cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כתובות כנעניות וארמיות
כתובות כנעניות וארמיות (בגרמנית: Kanaanäische und Aramäische Inschriften, או בראשי תיבות: KAI) הוא ספר קטלוג המהווה את המקור הסטנדרטי לטקסט המקורי של כתובות כנעניות וארמיות שאינן כלולות בתנ"ך. הספר כולל הקדמה מאת העורכים, קונקורדנציה של הטקסטים המובאים בו עם שיטות סימון וקִטלוג אחרות של טקסטים עתיקים, ולאחר מכן מובא בו מבחר של כ־320 כתובות בשפות שמיות צפון מערביות, שסדר מספורן הוא הבסיס לשיטת הסימון KAI.
הפרסום הראשון, בין השנים 1964–1960, כלל שלושה כרכים שנכתבו על־ידי המזרחנים הגרמנים הרברט דונר וּווֹלפגנג רליג, ועודכן במספר רב של מהדורות עוקבות.
העבודה ניסתה "לשלב פילולוגיה, פלאוגרפיה והיסטוריה תרבותית" בעריכה מחדש של מבחר כתובות כנעניות וארמיות, תוך שימוש ב"חומר המקור הרלוונטי לתרבויות הפיניקית, הפונית, המואבית, העברית הטרום־גלותית והארמית הקדומה". רליג ודונר זכו לתמיכתם של ויליאם אולברייט בבולטימור, ג'יימס ז'רמן פברייר בפריז וג'ורג'יו לוי דלה־וידה  ברומא במהלך חיבור המהדורה הראשונה.
לאה פינטוך
לאה פינטוך (1924 - 1974), שאחרי נישואיה ב-1950 שינתה את שם משפחתה לצירלר (אוגוסט 1924–1974), שנולדה בברלין, גרמניה, הייתה שוטרת במשטרת ירושלים העברית במלחמת העצמאות ועל פעולתה תחת אש ירדנית זכתה לציון לשבח ממפקד משטרת ירושלים העברית, הציון לשבח הראשון, שניתן לאישה בישראל.
ב-1938 קיבלה לאה אישור משלטונות גרמניה הנאצית לעזוב את המדינה וכעבור 11 ימים הגיעה לתל אביב. היא הגיעה לארץ ללא הוריה, שלחו אותה מחשש לצפוי לה בעקבות קטטה בינה ובין נערה מאגודת הנערות הגרמניות. אביה נספה בשואה והאם הגיעה לארץ אחרי המלחמה, כשעל זרועה מוטבע מספר. התגוררה בכפר הנוער בן שמן ולאחר מכן, ב-1942 עברה הכשרה צבאית בקיבוץ שער העמקים. ב-1946 צירלר התאזרחה בארץ ישראל והיא מופיעה ברשימת הנשים, ששרתו בצבא הבריטי. לדברי בנה היא שרתה בחיל האוויר הבריטי במצרים. לאחר מכן הייתה מלווה שיירות בדרך לירושלים, התגוררה בירושלים בקרבת מגרש הרוסים והתגייסה למשטרת ירושלים.
עם יציאת הבריטים מארץ ישראל אזור ירושלים נועד להיות נבדל מהמדינה היהודית ומהמדינה הערבית, לכן המוסדות היהודים בירושלים נבדלו מהמוסדות היהודים ביתר ארץ ישראל וכך גם משטרת ירושלים היהודית, שכללה כ-400 שוטרים ושוטרות. ב-7 ביוני 1948 הפגיזו תותחי הלגיון הערבי את חלקה היהודי של ירושלים. חלק מהפגזים נחתו על בניין המשטרה במגרש הרוסים וגרמו לדליקה על גגו. שלושה שוטרים, הקצין חיים הלבן, הסמל אברהם שפיגלשטיין והשוטרת לאה פינטוך עלו ראשונים לגג, כדי לכבות את השריפה, למרות שההפגזה לא נפסקה ועל כך צוינו לשבח על ידי מפקד משטרת ירושלים היהודית.
ב-1950 נישאה לאה לדוד צירלר והזוג עבר לגור בכפר סבא. להם שלושה ילדים. היא נפטרה ב-1974 ממחלת הסרטן ונקברה בכפר סבא.
פיטר בנדה
פיטר בנדה (באנגלית: Peter Banda; נולד ב-22 בספטמבר 2000) הוא כדורגלן מלאווי המשחק בעמדת הקשר בסימבה.
קריירה
בנדה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל המקומית ביג בולטס. ב-9 בפברואר 2021 הצטרף בהשאלה לשריף טירספול מליגת העל המולדובית. ב-29 באפריל 2021 הבקיע שלושער בניצחון 0-6 נגד באנדה היה שותף לזכייה של המועדון באליפות המדינה ולעלייה לשלב הבתים של ליגת האלופות.
ב-3 באוגוסט 2021 חתם בסימבה מליגת העל הטנזנית.
ב-26 במאי 2019 בנדה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מלאווי בניצחון 0-3 נגד.
חולדה פולינזית
חולדה פולינזית (שם מדעי: Rattus exulans), הידועה גם בשם חולדה פסיפית, המוכרת למאורים בניו זילנד כ"קיורה" (kiore), הוא מין החולדה השלישי הנפוץ ביותר בעולם אחרי חולדת החוף והחולדה המצויה. מקורה של החולדה הפולינזית בדרום-מזרח אסיה, אבל כמו מיני החולדות האחרים, היא התרגלה להצטרף למסעות בני האדם – וחדרה לפיג'י ובמרבית איי פולינזיה, כולל ניו זילנד, אי הפסחא והוואי. כמוהם היא מסוגלת להסתגל בקלות למגוון סוגים שונים של סביבות מחיה, מערבות דשא ועד יערות. גם הרגליה דומים, והיא שוכנת בקרבה למגורי אדם בשל הגישה הקלה למזון. עקב כך היא הפכה למזיק עיקרי בכמעט כל אזור תפוצתה.
תיאור
החולדה הפולינזית דומה לחולדות אחרות, דוגמת החולדה המצויה וחולדת החוף. אוזניה גדולות ומעוגלות, חרטומה מחודד, הפרווה בגוונים של שחור/אפור כשהגוון של הבטן בהיר יותר, ורגליים קטנות יחסית. גופה ארוך ודק ומגיע עד 15 סנטימטרים מחרטומה ועד בסיס הזנב, ובכך היא קטנה במקצת בהשוואה לחולדות האחרות שהתקשרו לאדם. אורך הזנב כאורך הראש והגוף והוא מעוטר בטבעות. משקלה בין 40 ל-80 גרם. חולדות שהתיישבו באיים קטנים, שבהם יש פחות מזון, נוטות להיות קטנות יותר, עד 11 סנטימטרים. הוכח גם שהגודל תלוי בקווי הרוחב של בית הגידול. גופן של חולדות השוכנות באזורים קרים יחסית גדול יותר מגופן של חולדות השוכנות באזורים חמים. סימן בולט לחולדה זו הוא כתם כהה בקצה העליון של כפות הרגליים האחוריות סמוך לקרסול. יתרת הרגל בגוון חיוור.
תפוצה
החולדה הפולינזית נפוצה בכל רחבי האוקיינוס השקט ודרום-מזרח אסיה. היא אינה מסוגלת לשחות למרחקים ארוכים, ולכן היא נחשבת כסמן משמעותי להגירה האנושית ברחבי האוקיינוס השקט, כאשר ילידי פולינזיה הביאו אותה איתם בכוונה או במקרה לאיים אותם יישבו. מין זה היה מעורב בהכחדות של עופות וחרקים מקומיים שהתרחשו באוקיינוס השקט. מינים נכחדים אלו התפתחו בסביבה שבה לא היו יונקים ולא היו מסוגלים להתמודד עם איום הטריפה שהציבה החולדה. ייתכן שלחולדות אלו היה תפקיד מרכזי בבירוא היערות באי הפסחא בכך שכרסמו את האגוזים של מין הדקל המקומי ומנעו בכך ממנו להתחדש.
רוברט טיילור (כדורגלן)
רוברט תומאס טיילור (נולד ב-21 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן פיני המשחק בעמדת הקישור בקבוצת ה-MLS אינטר מיאמי ובנבחרת פינלנד.
חולדה פולינזית
תפוצה
חוקרים תארכו שרידים של החולדה הפולינזית בניו זילנד כבני יותר מ-2,000 שנים, מועד מוקדם בהרבה מהתקופה המשוערת של ההגירה האנושית לניו זילנד. ממצאים אלו שנויים במחלוקת, ומחקר מאוחר יותר הראה שהחולדות הגיעו לשני האיים המרכזיים סביב שנת 1280 לספירה.
רוברט טיילור (כדורגלן)
קריירה
טיילור הצטרף לקבוצת הנוער של יבסקילה בשנת 2004 והיה חלק מהמועדון עד שהגיע לקבוצה הבוגרת. במהלך תקופה זו, הוא שיחק באנגליה, מדינת הולדתו של אביו, עם נוטינגהאם פורסט ואז עם לינקולן סיטי. ב-2011 הצטרף טיילור ללינקולן סיטי לשנתיים. ב-2013 הושאל טיילור לבוסטון טאון מהליגות הנמוכות באנגליה, שם הוא שיחק במשחק אחד. טיילור שיחק עבור יבסקילה מליגת המשנה בפינלנד עד שנת 2015. ביולי 2017, טיילור נמכר לא.י.ק סולנה השוודית בסכום של כ-100,000 יורו. הוא הצטרף לטרומסה בהשאלה לעונת 2018 ולאחר סיום השאלתו טיילור עבר לטרומסה באופן רשמי. ב-20 בינואר 2020, טיילור חתם על חוזה לשלוש שנים עם קבוצת בראן. ב-11 בפברואר 2022, טיילור הצטרף לקבוצת ה-MLS, אינטר מיאמי.
