cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מחכה (שיר של עידן חביב)
הצלחה
השיר נכנס למצעד השבועי של רשת ג', תוך שהגיע למקום ה-12, ובשיאו הגיע למקום הרביעי. במצעד הפזמונים העברי השנתי של התחנה, הגיע למקום ה-19, ובמצעד הפזמונים העברי השנתי של תחנת הרדיו גלגלצ הגיע למקום התשיעי.
נכון לאוגוסט 2020, השיר עומד על כ-1.5 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, ו-16 מיליון צפיות בפלטפורמת שיתוף הווידאו יוטיוב.
Bandido
Bandido (בעברית: שודד) הוא שיר שהוקלט על ידי צמד האחיות הספרדיות אסוקר מורנו. השיר נכתב על ידי ראול אורלנה, ג'יימה סטינוס וחוסה לואיס אבל. הוא ידוע כשיר שייצג את ספרד באירוויזיון 1990.
בחירה פנימית
הטלוויזיה הציבורית הספרדית (TVE) בחרה בהליך פנימי את אסוקר מורנו, שהפכו פופולריים על ידי שילוב שורשי פלמנקו ספרדיים עם סגנונות מוזיקליים עירוניים עכשוויים, במקרה זה מוזיקה אלקטרונית. השיר נבחר ללכת איתם לזאגרב, קרואטיה (אז יוגוסלביה), "Bandido", הופק על ידי ראול אורלנה, אחד ממפיקי מוזיקת הריקודים המוערכים בספרד. הקלטת האולפן כוללת את ההקדמה המדוברת "Ladies and gentlemen, it's showtime at the Apollo Theater. Everybody, the hardest-working man in show business", מאלבומו של ג'יימס בראון משנת 1963 "Live at the Apollo".
אירוויזיון
בזאגרב, השיר היה הראשון בסדר ההופעה בתחרות, לפני כריסטוס קאלו וייב יוון עם "Horis Skopo". בתום השיפוט באותו ערב, "Bandido" סיים במקום החמישי עם 96 נקודות. גרמניה הייתה המדינה היחידה שהעניקה לספרד 12 נקודות, הציון הגבוה ביותר האפשרי ממדינה. עם זאת זו הייתה תוצאה טובה באופן ניכר מהפעם האחרונה שבה ספרד שלחה שיר בסגנון פלמנקו לתחרות; בשנת 1983, "Quien maneja mi barca" של רמדיוס עמאיה שסיימה אחרונה עם סך הכל 0 נקודות.
השיר הוא על "שודד", שגנב את אהבתן של הבנות רק כדי להשאיר אותן ללא דבר מלבד כאב ועצב. האחיות מתחננות לשודד שיחזור, להגשים את געגועיהן ל"להט אפל ", בתקווה שאהבתו תהיה לוהטת כמו הר געש. במקהלה, האחיות חוזרות על כך שהשודד, בעיניו ובשקרו, גנב "את הדם ואת חיי [ליבם]". מבחינה מוזיקלית, השיר ידוע כשיר שיש לו את הקטע האינסטרומנטלי הארוך ביותר בתולדות האירוויזיון; 45 שניות מתוך סה"כ 3 דקות.
קשיים טכניים
תקרית בולטת של הביצוע נבע מתקלה טכנית, בכך שאחד ממסלולי הגיבוי התחיל במצב מאוחר מהצפוי. שתי הזמרות החלו את הריקוד הכוריאוגרפי שלהם לפני השיר, הבינו שהקלטת במצב לא נכון, וירדו בבת אחת מהבמה אל מאחורי הקלעים, והשאירו את הצופים לתהות מה קרה. לאחר שהשניים עזבו את הבמה, פרשני ה-BBC טרי ווגן העיר, "Let's hope it doesn't go on like this or we're in for a very long night, ladies and gentlemen". לאחר שתי דקות, בהן האולם השתתק, האחיות חזרו והשיר בוצע בשלמותו ללא תקלה. בשנת 2003 בחרה ה-BBC ב-"Bandido", וכל האירועים והקשיים סביב ההופעה, כאחד הרגעים הזכורים ביותר בתולדות האירוויזיון.
הצלחה
לאחר התחרות, "Bandido", כסינגל ואלבום, הפך את אסוקר מורנו לכוכבות-על לא רק בספרד, אלא גם באירופה ובאמריקה הלטינית, שם המשיכו להצליח בעשור הבא.
ארנסט ובר (כדורגלן)
ארנסט ובר (בגרמנית: Ernst Weber; 5 באוקטובר 1948 – 6 באפריל 2011) היה כדורגלן ומאמן כדורגל אוסטרי.
קריירה
ובר שיחק ככדורגלן במספר מועדונים מהליגות הנמוכות, אך לא הצליח להעפיל לליגות הבכירות.
הוא החל את קריירת האימון שלו בשנת 1981, ובשנת 1985 מונה למאמנה של אייזנשטאדט מהבונדסליגה האוסטרית. לאחר מכן אימן בעוד מספר קבוצות מהליגה הבכירה ומליגת המשנה, כגון ס.ק. קרמסר, אדמירה ואקר מדלינג ול.א.ס.ק. לינץ, אך לא הגיע עימן להישגים משמעותיים, מלבד זכייה בגביע האוסטרי עם ס.ק. קרמסר בעודה בליגת המשנה האוסטרית.
בשנים 1996–1999 אימן את נבחרת אוסטריה עד גיל 21.
בשנת 1999 מונה למאמן נבחרת הנשים האוסטרית, ובמקביל שימש גם כמאמן חלק מנבחרות הגברים והנשים הצעירות.
חיים אישיים
בשנת 2002 התמודד עם מחלת הסרטן בבלוטת הלימפה.
ב-6 באפריל 2011, יום לאחר סיום מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19, ובר מת בפתאומיות, כשההשערה בתקשורת היא כי הוא התאבד.
לוובר היה בן אחד, שנהרג ביולי 2018 בתאונת אופנוע.
ארנסט פרידריך, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד
ארנסט פרידריך, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד (בגרמנית: Ernst Friedrich Herzog von Sachsen-Coburg-Saalfeld; 8 במרץ 1724 – 8 בספטמבר 1800) היה דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד בין השנים 1764–1800.
ביוגרפיה
ארנסט פרידריך נולד ב-8 במרץ 1724 בקובורג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד, לפרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, ולאנה סופיה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטט, בתו של לודוויג פרידריך הראשון, נסיך שוורצבורג-רודולשטט.
ב-16 בספטמבר 1764 מת אביו פרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, וארנסט פרידריך עלה במקומו לשלטון. עם עלותו לשלטון העביר ארנסט פרידריך את בירתו לקובורג. בשנת 1773 חייב יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את ארנסט פרידריך לעבוד עם ועדה לסידור חובותיו, עקב החובות הגבוהים שהיו לדוכסות. הוועדה פעלה בשטחי הדוכסות למעלה מ-30 שנים, עד לפירוק האימפריה הרומית הקדושה.
ב-8 בספטמבר 1800 מת ארנסט פרידריך, ובנו פרנץ, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
ב-23 באפריל 1749 התחתן ארנסט פרידריך עם סופיה אנטוניה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, בתו של פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
אוו (ניגריה)
היסטוריה
על פי המסורת שבעל פה, אוו שואבת את מקורותיה מעיר העתיקה של איל-אִיפֶה, המהווה את ערש התרבות של תרבות היורובה. המסורת שבעל פה טוענת גם שהמייסדים היו בניו של האלוהות היורובית אודודואה, שהיה השליט הראשון של איל-אִיפֶה. הרישומים ההיסטוריים והארכאולוגיים המוקדמים מחזקים את הזיקות החזקות הללו לתרבות איפה. אוו הצליחה לשמור על עצמאותה מהממלכה השכנה בנין, אך היא נדרשה מדי פעם לתת מחוות/מיסים לממלכה. הסממנים התרבותיים זרמו בשני הכיוונים בין מלכות בנין וממלכות אוו. מיומנותם של מגלפי השנהב של אוו זכתה להערכה גם בבנין. במהלך המאות השבע-עשרה והשמונה-עשרה, שליטי בנין השתמשו יותר ויותר בסמלים עשויים שנהב, ייבאו את חפצי האמנות של אוו וגייסו את בעלי המלאכה מאוו לסדנאות מלכותיות משלהם.
בשנת 1893 אוו נכבשה על ידי הבריטים. לאחר הכרזת עצמאותה של ניגריה בשנת 1960, היא הייתה חלק מהאזור המערבי של ניגריה עד שנת 1967 אז היא הפכה לחלק מהאזור המערבי של ניגריה. אוו ותושביה מילאו תפקידים משמעותיים בפוליטיקה של הרפובליקה הראשונה בניגריה. בשנת 1976, היא הפכה לחלק ממדינת אונדו החדשה שנוצרה.
