cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עמנואל לוי
ביוגרפיה
כשהיה בן שנתיים עברה המשפחה מכרמיאל לירושלים, לשכונת קטמון. למד בבית ספר יסודי "כרמלי" בעיר. כשהיה בן 11 נפרדו הוריו, וכשהיה בן 15 נישאה אמו בשנית.
למד בחטיבת הביניים "דקל וילנאי" במעלה אדומים ובתום לימודי חטיבת הביניים המשיך לתיכון "מכללת אורט" שבגבעת רם בירושלים, שם למד במגמת מחשבים.
בנעוריו אהב לשחק כדורסל, שיחק בנבחרת הצעירים של "מכבי ירושלים" ושימש עוזר מאמן בנבחרת הכדורסל מכבי מעלה אדומים. תקופה מסוימת התנדב לפעילות בתחנת כבאות והצלה במעלה אדומים.
השירות הצבאי
ב-18 במרץ 1999 התגייס לצה"ל ליחידת פלחה"ן צנחנים. שירת עם יחידתו בלבנון בתקופה שצה"ל יצא משם. היה סמל צוות עוד לפני סיום המסלול. לאחר שסיים את המסלול בפלחה"ן בהצטיינות, נשלח לקורס קצינים. שב לפלחה"ן כמפקד צוות ואימן צוות שכונה "צוות עמנואל".
לקראת סוף שירות הקבע התקבל לקורס טיס, ובמחצית 2005 סיים קורס נווטים בחיל האוויר, אשר במסגרתו גם סיים תואר ראשון בפוליטיקה וממשל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
אחרי הקורס שירת כנווט קרב בטייסת 119, טייסת מטוסי F-16I סופה. בתחילת 2008 יצא לטיול בן כחודשיים באמריקה הדרומית, ובשובו, בנוסף להיותו נווט קרב בטייסת, מונה גם לקצין ביחידה לשיתוף פעולה של חיל האוויר עם יחידות השדה.
התאונה
עמנואל לוי נהרג יחד עם הטייס רס"ן, ב-ד' בכסלו תשע"א (10.11.2010), בתאונת אימונים אווירית לילית, כאשר מטוסם התרסק במכתש רמון. הוא הובא למנוחת עולמים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים. על מצבתו כתבו בני המשפחה את הפסוק: "אִם אֶסַּק שָׁמַיִם שָׁם אָתָּה".
ביום התאונה ביקר בבית משפחת הנווט, מפקד חיל האוויר, האלוף עידו נחושתן, שאמר על עמנואל לוי: "מנו שירת ביחידה 'הכי שפיצית שיש' (לחיל האוויר) ותיפקד בה בתפקידים 'הכי שפיציים שיש', והוא עשה את זה מצוין".
הנצחה
החל מיום השנה הראשון לנפילתו מתקיים טורניר כדורסל לזכרו, "טורניר מנו" בהשתתפות קבוצות חובבים, מורכבת מחברים מתקופות שונות של חייו.
עיריית מעלה אדומים, בשיתוף בית הספר אורט תעופה וחלל ובשיתוף חברים מהטייסת והמשפחה הקימה אתר זיכרון לזכרו, במסגרת בית הספר אורט תעופה וחלל שבמעלה אדומים.
במסגרת תוכנית חינוכית "גיבורי המקום" במעלה אדומים, מוזמנת אמו של עמנואל לבתי ספר ומסגרות חינוכיות, ראיונות בתקשורת, לספר על דמותו של עמנואל, אופיו, ילדותו, בגרותו, אהבתו למשפחה ועל העשייה שלו למען המדינה.
ניקולו זוקי
ניקולו זוקי (באיטלקית: Niccolò Zucchi, (5 בדצמבר 1586 -21 במאי 1670) היה נזיר ישועי, אסטרונום ופיזיקאי איטלקי.
התעניינותו באסטרונומיה החלה כשהיה פרופסור באוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית, שם פגש את יוהאנס קפלר. ב-1616 הגה את השימוש במראה קעורה במקום בעדשה על מנת לרכז את האור, אולם לא הצליח לייצר מראה מדויקת לגמרי. אין זה מכדי לגרוע מהישגו של זוקי, תכנון אבטיפוס לטלסקופ מחזיר אור, אותו שכלל אייזק ניוטון. עם טלסקופ זה היה האדם הראשון שזיהה שתי חגורות על פני השטח של צדק (ב-17 במאי 1630) ובחן כתמים שמצא על מאדים (1640). על שמו נקרא מכתש זוקיוס שנמצא על הירח.
אליהו מרדכי ורבל
אליהו מרדכי וֶרבֶּל (בכתיב מיושן: ווערבעל; 1806, טרנופול, גליציה – 1880, אודסה, האימפריה הרוסית (אוקראינה)) היה משורר עברי. הוא למד בבית ספר שהקים יוסף פרל. מ- 1839 לימד בבית ספר העברי הראשון באודסה, ששגשג תחת הנהלתו של בצלאל שטרן, עד סגירתו על ידי השלטונות ב- 1874.
ורבל פרסם בירחון "הבוקר" ב-1881, ארבע פואמות.
כמו כן עסק ורבל גם בתרגומים. כך, למשל, תרגם מבחר משירי המשורר הרוסי גברייל דרז'אבין.
ייבוש בריסוס
תהליך ייבוש בריסוס (spray drying) הוא שיטה לייצור אבקה יבשה מתוך תערובת נוזלית או תרחיף, על ידי ייבוש מהיר באוויר חם. השיטה משמשת להכנת אבקות בתעשיית המזון, התרופות והכימיה. יתרון שיטת הייבוש הוא שגודל גרגרי האבקה הנוצרים אחיד וקטן יחסית. התהליך כולל פיזור התרחיף המקורי באמצעות נחיר רסס בעל טיפות קטנות, ומעבר בזרם אוויר חם לייבוש ואיסוף במיכל.
ניתן לשלב את השיטה עם מיקרו-אנקפסולציה, כלומר עטיפה של החלקיקים בקליפה מגנה. שימוש זה חשוב במיוחד בתעשיית התרופות לשחרור מבוקר של התרופה. העטיפה ניתנת ליצירה על ידי הוספת החומר המגן לתרחיף המקורי, כאשר בתהליך הריסוס החומר המגן נוטה להתרכז בפני הטיפה, וכך כאשר הטיפה מיובשת נשאר חלקיק האבקה עטוף בחומר המגן.
אריק דוידי
אריק דוידי הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על עוצבת נתיבי האש.
ביוגרפיה
דוידי התגייס לצה"ל ושובץ בחיל השריון. עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. לאחר קורס קצינים שימש במגון תפקידי מטה ופיקוד ובהם מפקד פלוגה וגדוד 53 של חטיבה 188. בין היתר פיקד דוידי על גדודו והוביל אותו בעת הלחימה בדרום לבנון, ובכלל זה בהדיפת מתקפה של חזבאללה על מוצבים שהחזיק כוח מחטיבת גולני באפריל 1987. בשנים 2004–2005 פיקד על עוצבת נתיבי האש, בין היתר במבצע חומת מגן. בשירות המילואים שימש כשופט בבית הדין הצבאי לערעורים. לאחר שחרורו הקים חברה לייעוץ ביטחוני וביטחון המולדת בשם E. Global Group.
שר הטבעות: טבעות הכוח
שר הטבעות: טבעות הכוח (באנגלית: The Lord of the Rings: The Rings of Power) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית, מסוגת דרמה ופנטזיה, אשר נוצרה על ידי צמד המפיקים ג'יי.ד. פיין ופטריק מק'יי עבור שירות הסטרימינג פריים וידאו מבית אמזון. הסדרה מבוססת על ספריו של ג'.ר.ר. טולקין. הסדרה הופקה על ידי אולפני אמזון בשיתוף פעולה עם אחוזת טולקין (Tolkien Estate and Trust), הוצאת הספרים HarperCollins ואולפני New Line Cinema.
אמזון רכשה את זכויות ההפקה בנובמבר 2017 בעלות 250 מיליון דולר. בסך הכל השקיעה אמזון בסדרה כמיליארד דולר, מה שהפך אותה להפקת סדרת הטלוויזיה היקרה בהיסטוריה. פיין ומ'קיי נשכרו לפתח את הסדרה ביולי 2018. צילומי הסדרה החלו בפברואר 2020 באוקלנד, ניו זילנד, אחרי שמשא ומתן בין ממשלת ניו זילנד ואולפני אמזון אפשר להפיק את הסדרה באותם מיקומים שבהם נערכה הפקת טרילוגיית סרטי שר הטבעות. ההפקה נעצרה במרץ 2020 בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בניו זילנד, אך חודשה ב-28 בספטמבר 2020 ובסופו של דבר הצילומים הושלמו בדצמבר 2020.
העונה הראשונה עלתה לשידור ב-1 בספטמבר 2022. עם עלייתה, זו סדרת "שר הטבעות" הראשונה המדובבת לעברית.
רקע
הסדרה מתרחשת בעידן השני (עידן נומנור) של הארץ התיכונה ותגולל אירועים המתרחשים אלפי שנים לפני תחילת אחוות הטבעת ואירועי ההוביט. הסדרה מתחילה בתקופה של שלום יחסי ומכסה את כל האירועים המרכזיים של העידן השני של הארץ התיכונה כמו חישול טבעות הכוח, עלייתו של אדון האופל סאורון, נפילת ממלכת האי נומנור והברית האחרונה בין האלפים לבני האדם.
