cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אבינעם ילין
ביוגרפיה
יליד ירושלים, למד בגן הילדים העברי הראשון בירושלים (של לשכת בני ברית) ובבית הספר למל. בין השנים 1917–1918 שהה יחד עם משפחתו בגלות בדמשק. בתקופה זו למד ערבית. בן 20 נשלח לאנגליה, ללימודים באוניברסיטת קיימברידג', ושם למד שפות שמיות וחינוך והוסמך בשנת 1923 לאחר שכתב עבודה על השירה בערבית שנכתבה על ידי יהודים. בתקופה זו גם החל לתרגם לעברית את "ספר אחיקר החכם", שיצא לאור רק חודש אחרי מותו. ב-1925 חזר לארץ ישראל, ומונה על ידי המנדט הבריטי למפקח הכללי על החינוך העברי בארץ ישראל. בתוך כך עסק גם בהוראה באופן פעיל, בעיקר בהוראת עברית וערבית וחיבר ספרי לימוד להוראת הלשון העברית והשפה הערבית, היה חבר בוועד הלשון העברית. בנוסף חקר כתבים מגניזת קהיר וכתבי יד של ספרים יהודים עתיקים.
בתקופת המרד הערבי הגדול הותקף על ידי ערבים סמוך למשרדו, משרד מחלקת החינוך של ממשל ישראל, על הר ציון, ב-21 באוקטובר 1937, ונפטר מפצעיו למחרת. אמו, איטה ילין הספידה אותו: "אבינעם בני יקירי, נפלת חלל בירושלים עירך. קראוך לאמריקה להיות פרופסור בפילדלפיה, הריצו טלגרמות אחריך, - אך אתה בחרת בירושלים ונפלת בה קרבן. עפרך קדוש, בני אבינועם, ואתה קדוש לה'."
על שמו נקראו רחובות בירושלים ופתח תקווה, וכן מלגת לימודים של המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין.
ב-1938 ניטע בשטח מכללת דוד ילין, "גן אבינעם" לזכרו. בתחילה כגן בוטני ואח"כ כגן לימודי הפעיל עד היום.
ישורון
יְשׁוּרוּן (בכתיב חסר: יְשֻׁרוּן) הוא כינוי פיוטי לעם ישראל, המופיע במקרא ואחריו.
יובל דניאלי
יובל דניאלי (נולד ב-1943) הוא צייר, פסל מבקר אמנות, חוקר תרבות וארכיונאי ישראלי.
ביוגרפיה
דניאלי נולד במחנה הזמני ששכן לצד בית חרושת נעמן במפרץ חיפה והורכב מקבוצת החברים שהקימה מאוחר יותר את קיבוץ המעפיל ומאז חי ופועל בקיבוץ. בין השנים 1957 ו-1960 למד ציור אצל האמן משה פרופס בבית הספר התיכון במוסד החינוכי "מעיין" שבקיבוץ עין החורש. בתום לימודי התיכון שירת במסגרת הנח"ל ביחידת בני המשקים. בתום שירותו למד במכון לציור ופיסול ע"ש אבני בתל אביב.
במקביל, שיחק כדורעף בהפועל המעפיל בשנים 1960–1974, בשנים בהן הייתה הפועל המעפיל הקבוצה הבולטת בישראל בכדורעף וזכתה ב-9 אליפויות וב-8 גביעי המדינה.
מאז שנת 1997 פועל דניאלי כארכיונאי בארכיון השומר הצעיר "יד יערי" בגבעת חביבה ובמסגרת זו הוא חוקר ומתעד את אמני הקיבוצים ואוצר הארכיון. כחוקר תרבות פרסם דניאלי במשותף עם מוקי צור שלוש מונוגרפיות על בכירי האדריכלים שפעלו במסגרת המחלקה הטכנית של תנועת הקיבוץ הארצי - השומר הצעיר: שמואל מסטצ'קין, חיליק ערד ומנחם באר. הספרים חשפו רובד נשכח ונסתר באדריכלות הישראלית שכמעט ולא נחשפה עד פרסום הספרים ועוררה מחדש עניין באדריכלות בקיבוצים בכלל ובמבנים שתכננו האדריכלים בפרט. ב-2020 פרסם דניאלי את הספר "גבעה ורוח בא" (הוצאת יד יערי) שיצא לאור לציון 70 שנה לגבעת חביבה. בספר מחקרי זה חושף דניאלי את סיפור הקמתה וקורות המוסד. ב-2022 פרסם דנאילי את הספר "רועה צבעים - דיוקנו של אלף 2001-1910" (הוצאת מוסד ביאליק), המסכם את עבודתו כארכיונאי שהקים ומרכז את חטיבת האמנים בתנועה הקיבוצית.
דניאלי מרבה להציג תערוכות יחיד וקבוצתיות במוזיאונים וגלריות ולפרסם סקירות ומאמרי ביקורת בתחומי האמנות והתרבות עם דגש על הזירה הקיבוצית. ב-2009 נערכה לו תערוכת יחיד מקיפה "דרכי זיכרון" (אוצר: יניב שפירא) במשכן לאמנות עין חרוד.
איסט ראנצ'ו דומינגז
איסט ראנצ'ו דומינגז (באנגלית: East Rancho Dominguez; ידוע גם בשם "איסט קומפטון" – East Compton) הוא יישוב לצורכי מפקד אוכלוסין בדרום מחוז לוס אנג'לס. לפי נתוני שנת 2005, גרים בשכונה זו 9,286 תושבים. זהו המקום בו התחילו חברי להקת ה-N.W.A ודה גיים את דרכם.
אליפות אסיה בכדורגל חופים
אליפות אסיה בכדורגל חופים (באנגלית: AFC Beach Soccer Championship) היא תחרות כלל אסייאתית דו-שנתית (בעבר הייתה תחרות במתכונת שנתית) בכדורגל חופים בין נבחרות אסיאתיות בכדורגל חופים. תחרות זו מוכרת גם כמוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים של יבשת אסיה. התחרות נוסדה לראשונה בשנת 2006 לאחר ש-FIFA ציינה את הדרישות לכל הקונפדרציות כדי להתחיל את טורניר המוקדמות שיקבע מי הנבחרות הטובות ביותר מכל קונפדרציה אשר תעפלנה לגביע העולם בכדורגל חופים ותייצגנה את היבשת שלה.
הנבחרת המצליחה ביותר היא יפן, שזכתה שלוש פעמים בתואר. נבחרת יפן נחשבת לנבחרת המצליחה ביותר, משום שהיא העפילה לגביע העולם בכדורגל חופים מכל תשעת טורנירי המוקדמות, אם זה מהמקום הראשון, השני או השלישי.
דירוג כללי
נכון לשנת 2017
בעל קורא
בַּעַל קוֹרֵא (או בַּעַל קְרִיאָה) הוא אדם הקורא בתורה בבית הכנסת בפני ציבור המתפללים.
ספר התורה המשמש לקריאה בתורה מכיל את הטקסט בכתיב חסר, ללא סימני ניקוד וללא טעמי המקרא, הקובעים את ההפסקות בקריאה (בדומה לפיסוק), ואת נעימת הקריאה. אם הבעל קורא טועה בקריאה באופן שמשמעות המילה השתנתה, עליו לחזור לקרוא כהלכה ועל טעות שלא שינתה את המשמעות, לא צריך לחזור. מצב זה הופך את פעולת הקריאה בתורה לפעולה לא פשוטה, שלא די בידיעת קריאה כדי לעשותה, ונדרשים מומחיות ואימון, שהרוכש אותם קרוי "בעל קורא".
אם אין בבית הכנסת מישהו שיודע לקרוא בטעמים, אמרו הפוסקים שבדיעבד אפשר לצאת ידי מצוות קריאת התורה ללא טעמים (שולחן ערוך, קמ"ב, ב)
מקור
בעבר כל אדם שעלה לתורה היה קורא בעצמו את הקריאה, בדורות מאוחרים התבטל נוהג זה מלבד ביהדות תימן. הרב אפרים מרגנסבורג כתב בחריפות נגד ביטול המנהג, אולם הרא"ש כתב שכדי למנוע מריבות בבית הכנסת רשאים שהשליח ציבור יקרא בקול והמברך יקרא בלחש ביחד אתו, כדבריו נוהגים כיום ברוב הקהילות. ביהדות תימן עד היום נוהגים כמנהג הקדום.
תיקון קוראים
כסיוע לבעל קורא, בעת שהוא מתאמן על קריאתה של פרשת השבוע, הודפס ספר תיקון קוראים, שבו הטקסט המקראי מופיע בו בשתי עמודות, אחת הזהה לטקסט המופיע בספר התורה, והאחרת מכילה את הטקסט יחד עם ניקוד וטעמי המקרא.
סומך
כסיוע נוסף, במקרים שבהם הבעל קורא אינו בקיא דיו בהגיית הטקסט המקראי ובסימניו, עומד לידו אחד המתפללים (שנקרא "סומך"), ומאזין בקפדנות ומקרוב לקריאה בתורה. ומעמיד אותו על טעויותיו. מקובל שגם הסומך יהיה בעל ידע לשוני מספיק על מנת לדעת מתי לתקן.
נפוץ בבתי הכנסת שהקהל מתקן את בעל הקורא אם הוא שוגה, ונחלקו הפוסקים האם זה ראוי מצד הלבנת פנים.
ניגון טעמי המקרא שונה מעדה לעדה, לכן בדרך כלל, כל קורא יודע לקרוא בתורה במנגינה המתאימה בעיקר לבתי הכנסת של עדתו.
