cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שארל פונסה
שארל-ז'אק פּוֹנְסֶה (צרפתית: Charles-Jacques Poncet; 1655, פראנש-קונטה – 1706, איספהאן, פרס) היה רוקח צרפתי שהתגורר בעיקר בקהיר וונודע בזכות מסעותיו לאתיופיה והספר שכתב על אודותיה.
פּוֹנְסֶה, שהתגורר במצרים מאז שנת 1687, הוזמן על ידי קיסר אתיופיה ייאסו הראשון כדי לטפל בו ובבנו מפני מחלת הצרעת. הוא יצא למסע בחודש מאי 1698 והגיע לבירה גונדר ביולי 1699. הוא שהה בגונדר במשך תשעה חודשים וטיפל בקיסר ובבנו. בעקבות מסעו כתב את הספר "מסע לאתיופיה בשנים 1698, 1699 ו-1700", שחשיבותו העיקרית היא בכך שזהו המסמך האירופי היחיד המתאר את הנעשה במדינה בשנים אלה. אחת ממטרותיו של פונסה הייתה לבסס קשרים דיפלומטיים בין אתיופיה לצרפת, אך הדבר לא צלח, ומסיבה זו לא זכה ספרו להערכה בימיו. פונסה ניסה להגיע לאתיופיה פעם נוספת בשנת 1702, אך הדבר לא עלה בידו עקב מלחמת אזרחים שהתחוללה במדינה.
ספריו
William Foster (ed.), The Red Sea and Adjacent Countries at the Close of the Seventeenth Century: As described by Joseph Pitts, William Daniel, and Charles Jacques Poncet , London: Hakluyt Society, 1949
אברהם שוורצבאום
אברהם (אלן) שוורצבאום (1940–2007) היה סוציולוג יהודי-אמריקאי שעלה לישראל. שוורצבאום היה ראש המחלקה לסוציולוגיה באוניברסיטת קורנל, ארצות הברית.
ביוגרפיה
שוורצבאום נולד בניו יורק להורים חילוניים. למד סוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת ניו יורק, ושם עשה דוקטורט ולאחר מכן אף מונה לפרופסור.
לאחר שנות מחקר בטאיוואן, שמומנו על ידי תוכנית פולברייט, שב לארצות הברית ומונה לראש המחלקה לסוציולוגיה באוניברסיטת קורנל.
העימות האווירי בין ישראל לסוריה ואיראן (פברואר 2018)
העימות האווירי בין ישראל לסוריה ואיראן, התנהל בבוקר 10 בפברואר 2018, תוך סדרת קרבות בין חיל האוויר הישראלי לכוחות סוריים ואיראניים: כטב"ם איראני מסוג שאהד 141 שחדר לישראל יורט על ידי מסוק אפאצ'י ישראלי. בתגובה נוספת הפציץ חיל האוויר הישראלי גם את קרון ההפעלה של הכטב"ם בשדה התעופה T-4. אחד המטוסים התוקפים, מדגם F-16I סופה, נפגע מירי נ"מ של צבא סוריה והתרסק ליד קיבוץ הרדוף. בעקבות זאת תקף חיל האוויר הישראלי 12 מטרות סוריות ואיראניות בסוריה ובתקיפות אלה בין 6 - 25 הרוגים, חלקם חיילים איראניים.
רקע
במהלך שנת 2017 החלה איראן במאמצים מתמשכים להתבסס בסוריה, בהמשך לתמיכתה במשטר אסד במלחמת האזרחים בסוריה. גורמים ביטחוניים ישראליים העריכו כי איראן עלולה לנצל את נוכחותה סמוך לגבול הישראלי לאיסוף מודיעין ואף לביצוע פעולות התקפיות כנגד ישראל. המתח גבר כאשר ב-2 בדצמבר 2017 הופצץ בסיס איראני בשלבי הקמה ליד דמשק, לכאורה על ידי חיל האוויר הישראלי. ישראל הודתה כי היא ביצעה באותו החודש מספר תקיפות בסוריה, אשר לטענתה, נועדו למנוע את ההתבססות האיראנית המתמשכת בגבול.
חדירת הכטב"ם האיראני והפלתו
ב-10 בפברואר 2018 לאחר השעה 4:00 לפנות בוקר זיהה מערך הבקרה בחיל האוויר הישראלי כטב"ם איראני מסוג שהאד 141 שחדר לשטח ישראל באזור בית שאן. הכטב"ם שוגר מבסיס T-4 שבסוריה ויורט בהצלחה בשעה 4:30 על ידי מסוק קרב מדגם AH-64D אפאצ'י לונגבו "שרף". שרידי הכטב"ם נתפסו בידי צה"ל והועברו לניתוח טכנולוגי. בהמשך פורסם שהכטב"מ האיראני שהופל נשא עליו חומר נפץ מסוג TNT במטרה לבצע פיגוע טרור ("מל"ט מתאבד") או לשם העברתו לגורמי טרור באיו"ש.
תקיפת הנגד הראשונה והפלת ה-F-16I
במהלך התקיפה נורו לעבר המטוסים הישראלים למעלה מ-20 טילי נ"מ מסוג S-200 על ידי צבא סוריה. הטילים הפעילו אזעקות ברמת הגולן ושרידים של אחדים מהם נפלו בשטח ישראל. כמה טילים אף שייטו מעל מרכז הארץ והתרסקו בים התיכון. אחד המטוסים התוקפים נפגע מטיל נ"מ מעל שטח ישראל והתרסק ליד קיבוץ הרדוף. הטייס והנווט נטשו את המטוס, צנחו בשטח ישראל ופונו לבית החולים רמב"ם.
תחקיר של חיל האוויר הישראלי, שפורסם כעבור שבועיים, קבע כי.
תקיפת הנגד השנייה
בתגובה תקף חיל האוויר הישראלי 12 מטרות בשטח סוריה, בהן שלוש סוללות הגנה אווירית סוריות וארבע מטרות איראניות ליד דמשק. לדברי ראש להק המטה בחיל האוויר, תת-אלוף תומר בר, הייתה זו התקיפה הנרחבת ביותר נגד מערך הנ"מ הסורי מאז מלחמת לבנון הראשונה, ובין הסוללות שנפגעו ישנן סוללות SA-5, SA-17 ומרכז שליטה ובקרה של סוללת SA-2. לפי דיווחי ארגון המעקב הסורי אחרי זכויות אדם, בתקיפות נהרגו 6 אנשי משטר אסד ומיליציות התומכות בו, בהם חברי מיליציות שאינם אזרחים סורים, וכנראה אף אנשי משמרות המהפכה האסלאמית. ה"וול סטריט ג'ורנל" ציטט דיווחים סוריים שלפיהם נהרגו בתקיפות 25 בני אדם.
אגמי ורמיליון
אגמי ורמיליון (באנגלית: Vermilion Lakes) הם שרשרת של שלושה אגמים (סדרה של אגמים מחוברים על ידי נהר) הממוקמים ממערב לעיר באנף, ובסמוך אליה, בפרובינציית אלברטה שבקנדה, בהרי הרוקי הקנדיים, בשטח הפארק הלאומי באנף. שלושת האגמים נוצרו בעמק הנהר בואו, לרגלי הר נורקווי. האגמים ממוקמים בין הכביש המהיר הטראנס קנדי לבין מסילת הרכבת הקנדית פסיפית.
תיירות
האגמים, הסמוכים מאוד לעיר באנף, מהווים אתר תיירות פופולרי ביותר, הכולל שייט בקיאקים, צפייה בחיות בר, ומסלולי הליכה ורכיבה מסביב לאגמים.
סטיב מקמנמן
סטיבן "סטיב" מקמנמן (באנגלית: Steven "Steve" McManaman; נולד ב-11 בפברואר 1972 בליברפול שבאנגליה) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת הקשר. מקמנמן זכה פעמיים בליגת האלופות עם ריאל מדריד ב-2000 וב-2002.
קריירת מועדונים
מקמנמן החל את הקריירה בקבוצת הנוער של ליברפול בשנת 1988. בתחילת 1990 חתם על חוזה מקצועני עם המועדון, מספר ימים לאחר יום הולדתו ה-18. כבר בעונתו הראשונה החל מקמנמן להשתלב בקבוצה, כשהוא כובש ומבשל מספר שערים. בזכות הופעותיו המוצלחות קנה לעצמו מקמנמן מקום בסגל ליברפול ונחשב להבטחה גדולה. במשחק הגמר של גביע ה-FA ב-1992 הוא הצטיין (לאחר שבישל את שער הניצחון) וזכה עם הקבוצה בתואר.
בעונת 1994/1995 הוצע למקמנמן חוזה בשווי מיליון ליש"ט על ידי מאמן הקבוצה החדש רוי אוונס. בגמר גביע הליגה האנגלית כבש מקמנמן צמד מול בולטון וונדררס וגרף שבחים רבים, כולל מסר סטנלי מתיוס, שנכח במשחק. בעונת 1995/1996 זכה מקמנמן בתואר מלך הבישולים של הפרמייר ליג, עם 25 בישולים. ההצלחה בליברפול, לצד הופעה מרשימה בטורניר יורו 1996 עם נבחרת אנגליה, הפכו את מקמנמן לכוכב, לטוב ולרע.
בנובמבר 1998, בעקבות הכשלונות החוזרים של ליברפול החליטה ההנהלה למנות את ז'ראר הוייה הצרפתי כמאמן הקבוצה. אחד מצעדיו הראשונים כמאמן הייתה ההחלטה להיפטר מהספייס בויז. מקמנמן עזב את ליברפול לאחר 12 שנים במועדון וחתם בקבוצת ריאל מדריד הספרדית, בהעברה חופשית.
