cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אבן קיים אלג'וזיה
יצירות
יצירת המופת המפורסמת ביותר של אבן קיים היא "מדארג' אל-סאלכּין" (مدارج السالكين), יצירה שמהווה למעשה פרשנות עמוקה ונרחבת על הספר מַנאזִל א-סַאִירין ( منازل السائرين) שנכתב על ידי המורה הרוחני של אבן קיים, האימאם עבד אללה אנצארי הסופי, אותו כינה אבן קיים שייח' אל-אסלאם.
אבן קיים כתב כ-98 ספרים וטקסטים אחרים, ומהם:
מרגיט אנה
ביוגרפיה
מרגיט אנה נולדה במשפחה יהודית כבתם של יוז'ף זיכרמן, קצין אחוזה חקלאית ושל אילונה אלפנט. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטה לאמנויות יפות בשנת 1936, המאסטר שלה היה הצייר יאנוש וסארי. היא ארגנה את תערוכת האוסף הראשונה שלה עם בעלה, אימרה אמוש במוזיאון ארנסט בשנת 1936. מאותה השנה, המקום העיקרי של עבודתם היצירתית של בני הזוג היה בסנטנדרה. הם ביקרו בפריז בשנת 1937, שם פגשו את האמנות של מארק שאגאל, שעשתה רושם עמוק על שניהם.
בשנים 1945- 1948 באולם התצוגה בבית הספר האירופי הציגו את עבודותיה. משנת 1949 הועברה לרשימת האמנים האסורים לתצוגה ואחר כך עברה לקטגוריה "נסבלת" משנות ה-60 של המאה ה-20. בשנים אלה הופיעה אמירתה האמנותית כטרגית נאיבית וילדותית. בשנת 1970 היא יצרה את הפואטיקה הציורית שלה של ציורי שמן / בד על בסיס קולאז'ים. היא יצרה גם עבודות ראויות לתשומת לב בתחום הגרפיקה.
מרגיט אנה הותירה אחריה יצירה עשירה, מטמורפוזה של סגנונות רבים של המאה ה-20 ( אקספרסיוניזם, סמבוליזם, סוריאליזם, אמנות מופשטת) בציוריה לא זר ההומור, הגרוטסקה, וההומור השחור.
מאז 1984 ניתן לצפות ב"אוסף אימרה אמוש - מרגיט אנה" בבניין מוזיאון עצמאי בסנטנדרה. מרגיט אנה העשירה את האוסף גם בתרומה.
קארי לוול
קארי לוול (באנגלית: Carey Lowell; נולדה ב-11 בפברואר 1961) היא שחקנית אמריקאית, שבעברה הייתה גם דוגמנית.
שנותיה הראשונות
לוול נולדה בהנטינגטון, ניו יורק ובילתה חלק גדול מילדותה בטיולים עם אביה, ג'יימס לוול, שהיה גאולוג. מיד אחרי התיכון היא חתמה על חוזה דוגמנות בסוכנות פורד. היא דיגמנה עבור לקוחות כמו ראלף לורן וקלווין קליין, לפני שפנתה למשחק. לוול למדה באוניברסיטת קולורדו. היא למדה לתואר בספרות באוניברסיטת ניו יורק, אבל לא השלימה את התואר שלה בגלל קריירת המשחק התובענית שלה.
קריירה
תפקידיה הידועים ביותר של לוול כוללים את גילומה של נערת בונד, פאם בובייה, בסרט ג'יימס בונד "רישיון להרוג" (1989). ועוזרת התובע המחוזי ג'יימי רוס בדרמת הטלוויזיה "חוק וסדר", דמות שנכנסה מחדש לנעליה בסדרת ההמשך חוק וסדר: משפט וצדק.
חייה האישיים
לוול התחתנה שלוש פעמים. נישואיה הראשונים היו לצלם האופנה ג'ון סטמבר, לו הייתה נשואה בשנים 1988-1984.
היא הייתה נשואה לשחקן גריפין דאן. בשנים 1995-1989, ממנו יש לה בת, חנה דון, שנולדה באפריל 1990.
לוול נישאה לשחקן ריצ'רד גיר ב-9 בנובמבר 2002 אחרי שיצאו מספר שנים. לזוג בן, הומר ג'יימס ג'ים גיר שנולד בפברואר 2000, וקרוי על שם אביו של גיר. המשפחה התגוררה בניו יורק. ב-2013 הזוג התגרש. לוול, בדומה לגיר, תומכת בשימור התרבות של טיבט ומתרגלת בודהיזם טיבטי.
ZIP (פורמט)
ZIP הוא פורמט קובץ המשמש לשמירת ארכיון, כלומר קובץ אשר יכול להכיל מספר רב של קבצים, בצורה דחוסה. הפורמט של ZIP תומך במספר אלגוריתמים לדחיסה. הפורמט הופיע לראשונה בשנת 1989 בתוכנת PKZIP לסביבת DOS, אולם מאז הופיעו מימושים רבים אחרים שלו. מיקרוסופט כללה ב-Microsoft Windows תמיכה מובנית ב-ZIP מאז 1998. נוסף על כך, קיימים מימושים רבים לפורמט, בהם WinZip לסביבת חלונות, Info-ZIP החופשי לסביבת יוניקס ועוד. הוא הפך לחלק מתקנים רבים, כגון JAR (ארכיון Java).
קובצי ZIP מסתיימים בדרך כלל בסיומת הקובץ, ובתקן MIME הוא מזוהה כ-.
שגרירות אינדונזיה בבייג'ינג
שגרירות הרפובליקה של אינדונזיה בבייג'ינג (באינדונזית: Kedutaan Besar Republik Indonesia di Beijing Chinese, בסינית: 印度尼西亚共和国驻华大使馆) היא הנציגות הדיפלומטית של הרפובליקה של אינדונזיה ברפובליקה העממית של סין. השגרירות מאומנת גם למונגוליה. אינדונזיה מחזיקה בשלושה קונסוליות בסין, הכפופות לשגרירות: גואנגג'ואו, הונג קונג, ושאנגחאי. השגריר האינדונזי הראשון בסין היה ארנולד מונונטו (1953–1955). השגריר הנוכחי, ג'אוהארי אורטמנגון, מונה על ידי הנשיא ג'וקו וידודו ב-20 בפברואר 2018.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין אינדונזיה לסין נוסדו ב-13 באפריל 1950. ממשלת אינדונזיה מינתה את איסק מהדי משגרירות אינדונזיה בבנגקוק לבייג'ינג כדי להקים נציגות דיפלומטית. מהדי מונה אז לממונה על היחסים עד הגעתו של השגריר האינדונזי הראשון בסין, ארנולד מונונטו.
לאחר יותר מ-20 שנה של ניתוק, הודיעו אינדונזיה וסין ב-23 בפברואר 1989, כי שתי המדינות יחדשו את היחסים הדיפלומטיים ביניהם. הצהרה זו הוכרזה לאחר פגישה בין הנשיא סוהארטו ושר החוץ הסיני צ'יאן צ'ין בטוקיו, יפן, במהלך הלווייתו של הקיסר הירוהיטו. ב-3 ביולי 1990, הודעה משותפת שנחתמה בבייג'ינג קבעה כי ההתחלה מחדש הרשמית של היחסים הדיפלומטיים תחל ב-8 באוגוסט 1990. השגריר האינדונזי הראשון בסין לאחר תחילת היחסים היה אבדוררחמן גונאדירדג'ה (1990–1994).
הנציגות הראשונה בשנות ה-50 שכנה ברובע דונגצ'נג בבייג'ינג. לאחר חידוש היחסים ב-1990, מוקמה השגרירות ברובע צ'אויאנג. ביולי 2004 עברה השגרירות למיקומה הנוכחי בדונגז'ימנוואי דאג'י.
סאלי (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
You'll Always Find Your Way Back Home
You'll Always Find Your Way Back Home (בתרגום לעברית: תמיד תמצאו את הדרך חזרה הביתה) הוא שיר קאנטרי-פופ מהסרט "האנה מונטנה: הסרט" משנת 2009, המבוסס על הסדרה "האנה מונטנה" ששודרה בערוץ דיסני החל משנת 2006 עד שנת 2011. את השיר מבצעת מיילי סיירוס, המגלמת את דמותה של האנה מונטנה. את השיר כתבו טיילור סוויפט ומרטין ג'ונסון. לשיר זמינה גרסת קריוקי בסדרת הקריוקי של הפסקול. משמעות השיר אומרת שלא משנה מה יקרה תמיד האדם יחזור לשורשים שלו.
השיר זכה להצלחה בגלל השימוש בו בסרט. שיא השיר הוא במצעד הפזמונים "קנדה הוט 100" בו הוא היה מספר 36. לשיר נוצר קליפ שהופץ בהוצאה הביתית של הסרט.
פיתוח
טיילור סוויפט הייתה מעורבת בהפקה המוזיקלית של הסרט כאשר יוצרי הסרט ביקשו ממנה אישור להשתמש במוזיקה שלה. סוויפט הסכימה והיא הופיעה עם השיר "Crazier" בסרט, בנוסף היא כתבה שירים לסרט עם להקת בויז לייק גירלז ומרטין ג'ונסון. בריאיון לערוץ MTV, ג'ונסון תיאר את העבודה עם סוויפט כמדהימה. הוא אמר שהיא אחת מהכותבות המוכשרות שעבד איתן, ושבשביל נערה כל כך צעירה, היא מאוד יצירתית ומוקפדת.
השיר משמש כשיר הסיום של הסרט, כאשר סיירוס מבצעת אותו בתור האנה מונטנה על הבמה במופע גיוס כספים כדי להציל את עיר הולדתה. בסצנה של השיר הופיעו יותר מ-2,000 ניצבים.
