופוס כערי שיירות קלאסיות ומרכזיות שניקזו אליהן שיירות של סוחרים שהגיעו מערים אחרות.
גאוגרפיה
מיקום ערי השיירות היו בדרך כלל לאורך דרכי הסחר באימפריה הרומית. היו ערי שיירות שחיברו באזורי התפר בין האימפריה הרומית לבין האימפריה הסאסאנית (הפרסית). חלק מערי השיירות היו ערי נמל שהיוו שער כניסה לפרובינקיות האימפריה שהיו לחופי הים התיכון ומשם חצו השיירות לפנים הפרובינקיות. יוצא מכך שערי השיירות היו ממוקמות באזורים אסטרטגיים חשובים לאימפריה הרומית.
ערי שיירות בתקופה הרומית
שיאן של ערי השיירות היו בתקופת הפקס רומנה - תקופת השלום הרומאית בין השנים 27 לספירה ועד 180 לספירה. בתקופה זו ערי השיירות צברו כוח רב כתחנות מסחר, במרכזן היה שוק סוחרים בו החליפו סחורה, מכרו וקנו. בנוסף ערי השיירות היו מרכז תיירותי נרחב, שירותי לינה מזון ומים ניתנו לאנשי השיירות ובעלי החיים קיבלו מספוא ומנוחה. ערי השיירה פיתחו את היכולות הכלכליות שלהם עם הזמן כדי לשלם מיסים לקיסר הרומאי.
תדמור
היה זה הקיסר אדריאנוס בשנת 129 לספירה שפיתח את העיר תדמור (פלמירה) בסוריה והפך אותה לעיר שיירה החשובה ביותר באימפריה הרומית. תדמור-פלמירה שימשה כשער בין שתי האימפריות הגדולות ביותר באותה תקופה: האימפריה הרומית והאימפריה הסאסאנית (הפרסית) וכנתיב המחבר את המסחר בגבול בין שתי האימפריות. תדמור-פלמירה כעיר שיירה צברה כוח רב בעקבות היכולת לפתח את הכלכלה שלה. לתקופה קצרה צבר, השליט של תדמור-פלמירה כוח ונחשב למפקד הכוחות הרומיים במזרח. הרומאים ראו באדנטוס כגורם שיכלו לסמוך עליו ולהסתמך על יכולתו להעביר את המיסים לאימפריה, ביתו זנוביה ניצלה את הקשרים שלה ואת הכוח הכלכלי שהעיר צברה ויצאה נגד האימפריה הרומית וכבשה שטחים נרחבים מהאימפריה הרומית בין השנים 272-274.
דורא- אירופוס
דורא אירופוס הייתה עיר שיירה גדולה במובנים של העת העתיקה, הרומאים השקיעו בפיתוח הדרכים שהובילו לעיר, העיר ממוקמת על נתיב הסחר בין מערב למזרח וכן קרוב לנהר הפרת, כמו תדמור גם דורא אירופוס הרוויחה מן השליטה הרומאית, הסוחרים היו עוצרים בדורא וממשיכים הלאה לעיר הבאה. מבנים ארכאולוגים רבים שנחשפו בעיר מעידים על הפיתוח בתקופה הרומאית, המבנה המפורסם ביותר הוא בית הכנסת של דורא אירופוס, המעיד על כוחם של תושביה היהודים בעיר. העיר משכה אליה חיילים וסוחרים שתקשרו ביניהם במספר שפות דבר המעיד על היותה של עיר השיירה עיר קוסמופוליטיות.
עבדת
עבדת שוכנת סמוך לדרך הבשמים, בשל היותה סמוכה לגבול עם הנבטים הייתה לעיר חשיבות רבה כעיר שיירה, הסוחרים היו מגיעים מהדרום ומהמזרח ונעים מערבה, הרומאים ראו בעבדת כמקום אסטרטגי צבאי חשוב. בעת המרד הגדול היהודים המורדים ששכנו במצדה היו תוקפים שיירות סוחרים עם הבשמים היקרים כמו בושם האפרסמון, הרומאים ביצרו את עובדת עם מבצרים ושיכנו שם חיל מצב כדי להגן על הסוחרים.
ערי שיירות נוספות שהציעו חוקרים אחרים:
מאפיינים
ערי השיירות היו ממוקמות לאורך נתיבי הסחר, מחלקה המזרחי של האימפריה ועד גיברלטר והאי הבריטי שבמערב האימפריה. בכל עיר שיירה היה חיל מצב שהוקם על ידי הרומאים וזאת כדי להמשיך לקיים ולאבטח את השיירות ואת העיר מפני שודדים. ערי השיירות מילאו תפקיד גם כעריי תיירות. הן סיפקו לשיירות מקום לינה, מזון לסוחרים ולבעלי החיים, שתייה ושעשועים כיאה לעולם הרומאי. עם הזמן ערי השיירות צברו כוח וממון רב ואת הממון שהם צברו הם השקיעו בפיתוח העיר.
