cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יוסף שאול נתנזון
ביוגרפיה
בשנת ה'תרי"ז (1857) התמנה כרבהּ של למברג, ובמהרה נודע כאחד מגדולי ההלכה שבדורו, עקב ידיעותיו הרחבות בתלמוד וספרי הפוסקים. כרב עסק גם במעשי צדקה וחסד, וייסד בית תבשיל בעירו, שבו נהג לאכול מדי פעם עם העניים. הוא לא לקח משכורת מהקהילה עבור משרת הרב, מאחר שהיה לו הון פרטי משלו ממנו התפרנס.
בשנת תרי"ח בחן מכונה להכנת מצות מכונה ונתן לה הכשר. בעקבות זאת פרסמו כנגדו כתבי פלסתר בטענה שהוא גרם לציבור לאכול חמץ בחג הפסח.
בשנת תרי"ג עסק בפרשיית תקיפות מיניות שביצע מלמד בשנים מתלמידיו הקטנים. תשובתו שדרשה בתוקף להעבירו מתפקידו למרות העדר שני עדים כשרים על המקרים, נחשבת מאבני היסוד של העיסוק ההלכתי בנושא קבלת עדות על תקיפות מיניות מצעירים ומנשים.
הרב נתנזון כתב חיבורים רבים, חלקם עם גיסו, הרב מרדכי זאב הלוי איטינגא, שיחסיהם עלו על שרטון בפולמוס מצות מכונה. ספרם "מפרשי הים" על ספר "ים התלמוד" קיבל הסכמות מהרב מרדכי בנט ומהרב משה סופר (החת"ם סופר). סדרת תשובותיו בשם "שואל ומשיב", המורכבת משישה כרכים עבי כרס, נודעת כחיבור בעל סמכות הלכתית חשובה. באחת מתשובותיו התיר להשתמש בשעון שמדליק נר באופן אוטומטי בשבת ותשובה זאת מהווה בסיס לשימוש בשעון שבת.
חיבר ספרים גם על התנ"ך, השולחן ערוך והמשנה. כתב כשלוש מאות הסכמות לספרים שונים בדורו.
אף על פי שלא השתייך לתנועת החסידות, היה ביחסים טובים עם ראשי החסידות ואף נתן הסכמה לספרים חסידיים, כמו "שער היחוד והאמונה" של רבי אהרן מסטרשלה.
הרב נתנזון נפטר בליל יום חמישי כ"ז באדר א' ה'תרל"ה, 3 במרץ 1875, ולא השאיר אחריו צאצאים.
מספריו
הגהות ממנו נדפסו לספרים רבים, כפתור ופרח, סדר הדורות
ג'ואן אי ביירן
'''ג'ואן אי. בירן או ג'ב''' (נולדה ב-13 ביולי 1944 בוושינגטון די. סי.) היא צלמת ויוצרת קולנוע פמיניסטית אמריקאית, המתעדת את חייהם של להט"בים בהקשרים הנעים על הטווח שבין שירותי בריאות וסיוע בסופות הוריקן לבין מוזיקת נשים והתנגדות לגזענות. עבור דיוקנאות שצילמה, היא עודדה את הדוגמניותים לפעול כ"מוזה" שלה, ולא כ"נושא". בירן הייתה חברה ב-The Furies Collective, קומונה לסבית בעלת קיום קצר אך רב השפעה.
פילמוגרפיה
הסרטים של ג'אב כוללים את No Secret Anymore: The Times of Del Martin ו-Phyllis Lyon ; הסרת המחסומים, משמשת להכשרת ספקי שירותי בריאות לשיפור השירות ללקוחות לסביות; נשים מתארגנות!; וסולידריות, לא צדקה על מאמצי הסיוע בניו אורלינס בעקבות הוריקן קתרינה. סרטים בולטים נוספים כללו רופאים לסביות על תרגול, מטופלים וכוח ולמען האהבה והחיים: מצעד 1987 על וושינגטון לזכויות לסביות והומואים. הסרט הראשון עדיין מוקרן בבתי ספר לרפואה ברחבי הארץ והאחרון שודר בטלוויזיה הציבורית.
בירן הפיקה וכתבה את A Simple Matter of Justice, שתיעד את המצעד בוושינגטון ב-1993 למען שוויון זכויות ושחרור לסביות, הומואים ובי. הסרט בן השעה זכה לשבחים רבים ונבחר ל"הסרטון הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים Reel Affirmations בוושינגטון הבירה. כדי להפיק את היצירה הזו, ג'אב הקימה שידור חי של שש מצלמות שמשדר בו זמנית קטעים על מסכי ג'מבו הממוקמים בקניון הלאומי וברחבי העולם.
קריירה מוקדמת: הפיוריז וצילום
ג'אב למדה בקולג' מאונט הוליוק בדרום האדלי, מסצ'וסטס, שם קיבלה תואר ראשון במדעי המדינה ב-1966. מאוחר יותר היא קיבלה תואר שני בתקשורת באמריקן יוניברסיטי בוושינגטון הבירה לאחר שלוש שנים של לימודי דוקטורט באוניברסיטת אוקספורד, חזרה בירן הביתה לאמריקה. תוך כדי עבודה בחנות מצלמות ובעיתון בעיר קטנה, החלה בירן ללמד את עצמה כישורי צילום שהניחו את הבסיס לקריירה העתידית שלה.
בשנות ה-20 המוקדמות לחייה, בירן ואחרות, כולל ריטה מיי בראון ושרלוט באנץ', הקימו את קולקטיב פיורי, ניסוי רדיקלי בהתארגנות בדלנית פמיניסטית לסבית. למרות שהקולקטיב החזיק מעמד רק כ-18 חודשים, הייתה לו השפעה עמוקה על המחשבה הלסבית באמצעות העיתון שלו, The Furies, ופרסומים אחרים.
בקולקטיב החלה ג'אב לפתח את כישוריה בצילום. כפי שהיא הצהירה, "הייתי צריכה לראות תמונות של לסביות." בשנות ה-70 סיירה בירן בארצות הברית, וצילמה לסביות באירועי נשים, החל מפסטיבל המוזיקה של מישיגן וומינ'ס, הפגנות נגד קו קלוקס קלאן, סדנאות כתיבה, אירועי ספורט, קהילות לסביות-בדלניות ומצעדי גאווה הומו-לסביים. "בכל מקום שבו התאספו לסביות, איפה שאוכל לצלם, הייתי שם." החל משנת 1979 סיירה ג'אב בארצות הברית והציגה את מצגת השקופיות שלה "תמונות לסביות בצילום, 1850 עד היום", הידועה גם בשם "מופע הדייק", בפני קהלים שהורכבו מנשים בלבד. הספרים שלה Eye to Eye: Portraits of Lesbians (1979) ו - Maing a Way: Lesbians Out Front (1987) ייצרו נראות פורצת דרך לחייהם של לסביות.
הספר הראשון של ג'אב נקרא Eye to Eye: Portraits of Lesbians (1979) והוא נחשב ליצירה מהפכנית לתקופתה. הספר הציג את אוסף התמונות של ג'אב, שצילמה לסביות מרקעים וגילאים שונים בארצות הברית, שחיות את חיי היומיום שלהן. הצילומים שנכללו בספר היו של לסביות בבתיהם מחובקת זו את זו, מקימות משפחה יחד ומראות שהן מאוהבות. לצד התמונות, ג'אב כללה את שמותיהם ואת סיפוריהם האישיים.
החזון של ג'ב היה שהספר ישנה את האופן שבו החברה רואה לסביות ויאפשר ללסביות לראות את עצמן מיוצגות בספר. פרסום ספרה סייע במהפכה של התנועה הלסבית שהתרחשה בשנות ה-70 וה-80 ואיפשרה לה לנסוע לחנויות ספרים שמכרו את עבודתה ואף לאוניברסיטאות שביקשו להציג מצגות על ספרה ולתאר את כתיבתה וצילומיה כצלמת פמיניסטית לסבית.
בשנת 1997, אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון הציגה תערוכה רטרוספקטיבית של עבודתו של JEB, Queerly Visible: 1971–1991, שסיירה מאוחר יותר ברחבי המדינה. בשנת 2011, מוזיאון לסלי-לוהמן לאמנות הומוסקסואלית ולסבית ערך תערוכת רטרוספקטיבה, "לסביות רואות לסביות: בונים קהילה בצילום פמיניסטי מוקדם".
המנטורים שלה כללו את אודר לורד וברברה דמינג. היא אמרה, "צפיתי בהם, וקראתי את מה שהם כתבו, ותרגמתי את זה לדימויים אותם הייתי צריכה לשתף בצורה רחבה ככל האפשר". בצילום שלה, ג'ואן ניסתה להתנתק ממבני הכוח המסורתיים הקשורים לצילום. היא העדיפה להשתמש במונח "מוזה" ולא ב"סובייקט". היא גם תנסה לקיים אינטראקציה עם ה"מוזות" שלה בדרגות שוות. אם היא הייתה מצלמת אישה עירומה, היא הייתה שואלת אם הנשים רוצות שהיא תהיה עירומה גם כן.
במאמץ להבטיח שדימויים מאשרים וביטוי עצמי חיובי יתרחשו מחוץ למה שהיא חשבה למקומות פטריארכליים מסורתיים, בירן כללה את עבודתה ב"On our ", The Washington Blade, Gay Community News, ובעטיפות רבות של אלבומי מוזיקה וספרים.
קריירה
במשך שנים רבות טיילה ג'ב ברחבי ארצות הברית כשהיא מציגה את מצגות השקופיות שלה מרובות מקרנים והרצתה סדנאות צילום. בתחילת שנות ה-90 היא עברה ממצגות ליצירת סרטים. הסרטים עטורי הפרסים של ג'ב נראו בערוץ סאנדנס ובתחנות השידור הציבוריות. היא נשיאת Moonforce Media, חברה ללא מטרות רווח, המפיקה ומפיצה סרטים וסרטונים המאתגרים אנשים לפעול למען צדק חברתי ומעניקה את פרס טי א. קורין, מענק שנתי ליצרני תקשורת לסביות.