קליפ
קליפ לקידום השיר צולם במהלך הסרט. הקליפ מתחיל כשסיירוס והרקדנים שלה מופיעים על במה. סיירוס לבושה כמו האנה מונטנה בחליפה עסקית. כשסיירוס התחילה לשיר, היא והרקדנים עשו כוריאוגרפיה מורכבת. לאחר מכן משולבים קטעים מתוך הסרט, ביניהם הורדת הפאה של האנה והפגישה של מיילי עם טארביס ברודי, אהובה בסרט ששיחק לוקאס טיל. באמצע הקליפ, סיירוס והרקדנים יוצאים מהבמה דרך דלת אחורית וחוזרים עם בגדים מערביים. ככל שהקליפ מתקדם, רואים שמיילי מתעוררת ומבינה שהכל היה פשוט חלום.
תיכון חוגים
תיכון חוּגים הוא בית ספר על יסודי שש-שנתי בחיפה הכולל חטיבת ביניים וחטיבה עליונה והוא מהווה אחד מבתי הספר הוותיקים ביותר בחיפה. נכון לשנת תש"ף, לומדים בבית הספר 1,250 תלמידים.
לבית הספר מגיעים תלמידים מארבעה בתי ספר יסודיים עיקריים: אילנות (כרמל מערבי), דוד ילין (מרכז הכרמל), הרצל (כרמליה) וליאו בק (יסודי בהדר).
הקמת בית הספר
בית הספר נוסד ביולי 1934 בהדר הכרמל. בין מייסדיו נמנו יאיר כ"ץ, אשר שימש מנהלו הראשון של בית הספר, ואשתו אלן.
היוזמה להקמת בית הספר הגיעה מצידה של קבוצת הורים יוצאי גרמניה בראשות מר טיפנטל, אשר ביקשו ליצור מסגרת לימודית בהוראת השפה העברית והקניית ערכי תרבות וחברה ישראליים עם ערכים תרבותיים של יוצאי מרכז אירופה.
הלימודים התנהלו בקבוצות לימוד קטנות (חוגי לימוד), ועם השנים התפתחו אלה לכיתות לימוד מלאות. חוגי הלימוד הקטנים הללו הם המקור לשם בית הספר - "חוגים".
תחילה התקיימו הלימודים במרפסת בית מגורים ברחוב מסדה 17, בביתה של הבוטנאית רות קופל, אך עם הגידול במספר התלמידים בית ספר עבר לבית אתין (רח' ברזילי 9), אחר כך אל בית חכים (רח' הרצליה 30).
התפתחות בית הספר
ב-1941 קיבל בית הספר הכרה מטעם מחלקת החינוך של הוועד הלאומי. באותה שנה סיים מחזור הבוגרים הראשון (תש"ב). בית הספר היה בראשיתו בית ספר יסודי וצמח להיות בית ספר 12 שנתי.
ב-1944 השתמש ארגון ההגנה במבנה בית הספר לקיום אימונים ליליים. בית הספר תרם למאבק המדינה לעצמאות כך שבמאי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, גויסו תלמידי י"ב לצה"ל.
בסוף שנות ה-40 החלו תכנונים למעבר של בית הספר למבנה קבע ברחוב ישורון 14 (שמו של הרחוב שונה לרחוב יאיר כ"ץ לאחר מותו של המנהל הראשון של בית הספר), המבנה החדש תוכנן בידי האדריכל יוחנן רטנר. בסוף שנת 1949 עם הקמת הקומה הראשונה במבנה החל מעבר הכיתות הראשונות לכרמל, המעבר הסתיים בשנת 1959 עם סיום הקמתו של המבנה הראשי.
באמצע שנות ה-50 מונה ד"ר יוסף גולדשטיין למנהל חטיבת היסוד. במהלך שנות ה-60 עם סגירת כיתות היסוד נהפך בית הספר לשש שנתי החל מכיתות ז' ועד י"ב.
בשנות ה-80 עבר בית הספר לבעלותה של עיריית חיפה.
בין מורי בית הספר לדורותם היו פרופ' מרדכי זר-כבוד ופרופ' ברוך קורצווייל.
ב-15 בדצמבר 2021 זכה בית הספר בפרס החינוך למעורבות חברתית בתקופת הקורונה. הפרס ניתן מטעם הנהלת ארגון המורים העל יסודיים על מצוינות חברתית לשנה״ל תש״ף-תשפ״א.
הקמת המבנה החדש
ב-2017 החל להיבנות מבנה בית הספר החדש ברחוב ליאון בלום 9, בסוף אפריל 2019 עברו התלמידים וצוות בית הספר למבנה החדש.
ב-2019 החליטה עיריית חיפה להנציח את רחל מתוקי, מנהלת מחוז חיפה במשרד החינוך, על ידי קריאת בית הספר על שמה.
לאחר ההחלטה והמעבר למשכן החדש הוגשה עתירה לבג"ץ על ידי בוגרי בית הספר כדי לא לשנות את שמו ובזאת למחוק את מורשת העבר של המייסדים.
לאחר קבלת פסק דין של בית המשפט העליון נקבע ששם בית הספר יישאר - תיכון עירוני "חוגים", בניין חטיבת הביניים ייקרא על שמה של רחל מתוקי ובניין החטיבה העליונה ייקרא על שמם של המייסדים, יאיר ואלן כ"ץ.
יאיר כ"ץ (1904–1964)
נפטר בשנת 1964, בשנת 1966 הוסב חלק מרחוב ישורון לרחוב יאיר כ"ץ.
אלן רעיה כ"ץ (1912–1995)
נולדה ב-1912 בקרלסרוהה, גרמניה, חברה בתנועת הנוער הציוני "קדימה". החלה בלימודי הרפואה בפרייבורג, ולנוכח יישום המדיניות האנטי יהודית קטעה לימודיה ועלתה ארצה ב-1933. לפרנסתה עבדה במשק בית תוך לימוד השפה העברית. כשנה לאחר מכן נישאה למורה שלה לעברית, יאיר. עם הקמת בית הספר ב-1934 שימשה בכל תפקיד נדרש, במיוחד בקליטתם של התלמידים החדשים ובסיוע להוריהם. לצד בעלה, מנהל בית הספר, הייתה אלן חברת הנהלה, מזכירה פדגוגית, גזברית, אחות ויועצת חינוכית של בית הספר עד צאתה לגמלאות ב-1978.
לצד העשייה הפדגוגית בלטה בפעילותה ההתנדבותית בארגון ההגנה, בהעלאת עולים מהמחנות בקפריסין, בבתי החולים בתקופת המלחמה, במד"א, בער"ן, ביע"ל וביחידה לגישור פערים באוניברסיטת חיפה.
בשנת 1992 הוענק לה תואר "יקירת העיר חיפה". ב־1995 נפטרה.
טכסנאבאקספורט
טכסנאבאקספורט (ברוסית: АО «Техснабэкспорт»; ידועה בשמה הבינלאומי: TENEX) היא חברת הסחר של רוסאטום הפועלת מחות לרוסיה ומספקת מוצרי מחזור דלק גרעיני שפותחו על ידי ארגוני תעשיית הגרעין הרוסית תחת הסימן המסחרי TENEX.
החברה היא אחת היצואניות המובילות בעולם של מוצר אורניום מועשר ושירותי העשרת אורניום. TENEX מספקת חלק ניכר מדרישות שירותי העשרת האורניום לכורים גרעיניים מהמערב. מאז שנת 2015, TENEX משמשת כתשלובת בתעשייה של מכירות בינלאומיות של מוצרי עזר, עבודות ושירותים עורפיים בתחום ניהול דלק גרעיני ופסולת רדיואקטיבית והשבתה בטוחה של מתקני גרעין וקרינה. נפח תיק הזמנות הייצוא המורכב עד 2030 בעל שווי של 20 מיליארד דולר. החברה מרחיבה ללא הרף את רשת המסלולים למשלוחי מוצרי תעשייה גרעינית, מגוונת רכזות משלוחי ייצוא, עובדת על פיתוח צי ציוד תחבורתי משלה, רישוי ותמיכה במכס. החברה יכולה להעניק שירותים לוגיסטיים של הובלת מוצרי אורניום ללקוחות צד ג' דרך נתיב התחבורה במזרח הרחוק.
שרבובוניים
שרבובוניים (שם מדעי: Leiognathidae) היא משפחת דגים שוכני ים מתת-סדרת דמויי-דקר שבסדרת הדקראים. הם חיים בימים רדודים במי האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט, אף שכמה מינים היגרו לים התיכון ומהווים דגי מאכל, מהם יוצרים את המנה bagoong.
טכסנאבאקספורט
היסטוריה
בשנת 1949 הוקמה קבוצת עבודה במסגרת חברת Technoexport" של המשרד לסחר חוץ של ברית המועצות. קבוצת העבודה, שמנתה 10 אנשים, התמקדה בארגון אספקה למפעלי כריית אורניום שנבנו במדינות מזרח אירופה על ידי ברית המועצות. בשנת 1952 שימשה קבוצת העבודה כפלטפורמה ליצירת המשרד לאספקת אחזקה, שעבד עם תאגיד המניות הסובייטי-גרמני ויסמוט, מכרות יאצ'ימוב בצ'כוסלובקיה, קוורציט ברומניה, קוארסקיה קופאלניה בפולין וחברת הכרייה הסובייטית-בולגרית. בשנת 1955, במהלך ארגון מחדש של Technoexport, הועבר המשרד לאספקת אחזקה לאחריות האיגוד לסחר החוץ "Mashinoexport". גידול במגוון המוצרים המסופקים, יחד עם ייבוא אורניום הולך וגדל, העלו את בעיית ההרחבה של המשרד והענקת מעמד של ארגון עצמאי למכירות זרות.
