cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ברט דייר
חיים אישיים
החל משנת 2012 נמצא דיירן בזוגיות עם השחקנית האמריקאית היילי לו ריצ'רדסון; לאחר שהכירו על הסט של "רייבנסווד". בשנת 2019 השניים התארסו. בנובמבר 2022 סיפרה ריצ'רדסון כי השניים נפרדו בשנת 2020.
מרטין הופמן
קריירה בינלאומית
הופמן החל לשחק בנבחרת גרמניה המזרחית בשנת 1973, ובשנת 1974 השתתף במונדיאל 1974, בו הבקיע שער בתיקו 1-1 מול נבחרת צ'ילה בשלב הבתים הראשון, והיה שותף לניצחון 0–1 על נבחרת גרמניה המערבית במשחק טעון במיוחד מבחינה פוליטית. הופמן וגרמניה המזרחית הודחו בשלב הבתים השני, וגרמניה המערבית המשיכה לזכייה בתואר. בשנת 1976 הופמן היה שותף לזכייתה של גרמניה המזרחית במדליית זהב באולימפיאדת מונטריאול. הופמן הבקיע את השער השני לגרמניה המזרחית בניצחון 1–3 בגמר על נבחרת פולין. בשנת 1981 ערך הופמן את הופעתו ה-62 והאחרונה במדים הלאומיים, בניצחון 0–1 על נבחרת צ'כוסלובקיה במשחק ידידות.
קריירת אימון
לאחר פרישתו, הופמן הצטרף לצוות האימון של פ.צ. מגדבורג, ובמשך מספר שנים שימש כעוזר מאמן וכמאמן נוער. בשנת 1994 מונה למאמן הראשי של הקבוצה, תפקיד אותו מילא במשך שנתיים. לאחר מכן אימן לתקופה קצרה מועדון קטן בשם פ.צ. פרכימר, ולקח הפסקה מאימון. בשנת 2002 מונה שוב למאמנה של פ.צ. מגדבורג, ומילא את התפקיד למשך שנה אחת. בשנת 2007 החל לאמן את קבוצת הנוער עד גיל 19 של פ.צ. מגדבורג, ועסק בתפקיד זה עד לשנת 2013.
תארים
עם פ.צ. מגדבורג:
עם נבחרת גרמניה המזרחית האולימפית:
אלמוגניים (אלמוגים)
אלמוגניים (שם מדעי: Faviidae) היא משפחת אלמוגים החיים באזורים הטרופיים במים חמימים ורדודים בכל האוקיינוסים. הם ידועים בשם העממי אלמוגי מוח או מוחנים, בשל מבנה הספרואיד המחורץ שלהם המזכיר צורת מוח.
מאפיינים
כל ראש אלמוג מורכב ממושבה של פוליפים (יחידות המבנה הבסיסיות של האלמוג) זהים גנטית שיוצרים שלד קשה מסידן פחמתי; בשל כך הם מהווים שותפים חשובים בהרכבת שוניות אלמוגים, כמו "אלמוגי אבן" אחרים בסדרת האלמוגאים (Scleractinia). תוחלת החיים הארוכה ביותר של אלמוגי המוח היא 900 שנה. מושבות הפוליפים יכולות להגיע עד לגובה של 1.8 מטרים.
בשעת הלילה מאריכים הפוליפים שבמוחן את זרועות הציד שלהם כדי ללכוד מזון. בשעות היום משמשות הזרועות להגנה על המוחן, והן נפרסות על החריצים שעל מרכזו הקשיח המוגן מנשיכות דגים טורפים ומפני הוריקנים טרופיים.
כמו מרבית האלמוגים הם ניזונים מזואופלנקטון הנסחף במים וכן צורכים חומרים מזינים מהאצות החד-תאית זואוקסנטלות, השוכנות ברקמות שלהם.
חלק מהאלמוגניים הם אגרסיבים מאוד בשעות הלילה הוא נוהג לעקוץ אלמוגים אחרים בעזרת זרועותיו הסורקות (sweeping tentacles) ולעיתים אף הורג אותם וגדל על שלדיהם הריקים.
דור חוגי
דור חוגי (נולד ב-10 ביולי 1995) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בבני סכנין מליגת העל.
קריירת מועדונים
ב-20 ביוני 2014 הושאל להפועל פתח תקווה. ב-18 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 4–1 נגד הפועל עכו, ובסך הכול כבש בעונת 2014/2015 זו שבעה שערי ליגה, אך בסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית. ב-1 ביולי 2015 הושאל למכבי פתח תקווה, ובמדיה כבש שלושה שערי ליגה בעונת 2015/2016.
ב-30 ביוני 2016 חתם לשנתיים בהפועל רעננה. ב-20 בנובמבר 2016 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–0 על בני יהודה תל אביב, ובסך הכול בעונתו הראשונה בקבוצה כבש שלושה שערים ב-27 הופעות בליגה. בתחילת עונת 2017/2018 חל פיחות במעמדו בקבוצה, והוא כבש רק שער אחד בגביע המדינה ושער אחד בגביע הטוטו.
ב-23 ביולי 2018 חתם בהפועל רמת גן. ב-9 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 2–1 על הפועל בני לוד בגביע הטוטו. ב-21 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה, בהפסד 2–4 לסקציה נס ציונה, ובסך הכול בעונת 2018/2019 כבש שמונה שערים ב-35 הופעות בליגה הלאומית.
ב-4 ביולי 2019 חזר חוגי למכבי פתח תקווה, לאחר שירדה לליגה הלאומית. במדי הקבוצה כבש 11 שערים ב-34 הופעות ליגה והגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה.
ב-30 ביולי 2020 חתם חוגי לשנתיים בסנקט פלטן האוסטרית. בארבעת המחזורים הראשונים הבקיע ארבעה שערים ועד המחזור העשירי כבש שלושה שערים נוספים. בהמשך העונה התקשה לכבוש והוסיף רק עוד שער אחד עד לסיום העונה. לאחר שהקבוצה ירדה להליגה האוסטרית השנייה שוחרר מהקבוצה.
ב-22 ביוני 2021 חתם בוויסלה קרקוב מליגת העל הפולנית לשלוש שנים. ב-3 באפריל 2022 כבש שער בכורה בתיקו 2-2 של קבוצתו נגד גליביצה. ב-16 בינואר 2023 חתם בבני סכנין.
נבחרות ישראל
חוגי היה בסגל נבחרת הנוער באליפות אירופה לנוער בשנת אליה העפילה הנבחרת לראשונה בתולדותיה, ואף כבש את השער היחידי של הנבחרת בטורניר, בהפסד 1–2 להונגריה. בסל הכול ערך 18 הופעות בנבחרת הנוער, בהן כבש שלושה שערים. ב-3 בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה, בתיקו 1–1 נגד אלבניה, ובאותו המשחק כבש את שערו הראשון במדי הנבחרת. בסך הכול ערך עד שנת 2016 עשר הופעות במדי הנבחרת הצעירה, בהן כבש שלושה שערים.
יחסי הונג קונג–יוון
סקירה כללית
הייצוג הראשון של יוון בהונג קונג הוקם כקונסוליית כבוד בשנת 1946, עם מינויו של מר סדריק בלייקר לקונסול הכבוד. בשנת 1960 שודרגה קונסוליית הכבוד לקונסוליית הכבוד הכללית והיא פעלה תחת מעמד זה עד 1996, אז שודרגה המשלחת לקונסוליה מן המניין.
תעסוקת חרדים בישראל
תעסוקת חרדים היא סוגיה כלכלית, חברתית ופוליטית, הנמצאת על סדר היום הציבורי בישראל. שיעור התעסוקה של הגברים החרדים נמוך מהממוצע בישראל.
רקע
שיעור העוני, לפי המדד המקובל בביטוח הלאומי, בציבור החרדי הוא בסביבות 50%. ההכנסה הממוצעת של משפחה חרדית נמוכה במחצית מהממוצע הישראלי ושיעור התעסוקה שלהם נמוך. שיעור התעסוקה של גברים חרדים חווה ירידה מתמשכת משיעור של כ-63% בקרב גילאי העבודה העיקריים (25–64) בשנת 1980 לכ-36% בשנת 2002. החל מ-2003, במהלך הדרגתי התהפכה המגמה ושיעור התעסוקה עולה בהתמדה. בשנים 2014–2015 עלה שיעור התעסוקה בקרב גברים חרדים לשיא של 53.8%. עם זאת, החרדים אינם מרגישים עניים, והחברה החרדית מספקת פתרונות – קניות מרוכזות, תרומות, סיוע לא כספי (התנדבות) והלוואות ללא ריבית. כמו כן, שיעור החייבים בהוצאה לפועל הוא 5% בלבד לעומת 15% במגזר היהודי הכללי.
על פי התחזיות לטווח הבינוני (עד 15 שנה), שיעורה של האוכלוסייה החרדית מכלל האוכלוסייה ב-2030 צפוי להיות כ-16%; באותה שנה יהיה מספר החרדים מתחת לגיל 20 כמיליון נפש, ושיעורם מכלל שכבת הגיל הזאת יהיה 25%. שיעור החרדים בגילאי העבודה העיקריים (25–64) יהיה 11%. הצפי הוא שבשנת 2033 תמנה האוכלוסייה החרדית כולה 2 מיליון נפש, מתוך 11.7 מיליון נפש הצפויים לחיות בישראל באותה שנה. שילוב החרדים בכוח העבודה, הן מבחינה כמותית והן מבחינה איכותית, חשוב במיוחד לאור הגידול המהיר של האוכלוסייה החרדית בהשוואה לגידול של יתר האוכלוסייה. לפי התחזית הדמוגרפית של הלמ"ס שיעור האוכלוסייה החרדית בגילאי העבודה העיקריים (25–64) צפוי כמעט לשלש את עצמו בארבעת העשורים הקרובים. אם נכון ל-2020 שיעור החרדים בגילאי העבודה העיקריים עומד על 7.8%, הרי שבשנת 2040 הוא צפוי לעמוד על 14.3%, ובשנת 2060 על 23.4%.