בעלי תפקידים
בכל עיר שיירה היו בעלי תפקידים שהיו ממונים על הגנת השיירות, טיפול בבעלי חיים, טיפול בעגלות, פונדקנים (בעלי מסבאות) ומגדלי בעלי חיים שסחרו בבעלי חיים כדי להחליף את בעלי החיים שהגיעו לעיר עייפים מהמסע. בעלי התפקידים הוסמכו על ידי ראשי ערי השיירות ועבדו בשירות העיירות.
הדרכים
הדרכים הרומיות שיפרו את תנאי הדרך ושיירות רבות יכלו לנוע במרחבי האימפריה, הדרכים שימשו בעיקר את הצבא הרומי ואת השירות הפקידותי של האימפריה להעברת מכתבים אך הדרכים שימשו גם את הסוחרים הרבים שעברו בין העיירות השונות ברחבי האימפריה. הרומאים בנו בנוסף גשרים מה שגרם לקיצור תוואי הדרך, השיירות היו עוברות בצורה ישירה מעל נהרות ונחלים מה שקיצר את הדרך אל הערים.
צבא
בערי השיירות ישבו חיילות מצב של האימפריה הרומית, הם התיישבו בבסיס בתוך העיר וכל תפקידם היה לשמור מפני גלי תקיפה של שודדים שאיימו על השיירות שהיו עוברות קרוב לערים, בעתות מלחמה הבסיסים היו הופכים לקו החזית שמגן על גבולותיה של האימפריה הרומית. בעתות שלום החיילים היו שומרים על תקינות הסחר.
כלכלה
עריי השיירות היוו מוקד כלכלי משמעותי בעבור האימפריה הרומית, שיירות של גמלים, סחורות ורעיונות היו עוברים מעיר שיירה אחת לעיר אחרת, עריי השיירות היו מוקד תיירותי עם אכסניות ומסבאות שהיו זמינות לשיירות אשר הגיעו ממרחקים. ערי השיירות היו מקום עגינה, ומקום התארגנות רגע לפני שהמשיכו לעיר הבאה, חלק מהשיירות בחרו לעצור בעריי השיירה ולהקים דוכנים ולמכור את הסחורות אותם הביאו. ערי השיירות היו לעיתים רבות מוקד למפגש בין שיירות, השיירות היו יוצאות מערי השיירה ונפגשות בעיר שיירה מסוימת שם היו מחליפים ביניהם את הסחורות. האימפריה הרומית ראתה בערי השיירה כמרכיב כלכלי חשוב באימפריה הרומית והטילו מיסים כבדים על השיירות ועל ערי השיירות עצמן, הגוף הצבאי שישב בעיר גבה את המיסים מהעיר. נכבדי העירייה היו מעבירים את המיסים לחיל המצב שישב בעיר. בזכות גביית המיסים הרומית עריי השיירות היו מוכרחות לשפר באופן מתמיד את התנאים לשיירות כדי לספק שירות יותר טוב. בעקבות כך משכו ערי השיירות את השיירות ואת הסוחרים להגיע אל עירם. התמריץ של ערי השיירות היו המיסים אותו גבו מהסוחרים ומהשיירות כך שגם הרומאים נהנו ממיסים גבוהים אך גם ערי השיירות נהנו ממעמד כלכלי איתן ויציב. בעיתות מלחמה בין האימפריות ערי השיירות היו סוגרות את נתיב המסחר, אך בעיתות שלום נתיב המסחר היה פורה.
ביטחון
מקרה מיוחד בעיני הרומאים על חשיבות ערי השיירות היה כאשר היהודים המורדים ממצדה היו תוקפים שיירות שהיו יוצאות מעין גדי לשאר רחבי האימפריה והיו מגיעות עד אוסטיה עיר הנמל של רומא עם בושם האפרסמון שבתקופה זו היה שווה פי שתיים ממשקל זהב, האימפריה הרומית ראתה בהתקפות אלה כאיום על שלמות האימפריה הרומית. ההיסטוריון יוסף בן מתתיהו טען שהתקפות אלו של יהודי מצדה היו הגורם המרכזי לכיבוש מצדה על ידי הרומאים.
הביקורת על המונח ערי שיירות
המינוח נחשב במחקר לבעייתי כיוון שחוקרים ניסו להבין האם מה שאפיין את ערי השיירות לא מאפיין את הערים הרומיות של אותה תקופה, התשובה של רוסטצבף הייתה שהערים האלה היו ממוקמות בנתיבי המדבר ולא היה להם זכות קיום מלבד היותם ערי שיירה. חוקרים רבים ובהם גלן באוורסוק התנגדו להגדרה של רוסטצבף, טענת המבקרים הייתה שהוא מסתמך על חוויותיו שלו באופן סובייקטיבי ועל מונחים שלא קיימים בעולם העתיק כמו קפיטליזם. ביקורת זו נבעה מהגישה שנפוצה באותה תקופה שהפחיתה ערך מעדויות ארכאולוגיות וסמכה יותר על עדויות כתובות. רוסטצבף היה הראשון שהשתמש בעדויות ארכאולוגיות וציין אותם במאמריו. עם הזמן החלו חוקרים לקבל את הגדרת המונח אך מעולם לא בחנו אותו.
