cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לורה וייד
מחזותיה
אחת מיצירותיה החשובות היא "יותר קר מכאן" (Colder Than Here), יצירה זו גם הייתה המחזה הראשון שכתבה ופרסמה על הבמות הגדולות של אנגליה, המחזה זכה לצלחה רבה ותרם לפרסומה. המחזה עוסק במוות ובהתמודדות של משפחתה של אישה אשר חולה בסרטן ועומדת למות, זאת בזמן שהאישה מתכננת את הלוויה של עצמה.
אופן הכתיבה של המחזות הוא אחת הסיבות להצלחתה: במהלך כתיבתו של המחזה הראשון שלה "יותר קר מכאן" (Colder Than Here), ערכה וייד מחקר מעמיק על נושאים רבים רלוונטיים להבנה עמוקה של הסביבה בה מתרחשת העלילה: היא ערכה מחקר שלם על ארונות קבורה הלוקחים חלק במחזה. גם בכתיבת מחזות מאוחרים יותר, ניכר כי ערכה מחקר מבוסס ומעמיק.
וייד כתבה את "גופות נושמות" (Breathing Corpses), "יותר קר מכאן" (Colder Than Here), "מועדון ההפגנות" (The Riot Club), "מהודר" (POSH), "ידיים אחרות" (Other Hands) ועוד, כמו כן כתבה אדפטציות רבות למחזות, כמו הנובלה הלא גמורה "הווטסונים" (THE WATSONS) של ג'יין אוסטן ואליס בארץ הפלאות. עד כה עלו שבע מחזות שוייד כתבה בעצמם וארבע אדפטציות למחזות שאחרים כתבו. בנוסף, וייד כתבה מספר מחזות נוספים, אשר לא עלו.
וייד זכתה בפרסים רבים לאורך הקריירה שלה והיא נחשבת לאחת המחזאיות הבריטיות המעוטרות של התקופה האחרונה, בין היתר זכתה בפרס אוליבייה לקומדיה הטובה ביותר בשנת 2019, פרס חוג מבקרי התיאטרון לכותבת המבטיחה ביותר של שנת 2005 ופרס ג'ורג' דיווין (George Devine Award) לכותבת המבטיחה ביותר של שנת 2005 ועוד פרסים נוספים.
על מחזותיה בוססו מספר רב של יצירות נוספות, ביניהם סרטים ואדפטציות למחזות אחרים.
פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים
פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים (באנגלית: Joint Special Operations Command; בראשי תיבות: JSOC; מבוטא "ג'יי-סוק"), מהווה מרכיב בפיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית (USSOCOM). בראש הפיקוד עומד קצין בדרגת לוטננט גנרל (3 כוכבים).
תפקידים
הפיקוד מגייס לוחמים מצטיינים מצבא היבשה, חיל האוויר, הצי וחיל הנחתים וכן אזרחים שנבחרו בקפידה. גברים ונשים אלה הם בעלי כישורים ייחודיים ומיוחדים, והם מהטובים בתחומם.
היסטוריה
הפיקוד הוקם בהמלצת מפקד כוח דלתא הראשון, צ'ארלס בקווית' לאחר כישלון מבצע טופר העיט. בראשיתו היה הפיקוד אחראי הפיקוד על פיתוח דוקטרינה להפעלת הכוחות המיוחדים וכשירותם. אולם לאחר פיגועי 11 בספטמבר עבר הפיקוד שינוי מבני משמעותי ומשימתו זיהוי וסיכול תאי טרור ברחבי העולם המהווים איום על ארצות הברית. מפקדת הפיקוד פועלת מבסיס פורט בראג שבצפון קרוליינה ובין היתר כפופות לו היחידות כוח דלתא וצוות 6 של יחידת אריות הים.
על פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים פיקדו בין היתר ויין דאונינג, אשר הוביל את כוחות הפיקוד במבצעים מיוחדים במבצע מטרה צודקת ובמלחמת המפרץ, ויליאם גריסון, פיקד בין היתר על מבצע נחש גותי (קרב מוגדישו), דל דיילי, אשר תחת פיקודו הובילו כוחות הפיקוד את מבצע אנקונדה, סטנלי מק'קריסטל, אשר תחת פיקודו הצליחו כוחות הפיקוד להרוג את אבו מוסעב א-זרקאווי, מנהיג ארגון הטרור אל-קאעידה בעיראק, וויליאם מקרייוון, אשר פיקוד על מבצע חנית נפטון לחיסול הטרוריסט אוסאמה בן לאדן, ג'וזף ווטל, ריימונד תומאס, אוסטין מילר ובריאן פנטון. מאוגוסט 2022 מפקד על הפיקוד תת-אדמירל פרנק בראדלי.
אקסל שילסטרום
קורות חייו
שילסטרום נולד בשנת 1993 בנורשפין. ב-2012 היה מעורב בתאונה קטלנית בה טיפס על גג רכבת ונגע בכבלי החשמל מעליה. זרם בגופו עוצמת מתח של כ-16 אלף וולט, שגרמה לכוויות ב-70 אחוזים מגופו.
ב-2015 החל את קריירת המוזיקה שלו, והשתתף בעונה האחד-עשר של Swedish Idol. הוא הודח כשהגיע לשלב ההופעות החיות במקום הרביעי. בשנת 2016 אושר על ידי תאגיד השידור השוודי כי שילסטרום עתיד להשתתף במלודיפסטיבלן לשנת 2017 עם השיר "När ingen ser". הוא השתתף במקצה הרביעי, ועלה לשלב גלגל ההצלה, שנערך ב-4 במרץ. לרוע מזלו, לא דורג בין ארבעת האמנים המובילים בשלב זה, והודח מהתחרות. בנובמבר 2022 נחשף פעם נוספת כי הוא עתיד להתחרות באירוע של 2023, עם השיר "Gorgeous". הוא ביצע את שירו במקצה הרביעי, והודח מהתחרות – מרחק נקודה אחת מהמקום הרביעי, שהעפיל לשלב גלגל ההצלה.
קאנט (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
בית הכנסת המהרש"א
בית הכנסת המהרש"א הוא בית הכנסת העתיק של שמואל אליעזר הלוי איידלס, המהרש"א בעיר אוֹסטרוֹהְ בית הכנסת נבנה לפני 600 שנה ואילו המהרש"א הרחיב אותו לצדדיו.
הקהילה היהודית באוסטרוה
הקהילה היהודית של אוסטרוה שראשיתה במאה החמש עשרה, היה אחד היישובים הוותיקים והאמידים ביותר בווהלין, אז פרובינציה של האיחוד הפולני-ליטאי, וכיום חלק מאוקראינה. הקהילה הייתה ביתם של רבנים ומלומדים מצטיינים, עליהם נמנו: ישעיה הלוי הורוביץ, רבי דוד הלוי סגל, רבי שלמה לוריא (המהרש"ל), רבי נפתלי כ"ץ ור' שמואל אליעזר הלוי איידלש - המהרש"א, שחי בין השנים 1555 ו-1631.
היסטוריה
מסורות שונות מתארכות את בניית בית הכנסת לתאריכים שונים. לפי גרסה אחת שנטענה על ידי חוקרים ב-1913 היה אז בית הכנסת כבן 800 שנה (משמע שנבנה סביב ראשית המאה ה-12). לפי גרסה אחרת המהרש"א הוא שהניח את אבן הפינה לבית הכנסת, ומנגד יש הטוענים כי בתקופתו רק הורחב בית הכנסת או נוספה לו עזרת נשים.
במהלך ההתקוממות של הקוזאקים באמצע המאה ה-17, נגרם הרס לבית הכנסת כחלק ממה שזכור בהיסטוריה היהדות כ"פרעות ת"ח ות"ט".
בזמן המלחמה הרוסית-פולנית ב-1792 הצבא הרוסי הגיע לפאתי אוסטראה, בית הכנסת שעמד בכניסה לעיר נדמה לרוסים כמבצר, מאות יהודים מבוהלים הסתגרו במשך יומיים בבית הכנסת. הרוסים ירו על הבניין ורק בנס לא ניזוק. ביום השני חדר פגז אחד אל בית הכנסת ובדרך נס לא התפוצץ, עד שלבסוף מצאו בחור צעיר ואמיץ בשם אליעזר, אשר עזב את בית ההכנסה והלך לפגוש את הרוסים. לזכר הנס תלו בבית הכנסת את הפגז בשרשרת ליד הקיר הדרומי באולם התפילה, כיום ניתן לראות את פגז הנס במוזיאון העיר של אוסטראה.
כשלוש מאות שנה מאוחר יותר, הבניין נפגע בתקופת השואה ולאחר מכן שימש כמחסן תרופות בתקופה הסובייטית.
בית הכנסת המהרש"א נחשב לאחד היחידים בעל קדושת בית כנסת, ללא ההיתר המיוחד ללמוד בה ולסעוד בה ולשמש אף כ'בית מדרש'.
סברה אחת מספרת כי המהרש"א עצמו הניח את אבן הפינה לבית הכנסת, ולכן הוא נושא את שמו. סיפור אחר מספר כי בית הכנסת נבנה לפני המהרש"א, ושהוא רק הוסיף את עזרת הנשים. עם זאת לפני נרטיב אחר, שרשמה משלחת אתנוגרפיים של אנ-שמים בשנת 1913, סברו שבית הכנסת היה - כבר אז - בן 800 שנים. אולם מה שמקובל לכל הדעות כי במקום זה ישב המהרש"א בחדרו וכתב את פירושו הנודע על התורה והש"ס "מהרש"א".
בשנות שלטון הקומוניזם הולאם המקום והפך למחסך תרופות ממשלתי.
