cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מחנה הריכוז יאבוז'נו
אתר המחנה במאה ה-21
באתר המחנה הוקם שיכון דירות הכולל בנייני מגורים וכן בית ספר יסודי למוזיקה, גן ילדים ובית תרבות. במקום אנדרטת זיכרון הנושאת כיתוב בפולנית ל"קורבנות ההיטלריזם 1939-1945", האנדרטה ניצבת במקום בו נרצחו עשרות אסירים על ידי האס אס בינואר 1945. לאחר שנפל המשטר הקומוניסטי בפולין הוצבה בשטח בית הספר מצבת זיכרון קטנה לאסירים הפוליטיים שהיו במקום. ב-23 במאי 1998 חנכו נשיאי פולין ואוקראינה, אלכסנדר קוושנייבסקי וליאוניד קוצ'מה אנדרטה נוספת, בשלוש שפות, המוקדשת "לכל הקורבנות התמימים, גרמנים, פולנים ואוקראינים, של הטרור הקומוניסטי אשר מתו או נרצחו" במחנה. האנדרטה הוקמה באתר קבר המוני ביער סמוך.
סלפיה
סַלַפִיַּה או סַלַפיזם (בערבית سلفية) היא פלג אסלאמיסטי מתוך הזרם הסוני בדת האסלאם, המתייחסת אל האבות הצדיקים (السلف, א-סַּלַף) שחיו בשלושת הדורות הראשונים של האסלאם, כדוגמה וכמופת, שעל פיהם יש לפעול, זאת בניגוד להסתמכות על קביעות דתיות מאוחרות יותר. התנועה קמה כחלק מהתעוררות הנהדה.
המילה "סַלַף" (سلف) פירושה "אב קדמון", והיא מתייחסת בטרמינולוגיה האסלאמית (כקיצור למונח السلف الصالح, א-סלף א-צאלח – "האבות הצדיקים") לשלושת הדורות הראשונים לאסלאם: "בני לווייתו של הנביא" מוחמד (الصحابة, א-צחאבה), דור המוסלמים שבא בעקבותיהם (التابعون, א-תאבעון) והדור השלישי (تابعو التابعين, תאבעו א-תאבעין). זרם הסלפיה מאמין כי האנשים הללו משמשים כדוגמה נעלה לאופן בו צריך לקיים את דת האסלאם. הגדרת הדורות הללו בתור "האבות הצדיקים" מבוססת על חדית' מפי מוחמד:
"הטובים שבאנשים הם בני דורי, לאחר מכן אלה שבאו בעקבותיהם ולאחר מכן אלה שבאו בעקבותיהם (של הדור השני)".
פירוש המילה "סַלַפִי" (سلفي) הוא "נוהג במנהג האבות הצדיקים" (منهج السلف الصحيح, מנהג' א-סלף א-צחיח, וצורות רבות שנגזרו ממונח זה).
העיקרון המרכזי של הסלפיה הוא שהאסלאם היה מושלם בימיו הראשונים, אך במהלך המאות שעברו, חידושים בלתי רצויים (بدعة, "בִּדעה" – ביחיד) התווספו אליו בשל השפעות חיצוניות. הסלפיה היא תנועה מודרנית, המנסה להתנער מהמסורות שהתוספו לאסלאם במהלך השנים ומבקשת לחדש את האסלאם בצורה הקרובה לזו שהייתה קיימת בימיו של מוחמד תוך התאמות לעידן העכשווי.
התנועה הסלפית מתוארת כמקושרת, מכילה או זהה לווהאביזם, אך הסלפים מחשיבים את המושג "והאבי" ככינוי גנאי עבורם. לפעמים מוצג הסלפיזם כהכלאה בין והאביזם לתנועות אחרות מאוחרות יותר מאז 1960. הסלפיות כיום נתפסת כתנועה עם גישה ליטרלית, קשוחה וקנאית ביחס לאסלאם, במיוחד במערב, עם ג'יהאדיסטים סלפים אשר תומכים באלימות נגד אזרחים כביטוי לגיטימי של אסלאם. למרות זאת, משכילים סלפים בולטים מגנים פעולות אלו נגד אזרחים, וטוענים כי הסלפים התומכים בהן הם מיעוט.
כיום, סלפים רבים קוראים לעצמם "מייחדי אל" (موحدون, מֻוַחִדוּן), "אנשי החדית'" (اهل الحديث, אהל אל-חדית') או "אנשי ייחוד האל" (اهل التوحيد, אהל א-תוחיד).
הג'יהאד הסלפי
הג'יהאד הסלפי (בערבית: السلفية الجهادية, א-סלפיה אל-ג'יהאדיה) הוא זרם הדוגל באסלאם קיצוני בתנועת הסלפיה. על פי האידאולוגיה של הזרם, הג'יהאד הוא כלי מרכזי בהפיכת האסלאם לדת יחידה בעולם, ועל כן ישנה חובה לפעול בדרכי מלחמה נגד דתות אחרות, ונגד מוסלמים שלא נוהגים על פי האסלאם. במזרח התיכון נודעו הסלפים בעיקר בגלל הקשר שלהם לפעולות טרור אסלאמי ועימותים אלימים, דוגמת המהומות במחנה הפליטים נהר אל-בארד בלבנון ותקיפות גורמי ממשל מצריים בסיני. בשנים האחרונות מתלכדות יותר ויותר מיליציות סלפיות בחצי האי סיני, ואחדות מהן ביצעו פעולות טרור נגד ישראל, בהן ירי טילים לשטחה.
סבכי העולם החדש
סבכי העולם החדש (שם מדעי: Parulidae) היא משפחה של ציפורי שיר הנפוצה באמריקה. משפחה זו אינה קשורה למשפחת הסבכיים. המינים במשפחת סבכי העולם הישן שוכני עצים (מלבד שלושה מינים) וכולם אוכלי חרקים.
במשפחה 24 סוגים ו-120 מינים.
ברקודה (קומיקס)
ברקודה (באנגלית: Barracuda, ברקודה) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס המעניש ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Punisher Vol.6 #31 ממאי 2006, ונוצרה על ידי הכותב גארת' אניס והמאייר גוראן פרלוב.
שמו האמיתי של ברקודה אינו ידוע, והוא עבר הכשרה קרבית בכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. ככזה, ברקודה נהפך לאויב אימתני ביחס לשאר פושעי כנופיות הרחוב, ואויב שקול ורציני למעניש. הכותב גארת' אניס חשף בכנס משנת 2008 כי הבסיס לדמותו של ברקודה הוא דמות משיר עממי בשם Stagger Lee אשר הופיעה באחד משיריהם של Nick Cave & The Bad Seeds. באחד מפרקי המעניש קורץ אניס לשיר זה ומשלב אותו ברקע של העלילה. הוא הפך לאנטגוניסט הראשי בשתי קשתות סיפור בהרצה השישית של המעניש, וזכה למיני-סדרת ספין אוף בעלת 5 חוברות משנת 2007. דמות זו היא דמות מליין המקס של מארוול, המיועד לקהל קוראים בוגר יותר מגילאי 18 ומעלה.
תחילת חייו עד לסוף שירותו
ברקודה גדל בבוקה רטון, פלורידה כאח בכור לשני אחים ואחות. אביו, אלכוהוליסט מתעלל, שירת במהלך מלחמת העולם השנייה בגדוד שוחטי הטנקים 827. אביו הניח את ידו על מנגל, ואמר לו להיות "קשה כמו העולם המזוין עצמו". הוא הסתבך בקטטה בבית ספרו, כאשר בטעות ניקר את עיניו של חברו לכיתה. הוא נשלח לבית מעצר לנוער, שם סירס נער המיועד להיות אנס.
קולונל בצבא ארצות הברית שם לב לתושייתו, מקשיחותו ומהירות מחשבתו של ברקודה, ושיבץ אותו בכוחות המיוחדים של הצבא. באזור שנות ה-80 של המאה ה-20, הצוות של ברקודה סייע ל-CIA נגד הדיקטטור הדרום אמריקאי לאופולדו לונה. הוא היה אחראי לניהול הסמים בניקרגואה כדי לממן את הקונטראס והזוועות שהתבצעו על כפרים, ולהבטיח שאין התנגדות. כאשר ניק פיורי חקר זאת, ברקודה השפיל אותו בכך שיבהיר כי ה-CIA והקונגרס יקברו את הדוח, כי מעורבים בו יותר מדי אנשים. ברקודה וצוותו נעדרו מהשירות למרכז אמריקה, שם פיורי מצא ותקף אותו לאחר חמש שנים. לפי זיכרונו של ברקודה, במשימה באפריקה הוא השתתף בקניבליזם כדי להוכיח את גבריותו. לאחר שעזב את צבא ארצות הברית, ברקודה הפך לגנגסטר ונעצר באתר טבח כנופיות. הוא שוחרר על ידי הארי אבינג, מנכ"ל חברת דינאמקו האלים והמושחת.
נגד המעניש
שנים לאחר מכן, אבינג שולח את ברקודה להתנקש בחיי המעניש, אשר חוקר את תאגיד דינאמקו של אבינג. אבינג תכנן לחבל במערכת החשמל של פלורידה למטרות רווח, והמעניש ביקש למנוע זאת כי פעולה זו תגרום למותם של חפים מפשע. במהלך מאבקו עם המעניש, ברקודה מאבד עין וארבע אצבעות בכף ידו הימנית. אף על פי שברקודה הביס את המעניש בקלות ויכל להורגו, הוא לקח את המעניש אל הים כדי שיוכל לצפות בו נאכל על ידי כרישים. כאשר המעניש מודיע לו שסיכויו לחבר את אצבעותיו מחדש אבדו (היות שהמעניש שם עליהן קרח במגע ישיר, מה שהרג את קצות העצבים). ברקודה צוחק על חוסר זהירותו שלו, וזורק את המעניש לים יחד עם גופתו של גנגסטר מקומי שגרם לו עוול. ברקודה חשב כי עמלץ לבן אכל את שניהם; בפועל, המעניש שרד.
