cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גפן היין
במסורת היהודית
הגפן נזכרת במקרא מעל שלוש מאות פעם בשמות: גפן, ענב (ים), צמקים, כרם, תירוש ויין. היא מאפיינת בעיקר את נחלת שבט יהודה (בראשית מט יא; במדבר יג כג) וגדלה גם במצרים (תהילים קה לג). היא משמשת סמל (תהילים פ טו), ומשל (שופטים ט יג; הושע יד ח ועוד). יש לצמח מסורת זיהוי רציפה. הוא היה מגידולי היסוד של ארץ ישראל בעת העתיקה, כולל תקופת ימי הביניים. ביותו היה כנראה במזרח הקרוב, ושרידיו נמצאו באתרים רבים בארץ החל מתקופת הברונזה התיכונה, ומעידים על גידולו האינטנסיבי. קיימים גם שרידים רבים של גתות יין קדומות ברחבי הארץ, החל מתקופת הברונזה ואילך.
הגפן היא אחת משבעת המינים בהם השתבחה ארץ ישראל ,(דברים ח ח). היא מופיעה פעמים רבות בתורה, נביאים וכתובים. בגפן קיימת גם מתנת עניים, עוללות, הייחודית לצמח זה.
מילים רבות קיימות המיוחדות לגפן ולטיפול בה בשפה העברית. זמורות הוא שמם של הענפים המרכזיים של הגפן וישנם שמות שונים לגפן בהתאם לאופן גידולה - רוגלית היא גפן השרועה בגובה הקרקע על אבן נמוכה או מוט עץ בגובה הרגל. דלית היא גפן התלויה על עמוד ועריס תיקרא גפן בסוכת גפנים. כמו כן, פרי הגפן הוא היחיד אשר לו ברכה מיוחדת באכילתו.
שיטות ריבוי או החלפה של גפנים ותיקות בתקופת המשנה לא נזכרות בתקופת המקרא. בספרות החקלאית הרומית דווקא כן מופיעות. השיטה נקראת "הברכה" ובשם זה היא מופיעה בספרות חז"ל. הגפן הוותיקה נקראת "אם" והצעירה נקראת "ילדה". במסכת כלאים פרק שביעי מופיעות שתי משניות העוסקות בהיבט ההלכתי מנקודת ראות של החקלאי בעל הכרם.
שימושים רפואיים
מוצרים שונים של הגפן שימשו לרפואה לאורך ההיסטוריה. מיץ ענבים שימש בסיס לתרופות רבות בבבל העתיקה. מוצרים אחרים כגון חומץ, יין וצימוקים שימשו גם הם לרפואה. הרופאים הקלאסיים השתמשו בגפן לשיפור התיאבון, להרגעת כאבי בטן, לטיפול בדיזנטריה ולהורדת חום. גם בימי הביניים שימשו מוצרי הגפן מרכיבים חשובים בתרופות לתחלואים דומים.
ברפואה העממית בימינו משמש חומץ הענבים לחיזוק כללי של הגוף ולהקלת גירודים. חליטה של עלי גפן עשויה להוריד רמות סוכר בדם אצל אנשים סוכרתיים.
קישורים חיצוניים
, הוצאת מכון "ארץ חפץ" - מכללת אורות ישראל
בוידעם
בּוֹידֶעם או בוידם (בתרגום מיידיש: עליית תקרה) משמש כחלק ממקום מגורים, המיועד לאחסון, שלא נעשה בו שימוש יום יומי, ואיננו נגיש בקלות. הבוידעם יכול להיות בתוך עליית גג, בחלל אטום מתחת לתקרת רעפים, או גומחה שנבנתה בתוך דירה. לרוב משמש הבוידעם לאחסון חפצים ישנים או כאלה שאינם בשימוש יום יומי. מקור המילה מגרמנית והיא שיבוש וקיצור של dachboden (מילולית: רצפת [עליית] הגג). לעיתים הוא נקרא גם אִינְטֶרְסוֹל, מהמילה הצרפתית entresol (פירוש מילולי: בין הקומות, או קומת ביניים).
בישראל, עד שנות ה-80 של המאה ה-20 נהגו לבנות בכל דירה – שטח אחסון עילי, בוידעם, במעברים בין חדרים או במטבח. רצפתו של הבוידעם הייתה למעשה תקרה נמוכה יותר מהתיקרה בדירה, וביניהן נוצר חלל שיועד לאחסון. בדירות רבות נבנה בוידעם נוסף באמבטיה, ובו מוקם דוד חימום המספק מים חמים. בדירות רבות, הוסב השימוש בחלל הבוידעם ליחידת מיזוג אוויר מפוצל. כיום, הבוידעם אינו עוד חלק אינטגרלי מתכנון הדירה.
אזכורים תרבותיים
במילה בוידעם נעשה שימוש בשמות ספרים, תקליטים והצגות בישראל:
אני וסימון ומואיז הקטן
אני וסימון ומואיז הקטן הוא פזמון שחיבר יוסי בנאי והלחין חנן יובל ב-1979, המתאר את זיכרונותיו של בנאי מילדותו בשכונת מחנה יהודה בירושלים.
תוכן השיר
בשיר מתואר, לעיתים בעגה ירושלמית, הווי ילדותו של בנאי עם שני חבריו הטובים: סימון ומואיז הקטן. השניים הם האחים שמעון (נפטר ב-3 ינואר 2023) ומשה יאיר, בני יעקב יאיר וריינה לבית מזרחי "לוס פלאטרוס" - הצורפים מירושלים. השניים הכירו את בנאי מנחלאות: הוא גר במחנה יהודה והם בזיכרון טוביה, והם הפכו לחברים קרובים, אף על פי שלא למדו יחד בבית הספר. השניים למדו באותה כיתה בתלמוד תורה "מזרחי", בעוד שבנאי למד באליאנס. בן כיתתם יוסף בן ניסן (בתמונה: יושב שלישי משמאל) סיפר כי סימון היה מבוגר ממואיז בשנה וחודשיים, והם נשלחו ללמוד יחד באותה כיתה, כדי לחסוך ולקנות תיק אחד, קלמר אחד, ספר ומחברת ולחלוק את הציוד. אמם אמרה על כך בלדינו: "דוֹס קוּלוֹס אן אוּן פנטלון", כלומר "שני ישבנים במכנס אחד".
בשיר מתוארים המשחקים "סמל" וסוס ארוך. ניכרת בו גם השפעת הקולנוע של אותם ימים על משחקי הילדות:. בנוסף מתוארות הצגות יומיות בקולנוע רקס, ששכן בפינת רחוב פרינסס מרי (לאחר מלחמת העצמאות שונה השם לרחוב שלומציון המלכה) ורחוב הלל, ובו הוצגו סרטי חברת "נייל פילם" המצריים, וכן סרטים אמריקאים. הקולנוע חדל לפעול בעקבות הצתתו בידי אנשי האצ"ל ב"פעולת תגמול" ב-4 בדצמבר 1947. הוא ננטש ולאחר מכן נהרס. עץ התות המוזכר בשיר הוא כנראה זה המצוי בגינה ברחוב כרמל בשכונת אוהל משה, הנקראת בשם "גן התות".
גרסאות כיסוי לשיר
השיר זכה למספר גרסאות כיסוי של קרח תשע (בהופעות בלבד), חנן יובל (מלחין השיר) וארנון פרידמן.
בעקבות החברים
בסרט התעודה "מכתבים ברוח" (המבוסס על יצירתו באותו שם) הציג בנאי את חברי הילדות שלו, האחים שמעון ומשה יאיר.
המופע בעקבות השיר
השיר נחשב לאחד השירים המזוהים ביותר עם בנאי. הפופולריות של השיר, בעל הנופך הנוסטלגי, אף הובילה ליצירת מופע בשם זה באותה שנה, בכיכוב בנאי (המופע כלל שירים ומערכונים). בתוכנית נכללו גם שירים נודעים אחרים שלו (כמו "על כל אלה" שחיברה נעמי שמר לתוכנית, כמו גם מערכונים). בנאי הופיע עם התוכנית ב-1980–1981.
ב-2002 הוציאה "הד ארצי" את המופע "אני וסימון ומואיז הקטן" כחלק מסדרת "מבראשית".
כתב ברייל
כְּתַב בְּרָייל הוא כתב, שסימניו מורכבים מנקודות בולטות ממשטח הדף כלפי מעלה, המאפשר קריאה של טקסט באמצעות חוש המישוש. כתב זה משמש עיוורים, אולם מרבית העיוורים אינם קוראים ברייל.
היסטוריה
לואי ברייל התעוור בתאונת ילדות. בגיל 15 הוא התאים שיטה צבאית שהייתה נהוגה בצבא צרפת, לקריאת פקודות בלילה ובתנאי ראות לקויים אחרים. שיטה זו כללה צירוף של 12 נקודות. הוא הקטין את מספר הנקודות לשש ובכך המציא את כתב ברייל, שכולל צירופים שונים של שש נקודות. כתב ברייל במקור היה חסר סימון עבור האות W, שמשמש בצרפתית רק עבור מילים זרות. כתב ברייל התקבל כתקן שנתיים לאחר מותו.
מבנה סימני כתב ברייל
כל סימן בברייל תופס שטח מלבני, הקרוי "תא ברייל", שבו יש בליטה אחת עד שש בליטות. מספר התאים השונים האפשרי הוא שתיים בחזקת שש, כלומר אפשריים שישים וארבעה צרופים שונים. ישנם סימני ברייל התופסים תא ברייל אחד, ישנם כאלה התופסים יותר (סימנים משני סוגים אלה מסתכמים בכשלוש מאות), ישנם סימנים שמשנים את המשמעות של המסומן בתאי הברייל הבאים אחריהם וישנם תאי ברייל שמשמעות הסימן שבו הם כלולים משתנה בהתאם למיקומם במשפט. לכן, מספר סמני הברייל הוא בלתי מוגבל.
