cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ברנהרד, נסיך ליפה-ביסטרפלד
אחריתו
בשנת 1994 חלה ברנהרד בסרטן המעי הגס, והיה למשך תקופה בסכנת חיים. בשנת 1998 סבל ברנהרד מנפיחות בערמונית, ובשנת 1999 אף עבר ניתוח בעקבות כך. בשנת 2000 שוב אושפז ברנהרד בטיפול נמרץ בשל סיבוכים נוירולוגיים, אך שוחרר לביתו כעבור כמה ימים. ב-20 במרץ 2004 מתה אשתו יוליאנה, מלכת הולנד, וברנהרד השתתף בהלווייתה על אף היותו נסער וכאוב. במאי אותה שנה השתתף ברנהרד בחגיגות יום השחרור, וב-1 בדצמבר 2004 מת ברנהרד באוטרכט, כתוצאה מסרטן הריאה ומסרטן המעי הגס. ב-11 בדצמבר נערכה לברנהרד הלווייה ממלכתית מפוארת, וכמחווה לתפקידו הצבאי לשעבר בחיל האוויר המלכותי בהולנד, ערכו לכבודו שלושה מטוסי קרב F-16 ומטוס ספיטפייר מטס הצדעה חסר.
משפחתו
לברנהרד והמלכה יוליאנה נולדו ארבע בנות:
בנוסף היו לברנהרד 2 בנות מחוץ לנישואין, ואף היו שמועות על עוד ילדים.
בדז'יך פריטה
בדז'יך פריטה (בצ'כית: Bedřich Fritta; 19 בספטמבר 1906, וישנובה - 8 בנובמבר 1944, אושוויץ), היה קריקטוריסט צ'כי-יהודי. לפני המלחמה עבד פריטה בתור מאייר ומעצב גרפי בפראג תחת השם הבדוי פריץ טאוסיג (Fritz Taussig). בשנות ה-30 הקדיש עצמו לקריקטורות פוליטיות שפורסמו בין היתר במגזין הסאטירי "סימפליקוס" (Simplicus).
בשנות מלחמת העולם השנייה גורש פריטה לגטו טרזין ומשם לאושוויץ, שם נספה. בנו טומי שרד בגיל שלוש בטרזין ואומץ לאחר השחרור על ידי הצייר לאו האס, ידידו של פריטה, ששרד את השואה.
קיליאן סקוט
קיליאן דמיאן מרפי (באנגלית: Killian Scott; נולד ב-6 ביולי 1985) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אירי, הידוע בשם הבמה קיליאן סקוט.
קריירה
סקוט החל את דרכו במשחק בתיאטרון. הוא שינה את שמו לקיליאן סקוט כדי למנוע בלבול עם השחקן האירי קיליאן מרפי. הוא זכה לתהילה באירלנד על תפקידו בסדרת הטלוויזיה "אהבה/שנאה", ששודרה לראשונה ב-2010. בהמשך, סקוט הופיע בתפקידים קטנים בסרטים בהם בסרט הקולנוע "71'" ובסרט "הכומר".
לאחר סיום הסדרה "אהבה/שנאה", הופיע סקוט בשנת 2015 בתפקידו הראשי הראשון בסרט המתח האירי " "Traders". סקוט לוהק לתפקיד בעונות הרביעית והחמישית של סדרת הטלוויזיה "רחוב ריפר", בה שגילם את עוזר נציב המשטרה, אוגוסטוס דאב. באותה שנה, הוא הופיע בסרט הקולנוע "Strepass Against Us".
בשנת 2017, הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה "סטרייק", בתפקיד המפקח אריק ורדל. באותה שנה, הוא לוהק לתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "נידונים", במקום אדן יאנג, שעזב את הסדרה עקב חילוקי דעות יצירתיים. עקב עזיבתו של יאנג, סקוט צילם את פרק הפיילוט תוך שבוע מרגע שלוהק. הוא כיכב בסרט הקולנוע "הנוסע" לצד ליאם ניסן בשנת 2018.
בשנת 2019, כיכב לצד שרה גרין בסדרת הטלוויזיה "Dublin Murders", המבוססת על סדרת הספרים של "Dublin Murder Squad" מאת טנה פרנץ'. הוא גילם את הדמות הראשית הבלש רוב ריילי ואימץ מבטא אנגלי לתפקיד. הסדרה צולמה בבלפסט ובדבלין במשך שבעה חודשים.
האויב שבפנים (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פרבנים
פרבנים (Parabens) הם קבוצת חומרים משמרים נפוצים במוצרי קוסמטיקה ובתרופות. מבחינה כימית הפרבנים הם אסטרים של 4-הידרוקסי חומצה בנזואית. משתמשים בפרבנים בשל יעילותם הגבוהה כקוטלי חיידקים ופטריות. פרבנים נמצאים בשמפו, קרם לחות, תכשירי גילוח, שיזוף, איפור ומשחות שיניים וכן בתרופות לשימוש חיצוני ולהזרקה. בנוסף פרבנים משמשים גם כתוספי מזון ומספרי E שלהם E219–E214. יתרונם של הפרבנים כחומרי שימור הוא בעלותם הנמוכה, יעילותם הגבוהה וההיסטוריה הממושכת של השימוש בהם.
בטיחות
הפרבנים נחשבים בטוחים לשימוש וגורמים סיכון זניח בלבד למערכת האנדוקרינית. עם זאת המחקרים על בטיחות הפרבנים התמקדו בתרכובת אחת במוצר אחד ואין די ידע על ההשפעה המצטברת של כמה תרכובות פרבן במוצרים שונים.
קיימת אלרגיה לפרבנים בקרב אחוז קטן באוכלוסייה אצלם החומרים עשויים לגרום דלקות ופצעים. על פי דו"ח של החברה האמריקנית לסרטן ומנהל המזון ותרופות האמריקאי משנת 2015 לא נמצאה עדות לעליה בסיכון לסרטן ברמות החשיפה לפרבנים במוצרי צריכה.
מחקרים בחיות הראו פעילות מדמת אסטרוגן של פרבנים. פעילות זו מתחזקת ככל שהשייר הכהלי באסטר (השרשרת הפחמימנית) גדול יותר. מחקר אין ויוו בבוטיל פרבן - הפרבן בעל השרשרת האלקילית הארוכה ביותר שבשימוש הראה השפעה בעצמה חלשה פי 100,000 מזו של אסטרדיול וההשפעה ניכרה רק בחשיפה שהיא פי 25,000 מהמקובל בתכשירים לשימוש אישי.
מחקר הראה כי מתיל-פרבן על העור עשוי, בחשיפה לקרינת על-סגול UVB (אורך גל של 315 עד 280 ננומטר) להחיש את הזדקנות העור ולפגוע ב DNA.
הריכוז המרבי המותר של פרבנים על פי תקנות האיחוד האירופי הוא 0.4%,
מוריץ קנטור
מוריץ בנדיקט קַנטוֹר (בגרמנית: Moritz Benedikt Cantor; 23 באוגוסט 1829 – 10 באפריל 1920) היה מתמטיקאי והיסטוריון של המתמטיקה, יהודי-גרמני. פרופסור באוניברסיטת היידלברג.
קורות חיים
מוריץ קנטור נולד במנהיים שבגרמניה, נצר למשפחה שהיגרה מפורטוגל להולנד. בילדותו לא היה בכוחו ללמוד בבית הספר, והוא למד בביתו. בהמשך חייו למד בגימנסיה במנהיים. בשנת 1848 החל ללמוד באוניברסיטת היידלברג ולאחריה באוניברסיטת גטינגן, שבה למד אצל קרל פרידריך גאוס ווילהלם אדוארד ובר. בהנחייתו של מוריץ אברהם שטרן החל לגלות עניין במחקר היסטורי. בשנת 1851 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת היידלברג, על עבודה שכותרתה Über ein weniger gebräuchliches Koordinatensystem ("על מערכת קואורדינטות פחות נפוצה"). עבר לברלין, שם שמע את הרצאותיהם של דיריכלה ויאקוב שטיינר. בשנת 1853 חזר לאוניברסיטת היידלברג, במינוי של פריוואטדוצנט. בשנת 1863 קודם לדרגת פרופסור.
מאמר קצר בהיסטוריה של המתמטיקה, שעסק בשלושה מתמטיקאים בני המאה ה-16, שאותו הציג במפגש מדעי בבון, התקבל בהתלהבות, שעודדה את קנטור להמשיך בתחום זה.
נמנה עם מייסדי כתב העת Kritische Zeitschrift für Chemie, Physik, und Mathematik ("כתב עת ביקורתי לכימיה, פיזיקה ומתמטיקה"). בשנת 1856 התפרסם מאמר חשוב ראשון שלו, "Über die Einführung Unserer Gegenwärtigen Ziffern in Europa" ("על כניסתם לאירופה של המספרים הנוכחיים שלנו"), בגיליון הראשון של כתב העת Zeitschrift für Mathematik und Physik ("כתב עת למתמטיקה ופיזיקה"). כעבור שלוש שנים מינה אותו אוסקר שלמילך, מייסדו ועורכו של כתב העת, לאחראי למדור ההיסטורי בכתב העת. החל משנת 1877 התפרסם ביוזמתו מוסף עצמאי בשם Abhandlungen zur Geschichte der Mathematik ("מסות על ההיסטוריה של המתמטיקה").
בשנת 1863 יצא לאור ספרו Mathematische Beiträge zum Kulturleben der Völker ("תרומות מתמטיות לחיי התרבות של העמים"). הספר עורר תשומת לב רבה, וזכה לשבחים אך גם לביקורת.
יצירתו הגדולה ביותר הייתה סדרת הספרים בהיסטוריה של המתמטיקה, Vorlesungen über Geschichte der Mathematik ("הרצאות על ההיסטוריה של המתמטיקה"), שיצאה לאור בהדרגה במשך 28 שנים, בארבעה חלקים:
כתב ערכים אחדים למהדורת 1911 של אנציקלופדיה בריטניקה.
