cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ספר השירים
תוכן
בסוף השיר מתברר כי האביר-המאהב הוא יהודי בן רב. במכתב לחבר הסביר היינה כי "הרומנצה כולה היא פרק מתוך חיי שלי, רק החלפתי כמה דברים... וזה רק חלק ראשון מטרילוגיה. בחלק השני - בן הגיבור, שאינו מכיר את אביו, ישים לקלס את אביו, ובחלק השלישי כבר יהיה הילד דומיניקני מבוגר, המצווה לענות עד מוות את אחיו היהודים...". הטרילוגיה לא הושלמה.
צנזורה
כברבים אחרים מכתבי היינה, גם כאן נערכה צנזורה על עבודתו. עם זאת, בשונה מכתבים אחרים שצונזרו מסיבות פוליטיות, כאן נעשה הצנזור בשל מילים וביטויים חושפניים או גסים. כך לדוגמה, מילות הפתיחה כיום בשיר "הפרשים הכחולים" הן:
בעוד המילים המקוריות, שאף נדפסו במהדורה הראשונה של הספר הן: "את ראשי הנחתי\ על חזך לבן-השלג".
איריס (סרט)
איריס הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1968 בבימויו, כתיבתו והפקתו של דוד גרינברג, עם גדעון שמר, שמוליק קראוס, ברכה נאמן וליאורה רמון בתפקידים הראשיים.
נמנה עם הסרטים הבודדים בהם שיחקה חנה רובינא.
תקציר העלילה
יואל נאמן (גדעון שמר) הוא עיתונאי בן 40 שנמצא במשבר. הוא עומד להתגרש מאשתו שולה (ברכה נאמן) וחושב להתפטר מעבודתו בעיתון ומהעורך מישורי (ניסן יתיר) ולהוציא לאור ספר שירים של אביו המנוח.
אמו האלמנה (חנה רובינא) מנהלת בית אבות קטן ומצפה שיואל ושולה יעניקו לה נכד. הם רוצים להסתיר ממנה את העובדה שהם מתגרשים.
יורם (שמוליק קראוס) הוא עיתונאי וחבר קרוב של יואל. הם עובדים באותו עיתון והעורך מישורי (ניסן יתיר) מנסה לסכסך ביניהם. בתחילת הסרט מתואר טקס הגירושים של יואל ושולה כשיורם והמדפיס חיימק'ה (יעקב בודו) משמשים כעדים לפני בית המשפט הרבני.
יורם מעודד את חברו, מכניס אותו למסיבות שתייה של החברה הבוהמית ומנסה להכיר לו בחורות ביניהן את חברתו קארין (מנדי רייס-דייוויס) אך יואל לא מוצא עניין. הוא גר כעת בדירת גג עלובה וכשהוא חוזר לביתו בלילה הוא פוגש באיריס (ליאורה רמון), נערה כבת 16 כשהיא קוראת את "ז'אן קריסטוף" של רומן רולן. היא מוצאת חן בעיניו והם מתיידדים ומסיירים ברחבי תל אביב ביום חורף סוער.
הפקה
הסרט צולם בתל אביב בשחור-לבן ויש בו תיאור של הטיילת, נחל הירקון ושאר מקומות בתל אביב כפי שהיו אז ביום חורפי גשום וסוער. זה סרטו העלילתי היחיד של גרינברג שחדל לביים סרטים עלילתיים בעקבות הביקורות הקשות שקיבל בסרט זה.
הסרט יצא זמן קצר לאחר מלחמת ששת הימים ושיקף את המציאות הפוסט-הרואית של חיי הבוהמה שחרגה מגבולות הקולנוע הלאומי-ציוני שהיה נפוץ אז. הסרט נחשב לשערורייתי אז, וגם היום, בכך שהציג רומן בין גבר בן 40 לנערה בת 16.
בסרט יש גם תצוגת בגדים מסוף שנות ה-60 שאותם עיצב לסרט גדעון אוברזון.
בית האבות בסרט צולם בבתי טובקין, מתחם שכונה סגורה בגבול שכונת מרכז בעלי מלאכה ומתחם בתי שפירא. במקום שכן באותה תקופה בית אבות.
נעימת הסרט שהולחנה על ידי דוד קריבושי ובוצעה על ידי הזמרת אלכסנדרה הייתה באותו הזמן להיט.
פרס אנני להפקה מונפשת מיוחדת הטובה ביותר
פרס אנני להפקה מונפשת מיוחדת הטובה ביותר (באנגלית: The Annie Award for Best Animated Special Production) הוא פרס אנני, המוענק מדי שנה להפקת הנפשה שאינה תיאטרלית, החל משנת 2011.
הזוכים והמועמדים
להלן רשימת הזוכים והמועמדים, נכון לשנת 2020:
די. ג'יי. סילי
'''דניס ג'רום "די. ג'יי." סילי (באנגלית: Dennis Jerome "D. J." Seeley'''; נולד ב-28 בנובמבר 1989) הוא שחקן כדורסל אמריקאי שמשחק בעמדות הקלע והרכז בקבוצת באיירן מינכן בליגת העל הגרמנית וביורוליג.
קריירה
סילי שיחק בשנותיו בליגת המכללות באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובאוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפולרטון.
את עונת 2014/15 העביר סילי בדלאוור 87', קבוצת הבת של פילדלפיה 76' בליגת הפיתוח. לאחר שסילי לא קיבל חוזה ב-NBA הוא עבר לקראת סוף העונה למנרסה מליגת העל הספרדית.
בתחילת עונת 2015/16 חתם סילי בבשיקטש, אך בחלון ההעברות באמצע העונה עבר לגראן קנריה, והוביל את הקבוצה לחצי גמר היורוקאפ, שם הפסידה לגלטסראיי, שזכתה במפעל בתום העונה.
בקיץ 2016 חתם סילי במכבי תל אביב לעונה אחת עם אופציה לאחת נוספת.
ב-27 ביוני 2017 חתם סילי בגראן קנריה. ב-18 באוגוסט 2018 חתם סילי בריטאס וילנה. ב-29 ביולי 2019 חתם בסרגוסה באסקט.
השפעת עישון על היריון
עישון הוא פעולה של שאיפת העשן של מוצרי הטבק לדרכי הנשימה, הוא נחשב לגורם סיכון מרכזי לתחלואה ולתמותה ממחלות לב וסוגי סרטן שונים. לעישון בזמן הריון ישנה השפעה מזיקה גם על האם וגם על העובר.
אישה שמעשנת חשופה לחומרים הרעילים של עשן הסיגריות, ובכך נמצאת בסיכון יתר למחלות שונות כגון מחלות לב טרשתיות, מחלה ריאתית חסימתית ולסוגי סרטן שונים כמו סרטן לוע, פה, ושט, ריאה ושלפוחית השתן.
ההשפעות המזיקות של העישון על העובר והתינוק המתפתח כוללות בין השאר: לידה מוקדמת, משקל לידה נמוך ואף מוות פתאומי של התינוק (Sudden infant death syndrome).
היקף התופעה
במהלך ההיריון, 59% מנשים יהודיות ו- 22% מנשים ערביות אשר היו מעשנות מפסיקות לעשן.
תינוק שנולד עלול גם להיות חשוף לעישון מיד שנייה (עישון פסיבי), לפי הסקר נמצא כי 25% מהתינוקות היהודים ו-52% מהתינוקות הערבים חשופים לעישון סביל בגיל חודשיים.
השלכות העישון
עשן הסיגריות מכיל אלפי רעלנים (טוקסינים) שחלקם מוכח כרעיל  עבור העובר כמו ניקוטין ופחמן חד-חמצני. ניקוטין שנשאף לריאות מגיע לזרם הדם של האם, עובר את השליה ובכך מגיע לזרם הדם העוברי, השפעתו נובעת מהקשירה לקולטנים כולינרגים במוח, במערכת העצבים ההיקפית ובבלוטת יותרת הכליה.
אישה שמעשנת חשופה לרעלנים של הטבק אשר יכולים לגרום נזק לאיברי הגוף השונים.
תחלואה לבבית וריאתית
עישון מגביר סיכון לנפחת, דלקת סמפונות ולסרטן הריאות, כמו כן הוא מגביר סיכון לסוגי סרטן שונים כמו סרטן הלוע, ושט ושלפוחית השתן.
הקשר עם יתר לחץ דם בהריון
יתר לחץ דם הריוני מוגדר כהופעה חדשה של יתר לחץ דם אצל אישה הרה לאחר שבוע 20 להריון ללא עדות לרעלת היריון. יש  עדויות כי עישון בזמן הריון מקטין סיכון ליתר לחץ דם הריוני, ממצא זה הוצג במספר עבודות והמנגנון לכך אינו ברור. עם זאת, אין באמור לעיל כדי להצדיק עישון וזאת לאור העובדה שנזקיו של העישון עולים לאין שיעור על השפעה מטיבה זו.
השלכות על השליה
חשיפה לניקוטין בזמן הריון עלולה לגרום למספר סיבוכים הכרוכים בשליה.
היפרדות שליה הוא מצב בו מעטפת השליה נפרדת במהלך ההיריון מהרחם ומהווה אחת הסיבות השכיחות לדימום בטרימסטר השלישי להריון, שכיחות התופעה עומדת על 1% מסך כל ההריונות, והיא כרוכה בתחלואה אימהית כגון דימום רב עד כדי צורך בעירוי דם, ובתחלואה ותמותה עוברית עקב עקה שנגרמת ממחסור בחמצן.
