cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרס יצירתי
בתעשייה
חברות נבנות על הנחת ההמשכיות. שוקי ההון נבנים על ההנחה ההפוכה - הנחת אי ההמשכיות. המיקוד שלהם הוא על יצירה והרס. השוק מעודד יצירה מהירה ונרחבת ומכאן התעשרות גדולה יותר. חברות מצוינות מצליחות לשרוד, אך אינן יכולות להרוויח בטווח הרחוק. הסיבה לכך היא בקרת תהליכים: התהליכים שעוזרים להן לשרוד, הם גם אלה שמונעים מהם את הצורך בשינוי.
במאמרה, Three key ways for companies to succeed in the Fourth Industrial Revolution, מציינת מיקי טסוסאקה שהחברות המצליחות ביותר הן אלה שחוקרות הזדמנויות עתידיות ולא אלה שמישמות מודלים עסקיים קיימים. ה"חוקרים" (Explorers) גדלים מהר יותר ויהיו בעלי ערך גבוה יותר מהמישמים (Exploiters). על מנת להצליח בכך, לדברי טסוסאקה, נדרשים מנהיגים אשר יאפשרו הרס יצירתי בתוך החברה וזאת על מנת לא להיות קורבן שלו.
הערות שוליים
<references group="https://www.weforum.org/agenda/2016/01/three-keys-for-companies-to-succeed-in-the-fourth-industrial-revolution/" />
40 אקרים ופרד
40 אקרים ופרד (באנגלית: Forty Acres and a Mule) היו ההבטחה או הביטוי המילולי של הפיצויים שאותם היו אמורים לקבל העבדים האמריקאים המשוחררים לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית. הפיצויים היו צריכים לכלול 40 אקר אדמה בשביל חקלאות, וכן פרד שבעזרתו ניתן יהיה לחרוש ולעבד את הקרקע.
האזכור הראשוני לרעיון הסיוע לעבדים משוחררים הופיע בהצהרתו של נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן בספטמבר 1863. במרץ 1865, הקים לינקולן את "הלשכה לעבדים משוחררים" (אנ') במטרה מוצהרת לסייע לעבדים משוחררים במזון, דיור, חינוך, בריאות ותעסוקה. כמספר חודשים לפני כן, ב-16 בינואר 1865, יצאה פקודת השדה המיוחדת מס' 15 של הגנרל האמריקאי ויליאם שרמן. הפקודה התייחסה למשפחות השחורות שחיו ליד החופים של קרוליינה הדרומית, ג'ורג'יה ופלורידה. השטח אליו התייחסה הפקודה הוא "האיים דרומית לצ'ארלסטון, שדות האורז העזובים שלאורך הנהרות ונמצאים עד 30 מייל מקו החוף וחבל הארץ שגובל בנהר סנט ג'ונס בפלורידה". מרבית מהקרקעות שנידונו למסירה כבר ננטשו על ידי בעליהן הלבנים ומחזיקי עבדים בפרוץ מלחמת האזרחים. הקרקעות נמסרו לפי הפקודה לראשי משק הבית. בפקודה של שרמן לא היה אזכור לפרדות, אם כי ייתכן שהצבא חילק אותן בכל זאת. עד ליוני 1865, יושבו כ-40,000 עבדים משוחררים על שטח של 400,000 אקר (1,600 קמ"ר) בג'ורג'יה וקרוליינה הדרומית.
לאחר ההתנקשות באברהם לינקולן, ביטל יורשו בתפקיד הנשיא, אנדרו ג'ונסון, את הפקודה. ג'ונסון החליט להעניק חנינה לתומכי וחיילי הקונפדרציה לשעבר והחזיר את הקרקעות לבעליהן מלפני פרוץ המלחמה. במקביל, ג'ונסון הטיל וטו על הצעת חוק שהסדירה סוגיות משפטיות לעבדים לשעבר והוגשה על ידי "הלשכה לעבדים משוחררים". ההצעה כלל לא הזכירה מענקי אדמה או פרדות ועברה בגרסה מרוככת, לאחר שהוטו של הנשיא ג'ונסון נעקף בקונגרס.
בעקבות הכישלון שנחלה ההבטחה, הביטוי "40 אקרים ופרד" הפך עם השנים למייצג הכישלון של תהליך הרקונסטרוקציה ושל המדיניות הנוגעת למעבר של אפרו-אמריקאים מעבדות לחירות.
חצי האי טאמאן
חצי האי טאמאן נמצא ברוסיה ומפריד בין ים אזוב מצפון ובין הים השחור מדרום. ממערב לחצי האי טאמאן נמצא מצר קרץ', המפריד בינו ובין חצי האי קרים ומחבר בין הים השחור ובין ים אזוב.
גאוגרפיה
באלף הראשון לפני הספירה ישבו באי בני שבט הסינדי (Sindi), שהיו ממוצא סקיתי. הם קברו את מתיהם בקורגנים, לעתים ביחד עם סוסיהם. בתקופה העתיקה התיישבו בחצי האי טאמאן יוונים שהקימו את המושבות פאנאגוריה וחרמאנוסה. בתקופה הקלאסית של ההיסטוריה היוונית חצי האי טאמאן היה חלק מבוספורוס הקימרית. בין המתיישבים במקום היו סרמטים, יוונים ויהודים. במאה הרביעית נפל האזור לידי ההונים ומאוחר יותר הייתה פאנאגוריה בירת בולגריה הישנה. לאחר כיבוש המקום על ידי הממלכה הכוזרית היה חצי האי לחלק מהמדינה הכוזרית היהודית. הכוזרים בנו את המצודה טמוטאראכאן שכונתה על ידי הערבים בשם סאמקרץ' היהודית, שם שרימז על זהות תושביה. משנת 980 שלטה במקום רוס של קייב והנסיכות הרוסית של טמוטאראכאן ומשנת 1100 עבר השלטון לידי הקיפצ'קים. במקום שלטו גם המונגולים ובתקופת מסעי הצלב, בשנת 1239, הפך לחלק מהטריטוריה של רפובליקת ג'נובה.
החל משנת 1419 נוהל המקום על ידי משפחה יהודית מג'נובה, כשמייסד השושלת היה שמעון גיזולפי, שבא מג'נובה והתחתן עם הנסיכה המקומית ביחחנים. ב-1483 נכלל חצי האי טאמאן בחאנות קרים ומ-1783 באימפריה העות'מאנית. ב-1791, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית, עבר חצי-האי לשליטת האימפריה הרוסית. בשנת 1792, בהוראתה של הקיסרית יקטרינה הגדולה התיישבו באזור קוזאקים אוקראינים.
בשנת 2019 החלה תנועה בגשר קרים שמקשר את האזור עם חצי האי קרים שהחל משנת 2014 עבר לשליטה רוסית.
אצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן
אצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן (בספרדית: Estadio Ramón Sánchez Pizjuán) הוא אצטדיון כדורגל במזרח העיר סביליה שבספרד המכיל 43,883 מושבים. הוא המגרש הביתי של סביליה. האצטדיון נפתח ב-1958, כ-20 שנה מאז רכישת הקרקע לבנייתו ב-1937. האצטדיון נוסד כתחליף לאסטדיו נרביון, ונקרא על שמו של נשיא המועדון במשך מספר רב של שנים. האצטדיון הוא התשיעי בגודלו בספרד.
לעיתים משחקת באצטדיון נבחרת ספרד. ב-22 משחקים באצטדיון, היא ניצחה ב-19 וסיימה בתיקו בשלושה נוספים, ומשום כך רמון סאנצ'ס פיחואן הוא האצטדיון היחיד בו הנבחרת משחקת בדרך קבע אך מעולם לא הפסידה בו.
היסטוריה
לאחר מותו של פיחואן, מחליפו כנשיא המועדון, רמון דה קרנסה, הניח את אבן היסוד ב-2 בדצמבר 1956. אף על פי שלא הושלמה בנייתו, נפתח האצטדיון ב-7 בספטמבר 1958 במשחק ידידות בין סביליה לריאל חאן, שהסתיים בתוצאה 3:3. העבודה על האצטדיון הסתיימה ב-1974 בלבד, ותכולת האצטדיון הגיעה לכמות שיא של 77,000 צופים.
ב-1982 אירח האצטדיון שני משחקים של גביע העולם בכדורגל. הראשון היה בשלב הבתים, בין נבחרת ברזיל ונבחרת ברית המועצות, והשני היה בחצי הגמר, בין נבחרת גרמניה ונבחרת צרפת. ארבע שנים מאוחר יותר, אירח את משחק גמר גביע אירופה לאלופות 1986 בין ברצלונה לסטיאווה בוקרשט.
מאז המונדיאל עבר האצטדיון מספר שיפוצים ושינויים, שעיקרם היה הקטנת התכולה של האצטדיון. תחילה ל-70,500 צופים ומאוחר יותר 66,000 בשנות ה-80, עד ל-45,500 צופים לקראת סוף שנות ה-90 של המאה ה-20, בהתאם לחוקי פיפ"א האוסרים על מקומות צפייה בעמידה, ולפיכך מותקנים מושבים שמאפשרים כמות מצומצמת של צופים.