פרס יולודן
הפרס, הנקרא "פרס מחקר מקרן ע"ש יולודן – Fund Juludan Research Prize", נוסד ב-1984 בתרומתם של מר יוליוס טיגנר, מר לודוויג קליינר ומר דניאל פולקנר, מלונדון. גובה הפרס נקבע מדי שנה על ידי התורמים. הפרס כולל מענק מחקר בסכום של כ-2,500$ ופרס בסכום של כ-2,500$ המועברים על ידי התורם.  ועדת הפרס היא ועדת פרסי מחקר של הטכניון, והפרס אף מוענק בטכניון.
הזוכים בפרס
זוכים נוספים: פרופ’ גבריאל לאופר, פרופ’ שלמה בן-חיים, פרופ’ משה שהם, פרופ’ אנדרו לוי, פרופ’ נתן קרין, פרופ’ דורון מלמד.
קובוץ ושורוק
הקלדה
כך מקלידים את השורוק ואת הקובוץ במערכות הפעלה שונות:
שורוק
הנקודה של השורוק היא אותו התו כמו דגש, ולכן הקלדתה דומה להקלדת הדגש:
שמות
בספרי דקדוק ישנים הקובוץ מכונה גם והשורוק –. בניקוד זה, השם קבוץ אינו כולל כלל את סימן הניקוד שהוא מייצג ושני השמות נכתבים בשוּרוּק, אך השמות האלה נדירים בימינו, והשמות הנפוצים כיום מכילים בשתי ההברות את הצליל שהם מסמנים. האקדמיה ללשון העברית מוסיפה להשתמש לעיתים קרובות בשם "קיבוץ".
מראה וזיהוי
הקובוץ מסומן כשלוש נקודות עוקבות מסודרות באלכסון עולה מימין לשמאל תחת האות.
השורוק הוא האות ו|וי"ו עם נקודה באמצעה. נקודה זו זהה מבחינה חזותית למַפִּיק ולדגש. עם זאת, במילה שכולה מנוקדת ניתן להבדיל באופן ברור בין מצב של ניקוד השורוק ובין שני הסימנים האלה:
בעבר היה נהוג בטקסטים מסוימים להדפיס את השורוק ואת הדגש בצורה שונה, אבל כיום אין הדבר נהוג. ביוניקוד הדגש, המפיק ונקודת השורוק הם תו אחד, שמספרו U+05BC. מספרו של הקובוץ הוא U+05BB.
שימוש בשורוק ובקובוץ בניקוד העברית בת ימינו
בעברית החדשה כללי השימוש בקובוץ ובשורוק אחידים ופשוטים יחסית לאלה של סימני הניקוד האחרים. לרוב, השורוק והקובוץ אינם משתנים בנטייה, כלומר אם הם מופיעים בצורת היסוד של המילה, הם מופיעים גם בכל הצורות הנטויות שלה. לעיתים שורוק או קובוץ שלא מופיעים בצורת היסוד יכולים להופיע בנטייה, בעיקר במקום קמץ קטן ובמקום חולם (חסר ומלא), שגם הם מייצגים תנועות אחוריות.
לפי כללי הכתיב חסר הניקוד המקובלים בימינו, צליל /u/ ייכתב תמיד באות וי"ו בטקסט שאינו מנוקד, בין אם המילה מנוקדת בשורוק ובין אם בקובוץ. כאשר האות וי"ו היא שורוק וגם כאשר היא משמשת לסימון הצליל /u/ בטקסט שאינו מנוקד, אין היא עיצור אלא אם קריאה.
שורוק
השורוק הוא תנועה גדולה, ולפי כלל ניקוד ההברות הוא יכול להופיע בהברה סגורה מוטעמת ובהברה פתוחה. המשמעות המעשית היא שהשורוק ייכתב תמיד בהברה האחרונה במילה או בהברה פתוחה באמצע המילה, מפני שבעברית הצליל /u/ בדרך כלל אינו מופיע בהברה מוטעמת שאינה האחרונה. לדוגמה:
בניקוד מילים שאולות ייכתב תמיד שורוק לסימון צליל /u/, בכל סוג של הברה:. הקובוץ ייכתב רק במילים שאומצו למשקל עברי. לדוגמה, המילה השאולה מנוקדת בקובוץ בכתיב מנוקד (ללא ניקוד: מפורמט).
קובוץ
הקובוץ מופיע רק במילים עבריות ובמילים שהשורש שלהן הושאל ממילה לועזית ואומץ למשקל עברי, כגון (ללא ניקוד: מבוסס, מפורמט, דוגמה).
הקובוץ הוא תנועה קטנה, ולפי כללי ניקוד ההברות יכול להופיע רק בהברות סגורות לא מוטעמות. באופן מעשי בניקוד העברית החדשה הוא אינו יכול להופיע בהברה האחרונה במילה. הברה סגורה היא הברה שאחריה יש אות המנוקדת בשווא נח או אות דגושה בדגש חזק.
קובוץ בצורות היסוד של שמות
משקלי השמות הנפוצים שבהם מופיע קובוץ בצורת היסוד הם:
קובוץ בצורות נטויות של שמות
משקלי השמות הנפוצים שבהם מופיע קובוץ בצורה הנטויה הם:
הניקוד התקני לצורת הרבים של מילים המסתיימות ב־וּת בצורת היסוד היה בעבר ־ֻיּוֹת – בקובוץ לפני היו"ד ובדגש חזק ביו"ד, למשל. בשנת תשס"ט (2009) החליטה האקדמיה ללשון שניקוד צורת הרבים יהיה בשורוק וללא דגש ביו"ד: . הכתיב ללא ניקוד היה ונשאר גלויות.
קובוץ בפעלים
הקובוץ בפעלים נפוץ בבניינים הסבילים פֻּעַל והֻפְעַל ובנטיות של פעלים בגזרת הכפולים.
בניין פֻּעַל
כאשר ע' הפועל היא אחת מאותיות אהע"ר, הופך הקובוץ לחולם חסר: . ללא ניקוד: יתואר, מאוהב, מכוער, מדורג.
בניין הֻפְעַל
קובוץ נכתב בתחיליות של כל הזמנים בבניין הֻפְעַל:. ללא ניקוד: הורדם, יוכנס, מוסכם.
בבניין הופעל ניקוד התחילית הוא קובוץ רק בהברה סגורה. זה נכון ברוב הגזרות, אבל בגזרות אחדות התחילית היא הברה פתוחה, ואז הניקוד הוא שורוק:
בגזרות פ"נ ובשורשים י־צ־ב, י־צ־ג, י־צ־ע, י־צ־ק, י־צ־ר וי־צ־ת מופיע דגש משלים בעקבות נשילת פ' הפועל, ואז התחילית היא הברה סגורה ומנוקדת בקובוץ:
גזרת הכפולים
קובוץ מופיע בצורות נטויות אחדות של פעלים בגזרת הכפולים בפ' הפועל, כי ע' הפועל ול' הפועל מתלכדות לאות אחת דגושה שסוגרת הברה. רוב הצורות האלה נדירות בלשון, למשל בשורש ס־ב־ב בעתיד של בניין קל: (עם כינוי חבור),  (נסתרות).
שימוש בקובוץ ובשורוק בתקופות הקודמות
השימוש בקובוץ ובשורוק במקרא ובטקסטים עבריים ישנים אינו עקבי. ב, למשל, מופיע הקובוץ במילים – וזאת אף־על־פי ששורש המילה הראשונה הוא "ש־ו־ב" והצליל /u/ מופיע בה בהברה פתוחה, ובמילה השנייה ההברה מוטעמת והאות וי"ו אמורה להופיע בסיומת כסימן נפוץ לפועל ברבים. ולהפך – שורוק יכול להופיע בהברה סגורה לא מוטעמת, למשל ב (הניקוד התקני כיום הוא כֻּלָּם). הבלשן אבא בנדויד מביא במאמרו "שתי תשובות למורי ניקוד וכתיב" עשרות דוגמאות של כתיב לא עקבי של קובוץ ושורוק, ואומר שאין הקובוץ אלא "סימן של דחק" שנקדני התנ"ך השתמשו בו כאשר רצו לסמן צליל /u/ במקום שבו האות ו' לא הופיעה במקרא כפי שהם קיבלו אותו, ולפיכך הפציר במורים לאפשר לתלמידים לכתוב את הצליל /u/ תמיד בשורוק.
המילה (נאום) מופיעה במקרא תמיד בקובוץ. במסמכים ישנים בעברית היה מקובל לרשום אותה בתור חתימה, למשל "נאם יוסף לוי", אך שימוש כזה נדיר בימינו.
מקובל לכתוב לעיתים שמות פרטיים אחדים בלא וי"ו. למשל, השם מופיע במקרא ללא שורוק למעט פעמים בודדות (למשל ). בימינו נהוג לכתוב הן "יהושוע" והן "יהושע".
במקרא ההבדל בין קובוץ לשורוק הוא שקובוץ נחשב תנועה קטנה, ושורוק נחשב תנועה גדולה. משמעות הבדל זה היא ששווא הבא באות שאחרי קובוץ יהיה שווא נח, ואילו שווא באות שאחרי ו״ו השורוק יהיה שווא נע (למעט אם הו״ו נוצר מפירוק רצף שוואים נעים, שאז הוא יהיה שווא מרחף, כגון במילה ״ושמרתם״). הבדל זה משפיע על אופן הגיית השווא וגם על ניקוד אותיות בג״ד כפ״ת המופיעות אחרי האות השוואית (אם השווא הוא נח, אותיות בג״ד כפ״ת שאחריה תהיינה דגושות בדגש קל, ואם השווא נע - הן תהיינה רפות).
בטקסטים לא מנוקדים מתקופת ההשכלה ומראשית תקופת תחיית הלשון העברית לא היה מקובל להוסיף וי"ו למילים הנכתבות בקובוץ בכתיב מנוקד. למשל, המילה "מרבה" הייתה יכולה להיקרא גם וגם, אך אין זה מקובל בימינו.