מגמות וגורמים
משנת 2003 חלה עלייה בתעסוקת גברים חרדים שנבלמה בשנת 2015. בקרב תעסוקת נשים חרדיות העלייה נמשכת. בשני העשורים האחרונים (2000–2020) התחזקו התמריצים הכספיים לתעסוקה לכלל האוכלוסייה. עקב מאפייני הקבוצה החרדית ההשפעה הייתה משמעותית יותר עבורם. החל משנת 2002 נעשתה הפחתה משמעותית והדרגתית בקצבאות הילדים, בשנת 2012 הוחל תשלום מענק עבודה. בשנים 2013–2014 בוצעו שינויים ספציפיים לקבוצה החרדית. חל קיצוץ משמעותי בתקציב שמופנה לאוכלוסייה החרדית.
קצבת אברך: הקיצוץ חל בתקציב הישיבות הגבוהות והכוללים המועברים לאברכים (ממיליארד ₪ בשנת 2012 ל-570 מיליון ₪ בשנת 2014, מ-800 ₪ בחודש לאברך בשנת 2012, ל-400 ₪ בחודש בשנת 2014).
קצבת הבטחת הכנסה לאברך: הזכאות לקצבה 1,040 ₪ בחודש הניתנת לאברכים במשקי בית עם הכנסה נמוכה פחתה – בשנת 2012 היו כ-10,000 זכאים ובשנת 2014 כ-8,000 בלבד. בשנת 2014 בג"ץ ביטל את ההסדר לפיו ניתנה הקצבה וכתוצאה מכך בשנת 2015 לא ניתנה הקצבה. עם זאת, בשנת 2015 מדיניות התמיכה השתנתה ואיתה גדלו התמריצים השליליים ליציאה לעבודה של גברים חרדים . ממשלת ישראל השלושים וארבע שהוקמה בשנת 2015 שינתה חלק מההחלטות. למשל, בוטלה ההתניה של סבסוד מעונות היום בעבודה של שני ההורים, הועלתה בחזרה קצבת האברך, והוחסר התשלום של הבטחת הכנסה לאברכים נזקקים – רק שההגדרות שונו והיום הקצבה ניתנת דרך משרד החינוך לסטודנטים (לצורך הגדרה זו גם אברכים מוגדרים כסטודנטים) עם 3 ילדים או יותר ושמשתכרים שכר נמוך.
חסמים
החסמים העיקריים לתעסוקה בקרב האוכלוסייה החרדית הם בעלי שונות מגדרית. מאפיין בולט של האוכלוסייה החרדית הוא בכך שחלק ניכר מהגברים משקיעים את עיקר זמנם ומרצם בלימודים תורניים ולכן חסמיהם שונים משל הנשים.
החסמים העיקריים בקרב הנשים
חסמי התעסוקה של נשים חרדיות פחותים מאלו של הגברים החרדים והפער בשיעור התעסוקה בינן לבין נשים יהודיות לא חרדיות הצטמצם משמעותית בעשורים האחרונים, ונכון לשנת 2022 הוא עומד על 2% בלבד – 81%, לעומת 83% במגזר היהודי הכללי. עיקר הפער בין הנשים החרדיות לנשים הלא חרדיות ולגברים החרדים הוא ברמת השכר החודשי וזאת משום שנשים חרדיות עובדות בשיעורים גבוהים במשרות חלקיות. פוטנציאל משמעותי להגדלת ההכנסה היחסית של הנשים החרדיות הוא מיצוי התעסוקה באמצעות הרחבת היקף המשרה. אולם, סביר להניח שיהיה קשה לממש פוטנציאל זה במלואו בהינתן מספר הילדים הגדול יחסית במשק הבית החרדי. חסמים נוספים נוגעים להתנגדות של חלקים בחברה החרדית ללימודים אקדמיים ולהשתלבותן של נשים בתחומי עיסוק ובמקומות עבודה מסוימים, שאינם נתפסים כמתאימים לאישה חרדית.
השכלה
כאשר בוחנים את רמת ההשכלה של גברים חרדים ונשים חרדיות, ניכרים פערים מהותיים ביניהם. בעוד ש-73% מהנשים החרדיות הן בעלות תעודת בגרות או השכלה על-תיכונית או אקדמית, רק ל-29% מהגברים החרדים השכלה ברמה כזו. כמו כן, שיעור הנשים האקדמאיות בקרב החרדיות (14%) הוא יותר מפי שניים מאשר שיעור זה בקרב גברים חרדים (6%). גברים חרדים ללא השכלה אקדמאית מועסקים בין 40%–60% בלבד. מאידך גברים חרדים אקדמאים הם קבוצת המיעוט שמשולבת בצורה המיטבית מבחינת ייצוג וגם מבחינת שכר.
שכר עבודה חודשי
המגזר החרדי מאופיין ברמת שכר נמוכה מהממוצע של כלל האוכלוסייה בישראל. בשנת 2016 ממוצע השכר של כלל האוכלוסייה (25–64) היה גבוה ב-48.7% מהממוצע הכלל חרדי. מפילוח מגדרי עולה כי ממוצע השכר של כלל הגברים היה גבוה ב-60.1% מממוצע השכר אצל גברים חרדים. בקרב הנשים הממוצע הכללי היה גבוה ב-29.3% מהשכר הממוצע בקרב הנשים החרדיות. השכר של הגברים והנשים מהאוכלוסייה החרדית עלה בשנים 2014–2016 ב-10% וב-14% בהתאמה. לפערי השכר הסברים רבים, ביניהם פערים בהון אנושי שמותאם לשוק העבודה, בידול ענפי ופערים בהיקפי משרה.
שכר שעתי
בשנת 2016 הממוצע הכללי של ערך שעת עבודה ברוטו בקרב העובדים בישראל היה גבוה 18.6% מהממוצע באוכלוסייה החרדית העובדת. בפילוח מגדרי, ערכה הממוצע של שעת עבודה ברוטו היה גבוה ב-30.5% בקרב גברים לא-חרדים מאשר בקרב גברים חרדים, עם זאת בקרב הנשים פער הממוצע של ערך שעה עמד על 3.7% בלבד. מספר שעות העבודה השבועיות בישראל גבוה ביחס לממוצע מדינות ה-OECD. בשנת 2015 כלל הגברים בישראל עבדו בממוצע 45.2 שעות בשבוע, לעומת 40.5 שעות שבועיות בממוצע במדינות ה-OECD. כלל הנשים בישראל עבדו בממוצע 36 שעות בשבוע לעומת 34 שעות שבועיות בממוצע לנשים במדינות ה-OECD. בקרב העובדים החרדים התמונה שונה לחלוטין: מספר שעות העבודה השבועיות לגבר חרדי עמד על 37 שעות בלבד, שהן 82% מן הממוצע של עובד גבר בישראל, ומספר שעות העבודה לנשים חרדיות עמד על 27.5 שעות בלבד, שהן 76% מן הממוצע של אישה עובדת בישראל.
תחומי תעסוקה
קיימים הבדלים משמעותיים בשיעור המועסקים בענפי התעסוקה השונים בין עובדים חרדים לעובדים יהודים לא־חרדים. בשנת 2015 שיעור הגברים החרדים שהועסקו בחינוך היה 28% לעומת 5% באוכלוסייה היהודית הלא־חרדית. תחום נוסף הוא המסחר: 16% מן העובדים החרדים עובדים במסחר לעומת 11% בקרב שאר העובדים היהודים. בענף ההייטק, הנחשב "קטר הצמיחה של המשק", עובדים 13% מכלל הגברים היהודים הלא-חרדים אך רק 3% מן הגברים החרדים. בקרב הנשים הפערים דומים: ב-2015 שיעור הנשים החרדיות שהועסקו בחינוך עמד על 42% אל מול 17% המועסקות בתחום זה באוכלוסייה היהודית הלא־חרדית. בתחום המסחר הועסקו 7%, לעומת 11% מקרב העובדות היהודיות הלא-חרדיות. בענף ההיי-טק הפערים בקרב נשים קטנים מאלו שבקרב גברים. שיעור הנשים החרדיות המשתלבות בהיי-טק גבוה יחסית ועמד בעבר על 4% מכלל העובדות, לעומת 7% מקרב העובדות הלא-חרדיות. היעדרם של גברים חרדים (ובעבר גם נשים חרדיות) מתחומי התעסוקה עתירי השכר ובייחוד התעשייה וההיי-טק משפיע על רמת השכר הנמוכה שלהם. בשנים האחרונות שיעור הנשים החרדיות בהייטק הוא כמו השיעור בחברה הכללית, ובקרב הצעירות הוא אף גבוה יותר.
חוסר עבודה כגורם לעוני בחברה החרדית
הסיבה המרכזית לשיעור העוני בחברה החרדית היא שהם עובדים פחות ומרוויחים הרבה פחות. לפי נתונים מתוך "שנתון החברה החרדית" של המכון הישראלי לדמוקרטיה, רוב גדול של הנשים החרדיות (78%) עובדות, אבל הן משתכרות בממוצע רק 66% מהשכר הממוצע של יהודיות לא-חרדיות. 52% מהגברים עובדים, והם מרוויחים בממוצע 56% מהשכר הממוצע של גברים יהודים לא-חרדים. הסיבות לפערים העצומים בין המגזרים בהכנסה הכוללת הן בחירתם של מחצית מהגברים החרדים לא לעבוד, ועבודה במשרות בעלות הכנסה נמוכה אצל גברים ונשים שכן עובדים.