בשנת תשע"ו החל בשיפוץ הבניין חבר מועצת העיר אוסטראה היהודי, גריגורי הרשינוב בעזרתם של הרב הלל כהן ומר אנטולי שיינגייט בפרויקט שיקום והצלת בית הכנסת ההיסטורי. כמו כן נאספו מאות מסמכים המעידים על ההיסטוריה המרשימה של בית הכנסת, שיפוצו על ידי המהרש"א ואפילו נמצא פגז הנס בתמונות היסטוריות תלוי בבית הכנסת.
בית הכנסת נפתח לתפילה לקראת חודש אלול תשע"ט.
קורט האן
סר קורט מתיאס רוברט מרטין האן (5 ביוני 1886, ברלין - 14 בדצמבר 1974, הרמנסברג) היה איש חינוך גרמני-יהודי. מחלוצי תחום החינוך ההתנסותי והחווייתי בשטח. הקים בתי ספר שונים בעולם - שול שלוס סאלם וגורדונסטון, את הארגונים החינוכיים כיכר עגולה וOutward Bound ואת ארגון הקולג'ים הבינלאומיים המבוססים על שיטותיו.
ראשית חיים
האן גדל כיהודי ושימש כמנהל בית הספר בסאלם בתקופת עלייתו של אדולף היטלר לשלטון. האן נשא ביקורת עזה כלפי המשטר הנאצי לאחר שחיילי הסער של היטלר הרגו קומוניסט צעיר בנוכחות אמו. האן התבטא נגד החיילים, שלא קיבלו עונש, וכנגד היטלר עצמו. בנאומו ביקש מהתלמידים, הסגל ובוגרי בית הספר סאלם לבחור בין סאלם לבין היטלר. כתוצאה מכך הוא נכלא במשך חמישה ימים (בין 11 ל -16 במרץ 1933). לאחר פנייתו של ראש ממשלת בריטניה, רמזי מקדונלד, שוחרר האן, וביולי 1933, נאלץ לעזוב את גרמניה ועבר לבריטניה.
הממלכה המאוחדת
האן התיישב בסקוטלנד, שם הקים את פנימיית הבנים גורדונסטון עם סר לורנס הולט על פי עקרונות דומים לבית הספר בסאלם. בשנת 1945 האן הומר לנצרות ואף שימש כמטיף בכנסייה הסקוטית. בבריטניה הוא הקים ארגון בינלאומי של בתי ספר, שנקרא כיום כיכר עגולה. האן היה מעורב גם בהקמת ארגון Outward Bound אטלנטיק קולג' בוויילס, את תנועת ארגון הקולג'ים הבינלאומיים, וייסד את פרס הדוכס מאדינבורו הנקרא על שמו בוגר גורדונסטון, שלימים נודע כנסיך פיליפ, בעלה של המלכה אליזבת השנייה.
בחזרה לגרמניה
האן חילק את זמנו בין בריטניה לגרמניה שלאחר מלחמת העולם השנייה. הוא הקים כמה פנימיות חדשות המבוססות על עקרונותיהם של סאלם וגורדונסטון:
הוא התפטר מראשות גורדונסטון מטעמי בריאות וחזר להרמנסברג ליד סאלם בשנת 1953. הוא נפטר שם ב־14 בדצמבר 1974 ונקבר בסאלם.
רעיונות מרכזיים
הפילוסופיה החינוכית של האן התבססה על יחסי כבוד בין המבוגרים לבין המתבגרים. בני נוער לדידו הם בעלי הגינות ותחושת מוסר מולדים, אך הם, מושחתים על ידי החברה. הוא האמין שחינוך יכול למנוע שחיתות זו, אם התלמידים יקבלו הזדמנויות למנהיגות אישית ולראות את תוצאות מעשיהם שלהם. זו אחת הסיבות להתמקדות בלמידה אתגרית בפילוסופיה שלו. האן הסתמך על ד"ר ברנהרד צימרמן, לשעבר מנהל המחלקה לחינוך גופני באוניברסיטת גטינגן, שנאלץ לעזוב את גרמניה בשנת 1938 מכיוון שלא רצה להתגרש מאשתו היהודייה. תורתו החינוכית של האן התגבשה על ידיו בימי מלחמת העולם הראשונה, שאותה הוא ראה כהוכחה לשחיתות החברה. בבית הספר "שלוס שלוס סאלם", מלבד תפקיד המנהל, האן גם לימד היסטוריה, פוליטיקה, יוונית עתיקה, ואת כתביהם של שייקספיר ושילר. הוא הושפע עמוקות מהגותו של אפלטון בעיקר סביב רעיון הארטה - "המידה הטובה".
ערכים מובילים במשנתו של האן ובפרקטיקה החינוכית הם דאגה וחמלה כלפי אחרים, הנכונות לקבל אחריות ודאגה ועקשנות בחיפוש אחר האמת. ולכן ענישה מכל סוג נתפסת כמוצא אחרון. על פי מייקל קנול "חינוך לדמוקרטיה" היה בבסיס הליבה של הפילוסופיה החינוכית של האן.
האן גם הדגיש את מה שכינה "שירות שומרוני", בכך שהתלמידים נותנים שירות לאחרים. הוא ניסח זאת כמתמקד במציאת מטרה נוצרית בחיים. תלמידו לשעבר, גולו מאן, הגדיר אותו מאוחר יותר כ"ג'נטלמן נוצרי".
דמותו כמורו
בשנת 1934, דרך הרצאותיו בלונדון למלגת החינוך החדש, פגש האן את איש החינוך תומאס וורסלי ושכנעו לבלות את תקופת הקיץ בתפקיד יועץ בגורדונסטון. בזכרונותיו ורסלי מתעד את התרשמויותיו מניתוח האופי של האן, ואת המחויבות שלו כמחנך להתפתחות האדם. ככל שנקף הזמן וורסלי הפך ביקורתי יותר ויותר לגבי אישיותו הייחודית של האן" :"הוא גילה את עצמו כבעל מזג עז.. קשה היה, במיוחד לתפיסתי האנגלית, רצונו להביס את היריב בכל משחק."התנהגותו של האן נראתה לווורסלי "כל כך בלתי יעילה, כל כך טיפשית וגרמנית" שהוא לא היה מסוגל לחלוק על ההערצה הברורה של צוות ההוראה כלפיו: עברנו בכיתות הלימוד כשבאחת מהן הוא עצר לפתע, אחז בזרועי, הרים את נחיריו באוויר ואז, במבטאו הגרמני המסומן, התבטא בחגיגיות:
״מישהו דיבר בצורה מלוכלכת בחדר הזה. אני יכול להריח את זה.' השקפותיו של האן על שייקספיר הביאו למחלוקת גלויה:"ישנה אמונה גרמנית נפוצה ששייקספיר טוב יותר בגרמנית מאשר באנגלית. סירבתי להסכים לכך. טענתי שהתרגום הגרמני אכן יכול להיות טוב מאוד, אך המקור לאנגלית חייב להיות טוב יותר . לא, הוא הבטיח לי, הגרמני היה טוב יותר."
שש הירידות אצל הנוער המודרני
במהלך חייו סיכם האן את אמונותיו לגבי הדור הצעיר באותה תקופה לשש נקודות, מהן מכונות יחד בשם שש הירידות של הנוער המודרני:
האן הציע גם ארבעה פתרונות לבעיות אלה:
עשרת העקרונות ללמידה התנסותית
10 עקרונות אלה, המבקשים לתאר תרבות בית ספרית אכפתית והתנסותית, שורטטו מרעיונותיהם של קורט האן ומנהיגי חינוך אחרים לשימוש בבתי ספר Expeditionary Learning Outward Bound (ELOB).
1- ראשוניות הגילוי העצמי הלמידה מתרחשת בצורה הטובה ביותר עם רגש, אתגר ותמיכה נדרשת. אנשים מגלים את היכולות, הערכים, התשוקות והאחריות שלהם במצבים שמציעים הרפתקאות בלתי צפויות. בבתי ספר התלמידים לוקחים על עצמם משימות הדורשות התמדה, כושר, אומנות, דמיון, משמעת עצמית והישגים משמעותיים. המשימה העיקרית של מורה היא לעזור לתלמידים להתגבר על הפחדים שלהם ולגלות שהם יכולים לעשות יותר ממה שהם חושבים שהם יכולים.
2- קיום רעיונות נפלאים יצירת של הוראה כמטפחת סקרנות לגבי העולם על ידי יצירת מצבי למידה המספקים משהו חשוב לחשוב עליו, זמן להתנסות וזמן להבנה.
3- האחריות על הלמידה למידה היא גם תהליך אישי של גילוי וגם פעילות חברתית. כל אחד לומד גם באופן פרטני וגם כחלק מקבוצה. כל היבט של בית ספר מעודד את הילדים והמבוגרים להיות אחראים יותר ויותר לניהול הלמידה האישית והקולקטיבית.
4- אמפתיה ואכפתיות הלמידה מטופחת בצורה הטובה ביותר בקהילות בהן מכבדים את רעיונות התלמידים והמורים וקיים אמון הדדי. יצירה של קבוצות למידה קטנות, כאשר מבוגר אכפתי דואג להתקדמות ומשמש כסנגור לכל ילד, תלמידים בוגרים מדריכים צעירים מהם, ופרקטיקות נוספות יצרו אקלים בטוח מבחינה פיזית ורגשית.
5- הצלחה וכישלון כל התלמידים צריכים להצליח אם הם רוצים לבנות את הביטחון והיכולת לקחת סיכונים ולעמוד באתגרים קשים יותר ויותר. אך חשוב גם שהתלמידים ילמדו מכישלונותיהם, יתמידו כאשר הדברים קשים, וילמדו להפוך מוגבלות להזדמנויות.