ב-18 במאי 2022 נערך באצטדיון משחק הגמר בין איינטרכט פרנקפורט לבין גלאזגו ריינג'רס במסגרת הליגה האירופית.
סתרי ממושקף
סִתְרִי מְמֻשְׁקָף (שם מדעי: Prunella ocularis) הוא ציפור שיר קטנה ממשפחת הסתריים.
בישראל הוא חורף נדיר ביותר באזורים הרריים בעיקר בצפון הארץ. בכל חורף נרשמות כמה תצפיות בודדות, בעיקר מהחרמון והגולן.
טקסונומיה ואטימולוגיה
סתרי ממושקף תואר על ידי חוקר הטבע הגרמני גוסטב ראדה בשנת 1884 מפרט שנאסף בהרי טאליש ליד גבול אזרבייג'ן-איראן. הוא טבע את השם המדעי Accentor ocularis.
כיום הוא מסווג תחת הסוג סתרי שהוגדר על ידי חוקר הצפרות הצרפתי לואי וייו בשנת 1816. המין הוא מונוטיפי.
שם הסוג Prunella הוא מגרמנית Braunelle, "חום" עם צורת הקטנה. שם המין הספציפי ocularis, נגזר מהמילה הלטינית ocular, עין.
תפוצה ובית גידול
תפוצתו מוגבלת מאוד. מרומי ההרים באזור האירנו-טורני: ממזרח טורקיה וארמניה, דרך צפון איראן ועד הרי הזגרוס בדרום מערב איראן. הסתרי הממושקף אמנם אינו נודד, אך הוא נוהג לשוטט, ובחורף הוא מעדיף לבלות באזורים נמוכים יותר באיראן ועד לחופי המפרץ הפרסי.
בית הגידול הטבעי שלו הוא ערבות ממוזגות. הוא מקנן באזורי אחו עם שיחי ברברית פזורים בטורקיה, ובאזור הטרנס-קווקזי הוא מעדיף מצוקים סלעיים עם עצי ערער וארז. את קינו הוא בונה מזרדים, עלים וגבעולים; ומרפד אותו בצמר, שיער, עשב וטחב. הקן ממוקם בתחתית שיחים נמוכים. בתטולה 3–4 ביצים.
תיאור והתנהגות
אורכו כ-15 ס"מ. הגוף בגווני חום משתנים. החלקים התחתונים גוון בז'-כתמתם ומפוספסים בעדינות (לפעמים לחזה גוון כתום עז יותר). החלקים העליונים חומים כהים, עם פספוס כהה וצפוף. כמו אצל סתריים אחרים, למין זה יש מקור מחודד של אוכלי חרקים. התנהגותו ערנית ופעילה.
התזונה שלו מורכבת מחרקים וזרעים.
סטטוס
כיוון שטווח התפוצה שלו נחשב רחב ומגמות השינוי באוכלוסייה יציבות, סווג מין זה כללא חשש לפי הרשימה של האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע.
האוכלוסייה האירופית מונה בין 11,000 ל-33,000 זוגות, ומעריכים שהם כ-55% מכלל האוכלוסייה, ומכאן משערכים את האוכלוסייה העולמית בין 40,200 ל-120,900 פרטים.
יוליה סניגיר
קריירה
יוליה נולדה כיוליה ויקטורובנה סיריסקינה בעיר דונסקוי, שבמחוז טולה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות. היא סיימה את בית הספר התיכון מספר 20 בדונסקוי. בתקווה לרכוש השכלה טובה, נסעה יוליה למוסקבה והתקבלה לפקולטה לשפות זרות של האוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית, ולמדה שם בחוג לאנגלית, תוך התמחות ב"פילולוגיה אנגלית".
על מנת לקיים את עצמה מבחינה כלכלית, היא לימדה אנגלית בבית הספר לאחיות. לאחר שחבר הראה תמונות של יוליה לנציג של סוכנות דוגמנות במוסקבה, היא קיבלה עבודה כדוגמנית. יוליה הפכה לדוגמנית מצליחה, כשהיא ממשיכה במקביל בתוכנית הלימודים באוניברסיטה. הוצע לה חוזה עם מותג התכשיטים מוביל בצרפת, והיא תכננה לעבור לצרפת, כאשר מלהק ראה אותה בסוכנות הדוגמנות והזמין אותה לאודישן לסרט. את קריירת המשחק שלה התחילה כאשר התקבלה לאקדמיה למשחק של תיאטרון וכטאנגוב. הופעת הבכורה הקולנועית שלה הייתה בסרט הטבח האחרון, אשר בעקבותיו יצאו הסרטים חיסון ולכה, של אנדריי קונצ'לובסקי.
הפריצה הגדולה שלה הגיעה כאשר הוצע לה אחד התפקידים המובילים בסרט מדע בדיוני שובר קופות האי המיושב (2008) והמשכו. יוליה הפכה לפנים של לוריאל ברוסיה, כמו גם של רשת Mexx.
היא הנחתה את תוכנית תורת היחסות בערוץ STS ב-2009. ב-2010 היא הפכה למגישה בערוץ הטלוויזיה פטרבורג – ערוץ 5.
היא הופיעה בסרט מת לחיות ביום טוב (2013) לצד ברוס וויליס. בסרט, היא שיחקה דמות של אנטגוניסטית רוסית בשם אירינה.
היא כיכבה כיקטרינה סמוקובניקובה במיני סדרה בנתיב הייסורים, עיבוד של רומן באותו השם מאת אלכסיי טולסטוי. הסדרה שודרה בערוץ NTV ב-2017. היה לה גם תפקיד משנה בקומדיית הפשע בלוקבאסטר בבימויו של רומן וולובוייב שיצא באותה שנה.
ב-2019 גילמה תפקיד ראשי בסרט הקומדיה "הצלחה" וגילמה תפקיד משני בסדרה "האפיפיור החדש", סדרת ההמשך של האפיפיור הצעיר, לצידו של ג'וד לאו.
חיים אישיים
היא הייתה במערכת יחסים עם צלם הקולנוע מקסים אוסאדצ'יי, שעבד על סט האי מיושב.
בפברואר 2013, נודע כי סניגיר מתראה עם השחקן דנילה קוזלובסקי, שאיתו כיכבה בסרט רספוטין. בתחילת 2014 הם נפרד<font style="background-color: transparent;">ו.
כיום בן זוגה הוא השחקן יבגני ציגאנוב. ב-9 במרץ 2016 נולד להם בן, פיודור.
ז'אבנו
ז'אבנו (בפולנית: Żabno; ידועה גם כדז'בנה) היא עיירה במחוז טרנוב שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב
ז'אבנו נזכרת לראשונה במאה ה-12, ובשנת 1385 הוענקו לה זכויות עיר. בשנת 1501 נשרפה העיירה בידי הטטרים, ובמחצית המאה ה-17 הוחרבה בידי גייסות האימפריה השוודית.
בחלוקת פולין בשנת 1773 נכללה העיירה בשטח אוסטריה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחומי הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי ז'אבנו
יהודים ישבו בז'אבנו מסוף המאה ה-16, וקהילה מאורגנת התקיימה במקום מסוף המאה ה-17. במהלך מלחמת העולם הראשונה נגרם נזק רב לבתי העיירה, ובשנת 1918 פרעו פולנים מקומיים ביהודי המקום.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-350 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, לרבות עבודות כפייה, והגיעו למקום פליטים יהודים.
במאי 1942 רוכזו כ-600 יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו עוד כמאה יהודים מכפרי הסביבה. באמצע ספטמבר 1942 גורשו כל יהודי הגטו למחנה ההשמדה בלז'ץ. כ-40 חברי היודנרט בעיירה ובני משפחותיהם שהושארו בגטו לאחר האקציה, נמלטו ממנו, והגרמנים ערכו אחריהם מצוד.
מונא יחיא
מונא יחיא (בערבית: منا يحيا באנגלית: Mona Yahia, נולדה ב-1954 בבגדאד) היא אומנית וסופרת.
ביוגרפיה
מונא נולדה וגדלה בבגדאד למשפחה יהודית. יחד עם הוריה ועם אחיה היא ברחה בשנת 1970 מפני השלטון הצבאי של אחמד חסן אל-בכר לאיראן, כעבור שנה לישראל. היא שירתה בצה"ל בין השנים 1972 ל-1974. לאחר מכן למדה באוניברסיטת תל אביב פסיכולוגיה וצרפתית. בשנת 1980 היא סיימה את לימודי כפסיכולוגית קלינית, והחלה לעבוד במקצוע בתל אביב. בשנת 1985 היא היגרה לגרמניה ולמדה בקאסל אומנות.
כשהביטלז האפורים השתלטו על בגדאד
בשנת 2000 היא פרסמה רומן בלונדון תחת הכותרת „When the Grey Beetles Took over Baghdad“, ובו היא מתארת את חיי הבורגנות היהודית בבגדאד של שנות השישים, מזווית ראייה של מתבגרת. לתוך העולם הוורוד של משחקים וריחות שוק ושחייה בנהר החידקל מתפרצת מהפכה שלא מבשרת טובות. הרומן תורגם עד כה לגרמנית, צרפתית ויצא לאור גם באמריקה. יחיא מסבירה שכתבה את הרומן באנגלית: "אנגלית אף פעם לא פצעה אותי כמו הערבית וגם אין לה יומרה כמו העברית." בשנת 2001 זכתה מונא יחיא בלונדון ב-"Jewish Quarterly Wingate Prize", שבו זכו בין היתר גם אתגר קרת, דויד גרוסמן ועמוס עוז. מנימוקי השופטים: "You can feel your flesh tingle as you read it."
