cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הצטננות
העברה
טיפות זערוריות מהתעטשות, שיעול או מגע גופני יכולות לשרוד במשך שעות על פני משטחים, אם כי פחות נגיפים יכולים לשרוד על פני משטחים נקבוביים כגון עץ או מגבון נייר מאשר על משטחים לא-נקבוביים כמו מתכת. החולה מידבק במיוחד במשך שלושת ימי המחלה הראשונים. אף על פי כן, קיום התסמינים אינו הכרחי להיתכנות העברה או השרה של הנגיף, משום שבקרב אחוז מסוים מהנשאים חסרי התסמינים ישנם ריכוזי נגיפים בספוגיות האף, וככל הנראה הם שומרים על ריכוזים נמוכים מספיק של הנגיף מכדי שיגרמו לתסמינים.
מנגנון ההידבקות
הנגיף חודר לתאי הציפוי הפנימי של הלוע העליון (האזור שבין האף והגרון), ומשכפל את עצמו במהירות. ככלל, נקודת הכניסה העיקרית היא האף, אך היא יכולה גם להיות העיניים (במקרה שכזה הדליפה לתוך הלוע העליון תעבור דרך תעלת הדמע). כמו כן, גם הפה משמש כנקודת כניסה לחיידקים, ויש להימנע מנשיקה עם אדם חולה, או נגיעה בפה עם הידיים.
הנגיף חודר את דופן התא על ידי היקשרות לקולטני ICAM-1 המצויים בתאים אלה. הנוכחות של ICAM-1 קובעת האם תא יזדהם אם לאו. ריכוז הנגיף יכול להיות מושפע ממגוון רחב של גורמים, בהם נזלת אלרגית וגורמי גירוי אחרים כמו הרינווירוסים עצמם. קולטני ה-ICAM-1 היו מוקד מחקר עיקרי במסגרת המאמצים לפתח תרופות נגד הצטננות.
תסמינים
בין שליש למחצית האנשים הנחשפים לנגיף ההצטננות נדבקים ממנו; שלושה-רבעים מהם מראים תסמינים, בדרך כלל התסמינים מתחילים יומיים עד ארבעה ימים לאחר ההידבקות הראשונית, אך יכולים להתחיל אף תוך 16 שעות מרגע ההדבקות. ככלל, הצטננות מתחילה בגרון כואב בלי כל חסימה נשימתית. תסמינים מאוחרים יותר נובעים ממנגנוני ההגנה של הגוף בפני הנגיף - התעטשויות, נזלת ושיעול. השיעול מסלק את הפולשים שעה שהדלקת מושכת ומפעילה את התאים החיסוניים. מספר סוגי הצטננות עשויים אפילו לגרום לצוואר נוקשה במקצת ולכאבי-ראש קלים עד חמורים עם חום נמוך בחלק מהמקרים.
ההבדל בין הצטננות לשפעת
יש הבדל בתסמינים של הצטננות ושפעת. ההצטננות כאמור נגרמת על ידי וירוסים רבים שאין נגדם טיפול חיסוני. לעומת זאת שפעת נגרמת על ידי וירוסים ספציפיים ממשפחת ה-Influenza שרק נגדם מכוון החיסון העונתי. אנשים שמפתחים הצטננות לאחר חיסון שפעת חושבים שהחיסון לא היה יעיל, דבר שמשפיע על החלטתם לקבל חיסון בשנה הבאה. להלן השוני בתסמינים:
לאחר ההצטננות, החולה מפתח חסינות בפני הנגיף המסוים שגרם לה. חסינות זו מהווה הגנה חלקית בלבד נגד סוגים רבים אחרים של נגיפי הצטננות. החולה, לפיכך, יכול בקלות רבה להידבק בנגיף אחר של הצטננות.
סיבוכים
חיידקים הנמצאים אצל כל אדם בדרכי הנשימה עשויים לנצל את המערכת החיסונית המוחלשת במהלך ההצטננות ולגרום לזיהום מקביל. דלקת האוזן התיכונה (בקרב ילדים) וסינוסיטיס חיידקית הם זיהומים מקבילים נפוצים. הסבר אפשרי לזיהומים מקבילים אלה הוא הנשיפה החזקה של האף המזרימה את נוזלי האף אל תוך אזורים אלה.
מניעה
הדרך הטובה ביותר להימנע מהצטננות היא להימנע ממגע קרוב עם החולים בה; לרחוץ ידיים בקביעות וביסודיות; כן יש להימנע מנגיעה בפנים. לסבונים אנטי-בקטריאליים אין כל השפעה על נגיף ההצטננות - הפעולה הפיזית של רחיצת היד היא שמסירה את חלקיקי הנגיף מן העור.
בשנת 2002, המרכז לבקרת מחלות ומניעתן, ה-CDC, המליץ על ג'ל על בסיס-אלכוהול לרחיצת ידיים כאשר אי אפשר להשתמש במים בסבון. אולם, כבכל רחצה, ג'ל-אלכוהולי אינו מספק הגנה שאינה בת-חלוף מהזדהמות מחדש של הידיים.
ההצטננות נגרמת על ידי מגוון רחב של נגיפים, העוברים מוטציה בתדירות גבוהה במהלך שכפולם, מה שגורם לנגיפים המשתנים בקביעות. משום כך, קשה לפתח חיסון למחלה זו וכיום אין בנמצא חיסון כזה. עם זאת, מספר ניסיונות לפתח חיסון למחלה נמצאים בשלבי מחקר.
טיפול
משום שאין כל תרופה מקובלת שהוכח רפואית שביכולתה ליירט ישירות את גורם המחלה, אין בנמצא תרופה להצטננות. הטיפול מוגבל לטיפול תומך בלבד, קרי, הפחתת עוצמת וקיצור משך קיום התסמינים. מטרת הטיפול היא לתת לחולה נוחות מרבית ולצמצם את הסיבוכים ואת מחלות המשנה המזיקות. הטיפול האמין ביותר הוא שילוב של נוזלים והרבה מנוחה.
ההצטננות מוגבלת, איננה מתפשטת אל כל מערכות הגוף, ובדרך כלל מטופלת ביעילות בידי המערכת החיסונית של הגוף. בתוך מספר ימים, המערכת החיסונית מתחילה לייצר נוגדנים מותאמים לנגיף הפוגע היכולים למנוע מהנגיף לתקוף תאים. בנוסף, כחלק מהתגובה החיסונית של תאי הגוף, כדוריות הדם הלבנות (לאוקוציטים) משמידות את הנגיף בעזרת בליעתו בידי התאים הלבנים הזוללים (פגוציטים) והורסות תאים נגועים כדי למנוע את המשך שכפול הנגיף. בקרב אנשים בריאים, שמערכת החיסון שלהם איתנה, ההצטננות מסתיימת תוך שבעה ימים בממוצע.
אנטיביוטיקה
אנטיביוטיקה היא גורם תרופתי הפעיל נגד חיידקים ולא נגד נגיפים. לפיכך, אנטיביוטיקה אינה יכולה לפגוע בנגיפי ההצטננות ולרפאה. עם זאת, ביכולתה של האנטיביוטיקה לטפל בסיבוכים של הצטננות, אשר נגרמים על ידי זיהומים חיידקיים שמתיישבים בגוף. סיבוכים חיידקיים אפשריים של הצטננות הם לדוגמה דלקת ריאות, סינוסיטיס או דלקת האוזן התיכונה.
למחלות אלו קיימים תסמינים מעבר לתסמינים הרגילים של הצטננות, כגון, במקרה של סינוסיטיס, מופיע כאב בפנים ואין שיפור לאחר שבוע של צינון. בעזרת ייעוץ רפואי ניתן בדרך כלל לשלול סיבוכים אלו. פעמים רבות סיבוכים אלו יכולים להירפא מעצמם, לכן ישנם מקרים של דלקת אוזן תיכונה או של סינוסיטיס שעבורם ניתן להסתפק בהמתנה ולא להתחיל בטיפול אנטיביוטי.
טיפול באנטיביוטיקה להצטננות עשוי לגרום לנזקים, משום שהוא עשוי לקדם התפתחות של חיידקים העמידים בפני אנטיביוטיקה, ועשוי להתאפיין בתופעות לוואי כגון תגובות אלרגיות לאנטיביוטיקה או שלשולים הנגרמים מהפרת האיזון הנורמלי של חיידקים במעיים. לכן, מתן אנטיביוטיקה לטיפול בהצטננות ללא כל סימן לכך כי ישנה התפתחות של זיהום חיידקי, עלול לגרום לנזק ואין בו תועלת. למרות זאת, בישראל עדיין נפוץ השימוש המיותר באנטיביוטיקה לטיפול בהצטננות, שניתנה גם ללא הופעה של סימנים להסתבכות.
טיפולים תומכים להקלת התסמינים
הגם שאין בנמצא מרפא מוכח להצטננות, ישנם מספר טיפולים יעילים, שבמקום לטפל בזיהום הנגיפי, מתמקדים בהקלת התסמינים. בעבור חלק מהאוכלוסייה, הצטננות אינה אלא אי-נוחות זמנית והם יכולים להמשיך בעיסוקיהם היומיומיים עם חוסר נוחות נסבל. יש לאזן אי-נוחות זו מול המחיר ותופעות הלוואי האפשריות של התכשירים, ואפילו, אף שהדבר לא הוכח מדעית, מול האפשרות שבדכאם את תגובות הגוף שנועדו להילחם במחלה, מקלי התסמינים עשויים להאריך את ההצטננות.
טיפולים מקובלים כוללים: משככי-כאבים כמו אספירין או פרצטמול, כמו גם גרסאות מקומיות המכוונת כלפי הגרון (המגיעות בדרך-כלל בצורת לכסניות), נוגדי-גודש אפיים דוגמת פנילפרין ואוקסימטזולין המפחיתים את הדלקת בתעלות האף על ידי כיווץ כלי הדם שבהם, מכייחים (המדכאים את רפלקס השיעול של המח על ידי דילול הליחה שבריאות).