עישון סיגריות קשור בעליה פי 2.5 בהיארעות של היפרדות שליה, הסיכון עולה ככל שעולה מספר הסיגריות שהאישה מעשנת.
המנגנון לכך הוא שהניקוטין גורם להתכווצות של שריר הרחם וכלי דם בחבל הטבור, כמו כן העישון מעלה את הרמה של קרבוקסי-המוגלובין שמתחרה עם ההמוגלובין על חמצן. תהליכים אלה עלולים להוביל בסופו של דבר לאטמים קטנים בשליה ובהמשך גם להיפרדותה.
פתיחת קרומים מוקדמת
פתיחה מוקדמת של שק מי שפיר עלולה להוביל ללידת תינוק טרם בשלותו המלאה. עישון נחשב כגורם סיכון לפתיחת קרומים מוקדמת, יותר בשלבי ההיריון המוקדמים מאשר בסוף ההיריון, ויש לכך השלכות רבות על תחלואת היילוד.
השלכות על העובר
חשיפה לעישון במהלך ההריון מסכנת לא רק את האם אלא גם את העובר שנושאת ברחמה.
פגות
פג הוא תינוק שנולד לפני תום השבוע ה-37 להריון, כלומר לפני בשלותו המלאה. תינוק במצב כזה חשוף לבעיות התפתחותיות במערכות שונות בגוף כמו מערכת העצבים, הנשימה והראיה. בישראל כ-7-10% מכלל הנולדים הם פגים.
עישון מגביר סיכון עד פי שניים ללידת פג. המנגנון לכך אינו ברור דיו, אך ישנה השערה שזה קשור לנזק שלייתי מירידה באספקת דם בעקבות השפעת הניקוטין והפחמן החד-חמצני שגורמים להתכווצות כלי דם בשלייה, פתיחה מוקדמת של קרומים, זיהום תוך רחמי והפרשה מוגברת של פרוסטגלנדינים מהווים מנגנונים אפשריים נוספים. הפסקת עישון בשלבי ההיריון המוקדמים עשויה להפחית את הסיכון ללידת פג בנשים מעשנות.
לידה במשקל נמוך
משקל לידה נמוך מוגדר כמשקל עובר עת הלידה של פחות מ-2.5 ק"ג ללא קשר לגיל הלידה, השכיחות של משקל לידה נמוך מוערכת בכ-6% מכלל הלידות.
עישון סיגריות בהיריון נקשר באופן ישיר לאיחור בהתפתחות העובר. הסיכון ללידת ילוד עם משקל נמוך גבוה פי 2.8 יותר אצל נשים שעישנו במהלך ההיריון. השפעה זו של  העישון חזקה יותר בנשים שמוגדרות כמעשנות כבדות ובאלו שעישנו בסוף ההיריון. הפסקה מוקדמת של עישון יכולה להפחית נזק זה.
מומים מולדים
עישון בזמן היריון נמצא כמגביר סיכון למומים שונים בדרכי העיכול (פי 1.27), בקעים בדופן הבטן (פי 1.5), מומים במבנה הגולגולת (פי 1.33) ומומים במערכת השלד (פי 1.2) אצל התינוק.
השלכות בזמן הנקה
התינוק עלול לספוג כמות של ניקוטין שיש בה כדי לפגוע בבריאותו, אחת מההשפעות היא פגיעה במחזור השינה.
עם זאת, עדיין קיים יתרון ברור של הנקה על תרכובות מזון לתינוקות גם באישה שהיא מעשנת.
השלכות על התינוק שנולד (עד גיל שנה)
אחת התופעות שנקשרו לעישון בזמן הריון היא מוות בעריסה SIDS-Sudden Infant Death Syndrome והיא מוגדרת כמוות פתאומי ובלתי מוסבר של תינוק עד גיל שנה, היא מתרחשת לרוב בזמן שינה. על פי עבודות שונות נראה כי עישון בזמן הריון מגביר סיכון עד פי חמישה לתסמונת מוות בעריסה ביילוד. בנתיחה שלאחר מוות נמצאו ריכוזים גבוהים יותר של ניקוטין בשערות של יילודים שמתו במוות בעריסה עקב חשיפה לניקוטין כתוצאה מעישון בזמן היריון.
השלכות לטווח ארוך (אחרי גיל שנה)
בנוסף לנזכר לעיל, לעישון ישנן גם השפעות שליליות  לטווח ארוך בילד המתבגר לרבות הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות, ירידה בהישגים לימודיים, ליקויי שפה ואף להתמכרות מוקדמת לעישון, כך שהסיכוי של ילדים לנשים שעישנו במהלך הריונן להפוך למעשנים בעצמם, גבוה יותר מאלו שאמותיהם לא עישנו. כמו כן, על פי מטה אנליזה של Oken ושותפיו נמצא כי עישון בזמן הריון מגביר סיכון פי 1.5 לעודף משקל אצל הילד בגילאים 3–33 שנים, נצפה יחס מנה-תגובה בין כמות הסיגריות שהאישה מעשנת לסיכון להשמנת יתר מאוחר יותר אצל הצאצאים.
פטריק קרנס
ד"ר פטריק קרנס (באנגלית: Patrick Carnes) הוא יועץ אמריקאי, עוסק בתחום ההתמכרויות, והמייסד של המכון הבינלאומי למומחי טראומה והתמכרות IITAP. פיתח מספר תוכניות גמילה מהתמכרויות, בהן התמכרות למין.
קרנס סיים תואר ראשון באמנויות ב-1966 באוניברסיטת סנט ג'ון, תואר שני ב-1969 באוניברסיטת בראון, ודוקטורט בחינוך ייעוצי ופיתוח ארגוני ב-1980 באוניברסיטת מינסוטה. הוא פרסם מאמרים וספרים רבים בנושא התמכרות מינית.
מרבאנו
מרק ואן אופן (בפלמית: Mark van Oppen; נולד ב-29 באפריל 1953) הוא צייר ומחבר ספרי קומיקס בלגי שהתפרסם בשם העט מרבאנו.
ביוגרפיה
ואן אופן נולד בזולדר, בצפון-מזרח פלנדריה. למד אדריכלות פנים ועד שנת 1982 עסק בתחום במשך כעשור, אולם, כחובב מושבע של מדע בדיוני, מאוחר יותר החליט ליצור כמאייר וכמחבר ספרי קומיקס, במיוחד בתחום המדע הבדיוני. אייר בהתחלה סיפורים במגזין ההולנדי למדע בדיוני "אורביט" כמו כן אייר רומנים בז'אנר הזה עבור ההוצאות לאור "היינה" בגרמניה ו"מלנהוף" בהולנד. החל משנת 1982 כיהן לאורך 4 שנים כעורך הראשי של הגרסה הפלמית Kuifje של השבועון "לה ז'ורנל דה טינטין". פרסם קומיקסים על טינטין בגרסה ההולנדית של "ז'ורנל דה ספירו" Robbedoes. בשנת 1986 היה מרבאנו לראש מחלקת קומיקס של ההוצאה לאור הפלמית Den Gulden Engel. יצירתו הידועה ביותר היא "מלחמה לנצח", עיבוד לפי ספרו של האמריקאי ג'ו הלדמאן. נושא הספר הוא מאבקם של בני אדם בגזע חייזרים אלים ומוזר.
מרבאנו והלדמאן עבדו אחר כך ביחד גם ב"Dallas Barr", ספר קומיקס שהוא עיבוד של הרומן "זמן קנוי". בנוסף יצר מרבאנו שלוש טרילוגיות של סדרות קומיקס עם תוכן היסטורי:"ברלין" בזמן מלחמת העולם השנייה ואחריה,"גראן פרי" על מרוצי שנות ה-1930 ועל הבריגדה היהודית (החטיבה היהודית הלוחמת). ב-2000 עם מרסל רופה יצר קומיקס (Ver van Ieper) על קרבות איפר במלחמת העולם הראשונה.
המחלה ההולנדית
המחלה ההולנדית היא מונח כלכלי המתאר קשר בין גילוי וניצול של אוצרות טבע במדינה מסוימת בהיקף משמעותי לכלכלתה, לבין ירידה בייצור וביצוא של ענפי תעשייה מסוימים על רקע הגידול החד בהכנסות ממטבע חוץ והתחזקות המטבע המקומי, המביאים לירידה בכושר התחרות של אותם ענפים.
המונח נטבע לראשונה ב-1977 על ידי "האקונומיסט", אשר תיאר את הירידה במגזר הייצור בהולנד לאחר גילוי שדה הגז הענק חרונינגן במדינה בשנת 1959. על פי התאוריה, ההכנסות מגז טבעי שהחלו לזרום לקופת המדינה בשנות השישים של המאה העשרים הביאו תוך שנים ספורות להתחזקות הגילדן ההולנדי, לירידה בכושר התחרות של התעשייה המקומית, לירידה ביצוא ולגידול באבטלה.
אף על פי שהמונח כפשוטו מתייחס לגילוי משאבי טבע, הרי שתופעות דומות של ייסוף המטבע המקומי ופגיעה בענפי תעשייה עשויות להתרחש גם על רקע שונה, למשל על רקע זרימת הון משמעותית למדינה מסוימת, ללא קשר לגילוי משאבי טבע, או במקרים בהם מחירו של משאב טבע דומיננטי בכלכלת אותה מדינה מתייקר מאוד. זרימת הון משמעותית הנגרמת עקב שיפור בייצוא מוצרים מתוחכמים איננה חלק מהתופעה.