צליל
לא ברור אם היה הבדל כלשהו בין האופן בו בוטא במקורו השורוק לבין הקובוץ בעת שהמנקדים ניקדו את המקרא, או שמא הם השתמשו בקובוץ כאשר בטקסט הלא־מנוקד לא הופיעה האות ו|וי"ו, ובשורוק כאשר היא הופיעה. כך גם לא ברור אם בביטוי המלים בעת כתיבתן במקראות היה הבדל בין התנועות כאשר חסרה הייתה האות וי"ו וכאשר הייתה מצויה. ייתכן כי היה מדובר בשתי תנועות אחוריות שונות, אולי אחת מהן מעוגלת והשנייה לא מעוגלת, השערה שנובעת מהביטוי הקדום של האות וי"ו כמו המילה wow באנגלית, ואולי הקובוץ ייצג תנועה מעוגלת קצרה והשורוק ייצג תנועה מעוגלת ארוכה.
השורוק הוא השתקפות של התנועה הפרוטו־שמית המשוחזרת הארוכה /ū/, אם כי במקרא היא נכתבה לעיתים כקובוץ כאשר האות וי"ו לא הופיעה בכתב היד. הקובוץ הוא אחת מההשתקפויות של התנועה הפרוטו־שמית המשוחזרת הקצרה /u/. קמץ קטן נמצא בתפוצה משלימה עם קובוץ במשקלים דומים.
בעברית החדשה מציינים שני הסימנים את התנועה האחורית הסגורה והמעוגלת /u/. בהגיות המסורתיות (למשל בהגייה החסידית) יש לשורוק ולקובוץ לעיתים צליל אחר.
רוזנות ויד
רוזנות ויד (בגרמנית: Grafschaft Wied) הייתה טריטוריה של האימפריה הרומית הקדושה הממוקמת על נהר ויד היכן שהוא פוגש את הריין.
היסטוריה
ויד הופיעה כרוזנות מוקדם יותר ממדינות רבות אחרות בגרמניה. בין השנים 1243–1462, ויד אוחדה עם רוזנות איזנבורג בשם איזנבורג-ויד. ויד חולקה פעמיים: בין ויד לבין ויד-דירדורף ב-1631, ובין ויד-נויוויד לוויד-רונקל ב-1698. הרוזנות שולבה בדוכסות נסאו ב-1806 ובממלכת פרוסיה בקונגרס וינה ב-1815. מאז 1946, שטחה היה חלק מהמדינה הפדרלית הגרמנית של ריינלנד-פפאלץ. דרך וילהלם, נסיך אלבניה, בית ויד שלט בנסיכות אלבניה ב-1914.
Beautiful (שיר של כריסטינה אגילרה)
Beautiful (בעברית: יפה) הוא שיר של זמרת הפופ כריסטינה אגילרה, שנכתב והופק בידי לינדה פרי. השיר יצא לאור כסינגל השני מהאלבום Stripped ב-24 בדצמבר 2002. בשיר, מציינת אגילרה שהיא לא נותנת לשליליות של האדם להשתלט עליה, ומצהירה: "אני יפה לא משנה מה הם אומרים, מילים לא יכולות לשבור אותי". השיר הגיע למקום הראשון במצעדי פזמונים רבים בעולם, ביניהם מצעד הסינגלים הבריטי והמצעד הקנדי, ולמקום השני במצעד הבילבורד הוט 100. השיר קיבל ביקורות טובות בעיקר, וצוין לעיתים כאחד משיריה הטובים ביותר של אגילרה.
השיר זכה בפרס גראמי בשנת 2004 בקטגוריה ”הביצוע הקולי הנשי הטוב ביותר“, ואף היה מועמד בקטגוריה "שיר השנה".
רקע
לינדה פרי שכתבה את השיר השמיעה אותו תחילה לפינק. זו התלהבה מאוד מהשיר וביקשה להקליט אותו לאלבומה M!ssundaztood, אך פרי סירבה, ואמרה שהיא מעוניינת לשיר אותו בעצמה. פרי השמיעה גם לכריסטינה אגילרה את השיר, מספר חודשים מאוחר יותר במהלך עבודתן על האלבום Stripped. אגילרה התלהבה מהשיר ושרה אותו תוך כדי שהשמיעה לה אותו. לאחר זמן מה, שוכנעה פרי שהשיר מתאים לאגילרה. השיר הוקלט פעם אחת, למרות דאגותיה של אגילרה בנוגע לכמה בעיות בהקלטה, אך פרי התעקשה להשאיר אותו כמו שהוא.
ההצלחה בעולם
הסינגל הראשון מהאלבום, "Dirrty" לא הצליח במידה רבה במצעדי הפזמונים בעולם. כשיצא Beautiful כסינגל, הוא הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100 (לשם השוואה, Dirrty הגיע אל המקום ה־48), בעיקר בגלל השמעות רדיו מרובות. השיר נשאר בעשרת הגדולים במצעד למשך 12 שבועות, והגיע למקום הראשון במצעדים רבים אחרים של מגזין הבילבורד. בבריטניה, הגיע השיר למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, והיה לרביעי של אגילרה להגיע אל פסגת המצעד. בנוסף, הגיע השיר אל המקום הראשון בקנדה, ואף בניו זילנד, שם היה לשיר ה־60 המצליח ביותר בכל הזמנים, והגיע למעמד זהב.
הסינגל היה אחד מהסינגלים המצליחים של אגילרה באירופה; הוא הגיע לחמשת הגדולים כמעט בכל מצעד שם, ולמקום הראשון במצעד האוסטרלי, שם הגיע למעמד פלטינה עם 70,000 מכירות. השיר זכה בפרס גראמי עבור "ביצוע הפופ הנשי הטוב ביותר". השיר דורג במקום השני ברשימת עשרת הגדולים של הקוראים לשנת 2004 במגזין הרולינג סטון, והווידאו במקום השני תחת קטגוריה "הווידאו הטוב ביותר, בחירת הקוראים". בישראל, הגיע השיר למקום השני במצעד העשור של גלגלצ.
קוואמי בראון
קוואמי ג'יימס בראון (באנגלית: Kwame James Brown; נולד ב-10 במרץ 1982) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בליגת ה-NBA. בראון נבחר בבחירה הראשונה בדראפט 2001, שחקן התיכון הראשון שנבחר בבחירה הראשונה בדראפט. למרות שנבחר במקום הראשון, הייתה לו קריירה כושלת. ונחשב עד היום לאחד השחקנים הגרועים בהיסטוריה שנבחרו במקום הראשון בדראפט.
קריירה
כשהיה בתיכון בראון נחשב לשחקן התיכון הטוב ביותר בשכבת הגיל שלו. הוא החליט לדלג על משחק בקולג', ונבחר בבחירה ראשונה בדראפט ה-NBA לשנת 2001 על ידי וושינגטון ויזארדס, לפני שחקנים כמו טוני פארקר ופאו גאסול.
בעונתו הרביעית ב-NBA עבר בראון ללוס אנג'לס לייקרס. הוא סיים את הפלייאוף של העונה עם ממוצעים של 12.3 ו-9.1 ריבאונדים למשחק.
ב-2007, הוגשה תלונה כנגד בראון במשטרת לוס אנג'לס על ידי צעירה שהתלוננה שהוטרדה מינית על ידו, אך לאחר חקירה הוא נוקה מכל אשמה.
ב-2008 הועבר בטרייד לממפיס גריזליס, כחלק מעסקה ששלחה את פאו גאסול ללייקרס. בתום עונה זו, חתם בראון כשחקן חופשי בדטרויט פיסטונס, שם הוא עולה מהספסל בתפקיד הסנטר, כגיבוי לראשיד וולאס.
בנובמבר 2011 חתם בראון על חוזה לעונה אחת בגולדן סטייט ווריורס ובמרץ 2012 עבר ב יחד עם מונטה אליס ואפיי יודו למילווקי באקס תמורת אנדרו בוגוט וסטיבן ג'קסון. ב-13 ביולי 2012 בראון חתם בפילדלפיה 76' לשתי עונות על חוזה של כ-6 מיליון דולר. לאחר פציעות נופה מסגל הסיקסרס.
סוכי שחור
רבייה וסוכה
מין זה פוליגמי. זכר הסוכי השחור בונה מבנה חיזור מיוחד, המכונה "סוכה" (כמו אצל שאר מיני הסוכיים). אצל הסוכי השחור, הסוכה בנויה בצורת שדרה: נוצר מעין "מסדרון" חסר גג, שמוקף ב"קירות" בנויים מזרדים. הסוכות נבנות בדרך כלל על ידי זכרים בוגרים, אך לעיתים גם זכרים צעירים מתאמנים בבנייתן. בניית הסוכה נמשכת מספר שעות, בשונה מרוב מיני הסוכיים, אצלם בניית הסוכה נמשכת מספר ימים. לרוב, זכר אחד בונה סוכה אחת, ורק לעיתים רחוקות פרט יחיד בונה שתי סוכות. הזכרים מבלים כ-3% מיומם בתחזוק הסוכה. בסמוך לסוכה, הזכר ממקם חפצים שונים, בין השאר קונכיות, זרעים, עלים ופירות יער. במהלך החיזור, הנקבה מתקרבת לסוכה; הזכר מציג בפניה את אחורי צווארו, פותח וסוגר את כנפיו לסירוגין, ומביא לה קישוטים מהסוכה שלו. אם הנקבה מעוניינת, היא צופה בזכר מציג כ-20 דקות נוספות לפני ההזדווגות.
The Big Goodbye
"The Big Goodbye" הוא הפרק ה-12 בעונה הראשונה של תוכנית הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: הדור הבא". הפרק זכה בפרס פיבודי לשנת 1987.
