cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חמצת קטוטית סוכרתית
מנגנון ביוכימי להיווצרות חמצת קטוטית סוכרתית
אצל אדם בריא, לרוב קיים יחס של 1:1 בין אצטו-אצטט להידרוקסיבוטיראט, ואולם במצב של חמצת קטוטית סוכרתית יש הרבה יותר הידרוקסיבוטיראט.
כתוצאה מה-pH הנמוך, חלבונים שונים עוברים דנטורציה (מאבדים את צורתם המרחבית והופכים ללא אפקטיביים), וכתוצאה מכך נגרם נזק לרקמות, אי ספיקה של איברים שונים ולבסוף, מוות. הגלוקוז מופרש בשתן וסוחף איתו מים רבים מהגוף, וכתוצאה מכך יש תהליך של התייבשות, שמשמעותה ריכוז הדם, שגם כך מרוכז באופן עודף. ההתייבשות גורמת ליציאה של מים מן התאים אל כלי הדם כדי להתמודד עם הריכוז הגבוהה של המומסים בפלזמה, וכתוצאה מכך נגרם נזק נוסף לתאים.
תסמינים קליניים
הסובלים מחמצת קטוטית סוכרתית, יסבלו מתסמינים קליניים הדומים להרעלת אלכוהול (למרות שבהרעלת אלכוהול, רמות הסוכר יהיו לרוב פחות גבוהות מאשר בחמצת קטוטית סוכרתית). בין התסמינים השונים ניתן למנות:
מרווח אניוני גבוה (high anion gap) יצביע על איבוד של ביקרבונט ללא עליה ברמות הכלור (כאשר חומצה אצטו-אצטית וחומצה בטא-הידרוקסיבוטירית עוברות דיסוציאציה, הן מייצרות קטיון מימן אשר עובר נטרול על ידי ביקרבונט, ולכן יש אובדן של ביקרבונט).
הפרעות אלקטרוליטים
נתרן - במצבים של DKA, כתוצאה מכך שמים יוצאים מהתאים על מנת לתקן את ההתייבשות, תהיה ירידה של ריכוז הנתרן בנוזל החוץ תאי (אולם ללא ירידה ברמת), פסאודו היפונתרמיה.
אשלגן - במצבים של DKA קיים מחסור אמיתי באשלגן - היפוקלמיה, בגלל הפרשה דרך הכליה ובהקאה. המנגנון של איבוד אשלגן דרך הכליה נובע מניסיון לאזן את החמצת, מימן משוחלף עם אשלגן וחוזר לגוף, בעוד שאשלגן מופרש בשתן.
פוספט (זרחן) – יש היפופוספטמיה בגלל אובדן של פוספט בשתן.
סיבוכים נוספים
בצקת מוחית - מופיעה קלינית בחלק מן החולים. הבצקת נגרמת עקב כניסת נוזלים למוח, ולפעמים נוצרת עקב תיקון מהיר מדי של טיפול רפואי ב-DKA (ראו להלן) ולכן במתן טיפול ל-DKA יש לעקוב מדי שעה אחר סימנים חיוניים אצל המטופל, כגון סימנים נוירולוגיים ואחרים.
טיפול
הטיפול כולל, עירוי נוזלים (תמיסה פיזיולוגית, saline) על מנת להפחית את האוסמולליות (מדד לריכוז סך המומסים) של הדם והחזרה של אלקטרוליטים שאבדו, לאחר מכן מתן אינסולין כדי להכניס גלוקוז ואשלגן בחזרה לתאים, ולבסוף מתן גלוקוז יחד עם אינסולין כדי לא להגיע למצב של היפוגליקמיה.
תיקון הנוזלים והאלקטרוליטים צריך להתרחש באיטיות.
כיום, ההמלצות הרפואיות בטיפול במצבים של DKA, הן כדלקמן:
פסגת סמית'
{{פירושונים|
ראו גם
}}
בועז צבאן
בועז צבאן (נולד ב-6 בפברואר 1973) הוא פרופסור ישראלי למתמטיקה. חבר בסגל המחלקה למתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן. תחומי המחקר שלו כוללים עקרונות בחירה בתחום הטופולוגיה הקבוצתית, והצפנה לא-קומוטטיבית בתחום הקריפטולוגיה המתמטית.
ביוגרפיה
נולד וגדל באור יהודה. בגיל 16, השתתף במחזור הראשון של תוכנית לנוער מוכשר במתמטיקה של המרכז הישראלי לקידום מדעי המתמטיקה. השלים שלושה תארים במתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן. עבודת הדוקטורט שלו, בהנחיית פרופסור הלל פורסטנברג חתן פרס וולף, זיכתה אותו בפרס נסיהו עבור הדוקטורט הטוב ביותר במתמטיקה בישראל בשנת 2003. שימש כעמית פוסט-דוקטורט באוניברסיטה העברית במשך שנתיים. לאחר מכן היה עמית קושלנד במכון ויצמן למדע במשך שלוש שנים. בשנת 2007 התמנה לחבר סגל במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן.
תרומותיו
בשנת 2009 זכה בפרס קריל על הצטיינותו במחקר מדעי.
בקריפטולוגיה מתמטית, פיתח את שיטת הנפרש האלגברי, שפתרה מספר בעיות חישוביות העומדות בבסיס מספר הצעות עבור פרוטוקולי הצפנה ציבורית לא-אבלית (כגון החלפת מפתחות).
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2001
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן: מנצח תחרות 2000 מאראט סאפין הודח בחצי הגמר. לייטון יואיט נפגש במשחק הגמר עם פיט סמפרס  וניצח ב-3 מערכות.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 2000 ונוס ויליאמס נפגשה במשחק הגמר עם סרינה ויליאמס  וניצחה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות וימבלדון.
תחרות זוגות גברים
מזוג מנצחי תחרות 2000 רק מקס מירני השתתף בתחרות. ויין בלק וקווין אוליאט נפגשו במשחק הגמר עם דונלד ג'ונסון וג'ארד פלמר  וניצחו ב-3 מערכות.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן דירוג הזוגות החזקות:
מנצחות תחרות 2000 ג'ולי אלר דקוז'י ואי סוגיאמה  לא השתתפו בתחרות. ליזה ריימונד ורנה סטאבס  נפגשו במשחק הגמר עם קימברלי פו  ונטלי טוזיאה  וניצחו ב-3 מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות וימבלדון.
ישראל בתחרות
הראל לוי השתתף בתחרות הגברים והודח בסיבוב הראשון על ידי לארס בורגסמילר מגרמניה לאחר 3 מערכות.
אנדי רם השתתף בתחרות גוזות גברים לצד דז'אן פטרוביץ' מסרביה ומונטנגרו. הם הודחו בסיבוב הראשון.
הראל לוי ונועם בר השתתפו בתחרות הזוגות והודחו בסיבוב הראשון לאחר הפסק בשתי מערכות.
קלף (יהדות)
קלף הוא עור בהמה טהורה המשמש לכתיבת ספרי תורה, תפילין ומזוזות - ראשי התיבות של סת"ם - ספרי תורה, תפילין, מזוזות. כמו כן מגילת אסתר יש לכתוב על קלף. על פי ההלכה כתבי קודש אלה חייבים להכתב על עור בהמה מעובד בעפצים.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2001
ישראל בתחרות
אנה סמשנובה השתתפה תחרות הנשים והודחה בסיבוב הראשון.
קלף (יהדות)
כיום ספרי תורה, תפילין ומזוזות נכתבים על עור שעבר עיבוד בסיד ומלח בלבד, ואז שוייף מצידו הפנימי, כך שנותר רק קלף.
עיבוד בעפצים
על פי התלמוד יש לעבד את עור הבהמה לאחר ההפשטה בקמח שעורים, מלח ועפצים, ולאחר העיבוד מתקבל עור עבה המכונה "גוויל", ואפשר להפיק ממנו "קלף" ודוכסוסטוס על ידי קילוף השכבה העליונה של העור (אפידרמיס) מן השכבה הבשרנית. החלק הנקלף נקרא "קלף" ושאר העור נקרא "דוכסוסטוס" כיום אין מפרידים בין הקלף לדוכסוסטוס, ומשתמשים בגוויל בלבד.
המעבדים לפי שיטה זו כיום מוסיפים לפני העיבוד סיד וצואת יונים כדי להסיר את השיער, לאחר מכן משרים את העור במי מלח למשך כשלושה ימים, ובמי קמח שעורים מלא למשך כעשרה ימים, ובמשרת עלי אוג הבורסקאים משמש כעפצים. ישנה מחלוקת אם מותר לשייף מעט את הגוויל מצד הבשר, או שמא על ידי כך איננו נחשב גוויל.
עיבוד בסיד
החל מתקופת הגאונים, החלו להשתמש בסוג קלף אחיד לכל כתבי הקודש, קלף שעובד בסיד ומלח בלבד, ושיוף בצידו הפנימי, כדי להכשירו לכתיבה בצד זה. סוג זה נקרא בלשון הגאונים 'רק' או 'ריק'.
רבינו תם, התיר לכתחילה לכתוב בסוג עיבוד זה שלדבריו עדיף על העיבוד שנעשה בעפצים, כמו כן לדבריו אין חובה לעבד בעפצים דווקא. הוא מסתמך על דברי התלמוד במסכת מנחות שאין צורך דווקא בעיבוד עפצים. , מקור נוסף מוצא ר"ת מדברי התלמוד במסכת גיטין שהעיבוד בעפצים גורם לקושי במחיקה, ולדברי ר"ת גם עיבוד בסיד גורם לקושי זה ולכן הוא מותר.