חולדה פולינזית
התנהגות
כמו מכרסמים רבים אחרים החולדות הפולינזיות פעילות בלילה, והן מטפסות מוכשרות, ולעיתים קרובות מקננות בעצים. בחורף, כשהמזון מצוי בצמצום, הם מקלפים את קליפות העצים לשם מאכל או נבטים. הרגלי הרבייה של החולדה דומים למיני החולדות האחרות, הנקבות מתייחמות כמה פעמים בשנה, כשתקופת היריון נמשכת בין 21 ל-25 ימים. גודל השגר מושפע מכמות המזון הזמינה ומשאבים אחרים (בין 6 ל-11 ולדות), גמילה מתרחשת כחודש לאחר ההמלטה. השוני בינן למיני החולדות האחרים שהן אינן מתעברות במשך כל השנה, אלא באביב ובקיץ בלבד.
רוברט טיילור (כדורגלן)
נבחרות לאומית
רוברט טיילור שיחק בנבחרות הצעירות של פינלנד בכל הגילאים. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פינלנד ערך ב-9 בינואר 2017, כאשר נכנס כמחליף בניצחון 0-1 על נבחרת מרוקו במשחק ידידות.
חולדה פולינזית
תזונה
החולדה הפולינזית היא מין אוכל-כול, כשהיא אוכלת זרעים, פירות, עלים, קליפת עצים, חרקים, תולעי אדמה, עכבישים, לטאות, ביצי עופות ואבקועים. חולדות פולינזיות נוהגות לקחת חלקי מזון למסתור שבו הן מקלפות את הזרעים או מכינות את המזון. מנהג זה לא רק מגן עליהם בפני טורפים, אלא גם מגשם ומחולדות אחרות. "תחנות דיש" אלו מצויות בדרך כלל בין עצים, בסמוך לשורשים, בסדקים בגזע, ואפילו בענפים העליונים. בניו זילנד למשל מצויות תחנות אלו מתחת לערימות סלעים ובערימות זלזלים הנושרים מעץ הדקל המקומי הניקאו.
הגבלת תפוצת החולדות ושימור העופות
באיים המרכזיים של ניו זילנד ובאיים הסמוכים התפתחו מיני עופות רבים בהיעדר יונקים טורפים, ולכן לא פיתחו נוהגים של הגנה בפני החולדות. הכנסת החולדה הפולינזית לניו זילנד בידי המאורים גרמה להכחדתם של כמה מינים של עופות יבשתיים וימיים (ברווז פינץ' למשל).
רוברט טיילור (כדורגלן)
נבחרות לאומית
ב-11 באוקטובר 2020, כבש טיילור את שערו הראשון בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-2 על נבחרת בולגריה במסגרת ליגת האומות של אופ"א.
חולדה פולינזית
הגבלת תפוצת החולדות ושימור העופות
התוצאה של חיסול אוכלוסיית החולדות מאיים מסוימים גרמה להגדלה ניכרת באוכלוסיות של עופות ים מסוימים ועופות יבשתיים אנדמיים. כחלק מהתוכנית להציל אוכלוסיות אלו, כדוגמת הקאקאפו השרוי בסכנת הכחדה נטלה מחלקת השימור של ניו זילנד על עצמה ליישם תוכניות להשמיד את החולדה הפולינזית ממרבית האיים הקטנים בסמוך לניו זילנד שבתחום שיפוטה, וקבוצות שימור אחרות אימצו תוכניות דומות בשמורות אחרות במטרה להבטיח שהן תהיינה נטולות חולדות וטורפים.
עם זאת, שני איים בקבוצת האיים הן אנד צ'יקנס (Hen and Chickens), מאואיטהא וארארה, הוקצו כמקלט לחולדה הפולינזית.
הסוכנות לפיתוח בינלאומי של ניו זילנד (NZAID) מימנה תוכניות להשמדת החולדות באיי פניקס השייכים לקיריבטי במטרה להגן על מיני העופות באתר המורשת העולמית של איי פניקס.
ישראל במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
ישראל השתתפה במשחקים הפאראלימפיים ריו (2016). זו היא ההשתתפותה ה-15 של ישראל במשחקים הפאראלימפיים. המשלחת הישראלית דורגה במקום 74 לאחר שזכתה בשלוש מדליות ארד. משחקים אלו היו המשחקים דלי ההישגים של נבחרת ישראלית והדרוג הנמוך ביותר של משלחת ישראלית מאז ייסוד המשחקים הפאראלימפיים בשנת 1960.
33 ספורטאים פאראלימפיים השתתפו באולימפיאדת הנכים בריו דה ז'ניירו, ברזיל ב-11 ענפי ספורט. נושא הדגל בטקס הפתיחה היה שרגא ויינברג ונושאת הדגל בטקס הנעילה הייתה מורן סמואל.
30px אופני יד
אופני כביש
30px חתירה
מתמודד אחד מכל מקצה בשלב המוקדמות עולה לגמר והיתר עוברים לבית הניחומים. מבית הניחומים מצטרפים 2 מתמודדים מכל מקצה לגמר והיתר משתתפים בגמר ב'.
30x30 פיקסלים קיאקים
2 מתמודדים מכל מקצה בשלב המוקדמות עולים ישירות לגמר והיתר עוברים לחצי הגמר. ארבעת המקומות הראשונים בחצי הגמר עולים לגמר.
30px שחייה
נשים גברים מעורב (2 ו-2 )
Snow (שיר של עדי אולמנסקי)
"Snow" (בעברית: "שלג") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדי אולמנסקי. יצא לאור ב-23 באוגוסט 2017 בהוצאה עצמאית, והוא נכלל הרצועה הרביעית במיני-אלבום השני של הזמרת, . גרסת ה"שואו" של השיר נכללה כרצועה ה-12 והאחרונה באלבום האולפן השני שלה, Bad Intentions.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אולמנסקי, שגם הפיקה אותו לצד איבס ברלין. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-180 אלף השמעות. תחילה לא הופק עבורו וידאו קליפ רשמי, אך קטע אודיו שלו פורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של אולמנסקי. אולם ב-7 במאי פרסמה את הקליפ שלו. הוא אף הגיע למקום החמישי ב.
פיל ראד
פיל ראד (באנגלית: Phil Rudd; נולד ב-19 במאי 1954) הוא מתופף רוק אוסטרלי. ראד התפרסם כמתופף בהרכב הקלאסי של להקת AC/DC, אליה הצטרף בשנת 1974.
פיל ראד הקליט מספר אלבומים עם AC/DC לאורך השנים וביניהם האלבומים המצליחים Highway to Hell ו Back in Black. בשנת 2003 הונצח ראד עם להקת AC/DC בהיכל התהילה של הרוק אנד רול.
פיל ראד דורג במקום 86 ברשימת 100 המתופפים הגדולים בעולם שפורסמה על ידי המגזין המוזיקה רולינג סטון.
ביוגרפיה
פיל ראד נולד בעיר מלבורן, אוסטרליה והחל לנגן על תופים בשנות העשרה לחייו. כבר מראשית דרכו כמתופף התפרסם ראד כשהחל לנגן בלהקות שונות עמן הקליט אלבומים והופיע בסצנת המועדונים של מלבורן עד להצטרפותו ל-AC/DC בשנת 1974.
ההצטרפות ל AC/DC
בשנת 1974 פיל ראד כבר היה מתופף מוכר בסצנת הרוק של מלבורן כששמע שלהקת AC/DC עורכת מבחני במה למתופפים על מנת למצוא מתופף חדש ללהקה וניגש לאודישן. מייסדי הלהקה, האחים מלקולם ואנגוס יאנג, התרשמו מאוד מנגינתו של ראד והציעו לו להצטרף ללהקה.
בשנת 1983 ראד, שהיה מוכה יגון בעקבות מותו בטרם עת של סולן הלהקה בון סקוט והתקשה להתאושש, עזב את הלהקה לאחר ריב עם מייסד הלהקה מלקולם יאנג. ראד הוחלף על ידי המתופף סיימון רייט ולאחר מכן על ידי המתופף כריס סלייד.
ראד עזב את לונדון והשתקע בניו זילנד. הוא חדל לנגן, הקים עסקי חקלאות, מסעדנות ותעופה והוסמך כטייס מסוקים.
החזרה ל AC/DC
בשנת 1994 פנו האחים יאנג אל ראד וביקשו ממנו לחזור למקומו מאחורי התופים. האחים יאנג טענו שחסר היה להם ״הסווינג״, שאפיין את סגנון נגינתו של ראד שהיה מאוד מזוהה עם הלהקה. ראד נעתר לבקשתם ונכנס ישירות להקלטת האלבום Ballbreaker.
בין השנים 1995 עד 2014 הקליט ראד עם הלהקה ארבעה אלבומי אולפן נוספים והלהקה ערכה סיבובי הופעות ממושכים.
במאמר משנת 2010 חלקו מתופפים מפורסמים שבחים לנגינתו של ראד וציינו שהייתה לו השפעה נרחבת על סגנון התיפוף שלהם, ביניהם אריק סינגר מתופף להקת קיס, כריסטוף שניידר מתופף להקת ראמשטיין ועוד. Modern Drummer הפיקו כתבת המשך שפורסמה בשנת 2011 במגזין תחת הכותרת המחמיאה ״Phil Rudd: The Very Definition of Rock Drumming״.
