cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תימן
כלכלה
תימן, הענייה שבמדינות ערב ואחת המדינות העניות בעולם, דיווחה על צמיחה חזקה באמצע שנות התשעים, עם תחילת הפקת הנפט, אך נפגעה ממחיריו הנמוכים בשנת 1998. תימן החלה בתוכנית שינויים מבניים בתמיכת קרן המטבע הבינלאומית, שנועדה להביא למודרניזציה של כלכלתה, ולהקלה בחוב הלאומי שלה. עליית מחירי הנפט ב-1999 שיפרה את מצבה.
בשנים הראשונות של המאה ה-21 פעלה תימן כדי לשמור על שליטה הדוקה בהוצאות ומימוש מרכיבים נוספים מתוכנית קרן המטבע. שיעור גידול האוכלוסייה הגבוה (3.4% בשנה) ומחלוקות פוליטיות פנימיות מסבכות את משימתה של הממשלה.
שלטון מקומי
מבחינה אדמיניסטרטיבית, תימן מחולקת ל-20 מחוזות.
מחוזות תימן:
גאוגרפיה
תימן נמצאת במערב אסיה, בדרום חצי האי ערב, וגובלת עם הים הערבי, מפרץ עדן והים האדום, ממערב לעומאן, ומדרום לערב הסעודית. נקודת הציון שלה היא במזרח התיכון. השטח של תימן הוא 527,970 קילומטרים רבועים, וקו החוף הוא באורך של 1,906 קילומטרים. האקלים חם ולח, והוא מושפע מהמונסון התקופתי.
בתימן יש משאבים טבעיים רבים, כגון נפט, דגים, מלח, שיש, פחם, זהב, עופרת, ניקל ונחושת (בעיקר במזרח תימן). למרות זאת, רוב אדמת תימן אינה מנוצלת לעיבוד ולהבאת יבול, אלא יותר לשדות מרעה (30%) ולמטרות אחרות.
בתימן אין כמות מספקת של מים מתוקים, ויש פגמים באספקת המים הראויים לשתייה. כמו כן קיימת סכנת תמידית, בעיקר בקיץ, של סופות חול ואבק.
בנוסף לחלק היבשתי לתימן שייך אי סוקוטרה ואיי זובייר בהים האדום.
דמוגרפיה
אוכלוסיית תימן מנתה כ-19.7 מיליון נפש במפקד אוכלוסין בשנת 2004. על-פי ספר העובדות העולמי של ה-CIA הוערכה האוכלוסייה ב-22.2 מיליון נפש ביולי 2007. אוכלוסיית תימן היא אוכלוסייה צעירה יחסית. הריבוי הטבעי גבוה, והוערך ב-3.46% לשנה ב-2007, ותוחלת החיים נמוכה - 62.5 שנה (2007).
שלא כמו תושבי ארצות אחרות בחצי האי ערב, שהם מבחינה היסטורית נוודים או חצי-נוודים, התימנים הם תושבי קבע ברובם המוחלט. הם מתיישבים במעט ערים, ובהרבה כפרים ועיירות, המפוזרים לרוחבה של תימן.
התימנים מחולקים לשתי קבוצות דתיות אסלאמיות ראשיות: אנשי הפלג השיעי של שושלת הזיידיה (זייד בן עלי חתנו של מוחמד שנרצח על ידי הסונים), הנמצאים בצפונה של תימן ובצפון מערבה, ואנשי האסכולה השאפעית מהפלג הסוני, המצויים בדרום תימן ובדרום מזרחה. אף על פי שהשיעים הזיידים מהווים מעט פחות ממחצית האוכלוסייה הם מהווים את הבסיס שעליו נשען המשטר התימני, זוהי מסורת בת מאות שנים ששבטי הצפון שלהם, בפרט השבטים חאשד ובכיל, על מיליוני אנשיהם הלוחמים ולהם צבא של ממש בהנהגת מנהיגיהם השייח' עבדאלה אלאחמאר, ראש שבטי חאשד והשייח' עבדל עזיז אשריף, ראש שבטי בכיל, קובעים את מדיניות המדינה.
הערבית היא השפה הרשמית של תימן. האנגלית הולכת ומתפשטת ברחבי הערים הגדולות והראשיות.
אוכלוסיית תימן הומוגנית מאוד, וכ-95 אחוזים מתושביה הם ערבים, חלקם ממוצא בדואי. בנוסף להם חיים בתימן מיעוטים קטנים של יהודים, סומלים ואחרים. כ-33 אחוזים מהתושבים מתגוררים בערים. כ-97 אחוזים מהאוכלוסייה הם מוסלמים, ונכון לשנת 2007 עולה מספר הסונים על זה של השיעים.
התרבות של תימן עומדת בחותם אסלאמי מובהק. חתונות ואירועים חברתיים שונים מלווים במחולות, אבל גברים רוקדים בנפרד מנשים. מחולות הגברים מבוצעים לעיתים קרובות עם כלי נשק מסורתיים, כמו חניתות. האומנויות הנפוצות בתימן כוללות עבודות זהב וכסף, תכשיטים, עבודות מתכת ועבודות אבן. הספרות העממית של תימן היא בעלת מסורת ארוכה, והצורה הבולטת בה היא שירים העוסקים בנושאים כלליים, כמו אהבה ומוות.
הלימודים בבתי הספר היסודיים והתיכוניים הם חינם. כ-75 אחוזים מהילדים מבקרים בפועל בבתי הספר היסודיים. בתימן פועלות שתי אוניברסיטאות, אוניברסיטת צנעא, שנוסדה ב-1970, ואוניברסיטת עדן, שהוקמה ב-1975. שיעור האוריינות נמוך ועמד ב-2003 על מעט יותר ממחצית האוכלוסייה, תוך פער גדול בין גברים לנשים. בין הגברים, 70 אחוזים יודעי קרוא וכתוב ואילו בין הנשים רק כ-30 אחוזים.
יהודים
ליהדות תימן היסטוריה ארוכה. ראשית ההתיישבות היהודית בתימן הייתה לאחר חורבן בית המקדש הראשון (בשנת 422 לפנה"ס). יהודי תימן מיוחסים לשבט יהודה. רבים מהם לוויים משבט לוי, מעטים גם כהנים בהם. תנועת "אבלי ציון" שפעלה לאחר חורבן בית המקדש הראשון, פעלה גם בתימן, ואף נמצאו ממצאים ארכאולוגיים מתקופה זו.
קהילת יהודי תימן הייתה הגוף הארגוני לשם סיפוק הצרכים החברתיים והדתיים של היהודים בתימן. כמו כן, קהילת יהודי תימן דאגה ליהודים גם בהקמת מוסדות לימוד, פיקוח על המלמדים בתלמודי התורה והישיבות ולעיתים אף סיפוק הצרכים של לימודי התלמידים העניים שבאותו האזור. ברוב קהילות היהודים בתימן היו מוסדות צדק, דהיינו מוסדות לגמילות חסדים, מוסדות למען היתום והאלמנה (חלק ממוסדות אלו אף התמחו בהברחת ובהסתרת יתומי היהודים בתימן, בשל מה שנודע כ"גזירת היתומים".) ולמען פדיון שבויים. היו קהילות בתימן, שאף הקימו בתי תמחוי, מעין קופות חולים ואכסניות שונות. חובה נוספת של הקהילה הייתה להכשיר בתי עלמין ואנשי "חברה קדישא".
המסורת השונה של יהודי תימן הבדילה אותם משאר קהילות היהודים, ואף עתה הם נחשבים לעדה שלישית, לצד הספרדים והאשכנזים. החינוך היהודי-תימני מיוחד, מבחינת תוכנו וגם מבחינת שיטת ההוראה שלו. אישור לכך "פירמאן" שיהודי תימן הם קהילה נפרדת לכל דבר, כולל זכותם למוסדות קהילה ובתי דין ניתן למארי אברהם אלנדאף, מי שהיה ראש הקהילה התימנית בירושלים במשך 35 שנה. האישור ניתן מהחכם באשי הרב אברהם הלוי.
חכמי תימן התכתבו בנושאי הלכה עם גאוני בבל, וחלק מתשובות הגאונים נשמרו והובאו מעדות תימן בפירוש קדום על הלכות הרי"ף. יהודי תימן שלחו תרומות לישיבות בבל, ודבר זה מוזכר במכתבי הגאונים.
בתקופת הכיבוש של הפאטמים הרבו יהודי תימן להתכתב עם יהודי מצרים. לאחר שהרמב"ם עזר לביטול הגזירות של האיובים, יהודי תימן נקשרו לרמב"ם, התכתבו עמו, ואף קיבלוהו כ"מרא דאתרא" לעולם. יהודי תימן הרבו לעסוק בהלכה ובפילוסופיה, וספרים רבים חוברו על חיבוריו של הרמב"ם. קשר זה עם הרמב"ם נמשך גם עם צאצאיו.
בתקופת גזירותיו של המושל הטורקי (בשנת 1618), התפשטה הקבלה בתימן, ולמרות זאת, היא לא הצליחה לדחוק לגמרי את הפילוסופיה. חכמים רבים כללו עתה בספריהם גם קבלה וגם פילוסופיה, כגון הרב שלום שבזי.
בעדן שכנה קהילה יהודית מפוארת. ב-1947 נערכו פרעות ביהודי עדן ועשרות יהודים נרצחו ונפצעו. בעקבות כך החלו היהודים לעזוב את עדן ולעלות לארץ ישראל.
יוצאי תימן הקימו במדינת ישראל ומחוצה לה קהילות יהודיות תימניות רבות, המצטיינות בתפילה קפדנית (התימנים נוהגים להגיד מילה במילה לאט בתפילה, ובהברה מיוחדת משלהם), ושמירה מדויקת ביותר על נוסחים עתיקים וקדומים של ספרי חז"ל וחכמי ישראל הקדומים.
