cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ארכיפלג גולג
תיאורים ספרותיים
הספר קרוי "ארכיפלג גולג" מפני שהוא מדמה את מערכת הגולג לקבוצת איים שהרי כל מחנה מנותק מכל העולם החיצון כמו אי, אף על פי שהוא נמצא על היבשה. ומתאפשר המעבר בין האיים רק ברכבות אסירים שמורות כך שכל הערים והאזרחים שמחוץ ל"איים" כאילו לא קיימים ויש רק ים באמצע. יש המציעים שהשם הוא רפרנס לספרו של צ'כוב – "האי סחלין" המתאר אי ששימש את השלטון הצארי לכליאת אסירים.
דוד בן ברוך
הנצחתו
על שמו של רבי דוד בן ברוך הוקמו מספר מוסדות ובתי כנסת ב אופקים, עפולה, אשדוד, אשקלון, קריית גת, ירוחם, צפת דימונה ונתניה ברחוב קרן היסוד
ארכיפלג גולג
תיאורים ספרותיים
הספר מתאר את גלי המעצרים הרבים ששטפו את רוסיה על ידי כוחות הנ.ק.ו.ד ומדמה אותם לצינורות של ביוב שבהם זורמים האסירים – מושפלים ומוסתרים מהאוכלוסייה הכללית.
המלט (סרט, 1959)
המלט (באנגלית: Hamlet) הוא סרט טלוויזיה אוסטרלי בכיכובו של ויליאם ג'וב, ובהפקה של רויסטון מורלי. זהו עיבוד למחזה "המלט" מאת ויליאם שייקספיר.
שתי הפקות של מחזות שייקספיריים שודרו ברשת ABC, השנייה הייתה של המחזה "אנטוניוס וקלאופטרה". באותה תקופה הפקות דרמה היו נדירות בטלוויזיה האוסטרלית.
הפקה
ב-1952 שיחק ויליאם ג'וב בתפקיד המלט על במת התיאטרון באדלייד. אחר כך נסע לאנגליה ולקנדה. כשחזר לאוסטרליה הופיע בהפקה טלוויזיונית של המחזה "השחף". זה היה התפקיד השלישי של ג'ורג'י סטרלינג בטלוויזיה, אחרי הופעה ב-"The Multi-Coloured Umbrella" ו-"Sorry Wrong Number".
ליצירת רוחות הרפאים השתמשו בסרט בכמה אפקטים מיוחדים בסיסיים.
עמנואל בן סבו
עמנואל בן סבו (נולד ב-15 בנובמבר 1964) הוא סופר, פובליציסט, איש חינוך ועיתונאי ישראלי.
קורות חייו
מאז שנת 1992 הוא משמש כסגן מנהל בפנימייה הטיפולית "אמונה" בעפולה. הוא עורך ראשי של מקומונים בצפון הארץ וחבר באגודת הסופרים העברים במדינת ישראל. בחודש מאי 2015 נתמנה עמנואל בן סבו לכהן כיושב ראש סניף גליל והעמקים של אגודת הסופרים העברים, ובחודש יולי נתקבל כחבר ב"סומליון" - אגודת סופרים ומשוררים לילדים ונוער המונה למעלה ממאה וחמישים סופרים ומשוררים לילדים ולנוער בישראל.
לצד עבודתו העיתונאית והספרותית שימש במשך שלוש שנים מנהל בפועל של הפורום הארצי של מרכזי פנימיות טיפוליות-שיקומיות. כן הופיע בבתי ספר בכל רחבי הארץ מטעם משרד החינוך כ"סופר אורח". בנוסף לכך לימד כתיבה יוצרת ועיתונאות בבית הספר לנוער שוחר דעת בבית שאן. הוא העביר קורס בצה"ל להתמודדות עם נוער שוליים.
עמנואל בן סבו היה הראשון שפרסם את דבר קיומו בישראל של פורום העדה הארמית-נוצרית בראשותו של האב גבריאל נדאף, שנוסד כאשר שר הפנים גדעון סער הכיר בעדה הארמית-נוצרית בישראל כלאום רשמי במרשם האוכלוסין. עמנואל בן סבו הרחיב לתאר בעיתונו את פעילותם של האב נדאף ושל הפורום שקרא לגיוס צעירי העדה הנוצרית לצה"ל. בדצמבר 2017 העניק לו הפורום את תואר יקיר העדה, בטקס שנערך בנוכחות שרת המשפטים איילת שקד.
בשנת 2021 ייסד את הוצאת הספרים "עכשיו אפשר", המפרסמת את ספריו וספרים של מחברים אחרים, בהם ספרו של עודד אלון, "חיות וחוויות".
בשנת 2022 יזם את "מצעד אל החיים", שבו יצעדו ישראלים אל בתיהם של שורדי השואה, וישמעו את סיפורם מכלי ראשון.
נשוי לרינה בן סבו. תושב עפולה.
יצירתו
מאז שנת 1982 פרסם עמנואל בן סבו עשרות ספרים למבוגרים ולילדים, חלקם ספרים בפרוזה וחלקם ספרי שירה. שיריו תורגמו לשפה הערבית והופיעו בכתבי עת ספרותיים ובמוספי הספרות של העיתונים העבריים.
הוקרה
עמנואל בן סבו זכה בפרס רחל לשירה, פרס שופמן לספרות מקורית ופרס קרן עמו"ס (עידוד מלומדים וסופרים) שהוענק מידי נשיא המדינה עזר ויצמן. בשנת תשס"ט 2009 הוענק לו אות "כתר רווחה חברתית וחינוך" של ארגון הנשים "אמונה".
ב-14 בנובמבר 2015 הוענק לו "אות קסת הזהב" של אגודת הסופרים, אות הוקרה ליצירה הספרותית והנגשתה לילדי ישראל.
לרגל יום העצמאות ה-71 הוענק לו "אות התקומה" בטקס שנערך במוזיאון חצר היישוב הישן בירושלים.
קישורים חיצוניים
על ספריו:
אליפות העולם בכדורסל נשים 1990
אליפות העולם בכדורסל נשים 1990 היא אליפות העולם בכדורסל נשים ה-11 שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה במלזיה בין ה-12 ביולי ל-22 ביולי 1990.
ברית המועצות שזכתה ב-6 אליפויות תוך ניצחון ב-40 משחקים רצופים באליפויות העולם לא הצליחה להתברג לפלייאוף עליון. החל משנת 1957 הנבחרת הייתה מעומדת לזכייה בכל האליפויות וזכתה ב-6 מ-8 בהם השתתפה. זה הייתה ההופעה האחרונה של הנבחרת בעקבות פירוק ברית המועצות.
ארצות הברית ניצחה בתחרות בפעם הרביעית בתולדות האליפות.
שיטת המשחקים
תחילה התקיים השלב המוקדם בשני בתים בו נקבעו עולים לבית העליון (המשך התמודדות על מקומות 1-8) ובית התחתון (המשך התמודדות על מקומות 9-16). בבתים אלו הקבוצות חולקו ל-2 תת-בתים. זוג קבוצות חזקות מכל תת-הבית של הבית העליון המשיכו להתמווד על מקומות 1-4 בשיטת פלייאוף.
משחקים עבור המקומות 1-4
משחק הגמר
משחק על המקום השלישי
צ'אי הנסן
ראשית חייו
הנסן נולד בקו סמוי, אי במפרץ תאילנד בשנת 1989. הוא נולד למשפחה תרבותית מעורבת, אב תאילנדי (סופרוט רומרואן) ואם אוסטרלית (סנדרה הנסן). בגיל 7 הנסן היגר לאוסטרליה עם אמו ואחותו (שרה רומרואן).
הנסן החל את הקריירה שלו כמתחרה אתלטי במסלולי שדה, כאצן וקופץ למרחק. בשנת 2006 הוא דורג במקום השני באוסטרליה לאחר שזכה במדליית כסף בקפיצה משולשת באליפות אוסטרליה הלאומית של בתי הספר. הנסן מחזיק בשיאים באוסטרליה וקנדה בקפיצה משולשת.
בשנת 2011 לאחר שסיים את התיכון וקיבל תעודת בגרות הוא עבר לסידני. ויליאם סאנצ'ס לקח את הנסן תחת חסותו ונתן לו תפקיד בהצגת תיאטרון הרחוב החי מספר 1 באוסטרליה "Beat The Streets" שם הוא הופיע בפני אלפי אנשים ביום.
קריירה
לאחר שסיים את לימודי המשחק בשנת 2011, פורסם כי הנסן יצטרף לסדרת הטלוויזיה "בנות הים של מקו", בה שיחק בתפקיד הראשי.
לאחר ששיחק בסדרה "בנות הים של מקו", לוהק הנסן לעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "100". התפקיד החוזר הפך למועדף על המעריצים, אם כי לדמות היה גורל שנקבע מראש. לאחר הסדרה, הנסן קיבל את התפקיד הראשי של הקוף בסרט "האגדות החדשות של הקוף", המבוסס על הספר הקלאסי "המסע למערב".
בתחילת 2018 הצטרף הנסן רשמית לצוות השחקנים של ציידי הצללים בעונה השלישית כג'ורדן קייל, אדם זאב בחיפוש אחר גאולה.
סולם רוסי-פורל
סולם רוסי-פורל הוא סולם סייסמי המעריך את העוצמ הסיימית של רעידת אדמה באמצעות השפעתה על תחושתם של בני אדם ועל מבנים.