ביוני 2022, נהרגו לפחות 50 מתפללים בטבח בכנסייה הקתולית על שם פרנסיס הקדוש.
ארמון האולואו של אוו מהווה ציון דרך תרבותי בניגריה, והוא מוערך כאחד הארמונות הגדולים באפריקה.
תרבות
באוו נמצא הארמון הגדול ביותר (Aghofen) באפריקה שהוכרז כאנדרטה לאומית על ידי הממשלה הפדרלית הניגרית. בארמון אולו ישנן כ-100 חצרות (אוגה-Ugha). לכל חצר היה תפקיד ספציפי והיא הוקדשה לאלוהות מסוימת. החצר הגדולה ביותר, שנאמר שהייתה בגודל כפול ממגרש כדורגל אמריקאי, שימשה לאספות ציבוריות ופסטיבלים. חלק מהחצרות רוצפו בחלוקי קוורץ או כלי חרס שבורים. העמודים התומכים בגגות המרפסות עוצבו עם פסלי המלך רכוב על סוס או עם אשתו המועדפת. מלך ה-Olowo הנוכחי הוא Oba Ajibade Gbadegesin Ogunoye III.
אוכלוסייה
לפי מפקד האוכלוסין משנת 2006 התפלגות האוכלוסייה לפי גברים ונשים היא: 50.4% נשים ו- 49.6% גברים; התפלגות האוכלוסייה לפי גילאים היא: 37.8% עד גיל 14, בין הגילאים 15–64 57.7 ומעל גיל 65 4.6%.
כלכלה
העיר אוו המודרנית היא מרכז חקלאי העוסק בגידול וסחר של בטטות, קסאווה, תירס, במיה, פלפלים, קקאו וכותנה. פעילויות מסחריות משמעותיות נוספות המתקיימות בעיר, כוללות סחר בעץ ומנסרות, מפעלים לעיבוד פולי סויה ותעשיות לייצור בלוקים. בעיר נמצאים סניפים של מספר בנקים. העיר המודרנית עוברת שינוי מהותי עקב הרחבת רשת הכבישים בה, במיוחד הכפלת הכביש הראשי שמתחיל מצומת אמורה-Emure ועד ליציאה מהעיר. בנוסף נפתח באוו שוק אולטרה מודרני חדש.
גאוגרפיה
אוו ממוקמת בדרום מערב ניגריה, בקצה הדרומי של גבעות יורובה, ובצומת הכבישים אקורה, קאבה, בנין סיטי וסילוקו. אוו ממוקמת באמצע הדרך בין הערים איל-איפה ובנין סיטי. העיר לאגוס המרכז המסחרי הגדול ביותר בניגריה נמצאת במרחק 257 קילומטרים מאוו.
אקלים
באוו יש אקלים סוואנה טרופי (על פי סיווג האקלים של Köppen-קופן: Aw). העונה הרטובה חמה, מעיקה ומעוננת והעונה היבשה חמה, סגרירית ומעונן חלקית. במהלך השנה, הטמפרטורה הממוצעות בין יום ולילה נעות בדרך כלל משתנה בין 21.75°C ל-29.2°C ולעיתים רחוקות היא מתחת ל-15°C או מעל 34.4°C. הזמן הטוב ביותר בשנה לבקר באוו לפעילויות במזג אוויר חם הוא מתחילת נובמבר עד אמצע פברואר. העונה היבשה נמשכת בין החודשים נובמבר ועד מרס והעונה הרטובה נמשכת בין החודשים אפריל ועוד אוקטובר.
ארכאולוגיה
אתר אוו נחפר לראשונה בשנים 1969–1971 על ידי Ekpo Eyo בחסות מחלקת העתיקות של ממשלת ניגריה. בשל מיקומה של אוו בין שני מרכזי האמנות המפורסמים באיפה ובנין, האתר משקף את שתי המסורות האמנותיות. תגליות חשובות שנמצאו באתר כוללות פסלי טרקוטה מהמאה ה-15. מוזיאון אוו, שנוסד בשנת 1968, מכיל רבים מהחפצים הללו.
יוקיקו אקאבה
יוּקִיקוֹ אָקָאבָּה (ביפנית: 赤羽 有紀子; נולדה ב-18 באוקטובר 1979) היא רצה יפנית למרחקים ארוכים שמתמחה במקצים של ריצת 10000 מטר, חצי מרתון ומרתון.
ביוגרפיה
אקאבה נולדה בעיירה האגה שבמחוז טוצ'יגי, יפן. היא זכתה במדליית הכסף באוניברסיאדת פלמה (1999) במקצה חצי המרתון. באוניברסיאדת בייג'ינג (2001) זכתה במדליית הארד במקצה ל-10,000 מ' וסיימה במקום השמיני במקצה ל-5,000 מ'. באולימפיאדת בייג'ינג סיימה במקום ה-20 במקצה ל-10,000 מ', אך במקצה ל-5,000 מ' לא העפילה לגמר. באליפות העולם באתלטיקה 2009 שנערכה בברלין סיימה במקום ה-31 במרוץ המרתון. באותה שנה השתתפה גם באליפות העולם בחצי מרתון בבירמינגהאם, אולם היא לא השיגה הישג משמעותי, אישי או קבוצתי, באליפות זו.
בשנת 2009 הגיעה למקום השני במרתון אוסקה הבינלאומי לנשים. בתחילת שנת 2010 השתתפה שוב במרתון אוסקה, אך אף שהייתה מועמדת לאחד המקומות הראשונים, היא פרשה באמצע המרוץ. עד מהרה היא חזרה לכושרה והגיעה למקום השני בתחרות חצי המרתון לנשים במצואה במרץ של אותה שנה עם תוצאה של 1:11:09. באותה שנה גם השתתפה במרתון לונדון והגיעה למקום השישי עם זמן של 2:24:55, שיא אישי למרחק זה. בשנת 2011 הגיעה במקום הראשון במרתון אוסקה עם תוצאה של 2:26:29, הזכייה הראשונה שלה במקצה מרתון, אולם תוצאה זו לא הספיקה עבורה בשביל להיכלל בסגל יפן לאליפות העולם. באותה שנה הגיעה שוב למקום השישי במרתון לונדון, תוך שהיא קובעת שיא אישי של 2:24:09. אף שהגיעה למקום השמיני במרתון נגויה ב-2012, היא נבחרה למחליפה בסגל היפני לאולימפיאדת לונדון בשל מיקומה מאליפות העולם.
בשנת 2013 היא סיימה את מרתון אוסקה במקום השני, אך בעקבות פסילת המנצחת, יוקיקו אקאבה בסופו של דבר זכתה בתחרות.
אריאן אדמי
אריאן אדמי (נולד ב-29 במאי 1991) הוא כדורגלן קרואטיה ומקדוני המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת בייג'ינג גואואן.
קריירת מועדונים
אדמי נולד בשיבניק להורים ממוצא אלבני שהתגוררו קודם לכך במקדוניה הצפונית. הוא התחיל לשחק ב"שיבניק" וקודם להרכב הראשון של המועדון בשנת 2007. בשנת 2010 אדמי עבר לדינמו זאגרב. כבר באותה שנה הוא שיחק בליגת האלופות. בעונת 2011/12 הוא שיחק בהשאלה בלוקומוטיבה זאגרב.
בשנת 2015 אדמי נכשל בבדיקת סמים לאחר משחק ליגת האלופות נגד ארסנל. הוא קיבל השהייה ל-4 שנים שקוצרה לשנתיים. אדמי חזר לשחק בשנת 2017 ואף קודם לקפטן של הקבוצה. בשנת 2020 הוא הפך לכדורגלן המעוטר של הקבוצה עם 17 תארים. בדצמבר 2020 הוא עשה את הופעתו ה-77 במפעלים אירופיים במדי דינמו זאגרב.
קריירה בינלאומית
בצעירותו אדמי היה חלק מהנבחרת הצעירה של קרואטיה. המחשק הראשון שלו במדי הנבחרת היה בשנת 2008.
בשנת 2013 הוא זומן למשחק ידידות של נבחרת קרואטיה נגד. בשנת 2014 לא נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2014. בעקבות כך הוא סיכם עם נבחרת מקדוניה הצפונית על הצטרפותו. זמן קצר לאחר זומן לנבחרת קרואטיה אך לא היה מוכן לשנות את ההבטחתו לאלבניה. בשנת 2014 הוא שיחק עבור הנבחרת במשחקי מוקדמות יורו 2016. בשנת 2019 הוא כבש שער נגד נבחרת ישראל במשחק שהסתיים ב-1:1.
בשנת 2020 היה שותף להעפלת הנבחרת ליורו 2020.
חיים אישיים
אריאן אדמי נולד בשיבניק למשפחה אלבנית-מקדונית אשר הגיעה לעיר אחרי מלחמת העולם הראשונה. הוא בן דודו של הכדורגלן אלבני אגים איברהימי. בשנת 2020 נולדה לו בת.