בין תלמידיו היה צבי הרמן שפירא, מראשוני חובבי ציון ותנועת הציונות המדינית.
קנטור נפטר בהיידלברג ב-10 באפריל 1920, שלושה ימים לאחר פטירת בנו.
היסטוריונים רבים רואים בו מייסדה של הדיסציפלינה של ההיסטוריה של המתמטיקה, תחום שעד לאותה עת חסר את עקרונות המחקר של תחומים אחרים בחקר ההיסטוריה.
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
על כתביו:
חביי צ'יינה פורצ'ן
חביי צ'יינה פורצ'ן (בסינית פשוטה: 河北华夏幸福足球俱乐部) הוא מועדון כדורגל סיני מהעיר צ'ינחואנגדאו שבמחוז חביי אשר משחק בליגת העל הסינית.
היסטוריה
חביי צ'יינה פורצ'ן נוסדה ב-28 במאי 2010 על ידי ההתאחדות לכדורגל של חביי. הקבוצה החלה לשחק בליגת המשנה הסינית, אולם לא הצליחה להעפיל לשלב הפלייאוף לאחר שסיימה במקום החמישי. בשנת 2012, סיימה הקבוצה במקום הראשון במחוז הצפוני של הליגה, אולם הודחה ברבע גמר הפלייאוף ידי שינג'יאנג ולא העפילה לליגת העל.
ב-27 בינואר 2015 שונה שם הקבוצה ל"חביי צ'יינה פורצ'ן" לאחר שנרכשה על ידי "צ'יינה פורצ'ן". כמו כן, הוחתם רדומיר אנטיץ' למאמן הקבוצה ל-3 שנים. באותה שנה העפילה הקבוצה לליגת העל לאחר שסיימה במקום השני בליגת המשנה.
היינריך לואי ד'ארה
היינריך לואי ד'ארה (בגרמנית: Heinrich Louis d'Arrest; 13 באוגוסט 1822 – 14 ביוני 1875) היה אסטרונום גרמני. הוא ידוע בעיקר בזכות חלקו בגילוי כוכב הלכת נפטון, כעוזרו של האסטרונום יוהאן גלה בעודו סטודנט צעיר למתמטיקה באוניברסיטת ברלין. בהמשך עבודתו גילה ד'ארה מספר אסטרואידים, גלקסיות, כוכבי שביט וערפיליות. בחייו גילה כ־342 גרמי שמיים עמוקים. זוכה מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה לשנת 1875.
ביוגרפיה
ד'ארה היה נצר של משפחת הוגנוטים צרפתים אשר נמלטו לגרמניה בשנת 1685 לאחר ביטול האדיקט של נאנט. אביו היה רואה חשבון במושבה הצרפתית "לואי ד'ארה".
בשנת 1848 עבר ד'ארה לעבוד במצפה הכוכבים של אוניברסיטת לייפציג. בשנת 1850 הוענק לו התואר דוקטור לשם כבוד מהפקולטה לפילוסופיה של אוניברסיטת לייפציג. ב-28 ביוני 1851 הוא גילה כוכב שביט שנקרא על שמו, 6P / d'Arrest (אנ'). באותה שנה פרסם מסה על מסלולי כוכבי לכת מינוריים. במצפה הוא חקר גם אסטרואידים, ערפיליות, וגלקסיות.
בספטמבר 1857 עזב ד'ארה את לייפציג ועבד כפרופסור מן המניין לאסטרונומיה באוניברסיטת קופנהגן שבדנמרק. בעזרת הטלסקופ המשוכלל של מצפה הכוכבים בקופנהגן, הוא המשיך לתצפת וגילה כמה מאות גלקסיות, אשכולות כוכבים וערפיליות גז. הוא סיכם את תצפיותיו ביצירה Siderum Nebulosorum Observationes Havnienses אשר פורסמה בשנת 1867.
באוקטובר 1862 גילה את האסטרואיד Freia 76 (אנ'). בנוסף, הוא גילה את הגלקסיה NCG1 (אנ') ב-1861, ואת הגלקסיה NFG26 ב-1865.
בשנת 1864 ד'ארה כשל בחיפוש אחר ירחים של מאדים, וחישב רף מקסימלי של 70 arcminutes כמרחק ממאדים בו ירחיו עשויים להימצא.
תרומה משמעותית של ד'ארה לאסטרונומיה הייתה מחקרו בנושא צביר-העל, אותו ניתח בשנים 1861–1867 באמצעות תצפיות שיטתיות. כשלושים שנה לאחר מכן, השלים האסטרונום מקס וולף מחקר זה והצליח לצלם את הצביר.
ד'ארה סבל קשות מהיפוכונדריה בשנים האחרונות לחייו. הוא מת בקופנהגן, דנמרק מאי ספיקת לב בגיל 52.
חיים אישיים
בשנת 1851 נשא לאישה את אוגוסטה אמילי מביוס, בתו של המתמטיקאי הנודע אוגוסט פרדיננד מביוס. נולדו לזוג שני ילדים, דוריס סופי (1853) ולואי (1855).
פרסים והנצחה
על הישגיו ד'ארה זכה במספר רב של פרסים, כולל מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה לשנת 1875, ופרס לאלנד לשנת 1844. הוא היה חבר באקדמיה למדעים של דנמרק, שוודיה, סנט פטרסבורג, לייפציג ומינכן, באגודה המלכותית הבריטית לאסטרונומיה וכמו כן, הוענק לו תואר אבירות במסדר הדני.
יחסי טורקמניסטן–שווייץ
יחסי טורקמניסטן–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת טורקמניסטן לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה
בין רפובליקת טורקמניסטן לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין רפובליקת טורקמניסטן הם יחסים טובים המבוססים על שיתופי פעולה ענפים בנושא הפיננסים. שתי המדינות מקיימות דיאלוג פוליטי שותף.
שווייץ הכירה לראשונה בעצמאותה של טורקמניסטן ב-23 בדצמבר 1991, לאחר התפרקות ברית המועצות והפיכתה של טורקמניסטן למדינה עצמאית מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטורקמנית. השגרירות השווייצרית במוסקבה הייתה אחראית ליחסים הדיפלומטיים של שווייץ עם טורקמניסטן עד אפריל 2008. מאז, השגרירות השווייצרית בבאקו, בירת אזרבייג'ן, היא זו שאחראית לייצוג האינטרסים השווייצריים בטורקמניסטן.
טורקמניסטן פתחה מצידה שגרירות בז'נבה ב-11 באפריל 2011. השגרירות אמונה על ארגונים בינלאומיים ומתעסקת גם ביחסים הבילטרליים שבין שווייץ לטורקמניסטן, אך אינה בעלת דרג דיפלומטי.
יחסים כלכליים
שווי הסחר והיחסים הכלכליים שבין שתי המדינות הוא צנוע. מעל שלושים חברות שווייצריות פעילות בטורקמניסטן, רובן במגזרי האנרגיה, הפארמצבטיקה, התעופה, התקשורת, ההייטק והמזון.
לטורקמניסטן עתודות גז בגודל עצום. חלק גדול מהמדינה הוא מדבר קאראקום המשתרע על פני שבעים ושבעה אחוזים משטחה, נאות המדבר משמשים בעיקר לחקלאות.
Born Free (שיר של M.I.A)
Born Free (בעברית: נולדתי חופשייה) הוא שיר של הראפרית M.I.A אשר יצא לאור כסינגל הראשון מתוך אלבומה Maya על ידי חברות XL Recordings, אינטרסקופ רקורדס ו-N.E.E.T. ב-23 באפריל 2010. השיר יצא ביחד עם קליפ באורך של 9 דקות אשר עורר סערה רבה ואף הוסר מיוטיוב ארצות הברית ובריטניה למספר ימים. הקליפ לשיר פורסם לראשונה ב-26 באפריל אך בעקבות הסרתו מיוטיוב ארצות הברית ובריטניה הועלה בגרסה מצונזרת יותר 3 ימים לאחר מכן. השיר נכתב על ידי M.I.A עצמה, דייב טיילור, אלן וגה ומרטין רב והופק על ידי M.I.A עצמה וסוויץ'.
השיר מכיל שימוש באורגן ותוף והוא מסמפל "Ghost Rider" של להקת Suicide ונחשב לשיר אגרסיבי יותר משאר שירי האלבום. בנוסף לגרסה המקורית לשיר גם יצא גרסת רמיקס של הדי ג'יי High Contrast. השיר זכה לשבחים על מילותיו והלחנתו.
הקליפ שמתאר רצח של אנשים כתומי שיער צולם בקליפורניה ובוים על ידי רומיין גברס כסרט קצר בן 9 דקות ללא ידיעתם של חברת התקליטים שלה. כמה תקריות הקשורות להריגתם ללא משפט של גברים טמילים בידי צבא סרי לנקה שצולמו בטלפונים ניידים בסרי לנקה, שחלקם שודרו על ידי גורמי חדשות ברחבי העולם, היוו השראה לקליפ. הקליפ אשר מכיל תכנים של עירום ואלימות זכה לביקורות חיוביות אך למחלוקת רבה ברחבי העולם כאשר הרבה אנשים מתחו ביקורת על התכנים האלימים והפרובוקטיביים בקליפ. הקליפ הוגבל בגיל באתר יוטיוב כך שרק מי שגילו מעל 18 יכול להיכנס לקליפ. מבקרים רבים השוו את הקליפ לסרטים כמו מטען הכאב ו-Punishment Park. הקליפ זכה למועמדות בפרס "הקליפ הדאנס של השנה" בטקס פרסי ה-VMA הבריטי.
