cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרוסיאס הראשון, מלך ביתיניה
ביוגרפיה
פרוסיאס נולד בביתיניה. ביתיניה הייתה ממלכה יוונית למחצה, שזכתה לעצמאות במהלך מלחמות הדיאדוכים. ביתיניה מעולם לא עלתה למעמד גבוה בקרב הממלכות ההלניסטיות. ביתיניה אוימה על ידי אויבים חזקים ונהנתה משגשוג כלכלי. אולם למרות קרבתה ליוון ולממלכות הלניסטיות מובהקות, תרבותה נותרה ברובה ברברית וההשפעה היוונית בה הייתה קטנה יחסית. פרוסיאס, ירש את אביו זיאלאס, בשנת 228 לפנה"ס.
אדריכלות ימי הביניים
התכנון העירוני והתפתחות הערים האירופיות בימי הביניים
המציאות הפוליטית והחברתית של ימי הביניים ברוב יבשת אירופה הביאה לכך שערים רבות היו מסוגרות בחומה, והיוו ישויות מדיניות עצמאיות. צורת השלטון ומבנה החברה הפיאודלית, יחד עם ריבוי המלחמות בין ערים וממלכות, הובילו להתפתחות מיוחדת של הערים ולחללים עירוניים בעלי מאפיינים דומים. תפישות התכנון העירוניות שהתפתחו במאה ה-16 הובילו לתכנון אחר של שלד עירוני ושינו את מראה הערים ואת אופן השימוש והעיצוב של הרחובות, הכיכרות ושאר חללי העיר הציבוריים.
עיר החומה
היותן של הערים מוקפות חומה, ברובן, הכתיב משמעותית את התפתחותן. רוב המגורים התקיימו בתוך גבולות החומה, ומחוצה לה נבנו בתים כפריים, אשר בשעת חירום היו תושביהם מתכנסים אל תחומי העיר המבוצרת. עם גדילת אוכלוסיית העיר והיעדר עתודות קרקע להתפתחות בתחומי החומה, נאלצה אוכלוסיית העיר להצטופף בתוך גבולותיה. מכיוון שבניית חומה הייתה מיזם יקר מאוד עבור עיר, רק מדי כמה עשרות שנים יכלה העיר לממן הרחבה של החומה על מנת לכלול בתוכה שטחים נרחבים יותר. הרחבת החומה נעשתה בערים רבות מספר פעמים במהלך כמה מאות שנים ויצרה לעיר "טבעות" היקפיות. לאחר שחומה פנימית פורקה, הדרך הצמודה לתוואי החומה הפכה לרוב לרחוב או שדרה עירונית ראשית, אשר נשארה גם דורות רבים לאחר מכן. בערים רבות באירופה ניתן עד היום לזהות רחובות היקפיים סביב מרכז העיר ברדיוסים הולכים וגדלים. ידועה במיוחד היא העיר פירנצה, שלה נבנו לא פחות מ-7 חומות היקפיות בתקופות שונות במקביל להתרחבותה של העיר, וקיימות מאות ערים נוספות באירופה אשר צמחו באופן דומה עד המאה ה-16.
מתוך צורך בהצטופפות ובבינוי נוסף בתחומי העיר, עברו ערי החומה תהליך מתמיד של עיבוי עירוני. הבנייה נעשתה גבוהה יותר, הרחובות היו צרים, וחללים פתוחים ולו הקטנים ביותר שניתן היה לבנות בהם, נוצלו לטובת בינוי. החלל שנותר בין הבתים היה למעשה בגדר המינימום ההכרחי להמשך תפקודה של העיר. רוחב הרחובות היה מינימלי ואיפשר תנועת הולכי רגל בלבד או תנועה של כרכרות בדרכים הראשיות יותר. במקומות רבים צורת הבינוי של הבתים הייתה כזו, שהתרחבה מעט לכיוון הרחוב ככל שעלו בקומות - בקומת הקרקע נשאר חלל מרווח יחסית לרחוב אך הקומה שמעליה כבר השאירה חלל צר יותר בין הבתים וכן הלאה. מרווחים בין בתים מגיעים במקומות מסוימים, עד היום למעשה, עד לכדי פחות ממטר אחד. באופן זה התפתחו סמטאות, שנתפשות דווקא כרומנטיות מאוד כיום.
עם המצאת התותח בסוף ימי הביניים והתייעלות השימוש הצבאי בתותחים בעת מצור, הלכה ואיבדה החומה את עוצמתה כביצור המסוגל להגן ביעילות על העיר. לכן, החל מהמאות ה-15 וה-16 פרקו ערים רבות את חומותיהן וחדלו מלבנות חדשות, בעוד העיר ממשיכה להתפתח לרוחבה.
הכיכר העירונית
להבדיל מכיכרות בתקופה הרומית, ובמיוחד מכיכרות אשר נבנו בתקופת הרנסאנס והבארוק, בהן תוכננה צורת החלל מראש, התפתחו בימי הביניים כיכרות בצורות שונות, אשר תצורתן נבעה משינויים מתמידים והתרחבות השטח הבנוי עד לכדי השטח הפתוח המינימלי שהיה בו צורך. הכיכר למעשה היא השטח הריק שנשאר לאחר שכל העיר התמלאה סביבה עד לכדי צפיפות מקסימלית. על כן, נדיר למצוא כיכרות מימי הביניים שהן בעלות צורה מוגדרת כגון מלבן או עיגול, והן א-סימטריות.
הכיכר הימי-ביניימית הייתה מקום מרכזי בחיי העיר, והיוותה חלל רב-שימושי. השימוש העיקרי של הכיכרות היה שוק ומקום מפגש של הקהילה, אך לכיכרות שונות בעיר היו שימושים שונים ומשתנים. סביב הכיכר היו בתי עסק ומגורים ופונקציות ציבוריות. מבנה הציבור הבולט ביותר, ששכן תמיד בצידה האחד של הכיכר המרכזית בעיר הימי ביניימית, היה הכנסייה, שהייתה גורם פוליטי מרכזי בתקופה זו.
הקתדרלה
קתדרלות החלו להופיע בערים המרכזיות באירופה כבר בימי הביניים המוקדמים. בכל כפר הייתה לרוב כנסייה מרכזית אחת, ובעיר היו כנסיות אחדות וקתדרלה מרכזית אחת, אשר שימשה את כל המחוז. מיקומה של הקתדרלה בעיר, כמו גם גודלה ביחס אל סביבתה הקרובה ואל העיר בכלל, הם עניין מרכזי באורבאניזם של ימי הביניים. בנוסף לאדריכלותה המרשימה וגודלה הרב, היוותה הקתדרלה את מרכזה הדתי והתרבותי של העיר.
הבנייה העממית בתקופה זו הייתה בנייה נמוכה יחסית, לא יותר מ-6 קומות בדרך כלל, ואילו גובהה של הקתדרלה בעיר היה גבוה עשרות מטרים מגגות הבתים. הקתדרלה נראתה מרחוק על ידי מי שהיה בדרכו אל העיר והיוותה נקודת ציון עיקרית, המסמנת את מרכז העיר ומסייעת בהתמצאות בה. צריחיה הגבוהים של הקתדרלה היוו מעין מגדלור יבשתי, שנראה לקילומטרים רבים. מכיוון שהרחובות המקיפים את הקתדרלה היו צרים מאוד וכללו בניינים נוספים, לעיתים גם בצמוד לה, הולכי הרגל לא יכלו כלל לראות את כל גובהה של הקתדרלה מתוך רחובות מרכז העיר. הקתדרלה, בעיקר אלו בסגנון הגותי, נתפשה בעיר כישות מיסטית ונשגבת מהחיים היום-יומיים של העיר. בשל הצורך ליצור מקום כינוס לקהילה ליד הכנסייה וגם בשל רצון הכנסייה, שהעוברים ושבים יוכלו בכל זאת להתרשם מיופייה ומעיטוריה, דאגו הכנסיות לשמור על כיכר פתוחה בחזית המערבית (הראשית) של הקתדרלה. כיכר הקתדרלה התפתחה כמו הכיכרות הימי ביניימיות הטיפוסיות מול המבנה ובמקרים רבים יזמה הכנסייה הריסת מבנים לטובת הרחבת הכיכר וכדי שאפשר יהיה להתרשם גם מן הרחוב מחזיתה הראשית, לכל הפחות.
גנים ציבוריים
בתקופת ימי הביניים נתפשה העיר כמקום מקלט בטוח, המגן על תושביו מן הסכנות שנמצאות מחוץ לה; הטבע שמחוץ לגבולותיה של העיר לא נתפש כדבר יפה ופסטורלי כפי שרואים אותו היום. הצורך להחדיר מעט טבע אל תוך העיר במה שמכונה גן, כמעט ולא היה קיים בימי הביניים. ערי חומה רבות לא הכילו גנים ציבוריים, והגינות היחידות שהיו נמצאו בתחומי חצרות הבתים. באיטליה לדוגמה, גם בכיכרות הציבוריות לא נשתלו עצים, מתוך כוונה ברורה של השארת הטבע מחוץ לעיר; עד היום, למעשה, הפיאצות (כיכרות) האיטלקיות מרוצפות לחלוטין, ונדיר למצוא בהן צמחייה. גני נוי התקיימו בתקופת ימי הביניים בתחומי טירות וארמונות בלבד, והיו מצומצמים בהיקפם. התפתחות הגן הציבורי החלה רק בתקופת הרנסאנס, אז גם החל להתפתח מקצוע הגננות ותחום אדריכלות הנוף. גנים ציבוריים הוקמו דווקא בערים מוסלמיות בתקופת ימי הביניים. מרחבים ציבוריים קושטו בגינות הכוללות צמחייה רבה, גופי מים ומזרקות.
