cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כמו מים לשוקולדה
עלילה
רוזאורו ופדרו נאלצים לעזוב לסן אנטוניו, טקסס, בעידודה של מאמא אלנה, אשר חושדת שמתקיימים יחסים בין טיטה לפדרו. רוזאורה שוכלת את בנה רוברטו, ואחר כך הופכת לעקרה בעקבות סיבוכים במהלך לידת בתה, אספרנזה.
כשהיא כבר במצב של החלמה, טיטה מקבלת את החדשות שמאמא אלנה נפצעה בפשיטה על החווה של חיילים מורדים. על אף שהחליטה לא לחזור לשם לעולם, היא מחליטה לשוב כדי לטפל באמה. אך מאמא אלנה דוחה את עזרתה, ומסרבת לאכול את בישוליה, בטענה שהאוכל שלה מורעל. כעבור זמן קצר, מאמא אלנה מתה, ממנת יתר של סם הקאה, אשר נטלה מחשש להרעלה.
טיטה חוזרת לד"ר ג'ון, וממשיכה לפתח עמו יחסי קרבה, ואפילו מתכננת להתחתן איתו, כעת שהיא משוחררת מהמסורת המשפחתית. אבל הרגשות העמוקים שלה כלפי פדרו לא משתנים.
כשג'ון יוצא למסע, טיטה מאבדת את בתוליה לפדרו. כעבור חודש, היא מודאגת שמא היא בהריון. רוחה של אמא לועגת לה, ואומר לה שהיא והילד שלה מקוללים. גרטרודיס - כעת גנרלית בצבא המהפכה - מגיעה לביקור, ובכוונה גורמת לפדרו לשמוע "במקרה" על הריונה של טיטה. התגלית גורמת לפדרו וטיטה להתווכח על בריחה משותפת. פדרו משתכר ושר מתחת לחלונה של טיטה, בזמן שזו מתווכחת עם רוחה של אמה. כשטיטה מגלה שהיא לא בהריון, היא מרגישה משוחררת מכבלי אמה אחת ולתמיד, אך רוחה של מאמא אלנה מתנקמת, כשהיא מציתה את פדרו באש, ומותירה אותו מרותק למיטה במשך תקופה, שבה הוא מתנהג כמו "ילד בהתקף זעם". בינתיים, טיטה מתכוננת לקראת חזרתו של ג'ון, ומהססת לומר לו שהיא לא יכולה להתחתן איתו, כי היא כבר לא בתולה. רוזאורה נכנסת למטבח בזמן שטיטה מבשלת, ומוכיחה אותה על התערבותה בחייה של בתה, אספרנזה, לה היא מייעדת את החיים על פי המסורת של הבת הצעירה שנותרת בבית כדי לטפל באמה עד מותה, מסורת אשר טיטה מתעבת. היא נשבעת לא לתת למסורת להרוס את חייה של אחייניתה כפי שנעשה לה. כשג'ון חוזר, טיטה אומרת לו שהיא לא יכולה להתחתן איתו. ג'ון אומר שעדיין ברצונו להינשא לה, אך מקבל כל החלטה שלה בהבנה.
שנים רבות מאוחר יותר, טיטה מתכוננת לקראת נישואיהם של אספרנזה ובנו של ג'ון, אלכס. הנישואים מתאפשרים, שכן רוזאוריה נפטרה מוקדם יותר, בעקבות בעיות עיכול. במהלך החתונה, פדרו מציע לטיטה נישואים, ואומר שהוא לא רוצה למות בלי שתהיה אשתו. טיטה נענית, והם נישאים. אך מיד לאחר החתונה, פדרו מת בזמן שהוא עושה עמה אהבה במחסן של המטבח. התשוקה שלהם הייתה כה גדולה, שהם נסחפו לתוך מנהרה, שמובילה לעולם הבא. טיטה פנתה לאחור, כי כל מאווה היה להמשיך לחיות ולאהוב את פדרו, אך באיחור, היא רואה שהוא כבר חצה לצד השני. טיטה מרגישה שהיא טובעת בצער וקור, ומתחילה לאכול את הנרות שדלקו בחדר, ונכבו עם מותו של פדרו, כדי להצית מחדש את החום הפנימי שלה, כמו החום של תשוקתם. הנרות מוצתים על ידי החום של זיכרונו של פדרו, ומשולהבים לכדי בערה מרהיבה שאופפת את שניהם, והם נפגשים שוב במנהרה. התאחדותם מבעירה את האש, שבסופו של דבר מכלה את כל החווה.
המספרת של הסיפור היא בתה של אספרנזה, שזכתה לכינוי "טיטה", על שם הדודה-רבא שלה. היא מתארת כיצד לאחר השריפה, הדבר היחיד ששרד תחת ההריסות הבוערות של החווה היה ספר הבישול של טיטה, אשר הכיל את כל המתכונים שמתוארים בפרקים הקודמים.
משמעות הכותרת
הביטוי "כמו מים לשוקולדה" הוא ביטוי מקסיקני שמתייחס למצב רגשי שמתקרב לנקודת רתיחה. הרגש יכול להיות כעס, או תשוקה, והוא נובע מכך שבהכנת משקה השוקולדה, מוסיפים את השוקולד למים בדיוק לפני הרתיחה.
ביקורות ותגובות
הספר זכה בעיקר לשבחי המבקרים הבינלאומיים, והיה לרב מכר מספר אחת במקסיקו, בארצות הברית (דבר הנחשב נדיר לספרות מתורגמת) ובעוד מקומות רבים. הוא תורגם ל-32 שפות לפחות.
מגזין Publishers Weekly כינה את הספר "פרשנות קסומה לחלוטין של החיים במקסיקו בתחילת המאה הקודמת", ו-Kirkus Review שיבח את האופן ה"שובב" (playful) והפלרטטני שבו אסקיבל שוטחת ספר שהוא גם סיפור אהבה קליל, גם טרגדיה, וגם פרשנות פוליטית. בוושינגטון פוסט צוין כיצד הריאליזם הקסום של אסקיבל מחבר בין העל טבעי ליומיומי, ומכנה את הספר כמתאר את הולדת הפמיניזם המקסיקני.
עיבוד קולנועי
בשנת 1992 יצא סרט הקולנוע "כמו מים לשוקולדה", עיבוד קולנועי של ספרה של לורה אסקיבל, שכתבה את התסריט. את הסרט ביים אלפונסו אראו. הסרט זכה ב-10 פרסי אריאל, לרבות בפרס הסרט הטוב ביותר.
רוברטו אלברדו
רוברטו קרלוס אלברדו הרננדס (בספרדית: Roberto Carlos Alvarado Hernández; נולד ב-7 בספטמבר 1998 בסלמנקה שבגואנחואטו, מקסיקו) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת גוודלחרה מליגת העל המקסיקנית ובנבחרת מקסיקו.
קריירת מועדונים
אלברדו גדל במחלקת הנוער של סלאיה. בשנת 2013 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת המשנה המקסיקנית. בהמשך שיחק בפצ'וקה, נקקסה וקרוס אסול מליגת העל המקסיקנית.
ב-26 בדצמבר 2021 חתם אלברדו בגוודלחרה מליגת העל המקסיקנית.
קריירה בינלאומית
ב-7 בספטמבר 2018 ערך אלברדו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו, בהפסד 4-1 לנבחרת אורוגוואי במשחק ידידות. ב-5 ביוני 2019 הבקיע אלברדו את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-1 על נבחרת ונצואלה במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת מקסיקו בטורניר גביע הזהב 2019, בו זכתה נבחרתו, וערך שש הופעות בטורניר.
בשנת 2021 זכה אלברדו עם הנבחרת האולימפית של מקסיקו במדליית ארד בטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו.
הגנה מפני כטב"מים
הגנה מפני כלי טיס בלתי מאוישים (כטב"מים) היא מרכיב חשוב במערכי ההגנה האווירית של מדינות במאה ה-21. ככל שגדל השימוש בכטב"מים כך גבר החשש במדינות שונות מפני שימוש עוין בהם, והחל פיתוח של אמצעי נ"מ ייעודיים כנגדם.
ארצות הברית
אחד מהפרויקטים הבולטים בתחום כיום הוא ה- HEL MD, קיצור של High Energy Laser Mobile Demonstrator, פרויקט משותף לצבא ולחברת בואינג. ה HEL MD הוא נשק לייזר המותקן על רכב כבד, ומטרתו להפיל כטב"מים, וגם רקטות, פגזי ארטילריה ופצצות מרגמה ועוד. בואינג הודיעה כי המערכת נוסתה והצליחה להפיל כטב"מים ופגזי מרגמה בקוטר 60 מ"מ באתר הניסוי בפלורידה.
ארצות הברית ממשיכה בחיפוש אחר הפלטפורמה היעילה ביותר כדי ליירט כלי טיס בלתי מאוישים החודרים לשטחה וכדי להגן על גבולותיה. מהנדסים במרכז למחקר, פיתוח והנדסה של צבא ארצות הברית בניו ג'רזי, Picatinny Arsenal, הדגימו בהצלחה פלטפורמה חדשה נגד כטב"מים, במסגרתה יורטו שני כטב"מים ממרחק של קילומטר אחד. נשק זה משלב שני תותחי Bushmaster 50 מ"מ אשר מותקנים על למשאית צבאית טקטית כבדה (HEMTT). הסוללות הללו יורות עשרה צרורות קליעי פלדה עטופים בסגסוגות טנטלום-טונגסטן, המשמידים את המטרה המתקרבת (כטב"ם, פצצת מרגמה או טיל). הקליעים של הנשק יכולים להיות מונחים באופן פאסיבי בעודם באוויר, תוך שימוש באותות מכ"ם, על מנת לוודא כי הם יפגעו במטרתם. ההדגמה הסופית של השק זה בוצעה בסוף חודש אוגוסט 2015, ובמהלכה יירטה המערכת כטב"מים מדגם Griffon Outlaw.הנשק נמצא בשלב האבטיפוס.
