cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גמר ליגת האלופות 1998
ריאל מדריד זכתה בתואר בפעם השביעית בתולדותיה, בהופעתה העשירית במשחק הגמר. בכך, שיפרה את מעמדה כשיאנית הזכיות במפעל וההופעות בגמר. זכייה זו הייתה הראשונה של המועדון מאז, 32 שנים קודם לכן. בנוסף, הייתה זו הופעה ראשונה בגמר מאז 1981, 17 שנים קודם לכן, אז הפסידה לליברפול, והופעה ראשונה בגמר בעידן ליגת האלופות. עבור יובנטוס, הייתה זו ההופעה השלישית ברציפות שלה במשחק גמר ליגת האלופות. היא הייתה הקבוצה האיטלקית השנייה בהיסטוריה שמגיעה לרצף כזה, אחרי מילאן (1993–1995). היה זה לאחר הניצחון בגמר 1996 וההפסד בגמר 1997. היה זה משחק גמר שביעי ברציפות בו משחקת קבוצה איטלקית (סמפדוריה 1992, מילאן 1993–1995, יובנטוס 1996–1998).
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב זכייתן באליפות בליגות המקומיות בעונת 1996/1997. ריאל מדריד סיימה כאלופת ספרד אחרי שצברה שתי נקודות יותר מיריבתה ברצלונה. יובנטוס זכתה באליפות איטליה אחרי שצברה שתי נקודות יותר מסגניתה פארמה.
המשחק, שהיה שקול והתאפיין במצבים טובים לשתי הקבוצות, הוכרע משער של פרדראג מיאטוביץ' בדקה ה־66.
אצטדיון
אצטדיון אמסטרדם ארנה היה מגרשה הביתי של אייאקס מאז 1996. ביתה הקודם של אייאקס, האצטדיון האולימפי, אירח בעבר מספר גמרים אירופיים: גמר גביע אירופה לאלופות 1962, בו ניצחה בנפיקה ליסבון 5–3 את ריאל מדריד נערך בו, וכמו כן גמר גביע המחזיקות 1977 בו ניצחה המבורג 2–0 את אנדרלכט. בנוסף הוא אירח משחקי גמר שנערכו בשיטת בית-חוץ: הסיבוב השני של גמר גביע אופ"א 1981 בו ניצחה א.ז. אלקמאר 4–2 את איפסוויץ' טאון (אך הפסידה 5–4 בסיכום שני המשחקים), והסיבוב השני של גמר גביע אופ"א 1992 שהסתיים בתיקו מאופס בין אייאקס לטורינו (אייאקס זכתה בגביע בזכות חוק שערי חוץ).
ריאל מדריד
בשלב רבע הגמר פגשה ריאל את באייר לברקוזן הגרמנית. במשחק הראשון בגרמניה ריאל נקלעה לפיגור במחצית הראשונה, אך כריסטיאן קארמבו השווה כרבע שעה לסיום וקבע שוויון 1–1. במשחק הגומלין באצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד הסתיימה המחצית בשוויון 0–0, אך במחצית השנייה כבשה ריאל שלוש פעמים בדרך לניצחון 3–0 והעפלה לחצי הגמר. בשלב חצי הגמר פגשה ריאל נציגה נוספת מגרמניה, אלופת אירופה המכהנת בורוסיה דורטמונד. במשחק הראשון במדריד פרננדו מוריינטס כבש במחצית הראשונה, וכריסטיאן קארמבו כבש במחצית השנייה כדי לקבוע את תוצאת המשחק הראשון, 2–0 לריאל. לאחר שהגומלין בדורטמונד הסתיים ללא שערים, העפילה ריאל לגמר ליגת האלופות העשירי בתולדותיה.
יובנטוס
בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה יובנטוס בבית ב', לצידן של מנצ'סטר יונייטד, פיינורד ומ.פ.ק. קושיצה. יובנטוס הפגינה יכולת טובה במשחק הראשון, בו הביסה 5–1 את פיינורד, אך לאחריו הפסידה במנצ'סטר. יובנטוס המשיכה לשני ניצחונות רצופים על קושיצה, הקבוצה הראשונה בהיסטוריה שמסיימת בית בליגת האלופות ללא נקודה, אך נחלה הפסד קריטי, 2–0 לפיינורד, שמנע ממנה את המקום הראשון בבית למרות ניצחון על מנצ'סטר יונייטד במשחק הסיום. יובנטוס העפילה לשלב הבא בזכות היותה הסגנית השנייה הטובה ביותר. אלסנדרו דל פיירו כבש חמש פעמים בשלב הבתים והיה מלך שערי הקבוצה בשלב זה.
בשלב רבע הגמר פגשה יובנטוס את דינמו קייב. במשחק הראשון בסטאדיו דלה אלפי בטורינו, נקלעה יובנטוס לפיגור בדקה ה־56, אך פיליפו אינזאגי השווה תוך פחות מרבע שעה, וקבע 1–1 בסיום המשחק הראשון. במשחק הגומלין באוקראינה הובילה יובנטוס 1–0 בהפסקה משער של אינזאגי, ולמרות שער שוויון בפתיחת המחצית השנייה, המשיכה לניצחון כשאינזאגי משלים שלושער, ודל פיירו קובע את תוצאת המשחק, 4–1 ליובנטוס. בשלב חצי הגמר פגשה יובנטוס את מונקו. במשחק הראשון בטורינו הביסה יובנטוס את הקבוצה מצרפת 4–1, עם שלושער של דל פיירו, מתוכם שניים בבעיטת עונשין. במשחק הגומלין, למרות יתרון בדקה ה־15, הפסידה יובנטוס 3–2, אך התוצאה בסיום שני המפגשים הייתה 6–4 ליובנטוס, שהעפילה לגמר ליגת האלופות השישי בתולדותיה והשלישי ברציפות.
סיכום
ריאל מדריד הגיעה למשחק לאחר שסיימה את העונה בספרד במקום הרביעי. יובנטוס לעומתה הגיעה כאלופת איטליה, לאחר שזכתה בסרייה א' מספר ימים קודם לכן בפעם השנייה ברציפות.
מחצית ראשונה
המחצית הראשונה, כמו המשחק כולו, הייתה שקולה ומאוזנת והתאפיינה במצבים לשני הצדדים. בעיטה מרחוק של דידייה דשאן נקלטה על ידי השוער בודו אילגנר. ניסיון נוסף של זינדין זידאן מתוך הרחבה לא מצא את המסגרת. מהצד השני, בעיטה חזקה של פרננדו היירו לאחר תרגיל בעיטה חופשית נהדפה לקרן על ידי אנג'לו פרוצי. כמה דקות אחר כך, כדור רוחב שטוח משמאל של פרדראג מיאטוביץ' הגיע לראול, שמקרוב בעט בנגיעה אחת החוצה. בסיום המחצית, 0–0 שקול בין ריאל מדריד ויובנטוס.
מחצית שנייה
המחצית השנייה המשיכה במגמה השקולה מהמחצית הראשונה. המצב המסוכן הראשון היה לטובת יובנטוס, לאחר שאדגר דווידס הגביה מאגף שמאל, ופיליפו אינזאגי עצר על החזה ובעט מהאוויר, ואילגנר הדף לקרן. בדקה ה־66 נכבש השער הראשון במשחק. ניסיון בעיטה של רוברטו קרלוס מאגף שמאל פגע בשחקן יובנטוס בתוך הרחבה והגיע למיאטוביץ', שמקרוב עבר את פרוצי ובעט לרשת הגבוהה, 1–0 לריאל מדריד.
לאחר השער החלה יובנטוס ללחוץ כדי למצוא את שער השוויון. אינזאגי בעט בנגיעה סמוך לתיבת החמש כדור רוחב שהגיע לעברו מאגף שמאל, אך לא מצא את המסגרת. כמה דקות אחר כך, דווידס השתלט על כדור שהורחק מתוך הרחבה, והצליח לעבור ארבעה שחקני הגנה בדרך אל השער, אך הכדור שלו נקלט על ידי אילגנר. ריאל הצליחה לשמור על היתרון עד הסיום, והקפטן מנואל סנצ'יס הניף את גביע האלופות השביעי בתולדותיה של ריאל מדריד, והראשון מאז.
קאסי תומסון
קאסי ניקול תומסון (באנגלית: Cassi Nicole Thomson; נולדה ב-14 באוגוסט 1993) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית, ילידת אוסטרליה.
ביוגרפיה
תומסון נולדה בקווינסלנד, אוסטרליה. עד לגיל 5 היא התגוררה עם משפחתה בואנואטו ואז עברה לניו הייוון שבמיזורי. כיום היא מתגוררת בלוס אנג'לס.
בגיל 11 תומסון החלה להצטלם בפרסומות והשתתפה במספר תוכניות טלוויזיה. תומסון לראשונה שיחקה בקולנוע בשנת 2006 כאשר הייתה בת 12. בשנים 2009–2011 היא שיחקה בסדרה "אהבה גדולה". בשנים 2012–2014 היא שיחקה בסדרת טלוויזיה "הוחלפו בלידתן".
דונלד בלקברן
'''דונלד ס. בלקברן (אנגלית: Donald C. "Don" Blackburn'''; 14 בספטמבר 1916 - 24 במאי 2008) היה גנרל בצבא ארצות הברית. בלקברן עמד בראש צוות התכנון של מבצע חוף השנהב במלחמת וייטנאם.
קאסי תומסון
ביוגרפיה
בשנת 2013 תומסון שיחקה תפקיד ראשי בסרט "Grave Halloween". בשנת 2014 היא שחקה בסרט "Left Behind" לצד ניקולס קייג'. בשנת 2018 היא שחקה בסרט "גלוריה בל" ובסרט ההרפתקאות לכל המשפחה "נועדה לרכוב".