שרבובוניים
מאפיינים
אלו דגים קטנים בעלי גוף מוגבה ודק וצבעם כחול כסוף. יש להם עיניים מגודלות ופיות קטנים המשמשים ללקיטת חסרי חוליות קטנים. הסנפיר הגבי מעוטר בקוצי סנפיר היוצרים מפרש עד לזנב וגם סנפיר השת בעל קוצי סנפיר דומים. אורכם עד 28 ס"מ. בתוך גרונם יש להם איברים זוהרים בתוך גרונם המאירים בידי חיידקים מיוחדים החיים שם.
טכסנאבאקספורט
היסטוריה
ב-17 ביולי 1963 הוקמה לשכת הייצוא/יבוא של טכסנאבאקספורט (TENEX) על פי הוראה מספר 1477 של מועצת השרים של ברית המועצות. בנוסף לאספקת ציוד לחברות כריית אורניום במזרח אירופה ולחולל תשלומים וסליקה עבור ייבוא אורניום לתוך ברית המועצות, החברה הוזמנה כדי לייצא ולייבא אדמה נדירה, נדיר, ועל מתכות עקשניות, רדיואקטיבי איזוטופים יציבים, מייננת ממקורות קרינה, ציוד בקרה ומדידה, ציוד מאיץ ורנטגן. בשנת 1975 אורגנה מחדש הלשכה לייצוא / ייבוא של All-Union Techsnabexport. פעילותה העיקרית הייתה מתן שירותי העשרת אורניום ללקוחות זרים.
בשנת 1988 הועברה לאחריות המשרד לבניית מכונות בינוניות (כיום, התאגיד הלאומי לאנרגיה אטומית). בשנת 2007, TENEX שולבה לתוך חברת Atomenergoprom, אשר 100% ממניותיה שייכות לתאגיד רוסאטום. החוזה הראשון לאספקת שירותי העשרת אורניום של החברה, נחתם במאי 1971 עם הוועדה לאנרגיה אטומית בצרפת, שמשמעותו השקת מוצרי אורניום רוסיים בשוק לא רק באירופה, אלא גם בעולם. בשנות ה-70–80 נחתמו החוזים למעשה והאספקה הראשונה נעשתה לאיטליה, גרמניה, שוודיה, ספרד, פינלנד, בריטניה, בלגיה ורפובליקת קוריאה. בשנות התשעים, החברה הגיעה להסכמים עם דרום אפריקה, סין, שווייץ ויפן; בשנות האלפיים - עם מקסיקו וצ'כיה.
באוקטובר 1992 חתמו המשרד לאנרגיה גרעינית של רוסיה ומחלקת המסחר של ארצות הברית על ההסכם להשעיית חקירה בנושא אי השלכת אורניום מהפדרציה הרוסית ("הסכם ההשעיה"). בעקבות זאת, הוקפאה החקירה שיזמו יצרני האורניום הטבעי האמריקני בשנות התשעים. תנאי הסכם ההשעיה אפשרו לרוסיה לבצע אספקה מסחרית של כמויות זניחות של אורניום מועשר במסגרת המכסות המוסכמות עד 2002. בשנת 1994, על מנת למלא את ההסכם בין ממשלת הפדרציה הרוסית לבין הממשל האמריקאי בנוגע להעמדת אורניום מועשר מאוד המופק מנשק גרעיני (הסכם HEU-LEU), חתמה החברה על חוזה עם תאגיד העשרה של ארצות הברית - USEC. במסגרתו סופק יותר מ-500 טונות של אורניום מועשר שהופק מנשק גרעיני לארצות הברית עד סוף 2013. ההכנסות הכוללות של רוסיה מכך הסתכמו ב-17 מיליארד דולר.
בשנת 2008, חברת רוסאטום ומחלקת המסחר של ארצות הברית חתמו על תיקון להסכם ההשעיה הנוגע לאספקת אורניום מרוסיה, שפותח ביוזמה ובהשתתפות TENEX. ההסכם קבע תנאים חוקיים הכרחיים למוצר אורניום רוסי כדי להיכנס באופן מסחרי לשוק האמריקאי שהיה סגור למוצר שכזה בעשור שקדם להסכם.
בתקופת הרפורמות בתעשיית הגרעין הרוסית בשנים 2002–2007, תמכה החברה בענף בכך שרכשה ואיחדה נכסים שונים בענפי כריית אורניום, הנדסה וכימיקלים. לאחר שהגיעה ליציבות כלכלית הועברו נכסים שאינם גרעינים כאלה למפעלי תעשייה אחרים, כגון TVEL (שרכשה את אחזקת הצנטריפוגות הרוסיות), חברת Composite (שרכשה את מתחם המחקר והייצור UMATEX Group), חברת ARMZ Uranium Holding (שרכשה את נכסי כריית האורניום) וחברות שונות בתחום הנדסת מכונות וכימיה.
מאז 2016, החברה משתפת פעולה עם חברות יפניות לשיקום האזורים שנפגעו מהתאונה בתחנת הגרעינית NPP בפוקושימה, כאשר בשנת 2017 הוסכם לפעול מול מכון המחקר מיצובישי, ליצירת גלאי נייטרונים לחיפוש ולזיהוי שברי פסולת גרעינית בחלל הכור הפנימי.
Play Date
Play Date (בעברית: חבר למשחק) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום הבכורה שלה, Cry Baby. השיר יצא לאור ב-14 באוגוסט 2015, ביחד עם שאר שירי האלבום, אך נכלל במהדורת הדלוקס שלו בלבד.
באפריל 2020, חמש שנים לאחר צאתו המקורית, נכנס השיר למצעד ה-Viral 50 של ספוטיפיי. במאי 2020, נכנס למצעדי הבילבורד למיניהם ולמצעדים נוספים ברחבי העולם. במצעד שירי הסטרימינג האלטרנטיביים הגיע למקום התשיעי, בעוד במצעד השירים האלטרנטיביים הדיגיטליים הגיע למקום השלוש עשרה. בנוסף לכך, נכנס למצעדי השירים שבוולוניה ופלנדריה, ולמצעד של רולינג סטון טופ 100, שם הפך לשירה הראשון שנכנס למצעד.
הצלחתו של השיר באה לידי ביטוי גם ברשתות הסטרימינג השונות, כאשר צבר בספוטיפיי למעלה מ-170 מיליון השמעות, בעוד ביוטיוב צבר למעלה מ-100 מיליון צפיות גם כן.
רקע וכתיבה
ב-25 בנובמבר 2016, הוציאה מרטינז את המיני-אלבום השלישי שלה Cry Baby's Extra Clutter EP, בו נכלל השיר כרצועה הראשונה. המיני-אלבום הכיל בתוכו את שלושת השירים שנכללו במהדורת הדלוקס של Cry Baby, בתוספת שיר חדש שהוציאה לכבוד חג המולד, "Gingerbread Man".
השיר נכתב על ידי מלאני מרטינז וג'ניפר דקילבאו והופק על ידי ג'ניפר דיקלבאו ומייקל קינן. השיר כשמו, מדבר על כך שמרטינז מתארת מצב בו היא ובחור מסוים נשארו לבד בבית שלה ובעקבות כך, היא מכנה אותו כ-"חבר למשחק" שלה, תוך שהיא מצהירה "שהיא לא מייחסת לכך חשיבות".
תקנון עקיף
תקנון עקיף (בלתי ישיר) (באנגלית: indirect standardization) היא שיטה באפידמיולוגיה המאפשרת לקבל מדד להשוואה בין אוכלוסיות. שימוש במדד זה נעשה במחקר מסוג סקר (survey) או מחקר חתך. אוכלוסיות נחקרות עלולות להיות שונות זו מזו בתכונות רבות המשפיעות על תחלואה ותמותה, ולכן ישנו צורך לבצע תקנון לאחד מהגורמים הללו, על מנת שלא יהווה ערפלן ויטה את תוצאות המחקר. התקנון נעשה בעזרת השוואה לאוכלוסייה כלשהי המוגדרת כאוכלוסיית התקן. אוכלוסיית התקן תהיה אוכלוסייה גדולה (אוכלוסיית המדינה או העולם) אליה נשווה את האוכלוסייה הנחקרת, במטרה לנטרל את הערפלן. אחד מהגורמים המהווים ערפלן שכיח בעת ביצוע מחקר הוא למשל הגיל, המשתנה באופן ניכר עם הזמן ובין אוכלוסיות שונות, לגורם זה השפעה ישירה על תמותה ותחלואה ולכן השפעה ישירה על אמינות תוצאות המחקר.
Play Date
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-170 מיליון השמעות.
תקנון עקיף
השימוש בתקנון עקיף אפשרי כאשר באוכלוסייה הנחקרת ידוע מספר מקרי התחלואה/תמותה הכולל ולא ידועה התפלגות מקרי התחלואה/תמותה לפי שכבות גיל. באמצעות שימוש במקרי התחלואה/תמותה בכל שכבת גיל באוכלוסיית התקן, ניתן לחשב את שיעור התחלואה/תמותה הצפוי בכל שכבת גיל באוכלוסייה הנחקרת, לבסוף מתקבל ערך המהווה את סך כל המקרים הצפוי באוכלוסייה הנחקרת לאחר התקנון לגיל. לאחר חילוק מספר זה במספר הנצפה שידוע לנו, מתקבל ערך הנקרא standard morbidity rate - SMR, או-SIR standard incidence rate. הSMR עבור אוכלוסיית התקן הוא תמיד 1 היות שמספר המקרים הצפוי באוכלוסייה זו תמיד זהה למספר המקרים הנצפה, באשר לאוכלוסייה הנחקרת, אם הSMR המתקבל גבוה מ1 הרי שהתחלואה/תמותה באוכלוסייה הנחקרת גבוהה יותר בהשוואה להתפלגות המקרים הצפויה לפי אוכלוסיית התקן. בתקנון עקיף, להבדיל מתקנון ישיר, אין אפשרות להשוות בין שתי אוכלוסיות שונות אלא רק בין האוכלוסייה הנחקרת לאוכלוסיית התקן.