במרץ 2016 נותרו בתימן כ-50 יהודים, רובם מבוגרים. עם התגברות המלחמות בתימן וחשש היהודים לפגיעה בהם, נותרו בתימן יהודים בודדים בלבד.
במרץ 2021 דווח כי במסגרת עסקת שחרור של אסיר יהודי בתימן, גורשה המשפחה היהודיה האחרונה שחיה במדינה, אשר כללה 13 אנשים, ובעקבות כך נותרו בתימן רק כ-4 יהודים בלבד, כולם מבוגרים. על פי דו"ח האו"ם שפורסם ב-2022, נותר בתימן רק יהודי אחד.
תחבורה
כתוצאה מהעוני של תימן, התשתית התחבורתית שלה נחשבת לפחות טובה בהשוואה לזו של מדינות שכנות ועשירות יותר. הדרכים אינן טובות בדרך כלל, אך ישנן מספר תוכניות לשפר את רמתן. אין בתימן רשת של מסילות רכבת, המאמצים לשדרג את תשתיות נמלי התעופה דעכו, והשימוש בטלפון ובאינטרנט מוגבל. נמל עדן השתקם במידה משמעותית מאז ההתקפה ב-2002. יש צפי להגדלת פעילות הנמל בעקבות השקעה של חברה מדובאי.
תיירות
מצפון-מזרח לצנעא נמצאת העיר מאריב, בירת ממלכת שבא הקדומה. למרות ההזנחה, נותרו בה שרידים ארכאולוגיים מעניינים. בסמוך לעיר נמצאים שרידי סכר מאריב, שהוקם על ידי ממלכת שבא.
מדרום למאריב, על חוף מפרץ עדן שבים הערבי, שוכנת העיר עדן, שבה מוזיאון לאומי לעתיקות, המציג אוסף של חפצי אמנות מלפני התקופה האסלאמית; רובע העתיק, השוכן בלוע של הר געש לא פעיל; מאגרי המים הגדולים החצובים בסלע; מוזיאון אתנוגרפי ומוזיאון הצבאי.
מצפון-מערב לעדן נמצאת העיר תעיז, השוכנת בגובה 1,400 מטרים מעל פני הים. אתרים ידועים בעיר הם העיר העתיקה, שאחדות מהחומות שהקיפו אותה עדיין קיימות; ארמון האימאם אחמד, שבו נפתח גם מוזיאון; והשוק הססגוני. מפסגת הר סאבר הסמוך (כ-3,000 מטרים מעל פני הים) נשקף נוף מרהיב של העיר.
בתימן פועלים ארבעה נמלי תעופה בינלאומיים: ליד צנעא, בסמוך לתעיז, ליד אל-חודיידה שבמערב המדינה ובסמוך לעדן. טיסות סדירות מגיעות לתימן מקהיר ומעמאן.
יחס הרזרבה
יחס הרזרבה הוא מונח במקרו כלכלה המתאר את היחס בין כמות הנכסים הנזילים (בעיקר מזומנים) שבידי הבנקים לבין גובה ההתחייבויות שלהם לציבור (כמות הכסף הרשום בחשבונות לקוחותיהם). יחס זה נתון לפיקוחו של הבנק המרכזי באותה המדינה, והוא ניתן לשינוי כחלק מהמדיניות המוניטרית של אותה המדינה.
מקובל כי התחייבויות הבנקים לציבור גבוהות בהרבה מכמות המזומנים שבידיהם. משמעות הדבר היא כי במקרה התאורטי בו כל לקוחות הבנק יבואו בבת-אחת למשוך את התחייבויות הבנק כלפיהם, יפשטו הבנקים רגל, אך משיקולים סטטיסטיים ניתן להניח באופן סביר כי הלקוחות שומרים על קצב משיכה מסוים הקטן בהרבה מפוטנציאל המשיכה המקסימלי. יתר על כן, לעיתים קרובות מממשים הלקוחות את פיקדונותיהם שלא באמצעות מזומן אלא באמצעות העברה של התחייבות בנקאית לבנק אחר העובד באותו המטבע. (למשל, שני אזרחי מדינה המעבירים ביניהם המחאה) לכן, שהבנקים יכולים להתחייב לשלם הרבה יותר מכמות המזומן שבפועל נמצאת בידיהם.
לעיתים נדירות הנחת העבודה בבסיס יחס הרזרבה קורסת, כמו למשל במצב של מלחמה, חשד להונאה בבנק או משבר כלכלי קשה. במצבים כאלה עלולים להגיע לקוחות הבנקים בהמוניהם אל הבנק למשיכת כספיהם והבנק צפוי לקרוס. על-אף שאלו מקרים נדירים, הם מזעזעים את הכלכלה באופן חמור לאורך טווח. דוגמה בולטת לאירוע כזה היה המשבר הכלכלי העולמי של 1929.
ע"פ פרסום של קרן המטבע הבינלאומית משנת 2011, במרבית המדינות קבוע יחס רזרבה. יש 8 מדינות בלבד בהן לא נקבע יחס רזרבה (אנגליה, קנדה, ניו זילנד, אוסטרליה, מקסיקו, שוודיה, דנמרק, נורווגיה וכן הונג קונג, שאיננה מדינה).
נכון לשנת 2015, יחסי הרזרבה בעולם נעים בין 1:1 (רזרבה מלאה) ובין 1:30. (בלבנון למשל).
בישראל, ע"פ הוראות בנק ישראל, יחס הרזרבה של הבנקים המסחריים נחלק ל-3 - 6% על פקדונות עו"ש, 3% על פקדונות עד שנה. על פקדונות מעל שנה לא קיימת בישראל חובת נזילות. להשוואה, במהלך 2008 העלתה סין את יחס הרזרבה במדינה ל-17.5%.
חובת הנזילות בישראל
הוראת חובת הנזילות היא אחת ההוראות הבודדות אשר מפורסמות בחוק בנק ישראל (סעיף 38) אך חלות על בנק מסחרי שכן ההוראות החלות על בנק מסחרי מפורסמות בהוראות "ניהול בנקאי תקין" ולא בחוק בנק ישראל. מכאן ניתן ללמוד על חשיבותה של ההוראה מצד בנק ישראל. בישראל קיימת חובת נזילות של 6% על פיקדונות עו"ש ופיקדונות הסגורים עד שבוע. חובת נזילות של 3% מחויבת על פיקדונות של שבוע ועד שנה. בישראל אין חובת נזילות על פיקדונות בני שנה ומעלה. כמו כן בין 2011 ל 2014 התקיימה גם חובת נזילות על פעילויות בנגזרים של תושבי חוץ בת 10%. חובת נזילות זו לא הייתה חובת נזילות קלאסית אלא סנקציה אשר בנק ישראל קבע כדי להתמודד עם כניסות מאסיביות וספקולטיביות של כספים במטבע חוץ מצד משקיעי חוץ במטרה לגדר את סיכוני הבנקים הישראליים.
כדי להתמודד עם מורכבות הוראות חובת הנזילות קבע בנק ישראל כי עמידה בחובת הנזילות תחושב על בסיס תקופתי. כלומר ניתנת האפשרות לבנק מסחרי לעמוד בחלק מהימים בחודש/בתקופת הנזילות בגירעון ובחלק אחר בעודפים כך שבממוצע יעמוד באותה חובה. אי עמידה בחובת הנזילות גוררת קנסות על הבנק המסחרי ועל נושאי משרה בכירים ונחשבת עבירה רגולטורית.
ח'רבת'א בני חרית
ח'רבת'א בני חרית או חרבתא בני חארס (בערבית: خربثا بني حارث) הוא כפר פלסטיני הממוקם כ-15 ק"מ מערבית לרמאללה, בנפת רמאללה ואל-בירה, כקילומטר ממערב למודיעין עילית. מקור שם הכפר הוא כנראה שיבוש של המילים "חירבת בני חרית" ("חורבות בני חרית"). לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, הכפר מנה 2,846 תושבים. העיירות והכפרים הסמוכים כוללים את בילעין מדרום, את ראס כרכר ממזרח, ואת דיר קדיס ממערב. שטחו הכולל של הכפר הוא כ-7,120 דונם.
היסטוריה
לפי עדויות ארכאולוגיות אזור הכפר היה מיושב כבר מתקופת הברזל II. ממערב לכפר, נמצאות "ח'רבת אל משעיר" "ח'רבת ג'רדה" בהם נמצאו חרסים מתקופת הברזל, כמו גם חרסים מתקופות מאוחרות יותר.
גרעין הכפר הנוכחי הוקם מסביב לקבר שייח ("שייח אבו יוסוף").
התקופה העותמאנית
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, ועיזים., 29 משפחות התגוררו בכפר. לפי ויקטור גרן, גרו בכפר 200 תושבים בשנת 1870.
בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתואר הכפר כ-"כפר קטן על ראש גבעה, מוקפת במטעי זיתים.
בתקופת המנדט הבריטי
בימי המנדט הבריטי נכלל הכפר בנפת רמלה. במפקד 1922, בח'רבת'א בני חרית נמנו 338 תושבים, כולם מוסלמים, במפקד 1931 גדלה האוכלוסייה ל-469 ששכנו ב-103 בתים.
בעקבות מלחמת העצמאות ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עבר הכפר לשלטון ירדני.