לצרופי הנקודות היוצרים את "אותיות" הברייל יש לעיתים משמעויות שונות בשפות שונות. מצד שני, כל שפות הברייל משתמשות באותם צרופי נקודות, גם אם כאמור במשמעות שונה, לכן מכונת כתיבה שיכולה להדפיס ברייל בשפה אחת, יכולה להדפיס ברייל בכל השפות, בניגוד למכונות הכתיבה המדפיסות אותיות רגילות.
אי אפשר לכתוב כתב ברייל עם עט או עיפרון ואי אפשר לכתוב עם אותיות בצבעים וסגנונות עיצוב (משפחות גופנים) שונים. לסימני הברייל יש גודל אפשרי אחד בלבד. תמונות של סימני ברייל גדולים הן תמונות של אומנות בהשראת כתב ברייל.
כתב ברייל בשפות שונות
בכל השפות הכתובות באותיות לטיניות מוגדרות האותיות הלטיניות באותו אופן. אולם, סימנים הייחודיים לשפות שונות, כגון אותיות לטיניות עם סימן דיאקריטי, מוגדרות אחרת בכל שפה כזו. בנוסף, יש סימנים המורכבים מתא ברייל אחד ומכילים צירוף של אותיות. סימנים אלה שונים משפה לשפה בהתאם לשכיחות הצירופים ובהתאם לשיקולים טכניים אחרים. חשיבות הסימנים בעלי התא האחד המקודדים לצירופי אותיות היא בזירוז הקריאה ובהקטנת נפח החומר הכתוב. חסרונם של סימנים אלה הוא בהפיכת הקריאה בברייל למסובכת יותר ללמידה. מרבית העיוורים אינם קוראים ברייל אולם ההערכה היא שהסיבה העיקרית לכך אינה הקושי בלמידה (הגדל עקב השימוש בטכניקות לחיסכון במקום וזמן) אלא משום שהרבה מהעיוורים לא למדו ברייל בילדותם. במקרים רבים משום שבילדותם הם לא היו עיוורים.
כתב ברייל בעברית
השפה הראשונה שנכתבה בברייל הייתה צרפתית, אולם ההתאמה של הברייל לעברית התבססה על הברייל האנגלי. סימני הברייל העברי מוגדרים כך שצלילי האותיות המקודדות בהם מזכירים את צלילי האותיות וצירופי האותיות המקודדים דווקא בברייל האנגלי.
כתב ברייל העברי מבוסס על כתב ברייל האנגלי ולכן הוא נכתב משמאל לימין כמו באנגלית. סימני האותיות האנגליות הוגדרו כסימני אותיות עבריות על פי דמיון צליל. חלק מהסימנים שמשמשים בתור אותיות התנועות באנגלית משמשים כסימני תנועות גדולות (סימני התנועות המכילים י' או ו') בעברית. ברייל עברי נכתב תמיד עם סימני התנועות הגדולות. סימן האות O בברייל האנגלי משמש לסימן החוֹלם המלא (וֹ) בברייל העברי. סימן U בברייל האנגלי משמש לשורוק (וּ) בברייל העברי. סימן I משמש לחיריק המלא (ִי) בברייל העברי. י' שאינו חלק מחיריק מלא מסומן בסימן ה-J האנגלי ו-ו' שאינו חלק מחוֹלם או שורוק מסומן בסימן ה-W האנגלי. סימן האות A הוגדר בברייל עברי בתור א' ולא כסימן ניקוד. סימון האות E לא נכלל בין האותיות וסימני הניקוד העבריים. לב' ו-בּ', כ' ו-כּ', פ' ו-פּ' ו-ש|שׁ' ו-שׂ' יש סימנים שונים בברייל העברי.
מלבד לסימן ה – E, גם לסימנים של C ושל Y לא הותאמו בעברית סימנים של אותיות או של ניקוד. סימן הצירוף TH בברייל האנגלי משמש לאות ת'. הסימן ל-SH משמש לשׁ' ימנית והסימן ל-WH משמש ל-שֹׂ השמאלית. הסימן ל-CH משמש כסימן לכ' רפה. סימן הקיצור למילה the משמש ל-צ'. הסימן לצירוף ED משמש ל-ע'.
אותיות ברייל לועזיות
השפות הכתובות באותיות לטיניות חולקות אותו אלפבית בכתב ברייל אולם לכל אחת מהן יש תוספות לאלפבית זה בהתאם לאותיות הנוספות באותה השפה (כגון â בצרפתית) ולצירופי האותיות הנפוצים בה (כגון th באנגלית). בשפות שאינן כתובות באותיות לטיניות, כגון שפות הכתובות באותיות קיריליות (רוסית ועוד), ערבית או יוונית, ההתאמה של כתב ברייל לשפה המקומית נעשתה באופן דומה להתאמת העברית לברייל. רוב הקודים לאותיות הותאמו על פי דמיונן לצלילי השפה האנגלית או שפה שגורה אחרת בעלת אותיות לטיניות. התאמה של שפות המזרח הרחוק הנכתבות במאות אותיות שונות היא אתגר גדול יותר (ראה קישוריות לחומר נוסף). יש כתב ברייל גם באמהרית. ביידיש כתב ברייל נדיר ביותר. בשנת 1995 הוצע כתב ברייל יידי על ידי התאמת הברייל העברי לצורכי שפה זו.
שימושים
כתב ברייל משמש למעבר מידע בתקשורת כתובה (ספרים, קובצי מחשב מודפסים) וכאמצעי נגישות. ספר ברייל הוא ספר שבולטים ממנו סימני ברייל רק מצד אחד של הדף. בשל כך ובשל עוביו של הדף, ספרים אלו הם עבי כרס. כתב ברייל נכתב בעת המצאתו בעזרת מכונות כתיבה מיוחדות לדבר ומכונות דפוס מיוחדות לדבר. מכונות הכתיבה האלה היו רועשות כמו מכונות כתיבה מכניות אחרות ואדם המשתמש בטכנולוגית ברייל לא היה יכול, למשל, לכתוב כשבני ביתו או כששכניו ישנים. המחשב הפך את הברייל לטכנולוגיה נוחה יותר לשימוש.
יש חברות שעל האריזות שלהן מוטבעות מילים בכתב ברייל לטובת אוכלוסיית העיוורים. על פי החוק האמריקני (ADA of 1990), בכל המעליות וליד דלתות של מבני ציבור חייבים להופיע סימני ברייל העוזרים לעיוורים להתמצא. אולם לכתב ברייל יש גם חסרונות כאמצעי נגישות. סימני ברייל חייבים להימצא רק במקומות צפויים. אין טעם, למשל, להוסיף סימני ברייל לשלטים הנמצאים מעל ראשם של העוברים והשבים כי אף עיוור לא ינחש שהוא צריך לחפש שם סימני ברייל. בעיות נוספת עם שלטי ברייל נובעות מהעובדה שאי אפשר לקרוא אותם מרחוק ושרוב העיוורים אינם קוראים ברייל.
ברייל בתבנית ניידת וחרט
לפני עידן המחשב, אדם שרצה לכתוב ברייל בלא להפיק את הרעש של מכונת הכתיבה ובלא הצורך לשאת מכונת כתיבה כבדה עמו השתמש בכרטיס קרטון שאותו סגר בתבנית מיוחדת ודקר את הכרטיס בעזרת חרט. התבנית אפשרה לדקור את הכרטיס רק במקומות הנכונים ליצירת כתב ברייל תקין. תבנית זו הכילה שורות מסודרות עם תאים מסודרים לאותיות וחורים לדקירה עבור כל אחת משש הנקודות היוצרת כל אות.
החיסרון הבולט של שיטת כתיבה זו הוא הקושי המנטלי הנובע מהעובדה שכיוון הכתיבה הפוך לכיוון הקריאה. זאת משום שהכתיבה נעשתה על צידו של הכרטיס שבו דקר הכותב שקעים בעזרת החרט ואילו הקריאה נעשתה בצידו ההפוך של הכרטיס - הצד בו נוצרו בליטות. על כן כתיבה באופן זה נאלצה להתמקד בהערות קצרות ודמתה לשימוש שעושים אנשים רואים בפנקס ובעט. שיטה זו לא דמתה לכתיבה במחברות.
ברייל בעידן המחשב
החסרונות המרכזיים של השימוש בברייל לפני עידן המחשב היו הנפח הגדול שתפסו ספרי הברייל, משקלם והרעש הרב שעשתה מכונת הכתיבה שכותבת ברייל. הליכה לבית ספר עם ספרי ברייל בתיק, שליחת ספרי ברייל בדואר וסיכום שיעור עם מכונת כתיבה מרעישה היו משימות מאוד לא נעימות. כיום, אדם הנעזר בטכנולוגית ברייל יכול לשמור את כל החומר הכתוב שלו בקובצי מחשב. המחשב גם יכול להמיר קובצי מסמך הכתובים באלפבית רגיל לברייל ומברייל לאלפבית רגיל. קורא ברייל הנעזר במחשב יכול לקרוא את הקבצים שלו אחרי הדפסתם במדפסת ברייל או בהצגתם בצג ברייל. צג ברייל הוא התקן בעל סדרת פינים שהמחשב יכול להבליט ולהצניע.