עיבוד זה הוא העיבוד המקובל כיום לכתיבת סת"ם, המעבדים בצורה זו מולחים את העור לאחר ההפשטה מצד הבשר למשך כמה ימים עד יבוש העור, לאחר מכן שורים אותו במים כדי שיתרכך שוב, לאחר השריה שורים במשרת סיד כמה ימים עד שהשערות יוכלו לרדת בקלות על ידי משיכה ביד, לאחר הורדת השערות, העור נשטף במים, מגרדים את שאריות הבשר והקרומים והשומנים היטב, לאחר מכן שורים אותו שוב בסיד מרוכז יותר למשך כמה ימים, לאחר ההשריה העור נשטף ונמתח על ידי סד מיוחד לכך, לאחר יבושו משייפים אותו לצד הבשר עד שיהיה ראוי לכתיבה.
להלכה
לדעת הרמב"ם והשולחן ערוך, לכתחילה יש לכתוב ספר תורה על הגוויל, מזוזות על דוכסוסטוס, ותפילין על קלף (ראו הרחבה בערך ספר תורה). בנוסף, לשיטת הרמב"ם יש לעבד את עור הבהמה בעפצים. לדעתם, מותר לכתוב מגילת אסתר על הגוויל, וכן מותר לכתוב על גביו גם מזוזה.
בקרב יהודי המזרח (עיראק, סוריה, טורקיה, יוון, מרוקו, תוניס ותימן) נהגו כדעת השולחן ערוך וכתבו ספרי תורה על גווילים, וכך גם ספרי התורה של הר"ן והרב יצחק אבוהב. כמו כן, הפוסקים מקרב יהדות המזרח סבורים שעדיף לכתוב גם כיום ספרי תורה על גוויל.
לגבי כתיבת ספר תורה על גויל לבני אשכנז ישנם חילוקי דעות: לדעת הרב שלמה גאנצפריד, לא נוהגים לכתוב ספרי תורה על הגוויל. אולם אם נכתב, ספר התורה כשר.ישנה שמועה לפיה החזון איש סירב להתיר לכתוב ספרי תורה על גוויל. מאידך לדעת הרב יוסף שלום אלישיב והרב חיים קניבסקי, כיום שישנה אפשרות לעבד את הגוויל שיהיה נאה וקל, ישנה עדיפות לכתוב ספר תורה על גוויל.
הארי ג'אד
הארולד מארק כריסטופר ג´אד (באנגלית: Harry Mark Christopher Judd; נולד ב-23 בדצמבר 1985 בקלמספורד, אנגליה) הוא המתופף של להקת הפופ-רוק הבריטית "מקפליי", לצידם של חברי הלהקה טום פלטצ'ר, דני ג'ונס ודאגי פוינטר.
ביוגרפיה
ג´אד נולד בקלמספורד, אסקס. ג'אד הוא הצעיר במשפחה, יש לו אח בשם איתן ואחות בשם קימברלי. הוא למד בבית-הספר אפינגהאם. הארי ג´אד מתופף במשך חמש שנים, ויש לו מעט קטעי שירה במקפליי, במסע הופעות הוא נוהג לשיר בגרסה מיוחדת את השיר Hero של אנריקה איגלסיאס. הוא לימד את עצמו לנגן בתופים. הלהקות האהובות עליו הן "The Who", להקת הרוק הקנדית Simple Plan, להקת הרוק האמריקנית Dashboard Confessional, דה יוזד, בלינק-182 והביטלס.
הוא מעורב לאחרונה בקמפיין צדקה הנקרא Rupert´s Fund, בהוקרה לחבר ותיק שחלה בלוקמיה בנעוריו, למרות שזה האחרון החלים מאז. במרץ 2006 ג´אד השתתף ב-Sport Relief – All Out For India, טיול של קבוצת סלבריטאים שטיילו בהודו כחלק מקבוצת קריקט, על מנת לסייע בגיוס כספים לילדים הגרים שם.
ב-2006, הופיע ג'אד בסרטה של לינדזי לוהן Just My Luck עם שאר חברי הלהקה, זה היה בזמן שלהארי היה קשר רומנטי עם לינדזי לוהן, אף על פי שהיא מכחישה זאת.
הארי נשוי לכנרית בשם איזי, שניגנה במסע ההופעות Wonderland של מקפליי בשנת 2005.
מינימל קומפקט
מינימל קומפקט (באנגלית: Minimal Compact) היא להקת רוק אלטרנטיבי ישראלית שהוקמה באמסטרדם ופעלה באירופה בשנות ה-80 של המאה ה-20. למרות פירוקה בסוף שנות השמונים, הלהקה שומרת על פעילות מצומצמת ומופיעה בהופעות חיות מדי כמה שנים.
1980–1981: הקמת הלהקה ותקליטון ראשון
סמי בירנבך ורמי פורטיס שיתפו פעולה לראשונה באלבום הבכורה של פורטיס, "פלונטר", שיצא ב־1978 ושאת רוב שיריו כתב בירנבך. לאחר יציאת האלבום שאף פורטיס להמשיך ליצור ולהקליט, אך חש שחברת התקליטים CBS מנעה זאת ממנו, והחליט לנסות לפתח קריירה בינלאומית. ב־6 ביוני 1980 עברו פורטיס ובירנבך לאמסטרדם עם ברי סחרוף ובת זוגו של פורטיס, מלכה שפיגל, בשאיפה לפעול שם כמוזיקאים. הם התאחדו שם עם הגיטריסט נטי ויסמן, שניגן באלבום "פלונטר" והגיע לאמסטרדם זמן קצר לפניהם, והקימו להקה בשם "S.O.B" (ראשי תיבות של Sons of Beethoven). בירנבך כתב את שירי הלהקה, פורטיס היה הסולן וסחרוף וויסמן ניגנו בגיטרות. לצידם פעלו בלהקה הבסיסט ג'ון הילטון ומתופף הולנדי בשם תום. הלהקה השתתפה באותה שנה בתחרות להקות צעירות עם השיר "Wanted", שבה הגיעה למקום האחרון. הפרס המיועד בתחרות היה הקלטת אולפן מקצועית, אך לבסוף כל השירים בה הוקלטו והופצו בהולנד על גבי אלבום בשם.
חברי "S.O.B" לא היו מרוצים מן ההקלטות שיצרו, ולאחר שוויסמן ביקש להיות המוזיקאי המוביל בלהקה, החלו מתחים בין חבריה, והיא פורקה לאחר כעשר הופעות. לאחר כישלון ההרכב הקימו פורטיס, שפיגל, בירנבך וסחרוף הרכב חדש, מינימל קומפקט, שבו בירנבך ופורטיס שרו, שפיגל ניגנה בבס וסחרוף ניגן בגיטרות. השם "מינימל קומפקט", שהציע בירנבך, מתאר את האווירה הביתית של הלהקה, שחבריה גרו ויצרו במשותף ופעלו בתנאים מינימליים. מקור השם בשיר שיצרו חברי הלהקה בראשית דרכה. בעוד סחרוף נחשב אז למוזיקאי מקצועי, וכבר פעל כנגן גיטרה וכמורה לגיטרה, בירנבך ושפיגל היו חסרי ניסיון משמעותי במוזיקה לפני פעילותה של הלהקה; שפיגל רק החלה אז בלימודי בס, ובירנבך היה מוכר בעיקר כפזמונאי וכדי ג'יי.
להבדיל מלהקת "S.O.B", שהקליטה גרסאות דמו מקצועיות באולפנים, עבודתה הראשונה של מינימל קומפקט הייתה בהקלטות סקיצות ביתיות. חברי הלהקה נהגו לנגן יחד בג'אם סשן, ובנגינות אלו התפתח סגנונה של שפיגל כבסיסטית, שהושפע מהבסיסט ג'ה וובל. בהכנה למכתב שיועד להישלח לחברם, הטכנאי אורי ברק, הקליטו חברי הלהקה שני שירים בהקלטה ביתית: "(Creation Is Perfect (I am a Camera", שהלחינו כאלתור על פי מילים של המשורר בוב קאופמן, ו"To Get Inside", שהלחינו במשותף על פי שיר שכתב בירנבך. בירנבך העביר את ההקלטות לידידו מרק הולנדר, שהכיר בעקבות ביקורו של הולנדר בישראל כמה שנים קודם לכן, ושהקים באותה תקופה את חברת התקליטים העצמאית "קראמד". באותה תקופה, בעקבות קושי החיים באמסטרדם ומתחים עם חברי ההרכב, עזב פורטיס את ההרכב וחזר להתגורר בישראל. הולנדר התרשם מהסקיצות, והזמין את שלושת חברי הלהקה הנותרים להקלטת השירים באולפן בבלגיה. בעת החזרות על שני השירים הקיימים נוצרו שלושה שירים חדשים, וחמשת השירים התגבשו למיני־אלבום בשם "Minimal Compact", שיצא בסוף 1981. למעט השיר "Creation Is Perfect (I am a Camera)" כתב בירנבך את כל מילות השירים. הלחנים היו פרי עבודה משותפת של שלושת חברי ההרכב. הולנדר ניגן באלבום בכלי נשיפה ובאורגן, ולצידו ניגן נגן אורח אחר שסיפקה חברת "קראמד", דירק פולק, בכלי הקשה. השניים השתתפו בהלחנת השיר "Ready-Made Diary" והפיקו את שירי האלבום עם חברי מינימל קומפקט. סגנון האלבום נטה לגל חדש עם השפעות מזרחיות, שהגיעו בהמלצתו של המפיק דירק פולק. השיר "" מהאלבום הפך ללהיט בהופעות הלהקה.