ביטיס הרים אתיופי
ביטיס הרים אתיופי (שם מדעי: Bitis parviocula) הוא מין של נחש ארסי מסוג ביטיס ממשפחת הצפעיים, המצוי רק בדרום-מערב אתיופיה. זהו ביטיס גדול עם ראש רחב ובעל צורות גאומטריות וצבעוניות בולטות על גבו.
עד שנת 1995, מין זה היה מוכר רק מ-3 פרטים בלבד, אולם מאז נאספו עליו פרטים נוספים. מעט ידוע לגבי ההיסטוריה שלו או לגבי ארסו. לא ידוע על תת-מין קיים.
השם המדעי שניתן לו, parviocula, הוא שילוב של שתי מילים בלטינית: parvus, שמשמעותה קטן, ו-oculus, שמשמעותה עין, כלומר, "עיניים קטנות".
תיאור המין
מבין שלושת הפרטים הראשונים, האורך המרבי שנמדד היה 75 ס"מ, אולם ידוע כיום שהוא מסוגל להגיע לאורך של לפחות 1.3 מ'. הראש ארוך, שטוח, רחב, בצורת משולש מכוסה קשקשים קטנים. הנחיריים גדולים ויושבים מלפנים. הראש ניכר מהצוואר הצר. הגוף צילינדרי בעל קשת קלה בעוד הזנב קצר.
אזורי מחיה והתנהגות
מבין 3 המינים הידועים עד 1995, 2 נמצאו באזורי יערות ממערב לבקע המזרחי והשלישי נמצא באזור עשבי. מבין 2 המינים המערביים, אחד נתפס בחלקת יער פתוחה בחוות קפה ישנה, בעוד השני נתפס בעיירה מסתתר בדשא ליד מבשלה. המין שנמצא במזרח נתפס באזור עשביה גבוהה ליד ערוץ סלעי.
ההתנהגות שלו לא לגמרי ידועה, אך מניחים שהוא חי על הקרקע ופעיל בלילה. המין היחיד שנתפס חי היה פחות אגרסיבי מאשר ביטיס מתנפח טיפוסי ולא שש לתקוף. אולם, כאשר התגרו בו הוא השמיע קולות נשיפה חזקים והתנגד בתקיפות כאשר נתפס, דבר המרמז שמזגו דומה לזה של ביטיס גבוני.
ארס
ההכשה הראשונה של אדם בארצות הברית קרתה ב-2009 כאשר רפטולוג נודע ננשך באצבעו. הוא טופל בנסיוב המתאים למיני ביטיס אחרים, ונכון להיום הוא האדם היחיד הידוע ששרד הכשה של מין זה. משערים שחלק מההכשות באזורים מאוכלסים באתיופיה נובעות ממין זה, והתושבים המקומיים מחשיבים אותו כמסוכן ביותר. הארס שלו ניתן לנטרול על ידי נסיוב SAIMR.
עבדאללה (אלברט) דוד ששון
הברונט עבדאללה (אלברט) דוד ששון (באנגלית: Albert David Sassoon; 25 ביולי 1818 – 24 באוקטובר 1896) היה תעשיין, איש עסקים ופילנתרופ יהודי, יורש עסקי משפחת ששון של דוד ששון - "הרוטשילדים של המזרח".
קורות חיים
עבדאללה דוד ששון נולד בבגדאד בשנת 1818, אלברט הוא שמו הפרטי האנגלי. אביו היה דוד ששון, הממונה על האוצר הכללי של בגדאד. לאחר עלייתו של המושל דאוד פאשא שרדה ביהודי בגדאד, המשפחה עברה בשנת 1826 לבושהר, פרס ולאחר ארבע שנים לבומביי (מומבאי של ימינו) שבהודו. המשפחה צברה הון מופלג מעסקי מסחר בינלאומיים בין הודו והמזרח הרחוק לבריטניה.
בעודו בהודו, ששון תרם רבות למוסדות העיר, יהודיים ולא-יהודיים ונודע כפילנתרופ גדול. בין היתר הוא תרם לעיר את "מזחי ששון", נמל ראשון מסוגו שפעיל עד היום. מוסד אחר שהוא תרם לעיר מומבאי היא ספרייה עירונית גדולה על שם אביו, דוד ששון, אשר גם היא פעילה עד ימינו. כמו כן הוא תרם למוסדות חינוך יהודיים ולא-יהודיים בעיר, לבתי חולים, להקמת פארק עירוני גדול ועוד. לכבוד ביקור בהודו של המלך אדוארד השביעי, הוא תרם למומבאי פסל גדול של המלך. מלבד פעילותיו הפילנתרופיות בהודו הוא תרם בשנת 1872 להקמת בית ספר יהודי של כי"ח בבגדאד אשר נקרא על שמו (בית ספר "אלברט דהוד ששון") והיה אחד מבתי הספר היהודים הגדולים והחשובים בבגדאד. באל-חלה שבעיראק הוא תרם להקמת בית כנסת גדול שנקרא על שמו. בהמשך חייו, לאחר שעבר לגור בלונדון, הוא כיהן כסגן נשיא ההתאחדות האנגלו-יהודית, ארגון סיוע בינלאומי שהוקם על ידי יהדות אנגליה, ונהג להיענות לעתירות לתרומות שהגיעו אליו בדואר מקהילות יהודיות ברחבי העולם. במסגרת כהונתו בהתאחדות האנגלו-יהודית הוא היה הגורם החיצוני המרכזי שסייע ליהדות פרס בתקופה של רעב שפשט ברחבי המדינה, ממנו סבלה גם הקהילה היהודית. פעל רבות גם כדי לסייע ליהודי עיראק בתקופת ההתנכלויות להם מצד השלטון סביב מאורעות הלווייתו של הרב עבדאללה סומך.
בשנת 1867 קיבל את תואר מסדר כוכב הודו ושנה לאחר מכן החל לכהן במועצה המחוקקת של בומביי. בשנת 1872 זכה לתואר מסדר האמבט הבריטי, בשנת 1873 ביקר בלונדון והיה לאיש העסקים הראשון מהודו שקיבל את "אות החירות" של העיר. בשנת 1889 הוא אירח בביתו בלונדון את השאה של פרס וקיבל ממנו את תואר מסדר האריה והשמש של השושלת הקאג'ארית. בשנת 1890 הוא קיבל מהמלכה ויקטוריה את התואר ברונט.
הוא נפטר בביתו שבברייטון, אנגליה בשנת 1896 ונקבר במאוזוליאום גדול בעיר. הוא היה נשוי לחנה בת מייר משה, סוחר בגדאדי שחי בהודו. אחד משני הבנים של בני הזוג נפטר בצעירותו, והבן השני, אדוארד דוד ששון, בוגר אוניברסיטת לונדון שכיהן לימים כחבר הפרלמנט הבריטי, היה יורש התואר ברונט והון המשפחה.
עקומת בודה
עקומת בודה היא דרך להצגת פונקציית תמסורת כנגד התדירות, כאשר התדירות מוצגת בציר האופקי בסקאלה לוגריתמית. פונקציית התמסורת היא לרוב פונקציה מרוכבת ולכן ההצגה היא לרוב באמצעות שתי עקומות: עקומת הגבר ועקומת מופע (או פאזה), שיחד מרכיבות את תגובת התדר של המערכת.
עקום ההגבר הוא גרף של הגבר עוצמת המתח בדציבלים - לוגריתם הערך המוחלט של פונקציית התמסורת מוכפל ב-20, כנגד התדר בסקאלה לוגריתמית. זהו ריבוע היחס בין משרעת מוצא המערכת לבין משרעת הכניסה בזרם חילופין בדציבלים כתלות בתדירות.
עקום המופע הוא הפרש המופע בין המוצא לכניסה כתלות בתדירות (גם כן בסקאלה לוגריתמית) והיא לרוב מופיעה תחת עקום ההגבר באותו קנה מידה.
עקומת בודה משמשת לתיאור תגובת התדר של מסננים ושל מערכות משוב. מאחר שההגבר מוצג בדציבלים, מחוקי לוגריתמים נובע שהן עקום ההגבר והן עקום המופע ליניאריים למקוטעין, כאשר השינויים בשיפוע מתרחשים סביב קטבים ואפסים של פונקציית התמסורת. תדרים אלה נקראים תדרי ברך. עקומת בודה אסימפטוטית היא עקומה המשורטטת כליניארית למקוטעין, ועקומה המייצגת את תגובת התדר המדויקת נקראת עקומת בודה מתוקנת.
שרטוט עקומת בודה
ניתן לכתוב את פונקציית התמסורת של רוב המערכות הליניאריות בצורה: כאשר הוא המשתנה של התמרת לפלס (\ \omega התדירות הזוויתית), \ x_n ו-\ y_n האפסים והקטבים בהתאמה, \ a_n ו-\ b_n מספרים טבעיים ו-\ A קבוע.