במחשב לא כותבים אותיות דגושות ולכן התרגום לברייל יפיק רק את האותיות הלא מודגשות (למשל ב ולא ב דגושה).
המחשב מרכיב בעזרת סדרת פינים זו שורה כתובה בכתב ברייל. בשורה זו כתוב תוכנהּ של אחת מהשורות המופיעות על צג המחשב הרגיל. צג ברייל מכיל גלגל המאפשר למשתמש "לעלות שורה" או "לרדת שורה". סימני הברייל שיוצר צג ברייל מורכבים משמונה נקודות כל אחד ולא משש כמקובל בברייל מודפס, כדי לאפשר ביטויי לסימנים שמוסיף המחשב לאותיות כגון סימן ללינק בדף אינטרנט. רוב צגי הברייל מונחים תחת המקלדת כך ששורת הפינים שלהם בולטת כלפי המשתמש ואצבעות המשתמש לא צריכות לנוע למרחק רב בין צג הברייל למקלדת.
מחשבי כף יד וברייל
כבר באמצע שנות השמונים יצא דגם ראשון של מחשב כף יד שעובד בטכנולוגיית ברייל. למחשב כף יד זה קראו Speak ‘n Braille. אמצעי הקלט והפלט של מכשיר זה היו שקעים לחיבורי כבל למחשבים אחרים ולמדפסות ברייל, רמקול שנתן פלט קולי על תוכנת הקראה פרימיטיבית ומקלדת בעלת שבעה קלידים בלבד עבור צירופי שש הנקודות שיוצרות את אותיות הברייל ועבור הרווח. למכשיר היה נפח זיכרון גדול ותוכנה שמתרגמת ברייל לכתב אנגלי רגיל וכתב אנגלי רגיל לברייל.
כאשר מכשיר זה היה מנותק ממכשירים אחרים הוא שימש לכתיבת מסמכים בברייל והיה נוח בהרבה הן ממכונת הכתיבה בברייל, משום שהיה שקט וקל, והן מהתבנית הניידת והחרט, משום שלא אילץ את הכותב לכתוב אחורנית. כאשר המכשיר חובר למחשב אחר הוא הפך אותו לנגיש לעיוורים – הוא אפשר פלט קולי ותרגם את מסמכים לברייל לקראת הדפסתם במדפסת ברייל.
נכון לשנות האלפיים, מחשבים אישיים כמו גם מחשבי כף יד רבים מכילים תוכנות נגישות שונות לעיוורים או שניתן להתקין עליהן תוכנות כאלה. ניתן גם לחבר למחשבי כף יד רבים מקלדת מתקפלת שנוחה לעיוורים. עיוור יכול כיום להשתמש במחשבי כף יד שונים שיוצרו עבור האוכלוסייה הכללית והמסמכים שבהם להדפיס בברייל אחרי העברתם למחשב אישי עם תוכנת תרגום לברייל.
מגמות שימוש
ישנם מחקרים המציגים שהשימוש בכתב ברייל בארצות הברית במגמת ירידה. לפני דור, 50% מהתלמידים העיוורים השתמשו בכתב ברייל, וב-2006 פחות מ-12%. ב-2016, מצאו שפחות מ-9% מהאוכלוסייה בין גילאי 4-21 ידעו לקרוא ברייל.
בניגוד לכך, ישנם מחקרים אחרים הטוענים שאין סטטיסטיקה מהימנה עבור אוריינות ברייל.
קיצוניות ורדיקליזם
רדיקליות היא גישה הדוגלת בשינוי מצב קיים מהשורש.
קיצוניות היא מונח המשמש כדי לתאר קבוצות שרחוקות מהקונצנזוס. המונח מבטא לעיתים קרובות חוסר נכונות לפשרה. לעיתים, הדבר מלווה במוכנות לפעולות המנוגדות לחוק. פעילות כזו נעשית על פי רוב בטענה שהחוק איננו לגיטימי.
הבדלים בין המונחים
המונח רדיקליות שונה משמעותית מהמונח קיצוניות. בעוד שרדיקליות משמעותה שינוי של מצב מהשורש, קיצוניות על פי רוב מתייחסת לשוליים החברתיים. בעוד שקיצוניות לרוב מתנגדת לפשרות, גורמים רדיקליים עשויים לתמוך בפשרות וויתורים.
תפיסה רדיקלית איננה בהכרח קיצונית ותפיסה קיצונית איננה בהכרח רדיקלית. במצב בו הגישה הרווחת על פי הקונצנזוס היא שצריך לשנות את המצב הקיים, תפיסה אשר תתמוך בהשארת המצב כמו שהוא תיתפס כקיצונית. רדיקליות יכולה להיות נחלת הקונצנזוס בעוד שקיצוניות מעצם הגדרתה היא רחוקה מהקונצנזוס.
שני המונחים הללו מתייחסים לרוב לתיאור גישות פוליטיות. אך שניהם משמשים גם צרכים אחרים בשפה. לדוגמה, החלפה של כל הריהוט בחדר מסוים הוא מעשה רדיקלי מכיוון שחל שינוי מהשורש במראה החדר.
אטימולוגיה והיסטוריה
מקורה של המילה רדיקלי הוא במילה הלטינית radix שמשמעה "שורש". הדבר מרמז לכך ששינוי רדיקלי הוא שינוי שורשי או עמוק - ההפך משינוי שטחי. השימוש במילה בהקשרים פוליטיים החל במאה השמונה-עשרה ותיאר את המצדדים בדמוקרטיה ליברלית בממלכה המאוחדת ובצרפת. כיום, המושג רדיקלי מזוהה לרוב עם המושג קיצוני, במובן של שמאל או ימין פוליטי הדוגל בשינוי בסיסי ועמוק, ומציב אלטרנטיבה ברורה למרכז הפוליטי. עם זאת, במדינה כמו ונצואלה למשל, השלטון של מפלגת השמאל אשר נהנה מתמיכה רבה בציבור הוא שלטון רדיקלי. המתנגדים לשלטון אשר נמנים עם המרכז הפוליטי ואשר תומכים בהשארת המצב הכלכלי כמו שהוא נתפסים כקיצוניים.
פעילות של קבוצות קיצוניות
הדבקות הרבה במטרות, האופיינית לאנשים בעלי עמדות קיצוניות גורמת להם, בדרך כלל, לפעול בדרכים שונות למען השגת מטרותיהם במידה רבה יותר מאשר מי שנחשבים למתונים, ובכך לנסות להשפיע על הכלל יותר ממשקלם באוכלוסייה. דבר זה מלווה לא אחת בתופעת הרוב הדומם.
ביקורות על המושג קיצוניות
חלק מהחוקרים דוחים את הרעיון שקיימת פילוסופיה של קיצוניות. כך למשל, אמר ג'רום הימלשטיין: "במקרה הטוב, אפיון זה אינו אומר דבר על האנשים להם מודבקת תווית זו. במקרה הרע, מצייר המונח תמונה מוטעית". קיימת טענה על כך שהניסיון לתייג אדם, קבוצה או פעולה כ"קיצוניים" מהווה, לעיתים קרובות, טכניקה לקידום מטרה פוליטית – בעיקר על ידי ממשלות המחפשות להגן על המצב הקיים, או על ידי צנטריסטים פוליטיים. במקרים אחרים הקיצוניות נדחית תוך שימוש בכשל הלוגי אד טמפרנטיאם. הפילוסופית איין ראנד הבחינה כי בפוליטיקה, המילה "קיצוני" הפכה מילה נרדפת ל"רשע" ללא קשר לתוכן העניין, וכי הרע הוא לא הדבר שלגביו הינך קיצוני אלא עצם העובדה שהינך קיצוני, כלומר עקבי, לגביו. באותו נושא אמר בארי גולדווטר: "ברצוני להזכירכם כי קיצוניות בהגנת החירות איננה תכונה רעה. והרשו לי להזכירכם עוד כי מתינות ברדיפת הצדק איננה מעלה טובה."
בדרך כלל, אנשים בעלי תדמית של קיצוניים אינם רואים את עצמם ככאלו באופן כללי, אלא נוטים לראות את הצורך בפעולות קיצוניות במצבים מיוחדים. ארגונים קיצוניים והתומכים בהם נוטים להצדיק את אמצעיהם הקיצוניים (בייחוד אלה שכוללים אלימות) על ידי האמירה: "ההבדל בין טרוריסט ללוחם חופש הוא באיזה צד אתה נמצא".
טענה נוספת גורסת שקיצוניות היא מונח תלוי זמן, שמשתנה בהתאם לנסיבות ובהתאם למקובל באותה עת.
האזורים ההיסטוריים של קיונגג'ו
האזורים ההיסטוריים של קיונגג'ו בקוריאה הדרומית הוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 2000. באזורים המוגנים הללו שוכנים הריסותיהם של מקדשים וארמונות, פגודות ופסלים, וחפצי עתיקות אחרים מתקופת ממלכת שילה. העיר קיונגג'ו היא עיר חוף השוכנת בקצה הדרום-מזרחי של מחוז צפון קיונגסאנג.
סנדר גילמן
אודות
גילמן קיבל תואר בספרות ושפה גרמנית מאוניברסיטת טוליין בשנת 1963 והמשיך לדוקטורט בגרמנית, אותו השלים בשנת 1968. נושא עבודתו הייתה "המבנים וצורות הקומפוזיציה בנובלות של אלפרד הנשקה". בשנים 1976–1995 שימש כפרופסור באוניברסיטת קורנל. אחר כך שימש עד לשנת 2000 פרופסור באוניברסיטת שיקגו. אחר כך לימד כארבע שנים באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין והקים שם את התוכנית ללימודים יהודים. בשנת 2005 מונה לפרופסור באוניברסיטת אמורי, ומשמש שם כראש התוכנית לפסיכואנליזה.
