cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קרייבן הצייד
מקור
סרגיי קרבינוף הוא בנו של אריסטוקרט רוסי אשר נמלט עם משפחתו לארצות הברית בשנת 1917 לאחר שלא נשאר כל זכר מהאצילות הרוסית בעקבות מהפכת פברואר ונפילתו של ניקולאי השני, קיסר רוסיה. הוא אומן בלחימה והחל להשתמש בנסיוב המעניק כוחו על-אנושיים ומעכב הזדקנות, וזאת כדי להפוך לצייד הטוב ביותר בכדור הארץ. הוא סימן את ספיידרמן כמטרה, ויחד עם אחיו למחצה דמיטרי סמירדיאקוב נלחם נגדו ושניהם הובסו. הוא הסכים להצעתו של דוקטור אוקטופוס והצטרף לקבוצת ששת המרושעים, עזר בלכידת מיי פארקר ובטי בראנט ותקף את ספיידרמן בסנטרל פארק. הוא הובס, וספיידרמן המשיך בחקירתו עד שמצא את מיי ובטי והביס את כל הקבוצה.
כאשר חטף דוקטור, הוא הובס בידי טיגרה. לאחר ניסיונות כושלים רבים, סרגיי תכנן תוכנית להבסת ספיידרמן. בקשת הסיפור "הציד האחרון של קרייבן", קרייבן ירה בספיידרמן שלא כהרגלו, קבר אותו בחיים, יצר תלבושת של ספיידרמן והתחזה לו כדי להראות שהוא יותר טוב מאויבו. הוא תקף בברוטאליות פושעים רבים, ותפס לבדו את נבל-העל ורמין אותו ספיידרמן הצליח להביס לפני כן בעזרת קפטן אמריקה. ספיידרמן יצא חי מהקבר, ונפגש עם סרגיי אשר שחרר את ורמין והורה לספיידרמן לרדוף אחריו. כשהשתכנע שכבודו הוחזר לו, סרגיי התוודה בפני המשטרה כי התחזה לספיידרמן והתאבד.
חזרה לחיים
במשך השנים, החליפו את סרגיי כקרייבן הצייד שאר משפחתו - בניו אלכסיי "אליושה" וולדימיר, בתו אנסטסיה "אנה" ואישתו סשה. באירועי "הציד המבעית", סרגיי הוקם לתחייה בידי סשה ושאר משפחתו, באמצעות ריטואל עם דמו של ספיידרמן. הוא מוצג כפסיכופת קר כלפי משפחתו, ולאחר שנדקר בידי אנה, קובע כי הוחזר בידי דם פגום וכעת הוא מקולל בכך שיוכל למות רק בידי ספיידרמן. הם מסירים מספיידרמן המת את מסכתו, ומגלים כי זהו קיין. ספיידרמן האמיתי מופיע, נלחם בסרגיי ומשפחתו, ונמנע מלהורגם בגלל קודו המוסרי. הם בורחים לארץ הפראית, שם סרגיי מחליט לצוד את משפחתו כדי לקבוע האם הם ראויים. הוא הורג את סשה וולדימיר, משאיר את אנה ומאפשר לאליושה לברוח. סרגיי ואנה דנים בדבר משפחתם, ולבסוף אנה יוצאת לצוד את אליושה, ומשאירה את סרגיי לבדו.
מאוחר יותר, קיין כסקרלט ספיידר נתקל בסרגיי הלבוש כסקרלט ספיידר המקורי, בן ריילי, וזאת כדי לייסר אותו. בעזרת אנה, סרגיי חטף את חבריו של קיין כדי להוביל אותו למאבק. קיין הביס אותו ואת אנה, ושניהם נעלמו. ככל הנראה, קללת האל-מוות שלו הוסרה. הוא נלחם בילדת הסנאי באוניברסיטת אמפייר סטייט, ומפסיק את הקרב כאשר ילדת הסנאי מיידעת אותו בדבר קיומן של מפלצות ענק דוגמת גיגאנטו, אותן הוא יוצא לצוד.
אלכסיי "אליושה" קרבינוף
אליושה קרבינוף הוא בנו המוטאנט של סרגיי, שהופרד ממשפחתו וגדל בג'ונגל אפריקאי. הוא הגיע לניו יורק לאחר התאבדותו של אביו, והתעמת עם דודו דמיטרי לבוש בתלבושתו המקורית של אביו. הוא תקף את מנהטן ואת ספיידרמן באמצעות פיל, ולקח את ספיידרמן לאחוזת משפחת קרבינוף, שם ספיידרמן לימד אותו על אביו. הוא נלחם בארבעת המופלאים ובפנתר השחור והצטרף לששת המרושעים של סאנדמן נגד דוקטור אוקטופוס.
לאחר הרפתקאות רבות, תחייתו של סרגיי ובריחת כולם לארץ הפראית, אליושה ניצוד בידי אחותו אנה ונהרג.
אנה "אנסטסיה" קרבינוף
אנה קרבינוף היא המניע לאירועי "ההתשה/הציד המבעית", כאשר שלחה נבלי-על רבים נגד ספיידרמן והקריבה את מאטי פרנקלין וקיין על מנת להחיות את אחיה ולדימיר ואביה, בהתאמה. כאשר כל המשפחה ברחה לארץ הפראית, אביה של אנה אמר כי היא ראויה לזהות קרייבן הצייד, והיא הרגה את אחיה אליושה וצדה יחד עם אביה את ספיידר-גירל וקיין בין היתר ללא הצלחה.
דוביל
דוביל (בצרפתית: Deauville) היא קומונה הנמצאת מחוז קלבדוס בנורמנדי שבצפון צרפת, צמודה בחלקה הצפוני לטרוביל.
ההיסטוריה של דוביל ידועה עוד מהמאה ה-11 אך היא החלה להתפתח רק במחצית השנייה של המאה ה-19. הוקמו בה בתי מלון מפוארים, מסלולים למרוצי סוסים, מרינה, חוף ים מפורסם, חווילות מפוארות וקזינו גדול. דוביל מכונה "מלכת החופים של נורמנדי".
יהודה ליברמן
יהודה (הודי) ליברמן (נולד ב-1954) הוא מנכ"ל מכללת שערי משפט בהוד השרון ויו"ר עמותת "הקרן לגאולת קרקע". לשעבר ראש מועצת קרני שומרון.
דוביל
חוף הים של דוביל ובו טיילת עץ מפורסמת (Promenade des Planches) הפך אותה לעיר קיט יוקרתית ומשך אליה את עשירי צרפת בעיקר בתקופה ה-בל אפוק. דוביל סבלה במלחמת העולם הראשונה ובעיקר במלחמת העולם השנייה בו הייתה כבושה על ידי הגרמנים שהחרימו את רוב מתקני הנופש שלה. מאז שנות ה-60 היא חזרה למעמדה הקודם. לאורך הטיילת צמודים למלתחות החוף לוחות עץ ועליהם שמות של שחקנים ויוצרי קולנוע אמריקאיים שביקרו במקום.
גם טרוביל הצמודה אליה מצפון נחשבת אתר קיט מבוקש אבל יותר עממי.
יהודה ליברמן
ביוגרפיה
בילדותו למד בבית הספר הממלכתי דתי בחדרה ובבגרותו, במדרשיית נועם בפרדס חנה.
דוביל
מאז 1975 נערך בדוביל פסטיבל סרטים אמריקאיים. בתחילה הוא לא היה תחרותי אך מ-1995 מחולקים פרסים לסרטים באורך מלא ומ-1998 גם לסרטים קצרים.
ב-ספטמבר 1919 נפגשו בדוביל דייוויד לויד ג'ורג' וז'ורז' קלמנסו וחתמו על "הסכם דוביל" בו נקבע גבול אזור ההשפעה הבריטי בארץ ישראל, כקו ישר מראש הנקרה לעמק החולה, מעט צפונה לאיילת השחר.
יהודה ליברמן
ביוגרפיה
שימש במשך תקופה קצרה גם כראש מטה מועצת יש"ע.
ישראל קופרשטיין
ישראל גריגורייביץ' קופרשטיין (ברוסית: Израиль Григорьевич Куперштейн; 14 באוגוסט 1915 – 16 במרץ 1995) היה יהודי סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כקצין שריון בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
נולד בעיר צ'רקסי במשפחתו של פועל. למד בבית ספר מקצועי. הוכשר להיות מכונאי רכב. בשנת 1936 גויס לשירות סדיר בצבא האדום. סיים את שירותו בשנת 1938. עבד כמכונאי במוסך ממשלתי. בשנת 1939, גויס לשירות מילואים, במסגרתו נטל חלק במלחמת החורף. בסיום המלחמה חזר לחיים אזרחיים.
לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות ב-1941 לא גויס לצבא. הוא התפנה מזרחה ועבד במפעל לייצור טנקים בעיר צ'ליאבינסק. ביוני 1942 גויס שוב לשירות הצבאי. שירת ביחידות עורפיות. בסוף 1942 התקבל לבית הספר לקציני שריון בעיר גורקי. לאחר סיום הלימודים הועלה לדרגת סגן משנה. שובץ בחטיבת המשמר המשוריינת מס' 52, כמפקד טנק.