אנה קלייפול פיל
אנה קלייפול פיל (באנגלית: Anna Claypoole Peale; 6 במרץ 1791 - 25 בדצמבר 1878) הייתה ציירת אמריקאית, שהתמחתה במיניאטורות דיוקן על שנהב וטבע דומם.
ראשית החיים
אנה קליידפול פיל נולדה ב־6 במרץ 1791 בפילדלפיה, פנסילבניה, לג'יימס פיל (1749–1831) ומרי צ'יימברס (1753–1829). אנה הייתה הרביעית מבין שישה ילדים, והבת השלישית. אחיה היו: ג'יין רמזי (1785–1834), מריה (1787–1866), ג'יימס ג'וניור (1789–1876), מרגרטה אנג'ליקה (1795–1882), שרה מרים (סאלי) (1800–1885) ואלינור. אנה הייתה הילדה היחידה שנשאה את השם קלייפול, והשתמשה בו לאורך כל הקריירה שלה.
בהנחיית אביה, החלה אנה ללמוד ציור דיוקנאות, והצליחה לצייר את משפחתה. אביה עודד אותה, ככל הנראה להתאמן אצל אחיו האמן צ'ארלס וילסון פיל, שייסד יחד עם ויליאם רוש את האקדמיה האמריקאית הראשונה, האקדמיה לאמנויות פנסילבניה. אנה שירתה בחניכות חמש שנים עם אביה. אליהם הצטרפו לאחר מכן אחיותיה שרה מרים ומרגרטה אנג'ליקה. אנה כנראה הייתה בת שש עשרה כשציירה את "נערה עם ספר", בערך 1807. משנת 1810 בערך חתומים בדרך כלל ציוריה של אנה פיל, וככל שהפכה למקצוענית, היא הוסיפה את האות C, הכרה כשם משפחת אמה, Claypooles לחתימתה. בשנת 1811, בגיל 20, אנה השתתפה בתערוכה הראשונה באקדמיה לאמנויות פנסילבניה, שהייתה גם התערוכה הגדולה הראשונה שלה. שם, היא הציגה טבע דומם בצבעי שמן. שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1814, היא הציגה את הקבוצה הראשונה של שלוש מיניאטורות בתערוכה השנתית של האקדמיה בפנסילבניה, שנתיים לאחר שאביה הציג שם את המיניאטורות האחרונות שלו.
משפחה
ההצלחה של אנה בפורטרטים באה בעקבות דורות של אמני פורטרטים במשפחתה. צ'ארלס וילסון פיל, דודה, היה דמות חשובה בהכנסת הציור המיניאטורי במושבות האמריקאיות. אביה גם תרם להתפתחות הנושא. אחיותיה, שרה מרים, מריה ומרגרטה אנג'ליקה פיל היו גם אמניות: שרה מרים כציירת פורטרטים, ומריה ומרגרטה אנג'ליקה כציירות טבע דומם.
שני האחים פיל האמינו שצריך לדחוף את ילדיהם לעבר קריירה אמנותית. ג'יימס פיל וצ'ארלס וילסון פיל היו שניהם בעלי השפעה רבה על חייהם של ילדיהם, אחייניותם ואחייניותיהם.
אנה נישאה בוושינגטון, לוויליאם סטאכטון ב־27 באוגוסט 1829, שנפטר בדצמבר 1829. [8] לאחר מכן היא חזרה לפילדלפיה כדי להמשיך לצייר דיוקנאות באולפן שלה. [9] 11 שנים מאוחר יותר, בשנת 1841, התחתנה עם הגנרל ויליאם דאנקן, ופרשה מציור זמן קצר לאחר מכן.
קריירה
ארצות הברית חוותה שגשוג כלכלי במהלך המאה ה-19, מה שהרחיב את קהל הלקוחות למיניאטורות. בנוסף, האימונים של אנה אצל אביה היו מצוינים מכיוון שמלאכה מסורתית נרכשת באיטיות וביחסי המאסטר / חניך.
הדיוקן המדויק במיניאטורה היפה של "ילדה קטנה", בצבעי מים על שנהב משנת 1817, היה אחת מכמה יצירות שביססו את המוניטין של אנה קלייפול פיל. הדמות מופיעה ברקע שאינו דומה לשמיים המעוננים האופייניים למיניאטורות דיוקן נאו-קלאסיות. במקום לנצל את השקיפות של שנהב לייצור גוני עור, השתמשה פיל בצבעים עשירים כהים וזיגוג כדי לדמות את השפעת צבעי השמן, וזה הפך לסימן ההיכר של הסגנון שלה.
קריירה מוקדמת
אנה צוינה כמי שביססה את עצמה בשקדנות ושאפתנות. היא הצליחה בעבודתה מה שאפשרה לה לתרום לתמיכה בהוריה ג'יימס ומרי. כבר בשנת 1805, בגיל 14, מכרה את ציוריה הראשונים, שהיו שתי רפרודוקציות של צבעי שמן של נופים והרוויחה 30 דולר - סכום לא מבוטל באותה עת.
יחד עם מסירותה של אנה, דודה צ'ארלס וילסון פיל סייע בקריירה המוקדמת שלה. הוא קידם את הפוטנציאל שלה להצלחה מסחרית, וסידר עבורה עבודות. אחיה של אנה גם סייע לה בהצלחה המוקדמת שלה. בכך שהוא ליווה אותה בנסיעה שלה בבוסטון.
נושא וסגנון
ידוע שאנה קלייפול פיל ציירה לפחות מאה וארבעים מיניאטורות, טבע דומם, נופים ודיוקנאות בשמנים.
הסגנון של אנה הושפע מאביה, שלימד אותה כיצד למזג במיומנות פיגמנטים כדי לשלוט בצפיפות צבע עם צבעי מים על שנהב. עם זאת, היא התאימה טכניקה זו לפיתוח סגנון משלה. השפעה משפחתית נוספת על עבודתה של אנה ככל הנראה הגיעה מבני דודה, טיצ׳יאן רמזי פיל (1780–1798). כשהייתה ילדה קטנה, טיצ׳יאן חקר וכתב על טכניקות להעברת תמונות לשנהב. לאחר הבדיקה נמצא כי אנה השתמשה בטכניקות דומות בציוריה שלה כדי לעזור לצבעי מים להיצמד לשנהב.
בשנים 1817–1818 חוותה אנה הצלחה רבה בקריירה שלה. בשנת 1818 כתב צ'ארלס וילסון פיל לבנו רמברנדט פיל על עבודתה של אנה, "ראיתי אחת [מיניאטורות] שהיא עשתה של ג'נטלמן שבו הצביעה הייתה מעולה". אנה נהגה לצייר ורד בשער של הדיוקן, מה שהפך למוטיב בעבודתה בשנות העשרים של המאה ה-19.
וושינגטון
בנובמבר 1818 ליוותה אנה את דודה המזדקן צ'ארלס וילסון פיל ואשתו חנה פיל במסע ציור לוושינגטון הבירה. משימתה הייתה לקדם את "פוטנציאל ההצלחה המסחרית של אנה", לבחון הזדמנויות ולייצר רישומי דיוקנאות שישלחו לאחר סיומם.
ג'ון וולס אפס (1773–1823), חתנו של תומאס ג'פרסון, היה אחד הגברים הבולטים שביקרו בסטודיו של פיל בוושינגטון. הוא ביקש ממנה לצייר מיניאטורה שלו. ב־7 באפריל 1819, אנה חזרה לפילדלפיה מוושינגטון עם שלל עבודה. היא כתבה לבן דודה טיצ׳יאן פיל (1799–1885): ״יש לי כל כך הרבה עבודה לעשות שאני בקושי יודעת מה לעשות עם עצמי...״
בין אמצע נובמבר 1818 לפברואר 1819 ציירו אנה ודודה דיוקנאות של הנשיא ג'יימס מונרו (1759–1831) דיוקן שהיה בבית הלבן בתקופת נשיאותו. מיקומם של ציורים אלה אינו ידוע כרגע. בתקופתם בוושינגטון, הייתה לאנה וצ'ארלס גם הזדמנות לצייר את דיוקנו של אנדרו ג'קסון (1767-1845), לימים הנשיא השביעי של ארצות הברית.
הדיוקן של ג'קסון שאנה ציירה, שוכן כעת בגלריה לאמנות באוניברסיטת ייל בניו הייבן, קונטיקט. היא מיקמה את ג'קסון נמוך על שנהב על רקע שמיים סוערים והרבה עננים, כמו רקע תיאטרלי. כשציירה את המיניאטורה בשנת 1819, ג'קסון נחשב כגיבור.
בזמן שהשתתפה במסיבת השנה החדשה של הנשיא מונרו, המשיכה אנה להרחיב את קהל לקוחותיה, מבין האנשים המרכזיים בשלטון ובעילית הפוליטית.