פיתוח
הסולם פותח בשנת 1873 על ידי הסייסמולוג האיטלקי מיקלה דה רוסי (Michele Stefano Conte de Rossi, 1834–1889), ופיתוח מקביל נעשה בעזרתו של הלימנולוג השווייצרי פרנסואה-אלפונס פורל (François-Alphonse Forel, 1841–1912). הסולם – שנקרא על שם שני מפתחיו – הוצג בשנת 1886.
בסולם זה – שהניח את היסוד לסולמות העצימות שפותחו אחריו – נעשה שימוש עד לפיתוחו של סולם מרקאלי.
הסולם
סולם רוסי-פורל מורכב מ-10 דרגות עצימות:
מכינת מנשרים קלו
מכינת מנשרים קלו היא מכינה קדם-צבאית חילונית השוכנת בבית ספר שדה "חוף הכרמל", סמוך לקיבוץ מעגן מיכאל. המכינה נוסדה בשנת 2005 על ידי אלוף-משנה מוקי בצר ופרופ' יוסי לשם. את תפקיד מנהל המכינה מאייש היום דרור בר ניר והוא ממלא מקום רכז ההדרכה.
מכינת "מנשרים קלו" פועלת במסגרת החברה להגנת הטבע, ומטרתה לטפח מנהיגות צעירה המקדמת חינוך לערכי אחריות, יוזמה וציונות ובכך לפעול ליצירת חברה סולידרית, סובלנית ודמוקרטית במדינת ישראל. שגרת המכינה כוללת לימודים, טיולים, התנדבויות וחיי קבוצה.
חניכי המכינה הם בוגרי כיתה י״ב המועמדים לגיוס לצה״ל, מדי שנה מגיעים למכינה כ-60 חניכים.
יוסף אטיאס
יוסף אטיאס (ה'שצ"ה, 1635 בערך - כ"ב באייר ה'ת"ס, 12 במאי 1700) היה רב ומדפיס הולנדי ממוצא ספרדי.
ביוגרפיה
נולד כנראה למשפחת אנוסים בקורדובה שבספרד. היגר כמו אנוסים רבים אחרים לאמסטרדם, שם התמחה במלאכת הדפוס. בית הדפוס שבבעלותו ואחריו בבעלות בנו עמנואל, היה אחד מבתי הדפוס העברי המפורסמים באמסטרדם בתקופתו, לצד דפוס פרופס, ובתי הדפוס של דוד טרטס, דניאל דה פונסקה, עמנואל בנבנשתי ואורי פאבוז (אורי פייבוש). עם האחרון, ניהלו האחים אטיאס תחרות קשה.
בשנת 1660, הדפיס יחד עם התאולוג הקלוויניסט יוהאן לסדן, שהתפרסם כפילולוג עברי מומחה, את "ביבליה הבראיקה" (Biblia Hebraica) המהדורה הראשונה של התנ"ך בעברית שכללה מספור של הפסוקים ; ובהמשך הדפיסו מהדורות נוספות של הספר.
מייקל קין
מייקל וינסנט קין (באנגלית: Michael Vincent Keane; נולד ב-11 בינואר 1993) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הבלם באברטון.
קריירה
קין הצטרף בילדותו לאקדמיה של מנצ'סטר יונייטד יחד עם אחיו התאום, ויל, וב-25 באוקטובר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון על אלדרשוט טאון בסיבוב הרביעי של גביע הפוטבול ליג. לאחר שהמשיך לשחק בקבוצת המילואים של מנצ'סטר יונייטד, ב-6 בנובמבר 2012 הושאל יחד עם ג'סי לינגארד ללסטר סיטי מהצ'מפיונשיפ לחודש אחד, השאלה שהתארכה לבסוף עד לתום העונה.
ב-28 בנובמבר 2013, לאחר שקיבל הצעות מצ'רלטון אתלטיק, דרבי קאונטי, מידלסברו ומילוול, קין בחר להצטרף לדרבי קאונטי בהשאלה עד לינואר 2014. בתום ההשאלה שב למנצ'סטר יונייטד, וכבר במרץ 2014 הושאל שוב עד לתום העונה, הפעם לבלקברן רוברס.
ב-24 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במדי מנצ'סטר יונייטד, כשעלה כמחליפו של כריס סמולינג בניצחון על סנדרלנד.
ב-2 בספטמבר 2014 הושאל לברנלי מהפרמיירליג עד לינואר 2015, וב-8 בינואר עבר רשמית לברנלי, כשהוא חותם על חוזה לשלוש עונות וחצי. בתום העונה ירדה הקבוצה לצ'מפיונשיפ, אך עלתה אליה חזרה בתום עונת 2015/2016, תוך שקין כובש חמישה שערי ליגה ב-44 משחקים.
ב-13 באפריל 2017 היה אחד מששת המועמדים לתואר "הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית", בו זכה לבסוף דלה אלי.
ב-3 ביולי 2017 חתם במועדון הפרמייר ליג אברטון על חוזה לחמש שנים, תמורת 25 מיליון ליש"ט. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-12 באוגוסט 2017, כאשר קבוצתו ניצחה 1–0 את סטוק סיטי. הוא כבש את שערו הראשון עבור אברטון ב-17 באוגוסט 2017 במשחק הראשון בסיבוב הפלייאוף של הליגה האירופית נגד היידוק ספליט, בו ניצחה קבוצתו 2–0.
קריירת נבחרות
לאחר שהתחיל לשחק בנבחרות הצעירות של אירלנד, עבר קין לנבחרות הצעירות של אנגליה, וב-22 במרץ 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, בהפסד 0–1 ל במשחק ידידות.
יחסי מקסיקו–ניגריה
יחסי מקסיקו–ניגריה הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין הרפובליקה הפדרלית של ניגריה. שתי המדינות הן חברות בקבוצת ה-15, קבוצת ה-24 והאומות המאוחדות.
היסטוריה
מקסיקו וניגריה הן שתי מעצמות אזוריות באמריקה הלטינית ובאפריקה, בהתאמה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים זו עם זו ב-14 באפריל 1976. שלושה חודשים לאחר כינון יחסים דיפלומטיים, מקסיקו פתחה שגרירות בלאגוס, אולם השגרירות נסגרה בשנת 1979 בגלל קשיים כספיים. בשנת 1981 פתחה ניגריה שגרירות במקסיקו סיטי ובהמשך סגרה את משלחתה הדיפלומטית שנתיים לאחר מכן בשנת 1983. ניגריה פתחה מחדש את שגרירותה במקסיקו בשנת 2000 ומקסיקו בעקבותיה פתחה שגרירות באבוג'ה (בירת ניגריה החדשה מאז 1991) בשנת 2008.
בשנת 1981 השתתף נשיא ניגריה, שהו שגרי, בפסגה של ראשי מדינות בקנקון, שם נפגש עם מקבילו נשיא מקסיקו חוסה לופס פורטייו ועם מנהיגי מדינות אחרות. מאז שנת 2000 גברו בהתמדה היחסים הדו-צדדיים והמפגשים ברמה הגבוהה בין שתי המדינות. במרץ 2002, נשיא ניגריה, אולוסגון אובסנג'ו, ערך את ביקורו הראשון במקסיקו כדי להשתתף בוועידת מונטריי שהתקיימה בעיר מונטריי. בספטמבר 2002 הפך הנשיא ויסנטה פוקס לראש המדינה המקסיקני הראשון שערך ביקור רשמי בניגריה. בספטמבר 2005 ערך נשיא ניגריה אולוסגון אובאסנג'ו ביקור שני במקסיקו.
במרץ 2013 ביקרה לורדס ארנדה בסאורי, תת-מזכיר החוץ של מקסיקו, בניגריה ונפגשה עם הנשיא גודלאק ג'ונתן. בשנת 2016 חגגו מקסיקו וניגריה 40 שנה של יחסים דיפלומטיים.
ביקורים רמי דרג
ביקורים רמי דרג ממקסיקו לניגריה
הסכמים דו צדדיים
שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים כמו הסכם לשיתוף פעולה חינוכי ותרבותי (1999); הסכם לקביעת התייעצויות בנושא אינטרסים הדדיים (2012); מזכר הבנות בין פרומקסיקו למועצה לקידום היצוא של ניגריה (2015); מזכר הבנות בין בנקומקסט לבין הבנק הניגרי לייצוא ויבוא (2015); ומזכר הבנות בין נציבות האוניברסיטאות הלאומית של ניגריה לבין האיגוד הלאומי לאוניברסיטאות ומוסדות להשכלה גבוהה במקסיקו (2016).
יחסי סחר
בשנת 2018 הסתכם המסחר בין שתי המדינות ב-183 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של מקסיקו לניגריה כולל: חומרי בניין, טקילה, מלט, מכונות ואלקטרוניקה. הייצוא העיקרי של ניגריה למקסיקו כולל: גז טבעי ושומשום. ניגריה היא שותפת הסחר ה-55 בגודלה של מקסיקו בעולם ושותפת הסחר השנייה בגודלה באפריקה (אחרי דרום אפריקה). חברות רב-לאומיות מקסיקניות כמו Cemex ו-Grupo Bimbo פועלות בניגריה.