ברקודה נעשה מעורב בעסקי דינאמקו, ובענייני מעסיקו ויד ימינו, דרמוט לירי. הוא מרגל אחר דרמוט עבור אבינג, ומגלה כי אשתו של אבינג - אליס - שוכבת עם דרמוט. ברקודה מגלה כי דרמוט ואליס מתכננים להוציא לאור את מזימתו של אבינג. לפני הפלגת ספינת תענוגות, כאשר אבינג עצמו על מסוק, המעניש משבץ שני חומרי נפץ על הספינה. הגדול נמצא לפני שהתפוצץ, אך הקטן יותר לא נמצא, והמעניש מאפשר לאבינג ולברקודה להסגיר עצמם ברדיו. כאשר גילה על יחסי אשתו ודרמוט, אבינג התאבד בקפיצה מהמסוק, בעוד אליס ודרמוט מתקיפים את ברקודה וזורקים אותו מהסירה. בסופו של דבר, המעניש מפוצץ את הסירה ומניח לאלו שהיו עליה להיאכל על ידי כרישים. כאשר ברקודה מנסה לטפס על סיפון סירתו של המעניש, זה האחרון יורה בו בטווח אפס עם רובה ציד.
מיני סדרה; בסנטה מוריקונה
כעבור זמן מה, ברקודה הושכר על ידי ראש המאפיה האיטלקית כריס אנג'לון. אנג'לון הסתכסך עם הדיקטטור לאופולדו לונה על מחיר קוקאין, לכן החליט כי בנו חולה ההמופיליה יהרוג אותו בעזרת ברקודה. אחרי תקרית עם לונה ופגישה עם חברו מהכוחות מיוחדים, פיפטי, מתגלה כי ברקודה מתכנן תוכנית מורכבת על מנת לקבל את הכסף הנדרש לנקום במעניש. הוא הודיע לחוג הפנימי של לונה כי בכוונתו להרוג את הרודן, ולהחליף אותו באשתו, וונדה; הוא תכנן להרוג את אנג'לון ולמנות במקומו את בנו, להפעיל מחדש את מסחר הקוקאין בין המאפיה למדינה, ולחזור לאמריקה בעזרת רואה חשבון היושב בכלא כדי להתחיל לעבוד בסנטה מוריקונה. אחד האנשים מחוגו של לונה מודיע לדיקטטור על כך, והוא מזמין את ברקודה ואת פיפטי לטיול מסוק מעל להר געש, בתכנון להרוג אותם. ברקודה מנצל זאת, וכאשר פיפטי חושף את פינו, לונה קופץ מהמסוק אל מותו (היות שפיפטי התחזה לאישה ושכב עמו).
אנג'לון, נבגד ומושפל, מתכנן מהפכה בסנטה מוריקונה - מדינתו של לונה - ומצליח להעביר חלק מצבאו של לונה לשליטתו. ברקודה ופיפטי תכננו להילחם בדרכם לארמון הנשיאות כדי לחלץ את אוסוולד ווונדה, ואז לברוח למסוק. פיפטי נורה למוות בחלק השני של התוכנית ונשאר מאחור. ברקודה, אוסוולד ווונדה בורחים למסוק, אך אנג'לון מצליח לעלות כדי לנקום. בנ, אוסוולד, יורה באביו למוות, אך ברקודה הורג בטעות את אוסוולד עם טפיחה ידידותית בגבו. בשל האספקה המעטה במסוק, ברקודה ווונדה מוצאים עצמם צפים על סירה באוקיינוס השקט ללא מזון או ציוד. נרמז כי ברקודה אכל את וונדה בקניבליזם.
ארוך, קר וחשוך; נגד המעניש שנית ומוות
ברקודה חוזר, תוך כדי גיבוש תוכנית לנקמה במעניש, מקבל מידע ממקור לא ידוע המוביל אותו לביתו של יורקי מיטשל, סוכן SAS ו-MI6 לשעבר וחברו של המעניש. אחרי שחקר והרג את יורקי ואשתו, ברקודה גילה מידע שימושי מאוד; למעניש יש בת בשם שרה אשר הוא עצמו לא ידע עליה, שנולדה כתוצאה מהמפגש בינו לבין סוכנת ה-CIA קתרין או'בריין. התינוקת מטופלת על ידי אחותה של קתרין וגיסהּ בלה חויה, סן דייגו. ברקודה נוסע ללה חויה וחוטף את התינוקת ממעון, הורג עובד בתהליך. ברקודה חוזר לניו יורק במטרה למשוך את המעניש למלכודת, ולשם כך, מזמין מספר ארגוני פשע למלון בידיעה שדבר כזה ימשוך את המעניש. ברקודה אינו נוכח, והפושעים למעשה אינם יודעים מי ארגן את הפגישה. המעניש, המסתתר בתקרה, תכנן להתפרץ למקום ולנצל את הבלבול, אך מבין כי כל המקום ממולכד באמצעות חומרי נפץ. ברקודה טובח במאפיונרים ומתכוון להשתלט על עסקיהם כאשר יחסל את המעניש, אשר יורד כדי להינצל, לשמחתו של ברקודה. הוא מכניע את המעניש בקלות, וכאשר המעניש מתעורר, הוא מוצא עצמו כבול לכיסא.
ברקודה חושף את תוכניתו למעניש, ומראה לו את בתו. זועם, המעניש משתחרר ונאבק בברקודה, אך מפסיד פעם נוספת ועבר אשפוז בבית חולים. שם, המעניש משכנע את רופאו שברקודה יגיע לבית החולים ויהרוג מטופלים. הרופא סייע למעניש לברוח מהמשטרה, ונתן לו סמים ממריצים כדי שיתאושש. המעניש נוסע לקליפורניה אחר ברקודה, ומתעמת איתו בבית אחותה של קתרין. ברקודה לכאורה הורג את שרה, אך המעניש מגלה כי זה מזויף, מכניע את ברקודה ומענה אותו לגלות את מיקומה האמיתי. המעניש מאתר את שרה במכונית ממולכדת ביער, ובעוד הוא מנסה לחלץ את שרה, ברקודה מתאושש ותוקף את המעניש. הוא נפצע מספר פעמים, אך הקרב נגרר לבית ספר יסודי סמוך ונטוש. לבסוף, המעניש יורה בראשו של ברקודה עם AK-47 והורג אותו. שרה חוזרת לאם מאמצת. בקשת הסיפור הבאה והאחרונה בהרצת המעניש, התגלה כי ברקודה נשלח על ידי גנרלי צבא ארצות הברית שארגנו את המבצע הצבאי בקשת הסיפור "אמא רוסיה" כדי להשתיק את המעניש.
רטורנו
רטורנו היא מרכז גמילה מהתמכרויות.
היסטוריה
רטורנו הוקמה בשנת 1990 במקסיקו על מנת לסייע לצעירים היהודיים להיחלץ מהתמכרויות, הצלחת המודל במקסיקו הביאה להעתקתו לקהילות יהודיות נוספות ברחבי אמריקה הלטינית ולהקמת המודל הישראלי בשנת 1996 כאשר המטרה היא לסייע למכורים ובני משפחותיהם.
מרכז רטורנו בארץ שוכן בכפר בגבעת שמש, מעל צרעה שליד בית שמש. במרכז פועלות שתי קהילות גמילה טיפוליות: אחת מיועדת למבוגרים והשנייה לבני נוער. בקהילות אלו מטופלים עשרות גברים ונשים מכל גוני האוכלוסייה הדתית בישראל אשר סובלים ממחלת ההתמכרות לגווניה: אלכוהול, סמים, הימורים, אינטרנט, מין, והפרעות אכילה, המתחם הוא בהפרדה.
רטורנו פועל גם בתחום המניעה וההסברה. כחלק מפעילות המניעה רטורנו מפעילה ימי עיון בבתי ספר, בחברות הייטק, סוכנויות ביטוח וכן לחיילי צה"ל ביחידות השונות.
המוסד משמש בעיקר בני נוער וצעירים מכורים לסמים. יו"ר המוסד היה פרופ' שלמה אקשטיין ומנהל המוסד הוא בנו הרב איתן אקשטיין.
בדצמבר 2021 חשף תחקיר של אתר "המקום הכי חם בגיהנום" כי תנאי המחיה במקום עלובים והמדריכים סובלים מהלנת שכר, חוסר הכשרה ותמיכה נפשית, ונאלצים לעבוד משמרות ארוכות. בעקבות התחקיר, במאי 2022, משרד הרווחה הורה על סגירת המוסד והפניית הנערים למסגרות חלופיות, המקום לא נסגר והמשיך לפעול לאחר מכן.
פורד P100
פורד P100 (באנגלית: Ford P100, קרוי גם: Ford Cortina Pickup, Ford 1-Tonner) הוא טנדר מתוצרת פורד אשר יוצר בין השנים 1971–1993, בדרום אפריקה, ומאוחר יותר גם בפורטוגל.
דגמי "פורד P100" התבססו על דגם פורד קורטינה (דור שלישי, Mk3, דור חמישי Mark V), ומשנת 1988 על דגם פורד סיירה.
וידאודיסק
וידאודיסק הוא תקליט שדומה במבנה שלו לאריך-נגן, אך במקום אותות אודיו (מוזיקה), מוקלטים על התקליט אותות וידאו.