למרות שזכה רק בשני תארים במדי ליברפול, נחשב מקמנמן לאחד השחקנים הגדולים בתולדות המועדון. הוא נבחר לנבחרת מצטייני העונה בפרמייר ליג במשך ארבע עונות רצופות (1994/1995 עד 1997/1998), ושלוש פעמים היה בין חמשת המועמדים לשחקן השנה בליגה האנגלית. מקמנמן מחזיק במקום השני בכמות הבישולים למשחק בליגה האנגלית, עם 6 בישולים פחות מדייוויד בקהאם. הוא גם מחזיק בכמות הבישולים הגדולה ביותר בתולדות ליברפול, מעט לפני סטיבן ג'רארד.
ב-1 ביולי 1999 הצטרף מקמנמן לריאל מדריד, והיה האנגלי השני בלבד בתולדות המועדון, אחרי לורי קנינגהאם בשנות ה-80. מקמנמן השתלב בקבוצה במהירות, כשהצליח לכבוש ולבשל כבר במשחקיו הראשונים. מקמנמן היה שותף לזכייתה של ריאל בליגת האלופות באותה עונה, כשכבש את השער השני בניצחון 3–0 על ולנסיה במשחק הגמר. הייתה זו הפעם הראשונה ששחקן אנגלי זוכה בתואר עם מועדון זר.
הגעתו של הנשיא פלורנטינו פרז למועדון, שסימנה את תחילת עידן ה"גלאקטיקוס" בקבוצה, הייתה בעוכריו של מקמנמן. תחילה ניסתה הנהלתה החדשה של ריאל מדריד להעבירו לקבוצות אחרות כמו מידלסברו וצ'לסי, אך מקמנמן סירב להצעות. הגעתם של כוכבים יקרים כמו לואיש פיגו, זינדין זידאן ורונאלדו למועדון ערערה את מעמדו של מקמנמן בקבוצה. הוא זכה לפחות דקות משחק, אך נחישותו להישאר במועדון הלהיבה את אוהדי הקבוצה, שבחרו בו פעמיים כשחקן הכי אהוב, ואת חבריו לקבוצה, שתמכו בו במספר ראיונות לכלי התקשורת. התמיכה במקמנמן לא הותירה להנהלה ברירה אלא להשאירו במועדון.
בסוף אוגוסט 2003 חתם מקמנמן במנצ'סטר סיטי האנגלית, תחת המאמן קווין קיגן. בשנים בהן שיחק במנצ'סטר סבל מקמנמן מפציעות רבות ומיעט לשחק. שון רייט פיליפס, ששיחק באותה עמדה, התבלט והצליח לתפוס את מקומו של מקמנמן בקבוצה. באותה תקופה פורסמה בשבועון הבריטי News of the World פרשיית מין, בה הופיעו מקמנמן וחברו לקבוצה, רובי פאולר. ניסיונות השניים להטיל צו איסור פרסום על הפרשה לא צלחו.
מקמנמן לא שיחק מאז פיטוריו של קיגן במרץ 2005, ושוחרר מהמועדון בהעברה חופשית בחודש מאי.
נבחרת אנגליה
מקמנמן היה האנגלי הראשון ששיחק בנבחרת עד גיל 21 עוד לפני שערך את הבכורה בקבוצת הבוגרים. בפברואר 1993 הוא מונה לקפטן הנבחרת הצעירה, ובנובמבר 1994 ערך את הבכורה בנבחרת הבוגרת. את שער הבכורה בנבחרת כבש רק חמש שנים מאוחר יותר, ב-4 בספטמבר 1999, בניצחון 6–0 על נבחרת לוקסמבורג באצטדיון ומבלי.
בטורניר יורו 1996 (אותו אירחה אנגליה) שיחק מקמנמן היטב ונבחר לנבחרת מצטייני הטורניר, יחד עם עמיתיו לנבחרת דייוויד סימן ואלן שירר. אנגליה אמנם הודחה בשלב חצי הגמר, אך מקמנמן זכה לשבחים מאנשי כדורגל רבים, ביניהם גם פלה.
למרות ההצלחה ביורו, מקמנמן זכה להופעה אחת בלבד במונדיאל 1998, אז אימן את נבחרת אנגליה גלן הודל. גם ביורו 2000 שיחק מקמנמן רק במשחק אחד (מול נבחרת פורטוגל), בו גם כבש. לסגל נבחרת אנגליה לטורניר מונדיאל 2002 לא זומן על ידי המאמן סוון-יוראן אריקסון, למרות בקשות מצד חבריו לריאל מדריד זינדין זידאן ופרננדו היירו.
לאחר הפרישה
לאחר שפרש מכדורגל היה מקמנמן פרשן כדורגל בערוצי טלוויזיה שונים. הוא הנחה תוכנית ספורט העוסקת בפרמייר ליג, בהשתתפות ניל וורנוק, עמנואל פטי ולס פרדיננד.
מקמנמן התחתן עם ויקטוריה אדוארדס, עורכת דין במקצועה, ביוני 2002. לזוג בת אחת.
אליעזר כדורי
קורות חיים
אחיו הבכור היה הברון אליס כדורי. משפחתו הייתה משפחה יהודית-עיראקית מבגדאד, שהיגרה לבומביי (מומבאי) שבהודו באמצע המאה ה-18.
כדורי הגיע לשאנגחאי מבומביי ב-1880 כאחד העובדים של החברה היהודית-ספרדית דוד ששון ובניו. לאחר כמה שנים הוא צבר סכום גדול של כסף ופתח חברות גם בשאנגחאי וגם בהונג קונג. הוא הפך לבעל המניות הגדול ביותר בחברת ייצור החשמל ההונג-קונגית, China Light and Power - CLP. בשני העשורים שלאחר מכן התעשרו האחים כדורי והצליחו בתחומי הבנקאות, במטעי גומי, שירותי כוח חשמלי, ובנדל"ן, והחזיקו בחלק גדול מהמניות של מלונות הונג קונג.
האחים גם תרמו מכספם לקהילה היהודית בהונג קונג ולמספר מוסדות יהודיים ולא יהודיים ברחבי העולם. כדורי סייע להעברת כספי עזבונו של אחיו אליס כדורי למען הקמת בית הספר החקלאי כדורי בארץ ישראל.
נישא ללורה כדורי לבית מוקטאי, בת למשפחה יהודית עשירה מלונדון ששורשיה ביהודים שגורשו מפורטוגל. בניהם הם הברון לורנס כדורי והברון הוראס כדורי.
ב-1942, כדורי נלקח מביתו בשאנגחאי למחנה ריכוז לאזרחים זרים. הוא מת בכלא ב-1944.
הקברים של כדורי ושל אשתו, לורה כדורי, ממוקמים ב-"Song Qingling Memorial Park" שבשאנגחאי ופתוחים למבקרים. המצבה של קברם נמצאת בין 4 קברים יהודים בשאנגחאי שנשארו שלמים ולא נהרסו בזמן מהפכת התרבות בסין.
האב מארי-בנואה
האב מארי-בֶּנְוּאָה (בצרפתית: Père Marie-Benoît; 1895 – 1990; נולד בשם פייר פטל - Pierre Péteul) היה נזיר קפוצ'יני קתולי וחסיד אומות העולם מצרפת.
פעולותיו להצלת יהודים במלחמת העולם השנייה
מארי-בנואה פעל רבות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה ואחריה בצרפת ובאיטליה. הוא עסק בהברחת יהודים מאזור משטר וישי בצרפת לשווייץ ולספרד, רקם תוכניות עם משתפי פעולה נוספים להברחת אלפי יהודים לצפון אפריקה, גיבש תמיכה בינלאומית לתוכניותיו וזייף מסמכים ודרכונים עבור ביצוע תוכניות הברחה אלו. עם סיום המלחמה הוא המשיך ופעל ברומא בסיוע לפליטי המלחמה.
מארי-בנואה שהה במרסיי עת הגיעו הגרמנים לצרפת ב-1940. במרסיי פעל למען היהודים הנרדפים בידי הגרמנים ושלטון וישי מתוך מנזר הקפוצ'ינים שבעיר. בשיתוף פעולה עם תנועת ההתנגדות הצרפתית ועם מוסדות יהודיים שונים, הוא הדפיס במכונת הדפוס במנזר דרכונים מזויפים, תעודות טבילה נוצריות ותעודות "אריות" שונות, ניירות שעזרו למאות פליטים לחצות את הגבולות לכיוון שווייץ וספרד הנייטרליות. פעולות אלו עוררו את חשדות הגסטאפו שהחל לעקוב אחריו.
עם כניסת הצבא הגרמני לשטח "צרפת החופשית" ב-1942, הפכה פעילות זו של הברחת היהודים לשווייץ ולספרד לבלתי אפשרית, והופסקה. האב מארי-בנואה עבר לניס, שהייתה בשליטה איטלקית, לחפש סיוע בעזרה להברחת יהודים נוספים בדרכים אחרות.
פעולותיו בניס
בניס הצליח מארי-בנואה לגייס פקידים איטלקים ויחד עם סיוע מוסדות יהודיים, הצליח להבריח יהודים ממרסיי לשטחים איטלקיים. השמועות על הברחות היהודים הגיעו לגרמנים אשר פנו למוסוליני כדי שיעצור זאת. מוסוליני מינה את הגנרל גואידו לוספינוסו כקומיסר לענייני יהודים. האב מארי-בנואה הצליח להתחבר גם אליו ויחד עמו ועם אנג'לו דונאטי, מנהל הבנק הצרפתי-איטלקי לאשראי, הצליח לרקום תוכנית להעברת 30,000 יהודים מדרום צרפת לצפון אפריקה, אך תוכנית זו דרשה אישור ממוסוליני עצמו או שר החוץ שלו ברומא.