עונה 1
לאחר ששר האופל מורגות' הובס בידי האלפים, משרתו הראשי סאורון נעלם והאלפית גלדריאל יוצאת למצוא אותו משום שהוא הרג את אחיה פינרוד. גלדריאל מוצאת מבצר נטוש בשממה הצפונית של פורודוויית' הנושא את חותמו של סאורון. חברי החוליה בפיקודה מתעקשים שהם יחזרו לבירת האלפים לינדון, שם המלך הגבוה גיל-גלאד מכריז על סיום המלחמה נגד כוחותיו של מורגות'. הוא מעניק לגלדריאל וללוחמיה את הכבוד להפליג לוואלינור שם יוכלו לחיות חיי נצח בשלום. בדרום הארץ התיכונה, משמר אלפים מאבטח את הנתיבים אל כפרי בני האדם כדי ללכוד את אחרוני בני בריתו של מורגות'. האלף ארונדיר מפתח מערכת יחסים קרובה עם בת האדם ברונווין, חרף חוסר הסכמתם של חבריה בכפר טירהרד. יחד הם מגלים שהכפר השכן הורדרן נהרס, בעוד בנה של ברונווין תיאו מוצא חרב שבורה הנושאת את חותמו של סאורון. ליד ואלינור, גלדריאל בוחרת לחזור ולהמשיך בחיפושים אחר סאורון, תוך כדי קפיצה מהספינה לים סנדרינג. במקביל, שתיים מבנות ההרפוטים, נורי ברנדיפוט ופופי פרודפלו, מגלים אדם זר בתוך מכתש שנוצר ממטאור נופל.
בשחייה חזרה לארץ התיכונה, גלדריאל נתקלת ברפסודה עם ניצולים אנושיים מספינה טרופה. הם מותקפים על ידי מפלצת ים ורק אחד שורד, הלבראנד מארצות הדרום, שמסביר שהוא נמלא מפני אורקים. הוא וגלדריאל עובדים יחד כדי לשרוד את הסערה. נורי ופופי שומרים על הזר בסוד מפני בני הרפוט האחרים ונותנים לו אוכל ומחסה. הוא לא דובר את שפתם אבל משתמש בגחליליות ובקסם לכאורה כדי לציין שהוא מחפש קבוצת כוכבים שנורי לא מזהה. ארונדיר חוקר מנהרות מתחת להורדרן ונלכד. ברונווין חוזרת לכפר שלה, טירהרד, שם אורק תוקף אותה ואת תיאו. הם הורגים אותו ומשתמשים בראשו כהוכחה לסכנה כדי לשכנע את שאר אנשי הכפר, כולל ולדרג בעל בית המרזח, לעזוב. גיל-גלאד שולח את האלף למחצה אלרונד לסייע לקלברימבור, יוצר האלפים הגדול, אשר מתכנן לבנות נפחייה חדשה וחזקה. אלרונד מציע להם לבקש עזרה מהגמדאים, והולך לחברו הנסיך דורין בקְהָזָד-דוּם. דורין כועס שאלרונד לא ביקר בשני העשורים הקודמים, אבל אשתו דיסה משכנעת אותו לשמוע את הצעתו של אלרונד.
גלאדריאל והלבראנד נאספים על ידי ספינה שמפקדה הוא אלנדיל, שלוקח אותם לנומנור, ממלכת איים הנשלטת על ידי בני אדם. היחסים בין האי לאלפים נעשו מתוחים והמלכה יורש העצרת מיריאל דוחה את בקשתה של גלדריאל לעלות על ספינה חזרה לארץ התיכונה. גלדריאל מבקרת בהיכל הספר של נומנור עם אלנדיל ומגלה שהחותם של סאורון הוא למעשה מפה של ארצות הדרום שבה מתוכננת ממלכה חדשה לכוחות הרשע. היא גם לומדת שהלבראנד, שנכלא לאחר שנלחם בכמה נומנורים, הוא מלך ארצות הדרום. בזמן שבני הרפוט מתכוננים להגירה העונתית שלהם, הזר מתגלה בזמן שהוא מנסה לקרוא כמה מפות כוכבים. הוא בא איתם כשהם נודדים ודוחף את העגלה של נורי מכיוון שאביה הפצוע אינו מסוגל לכך. ארונדיר נתפס על ידי אורקים ונלקח למחנה בנייה שחופר מעברים תת-קרקעיים כדי שהאורקים יוכלו לנוע במהלך היום. גם ידידיו האלפים נתפסים והם נהרגים במהלך ניסיון בריחה. לאחר הרג ווארג, ארונדיר נלקח למנהיג אורקים בשם אדאר, שהאלפים משערים שהוא אחד משמותיו של סאורון.
למיריאל יש חלום על הרס גלי הגאות של נומנור. יועץ המלך פראזון מעודד מחלוקת בין בני נומנור והאלפים. הלבראנד מייעץ במניפולטיביות לגלדריאל ואז לפראזון. מיריאל מראה לגלדריאל את חזון ההרס של נומנור בפאלנטיר. גלדריאל משכנעת את מיריאל לנהל מלחמה נגד האורקים בארצות הדרום וההכנות למלחמה מתחילות. איסילדור וחבריו מסולקים ממשמר הים אבל אז מצטרפים למאמץ המלחמתי. אדאר נראה כאלף מצולק מימי הקדם והוא משחרר את ארונדיר כדי לתת הצעת כניעה לתושבי הכפר של טירהרד המחפשים מקלט במגדל אוסטירית׳, ששימש כמגדל השמירה של האלפים. בעל בית המרזח של טירהרד, ולדרג, מציג את עצמו בפני תיאו כמשרתו של סאורון והאורקים מתבשרים שהחפץ העתיק של החרב השבורה, אותו חיפשו, נמצא כעת באוסטירית׳. הגמדים מוצאים בחפירותיהם את מתכת מיתריל ושומרים זאת בסוד, אך אלרונד מגלה את קיומו של המכרה. החפירה מסוכנת מאוד לכרייה וכמה גמדים נהרגים בתהליך. המלך דורין השלישי שולח את הנסיך דורין לגלות מה זוממים האלפים מלינדון.
תקופת הברזל
תקופת הברזל היא תקופה בתולדות האנושות שבה היכולת הטכנולוגית אפשרה לפתח כלים ואמצעים המבוססים על מתכת הברזל. עמידות הברזל, טמפרטורת ההתכה הגבוהה שלו ושכיחותן של עפרות ברזל הפכה את השימוש בברזל לנפוץ וזול יותר מאשר אפשרויות המסתמכות על ברונזה. תקופת הברזל היא האחרונה מבין שלוש תקופות אופייניות: תקופת האבן, תקופת הברונזה, ותקופת הברזל. גדרי זמן של תקופת הברזל אינם חופפים בתרבויות השונות במרחבי תבל.
שר הטבעות: טבעות הכוח
עונה 1
בעודו מגן על נורי מפני להקת זאבים, השימוש של הזר בקסם פוגע בזרועו שלו. בזמן שהוא מרפא אותה באמצעות קרח, נורי מתחברת בטעות למוחו, מה שמעורר פיצוץ ומפחיד אותה בגל הלם. בנומנור, מיריאל מחליטה לתמוך במשליחת שלחת לארץ התיכונה, וגלדריאל משכנעת את הלבראנד להצטרף אליה לאחר שסיפרה מחדש על הקרבות שלה נגד סאורון. לפני שהם עוזבים, קמן מנסה להשמיד את ספינות המשלחת כדי לעזור לאביו פראזון לעלות לשלטון, אבל איסילדור מונע ממנו וזוכה למקום בצוות המשלחת. בלינדון, גיל-גלאד מגלה לאלרונד את הידע שלו במיתריל ואת כוונתו להשתמש בו כדי להאריך את קיומם של האלפים. אלרונד מודה בגילוי זה בפני דורין והם חוזרים לקהזד-דום כדי לנסות לשכנע את המלך דורין. בארצות הדרום, מחצית מתושבי הכפר, בראשות ולדרג, עוזבים את אוסטירית׳ לקבל את הצעת הכניעה של אדאר ולהצטרף אליו; ולדרג מאמין שאדאג הוא סאורון. באוסטירית׳, תיאו מראה את החרב השבורה לארונדיר, שמבין שהיא המפתח להפיכת ארצות הדרום לממלכת הרשע של סאורון. הכפריים הנותרים במגדל השמירה של אוסטירית׳ מתכוננים לקרב נגד צבא האורקים המתקרב.
תקופת הברזל
המזרח התיכון
תחילתה של תקופת הברזל, על פי רוב הדעות, היא בגילוי טכניקות לעיבוד ברזל באנטוליה ובקווקז בסוף האלף השני לפנה"ס. בתחילת האלף הראשון לפנה"ס, כבר החליפו כלי הנשק העשויים ברזל את אלה העשויים ברונזה ברחבי המזרח התיכון.
תקופת הברזל באזור ארץ ישראל החלה קודם לתקופת בית ראשון והמשיכה בקירוב עד חורבנו. בתקופה זו ירד כוחן של האימפריות הגדולות והתעצמו הממלכות המקומיות: ארם, עמון, פלשת, אדום, מואב, יהודה וישראל. ארכאולוגים מכנים תקופה זו גם בשם "התקופה הישראלית".
שר הטבעות: טבעות הכוח
עונה 1
גלדריאל והלבראנד הפצוע מגיעים לממלכת האלפים ארגיון. הלבראנד נותן לקלברימבור את הרעיון לזייף את המיתריל עם מתכות אחרות כדי לשפר את חוזקו. גלדריאל חושדת בו ובודקת את השושלות המלכותיות של ארצות הדרום. במזרח, הזר פוגש את השלישייה המסתורית, שמקבלת את פניו בתור "השר סאורון", אותו הם מתחייבים לשרת. נורי ובני הרפוט אחרים מצליחים לגנוב את המטה הקסום של המנהיג במחיר חייו של מנהיגם, סדוק. לאחר מכן, הזר משתמש במטה כדי לגרש את השלישייה לאפלה. הם מבינים שהזר הוא לא סאורון, אלא אחד מהאיסטרי. בארגיון, גלדריאל מעמתת את הלבראנד עם הגילוי שלה שהוא לא מלך ארצות הדרום והלבראנד מתגלה כסאורון. היא מסרבת להצעתו להפוך למלכתו ולשלוט בארץ התיכונה. סאורון גובר על גלדריאל ובורח למורדור. גלדריאל, אלרונד וקלברימבור מחשלים את שלוש טבעות הכוח של האלפים. אלנדיל ומיריאל חוזרים לנומנור כדי לגלות שהמלך טאר-פלנטיר מת. הזר ונורי מחליטים לעזוב את חבורת בני הרפוט ולנסוע מזרחה. לא בטוח באיזו דרך ללכת, הזר מייעץ שכאשר יש ספק, "תמיד יש ללכת אחר האף".