השיר הגיע למקום ה-156 בבריטניה ולמקום ה-13 במצעד השירים האינדים הבריטי. בנוסף הוא הגיע למקום ה-58 בשווייץ. NME דירגו את השיר במקום ה-11 ברשימת השירים הטובים ביותר של 2010 ואת הקליפ של השיר במקום ה-13 ברשימת הקליפים הטובים ביותר אי פעם. מגזין "טיים" דירג את הקליפ במקום ה-2 ברשימת עשרת הקליפים מעוררי המחלוקת הטובים ביותר בכל הזמנים.
שמואל ירונדי
אוהל מועד
לא הרבה ידוע על רבי שמואל בן רבי משולם ירונדי, והוא נודע בעיקר על שם חיבורו ההלכתי 'אוהל מועד', המחולק לנושאים, דרכים ונתיבים. עוד מראשית תקופת האחרונים לא זכה ספרו לפופולריות רבה, בין השאר בשל התפשטותו של הספר ארבעה טורים אותו חיבר מספר שנים קודם לכן רבי יעקב, בנו של הרא"ש שהיה מחשובי הראשונים. הספר 'אוהל מועד' מופיע פעמים בודדות בספר היסוד ההלכתי בית יוסף. בדומה לספר תורת הבית של הרשב"א, גם הספר אוהל מועד נכתב בגרסה ארוכה ומקוצרת, אך לידינו הגיעה רק זו המקוצרת. הספר עוסק בעיקר בהלכות המקבילות לטורי אורח חיים ויורה דעה בספר ארבעת הטורים, ומיעוטו מקביל לנושאים הנידונים בחלקים אבן העזר וחושן משפט בספר זה.
הספר נדפס לראשונה בירושלים בין השנים ה'תרמ"ו-ה'תרס"ד (1888-1904) בידי הראשון לציון רבי חיים אברהם גאגין.
מאקרו (תכנות)
במחשבים, מאקרו היא תוכנה או תת-תוכנה המאפשרת למשתמש הקצה להגדיר סדרת פקודות הניתנת למחשב כפקודה אחת. פקודה זו ניתן להפעיל בעזרת לחיץ חדש שהמשתמש הגדיר, צירוף מקשי קיצור חדש, מתוך תפריט תוכנת המאקרו, או בדרכים נדירות יותר (כמו בעזרת שעון המחשב).
דרכי הגדרה
קיימות מספר דרכים להגדיר סדרת פקודות כפקודה חדשה בעזרת תוכנת מאקרו:
פיוראסנס
Puressence (בתעתיק עברי: פיוראסנס) הייתה להקת רוק בריטית מפיילסוורת', עיר לוויין של מנצ'סטר.
היסטוריה
פיוראסנס הוקמה בשנת 1992, אחרי שחבריה נפגשו באוטובוס בדרכם לצפות בהופעה של הסטון רוזס, בעקבות ההופעה קנה קווין מתיוס גיטרה בס והחל להתאמן וכך גם שאר חברי הלהקה המתגבשת.
הופעתיה הראשונות בוצעו בפסטיבל העירוני של מנצ'סטר הלהקה הוציאה 2 סינגלים ובשנת 1996 הוחתמה בלייבל Island records והוציאה את אלבומה הראשון שנקרא על שם הלהקה. מאז הוציאה הלהקה 4 אלבומים נוספים ויצאה לסיבובי הופעות במדינות שונות.
ללהקה גרעין מעריצים גדול ביוון, יותר מאשר ארץ מוצאם.
הסינגל Walking Dead שימש כפסקול בחלק השלישי של סדרת משחקי הווידאו היטמן. בשנת 2013 התפרקה הלהקה ומודריצקי פנה לקריירת סולו. בשנת 2015 הוכרז כי מודריצקי הקים להקה חדשה בשם The Nihilists (הניהיליסטים).
You're a Superstar
You're a Superstar (בעברית: את/ה כוכב/ת על) הוא סינגל של להקת היורודאנס הקנדית,. הסינגל יצא ביוני 1998 כסינגל השני מתוך האלבום , אחרי "Broken Bones".
ב-2020, השיר היה שיר ליפסינק בגמר העונה הראשונה של "המרוץ לדראג של קנדה". באותה שנה, חברת הלהקה, סימון דני, ביצעה את השיר, בשיתוף פעולה עם טיילר שו , בספיישל הסילבסטר השנתי של CBC Television.
פרסים ומועמדויות של פיניאס או'קונל
במהלך הקריירה שלו זמר הפופ פיניאס או'קונל זכה בפרסים על עבודתו בתחום המוזיקה.
אן נויברגר
אן חנה "חני" נויברגר (באנגלית: Anne Neuberger; נולדה ב-1976) היא יהודייה-אמריקאית, מומחית לאבטחת סייבר בתפקיד סגנית היועץ לביטחון לאומי לענייני סייבר וטכנולוגיות מתפתחות. בעבר כיהנה כמנהלת אבטחת הסייבר בסוכנות לביטחון לאומי בפיקודו של הגנרל פול נקאסוני. היא הצטרפה לממשלה הפדרלית כעמיתת הבית הלבן, ועבדה בפנטגון עבור שר ההגנה רוברט גייטס, ולאחר מכן כיהנה כסגנית ניהול ראשי של הצי. לפני שנכנסה לשירות ממשלתי הייתה נויברגר סגנית נשיא בכירה לתפעול בחברה האמריקאית להעברת מניות ונאמנות.
ב-6 בינואר 2021 דווח כי נויברגר תמונה לסגנית היועץ בתחום אבטחת הסייבר במועצה לביטחון לאומי של ממשל ביידן. ב-20 בינואר 2021 נכנסה לתפקידה.
השכלה אקדמית
נויברגר קיבלה את התואר הראשון מטורו קולג' בשנת 1997. סיימה את לימודיה באוניברסיטת קולומביה עם תואר שני במנהל עסקים ותואר שני בעניינים בינלאומיים בשנת 2005.
חיים אישיים
סבא וסבתא של נויברגר הם ניצולי שואה, והוריה, חסידי סאטמר, היו בין הנוסעים בטיסת "אייר פראנס" החטופה בשנת 1976, שחולצו על ידי כוחות סיירת מטכ"ל במבצע יונתן מנמל התעופה הבינלאומי אנטבה. מבין שמונת הסבים והסבתות של הוריה – שבעה נרצחו באושוויץ ואחת שרדה. המשפחה שלה היגרה מהונגריה לארצות הברית אחרי השואה. נויברגר אמרה כי העובדה שמשפחתה עברה את השואה, כמו גם את חטיפת המטוס, סייעו לעצב את תפישת עולמה.
נויברגר היא גם מייסדת הארגון ללא מטרות רווח, "אחות לאחות", שמשרת אמהות חד הוריות ברחבי ארצות הברית. היא גם מכהנת בדירקטוריון ב-Bridging Voice ובג'וינט.
נויברגר מתארת עצמה כחובבת שפות ודוברת אנגלית, עברית, יידיש, ערבית וצרפתית. היא ובעלה יהודה הם פעילים בקהילה היהודית בבולטימור.
ואליסיאנית
ואליסיאנית או אובאית (Fakaʻuvea) היא שפה פולינזית המדוברת בוואליס (הידוע גם בשם אובאה). השפה ידועה גם בשם אובאית מזרחית מכיוון שקיים אי בקלדוניה החדשה הנושא את השם אובאה גם הוא ושם קיימת השפה אובאית מערבית.
קרייטים
קֶרֶייטים (במונגולית: Хэрэйд חֶרֶייד, בסינית: 克烈 קֶה-ליֶה, בקזחית: Керейіт - קֶרֶייט, בפרסית: قرائی‌ها - קיראיט) היו קבוצה אתנית מונגולית-טורקית עתיקה, אחת מחמש הקונפדרציות של שבטים או החאנויות ("חאנליג") המונגוליות-טורקיות שחיו במאות 10-13 במרחב המונגולי - באזור מונגוליה ועבר הבאיקל של ימינו. שאר הקונפדרציות השבטיות היו המונגולים, המרקיטים, הטטרים והניימאנים. הקרייטים חיו באזור אלטאי-סייאן. הסינים קראו להם "טטרים שחורים". בתחילת המאה ה-11 התנצרו לפי הדת הנוצרית המזרחית הנסטוריאנית. הם חיו בחלק העליון של הנהר סלנגה ובעמקי הנהרות אורחון וטול. לפי החוקר וסילי ברטולד (1913) אזור שליטתם השתרע בין החלק העליון של נהר אונון ולנהר חרלן ולאורך הנהר טול. הוא גבל בצפון-מערב בנחלת האויראטים, בצפון בנחלות המרקיטים והבאיאטים, במזרח בנחלת החאמאג-מונגולים, הטאיצ'וטים, הברלסים, הבורג'יגינים והטטרים, במערב - באזור הניימאנים ובדרום -בנחלת הטנגוטים. לקרייטים היו כתב, ישות מדינית וחוקים משלהם. זמן רב היו בני ברית של טמוג'ין-ג'ינגיס חאן ואחרי שהסתכסכו איתו נוצחו על ידו. בהמשך השתתפו בצמיחת האימפריה המונגולית ובאופן הדרגתי נטמעו בחאנויות המונגוליות-טורקיות שקמו אחרי התפרקותה במאה השלוש עשרה. מוצא אשתו של בנו של ג'ינגיס חאן, טולוי, ושל בניהם - החאנים מונגקה וקובלאי - היה חריידי. שורשים קרייטים היו גם לאשתו של הולגו חאן, דוקוז חאתון, וכן לצאצאיהם האילח'אנים ששלטו בפרס.
השם
בשפה המונגולית המודרנית שמה של קונפדרציית שבטים זו היא "קרייד" או "חרייד". בשפות הטורקיות המודרניות ובשפות אירופיות כולל רוסית, צרפתית ואנגלית היא ידועה כ"קֶרֶייט".