האזורים ההיסטוריים של קיונגג'ו
היסטוריה
האזור שבו ממוקמת קיונגג'ו היה מיושב כבר בפרהיסטוריה. בשנת 57 לפנה"ס עבר האזור לשליטתו של בני שבט שילה, אשר הפכו את העיר לבירתם. באותה עת נודעה העיר בשם קיונגג'ו. במשך מאות השנים הראשונות לספירה התחוללו מאבקים רבים באזור, עד שבמאה ה-7 הביסה ממלכת שילה את יריביה באמצעות סיוע משושלת טאנג הסינית. בעקבות כך הפכה שושלת שילה לכח החזק ביותר באזור, ושמרה על מעמד זה עד תחילת המאה ה-10. שליטי ממלכת שילה הקימו בבירתם מבני ציבור רבים, מבצרים, מקדשים וארמונות, והם עצמם נקברו באזורים הסמוכים לעיר.
סנדר גילמן
אודות
מחקריו של גילמן עוסקים בנושאים שונים ומגוונים. הוא עסק בספרות השואה, בזיגמונד פרויד ובפרנץ קפקא, בתרבות יהודית, היסטוריה של העישון ושל האנטישמיות וכן בנושאים של גזענות וזהות אתנית.
האזורים ההיסטוריים של קיונגג'ו
היסטוריה
ממלכת שילה אימצה את זרם המהאיאנה הבודהיסטי, שהתפשט אל קוריאה מסין במהלך המאה ה-7. הר נאמסאן נחשב כאתר מקודש בעיני תושבי האזור עוד לפני התבססות הבודהיזם, ולאחריה הוא הפך לאתר בודהיסטי מקודש שזכה לכבוד ולהשקעה רבים שבאו לידי ביטוי בהקמת מקדשים ומנזרים יוקרתיים. לאחר נפילתה של ממלכת שילה נכנסה קוריאה לתקופה של מאבקים, שהסתיימו רק עם עלייתה לשלטון של שושלת ג'וסאון בשלהי המאה ה-14. השושלת שלטה בקוריאה עד שזו סופחה ליפן ב-1910, אך סבלה מפלישת יפן עוד בשלהי המאה ה-16 ומפלישת המנצ'ורים כעבור כ-200 שנים. לאורך כל תקופת שלטונה של שושלת ג'וסאון שמרה קיונגג'ו על מעמדה כעיר, אך המבנים העיקריים שבה ספגו נזקים רבים.
תיאור
בהכרזה של אונסק"ו נכללו שלושה אזורים: הר נאמסאן, וולסונג, ופארק טומולי. בנוסף נכללו בה גם מבצר הוואנגניונגסה וסאנסונג.
על הר נאמסאן, השוכן צפונית לעיר, נמצאו שרידים של 122 מקדשים, 16 פנסי אבן, 64 פגודות, 53 פסלים מאבן, ושרידים לפעילות הפגנית שרווחה באזור קודם לעליית הבודהיזם. תבליטי ותחריטי האבן שנמצאו על גבי ההר הם דוגמה מייצגת של האמנות הבודהיסטית מתקופת שילה. חלק ניכר מיצירות האמנות הללו מתארות את בודהה, ואחרות את הבּוֹדְהִיסַטְּוַות הקשורות אליו. הקברים המלכותיים על ההר נבנו בצורת תלי קבורה או בצורת רוגם, והם מחוזקים על ידי גושי אבן גדולים. בקברים אלו נטמנו מלכי שילה בין המאה ה-2 למאה ה-10, ועל פי אונסק"ו מדובר היה באתר הקבורה המועדף של מלכי שילה וחלק מהקברים כלל לא נמצאו עד היום. בשנת 591 החלו שליטי שילה לבצר את ההר, והמשיכו בעבודות אלו לאורך כל המאה ה-7 לספירה. על פי שרידי מבנים שהתגלו באתר הסיקו הארכאולוגים כי גובה סוללות הביצורים היה עד 2 מטרים. על ההר נמצא גם פביליון פ'אוסוקצ'ונג, הידוע גם כאבלון (סוג של שבלול), שהוא המבנה האחרון שנותר מהארמונות ששכנו על ההר. מקורו של כינוי הפביליון הוא בתעלת המים דמוית הקונכייה העוברת בו. הפביליון היה אתר הנופש המועדף על מלכי שילה באזור זה, אך יש לו גם היסטוריה עקובה מדם. בשנת 927 נערכה בו מסיבה, במהלכה נרצח קיונגי (אחד מאחרוני השליטים של שושלת שילה) על ידי קיונוון שהוא מייסד ממלכת פקצ'ה.
האתרים הידועים ביותר באזור וולסונג (תרגום מקוריאנית: ארמון הירח) הם שרידי הארמון המלכותי, בריכת אנאפצ'י, מצפה הכוכבים צ'אומסונגדי וחורשת קיירים. ארמון וולסונג זכה לשמו כיוון שנבנה בצורת ירח. הגנת הארמון התבססה על שלושה חפירים מלאכותיים ועל נחל נאמצ'און הזורם דרומית לארמון. הארמון הוקם בשלהי המאה ה-1 באתר שבו שכן קודם מתחם נסיכותי, ועבר שינויים רבים במאות השנים הבאות על ידי מלכי שילה. במחצית השנייה של המאה ה-7 נבנה בסמוך לוולסונג ארמון אימהיג'ון. במוקד גן הנוי של הארמון נמצא מאגר המים וולצ'י, שבמרכזו שוכן הר קדוש. הארמון ומאגר המים נחרבו במקביל לנפילת מלכי שילה. שרידי מאגר המים נוצלו על ידי בעלי חיים משוטטים כגון אווזים וברווזים. מצפה הכוכבים צ'אומסונגדי נבנה בערך באמצע המאה ה-7. מצפה הכוכבים מורכב ממבנה שהוקם מ-365 גושי גרניט המסודרים ב-30 שכבות, הניצב על משטח שנוצר על ידי 12 גושי אבן מלבניים. המצפה מתנשא לגובה 9.17 מטרים, והיקף בסיסו הוא 5.17 מטרים. המצפה נבנה בצורה דמוית חרוט על מנת להגביר את יציבותו. החלל הפנימי של המצפה ממולא באדמה ובאבנים עד לשכבת האבנים ה-12, ולאחר מכן יש קטע פתוח ללא קיר. תפקידו של המבנה כמצפה כוכבים הוסק מכך שהוא בנוי מ-365 אבנים כמספר ימות השנה, ו-12 פתחים המסמלים את 12 חודשי השנה ואת 12 המזלות בזודיאק.
פארק טומולי (טומולוס הוא רוגם בלועזית) מורכב משלוש קבוצות של קברים מלכותיים. רוב תלי הקבורה נבנו בצורת כיפה, וחלק בצורת דלעת או חצי ירח. ארונות המתים שנטמנו בקברים הללו עשויים משכבה כפולה של עץ, המצופה בחצץ. בקברים נטמנו גם אוצרות העשויים מחומרים כגון קרמיקה, זכוכית וזהב.
באזור הוואנגיונגסה שוכנות הריסותיהם של מקדש בעל אותו שם, וכן של מקדש פאנהוונגסה. מקדש הוואנגיונגסה נבנה בין 540 ל-576 לפי צו של המלך צ'יהאנג, ובזכות שטחו הגדול (72,500 מ"ר) היה לגדול ביותר בקוריאה. בשנת 645 נבנתה במקדש פגודה גדולת ממדים, שהתנשאה לגובה 80 מטרים. הפולשים ממונגוליה החריבו את מתחם המקדש כולו ב-1238. אף שהמתחם נותר בחורבנו, הוא אוכלס במאה ה-20 על ידי מאה משפחות, ואלו פונו ממנו רק ב-1976. בחפירות שנערכו במקדש נמצאו שרידים לשבע חצרות שבכל אחת מהן פגודה אחת ושלושה מבנים נוספים. בבדיקות שנערכו בשרידי הפגודה במקדש פאנהוונגסה, שנבנתה בשנת 634, נמצאו עדויות לכך שהיא התנשאה לגובה של שבע או תשע קומות. בכל אחת מפינות בסיס הפגודה הוצב פסל אבן של אריה. בכל אחת מקירות הקומה התחתונה של הפגודה יש פתח שנסגר על ידי זוג דלתות הזזה, ומעליהן תבליטים המתארים לוחמים ומלכים.
מוסקיטו (כטב"ם)
ה"מוסקיטו" נושא מצלמת וידאו זעירה ויכול לשדר את המידע בזמן אמת. הוא מסוגל לטוס באופן אוטונומי בעזרת GPS על-פי נתיב טיסה שהוגדר לו לפני המשימה, עם אפשרות התערבות של המפעיל במהלכה. קשר דו-כיווני בין ה"מוסקיטו" למפעילו נעשה באמצעות תקשורת רדיו בקו ראייה. ה"מוסקיטו" משוגר מהיד או בעזרת בנג'י ונוחת על גחונו. הוא מונע על ידי מנוע חשמלי קטן עם מדחף דו להבי מדגם B-013 מתוצרת בנטל אינדוסטריז.