שחקנים ודמויות
הדיבוב העברי בוים על ידי נינה אמיר, והופק על ידי תומר קאופמן, ספיר רון ארגמן, דן שצברג, יולי שמואלוביץ', נועה בכר ואמי בכר באולפני וידאופילם אינטרנשיונל.
תקופת הברזל
המזרח התיכון
ראו גם: לוח התקופות בארץ ישראל.
שר הטבעות: טבעות הכוח
הפקה
אולפני אמזון החלו להפיק את הסדרה בקיץ 2019, זאת לאחר מאבק ממושך על זכויות העיבוד מול נטפליקס שבסופו של דבר זכתה בו אמזון, כשרכשה את זכויות העיבוד וההפצה תמורת 250 מיליון דולר.
בספטמבר 2019 נודע שצילומי הסדרה ייערכו באוקלנד, ניו זילנד והחלו בפברואר 2020 עם צילום 2 הפרקים הראשונים. עם זאת, בעקבות סגר שהוטל בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בניו זילנד ההפקה נעצרה וחודשה ב-28 בספטמבר 2020 ובסופו של דבר הצילומים הושלמו בדצמבר 2020.
תקופת הברזל
האיים הבריטיים
תקופת הברזל נמשכה בבריטניה מהמאה החמישית לפנה"ס ועד הכיבוש הרומי במאה ה-1. באזורים שלא נכבשו נמשכה התקופה עד למאה ה-5. באותה תקופה נבנו מבנים הגנתיים מרשימים, כדוגמת ה"ברוכים" (Brochs) בסקוטלנד, קראנוגים ומבצרי גבעה שנבנו ברחבי האי. הימצאותם של מבנים אלה מרמזת על מתח הולך וגובר בין הקבוצות השונות בבריטניה, אם כי מניחים כי בשלהי תקופת הברזל סימלו מבנים אלה גם את עושרם של בעליהם. ממצאים ארכאולוגיים מראים כי תועלתם ההגנתית של מבנים אלה הייתה מועטה מול הכוחות הרומיים. כמה מן המבצרים המשיכו לשמש את הבריטים כמקומות יישוב בזמן הכיבוש הרומי, ולאחר מכן שימשו את הסקסונים בימי הביניים.
שר הטבעות: טבעות הכוח
הפקה
לדברי יוצרי הסדרה, ״העונה הראשונה נפתחת ב: מי זו גלדריאל? מאיפה היא באה? ממה היא סבלה? מה מניע אותה? אנחנו עושים את אותו הדבר עם סאורון בעונה השנייה. נמלא את כל החלקים החסרים. סאורון יכול עכשיו להיות פשוט סאורון. כמו טוני סופרנו או וולטר ווייט. הוא רשע, אבל רשע באופן מורכב. הרגשנו שאם נעשה את זה בעונה הראשונה, הוא יאפיל על כל השאר. אז העונה הראשונה היא כמו באטמן מתחיל, והאביר האפל הוא הסרט הבא, כשסאורון מתמרן בחוץ. אנחנו ממש מתרגשים. לעונה השנייה יש סיפור קנוני. ייתכן בהחלט שיש צופים שיאמרו, 'זה הסיפור שקיווינו לקבל בעונה הראשונה!' בעונה השנייה, אנחנו נותנים להם את זה״.
תקופת הברזל
האיים הבריטיים
המלכים הבריטיים של אותה תקופה אימצו את המנהג האירופאי של כתיבת שמם על מטבעות, ואכן נמצאו בבריטניה עשרות אלפי מטבעות מאותה תקופה, שחלקן יובאו מהיבשת וחלקן יוצרו כהעתקים גסים בבריטניה עצמה.
שר הטבעות: טבעות הכוח
הפקה
בחודש מרץ 2023 פורסם כי השחקנים קירן היינדס, רורי קיניר וטניה מודי לוהקו לעונה השנייה של הסדרה בתפקידים חוזרים.
ביקורת
הסדרה קיבלה ביקורות פושרות למדי, בפרט כאשר מדובר בסדרה היקרה ביותר בהיסטוריה בעלויות גבוהות פי כמה מסדרות בעלות מאפיינים דומים. ב IMDb היא קיבלה ציון של כ 7.0 שנחשב לציון בינוני.
תקופת הברזל
האיים הבריטיים
באותה תקופה חדרו לאירלנד השבטים הקלטים, שהיו חמושים בכלי נשק מברזל. ראו בואם של הקלטים לאירלנד.
אירופה
במרכז אירופה מתחלקת תקופת הברזל לשתי תקופות: התקופה המוקדמת מכונה תקופת תרבות האלשטאט (Hallstaat) והיא נמשכה בין השנים 800 עד 450 לפנה"ס. התקופה המאוחרת מכונה תקופת תרבות לה טאן (La Tène) שנמשכה משנת 450 לפנה"ס ועד הכיבוש הרומי.
בצפון גרמניה ודרום סקנדינביה מחולקת תקופת הברזל לשתי תקופות: התקופה הפרה-רומאית בה שלטה תרבות יאסטורף (Jastorf) מהמאה ה-5 לפנה"ס ועד למאה ה-1, ותקופת הברזל הרומאית, שנמשכה עד המאה ה-5. תקופה זו לוותה בהגירה מסיבית של השבטים הגרמניים מערבה.
בפולין ובמזרח אירופה, שלטו באותה תקופה התרבות הלוסאטיאנית והתרבות הפומרנית. שבטים סלאביים וגרמאניים הגיעו לאזור והתיישבו בו.
אסיה
בסין נמצאו כלים עשויים ברזל שנוצרו במאה ה-6 לפנה"ס בזמן שושלת ג'ואו. תקופת הברזל באזור הרמה הטיבטית מקושרת לתרבות הזאנג זונג, ומתוארת בפרטנות ברישומים טיבטיים עתיקים.
So High (שיר של דוג'ה קאט)
So High (בעברית: כל כך גבוה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית דוג'ה קאט, מתוך המיני-אלבום הראשון שלה, . השיר יצא לאור ב-27 במרץ 2014, על ידי חברת התקליטים קימוסבי רקורדס, כסינגל הראשון והפותח מתוך המיני-אלבום.
כמה חודשים לאחר הוצאת השיר הזה, הוציאה דוג'ה קאט את המיני-אלבום , גם כן.
רקע וכתיבה
בדומה לסינגל השני מתוך המיני-אלבום "No Police", נכתב השיר על ידי דוג'ה קאט לבדה והוא הופק על ידי אוויל נידל. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, אשר מאפיין שירים נוספים מתוך המיני-אלבום בו הוא נכלל. במהלך שנת 2020, זכה השיר להצלחה מחודשת לאחר שדוג'ה קאט פרצה לתודעה.
השיר זכה להצלחה רבה כאשר צבר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, למעלה מ-45 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דוג'ה קט ב-27 במרץ 2014, ביום צאתו של השיר כסינגל. בנוסף לכך, האודיו הרשמי של השיר אשר הועלה לערוץ היוטיוב של דוג'ה קאט ב-13 באוגוסט 2014, הצליח לצבור קרוב ל-5 מיליון צפיות.
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-30 מיליון צפיות.
רשומות
"רשומות" הוא העיתון המתעד הרשמי של מדינת ישראל, בו מתפרסמות מעת לעת הודעות רשמיות שונות וכן נוסח החקיקה בישראל, עם היווצרה (בראשית ימי המדינה נקרא פרסום זה "עִתון רשמי", ובחוק המעבר, התש"ט-1949 שונה שמו ל"רשומות").
פרסום "רשומות" הוא הכלי העיקרי של מדינת ישראל למסירת הודעות לציבור. ככל שהדבר נוגע לחקיקה, משמש הפרסום ב"רשומות" גם ליישום פורמלי של כלל הפומביות, הקיים בכל שיטות המשפט, לפיו על החקיקה להיות גלויה.
קובצי ה"רשומות" מודפסים על ידי המדפיס הממשלתי, ומופצים למוסדות השלטון ולמנויים. ברב המקרים, תפוצת הרשומות היא מועטה ובין הקוראים יימצאו בדרך כלל עורכי דין, ואנשים ומוסדות שלהם עניין בפרסומים הרשמיים. אולם במקרים מיוחדים זכו כרכים מסוימים של הרשומות לתפוצה רבה בקהל הרחב, כמו העותק של התיקון לחוק הגנת הדייר בשנת 1954, שהביא על פי התיאור בעיתונות להשתרכות תורים ליד החנויות והיה לרב-מכר.
בשנת 2005 נחנך אתר האינטרנט של "רשומות" ומאז הוא מתעדכן באופן שוטף בעותקי PDF זהים למקור של "רשומות", ומייתר, למעשה, את ההזדקקות לגרסה המודפסת. "ספר החוקים", שהוא מרכיב עיקרי של "רשומות", מוצג בשלמותו באתר הכנסת, אך עבור חוק שעבר תיקונים האתר לא מציג נוסח מתוקן של החוק, אלא את נוסח החוק המקורי ובנפרד את כל אחד מהתיקונים שחוקקו עליו. לצורך זה, האתר מקשר לעמוד החוק בספר החוקים הפתוח אשר אינו מנוהל על ידי הכנסת, שמציג את נוסח החוק התקף כולל התיקונים.