בנוסף לקריירה במשחק תומסון כותבת שירים. בשנת 2008 היא הוציאה סינגל בו שרה לצד טיילור לאוטנר.
דונלד בלקברן
חייו
בלקברן נולד וגדל ב בפלורידה.
קריירה צבאית
הוא עבר קורס קציני מילואים של צבא ארצות הברית ב-1940 והוסמך כקצין חיל רגלים. לאחר מכן נשלח בלקברן לפיליפינים לשמש כיועץ לגדוד רגלים פיליפיני. לאחר פלישת יפן לפיליפינים סירב בלקברן להיכנע לכוח הכיבוש היפני והצטרף לכוחות הגרילה הפיליפיניים. כוחות אלו שהונהגו על ידי קצינים אמריקניים הסבו אבדות כבדות לכוח היפני. בלקברן עצמו סייע בארגון הכוח הלוחם ולבסוף פיקד על חטיבה של לוחמים משבט האיגורוט. על פעולותיו במלחמה הוענק לו עיטור כוכב הכסף. עם תום המלחמה, והוא כבר קולונל נשלח בלקברן להשתלם בשורה של בתי ספר צבאיים. בהמשך שירותו הוצב בפורט בראג, עבר אימוני צניחה והשתתף בהקמתם של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. בהמשך פיקד על קבוצת הכוחות המיוחדים ה-77 שעסקה בייעוץ צבאי בלאוס. בשנים 1965–1966 פיקד על קבוצת המבצעים המיוחדים שהוציאה לפועל שורה של משימות חשאיות במהלך מלחמת וייטנאם. עם שובו מונה לסגן מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82 ולאחר מכן מונה לעוזר יושב ראש המטות המשולבים למבצעים מיוחדים. בשנת 1970 הוביל את תכנון מבצע חוף השנהב שמטרתו הייתה חילוץ שבויי מלחמה אמריקנים ממחנה השבויים סון טאי שבצפון וייטנאם. הוא פרש משירות צבאי בשנה שלאחר מכן.
Love Is (שיר)
Love Is (בעברית: אהבה זה) הוא סינגל הבכורה של הזמרת-יוצרת הקנדית אלנה מיילס. את השיר הוציאה לאור בשנת 1989, בקנדה ובאוסטרליה גרידא, חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. הוא נכלל כרצועה השנייה באלבום הבכורה של הזמרת, Alannah Myles. בשאר רחבי העולם פורסם השיר לאחר יציאת "Black Velvet". השיר הועמד בקטגוריית "סינגל השנה" בפרס ג'ונו למוזיקה.
וידאו קליפ
לשיר "Love Is" שני וידאו קליפים שונים, בבימויה של דבורה סמואל. אחד פורסם בקנדה בלבד, והשני ברחבי העולם. הווידאו קליפ המקורי נפתח בצילומי רגליה של מיילס, תוך כדי שהיא נעה על הבמה. בד בבד היא מבצעת את "Love Is" בהופעה חיה עם הלהקה שלה.
בקליפ השני, שפורסם ב-1990, מוצגת מיילס לצד הלהקה שלה מבצעת את השיר באולפן. לאחר מכן מוצגת סצנות בשחור-לבן דוגמת כמה גברים ונשים מחזרים זה עם זה ומיילס רוכבת על סוסים במדבר ואחריה יען וקנגורו.
הוצאה לאור וקבלה
השיר פורסם בקנדה באפריל 1989, והגיע למקום ה-16 במצעד הסינגלים במדינה. ביוני, הוא יצא לאור באוסטרליה. תחילה לא נכנס למצעדי ה-ARIA, אולם לאחר צאת השיר "Black Velvet", "Love Is" הגיע למקום ה-12. בשאר העולם "Love Is" יצא לאור לאחר "Black Velvet". הוא הגיע למקום ה-36 במצעד הבילבורד הוט 100, ונכנס ל-40 השירים הפותחים במצעד הסינגלים האירי, ההולנדי והפלנדרי.
פאבלו דה לוקאס
פאבלו דה לוקאס טורס (בספרדית: Pablo de Lucas Torres; נולד ב-21 בינואר 1986 באלש שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת הקשר המרכזי בקבוצת קוקסי מליגת העל האלבנית.
קריירה
פאבלו דה לוקאס, נולד וגדל בעיר אלש שבמחוז אליקטנה שבספרד. דה לוקאס החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של קלמה ממנה עבר אל מחלקת הנוער של ספורטינג חיחון והיה חלק מקבוצת הנוער המוכשרת ביותר של המועדון. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הראשונה, ערך דה לוקאס ב-4 בספטמבר 2005, כשרשם שלוש דקות בניצחון קבוצתו 4-0 כשהייתה בליגה הספרדית השנייה. דה לוקאס כבש את שער הבכורה שלו במדי ספורטינג במהלך עונת 2007/08 בניצחון 2-1 של ספורטינג על אלבסטה. דה לוקאס לקח חלק בעוד 12 משחקים במדי הקבוצה הראשונה ובתום העונה סייע לה לשוב לליגת העל הספרדית אחרי היעדרות של 10 שנים.
בתחילת חודש ינואר של שנת 2009, הושאל דה לוקאס לדפורטיבו אלאבס, אך לא סייע לקבוצה להימנע מירידה לליגה השלישית. לאחר מכן, חתם דה לוקאס בקבוצת ויאחויוסה מהליגה השלישית בספרד. את המשך הקריירה שלו, העביר דה לוקאס בליגה השלישית בספרד. הוא חתם בסן רוקה ממנה עבר לראיו ואיקאנו ב' וב-2011 חתם בסלמנקה.
בקיץ 2013, עזב דה לוקאס לראשונה את ספרד וחתם בפטרולול פלוישט מהליגה הרומנית. דה לוקאס כבש את השער השלישי של פטרולול בניצחון החוץ 4-1 על ויקטוריה פלזן במסגרת הסיבוב השלישי של מוקדמות הליגה האירופית, ובתקופתו בקבוצה היה לשחקן הרכב קבוע כשרשם 52 הופעות בהן כבש שני שערים.
ב-29 בינואר 2016, חתם דה לוקאס בוויטורול קונסטנצה מליגת העל הרומנית.
ב-2 ביוני 2016 חתם בסקודה קסנתי היוונית.
בפברואר חזר לרומניה וחתם בולונטרי.
ב-26 בינואר 2021, דה לוקאס חתם בארגש פיטשטי.
ב-5 באוגוסט 2021 דה לוקאס חתם בקוקסי מליגת העל האלבנית.
סומידה
סומידה (ביפנית: 墨田区) הוא רובע במרכז ההיסטורי של העיר טוקיו שביפן. רובע זה ידוע במיוחד בשל פסטיבל הזיקוקים שמתקיים בו במהלך הקיץ, ובשל אצטדיון הסומו הראשי של טוקיו שממוקם בו (קיונגוקו קוקוגיקאן) בו נערכים טורנירים של סומו שלוש פעמים בשנה. באזור זה נמצא גם מגדל "עץ השמיים" (Tokyo Skytree) אשר הוא המגדל הגבוה ביותר בעולם, והמבנה השני בגובהו בעולם אחרי בורג' חליפה.
נכון ל-1 במאי 2015 אוכלוסיית הרובע מנתה כ-257,300 תושבים, וצפיפות האוכלוסין ברובע הייתה 18,690 נפש לקמ"ר. הרובע משתרע על פני 13.75 קמ"ר.
רובע סומידה נוסד ב-15 במרץ 1947 כתוצאה ממיזוג הרבעים הונג'י ומיקוג'ימה.
שמואל ישראלי
לישראלי 4 הופעות במדי נבחרת ישראל. הופעתו הראשונה הייתה ב-8 במרץ 1954 במשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 1954 נגד נבחרת יוון. ב-1956 הוא השתתף ב-2 משחקים במסגרת גביע אסיה.
הום סנטר
הום סנטר היא חברה בע"מ ישראלית הפועלת כרשת שיווק קמעונאות בשיטת עשה זאת בעצמך בתחום שיפוץ ואחזקת הבית.
שמואל ישראלי
בספטמבר 2016 הלך לעולמו.
הום סנטר
ב-2018 עברה החברה לשליטת אייל פישמן ואחיותיו ענת מניפז ורונית פישמן־אופיר. קודם לכן הייתה החברה בשליטת אליעזר פישמן וכחלק מקבוצת פישמן שפשטה רגל.
היסטוריה
הום סנטר נוסדה בנובמבר 1992 על ידי לוי קושניר והצטרף אליו כשותף יוסף (ספי) שלגי (בעל השליטה בקבוצת הנדל"ן מליבו). אהרון מידן שימש מאז הקמתה ועד שנת 2005 כמנכ"ל החברה.
בשנת 1995 הונפקה הרשת בבורסת נאסדאק בניו-יורק וב-1998 בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בסוף 1999 רכש אליעזר פישמן, שכבר החזיק ברשת "עשה זאת בעצמך" בשם "הנדימן", את השליטה בחברת בילו, שהחזיקה במחצית ממניות הום סנטר, מידי לוי קושניר, ספי שלגי ואחי טייבר ובתחילת 2000 רכש עוד 38% מהבעלות מידי רשת הריבוע הכחול. במקבל מכר פישמן את הבעלות על הנדימן לחברת בילו והסב 17 סניפים של הנדימן לסניפי הום סנטר. הרשת הוסרה מהמסחר בבורסה בשנת 2000 עקב כך, שנתיים בלבד לאחר הנפקתה.
בינואר 2005 פרש מידן מניהול רשת "בסט ביי", ובהמשך אותה השנה מונה ליו"ר החברה. במקומו של מידן מונה למנכ"ל החברה דוד ביקובסקי.