חברת האלקטרוניקה האמריקנית RCA, עשתה ניסויים ראשוניים להקליט אותות וידאו על תקליט במקום אותות אודיו כבר בשנות ה-50 של המאה ה-20, אולם התוצאות לא היו טובות, והתמונה לא הייתה ברורה. רק כעבור קצת יותר מ־20 שנה של פיתוח, הגיעה חברת RCA בסוף שנות ה-70 לתוצאות הרצויות. בשנת 1981, הציגה חברת RCA לשוק האמריקאי את מערכת ה־SelectaVision שהייתה מכשיר שהקרין את התקליטים בטלוויזיה. התקליטים כללו בעיקר סרטים. המכירות של המערכת היו טובות בהתחלה, אבל ב־1983 חברת RCA נתקלה בקשיים מצד שוק האלקטרוניקה היפני, שהציג את ה־VHS, או קלטות הווידאו המוכרות לכולנו. איכות התמונה של ה־VHS הייתה דומה בדיוק לאיכות התמונה של הווידאודיסק, אבל מכשיר ה־VHS היה יכול גם להקליט תוכניות מהטלוויזיה, דבר שגרם לחיסרון אדיר למערכת ה־SelectaVision של RCA. בנוסף נכנסה לשוק האמריקאי מערכת הלייזרדיסק (שפותחה על ידי חברת פיליפס), שעקרון הפעולה שלה היה דומה לווידאודיסק, רק שבמקום מחט, התקליט נקרא באמצעות קרן לייזר ולכן היה יותר עמיד, ואיכות התמונה הייתה יותר טובה מהווידאודיסק. הדבר גרם ל־RCA להיכנס לקשיים כלכליים, ולא הייתה להם ברירה אלא לבטל את פרויקט הווידאודיסק ב־1984.
קקטוס הזהב
קקטוס הזהב היא תחרות ישראלית שנתית, שנערכת בחודש מאי על-ידי איגוד הפרסום הישראלי ואיגוד השיווק הישראלי בנושאי פרסום. בתחרות רשאים להשתתף אך ורק משרדי הפרסום החברים באיגוד הפרסום, או מפרסמים החברים באיגוד השיווק.
פרם (עיר)
פֶּרְם (ברוסית: Пермь) היא עיר המהווה את המרכז האדמיניסטרטיבי של חבל מנהלי פרם ברוסיה. העיר שוכנת על גדות הנהר קאמה בחלק האירופי של רוסיה, בקרבת הרי אורל שהם הגבול הגאוגרפי בין אירופה ואסיה. בעיר כמיליון תושבים, והיא אחת הערים המאוכלסות ביותר ברוסיה (במקום ה-12 לפי מספר תושבים). מקור השם "פרם" הוא בשפת הקומי, ומשמעותו גבעה המכוסה בעצים.
קקטוס הזהב
היסטוריה
תחרות קקטוס הזהב החלה בשנת 2001 והחליפה את תחרות הפרסום הישראלית שהחלה ב-1994.
פרם (עיר)
פרם היא עיר מכרות חדשה יחסית לערי רוסיה, והוקמה רק במאה ה-18. התור הגאולוגי פרם קרוי על שם העיר, שבמכרות הפחם שלה הוגדרו לראשונה מאפייני העידן.
קקטוס הזהב
היסטוריה
ב-2008 שונו כללי התחרות כדי שיהיו דומים יותר לכללי תחרות הפרסום הבינלאומית בקאן, לאחר שחמישה משרדי פרסום גדולים החרימו את התחרות. בתגובה שונה מנגנון השיפוט: במקום שופטים בעלי ותק בענף נבחרו שופטים מקומיים שהם מנהלי קריאייטיב ובמקום 70–100 שופטים נבחרו רק 20. התהליך הפך מסודר יותר ונקבע כי הפשטים יקיימו ימים מרוכזים בהן תהייה הצבעה פתוחה בסופם.
פרם (עיר)
האקלים בעיר הוא קונטיננטלי. בקיץ הטמפרטורה הממוצעת היא 18–23 מעלות צלזיוס, אך בתקופת החורף הטמפרטורה הממוצעת יורדת עד ל-15–20 מעלות צלזיוס מתחת לאפס.
קקטוס הזהב
היסטוריה
בין השנים 2013–2014 לא התקיימה התחרות, וב-2015 נקבע כי מחצית מהשופטים יהיו סמנכ"לי שיווק ומספר השופטים יעמוד על 30.
פרם (עיר)
יש בפרם חיי תרבות והשכלה עשירים, ומספר רב של אוניברסיטאות (שהעיקרית שבהן היא אוניברסיטת פרם), תיאטראות ובתי אופרה.
קקטוס הזהב
היסטוריה
ב-2018 בוטלה התחרות עקב פרישת שלושה משרדי פרסום גדולים, שמתחרים תחת זאת בתחרות אפי.
פרם (עיר)
חלוקה פנימית
העיר מחולקת לשבעה אזורים:
נוסף לכך בתחום העיר נמצא ישוב נובי ליאדי.
היסטוריה
ההיסטוריה המודרנית של העיר קשורה לפטר הגדול שקידם הקמת מפעלי תעשייה באזור אורל. העיר הוקמה ב-15 במאי 1723 באותו יום הוקם מפעל לייצור נחושת באזור. המיקום נבחר עקב מכרות נחושת באזור וקלות בהוצאת תוצרת באמצעות נהר קאמה. היישוב קיבל זכויות העיר בשנת 1781. החל משנת 1796 - מרכז גוברניה. המושל הראשון של העיר קארל מודרך היה בתפקיד זה עד לשנת 1811. הוא אישר את התוכנית הכללית של פיתוח העיר שהיה בסיס לתכנון העיר במהלך כל המאה ה-19.
בשנת 1878 חוברה העיר למערכת מסילות הברזל.
במאה ה-19 הפכה פרם לעיר תעשייתית מרכזית ובשנת 1860 היו בה מעל 20,000 תושבים. בשנת 1916 הוקמה אוניברסיטה מקומית. במלחמת האזרחים לאחר מהפכת 1917 הייתה העיר מטרה מרכזית לשני הצדדים עקב מפעלי תעשייה צבאיים רבים.
בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 נבנו בעיר מפעלי תעשייה גדולים והיא הייתה אחד המרכזים לייצור טנקים בזמן מלחמת העולם השנייה. עד היום כ-80% מתושבי העיר מועסקים בתעשייה כבדה.
בשנת 1940, במהלך חגיגות ה-50 לשר החוץ הסובייטי ויאצ'סלב מולוטוב, הוחלף שם העיר מפרם למולוטוב. בשנת 1957 הוחזר שם העיר להיות פרם. בשנת 1958 הוקמו בעיר מפעלים פטרו-כימיים ראשונים.
העיר מהווה מרכז אדמיניסטרטיבי, תעשייתי, מדעי ותרבותי. התעשיות המובילות בעיר הן בניית מכונות, ביטחון, ייצור שמנים, תעשייה כימית, עץ ומזון. בשטח העיר נמצאת תחנת כוח הידרואלקטרית גדולה ומספר תחנות כוח לייצור חשמל נוספות. מרכז התעשייה הפטרוכימית של העיר הוא בין הגדולים ברוסיה.
בעיר מספר מוסדות להשכלה גבוהה - אוניברסיטה (הוקמה בשנת 1916), אוניברסיטה טכנית, מכון ללימודי רפואה, מכון פדגוגי ועוד. האופרה המקומית פועלת משנת 1870. במוזיאון של העיר נמצא אוסף נודע של איקונות רוסיות.
אוכלוסייה
בהתאם מפקד אוכלוסין של שנת 1926 היו בעיר 84 אלף תושבים, בהתאם למפקד של שנת 1939 היו בעיר 306 אלף תושבים (פי 3 תוך 13 שנים).
פרם נמנית עם הערים הגדולות ברוסיה. בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 הייתה האוכלוסייה מעל מיליון. בהתחשב בתושבי ערי הסביבה, מספר התושבים במטרופולין הגיע אף לכ-1.2 מיליון איש. בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין של שנת 2010 היקף אוכלוסיית העיר ירד מתחת למיליון תושבים.
הרוסים מהווים כ-89% מאוכלוסיית העיר, הטטרים - כ-4.3%.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 בניין בית הכנסת המרכזי בפרם הוחזר לקהילה ופעילות דתית בבניין חודשה.
תחבורה
העיר היא מרכז תחבורתי גדול ומרכזי. דרך העיר עוברת הרכבת הטרנס-סיבירית המקשרת את אירופה ואסיה.
הגשר על נהר קאמה שנפתח בשנת 2005 הוא באורך של 1737 מטר ומהווה את הגשר השלישי באורכו ברוסיה.
שימוש בנהר מאפשר שינוע זול של תוצרת תעשייתי.
נמל התעופה הבין-לאומי פרם שוכן כ-16 קילומטר דרומית-מערבית לעיר, ליד הכפר בולשויה-סאבינו.
ספורט
קבוצת הכדורסל שהייתה קיימת בעיר, אוראל גרייט, זכתה פעמיים רצופות באליפות רוסיה בשנים 2001 ו-2002 והיא היחידה שזכתה בתואר מלבד צסק"א מוסקבה. כמו כן זכתה בגביע הרוסי בכדורסל ב-2004 וביורוקאפ צ'לנג' ב-2006. ב-2009 התפרקה הקבוצה. כיום קבוצת פארמה פרם מייצגת את העיר בליגת הכדורסל הבכירה במדינה, הליגה המאוחדת של VTB וזכתה פעמיים בגביע המדינה (ב-2016 וב-2019).
קבוצת הכדורגל אמקאר פרם התמודדה במשך מספר שנים בליגת העל הרוסית בכדורגל והעפילה לגמר הגביע הרוסי בכדורגל. בשנת 2018 פורקה ובמקומה הוקמה קבוצת זבזדה פרם המתמודדת בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה, השלישית בחשיבותה במערך ליגות הכדורגל ברוסיה.