1982: One By One
חברי מינימל קומפקט לא ציפו להמשיך בפעילות הלהקה לאחר המיני־אלבום, אך השתכנעו בכך בעקבות הביקורות החיוביות שקיבל ותשומת הלב שהוא משך בכלי התקשורת באירופה. בהופעות הלהקה הראשונות בבריסל ניגן מרק הולנדר בקלידים, והשתתף בהן מתופף אורח. החומר של הלהקה בהופעות ראשונות אלו הספיק לכעשרים דקות בלבד, ובעקבות התגובות הנלהבות של הקהל שרו חבריה את כל השירים פעמיים. חברי הלהקה הבינו שעליהם לגבש הרכב להופעות, והחלו בחיפוש אחר מתופף. בהמלצתו של דירק פולק צורף ללהקה מתופף קבוע, ההולנדי מקס פרנקן. פרנקן היה גם הוא בעל ניסיון מועט במוזיקה, וראה עצמו מתופף חובב. הוא הסכים להצטרף ללהקה באופן זמני, עד שיימצא מתופף קבוע, אך לבסוף נשאר בלהקה עד סוף ימיה. הופעתה הראשונה של הלהקה עם פרנקן הייתה ב־1982, בתערוכה של ציוריו של דירק פולק בעיר דורדרכט שבהולנד. לאחר מכן החלה הלהקה בסיבוב הופעות בבלגיה, הולנד, לוקסמבורג וצרפת. פולק והולנדר המשיכו בהפקת הלהקה, שהעבירה את הקלטותיה ללונדון, דורדרכט ובריסל. באביב ובקיץ של 1982 הקליטה הלהקה את אלבומה המלא הראשון, "One By One". את רוב השירים באלבום כתב בירנבך והלחינו חברי הלהקה במשותף, לרבות פרנקן. בשיר "Take Me Away" השתתפו במילים שפיגל ופולק, וכמו כן נכללה באלבום גרסה מחודשת לשיר "אורחה במדבר" של יעקב פיכמן ודוד זהבי. בין השירים הבולטים באלבום היו "Babylonian Tower", "Disguise" ו"It Takes a Lifetime". השיר "Disguise" הפך ללהיט בהופעות הלהקה.
האלבום "One By One" זכה לביקורות חיוביות רבות, והוביל להופעות נוספות באירופה, ובכלל זה הופעה בהצגה כפולה עם להקת טוקסידומון. המפגש עם טוקסידומון הוביל לשיתוף פעולה בין הלהקות, וב־1983 הפיקו פיטר פרינסיפל, הבסיסט של טוקסידומון, וז'יל מרטין, שעבד עימה כטכנאי קול, ארבעה שירים של מינימל קומפקט בבריסל. השירים שימשו במופע הבלט "Pieces for Nothing" של הכוריאוגרף הצרפתי פייר דרולר, וראו אור על גבי האלבום "Made to Measure Vol. 1", שהיה הראשון בסדרת אלבומים של חברת התקליטים "קראמד". ארבעת השירים החדשים היו "Bat-Yam", "Too Many of Them", "Immer Vorbei" ו"Animal Killers". להקלטות של שירים אלו הצטרף חבר נוסף של טוקסידומון, סטיבן בראון, שניגן בהם בקלרינט ובסקסופון.
1984: Deadly Weapons
באותה תקופה, לאחר שובו לישראל, פעל פורטיס בלהקות "כרומוזום" ו"ז'אן קונפליקט". באחד מביקוריו של סחרוף בישראל הוא עודד את פורטיס לשוב ל"מינימל קומפקט", ופורטיס התנה את חזרתו ללהקה בכך שלא יגורו עוד באמסטרדם. הלהקה עבדה באותה תקופה על הקלטת אלבומה "Deadly Weapons" בבריסל, ומרכז הלהקה הועתק לשם. האלבום יצא ב־1984, ופורטיס השתתף בו בגיטרה ובשירה בחלק מהשירים. את רוב שירי האלבום יצרו חברי הלהקה ללא פורטיס כשנה לפני ששב ללהקה, והשיר היחיד שבו השתתף בכתיבה היה "Not Knowing". באלבום זה התפתח סגנונה המוכר של הלהקה, שאופיין כמזרחי־פסיכדלי. הוא סימן גם התפתחות מוזיקלית מהאלבומים הקודמים, עם בלדות לצד שירי דאנס כ"Next One Is Real". שירים בולטים באלבום היו "Next One Is Real", "Losing Tracks (In Time)" ו"Deadly Weapons". על ההפקה הופקדו הפעם ז'יל מרטין ופיטר פרינסיפל, שהמשיכו בעבודתם עם הלהקה. האלבום זכה לביקורות חיוביות ולהצלחה רבה, ולווה בהופעות ברחבי אירופה. השיר "Next One Is Real" הפך ללהיטה הבולט הראשון של הלהקה; הוא זכה לאהדה רבה בתחנות רדיו אוניברסיטאיות באירופה ובארצות הברית, והיה גם ללהיט מועדונים באותה תקופה. עוד באותה שנה יצא מיני־אלבום בשם "Next One Is Real", ובו רמיקסים לחמישה משירי הלהקה.
1985–1986: Raging Souls והקלטות נוספות
עם שובו של סחרוף ללהקה ב־1985 החלה העבודה על אלבומה הרביעי, "Raging Souls", בהפקתו של קולין ניומן מלהקת Wire. חברי הלהקה הזמינו את ניומן להפיק את האלבום לאחר שהתרשמו מעבודתו בלהקת Wire ובהפקת אלבומה של להקת Virgin Prunes. האלבום הוקלט בבריסל בקיץ של אותה שנה. שפיגל כתבה עם בירנבך את השיר "My Will (Is Stronger Than Me)", וכתבה לבדה שני שירים מהאלבום: "When I Go" ו"Returning Wheel". במילות השיר בג'יבריש "Sananat" השתתף פורטיס, ובו גם שר סולו לראשונה בלהקה. בשיר "When I Go" שרה שפיגל סולו. בין השירים הבולטים האחרים באלבום היו "Autumn Leaves", "The Traitor" ו"Raging Souls". לצידם של חברי ההרכב הקבועים ניגנו באלבום גם קולין ניומן, דיק הולנדר ולוק ואן ליישאוט. סגנונו של האלבום נטה יותר למוזיקת פופ, והושפע ממצבם של חברי ההרכב באותה תקופה, שהיו כולם נשואים או במערכות יחסים. השירים התאפיינו גם בדאנס אלקטרוני כ"Shouts & Kisses" ובהשפעות מזרחיות שבלטו למשל ב"Sananat", בשילוב אלמנטים פסיכדליים וקלסיים. האלבום זכה להערכה רבה, היה למצליח ביותר של הלהקה מבחינה מסחרית, ולווה גם הוא בסיבוב הופעות ברחבי אירופה. רבים משיריו הפכו להיטים בהופעות הלהקה, ובהם "My Will", "When I Go", "The Traitor" ו"Autumn Leaves". השיר "Sananat" היה ללהיט בצרפת, והושמע רבות בתחנות הרדיו ובערוצי הטלוויזיה שם.
באותה תקופה החלו להתפתח מתחים פנימיים בין חברי הלהקה, לאחר ששפיגל עזבה את פורטיס והפכה לבת זוגו של ניומן. ב־1986 הוזמנה הלהקה להשתתף בפסטיבל של חברת קראמד במרכז The Kitchen בניו יורק, אך נאלצה לבטל את ההזמנה לאחר שחבריה כשלו בהשגת אשרות נסיעה. באותה שנה השתתפה הלהקה בפסקול סרט הווידאו "Fuck Your Dreams, This Is Heaven", שעבורו הקליטה גרסאות מחודשות לשירים "Still I'm Sad" של היארדבירדס ו"Late Night" של סיד בארט, וכן שיר אחד חדש, "Marathon", עם הזמרת ניקי מונו. השירים הוקלטו עוד לפני שהחלה העבודה על הסרט עצמו. בפסקול הסרט "מלאכים בשמי ברלין" שיצא באותה שנה נכלל שירה של הלהקה "When I Go".
עוד באותה שנה יצא מקסי־סינגל של הלהקה בשם "Immigrants Songs". נכללה בו גרסה מחודשת לשירה של להקת לד זפלין "Immigrant Song", ושני שירים חדשים: "I Imagine" ו"New Clear Twist". את הרעיון להקלטת גרסה מחודשת ל־"Immigrant Song" הגה סחרוף, וחברי הלהקה אימצו אותו מתוך הרגשה של "מהגרים" בעצמם. בהפקת התקליטון השתתף הטכנאי הישראלי אורי ברק. גרסתה של הלהקה לשיר "Immigrant Song" זכתה לאהדה במועדונים ובתחנות רדיו אוניברסיטאיות בארצות הברית, וכן במועדונים בישראל ובאירופה.
1987–1988: The Figure One Cuts ופירוק הלהקה
ב־1987 יצא אלבומה של מינימל קומפקט "Lowlands Flight" כחלק מהסדרה "Made to Measure". צידו האחד של התקליט כלל שירים שנכתבו עבור המופע "Two By One" של "Blue Ran Dances", וצידו השני שירים שנכתבו עבור תוכנית רדיו בהולנד בשם "Frontline". האלבום הוא אינסטרומנטלי כמעט במלואו, וגם הוא הופק עם אורי ברק. בהמשך השנה יצא אלבום האולפן האחרון של הלהקה, "The Figure One Cuts". חברי הלהקה כתבו והלחינו במשותף את כל שיריו, ובהם "Piece of Green", "Nil-Nil" ו"New Clear Twist". בחיפוש אחר מפיק של האלבום פנו חברי הלהקה למפיקים שונים, ולבסוף בחרו במפיק הבריטי ג'ון פרייר, שהיה מוכר בין היתר מעבודתו עם הלהקות "קוקטו טווינס" ו"This Mortal Coil" באלבום "It'll End in Tears". פרייר גם ניגן באלבום בקלידים, ופרט לו התארחו באלבום גם לוק ואן ליישאוט בכלי נשיפה ומרק הולנדר בתופים. סגנונו של האלבום אופיין בגיטרות ושירה רב־שכבתיות ובנטייה לנאו־פסיכדליה.
