cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נפתלי בנט
יחסי חוץ
ב-27 באוגוסט 2021 נפגש בנט עם נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בבית הלבן ודן איתו על תוכנית הגרעין האיראנית ועל עניינים נוספים. מפגש זה היה המפגש הראשון בין השניים מאז שבנט וביידן נכנסו לתפקידם. בנט הציג לנשיא אסטרטגיה שתוארה כ"מוות באמצעות אלף חתכים", בלימה של איראן באמצעות שורה ארוכה של פעולות קטנות בשלל דרכים ומישורים בניגוד לביצוע תקיפה צבאית נרחבת דרמטית אחת. ביידן הצהיר כי לעולם לא יאפשר לאיראן להשיג פצצה גרעינית. במהלך 2022 התנהל משא ומתן אינטנסיבי בווינה בין איראן והמעצמות כדי לחדש את הסכם הגרעין. ישראל הפעילה מאמצים דיפלומטים וראש הממשלה בנט חשף חומר מסווג איראני שהפליל את המשטר האיראני כדי לשכנע את ממשל ביידן שלא לחדש את ההסכם. לבסוף, מאמצים אלה נשאו פרי: המגעים בווינה לא התקדמו וארצות הברית נמנעה מהורדת משמרות המהפכה מרשימת ארגוני הטרור.
ב-13 בספטמבר 2021 פגש בנט את נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי, בשארם א-שייח', ודן איתו על דרכים להעמקת שיתופי הפעולה בין המדינות, בדגש על הרחבת היקפי הסחר ההדדיים, לאחר מכן השניים דנו על תהליך השלום בין ישראל לפלסטינים, לצד שורת נושאים בילטרליים ואזוריים.
ב-22 באוקטובר 2021 נפגש בנט עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין בסוצ'י, ובפגישתם דנו בתוכנית הגרעין האיראנית ובהתבססות איראן בסוריה, פוטין הדגיש כי יש הזדמנויות לשיתופי פעולה במלחמה בטרור, וכי רוסיה עושה מאמצים לשקם את התשתיות בסוריה, ואמר שיש נושאים בעייתיים לדון בהם.
ב-2 בנובמבר 2021 במסגרת ועידת האקלים בגלאזגו, נפגש בנט עם יורש העצר וראש הממשלה של בחריין סלמאן בן חמד אל-ח'ליפה, זו פגישה רשמית ראשונה בין ראש ממשלת ישראל ליורש העצר של בחריין. במסגרת הביקור נפגש בנט עם כמה ממנהיגי העולם, בהם נשיא צרפת עמנואל מקרון, ראש ממשלת אוסטרליה סקוט מוריסון ומזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש. באותו החודש פורסם כי תיחתם בין ישראל, ירדן ואיחוד האמירויות הערביות עסקת "חשמל סולארי תמורת מים מותפלים".
ב-14 בפברואר 2022 המריא למנאמה, בירת בחריין. זה היה הביקור הרשמי הראשון של ראש ממשלה ישראלי בבחריין.
ב-5 במרץ 2022 נפגש בנט במוסקבה עם נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין פעם נוספת, על מנת לדון על הפלישה הרוסית לאוקראינה. הפגישה נעשתה בתיאום עם ארצות הברית, צרפת וגרמניה. מהקרמלין נמסר כי בנט הציע לתווך במגעים מול נשיא אוקראינה, וולודימיר זלנסקי. בהמשך היום המריא בנט לברלין, בירת גרמניה, לפגישה עם קנצלר גרמניה, אולף שולץ.
ב-21 במרץ 2022 נפגש בשארם א-שייח עם נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי ועם יורש העצר של אבו דאבי מוחמד בן זאיד אאל נהיאן. ב-27 במרץ 2022 פתח את פסגת הנגב בהשתתפות שר החוץ יאיר לפיד, מזכיר המדינה של ארצות הברית אנתוני בלינקן ושרי החוץ של מצרים, איחוד האמירויות הערביות, בחריין ומרוקו. מטרת הפסגה היא ליצור חזית מדינית-ביטחונית תקיפה ואחידה נגד הטרור האיראני במזרח התיכון ונגד תוכנית הגרעין האיראנית.
התחום הביטחוני
בנט הנהיג מדיניות תקיפה נגד הפרחת בלוני תבערה ונפץ ברצועת עזה. בחודשים אוקטובר 2021 עד מרץ 2022 שרר בגזרה שקט כמעט מוחלט, ללא שיגורי רקטות. באפריל 2022 הופר השקט אך חזר לאחר מכן. הייתה זו התקופה השקטה ביותר בעוטף עזה מאז ביצוע תוכנית ההתנתקות ב-2005..
ב-6 בספטמבר 2021 ברחו שישה אסירים ועצירים ביטחוניים מכלא גלבוע. כוחות הביטחון תפסו את אחרוני הבורחים ב-19 לחודש, לאחר מבצע לכידה שנערך בג'נין. לאחר הלכידה והמעצר מחדש של הנמלטים, הממשלה הקימה את ועדת פינקלשטיין לחקר המחדל והתנהלותם של בתי הסוהר. במסגרת פעילותה חשפה הוועדה ליקויים ואי-סדרים בהתנהלות שירות בתי הסוהר. בתקופתו כראש ממשלה יזם בנט את MEAD (Middle East Air Defence) מערך הגנה אווירי משותף לישראל ומדינות המפרץ.
בדצמבר 2021 הכריז בנט על הימ"מ כיחידה הלאומית של ישראל ללוחמה בטרור, חודש לאחר מכן אושרה ההכרזה בהחלטת ממשלה. במסגרת ההחלטה היחידה תוגדל, תקציבה יוכפל ויגויסו אליה עשרות לוחמים נוספים.
במרץ 2022, בתגובה לגל טרור פלסטיני שבו נרצחו 22 בני אדם, פתחה ישראל במבצע שובר גלים - מבצע צבאי של צה"ל, משטרת ישראל ושירות הביטחון הכללי לצורך בלימת גל הטרור. במסגרת המבצע נהרגו עשרות מחבלים ונעצרו מאות מבוקשים. ביוני 2022, השיק בנט את "המשמר הישראלי", משמר לאומי שמוקם כחלק ממשמר הגבול.
הסכסוך עם איראן
ב-29 ביולי 2021 הותקפה הספינה מרסר סטריט ליד עומאן, כחלק מהמערכה הימית בין ישראל לאיראן בסכסוך האיראני-ישראלי. הספינה הופעלה על ידי חברה בבעלות ישראלית, שני אנשי צוות אירופאים נהרגו במהלך התקיפה. בחודש פברואר 2022 תקפו כלי טיס של חיל האוויר הישראלי האנגר באיראן והשמידו מאות מל"טים איראניים שהיו בתוכו.
ב-24 במאי 2022, לאחר שכנועים מצד ישראל, נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הודיע כי הוא נסוג מההחלטה להסיר את משמרות המהפכה האסלאמית מרשימת ארגוני הטרור של ארצות הברית במסגרת המשא ומתן על הסכם הגרעין עם איראן.
ב-31 במאי 2022 חשף בנט מסמכי מודיעין צבאי שנגנבו מאיראן על ידי המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים שמוכיחים שאיראן גנבה מסמכים מסווגים של סבא"א על מנת לרמות את הפקחים ולהסתיר את התוכנית הגרעינית שלה. בעקבות כך, גינתה מועצת הנגידים של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית את איראן וקבעה שהיא מסתירה חלק מתוכנית הגרעין שלה ולא עומדת בהתחייבויותיה. באותה תקופה (מאי–יוני 2022) חוסלו באיראן מספר קצינים בכירים במשמרות המהפכה האסלאמית ומהנדסי גרעין, טילים ואווירונאוטיקה. איראן האשימה את ישראל בחלק מהחיסולים.
בתחום הכלכלי
ב-4 בנובמבר 2021 הכנסת העבירה את חוקי התקציב לשנים 2021 ו-2022 ואת חוקי ההסדרים הנלווים להם. התקציב עבר לאחר כמעט שנתיים שישראל עבדה עם תקציב המשכי (במהלך כל שנת 2020 וברוב שנת 2021). חוקי ההסדרים כללו רפורמות רבות שביניהן הקלות רגולטוריות בתחומי רישוי העסקים, התכנון והבנייה והיבוא ועוד.
בסיום שנת 2022 התמ"ג לנפש במדינת ישראל צמח ב-4.4% לעומת 2021. ישראל סיימה את שנת 2022 עם עודף תקציבי של כ-9.8 מיליארד ש"ח.
עניינים פוליטיים
עקב הרכבה המגוון של הקואליציה היא סבלה מחוסר יציבות מתמדת והתקשתה להעביר לא מעט חוקים בכנסת אותה היא ראתה כחשובים כמו חוק האזרחות והכניסה לישראל ועוד.
ב-6 באפריל 2022 הודיעה יושבת ראש הקואליציה חברת הכנסת עידית סילמן כי היא איננה רואה עצמה חלק מהקואליציה. בכך איבדה הקואליציה את הרוב שלה בכנסת ומספר חבריה ירד ל-60 חברי הכנסת. ב-30 ביוני אמורות היו לפוג תקנות שעת חירום לשיפוט על יהודה ושומרון. בחודש מאי אישרה ועדת החוץ והביטחון לקריאה שנייה ושלישית את הצעת החוק להארכת תוקפן של התקנות. ואולם, אישורה הסופי של הצעת החוק במליאת הכנסת נתקל בקשיים עקב התנגדותם של גורמים בקואליציה לתמוך בה, לצד התנגדות מפלגות האופוזיציה לסייע לממשלה באישור ההצעה. ההצעה עלתה לדיון ולהצבעה בקריאה ראשונה במליאת הכנסת ב-6 ביוני, ונדחתה ברוב של 58 חברים נגד מול 52 בעד. בין המתנגדים היו חברי הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי ומאזן גנאים - חברי הקואליציה. ב-13 ביוני 2022, במלאת שנה לכינון הממשלה, הודיע יו"ר ועדת הכנסת ניר אורבך כי איננו חלק מהקואליציה, מנגד, לא הודיע כי יתמוך בפיזור הכנסת.