תכולת הרשומות
הפרסום ב"רשומות" מבוסס על תיעוד שינויים באופן תוספתי (אינקרמנטלי). לפיכך, אי-אפשר למצוא ב"רשומות" את הנוסחים המלאים של חוקי המדינה, תקנות וכו', אלא רק את השינויים המצטברים כפי שהם מאושרים. רשומה טיפוסית ב"רשומות" תהיה מהצורה:
"3. בסעיף 5(א) להוראת השעה, אחרי "בגלי צה"ל" יבוא "ועל שילובם באמצעים טכנולוגיים אחרים המשמשים להעברת תוכן של גלי צה"ל כאמור בסעיף 4א".
מבנה זה של מסמכי "רשומות" מקשה ואף מונע מאזרחים מן השורה לעיין באופן בהיר בחוקי המדינה ותקנותיה. גורמים מקצועיים, כגון עורכי דין, משתמשים בשירותיהן של חברות מסחריות המנהלות עדכונים של נוסחי החוקים והתקנות המעודכנים לפי רשומות העדכונים שמתפרסמות ב"רשומות".
ב"רשומות" נכללים קבצים אחדים (שני הראשונים שבהם מתפרסמים באופן שוטף גם באתר הכנסת:
הצעות חוק
חוק מתחיל את חייו בצורה של הצעת חוק, המתפרסמת ב"רשומות" בקובץ "הצעות חוק". בנוסף לנוסח החוק המוצע נכללים בפרסום זה דברי הסבר המציגים את המטרות של החוק המוצע ואת העקרונות שהנחו את המציע בניסוחו. כמו כן מצוינים בהצעת החוק פרטי המציע: הצעת חוק עשויה להיות מטעם הממשלה, מטעם ועדה של הכנסת או מטעמו של חבר-כנסת יחיד (או ח"כים אחדים).
פרסום הצעת החוק ודברי ההסבר לה הם עניין שבנוהג. ניסיון להפיכת נוהג זה לחובה מכוח חוק נכלל בהצעת חוק הליכי חקיקה, התשנ"ג-1993, אך לא צלח עד כה.
פרסום הצעת החוק מאפשר לציבור להשמיע את דעתו במהלך החקיקה, ובכך מגביר את השקיפות (כלל בסיסי בדמוקרטיה) של תהליך החקיקה. בנוסף, חשיבות רבה יש לפרסום דברי ההסבר שיחד עם הצעת החוק מכיוון שהחוק עצמו מתפרסם ללא כל דברי הסבר, ופעמים רבות, כאשר לאחר קבלת החוק מתעוררת מחלוקת אודות הפרשנות הנכונה שיש לתת לו, עשויים דברי ההסבר לסייע בהבנת כוונתו של המחוקק.
מאז שנת תשס"ג (אוקטובר 2002) פוצל הקובץ לשניים: "הצעות חוק – הכנסת" ו"הצעות חוק – הממשלה", ומאז אלו שני קבצים נפרדים הנערכים וממוספרים בנפרד.
ספר החוקים
לאחר שהצעת חוק אושרה על ידי הכנסת, מתפרסם נוסח החוק בקובץ "ספר החוקים" שב"רשומות" (סעיף 2(ד) לחוק המעבר, תש"ט-1949, קובע: "כל חוק יפורסם ברשומות תוך עשרה ימים מיום קבלתו בכנסת"). בדרך כלל, נוסח החוק שנתקבל, שונה במעט או בהרבה מהנוסח המקורי שהוגש לכנסת והתפרסם ב"הצעות חוק", וזאת כתוצאה מהשינויים שהוכנסו בחוק במהלך הדיון בו בכנסת ובוועדות הכנסת.
לנוסח החוק חשיבות ראשונה במעלה ביישום החוק. הפרשנות המשפטית לחוק, על אף שהיא אמורה להסתמך גם על "כוונת המחוקק", נסמכת דרך כלל בעיקר על לשון החוק, לעיתים בדקדקנות.
קובץ התקנות
חקיקת משנה המלווה את החוק מתפרסמת אף היא ב"רשומות" (, קובע: "תקנות בנות פעל תחיקתי יפורסמו ברשומות, ותחילת תקפן ביום פרסומן, אם אין הוראה אחרת בעניין זה"). רובה (תקנות, צווים וכללים) מתפרסם בקובץ "קובץ התקנות", ומיעוטה בקובץ "ילקוט הפרסומים". תקנות העוסקות בשיעורי מכס, מס קנייה ובלו, וכן חיקוקי השלטון המקומי מתפרסמים במסגרת סדרות "קובץ תקנות" נפרדות משל שאר התקנות.
שלא כמו חקיקה ראשית, שהכוונה לחוקקה מתפרסמת בקובץ "הצעות חוק", אין פרסום מסודר על כוונה להתקין חקיקת משנה. אף שניתן להצדיק מצב זה בצורך שלא לעכב את תהליך החקיקה, שהרי המהירות היא מיתרונותיה של חקיקת המשנה, כתב על כך פרופ' יצחק זמיר:
חקיקת משנה שיש להביאה לידיעת הציבור קודם להתקנתה קיימת בדיני העבודה. שר העבודה מוסמך להוציא צו הרחבה בהתאם לחוק הסכמים קיבוציים, תשי"ז-1957, אך מחייב לפרסם ב"רשומות" הודעה על כוונה לתת צו הרחבה.
ילקוט הפרסומים
"ילקוט הפרסומים" הוא קובץ שבו מתפרסמות הודעות מנהליות שונות של מוסדות המדינה, בהתאם לסמכויות שהוענקו להם בחקיקה ובחקיקת משנה. מבחינת נפחו זהו הקובץ הגדול ביותר מבין הקבצים המרכיבים את "רשומות".
מהות הפרסום ברשומות
המשפטן חיים כהן עמד על מהותו המיוחדת של הפרסום ב"רשומות":
התקנות דורשות שהודעות שונות יפורסמו ברשומות. למשל, בהתייחס לבחירות לרב עיר קובעת תקנה 15 לתקנות שירותי הדת היהודיים (בחירות רבני עיר), תשס"ז-2007: "ועדת הבחירות תקבע מועד לעריכת הבחירות ומקום לכך, תודיע עליהם ברשומות, תפרסם הודעה בעיתון...". השאלה האם ניתן לקיים את הבחירות כאשר הודעה על הבחירות לא פורסמה כנדרש לא הוכרעה.
אגממנון
אֲגַמֶּמְנוֹן (ביוונית: Αγαμέμνων) הוא דמות במיתולוגיה היוונית, בנם של אטראוס ואיירופה, נינו של טנטלוס ואחיו הבכור של מנלאוס (לפי גרסה אחרת, אביהם של אגממנון ומנלאוס היה פליסתנס, בנו של אטראוס).
ילדותו ומשפחתו
לאחר שאייגיסתוס רצח את אטראוס, אגממנון ומנלאוס ברחו אל ספרטה, וגרו שם כמה שנים. אגממנון רצח את טנטלוס, בעלה של קליטמנסטרה בת טינדראוס מלך ספרטה, רוצץ את ראשו של בנם הקטן והכריח את קליטמנסטרה להינשא לו. מנישואיו אל קליטמנסטרה נולדו לאגממנון הבנות אלקטרה ואיפיגניה והבן אורסטס. אגממנון, בעזרת אחיו מנלאוס וטינדראוס חותנו, פינה את אייגיסתוס ותיאסטס מכס שלטונם ונעשה מלך מיקנה.
מלחמת טרויה
כשפאריס חטף את הלנה, אחותה של קליטמנסטרה ואשתו של מנלאוס, אגממנון איגד את כלל יוון מאחוריו כדי לנקום בטרויה. אגממנון היה לוחם גדול, אבל הגאווה והעקשנות שלו גרמו להרבה אסונות לעם היווני. כך, לדוגמה, במהלך ציד, הרג אגממנון אייל מקודש לאלת הציד ארטמיס ואמר בלעג שאפילו האלה עצמה לא הייתה יכולה להרוג אייל בצורה טובה יותר. בתגובה סלקה ארטמיס את הרוח, כדי שלא יוכל להפליג. אגממנון המבוהל היה מוכן להציע את בתו איפיגניה כדי לפצות את האלה. כך, ארטמיס העלתה את איפיגניה על המזבח.
אגממנון הפליג לטרויה וצר עליה 10 שנים. שם גם ארעה המריבה הידועה בינו ובין אכילס, בקשר לשבויה כריסאיס, בתו של אחד מכוהני אפולו. כריסס, אביה של כריסאיס, בא לבקש את שיחרורה מאת אגממנון שלקח אותה לעצמו, אך הלה סירב לשחררה ודחה אותו בדברים קשים. כתוצאה מסירוב זה הביא האל אפולו, שזעם על מעשהו, מגפה על מחנה היוונים. אכילס האשים את אגממנון במגפה ודרש ממנו להחזיר את השבויה. אגממנון החזיר את כריסאיס, אך לקח לעצמו את בריסאיס, שבויה שאכילס לקח לעצמו. אכילס, בתגובה, סירב להמשיך להשתתף במלחמה ויצא עם לוחמיו ממחנה היוונים. אגממנון ידע שללא אכילס היוונים יפסידו במלחמה, לכן פעל לפי עצתו של נסטור והבטיח לאכילס להחזיר לו את בריסאיס, האהובה עליו כל כך, לתת לו את אחת הבנות שלו לאישה, וכמו כן שלטון על הרבה ערים עשירות ביוון, אכילס דחה את ההצעה ולא שב להילחם עד מותו של פטרוקלוס.
מותו
כחלק מביזת העיר טרויה, לקח אגממנון את קסנדרה, בתו של פריאמוס מלך טרויה ואחותו של הקטור לשפחה. כשחזר הביתה העמידה אשתו, קליטמנסטרה, פנים שהיא מאושרת לראותו, והכינה לו אמבט חם. בשעה שיצא אגממנון מן האמבט זרקה אשתו, שמעולם לא סלחה לו על אובדן בתם איפיגניה, פיסת בגד על ראשו, ואז, היא ומאהבה אייגיסתוס, רצחו אותו, את קסנדרה ואת התאומים שהיא ילדה לאגממנון, פלופס וטלדאמוס. לאחר שבע שנים בנו ובתו, אלקטרה ואורסטס, נקמו את מותו והרגו את אימם ואת מאהבה אייגיסתוס.