בריטניה
בעשור השני של המאה ה-21 הועלו חששות רבים על ידי מומחי ביטחון כי טרוריסטים עלולים להשתמש בכטב"מים המכילים חומרי נפץ על מנת לתקוף אזורים ציבוריים. שלוש חברות טכנולוגיה בריטיות, Blighter Surveillance Systems, Chess Dynamics ו- Enterprise Control System שילבו כוחות כדי לפתח מערכת הגנה משולבת מפני מל"טים (AUDS) כדי ללחום באיום הגובר והולך אותו מציבים הרחפנים והכטב"מים הזעירים.
לפי Yahoo Finance, מערכת ההגנה המשולבת מפני מל"טים משלבת מכ"ם, מערכת אלקטרו-אופטית מיוצבת מתוצרת Chess Dynamics, מצלמות אינפרא אדום ואור יום ומערכות מחשב נוספות. מטרת המערכת החדשה לגלות, לעקוב, לסווג ולנטרל כטב"מים בטווח של עד 8 ק"מ. מערכת ה-AUDS יעילה גם כנגד מל"טים זעירים. לפי צוות ה-AUDS, הטכנולוגיה נבדקה היטב בקוריאה הדרומית, לאורך 250 הק"מ של האזור המפורז, שם התקינו מערכות מכ"ם של חברת Blighter לפני מספר שנים. במרץ 2015, צוות ה-AUDS השתתף בניסויים של מגוון ספקים בצרפת. בניסויים אלה זכתה המערכת הוכחה מוצלחת בגילוי ונטרול מגוון של כטב"מים זעירים, קומפקטיים וסטנדרטיים. מערכת ה-AUDS מיועדת להגן מפני פעולות כטב"מים באזורי גבול מרוחקים או באזורים עירוניים. ניתן להפעיל אותה מעמדה נייחת או מפלטפורמה ניידת.
המשטרה הבריטית מתכננת גם לעשות שימוש בטכנולוגיית איתור ושיבוש כלי טיס בלתי מאוישים (כטב"מים) באירועים ציבוריים גדולים אשר נתונים תחת סיכון של מתקפת טרור. מערכת ההגנה נגד כטב"מים עושה שימוש במצלמות על מנת לאתר כטב"מים, ואם יש בכך צורך, היא יכולה לשבש את אותות הרדיו שבעזרתם נשלטים כלים אלה תוך 15 שניות בלבד.
בעוד הטכנולוגיה נראית מבטיחה, הפתרון הזה אינו חסין לגמרי מבעיות. מערכות אוויריות בלתי מאוישות מתקדמות, מהסוג שטרוריסטים צפויים לרכוש, יכולים לטוס ולבצע משימות באופן חצי-אוטונומי או אוטונומי לגמרי. יתרה מזאת, עם מספר שינויים שייעשו בהם, הכטב"מים בהם נעשה שימוש יוכלו בקלות לתקשר על גבי תדרים שאינם מהווים מטרה לשיבוש. על מנת להבטיח כראוי שלא נעשית תקשורת רדיו עם כטב"מים בשום אופן, המשטרה תצטרך לשבש את התקשורת בכל תדרי הרדיו כולם. פעולה כזו עלולה לגרום לכך שהמוני אנשים יאבדו את היכולת להשתמש בטלפונים הניידים שלהם.
יפן
משטרת טוקיו פרסמה כי החלה להפעיל רחפן גדול שמצויד ברשת גדולה, להתמודדות עם רחפנים מאיימים שמפעיליהם עוברים על החוק. הרחפן של משטרת טוקיו הוא מדגם Spreading Wings S900 הגדול שיכול לשאת גם את הרשת וגם את רחפני הצילום הנפוצים בשוק. הפתרון הזה יעיל רק נגד רחפנים קטנים.
ישראל
לישראל מערכות הגנה אווירית מבצעיות שמסוגלות ליירט גם כטב"מים. מערכות אלה כוללת את כיפת ברזל וסוללות MIM-104D פטריוט ("יהלום") משודרגות. במבצע צוק איתן הפילה סוללת "יהלום" של מערך ההגנה האווירית שני כטב"מים ששיגר חמאס, ומאוחר יותר יירטה סוללת "יהלום" אחרת כטב"ם שחדר מסוריה. במבצע שומר החומות יירטו סוללות "כיפת ברזל" מספר כטב"מים מדגם אבאביל שחדרו מעזה לישראל. בנוסף לכך, יורט כטב"ם איראני שחדר לישראל באזור בקעת הירדן.
בנוסף ישראל מפתחת מערכת בשם drone guard שאמורה לשבש את פעילות הטיסה של הכטב"ם ולגרום לו להיכבות ולבצע נחיתת אונס או לחזור לנקודת ההתחלה. בנוסף, מפותחות מערכות ליירוט כטב"מים בלייזר כגון מגן אור ולהב אור.
סין
גם סין ערכה ניסויים עם מערכות לייזר נגד כטב"מים.
רוסיה
רוסיה משדרגת את מערכת ההגנה האווירית לטווח קצר Pantsir-S, ומוסיפה לה יכולת יירוט כלי טיס בלתי מאוישים. מערכת ה Pantsir-S כוללת רכב ועליו מכ"ם בקרת ירי, חיישנים אלקטרו–אופטיים, שני תותחי 30 מ"מ ועד ל-12 טילי 57E6 מונחים לטווח קצר. המערכת מותאמת להתמודדות עם מטרות זריזות שטסות בגובה נמוך
MVP של סדרת הגמר ב-WNBA
ה-MVP של סדרת הגמר ב-WNBA הוא תואר הניתן לשחקנית המצטיינת של סדרת הגמר של ליגת ה-WNBA.
הפרס מחולק החל מהעונה הראשונה של הליגה, בשנת 1997. השחקנית שזכתה בכמות התארים הרבה ביותר היא סינתיה קופר, שקטפה את התואר בכל ארבע העונות הראשונות של הליגה. ליסה לסלי, דיאנה טוראסי וסיליביה פאולס זכו בתואר פעמיים כל אחת.
זוכה אחת בלבד נולדה מחוץ לגבולות ארצות הברית - לורן ג'קסון האוסטרלית שהובילה את סיאטל סטורם לאליפות בשנת 2010.
רועי ויקטוריה חפץ
רועי ויקטוריה חפץ (נולדה ב-9 באוגוסט 1978) היא אמנית טרנסג'נדרית, ציירת, רשמת ופסלת ישראלית. חפץ מתגוררת ועובדת בברלין. עבודותיה מתייחסות לשאלות של ייצוגי מגדר ומיניות, ומתמקדות ברישומי דיוקן. סגנונה האישי מתאפיין במתח שבין רישום קווי מינימליסטי לבין רישום אקספרסיבי ומתפרץ.
ביוגרפיה
רועי ויקטוריה חפץ נולדה בירושלים למשפחה בת שלושה ילדים. אביה מהנדס ואמה מורה. כשהייתה תינוק עברו הוריה לרחובות. חפץ העידה על ילדות קשה, במהלכה חוותה התעללות ואלימות. בגיל שמונה עשרה יצאה מהארון כהומוסקסואל. אחרי שירותה הצבאי למדה תואר ראשון באמנות באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל בירושלים. בתקופה זו החלה להתמקד ברישום כאשר יצירותיה מתאפיינות בטכניקה עמלנית המושפעת מהאר-נובו, ומהרשמים הגרמניים האקספרסיוניסטים והגרוטסקים אוטו דיקס וגיאורג גרוס. עבודותיה חוקרות ייצוגים שונים של מגדר ומיניות ועבודותיה עוסקת בעיקר ברישומי דיוקן.
ב–2005 סיימה את התואר הראשון בבצלאל ועברה להתגורר בארצות הברית במשך שנה. כששבה לישראל החלה ללמוד תואר שני באמנות בבצלאל. במהלך לימודי התואר השני הוסיפה להתמקד ברישום. ב-2007 הציגה את תערוכת היחיד הראשונה שלה "כמה שרירים צריך בשביל לעמוד ישר?" שהציגה דימויים של שש דמויות גבריות וטינה טרנר. עבודותיה של חפץ בוחנות מוסכמות ונורמות של יופי, זוהר ושלמות פיזית לכאורה הקיימות בחברה בכלל, ומודגשות הן בחברה ההומוסקסואלית וכן בחברה הטרנסג'נדרית.
2009 - 2012
בשנת 2009 לאחר סיום התואר השני בבצלאל, הציגה חפץ במוזיאון חיפה לאמנות ובגלריה נגא.
בשנת 2010 הציגה לראשונה את עבודותיה במוזיאון, כחלק מהתערוכה הקבוצתית "הגזמה פראית" במוזיאון חיפה שאצרה תמי כץ-פרימן. בעבודות שהציגה בתערוכה הופיעו דמויות גברים ברישומים גדולי ממדים. הדמויות התאפיינו במראה ביזארי, ונראו כמי שנלקחו מנובלה או פנטזיה בדיונית כאשר הן מלוּות באטריבוטים הזויים ומהדהדות את דמותו של ה"דנדי", שהתעצבה באירופה בסוף המאה השמונה־עשרה - דמות שסיגלה לעצמה מראה מוחצן וגינונים אריסטוקרטיים עודפים, פרוורסיה ומיניוּת עמומה. הדמויות של חפץ צפו בתוך מרחב הדף הלבן, מנותקות ממקום ומזהות. בעבודה ללא כותרת (2009) נראית דמות של גבר מהודר, היושב על כורסה כשרגלו האחת מיטלטלת כלפי מטה וידו אוחזת במקל הליכה. שׂיערו המסתלסל בתנופה גלית כלפי מטה והבעת פניו המוזרה שיוו לו מראה אקסצנטרי וגרוטסקי. בעבודה ללא כותרת (2009) נראית דמות מגוחכת, שאצבעות ידיה המוארכות מהודקות סביב כדור ענק; היא בעלת מראה פוטוריסטי, ונדמה שדיוקנה כמו פוּרק והורכב מחדש בהגזמה מופרכת. במהלך היצירה ניהלה חפץ מערכת יחסים אינטימית עם דמויותיה. בקטלוג התערוכה אמרה אז: "אני מנהל מעין דו־קרב עם הדמות המצוירת, עד שבסוף התהליך היא הופכת לאנונימית ומאבדת את סממניה המזהים".