בדצמבר 2008 פרש מנכ"ל החברה, דוד ביקובסקי, מניהול החברה.
בשנת 2009 מונה למנכ"ל החברה רביב ברוקמאייר שנשאר בתפקיד זה עד יוני 2012. לאחר מכן, בעקבות פרישת ברוקמאייר מניהול החברה, חזר מידן לנהל את החברה שנה נוספת, בנוסף להיותו יו"ר החברה, עד יוני 2013 אז פרש מתפקידו כמנכ"ל החברה, ואלי גידור מונה למנכ"ל הרשת.
בשנת 2014 מחזור החברה עמד על 910 מיליון ש"ח. מנכ"ל החברה ניסה למכור אותה ללא הצלחה לגורמים שונים.
בשנת 2015 הורד דירוג האשראי של החברה ל-BB. בעל השליטה בחברה שילם בעצמו חלק מחובותיה בסך 145 מיליון ש"ח.
דבש פרא
דבש פרא (באנגלית: Wild Honey) הוא מחזה משנת 1984 מאת המחזאי הבריטי מייקל פריין. המחזה הוא עיבוד של מחזה מוקדם נוסף של אנטון צ'כוב, ככל הנראה מחזהו הראשון, שהצגתו ארכה שש שעות. המחזה נכתב בראשית הקריירה הספרותית של צ'כוב והיה חסר כותרת, אולם מוכר באנגלית בדרך-כלל בשם "פלאטונוב", על-שמו של הגיבור הראשי, מיכאיל פלאטונוב, מנהל בית ספר פרובינציאלי.
לורה לייטון
לורה לייטון (באנגלית: Laura Leighton; נולדה ב-24 ביולי 1968) היא שחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה
לייטון נולדה באיווה סיטי. ב-1993 היא החלה לשחק את תפקידה של סדני אנדרוז בסדרת הטלוויזיה מלרוז פלייס שבה התפרסמה. ב-1994 הופיעה על שער רולינג סטון ביחד עם הת'ר לוקליר.
דבש פרא
ההיסטוריה של ההפקה
המחזה שודר כתסכית רדיו בתחנת הרדיו BBC7 ב-31 בינואר 2010 כחלק מהעונה של רדיו BBC שעסקה בחומר תיעודי, דרמטי וסיפורים קצרים כדי לחגוג את יום הולדתו ה-150 של אנטון צ'כוב. איאן מקלן שב וגילם את דמותו של פלאטונוב, ואנה קולדר מרשל גילמה את דמותה של סשה.
לורה לייטון
ביוגרפיה
היא שיחקה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה בגבולות המסתורין ובוסטון ליגל.
בשנת 2000 שיחקה בקומדיה "השמיים נופלים" לצד שון אסטין. בשנת 2003 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "Skin" של רשת FOX, לייטון גילמה את סינתיה פטרסון בסדרה שירדה משידור לאחר עונה אחת.
בשנת 2005 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "עיניים", דרמת פשע מבית ABC, בו גילמה את לסלי טאון. בסדרה שלא צלחה ושידרה רק 4 פרקים (תוך 12), כיכבו בין היתר טים דיילי ואריק מביוס.
ב-2009 הופיעה בגרסה המחודשת של מלרוז פלייס, וב-2010 החלה לשחק את אמה של האנה בסדרה שקרניות קטנות ויפות.
ב-1998 נישאה לשחקן דאג סאוואנט ולהם נולדו שני ילדים.
מרכז קיפ לחקר הספרות והתרבות העברית
מרכז קיפ לחקר הספרות והתרבות העברית מייסודה של אוניברסיטת תל אביב, הפקולטה למדעי הרוח על שם לסטר וסאלי אנטין, עוסק במחקר של הספרות העברית החדשה. שמו הקודם של המרכז היה "מכון כץ", והוא מפרסם מאמרים בתחום הספרות ומוציא לאור כתבי סופרים במהדורות אקדמיות.
תולדות המרכז
המרכז נוסד בשנת 1970 בשם מכון כץ – לחקר הספרות העברית (על שם בנציון כץ, הרקטור השלישי של אוניברסיטת תל אביב וראש החוג לספרות ללימודים קלאסיים).
בשנת 2005 הפך מכון כץ להיות חלק מהמרכז לחקר הספרות והתרבות העברית ע"ש לאורה שוורץ-קיפ (מרכז קיפ). המכון מתמקד בשני תחומים עיקריים: חקר המודרניזם הארצישראלי וחקר סופרי דור תש"ח. הארכיונים של הסופרים הנחקרים שמורים במרכז קיפ. בין היוצרים הנחקרים: חיים נחמן ביאליק, שאול טשרניחובסקי, אברהם שלונסקי, נתן אלתרמן, אלכסנדר פן, צבי פרייגרזון, אמיר גלבע, משה שמיר, חנוך ברטוב, אהרן מגד, יעקב שבתאי.
ארכיונים
ארבעים ארכיונים של סופרים ומשוררים עבריים חשובים שמורים במרכז קיפ. ביניהם: אברהם שלונסקי, נתן אלתרמן, אלכסנדר פן, אליעזר שטיינמן, משה ליפשיץ, מנשה לוין, יעקב שבתאי, יצחק אוורבוך-אורפז ותרצה אתר. לתשומת לב מיוחדת זוכים היוצרים ששייכים לקבוצת סופרי דור תש"ח, בהם: משה שמיר, אהרן מגד, חנוך ברטוב, יהודית הנדל, שושנה שרירא, נתן שחם, אמיר גלבע, בנימין גלאי, ע. הלל, עוזר רבין, שלמה טנאי, שלמה ניצן, סנדו דוד וט. כרמי. כמו כן, שומר המרכז גם על הארכיון של כתב העת 'קשת'.
מרכז קיפ משתדל להעמיק את המחקר בארכיוני הסופרים שנמצאים ברשותו ולהביא בפני קהל רחב חומרים שונים מתוך הארכיון. המכון פועל להשגת מטרות אלה באמצעות מגוון פעילויות ומיזמים: פרסום מחקרי ספרות, כתיבת מאמרים בתוך כתבי עת, ארגון כנסים וימי עיון, שיתוף פעולה עם גופים שונים מתחום התקשורת, וכדומה.
ספרות פלוס
הסדרה, "ספרות פלוס", מתקיימת מדי שנה באוניברסיטת תל אביב כפעילות שבועית. בסדרה זו, המיועדת הן לקהל הרחב והן לסטודנטים, משתתפים אישים, שהם ממיטב החוקרים והסופרים, המרצים לקהל הרחב על סופרים, יצירות ספרותיות ונושאים שונים מעולם הספרות.
הסדרה נוסדה בשנת 2005 על ידי פרופ' זיוה שמיר ופרופ' עוזי שביט בשיתוף פעולה של מרכז קיפ והחוג לספרות.
אות (כתב עת)
"אוֹת", כתב עת לספרות ולתאוריה - הוא כתב עת העוסק בשאלות פרשניות, היסטוריוגרפיות ותאורטיות. תשומת לב מיוחדת מוקדשת לחקר הספרות העברית והישראלית. בד בבד כולל כתב העת גם מאמרים העוסקים בספרות כללית המעניקים חידוש פרשני או תאורטי. "אות" מפרסם גם תרגומים של מאמרים תאורטיים פורצי דרך.
עורכים: מיכאל גלוזמן, מיכל ארבל ואורי ש. כהן
חלימה מודעת
חלימה מודעת, הידועה גם בשם חלימה צלולה או חלום צלול, היא תופעה המתרחשת כאשר אדם מודע לכך שהוא נמצא בחלום כאשר הוא ישן. תודעה זו מאפשרת לאותו אדם לשלוט על פעולותיו ב"מרחב החלום". חולמים צלולים, מדווחים כי במהלך חלומות צלולים הם מסוגלים להתחשב בכל הנסיבות הקשורות לזמן העֵרוּת, ואף לנהוג בחלום מתוך רצונם, כל זאת כאשר הם נמצאים במרחב חלום הנתפס כאמיתי להפליא.
לאדם שנמצא במצב של חלימה מודעת, יש שליטה מלאה ב"עלילת החלום". במקרים אחרים יש לחולמים שליטה חלקים על מרחב החלום עצמו: הם מסוגלים לשלוט על עצמם באותו מרחב, ומתפקדים כמעין שחקנים בסיטואציה מוגדרת.
השגה וזיהוי של חלומות צלולים
אנשים רבים מדווחים על חלומות צלולים במהלך חייהם, על פי רוב בזמן ילדותם. בכל אופן, גם באמצעות אימון, קשה להשיג חלומות צלולים על בסיס קבוע. למרות קושי זה, פותחו מספר שיטות להשגת חלומות צלולים מתוך כוונה לכך. מספר אוניברסיטאות, ביניהן אוניברסיטת סטנפורד, מקיימות מחקר ממושך אודות השפעות החלימה המודעת ועל השיטות להשגתה. כיום לא ידוע על מקרים בהם חלימה מודעת גרמה לנזק כלשהו הן ברמה הפסיכולוגית והן ברמה הפיזיולוגית. יש הטוענים כי חלימה מודעת מונעת מהאדם החווה אותה ליהנות מיתרונותיהם של חלומות רגילים.
השיטה הנפוצה ביותר לחוויה של חלום צלול היא ביצוע בדיקות מציאות שבהן בודק האדם אם הוא חולם בכל פעם שהוא מתעורר. כאשר מתעוררים תוך כדי חלום (התעוררות שווא) ומבצעים בדיקת מציאות, מגלים כי זהו חלום ולא מציאות. הדרך מגילוי כזה ועד לחלימה מודעת היא קצרה. ככל שאדם מבצע בדיקות מציאות בתדירות גבוהה יותר במהלך היום, כך גובר הסיכוי שהוא יבצע אותן במהלך חלום (ולאו דווקא בהתעוררות שווא).