קריירה מאוחרת
בין השנים 1819–1829 ייצרה אנה מיניאטורות רבות. במכתב שכתבה אנה לטיצ׳יאן רמזי פיל השני, באפריל 1819, היא הסבירה שניתנו לה כרטיסים על ידי תומאס סולי להשתתף ב -15 הרצאות אנטומיות של מר קאלון עם אחותה שרה מרים. סדרת מחקרים אנטומיים זו סייעה בעבודות הדיוקן שלה שלאחר מכן.
בשנת 1820 ציירה אנה דיוקן של בתה של בת דודתה רוזלבה פיל. המיניאטורה של רוזלבה הייתה ניסוי להתנתק ממיניאטורות סגלגלות, הדיוקן לא הושלם אף פעם ונותר כדוגמה לשיטת עבודתה.
בשנת 1822 השלימה אנה דיוקן של רובנס פיל שנחשב לאחת מנקודות השיא של יצירתה. היא השלימה דיוקן נוסף של אדם נוסף בשבט פיל בשנת 1824, אברהם סלרס. לאורך הקריירה המאוחרת שלה, המשיכה אנה להציג יצירות אמנות נפרדות מעסק ציורי הדיוקן המיניאטוריים שלה.
אחרי קריירה ארוכה, אנה קלייפול פיל הייתה הציירת המיניאטורות האחרונה בשורה ארוכה של אמנים במשפחת פיל. לאחר נישואיה השניים, ב-1841, בגיל 50, היא הפסיקה לצייר והקריירה שלה הסתיימה, במקביל לדעיכת הביקוש למיניאטורות הדיוקן בארצות הברית.
שרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן
שרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן (17 ביוני 1787 – 12 בדצמבר 1847) הייתה בתו של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ואשתו של פאול, נסיך וירטמברג.
ביוגרפיה
שרלוטה נולדה ב-17 ביוני 1787 בהילדבורגהאוזן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן, לפרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ולשרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתם של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ ופרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט. שרלוטה ואחיותיה תרזה ולואיזה היו יפות מאוד, והמשורר פרידריך ריקרט הקדיש להן את יצירתו "שלושת הוורדים".
לאחר שנפרדה מבעלה התגוררה שרלוטה בהילדבורגהאוזן, שם ביקרו אותה תכופות בתה שרלוטה, נסיכת וירטמברג ואחיה פרידריך, נסיך סקסוניה-אלטנבורג. ב-12 בדצמבר 1847 מתה שרלוטה בבמברג, והיא בת 60 שנים.
משפחתה
ב-28 בספטמבר 1805 התחתנה שרלוטה עם פאול, נסיך וירטמברג, בנו של פרידריך הראשון, מלך וירטמברג, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
גנומיקת נוף
גנומיקת נוף (באנגלית: Landscape genomics) היא אחת השיטות המשמשות לזיהוי קשרים בין גורמים סביבתיים ולהסתגלות גנטית של אורגניזמים בתגובה לגורמים סביבתיים אלו. גנומיקת נוף משלבת היבטים של אקולוגיה של נוף, גנטיקה של אוכלוסיות וגנטיקה של נוף. המונח גנטיקה של נוף מתייחס לאופן שבו מאפייני הסביבה משפיעים על מבנה האוכלוסייה וזרימת הגנים (מעבר של אללים מהמאגר הגנטי של אוכלוסייה אחת לאחרת) של אורגניזמים לאורך הזמן והמקום. תחום גנומיקת הנוף נבדל מגנטיקה של הנוף בכך שהוא אינו מתמקד בתהליכים הגנטיים הטבעיים, אלא מתייחס בנוסף לתהליכים טבעיים, כמו סחף וזרימת גנים, לתהליכים הסתגלותיים מובהקים, כלומר לתפקיד הברירה הטבעית.
גנומיקת אוכלוסייה משתמשת במבחני חריגות יתר על מנת לזהות שונות גנטית, מבחנים אלו מסתמכים על זיהוי שונות גנטית גבוהה באוכלוסיות. אולם, בגנומיקת נוף ניתן לזהות מקרים בעלי פחות חריגות של שונות גנטית. בנוסף, מבחני החריגות אינם מכוונים להקל על זיהוי לחצי סלקציה מהסביבה המקומית שגורמים לשונות גנטית, ואכן הם אינם עושים זאת. להפך, גנומיקת נוף שואפת לזהות שינויים בגנום הנובעים ישירות מגורמים סביבתיים מקומיים.
היסטוריה
גנומיקת נוף היא תחום חדש יחסית, שהתפתח בזכות ההתקדמות הטכנולוגית שחלה בשנים האחרונות בתחום המיפוי הגנטי. גנומיקה היא חקר הגנום, הידוע גם כאוסף כל הגנים באורגניזם אחד. גנטיקת נוף עושה שימוש בטכנולוגיה המסוגלת לנטר 5-20 מרקרים גנטיים בכל פעם, בעוד שהטכנולוגיה התקדמה כך שהיא מסוגלת כעת למפות גנום שלם, כולל סוגים נוספים של מרקרים גנטיים. גנומיקת נוף מנתחת מרקרים אדפטיביים, בעוד שגנטיקה של נוף מנתחת רק מרקרים נייטרליים.
תחום הגנומיקה החל לצמוח בשנות ה-70 כאשר טכנולוגיה חדשה התגלתה על ידי A.M. Maxam ו-W. Gilbert, והמשיך להתפתח בזכורת פרויקט הגנום האנושי המוכר בעולם. היישום של הטכנולוגיות והאסטרטגיות המשמשות בגנומיקה לגנטיקה של נוף הם אלו שיצרן את תחום נפרד של גנומיקת נוף.
שיטות
גנומיקת נוף עושה שימוש במספר תחומי מחקר. אנליזה של אסוציאציות סביבתיות משמשת לקשר בין תהליכי הסתגלות וסמנים גנטיים לבין גורמים סביבתיים מקומיים. האנליזה נעשית לרוב על ידי בחירת גורם סביבתי אחד, דוגמת מליחות מים או גובה. נתונים רציפים של הגורם הסביבתי הנבחר מיוצבים לאחר מכן לצד נתוני פולימורפיזמים גנטיים מאורגניזם בסביבה זו באותו זמן ומקום. לאחר מכן ניתן לבצע ניתוח נתונים על מנת לזהות קוהרלציות פוטנציאליות.
ריצוף גנים היא טכנולוגיה נחוצה גם כן על מנת לזהות את המרקרים הגנטיים שיש לחקור בהתאמה לגורמים הסביבתיים.
אנפרני סיימונס
אנפרני טייריק סימונס (באנגלית: Anfernee Tyrik Simons; נולד ב-8 ביוני 1999) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס מליגת ה-NBA, בעמדות הרכז והקלע.
בשנת 2021 השתתף בתחרות ההטבעות באולסטאר ה- NBA ואף זכה במקום הראשון.
קריירת תיכונים
סימונס, אשר נולד בעיר אלטמונטה ספרינגס שבפלורידה, נקרא על שמו של כדורסלן העבר אנפרני הארדוויי אותו אהדו הוריו. בין השנים 2013–2017 למד ב"תיכון אדג'ווטר" אשר באורלנדו, פלורידה, ובשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל שלו רשם ממוצעים של 23.8 נקודות, 7.2 ריבאונדים ו-4.2 אסיסטים למשחק. בשנת 2017 החל ללמוד באקדמיית הספורט הקדם-אקדמית IMG, בה למדו בעבר שחקני NBA רבים, כגון מייקל ביזלי, דווייט פאוול וג'ונתן אייזק.
בינואר 2018 ביטל סימונס את התחייבותו ללמוד באוניברסיטת לואיוויל, וכחודשיים לאחר מכן הודיע על החלטתו להירשם לדראפט ה-NBA מבלי לשחק כלל בליגת המכללות.
קריירה ב-NBA
בדראפט ה-NBA 2018 נלקח סימונס בבחירה ה-24, על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס. בכך הפך לאמריקאי הראשון מאז שנת 2005 אשר נבחר בדראפט מבלי לשחק קודם לכן בליגת המכללות או בקבוצה מקצועית. במשחק העונה הסדירה האחרון של עונת פתח סיימונס לראשונה בחמישייה הפותחת, בשל היעדרם של דמיאן לילארד וסי. ג'יי. מקולום, ורשם שיאי קריירה של 37 נקודות, 7 שלשות, 9 אסיסטים ו-6 ריבאונדים ב-48 דקות משחק.
באולסטאר 2021 שהתקיים ללא קהל, אנפרני סימונס, נבחר להשתתף בתחרות ההטבעות, שהיה מקוצר בעקבות נגיף הקורונה שהתקיים במחצית של משחק האולסטאר. בסיבוב הראשון הוא התמודד נגד אובי טופין, שהיה ה-"פייבוריט" של התחרות הזו, וקסיוס סטנלי, שנבחר באותו דראפט של אובי טופין במקום ה-54.