הפעלת לוגריתם על שני אגפי המשוואה נותנת סכום של הקטבים והאפסים:
עקומת ההגבר האסימפטוטית היא כזו שבכל אפס ישנה עלייה בשיפוע של  דציבל לדקאדה, ובכל קוטב  ישנה ירידה בשיפוע של  דציבל לדקאדה. ההגבהה של הגרף תלויה ב-\ A וניתן לחשב אותה על ידי הצבת התדירות הזוויתית ההתחלתית ב-.
עקומת ההגבר המתוקנת עוברת מעל העקומה האסימפטוטית בכל אפס ו- מתחת לעקומה האסימפטוטית בכל קוטב.
עקומת המופע מתחילה מהזווית של A בהצגה קוטבית בהמישור המרוכב. אם A ממשי וחיובי מתחילה העקומה מ-0 ואם הוא שלילי היא מתחילה מ-180 מעלות. עקומת המופע האסימפטוטית היא כזו שבכל אפס יציב ישנה עלייה בשיפוע של  מעלות לדקאדה, ובכל קוטב  ישנה ירידה בשיפוע של  מעלות לדקאדה. עבור קטבים ואפסים בלתי יציבים, השינוי הוא הפוך. השינוי בשיפוע מתחיל דקאדה אחת לפני הקוטב או האפס ומסתיים דקאדה אחת אחריו, כך שכל שינוי הוא של 90 מעלות.
סלב (הר)
הר סלב (בצרפתית: Le Salève) הוא אחד מהרי רכס טרום האלפים (Pre-Alps) הצרפתי שבמחוז סבואה עילית. הוא מכונה גם "המרפסת של ז'נבה". הסלב מתנשא בשיאו לגובה של 1,379 מטרים.
גאוגרפית, הסלב הוא אחד מהרי רכס טרום האלפים בסבואה עילית, אולם גאולוגית הוא חלק מהרי היורה. ממרומי הסלב נשקפים קנטון ז'נבה, אגם ז'נבה, חלקם הדרומי של הרי היורה, רכס טרום האלפים, אגם אנסי והמון בלאן.
למרגלות הסלב שוכנים אזורים מיושבים השייכים לקנטון ז'נבה ולפרבריה שבתחום צרפת, בהם חיים כ-700,000 איש. על הסלב פועל רכבל שנחנך בשנת 1932 ושופץ בשנת 1983.
נבואה המזימה את עצמה
נבואה המזימה את עצמה היא מושג מתחום הפסיכולוגיה החברתית המתאר מקרה אמונה המביאה להתנהגות השוללת אותה באמצעות תהליך חברתי. בכך, היא מהווה את ההפך מנבואה המגשימה את עצמה.
תהליך ההזמה
בעל האמונה מתנהג בהתאם לאמונה שלו, הסביבה החברתית מגיבה בהתאם להתנהגות בעל האמונה אשר גורמת להזמת האמונה.
לדוגמה: מורה עשוי לחזות שתלמיד מסוים יצטיין במהלך שנת הלימודים, ולכן המורה ידחוק בו יתר על המידה. התלמיד כתוצאה מהלחץ, הציפיות ושלל גורמים נוספים לא יצליח לעמוד בתחזיות אלא יכשל. תוצאה שלא הייתה מתרחשת לולי האמונה הייתה קיימת אצל המורה.
תימוכין אמפיריים
החוקרים בושמן באומיסטר וסטאק (1999) מצאו כי אנשים שנחשפו למדיה המעודדת פעולות לפורקן כעסים (קטרזיס), כגון אימון בשק איגרוף, ולאחר מכן התנסו בפעולה שכזו הפגינו פעילות אלימה יותר מקבוצת הביקורת.
קרצית המערות
קרצית המערות (שם מדעי: Ornithodoros tholozani) היא קרצית ממשפחת הקרציות הרכות (Argasidae), המפיצה את הקדחת החוזרת בישראל.
תפוצה וסביבת מחיה
התפוצה העולמית של הקרצית רחבה מאוד מבחינת המאפיינים האקלימיים. אזור התפוצה משתרע מצפון מזרח קזחסטן ועד ללוב.
התנאים המיקרו אקלימיים האופטימליים למחייתה של קרצית זו הם לחות גבוהה (בין 70% ל-80%), טמפרטורה מאוזנת (בסביבות 20 מעלות), ואזור שבו שוררת אפלולית אך לא חשכה מוחלטת.
התנהגות ומחזור חיים
הקרצית נוטה לשכון במערות בעומק של מספר סנטימטרים בתוך קרקע המערה. הקרצית נמצאת רוב הזמן במצב של חוסר פעילות (היברנציה).
כאשר מגיע בעל חיים בעל דם חם אל המערה מזהה הקרצית את נוכחותו על ידי נשימת היונק ופליטת הפחמן הדו-חמצני. שינוי ריכוז הפחמן הדו-חמצני באוויר נקלט על ידי הקרצית באיבר המיועד לכך (אברון האלר) הנמצא בקצה הרגל הקדמית של הקרצית. הקרציה מסוגלת להבחין בשינויים מזעריים בריכוז הפחמן הדו-חמצני באוויר ועל ידי כך לדעת שהגיע פונדקאי לסביבת המערה. הקרצית עולה אל פני השטח ומחפשת את הפונדקאי.
ייתכן ובשלב זה היא מסוגלת גם להבחין בשינויי חום (קרינה תת-אדומה) המצביעים על קיום של בעל חיים בעל דם חם.
כאשר מוצאת הקרצית את הפונדקאי (חיות בר כגיריות, דורבנים ומכרסמים שונים; אדם; בקר וצאן) היא נצמדת אליו ומתחילה בתהליך ההזנה. ההזנה נמשכת כ-20 דקות בממוצע ובזמן זה יונקת הקרצית עד כ-100 מ"ג של נוזל. לאחר שהקרצית סיימה את תהליך ההזנה היא נושרת מגוף הפונדקאי ומתחפרת שוב בתוך קרקע המערה. בשלב הזה הקרצית מתחילה את תהליך הרבייה שכולל הטלת ביצים (כ-100 ביצים), בקיעת לארוות, והתפתחות קרציות בוגרות נוספות המאכלסות את המושבה במערה.
מחזור החיים של הקרציה כולל ארבעה שלבים: ביצה, זחל, נימפה ובוגר. ביצה הופכת לזחל ללא תלות בכל תנאי, לעומת זאת נימפה זקוקה לארוחת דם כדי להפוך לבוגר. מחזור חיים שבין ביצה לבוגר עשוי לארוך בין 7 ל-12 חודשים בתנאים אופטימליים. הנקבה מסוגלת להטיל מספר פעמים אך זקוקה לארוחת דם לכל הטלה.
אופי החיים הסטטי מאפשר לקרצית להיות מוזנת רק לעיתים רחוקות ביותר ועדיין לשמור על קיום תקין של מושבה משגשגת. על פי דיווחים שונים יכולה הקרצית לחיות לפחות עד 10 שנים ללא מזון, כאשר היא נמצאת בסוג של היברנציה.
יכולת השרידות של הקרצית וההסתפקות המועטה ביותר בחומרי הזנה מאפשרים לקרצית אורח חיים נייח, דהיינו הקרצית אינה נעה ממקום למקום בחיפוש אחר מזון אלא נמצאת במקום קבוע ומחכה לפונדקאי.
אופי החיים הנייח יצר בידוד טקסונומי של מושבות הקרציות, גם אם הן נמצאות בקרבה גאוגרפית רבה.
הקרצית כנשא למחלות
קרצית מערות משמשת כווקטור העיקרי להעברת חיידקי הסוג Borrelia, אשר גורמים לצורה האנדמית של המחלה - קדחת חוזרת (או בשמה העממי קדחת המערות) בבני האדם ובבעלי חיים אחרים. בישראל עיקר התחלואה נגרמת על ידי המינים: Borrelia recurrentis ו-Borrelia persica.
חיידקים אלה זה נמצא בנוזלי הקרצית ומועברים לאדם על ידי מגע של רוק הקרצית עם דם האדם בעת ההזנה. החיידקים הנמצאים ברוק הקרצית חודרים למחזור הדם בקלות יחסית מכיוון שחומרים נוגדי קרישה שמפרישה הקרצית מונעים הגנה בסיסית מפני חדירת חומרים זרים למחזור הדם. על פי סקר שנערך כ-10% ממושבות הקרציות נושאות את החיידקים ויכולות להעבירן לבני האדם. שיעור המצאות החיידקים גבוה באזור צפון ישראל ושיעוריו הולכים וקטנים ככל שמדרימים.
סימני המגע של הקרצית עם הפונדקאי כמעט ואינם מורגשים בעת המגע בשל חומרי אלחוש שמפרישה הקרצית אל אזור הנשיכה. לאחר הנשיכה והינתקות הקרצית מופיעים סימני נשיכה המאופיינים בעיגול בעל גוון ורוד בקוטר של כחצי סנטימטר ובמרכזו נקודה אדומה. לאחר מספר שעות גדל לעיתים העיגול ומשנה את צבעו לאדום עז ולעיתים לסגול. סימן זה נשאר מספר ימים עד להיעלמותו.