מצפן (ארגון)
הארגון הסוציאליסטי הישראלי (אס"י) הידוע יותר כקבוצת "מצפן", על שם ביטאונו, הוא ארגון שמאל רדיקלי שפעל בישראל החל משנות ה-60 ועד שנות ה-80 של המאה ה-20. כמה מחברי הארגון נתפסו בריגול למען סוריה.
תקנון עקיף
בחירת אוכלוסיית תקן
כדי להשוות שיעורי תחלואה בסרטן בעיר מסוימת בהשוואה לעיר אחרת/מדינה ולבחון האם ייתכן כי ההבדל נובע כתוצאה מזיהום האוויר בשתי הערים, ולא מהתפלגות גיל שונה בין הערים, יבוצע תקנון עקיף. (ייתכן והאוכלוסייה בעיר זו מבוגרת מלכתחילה ולכן שיעור התחלואה בסרטן גבוה יותר לאו דווקא כתוצאה מזיהום האוויר).
Play Date
הצלחה
כאשר יצא, לא זכה השיר להצלחה כלשהי. לקראת אפריל 2020, התחיל השיר לצבור פרסום ברשת החברתית טיקטוק. תוך ימים ספורים זכה השיר למאות אלפי פרסומים שונים ברשת החברתית, עד כדי כך שנכנס למצעדי היוטיוב ולמצעדי הספוטיפיי. ביוטיוב זכה השיר להצלחה רבה כאשר הצליח לצבור למעלה מ-600,000 צפיות ביממה אחת. בספוטיפיי זכה להצלחה כה גדולה, עד שהצליח לצבור למעלה ממיליון השמעות ביממה אחת, חמש שנים לאחר צאתו המקורית. בהמשך, צבר למעלה מ-1.6 מיליון השמעות ביממה אחת.
מצפן (ארגון)
הרקע להקמתו
הארגון הסוציאליסטי בישראל (אס"י), הידוע יותר כ"מצפן", על שם ביטאונו, הוקם ב-1962 כתוצאה מסילוקם של ארבעה חברי מק"י: משה מחובר, עקיבא אור, עודד פילבסקי וירמיהו קפלן משורות המפלגה.
תקנון עקיף
בחירת אוכלוסיית תקן
תחילה נבחנים בשיעורים הסגוליים של התחלואה בסרטן בשתי הערים לפי התפלגות הגילאים, בשימוש בתקנון עקיף התפלגות מקרי התחלואה עבור פלחי הגילאים השונים באוכלוסייה הנחקרת אינה ידועה. נאמר ובעיר א׳ נצפו סה״כ של 2530 מקרי סרטן ובעיר ב׳ נצפו סה״כ של 2340 מקרי סרטן, ומספר התושבים בערים אלו זהה. כדי לבדוק האם ההבדל לא נגרם כתוצאה מהתפלגות גילאים שונה (שאוכלוסייה א' מבוגרת מאוכלוסייה ב'), נבצע תקנון עקיף לפי השלבים הבאים:
Play Date
הצלחה
נכון לפברואר 2020, פורסמו מאות אלפי סרטונים בטיקטוק בהם נכלל השיר, תוך שאחד מהם הצליח לצבור למעלה מ-10 מיליון צפיות בימים ספורים. הדראג קווין הווייטנאמית-אמריקאית, פלסטיק טיארה העלתה לרשת החברתית שני סרטונים בהם מושמע השיר ואלו הצליחו לצבור למעלה ממיליון צפיות בפרק זמן קצר. ב-1 במאי 2020, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה.
מצפן (ארגון)
הרקע להקמתו
ארבעת החברים סולקו מן המפלגה בשל הביקורת שהעבירו על תמיכתה הבלתי מסתייגת של מק"י בברית המועצות וגם בשל כך שדרשו מהנהגת המפלגה לאפשר קיום של ויכוח דמוקרטי וגלוי בתוך המפלגה בעניינים פוליטיים ורעיוניים. נוסף על כך, הארבעה מתחו ביקורת חריפה על חוסר בגיבוש תוכנית לדרך הישראלית להגעה לסוציאליזם על ידי הגופים הרשמיים של המפלגה.
תקנון עקיף
1. חישוב שיעור תחלואה סגוליים באוכלוסיית התקן (שיעור לשכבת גיל)
נבחר אוכלוסיית תקן, לדוגמה אוכלוסיית עיר א׳. לפי התחשבות במספר התושבים לכל שכבת גיל והיארעות מקרי הסרטן בשכבת הגיל המסוימת, נחשב את מספר מקרי התחלואה לכל אלף איש.
Play Date
הצלחה
באפריל 2020, חמש שנים לאחר צאתו המקורית, נכנס השיר למצעד ה-Viral 50 של ספוטיפיי. במאי 2020, נכנס למצעדי הבילבורד למיניהם ולמצעדים נוספים ברחבי העולם. במצעד שירי הסטרימינג האלטרנטיביים הגיע למקום התשיעי, בעוד במצעד השירים האלטרנטיביים הדיגיטליים הגיע למקום השלוש עשרה. בנוסף לכך, נכנס למצעדי השירים שבוולוניה ופלנדריה, ולמצעד של רולינג סטון טופ 100, שם הפך לשירה הראשון שנכנס למצעד. בעקבות הצלחתו של השיר, הצליח האלבום Cry Baby, לחזור למצעדי האלבומים השונים, תוך שהצליח לחזור למצעד הבילבורד 200. ב-5 ביוני 2020, העניק איגוד תעשיית ההקלטות הקנדי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים במדינה. ב-26 ביוני 2020, הוציאה מרטינז את הסינגל "Fire Drill", תוך שהפכה את "Play Date" לבי-סייד שלו, על מנת לעזור בקידום שלו.
מצפן (ארגון)
הרקע להקמתו
הארגון שהוקם, דגל במהפכה סוציאליסטית אשר תתבסס על מועצות נבחרות של העובדים, וקריאה להכרה בזכויות הלאומיות של העם הפלסטיני.
Something in the Water
Something in the Water (בעברית: משהו בתוך המים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד, מתוך אלבום הלהיטים הראשון שלה, Greatest Hits: Decade #1. השיר יצא לאור ב-29 בספטמבר 2014, על ידי חברת התקליטים אריסטה נאשוויל, כסינגל הראשון והפותח מתוך אלבום הלהיטים.
מצפן (ארגון)
הרקע להקמתו
בעקרונות היסוד של התנועה משנת 1973 הם מגדירים את הארגון הסוציאליסטי מצפן כ"התאגדות מרצון של סוציאליסטים מהפכניים, הפועלים על-יסוד השקפת העולם המרקסיסטית - נגד כל ניצול ודיכוי של אדם בידי אדם; ולמען מהפכה סוציאליסטית עולמית אשר תבטל את כל המשטרים החברתיים-מדיניים הקיימים (המבוססים על ניצול ודיכוי) ותקים חברת-שפע לא מעמדית של אנשים חופשיים, המנהלים באופן קולקטיבי ומודע את תהליך חייהם החברתיים, יוצרים ומנכסים במשותף את השפע החברתי".
Play Date
ראיון
ב-8 במאי 2020, ערך אתר המוזיקה Idolator, ראיון מקיף עם מלאני מרטינז על הצלחתו המפתיעה של השיר ועל מגפת הקורונה. בראיון נאמר כי "להיט רדום זה דבר אחד, אך להיות ויראלי עם שיר שיצא לראשונה בשנת 2015 זה משהו אחר לגמרי. עם זאת, זהו המצב שכרגע מרטינז נמצאת בו עם שירה "Play Date". השיר הוא המנון פופ, שהיווה כרצועת בונוס במהדורה הדיגיטלית של Cry Baby ובאפריל 2020, זכה להצלחה חסרת תקדים לאחר שהפך לוויראלי ברשת החברתית טיקטוק. בספוטיפיי הוא כבר צבר למעלה מ-80 מיליון השמעות, בעוד האודיו שלו ביוטיוב מתקרב ל-40 מיליון צפיות. בקצב הזה, הוא יצליח להיכנס למצעד הבילבורד הוט 100".
תקנון עקיף
1. חישוב שיעור תחלואה סגוליים באוכלוסיית התקן (שיעור לשכבת גיל)
חישוב עבור אוכלוסיית התקן (הנתונים המחושבים בכתב מודגש) -
מצפן (ארגון)
חברי הארגון
חברי הארגון לפי הגדרה בתקנות הארגון הסוציאליסטי הישראלי הם "כל אדם מישראל המקבל את הפרוגרמה של הארגון, מגן עליה ועושה להגשמתה, השומר על תקנונו, הפעיל באחד מארגוניו והמשלם מס חבר". מכאן, שחברי הארגון הם ישראלים בלבד ומסגרת פעולתם חייבת להיות בטריטוריה ישראלית.
Something in the Water
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קארי אנדרווד, כריס דספטנו וברט ג'יימס, הולחן על ידי ג'יימס והופק על ידי מארק ברייט. בסוף השיר ניתן לשמוע את אנדרווד מבצעת קטע קצר מתוך המזמור הנוצרי הפופולרי "Amazing Grace", שנכתב בידי הכומר ג'ון ניוטון והתפרסם לראשונה בספרו 'מזמורי אוֹלנִי'.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-55 מיליון השמעות.