הגסטאפו חשד בו גם בניס ומארי-בנואה נקרא להגיע לרומא לחקירה.
פעולותיו ברומא
בעת שהותו של מארי-בנואה ברומא, ב-16 ביולי 1943, הוא הציג בפני האפיפיור את מצבם הקשה של יהודי דרום צרפת ואת השמועה על כך שהגרמנים עומדים לכבוש את דרום צרפת בדרכם לאיטליה. כמו כן סיפר לאפיפיור על גירושי היהודים בצרפת למזרח ועל מחנה הריכוז אושוויץ. בנוסף, סיפר לו על תוכנית דונטי המדברת על העברתם של 30,000 עד 50,000 יהודים מדרום צרפת לצפון אפריקה, בעזרת השלטונות האיטלקיים והאנגלו-אמריקאים באזור. מארי-בנואה דרש מהאפיפיור שיפעל למען היהודים במחנות הריכוז בצרפת, וכן שיעזור ליהודים הספרדים בצרפת לחזור לספרד. האפיפיור קיבל באהדה רבה את תוכנית דונטי, אך בסופו של דבר היא לא יצאה אל הפועל.
לאחר כישלונה, עזב מארי-בנואה סופית את צרפת ועבר לאיטליה, לרומא, שם המשיך בפעולות ההצלה של יהודים על ידי זיוף מסמכים והברחת יהודים לשווייץ ולספרד, במסגרת פעילותו של ארגון סיוע ליהודים בשם DELASEM, "המשלחת לסיוע למהגרים יהודים" (Delegazione Assistenza Emigranti Ebrei). עבודה זו נעשתה מסוכנת מיום ליום ומארי-בנואה נאלץ להסתתר עד לסוף המלחמה.
בסיום המלחמה, המשיך מארי בנואה לעזור לפליטים היהודיים מהמלחמה בשיקום וסיוע. כינויו ברומא היה "אב היהודים".
הכרה
ב-1966 הכיר יד ושם במארי-בנואה בתור חסיד אומות העולם.
A Night to Remember
A Night to Remember הוא אלבומה השלישי של הזמרת האמריקאית ואייקון שנות ה-80 הפופולרית סינדי לאופר.
לאחר שניסתה את מזלה בקריירת משחק, חזרה לאופר לאולפן ההקלטות שלוש שנים אחרי אלבומה האחרון, True Colors. באלבום זה לאופר התבגרה ושינתה את תדמיתה הקודמת, ובנוסף הייתה יותר מעורבת בכתיבת האלבום.
האלבום קיבל ביקורות לא מעודדות ולא הניב שום להיט ענק, למעט "I Drove All Night" שזכה להצלחה רבה. השיר הוצע קודם לכן לרוי אורביסון, שהקליט את השיר בתור גרסת דמו, ולאחר מכן החליט לגנוז אותו. כותבי השיר, שעבדו באותו זמן עם לאופר על אלבומה וכתבו איתה שירים, הציעו לה את השיר והיא קיבלה אותו. לדבריה, היא אהבה את הרעיון של "אישה נוהגת, אישה בשליטה". מאוחר יותר כשאורביסון נפטר, חברת התקליטים שלו הוציאה אלבום משיריו שנגנזו, ואת השיר עצמו שיחררו כסינגל לרדיו בשנת 1992. השיר גם זכה לחידוש של הזמרת סלין דיון בשנת 2003.
סינגל נוסף שזכה להצלחה מהאלבום, My First Night Without You, היה בין הווידאו קליפים הראשונים שלווה בכתוביות לבעלי בעיות שמיעה.
בגרסת האלבום היפנית, הופיע השיר "Hole in My Heart (All the Way to China)" שהשתתף גם בפסקול הסרט בכיכובה של לאופר, "Vibes" ("זעזועים") ואף יצא וידאו קליפ ב-1988 כדי לקדמו. השיר זכה להצלחה גדולה בניו זילנד ובאוסטרליה.
חניכיים
חניכיים הן הרקמות הרכות סביב השיניים. החניכיים תוחמות את השיניים ומונעות חיכוך בין המזון המוכנס לפה לבין השיניים. רקמת החניכיים מורכבת מהעצם המכתשית (העצם האלוואולרית, alveolar bone) בלסת, הנושאת את השיניים, ומרירית החניכיים, שהיא הרקמה הרכה המצפה את העצם. לחניכיים בריאות צבע ורוד.
בריאות החניכיים
ברפואת השיניים קיים תחום עיסוק ברפואת חניכיים הנקרא פריודונטיה. תחום זה עוסק בכל הקשור לחניכיים - הרקמה הרכה והעצם האוחזת בשן. כמו כן עוסק תחום זה בשמירה על היגיינת הפה הבסיסית ובתחזוקת הרקמות. רוב מחלות החניכיים נגרמות על ידי חיידקים, אולם נסיגת חניכיים, המלווה בחשיפת שורש השן, עלולה להיגרם גם על ידי גורמים אחרים, כמו גירוי מכני כרוני, למשל בשל צחצוח שיניים אגרסיבי ופירסינג בלשון או בשפה, או טיפול אורתודונטי (יישור שיניים).
קיימות מחלות שאינן קשורות בהכרח לחניכיים אך פוגעות גם בהן, כדוגמת מחלת תרומבאסתניה על-שם גלנצמן (הגורמת בין היתר לדימומים בחניכיים).
דלקת חניכיים
דלקת חניכיים הוא מצב דלקתי של רקמת החניכיים בחלל הפה. ישנם מספר סוגים של מצבי דלקת ברקמת החניכיים. מקובל, שכאשר ישנו מצב דלקתי המוגבל לרקמה הרכה הוא מכונה דלקת (רירית) חניכיים, בעוד מצב המערב את הרקמה הקשה (העצם האלוואולרית) מכונה מחלת חניכיים. קיימת מחלוקת מסוימת באשר לתרומתן הכוללת של דלקות חניכיים כגורם לבאשת הפה. בעוד שחיידקים הגדלים באזורים תת-חניכיים (רובד חיידקים) הם בעלי ריח רע כאשר מסירים אותם, מספר מחקרים הציגו היעדר קשר סטטיסטי בין באשת הפה לבין משתנים המראים על קיום דלקת חניכיים או מחלת חניכיים.
XAMPP
XAMPP (נהגה זאמפ או אקסמפ) היא תשתית תוכנה חופשית בקוד פתוח חוצה פלטפורמות להרצת שרת אינטרנט במחשב אישי. התשתית מורכבת משרת ה-HTTP של אפאצ'י, מסד הנתונים של MariaDB, ומפרשים לסקריפטים בשפות התכנות PHP ו-Perl. מכיוון שרוב שרתי האינטרנט בפועל משתמשים באותם רכיבים כמו XAMPP, הדבר מאפשר מעבר משרת בדיקה מקומי לשרת ייצור.
קלות ההתקנה של XAMPP פירושה שניתן לעבוד עם תשתית דומה ל-WAMP או LAMP במהירות ובפשטות על מערכת הפעלה שולחנית כמו חלונות או MacOS, ובנוסף להתקין תוכנות נוספות כמו WordPress ו- Joomla! בקלות דומה, באמצעות Bitnami.
אטימולוגיה
המונח XAMPP הוא ראשי תיבות לכאורה. עם זאת, אין פתיחת ראשי תיבות רשמית שצוינה באתר של המפתחים, Apache Friends. בכותרת דף הבית שלהם כתוב "XAMPP Apache + MariaDB + PHP + Perl", מה שמלמד כי קיצור זה הוא ראשי תיבות רקורסיביים.
MySQL הוחלף ב-MariaDB ב-19 באוקטובר 2015 והחל בגרסאות XAMPP 5.5.30 ו-5.6.14, שינו למעשה את משמעות ראשי התיבות.
בעוד ששתי האותיות P ניתנות להחלפה, המוסכמה הנהוגה באתר Apache Friends מציינת כי האות P הראשונה היא קיצור של PHP והאות P האחרונה היא פרל.
תנאים מוקדמים
XAMPP דורש הורדה והפעלה של קובץ ZIP, tar, 7z או exe אחד בלבד, ונדרשת תצורה מועטה של הרכיבים השונים המרכיבים את שרת האינטרנט. גרסת Windows של XAMPP דורשת את גרסת 2017 של Microsoft Visual C ++.
תכונות
XAMPP מתעדכן באופן קבוע למהדורות האחרונות של Apache, MariaDB, PHP ו-Perl. זה מגיע גם עם מספר מודולים אחרים כולל OpenSSL, phpMyAdmin, MediaWiki, Joomla, WordPress ועוד. עותקים מרובים של XAMPP יכולים להתקיים במחשב יחיד, וכל עותק נתון ניתן להעתיק ממחשב אחד למשנהו. XAMPP מוצע גם בגרסה מלאה וגם בגרסה סטנדרטית (גרסה קטנה יותר).
אינטגרציית תוכנה
תשתית שרת האינטרנט המותקנת במחשב האישי מתמודדת עם בעיה נפוצה של מספרי פורט משותפים המבוקשים על ידי XAMPP. לרוב סקייפ או MySQL המותקנים במחשב עלולים להתנגש עם הפורט אליו XAMPP מאזין. למרות שניתן לעקוף התנגשות בין מספר יציאות באמצעות עצירת היישומים המשתמשים באותה יציאה, הפתרון הטוב יותר הוא שינוי מספר היציאה. את יציאת MySQL הנפוצה ביותר ניתן למצוא בקובצי my.ini, config.inc.php ו- php.ini מלוח הבקרה XAMPP.