תקציר
תקלה במחשב גורמת לפיקארד, לדאטה ולד"ר קראשר להילכד בתוך תוכנית הולודק המבוססת על סיפור גנגסטרים שמתרחש בשנות ה-40 של המאה ה-20.
עלילה
ספינת החלל אנטרפרייז-D נמצאת בדרכה אל כוכב הלכת טורונה 4 על מנת לפתוח במשא-ומתן מטעם הפדרציה עם גזע החייזרים-חרקים ג'ארדן. הג'ארדן מקפידים מאוד על פרוטוקול; כאשר הפדרציה ניסתה בפעם הקודמת לשאת-ולתת עמם לפני 20 שנה, הגייה לא נכונה בברכה של הפדרציה הביאה את הג'ארדן לסרב ולדבר עד היום. קפטן פיקארד זכה לכבוד להיות זה שמברך, אבל החזרות על ההצהרה הפכו למעייפות והוא בוחר לבלות קצת זמן בהולודק, בסיפור אודות דיקסון היל. בתוכנית ההולודק, כבלש היל, פיקארד לוקח על עצמו לחקור את המקרה של ג'סיקה בראדלי (קרוליין אולפורט), שמאמינה כי סיירוס רדבלוק (לורנס טירני) מנסה להרוג אותה. פיקארד עוזב את ההולודק, ומשאיר את התוכנית רצה, על מנת לאשר את זמן ההגעה המשוער של האנטרפרייז לטורונה. פיקארד מזמין את ד"ר קראשר ואת ד"ר וויילן (דייוויד סלבורג), היסטוריון המבקר על האנטרפרייז, להצטרף אליו בביקורו הבא בהולודק. בעוד ד"ר קראשר עדיין מתכוננת, פיקארד וד"ר וויילן מוכנים להיכנס אל ההולודק, כאשר דאטה, הלבוש גם הוא בבגדים תקופתיים, מגיע, לאחר ששמע את הזמנתו של פיקארד. כאשר השלושה נכנסים אל ההולודק, הם מגלים כי ג'סיקה נרצחה; וכאשר פיקארד מסביר שהיא הייתה במשרדו יום קודם לכן, הם נעצרים על ידי לוטננט מק'נארי (גארי ארמגנאק) בחשד לרצח שלה. בעוד הם נלקחים אל תחנת המשטרה, ד"ר קראשר נכנסת אל ההולודק, ומצטרפת אל חבריה.
בינתיים, האנטרפרייז נכנסת לטווח תקשורת עם הג'ארדן, אשר מנסים ליצור עמה קשר, וגורמים לנפילות ארעיות של כוח. הג'ארדן דורשים לקבל את ברכתה של האנטרפרייז ונעלבים מכך שהם נאלצים לשוחח עם מישהו אחר מאשר הקפטן. הצוות מנסה ליצור קשר עם פיקארד בהולודק, ומגלה כי הדבר בלתי אפשרי; הם מבינים במהירות כי ההולודק מושפע מהאות שנשלח מהג'ארדן, שמונע מהם אפילו לפתוח את דלתות החדר. ג'ורדי לה פורג' ווסלי קראשר מתחילים לעבוד על תיקון מערכות ההולודק.
בתוך ההולודק, פיקארד, דאטה, קראשר וד"ר וויילן עושים דרכם חזרה מתחנת המשטרה אל משרדו של היל. שם, מר ליץ' (הארווי ג'ייסון) מחכה לפיקארד, בדרישתו לקבל מידיו חפץ שג'סיקה נתנה לו. כאשר פיקארד לא מצליח להבין, ליץ' יורה בד"ר וויילן עם אקדח. בעוד ד"ר קראשר מנסה לטפל בו, פיקארד ודאטה מבחינים כי ההולודק אינו מתפקד כהלכה, שכן פרוטוקולי הבטיחות משותקים והם אינם יכולים לעזוב. רדבלוק מצטרף אל החבורה, וממשיך לתבוע את החפץ. גם לוטננט מק'נארי מגיע למקום, ברצונו לקדם את חקירת הרצח של ג'סיקה. פיקארד מנסה להסביר להם את טבעו של ההולודק, אך רדבלוק מסרב להאמין לו.
בחוץ, וסלי מגלה כי קיים חשש שההולודק סבור שהצוות הלכוד הם הולוגרמות, ועל כן לא ניתן פשוט לכבות את המערכת, מהחשש לאבד אותם. במקום זאת, הוא בוחר לאפס את הסימולציה, וגורם לפיקארד ולאחרים למצוא עצמם, למשך זמן קצר, באמצע סערת חורף, לפני שהם מוצאים את עצמם שוב במשרדו של היל. האיפוס מנקה בהצלחה את התקלה, ודלתות היציאה מההולודק מופיעות. רדבלוק וליץ', המאמינים כי הדלתות יובילו אותם לעולם חדש שניתן לבזוז, יוצאים מההולודק למרות אזהרותיו של פיקארד, ומוצאים את עצמם מתפוררים, שכן הם אינם אלא אלמנטים הולוגרפיים. פיקארד מודה למק'נארי על עזרתו, אבל אומר לו שזה ה"להתראות הגדול", שכן הם עוזבים את ההולודק. ד"ר קראשר מזדרזת להעביר את ד"ר וויילן הפצוע אל המרפאה, בעוד שפיקארד ממהר אל הגשר הפיקוד, ומגיע בדיוק בזמן על מנת לברך את הג'ארדן. הג'ארדן מקבלים את הברכה, המבשרת על תחילתו של משא-ומתן מוצלח.
דיים
{{פירושונים|
ראו גם
}}
קרחון הל
קרחון הַל (באנגלית: Hull Glacier) הוא קרחון בארץ מארי בירד שבאנטארקטיקה.
אורכו של קרחון כ-65 קילומטרים. פסגת הקרחון מגיעה ל-66 מטרים מעל פני הים.
הקרחון זורם לכיוון צפון מערב בין הר גיילס והר גריי ונשפך אל מפרץ הל (אשר נקרא על שם הקרחון).
גילוי הקרחון
הקרחון התגלה על ידי התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת מחקר 1941–1939.
מקור השם
הקרחון נקרא על שם של מזכיר המדינה של ארצות הברית - קורדל הל.
העוקץ
{{פירושונים|
ראו גם
}}
עומס תנועה
עומס תנועה (או גודש תנועה לפי האקדמיה ללשון העברית) הוא דפוס תנועה בכביש המתאפיין במהירויות נמוכות של כלי הרכב הנעים בכביש, הארכת זמני הנסיעה והגברת הצפיפות של כלי הרכב לאורך קטע כביש נתון. עומס תנועה מתרחש כאשר הדרישה לשימוש בכביש עולה על קיבולת התנועה של הכביש. בעת עומס תנועה קיצוני עשויה תנועת כלי הרכב לעצור כליל, מצב המכונה "פקק תנועה".
גורמים
דבר זה נוצר בעקבות עלייה במספר הרכבים, או ירידה בקיבולת הכביש.
עלייה במספר הרכבים יכולה להגרם, בשעה שבה רבים נוסעים לכיוון מסוים, למשל בבוקר אל מרכזי תעסוקה, בערב ביציאה ממרכזי התעסוקה או בדרך לאירוע המוני. עלייה במספר הרכבים יכולה להגרם גם מעלייה כללית במספר הנוסעים, למשל לקראת חג משפחתי.
ירידה בקיבולת הכביש נגרמת לרוב על ידי חסימות זמניות, כגון: עומס תנועה יכול להיווצר גם בנתיב הנגדי לנתיב שבו ישנה תאונה, בשל נהגים בנתיב הנגדי אשר מאיטים את רכבם כדי לצפות במתרחש ומאחוריהם נוצר פקק. פקק זה מכונה ״פקק סקרנים״.
גורם נוסף לפקקים הוא תרבות נהיגה לא נכונה. נהגים שנוסעים לאט בנתיב השמאלי, שנועד להיות נתיב מהיר לעומת הנתיב הימני, גורמים להאטה כללית בכל הכביש. לדוגמה: בכביש מהיר בו מהירות הנסיעה המותרת היא 100 קמ"ש, רכב שייסע בנתיב הימני במהירות של 80 קמ"ש יאלץ את שאר הנהגים לעבור לנתיב השמאלי. אך אם גם בנתיב השמאלי יש נהג שנוסע במהירות של 80 קמ"ש, דה פקטו מהירות הנסיעה בכביש יורדת, כלל הנהגים בכביש מאיטים בצורה ניכרת, ופקק תנועה שלם נוצר.
תוצאות
לעומס תנועה מספר תוצאות שליליות:
ניסיונות להקלת עומסי תנועה
הקלת עומסי תנועה יכולה להעשות על ידי הגדלת נפח התנועה של הכביש או הורדת מספר הרכבים בשעות מועדות לפקקים.
הגדלת נפח התנועה של הכביש וייעול זרימת התנועה:
הורדת מספר הרכבים:
בישראל
עם השנים, בעקבות עליית כלי רכב רבים חדשים לכביש (בשנת 2016 לדוגמה נקבע מספר שיא של כ-286 אלף מסירות כלי רכב חדשים), קיימת עלייה מתמדת בעומסי התנועה. במרץ 2018 פרסם ה-OECD כי פקקי התנועה בישראל גבוהים פי 3.5 מהממוצע במדינות הארגון, וכי הפקקים בישראל הם הגרועים ביותר במדינות החברות בארגון.