בסיבוב ההופעות שליווה את האלבום "The Figure One Cuts" גברו המתחים בין חברי הלהקה. שפיגל הייתה בהיריון בתקופה זו, וחברי ההרכב בחנו אפשרות של בסיסט מחליף להרכב, אך החליטו שהדבר אינו מעשי. באותה תקופה הוזמנה מינימל קומפקט להשתתף בפסטיבל New Music Seminar בניו יורק, ותכננה להמשיך בסיבוב הופעות בארצות הברית, אך חבריה כשלו בשנית בהשגת אשרות עבודה, וסיבוב ההופעות בוטל. ביטול הסיבוב המתוכנן לצד המחלוקות הפנימיות בין חברי הלהקה באותה תקופה יצרו מתחים רבים, וב־1988 החליטו החברים על פירוק הלהקה. היא יצאה לסיבוב הופעות אחרון בחודשי האביב של אותה שנה, והופעתה בעיר רן ביוני 1988 כחלק מפסטיבל המוזיקה Transmusicales תועדה על גבי האלבום "Live", שיצא בהמשך אותה שנה, לאחר שהלהקה כבר התפרקה. נגד אלבום ההופעה הופנו ביקורות בשל איכות ההקלטה הירודה שלו.
1990 ואילך: הופעות איחוד
בדצמבר 1990 הודיעו חברי הלהקה על איחודה לקראת שלוש הופעות פרדה בישראל: שתי הופעות במועדון "רוקסן" בתל אביב ואחת במועדון "העיר השנייה" בחיפה. הופעות אלו הגיעו בעקבות חזרתם של פורטיס וסחרוף לישראל והבנתם לגבי האהדה הרבה שלה זכתה הלהקה גם בישראל. הן נקבעו מלכתחילה לסוף ינואר 1991, אך נדחו בעקבות מלחמת המפרץ, ולבסוף נקבעו לאפריל. בחזרות לקראת ההופעות יצרו חברי הלהקה שיר חדש, "Dedicated". השיר מצטט שורה משירה הראשון של הלהקה, "Creation is Perfect (I am a Camera)", ובכך השלימו חבריה סגירת מעגל. באותה שנה נכלל השיר באלבום האוסף "אוסף נענע מספר II" של חברת נענע דיסק.
בשנת 2002 הפיק הבמאי נתן מנדלבאום סרט תיעודי על הלהקה בשם "Raging Souls", שהוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים בחיפה ב־22 בספטמבר באותה שנה. ב־2003 הוזמנה הלהקה להופיע בפסטיבל Transmusicales בעיר רן, וחבריה ניאותו להזמנה והתאחדו להופעה בפסטיבל. האיחוד הוביל להופעות נוספות בבלגיה, בצרפת ובישראל בסוף אותה שנה, והופעות אלו זכו לביקורות חיוביות רבות. עם הלהקה ניגן בהופעות אלו קולין ניומן, בעלה של שפיגל, וכן חצוצרן אורח. במקביל יצא אוסף משולש של שירי הלהקה בשם "Returning Wheel". התקליטור הראשון בו כלל את מיטב להיטיה של הלהקה, ונכלל בו גם השיר "Dedicated", שהוקלט ב־1991 ולא הופיע באלבום של הלהקה קודם לכן. התקליטור השני כלל רמיקסים חדשים וגרסאות מחודשות לשיריה המוכרים של הלהקה, שביצעו אומנים שבחר בירנבך. התקליטור השלישי הורכב מ־30 קטעים של הלהקה שהוקלטו בשנות השמונים ולא התפרסמו קודם לכן, רובם אינסטרומנטליים או יצירות שנכתבו בחלקן בלבד, ובהם הוצג צידה האקספרימנטלי של הלהקה. חוברת האלבום כללה גם את אוסף השירים המלא שכתב בירנבך.
ב־21 במאי 2008 הודיעו חברי הלהקה כי יתאחדו לשתי הופעות במועדון זאפה, ב־8 וב־9 ביולי, לכבוד יום הולדתו השישים של בירנבך. בעקבות ההיענות המהירה נוספו שתי הופעות, ב־11 וב־13 ביולי. בהופעות אלו הצטרף להרכב המוזיקאי אסף רוט, שניגן במרימבה, בקסילופון ובאקורדיון. שילובו בהופעות אפשר ללהקה לפתח את סגנונה לכיוון תזמורתי. זמן קצר לאחר הופעות אלו הופץ הסרט "Raging Souls" לראשונה על גבי DVD.
ב־8 בנובמבר 2015 הודיעו חברי הלהקה על שתי הופעות איחוד שייערכו בינואר 2016 במועדון הבארבי, לציון 35 שנה ליציאת אלבומה הראשון. גם באיחוד זה נוספו בעקבות הביקוש הרב עוד שלוש הופעות.
הופעות הלהקה ב־2016 הוקלטו וצולמו, והתכנון היה להפיצן על גבי DVD. קולין ניומן הציע שיערוך את ההקלטות מההופעות, בשאיפה להפיצן על גבי אלבום. הקו שהנחה אותו בעריכה היה שמינימל קומפקט נחשבה ללהקה טובה בהופעות, אך אלבומי הלהקה לא הצליחו לשקף זאת, והוא שאף להציג לקהל את העיבודים ואת הדינמיקה שאפיינו את הופעות הלהקה. אף על פי שהשתמש בהקלטות מהופעות, מטרתו לא הייתה להפיק אלבום הופעה, ומכיוון שכך הוא הסיר את כל הרעשים מהקהל. כניסיון עריכה ראשוני הוא בחר בביצוע ההופעה של השיר "Take Me Away", והחליף את נגינתם של שפיגל ושל פרנקן בהקלטות אולפן חדשות. לאחר מכן ערך בצורה דומה גם את השירים "", "The Well" ו"Not Knowing", שבו שילב כדואט את שירתו של פורטיס בהופעה ואת שירתה של שפיגל באולפן. חברי הלהקה התרשמו מהתוצאות, והמפיק ניצן זעירא הציע להפיצן על גבי מיני־אלבום בסמוך להופעות מתוכננות של הלהקה ב־2018. לצורך השלמת המיני־אלבום נערך גם השיר "Raging Souls" עם נגינת גיטרה חדשה של סחרוף באולפני קיצ'ה ושירה חדשה של בירנבך באולפנו של ניומן בלונדון. ההופעות המתוכננות של הלהקה ב־2018 בוטלו, אך באוקטובר באותה שנה הגיעו שפיגל וניומן לישראל כחלק מסיבוב הופעות של שפיגל לרגל הוצאה מחודשת של אלבומה "Rosh Ballata". כיוון שגם בירנבך ופרנקן היו בישראל באותה עת, נפגשו חברי הלהקה לחזרות באותו חודש, ובהן יצרו שיר חדש, "Holy Roller".
מאפייני יצירה
רובם המוחלט של שירי הלהקה נוצרו בכתיבה או בהלחנה משותפות של כל חבריה, ודרך יצירה זו אפיינה אותה כבר מראשית דרכה. פעמים רבות קדמו הלחנים לכתיבת המילים. יצירת השירים נעשתה בדרך כלל בתהליך ספונטני, וללא תכנון מראש של סגנון מוזיקלי מסוים.
שירים אחדים של הלהקה נוצרו מהרכבת קטעי משפטים ממגזינים שונים, דרך כתיבה שהושפעה מהיוצר ויליאם בורוז.
קמרון ג'ונסון
קמרון "קאם" ג'ורדן ג'ונסון (באנגלית: Cameron Jordan Johnson; נולד ב-3 במרץ 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA, בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד.
קריירת מכללות
ג'ונסון נולד וגדל בעיירה מון טאונשיפ שעל יד פיטסבורג, פנסילבניה, ובשנת 2014 החל ללמוד באוניברסיטת פיטסבורג. כבר במשחקו השמיני בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה נפצע בברכו ונאלץ להחמיץ את כל המשך העונה; פציעה זו הקנתה לג'ונסון את האפשרות להשתתף בליגת המכללות שנה אחת נוספת, מעבר לארבע השנים הסטנדרטיות. לאחר שבעונת 2015/2016 קלע 4.8 נקודות בממוצע למשחק, בעונה העוקבת ביצע קפיצת מדרגה, הפך לשחקן חמישייה קבוע וקלע 11.9 נקודות בממוצע למשחק. בשנת 2017 סיים את תוארו הראשון בתקשורת ועזב את אוניברסיטת פיטסבורג.
לקראת עונת 2017/2018 עבר ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית, ומכיוון שסיים כבר את לימודיו היה פטור מתקופת הצינון ("Redshirt") הנדרשת מספורטאים אשר עוברים בין אוניברסיטאות שונות. בעונתו הראשונה עם ה"טאר הילס" קלע 12.4 נקודות בממוצע למשחק, ובעונתו האחרונה שיפר את תפוקתו לממוצעים של 16.9 נקודות ו-5.8 ריבאונדים למשחק. באותה עונה הוביל את הקבוצה, לצד קובי וייט ונאסיר ליטל, לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), בו הודחה על ידי אוניברסיטת אובורן. במרץ 2019 נבחר לחמישיית העונה של מחוז ACC, לאחר שהוביל את כל שחקני המחוז עם 45.7% קליעה מהשלוש.