בדיקות מציאות
סדרה של בדיקות שנועדו לוודא האם האדם המבצע את הבדיקה ער או ישן. במהלך החלום, כל מה שכביכול נתפס על ידי חושי הראייה אינו אלא תמונה שנוצרת על ידי המוח בכל רגע נתון. מפני שמדובר בעומס רב שנדרש להתקיים מיד, המוח אינו מסוגל ליצור כל תמונה בצורה מדויקת, ונוטה לפספס. בדיקות המציאות שמות דגש על אותם הפספוסים, בניסיון "לתפוס את המוח על חם" יוצר את תמונת החלום. למשל, ניתן לעשות בדיקת טקסט, אשר בה צריך לקרוא טקסט כלשהו, להביט לכיוון אחר, ולשוב לקרוא את אותו הטקסט. בעוד שבזמן בדיקות המציאות בזמן עֵרות הטקסט יישאר ללא שינוי, בחלום תוכן הטקסט ישתנה. ניתן גם לבצע בדיקת מציאות על ידי קריאת השעה על ידי שעון. שיטה נוספת היא להתבונן בכף היד ולספור כמה אצבעות יש לנו, בחלום לא תמיד יהיו שם חמש אצבעות.
יומן חלומות
כתיבת יומן חלומות, בו אדם רושם את חלומותיו, היא שיטה יעילה למי שרוצה לחלום חלום צלול. בעזרת יומן החלומות, האדם מזהה מוטיבים שחוזרים בחלומותיו כגון חפץ מסוים או סיטואציה, ובכך מתאפשר לו לזהות שהוא חולם כשהוא נמצא בחלום. יומן החלומות גם משפר את זיכרון החלומות של האדם, וניתן באמצעותו לזכור חלומות רבים בלילה אחד. כאשר כותבים את יומן החלומות, רצוי ברגע ההתעוררות לשחזר את החלום בראש ולאחר מכן לכתוב אותם במחברת שמוכנה מראש ליד המיטה, כך הפרטים ייזכרו טוב יותר.
SSILD
שיטה לחלום צלול שפותחה במקור בסין. בשיטה זו צריך להתעורר בלילה בשנת REM ולבצע "סבבים" שבכל סבב מפעילים חוש אחד, בערך חמש שניות כל חוש: ראייה, שמיעה, מישוש. אחר כך חוזרים על הסבבים עוד כמה פעמים, כשכל סבב אורך כשלושים שניות. לשיטה זו יש 16.9% הצלחה אבל למרות זאת היא עובדת טוב מאוד ומשמשת בעיקר מתחילים.
WrILD
שיטה פשוטה שלא חייבים להתעורר בשבילה באמצע הלילה, כותבים על דף לפחות שעתיים לפני השינה (עדיף אחרי 4-6 שעות של שינה או לפחות לפני השינה) משהו כמו: "אני הולך לחלום צלול הלילה" או "אני חולם" ולהתכוון שזה באמת יקרה, לכתוב בערך בין 50 - 100 פעמים וללכת לישון.
FILD
בשיטה זו מתעוררים אחרי 4-6 שעות שינה וחוזרים מיד לישון, רגע לפני שמרגישים שנרדמים מזיזים ממש חלש ולאט את האצבע המורה והאצבע האמצעית ומדמיינים שאתם מנגנים על פסנתר, אחרי בערך 30 שניות צריך לעשות בדיקת מציאות כזאת שלא צריך להזיז יותר מדי איברים בשבילה, לדוגמה לנשוך את הלשון ולבדוק אם השיניים עברו דרכה וכך ניתן לגלות אם אנו בחלום.
מכשירים אלקטרוניים
קיימים מספר מכשירים אלקטרוניים שנועדו לסייע לאדם להיכנס לחלום צלול. המכשיר נראה כמסיכת שינה לעיניים, הכוללת חיישני אינפרה-אדום. החיישנים מזהים את תחילתו של שלב החלימה, אשר מאופיין בתנועות עיניים מהירות; בעת הזיהוי שולח המכשיר איתות לחולם בעזרת אור, רטט או קול (קיימות אפשרויות להקלטת הודעות קוליות אישיות) קיימות גם אפליקציות לטלפון הנייד שמקליטים הודעה והיא מופעלת בשעה שנקבעה.
תולדות המחקר אודות חלימה מודעת
את המונח "חלימה מודעת" טבע פרדריק ואן אידן בספרו A Study of Dreams, שפורסם ב-1913. ספר זה היה אנקדוטלי מאוד ולא נתקבל יפה בקהילה המדעית. למעשה, האפשרות של חלימה מודעת נפסלה לחלוטין בספרו של נ. מלקולם בספרו Dreaming מ-1959. רעיון חלומות צלולים החל לחלחל לתודעתה של הקהילה המדעית רק במהלך שנות ה-70.
המחקר המדעי של החלומות נקרא "אונירולוגיה".
במהלך שנות ה-80 נמצאה הוכחה מדעית לקיומם של חלומות צלולים, ואונירונאוטים היו מסוגלים להראות למדענים כי הם נמצאים במצב של חלימה מודעת (בדרך כלל על ידי מספר סימנים שנקבעו מראש, כמו תבנית קבועה של תזוזת העיניים במהלך ה-REM). בנוסף, פורסמו טכניקות שרבים הצליחו להשתמש בהן על מנת להגיע למצב של חלימה מודעת.
בשנות ה-2000 הצליחו מדענים להראות בעזרת הקלטת EEG מנבדקים ישנים כי פעילות חשמלית מסונכרנת בתדר של 40 הרץ באזורים הקדמיים במוח קשורה ליכולת לחוות חלימה צלולה.
פוקאו (הר מצולה)
פוקאו (ספרדית: Pukao) הוא הר מצולה השוכן בדרום מזרח האוקיינוס השקט, מערבית לאי הפסחא.
גאוגרפיה
פוקאו הוא הר המצולה המערבי ביותר ברכס סאלס אי גומס (Salas y Gomez Ridge), הקרוי גם רכס סאלה אי גומס (Sala y Gomez Ridge), רכס הרי געש (שרובו תת-ימי), הכולל עשרות הרי מצולה שנוצר על ידי הנקודה החמה של אי הפסחא. הרכס מתחיל בהר המצולה פוקאו ואחריו הר המצולה מואי, שניהם ממערב לאי הפסחא, והוא נמשך לאורך 2,700 קילומטרים מזרחית עד לרכס נסקה. הרכס נוצר כאשר לוח נסקה, לוח טקטוני ימי, עבר מעל לנקודה החמה של אי הפסחא. התנועה של לוח נסקה ולוח פרלון, לוח טקטוני היסטורי, מעל לנקודה החמה של אי הפסחא יצרה רכס תת-מימי ארוך, שקצהו המזרחי עובר הפחתה מתחת לפרו. רק באי הפסחא והאיונים סביבו ובאי הקטן סאלס אי גומס בולט רכס סאלס אי גומס מעל פני המים
הר פוקאו שוכן ב--26.93233°N, -110.249°W, בסיסו בקרקעית האוקיינוס בעומק של 3,965 מטרים, גובהו 2,295 מטרים, ופסגתו נמצאת 1,670 מטרים מתחת לפני הים, או לפי גרסה אחרת במרחק של כמה מאות מטרים מפני הים. זהו הר קטן יחסית, צורתו מעוגלת, כשהיא מעט מאורכת ומדרונותיו חלקים. נפחו מוערך ב-1,260 קילומטרים מעוקבים.
הר פוקאו הוא הר געש צעיר. דוגמיות לבה שנלקחו ממנו תוארכו בעזרת ארגון-ארגון ללפני 230,000 שנים (בסטייה של 80,000 שנים).
מקור השם במילה בשפת רפה נוי המתארת את הפאה הגלילית האדומה מסלע סקוריה שכיסתה את ראשם של חלק מפסלי המואי באי הפסחא.
השפעה (סרט)
השפעה (באנגלית: Persuasion) הוא סרט דרמה אמריקאי בבימויה של קארי קראנקל מתסריט מאת רון באס ואליס ויקטוריה ווינסלו, המבוסס על ספרה של ג'יין אוסטן "הטיית לב". בסרט מככבים דקוטה ג'ונסון, הנרי גולדינג וקוסמו ג'רוויס.
עלילה
שמונה שנים לאחר שאן אליוט שוכנעה לא להתחתן עם גבר שמוצא משפחתו מרקע פשוט הם נפגשים שוב.
הפקה
באפריל 2021, פורסם שדקוטה ג'ונסון הצטרפה לצוות השחקנים של הסרט, כאשר קארי קראנקל תביים. את התסריט כתבו רון באס ואליס ויקטוריה ווינסלו, המבוסס על הרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן, שיופץ על ידי שירות ההזרמה נטפליקס. במאי 2021, הנרי גולדינג, קוסמו ג'רוויס, סוקי ווטרהאוס, ריצ'רד אי. גרנט, ניקי אמוקה-בירד, בן ביילי סמית', איזוקה הויל, מיה מק'קנה-ברוס וניה טאול לוהקו לתפקידים בסרט. ביוני 2021, אדוארד בלומל, לידיה רוז בוולי ויולנדה קטל הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט.
טופלו (הונגריה)
טופלו (בהונגרית: Tófalu) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
היסטוריה
בשנת 1950 התאחד הכפר עם אלדברה ונקרא טודברה (Tódebrő) ובשנת 1958 חזרו כל כפר לעצמאותו.