סרדר טשצ'י
לטשצ'י 14 הופעות במדי נבחרת גרמניה.
שטוטגרט
טשצ'י החל לשחק כדורגל בגיל שש, ובגיל 12 החל לשחק בקבוצת הנוער של שטוטגרט. בשנת 2005 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, וכעבור שנה כבר שיחק בקבוצה הבכירה. טשצ'י שיחק בשטוטגרט שבע עונות, בהן צבר 181 הופעות בבונדסליגה והבקיע תשעה שערים. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך טשצ'י באוגוסט 2006, בניצחון 2–3 על ארמיניה בילפלד, כאשר החליף את יון דאל תומאסון. את שערו הראשון בקבוצה הבקיע כעבור שבוע, בהפסד 1–3 לבורוסיה דורטמונד. טשצ'י כבר בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת השתלב היטב, וסייע לקבוצה לזכות באליפות הבונדסליגה, כשהוא מרכיב הגנה חזקה ביחד עם ארתור בוקה, ריקרדו אוסוריו ומתייה דלפייר, וטימו הילדברנד בשער. בעונה זו שטוטגרט הגיעה בנוסף גם לגמר הגביע הגרמני, אך החמיצה הזדמנות לזכות בדאבל לאחר הפסד 2–3 לנירנברג. במשחק זה, טשצ'י החליף את סאמי ח'דירה.
בעונת 2007/08 ערך טשצ'י את הבכורה בליגת האלופות, אליה הגיעה שטוטגרט בעקבות זכייתה באליפות הבונדסליגה בעונה הקודמת. בבכורה של טשצ'י הפסידה שטוטגרט 1–2 לגלאזגו ריינג'רס. עונה זו הייתה מוצלחת פחות עבור טשצ'י, שהחמיץ משחקים רבים בגין פציעות חוזרות. קבוצתו שטוטגרט הודחה מליגת האלופות כבר בשלב הבתים לאחר שצברה שלוש נקודות בלבד, וסיימה שישית בבונדסליגה. בעונת 2008/09 הבקיע טשצ'י את שער הבכורה שלו באירופה, בניצחון 1–2 על גיורי ההונגרית. טשצ'י החמיץ את המחזורים האחרונים של עונה זו עקב ניתוח שעבר, אך שטוטגרט סיימה למרות זאת במקום השלישי, והשיגה מקום בליגת האלופות לעונת 2009/10. ביקור זה היה מוצלח הרבה יותר עבור שטוטגרט, שהעפילה הפעם לשמינית הגמר, שם הודחה על ידי ברצלונה. טשצ'י הבקיע בשלב הבתים את שערו הראשון בליגת האלופות, בתיקו 1-1 מול אוניריה אורזיצ'ן הרומנית, ושימש קפטן מחליף כאשר הקפטן, תומאס היצלספרגר, היה מוחלף. עם זאת, לאחר שהיצלספרגר ויתר על סרט הקפטן, טשצ'י היה מאוכזב שלא מונה לקפטן הקבוצה במקומו. הצלחתו של טשצ'י בעונה זו זיכתה אותו במקום לסגל נבחרת גרמניה למונדיאל 2010.
לקראת עונת 2010/11 טשצ'י זכה להתעניינות ממועדונים רבים, אך בעצת סוכנו בחר להישאר בשטוטגרט, וסבל מעונה מרובת פציעות. בינואר 2012 מונה לקפטן הקבוצה על ידי המאמן ברונו לאבאדיה. טשצ'י המשיך לשחק בקבוצה וסבל מפציעות רבות, לרבות בעקב האכילס, ותפוקתו ירדה. למרות זאת, טשצ'י שימש קפטן במשחק גמר הגביע הגרמני בעונת 2012/13 מול באיירן מינכן, אלופת אירופה הטרייה. שטוטגרט הפסידה במשחק זה 2–3 ובאיירן מינכן זכתה בטרבל. טשצ'י פתח את עונת 2013/14 במדי שטוטגרט, אך נפצע במשחק הפתיחה מול מיינץ. נשארה לו עוד שנה אחת בחוזה והוא נמכר לספרטק מוסקבה בתחילת עונה זו, על אף שרצה לשדרג את חוזהו בקבוצה.
באוגוסט 2013 חתם טשצ'י בספרטק מוסקבה מליגת העל הרוסית, וטען שזו לא הייתה החלטה קלה עבורו לעבור קבוצה אחרי שמונה לקפטן, ושמבחינתו הוא נשאר איש שטוטגרט לנצח. את תחילת העונה החמיץ בגלל פציעות, וערך את הבכורה רק בחודש מרץ 2014 בתיקו 2-2 מול אנז'י מחצ'קלה. והופיע סך הכל ארבע פעמים בעונת 2013/14. בעונת 2014/15 תפס טשצ'י מקום יציב יותר בהרכב ספרטק מוסקבה, ואף הוצעה לו הארכת חוזה.
ב-1 בפברואר 2016 הושאל לבאיירן מינכן עד לסוף העונה. בבאיירן מינכן לא היה תכנון להתחזק בבלם במהלך חלון ההעברות של החורף, אך פציעותיהם של ג'רום בואטנג וחאבי מרטינס הטו את הכף לטובת שאילתו של טשצ'י מספרטק מוסקבה ביום האחרון של חלון ההעברות תמורת סכום של 2.5 מיליון אירו עד לתום עונת 2015/16, עם אופציה לרכישה בתום תקופת ההשאלה בסכום של 10 מיליון אירו. ב-20 בפברואר 2016 ערך את הופעת הבכורה בבאיירן מינכן, בניצחון 1–3 על דארמשטאט 98, וסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה בלבד, והביע את אכזבתו מכך. עם זאת, טשצ'י זכה עם באיירן מינכן בדאבל בעונה זו. בתום חצי עונת ההשאלה, שב טשצ'י לספרטק מוסקבה, לאחר שבאיירן מינכן בחרה שלא לממש עליו את אופציית הרכישה. במאי 2017 הבטיחו טשצ'י וספרטק מוסקבה את זכייתם באליפות ליגת העל הרוסית. בקיץ 2018, לאחר שתם חוזהו בספרטק מוסקבה, עזב טשצ'י את הקבוצה והפך לשחקן חופשי.
קריירה בינלאומית
לטשצ'י 14 הופעות בנבחרת גרמניה. טשצ'י היה יכול לבחור אם לייצג את גרמניה או את טורקיה, משום שהוריו טורקים. בשנת 2006 החליט שייצג את גרמניה, אף על פי שטורקיה התעניינה בו. את הבכורה בנבחרת הבוגרת ערך באוגוסט 2008 במשחק ידידות מול נבחרת בלגיה, במשחק בו גרמניה ניצחה בתוצאה 0–2. טשצ'י זומן למונדיאל 2010 על ידי המאמן יואכים לב, אך שיחק רק בניצחונה של נבחרת גרמניה 2–3 על נבחרת אורוגוואי, כאשר החליף בדקה ה-90 את מסוט אוזיל. לאחר מונדיאל זה, טשצ'י לא זומן יותר לנבחרת.
סמיון ארונוביץ גרשגורן
סמיון ארונוביץ גרשגורן (ברוסית: Семён Аронович Гершгорин; 24 באוגוסט 1901 – 30 במאי 1933) היה מתמטיקאי יהודי-רוסי הידוע בשל עקרון עיגולי גרשגורן, שמסייע להעריך את גודל הערכים העצמיים של מטריצה.
חייו
גרשגורן נולד כשמעון הירשהורן, (האות H התחלפה ב-Г במעבר לרוסית) בעיירה פרוז'ני, במערב האימפריה הרוסית (היום נמצאת העיירה בתחומי מדינת בלארוס). משנת 1923 למד במכון הטכנולוגי של פטרוגראד. ב-1930 מונה כפרופסור לאלגברה במכון הפוליטכני של סנקט פטרבורג (לנינגרד דאז). עסק במחקרים בנושא תאוריה של פונקציות של משתנים מורכבים.
בשנת 1929 פרסם עבודה שחקרה שיטות לפתרונות משוואת לפלס.
ב-1931 פרסם את חיבורו "Über die Abgrenzung der Eigenwerte einer Matrix" (אודות מגבלות של ערכים עצמיים במטריצות), בו תיאר את עיגולי גרשגורן.
ג'ק מנסל
ג'ק מנסל (באנגלית: Jack Mansell; 22 באוגוסט 1927 – 22 במרץ 2016) היה כדורגלן ומאמן אנגלי שאימן את נבחרת ישראל בתחילת שנות ה-80.
קריירה
מנסל נולד בסלפורד שבאנגליה. הוא החל את הקריירה כמגן בקבוצת ברייטון אנד הוב אלביון בשנת 1948, ולאחר מכן שיחק גם בקארדיף סיטי ובפורטסמות', עד שפרש ממשחק פעיל בשנת 1958.
מנסל החל את קריירת האימון שלו במועדון ההולנדי טלסטאר ספורטקלאב, שם אימן בעונת 1964/1965. לאחר מכן הוא שב לאנגליה ואימן את רותרהאם יונייטד בשנים 1965 עד 1967, ואת רדינג בשנים 1969–1972. לאחר מכן אימן את גלאטסראיי הטורקית ואת נבחרת בחריין.
בשנת 1980 מונה מנסל למאמן נבחרת ישראל במקומו של עמנואל שפר שהוחלף בעקבות הכישלון בטורניר מוקדמות אולימפיאדת 1980. מנסל אימן את הנבחרת בטורניר מוקדמות מונדיאל 1982, שבו היא התמודדה עם נבחרת צפון אירלנד, נבחרת שוודיה, נבחרת פורטוגל ונבחרת סקוטלנד. ישראל אמנם הפתיעה את נבחרת פורטוגל בניצחון ביתי 4:1, אך סיימה במקום אחרון בבית 6 (עם 5 נקודות), לאחר שהפסידה במשחק האחרון בטורניר לצפון אירלנד בבלפסט בנובמבר 1981. בתום הטורניר הוחלף מנסל על ידי יוסף מרימוביץ'. המאזן של נבחרת ישראל תחת הדרכתו היה, שני ניצחונות, שלוש תוצאות תיקו וחמישה הפסדים.