קריירה ב-NBA
בדראפט ה-NBA 2019 נלקח ג'ונסון בבחירה ה-11 על ידי מינסוטה טימברוולבס, אשר מיד שלחה אותו יחד עם דאריו שאריץ' לפיניקס סאנס, בתמורה לג'רט קולבר (הבחירה השישית בדראפט). בחירתו של ג'ונסון בבחירה ה-11 נחשבה כמפתיעה למדי בעת הדראפט; מרבית התחזיות שלפני הדראפט צפו שייבחר לקראת סוף הסיבוב הראשון.
בפברואר 2023 הועבר ג'ונסון לברוקלין נטס יחד עם ג'יי קראודר ומיקל ברידג'ס, תמורת קווין דוראנט.
תרנגולת (פירושונים)
{{פירושונים|
לוח השנה המהפכני בצרפת
לוח השנה המהפכני בצרפת או לוח השנה של הרפובליקה הצרפתית הוא לוח שנה שהונהג בזמן המהפכה הצרפתית על ידי הממשלה הצרפתית והחזיק מעמד 12 שנים, החל מסוף 1793 ועד שנת 1805. הלוח החדש נוסד בין השאר כדי להסיר את כל ההשפעות הדתיות והמלוכניות מלוח השנה, והיה חלק ממספר ניסיונות ליישום השיטה העשרונית בצרפת. לוח השנה המהפכני בוטל על ידי נפוליאון, בחלקו כדי לרצות את הכנסייה הקתולית, אשר התנגדה ללוח כיוון שהוא ביטל את היום הראשון בשבוע ואת כל שאר הימים המקודשים לנצרות.
את הלוח המציא שארל ז'ילבר רום אף על פי שבדרך כלל הוא מיוחס לפבר ד'אגלטין, שהמציא את שמות החודשים בלוח. השנים נכתבו בספרות רומיות (בדרך כלל), ונספרו מ"תקופת המהפכה", החל מ-22 בספטמבר 1792 (היום בו הוכרזה הרפובליקה הצרפתית הראשונה, יום אחרי שבוטלה המונרכיה). כתוצאה מכך נוצר מצב בו לוח השנה התבסס על תאריך של אירוע שקרה שנה אחת לפני שהוא אומץ בפועל (גם ספירת הנוצרים החלה רק בשנת 525). בלוח היו 12 חודשים שכל אחד מהם חולק לשלושה שבועות בני 10 ימים שנקראו, "דקאדות", "עשורים" (décades). כל יום חולק ל-10 שעות, כל שעה חולקה ל-100 דקות עשרוניות, וכל דקה ל-100 שניות עשרוניות. לפיכך שעה עשרונית היא בת 144 דקות רגילות (240% משעה רגילה), דקה עשרונית היא בת 86.4 שניות רגילות (144% מדקה רגילה) ושנייה עשרונית שוה ל-0.864 שניות רגילות (כ-85% משנייה רגילה).
הלוח התקבל על ידי האספה הלאומית של צרפת ב-24 באוקטובר 1793. ברחבי צרפת יוצרו שעונים שהראו זמנים עשרוניים במהלך היום, אולם הדבר לא התקבל באוכלוסייה והרעיון נזנח ב-1795. לבסוף, נפוליאון ביטל את השימוש בלוח השנה ב-1 בינואר 1806, שלוש עשרה שנים אחרי שהתקבל. במהלך שלטון הקומונה הפריזאית ב-1871 (שנת LXXIX) נעשה בו שוב שימוש לתקופה קצרה. (6-23 במאי 1871)
חודשים
לוח השנה המהפכני הורכב מ-12 חודשים בעלי 30 יום כל אחד. כל חודש קיבל שם שונה בהתאם לעונה שלו.
ימות השבוע
כל חודש חולק ל-3 שבועות (שנקראו "עשורים"), וכל שבוע הורכב מ-10 ימים. לימים קראו בפשטות:
עיבור השנה
בעקבות זאת שבחודש אחד יש 30 יום, בשנה אחת יש 360 יום בלבד (30 כפול 12), זאת אף על פי שבשנה טרופית יש כ-365.25 יום. לכן, הוחלט לקיים בכל שנה חמישה ימים של חג לאומי: אחת לארבע שנים נוסף עוד יום:
חרוז מלכותי
צורה
צורתו של החרוז המלכותי מורכב משבע שורות, בדרך כלל בפנטמטר יאמבי. צורת החריזה היא ABABBCC. בפועל, הבית יכול להיות בנוי או כטרצט ושני קופלטים (ABA BB CC) או כקוורטט וטרצט (ABAB BCC). עובדה זו מאפשרת גיוון, במיוחד כאשר הצורה משמשת לשירים סיפוריים ארוכים יותר.
הודות לריווח הצורה בהשוואה לבתים מרובעים, ותחושת הסיום שמציע צמד החרוזים בשורות השישית והשביעית, היא נחשבת בעלת איכות מחזורית, רפלקטיבית.
הופעה וקבלה בקהל הרחב
צ'וסר השתמש לראשונה בחרוז המלכותי בשיריו הארוכים "טרוילס וקרסידה" וכן ב"פרלמנט השוטים", שנכתבו במאה הארבע-עשרה המאוחרת. הוא גם השתמש בו במספר מסיפורי קנטרברי. ייתכן שהוא עיבד את הצורה מצורת הבית של הבלדה הצרפתית או מהאוטאבה רימה האיטלקית, עם השמטת השורה החמישית. בן זמנו ומכרו של צ'וסר, ג'ון גואר, השתמש בחרוז מלכותי ב- In Praise of Peace ובחלק קצר אחד, תחינת המאהב, ב- Confessio Amantis. במאה החמש עשרה, החרוז המלכותי ימשיך להפוך לצורת נרטיבית סטנדרטית בשירה האנגלית התיכונה המאוחרת לצד הקופלט.
ג'יימס הראשון מסקוטלנד השתמש בחרוז המלכותי בשירו הצ'וצ'ריאני The Kingis Quair. ייתכן כי מקור שמו של החרוז המלכותי נובע משימוש זה, אם כי ניתן לטעון כי שם זה נובע מהשימוש בשירה למטרת פניה לבני המלוכה בחגים וטקסים. משוררים אנגלים וסקוטיים הושפעו מאוד מצ'וסר במאה שלאחר מותו ורבים עשו שימוש בצורה לפחות בחלק מיצירותיהם. ג'ון לידגייט השתמש בצורה זו ברבים משירי האהבה שלו, ולאורך 36,000 השורות שלו נפילת נסיכים. החרוז המלכותי נבחר גם על ידי משוררים כמו תומאס הוקליב, ג'ון קאפגרייב, ג'ורג' אשבי והמחבר האלמוני של "הפרח והעלה". המשורר הסקוטי רוברט הנריסון השתמש באופן עקבי בחרוז המלכותי לאורך שתי יצירותיו הארוכות ביותר, ה"מורל פביליס " וה"ברית של קרסייד ". כמה רומנים אנגליים מהמאה החמש עשרה משתמשים בצורה זו גם כן: ג'נרידס, אמוריוס וקליפס, והרומאים מפרטנאי.
שימושים קדם-מודרניים
בתחילת המאה השש עשרה המשיך החרוז המלכותי להופיע ביצירותיהם של משוררים כמו ג'ון סקלטון (למשל ב-The Bowge of Court ), סטיבן האווס (בילוי של עונג), תומאס סאקוויל (בהקדמה ל"מראה לשופטים"), אלכסנדר. ברקלי (ספינת השוטים), ויליאם דנבר (The Thrissil and the Rois) ודייוויד לינדסיי (Squyer Meldrum). סר תומאס וייאט השתמש בחורז המלכותי בשירו "They flee from me that sometime did me seek". הבית בן שבע השורות החל לשמש בתדירות נמוכה יותר במהלך התקופה האליזבתנית, אך עדיין בא לידי שימוש בשירהם של ג'ון דייוויס ושל וויליאם שייקספיר.
המשורר מן המחצית השנייה של המאה השש-עשרה אדמונד ספנסר כתב את "מזמור היופי השמימי" שלו באמצעות חרוז מלכותי, אבל הוא גם יצר את הבית הספנסריאני שלו, מחורז ABABBCBCC, בין השאר על ידי עיבוד של החרוז המלכותי. הבית הספנסריאני משתנה מחומש יאמבי בקו הסופי שלו, שהוא קו של הקסמטר יאמבי, או במילים אחרות חרוז אלכסנדרוני אנגלי. במאה השבע-עשרה, ג'ון מילטון התנסה בהרחבת השורה השביעית של בית המלוכה החרוז עצמו חרוז אלכסנדרוני ב"על מותו של תינוק נאה שגוסס משיעול" ולבתי המבוא של "בוקר הולדת ישו". כמו צורות בתים רבות, החרוז המלכותי יצא מהאופנה במהלך הרסטורציה האנגלית המאוחרת של המאה השבע-עשרה, ומאז מעולם לא נעשה בו שימוש נרחב.
תחייה
במאה התשע-עשרה המאוחרת כתב ויליאם מוריס, שהושפע מאוד מצ'וסר, חלקים רבים של גן העדן הארצי עם ערכת החרוזים הקשורה ABABBCBCC. בארצות הברית, אמה לזרוס כתבה כמה קטעים קצרים משירת המחזור שלה "תקופות" בחרוז מלכותי.