חגורות ליון
חגורות ליון הן קבוצות ביצורים ומבצרים שנבנו סביב העיר ליון שבצרפת, בין השנים 1830-1890. הביצורים נבנו בשתי טבעות – טבעת פנימית, הכוללת סדרת מבצרים המקושרים בחומה, ומעגל חיצוני, הכולל מבצרים עצמאיים במקומות אסטרטגיים, על דרכים המובילות לעיר ונקודות שטח שולטות. סוגי הביצורים מגוונים וכוללים סוגים שונים של מבנים וחילות, החל מסוללות עפר, דרך מבני סוללות תותחים ועד למבצרים גדולים עם מגדלים וחומות נישאות.
הטבעת הפנימית
לאחר מהפכת 1830, פירוק שלטון הרסטורציה וסילוק בית בורבון מן השלטון נבחנו מחדש צורכי הביטחון של המדינה. החשש ממתקפה מצד אוסטריה, שהייתה בעלת ברית של הבורבונים, הביא להחלטה לבצר את אזור דרום-מזרח צרפת. למפקד כללי של עבודות ההגנה בליון מונה המרשל איבר רואו דה פלרי (Hubert Rohault de Fleury), ולביצור העיר הוקצב סכום עצום של 10 מיליון פרנק צרפתי לשנים 1831-1839.
השלב הראשון של הבנייה החל ב-1831 וכלל הקפה חלקית של העיר בחומות ובנייה של מבצרים, בשלוש חזיתות מרכזיות: חזית מזרחית גדולה, חזית צפונית שסוגרת את חצי האי עליו בנויה העיר, וחזית מערבית על הדרכים לעבר פנים הארץ. בפרויקט הבנייה העצום הועסקו מעל 20,000 פועלים, רובם מובטלים עד אז, מה שסייע במניעת התקוממויות. מספר התקוממויות של מקומיים פרצו בכל זאת בשנה הראשונה לבנייה, ובחלקן השתתפו גם חיילים. רובן דוכאו במהירות, ועד סוף השנה התייצב תהליך הבנייה. העבודות הורחבו, הופסקו והתחדשו מספר פעמים לאורך 20 השנים הבאות, ועד 1854 נבנו תשעה עשר פרויקטים, מתוכם עשרה מבצרים, שהגנו על שטח שהיקפו עשרים ושישה קילומטרים.
הטבעת החיצונית
בזמן מלחמת פרוסיה-צרפת, בשנת 1870, התגלתה אסטרטגיית הביצורים כבלתי יעילה נוכח שיטות ההתקפה הפרוסיות, הכוללות פשיטות והחרבת הערים הקטנות, ולא מצור או התמודדות ארוכה וקשה עם המבצרים הצרפתיים והערים הגדולות המוגנות. בעיה נוספת הייתה קרבתם של המבצרים לעיר: טווח התותחים הלך וגדל עם הזמן, ולמבצרים הצמודים לעיר לא הייתה יכולת להתמודד עם תותחים שהוצבו במרחק גדול מהם והצליחו לפגוע בעיר. כדי לפתור בעיות אלו החליט בשנת 1874 השלטון, בראשות הנשיא פטריס דה מק מהון, לבנות מערך מבצרים נוסף שיגן על שטחים גדולים ולא על נקודות עירוניות מסוימות. 25 מיליון פרנקים הוקצבו לאזור האלפים, ומחצית מהסכום יועדה לאזור ליון, במטרה לקדם פני מתקפה גרמנית-איטלקית אפשרית מכיוון שווייץ. ארבעה מבצרים נבנו באופן מיידי, ואליהם הצטרפו בשנים הקרובות מבצרים ועמדות תותחים. מבצרי הטבעת החיצונית נבנו במרחק של כעשרה קילומטרים או יותר מהעיר. כל אחד מהם עמד בפני עצמו, אך ניצב במרחק קילומטרים אחדים מחברו, כך שלא יישארו חורים גדולים בטבעת ההגנה. בסך הכל נבנו בטבעת החיצונית ארבעה עשר מבצרים ושבעים עמדות ארטילריה.
אחרית
הרחבת המערכת לא נמשכה זמן רב: שכלולים ושיפורים בהרכב חומר הנפץ ששימש את תותחי התקופה הפכו את הביצורים הבנויים אבן לחלשים ולא עמידים דיים. לאחר עצירה של מספר שנים בבנייה נמצא התחליף, בדמות הבטון המזוין. הביצורים האחרונים שנוספו סביב ליון, עד 1890, כבר נבנו בבטון. למרות השימוש בבטון, השינויים הטכנולוגיים בזירה הצבאית, יחד עם התבססות גבולות מדינות הלאום באירופה, הורידו משמעותית מערכה הצבאי של מערכת המבצרים.