ב-20 ביוני 2022, הודיעו נפתלי בנט ויאיר לפיד כי מוצו הניסיונות לייצב את הקואליציה, וכי בכוונתם לפעול לפיזור הכנסת. עוד הודיעו בנט ולפיד כי אם תפוזר הכנסת, הם מתכוונים לבצע ביניהם את החילוף הקבוע בהסכם ממשלת החילופים, כך שלפיד יהיה לראש הממשלה ובנט יהיה לראש הממשלה החלופי. על פי הסיכום בין השניים נפתלי בנט ירכז את ההתמודדות עם איראן במסגרת תפקידו. ב-30 ביוני אושר חוק התפזרות הכנסת העשרים וארבע בקריאה שנייה ושלישית ברוב של 92 חברי הכנסת ובלא מתנגדים, ותאריך הבחירות נקבע ל-1 בנובמבר 2022, ז' בחשוון ה'תשפ"ג. ב-30 ביוני 2022, לאחר כשנה כראש ממשלת ישראל העביר בנט את ראשות הממשלה אל יאיר לפיד וב-1 ביולי הפך לראש ממשלת ישראל החלופי. מכוח לחוק יסוד: הכנסת. תקנות החירום לשיפוט על איו"ש הוארכו אוטומטית לאור פיזור הכנסת.
בתוך לשכתו של בנט היו מחלוקות רבות ושררו יחסים עכורים בין אנשי הלשכה שגררו עזיבות רבות. במהלך כהונתו של בנט ראש הלשכה, היועצת המדינית, הדובר הפוליטי ובעלי תפקידים נוספים התפטרו מתפקידיהם.
נושאים נוספים
הממשלה בראשות בנט קידמה תוכנית רב-משרדית למאבק באלימות ובפשיעה במגזר הערבי כאשר משרד ראש הממשלה צפוי לתכלל את פעילות המשרדים השונים ולקיים קשר עם הציבור וראשי הרשויות. משטרת ישראל נאבקה בפשיעה במסגרת מבצע "מסלול בטוח".
בנט ומשרדו פעלו יחד עם משרד הכלכלה והתעשייה ואחרים לבטל מאות תקנים ישראליים ייחודיים במוצרים שונים תוך התאמה לתקנים בין-לאומיים במטרה להוזיל מחירים. רשתות כמו קרפור וספאר החלו לפעול במטרה להשתלב בשוק הישראלי.
ב-1 בנובמבר 2021 נאם בנט בועידת האקלים בגלאזגו, והתחייב שישראל תצמצם את פליטת גזי החממה לאפס עד שנת 2050, ותפסיק בהדרגה את השימוש בפחם עד שנת 2025.
ב-26 בדצמבר 2021 החליטה הממשלה בראשות בנט על תוכנית לחיזוק רמת הגולן ופיתוח ההתיישבות בה. התוכנית כוללת תקציב של מיליארד ש"ח, הכפלת העיר קצרין והקמת שני ישובים חדשים: אסיף ומטר.
ב-10 באפריל 2022 הכריזה הממשלה על הקמת 14 יישובים חדשים בנגב.
זהב האינקה
זהב האינקה (באנגלית: Inca Gold) הוא הספר השנים עשר בסדרת ספרים של הסופר האמריקני קלייב קאסלר. הספר יצא לאור ב-1994.
נפתלי בנט
נושאים נוספים
ב-13 באפריל 2022 הציג המלצות להעברת סמכויות מסוימות מהממשלה לרשויות המקומיות.
זהב האינקה
עלילה
בספר זה, השנים עשר בסדרת הספרים אודות דרק פיט, מהנדס ימי הרפתקן ורב תושייה, הוא נחלץ לעזרתם של ארכאולוגים אשר מצויים בסכנה מצד כנופיית מבריחים בהרי האנדים שבפרו. עד מהרה מתברר לפיט כי מוטל עליו למנוע מכנופיית בוזזי אוצרות מלהניח את ידיהם על אוצרות הזהב של שבט האינקה.
נפתלי בנט
ראש ממשלת ישראל החלופי
כראש הממשלה חלופי יזם את הקמת מוזיאון איינשטיין בירושלים, שיתבסס על כתבי וחומרי הארכיון שהוריש אלברט איינשטיין לאוניברסיטה העברית בירושלים.
לקראת הבחירות לכנסת ה-25 הודיע בנט שלא ינסה להיבחר לכנסת הבאה. בנט העביר את מפלגת ימינה באופן מלא אל איילת שקד.
לאחר שבקשת הפיצול בהסכמה של "ימינה" נדחתה על ידי ועדת הכנסת, על מנת לאפשר לח"כ מתן כהנא ולח"כ שירלי פינטו להתפצל מ"ימינה" הם היו צריכים ח"כ נוסף שיתפצל עמם. ב-15 באוגוסט 2022, חבר אליהם בנט והם התפלגו אל סיעת המחנה הממלכתי. בנט פרש ממנה מיד והקים סיעת יחיד בשם "ביחד". ב-6 בספטמבר אושרה בוועדת הכנסת חזרתו לסיעת ימינה.
פרישה
בעקבות תוצאות הבחירות לכנסת ה-25, בהן זכה גוש הימין בראשות בנימין נתניהו ב-64 מנדטים, הודיע בנט על התפטרותו מתפקיד ראש הממשלה החלופי וסיכם עם ראש הממשלה יאיר לפיד שממשלת המעבר לא תבצע פעולות רגישות פוליטית או שנויות במחלוקת עד להקמת הממשלה החדשה. התפטרותו מתפקידיו כראש הממשלה החלופי וכשר ההתיישבות נכנסה לתוקף ב-8 בנובמבר 2022, וכעבור שבוע, ב-15 בנובמבר, עם השבעת הכנסת העשרים וחמש הסתיימה כהונתו כחבר הכנסת.
לאחר פרישתו
לאחר פרישתו שכר צוות תחקירנים והגיש תביעות לשון הרע נגד אישים שונים. לאחר ששלח מכתב התראה לפני תביעה לעיתונאי יאיר לוי, פרסם לוי התנצלות על שפרסם שבנט שיפץ את ביתו הפרטי על חשבון המדינה. לוי שילם לבנט פיצוי כספי, אותו תרם בנט לעמותת "אור למשפחות". צייצן נוסף התנצל על שהפיץ סרטון המטיל ספק ביהדות הוריו של בנט. כמו כן הגיש בנט תביעת דיבה על סך חצי מיליון ש"ח נגד יגאל מלכה. תביעת דיבה שהגיש נגד הרב רונן שאולוב הסתיימה בפשרה לפיה שאולוב התנצל והודה שדברים שפרסם בעניינו של בנט הם שקריים. טרם נקבע גובה הפיצוי שבו יחויב שאולוב.
במאי 2023 מונה לדירקטור בחברת קוונטום סורס הישראלית.
עמדותיו
בנט הוא בעל אידאולוגיה ימנית מובהקת והוא תומך בזכותו של עם ישראל על ארץ ישראל השלמה. הוא תומך בבנייה בהתנחלויות ובתגובות צבאיות ומדיניות תקיפות כנגד הטרור הפלסטיני. בנט מתנגד להקמת מדינה פלסטינית ורואה בה "אסון לישראל". בנט הוא דתי-לאומי ודוגל בתפיסה הממלכתית. בתפיסת אופייה של מדינת ישראל תומך בנט בשילוב הגישות של מדינה יהודית ודמוקרטית ומדינת העם היהודי. הוא תמך בחוק הלאום שבא לתת עיגון חוקתי לעמדה זו אך במקביל, הוא בעד שוויון זכויות אזרחיות מלאות לכל אזרחי ישראל ופועל לשילובם בחברה.
תפיסת הביטחון
בנט דוגל בתעוזה צבאית, שמתבטאת לדבריו ביצירתיות, יוזמה, חתירה למגע ושמירה מתמדת על כך שהאויב לא יתעצם, למשל על ידי הריגת מחבלים פלסטינים בפעולות יזומות כגון מבצעים צבאיים וסיכולים ממוקדים. לתפיסתו, צה"ל הפסיק לנצח מאחר שעבר מתפיסה של הכרעה לתפיסה של הכלה וניתוק מגע, כשלכך נוספו הגבלות משפטיות, הכובלות את ידי המפקדים והחיילים ומונעות מהם לפגוע באויב ביעילות ולנצחו . בנט תומך ביצירת הרתעה מול הטרור על ידי ענישה קשה של המחבלים ומשפחותיהם, ובפרט הוא תומך בהריסת בתי מחבלים.
ביחס ל, בנט קרא לנקוט בצעדים לצמצום הסכסוך. בשנת 2013 המשיל בנאומו את הבעיה הפלסטינית ל"רסיס בישבן", משל שהפך למטבע לשון מאז. הנמשל היה כי מוטב לחיות עם המצב הקיים ובו ישראל מחזיקה בשטחי יהודה ושומרון מאשר להסתכן בניסיונות לשינוי המצב.