מצפן (ארגון)
חברי הארגון
בארגון היו חברים יהודים וערבים יחדיו עם יתרון מספרי ליהודים וזאת בשל קשיים בירוקראטיים וביטחוניים שלא אפשרו תנועה חופשית של הערבים בתחומי פעילותה של המפלגה.
תקנון עקיף
2. חישוב שיעור מקרי תחלואה צפוי באוכלוסייה הנחקרת
נחשב את מספר מקרי הסרטן הצפוי באוכלוסייה הנחקרת שבחרנו (עיר ב'), נכפול את השיעור הסגולי באוכלוסיית התקן (עיר א'- חושב בשלב הראשון) במספר תושבים לשכבת הגיל באוכלוסייה הנחקרת,
Something in the Water
הצלחה
השיר זכה להצלחה רבה, כאשר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי ולמקום השלישי במצעד שירי הקאנטרי של קנדה. בטקס פרסי גראמי ה-57 שהתקיים בשנת 2015, הועמד השיר בקטגוריית "הופעת הסולו קאנטרי הטובה ביותר", תוך שזכה בפרס באותו הערב.
בנוסף לכך, דורג השיר במקום ה-36 ברשימה השנתית של מצעד שירי הקאנטרי של בילבורד, שפורסמה בסוף שנת 2015.
Play Date
ראיון
בהמשך הראיון, נשאלה מרטינז מתי היא גילתה שהשיר הפך לוויראלי וזו ענתה "כמה ימים לפני יום הולדתי ה-25! זו הייתה מתנה ממש מיוחדת מהיקום". לאחר מכן, נשאלה האם היא הופתעה ששיר משנת 2015 לפתע זכה להצלחה בסדר גודל שכזה ואמרה "לא רק שהופתעתי, אלא הייתי מלאה בפליאה. אני אסירת תודה שהאנשים התחברו לשיר ברמה הזו. מרגש אותי לראות שמגלים את Cry Baby, בזכות השיר הזה". לאור ההצלחה של השיר, נשאלה האם בכוונתה לצלם לשיר קליפ ויזואלי ובתגובה אמרה "בימים הללו אני מצלמת קליפ ויזואלי בשבילו בבית שלי".
תקנון עקיף
2. חישוב שיעור מקרי תחלואה צפוי באוכלוסייה הנחקרת
החישוב מתבצע לפי המספרים המתקבלים המייצגים את מספר מקרי הסרטן לאלף, הצפויים בכל שכבת גיל באוכלוסייה הנחקרת (הנתונים המחושבים בכתב מודגש) -
3. חישוב SMR
נחשב את הSMR- על ידי חלוקת מספר המקרים הנצפה הכולל בסך מספר המקרים הצפוי (ההיפותטי) שחישבנו :
SMR = observed/expected
20%≈100*1.2
כלומר מספר מקרי הסרטן הצפוי בעיר ב׳ גבוה בכ - 20% ממספר המקרים הצפוי בעיר א׳ (אוכלוסיית התקן) אילו התפלגות הגילאים בשתי הערים הייתה זהה.
ניתן לראות כי המסקנה שקיבלנו לאחר התקנון לגיל שונה מהמסקנה טרם התקנון.
לקריאה נוספת
Techniques for Bias Reduction, 235-260.
Play Date
ראיון
לקראת סוף הראיון, נשאלה האם בכוונתה להוציא את השיר כסינגל ובתגובה אמרה "יש לי כמיהה עזה לעזור לשיר להמשיך להצליח אך עם זאת, אני חושבת שגם בלי שאוציא אותו מחדש כסינגל הוא ימשיך להצליח. אני חושבת שהוא ימשיך להיות חי גם בלי שאני אוציא אותו מחדש כסינגל". בסוף הראיון, נשאלה האם היא זוכרת את רגעי ההקלטה של השיר וזו סיכמה והצהירה כי "תהליך יצירת השיר החל כשהייתי בסטודיו שנמצא בניו יורק. כתבתי אותו די מהר. בנוסף לכך, ג'ניפר דקילבאו כתבה אותו ביחד איתי והדבר היחיד שאני זוכרת זה שצרחנו את הפזמון שלו בהתרגשות רבה. הרגשתי שהשיר מצליח להיות מעין ביטוי מדויק ושלם לתחושה של לרצות יותר מסתם קשר שטחי עם מישהו. השיר מדבר על חיפוש של קשר אותנטי, טהור ואמיתי. נראה לי הגיוני שבתקופת הבידוד הזו (מגפת הקורונה) אנשים מאזינים לשיר שעוסק ברצון להתחבר לאחרים".
וידאו קליפ
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-14 באוגוסט 2015, ביום צאתו של השיר ביחד עם שאר שירי האלבום. נכון למאי 2020, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-75 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לאחד מהנצפים ביותר באלבום. כמו כן, הצליח האודיו לצבור בממוצע למעלה מ-600,000 צפיות בכל יממה באותו החודש. בהמשך, עלה הממוצע למיליון צפיות ביממה.
קליפ המילים הלא רשמי של השיר, הועלה ליוטיוב ב-28 באפריל 2020, תוך שהצליח לצבור למעלה מ-300 אלף צפיות בפחות מיממה. בתוך שבועות בודדים, צבר למעלה מ-3 מיליון צפיות. ב-26 במאי באותה השנה, הוציאה את קליפ המילים הרשמי של השיר, בו ניתן לראות בובות מכוסות בדם וכרטיסי ברכה שונים, עליהם מופיעות מילות השיר. ביממה אחת, צבר קליפ המילים הרשמי למעלה מ-1.2 מיליון צפיות. נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של קליפ המילים עומד על למעלה מ-15 מיליון צפיות.
מצפן (ארגון)
חברי הארגון
מבחינת הרכב הקבוצה, רוב חברי הארגון היו חברים קודם לכן בארגונים פוליטיים אחרים כמו המפלגה הקומוניסטית הישראלית, רק"ח, השומר הצעיר, תנועת הצופים וכן ארגונים שמאליים מחוץ לישראל ובתוכה. למעלה מ-60% היו סטודנטים או אקדמאים והאחרים היו חברי קיבוצים ופועלים.
חבריו הבולטים של הארגון מראשיתו כללו את עקיבא אור, חיים הנגבי, משה מחובר, עודד פילבסקי, אריה בובר, ירמיהו קפלן ומאיר סמורודינסקי. ב-1964, הצטרף למצפן פלג טרוצקיסטי חיפאי שהתפלג ממק"י כמה שנים קודם לכן. על פלג זה נמנו בין השאר ניקולה ג'ברא, דב ש"ס ודאוד תורכי.
חברים נוספים בארגון היו האמן ואיש אשכולות שמעון צבר, ההיסטוריון שלמה זנד, עורכת הדין לאה צמל ויגאל ארנס (בנו של משה ארנס), שהצטרף בשנת 1970.
ייסוד הביטאון
בפגישת היסוד של הארגון נכחו תריסר אנשים אשר החליטו להוציא עיתון עצמאי מדי חודש. תחום הפעולה הראשון שעלה היה תחום ההסתדרות והאיגוד המקצועי. כבר מתחילת גיבוש הרעיון של הקמת הארגון, הוחלט להוציא עיתון שיהווה אמצעי להפצת דעות ורעיונות. הם ראו בארגון גוף פוליטי שמשתמש בעיתון ככלי עזר באמצעים דמוקרטים. חיים הנגבי הציע לקרוא לביטאון הארגון בשם "מצפן", מכיוון שהארגון וביטאונו מראים כיוון חדש בפוליטיקה.
העיתון אמור היה לצאת חודש בחודשו, אך לעיתים מחסור בממון ואף חוסר זמן דחו את הוצאתו. עבודת הכתיבה, התרגום, העריכה והעימוד נעשו על ידי חברי הארגון ובהתנדבות. מספר מחברי הארגון היו עיתונאים, עובדי דפוס וגרפיקאים, עובדה זו הקלה על הוצאת העיתון, אך לא על הפצתו. חברי הארגון נתקלו בבעיה בבואם להפיץ את העיתון, בתחילה עשו זאת דרך סוכנים, אך בשל העלות הגבוהה נאלצו להפסיק דרך זו. הניסיון השני היה דרך משלוחים בדואר למנויים ועל ידי מכירה מחברי הארגון. תחילה היה בן שמונה עמודים בלבד, אך בפורמט גדול. מאוחר יותר התרחב ל-16 עמודים בממוצע ומ-1972 החל להתפרסם בעברית וערבית יחד.
מבחינת תוכן העיתון, בדרך כלל דיווחו על פעילות הארגון, ביקורת על הממשלה והציונות, פורסמו דיווחים על נושאים הקשורים לסכסוך הישראלי-ערבי בישראל ומחוצה לה ודעות מארגוני שמאל שונים. הגיליון הראשון יצא לאור בנובמבר 1962 ונמכר בעותקים ספורים בלבד. אחרי מלחמת ששת הימים ב-1967 עלתה התפוצה בהדרגה ובשנות השבעים כבר הודפסו אלפיים עותקים אשר רובם נמכרו ביישובים ערביים.
פעילות הארגון
ב-8 ביוני 1967, שלושה ימים לאחר פרוץ מלחמת ששת הימים, פורסמה בטיימס הלונדוני הצהרה ערבית-ישראלית משותפת על המשבר במזרח התיכון, בחתימת נציגי החזית הדמוקרטית הפלסטינית ונציגי מצפן. ההצהרה, שנוסחה ונחתמה ערב המלחמה, מפרטת את התנאים לפתרון המיוחל לסכסוך הישראלי-ערבי. בניסוח ההצהרה מבקשים הצדדים לבטל את אופייה הציוני של מדינת ישראל ולהקים מדינה פדרלית סוציאליסטית על לאומית בה ייהנו יהודים וערבים מזכויות אזרחיות ומחופש תרבותי, שתשתתף בתהליך האיחוד הפוליטי והכלכלי של כל המזרח התיכון. מיד לאחר המלחמה, ב-5 ביולי 1967, קרא הארגון לממשלת ישראל לסגת מ"שטחי הכיבוש ומהניסיון לכפות הסדר בכוח", כדבריהם.