בשנת 1951 היו בישראל 34,103 כלי רכב פרטיים ובשנת 2017 עלה מספרם ל-2,857,000, וקצב העלייה צפוי לעמוד על 4% בשנה. כך ב-1951 היחס בין כלי רכב פרטיים לאוטובוס עמד על 1:6 ואילו בשנת 2019 היחס עלה ל-1:136. בשנת 1973, בעקבות משבר הנפט הוחל בניסיון לצמצם את צריכת הדלק על ידי דרישה מהנהגים להשבית את רכבם ליום בשבוע. החלטה זו בוטלה לאחר כחצי שנה לפי פרופסור עומר מואב "הגודש בכבישים גורם להפסד של כ-50 מיליארד שקל מהתוצר השנתי של ישראל" ולפי משרד האוצר הנזק הכספי מתחילת 2018 ועד אוקטובר 2019 נזקי הגודש הם כ-35 מיליארד שקל בשנה והסכום צפוי להיות כפול עד-2040.
בין 2013 ל-2017 משרד התחבורה ערך ניסוי בשם "נעים לירוק" במטרה לעודד נהגים לוותר על השימוש ברכב. בעקבות תוצאותיו החיוביות של הניסוי הוחלט להשיק פרויקט בשם "דרך ערך" שמטרתו לעודד כ-15 אלף נהגי רכב פרטי לבחור בנסיעה משותפת ולהשאיר את רכבם בבית בתמורה לתגמולים שנתיים והטבות לתחבורה ציבורית. באוקטובר 2019 הושק מיזם נתיב פלוס בכביש 20 מדרום ומצפון לתל אביב במטרה לעודד נסיעות משותפות ולתת עדיפות לתחבורה ציבורית.
טל בנין
טל בנין (נולד ב־7 במרץ 1971 בקריית חיים) הוא כדורגלן עבר ישראלי וקפטן נבחרת ישראל לשעבר, וכיום מאמן כדורגל, ונכלל בהיכל התהילה של הכדורגל הישראלי.
קריירת משחק
נולד ב-1971 בקריית חיים למנחם בנין, יליד הארץ ממוצא תימני, ולאסתר לבית דורה, ילידת מצרים. דודו הוא המאמן רוני דורה, ובני דודיו הם שלומי דורה ויוסי דורה. בנין החל את דרכו בגיל 7 במחלקת הנוער של הפועל חיפה. הוא שיחק בקבוצה הבוגרת בין השנים 1987–1989 בליגה השנייה. בעונת עבר לקבוצת מכבי חיפה לאחר מאבק משפטי ממושך עם הנהלת הפועל חיפה. בעונתו השנייה כיכב יחד עם ראובן עטר ואייל ברקוביץ' והצליח לזכות בשני תארים ראשונים בקריירה שלו: אליפות וגביע המדינה. הצלחתו במכבי חיפה עודדה את הנהלת הקבוצה לנסות ולרכוש את כרטיס השחקן שלו, אולם ללא הצלחה עקב התנגדותה של משפחתו של השחקן.
בתחילת עונת חזר לשחק בקבוצת נעוריו לשנה אחת עד שעבר לקבוצת קאן מהליגה הצרפתית, שאותה אימן לואיס פרננדז ובה שיחק שנה אחת. לאחר עונה אחת בצרפת, חזר להפועל חיפה ושיחק בה שלוש שנים עד שעבר לקבוצת ברשה האיטלקית, והיה לכדורגלן הישראלי הראשון שמשחק בסרייה א'. בעונתו הראשונה ירדה ברשיה לליגת המשנה. בעונתו השנייה היה פצוע ולא הרבה לשחק, והקבוצה סיימה במרכז הליגה השנייה. בעונתו השלישית והאחרונה ברשיה סיימה במקום השלישי והבטיחה את מקומה בליגה הראשונה.
בעונת חזר בנין לישראל וחתם במכבי תל אביב. את שער הבכורה שלו בקבוצה כבש בנין במחזור הפתיחה של העונה מול בני יהודה תל אביב, ובמחזור החמישי כבש שלושער בניצחון הביתי 2:6 על צפרירים חולון. בסך הכל סיים בנין את העונה עם שבעה שערי ליגה, והוסיף שלושה שערים במשחקי הגביע, אותו זכה להניף בצוותא עם הקפטן, אבי נמני. עונה אחר כך השלימה מכבי זכייה שנייה ברציפות בגביע. בנין כבש שערים בשלבי רבע הגמר (מול עירוני קריית שמונה) וחצי הגמר (מול הפועל פתח תקווה), ושוב זכה לחלוק עם נמני את מעמד ההנפה. בעונתו השלישית בקבוצה הודחו הצהובים בשלב חצי גמר הגביע, אך השלימו זכייה באליפות המדינה, זכייה אישית שנייה לבנין. לקראת עונת, כשבוע לאחר הדחת מכבי תל אביב ממוקדמות ליגת האלופות, סולק בנין מהקבוצה יחד עם נמני על ידי המאמן ניר קלינגר, בטענה שהשניים גרמו למחנאות בקבוצה.
מספר חודשים לאחר פתיחת עונת חתם בנין בבני יהודה תל אביב, אותה אימן אז ניצן שירזי בעונתו הראשונה כמאמן. בנין רשם 21 הופעות ליגה במדי הקבוצה, בהן לא כבש אף שער. בסיום העונה, עם תום חוזהו, שוחרר בנין מבני יהודה, ובמהלך העונה שאחריה הצטרף לבית"ר ירושלים, שם חזר לשתף פעולה עם אבי נמני, שעבר בעצמו לבית"ר לאחר שחרורו ממכבי תל אביב. בנין עזב לאחר חצי עונה בלבד, ולקראת עונת חתם בשורות קבוצת מכבי נתניה.
נבחרת ישראל
ב-16 במאי 1990, כשהוא בן 19, קיבל בנין את ההזדמנות לפתוח בהרכב נבחרת ישראל במשחק ידידות מול נבחרת ברית המועצות, לאחר שכוכבי הנבחרת שלום תקווה, רוני רוזנטל ואלי אוחנה החרימו את המשחק עקב מחלוקת עם ההתאחדות לכדורגל. במשחק זה גם כבש בנין את שער הבכורה שלו בנבחרת, בדרך לניצחון 2-3. בנין שיחק בנבחרת ישראל במשך 13 שנים, ואף נבחר להיות קפטן הנבחרת ב-1997, לאחר פרישתו של ניר קלינגר. לזכותו של בנין 78 הופעות בינלאומיות ו-12 שערים. ב-28 במרץ 2009, כהוקרה על תרומתו לנבחרת זכה בנין לטקס פרידה ממשחק פעיל שנערך באצטדיון רמת גן במשחק בין ישראל ליוון במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.
קריירת אימון
בנין לא הודיע על פרישתו מקריירת המשחק, אך במשך שנה לא היה רשום באף קבוצה, עד שב-8 באפריל 2008 מונה כעוזרו של מאמנה הטרי של מכבי פתח תקווה, ניצן שירזי, ובעצם פרש באופן רשמי. בסיום העונה עזב בנין את הקבוצה עקב חילוקי דעות עם שירזי. לאחר מספר ימים מונה כמאמן נבחרת הנערים של ישראל.
בנובמבר 2011 מונה בנין למאמן הפועל חיפה במקומו של ניצן שירזי. בסיום משחק ההישארות של הפועל חיפה בליגת העל במאי 2012 מול הפועל פתח תקווה הודיע בנין על עזיבתו. יום למחרת חתם בקבוצת מכבי נתניה. ב-17 במרץ 2013, לאחר שהקבוצה הסתבכה בתחתית הטבלה, פוטר בנין מתפקידו.
ב-24 בנובמבר 2013 מונה בנין למאמן מכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, ואף הצהיר על שאיפות העלייה של המועדון. בתום העונה, לאחר שנצרת סיימה במקום הרביעי בטבלה, סיים בנין את תפקידו.
ב-16 בפברואר 2015 חזר בנין לתפקיד מאמן הפועל חיפה, במקומו של ראובן עטר שפוטר מתפקידו. ב-21 בדצמבר 2015 פוטר סופית מתפקידו, שבועיים לאחר השעייתו מהתפקיד.
במהלך התקופה בה לא אימן, שימש בנין כפרשן בערוץ הספורט.
ב-18 בינואר 2018 מונה בנין למאמן בני סכנין, וסיים איתה במקום ה-11 בליגה, לאחר שנקלעה לרצף רע והייתה מועמדת לירידה. לאחר סיום העונה הודיעה לו הקבוצה על סיום החוזה. בעונה הבאה לא אימן וב-2 ביולי 2019, מונה למאמן מכבי אחי נצרת. ב-27 באוגוסט 2019, פוטר מהמועדון אחרי משחק ליגה אחד, שבו טרם הספיק לאמן לאחר שלא עבר בבקרה התקציבית.
קומונה (לוקסמבורג)
הקומונות של לוקסמבורג (בלוקסמבורגית: Gemengen, בגרמנית: Gemeinden) הן יחידות הממשל המקומי הנמוכות ביותר בלוקסמבורג, והן מקבילות לדרגה השנייה במערכת יחידות הממשל המקומי . נכון ל-2008 יש בלוקסמבורג 116 קומונות המחולקות בין 12 קנטונים.
מערכת הקומונות נוצרה לראשונה כאשר לוקסמבורג סופחה ב-1795 למחוז הצרפתי פורה (בצרפתית: Forêts). למרות העברת הריבונות להולנדים, מערכת הקומונות שמרה על עצמאותה עד ל-1839, כאשר הן הוטמעו בחוק הלוקסמבורגי. כיוון שללוקסמבורג הייתה ריבונות מועטה לפני שזכתה לעצמאות, והיא הייתה חלק מהפרובינציה הבלגית לוקסמבורג, ערך זה עוסק במערכת הקומונות החל כפי שהיא הייתה מאז 1839.