תוכנית ההרגעה
בנט מתנגד לחלוקת ירושלים ולחזרה לקווי 67', ומאידך ליצירת מדינה דו-לאומית באמצעות סיפוח יהודה ושומרון למדינת ישראל. בפברואר 2012 פרסם את "תוכנית ההרגעה" – תוכנית מדינית שגיבש המבוססת בין היתר על חלקים מיוזמות קודמות: "שלום בארץ" של עדי מינץ, "היוזמה הישראלית" של בני אלון, ומסתמכת על אמירות של בנימין נתניהו, שרים וחברי כנסת מטעם הליכוד בזכות סיפוח חד-צדדי. בנט מציע החלה חד-צדדית של הריבונות הישראלית על "שטחי C" ביהודה ושומרון שמהווים כ-60% מהשטח ובהם נמצאות כל ההתנחלויות (מעל 500,000 ישראלים), תוך אזרוח מלא של כ-80,000 הפלסטינים שלפי אומדנו חיים בשטחים אלו, אם ירצו בכך, על מנת לשלול טענות על אפרטהייד. לדבריו, האדמות שיסופחו יצרו רצף טריטוריאלי ישראלי שיאפשר ביטחון טוב יותר לאזרחי ישראל וימנע גירוש פלסטינים ויהודים מבתיהם. בנוסף תשקיע ישראל ביצירת תנאים לחופש תנועה מלא של פלסטינים ביהודה ושומרון ללא מחסומים ובתשתיות ואזורי תעשייה משותפים, מתוך גישה שלפיה "שלום צומח מלמטה - דרך התושבים, האנשים בשטח וחיי היום יום". בנט עומד על כך שעל הפלסטינים להפסיק את ההסתה האנטישמית נגד ישראל והיהודים כתנאי הכרחי לדו-קיום. שטחי A ו-B יישארו בשליטת אוטונומיה פלסטינית, אך עם מטרייה ביטחונית של צה"ל והשב"כ על מנת להבטיח שקט, לדכא טרור פלסטיני ולמנוע השתלטות חמאס על השטח. בנט גם מתנגד לקליטה ביהודה ושומרון של פליטים פלסטינים שחיים מחוץ למקום, או לחיבור בין רצועת עזה שבשלטון החמאס לבין יהודה ושומרון. לדבריו, עזה מסתפחת בהדרגה למצרים ואל לישראל ליטול אחריות עליה.
כלכלה וחברה
בנט דוגל בכלכלה חופשית ובקפיטליזם וסבור שעסקים פרטיים הם המנוע לצמיחת המשק. הוא בעד תמיכה באוכלוסיות חלשות כגון קשישים ונכים. לדבריו, יש לשבור את המונופולים של הטייקונים, ועדי העובדים הגדולים ומשרד הביטחון שחונקים לדעתו את המשק. כמו כן, הוא מאמין שהמפתח לצמצום הפערים הוא שוויון הזדמנויות והשקעה בחינוך בפריפריה, שייתנו כלים לאוכלוסיות מרקע כלכלי חלש להצליח מקצועית וכלכלית. בנוסף, הוא תומך במתן קרקעות לחיילים משוחררים בפריפריה, בנגב ובגליל, כדי לקדם מענה כלל ארצי לבעיית "דיור בר השגה" ובפיזור אוכלוסייה שוויוני יותר בארץ ישראל. בסוגיית השוויון בנטל ושילובם של חרדים במעגל העבודה, סבור בנט שאין לבצע גיוס בכפייה, מפני שפעולה כזו תביא לתוצאה הפוכה. הוא סבור שניתן להביא בהדרגה למצב שבו רוב הציבור החרדי בגילאים המתאימים יתגייס מרצון ושכבר כעת ישנם יותר חרדים המעוניינים לשרת אך אין תקני גיוס מספיקים ומסגרות מתאימות לקליטתם, בצבא, בשירות הלאומי והאזרחי, במשמר הגבול ובכבאות. במסגרת הפעולות לשיפור השוויון בנטל, פרסמו בנט ומפלגתו גם את התוכנית "יתנו יקבלו" לעידוד המשרתים בשירות צבאי ולאומי ולמתגייסים למילואים, הכוללת הטבות ותמריצים. כיזם היי-טק בעברו בנט נוהג לשבח בנאומיו את היזמות הישראלית, היזמים הצעירים וחברות ההזנק. כשר החינוך הדגיש את חשיבות לימודי המתמטיקה ברמה גבוהה על מנת לאפשר לבוגרי מערכת החינוך להשתלב באקדמיה במקצועות המדעים המדויקים וההנדסה, וכן בתעשיות הביטחוניות ובתעשיית ההיי-טק.
בשנת 2021, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, הציג בנט את "תוכנית סינגפור" שעיקרה הפחתת מיסים ועידוד השקעות. לאחר שנבחר התכנית לא בוצעה.
שימוש בצה"ל לפינוי אנשים מביתם וסירוב פקודה
בראיון טלוויזיה לניסים משעל בדצמבר 2012 אמר בנט: "אם אני אקבל פקודה לפנות יהודי מביתו ולגרש אותו, אני אישית המצפון שלי לא יאפשר. אני אבקש מהמפקד לפטור... אני לא אקרא לסירוב פקודה... אני גם לא אגרש ערבי מהבית. אני לא מסוגל." בנט הבהיר שיעמוד בדיבורו אף אם ייאסר. בעקבות ביקורת שנמתחה על דבריו, שהוצגו באמצעי התקשורת ובפי יריביו הפוליטיים כקריאה לסרבנות, אמר בנט שדבריו סולפו והוסיף: "אני מתנגד בכל נפשי לסרבנות מכיוון שסרבנות תפגע אנושות בצה"ל היקר לנו, ואין לנו עוד צבא... אין דבר יותר קשה לי מפגיעה בצה"ל. לכן, אחיי ואחיותיי הצעירים: אסור לסרב פקודה. מקווה שתבינו." על עצם השימוש בצה"ל לפינוי משפחות מבתיהן בכפייה אמר בנט: "אני סבור שזו טעות אדירה לעשות שימוש בלוחמי צה"ל לגירוש משפחות מבתיהם כפי שנעשה בגוש קטיף. אני מאמין שעם ישראל, לאחר שהתנסה בזה פעם אחת, מבין את ההשפעות ההרסניות של גירוש על העם שלנו".
שחרור מחבלים
בנט מתנגד לשחרור מחבלים, הן בעסקאות תמורת חטופים (פיגועי מיקוח) והן במחוות מדיניות. לאחר שאחד המחבלים ששוחררו בעסקת שליט רצח את ניצב-משנה ברוך מזרחי, אמר בנט: "כל שחרור מחבלים גוזר את דינם של ישראלים נוספים [...] רוצח נשאר רוצח. והוא חייב להישאר מאחורי סורגים."
קישורים חיצוניים
כתבות ותחקירים ראיונות מכּתביו ומנאומיו:
מארק גהי
אג'י קיאנינקין מארק-ישראל גהי (בצרפתית: Addji Keaninkin Marc-Israel Guéhi; נולד ב-13 ביולי 2000 באביג'אן שבחוף השנהב) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קריסטל פאלאס מהפרמייר ליג ובנבחרת אנגליה.
קריירת מועדונים
גהי גדל במחלקות הנוער של קריי וונדררס וצ'לסי. ב-25 בספטמבר 2019 ערך גהי את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של צ'לסי, בניצחון 7-1 על גרימסבי טאון במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הפוטבול ליג.
ב-10 בינואר 2020 הושאל גהי לסוונסי סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-26 באוגוסט 2020 הושאל פעם נוספת לסוונסי סיטי, הפעם למשך עונה אחת. בסך הכל ערך 57 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-18 ביולי 2021 חתם גהי על חוזה לחמש עונות בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג. ב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-0 לצ'לסי במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. ב-20 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 3-3 נגד ברנלי במסגרת המחזור ה-12 בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 36 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.
קריירה בינלאומית
ב-26 במרץ 2022 ערך גהי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגליה, בניצחון 2-1 על נבחרת שווייץ במשחק ידידות.
אנה, קיסרית רוסיה
אנה, קיסרית רוסיה (ברוסית: Анна Иоанновна; 17 בפברואר 1693 - 28 באוקטובר 1740) הייתה קיסרית האימפריה הרוסית בין השנים 1730–1740. אנה הייתה בתו של איוואן החמישי ואחייניתו של פיוטר הגדול. היא הוזמנה להיות קיסרית על ידי המועצה הסודית העליונה של רוסיה תוך שקיבלה על עצמה מהם הגבלות קשות. אולם תוך זמן קצר פיזרה את המועצה וביטלה את כל ההגבלות שהוטלו עליה.
השנים הראשונות
עד לגיל 15 התגוררה אנה עם אימה בכפר ליד מוסקבה ובאפריל 1708 השתיים עברו לסנקט פטרבורג. בשנת 1710 עקב רצונו של פיוטר הגדול לחזק את השפעתו באזור הבלטי, הוחלט לחתן אותה עם דוכס קורלנד שהיה קרוב משפחה של מלך פרוסיה. החתונה התקיימה ב-31 באוקטובר 1710. בתחילת 1711 הזוג הצעיר יצא מסנקט פטרבורג לדוכסות, אך הדוכס הצעיר נפטר בדרך. בהתאם לדרישת פיוטר הגדול, אנה עברה התגוררה בילגבה שהייתה בירת דוכסות קורלנד וסמיגליה והשליטה דה פקטו בדוכסות הייתה בידי השגריר הרוסי.
הגעה לשלטון
ב-8 בפברואר 1730 אנה חתמה על כתב התחייבות ובו התנאים שהכתיבה המועצה. ב-26 בפברואר 1730 התקיים במוסקבה טקס ההשבעה, תוך שבחצר נמשך המאבק בין חברי המועצה שדגלו בהגבלת שלטון הקיסרות לבין בני האצולה הרוסית שהתנגדו למהלך זה. ב-7 במרץ אנה קיבלה עצומה חתומה על ידי אצילים רבים ובה בקשה לשקול מחדש את הסכמתה להגבלת סמכויותיה הקיסריות. לאחר מספר שעות היא קיבלה עצומה נוספת בה הבקשה חד-משמעית לבטל את כתב התחייבות שהיא חתמה עליו. לאחר התלבטויות החליטה אנה לבטל את כתב ההתחייבות. ב-12 במרץ 1730 התקיים טקס הכתרה נוסף ופורסם צו על פיזור המועצה הסודית העליונה.