ההסתבכות עם החוק והפיטורין מ AC/DC
בשנת 2014 הקליט ראד עם הלהקה את האלבום Rock or Bust אך לאחר חזרתו לניו זילנד בתום ההקלטות הואשם באיומים וניסיון לפגיעה בחייו של מפיק מוזיקלי שלטענתו היה אחראי לכישלון אלבום הסולו שהקליט, Head Job. האישומים הכבדים בוטלו בסופו של דבר אך ראד הואשם והודה באחזקת מריחואנה וסמים נוספים ונידון למאסר בית ממושך שמנע ממנו להתייצב לצילומי וידאו קליפים וצילומי תדמית לאלבום Rock or Bust. עקב כך, אנגוס יאנג גייס שוב את כריס סלייד להחליף את ראד בסיבוב ההופעות שנערך בשנים 2015–2016.
שיקום וחזרה לעשיה מוזיקלית
בשנת 2018 התפרסמו תמונות פאפארצי שבהן נצפה ראד בחברת בריאן ג׳ונסון מחוץ לאולפן הקלטות בוונקובר, קנדה. שמועות אלו המשיכו בעקשנות לאורך שנת 2019 כאשר בראיונות לתקשורת דייב גרוהל ודי סניידר דיווחו על אלבום צפוי ואיחוד ההרכב הקלאסי של הלהקה שראד נמנה עליו.
בספטמבר 2020 עלו לאתר הרשמי של הלהקה, ככל הנראה בטעות, תמונות המראות את ראד ביחד עם חברי הלהקה במה שנראה כסט צילומי וידאו קליפ. התמונות הורדו תוך זמן קצר אך הופצו בעקשנות על ידי אתרי מעריצים במדיה החברתית.
באוקטובר 2020 אישרה הלהקה שאכן ראד חזר ללהקה וההרכב הקלאסי הוציא לאור סינגל בשם Shot in the Dark.
מאוחר יותר הודיעה הלהקה באתרה הרשמי על אלבום חדש בשם Power Up שיצא ב 13 בנובמבר 2020.
תופים
פיל ראד מזוהה עם מותג התופים של חברת סונור הגרמנית למעלה מארבעים שנה.
לאורך השנים ראד ניגן בעיקר על סדרת ״דיזיינר״ היוקרתית, כעת מנגן על סדרת ה SQ². סונור השיקה בשנת 2009 סט Phil Rudd Special Edition Drum Set וגם סנייר כרום מעל בראס The Phil Rudd Signature Snare Drum אשר זמינים לרכישה על ידי מעריצים.
עורות
פיל ראד מזוהה עם מותג עורות התופים Evans.
מקלות
פיל ראד מנגן עם מקלות תופים עשויי סגסוגת מצופים פוליאוריתן עם קצוות ניילון שפיתחה עבורו חברת Ahead. המקלות בגודל 5a מאורך ונקראים PHIL RUDD SUPER 5A.
רימון (כתב עת)
רִמּוֹן היה כתב העת האמנותי הראשון שיצא לאור בעברית. כתב העת פורסם בברלין מ-1922 עד 1924
מייסדי כתב העת היו בני הזוג רחל ומארק וישניצר, ילידי רוסיה והיסטוריונים בהשכלתם, שהיגרו לברלין ב-1921. הם גייסו למשימה את בעל ההון אליהו פאינסון ואת אלכסנדר קוגן מגדולי המו"לים היהודים-רוסים שהיגר גם הוא לברלין.
העיתון עסק בשני תחומים: אמנות בעריכת רחל, וספרות בעריכת מארק וברוך קרוא ויותר מאוחר משה קליינמן. על העריכה הגרפית היו אמונים פרנציסקה ברוך וארנסט בהם.
העיתון יצא בתקופת פריחה של תרבות עברית בברלין של אחרי מלחמת העולם הראשונה. היהודים הרוסים בברלין קראו עברית, אך דיברו ביניהם גם רוסית ויידיש, ולכן בני הזוג וישניצר החליטו להוציא לאור כתב עת תאום לרימון - 'מילגרוים', ביידיש (תרגום של רימון ליידיש).
בין היוצרים שכתבו מאמרים ספרותיים לרימון נמצאו שאול טשרניחובסקי, אביגדור המאירי, ש"י עגנון, חיים נחמן ביאליק ובנימין ברלוי. מיכה יוסף ברדיצ'בסקי פרסם חלק (כנראה) מעבודת הדוקטורט שלו בשם "מוסר ויופי".
בד בבד עם הוצאת העיתונים, הוציאה לאור חבורת רימון שבעה כותרים (לעיתים בשלוש וארבע שפות) ובסה"כ 12 ספרים.
שאיפותיהם של מייסדי העיתון להוציא לאור עיתון איכותי גם ברמה החומרית כשלה אל מול המציאות. ב-1924 החליטו המייסדים לסגור את העיתונים וסה"כ יצאו לאור שישה גליונות של רימון ושישה גליונות של מילגרוים.
קנאביס אינדיקה
קנאביס אינדיקה (שם מדעי: Cannabis indica) הוא מין של קנאביס או תת-מין של קנאביס סאטיבה (C. s. indica), צמח חד שנתי ממשפחת הקנאביים.
טקסונומיה
בשנת 1785, ז'אן-בטיסט דה לאמארק פרסם תיאור של מין שני של קנאביס, אותו כינה קנאביס אינדיקה. לאמארק ביסס את תיאור המין בעל השם החדש על דגימות צמחים שנאספו בהודו. ריצ'רד אוונס שולטס תיאר את צמח הקנאביס אינדיקה כקצר יחסית, חרוטי, מסועף וצפוף, לעומת קנאביס סאטיבה שתואר על ידו כגבוה ופחות מסועף. לוראן ק. אנדרסון תיאר את צמח הקנאביס אינדיקה כבעל עלים קצרים ורחבים, לעומת אלו של הקנאביס סאטיבה שאופיינו כארוכים וצרים יחסית. ייתכן שמקורם של צמחי קנאביס אינדיקה התואמים את תיאורם של שולטס ואנדרסון הוא מרכס ההרים הינדו-כוש. בגלל האקלים הקשה באזור זה (חורף קר מאוד וקיץ חם), קנאביס אינדיקה מתאים מאוד לגידול באקלים ממוזג.
גידול
צמחי קנאביס אינדיקה רחבי עלים מגודלים באופן מסורתי בהודו, אפגניסטן, בנגלדש ופקיסטן לצורך ייצור חשיש. מבחינה פרמקולוגית קנאביס אינדיקה כצמח תרבות מסורתי מכיל יותר קנאבידיול (CBD) מאשר קנאביס סאטיבה. אנשים שצרכו זני קנאביס אינדיקה דיווחו יותר על תחושת הרפיה גופנית ופחות על תחושת שיכרון מוחי יחסית לקנאביס סאטיבה. השפעת קנאביס אינדיקה מתוארת בדרך כלל כהרפיה גופנית, ובעלת תכונות מועילות כגון שיכוך כאב, בנוסף ליעילותו לטיפול בנדודי שינה ובחרדה, בשונה מקנאביס סאטיבה שהשפעתו מתוארת כמוחית-נפשית ופחות גופנית.
קורנטן טוליסו
קורנטן טוליסו (בצרפתית: Corentin Tolisso; נולד ב-3 באוגוסט 1994) הוא כדורגלן צרפתי המשחק באולימפיק ליון בעמדת הקשר.
אולימפיק ליון
טוליסו התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל קטנות ובגיל 13 הצטרף לאקדמיה של אולימפיק ליון. ב-10 באוגוסט 2013 טוליסו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-92 של המשחק בו ניצחה ליון 0–4 את ניס. ב-24 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית בניצחון 0–1 נגד רייקה הקרואטית. שבוע לאחר מכן, טוליסו חתם על חוזה עד בקבוצה. ב-9 במרץ 2015 טוליסו הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתוספת הזמן שהביא לליון ניצחון 1–2 נגד בורדו.
בעונת 2015/2016 הוסט לעמדת המגן הימני במקומו של מוחמד דאבו שעזב את המועדון, אך לאחר פציעתם של יואן גורקוף וגווידה פופאנה חזר לקישור האחורי, עמדתו הטבעית. בסיום העונה טוליסו האריך את חוזהו בקבוצה עד שנת 2020. את העונה טוליסו סיים עם 5 שערים ו-6 בישולים.
באיירן מינכן
ב-14 ביוני 2017 חתם בקבוצת באיירן מינכן מהבונדסליגה תמורת 41.5 מיליון אירו, ובכך שבר את שיא סכום הרכישה שבאיירן מינכן שילמה עבור כדורגלן. השיא הקודם היה שייך לחאבי מרטינס שנרכש מאתלטיק בילבאו בקיץ 2012 תמורת 40 מיליון אירו. ב-4 באוגוסט 2017 ערך טוליסו את הופעת הבכורה שלו בבאיירן מינכן, במשחק הסופר קאפ הגרמני מול בורוסיה דורטמונד. המשחק הסתיים בתוצאה 2-2, והוכרע לטובת באיירן מינכן בבעיטות מ-11 מטרים, וטוליסו רשם תואר ראשון בקבוצה. ב-5 בדצמבר 2017 רשם טוליסו צמד בניצחון 1–3 על פריז סן ז'רמן במסגרת המחזור ה-6 בשלב הבתים של ליגת האלופות. את עונת 2017/2018 סיים טוליסו עם זכייה באליפות הבונדסליגה, בעונה בה הבקיע שישה שערי ליגה, אך הפסיד עם קבוצתו בגמר הגביע הגרמני 3-1 לאיינטרכט פרנקפורט, והודח עם באיירן בחצי גמר ליגת האלופות על ידי ריאל מדריד. טוליסו פתח את עונת 2018/2019 היטב וזכה עם באיירן בתואר הסופר קאפ הגרמני לאחר ניצחון 0–5 על איינטרכט פרנקפורט, אך נפצע כבר במחזור השלישי של העונה בניצחון 1–3 מול באייר לברקוזן, ונעדר מעל חצי שנה. טוליסו חזר לסגל באיירן מינכן וישב על הספסל במשחק הניצחון 0–1 על ורדר ברמן באפריל 2019.