המסמכים והחומרים החזותיים של ג'ב מאוחסנים לצמיתות באוסף סופיה סמית', אוסף תולדות הנשים הבכורה, בסמית' קולג'. רבים מתצלומיה ממוקמים בספריית הקונגרס בוושינגטון, בנוסף, אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון מכילה אוסף של תצלומים ששימשו ב - Queerly Visible: 1971–1991.
ב-1995 הפכה בירן למקורבת של המכון לנשים לחופש העיתונות (WIFP). WIFP הוא ארגון הוצאה לאור אמריקאי ללא מטרות רווח שפועל להגברת התקשורת בין נשים וחיבור הציבור עם צורות מדיה מבוססת נשים.
אקלים יבשתי
[[קובץ:Koppen World Map Dfa Dwa Dsa Dfb Dwb Dsb.png|281x281px|ממוזער|שמאל|
]] לפי שיטת קפן לסיווג אקלימים אקלים יבשתי הוא אקלים הנפוץ בתוככי היבשות ובחופיהם המערביים העליונים, ומכאן שמו. האקלים מתאפיין בממוצע של מעל C° 10 בחודשים החמים, וממוצע של מתחת ל־C° 3- בחודשים הקרים. האקלים מסומן על פי שיטת קפן באות D. אקלים זה קיים ב־43.8% משטחי אסיה, 54.5% מצפון אמריקה ו־44.4% מאירופה. הוא אינו קיים כלל באוסטרליה, אפריקה וכמעט ולא קיים בדרום אמריקה (למעט פסגות הרים בודדות).
האקלים נפוץ בחצי הכדור הצפוני בקווי הרוחב 40° צפון ומעלה, עד להגעתו לאזורים בהם שורר אקלים קוטבי. האקלים נדיר בחצי הכדור הדרומי, מכיוון שישנה מעט מאוד יבשה בקווי הרוחב 40°–60° דרום, כך שלמעט באזורי רמות שונות, האקלים כלל לא קיים.
גרסאות שונות
לאקלים זה מספר רב של גרסאות שונות, כאשר המשתנה הראשון הוא האם העונה היבשה היא החורף (w) או הקיץ (s), או ללא עונה יבשה (f) - דבר המסומן באות השנייה של הסימון. האות השלישית בסימון מציינות משתנה נוסף - רמת החום של הקיץ: ממוצע הטמפרטורה בחודש החם ביותר מעל ל־C° 22 ולפחות ארבעה חודשים עם ממוצע מעל ל־C° 10 (a); ממוצע הטמפרטורה בחודש החם מתחת ל־C° 22 אך ארבעה חודשים או יותר עם ממוצע מעל C° 10 (b) וקיץ בעל שלשה חודשים או פחות עם טמפרטורה ממוצעת מעל C° 10 (c). גרסאות קיצוניות יותר של האקלים, כאשר החורפים קרים במיוחד והקיציים קצרים וקרים מסומנים באות d.
סך הכל, אם כן, יש 12 וריאציות שונות של האקלים היבשתי, אך בצורה כוללנית יותר, ניתן לחלקן לשתי קבוצות, אקלים יבשתי לח ואקלים תת־ארקטי. האקלים היבשתי הלח מחולק אף הוא לאזורים עם קיץ חם ולאזורים עם קיץ חמים.
Dfa, Dwa, Dsa
כך למשל בניו יורק, שיקגו, בוסטון, קליבלנד ופיטסבורג ממוצע המעלות בחורף הוא מתחת ל־C° 3- ואין עונה יבשה. ממוצע המעלות בחודש החם ביותר הוא מעל ל־C° 22 ויש יותר מ־4 חודשים עם ממוצע מעל ל־C° 10, כולם בעלי אקלים Dfa.
Dsa - כלומר העונה היבשה היא הקיץ, והקיץ חם במיוחד, נפוצה באזורים גבוהים הנמצאים באקלים ים-תיכוני, כך למשל בסולט לייק סיטי שביוטה ובאראכ שבמחוז מרכזי, איראן.
Dfb, Dwb, Dsb
המשותף לגרסאות אלו, היא העובדה שהקיץ חמים, אך לא חם במיוחד. ממוצע הטמפרטורה בחודש החם מתחת ל־C° 22 אך ארבעה חודשים או יותר עם ממוצע מעל C° 10, דבר המוצג באות השלישית בקוד הסימון - b.
הראשונה מבין השלושה, Dfb, כאשר אין עונה יבשה כלל ומשקעים יורדים במשך השנה כולה אך בשונה מ-Dfa הקיץ נעים יותר. אקלים זה שורר בשטחים נרחבים יותר מהגרסה בעלת הקיץ החם (Dfa). בארצות הברית לדוגמה, אקלים זה שורר ברוב המקומות בקו רוחב 45°–50° צפון עד קו האורך 100° מערב, אך לעיתים מגיע גם לקו רוחב 54° צפון ומערבית עד למערב קנדה ודרומית עד קו רוחב 40° צפון בהרי האפלצ'ים. באירופה, אקלים זה מגיע אף צפונה יותר, לקו רוחב 61° צפון. כך למשל מרכז סקנדינביה ומרכז אירופה הם אזורים בעלי אקלים שכזה.
הגרסה הבאה בקבוצה זו, Dwb, הולכת בעקבותיה של קודמתה ודומה ל־Dwa אך בשוני הבולט שהטמפרטורות בקיץ נעימות יותר. כך עונת הגשמים היא בקיץ והחורף הוא היבש. אקלים זה נמצא בצפון יפן, שם החורפים קרים אך יבשים ואילו הקיץ חמים וגשום.
הגרסה האחרונה בקבוצה זו, ה־Dsb, היא גם בעלת השטח הקטן ביותר. הסיבות להיווצרות האקלים זהות ל־Dsa, אך האקלים נוצר במקומות גבוהים יותר. הקיץ הוא העונה היבשה אך אינו חם במיוחד. האקלים קיים בעיקר אזורים קטנים במערב ארצות הברית, קנדה ואלסקה ומקומות נוספים אחרים (למשל סיוואס בטורקיה).
Dfc, Dwc, Dsc, Dfd, Dwd, Dsd
קבוצה זו, כוללת גרסאות שונות של אקלים יבשתי בהם הקיץ קצר וקר יחסית או כמעט ובלתי מורגש. גרסאות אלו לעיתים נכללות יחד ונקראות אקלים תת-ארקטי, על גבול האקלים הקוטבי, אך לא נכללים בו בשל כמות המשקעים הגבוהה יחסית וחודשי הקיץ החמים. בין הערים ניתן למנות: מורמנסק ברוסיה, ילונייף בטריטוריות הצפון-מערביות של קנדה ופיירבנקס באלסקה (כולן Dfc); הומר באלסקה (Dsc) ומחוז מואה בחיילונגג'יאנג שבסין (Dwc). הערים ורחויאנסק (Dfd) ואוימיאקון (Dwd) הפכו לסמל למגורים למרות מזג אוויר קר וקשה במשך מרבית חודשי השנה.
לוטוס אתרוג
לוטוס אתרוג (נולדה ב-13 באוקטובר 1982) היא יוצרת ושחקנית ישראלית, ממייסדי אנסמבל ציפורלה, בו היא כותבת, משחקת ומלמדת.
ביוגרפיה
אתרוג גדלה ברמת השרון ובתל אביב. אימה היא אומנית פלסטית, ואביה אזרח יפני. הוריה הכירו במהלך טיול של האם במזרח הרחוק. האב עזב את המשפחה כאשר לוטוס ואחותה התאומה היו בנות חודש.
בגיל 18 החלה לחפש אחר אביה ולנסות ליצור עימו קשר. לאחר מספר שנים הוא הגיב, וכאשר סיימה אתרוג את לימודי המשחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב, היא נסעה לפגוש אותו.
כשפגשה את אביה גילתה שפרט לה ולאחותה, לאביה יש עוד תשעה ילדים באיטליה, בארצות הברית וביפן.
מתגוררת עם בן זוגה ושתי בנותיהם בתל אביב.
קריירה במשחק
החל מגיל צעיר נמשכה אתרוג לתחומי האמנות: ציור, צילום, ריקוד, משחק ועוד. היא למדה בבית הספר התיכון לאמנויות עירוני אלף בתל אביב. כשהייתה בת 14 הוציאה יחד עם חבריה לבית הספר עיתון עצמאי, וכשהייתה בת 17 הפיקה הצגה בה גם השתתפה כשחקנית בפסטיבל עכו.
לאחר סיום לימודיה בניסן נתיב הקימה ביחד עם חבריה ללימודים, בין היתר: דאנה איבגי, אפרת אביב, תמרה קליינגון ובן פרי, את אנסמבל ציפורלה, שמעביר סדנאות בארגונים ובבתי ספר ומופיע ברחבי העולם.
מופעים
מאת אנסמבל ציפורלה.
מאלגה
מאלגה (בספרדית: Málaga, הגייה: ) היא עיר נמל בחבל אנדלוסיה בדרום ספרד, השוכנת על שפך הנהרות גוואדאלורסה וגוואדאלמדינה לים התיכון. העיר מהווה את מרכזו של אזור המטרופולין החמישי בגודלו בספרד, שאוכלוסייתו מונה 967,250 נפשות, נכון ל-2018. אוכלוסיית העיר עצמה מונה 578,460 נפשות, נכון ל-2020.