תקופת השלטון
הקיסרית עצמה לא התעניינה בענייני המדינה. האנשים החזקים היו מאהבה ארנסט בירון, אנדריי אוסטרמן ששלט בנושאי חוץ, כריסטופור מיניך ששלט בענייני צבא והקנצלר גברייל גולובקין. במקום המועצה הסודית העליונה הוקם קבינט שתחילה אנה הקפידה לבוא לישיבות שלו, אך לקראת שנת 1732 היא חדלה לבוא.
אנה שיקמה את המשטרה החשאית והשתמשה בה להטיל אימה על מתנגדיה. מקורביה והאנשים שמינתה למשרות בכירות היו ברובם גרמנים, למגינת ליבה של האצולה הרוסית. אצילים שהתנגדו למדיניות העדפה זאת, כגון השר ארתמי פטרוביץ' ואלינסקי, הוצאו להורג. לא ברור מה היה תרומתו של ארנסט בירון בהתוויית מדיניות זו, אך בחברה הרוסית במהלך המאה ה-19 הוא נתפס כגורם למדיניות "הגרמניזציה" של השלטון.
במדיניות החוץ החלה אנה במספר צעדים שהשפיעו עמוקות על דרכה הדיפלומטית של רוסיה בעתיד:
סיום השלטון
כבר בשנת 1732 אנה הודיעה שהיורש שלה יהיה נכדה של אחותה יקטרינה. בכך קיוותה אנה לקבע את צאצאיו של איוואן החמישי, אביה, כצארים ולא את צאצאי דודה פיוטר הגדול. יקטרינה הייתה נשואה לדוכס ממקלנבורג אך עוד בשנת 1719 חזרה לרוסיה עם בתה הקטנה - אנה לאופולדובנה. בשנת 1739 אנה לאופולדובנה התחתנה עם דוכס מבראונשוויג ובאוגוסט 1740 נולד להם בן - איוואן.
ב-16 באוקטובר 1740, במהלך ארוחת הצהריים עם ארנסט בירון הקיסרית לא הרגישה טוב. הרופאים אבחנו בעיות בכליות והחלו התייעצויות בין הפקידות הגבוהה. מכיוון שזהות יורש העצר הייתה ברורה, היה צורך להחליט על עוצר עד שהוא יגיע לבגרות. סוכם שתפקיד יועבר לארנסט בירון.
ב-27 באוקטובר חתמה הקיסרית על מסמכים לפיהם איוואן יהיה יורש העצר ובירון יהיה העוצר. למחרת היא נפטרה והוטמנה במבצר פטרופבלובסקיה.
ליאת תימור
ליאת תימור (נולדה ב-25 בפברואר 1962) היא עיתונאית, עורכת ומנחת טלוויזיה ישראלית.
קורות חייה
ליאת תימור נולדה בחיפה וגדלה בשיכון ותיקים ברמת גן. בהיותה בת חמש נישאה אמה (לאחר שאביה נעלם) לחיים תימור, אלמן ואב לשני ילדים, ולזוג שני ילדים משותפים. המשפחה חייתה בנאות אפקה, ובהיותה בת 18, נהרג אביה החורג של ליאת, חיים תימור, בתאונת דרכים. לאחר מותו, נישאה אמה לדרור רוסו, אב לשלושה (אחד מהם הוא טל רוסו שהיה אלוף פיקוד הדרום).
תימור שירתה בצבא בשנים 1980–1982, כמורה חיילת בפרויקט מרווה (פרויקט לחיילים מחו"ל שעברו טירונות מזורזת במטרה לעלות לישראל) ובמחזור הראשון של פרויקט נערי רפול. כשהשתחררה סיימה לימודי תואר ראשון בתקשורת ופוליטיקה במכללת האנטר ובמכון הטכנולוגי של ניו יורק – NYIT (בשנים 1982–1986). היא החלה לימודי תואר שני בתקשורת באוניברסיטה העברית, אך לא השלימה את התואר.
עיתונות וכתיבה
מששבה תימור לישראל עבדה בעיתון "חדשות" מ-1986 ועד לסגירתו ב-1992. בעיתון שימשה כרכזת כתבים וכמפיקת מוסף סופשבוע, וכן כסגנית עורכת מוסף האוכל של רון מייברג. בשנים 1993–2002 עבדה במעריב, תחילה כסגנית עורך מוסף "סגנון" ואחר-כך, במשך תשע שנים, כעורכת המוסף. בשנים 2008–2010 שימשה תימור כעורכת מוסף "סגנון" במעריב וכעורכת תחום הפנאי וסגנון החיים בעיתון. מאז 2010 היא כותבת טור אישי במוסף, ובו היא מתכתבת עם קוראים ובעיקר עם סופרים.
בשנת 2007 הקימה הוצאה לאור בשם "Must Have: רק דברים טובים" ביחד עם כרמית יוכפז. מ-2007 הן מוציאות מדריך שנתי העוסק בסגנון חיים ומציג את בתי העסק המובילים בתחום.
טלוויזיה
תימור החלה להנחות תוכניות בטלוויזיה בשנת 2002, בתוכנית "עבודת בית" בערוץ 2 ולאחר מכן הוחלפה באלימור זילברמן. ב-2003 הגישה יחד עם רפי קרסו תוכנית בוקר בטלעד בשם "המדריך", שעסקה בבריאות ובסגנון חיים. היא ערכה תוכניות טלוויזיה שונות, בהן "הקו האדום" של דנה מודן, ואת העונה השנייה של התוכנית "בנות".
ב-2009 שימשה תימור כשופטת בתוכנית "פרויקט מסלול" בערוץ 2 ובשנת 2010 הגישה את התוכנית "מעצבים" ו"מעצבים באהבה", וכן פינות בתוכניות שונות בערוץ 10, בנושאי ילדים, משפחה וזוגיות.
בשנת 2011 החלה להגיש את התוכנית "רוצים הביתה" בקשת, שבה היא עוזרת לזוגות לרכוש דירה בהתאם לתקציב שלהם.
פוליטיקה
ב-2013 הצטרפה תימור למפלגת "הרצליה שלנו" בראשות יהונתן יסעור. היא התמודדה על מקום במועצת העיר ומוקמה במקום השני ברשימה. כיום היא יו"ר החברה לתרבות ולאמנות הרצליה וחברת מועצת העיר.
משפחה
בשנת 1988 נישאה ליאת תימור לגילי קצנלנבוגן (דודה של שירה קצנלנבוגן), ויש להם ארבעה ילדים. בשנת 2000 התגרשו. כיום בן זוגה הוא ד"ר נחשון קנולר, אב לחמישה ילדים ונוירו-כירורג, מנהל יחידת עמוד השדרה בבית החולים תל השומר. אחיה למחצה הוא טל רוסו, בעברו אלוף פיקוד הדרום וחבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה בכנסת ה-21.
ספרים
סגנון חיים (הוצאת מודן, 1999)
ספר עיצוב ואירוח המציג רעיונות יצירתיים בסגנון עשה זאת בעצמך. היה רב-מכר.
לילדים: מדריך עיצוב (הוצאת מודן, 2005)
Must Have: רק דברים טובים (הוצאה עצמית, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011)
מדריך שנתי לסגנון חיים, המציג את בתי העסק המובילים בתחום.
שלום אהבה: איך להיפרד באלגנטיות (הוצאת כנרת, 2011)
נכתב בשיתוף עם נילי לנדסמן. הספר סוקר את דרכי הפרידה המקובלות בין בני זוג ומציג כלים להתמודדות בריאה עם פרידה.
אלירז שדה
אלירז שדה (נולד ב-18 בדצמבר 1982) הוא מנחה טלוויזיה, שדרן רדיו, שחקן ופזמונאי ישראלי. בעל רשת חנויות לממכר ירקות וזוכה העונה השנייה של תוכנית המציאות "האח הגדול".
ביוגרפיה
נולד בחדרה, לאהרן סעדה ואילנה לוזון, שהחליטו להינשא תחת שם-משפחה חדש משותף: שדה. בילדותו עברו הוריו מקיבוץ ברקאי אל קיסריה, ושם גדל והתחנך. בשנת 2001 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם וכמפקד בגדוד 202 של חטיבת הצנחנים. לפני שנכנס לבית "האח הגדול", למד חשבונאות במכללה האקדמית נתניה וחזר ללימודים אלה לאחר הזכייה.
ב-4 במרץ 2010 זכה בעונה השנייה של תוכנית המציאות "האח הגדול".
בספטמבר 2010 הפך לפרזנטור של דפי זהב. במסגרת מסע הפרסום התחרה מול נתן בשבקין במשך 12 שעות בשידור אינטרנטי ישיר בתחרות שנקראה "ריאליטי בילבורד".
בינואר 2012 נבחר שדה על ידי העיתון "גלובס" לאחד מ"100 המשפיעים של פירמה בתקשורת הישראלית".
מיוני 2012 עד ינואר 2013 כתב טור אישי באתר mako, במדור הגברים.
ערוץ 24
שבוע לאחר זכייתו ב"אח הגדול" החל שדה להנחות בשידור חי תוכנית לייט נייט יומית בערוץ 24, במסגרתה אירח אמנים ושוחח עם מאזינים. הצלחת התוכנית הובילה להמשך ההנחיה של למעלה מ-200 תוכניות יומיות בשידור חי ב"אולפן השקוף" של ערוץ 24, שנדד בירושלים, נתניה, אשקלון, והוד השרון. כמו כן, הנחה משדרים מיוחדים שונים. גם הם בשידור חי, בהם "שיר השנה" של ערוץ 24, "הדבר הגדול הבא", יום שידור מפנימיית בני נוער נווה חנה, "תומכים בכרמל", המשדר המרכזי ביום העצמאות שבו בחרו את השיר הכי ישראלי ואת "summer love" בליל ט"ו באב תשע"א, שהנחה יחד עם אילנית לוי.