הדור הראשון של האנטי-היסטמינים כגון ברומפניראמין, כלורפניראמין, דיפנהידראמין וקלמסטין (המצמצמים את הפרשות בלוטות הריר ובכך נאבקות בתופעת האף הסתום/המנוזל, אך גם גורמים לישנוניות). לדור השני של האנטי-היסטמינים אין השפעה משמעותית על הצטננות.
מרק עוף נחשב במיוחד זה מכבר לתכשיר מקובל לטיפול בתסמיני ההצטננות (ובעת העתיקה, למגוון רחב של מחלות ומכאובים); ואף באחרונה מערך-ניסויים מדעי אישש במידת מה אמונה זו, בגלותו כי התערובת המסוימת של ויטמינים וחומרים מזינים במרק העוף המסורתי, עשויה להאט את הפעילות של כדוריות לבנות מסוימות. לכך יש השפעה נוגדת-דלקות שעשויה, יש לשער, להוביל להקלה זמנית בתסמיני המחלה. מחקר זה התפרסם בשנת 2000 בכתב-העת המדעי Chest.
תרופות סבתא אחרות כוללות גרגור ושטיפת האף עם מי-מלח. תמיסת מלח חזקה מפחיתה את הנפיחות בגרון וברקמות האף על ידי אוסמוזה. ריכוז הסלין הגבוה מושך נוזלים מחוץ לתאים דרך הקרום שלהם. דבר זה מסייע בהפחתת הגירוי בגרון ויכול לנקות את תעלות האף ולהקל על הנשימה מבלי להצטרך לתרופות. יש להעדיף שימוש במלח נטול-יוד. ליוד יש טעם מר והוא עשוי לגרות את רקמות האף. שיטה נפוצה לשטיפת הגתות (הסינוסים) היא שימוש בכלי-חרס של ג'אלה-נטי, שיטת היוגה ההודית העתיקה. אולם, גם ספל גמיש או בקבוק התזה לגתות יעבדו היטב.
שאיפת אדים (אינהלציה)
ישנם דיווחים של אנשים על כך ששאיפת אדי מים חמים, אדי מי-ברז חמים, מכשיר אדים או מכשיר אינהלציה למשך חמש עד חמש-עשרה דקות יכולה לרפא או להגביל באופן משמעותי את תחולת התסמינים של ההצטננות. ייתכן שדיווחים אלה מבוססים על העובדה שרינווירוס אינו יכול לשרוד בטמפרטורות גבוהות יותר ממספר דקות. בשל חולשה זו, רינווירוס מזהם את הקרומיות החיצוניות של הגרון והגתות (סינוסים), בהן הוא אינו נחשף לחום הגוף הרגיל. שאיפת אדים חמים עשויה לחשוף חלקים ניכרים מריכוזי הנגיפים לחום רב. ככלל, 'טיפול' זה נעשה על ידי שפיכת מי-ברז חמים לקערה גדולה, הנחת מגבת על הראש כדי ליצור מרחב סגור בין הפנים והמים, ושאיפה באיטיות של האוויר החם/הקיטור. ניתן להוסיף לטיפול מעט מלח או כמה טיפות של שמן אקליפטוס לימוני להגברת האפקט. זהירות רבה נדרשת על מנת להימנע מכוויות בגתות ובגרון.
אכיניציאה
על-אף שמחקרים מדעיים נערכו על האכיניציאה, יעילותה לא הודגמה. ניסוי קליני עם ביקורת-עמיתים שהתפרסם בכתב-העת לרפואה של ניו-אינגלנד הגיע למסקנה הבאה:
ויטמין C
פרסומים בשנות השישים והשבעים של המאה העשרים העלו את האפשרות שמינונים גבוהים של ויטמין סי עשויים למנוע כמו גם להפחית את חומרת ומשך תסמיני ההצטננות. תומך ידוע בתאוריה זו היה חתן פרס נובל לינוס פאולינג, שקרא בפומבי לצרוך מינונים גבוהים של ויטמין סי למניעת הצטננות. בשנת 1970 הוא כתב את רב-המכר "ויטמין סי וההצטננות". ניתוח מקיף של מכלול הפרסומים המדעיים באותו הנושא עד לאותה העת שהתפרסם בשנת 2005 נתגלה שוויטמין סי הפחית את שיעור התחלואה בהצטננות ב-50% בשישה ניסויים קליניים על נסיינים חולים, אך למינון יומי של 200 מ"ג לא הייתה כל השפעה על שיעור ההידבקות בהצטננות בקרב אנשים רגילים. תוסף מזון רגיל של ויטמין סי הפחית את התמשכות תסמיני ההצטננות בקרב ילדים ב-14% ובקרב מבוגרים ב-8%.
ממצאים על ניסויים תרפויטים במינונים הנמוכים מ-6 גרם ליום היו סותרים. עבודה משנת 2006 בחנה ביסודיות את המידע הרפואי הקיים לגבי ניסויים, ניתוחי-מידע, בעיות ותולדות המחקר בוויטמין סי באריכות. העבודה קוטלת ניתוחי-מידע קודמים רבים בשל שגיאות שהשפיעו על המדיניות הציבורית וספרי הדרכה לרופאים מובילים רבים. העבודה מעלה את האפשרות שמינונים תרפויטים של ויטמין סי להקלת זיהומים נשימתיים וקבוצות אוכלוסייה מסוימות שעשויות להרוויח מהתוסף, מצדיקים מחקרים נוספים. העבודה משנת 2006 גם מעלה את האפשרות שקיום מחקר כפול-סמיות במינונים של 6 גרם ליום ומעלה של ויטמין סי עשוי להיות קשה מיסודו משום שהנסיינים מתחילים לחוש בשוני מחברי קבוצת הפלצבו.
"הקרן לוויטמין סי" ממליצה על מינון התחלתי של עד 8 גרם ויטמין סי כל 20–30 דקות במטרה להביא להשפעה כלשהי על תסמיני הצטננות שכבר החלה. רוב המחקרים מראים השפעה מועטה עד אפסית של מינונים כמו 100 עד 500 מ"ג ליום, הנחשבים ל"קטנים" בידי התומכים בוויטמין סי. חשוב לזכור, זמן מחצית החיים של הפלזמה של מינון גבוה של ויטמין סי מעבר לרף הבסיס, נשלט בידי ספיגה חוזרת של הכליות, הוא בערך 30 דקות, מה שמרמז על האפשרות שברוב המחקרים על מינונים גבוהים היו פגמים מתודולוגיים ולפיכך ניתן היה לצפות מראש שהם לא יניבו מסקנות חיוביות ביחס להשפעות ויטמין סי. ניסויים קליניים בתוספי מזון הנלקחים בזמנים קצובים במשך היום, הנצפים על קרקע פרמקולוגית להיות יעילים, נחזו לעיתים נדירות בלבד בספרות הרפואית.
מכיוון שוויטמין סי הופך לחומצה אוקסלית בגוף, ישנם מדענים שהעלו את האפשרות שמינונים גבוהים עשויים לתרום להתפתחות אבנים בכליות. השערות שכאלו לא הוכחו בצורה חד-משמעית עד כה, להבדיל מגורמים אחרים לאבנים בכליות שזוהו בוודאות.
משרד החקלאות האמריקאי ממליץ על תצרוכת יומית מזערית של בין 75 ל-90 מ"ג ויטמין סי למבוגרים ו-120 מ"ג לאמהות מניקות, בעוד שהוועדה האירופאית לבריאות ולהגנת הצרכן ממליצה על מינון מזערי של 60 מ"ג לכל אדם בוגר.
תכשירי אבץ
נעשו מספר ניסויים קליניים לבחינת יעילות האבץ, בחלקם נראתה השפעה ובחלקם האחר - לא.
ניתוח של שישה ניסויים קליניים משנת 1997 העלה את המסקנה כי
סקירה מדעית משנת 1999 של כלל המאמרים שפורסמו בעניין עד לאותה העת הניבה את המסקנה הבאה:
סקירה מדעית נוספת של ג'ורג' אבי משנת 2004, בה נבחן הרכבה הכימי של התמיסה של כל נוסחאות לכסניות האבץ שנבדקו בשנים 1984-2004, הראתה תגובה בעלת משמעות סטטיסטית למינון מסוים של אבץ יוני, להבדיל מאבץ כללי. אולם, אבי והלקומב כשלו בניסיונם מ-2006 להראות השפעה כלשהי של תרסיס לאף של אבץ גלוקונאט, ובעקבות זאת העלו את ההשערה שלכסניות לגרון עשויות בכל זאת להיות יעילות, בניגוד לתרסיסי אף.
ישנו חשש מסוים באשר למידת הבטיחות בשימוש ארוך-טווח בתכשירים לטיפול בהצטננות בקרב אומדן משוער של 25 מיליון בני-אדם החולים בהמוכרומטוזיס הטרוזיגוטית ("סוכרת ברזל", במופע של גן רצסיבי, נסגן). סיבה נוספת לדאגה בשימוש במינון גבוה של אבץ במשך למעלה משבועיים היא בריחת נחושת המובילה לאנמיה.
הגם שתפוצתם רחבה והם זוכים לפרסום רב בארצות הברית, מידת הבטיחות והיעילות של תכשירי אבץ לא הוערכה או אושרה על ידי מנהל המזון והתרופות, ה-FDA, וסיכוייהם נמוכים להביא לתועלת כלשהי נגד הצטננות בשל סילוק האבץ היוני דרך חומצות מזון (חומצה ציטרית, אבסורבית וגליצין). כתוצאה מכך, "מרפא להצטננות" בשימוש בלכסניות מלח אבץ בלי חומצות מזון נוספות אינו בנמצא משיקולי שיווק, ולא משיקולים מדעיים. בבריטניה, שירות הבריאות הלאומי הכניס את לכסניות האבץ לרשימת טיפולים שאינם מומלצים לשימוש.