לאחר 1967
בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית. לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של הכפר סווג כשטח B. תושבי הכפר היו ועדיין מעורבים במאבק נגד גדר ההפרדה אשר חלק ממנה הוקם על אדמותיהם ולטענתם פוגעת בחייהם. מועצת הכפר ומספר מתושבי הכפר אף עתרו ב-2004 לבג"ץ בעניין זה ועתירתם נדחתה. בנובמבר 2006 אישר ראש הממשלה אהוד אולמרט את הרחקת גדר ההפרדה מהקו הירוק באזור, כדי שתכלול את ההתנחלויות ניל"י ונעלה. כך מצאו 25 אלף תושבי הכפרים באזור במעין מובלעת שגבולותיה הגדר על הקו הירוק ממערב, והכביש והגדר סביב ניל"י ונעלה ממזרח. בנוסף לגדר, הוקמה חסימה המונעת מעבר רכבים של תושבים פלסטינים בין כביש 446 לכביש 463 במקום הידוע כ"צומת הדואר" (על שם בית הדואר ששכן בסמוך בתקופת המנדט). המחסום הוסר בנובמבר 2010.
פוליאנה פרנק
פוליאנה פרנק היא להקת רוק בניצוחה של אליוט שפעלה עם הפסקות בין השנים 1987–2003, וממשיכה להופיע מדי פעם בהופעות מיוחדות.
גלגול ראשון
להקת הרוק "פוליאנה פרנק", ששמה משלב בין הדמות הספרותית "פוליאנה" לדמותה של אנה פרנק, הוקמה בנובמבר 1987 להופעה אחת בלבד. ליאורה מוגרבי (בס) ואליוט (גיטרה ושירה, שמה המקורי הוא שרון בן-עזר) שרו את שני השירים היחידים שידעו לנגן כחימום להופעת הבכורה של להקת "נושאי המגבעת" בתל אביב. כשהביקורות קראו להן "תקוות הרוק הישראלי" הן ארזו את חפציהן והיגרו לאמסטרדם. בהופעה נוספת של הצמד שנערכה באותה שנה אירחו השתיים את המשוררת שז שאז ניסתה את כוחה כזמרת ונגנית גיטרה, ויחד איתה הקליטו גרסאות ראשוניות לשיריה של שז "רוח רפאים", "עיר צעצוע" ו"הכל זין".
גלגול שני
שנה אחר כך, הגיעה אליוט לביקור בתל אביב והקליטה שמונה שירים עם אחיה המוזיקאי רזי, קלידן ומפיק מתחיל, הגיטריסט עמי לוי, והבסיסט שבי עוזיאל, שהיו איתם בלהקת התיכון שלהם "אח חורג". הרביעייה החליטה להוציא את שמונת השירים שהוקלטו בבית עם ציוד בסיסי ביותר, בלייבל העצמאי הראשון בתל אביב, "האוזן השלישית". הקלטת "חיה ומתה בארון" יצאה בשנת 1989. השילוב של אנגלית ועברית, היום כל כך מובן מאליו ואז חלוצי, עם תכנים פוליטיים חריפים וסאטיריים, ושעטנז של ז'אנר אלקטרוני-אקוסטי "חינני" ואנרכי הפך את הקלטת ללהיט. הרביעייה הופיעה פעם אחת בלבד, בקולנוע אלנבי, באביב של אותה שנה. כל הכרטיסים נמכרו מראש, העיתונות התלהבה מכך שבן-עזר לא הסתירה את היותה לסבית, ולשירים כמו "גיבור צבא ההגנה" הוגבל השידור בגלי צה"ל.
"האוזן השלישית" הציעו לארבעה להקליט אלבום אולפן, ובקיץ 1990 הם שחררו את "אין לבחור", שיהפוך לאבן דרך בדברי ימי האלטרנטיבה המקומית. לצד שירים אפוקליפטיים כמו "חלמתי: תבל מכוסה אפר" (למילים של המשוררת אסתר ראב, הדודה רבתא של אליוט ורזי) ופוליטיים כמו "הנצורים והצודקים", האלבום כלל להיט רוק סרקסטי ונשכני בשם "זיוה", שעמי לוי כתב עוד בימי "אח חורג" ובלדות כמו "And if" שהלחין ושר עוזיאל. בין השירים שיבצה הלהקה קטעי תעמולה מבית היוצר של קול הרע"ם מקהיר ושבבי הקלטות ביתיות, ביניהם "אני אדם פשוט". ההצלחה הגדולה של האלבום, שיצא בדיסק ותקליט, הובילה לסיבוב הופעות עם המתופף הצעיר רע מוכיח, מכיוון שבאלבום מתופפת אליוט עצמה.
בסוף הקיץ אליוט חזרה לאירופה, והשלישייה הופיעה בשנות ה-90 רק במספר הזדמנויות, כולל ערב הגאווה הראשון בשנת 1992, לפני שהיה מצעד, וביום ההולדת העשירי של "האוזן השלישית".
גלגול שלישי
בשנת 1999 לוי הפגיש בין אליוט לחיים פרנק אילפמן, מלחין סרטים שגר גם הוא בלונדון. השניים שיתפו פעולה בשיר של מריאן פיית'פול ("Where or When") שאילפמן הקליט לפסקול של סרט. הם החליטו להמשיך לעבוד יחד, וחזרו לשם "פוליאנה פרנק" .הם הופיעו יחד בפסטיבל "נקסט" של אותה שנה בתל אביב, וביצעו שירים חדשים וגרסאות אלקטרוניות לשירים של הלהקה, ושנה אחר כך הוציאו אותם באלבום "אחרי הציונות על שפת הים" (MCI) שמתוכו הצליח השיר "הגלות". בשנת 2002 הם הוציאו מיני אלבום עם הסינגל "החופש", שלושה רמיקסים לשיר (של הצמד עצמו, ושל די ג'יי צ'ופי ושמואל פלאש מלהקת "Flash Brothers"), וכן גרסה בהופעה חיה לשיר "Strange Fruit" יחד עם רונה קינן. בשנת 2003 הצמד הוציא אלבום רמיקסים לקלאסיקות ישראליות, "פלסטלינה 1" (NMC). הם הופיעו בישראל ולונדון, והלחינו יחד את הסדרה עטורת השבחים והפרסים של חיים יבין, "ארץ המתנחלים", ואת "נקמת לרנר" של גלעד טוקטלי.
בשנת 2010, ערך ההרכב שתי הופעות איחוד. ב-2016 הושקה הוצאה מחודשת, בפורמט תקליט ויניל, של "חיה ומתה בארון" (1989) ו"אין לבחור" (1990) — קלטת הבכורה של "פוליאנה פרנק" והאלבום שיצא אחריו.
הקלטות נוספות
בשנת 2002 יצא האלבום "נדירים" (EARSAY), שכלל שירים של הלהקה מתחילת שנות התשעים שלא נחשפו קודם לכן וכן קטעים מהופעות, הקלטות ביתיות ושלושה קטעי וידאו.
בני בית־אור
בני (בן-ציון; בֶּנגָה) בית-אור (נולד ב-16 בנובמבר 1942) הוא איש ציבור ששימש כממלא מקום (וסגן בכיר) של ראש עיריית ראש העין. הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, שירת כקצין צנחנים וכמפקד חטיבת שריון. יזם וניהל את פיתוח מערכות הנשק המדויק לכוחות היבשה והקים את מערך הנשק המדויק, ובכלל זה היחידות המובחרות מגלן, מורן ומיתר. ניהל חברות היי-טק ועסק בשיקום והבראת חברות תעשייתיות.
קורות חייו
נולד בכפר סבא לברוך בית אור (ליכטהויז) ולפנינה (פרל'ה טרובניאקובה), חברי "גדוד העבודה". דודו היה חיים שלי. עם גיוסו לצה"ל הצטרף לנח"ל ולאחר קורס מ"כים חי"ר עבר לצנחנים. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שימש כמפקד מחלקה בצנחנים. בשירות המילואים שימש בתפקידי פיקוד שונים בחטיבת הצנחנים הוותיקה 80 (/317/939/226) ולחם במלחמת ששת הימים בקרב אום-כתף, בו שימש כמפקד מחלקת החוד הגדודי. בהמשך לחם במלחמת ההתשה במלחמת המרדפים בבקעת הירדן, במלחמת יום הכיפורים, בה לקח חלק במבצע אבירי לב ובמלחמת שלום הגליל.
לאחר שרות קבע כמהנדס בחיל החימוש ושורת תפקידים ניהוליים בתעשייה, גויס ב-1978 למו"פ במטכ"ל בשירות קבע בצה"ל (יזם וניהל פרויקטים כמו "אכזרית" "תמוז", מערכות לחימה לחי"ר, הנדסה, לוחמה בטרור, ומבצעים מיוחדים). בשנת 1981 עבר מסלול שריון מלא והסבה לשריון. במבצע שלום הגליל שימש בית אור כמפקד גדוד טנקים 433 בחטיבה 500 ונפצע קשה בקרב באזור ג'רג'וע (בציר המרכזי/הררי), במהלכו לחם נגד חוליית קומנדו סורית. 21 יום לאחר הפציעה בהם עבר מספר ניתוחים שב לפקד על גדודו בקרבות ביירות. בשנת 1983 מונה למפקד חטיבת שריון במילואים.
שימש בתפקיד ראש חטיבת אמל"ח יבשה במפא"ת/מטכ"ל ולאחר מכן יזם, יסד ופיקד על אגד 214. במסגרת זו הקים את היחידות המובחרות המפעילות חימוש מונחה מדויק, ובהן יחידות מורן, מגלן ומיתר. ב-1989-1990 שימש כנספח צבאי (חילות היבשה) בארצות הברית.
לאחר פרישתו, ניהל חברות הייטק ביטחוניות. התמחה בשיקום והבראת חברות ובתיעוש חברות הזנק (סטארט-אפ). בשנת 2013 הצטרף לרשימתו של שלום בן משה בבחירות לראשות עיריית ראש העין. לאחר שבן משה זכה בראשות העיר מונה לסגן בכיר, ממלא מקום ראש העיר, יו"ר בפועל של דירקטוריון החברה הכלכלית לראש העין, יו"ר מנהלת בניית המתחמים החדשים בעיר ויו"ר וועדת הביטחון.