שירים בולטים מהמאה העשרים בחרוז מלכותי אורתודוקסי הם המכתב של ויסטן יו אודן ללורד ביירון (כמו גם כמה מהבתים ב-The Shield of Achilles ), A Bronze Head של ויליאם בטלר ייטס ו-Dauber של ג'ון מייספילד.
אנגלית
"סיפורו של פרח-הכהונה", מתוך סיפורי קנטרברי מאת ג'פרי צ'וסר בתרגום שמעון זנדבק:
עברית
החרוז המלכותי נדיר למדי בשפה העברית, אך עם זאת ניתן למצוא מספר דוגמאות. אחת מהן היא שירו "הגליל..." של שאול טשרניחובסקי, אשר בו חרוז מלכותי כמעט מושלם, אם כי השורה החמישית שלו היא מחרז A ולא חרז B כמצופה:
פיליפ קלפל
קריירה מוקדמת
קלפל נולד ב-9 בדצמבר 1887 בפוזן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1905 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט האולנים ה-4 (פומרניה ה-1 - פון שמידט). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר לרגימנט האולנים ה-4 (הדוכסות הגדולה מקלנבורג-שוורין ה-8 - הקיסר וילהלם), ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. ב-24 בדצמבר 1914 הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-3 באפריל 1916 מונה לקצין מטה בחטיבת הפרשים ה-41. ב-5 באוקטובר 1916 הועלה לדרגת ריטמייסטר. באוגוסט 1917 מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-19, וב-28 ביוני 1918 מונה לקצין מטה בקורפוס המילואים ה-41. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף קלפל לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במאי 1922 מונה קלפל למפקד פלוגה 2 ברגימנט הפרשים ה-4, ובשנת 1924 מונה לקצין מטה בקבוצת הארמייה הראשונה. ב-1 באוקטובר 1926 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה, וב-1 באוקטובר 1929 הועלה לדרגת מיור. באביב 1931 מונה לקצין מטה בפיקוד הרגלים ה-3, ובשנת 1932 מונה לראש מטה דיוויזיית הפרשים ה-2 של הרייכסווהר. ב-1 בדצמבר 1933 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1935 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באפריל 1936 מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-14, וב-15 בפברואר 1938 מונה למפקד פיקוד הפרשים ה-4 בהנובר. ב-1 ביוני 1939 הועלה קלפל לדרגת גנרל מיור, וב-26 באוגוסט 1939 לראש מטה המחוז הצבאי ה-11 בהנובר.
מלחמת העולם השנייה
ב-15 באפריל 1940 מונה קלפל למפקד הדיוויזיה ה-1, ופיקד עליה במהלך המערכה על צרפת כחלק מהקורפוס ה-1 במסגרת הארמייה הרביעית, ולאחר מכן במסגרת הארמייה ה-18. ב-1 ביוני 1941 הועלה קלפל לדרגת גנרל לוטננט, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-1 ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-38, במסגרת הארמייה ה-18. ב-12 ביולי 1941 פרש קלפל מתפקידו עקב מחלה, וב-4 בספטמבר לאחר החלמתו חזר לפקד על הדיוויזיה, שהייתה חלק מהקורפוס ה-38, ולאחר מכן חלק מהקורפוסים ה-1 וה-28, במסגרת הארמייה ה-18.
ב-19 בינואר 1942 מונה קלפל למפקד הקורפוס ה-50, שהיה חלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, וב-19 בפברואר 1942 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 במרץ 1942 הועלה קלפל לדרגת גנרל חיל הפרשים, וב-3 במרץ פרש מתפקידו לחופשה קצרה. ב-20 ביולי 1942 חזר קלפל לפקד על הקורפוס ה-50, ולחם עמו בקרבות בלנינגרד. תוך שבמקביל פיקד מה-3 במרץ 1943 עד ה-31 במרץ, ומה-17 באוגוסט עד ה-17 בספטמבר 1943 גם על הקורפוס ה-1 (שהיה אף הוא חלק מהארמייה ה-18). ב-17 בספטמבר 1943 פרש קלפל מתפקידו, וב-15 בינואר 1944 מונה למפקד המחוז הצבאי התשיעי בקאסל. ב-16 באפריל 1944 פרש קלפל מתפקידו, וב-4 ביולי 1944 מונה למפקד הקורפוס ה-30, שהיה חלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות דרום אוקראינה. ב-16 ביולי 1944 מונה קלפל למפקד הקורפוס ה-16, שהיה חלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, וב-20 באוקטובר 1944 מונה למפקד פלגת הארמייה גרסר, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות צפון והפכה ב-29 באוקטובר לפלגת הארמייה קלפל. ב-21 בנובמבר 1944 מונה שוב למפקד הקורפוס ה-16, וב-16 בדצמבר מונה שוב למפקד הקורפוס ה-30, שהיה חלק מהארמייה ה-15, ולאחר מכן חלק מהארמייה ה-25 במסגרת קבוצת ארמיות H.
ב-30 במרץ 1945 מונה קלפל למפקד הארמייה ה-25, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות H, ובסוף המלחמה נפל בשבי הבריטי.
לאחר המלחמה
קלפל שוחרר מהשבי ב-20 באוקטובר 1947. לאחר שחרורו התגורר בעיר קובורג, עד למותו ב-10 באוקטובר 1964, והוא בן 76 שנים.
הרצאה
הרצאה היא הצגה מילולית שנועדה להעביר מידע, או ללמד, נושא מסוים; למשל, על ידי מרצה באוניברסיטה. הרצאות משמשות להעברת מידע על נושא מסוים, כדוגמת היסטוריה, רקע, תאוריות ומשוואות. הרצאות הן שיטת הוראה מקובלת במוסדות להשכלה גבוהה. קיימים סוגי תקשורת מילולית דומים להרצאה: נאום, דרשה או אפילו הצגת תכלית לשם פרסום מוצר או מכירתו. בדרך כלל, המרצה עומד לפני הקהל וקורא מידע רלוונטי.
קיימת ביקורת על השימוש בהרצאות מן ההיבט הפדגוגי (מדעי ההוראה), אך עדיין לא נמצאה שיטה חלופית יעילה להוראה והעברת חומר באוניברסיטאות ועדיין יש שימוש רב בהרצאות בקורסים. הטענה הרווחת נגד הרצאות, היא כי הן למעשה שיטה חד-כיוונית להוראה ולתקשורת ולא דורשת השתתפות פעילה של הקהל, בניגוד ללמידה פעילה.
אנושי, אנושי מדי
אנושי, אנושי מדי (בגרמנית: Menschliches, Allzumenschliches), בכותרת משנה ספר לחופשיים ברוח, הוא ספר מאת הפילוסוף פרידריך ניטשה. הספר פורסם לראשונה בשנת 1878 וחלקו השני, דעות מעורבות ופתגמים (Vermischte Meinungen und Sprüche) ב-1879. חלק אחרון בשם "הנווד והצל שלו" (Der Wanderer und sein Schatten) פורסם ב-1880. ניטשה הקדיש את המהדורה הראשונה של החלק השני לפילוסוף הצרפתי וולטר ובמקום הקדמה, החלק הראשון נפתח בציטוט של דקארט. בשנת 1886 הוציא ניטשה לאור את שלושת החלקים יחדיו במהדורת שני כרכים, בתוספת מבוא לכל כרך. הציטוט של דקארט וההקדשה לוולטר הוסרו.
את הספר תרגמו לעברית יעקב גוטשלק ואדם טננבאום, והוא יצא לאור בהוצאת מאגנס, בתוספת הקדמה של יעקב גולומב בשנת 2008.
סגנון ומבנה
ספרו הראשון של ניטשה, הולדת הטרגדיה, כתוב בסגנון רציף וקריא. בספרו "אנושי, אנושי מדי", מציג ניטשה סגנון כתיבה חדש הבנוי כקובץ אפוריזמים (מכתמים) באורכים משתנים. ניטשה אימץ את הסגנון החדש והמשיך להשתמש בו ברבים מספריו הבאים. הסגנון מתאים את עצמו לרבים מהרעיונות המובעים בספר, חלקם בני שורה אחת ואחרים על פני מספר עמודים. ייתכן והסגנון התמציתי קשור גם להידרדרות במצבו הבריאותי של ניטשה, שבשעת כתיבת הספר כבר סבל מקשיי ראייה ומיגרנות קשות. בשנת 1879, שנה לאחר פרסום הספר, הוא נאלץ לעזוב את משרת הפרופסורה בה החזיק באוניברסיטת בזל, מפאת מצבו הבריאותי הרעוע.
הכרך הראשון של החיבור כולל הקדמה בת 8 אפוריזמים, תשעה פרקים על פי נושאים הכוללים 638 אפוריזמים, שיר קצר ואחרית דבר ("בין ידידים"). פרקי הכרך הראשון הם: הכרך השני כולל שני חלקים ונחשבים לחיבורים נפרדים: "דעות ואמירות שונות" (408 אפוריזמים) ו"הנודד וצלו" (350 אפוריזמים).
יחסי אקוודור–טורקיה
יחסי אקוודור–טורקיה הם יחסי החוץ בין אקוודור לטורקיה.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-11 בדצמבר 1959. לאקוודור יש שגרירות באנקרה מאז 2009. לטורקיה יש שגרירות בקיטו מאז 2012.