לאחר מלחמת ששת הימים, דימוייה של מדינת ישראל בעיני דעת הקהל העולמי היה מעורב. הביקורת האינטנסיבית וחיזוק ארגוני הפדאיון הפלסטינים פגעו בה מבחוץ וגם מבפנים. במצפן לא חסכו ביקורת והחלו מתקיפים את מדינת ישראל בבמות פומביות בעולם, בחריפות שלא הייתה כמוה מצד אזרחיה.
מבחינת פעילותם, חברי הארגון הפגינו דעתם נגד החזקת השטחים בכל הזדמנות, חילקו כרוזים ועיתונים בקמפוסים, ליד בתי חרושת ומוסדות ציבור ומחו בהפגנות מתוכננות בקפידה.
הארגון פעל למען חבריו ללא פשרות ולא חשש לבקר את פעילות המדינה וראשיה למען מטרתו. כך קרה כאשר פעיל ערבי בארגון, חליל טועמה נעצר על ידי המשטרה ביום שני, 8 בינואר 1968: בגיליון 40 של הארגון בינואר 1968, פרסמו חברי הארגון גילוי דעת על מעצרו. הם ראו במעצר זה חוליה בשרשרת של פעולות הפחדה ודיכוי מצד הממשלה נגד ערביי מדינת ישראל ונגד תושבי השטחים, המתנגדים לכיבוש ומביעים דעתם בגלוי.
מבחינת פעילותם הפוליטית החוץ-מדינתית, הארגון פעל בצורה חסרת תקדים בנושא הדימוי הישראלי מחוץ לישראל ושבר את כל המוסכמות של הפוליטיקה בישראל. בשנות החמישים המוקדמות היו אלה המפלגה הקומוניסטית הישראלית שנחשבו לעוכרי ישראל עם תמיכתם במשטר סטלין בברית המועצות, אך למרות זאת מעולם לא הצטרפו לפעילות תעמולתית אנטי-ישראלית במערב לצד אויבי ולוחמי ישראל. מצפן לא חששו לעשות זאת.
הארגון הכיר בקיומו של העם הפלסטיני ולא ראה שום דרך ליישוב הסכסוך בלי התחשבות והכרה בהם. קשרים ומגעים כמעט ולא נוצרו בין מצפן והארגונים הפלסטינים עד מלחמת ששת הימים והחיפוש אחר יצירת קשרים עם ארגוני שמאל ערבים פלסטינים ולא פלסטינים היה דרך ארגונו של ברטראנד ראסל וארגוני שמאל אירופאים נוספים עם סיום המלחמה.
נקודה קיצונית בשיתוף פעולה בין ארגונים היה כאשר הופיעו חברי מצפן בפומבי עם החזית העממית לשחרור פלסטין. בנקודה זו, התחזקו מחלוקות בנוגע לגבולות של הארגון ודרכי פעילותם. התנאי שהציבו במצפן למען התחברות עם החזית העממית לשחרור פלסטין למען תמיכה בארגון פלסטיני היה הכרה בזכות ההגדרה העצמית של העם הישראלי. מאמרים מביטאון מצפן תורגמו לערבית ופורסמו בעיתון אל חוריה הלבנוני. הוויכוחים הפנימיים במצפן גברו בעקבות החיבור וחברים רבים בארגון התנגדו לקו הקיצוני המתהווה.
בדצמבר 1972, החלו מעצרים בעקבות חשיפת רשת ריגול שפעלה בצפון הארץ ובמרכזה, בשירות סוריה. השב"כ חשף וחקר 60 אנשים ומתוכם 40 נעצרו. פרשה זו הסעירה את הציבור במדינת ישראל והרשת כונתה בתקשורת ובציבור "רשת הריגול והחבלה היהודית-ערבית", אף על פי שהיהודים היוו בה חלק קטן יחסית. הבולטים בחבורה היו אודי אדיב ושותפו דאוד תורכי שנדונו ל-17 שנות מאסר, דן ורד ורמי ליבנה, בנו של חבר הכנסת לשעבר אברהם לבנבראון, שנדון ל 4 שנות מאסר.
הדיון הציבורי
מצפן היה ארגון קטן, סגור ומנותק מנורמות הפוליטיקה הישראלית אשר לא היה אהוד על הציבור הישראלי, בשל היותו מחזיק בדעות נגד החזקת השטחים הכבושים. קול מחאתו נגד היחס לערבים ולפלסטינים ואף השתתפותו בפעילויות מחאה בהם התעמתו עם המשטרה, הביאו לכך שהציבור סלד מדרכם ומהשקפותיהם של חבריו. ארגון מצפן הפך לאובייקט גינוי ציבורי מצד רוב הציבור בישראל. פרסומי הארגון והתבטאויות פומביות מצידם חיזקו את הכעס והמחאה כלפיהם.
הקונפליקט שנוצר בין רוב הציבור לארגון הגיע לשיאו כאשר ביולי 1969, חבר הכנסת יצחק הנס קלינגהופר מגח"ל הגיש הצעת חוק חסרת תקדים לשלילת דרכונם של אזרחים ישראלים שידברו מחוץ לישראל נגד מדינת ישראל, הצעה זו לא עברה, אך שיקפה את העוינות הציבורית כלפי הארגון.
ההיסטוריונית ניצה אראל ניתחה את הסיבות לדחיית הארגון מהשיח הציבורי והזירה הפוליטית הישראלית וסיכמה את אופיו של הארגון: "מצפן סבבה באופן בלתי פוסק סביב נקודה אחת - הדוֹגמה המרכסיסטית והאוטופיה הסוציאליסטית. החיים בתוך בועה שבה מסתובבת סביב עצמה סחרחרה רעיונית שאיננה מגיעה לשום מקום הגבילה במידה רבה את האפשרות של אנשי מצפן להתבונן סביב, לבחון את המציאות, להתפשר, ליצור קשרים פוליטיים, להרחיב את מעגל התמיכה החברתית."
פילוגו של הארגון
ב-1970 מספר אנשים שפרשו מן הארגון הקימו שתי קבוצות מהפכניות שונות: ברית הפועלים (אוונגרד), והברית הקומוניסטית המהפכנית (מאבק). ב-1972 חל בארגון פילוג נוסף, והפעם הקימו הפורשים את הליגה הקומוניסטית המהפכנית (מצפן מרכסיסטי), שלמשך זמן מה ראתה בעצמה את הממשיכה האמיתית של מצפן, ואף הוציאה ביטאון שנקרא "מצפן מרכסיסטי", אך אחר כך הזדהתה כשלוחה הישראלית של האינטרנציונל הרביעי (הטרוצקיסטי).
ב-1970 כמה מחברי הארגון המפולג, הקימו את החזית האדומה וב-1973 חבריה, יהודים וערבים, הואשמו בהיותם ארגון מחתרת מזוינת, בהסתננות לסוריה וביצירת קשרים עם ארגונים ומדינות עוינות. הם אף הואשמו בכך שלא דיווחו למשטרה על פגישות מחתרתיות של הארגון.
בבחירות 1973, המשיכו הליגה הקומוניסטית המהפכנית (מצפן מרכסיסטי) וברית הפועלים (אוונגרד), בטקטיקה של מצפן בבחירות ובתמיכה ברק"ח, המפלגה הקומוניסטית.
בנובמבר 1977 שינה הארגון את שמו מ"הארגון הסוציאליסטי הישראלי - מצפן" ל"הארגון הסוציאליסטי בישראל - מצפן".
ב-1982 היו חברי מצפן פעילים בהקמת הרשימה המתקדמת לשלום, שהתמודדה בבחירות לכנסת והייתה להתארגנות הלא-ציונית הראשונה ששברה את המונופול של המפלגה הקומוניסטית על ייצוג הערבים אזרחי ישראל בכנסת.
הרשימה המתקדמת לשלום הייתה בנויה משני מרכיבים, אחד יהודי-ישראלי והשני ערבי-פלסטיני. לאחר הבחירות ביקשו כמה מחברי מצפן, לאחד את שני מרכיבי הרשימה לתנועה אחת. תביעה זו נדחתה על ידי ההנהגות של שני מרכיבי הרשימה. לחלופין תבעו אותם חברים אפשרות להקים תחת המטריה של הרשימה מסגרת סוציאליסטית שתהיה משותפת לכל הרוצים להשתתף בה, בלי קשר לגזע, דת ומין. גם תביעה זו נדחתה. אי לכך עזבו רוב חברי מצפן את המפלגה. עובדה זו החלישה עוד יותר את הארגון, וכעבור שנה הופיע הגיליון האחרון, גיליון מספר 90, של ביטאון מצפן.
מארק מינטאל
מארק מינטאל (בסלובקית: Marek Mintál, נולד ב-2 בספטמבר 1977 בז'ילינה שבצ'כוסלובקיה) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק בעיקר במ.ש.ק. ז'ילינה, בנירנברג ובנבחרת סלובקיה בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ.
קריירת מועדונים
מינטאל החל לשחק במ.ש.ק. ז'ילינה בשנת 1996, כאשר היה בן 19. בעונת 2001/02 זכה מינטאל עם הקבוצה באליפות ליגת העל הסלובקית, כאשר הבקיע 20 שערים וסיים כמלך השערים של הליגה. בעונת 2002/03 מינטאל שוב סיים כמלך השערים עם 21 הבקעות, וז'ילינה זכתה באליפות נוספת.