מבנה המגורים
צורת הבינוי הטיפוסית של מגורים בערי ימי הביניים הייתה בנייה טורית על קו אפס, כלומר בית בעל חזית אחת ראשית וחזית אחת אחורית, הנמצא בין שני בתים דומים; הקיר הקדמי של הבניין היה קו אחד לכל אורך הרחוב, ללא גדרות או חוצצים אחרים. על פי רוב, לא הייתה קיימת מדרכה בין קו הבניין לדרך. את המגרשים שנמכרו לטובת בנייני מגורים חילק האציל, בעל האדמות, לרצועות אורכיות. כל מגרש היה רצועה מוארכת ברוחב של בין 4–6 מטרים ובאורך רב יותר, עד כ-20 מ'. רוחב המגרש נקבע בערים רבות על פי מצאי העצים שגדלו באזור, אשר אורך הקורות שניתן היה לייצר מהם היה מוגבל בדרך כלל. כל בעל מגרש יכול היה לבנות בחלקו הקדמי של המגרש, וחלקו האחורי היה מנוצל לחצר אחורית. החצר האחורית שימשה את המשק הביתי, ובדרך כלל היו בה ערוגות אחדות לטובת גידולי הצריכה הביתית. החצר גם שימשה כשירותי הבית, ונוצר איזון מתמשך בין כמות הפסולת שייצרה המשפחה, כמות הגידולים שיכלה לגדל לעצמה ושטח האדמה הפנוי. משגדלה העיר והתעשרה, ותושביה יכלו להתפרנס ביתר קלות, הורחב הבית, והירקות היו נקנים מכפריים אשר היו מביאים את הגידולים מחוץ לעיר.
גיל
הגיל בתרבות
יום הולדת של אדם הוא היום בשנה שבו התאריך זהה לתאריך הלידה שלו. ביום זה נמדד גילו בשנים שלמות. יום זה נחשב בדרך כלל ליום שמח ונחוג על ידי האדם בחברת משפחתו וחבריו. יש הנוהגים, בעיקר נשים, שלא לחשוף בפומבי את גילם.
פרוסיאס הראשון, מלך ביתיניה
ביוגרפיה
לאחר המלחמה החל פרוסיאס לחשוש מפני אאמונס השני, מלך פרגמון, שצבר לדעתו השפעה רבה מדי באזור. פרוסיאס החל לתכנן מלחמה בפרגמון, לשמחתו הרבה הגיע אל חצרו המצביא המפורסם חניבעל ברקה וביקש מקלט. פרוסיאס קפץ על ההזדמנות לנצל את כישוריו של חניבעל והציע לו לפקד על הצי הביתיני במהלך המלחמה, חניבעל קיבל את ההצעה. פרוסיאס כרת גם ברית עם הגלאטים, ותקף בהפתעה בשנת 184 לפנה"ס את פרגמון. הוא נחל הצלחה מסוימת, וכבש את הערים קיארוס וטיוס, הצי הביתיני בפיקודו של חניבעל נחל ניצחון מזהיר מול צי פרגמוני גדול בהרבה. אולם המלחמה התעכבה זמן רב מדי, מה שאפשר לאאומנס לפנות אל רומא ולגייס את צבאו. הצבא הביתיני הוכה בקרב באזור ההר ליפידרון, ובלית ברירה נאלץ להסכים לתנאי השלום שהציעו הפרגמונים והרומאים. בשנת 183 לפנה"ס הקונסול הרומאי פלמיניניוס הגיע אל ביתיניה והסדיר את תנאי השלום. פרוסיאס נאלץ למסור כמה אזורים שנויים במחלוקת לפרגמון, ולהסגיר את חניבעל, שהעדיף להתאבד מאשר ליפול בשבי.
גיל
הגיל בתרבות
בתרבויות שונות מציינים טקסי מעבר שונים את המעבר מתקופת חיים אחת לאחרת. ביהדות מסומלת הכניסה לעולם על ידי טקסים כגון ברית המילה, פדיון הבן, זבד הבת, ואת המעבר מילדות לבגרות מסמל טקס בר המצווה.
אדריכלות ימי הביניים
מבנה המגורים
על מנת להחדיר אור אל פנים הבית, נבנו בבתים רבים חצרות פנימיות קטנטנות או פירי אור צרים, שכל תפקידם היה אוורור ותאורת הבית במקומות שהיו מרוחקים מאחד משני הקירות החיצוניים. בערים רבות הגבילו חוקי העיר בניית חלונות בקירות הצדדיים, אפילו במקרים שביתו של השכן היה נמוך יותר, מכיוון שחלון כזה היה גוזל חלק מזכויותיו של השכן (אם ירצה להגביה את ביתו). למרות הכול, בתי המגורים העתיקים היו חשוכים למדי באופן יחסי לתאורה בבית מגורים מודרני. טכנולוגיית בניית החלונות הייתה מוגבלת, והבית סבל מבעיות תברואתיות רבות שנבעו מחוסר אוורור ומחוסר תאורה טבעית. בבתי המגורים העתיקים היו משתמשים בחלונות קטנים בעלי תריסים אטומים, שמנעו את פגיעת נזקי מזג האוויר. מאוחר יותר החל השימוש בבדים משומנים ובנייר לשם סגירת החלון. חלונות הזכוכית החלו להופיע בבתי המגורים רק במאות ה-15 וה-16; עד אותה עת נעשה בהם שימוש רק במבני ציבור ובארמונות.
פרוסיאס הראשון, מלך ביתיניה
ביוגרפיה
פרוסיאס מת שנה לאחר מכן. ירש אותו בנו, פרוסיאס השני.
אדריכלות ימי הביניים
מקצוע האדריכל
האדריכל בימי הביניים היה אוּמן - רב-בנאים שהיה אחראי לתכנון ולבנייה בפועל. לא הייתה הפרדה בין מקצוע האדריכל למהנדס הבניין ולקבלן הבנייה כפי שקיים כיום. המקצוע נרכש בדרך כלל דרך לימוד מעשי שעבר מאב לבן, והשכלולים הטכנולוגיים בתחום הבנייה נלמדו באופן דומה בין אדריכלים שונים. תפקיד האדריכל היה אמנם דומה גם בעת העתיקה וגם אחרי ימי הביניים, אלא שבתקופה זו היה בעל המקצוע איש מלאכה לכל דבר, אשר השתייך לגילדה ולא היה בעל תפקיד מכובד ונעלה. למעשה, ידועים מעט מאוד שמות של אדריכלים מימי הביניים באופן יחסי לתקופות אחרות. על מבנים מפוארים, שנבנו קרוב לוודאי על ידי אדריכלים מוכשרים מאוד, לא ניתן קרדיט לאדריכל, אף לא לאלה ביניהם שבנו את המפוארות שבקתדרלות. האדריכלים עסקו בבנייה של מבני ציבור בלבד ולא בבנייה של מבני מגורים ומסחר פשוטים, אותם בנו פשוטי העם בעצמם במה שמכונה בנייה ורנקולרית (אדריכלות ללא אדריכלים). בנייתם של מבני הציבור בימי הביניים ארכה עשרות ולעיתים גם מאות שנים, ולכן גם פעמים רבות האדריכל שהחל את הבנייה לא זכה כלל לראות את התוצר המוגמר.
חוק הפיקוח על יצוא ביטחוני
הוראות החוק
פעולות של שיווק ביטחוני ויצוא ביטחוני מצריכות קבלת רישיון מהאגף הפיקוח על היצוא הביטחוני במשרד הביטחון. בתקנות פורסמו פעולות מסוימות שאינן מצריכות רישיון. האגף מנהל את מרשם היצוא הביטחוני. רק מי שרשום במרשם זה רשאי לקבל רישיון שיווק ביטחוני או רישיון יצוא ביטחוני, ורק מי שרשום במרשם זה כמתווך בין גורמי חוץ רשאי לקבל רישיון תיווך בין גורמי חוץ (מדינת חוץ או אדם הנמצא במדינת חוץ). על סירוב לכלול במרשם אדם או תאגיד ניתן לערער בפני מנכ"ל משרד הביטחון, לפי תקנות הפיקוח על יצוא ביטחוני (השגה על החלטת הרשות המוסמכת), התשס״ח–2008.
אדריכלות ימי הביניים
מקצוע האדריכל
אלמוניות הייתה גם מנת חלקם של שאר האומנים שעסקו באדריכלות, כגון פסלי העיטורים והתבליטים, יוצרי הויטראז'ים המפוארים וכל שאר האלמנטים של עיצוב הפנים של הכנסיות, אשר נחשבים ליצירות אמנות לכל דבר.
השפעה תרבותית
אופי הערים והרחובות של ימי הביניים, יחד עם סגנונות הבנייה של התקופה, נתנו השראה רבה לשלל אמנים ואנשי רוח בעיקר במאה ה-19 וה-20. עיצוב העיר הימי-ביניימית היווה מקור השראה בולט לציירים הרומנטיים כמו גם לכמה ציירים אימפרסיוניסטים. הצייר ההולנדי מ. ק. אשר, לדוגמה, שאב את מירב השראתו מימי הביניים, כמו גם מסגנון העיטורים האסלאמיים אליהם נחשף בספרד. הוא רשם עיירות רבות מימי הביניים באיטליה ובצרפת. בציוריו המאוחרים יותר, בהם הוא נודע כסוריאליסט, יצר אשר מניפולציות מרחביות בהשראת אופי החללים הסבוכים של ערי ימי הביניים וסגנונות האדריכלות של התקופה. הסמטאות הצרות של הרחובות ותחרת הקתדרלות הגותיות אשר קשה מאוד לשחזרם בצורה אותנטית בעידן המודרני נתפשו על ידם, ונחשבים גם על ידי רבים עד היום, כסביבות רומנטיות ומיסטיות. רוח התחייה הגותית של המאה ה-19, שהובילו ויקטור הוגו ואנשי רוח נוספים, גילתה מחדש את קסמה של אדריכלות ימי הביניים. על אף הניסיון להחיות את אדריכלות ימי הביניים במאה ה-19, ההצלחות היחידות היו מספר מצומצם יחסית של מבני ציבור אשר נבנו במאמץ רב בכמה מדינות.