מציאות קשה זו אינה תוצאה של מדיניות ממשלתית, המכוונת להחלשת החרדים, אלא היא תוצאה של בחירתם של רבים מהם לא לעבוד ולא לרכוש השכלה אקדמית. לפי מחקר שנעשה בבנק ישראל, רק 4% בלבד מהגברים החרדים שרוצים לעבוד לא מצליחים להשתלב בשוק העבודה. אייל ארגוב מחטיבת המחקר בבנק ישראל כתב: "נתוני ההשתתפות בחברה החרדית בשוק העבודה נמוכים מכיוון שאין שם רצון רב לעבוד."
ההבדל בשיעור התעסוקה בין ארצות הברית וישראל
החברה החרדית בארצות הברית אימצה היבטים רבים יותר של העולם המודרני לעומת זו הישראלית. השפעת המודרניות על החרדיות האמריקאית כוללת רמת חיים גבוהה, תרבות ופנאי. בחרדיות האמריקאית התפתח גם מעמד ביניים של חרדים המתגוררים בבתים מרווחים, מחזיקים מכוניות ותחומי התעסוקה שלהם דומים למקביליהם במעמד הביניים האמריקאי. גם בתחום ההשכלה יש פערים בין החרדיות האמריקאית לחרדיות הישראלית. ל־25% מהחרדים בארצות הברית יש תואר אקדמי.
ניתן להציע כמה סיבות להבדלים בין החרדים בארצות הברית לחרדים בישראל:
תעסוקה במשבר הקורונה
כמחצית מדורשי העבודה בחודש מרץ 2020 היו עובדים כלליים (או ללא ניסיון), או עובדי חינוך, מכירות, או מסעדנות ומזון. כאשר מחריגים את ענף החינוך, החשיפה של המגזר החרדי לענפים שנפגעו בתחילת משבר הקורונה יותר מן המשבר נמוכה משמעותית מן החשיפה של המגזר היהודי הלא-חרדי. ניתוח המצב בענף החינוך (בהקשר החרדי), מצייר תמונה מורכבת. מחד, ייצוג היתר של החרדים בקרב עובדי משרד החינוך מקנה לרבים מהם ביטחון תעסוקתי שאינו מנת חלקם של רבים אחרים במגזר הכללי. מאידך, יש לחרדים גם ייצוג יתר במשרות חינוך שאינן מטעם משרד החינוך, בפרט מטפלות, סייעות ומורות מחליפות, שרבות מהן הוצאו לחל"ת או פוטרו בחודש מרץ 2020 . בשל המגבלות שהוטלו על הפעילות בתקופת המשבר, עובדים שיכלו להמשיך לעבוד מרחוק נפגעו פחות. מאחר שהנגישות לעבודה מרחוק בחברה החרדית נמוכה, בשל מספר נמוך של מחשבים, נגישות נמוכה לאינטרנט ומחסור במיומנויות דיגיטליות, הפגיעה התעסוקתית בחברה החרדית הייתה גבוהה . במשבר הקורונה, אומנם הפגיעות בשוק העבודה ואובדן ההכנסה מעבודה היו גדולים יותר בקרב העובדים החרדים מאשר בציבור הכללי, אך בשל אופי המענקים שחולקו, בשנת 2020 הירידה בהכנסה הכוללת של החרדים (דהיינו הכנסה הכוללת גם תשלומי העברה) בחברה החרדית הייתה פחותה מזו שבחברה הכללית, ושיעור העוני בקרבה אף ירד.
בטווח הארוך, הפגיעה הכלכלית צפויה להיות קשה יותר בקרב משפחות חרדיות בהשוואה לאוכלוסייה הכללית, וזאת מאחר שמדובר באוכלוסייה חלשה בשוק העבודה המסתמכת יותר על תשלומי העברה.
שומה בק
שומה בק (במקור שמואל בק, בהונגרית: Beck Soma; קסטהיי, 3 באוגוסט 1872 – פץ', 26 באפריל 1930) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא עור, פרופסור באוניברסיטה, המנהל הראשון של הקליניקה לדרמטולוגיה של אוניברסיטת אליזבת המלכותית ההונגרית לשעבר של פץ'.
ביוגרפיה
שמואל קורנל בק נולד במשפחה יהודית כבנם של וילמוש בק ושל אדלין (קרולינה) ברוק. לפי הנתונים האוטוביוגרפיים שלו, הוא למד בבית הספר היסודי בעיר הולדתו, בעוד את לימודיו התיכוניים סיים בחלקם בבית הספר התיכון בקסטהיי, בחלקם בבית הספר התיכון בסומבטהיי, לאחר מכן בבית הספר התיכון הלותרני בבודפשט ובשנת 1889 קיבל שם את תעודת בגרות.
כמדען צעיר
הוא למד רפואה באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). סיים את לימודיו באוניברסיטה וקיבל את התואר בינואר 1895. כסטודנט שנה ב' לרפואה הפך למדגים עטור פרסים במכון לאנטומיה ושנה לאחר מכן במכון לפיזיולוגיה. הוא היה בשנתו החמישית כשהפך למתמחה ללא שכר במכון להיסטולוגיה תחת ניהולו של אוטו פרטיק. פרופסור אוטו פרטיק עסק באינטנסיביות לא רק בפתולוגיה, אלא גם בבקטריולוגיה שהתפתחה במהירות באותה תקופה. פרופסור פרטיק היה מומחה מצוין ועסק גם בקידום צעירים מוכשרים ושילובם בעבודה מדעית.
כסטודנט, שומה בק סומה הפך למתמחה עטור פרסים גם במכון להיסטופתולוגיה מ-1 באפריל 1894, ולאחר השגת התואר ברפואה (1895) הפך למרצה באותו מכון. הוא פעל שם מה-1 בפברואר 1895 עד ה-1 באוקטובר 1895. עבור שנת הלימודים 1895/1896, הוענקה לו מלגת נסיעה על ידי המנהל הנודע לשעבר של המכון לפיזיולוגיה, ז'יגמונד שורדן. במהלך הסיור הלימודי בן השנתיים של שומה בק לחו"ל, הוא עסק בפתולוגיה, בהיסטופתולוגיה ובקטריולוגיה של כמה מחלות.
במלגה בחו"ל
את הסמסטר הראשון של המלגה בילה בווינה, שם עבד במעבדתו של פרופסור ארמן (Ehrmann), אך גם ביקר במרפאותיהם של מוריץ קפושי ולאנג. הוא פרסם שני מאמרים מתקופה זו. לאחר מכן בילה זמן רב בפריז ושם בבית חולים סן לואי (l’Hopital St. Louis) עבד במחלקות דארייה (Darier), פורנייה (Fournier) וגושה (Gaucher). הוא גם השתתף באחד הקורסים במכון פסטר וקיבל עבודה קבועה במעבדה ההיסטולוגית של הקולג' דה פראנס, בראשות לואי-אנטואן רנווייה (Louis-Antoine Ranvier) ולואי-שארל מלאסה (Louis-Charles Malassez). בשנה השנייה בילה כמעט 6 חודשים (מרץ-יולי) במרפאה ובמעבדה של אונה (Unna), המומחה הגדול לרפואת עור, בהמבורג, גם שם פרסם שני מאמרים.
שוב בבודפשט
בסתיו 1897, בתום מסע לימודיו, השתקע בבודפשט כמומחה למחלות עור וריאות (היום: מחלות עור ומין) ועסק בטיפוח המעשי והמדעי של תחום קליני זה. בית החולים לילדים אדל ברודי קיבל אישור עבור שימוש מעשי ומדעי של החומר על המאושפזים, ואוטו פרטיק, מנהל המכון לפתולוגיה, התיר לו להיות עובד קבוע של המכון בראשותו וכן איפשר לו לשם כך עבודה נפרדת. האגודה הצרפתית לרפואת עור בחרה בשומה בק כחבר נספח באפריל 1898, וב-1900 הוא הפך לחבר מערכת של Monatshefte f. praktische Dermatologie בעריכתו של אונה ולאחר מכן הפך לחבר מערכת ב-Dermatologische Wochenschrift.
ב-1 במרץ 1900, מונה לרופא הראשי של בית החולים לילדים אדל ברודי ובדרך זו הייתה לו הזדמנות לבקר או לטפל בחולים עם מחלות עור וריאות שהיו מאושפזים בבית החולים באופן עצמאי. הוא פרסם מספר מאמרים על תוצאות מחקר זה, ונתן מצגות בהסתדרות הרפואית ובפגישות של מחלקת העור. באוגוסט 1900 השתתף בקונגרס הבינלאומי הרביעי לרפואת עור. בשנת 1902, שומה בק וחברו, הפתולוג אדן קומפרכר, השתתפו בתחרות הבינלאומית בהמבורג שעליה הכריז אונה, ועם עבודת הגמר שלהם "הארכיטקטורה העדינה יותר של קרצינומות עור ראשוניותDie feinere Architektur der primären) " Hautcarcinome) הם זכו גם בפרס של 600 מרק גרמני. עבודה זו פורסמה בשנת 1903 כמונוגרפיה קטנה (Verlag von L. Voss, Hamburg und Leipzig). בשנת 1905, הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט הסמיכה את שומה בק כפרופסור חבר בתחום מחלות העור והריאות.
ב-17 בנובמבר 1906 נשא את אלזה, בתם של ז'יגמונד שטראסר ושל מלווין אאוש.