"מרפא ההצטננות של זיקם" הוא ג'ל אפי המכיל אבץ גלוקומאט "להפחתת התמשכות תסמיני ההצטננות וחומרתם." מחקר משנת 2000 על הג'ל האפי רמז לכך שאם יינטל בתוך 24 שעות מהתפרצות תסמיני ההצטננות, הוא יכול לקצרם במידה משמעותית. בהשוואת סף ה-50% (נקודת-הזמן בה אחוז החולים המדווחים על קיום תסמינים ירד אל מתחת ל-50%), קבוצת האבץ הגיעה לסף ה-50% בתוך יומיים בעוד שלקבוצת הפלצבו הדבר לקח 9 ימים.
מחקר משנת 2002 גייס חולים שחוו תסמיני הצטננות במשך 24-48 שעות (בכך, מעבר לחלון ההזדמנויות המומלץ) ומצא שזמן החציון לגמר ההצטננות היה עדיין קצר במידה משמעותית, כיומיים, בקרב קבוצת האבץ בהשוואה לקבוצת הפלצבו. תביעה נגד החברה המייצרת את "מרפא ההצטננות של זיקם" שהוגשה על ידי אנשים שטענו שהג'ל האפי גרם להם לאובדן חוש הריח הסתיימה בהסדר פיצויים מחוץ לכותלי בית המשפט בגובה של 12 מיליון דולר, מבלי שהחברה תיטול על עצמה את האחריות למקרים.
מחקר מטא-אנליזה משנת 2010 העלה שחולים שנטלו אבץ בלכסניות או בסירופ בתוך 24 שעות מהופעת תסמיני ההצטננות, סבלו מחומרת תסמינים פחותה וממשך מחלה קצר יותר בהשוואה לחולים שלא השתמשו בתכשירים אלה.
תרופות אנטי-ויראליות (נוגדות נגיפים)
חברות התרופות וירופארמה בע"מ ושרינג-פלאו נמצאות בתהליכי פיתוח של תרופה נוגדת-נגיפים המכוונת כלפי פיקורנאוירוסים, הנגיפים הגורמים לרוב מקרי ההצטננות. פלצונאריל (Pleconaril) הוכחה כבעלת יעילות בצורתה הניתנת דרך הפה, אך היא גורמת לתופעות-לוואי חמורות הנסבלות בקושי ואין בהן כדי להצדיק את השימוש בתרופה למחלה זו, לדעת הממסד הרפואי. שרינג-פלאו מפתחת נוסחה תוך-אפית שאולי יהיו לה תופעות-לוואי מועטות יותר.
אינטרפרון
אינטרפרון, חלבון טבעי המופק על ידי תאי המערכת החיסונית, אפשרי לשימוש אפי במינונים נמוכים. במזרח אירופה, רוסיה ויפן נעשה בו שימוש דרך קבע כשיטה למניעה וטיפול במחלות נגיפיות של דרכי הנשימה דוגמת הצטננות או שפעת, על אף שיעילותו לא הוכחה. גלולות המכילות אינטרפרון נחקרות כעת כדרך חלופית לנטילתו.
השפעות על החברה
ההצטננות משפיעה על שיעורי הנוכחות בבתי הספר ועשויה לגרום לאובדן ימי עבודה, הגורמים להפסד כלכלי לא מבוטל לחברה. בנוסף, סכום כסף גדול מוצא בכל שנה על תרופות ללא מרשם וטיפולים ביתיים.
ד"ר א. מרק פנדריק, חוקר באוניברסיטת מישיגן, פרסם בשנת 2003 מחקר על השפעות ההצטננות בארצות הברית. המחקר גילה שההצטננות מביאה ליותר ממאה מיליון ביקורי רופא בשנה בעלות שמרנית של כ-7.7 מיליארד דולר לשנה. יותר משליש מהחולים שפגשו ברופא קיבלו מרשם לאנטיביוטיקה, מה שלדברי פנדריק, לא רק שגורם להוצאה כספית מיותרת, אלא גם בעל השלכות כחסינות מפני אנטיביוטיקה בשל שימוש-יתר בתרופות שכאלה.
המחקר הראה שהאמריקאים הוציאו כ-2.9 מיליארד דולר בשנה על תרופות ללא מרשם ועוד כ-400 מיליון דולר על תרופות מרשם להקלת התסמינים. בנוסף, הסובלים מהצטננות הוציאו כ-1.1 מיליארד דולר בשנה על מספר המוערך ב-41 מיליון מרשמי אנטיביוטיקה, על אף העובדה שברובם המוחלט של המקרים, בהם גורם המחלה הוא נגיפי, לתרופה אין שום השפעה בכלל.
המחקר מדווח על מספר המוערך ב-189 מיליון ימי לימודים שאובדים בכל שנה כתוצאה מהצטננויות. בנוסף על כך, הורים מפסידים כ-126 מיליון ימי-עבודה בשנה כדי להישאר בבית ולדאוג לילדיהם החולים. אם מחברים זאת למספר ימי העבודה האובדים בשל הידבקות עובדים, הרי שההפסד הכלכלי הכולל לחברה כתוצאה מההצטננות עובר את ה-20 מיליארד דולר בשנה. בבריטניה, הפסדים של 67,692,708.08 לירות שטרלינג נגרמו בשל ימי-עבודה שאבדו עקב הידבקות ברינווירוס, אחד מנגיפי ההצטננות.
מחקרים הראו ששיעור הנשים בשנות העשרים והשלושים לחייהן החולות בהצטננות גבוה מהמצופה, יש המייחסים זאת לקרבתן הרבה לפעוטות, שכאמור לעיל, שיעורי ההידבקות שלהם גבוה במיוחד, או להשפעות הורמונליות על ריריות האף.
היסטוריה
תופעת ההצטננויות קיימת החל משחר ההיסטוריה, והייתה ידועה עוד בימי מצרים עתיקה; היו בה הירוגליפים שייצגו את השיעול וההצטננות. הרופא היווני היפוקרטס נתן תיאור של המחלה במאה החמישית לפני ספירת הנוצרים. ההצטננות הייתה ידועה גם בקרב האצטקים ובני המאיה. תערובת של צ'ילי, דבש וטבק הייתה טיפול אצטקי מקובל להצטננויות.
הרעיון לפיו סוכני-זיהום מיקרוסקופיים גורמים למחלה עלה לראשונה רק במחצית השנייה של המאה התשע עשרה. בתחילה, חיידקים נחשדו כגורמים להצטננות, וחיסונים הופקו בהתבסס על תאוריה זו; רופאים עוד רשמו אותם בשנות החמישים של המאה העשרים.
נגיפים תוארו כבר בתחילת שנות התשעים של המאה התשע עשרה: סוכנים זיהומיים כה קטנים עד שהם יכולים לעבור דרך כל המסננים ואינם נראים אפילו תחת עדשת המיקרוסקופ. בשנת 1914, ואלטר קרוס, פרופסור בלייפציג שבגרמניה, הראה שנגיפים הם הגורמים להצטננות: הפרשות האף של סובל מנזלת דוללו, סוננו והוכנסו לתוך אפיהם של מתנדבים, מה שגרם לתחלואה בקרב מחציתם. ממצאים אלה לא התקבלו על ידי קהילת החוקרים, עד שהניסוי בוצע בשנית בשנות העשרים של המאה העשרים, בידי אלפונס דוצ'ז, בתחילה בשימפנזים, ואחר-כך במתנדבים אנושיים, בתצורת סמיות כפולה. אף על פי כן, בשנת 1932 ספר לימוד חשוב על ההצטננות פרי עטו של דייוויד תומסון עדיין הציג את החיידקים כגורם המחלה הסביר ביותר.
בבריטניה, יחידת ההצטננות הוקמה בידי מועצת המחקר הרפואי בשנת 1946. היחידה עבדה עם מתנדבים שנדבקו במגוון נגיפים. הרינווירוס התגלה שם. בשנות החמישים המאוחרות של המאה העשרים, חוקרים הצליחו לגדל את אחד מנגיפי ההצטננות. בתרבית רקמה, משום שהוא לא גדל בביצי תרנגולות מדושנות, השיטה בה השתמשו לגידול נגיפים רבים אחרים. בשנות השבעים של המאה העשרים, יחידת ההצטננות הראתה שטיפול באינטרפרון במהלך תהליך הדגירה של הרינווירוס יוצר הגנה מסוימת כנגד המחלה, אך לא הייתה אפשרות לפתח כל טיפול תרופתי. היחידה נסגרה בשנת 1989, רק שנתיים לאחר שהיא הציגה את יתרונות גלולות האבץ כטיפול וטיפול מונע להצטננות הנגרמת על ידי רינווירוס.
"הצטננות" כשם לא הולם
במקור, המונחים הצטננות, התקררות או צינון התייחסו ל"מצב של התקררות" ממש כמו 'מצבים' של חום, קור, יובש ורטיבות שתיאר גלנוס, הרופא-הקדמון מאנטוליה, אך האקלים הוא רק גורם עקיף וזרז להידבקות בנגיף ואינו הסיבה לה. הצטננויות אכן נפוצות יותר בחורף, ואקלים קר עשוי להגביר את סיכון ההידבקות בכך שהוא גורם לאנשים להימצא במקומות שאינם מאווררים כיאות ובקרבת אנשים הנגועים בנגיף, אך גורם ההידבקות היה ונותר נגיפי. אלרגיות מסוימות, זיהומים חידקיים של דרכי הנשימה ואפילו שינויי אקלים עשויים לגרום לתסמינים דמויי-הצטננות שנמשכים מספר ימים.
ההידבקות בנגיף ההצטננות משפיעה על תהליך יצירת החום של הגוף. דבר זה גורם לאנשים לקשור רעדות לאחר המחלה למצבים בהם הם היו חשופים לקור המעצים רעדות (למשל, שיער רטוב, המתנה ממושכת בתחנת האוטובוס וכדומה). קישור זה עוזר להפיץ את המיתוס.