ב-1982 החל מנסל לאמן את מכבי חיפה לאחר שחוזהו בנבחרת הסתיים. בתחילת דרכו הוא פעל להעברתם מהקבוצה של רוני רוזנטל, ברוך ממן ואלי כהן. חיפה לא הפגינה יכולת טובה תחת הדרכתו, ובעקבות מחאות של האוהדים במהלך המשחק מול הפועל רמת גן הוא עזב את המגרש לפני סוף המשחק וטען כי עשה זאת בגלל מחלה. לאחר ההפסד למכבי תל אביב נמתחה עליו ביקורת מצד יוחנן וולך, חבר הנהלה במועדון. בתגובה אמר מנסל כי הוא דוחה את ניסיונות ההתערבות של ההנהלה לפעול לטובתו של רוזנטל, שמנסל סירב לתת לו לשחק, וכי הוא הסמכות המקצועית הבכירה במועדון. בעקבות ההפסד להפועל תל אביב במחזור ה-16 של העונה נערכה פגישה בין חברי ההנהלה בביתו של שלום ואנו. הצדדים דבקו בעמדותיהם, אך מנסל שהיה נחוש להוכיח את צדקתו הכריז כי רוזנטל ישתתף בכל המשחקים וכי הוא בטוח שהוא לא יבקיע אפילו שער אחד. רוזנטל אכן עלה בהרכב במשחק המחזור ה-17 מול מכבי נתניה, הבקיע בדקה ה-6 והצטיין במשחק. מנסל קיים את שהבטיח, התפטר מתפקידו והוחלף על ידי ג'וני הרדי.
לאחר שהתפטר ממכבי חיפה חזר מנסל להתגורר באנגליה. לאחר מכן ב-1987 חזר לתקופה קצרה ואימן גם במכבי פתח תקווה. ב-22 במרץ 2016 נפטר מנסל בגיל 88.
חתולים מתפוצצים
חתולים מתפוצצים (באנגלית: Exploding Kittens) הוא משחק קלפים אסטרטגי שעוצב על ידי אילן לי, מתיו אינמן ושיין סמול. הוא התחיל כפרויקט מימון המונים דרך אתר קיקסטארטר והוא עבר את מטרתו (10,000 דולר) תוך שמונה דקות. ב-27 בינואר 2015, שבעה ימים לאחר פתיחת פרויקט המימון, היו לפרויקט 103 אלף תומכים - השיא עבור הכי הרבה תומכים בתולדות קיקסטארטר. עם השלמת הפרויקט ב-19 בפברואר 2015, הושגו 8,782,571 דולר על ידי תרומות של 219,382 תומכים. הקמפיין הסתיים כקמפיין הרביעי הממומן ביותר באתר מימון ההמונים. התומכים החלו לקבל את המשחק בסוף יולי 2015 ועד ספטמבר 2015 כל התומכים קיבלו את המשחק. בשנת 2020, המשחק תורגם לעברית והופץ בישראל בשיתוף עם הקוביה משחקים.
חוקי המשחק
בתחילה כל הקלפים, לעיתים קלפי "חתול מתפוצץ" מסודרים בערימה. כל שחקן מושך 7 קלפים וקלף ניטרול. לאחר מכן מכניסים את קלפי ה"חתול מתפוצץ" חזרה לערימה כך שמספר הכרטיסים של החתולים המתפוצצים בערימה יהיה אחד פחות ממספר השחקנים.
כל שחקן רשאי לשחק עם מספר קלפים לבחירתו בתורו (כולל לא לשחק עם אף קלף) לפני ששלף קלף חדש מהקופה.
הקלפים עוזרים לשחקן להימנע ממפגש עם חתולים מתפוצצים או לנטרל אותם:
רשימת הקלפים היא כדלקמן:
צימוד אפאפטי
צימוד אפאפטי (באנגלית: Ephaptic coupling) הוא צורת תקשורת היפותטית בתוך מערכת העצבים, בה פעילותם החשמלית של מספר תאים מושפעת ברמה מסוימת האחת מהשנייה (ולרוב מסתנכרנת). תקשורת זו נבדלת מתקשורת ישירה במערכת העצבים דוגמת סינפסות חשמליות וסינפסות כימיות.
המונח עשוי להתייחס לצימוד בין סיבי עצב סמוכים (משיקים) הנגרמת מתחלופה של יונים בין התאים.
לחלופין, המונח עשוי להתייחס לצימוד חשמלי של סיבי עצב כתוצאה משדות חשמליים מקומיים (LFP). בשני המקרים, צימוד אפאפטי יכול להשפיע על סנכרון ותזמון של ירי פוטנציאלי פעולה בנוירונים.
קבוצות מחקר רואות בקיומו של צימוד אפאפטי חשיבות רבה, בין השאר בשל היותו אמצעי נוסף להעברת אינפורמציה בין תאי עצב או קבוצות תאי עצב בתוך מערכת העצבים המרכזית.
עצם היתכנותה של התופעה שנויה במחלוקת. לאורך השנים, נמצאו עדויות לקיומה של התופעה בתנאי מבחנה (in-vitro), מחוץ לאורגניזם החי (ex-vivo) וכן בתוך האורגניזם החי (in-vivo). אולם, מחקרים אלו עשו שימוש בשדות חשמליים מלאכותיים (אקסוגניים) וטרם הודגמה השפעתו של שדה חשמלי שמקורו בפעילותו האנדוגנית של האורגניזים. על כן, לצד מודלים תאורטיים התומכים ברעיון יש הטוענים כי השפעתה של התופעה בתנאים אלו, אם בכלל קיימת, היא זניחה.
מיאליניזציה (תהליך עטיפת האקסונים בשכבות מיאלין) נחשבת לגורם המעכב תופעות של צימוד אפאפטי.
יואב בלום
ביוגרפיה
יואב בלום נולד וגדל ברמת גן. בצה"ל שירת כמדריך בקורס בבסמ"ח (קורס ממר"ם), וכקצין היה ראש צוות פיתוח תוכנה.
יואב עובד בפיתוח תוכנה במקביל לעיסוקו כסופר. כמו כן מפעיל את האתר "וורטס" - אתר שיתופי לדברי תורה.
פרסם סיפורים קצרים בירחון "חלומות באספמיה" וברשת האינטרנט. ב-2007 הוציא באופן עצמאי ספר סיפורים קצרים בשם "לתת לה את הירח". עותקי הספרים הושארו במתכוון במקומות ציבוריים, והקוראים נתבקשו להעביר את הספר הלאה, או להשאירו במקום ציבורי לאחר סיום הקריאה בו.
ב-2011 יצא לאור ספרו הראשון "מצרפי המקרים" בהוצאת "כתר ספרים". הספר הגיע ל"ספר זהב" (20 אלף עותקים). "מצרפי המקרים" תורגם לשלוש עשרה שפות, ביניהן אנגלית, פורטוגזית, ספרדית, צרפתית, איטלקית, גרמנית, פולנית, צ'כית, רוסית ובולגרית.
בינואר 2014 יצא לאור ספרו השני, "המדריך לימים הקרובים". הספר תורגם לשפות סינית מסורתית, רוסית וקוראנית.
בשנת 2016 יצא לאור ספרו השלישי, "הקבוע היחידי".
בשנת 2021 יצא לאור ספרו הרביעי "מה שאחרים חושבים בי".
באחד במאי 2023 הודיע יואב בלום בפוסט בפייסבוק על יציאה לאור של הספר החמישי שלו בעשירי בספטמבר.
Destiny's Child: The Untold Story Presents Girls Tyme
Destiny's Child: The Untold Story Presents Girls Tyme (בעברית: דסטיניז צ'יילד: הסיפור שלא סופר מבית גירלס טיים) הוא אלבום אוסף של להקת הבנות האמריקאית דסטיניז צ'יילד אשר יצא לאור ב-2 בדצמבר 2019, על ידי חברת התקליטים "Trinitee Urban Records".
שם האלבום נובע מהשם שהיה ללהקה בהתחלה לפני שהתפרסמה: "Girls Tyme".
המטרה של יציאת האלבום לא אושרה עד כה אך הרבה משערים שזוהי ההתחלה של התאחדות הלהקה מחדש.
רקע
ב-25 באוקטובר 2019, מת'יו נואלס מנהל הלהקה לשעבר הודיע כי הוא יוציא בדצמבר אלבום אוסף של הלהקה, עם שירים של הלהקה שלעולם לא פורסמו והוקלטו עוד בימים בהם היו נערות ונקראו תחת השם "גירלס טיים" וחשף את שם האלבום ומועד היציאה שלו בסרטון שפרסם.
האלבום שוחרר לפלטפורמות הסטרימינג ול-iTunes ביחד עם ספר בעל אותו השם.
הפרפר חוצה את הכביש
הפרפר חוצה את הכביש (בפינית: Perhonen ylittää tien) הוא שמו של קובץ שירים, הכולל במקורו את כל יצירתה השירית של הסופרת והמשוררת הפינית אווה קילפי, אחת החשובות ביוצרות הפיניות בנות ימינו.
על הקובץ
התרגום העברי של הקובץ ראה אור בשנת 2007, בתרגומו של רמי סערי, שאף הוסיף לו מבוא והערות.. האנתולוגיה העברית התפרסמה כחלק ממפעל שמטרתו להגביר את המודעות לספרות פינלנד בישראל.