לאחר שירות קצר בשדה הקרב בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא עבד בבית החולים הצבאי למוסדות פיננסיים בבודפשט; אחר כך בשנת 1918, בשנה הקריטית של קריסת המלוכה, הוא הוזמן לעמוד בראש מחלקת העור בבית החולים זיטה בבודפשט. הנהלת אוניברסיטת ברטיסלאבה, שברחה לבודפשט ב-1918, ביקשה מבק לתת הרצאות בנושאי עור וגינקולוגיה, וב-5 בינואר 1922 הוא הוזמן למחלקה לרפואת עור וגינקולוגיה כראש המחלקה. הזעזוע שגרם חוזה טריאנון, המחסור בכסף והקשיים הארגוניים העצומים הולידו פעמים רבות צעדים סותרים זמניים. האוניברסיטה כבר עברה לפץ', אך גורלה של מרפאת העור טרם נחרץ. לבסוף פרופסור בק והמכון שלו עברו לפץ' בתחילת דצמבר 1924. עד מהרה החל בק לארגן ולהצטייד במרפאת עור בבניין המוזנח לשעבר של בית החולים בפץ'. לאחר מאמצים ומעקבים רבים הצליח להשיג את כל החיוני לטיפול בחולים ובאביב 1925 נפתחה המרפאה למטופלים. חיסרון גדול היה שלא הייתה הסקה מרכזית במבנים הראשיים ובמבני המרפאה, אלא רק חימום קמינים שסופק מהמסדרונות שסיפקו חום גם למחלקות הענקיות. כעבור מספר שנים קיבל הבניין דוד מרכזי במרתף לאספקת מים חמים וחימום.
הוא חלה בשפעת קשה בחורף 1930, ולאחר מכן נפטר ב-21 באפריל 1930, בגיל 57, מדלקת ריאות כסיבוך.
שארל הצעיר
שארל הצעיר או שארל מאינגלהיים (בסביבות 772 – 4 בדצמבר 811) היה בן לשושלת הקרולינגית, בנו השני של קרל הגדול והראשון מאשתו השנייה, הילדגרד משוואביה ואחיהם של לואי החסיד ופפין קרלומן. כאשר קרל הגדול חילק את האימפריה שלו בין בניו, בנו שארל הוגדר כמלך הפרנקים.
ביוגרפיה
אחיו למחצה הבכור, פפין הגיבן, נשלח למנזר פרום בשנת 792 לאחר שהיה מעורב במרד נגד אביהם, קרל הגדול. מבין אחיו הצעירים, קרלומן (ששמו פפין) ולואי החסיד, מונו למשנה למלך של איטליה ואקוויטניה.
בסביבות שנת 789, הוצע על ידי קרל הגדול ששארל הצעיר יתחתן עם בתו של אופה, מלך מרסיה אלפלד. אופה התעקש שהנישואים יוכלו להתקדם רק אם בתו של קרל הגדול ברטה תתחתן עם בנו של אופה אקפרית. קרל הגדול נעלב, ניתק קשר וסגר את נמליו לסוחרים אנגלים. בסופו של דבר, היחסים התקינים שוקמו והנמלים נפתחו מחדש. רק כמה שנים מאוחר יותר, בשנת 796, סיכמו קרל הגדול ואופה את ההסכם המסחרי הראשון הידוע בהיסטוריה האנגלית.
אביו הציב את שארל בממשלת פרנסיה וסקסוניה בשנת 790, והציב אותו כשליט הדוקאטוס קנומניקוס (המקביל לדוכסות מן המאוחרת יותר) בתואר המלך. שארל הוכתר למלך הפרנקים ברומא ב-25 בדצמבר 800, באותו יום שבו הוכתר אביו כקיסר.
הוא הרג את הדוכס הסורבי מילידוך ואת קניאז הסלאבי, נוסיטו (נסיטה) ליד וייסנפלס של ימינו במערכה פרנקית בשנת 806.
ב-4 בדצמבר 811, בבוואריה, שארל לקה באירוע מוחי ומת. הוא לא השאיר ילדים.
יוסף קסיאן-מטסארו
יוסף קסיאן נולד בגאלאץ, רומניה, במשפחה יהודית, בנם של שמואל קסיאן ופאני לבית זיידנר. הוא למד בעיר הולדתו ובסיום לימודי התיכון התחיל לעבוד כפקיד בעסק מסחרי. קסיאן-מטסארו לחם בצבא רומניה במלחמת העולם הראשונה ואפילו קיבל עיטור. מ-1921 התחיל לפרסם שירים בכתבי העת אדוורול, כרטיסים של תוכי והחיים הרומניים, אך לא הצליח לקבל הכרה כמשורר. הוא התחיל לתרגם יצירות ספרותיות, בעיקר מגרמנית, וזכה להכרה כמתרגם של שילר גתה ועוד.
קסיאן-מטסארו היה נשוי לז'אנה מבית שמילוביץ' והם היו הוריה של המשוררת נינה קסיאן.
רפואה שחורה
רפואה שחורה הוא הכינוי למגוון של פעילויות, אשר פרטים נוקטים בהן על מנת להבטיח לעצמם אספקת שירותי בריאות עדיפים בצורה בלתי חוקית או כזו שעל סף החוקיות. בין הפעולות הנכללות תחת רפואה שחורה ניתן למנות תשלום ישיר לרופא עבור קיצור תור, טיפול אישי של הרופא בחולה, מתן מתנות והטבות לרופא לפני או אחרי הטיפול לטובת שיפור הטיפול, מתן תרומות לקרנות מחקר של בית החולים כדי לשפר את איכות הטיפול הפרטני ועוד. רפואה שחורה קיימת בתצורות שונות בעשרות מדינות ברחבי העולם. היא נוטה להיות נפוצה יותר במדינות מתפתחות בעיקר, אך קיימת גם במדינות מפותחות ואף במדינות ה-OECD וביניהן ישראל.
אוסאמה אל-עזוזי
אוסאמה אל-עזוזי (בהולנדית: Oussama El Azzouzi, בערבית: أسامة العزوزي, בתעתיק מדויק: אסאמה אלעזוזי; נולד ב-29 במאי 2001 בפייננדאל שבהולנד) הוא כדורגלן מרוקאי-הולנדי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת בולוניה 1909 מהסרייה א'.
רפואה שחורה
גבולות הרפואה השחורה
תחת הסקאלה שבין רפואה שחורה לבין רפואה חוקית עומדים ארבעה סוגים של תשלומים בלתי פורמליים לבריאות :
אוסאמה אל-עזוזי
קריירת מועדונים
אל-עזוזי גדל במחלקות הנוער של ויטסה ארנהם וחרונינגן. בעונת שיחק אל-עזוזי באמן מליגת המשנה ההולנדית, במדיה ערך 34 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
רפואה שחורה
גבולות הרפואה השחורה
רבים מתייחסים לרפואה אפורה כתת-תחום ברפואה שחורה, על אף שאינה מהווה עברה על החוק באופן מובהק אלא בעלת עמימות בנוגע לכשרותה, ויכולה להעלות שאלות הנוגעות לאתיקה ומוסר. רפואה אפורה כוללת תרומות של מטופלים לבתי חולים בצורות שונות ותשלומים לבית חולים תמורת ביקור במרפאה פרטית.
אוסאמה אל-עזוזי
קריירת מועדונים
ב-30 ביולי 2022 חתם אל-עזוזי ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית. ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-0 למכלן במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת. הוא ערך 23 הופעות ליגה במדי המועדון.
רפואה שחורה
היקף התופעה בישראל
רפואה שחורה אינה תופעה חדשה, והמקרה הראשון מתועד כבר משנת 1919 בפלשתינה. הנושא הגיע לדיון בכנסת פעם יחידה, בשנת 1986 בוועדת העבודה והרווחה. בוועדה הגיעו למסקנה שלמרות גינוי התופעה, לא ניתן להתגבר עליה והעלו טענה כי הביקוש לרפואה שחורה נובע מאזלת ידה של הרפואה הציבורית.
אוסאמה אל-עזוזי
קריירת מועדונים
ב-20 ביולי 2023 חתם אל-עזוזי על חוזה לארבע שנים בבולוניה 1909 מהסרייה א'.
רפואה שחורה
היקף התופעה בישראל
בשל היותה תופעה שנמצאת "מתחת לרדאר", יש קושי לבסס נתוני אמת על היקף תופעת הרפואה השחורה. לא ניתן לאמוד במדויק את גובה הסכומים אשר משולמים במסגרת רפואה שחורה אך ניתן להעריכה במיליארדי ש"ח בשנה. ישנה הערכה כי 20% מהפעולות הרפואיות בבתי החולים כרוכות בתשלומים בלתי חוקיים. במחקרים שנערכו בשנות ה-90 נמצא כי 45% מהחולים שרואיינו במחלקות הכירורגיות השתמשו ברפואה שחורה: 41% נתנו תשלום לרופא, מתוכם 37% שילמו עבור הקדמת תור ו-29% שילמו עבור טיפול מרופא ספציפי . ישנה מגמה המצביעה שבמהלך השנים תופעת הרפואה השחורה הצטמצמה משמעותית לרמה של 12% בלבד, בהשוואה ל-45% מהמחקר שהוזכר. שיעור מתון זה מחלק כמעט באופן שווה את המטרות בצריכה רפואה שחורה: הקדמת תור, בחירת רופא מטפל, קבלת יחס מועדף ומטרות אחרות . מנגד, כאשר נבחנת התופעה מנקודת המבט של רופאים, ניכר כי היקף התופעה לא צומצם, והוא עומד על ממדים דומים כפי שתועד במהלך שנות ה-90 של המאה הקודמת. מממצאים אלה נראה שלא התרחש צמצום בהיקף התופעה אלא המדדים עצמם הוגדרו אחרת.