חוק הפיקוח על יצוא ביטחוני
הוראות החוק
לשם קבלת רישיון לפי חוק זה יש להגיש בקשה לאגף לפיקוח על היצוא הביטחוני, בהתאם לפירוט שבתקנות הפיקוח על יצוא ביטחוני (רישיונות), התשס״ח–2008. האגף רשאי לסרב לתת רישיון וכן לבטל או להתלות רישיון שניתן.
בעל רישיון נדרש למסור מדי שנה דיווח לאגף הפיקוח על היצוא הביטחוני, בנוגע לפעילות הטעונה רישיון שביצע. הדיווח יכלול, בין השאר, פירוט בנוגע לפעולות יצוא ביטחוני או שיווק ביטחוני, לרבות יעדי השיווק הביטחוני ופרטים בנוגע לזהות משתמשי ביניים והמשתמש הסופי ובנוגע לשימוש הסופי בציוד הביטחוני, בידע הביטחוני או בשירות הביטחוני, לפי העניין. על בעל רישיון יצוא ביטחוני לנהל רישום של מידע בכל הנוגע לעסקאות יצוא ביטחוני שביצע, בהתאם לפירוט שבתקנות.
הפרת הוראות חוק זה עלולה להוביל לעונש מאסר או לקנס גבוה.
הוראות חוק זה אינן חלות על המדינה, אולם לאחר גיבוש הסכם יצוא בין מדינת ישראל לבין מדינה אחרת, הן חלות על מי שבפועל יבצע יצוא ביטחוני לפי הסכם זה. יצוא ביטחוני מכוח הסכם בין מדינת ישראל לבין מדינה אחרת, בהיקף של למעלה מ-200 מיליון ש"ח מצריך אישור של אישור ועדת משנה של ועדת השרים לביטחון לאומי.
בפסיקה
פעמים אחדות ניתנו פסקי דין שעניינם עבירות של יצוא ביטחוני שלא בהתאם להוראות חוק זה. דוגמאות:
גיל
הגיל ביהדות
התנא יהודה בן תימא נותן בפרקי אבות (ה', כ"א) תוכנית עבודה מפורטת לאדם בהתאם לגילו:
הגיל בחקיקה
במרבית המדינות ישנן קבוצות גיל המוגדרות בחוק, ולכל אחת מהן יש זכויות או מגבלות שונות החלות על האדם השייך לקבוצת הגיל. בחוק הפלילי בישראל, למשל, קיימת הבחנה בין קטין - אדם שגילו קטן מ-18 שנה, לבין בגיר. אדם בגיר יכול להצביע בבחירות מגיל 18, ולהיבחר לכנסת מגיל 21 ואילך. גם קניית מוצרים מסוימים כמו אלכוהול וסיגריות אסורים בחוק על קטינים.
חוק גיל הפרישה הוא חוק שבמרכזו עומד גילו של האדם. החוק אוסר על אפליה מטעמי גיל, שנאסרה במפורש גם בחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה. אפליה על בסיס גיל קרויה גילנות.
על פי חוק הפרשנות, חישוב הגיל לצורך החלת חוקי מדינת ישראל נעשה על פי הלוח הגרגוריאני. יוצאי דופן הם:
תאריך הולדתו של אדם נרשם במרשם האוכלוסין. ישנן אנשים שמבקשים לתקן את הרישום, ובכך לשנות את גילם הרשמי. הכללים לעריכת שינוי כזה נקבעו בחוק קביעת גיל, תשכ"ד-1963. זכויות בביטוח הלאומי הנובעות משינוי גיל חלות ממועד השינוי ולא למפרע.
סימטרון
סימטרון בע"מ (באנגלית: Cimatron) היא חברת תוכנה ישראלית המתמחה בפיתוח ושיווק תוכנות לתכנון וייצור באמצעות מחשב (תיב"מ). סימטרון הייתה, עד שנת 2014, חברה ציבורית שמניותיה נסחרו בנאסד"ק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב.
הקמת החברה
סימטרון היא אחת מחברות התוכנה הוותיקות בישראל, היא נוסדה בשנת 1982 בשם "מיקרוקד" על ידי אריה פלדמן וקונצרן כלל. פלדמן, מהנדס אווירונאוטיקה ומדעי המחשב, היה בתחילת שנות השבעים ראש צוות לפיתוח תוכנה בתעשייה האווירית. לאחר שפרש, השתלם ועבד בארצות הברית מספר שנים. עם שובו לישראל הגה את הרעיון לפתח מערכות תיב"מ לתחום המכניקה, הבניה והאדריכלות, מבוססת מיקרו-מחשבים, שהחלו להיות נפוצים באות עת. מערכת שביצועיה יהיו קרובים לאלו של מערכות מבוססות מחשב מרכזי, אשר מחירה יהיה זול יחסית, הפעלתה תהיה פשוטה, ולא תרתיע משתמשים חסרי רקע במחשבים. קונצרן כלל סיפק את המימון הראשוני והחזיק ברוב מניות החברה. הגרסה הראשונה של התוכנה פותחה למחשבי "קרוממקו" ונמכרה במחיר של כ-40,000 דולר לעומת מחיר של ממוצע כ-150,000 דולר של המתחרים בשוק באותה עת (באותן שנים המחיר גם כלל את החומרה). החברה מכרה מספר מערכות בישראל ובשנת 1984 החלה לייצא מערכות לאירופה וארצות הברית.
גיל
אריכות ימים
לאורך השנים, האפשרות של הגעה לגיל מופלג ריתקה אנשים רבים. ארגונים רבים מוקדשים לחקר הסיבות להזדקנות, ולחיפוש דרכים להאטת הזדקנות או לעצירתה. חלקם אף רואים זאת כטרנס הומניזם וכמרדף אחר האלמוות (למשל, כת הראלים). לעומתם, ישנם ארגונים המתנגדים ל"אנטי אייג'ינג", בטענה שאינה טבעית או מוסרית. מחקרים דנים מצאו שיטה לקביעת תאריך לידה על פי תיארוך פחמן-14 של עדשת העין.
סימטרון
הקמת החברה
בשנת 1987, שינתה החברה את שמה ל"סימטרון" מכיוון שבארצות הברית הייתה כבר קיימת חברה בעלת שם זהה. באותה שנה עברה גם לשווק את התוכנה על מחשבי VAX של חברת דיגיטל במקום "קרוממקו". בשנת 1988 הייתה בין החברות הראשונות בישראל שיצאו תוכנה ליפן.
גיל
אריכות ימים
בשביל לאמת גיל של אדם באופן רשמי על ידי ארגון מוסמך כמו ספר השיאים של גינס או כמו קבוצת המחקר לגרונטולוגיה, נדרש להשתמש בלפחות שלושה מקורות הניתנים לאימות, לפי הכללים המקובלים בחקר אריכות ימים. ספר השיאים של גינס החל את איסוף הנתונים בשנת 1955.
סימטרון
הקמת החברה
בשנת 1994, החלה לשווק גרסאות של התוכנה שלה למערכת ההפעלה Windows NT. הכנסות החברה גדלו מ-9.1 מיליון דולר ב-1994 לכ-18 מיליון דולר ב-1997.
גיל
אריכות ימים
באנגלית, נפוץ הכינוי "Centenarian" (מהמילה Century - מאה), לאנשים שעברו את גיל 100. אנשים שעברו את גיל 110, נהוג לכנות "Supercentenarian".
דת
בתנ"ך מוזכרים בני אדם רבים שהגיעו לגילים מופלגים. הזקן ביותר הוא מתושלח, אשר מסופר עליו שנפטר בגיל 969 שנים (ספר בראשית). בפרשנות המקרא המסורתית מבואר שתוחלת החיים הייתה בתחילת הבריאה ארוכה בהרבה מאשר בימינו, ומספר השנים המגיע במקרים רבים קרוב לאלף, אלא שבמהלך הדורות חלה ירידה מתמדת, בתוחלת החיים, עד שהגיע לממוצע של 70 עד 80 שנים, וכפי שמופיע בתהילים: הוגים מתחום ביקורת המקרא טענו כי אריכות הימים הגבוהה במיוחד של הדמויות התנכ"יות היא תוצאה של טעויות בתרגום - בעת התרגום הוחלפו מחזורי הירח עם מחזורי השמש, וכי הגילים הממשיים המתוארים היו אמורים להיות הגיל הכתוב לחלק ל-12.4 (לפי מחזור ירחי של 29.5 ימים). לפי חישוב זה גילו של מתושלח הוא רק 78. עם זאת, מופיעות בתנ"ך גם דמויות כגון מהללאל וחנוך שילדו ילדים בגיל 65 "שנים", ולפי פירוש זה גילם היה למעשה חמש שנים ושלושה חודשים, בעת הולדת בנם. אפילו לפי גרסת תרגום השבעים שילדו בני 165 אזי היו בגיל 13 וכמה חודשים בלבד.
סימטרון
הנפקה בנאסד"ק ושינוי אסטרטגי
בשנת 1996 הונפקו מניות החברה בבורסת הנאסד"ק, לפי שווי חברה של 57 מיליון דולר, והיא גייסה כ-10 מיליון דולר. לאחר חודשים ספורים זינק מחיר המנייה ובשיאה נסחרה סימטרון בשווי של כמעט 100 מיליון דולר. אך שנה אחר כך, מכירות החברה החלו לדשדש עקב התחרות שגברה בתחום, ובעקבות המשבר הפיננסי באסיה.
גיל
דת
לפי טענה נוצרית, אורך חיי בני האנוש ירד בהדרגה - בתחילה חיו בני האדם חיי נצח, אולם בשל חטאיהם, קיצר אלוהים באופן הדרגתי את חייהם בארבעה שלבים: בשלב הראשון לפחות מאלף שנים, לאחר מכן מתחת ל-500 שנים, לאחר מכן מתחת ל-200 שנים ולבסוף מתחת ל-120 שנים. נהוג לראות בגיל 120 גבול עליון של תוחלת החיים האנושית ובפרט הדבר בא לידי ביטוי בברכה "עד מאה ועשרים". יש שרואים בפסוק הבא מקור להערכת הגיל המקסימלי כמאה ועשרים: "ויאמר ה' לא ידון רוחי באדם לעלם בשגם הוא בשר והיו ימיו מאה ועשרים שנה". קשה להניח שזו אכן כוונת הפסוק, שכן רבים מגיבורי התנ"ך האריכו ימים מעבר לסף זה. כך למשל אהרן נפטר בגיל 123, שרה בגיל 127, ויצחק הגיע לגיל 180. סדר עולם מפרש כי הפסוק עוסק בזמן שקצב אלוהים לבני האדם בטרם הביא עליהם את המבול.