סונאטה דה קייזה
סונאטה דה קְייֶזה (באיטלקית: Sonata da chiesa, סונאטה כנסייתית באיטלקית) היא יצירה אינסטרומנטלית, שמקורה בתקופת הבארוק והיא בנויה בדרך כלל מארבעה פרקים. לעיתים קרובות הייתה מופיעה ביצירה יותר ממלודיה אחת, וסדר הפרקים היה: איטי - מהיר - איטי - מהיר. הפרק השני היה בדרך כלל אלגרו פוגלי, והשלישי והרביעי היו צורות בינאריות, שדמו לעיתים לסרבנד וג'יג.
טעות נפוצה היא לחשוב, שהסונאטות חוברו לשם ביצוע בטקסי דת. למעשה, סמפוניות שנכתבו בצורת סונאטה דה קייזה נוגנו לעיתים קרובות במהלך טקסים דתיים, בייחוד במהלך ה-Gradual, Offertory,  Elevation וה-Communion, כמו גם בזמן ה-Introit וה-Deo Gratias. הן שימשו גם כתחליף לאנטיפונים בעת תפילות הערבית. עם זאת, הן לא נכתבו לצורך ליטורגי מפורש, כמו, למשל, רקוויאם. יצירות סימפוניות שנכתבו כסונאטה דה קייסה בוצעו לעיתים קרובות יותר כיצירות קונצרטנטיות להנאה ובידור.
אחד המלחינים הנלהבים ביותר לסונאטה דה קייזה היה ארכאנג'לו קורלי (1713-1653). בין המשובחות ביותר ביצירותיו "6 סונאטות דה קייזה, אופוס 1", שהוקדשו לכריסטינה, מלכת שוודיה, שחיה ברומא. שמונת הראשונים בשנים-עשר הקונצ'רטי גרוסי של קורלי, אופוס 6, גם הם סונאטות דה קייזה. עוד מלחין של צורה מוזיקלית זו היה ג'ובאני בטיסטה באסאני, שחיבר בסביבות שנת 1710 שתים-עשרה סונאטות דה קייזה. שלוש הסונאטות לכינור סולו של באך הן בצורת סונאטה דה קייסה, כמו גם החמש הראשונות מתוך שש הסונאטות שלו לכינור וצ'מבלו, רי"ב 1019-1014.
חיים ביידר
חיים ביידר (20 באפריל 1920 - 7 בדצמבר 2003) היה משורר ועיתונאי יהודי סובייטי, אשר כתב ביידיש ועסק בתולדות ספרות יידיש ותרבות יהודית.
קורות חיים
נולד בכפר קופל שבברית המועצות (כיום שייך לאוקראינה). ב-1933 סיים בית ספר, התחיל ללמוד בטכניקום פדגוגי יהודי בעיר אודסה, שנה אחרונה ללימודים למד בז'יטומיר. לאחר סיום טכניקום התחיל ללמוד יידיש במכון פדגוגי, גם הוא באודסה. השיר הראשון שלו התפרסם בעיתון הילדים זיי גרייט (חרקוב) ב-1933. חיבוריו התפרסמו בין היתר בדער עמעס ואייניקייט. אחרי סיום לימודים עבד בתור מורה בסטלינדורף.
בזמן מלחמת העולם השנייה חי בטג'יקיסטן ועבד בתור עיתונאי בשביל עיתון רוסי מקומי. חזר לאוקראינה ב-1946 והמשיך בעבודתו בתור עיתונאי. ב-1971 עבר לגור בבירוביג'ן ועבד בביראבידזשאנער שטערן, ב-1973 הוזמן לעבוד בסאוועטיש היימלאנד ועבר למוסקבה, תחילה עבד בתור עורך ואחר כך בתור סגן-עורך ראשי. רבים מחיבוריו התפרסמו בשנת 1991 בקובץ בשם די וועגן, וואס מיר אנטדעקן (דרכים שאנחנו גילינו). ב-1992 חיבר ספר לימוד יידיש לרמת מתחילים.
ב-1991 יצא לגמלאות, ב-1998 השתקע בניו-יורק, היה עורך כתב העת הספרותי די צוקונפט. נפטר בניו יורק ב-2003.
רות מאיו
רות מאיו (נולדה ב-1970) היא פרופסור לפסיכולוגיה במחלקה לפסיכולוגיה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
עוסקת בתהליכי שלילה והפרכה, אי-אמון, מידע הפנים, מציאות מדומה. במסגרת מחקריה היא חוקרת את התהליכים הקוגניטיביים הבסיסיים המובילים להתעלמות מראיות ואת תהליכי השיפוט וקבלת ההחלטות. במחקריה היא מציעה תיאוריה חדשה לגבי חשיבה אנושית, ובמקביל פועלת על מנת להציע פתרונות מעשיים להתמודדות עם דיסאינפורמציה, פייק ניוז ותיאוריות קונספירציה.
השכלה וקריירה
מאיו סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, משם המשיכה לתואר שני באותו תחום אותו סיימה ב-1998.
בין 1992 ל-2003 הייתה חוקרת במעבדה של פרופסור יעקב שול עמו הוציאה מחקרים רבים משותפים.
בשנת 2003 סיימה דוקטורט בפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנים 2004–2006 עשתה מחקר במסגרת פוסט דוקטורט במכון למחקר חברתי, באוניברסיטת מישיגן בארצות הברית בהנחיית פרופסור נורברט שוורץ.
מחקריה
במחקר שערכה ב-2016 בשילוב עם המרכז הבינתחומי בצרפת גילו שמראה הפנים הוא לא רק עניין מולד, אלא משתנה לאורך חיינו בהתאם לציפיות חברתיות. המחקר מדגים כיצד אנשים מצליחים לזהות את שמו הפרטי של אדם שהם לא מכירים לפי מראה פניו בלבד. מאיו ציינה בראיון כי "בניגוד לתפיסה, מראה הפנים הוא לא דבר קבוע", "ברור שמבנה הפנים מושפע מגנטיקה, מגורמים ביולוגיים, מסביבה ומכל מיני משתנים. מה שמדהים במחקר שלנו זה שאנחנו מראים שבנוסף לכל המשתנים האלה, השם השרירותי שההורים שלנו נותנים לנו מגיע עם סטריאוטיפ, ואנחנו, באמצעות תהליך של נבואה שמגשימה את עצמה, הופכים דומים לשם שלנו. בנוסף לכל ההשפעות, התיוג החברתי משפיע עלינו עד כדי כך שאנחנו נראים כמו השם".
פרופסור מאיו חוקרת את המנגנונים הפסיכולוגיים הגורמים לאנשים להאמין למידע שקרי, את הקשר בין הנטייה להאמין למידע שקרי לאי-האמון הקיים בחברה במוסדות המזוהים עם המדינה ובתקשורת, ובאמצעים בהם ניתן להשתמש לצורך התמודדות עם אמון הציבור במידע שקרי. לפי מאיו, כברירת מחדל בני אדם נוטים להאמין למידע משום ששלילה ודחייה של מידע כרוכים בתהליך שצורך זמן, מאמץ מחשבתי ומשאבים קוגניטיביים - ולכן ברירת המחדל של בני האדם היא להאמין למידע אליו נחשפו. בנוסף חוקרת מאיו את סוגיית האמון. אמון, לפי הגדרתה, משתקף במוכנות שלנו, כחברה או כיחידים, לבטוח במישהו אחר ולהאמין כי הוא יעשה את הדבר הנכון ולא יפגע בנו כשאנחנו נמצאים במצב פגיע. אי אמון, לעומת זאת, מתבטא בחשש שאותו גורם יפגע בנו בכוונה או לא בכוונה. במצב רגיל בני האדם נוטים לאמץ מידע שלא מוצגת עבורו אלטרנטיבה, אך במצב של אי אמון אנשים נוטים לחשוב על סיבות נסתרות להפצת המידע ועל מניעים זרים שקיימים אצל הגורמים שמפיצים אותו, וממציאים אלטרנטיבות במקרים שהן אינן קיימות בפועל. במצב כזה של אי אמון אנשים נוטים להאמין למי שהם חושבים שאכפת להם מהם - גם אם מפיצים מידע שקרי, בעוד גורמים שנתפסים ככאלו שאינם לטובתם נתפשים כלא אמינים.
מחקריה על ההתנגדות לחיסונים נגד קורונה
ב-2021 מאיו ערכה ניסוי מתוך מטרה למצוא קשר בין רמות גבוהות של אי אמון במדינה ובתקשורת לנטייה להאמין למידע שקרי. בניסוי השתתפו שתי קבוצות: קבוצה שמתנגדת לחיסון נגד קורונה וקבוצה שאינה מתנגדת אליו. בניסוי הוצגו לשתי הקבוצות עובדות נכונות ועובדות אלטרנטיביות (מומצאות ושקריות), שלא היו קשורות לחיסון או למגפת הקורונה. בניסוי נמצא שאנשים החוששים מהחיסון, נוטים להאמין פחות לעובדות האמיתיות ולהאמין יותר לעובדות הלא אמיתיות, כלומר ההבחנה שלהם בין מה שנכון ללא נכון קטנה יותר. בניסוי נמצא מתאם בין הקבוצה שהתנגדה לחיסונים לרמות גבוהות של חוסר אמון, הסתמכות על אינטואיציה, ורמה נמוכה של ענווה אינטלקטואלית.