התפתחות הקומונות
מערכת הקומונות הנוכחית נוצרה בזמן הכיבוש הצרפתי על מנת להתאים למערכת הקומונות הצרפתיות. הקומונות הוגדרו לראשונה ב-1823, אך הפכו לישות ממשית רק כאשר לוקסמבורג זכתה לעצמאות לפי הסכם לונדון. החוק שלפיו מבוקרים יצירת וארגון הקומונות מתוארך ל-24 בפברואר 1843, שהוטמע בחוקת לוקסמבורג ב-17 באוקטובר 1868.
לאחר קבלת העצמאות היו בלוקסמבורג 120 קומונות. בין 1849 ל-1891 התרחשו מספר אירועי פירוק וחלוקה מחדש שהגדילו את מספר הקומונות ל-130. רוב הקומונות הללו נוצרו בגלל גידול האוכלוסייה הלא-סימטרי באזור הדרומי ובשאר אזורי המדינה; חלק מהקומונות הללו הן רומלנג, שיפלנג וולפרדנג. קומונות נורדסטד, ארפלדנג ושיירן הופרדו מקומונת אטלברוק.
אולם, החל מסוף מלחמת העולם הראשונה, שבמהלכה לוקסמבורג הייתה נתונה לשלטון האימפריה הגרמנית, מספר הקומונות הצטמצם. לוקסמבורג התרחבה, והוחלט לספח אליה ארבע קומונות הנמצאות מסביבה. גל מיזוגים נוסף התרחש בשלהי שנות ה-70, כאשר אזורים דלילי-אוכלוסין בצפון ובמערב לוקסמבורג מוזגו. הקומונות שנוצרו לאחר תהליך זה הן לאק דה לה האוט סורה (סורה עילית), רמברוך ווינקרנג'. בשנת 2006 הוקמו הקומונות קיישפלט וטאנדל לאחר מיזוגן של ארבע קומונות קטנות יותר, ומספר הקומונות פחת לכדי 116 שהוא המספר הנוכחי.
סמכויות
מבחינה ההיררכיה של חלוקות מנהליות, הקומונות נמצאות מתחת לקנטונים, שבתורם מהווים חלוקת משנה של מחוזות לוקסמבורג. הארגון של הקומונות משתנה מפעם לפעם, והם ממוזגות או מחולקות לפי המצב הדמוגרפי. בניגוד לקנטונים, שלא השתנו מאז הקמתם, זהותם של הקנטונים לא הוטמעה בגאוגרפיה של לוקסמבורג. אולם, הקנטונים משמשים למטרות טקסיות, ממשל, וסטטיסטיות, אך הם לא מספקים שירותי ממשל מקומי, המסופקים על ידי הקומונות.
לקומונות אין סמכות חוקתית על עניינים הנוגעים לאינטרסים הלאומיים של לוקסמבורג, הנתונים לסמכותה של מועצת הסגנים. אולם, הקומונות מחויבות על פי החוק לספק שירותים בתחום החינוך, שמירה על רשת הדרכים המקומית, שמירה על בריאות הציבור וביטחון כלכלי. לקומונות יש תפקידים גם בתחום אספקת המים, גז וחשמל, טיפול רפואי בבתי ספר, תכנון השימוש בקרקעות, תרבות וספורט, ודאגה לאוכלוסיית הקשישים.
קומונות לשעבר
עשרים קומונות שהיו קיימות בעבר אינן קיימות כיום כיוון שהן מוזגו במשך השנים. להלן רשימת הקומונות כולל השנים בהן הקומונות התקיימו:
ערים
לשתים עשרה קומונות יש מעמד של עיר והן:
דת' מטאל סקנדינבי
דת' מטאל סקנדינבי (Scandinavian Death Metal) או דת' מטאל שוודי (Swedish Death Metal) הוא סצנת מוזיקת דת' מטאל שפותחה בשוודיה. להקות דת' מטאל שוודיות רבות קשורות לתנועת הדת' מטאל המלודי, כיוון שהדת' מטאל השוודי מאופיין בצליל שונה מווריאציות אחרות של דת' מטאל. בניגוד ללהקות דת' מטאל אמריקאיות, הלהקות השוודיות הראשונות הושפעו רבות מהארדקור פאנק. לגטבורג יש סצנת דת' מטאל מלודי גדולה בעוד שסטוקהולם ידועה בסצנת הדת' מטאל הגולמי יותר שלה.
היסטוריה
בניגוד לקבוצות אמריקאיות, היוצרים הראשונים של סצנת הדת' מטאל השוודי הושפעו מפאנק רוק, במיוחד מסצנת ה-D-beat (תת-סגנון של ההארדקור פאנק). באת'ורי, שלאחר מכן תהפוך למשפיעה ביותר בסצנת הבלאק מטאל, הייתה קבוצה מרכזית באקסטרים מטאל השוודי. בתחילת שנות ה-90 הופיעו שתי סצנות דת' מטאל בגטבורג ובסטוקהולם. הגל הראשון של "דת' מטאל שוודי" כלל את הלהקות קרנג' (Carnage), מורביד (Morbid) וניהיליסט (Nihilist), שהתפצלו מאוחר יותר לאנטומבד (Entombed), דיסממבר (Dismember) ואנלישד (Unleashed).
אופליה המברדזומיאן
Ofelya קרפטי המברדזומיאן (בארמנית: Օֆելյա Կարապետի Համբարձումյան; 9 בינואר 1925 – 13 ביוני 2016) הייתה זמרת פולק ארמנית.
ביוגרפיה
המברדזומיאן נולדה בירוואן, בארמניה הסובייטית, ב-9 בינואר 1925. מגיל צעיר היא נודעה בשל קולה היפה. היא למדה פיתוח קול במכללה למוזיקה על שם רומנוס מליקיאן. ב-1944, היא הייתה לסולנית של אנסמבל של כלי המוזיקה העממית של רדיו ארמניה.
הרפרטואר שלה כלל מוזיקה קלאסית ארמנית, מוזיקת "אשוג" (שירי משוררים ארמנים) ושירי עם. היא הייתה במיוחד מוכרת בשל ביצועיה לשירי האשוג סאיאת נובה, והיא גם ביצעה שירים קלאסיים של פהראד, הבאסי, ושראם. היא גם שרה ביצועים לשירי של אשוגים מודרניים, ביניהם שאהן, הבאסי, ואשות. היא הייתה לעיתים קרובות המבצעת הראשונה של שיריהם.
המברדזומיאן נפטרה ב-13 ביוני 2016.
פרסים
אמני העם הארמני, של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית (1959)
מדליית מסרופ משטוץ לתרומה משמעותית לאמנות השירה הארמנית.
כבשת הרש (ספר)
כבשת הרש הוא רומן היסטורי משנת 1957 מאת הסופר משה שמיר השם בפי אוריה החיתי את תיאור מהלך חייו, המועלה על ידו על הכתב טרם נשלח אל מותו בפקודת דוד המלך בימי המצור של צבא יואב בן צרויה, שר צבא ממלכת ישראל המאוחדת על רבת בני עמון. הרומן מהווה פרשנות והרחבתו של סיפור ניאופו של דוד עם בת שבע, אשת רעו, אוריה, בגינו המשיל בפניו נתן הנביא את משל כבשת הרש, דוד התוודה על חטאו ונענש.
The Temptations
The Temptations (בעברית: "הפיתויים", מכונה לעיתים באנגלית The Tempts או The Temps ובעברית "להקת הפיתויים") הם להקת זמרים אמריקאים-אפריקאים, השייכת למסורת "צליל המוטאון" האמריקאי, אשר שרה בסגנונות הדו-וופ, נשמה, פסיכדליה, פאנק (Funk), דיסקו, R&B, ו-Adult Contemporary.
הלהקה נוסדה בעיר דטרויט במישיגן בשנת 1960 ושמה המקורי היה The Elgins. הלהקה הייתה מורכבת תמיד מחמישה גברים זמרים-רקדנים, אמריקאים-אפריקאים. היא ידועה בזכות הכוריאוגרפיה הייחודית להם, ההרמוניות הקוליות שבין זמריה והלבוש המיוחד של חבריה. נאמר על הלהקה כי השפעתה בתחום מוזיקת הנשמה האמריקאית השתוותה להשפעת להקת הביטלס על מוזיקת הרוק. הלהקה, אשר מכרה כ-22 מיליון אלבומי תקליטים עד לשנת 1982, היא אחת מן הלהקות המצליחות ביותר בהיסטוריה של המוזיקה והייתה הלהקה הקולית המובילה בשנות השישים. בנוסף, הלהקה היא ההרכב המקליט בעל הוותק השני באורכו בחברת התקליטים מוטאון (Motown) אחרי סטיבי וונדר, והקליטו באותה חברה במשך 40 שנה: 16 שנה, משנת 1961 ועד לשנת 1977, ו-24 שנים נוספות, משנת 1980 ועד לשנת 2004 (בין השנים 1977–1980 הלהקה הייתה חתומה על חוזה הקלטות בחברת אטלנטיק רקורדס). נכון לשנת 2006, להקת ה- Temptations ממשיכה להופיע ולהקליט בחברת Universal Records. רק אחד מתוך חברי הלהקה, אוטיס ויליאמס (Otis Williams), היה חבר גם בלהקה המקורית, בעת היווסדה בשנת 1960.
בדומה ללהקה קולית אחרת, הסופרימס, "The Temptations" שינתה את הרכבה לעיתים קרובות במהלך שנות קיומה. הלהקה המקורית כללה חברים משתי להקות קוליות מקומיות בדטרויט: מלהקת The Distants הצטרפו שלושה, טנור/בריטון שני אוטיס ויליאמס, טנור ראשון אלברידג' "אל" בריאנט (Elbridge "Al" Bryant), בס מלווין פרנקלין (Melvin Franklin), ומלהקת The Primes הצטרפו שניים, טנור ראשון/פלסטו אדי קנדריקס (Eddie Kendricks), וטנור שני/בריטון פול ויליאמס (Paul Williams). בין הזמרים המובילים הבולטים ביותר בהרכבים השונים של הלהקה היו דייוויד ראפין (David Ruffin), דניס אדוארדס (Dennis Edwards) (שניהם הפכו אחר כך לזמרי סולו מצליחים בחברת התקליטים Motown), ריצ'רד סריט (Richard Street), דימון האריס (Damon Harris), רון טייסון (Ron Tyson), עלי-אולי וודסון (Ali-Ollie Woodson), תיאו פיפלס (Theo Peoples) וג'י סי קמרון (G.C. Cameron).