הפורט הרגיל הוא 3306 עבור MySQL, פורט 80 עבור Apache ו-443 עבור SSL, ניתן להחליף את מספרי היציאה למספר הבא, למשל, 3307 או 3308.
שימוש
המאפיין הברור ביותר של XAMPP הוא הקלות שבה ניתן להתקין שרת אינטרנט.
באופן רשמי, מתכנני XAMPP התכוונו לשימוש ככלי פיתוח בלבד, כדי לאפשר למעצבי אתרים ולמתכנתים לבדוק את עבודתם במחשבים שלהם ללא גישה לאינטרנט. כדי להפוך את זה לקל ככל האפשר, תכונות אבטחה חשובות רבות מושבתות כברירת מחדל. ל- XAMPP יש יכולת לשרת דפי אינטרנט ברשת האינטרנט. ניתן כלי מיוחד להגנה באמצעות סיסמה על החלקים החשובים ביותר בחבילה.
XAMPP מספקת תמיכה גם ביצירה ומניפולציה של מאגרי מידע, בין היתר MariaDB ו-SQLite.
לאחר התקנת XAMPP, ניתן להתייחס למארח מקומי כמו למארח מרוחק על ידי חיבור באמצעות תוכנת FTP כגון פיילזילה.
צסק"א מוסקבה (בנדי)
צסק"א מוסקבה היה מועדון בנדי רוסי, חלק מאגודת צסק"א מוסקבה. זכתה באליפויות ברית המועצות בשנים 1954, 1955, 1957.
הקבוצה הוקמה בשנת 1936 ופורקה ב-1962.
חלק גדול משחקני הקבוצה הרכיבו את קבוצת ההוקי שדה של צסק"א, שהתקיימה בשנים 1954–1956 וזכתה באליפות ברית המועצות בשנים 1955, 1956. בשלושת שנות קיומה נקראה בשם קבוצת מועדון הספורט המרכזי של משרד ההגנה (ברוסית: Команда Центрального спортивного клуба Министерства обороны; בראשי תיבות ЦСК МО).
אהלי אל-ח'ליל
אהלי אל ח'ליל (בערבית:  أهلي الخليل - "אהלי" פירושו לאומית) היא קבוצת כדורגל מהעיר חברון, המשחקת בליגת העל הפלסטינית.
היסטוריה
אהלי אל ח'ליל הוקמה בשנת 1974 וקרויה של שם קבוצת אל-אהלי המצרית. כאשר הוקמה ליגת העל הפלסטינית על ידי הרשות הפלסטינית בשנת 1998 הצטרפה לליגה. אל-אהלי הוא המועדון הראשון בליגת העל הפלסטינית שהעסיק מאמן אירופאי, בשנת 2014 אימן את הקבוצה סטפנו קוזין האיטלקי.
בעונת 2014/2015 הקבוצה זכתה לראשונה בגביע פלסטין, לאחר שזכתה בגביע הגדה והתמודדה בגמר נגד מחזיקת גביע מחוז עזה, אל איתיחאד שג'עיה וניצחה אותה בסיכום שני המשחקים 2:1. בעונת 2015/2016 שוב זכתה הקבוצה בגביע פלסטין לאחר שניצחה את שבאב ח'אן יונס מחזיקת הגביע במחוז עזה 2:1 בסיכום שני המשחקים.
בעונת 2016/2017 הצטרף לקבוצה כמאמן סלמאן עמר, קפטן הפועל ירושלים לשעבר. הקבוצה זכתה בגביע הגדה המערבית לאחר ניצחון על שבאב אל-ח'ליל בפנדלים אך הפסידה בגמר גביע פלסטין לשבאב רפיח.
בינואר 2016 חתם באהלי שאדי שעבאן, לשעבר שחקן מכבי חיפה.
אצטדיון
הקבוצה משחקת באצטדיון אל-חוסיין אבן אל-עלי. באצטדיון כ-12,500 מקומות ישיבה.
השתתפות במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות לכדורגל של אסיה
ליגת העל הפלסטינית מסונפת להתאחדות לכדורגל של אסיה (באנגלית: Asian Football Confederation, ראשי תיבות AFC). אהלי אל-ח'ליל השתתפה בתחרות גביע AFC של ההתאחדות בשנת 2017.
פלגת הארמייה גרונאו (האימפריה הגרמנית)
פלגת הארמייה גרונאו הייתה פלגת ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית.
היסטוריה
ב-18 בספטמבר 1916 הוקמה פלגת הארמייה גרונאו בפיקוד הנס פון גרונאו, על בסיס קורפוס המילואים ה-41, והיוותה סיוע לארמיית הבוג.
ב-27 במרץ 1918 פורקה פלגת הארמייה, בעקבות הסכם ברסט-ליטובסק.
אלבינה קלמנדי
אלבינה קלמנדי (IPA: [alˈbina kɛlˈmendi]; נולדה ב-27 בינואר 1998) היא זמרת-יוצרת אלבנית מקוסובו. התפרסמה בעיקר בזכות השתתפותה בעונה הרביעית של "The Voice Albania" ב-2014 והגעתה למקום השני.
שנותיה הראשונות וקריירה
קלמנדי נולדה בפץ' שבקוסובו (אז חלק מסרביה ומונטנגרו). בצעירותה למדה נגינה על פסנתר ועל קלרינט בבית הספר למוזיקה בעיר הולדתה, והחלה להופיע בקביעות לצד משפחתה תחת השם "פאמילי בנד".
בשנת 2014 השתתפה בעונה הרביעית של "The Voice Albania", שם הגיעה למקום השני. בשנה שלאחר מכן השתתפה בעונה ה-12 של טופ פסט, שם ביצעה את שירה "Nuk ka ma mire".
ביוני 2022 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Nana loke. ב-27 באוקטובר נחשף על ידי רשות השידור האלבנית כי קלמנדי עתידה להשתתף במהדורה ה-61 של פסטיבלי אי קנגס, הקדם הלאומי של אלבניה לתחרות הזמר של האירוויזיון. אף על פי שהגיעה למקום השני בגמר התחרות בהתאם להחלטת השופטים, נבחרה על ידי הציבור שהצביע מאלבניה ומקוסובו לעמוד בראש המשלחת האלבנית לאירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב, יחד עם משפחתה, פאמיליה קלמנדי. ב-11 במאי 2023 ביצעו קלמנדי ומשפחתה את "Duje" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה נמנו בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. אלבניה הופיעה עשירית, לפני איטליה ואחרי שוודיה.
נבחרת ברית המועצות בכדורגל
נבחרת ברית המועצות הופיעה שבע פעמים בגביע העולם בכדורגל. הישגה הגדול ביותר היה ב-1966 כשהעפילה לשלב חצי הגמר, שבו הפסידה למערב גרמניה בתוצאה 2:1. כמו כן, הופיעה הנבחרת שבע פעמים באליפות אירופה בכדורגל, וזכתה בטורניר הראשון שנערך ב-1960, לאחר שניצחה במשחק הגמר את יוגוסלביה בתוצאה 2:1. בנוסף לכך, סיימה הנבחרת שלוש פעמים במקום השני (1964, 1972, 1988), ופעם אחת במקום הרביעי (1968), כשסיימה בתיקו 0:0 מול איטליה בשלב חצי הגמר, והודחה לאחר שהפסידה בהטלת מטבע.
נבחרת ברית המועצות זכתה גם במדליית הזהב במשחקים האולימפיים בשנים 1956 ו-1988.
כמו כן, זכתה הנבחרת באליפות העולם לנוער ב-1977, ובאליפות העולם לנוער עד גיל 16 ב-1987.
המשחקים האולימפיים 1952
המשחקים האולימפיים בשנת 1952 היו הטורניר הרשמי הראשון בו השתתפה נבחרת ברית המועצות בכדורגל. בסיבוב הראשון ניצחה ברית המועצות את בולגריה 1-2 אחרי הארכה. בסיבוב השני חזרה ברית המועצות מפיגור 5-1 מול יוגוסלביה והמשחק הסתיים בתיקו 5-5. בהארכה לא נכבשו שערים נוספים ונקבע משחק חוזר בין הנבחרות, בו ניצחה יוגוסלביה 3-1. המשחקים האולימפיים הללו היו היחידים בתולדות נבחרת ברית המועצות בכדורגל, בהן היא לא זכתה במדליה.
המשחקים האולימפיים 1956
ברית המועצות זכתה במדליית זהב, לאחר שגברה על גרמניה, אינדונזיה, בולגריה ועל יוגוסלביה 0-1 במשחק הגמר.
מונדיאל 1958
ברית המועצות השתתפה לראשונה במוקדמות הגביע העולמי לקראת מונדיאל 1958. בשלב זה היא שובצה לבית עם פולין ופינלנד. ברית המועצות ופולין סיימו במקום הראשון עם אותו מספר נקודות, לכן נקבע ביניהן משחק מכריע בלייפציג, גרמניה המזרחית על ההעפלה לטורניר הגמר. במשחק זה ניצחה ברית המועצות 0-2 והעפילה לטורניר הגמר לראשונה בתולדותיה.