במהלך קרב דנייפר, טנק, עליו פיקד קופרשטיין, היה בין הראשונים שצלח את הנהר דנייפר והגיע לגדה המערבית. טנק חיפה באש תותחו על חיילי החי"ר וניהל קרבות עם הטנקים הגרמנים. במהלך השעות הראשונות לאחר הצליחה הצליח צוות הטנק בפיקודו של קופרשטיין לחסל שני טנקים גרמנים. בהמשך נעה החטיבה, בה שירת קופרשטיין, צפונית לקייב, כדי לחתוך את הכביש קייב-ז'יטומיר ולמנוע מהגרמנים להביא תגבורת לכוחותיהם בעיר קייב. החטיבה קיבלה פקודה להשתלט על העיר פסטוב, צומת רכבות חשובה, אשר צמודה לכביש קייב-ז'יטומיר. טנק בפיקודו של קופרשטיין היה בחוד ההתקפה. הוא היה הראשון שנכנס לעיר וסייע בכיבושה. במהלך הקרבות בפסטוב השמיד 3 טנקים גרמנים נוספים. על גבורתם בקרב דנייפר הוענק לכל חברי צוות הטנק (מפקד - ישראל קופרשטיין, תותחן מיכאיל גראבסקי, נהג - ויקטור בוגייב, מקלען-קשר - בוריס ברסטובסקי) תואר גיבור ברית המועצות.
היחידה, בה שירת קופרשטיין המשיכה להתקדם מערבה. קופרשטיין נטל חלק במבצע לבוב-סנדומייז', מבצע ויסלה-אודר, הקרב על ברלין וסיים את המלחמה בפראג.
לאחר המלחמה נשאר ישראל קופרשטיין לשרת בצבא הקבע. הוא מלא תפקידי פיקוד ומטה שונים בחיל השריון הסובייטי. השתחרר מהשירות בשנת 1962 בדרגת פודפולקובניק (סגן אלוף). לאחר סיום השירות הצבאי התיישב ישראל קופרשטיין בעיר צ'ליאבינסק.
ישראל קופרשטיין נפטר ב-16 במרץ 1995.
אבות העולם
סוגי המקורות
התואר נזכר בספרות חז"ל הקדומה רק בהתייחס לתקופת הזוגות או תקופת התנאים. לעומת זאת, בקורפוס מדרשי האגדה המאוחר, יש כבר שימוש נרחב בתואר זה גם בהתייחס לשלושת האבות. נראה כי בתחילה נתפס התואר אבות העולם במובן 'גדולים בדורם', מעין האבות המייסדים, ומאוחר יותר נתקבע הביטוי על שלושת האבות, במובן של יוחסין.
הזוגות
בירושלמי מתוארים בתואר זה הזוגות, בהקשר של המחלוקת על הסמיכה ביום טוב: "לא תהא שבות קלה בעיניך, שהרי סמיכה אינה אלא רשות ונחלקו עליה אבות העולם".
הלל ושמאי
האזכור הקדום ביותר של התואר מופיע במשנה ובתוספתא ביחס להלל הזקן ושמאי הזקן: "ולמה מזכירין את דברי שמאי והלל לבטלה? ללמד לדורות הבאים שלא יהא אדם עומד על דבריו, שהרי אבות העולם לא עמדו על דבריהם". בתוספתא הנוסח: "מה אבות העולם לא עמדו על דבריהן במקום שמועה".
בית הלל ובית שמאי
בירושלמי נזכר תואר זה על-אודות בית הלל ובית שמאי: "בית שמאי אומר שמים נבראו תחילה אח"כ הארץ, ובית הלל אומרים הארץ נבראת תחילה [...] אמר ר"ש בן יוחי תמיה אני היאך נחלקו אבות העולם על ביריית העולם, שאני אומר שמים וארץ לא נבראו אלא כלפס הזה וככיסויה".
רבן יוחנן בן זכאי
בירושלמי נעשה שימוש בתואר דומה גם אודות רבן יוחנן בן זכאי: "שמונים זוג של תלמידים היה לו להלל הזקן, גדול שבהן יונתן בן עוזיאל והקטן שבהן רבן יוחנן בן זכאי. פעם אחת חלה ונכנסו כולן לבקרו. עמד לו רבן יוחנן בן זכאי בחצר. אמר להן היכן הוא הקטן שבכם שהוא אב לחכמה ואב לדורות".
רבי טרפון
בירושלמי נעשה שימוש בתואר דומה ביחס לרבי טרפון: "רבי טרפון אביהן של כל ישראל". בניגוד למקבילה בירושלמי, שם תוארו: "רבי טרפון רבן של כל ישראל".
רבי עקיבא ורבי ישמעאל
בירושלמי מכונים בתואר זה רבי עקיבא ורבי ישמעאל: "ר' ירמיה ר' מיישא בשם ר' שמואל בר רב יצחק שכן נחלקו עליה אבות העולם. מאן אינון אבות העולם? תנא ר' יונה קומי ר' ירמיה - ר' ישמעאל ור' עקיבה".
שלושת האבות
כאמור, בקורפוס מדרשי האגדה קיימים מקבילות רבות של התואר אבות העולם ביחס לשלושת האבות, כמו: "קרית ארבע שנקברו בה ד' צדיקים אבות העולם, אדם הראשון, אברהם, יצחק ויעקב"; "ארץ חמדה, רבנין אמרי ארץ שנחמדו לה אבות העולם"; "אלך לי אל הר המור אלו אבות העולם"; "אבל מה שברכו אותן אבות העולם ומה שברכו אותן הנביאים משומרין להם לעתיד לבוא"; ועוד.
בור (דרום סודאן)
בור היא עיר הבירה של מדינת ג'ונגליי, אחת מעשר המדינות בדרום סודאן.
מיקום
העיר בור נמצאת בנפת בור שבמחוז ג'ונגליי כ-190 ק"מ צפונית לג'ובה, העיר הגדולה במדינה ובירתה. בור נמצאת בגדה המזרחית של נהר הנילוס הלבן בקואורדינטות:6° 13' 12.00"N, 31° 33' 0.00"E.
היסטוריה וגאוגרפיה
העיר בור הייתה מרכז מנהלי תחת השלטון האנגלו-מצרי בין השנים 1899-1956. העיר נחשבת למקור פרוץ מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה בה קרובינו קואנין (Kerubino Kuanyin), קצין בצבא דרום סודאן, הנהיג את ההפיכה בעיר בשנת 1983. מהלך זה הוליד את צבא השחרור העממי הסודאני ושיאו בהכרזת העצמאות של דרום סודאן כמדינה עצמאית המוכרת על ידי סודאן ב-6 ביולי 2011.
אוכלוסייה
בשנת 2006, הוערכה האוכלוסייה בעיר בכ-26,800 נפש.
עסקים
בעיר קיים סניף של בנק המסחר הקנייתי.
אבות העולם
פרשנות
המהר"ל מפראג סבור שכל 'בעלי הקבלה' המנויים במסכת אבות נחשבים אבות העולם: "ואלו הם אבות העולם בודאי, כי נחשב משה אב לעולם בודאי, ונחשב יהושע מן אבות העולם שהוא קבל התורה ממשה ומפני זה נקרא יהושע אב בעולם, וכן הזקינים וכן הנביאים וכן אנשי כנסת הגדולה, כלם בשביל קבלתם התורה הם אבות עולם [...] וכן הזוגות שהם קבלו התורה מאנטיגנוס איש סוכו, וכן שאר הזוגות שקבלו כלם הם אבות עולם, ואף מן הזוגות ואילך שלא הזכיר קבלה היינו שלא היו מיוחדים בקבלת תורה כמו שהיו אלו שזכר, אבל בודאי הם גם כן אבות העולם בקבלתם התורה".
בור (דרום סודאן)
תחבורה
את העיר משרת שדה התעופה בור בנוסף לתחבורה הנהרית בנילוס הלבן ושלוש דרכים יבשתיות המובילות אליה וממנה.
אבות העולם
פרשנות
רבי יוסף חיים מבגדד מצטט מספר הזוהר: "קראם אבות העולם על פי מה שאמרו בזוהר הקדוש (זוהר ג׳ רמה:) הִלֵל וְשַׁמַּאי דַּרְגִּין דְּאַבְרָהָם וְיִצְּחָק אִינּוּן".
לדברי רבי צדוק הכהן מלובלין: "תואר אב אף לשאין בניו, רק הוא אב כל התלמידי חכמים שבישראל".
אבות העולם בספר בן סירא
הביטוי אבות העולם במובן של 'גדולי הדורות', נזכר לראשונה במשלי בן סירא: "אֶת הַכֹּל עָשָׂה ה' / וְלִירֵאָיו נָתַן חָכְמָה שֶׁבַח אָבוֹת עוֹלָם". להלן מונה בן סירא שושלת כרונולוגית הפותחת בחנוך, וכוללת, מלבד שלושת האבות, גם את נח, משה ואהרן, שופטים, מלכים ונביאים. בנותן ענין לציין שרצף אבות העולם של בן סירא מסתיים בשמעון הצדיק, בעוד רצף אבות העולם של חז"ל פותח בתקופת הזוגות, זו הסמוכה בשלשלת הקבלה לאנשי כנסת הגדולה ששמעון הצדיק היה משייריה, ובכך שתי המסורות משלימות זו את זו.
הפועל חבל מודיעין
הפועל חבל מודיעין היא קבוצת כדורסל ישראלית המייצגת את המועצה האזורית חבל מודיעין, המשחקת בליגה הארצית.
היסטוריה
הקבוצה שיחקה את רוב שנותיה בליגות הנמוכות ובסיום עונת 2015/16 העפילה לליגה הארצית ושובצה במחוז דרום.
בעונת הבכורה שלה בליגה מינתה הקבוצה את פיני גרשון למנהלה המקצועי ובסופה סיימה את העונה הסדירה במקום ה-6 מרחק 2 ניצחונות מהפליאוף העליון.
בעונת 2017/18 צירפה הקבוצה את שחקן העבר של הפועל ירושלים ג'ורג' אוסדצ'י ואת רז ניסים כהן ובהובלתם סיימה הקבוצה במקום הראשון עם מאזן של 16 ניצחונות ו-6 הפסדים וזכתה באירוח הפלייאוף אך הפסידה לרביעית מכבי פתח תקווה בחצי הגמר.