סימטרון
הנפקה בנאסד"ק ושינוי אסטרטגי
בסוף שנת 1997 החליטה החברה לבצע שינוי אסטרטגי ולפתח מוצר חדש לחלוטין, תוכנה לתכנון ממוחשב של כלי ייצור. זאת לאחר שבשוק תוכנות התיב"מ החלו לפעול מתחרים רבים, שהציעו את המוצרים שלהם במחירם שהלכו ופחתו. המוצר החדש שילב בין ההנדסה המכנית לייצור הממוחשב (ייצור בעזרת מחשב - CAM), וכלל לראשונה חיבוריות מובנית לאינטרנט. המוצר החדש הושק בשנת 1999, לאחר שהושקעו כ-8 מיליון דולר בפיתוחו. מאז התמקדה רק בתחום זה והפכה לספקית מובילה של תוכנות תיב"מ מכני, והמספקים פתרונות לענף העיבוד השבבי, לענף התבניות ולענף המבלטים.
גיל
האנשים המבוגרים בעולם
האדם המבוגר ביותר שגילו אומת הוא הצרפתייה ז'אן לואיז קלמן שהלכה לעולמה בשנת 1997 בגיל 122 שנים ו-164 ימים. הגבר המבוגר ביותר שגילו אומת היה ג'ירואמון קימורה, מיפן, שהלך לעולמו בגיל 116 שנים, ו-54 ימים.
סימטרון
שינויי בעלות
בינואר 1998, רכש איש העסקים גד זאבי מידי קונצרן כלל את קבוצת "כלל סחר" וחברת הבת "כלל מחשבים", שהחזיקה בבעלות בסימטרון. בינואר 2002 מכר גד זאבי את מניות השליטה בסימטרון (64%) לקבוצה משקיעים שכללה את חברת "פועלים השקעות" וחברת ההשקעות DBSI שבבעלות אנשי העסקים יוסי בן שלום ובועז דותן. המכירה בוצעה תמורת 9.9 מיליון דולר, מחיר ששיקף שווי של 15 מיליון דולר לחברה. באותה עת נסחרה סימטרון בשוק בשווי של 10 מיליון דולר בלבד, לאחר שמכירות המוצר החדש שלה אכזבו, היא יצרה הכנסות של כ-25-20 מיליון דולר, אך היא רשמה הפסדים עקב הוצאות הפיתוח הגבוהות של המוצר החדש.
גיל
האנשים המבוגרים בעולם
נכון ל-, האישה החיה המבוגרת ביותר היא לוסיל רנדון, בת. הגבר החי המבוגר ביותר האחרון היה רוברט וייטון, מבריטניה, שחגג את יום הולדתו ה-112 ב-29 במרץ 2020, אך הוא מת זמן קצר לאחר מכן. התקן של הגבר החי המבוגר ביותר טרם אויש רשמית, אך לפי רישומים, הגבר המבוגר ביותר שחי היום הוא סטורנינו דה לה פונטה גרסיה מספרד.
קייקיליוס
קייקיליוס (ביוונית: Καικίλιος) היה נואם והיסטוריון סיציליאני יהודי, שפעל בתקופת אוגוסטוס קיסר.
סימטרון
שינויי בעלות
בינואר 2008 רכשה סימטרון את חברת גיבס מערכות האמריקאית בעסקת מיזוג. במסגרת העסקה, התמזגה גיבס לתוך חברת בת חדשה של סימטרון בארצות הברית. בתמורה שילמה סימטרון לוויליאם גיבס, מייסד, ומנכ"ל גיבס מערכות ובעל המניות הבלעדי, כ-5 מיליון דולר במזומן, וכן הנפיקה לו 1.5 מיליון מניות של סימטרון. לאחר השלמת העסקה גיבס החזיק בנתח של כ-15% ממניות החברה. לאחר המיזוג גדלו הכנסות החברה במשך מספר שנים, וב-2011 הגיעו לראשונה למעלה מ-40 מיליון דולר והרווח הנקי השנתי הגיע ל-4.5 מיליון.
גיל
האנשים המבוגרים בעולם
בממוצע, מאה הנשים המבוגרות ביותר, חיו מספר שנים יותר ממאה הגברים המבוגרים ביותר. הסטטיסטיקה מראה שרק אחד ממאה אנשים המגיעים לגיל 100, יגיע גם לגיל 110. גילם של חמישים אנשים אומת בגיל 115, כאשר עשרים ושניים מתוכם הגיעו לגיל 116, ועשרה חצו את גיל 117. רק קלמן חצתה את גיל 120.
סימטרון
שינויי בעלות
החל מ-2 במרץ 2011, מניותיה של סימטרון נרשמו למסחר גם בבורסה לניירות ערך בתל אביב, באמצעות כללי הרישום הכפול.
גיל
האנשים המבוגרים בעולם
נכון לחודש אפריל 2020, עשרת האנשים המאומתים המבוגרים ביותר שחיו היו כולן נשים.
האנשים החיים שגילם המאומת הוא המבוגר ביותר
נכון לאפריל 2020, 10 האנשים המאומתים המבוגרים ביותר החיים הן נשים.
סימטרון
שינויי בעלות
בנובמבר 2020 הודיעה חברת 3D Systems כי היא מוכרת את סימטרון תמורת 65 מיליון דולר. סימטרון נרכשה על ידי חברת ההשקעות Battery Ventures. המכירה נעשתה כחלק מארגון מחדש של 3D Systems במטרה למקד את החברה בכיוון ייצור מדפסות תלת הממד ליישומים רפואיים ותעשייתיים. המכירה הושלמה בפברואר 2021.
גיל
האנשים המבוגרים ביותר בישראל
בישראל, הגבר המבוגר ביותר שגילו אומת הוא ישראל קרישטל. ישראל נולד בפולין ב-15 בספטמבר 1903 ונפטר ב-11 באוגוסט 2017, בגיל 113 ו-330 ימים. האישה המבוגרת ביותר שגילה אומת הייתה מריה פוגונווסקה שנולדה בפולין. מריה נולדה ב-30 באוקטובר 1897, ונפטרה ב-15 ביולי 2009 בגיל 111 ו-258 ימים. קיימים מספר מקרים של אנשים שטוענים שהגיעו לגיל 129, אך תאריך לידתם לא אומת, וביניהם אלי בן מוחמד אל אמרי מתוניסיה (2010-1880) וקוקו איסטמבולובה מרוסיה (2019-1889).
גילם של בעלי חיים
משך החיים של בעלי חיים שונים משתנה בהתאם למינו של בעל החיים. בעלי החיים בעלי משך החיים הקצר ביותר חיים ימים ספורים, למשל מינים מסוימים של חרקים, בעוד שמספר מיני בעלי חיים יכולים להגיע לגילים של מאות שנים. החיה בעלת תוחלת החיים הארוכה ביותר הידועה למדע היא כריש הישנונן הגרינלנדי שגילו מגיע גם ל-648 שנה.
צבים ידועים בתוחלת חיים ארוכה. קיימים מיני צבים שאורך החיים שלהם יותר ארוך משל כל יצור אחר כמעט בממלכת בעלי החיים, לעיתים אף מאות שנים. על פי מדור המדע של הניו יורק טיימס, איברי גופם אינם מזדקנים, בניגוד למרבית בעלי החיים האחרים. במרץ 2006 למשל, מת בגן החיות של קולקטה, הודו, צב ענק בן 250 שנה. מדענים טוענים, שישנם צבים, אשר בהיעדר מחלה או פציעה יכולים לחיות לנצח. מינים נוספים שמשך החיים שלהם הוא ארוך הם הלובסטרים והמדוזה בת האלמוות.
גילם של צמחים
מינים רבים של צמחים הם חד-שנתיים, כלומר הם מגיעים לגיל מקסימלי של שנה אחת, ולאחר מכן צומח פרט אחר במקומם. סוגים שונים של עצים, לעומת זאת, עשויים להגיע לגילים מופלגים; ידועים עצים שגילם מתוארך באלפי שנים. בין העצים הללו נמנים זנים מסוימים של עצי אורן, עצי סקויה, ועצי גינקו. הערכת גילם של עצים נעשית באמצעות ספירת הטבעות בתוך הגזע שלהם.
עידן טל
עידן טל (נולד ב-13 בספטמבר 1975) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר.
קריירת משחק
טל נולד בבאר שבע לאב יליד עיראק, ולאם ילידת מרוקו, וגדל במעלה אפרים, משם עבר עם משפחתו לגבע בנימין והתחנך בירושלים. בגיל 11 החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מועדון הפועל ירושלים, ולאחר מכן עלה לקבוצת הבוגרים והחל את הקריירה המקצוענית שלו.
בינואר 1997 עבר לשחק בקבוצת מכבי פתח תקווה מליגת העל, ובאמצע עונת הושאל לחצי עונה להפועל תל אביב. במחזור ה-20 כבש את שער הניצחון מול בית"ר ירושלים, שהיה לשערו הראשון בקבוצה. טל הבקיע 2 שערים בליגה במדי הפועל תל אביב, והוסיף 2 שערים במסגרת גביע המדינה, כולל ברבע הגמר מול הפועל כפר סבא, ובתום העונה זכה עם הקבוצה בתואר ראשון בקריירה, לאחר ניצחון על בית"ר ירושלים בגמר הגביע.