אם מזג אוויר קר היה אכן בעל השפעה ישירה על מידת התפשטות ההצטננות, היה דבר זה מתגלם בהשוואת שיעורי ההידבקות בין אנשים החיים באזורים חמים (כארצות הקרובות לקו המשווה), אך מחקרים שנעשו בשנות השישים של המאה העשרים לא גילו כל עלייה בשיעורי ההידבקות בקרב אנשים החיים באזורים קרים.
לא ידוע חד משמעית אם מזג אוויר קר או אקלים לח יכולים להשפיע על ההעברה בדרכים אחרות, למשל על ידי השפעה על המערכת החיסונית, ריכוז קולטני ה-ICAM-1, או פשוט על ידי הגברת הכמות והתדירות של פליטת הנזלת ומגע היד בפנים. הדרך הבטוחה ביותר היא להימנע ממגע עם אנשים חולים והעצמים בהם הם נוגעים, כמו גם לשמור על מערכת החיסון בכושר מרבי על ידי שינה מספקת, צמצום מתחים, צריכת מאכלים מזינים והימנעות מצריכת אלכוהול מופרזת.
בניסוי שזכה לפרסום רב, חוקרים במרכז להצטננות של אוניברסיטת קרדיף ניסו להדגים כיצד טמפרטורת גוף נמוכה עשויה להוביל לפגיעות גבוהה יותר לזיהום נגיפי. הם הראו שלקבוצה קטנה של אנשים שישבו עם רגליהם בתוך מים קרים למשך כעשרים דקות כל יום במשך שבוע היה סיכוי של אחד לשלושה לפתח תסמיני הצטננות במהלך אותו השבוע, בעוד שבקרב קבוצת הביקורת שלא נחשפה לקור שיעור התסמינים עמד על אחד לעשרה בלבד (הסתברות זו תואמת לסיכוי של 1 ל-239 לעבור שנה מבלי להצטנן כלל, לעומת כ- 1 ל-1.4 מיליארד מול קבוצת טובלי הרגלים).
וליקה קלדושה
וליקה קלדושה היא עיר בצפון-מערב בוסניה והרצגובינה ליד הגבול עם קרואטיה. במפקד התושבים שנערך בשנת 1991 חיו בעיר 52,908 תושבים. וליקה קלדושה כוללת בתוכה מספר כפרים והיא המרכז האדמיניסטרטיבי שלהן.
היסטוריה
וליקה קלדושה התפתחה מכפר עתיק. היא הוזכרה לראשונה בשנת 1280 בשם קלדושה. בתקופת האימפריה הרומית החלה האוכלוסייה בכפר לגדול. בסוף המאה ה-13 חיו בכפר כ-1,500 תושבים. בשנת 1633 היא נכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית והפכה לעיר חשובה. ממנה המשיכו הצבאות העות'מאנים לכיבוש קרואטיה. בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית תושבי וליקה קלדושה קיימו מחתרות על מנת להילחם בכיבוש.
במהלך מלחמת העולם השנייה האזור היה מלא בפרטיזנים שנלחמו בנאצים ומנעו מהם לכבוש את העיר. בשלב מסוים הפרטיזנים נסוגו לאחור והנאצים כבשו את העיר אך במהרה גילו שטמנו להם פח והפרטיזנים משכו אותם בכוונה לעיר על מנת להרוג כמות גדולה שלהם ולהדוף אותם. תושבי האזור תמכו מאוד ביוסיפ ברוז טיטו וקומוניזם.
במהלך מלחמת בוסניה העיר הייתה המרכז של הפרובינציה האוטונומית של בוסניה. העיר עצמה לא נפגעה במלחמה וכמעט ולא התחוללו קרבות בתחומה או בקרבתה.
שלמה לוריא
רבי שלמה לוריא (רש"ל או: מהרש"ל; ה'ר"ע 1510 – י"ב בכסלו ה'של"ד 7 בנובמבר 1573), היה מגדולי פוסקי ההלכה ופרשני התלמוד, וממנהיגי יהדות אשכנז במאה ה-16. חי ופעל בערים שונות ברחבי פולין בהן עמד בראשות ישיבות. ספריו "חכמת שלמה" ו"ים של שלמה" נחשבים לאבני יסוד בפרשנות התלמוד הבבלי, תשובותיו ההלכתיות מצוטטות בספרות ההלכה, וידועות גם הגהותיו לכתבי קדמונים.
בפי בני הדור שלאחריו מתואר רש"ל כגדול דורו גם בהשוואה לבני דורו הגדולים רבי יוסף קארו והרמ"א. כך כתב עליו ההיסטוריון היהודי הנודע בן התקופה דוד גנז, בכרוניקה "צמח דוד" (חלק ראשון שנת של"ג): . היסטוריון תולדות עם ישראל משה אביגדור שולוואס מעמיד את רש"ל עם רמ"א בשורה אחת ומגדיר כך את ההבדל ביניהם:.
רש"ל נהג למתוח ביקורת על רעיונות ואישים שחרגו מן השורה לפי הבנתו, בשל גדולתו בתורה יראו בני דורו מפניו אך הוא לא מצא מנוחה במקומות רבנותו ונדד ממקום למקום. במהלך נדודיו הקים ישיבות בערים שונות, ולשמו דבקו כינויים לפי מקומות מגוריו. כך נקרא במקורות שונים: רבי שלמה מאוסטראה ורבי שלמה מליטא.
ביוגרפיה
רש"ל היה בן לשושלת רבנים ממשפחת לוריא שהייתה מפורסמת ומיוחסת לרש"י וממנו לדוד המלך. אביו רבי יחיאל לוריא כיהן כרב ואב"ד סלוצק; בנו של רבי אברהם לוריא שכיהן כאב"ד בבריסק דליטא; בנו של רבי יחיאל לוריא רבה הראשון של בריסק הידוע בשמו; בנו של רבי אהרן לוריא אב"ד היילברון מגדולי רבני אשכנז (אביו של רבי יוחנן לוריא ונינה של הרבנית מרים שפירא).
רש"ל נולד ככל הנראה בבריסק דליטא, אביו נפטר בצעירותו והוא התגורר בבית סבו, אבי אמו, הרב יצחק קלויבֶר מוורמייזא שכיהן כרב בפוזנא, מפיו למד תלמוד. על שם סבו-רבו זה, חתם רש"ל לעיתים בכינוי שר יצחק או שלמה ר' יצחק. בגיל 25 נישא, לדעת חלק מהחוקרים, לליפקא בתו של רבי קלמן הברקשטן. בבריסק דליטא, לאחר נישואיו עמד בראשות הישיבה המקומית, הוא שימש בעיר גם כדיין וסידר בה גט בשנת 1539. רש"ל נחשב בשל תקופת כהונתו בבריסק, כאחד הראשונים שהביאו את לימוד התורה ליהדות ליטא כולה.
בשנת 1544, נבחר לכהן כרבה של אוסטרוה שבווהלין במקום חמיו, הרב קלמן הברקשטן שעבר לכהן כאב"ד בריסק דליטא. רש"ל כיהן במקום חמיו גם כראש הישיבה באוסטרוה. בצו מלכותי הוא התמנה כרב הכולל של ווהלין כולה. במשך תקופת כהונתו באוסטרוה, עשה תקופה קצרה בליטא.
לעת זקנתו, בשנת 1553, עבר לכהן כאב"ד וראש ישיבה בלובלין. בתחילה כיהן כראש הישיבה מיסודו של רבי שלום שכנא מלובלין, אך לאחר מחלוקת עם רבי ישראל בנו של רבי שלום שכנא על רקע היחס לשיטת ה'חילוקים', נאלץ לעזוב את הישיבה והקים ישיבה משלו. רבים מתלמידיו בישיבה זו היו תלמידי חכמים גדולים בדור שלאחריו, חלקם המשיכו אחריו את המאבק בשיטת הפלפול. בית הכנסת שלו בלובלין התאפיין במנהגים ייחודיים, ארכו היה ל"ו (36) אמה ורחבו ל"ב (32) כמניין לולב, ובחג הסוכות היו בני הקהילה מקיפים את בית הכנסת בסמוך לכותלי המבנה מבפנים עם ארבעת המינים בידיהם. עזרת הנשים מוקמה מעל בית הכנסת והקיפה את שלושת כתליו: הצפוני, הדרומי והמערבי.
כתב הרב חיד"א בספרו "שם הגדולים" שמינה רש"ל אדם שיבוא לביתו מדי יום להוכיחו כאחד מן ההמון, כדי שיחזור בתשובה.
המהרש"ל היה בן תקופתו וקרוב משפחתו של הרמ"א, הם קיימו ביניהם התכתבות מקיפה, שהגיעה לעיתים להתבטאויות חריפות, אך שררו כבוד והערכה בין השניים ויש אף עדויות לכך שקראו זה את כתביו של זה עוד לפני שיצאו לדפוס. מפורסמים במיוחד דיוניהם בנושאי חשיבות הפילוסופיה והדקדוק. אף על פי ששניהם היו מוערכים ביותר, ורוב הפוסקים בדורם היו מתלמידי המהרש"ל, יש נטייה ברורה לפסיקה בעקבות הרמ"א. השל"ה כותב שראוי ליראי שמים להחמיר על עצמם כמהרש"ל נגד הרמ"א. הוא נודע בכתיבתו החריפה והביקורתית כלפי רבני דורו, ואף כלפי ראשונים.
המהרש"ל נפטר בלובלין בגיל 63, בי"ב בכסלו ה'של"ד (1573). על מצבתו נחקק מצדה האחד:
ומצדה השני:
תלמידיו
בין תלמידיו נמנו:
משפחתו
למהרש"ל ולאשתו ליפקא בת רבי קלמן הברקשטן נולדו שישה ילדים:
דרכו בפסיקת הלכה
מהרש"ל היה מעמיק ביותר בנידוני הלכה, וכתב על עצמו כי קודם שפסק הלכה, . את חיבורו ההלכתי, "ים של שלמה", כתב במשך שנים ארוכות. בהקדמתו הוא מספר:.