דוד הלפרין מברדיטשוב
רבי דוד הלפרין מברדיטשוב (נפטר: י"ח בשבט ה'תרנ"ד), היה מנהיג חסידי, חתנו השלישי של רבי ישראל פרידמן מרוז'ין.
קורות חייו
נולד לר' יעקב יוסף מברדיטשוב. היה חתנו של רבי ישראל מרוז'ין, נכדו של רבי אברהם המלאך וחתנם של ראש ישיבת ברדיטשוב ורבי דוד לייב מדוקלא.
סירב לקבל אדמו"רות בסדיגורה ובברדיטשוב כנראה מפני עובדת היותו קשור מאוד לחותנו. לאחר פטירת חותנו בג' בחשוון ה'תרי"א, תפס את מקומו בהנהגת חסידים בסדיגורה ובעיקר בהמשך בברדיטשוב, אולם הוא סירב להתעטר בעטרת האדמו"רות ונפטר 43 שנה אחרי חותנו בי"ח בשבט ה'תרנ"ד, ונקבר בבית הקברות בסדיגורה, ליד ציון חותנו.
תורותיו
חלק משיחותיו וכן חלק מצוואתו לוקטו בספר על הצדיקים שיצא לאור על ידי ישראל שפיגל - חסיד טשורטקוב.
Get Into It (Yuh)
(בעברית: היכנס/י לזה (יו)) הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית דוג'ה קאט, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Planet Her. השיר יצא לאור ב-25 ביוני 2021, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס ו-RCA רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר יצא כסינגל רשמי ב-11 במרץ 2022.
השיר הגיע למקום ה-41 במצעד הבילבורד גלובל 200.
רקע וכתיבה
"" ספג שבחים ביקורתיים עם יציאתו; מבקרי המוזיקה השוו אותו לשירים של ראפרים כדוגמת ניקי מינאז', ופלייבוי קרטי. ב-Consequence תיארו את השיר כ"סוחף", בעוד שב-Clash כינו אותו כ"שובב". ב-DIY ציינו את השיר כגולת הכותרת באלבום והחמיאו לסגנון השירה של דוג'ה קאט.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-65 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
האודיו הוויזואלי הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דוג'ה קאט ב-25 ביוני 2021 וזכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-14 מיליון צפיות.
Aha Shake Heartbreak
Aha Shake Heartbreak הוא אלבום האולפן השני של להקת הרוק האמריקאית קינגס אוף ליאון. האלבום יצא לאור בממלכה המאוחדת ב-1 בנובמבר 2004 ובארצות הברית ב-22 בפברואר 2005. זהו האלבום היחידי של הלהקה שיש עליו תווית אזהרת גיל וזאת בשל השפה הקשה בשירים "Taper Jean Girl", "Rememo", "Soft" ו-"Four Kicks". עטיפת האלבום מזכירה את עטיפת האלבום A Night At The Opera של להקת קווין; עטיפת האלבום בבריטניה ובאירלנד היא בעלת רקע שחור. שם האלבום נגזר משורה בשיר "Taper Jean Girl". רוב הביקורות על האלבום היו חיוביות והוא קיבל ציונים גבוהים באתרי המוזיקה השונים. באוסטרליה האלבום הצליח במיוחד, והוא הופיע במצעד 50 הגדולים גם בשבועות שלאחר צאתו וגם בשנית בשנת 2008. האלבום נמכר בכ-910,000 עותקים ברחבי העולם, והוא נכלל במקום ה-39 במצעד 100 האלבומים של העשור שערך המגזין רולינג סטון.
נבחרת ישראל בכדורמים נשים
נבחרת ישראל בכדורמים נשים היא נבחרת הכדורמים הלאומית של ישראל. הנבחרת הוקמה בשנת 2010, והיא מורכבת משחקניות הליגה הבכירה בארץ לכדורמים נשים. הנבחרת כפופה לאיגוד הכדורמים בישראל.
הישג השיא של הנבחרת הוא מקום שישי באירופה (ספליט 2022), אשר קבע שהנבחרת תשתתף באליפות העולם 2023 שמתקיים בפוקואוקה, יפן.