בארץ ישראל יש מספר מקרי הדבקה בכל שנה. הנפגעים העיקריים הם אנשים שחדרו אל סביבת מחיה של קרצית נגועה. אלו הם בעיקר חיילים, רועי צאן, ומטיילים. מספר ההידבקויות המדויק אינו ידוע בשל הקושי הרב בדיאגנוזה של המחלה.
בשל נדירותה היחסית, והתסמין (כעשרה התקפי חום גבוה במחזוריות) ששכיח יחסית גם במחלות אחרות, הרופאים אינם מצליחים לאבחן את המחלה. גם אופי הבדיקה לאפיון המחלה (בדיקת דם בשיטת הטיפה העבה בתזמון מדויק למועדי ההתקף) מקשה על אפיונה.
שין שין
שין שין (בסינית: 辛鑫; נולדה ב-6 בנובמבר 1996) היא שחיינית מים פתוחים סינית, אלופת העולם (קוואנגג'ו 2019) במשחה ל-10 ק"מ.
2012
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה שין במקום 24 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:40.88 דקות
מקום רביעי באולימפיאדה
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה שין במקום רביעי במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:57:14.4 שעות, 13 שניות ממדליית ארד.
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה שין במדליית זהב במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים בתוצאה של 1:54:47.2 שעות, לפני היילי אנדרסון מארצות הברית (1:54:48.1 שעות) ורקלה ברוני מאיטליה (1:54:49.9 דקות).
המירוץ למיליון (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
המירוץ למיליון היא הגרסה הישראלית לתוכנית המציאות האמריקאית "The Amazing Race". התוכנית שודרה, החל מ-5 בפברואר 2009, בערוץ 2, על ידי הזכיינית "רשת". עם פיצול ערוץ 2, המשכה של התוכנית עבר להיות משודר ברשת 13. בנובמבר 2022 דווח כי "קשת 12" רכשה את הזכויות להפקת התוכנית וכי תחל בליהוק מתמודדים לעונה התשיעית.
בטקס פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2014 זכתה העונה הרביעית של התוכנית בפרס "תוכנית המציאות הטובה ביותר".
אופן המשחק
בתוכנית מתקיימת תחרות בין מספר צוותים, אשר עוברים במהלכה במדינות שונות מסביב לעולם. המתחרים שואפים להגיע ראשונים לסוף "קטע המירוץ" בכל תחנה במהלך התוכנית, כדי להימנע מאפשרות של הדחה. בכל קטע של המירוץ, על כל צמדי המתמודדים לבצע משימות מאתגרות שונות. אלה, דורשות מהם כישורים שונים כגון עבודת צוות, ריכוז, תעוזה, זריזות, יכולת שכנוע, כישרון דרמטי ולעיתים גם יכולת ניווט וידע כללי.
בכל קטע מרוץ מודח הצוות שהגיע אחרון. זאת, למעט מספר "קטעי מרוץ ללא הדחה", אשר אותם קבעה הפקת התוכנית מראש. הצוות המודח זוכה לעיתים בפרס כספי קטן, הניתן, בחלק מעונות התוכנית, ככרטיס "חישגד" לגירוד. גם הצוות המגיע ראשון לנקודת הסיום של כל קטע, זוכה ב"פרס מפנק", על עצם הובלתו. לבסוף נותרים שלושה צוותים במשחק והם העולים לשלב הגמר. בנקודה זאת, הצוות שמגיע ראשון לסוף קטע המירוץ זוכה בפרס הגדול, העומד על מיליון שקלים חדשים ובחלק מהעונות, כולל תוספת מעבר לפרס הכספי.
מאפייני התוכנית הישראלית
בתוכנית מתחרים עשרה או שנים-עשר זוגות בעלי מאפיינים שונים, על פרס בסך מיליון שקלים חדשים. המרוץ מתבצע במדינות שונות ברחבי העולם. עלות הפקת התוכנית עומדת על יותר מחמישה מיליון ש"ח וככזו, היא אחת מתוכניות הטלוויזיה היקרות ביותר שהופקו בישראל. התוכנית מתבססת על הפורמט האמריקאי, עם שינויים קלים.
מנחה העונה הראשונה של התוכנית היה רז מאירמן ובעונות 2-8, המנחה הוא רון שחר (שהיה נשוי למיה קרמר, שהתחרתה בעונתה הראשונה של התוכנית עם בן זוגה באותה עת). את העונה התשיעית, שתשודר ב"קשת 12", ינחה יהודה לוי.
מפיקי התוכנית, בעונות 1–4 היו איל אלקבץ ורוית ליאור-מנדל (אשר הפיקו בין היתר, את העונה הראשונה של התוכנית "הישרדות") ובעונות 5–8, המפיק הראשי הוא עידו ברון. עורך העונה הראשונה, הרביעית, חמישית, שישית, שביעית והשמינית הוא שחר מורד. בעונות השנייה והשלישית, העורך היה עידו גרינברג.
שינויים מאופן המשחק המקורי
בגרסה הישראלית בוצעו מספר שינויים אשר מבדילים אותה מהגרסה המקורית האמריקאית:
העונה הראשונה (2009)
העונה הראשונה שודרה החל מה-5 בפברואר ועד ל-18 ביוני 2009, בימי חמישי (ובמשך תקופה, שודרה גם במוצאי שבת).
היעדים בעונה הראשונה
המדינות והערים אליהן הגיעו הצוותים במהלך המירוץ:
העונה השנייה (2011–2012)
העונה השנייה שודרה החל מה-25 באוקטובר 2011 ועד ל-11 בפברואר 2012. בתחילה היה זה בימים ראשון ושלישי ובינואר 2012, עת החליפו הזכייניות "רשת" ו"קשת" את ימי השידור, עברה התוכנית להיות משודרת בימים רביעי וחמישי.
על-פי נתוני המדרוג, התוכנית בעונה השנייה זכתה לשיעורי צפייה גבוהים מאוד בקרב משקי הבית הנבדקים. רוב פרקי העונה זכו לרייטינג של למעלה מ-30 אחוזים, לעומת העונה הראשונה שאחוזי הצפייה בה היו נמוכים יותר. בהתאם לאותם נתונים, מספר הצופים בתוכנית הגמר של העונה נאמד ביותר ממיליון ו-400 אלף, כ-42 אחוזי רייטינג, מה שהגדיר אותה כגמר תוכנית המציאות הנצפה ביותר מיום תחילת מדידת הצפייה בישראל.
הרקע לשידורי העונה
בסוף דצמבר 2009, הודיעה הנהלת "רשת", כי בשל העלויות הגבוהות, בוטלה הפקתה של עונה נוספת של התוכנית. זאת אף על פי שכבר החלו ההכנות לצילומי העונה שנייה ואף השלישית של התוכנית.
ב-20 בספטמבר 2010 הודיעה "רשת" כי בכוונתה להפיק בכל זאת עונה נוספת של התוכנית, אך בעלות מצומצמת יותר. במהלך חודש נובמבר 2010 פורסמו בעיתונות מודעות מטעם "רשת", הקוראות לציבור להירשם למיונים אשר עתידים להתקיים, לבחירת הזוגות שישתתפו בעונה השנייה. ב-11 בפברואר 2011 נודע כי רון שחר ינחה את העונה השנייה של המירוץ למיליון במקום רז מאירמן. צילומי עונה זו החלו באפריל 2011, שידורה החל ב-25 באוקטובר 2011 והיא הסתיימה ב-11 בפברואר 2012.
ביקורת
"להב"ה", גוף המגדיר עצמו כ"ארגון למניעת התבוללות" קרא להחרים את התוכנית בשל העבודה כי אחד הזוגות בתחרות, פיראס ושירה, מורכב מבני זוג מוסלמי ויהודייה. הארגון טען שבכך יש עידוד התבוללות. "רשת" מסרה בתגובה כי "הם משקפים את האוכלוסייה בישראל על כל גווניה".
העונה השלישית (2013)
עם סיום שידורה של תוכנית הגמר של העונה השנייה, הכריזה "רשת" על פתיחת ההרשמה להתמודדות בעונה השלישית של התוכנית. צילומי העונה השלישית החלו באמצע ינואר 2013.
שידורי העונה השלישית החלו ב-11 במאי 2013 והסתיימו ב-31 באוגוסט באותה שנה. על-פי נתוני המדרוג, גם עונה זו, כמו השנייה, זכתה לשיעורי צפייה גבוהים ובגמר התוכנית רשמה נתון של 39.1%.
היעדים בעונה השלישית
המדינות והערים אליהן הגיעו הצוותים במהלך המירוץ:
העונה הרביעית (2014–2015)
עם סיום שידורה של תוכנית הגמר של העונה השלישית, הכריזה "רשת" על פתיחת ההרשמה להתמודדות בעונה הרביעית של התוכנית. הקדימון לעונה הרביעית שודר בראשית נובמבר 2014 ושידורי העונה נמשכו מ-22 בנובמבר 2014 עד ל-28 במרץ 2015.