יחסים כלכליים
היקף הסחר בין שתי המדינות היה 117 מיליון דולר ב-2019. (יצוא/יבוא טורקי: 59/58 מיליון דולר)
ה'תשל"ה
פרסי ישראל
מקבלי פרס ישראל לשנת תשל"ה הם:
אלברט לוי (כדורגלן)
אלברט לוי (28 ביוני 1952 קזבלנקה, מרוקו הצרפתית–20 בדצמבר 2015, חולון, ישראל), היה כדורגלן ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת הקשר ולעיתים בעמדת הבלם, ומזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי יפו.
קורות חייו
אלברט לוי נולד בקזבלנקה שבמרוקו לתמר ובנימין. ב-1955 עלתה המשפחה לישראל והתיישבה בקריית מלאכי. שנה מאוחר יותר עברה המשפחה לבית שאן, ומשם ב-1962 עברו ליפו. בשנה זו הצטרף לוי לקבוצת הילדים של מכבי יפו. בעונת 1969/1970 בליגה הלאומית עלה אלברט לוי לשחק בשורות הקבוצה הבוגרת. משחקו הראשון היה ב-8 בנובמבר 1969. לוי שיחק 291 משחקים בשורות מכבי יפו ובהם כבש 32 שערים. משחקו האחרון בקבוצה היה ב-15 במאי 1982. אלברט לוי ניצב במקום השלישי במספר ההופעות הרציפות בשורות מכבי יפו במשחקי ליגה, לאחר משה אוננה ומוצי ליאון ומקדים את ציון דגמי. עם סיום עונת 1981/1982 עזב את מכבי יפו, עבר לשחק למשך עונה אחת בשורות הכח מכבי רמת גן אשר שיחקה אז בליגה הארצית שהייתה הליגה השנייה בישראל. לוי שיחק ב-26 משחקי ליגה וכבש שני שערים. בסיום אותה העונה עלתה הקבוצה לליגה הלאומית. משחקו האחרון בשורות הכח מכבי רמת גן היה ב-22 במאי 1983. בסיום העונה פרש ממשחק פעיל.
פרדי (1990)
. אלפרד קולמבה ריביירו ידוע כפרדי (בפורטוגזית: Alfredo Kulembe Ribeiro; נולד ב-27 במרץ 1990) הוא כדורגלן אנגולי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי באנטליהספור.
קריירת מועדונים
פרדי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קוסטה דה קפאריסה, ממנה עבר בגיל 11 לבלננסש. ב-3 באפריל 2009, פרדי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגזית, בהפסד 0–1 לאקדמיקה דה קוימברה. הוא סיים את עונתו המלאה הראשונה עם 24 הופעות נטולות כיבושים, כשבעונה זו נשרה קבוצתו לליגת המשנה. בינואר, הושאל לרקרטיבו ליבולו האנגולית עד לסיום העונה בפורטוגל. עם חזרתו לבלננסש, הפך לחלק אינטגרלי מהרכב הקבוצה וכבש 8 שערים ב-38 הופעות כאשר בסיום עונה זו, חזרה קבוצתו לליגה הבכירה. ב-12 באפריל 2014, כבש לראשונה בליגה הבכירה בפורטוגל בניצחון 1–3 נגד ויטוריה דה גימארייש, בו כבש צמד.
בינואר, פרדי חזר לקדנציה שנייה ברקרטיבו ליבולו. ב-20 ביולי 2016, פרדי חתם לשנה באקסלסיור רוטרדם מליגת העל ההולנדית, וכעבור שנה חזר לקדנציה שנייה בבלננסש מליגת העל הפורטוגזית.
בקיץ, בלננסש התפלה מבלננסש סאד ופרדי הצטרף אליה, בעוד הראשונה הורדה לליגות הנמוכות.
ב-31 בינואר 2019, פרדי חתם באנטליהספור מליגת העל הטורקית.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, פרדי שיחק בכל הנבחרות הצעירות של פורטוגל. בפברואר, זומן לסגל נבחרת אנגולה.
ב-5 במרץ 2014, פרדי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד. ב-3 באוגוסט, פרדי הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד.
דוד אלון
דוד אלון (14 במאי 1926 – 2 בינואר 2000) היה ארכאולוג ישראלי.
ביוגרפיה
דוד אלון חקר במיוחד את התקופה הנאוליתית והתקופה הכלקוליתית בדרום הארץ, ובפרט בנגב המערבי. בין היתר, חפר יחד עם הארכאולוג עופר בר יוסף מערה בנחל חימר, במדבר יהודה, שם נמצאו שרידים מהתקופה הנאוליתית כולל דבק מלפני יותר מ-8,000 שנה, הנחשב כדבק העתיק ביותר שנמצא.
בתחילת שנות החמישים של המאה ה-20 גילה את האתרים הכלקוליתיים של באר שבע ביר אבו מטר וביר ספאדי. אתרים אלה נחפרו לאחר מכן על ידי הארכאולוג הצרפתי ז'אן פרו.
בחפירות באתר הכלקוליתי בגילת גילה את כלי החרס אשה נושאת מחבצה ואיל נושא על גבו שלושה בזיכים. בין גילויו נמנות גם מערות המסתור מימי מרד בר כוכבא. הוא גם היה הראשון שהבין את משמעות המערות שגילה. אתר נוסף שגילה היה חורבת צלית.
אלון נמנה עם מקימי קיבוץ משמר הנגב, אחד מיישובי 11 הנקודות שקמו במוצאי יום כיפור 1946. בנו,, נהרג בקרב אום-כתף במלחמת ששת הימים. אלון נמנה עם המראיינים שאספו את פרקי השיח שהביאו ליצירת שיח לוחמים לאחר מלחמת ששת הימים.
אלון נפטר מדלקת ריאות ב-2000, ונקבר בקיבוצו. זמן קצר לאחר מותו יצא לאור ספרו "אור חדש ליציאת מצרים".
סונאטה מס' 23 (אפאסיונטה) של בטהובן
סונאטה מס' 23 של בטהובן בפה מינור, אופוס 57, הידועה בשם "אפאסיונטה" ("סוערת"), נחשבת לאחת משלוש הסונאטות הגדולות לפסנתר מתקופת יצירתו האמצעית של בטהובן (האחרות הן סונאטת ואלדשטיין, אופוס 53 ו"הפרידה", אופוס 81a). האפאסיונטה חוברה במהלך השנים 1803, 1804, 1805 ואולי 1806, והוקדשה לרוזן פראנץ פון ברונסוויק. ההוצאה הראשונה התפרסמה בפברואר 1807 בווינה.
בשונה מסונאטה מס' 8, "הפאתטית", לא המלחין הוא שנתן ל"אפאסיונטה" את שמה, אלא מי שהוציא לאור בשנת 1838 עיבוד לארבע ידיים של היצירה.
בטהובן ראה באפאסיונטה את הסונאטה הסוערת ביותר שלו לפסנתר עד לכתיבת סונאטת ה"האמרקלאוויר". היא תוארה כ"תצוגה מזהירה של רגש ומוזיקה". 1803 הייתה השנה, שבה נאלץ בטהובן להכיר סופית בחירשותו המוחלטת והאפאסיונטה משקפת בבירור את סערת הרגשות העזה, שהיה נתון בה במהלך חיבורה.
הסונאטה בנויה משלשה פרקים. ביצוע ממוצע של שלשתם נמשך כ-23 דקות.
צורה
שלשת פרקי הסונאטה הם:
הפרק השני הוא נושא ווריאציות על מעין מזמור תפילה, איטי וחרישי, ברה במול מז'ור, המורכב משני חלקים בני שמונה תיבות, ששניהם חוזרים על עצמם; החלק השני מתחיל בלה במול מז'ור. הווריאציות הן כדלהלן:
הפרק השלישי כתוב בצורת סונאטה אלגרו ובשונה מן המקובל, רק בחלקו השני מופיעה הוראת חזרה. הפרק מבוסס על נושא פרפטואום מובילה, בתווי 1/16 מהירים, המופסקים רק לרגעים קצרצרים בפיתוח ובקודה. הקודה, בבואה, מכילה נושא חדש לגמרי, דו-חלקי ובעל אופי נקשני מאוד. נושא זה מוליך אל שיא, שאיננו סוטה מסולם פה מינור וספט-אקורד על הדומיננטה שלו, הקורס לבסוף באורח דומה לזה שבפרקה האחרון של הסונאטה אופוס 27, מס' 2, סונאטת אור ירח. הפרק מאופיין במורכבות ובתנועה מהירה. יש בו כמה מקטעים מלודיים וקאנונים קצרים.
לוט פוליש איירליינס
לוט פוליש איירליינס (בפולנית: Polskie Linie Lotnicze LOT) היא חברת התעופה הלאומית של פולין. החברה נוסדה ב-1928, והייתה חברה מייסדת של יאט"א, ונחשבת לאחת מחברות התעופה הוותיקות ביותר בעולם שעדיין נותנת שירות. עם צי של 75 מטוסים ב-2021, לוט היא חברת התעופה ה-18 בגודלה באירופה עם מעל 120 יעדים ברחבי אירופה, אסיה וצפון אמריקה.
החברה נוסדה ב-29 בדצמבר 1928 על ידי הממשלה הפולנית בזמן הרפובליקה הפולנית השנייה כתאגיד המאגד לתוכו חברות תעופה מקומיות קיימות עד אותו זמן, "אירולוט" (נוסדה ב-1922), "אארו" (נסודה ב-1925), והחלה לבצע טיסות ב-1 בינואר 1929. הטיסה הבין-לאומית הראשונה שהחברה ביצעה הייתה לווינה, ובוצעה ב-2 באוגוסט 1929.
רוב הטיסות ליעדי החברה יוצאות מהבסיס המרכזי שלה בנמל התעופה ורשה שופן. מאז 2018, לוט שימרה בסיס משני בנמל התעופה הבינלאומי בודפשט פרנץ ליסט בהונגריה ומשם היא מבצעת טיסות לניו-יורק וסיאול.