המודל הכלכלי
המודל הכלכלי הקלאסי המתאר את המחלה ההולנדית פותח על ידי הכלכלנים מקס קורדן וג'יי פיטר ניר בשנת 1982. במודל קיים מגזר שאינו סחיר (הכולל שירותים) ושני מגזרים סחירים: המגזר הפורח, והמגזר הסחיר בפיגור (או לא פורח). המגזר הפורח הוא בדרך כלל הפקת משאבים טבעיים כמו נפט, גז טבעי, זהב, נחושת, יהלומים או בוקסיט, או ייצור יבולים, כגון קפה או קקאו. המגזר בפיגור הוא בדרך כלל ייצור או חקלאות. תנופת משאבים משפיעה על כלכלה זו בשתי דרכים:
הפחתת האיום
ישנן שתי דרכים עיקריות להפחתת האיום של מחלה הולנדית: הורדת שער החליפין הריאלי, והגברת התחרותיות של המגזרים שנפגעו לרעה. גישה אחת היא לעקר את הכנסות הבום, כלומר לא להכניס את כל ההכנסות למדינה בבת אחת ולחסוך חלק מההכנסות מחוץ למדינה בקרנות מיוחדות, ולהכניס אותן בצורה הדרגתית. במדינות מתפתחות דבר זה יכול להיות קשה מבחינה פוליטית, מכיוון שלעיתים קרובות יש לחץ להוציא את הכנסות הבום באופן מיידי כדי להקל על העוני, אך הדבר מתעלם מהשלכות מקרו-כלכליות רחבות יותר.
"עיקור ההכנסות" יקטין את אפקט ההוצאות ויקל על חלק מההשפעות של האינפלציה. יתרון נוסף של הכנסת ההכנסות למדינה לאט, הוא שהיא יכולה לתת למדינה זרם הכנסות יציב, ולתת יותר וודאות להכנסות משנה לשנה. כמו כן, על ידי חיסכון בהכנסות הבום, מדינה חוסכת חלק מההכנסות לדורות הבאים. דוגמאות לקרנות עושר ריבוניות אלה כוללות את קרן העתיד הממשלתית האוסטרלית, קרן הפיתוח הלאומית האיראנית, קרן הפנסיה הממשלתית בנורווגיה, קרן הייצוב של הפדרציה הרוסית, קרן הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן, קרן החיסכון של אלברטה, קנדה, וקרן דורות העתיד של כווית שהוקמה בשנת 1976.
אסטרטגיה נוספת להימנעות מגידול בשער החליפין הריאלי היא הגדלת החיסכון במשק במטרה להפחית את זרמי ההון הגדולים שעשויים לעלות את שער החליפין הריאלי. ניתן לעשות זאת אם המדינה מנהלת עודף תקציבי. מדינה יכולה לעודד אנשים וחברות לחסוך יותר באמצעות הפחתת מיסי הכנסה ורווח. על ידי הגדלת החיסכון, מדינה יכולה להפחית את הצורך בהלוואות למימון גירעונות ממשלתיים והשקעות זרות ישירות.
השקעות בחינוך ובתשתיות יכולות להגביר את התחרותיות של ענף הייצור או החקלאות. גישה נוספת היא פרוטקציוניזם ממשלתי של המגזר שנפגע, כלומר הגדלת סובסידיות או מכסים. עם זאת, הדבר עלול להחמיר את השפעות המחלה ההולנדית, מכיוון שזרם גדול של הון זר מסופק בדרך כלל על ידי מגזר הייצוא ונרכש על ידי מגזר היבוא. הטלת מכסים על סחורות מיובאות תפחית באופן מלאכותי את הביקוש של אותו סקטור למטבע חוץ, ותוביל לעלייה נוספת בשער החליפין הריאלי.
בישראל
המונח עלה לכותרות בישראל על רקע התחזקות השקל בשנים 2009–2010 וגילוי של מרבצי גז טבעי בשטחי הים התיכון, כאשר כלכלנים הזהירו כי תסמונת המחלה ההולנדית עלולה לפקוד גם את ישראל. על מנת להתמודד עם הסיכון הזה, בנק ישראל הודיע ב-2013 (עת החל הגז לזרום לראשונה ממאגר תמר) על תוכנית בת 5 שנים לבלימת הייסוף של השקל בעזרת רכישה מאסיבית של דולרים שהגיעה לסכום אדיר של כ-100 מיליארד דולר בעת שהבנק הודיע על סיום התוכנית (נובמבר 2018) וייסוד "קרן לרווחת ישראל" להשקעת היתרות העצומות בהשקעות שונות מחוץ לישראל.
בשנת 2015, מחקר שפרסמו אופירה אילון ועידן ליבס מהמרכז לחקר משאבי טבע וסביבה באוניברסיטת חיפה, מצא כי המשך פיתוח מאגר תמר בקצב מהיר ובעיקר המעבר לייצוא גז ידביקו את המשק הישראלי גם "מחלה ההולנדית". לטענתם בעוד שהתוצר המקומי הגולמי יעלה ב-1%, התפוקה בכלל המגזר העסקי בישראל יכולה להגיע לירידה של עד לכדי 20%. הם פיתחו מודל שמצא כי השקל יתחזק אל מול הדולר בכ-3.5%, דבר שיפגע גם הוא במגזר התעשייתי ובעיקר ביצואנים, וביכולת התחרות מול העולם.
בתחילת העשור השני של המאה ה-21 הוזכר המונח בהקשר הצמיחה החדה בענף ההיי-טק בישראל, אף שבמקרה זה אין מדובר בגילוי אוצרות טבע. תהליך ההתחזקות של ענף ההיי-טק במגפת הקורונה כלל הזרמת הון זר שהוביל לייסוף משמעותי של השקל.
משה אלחנתי
משה אלחנתי (נולד ב-1951) הוא היסטוריון של העת החדשה ומלמד באוניברסיטת תל אביב בתוכנית הרב-תחומית במדעי הרוח שם הוא גם משמש כמרכז הֶקבץ הלימודים העוסק בתרבות הדיגיטלית וחברת הרשת בראי מדעי הרוח. כמו כן הוא מלמד, במדרשה לאמנות שבבית ברל.
ביוגרפיה
נולד וגדל בתל אביב. למד בבית הספר היסודי "גרץ" ולאחר מכן, בתיכון עירוני א'. את לימודיו לתואר ראשון החל בשנות ה-70 בחוג להיסטוריה כללית באוניברסיטת תל אביב כשבמקביל, עסק באמנות פלסטית והציג כמה תערוכות. לאחר כמה שנים, פנה אלחנתי לתחום האקדמי התמקד בו וסיים בהצטיינות את לימודיו לתואר שלישי בבית הספר להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב.
אלחנתי הוא ד"ר להיסטוריה מודרנית המתמחה בהיסטוריה תרבותית וחברתית של המודרניות בכלל ושל העידן הוויקטוריאני בבריטניה בפרט. עבודת הדוקטורט שלו שנעשתה תחת הדרכתה של פרופ' בילי מלמן: "תצוגות מכובדות פנאי, תחביב וייצוג-עצמי בריטניה, 1864–1873" עסקה, במגוון פעילויות הפנאי היצרני והאקטיבי של מעמדות העובדים במחצית השנייה של המאה ה-19.
היה נשוי לאשת הרדיו תרצה יובל אלחנתי.
ספרים שתרגם
ויליאם מוריס, חדשות משום מקום, הוצאת רסלינג, תל אביב 2015
אלחנתי תרגם והוסיף ביאורים, הקדמה וסוף דבר לרומן האוטופי: חדשות משום מקום (News from Nowhere), ספרו של הסוציאליסט, האומן ואיש הספרות האנגלי ויליאם מוריס (Morris). בספר, שראה אור בשנת 1891, מציע מוריס דילוג בזמן אל אנגליה של המאה ה-21, זו, שלאחר מהפכה אלימה, התגבשה בה סוף סוף החברה הטובה. חברה אוטופית זו מתוארת כחברה מבוזרת מבחינה פוליטית, שוויונית מבחינה חברתית, אסתטית לעילא בכל מה שנוגע בתרבותה החומרית וגן עדן אקולוגי מצד נופיה האורבניים, הכפריים והפראיים המתמזגים בנינוחות אלו באלו.
ירוחם ורדימון
ירוחם ורדימון (1 בנובמבר 1897 - 23 בספטמבר 1968) היה מראשוני הקולנוע הישראלי, מחנך וחוקר האות והלשון העברית.
משה אלחנתי
עריכה
בנוסף אלחנתי הוא עורך לשעבר וחבר מערכת בכתב העת "היסטוריה ותאוריה: הפרוטוקולים".
שבירת הלוחות
הסיפור המקראי
בסוף פרק ל"א משה מקבל את לוחות הברית מאלוהים.
משה אלחנתי
קישורים חיצוניים
משה אלחנתי, "טיסתו של פאוסט על גלימתו של השטן", בצלאל, כתב עת לתרבות חזותית, ינואר 2011
ירוחם ורדימון
ביוגרפיה
דור שישי בארץ ישראל, סבו היה סוחר עצים בירושלים ואביו גבן ומגדל צאן בירושלים. משפחתו מיוחסת לרבי מנחם מנדל מויטבסק - שבמחצית השנייה של המאה ה-18 הגיע לצפת מויטבסק (רוסיה הלבנה) בראש חצר חסידים - שושלת יוחסין של מגידים וחוקרי תלמוד. ענף אחר של המשפחה הגיע לירושלים ב-1819 מאוסטריה.