בשנת 1999 החל טל לשחק באירופה, כאשר עבר למרידה מהליגה השנייה בספרד, למשך עונה אחת. לאחר מכן עבר לאנגליה, וחתם בקבוצת אברטון מהפרמייר ליג, שם שיחק במשך שנתיים וחצי, ולאחר מכן חזר לספרד וחתם בקבוצת ראיו ואיקאנו מהליגה הראשונה, שם שיחק כחצי עונה ולא הצליח לסייע לקבוצה להינצל מירידה לליגה השנייה.
בחלון ההעברות של עונת שב לשחק בליגה הישראלית ועבר למכבי חיפה. טל היה שותף למאבק האליפות של מכבי חיפה באותה עונה. הוא כבש חמישה שערים בשלושת המחזורים האחרונים אך חיפה סיימה את העונה במקום השני בגלל הפרש שערים נמוך מזה של האלופה מכבי תל אביב. לאחר אותה עונה, זכה טל במדי חיפה בשלוש אליפויות רצופות. בשנייה מביניהן, בעונת, כבש 13 שערים וזכה בתואר כדורגלן העונה מטעם עיתון מעריב. לקראת עונת חתם בבולטון וונדררס מהפרמייר ליג, ושם שיחק במשך עונה אחת.
ב-7 ביולי 2007 חזר שוב לישראל, וחתם בבית"ר ירושלים, ובכך עורר כעס מצידם של אוהדי קבוצת מכבי חיפה, כיוון ששבועות לפני הצטרפותו לבית"ר התאמן עם מכבי חיפה והודיע כי הוא מעוניין לשוב ולשחק בקבוצה. באותה עונה זכה טל עם בית"ר בדאבל, ובעונה שלאחר מכן זכה עמה בגביע המדינה, לאחר שהצטיין במשחק הגמר מול מכבי חיפה. בעונה שלאחר מכן זכה עם הקבוצה גם בגביע הטוטו.
ב-8 ביולי 2011 חתם טל על חוזה לשלוש שנים בקבוצת נעוריו הפועל ירושלים, העולה החדשה לליגה הלאומית. סוכם כי בתום תקופת החוזה יצטרף טל לצוות המקצועי בקבוצה. ב-8 באפריל 2012 נקנס והושעה על ידי קבוצתו עד לסיום העונה בעקבות תקרית במהלך אימון בה התחצף למאמנו לופא קדוש. טל המשיך לשחק עוד עונה אחת בהפועל ירושלים, ובקיץ 2013 פרש ממשחק פעיל ומונה למאמן הקבוצה.
לאחר הפרישה
ב-30 ביוני 2013 מונה טל למאמן קבוצת נעוריו, הפועל ירושלים. כעבור פחות מחצי שנה, ב-4 בדצמבר, סיים את תפקידו בקבוצה. בשנת 2016 החל ללמד חינוך גופני בישיבה תיכונית קריית נוער ירושלים שבשכונת בית וגן.
ב-2018 פורסם שהחל תהליך של חזרה בתשובה והתקרבות לדת. כיום טל מגדיר את עצמו חרדי.
כיום הוא מתגורר ברמת שרת שבירושלים, ומשמש כרכז הכדורגל בבית הספר למאמנים במכון וינגייט.
כדורגל באנגליה
משחקי הכדור הראשונים באנגליה מתוארכים לימי הביניים, וקיימות התייחסויות למשחקים דמויי-כדורגל גם במאות השנים שלאחר מכן. רוב מאפייני הכדורגל המודרני נוצרו באנגליה לראשונה, ולכן היא נחשבת למולדת הכדורגל המודרני.
השנים הראשונות
חוקי קיימברידג', שנוסחו לראשונה באוניברסיטת קיימברידג' ב-1848, השפיעו רבות על התפתחות חוקי הכדורגל המודרני בפרט ועל התפתחות חוקי משחקי הכדור בכלל. החוקים נכתבו במכללת טריניטי, במסגרת פגישה שבה נכחו נציגים מאיטון קולג', בית הספר הארו, בית הספר רוגבי, וינצ'סטר קולג', ובית הספר שרוסברי. החוקים הללו לא אומצו באופן אחיד, כיוון שבאמצע המאה ה-19 הוקמו מועדוני כדורגל רבים ברחבי העולם דובר האנגלית, ללא קשר לבתי ספר או אוניברסיטאות. המועדונים הללו אימצו לעצמם חוקים משלהם, אשר ברבות הימים תרמו אף הם לעיצוב החוקים המקובלים כיום.
בתי ספר אחדים פיתחו חוקי משחק עצמאיים, ובייחוד מועדון הכדורגל שפילד (מועדון הכדורגל הוותיק ביותר בעולם) שהוקם ב-1857 על ידי תלמידים לשעבר בבתי ספר ציבוריים. כתוצאה מכך הוקמה התאחדות הכדורגל של מחוזות שפילד והלמשייר ב-1867. ג'ון צ'ארלס ת'רינג מבית הספר אפינגהאם פיתח מערכת חוקים עצמאית ב-1862, שהשפיעה גם כן על החוקים המודרניים.
הפעילויות הללו הובילו בסופו של דבר להקמתה של התאחדות הכדורגל האנגלית ב-1863, שנפגשה לראשונה ב-26 באוקטובר בפאב לונדוני. בפגישה נכחו מספר נציגים של המועדונים הבולטים באזור לונדון רבתי באותה תקופה, וכן נציג אחד של מועדוני בתי הספר. לאחר הפגישה הראשונה הוזמנו נציגים נוספים ממועדוני בתי הספר, אך למעט ת'רינג רובם סירבו. בחודשים שלאחר הפגישה הראשונה עבדו חברי ההתאחדות על ניסוח קובץ החוקים הראשון שלה. מחלוקות על חוקים מסוימים, כגון האיסור על השימוש בידיים לאחיזת הכדור בזמן ריצה, הובילו לפיצול ומספר חברים בהתאחדות הכדורגל הקימו את איגוד הרוגבי. המועדונים שנותרו, תחת הנהגתו של אבנעזר קוב מורלי, המשיכו בעבודתם ואישרו את שלושה עשר החוקים המקוריים של המשחק.
התאחדות הכדורגל של שפילד פעלה תחת מערכת חוקים עצמאית עד שנות ה-70 של המאה ה-19, כאשר ההתאחדות האנגלית מאמצת חלק מהחוקים שלה עד שלא היו הבדלים רבים בין המשחקים. המשחק בין שפילד למועדון הכדורגל האלאם, שנערך ב-29 בדצמבר 1862, היה אחד מהראשונים שתועדו בעיתון.
לאחר ניסוח חוקי קיימברידג' חלה התפתחות מהירה בכדורגל האנגלי. באנגליה נערך טורניר הגביע הראשון (גביע יודאן, 1867), התחרות הלאומית הראשונה (גביע ה-FA, 1871) וליגת הכדורגל הראשונה (הפוטבול ליג, 1888), בנוסף למשחק הראשון בהיסטוריה מול נבחרת סקוטלנד שנערך בלונדון ב-5 במרץ 1870 והסתיים בתיקו 1 - 1. לאור כל הסיבות הללו נחשבת אנגליה למולדת הכדורגל המודרני.
תחילת התחרויות המאורגנות
בעונת 1920/1921 הורחבה הפוטבול ליג פעם נוספת עם הקמתה של הליגה השלישית, וכתוצאה מכך התרחב הטווח הגאוגרפי של המועדונים לכיוון דרום מברמינגהאם. בכל ליגה היו 22 מועדונים. בעונה שלאחר מכן הליגה הורחבה שוב עם פיצול הליגה השלישית לחלק הצפוני (20 מועדונים) והחלק הדרומי (22 מועדונים), כאשר בפוטבול ליג כולה יש בסך הכול 86 מועדונים. בעונת 1923/1924 התווספו שני מועדונים לליגה השלישית הצפוני, ובסך הכול היו 88 מועדונים בכל הפוטבול ליג.
האצטדיון הלאומי בוומבלי נפתח ב-1923, ומשחק גמר גביע ה-FA הראשון שנערך בו זכה לכינוי "גמר הסוס הלבן".
לאחר מלחמת העולם הראשונה
השנים שבין שתי מלחמות העולם התאפיינו בשליטה של האדרספילד טאון, אברטון וארסנל, שזכו ב-11 מתוך 18 אליפויות ליגה אפשריות. המועדונים האדרספילד וארסנל זכו בשלוש אליפויות ברצף כל אחד, כאשר האחרון זוכה פעמיים בגביע ה-FA.
ב-1928 החליטה התאחדות הכדורגל לפרוש מפיפ"א, וכתוצאה מכך הנבחרת הלאומית לא השתתפה באף אחד מהמונדיאלים הראשונים. עונת 1939/1940 הופסקה בספטמבר בעקבות תחילת מלחמת העולם השנייה. בדומה למלחמה הקודמת הוקמה ליגה לא רשמית לזמן המלחמה, כאשר גם הפעם גביע ה-FA בוטל. הליגות הקטנות האזוריות הוקמו כבר ב-1939, כאשר טורניר גביע המלחמה של הפוטבול ליג נערך בין 1939 ל-1945. הזוכות בטורניר היו וסטהאם יונייטד, פרסטון נורת' אנד, וולבס, בלקפול ובולטון וונדררס, כאשר בעונת 1943/1944 אסטון וילה וצ'רלטון אתלטיק זכו בו במשותף לאחר שמשחק הגמר הסתיים בתיקו 1 - 1. הליגות והגביעים המקומיים התקיימו במשך חמש עונות עד לחידוש משחקי הפוטבול ליג וגביע ה-FA בעונת 1945/1946.