בני בית אור חבר בעמותות היסטוריה צבאית שונות, חבר במועצה לשלום ולביטחון, שימש כיו"ר עמותת "חץ דרוך", הקים את עמותת נש"ר לטיפול בנוער בסיכון בשיטת מיזמים עסקיים בשנת 2003 ושימש כיו"ר שלה כ 18 שנה.
בית אור הוא חבר קיבוץ ראש הנקרה לשעבר, מהנדס בוגר הנדסת תעשייה וניהול/מכונות בטכניון. היה נשוי לשופטת דרורה בית אור ולהם שלושה ילדים, ובהם טל שניידר. מנישואיו לאמירה (יועצת חינוכית), נולדו שלושה ילדים נוספים.
צבי צילקר
צבי יהושע צילקר (13 במרץ 1933 – 18 בנובמבר 2021) היה פוליטיקאי ומהנדס ישראלי. כיהן כראש העיר השני של אשדוד ושימש בין היתר כמהנדס העיר אשדוד, כמנכ"ל משרד העבודה והרווחה, כמנכ"ל משרד התקשורת וכמנכ"ל התאחדות הקבלנים והבונים בישראל.
ביוגרפיה
צילקר נולד בעיר גיסטרו שבמקלנבורג-שוורין, גרמניה, למשפחה דתית. עלה עם משפחתו בשנת 1935 בהיותו בן שנה וחצי. הוא למד בסמינר מזרחי ואחר כך התחיל ללמוד פילוסופיה וחינוך באוניברסיטה העברית. לאחר שנה החליט לשנות כיוון ובאמצע שנות ה-50 הוא למד הנדסה בטכניון והיה פעיל בוועד אגודת הסטודנטים. ביוני 1959 קיבל תואר מוסמך במדעים מהפקולטה להנדסה בנאית. במקביל ללימודיו הוא היה פעיל בבית"ר ובין השאר היה מפקד קורס מדריכים ארצי של בית"ר בקיץ 1956.
צילקר עבד שנתיים כמהנדס במשרד השיכון ובשנת 1960 מונה למהנדס המועצה המקומית בית שמש. עד שעבר בספטמבר 1962 לאשדוד לשמש כמהנדס המועצה המקומית אשדוד. במקביל היה צילקר פעיל באשדוד ברוטרי, במועצה לבטיחות בדרכים ובועדות של העירייה. בימי המיתון של 1966 הוא היה מהעובדים שויתרו על תשלום עבור שעות נוספות.
משנת 1968 בעקבות הכרזתה של אשדוד לעיר, שימש צבי צילקר כמהנדס העיר אשדוד.
צילקר שירת שנים רבות בתפקידי פיקוד במערך הנ"מ בסדיר ובמילואים. במלחמת ששת הימים פיקד על סוללת תותחי נ"מ 30 מ"מ בגדוד 935, ובשנת 1970 הקים את גדוד המילואים 470 שייעודו היה הגנת נ"מ על מתקנים אסטרטגים בעיר אשדוד. הוא פיקד על הגדוד עד סגירתו בשנת 1985.
פעילותו הציבורית
בשנת 1969 התמודד צבי צילקר למועצת עיריית אשדוד בראשות רשימת גח"ל. רשימת גח"ל זכתה בשישה מנדטים מתוך חמישה עשר, לעומת חמישה בהן זכתה רשימת המערך. לאחר חתימה על הסכם קואלציוני עם המפד"ל, נבחר צילקר לראש העירייה. הוא כיהן בתפקיד זה עד שנת 1983, בעקבות בחירתו של איש מפלגת העבודה, אריה אזולאי. ב-1984 מונה למנכ"ל משרד התקשורת ובשנים 1985–1986 כיהן כמנכ"ל משרד העבודה והרווחה. ב-1986 מונה ליו"ר מועצת ההנדסה והאדריכלות בישראל ובשנים 1987 עד 1990 כיהן כמנכ"ל התאחדות הקבלנים והבונים בישראל.
במרץ 1989 נבחר בשנית לראשות עיריית אשדוד.
במהלך כהונתו הראשונה כראש עיר, היה מזוהה עם תנועת הליכוד, אך בעקבות השתלטות יריביו הפוליטיים על סניף הליכוד, לפני הבחירות לראשות העירייה ב-2003, החליט צילקר להתמודד ברשימה העצמאית "אשדוד 1". בפעם הקודמת שבה התמודד ברשימה עצמאית הפסיד בבחירות לאריה אזולאי. הפעם ניצח בבחירות ברוב נכבד ורשימתו זכתה בארבעה מנדטים והפכה לרשימה השנייה בגודלה. תוך כדי הבחירות, הצליחו מקורביו של צילקר להשתלט מחדש על סניף הליכוד ולהביא לשיתוף פעולה בין הליכוד לבין "אשדוד 1". ב-2004 קבע בית משפט השלום בקריית גת כי צילקר אחראי לאי מניעת זיהום נחל לכיש אך לא הרשיע אותו וגזר עליו 60 שעות עבודות לתועלת הציבור. ב-2005 חבר צילקר לתנועת קדימה. בבחירות לכנסת ה-17 מוקם צילקר במקום ה-119 הסמלי, ברשימת קדימה לכנסת.
כחלק מפיתוח העיר אשדוד ושיגשוגה, החלה בניית קריית תרבות ואמנות בעיר, הכוללת את בית הספר העירוני למוזיקה, גלריית אמנויות, בית יד לבנים ובית עיריית אשדוד. ב-2018 החליטה עיריית אשדוד להנציחו, ולקרוא על שמו את "קריית התרבות ע"ש צבי צילקר" עוד בחייו, זאת בהחלטה משותפת של גורמי הקואליציה והאופוזיציה במועצת העיר.
צילקר כיהן בתפקיד ראש עיריית אשדוד, קרוב ל-33 שנה, מהארוכות בתקופת כהונת ראש עירייה במדינת ישראל. בבחירות לראשות העיר בשנת 2008 הפסיד לממלא מקומו, ד"ר יחיאל לסרי.
בשנת 2013 שב והתמודד על ראשות העיר, אך זכה ל-32% מן הקולות בלבד.
השכלה וחיים פרטיים
צילקר היה בעל תואר ראשון בהנדסה אזרחית ותואר שני עם התמחות במערכות תכנון מטעם הטכניון בחיפה. כמו כן למד לקראת תואר דוקטור באוניברסיטה העברית בירושלים.
צילקר נפטר ב-18 בנובמבר 2021 בגיל 88. נקבר בבית העלמין באשדוד.
קונדיאבה
קונדיאבה (Kundiawa) היא עיירה בפפואה גינאה החדשה, בירת מחוז סימבו (Simbu). אוכלוסיית העיר מנתה 11,455 תושבים בשנת 2011. העירה שוכנת על הכביש הראשי של רמות גינאה החדשה, בערך במחצית הדרך בין גורוקה ומאונט האגן, בירות מחוז הרמה המזרחי ומחוז הרמה המערבי, בהתאמה.
קונידאבה היא עיירה קטנה יחסית ובה פועלים בנק, תחנת משטרה, אחד משדות התעופה היחידים במחוז, כמה חנויות, בית חולים, סניף דואר, שוק לחפצים משומשים, שני שווקים למזון וכמה כנסיות. הכביש הראשי העובר דרכה הוא הכביש הסלול היחידי בה ובנוסף מובילים ממנה כמה כבישים בלתי סלולים, כולל זה המוליך להר וילהלם (Mount Wilhelm), הגבוה ביותר בהרי פפואה גינאה החדשה.
קונידאבה היא המרכז התעסוקתי, המסחרי והתחבורתי של האזור. משני צדדיה של העיירה זורמים שתי נהרות. האדמה סביב העיירה מאוד הררית ותלולה ועקב כך הגישה לכפרים באזור קשה ולא נגישה לכלי רכב. הדבר מקשה על שיווק התוצרת החקלאית. יחד עם זאת ידועים תושבי האזור בחקלאות המדרגות שלהם. הגידולים העיקריים הם בטטה, טארו, בננה וקנה סוכר. קפה הוא היבול המכניס ביותר.
ניק נולטי
ניקולאס קינג (ניק) נולטי (באנגלית: Nicholas King (Nick) Nolte; נולד ב-8 בפברואר 1941) הוא שחקן, דוגמן ומפיק אמריקאי. נולטי הוא זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בשנת 1991 על משחקו בסרט "נסיך הגאות והשפל" והיה מועמד לשלושה פרסי אוסקר.
ביוגרפיה
נולטי נולד באומהה, נברסקה להלן קינג ופרנק נולטי. אמו שימשה קניינית בחנות כלבו. אביו, בנו של איכר ממוצא גרמני, עסק במכירת משאבות השקיה, עבודה שחייבה נסיעות לעיתים קרובות. אחותו הגדולה ננסי שימשה מנהלת בארגון הצלב האדום.
גווין האריסון
גווין האריסון (אנגלית: Gavin Richard Harrison; נולד ב- 28 במאי 1963 ברובע הארו שבצפון מערב לונדון, אנגליה) הוא מתופף ונגן כלי הקשה אנגלי. האריסון ידוע בעיקר כמתופף של להקת הרוק המתקדם הבריטית פורקיופיין טרי.
האריסון הוציא עד כה שני ספרי הדרכה ולימוד למתופפים ששמם Rhythmic Illusions וRhythmic Perspectives. כמו כן, האריסון הפיק וכתב בסטודיו הביתי שלו שני תקליטורי DVD הנקראים Rhythmic Visions ו''Rhythmic Horizons'.
ילדות
גווין האריסון נולד בשנת 1963 לאם שהייתה עקרת בית ולאב אשר עסק בנגינת ג'אז. עוד בילדותו הושפע האריסון רבות ממוזיקת הג'אז ששמע ושאב מאביו וניתן לשים לב שבנגינתו ישנם אלמנטים והשפעות של ג'אז.