בשלב הבתים בטורניר הגמר התמודדה ברית המועצות מול אנגליה, אוסטריה וברזיל. במשחקה הראשון הובילה ברית המועצות 0-2 על אנגליה, אך איבדה את היתרון בדקות הסיום והמשחק הסתיים בתיקו 2-2. במשחקה השני השיגה ברית המועצות את ניצחונה הראשון במונדיאל, 0-2 על אוסטריה. במשחקה השלישי בטורניר הפסידה ברית המועצות לברזיל 2-0, במשחק המקביל סיימה אנגליה בתיקו עם אוסטריה וכך שתי הנבחרות, ברית המועצות ואנגליה, סיימו במקום השני עם אותו מספר נקודות ונקבע ביניהן משחק מכריע על העלייה לרבע הגמר, בו ניצחה ברית המועצות 0-1 משער של אנטולי איליין. ברבע הגמר הפסידה ברית המועצות לשוודיה המארחת 2-0.
יורו 1960
ברית המועצות השתתפה באליפות אירופה הראשונה שנערכה בשנת 1960. בסיבוב המוקדמות הראשון לקראת הטורניר, גברה ברית המועצות פעמיים על הונגריה ובסיבוב השני הייתה אמורה ברית המועצות להתמודד מול ספרד, אולם הספרדים סירבו לשחק בברית המועצות ובכך זכתה ברית המועצות בניצחון טכני והעפילה לטורניר הגמר.
בטורניר הגמר הביסה ברית המועצות את צ'כוסלובקיה במשחק חצי הגמר 0-3 מצמד שערים של ולנטין קוזמיץ' איבנוב ומשער נוסף של ויקטור פונדלניק. במשחק הגמר התמודדה ברית המועצות מול יוגוסלביה. היוגוסלבים הובילו 1-0 משער של מילאן גאליץ', אך ברית המועצות השוותה משער של שלווה מטרוולי והמשחק נכנס להארכה. שבע דקות לסיום ההארכה הבקיע פונדלניק את שער הניצחון לברית המועצות שניצחה 1-2 ובכך זכתה באליפות אירופה הראשונה. הייתה זו הזכייה היחידה של ברית המועצות באליפות אירופה. בנוסף לאיבנוב ופונדלניק, שהיו מלכי השערים של הטורניר בצוותא עם 3 שחקנים נוספים, הצטיינו בנבחרת השוער לב יאשין ואיגור נטו.
מונדיאל 1962
אלופת אירופה העפילה למונדיאל שני ברציפות לאחר שניצחה בכל משחקיה בטורניר המוקדמות את טורקיה ונורווגיה. בשלב הבתים של טורניר הגמר, שובצה ברית המועצות עם יוגוסלביה, סגניתה מאליפות אירופה ועם אורוגוואי וקולומביה. בשחזור של גמר אליפות אירופה גברה ברית המועצות על יוגוסלביה 0-2. בהמשך סיימה ברית המועצות בתיקו 4-4 עם קולומביה, לאחר שאיבדה יתרון 1-4. במשחקה האחרון בשלב הבתים גברה ברית המועצות על אורוגוואי 1-2, כאשר איבנוב מבקיע את שער הניצחון דקה לסיום המשחק. ברית המועצות סיימה במקום הראשון בבית והעפילה לרבע הגמר. בדומה למונדיאל הקודם, שוב התמודדה ברית המועצות ברבע הגמר מול מארחת הטורניר, הפעם זו הייתה נבחרת צ'ילה, והפסידה 2-1. איבנוב סיים בצוותא עם 5 שחקנים נוספים כמלך השערים בטורניר עם 4 שערים,
יורו 1964
ברית המועצות העפילה בפעם השנייה ברציפות לטורניר גמר אליפות אירופה, לאחר שעברה בסיבובי המוקדמות את איטליה ושוודיה. בחצי הגמר הביסה ברית המועצות את דנמרק 0-3 והעפילה למשחק הגמר מול המארחת ספרד. ברית המועצות הפסידה 2-1 לספרד ובכך לא הצליחה להגן על תוארה. יאשין ואיבנוב הצטיינו גם בטורניר זה.
מונדיאל 1966
ברית המועצות העפילה בפעם השלישית ברציפות למונדיאל 1966. היא ניצחה בכל משחקיה בשלב הבתים בטורניר הגמר את צפון קוריאה 0-3, את איטליה 0-1 ואת צ'ילה 1-2 בשחזור של רבע גמר המונדיאל הקודם. ברבע הגמר גברה ברית המועצות על הונגריה 1-2 והעפילה לחצי הגמר. בחצי הגמר הפסידה ברית המועצות למערב גרמניה 2-1 ובמשחק על המקום השלישי הפסידה לפורטוגל 2-1. בכך סיימה ברית המועצות במקום הרביעי, המיקום הגבוה בתולדותיה במסגרת המונדיאל.
יורו 1968
ברית המועצות העפילה ליורו 1968 בפעם השלישית ברציפות. בחצי הגמר סיימה ברית המועצות עם איטליה בתיקו 0-0 והמשחק הוכרע בהטלת מטבע לטובת איטליה. במשחק על המקום השלישי הפסידה ברית המועצות לאנגליה 2-0 ובכך סיימה במקום הרביעי.
מונדיאל 1970
ברית המועצות העפילה למונדיאל 1970 בפעם הרביעית ברציפות. בשלב הבתים בטורניר הגמר היא סיימה בתיקו 0-0 עם מקסיקו המארחת ובהמשך הביסה את בלגיה 1-4 וניצחה את אל סלוודור 0-2 כדי לסיים במקום הראשון בבית ולהעפיל לרבע הגמר. בשלב זה הפסידה לאורוגוואי 1-0 אחרי הארכה.
יורו 1972
ברית המועצות העפילה ליורו 1972 בפעם הרביעית ברציפות, הישג מרשים לאור העובדה שרק 4 נבחרות היו מעפילות עד אז לטורניר הגמר. נכון לטורניר זה, ברית המועצות הייתה הנבחרת היחידה שהשתתפה בכל טורנירי הגמר. בחצי הגמר גברה ברית המועצות על הונגריה 0-1 משער של אנטולי קונקוב והעפילה למשחק הגמר בפעם השלישית בתולדותיה מול מערב גרמניה. ברית המועצות הפסידה 3-0 וסיימה במקום השני. בשורות הנבחרת הצטיינו השוער יבגני רודקוב, רוואז דזודזואשווילי ומורתז חורצילווה.
המשחקים האולימפיים 1972
לאחר שלא העפילה לשלוש האולימפיאדות הקודמות, העפילה ברית המועצות למשחקים האולימפיים בשנת 1972 וסיימה במקום השלישי. שנתיים מאוחר יותר, במוקדמות מונדיאל 1974, סיימה ברית המועצות במקום הראשון בבית והעפילה לצמד משחקי פלייאוף על העלייה למונדיאל מול צ'ילה. לאחר שהמשחק הראשון בברית המועצות הסתיים בתיקו 0-0, סירבה ברית המועצות להגיע למשחק הגומלין בצ'ילה עקב ההפיכה הצבאית שם, במהלכה הוצאו להורג אסירים פעילי שמאל באצטדיון בסנטיאגו. ברית המועצות נענשה בהפסד טכני ולראשונה בתולדותיה לא העפילה למונדיאל. שנתיים לאחר מכן, לא הצליחה ברית המועצות להעפיל ליורו 1976, לראשונה בתולדותיה, לאחר שסיימה ראשונה בבית המוקדמות אך לא עברה את צ'כוסלובקיה בצמד משחקי הפלייאוף על העלייה לטורניר הגמר.
המשחקים האולימפיים 1976
ברית המועצות זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית ארד במשחקים האולימפיים, לאחר שהפסידה בחצי הגמר למזרח גרמניה 2-1 וניצחה את ברזיל במשחק על המקום השלישי 0-2. הייתה זו הפעם האחרונה בה השתתפה הנבחרת הלאומית של ברית המועצות במשחקים האולימפיים ובמשחקים הבאים ייצגה אותה הנבחרת האולימפית. שנתיים לאחר מכן, לא העפילה ברית המועצות למונדיאל 1978 בפעם השנייה ברציפות לאחר שסיימה אחרי הונגריה בבית בטורניר המוקדמות. ברית המועצות גם לא העפילה ליורו 1980 לאחר שסיימה במקום האחרון בבית המוקדמות אחרי יוון, הונגריה ופינלנד.
הנבחרת האולימפית 1980
הנבחרת האולימפית של ברית המועצות השתתפה בטורניר אותו אירחה במסגרת אולימפיאדת מוסקבה בשנת 1980. את הטורניר, כמו את האולימפיאדה כולה, החרימו מדינות רבות, מה שהקל על הנבחרת להעפיל לחצי הגמר. אולם בשלב הזה, בדומה לאולימפיאדה הקודמת, שוב הפסידה ברית המועצות למזרח גרמניה 1-0. ברית המועצות זכתה במדליית הארד, בפעם השלישית ברציפות, לאחר שגברה על יוגוסלביה 0-2.
מונדיאל 1982
לאחר שתי היעדרויות רצופות מטורניר הגמר, העפילה ברית המועצות למונדיאל 1982. ברית המועצות פתחה את שלב הבתים הראשון בטורניר הגמר בהפסד 2-1 לברזיל ולאחר מכן הביסה 0-3 את ניו זילנד. במשחק האחרון בשלב הבתים, הייתה זקוקה ברית המועצות לתיקו ומעלה מול סקוטלנד על מנת להעפיל לשלב הבא. המשחק הסתיים בתיקו 2-2 וברית המועצות עלתה לשלב הבא מהמקום השני בבית בזכות הפרש שערים טוב יותר מסקוטלנד. בשלב הבתים השני גברה ברית המועצות על בלגיה 0-1 והתמודדה מול פולין, שניצחה 0-3 את בלגיה, על העלייה לחצי הגמר, כאשר היא חייבת ניצחון בעוד שלפולנים יספיק תיקו. המשחק הסתיים בתיקו 0-0 וברית המועצות הודחה מהטורניר. שנתיים לאחר מכן, לא הצליחה ברית המועצות בפעם השלישית ברציפות להעפיל לטורניר גמר אליפות אירופה.