עונת (2017/2018)
הנבחרת השתתפה במוקדמות אליפות אירופה 2018, בשלב המוקדמות הראשון הנבחרת סיימה במקום השלישי בבית מתוך שבע נבחרות והעפילה לראשונה לשלב ההצלבות, שם הנבחרת גברה על נבחרת פורטוגל בשני המשחקים (14:10 במשחק הראשון במכון וינגייט בנתניה, 11:9 במשחק השני באוריאס פורטוגל). בסיכום שני המשחקים הנבחרת הצליחה לראשונה בהיסטוריה להעפיל לאליפות אירופה לבוגרות, נוסף על כך נבחרת ישראל היא הנבחרת היחידה שהעפילה משלבי המוקדמות גם מנבחרות הנשים וגם מנבחרות הגברים. אליפות אירופה 2018 התקיימה בחודש יולי בברצלונה שבספרד.
אליפות אירופה 2018
נערכה בברצלונה, ספרד. 2–21  (14 ביולי) שערים לפי רבעים: 0–3, 0–6, 1–5, 1–7. שערים לישראל: כרם נוי 1, שונית סטרוגו 1 2–20  (15 ביולי) שערים לפי רבעים: 0–8, 0–7, 0–3, 2–2. שערים לישראל: הילה פוטריאן 1, עדן טל 1 9–5 (17 ביולי) שערים לפי רבעים: 3–1, 2–3, 3–0, 1–1. שערים לישראל: הילה פוטריאן 3, שונית סטרוגו 2 2–16  (19 ביולי) שערים לפי רבעים: 0–4, 1–4, 0–4, 1–4. שערים לישראל: מרים בוגצ'נקו 1, הילה פוטריאן 1 7–7 (21 ביולי) שערים לפי רבעים: 1–0, 0–1, 2–2, 4–4. שערים לישראל: כרם נוי 3, מרים בוגצ'נקו 2, הילה פוטריאן 1, ליאור בן דוד 1 5–6  (23 ביולי) שערים לפי רבעים: 3–1, 0–2, 1–0, 0–1 בעיטות הכרעה: 1–2. שערים לישראל: שונית סטרוגו 2, כרם נוי 1, ענבר ברנע 1
טורניר מוקדמות
לאחר ניצחון כפול על שווייץ בהדרכתו של דמיטריס מברוטאס, עלתה נבחרת ישראל לטורניר אליפות אירופה, בפעם השלישית. 13–6
10–16 (25 באוקטובר) שערים לישראל: שונית סטרוגו 6, מרים בוגצ'נקו 5, נופר הוכברג 3, עדן טל 1, מאי רגב 1
טורניר אליפות
האליפות נערכה בבודפשט, הונגריה. 22–3 (12 בינואר) שערים לפי רבעים: 4–0, 5–1, 7–1, 6–1. שערים לישראל: מרים בוגצ'נקו 2, הילה פוטריאן 1 6–10  (13 בינואר) שערים לפי רבעים: 2–3, 0–4, 1–1, 3–2. שערים לישראל: מרים בוגצ'נקו 3, נופר הוכברג 2, הילה פוטריאן 1 18–2 (15 בינואר) שערים לפי רבעים: 3–0, 4–1, 7–1, 4–0. שערים לישראל: מרים בוגצ'נקו 2 17–1 (17 בינואר) שערים לפי רבעים: 3–0, 5–0, 4–1, 5–0. שערים לישראל: שונית סטרוגו 1 3–10  (19 בינואר) שערים לפי רבעים: 1–3, 0–4, 0–3, 2–0. שערים לישראל: שונית סטרוגו 4, הילה פוטריאן 3, מרים בוגצ'נקו 3 11–7 (21 בינואר) שערים לפי רבעים: 1–1, 6–2, 2–2, 2–2. שערים לישראל: מרים בוגצ'נקו 3, נופר הוכברג 3, הילה פוטריאן 2, כרם נוי 2, שונית סטרוגו 1
גולדשמידט
גולדשמידט או גולדשמיד או גולדשמיט או גולדסמיד (גרמנית: Goldschmidt) הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי שמקורו בגרמנית ומשמעותו צורף.
{{פירושונים|;אישים:
ראו גם
}}
FIFA 16
נכון לאוגוסט 2015 רשימת האצטדיונים המלאה פורסמה.
רשימת האצטדיונים (נכון ל-15 ביוני 2015):
נבחרות הנשים
לראשונה מכל משחקי הפיפ"א היו במשחק 12 נבחרות נשים.
צ'אכאפולי
צָ'אכָּאפּוּלִי (בגאורגית: ჩაქაფული; באנגלית: Chakapuli) הוא תבשיל בשר הנפוץ במטבח הגאורגי.
התבשיל מורכב מבשר כבש, בצל, עלי טרגון, שזיפי טקמאלי ויין לבן, ואת אלה מבשלים יחד למשך שעה וחצי.
מלבד הגרסה הבשרית, ניתן להכין את התבשיל עם פטריות כתחליף לבשר.
ארנבון יער
ארנבוני היער הם ארנבים בעלי זנב לבן כמו הכותנה, והם בעלי אוזניים ארוכות ורגליים אחוריות ארוכות העוזרות להם להימלט מטורפים. הם חיים באמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית במגוון בתי גידול ולא רק ביערות.