השנים שלאחר המלחמה התאפיינו בדומיננטיות של מנצ'סטר יונייטד שזכתה בשלוש אליפויות וגביע FA אחד, ווולבס עם שתי אליפויות ושני גביעי FA. בתקופה זו הכדורגל האנגלי לא זכה להצלחה רבה בזירה הבינלאומית. אנגליה הפסידה לנבחרת ארצות הברית במונדיאל 1950, ולנבחרת הונגריה בוומבלי בתוצאה 3 - 6 ב-1953. מועדוני הכדורגל לא הצליחו במפעלים האירופיים שזה עתה הוקמו. ההתאחדות והפוטבול ליג הנחו את צ'לסי לא להשתתף בעונת 1955/1956 של גביע אירופה בכדורגל, זאת על אף שזכתה באליפות עונה אחת קודם לכן. מנצ'סטר יונייטד זכתה באליפות לאחר צ'לסי, החליטה להתעלם מההנחיות הללו והגיעה עד לחצי הגמר בעונת 1956/1957. בעונות הבאות בגביע אירופה גברה יונייטד על הכוכב האדום בלגרד ברבע הגמר, אך בדרך חזרה מהמשחק נהרגו מספר שחקנים בעקבות האסון האווירי במינכן. בחצי הגמר מול מילאן באולד טראפורד ניצחה היונייטד בתוצאה 1 - 0, אך במשחק השני בסן סירו הפסידה בתוצאה 0 - 4 והודחה מהמפעל. בעונת 1958/1959 הודחה וולבס כבר בסיבוב הראשון, ולרבע הגמר בעונה שלאחר מכן. קבוצות אנגליות העפילו לשני משחקי הגמר הראשונים של גביע ערי הירידים, אך הפסידו בשניהם.
ארגון מחדש
הפוטבול ליג אורגנה מחדש בעונת 1958/1959, כאשר החטיבה הצפונית והחטיבה הדרומית של הליגה השלישי פורקו. הקבוצות שסיימו בחצי העליון של הליגות האזוריות בעונה הקודמת הרכיבו את הליגה השלישית החדשה, ואילו הקבוצות שבחצי התחתון הרכיבו את הליגה הרביעית.
בשנות ה-60 התרחשו מספר תהליכי מודרניזציה בכדורגל האנגלי. בעקבות המקרה של ג'ורג' איסטהאם השחקנים נהנו מחופש רב יותר במעבר בין מועדונים, וב-1961 בוטלה תקרת השכר. טוטנהאם הוטספר היה המועדון הראשון שזוכה בדאבל במאה ה-20 (1960/1961), והיה למועדון האנגלי הראשון שזוכה בתואר אירופי לאחר שגבר על אתלטיקו מדריד בגמר גביע אופ"א של עונת 1962/1963. ההישג החשוב ביותר של הכדורגל האנגלי בתקופה זו היה זכיית הנבחרת הלאומית במונדיאל 1966, לאחר ניצחון שנוי במחלוקת על נבחרת גרמניה המערבית בגמר. המועדונים האנגליים היו הדומיננטיים בעונות האחרונות בעשור של גביע ערי הירידים. לידס יונייטד הפסידה לדינמו זאגרב בגמר של עונת 1966/1967, ובעונה שלאחר מכן גברה על פרנצווארוש. ניוקאסל יונייטד זכתה בגביע בעונת 1968/1969, לאחר שגברה על אויפשט במשחק הגמר. בעונה שלאחר מכן ניצחה ארסנל את אנדרלכט, והשלימה זכייה אנגלית שלישית ברציפות בתואר. לידס זכתה בטורניר גביע ערי הירידים הלפני האחרון שנערך, לאחר שניצחה את יובנטוס בזכות שערי חוץ. היא שיחקה בגמר הטורניר האחרון בשנה שלאחר מכן, אך הפסידה לברצלונה בקאמפ נואו.
מנצ'סטר יונייטד הייתה לקבוצה האנגלית הראשונה שזוכה בגביע אירופה, לאחר שגברה על בנפיקה ליסבון במשחק הגמר שנערך בוומבלי. אולם, הייתה זו ליברפול שהייתה הקבוצה הדומיננטית באנגליה בשאר שנות ה-70 ואף לאחריהן. בין 1972 ל-1990 היא זכתה ב-11 אליפויות ובארבעה גביעי אירופה. הקבוצות הדומיננטיות האחרות היו נוטינגהאם פורסט שזכתה באליפות ובשני גביעי אירופה בשלהי שנות ה-70, אברטון שזכתה בשתי אליפויות באמצע שנות ה-80, ואסטון וילה שזכתה בגביע אירופה ב-1982. אולם, הנבחרת האנגלית לא זכתה להצלחה כלשהי ולא הצליחה להעפיל למונדיאל 1974 ולמונדיאל 1978.
בתקופה זו התעוררו בעיות אחדות. תופעת החוליגניזם הקצינה מאוד לאורך שנות ה-70 וה-80. באוגוסט 1974 נדקר למוות אוהד של בלקפול במשחק הבית מול בולטון וונדררס. היה זה ככל הנראה מקרה המוות הראשון בכדורגל האנגלי כתוצאה מחוליגניזם. שפל המדרגה התרחש ב-1985 כאשר 39 אוהדים של יובנטוס נהרגו באסון הייזל כתוצאה משילוב בין תנאים לא טובים באצטדיון לבין התפרעות של אוהדי ליברפול לפני משחק הגמר בין שתי הקבוצות. המועדונים האנגליים הושעו למשך חמש שנים כתוצאה מהאסון. התנאים באצטדיוני הכדורגל באנגליה היו גרועים ביותר, ובשילוב גורמים אחרים התרחשו שני אסונות: באסון ברדפורד ב-1985 נהרגו 56 אנשים, ובאסון הילסבורו ב-1989 נהרגו 96 אנשים.
תחילת הקשר בין הפוטבול ליג לליגות החובבניות
עד עונת 1985/1986 לא היה קשר של עלייה וירידה בין הפוטבול ליג לבין הכדורגל מחוץ לליגה, כיוון שהמועדונים שסיימו בארבעת המקומות האחרונים בליגה הרביעית נאלצו לבקש להתקבל מחדש לפוטבול ליג בעונה שלאחר מכן. מספר מועדונים מחוץ לליגה הצליחו לשכנע מועדונים אחדים מהליגה הרביעית (כגון הירפורד יונייטד) לפרוש ממנה. בעונת 1986/1987 נקבעה מערכת עלייה וירידה מסודרת, כאשר המועדון שסיים במקום האחרון בליגה ירד לקונפרנס נשיונל. בעונת 2002/2003 הוגדל המספר לשני מועדונים. בשנות ה-80 נערכו משחקי פלייאוף בכל חטיבות הפוטבול ליג, והמועדון שניצח בהם העפיל לליגה הבאה בנוסף למועדונים שהעפילו אוטומטית.
רוב אצטדיוני הכדורגל הפכו לאצטדיוני ישיבה בעקבות מסקנות דו"ח טיילור שנכתב לאחר אסון הילסבורו. כמו כן, התשלומים על זכויות שידור בטלוויזיה הפכו למשמעותיים יותר בתקציב המועדונים. הכדורגל האנגלי זכה לפריחה מחודשת כתוצאה מהגורמים הללו, בשילוב עם הצלחת הנבחרת במונדיאל 1990 והמאמץ המרוכז לטיפול בבעיית החוליגניזם. באביב 1992 פרשו 22 מועדונים מהליגה הראשונה של הפוטבול ליג, והקימו את הפרמייר ליג בפיקוח של התאחדות הכדורגל, בעיקר על מנת לשמור על מעמדם כמועדונים הבכירים והעשירים ביותר במדינה ולהשיג תנאים יותר טובים עבור זכויות השידור של משחקיהם. בעקבות כך הפוטבול ליג אורגנה מחדש, כאשר הליגה השנייה, השלישית והרביעית נקראו הראשונה, השנייה והשלישית בהתאמה. באופן זה הפכה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג לשנייה בחשיבותה במבנה ליגות הכדורגל באנגליה, כאשר המועדונים שסיימו במקומות הראשונים העפילו לפרמייר ליג בשיטת הפלייאוף שהועתקה מהליגות הנמוכות הישנות.
לאחר הקמת הפרמייר ליג
מנצ'סטר יונייטד הייתה הקבוצה הדומיננטית בעשור הראשון לקיומה של הפרמייר ליג, ובין 1993 ל-2003 היא זכתה בשמונה אליפויות, ארבעה גביעי FA ופעם אחת בליגת האלופות. למרות הרווחה הכספית שממנה נהנו המועדונים החלה מגמה של קיטוב בין המועדונים הבכירים לשאר המועדונים, בייחוד לאחר קריסתה של ITV Digital ב-2002 שבעקבותיה חלק מהמועדונים בליגות הנמוכות עמדו על סף פשיטת רגל. הקיטוב הזה התרחש גם בפרמייר ליג. הקבוצות הדומיננטיות בפרמייר ליג היו מנצ'סטר יונייטד ארסנל (זכתה בשני דאבלים ובאליפות ללא הפסד) וצ'לסי (שנרכשה על ידי האוליגרך הרוסי רומן אברמוביץ' וזכתה בשתי אליפויות). לצורך ההשוואה, לידס יונייטד העפילה לחצי גמר ליגת האלופות בשנת 2001 אך נקלעה לקשיים כלכליים רבים, נאלצה לשחרר את רוב שחקניה הבכירים וירדה ליגה.
הנבחרת הלאומית זכתה להצלחה מסוימת בתקופה זו. היא לא העפילה למונדיאל 1994, אך ביורו 1996 העפילה עד לחצי הגמר שם הודחה בדו-קרב בעיטות עונשין על ידי נבחרת גרמניה. הנבחרת הפסידה בבעיטות הכרעה גם במונדיאל 1998, יורו 2004 ומונדיאל 2006. היא אף לא העפילה ליורו 2008, ובעקבות כך פוטר המאמן סטיב מקלארן והוחלף על ידי פאביו קאפלו.
מספר הצופים במשחקי הפרמייר ליג היה הגבוה ביותר בהשוואה לליגות כדורגל בכירות אחרות, ובעונת 2007/2008 היה 13,676,390. הצ'מפיונשיפ היא הליגה הרביעית מבחינת מספר צופים עם 9,396,144, ולפניה נמצאות הפרמייר ליג, הבונדסליגה בגרמניה (11,815,215) ולה ליגה בספרד (11,067,020). עם זאת, הצ'מפיונשיפ ניצבת בדירוג מעל לליגות ידועות כגון הסרייה א' באיטליה, לה ליג בצרפת, ליגת העל הארגנטינאית וליגת העל הברזילאית. במשחקי הליגה הראשונה של הפוטבול ליג נכחו 4,133,928 צופים, והיא דורגה מעל ליגת העל הסקוטית, ה-MLS מארצות הברית וליגת יופילר בבלגיה. במשחקי הליגה השנייה של הפוטבול ליג צפו 2,281,416 אנשים, ואף היא מדורגת לפני ליגות אחרות כגון ליגת העל האוקראינית, ליגת העל הרוסית וליגת העל הנורווגית.