לקראת עונת 2018/19 צרפה הקבוצה את ארז מרקוביץ' שיחד עם רז ניסים כהן הובילו את הקבוצה לסיום במקום הראשון בפעם השנייה ברציפות במאזן של 21 ניצחונות והפסד בודד. בחצי גמר הפלייאוף ניצחה 0–2 את הפועל לוד והעפילה לגמר, בו ניצחה את מכבי שדרות 0–2, בסדרת הטוב משלושה, והעפילה לראשונה לליגה הלאומית.
בקיץ 2019, לאחר ההעפלה לליגה הלאומית, מינתה הקבוצה את אלון שטיין לתפקיד מאמן הקבוצה.
את עונת 2019/20 סיימה הקבוצה במקום ה-13 המוביל לליגה הארצית עם מאזן של 8 ניצחונות בין היתר על קבוצת הצמרת הפועל עפולה ובני הרצליה ו-14 הפסדים כמו כן הייתה הקבוצה לקבוצת ההגנה הגרועה בליגה כאשר ספגה 1980 נק' אך עקב סיום העונה המוקדמת בעקבות משבר הקורנה הוקפאו היורדות והקבוצה נשארה בליגה
ביוני 2020 מונה נתי כהן למאמן הקבוצה במקומו של אלון שטיין
בסיום עונת 2020/21 סימה הקבוצה במקום ה-6 והפסידה ברבע הגמר 1–2 להפועל גליל עליון.
בקיץ 2021 הודיע מאמן הקבוצה נתי כהן כי לא ימשיך לעונה נוספת ובמקומו מונה יהוא אורלנד שקודם לכן אימן את הפועל עמק חפר מהליגה הארצית.
בעונת 2021/22 סיימה הקבוצה במקום ה-2 בליגה עם מאזן של 21 ניצחונות ו-7 הפסדים. בסדרת רבע גמר הפלייאוף ניצחה את אליצור נתניה 3–1 ובסדרת חצי הגמר הודחה לאחר הפסד 1–3 למכבי עירוני רמת גן, זאת לאחר שחבל מודיעין הפסידה את שני משחקי הבית.
בדצמבר 2022 הוחלף מאמן הקבוצה יהוא אורלנד במיקי גורקה עקב פתיחת עונה של עשרה הפסדים רצופים.
את עונת 2022/2023 סיימה הקבוצה במקום ה־13 והלפני אחרון וירדה לליגה הארצית.
בלייק קרינגטון
בלייק אלכסנדר קרינגטון (באנגלית: Blake Alexander Carrington) הוא דמות בדיונית, שנוצרה על ידי הזוג ריצ'רד ואסתר שפירו עבור אופרת הסבון "שושלת". דמותו של בלייק קרינגטון גולמה על ידי השחקן ג'ון פורסיית' מתחילת הסדרה בשנת 1981 ועד לסיומה ב-1989. פורסיית' שב לגלם את הדמות במיני-סדרה "שושלת: המפגש" ששודרה בשנת 1991. בשנת 2017, רשת "The CW" אתחלה מחדש את הסדרה, בה דמותו של בלייק מגולמת על ידי גראנט שואו.
בלייק קרינגטון הוא הפטריארך של משפחת קרינגטון, איל נפט בעל הון רב והמנכ"ל הבלעדי של חברת "דנוור-קרינגטון", ואחת מהדמויות הראשיות עליהן נשענת עלילת הסדרה. במקור, דמותו של בלייק הייתה אדם חסר רחמים בכל הנוגע לעסקיו ולמשפחתו כאחד, אך עם כניסתו של פורסיית' לתפקיד, דמותו התרככה והפכה לדמות פטריארכלית סמכותית אך אדיבה בהרבה.
ליהוק
השחקן ג'ון פורסיית' גילם את דמותו של בלייק קרינגטון מפרקה הראשון של הסדרה ששודר בשנת 1981 ועד לסיומה ששודר בשנת 1989. פורסיית' שב לגלם את דמותו של בלייק במיני הסדרה "שושלת: המפגש" ששודר בשנת 1991. פורסיית' היה השחקן הראשי היחיד שהופיע בכל פרקי הסדרה.
במקור, השחקן ג'ורג' פפארד לוהק לגילום דמותו של בלייק, אבל בסופו של דבר, פפארד התקשה להתמודד עם גילום דמותו של בלייק, שאופיינה כלא סימפתית במקצת ולכן הוחלף בפורסיית'.
עונות 1–2
בבכורת הסדרה, אייל הנפט העשיר המתגורר בדנוור, בלייק קרינגטון, נושא לאישה את מזכירתו לשעבר, קריסטל ג'נינגס, אך נישואיהם של השניים מקבלים ממד רגיש וחסר נוחות לאחר שקריסטל מגלה אי שביעות רצונה מצדו האכזרי של בלייק, במיוחד בענייני עסקים; ולאחר שבלייק כופה את עצמו על קריסטל לאחר שהיא מסרבת לקיים איתו יחסי מין. במקביל, בלייק נאלץ להתמודד מול התנהגותה המופקרת של בתו, פאלון, ומול ההומוסקסואליות של בנו, סטיבן. לאחר שהוא תופס את בנו בחברת גבר אחר, בלייק נתקף בהתקף זעם ומפריד ביניהם פיזית, מה שמוביל לנפילתו של מאהבו של סטיבן ולמותו. בעקבות כך, בלייק נעצר ומואשם ברציחתו. בסיום העונה מגיע עדה מסתורית לבית המשפט, ופאלון מזהה את העדה כאמה, אלקסיס, שנעדרה שנים ארוכות.
בעונה השנייה, אלקסיס קרינגטון, אשתו לשעבר של בלייק ואמם הביולוגית של פאלון וסטיבן, מעידה בבית המשפט על מזגו האלים של בלייק. בלייק נמצא אשם, אך משוחרר על תנאי. בזמן שבלייק נאבק להציל את חברת "דנוור-קרינגטון" מצרות פיננסיות, הוא נרגש ללמוד שקריסטל נמצאת בהריון, אך זאת האחרונה מפילה את תינוקם לאחר תאונת רכיבה על סוסים שנגרמה על ידי אלקסיס. בלייק מציע לקריסטל להיפגש עם חברו, הפסיכיאטר ניק טוסקני, בעודו אינו מודע לכך שניק מעוניין לנקום בו. מאוחר יותר, בלייק מתעוור לאחר שהמאפיונר לוגן ריינווד מלכד את המכונית שלו באמצעות פצצה. גם לאחר שהוא נרפא וראייתו שבה אליו, בלייק ממשיך להעמיד פני עיוור על מנת לרגל אחר קריסטל לאחר שהוא חושד בכך שהיא מנהלת רומן עם ניק מאחורי גבו. בסיום העונה, בלייק מתעמת עם ניק, וניק יוצא כשידו על העליונה והוא משאיר את בלייק חסר ההכרה למות על הר מרוחק.
עונות 3–5
בתחילת העונה השלישית, קריסטל מצליחה לאתר את בלייק ולחלץ אותו מההר. מאוחר יותר, בלייק לומד כי בנה של פאלון שנקרא על שמו, ליטל בלייק קולבי, נחטף, והוא ואלקסיס מארגנים משדר טלוויזיוני בבקשה להשיב להם את נכדם. במהלך המשדר, אלכסס מתוודה על סוד חשאי מעברם: בנם הבכור, אדם, נחטף בינקותו והיא מעולם לא התאוששה מכך. בעקבות האירוע, בלייק ואלקסיס הסתירו את עובדת קיומו מפאלון וסטיבן. שבועות לאחר מכן, עורך דין בשם מייקל טורנס מבילינגס, מונטנה, טוען בפני בלייק שהוא אדם, בנו האבוד. על אף שאלקסיס ממהרת להאמין לו, בלייק מסרב להכיר בכך, אך בסופו של דבר משנה את דעתו. במקביל, בלייק וקריסטל מגלים שגירושיה של קריסטל מבעלה הראשון מעולם נחתמו כראוי, והדבר מוביל להתדרדרות יחסיהם, עד שלבסוף הם מתגרשים. בהמשך העונה, סטיבן נעדר לאחר הפצצת בית קידוח ונחשב למת, אך בלייק מסרב להאמין בכך שבנו מת. כאשר אשתו לשעבר של סטיבן, סאמי ג'ו, שהיא גם אחייניתה של קריסטל, מופיעה עם תינוק שלטענתה שייך לסטיבן, בלייק מציע לשמור על הילד. מאוחר יותר, בלייק לומד שסטיבן עודנו חי, והוא טס לסינגפור כדי לשכנע אותו לחזור לדנוור, אך כשהוא מגלה שסטיבן הוא חי עם גבר אחר, הוא מחליט לתבוע משמורת על נכדו.
בעונה הרביעית, בלייק מפסיד במאבק שלו לקבלת המשמורת על הנכד כאשר סטיבן חוזר ונושא לאישה את קלאודיה בלייזדייל. עם זאת, השניים מתפייסים כאשר בלייק נושא לאישה בשנית את קריסטל. כשהיא עדיין מחפשת נקמה, אלקסיס מגייסת את עזרתו של ראשיד אחמד במטרה לחבל בעסקה שעשה עם בלייק, אך לחיבול בעסקה ישנן תוצאת לא צפויות כשהיא מובילה לכאורה למותה של פאלון.