הם אוכלים בישיבה מגוון צמחים וחלקי צמחים שונים, ולעיתים גם פרוקי רגליים. הם חיים בזוגות או בחבורות קטנות והגורים מצויים במאורות בעצים או באדמה עד לבגרות.
סבינה שמיץ
בשנת 1996 הפכה שמיץ לאישה הראשונה בהיסטוריה אשר זכתה במרוץ 24 שעות כאשר זכתה במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג עבור קבוצת BMW. בשנה שלאחר מכן זכתה שוב במרוץ, ובשנת 2008 הגיעה אל המקום השלישי כאשר נהגה עבור פורשה.
שמיץ נהגה להופיע בתוכניות טלוויזיה רבות והייתה מוכרת כנהגת ה-BMW Ring Taxi במסלול הנורבורגרינג, איתו היא הייתה מזוהה באופן הדוק.
במאי 2016 החלה להנחות לצד צוות מנחים חדש את תוכנית הטלוויזיה טופ גיר של רשת BBC.
נפטרה ב-16 במרץ 2021 ממחלת הסרטן.
ביוגרפיה
שמיץ נולדה בשנת 1969 בעיר אדנאו שבגרמניה, בה החזיקה משפחתה בבית מלון בסמוך למסלול המרוצים נורבורגרינג, שם גם גרה במשך רוב חייה יחד עם שתי אחיותיה. במשך השנים נחשפה שמיץ לאירועי הספורט המוטורי אשר התקיימו בנורבורגרינג ולנהגים המפורסמים כגון אנטוניו אסקארי ונלסון פיקה אשר היו נוהגים להתארח במלון של משפחתה. במשך כל ילדותה התעניינה בספורט מוטורי, ובגיל 13 החליטה שמיץ כי ברצונה להיות נהגת מרוצים. בגיל 17 כשעדיין אין ברשותה רישיון נהיגה הקיפה שמיץ לראשונה את מסלול הנורדשלייפה כאשר לקחה ללא רשות את מכונית ה-BMW של אימה. בשנים שלאחר מכן שמיץ ושתי אחיותיה המשיכו להתאמן ולנהוג על מסלול הנורדשלייפה עם המכונית המשפחתית ובבגרותן שלושתן החלו להתחרות במרוצים, אולם סבינה היחידה אשר המשיכה וידעה הצלחה וניצחונות. בשנת 1998 זכתה שמיץ באליפות ה-VLN, סבב מרוצי סיבולת יוקרתי, הכולל עשרה מרוצים ומתקיים במסלול הנורבורגרינג בגרמניה. כמו כן הפכה שמיץ לאישה הראשונה בהיסטוריה אשר זכתה במרוץ 24 שעות כאשר זכתה במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג במשך שנתיים רצופות בשנים 1997-1996 עבור BMW על ידי מכונית הב.מ.וו M3 יחד עם הנהג השותף יוהנס שייד. בשנת 2008 השתתפה במרוץ שוב ונהגה במכונית הפורשה 997 GT3 עם הנהג השותף קלאוס אבלן, יחד הגיעו למקום השלישי. בשנת 2011 הגיעה שמיץ אל המקום התשיעי במרוץ.
נורבורגרינג
סבינה שמיץ התפרסמה רבות כאשר נהגה את אחת משתי מכוניות הב.מ.וו M5 באטרקציית ה-BMW Ring Taxi במסלול הנורדשלייפה בנורבורגרינג, בה ניתנת האפשרות תמורת תשלום לקהל הרחב לנסוע במכונית ה-M5 לצידה כאשר היא מקיפה את המסלול אשר אורכו 20.8 ק"מ במהירות האפשרית ביותר ונוהגת עד קצה גבול יכולת המכונית. אטרקציה זו פופולרית כל כך עד שיש להזמין כרטיסים שנה מראש. שמיץ העידה כי הקיפה את הנורבורגרינג בחייה יותר מ-30,000 פעמים, וזכתה לכינוי "נהגת המונית המהירה ביותר בעולם" בנוסף לכינוי "The Queen of the ring".
טלוויזיה
בעשור הראשון של המאה ה-21 החלה שמיץ להופיע בתוכניות טלוויזיה והחלה לשמש גם כפרשנית אורחת במרוצים שונים. מאז ספטמבר 2006 הנחתה תוכנית נהיגה הנקראת D מוטור בטלוויזיה הגרמנית.