ליגות
מאז הקמת הפוטבול ליג הוקמו ליגות רבות נוספות באנגליה. לאורך השנים נעשו מאמצים לאחד את כל הליגות הללו במבנה היררכי מוגדר, כך שניתן יהיה לקשר ביניהן באמצעות עלייה וירידה. לפי בדיקה של פיפ"א בשנת 2006 ישנם כ-40,000 מועדונים הרשומים בהתאחדות הכדורגל האנגלית, כאשר ההתאחדות הקרובה ביותר היא התאחדות הכדורגל הברזילאית עם 29,000 מועדונים רשומים.
תחרויות גביע
שני טורניר הגביע החשובים ביותר באנגליה הם גביע ה-FA וגביע הפוטבול ליג. עם זאת, ישנם טורנירים נוספים המיועדים למועדונים ברמות שונות:
כמו כן, ישנם כמה טורנירי גביע שאינן פעילים יותר ובהם:
נבחרת אנגליה
נבחרת אנגליה בכדורגל מייצגת את אנגליה בטורנירים הבינלאומיים, והיא ונבחרת סקוטלנד הן שתי הנבחרות הוותיקות ביותר בעולם. אנגליה היא אחת משבע הנבחרות הלאומיות שהצליחו לזכות במונדיאל, ובדרך כלל מדורגת בחלק העליון של הדירוג העולמי של פיפ"א. אנגליה הייתה הנבחרת המצליחה ביותר באליפות הבית הבריטית עם 54 זכיות (מתוכן 20 במשותף עם נבחרת אחרת) לפני שהתחרות בוטלה ב-1984. מלבד הנבחרת הבכירה ישנן נבחרות לגילאים שונים, כגון נבחרת אנגליה עד גיל 16 ונבחרת אנגליה עד גיל 21.
כמו כן, באנגליה פועלת גם נבחרת ב', המייצגת את קבוצות הכדורגל ש"מחוץ לליגה" בטורנירי חובבים ובמשחקי ידידות. לעיתים משמשת נבחרת ב' כקבוצת אימונים לקראת טורניר חשוב (כגון המונדיאל) עבור שחקנים צעירים, שחקנים מחליפים או שחקנים שזה עתה החלימו מפציעתם.
כדורגל נשים
משחק כדורגל הנשים הראשון באנגליה תועד בתחילת המאה ה-20, אך רק החל מתחילת שנות ה-2000 זכה תחום זה לתשומת לב משמעותית בדמות שידור משחקים בטלוויזיה (כגון גמר גביע ה-FA לנשים ומשחקי נבחרת הנשים) ועריכת המשחקים הבינלאומיים באצטדיונים הגדולים באנגליה.
ארסנל ליידיס, שהפכה למקצוענית זמן קצר לאחר פולהאם, היא הקבוצה הדומיננטית בכדורגל הנשים באנגליה מאז תחילת שנות ה-2000, וזכתה ברוב התארים האפשריים. בעונת 2006/2007 היא הייתה לקבוצה האנגלית היחידה עד כה שזכתה בגביע אופ"א לנשים.
אצטדיוני כדורגל
אצטדיון ומבלי הוא האצטדיון הלאומי של אנגליה. הוא גם האצטדיון הגדול ביותר, ותכולתו היא כ-90,000 מקומות. האצטדיון נמצא בבעלותה של התאחדות הכדורגל האנגלית, ובו נערכים משחקי הבית של נבחרת אנגליה, חצאי הגמר וגמר גביע ה-FA, גמר גביע הליגה, פרס הפוטבול ליג, פרס ה-FA, אגרטל ה-FA וגמר משחקי הפלייאוף על ההעפלה מהפוטבול ליג ומהקונפרנס נשיונל.
אולד טראפורד מכיל 76,212 מקומות, והוא האצטדיון הגדול ביותר השייך למועדון כלשהו. מתחתיו מדורגים אצטדיון האמירויות עם 60,355 מקומות ואצטדיון סנט ג'יימס פארק עם 52,387 מקומות. כל מועדוני הפרמייר ליג משחקים באצטדיונים המכילים רק מקומות ישיבה. רוב המועדונים המקצועניים עברו לאצטדיונים חדשים או שיפצו את האצטדיון שבו שיחקו. מועדונים אחדים בחרו לעבור לאצטדיון הנמצא בבעלות המועצה המקומית שבתחום שיפוטה הם משחקים.
להלן רשימה של עשרת האצטדיונים הגדולים ביותר באנגליה:
אכדית
אכדית (או אשורית, לִישַׁאנֻם אַכַּדִּיתֻּם) היא שפה עתיקה ממשפחת השפות השמיות השייכת לענף השמי-מזרחי. שפה זו הייתה בשימוש במסופוטמיה בקרב האשורים והבבלים בין שנת 2500 לפני הספירה לשנת 100. גם בתקופה שהדיבור בה דעך, היא עדיין שימשה כשפה כתובה.
בשיאה הייתה האכדית לינגואה פרנקה (שפת תקשורת בין עמים דוברי שפות שונות) של המזרח הקדום. דוגמה לכך אפשר למצוא באוסף המסמכים הקדומים המכונה מכתבי אל-עמארנה, שחובר במאה ה-14 לפני הספירה. המסמכים כתובים באכדית אף-על-פי שנשלחו ממלכים דוברי שפות כנעניות אל מלך מצרים.
היסטוריה
האימפריה האכדית, הידועה גם בשם האימפריה של אכד, הייתה האימפריה הראשונה שהשתמשה בשפה האכדית. האימפריה הוקמה על ידי סרגון מאכד בסביבות המאה ה-24 לפנה"ס והשתרעה על חלק גדול ממסופוטמיה. האכדית הפכה ללשון הרווחת של האימפריה ושימשה לניהול, מסחר ותקשורת בכל שטחיה. האימפריה האכדית התקיימה מהמאה ה-24 עד המאה ה-22 לפנה"ס.
לאחר נפילת האימפריה האכדית, קמו מעצמות אזוריות שונות, כולל הבבלים והאשורים, והמשיכו להשתמש באכדית למטרות מנהליות, משפטיות ודיפלומטיות, האימפריות הללו נבנו על הבסיס התרבותי והלשוני שהקימו האכדים. בתקופות שליטתם, הן האימפריה הבבלית והן האשורית תקשרו באכדית, ששימשה כלינגואה פרנקה של האזור. בעוד שהיו להם תרבויות, מנהגים ומערכות פוליטיות מובחנות משלהם, האכדית הייתה שפת התיעוד הרשמית, ושימשה לכתיבת כתובות מלכותיות, טקסטים משפטיים, ספרות דתית ויצירות מדעיות. זה הקל על תקשורת ואינטראקציה בין אימפריות אלה לנתיניהן, כמו גם עם מדינות ואזורים אחרים במזרח הקדום הרחב.
האימפריה הבבלית, במיוחד בתקופת שלטונו של חמורבי (המאה ה-18 לפנה"ס), השתמשה באכדית כשפה הרשמית למטרות מנהליות ומשפטיות. חוקי חמורבי, אחד מהקודים המשפטיים המוכרים ביותר, נכתב באכדית.
בהקשר של הממלכה האשורית העתיקה, שהתקיימה מהמאה ה-20 עד המאה ה-18 לפנה"ס, ניתן לראות את השימוש הנרחב ביותר באכדית בתקופת שלטונו של המלך שמשי-אדד הראשון (1813-1781 לפנה"ס). במהלך שלטונו הפכה האכדית לשפת הניהול והתקשורת העיקרית באימפריה האשורית. רבים מהטקסטים האכדיים ששרדו מתקופה זו הם מסמכים מנהליים, כולל טקסטים משפטיים וכלכליים, כתובות מלכותיות והתכתבויות בין מלכי אשור לשליטים זרים. כחלק מהרפורמות האדמיניסטרטיביות שלו, הוא הכניס את השימוש באכדית כשפת הבירוקרטיה, והחליף את השפה השומרית השלטת בעבר. החלטה זו סייעה לרכז ולייעל את ניהול האימפריה.
האימפריה האחרונה שהשתמשה בהרחבה באכדית כשפה כתובה הייתה האימפריה האשורית החדשה (911–609 לפנה"ס). הנאו-אשורים היו ידועים בהתרחבות הטריטוריאלית העצומה ובארגון האדמיניסטרטיבי שלהם, והם המשיכו את המסורת של שימוש באכדית כשפת הממשל, התיעוד והתקשורת באימפריה שלהם. הם שמרו על כתב היתדות האכדי והפיקו מספר לא מבוטל של טקסטים מנהליים וספרותיים באכדית.
החל משנת 700 לפני הספירה, בערך, החלו להשתמש בהאימפריה האשורית החדשה בשפה הארמית לשם כתיבת מסמכים רשמיים, או חלקים שלהם, לצד השפה האכדית.
טקסט כתוב
בשל ריבוי החומר הכתוב באכדית, שפה זו נחקרה ונלמדה היטב ואף נעשה בה שימוש כדי לפענח שפות עתיקות אחרות. למשל, בחפירות העיר אוגרית נתגלו מילונים אוגריתײם-אכדיים. מילונים קדומים אלה סײעו בפענוח השפה האוגריתית, כיוון שהשפה האכדית מוכרת היטב. המיתוסים הכתובים באכדית מושווים לעיתים קרובות לסיפורי התנ"ך (בפרט לסיפורי ספר בראשית), ומספקים מקור חשוב להבנת הרקע לסיפורי התנ"ך וכן לפענוח מילים לא-ברורות בעברית מקראית. יתרון חשוב אחר של השפה נובע מכך שהיא נכתבה בכתב הברות, הכולל סימון לתנועות. רוב השפות השמיות העתיקות נכתבו באבג'ד (אלפבית עיצורי), ולכן קשה לשחזר את הפונולוגיה (תורת ההגה) ואת המורפולוגיה (תורת הצורות) שלהן. הטקסטים האכדיים נותנים מידע רב-ערך על האופן שבו נהגו השפות השמיות הקדומות.