מבחינה אטימולוגית, קייתכן כי שם זה מיוחס למילה המונגולית хар - "חאר" ולמילה הטורקית קדומה qarā קארא - שמשמעותן "שחור" או "שחרחר".
המלומד רשיד א-דין המדאני, (1318-1247), ההיסטוריון הרשמי של החצר האילח'אנית בפרס, מזכיר בספרו "ג'אמי א-תאוואריך", אגדה מונגולית המספרת שמוצאם של שבטים אלה בשמונה אחים, ראשי שבטים, שהיו שחרחרים במיוחד בשערם. קראיט היה ראש השבט המוביל. שאר אחיו היו ג'ירקין, קונקנט, סקאיט, טומאוט, אלבאט, כמו כן דונגחייד וכירך. לפי גרסה אחרת של אותה אגדה, שמונת האחים השחרחרים היו בניהם של מלך. בגלל צבע שערם נקראו "קראיט". צאצאיהם של כל אחד מהבנים נקראו עם הזמן בשמות שונים, כשרק אחד מהם, המוביל, שמר את השם קראיט.
לפי חוקרים אחרים, "חרייד" יכול להיות שם טוטמי שמקורו במילה המונגולית хэрээ - "חראֶאֶ", שמובנה "עורב"
מוצאם
הקרייטים נכנסו להיסטוריה כקבוצה מובילה בקונפדרציית השבטים זובו, ברית רחבה של שבטים ששלטו בשטח הנוכחי של מונגוליה במאות ה-11 וה-12 ונאבקו תכופות בשושלת ליאו שבצפון סין, ששלטו במרבית השטח של מונגוליה. עדיין לא ברור אם הקרייטים היו טורקים או מונגולים בשפתם. לפי כמה היסטוריונים, שמותיהם ותאריהם מצביעים יותר על היותם דוברי שפה טורקית. שמם תועד לראשונה במסמכים של הכנסייה הסורית המציינים שהחריידים הומרו לדת הנוצרית המזרחית בסביבות שנת 1000 על ידי המיטרופוליט עבדישו ממרב העתיקה.
החאנות
הקרייטים התחלקו לפלג מרכזי ולפלג חיצוני. הפלג המרכזי שימש כמשמר החאן והורכב מבני שבטים שונים שהיו נאמנים בלעדית לחאן. מצב זה גרם להפיכת הפלג המרכזי למעין ממלכה פאודלית. הפלג החיצוני הורכב משבטים שנשבעו אמונה לחאן אבל חיו על מרעותיהם השבטיים ונהנו מחצי אוטונומיה. בירת החאנות הקרייטית הייתה אורטה בלגאסון, ככל הנראה מבצר אויגורי או חיטאי עתיק.
אחד המנהיגים הקרייטים הידועים הראשונים היה מרגוז (מרכוס) בוירוק ח'אן, שהנהיג גם את קונפדרציית זובו. הוא שאף להשיג שליטה באזור גובי המזרחי ונכנס לעימות עם שליטי הטטרים המקומיים ועם קיסרי סין מבייג'ינג שהשתייכו לשושלת ליאו החיטאית. בסביבות 1100 הובס מרגוז בוירוק על ידי הטטרים, שהסגירו אותו לידי אנשי הקיסר מבייג'ינג אשר הוציאו אותו להורג. אלמנתו התנקמה על ידי רציחת החאן הטטרי. למרגוז בוירוק היו שני בנים - קורג'אקוס (קיריאקוס) בוירוק וגור חאן. את ראשות הממלכה ירש הראשון, קורג'אקוס בוירוק ח'אן. אחת מנשותיו הייתה טורגיימיש חאתון, בת הח'אן קורצ'י בוירוק ח'אן של בני ניימאן. לקורג'אקוס בוירוק ח'אן נולדו בנים רבים, עמם נמנה טוגרול, יולה מנגוס, טאי-טימור, בוחה טימור. יחד עם החיטאיים, הפכו הקרייטים לבני חסות של ממלכת קארה-חיטאי.
טוגרול
אחרי מותו של קורג'אקוס בוירוק חאן, השרת הטטרי של אילמה, אלמנתו, הפך לעוצר בפועל. בסופו של דבר, טוגרול (שמשמעות שמו היא בז ארקטי), במונגולית - טוריל - רצח את אחיו הצעירים ועלה לשלטון כטוגרול ח'אן. הוא שלט משנות ה-1160 ועד 1203. הקים את ארמונו במקום שבו נמצאת אולן בטור של ימינו. טוגרול נאלץ להיאבק על השלטון עם דודו, גורחאן, שנתמך זמנית על ידי אינאנץ', החאן של הניימאנים, ובמאבק זה נעזר על ידי יסוגיי בטיר, אביו של טמוג'ין, לימים ג'ינגיס חאן. הקרב המכריע התקיים בקרבן טלסוט.,
אולם בשנת 1203 שוב פרצה יריבות בין טמוג'ין לטוגרול, במיוחד בגלל שאפתנות בנו של טוגרול, אילקה ועוינותו לטמוג'ין. בקרב שבגיא ג'ר הביס טמוג'ין את הקרייטים, שנחלשו עקב התפרקות בריתותיהן הצבאיות. כשאחרי התבוסה נמלט טוגרול אל מדבר גובי, הוא נרצח ו על ידי נהר נקון. רוצחיו היו חיילים, או אולי איכרים או שודדים ניימאנים שלא זיהו אותו. כשראשו הערוף של טוגרול הגיע לידי המנהיג הניימאני טאיאנג הוא הניח אותו על צלחת כסף ותלה אותו מעל כס המלכות שלו כאות הערכה למי שהצטיין באומץ שלו. רוב הקרייטים נכנעו בסופו של דבר למונגולים והכירו בחסותו של טמוג'ין. להבדיל מיחסו אל הטטרים או המרקיטים, לא ציווה טמוג'ין לטבוח בקרייטים. הוא מחל בין היתר גם למפקד קאדאג באאטור שאותו העריך מאוד. לעומת זאת הוציא להורג מספר קרייטים כגון קוקוצ'ו, ממקורביו של אילקה, הבן השאפתן של טוגרול שעמד מאחורי העימות עם טמוג'ין. טמוג'ין הכתיר את עצמו לחאן הקרייטים והודיע רשמית כי הקרייטים והמונגולים יהיו מאז והלאה אומה אחת. בהזדמנות זו הוא יזם מערכת שלמה של נישואי תערובת בין שתי הקבוצות האתניות.
דתם
בדומה לניימאנים ולאונגודים, בתחילת המאה ה-11 אימצו הקרייטים את הנצרות הנסטוריאנית, לצד מנהגים שמאניסטים. המונגולים השורשיים נשארו פגאנים. דבר היותם נוצרים הוזכר על ידי רשיד אל-המדאני, ועל ידי ויליאם מרוברוק, שפגש הרבה נסטוריאנים בעת שהייתו בחצר של מונגקה חאן ובקראקורום בשנים 1254–1255. ויליאם ציין כי נצרותם הייתה צבועה בסממנים שמאניסטים ומניכאיסטים והייתה מבולבלת מנוגע לליטורגיה. הוא ייחס זאת להיעדרם של מורי דת, למאבקי כוח בין הכמרים המקומיים ולרצון להתפשר על התורות הדתיות על מנת למצוא חן בעיני החאנים השונים. אגדת הכומר יוחנן וממלכתו הנוצרית הרחוקה שנפוצה באירופה התבססה על שמועות בנוגע לקיומם של נוצרים בארצות אסיה - אצל המונגולים או בהודו, או לחליפין באפריקה - בחבש. בכמה גרסאות של אגדה זו הכומר יוחנן זוהה עם טוגרול או וואנג חאן. אולם המקורות המונגוליים אינם אומרים דבר על כך.
בעת הרדיפות נגד הנוצרים של האילח'אן גאזאן חאן ששלט באיראן בתחילת המאה ה-14 ניסה רינצ'ין להגן עליהם, אך הוצא להורג על ידי אבו סעיד בהדור חאן. החל משנות ה-1380 חוסלה הנצרות הנסטוריאנית במונגוליה בעקבות הניתוק מהקתוליקוס של הכנסייה ועקב ההתאסלמות ההמונית בימי האימפריה של טימור לנג. מכה נוספת קיבלה עקב כיבוש קאראקורום על ידי שושלת מינג הסינית, שצבאה החריב בשנת 1380 את הכנסייה הנסטוריאנית בעיר.
שאריות של אוכלוסיית הקרייטים נשארו בשלהי המאה ה-14 באזור הנהר קארא אירטיש, עד לאי אלא קול ולהרי ג'ירן קאברגה. גם אלה נעלמו בעקבות מלחמות בין מונגולים ואויראטים בשנות ה-1420. החאן אווייס לחם בג'ונגרים בשנים 1405–1428 והובס במרבית הקרבות.
הנוצרים מצאו מקלט אצל החאן טוכטמיש ואחרי הסכיזמה בכנסייה הנסטוריאנית בשנת 1552 איבדו את הקשר עם כנסיית האם. רבים עברו לאמונות נוצריות אחרות, כמה מהם התאסלמו או אימצו מנהגים יהודים.