בתערוכה המשותפת "שובר שוויון" שהציגה יחד עם אביבה אורי בבית ST-ART (אצרה: דינה יקרסון) הציגה חפץ דיוקנאות קריקטוריאליים מגחיכים של דמויות מהעבר. חפץ מציירת בווירטואזיות ובאלימות, קוטעת ומחברת דימויים לכדי ישויות מסויטות ומעוותות שלעיתים מבהילות ממש כאילו נראו מבעד לקליידוסקופ. הדמויות עולות לא מוגדר לחלוטין, שיכול להיקרא כגוף. הראשים המוכפלים, אשר נראו כענן, הם כשד שהשתחרר מבקבוק, כמטמורפוזה קפקאית של דמויות שהן סמלי "נורמליות" שאיבדו את צלמן. חפץ יצרה מתח בין הרישומים לבין העבודה המופשטת המופיעה על גביהם, כאשר היא יוצרת מעין כתמים-עננים של דבק ולכה שיוצרים מערבולת של צבעים בהירים. לעיתים היא משתמשת בג'סו (תערובת של גיר, גבס ופיגמנט המשמשת בדרך כלל שכבת הכנה דקה לצבע על משטחי עץ או קנווס) כרמיזה לתלת־ממדיות חבויה.
בשנת 2012 יצרה את הפרויקט "החלקה טבעית" שנוצר בשיתוף עם גלריה קו 16 שאצרה סאלי הפטל נוה. במסגרת הפרויקט בילתה חפץ יום בשבוע במספרה בשכונת נווה אליעזר בתל אביב ורשמה את דיוקנאותיהם של הלקוחות שהגיעו לתספורת. הפרויקט היווה רגע מכונן בתהליך השינוי המגדרי של האמנית. בראיון משנת 2017 לעיתון הארץ אמרה חפץ "זה היה בעצם פרפורמנס. נוצר שיח ביני לבין נשות השכונה שהגיעו למספרה, ובהדרגה חשפתי על עצמי הרבה דברים. שם החלו אצלי הסימנים הראשונים של הנשיות. היה פורים ועובדות המספרה איפרו אותי והלבישו אותי כאשה, יצרו בשבילי עולם שלם וקסום".
2013 - 2018
בשנת 2014 יצרה חפץ את הפרויקט "וידויים", תערוכה שהציגה בכנסייה האוונגליסטית סט. יוהאנס בברלין שאצר מארק גיסבורן. התערוכה הוגדרה כמיצב פרפורמטיבי, כאשר במרכז הכנסייה נתלו רישומיה של חפץ. הרישומים הענקיים נתלו מתקרת הכנסייה והוצבו בצורת מתומן. במהלך התערוכה הזמינה האמנית את הצופים להתהלך בין הרישומים ולהתוודות בפניהם, כאשר חפץ מקשיבה לווידויים אלו ומפתחת מהם רעיונות לרישומי הדיוקן העתידיים שלה. הדיוקנאות היוו פסיפס המורכב מנשים שפגשה, דמויות דמיוניות, ופורטרט עצמי.
ב-2016 הציגה חפץ את התערוכה "ויקטוריה" בבית טיכו במוזיאון ישראל, ירושלים, במסגרת הביאנלה הארצית השישית לרישום (רשמים vi: שובו של הנייר) שאצרה תמנע זליגמן. העבודות בתערוכה נעשו בשנים 2011–2016, את רובן יצרה חפץ מאז שעברה להתגורר בברלין ב-2012. הרישומים שהוצגו בתערוכה הציגו דיוקנאות של נשים מבוגרות יחסית אשר הציבו שאלות על אידיאלים של יופי ועל החרדה מפני הזדקנות והתנוונות. הדיוקנאות, במידותיהם העצומות, הם מעין טוטמים של נשיות – מושאיו של פולחן אישי, שנועד להתאזר בכוח שניתן להפיק מהקיום הנשי, להאמין בו ולוודא שהוא בר השגה. חפץ בוחנת בדיוקנאות גם את עצמה ואת גופה הנשי העתידי. כותרת התערוכה ״ויקטוריה״ טעונה ברבדים של משמעות עבור חפץ – חיצונית, פורמלית ואישית. לשאלה למה נבחר דוווקא השם ויקטוריה, השיבה חפץ ״ויקטוריה מייצגת את הדמות של האישה שאיתה אני מתמודדת. אישה שמצד אחד היא חזקה, מטופחת, ומצד שני חלשה, דועכת. המתח שיש בין האסתטיקה החזקה והרצון לשמור על חזות שמורה מול הריקבון של הגוף מתחת. השם הזה מתחבר לי גם לדמות האישה שאני מעריצה והייתי רוצה להיות בסוף התהליך של השינוי המגדרי."
בשנת 2018 הציגה יחד עם הקולנוען והיוצר זוהר מלינק עזרא את התערוכה "גוף שלישי". בתערוכה מציגים עזרא וחפץ עבודות וידאו שנעשו במשותף בשנה האחרונה, לצד ציוריה של חפץ. הצילומים נעשו באתרים שונים באירופה, ארצות הברית ובישראל, בתוך מרחבים ציבוריים ואינטימיים. במרכז העבודה ישנו מפגש מיני טעון אשר נע לרגעים בין אינטימיות ותשוקה לרגעים של אלימות פסיכולוגית ופיזית. לצד המפגש מוצגים מופעי יחיד של מספר דמויות נוספות. הסרטים מתעתעים ומוליכים את הצופה במסלול מפותל, רגשי וסוער. המצלמה מפרקת ובונה מחדש את הגוף, חושפנית, משוטטת בין נרטיבים ומביאה ביטוי מורכב למערכת היחסים בין גוף למגדר, גוף למין וגוף לרוח.
Te Amo Corazón
Te Amo Corazón (בתרגום חופשי מספרדית: אני אוהב אותך יקירתי) הוא שיר של המוזיקאי האמריקאי פרינס, שיצא כסינגל הראשון מתוך אלבומו "3121". הסינגל יצא לאור רשמית ב־13 בדצמבר 2005 באתר של פרינס (באותה תקופה), "NPG Music Club".
"Te Amo Corazón" הוא שיר איטי המושפע מסגנון הבוסה נובה. הוא לא הצליח בארצות הברית, אך הגיע לטופ 25 בכמה מדינות באירופה – מיקומי השיא שלו היו בספרד, שם הגיע למקום השני, ובאיטליה, שם הגיע למקום השביעי.
זוהי הקלטת האולפן המוקדמת ביותר של שיר שיצא לאור שבו מופיעים ג'וש דנהאם בגיטרה בס וקורה קולמן־דנהאם בתופים (אף ששניהם הופיעו בגרסה חיה של "Satisfied", שיצאה לאור מוקדם יותר ב־2005). המעבד  ערך והקליט את העיבודים התזמורתיים.
וידאו קליפ
השחקנית סלמה הייק ביימה את הווידאו קליפ לשיר בדצמבר 2005. הוא צולם במרקש, וכיכבה בו חברתה מיה מאסטרו (השתיים כיכבו בסרט פרידה ב־2002). פרינס הצהיר בזמן יציאת הקליפ לאור:
עם זאת, לימים סיפרה הייק שהקליפ היה יוזמה של פרינס: בריאיון למגזין "W" היא אמרה שפרינס עודד אותה, ואף דחק בה במשך תקופה, לחזור לתפקיד הבמאית ולביים את הקליפ, לאחר התנסות יחידה שהייתה לה עד אז בבימוי "תפקיד קטן בטלוויזיה":
אתר הדולמנים של אנטקרה
אתר הדולמנים של אנטקרה (בספרדית: Sitio de los Dólmenes de Antequera) הוא מכלול מורשת תרבותית המורכב משלושה מונומנטים תרבותיים (דולמן מנגה, דולמן ויירה ותולוס אל רומרל) ו-2 תוואי נוף הרריים טבעיים (פניה דה לוס אנמורדוס ואל טורקל) השוכנים בעיר ובסמוך לה ב שבקהילה האוטונומית אנדלוסיה בדרום ספרד. מוסד התרבות האחראי להגנת המכלול הוא CADA (Conjunto Arqueológico Dólmenes de Antequera, האנסמבל הארכאולוגי של הדולמנים מאנטקרה).
מכלול זה הוכרז ב-2016 כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו, וכולל ארבעה מרכיבים:
ההכרזה כאתר מורשת עולמית
כדי שמשהו יוכרז כאתר מורשת עולמית, עליו להפגין ערך אוניברסלי יוצא דופן; כלומר חשיבות יוצאת דופן החורגת מגבולות לאומיים, ויש בו עניין לדורות הנוכחיים והעתידיים של כל האנושות.