בזמן הרפובליקה הפולנית השנייה
כאשר החברה נוסדה ב-1928, משרד האוצר הפולני החזיק ב-86% ממניות החברה, כל השאר היו בבעלות הפרובינציה שלזיה והעיר פוזנן. בתחילת שנות ה-30, בנוסף לקווים הקיימים מורשה לקרקוב, פוזנן, גדנסק ולבוב, קו חדש לבידגושץ' וקטוביץ הושק. ב-1932 לוט החלה לטוס לוילנה.
ב-1938 לוט שינתה את שמה לאחר רפורמה לשונית שהתרחשה באותה שנה, מ-Polskie Linije Lotnicze ל-Polskie Linie Lotnicze. באותה שנה, החברה ביצעה לראשונה טיסת מבחן טרנס-אטלנטית דרך בואנוס איירס, נאטאל, דאקאר לוורשה, ובכך בחנה את האפשרות לפתוח קו נוסעים מפולין לארצות הברית. היו לחברה גם תוכניות לפתוח קווים בין היתר ללונדון ומוסקבה, ואפילו קו טרנסאטלנטי ל-1940. לפני מלחמת העולם השנייה, החברה שינעה 218,000 נוסעים. ב-1939 לחברה היו 697 עובדים וביניהם 25 טייסים. שירות החברה הופסק לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1 בספטמבר 1939 ובמהלך הכיבוש הגרמני, רוב מטוסי החברה הוברחו לרומניה, שניים למדינות הבלטיות, ושלושה לאנגליה. שלושה עשר מטוסים, אשר הגיעו לרומניה, נלקחו על ידי הממשלה הרומנית. במהלך כל המלחמה, החברה הייתה מושעית.
בזמן הרפובליקה העממית הפולנית
לאחר הכיבוש הסובייטי של פולין, מאוגוסט 1944 עד דצמבר 1945, חיל האוויר הפולני ביצע תובלה בסיסית למדינה. ב-10 במרץ 1945 הממשלה הפולנית הקימה מחדש את חברת התעופה לוט, כחברה בבעלות מדינה. ב-1946, שבע שנים לאחר שהושעתה, החברה החלה מחדש טיסות בעזרת עשרה מטוסי חיל אוויר סובייטי לשעבר, ותשעה דאגלס C-47 דקוטה. גם שירות הקווים המקומיים והבין-לאומיים חזר באותה שנה, ראשית לברלין, פריז, סטוקהולם ופראג. ב-1947 נוספו קווים לבוקרשט, בודפשט, בלגרד וקופנהגן. בתום עידן הסטליניזם בפולין, כמה מטוסים מערביים נוספו לשורות צי החברה, חמישה קונוור 240 ב-1957 ושלושה ויקרס ויסקאונטס ב-1962. לאחר מכן, צי מטוסי החברה עבר להיות מורכב ממטוסים סובייטים בלבד. רק ב-1955 החברה החלה לשרת את קו ורשה-מוסקבה, אשר היוותה מרכז העולם המרקסיסטי-לניניסטי, ולווינה. קווים ללונדון וציריך החלו שוב להיות תפעוליים רק ב-1958 ולרומא רק ב-1960. תשעה מטוסים מדגם איליושין Il-18 הושקו ביוני 1961, ובכך איפשרו טיסות לאפריקה ולמזרח התיכון, וב-1963 לוט הרחיבה את קוויה לקהיר. בשנות ה-70 הוספו קווים לבגדאד, ביירות, בנגאזי, דמשק, ותוניס. מטוסי אנטונוב An-24 התקבלו את החברה באפריל 1966, ולאחר מכן מטוסי סילון ראשונים מדגם טופולב Tu-134 בנובמבר 1968. אותם מטוסים שירתו בדרך כלל בקווים אירופאיים. לאחר מכן החברה קיבלה את מטוס איליושין Il-62, מטוס סילון ארוך-טווח, שבעזרתו החברה ביצעה את טיסתה הטרנסאטלנטית הראשונה בהיסטוריה הפולנית לטורונטו ב-1972 כטיסת צ'ארטר ולניו יורק ב-1973.
לאחר 1989
לאחר קריסתו של המשטר הסמכותני בפולין ב-1989 צי מטוסי החברה חזר להיות מורכב בעיקר מתוצרת מערבית, מגמה זו התחלה עם קבלתם של מטוסי בואינג 767 באפריל 1989, מטוסי ATR 72 באוגוסט 1991, בואינג 737-500 בדצמבר 1992 ולבסוף בואינג 737-400 באפריל 1993. בין אמצע שנות ה-80 ועד תחילת שנות ה-90 לוט טסה מורשה לשיקגו, אדמונטון, מונטריאול, ניוארק, ניו יורק, וטורונטו. קווים אלה הושקו במיוחד כדי לשרת את קהילות הגלות הפולנית הגדולה בצפון אמריקה.
לוט הייתה מחברות התעופה המרכז-אירופאיות הראשונות שתיפעלה מטוסים אמריקאים, עם קבלתם של מטוסי הבואינג 767. חלקם אפילו שומשו לקו הכי ארוך של לוט, לסינגפור. עד סוף 1989, לוט השיגה ציון דרך משמעותי: באותה שנה החברה שינעה 2.3 מיליון נוסעים.
צי נוכחי
נכון לפברואר 2021, צי מטוסי החברה מורכב מהמטוסים הבאים:
פעילות החברה בישראל
החברה מפעילה 3 טיסות יומיות בין נמל התעופה ורשה שופן לנתב"ג במטוסים מדגם בואינג 737-8MAX. בנוסף החברה מפעילה 3 טיסות שבועיות בין נתב"ג לנמל התעופה הבינלאומי של קרקוב.
ג'ון בול
ג'ון בול (אנגלית: John Bull) הוא דמות בדיונית המסמלת את אנגליה ולעיתים את כל בריטניה (בדומה לדוד סם האמריקני). הדמות צוירה לראשונה על ידי דוקטור ג'ון ארבותנוט (John Arbuthnot) ב-1712. הדמות של ג'ון בול שימשה את הקריקטוריסט תומאס נאסט במאה ה-19, ואת ג'ורג' ברנרד שו שכתב על אירלנד את המחזה "האי האחר של ג'ון בול" בשנת 1904.
ג'ון בול מתואר בדרך כלל כגבר נמוך וכבד בעל כובע צילינדר נמוך, מעיל ערב ומקטורן העשוי מדגל בריטניה. לעיתים קרובות, ג'ון בול מלווה בכלב בולדוג. בציורים מוקדמים מתואר ג'ון בול (bull - פר) כבעל ראש פר ממש.
אזכורים ב"טור השביעי"
בשלהי תקופת המנדט הבריטי לגלג נתן אלתרמן, במדורו "הטור השביעי", על ג'ון בול, כלומר שלטון המנדט. ב-10 באפריל 1947 פרסם אלתרמן את השיר "רווחיו של ג'ון בול", שבו הוא לועג למדיניות ההשהיה, אותה נקטה בריטניה. ב-26 בדצמבר אותה שנה פורסם השיר "למען ג'ון בול", האומר בלעג, שעל היישוב להסכים להתחסל, רק כדי לא להרגיז את הבריטים.
Bug a Boo
Bug a Boo הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הבנות האמריקאית דסטיניז צ'יילד. את השיר הוציאה לאור ב-7 ביולי 1999 חברת התקליטים קולומביה רקורדס, והוא נכלל כרצועה החמישית באלבומה השני של הלהקה, The Writing's on the Wall. מילותיו חוברו על ידי חברות הקבוצה: ביונסה נואלס, לטויה לאקט, לטבייה רוברסון וקלי רולנד, לצד קנדי בורוס וקווין בריגס, שגם הפיק את השיר. הוא מכיל אינטרפולציה של "Child's Anthem" של טוטו מ-1978.
הצלחה מסחרית
"Bug a Boo" נכנס לראשונה לבילבורד הוט 100 במקום ה-87 בשבוע של 25 בספטמבר 1999. לפני שיצא ממנו עלה למקום ה-33, ובילה 20 שבועות רצופים בטבלת הדירוג. בעקבות ההצלחה העצומה של "Bills, Bills, Bills" כשל "Bug a Boo" בניסיון לשחזרה. הוא הגיע למקום ה-15 במצעד שירי ה-R&B/היפ הופ – בין השירים היחידים של הלהקה שלא נכנסו לעשרת העליונים. "Bug a Boo" הגיע בשיאו למקום ה-26 באוסטרליה, ובהולנד בילה 15 שבועות רצופים בטבלת הדירוג.
וידאו קליפ
בקליפ צועדות הבנות בשדרת מרכולים וחנויות. ארבעה גברים נוסעים במכונית אדומה, ונראה שהם מנסים למשוך את תשומת לבן. הם ניגשים אליהן, אולם חברות הלהקה לא מתעניינות בהם ואף טוענות כי הם מציקים להן. בסצנה נוספת הבנות, שמנסות להימלט מהגברים, נכנסות בטעות לחדר ההלבשה של שחקן הכדורסל קובי בריאנט. בצילום העוקב מעודדת הלהקה את קבוצתו כשהיא אוחזת בפונפוני עידוד. הקלים מסתיים בכניסתן של הבנות לרכבם של הגברים. הוא הוקרן לראשונה ב-12 בספטמבר 1999 ב-BET וב-19 בספטמבר ב-MTV. בנוסף, נכלל הקליפ ב-The Platinum's on the Wall.