בסיבוב הראשון אובי טופין ואנפרני סימונס עלו, ובגמר, אנפרני גבר על אובי, שההטבעה המכריעה הייתה של סימונס, במהלכה ניסה לנשק את הטבעת. בעקבות זכייה בתחרות זו אנפרני סימונס קיבל 500,000 דולר אמריקאי.
בעונת 2021/22 הוא התחיל לקבל הרבה יותר הזדמנויות לדקות משחק לאחר פציעתו של כוכב הקבוצה דמיאן לילארד ומראה פוטנציאל להיות כוכב אמיתי בליגה כאשר הוא קולע בממוצע כ-22 נקודות למשחק בנוסף לכ-5.9 אסיסטים.
ארנסט באקמאסטר
ארנסט ויליאם באקמאסטר (באנגלית: Ernest William Buckmaster; 1897 – 1968) היה אמן אוסטרלי יליד ויקטוריה. הוא זכה בפרס ארצ'יבלד בשנת 1932 עם דיוקנו של סר ויליאם אירווין. הוא שימש גם כאמן מלחמה אוסטרלי במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה וקריירה
באקמאסטר נולד במלבורן ב-3 ביולי 1897. הוא היה בנם הבכור של הארי באקמאסטר, יצרן כובעי קש, ואשתו לטיה מרתה לבית צ'נדלר. הוא למד בבית ספר יסודי ממלכתי בבוקס היל, שם הראה מיומנויות ציור כבר בגיל צעיר. באקמאסטר לא התאים לשירות במלחמת העולם הראשונה. מעסיקו, צייר חובב, הציע לו לעבור הכשרה באמנות. באקמאסטר למד ציור בבית הספר של הגלריה הלאומית במלבורן בין השנים 1918 ל-1924. הוא התגלה כצייר מוכשר של פורטרטים מסורתיים, טבע דומם ונופים עם קצב עבודה ותפוקה ניכרים. אחד מנכדיו סיפר שהוא יכול היה לעשות שלושה ציורים ביום. עבודות ציורי שמן שהוזמנו ארכו זמן רב יותר. דיוקנו שזכה בפרס ארצ'יבלד לקח ארבע-עשרה פגישות לפני סיומו.
תערוכת היחיד הראשונה שלו התקיימה בגלריית אתנאום במלבורן בפברואר 1926. מצבו הכלכלי היה כזה שהיה עליו לבקש מעושה המסגרות להכין אותם לתצוגה באשראי. הציורים נמכרו היטב, כאשר אחד מהם קנה מנהל הגלריה הלאומית של ויקטוריה עבור אוספו הפרטי.
עבודותיו פופולריות באוסטרליה ובניו זילנד, שם גלריות אמנות ציבוריות ואספנים פרטיים מחזיקים דוגמאות לציוריו. באקמאסטר לא אהב את האמנות המודרנית, ומתח עליה ביקורת בספרו ובמכתבים לעיתונים.
הוא היה חבר באגודת האמנים הוויקטוריאנית, ומכר דרכם תשעה עשר ציורים שהוצגו בין השנים 1919–1924. בשנת 1930 הוא עזב את אוסטרליה בסיור לימודי של שנה לאירופה. הוא ביקר באירופה שוב בשנת 1938. דיוקנו של סגן מושל ויקטוריה, סר ויליאם אירווין, זכה בפרס ארצ'יבלד לשנת 1932. בשנה שלאחר מכן ערך תערוכות יחיד במלבורן, בסידני ובאדלייד. הוא היה חבר בקרן באקדמיה האוסטרלית לאמנות. בשנת 1936 הוזמן לצייר דיוקן של סר ג'יימס מיטשל, סגן מושל מערב אוסטרליה ודיוקן של העלמה ג'סיקה הרקורט, המכונה "הילדה היפה ביותר באוסטרליה", ציור שהיה בשלב הגמר בפרס ארצ'יבלד בשנת 1936.
באקמאסטר היה אמן מלחמה רשמי במלחמת העולם השנייה של המחלקה להיסטוריה צבאית של צבא אוסטרליה. התפקיד הביא אותו לסינגפור כדי לצייר את הכניעה היפנית. ציורים אלה מוחזקים בקנברה.
הוא התחתן עם דורותי לורה קוק ב-12 בפברואר 1936. הם התגרשו ב-15 בפברואר 1939 וכעבור שבוע התחתן עם פלורנס בוטינג במלבורן. באקמאסטר ביצע שתי נסיעות ארוכות לניו זילנד בשנות הארבעים והחמישים. בביקור האחרון הוא נסע 12,000 קילומטרים ברחבי הארץ וצייר נופים בשכר למנהלי מבשלות הבירה דומיניון באוקלנד.
הוא נפטר ב-18 באוקטובר 1968 בביתו בווארנייט. הוא הותיר אחריו את אשתו וחמשת ילדיהם. קברו נמצא בבית העלמין לילידייל.
אף על פי שהוא צייר מוכשר של פורטרטים ונושאי טבע דומם, הוא ידוע בעיקר בנופיו. את אלה שהוא צייר בדרך כלל באוויר הפתוח ולא מתצלומים.
Ball for Me
Ball for Me הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי פוסט מאלון, בשיתוף הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', מתוך אלבום האולפן השני שלו, Beerbongs & Bentleys. השיר יצא לאור ב-8 במאי 2018, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. השיר הופיע גם בפסקול משחק הווידאו של EA Sports, Madden NFL 19.
השיר הגיע למקום ה-16 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי פוסט מאלון, ניקי מינאז' ולואי בל, והופק על ידי בל. השיר מכיל בתוכו את סגנונות הטראפ והפופ.
יחד עם צאת האלבום המלא, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-311 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר. ב-27 ביוני 2018, העלתה מינאז' לרשתות החברתיות טיזרים לקליפ שהיה אמור לצאת. בסופו של דבר, הקליפ מעולם לא יצא לאור עקב הסיבה שמאלון לא אהב אותו.
אמנת ההצבעה הבין-מדינתית הלאומית
אמנת ההצבעה הבין-מדינתית הלאומית (NPVIC - National Popular Vote Interstate Compact) היא הסכם שעליו חתומות מספר מדינות בארצות הברית וכן מחוז קולומביה, הסכם שנועד לקבוע שקולות חבר האלקטורים של כל מדינה יוענקו לאותו מועמד לנשיאות שיזכה ברוב לאחר מניין כלל הקולות בבחירות לנשיאות. ההסכם נועד להבטיח שהמועמד לנשיאות שיזכה ברוב הקולות ייבחר לתפקיד הנשיא, אך הוא נועד להיכנס לתוקף רק כאשר הוא יבטיח שזו אכן תהיה התוצאה.
עד 2020 אומצה האמנה על ידי עשר מדינות ומחוז קולומביה, אשר מייצגות 195 אלקטורים, שהם 36.2% מכלל האלקטורים. כדי להקנות תוקף משפטי לאמנה, היא צריכה להיות מאומצת על ידי רוב מבין האלקטורים, כלומר לכל הפחות 270 אלקטורים. כל המדינות שעד כה אימצו את האמנה הן מדינות שלרוב נותנות את קולותיהן למועמד המפלגה הדמוקרטית, אם כי מספר סניפים של מפלגות רפובליקניות, בין היתר בניו יורק ואריזונה, אימצו גם הם את האמנה. מדינות מתנדנדות הראו פחות נכונות להצטרף לאמנה אף על פי שהיא אומצה במספר סניפים של מפלגות במדינות כגון קולורדו, מיין, מישיגן, נבאדה וניו מקסיקו.
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1980
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1980, הייתה האליפות האזורית ה-17 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה ביוגוסלביה בין ה-19 בספטמבר ל-28 בספטמבר 1980.
משחקי הגמר
משחק על המקום השלישי
נבחרת ישראל בתחרות
נבחרת ישראל בכדורסל נשים התמודדה על מקום באליפות במסגרת בית ג'. המשחקים נערכו ב בהשתתפות 4 קבוצות. בעקבות הפסדים לספרד ואנגליה וניצחון בודד על גרמניה המערבית הנבחרת לא העפילה.
אולימפיאדת הקיץ 1916
אולימפיאדת הקיץ 1916 הייתה אולימפיאדה אשר תוכננה להיערך בברלין שבגרמניה בקיץ 1916, אולם היא בוטלה בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה. אולימפיאדה זו היא האולימפיאדה השישית במניין האולימפיאדות בעת החדשה.
באולימפיאדה תוכנן גם שבוע של ספורט חורף שהיה אמור לכלול תחרויות החלקה מהירה, החלקה אמנותית, הוקי קרח וסקי נורדי. אף שרעיון זה לא יצא אל הפועל בשל ביטול האולימפיאדה, הוא נתן את ההשראה לקיום אולימפיאדת חורף.