אונסק"ו דורשת הצדקה של לפחות אחד מששת הקריטריונים שנקבעו למורשת התרבותית על ידי האמנה להגנת המורשת התרבותית והטבעית העולמית (1972) כדי להוכיח את הערך האוניברסלי יוצא הדופן של האתר. ההצעה של אתר הדולמנים של אנטקרה מבוססת על אחד מהן (קריטריון מספר 1); הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים (בראשי תיבות ICOMOS) הוסיפה שני קריטריונים נוספים (3 ו-4). הדולמן הנאוליתי של מנגה (Menga) מייצג את אחת מיצירות המופת החשובות ביותר של אדריכלות מגליתית (המסורת האטלנטית) המבוססת על בנייה בשיטת עמוד ומשקוף עם כיסוי אדמה, הבולט בממדיו העצומים שדוחפים את הגודל האפשרי בקבר המסדרון על ידי שילוב הפתרון חסר התקדים של עמודי ביניים; כמו כן, התולוס (קבר כוורת) הכלקוליתי המאוחר יותר של אל רומרל משלים את שני הדולמנים במסדרון ובכיפה המזויפת של בנייה באבנים בלא שימוש במלט (מסורת ים תיכונית). גם לדולמן מנגה וגם לתולוס של אל רומרל יש כיוונים חריגים. ה, שחקר את האתר, ציין כי בעוד שהצירים של כמעט כל הדולמנים סביב הים התיכון מכוונים למאפיין שמימי, כגון זריחה עם שחר בנקודת השוויון (כפי שקורה בדולמן ויירה), הדולמן של מנגה מצביע על הפסגה הסמוכה המכונה פניה דה לוס אנמורדוס. פסגה זו מתנשאת באופן פתאומי מהמישור ומכילה את מחסה הסלע מטקברס (Abrigo de Matacabras) שהוא בן אותה תקופה, ובו נמצאו ציורי מערות. באופן דומה, התולוס של אל רומרל מכוון להרי אל טורקל, המכילים את מערת השור (Cueva de El Toro), כלומר הכיוון הוא כלפי מאפיין יבשתי, כמו גם את מיקום השמש בצהריים ביום ההיפוך החורפי (אוריינטציה שמימית). אל טורקל ידוע בנוף הקרסטי הנרחב והמוזר בפסגתו. בנוסף, התולוס של אל רומרל שוכן לאורך הציר מהדולמן של מנגה לפניה דה לוס אנמורדוס. לפיכך, הדולמנים מאנטקרה מרכיבים נוף מגליתי ייחודי באמצעות יחסיהם עם האלמנטים הטבעיים שמסביב. שלושת המונומנטים המגליתיים משקפים שלב בהיסטוריה האנושית בה הוקמו המונומנטים הטקסיים הראשונים במערב אירופה, על פי שתי מסורות הבנייה העיקריות של האמנות המגליתית ("עמוד ומשקוף" ו"כוורת"). זו הצעה יוצאת דופן ברשימת אתרי המורשת העולמית מכיוון שהיא לא מוצגת כאתר מורשת מעורב, שבה ערכו התרבותי יתווסף לערכו הטבעי, אלא כשילוב ודו-שיח הדוק בין האדריכלות המגליתית לבין הנוף. תופעה של "מונומנטליזציה של הנוף" התרחשה כאן לפיה תוואי הנוף הטבעיים רוכשים את הערך של המונומנטים ואילו המבנים מעשה ידי אדם מציגים מראה של נוף טבעי.
לבסוף, האותנטיות של המגליתים מבוססת היטב, כאשר הדולמנים של מנגה מתוארכים לתקופה הנאוליתית והתולוס של אל רומרל לתקופה הכלקוליתית, והמבנים שומרים על שלמות, מצבם טוב והם מתוחזקים היטב.
תורת המסלול הקוונטי
תורת המסלול הקוונטי (באנגלית: Quantum Trajectory Theory; ראשי תיבות: QTT) היא ניסוח של מכניקת הקוונטים המשמש לסימולציה של מערכות קוונטיות פתוחות, דיסיפציה קוונטית ומערכות קוונטיות בודדות. התורה פותחה בשנות ה-90 המוקדמות על ידי הווארד קרמייקל, ובניסוח דומה, המכונה שיטת הקפיצה הקוונטית או שיטת מונטה קרלו לפונקציית הגל, על ידי דליבר, קסטין ומולמר. עבודות אחרות בנות זמננו המבוססות על גישות מונטה קרלו לפונקציית הגל במערכות פתוחות, כוללות את אלה של דאם, צולר וריץ' וכן את של הגרפלדט ווילסר.
תורת המסלול הקוונטי עולה בקנה אחד עם הניסוח הסטנדרטי של תורת הקוונטים, כמתואר במשוואת שרדינגר, אך היא מציעה מבט יותר מפורט. משוואת שרדינגר ניתנת לשימוש על מנת לחשב את ההסתברות למציאת מערכת קוונטית בכל אחד מהמצבים האפשריים למדידה. גישה זו הסתברותית בעיקרה והיא שימושית לצורך חיזוי מדידות ממוצעות של אנסמבלים קוונטיים גדולים אך איננה מתארת או מספקת תובנות לגבי ההתנהגות של חלקיקים מסוימים.
תורת המסלול הקוונטי ממלאת את החלל הזה בכך שהיא מציעה דרך לתאר את המסלולים של חלקיקים קוונטיים מסוימים המצייתים להסתברויות המחושבות מתוך משוואת שרדינגר.
הבסיס לתורה
בתורת המסלול הקוונטי, מערכות קוונטיות פתוחות ממודלות בתור תהליכי פיזור שבהם שדות חיצוניים קלאסיים מתארים את הקלטים (השדות המופעלים על המערכת) ותהליכים סטוכסטיים קלאסיים מתארים את הפלטים (השדות לאחר תהליך המדידה). המיפוי מקלטים לפלטים נתון על ידי תהליך קוונטי סטוכסטי שנבנה על מנת לייצג שיטת מדידה מסוימת. המערכת המחושבת כפונקציה של הזמן ידועה בתור מסלול קוונטי, ומטריצת הצפיפות הרצויה כתלות בזמן ניתנת לחישוב באמצעות מיצוע על מסלולים משוערים רבים.
כמו שיטות מונטה קרלו אחרות, שיטת המסלול הקוונטי היא בעלת יתרון על פני גישות ישירות המבוססות על משוואת מסטר, שכן היא מצמצמת את כמות החישובים הנדרשים.
עבור מרחב הילברט מסדר N, גישת משוואת מסטר הנהוגה דורשת חישוב של N2 אלמנטי מטריצה אטומיים, בעוד שיטת המסלול הקוונטי דורשת רק N חישובים. הדבר הופך את החישוב לשימושי עבור סימולציה של מערכות קוונטיות פתוחות גדולות.
הרעיון של ניטור פלטים עומד בבסיס תורת המסלול הקוונטי. המיקוד שלה בנושא המדידה מבדיל בינה לבין שיטת הקפיצה הקוונטית, בה אין קשר ישיר לניטור שדות הפלט. כאשר שתי התורות מיושמות לצורך גילוי ישיר של פוטונים, שתיהן מניבות תוצאות שקולות; אולם בעוד שיטת הקפיצה הקוונטית מנבאת את הקפיצות הקוונטיות של המערכת בעת פליטת פוטונים, הרי ששיטת המסלול הקוונטי מנבאת את מספר ה"קליקים" בגלאי בעת מדידת פוטונים. ההבדל היחיד בין התורות מצוי בנקודת המבט.
תורת המסלול הקוונטי נרחבת יותר ביישומיה בהשוואה לשיטת הקפיצה הקוונטית, מכיוון שהיא ניתנת להטמעה בשיטות ניטור שונות ורבות כולל גילוי פוטונים ישיר וגילוי הטרודין (ערבוב מסוים של תדירויות). כל אחת משיטות הניטור מציעה תמונה שונה של הדינמיקה במערכת.
יישומים
לאורך השנים היו שתי פאזות שונות ליישומי תורת המסלול הקוונטי. בדומה לשיטת הקפיצה הקוונטית, שיטת המסלול הקוונטי שימשה לראשונה לצורך סימולציות ממוחשבות של מערכות קוונטיות גדולות. יישומים אלה מנצלים את היכולת להקטין משמעותית את כמות החישובים, מה שהפך לנחוץ במיוחד בשנות ה-90, אז כוח החישוב היה מוגבל למדי.
בעיית המדידה
ניסוי זה, שקיבל השראה מתורת המסלול הקוונטי, מייצג שלב חדש של שליטה במערכות קוונטיות והוא בעל יישומים פוטנציאליים בתיקון שגיאות בחישוב קוונטי בעתיד.
פאולסן
פאולסן הוא שם משפחה אירופאי.
איבו מירו יוביץ'
איבוֹ מירוֹ יוֹביץ' (Ivo Miro Jović; 15 ביולי 1950), היה אחד משלושת חברי נשיאוּת בוסניה והרצגובינה (2005–2006), כנציג הקרואטי של הפדרציה.
יוביץ' הוא חבר מפלגת האיחוד הדמוקרטי הקרואטי של בוסניה והרצגובינה.
במרץ 2005, לאחר הדחתו של דרגאן צ'וביץ' מן הנשיאות, בחר הפרלמנט ביוביץ' כמחליפו בתפקיד החבר הקרואטי בנשיאות בוסניה והרצגובינה. יוביץ' כיהן כיו"ר הנשיאות מיוני 2005.
פרס גרגורי אמינוף
פרס גרגורי אמינוף (בשוודית: Gregori Aminoffs pris) הוא פרס בין־לאומי, שמוענק משנת 1979 על ידי האקדמיה השוודית המלכותית למדעים בתחום הקריסטלוגרפיה. הוא ניתן עבור "תרומה אישית ומתועדת בתחום הקריסטלוגרפיה, כולל תחומים העוסקים בדינמיקה של היווצרות ופירוק מבני קריסטל עם העדפה מסוימת לעבודה המעודדת אלגנטיות בגישה לבעיה." הפרס נקרא על שם המדען והאמן השוודי גרגורי אמינוף (1883–1947), פרופסור למינרלוגיה במוזיאון השוודי להיסטוריה של הטבע, החל משנת 1923. הפרס הוענק באמצעות הורשה של אלמנתו בירגיט ברומיה-אמינוף. הפרס יכול להינתן לחוקר שוודי או זר פרטני, או לקבוצת מחקר משותפת המונה לא יותר משלושה אנשים.