ב־2022 ניסוי ערכה מאיו ניסוי יחד עם הדוקטורנטית דבורה ניומן מהאוניברסיטה העברית, ובשיתוף פעולה עם פרופסור סטיבן לבנדובסקי מאוניברסיטת בריסטול באנגליה והתפרסם בכתב העת Personality and Individual Differences. הניסוי מהווה בסיס אמפירי ראשון לאפיון פרדוקס בו אנשים מקבלים מידע חדש, מופרך ככל שיהיה, ודוחים כל מידע קיים, מבוסס ואמין ככל שיהיה. החוקרות שיערו כי הפרדוקס קשור באי-אמון, ולכן מדדו אותו בקרב קבוצה הידועה ברמת אי-אמון גבוהה – מתנגדי חיסון הקורונה בארה”ב תוך השוואה למשתתפים תומכי החיסון. כ-400 אמריקאים בגילאי 18–40, כמחיצתם תומכים בחיסוני הקורונה וכמחציתם מתנגדים לו, הוזמנו להשתתף בניסוי. עמדת המשתתפים כלפי החיסונים נמדדה מספר שבועות מראש, כך שהם לא היו ערים להיותה סיבה להזמנתם לניסוי. בניסוי, הוצגו בפני המשתתפים עשרה משפטים שאינם קשורים לאמונות או לעמדות קיימות. מחציתם תיארו עובדות נכונות, מוסכמות ומקובלות בנושאים כלליים שאינם מעוררי מחלוקת ויתר המשפטים הומצאו על-ידי החוקרות ותיארו “עובדות אלטרנטיביות” לעובדות מוסכמות, שלא מציעות כל הסבר או מוטיבציה לקבלתן. המשתתפים התבקשו לדרג כל משפט על סקלה שנעה בין “אמיתי” (ציון מספרי של 6) ל”שקרי” (ציון מספרי של 1). לאחר מכן, מילאו שאלונים נוספים שמדדו תכונות שנמצאו במחקרים קודמים כקשורות באמונה במידע אלטרנטיבי – היסמכות על אינטואיציה, אי-אמון, אמונה בתיאוריות קונספירציה, “צורך בכאוס” ו”צניעות אינטלקטואלית”. מהמחקר עולה כי בקרב קבוצת מתנגדי החיסון הפער בין דרוג האמת של עובדות לבין דירוג האמת של ״עובדות אלטרנטיביות״ היה קטן יותר (2.71) בהשוואה לזה שבקרב תומכי החיסון (3.27). ספציפית, מתנגדי החיסון האמינו יותר ל”עובדות האלטרנטיביות” (2.44) בהשוואה לתומכים בחיסון (1.98) והאמינו פחות לעובדות (5.13 בקרב מתנגדי החיסון לעומת 5.26 בקרב התומכים בו). הקבוצות נבדלו זו מזו גם בכך שמתנגדי החיסון נסמכו יותר על האינטואיציה שלהם, הפגינו רמת אי אמון כללית גבוהה יותר ואמונה גבוהה יותר בתיאוריות קונספירציה יחסית לתומכים בחיסונים. מתנגדי החיסונים גם היו בעלי צורך רב יותר בכאוס והפגינו פחות צניעות אינטלקטואלית.
פרסים
2004 פרס המאמר הטוב ביותר לשנת 2004 מ-The International Social Cognition Network (ISCON), וירצבורג, גרמניה, עבור "קידוד תחת אמון וחוסר אמון: ההפעלה הספונטנית של Cognitions incongruent", Journal of Personality and Social Psychology, 2004
הינד לרוסי
הינד לרוסי טהירי (בהולנדית: Hind Laroussi Tahiri; נולדה ב-3 בדצמבר 1984), המוכרת בשם הבמה הינד, היא זמרת הולנדית-מרוקאית.
ביוגרפיה
הינד נולדה לאבא מרוקאי ואמא הולנדית בחאודה שבהולנד ב-3 בדצמבר 1984.
הינד החלה לשיר בפומבי כשהייתה בת 8. זמן קצר לאחר מכן, היא לקחה שיעורי שירה. כשהייתה בתיכון, הינד הופיעה במספר מופעי מוזיקה. היא הוזמנה לשיר בגאלה של TMF שהתקיים בגרמניה. הופעתה בגאלה הביא אותה לתיאטרון. ב-2002, הינד הופיעה בתוכנית הכישרונות Soundmixshow, והגיעה עד לגמר התוכנית. הינד הופיעה גם בגרסה ההולנדית של אמריקן איידול, שנקראת Idols, והגיעה על לגמר התוכנית במקום ה-3. הינד הופיעה גם בתזמורת נצרת.
ב-2008, הינד הייתה נציגת הולנד באירוויזיון 2008 עם השיר "Your Heart Belongs To Me". היא סיימה במקום ה-13 בחצי הגמר הראשון של התחרות ולא הצליחה להעפיל לגמר.
ב-29 באוגוסט 2009, הינד הופיעה בתוכנית הסאטירה ההולנדית Let's Dance של ערוץ הטלוויזיה RTL 4. בזמן הריקוד שרקדה, נחשף בטעות השד השמאלי שלה. בריאיון לעיתון ההולנדי De Telegraaf, אמרה הינד כי הייתה מודעת למקרה זה אך קיוותה שאיש לא ראה זאת. בנוסף, היא אמרה כשהיא מסתכלת בקטע הריקוד, היא הייתה המומה מאחר שלעולם לא התכוונה להופיע בעירום.
אורלוק
אורלוק היה, בתקופת האימפריה המונגולית, תוארו של נסיך או מפקד בכיר בצבא המונגולי (מפקדים של כוח צבא, שכלל שלושה טומנים או יותר).
אורלוק נשא פאיצה מזהב עם אריה מתחת לשמש וירח. לנסיכים הייתה פאיצה עם בז. פאיצה של אורלוק שקלה כ-1,500 גרם.
זיכרון אירועי
זיכרון אירועי (או זיכרון אפיזודי) הוא אחד משני סוגי הזיכרון המפורש שהוא חלק מהזיכרון לטווח ארוך. זהו זיכרון של חוויות אישיות.
מאפיינים
הזיכרון האירועי מכיל אוסף של תפיסות אודות אירועים שונים, המאורגנים על פי רצף הזמנים וההקשר הייחודי שלהם. מאוחסן בו מידע בעל אופי חוויתי ואישי המקודד על פי משמעות ונשלף באופן מודע ומכוון. בהתאם לכך, הזיכרון האירועי נחשב לבסיס של יכולת ההיזכרות המפורשת באירועים קודמים. הוא מאפשר לאדם לחוות מחדש אירועים מעברו. מידע אפיזודי יכול לבוא לידי ביטוי באופן מילולי וגלוי, ללא תלות בסוג הייצוג או מערכת העיבוד שדרכה נלמד.
הזיכרון האירועי ייחודי לאדם והוא מאפשר לו להיזכר בעבר ולתכנן את העתיד. למעשה, יכולת קוגניטיבית מורכבת זו היא החוליה המאוחרת ביותר בשרשרת ההתפתחות האבולוציונית. היא מאפשרת לאדם לדמיין מציאות שונה מזו של ההווה, אשר ניתן לפעול להגשמתה.
הידע האפיזודי ניתן לרכישה באופן חד פעמי על ידי צעד לימוד בודד. עם זאת, הזיכרון האירועי רגיש במיוחד לשכחה. אחת הדרכים לשפר את סיכויי השליפה של מידע אפיזודי היא על ידי ארגון סובייקטיבי שלו באופן שיוצר משמעות אישית (שיכולה להיות שונה עבור כל אדם).
תפקיד ההקשר
כאמור, הזיכרון האירועי כולל זכרונות אישיים בעלי אופי אוטוביוגרפי. כדי לשלוף מידע מהזיכרון האפיזודי יש צורך במצב מיוחד של מודעות אוטונואטית לידע כחוויה אישית בה האדם כולל את עצמו בזיכרון. זהו אפוא מידע הנשלף כחלק מהיזכרות בחוויה אישית מן העבר. בהתאם לכך הוא נשלף במסגרת הקשר של אירוע ספציפי בעל מאפיינים רבים הכוללים: זמן, מקום, מצב רגשי ועוד.
ישנן חוויות רבות המאפשרות חשיפה למידע באופן אישי. לדוגמה: צפייה בסרט, האזנה לסיפור או הרצאה, שקיעה בדמיונות או בניית תוכניות לעתיד.
בקרב תלמידים וסטודנטים הזיכרון האירועי מתקשר תהליך הלמידה לקראת מבחן. הוא בא לידי ביטוי בשליפת החומר המבוקש בעת המבחן, על ידי הניסיון להעלות בזיכרון את ההקשר הספציפי שבו הוא נלמד. כלומר את האירוע הספציפי או האפיזודה שבה נלמד החומר. באופן שליפה זה לעולם לא ישלף רק המידע המבוקש באופן "נקי", אלא יתלוו אליו תמיד פרטי ההקשר הספציפי של אפיזודת הלמידה. כן מתלווה לשליפת המידע מהזיכרון האירועי תחושה של מודעות עצמית לחוויה האישית של למידת המידע בעבר, ולא רק מודעות לעצם הידע הנלמד עצמו.
הקשר לזיכרון הסמנטי
הזיכרון האירועי והזיכרון הסמנטי משקפים מערכות עצביות שונות של הזיכרון המפורש. להבדיל מהזיכרון המרומז, שני סוגים אלו של הזיכרון המפורש מתאפיינים בכך שאת הידע המאוחסן בהם ניתן לתאר בקלות במילים. קידוד מידע חדש בזיכרון האפיזודי מסתייע בידע קודם וסכמות הקיימים בזיכרון הסמנטי. ניתן לשנות את המידע החדש המקודד באופן זה כדי שיתאים לידע הקודם.