אוסאמה אל-עזוזי
קריירה בינלאומית
אל-עזוזי היה חלק מסגל נבחרת מרוקו עד גיל 23 לטורניר גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 בשנת 2023.
ג'ון הווארד פייל
ג'ון הווארד פייל (באנגלית: John Howard Pyle; ) היה שדרן רדיו ופוליטיקאי אמריקאי מאריזונה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אריזונה התשיעי בשנים 1951–1955. לאחר כהונתו כמושל הוא שימש כפקיד בממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר.
ראשית חייו
ג'ון הווארד פייל נולד בשרידן, ויומינג. ב-1930 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת המדינה של אריזונה, שם הוא היה חבר באחוות למבדא-כי-אלפא. בשנים 1930–1951 הוא היה מנהל התוכניות בתחנת הרדיו KFAD (כיום KTAR) בפיניקס. במלחמת העולם השנייה הוא שימש ככתב רדיו וסיקר את טקס כניעת האימפריה היפנית.
מושל אריזונה
במסע הבחירות שלו למשרת מושל אריזונה ב-1950 ניצח פייל את האישה הראשונה שהתמודדה לתפקיד, מועמדת המפלגה הדמוקרטית אנה פרומילר. הוא כיהן בתפקיד בשנים 1951–1955. הוא היה ראשון מושלי אריזונה שנולד במאה ה-20.
ב-1953 הוא ניסה לחסל מתחם של המורמונים הפונדמנטליסטים בקולורדו סיטי, אריזונה, במה שנודע כפשיטה על שורט קריק, שכתוצאה ממנה נעצרו 24 גברים ו-236 ילדים הועברו למשפחת אומנה. מהלך זה גרם לניכור כלפיו מצד מצביעים רבים באריזונה לאחר שתצלומים של ילדים דומעים שהורחקו בעל כורחם מאימהותיהם הנסערות הופיעו בעיתונים. מאוחר יותר ציין פייל את תגובת המצביעים לפשיטה כסיבה לכך שהוא בסופו של דבר נוצח במערכת הבחירות של 1954, בה ניסה להתמודד על תקופת כהונה שלישית, והפסיד ליריבו הדמוקרטי, לשעבר מנהיג הרוב בסנאט של ארצות הברית, ארנסט מקפרלנד, ובינואר 1955 סיים את כהונתו.
שנותיו האחרונות
לאחר תום כהונתו כמושל, הצטרף פייל לממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר בתפקיד סגן עוזר לנשיא, ושימש בעיקר כאחראי על ועדת שיתוף הפעולה בין הממשל הפדרלי למדינות שקידמה ממשלה מקומית חזקה ואחראית יותר, ובסופו של דבר היה למנהל משרד הבית הלבן לעניינים בין-ממשלתיים. ב-1959 התפטר פייל מתפקידו כדי לקבל על עצמו את תפקיד נשיא המועצה הלאומית לבטיחות. הוא פרש באותה שנה ושב לביתו שבטמפה, שם הוא היה פעיל בענייני הקהילה וכתב טורים לעיתונות.
רפואה שחורה
היקף התופעה בישראל
הדרך היחידה בישראל לצרוך רפואה פרטית במוסד ציבורי באופן חוקי היא באמצעות שימוש בביטוח פרטי או ביטוח משלים של קופות החולים (שב"ן). ניתן לעשות זאת באמצעות שירות רפואי פרטי (שר"פ) המופעל במספר בתי חולים בירושלים, או באמצעות בית חולים שפועל במתכונת פרטית. למעשה, ייתכן שהירידה בהיקף התופעה של רפואה שחורה הוא היכולת להשתמש בשר"פ ובשב"ן, כלומר ששירותים אלה הלבינו את הרפואה השחורה, והסיטו את הנתונים באופן מלאכותי.
הפרלמנט הפיני
200 הנציגים נבחרים בבחירות ישירות ויחסיות מדי ארבע שנים לפי 13 מחוזות בחירה. כמות הנציגים מתחלקת במחוזות לפי גודל האוכלוסייה. נשיא המדינה יכול להקדים את הבחירות, אך מקרה שכזה לא קרה מאז שנת 1975. שיטת חלוקת המושבים מחושבת לפי שיטת ויקטור ד'הונד. כל אזרח מגיל 18 זכאי לבחור ולהיבחר. האנשים היחידים שאינם זכאים לעשות זאת הם אנשי צבא בשירות פעיל, פקידי שיפוט גבוהים, נשיא הרפובליקה, ואנשים תחת אפוטרופסות. לאחר הבחירות, הנשיא מתייעץ עם ראשי הסיעות, ובונה ממשלה המאושרת על ידי הפרלמנט.
הבחירות האחרונות נערכו בשנת 2019. הבחירות הבאות אמורות להתקיים בשנת 2023.
רפואה שחורה
רפואה שחורה בעולם
כמות הפניות לרפואה שחורה נעה במנעד רחב, כנגזרת של נורמות תרבותיות וחברתיות, ומציגה תלות מסוימת במידת הקדמה של המדינות השונות. להלן שיעורי רפואה שחורה במגוון מדינות: 3% בפרו, 20% בבולגריה, 21% באלבניה, 87% בגרוזיה, 91% בארמניה ו-97% בפקיסטן.
הפרלמנט הפיני
היסטוריה
הבחירות הראשונות לפרלמנט התקיימו בשנת 1907, בימיה של פינלנד כישות אוטונומית באימפריה הרוסית. בשנים שלאחר מכן כוחו של הפרלמנט היה מצומצם לעומת כוחו של הצאר. כוחו של הפרלמנט גדל לאחר מהפכת אוקטובר ועצמאותה של המדינה בשנת 1917. רפורמות בשנים 1991 ובשנת 2000 חיזקו עוד יותר את כוח הפרלמנט.
רפואה שחורה
רפואה שחורה בעולם
קשה לבסס מסקנה חד משמעית בנוגע להיקפי הרפואה השחורה ומשמעותם שכן לא נמצא מחקר רוחבי על מספר מדינות במקביל. יש לזכור שהמדינות שהובאו אינן בהכרח דומות במאפייני האוכלוסייה ומערכות הבריאות שלהן לישראל. כמו כן, ההגדרה השונה שניתנה למושג רפואה שחורה בכל אחת מהמדינות, מקשה על יצירת השוואה בין המדינות ובינן לבין ישראל.
סיבות לתופעה
מטופלים פונים לרפואה שחורה ממגוון סיבות, שעיקרן הן הקדמת תור, בחירת הרופא המטפל ורצון לקבל יחס מועדף וטיפול טוב יותר מהרגיל.
ההסבר הרווח העומד מאחורי הסיבות השונות הוא אי שביעות רצון הלקוחות משירותי הבריאות הציבוריים, בחיפוש אחר ספק שירות טוב יותר. הספרות מציעה מספר הסברים אחרים :
הפרלמנט הפיני
ועדות
בפרלמנט יש 16 ועדות קבועות, שרובן מונה כ-17 חברים. בנוסף ישנן 17 ועדות מיוחדות.
רפואה שחורה
דרכים להתמודדות
ההתמודדות עם התופעה ניצבת בפני מספר מכשולים. ניתן לומר שמערכות תמריצים וכללי משחק בהירים הנאכפים בצורה אפקטיבית יכולים לקדם את מדינת ישראל לכיוון מערכת בריאות ציבורית בעלת שיעורים נמוכים של רפואה שחורה.
בין הכלים המדיניים לצמצום התופעה ניתן למנות את אכיפת החוק והגברת ענישה לרופאים העוברים על החוק, מתן מידע שקוף לאזרחי המדינה והגבלת הידע בכל הנוגע לשר"פ. כמו כן, מתן הסברים, הכשרה והידוק הרגולציה על ספקי שירותי הבריאות הם צעדים שנחשבים כאפקטיביים.
הסברה הרווחת היא כי מיגורה של התופעה ממערכת הבריאות יחזק את אמון הציבור בה וישפר את ביצועיה – הן במישור הכלכלי והן במישור החברתי.
ג'ון הווארד פייל
שנותיו האחרונות
פייל קיבל תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת רדלנדס, אוניברסיטת צ'פמן, אוניברסיטת המדינה של אריזונה, לבנון קולג' ואוניברסיטת ברדלי.
ג'ון הווארד פייל נפטר בטמפה ב-29 בנובמבר 1987. היה נשוי לרעייתו לוסי ולהם שתי בנות. נטמן בבית הקברות דאבל ביוט שבעיר.
סופרבול XLII
סופרבול XLII היה משחק פוטבול שהתקיים ב-3 בפברואר 2008, בין ניו יורק ג'איינטס אלופת חטיבת ה-NFC בליגת ה-NFL לבין ניו אינגלנד פטריוטס, אלופת חטיבת ה-AFC. המשחק הסתיים בניצחון 14-17 לניו יורק ג'איינטס במה שנחשב להפתעה ספורטיבית גדולה. המשחק התקיים באצטדיון אוניברסיטת פיניקס בגלנדייל שבאריזונה, בשידור המשחק ברשת פוקס צפו בממוצע כ-97.5 מיליון אמריקאים, המשדר השני הנצפה ביותר בטלוויזיה האמריקאית לאותה עת.
בחירת מיקום המשחק
ב-30 באוקטובר 2003 הודיעה הנהלת ליגת ה-NFL כי היא בחרה באצטדיון אוניברסיטת פיניקס בעיר גלנדייל שבאריזונה, כמקום אירוח לסופרבול XLII. אצטדיון זה משמש מגרשה הביתי של קבוצת אריזונה קרדינלס והייתה זו הפעם הראשונה שמשחק הסופרבול התקיים באריזונה.