Porcupine Tree
בשנת 2002 הוחלף מתופף להקת Porcupine Tree, כריס מייטלנד בהאריסון. האריסון משמש מאז ועד היום למתופף הלהקה הרשמי והוא אף הקליט עם הלהקה את האלבומים In Absentia, Deadwing, Fear of a Blank Planet ו-The Incident. ב-2008 הוא תופף גם עם להקת קינג קרימזון.
ציוד
האריסון משתמש במערכת מייפל מסוג SQ2 של חברת Sonor ובמצילות של חברת Zildjian. עורות התופים של האריסון הם של חברת העורות Remo והוא משתמש במקלות של חברת Vic Firth.
ניק נולטי
ביוגרפיה
לאחר שביצע מספר תפקידים בתיאטרון פסדנה ובאקדמיה למשחק של סטלה אדלר בלוס אנג'לס הוא נדד מספר שנים בארצות הברית והציג בתיאטראות מקומיים. משך זמן רב שיחק נולטי בסרטי קולנוע דלי תקציב וסרטי טלוויזיה. הוא פרץ לתודעה בשנת 1976 כשכיכב במיני סדרה "איש עשיר, איש עני", תפקיד שבגינו גם היה מועמד לפרס אמי. הוא כיכב ב-40 סרטים, ומגוון התפקידים שביצע הפך לאחד ממאפייני הקריירה הקולנועית שלו. מבנה גופו האתלטי הפך אף הוא לסימן ההיכר שלו. על פי מסמך שבבעלות ריצ'רד דונר, במאי סרטי סופרמן, נולטי היה מועמד לתפקיד סופרמן בסרט הראשון משנת 1978, אך התפקיד ניתן בסופו של דבר לשחקן כריסטופר ריב. נולטי גם היה מועמד לתפקיד האן סולו, בקלאסיקה מלחמת הכוכבים משנת 1977, אולם בסופו של דבר קיבל את התפקיד השחקן האריסון פורד. בשנת 2012 נולטי היה מועמד בפעם השלישית בקריירה שלו לפרס האוסקר בקטגוריית פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בדרמת הלחימה "לוחם", בה שיחק בתפקיד פאדי קונלון, אביהם של לוחמי ה-MMA ברנדן (טום הארדי) וטומי (ג'ואל אדגרטון).
באוגוסט 2016 שיחק בסרט המתח "זר דופק בדלת" (Return to Sender) לצד רוזמונד פייק וראיין פיליפה.
חיים אישיים
נולטי נודע באורח חייו הפרוע. הוא נהג לשתות כמויות גדולות של אלכוהול ולצרוך סמים. קתרין הפבורן העירה לגביו שנפל שיכור בכל ביב בעיר, והוא השיב לה "יש לי עוד כמה ליפול". נטייתו לאורח חיים פרוע, הביאה לכך שבאנגלית נעשה לעיתים שימוש בשמו כתואר: "אני מרגיש קצת נולטי הבוקר" (“I’m feeling kind of nolte this morning”). בשנת 2002, לאחר שנעצר בחשד לנהיגה בשכרות, הוא פנה לגמילה, ומאז, באופן כללי, הוא מנסה לשמור על אורח חיים בריא.
נולטי הוא אביו של בראוולי קינג נולטי, אף הוא שחקן, המוכר בעיקר בתפקיד בנו החטוף של מל גיבסון בסרט כופר משנת 1996.
עליית החסידים
עליית החסידים או עליית תלמידי הבעל שם טוב היא גלי עליית החסידים לארץ ישראל בקבוצות וביחידים משנת ה'תק"ז (1747) ביניהם רבים הקשורים לרבי ישראל בעל שם טוב. את עלייה זו מציינת במיוחד שיירה המונית שבאה בשנת ה'תקל"ז (1777) והתיישבה בגליל, הייתה השיירה המשמעותית הראשונה של חסידים שהגיעה לארץ והגדולה מבין הקבוצות שהגיעו באותה תקופה.
השיירה הונהגה בראשות רבי מנחם מנדל מוויטבסק ורבי אברהם מקליסק תלמידיו של המגיד ממזריטש ממשיכו של הבעש"ט ומנתה כ-300 איש שהיוו כ-5 אחוזים מכלל היהודים בארץ ישראל באותו הזמן. רובם של העולים בעלייה זו לא היו חסידים, אלא כאלו שהצטרפו לקבוצה החסידית בדרך לארץ. בזכות עלייה זו והתשתית שיצרה חוזקו קהילות יהודיות שונות בארץ והתחזקו קשרים בין יהודי אשכנז החסידים לבין חכמי הנסתר תלמידי קבלת האר"י הספרדיים.
עליות חסידים מוקדמות
בשנת 1733 ניסה הבעש"ט לעלות אך נאלץ לשוב על עקבותיו בטרם הצליח.
כבר בחיי הבעש"ט ובשנות פעולתו העיקריות, בשנת 1740 ה'ת"ק התארגנו עליות חסידים של יחידים וחבורות שהתיישבו בגליל, בצפת ובטבריה.
כפי שמציין אברהם יערי במאמרו:
רבי אברהם גרשון מקיטוב גיסו של הבעש"ט עלה כנראה בשנת ה'תק"ז (1747), התיישב בחברון בהמשך עבר לירושלים ובה הצטרף אל ישיבת המקובלים בית אל שהוקמה על ידי ר' גדליה חיון ב-1737, ובראשה עמד החכם התימני ר' שלום שרעבי משנת 1750.
רבי נחמן מהורדנקא תלמידו של הבעש"ט עלה לארץ ישראל עוד לפני שנת ה'ת"ק, יחד עם בנו רבי שמשון חיים, אך חזר לחו"ל בהשפעת חלום שפירשו כרמז לעדיפות דרכו של הבעל שם טוב בעבודת ה' שלא על ידי סיגופים. ושוב עלה לארץ ישראל באלול ה'תקכ"ד, ערב ראש השנה ה'תקכ"ה (אוקטובר 1764), עם הקבוצה הראשונה המאורגנת של תלמידי הבעש"ט, יחד עם רבי מנחם מנדל מפרמישלן, בספינת עולי-רגל שהייתה יוצאת מדי חודש אלול מאיסטנבול שבטורקיה לעבר נמל יפו. מאז שהה בעיר טבריה. בשל המספר הקטן יחסית של העולים בעלייה זו, אין עלייה זו נמנית על ידי ההיסטוריונים כעלייה החסידית הראשונה, וכעלייה הראשונה נחשבת עליית החסידים משנת תקל"ז.
חסידות קרלין הייתה פעילה מראשיתה ביישוב בארץ ישראל. רבי יעקב בנו של רבי אהרן הגדול מקרלין, עלה לארץ ישראל בסביבות שנת 1770 והקים את הגרעין החסידי הראשון בארץ.
עליית תלמידי המגיד ממזריטש
אחת מהקבוצות של השיירה הקדימה להפליג בעונה שטרם הייתה בטוחה להפלגה. הספינה אליה הצטרפו טבעה באזור חצי האי קרים. מתוך 83 יהודים שהיו בספינה זו ניצלו רק כ-30. חלקם שבו על עקבותיהם וחלקם המשיכו בנחישות לארץ ישראל.
עלייה זו פגשה בארץ עלייה נוספת של כ־130 יהודים מצפון אפריקה, כנראה מתוניס, אף הם הגיעו באותה תקופה והתיישבו בגליל.
התיישבות
כאשר הגיעו החסידים לארץ ישראל והתיישבו בצפת המשיכו לרדוף אותם כתבי החרמות של המתנגדים מאירופה, כחלק מן הפולמוס נגד החסידות. כתבי ההתנגדות הללו עוררו את האשכנזים בארץ ישראל לרדוף את העולים החדשים, ואליהם הצטרפו גם ספרדים מארץ ישראל. עם זאת, למרות המחלוקת בין המתנגדים תלמידי הגר"א המכונים גם בשם הפרושים לבין החסידים, לא נמנעו קהילות המתנגדים שבגולה לשלוח כספים אל העולים החסידים שבארץ, בטרם עלו הפרושים אליה כ-40 שנה מאוחר יותר, כמו כן מאוחר יותר באחת מהמחלוקות בענייני חלוקת הכספים שהייתה בתוך עדת הפרושים בירושלים בינם לבין עצמם, הם מינו לבוררות והכרעה בנושא זה דווקא שני חכמים שהיו מחסידי חב"ד שבחברון.
התנגדות אליהם, הביאה לכך שבשנת 1781 חלק מן החסידים עברו מצפת להתגורר בטבריה ובשנת 1785 בשל מגפה שפקדה את צפת עברו הנותרים מן החסידים לפקיעין בה לא שרתה המגפה. בטבריה זכו החסידים לכבוד רב מידי היהודים הספרדים בני העיר. בשל הסכנה ליהודים אשכנזים לגור בירושלים, בעקבות החובות שהותיר אחריו רבי יהודה החסיד, לא התיישבו עולים אלה בה.
החסידים הרחיבו את תחום המחיה של היישוב היהודי בעיר טבריה, ואף הקימו מבנה שבו שכנו בית כנסת, דירה, ומקווה טהרה (כיום משמש המבנה את חסידות קרלין).