שבירת הלוחות
חטא העגל
בתחילת פרק ל"ב מסופר על העם שראו שמשה מתעכב, והחליטו להכין פסל אלילי במקומו ולסגוד לו. העם נותן לאהרן זהב והוא יוצר ממנו עגל.
ירידת משה מהר סיני
למחרת, כאשר משה ירד מֵהַר סיני, משה ראה את חטא העגל והתמלא כעס על כך שכפרו באלוהים, ושבר את לוחות הברית. לאחר מכן משה לקח את עגל הזהב, טחן אותו לאבקה דקה, השליך את האבקה על פני המים והשקה בהם את בני ישראל. בנוסף הוא אסף אליו את שבט לוי, שלא עבדו לעגל, ובקריאת הורה להם להרוג את כל אלו שעבדו לעגל. בני לוי הרגו כ־3,000 איש, כאשר בנוסף מתו מספר לא ידוע במגפה, ועל פי דרשת חז"ל גם עקב שתיית המים.
ירוחם ורדימון
ביוגרפיה
ירוחם ורדימון, בנם של מנחם מנדל ומרים, נולד בשם ירוחם (דוב בער) רוזמן, גדל במאה שערים בירושלים. בשנת 1911, בהיותו בן 14, עיברת את שם משפחתו מרוזמן לוורדימון.
למד לרבנות, בוגר המחזור השני של בית המדרש למורים בירושלים, שם למד אצל דוד ילין ויוסף יואל ריבלין, בתום לימודיו עבד מספר שנים כמורה. נסע לארצות הברית ולמד באוניברסיטת הרווארד, שב לירושלים ועסק בהוראה. נסע לגרמניה, הוסמך למהנדס חשמל ועבד אצל .A.E.G.
ירוחם ורדימון היה גזבר "ההגנה" בירושלים עד לשנת 1921
ומראשיה, חבר בוועד "ההגנה" בירושלים, לצד רחל ינאית והמהנדס פפר.
זאת במטרה להסוות את אימוני הנשק של "ההגנה" – המקהלה שרה, והמתאמנים יכלו לירות מבלי שישמעו אותם.
המקהלה מנתה מאה איש, ורדימון גם ניצח עליה והלחין מנגינות.
ורדימון גם עסק בהוראת מקצועות הבנייה והחשמל במסגרת ההסתדרות.
משפחת מוגרבי, יהודים יוצאי דמשק, הקימו בניין גדול ברחוב אלנבי 25 בתל אביב. זיאמה אלשינסקי, איש עסקים רוסי שישב במצרים חכר מידי יעקב מוגרבי, נציג המשפחה, את הבניין והפכו לקולנוע. אלשינסקי השקיע כספים, אך נכשל, הפסיד כספים ושב לאירופה.
ורדימון חכר את קולנוע אופרה מוגרבי החל מ-16 ביוני 1931 וניהל אותו עד 1959.
בקומת המרתף היה אולם הצגות ומעליו היה בית הקולנוע, שהכיל עד 1954, 1140 מקומות ישיבה. ב-1954, עם כניסת מקרן הסינמסקופ, צומצם מספר מקומות הישיבה ל-1050. אולם המופעים שימש את התיאטראות העבריים הבימה, הקאמרי, האהל והמטאטא וכן נערכו במקום מופעי בידור שונים, חזנות, קונצרטים ואסיפות עם.
ורדימון המציא ויזם, ובשיתוף עם המהנדס מקס זרניצקי בנה והרכיב את "הגג הנוסע" - פתרון אוורור בעידן של טרום מיזוג האוויר. השיטה, שרק בשנים האחרונות הוטמעה והייתה לפופולרית באולמות גדולים ברחבי העולם (אפילו באצטדיונים), הציבה גג נייד ענק על גבי שתי מסילות ענק – עם רדת החשיכה היה הגג הנייד נוסע עליהן עד שנפתח וסיפק אוורור טבעי לבאי הקולנוע, ושמים זרועי כוכבים לזוגות הרומנטיים. פתרונות שכאלה הותקנו בארץ גם בבתי הקולנוע אלנבי בת"א, אורדע בר"ג ועוד.
על מנת למשוך את הקהל לבקר בקולנוע הגה ורדימון ויצר את "פרסום החוצות" הראשון בארץ (אין עדות לקיום דבר שכזה בבתי קולנוע אחרים בעולם של אותה תקופה) ובאמצעים שונים: בחזית הבניין בנה תפאורות ענק מתחלפות, לסרטיו וזאת בנוסף לכרזות הסרטים שהוזמנו על ידו והודבקו שם. עד 1935 צוירו הפרסומות ברובן על ידי הצייר ישראל הירש ולאחר מכן על ידי שמואל אשכנזי, המעצב וצייר התפאורות הראשי של בתי הקולנוע מוגרבי ואלנבי - על הגגון שבחזית הקולנוע הוצבו שמות הסרטים באותיות בודדות כשבחזיתן נורות ניאון צבעוניות, "כמו באמריקה", מראה מרהיב בשעות החשיכה.
ב-314 השבועות הראשונים לקיומו הוקרנו בקולנוע מוגרבי 250 סרטים, בהם צפו כשני מיליון מבקרים (בממוצע 8000 איש לשבוע, בעיר של 30,000 עד 40,000 איש). בראשית קיומו הוקרנו בו כמעט רק סרטים גרמניים, אבל במאי 1933 פסקו הסרטים הגרמניים, אלא אם כן נכתב עליהם "עשוי באוסטריה" והחליפו אותם בעיקר סרטים אמריקאיים, רוסיים (ולשם כך אף למד רוסית) וצרפתיים ולעיתים גם פולניים ועוד.
ב-1933 ביחד עם יעקב בנאור-קלטר השתתף ורדימון ביסודה של חברת הסרטים "קדם", במטרה ליצור סרטים אמנותיים על הווי הארץ ותולדותיה, חיי המזרח סיפורי התנ"ך ועוד. ב-1934 נחלץ ורדימון לעזרת נתן אקסלרוד ויומני כרמל, כשרכש מכונה להקלטת קול ליומנים, שעד אותה עת היו אילמים.
בניין קולנוע אלנבי נבנה בשנים 1934-33 על ידי קבוצת שותפים בראשות ארנברג ושלוסברג. הקולנוע פעל החל משנת 1935, בשם קולנוע רימון בשנת 1936 נכנס ורדימון כשותף והחל מ-1937 שינה את שמו לקולנוע אלנבי. לאחר מותו של ירוחם ורדימון, ב-1968, המשיכו בני משפחתו לנהל את הקולנוע, עד לשנת 1988. בתקופת השיא שלו, בסוף שנות השלושים הפעיל ורדימון, שכר וניהל עוד בתי קולנוע ברחבי ישראל.
ורדימון גם ייבא את הסרטים ביחד עם שותפיו זוננפלד מירושלים. ורדימון האמין שהצלחת סרט תלויה במידה רבה בשמו והקפיד על מתן שמות עבריים לסרטים. ב-1935 השתתף בהקמת "התאחדות בעלי בתי הקולנוע בישראל" וכיהן זמן מה כנשיאה.
על קולנוע מוגרבי ועל ורדימון המנצל את "הגג הנוסע", לתפיסת גנב, נכתב פרק בעלילות הבלש תדהר, הבלש העברי הראשון.
ורדימון היה אחד מהשלושה שחנכו בנאומיהם את "היומן המדבר" הראשון של "יומני כרמל", לצידם של מאיר דיזנגוף ונתן אקסלרוד (1936).
ב-30 במרץ 2015 נפתחה במוזיאון ארץ ישראל תערוכת "מוגרבי ואלנבי - היו זמנים בקולנוע", המתבססת על אוסף של כמאתיים תצלומים וכרזות לסרטים, שבמקורם הוזמנו על ידי ירוחם ורדימון מהצלם אפרים ארדה ואחרים, לשימור פעילותו זו בבתי הקולנוע מוגרבי ואלנבי בשנים 1959-1931.
ורדימון הוציא לאור ספר על הכתב העברי.
הוא עיצב פונט עברי חדש בו השתמש לפרסום הסרטים, והוציא גם חוברת בנושא.
ילדיו של ירוחם ורדימון: ראודור ורדימון (מנישואיו הראשונים עם בבט לבית בנאריו), אורגד ורדימון, וירום ורדימון.
ירוחם ורדימון נפטר בבית החולים אסותא ביום א' ראש השנה, לאחר מחלה ממושכת, נטמן בבית הקברות טרומפלדור, לא הרחק מקולנוע מוגרבי אותו ניהל. מורו לשעבר, פרופ' יוסף יואל ריבלין, ספד לו.
רב יהודה בר שילא
רב יהודה בר שילא הוא אמורא ארץ ישראלי בדור הרביעי.
הוא מוסר מאמרותיו של רבי אסי, תלמידו של רבי יוחנן בשם רבו:.
ההלכות שמסר רב יהודה בר שילא מועטות. כלל יסודי בהלכות שניות לעריות נמסר על ידו:, כלומר כל אדם שאם הוא היה נקבה הוא - היא הייתה אסורה מהתורה, גזרו על אשתו ואסרו אותה. ככלל זה זכה לתמיהה רבתי על ידי רבא, מכך שידוע שאשת חמיו מותרת למרות שחמותו אסורה מהתורה, ואשת בן חמיו (אשת גיסו) למרות שבת חמותו (אחות אשתו) אסורה מהתורה, כמו כן אשת בנו חורגו (בן אשתו) מותרת למרות שבת אשתו אסורה ("את אשה ובתה לא תיקח"), ועל כן סייג רבא את הכלל וקבע שתקנה זו תוקנה רק על קרובות שהקשר המשפחתי בינו לבינה הוא על ידי קשר נישואין אחד, כמו אשת אחיו של אמו מצד אמה, שהדוד עצמו הוא קרוב משפחה אמיתי ואשתו הצטרפה למשפחה על ידי נישואין, ולא אסרו אשת חמיו, שהיא הצטרפלה למשפחת חמיו על ידי נישואין, וגם חמיו עצמו הצטרף למשפחת קרוביו על ידי נישואין.