מהרש"ל לא ראה בעין יפה קודיפיקציה הלכתית מוחלטת, שאין מקום לערער עליה; מסיבה זו מתח ביקורת על ספרי הרמב"ם ועל חיבורי גדולי דורו, השולחן ערוך והגהות הרמ"א עליו, וטען כנגדם שאין לפסוק הלכה בקצרה בלא לבאר את מקורות הפסק. בשונה משיטתם, הוא בספרו הביא את שיטות כל הפוסקים הדנים באותו העניין,.
עוד כתב כנגד ה"שולחן ערוך" של רבי יוסף קארו, וחלק על דרכו לפסוק הלכה לפי זהות הפוסק ולא לפי אומדן שכלי של דבריו; רבי יוסף קארו סמך ללא יוצא מן הכלל על הרי"ף, הרמב"ם והרא"ש, אולם המהרש"ל טען כי מאז חיתום התלמוד אסור להיצמד לפסיקה של רב מסוים אלא לשקול את דברי כל אחד ולהכריע בכל מקרה לגופו לפי ראות עיני הפוסק. בדרך זו נהג המהרש"ל גם בספרו. הוא הוסיף וכתב שכיוון שלפי הקבלה היו כל נשמות עם ישראל נוכחות במעמד הר סיני בעת קבלת התורה, הרי שלכל אחד יש את הזכות והיכולת ללמוד את התורה לפי הבנתו (בהתאם לדברי חז"ל בספרות התנאים והאמוראים, שמהם אין לסטות) ולפסוק הלכה לפי שיקול הדעת. בהתאם לדעתו, כתב גם כי כאשר הלכה מסוימת לא נפסקה בתלמוד, או שהסתפקו בה אמוראים ולא העלו מסקנא ברורה בנידון, הרי לכל חכם ישנה רשות להביא ראיה להכרעת הספק, ואם ראיתו נכונה יש לנהוג בהתאם לדעתו. אולם כאשר התלמוד עצמו מניח את השאלה ב"תיקו" - הרי זאת משום שלדעתו אין כל פתרון לבעיה זו, וממילא אין להכריע בספק זה אפילו בראיות גמורות ממשנה וברייתא או מסברא, לפי שהכרעה זו היא כנגד דעת עורכי התלמוד, רבינא ורב אשי.
חכמת שלמה
בספרו "חכמת שלמה" מצויים תיקוני גרסאות לתלמוד הבבלי לאור עיוניו בו. הספר נדפס לראשונה בשנת 1581 או 1587, ומאז מהדורת אמשטרדם תקט"ו בכל מהדורות התלמוד הבבלי שבדפוס. במהדורתו המקורית כלל הספר הגהות רבות מאלו שבדפוסי התלמוד, ואולם לאחר שתוקן חלק מטקסט התלמוד לפי הגהותיו, הושמטו אותן הגהות מהספר שנדפס בסוף כל מסכת ולכן הספר שלפנינו מצומק יחסית לגרסת המקור. לעיתים נגרמו שגיאות בשל העתקה לקויה של גרסאותיו, או תיקון טעויות בשורה אחרת מזו שאליה התכוון רש"ל.
היינריך גרץ מכנה את רש"ל לאור חידושיו ופלפוליו,, ואולם לדעת אייזיק הירש וייס, הגדרה זו חוטאת לאמת, כי בניגוד לשיטתו העיונית של רבנו תם שהשתדל להעמיד את גרסאות הגמרא שלפניו וליישבן, ברר רש"ל בין הגרסאות וקבע את נוסח הגמרא לפי עיונו.
ים של שלמה
המהרש"ל תכנן את כתיבת הספר "ים של שלמה" כספר מסכם לפסיקת הלכה, על פי סדר מסכתות הגמרא. חיבורו בוחן את הנושאים החל ממקורותיהם הראשוניים, דרך הראשונים ועד למנהגים שבתקופתו. לדעתו חתימת התלמוד היא התקופה הקובעת שאין לחלוק על חכמים שחיו לפניה, אך אין בעיה לחלוק על מי שחי אחריה. לפיכך, לא נמנע מלחלוק גם על ראשונים.
מאפיין נוסף שמצוי בכל כתביו וכן בכתבי תלמידיו הוא החשיבות שהוא נותן למנהגי אשכנז כמרכיב בשיקולי פסיקת ההלכה.
בשל ההיקף העצום של העבודה, לא הצליח המהרש"ל לסיים את החיבור על כל הש"ס, ובהקדמתו למסכת יבמות הוא כותב:
לא כל החיבור הגיע לידינו. שבע מסכתות נמצאות בידינו, ואף בהן ישנם חלקים חסרים: ביצה, יבמות, כתובות, גיטין, קידושין, בבא קמא וחולין. כמו כן, ברור מכתביו ומציטוטי תלמידיו שנכתב פירוש על עוד 9 מסכתות, שזהותן נתונה במחלוקת בין החוקרים. לאחרונה התגלה עותק של ים של שלמה על מסכת בבא בתרא, באוסף פרטי. שמועות על גילוי ים של שלמה על מסכת שבת, אחת המסכתות שספרו ים של שלמה עליהן מצוטט בכתביו, לא הוכחו.
ספריו האחרים
כמו כן, כתב המהרש"ל שו"ת "תשובות מהרש"ל", שמצוטט רבות על ידי הפוסקים המאוחרים לו; הגהות על פירוש רש"י לתורה בשם "יריעות שלמה"; הגהות על ספר "שערי דורא" לר' יצחק מדורא בשם "עטרת שלמה"; הגהות על הסמ"ג בשם "עמודי שלמה"; וכן הגהות על הטור.
כתב גם זמירות לשבת ולמוצאי שבת יחד עם פירוש עליהן. בפירושו כלולים גם הלכות ומנהגים רבים, כגון המנהג לארח תלמידי ישיבה לסעודות שבת.
חיבר גם כתבים בקבלה: פירוש על האילן הגדול שמבוסס על שערי אורה, פירוש על פרק ס"ז בתהילים בשם מנורת זהב טהור (שייתכן שהוא היצירה היחידה של המהרש"ל שיצאה לאור בחייו), וכן קטעים קבליים בזמירות שכתב.
שש דרגות חופש
תנועת שש דרגות חופש של גוף מוגדרת על ידי מיקומו ומצב הזוויתי שבו הוא נמצא ביחס למערכת צירים נתונה במרחב תלת-ממדי. את התנועה ניתן להפריד לתנועה קווית (העתקה) בשלושה צירים ותנועה זוויתית (סיבוב) סביב שלושה צירים ומכאן שמה.
תנועה קווית
נפוץ להשתמש במערכת צירים קרטזית בעלת שלושה צירים לתיאור תנועה קווית של גוף. התנועה הקווית מתארת בפועל תנועה של מרכז הכובד של הגוף:
תנועות זוויתית
ישנן שלוש תנועות זוויתית המבצעות סיבוב של הגוף סביב צירי התנועה הקווים.
תנועות זוויתיות:
ראש ממשלת צרפת
ראש ממשלת צרפת (בצרפתית: Premier ministre français) הוא השר הבכיר בממשלה שממנה נשיא צרפת על פי חוקת הרפובליקה הצרפתית החמישית של צרפת.
מינוי
ראש הממשלה ממונה על ידי הנשיא של הרפובליקה, כאשר לאספה הלאומית יש סמכות לפזר הממשלה. לכן, כל מינוי של ראש ממשלה צריך לזכות בתמיכה רחבה של החברים באספה הלאומית דבר שמחייב לפעמים את הנשיא למנות פוליטיקאי ממפלגה יריבה.
בסיס חוקתי
לפי סעיף 21 בחוקה הצרפתית, ראש הממשלה הוא האחראי על תפקוד הממשלה, וממליץ לנשיא צרפת על מינוי שרי הממשלה השונים. בנוסף, הוא רשאי להעביר סמכויות לשריו.
האיגוד האירופאי של גני החיות והאקווריומים
האיגוד האירופאי של גני החיות והאקווריומים (באנגלית: European Association of Zoos and Aquaria, ובראשי תיבות: EAZA) הוא ארגון עבור גני חיות ואקווריומים המקשר בין 340 ארגונים חברתיים ב-41 מדינות, ובנוסף מפעיל את תוכניות השימור של מינים אירופאיים בסכנת הכחדה.
הארגון
האיגוד פתוח לגני חיות ואקווריומים חדשים בכל רחבי העולם העומדים בתקני הארגון. בין גני החיות והאקווריומים בעולם שחברים בארגון ניתן למצוא במדינות: אוסטריה, בלגיה, קרואטיה, צ'כיה, דנמרק, אסטוניה, פינלנד, צרפת, גרמניה, יוון, הונגריה, אירלנד, ישראל, איטליה, קזחסטן, כווית, לטביה, ליטא, הולנד, נורווגיה, פולין, פורטוגל, רוסיה, סלובקיה, סלובניה, ספרד, שוודיה, שווייץ, טורקיה, אוקראינה, איחוד האמירויות הערביות, ארצות הברית ובריטניה.
המשימה של העמותה היא לקדם שיתוף פעולה לקידום התכנון האוסף האזורי ושימור חיות הבר, בעיקר באמצעות תוכניות גידול מתואמות של חיות בר כגון תוכנית המינים בסכנת הכחדה האירופית (EEP). הארגון מקדם פעילות חינוכית ומייעץ לאיחוד האירופי או לוועדות ייצוגיות אחרות כגון הפרלמנט האירופי והמועצה האירופית.
היסטוריה
עד שנת 2014, הארגון לא קיבל סובסידיות ממדינות אירופאיות.