במהלך שנות קיומה הקליטה הלהקה ארבעה להיטי פופ שהגיעו למקום הראשון במצעד האמריקאי ו-14 להיטי R&B שהגיעו למקום הראשון במצעד. להיטיה של הלהקה זיכו אותה בשלושה פרסי גראמי ושני פרסי גראמי נוספים ניתנו לכותבי השירים והמפיקים של הלהקה, אשר תרמו ליצירת הלהיט Papa Was a Rollin' Stone, משנת 1972.
The Primes
בשנת 1955 חברו יחדיו ארבעה נערים חובבי שירה, אדי קנדריקס, פול ויליאמס, קל אוסבורן ווילי ולר, כדי להקים בעיר בירמינגהם, אלבמה, להקה בסגנון ה- doo-wop ושמה The Caviliers. לאחר שולר עזב את הלהקה בשנת 1957, עזבו אף אוסבורן, קנדריקס וויליאמס את בירמינגהם בתקווה להצליח בעסקי המוזיקה. תחילה התיישבה השלישייה בקליבלנד, אוהיו ומשם נדדו לדטרויט. הם שינו את שמם ללהקת The Primes והתפרסמו באזור דטרויט בזכות הופעתם המוקפדת. מנהל הלהקה, מילטון ג'נקינס, אף יצר לשלישייה להקה-אחות בשם The Primettes, שבה שרו ארבע נערות תיכון, פלורנס בלארד, מרי וילסון, דיאן רוס ובטי מקגלון.
חומר בקיע
בפיזיקה גרעינית חומר בקיע (באנגלית: Fissile material) הוא רדיואיזוטופ שיכול לעבור ביקוע גרעיני ויש לו אפשרות ליצור תגובת שרשרת גרעינית כאשר קיימת מסה קריטית שלו.
The Temptations
The Distants
אוטיס ויליאמס הגיע לדטרויט כנער צעיר מן העיר טקסרקנה, טקסס. בשנת 1958 הוא הוביל את להקת Otis Williams & the Siberians אשר שרה בסגנון ה- doo-wop ואשר כללה את חברו אלברידג' "אל" בריאנט, ג'יימס "פי-ווי" קרופורד, ורנרד פליין וארתור ווטסון. חמישייה זו הקליטה את הסינגל Pecos Kid, אשר בצידו האחורי השיר All of My Life ואשר נוגן בתחנת רדיו מקומית ולא זכה להצלחה רבה מחוץ לתחומי דטרויט. זמן קצר אחר כך שינתה הלהקה את שמה ונקראה The El Domingoes. בשלב זה עברה הלהקה שינוי בהרכבה ומלווין פרנקלין, יליד מונטגומרי, אלבמה, החליף את ארתור ווטסון, כזמר הבס ובן-דודו של פרנקלין, ריצ'רד סטריט, החליף את ורנרד פליין כזמר מוביל. זמן קצר אחר כך חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם חברת Northern Records והיא נקראה The Distants. הלהקה הקליטה שני תקליטי סינגל בחברת Northern. אחד מן השירים שהקליטה היה Come on אשר זכה להצלחה מקומית בדטרויט וחברת התקליטים Warwick רכשה את זכויות הפצתו בארצות הברית. במהלך הקלטות אלה עברה הלהקה שינוי נוסף בהרכבה וויליאמס הפך למוביל הלהקה.
חומר בקיע
קיימים איזוטופים רבים שיכולים לעבור ביקוע גרעיני בעקבות פגיעה של נייטרון. חומר בקיע יכול לעבור ביקוע גרעיני גם כתוצאה מפגיעת נייטרון בעל אנרגיה קינטית אפסית, ועל כן לא כל חומר שיכול לעבור ביקוע גרעיני (fissionable) הוא חומר בקיע (fissile). כך, למשל, אורניום-238 אינו חומר בקיע; הוא יעבור ביקוע רק כאשר יפגע בו נייטרון מהיר, ורוב הנייטרונים שמשתחררים בביקוע לא יגרמו לביקוע של אטומים נוספים.
The Temptations
השפעות
במהלך השנים בהן היו שתי הלהקות, The Primes ו- The Distants, פעילות, הן היו חלק מעשרות להקות קוליות אשר שרו בסגנון doo-wop באזור דטרויט. הבולטות בין הלהקות הללו היו: The Miracles בראשות סמוקי רובינזון, שנודעה בזכות הופעתה המלוטשת, וכן The Cadillacs, Frankie Lymon & the Teenagers, The Drifters, The Isley Brothers.
חומר בקיע
בחומרים בקיעים קיימת אפשרות של היווצרות תגובת שרשרת, משום שעבור חומרים אלו הסיכוי ליצירת ביקוע נוסף כתוצאה מפגיעת נייטרון, בין אם הוא נייטרון מהיר ובין אם הוא נייטרון איטי, גבוה למדי. הפקת אנרגיה גרעינית נעשית בדרך כלל באמצעות תגובת שרשרת, ולכן חומרים בקיעים חיוניים לצורך פעולתם של כורים גרעיניים ולצורך הכנת נשק גרעיני.
The Temptations
השפעות
חברים שונים בשתי הלהקות שיצרו בסופו של דבר את ה-Temptations נפגשו עם חברי הלהקות האחרות שעבדו באזור והכירו במהלך הופעותיהם רבים מן הנגנים וזמרי הליווי אשר עבדו איתם בתקופות מאוחרות יותר.
גיבוש הלהקה
אף על פי שהסינגל ועליו השיר Come on נמכר בכמות נאה של תקליטים בדטרויט, חברי להקת ה-Distants מעולם לא זכו ליהנות מרווחי התקליט ואילו תקליטם השני לא זכה להצלחה. לאחר שהלהקה קיבלה הצעה מחברת Motown Records היא השתחררה מן החוזה עם חברת Northern. בכך אף איבדה הלהקה את הזכות להמשיך ולהשתמש בשמה ושניים מחבריה לשעבר הקימו להקה חדשה באותו השם.
הלהקה הקליטה שני תקליטי סינגל בחברת The Miracle (אחד השמות המסחריים של חברת Motown): הראשון Oh Mother of Mine וכן Check Yourself. כל שבעת תקליטי הסינגל אותם הקליטה הלהקה בין השנים 1961–1963 לא זכו להצלחה ממשית ולא נכנסו למצעד פזמוני הפופ האמריקאי. הסינגל Dream Come True הצליח להגיע למקום 22 במצעד להיטי ה-R&B. בתקופה זו התחלקו פול ויליאמס ואדי קנדריקס בתפקידי הזמר המוביל ושאר שלושת חברי הלהקה שרו כזמרים מובילים לעיתים נדירות יותר.
מחברי פזמונים ומפיקים רבים ניסו לכתוב להיט ללהקה, אך ללא הצלחה רבה. בשנת 1963 החל אחד מחברי הלהקה, בריאנט, מאבד את סבלנותו בהמתנה להצלחה שלא הגיעה והעדיף להתמקד בעבודתו היומית כחלבן. לאחר שהלהקה הופיעה במסיבת חג המולד של חברת Motown פוטר בריאנט מן הלהקה ובמקומו הצטרף ללהקה דייוויד רופין שמוצאו ממיסיסיפי.
החמישה הקלאסית – The Classic 5
בינואר 1964, חיבר והפיק סמוקי רובינזון את השיר The Way You Do the Things You Do בו שר קנדריקס את התפקיד המוביל. השיר הפך ללהיט הראשון של הלהקה שנכנס ל-20 הראשונים במצעד בחודש אפריל 1964. בעודם מופיעים במופע הנודד של Motown כתבו רובינזון וחברו רונאלד וויט שיר שיועד לזמר הרגשני של הלהקה, דייוויד רופין. השיר "My Girl" הפך ללהיט מספר 1 הראשון של הלהקה (בחודש מרץ 1965) - שיר המזוהה עם הלהקה עד עצם היום הזה.
הפיכתו של דייוויד רופין לזמר המוביל בלהקה בישרה את התקופה המוצלחת ביותר בתולדות הלהקה, תקופת "החמישייה הקלאסית" The Classic 5. בתקופה זו הקליטה הלהקה רבים מלהיטיה המוכרים ביותר. לאחר הצלחת השיר My Girl, רופין שר את התפקיד המוביל בשלושת תקליטי הסינגל הבאים של הלהקה, "It's Growing", "Since I Lost My Baby" ו- "My Baby". שלושת השירים הגיעו ל-20 הראשונים במצעד בשנת 1965. אף השיר Don’t Look Back, אותו שר פול ויליאמס הפך ללהיט במצעד להיטי ה- R&B.
בשנת 1966 הפך נורמן ויטפילד למפיק הראשי החדש של הלהקה, זאת לאחר שהשיר שהפיק Ain't Too Proud to Beg זכה להצלחה רבה יותר במצעדים משירו של סמוקי רובינזון Get Ready. ויטפילד החל דוחף את הלהקה להתרחק מסגנון הבלדות של סמוקי רובינזון ולאמץ צליל חד יותר וכבד יותר בכלי נשיפה בסגנון מוזיקת הנשמה של הזמר ג'יימס בראון.