זוהי העונה הראשונה בה הזוגות חולקו לשתי קבוצות והוזנקו משני מקומות שונים בישראל. לכל אחת מהקבוצות נודע על השנייה רק לאחר שתי ההדחות הראשונות. בנוסף, בשונה ממה שהיה נהוג בשלוש העונות שקדמו לזו, זהות המנצחים בתוכנית לא נחשפה בעת הגעתם לנקודת הסיום האחרונה של המירוץ. משהגיעו שני זוגות לנקודת הסיום הארבע-עשרה בלוחאן שבארגנטינה (הזוג השלישי בגמר החליט לוותר על המשימה ולפרוש), הם לא פגשו את המנחה, אולם נודע להם שעליהם לחזור לישראל, וששם תימסר ההודעה לגבי הזוג הזוכה. כך, חזרו הזוגות לישראל ונסעו משדה התעופה למגדל משה אביב. במרומי המגדל חיכו להם יתר משתתפי העונה ובמעמד המפגש, מסר המנחה לזוגות את מיקומם הסופי.
לפי נתוני המדרוג, עונה זאת נחשבת לנצפית ביותר בתוכנית. בפרק הפתיחה צפו 32.8% ממשקי הבית, ותוכנית הגמר רשמה נתון של 41.8% ושיא צפייה של 45.6% אחוזים. ממוצע העונה עמד על 33.6% רייטינג לתוכנית.
היעדים בעונה הרביעית
המדינות והערים אליהן הגיעו הצוותים במהלך המירוץ:
העונה החמישית (2016)
עם סיום שידורה של תוכנית הגמר של העונה הרביעית, הכריזה "רשת" על פתיחת ההרשמה להתמודדות בעונה החמישית של התוכנית. צילומי עונה זאת החלו בשלהי אוקטובר 2015. שידורה החל ב-17 במאי 2016. עוד קודם לכן, ב-9 במאי, שודרה התוכנית "המירוץ למיליון: רגע לפני", בה הוצגו חלק מהזוגות המשתתפים בעונה החמישית. ימי השידור של "רשת" בהם שובצה התוכנית היו ראשון ושלישי. עקב משדרי טורניר הכדורגל "יורו 2016" בתקופת שידור עונה זאת, חלק מתוכניות "המירוץ למיליון" שודרו בימי שני.
בשלהי יולי 2016, בעיצומו של שידור העונה, הופצה ברשת הוואטסאפ הודעה ובה נחשף סדר ההדחה-לכאורה של הזוגות בתוכנית. מהפקת התוכנית נמסר, בתגובה לספוילר זה, כי זהות המנצחים לא ידועה עדיין, שכן צילומי תוכנית הגמר של העונה טרם נערכו, נכון לאותה עת. תוכנית הגמר של העונה שודרה ב-26 בספטמבר, לאחר שחלקה האחרון, בו הוכרז על הזוכים, צולם מוקדם יותר באותו החודש. המשימה האחרונה של העונה התקיימה באוסטרליה, אולם משהגיעו שלושת הזוגות לקצהו של מבוך הדג'נד במלבורן ודרכו על שטיח נקודת הסיום, הם לא פגשו את המנחה ולא נמסר סדר הגעתם לנקודה. סדר זה נחשף בטקס הסיום, שהתקיים באותה נקודה ממנה הוזנקו הזוגות אל מחוץ לישראל בראשיתה של התוכנית, בפארק אריאל שרון.
לראשונה לאחר ארבע עונות של התוכנית, את העונה החמישית לא הפיקו אייל אלקבץ ורווית מנדל עם חברת "אבוט המאירי תקשורת בע"מ", כי אם עידו ברון.
היעדים בעונה החמישית
המדינות והערים אליהן הגיעו הצוותים במהלך המירוץ:
העונה השישית (2017–2018)
לאחר שבסיומה של תוכנית הגמר של העונה החמישית הכריז רון שחר על פתיחת ההרשמה להתמודדות בעונה הבאה של התוכנית. הצילומים שלה החלו במאי 2017. ב-10 במאי שודרו בתוכנית "ערב טוב עם גיא פינס" קטעים, בהם נראים מתמודדי התוכנית בנמל התעופה בן-גוריון, בדרכם ליעד הראשון אליו נשלחו מחוץ לישראל. נמסר אז כי הטיסה שהם עלו עליה יצאה לארצות הברית ונחשפו שמותיהם של שניים מן המתמודדים, שמוכרים לרבים, בהיותם ידוענים עוד קודם להופעתם בתוכנית: הזמר רגב הוד יצא למירוץ עם אשתו הלן, כשמולו מתמודדות, בין היתר, מור סילבר וחברתה, מור סוויד. בהמשך, חודשים טרם תחילת שידור התוכנית, פורסמה ידיעה, שבדיעבד, התבררה כלא מדויקת, לפיה סילבר נאלצה לפרוש מהמירוץ ולחזור לישראל, עקב פציעתה של חברתה, מור סוויד, במהלך צילומי המשימות. בפועל, מור סוויד אמנם נחבלה ברגליה, אולם הן סיימו את קטע המירוץ והודחו בהיותן אחרונות. עם זאת, התברר בהמשך העונה שמסספר זוגות נוספים שהודחו מהמירוץ (חוץ מהזוג שהודח בישראל), מור ומור לא הוחזרו לישראל, אלא טסו לשהות באי ביוון, ממנו היו אמורות לחזור לחלק מיוחד בעונה, בו התמודדו הזוגות המודחים על שיבה למשחק והצטרפות לארבעת הזוגות שנותרו במירוץ. במהלך הפעילות ביוון, התברר כי בשל מצב רגלה, סוויד לא תוכל להשתתף במשימות לטובת השיבה למירוץ וכך יצא שבשל הפציעה, מור ומור הודחו סופית מהמירוץ.
ב-21 באוקטובר 2017 החל שידורה של העונה השישית בערוץ 2, במסגרת רשת, כשבועיים טרם המעבר לערוץ 13. התוכנית שודרה בערוץ "רשת 13" החל מ-1 בנובמבר, היום בו החלו השידורים בערוץ. ימי השידור בהם שובצה התוכנית היו רביעי ושבת. עם זאת, תוכניות בודדות שודרו בימי שני, כשבפעם הראשונה בה נעשתה ההחלפה בימים, היה זה עקב משדר כדורגל שתוכנן ליום רביעי ופעם נוספת, מתוך רצון למשוך קהל צופים לתוכנית חדשה שמשדר הבכורה שלה הוצמד לזה של "המירוץ למיליון".
להבדיל מהנוהג בעונות הקודמות, בעונה השישית לא נפתחו התוכניות בפתיח בו הוצגו כל הזוגות המשתתפים במירוץ. כל תוכנית החלה בקטע מעבר באורך שניות בודדות, בו הוצגה אנימציה של סמליל "המירוץ למיליון" בלבד.
בעונה השישית, התקיימה לראשונה משימת צלילה. הייתה זו פעילות שצולמה בהוואי, בה אחד מכל זוג מתמודדים נדרש לצלול, תוך שימוש במתקן מיוחד המאפשר לנשום מתחת לפני המים.
בעונה זאת, לראשונה בתולדות התחרות, לאחר שמונה הדחות נערך שלב "גלגל הצלה". במהלכו, כל זוג שהודח מהמירוץ (פרט לזוג שהודח בישראל) קיבל הזדמנות להתמודד על חזרה למשחק, לחמישייה האחרונה.
העונה השביעית (2019)
בסיומה של תוכנית הגמר של העונה השישית, הכריז רון שחר, על פתיחת ההרשמה להתמודדות בעונה הבאה של התוכנית.
באוקטובר 2018 פורסם באתר "וואלה! NEWS" כי צילומיה של העונה יחלו, ככל הנראה, בחודשים נובמבר-דצמבר אותה שנה ושייתכן כי בעונה זאת, מספר הפרקים יהיה מצומצם מזה שהיה נהוג עד אז. חודש לאחר מכן פורסם שכמתוכנן, ב-5 בנובמבר הזוגות עזבו את ישראל לטובת צילומי התוכנית. באותם ימים פורסמו פרטיהם של חלק מהמתמודדים המשתתפים בצילומיה של אותה עונה: התאומות הדוגמניות נוי והדר קרקו, זוג תאומים שהשתתפו בתוכנית "אייל גולן קורא לך", שתי דוגמניות שהן בנות להורים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ומניגריה וכן אמה של מתמודדת העונה השישית ירדן ויזל. זאת הפעם הראשונה בתוכנית בה ישנו קשר משפחתי בין מתחרים מעונות שונות. עוד קודם לכן, יום טרם עזיבת הזוגות את ישראל, פורסם כי באותו הבוקר, כחלק מהתוכנית, צולמה משימה במשכן הכנסת.
שידורה של העונה החל ברשת 13 ב-15 ביולי 2019. שישה ימים קודם לתוכנית הזנקת התחרות, שודרה תוכנית בה הוצגו 12 זוגות המתמודדים בעונה זאת. התוכנית שובצה במקור לשלושה ימי שידור. בתחילה היו אלה שני, רביעי ושבת, אולם אחר כך, היא עברה להיות משודרת בימי ראשון במקום בשני ובמועד אחד לפחות, לא שודרה ברביעי.
הפקת התוכנית שיתפה פעולה עם ערוץ זום. האחרון שידר תוכנית בשם "זום על המירוץ", בהנחיית דובדבני וקובץ', אשר עקבה אחר צילומי תוכניות העונה השביעית.