פיתוח ה"מוסקיטו" החל ב-2001. טיסת הבכורה של ה"מוסקיטו 1" נערכה ב-1 בינואר 2003. משקל ההמראה המרבי של ה"מוסקיטו 1" הוא 250 גרם וזמן השהות שלו באוויר הוא עד 40 דקות. משקל ההמראה המרבי של הגרסה המתקדמת יותר של הכטב"ם, ה"מוסקיטו 1.5", הוכפל ל-500 גרם וזמן השהות שלו באוויר הוארך ל-60 דקות.
הכטב"ם הוכנס לשימוש בזרוע היבשה של צה"ל.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1999
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1999 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי מרכז הטניס הלאומי בפארק פלאשינג מדוז. כל המשחקים נערכו על משטח קשה. התחרויות התחילו ב-30 באוגוסט והסתיימו ב-12 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-119 מאז ייסודה.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1998 פטריק ראפטר הודח בסיבוב הראשון. אנדרה אגסי נפגש במשחק הגמר עם טוד מרטין  וניצח ב-5 מערכות.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1998 לינדזי דבנפורט הודחה בחצי הגמר. סרינה ויליאמס נפגשה במשחק הגמר עם לינדזי דבנפורט  וניצחה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מנצחי תחרות 1998 סנדון סטולי וסיריל סוק  השתתפו בתחרות אך עם פרטנרים אחרים. אלכס או'בריאן וסבסטיאן לארו  נפגשו במשחק הגמר עם מאהש בהופאטי ולאנדר פאיס  וניצחו בשתי מערכות.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן דירוג הזוגות החזקות:
מזוג מנצחות תחרות 1998 רק יאנה נובוטנה השתתפה בתחרות. סרינה ויליאמס וונוס ויליאמס נפגשו במשחק הגמר עם הזוג הלא מדורג צ'אנדה רובין  וסנדרין טסטי ( וניצחו ב-3 מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות צרפת הפתוחה.
ישראל בתחרות
אייל רן שיחק בתחרות זוגות גברים לצד דבין בואון והודח בסיבוב הראשון לאחר הפסד ב-3 מערכות.
אנה סמשנובה הודחה בסיבוב הראשון של תחרות נשים לאחר הפסד בשתי מערכות לאי סוגיאמה מיפן.
רבאצ'יזאוריים
רבאצ'יזאוריים (שם מדעי: Rebbachisauridae) היא משפחה של דינוזאורים ארוכי צוואר שהיו קרובים לדיפלודוקיים ולדיקראוזאוריים. הם חיו באפריקה, אירופה ואמריקה הדרומית בסוף היורה והקרטיקון.
דינוזאורים אלה היו בעלי לסתות רחבות ושיניים שטוחות שנמצאו בקדמת הפה ומבנם דמה לשואב אבק. הם השתמשו בשיניהם כדי לתלוש וללעוס עלים והיו מצוידים בסוללות שיניים בדומה להדרוזאוריים. הם היו קטנים יותר מהדיפלודוקיים והיו חסרים כמה חוליות בצווארם, כך שהם רעו בגובה נמוך יותר. למרות זאת גופם הזכיר מראה של דיפלודוקים.
דינוזאורים אלו חיו מסוף היורה עד לסוף הקרטיקון והם היו מאחרוני הזאורופודים לצד הטיטאנוזאורים הענקיים.
רובע המדינה
רובע המדינה (ערבית المدينة العتيقة, "אלמדינה אלעתיקה", מילולית: "העיר העתיקה") הוא רובע נפוץ בערי צפון אפריקה. המדינה בדרך כלל מוקפת חומה, ומכילה בתוכה סמטאות ומבוכים רבים. רובעי המדינה נבנו על ידי הערבים במאה ה-9. פירושה של המילה "מדינה" הוא פשוט "עיר" או "עיירה" בערבית המודרנית.
ברובע המדינה ישנם בדרך כלל מזרקות, ארמונות ומסגדים עתיקים. המונומנטים במדינה משומרים היטב משום חשיבותם התרבותית (וגם משום שהם מוקדי משיכה תירותיים).
בשל סמטאותיה הצרות, המדינה חופשית בדרך כלל מתנועת מכוניות, ובמקרים מסוימים אף מתנועות אופנועים או אופניים. הרחובות יכולים להיות באורך של פחות ממטר. במספר מדינות נעשה שימוש כדי להאט ולבלבל פולשים, בגלל רחובותיה הצרים והמפותלים.
דולר קנדי
הדולר הקנדי (באנגלית: Canadian dollar, בצרפתית: dollar Canadien) הוא המטבע של קנדה החל משנת 1858. הדולר הקנדי מחולק ל-100 סנטים קנדיים. הדולר הקנדי הוא מטבע בר המרה.
מטבעות ושטרות
מטבע הדולר הקנדי מורכב ממאה סנטים. המטבע הקטן ביותר הוא מטבע של סנט אחד. השטר הגדול ביותר בשימוש הוא שטר של מאה דולרים קנדיים.
מטבעות
מטבעות הנמצאות כיום בשימוש:
שטרות שאינם בשימוש
השטרות לא איבדו את שוויים, אלא שלא מודפסים עוד.
איסוזו פלורין
תאוצת "איסוזו פלורין" בין 0-100 קמ"ש היא 15.2 שניות (דגם מנוע 1,600 סמ"ק, תמסורת ידנית - 3 מהירויות שנת 1967).
ג'בארי ווקר
ג'בארי דומיניק ווקר (באנגלית: Jabari Dominic Walker; נולד ב-30 ביולי 2002) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בפורטלנד טרייל בלייזרס.
קריירה
ווקר נולד בוויצ'יטה, קנזס. אביו, סמאקי, נבחר בבחירה התשיעית של דראפט 1996 ב-NBA ושיחק בליגה כעשור.
ווקר בחר לשחק כדורסל עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קולורדו. ב-14 בינואר 2021 רשם 23 נקודות ו-11 ריבאונדים בניצחון 89–60 על קליפורניה. בפברואר הוא החמיץ שישה משחקים בשל פציעה ברגל. ב-20 במרץ 2021 ווקר קלע שיא עונתי של 24 נקודות, כשהוא קולע 5 מ-5 מטווח שלוש הנקודות, בניצחון 96–73 על ג'ורג'טאון. בשנתו הראשונה באוניברסיטה העמיד ממוצעים של 7.6 נקודות ו-4.3 ריבאונדים למשחק. ב-25 בינואר 2022 ווקר השווה שיא קריירה וקלע 24 נקודות בניצחון 82–78 על אורגון. בשנתו השנייה והאחרונה באוניברסיטה הוא העמיד ממוצעים של 14.6 נקודות ו-9.4 ריבאונדים למשחק. ב-30 במרץ 2022 הכריז כי יתמודד בדראפט 2022 ב-NBA.
בדראפט נבחר דייוויס בבחירה ה-57, אחת לפני האחרונה, על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס. הוא הצטרף לסגל הקבוצה לקראת טורניר ליגת הקיץ של ה-NBA, ובמשחק הבכורה שלו בטורניר קלע 11 נקודות והוסיף 7 ריבאונדים בהפסד 78–81 לדטרויט פיסטונס. ב-13 ביולי 2022 חתם על חוזה רוקי בקבוצה.
אירוס הסרגל
אִירוּס הַסַּרְגֵּל או אִירִיס הַסַּרְגֵּל (שם מדעי: Iris vartanii) הוא מין בסוג אירוס בתת-הסוג הרמודקטילואידס (Hermodactyloides).
מאפיינים
אירוס הסרגל אנדמי לארץ ישראל, וגדל בחבל הים תיכוני של הארץ באזורי ההרים שמצפון לבקעת באר שבע. קיימות אוכלוסיות רבות שלו בכרמל. הצמח מוגן על פי חוק.
תואר המין המדעי ניתן לו על שם פקרדוני קלוסט ורטן, רופא מיסיון מנצרת שגילה לראשונה את המין בשנת 1883. תואר המין העברי מתאר את צורת עליו הישרים.
תסמונת האישה המוכה
דבר שנוי במחלוקת הוא ההגנה שמוענקת בפני החוק לאדם שהיה קורבן להתעללות ממושכת קודם לכך שתקף, או הרג את אותו אדם שהתעלל בו, או נהג באלימות פיזית או מינית כלפי אחרים בפקודתו או בבקשתו של המתעלל.
בארצות הברית אין תמימות דעים במדע הרפואה באשר לכך שהתעללות מסוג זה סופה במצב נפשי החמור דיו כדי להגיע לקריטריון החוקי של אי-שפיות הדרוש תחת חוק McNaghten, האומר שהאדם שחווה התעללות לא היה מסוגל להבדיל בין טוב לרע ברגע ביצוע העברה.לעיתים משתמשים במושג "תסמונת האישה המוכה" גם במובן המאטפורי, כהתנהגות של קבוצה המבקשת להיכנע ולפייס את התוקפן באופן נואש.
עדר (פירושונים)
ראו גם
}}
יחסי אירלנד–דרום אפריקה
יחסי אירלנד–דרום אפריקה הם היחסים הדו-צדדיים בין אירלנד לדרום אפריקה.
רקע כללי
קיים קשר היסטורי דו-צדדי בין אירלנד לדרום אפריקה. שתי המדינות הקימו שגרירויות בשטחה של האחרת, בדבלין ופרטוריה. השגרירות בדרום אפריקה של אירלנד מפקחת גם על העניינים ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו וגם בזימבבואה.
נשיא דרום אפריקה, ג'ייקוב זומה אמר כי קיימים "יחסים מיוחדים" בין שתי המדינות. בשנת 2006 הייתה דרום אפריקה "שותפת הסחר ה-33 בגודלה באירלנד", ובשנת 2008 הסתכם הסחר בין שתי המדינות ביותר מ-500 מיליון אירו לשנה על פי RTÉ.