לצורכי מחקר, מקובל לכתוב את השפה האכדית באותיות לטיניות לפי תעתיק מוסכם. לפעמים משתמשים בתעתיק המשקף את החלוקה לסימנים בכתב יתדות, כך שכל סימן מתועתק בנפרד, למשל: ak-ka-du-ú (כל סימן מתועתק פונטית ומופרד במקף). לפעמים מתעתקים את הגיית המילה בלי התחשבות בחלוקה לסימני הכתב המקוריים, למשל: Akkadû (פירוש המילה: אכדי). פריצת הדרך הסופית בפענוח השפה הושגה על ידי אדוארד הינקס, הנרי רולינסון ויוליוס אופרט באמצע המאה ה -19.
ניבים
עם התפשטותה, נוצרו בשפה האכדית ניבים המשתקפים גם בשפה הכתובה. שני הניבים העיקריים הם:
מבחינה היסטורית מחלקים החוקרים את התפתחות השפה האכדית לתקופות הבאות:
כתב
השפה השומרית, שדובריה פיתחו את כתב היתדות, שונה מאוד מן השפות השמיות. לפיכך, כתב היתדות לא התאים לאכדית במובנים רבים. בין חסרונותיו היה חוסר יכולתו לייצג פונמות האופייניות לשפות שמיות, ובהן סותם סדקי, עיצורים לועיים ועיצורים נחציים. יש חוקרים המשערים שהשפה האכדית איבדה את העיצורים הלועײם, אולם ייתכן שדוברי אכדית פשוט לא מצאו דרך לייצג אותם בכתב היתדות. מבנה ההברה באכדית מגוון יותר מאשר בשומרית. לפיכך השתמשו דוברי אכדית בטכניקות שונות לסימון עיצורים כפולים (דגושים) ותנועות ארוכות. למשל, צירוף הסימניות ‍ak-ka מציין שהעיצור k מודגש. צירוף הסימניות du-u מציין שהתנועה u ארוכה. סימון העיצורים הכפולים הוא עקבי. לעומת זאת, במקרים רבים מסומנת תנועה ארוכה כאילו הייתה קצרה (כלומר סימנית אחת: du במקום שתיים: du-u).
לוחות חמר מתקשים בשרפה, ולפיכך הם השתמרו על אף הצתות שהתרחשו במהלך מלחמות או עקב אסונות. לוחות רבים שנכתבו באכדית התגלו בחפירות ארכאולוגיות בעיראק, בסוריה, בטורקיה, בלבנון ובמצרים, בעיקר במהלך המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20. רוב הלוחות כוללים ניהול מסים וחשבונות. חלק מהם כוללים מכתבים דיפלומטיים ואף מכתבים אישיים. יש לוחות רבים המתארים מיתוסים (סיפורים על האלים), אפוסים, תפילות ולחשים דתיים וכדומה. לוחות אלה עוררו ענײן רב, בפרט בקרב חוקרי המקרא. פריצת הדרך הסופית בפענוח השפה באה מאדוארד הינקס, הנרי רולינסון וג יוליוס אופרט באמצע המאה ה-19.
בראשית המאה ה-21 חוקרים הצליחו לתרגם אכדית אוטומטית ברמה גבוהה באמצעות שיטות של עיבוד שפה טבעית כמו רשת קונבולוציה.
פונולוגיה
על-פי האורתוגרפיה האכדית של כתב היתדות, מספר פונמות פרוטו-שמיות אבדו באכדית. הסותם הסדקי (מיוצג בעברית באות אל"ף) והחוכך הלועי (מיוצג בעברית באות עי"ן) הפרוטו-שמיים, והעיצורים החוככים ה"א, חי"ת וע'ין אבדו כהברות, בין על -ידי שינוי צליל ובין במובן אורתוגרפי, אך הם מגבירים את השימוש בתנועה e, אשר אינה מוכרת בפרוטו-שמית. העיצורים החוככים הצדיים התוך שיניים והאטומים (צאד וצ'אד) התלכדו עם עיצורים שורקים כבכנענית, והותירו 19 פונמות הברתיות: b (ב|בּ), g (ג|גּ), d (ד|דּ), w (و|ו), z (ז), ḫ (خ|ח׳), ṭ (ט), y (י), k (כ|כּ), l (ל), m (מ), n (נ), s (ס), p (ף|פּ), ṣ (ص|צ), q (ק), r (ר), š (ש|שׁ) ו־t (ת|תּ).
ישנן ארבע תנועות בעלות אורך משתנה: a, e, i, u, ā, ē, ī, ū.
מורפו-תחביר
כשפה שמית, לאכדית סממנים דקדוקיים בעלי דמיון רב לאלו אשר לערבית הקלאסית וכן לעברית מקראית. באכדית שני מינים (זכר ונקבה); שלוש יחסות עבור שמות עצם ועבור שמות תואר (נושא, מושא ישיר ושייכות); שלושה מספרים (יחיד, זוגי ורבים); ושלושה מצבים (נפרד, נסמך ומוחלט).
באכדית שלושה עשר בניינים. שלושת השינויים החלים בבניין הקל (הממוספר כ-I או נקרא גְרוּנדשטאם, בניין G) הם הכפלת אות השורש השנייה (II או דוֹפּלוּנגשטאם, בניין D), תחילית ש' (III או בניין Š) או תחילית נ' (IV או בניין N). סדרה שנייה, הכוללת את הבניינים הרפלקסיביים, נוצרת באמצעות שיבוץ ההברה "ta" בין שתי אותיות השורש הראשונות. שתי מערכות אלה – כל מערכת בת ארבעה בניינים – הן הנפוצות באכדית. מערכת שלישית נוצרת באמצעות שיבוץ ההברה "tan" בין שתי אותיות השורש הראשונות. בניין נוסף ונדיר למדי הוא בניין ŠD, שמצוי בטקסטים ספרותיים בלבד וזהה בהוראתו להוראת הבניינים D ו- Š. בניין זה נוצר על ידי הכפלת אות השורש השנייה והוספת התחילית Š. להלן הבניינים, הנומנקלטורה שלהם ודוגמות מהפועל parāsum (פ.ר.ס: "להחליט, להבדיל, להפריד"):
רוב הפעלים באכדית מורכבים משורשים בני שלושה עיצורים, אך קיימים גם שורשים בני שני עיצורים ובני ארבעה. ישנם שלושה זמנים: הווה, עבר פשוט ומצב. הווה משמש לציון פעולה אשר לא נשלמה, ועבר פשוט משמש לציון פעולה שנשלמה.
הריבוי באכדית הוא סדיר לרוב, אם כי קיימות מילים ממין זכר אשר ריבוין נקבי. במובן זה, אכדית דומה לעברית.
סדר המילים
סדר המילים הנפוץ באכדית הוא נושא-מושא-פועל (SOV), אשר אינו אופייני למרבית השפות השמיות, המאופיינות בסדר המילים פועל-נושא-מושא. בעבר הועלתה הטענה כי מאפיין זה חדר בהשפעת השפה השומרית, שבה זהו סדר המילים. ישנן עדויות לכך שדובריהן הילידיים של שתי השפות היו במגע קרוב אלה עם אלה והיוו חברה משותפת במשך 500 שנה לכל הפחות, ועל כן ייתכן כי המגע בין השפות הביא איתו השפעות דקדוקיות.
עדות נוספת לשימוש בסדר המילים פועל-נושא-מושא או נושא-פועל-מושא היא העובדה, כי כינויי מושא ישירים ועקיפים נוספים לפועל. נראה כי סדרי מילים אלה נכנסו לשימוש בין האלף הראשון לפני הספירה לבין האלף הראשון לספירה, ככל הנראה בהשפעת הארמית.
השפעת האכדית על העברית
מאחר שאכדית הייתה שפה בין-לאומית היא השפיעה על העברית ותרמה לה מספר רב של מילים, בהן ניתן למצוא את המילה היכל שהגיעה לעברית משומרית (E-GAL) דרך האכדית ((m)ekallu), סולם (באכדית simmiltu – "כבש מדרגות"), שמות החודשים העבריים תשרי (tišritu – "התחלה"), מרחשון (מצירוף המילים הבבלי "warh šman" – "חודש/ירח שמיני"), ניסן (nisano – "ניצן"), אלול (Ululu או Elulu – "קציר") וכן מילים רבות נוספות.
מאחר שגם העברית וגם האכדית הן שפות שמיות ניתן למצוא מילים דומות בשתי השפות ללא השפעה אחת על השנייה (למשל: bītum – בית, ummum – אמא, abum – אבא, tanurum – תנור וכן פעלים: akālum – לאכול, alākum – ללכת, wašābum – לשבת ועוד).
אל האכדית הגיעו מילים רבות מהשפה השומרית, שאינה שפה שמית, וחלקן נקלטו דרך האכדית בעברית המקראית. ביניהן המילים תרנגול, היכל, קָנֶה, מַלָּח, כיסא, איכר, סדין, נכס, תל, ועוד. לעיתים קרובות משקלן של מילים אלה חריג ואינו באחת התבניות המוכרות בעברית.
ליידי אוגוסטה גרגורי
הליידי איזבלה אוגוסטה גרגורי (אנגלית: Lady Isabella Augusta Gregory) (18 במרץ 1852 - 22 במאי 1932) הייתה מחזאית אירית והמייסדת, יחד עם ויליאם באטלר ייטס ואחרים, של תיאטרון אבי בדבלין ושל התיאטרון הספרותי האירי. גרגורי ידועה בתרומתה להתפתחות זרם התחייה הספרותית האירית.