בקיץ 2003 חתם מינטאל בנירנברג, בה העביר שמונה עונות רצופות, תמורת סכום של 100 אלף אירו, והתחייבות להעביר לז'ילינה נתח מכל מכירה עתידית של השחקן. נירנברג שיחקה בעונת 2003/04 בליגת הבונדסליגה השנייה. מינטאל הבקיע בעונתו הראשונה בקבוצה 18 שערים, וסיים כמלך השערים של הבונדסליגה השנייה, עם 18 הבקעות, בצוותא עם פרנסיסקו קופאדו מאונטרהאכינג. נירנברג סיימה את עונה זו במקום הראשון, והעפילה לבונדסליגה. מינטאל נבחר בשנה זו ככדורגלן השנה בסלובקיה. בעונת 2004/05 הבקיע מינטאל 24 שערי ליגה וסיים כמלך השערים של הבונדסליגה, ובפעם הרביעית ברציפות כמלך שערים בליגה כלשהי. נירנברג ניצלה באותה עונה מירידה בחזרה לבונדסליגה השנייה, בפער של שלוש נקודות מהקו האדום. בתום עונה זו, מינטאל נבחר ככדורגלן השנה בסלובקיה בפעם השנייה ברציפות.
בקיץ 2005 מינטאל היה מחוזר על ידי מועדונים גדולים, אך הוא בחר להישאר בנירנברג. עונת 2005/06 עצרה את התנופה של מינטאל. הוא שיחק בעונה זו בארבעה משחקים בלבד והבקיע שער אחד, מאחר ששבר את רגלו. גם את רוב עונת 2006/07 החמיץ מינטאל, מאחר שהזדקק לניתוח בעקבות הפציעה שלו. עם זאת, מינטאל חזר בזמן לשלבים המכריעים של העונה, וסייע לנירנברג לסיים במקום השישי בבונדסליגה, ואף לזכות בגביע הגרמני לאחר ניצחון 2–3 בגמר על האלופה הטרייה שטוטגרט, כאשר מינטאל הבקיע את השער הראשון לנירנברג. הישגים אלו העניקו לנירנברג כרטיס לגביע אופ"א בעונת 2007/08. נירנברג צלחה את שלב הבתים, בו מינטאל הבקיע שלושה שערים, אך הודחה בשלב 32 האחרונות. באותה עונה נירנברג נשרה בחזרה לבונדסליגה השנייה, כאשר מינטאל הבקיע חמישה שערים בלבד ב-31 הופעות. כעבור עונה, נירנברג שבה לבונדסליגה, לאחר שסיימה במקום השלישי בבונדסליגה השנייה והדיחה במבחנים את אנרגי קוטבוס שירדה מהבונדסליגה. מינטאל הבקיע בעונה זו 16 שערים, וסיים בפעם השנייה בקריירה שלו כמלך השערים של הבונדסליגה השנייה, בצוותא עם בנימין אוור מאלמניה אאכן ועם סדריק מקיאדי מדיסבורג. מינטאל נשאר בנירנברג עוד שתי עונות נוספות, אך כמעט שלא הבקיע.
קריירה בינלאומית
למינטאל 45 הופעות במדי נבחרת סלובקיה, בין השנים 2002 ו-2009, בהן הבקיע 14 שערים. מינטאל השתתף עם סלובקיה בטורנירי מוקדמות של המונדיאלים והיורו, לרבות מוקדמות מונדיאל 2010, שבסיומן סלובקיה העפילה למונדיאל 2010. עם זאת, מינטאל לא נכלל בסגל סלובקיה למונדיאל עצמו.
תארים
עם מ.ש.ק. ז'ילינה:
עם נירנברג:
תארים אישיים:
ליפיסטידיים
ליפיסטידיים (שם מדעי: Liphistiidae) היא משפחת עכבישאים פרימיטיביים והיחידים מתת-סדרת המסוטליים. כל שאר מיני העכבישים משתייכים לתת-סדרה אופיסתותלה. הם חיים ביערות גשם בדרום-מזרח אסיה וכן בסין ויפן.
מאפיינים
אלו מיני עכבישים פרימיטיביים יחסית באורך 8–23 מ"מ, המכינים מלכודת צינורית שבתוכה הם מתחבאים מטרפם. בכניסה הם מכינים דלת מוסווית וטווים סביבה מעט קורים כדי להרגיש בטרף שיפעיל את המלכודת. הם בעלי 8 רגליים גדולות ו"שריון" עבה בצבע חום או שחור. הארס שלהם חלש יחסית (או לא קיים בכלל) והעיניים קטנות.
הם פעילי לילה ומצויים בעיקר בקרקע יערות, בין השרכים והעלים, אם כי חלקם חיים במערות. הם משוטטים על הקרקע רק לעיתים נדירות וחטפים חרקים שמהלכים מעל המלכודת שלהם.
אליהו פיטלסון
אליהו פיטלסון (18 באוגוסט 1903 - 30 ביולי 1974) היה מהנדס ישראלי.
קורות חיים
אליהו פיטלסון נולד בשנת 1903 בעיר אודסה שברוסיה. בגיל שנה וחצי עלה לארץ ישראל עם משפחתו אך ללא אביו, שנותר באודסה כדי להמשיך ולפרנס את המשפחה והצטרף שנה מאוחר יותר. המשפחה התיישבה תחילה ביבנאל, אך תוך זמן קצר עברה לזכרון יעקב, שם עבדה אמו כמיילדת בבית החולים המקומי, ובה גדל והתחנך. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר היסודי בזכרון יעקב בשנת 1917, החל את לימודיו התיכוניים בבית הספר הריאלי בחיפה וב-1920 היה לאחד מבוגריו הראשונים (תעודת הגמר שקיבל הייתה מספר 15 של המוסד).
עם סיום לימודיו החל לעבוד, כמו אביו, בחברת פיק"א כעוזר למודד בייבוש ביצות כבארה שהשתרעו במישור חוף הכרמל. במקביל למד צרפתית והתכונן ללימודי הנדסה בבלגיה. ב-1922 נסע ללמוד הנדסה אזרחית באוניברסיטת גנט שבבלגיה, בה סיים את לימודיו ב-1926. במהלך לימודיו נשא לאישה את טובה, ילידת הארץ ובת למשפחת פרידלנד שעלתה לארץ ישראל עוד בשנת 1858. עם סיום לימודיו עברו בני הזוג לפריז, ולאחר שנה שבו לארץ ישראל והשתקעו בירושלים.
פיטלסון הקים את חברת "מדבן" שהתמחתה במדידה ובנייה, ובה היה שותף עם המהנדס והמודד מורנו מיוחס, ובשיתוף מקצועי עם משרד האדריכלים של דב כרמי. יחד תכננו והקימו עשרות בנייני ציבור ומגורים בירושלים ובתל אביב. רבים מהם שנבנו בשנות ה-30 בסגנון הבינלאומי זכו להערכה ופרסום בכתבי עת מקצועיים. בין המבנים שבנתה החברה בירושלים: בניין המשרדים "בית האחים דוד" במפגש הרחובות קרן היסוד וז'בוטינסקי, בית זילברשטיין ברחוב הפלמ"ח 10, בית אלישר ברחוב רמב"ן, "בנייני הארמנים" ברחוב שלומציון המלכה, בניין מגורים ומסחר בפינת רחוב כורש ורחוב שלמה המלך שנבנה עבור הארמנים בשיתוף האדריכל דוד אנטול ברוצקוס.
בשנת 1941, עת פעילות הבנייה הפרטית בארץ הצטמצמה בגלל מלחמת העולם השנייה, הקים יחד עם משפחת קבלנים ערבית מבית לחם חברה קבלנית לבניין. החברה ביצעה עבודות רבות עבור הצבא הבריטי ובכלל זה הקמת מחסני צבא ליד חיפה, מסלולים בשדה התעופה ברמת דוד ובתי החולים הצבאיים במושבה הגרמנית בחיפה ובכפר ביל"ו.
פיטלסון התנדב לארגון ההגנה החל מ-1929. עמד בראש "קלוב התעופה" בירושלים, שנועד לקרב צעירים לתחום התעופה. בהמשך שימש בתפקיד קצין אפסנאות של מחוז ירושלים ובתפקיד זה שרת עד תום מלחמת העצמאות, אז השתחרר מצה"ל בדרגת סרן. ב-1949 חידש את פעילות חברת "מדבן" בשותפות חדשה עם בכור שוקרי כליפא. במסגרת זו המשיך, בעזרת הניסיון שרכש כקבלן, בביצוע עבודות של בנייני ציבור כמו בית הספר המקצועי על שם ברנדייס, בית החולים לחולי נפש בגבעת שאול ומבני תעשייה ומלאכה בשכונת מקור ברוך.
פיטלסון נפטר בירושלים ב-1974 והובא למנוחות לצד אשתו טובה בהר המנוחות. הותיר אחריו בן, האדריכל יונה פיטלסון, ובת, עדנא ורטהים.
יתרות המט"ח של סין
יתרות מטבע החוץ של סין הן האחזקות במזומנים, פיקדונות בנק, איגרות חוב ונכסים פיננסיים אחרים הנקובים במטבעות שאינם המטבע הלאומי של סין (הרנמינבי) הנמצאים בבעלות הרפובליקה העממית של סין. בדצמבר 2022 הסתכמו יתרות מטבע החוץ של סין ב 3.12 טריליון דולר אמריקאי, שהם עתודות מטבע החוץ הגבוהות ביותר בכל מדינה אחרת, בפער עצום.