סיפור ההתנצרות
סיפור התנצרותם של הקרייטים נמסר על ידי המחבר מארי אבן סולימאן מן המאה ה-12, בספרו "כיתאב אל-מג'דל" (ספר המגדל) וכן על ידי ההיסטוריון הנוצרי סורי ממוצא יהודי, בר הבראוס שחי במאה ה-13. בר הבראוס כינה אותם "קראיט". לפי נרטיבים אלה, בשנת 1007 או אולי 1012, הלך החאן הקרייטי לאיבוד בדרכו בעת סופת שלג בעת שנמצא במסע ציד בהריה הגבוהים של ארצו. כשכבר איבד כל תקווה, הופיע בחזון מול עיניו סרגיוס הקדוש ואמר לו: "אם תאמין במשיח, אני אוביל אותך כך שלא תאבד". החאן הבטיח להתנצר והקדוש אמר לו לעצום עיניים וכשפתח אותן מצא את עצמו בבית (בגרסה של בר הבראוס הקדוש הוליך אותו לעמק שבו נמצא ביתו). כשפגש החאן סוחרים נוצרים, נזכר בחזון ובהבטחתו ושאל אותם שאלות על הדת הנוצרית, על התפילות וספר החוקים שלה. הם לימדו אותו את "תפילת האדון", את "לכו מרא" (השקולה כנגד טה דאום - Te Deum ואת "קדישא אלהא" (השקולה כנגד טריסאגיון).
לפי עצתם הוא שיגר מסר לעבדישו, המיטרופוליט של מרב, עם בקשה שישלח לו כמרים ודיאקונים שיטבילו לנצרות אותו ואת בני שבטו. עבדישו שלח איגרת בנושא ליוחנן השישי, הקתוליקוס או פטריארך של כנסיית המזרח בבגדאד. בין השאר, הודיע לו שנשאל על ידי חאן הקרייטים בנוגע לצומות, אם אפשר לפטור את בני עמו מממנהגי הצום הרגילים של הנוצרים, מכיוון שכל מאכלם מורכב בעיקר מבשר וחלב. עבדישו מסר עוד שהחאן החריידי הקים ביתן לשם אחסון ארון הקודש, והכניס בו צלב וספר האוונגליון. הוא קרא לביתן זה "מר סרגיוס" לכבוד סרגיוס הקדוש. הוא קשר שם סוסה, לקח את החלב שלה והניח את כד החלב מעל הצלב, ומעל ספרי האוונגליון, דיקלם את התפילות שלמד, עשה מעליהם את סימן הצלב ואחר כך הוא וכל עמו אחריו לקחו לעצמם עותקים מהספר. הקתוליקוס יוחנן המליץ לעבדישו שישלח כומר ודיאקון עם הכלים הדרושים כדי לטבול לנצרות את המלך ואת עמו. הוא אישר גם את הפטור של הקרייטים מהחוקים המכבידים יותר של הכנסייה. הוא טען שבצום הארבעים, כדי להיזכר בסבלו של ישו בדרך ייסוריו, יימנעו מאכילת בשר כמו כל שאר הנוצרים אולם יוכלו לשתות חלב רגיל, במקום החלב החמוץ של סוסה (קומיס) החביב עליהם בחיי היום יום. יוחנן ביקש מעבדישו שישתדל למצוא עבור הנוצרים החדשים חיטה ויין על מנת שיוכלו לקיים את המיסה. אחרי הגעת השליחים, התנצרו המלך ו"מאתיים אלף" נתיניו בטקס טבילה.
מורשתם
בהתחלת המאה ה-15 האויראטים פיזרו את הקרייטים ששרדו על גדות הנהר אירטיש ומאז הם נעלמו כקבוצה נבדלת. הועלו השערות שונות לגבי החלק שהם לקחו באתנוגנזת העמים במרכז אסיה במהלך המאות ה-16 וה-17. לפי טינישבאייב (1925) הם קשרו את גורלם לבני ארגין.
ייתכן כי השם "טורקים קאראי" נגזר מהקרייטים, אולם הוא יכול להיות קשור גם לשמותיהן של קבוצות אתניות אחרות במרכז אסיה שנקראו "קארא" כלומר "שחורים".
סטיינר
{{פירושונים|
ראו גם
}}
בני ערובה (סדרת טלוויזיה)
הסדרה זכתה להצלחה בזירה הבינלאומית עוד בטרם עלייתה לשידור בישראל. פורמט הסדרה נמכר לרשת CBS האמריקאית, ושם עלתה לשידור בספטמבר 2013 תחת השם "Hostages", והיא הסדרה הישראלית הראשונה שנמכרה לרשת טלוויזיה אמריקנית עוד בשלבי הפיתוח ולפני הפקת המקור הישראלית.
עונה ראשונה
העונה הראשונה שודרה בין החודשים אוקטובר–דצמבר 2013.
עלילה
בני משפחת דנון נחטפים ומוחזקים כבני ערובה בביתם: ד"ר יעל דנון, מנתחת בכירה ומוערכת, אייל דנון, מנהל בית ספר, וילדיהם נועה ואסף. החוטפים הם שלושה שכירי חרב בפיקודו של אדם רובין, קצין ימ"מ מצטיין, גיא, גיסו של רובין, אלה ואלכס. החוטפים מתכוונים להחזיק במשפחה כבני ערובה עד אשר יעל דנון תהרוג את שמואל נצר, ראש הממשלה, בניתוח שהיא אמורה לערוך לו לאחר שנצר בחר בה. הסדרה עוקבת אחר הדילמה הקשה של יעל דנון ואחר מערכת היחסים בין החוטפים והחטופים ובין החוטפים לבין עצמם: גיא מתאהב בנועה, אלה מנהלת רומן עם אלכס תוך ניצול שלו, ולבסוף הורגת אותו, ועוד. עם התקדמות הסדרה מתברר המניע של רובין: אשתו נטע חולה בלוקמיה וזקוקה להשתלת מח עצם. התורם היחיד האפשרי הוא אביה, ראש הממשלה. יעל דנון מטפטפת במהלך הניתוח חומר שרובין נתן לה במטרה להרוג את ראש הממשלה. מותו של ראש הממשלה נקבע, והוא מובל לחדר המתים. בשיתוף פעולה עם עובדי חדר המתים מוחלף ראש הממשלה בגופה אחרת, והוא נלקח מבית החולים ומוחזר לחיים באמצעות סם נגד לחומר.
עונה שנייה
שודרה בין החודשים פברואר - אפריל 2016.
עלילה
העונה נפתחת בניסיון של אדם רובין ושותפיו להעביר את שמואל נצר מחוץ למדינה על־מנת לערוך את ניתוח ההשתלה של מח העצם. הם מסתבכים בדרך ומוצאים עצמם לכודים בבית כנסת נטוש כשהם מוקפים בעשרות שוטרים, וביניהם חבריו של אדם. שמנסים להבין את זהות החוטפים, מנהלים איתם משא ומתן ומשחררים בני ערובה.
העונה מסתיימת בכך שהאולטימטום של בן מגיע לסיומו. זוהר מגלה את המזימה של ריג'נקורפ להרוג את ראש ממשלת בריטניה, מגיעה לדירה ליד בית הקברות ומונעת את ההתנקשות. אורנה חושדת במעורבות של אמסלם ואדם באירוע בני הערובה. אדם מראה לבן שהוא מחזיק בלידיה ודורש את בתו ואת התרופה שתציל אותה תמורת שחרורה של לידיה. ראש הממשלה נצר שוחרר, בן יורה בלידיה. אדם מתקשר לגיא בבקשה להביא את נצר לבן. שירה בתו של אדם ניצלה, אך כוחות הימ״מ פרצו פנימה על מנת להציל את נצר, ולאחר חילופי אש אדם נהרג.
קישורים חיצוניים
ביקורות:
ב.מ.וו 600
ב.מ.וו 600 (בגרמנית: BMW 600) היא מכונית מיקרו מתוצרת יצרנית הרכב ה-גרמנית BMW אשר יוצרה בין השנים 1957–1959 בגרמניה. הרכב היה בעל הנעה אחורית והעיצוב כלל 2 דלתות: דלת קדמית רוחבית ודלת אחורית, בצד הימני של הרכב. במכוניות שיוצאו לארצות הברית בוצעה התאמה לתקן האמריקאי ואורך הרכב הוגדל ב-4.6 ס"מ. במהלך השנים יוצרו 34,813 יחידות ומחירו עמד על 3,984 מארק גרמני (שנת 1957, בגרמניה).
קיילין רמבו
קיילין רמבו (באנגלית: Khylin Rhambo; נולד ב-8 בינואר 1996) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ראשית חייו
רמבו החל את הקריירה כבר בגיל צעיר. הוא דגמן לחברות כגון לי ג'ינס, הסברו, דיסני וצעצועי מאטל, לפני שהתעניין במשחק בגיל 8 ואז החל להשתתף בשיעורי משחק.
קריירה
התפקיד הראשון של רמבו הגיע כאשר לוהק לתפקיד אורח בסדרה "Reed Between the Lines" ובהמשך שיחק בתפקיד אורח בסדרה "מחשבות פליליות". בשנת 2013 לוהק לסרט העלילתי הראשון שלו, מותחן המדע בדיוני "המשחק של אנדר", בתפקיד דינק מיקר.
בשנת 2014 לוהק רמבו לתפקיד מייסון יואיט בסדרת הטלוויזיה "זאב צעיר".
מכנסי קאפרי
מכנסי קאפרי מכונים בישראל גם כמכנסי שלושת רבעי אילו מכנסיים ארוכים יותר ממכנסיים קצרים, כלומר ארוכים יותר מאורך הברך אך קצרים יותר ממכנסיים באורך מלא, לרוב באורך של שלושת רבעי ממכנסים ארוכים סטנדרטיים.
המכנסיים הוצגו לראשונה ב-1948 באירופה והפכו לפופולרים במיוחד באי קאפרי בשנות החמישים ומכאן שמם. השחקנית גרייס קלי הייתה מבין הראשונות שהציגה מכנסיים אילו בסרטיה ותרמה לפופולריות של העיצוב.