מקור השם
מקור שם העיר הוא במילה הפיניקית 𐤌𐤋𐤇𐤕 (מלחת), אולם עם התרככות המבטא נחלשה הת' והגיית הח' עברה להגיית כ', ולכן במטבעות מאוחרים מימי קיסרי רומא מופיע שם העיר כ־𐤌𐤋𐤊𐤀 (מלכא). אצל סטראבון מופיעה העיר כ־Μάλακα, ובימי האימפריה הרומית נקראה Malaca.
העת העתיקה
מאלגה נוסדה על ידי הפיניקים כנקודת מסחר תחת השם מלחת בסביבות המאה ה-12 לפנה"ס. ייתכן כי מקור השם בהמלחת דגים בנמל. עם עליית קרנה של קרתחדשת והפיכתה למעצמה ימית, הפכה העיר לבת חסותה. בשנת 205 לפנה"ס נכבשה העיר על ידי הרפובליקה הרומית. הרומים העניקו לעיר מעמד של "בעלת ברית" והיא שמרה על שלטון עצמי ועל צביונה התרבותי הפיניקי. במהלך מאות השנים תחת שלטון רומא ספגה העיר את תרבותה של הראשונה ובימי אוגוסטוס קיבלו תושביה מעמד של בעלי זכויות לאטיניות. העיר הפכה למוניקיפיום, ושמה שונה לפלאוויום מלקה.
ימי הביניים
במהלך המאה ה-5 לספירה נכבשה העיר על ידי הויזיגותים. בשנת 711 נכבשה העיר על ידי המוסלמים. העיר פרחה תחת שלטון המוסלמים והפכה למרכז סחר חשוב. העיר נכבשה מחדש בשלביה האחרונים של הרקונקיסטה, בשנת 1481, על ידי הכוחות הנוצריים בהנהגתם של איזבלה הראשונה מלכת קסטיליה ופרננדו השני מלך אראגון.
העת החדשה
במהלך מלחמת האזרחים הספרדית נכבשה העיר על ידי הכוחות ה"לאומנים" ב-8 בפברואר 1937, תוך הפצצות אוויריות כבדות.
העיר מהווה אתר תיירות חשוב בספרד, מרכז חקלאי ותעשייתי גדול, ועיר נמל עיקרית לייצוא תוצרת חקלאית.
מלחציים
מלחציים הם כלי עבודה שתפקידו לקבע חלק או מספר חלקים לצורך עיבוד. הם משמשים בנגרות, מסגרות, שרברבות ובתחומים אחרים בהם בעל מקצוע מעבד חלקים.
מבנה ואופן פעולה
המלחציים מורכבים משתי לחיים, ברוב המקרים מקבילות זו לזו. אחת הלחיים קבועה במקומה ואילו השנייה נעה על המאפשרת לקרב או להרחיק אותה מהלחי הקבועה. הזזת הלחי לאורך המסילה מתבצעת בדרך כלל בעזרת מוט הברגה, ומיקום החלק המעובד בין הלחיים מאפשר להדק אותו למקומו בכוח רב. כאשר המלחציים מקובעים לעצם כלשהו (שולחן עבודה, למשל) או מהווים חלק ממכשיר (למשל מקדחה), פעולת המלקחיים מאפשרת את קיבוע מקומו של החלק המעובד ביחס לכלי המשמש לעיבודו.
סוגים שונים
.
מלחצי שולחן סטנדרטיים
הסוג המוכר ביותר של מלחציים אלו הם מלחצי שולחן סטנדרטיים. מלחציים אלו עשויים מיציקת ברזל או פלדה, ומורכבים משלושה חלקים עיקריים: גוף המלחציים שכולל לחי קבועה, הלחי הניידת, ומוט ההברגה שמניע אותה. המלחציים מחוברים, בדרך כלל בעזרת ברגים לשולחן עבודה. הלחיים מקבילות זו לזו, ולעיתים ניתנות להחלפה.
מלחצי נגרים
מלחציים אלו הם חלק אינטגרלי משולחן עבודה של נגרים, העשוי לוח עץ עבה וכבד. המלחציים עצמם עשויים מבלוק עץ נוסף, שעוביו כעובי השולחן, ונע כלפי דופן השולחן. שימוש אופייני במלחציים אלו הוא כאשר משתמשים בהם לאחיזת מספר חלקים, בדרך כלל צמודים אחד לשני, באופן שהעיבוד - ניסור, שיוף, קידוח או הקצעה מבטיח שיתאימו זה לזה באופן מושלם, כאילו היו חלק אחד. שימוש נפוץ נוסף הוא הצמדת החלקים זה לזה לצורך הדבקה.
מלחציים כחלק ממכונת עיבוד שבבי
יש מכונות לעיבוד שבבי, כמו מקדחת עמוד וכרסומת, בהן נחוץ שהחלק אותו מעבדים יהיה אחוז בצורה יציבה בזמן העיבוד. למכונות אלו יש שולחן עבודה, שניתן לפי הצורך להתקין בו מלחציים. המלחציים מותקנים על השולחן בתוך מערכת של חריצים ומהודקים למקומם בברגים או על ידי מגנט וכך ניתן למקם את המלחציים במיקום ובזווית מדויקת, לפי העיבוד הנחוץ.
מלחצי צינורות
מלחציים אלו מיועדים לאחוז צינור או מוט גלילי לצורך עבודה עליו. לעיתים יהיו במלחציים אלו שלוש לחיים במקום שתיים, ולעיתים יהיו רק שתי לחיים, אך אלו, במקום להיות ישרות ומקבילות, בנויות מזוג משטחים משופעים, באופן שהצינור או המוט מוגבל על ידי שני משטחים בכל לחי. ברבים מהמלחציים הללו הלחיים נעות זו מול זו בתנועה אנכית - הלחי הנעה נמצאת מעל הלחי הקבועה
מלחצי שרשרת
במלחציים אלו מחליפה שרשרת את הלחי הנעה. השרשרת מהודקת סביב החלק המעובד, ומצמידה אותו ללחיים הקבועות - כמעט תמיד שתיים כאלו, בדומה ללחיים הקבועות במלחצי צינורות. כמותם, גם מלחצי שרשרת משמשים בדרך כלל לאחיזת צינורות או מוטות גליליים. בעזרת מלחציים כאלו ניתן לקבע צינור שקוטרו גדול מגודלם של המלחציים עצמם, בעזרת שימוש בשרשרת ארוכה מספיק.
מלחציים ניידים
אלו מתחלקים לשני סוגים: מלחציים לעבודה על חלקים קטנים, דוגמת שעון או תכשיט. במלחציים אלו, כובדם היחסי מספיק כדי לייצב את החלק, ואין צורך לקבע אותם לשולחן העבודה. סוג שני אלו הם מלחציים שנועדו לאפשר אחיזה ידנית בחלק, או הצמדת מספר חלקים זה לזה, בלי להצמיד אותם בו בזמן גם לשולחן העבודה. מלחציים אלו מוכרים בדרך כלל ככליבות.
מלחציים ככלי עינויים
בתקופות שונות נעשה שימוש מגוון במלחציים כמכשירי עינויים.
חלקים נוספים
החלק שנישחק בפעולת המלחציים יותר מכל הן הלחיים עצמן. במלחציים רבים הלחיים מורכבות מחלק שאותו ניתן להחליף, גם כאשר הלחי נשחקת או נשברת, וגם כדי לאפשר שימוש בסוגי לחיים שונים - למשל לחיים מיוחדות בעלות צורה מוגדרת, ועשויות לצורך אחיזה בחלקים מסוימים, לחיים חלקות מול משוננות וכן הלאה. בנוסף, כאשר משתמשים במלחציים לאחיזת חלקים העשויים מחומר רך יותר מלחיי המלחציים עצמן, משתמשים לעיתים קרובות במגני לחיים: אלו הם משטחים העשויים מחומר רך יותר, כמו אלומיניום או עץ, ומעוצבים בצורה שמתאימה להרכבה על הלחיים.
שימושים נוספים
לעיתים, משתמשים במלחציים לא לצורך אחיזת החלק בזמן שמעבדים אותו, אלא לשם עצם ביצוע פעולת הלחיצה. למשל כאשר החלק התעוות בזמן ביצוע פעולה קודמת, ניתן להשתמש במלחציים עצמן כדי ליישר אותו בחזרה, או ההפך - ניתן להשתמש במלחציים כדי לעוות את החלק באופן הרצוי, למשל כדי לפחוס צינור. כמו כן משתמשים במלחציים להצמדת מספר חלקים זה לזה לצורך הדבקה או ריתוך.
פמלה גיי
'''פמלה אל. גיי (באנגלית: Pamela L. Gay'''; 12 בדצמבר 1973) היא אסטרונומית אמריקנית, מחנכת, פודקאסטרית, ידועה בשל שידורי פודקאסטים בנושאי אסטרונומיה ובשל פרויקטים של מדע לאזרחים. מחקריה עוסקים בניתוח מידע אסטרונומי. היא השתתפה גם במספר בסרטים תיעודיים. גיי פעילה בנושאי מדע פופולרי ומשמשת כמנהלת במיזם קוסמוקווסט המעודד מדע לאזרחים.
קריירה
גיי קיבלה תואר ראשון באסטרופיזיקה מאוניברסיטת המדינה של מישיגן בשנת 1996, היא עשתה את התואר השני שלה ברוסיה בתוכנית חילופי סטודנטים ואת הדוקטורט שלה באסטרונומיה קיבלה מאוניברסיטת טקסס באוסטין בשנת 2002. גיי משמשת כעמיתת מחקר באוניברסיטת דרום אילינוי, אדוארדסוויל. היא בדירקטוריון של האגודה האמריקאית לצופי כוכבים משתנים ופעילה בוועדת החינוך. גיי מפעילה את הפודקאסט הפופולרי אסטרונומיקאסט בנושא אסטרונומיה ביחד עם פרייזר קיין.
גיי הייתה אחת מיושבי הראש של שנת האסטרונומיה הבינלאומית ב-2009.