המחזה מאת אייסכילוס
כנצר לשושלת טנטלוס, גם אגממנון זכה לטרגדיה משלו, הראשונה מבין שלוש טרגדיות האורסטיאה. לפי אייסכילוס, אגממנון היה מלך ארגוס ולא מיקנה, בסוף המחזה הוא נרצח על-ידי אשתו, קליטמנסטרה, בחלק השני "נושאות הנסכים", נוקם בנו אורסטס באימו, בחלק השלישי, "נוטות החסד", גורמות האריניות לאורסטס לאבד את שפיותו.
רדאית
רדאית או רדאי (געז: "ረዳኢ") הוא מנהיג יהודי מביתא ישראל שחי במאה ה-16. במקורות מוצג רדאית כראש העיר של משחא, כמלך סמין, וכעובד אדמה. במקורות אלו מוזכר רדאית כאיש שקרא ושינה את שמות ההרים ויישובי היהודים לשמות מהמקרא.
קרוקר
{{פירושונים|
רדאית
רדאית מוזכר לראשונה במקורות הנוצריים כמנהיג שניהל את המערכה של 1559–1560 כנגד צבאות האימפריה האתיופית:. מערכה זו הייתה מוצלחת שכן האתיופים נחלו תבוסה.
רדאית היה גם אחד מהמצביאים שהנהיגו את המלחמה בקיסר סרצה דנגל באוקטובר-דצמבר 1579. לפי המקורות הנוצריים סירב רדאית להעלות מס לקיסר וסיבה זו שימשה כעילה לאתיופים לפתוח במערכה כנגד סמין. במהלך המערכה לוחמים ותושבים יהודים רבים נהרגו. בעקבות המערכה הכושלת וכדי למנוע אבדות נוספות לביתא ישראל רדאית הסגיר עצמו, האתיופים כבלו אותו בשלשלאות והגלהו לווג' שבשאווה.
קרוקר
ראו גם
}}
אינהיביציה
אִינְהִיבִּיצְיָה או עַכָּבָה (באנגלית: Inhibition או Effortful Control - EC), מתייחסת ליכולת הדיכוי של תגובות או פעולות מסוימות, על ידי הפסקתן או מניעתן. בניגוד לאינהיביציה, שפעול או אקטיבציה מתייחסים ליכולת ליצור פעולה חדשה או להגביר פעולה קיימת.
בקרב יצורים חיים האינהיביציה באה לידי ביטוי ברמות שונות מהתא הבודד ועד להתנהגותו של האורגניזם השלם. בהתאם לכך היא מתקשרת למגוון תחומי דעת, כמו: ביולוגיה, נוירולוגיה, רפואה, פסיכולוגיה, פסיכיאטריה, חינוך ועוד.
בנוסף, משום שמדעי המחשב מתבססים לעיתים קרובות על אותם תחומי דעת שבהם האינהיביציה באה לידי ביטוי באופן טבעי, ניתן לפגוש מושג זה גם במסגרת תכנות ומחקר של רשת עצבית מלאכותית ובינה מלאכותית.
מאפיינים התנהגותיים
אינהיביציה התנהגותית היא היבט של מזג, אשר בגילאי הינקות והילדות המוקדמת מאופיין על ידי נטייה ברורה לסגת ממצבים או גירויים חדשים שאינם מוכרים לאדם. מבחינה התנהגותית האינהיביציה משתייכת לשלב היישום והביצוע. היא נשענת על מנגנון נפרד מזה של קבלת החלטות, אשר משתייך לשלב התכנון והארגון המחשבתים הקודמים לביצוע.
לצורך דיכוי של תגובה דרושה שליטה רצונית על התגובות כאשר חל שינוי בהקשר. לכן היכולת של האדם לממש את בחירותיו בפועל תלויה באופן משמעותי ביכולת העכבה שלו. יכולת זו מאפשרת לאדם שליטה בדחפים כאשר המצב מצריך זאת.
להבדיל מדחיינות שבה אדם מתקשה להתחיל פעולה שבה הוא חפץ, האינהיביציה מתייחסת ליכולת להפסיק או להימנע מפעולה לא רצויה, לאחר שזוהתה ככזו. זאת בשונה מאימפולסיביות בה האדם פועל בטרם חשב על השלכות הפעולה, כך שלמעשה הוא אינו יודע האם היא תוביל למצב רצוי או בלתי רצוי עבורו. עם זאת, לאדם אימפולסיבי ללא בעיות בעכבה לא יהיה כל קושי להימנע מתגובה אם הוא מודע לכך שתוביל לתוצאות שאין הוא מעוניין בהן.
מסיבה זו אנשים בעלי נטייה לאימפולסיביות מתבססים רבות על המזל, משום שהסבירות שבה תגובה אימפולסיבית תביא לתוצאות רצויות היא אקראית. להבדיל, אנשים עם קושי בעיכוב תגובה מדווחים רבות על רגשות חזקים של חוסר אונים ותסכול מכך שאין ביכולתם להימנע מתגובות שהם יודעים שאינן רצויות להם, אשר לעיתים יכולות אף להיות פוגעניות עבורם או עבור הסביבה.
השפעה על התפקוד
אינהיביציה מאפשרת לאדם לדכא תגובות עצמיותיות ולהתנגד לגירויים לא רלוונטיים. בהתאם לכך, האינהיביציה תורמת לכישורי הישרדות הכוללים את היכולת של האדם להתאים את מעשיו בסביבה משתנה באופן מסתגל. אומנם יכולת זו חשובה במיוחד כאשר מתרחש אסון טבע, אך היא משפיעה רבות גם על איכות החיים של האדם במצבי שיגרה. זאת משום שבכל מצב פעולות מסוימות יכולות להועיל ואחרות להזיק. האינהיביציה מאפשרת להימנע מתגובות פוגעניות או להפסיק אותן לאחר שהחלו.
למידת הימנעות מתבססת על מנגנון זה. היא מתרחשת כאשר חזרתיות רבה על התנהגות מסוימת אינה מניבה את התוצאות הרצויות ואף מחמירה את המצב. כך נמנע בזבוז נוסף של משאבים בפעולה חסרת תועלת. עם זאת, התנסות קיצונית בחוויות כישלון מסוג זה עלולה להוביל לחוסר אונים נרכש. זהו מצב שבו אדם מאמין שאין ביכולות לשנות את הנסיבות אף על פי שיש לו את הכוח לעשות זאת.
האינהיביציה מאפשרת לאדם גם לפתח יכולת של דחיית סיפוקים, אשר מאפשרת לו לוותר על תגמולים מיידיים לצורך הגשמת מטרות ארוכות טווח.
מטרתו של תהליך החיברות הוא לסייע להתפתחות חברתית תקינה בהתאם לתקופה ולתרבות בה חי האדם. שמירה על טאקט מחייבת להימנע מתגובות או אמירות אשר עלולות לפגוע ברגשותיו של הזולת ובערכים אשר אותם הוא מוקיר.
השפעה על היצירתיות
חשיבה מסתעפת מקושרת להנמכה באינהיביציה.
הסבר אפשרי לכך הוא שאינהיביציה נמוכה מאפשרת לרעיונות ומושגים להישאר זמן ארוך יותר בזיכרון עבודה.
פגיעה באינהיביציה
האינהיביציה חשובה לתפקוד התקין של המוח, המערכת המוטורית והמערכת הסנסורית. כמו כן, היכולת להפעיל עכבות התנהגותיות, היא תנאי חיוני לתכנון יעיל ולדחייה של תגובות אימפולסיביות. בהתאם לכך, ליקויים במנגנונים האינהבטוריים מובילים לליקויים בתפקודים הניהוליים ולהתנהגות בלתי מווסתת.
קיימות מספר תופעות המיוחסות לפגיעה באינהיביציה:
השפעת אלכוהול
אלכוהול הוא אחד החומרים המוכרים מחיי היום יום אשר אחת מהשפעותיו היא הנמכה של האינהיביציה. במינונים מתונים האלכוהול משמש להעלאת מצב רוח ולשיפור האווירה. נעשה בו שימוש בשמחות וטקסים מסוימים, כמו למשל בהרמת כוסית. הוא נפוץ גם במקומות בילוי של מבוגרים המשתייכים לחיי הלילה, כמו מועדונים, פאבים ועוד. עם זאת, שתייה של כמויות גדולות יותר יכולה להוביל לשכרות שבה האדם עלול לפגוע בו או בסביבתו משום שהוא לא מסוגל לעכב את תגובותיו כראוי. לשם כך החברה מגבילה את השימוש באלכוהול במסגרת החוק. לא רק זאת אלא שמצבים קיצוניים שתייה מוגזמת יכולה להוביל לאלכוהוליזם. זהו מצב שבו האדם מפתח תלות התמכרותית למשקאות חריפים.
אינהיביציה סינפטית
המונח מציין קשר מעכב בין שני תאי עצב. במערכת העצבים המרכזית של היונקים סוגים שונים של סינפסות הניתנות לסיווג לפי זהות המוליך העצבי המופרש אליהן. לפי זה, הקשר בין שני תאי עצב יכול להיות קשר מעכב כאשר המוליך העצבי המופרש גורם להתרחקות של התא הבתר-סינפטי מהאפשרות להפיק פוטנציאל פעולה. המוליך העצבי המעכב הנפוץ ביותר במערכת העצבים המרכזית של יונקים הוא GABA. מנגנון העיכוב של GABA מותנה בקולטן אליו הוא נקשר: קולטנים מסוג GABAA הם תעלה יונית עם סלקטיביות גבוהה ליוני כלור. כאשר המוליך העצבי GABA נקשר לקולטן זה, התעלה נפתחת, והמיוחד בתעלות אלו הוא שטף היונים הגבוה הזורם דרכן. זרם יוני זה גורם לעליה במוליכות החשמלית של קרום התא, ובכך הם מקטינים את היכולת של זרמי יונים מסינפסות מעוררות לגרום לשינוי במתח החשמלי עפנ"י קרום התא. סוג זה של אינהיביציה נקרא "עיכוב ע"י דלף", או Shunting Inhibition. קולטנים מסוג GABAB גורמים לפתיחה של תעלות יונים לאשלגן. התעלה הנפתחת מאפשרת זרימה של יוני אשלגן מתוך התא החוצה, ובכך מקטינה את המטען החיובי מהצד הפנימי של קרום התא ומרחיקה את האפשרות של התא המקבל מלשחרר פוטנציאל פעולה.