בדצמבר 2004 זכתה שמיץ להכרה ציבורית גדולה בבריטניה ובעולם לאחר שהופיעה בתוכנית הטלוויזיה הפופולרית טופ גיר (עונה 5, פרק 5) יחד עם המנחה ג'רמי קלארקסון. קלארקסון לקח על עצמו משימה להקיף את מסלול הנורדשלייפה בנורבורגרינג (תחת הדרכתה של שמיץ) עם מכונית יגואר מונעת על ידי מנוע דיזל בפחות מ-10 דקות. קלארקסון הצליח במשימה כאשר הקיף את המסלול בזמן של 9 דקות ו-59 שניות, כאשר הציג את הזמן בפני שמיץ, פנתה אליו בלשון מתריסה ואמרה: "אני אגיד לך משהו, אני יכולה לעשות את זמן ההקפה הזה בטרנזיט מסחרית" לאחר מכן נהגה שמיץ בעצמה במכונית היגואר והקיפה את המסלול בזמן של 9 דקות ו-13 שניות, 47 שניות מהר יותר מקלארקסון. כאשר נהגה שמיץ ביגואר הדיזל של קלארקסון נכשל צוות הצילום של התוכנית בנסיונותיו לצלמה מאחר שלא יכלו לעמוד בקצב מהירותה, על כן נקרא נהגה הרשמי של חברת יגואר לנהוג במכונית היגואר S טייפ R המהירה במיוחד עבור צוות הצילום.
Cospas-Sarsat
המערכת מסוגלת לאתר מיקום שידור של אותות מצוקה שמשודרות על ידי ספינות, כליי טיס או אנשים ולהעביר את המידע לאירגוני חיפוש והצלה רלוונטיים. נכון לשנת 2023 האותות משודרות בתדר 406-MHz. משואת רדיו מתקדמת שמשדרת אות מצוקה מעבירה גם מידע על מיקומה בהתבסס שעל ציוד ניווט לווייני.
בנוסף ללוויינים המערכת כוללת 29 תחנות משימה שמעבירים את המידע למרכזי הצלה לאומיים או אזוריים.
נכון לשנת 2023 לווייני המערכת כוללים:
- 5 לוויינים במסלול לווייני נמוך LEOSAR - 12 לוויינים במסלול גאוסטציונרי GEOSAR - 48 לוויינים במסלול לווייני בינוני MEOSAR
ציוד המערכת מהווה ציוד נוסף ללוויין ששוגר למטרות אחרות - לווייני תקשורות, לווייני מיזוג אוויר, לווייני מערכת ניווט לוויינית וכו'.
מבחינת התפתחות המערכת היא התחילה עם לווייני LEOSAR, מעבר הדרגתי לשימוש בלווייני GEOSAR וב13 בדצמבר 2016 החל שימוש בלווייני MEOSAR. ציוד שהותקן בלווייני "גלילאו" יכול להעביר בחזרה למשואת רדיו ששיגרה אות מצוקה מסר על כך שאות מצוקה נקלט במערכת.
דייהו FX212 סופר קרוזר
דייהו FX212 סופר קרוזר (באנגלית: Daewoo FX212 Super Cruiser) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית הרכב Zyle Daewoo Commercial Vehicle אשר מיוצר משנת 2007 ועד היום.
==היצרן== Zyle Daewoo Commercial Vehicle נמצאת ברובה בבעלות חברת "Young-An Hat". בסיס החברה בעיר הנמל פוסאן בקוריאה הדרומית. החברה הוקמה בשנת 2002 כיורשת המיזוג הקודמת, "חברת דייהו מוטור". אוטובוסים אלו משמשים בעיקר לתחבורה ציבורית. חברת "Daewoo Bus" הייתה בשותפות בשנת 2006 עם "GM Daewoo" (כיום "ג'נרל מוטורס קוריאה" חברת בת של ג'נרל מוטורס).
פיצוץ הלגולנד
פיצוץ הלגולנד (מכונה גם British Bang Test) התרחש בארכיפלג הגרמני הלגולנד שבים הצפוני ב-18 באפריל 1947. הצי המלכותי הבריטי ערך באי העיקרי שבארכיפלג פיצוץ מתוכנן של אלפי טון של חומר נפץ, בפיצוץ שנחשב כהתפוצצות הגדולה בהיסטוריה מסוגה.
האי העיקרי הופצץ על ידי חיל האוויר הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה. נגרם לו הרס רב וכל תושביו פונו. לאחר תום המלחמה נכלל הארכיפלג באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה. בתקופה זו הוא שימש כשדה ניסויים שבו נערכו פיצוצים.
התפוצצות הענק באי העיקרי, ששטחו 1.7 קילומטר רבוע, נעשתה באמצעות 4,000 טון (לפי גרסה אחרת - 6,800 טון) של חומרי נפץ שהצטברו באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה. אלו פוזרו בביצורים שהוקמו באי במהלך מלחמת העולם השנייה. מטרת הפיצוץ הייתה הריסת הביצורים (וכן השמדת חומרי הנפץ העודפים), אך גם התוצאה של הרס אפשרי של האי כולו נחשבה למתקבלת על הדעת מבחינת המתכננים. עוצמת ההתפוצצות שהושגה הייתה שקולה לפיצוץ 3.2 קילוטון של TNT. ההתפוצצות לא הרסה את האי, אך הביאה לשינוי במבנה הטופוגרפי שלו.