באוגוסט 2010 הנחה תוכנית לילית יומית בשם "לילה בווילג'" שבה שוחח עם בני נוער. בקיץ 2011 הנחה שדה את "מת על לה לה לנד", תוכנית שליוותה את הסדרה "חי ב-LA LA לנד" המשודרת ב-yes.
בחודשים אוגוסט-ספטמבר 2011 הגיש שדה יחד עם גל אוחובסקי, בשידור חי, את התוכנית "גל ואלירז", לאחר שהחליף את מרגלית צנעני.
בנובמבר 2012 החל להנחות את "הדיבור עם אלירז שדה", תוכנית אקטואליה יומית ששודרה במשך שעתיים בשידור חי. בתוכנית שדה ושני פאנליסטים מתחלפים, משוחחים על עשרת הנושאים החמים ומעוררי השיח של היממה האחרונה. עונתה הראשונה של "הדיבור" שודרה עד מרץ 2013 וכללה למעלה מ-70 תוכניות. מאוקטובר 2013 עד אפריל 2014 שדה הנחה את העונה השנייה של "הדיבור", שכללה למעלה מ-100 תוכניות.
בחודשים אפריל-מאי 2014 הנחה שדה את התוכנית "ישראל בוחרת" יחד עם הדר לוי, בה אנשים במקומות שונים ברחבי הארץ שוחחו עם שדה ולוי ובחרו את שיר האביב שלהם.
בחודשים מאי-יוני 2014 הנחה את התוכנית "24 עד הבית". תוכנית יומית בשידור חי (3.5 שעות).
ביולי 2014, בעת מבצע צוק איתן, הנחה שדה תוכנית יומית בשידור חי "יהיה טוב עם אלירז שדה", בה עסק בכותרות היום ושוחח עם צופים, אשר גם הקדישו שירים.
ערוץ 2
בתחילת 2011 עבר שדה לערוץ 2, והשתתף בפאנל של התוכנית "שלום האח הגדול", שסיקרה את העונה השלישית של האח הגדול. התוכנית שודרה שלוש פעמים בשבוע בשידור חי. במקביל השתתף שדה עם גואל פינטו בתוכנית שבועית אינטרנטית בשם "אחי, נדבר בבית", בהנחיית זוהר ישראל. מאפריל 2011 עד ינואר 2012 שדה השתתף בפאנל התוכנית "דיבור ישיר", תוכנית בהנחיית גואל פינטו.
בחודשים מאי-אוגוסט 2011 הנחה שדה לצד ארז טל בהגשת העונה השנייה של התוכנית "אל תפיל את המיליון".
בתחילת 2012 גל אוחובסקי ואלירז שדה הנחו יחד את התוכנית "מה אתם אומרים?", תוכנית אקטואליה יומית בת שעתיים בשידור חי בערוץ 2.
בקיץ 2012, במקביל ל"כוכב בצהרים" בערוץ 24, החל שדה להגיש בערוץ 2 את "הכוכב שלכם", לצד קרן שפירא - תוכנית מקדימה ל"כוכב נולד" אשר שודרה פעמיים בשבוע.
ערוץ 10
מאפריל 2014 הנחה שדה את "אוטו סלב"- סדרת תוכניות בה שדה שוחח עם מפורסמים שנבחרו לשדרג מכונית ולהפוך גם אותה לסלב, השיחה על חיי המפורסמים, הייתה משולבת בעבודות השדרוג על הרכב שניבחר והפיכתו לאוטו סלב.
באוקטובר 2016 השתתף בתפקיד אורח בסדרת הדרמה הקומית "מסובך" שכתב רן שריג.
ערוץ 20
בספטמבר 2014 שדה הגיש בערוץ 20, תוכנית לייט נייט, "20 בלילה", לסיכום היום מזווית שונה ואחרת, ייחודית ומעניינת. זמרים, אמנים, שחקנים ואנשי רוח ודעת בשיחות בגובה העיניים.
ב-2016 הגיש שדה את "ח"י ברשת", תוכנית יומית שסקרה את הדברים החמים שעלו ברשת האינטרנט עם זיקה לישראל וליהדות.
ערוץ רשת 13
בשנת 2018 החל להגיש לצד ג'ודי ניר מוזס את התוכנית "ג'ודי ואלירז".
ברדיו
בקיץ 2012 שדה הגיש ברדיו תל אביב יחד עם הזמרת עינת שרוף את התוכנית השבועית "כוכב נולד בצהריים", ששודרה גם ברדיו חיפה.
ממרץ 2013 עד ספטמבר 2017 הגיש לצידה של מאיה בצלאל את תוכנית הבוקר "מעירים את המדינה" ברדיו לב המדינה.
"הליכוד tv"
בפברואר 2019 החל להגיש "מהדורת חדשות" במסגרת שידורים ברשת האינטרנט שהשיקה מפלגת הליכוד לקראת הבחירות לכנסת ה-21. במסגרת השידורים קיים אלירז ראיון מפוברק עם העיתונאי ונכה צה"ל אמנון אברמוביץ'. הראיון החל בשאלתו של אברמוביץ: "אני נראה טוב?" בעוד אלירז עונה לו: "אתה נראה טיל", הראיון סחף אחריו תגובות רבות לאור העובדה כי אלירז צוחק על נכה צה"ל, בעקבות ההד הציבורי אלירז פרסם התנצלות.
קריירת משחק
שדה למד משחק בבית הספר למשחק "אימפרו".
בטלוויזיה
ביוני 2010 השתתף בסדרה "החברים של נאור" בשני פרקים בשם "המתחזה בפייסבוק".
בנובמבר 2010, במסגרת האולפן השקוף בנתניה, צולם אלירז ל"נראה אותך" (תוכנית מתיחות ששודרה בערוץ 2).
בשנת 2013 גילם שדה את דמותו של "מירון", אחיו של ליעם, בעונות 2 ו-3 של הסדרה "גאליס" המשודרת בערוץ הילדים.
בשנת 2014 השתתף שדה בעונה השנייה של "גולסטאר".
באוקטובר 2016 השתתף בתפקיד אורח בסדרת הדרמה הקומית "מסובך" שכתב רן שריג.
בדצמבר 2016 עלתה ב"יס" הסדרה המוזיקלית "Oboy", בה שדה משתתף בתפקיד נרי, המורה למוזיקה.
בנובמבר 2020 עלתה ב-TeenNick הסדרה "זיגי" שבה, משתתף אלירז בתפקיד אביעד, האבא ב משפחת אומנה שאליה מגיע סיוון.
משנת 2022 משתתף בסדרה המתעדת את חייו האישיים הנקראת "משפחת שדה".
בשנת 2023 השתתף בתוכנית המציאות "הזמר במסכה" בתור היתוש, והודח ברבע הגמר.
בקולנוע
בפברואר 2011, שיחק בסרט "קשורים". הסרט עלה לגמר בתחרות קולנוע ישראלי קצר של "אימפרו-אקשן".
ביוני 2014, שדה הגיע למסך הגדול ושיחק בתפקיד הראשי בסרט "בן זקן". הסרט מספר על אב חד הורי הנאבק בעצמו ובסביבתו כדי לשמור את בתו בחזקתו, אך גם מכיר בחוסר היכולת שלו לתפקד כאב. הסרט פתח את פסטיבל קולנוע דרום, קיבל ביקורות טובות והתמודד בפסטיבל ירושלים ביולי 2014. שדה קיבל ביקורות טובות על משחקו גם שם. ב-2015 "בן זקן" זכה להצלחה גדולה בפסטיבל הקולנוע בברלין ונבחר לסרט הטוב ביותר בפסטיבלי קולנוע במילאנו ובפריז.
קריירה מוזיקלית
במסגרת תוכניתו ב"אולפן השקוף" בנתניה בה אירח את מודחי כוכב נולד, הכיר את אדיר גץ והשניים הפכו בהמשך לשותפים לכתיבת שירים, כאשר אלירז אחראי על כתיבת המילים ואדיר גץ אחראי על הלחן ועל השירה. באוקטובר 2010 יצא השיר הראשון של השניים "יופיך".
במרץ 2011 יצא השיר השני "איך היא רוקדת", שהיה מועמד לשיר השנה במצעד השנתי של רשת ג' ואתר וואלה 2011. ביולי 2011 יצא השיר השלישי "בואי נרד אל הים", שבמהלך החודש הראשון הושמע בכ-600 השמעות ברדיו והיה מועמד לשיר השנה במצעד השנתי של רשת ג' ואתר וואלה 2012.
בינואר 2012 אדיר גץ הוציא לאור לרדיו סינגל חדש בשם "אני שלך" אותו כתב ביחד עם אלירז שדה. השיר היה מועמד לשיר השנה במצעד השנתי 2012 של mako ותחנות רדיו אזוריות. באוגוסט 2012 אדיר גץ הוציא לאור את השיר "כמה את יפה" שנכתב אף הוא על ידי שדה וגץ. במסגרת שיתוף הפעולה נכתבו והולחנו שירים גם לזמרים אחרים. השיר הראשון שהתפרסם הוא "שלי ושלך" ששר הזמר מורן קריטי.
בחודש ינואר 2012 השיתוף בין מורן קריטי לאלירז נמשך, קריטי הוציא לאור את הסינגל "לידך" שנכתב על ידי שדה וגץ. בחודש אוגוסט 2012 שגיא טרבלסי הוציא לאור את הסינגל "מחכה שיבוא" שכתבו שדה וגץ. בחודש ינואר 2013 שגיא טרבלסי הוציא לאור סינגל נוסף שכתבו שדה וגץ, "מנשיקה לנשיקות".