חזרה לליון
ב-1 ביולי 2022 חזר טוליסו לליון וחתם לחמש שנים.
קריירה בינלאומית
טוליסו שיחק בצעירותו בנבחרות הנוער של צרפת וגם בנבחרת הצעירה. בשנת מאמן נבחרת טוגו קלוד לה רוי, ניסה לשכנע את טוליסו לייצג את נבחרת טוגו כיוון שאביו הוא ממוצא טווגלזי, אך טוליסו שלל את ההצעה כיוון ששאף לייצג את צרפת.
במרץ זומן לראשונה לסגל נבחרת צרפת לקראת המשחק נגד  במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
את הופעת הבכורה בנבחרת ערך טוליסו ב-28 במרץ 2017 בהפסד 0–2 לספרד.
בית החולים סנט מרי
בית החולים סנט מרי (באנגלית: St Mary's Hospital) הוא בית חולים אוניברסיטאי ציבורי בשכונת פדינגטון ברובע וסטמינסטר שבלונדון, בירת בריטניה. הוא ידוע בשל תגליות רפואיות חשובות שנעשו בו וכן בשל היותו מאז שנות השבעים מקום לידת רבים מבני משפחת המלוכה הבריטית.
תולדות בית החולים
בשנת 1874 סונתז לראשונה ההרואין במעבדות בית החולים על ידי הכימאי צ'ארלס רומלי אלדר רייט (Charles Romley Alder Wright). בשנת 1928 התרחש בו גילוי הפניצילין על ידי אלכסנדר פלמינג, חתן פרס נובל לרפואה. חברי סגל ידועים נוספים של בית החולים היו רודני פורטר (Rodney Porter) - חתן נוסף של פרס נובל לרפואה, ברנרד ספילסברי (Bernard Spilsbury), מחלוצי הרפואה המשפטית המודרנית, ואוגוסטוס וולר (Augustus Waller), מממציאי בדיקת האק"ג. מעבדתו של פלמינג בבית החולים שומרה ומשמשת כיום כמוזיאון המוקדש לחייו ולמחקרו.
עד לשנת 1988 הפעיל בית החולים בית ספר לרפואה על שמו, במסגרת אוניברסיטת לונדון. אז מוזג בית הספר עם בית הספר לרפואה של אימפריאל קולג'. בוגר ידוע של בית הספר לרפואה הוא רוג'ר בניסטר, האצן הראשון שרץ מרחק של מייל אחד בפחות מארבע דקות.
מאז 2008 מנוהל בית החולים על ידי קרן אימפריאל קולג' של שירות הבריאות הלאומי של בריטניה, המנהלת ארבעה בתי חולים נוספים במטרופולין לונדון.
בית החולים מפעיל גם את אגף לינדו (Lindo), המספק את שירותי בית החולים במסגרת פרטית.
לידות בני משפחת המלוכה בבית החולים
באגף לינדו נולדו מאז שנות השבעים רבים מבני משפחת המלוכה הבריטית, וביניהם פיטר פיליפס ואחותו זארה פיליפס, ויליאם, נסיך ויילס ואחיו הנסיך הארי ולאחרונה הנסיך ג'ורג', הנסיכה שארלוט והנסיך לואי, ילדיו של הנסיך ויליאם.
ידוענים נוספים שנולדו בבית החולים הם המוזיקאי אלביס קוסטלו והשחקן קיפר סאת'רלנד.
דייוויד עמנואל
דייוויד עמנואל (באנגלית: David Emanuel; 1 בינואר 1744 - 19 בפברואר 1808) היה היהודי הראשון שכיהן כמושל מדינה בארצות הברית (ג'ורג'יה). כיהן כשמונה חודשים בשנת 1801, כמושל ממונה במקום קודמו שהתפטר. לפני כן היה חבר ולאחר מכן יו"ר הסנאט המדינתי של ג'ורג'יה. עוד קודם לכן היה ציר בבית הנבחרים המדינתי, שופט שלום וקולונל במיליציה של ג'ורג'יה, במלחמת העצמאות האמריקאית.
קורות חיים
עמנואל נולד ב-1744 בפנסילבניה, ארצות הברית, באותה תקופה עדיין מושבה בריטית. משפחתו היגרה לג'ורג'יה בעודו צעיר. עם פרוץ המהפכה האמריקאית הוא הצטרף למיליציה של ג'ורג'יה ונלחם במסגרתה כנגד הצבא הבריטי. בשלב מסוים אף נישבה על ידי הבריטים, אך הצליח להימלט מהשבי, וחזר לפיקוד הצבאי עד תום המלחמה. הוא התקדם בדרגות במיליציה והגיע עד לדרגת קולונל. מפקדו, ג'ון טוויגס, מפקד המיליציה ואחד מגיבורי המהפכה נישא לאחותו של עמנואל, רות ונולדו להם שישה ילדים, אשר שניים מהם, אחייניו של עמנואל, היו לאחר מכן מגיבוריה הידועים של ג'ורג'יה במלחמת ארצות הברית–מקסיקו (לוי טוויגס) ובמלחמת האזרחים האמריקאית (גנרל דייוויד עמנואל טוויגס).
בשלהי המלחמה בבריטים חזר עמנואל לג'ורג'יה וב-1780 הצטרף לפוליטיקה, במסגרת המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית. הבריטים עוד הספיקו לשבות אותו שוב, לזמן קצר ב-1781, אך אז כבר הסתיימה המלחמה בפועל והוא שוחרר.
עמנואל נישא לאן לואיס והיו להם שישה ילדים.
קריירה פוליטית
הקריירה הפוליטית של עמנואל החלה כמפקח האחראי על קבלת שבועת האמונים של תושבי מחוז מגוריו בורק (Burke) ולאחר מכן הוא נבחר לשופט שלום במחוזו. ב-1782 נבחר לבית הנבחרים של ג'ורג'יה ובו שירת לסירוגין עד 1797, כאשר בשנים בהן לא היה בבית המחוקקים, כיהן כשופט או בתפקידי ממשל בכירים אחרים. ב-1797 נבחר עמנואל לסנאט ותוך זמן קצר הפך לנשיאו או יושב הראש שלו, התפקיד השני בחשיבותו במדינה.
ב-3 במרץ 1801 התפטר מושל ג'ורג'יה ג'יימס ג'קסון כדי להיבחר לסנאט האמריקאי, ועמנואל ירש את תפקידו בתור השני בשרשרת הסמכויות המדינתית, עד לבחירות למושלות שהתקיימו בנובמבר 1801. עמנואל היה המושל ה-24 של ג'ורג'יה והיהודי הראשון שכיהן כמושל אחת ממדינות ארצות הברית. הוא שירת בסך הכל שמונה חודשים כמושל ג'ורג'יה והעדיף לחזור לתפקידו כיו"ר הסנאט המדינתי במקום להתמודד על תפקיד המושל.
ב-1803 פרש עמנואל מתפקיד יו"ר הסנאט של ג'ורג'יה ומהפוליטיקה. הוא נפטר ב-1808 ונקבר ב"אחוזת עמנואל", בעיירה גוף (Gough), שבמחוז מגוריו בורק, מזרח ג'ורג'יה, המחוז אותו ייצג שנים רבות בבית הנבחרים ובסנאט של ג'ורג'יה. ארבע שנים אחרי פטירתו קראה ג'ורג'יה מחוז על שמו, מחוז עמנואל, השוכן סמוך למחוז ביתו בורק.
יקבי ירושלים
יקבי ירושלים - אגודה חקלאית שיתופית (נקרא בעבר: יקבי שמשון) היא חברה ישראלית, המחזיקה בבעלות על יקב השוכן באזור התעשייה עטרות, ירושלים, ובכמה כרמים בישראל המספקים את הענבים ליקב. כיום יקבי ירושלים הוא היקב היחידי שפועל בעיר, נחשב ליקב וותיק יחסית ומייצר כ-3 מיליון בקבוקי יין בשנה. יינותיו משווקים בישראל ומחוצה לה וזכו להכרה ולפרסים בתחרויות יין שונות.
תקופת בעלות מנדלסון
היקב, שנקרא בתחילה בשם "יקבי שמשון", הוקם על ידי יונה מנדלסון, חסיד חב"ד שהיה חתנו של משה שלום שור, בעל יקבי משפחת שור, בשנות השלושים של המאה ה-20 בעיר העתיקה בירושלים, ובשנת 1951 עבר היקב לשכונת בית ישראל בעיר.
בשנת 1969, עם הקמתה של שכונת נחלת הר חב"ד בקרית מלאכי, עלתה ההצעה להעביר את היקב לשכונה החדשה ובכך לתרום להתפתחותה הכלכלית, אך בסופו של דבר לא יצא הרעיון לפועל.
בשנת 1983, במהלך התוועדות כינה הרבי מלובביץ את מנהל המפעל, יונה מנדלסון,, כשם המעיד על בעליו.
תקופת בעלות גואטה
לאחר פטירתו של שלמה זלמן ב-2006, נענה איש העסקים עופר גואטה, תושב בני ראם, מי שהיה לקוח של היקב וחברו של שלמה זלמן, ורכש את היקב לבקשת המשפחה, על פי בקשתו של שלמה בצוואתו, שהיקב ימשיך לפעול.
גואטה שינה את שם היקב ל"יקבי ירושלים, אגודה חקלאית", ובשנת 2015 מונה תת-אלוף במילואים, ארז וינר, למנכ"ל החברה, וסם סורוקה החליף את צבי סקייסט בתור היינן הראשי של היקב.
בשנת 2020 החליף ליאור לקסר את סם סורוקה ואת ארז וינר בתור יינן ומנכ"ל החברה, לאחר שבשנת 2018 עזב את יקב כרמל.