מונדיאל 1986
ברית המועצות העפילה למונדיאל 1986 ובשלב הבתים של טורניר הגמר סיימה ראשונה בבית לאחר ניצחון 0-6 על הונגריה, הניצחון הגבוה בתולדותיה במסגרת המונדיאל, תיקו 1-1 עם אלופת אירופה צרפת וניצחון 0-2 על קנדה. בשמינית הגמר הפסידה ברית המועצות לבלגיה 4-3 אחרי הארכה, כאשר איגור בלאנוב מבקיע את שלושת השערים לזכותה.
יורו 1988
יורו 1988 היה טורניר היורו האחרון בו השתתפה נבחרת ברית המועצות כמייצגת של כל 15 הרפובליקות המרכיבות את המדינה. בשלב הבתים של טורניר הגמר ניצחה ברית המועצות את הולנד 0-1 ולאחר מכן סיימה בתיקו 1-1 עם אירלנד. במשחקה האחרון בשלב הבתים גברה ברית המועצות על אנגליה 1-3 והעפילה לחצי הגמר מהמקום הראשון בבית. בחצי הגמר גברה ברית המועצות על איטליה 0-2 משערים של גנאדי ליטובצ'נקו ואולג פרוטאסוב. היה זה הניצחון האחרון של ברית המועצות באליפויות אירופה. במשחק הגמר פגשה ברית המועצות שוב את הולנד, אך הפעם הפסידה לה 2-0. זה היה משחק הגמר השלישי ברציפות בו מפסידה ברית המועצות במסגרת אליפות אירופה.
הנבחרת האולימפית 1988
נבחרתה האולימפית של ברית המועצות השתתפה בפעם האחרונה במשחקים האולימפיים שנערכו בסיאול בשנת 1988. ברית המועצות סיימה ראשונה בשלב הבתים לאחר שסיימה בתיקו 0-0 עם קוריאה הדרומית המארחת, ניצחה 1-2 את ארגנטינה וגברה 2-4 על ארצות הברית. ברבע הגמר הביסה ברית המועצות את אוסטרליה 0-3 ובחצי הגמר ניצחה את איטליה 2-3 אחרי הארכה. במשחק הגמר גברה ברית המועצות על ברזיל 1-2 אחרי הארכה, כשלזכותה מבקיעים איגור דוברובולסקי, המבקיע המצטיין של ברית המועצות בטורניר עם 6 שערים, בבעיטת עונשין מ-11 מטרים ויורי סביצ'ב שכבש את שער הניצחון בהארכה. זו הייתה הפעם השנייה והאחרונה בה ברית המועצות זוכה במדליית זהב בטורניר הכדורגל האולימפי.
מונדיאל 1990
השתתפותה האחרונה של ברית המועצות בהרכבה המלא בטורניר גדול הייתה במונדיאל 1990. היה זה גם המונדיאל הכושל בתולדותיה של ברית המועצות. היא פתחה את שלב הבתים בהפסד מפתיע לרומניה 2-0 ובהפסד נוסף לאלופת העולם ארגנטינה 2-0. היא סיימה את משחקיה בניצחון 0-4 על קמרון, שלא מנע ממנה לסיים במקום האחרון בבית ולראשונה בתולדותיה לא לעבור את שלב הבתים.
יורו 1992
נבחרת ברית המועצות העפילה ליורו 1992 זמן קצר לפני התפרקותה לאחר שסיימה ראשונה בבית בטורניר המוקדמות לפני איטליה, נורווגיה, הונגריה וקפריסין. היא השתתפה בטורניר הגמר תחת הדגל של חבר המדינות, לפני שהרפובליקות הסובייטיות לשעבר ייסדו נבחרות כדורגל עצמאיות משלהן לאחר הטורניר. נבחרת חבר המדינות ייצגה את רוסיה, אוקראינה, בלארוס, קזחסטן, אוזבקיסטן, טורקמניסטן, קירגיזסטן, ארמניה, אזרבייג'ן, מולדובה וטג'יקיסטן, אולם ארבע מתוך 15 הרפובליקות הסובייטיות לשעבר לא היו חברות בנבחרת: אסטוניה, לטביה, ליטא וגיאורגיה (אף על פי שהיה שחקן גיאורגי בסגל הנבחרת). בשלב הבתים של טורניר הגמר, הנבחרת סיימה בתיקו 1-1 עם גרמניה ובתיקו 0-0 עם הולנד. במשחקה האחרון בטורניר הובסה הנבחרת על ידי סקוטלנד 3-0 וסיימה אחרונה בבית ללא ניצחון.
הידרוספירה
הידרוספירה (Hydrosphere) היא מונח בגאוגרפיה פיזית המתאר את כלל המים בכוכב לכת.
הידרוספרות אחרות
מדענים וחוקרים סבורים כי הידרוספירה עבה קיימת מסביב לירח אירופה שמסביב לכוכב הלכת צדק. השכבה החיצונית של הידרוספירה זו מורכבת כמעט לגמרי מקרח, אבל קיימים מודלים שלפיהם קיים גם אוקיינוס שלם בעומק 100 ק"מ מתחת לקרח. האוקיינוס הזה נמצא במצב נוזלי בגלל כוחות גאות ושפל הפועלים על הירח במסלולו. נפח ההידרוספירה של הירח אירופה הוא פי 2.3 מזה של כדור הארץ.
ערוץ הקבלה
ערוץ "קבלה לעם" הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי, שהחל את פעילותו ב-24 בנובמבר 2008. הערוץ משדר חינם, וכולל בעיקר תכנים על רקע תורת הקבלה. התוכניות - אקטואליה, לימוד, אירוח, משפחה, בידור, ילדים ועוד - מבוססות כולן על קבלה, ומיועדות לצפייה ללא הגבלת גיל.
כל התוכניות מופקות ומשודרות מאולפני הטלוויזיה של "קבלה לעם", ונקלטות באפיק מספר 96 של HOT ודרך אתר האינטרנט של עמותת "קבלה לעם". היו"ר ומקים הארגון - ד"ר מיכאל לייטמן, הוא גם האישיות המובילה את כלל השידורים.
סטטר
סטטר הוא מטבע יווני עתיק שנעשה בו שימוש ביוון העתיקה ובלידיה, ואף על ידי השבטים הקלטים ובפיניקיה בין השנים 500 לפנה"ס לערך ועד 50 לספירה.
סטטר זהב היה שווה בין 20–28 דרכמאות (השווי השתנה מתקופה לתקופה), אולם הטבעתו הייתה נדירה. באתונה סטטר זהב היה שווה 20 דרכמאות, ובסיזיקוס 28 דרכמאות.
תל כודאדי
תל כּוּדָאדִי הוא תל השוכן על הגדה הצפונית של נחל הירקון בתל אביב, בסמוך לשפכו אל הים. בתל אתר ארכאולוגי, שנחשף לראשונה בשנת 1934, בעת ביצוע עבודות לבניית המגדלור שבשפך. השרידים נחפרו בשנים 1936–1938 במסגרת חפירות הצלה שנערכו לקראת בניית תחנת הכוח רדינג בסמוך. רוב השרידים נפגעו כתוצאה מעבודות הבניה והשטחת התל, וכמעט שאינם נראים עוד בשטח.
החפירות חשפו שרידי שתי מצודות, ובמשך עשרות שנים ייחסו אותן החוקרים בשגגה לממלכת ישראל. אולם דבר זה הסתבר מאוחר יותר כטעות, וכיום מקובל כי מדובר במצודות מהמאה ה־8 לפנה"ס, אשר שימשו כשלוחה קדמית של הנמל ששכן סמוך לתל קסילה. המצודות הגנו על שפך הירקון ובעת שלום שימשו כתחנת סחר. החוקרים אורן טל ואלכסנדר פאנטלקין משערים כי "המצודה של תל כודאדי שייכת לסדרה של מצודות אשוריות אשר נבנו לאורך החוף". המצודה חרבה בשנת 732 לפנה"ס בעת מסעו של מלך אשור תגלת־פלאסר השלישי.
במקום התגלו גם שרידי יישוב שהתקיים החל מהתקופה הפרסית ובו נוכחית פיניקית, וחרב בסוף התקופה הביזנטית.
במלחמת העולם הראשונה שימש השפך כאחת משלוש נקודות צליחת הירקון על ידי הצבא הבריטי, ובתל כודאדי ניצב אחד משלושת עמודי הזיכרון לציון הצליחה.
בשנת 2007 ערכה רשות העתיקות עבודות שימור וחיזוק באתר, והוא הוקף ברציף עץ.
ברומלי (רובע)
רובע בְּרוֹמְלי של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Bromley, ) הוא אחד מרובעי לונדון הנמצא בדרום מזרח העיר לונדון.
גאוגרפיה ושכונות
שטחו של הרובע 153 קמ"ר, כאשר מרבית שטחי הרובע שייכים לשטחים הירוקים הפתוחים של החגורה הירוקה. הרובע הוא הגדול ברובעי לונדון רבתי. מרבית שכונות הרובע נמצאות בצפונו ומערבו. הדרומית בשכונות הרובע היא ביגין היל.