ב-1787 נפטר ר' מנחם מוויטבסק וההנהגה עברה אל ר' אברהם הכהן מקאליסק עד פטירתו בשנת ה'תק"ע 1810. החסידים שלחו לקהילות ישראל בגולה שליחים מדי שנה ובידם אגרות על המצב בארץ ישראל ועל חשיבות היישוב בה, השליחים אספו כספים לטובת היישוב בארץ, עודדו והדריכו את הרוצים לעלות לארץ ישראל בעקבותם. בין העולים בעקבות היישוב החסידי נמנית קבוצה של חסידי אוקריינה ופולין, בראשות ר' יעקב שמשון משיפיטובקה ואדמורים נוספים שעלו בשנת 1794. בטרם עלייתו עבר ר' שמשון אצל יהודי ארצות המזרח בשליחות החסידים שבארץ. בשנת 1798 עלה ר' זאב וולף מצ'רני-אוסטראה. ובאותה שנה בא לארץ נכד הבעל-שם-טוב רבי נחמן מברסלב אשר שהה בארץ כחצי שנה אך חזר שוב לגולה. עלייתם של דמויות בולטות אלה עשו רושם ופרסום רב בקרב בני הגולה.
מלחמות נפוליאון ומסע נפוליאון בארץ ישראל בשנת 1799 הקשו על יהודי אירופה לעלות לארץ.
ב-1801 פרצה מחלוקת רעיונית בהבנת מהות החסידות, בין ר' אברהם מקאליסק לבין ר' שניאור זלמן מלאדי מייסד חסידות חב"ד, מחלוקת זו הביאה לעזיבתם של קבוצת חסידים מטבריה לחברון וליצירת קהילת חסידי חב"ד בה. בעקבותיהם עלו חסידי חב"ד נוספים ותרמו לחיזוק משמעותי של היישוב היהודי בחברון.
על אף המחלוקת בין המתנגדים לחסידים השתתפו גם הם בתמיכה ביישוב החסידי בארץ באמצעות ארגונם רוזני וילנה, עד לעליית תלמידי הגר"א החל מ-1808 שאז העבירו את תמיכתם לבני עדתם, אך גם אחרי כן קיימו שתי הקבוצות הנ"ל שיתוף פעולה בעניינים רבים בארץ. על כך כותב יערי:
הומסטאר ראנר
הומסטאר ראנר (אנגלית: Homestar Runner) הוא אתר אנימציה פופולרי באינטרנט שנעשה בעזרת התוכנה מקרומדיה פלאש. יוצרי האתר הם שני אחים מג'ורג'יה בשם מאט ומייק צ'אפמן, הידועים יותר לגולשי האתר בשם "האחים צ'אפס".
היסטורית האתר
דמותו של הומסטאר ראנר באה לחיים ב־1996 כאשר שני הסטודנטים דאז, מאט צ'אפמן וקרייג זובל עבדו באולימפיאדת אטלנטה. באחד מימיהם החופשיים הם ביקרו בחנות ספרים ושם הם מצאו את המצב הרע של ספרי ילדים. במטרה לתקן עוול זה הם כתבו את הסיפור המקורי ההומסטאר ראנר נכנס לתחרות האדם החזק בעולם (The Homestar Runner Enters the Strongest Man in the World Contest). סיפור זה הציג לראשונה את הומסטאר, פום פום, סטרונג באד, הצ'יט ועוד דמויות שיעלמו זמן קצר לאחר מכן. ספר זה, אשר נכתב בכתב יד, היה רק השלב הראשון בהתפתחותן של דמויות מוכרות אלו.
בשנת 1999, מאט ומייק צ'אפמן (שנקראו מעתה האחים צ'אפס) התחילו ללמוד את תוכנת הפלאש וחיפשו חומר לתרגל עליו את מה שלמדו. הומסטאר היה נושא מצוין. בשנת 2000, האתר עלה לרשת. מאט צ'פמן סיפק את הקולות לדמויות הגבריות בעוד חברתו דאז ואשתו דהיום, מיסי פאלמר סיפקה את הקול לדמות של מרזיפן, ואחיו מייק צ'אפמן הנפיש את הסרטונים על המחשב.
האתר גדל בקצב איטי בהתחלה, אך בשנת 2001, כאשר האימייל הראשון של סטרונג באד שוחרר, מספר הנכנסים גדל ובמרץ 2003 עבר את הגבול של השרת שלו. כיום, מכירות המוצרים של האתר משלמות כל הוצאות האתר ובנוסף לכך גם את הוצאות המחיה של האחים צ'אפס. כדי לפקח על הצד העסקי של homestarrunner.com, האחים צ'אפס הקימו את החברה Harmless Junk, Inc. בה הם רשמו סימן מסחר על כל המוצרים, הדמויות והלוגו של האתר.
הומסטאר ראנר (Homestar Runner)
הומסטאר הוא הדמות הראשית והראשונה באתר. היא באה לעולם כאשר חבר של האחים צ'אפס התבלבל במונחי בייסבול ויצא לו השם home star-runner. כיום הומסטאר מתנהג בתפקיד הטיפש הנחמד. יש לו כוונות טובות, אך לרוב רק נכנס באמצע האירועים ומפריע. מפאת מנת המשכל הנמוכה שלו, סטרונג באד צוחק עליו פעמים רבות, אך כל שאר הדמויות נראות כמחבבות אותו. דבר זה כלל לא משנה להומסטאר מכיוון שהוא חושב שכולם חבריו, אפילו אלו הרוצים להזיק לו. הוא נמצא ביחסים סמי-רומנטיים עם חברתו מרזיפן כאשר היא מחליטה, וחברו הטוב ביותר הוא פום פום. הומסטאר הקים גם את ה"הומסטארמי" (Homestarmy). שהוא צבא המרוכב מהומסטאר, הומסר, סטרונג סאד, תמונה של בחור עם סכין גדול ומכונת פופקורן בשם פרנק בנדטו. הצבא הזה יצא עד כה למערכה אחת לכיבוש סטרונגבאדיה ונכשל באופן גורף.
מרזיפן (Marzipan)
גברת פן היא חברתו ההיפית של הומסטאר. הדמות הראשית הנקבה היחידה, והדמות הקבועה היחידה שאת קולה לא מבצע מאט צ'אפמן, אלא מיסי פאלמר, אשתו של מייק. מרזיפן היא כל מה שהיפית יכולה להיות: היא צמחונית, שרה לחיות וירקות, מפגינה נגד ובעד מטרותיה ושמה עצמה ללעג וקלס בעיני סטרונג באד. יש לה פינה משלה באתר בשם "המשיבון של מרזיפן" וגיטרה בשם קרול (או קארל, איך שהצ'יט אוהב לקרוא לה). מכיוון שהיא האישה היחידה בסביבה, הרבה מהדמויות הגבריות מצאו עניין רומנטי בה. היא עצמאית ביותר וחברה טובה של כמעט כולם, אולי חוץ מסטרונג באד והקינג אוף טאון, וכן אחת מהיחידות שסובלת את סטרונג באד.
פום פום (Pom Pom)
חברו הטוב ביותר של הומסטאר. פום פום הוא ממין של פום, מתגורר ב"אי הפום" (The Isle of Pom), וכנראה מנופח. הוא שומר חפצים אישיים על ידי שהם שוקעים בתוכו, ומדבר רק בצלילים של בועות. פום פום הוא בעצם חבר של כולם ובחור מגניב בפני עצמו. דבר זה ניתן לראות בכך שיש לו באי שלו עשרים ושבע חברות שונות. הוא היחיד כנראה בעולם הזה שיש לו טלפון סלולרי ומחשב כף יד משלו. בגרסאות מוקדמות של הדמות היה לו גם כלב בשם Trivia Time, אך רעיון זה נזנח בשלבים מוקדמים.
סטרונג באד (Strong Bad)
דמות הרשע, או לפחות כך במקור, של האתר והדמות הפופולרית ביותר בעיני הקהל. סטרונג באד הוא האח האמצעי במשפחת הסטרונג, יש לו כפפות איגרוף כידיים ומסכת היאבקות כראש. בעל הפינה הפופולרית "האימייל של סטרונג באד", כותב את הקומיקס של "טין גרל סקוואד" והגיבור הסרטי "דנג'רסק". בתחילת דרכו של האתר המטרה של הדמות הייתה להתחרות נגד הומסטאר בתחרויות שונות ולהפסיד לו, אך ככל שהזמן חלף סטרונג באד נעשה פחות ופחות רע ויותר דמות שבטוחה בעצמה ובעלת אגו גדול. סטרונג באד מאמין שיש לו השפעה עצומה על נשים וחברים רבים. אף על פי שבחורות לא מתות עליו וחבריו הטובים היחידים הם אחיו הגדול סטרונג מאוד והצ'יט, איתם הוא מתכנן מזימות התעשרות ופעולות גנבה. את סטרונג באד בדרך כלל אפשר למצוא בועט הצ'יט, עובד על מרזיפן בטלפון, צוחק על אחיו הקטן סטרונג סאד ומתעלל בהומסטאר. בזמנו הפנוי סטרונג באד שולט על מדינתו מאחורי המזבלה: "סטרונגבאדיה" (Strongbadia) המאוכלסת רק בצמיג, לבנה ותמרור עצור.
הצ'יט (The Cheat)
הצ'יט הוא חיה קטנה, צהובה ופרוותית העוזרת לסטרונג באד (כשמה;) לרמות. הצ'יט מדבר רק בקולות גבוהים ולא מובנים, אך כל שאר הדמוית מבינות אותו. האנטומיה שלו מראה שהוא בעל חוליות וששן הזהב שלו נחשבת לאיבר. מפאת גובהו הקטן, 35 סנטימטר סטרונג משמש לו כהגנה נגד הרוצים להרע לו כמו בפעמים שסטרונג באד רצה לבעוט בו. הצ'יט פועל עם סטרונג באד מכמה סיבות: ככל שהוא עושה כפקודותיו, סטרונג מביא לו עוד זכויות, כמו הזכות לשימוש כפתור ה"השקט" בשלט רחוק. סיבה נוספת קשורה לכך שסטרונג באד משלם לו בחידודי עפרונות, ומשם הצ'יט משלם בקיוסק של באבס כאשר הוא קונה דברים. הצ'יט יודע לנגן על אורגן חשמלי, עושה סרטונים גרועים בתוכנת הפלאש ונלחם בהרגל העישון שלו. הצ'יט גר בגריל של הקינג אוף טאון, למרות גודלו החיצוני הקטן הבית מאוד גדול מבפנים ויכול להכיל לפחות את הצ'יט, סטרונג באד, הומסטאר, כמה חולצות ואת המחשב iMac של הצ'יט. לעיתים כאשר הוא מתרגש או מבולבל, ראשו מתפוצץ ומשאיר את שערות ראשו שחורות.