ראסמוסן
ראסמוסן הוא שם משפחה דני.
פרשת תזריע
פָּרָשַׁת תַזְרִיעַ היא פרשת השבוע הרביעית בספר ויקרא. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה ב ומסתיימת ב.
בשנים שאינן מעוברות קוראים את פרשת תזריע ביחד עם הפרשה שאחריה, פרשת מצורע, סמוך לראש חודש אייר. בשנים מעוברות היא נקראת לבדה. בשנים המעוברות מסוג השג, החא, בשז וגכז קוראים את פרשת תזריע עם פרשת החודש.
נושאים בפרשה
הפרשה מסתיימת בפסוק:
תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת מצורע יכולה לחול בתשעה תאריכים שונים.
הפטרה
מפטירים בספר מלכים ב', מ עד, בסיפור ריפוי צרעת נעמן על ידי אלישע. בנוסח רומניא הפטירו, חזרו על. אם הפרשיות מחוברות קוראים את הפטרת פרשת מצורע ובשנת הכז את מחר חודש; ובשנת גכה ושנת בשה את הפטרת שבת ראש חודש; אם השבת חלה בפרשת החודש קוראים את ההפטרה המתאימה. על כן, הפטרת תזריע נקראת רק בכ-16.3% מהשנים (שנת זחג, שנת זשה ושנת בחה).
יעקב צ'יקוטאי
הרב יעקב צ'קוטאי (נולד בי' באב תשי"ד, 9 באוגוסט 1954) הוא רב השכונה מכבים רעות שבעיר מודיעין מכבים רעות (יחד עם הרב אליהו אלחרר). שימש בעבר כרב ההסתדרות וכרב מג"ב יהודה ושומרון. חתנו של הרב עובדיה יוסף.
ביוגרפיה
הרב צ'קוטאי נולד בקריית שמונה להורים ילידי איראן. הוא למד בבית הספר היסודי בעיר קריית שמונה. לאחר מכן למד בישיבת בני עקיבא כפר הרואה. בגיל 18 החל ללמוד בישיבת הכותל.
הרב צ'קוטאי שירת בצה"ל במסגרת ישיבת ההסדר והשתתף במלחמת יום הכיפורים כלוחם בחזית הצפון ובחזית הדרום, בשלב מאוחר יותר עבר הסבה מלוחם חי"ר, לחיל השריון.
בשנת תשל"ח (1978) נישא יעקב לרבקה יוסף, בתו של הרב עובדיה יוסף, לימים נציגת סיעת ש"ס בהסתדרות. לזוג יש חמישה בנים ובת.
רבנות
בשנת תשל"ו הוסמך הרב צ'קוטאי למוהל. בשנת תשל"ט הוסמך צ'קוטאי לרבנות לאחר מעבר מבחני הרבנות הראשית. בשנת תשמ"ג זכה בתעודת כושר לרב עיר.
בשנת תש"ם (1980) מונה הרב צ'קוטאי לכהן כרב בישיבת רעננה. בשנים תשמ"א–תשמ"ז (1981–1987) היה הרב של משמר הגבול בגזרת יהודה ושומרון.
בסוף שנות התשעים מונה הרב צ'קוטאי לרב ההסתדרות.
הרב צ'קוטאי יזם את הקמת המקוה ובתי הכנסת ביישובים גבעת זאב ומבוא חורון והיה שותף פעיל להקמת בית הכנסת אחווה ורעות במכבים-רעות.
בשנת תשמ"ח (1988) מונה לכהן כרב היישוב החדש מכבים רעות. בשנת 2003 כשאוחד היישוב יחד עם העיר מודיעין, החל לכהן גם כרב העיר מודיעין יחד עם הרב דוד לאו והרב אליהו אלחרר, כך שבמודיעין כיהנו שלושה רבני עיר במקביל. מצב זה נמשך עד מינויו של הרב לאו לרב הראשי לישראל ביולי 2013. מאז הוא משמש במודיעין כרב שכונה, אחראי לנושאים שונים ברבנות מודיעין-מכבים-רעות ורב בית הכנסת "אחווה ורעות".
הרב צ'קוטאי יזם פעילויות לקידום זהות יהודית בבתי הספר ובקהילה, קידם את הקשר בין נוער דתי ונוער חילוני במועדון הנוער ברעות, יזם בית מדרש לגמלאים, יזם ימי עיון לחגים, הקים פרויקט בר מצווה, פעל בתחום רישום ייחוסין לתינוקות פונדקאות וחד הוריות, ויזם מפעלי צדקה למשפחות נזקקות, חולים, וקשישים.
צ'קוטאי הופיע מדי פעם בתוכנית שאלת רב בערוץ הראשון, ובערוצי תקשורת נוספים.
הרב צ'קוטאי מוכר כמומחה לענייני כשרות, נישואין, וכשרות ספרי תורה.
דוד גנז
הרב דוד גנז (1541 ה'ש"א – 1613 ה'שע"ג) היה רב, אסטרונום, מתמטיקאי, גאוגרף והיסטוריון יהודי-גרמני, מראשוני אנשי המדע היהודים בעת החדשה. עבד במצפה הכוכבים של טיכו ברהה יחד עם יוהאנס קפלר. בכתביו נזכרים לראשונה בעברית שמו של קופרניקוס והמודל ההליוצנטרי שלו. היה תלמידם של הרמ"א, המהר"ל מפראג, ור' אליעזר טריוש מפרנקפורט.
ראשית חינוכו
גנז נולד ב-1541 למשפחה יהודית בעיר ליפשטאדט, כיום במערבה של גרמניה. אביו, שלמה, היה מלווה בריבית. למד בישיבה בבון ובפרנקפורט עד גיל שש-עשרה או שבע-עשרה ואז, כמועמד לרבנות, עקר, כרבים אחרים, לישיבת קרקוב שבראשה עמד אז הרמ"א. בדרכו פקד אותו מאורע מכריע בחייו. כשהתארח בבית דודו הרב מאן בסקסוניה, הוא מצא בספרייתו את ספרו של אוקלידס, "יסודות" בתרגום לעברית של משה אבן תיבון. שנים לאחר מכן כתב:
בלבו נדלקה תשוקה עזה למתמטיקה ולמדע האסטרונומיה. כנער יהודי מגרמניה, היה תלמיד ישיבה המועמד לרבנות, שאוצר ידיעותיו בחכמה חיצונית, בשלב זה, קלושות. אך למזלו של גנז, רבו הרמ"א היה פתוח לפילוסופיה ולמדע. בכל ימות החול למדו בישיבה תלמוד, אך בשבתות ובמועדים הותר ללמוד מדעים ודוד גנז ניצל זאת להרחבת ידיעותיו.
ב-1559 הגיע הרב גנז לפראג, ככל הנראה לקרובי משפחתו תושבי העיר, בהם יואכים גנז. "פראג, העיר הגדולה קריה עליזה עיר רבתי עם" הוא כותב. בפראג נפתחו לפניו שערי בית המדרש של המהר"ל מחד ושערי מיטב המדענים שבעיר מאידך. הוא הצליח לחיות בשני העולמות. רבי דוד גנז שילב את לימוד התורה בלימוד הנושאים הטכניים של אמצעי מדידה והתקבל אצל טיכו ברהה.
ספריו
הרב דוד גנז כתב ספרים רבים, רובם בכתב יד שלא נשמר. יוצאים מכלל זה שני חיבורים עיקריים:
הפולמוס סביב תנועת הכוכבים
רבי דוד גנז שמע מטיכו ברהה ומקפלר על המודל ההליוצנטרי של קופרניקוס, שבו נמצאת השמש במרכז וכל הכוכבים סובבים סביבה, ועל המודל הגאוצנטרי שהיה המודל האמיתי לדעת ברהה (בהתאם לתצפיותיו), ובו השמש היא מרכז רק של חמישה כוכבי לכת וכדור הארץ אינו סובב סביבה.
בנושא דומה, הרב גנז מעיד שעימת אותם עם אמרת חכמי ישראל :. כלומר, חכמי ישראל סברו שיש לכוכבים יכולת תנועה עצמאית, אך הם נסוגו מפני דעת חכמי אומות העולם ואישרו שהצדק עמם, שהכוכבים מונעים רק על ידי תנועת הגלגלים שעליהם הם רוכבים.
לפי עדותו של הרב גנז, טיכו ברהה (ולאחר מכן גם קפלר) פנה אליו ואמר לו שהצדק היה דווקא עם חכמי ישראל, בניגוד לתפיסה האסטרונומית התלמיית ששלטה עד זמנו:
סביר להניח שהמהר"ל למד אודות שיטת קופרניקוס מהרב גנז, תלמידו. כמו כן, לא מן הנמנע שהרב גנז הפגיש את המהר"ל עם טיכו ברהה.
מותו והנצחתו
בשנת 1967 יצא לאור בצ'כוסלובקיה בול דואר ובו צילום מצבתו של רבי דוד גנז.
גל רוסבי
במכניקת הזורמים, ובפרט במדעים פלנטריים בתחומים של מדעי האטמוספירה ואוקיינוגרפיה פיזיקלית, גל רוסבי הוא כינוי לתופעה בו מתפתחות הפרעות בכיוונים צפון-דרום בזרם הזורם בציר מערב-מזרח. הפרעות אלו מתקדמות בהתאם למשוואת גלים. גל רוסבי נוצר כתוצאה מהשינוי בפרמטר קוריוליס כתלות בקו-הרוחב. אורך הגל האופייני שלו הוא מאות קילומטרים, ומהירות תנועת הגל היא מטרים בודדים בשנייה. גלי רוסבי זוהו לראשונה באטמוספירת כדור הארץ על ידי קרל גוסטב ארוויד רוסבי במאמר מ-1939, בו הוא הסביר גם את מקורם.