כלל נוסף בהלכות מקווה נמסר על ידו: הוא פירש את המשנה, כלומר מקוה שיש בה ארבעים סאה בדיוק, ואדם הוסיף לתוכה יין או מים (ראו להלן) בכמות של סאה ואחר כך נט מתוכה מים בכמות שסאה, המקווה כשר ואין בעיה בכך שכעת ישנם רק שלושים ותשעה סאה מי גשמים. על כך פירש רב יהודה בר שילא בשם רב אסי בשם רבי יוחנן, שדין זה אמור דווקא, מכיוון שרוב המקווה הוא מי גשמים נחשב הדבר כאילו כולו עשוי ממי גשמים. הפרשנות הרווחת היא שמדובר באדם שהוסיף למקווה יין או משקה אחר, אבל אם אדם הוסיף לתוך המקווה מים שאובים נהפכים המים להיות מים כשרים ודינם כמי גשמים, על ידי דין זריעה. כלל נוסף שמסר בשם רב אסי שמסר משם הוא רבי יוחנן הוא בהלכות מוקצה.
בסוף ימיו ירד רב יהודה בר שילא לבבל עם כל הנחותי.
הדיוויזיה ה-123 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-123 (בגרמנית: 123. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית, והושמדה במהלך הקרבות באוקראינה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-7 באוקטובר 1940, על בסיס יחידות מהדיוויזיה ה-23 והדיוויזיה ה-257, והועמדה תחת פיקוד ולטר ליכל. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-28 במסגרת הארמייה ה-16, ולאחר מכן לחמה בקרבות השונים בזירה הצפונית, ובכלל זה בקרב על לנינגרד. באוקטובר 1943 הועברה הדיוויזיה לאוקראינה, שם לחמה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה, ולאחר מכן כחלק מהארמייה השישית עד להשמדתה ב-1 במרץ 1944.
אוניברסיטת ניו מקסיקו
היסטוריה
האוניברסיטה הוקמה בפברואר 1889.
במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה אוניברסיטת ניו מקסיקו אחת מ-131 מכללות ואוניברסיטאות שהשתתפו בתוכנית ההכשרה של צי ארצות הברית. בשנים שלאחר המלחמה האוניברסיטה צמחה משמעותית, ומספר הסטודנטים שבה צמח מ-5,000 ליותר מ-14,000 בשנות ה-60 והחלו לימודים בתחומים חדשים כגון רפואה, סיעוד, רפואת שיניים ומשפטים. בתחילת שנות ה-70 התקיימו מהומות רבות במוסד כמחאה על מלחמת וייטנאם והטבח בקנט סטייט. התרחשו עימותים רבים עם המשטרה ועשרות סטודנטים נעצרו.
אישטוואן בקפי
אישטוואן בקפי (במקור קאן, בהונגרית: Békeffi István Miklós; סגד, 31 באוגוסט 1901 – בודפשט, 9 ביוני 1977) היה מחזאי כותב קברט יהודי-הונגרי זוכה פעמיים בפרס אטילה יוז'ף, אחיינו של המנחה לאסלו בקפי.
ביוגרפיה
בקפי נולד במשפחה יהודית כבנם של שאנדור בקפי (בשמו הקודם קאן-Kann) פקיד, ושל אירן שטראוס. הוא למד בבית ספר תיכון צבאי באוראדיה ובשופרון והיה סטודנט לאחר מכן באוניברסיטה בבודפשט במדעי הרוח. בשנת 1926 הוא נתגלה לקהל עם הבורלסקה המוצלחת שלו, על במת "תיאטרון סיגט" ( Sziget Színpad) "במת האי" בהונגרית (איפה היית בלילה?) ואחריו הועלו לבמה אופרטות רבות שלו, קומדיות וסצינות קברט. מחבריו השותפים הקבועים היו: דז'ה קלר, אדוריאן שטלה (שטיין), לאסלו ודנאי (וולף) ולאיוש לייטאי (ליברמן) כולם יהודים. את התסריט הראשון שלו כתב בשנת 1934. עד 1942 הוא היה המחבר או המחבר המשותף ל-22 תסריטים לסרטים שונים. כמה מיצירותיו אלה הוסרטו. הוא שרד את השואה ולאחריה בין 1945 לבין 1946 ערך את כתב העת של בלה באלאז', פינסורו (Fényszóró) "הזרקור" בהונגרית. הוא גם תרם למספר תסריטים, קומדיות וסרטים ביוגרפיים. כתב כמה מופעי קברט, שהאחד המוצלחים שבהם היה על דמותו של פומוצ'י, אזרח קטן בעל כוונות טובות, אך "לא יוצלח", אותו גילם בלה שאלאמון לאורך השנים. לאחר דיכוי המרד ההונגרי בשנת 1956 בקפי היגר לחו"ל בשנת 1957, התיישב בשווייץ וכתב בעיקר תסריטים לתעשיית הקולנוע של גרמניה המערבית (תאונה, 1957; שקרן, 1961; נערה כמעט הגונה, 1963 וכו'). הצלחתו הגדולה ביותר הייתה, "מלאך טס מעל ברוקלין" (1957), שהופיע גם כספר. הוא חזר לבודפשט בשנת 1971 עם אשתו אידה טוראי. ב־27 בפברואר 1976 הוצג בתיאטרון האופרטה של בודפשט המחזמר "הכלב שקוראים לו מר בוצי".
חיים אישיים
ב־11 באוקטובר 1926 התחתן עם השחקנית אידה טוראי (1908-1997) בבודפשט, ששיחקה ברבים מסרטיו ומחזותיו.
מחזותיו
מספר הצגות הבכורה שרשומות על שמו ב"מאגר התיאטרון ההונגרי" הוא (מ-1946 ואילך): 67.
טוני פארקס
אנטוני פארקס (באנגלית: Anthony Parkes; נולד ב-5 במאי 1949) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל אנגלי.
קריירה
פארקס החל את קריירת המשחק שלו בשנת 1969 בליגה חובבנית, לפני שעבר לבלקברן רוברס ב-1970, שם בילה את שארית קריירת המשחק שלו. הוא שיחק בסך הכל 350 משחקי ליגה וכבש 38 שערים עבור רוברס לפני שפרש ב-1982.
לאחר פרישתו, פארקס הצטרף לצוות האימון של בלקברן תחת בובי סקסטון, ומונה לעוזר מאמן. בשנים 1986–2004 הוא מונה למאמן הזמני של הקבוצה שש פעמים. הוא מונה כמחליף למאמנים בובי סקסטון (דצמבר 1986–פברואר 1987), דון מקאי (ספטמבר–אוקטובר 1991), ריי הארפורד (אוקטובר 1996–יוני 1997), רוי הודג'סון (נובמבר–דצמבר 1998), בריאן קיד (אוקטובר 1999–מרץ 2000) וגריים סונס (ספטמבר 2004).
פצ'אטניקי
פצ'אטניקי (ברוסית: Печатники) הוא נפה של המחוז הדרום-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטחה 20.07 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 86,706 תושבים (2020).
האדמות שהיו פעם בפלך מוסקבה, החל משנות החמישים, החלו להיספח לעיר מוסקבה. בשנת 1960, חלק משמעותי מהשטח המודרני של מחוז הדרום, שכלל גם את פצ'טניקי, נכלל בגבולות העיר של הבירה. בשנות השבעים והשמונים החלה בניית בנייני מגורים. אזור התעשייה בפצ'אטניקי מהווה 67% מהשטח ויש בו כ-230 מפעלים וארגונים תעשייתיים. בנפה יש 13 רחובות ו-12 כבישים.
חתונה ללא נשים
באירופה המודרנית הקדומה וגם באמריקה השתמשו בחתונות ללא נשים כדרך לבטא מעמדות בחברה בתקופה שלפני המאה ה-19. בדרך כלל השחקנים היו ממעמד נמוך יותר ומהווים מושא ללעג, לעומת אורחי הכבוד של החתונה ואזרחים שהשתתפו בה עשו זאת מפאת טוב לב ולהראות את מעמדם התרבותי בחברה.
חתונות ללא נשים נערכו ברחבי ארצות הברית, בעיקר במערב התיכון ובאזורים מסוימים בדרום ארצות הברית. במספר עיירות מהדרום נערכו מופעי חתונות ללא נשים ככלי לגיוס כספים בעזרת גביית דמי כניסה. חתונות ללא נשים מומנו באופן מסורתי על ידי ארגוני צדקה ואיגודים, כך למשל היה כאשר נערכה חתונה ללא נשים בקרוליינה הצפונית בה השתתפו יותר מ-1000 איש כדי לגייס כספים עבור התאחדות הורים ומורים.
חתונה ללא נשים תכלול מערכון של טקס חתונה ובדיחות על סטריאוטיפים מגדריים או דיון בעניין תכונות מגדריות "נשיות" המערערות את הנורמות החברתיות המקובלות.