סטרונג מאד (Strong Mad)
האח הגדול (גם מבחינה פיזית וגם מבחינה כרונולוגית) של סטרונג באד וסטרונג סאד, והחבר הטוב והמגן האנושי של הצ'יט. כפי שניתן להבין משמו, סטרונג מאד גם חזק וגם כועס. מנת משכלו נמוכה ביותר ולכן הוא גם מדבר במשפטים קצרים ורועשים ביותר. לובש בגד גוף בעל חלק אחד עם האות M מוטבעת באמצעו. כאשר סטרונג באד מצווה עליו לעשות איזו מטלה למענו בדרך כלל הפעולה של סטרונג מאוד נכשלת וסטרונג באד צריך למצוא דרכים חלופיות להשיג את מטרתו. סטרונג כל כך אוהב להגן על הצ'יט עד כדי כך שכאשר הוא נעלם, סטרונג מאד הזיל דמעה יחידה על תמונתו.
סטרונג סאד (Strong Sad)
האח הקטן של סטרונג באד וסטרונג מאד, בעל אופי דיכאוני וחיבה לבדידות. סטרוג סאד במקור תוכנן להיות הדמות הלוזרית, האפורה שאף אחד לא מחבב, אך עם השנים דמותו נעה יותר לכיוון של גיקיות. הוא אוהב משחקי לוח, יש לו בלוג, רואה סרטי פולחן, יש לו iPod והוא מנוי על כתבי עת מדעיים. בשל סלידתו מהמיינסטרים, סטרונג באד צוחק עליו רבות ואף ממציא לו כינויים רבים. סטרונג סאד לוקח את העלבונות האלו באופן אישי ומפנים אותם. הפעמים היחידות שהוא מרשה לעצמו להשתחרר הן כאשר הוא תחת השפעת קפאין או רדיו חזק. לכבוד סטרונג סאד נפתחה "תחרות חיקויי סטרונג סאד" בה מתמודדים נבחנים על מראה, כתב יד וחיקוי קולי. לסטרונג סאד יש כתב יד מושלם ורגליו הדומות לרגלי פיל נקראות "סולנדים" (Soolnds).
באבס (Bubs)
בעל הקיוסק המקומי. הדמות של באס מבוססת על בעל קיוסק אמיתי שהאחים צ'אפס הכירו בילדותם ודיבר באותו טון. באבס מגדיר את עצמו כיזם וכאיש הבונה את עצמו. כאשר משהו צריך תיקון, באבס הוא האיש הנכון. חלק מעיסוקיו מעורערים בחוקיותם ודבר זה ניתן לראות כאשר הוא השמיד וניסה למכור מוצרים אשר כתוב עליהם ראיות A ו-B. באבס הוא גם בנוסף להכל רקדן מצוין.
המאמן זי (Coach Z)
במקור מאמן הספורט של החבורה, אך כיום חובב היפ הופ ובחור מוזר. המאמן זי נקרא על שם קרייג זובל, החבר של האחים צ'אפס ואחד מהכותבים הראשונים לאתר. יש לו מבטא מצפון המערב תיכון בארצות הברית ובעיה קשה עם ממילים בעלות הצליל של O (לדוגמה: job - jorb). בכל ליל כל הקדושים המאמן זי מתחפש לזמר היפ הופ שונה והוא גם כל כך אוהב את הז'אנר עד שהוציא עד כה שני שירים: "These Peoples Try To Fade Me" ו-"Hip-Hop Dance". כאשר יש למישהו בעיה, המאמן זי יוכל לתת עיצה ולעזור, אך לרוב הוא פשוט יגיד ש"אסור לך פשוט להתפרץ לשער" וינסה להתאים את המשפט לבעיה הספציפית הזאת. הוא כל כך טוב לב עד שכאשר הוא בכל זאת רוצה לצחוק על מישהו, הירידה לא מצליחה לו.
הקינג אוף טאון (The King of Town)
הקינג אוף טאון הוא השליט היחיד של "פרי קאונטרי, יו.אס. איי" (Free Country, USA), אך לאף אחד לא אכפת. הקינג הוא גרגרן ויהיה מוכן לאכול כמעט הכול חוץ מאפונה, ואף נצפו מקרים בהם אכל נייר טואלט ודאודורנט. אך למרות הכל, הוא תמיד יעדיף חמאה כתוספת על כך מאכל, במיוחד מותכת. במקור הדמות תוכננה להיות האבא של מרזיפן, אך רעיון זה נזנח במהרה אף על פי שבמוזיאון האתר עדיין שמור דף דמויות בו רשום הפרט הזה. הקינג אוף טאון מעסיק את הפופסמית' מסיבות שהוא לא רוצה לפרט.
הומסר (Homsar)
הדמות הראשית החדשה ביותר והמשונה ביותר. מקורה בניסיון לכתוב הומסטאר באימייל מספר שתיים שסטרונג באד קיבל. השולח רצה לבקש מסטרונג באד להרוג את הומסטאר אך הוא כתב בטעות "הומסר," אך סטרונג באד המשיך עם השגיאה והרג את ה"דמות" הומסר. האחים צ'אפס כנראה אהבו את הדמות כל כך שקידמו אותה לראשיות. הומסר מדבר במשפטים מבולבלים ולא מובנים, אף על פי שהם נכונים דקדוקית. לרוב הוא מופיע רק בקטעים הסמויים בסרטונים. סטרונג סאד הוא חברו היחיד ולכובע שלו יש נטייה להתעופף במהלך הדיבור ולנחות ברכות על ראשו בחזרה. גם כאשר הומסר ניצב הפוך. לאחרונה הומסר מככב בתוכנית ילדים משלו בשם Whaddya Know, Haddi-Man?
הדמויות המשניות
במהלך החיים של הסדרה נפתחו עוד ועוד "מיני סדרות" עם דמויות שונות ומגוונות, העושות פרודיה על צדדים מסוימים בתרבות הפופ האמריקאית.
טין גרל סקוואד (Teen Girl Squad)
קומיקס סכמתי ואבסטרקטי מפרי עטו של סטרונג באד על עלילות ארבע בנות בנות 14 עד 19. כול הדמויות מדובבות בידי סטרונג באד:
סוויט קאפין קייקס (Sweet Cuppin' Cakes)
"סדרת" טלוויזיה מוזרה המתרחשת בעולם מוזר עוד יותר עם דמויות כמו:
סרטונים ישנים (Old Timey)
רוב הדמויות באתר לפעמים מופיעות בסרטונים מתקופת שנות ה-30 בארצות הברית, בעיקר בשנים בין 1933 ל-1936, ועושים פארודיה על סרטים אילמים וסרטים בשחור לבן.
20X6
כאשר שאלו את סטרונג באד איך הוא יראה בסרט מצויר יפני הוא יצר עולם עתידי שלם בתקופה של 20X6 העושה פארודיה על מאנגה, אנימה ומשחקי מחשב עתידניים כמו מגה מן.
פזנטרי (Peasantry)
ממלכת פזנטרי היא ארץ מלאה אבירים, קשתים איכרים (peasants) וכן כמה יצורים מיתולוגיים כדרקונים ומפלצות. השם בא מממלכת Daventry שבמשחק King's Quest של חברת סיארה. כמה דמויות מפתח בממלכה באו מראשו של סטרונג באד, ועובדו לדמויות משחק על ידי חברת ווידלקטריקס.
הסרטונים
באתר של הומסטאר ראנר ישנם כמה וכמה סוגי סרטונים כמעט קבועים ולכל אחד יש מבנה והגדרה מיוחדת לו.
האימייל של סטרונג באד (Strong Bad Email)
הפינה הפופולרית ביותר באתר בה סטרונג באד עונה למכתבי מעריצים. עד כו יצאו יותר ממאה ושלושים אמיילים שונים, מארז DVD מהודר עם מאה האימיילים הראשונים ועוד DVD עם אימיילים מאה ואחד עד מאה ושלושים ודמויות רבות כמו טרוגדור וטין גרל סקוואד שמקורן באימיילים מסוימים.
כל אימייל מתחיל בשירון קטן שסטרונג באד משלב בו את המילה "Email" וממשיך בקריאת האימייל שקיבל בזמן שמדגיש כל טעות כתיב ודקדוק קיימות. הרבה משערים שהמעריצים שולחים לו אימיילים עם שגיאות רק כדי שסטרוג באד יצחק עליהם. לאחר קריאת האימייל וסיפור בדיחות על שם השולח, סטרונג באד ממשיך לענות על האימייל ובדרך כלל לא עונה במדיוק על השאלה שנשאלה. לדוגמה: כאשר שאלו אותו מדוע הקינג אוף טאון מעסיק את הפופסמית', סטרונג באד ענה למה הקינג בכלל לא פופולרי. בדרך כלל כמה זמן לאחר שסטרונג באד כותב על המחשב שלו, הסצנה נחתיכת למקום אחר בה עוד דמויות מופיעות. לאחר הסצנה המרכזית, חוזרים למחשב וסטרונג באד מסיים את האימייל ומדפיס נייר עליו אפשר ללחוץ ושלוח לו אימייל.
המשיבון של מרזיפן (Marzipan's Answering Machine)
אחת מהפינות היותר וותיקות באתר, אך בעלת רק שנים עשר פרקים.