ניילה רוז
ניילה רוז (באנגלית: Nyla Rose; נולדה ב-3 באוגוסט 1982) היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW). רוז היא אחת מנשות האומות הראשונות. בפברואר 2019, היא הפכה למתאבקת הטרנסג'נדרית הראשונה אשר חתמה בארגון היאבקות אמריקאי מרכזי.
קריירה מוקדמת
רוז החלה להתאמן בבית הספר להיאבקות של KYDA אשר מבוסס בוירג'יניה המערבית. המדריכים שלה היו ג'ון קרמון, CA אליוט, כריסטיאן יורק ואקסנדר מדוקס. את הופעת הבכורה שלה ערכה ב-8 בדצמבר 2012. במהלך שנת הבכורה שלה בהיאבקות היא הספיקה לזכות באליפות הנשים הראשונה שלה מטעם ארגון Covey Promotions באוגוסט 2013. היא הספיקה לזכות באליפות זו פעמיים נוספות. במהלך השנים היא הספיקה להוסיף לרשימת התארים שלה את אליפות הנשים של Warriors Of Wrestling כאשר היא זכתה בה פעמיים ובאליפות הנשים של United Pro Wrestling Association.
All Elite Wrestling (2019–היום)
במהלך פברואר 2019, נודע שרוז חתמה על חוזה בארגון All Elite Wrestling (AEW). את הופעת הבכורה שלה בארגון היא ערכה באירוע Double or Nothing, שנערך ב-25 במאי, בקרב מרובע נגד בריט בייקר, קיילי רה ואווסום קונג, שבסופו בייקר ניצחה. באירוע Fyter Fest, שנערך ב-29 ביוני, רוז הייתה מעורבת בקרב משולש נגד ריהו ויוקה סאקאזאקי, שבסופו ריהו יצאה עם ידה על העליונה. לאחר הקרב, היא תקפה את שתי המתחרות בקרב, מה שהקנה לה את הדמות ההילית (הרעה והשנואה על הקהל) במחלקת הנשים של הארגון. במופע המקדים לאירוע All Out, שנערך ב-31 באוגוסט, רוז השתתפה בקרב הקזינו באטל רויאל נשים, שבו הספיקה להדיח עשר משתתפות אחרות ואף הוכתרה בסוף למנצחת בקרב לאחר שהדיחה אחרונה את בריט בייקר, וכתוצאה מכך היא קיבלה הזדמנות להתחרות נגד ריהו בקרב אשר יקבע את אלופת הנשים הראשונה של AEW ויתקיים בתוכנית הבכורה של AEW בערוץ TNT ב-2 באוקטובר. במסגרת תוכנית הבכורה השבועית של הארגון, המוכרת בשם Dynamite, רוז כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של AEW לאחר שהפסידה לריהו, שהפכה לאלופת הנשים הראשונה בתולדות הארגון. ב-22 באוקטובר בתוכנית Dark וב-4 בדצמבר בתוכנית Dynamite, רוז גברה על לבה בייטס. ב-1 בינואר 2020, רוז כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של AEW, כשהתחרתה בקרב מרובע נגד ריהו, היקארו שידה ובריט בייקר, שבסופו ריהו ניצחה. לאחר הקרב, רוז תקפה את ריהו. ב-28 בינואר בתוכנית Dark, רוז ניצחה את שאנה בקרב שולחנות. לילה לאחר מכן בתוכנית Dynamite, רוז גברה על ביג סוול. ב-12 בפברואר, רוז גברה על ריהו וכתוצאה מכך הפכה לאלופת הנשים של AEW. באירוע Revolution, שנערך ב-29 בפברואר 2020, רוז הגנה בהצלחה על חגורת האליפות נגד קריס סטטלנדר. ב-11 במרץ, רוז ובי פריסטלי ניצחו בקרב זוגות את קריס סטטלנדר והיקארו שידה. באירוע Double or Nothing, שנערך ב-23 במאי, רוז איבדה את התואר לאחר שהפסידה להיקארו שידה בקרב ללא פסילות וללא ספירות חוץ. ב-9 בספטמבר, רוז ניצחה את טיי קונטי. באירוע Full Gear, שנערך ב-7 בנובמבר, רוז כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של AEW בפעם השנייה בקריירה כאשר היא נחלה הפסד להיקארו שידה. ב-3 במרץ 2021, רוז הפסידה לריו מיזונאמי בקרב גמר טורניר ההדחות על המועמדות לאליפות הנשים של AEW. ב-24 במרץ, רוז הפסידה לטיי קונטי. שבוע לאחר מכן, רוז והבאני ניצחו בקרב זוגות את היקארו שידה וטיי קונטי. בלילה השני של הספיישל Fyter Fest, שנערך ב-21 ביולי, רוז איתגרה את ד"ר בריט בייקר לקרב על אליפות הנשים של האחרונה; מנגד, היא כשלה בניסיונה לזכות בחגורת אליפות זו לאחר שהפסידה לה כתוצאה מהכנעה. ב-11 באוגוסט בפרק של התוכנית Dynamite, רוז נחלה הפסד לקריס סטטלנדר. ב-1 באוקטובר בפרק של התוכנית Rampage, רוז השתתפה בקרב משולש מול ג'ייד קרגיל ות'אנדר רוזה, שבסופו קארגיל ניצחה. במופע המקדים לאירוע Full Gear, שנערך ב-13 בנובמבר, רוז וג'יימי הייטר נחלו הפסד בקרב זוגות להיקארו שידה ות'אנדר רוזה. ב-17 בנובמבר בפרק של התוכנית Dynamite, רוז ניצחה את היקארו שידה בשלב רבע הגמר של הטורניר על אליפות TBS. בלילה הראשון של פרק הספיישל Holiday Bash, שנערך ב-22 בדצמבר, רוז הפסידה לרובי סוהו. ב-2 בפברואר 2022 בפרק של התוכנית Dynamite, רוז גברה על רובי סוהו. ב-1 ביולי בפרק של התוכנית Rampage, רוז הפסידה לטוני סטורם. ב-14 באוקטובר בפרק של התוכנית Rampage, רוז גברה על אנה ג'יי.
ג'יי (פירושונים)
{{פירושונים| אישים ששמם ג'יי:
נבחרת קטר בכדוריד
נבחרת קטר בכדוריד היא הנבחרת לאומית של קטר. הנבחרת זכתה במקום השני באליפות העולם בכדוריד 2015 ובכך הפכה לנבחרת הלא-אירופאית הראשונה (והיחידה נכון לשנת 2018) שזכתה במדליה באליפות העולם. בהתאם לדירוג של האיגוד הכדוריד העולמי, נכון ליולי 2018 הנבחרת מדורגת במקום ה-26 עם 21 נקודות
ג'יי (פירושונים)
ראו גם
}}
ש"ך
{{פירושונים|* ה'ש"ך – שנה עברית (1559–1560)
ראו גם
}}
דרלינג (נהר)
דרלינג (מאנגלית: Darling) הוא הנהר הרביעי בגודלו בניו סאות' ויילס. הוא נובע בדרומה של קווינסלנד (מצפון לניו סאות' ויילס), באזור הקרוי דרלינג דאונס, וזורם לאורך 1,472 ק"מ לכיוון דרום מערב עד להתמזגותו עם נהר מארי, הנשפך לאוקיינוס בקרבת אדלייד. מערכת הנהרות מארי-דארלינג שאורכה כ-3,750 ק"מ היא הארוכה ביותר באוסטרליה ואחת הארוכות בעולם (מקום 15).
הנהר מופה ב-1828, כשנשלח הקרטוגרף ומגלה הארצות צ'ארלס סטרט על ידי המושל דרלינג למפות את מוצאו של נהר מארי. במסעו הוא גילה את נהר בוגן ובהמשך את חלקו הצפוני של נהר דרלינג, שנקרא על שם מממן המשלחת. הנהר לא מופה בשלמותו עד 1835, אז נסע מייג'ור תומאס מיצ'ל בכל אורכו עד לשפכו בנהר מארי.
במהלך המאה ה-19 היה נהר דרלינג נתיב תעבורה לסוחרי צמר, שהיה נשלח מצפון לדרום. עם זאת, מצב הזרימה ההפכפך של הנהר הביא במהרה למציאת נתיבי תחבורה אחרים. הנרי לאוסון, מגדולי המשוררים של אוסטרליה, כתב מכתם קצר המתאר את הנהר ובוצתו:
סיינו (מחוז משנה)
מחוז משנה סיינו (בבלארוסית: Сеньненскі раён; ברוסית: Сенненский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז ויטבסק שבצפון בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר סיינו.
דמוגרפיה
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה סיינו 26,307 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה וב-2016 נמנו במחוז המשנה 22,065 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 94.21% בלארוסים, 4.31% רוסים ו-1.48% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (79.49%) ורוסית (19.29%).
כינוס נכסים
כינוס נכסים הוא הליך משפטי הכולל תפיסת נכס ושליטה בו, כך שניתן יהיה להיפרע ממנו. בדרך כלל, הוא נפתח במצב בו נושה זכאי, בתיווך כונס הנכסים, לממש רכוש של אדם פרטי, קבוצת אנשים או חברה, ששועבד כבטוחה על חובות שלא שולמו.
מהות ההליך
במונח "כינוס" נעשה שימוש גם במסגרת הליכי פשיטת רגל. קיימת הפרדה בין שני שלבים מרכזיים בהליך פשיטת הרגל – השלב של מתן "צו כינוס" והשלב המאוחר יותר של מתן "צו פשיטת רגל". בפועל, ההפרדה בין שני שלבים אלו היא ברובה ארכאית, שכן צו הכינוס הוא הצו העיקרי והמכריע: הוא הפותח את הליך חדלות הפירעון, מחיל משטר קולקטיבי לגביית החוב ומעביר את נכסי החייב לשליטת הנאמן. על אף הדמיון במונחים, "צו כינוס" שונה בתכלית מכינוס נכסים במובן הנדון כאן. צו כינוס אינו אלא חלק מהליך חדלות פירעון מסוג פשיטת רגל. שלא כמו כינוס נכסים, אין מטרתו להיטיב עם נושה מסוים, אלא עם כלל נושי החייב.