בעונה החמישית, בלייק מצליח להציל את החברה שלו, אך מתאבל על מותה של פאלון בהתרסקות המטוס. במקביל, הוא מגלה שיש לו אחות חורגת בשם דומיניק דוורו, והוא מסכים לקבל אותה לחיק המשפחה לאחר שאביו, טום קרינגטון, מתוודה על ערש דווי שהיא בתו. מספר חודשים מאוחר יותר, בלייק לומד שלאלקסיס נולדה בת נוספת בשם אמנדה לאחר שהתגרשו. על אף שבתחילה אלקסיס מכחישה שהוא אביה של אמנדה, בהמשך היא מתוודה בפניו שאמנדה היא אכן בתו הביולוגית. במהלך חג המולד, קריסטל יולדת את תינוקה המשותף שלה ושל בלייק, קריסטינה. עם זאת, קנאתו של בלייק גדלה בעקבות ידידותה של קריסטל עם הפלייבוי דניאל רייס ובמקביל, ליידי אשלי מיטשל מנסה לפתות אותו. לאחר שאלמוני שולח תמונות של בלייק עם אשלי ושל קריסטל עם דניאל, כל תמונה לבן זוג אחר בהתאמה, בלייק וקריסטל מכריזים על אהבתם אחד לשנייה. בסיום העונה החמישית, משפחת קרינגטון משתתפת בחתונתה של אמנדה עם הנסיך מייקל ממולדביה, אך מורדים מקומיים מסתערים על הכנסייה ומתקיפים את הנוכחים בפנים.
עונות 6–7
בתחילת העונה השישית, בלייק ומשפחתו מצליחים לשרוד את ההתקפה. עם שובו לדנוור, בלייק סוגר עסקה עם ג'ייסון קולבי, והוא מזועזע לגלות שפאלון עדיין חיה כשהיא כעת סובלת מאמנזיה ונשואה לבנו של ג' ייסון, מיילס. בינתיים, קריסטל נחטפת על ידי ג'ואל אבריגור ומוחלפת באישה זהה בשם ריטה לזלי, שמרעילה את בלייק באיטיות על פי פקודותיו של ג'ואל. בריאותו של בלייק מתדרדרת עד שהוא נותר כמעט חסר יכולת לחלוטין. עם זאת, סאמי ג'ו מגלה שקריסטל נחטפה ועוזרת לה לברוח, ולאחר מכן ג'ואל וריטה נעלמים. לאחר מכן, בלייק זועם כאשר אחיו, בן, חוזר לדנוור ובעצה אחת עם אלקסיס, תובע את חלקו באחוזה של אביהם המנוח. בלייק ממשכן את ביתו ונכסיו, בציפייה להשתלט על "קולביקו", אך בזכות התערבותום של בן ואלקסיס, הוא מאבד את הכל, כולל את חכירת הנפט הימית של דרום סין. בסיום העונה, בלייק לומד שאלקסיס קנתה את ביתו, ובזעמו, הוא תופס אותה בגרונה ומתחיל לחנוק אותה.
בתחילת העונה השביעית, קריסטל מונעת מבלייק להרוג את אלקסיס, ולאחר מכן, הוא לומד שמלון הנמצא בבעלותו נשרף כליל, ומספר אנשים, כולל קלאודיה, נספו בשרפה. בלייק מואשם בהצתת המלון, אך ההאשמות מתבטלות כאשר הוא מגלה שקלאודיה הייתה אחראית להצתת המלון. בזמן שבלייק ממשיך לנסות ולהשיב לעצמו את האימפריה שלו, הוא מגלה שהקרקע שירש מאמו עשירה בגז טבעי. עם זאת, הוא נאלץ להפסיק באופן זמני את תוכניותיו לפתח את הקרקע כאשר אלקסיס ובן מגלים על קיום הירושה. זמן קצר לאחר מכן, אמילי פלמונט נותן לבלייק מידע מפליל על אלקסיס ובן, והוא משתמש בו כדי לאלץ אותם לוותר על בעלותם של "דנוור-קרינגטון" ולהשיב לו את כל נכסיו, כולל אתר חכירת הנפט הימי בסין. מאוחר יותר, בלייק, אלקסיס ובן נוסעים לדרום סין על מנת לבדוק את אתר החכירה, שמתפוצץ, אך בלייק ניצל על ידי בן והשניים מתפייסים. בבית החולים, בלייק מתעורר בלי שום זיכרונות מ-25 השנים האחרונות, ואלקסיס משחררת אותו מבית החולים ומשכנעת אותו שהם עדיין נשואים. עם זאת, כאשר קריסטל מוצא אותם, זיכרונותיו של בלייק שבים. כשבתם של קריסטל ובלייק, קריסטינה, נופלת למשכב וזקוקה להשתלת לב. נמצא תורם וקריסטינה ניצלת, אבל אמו של התורם, שרה קרטיס, חוטפת את קריסטינה, אך בלייק וקריסטל מצליחים להשיב אותה ללא פגע. בסיום העונה, בלייק ואלקסיס מאמצים בחזרה את אדם באופן חוקי.
עונות 8–9
לאורכה של העונה השמינית, בלייק רץ לראשות הממשלה, כשהמתחרה העיקרית שלו היא אלקסיס. אך לאחר קמפיין ארוך ומייגע, גם הוא וגם אלקסיס מפסידים ואף אחד מהם לא נבחר.
בעונה התשיעית, מתגלה שלקריסטל יש גידול מוחי רציני המחייב ניתוח מסוכן, ובעקבות כך בלייק מטיס אותה לשווייץ, שם הניתוח מצליח, אך כותאת לוואי קריסטל נשארת בתרדמת. בהמשך העונה, גופה נמצאת בתחתיתו של אגם הנמצא בשטחו של אחד מנכסיו של קרינגטון. הגופה מתגלה כרוג'ר גריימס, האיש שבעקבות הרומן שלו עם אלקסיס גרם לגירושיה עם בלייק. למרות רוג'ר מת כבר 20 שנה, מתברר שהטמפרטורות הקרות באגם שימרו את גופו. בסופו של דבר, מתגלה שפאלון בת ה-8 ירתה ברוג'ר לאחר שראתה אותו מכה את אלקסיס, ושאביו המנוח של בלייק, טום, החביא את הגופה במכרה מתחת לאגם על מנת להגן על שמה של פאלון. המצב מסתבך כשמתגלה שהמכרה מלאה באוצר נאצי גנוב שהוסתר שם על ידי טום. בפרק האחרון של הסדרה, בלייק מגלה שמפקד המשטרה הנדלר שאחראי לחקירת רציחתו של רוג'ר מחפש את האוצר. בלייק מנסה להוציא ממנו הודאה בכך, אך העימות ביניהם מסלים ולבסוף שניהם יורים אחד בשני.
המפגש (1991)
שלוש שנים לאחר אירועי העונה התשיעית, בלייק התאושש לחלוטין מפציעת הירי והוא משוחרר מהכלא לאחר זוכה מרציחתו של המפקד הנדלר. יחד עם בניו, סטיבן ואדם, וחתנו לשעבר ג'ף קולבי, בלייק מנסה להחזיר את השליטה על "דנוור-קרינגטון" מקונסורציום בינלאומי. קריסטל שבה לאחר שיצאה בשלום מהתרדמת, אך שלא במודע תוכנתה על ידי הקונסורציום להתנקש בבלייק. עם זאת, אהבתה לבלייק מוכיחה שהיא חזקה מדי, והיא מנתקת את קשריה לקונסורציום. הסדרה מסתיימת כשבלייק רוקד יחד עם קריסטל בביתם.
באתחול המחודש
בספטמבר 2016, רשת "The CW" הכריזה על הפקת פיילוט לאתחול מחודש עבור "שושלת", במרץ 2017, השחקן גראנט שואו לוהק לגילום דמותו של בלייק.
ז'וסה בלטראמה
ז'וסה מריאנו בנינקה בלטראמה (בפורטוגזית: José Mariano Benincá Beltrame; נולד בסנטה מריה, ב-13 במאי 1957) הוא חבר פרלמנט ברזילאי, ולשעבר המזכיר לביטחון פנים של ריו דה ז'ניירו.
ביוגרפיה
בלטראמה נולד במשפחה ממוצא איטלקי.
בלייק קרינגטון
אפיון
המפיק בפועל, ג'וש שוורץ, אמר כי לפי היוצרת אסתר שפירו, "בלייק קרינגטון היה אדם שיכול לנהל את החברה המדהימה הזו, אבל המקום היחיד שהוא באמת מנהל עליו מאבק, הוא על ניהול המשפחה שלו". המפיקה בפועל סאלי פטריק תיארה את בלייק כ"פטריארך לבן שנמצא בעולם משתנה". פטריק אמרה: "אני אוהבת את החמימות של גראנט שואו כשהוא משקר ישירות בפניו של בנו על כך שהחזיר לו טלפון, וזה רק אחד הכישורים שהופכים את בלייק קרינגטון למולטי-מיליארדר שהוא". שואו אמר על גילום דמותו של בלייק ש"הוא לא רק דמות מאופרת הסבון הממוצעת שלך, הוא מאוד מורכב, הוא גיבור, אבל גיבור פגום מאוד. זה מה שעניין אותי."
ביקורת
הכתבת מורין ראיין מ"וראייטי" כינתה את גראנט שואו "מנטלי וכריזמטי" בתפקיד, אך ציינה בביקורתיות כי "מספר מהלכים ארגוניים שנועדו לגרום לבלייק להיראות מבריק בצורה מעורפלת, גורמים לו להיראות כמו כל דבר אחר חוץ מגאון". ראיין הוסיפה ש"אם אתה עומד לבסס סדרה סביב מזימותיו של מוח מבריק וחסר רחמים, פרץ הגאונות שלו צריך להיראות מהיר וגאוני באופן שטני, אך לא להיראות צפוי או אפילו תמוה".
ז'וסה בלטראמה
ביוגרפיה
הוא סיים משפטים באוניברסיטה הפדרלית בסנטה מריה וכן במנהל עסקים ומינהל ציבורי מהאוניברסיטה הפדרלית בריו גרנדה דו סול. הוא התמחה במודיעין אסטרטגי באוניברסיטת סלגאדו דה אוליביירה ובמכללת המלחמה. הוא השתתף בקורס המודיעין של המזכירות הלאומית לביטחון פנים ועסק בניתוח נתונים של מודיעין משטרתי.