6- שיתוף פעולה ותחרות פיתוח פרטני ופיתוח קבוצתי משולבים כך שערכם של חברות, אמון ופעולה קבוצתית יהיה ברור. התלמידים מעודדים להתחרות לא זה בזה אלא במיטב האישי שלהם ובסטנדרטים מחמירים של מצוינות.
7- גיוון והכלה הן הגיוון והן ההכלה מגדילים את עושר הרעיונות, את הכוח היצירתי, את יכולת פתרון הבעיות ואת הכבוד לזולת. זה קורה כאשר התלמידים חוקרים ומעריכים את ההיסטוריה והכישרון השונים שלהם, כמו גם את התרבויות של קהילות אחרות ודרך יצירה של קבוצות הלמידה הטרוגניות.
8- העולם הטבעי מערכת יחסים ישירה ומכבדת עם עולם הטבע מרעננת את רוח האדם ומלמדת את הרעיונות החשובים של מחזורים טבעיים וסיבה ותוצאה. התלמידים לומדים להפוך לשגרירים של כדור הארץ ושל הדורות הבאים.
9- בדידות והרהור תלמידים ומורים זקוקים לזמן לבד כדי לחקור את מחשבותיהם, ליצור קשרים משלהם וליצור רעיונות משלהם. הם זקוקים גם לזמן כדי להחליף את הרהוריהם עם קבוצת השווים להם.
10- שירות וחמלה לטענת הם "אנחנו צוות ולא נוסעים", על המורים והתלמידים להוביל ולתמוך בקהילתם. אחד מתפקידיו העיקריים של בית הספר הוא להכין את התלמידים עם הגישות והמיומנויות לעזור לאחרים.
בית הספר "משלחת למידה" ע"ש קורט האן
בסתיו 2007 נפתח בברוקלין, ניו יורק בית הספר "משלחת למידה" ע"ש קורט האן. החזון של בית הספר היא להכין מנהיגים אזרחיים משכלים, מיומנים ואמיצים, והיא נקראת על שם קורט האן מפני שבית הספר מעוניין ללכת בדרכו של האן וערכיו.
אזכורים בתרבות הפופולרית
דמותו של קורט האן הוזכרה ב-2017 בסדרת הדרמה ההיסטורית "הכתר", בעונתה השנייה וגולם על ידי השחקן בורגהארט קלאוסנר. ההקשר לאזכורו היה תיאור חוויותיהם של שני התלמידים המפורסמים ביותר של האן במוסד בסקוטלנד: פיליפ, דוכס אדינבורו ובנו הנסיך צ'ארלס.
יחסי איטליה–מקדוניה הצפונית
יחסי איטליה–מקדוניה הצפונית הם יחסי החוץ בין איטליה לבין מקדוניה הצפונית.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1991, זמן קצר לאחר שמקדוניה הכריזה על עצמאותה מיוגוסלביה. בשנת 2020 הצטרפה מקדוניה הצפונית לנאט"ו. כמו כן מקדוניה הצפונית היא מועמדת להצטרפות ל, ואיטליה תומכת בהצטרפותה לארגון.
דליה נבות
דליה נבות-מינצר (נולדה בשנת 1967) היא רופאה ואתלטית ישראלית רב-גונית בעבר. אלופת ישראל, אלופת המכביה השתים עשרה (1985) ושיאנית ישראל. החזיקה בשיא הישראלי בקרב שבע במשך 14 שנים. שיאה האישי בריצת 100 מטר משוכות (13.87 שניות) היה באותה העת התוצאה השנייה בטיבה של אתלטית ישראלית אחרי השיא הישראלי של אסתר רוט-שחמורוב.
נבות זכתה בתואר אתלטית השנה של ישראל (1985).
ביוגרפיה
נבות גדלה במושב השיתופי מולדת. היא התאמנה בקבוצת הפועל העמקים בהדרכת דני שור. בין יתר עיסוקיה, היא מטיילת בארץ ובעולם, רוכבת על סוסים, גולשת קייט (עפיפון) ועוסקת בריצות ניווט. נוסף לכך, היא הדריכה בנוער העובד והלומד בעפולה במסגרת שנת שירות לפני שירותה הצבאי כמדריכת ספורט במעמד של ספורטאית מצטיינת.
אביה, רס"ן שלמה וינטרוב (נבות) ז"ל, היה סגן מפקד טייסת 117 (מיראז'), נפל בשנת 1970 במהלך תקיפה בסוריה. דודה, סרן עמוס וינטרוב ז"ל, היה מפקד פלוגת טנקים בגדוד 79, נפל בקרבות הבלימה בסיני, ביומה הראשון של מלחמת יום כיפור.
אלופת ישראל
באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף ביולי 1983 זכתה נבות במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 14.73 שניות, לפני פועה נייגר מהפועל ירושלים (14.98 שניות) ולי פינקלשטיין מקריית ביאליק (15.16 שניות)
1984
באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף ב-7 ביולי 1984 זכתה נבות ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב - בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 15:00 שניות, לפני לי פינקלשטיין ובקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 5.89 מטר (התוצאה השישית בטיבה בכל הזמנים של אתלטית ישראלית באותה העת), לפני שרון פוליצר (5.84 מטר) וסיגל בסון (5.64 מטר). מדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.75 מטר, אחרי גבי רוזן שקבעה שיא ישראלי חדש של 1.79 מטר, שיפור לשיא בן ה-10 שנים של אורית אברמוביץ' (1.78 מטר), לפני סיגל בסון (1.75 מטר). שבוע לאחר מכן, באליפות הפועל היא זכתה ב-3 מדליות זהב, בקפיצה לגובה בתוצאה זהה לזו של רוזן (1.75 מטר), בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.77 מטר לפני רוזן (5.64 מטר), ובריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 14.96 שניות, שוב לפני רוזן (15.69 שניות).
1985
בתחרות שנערכה בהדר יוסף ב-31 באוגוסט אותה שנה זכתה נבות במדליית כסף בריצת 100 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 13.87 שניות, התוצאה השנייה בטיבה של אתלטית ישראלית בכל הזמנים באותה העת, אחרי השיא הישראלי של אסתר רוט-שחמורוב (12.93 שניות).
שיאנית ישראל
בתחרות שנערכה בגראץ שבאוסטריה בסוף יוני 1985 סיימה נבות במקום חמישי בקרב שבע בשיא ישראלי חדש של 5332 נקודות, במהלך התחרות היא קבעה שני שיאים אישיים, בריצת 200 מטר (25.42 שניות) ובריצת 800 מטר (2:25.65 דקות). שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה במאלמה שבשוודיה ב-15 בספטמבר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בקרב שבע בשיא ישראלי חדש של 5374 נקודות (100 משוכות: 14.44 שניות, גובה: 1.78 מטר ( 1 ס"מ מהשיא הישראלי של גבי רוזן - 1.79 מטר והתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים של אתלטית ישראלית באותה העת), ברזל: 11.78 מטר, 200: 25.35 שניות, רוחק: 5.82 מטר, כידון: 33.22 מטר, 800: 2:31.92 דקות). שיא זה החזיק מעמד 14 שנים ונשבר על ידי מרינה ליפיס (5446 נקודות).
1986
באליפות הפועל שנערכה ביוני 1986 זכתה נבות בתוך שעתיים ב-6 מדליות, מהן 5 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בריצת 100 מטר (12.40 שניות), ריצת 100 מטר משוכות, הטלת כידון בשיא אישי חדש של 37.20 מטר, הדיפת כדור ברזל וריצת 200 מטר. מדליית כסף, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.75 מטר בתוצאה זהה למנצחת גבי רוזן. חודש לאחר מכן, בתחרות אתלטיקה שנערכה באוסטריה בסוף ספטמבר אותה שנה היא קבעה בקרב שבע תוצאה של 5370 נקודות, 4 נקודות פחות משיאה הישראלי. במהלך התחרות היא שיפרה 2 שיאים אישים, בהדיפת כדור ברזל (13.03 מטר) ובריצת 200 מטר (25.05 שניות).
1987
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1987 זכתה נבות במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 14.14 שניות.
חייה האישיים
ד"ר נבות מינצר עובדת כרופאת משפחה וכרופאת ספורט. נשואה לצפריר מינצר, אף הוא אלוף ישראל בקפיצה לגובה, ריצת משוכות וקרב 10 בעבר, משמשת כרופאת קיבוץ הסוללים וכרופאת האקדמיה למצוינות בספורט במכון וינגייט, אם למעין, חיה בקיבוץ מזרע.
יחסי אפגניסטן–קטר
היסטוריה
קטר היוותה גורם מייעץ לאפגניסטן ולארצות הברית במלחמת אפגינסטן.
היחסים בין קטר לממשל האפגני הם יחסים טובים, קטר נוהגת לגנות את הטליבאן ואת פעולות הטרור הרבות שהוא ביצע ומבצע. בשנת 2013, כאשר חאמיד כרזאי נשיא אפגניסטן הגיע לביקור בקטר, תקף אמיר קטר את הטליבאן ושוחח עם הנשיא על תהליך השיקום מהמלחמה ועל היחסים בעתיד.
קטר פיתחה קשרים ההדוקים לאורך השנים עם הטליבאן. את שעריה פתחה קטאר לארגון הטרור כבר ב-2013, אז הזמינה את מנהיגיו הגולים לדוחא, על מנת להקים שם לשכה מדינית – במהלך שזכה לברכת הנשיא האמריקני ברק אובמה. אותה לשכה מדינית של הטליבאן בדוחא הייתה זו שייצגה אותו במשא ומתן שהתנהל בתקופתו של הנשיא דונלד טראמפ, ואשר הוביל להסכם בין הטליבאן לארצות הברית ("הסכם דוחא") על נסיגתה מאפגניסטן. בחסות הנסיגה זו, שהנשיא הנוכחי ג'ו ביידן התעקש להוציא לפועל, הצליחו האיסלאמיסטים להשתלט על אפגניסטן.