הבלדה על ארי ודרצ'י
הבלדה על אָרִי ודֶרְצִ'י היא בלדת רוק בסגנון אופרת רוק, שנכתבה והולחנה על ידי דני סנדרסון ובוצעה על ידי להקת כוורת.
רקע
"הבלדה על ארי ודרצ'י" מופיעה באלבום השני של להקת כוורת "פוגי בפיתה" שיצא לאור ב-1974. האלבום זיכה את הלהקה בתואר להקת השנה של קול ישראל והשיר הגיע למקום התשיעי במצעד הפזמונים השנתי (לאחר שבמצעדים השבועיים הגיע למקום הראשון במשך שבועיים).
"הבלדה" נכתבה כשיר איגיון הומוריסטי, כמו רבים משיריו של סנדרסון. ייחודה הוא שכל בית מהווה מעין סצנה/תמונה נפרדת, דבר ההופך אותה לאופרה בזעיר אנפין. פירוש המילה "אריוֶדרצ'י" (Arrivederci) באיטלקית הוא "להתראות". סנדרסון הפריד את המילה והפך אותה לשמות שתי דמויות: ארי ודרצ'י. השניים הם פועלי בנין שנרדמו בעת ריצוף בית. לאחר שהתעוררו, הפועלים החליטו להישאר מתחת לבלטות ולצאת משם רק בלילות כדי לרקוד סטפס, בעוד בעלת הבית, שאינה מודעת לפועלים, בטוחה שהרעש הוא פרי חלום.
מוזיקה
בביצוע השיר מנגנים, בין היתר, גידי גוב בחלילית, ויוני רכטר במספר כלי נגינה יוצאי דופן לאותה תקופה: מלוטרון, סינתיסייזר, סינתיסייזר מוג ומוג באס.
1905 בספורט
גביע דייוויס
נבחרת בריטניה זכתה בגביע לאחר ניצחון 5:0 על נבחרת ארצות הברית.
ברזיל
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
שחיינים
3 בדצמבר בווינה, אוסטריה - שיא עולם ראשון במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:05.8 דקות
מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה טכנית
מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה טכנית (ברוסית: «Российский федеральный ядерный центр — Всероссийский научно-исследовательский институт технической физики имени академика Е. И. Забабахина» ,РФЯЦ-ВНИИТФ) הוא מכון מחקר שבסיסו בעיר סניז'ינסק, רוסיה. נקרא על שמו של המדען יבגני זבאבאחין. המכון מהווה מרכז גרעין פדרלי ופועל בכפיפות לרוסאטום, התאגיד הפדרלי לאנרגיה אטומית.
המכון הוקם כגיבוי עבור מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה ניסיונית בקרמליוב, ועומדת לרשותו מומחיות בכל קשת העבודה הקשורה בתכנון ופיתוח נשק גרעיני, כולל פיזיקה גרעינית, פיזיקה בלחץ גבוה, הידרודינמיקה, תכנון ועבודה טכנולוגית במכשירים גרעיניים ופיקוח על תהליכים והשפעות גרעיניות. המכון יזם מספר פרויקטים בתחום ובמתחם המכון פועל מפעל ניסיוני לייצור אבות טיפוס של דגמים שתוכננו במכון.
שלוה בן גל
שלוה בן גל (1949–26 ביוני 2017) הייתה אשת אופנה וחברה ישראלית.
ביוגרפיה
בן גל נולדה בתל אביב לחיה, עקרת בית ופעילה בארגון ויצו וזליג שפירא, יבואן צינורות ברזל.
בגיל שבע עשרה עזבה את לימודי התיכון ופנתה ללימודי קוסמטיקה ואיפור. בן גל החלה לעבוד בתחומים אלו בתיאטרון ענבל, בחברת משכית ואצל מפיק התיאטרון גיורא גודיק. כשפתח בעלה רשת חנויות למוצרי קוסמטיקה וניקוי היא פתחה בחדר האחורי של אחת מחנויותיו קליניקה לטיפולים קוסמטיים.
בתחום האופנה
היא החלה את דרכה בתחום האופנה כשהחלה לארגן תצוגות אופנה בוויצו בעקבות אמהּ. לאחר מכן עזבה את הארגון והחלה לנהל תצוגות אופנה במקומות נוספים. ב-1986 ארגנה תצוגה במלון דן בתל אביב עבור פעילות "עם יפה עם אחד" בקרב אוכלוסיית הקשישים במדינה. ב-1988 ערכה תצוגת אופנה לרגל חגיגות שנת ה-40 למדינת ישראל ואירוע זה משך את תשומת לבם של קהילות יהודיות רבות ברחבי העולם. ב-1990 הייתה אחראית על תצוגת אופנה באירוע שהכנסותיו נועדו להפעלת הקו הטלפוני לאוזן קשבת לחיילים, האירוע אורגן בחסות אשת שגריר צרפת בישראל ונכחו בו מספר נשות שגרירים בישראל. בעקבות הסכמי אוסלו היא ארגנה באוקטובר 1993 תצוגת אופנה בנושא השלום בכיכר רבין, בה לקחו חלק 200 דוגמניות ודוגמנים שלבשו בגדים בהשראת השלום, ארץ ישראל ושלוש הדתות.
היא עבדה באופן קבוע עם דוגמניות מובילות בישראל כמו ספיר קופמן וסמדר גנזי, והייתה גם אחראית לגילויו של הדוגמן מוטי רייף, שלאחר מכן עזב את החברה שלה והקים חברה יריבה.
היא הוציאה קו של מוצרי קוסמטיקה בשם "Glam Collection".
שנים מאוחרות
ב-1997 הוציאה את ספר הזכרונות שלה "חיים על המסלול" ובשנות ה-2000 החלה לעסוק באימון אישי בנושאי אופנה ואף העבירה הרצאות בתחום.
פטירה
ב-26 ביוני 2017 נפטרה בגיל 68 לאחר שהיתה חולה זמן רב בניוון שרירים.
דמות והשפעה
מדורי הרכילות בישראל נהגו באופן קבוע לסקר אותה. היא היוותה השראה לדמותה של מארגנת תצוגות האופנה ציפי צינמן בספרו של ירמי פינקוס "בזעיר אנפין" שיצא ב-2012.
חיים אישיים
היא התחתנה עם מנחם בן גל ונולדו להם שני ילדים.
רוטב טרטר
רוטב טרטר (Tartar או tartare) הוא רוטב סמיך על בסיס מיונז המתלווה לרוב למאכלים המטוגנים בשמן עמוק בציפוי בלילה (פריטר).
מרכיבים
המרכיב הבסיסי של הרוטב הוא מיונז, ואליו נלווים ירקות משומרים קצוצים דק כגון צלפים, מלפפון חמוץ, מיץ לימון (או חומץ בן-יין) וטרגון. לרוטב וריאציות שונות בארצות הברית, בבריטניה ובאוסטרליה וניו זילנד הכוללים גם מרכיבים כבצל, שום העירית ופטרוזיליה. בגרסה הצרפתית מוסיפים חרדל דיז'ון וזיתים קצוצים.
היסטוריה
הרוטב מופיע בספרי בישול צרפתיים מן המאה ה-19, כ-sauce tartare, על שם הטטרים או בשל המובן השאול של רוטב "קשוח". המרכיבים המוספים למיונז ברוטב (צלפים, בצל ועשבי תיבול) הם מרכיבים שנהוג להוסיף לסטייק טרטר.
נג'סנאש
נג'סנאש (בהונגרית: Nagyszénás) הוא כפר גדול בנפת אורושהאזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית קטנה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בנג'סנאש נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 6,031 תושבים, ובשנת 2021 רק 4,538 תושבים.
היישוב הוא בן מעל ל-900 שנה והוא מוזכר ממסמכים משנת 1403.
יהודי נג'סנאש
יהודים ישבו בנג'סנאש במאה ה-19 ובשנת 1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה.
אילן בנק
אילן בנק (נולד ב-1951) הוא פנימאי, ראומטלוג, לשעבר מנהל מעבדת מחקר בנושא מערכת החיסון בבית החולים תל-השומר, פרופסור לרפואה פנימית בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב ומנהל מחלקה פנימית ב מרכז רפואי מעיני הישועה בבני ברק.
בין התמחויותיו של בנק בראומטולוגיה, נמנית מומחיותו במחלת לופוס, תסמונת אנטי-פוספוליפידית, (קדחת ים תיכונית משפחתית) ומחלות אוטואינפלמטוריות.
ביוגרפיה
בנק נולד למיירה ופרופ' הרי צבי בנק. במסגרת העתודה האקדמית התקבל בגיל 18 לפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. בנק בוגר הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות בשנת 1975. בצה"ל שירת כרופא צבאי עד 1982.
לאחר סיום השירות הצבאי יצא בנק לארצות הברית, שם התמחה במחלות פנימיות וראומטולוגיה, (1982-1988). בשנת 1987 התמנה לפרופסור לרפואה בבית הספר לרפואה College of Physicians and Surgeons באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
בשנת 1986 פרסם בנק מאמר מדעי על גילוי של תאי חיסון חדשים מסוג תאי ה-T המכונים 'גאמה-דלתה' האחראים על מערכות החיסון וההגנה מפני חיידקים, וירוסים ומחלות סרטן, המשמשים היום לטיפול בסרטן בניסויים קליניים מתקדמים. המאמר הוכר כ-Pillar of Immunology על יד האיגוד האימונולוגי האמריקני (The American Association of Immunologists) ופורסם שוב ככזה בכתב העט המדעי Journal of Immunology באוגוסט 2016.