מגדל השחר
מגדל השחר הוא גורד שחקים בגבעתיים, הממוקם סמוך לגבול עם מתחם הבורסה ברמת גן, שמשמש למשרדים ומגורים. גובהו כ־200.5 מטרים וכשנחנך, היה הבניין השני בגובהו בישראל. בנייתו החלה ב-2012 והסתיימה בינואר 2017. כיום הבניין הוא הבניין החמישי בגובהו בישראל, המגדל בן 53 קומות.
מאפיינים
מגדל השחר נמצא ברחוב אריאל שרון (בעבר רחוב שפע טל) בגבעתיים, והוא כולל 53 קומות עם 3 כניסות לובי שונות המיועדות למסחר, למגורים ולשטחי ציבור בבעלות עיריית גבעתיים. בקומה ה-6 נבנתה ואוישה בשנת 2021 קומה ציבורית בבעלות עיריית גבעתיים אשר משמשת בין היתר כמרכז צעירים וחדשנות ראשון מסוגו בעיר. בקומה ה-35 נבנה לובי עבור דירות המגורים שמאכלסות את חלקו העליון של המגדל. המגדל הוקם כחלק מתוכנית הסיטי של גבעתיים שבמסגרתה יוקמו בסמוך אליו עוד מספר גורדי שחקים נוספים (אחד מהם הוא מגדל Hi tower, הבנוי על אותו בסיס עליו נבנה מגדל השחר).
יזמי הבנייה הן קבוצת תדהר וקבוצת סופרין שגיבשו ב-2012 קבוצת רכישה שרכשה את הזכויות בקרקע, ששימשה בעבר את מפעל השימורים "פרימן", מידי חברת שטראוס גרופ. סך ההשקעה בבניית המגדל מוערך בכמיליארד שקל. בפרויקט נבנו 149 דירות ושטחי המשרדים משתרעים על כ-50,000 מטר רבוע. בבסיס המגדל נבנו ארבע קומות חנייה תת-קרקעית.
חברת כלל ביטוח רכשה 20 קומות במגדל לצורכי השקעה. בשנת 2015 שכרה חברת יבמ ישראל מכלל ביטוח שבע קומות במגדל, והן משמשות יחידות פיתוח של החברה.
גובה, שיטות מדידה וקומות
מגדל השחר יושב בחלקו על רמפה מוגבהת, שם גם נמצאת הכניסה הראשית, בעוד חלקו האחר יושב ישירות על מפלס רחוב אריאל שרון הנמוך מהרמפה ביותר משישה מטרים. עובדה זו, בנוסף לשיטות מדידה שונות הקובעות נקודות קצה עליונות שונות של המגדל, גוררת לעיתים פולמוס בהקשר לגובהו האמיתי של המבנה, ופרסום לא אחיד בין מקורות מידע ואתרים בינלאומיים שונים. בין ארבע נקודות אפס אפשריות לשלוש נקודות עליונות אפשריות ניתן למדוד שנים-עשר גבהים שונים ולכן קיים קושי מסוים בקביעת גובהו האמיתי המדויק.
כעיקרון, קביעת גובה מבנה נעשית על פי תקנות התכנון והבניה, לפי הגדרות שני ערכים המצויים בו:
על פי הגדרות אלו גובהו של המבנה כפי שמצוין בהיתר הבנייה הוא ממפלס הכניסה הראשית (16.7 מטרים מעל פני הים) ועד לגובה תקרת הקומה האחרונה שהיא למעשה רצפת קומת הגג (212.3 מטרים מעל פני הים) - כלומר, 195.6 מטרים. אולם בהיתר הבנייה מצוינת הנקודה העליונה כגובה קצה מעקה הגג העליון (213.95 מטרים מעל פני הים), כלומר, על פיו, גובהו הרשמי של המגדל הוא 197.25 מטרים.
חישובים אלטרנטיביים וגובה ריאלי
הגדרות הגובה על פי תקנות התכנון והבניה הישראליות לרוב אינן מציגות את גובהו האמיתי של המבנה ובמקרה של מגדל השחר הדבר בולט בצורה ברורה. אתר CTBUH למשל, חישב את גובהו מהנקודה הנמוכה ביותר שבחזית הדרומית (החזית בה ממוקמת הכניסה הראשית - 13.45 מטרים מעל פני הים) ועד לגובה הנקודה העליונה של מתקן הניקוי (215 מטרים מעל פני הים), ולפי חישוב זה גובה המבנה הוא 201.5 מטרים. אתר Emporis (נסגר) לעומת זאת, הציג את גובהה האבסולוטי (מעל גובה פני הים) של רצפת קומת הגג ללא הפחתה של גובה נקודת אפס כלשהי (212 מטרים מעל פני הים), אולם נתון זה פסול ואינו מייצג את גובה המבנה האמיתי. עם זאת, גובהו האמיתי של מגדל, כפי שמוגדר בארצות רבות, הוא ממפלס הרחוב בו מצויה הכניסה הראשית ועד קצה גובהו הההנדסי של המבנה - כולל מעקה עליון, אך לא כולל אנטנות, מערכות תאורת אזהרה למטוסים, מתקני ניקוי או כל עצם אחר שאינו חלק מקונסטרוקציית המבנה ושניתן להסרה ללא תכנון הנדסי מיוחד. לפי נתונים אלו גובהו האמיתי של המגדל הוא 200.5 מטרים.
נקודות גובה אפס אפשריות:
נקודות עליונות:
בתרבות הפופולרית
המגדל הופיע פעמים רבות בעונה השלישית של חתונה ממבט ראשון במסגרת צילומי זוג משתתפים שמתגורר בו באחת הקומות העליונות.
מרי יור
איליין מרי יור (באנגלית:  Eileen Mary Ure; 18 בפברואר 1933 - 3 באפריל 1975) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון סקוטית מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1960 על הופעתה בסרט "בנים ואוהבים".
ביוגרפיה
יור נולדה בגלאזגו לאדית סווינבורן ולקולין מקרגור יור. למדה משחק ב"בית הספר המרכזי לנאום ודרמה" והחלה את דרכה כשחקנית תיאטרון בלונדון.
קריירת משחק
בשנת 1958 שיחקה יור במחזהו של בעלה הראשון זוכה פרס האוסקר ג'ון אוסבורן "הבט אחורה בזעם" והייתה מועמדת על הופעתה לפרס טוני לתפקיד הדרמטי הטוב ביותר. בשנה שלאחר מכן שיחקה יור בגרסתו הקולנועית של טוני ריצ'רדסון למחזה בתפקיד אליסון אשתו של גיבור הסרט ג'ימי פורטר (ריצ'רד ברטון). כמו כן שיחקה בתחילת דרכה לצידו של כוכב הקולנוע האוסטרלי פיטר פינץ' בסרטו של רונלד ניאם "דרכו של ווינדום".
בשנת 1960 הועמדה יור לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב על תפקידה בתור קלרה דיוז בדרמה של הבמאי וצלם הקולנוע זוכה פרס האוסקר ג'ק קארדיף "בנים ואוהבים (סרט, 1960)". יור הייתה לשחקנית הסקוטית השנייה שמועמדת לפרס האוסקר אחרי דברה קר. בהמשך דרכה שיחקה יור לצידו של בעלה השני שחקן הקולנוע והסופר הבריטי רוברט שו בסרטו של ארווין קרשנר "המזל של ג'ינג'ר קופי" ובסרטו של הבמאי הגרמני המוערך רוברט סיודמאק "קאסטר של המערב". התפרסמה לאחרונה בקריירה שלה בשנת 1968 לצידם של קלינט איסטווד וריצ'רד ברטון בסרט הפעולה "הנשרים פשטו עם שחר" בו שיחקה בתפקיד סוכנת המודיעין הבריטית מרי.
מוות
על אף הצלחתה המקצועית הרבה סבלה יור מבעיות נפשיות הרסניות ומדיכאונות קשים. ב-3 באפריל 1975 שעות ספורות לאחר מחזה בו הופיעה נמצאה יור על ידי בעלה רוברט שו חסרת רוח חיים בלונדון כשבדמה כמות רבה של אלכוהול וסם הברביטורט. בגיל 42 הייתה במותה. השאירה מאחוריה שני ילדים מנישואיה הראשונים לג'ון אוסבורן וארבעה ילדים מנישואיה לרוברט שו.
לייבאך
היסטוריה
הלהקה נוסדה ב-1980 בעיירת הכורים הסלובנית, טרבוולז' שהייתה אז הייתה חלק מיוגוסלביה. מקור השם הוא התרגום הגרמני והשם שקיבלה בירת סלובניה, לובליאנה מהמאה ה-14, מאחר שעד שנת 1918 הייתה בתחום בית הבסבורג האוסטרו-הונגרי דובר הגרמנית.
מאז הקמתה ביקשה לייבאך להשיג שבר סמלי ואידאולוגי על ידי איחוד גורמים לאומניים נאציים, סטליניסטים, יוגוסלביים וסלובניים, וכן בשילוב מיומן של אלמנטים מהתעמולה הנאצית ומהריאליזם הסוציאליסטי של ברית המועצות ומסלולה.
ה"פעולה" הראשונה שלהם (מונח ששימש את הלהקה, הן לקונצרטים והן להופעות פומביות אחרות) הוקעה בפני השלטונות על ידי חוגי מעמד הפועלים. זמן קצר לאחר מכן, התראיינו חברי הלהקה לטלוויזיה הסלובנית ולאחר ראיון זה נאסר על הלהקה להופיע בפומבי. עם זאת, השלטונות היוגוסלביים לא נקטו צעדים נגד הלהקה מכיוון שלא יכלו לכלוא אותם על גילוח שיערם ועל כך שציטטו את טיטו ואדוארד קרדליי שהגותם הייתה הבסיס האידאולוגי עליו נשענה המערכת הפוליטית של יוגוסלביה. ב–1984 התאגדה לייבאך יחד עם קבוצת אמנים חזותיים בשם "אירווין" (שהציגו גם רטרוספקטיבה במרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית בחולון ב–2010), כמו גם עם קבוצת תיאטרון, קבוצת מעצבים ועוד להקמת קולקטיב "אמנות סלובנית חדשה" (NSK).