השקעה וייצור
מאז 2006 ועד 2015 הושקעו מעל עשרה מיליון שקל חדש בהרחבת ובהשבחת היקב. נכון ל-2023 היקב ממלא כשלושה וחצי מיליון בקבוקים בשנה, ומייצר גם יינות תחת מותגים פרטיים. בנוסף, היקב מפיק מיץ ענבים בשביל רשת המרכולים שופרסל תחת מותג הרשת, ומייצא לארצות הברית, ברזיל, טאיוואן, אוסטרליה, קנדה ומערב אירופה , כשחלק מהיינות מיוצאים לקהילות יהודיות ברחבי העולם.
כרמי היקב
כרמי היקב נטועים בהרי ירושלים, השומרון, הר ברכה, זכרון יעקב, שפלת יהודה ומורדות הכרמל. היקב מטפח את הכרמים בשיתוף פעולה עם הכורמים וצוות הייננים.
פרסים ודירוגים
בשנת 2014 זכה אחד מיינות היקב בפרס מדליית הזהב בתחרות אשכול, ובשנת 2015 נבחר היין "פרימיום שיראז 2013" של יקבי ירושלים לאחד מ-100 היינות הטובים בעולם לשנת 2015, עם ציון של 93, על ידי מגזין היין האמריקאי Wine Enthusiast.
ביולי 2021 העניק מגזין היין העולמי דקנטר מדליית זהב וציון 96 ליקבי ירושלים, ובשנת 2022 קיבל יין "שרדונה וינטג' 2021" 90 נקודות וזכה במדליית כסף בתחרות היין TerraVino.
במרץ 2023 נבחר היין "סוביניון בלאן 2022", של היקב כחלק משלושת היינות הישראלים בטובים ביותר בקטגוריית "סוביניון בלאן" בתחרות הטעימה העיוורת, Best Value, וביוני 2023 זכה יין "'פרימיום רוזה" של יקבי ירושלים במדליית כסף בתחרות פרסי עולם היין של מגזין דנקטר.
מרכז המבקרים
בשנת 2018, בהשקעה של כעשרה מיליון שקל, פתח היקב מרכז מבקרים בשכונת ימין משה שבירושלים, סמוך למתחם טחנת הרוח. לרגל הפתיחה ייצר סם סורוקה, היינן הראשי של יקב ירושלים, סדרת יינות במהדורה מוגבלת הנקראת WINDMILL (בעברית: טחנת רוח), שנמכרת רק במקום.
המחלוקת על מיתוג היקב
ב-17 במאי 2009 הגישה אנטיפוד תביעה נגד יקבי ירושלים למתן צו מניעה האוסר על יקבי ירושלים לעשות שימוש בשם "יקבי ירושלים" ובתרגומו לאנגלית בשיווק מוצריה. נטען כי חברת אנטיפוד מייצרת ומשווקת, החל משנת 2001, מוצרי יין הנושאים שמות אלה וכי מיתוגה של יקבי ירושלים בשם זה גורם להטעיית הציבור ולנזקים לאנטיפוד.
מאז התביעה ניהלו שתי החברות התדיינויות משפטיות רבות על הזכות להשתמש בשם המותג; "יקב ירושלים" ו-"Jerusalem Winery, עקב העובדה שלאף אחת מהן אין סימן מסחר רשום על שם המותג.
ב-10 באוקטובר 2011, במהלך אחד הדיונים בבית המשפט המחוזי בירושלים הגיעו הצדדים להסכמה שקיבלה תוקף של פסק דין ובמסגרתה התחייבה יקבי ירושלים להימנע מעשיית שימוש בשם "יקב ירושלים" ובתרגומו לאנגלית לשיווק מוצריה, אלא בתוספת של מילה נוספת לבחירתה. תמורת התחייבותה זו שילמה אנטיפוד ליקבי ירושלים סכום של 30 אלף שקל.
עם זאת, ההסכם לא הביא לסיומה של המחלוקת, ומאז פסק הדין הגישה אנטיפוד לבית המשפט ארבע בקשות לפי פקודת בזיון בית המשפט. בבקשותיה טענה כי יקבי ירושלים מפרה את הסכם הפשרה וממשיכה לעשות שימוש בשמות המסחריים שפורטו בהסכם הפשרה, לרבות עשיית שימוש במילים "יקב ירושלים" ללא מילה נוספת. בעת הדיון בבקשה הראשונה התגלעה מחלוקת בין הצדדים בשאלה האם האיסורים שבהסכם הפשרה חלים רק על תוויות בקבוקי היין או גם על עלונים שיווקיים, פרסומים וכדומה.
ב-24 ביולי 2012 פסק בית המשפט כי דין הבקשה שהוגשה לפי פקודת הביזיון להידחות נוכח קיומו של ספק בדבר תחום השתרעותו של המונח "שיווק" המופיע בהסכם הפשרה. בית המשפט הוסיף ופירש בהחלטתו את הסכם הפשרה, בהסכמת הצדדים, תוך שקבע שיקבי ירושלים אינה רשאית לעשות שימוש בביטוי "יקב ירושלים" גם בפרסומיה וכי עליה להטביע על כל המסמכים, הפרסומים, ההודעות וכו' את שמה המלא שבחרה החברה: "יקבי ירושלים – אגודה חקלאית שיתופית בע"מ".
ב-24 בפברואר 2013 הגישה אנטיפוד בקשה שנייה לפי פקודת הביזיון. בבקשה זו מנתה שורה של מעשים המהווים, לשיטתה, הפרה של הסכם הפשרה. בין היתר טענה, כי יקבי ירושלים עושה שימוש, בהקשרים שונים ולצרכים שונים, בביטוי "יקבי ירושלים", בלשון רבים, בעברית ובאנגלית. יקבי ירושלים טענה מנגד כי על-פי הסכם הפשרה נאסר עליה לעשות שימוש בביטוי "יקב ירושלים" בלשון יחיד, אולם אין כל מניעה שתעשה שימוש בביטוי "יקבי ירושלים" בלשון רבים.
ב-7 במרץ 2013 פסק בית המשפט כי אל לה ליקבי ירושלים להשתמש בביטוי "יקבי ירושלים" הן ביחיד והן ברבים. בית המשפט הוסיף בהחלטתו כי שוכנע שפרשנותה של יקבי ירושלים לפסק הדין נעשתה בתום לב, ולכן הנושא הנדון לא יניב תוצאות אופרטיביות. כמו כן נדחה ערעור של יקבי ירושלים על החלטה זו.
ב-7 ביולי 2013 הגישה אנטיפוד בקשה שלישית לפי פקודת הביזיון, ובהתאם לכך קבע כי יקבי ירושלים הפרה את פסק הדין והעניק לאנטיפוד סעדים לפי פקודת הביזיון, אך ב-9 בדצמבר 2013 קיבל בית המשפט העליון את ערעור יקבי ירושלים וביטל את בקשת אנטיפוד לסעד.
ב-26 בפברואר 2017 פסק בית המשפט המחוזי ירושלים כי על יקבי ירושלים להימנע ממיתוג מוצריה בשם "יקב ירושלים" ביחיד וברבים, באנגלים ובעברית, ללא הוספת מילה שלישית, על פי פרשנות בית המשפט להסכם הפשרה. כמו כן נקבע כי על אנטיפוד להימנע מלעשות שימוש בשם "יקבי ירושלים" כמתאר את שם היצרן או המשווק של יינותיה. פסק הדין חייב את יקבי ירושלים לשלם לאנטיפוד את הוצאות המשפט בסך 30 אלף שקל.
ג'ונתן בורנשטיין
ג'ונתן ריי בורנשטיין (באנגלית: Jonathan Rey Bornstein; נולד ב-7 בנובמבר 1984) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בשיקגו פייר.
ראשית חייו
בורנשטיין נולד בקליפורניה לאב יהודי ממוצא רומני ולאם נוצרית-קתולית ממקסיקו.
קריירה
בשנת 2006 נבחר בורנשטיין על ידי צ'יבאס ארצות הברית בסיבוב הרביעי של דראפט ה-MLS, במקום ה-37. בורנשטיין שיחק תחילה בתור חלוץ, אך המאמן בוב בראדלי הסיט אותו לעמדת המגן השמאלי. לאחר פציעות והשעיות נאלץ לחזור בורנשטיין לעמדת החלוץ, וב-3 ביוני הבקיע את שערו הראשון בקבוצה, במשחק נגד דאלאס. הוא המשיך לשחק מצוין בחלק האחורי וגם תרם להתקפה, סיים את העונה עם שישה שערים וארבעה בישולים ונבחר לשחקן הצעיר של השנה בליגה. בשנת 2008 סבל מפציעה בברך לקראת סיום העונה.
בשנת 2011 הצטרף בורנשטיין לטיגרס מהליגה המקסיקנית, ממנה הושאל לאטלנטה. בשנת 2014 הושאל לקרטרו, ולאחר מכן חתם על חוזה קבוע בקבוצה ובסך הכל שיחק במדיה ארבע שנים בליגה המקסיקנית.
ב-5 ביוני 2018 חתם בורנשטיין לעונה אחת במכבי נתניה. ב-28 ביולי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב מול מכבי חיפה בגביע הטוטו, במחזור הפתיחה של עונת 2018/2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–5 להפועל חיפה. ב-30 במרץ 2019 כבש את שער הבכורה שלו בליגה במדי מכבי נתניה בתיקו 1–1 מול בני יהודה. ב-20 ביולי 2019 שוחרר מהקבוצה.
ב-22 ביולי 2019 חתם בשיקגו פייר מליגת ה-MLS.