בשנת 1988 חזר בנק לישראל, לבית חולים תל-השומר, למחלקה פנימית ו'. בנק מונה לסגן מנהל בכיר של המחלקה, בנוסף ניהל מרפאת מפרקים ואת מעבדת המחקר בנושא מערכת החיסון. בנוסף מכהן בנק כפרופסור חבר באוניברסיטת תל אביב ברפואה.
משנת 2016 מכהן בנק כמנהל מחלקה פנימית בבית החולים מעייני הישועה בבני ברק.
הרפורדשייר
הֵרֵפוֹרְדְשֵׁייר (באנגלית: Herefordshire) הוא מחוז טקסי והיסטורי הממוקם באזור מערב המידלנדס באנגליה. הוא גובל בשרופשייר מצפון, ווסטרשייר ממזרח, גלוסטרשייר מדרום-מזרח, ובווילס ממערב. בירת המחוז היא העיר הרפורד.
ההרפורדשייר מכיל כשני מחוזות בחירה לבית הנבחרים הבריטי. כיום (2017), שני נציגי המחוז הם מן המפלגה השמרנית. במועצת המחוז פועלים כ-53 נציגים הבוחרים את מנהיג המחוז הממנה 8 נציגים נוספים לקבינט. הבחירות למועצה מתקיימות אחת לארבע שנים. הבחירות האחרונות התקיימו בשנת 2015.
חמצן-18
חמצן-18 הוא איזוטופ טבעי ויציב של חמצן, חמצן-18 הוא האיזוטופ השני הנפוץ ביותר לאחר חמצן-16. כמעט כל החמצן בכדור הארץ הוא חמצן-16, שהוא 99.76% מהחמצן, לעומתו חמצן-18 הוא רק 0.2%מהחמצן ביקום. מים שיש בהם אטום חמצן-18 ואטום מימן, יתאדו יותר לאט מאשר מים שיש בהם אטום חמצן-16 ומימן.
חשיבות רפואית
כאשר חמצן-18 מופצץ בפרוטונים במאיץ חלקיקים מסוג ציקלוטרון או מאיץ קווי נוצר האיזוטופ הרדיו-אקטיבי פלואור-18. איזוטופ זה מוטמע לתרכובת פלואורודיאוקסיגלוקוז (FDG)  הנספגת על ידי רקמה עצבית או גידולים סרטניים באופן דומה לספיגת גלוקוז. הדעיכה הרדיו-אקטיבית של איזוטופ פלואור-18 לחמצן-18 מלווה ב-97% מהמקרים בפליטת פוזיטרון. הפוזיטרון מתאיין עם אחד האלקטרונים ברקמה, תוך פליטת זוג פוטונים הנעים בכיוונים מנוגדים זה לזה. בטומוגרפיית פליטת פוזיטרונים, גלאים המקיפים את הנבדק מזהים את מקצת הפוטונים הנפלטים בדרך זו, וכך מדגימים את הרקמה הצורכת גלוקוז. בפברואר 2019 הודיעה איראן כי היא הצליחה לייצר חמצן-18, בשביל לייצר מים וצרכים רפואיים, אך לא ברור האם הודעה זו קשורה לתוכנית הגרעין האירנית.
קן קרסון
קנת' "קן" קרסון (באנגלית: Kenneth "Ken" Kurson, נולד ב-23 באוקטובר 1968) הוא יועץ פוליטי, עיתונאי, וסופר אמריקאי. כיום (מתחילת 2017) משמש כעורך הראשי של "הניו יורק אובזרוור". הוא שימש בעבר כסגן נשיא בכיר בג'יימסטאון ושות, חברת ייעוץ פוליטי המבוססת בוושינגטון הבירה ופרינסטון, ניו ג'רזי. PolitickerNJ דירגו אותו כ 71 בדירוג המשפיעים ביותר בניו ג'רזי, ברשימת האנשים החזקים של 2009.
עבודה עם רודי ג'וליאני
קרסון חיבר בשיתוף עם ראש העיר לשעבר של ניו-יורק רודי ג'וליאני את הספר "מנהיגות". הספר, שפורסם באוקטובר 2002, הפך מיידית לרב-מכר, ושהה עשרים וחמישה שבועות ברשימת רבי המכר של הניו-יורק טיימס, כולל חמישה שבועות כמספר אחד. עם מעל מיליון עותקים מודפסים, "מנהיגות" זכה לשבחים מהמבקרים, כולל ביקורות מעולות בניו-יורק טיימס ("בטוח, פריימר דינמי על בסיס אתיקה עסקית, והתנהלות אצילית תחת לחץ"), ה"ביקורת הספרים של הניו-יורק טיימס" ("חסון, עם הבזקים של שנינות ייחודית"), ביזנס וויק ("סוער, לא אפולוגטי, וניחן בתשוקה עזה").
ניתוח קוד סטטי
שגיאות מאותרות
ניתוח סטטי מחפש למעשה שגיאות מכניות כדוגמת השגיאות הבאות:
מדדי סיבוכיות
ניתוח סיבוכיות הוא פן חשוב בתהליך ניתוח קוד סטטי, וזאת לצורכי הבטחת איכות תוכנה. מדדי הסיבוכיות בוחנים את מבנה התוכנה, אורכה, וממשקיה. בין קבוצות המדדים המוכרות כיום בעולם התוכנה, ניתן למצוא את מדדי McCabe ומדדי Halstead. מדדי הסיבוכיות מתחלקים לשתי קטגוריות:
כמו כן, יש להבחין בין מדדים לתוכניות שעוצבו בתכנות מונחה-עצמים) לעומת מדדים לתוכניות פרוצדורליות (procedural programming). מדדים לתוכניות שעוצבו באובייקטים בוחנים מאפייני תוכנית כמו כימוס (Encapsulation), פולימורפיזם (Polymorphism), ירושה (Inheritance), אבסטרקציה (Abstraction) ועוד.
כלי ניתוח סטטי
קיימים בשוק כלים רבים המאפשרים הרצה אוטומטית של ניתוח סטטי על קטעי קוד נרחבים בשפות השונות והמגוונות. דוגמה לכלי הוא FindBugs שפותח באוניברסיטת מרילנד לצורך ביצוע ניתוח קוד סטטי בתוכנות מבוססות ג'אווה. בנוסף ליכולות הניתוח הסטטי שצוינו לעיל, ניתן למצוא כלים המעניקים גם אפשרויות ויזואליזציה של מדדי איכות שונים של הקוד. דוגמה לכלי ויזואליזציה הוא SolidSX. כלים נוספים הם תוכנות דוגמת LDRA Testbed, SonarQube וקלוקוורק.
הקטור הררה
הקטור מיגל הררה לופס (בספרדית: Héctor Miguel Herrera López; נולד ב-19 באפריל 1990) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת הקשר ביוסטון דינמו.
ראשית הקריירה
הררה התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של פצ'וקה. ב-21 ביולי 2010, הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 לצ'יבאס ארצות הברית במסגרת הסופר ליג של אמריקה הצפונית. ב-23 ביולי 2011, הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל המקסיקנית בהפסד 1–4 לסנטוס לגונה.
פורטו
ב-28 ביוני 2013 חתם בפורטו מליגת העל הפורטוגזית תמורת 8 מיליון אירו. ב-18 באוגוסט 2013, הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד ויטוריה סטובאל. ב-22 באוקטובר 2013, קיבל כרטיס צהוב שני כבר בדקה ה-6 במשחק נגד זניט סנקט פטרבורג במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות, והפך לשחקן שהורחק בשלב המוקדם ביותר של המשחק כתוצאה מכרטיס צהוב שני. ב-20 בדצמבר 2013, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–4 נגד אולהאננסה.
ב-20 באוגוסט 2014, הררה הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת האלופות ניצחון 0–1 נגד ליל. ב-25 בנובמבר הבקיע שער ובישל שתיים נוספים בניצחון 0–3 נגד באטה בוריסוב.
בדצמבר הררה נבחר לכדורגלן העונה של פורטו לעונת. ב-12 בפברואר 2016 הררה ענד לראשונה את סרט הקפטן.
ב-30 במרץ 2019, הררה רשם את הופעתו ה-237 בקבוצה בכל המסגרות ובכך עלה למקום החמישי ברשימת ההופעות של השחקנים הזרים בקבוצה.
אתלטיקו מדריד
ב-18 בספטמבר, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד יובנטוס בו כבש גם את שער הבכורה שלו בקבוצה. שלושה ימים לאחר מכן ערך הררה את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה בתיקו 0-0 נגד סלטה ויגו.
במרץ 2022 עזב את אתלטיקו וחתם ביוסטון דינמו.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, הררה שיחק בנבחרות הצעירות של מקסיקו וזכה עם הנבחרת האולימפית במדליית הזהב באולימפיאדת לונדון (2012). ב-16 באוקטובר 2012, הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–2 נגד. ב-4 בספטמבר 2015, הררה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 3-3 נגד.
הררה השתתף עם הנבחרת בגביע הקונפדרציות 2013, מונדיאל 2014, קופה אמריקה 2016, גביע הקונפדרציות 2017 ומונדיאל 2018.
דייוויד ברגר
דייוויד הילברי ברגר (באנגלית: David H. Berger) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל ששירת כמפקד חיל הנחתים של ארצות הברית.