מאפייני שירתה של קילפי
שירי "הפרפר חוצה את הכביש" ממוקדים ביחסי אנוש, ביחסים בין האדם לעולם החי והצומח ובגעגועים לחבל קרליה שהמשוררת נעקרה ממנו בילדותה עקב מלחמת העולם השנייה. עיסוק היוצרת ביחסי אנוש מציג לקוראים כלים להתמודדות עם מצוקת הבדידות ועם האבל, שכן היתמות והפרדה מקרובים ומאהובים היא אחד הנושאים החוזרים ונשנים ביצירתה. חסד האהבה, שהמשוררת שבה ומזכירה ברבים משיריה, נתפש כאמצעי יאה למעורבות חברתית ופוליטית ולהתנגדות לאדישות ולכוחניות ביחסים בין בני-האדם. שירתה של קילפי מעוררת גם למודעות בנוגע לבעיות הסביבה, וארגונים רבים שפעילותם קשורה לאקולוגיה עשו שימוש בשיריה.
לדוגמה השיר "המתווך צולח", המבטא את יחסה לטבע ולקשר בין חלק מבני-האדם לבינו:
קילפי מבטאת ביצירתה חמלה רבה כלפי כל יצורי הטבע - בעלי החייים והצמחים - ובמיוחד כלפי אלה הנשחטים ונאכלים על-ידי האדם. להלן קטע מהשיר "באחד הימים":
זורבה היווני (סרט)
זורבה היווני (הכותר המקורי: Alexis Zorbas, הופץ גם בשם Zorba the Greek) הוא שמו של סרט משנת 1964 בבימויו של מייקל קקויאניס, המבוסס על ספר באותו שם משנת 1946 שנכתב על ידי ניקוס קאזאנצאקיס. אנתוני קווין, שלא היה יווני, אלא מקסיקני-אמריקאי, גילם את הדמות הראשית בסרט, דמותו של אלקסיס זורבה, כאדם גשמי שתמיד יודע מה לעשות כדי להתגבר על זמנים קשים. בסרט גם שיחק אלן בייטס את דמותו של בזיל, האורח האנגלי. הסרט אף ידוע בפסקול המלווה אותו, שאותו הלחין מיקיס תאודוראקיס, ובפרט זכה להצלחה שיר הנושא, הנקרא "הריקוד של זורבה" או "סירטאקי".
הסרט צולם באי היווני כרתים; בעיר חאניה, באזור האפוקורונאס ובחצי האי אקרוטירי. הסצנה המפורסמת בה אנתוני קווין רוקד את ריקוד הסירטאקי צולמה בחוף של הכפר סטאברוס.
תקציר העלילה
איש אנגלי חסר תכלית בחייו מגלה שיש לו ירושה קטנה באי יווני. מציאות חייו העגומה מופרעת כאשר הוא פוגש את זורבה, אדם יווני בגיל העמידה עם תשוקה אמיתית לחיים. במהלך שהייתו ביוון וגילוי הנאותיה הגשמיות, משנה האורח האנגלי את השקפתו על החיים.
פרסים
הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר:
בנוסף, היה הסרט מועמד לזכייה בארבעה פרסי אוסקר אחרים:
כפר הנוער האורנים - פנימיית האורנים
כפר הנוער האורנים (או "פנימיית אורנים") הוא מסגרת טיפולית כוללנית לבני נוער בגילאים 12–18. הוא ממוקם סמוך לצומת גן הוורדים, בין ראשון לציון לנס ציונה.
היסטוריה
כפר הנוער הוקם באוגוסט 2011, לאחר סגירת פנימיית ניצנים לנוער פוסט-אשפוזי במושב זיתן הסמוך. ביוזמת השירות לילד ונוער במשרד הרווחה ובשיתוף רשת ג.י.א מסגרות לאוכלוסייה בעלת צרכים מיוחדים, המתמחה בטיפול בבני נוער וצעירים המתמודדים עם קשיים נפשיים ורגשיים.
הכפר נועד לאפשר לבני נוער המתמודדים עם קשיים ואתגרים במישורי החיים השונים, לעבור תהליך חינוכי-טיפולי מקיף ואינטנסיבי, במטרה לאפשר להם להתקדם ולתפקד כבוגרים עצמאיים בקהילה.
כפר הנוער ממוקם בלב הפרדסים באזור שבין ראשון לציון ונס ציונה, ומשתרע על פני שטח של כעשרים דונם. בכפר שש קבוצות, בהן מתחנכים כ־110 נערים ונערות בגילאי 11–18.
בעבר שכן במקום בו הוקם כפר הנוער בית החולים הפסיכוגראטרי "נאות מרגלית".
מחלק תה
מְחַלֵּק תה הוא אדם שתפקידו לחלק משקאות חמים (בדרך כלל תה או קפה) לעובדי משרד, לרוב באמצעות עגלת תה ובשעות קבועות.
בעשורים האחרונים של המאה ה-20 החל מקצוע זה להיעלם מן העולם, שכן מנהלי החברות והגופים שבהם הועסקו מחלקי תה העדיפו לספק לעובדיהם שתייה חמה באמצעים זולים יותר כגון פינות קפה בשירות עצמי, מכונות אוטומטיות, או שהפסיקו לספק שתייה חמה כליל. בסקר שנערך בבריטניה בשנת 2005, נמצא כי רק 2% מהעובדים קיבלו את התה שלהם ממחלקי תה, בעוד 66% הכינו לעצמם את התה בקומקום חשמלי ו-15% רכשו אותו במכונת שתייה.
חלוקת תה נחשבת למקצוע של צווארון ורוד, שכן רוב העוסקים בו הן נשים (בבריטניה אף מכונה התפקיד "Tea Lady"). בקומדיות בריטיות התבסס סטריאוטיפ של הנשים העוסקות במקצוע כנשים כבדות משקל בגיל המעבר. המקצוע נחשב גם לסמל לבזבזנות ולאי יעילות במגזר הציבורי, ובפרט בהסתדרות. בסדרה "כן, אדוני השר" אחת הדרכים שהוצעו תדיר לחיסכון כלכלי הוא קיצוץ בתקציב חלוקת התה, אף שלאורך חמש עונות הסדרה, לא נראתה אף לא מחלקת תה אחת.
בסאטירות על הבירוקרטיה משמשת מחלקת התה גם כאנטי-תזה לבעלי התפקידים במשרד ולמנגנונים המנופחים. כך בבדיחה ידועה על אריה שהסתובב וטרף פקידי הסתדרות ואיש לא הבחין בדבר עד שנטרפה מחלקת התה. במחזה "שמו הולך לפניו" מאת אפרים קישון, אחת הדמויות המרכזיות, ציונה, היא מחלקת תה, המאופיינת בכך שחרף תפקידה הזוטר, היא היחידה שמבינה כיצד עובדים הדברים במשרד בו היא עובדת.
ג'יפ רנגייד
ג'יפ רנגייד (באנגלית: Jeep Renegade) הוא קרוסאובר, בעל חמישה מקומות ישיבה, שמיוצר על ידי ג'יפ משנת 2014. הוא הוצג בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2014 והגיע לישראל בפברואר 2016.
עד 2018
עד שנת 2018 שווקה הרנגייד עם שני מנועי בנזין ושני מנועי דיזל. מנועי הבנזין בנפחי 1.4 ליטר המספק 140 או 170 כ"ס או בנפח 1.6 ליטר המספק 110 כ"ס. מנוע הדיזל בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק 120, 140 או 170 כ"ס ובנפח 1.6 ליטר טורבו המספק 95 או 120 כ"ס. כל המנועים שווקו לבחירה בין תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה או שישה הילוכים לבין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת תשעה הילוכים.
משנת 2018
משנת 2018 לאחר מתיחת פנים משווקת הרנגייד עם שני מנועי בנזין, שני מנועי דיזל ומנוע היברידי. מנועי הבנזין בנפחי 1.0 ליטר טורבו המספק 120 כ"ס או 1.3 ליטר טורבו המספק 150 כ"ס או 180 כ"ס. מנועי הדיזל בנפחי 1.6 ליטר טורבו המספק 120 כ"ס ו-2.0 ליטר טורבו המספק 140 או 170 כ"ס. כל המנועים משווקים לבחירה בין תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים לבין תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שישה הילוכים ולבין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת תשעה הילוכים.
שנה לאחר חשיפת מתיחת הפנים חשפה ג'יפ את הגרסה היברידית לרנגייד. מערכת ההנעה היברידית פלאג-אין משלבת בין מנוע בנזין בנפח 1.3 ליטר עם מנוע חשמלי, שניהם יוצרים הספק מרבי של 190 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 11.4 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי מרבי של 50 ק"מ. נפח מכל הדלק ירד ל-39 ליטר על מנת לפנות מקום לסוללה.
מתיחת פנים שנת 2018
ביוני 2018 חשפה ג'יפ את מתיחת הפנים לרנגייד. מתיחת הפנים כוללת עיצוב מודרני יותר לעיצוב החיצוני ובנוסף מראה רכב שטח יותר, והחלפת היצע המנועים במנועי בנזין ודיזל חדשים.
== בישראל == בישראל הדגם משווק ברמת הגימור Latitude ומנוע בנזין בנפח 1.3 ליטר טורבו המספק 150 כ"ס ומומנט מרבי של 27.5 קג"מ, תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שישה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 9.4 שניות. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 16.1 ק"מ לליטר.
מכירות
להלן נתוני המכירות בארצות הברית, אירופה, סין וישראל.
הריסון
{{פירושונים|
בני משפחת הנשיאות האמריקאית "הריסון":
אחר
ראו גם
}}
יוז H-1 רייסר
היוז H-1 רייסר (באנגלית: Hughes H-1 Racer) היה מטוס מרוץ אמריקאי שנבנה על ידי יוז איירקראפט ב-1935. המטוס שבר את שיא המהירות בזמנו. ה-H-1 היה המטוס האזרחי האחרון ששבר שיא מהירות, כל שוברי השיאים שבאו אחריו היו מטוסים צבאיים.