בחודש יוני 2014, הוציא נתנאל עילאי את השיר "רוחות אהבה", אותו הלחין למילים של שדה.
קריירה עסקית
בדצמבר 2015 נפתחה רשת שיווק חדשה שהקים שדה יחד עם שותפים, בשם "החקלאי".
ב-22 בנובמבר 2016 פורסמו בתוכנית "הצינור" בערוץ 10 הקלטות סתר, בהן נאמר כי חברת "החקלאי" קונה את מרבית מרכולתה ממשווקים ולא מחקלאים כפי שהתחייבה.
בשנת 2020 נסגר הסניף בתל אביב, ושדה נותר בעלים שותף של חנות אחת במודיעין.
חיים אישיים
בדצמבר 2018 נשא לאשה את הדוגמנית והשחקנית אילנית לוי, עמה היה בקשר משנת 2011. ב-9 בספטמבר 2021 נולדה לזוג בת.
בני דודיו הם השר אופיר סופר וראש מועצת מרום הגליל עמית סופר.
במשך מספר שנים, ובפרט בשנת 2020 החל במסע של חזרה בתשובה.
מחלקת האוצר של ארצות הברית
מחלקת האוצר של ארצות הברית (באנגלית: United States Department of the Treasury) היא המחלקה האחראית על אוצר המדינה במסגרת הממשל האמריקני. היא נוסדה לפי חוק של הקונגרס ב-1789 על מנת לנהל את הכנסות הממשלה. מזכיר האוצר הראשון היה אלכסנדר המילטון. הנשיא ג'ורג' וושינגטון ביקש מהמילטון לקבל עליו את התפקיד לאחר שביקש זאת מרוברט מוריס. המילטון בנה כמעט לבדו את המערכת הכספית של ארצות הברית, ובמשך מספר שנים הוא היה גם הכוח המניע מאחורי ממשלו של וושינגטון.
המחלקה מנוהלת על ידי מזכיר האוצר של ארצות הברית וגזבר ארצות הברית ששומרים על כספי המדינה. המחלקה אחראית על הטבעת והדפסת כל מטבעות ושטרות הכסף שבמחזור באמצעות לשכת החריטה וההדפסה ומטבעת ארצות הברית. כמו כן, היא אחראית על גביית מסים פדרליים באמצעות שירות הכנסות הפנים (IRS). מזכירת האוצר הנוכחית היא ג׳נט ילן.
היסטוריה
אלכסנדר המילטון הושבע לתפקיד מזכיר האוצר הראשון ב-11 בספטמבר 1789. הדיוקן שלו נמצא על צד אחד של השטר של עשרה דולרים ואילו תמונה של בניין מחלקת האוצר מצויה על הצד השני.
תחומי אחריות
התפקידים הבסיסיים של מחלקת האוצר כוללים בין השאר את:
כאשר היא מבצעת את הערכת ההכנסות עבור הענף הביצועי, מחלקת האוצר ממלאת מטרה מקבילה לזו של משרד הניהול והתקציב המעריך את הוצאות הענף הביצועי, וועדת המס המשותפת המעריכה את ההכנסות עבור הקונגרס, ומשרד התקציב של הקונגרס המעריך את הוצאותיו של הקונגרס.
המונח רפורמה באוצר מתייחס בדרך כלל באופן צר לרפורמה של המדיניות הכספית והמדיניות הכלכלית הקשורה לנושא ואל הרפורמה בניהול החשבונות. המונח הרחב יותר, רפורמה כספית, מתייחס בדרך כלל לרפורמה במדיניות של מוסדות כגון קרן המטבע הבינלאומית.
מבנה המחלקה
כל המשרדים, השירותים והלשכות במחלקה נמצאים תחת פיקוחו הישיר של מזכיר האוצר, והם אחראים לניהול וניסוח המדיניות. מבנה המחלקה הוא כמפורט להלן:
תחומי האחריות של משרד היועץ הכללי הם פיקוח על ההליכים החוקיים הכלולים בגביית חובות למדינה, יצירת תקנות להנחיית האופן שבו המכס ייגבה, להוציא צווי התראה נגד עברייני הכנסות או מקבלי כסף ציבורי, בדיקת הקשרים של פקידי המחלקה הרשמיים ומסמכים משפטיים רלוונטיים, מילוי התפקיד של יועץ משפטי למחלקה וניהול אדמות שארצות הברית מקבלת בתמורה לחובות. למשרד הזה קדם משרד מבקר האוצר (1817-1789), המבקר הראשון של האוצר (1820-1817), סוכן האוצר (1830-1820) ויועץ האוצר (1934-1830).
החל מה-24 בינואר 2003, לשכת האלכוהול, טבק וכלי נשק (ATF) חדלה מלהיות לשכה בתוך מחלקת האוצר. סמכויות אכיפת החוק של ה-ATF עברו למחלקת המשפטים. הסמכויות בענייני מס וסחר של ה-ATF נשארו במחלקת האוצר בלשכת המס והסחר באלכוהול וטבק.
ב-1 במרץ 2003, מרכז האימונים לאכיפת החוק הפדרלי, שירות המכס והשירות החשאי עברו למחלקה לביטחון המולדת.
סלאלה
סלאלה (בערבית: صَلَالَة) היא עיר נמל בדרום עומאן. העיר היא אתר תיירותי, שאליו מגיעים תיירים רבים ממדינות המפרץ ומערב הסעודית. העיר היא השנייה בגודלה בעומאן, אחרי הבירה מסקט, והגדולה ביותר במחוז ט'ופאר, הגדול ביותר במדינה. העיר היא אחת הערים הדרומיות במדינה, ונמצאת מעט מזרחית מגבול תימן–עומאן.
היסטוריה
בשנת 2010, במלאת 40 שנה לשלטון הסולטאן קאבוס, הוא החליט לבלות בעיר סלאלה. חגיגות יום השנה ה-40 כללו מצעד גדול שהגיע גם לעיר. אירוע זה נמשך כמספר שעות והיו בו יותר מ־100,000 משתתפים. בשנת 2011 נערכו הפגנות רבות בעיר כחלק מגל האביב הערבי. בעיר נערכה ההפגנה הגדולה ביותר מבין כל הערים במדינה, ובה דרשו המפגינים בין היתר החלפת השלטון לדמוקרטי, החלפת השרים הנוכחיים, העלאת השכר לעובדי ציבור, אפשרות גירושים חופשיים והקלה של החלת חוקי האסלאם על התושבים. בסופו של דבר המחאות כשלו.
אקלים
בעיר יש אקלים מדברי חם וצחיח, אף על פי שהקיץ קריר יותר מאשר בחלקים הצפוניים או היבשתיים יותר של עומאן. בעיר יש כמה חודשי מונסון בחורף, בהן רוב הזמן יש ערפל כבד והשמיים מלאי עננים אפורים, ויורד מעט גשם. במהלך תקופה זו הנוף החום של סלאלה וסביבתה הופך ממדבריות אבן וחול להררים ירוקים ושופעי צמחים - בעונה זאת החקלאים בעיר מגדלים את היבול ובסופה הם קוצרים אותו (העיר היא אחת הערים עם הגידול החקלאי הרב ביותר בעומאן). ציקלון מקונו, שמקורו בים הערבי, הפך לציקלון קשה מאוד לפני שפגע בעיר סלאלה ב־25 במאי 2018. הרוח הגיעה למהירות שיא של 200 קמ"ש וירדו בעיר 617 מ"מ של גשמים, שזה כמעט כמות הגשם שיורדת ב-5 שנים (בממוצע) של עומאן.
גאוגרפיה
העיר נמצאת באזור מדברי ולרוב לא יורדים בה משקעים (מלבד תקופת המונסונים), לכן היא מכילה מעט מאוד עצים. העיר היא עיר נמל עם מפרץ קטן לים הערבי. מצפון לעיר נמצאים הרים גבוהים שבהם הטמפרטורה יותר נוחה וצומחים עליהם אפילו מעט עצים. העיר גובלת בדרום עם הים, והנמל שלה הוא אחד החשובים במדינה, אחרי נמל מסקט. ממערב לעיר נמצאות כמה ערי מדבר נוספות, ואחרי כן הגבול עם תימן. ההרים שמצפון לעיר, אשר ניתן לראות אותם אפילו מהחלל בעקבות צבעם הכהה יותר מהחול שנמצא ברוב חלקי חצי האי ערב, מקיפים את העיר גם ממערב.
דמוגרפיה
אנגלית היא השפה הזרה הרשמית והשפה המדוברת ביותר של המהגרים המגיעים לעיר. עוד שפות פופולריות המדוברות על ידי הקהילות הזרות הן טמילית, טלוגו והינדי. בעקבות היותה של סלאלה עיר נמל המתקשרת מאוד עם ערי נמל אחרות לחופי ים הערבי (פאנאג'י ההודית, קראצ'י הפקיסטנית ועוד) ישנן הרבה חילופי תרבויות ומנהגים של תושבי המקום עם אנשים המגיעים ממדינות שונות.
כלכלה
הכלכלה העיקרית של תושבי העיר היא הסחורות המגיעות לנמל העיר. הנמל הוא אחד הנמלים הגדולים ביותר בחצי האי ערב ומהווה מרכז סחר עולמי. נמל סלאלה הוא גם אחד הנמלים החיוניים ביותר בחצי האי מכיוון שהוא מחבר בין אפריקה, המזרח התיכון ואסיה. הנמל נמצא מחוץ לעיר (מדרום-מערב לה) ומאפשר גם נסיעות לתיירים. ליד הנמל נמצא גם אחד מאזורי התעשייה הגדולים ביותר בחצי האי ערב.