גלי רוסבי מופיעים בזרימת מים באוקיינוסים, בעיקר בשכבת התרמוקלינה. הם משפיעים על טמפרטורת המים ועל תופעת הגאות והשפל ותורמים להתפתחות תופעת אל ניניו. גלי רוסבי מופיעים גם בזרימת אוויר באטמוספירה, ובפרט בזרימת זרם הסילון. כאשר הם חזקים מספיקים, הם באים לידי ביטוי כהפרעות דמויות נפתולי ענק בצורת זרם הסילון, וככאלה יש להם השפעה רבה על מזג האוויר; בין היתר, הם גורמים לאוויר קר לנוע מהקטבים כלפי קו המשווה ולאוויר חם לנוע מקו המשווה לכיוון הקטבים.
הופעת גלי רוסבי דורשת שלחוק קוריוליס תהיה משמעות רבה על אופני התנועה, לכן מספר רוסבי של הגלים חייב להיות נמוך. בנוסף נדרש שכוחות הצמיגות יהיו זניחים, אחרת הצמיגות תשכך את הגלים, לכן מספר אקמן חייב להיות נמוך אף הוא. תנאים אלו מתקיימים רק בגלים ארוכים מסדר גודל של מאות קילומטרים.
הסבר
כאשר מסתכלים על השפעת סיבוב כדור הארץ על אלמנט זורם, מנקודת מבט של מערכת אינרציאלית (מערכת שלא מסתובבת) נקבל שהחלק של האלמנט הקרוב יותר לקוטב נע במהירות נמוכה יותר מהחלק הקרוב יותר לקו המשווה. מנקודת מבט זאת, סיבוב כדור הארץ גורם לסיבוב של אלמנט הזורם סביב עצמו, בנוסף לתנועתו הקווית של האלמנט במהירות הרדיאלית של סיבוב כדור הארץ בקו הרוחב בו האלמנט נמצא. הסיבוב של האלמנט סביב עצמו קטן מאוד כאשר אלמנט הזורם קרוב לקו-המשווה וההפרש בין מהירויות הזרימה הוא קטן. הסיבוב מקסימלי כאשר אלמנט הזורם נמצא על הקוטב, שם אלמנט הזורם מסתובב סביב עצמו פעם ה-24 שעות. אם נסתכל על הקוטב הצפוני מלמעלה, חלקיק זורם הנמצא בקוטב יסתובב נגד כיוון השעון.
כעת נסתכל על אלמנט זורם בחצי הכדור הצפוני (ניתן לבנות טיעון דומה עבור חצי הכדור הדרומי באמצעות סימטריית ראי) הנמצא בקו רוחב מסוים ונזיז אותו לכיוון הקוטב. אלמנט הזורם הזה מסתובב יותר לאט כנגד כיוון השעון ביחס לאלמנטי הזורם שסביבו, הסיבוב העצמי היחסי הזה יגרום לאלמנט הזורם לחוש כוח שיפעל להזזתו מערבה. באופן דומה, הזזה של האלמנט דרומה תגרום לו להסתובב מהר יותר כנגד כיוון השעון, בחינה זהירה של הזרימה תגלה שגם אלמנט כזה ירגיש כוח מערבה. העובדה שבשני המקרים הכוח מערבה אף על פי שכיוון הסיבוב היחסי הוא הפוך ניתנת להקבלה לכך שכאשר גלגל מתגלגל על הרצפה נגד כיוון השעון הוא יתגלגל שמאלה, לעומת זאת כאשר אותו גלגל יתגלגל על התקרה יש לגלגלו עם כיוון השעון כדי לגלגלו שמאלה. הזזת אלמנט המים דרומה דומה לגלגול של הגלגל על הרצפה, ואילו הזזתו צפונה דומה להזזתו על התקרה.
ההסבר המובא לעיל התייחס לתנועת של אלמנטי הזורם ביחס למערכת אינרציאלית, מבחינה מתמטית נוח יותר לבצע את החישובים במערכת כדור הארץ המסתובבת. במערכת זו, אלמנטי זורם במנוחה לא מסתובבים סביב עצמם. הם חשים כוח וירטואלי - כוח קוריוליס המדמה את תנועת הסיבוב. התנועה על הציר צפון דרום משפיעה על פרמטר קוריוליס, ויוצרת את התקדמות הגלים מערבה.
פיתוח מתמטי
נסמן במערכת צירים מקומית את ציר מזרח-מערב כציר ה-x ואת ציר צפון דרום כציר ה-y, הציר ממרכז כדור הארץ אל הנקודה יסומן כציר ה-r. נסתכל בזרם בציר מזרח-מערב בעל מהירות ממוצעת U\hat{x}, ונניח שמהירות זו מופרעת בהפרעות קטנות כך ש-. בהתאם למשפט פואנקרה-ביירקנס הערבוליות המוכללת (Potential vorticity) המוגדרת על ידי היא גודל משתמר עבור כל אלמנט זורם. בחינה זהירה של הרכיב הרדיאלי (היוצא ממרכז כדור הארץ כלפי חוץ) של גודל זה נותנת:
כאשר היא פונקציית הזרם המקיימת  ו- היא תדירות קוריוליס המקומית.
על פי משפט פואנקרה-ביירקנס הנגזרת החומרית של הערבוליות המוכללת של אלמנט זורם מתאפסת; בפרט, הרכיב הרדיאלי שלה קבוע בזמן, ולכן נקבל:
כאשר הזנחנו איברים מסדר שני. נגדיר כעת את פרמטר רוסבי ונשתמש בהגדרת פונקציית הזרם כדי לקבל:
זוהי משוואת הגלים המגדירה את גלי רוסבי. נציב גל נוסע מהצורה, ונקבל שיחס הנפיצה של משוואה זו הוא:
כאשר k הוא מספר הגל בכיוון x ו-\ell הוא מספר הגל בכיוון y.
מהירות הפאזה של הגל היא:
ומהירות החבורה היא:
פרמטר רוסבי הוא חיובי לכל קו רוחב, ובהתאם לכך, מהירות הפאזה היא תמיד שלילית (זורמת מערבה) ביחס לזרימה של הזרם העיקרי, בשני חצאי כדור הארץ, בעוד מהירות החבורה יכולה להיות חיובית או שלילית בהתאם ליחס בין מספרי הגל. בדרך כלל k קטן והגל מתקדם מערבה.
רומן פטרוביץ', נסיך רוסיה
רומן פטרוביץ', נסיך רוסיה (ברוסית: Роман Петрович Романов; 17 באוקטובר 1896 - 23 באוקטובר 1978), היה נכדו של הנסיך הגדול ניקולאי ניקולאייביץ' האב ואביו של ניקולאי רומנוביץ' רומנוב, הטוען לראשות שושלת המלוכה של בית רומנוב ולכתר הצאר הרוסי.
ביוגרפיה
רומן נולד ב-17 באוקטובר 1896 בסנקט פטרבורג שהשתייכה לאימפריה הרוסית, לפיוטר ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה - נכדו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה, ולמיליצה, נסיכת מונטנגרו, בתם של ניקולה הראשון, מלך מונטנגרו ומילנה ווקוטיץ'.
בשנת 1916 סיים רומן את האקדמיה להנדסה בקייב, ולאחר מכן הוצב ברגימנט בזירת הקווקז. לאחר המהפכה הרוסית נעצר רומן על ידי הבולשביקים והושם במעצר ליד סבסטופול. במרץ 1918 רוסיה חתמה על הסכם הפסקת נשק עם גרמניה והכוחות הגרמניים שחררו את חברי משפחת המלוכה. באפריל 1919 עזב רומן את חצי האי קרים יחד עם הקיסרית האלמנה מריה פיודורובנה ובני משפחה אחרים, על גבי הסיירת הבריטית מרלברו.
ב-16 בנובמבר 1921 התחתן פיוטר עם הרוזנת פרסקוביה דמיטרייבה שרמטייבה, בתם של הרוזן דמיטרי סרגייביץ' שרמטייב והרוזנת אירינה אילריונובנה וורונטסוב-דשקוב, ממנה נולדו לו שני בנים. בשנת 1936 עברו רומן ומשפחתו להתגורר באיטליה, אולם בשנת 1941 סירב לקבל את כתר מונטנגרו שהוצע לו על ידי איטליה הפשיסטית. בשנת 1946 הפכה איטליה לרפובליקה, ובעקבות כך נאלצו רומן ומשפחתו לעזוב את איטליה, ובשל כך הם עברו להתגורר במצרים, שם הלכו בניו ניקולאי ודימיטרי לעבודה, הבכור עסק במכירת טבק, והצעיר עבד במפעל הרכב של פורד.
בשנת 1954 חזרו רומן ומשפחתו לאיטליה, שם הוא החל לכתוב זיכרונות, ולנהל התכתבות נרחבת עם קרובי משפחה מפוזרים ברחבי העולם. הנסיך רומן פטרוביץ' תכנן לכתוב שני ספרים, האחד על חייו לפני המהפכה והשני על חייו בגלות. אבל התוכניות שלו לא התגשמו, הוא הצליח לסיים רק את החלק הראשון, אשר יצא לאור רק בשנת 1991.
דבר חשוב נוסף בחייו של רומן היה הקמת "איגוד בני משפחת רומנוב", ארגון שמטרתו לחזק את הקשר בין צאצאי בית רומנוב. באמצע שנות ה-70 הוא החל לשים לב לכך שהיחסים בין בני המשפחה החלו להיחלש, רבים, כתוצאה מהגירה, לא היו רק במדינות שונות, אלא גם ביבשות שונות. כפי שציין בנו הצעיר של רומן - דימיטרי רומנוביץ, "בבוקר ישב אבי לעיתים קרובות ליד מכונת הכתיבה רמינגטון וכתב לקרובים, לפעמים 5-6 מכתבים ביום". במאמציו של רומן פטרוביץ' שוחזרו הקשרים בין בני המשפחה.