יחסי ניגריה–רוסיה
יחסי ניגריה–רוסיה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין המדינות, ניגריה ורוסיה.
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים בין ניגריה לברית המועצות כוננו ב-25 בנובמבר 1960. במהלך מלחמת האזרחים הניגרית בין 1967 ל-1970, ברית המועצות העניקה לממשלת ניגריה סיוע פוליטי וצבאי. ניגריה והפדרציה הרוסית שהוקמה בעקבות פירוק ברית המועצות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1991. במרץ 2001 ביקר נשיא ניגריה אולוסגון אובסנג'ו במוסקבה. במהלך ביקור זה חתמו ולדימיר פוטין ואולוסגון אובסנג'ו על ההכרזה "על עקרונות יחסי ידידות ושותפות בין הפדרציה הרוסית לרפובליקה הפדרלית של ניגריה", וכן על תוכנית שיתוף פעולה במתכונת דו צדדית ובינלאומית בין רוסיה לניגריה. ב-24 ביוני 2009, נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב ערך ביקור רשמי בניגריה כחלק מסיור בן שלוש המדינות באפריקה. זה היה הביקור הראשון של מנהיג רוסי בניגריה.
בשנת 2017 רוסיה וניגריה חתמו על הסכם על שיתוף פעולה צבאי. ניגריה מעוניינת לרכוש ציוד צבאי רוסי. ניגריה כבר חתמה על חוזה לרכישת מסוקי Mi-35, שישה מהם כבר נמסרו.
פאיצה
פאיצה היה לוח קטן עשוי ממתכת יקרה שהעיד על מעמדם של מפקדים בצבא של האימפריה המונגולית.
פאיצות של אורלוקים ושל נויאנים היו עשויות מזהב, עם משקל משתנה לפי דרגתם של בעלי הפאיצות. פאיצה של אורלוק שקלה כ-1,500 גרם ופאיצה של נויאן שקלה כ-600 גרם. הפאיצות של הדרגים הנמוכים יותר היו עשויות מכסף.
הפאיצות שמשו גם כתעודות מעבר ולצורכי קבלת שירותים שונים (סוסים רעננים לרכיבה, מזון וכו'). בנוסף לקצינים, גם שליחים שונים ובני משפחתו של ג'ינגיס חאן צוידו בפאיצות.
מתים לזה
מתים לזה (באנגלית: Crave) הוא מחזה פרי עטה של המחזאית והבמאית הבריטית שרה קיין.
ההפקה
המחזה הופק בידי תיאטרון פיינס פלאו, שקיין הייתה אורחת שלו למשך שנה הצגת הבכורה שלו הייתה בתיאטרון טרוורס, אדינבורו, ב-13 באוגוסט 1998, במסגרת פסטיבל אדינבורו, שנערך אותה שנה, בבימויה של ויקי פיטרסטון. הבכורה באנגליה התקיימה בתיאטרון רויאל קורט בספטמבר 1998. בהמשך הוצג בדבלין, בברלין ואחר-כך ביתר העולם.
הוא הוצג בתחילה תחת שם העט מארי קאלוודון. קיין השתמשה בשם העט כדי שלא יקשרו אותו עם השם שיצא לה במחזותיה הקודמים כמי שמציגה אלימות על הבמה. "מתים לזה" הוא המחזה הרביעי שכתבה קיין, אותו הקדישה לסופר מארק ראוונהיל.
מבנה
המחזה שיקף שינוי סגנוני בגישתה של קיין מעבודותיה הקודמות, בכך שהוא השתמש בסגנון פואטי, לא-ליניארי. הוא בולט בהיעדר אלימות על הבמה, מה שהיה סימן ההיכר בעבודותיה הקודמות של קיין; היא המשיכה בסגנון זה בעבודתה האחרונה, "פסיכוזיס 4.48".
הדיאלוג הוא אינטרטקסטואלי, ולפעמים לא ברור למה מתייחסת כל שורה. הגישה לטקסט נופלת בעיקר על כתפיו של הבמאי. המחברת לא מספקת הקשר, הוראות במה או תיאורי דמויות. המין והמגדר של ארבע הדמויות (A, B, C ו-M) ניתן לזיהוי רק באמצעות ההקשר בתוך המחזה.
בסגנונו הוא מושפע מהמחזה Attempts on Her Life של מרטין קרימפ (1997), שמוותר לחלוטין על תפאורה וסיפר. קיין כתבה על הערצתה לעבודתו הקודמת של קרימפ.
נושאים ורמיזות
קיין משלבת מספר רמיזות ספרותיו בטקסט המחזה, למשל ל"ארץ הישימון" של ת"ס אליוט. היא גם מתייחסת מספר פעמים לתנ"ך, במיוחד באמצעות דמותו של "A".
בעת כתיבתו קיין החשיבה את המחזה ל"חסר התקווה" ביותר מבין מחזותיה, שנכתב בתקופה שהיא איבדה את "האמונה באהבה".
מארי קאלוודון
שם העט "מארי קאלוודון" מבוסס על "מארי", שמה האמצעי ועל הכפר קאלוודון האטץ', באסקס, בו קיין גדלה.
קיין כללה בתוכניות המחזה את הפיסקה הביוגרפית הבדויה הזו:
המחזה בתרבות הפופולרית
המילים "An Echo, A Stain" הזמרת האיסלנדית ביורק מתוך אלבומה Vespertine ב-2001, מבוססות על המחזה.
Nights Like This
Nights Like This הוא סינגל של הזמרת האמריקאית, קלאני, בשיתוף פעולה עם המוזיקאי האמריקאי, טיי דולה סיין. השיר יצא, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, ב-10 בינואר 2019, בתור הסינגל המוביל מהמיקסטייפ השלישי של קלאני, While We Wait.
נכון ליוני 2022, השיר הושמע למעלה מ-416 מיליון פעמים בספוטיפיי.
רקע
ב-7 בינואר 2019, קלאני הכריזה כי היא עומדת להוציא את השיר ב-10 בינואר 2019, בערוץ האינסטגרם שלה. השיר נכתב על ידי קלאני, DannyBoyStyles, ברנדון הולמן וסר נולן , והופק על ידי סר נולן.
מילות השיר מנתחות מערכת יחסים כושלת, שבה קלאני מטילה ספק בכוונותיה של אהובתה לשעבר. החלק של טיי דולה סיין מתאר את נקודת המבט של הזכר בשיר.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר יצא בערוץ היוטיוב של קלאני ב-10 בינואר 2019. נכון ליוני 2022, הווידאו קליפ נפצה למעלה מ-49 מיליון פעמים.
טכנולוגיות מידע ותקשורת
מקור המושג
הביטוי ICT היה בשימוש חוקרים באקדמיה החל משנות השמונים. הביטוי נעשה פופולרי משנת 1997 עקב דו"ח שהגיש דניס סטיבנסון לממשלת בריטניה. תוספת המילה "תקשורת" (Communications) למונח "טכנולוגיות מידע" (IT), נובע מהחשיבות ההולכת וגוברת של אמצעי התקשורת השונים, ובפרט רשת האינטרנט, בטיפול במידע. בעברית משמש למטרה זו המונח תקשוב - הלחם של תקשורת ומחשוב.
גישות ניתוח
בחקר התקשורת, נהוג לנתח את טכנולוגיות המידע והתקשורת באמצעות שלוש גישות מרכזיות. הגישות הללו אינן תאוריות "קונבנציונלית" כמו התאוריה המבנית-תפקודית או תאוריות הקונפליקט השונות. הגישות מהוות דרך הסתכלות לתופעות ולתמורות בעולם הטכנולוגי.
דוגמה
השימוש במערכות ניווט לוויני בעת נסיעה ברכב, ניתן לניתוח באמצעות הגישות השונות:
הגישה הטכנולוגית-תבחן כיצד השימוש ההולך וגובר בקרב אנשים פרטיים במערכות ניווט לווייני משפיע על החברה לטווח-הרחוק. הגישה תטען למשל, כי כושר הניווט העצמאי של הנהגים הולך ופוחת מאחר שהם מסתמכים יותר על מערכות הניווט.
הגישה החברתית-תטען, כי בני-האדם המציאו את הטכנולוגיה על-מנת לענות על צרכים שונים: קבלת מידע על תוואי-הדרך, קבלת מידע על זמן ההגעה המשוער אל היעד, הגעה אל היעד במהירות רבה יותר, קבלת מידע על אודות פקקי תנועה ועוד.
השפעות והתמודדות
במצב של היצף מידע הכמות העודפת של המידע מפריעה לקבלת החלטה וליכולת להתעדכן.
תחומי מחקר
הסוציולוג פול דימאג'יו ועמיתיו מצאו שפערים בחברה הנמצאים "מחוץ" לגבולות האינטרנט משתקפים גם "בתוכו".
בישראל, מטרתו של המכון לחקר האינטרנט באוניברסיטת תל אביב היא "לחקור את מהפכת המידע בפרט והשלכותיה בכלל, הבנת תהליכיה וצפיית עתידה". המכון בוחן, בין היתר, את מאפייני השימוש באינטרנט בחברה הישראלית ומקיים שיתופי פעולה עם גורמי מחקר בישראל וברחבי העולם.
קרחון ראסל המזרחי
קרחון ראסל המזרחי (באנגלית: Russell East Glacier) הוא קרחון בחצי האי טרינטי, בארץ גרהאם שבחצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 11 קילומטרים; רוחבו של הקרחון 6 קילומטרים.