ארצות הברית הברית ומדינות רבות אחרות העבירו באופן זמני את הדיפלומטים שלהם הקשורים לאפגניסטן לדוחא.
שר החוץ הקטארי שיח' מוחמד בין עבדולרחמן אל־תאני היה השר הראשון מממשלה זרה שנסע לקאבול מאז השתלטות הטליבאן. אף על פי כן, קטר לא הכירה בשלטון הטליבאן.
בספטמבר 2022, אמר שר החוץ הקטרי "ייעצנו לקהילה הבינלאומית לארגן תוכנית לקידום אפגניסטן, שכוללת את התנאים הנדרשים עבורה מההנהגה הנוכחית באפגניסטן".
כביש 551
כביש 551 הוא כביש רוחב עתידי בישראל, החוצה את השרון הצפוני ממערב למזרח, ואמור בעתיד לקשר בין כביש 2 לבין כביש 6.
המאבק נגד סלילת הכביש
ביולי 2001, אישרה ועדת השרים לכלכלה את סלילתו של הכביש, יחד עם 8 כבישי רוחב אחרים שיחוברו לכביש 6. על פי התכנון הייתה סלילת הכביש אמורה להסתיים ביולי 2004.
בספטמבר 2001, הגישה החברה להגנת הטבע לוועדה מחוזית לתכנון ולבנייה מרכז התנגדות לסלילת הכביש. לטענתה, שהייתה מבוססת על חוות דעת של הגאוגרף פרופסור אליהו שטרן, הכביש מיותר לחלוטין, הוא יהווה פגיעה באגן נחל פולג, אחד השטחים הפתוחים האחרונים שנותרו באזור המרכז, ואחד המסדרונות האקולוגיים החשובים ביותר בצפון מטרופולין תל אביב. בנוסף טענה כי בקטע שבין מחלף קסם ומחלף אייל בכביש 6 מתוכננים מספיק כבישי רוחב, שהופכים כביש זה למיותר. בניהם כביש הרוחב 531 וכביש 541. סלילת כביש 551 בקטע שבין מחלף הדרים בכביש 4 לכביש 2 החלה אך שר התחבורה אפרים סנה הורה על הפסקת העבודות ביוני 2002.
במהלך 2004 ביקשה חברת מע"צ להתחיל בסלילת הקטע המזרחי בכביש 551, בין כביש 6 לכביש 4. החברה להגנת הטבע ועמותת אדם טבע ודין פנתה לבית המשפט המחוזי בתל אביב, שדחה את הבקשה להוציא צו ביניים, האוסר על מע"צ להתחיל בביצוע העבודות. אך בדצמבר 2004, הודיעה מע"צ, שבשל שיקולי תקציב, אין בכוונתה לסלול את הכביש בשלב זה. בשנת 2006 שוב ביקשו להתחיל בעבודות הסלילה, ושוב נעשתה פנייה לבית המשפט המחוזי בתל אביב שנדחתה. ובינואר 2007, שופטת בית המשפט העליון, דבורה ברלינר, דחתה את בקשת החברה להגנת הטבע לצו ביניים שיעצור את הליכי התכנון של הכביש.
בפברואר 2008 הודיע מנכ"ל מע"צ, אלכס ויז'ניצר, על פרסום מכרז לתכנון וביצוע הכביש, אך זמן קצר אחר כך הפרויקט הוקפא.
כביש 551 - החלק הסלול
נכון לשנת 2020, מורכב הכביש משני קטעים קצרים, הראשון בן 1.5 קילומטר הנמצא סמוך לקיבוץ ניר אליהו וקיבוץ אייל שנסלל כחלק ממחלף אייל. וקטע נוסף שנמצא במחלף הדרים (אורכו כקילומטר), כאשר הכביש עובר מתחת לכביש 4 ומגיע עד לסמוך לבית חולים קריית שלמה, שמצפון ליישוב חרוצים.
כביש 551 - החלק העתידי
החברה הלאומית לדרכים עתידה להשלים את הקטע החסר בין כביש 6 לכביש 2. לפי התוכנית המקורית היה הכביש אמור לקשר בין שני הכבישים דרך השטח שבין בני ציון מדרום לתל יצחק מצפון ולחצות את כביש 4 במחלף הדרים עד לכביש 2 במערב, אך אפשרות זו נתקלה בהתנגדותם של יישובים בשרון ושל החברה להגנת הטבע. בחודש יולי 2010 החליטה ועדה של משרד הפנים להסיט את תוואי הכביש דרומה, כך שיחלוף לאורך גבולה הצפוני של רעננה. חלופה זו המכונה "כביש 541", מאפשרת לשמר את המרחב הפתוח של נחל פולג. אורך הכביש שתוכנן הוא כ-13 קילומטר ועלות הקמתו הוערכה בשנת 2008 בכ-300 מיליון שקל. בשנת 2014 משרד התחבורה לא קיבל את החלופה והמשרד מקדם שוב את התוכנית המקורית. בשנת 2020 פורסם שמשרד התחבורה ונתיבי ישראל מקדמים תוכנית לסלילת הקטע שבין כביש 6 לכביש 4.
יונאס גלווידיס-ביקאוסקאס
יונאס גלווידיס-ביקאוסקאס (בליטאית: Jonas Galvydis-Bykauskas; 15 בדצמבר 1864 – 16 ביולי 1943) היה גנרל ליטאי אשר שימש לזמן קצר כמפקד צבא ליטא.
ביוגרפיה
גלווידיס-ביקאוסקאס למד יערנות והחל לעבוד כיערן לפני שב-1885 התגייס לצבא האימפריה הרוסית. הוא לחם במלחמת רוסיה-יפן, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה כבר היה פולקובניק ומפקד גדוד. ב-1916 הוא נפצע בקרב ליד לודז' ונפל בשבי הגרמנים. הוא שוחרר ב-1918 עם סיום המלחמה בין הגרמנים לרוסים. בינתיים, הכריזה ליטא על עצמאות, וגלווידיס-ביקאוסקאס התגייס לצבא ליטא הטרי. הוא לחם כנגד הצבא האדום ופיקד על הגנת העיר וילנה. לאחר המלחמה הכין תוכנית לגיבוש הצבא הליטאי. בתחילת 1919 הוא מונה למפקד בית הספר הצבאי הליטאי. הוא פיקח על חינוך המחזור הראשון של קצינים ליטאים. ב-29 באוגוסט 1919 הוא מונה למפקד העיר קובנה. באוקטובר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרולס לייטננטס, והפך בכך לאחד הגנרלים הראשונים של הצבא הליטאי.
בינואר 1920 הוא מונה למפקד הבריגדה ה-3. ב-14 ביוני של אותה שנה, התפטר סילבסטראס ז'וקאוסקאס מתפקיד מפקד הצבא, וגלווידיס-ביקאוסקאס מונה לממלא מקומו באופן זמני. במקביל לקריירה הצבאית שלו, הוא החל לטפח קריירה פוליטית. הוא הצטרף למפלגת "איגוד האיכרים הליטאי" שהסתפחה לגוש המפלגות "המפלגה הנוצרית-הדמוקרטית". ב-7 ביולי הוא נבחר לסיימאס (הפרלמנט הליטאי), ולפיכך העביר את תפקיד מפקד הצבא לקונסטנטינאס ז'וקאס. ב-1 בפברואר 1921 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-3, ופיקד עליה במהלך המלחמה כנגד הפולנים. ב-8 במרץ 1922 הוא מונה למפקד בית הספר הצבאי. ב-18 בדצמבר של אותה שנה הסתיימה הכהונה שלו כחבר הסיימאס. באוגוסט 1926 הוא פרש מהצבא בדרגת גנרולס.
ב-21 בספטמבר 1940 נעצר גלווידיס-ביקאוסקאס בידי הסובייטים שכבשו את ליטא. הוא נכלא בקובנה ונידון לעבודות פרך. ביוני 1941, עם התקרבות הוורמאכט לליטא, התמרדו הליטאים כנגד הסובייטים ושיחררו את האסירים הפוליטיים. גלווידיס-ביקאוסקאס המשיך להתגורר בקובנה עד מותו ב-16 ביולי 1943.
כוחות הקרקע והכוחות המיוחדים של חילות האוויר
כוחות הקרקע והכוחות המיוחדים של חילות האוויר הם כוחות אבטחה והגנת בסיסים, וכן כוחות טקטיים מיוחדים המהווים חלק מחיל האוויר של האומה. לוחמים המוקצים ליחידות מסוג זה מאומנים, חמושים ומצוידים ללוחמה קרקעית ולמבצעים מיוחדים.
כוחות הקרקע של חילות האוויר
באופן מסורתי, הסיבה לקיומם של כוחות חי"ר בחילות האוויר הוא להגנה ואבטחת שדות תעופה. מטוסים פגיעים ביותר בהיותם על הקרקע והם תלויים בתשתיות קבע ובאנשי צוות מיומנים. יריב יכול להשיג עליונות אווירית על ידי תקיפת מטוסים ונכסים אחרים בבסיסי אוויר. התקפות כאלה יכולות להתבצע על ידי מטוסים, טילי שיוט וטילים בליסטיים. עם זאת, יריב שנמצא בחסרון מספרי, טכנולוגי או אחר יכול לצאת למתקפת מנע על בסיסי האוויר של האויב מוקדם ככל האפשר, תוך שימוש בטקטיקה דמוית בליץ, כמו במבצע מוקד, או באמצעות פשיטת כוחות מיוחדים כמו . כדי להגן מפני התקפות נגד בסיסי אוויר, המטוסים מפוזרים לבסיסי אוויר משניים ושדות חירום. עם זאת, כאשר הם מפוזרים באופן כזה, מטוסים ואנשי צוות חשופים עוד יותר להתקפות קרקע.