ביוגרפיה
בשנים 2002–2004 פיקד על הגדוד השלישי ברגימנט חיל הנחתים השמיני של דיוויזיית הנחתים השנייה. בתקופת פיקודו הוצב הגדוד באוקינאווה, בתחילת 2004 נשלח להאיטי להוביל כוח התערבות צבאי בינלאומי בעקבות מרידה ומהומות אלימות שהתרחשו במדינה. הוא פיקד על רגימנט הנחתים השמיני בתקופה בה הוצב בפלוג'ה שבעיראק. על פועלו כמפקד הרגימנט עוטר בלגיון ההצטיינות עם אות V לאומץ לב. שימש סגן מפקד דיוויזיית הנחתים השנייה וראש מטה כוח קוסובו. בשנים 2009–2011 שירת כקצין אג"ם במטה חיל הנחתים. ב-2012 מונה למפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה ולחם עמה במלחמת אפגניסטן. בשנת 2013 מונה למפקד מרכז האימונים ובסיס הנחתים בסן ברנרדינו שבקליפורניה.
ברגר בעל תואר ראשון בהנדסה מאוניברסיטת טוליין. בעל תואר שני במדיניות ציבורית בינלאומית מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס ובעל תואר שני בלימודים צבאיים. הוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל הנחתים ובית הספר של חיל הנחתים ללחימה מתקדמת. בוגר בית הספר של הריינג'רס, בית הספר לצניחה, בית הספר לצלילה של הצי, ובית הספר לסיור אמפיבי של חיל הנחתים.
קתרין קלי (שחקנית)
קתרין קלי (באנגלית: Katherine Kelly; נולדה ב-19 בנובמבר 1979) היא שחקנית אנגלייה. ב-2001 סיימה את לימודיה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. בין 2006 ל-2012 שיחקה בתפקיד בקי מקדונלד באופרת הסבון "קורוניישן סטריט" של ITV, עליו זכתה ב-2009 בפרס הסבון הבריטי לשחקנית הטובה ביותר, וב-2012 זכתה בפרס הטלוויזיה הלאומית להופעה הטובה ביותר בסדרת דרמה. בשנים 2013 עד 2016 גילמה קלי את מיי, ליידי לוקסלי בסדרת הדרמה "מר סלפרידג'".
בתיאטרון שיחקה קלי במחזה "אותלו" בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג' בשנת 2002, ובתפקיד קייט הרדקאסל בהפקה מחודשת של התיאטרון הלאומי מ-2012 של המחזה "She Stoops to Conquer". ב-2014 גילמה את אלאורה ב"עיר המלאכים" בתיאטרון דונמאר ורהאוס. ב-2012 כיכבה בסרט הביוגרפי "Best Possible Taste" של קני אוורט בערוץ BBC Four. עוד בטלוויזיה שיחקה בסדרה "The Guilty" (מ-2013), "The Field of Blood" (מ-2013), "עמק האושר" (2016), "מנהל הלילה" (2013), ובספין אוף של "דוקטור הו" בשם "Class".
ביוגרפיה
קלי נולדה בברנסלי שבדרום יורקשייר, וגדלה בברנסלי ובווייקפילד שבמערב יורקשייר. היא למדה בבית הספר התיכון לבנות וייקפילד. יש לה קשר הדוק עם תיאטרון The Lamproom בברנסלי, שנוסד ב-1998 על ידי אביה ג'ון (במקור מקאסליסלנד במחוז קרי שבאירלנד), והיא תומכת באירועי גיוס כספים שנערכים שם.
היא למדה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) בלונדון, ובין חבריה ללימודים היו מרדית' מקניל ולורנס פוקס. ב-2001 סיימה את הלימודים.
החל מ-2006 ועד 2012 כיכבה קלי בתפקיד בקי מקדונלד באופרת הסבון "קורוניישן סטריט". אחרי שעזבה את הסדרה כיכבה בתפקיד מיס הארדקאסל בקומדיה "She Stoops to Conquer" בתיאטרון הלאומי.
תפקידה הראשון של קלי בטלוויזיה אחרי "קורוניישן סטריט" היה בסרט הביוגרפי "The Best Possible Taste" של ערוץ BBC Four, בו גילמה את לי מידלטון, אשתו של קני אוורט. בתחילת 2013 שיחקה בתפקיד אשת החברה ליידי לוקסלי בסדרת הדרמה "מר סלפרידג'" של ITV1. היא המשיכה לגלם את הדמות בעונה השנייה של הסדרה ב-2014 ובעונה האחרונה ב-2016.
ב-2013 הצטרפה קלי לצוות שחקני הסדרה "The Field of Blood" המבוססת על רומן מאת דניז מינה. קלי שיחקה בתפקיד מאלוני, אשה שאפתנית "בעולם העיתונות של שנות השמונים של המאה העשרים הנשלט על ידי גברים". עוד באותה שנה כיכבה במותחן בן שלושה חלקים בשם "The Guilty" בדמות קלייר ריד, אם לילד בן חמש שנעדר.
באוגוסט 2015 פורסם שקלי תצטרף לעונה השנייה של הסדרה "עמק האושר". בסדרה מגלמת קלי את מפקחת בילוש ג'ודי שקלטון, תפקיד שנכתב עבורה על ידי יוצרת הסדרה סאלי ויינרייט. קלי נהנתה מההזדמנות לגלם דמות במבטא של מקום הולדתה יורקשייר, והתכוננה לתפקיד בכך שעקבה אחר בלשי משטרה בהאליפקס. עוד ב-2016 שיחקה במיני-סדרה "מנהל הלילה".
ב-4 באפריל 2016 פורסם שקלי תופיע בסדרת הספין אוף של "דוקטור הו" "Class" של ערוץ BBC Three, שישודר באוקטובר 2016.
מוזיקה
קלי השתתפה באלבום "Coronation Street: Rogues, Angels, Heroes & Fools" שיצא לאור ב-2010. קלי בדמותה של בקי מקדונלד שרה את שיר הנושא של האלבום "If It's Too Late".
חיים אישיים
ב-2013 התחתנה עם ראיין קלארק. לוזג נולדו שתי בנות.
צעצוע של סיפור בקיצור: פעמיים באז בבקשה
תקציר העלילה
במסעדת מזון מהיר נמצאת גרסה מוקטנת של באז שנות-אור, אשר מחליפה את מוקמו בתוך תיקה של בוני. כשחבריו של באז האמיתי מגלים את זה הם עושים הכל בשביל להציל אותו, בזמן שבאז תקוע במפגש רעים עם צעצועי ארוחות ילדים שננטשו במסעדה.
הדמויות והמדבבים
במאי הדיבוב של הסרט בעברית היה שרון בורגאוקר, ומפיקי הדיבוב של הסרט בעברית היו עמי אופיר וענבר שטגר עזרא.
הפקה
בובת "איש הקונדור" מתייחסת לדמות בעלת אותו שם מסרט הלייב אקשן של דיסני "איש הקונדור". בראיון אמר במאי הסרט, אנגוס מקליין, שהוא מקווה שקבוצה קטנה של מעריצי דיסני תשים לב לדמות, ואולי זה יעורר קצת בז חדש לגבי הסרט.
בקולנוע
הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית ב-23 בנובמבר 2011, לפני הקרנת הסרט "החבובות". בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית ב-8 בדצמבר 2011, גם לפני הקרנת הסרט "החבובות".
בהקרנה ביתית
החל מיולי 2012, הסרט זמין להורדה דיגיטלית בפריים וידאו וב-iTunes. הסרט הופץ ב-13 בנובמבר 2013 ב-DVD וב-Blu-ray כחלק מאוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר, חלק 2. הסרט שוחרר גם כבונוס במהדורת ה-Blu-ray של הסרט "צעצוע של סיפור: ההסתבכות" ב-19 באוגוסט 2014.
צ'ארלס פרגוסון
גנרל סר צ'ארלס פרגוסון, הברונט השביעי (באנגלית: Sir Charles Fergusson, 7th Baronet; 17 בינואר 1865 – 20 בפברואר 1951) היה קצין בצבא הבריטי והמושל הכללי השלישי של ניו זילנד.
קריירה צבאית
פרגוסון היה בנו של ג'יימס פרגוסון, שהיה מושל ניו זילנד השישי. הוא התחנך באיטון קולג' ובהמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט ולאחר מכן, ב-1883 הוא התגייס למשמר הגרנדירים. בין השנים 1896–1898 הוא שירת בסודאן וב-1899 הוא מונה להיות מפקד הרגימנט הסודאני ה-15 וב-1900 המפקד הצבאי של מחוז אומדורמאן. ב-1901 הוא מונה להיות השליש של צבא מצרים וב-1904 מפקד הגדוד השלישי של משמר הגרנדירים, לפני שב-1907 הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל במטה הצבא באירלנד. ב-1909 הוא מונה להיות קצין חיל הרגלים הראשי וב-1913 למפקד הדיוויזיה החמישית באירלנד. בתפקידו זה הוא לקח חלק בתקרית קרה (Curragh) והבטיח שקציניו יצייתו לפקודות. באוגוסט 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא הוביל את הדיוויזיה החמישית לצרפת ולאחר מכן לקח לזמן קצר, מאוקטובר ועד דצמבר, את הפיקוד על הדיוויזיה ה-9 (הסקוטית). הוא פיקד על הקורפוס ה-2 מינואר 1915 וממאי 1916 על הקורפוס ה-17, שעליו הוא פיקד עד תום המלחמה. לאחר המלחמה הוא היה המושל הצבאי של קלן וב-1922 הוא פרש מהצבא.