מקובל לחשוב שבכל רשת הנוירונלית צריך להתקיים שיווי משקל בין אינהיבציה (עיכוב) לאקסיטציה (עירור). כאשר יש ירידה של אינהיביציה ברשת, האפקט הברור הוא נטיה של תאי העצב לסנכרן את הפעילות שלהם עד כדי יצירת התפרצויות חשמליות סינכרוניות, העומדות בבסיס של התקפים אפילפטיים.
תפקיד אינהיביציה במערכת העצבים המרכזית
התפקוד המוחי העומד מאחורי יכולת הקליטה, החשיבה והתגובה של האורגניזם, מושפע רבות מאינהיביציה של נוירונים או קולטנים בודדים ושל מערכות נוירולוגיות או ביולוגיות מורכבות יותר המתבססות עליהם. ביולוגיה מערכתית היא התחום אשר בודק את ההשפעה של קשרי הגומלין בין המרכיבים של מערכות ביולוגיות, וכיצד קשרי גומלין אלו גורמים לתפקוד ולהתנהגות שלהן.
מבחינה תפקודית, יכולת האינהיביציה היא חלק מהפונקציות הניהוליות הממוקמות באונה המצחית של המוח. כמו כן, החלק הקדמי הימני של קליפת המוח חיוני ליכולת דיכוי התגובה.
קליפת המוח הקדם-מצחית יושבת בבסיס יכולת העכבה של ההתנהגות. הקורטקס הקדם מצחי התחתון אחראי על עכבה מוטורית. קליפת המוח הקדם-מצחית הדורסו-לטראלית מפעילה שליטה מעכבת על התנהגויות רגשיות וקוגניטיביות שהן לא הולמות או לא מסתגלות. כמו כן, לגרעיני הבסיס יש פלט מעכב, כך שככל שהם מוציאים יותר פלט לתלמוס, כך מתקבל פחות עירור של קליפת המוח המוטורית ולפיכך תתבצע פחות תנועה של השרירים.
יחס האות-רעש של תהליכי עיבוד מידע עצביים מושפע מהפעילות של המוליך העצבי דופמין. לאפנון עצבי של יחס אות לרעש בתהליך עיבוד המידע יש השלכות על הקיבולת והתנודתיות של העיבוד. היחס בין התפקוד הקוגניטיבי לרמת הרעש במערכת העצבים הוא בצורת U הפוכה, כך שהביצוע המיטבי מתרחש ברמות רעש מתונות והוא נפגע ברמות רעש גבוהות או נמוכות מידי. כתוצאה מכך מחסור או עודף של אפנון עצבי פוגע ביכולת עיבוד המידע העצבי ובתפקוד הקוגניטיבי. בין היתר סטייה מרמת האפנון העצבי המיטבית עלולה להוביל להנמכה בקיבולת של זיכרון העבודה וביכולת העכבה.
בהקשר של רשת עצבית עכבה מתייחסת להפחתה של דחף עצבי בתא עצב מסוים, זאת להבדיל מעוררות אשר מגבירה את פוטנציאל הפעולה שלו. תהליך ההביטואציה גורם להפחתת התגובה לגירוי מסוים בעקבות חשיפה חוזרת אליו ומאפשר למידת התרגלות. הוא מתאפשר בעקבות דיכוי הפעילות של הסינפסה בין תא עצב לתא המטרה שלו והפחתת התקשורת ביניהם. כאשר הפוטנציאל הסינפטי כבר לא עובר את מתח המנוחה של תא המטרה הוא לא יכול להפעיל אותו. תופעה זו משקפת את הפלסטיות של מערכת העצבים.
עבור מערכת החושים, אנטגוניסט הוא חומר הנקשר לקולטן מסוים, ואיננו מפעיל אותו, ובכך מעכב או מחליש את השפעתם של החומרים שאמורים להקשר לאותו קולטן (כגון הורמון, מוליך עצבי, או אגוניסט שלהם).
קוד QR
קוֹדָר או קוד QR (באנגלית: Quick Response Code) הוא מעין ברקוד דו-ממדי, שבו מקודד מידע טקסטואלי בצורה גרפית. הקוד הומצא ביפן בשנת 1994 על ידי דנסו, חברה בת של קונצרן טויוטה, כקוד לפיענוח מהיר, ושימש תחילה לקידוד חלפים ולפענוח על ידי רובוטים בפסי ייצור. מאז נפוץ השימוש בקוד גם מעבר לתעשייה, בזכות היכולת המהירה להשגת מידע, והקיבולת הגדולה יחסית של נתונים שהוא יכול להכיל (עד 4,296 תווים אלפאנומריים).
שימושים
חברות המפרסמות מוצר או אירוע נוהגות לכלול קוד QR בפרסומות המודפסות ברחוב או בעיתון. אפליקציות לאנדרואיד או לאייפון, המפורסמות באתרי אינטרנט ובלוגים כוללות קוד QR המאפשר התקנת האפליקציה בעזרת סריקה של מסך מחשב. אנשים נוהגים להדפיס קוד QR על כרטיסי ביקור המאפשר הזנה של כל נתוני כרטיס הביקור, כגון השם, הטלפון, וכתובת הדוא"ל ישירות לרשימת אנשי הקשר של עמיתיהם.
הקוד בגרסתו המתקדמת מאפשר קידוד של טקסט באורך של עד 4,296 תווים, אך מרבית הטלפונים החכמים (תלוי בתוכנה) יכולים לקרוא קודים של עד 60 תווים בלבד, זאת מכיוון שעל מנת לקודד את מספר התווים המקסימלי יש להשתמש בגרסה מתקדמת של הקוד, הדורשת רזולוציית הדפסה וצילום גבוהות יותר. בשל הרצון לשמור את השימוש בקוד נגיש ומהיר, ובשל הדיוק והיציבות הנדרשים בצילום קודים מתקדמים יותר, יש המעדיפים להמשיך לפרסם את הקודים הפשוטים יותר.
מבנה הקוד
קוד QR בנוי כריבוע שבשלושה מקודקודיו נמצאים ריבועים קטנים המשמשים עוגנים. בין הריבועים עובר קו מקווקו הקשה לזיהוי בעין אנושית, וריבוע נוסף קטן יותר מצוי פנימה מהקודקוד הרביעי. אמצעים גרפיים אלו מאפשרים למכשיר הסורק את הקוד לזהות את כיוון קריאת הקוד, ולקוראו. צמוד לריבועים הגדולים מקודדת גרסת הקוד. הגרסה מגדירה את מספר השורות בקוד, וכמות המידע הניתן לקידוד.
אור (סרט)
"אור" ("האוצר שלי") הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויה של קרן ידעיה. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2004.
הסרט זכה במענק לפיתוח התסריט בפסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה, וזכה בפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר (דאנה איבגי). לאחר מכן השתתף בפסטיבל ירושלים ובפסטיבלים בקולומביה ובאירופה. הסרט זכה בפרסים מיוחדים על משחק ובימוי בפסטיבל סלובקיה, בפסטיבל קאן שבצרפת (פרס מצלמת הזהב), פרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים, פסטיבל ניו יורק ופסטיבל מקסיקו.
פרטי עלילה
העלילה עוקבת אחר אור (דאנה איבגי), נערה בת 17, תלמידת תיכון בתל אביב, בת לאם זונה בדימוס הנמצאת במצב חלש וקשה (רונית אלקבץ). אור נאבקת לקיים את עצמה ואת אמה, רותי, ברמת חיים מינימלית; היא עובדת כשוטפת כלים במסעדה זולה, ועוסקת במחזור בקבוקי פלסטיק ופחיות עבור שקלים בודדים, תוך כדי ניסיון למנוע מאמה לחזור לעבוד ברחובות. אור, אשר מתפקדת כסוג של הורה עבור אמה, מוצאת לאמה עבודה כמנקת בית, אך אמה שבה באופן קבוע לרחוב, בניסיון לפרנס את הבית ולהחזיר את כבודה כמפרנסת. חייה של אור הופכים קשים יותר כאשר נאסר עליה להתרועע עם עידו בו היא מאוהבת עקב היותה "השפעה רעה". לבסוף תופסת אור את מקום אמה בניסיון להרחיקה מהרחוב, והופכת לזונה בעצמה.
רקמות הלב
הלב מורכב מארבע רקמות (מהחיצונית לפנימית):
קרום הלב
קרום הלב (Pericardium), או מסב הלב, הוא שק דו-שכבתי של קרום נסיובי המכיל את הלב והשורשים של כלי הדם הגדולים.
כיס הלב המימי נמצא מתחת לכיס הלב הסיבי. הוא מכיל שתי שכבות, כאשר שתיהן מתפקדות כגורם מסכך ללב על מנת להקטין את החיכוך שנוצר במהלך פעילות הלב. השכבה הנמצאת בצמוד לכיס הלב הסיבי היא השכבה הפריאטלית. השכבה הסמוכה ללב היא השכבה הויסצראלית, המכונה גם עילית הלב. יחדיו, שתי השכבות הללו יוצרות מעטפת רציפה ללא הפרעות, מעטפת זאת נקראת סרוסה פאריקרדיום (serosa pericardium). בין שתי השכבות האלה ישנו חלל קטן הנקרא חלל כיס הלב (pericardial), המכיל אספקה של נוזל מימי הידוע בשם הנוזל הלבבי (הנוזל הפריקרדיאלי).