כדי להתגונן מפני התקפות קרקעיות, מרבית חילות האוויר הכשירו חיילים באימוני חי"ר בסיסיים והקימו יחידות חיל רגלים של חיל האוויר. מלבד תפקידי הגנה על הבסיס ונכסיו, יחידות חיל רגלים של חיל האוויר עשויות להיות בעלות תפקידים אחרים כמו התגוננות אב"כ, אימון אנשי חיל האוויר אחרים בכישורי נשק וחי"ר והכשרת מפקדים בתפקידי הגנת בסיסים.
בנוסף להגנת הבסיסים, כוחות החי"ר של חיל האוויר מספקים הגנה לכוחות משלוח הפרוסים בחו"ל. במבצעי רכבת אווירית, הם בדרך כלל אנשי חיל האוויר הראשונים להיות על הקרקע. מבצעים מיוחדים יכולים לכלול פשיטה והשתלטות על שדות תעופה של היריב ואבטחתם לשימוש, אבטחת מנחתים ושדות תעופה קדמיים כולל סיורים אלימים מחוץ למתחם הבסיס כדי להרתיע, לאתר ולהשמיד איומים.
בחיל האוויר הישראלי הגנת המרחב הקרקעי של בסיסי החיל ונכסיו מאורגנת במסגרת מערך ההגנה הקרקעית.
כוחות אוויר מיוחדים
בחלק מחילות האוויר יש גם כוחות מיוחדים המהווים זרוע קרקעית לתמיכה במבצעי חיל האוויר. אלה כוללים יחידות קומנדו ויחידות טקטיות מיוחדות הפועלות באופן עצמאי או בשיתוף עם יחידות אחרות.
המשימות העיקריות ביחידות מסוג זה הן חיפוש והצלה קרבי כולל חילוץ טייסים משטח אויב, סיורי מודיעין, תצפית והכוונת אש מן התווך, הפעלת מנחתים ושדות תעופה קדמיים, ובקרת אוויר במרכז מאמץ האש המשולב (Joint Terminal Attack Controller - JTAC) לתאום סיוע אווירי ליחידות צבאיות אחרות. תפקידים אחרים כוללים השתלטות וחילוץ בני ערובה וחבלה והשתלטות על שדות תעופה.
בחיל האוויר הישראלי הכוחות המיוחדים מאורגנים במסגרת כנף 7.
משפט פוהל
משפט פוהל, ובשמו הרשמי: ארצות הברית נגד אוסוולד פוהל ואח' (באנגלית: ), היה הרביעי מתוך שנים-עשר משפטי נירנברג הנוספים אשר התנהלו בהיכל הצדק בנירנברג, גרמניה, עם תום מלחמת העולם השנייה. משפטים אלה נערכו בפני בית דין צבאי אמריקאי.
במשפט זה הועמדו לדין, בנוסף לאוסוולד פוהל, 17 נאשמים אשר היו קציני אס אס שהועסקו במשרד הראשי למשק ומנהל של האס אס (בגרמנית: SS-Wirtschafts-Verwaltungshauptamt; ר"ת: WVHA), ומכאן גם כינויו הנוסף של ההליך: "משפט ה-WVHA". האישומים כללו פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות אשר בוצעו בתקופת המשטר הנאצי. האישום העיקרי עסק במעורבותם הפעילה של הנאשמים ובעבודת המינהלה של הפתרון הסופי. ה-WVHA היה המשרד הממשלתי המופקד על ניהול מחנות הריכוז ומחנות ההשמדה. המשרד היה מופקד גם על הרכש עבור הוואפן אס אס, והחל משנת 1942, על המינהלה של יחידות גולגולת המת.
חברי הרכב בית הדין הצבאי היו השופטים רוברט מ. תומאס ממישיגן (אב בית הדין), פיטצרוי דונלד פיליפס מקרוליינה הצפונית מייקל א. מוסמנו מפנסילבניה וג'ון ג'. ספייט מאלבמה כשופט מחליף. התובע הראשי במשפט היה בריגדיר גנרל טלפורד טיילור. כתב האישום הוגש לבית הדין ב-13 בינואר 1947. המשפט נפתח ב-8 באפריל וגזרי הדין ניתנו ב-3 בנובמבר 1947. ארבעה מן הנאשמים, בהם אוסוולד פוהל, נידונו למוות בתליה. שלושה נאשמים זוכו. יתרת הנאשמים נידונו לתקופות מאסר אשר נעו בין 10 שנים למאסר עולם.
האישומים
כבר בבית הדין הבינלאומי במשפטי נירנברג נקבע כי האס אס הוא ארגון פשע. כל ארבעת האישומים הוגשו כנגד כל הנאשמים בהליך זה, להוציא את הנאשם הוברג, אשר לא הואשם בסעיף הרביעי לכתב האישום. שופטי בית הדין התעלמו בפסק דינם מסעיף קשירת הקשר ולמעשה לא הכריעו בסוגיה זו.
על פי כתב האישום הנאשמים בהליך זה פעלו כדי לייסד, להחזיק, לתפעל ולנהל מחנות ריכוז ומחנות עבודה בגרמניה ובמדינות אחרות שבהם שהו אלפי אנשים, כולל שבויי מלחמה, אזרחי גרמניה ואזרחי מדינות אחרות ואלה
הנאשמים
הממונה על מחלקת מחנות הריכוז ב-WVHA, ריכרד גליקס (Richard Glücks), אשר היה מפקדם הישיר של כל מפקדי מחנות הריכוז והיה אחראי ישיר לפשעים שבוצעו בהם, לא הועמד לדין. ב-10 במאי 1945, יומיים לאחר כניעת גרמניה הנאצית, גליקס התאבד בעודו מאושפז בבית החולים של הצי בפלנסבורג.
רובין קאזאן (כדורגל נשים)
רובין (ברוסית: Руби́н) הוא שמו של מועדון כדורגל נשים רוסי מהעיר קאזאן, המהווה את המקבילה הנשית של מועדון הכדורגל גברים רובין קאזאן.
היסטוריה
רובין קאזאן הוקמה ב-19 בינואר 2021, כקבוצת בת של מועדון רובין. הקמת המועדון עוררה סערה במועדון ברצלונה הספרדי, המזוהה עם השחקנית ליקה מרטנס, קשרית נבחרת הולנד ושחקנית הכדורגל הטובה ביותר באליפות העולם 2017, כאשר הקבוצה פרסמה תצלום דומה של השחקנית שגרם למעריצי ברצלונה לתהות אם השחקנית חתמה בקבוצה, אך זה הסתבר כצעד שיווקי לקידום המועדון החדש ללא קשר לשחקנית עצמה.
לקראת פתיחת העונה מונתה אולגה ואסילייבנה למאמנת. ב-1 במרץ 2020, הקבוצה שיחקה את המשחק הראשון שלה (משחק ידידות) עם מועדון ייניסיי והפסידה בתוצאה 0:3.
פרנק ז'אנג
פרנק ז'אנג (באנגלית: Frank Zhang) הוא דמות בדיונית מסדרתו של ריק ריירדן "גיבורי האולימפוס". פרנק הוא בנו של אל המלחמה הרומי מארס ואמילי ז'אנג בעקבות כך הוא חצוי דם רומי במחנה יופיטר, והוא צאצא של פוסידון מצד אמו. בשל קרבתו לפוסידון, פרנק ניחן ביכולת של שינוי צורה לכל חיה אפשרית. פרנק הוא קשת. פרנק הוא אחד מהגיבורים בנבואת השבעה והוא בזוגיות עם הייזל לבסק.
רקע
פרנק נולד לאמילי ז'אנג ומארס ב-5 ביוני בשנה בלתי ידועה בקנדה. עם היוולדו קיבלה אימו מקל עץ מיוחד. פרנק, אשר נולד עם כוחות חזקים במיוחד, נוטל על עצמו סיכון גדול מאוד למות. יונו הזהירה את אמילי ז'אנג שכוח חייו של פרנק קשור למקל, וכאשר המקל יישרף עד העצם ככה ייגמרו חייו. אימו של פרנק, אמילי, שירתה בצבא הקנדי ושירתה באפגניסטן, שם גם איבדה את חייה. לאחר הלווית אימו שלחה אותו סבתו למחנה יופיטר עם המקל. לופה וזאביה הגיעו לאחוזת ז'אנג, ושם עבר פרנק את התהליך הרגיל של חצוי בהוכחת יכולתו. הוא הגיע למחנה כחודש לאחר היעלמותו של ג'ייסון גרייס. סבו של פרנק הואשם בהריסת מחנה יופיטר לפני שנים רבות, מה שגרם לו לגלות מהמחנה ולצאצאיו.
בן נפטון
פרנק עזר לפרסי בהגיעו למחנה וניסה לעצור את הגורגונות בעזרת הייזל. פרנק מוכשר בחץ וקשת וקיווה שאביו המסתורי הוא אפולו. במהלך משחק המלחמה פרנק היה הראשון ולטפס על החומה ועל כך זכה לפרס. פרנק, הייזל ופרסי הביאו לניצחון הקבוצה. בסיום המשחקים התגלה מארס - אל המלחמה. הוא הכריז על פרנק כבנו, והכריז על מסע חיפושים לשחרורו של תנטוס (אל המוות) בהנהגתו של פרנק. פרנק מקבל כידון מיוחדת מאביו עד שיגלה את כוחותיו המיוחדים. במהלך המסע מתוודה פרנק להייזל ופרסי על ה"עקב אכילס" שלו- המקל המיוחד. לאחר שיחתו עם אלת הקשת בענן, איריס, פרנק נאבק בשלושה בסליסקים בעזרת הכידון שקיבל מאביו. פרנק משחרר בעזרת המקל את אל המוות ונלחם בענק אלקיאונאוס בעזרת הייזל. נלחם להצלת מחנה יופיטר. בסוף הספר מתחיל לצאת עם הייזל לבסק. פרנק קיבל ספר עם הקדשה מאביו הקשור למלחמה.