דיני כינוס הנכסים אינם קשורים בהכרח לדיני חדלות הפירעון. אדם יכול להיות כשיר-פירעון, אך עדיין ימונה עליו כונס נכסים, פשוט מכיוון שלא שילם את חובו לנושה אחד ספציפי (שהוא נושה מובטח). אותו נושה יבקש להיפרע מן השעבוד; הנכס יגרע ממצבת הנכסים של האדם שלא שילם, יחד איתו יפרע החוב, והעסקים ימשכו כרגיל. אולם בפועל, קיים קשר בין חדלות פירעון לבין כינוס נכסים. זאת מכיוון שרק לעיתים נדירות, אדם כשיר-פירעון יפסיק להחזיר חובות דווקא לנושה מובטח שלו. הדבר נכון במיוחד בישראל, בה מרבית הנושים המובטחים הם בנקים. כמעט כל חברה עסקית נמצאת במערכת יחסים ארוכת-טווח עם בנק כזה או אחר, המהווה את מקור האשראי העיקרי שלה. אם חברה מתקרבת לחדלות פירעון, היא תפסיק קודם כל לשלם לנושים הלא-מובטחים (כגון ספקים). רק כשלא נותרת עוד ברירה (מצוקת המזומנים חמורה במיוחד), החברה תפגע במערכת היחסים שלה עם הבנק, הנושה המובטח, ותפסיק לשרת גם את חובותיה אליו. או אז, יתאפשר מינויו של כונס נכסים. לכן, במרבית המקרים בהם מתבצע כינוס נכסים, הדבר מהווה אינדיקציה לכך שהחברה נמצאת במצב של חדלות פירעון.
כינוס נכסים במדינת ישראל
במשפט הישראלי, קיימות שלוש קבוצות עיקריות של הליכים הקרויים "כינוס נכסים": הליך אחד הוא מינוי כונס נכסים במסגרת סדר הדין האזרחי. ההליך השני הוא מינוי כונס נכסים בהוצאה לפועל ובבית המשפט. ההליך השלישי הוא מינוי כונס נכסים בדיני החברות, לאכיפת שעבוד צף שהוטל על נכסי חברה. זה האחרון הוא הטיפוס המוכר והמתוקשר של כינוס נכסים, ואליו מתכוונים כאשר אומרים שחברה "נמצאת בכינוס נכסים" או "מונה לה כונס נכסים". למרות שכינוס נכסים מהסוג השלישי מרכז משקל כלכלי רב יותר, אנשים פרטיים עשויים להיתקל בעיקר בכינוס מהסוג השני (בהוצאה לפועל או בבית המשפט). יחד עם זאת, בישראל, נושא ההפרדה בין סוגי הכינוס השונים אינו מפותח ביותר, בין השאר עקב היעדר חקיקה מספקת בנושא ואי-בהירות של דברי החקיקה הקיימים. אף בקרב העוסקים בתחום, מושגים ומסגרות נורמטיביות שונות משמשות בערבוביה. בסוגיות מסוימות, כגון אופן קביעת שכר הטרחה של כונסי נכסים, פסיקת בתי המשפט בישראל נוטה לעבר מבחנים מהותיים המתחשבים בתוכן העבודה שביצע הכונס ורק במידה פחותה בהסדר החקיקתי שמכוחו התמנה.
בישראל, כינוס נכסים הוא תמיד סעד שיפוטי (ולא סעד אוטונומי). הווה אומר, רק בית משפט או רשם ההוצאה לפועל רשאים למנות כונס נכסים. דבר זה נכון לכל שלושת הסוגים של כינוס נכסים. זאת בניגוד, למשל, לדין בבריטניה ובמספר ארצות אחרות של המשפט המקובל, בהן הנושים עצמם רשאים למנות את הכונס.
כינוס נכסים בסדר הדין האזרחי
כונס נכסים כזה עשוי להתמנות בתור סעד זמני, לפי סימן ד' לתקנות סדר הדין האזרחי, תשע"ט-2018. הוא אמור להבטיח, למען אחד הצדדים במשפט, כי הצד השני יוכל לשלם לו את הסעד שיפסק, אם יפסק. כונס הנכסים ישמור באורח זמני על נכס או נכסים של הצד השני, כך שלא יוברחו, יוענקו וכדומה:
על בית המשפט מוטל, בין השאר, לאזן בין זכויותיהם החוקתיות של המשיב ושל מבקש הכינוס. בשל אופיו הפרוצדורלי והזמני, המיועד לשמור על נכס יותר מאשר לממשו, קיים הבדל משמעותי בין כינוס כזה לבין שני הסוגים האחרים של כינוסי נכסים, שיידונו להלן, והמייצגים את המשמעות הנפוצה יותר של המושג.
כינוסי נכסים פרוצדורליים נוספים
כינוס נכסים פרוצדורלי, כזה שתפקידו העיקרי שמירה על נכס עד להכרעה שיפוטית, מוסדר בדברי חקיקה נוספים, פרט לתקנות סדר הדין האזרחי.
כך, למשל, סעיף 16 לחוק עוולות מסחריות, תשנ"ט-1999 דן במינוי כונס נכסים "לשם חיפוש ותפיסת נכסים אשר הופקו תוך ביצוע העוולה או שימשו לביצועה, או לשם תפיסת ראיות אשר קיים חשש סביר להעלמתן".
בדומה, סעיף 104 לחוק סדר הדין הפלילי, תשמ"ב-1982 קובע כי בית המשפט רשאי למנות כונס נכסים על "כל נכס מנכסיו של הנאשם, מיטלטלין או מקרקעין" וזאת כאשר הנאשם "נמלט או מסתתר ואין אפשרות למצאו" ואם בית המשפט "סבור שהדבר עשוי להביא להתייצבותו של הנאשם".
כינוס נכסים בהוצאה לפועל ובבית המשפט
כינוס נכסים זה מעוגן בסעיפים 53–54 לחוק ההוצאה לפועל, תשכ"ז-1967:
לא בכל הליך הוצאה לפועל יתמנה כונס נכסים. אחת החלופות לכך היא, למשל, מינוי קבלן הוצאה לפועל שיתפוס את הנכס וימכור אותו (ביחוד כשמדובר בנכס פשוט יחסית, כמו רכב). עם זאת, מגוון המצבים, בהם יתמנה כונס נכסים, הוא רחב. כונס נכסים עשוי להתמנות כדי לממש עיקול. מקרה קלאסי אחר למינוי כונס הוא לשם מימוש משכון קבוע, קרי, שעבוד המעוגן בשטר משכון. דוגמה נפוצה לשעבוד כזה היא משכנתא. דיני המשכונות עצמם מפנים לשימוש בהוצאה לפועל. לפי חוק המשכון, תשכ"ז-1967,
ולפי חוק המקרקעין, תשכ"ט-1969,
הליך של כינוס נכסים מסוג זה עשוי שלא לערב את ההוצאה לפועל, ובמקום זאת להתנהל בבית משפט. המקור לכך הוא סעיפים 17 ו-18 לחוק המשכון וסעיף 90 לחוק המקרקעין. הסעיפים קובעים אפשרויות בחירה ("יכול שהמימוש יהיה על פי צו ראש ההוצאה לפועל"; "או על פי צו ראש ההוצאה לפועל"). הברירה נתונה, בדרך כלל, בידי הנושה. כאשר השעבוד הנדון הוא שעבוד קבוע, בין אם על נכסי תאגיד או יחיד, בין אם מכוח שטר משכון או איגרת חוב, יכול מבקש הכינוס לפנות לבית משפט, וזה מוסמך למנות כונס.
סעיף 18 קובע שמשכון ימומש בבית המשפט באותה דרך "של מימוש נכס [...] בהוצאה לפועל", ועל כן הוא מסמיך את בית המשפט למנות כונס נכסים, מאותו סוג שהיה מתמנה בהוצאה לפועל. יש הטוענים, כי סמכות זו נובעת מסעיף 75 לחוק בתי המשפט, תשמ"ד-1984, המעניק לבית המשפט סמכות כללית למתן סעדים. במקביל, בית המשפט ידון תמיד באכיפת שעבוד צף (על נכסי תאגיד, מכוח איגרת חוב), אלא שאז תופעל המסגרת הנפרדת של כינוס נכסים בדיני החברות. במקרים בהם מתבקשת אכיפתם במקביל של שעבוד צף ושעבוד קבוע, יכול שאותו כונס, שהתמנה לפי סעיף 194 לפקודת החברות, יפעל גם למימוש השעבוד הקבוע.
דוגמה נוספת: חברה נטלה הלוואה ומשכנה תמורתה מניות של חברה-בת. גם כאן, השעבוד הוא קבוע (בין אם הוטל באיגרת חוב או בשטר משכון). השעבוד נרשם כדין אצל רשם החברות. אם החברה לא תעמוד בהחזר ההלוואה, יופעל סעיף 17 לחוק המשכון, המפנה לסעיף 18 לאותו חוק, המפנה כאמור לעיל לאפשרות של מינוי כונס נכסים. הנושה יוכל להיפרע מהנכסים הממושכנים (המניות) כשאלו ימכרו על ידי כונס הנכסים לצד שלישי, והתמורה תועבר לנושה (אם עלתה על גובה החוב, העודף יוחזר לחברה החייבת).