ב-23 באוקטובר 1978 מת רומן ברומא, ובשנת 1980 מתה גם אשתו הרוזנת פרסקוביה דמיטרייבה שרמטייבה.
קני
ראו גם
}}
דגל אנגליה
דגל אנגליה מתבסס על צלב ג'ורג' הקדוש. הצלב האדום הופיע כסמל אנגליה במהלך ימי הביניים ומסעות הצלב. והוא אחד הסמלים העתיקים ביותר המייצגים את אנגליה אשר הגיע למעמדו כדגל הלאומי במהלך המאה ה-16.
ג'ורג' הקדוש הפך לפטרונה של אנגליה במאה ה-13 והאגדה על הקדוש אשר הביס את הדרקון מקורה במאה ה-12.
הדגל מורכב מצלב אדום על רקע לבן כאשר רוחבו של הצלב הוא חמישית מגובה הדגל. יחס הממדים שלו הוא 3:5. כאשר צלב ג'ורג' הקדוש הוא מרכיב בדגל בריטניה, יחס הממדים שלו הוא 2:1.
בלאזון: "ארז'ן, קרוקס גולס" (כסף, צלב אדום).
היסטוריה
מקורו המדויק של דגל אנגליה אינו ברור וישנם מספר תאוריות מתחרות. למרות שידוע כי הדגל הופיע במהלך ימי הביניים. התיעוד הראשון לשימוש בצלב ג'ורג' הקדוש כסמל (אך לא כדגל) היה במהלך מלחמת ויילס בשנת 1275.
צלב אדום על רקע לבן שימש כסמלו של ג'ורג' הקדוש במהלך ימי הביניים, כך גם דגל גאורגיה אשר עליו מתנוסס צלבו של הקדוש אשר מוכר כפטרון שלה גם כן.
התאוריה הראשונה אומרת כי מקורו של הדגל הוא במדי האבירים הצלבנים במסעות הצלב. חלוקת הצבעים של מדי הצלבנים, כפי שאושרה על ידי האפיפיור, הייתה כדלקמן: לצלבנים האנגלים הוענק צלב לבן על רקע אדום, לצרפתים, צלב אדום על רקע לבן ואילו לאיטלקים הוקצה צלב צהוב על רקע לבן. במהרה האבירים האנגליים קראו להחזיר להם את הצלב האדום על הרקע הלבן "שלהם" כמו זה של הצרפתים, ובינואר 1188, נערכה פגישה בין הנרי השני, מלך אנגליה לבין פיליפ השני, מלך צרפת שם הוסכם בין שני הצדדים על החלפת הצבעים ביניהם (לאחר מכן, צרפת החליפה את דגלה מדגל צלב לבן על רקע אדום לדגל כחול כהה). רבים מאבירי צרפת המשיכו ללבוש את דגל הצלב האדום ומכיוון ואבירי אנגליה לבשו אותו גם כן, הפך הצלב האדום על רקע לבן לסמל האופייני של הצלבנים, ללא קשר ללאומיותם.
לפי תאוריה נוספת היה צלב ג'ורג' הקדוש דגלה של ג'נובה במקור, ואומץ על ידי בריטניה והעיר לונדון ב-1190 כדגל אשר הונף על ספינות אנגליות אשר שטו במימי הים התיכון וזאת על מנת ליהנות ממטרית ההגנה של הצי הג'נובי האדיר. הרפובליקה הימית של ג'נובה הייתה כוח עולה ויחד עם יריבתה ונציה הפכה להיות אחד ממוקדי הכוח בעולם. המלך האנגלי העלה מס שנתי לדוג'ה הג'נובי בעבור הזכות להשתמש בדגל הרפובליקה.
השילוב בדגל הממלכה המאוחדת
הדגל האנגלי הוא אחד המרכיבים העיקריים של דגל הממלכה המאוחדת. מספר גרסאות של דגל הממלכה המאוחדת היו בשימוש מאז 1606, כאשר דגלי ממלכות אנגליה וסקוטלנד אוחדו לדגל אחד, על מנת לסמל את איחוד הכתרים (משנת 1603). ממצאים היסטוריים מצביעים על שימוש בעיצוב שונה בסקוטלנד, ובמיוחד בספינות סקוטיות בים, מזה אשר היה בשימוש באנגליה. אך לאחר חוקי האיחוד של 1707, אשר איחדו למעשה את ממלכות אנגליה וסקוטלנד, "הגרסה האנגלית" של הדגל אומצה כדגל ממלכת בריטניה הגדולה.
על מנת לציין את האיחוד של בריטניה הגדולה עם ממלכת אירלנד בשנת 1801, צלבו של פטריק הקדוש - פטרונה של אירלנד שולב בדגל על מנת ליצור את דגל הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד. עיצוב זה אשר שרד את הפילוג באירלנד בשנת 1921 למדינת אירלנד החופשית ולצפון אירלנד המשיך להיות דגלה של הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד.
השימוש העממי
מאז משחקי יורו 1996, השימוש גבר יותר ויותר בדגל צלב ג'ורג' הקדוש בקרב האנגלים, בעיקר באירועי ספורט. לפני כן לדגל היו קונוטציות שליליות עקב השימוש בדגל בידי המפלגה הלאומית הבריטית (BNP) הימנית קיצונית; טרם הטורניר תומכי הקבוצה האנגלית הניפו את דגל האיחוד. את הדגל ניתן לראות בתחרויות קריקט, ובעיקר במשחקי הגביע העולמי כאשר קבוצתה של אנגליה משחקת, אך הוא חשוב ביותר במשחקי האשס (The Ashes) בין אנגליה לאוסטרליה שם הזכייה היא שיא ההצלחה האנגלית והדגלים מונפים על ידי האוהדים האנגליים בבית או על ידי "צבא בארמי" - קבוצת האוהדים של נבחרת אנגליה.
למרות השינוי בקונוטציות של השימוש בדגל, רבים מן האוכלוסייה השחורה באנגליה רואים את הדגל בעין חשודה, בסקר אשר נערך על ידי המגזין אומה חדשה (New Nation): "רוב המרואיינים השחורים אמרו כי הם חשים ניכור מדגל ג'ורג' הקדוש ועדין חשים כי הוא שייך ל-'BNP'". אך למרות זאת, מספר צעירים לא לבנים, נצפו מניפים את הדגל כתמיכה בנבחרת אנגליה.
השימוש מחוץ לאנגליה
עקב התפשטותה של האימפריה הבריטית, דגל אנגליה היה ועודנו בשימוש במספר דגלים ושלטים הרלדים של מדינות, פרובינציות וארצות ברחבי העולם, אשר היו תחת שליטת הכתר הבריטי.
דוגמאות לשימוש:
רוסטי
{{פירושונים|
רגו גם
}}
שיחה
שיחה היא סוג של תקשורת מילולית בין בני אדם. ההשתתפות בשיחה כוללת תגובה לדברים שנאמרו לאורך השיחה, תגובה המתבצעת באופן ספונטני, ומבוצעת באמצעות דיבור. עם התקדמות הטכנולוגיה הופיעו טכניקות נוספות לקיום שיחה, ובהן שיחות טלפון, צ'אטים ושיחות וידאו.
תהליך רכישת שפה מאפשר קיום שיחה באותה השפה. לתקשורת בין אנשים הדוברים שפות שונות נהוג להשתמש במתורגמן.
שיחות מתקיימות בכפוף לנימוסים מסוימים, וכאשר מהלך השיחה חורג מעקרון שיתוף הפעולה השיחה לרוב מתפוגגת ומגיעה לסיומה, או נוצר מצב של חוסר אמון בין הצדדים.
שיחה יכולה להיות צורת תקשורת יעילה ביותר, כאשר נדרש להעביר מידע מורכב ומבוצעת בה אינטראקציה על מנת לוודא שהמידע מועבר כהלכה, ושהיבטים שונים של המידע מוסברים בניסיון להתאים לשאיפות הדוברים וידע קודם שלהם. שיחת חולין (סמול-טוק) היא סוג של שיחה המתקיימת מטעמי נימוסין, ללא מטרה ישירה להעברת מידע, אלא ליצור או לבסס היכרות.
ריאיון עיתונאי
בתקשורת המונים, ראיון הוא שיחה בין עיתונאי לבין מרואיין, שעיקרה שאלות שמפנה העיתונאי אל המרואיין, כדי לקבל מידע בנושא מסוים לשם הצגתו לציבור, ובפרט כדי להציג את דעותיו של המרואיין. לעיתים משתתפים בראיון יותר מאשר מראיין אחד או יותר מאשר מרואיין אחד.
ראיון משמש את כל אמצעי תקשורת – עיתונים, כתבי עת, רדיו וטלוויזיה, ותוצאותיו מתפרסמות בדרך כלל לאחר עריכה, אך לעיתים נערך הראיון בשידור חי, שבו יכולת העריכה מצומצמת ביותר.
קזואר חד-גדיל
קזואר חד־גדיל (שם מדעי: Casuarius unappendiculatus) הוא מין של קזואר, שאנדמי לצפון גינאה החדשה ולאיים הסמוכים לה. משמעות שמו הלטיני של המין, unappendiculatus, היא "חד־גדיל", ומתייחסת לדלדל היחיד שעל צווארו. בטנו וגבו שחורים, ראשו כחול ומעליו יש קסדה חומה; על צווארו יש דלדל אדום או כתום. כמו שאר מיני הקזואר, הקזואר חד־הגדיל ניזון בעיקר מפירות וגם מחיות קטנות. הם משמיעים קריאות שמזכירות שריקה ונהמה. הקזואר חי ביערות טרופיים.