בשנת 2004 ייסד הארגון את ארגון "שלשוק" שמטרתו להגן על מיני צבים שונים, וקמע הארגון הוא אוסקר הצב, דמות מסדרת טלוויזיה בריטית, וכבר בשנתו הראשונה של הארגון הוא אסף מעל 250,000 אירו.
קמפיינים
מדי שנתיים יוזם הארגון קמפיין המוקדש למינים מאוימים או לסביבה מאוימת. מטרות הקמפיין הן למשוך תשומת לב לבעיה, לקדם מודעות למגוון ביולוגי, לגייס כספים לפרויקטים מיוחדים ולעשות עבודת שתדלנות בממשלות לאומיות ובארגונים בינלאומיים.
הארגון החל את הפרויקט הראשון בשנת 2000 עם קמפיין בנושא ציד וסחר בלתי חוקי של חיות בר מאוימות. הקמפיין הפועל כעת מתמקד באובדן המאיים של זני ציפור רבים באסיה בגלל הסחר הבלתי חוקי עם הציפורים לתחרויות ציפורי שיר, שהן פופולריות באזור.
במשך כל זמן פעולתו של הארגון הופעלו מספר קמפיינים והם:
יוסף מזל
יוסף מזל (נכתב גם יוסף מאזל; באנגלית: Joseph Massel; תר"י, 1850, ליטא, רוסיה – כ"ד באלול תרע"ב, 6 בספטמבר 1912, מנצ'סטר, בריטניה) היה משורר ומתרגם עברי ופעיל ציוני.
קורות חיים
מזל נולד בשנת 1850 באימפריה הרוסית, באזור ליטא, נכדו של אספן הספרים יוסף מזל. מאוחר יותר (בשנת 1882 או 1895) עבר לאנגליה והתגורר במנצ'סטר, בה הקים בית דפוס עברי ועמד בראשו. מזל היה מדוחפי השפה העברית כשפה לאומית לעם היהודי, ובבית הדפוס הוציא לאור את כתבי ישראל כהן (1879–1961).
פרסם שירה ותרגומים, חלקם תחת שמות העט "אחד מאוהבי ציון" ו"כלכל בן איתן הגדי". הוא תרגם לעברית חלק משיריו של הנרי וואדסוורת' לונגפלו ואת יצירתו של ג'ון מילטון "סמסון אגוניסטיס" ("שמשון הגיבור"). בשנת 1903 הוציא לאור את קובץ "המקהלה", ובו תולדותיהם של פייטנים עבריים בין השנים 1725–1903. פרסומיו כללו מאמרים בעיתון "השילוח" ותרגום ספר אחיקר החכם.
היה מראשוני התומכים באנגליה בציונות המדינית. ב-1883 נמנה עם המתיישבים היהודים שניסו לייסד מושבה בלטקיה/סוריה, בעזרת ה"חברה להתיישבות יהודים בסוריה" שנתמכה על ידי גורמים מילנריסטיים בבריטניה. בסוף קיץ 1883 כשל הניסיון והמתיישבים בראשותו של יוסף מזל הועברו לקפריסין, שם ניסו להיאחז באדמות אורידס, שליד הכפר קוקליה במחוז פאפוס. מזל הרבה לדווח לעיתון הנודע "ג'ואיש כרוניקל" ונחשב לדובר המתיישבים. הוא נכנס לעימות עם אליזבט פין, שהייתה מזכירת החברה ואלמנתו של הקונסול הנודע בירושלים ג'יימס פין, ועזב בסוף 1883 את קפריסין בחזרה לאנגליה. לקח חלק בפעילות אגודות ציוניות, היה סגן נשיא האגודה הציונית במנצ'סטר והשתתף במספר קונגרסים ציוניים.
ארכיונו, ובו התכתבות, טיוטות בכתב יד ובדפוס של שירים וקטעי ספורים, נאום בכתב ידו, קטעי עיתונות ותצלומים, נמצא בבעלות הספרייה הלאומית.
חוג עין ורד
חוג עין ורד הייתה קבוצה של נאמני ארץ ישראל השלמה של תנועת העבודה, שנקראה על שם מושב עין ורד בו התקיים כינוס היסוד של הקבוצה.
באפריל 1976 התקיים בעין ורד כינוס של אנשי ההתיישבות העובדת, בעיקר חברי מפלגת העבודה ואוהדיה, שקראה להתיישבות רחבה ביהודה ושומרון, על רקע דיבורים על פינוי קדומים. בין הדוברים בכינוס היו אריאל שרון, מאיר זורע, דן לנר ואריה נחמקין. בכינוס השתתפו גם חברי קיבוצים, הגם שראשי התנועות הקיבוציות הסתייגו מקיום הכינוס. משתתפים בכינוס המשיכו לאחריו בפעילות למען ההתנחלות, וזכו לכינוי "אנשי כנס עין ורד".
בפברואר 1977 התקיים כנס שני בעין ורד ובאפריל, על רקע הבחירות המתקרבות, התקיים כנס של החוג בבאר טוביה בו נאם משה דיין. דני צדקוני כינה את החוג "תרגיל מוצלח של הימין הישראלי לחדור לתנועת העבודה הישראלית ולקעקע אותה בתוך בסיסה".
אנשי עין ורד המשיכו להתכנס גם לאחר המהפך, ולקרוא להתנחלות ביהודה ושומרון. אנשי החוג פעלו במשותף עם התנועה למען ארץ ישראל השלמה וגוש אמונים, ובין השאר השתתפו בהוצאת ביטאון "זאת הארץ" של התנועה למען ארץ ישראל השלמה. בסוף 1978 יצאו אנשי החוג בקריאה נגד פינוי יישובי חבל ימית והשתתפו בברית נאמני ארץ ישראל. בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים השתתפו אנשי עין ורד עם יובל נאמן בהקמת התחייה.
עם אנשי החוג נמנו: יוסף טבנקין, משה טבנקין, אהוביה טבנקין, מאיר הר-ציון ואפרים בן חיים.
במאי 1979 הקימו אנשי "שלום עכשיו" את "חוג פלמחים" כמשקל נגד לחוג עין ורד.
פי תקרה יורד וסותם
פי תקרה יורד וסותם הוא כלל הלכתי בדיני מחיצה שמשמעו הוא שקצה תקרה הבולטת מהיקף המבנה אותו היא מקרה נחשבת כמחיצה, כלומר רואים את התקרה הבולטת כאילו היא יורדת עד הקרקע וסותמת את החלל שתחתיה, ובכך גורמת לשטח המקורה שתחתיה להיחשב כמוקף במחיצות. ככל דיני מחיצה, גם דין זה הוא הלכה למשה מסיני.
דין זה קיים רק כאשר התקרה ישרה ומקבילה לקרקע, כך שפיה (קצה התקרה) עומד בצורת מחיצה מלמעלה למטה, אך לא בגג משופע בו התקרה עומדת באלכסון יחסית לקרקע.
כוחו של הכלל
דעתם של רוב הראשונים (ביניהם רבינו חננאל, רש"י והריטב"א) שדין 'פי תקרה' הוא חלק מדין גוד אחית מחיצתא.
יש בין האחרונים הסוברים שדעת התוספות היא שדין זה אינו תולדה של "גוד אחית מחיצתא", אלא הוא נוצר על ידי צירוף סברת צורת הפתח, כלומר הקורות נותנות למקום שמתחתיה דין פתח, ובכך נחשב המקום כשטח מוקף מחיצות, כדוגמת דין צורת הפתח (אף על פי שאין למעשה צורת הפתח, הקורה נותנת לפתח צורה הדומה לפתח "דדמי לפתח"). לפי דעות אחרות באחרונים, גם דעת התוספות היא שמדובר בתולדה של דין גוד אחית מחיצתא, אך בצירוף דין פתח.
גם דין קורה בפתח מבוי, הוא מדין זה של "פי תקרה יורד וסותם".
סנדרה בולוק
ביוגרפיה
בולוק נולדה בארלינגטון, וירג'יניה שבארצות הברית, לג'ון בולוק (1925–2018), חייל בצבא ארצות הברית ומורה לפיתוח קול, ולהלגה מאייר (1942–2000), זמרת אופרה ומורה למוזיקה גרמנייה. סבה מצד אמה היה מדען טילים גרמני. בולוק גדלה בעיר נירנברג שבגרמניה עד גיל 12 ולכן היא דוברת גרמנית שוטפת. שם הייתה חלק ממקהלת הילדים המקומית. היא הייתה מופיעה לעיתים בהפקות האופרה של אמהּ. בנוסף, למדה בלט ופיתוח קול.
פי תקרה יורד וסותם
מתי נאמר הכלל
גדרו של כלל זה שנוי במחלוקת בגמרא בין רב לבין שמואל. לפי רב, לכלל זה ישנו תוקף גם כאשר כל התקרה עומדת על עמודים, ואין כלל מחיצות. לעומת זאת, שמואל סובר כי כלל זה נאמר דווקא כאשר יש לפחות מחיצה שלמה אחת (ולפי פירוש אחר שלוש מחיצות). ההבדל בין הדעות בא לידי ביטוי במקרה של תקרה על גבי עמודים, ללא מחיצות בצידיה, העשוי למנוחה ולצל.
סנדרה בולוק
ביוגרפיה
למדה בבית הספר התיכון "וושינגטון לי". בהמשך למדה גם באוניברסיטת מזרח-קרוליינה, אותה עזבה בשנת הלימודים האחרונה כדי להתרכז בקריירת משחק. שנים לאחר מכן, השלימה בולוק את חובותיה האקדמיות וקיבלה תואר מהאוניברסיטה.
פי תקרה יורד וסותם
מתי נאמר הכלל
להלכה פסק הרמב"ם כדעת שמואל, שכלל זה של 'פי תקרה' נאמר רק כאשר קיימות 3 מחיצות גמורות.