נבחרת לאומית
בורנשטיין זומן לראשונה לנבחרת ארצות הברית ב-20 בינואר 2007 על ידי מאמן הנבחרת בוב בראדלי שאימן אותו בצ'יבאס לקראת המשחק נגד, במשחק זה הבקיע את שערו הראשון. בשנה זו צבר עוד 11 הופעות. הוא שיחק עבור ארצות הברית בקופה אמריקה 2007 והיה שותף לזכייה של ארצות הברית בגביע הזהב 2009.
ב-14 באוקטובר 2009 הבקיע את שערו השני בנבחרת נגד בתוספת הזמן. שער זה מנע מקוסטה ריקה להעפיל למונדיאל אוטומטית והעניק ל את המקום השלישי. במהלך החגיגות בהונדורס, רבים צעקו בשמו של בורנשטיין. בורנשטיין לא שותף בשני משחקי הפתיחה של הנבחרת במונדיאל 2010, אך פתח בהרכב במשחק האחרון של שלב הבתים מול ובשמינית הגמר מול.
את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת ערך ב-25 ביוני 2011 מול בגמר גביע הזהב 2011. בסך הכל לזכותו של בורנשטיין 38 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש שני שערים.
בורנשטיין היה מאורס לאליזבת ריינה, אך החתונה בוטלה.
אגנה סימונסון
אגנה סימונסון (בשוודית: Agne Simonsson; 19 באוקטובר 1935 – 22 בספטמבר 2020) היה כדורגלן ומאמן שוודי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה
סימונסון נולד ב-19 באוקטובר 1935 בגוטבורג שבשוודיה. כנער שיחק ב-BK רנה לפני שחתם בארגריטה בשנת 1949. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו עימה ב-1953 בזמן שהקבוצה שיחקה בליגה השלישית בשוודיה. סימונסון עזר לארגריטה להעפיל לליגה השנייה ב-1955 וב-1958 לליגה הראשונה תחת המאמן-שחקן גונאר גרן. שנה אחר כך ב-1959 הוא סיים במקום החמישי בכדור הזהב ונבחר לכדורגלן השנה בשוודיה.
סימונסון היה נחשב לחלוץ המרכזי הטוב ביותר בעולם בזמנו לאחר הופעות מרשימות שרשם בנבחרת שוודיה, והוא חתם בריאל מדריד בשנת 1960. למרות זאת הוא שיחק רק שלושה משחקי ליגה כשהוא כובש שער אחד בלבד לאורך כל עונת 1960/61 עקב התחרות על המקום בהרכב עם אלפרדו די סטפנו שהיה לאחד הטובים בעולם אז. ב-1960 זכה עימה בגביע הבין-יבשתי ובעונת 1962/63 באליפות נוספת. נכון ל-2020, סימונסון הוא השחקן השוודי היחידי ששיחק במדי הבלאנקוס אי פעם.
הוא היה בתקופת השאלה בריאל סוסיאדד למשך עונת 1961/62 כשהוא כובש שמונה שערים ב-22 משחקי ליגה. קבוצתו כשלה וירדה לליגה השנייה בספרד לאחר שסיימה מקום אחד לפני האחרון.
סימונסון חזר ב-1963 לקדנציה שנייה בארגריטה כשהוא משחק לצד רון בורז'סון. בסך כבש במדיה 206 שערים ובכך הוא הכובש הגדול ביותר בהיסטוריית הקבוצה.
נבחרת שוודיה
במדים הלאומיים ערך את הופעתו היחידה עבור נבחרת שוודיה עד גיל 21 ב-22 בספטמבר 1957 במשחק ידידות נגד פינלנד, שנגמר בתוצאה 0–7 עם שלושער שלו. בנבחרת הבוגרת עשה את הופעת הבכורה חודש אחר כך ב-13 באוקטובר נגד נורווגיה בה כבש צמד בניצחון 2–5.
סימונסון היה שותף להגעתה לגמר מונדיאל 1958 בטורניר שנערך בשוודיה כשהוא כובש בדרך שלושה שערים, צמד נגד מקסיקו בשלב הבתים ואחד נגד ברית המועצות ברבע הגמר. בגמר עצמו שוודיה הפסידה לברזיל 5–2 כשהוא כובש את אחד משני שערי נבחרתו בדקה ה-80'.
אחרי המונדיאל הציג יכולת טובה במשחק נגד אנגליה שהיה ב-28 באוקטובר 1959. שוודיה ניצחה בתוצאה 2–3 באצטדיון וומבלי כשסימונסון כובש צמד ומבשל שער נוסף. הופעתו האחרונה עבור הנבחרת הייתה ב-10 באוגוסט 1967 בניצחון 0–2 על פינלנד, הופעה שהייתה ל-51 בסך שלו ביחד עם 27 שערים.
לאחר הפרישה
במהלך שנות השבעים ושנות השמונים היה למאמן כדורגל. בשנת 1982 אימן את BK הקאן השוודית ששיחקה בפעם הראשונה בהיסטוריית הקבוצה בליגה הראשונה. עם ארגריטה הוא זכה באליפות ב-1985, אליפות ראשונה מאז 1913. סימונסון נפטר ב-22 בספטמבר 2020 בגיל 84 כתוצאה מסיבוכים בריאות.
פינטרסט
פינטרסט (מאנגלית: Pinterest) היא רשת חברתית מקוונת דמוית לוח מודעות. השירות מאפשר למשתמשיו ליצור ולנהל אוספי תמונות משלהם. מטרתו המוצהרת של האתר היא "לחבר בין כל האנשים בעולם באמצעות 'דברים' שמעניינים אותם". פינטרסט מנוהלת בידי חברת, המבוססת בסן פרנסיסקו, קליפורניה. 79% ממשתמשי פינטרסט הן נשים. בהתאם, לפי אתר Ad Planner, הנושא הבולט ביותר בשימוש באתר הוא "מעצבי אופנה וקולקציות", ואחריו הנושא "אומנויות".
היסטוריה
הפיתוח של אתר פינטרסט החל בשנת 2009, וגרסת הבטא של האתר שוחררה במרץ 2010. מאז הפעלתו, ממשיך האתר לפעול בגרסת בטא, כאשר בתחילת הדרך ההצטרפות אליו הייתה אפשרית למוזמנים בלבד ואולם כיום כל אחד יכול לפתוח חשבון באתר. ב-16 באוגוסט 2011, מגזין טיים כלל את האתר ברשימת "50 האתרים הטובים של שנת 2011" שערך. בדצמבר 2011, האתר נכנס לרשימת עשר הרשתות החברתיות המובילות, לפי נתוני אתר Hitwise, עם 11 מיליון ביקורים בשבוע בסך הכל. בינואר 2012, אתר comScore דיווח כי לפינטרסט 11.7 מיליון משתמשים ייחודיים, מה שהופך אותו לאתר שחצה את רף 10 מיליון המשתמשים הייחודיים בקצב המהיר בהיסטוריה.
שימוש
משתמשיה של פינטרסט מרכיבים לוחות של תמונות לפי נושאים, וממלאים אותם במדיה דיגיטלית שונה, מרחבי רשת האינטרנט או על ידי שיתוף תמונות ממשתמשים אחרים באתר. פעולה זו נעשית באמצעות כפתור ה- "Pin it", או באמצעות טעינת מדיה לאתר. כל פריט מדיה שהועלה מוגדר כ- "סיכה" (Pin), והוא יכול להיות תמונה, וידאו, דיון או מתנה כספית. המשתמש יכול לבנות "לוחות" (Boards) שמורכבים משיחות בנושא מסוים. לוחות יכולים להיות פומביים (גלויים לכל משתמשי האתר) או פרטיים (גלויים רק לבעלי הרשאות גישה). פינטרסט מאפשרת למשתמשיה לעקוב אחר משתמשים אחרים או אחרי נושאים ותחומי עניין, וכאשר משתמשים נכנסים לעמוד הבית של האתר הם רואים רשימת מעקב אחר פעילות של הלוחות, המשתמשים והנושאים שאחריהם החליטו לעקוב.
הלמוט ואנמרי זל
ד"ר הלמוט זל (בגרמנית: Helmuth Sell; 1898–1956) ואשתו אנמרי (בגרמנית: Annemarie; 1896–1972) היו מצילי שואה גרמנים שחיו בברלין בתקופת הרייך השלישי. בשנת 1981 קיבלו את אות חסיד אומות העולם על ידי יד ושם בטקס שנערך בירושלים.
זל היה בעל מפעל קטן לחלקים מכניים בשכונת דאהלם בברלין.
במרץ 1943 שכר כנער שליח, נער יהודי שחי באופן בלתי חוקי ברחובות ברלין מאז מאי 1942. ד"ר זל לא הבין אז שהילד, שהופיע לבוש במדי הנוער ההיטלראי, היה יהודי מוסווה. שלושה שבועות לאחר מכן הודה הילד עזרא בן גרשום בזהותו האמיתית. זל הגיב בכך שהזדהה כסוציאל-דמוקרט ותיק ואויב מושבע של המשטר הנאצי.
מכר סידר לילד תעודות נסיעה מזויפות, אשר התיימרו להוכיח שהוא נוסע לווינה בהוראת תעשיית החימוש הגרמנית. בלילות האחרונים לפני המסע, זל הגן על גרשום בביתו שבפוטסדאם, וסיפק לו אוכל ועזרה. אשתו של ד"ר זל, אנמרי, הייתה שותפה למעשה ההצלה.
ב-28 במאי 1981 הכיר יד ושם בד"ר הלמוט ואנמרי זל כחסידי אומות העולם.
ויאהב אומן
וַיֶאֱהַב אוֹמֵן יְתוֹמַת הֶגֶן (מקובל גם השם הכללי קרובות לפורים או קרובץ לפורים) היא קרובת י"ח לפורים, שחוברה בידי הפייטן הארץ-ישראלי בן המאה השביעית רבי אלעזר בירבי קליר. הקרובה נתקבלה בנוסח אשכנז לתפילת שחרית של פורים, והפכה לחלק מנוסח התפילה של פורים בנוסח זה.