היסטוריה
רובע ברומלי הוקם ב-1 באפריל 1965 (בעקבות חקיקת חוק הממשל בלונדון 1963). הרובע כולל את אזורי הרובע המוניציפלי של ברומלי, הרובע המוניציפלי של בקנהאם, הרובע העירוני פנג', הרובע העירוני אורפינגטון והעיירה צ'יזלהרסט שהייתה בעבר חלק מהרובע העירוני צ'יזלהרסט וסידקאפ. כל הרבעים האלה היו בעבר חלק ממחוז קנט.
ערים תאומות
לרובע עיר תאומה אחת:
חטיבה 188 במלחמת יום הכיפורים
חטיבה 188 היא חטיבת שריון סדירה של צה"ל, שמילאה תפקיד משמעותי במסגרת המערכה בחזית הסורית במלחמת יום הכיפורים, במיוחד בשלב הפתיחה של המלחמה.
החטיבה, בפיקוד אל"ם יצחק בן-שהם, הייתה פרושה לאורך קו החזית ברמת הגולן ערב המלחמה. בשלוש השעות הראשונות של המתקפה הסורית על רמת הגולן, החל משעה 13:55 ב-6 באוקטובר, הייתה החטיבה כוח השריון הישראלי היחיד, שבלם את המתקפה של שלוש דיוויזיות סוריות. ב-24 השעות הראשונות של הלחימה בחזית הסורית, ניהלה החטיבה קרבות בלימה עקובים מדם, במהלכם ספגה אבדות כבדות, אך הצליחה להשהות את התקדמות הצבא הסורי עד להגעת כוחות המילואים של צה"ל לזירת הלחימה.
במהלך המלחמה נהרגו 79 מחיילי החטיבה, רבים אחרים נפצעו, ורוב הטנקים שלחמו תחת פיקודה הושמדו או ניזוקו בדרגות חומרה שונות. בצהרי 7 באוקטובר, היום השני ללחימה, נהרגו מפקד החטיבה, סגנו וקצין האג"ם של החטיבה, והיא חדלה לתפקד כמסגרת חטיבתית. למרות זאת, כוחות שונים של החטיבה המשיכו להילחם תחת פיקוד חטיבה 7 וחטיבות אחרות של צה"ל, והשתתפו בקרב ההבקעה לסוריה, ובלחימה במובלעת הסורית עד כניסת הפסקת האש.
החטיבה ערב המלחמה
חטיבה 188 צמחה מתוך חטיבה ממוכנת 45. במלחמת ששת הימים לחמה החטיבה, תחת פיקודו של סא"ל משה בר-כוכבא, בגזרת צפון השומרון ואף השתתפה בכיבוש רמת הגולן. לאחר המלחמה הוחלט לפרק את החטיבה אולם לבסוף היא הוקמה מחדש כחטיבת שריון המצוידת בטנקי שוט קל.
לאחר מלחמת ששת הימים נוצר צורך להחזיק כוח שריון סדיר ברמת הגולן, ככוח תגובה מהירה להדיפת מתקפה סורית על שטח הרמה, וככוח לביצוע פעולות התקפיות בגזרה הסורית. באפריל 1969 הוטלה המשימה על חטיבה 188 ועד שנת 1973 השתתפה החטיבה במבצעים שונים (קלחת 2, קלחת 4, קיתון 10) ובימי קרב רבים מול השריון הסורי. עם סיום מלחמת ההתשה בתעלת סואץ באוגוסט 1970 הפכה היחידה לחטיבת השריון היחידה בצה"ל אשר השתתפה בפועל בלחימה, ונחשבה לאחת מחטיבות השריון הטובות בצה"ל.
ביוני 1973 מונה אל"ם יצחק בן-שהם למפקד החטיבה. במועד זה כללה החטיבה שני גדודים סדירים – גדוד 74 בפיקוד סא"ל יאיר נפשי וגדוד 53 בפיקוד רס"ן עודד ארז, וגדוד מילואים - גדוד 39 בפיקוד סגן אלוף יואב וספי.
החטיבה הייתה מצוידת בטנקים מדגם שוט קל, שהיו דגם משופר של הטנק הבריטי צנטוריון. ערב המלחמה היו ברשות החטיבה, על שני גדודיה, 71 טנקים כשירים.
פריסת החטיבה ערב המלחמה
בשגרה הייתה החטיבה מחולקת למחלקות בנות 3 טנקים, כאשר לכל מחלקה היה חניון ובו הטנקים, פריקאסט (מבנה טרומי), 12 אנשי צוות, חובש ואיש צוות טכני. חניוני הטנקים מוקמו במרחק קצר מעמדות הלחימה המיועדות של הטנקים, סמוך לקו הגבול ברמת הגולן. עמדות הלחימה, או ה"רמפות" של הטנקים, היו משטחי עפר מוגבהים, שמוקמו בעמדות שולטות על מכשול הנ"ט, שנחפר סמוך לקו הגבול. ה"רמפות" איפשרו לטנקים לתצפת על תנועת כוחות האויב באזור הגבול, ובזמן לחימה לפגוע בכוחות אויב המנסים לחצות את תעלת הנ"ט, תוך חשיפה מינימלית לאש האויב.
בחודשים שלפני המלחמה תפס גדוד 74 את קו הגבול על פי החניונים המחלקתיים. בשבועות שקדמו למלחמה הועלתה רמת הכוננות בצה"ל כולו, אך כוחות פיקוד הצפון התכוננו לקראת "יום קרב" - מצב בו כוחות סוריים ינסו לחצות את הגבול כדי להשתלט על מוצב או יישוב ישראלי - ולא לקראת מלחמה כוללת. כתוצאה מכך לא הוכנו מצבורי תחמושת גדולים בקרבת קו הגבול, והדרגים הלוגיסטיים של החטיבה לא תוגברו מעבר לתקן השגרתי.
ב-26 בספטמבר 1973, ערב ראש השנה, קודם גדוד 53 אל קו הגבול כחלק מתגבור הכוחות. כדי להימנע מהזזת כוחות גדוד 74 שכבר היו פרוסים במוצבים החליט בן-שהם לפצל את גדוד 53. פלוגה א' של הגדוד תגברה את אזור קוניטרה, פלוגה ב' קודמה לאזור ווסט לשמש כעתודה לגזרה הצפונית, ופלוגה ג' חנתה בחושניה ושימשה עתודה לגזרה הדרומית. קו הגבול חולק בין שני הגדודים כשמוצב 110, באזור הר חוזק, משמש כמרכז הגזרה. עודד ארז, מג"ד 53, קיבל לידיו את האחריות על דרום הרמה, ויאיר נפשי, מג"ד 74, פיקד על החלק הצפוני. כך נוצר מצב שתחת פיקוד כל אחד ממפקדי הגדודים הייתה פלוגה אורגנית אחת ושתי פלוגות מהגדוד השני.
עוד באותו היום הורה אלוף פיקוד הצפון, יצחק חופי ("חקה") להעלות שתי פלוגות מגדוד 77 של חטיבה 7 לרמת הגולן. ב-30 בספטמבר הועלתה יתרת הכוח של גדוד 77 לרמת הגולן. ב-5 באוקטובר, ערב יום הכיפורים, עלתה לרמה החטיבה כולה. חטיבה 7 הוצבה כעתודה לגזרה הצפונית של רמת הגולן, כשגדוד 82 הועבר לפיקוד חטיבה 188 כעתודה לגזרה הדרומית.
מול קו הגבול היו ערוכות שלוש דיוויזיות חי"ר סוריות (הדיוויזיה השביעית בצפון הרמה, התשיעית במרכז והחמישית בדרום הגזרה). כל אחת מהדיוויזיות כללה בקו הראשון שתי חטיבות חי"ר (כל אחת מהן כללה גם גדוד שריון). חטיבות הקו השני הורכבו מחטיבת שריון וחטיבה ממוכנת והן תוגברו בשתי חטיבות שריון עצמאיות (47 ו-51). שתי דיוויזיות השריון הסוריות (הראשונה והשלישית) נשמרו ככוח עתודה לניצול ההצלחה.
ערב פתיחת המלחמה היו ברמת הגולן 177 טנקים ישראליים, אל מול למעלה מ-800 טנקים סורים בשלוש הדיוויזיות שהיו פרוסות מול קו הגבול. הפיקוד הישראלי העריך כי כוחות חטיבה 188, שתוגברה על ידי חטיבה 7, יספיקו כדי לבלום את השריון הסורי עד להגעת כוחות המילואים לרמה.
6 באוקטובר - בלימה
בבוקר 6 באוקטובר מונה מפקד חטיבה 188, בן-שהם, כמפקד זמני של כוחות צה"ל ברמת הגולן, כיוון שמפקד פיקוד צפון, יצחק חופי, זומן למטכ"ל בתל אביב לישיבה דחופה יחד עם מפקד אוגדה 36 רפאל איתן. עם פרוץ האש נשאר בן-שהם במפקדת אוגדה 36 במחנה נפח, ומשם פיקד על כלל הגזרה.
ההתקפה הסורית
חמש דקות לפני השעה שתיים בצהריים, נפתחה הפגזה ארטילרית סורית עזה לכול אורך החזית. במקביל להפגזה הארטילרית ולתקיפות אוויריות, החלו חטיבות הקו הראשון של שלושת הדיוויזיות הסוריות להתקדם אל עבר הקו הסגול.