היעדים בעונה השביעית
המדינות והערים אליהן הגיעו הצוותים במהלך המירוץ:
העונה השמינית (אולסטארס, 2020)
לפי ידיעה באתר "וואלה! NEWS" מאוקטובר 2018, "רשת" הייתה מעוניינת להפיק עונה שמינית לתוכנית. מתוך רצון לחסוך בעלויות כספיות, הוחלט שצילומי עונה זאת יחלו מיד עם תום צילומי העונה השביעית. במצב כזה, הזנקת העונה השמינית תתבצע מנקודה מחוץ לישראל (בדומה לעונה הראשונה). חודש לאחר מכן פורסם כי העונה השמינית עתידה להיות "עונת אולסטארס", כלומר כזו שישתתפו בה זוגות שהתמודדו כבר בתוכנית בשנים עברו, וכי היא עתידה להיות קצרה מהעונות הקודמות.
ב-29 באוגוסט 2020 החלה "רשת" לשדר קדימונים המבשרים על תחילה קרבה של שידור העונה. בקטעי הפרומו נחשפה רשמית זהותם של חלק מהמתמודדים בה. בסופו של דבר, בתוכנית הפתיחה של העונה, ששודרה ב-6 בספטמבר 2020, התגלה שלשישה זוגות שהשתתפו בעונות 4–6 של התוכנית, התווספו לתחרות שישה זוגות של מתמודדים שטרם השתתפו בה. תוכנית הגמר של עונה זאת שודרה שלושה חודשים לאחר תחילת שידוריה, ב-8 בדצמבר.
בעונות שקדמו לשמינית, זכו המשתתפים שהגיעו לשלבים מתקדמים במירוץ ל"מסר מהבית". היה זה קטע וידאו עם בני משפחותיהם שצולם מראש, או שיחה איתם בזמן-אמת מן המקום בו היו באותה עת המתמודדים במירוץ. בעונה זאת, לראשונה בעונות המירוץ, הגיע לאקוודור נציג מכל אחת ממשפחות המשתתפים בחמשת הזוגות ששרדו אחרונים, שם פגשו בני המשפחות את המתמודדים בשטח, במהלך אחד מקטעי המירוץ.
לאחר שבשלהי ספטמבר 2020 שודרה התוכנית בה הודחו מהמירוץ, החלו וובה ואלה להגיש פינה ששודרה לאחר שידור כל אחד מהפרקים, בה עסקו באירועי הפרק החולף.
בעונה זאת, לראשונה במירוץ, שני זוגות (שי ושני, אורי ובן) הגיעו באותו הזמן לשטיח בנקודת הסיום. לאחר בירור עם הפקת המירוץ הבין-לאומית לגבי הנהלים במקרה כזה, התברר כי הזוג ששני חבריו דרכו ראשונים על השטיח הוא זה שיחשב כמי שהגיע ראשון. במקרה זה, הזוג שהגיע שני היה האחרון להגיע באותו מקטע ולפיכך, דינו היה להיות מודח וכך, אחרי בדיקת צילומי ההגעה לשטיח, התקבלה החלטה לפיה אורי ובן נותרו במשחק.
היעדים בעונה השמינית
המדינות והערים אליהן הגיעו הצוותים במהלך המירוץ:
עונה תשיעית (2024)
לאחר שרון שחר, מנחה התוכנית, נטל חלק ב"הזמר במסכה", המשודרת ב"קשת", הוא נשאל האם השתתפותו בתוכנית של חברה מתחרה פירושה כי לא תצולם עונה נוספת של התוכנית בהנחייתו. שחר הסביר כי לאור העובדה שמשבר הקורונה יוצר קשיים להפקת "המירוץ למיליון" בשל הגבלות שונות הקשורות למגפה במדינות שונות, צילומי העונה הבאה יתקיימו, ככל הנראה, רק לאחר הגעה לפתרון בנושאים אלה.
באוקטובר 2022, דווח כי "רשת" ויתרה על הפקת התוכנית למען שידור גרסה ישראלית לתוכנית המציאות "פקין אקספרס". חודש אחר כך, דווח כי "קשת 12" תפיק את העונה התשיעית, וצילומי העונה יתקיימו ב-2023. באותה עת החל תהליך הליהוק של המתמודדים. בפברואר 2023, דווח כי רון שחר לא ימשיך להנחות את התכנית ב"קשת", ובמרץ 2023 דיווחים אלה אומתו והוכרז באופן רשמי כי יהודה לוי נבחר להנחות את התוכנית.
ב-14 ביוני 2023 הסתיימו צילומי העונה לאחר חודש של צילומים.
קישורים חיצוניים
מידע וכתבות:
ביקורות:
משוואת שרדינגר
בפרשנות הרגילה למכניקת הקוונטים, המצב הקוונטי הוא התיאור השלם ביותר היכול להינתן למערכת פיזיקלית. פתרונות משוואת שרדינגר מתארים מערכות אטומיות ותת-אטומיות, אלקטרונים ואטומים, אך גם מערכות מיקרוסקופיות, וכנראה גם את כל היקום.
רקע היסטורי
בשנת 1909 הראה ארנסט רתרפורד באמצעות ניסוי פיזור של חלקיקי אלפא על עלה דק של זהב שהמטען החיובי באטום מרוכז באזור קטן מאוד במרחב, הידוע היום בשם 'גרעין האטום'. בעקבות הניסוי הציג רתרפורד מודל של האטום הקרוי המודל הפלנטרי שלפיו האלקטרונים הם חלקיקים קטנים הנעים סביב גרעין האטום באופן דומה לאופן שבו כוכבי הלכת מקיפים את השמש.
למרות ההצלחות בפיענוח ספקטרום אטום המימן, המודל של בוהר השאיר שאלות רבות פתוחות. המודל לא נתן הסבר לספקטרום של אטומים ומולקולות מורכבים יותר מהמימן, הוא הראה שהחלקיקים מתנהגים כמו גלים, אך לא הסביר מה בדיוק מתנדנד ומהי משוואת הגלים של הטבע. מתן תשובה לשאלות הללו הפך לנושא מחקר מרכזי עבור הקהילה הפיזיקלית, ובפרט עבור קבוצה של תלמידים ומדענים שהובלו על ידי בוהר וכללו אנשים כמו וורנר הייזנברג, מקס בורן ווולפגנג פאולי.
צעד חשוב בדרך למציאת משוואת הגלים הגיע בשנת 1924 כאשר לואי דה ברויי הציג את השערת דה ברויי, לפיה כל חלקיקי החומר בעלי תכונות של גל, ולא רק קרינה אלקטרומגנטית (מושג זה נקרא כיום דואליות הגל-חלקיק): כאשר \lambda\; הוא אורך הגל, h\; הוא קבוע פלאנק ו-p\; הוא תנע החלקיק. דה ברויי הראה כי השערתו מתאימה למשוואתו של פלאנק ופיתוחו של איינשטיין, וכן לתורת היחסות הפרטית. כעת המשוואה של פלאנק התאימה לכל החלקיקים, ולא רק לקרינה האלקטרומגנטית.
צעד נוסף היה בשילוב של רעיונות תורת הקוונטים הישנה עם הפיזיקה הסטטיסטית, שהוחל ביוני 1924 כאשר הפיזיקאי ההודי סאת'ינדרה נאת' בוז (Satyendra Nath Bose) שלח מאמר לאיינשטיין ובו הוכחה חדשה למשוואה של פלאנק. הוא התייחס לפוטונים כאל מולקולות של גז והשתמש בהוכחה בשיטות מן המכניקה הסטטיסטית. בניגוד למכניקה הסטטיסטית הקלאסית של לודוויג בולצמן וג'יימס קלרק מקסוול, בה לכל מולקולה יש ייחוד והחלפה בין שתי מולקולות יוצרת מצב חדש, בוז הניח כי ההחלפה בין שני קוונטים של אור אינה יוצרת מצב חדש. בין השנים 1925-1924 פרסם איינשטיין שלושה מאמרים בהם יישם את רעיונותיו של בוז לגז אידיאלי של מולקולות בהן אטום אחד. המאמרים תמכו ברעיונותיו של בוז בקשר לאופי הגלי של המולקולות וקישרו רעיונות אלו להשערת דה ברויי.
שנת 1926 הייתה שנת המפתח לפיתוחה של תורת הקוונטים עת התפרסמו שתי גרסאות למשוואת הגלים של החלקיקים. גרסה אחת שהוצגה על ידי ורנר הייזנברג וקרויה היום על שמו משוואת הייזנברג - הניחה שגדלים פיזיקליים (כמו מיקום, תנע ואנרגיה) נקבעים על ידי אופרטורים ואלו מתפתחים עם הזמן - על פי משוואת הגלים שהוא הציג. לעומתו, במקביל להייזנברג פעל ארווין שרדינגר לחיפוש משוואת הגלים באופן שונה.