תוכני הקרובה עוסקים בסיפור מגילת אסתר ונס פורים, בעיקר על בסיס מדרשי חז"ל על המגילה.
רקע
בארץ ישראל בתקופה הביזנטית נוצר הפיוט. מטרתו המקורית של הפיוט, כפי שבאה לידי ביטוי בתקופה זו, הייתה לגוון את נוסח התפילה כאשר הוא נאמר בציבור, ולהציע לשליח הציבור נוסחים שיריים של התפילה, במקום הנוסח הקבוע שהוא פרוזאי בעיקרו. בכתיבת הפיוט, הושארו על כנם הקטעים בתפילה שאמירתם מחויבת הלכתית (בעיקר חתימות הברכות), ושאר כל נוסח התפילה הוחלף בנוסח פיוטי. בנוסף לעצם גיוון התפילה וקישוטה, הפיוט אפשר לציין ימים ואירועים מיוחדים (למשל חגים, תעניות או יום חתונה) גם בנוסח תפילתם, כך שיעסוק בתכנים הקשורים לימים אלה.
הצורך להצמיד את הפיוט למסגרת ההלכתית המחייבת של התפילה יצר מבנים שונים של פיוטים, בהתאם למבנים שונים של התפילות המקוריות. הפיוטים המיועדים לתפילת העמידה (לחזרת הש"ץ) מכונים "קרובות" (ביחיד: קרובה). מאחר שתפילת העמידה, בימי חול, מורכבת מ-שמונה עשרה ברכות שלכל אחת חתימה משלה, מבנה הקרובה שהתעצב עבור תפילות עמידה בימי החול כולל שמונה עשר קטעים, אחד לכל ברכה. באופן זה, הוחלף הנוסח הקבוע של הברכה הראשונה (ברכת אבות) בקטע הראשון של הפיוט, ולאחריו נאמרה חתימת הברכה "ברוך אתה ה' מגן אברהם". לאחר מכן נאמר הקטע השני, במקום נוסח הקבע של הברכה השנייה, ולאחריו חתימת הברכה, וכך הלאה עד לסיום התפילה. קרובה כזו לימי החול מכונה "קרובת י"ח".
מבנה בסיסי
להלן תובאנה שתי מחרוזותיה הראשונות של הקרובה לשם דוגמה:
לשון וחריזה
לשון הפיוט היא מייצגת נאמנה של הסגנון הקלירי החידתי, הידוע כמאפיין רבות מיצירותיו של רבי אלעזר הקליר. לעיתים אף מובאת קרובה זו כדוגמה לסגנון זה. שולמית אליצור מונה מספר גורמים היוצרים את הסגנון החידתי בקרובה: השימוש במילים ספורות על מנת לרמוז לקטעים שלמים במדרש או במגילה; הלשון הפייטנית שלו, הכוללת חידוש פעלים ושמות, שימוש רב בצורות מקוצרות (דוגמאות: הֶגֶן הנגזר מ"הגונה", נֶשֶׁם כקיצור ל"נשמה" וחַל במקום "חילל") והצמדת אותיות שימוש לפעלים (כך לדוגמה, כְּחָז כקיצור ל"כאשר חזה"); והעדפת השימוש בכינויים על מנת לרמוז לדמויות, במקום להשתמש בשמותיהן. כל המאפיינים הללו באים לידי ביטוי בצורה נרחבת בקרובה (ובפיוטים קליריים רבים). השימוש בכינויים בקרובה הוא רב מאד: שלום שפיגל מונה 75 כינויים בקרובה הבסיסית, ובהם עשרה כינויים שונים למרדכי (בשתי המחרוזות הראשונות: אומן, אריה בן זאב, מור).
מחרוזות המשנה
בכתבי היד שנמצאו בגניזה הקהירית מופיעות העתקות רבות של הקרובה, ובמקצתן היא מופיעה בנוסח מורחב הכולל מחרוזות משנה שאינן מופיעות בהעתקות האירופאיות של הקרובה. בנוסח זה, במקום מחרוזת אחת לכל ברכה במבנה שתואר קודם, מופיעה בכל ברכה מחרוזת נוספת בת ארבע שורות המשורשרת לסוף המחרוזת הראשית. השורה הרביעית בכל מחרוזת כזו היא פסוק מהתנ"ך הפותח בשם ה', עוסק בנושא הברכה ומעביר שנית לחתימתה. מחרוזת המשנה יוצרות חתימה נוספת של שם הפייטן אלעזר הודיה מקרית ספר. ההבדל הסגנוני בין מחרוזות המשנה למחרוזות הראשיות בולט והן מתאפיינות בלשון פשוטה יותר (שגם אם היא קשה להבנה, אין בה צורות פייטניות סבוכות כבקרובה הראשית) ובמיעוט התבססות על המדרש. גם כללי החריזה בהן נוקשים פחות, ואין הקפדה על שני עיצורי שורש זהים. מובאת לדוגמה מחרוזת המשנה לברכה השנייה, הבאה לאחר המחרוזת "המלך בכס יה" דלעיל:
ביחס בין שני הנוסחים של הקרובה, הקצר והמורחב, עסקה שולמית אליצור. היא הסיקה שהנוסח הקצר, המצוי במחזורי אירופה ובחלק מקטעי הגניזה, הוא הנוסח המקורי שכתב הפייטן. הראיות לכך הן בעיקר פערי הסגנון המשמעותיים שאינם מאפשרים להניח שהמחרוזות הראשיות והמשניות נכתבו יחד. כמו כן, ההקפדה לסיים את המחרוזת הראשית בלשון הרומזת לחתימת הברכה מלמד שהחתימה באה מיד לאחריה. היא מעלה את האפשרות שמחרוזות המשנה נכתבו בידי פייטן מאוחר, שסגנונו שונה משל הקליר, אך מעדיפה לדחות אפשרות זו שכן ידועים פייטנים שכתבו ביותר מסגנון אחד, ואף לקליר יש מספר סגנונות בפיוטיו, ואילו מחרוזות המשנה חתומות בפירוש בשמו של הקליר. עם זאת, בשל הסגנון הפשוט יותר של מחרוזות המשנה, משערת אליצור שהן נכתבו כהרחבה מאוחרת של הקרובה הבסיסית, כנראה לצורך אמירה בבית כנסת שהייתה בו מקהלה, ומחרוזות המשנה נועדו לאמירת המקהלה.
דברים אלה משתלבים במחקר נוסף של אליצור, בו הראתה כי הסגנון החידתי המתבסס רבות על המדרש ומשתמש ברמזים דקים, מאפיין רק את יצירתו המוקדמת יותר של הקליר. בתקופות מאוחרות יותר עבר הקליר לכתוב באופן פשוט יותר, ויתר על "החרוז הקלירי", ומיעט ברמיזות דקות.
פיוטי הרחבה
כנהוג בקרובות רבות, נוספים פיוטי הרחבה באחת הברכות, השייכת במיוחד לנושא הקרובה. בהתאם, מתרחבת הקרובה שלפנינו בברכת המינים העוסקת באובדן הרשעים ואויבי ישראל, וככזו קשורה במיוחד לפורים. בסידורי אשכנז נדפסו חמישה פיוטי הרחבה, שהם למעשה שני פיוטים בלבד שנתחלקו בכתבי היד ובדפוסים עקב שינוי האקרוסטיכון באמצעם. הראשון כולל את "אזרח בט חוץ" (על סדר א"ב), "תמימים כרשו" (על סדר תשר"ק) ו"אותו מבהלת" (חתום בשם המחבר), והיא מתארת את מלחמות ישראל בעמלק החל מיציאת מצרים ומלחמת עמלק ועד לסיפור המגילה המתואר בפירוט רב יותר. הפיוט השני כולל את החלקים "אספרה אל חוק" (א"ב) ו"אמל ורבך" (שם המחבר) מתאר את הגורל שהטיל המן כדי לבחור את יום השמדת היהודים על פי המדרש, ואת חוסר יכולתו לבחור בכל ימות השבוע ובכל החדשים מלבד חודש אדר.
בעוד מקומה של סדרת ההרחבות הראשונה בקרובה "ויאהב אומן" ברור, ואין ערעור על היותה חלק מקורי בקרובה, על הסדרה השנייה הועלו פקפוקים שמא הם שייכים במקורם לקרובה אחרת. בקטעי הגניזה ובמחזור רומניא מועתקת סדרת ההרחבות השנייה בתוך קרובה קלירית אחרת לפורים, המתחילה "אמתך וחסדך בל תרחק". טענה זו מופיעה כבר ב"ספר קרובה" שנתחבר באשכנז בימי הביניים המוקדמים. שולמית אליצור העירה כי על אף עדות כתבי היד הללו, סגנון סדרת ההרחבות השנייה מפואר משמעותית מזה של קרובת "אמתך וחסדך", וגם תחכומו ועושר רמיזותיו גבוהים בהרבה משל "אמתך וחסדך" ודומים יותר דווקא לסגנונה של "ויאהב אומן", ועל כן הותירה את שאלת מקומן המקורי של ההרחבות הללו בספק. לעומת זאת, עדן הכהן טוען כי דווקא מחזורי אשכנז משמרים את הרכבה המקורי של הקרובה, וקטעי הגניזה ומחזורי רומניא הממקמים את הסדרה השנייה ב"אמתך וחסדך" הם שימוש משני בפיוטים אלה. אולם, עקב העובדה שכבר ישנם פיוטי הרחבה לברכת "מכניע זדים" בקרובת "ויאהב אומן", מציע הכהן שבמקורה, נכתבה סדרת ההרחבות השנייה כהרחבה של פסקת על הניסים (או בנוסחה הארץ-ישראלי "וכנסי פלאך") בברכת מודים, אלא שבשלב מוקדם צרפו אותה המתפללים להרחבות שבברכת מכניע זדים. בפרסום מאוחר יותר דחתה אליצור את הצעת הכהן, שאין לה בסיס בכתבי היד, אך קבעה גם, לאור מחקרה על סגנונותיו השונים של הקליר, המצביעים לדעתה על תקופות שונות ביצירתו שיש ביניהן התפתחות, כי לא ניתן לשייך את ההרחבות ל"אמתך וחסדך" בשל פערי הסגנון, המצביעים לדעתה גם על פער בזמן הכתיבה, וכן לא ל"ויאהב אומן" שכבר יש בה פיוטי הרחבה אחרים. היא מציעה שסדרת ההרחבות השנייה שייכת לקרובה שלישית שאבדה, או שנכתבה כדי לגוון ולהחליף את הסדרה הראשונה שב"ויאהב אומן".