סנדרה בולוק
קריירת משחק
בולוק עברה ללוס אנג'לס, קליפורניה, ולוהקה לתפקידים משניים במספר סרטים עצמאיים, בין היתר לסרט הטלוויזיה "נערה עובדת", שמבוסס על סרט קולנוע בעל אותו השם. אחת מהופעותיה הבולטות ביותר בראשית דרכה הייתה בסרט "איש ההרס" (1993). פריצתה הקולנועית הגיעה ב-1994, כשכיכבה בסרט "ספיד". בהמשך שנות התשעים, זכתה לשבחים רבים על תפקידיה הקולנועיים, רובם על משחקה בסרטים "בזמן שישנת", "איזה מין שוטרת" ו"שבועיים מראש".
פי תקרה יורד וסותם
הגבלות
כאשר מדובר בתקרה, יש צורך שהיא תהיה בשטח של לפחות ד' על ד' טפחים, ובקורה, שתהיה ברוחב של לפחות ד' טפחים.
סנדרה בולוק
קריירת משחק
בשנים 1996 ו-1999 נבחרה בולוק לאחת מ-"50 האנשים היפים ביותר בעולם" מטעם מגזין פיפל, ודורגה במקום ה-58 ברשימת "100 כוכבי הקולנוע הגדולים של כל הזמנים" מטעם מגזין אמפייר.
פי תקרה יורד וסותם
הגבלות
דוגמה לדין זה הוא בית מקורה שנפלו כתליו החיצונים והתקרה עומדת, רואים כאילו מחיצות יורדות מהגג והבית נחשב לרשות היחיד, אף שכתליו פרוצים ברוחב גדול, היות שרואים כאילו הפירצה היא פתח. אולם דין זה הוא בתנאי שנפרצו כתלים שאינם אחד כנגד השני, יש בתקרה שטח מינימלי של ד' על ד' טפחים והתקרה שטוחה ולא משופעת. וכן אם הבית נפרץ באחת מזויותיו ולא בכתליו - אין אומרים 'פי תקרה יורד וסותם', שאין פתח בקרן זווית.
סנדרה בולוק
קריירת משחק
בולוק מנהלת חברת הפקות משלה, "פורטיס פילמס", בה אחותה, ג'זין בולוק-פראדו, משמשת כסגניתה.
פי תקרה יורד וסותם
הגבלות
דוגמה נוספת היא בית שהתמוטטה חצי מתקרתו, שרואים את התקרה כאילו היא יורדת עד למטה ומבדילה בין החלקים, כך שניתן לזרוע בשני החלקים שני מיני צמחים שיש להרחיק ביניהם משום שהם כלאים זה בזה.
וכן לגבי באר מים שנמצאת בין שתי חצרות שלא עירבו ביניהם עירוב חצירות, ניתן לשאוב ממנה מים על ידי הצבת קורה מעל הבאר, שרואים כאילו היא מחלקת את הבאר בין שתי החצרות וכל חצר שואבת מים מהצד שלה.
סנדרה בולוק
קריירת משחק
בולוק גילמה את הארפר לי, כותבת הספר "אל תיגע בזמיר", בסרט "Infamous". ב-2009 כיכבה בסרט "הזדמנות שנייה", שגרף בחודשיים הראשונים להקרנתו למעלה מ-200 מיליון דולר וזיכה את בולוק בפרס גלובוס הזהב, פרס גילדת שחקני המסך ובפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. באותה שנה קיבלה מועמדות נוספת לפרס גלובוס הזהב, בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר בקומדיה", על משחקה בסרט "ההצעה". באותה שנה שיחקה בקומדיה "הכל אודות סטיב".
בשנת 2013 הופיעה בולוק במותחן הבדיוני המוערך שובר הקופות של אלפונסו קוארון "כוח משיכה" בתפקיד המהנדסת הרפואית ד"ר ראיין סטון אשר מוצבת לראשונה בחייה במשימת חלל. בולוק זכתה לביקורות משבחות על הופעתה בסרט, היא הועמדה לפרס אוסקר בפעם השנייה בקריירה שלה, לפרס גלובוס זהב ולפרס באפט"א.
באוקטובר 2015 שיחקה בדרמה הקומית שהפיק ג'ורג' קלוני, "משברים בע"מ". הסרט מבוסס על סרט דוקומנטרי משנת 2005.
ב-2018 גילמה את דבי אושן בסרט "אושן 8", באותה שנה גילמה בולוק את מלורי בסרט האימה "קופסת הציפורים" על תפקיד זה זכתה בפרס "הביצוע הכי מפוחד" בטקס MTV בשנת 2019.
בשנת 2022 יצא לאקרנים הסרט "העיר האבודה", בו גילמה את לורטה סייג', כמו כן לקחה חלק בהפקתו.
חיים אישיים
בולוק הייתה במשך כארבע שנים בת זוגו של השחקן טייט דונובן, לו הייתה מאורסת תקופה קצרה. ב-16 ביולי 2005 נישאה בולוק לבונה האופנועים ג'סי ג'יימס, ובאפריל 2010 הגישה תביעת גירושין לאחר שגילתה כי בגד בה. הגירושים נכנסו לתוקף ביוני 2010, והליך האימוץ בו החלו השניים כשעוד היו ביחד נשלם רק לאחריהם; בולוק מגדלת את הבן המאומץ כאם יחידנית. ב-2015 אימצה בת.
מאמצע 2015 ועד שנת 2023 בולוק הייתה במערכת יחסים עם הצלם בריאן רנדל. רנדל נפטר באוגוסט 2023 לאחר התמודדות עם טרשת אמיוטרופית צידית.
בבעלותה של בולוק מספר בתי עסק בעיר אוסטין, טקסס. בעבר תרמה כספים לארגון הצלב האדום. עד גיל 18 הייתה לה אזרחות כפולה אמריקאית וגרמנית. לאחר מכן, הייתה לבולוק אזרחות אמריקאית בלבד עד 2009, כשהגישה בקשה לאזרחות גרמנית בשנית.
בוקסנוס
בוקסנוס (בלטינית: Buxenus) היה אל מלחמה במיתולוגיה הקלטית וכן אל עצי התאשור. אם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית זוהה בוקסנוס עם האל מרס מהמיתולוגיה הרומית ושמו הופיע כסיומת לשם האל. כתובת המוקדשת ל"מרס בוקסנוס" התגלתה בולרון (בצרפת של ימינו).
סידור גלגלים
סידור גלגלים בקטר רכבת מתאר את גלגלי הקטר על פי סוגיהם, מיקומם והקשר ביניהם ומשמש ככלי לסיווג קטרים. בימי השימוש הנפוץ בקטרי קיטור היה במידע באשר לסידור הגלגלים בקטר כדי להעיד על אופיו של הקטר, זאת לאור ריבוי סידורי הגלגלים אשר התאימו את הקטרים למשימות ולתנאי שימוש שונים. קטרי הדיזל והחשמל המודרניים אחידים הרבה יותר באופן סידור גלגליהם, ברוב הקטרים היום כל הגלגלים בקטר משמשים להנעה ומחוברים למנועים המגלגלים אותם. קיימות מספר שיטות אחידות לתיאור סידור גלגלים בקטרים, חלק מן השיטות מוגבלות לאזורים מסוימים בעולם, אחרות מיוחדות לקטרי קיטור מחד, ולקטרי דיזל וקטרים חשמליים מאידך.
בארצות הברית ובבריטניה נהוג "סיווג ווייט" (אנגלית: Whyte notation) לקטרי קיטור. סיווג UIC לקטרי חשמל ודיזל הוא הנפוץ יותר בעולם ונהוג ברוב ארצות אירופה. בארצות הברית נהוג סיווג AAR (אנגלית: AAR wheel arrangement) לקטרי חשמל ודיזל.
סיווג UIC
שיטת UIC לסיווג קטרים נמצאת בשימוש לצורך סיווגם של קטרי חשמל ודיזל וכן לסיווג קרונועים ורכבות קלות. השיטה מקובלת בחלקים נרחבים של העולם. בשיטת UIC סופרים את סרני הגלגלים המניעים, בניגוד לסיווג קטרים בשיטת ווייט שבה סופרים גלגלים. מספר הסרנים המניעים את הקטר מסומל באותיות לטיניות, החל מן האות A לסרן מניע בודד. כך, האות C מסמלת שלושה סרנים צמודים של גלגלים מניעים. מספר הסרנים אשר אינם מניעים את הקטר מסומנים בספרות, החל מן הספרה 1 לסרן בודד שאינו מניע. בקטרי דיזל-חשמל רבים, בהם כל סרן הנעה מונע באופן נפרד על ידי מנוע חשמלי, מתווספת האות הקטנה o לאחר אות המסמנת את מספר הסרנים המניעים בחוגון. בקטרים שבהם חוגון הניתן להיגוי, מתווסף סימן גרש "'" לאחר האות המסמלת את מספר הסרנים המניעים בחוגון. בקרונוע המורכב ממספר יחידות המחוברות בחיבור תמידי מתווסף סימן חיבור בין סימולי הסרנים ביחידות המחוברות. לעיתים קיים שימוש בסימן סוגריים כדי לסמל את הסרנים על אותו חוגון. לדוגמה (A1A) הוא חוגון עליו שלושה צירי גלגלים, שני הסרנים החיצוניים מניעים ואילו הסרן המרכזי אינו מניע. רוב הקטרים המודרניים בעולם הם קטרי Bo-Bo בהם שני חוגונים ובכל אחד מהם שני סרנים מניעים. סוג קטרים נפוץ נוסף הוא קטרי Co-Co ובו שני חוגונים ועל כל אחד מהם שלושה סרנים מניעים. קטר מסוג D הוא קטר בעל ארבעה סרנים מניעים צמודים, המחוברים ביניהם במוט הנעה.