בשלהי 1925, כתב שרדינגר מאמר שכותרתו הייתה "על התאוריה של גז איינשטיין", שעסק בגז של חלקיקים קוונטים ובוסס על השערת דה ברויי, כמו גם גישתו של איינשטיין לרעיון. ב-1926 פרסם שרדינגר מאמר נוסף שעסק הפעם באטום המימן. בגז החלקיקים הקוונטים אפשר היה להניח כי על חלקיקי הגז הקוונטי לא פועל כוח, ולהזניחו, אך באטום המימן לא היה יכול שרדינגר להתעלם מן הכוח שבין הגרעין לאלקטרון. שרדינגר פיתח משוואה דיפרנציאלית שקשרה בין השינוי בגל כתלות במקום ובין השינוי בו כתלות בזמן, אולם התוצאה לא התאימה לאטום המימן. הוא ניסה שוב, הפעם באמצעות משוואה יחסותית שתיצור הקבלה בין משוואה מן המכניקה המתייחסת לאלקטרון כחלקיק, ובין משוואה המתארת אותו כגל, וגם הפעם נכשל. בפעם השלישית ניסה והצליח לתאר הקשר בביטוי לא יחסותי.
עם פיתוח משוואת הגלים על ידי שרדינגר החלה תקופה קצרה שבה נעשה ניסיון לענות אילו משתי התאוריות השונות היא הנכונה (זו של שרדינגר או זו של הייזנברג). תקופה זו נגמרה כאשר שרדינגר הצליח להראות ששתי הגישות השונות שקולות.
פיתוח המשוואה
כאשר k הוא מספר הגל, ו-\omega היא התדירות הזוויתית של הגל.
נגזור פעם לפי מקום ופעם לפי זמן: ,
נזכר בקשר בין מספר הגל לתנע על פי השערת דה ברויי, ובין התדירות לאנרגיה:
,
כאשר p_x הוא התנע של החלקיק בכיוון החיובי של ציר x, E - האנרגיה הקינטית שלו, ו-\hbar הוא קבוע דיראק (שהוא למעשה קבוע פלאנק חלקי שני פאי).
נציב את הקשרים האלה חזרה לנגזרות ולאחר העברת אגפים נקבל:
בעקבות המשוואות דלעיל נבקש לזהות את האופרטור עם תנע בכיוון החיובי של ציר x (p_x), ואת האופרטור  עם אנרגיה (E).
כעת, נזכר בקשר הקלאסי בין תנע ואנרגיה קינטית עבור חלקיק בעל מסה m: השימוש בקשר הקלאסי בין אנרגיה ותנע (ללא התחשבות באנרגיה הפנימית) משמעו שהמשוואה שתתקבל תהיה לא יחסותית. נציב במקום E ו-p_x את האופרטורים כפי שנתונים לעיל (נשים לב שהתנע מועלה בריבוע, ולכן יש להפעיל את אופרטור התנע פעמיים), נקבל:
וזוהי משוואת שרדינגר לחלקיק חופשי בחד-מימד, זאת אומרת חלקיק הנע לאורך קו ישר כאשר הפוטנציאל אחיד בכל מקום. המעבר למשוואה כללית יותר הלוקחת בחשבון גם השפעת פוטנציאל מתבצע על ידי הוספת הכפלה בפוטנציאל (ניחוש מושכל, שמתברר בניסויים כמוצדק). כמו כן, את הפיתוח עשינו אומנם בחד מימד, אך קל להראות שניתן להכליל אותו לתלת-מימד. השינוי יתבטא בהחלפת הנגזרת הכפולה לפי x, באופרטור הלפלסיאן. משוואת שרדינגר, על-כן היא:
נגדיר את אופרטור ההמילטוניאן (המייצג את סכום האנרגיה הקינטית והאנרגיה הפוטנציאלית של המערכת) כך:
ונקבל את צורתה הכללית של המשוואה:
משוואת שרדינגר בצורתה הכללית
בכתיב הכללי ביותר (כתיב ברה-קט) משוואת שרדינגר נראית כך:
במשוואה זו:
כאשר ההמילטוניאן בלתי תלוי מפורשות בזמן, הפתרון הכללי של משוואה זו הוא: ואומרים שההמילטוניאן הוא היוצר של התפתחות המערכת בזמן.
את הפתרון הנ"ל אפשר לפתח בבסיס המצבים העצמיים של ההמילטוניאן. נסמן כאשר E_n הם האנרגיות העצמיות. מאחר ש-\hat H הרמיטי, המצבים העצמיים אורתונורמלים, כלומר  (מכפלה פנימית של כל מצב עצמי בעצמו היא 1, ושל כל שני מצבים עצמיים שונים היא 0), ולכן אפשר להשתמש בהתמרת פורייה ולקבל ש:
משוואת שרדינגר בבסיס המקום
בבסיס המקום במקום לדבר על מצב קוונטי ערטילאי, מדברים על המיקום והתנע של החלקיק. בעקבות ניסוי שני הסדקים ועבודתו של לואי דה ברויי נוסח הרעיון שאת מיקומו של חלקיק ניתן לתאר כסופרפוזיציה קוונטית של גלים שתיצור חבורת גלים הממורכזת סביב מיקומו ה"קלאסי" של החלקיק. תיאור החלקיק על ידי פונקציית גל הסביר מדוע אלקטרונים יכלו לבצע התאבכות, כפי שהתגלה בניסוי.
באופן פורמלי, פונקציית הגל מוגדרת כהטלה של המצב הקוונטי של המערכת על בסיס המקום, כלומר:.
בבסיס המקום (r), אופרטור התנע מוצג כ ולכן משוואת שרדינגר נהיית:
זוהי משוואה דיפרנציאלית חלקית שאפשר לפתור באמצעות הפרדת משתנים ותורת שטורם-ליוביל על ידי מציאת מצבים עצמיים של האנרגיה לחלק הבלתי תלוי בזמן.
כאשר החלקיק נמצא תחת השפעת פוטנציאל אלקטרו-מגנטי ההמילטוניאן הוא כאשר \vec A הוא הפוטנציאל הווקטורי המגנטי ו-\varphi הוא הפוטנציאל החשמלי. במקרה זה יש להציב צורה זו במשוואת שרדינגר ולהחליף את התנע באופרטור גזירה כאמור לעיל.
פתרון המשוואה
כעת נותרנו עם הפונקציה , ועבור \Psi מקבלים את משוואת שרדינגר הבלתי תלויה בזמן: זוהי משוואת ערכים עצמיים שאפשר לפתור באמצעות תורת שטורם ליוביל. למעשה אנחנו מחפשים פונקציות \Psi_n כך ש כלומר: פעולת אופרטור ההמילטוניאן עליהן פשוט מחזירה את הפונקציה כפול האנרגיה שלה. אנרגיות אלה (שהן הערכים העצמיים של המד"ר) נקראות "האנרגיות העצמיות" ואילו הפונקציות המתאימות להן נקראות "המצבים העצמיים". נעיר שאת המצבים העצמיים נהוג לנרמל, כלומר - לכפול במקדם סקלרי כך ש . דרישת הנרמול נובעת מהפירוש ההסתברותי של מכניקת הקוונטים.
מאחר שזו משוואה ליניארית, את הפתרון הכללי אפשר להציג כסופרפוזיציה של המצבים העצמיים, כלומר:
מאחר ש \hat H הוא אופרטור הרמיטי, מובטח לנו ממשפט הילברט שקיים בסיס של מצבים עצמיים אורתונורמליים, כלומר. לכן, ניתן להציג כל פונקציית גל במרחב הילברט של הבעיה כסכום (ליתר דיוק טור אינסופי) של המצבים העצמיים (כאשר מדובר בחלקיק חופשי, פיתוח כזה קרוי פיתוח פורייה).
את מקדמי הפיתוח A_n ניתן לקבוע באמצעות ידיעת פונקציית הגל ההתחלתית (כלומר:, באופן זהה לחלוטין הנעשה עבור טור פורייה כמו כן, נהוג לנרמל את פונקציית הגל כך ש: . לעיתים אין זה אפשרי (כמו במקרה של אופרטור התנע) ומתקבלות פונקציות עצמיות כך ש- - ולא ניתן לנרמל אותן. כך חייבים לוותר על האורתונורמליות (ונשארים רק עם אורתוגונליות) אבל במקום זאת בוחרים פונקציות שיקיימו את נרמול דיראק ויקיימו כאשר הפונקציה מימין היא פונקציית דלתא של דיראק. כך עושים עבור אופרטור התנע החד מימד  (וגם בממדים רבים - ) ובוחרים את הבסיס e^{ikx} לכל k ממשי (ובממדים רבים - ). בסיס זה הוא הבסיס של התמרת פורייה ואכן, במכניקת הקוונטים התמרת פורייה מזוהה עם מעבר לבסיס הפונקציות העצמיות של התנע - מה שלעיתים מפשט את הפתרון (בדיוק כפי שהתמרת פורייה מפשטת לעיתים משוואות דיפרנציאליות).
אלתר
אלתר (נכתב גם אלטר) הוא שם משפחה שפירושו "זקן". לעיתים ניתן כשם פרטי כסגולה לאריכות ימים למי שאחיו נפטרו בינקותם או מוסף כשם נוסף לחולה כסגולה לבריאות, בפרט אצל יהודים ממוצא אשכנזי, אבל גם בקרב יהודי לוב ותוניסיה. בנוסף, שם זה מצוי אצל משפחות אשכנזיות כשם משפחה.