אות אתנה
הצטרף למסע שעל הספינה "ארגו 2" יחד עם שאר החצויים מהנבואה. הוא לא הסתדר עם חברו לצוות ליאו ואלדז בשל עברה של חברתו הייזל לבסק עם סבו של ליאו. פרנק לחם עם פרסי ג'קסון והמאמן הדג' באקווריום שבג'ורג'יה קטו (אם כל מפלצות הים) ובפורקיס (אל מים עתיק). הוא עזר לפרסי להילחם בכריסאור (בכך שהפך לדולפין). ובהגיעם לרומא הלך פרנק עם ליאו והייזל בחיפושם לאחר ניקו די אנג'לו ונפלו למלכודת של גאיה. השלושה הצליחו להשתחרר והזדרזו לעזור לשאר חבריהם.
בית האדס
פרנק נאבק בין הקולות שבראשו של ארס בצורתו היוונית ומארס בצורתו הרומית. הוא מציל את הייזל וניקו בביקורם בוונציה, איטליה לאחר שהביס את כל המפלצות שבעיר בעזרת ברכת מארס. לאחר מכן גם השתחרר מהקולות בראש. לאחר המאבק במפלצות קפץ פרנק בגובה במהירות, גופו התחטב. פרנק הוביל את החצויים בבית האדס ושם גם קיבל את סמכויות הפריאטור מידי ג'ייסון גרייס ובעקבות זאת הצליח לשלוט בצבא רומים מתים.
דם האולימפוס
פרנק, הייזל, ליאו ופרסי מצליחים לכלוא את ניקה/ויקטוריה (אלת הניצחון) באולימפיה לאחר שנאלצו להילחם אחד בשני כרומאים ויוונים. פרנק מגיע אים החצויים אל האי פילוס שם נמצאים האלים התאומים: אפולו וארטמיס שקרועים בצד היווני והרומי שלהם. שם האלים נותנים להם רעל הנחוץ להכנת "מרפא הרופאים" בשם "מנתה פילוסית" שאומרים שיוכל לגבור על המוות עצמו. נלחם עם אביו בפלוגה שלמה של ענקים לצד האלים והחצויים הנוספים.
אחרי המלחמה
משום שבאמצע קרב במלחמה נגד גאיה קידם ג׳ייסון גרייס את פרנק לפראיטור (ובכך ג׳ייסון ויתר על מעמדו) הפך פרנק לפראיטור של רומא החדשה והנהיג אותה יחד עם ריינה (אך בספר הרביעי של גורלו של אפולו ריינה הופכת לציידת ארטמיס והייזל לבסק מחליפה אותה).
גורלו של אפולו
בסוף הספר השני של הסדרה מגלה לסטר פופלופודוס, לשעבר האל אפולו, שהקיסר הרומי קיליגולה מתכנן לתקוף את רומא החדשה, ושולח את ליאו על גב פטפוס הדרקון להזהיר את המחנה הרומי.
בספר הרביעי אפולו ומג מגיעים אל מחנה חצויים בעקבות נבואה שקיבלו במבוך הבוער שריינה תציל את המתקפה הבאה על המחנה הרומי והם נערכים לקרב הבא.
במהלך הקרב נלחם פרנק באומץ והקריב את עצמו בפיצוץ על מנת להרוג את הקיסר האל קילגולה וכך כביכול היה אמור למות בגלל ששרף את העץ שכבל אותו בחייו, אך פרנק מתגלה בחיים בעקבות זה שלקח את הגורל לידיו ועכשיו הוא חופשי מקללת עץ החיים שלו.
בסוף הקרב ריינה מוותרת על מעמדה בתור פראיטור ומצטרפת לציידות ארטמיס ופרנק מינה במקומה את הייזל לבסק בת זוגו לפראיטור.
הגביע השוודי
הגביע השוודי (בשוודית: Svenska Cupen) הוא מפעל כדורגל שוודי בשיטת גביע שנוסד בשנת 1941 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל השוודית.
הזוכה בגביע מעפילה אוטומטית לשלב המוקדמות של הליגה האירופית. כמו כן, היא זוכה להשתתף במשחק הסופר קאפ השוודי בעונה שלאחר מכן.
מחזיקת הגביע הנוכחי (2020) היא גטבורג, אשר גברה בגמר על מאלמה בתוצאה 2-1 וזכתה בתואר בפעם השמינית בתולדותיה. שיאנית הזכיות היא מאלמה, שזכתה בתואר 14 פעמים, האחרונה שבהן בשנת 1989.
היסטוריה
הגביע השוודי נוסד ב-1941 על ידי התאחדות הכדורגל השוודית, ופעל 12 פעמים ברציפות (למעט בשנת 1952) עד שהופסק בשנת 1953. מאלמה זכתה בחמישה מהגביעים בתקופה זו. טורניר הגביע שב לפעילות בשנת 1967. הוא פועל ברציפות עד היום, למעט שלוש עונות בהן לא שוחק הטורניר, האחרונה שבהן ב-2012.
בניגוד למפעלי גביע אחרים ברחבי אירופה, התואר לא זוכה לחשיבות גדולה בכדורגל השוודי, ולעיתים האצטדיון אינו מלא במשחקי הגמר. ההתאחדות ניסתה בעבר מספר פעמים לשנות את השיטה על מנת להגביר את האטרקטיביות של המפעל בעיני הקהל.
שיאנית הזכיות וההופעות בגמר היא מאלמה. היא זכתה ב-14 גביעים, והופיעה בשלושה גמרים נוספים בהם נוצחה. מאלמה מחזיקה גם בשיא הזכיות הרצופות, כשזכתה בגביע שלוש פעמים ברציפות, החל מ-1973.
נפת קירוב (סנקט פטרבורג)
קירוב (Кировский район Санкт-Петербурга) הוא שמה של נפה הממוקמת בדרום מערב העיר סנקט פטרבורג ונקראת על שמו של סרגיי קירוב, מזכיר המפלגה הקומוניסטית בלנינגרד והיה בעצם השליט הכול-יכול של לנינגרד בשנים 1926–1934. הנפה הוקמה בשנת 1917 כנפת נארווה (יורשת יחידת השיטור של הנארווה) ופטרהוף. בשנת 1934 אוחדו השניים והנפה קיבלה את שמה הנוכחי.
הגביע השוודי
היסטוריה
במהלך ההיסטוריה, רק 13 קבוצות שלא הגיעו מליגת העל השוודית שיחקו בגמר הגביע. מעולם לא הפסידה קבוצה מהליגה הבכירה את התואר לקבוצה מליגה נמוכה יותר, ובשני המקרים בהן זכתה קבוצה מליגה נמוכה יותר בתואר, היא לא פגשה בגמר קבוצה מליגת העל.
נפת קירוב (סנקט פטרבורג)
גבול הנפה מצפון עובר עם נפת האדמירליות ועובר בנהר יקטרינהוף, ממזרח גובל בנפת מוסקבה ומדרום עם נפת קראסנוסלסקי עם נהר קראסנוסלקי ושדרות המרשל ז'וקוב.
בתחומיה נמצאים: בתחומי הנפה נמצאים גם האי הלבן, האי קאנונרסקי והאי גוטויבסקי. עד לפרוץ מהפכת אוקטובר שטחה היה קטן יותר וחציה היה חלק ממחוז נארווה.
הגביע השוודי
שלבי המפעל
המפעל, בדומה למפעלי גביע אחרים, משוחק ברובו בשיטת ה"נוקאאוט" (המפסיד יוצא) בו כל סיבוב משוחק במשחק אחד. השלב החריג מבחינה זו הוא שלב שמינית הגמר.
הטורניר מתחיל בסיבוב מוקדמות, ולאחריו מתקיים סיבוב ראשון. בשני סיבובים אלו נוטלות חלק קבוצות הליגה השלישית ומטה, ובסיומו נותרות 32 קבוצות שמעפילות לסיבוב השני. בסיבוב זה מצטרפות 32 קבוצות הליגה הבכירה וליגת המשנה, והסיבוב המוכרע בשיטת "נוקאאוט". 32 הקבוצות הנותרות מעפילות לשלב שמינית הגמר, המשוחק במתכונת של שלב בתים.
בשלב זה הקבוצות מחולקות לשמונה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד, והן נפגשות אחת עם השנייה פעם אחת. לאחר שלושת מחזורי שלב הבתים, מעפילות לרבע הגמר שמונה הקבוצות שסיימו בראש הבית. הקבוצות שהעפילו מחולקות לפי המאזן שלהן לארבע קבוצות מדורגות בעלות המאזן הטוב יותר, וארבע שאינן מדורגות. בהגרלת רבע הגמר מחולקות הקבוצות לזוגות, מדורגת ולא מדורגת.
שלבי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר מוכרעים במשחק אחד, ובסיומם מוכתרת הזוכה בגביע.
תהילים קכ"ח
תהילים קכ"ח הוא המזמור ה-128 במספר בספר תהילים (על פי תרגום השבעים והוולגטה, זהו המזמור ה-127 במספר). המזמור הוא חלק מקובץ שירי המעלות ומבחינה סגנונית נחשב למזמור חכמה. תכלית המזמור היא פנייה לנמען אנושי ופירוט מיהו האדם המאושר לדידו של מחבר המזמור.