במרץ 1952 הוחזר ארכיפלג הלגולנד לשליטה גרמנית.
מצות יהודה
מצות יהודה (שם מלא: מצות יהודה משה לודמיר ובניו בע"מ). הוא מפעל ומאפיית מצות ישראלי. המפעל ממוקם כיום בשכונת גבעת שאול שבירושלים. המאפייה גם מייצאת מצות לארצות הברית, קנדה ועוד.
היסטוריה
המפעל נוסד בשנת 1921, תרפ"א על ידי משפחת לודמיר הצפתית בתמיכה של הרבנים המקומיים שקראו לקניית המצות על מנת לתמוך במפעל הצפתי שסיפק פרנסה לתושבי האזור.
בשנת 1949 הם עברו לירושלים והעבירו יחד איתם את המפעל שם הוא יושב עד היום באזור התעשייה בגבעת שאול. במהלך השנה המפעל מייצר מצות, קמח מצות, עוגיות וביסקוויטים. לפסח מייצר המפעל מצות שמורות (תחת המותג מצות ירושלמי), מצות רגילות, מצות עשירות ומוצרים נוספים כשרים לפסח.
המפעל עומד תחת השגחת הרבנות הראשית ירושלים ובד"ץ העדה החרדית והמוצרים תואמים את תווי התקן הבינלאומיים ISO 9001 ו-HACCP.
לא דובים ולא יער (אלבום)
לא דובים ולא יער הוא אלבום הסולו הראשון במספר של הראפר הישראלי לוקץ'. האלבום יצא לאור ב-2008 דרך היי פייבר הפקות.
הפקה
האלבום הוא אלבומו הראשון של לוקץ' לאחר פירוק "פי.אר. טרופרז", הלהקה שבה היה חבר, שעמה הוציא את אלבומה היחיד, "מתוך הזוהמה".
האלבום כולל 15 רצועות שהופקו על ידי מקדדי ג'י ואורי שוחט.
באלבום מתארחים פישי הגדול, אורי שוחט, גבי בן משה, מקדדי ג'י, תמיר בר, אורטגה, צ'ולו, פלד, אלפרבר ונועה פארן.
את עטיפת האלבום אייר גבי בן משה.
ז'אן דה פלורט
ז'אן דה פלורט (בצרפתית: Jean de Florette) הוא סרט דרמה צרפתי משנת 1986 בבימויו של קלוד ברי עם איב מונטן, דניאל אוטיי וז'ראר דפרדייה בתפקידים הראשיים.
לא דובים ולא יער (אלבום)
הפקה
לשיר "שיר נפלאפי" מתוך האלבום, הופק קליפ אנימציה על ידי אסף בילט.
ז'אן דה פלורט
התסריט נכתב על ידי קלוד ברי וז'ראר בראש והוא מבוסס על הרומן "מי הגבעות" (L'eau des Collines) של מרסל פניול משנת 1963. הרומן הארוך מחולק לשני חלקים: "ז'אן דה פלורט" ו"מאנון של המעיין" (Manon des Sources). בגלל אורך הסרט בחרו המפיקים לחלק גם אותו לשניים: "ז'אן דה פלורט" ו"מאנון". הם צולמו בו זמנית במשך כשבעה חודשים. זו הייתה אז ההפקה היקרה ביותר בצרפת והיא זכתה להצלחה מסחרית גדולה ולפרסום בצרפת ובכל העולם.
המוזיקה נכתבה על ידי המלחין הצרפתי ז'אן קלוד פטי והוא בחר להשתמש כנעימת הנושא של הסרט בפתיחה כוחו של גורל של ג'וזפה ורדי.
השחקנית אליזבת דפרדייה שהייתה אז אשתו של ז'ראר דפרדייה, משחקת גם בסרט בתור אשתו.
תקציר העלילה
אוגולן סובירן (דניאל אוטיי) מגיע לכפר בו גדל בפרובאנס לאחר ששירת בצבא במלחמת העולם הראשונה. הוא נפגש בדודו הרווק סזאר (איב מונטאן) אותו הוא מכנה "פאפא". סזאר רואה באוגולן כבנו ועוזר לו בייעוץ ובכסף.
אוגולן מתחיל לגדל ציפורנים אך זקוק למים כדי להגדיל את תוצרתו. סזאר מייעץ לו לקנות את הבית והשטח של פיג-בופיג שהוא יודע שיש בו מעיין סתום. כשפיג-בופיג מסרב למכור, מושך אותו סזאר מהעץ והוא נופל ומת. לאחר הלוויה מסתבר שהייתה לו אחות בשם פלורט אך היא מתה ובנה ז'אן הוא היורש החוקי של האחוזה. סזאר מראה לאוגולן את מקום המעיין והם סותמים את הנביעה במלט ומכסים באדמה.