לאחר עצמאותה של סלובניה, בשנת 1991, חזרה הלהקה למולדתה. במילותיהם של חבריה: "המזרח קרס כי האמין באופן עיוור בהגדרה האוטופית המערבית של חירות הפרט. המערב שורד רק כי הוא הקים בערמומיות מערכת שטוענת שאנשים חופשיים. כלומר, תחת הדמוקרטיה מאמינים אנשים. שפועל על פי רצונו ורצונותיו."
בין 2004 ל-2005 ערכה הלהקה סיבוב הופעות אינטנסיבי באירופה ובארצות הברית.
סרט תיעודי בשם 'מדינות מפוצלות של אמריקה', שיצא ב-9 בספטמבר 2006, יצא מההופעות בארצות הברית.
בשנת 2006 הוציאה לייבאך אלבום של פירושים מחודשים להמנונים לאומיים של מדינות שונות המעורבות בגאופוליטיקה העולמית. השירים "אמריקה" (ארצות הברית) ו"אנגליה" (אנגליה), כמו גם החוברת הפנימית של האלבום, מציגים ביקורת גלויה נגד העליונות הפוליטית והתרבותית האנגלו-סכסית בעולם. באלבום ישנה גם ביקורת על מדינות ההגירה של צרפת ואף התייחסות להמנון הישראלי "התקווה".
לייבאך היא הלהקה המערבית הראשונה שהופיעה בצפון קוריאה. ובשנת 2017 הופיעה בישראל.
הקלטות בולטות
ההקלטות הראשונות של לייבאך יצאו בלייבלים צנועים במרכז אירופה. אך לאחר סיבוב הופעות במזרח אירופה (סיור נאט"ו הכיבוש 1985) הם התגלו על ידי הלייבל Mute.
במקביל קאברים בעלי פרשנות מחודשת לשירי פופ-רוק פופולריים כמו "One Vision" של קווין או האלבום "Let It Be" של הביטלס שביצעה לייבאך הפכו נפוצים.
ב-2003 הוציאה הלקה לאור את האלבום WAT (We Are Time) בהשראת המצב הבינלאומי בעיראק. הסינגל הראשון שיצא מהאלבום הזה, "Tanz Mit Laibach" מדבר על היחסים בין ארצות הברית לגרמניה. חברי הלהקה אמרו כי "מאחר שארצות הברית לימדה את גרמניה להתאושש כלכלית באורח פלא לאחר מלחמת העולם השנייה, גרמניה תעניק כעת את יחסה המלחמתי לארצות הברית". "ואם כן", אמרו, "נרקוד עוד הרבה זמן".
במשך השנים שמרה הלהקה על אמביוולנטיות ועל עמימות בהשפעתה ובשימושה בסמלים של משטרים טוטליטריים. הפילוסוף הסלובני סלבוי ז'יז'ק, אמר על לייבאך: "בשימושה בסמלים ויזואליים וצליליים המזכירים באופן מכוון משטרים טוטליטריים, היא "לוקחת את ערכי המדינה יותר ברצינות מהמדינה עצמה", וכך, על ידי הבאת האידאולוגיה ההגמונית לידי אבסורד מוקצן, מייצרת ביקורת חריפה ומהותית יותר ממחאה ישירה."
האלבום 'Volk' יצא ב-23 באוקטובר 2006. שיריו הם גרסאות פופ לפזמונים מאומות שונות בעולם. מוסווית במנגינות יפהפיות ובאווירות עדינות, מסתתרת קריקטורה של "העיירה" במובן הלאומי של המושג. שם האלבום עצמו משתתף במשחק המושגים, שכן "וולק" בגרמנית פירושו "עם" או "אומה", ואילו "volk" בסלובנית (וברוסית) פירושו "זאב". לפיכך, הכריכה מציגה ציור של כמה כבשים (העיירה כעדר), בעוד הדימוי המאיים של הזאב מופיע בדפים הפנימיים.
לראות את האור
לראות את האור הוא שיר אשר נכתב על ידי ברק פלדמן והולחן על ידי אסף אמדורסקי.
אוילרינצפלווה
אוילרינצפלווה (בהונגרית: Újlőrincfalva) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם באוילרינצפלווה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 270 תושבים ובשנת 2021 רק 198 תושבים.
לראות את האור
הביצוע המפורסם הוא של אפרת גוש אשר הופיע באלבומה הסליחה ואני בשנת 2007. השיר עוסק במפלתה של הדוברת, תוך שימוש במטפורה של "יער סבוך". לאורך השיר עוברת הדוברת תהליך, בתחילה נראה שהיא הגיעה למצב החדש ביד המקרה, ולאט לאט מסתגלת למצב החדש ואף נהנית ממצבו. השיר מסתיים בנימה אופטימית עם המסר העיקרי שבו המחברת מצליחה להגשים את תקוותיה בכך שהיא "רואה את האור". המחברת מבינה שהדבר בו עסקה היה לא רלוונטי ומשלימה עם ההווה שלה.
אוילרינצפלווה
האזור מיושב מסביבות המאה ה-13, והוא מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1261.
יהודי אוילרינצפלווה
יהודים בודדים חיו באוילרינצפלווה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצח לפחות יהודי אחד מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
לראות את האור
בגלל עיבוד השיר ומילותיו העוסקות בתחייה מחדש, השיר מושמע בימי זיכרון ובעיקר ביום הזיכרון לשואה ולגבורה וביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. יום השידורים לזכרו של שדרן הרדיו עדי טלמור, אשר תוכנן על ידיו לפני ששם קץ לחייו, נפתח בקריינות מפי השדרנית יעל דן אשר לאחריו הושמע השיר בביצועה של אפרת גוש.
בת שבע (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
את'נס
את'נס (באנגלית: Athens; באופן רשמי: את'נס-מחוז קלארק, באנגלית: Athens-Clarke County) היא בירת מחוז קלארק במדינת ג'ורג'יה בארצות הברית. העיר נמצאת בצפון-מזרח ג'ורג'יה, על גדות נהר אוקוני, ומתגוררים בה למעלה מ-100 אלף תושבים (נכון ל-2010). במטרופולין שלה מתגוררים 192,541 תושבים (נכון ל-2010).
היסטוריה
בסוף המאה ה-18 הייתה קיימת על גדות נהר אוקוני התיישבות קטנה בשם "סידר שולס" (Cedar Shoals).
ב-27 בינואר 1785 האספה הכללית של ג'ורג'יה העניקה אישור להקמת אוניברסיטת ג'ורג'יה, שהייתה האוניברסיטה הראשונה בארצות הברית במימון מדינתי. עם זאת, רק ב-1801 חבר הנאמנים של האוניברסיטה בהנהגת אברהם בולדווין בחרה באתר בו תוקם האוניברסיטה, בקרבת סידר שולס. ג'ון מילדג', אחד הנאמנים שהפך בהמשך למושל ג'ורג'יה, קנה בהמשך אותה שנה את האדמות בהן תוקם האוניברסיטה. הוא קרא לאזור שמסביב לאדמות את'נס, על שם העיר אתונה ביוון (את'נס הוא שמה של אתונה באנגלית), שהייתה מושב האקדמיה האפלטונית בתקופת יוון העתיקה.
את'נס התפתחה יחד עם האוניברסיטה, וב-1806 היא קיבלה מעמד של עיירה. בהמשך התפתחה באת'נס תעשיית עיבוד כותנה, והיא קושרה ברכבות לערים כדוגמת אוגוסטה. באמצע המאה ה-19 הפכה את'נס לאחת הערים המרכזיות בג'ורג'יה. העיר הייתה מרכז אספקה של צבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, אך היא לא נפגעה באופן משמעותי בעקבות תבוסת הדרום. העיר המשיכה להתפתח במהלך תקופת השיקום, ואוכלוסייתה גדלה לאחר שעבדים משוחררים רבים התיישבו בה. ההתפתחות נמשכה גם בסוף המאה ה-19 ובמאה ה-20.
העיר התפרסמה בזכות חברי להקת הרוק המצליחה .R.E.M שהכירו בה ושהחלו את דרכם בעיר.
חינוך
בעיר נמצאת אוניברסיטת ג'ורג'יה, הוותיקה ביותר בג'ורג'יה ואחת החשובות ביותר בה. כמו כן נמצאות בה המכללה הטכנית את'נס ומכללת פיידמונט.
תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה את'נס בן אפס, הנמצא ממזרח למרכז העיר.
כרמי גת
כרמי גת היא שכונה בצפון קריית גת. השכונה נמצאת בשלבי הקמה מתקדמים מאוד ועם סיום העבודות תכלול כ-7,500 יחידות דיור ומשתערת על שטח של כ-3,000 דונמים. מלבד, על פי התכנון השכונה צפוי לכלול מספר בתי ספר, מרכזי תרבות, פארק שיכונה "פארק לכיש" וישתרע על שטח של 430 דונמים.
מאפייני השכונה
בשכונת כרמי גת הוצבה רשת גדולה של סיביים אופטיים, תחנות אוטובוסים חכמות (תחנות שכוללות מסכי מגע) ואף מערכות ביוב, תאורה ומים שהוקמו כחלק ממערכת חסכנית ו"חכמה".
בתחום התחבורתי השכונה מחוברת לשאר קריית גת בעזרת שלושה גשרים מעל כביש 35 ומספר מנהרות מתחת לכביש. שניים מהגשרים נמצאים במערב העיר, בסמוך לאצטדיון קריית גת והשלישי בסמוך לפארק התעשייה קריית גת.