תקנה 388 נמצאת אמנם תחת הפרק הדן בסעדים זמניים, אך עוסקת בכינוס נכסים המתבקש בתור הסעד העיקרי בתיק. יכול גם שהסעד יתבקש לאחר מתן פסק הדין. בית המשפט ימנה כונס לפי תקנה 388 כדי לקיים "הוצאה לפועל מן היושר" (equitable execution), קרי, הליך לביצוע פסק דין שלא ניתן או לא רצוי לבצעו בהוצאה לפועל הרגילה. ככלל, לאחר שמתקבל פסק דין, ההוצאה לפועל היא המקום לבצעו (שם עשוי גם להתמנות כונס לפי סעיף 53). עם זאת, קיימים מקרים בהם הסעד הוא סבוך יחסית או מצדיק פיקוח של בית המשפט. בנוסף, כונס לפי חוק ההוצל"פ רשאי להתמנות רק לנכס מסוים של החייב, בעוד כונס לפי תקנה 388 יכול שיתמנה על כל נכסיו. תכלית נפוצה למינוי כונס לפי תקנה 388 היא פירוק שיתוף מסוגים שונים (שיתוף במקרקעין, שיתוף בין בני זוג ועוד).
כינוס נכסים בדיני החברות
היסוד הדרוש לפתיחה בכינוס נכסים במסלול זה הוא קיומו של שעבוד צף מכוח איגרת חוב. שעבוד צף הוא סוג של "משכון שיש לגביו בדין אחר הוראות מיוחדות", אליו מפנה סעיף 17(1) לחוק המשכון. שעבוד כזה יהיה מבוסס תמיד על איגרת חוב (ולא על שטר משכון). הסעיף מדגיש את העובדה שיש לפנות לבית המשפט (סמכות זו נתונה לבית המשפט המחוזי) – כאן אין תפקיד להוצאה לפועל. כינוס נכסים כזה הוא מיוחד לדיני התאגידים ואינו קשור לחייבים שהם יחידים, מכיוון שרק תאגיד יכול להקצות אג"ח או ליצור שעבוד צף.
הטלת שעבודים באיגרות חוב היא פעולה נפוצה. חברות רבות, בפרט כאלו שהן פחות גדולות ומבוססות, יגייסו הון דרך איגרות חוב מובטחות (בין אם בשעבוד קבוע או צף). השעבוד הצף פופולרי מכיוון שהוא מאפשר לחברה לבצע פעולות שוטפות בנכסיה, לרבות מכירתם ורכישת נכסים חדשים, והשעבוד יתפוס רק את אותם נכסים שהיו בידי החברה ברגע התגבשותו. חברה עשויה להנפיק איגרת חוב אחת ויחידה, לנושה בודד (בדרך כלל בנק), בה ישועבדו נכסיה תמורת הלוואה. לעיתים קרובות, עם זאת, איגרות חוב מונפקות בסדרה, ועשויות להיות מוצעות לציבור ולהיסחר בבורסה. כאשר סדרת איגרות חוב נרשמת למסחר, החוק קובע כי יש למנות לסדרה נאמן. תפקיד הנאמן הוא לייצג באופן קולקטיבי את עניינם של המחזיקים באיגרות החוב. הנאמן אחראי גם לפניה לבית המשפט במקרה שהחברה המנפיקה לא עומדת בהתחייבויותיה והוא עשוי לדרוש מינוי כונס לפי סעיף 194 לפקודת החברות.
בעבר, לפני התפתחותם של דיני הבראת החברות, עשו בתי המשפט שימוש בעובדה שכונס מתמנה על כלל נכסיה של החברה (בשעבוד צף) ויכול לפקח על מכלול ענייניה העסקיים. בפסיקה התפתח התפקיד של "כונס מפעיל", שהיה אמור לנהל את נכסי החברה בתור עסק חי במקום לממש אותם. זאת, במקרים בהם ראו בתי המשפט סיכוי להבריא את החברה (כאשר החלופה האחרת היחידה הייתה פירוק). המצאה זו הייתה עירוב מין בשאינו מינו, שכן תפקיד הכונס הוא מראש לפעול למען נושה ספציפי ולא למען כלל הנושים, אף לא למען החברה עצמה. עם חקיקת סעיף 233 לפקודת החברות ולאחר מכן סעיף 350 לחוק החברות, יחד עם דיני ההבראה שהתפתחו בעקבותיהם, נולד התפקיד של נאמן להבראת חברה והתייתר הצורך בכונס מפעיל.
נכון לדצמבר 2016, החלו הליכי פירוק נגד כ 10,000 חברות בישראל, גם כאשר חברה נמצאת בפירוק, יכול ועדיין ימשיך לפעול כונס על נכסיה, במקביל למפרק.
על אף שהליך כינוס הנכסים מיועד להיטיב עם נושה או נושים ספציפיים, הוא כפוף בראש ובראשונה להוראות הדין. אלו קובעות, לדוגמה, כי הכונס חייב לתת עדיפות לחובות בדין קדימה (של נושים בלתי-מובטחים מסוגים שונים, כגון עובדים) בטרם יחלק את כספי הכינוס לנושים המובטחים בשעבוד צף.
כונס הנכסים
כונס הנכסים הוא נאמן לטובת הזכאים ליהנות מתמורת נכסי הכינוס. בניגוד למפרק, כונס הנכסים אינו תופס את אישיותה המשפטית של החברה, אלא רק את נכסיה. התקנות קובעות כי רק רואה חשבון או עורך דין יכול להתמנות על ידי בית המשפט לתפקיד של כונס נכסים בדיני החברות. שכר הכונס נקבע על ידי בית המשפט הדן בתיק, בדרך כלל לפי אחוז מסך תקבולי המימוש או החלוקה בפועל שביצע. כונס הנכסים עשוי לקבל תוספת שכר בעבור מאמץ מיוחד. לחלופין, שכרו גם יכול להיות מופחת, אם החישוב לפי אחוזים מביא לשכר גבוה מדי ביחס למאמץ שהושקע בתיק.
מצ'מון הנגיד
רבי מצ'מון בן יפת (חסן) בן בונדאר (נפטר בשנת ד'תתקי"ב, 1151) היה נגיד ארץ תימן, "אלוף" ו"פקיד-הסוחרים" במאה ה-12. ישב בעיר עדן.
חייו
נולד למשפחת נגידים וסוחרים עשירים, שייתכן שמוצאה בפרס. ההשערה נשענת בין היתר על השם הפרסי של הסב, בנדאר. אביו יפת היה אף הוא "פקידי הסוחרים", ומשפחתו תרמה רבות לישיבות הגאונים בבבל וכן לישיבות ארץ ישראל ומצרים. נוהג זה לתרום לישיבות הגאונים בבבל היה קיים בקהילת יהדות תימן במשך מאות שנים: במאות ה-10 וה-11 נזכרים במכתבי הגאונים שמות של חכמים מתימן שהיו אחראים על גביית הכספים המיועדים לצורכי ישיבות בבל, כמו עמרם בן יהוחנן מהעיר צעדה, ידידיה "אלוף" מצנעא, משה ושלמה בר סעיד מהעיר ירים ועוד.
כאבותיו, היה מצ'מון "פקיד הסוחרים" – בא-כוחם של סוחרים זרים בעיר עדן, שטיפל בסחורות ששלחו לו ומכר וקנה עבור הסוחרים שהיה בא-כוחם. הוא החזיק ב"בית פקידות" (בערבית "דאר וכאלה"), שבו קבץ את הסחורות והכספים שנשלחו אליו, ובו התקיים עיקרו של המסחר בעיר, כמעין בורסה. הוא ניסח חוזים וביתו היה כעין משרד דואר עבור הסוחרים. הוא היה ממונה על נמל עדן ושותפו המסחרי של מושל העיר, וביחד פתחו שירות אוניות ישיר בין עדן לאי סרי לנקה. חלק חשוב בתפקידו היה גם הטיפול בעזבונם של סוחרים שטבעו בים. תפקיד "פקיד הסוחרים" היה רב עוצמה שכן בתקופתו פרח הסחר הבינלאומי בעיר.
בנוסף היה "נגיד ארץ תימן" ו"אלוף", שמונה בידי ראשי הישיבות לאיסוף תרומות ושאלות שיועברו לישיבות, ולהנהגת הציבור במדינתו. בגניזה הקהירית נמצאו מכתבים רבים ממנו ואליו העוסקים בענייני חוק ומשפט, וכן שירים שנכתבו לכבודו. הוא מתואר כך: "ממונה מן ראשי גלויות ומן ראשי ישיבות על כל ישראל, ונאמן השליטים אשר הם במדינת הים ואשר הם במדבר". משמעות הדבר שקיבל אישור לנגידותו מראש הגולה חזקיה בן דוד, מראש ישיבת פומבדיתא רב האי גאון, מראש ישיבת סורא רב ישראל בן רב שמואל בן חפני גאון ומהרב מצליח הכהן גאון, ראש ישיבת גאון יעקב שהועתקה מארץ ישראל למצרים והיה ראש הקהילה היהודית באימפריה הפאטמית. את התפקיד קיבל מאביו, אך הרחיב את סמכותו באמצעות פעילות ענפה והסכמוֹת ראשי הגולה וראשי הישיבות. היה בעל השפעה על כל יהודי תימן, לפחות עד לצעדה שבצפון.
עמד בקשרי הלכה ומשפט עם חכמי יהודי מצרים, ותמך בהם מבחינה כלכלית וכך כותב עליו רבי מצליח הכהן גאון: "נגיד לעם ה', שר השרים, ראש הקהילות". היה נתון להשפעתו של רב מצליח הכהן, וקבע בסדר התפילה את הרשות בשם רב מצליח גאון. בהמשך – ככל הנראה בשנת 1135 – הגיע לתימן יהודי פרסי מזרע בית דוד, ממשפחת ראש הגולה, ומרבית יהודי תימן, בהם מצ'מון, קיבלו עליהם את מרותו כראש גולה לזמן מה. קבלת המרות של הנשיא הפרסי יצרה מחלוקת חריפה בין הסוחר חלפון הלוי בן נתנאל ובין ראשי הקהילה ובהם מצ'מון הנגיד. חלפון פנה לערכאות, ונתבקש ליישב את המחלוקת מול מצ'מון. בהמשך חזר המצב לקדמותו והקהילה קיבלה את רב מצליח הכהן כראש גולה.