היסטוריה
העיר ברלין זכתה במכרז לאירוח האולימפיאדה והועדפה על פני אלכסנדריה ובודפשט. העבודה על האצטדיון הגרמני בברלין, האתר המרכזי של המשחקים, החלה בשנת 1912 באתר מסלול המרוצים גרונוולד. האצטדיון, שתוכנן להכיל 18,000 מושבים, נחנך ב-8 ביוני 1913 בטקס שבו נכחו 60,000 צופים ובמהלכו שוחררו 10,000 יונים.
ברלין זכתה שנית באירוח המשחקים האולימפיים לקראת אולימפיאדת ברלין ב-1936.
סם ורטולומאוס
סם ורטולומאוס (באנגלית: Sam Vartholomeos; נולד ב-8 בפברואר 1995) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
קריירה
הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה בשנת 2017 בסדרת הטלוויזיה בול. באותה שנה שיחק בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: דיסקברי. הוא חזר לשחק בעוד פרק בסדרה בשנה לאחר מכן. בשנת 2018 התארח בסדרת הטלוויזיה חוק וסדר: מדור מיוחד.
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי במחזה פרי עטו של המחזאי אית'ן כהן "A Play is a Poem". באותה שנה שיחק בסרט הקצר "The Lost Weekend" לצד השחקן ריד בירני.
בשנת 2021 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "Bridge and Tunnel" שיצר, ביים והפיק אדוארד ברנס. באותה שנה הופיע בסדרת הטלוויזיה "Swipe Monster".
Dede
"Dede" ("דדה") הוא פסבדונים של אמן פוסט גרפיטי ישראלי, שנולד כנראה בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, שהחל להציג את יצירותיו ברחובות העיר תל אביב בשנת 2006. סימן ההיכר של דדה מתאפיין בדימוי של פלסטרים, המופיעים ברבות מעבודותיו, ומכאן כינויו Dede Bandaid.
ביוגרפיה
"Dede" נולד וגדל באזור תל אביב-יפו. הוא נחשף לראשונה לתחום הגרפיטי בנעוריו. בהיותו בן 13 ריסס את מפת מערכת השמש וכוכבי השמיים על קיר בית הספר שבו למד.
במהלך שירותו הצבאי החל בריסוס גרפיטי שהכיל מסרים ויזואליים אנטי-ממסדיים, כגון דמויות חיילים המפריחים בועות סבון כילדים, שוטרים לבושים בבגדי בלרינה, ועוד. לאחר שחרורו, החל לרסס ברחבי תל אביב אלמנטים כגון יונים, חיות מוטנטיות מוגדלות, ארכיטקטורה ועוד כדי להעביר רעיונות ומסרים חברתיים. ריסוסים אלה נעשו באמצעות טכניקת סטנסילים..
עבודותיו של "Dede" מוצגות בעיקר במרחב הציבורי, אך למרות זאת, האמן משתדל להימנע מוונדליזם טהור. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 החל Dede להציג בגלריות ובמוזיאונים בארץ, כגון גלריה צדיק, גלריה קישון, גלריה אלפרד, P8, גלריה זימאק, יריד צבע טרי, מוזיאון עין הוד, מוזיאון חיפה ואחרים. ולאחר מכן בגלריות בניו-יורק, מיאמי, לונדון, ברלין, רוסיה ועוד.
יצירתו
עבודתו המוקדמת של "Dede" נעשתה בעיקר בעזרת שבלונות. במהלך השנים שינה את סגנון יצירתו ועבר ליצירה חופשית יותר, הנעשית על גבי ניירות המודבקים על קירות הבניינים. מוטיב בולט בעבודותיו הוא הפלסטר. סיבת השימוש בפלסטר אינה ידועה, והאמן עצמו ממאן לתת פירוש מדויק. אולם השימוש הרחב בפלסטר מזכיר את השימוש בלב, ובסמלים נוספים כגון דמעה, יד מושטת ואחרים, בהם משתמשים אמנים כדי להביע הן סבל והן תקווה אנושיים.
משנת 2014 מרבה דדה ליצור בשיתוף עם בת זוגו, ניצן מינץ. השניים הציגו את עבודותיהם המשותפות בפראג, בלגרד, לודז', ברלין ובירידי האמנות Pulse, Context, Scope במיאמי.
אויגן גרימינגר
פרנץ איוגן גרימינגר (בגרמנית:Franz Eugen Grimminger; 29 ביולי 1892 – 10 באפריל 1986) היה חבר בקבוצת ההתנגדות של הוורד הלבן בגרמניה הנאצית.
ביוגרפיה
איוגן גרימינגר, בנו של נהג רכבת, התנדב במלחמת העולם הראשונה ולאחר מכן הועסק כעובד מדינה בקריילהיים. לאחר המלחמה הוא הפך לפציפיסט. הוא קרא ספרים על מהטמה גנדי ובודהיזם ועזב את הכנסייה הפרוטסטנטית. לדברי גרימינגר, הוא דבק באמונות בודהיסטיות.
בשנת 1922 נישא לג'ני שטרן בשטוטגרט. הנישואין עם יהודייה לא התקבלו בסביבתו הקרובה. הזוג הצעיר התיישב בשטוטגרט, שם הועסק גרימינגר כמבקר עבודה באיגוד הקואופרטיבים החקלאיים. בשנת 1925 הפך למפקח ענף החלב של העמותה וב-1930 היה מבקר ראשי וראש המחלקה.
פעילותו בתנועת הוורד הלבן
בשנת 1935 איבד גרימינגר את עבודתו בגלל היותו נשוי ליהודייה. שנתיים לאחר מכן עסק בהנהלת חשבונות כעצמאי. הוא עזר לאנשים לברוח לשווייץ, לשם כך היה צורך במסמכים מזויפים. בשנת 1942 השתלט גרימינגר על משרד הנהלת החשבונות של חברו רוברט שול, שהועמד לדין בגין "הצהרות נגד המדינה" ונאלץ לרצות עונש מאסר של ארבעה חודשים. משרד זה היה ממוקם בבניין המגורים של משפחת שול. כתוצאה מכך פגש גרימינגר את אינגה, הנס וסופי שול ובא במגע עם תנועת ההתנגדות הוורד הלבן. הקבוצה נתמכה על ידי גרימינגר בעיקר על ידי תרומות כסף, שאסף גם ממכריו. הוא תרם לקבוצת ההתנגדות סכום נכבד, כאלף רייכסמארק וסיפק להם נייר להדפסת העלונים ומעטפות. בהמשך תרם גרימינגר מאות מארקים מעת לעת. גרימינגר לא חשף מעולם את מכריו שעזרו בתרומות ואלו לא ידעו לאיזו מטרה מיועדים כספי התרומה. הוא נעזר במזכירתו טילי האן ובכך עזרו להגדיל את תפוצתם של העלונים.
ב-18 בפברואר 1943 עצר הגסטפו את הנס וסופי שול על הפצת עלוני תעמולה אנטי נאציים. במהלך החקירות, הוזכר שמו של גרימינגר. ב-2 במרץ 1943 הוא נעצר וב-19 באפריל 1943, במשפט השני נגד חברי הוורד הלבן, הוא נידון לעשר שנות מאסר. התובע הציבורי דרש להטיל על גרימינגר עונש מוות, אולם בסופו של דבר יכול היה להוכיח רק העברת כסף, לא את אופן השימוש בכסף. אשתו היהודייה, שעד אז הייתה מוגנת מרדיפות, נעצרה ב-10 באפריל 1943, ואז גורשה ונרצחה באושוויץ. גרימינגר נכלא בכלא לודוויגסבורג עד אפריל 1945.
אחרי המלחמה
לאחר המלחמה הפך לנשיא ההתאחדות האזורית של קואופרטיבים חקלאיים בשטוטגרט, ובשנת 1947 נישא לטילי האן. בשנת 1958 פרש לגמלאות. הוא היה מעורב בארגונים למען בעלי חיים והיה יושב ראש האגודה למען בעלי חיים בשטוטגרט במשך שנים רבות. הוא הקים את קרן גרימינגר לחקר האנתרופוזונוזיס למחקר ובקרה של מחלות בעלי חיים שהן ניתנות להעברה לבני אדם. לימים שונה שם הקרן לקרן גרימינגר למחקר מחלות זואונותיות.
תעשייה אווירית
תעשייה אווירית או תעשיית תעופה וחלל (באנגלית: Aerospace industry) היא ענף תעשייה עתירת ידע וטכנולוגיה לייצור מטוסים, חלליות, לוויינים מלאכותיים, טילים, רקטות, מנועים למטוסים, רכיבי מערכות הינע, ניהוג ובקרה וחלקיהם.
פעמים רבות התעשייה האווירית היא עוגן תעסוקתי מרכזי באזור, כיוון שהיא מעסיקה אלפי עובדים ובשל היקפי ההשקעות והתשומות הנדרשות, רבות מחברות התעשייה הן חברות ממשלתיות. הלקוחות הגדולים של התעשייה האווירית הן ממשלות (צבאות), סוכנויות חלל וחברות תעופה.