סיווג AAR
שיטת AAR לסיווג קטרים פותחה על ידי האגודה האמריקאית לרכבות. השיטה מפשטת את שיטת UIC ונמצאת בשימוש נרחב בצפון אמריקה לצורך תיאור קטרי חשמל ודיזל. על פי שיטה זו נספרים צירי הגלגלים של הקטר. אותיות לועזיות מסמלות את מספר הסרנים המניעים, החל מן האות A לסרן מניע בודד, B לשני סרנים מניעים, וכו'. ספרות מסמלות את מספר הסרנים שאינם מניעים, החל מן הספרה 1. מקף מפריד בין חוגונים. סימן חיבור מסמל קרונות המחוברים בחיבור קבוע. כך הסימול B-B בשיטת AAR מסמל קטר שלו שני חוגונים ועל כל חוגון שני סרנים מניעים (סה"כ 4 גלגלים מניעים על כל חוגון) ואילו הסימול C-C יסמל קטר שלו שני חוגונים, עם שלושה סרנים מניעים על כל חוגון.
סיווג Whyte
סיווג ווייט משמש לקטרי קיטור נוסחה על ידי פרדריק מת'וואן ווייט והוכנסה לשימוש בתחילת המאה ה-20. על פי שיטת ווייט נספרים תחילה מספר "הגלגלים המובילים" בקטר, אחריהם מספר "הגלגלים המניעים" ולבסוף מספר "הגלגלים האחוריים". מספר הגלגלים בכל קבוצה נכתב משמאל לימין, כאשר מקף מפריד בין קבוצה אחת למשנייה. על פי שיטה זו קטר שבו שני סרנים מובילים (ארבעה גלגלים מובילים), שלושה סרנים מניעים (שישה גלגלים מניעים) וסרן אחד אחורי (שני גלגלים אחוריים), יסווג כקטר 4-6-2. לקטרי קיטור בעלי מכלי מים (באנגלית: Tank) תיכתב האות T בסיומת הסיווג, לפעמים ST (Saddle Tank, "מכל אוכפי"), WT (Well Tank, "מכלי באר") או VBT (Vertical Boiler Tank, "מכל דוד אנכי"). אחרת, ההנחה היא כי מאחורי הקטר נגרר קרון עזר לאחסון דלק ומים (באנגלית: Tender).
בטן
הבטן היא אזור בגופם של בעלי חיים, הנמצא בין האגן לבין בית החזה.
הבטן מכילה בתוכה את רוב מערכת העיכול (הכוללת את הקיבה, את המעי וכדומה) ואיברים פנימיים נוספים (כגון הכבד והכליות, למשל). הבטן אצל נקבות היונקים מכילה בתוכה גם את הרחם, המכיל בעת היריון את העובר.
אצל רוב בעלי החיים, החלק החיצוני של הבטן שפונה כלפי הקרקע נקרא "גחון".
אכילה של מזון מקולקל, כמו גם וירוסים וטפילים שונים, יכולים לגרום לכאב בטן.
תרגיל נפוץ לחיזוק שרירי הבטן נקרא בשפה העממית "כפיפות בטן" (באופן רשמי שם התרגיל הוא כפיפות גו), ועיקרו מעבר חוזר ונשנה משכיבה על הגב להתרוממות פלג הגוף העליון.
יש המאמינים כי עיסוי נכון של הבטן מרפה את השרירים, ובמזרח יש הרבה מעסים שעוסקים בתחום זה. עם זאת, יש מדענים שטוענים שעיסוי הבטן גורם לשרירים להיות נוקשים יותר.
נצרים
נצרים הייתה התנחלות במרכז רצועת עזה. בעת חתימת הסכמי אוסלו בספטמבר 1993 התגוררו ביישוב כ-25 משפחות, ובעת פינויו בשנת 2005 התגוררו בו כ-60 משפחות. תושביו עסקו במקצועות חופשיים ועבדו מחוץ ליישוב, וחלקם התפרנס מחקלאות. היישוב היה בעל אופי דתי, ופעלו בו בית כנסת, מדרשה ליהדות, מכון למורשת יהודי עזה, בית מדרש ובתי ספר.
הקמת נצרים
ההתנחלות הוקמה על שטח של כ-6,000 דונם מדרום לעיר עזה, חציים אדמות מדינה וחלקם נרכשו על ידי מינהל מקרקעי ישראל מהבדואים באזור. נצרים הוקמה במסגרת תוכנית אצבעות לביתור רצועת עזה על ידי התיישבות יהודית. טקס העלייה על הקרקע התקיים בפורים, י"ד אדר תשל"ב, 29 בפברואר 1972, וראשוני המתיישבים היו גרעיני נח"ל של בית"ר והאיחוד החקלאי. אל מול התנגדות של אנשי השומר הצעיר מניר עוז להקמת התנחלות ברצועה הביעו אנשי נחל עוז וארז תמיכה בהתנחלות, ואנשי נחל עוז אף סיפקו למקום מים. בנובמבר 1972 טקס שני לעלייה על הקרקע, בעת חנוכת הבתים במקום. לאחר מכן שהו בנצרים גם חיילי נח"ל של השומר הצעיר, בהתאם למדיניות התנועה להשתתף בהתנחלויות מעבר לקו הירוק רק בפתחת רפיח ובגולן. שמו של היישוב ניתן לו על ידי אלוף פיקוד המרכז, רחבעם זאבי, על שם מחנה הפליטים הסמוך נוציראת.
המקום יועד מלכתחילה לאזרוח על ידי הקיבוץ הדתי, אולם הדבר נדחה ובשנת 1976 טרם נמצא גרעין כלשהו שהסכים לאזרח את המקום והפיתוח החקלאי בו היה שולי. בשנת 1983 הסכים הקיבוץ הדתי לאזרח את המקום, כדי לחזק את הגוש הדרומי של קיבוציו שכלל את סעד ועלומים.
בשנת 1979, במסגרת השיחות עם מצרים, החליטה ממשלת ישראל על העברת מפקדת צה"ל ברצועה מעזה לנצרים, אולם החלטה זאת לא יצאה אל הפועל. בשנת 1980 עלה הרעיון להשתמש בנצרים כאתר הכשרה לגרעין של גן אור. ביולי 1980 הגיע גרעין גן אור לנצרים, ושהה במקום 3 שנים עד שעבר למקום הקבע שלו.
ב-22 ביולי 1984, מספר ימים לפני הבחירות לכנסת ה-11, אוזרחה הנקודה בהחלטת ועדת השרים להתיישבות והועברה לאחריות הקיבוץ הדתי. הקיבוץ לא התרומם ולאחר מספר שנים התפרק. במשך מספר שנים התגוררו ביישוב משפחות בודדות בלבד. היו שטענו שהקיבוץ לא התרומם בגלל המצב הביטחוני ולעומתם טענו אחרים שהקיבוץ לא התרומם בגלל ירידת קרנה של התנועה הקיבוצית. בשנת 1986 הועלה הרעיון לפנות את נצרים כדי להקים במקום שכונה למפוני רפיח המצרית, תוכנית שלא יצאה אל הפועל.
לקראת סוף 1991 הוקמה ליד הקיבוץ שכונת קראוונים שכונתה נצרים ב', אליה עברו חלק מתושבי הקיבוץ שהחליטו שאין לקיבוץ עתיד.
רקע ביטחוני
התקפות טרור רבות אירעו בנצרים ובציר המוביל אליו. בנובמבר 1994 אירע פיגוע התאבדות בצומת נצרים שבו נרצחו שלושה חיילים. בשנת 2000 אירעו חילופי אש בסמוך לנצרים, מהם התפתחה פרשת מוחמד א-דורה. בתחילת מרץ 2002 פוצצו  2 טנקים ליד היישוב. נהרגו שישה חיילים.
אל היישוב נורו פצצות מרגמה ורקטות וכן נעשו ניסיונות חדירה ליישוב. בפיגוע בנצרים שאירע ב-29 במרץ 2002 חדר מחבל ליישוב ורצח בדקירות סכין שני אורחים ביישוב. ב-24 באוקטובר 2003 חדרו מחבלים ליישוב, ורצחו שתי חיילות וחייל מגדוד שמשון שהיו במשימות תצפית ואבטחה ביישוב.
פינוי נצרים
נצרים פונתה בי"ז באב התשס"ה, 22 באוגוסט 2005, יחד עם שאר יישובי גוש קטיף במסגרת תוכנית ההתנתקות. נצרים היה היישוב היהודי האחרון שפונה מרצועת עזה. רב היישוב, ציון טוויל, הורה שלא להתנגד באלימות לפינוי. גם 200 "מסתננים", שהגיעו ליישוב על מנת להתנגד לפינוי, קיבלו בסופו של דבר את עמדת הרב והבטיחו לא לנהוג באלימות.
ביום הפינוי, התושבים התפנו ללא אלימות, למעט משפחה אחת שהתעמתה עם הכוחות. אחרי שנפרדו מגדוד שמשון והתפללו תפילה כואבת בבית הכנסת, הוציאו עמם התושבים וראשי הנהגת הציונות הדתית (ביניהם הרב חיים דרוקמן, חנן פורת ואפי איתם) את ספרי התורה ומנורת שבעת הקנים שניצבה על גג בית הכנסת.
התזמורת הלאומית של צרפת
התזמורת הלאומית של צרפת (צרפתית: Orchestre National de France) היא תזמורת סימפונית בניהול רדיו צרפת. היא ידועה גם כתזמורת רשות השידור הלאומית של צרפת.
מאז 1944 שוכנת התזמורת בתיאטרון שאנז אליזה בפריז, שם היא מנגנת מדי פעם בדות בהפקות אופרה. חלק מהקונצרטים מתקיימים גם באולם אוליבייה מסייאן בבניין רדיו צרפת. רדיו צרפת מקליט את כל הקונצרטים של התזמורת.
בשנת 1954 ניגנה התזמורת בביצוע בכורה, בניצוח הרמן שרכן, את "מדבריות" של אדגר וארז.