שפתי כהן
שפתי כהן (בראשי תיבות - הש"ך), הוא פירוש על החלקים יורה דעה וחושן משפט מתוך השולחן ערוך, מאת הרב שבתי הכהן. הפירוש על יורה דעה פורסם בשנת ה'ת"ז (1647) בקראקא, כשהיה בן 24, והפירוש על חושן משפט פורסם באמסטרדם, בשנת ה'תכ"ה (1664).
תיאור הספר
הספר הוא פירוש על חלקים יורה דעה וחושן משפט מתוך השולחן ערוך, שעוסקים בעיקר בהלכות כשרות וממונות.
הספר נחשב לאחד מאבני היסוד בפסיקת הלכה, ומשמש כספר הלכה חשוב, בעיקר בישיבות ואצל רבנים ודיינים.
בהקדמה לספר כתב המחבר, שכתב את הפירוש בלשון קלה ופשוטה כדי שכל אדם יוכל להבינו, וביקש שלא יסמכו על הוראתו, כי אין הוא יכול להכריע בין השולחן ערוך ונושאי כליו, ושהוא מרשה לכל מי שרוצה לחלוק על דעתו.
שם הספר מבוסס על הפסוק:, ודומה לשמו של המחבר- הרב שבתי כהן.
באותה שנה שבה פורסם הספר, יצא לאור בלובלין הפירוש "טורי זהב" (ט"ז) על חלק "יורה דעה" מאת הרב דוד הלוי סגל, שהיה פוסק ומפורסם, וחתנו של הב"ח, שכתב פירוש על ארבעה טורים. הש"ך השיג על הט"ז השגות, שנדפסו בחוברת בשם "נקודות הכסף" בשנת 1677, ועל חלקן השיב בט"ז בחוברת משלו, שנקראה "דף אחרון". החוברות מודפסות בסוף הכרך הראשון של חלק יורה דעה, בחלק מהמהדורות של השולחן ערוך. לתוך "נקודות הכסף" מוכנסות לעיתים הגהות על הספר 'שפתי כהן', מבנו של הרב שבתי כהן.
הפירוש נדפס מסביב לטקסט השולחן ערוך, והוא נחשב לאחד משני הפירושים החשובים והמרכזיים על יורה דעה וחושן משפט, ביחד עם הטורי זהב (ט"ז), ובדרך כלל פוסקים כמותו במחלוקות עם הט"ז.
לקריאה נוספת
עמנואל ורהפטיג, הש"ך - ר' שבתי כ"ץ - ושיטתו הלמדנית-פסיקתית, עבודת דוקטורט, אוניברסיטת בר-אילן, תשע"ט
שורש 79
שורש 76, או שׁוּ בּוּ (בסינית: 殳部, פיניין: Shū bù) הוא השורש השבעים-ותשעה של הכתב הסיני. פירושו "רומח" או באופן כללי "נשק" והוא אחד מתוך 34 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מארבעה קווים.
במילון קאנגשי יש 235 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
טולוצ'ין (מחוז משנה)
מחוז משנה טולוצ'ין (בבלארוסית: Талачынскі раён; ברוסית: Толочинский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז ויטבסק שבצפון בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר טולוצ'ין.
דמוגרפיה
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה טולוצ'ין 28,565 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה וב-2016 נמנו במחוז המשנה 25,288 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 92.05% בלארוסים, 5.46% רוסים ו-2.49% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (77.01%) ורוסית (20.21%).
יוגב גלוסמן
יוגב גלוסמן (נולד ב-25 בפברואר 1990), הידוע בשם הבמה iogi, הוא מוזיקאי ויוצר ישראלי.
ביוגרפיה
גלוסמן הוא אמן ומוזיקאי, מלחין, כותב ויוצר מוזיקלי המנגן על כלי נגינה שונים: תופים, בס, גיטרה, כינור וקלידים. הוא שיתף פעולה עם אמנים רבים בישראל ובעולם, והיה במשך כמה שנים הבסיסט בלהקת ההופעות של עידן רייכל. הוא ניגן גם עם ההרכב הנשי המוזיקלי A-WA, עם יוני רכטר ועוד.
ילדות ונעורים
גלוסמן נולד וגדל בבאר שבע להורים שעלו מדרום אמריקה. הוא ספג בבית ההורים השפעות מוזיקליות שונות, בעברית ובספרדית. אחותו הייתה כבר בילדותם פסנתרנית קלאסית, והוא החל ללמוד נגינה על כינור בגיל 6, למד נגינה קלאסית על כינור עד גיל 18 אצל מורים שונים וניגן על כינור בתזמורת הפילהרמונית הצעירה. כשהיה בן 15 בערך נחשף למוזיקה אחרת שאינה קלאסית והחל לנגן גם בגיטרה ובס.
הוא מציין שבאותה תקופה, במקביל לנגינה בכינור הוא נמשך גם לעולם הרוק, ובעיקר למוזיקה מסוגת הפרוגרסיב מטאל. למד בבית הספר התיכון מקיף א' באר שבע. במסגרת ההכנה לשירות בצה"ל גלוסמן ניגש לבחינה ללהקה צבאית כבסיסט ובמקביל נבחן ככנר לצורך קבלת מעמד של מוזיקאי קלאסי מצטיין. הוא לא עבר את הבחינה כבסיסט והתקבל ככנר אבל למרות זאת לאחר הגיוס הוא התקבל ללהקה צבאית ושימש בסיסט לאורך השירות, במהלכו זנח חלקית את הנגינה בכינור.
קריירה מוזיקלית
לאחר השחרור מצה"ל החל גלוסמן לנגן בלהקה של אפרים שמיר, ובתוך זמן קצר החל להופיע עם אמנים רבים, תחילה עם מוזיקאים ותיקים כמו שלמה גרוניך ושלמה יידוב ובהמשך עם מוזיקאים שנחשבים בתחום המיינסטרים: עידן רייכל, אמיר דדון, עידן חביב ועוד. הוא המשיך להופיע בנגינה עם אמנים שונים, בין היתר עם להקת מרסדס בנד, גם לאחר שהוציא את אלבומי הסולו שלו. מתגורר בתל אביב.
באוקטובר 2019 ראה אור האלבום מישהו בדלת - אלבומו הראשון בשפה העברית. הושפע מיוצרים כמו הביץ' בויז, פול מקרטני, בי ג'יז ועוד. האלבום זכה לשבחי המבקרים, בין היתר נכתב עליו: "הכתיבה והשירה בעברית מוציאות ממנו ממד נוסף – כעת המולטי אינסטרומנטליסט הזה נשמע כמו המשך טבעי לרוק הישראלי הרך של שנות ה־90".
האלבום השלישי שלו everything's worth it - ראה אור באפריל 2021.
מתוך אלבומו הראשון שני השירים: Creature ו־Magic Trick שולבו בפלייליסטים פופולריים וצברו מיליוני האזנות בספוטיפיי.
ב-19 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "we can be friends".
מיטב דש השקעות
מיטב דש השקעות בע"מ הוא בית השקעות ישראלי שהוקם בשנת 2013 ממיזוג של "מיטב בית השקעות" שנוסד ב-1979 עם "דש בית השקעות". עד אפריל 2022 פעלה החברה במותג מיטב דש וממועד זה היא פועלת במותג מיטב בית השקעות ומפרסם אותה דייוויד שווימר.
בית ההשקעות מנהל נכסים בהיקף מצטבר של כ-134 מיליארד ש"ח, והוא נסחר בבורסה בת"א במדד ת"א 90.
היסטוריה
מיטב הוקמה ב-1979 על ידי צבי סטפק, מורה להיסטוריה, עם שלמה סימנובסקי, וסטפק שימש מנכ"ל החברה כ-30 שנה. בשנת 2007 העביר את ניהול החברה לבנו, אבנר סטפק, והוא כיהן בתפקיד במשך שנתיים. מאז 2010 מנכ"ל החברה הוא אילן רביב, לשעבר מנכ"ל יובנק. ב-2009 נחתם הסכם מיזוג בין מיטב השקעות, גאון שוקי הון וישיר בית השקעות.
ב-2012 נחתם הסכם מיזוג בין מיטב בית השקעות בע"מ ובין דש איפקס הולדינגס בע"מ (שבשליטת קבוצת BRM, בבעלות האחים ניר ואלי ברקת ויובל רכבי). בחודש מרץ 2013 הודיעה דש על השלמת המיזוג בינה לבין מיטב, מהלך אשר הפך את הגוף הממוזג לשני בגודלו בתחום בישראל. בעקבות עסקת המיזוג פוטרו כ-50 עובדים. במסגרת המיזוג הועברו לבעלות החברה גם 59.9% ממניות בית ההשקעות תכלית תעודות סל שהיו בבעלות דש בית השקעות עד המיזוג. ב-2016 נחתם הסכם למכירת בית ההשקעות מיטב דש לקרן XIO, אולם העסקה לא יצאה לפועל וההסכם בוטל סופית ב-2017.
בנובמבר 2016 נבחרה קרן פנסיה של מיטב דש על ידי רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון כאחת משתי קרנות ברירת המחדל הראשונות. באוגוסט 2021 ניתן פסק דין בתובענה ייצוגית שהוגשה נגד מיטב דש, ולפיו על בית ההשקעות להחזיר לחלק מעמיתיו דמי ניהול בסך יותר מ-250 מיליון ש"ח. במאי 2023 הושגה פשרה בתביעה הייצוגת נגד מיטב לפיו החברה תשלם 120 מיליון ש"ח.