בשל תנאי ההפעלה של הציוד האווירי, שאינם מותירים כל מקום לטעות (באשר כל תקלה טכנית היא בעלת פוטנציאל קטלני), התעשייה האווירית מובילה בתחומי תהליכי ניהול הייצור, בקרת האיכות, תכנון וביצוע הניסויים.
Citrus
Citrus (שם רשמי: Citrus Airlines) היא חברת תעופה רוסית לטיסות לואו קוסט, המהווה חברה בת של S7 Airlines, חלק מקבוצת האחזקות S7 Group, שבסיסיה בנמלי התעופה של קאזאן ואומסק. החברה שהוקמה בשנת 2021 תבצע טיסות ראשונות ב-1 ביולי 2022.
היסטוריה
בסוף שנות ה-2000 ניסתה חברת התעופה S7 Airlines להקים את חברת התעופה לטיסות לואו-קוסט גלובוס, ניסיון שלא הצליח ובשנים 2019–2020 מוזגה החברה עם החברה האם.
עם זאת, לאחר תחילתו של מיתון בכלכלה ובהכנסות, כמו גם כל מיני מגבלות בינלאומיות בשל התמודדות עם מגפת COVID-19, כאשר חלקה של התיירות המקומית הרוסית והביקוש לטיסות זולות גדל (לדוגמה, חברת התעופה הזולה ברוסיה "פובדה" זכתה להתעניינות גוברת), באמצע 2021 הוכרז כי קבוצת S7 תיצור מחדש חברת תעופה זולה לטיסות פנים. ההשקעות של קבוצת S7 המחזיקה בפרויקט יסתכמו בסכום של עד 3 מיליארד רובלים.
לקביעת שמה של חברת התעופה הזולה, הוכרז מכרז פתוח, בה הגישו כולם את הצעותיהם וחולקו פרסים לזוכים. כתוצאה מכך, הוחלט לקרוא לחברת התעופה על פי הסלוגן המלווה אותה - לחבר ערים רוסיות - "Cities of Russia" ( "ערי רוסיה").
רשת
בניגוד לחברת האם הגלובלית-רוסית והבינלאומית, Citrus מתמקדת בעיקר בטיסות בין-אזוריות ברוסיה מחוץ לשתי בירותיה מוסקבה וסנקט פטרבורג. בהתאם, לחברה יהיו שדות תעופה מרכזיים באזורים, כאשר הראשון שבהם בקאזאן באזור הוולגה ובאומסק, סיביר, משם יושקו הקווים הראשונים.
פעילות
תעבורת הנוסעים בשנה הראשונה לפעילותה תעמוד על כמיליון נוסעים, עד שנת 2024 מתוכננים 6–7 מיליון נוסעים בשנה.
צי
בדומה לחברת הלואו קוסט פובדה, מטוסי נוסעים חדשים יירכשו או יושכרו עבור חברת התעופה החדשה. איירבוס A320neo זוהה כמותג וכדגם מרכזי. עד ספטמבר 2021 נחתם הסכם ראשוני לאספקת ארבעת המטוסים הראשונים. במהלך השנים הראשונות מתוכנן להגדיל את הצי ב-6–8 מטוסים מדי שנה. עד 2024, הצי של חברת התעופה הזולה יכלול יותר מ-20 מטוסים. הוכרז כי, כמו הלוגו, צבעי חברת התעופה יהיו בצבע ורוד-צהוב בוהק (בניגוד לצהוב-ירוק הבוהק של חברת האם S7 Airlines).
נבחרת איטליה בכדורמים
נבחרת איטליה בכדורמים מייצגת את איטליה בתחרויות כדורמים בינלאומיות. היא 3 פעמים אלופה אולימפית (1948, 1960, 1992), 4 פעמים אלופת העולם (1978, 1994, 2011, 2019) ו-3 פעמים אלופת אירופה (1947, 1993, 1995). היא אלופת העולם המכהנת.
משחקים אולימפיים
נבחרת הכדורמים של איטליה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת אנטוורפן (1920) ומאז אולימפיאדת לונדון (1948) היא משתתפת בהם ברציפות.
אלופה אולימפית
נבחרת איטליה זכתה בתואר האולימפי 3 פעמים. באולימפיאדת לונדון (1948) ניצחה את שלוש יריבותיה בבית הגמר, הונגריה, הולנד ובלגיה. באולימפיאדת רומא (1960) היה זה לאחר שגברה על ברית המועצות ויוגוסלביה, וסיימה בתיקו עם הונגריה. באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה בתואר בפעם השלישית, לאחר שבחצי הגמר גברה על נבחרת המשלחת המאוחדת ובמשחק הגמר ניצחה, לאחר הארכה, את נבחרת ספרד.
סגנית אלופה אולימפית
נוסף לכך, זכתה איטליה פעמיים במדליית כסף, באולימפיאדת מונטריאול (1976), כשדורגה שנייה אחרי הונגריה בבית הגמר שכלל שש נבחרות ובאולימפיאדת לונדון (2012).
מדליית ארד אולימפית
איטליה זכתה פעמיים במדליית ארד. באולימפיאדת הלסינקי (1952) דורגה שלישית בבית הגמר, בעקבות הפסדים לנבחרות הונגריה ויוגוסלביה וניצחון על ארצות הברית. באולימפיאדת אטלנטה (1996) היה זה לאחר שהפסידה לנבחרת ספרד בחצי הגמר וגברה על נבחרת הונגריה במשחק על מדליית הארד.
אליפויות העולם
נבחרת איטליה השתתפה בכל אליפויות העולם בכדורמים, מאז נערכו לראשונה בבלגרד ב-1973. בהופעת הבכורה שלה סיימה במקום הרביעי. באליפות העולם שנערכה ב-1975 בסנטיאגו דה קאלי, זכתה במדליית הארד, לאחר שבבית הגמר סיימה בתיקו את משחקיה עם הונגריה וברית המועצות, וגברה על נבחרת קובה. בשנת 1978 הוכתרה לראשונה כאלופת העולם, באליפות שנערכה במערב ברלין. בבית הגמר גברה על נבחרות הונגריה ויוגוסלביה, וסיימה בתיקו את משחקה עם נבחרת ברית המועצות.
באליפות העולם שנערכה בגואיקיל ב-1982 איבדה איטליה את תוארה והסתפקה במקום התשיעי. בזו שנערכה במדריד ב-1986 זכתה במדליית הכסף, לאחר שגברה בחצי הגמר על ארצות הברית וניצחה במשחק הגמר את נבחרת יוגוסלביה. באליפות הבאה, שנערכה בפרת' ב-1991, סיימה במקום השישי. ב-1994 אירחה איטליה את אליפות העולם, ברומא. היא ניצחה בכל משחקיה בטורניר, ולאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת ספרד, הוכתרה כאלופת העולם בפעם השנייה בתולדותיה.
האליפות הבאה נערכה שוב בפרת', ואיטליה סיימה בה במקום החמישי. באליפות שנערכה בפוקואוקה ב-2001 סיימה במקום הרביעי, לאחר הפסד בחצי הגמר לנבחרת ספרד, ובמשחק על מדליית הארד לנבחרת רוסיה. באליפות שנערכה ב-2003 זכתה במדליית הכסף, לאחר ניצחון על נבחרת יוון בחצי הגמר, והפסד להונגריה בגמר. בשתי האליפויות הבאות הודחה איטליה בשלב רבע הגמר. מונטריאול 2005 סיימה במקום השמיני, במלבורן 2007 סיימה במקום החמישי.
בשנת 2009 אירחה רומא בפעם השנייה את אליפות העולם. בניגוד לאליפות הקודמת אותה אירחה, ושהעניקה לה את התואר העולמי, רשמה איטליה את האליפות החלשה בתולדותיה, וסיימה במקום ה-11 בלבד. שנתיים לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, הייתה התמונה שונה לחלוטין. היא גברה על נבחרת קרואטיה בשלב חצי הגמר, ולאחר שניצחה גם את נבחרת סרביה, הוכתרה כאלופת העולם בפעם השלישית בתולדותיה.
אליפויות אירופה
פרט לאליפויות אירופה שנערכו ב-1926 וב-1931, השתתפה איטליה בכל האליפויות שנערכו. היא אירחה את האליפות השנייה שנערכה, ב-1927, בבולוניה, וסיימה בה במקום ה-12. באליפות שנערכה במונטה קרלו ב-1947 זכתה לראשונה בתואר אלופת אירופה, לאחר שבבית הגמר גברה על בלגיה וסיימה בתיקו עם נבחרת שוודיה. ב-1954 אירחה איטליה את הטורניר בפעם השנייה, בטורינו, וזכתה במדליית הארד, לאחר שבבית הגמר הפסידה לנבחרות הונגריה ויוגוסלביה וגברה על נבחרת הולנד.