מבנה המזמור ותוכנו
במזמור קכ"ח מתוארות הברכות אשר בהן יתברך המאמין והירא את ה'. מזמור זה ממשיך את הרעיון המובע בתהילים קכ"ז בו מתברך האדם הירא את ה' בפריון. ניתן לחלק את המזמור לשני חלקים: פסוקים א'- ג': הברכה בה יבורך האדם היְרֵא את ה'. זוהי ברכה אישית והיא ניתנת לפרט. בחלקו השני של המזמור, פסוקים ד'-ו' ניתנת ברכה במישור הלאומי והיא מתייחסת לירושלים ולעם.
המילים ירא ושלום חוזרות על עצמן במזמור. בפתיחת המזמור מתואר אושרו של " ירא " ה' ומסיים בברכתו ה' את האיש הירא את ה' - חלקו השני של המזמור משלב בין המילים ראייה ושלום. בירושלים ילמדו העולים את תורת ה' ויראתו ובתמורה הם יבורכו בברכת שלום.
חלק ראשון
כותרת המזמור מביעה את הרעיון בעזרת תקבולת נרדפת כי "ירא ה'" ההולך בדרך הישר הוא האדם אשר מקפיד על המצוות. בפסוק ב' יזכה "ירא ה'" ההולך בדרכיו לפיריון. במזמור שר משורר תהילים בשבח העמל. האדם הירא, זה העובד לא יזדקק לעזרה בכלכלת ביתו. יש הטוענים כי המילים: "יגיע כפיך כי תאכל" אינם תיאור של האדם העובד אלא תיאור הגמול לאחר שזה הלך בדרך ה'. לשיטתם המזמור אינו עוסק בשבח עבודת האדם ויגיע כפיו אלא עיניינו בגמול שיקבל האדם על מעשיו. בפסוק ג' בעל המזמור מברך את ביתו של האדם הירא, ״אשתך כגפן פוריה בירכתי ביתך״, כלומר אשת הירא תישאר בביתו ולא תילקח על ידי אחרים. כך על פי המזמור תבורך האישה בפיריון, בצאצאים רבים "כשתילי זיתים". במדרש תנחומא על מזמור קכ"ח ביקשו חז"ל להדגיש את צניעותה של האישה הספונה בביתו של איש וכך כאשר היא נמצאת בירכתי הבית תבורך בצאצאים כשתילי זיתים: ״׳אשתך כגפן פוריה׳ – אימתי אשתך כגפן פוריה? כשהיא צנועה בירכתי ביתך – אז בניך כשתילי זיתים." פסוק ג' מתאר תא משפחתי פטריארכלי, מסורתי בו יש תיאור של ראש המשפחה מסביבו יושבת משפחה לשולחן.
המזמור בליטורגיה
המזמור נאמר בקריאת שמע על המיטה בנוסח אשכנז, הנאמרת כל יום לפני השינה.
המזמור נאמר בקצת קהילות אשכנז בסוף מנחה של שבת, משבת בראשית עד (ולא עד בכלל) שבת הגדול.
בנוסף, מזמור זה נאמר כחלק מויתן לך (בקצת קהילות נוהגים לשיר אותו), ובקצת קהילות הוא מושר בסוף סדר החופה.
פוליטיקאי עצמאי
פוליטיקאי עצמאי או פוליטיקאי ללא שיוך מפלגתי הוא פוליטיקאי אשר אינו מזוהה עם שום מפלגה.
ישנן סיבות רבות לכך שפוליטיקאי עשוי להתמודד כעצמאי. לחלק מהפוליטיקאים ישנן דעות פוליטיות שאינן מתיישרות עם המצע של מפלגה כלשהי, ולכן בוחרים שלא להזדהות איתן. חלק מהפוליטיקאים העצמאיים עשויים להיות קשורים למפלגה, אולי כחברים בה לשעבר, או שיש להם דעות שתואמות אותן, אך בוחרים שלא להתמודד בשמה, או שאינם יכולים לעשות זאת מכיוון שהמפלגה בחרה במועמד אחר. אחרים עשויים להשתייך או לתמוך במפלגה ברמה הלאומית, אך סבורים שהם לא צריכים לייצג אותה באופן רשמי (ובכך להיות כפופים למדיניותה).
בהתמודדות לתפקיד ציבורי, עצמאים בוחרים לעיתים להקים מפלגה או ברית עם עצמאים אחרים, ועשויים לרשום רשמית את מפלגתם או בריתם. גם במקום בו משתמשים במילה "עצמאי", בריתות משותפות כאלה נחשבות למפלגה, במיוחד אם ישנו ארגון אשר צריך לאשר את המועמדים "העצמאיים".
אוסטרליה
מאז 1990 היו עד חמישה עצמאיים בכל פרלמנט אוסטרלי. חלק גדול מהעצמאים היו חברים בעבר באחת מארבע המפלגות העיקריות של אוסטרליה, מפלגת הלייבור האוסטרלית, המפלגה הליברלית של אוסטרליה, מפלגת הירוקים האוסטרלים או המפלגה הלאומית של אוסטרליה. בשנת 2013 מפלגה בשם העצמאים האוסטרלים נרשמה בוועדת הבחירות האוסטרלית.
בפירוק הפרלמנט לפני הבחירות הפדרליות בשנת 2019, היו ארבעה פוליטיקאים עצמאיים בבית הנבחרים האוסטרלי: אנדרו וילקי, קתי מקגוואן, קרין פלפס וג'וליה בנקס. מתוכם, וילקי היה מועמד בעבר במפלגת הירוקים, מקגוואן היה במפלגה הליברלית, ובנקס נבחרה לפרלמנט כחברה במפלגה הליברלית לפני שהתפטרה מהמפלגה בנובמבר 2018. בבחירות 2019 נבחר וילקי מחדש לפרלמנט כעצמאי, בזמן שמקגוואן פרש, וגם פלפס וגם בנקס איבדו את מקומם. עם זאת, שני עצמאיים חדשים נכנסו לפרלמנט: זאלי סטגל והלן היינס.
איטליה
ראשי הממשלה האיטלקיים, קרלו אזגליו צ'יאמפי (1993–1994), למברטו דיני (1995–1996), ג'וליאנו אמאטו  (2000–2001), מריו מונטי (2011–2013) וג'וזפה קונטה (2018 – 2021) היו עצמאיים כשכיהנו בתפקיד. צ'יאמפי היה גם נשיא איטליה בין 1999 ל-2006. הנשיא סרג'ו מטרלה, על אף היותו חבר לשעבר במפלגה הדמוקרטית-נוצרית ושל המפלגה הדמוקרטית, הוא נבחר לנשיא בשנת 2015 כמועמד עצמאי.
איסלנד
נשיא איסלנד הנוכחי, גודני יוהאנסון, הוא פוליטיקאי עצמאי.
אירלנד
באירלנד, פוליטיקאי עצמאי היה חלק משמעותי בנוף הפרלמנטרי מאז הקמת המדינה. בבחירות המוקדמות לפרלמנט האירי עצמאיים היוו 7% מהמושבים בשנת 1922, 8.5% בשנת 1923, 10.5% בשנת 1927 ו-9% בשנת 1932, עם השנים ועם התפתחות הפוליטיקה במדינה, מעטים היו הפוליטיקאים העצמאיים.
לאחר הבחירות באירלנד בשנת 2016 היו בדאל אירן 19 ט"דים עצמאיים (צירים פרלמנטריים), המהווים כ-12% מכלל הצירים.
אזרבייג'ן
באספה הלאומית של אזרבייג'ן, פוליטיקאי עצמאי הוא דבר מקובל וישנם חברים רבים עצמאיים באספה.
נשיא
ג'ורג' וושינגטון הוא הנשיא היחיד שנבחר כעצמאי עד כה.
ג'ון טיילר נזרק מהמפלגה הוויגית בספטמבר 1841 ונותר עצמאי למשך שארית נשיאותו. מאוחר יותר הצטרף למפלגה הדמוקרטית.
מאז 1900, מועמדים בולטים שהתמודדו כעצמאים לנשיאות ארצות הברית כללו את חבר הקונגרס ג'ון אנדרסון בשנת 1980, את היזם המיליארדר רוס פרו ב-1992 ו-1996, את מועמד מפלגת הירוקים לשעבר ראלף ניידר בבחירות 1996 ו-2000 ואת המועמד השמרני מתנועת "לעולם לא טראמפ" אוון מקמלין בשנת 2016. מתוך כל המועמדים העצמאיים מאז וושינגטון, פרו קיבל את התוצאה הטובה ביותר, כשזכה ב-19% אחוזים מקולות הבוחרים בבחירות 1992. בנוסף, מקמלין קיבל 21 אחוזים מהקולות במדינת מולדתו יוטה, אך זכה לתמיכה נמוכה בשאר חלקי המדינה. הסנאטור העצמאי ברני סנדרס התמודד בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית ב-2016 וב-2020, אך בסופו של דבר פרש מהמירוץ.
מושל
אילינוי, מיין, אורגון, רוד איילנד, טקסס, אלסקה ומינסוטה בחרו במועמדים עצמאיים למושלים.
בשנת 1971, הסנאטור של וירג'יניה, הנרי האוול, דמוקרט לשעבר, נבחר לתפקיד סגן המושל כעצמאי. שנתיים לאחר מכן הוא התמודד לתפקיד המושל כעצמאי, אך הפסיד ב-15,000 קולות.