עילית הלב
עילית הלב (Epicardium) היא השכבה החיצונית של רקמת הלב. אם מתייחסים אל עילית הלב כחלק מכיס הלב, אזי היא השכבה הפנימית, או כיס הלב הוויסצראלי.
הנס שול
הנס פריץ שול (בגרמנית: Hans Fritz Scholl; 22 בספטמבר 1918 – 22 בפברואר 1943) היה אחד מהחברים המייסדים של קבוצת "הוורד הלבן", שהיוותה פרק חשוב בתולדות ההתנגדות הגרמנית לנאציזם. הוא נידון למוות על פעילותו בקבוצה, והוצא להורג, יחד עם אחותו סופי שול ועם חברים נוספים בקבוצה, בעריפה בגיליוטינה. כיום נחשב שול בגרמניה, ביחד עם יתר חברי הקבוצה, כמופת לאומץ לב ולהומאניות אל מול משטר האימים הנאצי.
רקמות הלב
עילית הלב
רקמת חיבור היא המרכיב העיקרי של עילית הלב והיא מתפקדת כשכבת מגן. כיס הלב הוויסצראלי מייצר ככל הנראה את נוזל הלב (הנוזל הפריקרדיאלי), שגורם לסיכוך של התנועה בין השכבות הפנימית והחיצונית של כיס הלב.
הנס שול
ביוגרפיה
שול נולד באינגרסהיים אן דר יאגשט (Ingersheim an der Jagst), הילד השני מתוך שישה של משפחה לותראנית. אביו היה לימים ראש העיר של פורכטנברג שעל נהר קוכר. ב-1930 המשפחה עברה ללודוויגסבורג, ושנתיים לאחר מכן לאולם, שם שימש אביו כרואה חשבון. בשנת 1933 הצטרף שול לנוער ההיטלראי, על אף שאביו התנגד לאידאולוגיה הנאצית. משהתאכזב מהאידאולוגיה הנאצית ב-1934 הצטרף שול יחד עם עוד חברים לתנועת הנוער ההיטלראית בעיר אולם לתנועת הנוער "d.j.1.11". תנועה שמזוהה עם תנועות הנוער בונדיש (Bündisch). בשנת 1937 בהיותו בן 16 נעצר שול על השתייכותו לתנועת נוער זו ועל חשדות בהפרת "סעיף 175" בחוק הענישה הנאצי. זהו סעיף בחוק האוסר על הומוסקסואליות. תמלילי חקירת הגסטפו מגלים ניצני אופיו העתידי כמבוגר, כאדם המוכן להיאבק על אידיאלים ואף להקריב עצמו למען אחרים. הוא הודה באשמה וביקש לקחת אחריות מלאה על מנת שלא יאשימו את חבריו. בנוסף, הוא ניסה להצדיק את המקרה על סמך העידוד הבלתי רשמי של קרבה הומוארוטית בין בני נוער בתנועות הנוער הגרמניות.
רקמות הלב
עילית הלב
במהלך התכווצות החדרים, הגל של הדפולאריזציה נע ממשטח פנים הלב למשטח האפיקרדיום.
הנס שול
ביוגרפיה
בקיץ 1939 החל שול ללמוד רפואה באוניברסיטת לודוויג-מקסימיליאן במינכן. שם היה בין מייסדי הוורד הלבן. מחתרת סטודנטים שהתנגדה לשלטון הנאצי. על אף שהאוניברסיטאות היו מעוז אליטיסטי ועל כן נאצי באותה תקופה. שול הושפע מהדרשות אשר נשא הבישוף קלמנס פון גאלן בשנת 1941 כנגד הגסטפו וכנגד התוכנית הנאצית תוכנית T4 - אותנסיה. בשנת 1942 בזמן חופשה מהלימודים הוא נשלח כאח לחזית המזרחית. שם חזה במו עיניו, כמו אחרים בקבוצת הוורד הלבן, בזוועות המלחמה, ובפשעי המלחמה שבוצעו על ידי הוורמאכט, הן בשדה הקרב והן כנגד אזרחים חסרי מגן. באותה שנה אביו, רוברט שול, נעצר במשך ארבעה חודשים על כך שאמר בפני מזכירתו "היטלר הוא העונש של אלוהים לבני האדם, ואם המלחמה לא מסתיימת בקרוב הרוסים ישבו בברלין". ב-22 בפברואר נמצא הנס שול אשם בבגידה במשטר הנאצי והוצא להורג עוד באותו יום.
הוא היה בן 24 במותו.
רקמות הלב
שריר הלב
שריר הלב (Myocardium) הוא הרקמה המקנה ללב את היכולת להתכווץ ולהתרפות ובכך היא מקנה לו את היכולת להזרים את הדם במחזור הדם הריאתי ("המחזור הקטן") ומחזור הדם הסיסטמי. ("המחזור הגדול").
הנס שול
הוורד הלבן
הוורד הלבן (בגרמנית: Die Weiße Rose) הייתה קבוצת סטודנטים שהתנגדה לשלטון המפלגה הנאצית בגרמניה. קבוצת "הוורד הלבן" כללה התאגדות של חמישה סטודנטים, כולם בתחילת שנות העשרים לחייהם, באוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן במינכן. בין יוני 1942 ופברואר 1943 הכינה הקבוצה והפיצה שישה עלונים שונים וגרפיטי בהם קראו לסיום שלטון הרודנות הנאצי באמצעות התנגדות פעילה של העם הגרמני. העלונים קראו להתנגדות עממית לשלטון הדיקטטורה הנאצית, בטענה כי תבוסתה של גרמניה היא רק עניין של זמן, וכי קרוב היום בו ישלם העם הגרמני על פשעי המשטר. על פי התמלילים של חקירתו בגסטפו לקח שול אחריות מלאה על ציורי הגרפיטי אשר יוחסו לוורד הלבן. סביר כי הוא לקח אחריות מלאה, כפי שעשה עוד בהיותו בן 16 במעצרו הקודם, על מנת למנוע צער וענישת חבריו. שלוש פעמים במהלך חודש פברואר 1943 כתבו חברי הקבוצה את הסיסמה "חירות" ו"הלאה היטלר" על קירות האוניברסיטה ובניינים אחרים במינכן. הכתובות נכתבו באמצעות זפת. גרפיטי דומה הופיע במקומות שונים בערים הסמוכות, ונראה כי צויר על ידי אנשים שאינם קשורים לקבוצה, שקיבלו עידוד ממעשי הקבוצה.
שול ואחותו סופי נעצרו ראשונים במסגרת פעילותם בקבוצה והפכו לסמל. שאר החברים בקבוצה היו כריסטוף פרובסט, אלכסנדר שמורל ווילי גראף. אליהם הצטרף מרצה בשם קורט הובר אשר ניסח את שני העלונים האחרונים. כל ששת חברי הקבוצה נעצרו, נשפטו, והוצאו להורג בעריפה באמצעות הגיליוטינה. ב-18 בפברואר 1943 נאסרו שול ואחותו לאחר שנתפסו מפיצים את העלון השישי במספר באוניברסיטת מינכן. טיוטה של עלון שביעי נמצאה על שול בעת מעצרו.
רקמות הלב
הרכב
שריר הלב מורכב מתאי שריר מתמחים עם יכולת שאיננה נשלטת על ידי רקמות שריר במקום אחר בגוף. שריר הלב, בדומה לשרירים אחרים, יכול להתכווץ, ובנוסף, הוא יכול להפיק פעילות חשמלית, בדומה לתאי עצב.
הנס שול
הוורד הלבן
המשטר הנאצי ראה את ההתפרצות הספונטנית של הוורד הלבן כמדאיגה, שכן אפילו בימים שלפני עליית הנאצים לשלטון היו האוניברסיטאות מעוז אידאולוגי לנאציזם. בה במידה עודדה פעילותם של אנשי "הוורד הלבן" את קבוצות ההתנגדות האחרות.
רקמות הלב
הרכב
אספקת הדם לשריר הלב מגיעה אליו באמצעות העורקים הכליליים.
הנס שול
מאסר ומשפט
ב-18 בפברואר 1943, אותו היום עצמו בו נשא שר התעמולה יוזף גבלס את נאומו המפורסם ב"ארמון הספורט", נאום בו קרא לעם הגרמני ל"מלחמה טוטאלית", הביאו סופי והנס שול מזוודה מלאה בעלונים אל האוניברסיטה. הם פיזרו ערימות של עלונים במסדרונות הריקים, במטרה שיימצאו על ידי הסטודנטים כאשר אלו יצאו מכיתות הלימוד. כאשר התכוונו לעזוב את המקום החליטו לנסות ולהפיץ כמה עותקים נוספים שנותרו במזוודתם. הם שבו על עקבותיהם, עלו בגרם המדרגות אל הקומה העליונה, וסופי פיזרה את העלונים באוויר. פעולה זו נצפתה על ידי משגיח בשם יאקוב שמיד. שמיד הזעיק את המשטרה, והנס וסופי שול נעצרו על ידי הגסטפו. עד מהרה נעצרו יתר חברי ההתאגדות, ורבים אחרים הקשורים עמם, והובאו לחקירה.
הנס וסופי שול, ופרובסט, היו הראשונים שעמדו למשפט בפני ה"פולקסגריכט" בית הדין העממי הידוע לשמצה, שדן בפשעים פוליטיים כנגד המשטר הנאצי. ב-22 בפברואר נמצאו השלושה אשמים בבגידה, וראש בית הדין, רולנד פרייזלר דן אותם לעונש מוות. השלושה נערפו באמצעות הגיליוטינה עוד באותו היום. כל השלושה גילו אומץ כאשר הובלו אל מותם.