תכנון ופיתוח
במהלך עבודתו על סרטו מלאכי הגיהנום (Hell's Angels) העסיק הווארד יוז את גלן אודרדיק שיתחזק את 100 המטוסים שהשתתפו בצילום הסרט. לשניהם היה עניין משותף בתעופה והעלו רעיון לבניית מטוס שישבור את שיא המהירות. המטוס קיבל שמות רבים אך שמו הרשמי והנודע הוא H-1. המטוס היה הראשון שיוצר על ידי חברת יוז איירקראפט.
תכנון המטוס החל ב-1934 עם בניית דגם גדול של המטוס שעבר בדיקות במנהרת הרוח של המכון הטכנולוגי של קליפורניה. הבדיקות הראו כי המטוס יוכל להגיע למהירות של עד 587 ק"מש.
מידע טכני
בגלל שני התפקידים השונים שיועדו למטוס המירוץ שני זוגות כנפיים נבנו עבורו וכל זוג הורכב לפי הצורך. זוג אחד בעל מוטת כנפיים קצרה יותר שימש למרוצים ולשבירת שיאי מהירות, וזוג שני ארוך יותר שימש לטיסות מרוץ לטווח רחוק.
היסטוריה מבצעית
ה-H-1 הוטס לראשונה ב-13 בספטמבר 1935 על ידי הווארד יוז בעצמו. כבר בטיסתו הראשונה שבר המטוס את שיא המהירות למטוס רגיל כשהגיע למהירות של 566 קמ"ש. באותה טיסה הביא יוז ככל הנראה לכך שהדלק במטוס נגמר והוא נחת נחיתת אונס בשדה סמוך ללא שנגרם נזק חמור לו או למטוס. ברגע שיצא יוז מהמטוס המרוסק הוא אמר: "אנו יכולים לתקן אותה, היא תטוס מהר יותר". שיא המהירות באותה תקופה היה שייך למטוס הימי Macchi M.C.72 האיטלקי שהגיע למהירות של 709 קמ"ש באוקטובר 1934.
זמן מה לאחר מכן הכניס יוז במטוס מספר שיפורים קטנים שיסיעו למטוס לעמוד בטיסות לטווח רחוק יותר ולנסות ולשבור את שיא המהירות בחציית השטח היבשתי של ארצות הברית. השיפור המשמעותי ביותר היה הרכבת זוג הכנפיים הארוכים יותר שהמעיטו את עומס הכנף על הכנפיים. ב-19 בינואר 1937 שבר יוז את שיא המהירות בחציית ארצות הברית כשטס מלוס אנג'לס לניו יורק ב-7 שעות, 28 דקות ו-25 שניות. השיא הקודם שהיה 9 שעות ו-27 דקות היה שייך גם כן להווארד יוז. מהירותו הממוצעת במהלך הטיסה הייתה 518 קמ"ש.
ה-H-1 המקורי מוצג כיום במוזיאון האוויר והחלל הלאומי בוושינגטון די. סי. ארצות הברית.
מיי וג'ורג'
מיי וג'ורג' (באנגלית: Feel Good) היא מיני סדרת דרמה קומית בריטית של נטפליקס, שעלתה לשירות ההזרמה של החברה ב-18 במרץ 2020.
יוז H-1 רייסר
העתק
ג'ים רייט (Jim Wright) מקוטג' גרוב אורגון בנה העתק בגודל מלא של ה-H-1 שהוטס לראשונה ב-2002. ב-4 באוגוסט 2004 התרסק המטוס ורייט נהרג. המטוס היה אמור לשמש בצילומי הסרט הטייס שמספר את סיפור חייו של הווארד יוז.
מיי וג'ורג'
עלילת הסדרה
הסדרה עוקבת אחר מיי (מיי מרטין), סטנדאפיסטית קנדית מכורה לסמים לשעבר המבולבלת לגבי זהותה המגדרית, הנכנסת למערכת יחסים עם ג'ורג' (שארלוט ריצ'י), מורה סטרייטית שמתאהבת בה.
העלילה מתמקדת במערכת היחסים שביניהן ובמערכות היחסים שלהן עם חבריהן ומשפחותיהן.
קישורים חיצוניים
ביקורות
סבכיים
סבכיים הקרויים גם סבכיי העולם הישן או סבכיים אמיתיים (שם מדעי: Sylviidae), היא משפחה מרובת מינים של ציפורים קטנות בסדרת ציפורי השיר. הסבכיים חיים בעיקר באירופה, אסיה ובהיקף קטן יותר גם באפריקה. רוב המינים הנמצאים באזורי אקלים ממוזג נודדים, וחורפים ביבשות שהוזכרו או באסיה הטרופית.
לאחרונה הוחלט לפי מספר חוקרים לפצל את מרבית סוגי המשפחה למשפחות נפרדות, תחת על-משפחה אחת - סבכים (Sylvioidea).
מאפיינים
רוב הסבכיים של העולם הישן הם בעלי מראה חסר מאפיינים בולטים, למעט כמה מינים אסיאתים. הזוויגים לרוב דומים למראה, אולם בעלי סימנים מבדילים, במיוחד בסוג הציפורים סבכי. גבם כהה יותר מגחונם. הם בעלי גוף קטן עד בינוני, המשתנה בין המינים מ 9 ועד 16 ס"מ אורך, ובעלי מקור קטן מחודד ועדין למראה. כמעט כל המינים ניזונים בעיקר מחרקים ופרוקי-רגליים, אף על פי שכמה מהם ניזונים בנוסף מפירות, צוף או זרעים קטנים.
רוב המינים מונוגמיים ויבנו קן בצורת סלסילה שטוחה בסבך צמחייה צפופה, בו הנקבה מטילה 2 עד 6 ביצים, תלוי במין. שני הזוויגים יסייעו בגידול הגוזלים, אשר יהיו מסוגלים לעוף כבר בגיל שבועיים.
סוגי המשפחה
כיום ישנם במשפחה רק 2 סוגים ובהם 34 מינים:
הסבכיים בישראל
מיני הסבכים שאפשר לראות בישראל הם:
סבכי שחור כיפה, סבכי שחור ראש, סבכי ניצי, סבכי אפור, סבכי שחור גרון, סבכי חורש, סבכי טוחנים, סבכי קוצים, סבכי ערבות, סבכי קפריסאי, סבכון מדבר, סבכי רונן, סבכי שיטים וסבכי אשלים. המין סבכי אפריקני (African desert warbler) הוא מזדמן נדיר ביותר.
נמצא שיש מתאם בין תקופת הפריחה והבשלת הפירות של האשחר רחב עלים והאלה ארצישראלית לבין תקופת נדידת הסבכיים דרך ישראל. האשחר רחב העלים פורח ואז מבשיל את פירותיו באפריל מאי ואז עובר שיא נדידת האביב של הסבכיים ורבים מהם נצפים אוכלים את האשחר. בשקיות הטיבוע בתחנה לחקר ציפורי ירושלים מופיעים כתמים כחולים כהים, כתוצאה מהלשלשת שמכילה את שאריות פירות-האשחר והזרעים. האלה ארצישראלית מבשילה את פירותיה לקראת אמצע- סוף אוגוסט בירושלים ואז נודדים ועוברים דרך התחנה מספרים עצומים של סבכיים, מספרים גדולים בהרבה מאשר המספרים שחולפים במהלך ספטמבר אוקטובר ונובמבר. נראה שקיים סוג של הדדיות, התפתחות מקבילה, שבה הציפורים והצמחים התאימו את עצמם זה לזה במהלך האבולוציה.
ממצאים נוספים שנאספו מלמדים על כך שבזמן נדידת הסבכיים באביב דרך התחנה, נמצא שיש שונות בגנים בין הנודדים של תחילת העונה לאלו שבאים אחריהם. עוד נמצא, במחקרי התחנה, שציפורים הנודדות למרחקים הן בעלות כנפיים ארוכות יותר ביחס למשקל גופן לעומת ציפורים יציבות או הנודדות למרחקים קטנים יותר. לדוגמה סבכי אפור נודד מרחקים גדולים יותר מאתרי הדגירה שלו בצפון אירופה מאשר סבכי שחור כיפה ואכן יחס אורך הכנף שלו למשקל גוף גדול יותר. במחקר אחר נמצא שבסבכי שחור כיפה יש הבדל באסטרטגית הנדידה של זכרים ונקבות. הזכרים ממהרים באביב להגיע לאירופה ולכן מבצעים חניות קצרות יותר בתחנה.
כרומיזם
חומרים בעלי תכונות כרומיזם משמשים למגוון יישומים, כמו חיישנים, צבעים לבגדים, משקפי שמש (המתכהים בחשיפה לאור חזק), וחפצי נוי שונים.
תופעות שינוי צבע
כרומיזם מסווג לפי סוג הגירוי החיצוני המביא לשינוי הצבע. גורם זה יכול להיות כימי או פיזיקלי. הסוגים העיקריים הם:
תופעות כרומיות
תופעות כרומיות הן התופעות בהן מתקבל צבע בעקבות אינטראקציה בין אור לחומר. ניתן לסווג את האינטראקציות השונות לחמישה סוגים:
אורית רז
אורית רז (נולדה ב-29 בינואר 1953) היא סופרת ילדים ישראלית.
רז נולדה בפתח תקווה. חיברה 56 ספרים. רובם ספרי ילדים. ספרה המוכר ביותר הוא "אני לא מה שאתם חושבים". ספרה "מר זוטא ועץ התפוחים" עובד לתיאטרון. כתבה לתוכנית הטלוויזיה ריצ'רץ'.