חיים ציבוריים
הוא הצטרף כסוכן במשטרה הפדרלית בשנת 1981, בעיקר בתחום דיכוי סחר לא חוקי בסמים. הוא שירת במגזר המודיעין, נלחם בפשע מאורגן בכמה מדינות. לימד והרצה בקורס לתואר שני במודיעין וביטחון פנים באוניברסיטה הפדרלית של מטו גרוסו. במשטרה הפדרלית של ריו דה ז'ניירו הוא שימש כמפקח פיקוד והיה רכז תמיכה, ראש שירות המודיעין ולשכת האינטרפול.
פרויקטים
הוא היה אחד מיוצרי היחידה המשטרתית לשמירת השלום, ה-UPP, שהוחל במדינת ריו דה ז'ניירו ובהרחבה אפשרית למדינת פרנמבוקו ומדינות אחרות, זאת כחלק ממבצע להחזרת השליטה הממשלתית על הפאבלות. בנובמבר 2010 הוא היה אחד מיוזמי המבצע לכיבוש הפאבלות. במבצע זה, למעלה מ-42 טונות קנאביס, 330 ק"ג קוקאין, קראק, נשק כבד, כמויות גדולות של תחמושת, מכוניות ואופנועים הוחרמו, כמו גם ביצוע מעצרם של כמה מראשי הסחר בסמים בפאבלות.
יוליוש ברד"ח
יוליוש ברד"ח (בפולנית: Juliusz Bardach; 3 בנובמבר 1914, אודסה – 26 בינואר 2010, ורשה) היה היסטוריון פולני ממוצא יהודי, נכד של יהודה ברד"ח.
ביוגרפיה
בעקבות מלחמת האזרחים ברוסיה, המשפחה עברה לפולין והתיישבה בלודמיר. ברד"ח סיים לימודים באוניברסיטה פולנית בוילנה תוך התמחות במשפטים.
בשנים 1938–1939 הוא היה עורך של Robotnik ופעיל במפלגה הסוציאליסטית. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא עבר לברית המועצות. יוליוש ברד"ח התגייס ליחידות פולניות של היו חלק של הצבא האדום והתקדם לדרגת קולונל. בשנים 1945–1947 הוא היה נספח צבאי בשגרירות פולין במוסקבה.
לאחר תקופה זו הוא חזר לפולין וסיים עבודת דוקטורט באוניברסיטה היגלונית בקרקוב.
יוליוש ברד"ח היה חבר סגל של אוניברסיטת ורשה וקודם לדרגת פרופסור. בנוסף לכך הוא עבד במכון לחקר תולדות מדינה ומשפטים בוורשה. ברד"ח כתב מספר ספרים שהוקדשו להיסטוריה של פולין וליטא.
בנוסף למספר עיטורים שהוא קיבל בתקופה פולין הקומוניסטית בשנת 2002 הוא קיבל עיטור "התחדשות פולין" ובשנת 2006 "עיטור הצטיינות" הליטאי.
אלברט בול
אלברט בול (Albert Ball; 14 באוגוסט 1896 - 7 במאי 1917) היה טייס קרב בריטי ששירת במלחמת העולם הראשונה. כאשר נפל בקרב היה אלוף ההפלות הבולט ביותר של בריטניה, עם 44 ניצחונות לזכותו. הוא נותר אלוף ההפלות הבריטי הרביעי המצליח ביותר בהיסטוריה. הוא עוטר בעיטורי צלב ויקטוריה, אות השירות המצוין (שלוש פעמים) ובעיטור הצלב הצבאי.
טיסותיו הקרביות של בול התאפיינו בהעזה רבה, עם תשומת לב מעטה לביטחונו האישי. הוא עשה שימוש במהלך שירותו בדגמים שונים של מטוסים, שבהם הכניס שינויים רבים במבנה ובעיקר בחימוש. גם אויביו הגרמנים החשיבו אותו לטייס הקרב הבריטי הטוב ביותר.
ביוגרפיה
אלברט בול נולד בעיר נוטינגהאם, ולו אח ואחות. אביו היה איש עסקים אמיד. בנעוריו הרבה להתעסק במנועים ובציוד חשמלי, הכיר כלי נשק היה קלע מצטיין, וכן פיתח תחביב של טיפוס על גבי פיגומים. הוא היה אדוק בדתו. בבית הספר התיכון השתתף בשיעורי הכנה לקצונה של הצבא הבריטי. הוא עזב את בית הספר בגיל 17 בהסכמת אביו, שסייע לו למצוא עבודה בחברת הנדסה בעיר מגוריו.
במלחמת העולם הראשונה
מיד לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, והוא בן 18, התגייס בול לרגימנט הרגלים יערני שרווד. במהרה קודם לדרגת סמל ובאוקטובר כבר הוסמך לקצין. למורת רוחו הוא הוצב להדריך מגויסים חדשים באנגליה, למרות שרצה לצאת לחזית באירופה.
ביוני 1915 החל בול לקחת שיעורי טיסה בשדה התעופה הנדון בלונדון, משום אהבתו להנדסה וגם כדי לשפר את סיכוייו לקבל העברה לחזית. הוא היה משכים ב-03:00 ויוצא באופנועו לשדה התעופה לשיעור, ולאחר מכן מתחיל את שגרת יומו הצבאית. הוא נחשב לחניך ברמה בינונית לכל היותר, אך באוקטובר 1915 קיבל רישיון טיס מטעם קלוב התעופה המלכותי. . מיד ביקש העברה לגיס התעופה המלכותי, החל באימוני טיסה ובינואר 1916 הוסמך כטייס. בפברואר הוצב בטייסת בצרפת והחל לבצע גיחות סיור במטוס דו-כנפי. בסוף מרץ כבר היה מעורב בקרב אוויר ראשון. במאי 1916 הוצב לטייסת קרב שהטיסה מגוון של דגמי מטוסים. על הקרקע וגם באוויר נטה להתבודדות מחבריו לטייסת ולטיסה בודדת. הוא טיפל במטוסו בעצמו. באותו חודש השיג את שלולש ההפלות הראשונות שלו של מטוסי אויב. בתחילת יולי כבר נזקפו לזכותו שבע הפלות, כולל של בלון תצפית. סמוך לאחר מכן הוענק לו עיטור הצלב הצבאי. באותה עת כתב להוריו כי הוא איננו נהנה להפיל את מטוסי הצד השני ומראה מטוסיהם הנופלים גורם לו הרגשה רעה, אך הוא יודע שזה הם או הוא. ערב מותו כתב להוריו כי התעייף מההרג וכי הוא מרגיש כרוצח.
באוגוסט 1916 הפיל בול שלושה מטוסים גרמנים בגיחה אחת, ובהמשך נלחם ב-14 מטוסים גרמנים מעבר לקווי האויב והחזיר בקושי את מטוסו הפגוע לנחיתה בבסיסו. לאחר מכן הוצב לטייסת חדשה, ושם נצבע מטוסו בסכימת צביעה מיוחדת שאפשרה לזהות את מטוסו מרחוק ולאשר את הישגיו. עד לסוף אוגוסט כבר נזקפו לזכות בול 17 הפלות של מטוסי אויב. בזמן זה קיבל חופשת מולדת קצרה, ושם גילה כי שמו התפרסם כאלוף הפלות והוא הולך לפניו. היה זה שינוי במדיניות הממשלה הבריטית, שהצניעה את שמות אלופי ההפלות עד לאותו זמן, אך שוכנעה לשנות זאת בעקבות האבידות הקשות בקרב על הסום וכדי לעודד את המוראל הלאומי. בשובו לחזית המשיך לצבור הפלות ועד סוף ספטמבר הגיע מספרן ל-31. אז אולץ לצאת לחופשה כדי שלא יתמוטט מהמאמץ ונשלח להצבה בבסיס הדרכה של גיס התעופה המלכותי בבריטניה. בסוף ספטמבר עוטר בבת אחת בשני עיטורי מסדר השירות המצוין על מבצעי האוויר שלו וכן בעיטור מסדר ג'ורג' הקדוש של רוסיה.
בעת שהיה מוצב בבריטניה הרקיעו המוניטין והפרסום של בול שחקים. עיתונאים שיחרו לפתחו, ובנובמבר 1916 הוענקו לו עיטוריו באופן רשמי על ידי המלך ג'ורג' החמישי בארמון בקינגהאם. מיד לאחר מכן הוענק לו עיטור מסדר השירות המצוין בפעם השלישית - איש הצבא הראשון לקבל עיטור זה שלוש פעמים. בפברואר 1917 כיבדה אותו עירו נוטינגהאם בתואר יקיר העיר. באפריל התארס עם פלורה יאנג, אשה בת 18 שהכיר בחודש הקודם.
בול לחץ להחזירו לשירות קרבי, ובאפריל הוצב בטייסת מובחרת בצרפת. באישורו של גנרל יו טרנצ'רד הותר לו להשתמש בהצבה זו במטוס מיוחד לטיסות סולו בנוסף לדגם המטוס שבו צוידה הטייסת. ב-23 באפריל הפיל את המטוס הראשון במסגרת הצבתו החדשה. בימים 1 עד 5 במאי הפיל שבעה מטוסי אויב, ובתום אחד מהקרבות הנחית את מטוסו הפגוע בקושי, כשהוא עיוור למחצה מהתזת שמן ממיכל השמן שלו שנפגע באש אויב. ב-6 במאי הפיל את המטוס ה-44 והאחרון שלו.