היסטוריה
המיסיונרים האיריים פעלו בדרום אפריקה עוד מלפני 1860.
פתיחת היחסים הדו-צדדיים על ידי שתי הממשלות בשנות ה-30 וה-40, לאחר ביקור ממלכתי מוצלח של ראש ממשלת דרום אפריקה ג'יי.בי. הרצוג בדבלין בשנת 1930. באותה תקופה, הקשרים בין שתי "הדומיניונים חסרי המנוחה" היו לבביים במיוחד, והתבססו גם על הזדהות לאומית קדומה יותר עם מטרת הבורים במלחמת הבורים השנייה בשנים 1899–1902, אך חששות מפני העלויות מנעו חילופי נציבים עליונים. אף על פי כן, התקיימו ביקורים פרטיים קבועים של הנציבים הגבוהים של דרום אפריקה בלונדון, ובמיוחד צ'ארלס טה ווטר בשנות ה-30 של המאה ה-20, וד"ר א. ל. גייר, שהיה אורח של הטאואש אמון דה ואלרה בשנת 1952. שיקולים כלכליים גרידא מנעו חילופי שגרירים הדדיים, בשנות ה-60 מנעה עמדה עקרונית של אירלנד נגד האפרטהייד שדרוג כזה של היחסים. כתוצאה מכך אירלנד הייתה המדינה היחידה באיחוד האירופי שלא קיימה יחסים דיפלומטיים מלאים עם דרום אפריקה עד 1993. סוכם על חילופי שגרירים עם ממשל דה קלרק לקראת סיום האפרטהייד, למרות מחאות קולניות של התנועה האירית נגד האפרטהייד, בהובלתם של קאדר ולואיז אסמל. השגרירות האירית נפתחה בפרטוריה בשנת 1994.
מראשית שנות ה-60 אירלנד התנגדה נחרצות לאפרטהייד בדרום אפריקה. נלסון מנדלה הדרום אפריקני, זכה ליקיר העיר דבלין בשנת 1988 בזמן שהיה אסיר פוליטי; הוא גבה את הפרס עם שחרורו בשנת 1990. קשרים דיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1994.
קריאולופוזאורוס
קריאולופוזאורוס (שם מדעי: Cryolophosaurus) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הדילופוזאוריים שחי בתור היורה לפני 194-188 מיליון שנה. בסוג זה היה מין אחד - Cryolophosaurus ellioti.
מאפיינים
דינוזאור זה ידוע בעיקר בגלל שנמצא באנטארקטיקה, בהר קירקפטריק שבקרחון בירדמור, ליד ההרים הטראנס-אנטארקטיים. הוא קיבל את שמו ב-1994 ופירושו: "לטאת הציצה הקפואה", עקב מקום הימצאותה. לצידו התגלו מאובנים של האנטארקטופלטה.
זה היה דינוזאור גדול וכנראה הטורף הגדול ביותר באנטארקטיקה. הוא הגיע לאורך 6.5 מטר ולמשקל 460 ק"ג והיה טורף דו-רגלי בעל לסתות חזקות. מבנה הגולגולת הזכיר מאוד דינוזאורים דילופוזאוריים כך שהוא שויך לקבוצה. עם זאת היו כמה הבדלים בינו לדינוזאורים כמו הדילופוזאורוס: לעומת הגולגולת בעלת הקסדה של הדילופוזאורוס, הוא הכיל רק עצם בולטת שטוחה בקדמת הגולגולת שהזכירה מסרק. גם מבנה המוח היה מעט שונה מהדילופוזאורוס.
כמה חוקרים מעריכים שהוא היה קרוב יותר לקבוצת הטטנורים המאוחרים יותר וייתכן שהיה מאבותיו של האבליזאוריים.
משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה
משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה הוא משרד ממשלתי אשר אחראי על קידום המדע והמו"פ (מחקר ופיתוח) בישראל, קביעת מדיניות בנושא זה ומתן ייעוץ בתחום כוח אדם מחקרי ומדעי לממשלה ולכפופיה. כמו כן, אחראי המשרד על רשות החדשנות, סוכנות החלל הישראלית ועל קשרי המדע הבינלאומיים של ישראל.
יחסי אירלנד–דרום אפריקה
היסטוריה
בנובמבר 2003 הבטיח בריאן קואן, בעודו מסייר באפריקה כשר לענייני חוץ של אירלנד, לנשיא דרום אפריקה, תאבו מבקי, כי אירלנד תדגיש את הבעיות האפריקניות כאשר תעלה לנשיאות המועצה של האיחוד האירופי בינואר 2004.
משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה
המשרד משקיע במחקר ופיתוח באמצעות מענקי מחקר, מלגות והקמת מרכזי ידע על פי תחומי העדיפות הלאומית הנקבעים מדי שנה על ידי המדען הראשי של המשרד.
יחסי אירלנד–דרום אפריקה
היסטוריה
סגן נשיא דרום אפריקה פומזיל מלבו-נגוקוקה ושרים רבים אחרים של ממשלת דרום אפריקה פגשו את נשיא אירלנד מארי מקאליס, הטאואיש ברטי אהרן ובכירים איריים אחרים בדבלין בנובמבר 2006. הם באו לבחון את הפריחה הכלכלית של אירלנד, הנמר הקלטי.
משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה
המשרד הוקם בשנת 1982, ומאז עברו שמו ותחומי אחריותו גלגולים אחדים. עם הקמת המשרד עמד בראשו הפיזיקאי זוכה פרס ישראל, יובל נאמן, מטעם מפלגת התחייה. מרבית השרים שעמדו בראש המשרד היו ללא ניסיון בתחום המדעי או הטכנולוגי.
יחסי אירלנד–דרום אפריקה
היסטוריה
מייקל מרטין הוביל משלחת סחר לדרום אפריקה בספטמבר 2006, שחתמה שם על חוזים.
משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה
היסטוריה
בנימין נתניהו שהקים את הממשלה ה-27 שב והפריד את תיק התרבות מהמשרד ושמו שונה ל"משרד המדע והטכנולוגיה".
יחסי אירלנד–דרום אפריקה
סיוע
התוכנית לסיוע אירי עבור דרום אפריקה הוקמה על ידי ממשלת אירלנד בשנת 1994.
משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה
היסטוריה
עם הקמתה של ממשלת ברק, בשנת 1999 שונה שם המשרד ל"משרד המדע, התרבות והספורט" וצורפו אליו תיקי התרבות והספורט, השר שכיהן במשרד היה מתן וילנאי.
בשנת 2003 הפריד אריאל שרון מהמשרד את תיקי התרבות והספורט ושם המשרד שונה ל"משרד המדע והטכנולוגיה".
במסגרת הקמת הממשלה ה-31 הופרדו תיקי התרבות והספורט מתיק החינוך, והועברו למשרד המדע והטכנולוגיה. בממשלה זו כיהן אופיר פינס-פז כשר המדע התרבות והספורט, עד להתפטרותו עקב הצטרפות סיעת ישראל ביתנו לקואליציה. לאחר מכן שימשה יולי תמיר כממלאת מקום שר המדע התרבות והספורט, ואחריה מונה לתפקיד ראלב מג'אדלה.
בעקבות ההסכמים הקואליציוניים שנחתמו לקראת הקמת הממשלה ה-32 הופרדו הסמכויות בתחום התרבות והספורט ממשרד המדע, והוקם משרד חדש, משרד התרבות והספורט, בראשות השרה לימור לבנת. בראש משרד המדע והטכנולוגיה הועמד השר דניאל הרשקוביץ, ראש מפלגת "הבית היהודי", שהיה פרופסור למתמטיקה בטכניון בטרם הצטרף לפוליטיקה.
בממשלה ה-33 שונה שם המשרד למשרד המדע, הטכנולוגיה והחלל, ובראשו עמד השר יעקב פרי. בתחילתה של הממשלה ה-34, עמד בראש המשרד דני דנון עד שמונה לשגריר ישראל באו"ם, במהלך כהונתה של הממשלה ה-34, בעת שבראש המשרד עמד השר אופיר אקוניס, הוחזר שם המשרד לשם משרד המדע והטכנולוגיה.
במהלך כהונת ממשלת ישראל השלושים ושש, ב־3 באוגוסט 2021, שונה שם המשרד למשרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה, וכן הועברה "רשות החדשנות" ממשרד הכלכלה, לפיקוח המשרד. בראש המשרד עמדה השרה אורית פרקש-הכהן.
בממשלת ישראל השלושים ושבע, אופיר אקוניס שב לכהן כשר במשרד זה.
יעדי המשרד
יעדי המשרד המוצהרים הם:
מועצות, תוכניות וגופים באחריות המשרד
במסגרת המשרד פועלים המועצה לקידום נשים במדע ובטכנולוגיה, תוכנית התשתיות הלאומיות, המועצה הלאומית למחקר ופיתוח אזרחי, סוכנות החלל הישראלית, ומרכזי מחקר ופיתוח אזוריים. וכן פועלת "רשות החדשנות" כרשות סטטוטורית, הנמצאת תחת הפיקוח של המשרד.
תמיכה במחקר ופיתוח
אחד הנדבכים העיקריים של משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה הוא קידום פעילות המו"פ בישראל. במסגרת זו המשרד מוביל את התוכנית הלאומית לפיתוח תשתיות מדעיות וטכנולוגיות בישראל. המטרות העיקריות של התוכנית הן מיצוי כוח האדם המקצועי והפוטנציאל הכלכלי הטמון בתחומי המדע והטכנולוגיה שבהם לישראל יתרון יחסי.