אלבר סממה-שיקלי
אלבר סממה, נודע כאלבר סממה-שיקלי, (בערבית: ألبير شمامة شيكلي - אלבר סמאמה שיקלי, בצרפתית: Albert Samama-Chikli; 24 בינואר 1872 בתוניס – 1933 תוניס) היה צלם ובמאי קולנוע ויזם יהודי-תוניסאי, הנחשב ליוצר הסרטים העלילתיים הראשון בתוניסיה ולאחד מחלוצי הקולנוע בעולם הערבי ובאפריקה.
שנותיו המוקדמות
אלבר סממה נולד בשנת 1872 בתוניס למשפחה יהודית אמידה. אביו היה בנקאי מצליח ששימש כעוזרו של הביי של תוניס, מוחמד השלישי א-צדיךּ (1881-1852). אלבר, שהתוודע לחיי החברה הגבוהה בחצר הביי, התחנך בתוניס בבתי ספר של האבות הלבנים המיסיונרים מיסודו של האב שארל לוויז'רי, ואחר כך בבית ספר ישועי במרסיי, בצרפת. כבעל אישיות נמרצת ונונקונפורמיסטית, זמן קצר אחרי מות אביו, הפסיק סממה את לימודיו והיה לימאי. הוא ערך מסעות רבים וארוכים בעולם, כולל לאיי האנטילים (בגיל 16), לכף הורן, לסין ולאוסטרליה (בגיל 17).
כינויו "שיקלי" נלקח משמו של האי הקטן שיקלי שב"אגם תוניס", שמבצרו נרכש על ידי אביו ושבו נהג סממה הצעיר לארגן מסיבות של חבורה עליזה שנקראה "אגודת הכבאים של שיקלי". הוא הפך את שקלי ל"נסיכותו" ונהג להציג את עצמו כ"צלם מעוטר מדליות של נסיכות שיקלי" או כ"צלם של הביבר הגדול מאסריני". לפי שמועות הוא התאהב באלג'יריה במאלפת בעלי חיים שעבדה בגן חיות וכמחווה אליה התנצר בשנת 1893 בטקס מפואר לפי הפולחן הרומי-קתולי.
רובן נבש
רובן דיוגו דה סילבה נבש (בפורטוגזית: Rúben Diogo da Silva Neves; נולד ב-13 במרץ 1997 במוזלוס, פורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אל-הילאל.
אלבר סממה-שיקלי
מתיירות אופניים להקרנות רנטגן
סממה התעניין בכל החידושים של הטכנולוגיה מזמנו. בגיל 20 היה לחובב מושבע של אמנות הצילום ושל האופניים והיה בראשונים שהביא כלי נסיעה זה לתוניסיה. על אופניו המצוידים בצמיגי מישלן ארגן סיור בדרום אלג'יריה ולדבריו הרחיק עד ביסקרה שבנווה המדבר טוגורט, סובב אחר כך את אגמי השוט  במדבר עד לגאפסה ושב לתוניס דרך גאבס. בהמשך הפך סממה גם לחובב מכוניות.
רובן נבש
קריירת מועדונים
נבש הצטרף לאקדמיה של פורטו. כמו כן, הוא הושאל בין השנים 2013–2012 לפדרואנזה אשר פעלה כהרכב פורטו מתחת לגיל 16. בתחילת יולי 2014, נבש היה אמור לשחק עם קבוצת המילואים של פורטו, אולם עקב פציעתו של חברו לקבוצה, נקרא נבש על ידי מאמן פורטו אז, ז'ולן לופטגי להצטרף להרכב טרום העונה של פורטו. לופטגי התרשם ונבש נשאר בהרכב.
אלבר סממה-שיקלי
מתיירות אופניים להקרנות רנטגן
שנה אחרי המצאת הרדיולוגיה על ידי רנטגן, סממה, שהתלהב מהתגלית, היה הראשון שהביא מכשיר צילומי הרנטגן לתוניסיה. ב-1897 פתח בביתו ברחוב סידי סופיאן בתוניס "אולם לרדיוסקופיה ולרדיוגרפיה" ובנוסף ליישומיו הרפואיים השתמש בו גם למופעי צילום רנטגן לקהל הרחב. בהמשך צייד במכשיר מסוג זה את בית החולים של העיר.
רובן נבש
קריירת מועדונים
ב-8 ביולי 2017 עבר לוולברהמפטון וונדררס ששיחקה באותה עת בליגת המשנה האנגלית ובסיום אותה עונה העפילה לפרמייר ליג.
אלבר סממה-שיקלי
צלם מקצועי של תמונות וסרטונים
במקביל למצלמה נחשף סממה גם להתחלת הקולנוע. מחקרים בשנות ה-2000 גילו כי את המקרן הראשון של סרטים הביא לתוניסיה צלם ותיק בתוניס בשם '''ס. אלבר''', שהקים בית ראינוע בשם "סינמה אלבר".כנראה בגלל השם הזהה, נוצר מאוחר יותר בקרב החוקרים בלבול בין ס. אלבר לאלבר סממה-שיקלי, ובטעות יוחסה לאיש השני את בכורת הקרנות הראינוע בתוניסיה, שהתקיימה בסביבות 29 באוקטובר 1896. מופע הבכורה התקיים באולם של ס. אלבר (Cinématographe Albert) שנפתח במעבר בנוואן (Passage Bénévent) בתוניס. לאלבר מצטרפים מקריני סרטים נוספים - ראינוע "גאריג" ואחר של מגזין "פריז-תוניס" ובהמשך נציג האולפנים של האחים לומייר, אלכסנדר פרומיו, ביקור הראינוע פארו ממרסיי, סיורי הראינוע של "פרופסור" דוד ואחרים. כך התוודע הקהל התוניסאי לסרטונים עם מראות מארצם, עם תמונות של הביי או של סלברטאים אחרים, ובו זמנית ליצירות מבית היוצר של אולפני לומייר כמו "היציאה ממפעלי לומייר" ו"הרכבת מגיעה לתחנה" סממה-שיקלי הצטרף למגמה והקים בסביבות שנת 1900 ראינוע נייד משלו Cinemato Chikli שהתארח בסביבות שנת 1903 בתיאטרון העיר ספאקס וב-1905 בקזינו של תוניס.
בתחילת המאה ה-20 צילם סממה-שיקלי תמונות ראשונות של תוניסיה מהאוויר:בשנת 1908 מתוך כדור פורח שכונה "לה שיקלי" הוא קלט במצלמתו את הנופים בין חמאם ליף לגרומבליה. בשיתוף פעולה עם ה"אווירונאוט" הצרפתי ואלר לקונט, צילם סממה מלמעלה גם מראות של פריז ושל בריסל. באותה שנה תיעד בסרט תמונות מרעידת האדמה במסינה ובשנת 1909 עשה צילומים מתחת למי הים מתוך סוג של צוללת שכונתה "בו-קורן" ושנבנתה מעץ כמה שנים קודם לכן (ב-1903) לפי תכנונו של האב ראול, ויקריוס הקתדרלה של תוניס,. צוללת זו נועדה במקור לדיג ספוגיים. ב-1910 תיעד סממה את דיג הטונה בתוניסיה בשביל נסיך מונקו, אלבר הראשון.
רובן נבש
קריירת מועדונים
ב-23 ביוני 2023 חתם נבש לשלוש שנים באל-הילאל הסעודית בתמורת 55 מיליון אירו.
אלבר סממה-שיקלי
צלם מקצועי של תמונות וסרטונים
בהמשך יצר סממה סרטי תעודה וכתבות מצולמות בנוגע לאירועים שהתרחשו בתוניסיה בעבור החברות פאטה וגומון (יומני חדשות) ועבור העיתונים "לה מאטן" ו"ל'אילוסטרסיון".במסגרת פעילות זו צילם, למשל, כתבות על חצר הביי בתוניס, לרבות מראה כניסתו החגיגית של הדי ביי בשערי הארמון ברדו ותמונה היסטורית של הלוויה של נאצר ביי. בשנת 1911 כיסה סממה לצורכי יומני החדשות באולמי הראינוע את הקרבות במלחמת איטליה-טורקיה בשטח טריפוליטניה. כמו כן יצר תמונות תיעודיות כמו "דיג הספוגים" ו"סחר הנשק בים של דווארה". צילומיו במלחמה בין איטליה לטורקיה עוררו זעם בעיתונות האיטלקית מפני שקלטו כמה מראות לא מחמיאים על התנהגות הכוחות האיטלקים. כך למשל הסרטון שהנציח את השתלטות החיילים האיטלקים על האונייה "קרתגו" שהייתה חשודה כמובילה אווירון אל הכוחות העות'מאנים . בימי מלחמת העולם הראשונה התגייס סממה לשירות מחלקת הצילום והקולנוע של צבא צרפת ונמנה עם תריסר הכתבים בראשות אבל גאנס שצילמו את מלחמת החפירות בקרב ורדן (1916).
בשנות ה-1920 עם התפתחות התיירות, החל סממה-שיקלי ליצור צילומים וסרטונים עבור מגזינים וספרי הדרכה לתיירות. בשנת 1922 עבד כצלם בהפקת הסרט האילם "אלף לילה ולילה" של הבמאי הרוסי ויקטור טורז'נסקי. עוד לפני מלחמת העולם ניסה ליצור מעין אנציקלופדיה בתמונות של החיים במולדתו. לשם כך נסע לאזורים הכפריים ושהה שבועות רבים בחיק האוכלוסייה הכפרית.
רובן נבש
קריירת מועדונים
נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורנירים יורו 2020 ומונדיאל 2022.