כמעט כל תקליטי הסינגל שהקליטה הלהקה לפני שנת 1968 בהפקתו של ויטפילד כללו את רופין כזמר מוביל, כולל הלהיט מספר אחד במצעד ה-R&B/מספר 10 במצעד הפופ Beauty is Only Skin Deep וכן (I Know) I'm Losing You. תקליטי סינגל נוספים מאותה תקופה כללו את You're My Everything שבו שרו דייוויד רופין ואדי קנדריקס את הקולות המובילים וכן All I Need שהופק על ידי תלמידו של ויטפילד, פרנק וילסון.
עזיבתו של דייוויד רופין
בין השנים 1964–1968 הלהקה "The Temptations" הפכה מלהקה אלמונית לבעלת תהילה בינלאומית. הלהקה הופיעה לעיתים מזומנות בתוכניות טלוויזיה כגון "המופע של אד סוליבאן" ופנתה לקהל האמריקאי הממוצע באלבום הפופ משנת 1967 The Temptations in a Mellow Mood. הלהקה אף הופיעה במועדון הקופקבנה בעיר ניו יורק ובמועדוני ערב אחרים.
בשנת 1967 החל הזמר המוביל דייוויד רופין לחוש כי הוא למעשה האחראי היחיד להצלחתה האדירה של הלהקה. הוא החל לדרוש כי יקבל יחס שונה משאר חברי הלהקה. כך למשל דרש כי יובא להופעות בלווית חברתו, ברכב מפואר ונפרד ולא ברכב שבו נסעו שאר ארבעת החברים בלהקה. רופין החל להיעדר מחזרות שערכה הלהקה, מקונצרטים ומפגישות הצוות והחל להשתמש בסם קוקאין. בנוסף דרש רופין כי שמו יופיע בנפרד משם הלהקה, זאת לאחר שראה כיצד חברת Motown הפכה את הזמרת דיאנה רוס למוקד להקת The Supremes ושינתה את שם הלהקה ל-Diana Ross & the Supremes. רופין דרש כי שם הלהקה, "The Temptations", ישונה באופן דומה.
בנסיבות אלה הייתה תמימות דעים בין חברי הלהקה כי יש להחליף את דייוויד רופין. אוטיס ויליאמס התעקש כי רופין יוזהר בטרם יורחק מן הלהקה. כאשר רופין לא הופיע להופעה של הלהקה ביוני 1968 בקליבלנד אוהיו, החליטו שאר החברים כי בכך חצה את הגבול. ארבעת החברים הנותרים ניסחו מסמך משפטי שבו הם מפטרים את רופין וממנים במקומו את הזמר דניס אדוארדס. רופין ואדוארדס היו חברים טובים ובתחילה הסכים רופין לפרישתו. אולם לאחר זמן מה החל להגיע לאולמות בהם הופיעה הלהקה ולעלות במפתיע על הבמה, זאת בעת ששרה את הלהיטים בהם היה בעבר זמר מוביל. כך ניסה "לגנוב" את ההופעה מן הזמר המוביל החדש. הקהל נהנה מאוד מן התופעה, אולם הלהקה וחברת התקליטים Motown נקלעו למבוכה רבה מהתנהגותו. כדי למנוע את הישנות התופעה הוגברה השמירה בהופעות וכניסתו של רופין לאולם נמנעה. באוקטובר 1968 תבע רופין כי חברת Motown תשחרר אותו מקשר חוזי לחברה. התביעה הסתיימה בפשרה לפיה הציעה החברה כי רופין יקליט תקליט סולו בחברה.
החל משנת 1968 יזמה חברת Motown שיתוף פעולה בין הלהקה לבין דיאנה רוס ולהקת ה-Supremes. הלהקות יצאו למסע הופעות משותף, הקליטו יחד שני אלבומים (Diana Ross & the Supremes Join the Temptations וכן Together) והופיעו בשתי תוכניות טלוויזיה מיוחדות ברשת NBC (האחת שודרה ב-9 בדצמבר 1968 והשנייה ב-12 בנובמבר 1969).
סגנון נשמה פסיכדלי
הצטרפותו ללהקה של דניס ויליאמס, בעל הקול המחוספס, התרחשה בד בבד עם החלטתו של המפיק נורמן ויטפילד כי הלהקה תאמץ צליל חדש. בסתיו 1968 החל ויטפילד להפיק חומר מוזיקלי פסיכדלי עבור הלהקה, אשר נטל את השראתו מלהקת הפאנק Sly & the Family Stone. סגנון חדש זה אשר החל עם להיטה של הלהקה Cloud Nine בחודש אוקטובר 1968, היווה ניגוד בולט לתקופת הבלדות של הזמר המוביל דייוויד רופין. הליווי המוזיקלי של הלהקה קיבל צליל בסגנון הפאנק וכל חמשת חברי הלהקה חלקו בתפקיד הזמר המוביל. הלהיט Cloud Nine שהופיע על גבי אלבום בעל שם זהה, הגיע לעשרת הגדולים במצעד הפזמונים והיה הלהיט הראשון שזכה בפרס גראמי בחברת Motown, בקטגוריית הביצוע הטוב ביותר של להקת R&B לשנת 1969.
המיזוג של צליל הנשמה של חברת Motown עם צליל הרוק הפסיכדלי יצר תת-סגנון מוזיקלי חדש שנקרא "נשמה פסיכדלי", צליל זה הופיע אף בשיריה של דיאנה רוס (Reflections, Love Child), מרוין גיי (I Heard It Through The Grapevine) ובמוזיקה של להקת The Fifth Dimention ולהקת War. בשנת 1969 ובשנת 1970 הקליטה הלהקה שירים נוספים בסגנון זה, ביניהם Run Away Child, Running Wild (שהגיע למקום הראשון במצעד ה-R&B), Psychedelic Shack, Ball of Confusion, וכן Ungena Za Ulimwengu.
עזיבת אדי קנדריקס ופול ויליאמס
פול ויליאמס סבל ממחלת אנמיה חרמשית ולעיתים קרובות היה חולה מכדי להופיע. בסוף שנות השישים הוא אף הפך אלכוהוליסט וצירוף שתי מחלות אלה הקשה עליו להמשיך ולעבוד עם הלהקה. הלהקה החזיקה באופן קבוע מאחורי הקלעים מכל חמצן לצרכיו של ויליאמס וחברי הלהקה ניסו בכל דרך לרוקן את מאגר בקבוקי הקוניאק אותו נשא. בשנת 1969 הצטרף הזמר ריצ'רד סטריט, חבר לשעבר בלהקת The Distants, כממלא מקום לפול ויליאמס. ברוב ההופעות היה סטריט שר את תפקידו של ויליאמס מאחורי הקלעים, בשעה שויליאמס רקד והזיז את שפתיו על הבמה. החל מן המחצית השנייה של 1970 החל סטריט מופיע על הבמה במקומו של ויליאמס.
ככל שהלכה בריאותו של ויליאמס והתדרדרה, החל קנדריקס להביע דעות עצמאיות משאר חברי הלהקה. הוא רב לעיתים מזומנות עם אוטיס ויליאמס ומלווין פרנקלין על קביעת המנהיגות בלהקה. קנדריקס לא חש בנוח עם סגנון הנשמה הפסיכדלי שאימצה הלהקה והעדיף את השירים מימיה הראשונים של הלהקה. באותה תקופה חידש קנדריקס את קשריו עם דייוויד רופין, אשר שכנע אותו לעזוב את הלהקה ולפתוח בקריירה עצמאית. בנובמבר 1970, שעה שהלהקה הופיעה במועדון קופקבנה, פרץ ויכוח נוסף בין קנדריקס וויליאמס, הפעם קם קנדריקס ועזב את הלהקה, תוך שהוא מסכים עם ויליאמס כי בכך באה לסיום שותפותו בלהקה.
עוד בטרם עזב קנדריקס את הלהקה הוא הספיק להקליט עם ויליאמס את קטעי הסולו ללהיט Just My Imagination (Running Away With Me), בלדה עשירה בצליל, אשר הפכה לשירת הברבור של קנדריקס בלהקה. השיר יצא כתקליט סינגל בינואר 1971 והחל מטפס במצעד הפופ. בחודש מרץ 1971, כאשר הגיע השיר למקום הראשון במצעד, כבר חתם קנדריקס חוזה הקלטות יחיד עם חברת Motown.
הלהקה בשנות השבעים המוקדמות
בשנות השבעים המוקדמות המשיכו אוטיס ויליאמס, דניס אדוארדס, מלווין פרנקלין, ריצ'רד סטריט ודיימון האריס להקליט ולהופיע ונורמן ויטפילד המשיך להפיק עבורם להיטים. בין להיטיהם שהגיעו לארבעים המקומות הראשונים במצעד היו Superstar (1971) וכן Take A Look Around (1972).
בסתיו 1972 הוציאה הלהקה את יצירת הענק של נורמן ויטפילד Papa Was a Rollin' Stone שהיה במקורו שיר בן שלוש דקות שהופק עבור להקת The Undisputed Truth ואשר עובד בידי ויטפילד ללהיט בן 12 דקות עבור הלהקה. בחודש ספטמבר 1972 הוקלטה גרסה מקוצרת של השיר שאורכה שבע דקות, על תקליט סינגל, אשר הגיע למקום הראשון במצעד הפופ ולמקום החמישי במצעד ה-R&B. בשנת 1973 זכה השיר בפרס גראמי השני של הלהקה כביצוע R&B הטוב ביותר ללהקה. המפיק ויטפילד והמעבד/מנצח פול ריזר זכו בפרס גראמי על הביצוע התזמורתי ללהיט, אשר הופיע מצידו השני של התקליטון. ויטפילד יחד עם ברט סטרונג זכו בפרס גראמי נוסף ככותבי הלהיט.