עונת 2007 ב-NFL
סופרבול XLIX חתם את עונת 2007 בליגת ה-NFL. לסופרבול העפילו אלופת חטיבת ה-AFC ניו אינגלנד פטריוטס ואלופת חטיבת ה-NFC, ניו יורק ג'איינטס. שתי הקבוצות נפגשו במחזור האחרון של העונה הסדירה, משחק שהסתיים בניצחון של הפטריוטס בחוץ 35-38.
ניו אינגלנד פטריוטס סיימו את העונה הסדירה במאזן 0-16, והיו הקבוצה הראשונה לסיים את העונה הסדירה ללא הפסד מאז עברה הליגה לפורמט של 16 משחקים, והקבוצה הרביעית בהיסטוריה של הליגה שסיימה את העונה עם ניצחונות בלבד. בתחילת העונה צירפו הפטריוטס שורה של תופסים לסגל הקבוצה, בהם רנדי מוס שעבר מאוקלנד ריידרס בתמורה לבחירה בסיבוב הרביעי של דראפט ה-NFL וווס וולקר ממיאמי דולפינס שעבר בתמורה לבחירות בסיבוב השני והשביעי. הפטריוטס קבעו במהלך העונה שיא נקודות (589), שיא טאצ'דאונים (75), ושיא בהפרש הנקודות (315+). הקוורטרבק טום בריידי רשם עונת שיא, הוא מסר ל-4,806 יארד (מקום שלישי בכל הזמנים), שבר את שיא המסירות לטאצ'דאון בעונה והעמיד אותו על 50, כמו כן הוא ומוס שברו את שיא המסירות לטאצ'דאון בין קוורטרבק לתופס בעונה אחת. בריידי נבחר בתום העונה ל-MVP של ה-NFL ולשחקן ההתקפה של הליגה. מוס סיים את העונה עם 1,493 יארד ו-23 טאצ'דאונים, שיא NFL. וולקר השיג בעונה זו 1,175 יארד ו-8 טאצ'דאונים בתפיסה. מאמן פטריוטס ביל בליצ'יק נבחר למאמן העונה, שמונה שחקנים מהקבוצה נבחרו למשחק הפרו בול והקבוצה נחשבה לאחת הטובות בהיסטוריה של הליגה. בפלייאוף גברו הפטריוטס על ג'קסונוויל ג'אגוארס 20-31, ובגמר ה-AFC על סן דייגו צ'רג'רס 12-21.
ניו יורק ג'איינטס סיימו את העונה הסדירה במאזן 6-10 ועלו לפלייאוף מהמקום השני בבית, כאחת משתי קבוצות הווילד קארד. בסיבוב הראשון גברו הג'איינטס בחוץ על טמפה ביי באקנירס 14-24, בסיבוב השני גברו בחוץ על המדורגת ראשונה ב-NFC דאלאס קאובויס 17-21, ובגמר ה-NFC גברו בחוץ על גרין ביי פאקרס 20-23 לאחר הארכה.
לקראת המשחק היו הפטריוטס פייבוריטים לניצחון בהפרש של 12 נקודות.
מהלך המשחק
המשחק נפתח בדרייב (רצף מהלכים בהתקפה) של ניו יורק ג'איינטס שנמשך כ-10 דקות והסתיים בשער שדה וביתרון 0-3. בפתיחת הרבע השני עלתה ניו אינגלנד פטריוטס ליתרון 3-7 לאחר טאצ'דאון של הרץ לורנס מרוני. שתי הקבוצות לא רשמו נקודות ברבע השלישי. בפתיחת הרבע האחרון הוביל הקוורטרבק איליי מאנינג את הג'איינטס בדרייב שהסתיים במסירה לטאצ'דאון של דייוויד טיירי ויתרון 7-10. 2:42 דקות לסיום המשחק מסר טום בריידי לטאצ'דאון של רנדי מוס והפטריוטס שוב עלו ליתרון 10-14.
הניצחון של ניו יורק נחשב לאחת ההפתעות הספורטיביות הגדולות בתולדות ה-NFL והספורט בכלל.
ל-MVP של המשחק נבחר איליי מאנינג שהשלים 19 מסירות ל-255 יארד, מסר לשני טאצ'דאונים ונחטף פעם אחת.
שידור
המשחק שודר בארצות הברית ברשת פוקס, צוות השידור כלל את השדרן הראשי ג'ו באק, הפרשן טרוי אייקמן ושדרני הקווים פאם אוליבר וכריס מאיירס.
המשדר שבר את שיא הצפייה בארצות הברית למשחק סופרבול כשצפו בו בממוצע 97.5 מיליון צופים והיה משדר הטלוויזיה השני הנצפה בכל הזמנים לאחר פרק הסיום של הסדרה מ.א.ש. זמן פרסום נמכר בסכום שיא של כ-2.7 מיליון דולר ל"ספוט" (30 שניות). המשדר היה מועמד לארבעה פרסי אמי לספורט וזכה בפרס לפתיח הטוב ביותר.
בידור
טרום המשחק הופיעו וילי נלסון, שרה אוונס, ראיין סיקרסט, אלישה קיז, פאולה עבדול ורנדי ג'קסון. את המנון ארצות הברית שרה ג'ורדן ספארקס ילידת גלנדייל ובתו של שחקן העבר בניו יורק ג'איינטס, פיליפי ספארקס, כשבמהלך ביצועו חלף מעל האצטדיון מטס של ה"בלו אנג'לס".
במחצית הופיעו טום פטי ולהקת "הלבבות השבורים" שביצעו ארבעה משיריהם.
יף ליימפולס
יף ליימפולס (בהולנדית: Jef Leempoels; 15 במאי 1867–1935) היה צייר בלגי שנודע בחייו בזכות הדיוקנאות הרשמיים שלו, סצנות הז'אנר ויצירותיו הסמליות. הוא עבד בז'אנרים נוספים כטבע דומם ונופים.
ביוגרפיה
יף ליימפולס נולד בבריסל. הוא החל לצייר בגיל 19 בראשית לימודיו באקדמיה המלכותית לאמנויות יפות בבריסל. שם הוא היה תלמידם של הציירים הבלגים המובילים יאן פורטלס וג'וזף סטאלארט, שניהם ציירי היסטוריה אקדמיים שהיו ידועים בציוריהם האוריינטליסטיים והקלאסיציסטיים.
האמן זכה לכבוד גם על ידי ממשלת בלגיה שהפכה אותו לאביר במסדר לאופולד וממשלת צרפת שהפכה אותו לאביר לגיון הכבוד.
ליימפולס זכה לפטרונות על ידי האצולה והחברה הגבוהה בבלגיה, צרפת, ארצות הברית, ארגנטינה ומדינות אחרות בגלל דיוקנאות שצייר. המלוכה והממשלה הבלגית הפכו גם הם לפטרונים של האמן. הוא צייר דיוקנאות של המלכים הבלגים ליאופולד השני ואלברט הראשון ראש ממשלת בלגיה פרנס שולארט ביקש ממנו לצייר דיוקן על ערש דווי של המלך לאופולד השני לארכיון ממשלת בלגיה. הוא גם צייר דיוקנאות של פרנץ יוזף הראשון מאוסטריה, ויקטור עמנואל השלישי מאיטליה ומלכים אחרים.
ליימפולס היה חבר באגודה הלאומית לאמנויות יפות (SNBA) בפריז, ובאקדמיה לאמנויות יפות של מילאנו.
כדי לשרת את קהל הלקוחות הבינלאומי שלו ולצייר את דיוקנאות החברה הגבוהה בארצם, החזיק יאפ ליימפולס בתקופות שונות במהלך הקריירה שלו סטודיויים בבריסל, פריז, ניו יורק ובואנוס איירס.
יצירה
ליימפולס צייר בז'אנרים רבים, כולל פורטרטים, ציורי ז'אנר, עירום, ציורי היסטוריה, נופים, וטבע דומם.
העבודות של ליימפולס הן אקדמיות בביצוען. סגנונו ריאליסטי ולעיתים אף היפר-ריאליסטי. תשומת הלב הקפדנית שלו לפרטים מסבירה את התפוקה המוגבלת שלו. מאמר על האמן משנת 1905 דיווח כי האמן טען שהשלים שלושה עד ארבעה ציורים בשנה בגלל הטכניקה המדויקת שלו.
בזמן שצייר דיוקנאות החברה הגבוהה, הוא הציג איתם גם סצנות של ריאליזם חברתי המתארות את האצולה והעובדים. לליימפולס הייתה השקפה אידיאליסטית על תפקיד האמן - שליחותו של האמן לעשות את העולם טוב יותר או חכם יותר. לכן אמנות צריכה להביע יותר מיופי ולבטא רעיונות בעלי משמעות.
ציורים עם כוונה פילוסופית כוללים את הציור "גורל ואנושיות" וכן את הקומפוזיציה שכותרתה "ידידות" ( 1896). האיקונוגרפיה של הציור נגזרת מציורו של חוסה דה ריברה של זוג נשוי (1631). ליימפולס לא רק העתיק את תווי הפנים אלא גם את המחוות של האישה ובעלה. הוא עדכן את לבושם של הדמויות. היצירה מראה שני דיוקנאות גברים, המחזיקים ידיים ובתקופתו היה בכך ייצוג יוצא דופן של רעיון ה"ידידות".
מחנה נתן
מחנה נתן הוא מחנה צבאי של צה"ל במחוז הדרום, בצמוד לבאר שבע. במחנה שוכנת יחידת החימוש המרחבית (יחש"מ) 653 של חיל הטכנולוגיה והאחזקה, הנמנית עם יחידות האחזקה הגדולות בצה"ל, ואחראית בתחום החימוש לכל היחידות בפיקוד הדרום. במחנה נמצא גם בסיס מעצר צבאי, בו העצורים משמשים כעובדים לתועלת הציבור (ממחנה נתן נשלחים עצורים לעבודות ניקיון בעיר באר שבע, לדוגמה). במחנה ממוקם גם בית ספר תיכון תעסוקתי של משרד הכלכלה ושל רשת עתיד, בו התלמידים רוכשים מקצוע בניהול מלאי או מיכון תעשייתי ומשלבים לימודים ועבודה יחדיו.