אלבר סממה-שיקלי
סרטים עלילתיים ראשונים
בשנת 1922 צלים את "זוהרה", סרט עלילתי שנמשך כנראה במקור כשעה (אך נותרו ממנו רק קטעים הנמשכים כ-10 דקות) , הסרט העלילתי התוניסאי הראשון, המספר על ניצולה צרפתית של תאונת מטוס, שמצאה מקלט אצל משפחה בדואית תוניסאית וחיה זמן מה בקרבם. היא למדה איתם לגזוז את צמר הכבשים, לבשל קוסקוס, להשיג מים ועץ לצורכי היום יום. בתפקיד הראשי שיחקה בתו של סממה, היידה שיקלי, לימים טמזלי (1998-1906) שהפכה לשחקנית ולתסריטאית של סרטיו, ככל הנראה שחקנית הקולנוע הראשונה בעולם הערבי וביבשת אפריקה. היצירה, שהוקרנה לראשונה ב-21 בדצמבר 1922 בבית הקולנוע "נונס" בתוניס, זכתה בהצלחה גדולה.
לאחר מכן הפיק את הסרט "ליקוי הירח" ובשנים 1923–1924 את "עין אל ר'זל" או "בת קרתגו. דרמה של החיים הערביים". ההפקה הנ"ל נהנתה מתמיכת הביי מוחמד אל-חביב שנכח בצילומים בתוניס, העמיד לרשות סממה את ארמונו וגנו ואת הניצבים הדרושים. הסרט, בעל אופי מלדורמתי, סיפר על אהבתם הבלתי אפשרית בין המורה טאלב לצעירה עין אל ר'זל שאביה הבטיח את ידה לבן של השייח.
אלבר סממה-שיקלי שעישן, נחשף בצעירותו לקרינות רנטגן וייתכן כי נפגע בראותיו בגז לחימה בעת צילומיו במלחמת העולם הראשונה, לקה בשנותיו האחרונות בסרטן ראות. הוא נפטר בעוני בתוניס בשנת 1933. והובא לקבורה בבית העלמין בורג'ל בתוניס. באפיטף על קברו חרותות המלים: .סממה-שיקלי שלט היטב בצרפתית, ערבית ואיטלקית. למרות התנצרותו הפורמלית בגיל 22, היה סממה חילוני לחלוטין, היה חופשי בדעותיו ואף השתייך לארגון "החשיבה החופשית". .החל משנת 1905 היה נשוי לביאנקה פררו. סממה היה חבר ב"מכון קרתגו", שאיגד אנשי רוח של תוניסיה וחבר ב"חוג האירופי של תוניס".
לסממה הייתה גם אזרחות צרפתית, שהוענקה עוד לאביו על ידי הקיסר נפוליאון השלישי. אלמנתו, המוזיקאית איטלקייה ביאנקה פררו ובתם, היידה שקלי-טמזלי, התאסלמו לצורך נישואים. אחיינו, בת אחותו אסתר, היה עו"ד ראול דרמון (1976-1885).
לקריאה נוספת
(גימט מנסור - "סממה שיקלי. תוניסאי במפגש עם המאה ה-20")
קישורים חיצוניים
les débuts du cinématographe dans la Régence (1896-1908) באתר Academia 2016 ("תוניס ו"הזמנים המודרניים":התחלות הקולנוע בימי ה"עוצרות") Italia addio:il nostro cinema visto dall'altra parte del Mediterraneo באתר האיטלקי לקולנוע ותקשורת imago 1 - בספר Giorgio de Vincenti e Gabriele Anaclerio Immaginare l'Europa:Identità e transiti audiovisivi'', Bulzoni p.185
ואלמי
ואלמי (בצרפתית: Valmy) הייתה משחתת אחת מתוך שש, שנבנו בסדרת המשחתות Guépard עבור הצי הצרפתי במהלך שנות העשרים. נקראת על שם קרב ואלמי.
לאחר כניעת צרפת לגרמניה ביוני 1940 במהלך מלחמת העולם השנייה, שירתה ואלמי בחיל הים של צרפת של וישי. ב-9 ביוני 1941 השתתפה בקרב בנהר הליטני במערכה בסוריה ובלבנון במלחמת העולם השנייה. הייתה בין ספינות הצי הצרפתי שהוטבעו בטולון ב־27 בנובמבר 1942. בהמשך נגרטה.
פיקוד מטוסי הקרב של חיל האוויר המלכותי
פיקוד מטוסי הקרב של חיל האוויר המלכותי (באנגלית: RAF Fighter Command) היה פיקוד שריכז את יחידות מטוסי הקרב של חיל האוויר המלכותי.
הפיקוד הוקם ב-14 ביולי 1936 במהלך של ארגון מחדש של חיל האוויר המלכותי (לצד הקמה של מספר פיקודים נוספים) ושירת לאורך מלחמת העולם השנייה והמלחמה הקרה, הוא מוכר במיוחד על ניהול טייסות הקרב במהלך הקרב על בריטניה ב-1940. בנובמבר 1943 נסגר הפיקוד ומאחר והאיום האווירי על בריטניה ירד והמערכה האווירית התרחקה לזירות אחרות, הפיקוד על מטוסי הקרב התפצל למרכיב הגנה שהפך לפיקוד 'ההגנה האווירית של בריטניה הגדולה' (ADGB), ומרכיב התקפי שהפך לחיל האוויר הטקטי השני. באוקטובר 1944 פיקוד ההגנה האווירית שונה חזרה לפיקוד מטוסי הקרב שהמשיך לספק הגנה על שמי האי הבריטי עד לסוף המלחמה. לאחר המלחמה המשיך לפעול בשנים הראשונות של המלחמה הקרה עד אשר מוזג עם פיקודי לוחמה אווירית נוספים לכדי פיקוד התקיפה של חיל האוויר המלכותי ב-30 באפריל 1968.
מבנה הפיקוד (1940)
הפיקוד התחלק לשישה להקים שהתפרסו בשטחים גאוגרפיים ברחבי בריטניה. כל להק היה אמון בגזרתו על עד חמישה תאי שטח (מסומנים באותיות A עד Z) שחילקו את תחומי האחריות בין היחידות השונות והקלו על ניהול הגנה ומערכות אוויריות. כל להק כלל מספר בסיסים שהיוו מרכזי פיקודי אזוריים, תחת פיקוד כל להק היו מספר טייסות מסוגים שונים, אלו ישבו באחד מהבסיסים המרכזיים או במחנות סמוכים.
רב יימר
רב יימר היה אמורא בבלי בדור השישי. חברו היה רב אשי, איתו נשא ונתן רבות בהלכה, ושניהם למדו תורה אצל רב כהנא מפום נהרא. על פי אגרת רב שרירא גאון רב יימר היה ממלא מקומו של רב אשי במשך 5 שנים (427–432) כראש ישיבת סורא. בסדר תנאים ואמוראים מסופר כי בעת מותו נראה עמוד אש בשמים שעמד שלושים יום.
בחירה חברתית
בתורת המשחקים, בחירה חברתית היא הליך שבו בוחרים בין מספר מועמדים באופן המביא בחשבון את ההעדפות של המצביעים. לדוגמה, אזרחים הבוחרים את מועמדיהם לכנסת, או דיירים הבוחרים את המועמדים לוועד הבית. פרדוקס ארו ופרדוקסים דומים לו מראים שלא קיימת שיטת הצבעה "מוצלחת" באופן חד משמעי, ולכן עוסקת תורת הבחירה החברתית בקריטריונים שונים להצלחה של שיטת הצבעה, ובשיטות שונות העומדות בחלק מן הקריטריונים האלה.
טיפוסי בחירות
הליך של בחירה חברתית יוצא כאמור מן ההעדפות של המצביעים, ומחזיר הכרעה משותפת. ההעדפה של מצביע יכולה לכלול בחירת המועמד המועדף עליו בלבד (כמו בבחירות אישיות לראשות הממשלה), דירוג מלא של כל המועמדים, דירוג חלקי (כמו באירוויזיון) או כל יחס סדר על קבוצת המועמדים. תוצאת ההליך יכולה להיות בחירה של זוכה יחיד, או דירוג מלא של המועמדים, ועשויה לכלול גם תוצאות תיקו.
הנחת היסוד היא שכל מצביע בפני עצמו נוהג באופן רציונלי, כלומר שאם הוא מעדיף את a על b ואת b על c, אז הוא מעדיף את a על c. באופן פורמלי, כל מצביע בוחר יחס סדר (לאו דווקא ליניארי). בהקשר זה, יחס הסדר נקרא גם יחס העדפות. בגישה מתמטית זו, בחירה חברתית היא שלשה סדורה הכוללת את קבוצת המצביעים N, את קבוצת המועמדים A, ופונקציה המתאימה לכל מצביע את יחס ההעדפות שלו.
פונקציית בחירה (או שיטת בחירה) היא פונקציה המקבלת את העדפות המצביעים (פורמלית, את הבחירה החברתית), ומחזירה יחס טרנזיטיבי על המועמדים. פונקציה כזו, המוגדרת היטב עבור כל העדפה, נקראת פונקציה אוניברסלית. מבחינים בין פונקציית בחירה חברתית המקבלת מכל מצביע יחס העדפות חזק ומחזירה אפשרות אחת מועדפת, לבין פונקציית רווחה חברתית המקבלת מכל מצביע יחס העדפות, ואמורה להחזיר יחס העדפות של המועמדים.
תנאים על פונקציית הבחירה
בתורת המשחקים הוגדרו ונחקרו עשרות תנאים על פונקציות בחירה. פונקציית בחירה היא
פונקציות בחירה
מכיוון שהכרעה בין מועמדים היא מעשה שבשגרה בכל גוף חברתי מורכב, נמצאות בשימוש פונקציות בחירה רבות, מהן פשוטות ומהן מסובכות, מהן מוצלחות ומהן שנויות במחלוקת.
דינמו דרזדן
דינמו דרזדן הוא מועדון כדורגל גרמני, המשחק בדרזדן שבגרמניה. המועדון נוסד לאחר הקמת המדינה ההיסטורית גרמניה המזרחית וברוב תאריו והופעותיו באירופה הופיע כנציג גרמניה המזרחית.