היסטוריה
בדצמבר 2013 חתמו שר האוצר, יאיר לפיד, שר הבינוי והשיכון, אורי אריאל, ומנהל רשות מקרקעי ישראל, בנצי ליברמן וכן ראש עיריית קריית גת, אבירם דהרי על הסכם גג לעיר קריית גת. בהסכם סוכם כי המדינה מבטיחה שיווק מהיר של כ-7,000 יחידות הדיור שיוקמו ב"קריית" גת עד 2015, בנוסף לכך הם התחייבו שיוקמו תשתיות (בהם הקמת מחלף שתחבר את השכונה לכביש 35 ולשאר קריית גת) ואף פארק עוד לפני שיוקמו מתחמי המגורים.
כבר שנה לאחר ההכרזה על הקמת השכונה במסגרת הסכם הגג, פורסם כי שלוש חברות נדל"ן, גינדי החזקות, דמרי וחברת אלברטו זכו במכרז על הקמת חמישה מתחמים שיכללו לא פחות מ-1,500 יחידות דיור.
חרף התקדמות הפרויקט, ביולי 2017 ביקשו מספר חברות בנייה וקבוצות רכישה שזכו במכרזים במתחמים בכרמי גת שהמדינה תחזיר להם מאות מילוני שקלים שהם שילמו עבור העבודות המקדימות להקמת השכונה ופיתוחה. מחלוקת זו באה לאחר מחלוקת בין גורמים ברשות מקרקעי ישראל ובמשרד האוצר לבין עיריית קרמי גת, בעיירית קריית גת טענו כי העבודות להקמת המחלף מתקדמות ולכן הם לא יוציאו היתרי בנייה להקמת השכונה עד שיפתח המחלף. לעומת זאת, ברשות מקרקעי ישראל טענו כי עיריית קריית גת עוצרת את הקמת השכונה בשביל שיוזרמו לקופת העיר תקציבים שלא מיועדים עליהם.
השושלת האיסאורית
רקע לתחילת השושלת
מקור שם השושלת האיסאורית הוא בכינויו של מייסדה, לאון איסאירוס השלישי, או לאון האיסאורי. כינויו הידוע "האיסאורי" מקורו בטעות של כרוניקנים שחשבו שמוצאו מחבל איסאוריה בצפון סוריה, של אז.
כרמי גת
היסטוריה
באוגוסט 2018 נחתם הסכם גג בין עיריית קריית גת לבין משרד האוצר ורשות מקרקעי ישראל. במסגרת הסכם הגג, תוקם שכונה בשם "שער העיר" שתחבר בין כרמי גת לשאר העיר. השכונה תכלול מתחמי מסחר ותעסוקה ואף קריית ספורט עם אולם כדורסל ואצטדיון חדש, שיוקם במקום האצטדיון העירוני הקיים. מלבד זאת סוכם כי תוקם בכרמי גת תחנת רכבת נוספת על תחנת הרכבת הקיימת בדרום קריית גת.
השושלת האיסאורית
רקע לתחילת השושלת
השושלת ההרקליאנית או בית הרקליוס (610–695 ו־705–711) שקדמה לשושלת האיסאורית, עמדה בפני אתגרים רבים מול התפשטות מוסלמית מערבה. בעוד הקיסר הרקליוס עמד בראש האימפריה, הפלישות והכיבוש המוסלמי לאזור ארמניה הביזנטית במאה השביעית החריפו. המשבר באימפריה העמיק כשב־11 בפברואר 641 מת הקיסר הרקליוס, ואחריו ב־20 באפריל או ב־20–24 במאי 641 מת בנו, הקיסר הרקליוס קונסטנטינוס או קונסטנטינוס השלישי, והחל משבר ירושה. השנים שלאחר מכן, היו מלאות במרידות והדחות של קיסרים שונים. כמו כן, קיסרים שניהלו מדיניות רודנית וקשה ושהיו צריכים להתמודד לאורך השנים עם תקיפות מוסלמיות ופנימיות. הקיסר האחרון בשושלת, תאודוסיוס השלישי (715–717) הוכרז ב־715 כקיסר החדש אך הוא היה צריך להתמודד עם שתי מרידות פנימיות, בשנת 717, ולכן בחר להתפטר. לאחר שהחליף אותו לאון השלישי (717–741) שהביא לסיום מעגל האלימות וחוסר היציבות.
כרמי גת
היסטוריה
בפברואר 2019 נחנך המחלף שמחבר את השכונה לכביש 35 והשכונות המזרחיות בקריית גת.
השושלת האיסאורית
לאון השלישי, 717–741
לאון השלישי, מייסד השושלת האיסאורית, היה קיסר האימפריה הביזנטית מ־717 ועד מותו ב־741. הוא נולד בשנת 685 לספירה ומכונה "האיזאורי". מיד עם עלייתו לשלטון בשנת 717 לספירה הוא נאלץ להדוף מצור ערבי על קונסטנטינופול, ולבסוף השיג ניצחון בשנת 718 לספירה. באותה שנה הוא הפיל מרד בסיציליה והבטיח את גבולות האימפריה על ידי עידוד מתיישבים סלאבים לאזורים מפוזרים ורפורמה בצבא. הוא גם ביטל את שיטת תשלום המיסים מראש והנהיג רפורמות חברתיות כולל העלאת הצמיתים למעמד של דיירים חופשיים ועיצוב מחדש של המערכת המשפטית. הוא העביר חוקים בנושאי דת ובשנת 726 לספירה כפה את הטבילה של כל היהודים והמונטניסטים באימפריה. בשנת 726 הוא אסר על פולחן אלילים, ודיכא מרד דתי שפרץ ביוון. האפיפיורים גרגוריוס השני וגרגוריוס השלישי נידו אותו בעקבות קביעתו על האיקונוקלאזם והוא נקם בהעברת דרום איטליה ואיליריה לפטריארך קונסטנטינופול. הוא מת בשנת 741 לספירה והוחלף כקיסר על ידי קונסטנטין החמישי.
כרמי גת
היסטוריה
נכון למרץ 2021 השכונה בשלבי עבודות מתקדמים מאוד וחלק ניכר מהדירות בשכונה כבר אוכלסו
השושלת האיסאורית
התנגדותו לאיקונוקלאזם
הקיסר לאון נקט בגישה הביזנטית המקובלת שלפיה כישלונות צבאיים וממלכתיים היו עדות לזעם האלוהי שאותו צריך לפייס. כחלק מהניסיון לפייס את האל, בשנת 722 הוא ניסה להכריח את יהודי האימפריה להיטבל ולקבל את הנצרות, אך ראה בכישלונו כאשר בשנה שאחרי המוסלמים הצליחה לכבוש מחדש את ארמניה הביזנטית. זמן מה לאחר מכן, לאון החל לשקול כי הסיבה האמיתית לכעסו של האל הוא בשימוש באייקונות. הוא חשב כי ייתכן ששימוש באייקונות של ישו ושל הקדושים עלול להפר את הציווי המקראי נגד עבודת האלילים. בתוך האימפריה, המתנגדים המובילים לאיקונות היו שני בישופים, קונסטנטינוס מניקוליא ותומס מקלרודיופוליס. באביב 726, לאון ריכז את מאמציו לפייס את אלוהים ופרסם צו המגנה שימוש בהם; "למען האנושות", כך ציין בהקדמה של הצו. בנוסף, הוא קבע עונש מוות על מעשים הומוסקסואלים, והרחיב את השימוש בהשחתה כעונש. הסברה היא שההשראה למעשים אלו הייתה קריאה מילולית של התנ"ך.
בקיץ 726, התפרץ הר געש ממערב לתרה. התפרצות זו שכנעה את הקיסר להאמין בטיעונים לפיהם אלוהים מסתייג מהאיקונות. הוא החליט להסיר את תמונתו של ישו שהייתה תלויה מעל הכניסה הראשית לארמונו מתוך אמונה כי הוא מדכא התעללות שאין לה הצדקה תאולוגית. הוא קיבל ביקורת אדירה מצד הכנסייה והמון זועם. האפיפיור גרגוריוס השני דחה בפומבי את פקודותיו של לאון. למרות שתורתו של לאון נודעה כ'איקונוקלאזם', הקיסר עד שנת 730 לא נקט באמצעים חזקים כנגד אייקונות. הוא היה מוכן להרוס את האייקונות ולהטיל איקונוקלאזם ברחבי האימפריה לאחר שהרגיש כי החזיר את השקט והיציבות לאימפריה שהיה לפני שהקיסר יוסטינאנוס השני עלה על הכס. הוא זימן אספה ללא אנשי דת ובה קבע, מתוך סמכותו כקיסר שנבחר על ידי האלוהים, שיש לאמץ את האיקונוקלאזם באימפריה. בעקבות כך הפטריארך גרמנוס התפטר והוחלף על ידי עוזרו אנסטסיוס, שהסכים לקבל על עצמו את האיקונוקלאזם. הרס רב של איקונות ופרטי כנסייה נהרסו אך הוא לא נקט אמצעים קשים כלפי מתנגדיו. למרות שרצה הקיסר לאון לסיים את ההרצה הגלויה לאייקונות שלדעתו פוגעות באלוהים, לא הוא ולא אף אחד אחר מהביזנטים שכן האמינו באייקונות, היו להוטים לוויכוח או שראו בעיה תאולוגית מרכזית.
מותו
ביוני 741, לאון מת ממחלה לאחר שלטון של 30 שנה. במהלך שלטונו, הוא מנע פלישות ערביות רחבות, שמר על האימפריה מלהתפרק ושרד מרידות במלוכה. הוא מת במיתתו לאחר השלטון הארוך ביותר מאז קונסטנס השני. הוא ירש אימפריה על סף התפוררות והחזיר לה את היציבות.