הטיסה האחרונה
ב-7 במאי 1917 המריא בול לטיסתו האחרונה, שנערכה בשמי צרפת בקרבת גבולה עם בלגיה. הוא הוביל מבנה של 11 מטוסים מטייסתו, שנכנסו לקרב אווירי גדול עם מטוסים מטייסת 11 הגרמנית המובחרת. המטוסים התפזרו ונתקלו בתנאי מזג אוויר גרועים. טייס גרמני על הקרקע ראה את מטוסו של בול מגיח מבסיסו של ענן וצולל אנכית כשמדחפו דומם, עד שפגע בקרקע. נראה שהמנוע שותק עקב הצפת דלק בעת שהמטוס נמצא בעמדה אנכית.
בצד הבריטי הוגדר תחילה בול כנעדר בשעת פעולה, ושררה תקווה שהוא נפל בשבי, אך בסוף מאי הגיעה מהצד הגרמני הידיעה על מותו של בול וקבורתו. הידיעה על מותו פורסמה ועוררה הדים בכל רחבי העולם. חודש לאחר מותו הוענק לו עיטור אביר לגיון הכבוד הצרפתי. למחרת הוא עוטר בעיטור צלב ויקטוריה על מבצעיו ב-11 הימים האחרונים לחייו. העיטור הוגש לקרוביו על ידי המלך בחודש שלאחר מכן, ובול הועלה לאחר מותו לדרגת סרן. בשנה שלאחר מכן הוענקה לבול מדליה מיוחדת של קלוב התעופה של אמריקה.
הנצחה
ב-1918 פורסם בבריטניה ספר ביוגרפי אודות בול, Captain Ball VC, שהכיל רבים ממכתביו לקרוביו. הספר הכיל דברי הקדמה והספד של ראש הממשלה דייוויד לויד ג'ורג', של פילדמרשל דאגלס הייג ושל גנרל טרנצ'רד. ב-1933 התפרסם ספר ביוגרפי נוסף אודותיו בשם Captain Albert Ball.
בעירו של בול נוטינגהאם הוצבו מספר אנדרטאות לזכרו, הגדולה שבהן, פסל ברונזה על גבי כן, הוצבה בטירת נוטינגהאם ונחנכה ב-1921 בטקס צבאי לרבות מטס כבוד של חיל האוויר המלכותי. דגם של האנדרטה נמסר לתצוגה בגלריית הדיוקנאות הלאומית בלונדון. אביו של בול מימן הקמת בית דירות בנוטינגהאם ובו שמונה דירות לשיכונם של קרובי משפחה של בני העיר שנפלו במלחמה. עיטוריו של בול ומזכרות אחרות מוצגים במוזיאון טירת נוטינגהאם. חמישים שנה לאחר מותו נוסדו בבית הספר שבו למד מלגות על שמו.
בשנת 2006 הופיע דיוקנו של בול על גבי בול זיכרון של הדואר המלכותי, כחלק מסדרת בולים עם דיוקנאות של שישה מקבלי עיטור צלב ויקטוריה, שהופקה לרגל מלאת 150 שנה לייסודו של העיטור. ב-2015 הפיקה המטבעה המלכותית מטבע זיכרון הנושא את דיוקנו של בול, במסגרת סט של שישה מטבעות זיכרון שהוטבעו לרגל מלאת מאה שנה למלחמת העולם הראשונה.
איסלה דל סול
יש יותר מ-80 אתרים ארכאולוגיים באי. רובם מתוארכים לתקופת האינקה בסביבות המאה ה-15 לספירה. ארכאולוגים גילו עדויות לכך שאנשים חיו על האי עוד באלף השלישי לפני הספירה. גבעות רבות באי מכילות טרסות, המאפשרות חקלאות בשטח תלול וסלעי. בין החורבות באי ניתן למצוא את טיטי קאלה (Titi Qala באיימרה: "טיטי" הוא חתול האנדים או גם עופרת, או בצבע עופרת, ו"קאלה" היא אבן, כלומר "אבן חתול הרים" או "אבן עופרת", מאויתת גם Titikala), מבנה דמוי מבוך הנקרא צ'ינקאנה (Chinkana), קאסה פאטה (Q'asa Pata) ופייקוקייאנה (Pillkukayna). בדת האינקה האמינו כי אל השמש נולד כאן.
אטימולוגיה
השם באיימרה לאי הוא "טיטיקקה" (Titi'kaka). המשמעות המקורית של מילה זו אינה ידועה. כמה בלשנים וארכאולוגים מאמינים שהשם הוא שיבוש של טיטי (חתול הר האנדים; עופרת, בצבע עופרת) וקאלה (סלע). במילון איימרה-ספרדית משנת 1612 של, הביטוי Tahksi kala מתורגם כ"piedra fundamental" או "אבן יסוד", שאולי מרמז לסיפור המקור של האינקה שהשמש והירח נולדו באגם.
היסטוריה
המיסיונר הספרדי תיעד שתי גרסאות של המיתוס על בריאת האינקה שהתרחש בחלקו הצפוני של האי הזה. אומרים שמאנקו קאפאק, האינקה הראשון הגיח מצלע בולט במחשוף אבן חול גדול המכונה טיטי קאלה. מאנקו קאפאק הוא בנו של אינטי האל המזוהה עם השמש. בגרסה אחת של המיתוס, האנשים הקדומים של המחוז היו ללא אור בשמים במשך ימים רבים ונבהלו מהחושך. לבסוף, האנשים ראו את השמש מגיחה מהצוק והאמינו שזה מקום משכנה של השמש. בגרסה אחרת שסיפר קובו, אחרים האמינו שהצוק הוקדש לשמש מכיוון שהיא התחבאה מתחת לצלע ההר במהלך מבול גדול. איסלה דל סול הייתה המקום הראשון שנחשף לאחר שמי השיטפון החלו לסגת והשמש הגיחה מטיטי קאלה כדי להאיר שוב את השמים. מקדש נבנה בסלע זה ולאחר מכן הורחב על ידי קיסר האינקה העשירי טופאק אינקה יופאנקי. הוא בנה מנזר לממאקונות (נשים נבחרות) וטמפו (פונדק) לביקור עולי רגל.
ארכאולוגיה
חפירות באתר הארכאולוגי של צ'ושו קויו (Ch'uxu Qullu), הממוקם על פסגה קטנה מעל מפרץ צ'איה (Challa), הובילו לשחזור של שרידים קדם-קרמיים ארכאיים שתוארכו בפחמן-14 לשנת 2200 לפני הספירה לערך. שמונה שבבי אובסידיאן נמצאו במקום, ואנליזה בשיטת של שלושה מהשבבים גילה שכולם ממקור האובסידיאן שנמצא בקניון דל קולקה, ליד ארקיפה בפרו. נוכחות של סוג אובסידיאן זה היא עדות ברורה לכך שתושבי האי השתתפו ברשת רחבה יותר של סחר חליפין.
אובסידיאן מאותו סוג התגלה גם באתר ארכאולוגי סמוך,, הממוקם בשטח פרו. ממצאים אלו מצביעים על המשכיות תרבותית בין שני האתרים הללו באותה מסגרת זמן קדם-קרמית.
מחקרים גאולוגיים
לפי מודל אחד, אין דרך בין החוף לאי השמש שאינה עוברת על פני אזורים שבהם קרקעית האגם מגיעה לעומק של 200 מטרים או יותר. מחקרי פלאוקלימטולוגיה מצביעים על כך שבסביבות 3100 לפנה"ס, היה מפלס אגם טיטיקקה נמוך ב-85 מטרים מהתנאים המודרניים, והגיע לרמות מודרניות בערך בשנת 2000 לפנה"ס. לפיכך, בשנת 2200 לפני הספירה היה כנראה מפלס האגם נמוך מהיום, אך עדיין גבוה מספיק כדי שהאי יופרד על ידי מים מהיבשת. לפיכך, נתונים מצ'ושו קויו מצביעים על כך שתרבויות גדת האגם השתמשו בטכנולוגיית כלי שיט מפותחים היטב במהלך התקופה הארכאית.
היסטוריה של התיישבות
האי היה מיושב ברציפות מלפחות 2200 לפני הספירה ועד היום. יש התיישבות משמעותית בתקופת שלב העיצוב המוקדם (1800–1100 לפנה"ס), תקופת שלב העיצוב התיכון (1100–500 לפנה"ס) ותקופת שלב העיצוב העליון (500 לפנה"ס – 500 לספירה).
כלי החרס המתועדים הקדומים ביותר באי מתוארכים בין 1426 ל-1316 לפני הספירה.
ההתיישבות משמעותית ביותר היא של תרבות טיוואנאקו באי. האתר של "צ'וקריפופאטה" (Chucaripupata) היה אתר טקסים מרכזי של טיוואנאקו שנמצא מעל הטיטי קאלה, שהתפרסם בגלל האינקה.
כל האתרים הללו ממוקמים בצד המערבי של האי. אתר "צ'וקריפופאטה" נמצא רק כמה מאות מטרים מטיטי קאלה, ומיד מעליהם נמצא מחשוף סלע המכונה "מורוקטה" (Murokata). לכן ייתכן ש""מורוקטה"" היה "הסלע הקדוש" של תרבות טיוואנאקו.
העדויות הארכאולוגיות מצביעות על כך שלא היה שימוש במורוקטה או בטיטי קאלה במהלך תקופת הביניים המאוחרת (בערך 1000–1450 לספירה). עם כיבוש אזור טיטיקקה הדרומי על ידי האינקה הוסב אזור טיטי קאלה לאחד מיעדי העלייה לרגל החשובים ביותר במדינת האינקה, שווה ערך לאורקל המפורסם בפצ'אקמק על החוף שמדרום ללימה.
חקירות ארכאולוגיות תת-מימיות שנערכו מחוץ לאי בשנים 1989–92 הובילו לגילוי חפצים גם של האינקה וגם של טיאוואנקו. אלו מוצגים כעת במוזיאון באתר בצ'יאפמפה.