כבל טורי
כֶּבֶל טורי הוא כבל המשמש להעברת מידע בין שני התקנים, ומשתמש בפרוטוקול תקשורת טורית. מבנה המחברים (פינים) שלו תלוי ביציאה הטורית השייכת לו. כבל שמחובר לשני רכיבי DTE באופן ישיר, ידוע ככבל מודם מסוג null. האורך המקסימלי של כבל טורי תלוי במאפייני המשדרים והמקלטים, בקצב השידור על הכבל, בקיבולת שלו, ובמידת ההתנגדות שלו למעבר זרם חילופין.
Don't Go Yet
Don't Go Yet (בעברית: אל תלך עדיין) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית-קובנית קמילה קביו. השיר יצא לאור ב-23 ביולי 2021, על ידי חברות התקליטים אפיק וסייקו מיוזיק, כסינגל ראשון מתוך האלבום, Familia. זהו הסינגל הראשון של קביו מאז צאת הסינגל שלה "First Man" בשנת 2020.
רקע והכרזה
ב-14 ביולי 2021, פרסמה קביו בעמוד האינסטגרם שלה תמונה שלה ובו הופיע הכיתוב בספרדית "" שמתורגם מספרדית לעברית כ"מוכן?". ב-16 ביולי, הודיעה קביו באמצעות חשבונות המדיה החברתית שלה כי "Don't Go Yet" יצא לאור ב-23 ביולי. לצד ההכרזה נחשפה גם את העטיפה של השיר. בה ניתן לראות את קביו לובשת עגילים גדולים ותלבושת שחורה יחד עם כפפות שחורות ארוכות. מעריצים רבים מתחו ביקורת על קביו בשל עיתוי הכרזתה הסינגל, והאשימו אותה בניסיון לפגוע בחברתה נורמני שעבר מלהקת פיפת' הרמוני, שהוציאה באותו יום את הסינגל שלה "Wild Side".
קביו סיפרה כי השיר והקליפ היו בהשראתם של מסיבות משפחתיות קובניות-מקסיקניות מילדותה, שם "כולם אוכלים ארוחת ערב, ואז אחרי שאתה שם כדור דיסקו זול עם אורות פתאום הסלון הופך להיות רחבת הריקודים."
קידום
ב-23 ביולי 2021, קביו ביצעה את "Don't Go Yet" בתוכנית "הלילה בכיכובו של ג'ימי פאלון".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי פיליפה פרייס ופילאר זיטה, והועלה לערוץ היוטיוב שלה בשידור חי ב-23 ביולי 2021, בסמוך לצאתו של הסינגל עצמו.
תקציר
הקליפ נפתח בזמן שהזמרת נוסעת במכונית בזמן שהיא מחליפה תחנות ברדיו. הצילומים הופכים למכונית צעצוע שעוברת בדרך עפר לבית מפואר, שם קביו מצלצלת בפעמון הדלת. בפנים מתקיימת מסיבה תוססת עם חברים ובני משפחה. היא מצטרפת לחגיגות בזמן שהיא שרה ורוקדת לשיר. לאחר מכן מוצגת הזמרת לבושה בשמלה שחורה עם איפור עיניים כחול ואדום, בזמן שהוא רוקד על השולחן. הסצנה הבאה מציגה את קביו אוחזת ברגלו של גבר מכיוון שהיא לא מוכנה שהוא יעזוב. הקליפ מציג את סוג ה"התכנסות המשפחתית חסרת הדאגות", המציגה רבים מבני משפחתו האמיתיים של קביו, כולל אביה, אחותה ובת דודה.
הישרדות: פיג'י
הישרדות פיג'י (באנגלית: Survivor: Fiji) היא העונה הארבע עשרה של תוכנית המציאות האמריקאית "הישרדות". העונה, אשר צולמה באיי פיג'י מ-30 באוקטובר עד 7 בדצמבר 2006, עלתדה לשידור ב-8 בפברואר 2007, ברשת השידור האמריקאית CBS, עד הגמר שערך שעתיים ב-13 במאי 2007, אשר ארל קול הוכרז לשורד האחרון על פני אנדריאה "דרימז" הרד וקסנדרה פרנקלין בהצבעת פה אחד בפעם הראשונה בהיסטוריית התכנית.
עונה זאת, עד היום, היחידה בהיסטוריה של "הישרדות" אשר כללה מספר אי זוגי של מתמודדים, 19, לאחר שהמתמודדת ה-20 מליסה מקנלטי פרשה ליל לפני תחילת הצילומים. לאחר תזמון הפרישה ומחסור במחליפים, מקומה לא אויש. גארי סטריטסקי היה המתמודד היחידי שהגיש בקשה להיות בתוכנית, מקנלטי ושאר 18 המתמודדים הובאו על-ידי ההפקה. הליהוק שמר על מגוון גזעי דומה (אשר 20 המתמודדים הכילו מספר שווה של מתמודדים אירופאים-אמריקאים, אמריקאים-היספנים, אסייתים-אמריקאים ואפרו-אמריקאים) בדומה ל"הישרדות: איי קוק" במאמץ מודע המיועד להראות שהמגוון הגזעי באיי קוק לא היה רק תעלול רייטינג.
משחק
העונה הציגה תפנית של שבט אחד שלו יש ציוד ואספקה מותאמת ושבט אחד ללא כלום. תפנית זאת נחשבת לאחת הפחות אהודות בהיסטוריית "הישרדות" בקרב המעריצים. בתחילת העונה, 19 מתמודדים חיו על אי אחד ובנו מחנה מרוהט, אשר כלל מקלטים הבנויים מעץ חתוך מראש, אזור מטבח עם כלי אוכל, מקלחת, אסלה, רהיטים, ואמצעים לשמור על אש, עם אספקה אשר סופקה על-ידי ההפקה. כאשר המתמודדים חולקו לשני שבטים, השבט המנצח, מוטו, זכו במחנה המרוהט, בעוד שהשבט המפסיד, ראבו, היו צריכים לבנות מחנה חדש מכלום, וקיבלו רק סיר ומצ'טה בכדי לשרוד. במהלך שידור העונה, המנחה ג'ף פרובסט הודה כי קונספט זה לא עבד כמו שההפקה קיוותה, מה שהביא לשבט שחי במחנה המרוהט לשלוט באתגרים על פני השבט שהיה צריך להרכיב מחנה מכלום, שבוע אחרי שבוע. אי הגלות חזר שוב בעונה זאת, עם תפניות חדשות. בשונה מעונות קודמות, היו שני פסלוני חסינות מוחבאים, עם אחד מוסתר בכל מחנה. את הפסלון היה ניתן להשתמש רק לפני שג'ף קורא את הקולות, במקום אחרי. לאחר השימוש בפסלון החסינות, הפסלון הוחבא מחדש. בפסלונים היה ניתן להשתמש עד החמישייה האחרונה.
מתמודדים
השבטים היו מוטו וראבו, אשר משמעותן "חנית" ו"להרוג" בשפה הפיג'ית, בעוד שמשמעות שם השבט המאוחד בולה בולה היא "ברוכים הבאים" או "שלום" בפיג'ית. בין המתמודדים כללו מיס ונצואלה של שנת 1998, ריטה ורוס.
הופעות עתידיות
יאו מן הופיע לאחר-כך ב"הישרדות: מיקרונזיה". מחוץ ל"הישרדות", ארל קול הופיע באחד הפרקים של העונה ה-13 של "הכרישים". הוא גם התחרה ב-2022 בתוכנית מציאות של USA Network "נחש בדשא".
סיכום עונה
ערבוב השבטים הביא לבריתות נוספות: ארל ויאו מן הביאו את בו, מישל וקסנדרה לברית שלהם, בעוד שאלכס נהפך למנהיג של ברית המורכבת ממנו, אדגרדו, דרימז ומוקי, אשר קראו לעצמם "ארבעת הפרשים". מוקי מצא את פסלון החסינות הנוסף, אך לא שיתף בזאת את דרימז, מאחר שהטיל ספיק באמינותו. השבטים התאחדו במחנה המקורי של מוטו, אשר נלקח מהם כל המבנים והפינוקים. האתגר החיסונת הראשון לאחר המיזוג הפריד את המתמודדים לשני קבוצות שנבחרו באופן אקראי, מה שמיקם את מישל עם רוב הפרשים אשר הביא להדחתה. לאחר שדרימז גילה כי הברית שלו לא סיפרה לו על הפסלון של מוקי, הוא ערק לברית של ארל ועבד איתם לעבוד על מוקי לשחק בפסלון שלו בצורה לא נכונה. סטייסי חברה לברית שלהם והציע להדיח את אדגרדו, מה שהביא להדחה בצורה שיטתית של שלושת הפרשים הנאמנים.
סאשה ולור
תחילת דרכה
שטיינברג נולדה בברקלי שבקליפורניה כבנם היחיד של מרק שטיינברג וג'יין הדג'ס. היא יהודייה ורוסיה מצד אביה. עד גיל 9 גדלה בקונטיקט עד שמשפחתה עברה לאילינוי שם עבד אביה כהיסטוריון רוסי באוניברסיטת אילינוי. ב-2004 סיימה שטיינברג תיכון, ולאחר מכן עבדה במשרה חלקית באבטחה בארמיטאז' בסנט פטרסבורג שברוסיה והתמחתה באופרה של ברלין בגרמניה. ב-2009 קיבלה תואר ראשון בספרות מודרנית ממכללת ואסר. ב-2010 לקחה חלק בתוכנית פולברייט במוסקבה וביצעה עבודה על תפקיד האומנות בחברה הרוסית. ב-2013 קיבלה תואר שני (MFA) בקריקטורה. לפני שדראג היה למקצוע שלה, עבדה כמעצבת גרפית וכמאיירת.