המחנה נקרא על שמו של טוראי נתן אלבז, שבשנת 1954 הקריב את חייו למען חבריו בקפיצה על רימון. על הקרבתו עוטר אלבז בעיטור המופת. המחנה נקרא בשם "נתן" עוד משנת 1952, אולם לאחר מותו של אלבז, הוחלט שהשם ישמש להנצחתו.
היסטוריה
אחר מלחמת העצמאות הצטייד צה"ל באמצעי לחימה ובציוד שנרכשו ממדינות שונות. על מנת לספק לאמצעים אלו פתרון טכני ואחזקתי בדרום ישראל, הוקם בשנת 1954 גדוד חימוש מיוחד בפיקוד הדרום. שנה מאוחר יותר נוצר הצורך להרחיב את שירותי הגדוד והוחלט על הקמת פלוגה נוספת בבאר-שבע.
ב־1964 פוצלה הפעילות לשתי פלוגות: האחת התמסרה לטיפול בטנקים והאחת- התמחתה באחזקת נגמ"שים ורכב כבד.
במלחמת ששת הימים נלחמו חיילי חיל החימוש בצמוד למערך הלוחם. אנשי החוליות הטכניות היו בכל מקום שנדרשו בקו האש ובעורף. הם הכשירו במהירות כלים פגועים, והתגברו על תקלות בקו החזית ממש.
במלחמת יום הכיפורים היווה חיל החימוש גורם מכריע במערכה. במלחמה פעלו הסדנאות ללא הפוגה - בשלב הבלימה הוטל על חוליות החימוש להחזיר את הכלים במהירות המרבית לכשרות מבצעית. בשלב המתקפה סייעו החוליות בשיקום הכוח שהכריע את הקרב והעתיק את המלחמה לאדמת האויב. בסיום המלחמה היו חוליות החימוש פרוסות בכל מערך צה"ל. הייתה להם עבודה עצומה של שיקום הרכב והשריון הפגועים. הסדנה הרחיבה את מסגרתה וקלטה חיילים סדירים, קבע ומילואים.
ב-1988 אישר הרמטכ"ל דן שומרון להעלות את תקן מפקד היחש"ם מסא"ל לאל"ם. באוגוסט 2000 אוחד יחש"ם מחנה נתן עם יחש"ם ערבה, ליחידת החימוש המרחבית והמאוחדת של פיקוד הדרום.
תמיר גלזר
תמיר גלזר (נולד ב-30 במאי 2000 בישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת הפועל חדרה מליגת העל, בהשאלה ממכבי תל אביב.
קריירת מועדונים
גלזר נולד בתל אביב-יפו, לו אח-תאום כדורגלן עמית גלזר, ואח גדול כדורגלן גם כן, דן גלזר. הם בני דודיו של הכדורגלן ושוער הנבחרת הצעירה, דניאל פרץ.
גלזר גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב.
לקראת עונת 2019/2020 הושאל למשך עונה לבית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית. בסך הכל ערך 30 הופעות ליגה במדי הקבוצה.
ב-1 באוגוסט 2020 הושאל למשך עונה להפועל חדרה מליגת העל. ב-9 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 0–1 להפועל תל אביב במסגרת המחזור השישי לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך 27 הופעות ליגה בעונה זו.
ב-12 ביולי 2021 הושאל לעונה נוספת להפועל חדרה.
ב-9 באפריל 2022 פגע גלזר בצורה חמורה בחנן ממן שחקן הפועל חיפה שנזקק בעקבות כך לניתוח בבטנו. גלזר התנצל בפני ממן על התקרית לאחר מכן.
ב-11 באוגוסט 2022 הושאל להפועל חיפה לעונה אחת.
ב-23 ביוני 2023 חזר להפועל חדרה והושאל לעונה אחת.
נבחרת ישראל
גלזר ואחיו-התאום עמית, שניהם חלק מסגל הנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21.
הכוחות המזוינים הלאומיים של לטביה
הכוחות המזוינים הלאומיים של לטביה (בלטבית: Nacionālie Bruņotie Spēki) מורכבים מצבא לטביה (כוחות היבשה, חיל הים וחיל האוויר), המשמר הלאומי, משמר החופים ועוד. תפישת ההגנה של הכוחות מתבסס על כוחות מקצועיים בעלי יכולת תגובה מהירה ועל כוחות מילואים היכולים להיות מגיוסים תוך התראה קצרה. צבא לטביה מבוסס החל מה-1 בינואר 2007 על חיילים מקצועיים בלבד, גיוס החובה בוטל ומחזור החובה האחרון היה ב-2005.
ייעוד
תפקיד הכוחות המזוינים הלאומיים של לטביה הוא להגן על הריבונות והשטחים של המדינה, ולהגן על האוכלוסייה מפני מתקפה של כוחות זרים. על מנת לעמוד במשימות הכוחות מספקים הגנה למרחב האווירי והמים הטריטוריאליים של המדינה, משתתפים בפעולות במזמן משבר לאומי, מבצעים פעולות הצלה ומשתתפים במשימות כוחות בינלאומיים לשמירה על השלום.
היסטוריה
הכוחות המזוינים הלאומיים של לטביה הוקמו לראשונה לאחר הכרזת העצמאות של המדינה בסיום מלחמת העולם הראשונה. בסוף מלחמת העצמאות של לטביה בשנים 1918-1920, הכיל צבא לטביה כ-70 אלף איש.
לאחר פלישת הסובייטים ביוני 1940 וכיבוש לטביה, החל פירוק הצבא הלטבי. שם הצבא שונה ל"צבא העם", לתקופה בספטמבר-נובמבר 1940 שונה ל"החיל הטריטוריאלי ה-24 של הצבא האדום". בספטמבר 1940 שירתו בחיל 24,416 חיילים, אך בסתיו יותר מ-800 קצינים ו-10,000 חיילים סולקו ממנו. חלק מהחיילים הלטביים ממחזור גיוס 1939 הוחלפו על ידי 4,000 חיילים רוסים. ב-10 ביוני נשלחו הקצינים הבכירים של החיל למוסקבה שם נעצרו ורובם נורו. ב-14 ביוני 430 קצינים לפחות נעצרו ונשלחו למחנות גולאג.
לאחר התקיפה הגרמנית על סובייטים, יותר מ-2,080 חיילים לטביים שוחררו משירות, מכיוון שהסובייטים חששו שהם יפנו את הנשק נגד הקומיסרים והקצינים הסובייטים. במקביל רבים מהחיילים ערקו מהשירות, כאשר החיל חצה את גבולות לטביה הוא הכיל בערך 3,000 חיילים בלבד.
מבנה
מבנה הכוחות המזוינים הלאומיים של לטביה:
כוח אדם
ישנם 4,700 אנשים בשירות פעיל, 971 חיילים בכוחות היבשה, 552 בחיל הים, 251 בחיל האוויר והשאר בפיקודים השונים. בנוסף יש 10,642 מתנדבים במשמר הלאומי ו-1,288 אזרחים העובדים בכוחות המזוינים.
שיתוף פעולה
לטביה משתפת פעולה עם ליטא ואסטוניה בגדוד חי"ר משותף (BALTBAT) ושייטת משותפת (BALTRON) המשמשים במשימות לשמירה על השלום.
נאט"ו מבצעת סיורים והגנה על המרחב האווירי של לטביה מכיוון שלצבא לטביה אין את האמצעים לבצע משימה כזאת. לטובת העניין הקצו בנאט"ו 4 מטוסי קרב המגיעים ממדינות שונות וכל 2-3 חודשים מוחלפת המדינה שמבצעת את הסיור האווירי.
עשתרות
עַשְׁתָּרוֹת, או עַשְׁתָּרֹת, או עַשְׁתְּרֹת קַרְנַיִם, הייתה עיר באזור הבשן בעבר הירדן המזרחי, בשליטתם של הכנענים ושבטי ישראל, בתקופת המקרא. השם מתייחס לאלה הכנענית עשתרת.
ניתנו מס' הצעות לצירוף 'קרנים' עם עשתרות. החל מהטענה שמדובר בעיר עשתורת ובמחוז קרנים והמשך בסברה שמדובר בעיר עצמאית אחרת. רש"י במסכת סוכה מציע הסבר לפיו התואר הנלווה קרנים בא מהמיקום הגאוגרפי, קרי העיר מוקמה בתווך בין שני מצוקים תלולים ולכן יצרה דימוי [אסוסיציה] של יישוב עם קרניים.
במקרא
עשתרות קרנים נזכרת לראשונה במקרא כאחת מערי המפתח החזקות אותם הכו מלכי 'ברית הארבעה' בראשות כדרלעומר במסע העונשין שלהם.
עשתרות הייתה עירו של עוג מלך הבשן בתקופת ההתנחלות של שבטי ישראל, הוזכרה בהקשרם של הגבעונים בספר יהושע:
פרשנים זיהו בינה לבין העיר עשתרה המוזכרת בספר דברי הימים, אשר ניתנה לנחלת שבט מנשה:
בממצא הארכאולוגי והאפיגרפי
עשתרות מוזכרת בכתבי המארות ובמכתבי אל־עמרנה. במכתב אל עמרנה 197 מואשם ביריאווזה שליט דמשק שלקח מרכבות בעשתרות ומסרן לידי העפירו. במכתב זה מוזכרות גם הערים ינועם, בַּצְרוּנָה, חַלוּני, דמשק, וארץ תַּחְשׁ. עשתרות מופיעה גם במכתבים 256 ו־364. במאה ה־14 לפנה"ס, העיר עמדה בראש ברית של הערים שכללה את ינועם, בַּצְרוּנָה, חַלוּני ופחל.