היסטוריה
בשנת 1950 נוסדה קבוצת משטרת דרזדן ובשנת 1952 זכתה בתואר הראשון, הגביע המזרח גרמני. בשנת 1953 נוסדה הקבוצה דינמו דרזדן וזכתה באותה שנה בתואר הראשון, אליפות ליגת העל המזרח גרמנית. הקבוצה שיחקה עד שנת 1954 בליגת העל המזרח גרמנית, באותה שנה עברו רוב השחקנים לברלין, לחזק את קבוצת מזרח ברלין וקבוצת דינמו דרזדן נחלשה מאוד והתדרדרה עד לליגה הרביעית של מזרח גרמניה בשנת 1957. רק בשנת 1962 הקבוצה חזרה לליגת העל המזרח גרמנית ושיחקה בה עד 1990 למעט 2 עונות בליגה השנייה. בתקופה זו הקבוצה זכתה ב-7 אליפויות של מזרח גרמניה וב־6 גביעים של מזרח גרמניה.
בעונת 1980/1981 שיחקה בגביע אופ"א. בסיבוב הראשון ניצחה את קבוצת נפרדק קרושבץ מסרביה. בסיבוב השני ניצחה את קבוצת טוונטה אנסחדה מהולנד. בשמינית הגמר הפסידה לקבוצת סטנדרד לייז' מבלגיה והודחה מהטורניר.
לאחר איחוד גרמניה בשנת 1990, הקבוצה הצטרפה לבונדסליגה בשנת 1991 ושיחקה בליגה במשך 4 עונות עד 1995. בעונת 1991/1992 הגיעה הקבוצה לשמינית הגמר הגביע הגרמני והפסידה לקבוצת ורדר ברמן. בעונת 1993/1994 הגיעה הקבוצה לשלב חצי גמר הגביע והפסידה לקבוצת ורדר ברמן. בעונת 1994/1995 הגיעה הקבוצה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצת פ.צ. קלן. לאחר מכן הקבוצה ירדה לליגות הנמוכות. בסוף עונת 2010/2011 הקבוצה עלתה מהליגה הגרמנית השלישית לליגה הגרמנית השנייה.
הקבוצה שיחקה 3 עונות בליגה השנייה, מעונת 2011/2012 ועד עונת 2013/2014. בעונת 2012/2013 הקבוצה שיחקה בסיבוב השני של הגביע נגד קבוצת הנובר 96. במשחק זה התפרעו אוהדי הקבוצה ועקב כך הושעתה קבוצת דינמו דרזדן מהשתתפות במשחקי הגביע הגרמני בעונת 2013/2014. בסוף עונת 2013/2014 ירדה לליגה הגרמנית השלישית. בסיום עונת 2020/2021 עלתה הקבוצה לבונדסליגה השנייה.
בסיום עונת 2021/2022 הפסידה לפ.צ. קייזרסלאוטרן במשחקי המבחן ונשרה לליגה השלישית.
לוסינואוסטרובסקי
נפת לוסינואוסטרובסקי (ברוסית: Лосиноостровский район) היא נפה של המחוז הצפון-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטחה 5.54 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 83,046 תושבים (2020).
בנפה ישנם מוסדות רפואיים גדולים (שני בתי הבראה, האחד מיועד לילדים, השני הוא בית הבראה סבטלנה; בית חולים לוותיקי מלחמה עם בית חולים ומרכז ייעוץ ואבחון; בית חולים ליולדות). שלוש קופות חולים.
ישנם כמה גנים ופארקים, כאשר הגדול שבהם הוא פארק בבריכת דז'אמגרובסקי, אשר הוקם באתר מחצבה בחול בשנות השישים כתוצאה מהקמת סכר בנחל איצ'קה. מבחינת השטח, בריכת דז'אמגרובסקי היא אחת הגדולות במוסקבה.
מאריס בישופס
מאריס בישופס (בלטבית: Maris Bishofs; נולד ב-11 ביוני 1939) הוא צייר ומאייר לטבי-ישראלי.
ביוגרפיה
מאריס בישופס, יליד ריגה, למד בשנים 1959–1965 באקדמיה הלטבית לאמנות, וקיבל תעודה בעיצוב פנים. בשנים 1966–1972 התגורר במוסקבה ועסק באיור ספרים. ב-1972 עלה לישראל עם משפחתו. איורים וקריקטורות שיצר התפרסמו בכתבי עת ובעיתונים, ובהם "ידיעות אחרונות", "הארץ", "וושינגטון פוסט" ו"ליברסיון". תערוכות יחיד שלו במוזיאון ישראל, במוזיאון תל אביב לאמנות ועוד.
בשנת 1978 יצא לאור ספרו הראשון, "The Exhibition". בשנת 1982 יצא לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד ספר האיורים שלו, "פגישות" (עם הקדמה מאת עמוס קינן), ובשנת 1984 יצא לאור באותה הוצאה ספרו "מיני מינים", ובו קריקטורות בנושא מיניות.
בתחילת שנות ה-80 היגר מישראל לפריז, ובשנת 1984 עבר להתגורר בניו יורק, שם יצאו לאור ספריו "Feisty Virginia Woolf" (1985), "The Alien Diaries" (1986), "Soho" (1988). איוריו התפרסמו בעיתונים ובכתבי עת בולטים, ובהם "הניו יורק טיימס", "וול סטריט ג'ורנל", "טיים מגזין", "וילג' ווייס" ועוד.
ב-2003 חזר ללטביה, שם הופיע איור יומי שלו בעיתון Diena, ויצאו לאור עוד שלושה ספרים שלו, "לטביה שלי", "לטביה שלי, עוד" ו-"213".
מגודלים 2
מגודלים 2 (באנגלית: Grown Ups 2) הוא סרט חבר'ה קומי אמריקאי, סרט ההמשך של הסרט "מגודלים". הסרט הופק על ידי אדם סנדלר, בוים על ידי דניס דוגן ומככבים בו אדם סנדלר, קווין ג'יימס, כריס רוק, דייוויד ספייד וסלמה הייק. הסרט הופק על ידי חברת ההפקות של סנדלר, האפי מדיסון, והופץ על ידי סרטי קולומביה.
עלילה
הסרט מתרחש שלוש שנים לאחר אירועי הסרט הראשון. לני פדר (אדם סנדלר) ומשפחתו עברו לעיירה הקטנה בה הוא וחבריו גדלו. הסרט עוקב אחרי היום האחרון ללימודים בו הילדים מתכוננים לחופשת הקיץ, והמבוגרים מתכננים מסיבה בביתו של לני. היגינס פוגש את בנו שלא ידע עליו ומנסה להתחבר איתו בעוד ששאר החברים נכנסים למלחמה עם תלמידי קולג' על אזור הבילויים בעיירה.
צילומים והפקה
הסרט נכתב על ידי אדם סנדלר, טים הארלי ופרד וולף, בוים על ידי דניס דוגן והופץ על ידי סרטי קולומביה. צילומי הסרט נמשכו כחודשיים וחצי, מ-2 במאי 2012 עד 15 ביולי 2012. הסרט יצא לאקרנים ב-12 ביולי 2013 בארצות הברית וב-11 ביולי בישראל.
אסון הרפתנים
אסון הרפתנים אירע ב-19 באוקטובר 1943, חול המועד סוכות תש"ד, ובמסגרתו טבעו בכנרת, מול חופי עין גב, אחד-עשר רפתנים.
רפתנים מכל רחבי הארץ הוזמנו לאספה השנתית של התאחדות מגדלי הבקר בארץ ישראל שהתקיימה בדגניה א'. תוכנית הכנס כללה חלק עיקרי מקצועי, שבסיומו שייט משותף  בכנרת, מדגניה לעין גב, בלילה של ירח מלא. לרשות המשתתפים הועמדו סירת מנוע, שאליה נקשרה סירה נגררת נוספת, עשויה עץ. כושר הקיבול של שתי הסירות יחדיו לא עלה על כ-160 מקומות, ובכל זאת נדחסו אליהן למעלה מ-200 איש ואשה והסירות הפליגו בחשכה לכיוון עין גב.
חילוץ הגופות נמשך מליל הטביעה ובימים שלאחריו, משיית הגופות נמשכה עד ה-29 באוקטובר בסיוע אנשי עין גב, דייגים מגינוסר, אמודאים מחיפה ובסיוע מטוס של חיל האוויר הבריטי. למחרת האסון פתח דוד רמז את ישיבת הוועד הפועל של ההסתדרות בדקת דומייה. במקביל נפתחה, לפי בקשת חברי עין גב, שביקשו לנקות את שמם מרשלנות, ועדת חקירה פנימית בראשות זאב הים. עם זאת, ולמרות האבל שאפף את היישוב לאחר האירוע, הוא נשכח עד מהרה בשל מאורעות מלחמת העולם השנייה.
בשנת 2013, לאחר 70 שנה, יצאה חוברת זיכרון לאסון הרפתנים בהוצאת מועצת הבקר והחלב.
ג'ינדר מהאל
יוברג' סינג דסי (באנגלית: Yuvraj Singh Dhesi; נולד ב-19 ביולי 1986) הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'ינדר מהאל הוא מתאבק פנג'אבי-קנדי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון.
ביוגרפיה
יוברג' סינג דסי נולד ב-19 ביולי 1986 בקלגרי, אלברטה, קנדה. הוא ממוצא פנג'אבי ודובר את השפות פנג'אבי, הינדי ואנגלית. הוא אחיין של המתאבק גאמה סינג, שנחשב לאחד הנבלים הגדולים ביותר בהיסטוריה של ארגון ההיאבקות Stampede Wrestling והופיע בגרסה המוקדמת של ה-World Wrestling Federation (ה-WWF, כיום ה-WWE). דסי בעל תואר ראשון בתקשורת ותרבות מטעם אוניברסיטת קלגרי.