קונגרס – בית הנבחרים והסנאט
במהלך ההיסטוריה נבחרו מספר פוליטיקאים עצמאיים ל. דוגמאות בולטות כוללות דייוויד דייוויס של אילינוי במאה ה-19, ואת הארי פ בירד ג'וניור  של וירג'יניה במאה ה-20. אחדים נבחרו כחברי מפלגה אך הפכו לעצמאיים במהלך כהונתם. (מבלי להיבחר ככאלה), דוגמאות לכך הם וויין מורס של אורגון, סנטור נברסקה, ג'ורג' וו. נוריס  נבחר לארבע קדנציות כרפובליקני לפני שהפך לעצמאי. הסנאטור של ורמונט, ג'ים ג'פורדס, עזב את המפלגה הרפובליקנית על מנת להיות עצמאי בשנת 2001. מעברו של ג'פורדס לעצמאי היה משמעותי מכיוון שהוא העביר את הרכב הסנאט מ-50-50 בין הרפובליקנים לדמוקרטים ל-49 רפובליקנים, 50 דמוקרטים ועצמאי אחד. ג'פורדס הסכים להצביע לשליטה דמוקרטית בסנאט בתמורה למינויו ליו"ר ועדת הסביבה והעבודות הציבוריות של הסנאט, והדמוקרטים החזיקו את השליטה בסנאט עד לבחירות בקונגרס בשנת 2002, אז חזרו הרפובליקנים להיות הרוב. בדצמבר 2022 הסנאטורית קירסטן סינמה מאריזונה הודיעה פרישתה מהמפלגה הדמוקרטית ועל הפיכתה לסנאטורית עצמאית.
בולגריה
נשיא בולגריה רומן ראדב הוא עצמאי עם תמיכה מן המפלגה הסוציאליסטית הבולגרית. ראדב נבחר לנשיאות בבחירות 2016.
ברזיל
פוליטיקאים עצמאיים אינם רשאים להתמודד לכהונה בברזיל. החוקה משנת 1988 קובעת כי המתמודדים לפרלמנט מחויבים להיות משויכים למפלגה כלשהי. עם זאת, התיקון להצעה לחוקה שהביא הסנטור העצמאי חוסה רגוף, מאפשרת כהונה לעצמאי אשר מקבל לפחות 1% מקולות הבוחרים.
בית הנבחרים
לפני המאה העשרים היה מקובל למדי להיות פוליטיקאי עצמאי בממלכה, ועצמאיים נבחרו לבית הנבחרים של הממלכה המאוחדת, אך מאז 1945 הדבר נמוג כמעט לחלוטין.
העיתונאי מרטין בל נבחר בבחירות הכלליות של 1997 ובכך היה לעצמאי הראשון שנבחר לבית הנבחרים מאז 1951.
שני חברי פרלמנט עצמאיים נבחרו בבחירות 2005. בבחירות 2010, 2015 ו-2017 נבחר עצמאי אחד בלבד.
בית הלורדים
בבית הלורדים ישנם עצמאיים רבים, רבים אינם קשורים למפלגה כלשהי, בעוד שהשאר משתייכים למפלגה בה הם משתייכים גם בקרוס בנצ'רס.
הפרלמנט הסקוטי, האספה הוולשית והאסיפה הצפון אירית
בבחירות לפרלמנט הסקוטי ב-2003 נבחרו שלושה חברי פרלמנט עצמאיים. דניס קנבאן, ז'אן טרנר ומרגו מקדונלד. בשנת 2004 קמפבל מרטין עזב את המפלגה הלאומית הסקוטית והפך לעצמאי, ובשנת 2005 בריאן מונטית' עזב את המפלגה השמרנית ונעשה עצמאי.
גאורגיה
סלומה זוראבישווילי זכתה בבחירות לנשיאות גאורגיה בשנת 2018 כמועמדת עצמאית, והפכה לאישה הראשונה שמכהנת בתפקיד.
גרמניה
יואכים גאוק, נשיא גרמניה ממרץ 2012 עד מרץ 2017 הוא הנשיא הפדרלי הראשון ללא שייכות למפלגה כלשהי והוא הפוליטיקאי הבכיר ביותר במדינה שכיהן ללא שייכות מפלגתית. בבחירות לנשיאות גרמניה בשנת 2010 הוא היה המועמד של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ושל מפלגת הירוקים, וב-2012 היה המועמד מטעם כל המפלגות הגדולות למעט די לינקה. נשיאותו, על אף שסמכויותיו מוגבלות, הייתה דבר חריג מכיוון שפוליטיקאים עצמאיים ממלאים לעיתים נדירות תפקידים נחשבים בתולדות גרמניה, לפחות לא מאז מלחמת העולם השנייה.
בבונדסטאג, הבית התחתון של הפרלמנט הגרמני, רובם המוחלט משויכים למפלגה כלשהי.
מאז מלחמת העולם השנייה, רק שני שרים לא היו חברים במפלגה, שר החינוך הנס לויסינק (1969–1972), ושר הכלכלה ורנר מולר (1998–2002). שר המשפטים קלאוס קינקל הצטרף למפלגה הדמוקרטית החופשית בשנת 1991 זמן קצר לאחר שנבחר כעצמאי. מקרה מיוחד של הקנצלר לשעבר לודוויג ארהארד היה כאשר שייכותו למפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית לא הייתה באופן מוחלט אך גם לא היה עצמאי באופן מוחלט, ואף על פי כן שימש כשר הכלכלה בין 1949 ל-1963 וכקנצלר הפדרלי בין 1963 ל-1966 ואף שימש כיו"ר המפלגה תפקיד לו נבחר ב-1966 על אף שמעולם לא חתם על טופס השתייכות רשמי למפלגה.
הודו
מועמדים עצמאיים יכולים להתמודד בבחירות בהודו על סמך קידום אידאולוגיה אישית אך מעולם לא נבחר מועמד עצמאי לנשיאות או לראשות הממשלה. עצמאיים מחזיקים כיום 6 מושבים בפרלמנט ההודי.
הונג קונג
יותר ממחצית מהמועצה המחוקקת של הונג קונג הם פוליטיקאים עצמאיים.
טאיוואן
לאחר הבחירות המקומיות בטאיוואן 2018, יש רק ראש מחוז/עיר עצמאי אחד, קו ון-ג'ה, ראש עיריית טייפה.
בשנת 2019 הקים קו ון-ג'ה את מפלגת העם של טאיוואן, כך שגם הוא איננו עצמאי עוד.
ישראל
הפוליטיקאי הישראלי היחיד שנבחר לכנסת כעצמאי היה שמואל פלאטו-שרון אשר עשה זאת בבחירות לכנסת התשיעית בשנת 1977. בפועל הוא נבחר מטעם מפלגתו, "פיתוח ושלום". אין אפשרות בישראל להתמודד ללא שיוך מפלגתי, אבל בבחירות לרשויות המקומיות קיימת אפשרות להקים סיעות אשר לא משויכות לשום מפלגה בכנסת וממומנות מתרומות וערבויות של הבוחרים וחברי הסיעה.
מלזיה
לעיתים רחוקות נבחרו עצמאיים לאסיפות החקיקה המדיניות של דיואן רקיאט (הבית התחתון של הפרלמנט המלזי). בבחירות במלזיה, מועמדים עצמאיים רבים מאבדים את מועמדותם אם לא הצליחו להשיג לפחות 12.5%.
בשנת 2010, קבוצה של חברי פרלמנט עצמאיים שסולקו ממפלגת הצדק העממי הקימו גוש פוליטי בשם Konsensus Bebas, התנועה התפרקה לאחר זמן קצר.
במאי 2018 נבחרו שלושה חברי פרלמנט עצמאיים, אך מאוחר יותר הצטרפו גם הם למפלגת פקטן הרפן (PKR), ובכך נוצר מצב שלא היה ייצוג עצמאי לפרלמנט באותה תקופה. עם זאת, נכון לדצמבר 2018, המספר גדל ל-13 חברי פרלמנט עצמאיים שיושבים כיום בדיואן רקיאט.
מקסיקו
חיימה הליודורו רודריגס קלדרון, המכונה לעיתים בכינוי "ברונקו", הוא פוליטיקאי מקסיקני והמושל הנוכחי במדינת נואבו לאון שבצפון המדינה אשר אין לו שייכות למפלגה. החל מ-7 ביוני 2015 נבחר למושל נואבו לאון, ועשה היסטוריה כשהפך למועמד העצמאי הראשון שזכה לכהן כמושל במדינה.
פורטוגל
מרסלו רבלו דה סוזה, הנשיא הנוכחי של פורטוגל מאז 6 במרץ 2016, נבחר ב-24 בינואר 2016 בעת שהיה חבר מוביל במפלגה הסוציאל-דמוקרטית, אך השהה את השתייכותו הפוליטית ביום השבעתו והפך לעצמאי.
הפיליפינים
נולי דה קסטרו, סגן נשיא הפיליפינים לשעבר, התמודד כסנאטור בשנת 2001 ללא שייכות למפלגה. הוא ניצח במרוץ הסנאט עם הקולות הגבוהים ביותר (אז) בתולדות הפיליפינים.
החל משנת 2001 התפטרו מספר סנאטורים ממפלגותיהם על מנת להיות עצמאיים. בתחילת הקונגרס ה-15 (2010), היה מספר הסנאטורים העצמאיים גבוה יותר ממספר הסנאטורים מכל מפלגה אחרת.
בבחירות לבית הנבחרים ב-2010 נבחרו שבעה מועמדים עצמאיים, אם כי כל אלה פרט לשניים הצטרפו למפלגה לאחר הבחירות.
פינלנד
בשנת 2012 נבחר סאולי ניניסטה לנשיאות פינלנד מטעם מפלגת הקואליציה הלאומית, לאחר שש שנים בתפקיד, עזב את המפלגה, התמודד כעצמאי וזכה בהן שוב הפעם כעצמאי.