הקרחון ממוקם בקצה הצפוני של מישור דטרויט.
מוצאו של הקרחון בהר קניקולה, ובאוכף בקע ורדיקאל.
הקרחון זורם לכיוון מזרח, לאורך המדרונות הדרומיים של רמת ארול.
הקרחון נשפך אל מפרצון סמוקיניה, שנפתח אל תעלת הנסיך גוסטב, בצידו הדרומי של חצי האי טריניטי.
קרחון ראסל המערבי, הזורם לכיוון מערב ונשפך אל מפרץ בואון, שבצד הצפוני של חצי האי טריניטי, יחד עם קרחון ראסל המזרחי, הזורם לכיוון מזרח (ונשפך אל תעלת הנסיך גוסטב), יוצרים יחדיו בקע קרחוני החוצה למעשה את חצי האי האנטארקטי.
גילוי ומיפוי הקרחון
הקרחון נסקר לראשונה בשנת 1946 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
מקור השם
הקרחון נקרא על שם ויקטור איאן ראסל (Victor Ian Russell), סוקר בריטי, שהיה מפקד בסיס החקר של סקר שטחי חסות איי פורלנד במפרץ התקווה בשנת 1946.
לקריאה נוספת
• National Imagery and Mapping Agency 2002, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 102
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 278
• Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Kevin M. Foley, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, Coastal-Change and Glaciological Map of the Trinity Peninsula Area and South Shetland Islands, Antarctica: 1843–2001, USGS, Geologic Investigations Series Map I–2600–A
משה פלד (טייס)
ביוגרפיה
פלד נולד ב-08 בינואר 1923 ליהושע ולחנה פלדמן בעיירה זגוריצה שבבסרביה (כיום במולדובה). עלה לארץ ישראל ב-1935, התגורר בחיפה ולמד בבית הספר החקלאי כדורי מחזור ו'. הצטרף ב-1942 להכשרת רמת יוחנן והתגייס לפלוגה ב' בפלמ"ח. חברו, מנחם בר שכנע אותו להצטרף למחלקת הטיס של הפלמ"ח ולעבור קורס דאייה של קלוב התעופה לישראל בכפר ילדים. בדצמבר 1943 היה אחד מארבעה חניכים, שהשתתפו בקורס הטיס הראשון שהעבירה חברת אווירון לחברי הפלמ"ח. פלד השתתף בפעילויות מבצעיות בהן פיצוץ משטרת סידנא עלי, פיצוץ מסילות-הברזל בליל הרכבות ב-1945 ובהתעמתות מול חיילי המנדט בליל ניסיון העפלת הספינה "וינגייט" ב-1946.
במלחמת העצמאות לחם במסגרת שירות האוויר של ההגנה, שירת בטייסת א' ובחודש מרץ 1948 רשם כ-40 שעות טיסה בהן ביצע טיסות סיור, הטלת אספקה ליישובים נצורים, ליווי שיירות לירושלים והובלת מפקדים. כתושב קיבוץ בית קשת, פעל להעביר כוח אוויר לגליל על מנת לסייע לכוחות ולישובים במגננה. הוא היה ממקימי טייסת הגליל באפריל 1948, כשיחד עם שניים מעמיתיו לטייסת א' הנחית ביבנאל שני מטוסי אוסטר אוטוקרט. שעות ספורות לאחר הנחיתה המריא שוב כשבמושב האחורי נחום גולן, סגן מפקד חטיבת גולני במשימת תצפית על משמר העמק. פלד שימש מפקדה השלישי של הטייסת מ-10 במאי עד 6 באוגוסט 1948. במהלך שירותו בטייסת השתתף ב-80 גיחות מהן 26 גיחות הפצצה. בספטמבר אותה שנה נשלח לאולומוץ שבצ'כוסלובקיה לעבור הכשרה לטיסה על מטוסי אוויה S-199 שנרכשו על ידי חיל האוויר. לאחר שחניכי הקורס סולקו מהמדינה עקב החלטת המשטר הקומוניסטי, שב לישראל, הוצב בנובמבר בטייסת 101 והמשיך את הקורס בבסיס עקרון, במה שמכונה קורס מינוס 1. את כנפי הטיס קיבל בטקס בעקרון במאי 1949. שימש קצין המבצעים של טייסת 101 ומדצמבר 1950 עד סוף מרץ 1951 כיהן כמפקדה.
בהמשך הדריך בבית הספר לטיסה במחנה סירקין, ובין אפריל 1952 לנובמבר 1953 שירת כקצין המבצעים של בסיס רמת דוד. במהלך שירותו ביצע טיסת צילום מעל סוריה וירדן במהלכה חווה מספר תקלות טכניות שאיימו לרסק את מטוסו, אך הוא בחר להמשיך בטיסה וצוין לשבח על ידי מפקד הבסיס על הבאת מידע מודיעיני חיוני. בסיום תפקידו יצא ללימודים בקולג' של חיל האוויר המלכותי בבריטניה, אותם סיים בהצטיינות.
בשובו לישראל מונה לראש ענף אוויר 3 (ענף המבצעים) במטה חיל האוויר. במסגרת זו היה ממתכנני מבצע קדש. לפני המבצע הטיס מטוס מוסקיטו ברחבי סיני ובדק את צירי התנועה בחצי האי. באוגוסט 1959 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד בסיס חצור, הוא שימש בתפקיד זה עד מאי 1964.
בתחילת 1967 הושאל מצה"ל למשרד התחבורה ומונה לסגן המנכ"ל לענייני תעופה במשרד, את מושבו קבע בנמל התעופה לוד. לקראת פרוץ מלחמת ששת הימים מונה לפקד על בסיס חיל האוויר לוד, הבסיס הפעיל במלחמה טייסת תובלה, יחידות נגד מטוסים וכן את טייסת 107, טייסת מטוסי הקרב מדגם אוראגן, שהועברה מבסיס רמת דוד. באפריל 1968 השתחרר משירות הקבע אך המשיך לשרת במערך המילואים עד שנת 2004.
לאחר שחרורו מונה לראש מינהל התעופה האזרחית, אגף חדש במשרד התחבורה שאיחד בין אגף התעופה האזרחית למנהלת שדות התעופה. שימש בתפקיד עד מרץ 1970 ואחר כך שימש יועץ לשר התחבורה עד 1971. ב-1981 הקים חברת אלקטרוניקה צבאית בשם "רוקר אינטרנשיונל" בירושלים. שימש מנהלה, ובהמשך נשיא החברה עד שנת 2002. החברה היא חברת בת של אלביט, ועוסקת בישראל בפיתוח וייצור של מערכות הגנה עצמית להתקנה על מטוסים, ובפיתוח וייצור של מערכות GPS לשימושים צבאיים.
פלד היה חבר הוועד המנהל של האקדמיה לאומנות בצלאל וזכה ב-2007 בתואר יקיר ירושלים.
פלד היה בעל תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ובעל תואר שני מהאוניברסיטה.
נפטר ב 10 ביולי 2018, בגיל 95.
איגוד הכדורגל הכל-רוסי
היסטוריה
החל משנת 1910 הציגה קהילת הכדורגל הרוסית הרעיון להקים ארגון כדורגל לניהול הענף במדינה, בפרט, הייתה הצעה מליגת הכדורגל הפטרבורגית, כלפי נציגי ליגת הכדורגל המוסקבאית, ליצירת איגוד כדורגל לאומי. השתתפות בתחרויות בינלאומיות רשמיות יכולה הייתה להתבצע רק לאחר הופעת ארגון כדורגל לאומי וכניסתו לפדרציית הכדורגל הבינלאומית. לקראת המשחקים האולימפיים בסטוקהולם, בתחילת 1912, הוקמה ועדה זמנית להקמת האיגוד, שכללה:
האספה המכוננת של איגוד הכדורגל הכל-רוסי התקיימה ב-19 בינואר 1912 בעיר סנקט פטרבורג במסעדת וינה בפינת הרחובות מלאיה מורסקאיה וגורוחובאיה. לאחר הפגישה, ארתור מקפרסון נבחר ליושב ראש ולצדו רוברט פולדה והרולד הארטלי כסגניו, למזכירים מונו גאורגי דיופרון וקארל ברטראם, לגזבר מונה שינץ (מפטרבורג), לחברי הדירקטוריון מונו יגור ביינס (מוסקבה), א. פירסון ואלכסנדר שולץ, קיריל בוטוסוב (פטרבורג) ופטרון (אודסה).
כבר בשנת הקמתו, ב-1912 התקבל איגוד הכדורגל הכל-רוסי לפיפ"א. באותה תקופה היו חברים באיגוד גופי הכדורגל של פטרבורג, מוסקבה, אודסה, ריגה, קייב ולודז' והיו חברים באיגוד 52 ארגוני ספורט.
ההתאחדות פורקה בשנת 1917, על רקע אירועי מהפכת פברואר ומלחמת האזרחים שבעקבותיה והוחלפה בפדרציית הכדורגל הסובייטית.
תלפיות (רבעון)
תלפיות – כתב עת תורני מדעי שיצא לאור בניו יורק.
כתב העת שהוגדר כ"רבעון להלכה אגדה ומוסר היהדות" נוסד בניו יורק בשנת תש"ד (1944), ונערך כמעט בכל זמן יציאתו על ידי הרב והחוקר שמואל קלמן מירסקי. הסיבה לייסודו על פי מאמר הפתיחה של העורך, מכיוון שבזמן הזה, מרכזי התורה באירופה נהרסו, ומרכזים חדשים לדעתו נבנים כעת באמריקה ובארץ ישראל.