מלבד זאת, העיר היא העיר החקלאית ביותר בעומאן, מכיוון שהיא אחת מהערים היחידות במדינה שהמיקום שלה מאפשר גידול של יבול. על כן, יותר מ-90% מהחקלאות בעומאן מתרכזת בעיר. בניגוד למרבית העולם, השדות לא נמצאים בשולי העיר, אלא במרכזה, כך שבין הבתים שבצפון העיר לבתים שבדרום העיר מתרכזים מאות דונם של שדות ושטחים חקלאיים. שטחים אלה נשארים ירוקים במשך כל השנה, ולכן גדלים שם בעלי חיים רבים ובעיקר גמלי בר (בתמונה מימין). מלבד זאת, סלאלה היא עיר מתויירת מאוד והיא מכילה אטרקציות רבות לתיירים; בניגוד לעיר הבירה, מסקט, שהיא עיר מסחרית מאוד ולא מכילה בתי מלון רבים או אטרקציות, סלאלה היא עיר תיירותית מאוד, שהרבה מכלכלתה נשענת על בתי מלון, מסעדות לתיירים, טיולים מאורגנים ועוד. בעיר וסביבתה ישנם אוצרות טבע, שמורות טבע ופלאי טבע שלא ניתן למצוא ברוב עומאן.
תיירות
כלכלת סלאלה מבוססת גם היא על תיירות. בעונת המונסונים (יוני עד ספטמבר) מבקרים תיירים רבים מהמזרח התיכון וחצי האי ערב מגיעים להתארח בעיר. יש הרבה מקומות לבקר בסלאלה בעונה זו מכיוון שההרים הופכים לירוקים והגשם גורם למפלים רבים בהרים, בעיקר בוואדי דרבאת, בעין את'ום, בעין תוברוכ ובעין כור. ישנם ארבעה קברים עתיקים ששייכים לפי המסורת לנביאים: הנביא עמראן, הנביא איוב, הנביא הוד והנביא צאלח. לעיר הגיעו למעלה מ־600,000 תיירים בעונת המונסונים בשנת 2017. ישנם מספר אירועי תרבות במחוז ט'ופאר שמושכים מבקרים, כולל הקרנבל בסלאלה הכולל פעילויות משפחתיות, הופעות, טיולים ופעילויות תרבות נוספות.
ספורט
סלאלה ידועה כביתם של כמה ממועדוני הכדורגל הטובים בעומאן. בסך הכל יש לסלאלה 4 מועדוני ספורט שממוקמים בעיר: מועדון סלאלה, אל-איתיחאד, אל-נסר וט'ופאר. מועדון ט'ופאר מכונה "אל-זעים", בעברית "המנהיג", בשל הצלחתם האדירה הן בליגה הלאומית והן בגביע הסולטאן קאבוס.
לקבוצת ט'ופאר יש גם מספר נאות של גביעים במקצועות ספורט כמו כדורעף וכדוריד. קבוצת אל-נסר הפועלת בעיר ידועה גם בזכות ההצלחה הגדולה שלהם בכדורגל. הקבוצה זכתה 5 פעמים בליגה הלאומית, ובגביע הסולטאן קאבוס – 4 פעמים.
אל-נסר, כמו ט'ופאר, הצליחה גם בענפי ספורט אחרים כמו הוקי, כדורסל, כדורעף וכדוריד. בסלאלה יש כיום 2 אצטדיונים: מתחם הספורט סלאלה (המכונה גם "מתחם הספורט לנוער"), שהוא האצטדיון הרב-תכליתי היחיד בסלאלה. האצטדיון החדש, א-סעאדה, הוא אצטדיון ברובע א-סעאדה בסלאלה המוקדש לכדורגל. במתחם הספורט הזה, שגודלו כגודל שכונת פלורנטין בתל אביב, מצויים מגרשי הוקי, מגרש טניס, בריכת שחייה אולימפית ומגרש כדורעף / כדורסל מקורה.
אצטדיון א-סעאדה הוא המקום שבו מתמודדים המועמדים להיכנס לנבחרת ערב הסעודית בכדורגל, ונבחרת עומאן מקיימת את האימונים שלה באצטדיון זה. כדורגל חופים הוא מחזה נפוץ לאורך החוף ברובע אל-חיפה. ספורט פופולרי נוסף בסלאלה הוא כדורעף. אף על פי שהוא לא פופולרי כמו כדורגל, המשחק משוחק לעיתים קרובות וישנם מגרשים רבים ברחבי העיר.
חינוך
נכון להיום יש בסלאלה שתי מכללות, המכללה הטכנולוגית סלאלה ומכללת סלאלה למדע יישומי, שתיהן בבעלות לביבות ממשלתית. המכללה למדעים יישומיים של סלאלה משלבת מחלקה ללימודי אנגלית ומגמת שפות זרות. מטרתה של המחלקה ללימודי אנגלית היא להציע לתלמידים יכולת להבין את השפה האנגלית כך שהם יוכלו להמשיך ולהשלים לימודים נוספים באוניברסיטאות חשובות בינלאומיות ולעבוד בהמשך בצוותי I.T, תחום התקשורת ועיצוב. המחלקה מקדמת נושאים אלה על מנת לגרום למודרניזציה בקרב צעירי המדינה כדי לקדם טכנולוגית את עומאן, שכיום היא מדינה מתפתחת.
בסלאלה נמצא גם אוניברסיטה פרטית, אוניברסיטת ט'ופאר, שהיא אחת מהגדולות באזור. חלק גדול ממניותיה בבעלות מוסתחיל אל-מעשני, דודו של הסולטאן קאבוס בן סעיד. בית הספר ההודי סלאלה הוא מוסד השתלמות הודית המלמד צעירים עקרונות בודהיסטים והינדיים לצד לימוד בנושאי מימון עצמי וחינוך משותף. המוסד נוסד בעיקר כדי לענות על הצרכים האקדמיים של ילדי מהגרים הודים העובדים בסלאלה. בית הספר ההודי סלאלה הוא בית הספר דובר-האנגלית הגדול ביותר בעומאן; בית הספר ממוקם באזור שכונת צפון א-דהאריז שבצפון העיר.
בית הספר ליוצאי פקיסטן הוא בית ספר תיכון ציבורי פקיסטני שהוקם בשנת 1982. בית הספר ממוקם בסמוך לבית הספר ההודי סלאלה. בית הספר הבריטי סלאלה הוקם בשנת 1970. תוכנית הלימודים של בית הספר תואמת את תוכנית הלימודים הלאומית של אנגליה וויילס, והוא מציע לימודים לילדים החל מגיל 6 עד השנה התשיעית. הוא ממוקם גם בשכונת דהאריז ליד בית הספר ההודי ובית הספר הפקיסטני.
תחבורה אווירית
שדה התעופה הבינלאומי של סלאלה נועד בעיקר לטיסות פנים ממסקט וכמה טיסות בינלאומיות מהודו וממדינות ערביות אזוריות כמו קטר, איחוד האמירויות הערביות וערב הסעודית. עומאן אייר, חברת התעופה הלאומית של עומאן, מפעילה כ-5 טיסות מדי יום מסלאלה למסקט, וגם 2 טיסות לדובאי, אמירות באיחוד האמירויות הערביות, מדי שבוע. עומאן אייר הציגה קו טיסה שיוצא 10 פעמים ביום לקבוצות מטיילים בין סלאלה למוסקט. לקטר איירווייז טיסות יומיות מסלאלה לדוחה.
ישנן גם טיסות שבועיות ישירות מסלאלה ליעדים רבים בהודו, שמספקת חברת אייר אינדיה. בעונת המונסונים מתקיימות טיסות שבועיות ליעדים בינלאומיים אחרים כולל שוודיה וטורקיה. ישנן גם טיסות חודשיות לכמעט כל מדינה בעלת קשרים עם עומאן. שדה התעופה הבינלאומי החדש נפתח ב־15 ביוני 2015 ונמל התעופה הישן הוסב מאז לשדה תעופה מקומי ומשמש לעיתים רק למקרי חירום.
תחבורת אוטובוסים
קיים שירות אוטובוסים על בסיס יומי מדיה, בדובאי שבאיחוד האמירויות, לסלאלה, בשעה 15:00. יש שירות אוטובוסים תלת-יומי בין מסקט לסלאלה המספקי שירותי אוטובוסים רבים.
תחבורה ציבורית
לסלאלה לא הייתה מערכת תחבורה ציבורית בגבולות העיר עד שנת 2018, אך בשנת 2019 הודיע הסולטאן קאבוס על שירות אוטובוסים חדש בתוך העיר משדה התעופה סלאלה למרכז העיר וממרכז העיר לנמל סלאלה.
תחבורה ימית
נמל סלאלה הוא אחד מנמלי המים העמוקים ביותר בעומאן, וגם הנמל ה-11 העמוס ביותר בעולם, והנמל השני העמוס ביותר במזרח התיכון, שנמצא בנמל רייסות, בקצה מטרופולין סלאלה. הנמל מסוגל להכיל כלי שיט גדולים עד 18 מטר. נמל זה הוא טרמינל המשלוח העיקרי של האזור. נמל זה מופעל ומנוהל על ידי חברת שירותי נמל סלאלה (S.A.O.G). בנמל עוגנות גם ספינות שייט תענוגות ואוניות יוקרה.
פרויקטים
פרויקט GreenOman, פרויקט שיזמה המועצה לפיתוח ידידותיות לסביבה בעומאן על ידי חברת "Mast.Hridith Sudev" שהוקמה על ידי תלמיד בית הספר ההודי סלאלה ואחיו הצעיר, סמבד שאג'י. הפרויקט, שהתחיל כפרויקט בית ספרי, זכה בתחרות בית הספר העולמי לידידות לסביבה שנערכה על ידי ועידת האו"ם לפיתוח בר-קיימא ואקולוגיה. הצלחה זו הביאה תהילה לבית הספר ההודי סלאלה והפכה את סלאלה לפופולרית יותר בעולם תחת קטגוריית עיר ירוקה. בשנת 2014, בטקס פרס Energy Globe International שבאוסטריה, הוכרז על פרויקט GreenOman כפרויקט הטוב ביותר של עומאן לקיימות.