קונסטנטינוס החמישי, 741–775
קונסטנטינוס החמישי נולד בקונסטנטינופול והוא בנם ויורשו של הקיסר לאון השלישי ומריה. בשנת 733, לאחר פלישות ארוכות טווח לאון הבטיח את קונסטנטינוס לצ'יצ'אק, שהייתה בתו של הכגן הכוזרי ביחאר, כחלק מיחסי הבריתות שרצה ליצור עם ממלכת הכוזרים. באירוסין הוטבלה צ׳יצ׳אק בשם אירנה (Εἰρήνη), בעוד שאביה נשאר פאגני. קונסטנטינוס החמישי ירש את אביו כקיסר יחיד ב־19 באפריל 741.
יחסו לאיקונוקלאזם
בראשית שלטונו, קונסטנטינוס המשיך באיסור על תמונות דתיות שקבע אביו. הוא אף זמין מועצת כנסייה, לאחר התייעצות רשמית עם יועציו, על מנת לגנות את הרצת האייקונות לא רק כשגויה אלא ככפירה. לאחר הועידה הוא יצא למערכה נוספת של לוחמה בה הוא הצליח להשיג הישגים רבים. למרות שבעיני ביזנטים רבים ניצחונותיו של קונסטנטינוס סומנו כחסד אלוהי, האיקונוקלאזם היה עדיין מאוד לא מקובל בקרב פקידיו. קונסטנטינוס הבין שחקיקת האיקונוקלאזם מבלי לאכוף אותו הותיר פתח רחב מידי להתנגדות. לכן, הוא הרחיק לכת וגינה גם שרידים קדושים ותפילות למריה ולקדושים והעסיק פקידים חדשים שנאמנותם למטרה היא לא מעורערת. בנוסף, מלבד מאמץ נחוש להשמיד את האייקונות והשרידים, הקיסר פתח ברדיפות חסרות הבחנה של נזירים ונזירות תוך פגיעה או הריגה של מספר מהם והריסת מנזריהם.
באביב 775 יצא קונסטנטינוס במסע יבשתי וימי נגד הבולגרים. סערה גדולה השמידה חלק מגדול מהצי שלו והוא נסוג. בסוף הקיץ, במאמצים מחודשים לתקוף, קונסטנטינוס יצא בשנית לקרב אך כשהגיע ליעדו הוא סבל מחום ושחין ברגליו. הקיסר מת בדרכו חזרה לקונסטנטינופוליס.
לאון הרביעי, 775–780
לאון הרביעי, בנו של הקיסר קונסטנטינוס החמישי ואשתו הראשונה, צ׳יצ׳אק מכזריה (המכונה אירנה עם המרת דתה). כשהיה בן 25 הפך לקיסר האימפריה הביזנטית לאחר אביו. לעיתים מכונה "לאון הכוזרי" מכיוון שאמו הייתה נסיכה כוזרית.
קונסטנטינוס השישי, 780–797
קונסטנטין השישי, קיסר (780-97); בנם של לאון הרביעי ואירנה; נולד קונסטנטינופול 14 ינואר 771, נפטר לפני 805. לאון הכתיר את קונסטנטינוס השישי כקיסר שותף בשנת 776, אך לאחר מותו של לאון שלטה אירנה כעוצר של קונסטנטינוס.
בשנת 782 אירנה ארסה את קונסטנטין לרוטרוד, בתו של קרל הגדול, אך הפרה את האירוסין ב-788 ונישאה את קונסטנטין למריה מאמניה בארמקון. הדבר הרגיז את קונסטנטין וככל הנראה תרם לאיבה הגוברת שלו כלפי אמו. הוא חתם על מסמכי מעשי המועצה המגנה את האיקונוקלאזם, אבל דרך הקשרים עם תומכי האייקונות שבעזרתם הדיח את אירנה, עשוי להצביע על נטיות איקונוקלאסטיות. ב-790 היה קונסטנטינוס בן 19 ומאס בשלטון אמו. בתמיכת הצבא הוא תופס את השלטון ובאוקטובר 790 קונסטנטינוס מוכר כשליט היחיד של ביזנטיון. עם עלייתו לשלטון יחיד, פעל קונסטנטינוס לבסס את שלטונו ולהתרחק מהשפעתה וצילה של אימו. הוא היה שליט לא יעיל, פעל ללא פרי נגד הבולגרים והערבים בשנת 791 והובס קשות על ידי הבולגרים במרקליי בשנת 792.
בקתת הר רויאל
בקתת הר רויאל או טירת הר רויאל או תצפית הר רויאל (באנגלית: Mount Royal Chalet; בצרפתית: Chalet du Mont-Royal) הוא בניין, הממוקם בסמוך לפסגת הר רויאל בעיר מונטריאול, בפרובינציית קוויבק, שבקנדה.
היסטוריה
הבקתה הוקמה בשנת 1932 תחת ראשת העיר מונטריאול קמיליאן הוד כפרויקט עבודה יזומה במהלך השפל הגדול. המבנה, הבנוי בסגנון אדריכלות האמנויות היפות, תוכנן על ידי האדריכל המונטריאולי אריסטריד בוגראנד-שאמפאן.
על קירות הבקתה ציורים גדולים המתארים את ההיסטוריה של מונטריאול, מעשה ידי האמנים מארק-אורל פורטן (Marc-Aurèle Fortin), פול אמיל בורדואה (Paul-Émile Borduas), ואדווין הדלי הולגייט (Edwin H. Holgate).
הצד הדרומי של הבניין פונה לחצר לבנה ומרפסת תצפית ממנה נשקף נוף של קו הרקיע של מונטריאול. מרפסת התצפית מכונה בשם תצפית קונדיארונק (Kondiaronk Belvedere).
לואי עלי
לוּאַי עלי (בערבית: لؤي علي; נולד ב-3 בינואר 1992) הוא זמר ושחקן דרוזי-ישראלי.
קורות חיים
עלי נולד וגדל במע'אר שבצפון, ביחד עם אחיו ואחותו. הוא בנו של העיתונאי ריאד עלי. בשירות הצבאי שירת כלוחם בגדוד חרב.
קריירה
בגיל 24 החל להופיע בחתונות והופעות.
בשנת 2016 השתתף בעונה הרביעית של תוכנית המציאות "אייל גולן קורא לך" והגיע עד שלב רבע הגמר.
בשנת 2018 היה חלק מהמופע בטקס הדלקת המשואות ברחבת הר הרצל, כששר בין היתר, את המנון "התקווה". הדרוזי-הישראלי הראשון לעשות זאת מאז קום המדינה.
בנובמבר 2018 יצא לאור סינגל הבכורה שלו, "נעים מאוד, לואי".
ביוני 2019, היה לדרוזי הראשון שהופיע בבמה המרכזית של מצעד הגאווה בתל אביב. בהמשך השנה השתתף בעונה השביעית של "הכוכב הבא לאירוויזיון", והגיע עד שלב רבע הגמר.
בינואר 2020 הוציא גרסה בשפה הערבית לשירו של עומר אדם "שני משוגעים" בשם "מג'נין". מוקדם יותר, הופיע עם הגרסה בשלב הדו-קרב הרביעי ב"כוכב הבא לאירוויזיון" 2020.
בנובמבר 2021 נודע שישתתף בעונה הרביעית של הסדרה "פאודה".
באפריל 2022 הוציא גרסת קאבר בעברית וערבית לשיר "כאב של לוחמים" של עידן עמדי לזכרם של חבריו רב סמל מתקדם האיל סתואי ורב סמל מתקדם כמיל שנאן שנרצחו בפיגוע בהר הבית     בשנת 2017.
חיים אישיים
עלי נשוי לבושרה גועה. בדצמבר 2021 נולדה לזוג בת.
מתגורר ברחובות.
יחסי הממלכה המאוחדת–קטר
יחסי הממלכה המאוחדת–קטר הם היחסים הדיפלומטים, הרשמיים והמלאים שבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד לבין מדינת קטר. המדינות משתפות פעולה בנושאים רבים.
היסטוריה
בשנת 1868 לוטננט גנרל סר לואיס פלי הגיע לבחריין כדי להגן על האינטרסים הבריטיים בחצי האי קטר והאי בחריין. פלי הגיע לבחריין עקב פשיטות של שבטים רבים מחצי האי קטר אל בחריין והתמרדות בשלטון בית ח'ליפה, נחתם הסכם הפסקת אש כששבט בנו תמים שהפך לימים לבית ת'אני, שולט בחצי האי קטר תחת חסות בריטית. מוחמד בן ת'אני שהיה בתקופה ההיא מנהיג שבט בנו תמים, הוא זה שחתם על ההסכם, ניצחונם של בית ת'אני במלחמה נגד בית ח'ליפה, היה הסממן הראשון לכך שקטר היא מדינה עצמאית ונפרדת מבחריין, קצת לאחר חתימת ההסכם, הממלכה המאוחדת הכירה בעצמאותה של קטר.
בהמשך, העות'מאנים כבשו את קטר והם זכו להתמרדויות רבות מצד תושבי המקום ואמיר קטר הראשון, ג'אסם בן מוחמד אאל ת'אני. בתקופת מלוכתו של בנו מוחמד בן ג'אסם אאל ת'אני שהיה דווקא אוהד העות'מאנים, הם ויתרו על השלטון והעבירו אותו לבריטים. יש לציין שלאחר העברת שלטון קטר לבריטים גם מוחמד בן ג'אסם אאל ת'אני, שהיה באותו הזמן האמיר, ויתר על תוארו והעבירו לאחיו, עבדאללה בן ג'אסם אאל ת'אני. השליט החדש חתם על הסכם מנדטורי עם הבריטים, שלא כמו עם ישראל, בסופו של דבר קיימו הבטחותיהם והמנדט הבריטי נגמר כצפוי.