כתב העת הוגדר כ"רבעון", אך למעט שני הגליונות הראשונים, יצאו כל הגליונות במתכונת כפולה אחת לחצי שנה.
החל משנתו החמישית של כתב העת הצטרפה הוצאת הספרים של הישיבה יוניברסיטי להוצאתו. כתב העת יצא ברציפות עד תשכ"ה, ואז חדל לצאת. בשנת תש"ל לאחר פטירת העורך יצא כרך אחרון שהוקדש לזכרו של הרב חיים הלר.
בכותבים בכתב העת רבים מחכמי התורה ששהו בארצות הברית באותו זמן, בעיקר מזרם האורתודוקסיה המודרנית, וכן רבנים וחוקרים מישראל. בשנה הראשונה התפרסם בו מאמרו של הרב יוסף דב סולובייצ'יק – "איש ההלכה". באותה שנה סער העולם התורני בעקבות שאלת קו התאריך בהלכה, ונתפרסמו בו מאמריהם של הרבנים מנחם כשר ויחיאל מיכל טיקוצינסקי בנידון. נתפרסמו בו גם מאמרים של חכמי ארץ ישראל ובהם הרבנים הראשיים הרצוג ועוזיאל.
בכתיבת מאמרים לכתב העת השתתפו בין השאר הרבנים: ישעיהו וולפסברג-אביעד, זאב גולד, כתריאל פישל טכורש, ראובן כץ, שלמה זלמן אוירבך, יחיאל יעקב ויינברג, מרדכי גיפטר, ברוך ישר, אליהו חזן, יצחק קוסובסקי, ורבים אחרים.
מבין החוקרים שהשתתפו בכתיבת מאמרים היו: חיים זלמן דימיטרובסקי, שאול ליברמן, מאיר שמעון גשורי, פנחס חורגין, מנחם ברייאר, שבתי בן דב ועוד.
מסעדת הניצחון
מסעדת הניצחון (נקראה גם "מסעדת ניצחון") הייתה מסעדת בשרים ומאכלים רומניים, שמוקמה באשקלון.
היסטוריה
המסעדה נפתחה בשנת 1949 ברחוב הרצל באשקלון על ידי ישעיהו ליבושור, ונקראה על שם הניצחון במלחמת העצמאות.
במהלך תקופת הצנע המקום שימש כבית קפה והציע מה שאפשר היה למכור בשנות הצנע - ביצים וסלטים ומדי פעם הוגש גם עוף. עם סיום תקופת הצנע החלו להכין במסעדה גם מנות מהמטבח הרומני, ואף החלו להגיש בשרים. מנות הדגל של המקום נשאו אופי מזרח אירופאי כמו רגל קרושה, כבד קצוץ, איקרה וסלט חצילים.
המסעדה ידועה בעיקר בעקבות הקבב הרומני והסטייק הלבן שהוגשו בה.
באותה התקופה לא היו עוד מסעדות רבות באזור, ומסעדת הניצחון הייתה התחנה שבה עברו כל אנשי הצבא והגנרלים בדרך למדבר סיני ובמהלך השנים צברה מספר רב של לקוחות קבועים.
בשנת 2019, לאחר 70 שנות פעילות, נסגרה המסעדה.
בית הכנסת בריצ'מונד
בית הכנסת ריצ'מונד (באנגלית: Richmond Synagogue) הוא בית הכנסת של הקהילה היהודית האורתודוקסית בריצ'מונד, לונדון, שנמצא בגני ליכפילד. הקהילה מונה 250 חברים והיא חלק מק"ק כנסת ישראל.
היסטוריה
ידוע כי הייתה קהילה יהודית בריצ'מונד בסוף המאה ה-17. המלך ויליאם השלישי סעד עם סולומון דה מדינה, איש עסקים יהודי, בבית הכפרי שלו בריצ'מונד בנובמבר 1699.
עד 1916 הייתה הקהילה הדתית היהודית של ריצ'מונד ידועה כקהילה העברית של ריצ'מונד. בשנים 1916–1938, בית הכנסת של ריצ'מונד, היה בסנטרל הול, פארקשוט, ריצ'מונד, בניין שנפתח ב־28 ביוני 1916 על ידי ליאופולד דה רוטשילד, נשיא ק"ק כנסת ישראל. משנת 1938 בית הכנסת המחוזי של ריצ'מונד היה בכנסייה שהוסבה ברחוב שין 8, שנרכשה בכפייה על ידי מועצת ריצ'מונד כדי לפנות מקום לסופרמרקט ולחניון רב קומות.
בית הכנסת עוצב על ידי שטרן תום פהלר אדריכלים, בניין בית כנסת חדש בגני ליכפילד נפתח ב־8 במרץ 1987 על ידי הרב הראשי עמנואל יעקובוביץ והרב משה ברון. בית הרב נבנה מאוחר יותר בחלק מהחניון.
אישים
הרב של בית הכנסת ריצ'מונד, מאז יוני 2016, הוא הרב מאיר שינדלר, שהיה בעבר בבית הכנסת צ'יגוול והיינטו. הרבנים הקודמים כללו את הרבנים מוריס גינזבורג (1922–1961), יצחק שוחט (1991–1993), יונתן יוז (2013–2015)  ויוסי אייבס (2003–2012). חברי הקהילה הבולטים כללו את אלדרד טבצ'ניק ולורד וולף.
פעילות כיום
בבית הכנסת מתקיימת תפילת ערבית של שבת בליל שבת בשעה 19:00, ותפילת שחרית של שבת בשעה 9:30 בבוקר. בית הכנסת מפעיל מרכז יום ליהודים מעל גיל 60.
נאגאטינו-סאדובניקי
נאגאטינו-סאדובניקי (ברוסית: Нагатино-Садовники) הוא ראיון של המחוז הדרומי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח הראיון הוא 8.17 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 83,607 תושבים (2020).
בראיון יש את אולם התצוגה הגדול ביותר במחוז צפון "על קשירקה", המארח תערוכות בז'אנרים וטרנדים שונים, סדנאות וסטודיו לילדים ולמבוגרים.
על גבולות הראיון ממוקמות תחנות המטרו "ורשבסקאיה", "קשירסקאיה", "קולומנסקאיה" ו"נגטינסקאיה".
רוברטו גואלטיירי
רוברטו גואלטיירי (נולד ב-19 ביולי 1966, ברומא) הוא פרופסור להיסטוריה מטעם אוניברסיטת ספיאנצה, אוניברסיטת רומא, ופוליטיקאי איטלקי מטעם המפלגה הדמוקרטית (PD), ראש עיריית רומא המכהן מאז 2021 ושר הכלכלה והאוצר בממשלתו של ראש הממשלה ג'וזפה קונטה מ-2019 עד 2021. משנת 2009 ועד שנת 2019 הוא היה חבר בפרלמנט האירופי, בין השנים 2014–2019 הוא עמד בראש הוועדה לענייני כלכלה ומטבע בפרלמנט האירופי.
קריירה פוליטית
מאז 2001, גואלטיירי היה בתפקיד סגן מנהל קרן גראמשי (Gramsci). באותה שנה הוא הפך לחבר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הראשית באיטליה, היורשת הישירה של המפלגה הקומוניסטית האיטלקית.
בשנת 2006, גואלטיירי היה בין מייסדי המפלגה הדמוקרטית והיה בין חברי הצוות שכתבו את המניפסט שלה. בשנת 2007 הוא נבחר לאספה הלאומית של המפלגה ומאז 2008 הוא חבר בהנהלה הלאומית שלה. גואלטיירי הצביע נגד מנהיג המפלגה מתאו רנצי לטובת הקו הפוסט-קומוניסטי הן ב-2013 והן ב-2014 (השנה בה זכה רנצי ההנהגה).
מ-2008 עד 2011, גואלטיירי שימש כאחד מחברי הצוות (עם חוסה לואיס רי-סאוסי) שעסקו בעריכת "הדוח השנתי על השילוב באירופה" (בהוצאת Il Mulino). מאז 2009, הוא חבר בוועדת הקרן "Italianieuropei".
חבר הפרלמנט האירופי
בשנת 2009, גואלטיירי מונה לרכז את קבוצת S&D בוועדת המשנה לביטחון והגנה ( SEDE ) בפרלמנט האירופי. כמוכן, הוא היה חבר מלא בוועדה לענייני חוקה (AFCO) וחבר מחליף בוועדת החוץ (AFET). בנוסף למשימותיו בוועדה, הוא היה חלק מהמשלחת של הפרלמנט לדיאלוג עם האספה הפרלמנטרית של נאט"ו בין השנים 2009 ל-2014.
משנת 2013, גואלטיירי היה חבר בקבוצת ספינלי בפרלמנט האירופי, והוא נמנה עם מחברי "החוק היסודי של האיחוד האירופי".
בשנת 2014, גואלטיירי הוביל את משלחות המשקיפים של האיחוד האירופי לבחירות לפרלמנט בקוסובו ובבחירות המוניציפליות בקוסובו בשנת 2013.