אנשי לטאה
אנשי לטאה (מכונים גם לטאיים, בני לטאה, זוחלים, דרקוניים או רפטיליאנים. באנגלית Reptilians) הם חייזרים דמויי זוחלים בדמות אנשים להם תפקיד מרכזי בפנטזיה, מדע בדיוני, עב"מולוגיה ותאוריות קשר. הרעיון של אנשי לטאה בכדור הארץ נעשה פופולרי על ידי דייוויד אייק, הוגה תאוריות קשר, שטען כי חייזרים זוחלים משני צורה שולטים בכדור הארץ על ידי התמרה לצורה אנושית, וצוברים כוח פוליטי כדי לתפעל את החברה שלנו. אייק טען שרבים ממנהיגי העולם הם אנשי לטאה מוסווים, או שהם נשלטים בידי כאלה.
מקור
מיכאל בארקון, פרופסור למדעי המדינה באוניברסיטת סירקיוז, טוען כי הרעיון של תאוריית הקשר של אנשי הלטאה מקורו בסיפוריו של רוברט הווארד, אבי דמותו של קונאן הברברי. ההופעה הראשונה של אנשי נחש בספרות הייתה בסיפור "ממלכת הצל" שפרסם הווארד במגזין סיפורים מוזרים באוגוסט 1929. אנשי הנחש של הווארד תוארו כאנשים בעלי ראש נחש, שחיים מתחת לאדמה ובעלי יכולות שליטה מוחית. בשנת 1940 כתב מוריס דוראל, שהוא סופר לא בדיוני, את העלון "מסתרי גובי", שבו תיאר את גזע הנחשיים, שהיו "בעלי גופי אנוש... ראשים... של נחש גדול" ויכולת לשנות צורה לצורת אדם מלאה. יצורים אלו הופיעו גם בשירו של דוראל, "לוחות האזמרגד", בו הוא טען כי הלוחות נכתבו בידי "'תחות', המלך הכהן של אטלנטיס". בארקון קובע כי מתברר שדוראל שאב את רעיונותיו מ"ממלכת הצל", ואלו השיר "לוחות האזמרגד" בתורו היווה את הבסיס לספרו של דייוויד אייק, "ילדי המטריקס".
חטיפת חייזרים
חלק מסיפורי חטיפות החייזרים טענו על קיומם של יצורים זוחלים. דו"ח משנת 1967 טען כי על סיפון עב"מ נראו יצורים דמויי אנוש עם מראה נחשי, וסמל של נחש מכונף בשמאל החזה שלהם.
דייוויד אייק
דייוויד אייק הוא שדר ספורט ועיתונאי בריטי, שחיבר ספרים רבים בנושאים מגוונים.
בשנת 1994 יצא ספרו "מרד הרובוטים", שבו הוא טען לראשונה שהלטאיים שולטים בכדור הארץ, ומפעילים את האילומינטי, המבצעים שינויים גנטיים בבני האדם. בין השאר התבסס על רעיונותיו של הסופר היהודי זכריה סיטשין. הספר זכה להצלחה מסחרית, ובעקבותיה הוציא אייק סדרת ספרים המרחיבה ומפתחת את התאוריה לפיה הלטאיים שולטים בכדור הארץ.
לדבריו של דייוויד אייק, גובהם של אנשי הלטאה הוא בין 1.6 ל-3.7 מ'. הם ניזונים מדם ומוצאם במערכת הכוכבים אלפא דרקוניס, וכעת הם מסתתרים בבסיסים תת-קרקעיים ועומדים מאחורי מזימה עולמית כנגד האנושות. לטענתו, רוב מנהיגי העולם קשורים לאנשי הלטאה, ובהם הנשיא ג'ורג' ווקר בוש והמלכה אליזבת השנייה.
פוליטיקה
הכינוי הפך לפופולרי בקנדה בשנת 2003, בבחירות לראשות עיריית אונטריו, כאשר אנשי האופוזיציה כינו את המועמד דלטון מקגינטי "איש לטאה מרושע אוכל חתלתולים מכוכב אחר". לאחר שזכה בבחירות, לגלג מקגינטי בפומבי על הביטוי.
בשנת 2008, בבחירות לסנאט האמריקאי, היה מאבק צמוד בין הקומיקאי והפרשן אל פרנקן לסנאטור המכהן נורם קולמן. באחד מפתקי ההצבעה נרשם "אנשי הלטאה". בריאיון עם לוקאס דוונפורט, שטען שהוא כתב את הפתק, הוא אמר "לא יודע אם שמעת אי פעם על התאוריה הזו, אבל אני וחבר שלי לא אהבנו את המועמדים אז רצינו לרשום 'המהפכה'. ואז חשבנו שאנשי לטאה יהיה מצחיק יותר."
בפברואר 2011 שאל הקומיקאי לואי סי. קיי. בצחוק את שר ההגנה לשעבר דונלד רמספלד האם הוא ודיק צ'ייני היו אנשי לטאה שנהנו מטעמו של בשר אדם. משועשע מסירובו של רמספלד לענות על השאלה, סי. קיי החליט שרמספלד הודה באשמה. הוא המשיך ואמר שייתכן שאנשי לטאה אינם יכולים לשקר לגבי היותם אנשי לטאה; הם חייבים להשיב בחיוב או להתעלם מן השאלה.
ב-4 במרץ 2013, סרטון המתעד מאבטח של נשיא ארצות הברית ברק אובמה שחזותו יוצאת דופן, הוביל לתגובה מבודחת מטעם המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית ולפיה "ניאלץ כנראה לקצץ או לבטל כל תוכנית ממשלתית לכאורה לשימוש ברובוטים או בחייזרים להגנתו של נשיא ארצות הברית."
יו טה יונג
יו טה-יונג (נולד ב-14 במאי 1936) הוא סוציולוג, אינטלקטואל דרום קוריאני, לשעבר מרצה מן המניין בחוג לסוציולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון שבנגב, וסגן נשיא אוניברסיטת קונגוק שבדרום קוריאה. כיום הוא יו"ר הקרן לכפר נוער עתידי, עמותה ללא מטרת רווח. יו ידוע בתור אישיות נכבדת בדרום קוריאה בהיותו יזם ומוביל תוכנית העבודה של תנועת הכפר החדש בקוריאה בשנות ה-70, תנועה שהייתה לאחת מאבני הדרך בצמיחתה הכלכלית של קוריאה הדרומית ול"נס על נהר האן". לאחר שהוזמן על ידי מלך דנמרק, פרדריך התשיעי, ללמוד ולחקור אודות מודלים כפריים בסוף שנות ה-60, משנת 1972 החל לעבוד בבית הכחול כאחראי והארכיטקט של תנועת הכפר החדש, בהמלצתו של הנשיא דאז פארק ג'ונג-הי. תנועת הכפר החדש רדפה אחר החזון של התעוררות האומה, בהתבסס על הרוח החלוצית היהודית שהפכה את המדבר למדינת ישראל ועל אחדות העם הדני ששינתה את דנמרק למדינת רווחה בינלאומית. אף על פי שמעודו לא היה פוליטיקאי, הצלחתו והשפעתו הניכרת של יו בהנחלת עיקרי הכפר החדש התאפשרו בזכות האמון המוחלט שנתן בו הנשיא פארק. יו היה ד"ר לסוציולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בסוף שנות ה-70, ובעל תואר שני ושלישי מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
נעוריו ותחילת דרכו
יו נולד בשנת 1936 במחוז צפון ג'ולה בקוריאה, שהייתה קולוניה של יפן באותה תקופה. אביו היה עובד אדמה. קוריאה הייתה אז מדינה ענייה דלת משאבים, ובילדותו חווה רעב מתמשך לצד עבודה פיזית מפרכת על בסיס יומיומי. בעודו רואה את קשיי העם הקוריאני וחווה זאת על בשרו כנער, נוצר בו חזון עתידי להתחדשות הכפרים הקוריאניים.
בשנת 1953 הודות לתמיכה כלכלית של בית משפחה אמיד בו לימד כמורה פרטי, הצליח לסיים את לימודיו בחט"ב בגיל 18. אחרי שעבר לסיאול, בירת דרום קוריאה, תוך כדי עבודות מזדמנות כמו הברקת נעליים, מסירת עיתונים ומכירת גלידות, השלים את לימודי חט"ע. בשנת 1957 התקבל כסטודנט לאוניברסיטת קונגוק שבסיאול, שלימים יהיה סגן נשיאה.
לימודים בחו"ל
בזמן שהתחבט בעניין לימודים אקדמיים מחוץ לקוריאה, יו מצא מתוך ספרו של פרופ' יו דאל-יונג "אל היסטוריה חדשה" כי דנמרק הצליחה להפוך את כפריה העניים למדינת רווחה מובילה בעולם. בגלל הרצון לשנות את מצב העגום בקוריאה הוא מחליט לעבור ללימודים בדנמרק, מדינה רחוקה ללא כל קשר דיפלומטי עם קוריאה. יו הבין כי עליו לכתוב לאדם הבכיר ביותר, ועל כן מחליט לשלוח את מכתבו למלך דנמרק פרדריך ה-9. כיוון שלא הכיר את כתובת המלך, שלח את המכתב בלי הכתובת מתוך ביטחון כי על הדוור הדני הממוצע לדעת זאת. לאחר חודש ימים, יו מקבל תשובה מארמון המלוכה דרך מכתב משר החוץ הדני: "ממשלתנו תדאג לך שתוכל ללמוד כל תחום שתבחר, בכל מקום שתחליט, בכל תקופה שתרצה." כך בשנת 1968, בהיותו בן 31, הוא עובר ללימודים בדנמרק דרך מלגה ותמיכה של הממשלה הדנית.