בשירת אוגרית, בלוח בו מתוארים אלים ומקומות מושביהם, מוזכר גם "מלך" שמושבו ב"עשתרת" (בכתיב חסר). הסברה הרווחת היא שמדובר באל הלאומי העמוני מלך, שלפי המידע המובא באותו לוח, יושב בעשתרות.
שקית זילוף
מבנה
השקית עשויה מחומר גמיש – ניילון, נייר, בד אטוּם וכדומה. השקית מעוצבת בצורת חרוט קטום.
שקית זילוף ניתנת להכנה באמצעים ביתיים, למשל על ידי חיתוך הקצה של שקית ניילון פשוטה, או גלגול חרוט מנייר אפייה. בשקיות כאלה ניתן לעשות שימוש חד פעמי. שקיות "מקצועיות" נמכרות בחנויות לצורכי בישול, בהן שקיות חד פעמיות אך גם שקיות רב פעמיות הניתנות לשטיפה ולשימוש מחדש.
לשקית הזילוף בדרך כלל יחובר מזלף (נקרא גם צנתר). מזלפים עשויים פלסטיק או מתכת, והם מחוברים לשקית על ידי תחיבתם לתוכה. יש מזלפים המחוזקים לשקית באמצעות אום, ויש שקיות הכוללות משפך עם תבריג חיצוני עליו ניתן להבריג מזלפים שונים.
המזלפים הנפוצים ביותר הם עם פתחים בצורת מעגל, כוכב, כוכבית, ושטוח. קיים מגוון רחב מאוד של צורות מזלפים.
שימושים
שקיות זילוף משמשות בעיקר לציפוי מאכלים ולקישוטם. החומרים אותם מזלפים הם קרמים, קצפת, וריבות. עוד משמשות שקיות זילוף למילוי מאכלים.
טכניקות
על מנת לזלף באמצעות השקית ממלאים אותה בחומר, סוגרים את הפתח העליון (הרחב) בעזרת היד או באמצעות סגר כלשהו, ומפעילים לחץ על השקית עד ליציאת החומר דרך המזלף.
תאוריית החיידקים כגורמי מחלות
תאוריית החיידקים כגורמי מחלות או תורת המחלות עקב פתוגנים היא תאוריה מדעית לפיה מיקרואורגניזמים הידועים כפתוגנים יכולים לגרום למחלות מדבקות. תאוריה זו פותחה במהלך המאה ה-19 והיא התאוריה המקובלת עד היום למחקר וריפוי מחלות רבות. האורגניזמים, זעירים מכדי להיראות ללא מיקרוסקופ, פולשים לגופם של בני אדם, לבעלי חיים אחרים ולמארחים חיים אחרים. הגידול והרבייה שלהם בתוך המארחים שלהם עלולות לגרום למחלות. המילה "פתוגן" מתייחס לא רק לחיידק אלא לכל סוג של מיקרואורגניזם, כגון פרוטיסטים או פטריות, ואף לפתוגנים שאינם חיים, כגון נגיפים, פריונים או וירואידים. מחלות הנגרמות על ידי פתוגנים נקראות מחלות זיהומיות.
צורות בסיסיות של תאוריית החיידקים הוצעו על ידי ג'ירולמו פרקסטורו בשנת 1546, והורחבו על ידי מרקוס פון פלנצ'יז בשנת 1762. עם זאת, דעות כאלה ספגו זלזול במדינות המערביות ולא היו ידועות כלל במדינות אחרות. מדענים ורופאים האמינו במקום זאת בהסברים כמו תאוריית המיאזמה של גאלן שטענה כי "אוויר רע" (לדוגמא אוויר מסריח מביצות או ביוב) גורם לרוב המחלות המידבקות.
בתחילת המאה ה-19, חיסון נגד אבעבועות שחורות היה נפוץ באירופה, אם כי הרופאים לא הבינו כיצד הוא פועל או כיצד להרחיב את עיקרון החיסון למחלות אחרות. תקופת מעבר החלה בסוף שנות ה-1850 עם עבודתו של לואי פסטר. התאוריה זו הורחבה מאוחר יותר על ידי רוברט קוך בשנות ה-80 של המאה ה-19. בסוף אותו עשור, תאוריית המיאזמה נאבקה מול תאוריית הפתוגנים כגורמי מחלות. וירוסים התגלו לראשונה בשנות ה-90 של המאה ה-19. בסופו של דבר, התפתח "עידן זהב" של בקטריולוגיה, שבמהלכו הובילה תורת הפתוגנים לזיהוי מהיר של האורגניזמים הממשיים הגורמים למחלות רבות.
תאוריית המיאזמה
תאוריית המיאזמה הייתה התאוריה השלטת של העברת מחלות לפני שתאוריית המיקרואורגניזמים תפסה אחיזה לקראת סוף המאה ה-19.
הסבר זה כבר אינו מקובל כהסבר נכון למחלות מידבקות על ידי הקהילה המדעית. ההסבר קבע שמחלות כמו כולרה, זיהום בכלמידיה או המוות השחור נגרמות על ידי מיאסמטה (μίασμα, יוונית עתיקה: "זיהום"), צורה מזיקה של "אוויר רע" הנובע מחומר אורגני נרקב.
מיאזמה נחשבה ל"אדים רעילים" או ערפל מלאים בחלקיקים מחומר מפורק (מיאסמטה) שניתן לזהות על ידי ריחו המגעיל. התאוריה טענה שמחלות הן תוצר של גורמים סביבתיים כמו מים מזוהמים, אוויר מלוכלך ותנאים היגייניים לקויים. זיהומים כאלה, על פי התאוריה, אינם עוברים בין אנשים אלא משפיעים על אלה שנמצאים באזור שהוליד אדים כאלה.
למרות שהיו חוקרים שגילו מיקרואורגניזמים כ-200 שנה לפני התבססות התאוריה המודרנית וחלקם חשדו בכך שיצורים זעירים אלה גורמים למחלות רבות, רוב החוקרים לא שמעו כלל על דעה זו או דחו אותה עקב תמיכתם בתאוריית המיאזמה, או עקב מספר רב של הסברים אחרים.
בחברות עתיקות
היו רופאים והוגים בתרבות ההודית, העברית, היוונית והרומית שטענו כי מחלות יכולות לעבור במגע בין אנשים או עקב היגיינה גרועה, אך טרם גילוי המיקרו-אורגניזמים דעות אלה היו בגדר השערות ובמקרים רבים רופאים היו חסרי אונים מול מגפות או תחלואה במחלות מידבקות נפוצות. מצב זה הוחמר בגלל קיומן של מחלות לא-מידבקות (כמו סרטן) או העברת מיקרו-אורגניזמים על ידי חרקים.
ב-Sushruta Samhita, חיבור רפואי בסנסקריט שנכתב בסביבות המאה ה-6 לפנה"ס, הרופא ההודי הקדום סושרוטה כתב את פרק Nidána Sthána על פתולוגיה תוך תאוריה ש"צרעת, חום, צריכה, מחלות עיניים ומחלות זיהומיות אחרות התפשטו מאדם אחד לאחר על ידי יחסי מין, מגע פיזי, אכילה משותפת, שינה משותפת, ישיבה משותפת ושימוש באותם בגדים, זרים ומשחות".
התורה מכילה את המחשבות המתועדות הקדומות ביותר על הדבקה בהתפשטות מחלות, העומדות בניגוד למסורת הרפואית הקלאסית ולכתבי היפוקרטס. באופן ספציפי, היא מציגה הנחיות להסגר ולרחצה בהקשר של צרעת ומחלות מין. עם זאת תאורים שונים בתנ"ך תומכים ברעיון לפיו חטא לאלוהים הוא הגורם המרכזי למחלות ומגיפות. לדוגמה בפרשת מלחמת מדין התנ"ך מספר על מגיפה שהרגה עשרים וארבעה אלף איש מבני ישראל ומייחס אותה למזימה של בני מדין. לפי התנ"ך, כדי לעצור את המגיפה על בני ישראל להלחם ואף לטבוח את רוב בני מדין.
ההיסטוריון היווני תוקידידס (460–400 לפנה"ס) היה האדם הראשון שכתב, בתיאורו על המגפה באתונה, שמחלות עלולות להתפשט מאדם נגוע לאחרים.
אחת התאוריות על התפשטותן של מחלות מידבקות שלא הופצו במגע ישיר הייתה שהן הופצו על ידי "זרעים" דמויי נבגים (בלטינית: semina) שהיו מצויים באוויר ומתפזרים באוויר. בשירו, De rerum natura (על טבע הדברים, 56 לפנה"ס), המשורר הרומי לוקרטיוס (99 לפנה"ס – 55 לפנה"ס) קבע כי העולם מכיל "זרעים" שונים, שחלקם עלולים לגרום לאדם לחלות אם הוא שואף או בולע אותם.
המדינאי הרומי מרקוס טרנטיוס וארו (116–27 לפנה"ס) כתב, ב-Rerum rusticarum libri III שלו (שלושה ספרים על חקלאות, 36 לפנה"ס): "יש לנקוט באמצעי זהירות גם בסביבה של ביצות... כי גדלים שם יצורים זעירים מסוימים. יצורים שלא ניתן לראות בעיניים, שמרחפים באוויר וחודרים לגוף דרך הפה והאף וגורמים שם למחלות קשות".