כוחות השריון של חטיבה 188 ששהו בחניונים המחלקתיים מיהרו לתפוס את העמדות שיועדו להם. ארבע פלוגות החטיבה היו פזורות בדלילות, בכוחות מחלקתיים ופלוגתיים, לאורך קו הגבול ברמת הגולן. שתי פלוגות היו פרוסות בגזרה הצפונית תחת פיקוד גדוד מג"ד 74, יאיר נפשי: פלוגה ח' בחלק הצפוני משיפולי החרמון ועד לקוניטרה ופלוגה א' באזור קוניטרה. שתי פלוגות נוספות נפרסו בחלק הדרומי תחת פיקוד עודד ארז, מג"ד 53: פלוגה ז' באזור פתחת כודנה (מוצב 111) ופלוגה ו' בשטח שמדרום לתל פארס ועד לתל סאקי. עם פרוץ האש עמדו 45 טנקי שוט מארבע הפלוגות מול 276 טנקים של חטיבות הדרג הראשון הסוריות.
מיד עם תחילת הקרבות החלו שתי הפלוגות הנוספות להתקדם אל עבר קו הגבול, ולקראת השעה 15:00 נפרסו בעמדותיהן: פלוגה ב' נעה מצומת ווסט לאזור בוקעאתא, ופלוגה ג' נעה מחושניה דרומה ועיבתה את המערך באזור ציר הנפט והג'וחדר. גדודי חטיבה 7 נשמרו ככוחות עתודה עד לבירור כיוון המאמץ העיקרי של הצבא הסורי.
כוחות חטיבה 188 שהתייצבו ברמפות החלו לפגוע בכוחות הקדמיים של הסורים אשר הלכו והתקרבו אליהם. טנקי הגישור והדחפורים שנועדו לגשר על תעלת הנ"ט נפגעו ראשונים אך אחרים החליפו את מקומם. הערכת המודיעין טרם המלחמה גרסה כי הכוחות הסוריים יעדיפו לפרוץ בגזרה הצפונית, באזור העיר הסורית הנטושה קוניטרה, זאת אף על פי שפריצה בחלק הדרומי הייתה אמורה להיות קלה יותר. המחשבה שקוניטרה היא היעד המועדף על הסורים נבעה מהסיבה שהפתחה (מקום בו אין מכשולים טבעיים עבור הטנקים כמו הרים או ואדיות) שנמשכת מקוניטרה לעבר מרכז הרמה קרובה יותר למחנה נפח ובסופו של דבר לחציית נהר הירדן. בעקבות הערכת מודיעין זו הוחלט כי מרבית הכוחות (גדוד 74 של חטיבה 188 ושני גדודים של חטיבה 7) יימצאו בגזרה הצפונית, וכוח של שני גדודים יגן על הגזרה הדרומית. מהר מאוד הסימנים בשטח העידו על כך שהמודיעין היה מוטעה וכי המאמץ העיקרי מסתמן בדרום. בפיקוד המשיכו שעות רבות להמתין לפרוץ המתקפה העיקרית בצפון הרמה כמעט בלי לשים לב שהאחיזה בגזרה הדרומית מתחילה לקרוס. עד השעה 20:00 איבדה החטיבה 13 מלוחמיה, 12 מהם בגזרה הדרומית. כמו כן נפגעו והושבתו 20 טנקים, 16 מתוכם בדרום הרמה.
גזרה דרומית
בגזרה הדרומית פעלו שלוש פלוגות טנקים תחת פיקוד עודד ארז, מג"ד 53: פלוגה ז', יחד עם הסמג"ד שמואל אסקרוב באזור מוצב 111 ופתחת כודנה, ופלוגות ו' ו-ג' שהיו פרוסות באזור ציר הנפט והג'וחדר. בפתחה הרחבה שמדרום לג'וחדר ועד לתל סאקי ניצבה מחלקת טנקים אחת בלבד מפלוגה ו', בפיקוד המ"מ יואב יקיר.
גדוד 82 מחטיבה 7, שהוצב כעתודה לגזרה הדרומית תחת פיקוד חטיבה 188, כלל פלוגה מבצעית ושתי פלוגות צמ"פ שהיו באמצע הכשרתן. החל משעה 16:00 הכניס בן-שהם את הגדוד ללחימה, אולם בשל ערפל הקרב ותיאום לקוי לא הופעל הגדוד כראוי. פלוגה ב' מגדוד 82 נשלחה תחילה דרומה לג'וחדר, ומשם צפונה למוצב 111. פלוגה ד' (יחד עם הסמג"ד, רס"ן דני פסח) הופנתה תחילה לאזור 114, בו לא הייתה לחימה משמעותית, ורק מאוחר יותר נשלחה לאזור מוצב 116. כל אחת מהפלוגות השאירה מחלקת טנקים בג'וחדר כדי לסייע בבלימת הפרצה באזור ציר הנפט, ואלו פעלו יחד עם פלוגה ג' מגדוד 53 בתיאום חלקי. פלוגה א', עם המג"ד, רס"ן חיים ברק, נפרסה בשעה 17:30 מדרום למוצב 111 ובלמה את התקדמות חטיבה 33 הסורית.
העברת הגדוד לאחריות חטיבה 188 לא הובאה לידיעת מג"ד 82, ובשעות הראשונות למלחמה חשב המג"ד שהוא פועל תחת חטיבה 7. רק בסביבות השעה 19:00 הוכפף באופן סופי לחטיבה 188 ועבר לרשת הקשר שלה.
פלוגה ז' באזור מוצב 111 איבדה חמישה טנקים; המ"פ אורי עקביה נהרג ואסקרוב הסמג"ד נפצע. גם שתי הפלוגות הנוספות בציר הנפט ובג'וחדר ספגו אבדות, ומ"פ ו', אבי רוניס, נהרג. מחלקת הטנקים של יואב יקיר לחמה מדרום למוצב 116 בחטיבת החי"ר 61 ופגעה בכלים רבים. בסופו של דבר פרצו הסורים את קו הגבול מצפון למוצב. המ"מ יואב יקיר נהרג ושני הטנקים הנותרים התפנו לתל סאקי לאחר שנותרו ללא פגזים.
עד שעות הערב הצליחו הסורים לגשר מעל תעלת הנ"ט בכמה מקומות והחלו להזרים כוחות לתוך רמת הגולן. החושך שירד על האזור בסביבות השעה 18:00 הקשה על הטנקים הישראלים, כיוון שפרט לאמצעי ראיית לילה מיושנים ופאסיביים לא הייתה לחיילים שום אפשרות לזהות את הסורים המתקדמים. במספר מקרים ביקשו טנקי החטיבה מכוחות הארטילריה לירות פצצות תאורה לגזרתם ואז ניצלו את התאורה כדי לירות על טנקי האויב. בטנקים רבים החלו לאזול הפגזים והעברת אספקה לכוחות בקו הייתה בלתי אפשרית בשל החדירה הסורית.
הטנקים הסורים היו מצוידים באמצעי ראיית לילה, דבר שנתן להם יתרון משמעותי על הכוח הישראלי. בחסות החשיכה חדרו חטיבות הדרג השני של הכוח הסורי את קו ההגנה הישראלי הדליל, דרך שתי פרצות: במרחב השטוח שבין תל פארס לתל סאקי חדרו שתי חטיבות מהדיוויזיה החמישית (46 ו-132) לדרום רמת הגולן, ושתי חטיבות מהדיוויזיה התשיעית חדרו למרחב חושניה דרך פתחת כודנה. חטיבה 51 נעה מכודנה לכיוון חושניה ועד השעה 23:00 דיווח מפקדה על כיבוש אזור חושניה. ניסיונה של חטיבה 43 לנוע מחושניה צפונה נכשל, לאחר שגדוד החלוץ שלה נקלע למארב של כוח טנקים מפלוגת טייגר, וספג אבדות רבות.
בשעות הערב הורה אלוף הפיקוד חופי על העברת גדוד 71 מחטיבה 7 לגזרה הדרומית, אולם ינוש בן-גל, מח"ט 7, התעלם מהפקודה והורה לפלוגה אחת בלבד לנוע דרומה. בהמשך הורה בן-גל לגדוד להישאר בגזרה הצפונית בטענה שהכוח נחוץ לצורך לחימה בעמק הבכא (בן-גל אף שינה, לפי טענתו, את תדרי החטיבה למספר שעות כדי שלא יוכלו להשיגו).
לקראת שבע בערב יצא המח"ט בן-שהם מנפח על טנק המג"ד כדי לאתר את כוחותיו, להפיח בהם מוטיבציה ולסייע בעצירת השריון הסורי.
בשעות הערב הגיע למחנה נפח סרן צביקה גרינגולד, שהיה מפקדה הקודם של פלוגה ז' בגדוד 74. גרינגולד קיבל שני טנקים שתוקנו בנפח ויצא איתם לפטרל על ציר הנפט. הכוח, שנקרא "כוח צביקה", נתקל בטנקים מחטיבה 51 הסורית וניהל מולם אש. לאחר שהטנק שלו נפגע, עבר גרינגולד לטנק השני כשהוא נשאר לבדו כטנק בודד על ציר הנפט. בסביבות 23:00 חברה אליו פלוגת טנקים מגדוד 266 יחד עם המג"ד סא"ל עוזי מור (מחטיבת המילואים 179). בהמשך הלילה נתקל הכוח המשותף במארב סורי ו-6 טנקים נפגעו. גרינגולד שוב החליף טנק ונותר עם שני טנקים. למרות כוחו הדל הצליח כוח צביקה לבלום במהלך הלילה את התקדמותה של חטיבה 51 הסורית, שלא הייתה מודע לחולשת הכוח הישראלי שעמד מולה..