רז נשואה ואם לשניים. היא מתגוררת ברמת השרון.
ביוגרפיה
אורית רז נולדה בישראל, בפתח תקווה, בשנת 1953. היא בוגרת החוג לספרות וחינוך מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ובעלת תואר הוראה, וכן תואר שני בספרות של אוניברסיטת בן-גוריון במסלול כתיבה יצירתית.
במהלך לימודיה לימדה באולפן עולים. ולאחר תום לימודי האקדמיים הקימה תיאטרון בובות ועימו עבדה במשך שנים בגני ילדים ובבתי ספר. במקביל השתלבה והשתתפה בכתיבת תוכניות ותסריטים לילדים ולנוער בטלוויזיה הכללית והחינוכית.
ובמקביל לכל פעילותה, כתבה ופרסמה כחמישים וארבעה ספרי ילדים ונוער (וספר מבוגרים אחד), אשר חלקם זכו לפרסים: "אף מילה ליסמין" זכה בפרס הדסה, ו"מזכרות מאיש השלג" זכה בפרס זאב וסיפרה "מר זוטא ועץ התפוחים," הגיע, בשנה שעברה, לראש "מצעד הספרים". ספר זה, שהוא המפורסם בספריה, אף עובד להצגה מצליחה. וב- 2010 זכה סיפרה "ברווז ושמו געגוע" בעיטור אנדרסן.
ספרים נוספים שלה נכללים בתוכנית הלימודים בבתי הספר וזכו לשבחים, חלקם נבחרו ל'מצעדי הספרים'.
ב- 2018 הוציאה את ספרה האחרון - "תומי" המספר מזווית הראיה של ילד על הדרך הקשה והמפרכת ארצה, לאחר השואה.
במקביל לפעילותה הספרותית היא מלמדת חוגי כתיבה יוצרת לילדים, לנוער ולמבוגרים.
יצירתה
חלק מספריה של אורית רז עוסקים בקשיים ובסבל שחווים ילדים, במסגרת המשפחה או במסגרת הסביבה הרחבה יותר. הילדים בספרים מגיבים לתחושות אלו לפעמים בתמימות ובחוסר הבנה, ומפעילים מנגנוני הגנה שונים כדי להתמודד עם חוויית המצבים הקשים ואף להתגבר עליהם. רוב הספרים מסתיימים בסוף ריאלי ולא אידיאלי, כפי שמקובל בספרות הילדים. הסופרת נוקטת באמצעים שונים כדי לעצב מצבים טראומטיים עבור ילדים ולעזור להם להתמודד עם הקשיים ולשתף את הסביבה הקרובה. כמו הכעס כלפי האחות הגדולה וחברתה שדוחות את נוכחותו ומסרבות לשתף אותו במשחקן ואף מסתגרות בחדרה של האחות. בצר לו הוא מתיידד עם עש לילה אפור, מכוער ובודד, ומשחק אתו תופסת. ואט אט הוא מגלה את יופיו של הפרפר שלו היה שם לב לכך אם היה משחק עם הבנות. או כמו בספר "ברווז ושמו געגוע" בו הגיבורה מתייתמת מאמה ומתקשה לקבל את בת זוגו החדשה של אביה ואף מפנה אליה את כעסה.עד אשר מפגש אחד עם ברווז קטן מחולל שינוי בחיה.
הנושאים בהם עוסקים ספריה:
·      שימוש בסמים
·      גירושין במשפחה
·      אלימות בחברה
·      הטרדה מינית
·      ליקויי למידה
Rock and Roll (שיר של לד זפלין)
Rock and roll הוא שיר של להקת הרוק הבריטית לד זפלין. השיר הוא הרצועה השנייה ששוחררה מתוך האלבום הרביעי של ההלקה, Led Zeppelin IV, אשר שוחרר בשנת 1971. השיר נחשב לאחד מהמצליחים של הלהקה וביחד עם Black dog ו-Stairway to Heaven לאחד מלהיטי האלבום. בשיר הופעת אורח של קלידן הרולינג סטונס איאן סטוארט.
תוכן השיר
השיר מדבר על להקה אשר מעוניינת לחזור אל תוך הרוק אנד רול, הלהקה מציינת בשיר שעבר הרבה זמן מאז שהתעסקה ברוק אנד רול ומענויינת לחזור לזה. השיר גדל מתוך הרגל של הלהקה להתחמם תוך כדי ניגון של השיר Keep A-Knockin' של ליטל ריצ'רד והשיר פשוט התפתח משם. בזמן יצירת האלבום Led Zeppelin IV נתקלה הלהקה במחסום כתיבה, דבר שהוביל לייאוש אותו הוציא פייג' על הגיטרה ובכך נוצר הסולו האגרסיבי בשיר. השיר מסתיים בסולו תופים קצר של בונהם, אשר נחשב לאחד מסימני ההיכר שלו וזה אחד מהקטעים האהובים ביותר על רבים ממעריצי הלהקה.
מנחם אמיר
מנחם אמיר (20 ביולי 1930 – 21 במאי 2015) היה חוקר בתחום הקרימינולוגיה וממייסדי התחום בישראל. כיהן כפרופסור מן המניין במכון לקרימינולוגיה (בפקולטה למשפטים) באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה
מנחם אמיר נולד בתל אביב לאסתר (לבית פייקש) וזאב מנדלבוים (פקיד). יחד עם שתי אחיותיו, נולד כאחד משלישייה, שהייתה השלישייה הראשונה ביישוב. למד בגימנסיה הרצליה. בנערותו היה חבר בארגון "ההגנה", ובגיל 16 נעצר לאחר שבעת חלוקת כרוזים מטעם הארגון נקלע לעימות עם ערבי.
במלחמת העצמאות לחם כחבלן בפלוגה ג', של הגדוד השלישי בחטיבת יפתח של הפלמ"ח ונפצע קשה. ב-1950 החל בלימודים גבוהים. סיים לימודי תואר ראשון בסוציולוגיה וחינוך (1953) ולימודי תואר שני בסוציולוגיה ופסיכולוגיה (1958) באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו עבד כמדריך חבורות נוער וכמדריך במוסד לאבחון עבריינים. עבודת הגמר שלו עסקה בנושא "נוער עולה ועבריינות". בשנה שבה סיים את לימודי התואר השני הוחלט באוניברסיטה על הקמת מחלקה לקרימינולוגיה, ואמיר נשלח ללימודי תואר שלישי בתחום באוניברסיטת פנסילבניה (1959–1965). בשנת 1965 סיים את לימודי הדוקטורט. במקביל לכתיבת הדוקטורט, שימש כמרצה זוטר, וגם הועסק במשטרת פילדלפיה ובבתי סוהר באזור כדי לאסוף נתונים למחקרו. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושא "דפוסי אונס: העבירה והמעורבים בה כתופעה חברתית-תרבותית ולא רק פתולוגית-אישית", והייתה למחקר הסוציולוגי הראשון בעולם בנושא אונס.
בין השנים 1966–1999 היה חבר סגל במכון לקרימינולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1967 הועלה לדרגת מרצה. תקופה קצרה הרצה בתחום גם באוניברסיטת תל אביב (1971–1972). בשנת 1989 הוענקה לו דרגת פרופסור מן המניין. שלוש פעמים כיהן כראש המכון לקרימינולוגיה (1977–1982, 1983–1984, 1989–1991). כפרופסור אורח הרצה וחקר בארצות הברית, בקנדה ובאוסטרליה. עבודתו הקיפה מגוון נושאים בתחומי עבירות אונס, פשע מאורגן וטרור. עבודת הדוקטורט שכתב היוותה בסיס לחקר תופעת האונס בנסיבות שונות ולפיתוח תחום הוויקטימולוגיה ("תורת הקורבן").
לאחר פרישתו לגמלאות כפרופסור אמריטוס המשיך להרצות ולהנחות תלמידי מחקר ושימש ראש התוכנית ללימודי תואר ראשון בקרימינולוגיה ואכיפת החוק בחוג למדעי ההתנהגות במסלול האקדמי המכללה למינהל.
בשנת 2003 זכה בפרס ישראל לחקר הקרימינולוגיה.
מנהטן טרנספר
מנהטן טרנספר (באנגלית: The Manhattan Transfer) הוא שמן של שתי להקות ווקליות אמריקאיות, שבשתיהן השתתף המוזיקאי טים האוזר. מקור שמן של הלהקות הוא בספרו של ג'ון דוס פסוס ובא לשקף את מוצאן מן העיר ניו יורק.
הלהקה הראשונה בשם זה נוסדה בניו יורק בשנת 1969 והתפרקה לאחר יצירת אלבומה הראשון בשם "ג'וקין" (Jukin) בשנת 1971. ערך זה מתמקד בלהקה מאוחרת יותר בעלת שם זהה, אשר נוסדה בשנת 1972 ואשר עדיין פועלת נכון לשנת 2021. להקה זו זכתה לפרסום בזכות ערוב מוצלח של סגנונות מוזיקליים שונים: ג'אז, ביג בנד ומוזיקה פופולרית.
היסטוריה
להקת "מנהטן טרנספר" נוסדה בשנת 1972 על ידי הזמרים אלן פול, ג'ניס סיגל, לאורל מסי וטים האוזר. לאחר שהופיעו במועדוני לילה בניו יורק, בהם: Max's Kansas City, Trude Heller’s ו-Reno Sweeney, הם קנו להם קהל מעריצים אדוק. באחת מהופעות אלה האזין להם אהמט ארטגון, מייסד ויושב ראש חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, והציע להם חוזה הקלטות אשר הוביל לפרסום אלבומם הראשון, "מנהטן טרנספר", בשנת 1975. באלבום פורסם אף להיטה הראשון של הלהקה, "Operator", שנכתב בסגנון הגוספל.