דונאו (אונייה, 1929)
אוניית הקיטור דונאו (בגרמנית SS Donau) הייתה אוניית נוסעים ומשא של נורדויטשר לויד. במהלך מלחמת העולם השנייה הקריגסמרינה השתמש בה כספינת תובלה בין נורווגיה לגרמניה. היא נודעה כ"ספינת העבדים" לאחר שהאס אס והגסטפו העבירו באמצעותה 540 יהודים מנורווגיה לשצ'צ'ין, משם נלקחו ברכבת לאושוויץ. רק תשעה מהיהודים שהיו על סיפון הדונאו שרדו.
היסטוריה
דונאו נבנתה בהמבורג עבור חברת הספנות הגרמנית נורדויטשר לויד מברמן ובנייתה הושלמה ב-1929. משקלה היה 9,035 טון ברוטו והיא נחשבה לגדולה בתקופתה. האונייה הייתה יוצאת דופן בקרב ספינות משא בהיותה מונעת על ידי מנוע קיטור וטורבינת קיטור. דונאו גויסה לשירות במלחמה והיא צוידה בכלי נשק נגד מטוסים ובמטעני עומק. היא הוכנסה לשירות לטובת הובלת חיילים מהחזית המזרחית דרך שצ'צ'ין שבפולין ומשם לאוסלו ובחזרה. ב-26 בנובמבר 1942 כוחות המשטרה הנורווגיים בהנחיית הגסטפו מסרו 532 אסירים יהודים לאס.אס במזח 1 בנמל אוסלו. הספינה הייתה בפיקודו של אונטר-שטורמפיהרר קלאוס גרוסמן ואוברלויטננט מאניג. גברים ונשים הוכנסו לאזורים נפרדים בספינה, ללא תנאים סניטריים בסיסיים וללא טיפול על ידי החיילים. רק 9 מהאסירים שהועברו שרדו את המסע ואת מחנות ההשמדה.
בתרבות
האוניה מופיעה בסרט הנורווגי מ-2008 מקס מאנוס, וכן בסרט הנורווגי מ-2020 נבגדים.
עומאר בראון
עומאר אזקיאל בראון סוניגה (בספרדית: Omar Ezequiel Browne Zúñiga; נולד ב-3 במאי 1994) הוא כדורגלן פנמי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בפורגה.
קריירה
בראון החל את הקריירה שלו בקבוצת פלאזה אמאדור מהליגה הבכירה בפנמה, וב-12 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 2–2 נגד ריו אבאג'ו. בקיץ חתם בספורטינג סן מיגליטו, וב-30 בספטמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 4–2 על צ'אפו. בהמשך הקריירה בפנמה שיחק גם בצ'וריאו וחזר לקדנציה שנייה בפלאזה אמאדור, ובשנת 2017 חתם באינדפנדיינטה דה לה צ'וררה. בשנת 2019 הושאל בראון למונטריאול אימפקט הקנדית מליגת ה-MLS, ולאחר מכן הושאל לסן קרלוס מליגת העל של קוסטה ריקה.
ב-28 ביולי 2020 הגיע בראון לישראל וחתם לארבע שנים בהפועל תל אביב. ב-8 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול מ.ס. אשדוד בגביע הטוטו. ב-13 בספטמבר ערך את הופעתו היחידה בליגת העל, גם כן במשחק מול מ.ס. אשדוד. בסך הכל ערך חמש הופעות במדי הפועל תל אביב, כולן כמחליף, וב-22 בספטמבר שוחרר מהמועדון.
נבחרת פנמה
ב-17 באפריל 2018 ערך בראון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פנמה, בניצחון 1–0 על. בראון השתתף עם הנבחרת בגביע הזהב 2019.
סטורמווגלס
טלסטאר ספורטקלאב
היינץ מלקוס
היינץ מלקוס (בגרמנית: Heinz Melkus; 20 באפריל 1928, דרזדן – 5 בספטמבר 2005, דרזדן), היה נהג מרוצים ואיש עסקים גרמני שפעל בגרמניה המזרחית.
ביוגרפיה
היינץ מלקוס נולד בדרזדן. לאביו היה אזרחות אוסטרית והוא היה בעל עסק בתחום הובלות. בשנות ה-30 היינץ קיבל אזרחות גרמנית. הוא למד בבית הספר והתעניין בטייס. בימים האחרונים של מלחמת העולם השנייה הוא קיבל רישיון טייס. בגלל ההפצצות המשפחה עזבה את העיר והסתתרה בהרים. לאחר סיום המלחמה הם חזרו לדרזדן. תקופה מסוימת העסק של אביו פעל אך נסגר בלחץ השלטונות. היינץ מלקוס החל לעבוד בהובלות במקביל החל להתעניין במרוצי מכוניות. הוא התחתן בשנת 1949 ובשנת 1950 נולד בנו הבכור.
במהלך שנות ה-50 מלקוס החל להשתתף במרוצי מכוניות וזכה בפרסים. הוא היה אלוף גרמניה המזרחית מספר פעמים והגיע למקום ראשון במרוצי מכוניות שנערכו במדינות הגוש הסובייטי. בסך הכל מלקוס היה אלוף גרמניה המזרחית חמש פעמים והתחרה עד לשנת 1977. עד לשנת 1977 הוא השתתף בכ-200 מרוצי מכוניות.
בשנות ה-60 הוא הקים חברה לייצור מכוניות מרוץ ומכוניות ספורט על בסיס מכוניות של Wartburg. במספר מרוצים הוא התחרה במכוניות שבנה בעצמו. מכונית מדגם Melkus RS 1000 הייתה הכי מוצלחת ונבנו 100 יחידות מדגם זה. כמו מלקוס עצמו מכוניות שלו התחרו במרוצי פורמולה 3 ו-Formula Junior. החברה נסגרה בשנת 1986.
לאחר איחוד גרמניה מקלוס פתח חברה למכירת מכוניות של BMW באזורים שונים במזרח גרמניה. העסק היה מוצלח והתפתח במהרה.
בנים של היינץ מלקוס ונכדו המשיכו במסורת משפחתית והיו נהגי מכוניות מרוץ מוצלחים.
מלקוס נפטר בשנת 2005 בעקבות מחלת לב.
הדיוויזיה ה-56 (בריטניה)
הדיוויזיה ה-56 של הצבא הבריטי היא דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם.
הקמת הדיוויזיה
הדיוויזיה הוקמה בשנת 1908 כחלק מהצבא הטריטוריאלי, ונועדה להחליף את הצבא הסדיר כאשר הוא היה במשימות מחוץ לבריטניה, והיא כללה יחידות מאזור לונדון.
מלחמת העולם הראשונה
בקיץ 1914 גויסה הדיוויזיה והחלה באימונים, וחלק מיחידותיה נשלחו כתגבור ליחידות שונות בצרפת. בחורף 1916 נשלחה הדיוויזיה לצרפת, שם לחמה ב, ובשנת 1917 היא נטלה חלק בקרב אראס, קרב איפר השלישי וקרב קמברה. באביב 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן לחמה במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובשנת 1919 פורקה הדיוויזיה.
בין המלחמות
בשנת 1920 הוקמה הדיוויזיה מחדש, כחלק מהצבא הטריטוריאלי, ובשנת 1936 היא הפכה לדיוויזיית לונדון, לאחר שהדיוויזיה ה-47 (לונדון) הוסבה לדיוויזיית הנ"מ ה-1.
לאחר המלחמה
בשנת 1946 פורקה הדיוויזיה, אולם בשנת 1947 היא הוקמה מחדש ככוח מילואים של הצבא הטריטוריאלי, ונקראה דיוויזיית השריון ה-56 (לונדון), ובשנת 1956 הפכה בחזרה לדיוויזיית חיל רגלים. בשנת 1961 צומצמה הדיוויזיה למפקדה מחוזית, ובשנת 1967 פורקה הדיוויזיה. בשנים 1987–1993 אוחדו היחידות הלונדוניות לחטיבה ה-56.
ברברה קראוזה
ברברה קראוזה (בגרמנית: Barbara Krause; נולדה ב-7 ביולי 1959) היא שחיינית עבר ממזרח גרמניה. היא אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות זהב, אלופת עולם בעלת 5 מדליות מהן שתיים זהב ושיאנית עולם במשחה היוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי במשך 8 שנים. הייתה האישה הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-55 שניות.
ביוגרפיה
ברברה קראוזה נולדה במזרח ברלין. היא התאמנה בקבוצת השחייה של דינמו ברלין.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בקאלי, קולומביה, בשנת 1975 זכתה קראוזה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:49.37 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום החמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.22 שניות.
בתחרות המבחן לאולימפיאדת מונטריאול בתחילת יוני 1976 קבעה קראוזה במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש בתוצאה של 4:11.69 דקות, שיפור משמעותי לשיא של שירלי בבשוף (4:14.76 דקות). למרות היכולת הגבוהה שלה היא לא השתתפה במשחקים עצמם בגלל שרופאי הנבחרת טעו בכמות הסמים שקיבלה וחששו שהיא תכשל בבדיקת הסמים. הסיבה הרשמית להיעדרותה הייתה שהיא חלתה באנגינה.
בתחרות המבחן לאליפות העולם בשחייה שנערכה במזרח ברלין בתחילת חודש יולי 1978 קבעה קראוזה שני שיאי עולם חדשים. במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.41 שניות, שיפור לשיא העולם של בת ארצה קורנליה אנדר (55.65 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.04 דקות, שוב שיפור לשיא של אנדר (1:59.26 דקות).
באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה קראוזה ב-3 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 54.79 שניות, לפני חברותיה לנבחרת קרן מטצ'וק (55.16 שניות) ואינס דירס (55.65 שניות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא עולם חדש של 54.98 שניות, ובכך הייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-55 שניות. במשחה ל-200 מטר חופשי היא קבעה שיא אולימפי חדש של 1:58.33 דקות, לפני בנות ארצה דירס (1:59.64 דקות) וכרמלה שמידט (2:01.44 דקות). הזמן שקבעה היה איטי ב-10 מאיות השנייה משיא העולם והתוצאה השנייה בטיבה בעולם. ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:42.71 דקות. היא זינקה ראשונה וקבעה תוצאה של 54.90 שניות.
שימוש בסמים
לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב.
קראוזה נשואה ללוץ ואניה, שחיין אולימפי גם כן.
מסת האלקטרון
מסת האלקטרון (מסומנת לרוב me) היא קבוע פיזיקלי שערכו שווה למסת המנוחה של החלקיק היסודי אלקטרון. זו היא גם מסתו של הפוזיטרון. מסת האלקטרון היא מושג יסוד בפיזיקה, ונעשה בה שימוש במגוון תחומים, מפיזיקה של אנרגיות גבוהות ועד פיזיקה של חומר מעובה וכימיה. מסת המנוחה של אלקטרון היא קילוגרם, כ- יחידות מסה אטומית מאוחדת או  אלקטרונוולט.
טרמינולוגיה
בשימוש בביטויים מסת מנוחה ואנרגיה קינטית יש לקחת בחשבון את ההשפעות הצפויות מתורת היחסות הפרטית על המסה הנצפית של אלקטרון. לא ניתן לשקול אלקטרון שאינו נע כלל, כך שכל המדידות המעשיות צריכות להיות מיושמות על אלקטרונים בתנועה. הדבר תקף גם לגבי כל חלקיק תת-אטומי אחר.
הגדרה
מסת המנוחה של אלקטרון מחושבת בעזרת ההגדרה של קבוע רידברג.
כאשר \alpha הוא קבוע המבנה הדק, h הוא קבוע פלאנק ו-c היא מהירות האור. המסה היחסית של האלקטרון יכולה להימדד באופן ישיר במלכודת פנינג והיא ניתנת להסקה מהספקטרום של אטומי הליום אנטי-פרוטוני (אטומי הליום שאחד מהאלקטרונים שלהם הוחלף על ידי אנטי-פרוטון) או ממדידות של גורם g של האלקטרון ביונים ההידרוגנים. הדיוק היחסי המקובל לפי ממצאי ועדת CODATA מ-2006 הוא כ-.
מסת המנוחה היחסית של האלקטרון הוא פרמטר מותאם בקבועים הפיזיקאים הבסיסיים של ועידת CODATA, בעוד שמסת המנוחה של אלקטרון בקילוגרמים מחושבת בעזרת ערכי קבוע פלאנק, קבוע המבנה העדין וקבוע רידברג. הקורלציה בין שני הערכים הללו היא זניחה (r=0.0003).
בנוסחאות מדעיות נוספות
מסת האלקטרון משמשת לשם חישוב מספר אבוגדרו:
וE_b היא אנרגיית קשר. ולכן היא גם קשורה לקבוע המסה האטומית, m_{\rm u}:
Leichtgesinnte Flattergeister, רי"ב 181
Leichtgesinnte Flattergeister (בעברית: רוחות קלים ומרפרפים), רי"ב 181, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום "סקסימה", הוא יום ראשון שחל שבועיים לפני התענית והשמיני שלפני הפסחא, שחל ב-13 בפברואר 1724.
אצטדיון סאו ז'נואריו
היסטוריה
האצטדיון, אשר נקרא על שם הרחוב שאליו פונה חזיתו, נפתח באופן רשמי ב-21 באפריל 1927, במסגרת משחק בין ואסקו דה גאמה לבין לקבוצת סנטוס.
Leichtgesinnte Flattergeister, רי"ב 181
היסטוריה
קנטטה זו הייתה התשיעית שהלחין באך באותה שנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות. הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 144.
אצטדיון סאו ז'נואריו
היסטוריה
בטרם נפתח אצטדיון המרקנה לקראת טורניר מונדיאל 1950 שהתקיים בברזיל, היה זה אצטדיון הכדורגל המרכזי בריו דה ז'ניירו ובמשך שנים אירח האצטדיון משחקים רשמיים של נבחרת ברזיל, כשמשחקה הראשון של נבחרת ברזיל באצטדיון נערך ב-15 בינואר 1939 במסגרת גביע רוקה. האצטדיון אירח גם משחקי ידידות, משחקים במסגרת הקופה אמריקה וטורנירי כדורגל שונים גם לאחר שהמרקנה נפתח. מלבד זאת אירח האצטדיון גם הופעות וכנסים. שיא המבקרים באצטדיון נשבר בהופעתה של הלהקה מפוארטו ריקו "Menudo" ב-1985 ומוערך בין 80,000 איש לבין 130,000 איש. באותה הופעה אירע אסון כששני צעירים נמחצו למוות בשל הדוחק והצפיפות.
Leichtgesinnte Flattergeister, רי"ב 181
היסטוריה
כעשר שנים קודם לכן הלחין באך את רי"ב 18 לכבוד אותו יום ומשערים ששתי הקנטטות בוצעו ב-1724, אחת לפני התפילה ואחת אחריה. הוא ביצע אותה שוב בין 1743 ל-1746. זוהי אחת מהקנטטות הבודדות שהלברית המקורית שרדה עד היום.
אצטדיון סאו ז'נואריו
היסטוריה
ב-1943 ו-1945 אירח האצטדיון גם את מצעד בתי הספר לסמבה.
מאפיינים
האצטדיון מתאפיין בחזית ארכיטקטונית מיוחדת בסגנון ניאו קלאסי ובמבנה פרסה בצורת U. יציעי האצטדיון מקורים באופן חלקי. האצטדיון הוותיק נמצא ברשימת "אתרי המורשת הברזילאית באדריכלות, אומנות והיסטוריה". ב-2007 הוקם באצטדיון על הדשא מאחורי אחד השערים פסל ברונזה בגודל טבעי של הכדורגלן רומאריו, ששיחק בקבוצה כחלוץ, וזאת לאחר שהבקיע את הכדור ה-1,000 במדיה. מלבד זאת, בסביבת האצטדיון הוקמו מתקנים נוספים כמו מתחם בריכות שחייה אולימפיות, חדרי כושר, מתחם מנוחה והתכנסות לספורטאים בסגנון מלונית בוטיק, חדר גביעים גדול שמציג בעזרת יותר מ-8,000 פריטים את הישגי הקבוצה וסמליה ומרכז אימון לספורטאים צעירים.
Leichtgesinnte Flattergeister, רי"ב 181
מילים ומוזיקה
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת השנייה אל הקורינתים ופסוקים מהבשורה על-פי לוקאס המתארים את משל הזורע. הלברית נכתבה על ידי מחבר לא ידוע והיא עוסקת בנושא המתואר במשל ובנמשל של דברי אלוהים והשפעתם.
אצטדיון סאו ז'נואריו
מאפיינים
מלבד זאת נפתחה במתחם ב-15 באוגוסט 1955 קפלה על שם "מריה גבירתנו של הניצחונות" שחשובה מאוד לקבוצה ואוהדיה ולכן נמנעים מלהורסה אף על פי שהיא מפריעה להרחיב את האצטדיון ולבנות לו יציע רביעי.
אצטדיון הכדורגל היה אמור לעבור שיפוץ והסבה לתקופת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לאירוח טורניר הרוגבי שביעיות האולימפי שנכלל לראשונה במשחקים האולימפיים. אולם האצטדיון לא גיבש בזמן את תוכניות האירוח שלו ולכן הוחלט להעביר את טורניר הרוגבי שביעיות האולימפי ל"אצטדיון דאודורו", מתקן ספורט זמני המכיל 15,000 מקומות שהוקם בשכונת דאודורו עבור טורניר ה"קרב חמש" האולימפי ויארח גם את טורניר הרוגבי שביעיות האולימפי.
Leichtgesinnte Flattergeister, רי"ב 181
מילים ומוזיקה
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, אלט, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של חצוצרה, חליל, אבוב, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה חמישה פרקים:
הקלטות
היצירה הוקלטה במלואה 11 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את הלמוט רילינג (ב-1982), גוסטב ליאונהארדט (ב-1987), טון קופמן (ב-1997) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
טקס פרסי אוסקר ה-78
טקס פרסי אוסקר ה-78 (באנגלית: 78th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2005 נערך בתיאטרון קודאק שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-5 במרץ 2006. הקומיקאי ג'ון סטיוארט הנחה את הטקס בפעם הראשונה שלו.
סרט הדרמה "התרסקות" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, וכן בפרסי התסריט המקורי הטוב ביותר והעריכה הטובה ביותר. שלושה סרטים נוספים זכו ב-3 פרסים בטקס: "הר ברוקבק" (אשר זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר), "קינג קונג" ו"זכרונותיה של גיישה". אף סרט נוסף לא זכה ביותר מפרס אחד בטקס.
סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות
width="20px"|
איתן פסן
איתן פסן (נולד ב-30 באוגוסט 1961 בחיפה, ישראל) הוא פסנתרן ישראלי, מורה לפסנתר ופיתוח קול, כיום מלמד קול בבתי האופרה של אמסטרדם, פרנקפורט, פריז, ורשה, ציריך ופסטיבלים בינלאומיים. תלמידיו שרים בקביעות בבסטיליה בפריז, במטרופוליטן אופרה, לה סקאלה, בית-האופרה של דרזדן, בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, האופרה של שטוטגרט ובפסטיבלים ברחבי העולם. פסן ניהל בעבר את בית-האופרה של דרזדן, מנהל הליהוק של האופרה של שטוטגרט, ויועץ אמנותי לתיאטרון-סן-קרלו בנאפולי ולתיאטרו-מסימו בפלרמו.