לאחר בחירתו מחדש כחבר בפרלמנט האירופי ביולי 2014, נבחר גואלטיירי ליושב ראש הוועדה לענייני כלכלה ומטבע. בוועדה שימש כאחראי של מספר תיקים, ביניהם הדוח השנתי של איגוד הבנקים, קבצים סטטיסטיים, לרבות מינויים של ראשי וחברי דירקטוריון של הבנק המרכזי האירופי. הוא עמד בראש קבוצת העבודה לסיוע פיננסי EP, שהוקמה ב-2016 כדי לפקח על יישום תוכנית הסיוע הפיננסי השלישית של יוון, וכן בקבוצת העבודה של איגוד הבנקים של הוועדה.
משנת 2016, גואלטיירי היה חבר בוועדת החקירה לחקירת הפרות ומנהל בלתי תקין, בהתייחס ליישום דיני האיחוד האירופי ביחס להלבנת הון, שפעלה במסגרת קבוצת הפרלמנט האירופי בנושא יושרה (שקיפות, נגד שחיתות ופשע מאורגן) ובנושא זכויות הלהט"ב. משנת 2017, גואלטיירי כיהן בקבוצת ההיגוי המכונה Brexit של הפרלמנט, הפועלת בחסות ועידת הנשיאים המתאמת את הדיונים, השיקולים וההחלטות של הפרלמנט לגבי פרישת בריטניה מהאיחוד האירופי.
לאחר בחירות 2019, גואלטיירי היה חלק מקבוצת עבודה, חוצת מפלגות האחראית על ניסוח תוכנית העבודה של הפרלמנט האירופי לחמש שנים בנושא מדיניות כלכלית ופיסקאלית.
זמן קצר לאחר הבחירות, גואלטיירי נבחר לתפקיד סגן יו"ר קבוצת S&D, בהנהגתה של היו"ר איראטקסה גרסיה.
שר הכלכלה והאוצר
באוגוסט 2019 גברה המתיחות בתוך ממשלת איטליה, דבר שהוביל לפרסום הצעת אי-אמון כנגד ראש הממשלה ג'וזפה קונטה על ידי מפלגת הליגה האיטלקית. לאחר התפטרותו של קונטה, המועצה הלאומית של ה-PD נפתחה רשמית לאפשרות להקים קבינט חדש בקואליציה עם מפלגת ה-M5S, המבוססת על פרו-אירופיות, כלכלה ירוקה, פיתוח בר-קיימא, מאבק באי - שוויון כלכלי והגירה חדשה. המפלגה גם קיבלה החלטה שקונטה יוכל להמשיך לעמוד בראש ממשלה חדשה. ב-29 באוגוסט 2019, הנשיא סרג'יו מטארלה השקיע מאמצים לשכנע את קונטה לעשות זאת. ב-5 בספטמבר 2019 מונה גואלטיירי לשר הכלכלה והאוצר בממשלת איטליה.
ב-26 בינואר 2020, גואלטיירי נבחרה על ידי קואליציית המרכז-שמאל כמועמד שלה בבחירות באזור הבחירה של רומא. בעקבות התפטרותו של פאולו ג'נטילוני.
בינואר 2021, מפלגת המרכז, איטליה ויוה, הסירה את תמיכתה בממשלתו של ראש הממשלה קונטה. אף על פי שקונטה הצליח לזכות בהצבעות אמון בפרלמנט בימים שלאחר מכן, הוא בחר להתפטר מאחר שלא הצליח להגיע לרוב מוחלט בסנאט. במשא ומתן להקמת הקבינט השלישי קונטה נכשל. מאידך הנשיא לשעבר של הבנק המרכזי האירופי, מריו דראגי, הקים ממשלת אחדות לאומית, שבה גואלטיירי לא נבחר לתפקיד שר.
ראש עיריית רומא
ב-9 במאי 2021, גואלטיירי הכריז רשמית על מועמדותו לעמוד בראשות עיריית רומא. ב-18 באוקטובר 2021, גואלטיירי ניצח את מועמד המרכז-ימין, אנריקו מיצ'טי, עם 60.2% מהקולות. הוא נכנס לתפקידו כראש עיריית רומא ב-21 באוקטובר 2021.
עמדות פוליטיות
גואלטיירי הוא סוציאל-דמוקרט. לעיתים קרובות תיאר את עצמו כקיינסיאני.
בשנת 2016, המגזין פוליטיקו דירג את גואלטיירי במקום 8 מבין 40 חברי הפרלמנט המשפיעים ביותר.
חיים אישיים
גואלטיירי נשוי ואב לבן.
עבדאללה שהיד
עבדאללה שהיד (בדיבהי: ޢަބްދުﷲ ޝާހިދު; נולד ב-26 במאי 1962) הוא פוליטיקאי מלדיבי שכיהן כנשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות מ-ספטמבר 2021 ועד ספטמבר 2022. שהיד הוא הפוליטיקאי המלדיבי הראשון שנבחר לנשיאות העצרת הכללית של האומות המאוחדות. בנוסף מכהן כשר החוץ של האיים המלדיביים מאז 2018, וכיהן בשנים 2008–2014 כיו"ר המג'לס העממי (הרשות המחוקקת של האיים המלדיביים).
ב-7 ביוני 2021, נבחר שהיד לנשיא ה-76 של העצרת האומות המאוחדות ברוב מוחץ, עם 143 בעד, 48 נגד וללא נמנעים. הוא נכנס לתפקידו ב-14 בספטמבר באותה שנה. שנה לאחר מכן, ב-13 בספטמבר 2022 סיים את תפקידו.
חוק הירושה הראשון
חוק הירושה הראשון בתקופת שלטונו של הנרי השמיני הועבר על ידי הפרלמנט האנגלי במרץ 1534. החוק נקרא באופן רשמי חוק הירושה לכתר 1533; לעיתים קרובות הוא מתוארך ב-1534, היות שהוא הועבר בשנה הקלנדרית הזו. אולם, לוח השנה החוקי שהיה בשימוש באותו זמן תארך את תחילת השנה ב-25 במרץ ולפיכך החשיב את החוק ב-1533.
החוק הפך את הנסיכה שטרם נולדה, אליזבת, בתו של הנרי השמיני מאן בולין, ליורשת האמיתית לכתר על ידי כך שהכריז על מרי, בתו של המלך מקתרין מאראגון כממזרה. החוק גם דרש שכל הנתינים, במידה ויצוו עליהם, ישבעו להכיר בחוק הזה כמו גם בעליונות המלך. על פי חוק הבגידה 1534, כל מי שיסרב להישבע יואשם בבגידה.
החוק הוחלף מאוחר יותר על ידי חוק הירושה השני, שהפך את אליזבת לבלתי חוקית ולאחר מכן בחוק הירושה השלישי, שהחזיר את שתי האחיות לסדר הירושה.
Stupid Hoe
Stupid Hoe (בעברית: מופקרת מטומטמת) הוא סינגל שיווקי, שהוקלט על ידי הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', מתוך אלבום האולפן השני שלה, Pink Friday: Roman Reloaded. השיר יצא לאור ב-20 בדצמבר 2011, על ידי חברת התקליטים קאש מאני.
השיר הגיע למקום ה-59 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר גרר תגובות וביקורות רבות, הן חיוביות והן שליליות, תוך שהקליפ שלו שבר שיאים היסטוריים. כמו כן, מבקרי מוזיקה רבים טענו שליל קים קשורה לשיר באופן ברור. בנוסף לכך, שלל ביקורות שונות משלל אתרי מוזיקה ומגזינים סקרו את השיר ואת המשמעות שלו.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-45 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר עורר סערה בעולם המוזיקה, תוך שצבר למעלה מ-4.8 מיליון צפיות ביממה אחת. שיא של כל הזמנים באותם הזמנים. השיא נשבר על ידי הלהיט הבינלאומי של ריהאנה "Where Have You Been", שהצליח לצבור למעלה מ-4.9 מיליון צפיות. הקליפ של השיר מכיל בתוכו מחווה לקליפ של "She Wolf", של שאקירה.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-115 מיליון צפיות.
משפט פרובניוס (תורת החבורות)
משפט פרובניוס בתורת החבורות, אומר שלכל מחלק d של הסדר של חבורה G, מספר האיברים בחבורה הפותרים את המשוואה x^d = 1 מתחלק ב-d. המשפט נקרא ע"ש פרדיננד גאורג פרובניוס שהוכיח אותו בשנת 1895.
ניסוח המשפט
תהי G חבורה ויהי d מחלק של הסדר |G|. נסמן ב את אוסף האיברים מסדר המחלק את d. אזי d \mid|A_d|.
הוכחה
נעזר גם בלמה הבאה:
למה: לכל n אם A_n לא ריקה אז כאשר \phi היא פונקציית אוילר. בנוסף אם d \mid |G| מהצורה כאשר  ואם  אז A ריקה או ש.
הוכחה: נתבונן ביחס השקילות הבא:, כלומר הם יוצרים אותה תת-חבורה. מתקיים. לכן מס' האיברים במחלקת השקילות של x הוא \phi(o(x)). מקבלים ש A_n איחוד של מחלקות שקילות של איברים מסדר n ונקבל ש. נרשום את A בצורה הבאה:. אם A אינה ריקה נקבל ש כאשר [x] מסמן את המחלקה של x. כל אחת מהחלקות המשתתפות באיחוד מתחלקת ב. ונקבל את הדרוש.
הוכחת המשפט:
יהו. ההוכחה באינדוקציה כפולה על n,d. מקרה הבסיס n=1 או d=n טריוויאליים. נניח שהוכחנו לכל חבורה קטנה יותר ולכל מחלק גדול יותר של החבורה נראה נכונות עבור d,n: יהי. תהי. מתקיים.