במסגרת התוכנית, משקיע המשרד במחקרים בתחומי עדיפות לאומית מתוך ראייה אסטרטגית כוללת של צורכי המשק לטווח הבינוני והארוך. יותר מ-80% מתקציב המשרד מופנה למימון מחקרים באקדמיה ובמכוני המחקר ולטיפוח תשתיות מדע אנושיות ופיזיות.
מרכזי מחקר ופיתוח אזוריים
המרכזים פועלים תחת חסות מוסד להשכלה גבוהה. המרכזים הקיימים היום הם : אגודת הגליל, אזורי המשולש, אזורי יהודה, מרכז מדע ים המלח, המכון לחקר הגולן, מרכז ידע גליל עליון, מרכז מדע רמון ומרכז מו"פ אזורי השומרון ובקעת הירדן שממוקם באוניברסיטת אריאל בשומרון. תנאי להקמת מרכז הוא היותו לפחות במרחק של 20 ק"מ לפחות מאחת מארבע הערים הגדולות.
התמיכות למחקרים ניתנות על בסיס עקרונות התמיכה לשם קידום המדע והטכנולוגיה בישראל. בין השאר ניתנת תשומת לב לביסוסו, העמקתו של המחקר המדעי התשתיתי, כולל באזורי הפריפריה של המדינה וכן העלאת מודעות הציבור לנושאי המדע.
קשרי חוץ מדעיים
המשרד פועל מתוך תפיסה שכדי לשמור על רמה גבוהה במחקר מדעי דרוש טיפוח מערך איתן של קשרי חוץ מדעיים. נחיצות טיפוח קשרים מדעיים בין מדינות גוברת על רקע התחזקותה של הגלובליזציה של המדע וההתפתחויות המהירות במדע.
המשרד פועל בשלושה מישורים לטיפוח קשרי החוץ המדעיים:
מקדש האינסה
מקדש האינסה (בקוריאנית: 해인사, 海印寺, מקדש מודרת האוקיינוס) הוא מקדש ראשי במסדר ג'וגייה של הבודהיזם הקוריאני בהרי גאיה, השוכנים במחוז דרום גייאונגסאנג שבקוריאה הדרומית. האינסה ידוע כמקום משכנו של הטריפיטאקה קוריאנה, שהוא אוסף כל הכתבים הבודהיסטיים שנחרטו על פני 81,350 לוחות דפוס מעץ, ונמצאים בו מאז 1398. המקדש הוא אחד משלושת מקדשי התכשיט של קוריאה, והוא מייצג את הדהרמה. המקדש פעיל גם כיום, וב-1995 הוא הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה
בניית המקדש החלה בשנת 802. על פי האגדה המתייחסת לייסוד המקדש שני נזירים קוריאנים בשם סאניונג ואייג'אונג חזרו מסין וריפאו את מחלתה של אשת המלך אג'אנג. המלך היה אסיר תודה לבודהה על רחמיו, וכהוקרה ציווה לבנות את האינסה. לפי עדותו של צ'ו צ'י-וון משנת 900 הנזירים הללו זכו לתמיכתה של המלכה האלמנה, שהמירה את דתה לבודהיזם וסייעה לבנות את המקדש. מתחם המקדש שופץ וחודש במאה ה-10, 1488, 1622 ו-1644. המקדש נחרב בשריפה שהתחוללה בו ב-1817, ונבנה מחדש כעבור שנה. במהלך עבודות חידוש שנערכו במקדש ב-1964 התגלה חלוק מלכותי של המלך גוואנגהיגאן, שהיה אחראי לעבודות החידוש של 1622.
תיאור
המבנה העיקרי הוא חדרי האחסון של הטריפיטאקה קוריאנה, והם נמצאים במפלס מוגבה בהשוואה לאולם הראשי ולשלושים המבנים האחרים של המקדש. חדרי האחסון פזורים על פני ארבעה בניינים שנבנו בצורת מלבן. גודלם של שני הבניינים הגדולים יותר הוא 27 מטר אורך על פני 3.6 מטר רוחב, והם ידועים בשמות סודאראג'אנג ופופפוג'ון. מידותיהם של שני המבנים הקטנים יותר הן 3.6 על 1.8 מטרים. כל המבנים נבנו על פני משטח גרניט במורד ההר שעליו שוכן המקדש. קירות המבנים עשויות מעמודים שתומכים בגג פשוט עשוי מאריחים, וצורתם מאפיינת את המקובל באדריכלות העץ הקדומה של שושלת ג'וסאון.
המבנים תוכננו באופן שמגדיל את האוורור, מקטין את הלחות, שומר על טמפרטורה אופטימלית הדרושה לצורך שימור ספרי העץ, ומאפשר גישה נוחה לכל הספרים. אוורור המבנים הושג באמצעות חלונות המשובצים במרחקים שווים לאורך קירות, אך גודלם משתנה על מנת לאפשר זרימת אוויר טובה יותר דרך חלל המבנים. החלונות הקטנים ממוקמים בסמוך לאדמה שמאחורי המבנים, כך שהאוויר הטרי הנכנס מהחלונות הגדולים עובר קודם כל לידם, מונע הצטברות של לחות ועובש, ולאחר מכן יוצא דרך החלונות שבקיר הנגדי. רצפת המבנים עשויה משכבת פחם נקבובית שמעליה אדמה, דבר המסייע בוויסות הלחות והטמפרטורה. גג המבנים משופע וקורות העץ היוצרות את מסגרתו חשופות, דבר המסייע באספקת אוויר חופשי נוסף וצל. ספרי העץ ממוקמים בחמש קומות של מדפים. מידותיו של כל ספר הן 3 סנטימטרים לרוחב, 70 סנטימטרים לאורך, ו-24 סנטימטרים לגובה. על כל צד של דפי הספרים חקוקות כ-320 אותיות בכתב סיני, והן מסודרות ב-23 שורות שבכל אחת מהן 14 אותיות סיניות.
אפולו (חללית)
החללית אפולו (באנגלית: Apollo) הייתה החללית שנבנתה במסגרת תוכנית אפולו ויועדה להביא את האדם הראשון אל הירח ולהחזירו אל כדור הארץ. החללית הייתה מורכבת מחמישה חלקים מרכזיים (מלמעלה למטה): מערכת מילוט, תא הפיקוד, תא השירות ורכב הנחיתה על הירח שהוכנס לתוך מתאם החללית הירחית. החללית שוגרה לחלל על גבי משגר סטורן IB בשמונה משימות סביב כדור הארץ ועל גבי משגר סטורן 5 בשלוש משימות סביב כדור הארץ ושמונה משימות אל הירח.
החללית עוצבה לפי שיטת המפגש במסלול סביב הירח: שתי חלליות (רכב הנחיתה על הירח ותאי הפיקוד והשירות) שמעוגנים אחד אל השני ומוכנסים למסלול סביב הירח. חללית אחת נשארת במסלול סביב הירח (תאי הפיקוד והשירות) וחללית אחת נוחתת על הירח (רכב הנחיתה) ולאחר מכן ממריאה ממנו ומתחברת חזרה אל החללית שבמסלול שמחזירה את האסטרונאוטים אל כדור הארץ.
תא הפיקוד (CM)
תא הפיקוד של החללית אפולו היה תא הבקרה של החללית, תא המגורים של שלושת האסטרונאוטים ותא החדירה לכדור הארץ. בתוך התא היה לחץ אוויר שאפשר לאסטרונאוטים לשהות בתוכו ללא חליפות חלל. התא הכיל את כיסאות האסטרונאוטים, פאנל בקרה ושליטה, מערכות הנחיה אופטיות ואלקטרוניות, מערכות קשר, מערכות חשמל וכל מערכת אחרת שנדרשה לקיום חיים. לתא הפיקוד היו חמישה חלונות ושתי כניסות. כניסה אחת בראש התא שאיפשרה מעבר בין התא לבין רכב הנחיתה על הירח ש"עגן" בצמוד לו ופתח צידי שממנו נכנסו ויצאו האסטרונאוטים כשהיו בכדור הארץ. לתא היו גם מגיני חום שהתפוררו בחדירה לאטמוספירה ושלושה מצנחים שהאטו את התא בחזרה לכדור הארץ.
תא השירות (SM)
תא השירות היה התא שהכיל את מכלי הדלק, מערכות חשמל, מערכות קשר, מערכות חימום וקירור, מימן, חמצן, ומנוע מרכזי. במשימות אפולו 15, אפולו 16 ואפולו 17, תא השירות הכיל גם חבילת מחקר מדעית, מצלמות מיפוי ולוויין קטן לחקר הירח ששוחרר במהלך המשימה.
המנוע והדלק תפסו חלק גדול מאוד של תא השירות. המנוע, שניתן להדלקה וכיבוי חוזרים, הכניס והוציא את החללית ממסלול סביב הירח ושימש גם לתיקוני מסלול בדרך אל הירח ובחזרה ממנו.
תא השירות נשאר מחובר אל תא הפיקוד במשך כל המשימה. הוא הושלך מתא הפיקוד רק לפני החדירה לאטמוספירה, במהלכה הוא נשרף.