יתרות מטבע החוץ מנוהלות על ידי המינהל הממלכתי למטבע חוץ (SAFE) והבנק העממי של סין. הרכב יתרות מטבע החוץ הוא סוד מדינה.
גודל
יתרות מטבע החוץ של המדינה מוחזקות על ידי בנק סין המרכזי. סך כל העתודות מוכרז על ידי הבנק המרכזי באופן קבוע. בדצמבר 2022 הסתכמו יתרות מטבע החוץ של סין ב-3.12 טריליון דולר ארצות הברית, שהם עתודות מטבע החוץ הגבוהות בעולם, קרוב לפי שלוש מהשנייה ברשימה, יפן.
הרכב
ההרכב המדויק של יתרות מטבע החוץ של סין הוא מידע מסווג. ביולי 2019 הודיע מינהל מטבע החוץ כי בסוף 2014 נכסי הדולר האמריקני היוו 58% מסך הרזרבות הסיניות, ירידה לעומת 79% בשנת 2005 והוסיפו כי חלקם של הנכסים במטבע האמריקאי היה נמוך יותר מהממוצע העולמי של 65% בשנת 2014. האנליסטים מאמינים כי הנכסים הנותרים במטבע החוץ מוחזקים בעיקר באירו, ין יפני ובלירה שטרלינג.
מאז שנת 2008, כאשר עקפה את יפן מבחינה זו, סין היא הבעלים הזר הגדול ביותר של ניירות ערך של ארצות הברית, כאשר אחזקות אלו מהוות כ-22 אחוזים מכלל אוצר ארצות הברית המוחזק על ידי לא אמריקאים.
דאגות מההחזקות הסיניות בחובות אמריקאים
אנליסטים כלכליים אמריקאים רבים ואחרים הביעו חשש לאור האחזקות הנרחבות של הרפובליקה העממית של סין, במסגרת עתודותיהם, לחובות ממשלתיים בארצות הברית.
חוק אישור ההגנה הלאומי של שנת הכספים 2012 כלל הוראה המחייבת את מזכיר ההגנה לערוך "הערכת סיכוני ביטחון לאומי של החוב הפדרלי האמריקני המוחזק על ידי סין". משרד הביטחון פרסם את דוחו ביולי 2012, וקבע כי "ניסיון להשתמש בניירות ערך של האוצר האמריקני ככלי כפייה יהיה בעל השפעה מוגבלת וככל הנראה יזיק לסין יותר מאשר לארצות הברית. מכיוון שהאיום אינו מהימן וההשפעה תהיה מוגבלת גם אם תתבצע, הוא אינו מציע אפשרויות הרתעה של סין, בין אם בתחום הדיפלומטי, הצבאי או הכלכלי, וזה יישאר נכון בימי שלום ובתרחישים של משבר או מלחמה."
הקונגרס ה-112 בארצות הברית הציג חקיקה שמטרתה להעריך את השלכות הבעלות של סין על חובות אמריקאים. בדו"ח הקונגרס הבא משנת 2013 נטען כי "[בעיה] שעלולה להיות חמורה לטווח הקצר תופיע אם סין תחליט "לצמצם לפתע" את נכסיהם הפיננסיים הנזילים בארצות הברית באופן משמעותי" [הדגש בטקסט המקורי], וציין גם כי יו"ר מערכת הפדרל ריזרב, בן ברננקי הצהיר, בשנת 2007, כי "מכיוון שהחזקות זרות של ניירות ערך של ארצות הברית מייצגות רק חלק קטן מסך החוב בשוק האשראי האמריקאי, שוקי האשראי בארצות הברית צריכים להיות מסוגלים לספוג ללא קושי גדול שינוי של הקצאות זרות."
מספר לא מבוטל של כלכלנים ואנליסטים מבטל את כל החששות מההחזקות הזרות בחובות ממשלתיים בארצות הברית הנקובים בדולרים אמריקאיים, כולל אחזקות סין. מבקרי הכמות "המופרזת" של חובות ארצות הברית המוחזקים על ידי סין מודים כי "ההשפעה הגדולה ביותר של מכירה רחבת היקף של אוצרות ארצות הברית על ידי סין תהיה כי סין אכן תייצא פחות סחורות לארצות הברית.
שארל-פרנסואה דוביני
שארל-פרנסואה דוביני (בצרפתית: Charles-François Daubigny; 15 בפברואר 1817 – 19 בפברואר 1878) היה צייר צרפתי.
ביוגרפיה
שארל-פרנסואה דוביני נולד בפריז למשפחת ציירים. הוא למד את אמנות הציור מאביו, הצייר אדמונד פרנסואה דוביני, ומדודו פייר דוביני שהיה צייר מינאטורות. בילדותו נשלח על ידי משפחתו לחיות בכפר ולמנדואה, שעל גדות הנהר אואַז מצפון מערב לפריז. הוא שהה שם שנים מספר ואהבתו לטבע השאירה עליו את רישומה במשך כל ימי חייו. ב-1831–1832 עבד במוזיאון הלובר בפריז והעתיק את ציוריהם של יאקוב ואן רויסדאל ושל ניקולא פוסן. ב-1836 נסע לאיטליה, וביקר ברומא, פירנצה, פיזה וג'נובה. ב-1838 החל להציג את תמונותיו בתערוכה בפריז. ב-1843 התגורר בכפר ברביזון שבפאתי יער פונטנבלו (על שמו קרויה אסכולת ברביזון), והחל לצייר בחיק הטבע. ב-1852 פגש בצייר ז'אן-בטיסט קאמי קורו, ושניהם נסעו לצייר יחדיו ברחבי צרפת ושווייץ.
ב-1857 החל דוביני לצייר את מראות הנהר אואַז בסביבות הכפר אובר סור אואז, שליד כפר ילדותו ולמנדואה. ציורים אלה נעשו מעל סיפון סירתו שאותה הפך לסטודיו. מכאן ואילך חל שינוי בסגנון ציורו, וסגנון זה הותקף על ידי מבקרי האמנות כ- "התרשמות" (Impression). אף על פי כן, ציוריו זכו להערכה רבה, וב-1859 הוענק לו אות לגיון הכבוד. ב-1865 נתמנה לחבר השופטים של התערוכה בפריז. בתפקידו זה תמך בהצגת תמונותיהם של חבריו הצעירים קאמי פיסארו, קלוד מונה, אלפרד סיסלי ואדגר דגה.
דוביני נפטר בפריז ב-1878, ועל פי צוואתו נקבר ליד ידידו קאמי קורו בבית העלמין פר לשז שבפריז.
גלילה רון־פדר-עמית
גלילה רון־פדר–עמית (נולדה בי"ט בתשרי ה'תש"י, 12 באוקטובר 1949) היא סופרת ישראלית, שפרסמה כ-400 ספרים, מרביתם לילדים ולבני נוער, וכמה מהם למבוגרים. יקירת ירושלים לשנת 2022.
ביוגרפיה
גלילה רון־פדר–עמית נולדה בשנת 1949 בחיפה, וגדלה בשכונת אחוזה. אביה משה רון היה מנהל בנק, ואמה, מזל (גליקה) הייתה מורה. היא בת זקונים ולה שתי אחיות גדולות ממנה. החלה לכתוב מגיל תשע, למדה בבית הספר הריאלי והייתה חניכה בשבט כרמל של תנועת הצופים. את שירותה הצבאי עשתה בנח"ל. היא בוגרת האוניברסיטה העברית בספרות עברית ובמקרא, והפכה לסופרת ילדים ומבוגרים.
בילדותה ובנערותה, כפי שהעידה על עצמה, כתבה כ-700 מחברות, שלא יצאו לאור. בנערותה, כשנחשפה לסיפורם של ז'בוטינסקי ומחתרות האצ"ל והלח"י, כתבה במשך ארבע שנים ספור אהבה על נערה המאוהבת באיש אצ"ל. בתום כתיבת הספר, וכדי לפרסמו, יצרה קשר עם מנחם בגין, ששימש כשר בממשלת ישראל באותם ימים. הספר אמנם לא יצא לאור, אך ההיכרות האישית וארוכת השנים עם בגין, הובילה אותה לכתיבת רומן היסטורי עליו. בנוסף, עיסוקה במחתרות הפורשות, אצ"ל ולח"י, הביא לקרבה רבה בינה לבין מנחם בגין, שעודד אותה בכתיבתה עד יומו האחרון.
כתיבה לילדים ולנוער
בשנת 1972, התפרסם ספרה הראשון "ילדי השכונה במחתרת".
הסדרה שהקנתה לה את מקומה כאחת היוצרות הפופולריות היא סדרת "ילדים אלמונים", שזכתה לתפוצה רחבה באמצעות מערכת ההפצה של ידיעות אחרונות.
"אל עצמי"
בשנת 1974 פורסם בהמשכים בשבועון "הארץ שלנו" הסיפור "אל עצמי". גיבור הסיפור הוא ציון כהן מבית שאן, ילד מבית הרוס שאביו עבריין ואמו מכורה לסמים, הנשלח למשפחה אומנת בחיפה. בראיונות שנתנה גלילה לד"ר שי רודין, חוקר ספריה ומחבר המונוגרפיה "אל עצמה: עיונים ביצירתה של גלילה רון־פדר–עמית", היא מגלה שציון כהן, גיבור הספר, נולד בגלל היחס המתנשא של החברה האשכנזית-בורגנית, חברה ממנה היא עצמה באה, אל ילד האומנה הראשון שלה. באמצעות ציון היא הצביעה על הליקויים והצביעות של הקבוצה האליטיסטית הזו. ציון היה מבחינתה מעין חלום, חלום על ילד מרקע קשה, שלמרות כל המכשולים מגיע לפסגתו של מגדל השן של הבורגנות האשכנזית ובסופו של דבר נהיה טייס.