אורכו וגובהו של הקזואר הם כ־1.5 מטרים. הנקבה הנקבה צבעונית יותר וגדולה יותר מהזכר: משקלה הוא כ־58 ק"ג, בעוד משקלו של הזכר הוא כ־30 עד 37 ק"ג; מה שהופך את הקזואר חד־הגדיל למין העוף השלישי הכבד ביותר, לאחר הקזואר המצוי והיען.
הקזוארים חדי־הגדיל הם בעלי חיים יחידאים. הנקבה פוליגמית; בעונת הרבייה, היא מטילה 3–5 ביצים ירקרקות בקן שבנה הזכר, ולאחר מכן עוזבת על מנת להזדווג עם זכרים אחרים. הזכר מטפל בגוזלים כתשעה חודשים. למרות אובדן בתי הגידול שלו, לקיחת הביצים והגוזלים על ידי ילידים וציד. הקזואר לא נמצא בסכנת הכחדה.
הספרייה הלאומית לחקלאות של ארצות הברית
הספרייה הלאומית לחקלאות של ארצות הברית היא ספרייה לאומית המוקדשת לחקלאות ואחת מספריות המחקר הגדולות בעולם. הספרייה היא אחת מחמש הספריות הלאומיות של ארצות הברית. היא ממוקמת בבלטסוויל, במדינת מרילנד על יד וושינגטון הבירה. הספרייה נוסדה בשנת 1862 על ידי הנשיא אברהם לינקולן ויש בה למעלה מ-4 מיליון ספרים. בנוסף, הספרייה משמשת גם בתור מרכז מידע לאומי לחקלאות וגינון.
בשנת 1962 עברה הספרייה אל המכון למחקר חקלאי של ארצות הברית במרילנד והוגדרה בתור "ספרייה לאומית" על ידי שר החקלאות דאז אורוויל פרימן. בשנת 2000 הוחלט לקרוא לספרייה על שם הנשיא לינקולן, מייסדה.
בנימין שימרון
ב-1971 יזם את הקמתה של האגודה לקידום הלימודים הקלאסיים בישראל. תרגומו לעברית את פוליביוס, היסטוריה, ספרים א–ו, ראה אור בהוצאת מוסד ביאליק בתשנ"א. תרגומו, יחד עם רחל צלניק-אברמוביץ, את הרודוטוס, היסטוריה, ראה אור בהוצאת פפירוס של אוניברסיטת תל אביב ב-1998. כמו כן כתב ספר מבוא: "התרבות הקלאסית, שער להכרת תרבות יוון ורומא", שראה אור בהוצאת אוניברסיטת תל אביב ב-1993.
סלקום TV
סלקום TV הוא שירות טלוויזיה בישראל בטכנולוגיית ה-OTT של קבוצת התקשורת סלקום.
השקה, חדירה לשוק ופרסום
השירות הושק ב-29 בדצמבר 2014 וצבר ברבעון הראשון להפעלתו כ-20,000 מנויים. על פי דוחותיה בנובמבר 2017 עברה פעילות החברה לרווחיות עם 154 אלף מנויים, ונכון ליוני 2021 הגיעה החברה לכ-250 אלף מנויים.
עם השקת השירות כינסה חברת סלקום מסיבת עיתונאים ב-29 בדצמבר 2014 ובה השיקה את השירות. מסיבת העיתונאים קיבלה יחס רב בתקשורת וחלק הגדירו את השקת השירות בתור שבירת הדואופול של החברות yes ו-HOT. סלקום העלתה גם אתר כדי לשווק, למכור ולתת תמיכה ללקוחות השירות. סלקום עמלה על השירות מאז שנת 2011 ונתנה מידע עליו במהלך היצירה.
השקת השירות נבחרה להשקת השנה של איגוד השיווק הישראלי.
מתחילת 2015, משתמשת חברת סלקום בדמותו של משיח בכיכובו של השחקן אודי כגן עבור קמפיין סלקום tv בטלוויזיה ובאינטרנט, בתחילת 2018 פורסם כי החברה תפיק את הסדרה ביחד עם שידורי קשת אולם לסלקום תינתן קדימות בשידור הסדרה מאחר שהיא מממנת את רובה.
תכנים
תוכני השירות מורכבים מערוצי עידן+ המשודרים באופן חופשי לכל בעל ממיר דיגיטלי ייעודי, מערוצים נוספים אותם משדרת סלקום על גבי הרשת בטכנולוגיית IPTV, חלקם כחלק מהחבילה וחלקם בתשלום נוסף, ומשירות VOD שמסופק כולו כחלק מהחבילה המכיל סרטים וסדרות וכן תוכניות טלוויזיה ששודרו לאחרונה וניתנות לצפייה חוזרת. כמו כן מוטמעים בשירות אפליקציית תוכן ייעודית של ערוץ ספורט 5, שירות סלקום ווליום ובו כמיליון וחצי שירים וכל תחנות הרדיו הישראליות, ואפליקציית יוטיוב.
ביולי 2017 נוספה לשירות סלקום tv אפשרות 24/7 המאפשרת לצפות בתוכניות ששודרו והוקלטו אוטומטית מכל הערוצים עד שבוע אחורה ללא צורך להקליט.
בספטמבר 2017 פורסם כי לשירות יעלו גם ערוץ הילדים ולוגי. שבוע מאוחר יותר צירפה סלקום tv גם את ערוצים דיסני ודיסני ג'וניור.
באוקטובר 2017 נוספו ערוצים JimJam, במקום ערוץ המרתון ששודר, וערוץ מרתון דוקו, שמשדר תוכני VOD המסווגים כדוקומנטריה.
בינואר 2018 פורסם כי לשירות יצורפו גם ערוצים נשיונל ג'יאוגרפיק ונשיונל ג'יאוגרפיק WILD, זאת בנוסף לערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק שכבר משודר בשירות, ללא תוספת מחיר.
בדצמבר 2018 פורסם כי החברה עובדת על הפקת מקור ראשונה, בשיתוף פעולה עם "שידורי קשת" והיא הסדרה "משיח". הסדרה עלתה לשירות סלקום tv במהלך חודש יוני ומאוחר יותר עלתה לשידור גם בשידורי קשת.
בפברואר 2018 יצאה סלקום tv במבצע חדש שכלל רכישת סטרימר שיאומי מסלקום, וכלל זיכוי של 30 ש"ח בחודש למשך חצי שנה על השירות, על רכישת חשבון בסיסי בנטפליקס. בתגובה אמרו בנטפליקס כי "רק פרטנר מוסמכת על ידינו להציע מבצע כזה. המבצע של סלקום לא מאושר על ידנו ואנחנו בודקים את הנושא". בסלקום אמרו כי המבצע ממשיך כמתוכנן.
באפריל 2018 צירפה החברה לשירות את וחלק מתכניו יעלו גם ל-VOD.
במאי 2018 השיקה החברה ערוץ אוכל בלעדי הנקרא "FOODY", הערוץ משדר תוכניות אוכל ישראליות בלבד.
באפריל 2019 השיקה את שירות "סינמה TV", שמאפשר להשכיר סרטים חדשים בתשלום.
ב-12 במאי 2019 חתמה סלקום על שיתוף פעולה עם נטפליקס להזרמת תכניה דרך הממיר החדש שלה שהושק ב-11 ביוני 2019.
ב-25 באוגוסט 2019 צירפה את ערוצי הספורט של Eurosport ואת ערוץ בית פלוס.
ב-8 בספטמבר 2019 צירפה את ערוץ דיסקברי.
ב-12 בינואר 2020 צירפה את ערוץ CBS Reality, ב-31 בדצמבר 2021 הערוץ סיים את שידוריו בשרות.
ב-17 בפברואר 2020 עלתה חבילת הדרמות הטורקיות שכוללת את ערוץ הדרמות הטורקיות +, הערוץ הים תיכוני, וערוץ הים תיכוני + (בעבר חגיגה מזרחית). ב-4 ביולי 2021 נוספו גם 2 ערוצים נוספים לשירות: ערוץ הדרמות הטורקיות 2 וערוץ הדרמות הטורקיות 3.
ב-27 ביוני 2021 צירפה את ערוצי הפרימיום ויוה וינטג' וערוץ ויוה פרימיום.
ב-2 בינואר 2022 עלה ערוץ הטלנובלות הספרדיות מבית RGE ובשיתוף TELEVISA ובץ תקשורת ערוץ "ואמוס" כערוץ פרימיום.
ב-9 במרץ 2022 צורפו 2 ערוצים חדשים לשירות: ערוץ אנימל פלנט וערוץ TLC.
ב-28 במרץ 2023 נוספה קטגוריית "VOD פרימיום" המציע מבחר ספריות VOD בתשלום נוסף כגון דרמות טורקיות, ויוה, ועוד.
ב-2 ביולי 2023 צורפו 2 ערוצי ילדים חדשים מבית ערוץ הילדים, ערוץ יויו וערוץ FOMO.
השפעת פיצול ערוץ 2 על מנויי סלקום tv
כחלק מהרישיון שהוענק לשידורי קשת, רשת וערוץ 10, נקבע כי על הערוצים החדשים לשדר ב-HD. הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, החליטה לפטור זמנית את הערוצים המסחריים מחובה זו במערך עידן+, כי סירבו להשתתף בעלות הנוספת. לפיכך, לקוחות סלקום tv, שמסתמכת על עידן+, לא יוכלו לצפות ב-HD. באוקטובר 2017 הגישה חברת סלקום בקשה למתן צו ביניים שימנע את המעבר ל-HD, בטרם היא יכולה לשדר באיכות של HD גם היא. בג"ץ דחה את העתירה, ולכן הערוצים החדשים לא ייקלטו אצל לקוחות החברה ב-HD. עם זאת, בעיה זו אינה קיימת בממירים החדשים של סלקום, שלא מסתמכים על עידן+.
רשימת ערוצים בשירות
רשימת הערוצים הכלולים בשירות בחבילת הבסיס
EXTRA TV
ערוצים, חבילות וספריות VOD פרימיום בתשלום נוסף.