רכב הנחיתה על הירח (LM)
רכב הנחיתה על הירח היה חלק החללית שנחת על הירח כשבתוכו שני אסטרונאוטים. בהמשך הוא גם החזיר אותם אל תא הפיקוד והשירות שנשארו במסלול סביב הירח כשבתוכם האסטרונאוט השלישי. רכב הנחיתה היה למעשה "ספינת החלל" הראשונה מפני שהוא הרכב היחיד שתוכנן לנוע אך ורק בחלל החיצון. הוא היה מורכב משני חלקים מרכזיים, חלק הנחיתה על הירח וחלק ההמראה מן הירח. הרכב סיפק מערכות קיום חיים לשני האסטרונאוטים ששהו בו למשך ארבעה עד חמישה ימים. רכב הנחיתה תוכנן ויוצר על ידי חברת גראמן תחת אחריותו של טום קלי.
אלחוטן אוויר
אלחוטן אוויר היה איש צוות מטוס שהיה אחראי על תפעול מכשירי קשר במטוס.
אפולו (חללית)
רכב הנחיתה על הירח (LM)
חלק הנחיתה על הירח כלל את כני הנחיתה, רדאר נחיתה, מנועים רקטיים לנחיתה ודלק עבור מנועים אלו. היו בו גם מספר מדורי אחסון בהם אוחסנו מכשירים שהוצבו על הירח על ידי האסטרונאוטים כחלק ממשימתם. במדורי אחסון אלו אוחסן גם רכב הירח במשימות אפולו 15, 16 ו-17. על חלק הנחיתה הוצבו גם מצלמות וציוד נוסף ששימש את האסטרונאוטים במשימתם.
חלק ההמראה מן הירח כלל את תא הצוות בו שהו האסטרונאוטים במהלך הנחיתה, ההמראה ובזמן השהיה על הירח, פאנל שליטה ובקרה, פתח עליון (שממנו עברו אל ומתא הפיקוד), פתח צידי (ממנו יצאו ונכנסו מן הירח), מערכות הנחיה אופטיות ואלקטרוניות, מערכות קשר, אספקת חמצן לדרך חזרה מן הירח אל תא הפיקוד, מנועים רקטיים להמראה מן הירח ודלק עבור מנועים אלו.
רכב הנחיתה במשימת אפולו 11 כונה בקשר "עיט" על שם הציפור עיטם לבן-ראש . שם זה הפך להיות מזוהה בציבור הרחב עם רכבי הנחיתה, למרות שלכל רכב נחיתה ניתן שם שונה.
מערכת המילוט (LES)
מטרת מערכת המילוט היא למשוך את תא הפיקוד בו נמצא הצוות ממשגר הסטורן 5 במקרה ויש צורך לבטל את המשימה. הצורך לבטל את המשימה מגיע כאשר יש מקרה חרום של אש בכן השיגור או שהטיל מתפוצץ או סוטה ממסלולו.
המערכת ניתנה להפעלה אוטומטית או ידנית והייתה מתוכננת להדליק מנוע דלק מוצק שהיה מסיט את תא הפיקוד מדרכו של המשגר. לאחר הפעלת המנוע והרחקת תא הפיקוד מהמשגר, המנוע היה כבה ומצנחי תא הפיקוד נפתחים. במקרה ומערכת המילוט הייתה מופעלת על כן השיגור, המערכת הייתה מביאה את תא הפיקוד לגובה מספק לפתיחת המצנחים.
מתאם החללית הירחית (SLA)
מתאם החללית הירחית היה מבנה חרוטי שהוצב בראש טיל הסטורן. בתוכו הוצב רכב הנחיתה הירחי ומעליו הוצבו תאי השרות והפיקוד. המתאם הגן על רכב הנחיתה הירחי ועל מנוע תא השרות במהלך השיגור. הוא הורכב מ-4 לוחות נפרדים כך שבעת השלכתו הם נפתחו כפרח.
אלחוטן אוויר
עם התפתחות התחבורה הימית והאווירית בתחילת המאה ה-20, התעורר גם הצורך בקיום קשר ארוך טווח למרכזי שליטה הן בכלי השיט והן במטוסים. למטרה זו שימשו אנשים בתפקיד "מפעיל רדיו" או "קצין רדיו" (בכלי שיט). אנשי מקצוע אלו הוכשרו במיוחד לתפקידם ועברו מבחני תקשורת ואלקטרוניקה סטנדרטיים על מנת לקבל רישיון.
בתחום התעופה האזרחית בוטל התפקיד בשנת 1960. תפעול מערכות הקשר במטוסים הועבר לתחום אחריותו של הנווט.
בחיל האוויר הישראלי
כאשר הוקם חיל האוויר הישראלי שירתו בו אלחוטני אוויר בעלי ניסיון אותו רכשו בצבאות זרים, ביניהם גם אלחוטני אוויר שלחמו במלחמת העולם השנייה.
במהלך השנים הוכשרו בחיל האוויר עשרות בודדות של בעלי מקצוע זה. ההכשרה המקצועית לתפקיד ארכה כשנתיים והתקיימה בבית הספר לטיסה, במסגרת טייסת נמ"א (נווטים, מקלענים\מטילנים, אלחוטנים). בסיום הקורס קיבלו החניכים דרגת סג"ם וכנפי טיסה שבמרכזן - ברק. אלחוטן אוויר או אלחוטן מוטס, היה מקצוע של אנשי צוות אוויר.
באחראיות האלחוטן היה לשמור על קשר רדיו ארוך טווח עם מפקדות הקרקע, קיום קשר באנגלית וצרפתית עם פקחי הטיסה, קליטת תשדורות מורס של תחזיות מטאורולוגיות מתחנות הקרקע וניהול תקשורת מצוקה בערוץ הבינלאומי הן באותות מורס והן בדיבור.
בחיל האוויר, אלחוטני אוויר שירתו במערך התובלה וטסו על מטוסי B-17 פליינג פורטרס, דקוטה, נורד, קטלינה, אנסון וסטרטוקרוזר.
עמדת האלחוטן הייתה ממוקמת לרוב מאחורי הטייסים וכללה מקלט-משדר (מקמ"ש) לתחום התדרים הגבוהים (HF), שליטה על אנטנה נגררת בזנב המטוס (שהופעלה בעת הצורך), הפעלת פנס אלדיס בראדום (זרקור ששימש לקשר עין עם מגדל הפיקוח בהיעדר קשר רדיו) וציוד רזרבי.
התפקיד בוטל בחיל האוויר בשנת 1972, כאשר החל השימוש בטכנולוגיות תקשורת מתקדמות יותר. לאחר מכן חלק מאלחוטני אוויר עברו הסבה לנווטים.
בואינג 377 סטרטוקרוזר
בואינג 377 סטרטוקרוזר הוא מטוס נוסעים דו-קומתי צר-גוף ארבע-מנועי, מתוצרת חברת בואינג. במקור היה הסטרטוקרוזר גרסת נוסעים מסחרית למטוס התובלה הצבאי C-97 סטרטופרייטר (C-97 Stratofreighter), שבעצמו היה גרסת תובלה של המפציץ B-50 סופרפורטרס (B-50 Superfortress) שהוא הוה שדרוג של ה-B-29 סופרפורטרס. הטיסה הראשונה של הסטרטוקרוזר הייתה ב-8 ביולי 1947.
המטוס נקרא בחיל האוויר הישראלי בשם "ענק" או בקיצור "סטרטו". בשימוש חיל האוויר היו שלוש גרסאות של המטוס: ה"סטרטוקרוזר" האזרחי, ה- "C-97 סטרטופרייטר" הצבאי (שנקרא גם בואינג 367), וגרסת כלאיים מתוצרת תעשייה האווירית שבה הותקנה והותאמה מערכת זנב ודלתות אחוריות של ה-C-97 הצבאי במטוסי "סטרטו" בגרסת נוסעים אזרחית.
בחיל האוויר הישראלי
מטוסי הסטרטוקרוזר נרכשו מעודפי ציוד וחלפים של חיל האוויר האמריקני. המיזם היה משותף לתעשייה האווירית ולחיל האוויר. ב-1964 הוטסו לארץ חמשת מטוסי ה"סטרטו" הראשונים, אשר שמשו קודם לכן כמטוסי נוסעים בחברת פאן אם. בתחילה שירתו המטוסים במסגרת גף טיסה צבאי (כשלוחה של טייסת 103), ונתנו מענה לטיסות ארוכות טווח של חיל האוויר, להטסת נוסעים וציוד מחו"ל. ב-1 ביולי 1964, הפך הגף לטייסת 120 שכללה בתחילה, את חמשת מטוסי ה"סטרטו" וזוג מטוסי דקוטה.
באותה תקופה היה איסור של הקונגרס האמריקאי על מכירת מטוסים לחיל האוויר, ובין השאר נאסרה מכירת הרקולסים למערך מטוסי התובלה של החיל. הסטרטוקרוזר מילא את הצורך של חיל האוויר במטוס תובלה גדול יותר מהנורד והדקוטה. הוא נרכש לאחר שכשל הניסיון לקנות מטוסי הרקולס. בחלק מהמטוסים בוצעו שינויים, על מנת לאפשר הצנחת אפסניה, נגמ"שים קלים ועוד.
בשנים 1964–1966 השתתפו מטוסי "סטרטו" במבצעי "רוטב" ו"דורבן" - הצנחת כלי נשק וציוד אחר למורדים המלוכניים התימניים, שנלחמו נגד צבא מצרים בתקופת מלחמת האזרחים בתימן.
ב-1966 ביצע מטוס "סטרטו" (שכינויו היה "מצדה"), טיסה ארוכה בין מדינות אפריקה, והוביל את פמליית ראש הממשלה דאז, לוי אשכול, בסיור של מספר שבועות ברחבי היבשת. המטוסים ביקרו ביבשת אפריקה לא אחת, וחזרו ממנה עם חיילים אתיופים שהגיעו לישראל להשתתף בקורס צניחה.