רקמות הלב
פתולוגיה
חסימה של עורקים כליליים על ידי טרשת העורקים או פקקת יכולה לגרום להתקף לב.
הנס שול
מאסר ומשפט
מילותיו האחרונות של שול היו "יחי החופש" (Es lebe die Freiheit).
ב-13 ביולי 1943 נערפו אלכסנדר שמורל וקורט הובר, וב-12 באוקטובר 1943 נערף וילי גראף. ידידים ועמיתים של אנשי הוורד הלבן, שסייעו בהכנת הכרוזים והפצתם, ובאיסוף כסף עבור מחייתם של אלמנתו של פרובסט וילדיו הקטנים, נדונו לעונשי מאסר שבין שישה חודשים לעשר שנים.
רקמות הלב
פתולוגיה
ישנם מספר נגיפים שיכולים לגרום לדלקת של שריר הלב, הידועה כמיוקרדיטיס.
הנס שול
מאסר ומשפט
נוסח העלון השישי הוברח אל מחוץ לגרמניה, דרך סקנדינביה והגיע לאנגליה. באמצע שנת 1943 הופצו בגרמניה מיליוני עותקים של עלון זה באמצעות מטוסי בעלות הברית, בכותרת "מניפסט הסטודנטים של מינכן".
מורשת
כיום נחשבים אנשי הקבוצה בגרמניה למופת לאומץ לב והומניות גם אל מול שלטון אימים דיקטטורי. חברי הקבוצה נחשבים כיום בגרמניה לאישים דגולים, ופועלם מוערך בציבור הגרמני. בתוכנית טלוויזיה ששודרה בגרמניה בשנת 2003 בערוץ הפופולרי ZDF, נקראו הגרמנים לבחור ב"עשרת הגרמנים הגדולים בהיסטוריה". בקבוצת הגיל שמתחת ל-40 נבחרו הנס וסופי שול במקום הרביעי, כאשר מתחתיהם דורגו אישים כבאך, גתה, גוטנברג ואיינשטיין. באותה השנה בחרו קוראי מגזין הנשים "בריגיטה" בסופי שול כ"אישה הגדולה ביותר במאה ה-20".
רקמות הלב
פתולוגיה
קרדיומיופתיות הן מחלות מורשות של שריר הלב, וחלק גדול מהן נגרם על ידי מוטציות גנטיות.
הנס שול
מורשת
אוניברסיטת מינכן, בה פעלו חברי הקבוצה קראה למכון למדע המדינה המצוי בשטחה על שם האחים שול.
רקמות הלב
פתולוגיה
כישלון של הלב להתכווץ כראוי (מכל סיבה שהיא) מכונה לעיתים אי ספיקת לב. למרות זאת, המונח המתאים למצב זה הוא אי ספיקה של שריר הלב. אי ספיקת לב הוא מונח כללי המתייחס למחלות לב קשות הנגרמות מסיבות רבות (כמו אי ספיקה של שריר הלב, מחלה של מסתמי הלב, היפרטרופיה של החדרים) ומביאות לחוסר יכולת של הלב לשמור על לחץ מילוי תקין או לזרימת דם מופחתת לגוף בזמן מנוחה או פעילות גופנית. אי ספיקה של שריר הלב המסתיימת באי ספיקה של הלב כולו, גורמת לקיצור תוחלת החיים ולהפחתה באיכותם.
הנס שול
מורשת
ב-22 בפברואר 2003 הוצב פסל של סופי שול, אחותו של הנס, באנדרטת ולהאלה, בית זיכרון לאנשי שם בבוואריה, על ידי ממשלת בוואריה.
רקמות הלב
פנים הלב
פנים הלב (Endocardium) הוא השכבה הפנימית ביותר המרכיבה את חדרי הלב. התאים שלה, מבחינת ההתפתחות בעובר ומבחינת התפקוד הביולוגי, דומים לשכבת התאים האנדותלית המהווה חלק מכלי הדם.
הנס שול
מורשת
חייהם של האחים שול היו נושא לשלושה סרטים. בשנת 1982 יצר הבמאי פרסי אדלון שנודע בסרטו "קפה בגדד" את הסרט "חמשת הימים האחרונים" (Fünf letzte Tage), המתאר את ימיהם האחרונים של האחים שול, מנקודת ראותה של חברתה לתא הכלא של סופי. את סופי שול גילמה לנה שטולצה. באותה השנה חזרה סטולצה לגלם את שול בסרטו של מיכאל ורהובן "הוורד הלבן" (Die Weiße Rose).
בפברואר 2005 הוקרן לראשונה הסרט סופי שול - הימים האחרונים (Sophie Scholl – Die letzten Tage), בו גילם השחקן פביאן הינריכס את הנס שול. השחקנית יוליה ינטש גילמה את סופי שול. הסרט מבוסס על ראיונות עם מקורבים לקבוצה ששרדו, ועל פרוטוקולים שנותרו בארכיבים בגרמניה המזרחית. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר כסרט הזר הטוב ביותר בשנת 2006.
הפרס הספרותי "פרס האחים שול" קרוי על שמם של הנס וסופי.
רקמות הלב
תפקוד
האנדותליום של פנים הלב יכול גם לתפקד כמעין סוג של מחסום דם-לב (באנלוגיה למחסום הדם-מוח), ובכך לשלוט על ההרכב היוני של הנוזל החוץ תאי שבו נמצאים הקרדיומיוציטים.
תפקיד במחלות
בהתקף לב, איסכמיה (הפרעה באספקת דם) של שריר הלב עשויה להתרחב ולהגיע לפנים הלב, ולגרום להפרעה בשכבה הפנימית ביותר של הלב (חסימה טרנס-שכבתית). חסימות כלי דם פחות נרחבות מכונות "תת-אנדוקרדיאליות" ואינן משפיעות על פנים הלב. חסימת כלי דם תת-אנדוקרדיאלית מסוכנת בהרבה מחסימות טרנס-שכבתיות כיוון שהיא יוצרת אזור של רקמה מתה המוקף על ידי אזור של מיוציטים פגומים. האזור הפגוע הזה יוליך דחפים חשמליים לאט יותר, והתוצאה של זה תהיה הפרעת קצב. האזור הפגוע יכול לגדול או להתרחב ולהפוך לגורם מסכן חיים חזק יותר.
באנדוקרדיטיס מדבקת, פנים הלב (ובייחוד פנים הלב שנמצא בשסתומי הלב) נדבק בחיידקים.
נתז
נֶתֶז (או רִיקוֹשֵט, מצרפתית: Ricochet) הוא עצם שניתז כתוצאה מפגיעת קליע או פגז או כתוצאה מהתפוצצות פצצה. כמו כן, לעיתים הקליע עצמו סוטה ממסלולו לאחר הפגיעה במשטח. נתז שנוצר כתוצאה מירי מורכב בדרך כלל מהחומר שממנו עשוי העצם שבו פגע הקליע או הפגז. במקרים מסוימים עשוי הנתז להיווצר מחלקי הקליע עצמו שהתפרק לאחר שפגע במטרה קשיחה ושחלקיו שינו את כיוון תנועתם. על פי חוק שימור האנרגיה, סך האנרגיה הקינטית של כל הנתזים שנוצרו כתוצאה מירי אחד יהיה נמוך מהאנרגיה שהייתה בקליע טרם פגיעתו. הפרש האנרגיה הקינטית הוא החום שנוצר בעת הפגיעה. צורתם וגודלם של הנתזים משתנה בהתאם למשתנים רבים ובהם זווית הפגיעה, מהירות הפגיעה, החומר ממנו עשוי הנתז, טמפרטורה ועוד. לעיתים לנתז צורה פחוסה שמשפיעה על המסלול הבליסטי של הנתז.
אמצעי זהירות
בצבאות רבים נהוג לנקוט באמצעי זהירות על מנת למזער את סיכויי ההיפגעות מנתז. דוגמאות;
קירות מבנים שמיועדים לאימוני לוחמת שטח בנוי מצופים לרוב בקולטי נתזים (יריעות גומי דחוס לקליטת הקליעים) שמאפשרים תרגול ירי בתוך מבנה, תוך הקטנה בסיכון ליצירת נתזים.
האוקאז של ואלוייב
האוּקאז של ואלוייב (באוקראינית: Валуєвський указ; ברוסית: Валуевский указ) היה אוקאז (צו) סודי מה־18 ביולי 1863 שנכתב בידי שר הפנים של האימפריה הרוסית, פיוטר ואלוייב, שעצר חלק גדול מהפרסומים בשפה האוקראינית.
הצו אסר על פרסום ספרי לימוד וספרי קריאה למתחילים באוקראינית, אך התיר את המשך פרסומה של ספרות יפה בשפה זו. בשנת 1876 נאסרה כליל הדפסה של תכנים באוקראינית באוקאז אמס (אוקראינית: Емський указ).
אבישי גולדברג
אבישי גולדברג (נולד ב-1958) הוא פרופסור לניהול מערכות בריאות ורפואת חירום, ואיש צבא ישראלי.
האספה הלאומית בעת המהפכה הצרפתית
האספה הלאומית הייתה גוף המעבר בין אספת המעמדות לאספה המכוננת הלאומית במהלך המהפכה הצרפתית. היא סימלה את תחילתו של עידן חדש. האספה הלאומית ייצגה את דעות כל המעמדות ולא רק את הדעות של המעמדות הגבוהים. האספה הלאומית התכנסה בין ה-17 ביוני ל-9 ביולי 1789.
אבישי גולדברג
ביוגרפיה
גדל בגבעתיים. למד בבית הספר התיכון "דוד קלעי". לאחר גיוסו לצה"ל סיים קורס חובשים קרביים והחל להדריך בבית הספר לרפואה צבאית (בה"ד 10). בשנת 1978 יצא לקורס קצינים ובהמשך מונה למפקד קורס חובשים קרביים. לאחר שנה מונה לקצין ההדרכה של בית הספר לרפואה צבאית.