שולמית אליצור מציינת, כי בחלק מקטעי הגניזה מופיעים פיוטי הרחבה רבים נוספים, שאינם מוגבלים לברכת המינים בלבד, אלא מופיעים בכל ברכה וברכה מברכת המינים ואילך. אליצור קובעת כי לא ניתן להכריע האם פיוטי ההרחבה הנוספים הם חלק מקורי בקרובה ונכתבו בידי הקליר, או שמא תוספת מאוחרת בידי מחברים אחרים, בעוד הנוסח האשכנזי המכיל הרחבות בברכת המינים בלבד הוא המקורי.
חסרונה של ברכת צמח דוד
בקרובה, ככל הקרובות שמקורן בארץ ישראל, אין מחרוזת המיועדת לברכת מצמיח קרן ישועה. הסיבה לכך היא שבנוסח ארץ ישראל לא נהגו לומר ברכה זו כלל, ובתפלתם היו שמונה עשרה ברכות בלבד, כאשר עניין מלכות בית דוד נכלל בברכת בונה ירושלים. על כך עמד כבר הרי"ד כאשר הוא דן במספר הברכות בתפילת העמידה: (תוספות הרי"ד, מסכת תענית, י"ג ע"א). בתקופות מאוחרות יותר כתבו הסבר זה גם הגר"א, רוו"ה ועוד. הסבר זה אושש לאחר גילוי הגניזה הקהירית ובה סידורים רבים בנוסח ארץ ישראל וקרובות י"ח רבות, שברבות מהן אין מחרוזת לברכת מצמיח קרן ישועה.
אולם, קהילות אשכנז במשך הדורות הכירו קרובת י"ח אחת בלבד, והיא זו שלפנינו. אי לכך, רבים במשך הדורות ראו בחסרון פיוט לברכת מצמיח קרן ישועה השמטה מכוונת, וניסו למצוא טעמים מדוע השמיט הפייטן ברכה זו. בהגהה על ספר מנהגי מהרא"ק נאמר. באופנים דומים כתבו רבים אחרים, בעיקר מתנועת החסידות, שמרדכי הוא מצאצאי שאול המלך שנאבק בדוד ואף איבד את מלכותו לטובת דוד, ולכן לא ראוי לתקן פיוט לברכה המיועדת כולה לדוד; או שבמלחמה בעמלק העיקר הם בני רחל ולא שבט יהודה, ולכן דוד אינו שייך למלחמת מרדכי בהמן. בכיוון אחר יש שכתבו שמהותו של פורים היא הציפייה והקיווי לישועת ה', ולכן בברכת מצמיח קרן ישועה, שנאמר בה "לישועתך קוינו כל היום" אין צורך להוסיף שום תוספת מיוחדת לפורים, כי במהותה היא כבר קשורה לפורים. הרב יעקב עמדין הציע שהקליר רצה לייסד את הפיוטים על בסיס הפסוקים "ויאהב המלך" ו"ומרדכי יצא", שעניינם גדולת מרדכי ואסתר, והפסוקים הם בני 18 מילים, ולכן לא יכול היה לכתוב 19 בתים.
ביקורת
רב נטרונאי גאון, בתשובה העוסקת בשאלת אמירת פיוטים במהלך התפילה, מתיר אמירת פיוטים אם הם שומרים על קשר לנושא הברכה, אולם מסייג את דבריו:. חוקרים שונים ניסו לזהות לאלו פיוטים כיוון רב נטרונאי בביקורתו. אחת ההשערות המקובלות היא שדברי רב נטרונאי מכוונים לקרובה "ויאהב אומן". על פי ההשערה הזו, "קיבוץ גליות" רומז לסיומה של המחרוזת העשירית "נִדָּחִים מְקַבֵּץ" (בסיומה של ברכת קיבוץ גלויות), ו"ובהקבץ בתולות" מכוון לתחילת המחרוזת הבאה, הפותחת "הַבְּתוּלוֹת בְּהִקָּבֵץ שֵׁנִית". אם מקבלים השערה זו, ניכר שרב נטרונאי מצא פסול כלשהו בקרובה, אולם לא ברור מה פסול מצא בה. השערה אחת גורסת שהביקורת היא תוכנית ולא הלכתית, והיא נובעת מכך שרב נטרונאי ראה זלזול בהצמדת קיבוץ הגלויות לקיבוץ הבתולות לארמון אחשוורוש. מאידך, כאשר רבנו גרשום מאור הגולה (ופוסקים אחרים בעקבותיו) מצטט את תשובת רב נטרונאי גאון, לא מופיע בה המשפט שצוטט לעיל, אלא רק ההיתר העקרוני לומר פיוטים. יש ששיערו שהשמטה זו מכוונת ונובעת מכך שרבנו גרשום הכיר את הקרובה ה"פסולה", ואף נהג לאומרה, ובשל כך בחר שלא לצטט את המשפט הפוסל אותה אלא רק את ההיתר ההלכתי העקרוני.
הקרובה במנהגי אשכנז
במרחב האשכנזי, אמירת הקרובה היא מנהג מוסכם ומקובל, המופיע ללא ערעור בספרי המנהגים, כגון: סדר טרוייש (וזאת על אף שפיוטים רבים הוא ממליץ לומר שלא בתוך התפילה), מנהגים דבי מהר"ם, מהרי"ל, ולבוש. יתרה מזאת, הלבוש מנמק את המנהג (המופיע במהרי"ל ללא נימוק) שלא לומר "אשר הניא" לאחר קריאת המגילה ביום, בכך שתוכן אשר הניא כבר הופיע בקרובות שאמרו קודם לכן ולכן ניתן לוותר על אמירתו שנית. לעומת זאת בספר "מעשה רב" נאמר שהגר"א לא אמר את הקרובה, וכיום, כמו מרבית הפיוטים בנוסח אשכנז, היא אינה נאמרת בקהילות רבות. הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי מציין שהמנהג בארץ ישראל בקרב הפרושים שלא לומר את הקרובה, אך החסידים אומרים אותה. עדות למעמדה האיתן של הקרובה בנוסח אשכנז ניתן למצוא בכך שהיא נאמרה אף במקומות שבהם כבר ביטלו את רוב הפיוטים בשאר ימות השנה, כדוגמת ישיבת וולוז'ין, בית המדרש הישן בברלין, וכיום בישיבת לייקווד. הנצי"ב נימק זאת בעקרון של פרסומי ניסא, המצדיק את אמירת הפיוט המפרסם את נס פורים, אף על פי שבשאר השנה ממעטים באמירת פיוטים.
קאטו טומוסאבורו
קאטו טומוסאבורו (ביפנית: 加藤 友三郎; 22 בפברואר 1861 - 24 באוגוסט 1923) היה קצין בצי הקיסרי היפני וראש הממשלה היפנית ה-21.
קריירה צבאית
קאטו החל ללמוד במחזור השביעי של האקדמיה הימית הקיסרית, וסיים ב-1884 במקום השני מתוך שלושים צוערים בכיתתו. תחום ההתמחות שלו באקדמיה היה ארטילריה ימית וניווט.
לאחר קבלת דרגת הלוטננט, שירת קאטו על סיפון הקורבטה "צוקובה" ב-1887, והיה לקצין התותחנות על סיפון הסיירת "טקצ'יהו" ב-1890. במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה היה קצין התותחנות של הסיירת "יושינו." לאחר המלחמה מילא קאטו מספר תפקידי מטה, עד קבלת דרגת קומנדר ב-1897, אז התמנה לסגן מפקד אוניית המערכה "יאשימה," ושנה לאחר מכן התמנה למפקד ספינת התותחים "צוקושי." קאטו קודם לדרגת אדמירל משנה ב-1904.
במהלך מלחמת רוסיה–יפן שירת קאטו במטהו של אדמירל היהאצ'ירו טוגו על סיפון אוניית המערכה "מיקאסה," ונכח בעת הניצחון היפני בקרב צושימה.
קאטו התמנה לתפקיד סגן שר הימייה ב-1906, וקיבל את דרגת תת-אדמירל ב-28 באוגוסט 1908. ב-1909 קיבל את הפיקוד על בסיס הצי בקורה, וב-1913 הפך למפקד הצי היפני המשולב.
קריירה פוליטית
מספר ימים לפני קידומו לדרגת אדמירל ב-28 באוגוסט 1915, התמנה קאטו לתפקיד שר הימייה. הוא מילא תפקיד זה בממשלותיהם של אוקומה שיגנובו, טראוצ'י מסטאקה, הארה טקאשי וטקהאשי קורקיו. תחת הארה וטקהאשי, יצג קאטו את יפן בוועידה הימית בוושינגטון יחד עם קיג'ורו שידהרה, ועידה שהולידה את אמנת וושינגטון.