כל פרק מתחיל בהודעת הפתיחה שמרזיפן משאירה על המשיבון שלה, וממשיך בחמש עד עשר הודעות ששאר הדמויות משאירות כאשר היא לא עונה. כל פרק יש לפחות שיחה אחת מסטרונג באד בה הוא "עובד" על מרזיפן בצורה גרועה ובוטה. הרבה מהפרקים יצאו בסביבות סרטונים אחרים ולרוב מכילים דמויות משם, כגון כאשר "הת'ניקאמן" (The Thnikkaman) השאיר לה הודעה זמן כצר לאחר שהופיע באימייל של סטרונג באד.
נוצר על ידי הצ'יט (Powered by The Cheat)
סרטונים אקראיים שהצ'יט יוצר על המחשב דמוי iMac שלו "Tangerine Dreams" בתוכנת הפלאש. הסרטונים הם פארודיה על סרטוני הפלאש הגרועים שמסתובבים באינטרנט.
הסרטונים מציגים את הדמויות באתר כציורים גרועים ועם חיקוי גרוע של עצמם. בזמן שאת הקולות הרגילים של הדמויות עושים מאט צ'אפמן ומיסי פאלמר, את הקולות לסרטונים של הצ'יט עושה מייק צ'אפמן, אחיו של מאט. ברוב הסרטונים שהצ'יט יוצר הוא בדרך כלל זוכה איזה פרס או שנראה כמליונר מצליח. הצ'יט אחראי על עשיית הרבה מהווידאו קליפים שבאתר, כמו כן גם ללהקות אמיתיות לדוגמת They Might Be Giants וThe Skate Party.
סרטוני בובות (Puppet Stuff)
מפני שהסרטונים האלו מתרחשים בעולם האמיתי, לפעמים האחים משלבים גם בני משפחה וחברים בסרטים האלו כמו את אחייניתם, They Might Be Giants ולפעמים את עצמם. ב-DVD של מאה האימיילים הראשונים של סטרונג באד נוספו קטעי בובות שירדו בעריכה, וכן בכל הופעה פומבית במכללות ברחבי ארצות הברית הם מביאים את הבובות ועושים איתן חיקויים על המקום.
סרטוני חג
כאשר התחיל האתר, נקבעה מסורת מסוימת בקשר לחגים. בכל ליל כל הקדושים האמריקאי, כל הדמויות מתחפשות לשחקנים, זמרים, אמנים, סמלים או לדמויות מצוירות אחרות לכבוד החג ויוצאות לעסוק במנהגים אמריקאניים טיפוסיים לחג זה כגון יציאות ל"ממתק או תעלול", או סיפור סיפורים מפחידים. בסוף כל סרטון כזה כל הדמויות מתאספות ואפשר לבחון מקרוב למה כל אחת התחפשה.
מסיבות דתיות ומהסיבה שבהומסטאר צופים בכל רחבי העולם, בעולם הזה לא חוגגים את חג המולד הנוצרי, אלה במקומו חוגגים ב-25 בדצמבר את דצמברווין (Decemberween) בו מחלקים מתנות אחד לשני ומעמידים עצי אשוח בבתים. ההיסטוריה של דצמברווין מסובכת וכוללת מלאך, "דוקטור קריסמס" (Dr. Christmas), שני קובי בראיינט ומלח בשם "ארצ'יבלד" (Archibald).
חגים נוספים בעולם של הומסטאר:
המוזיקה
הרבה שירים מקורם באימיילים שסרטונג באד עשה, לדוגמה כמו השיר של טרוגדור, "הצ'יט לא מת" (The Cheat is Not Dead), "ההמנון של סטרונגבאדיה" (Strong Badia National Anthem), "המערכת נפלה" (The System Is Down), השירים של סרטי דנג'רסק, השירים מהמונטאז' שלו והשיר SBEMAIL! שבנוי בבמילה אחת מכל 130 האימיילים שקדמו לו. באימיילים יש גם לעיתים ג'ינגלים של חברות מדומות, שירים קצרים הצוחקים על ז'אנר ספציפי (כמו שירי הגל החדש הבריטים עם ה"להקה" West Is Lip) ומוזיקת רקע.
כמה להקות נוצרו בעולם של הומסטאר. הראשונה היא"לימוזין" (Limozeen) שסגנונה, גלאם מטאל, נשמע בשירים כמו Because It's Midnite ו-Nite Mamas. את כל חברי הלהקה משחקים האחים צ'אפס וחבריהם בזמן ששמים על עצמם פיאות בלונדיניות ארוכות ובגדים קרועים. ללהקה הייתה סדרה אנימציה בשם Limozeen: "but they're in space!", אבל זו בוטלה אחרי הפרק הראשון. להקה נוספת היא Taranchula שנשמעת בסגנון מטאליקה ויש לה כיום רק שיר אחד: Moving Very Slowly.
משחקים
בנוסף לסרטונים השונים ולחלק המוזיקלי של האתר, ישנם גם יותר מעשרים משחקים שונים ומגוונים באתר. המשחקים הראשונים היו פשוטים לגמרי, כמו פשוט לפתוח עוגיות מזל או לעצב להומסטאר ראנר שיער חדש. ככל שנוספו עוד משחקים ניתן היה לראות את ההשפעה של האחים ממשחקי חברת אטארי הישנים ומהמשחקים ל-SNES ואיגדו כל המשחקים האלו תחת החברה הפיקטיבית: ווידלקטריקס (Videlectrix). כיום האחים צ'אפס נעזרים באשף משחקי הפלאש ג'ונת'אן הוו (Jonathan Howe) העוזר להם בכתיבת הקוד למשחקים וכן חיבר את המוזיקה למשחק סטינקומן 20X6 ולטריילר של פאזנטס קווסט הסרט. המשחקים החדשים באים בסגנונות רבים הכוללים משחקי פלטפורמה, הרפתקאות, מרוצים, טקסט, וקטורים ועוד.
החלקים הסמויים (Easter Eggs)
חלק אינטגרלי באתר וברובם הגדול של הסרטונים, הם החלקים הסמויים. החלק הסמוי הראשון באתר היה באימייל מספר שש, depressio, בו ניתנה כתובת האימייל של סטרונג סאד. הודעות שנשלחו לכתובת קיבלו בתגובה כתובת אתר סודית בה היה יכול לראות קטעים מעברו של סטרונג סאד. לאחר כמה זמן הפסיקו האחים צ'אפס לשלוח את הכתובת והקטעים צורפו לאימייל אחר, website.
יש באתר כמה סוגים של חלקים סמויים:
מכיוון שהסרטון נעשה בעזרת תוכנת פלאש, לחיצה על מקש ה-TAB במקלדת תראה ריבוע צהוב המקיף אזורים עליהם אפשר ללחוץ.
ראלף ניידר
ראלף ניידר (באנגלית: Ralph Nader; נולד ב-27 בפברואר 1934) הוא עורך דין אמריקאי ופעיל פוליטי שעסק במגוון רחב של סוגיות, בהן זכויות צרכנים, פמיניזם, אנושיות, איכות הסביבה וממשל דמוקרטי.
ניידר הוא מבקר נחרץ של התאגידים בארצות הברית ונודע בארצות הברית בשנות ה-60 בביקורתו על תעשיית הרכב ומאבקו בג'נרל מוטורס. הוא גם ביקורתי כלפי מדיניות החוץ האמריקאית בעשורים האחרונים, אותה הוא רואה כמנוגדת לערכי היסוד של הדמוקרטיה וזכויות האדם. הוא היה מעורב בהקמתם של ארגונים חוץ-ממשלתיים כגון ארגון "האזרח הציבורי", ומספר קבוצות מחקר לתועלת הציבור, בהן MYPIRG (ארגון סטודנטים אקטיביסטי). בפעילויותיו תרם להקמתם של ארגונים ממשלתיים רבים, כגון הסוכנות להגנת הסביבה, הארגון לבטיחות תעסוקתית ופיקוח הבריאות.
ניידר התמודד ארבע פעמים לנשיאות ארצות הברית: ב-1996 כמועמד עצמאי שנתמך על ידי מפלגות ירוקות שונות, ב-2000 כמועמד המפלגה הירוקה של ארצות הברית, ושוב (ב-2004 וב-2008) כמועמד עצמאי. בבחירות 2000 סיים במקום השלישי לאחר שגרף שיעור של 2.74% מן הקולות, שרובם באו מקרב אנשי שמאל. התמודדותו במערכת בחירות זו נחשבת על ידי דמוקרטים רבים כמה שגרם להפסד של אל גור לג'ורג' בוש, לאור ההפרש הזעום בו זכה בוש בפלורידה ובניו המפשייר, כך שקולותיו היו עוברים לגור ומעניקים לו ניצחון. ביתר ניסיונותיו זכה לשיעור תמיכה נמוך יותר ולהתמודדותו לא הייתה השפעה ממשית.
הירחון האמריקאי "The Atlantic Monthly" דירג את ניידר במקום ה-96 ברשימת מאה האמריקאים המשפיעים ביותר בכל הזמנים, בציינו: "(בשנות ה-60) הוא הפך את המכוניות בהן אנו נוהגים לבטוחות יותר; שלושים שנה מאוחר יותר הוא הפך את ג'ורג' בוש לנשיא".
קורות חייו
ראלף ניידר סיים בהצטיינות יתרה תואר ראשון באוניברסיטת פרינסטון ב-1955 ותואר במשפטים מאוניברסיטת הרווארד ב-1958. הוא שירת בצבא ארצות הברית במשך שישה חודשים בשנת 1959 ולאחר מכן החל לעבוד כעורך דין בהרטפורד שבקונטיקט. בין 1961 ל-1963 הוא לימד היסטוריה וממשל באוניברסיטת הרטפורד. ב-1964 עבר ניידר לוושינגטון הבירה, שם עבד אצל עוזר שר העבודה דניאל פטריק מויניהאן.