זכייתה הבאה של הנבחרת במדליה באליפות אירופה הגיעה רק ב-1977, באליפות שנערכה בינקפינג שבשוודיה. היא דורגה שלישית בבית הגמר בן 8 הנבחרות, וזכתה במדליית ארד. ב-1983 נערכה אליפות אירופה ברומא, אך איטליה הסתפקה במקום השביעי. ב-1987 שוב זכתה במדליית הארד, באליפות שנערכה בשטרסבורג, וכך גם בבון ב-1989, טורניר שנערך לראשונה בשיטת פליי אוף, והמדליה הוענקה לנבחרת לאחר ניצחון בהארכה על נבחרת ברית המועצות.
באליפות אירופה שנערכה בשפילד ב-1993 זכתה איטליה בתואר האירופי בפעם השנייה בתולדותיה, לאחר שגברה על ספרד בחצי הגמר ועל הונגריה בגמר. שנתיים אחר כך, באליפות שנערכה בווינה ב-1995, שמרה על תוארה, לאחר ניצחונות על גרמניה והונגריה בשלבים המכריעים. ב-1999 נערכה אליפות אירופה על אדמת איטליה בפעם הרביעית, בפירנצה. היא זכתה במדליית הארד, לאחר הפסד להונגריה בחצי הגמר וניצחון על יוון במשחק על המקום השלישי.
באליפות שנערכה בבודפשט ב-2001, זכתה במדליית הכסף, לאחר שגברה בחצי הגמר על המארחת, הונגריה, והפסידה במשחק הגמר ליוגוסלביה. באליפות שנערכה בזגרב ב-2010 שוב זכתה במדליית כסף, לאחר ניצחון בחצי הגמר על הונגריה, והפסד במשחק הגמר לקרואטיה. באליפות האחרונה שנערכה, באיינדהובן ב-2012 סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לסרביה, ובמשחק על המקום השלישי להונגריה.
גאוגברה
גאוגברה (באנגלית: GeoGebra) היא לומדה שמאפשרת למידת חקר, הוראת מתמטיקה ומדעים מבית הספר היסודי ועד לקורסים אקדמיים. התוכנה מאפשרת בניית המחשות ויזואליות ואינטראקטיביות בגאומטריה, אלגברה, סטטיסטיקה וחדו"א. התוכנה מופיעה גם כיישום רשת ולכן איננה מחייבת התקנה במחשב.
נבחרת איטליה בכדורמים
אליפויות אירופה
מקום ראשון: 1947, 1993, 1995 (3) מקום שני: 2001, 2010 (2) מקום שלישי: 1954, 1977, 1987, 1989, 1999 (5)
גאוגברה
מאפיינים ומרכיבים
בגאוגברה ניתן להציג נקודות, וקטורים, קטעים, קווים, מצולעים, חתכי חרוט, אי-שוויוניים וגרפים של פונקציות. את הבניות ניתן לשנות לאחר הבניה באופן דינמי. ניתן לעדכן מרכיבים של הבניה באמצעות עכבר, מגע או סרגל הקלט. ניתן להגדיר בגאוגברה משתנים עבור מספרים, וקטורים ונקודות. ניתן לחשב נגזרות ואינטגרלים ועוד מגוון של פונקציות ואופרטורים. חלקים עיקריים של גאוגברה:
נבחרת איטליה בכדורמים
טורנירים נוספים
איטליה השתתפה 7 פעמים בטורניר ליגת הכדורמים העולמית, בין 2002 ל-2008. בשנת 2003 זכתה במדליית כסף. כן השתתפה 13 פעמים בגביע העולם בכדורמים, בין 1979 ל-2006. היא זכתה פעם אחת במדליית הזהב (1993), 3 פעמים במדליית הכסף (1989, 1995 ו-1999) ופעם אחת במדליית הארד (1983).
גאוגברה
ספריית החומרים
המחשות דינמיות ואינטראקטיביות שנבנו באמצעות גאוגברה, ניתן להעלות לספריית החומרים של גאוגברה ברשת. הספרייה מכילה (אפריל 2016) יותר ממיליון משאבים, שנבנו על ידי משתמשים, מתוכם יותר מ-400,000 פתוחים לציבור לחיפוש, הצגה והורדה.
ראו גם
Mathematica
A Very Kacey Christmas
A Very Kacey Christmas הוא אלבום חג המולד הראשון שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית קייסי מאסגרייבס. האלבום יצא לאור ב-28 באוקטובר 2016, לכבוד חג המולד, תוך שבמהלכו הקליטה מאסגרייבס שירים ידועים כמו "" ו-"Have Yourself a Merry Little Christmas".
האלבום הגיע למקום התשיעי במצעד אלבומי החג.
תריסנית קוצנית
תְּרִיסָנִית קוֹצָנִית (שם מדעי: Raja clavata) הוא מין של בטאי ממשפחת התריסניתיים. היא מצויה לחופי האוקיינוס האטלנטי המזרחי, בקרבת חופי מערב אפריקה וצפונה לחופי אירופה וכן מצויה לחופי הים התיכון והים השחור. לעיתים היא נמצאת גם בשפכי נהרות בקרבת הים. לרוב היא תימצא על קרקעית הים העשויה חול, בוץ או חצץ בעומק 10 עד 60 מטרים.
מאפיינים
התריסנית היא דג שטוח באורך של 105 סנטימטרים בזכרים ו-135 סנטימטרים בנקבות הגדולות יותר, אך רובם יותר נפוצים באורך 85 סנטימטרים. משקלם המרבי מגיע ל-18 קילוגרם. צבעה אפור בהיר עם כתמים כהים המתמזגים על הקרקעית והחלק התחתון הוא בהיר-שמנת ברובו. לתריסנית זנב ארוך ועליו שורת זיזים בולטים ולנקבות ישנם זיזים נוספים בתחתית גופם. הם נעים באמצעות נפנוף חזק של סנפירי החזה דמויי-הכנפיים שלהם.
התריסניות חיות על הקרקעית ומחפשות חסילונים, סרטנים, דגים ותולעים שהם מוחצות בשיניהם החזקות. הן מתרבות לאורך חופים רדודים ובתוכם מטילים ביצים צמודות לקרקעית חולית או בוצית. כל נקבה יכולה להטיל 48–74 ביצים בממוצע והם בוקעות כעבור 4 עד 7 חודשים, תוך ניצול החלמון הרב שבהם.
ואולם מצבה של התריסנית נפגע עקב דיג יתר לאורך חופי אירופה, בהם היא מקננת. רבים מהתריסניות שנתפסו בשנים האחרונות היו קטנות מהרגיל ולא בשלים לבגרות מינית.
זיזף פירות גנומי
זיזף פירות גנומי (שם מדעי: Artibeus gnomus) הוא מין של עטלף ממשפחת הזיזפיים החי באמריקה הדרומית במדינות: קולומביה, מזרח אקוודור, צפון פרו, בוליביה, דרום ומזרח ונצואלה, גיאנה, גיאנה הצרפתית, סורינאם, וצפון, מזרח ומערב ברזיל באזור יערות גשם טרופיים.
מאפיינים
זיזף זה הוא עטלף קטן יחסית למשפחתו, אורכו 4.6 עד 5.4 סנטימטרים, אורך הזרועות 3.4 עד 4 סנטימטרים, אורך הרגליים 0.7 עד 1.2 סנטימטרים, אורך האוזניים 1.5 עד 1.7 סנטימטרים ומשקלו 13 גרמים. צבע הפרווה שחור למעט פסים בצבע לבן ואוזניים בצבע צהוב. עטלף זה חסר זנב והוא בעל 2 שיניים טוחנות בלסת העליונה ו3 שיניים טוחנות בלסת תחתונה. עטלף זה חי במגוון בתי גידול כמו יער גשם טרופי, סוואנה טרופית, שדות ומטעים עד לגובה 530 מטרים וניזון בעיקר מפירות הפיקוס וגם מחרקים. עונת הרבייה משתנה ונעה בין ינואר לאפריל בוונצואלה, גיאנה הצרפתית וברזיל לאוקטובר ונובמבר בוונצואלה ופרו. מצב השימור של מין זה הוא ללא חשש עקב טווח תפוצה רחב ונוכחותו בכמה אזורים מוגנים.
המלכים הארורים
המלכים הארורים (בצרפתית: Les Rois maudits) היא סדרת רומנים היסטוריים מאת הסופר הצרפתי מוריס דרואון על המלוכה הצרפתית ב. פורסם בין 1955 ו-1977, הסדרה עובדה פעמיים למיני סדרה עבור הטלוויזיה בצרפת.
הסופר האמריקאי ג'ורג' ר. ר. מרטין כינה את הספרים "משחקי הכס המקוריים", תוך שהוא מציין את הרומנים של דרואון כהשראה לסדרה שלו "שיר של אש ושל קרח".
עלילה
הסדרה מתרחשת בתקופת שלטונם של חמשת המלכים האחרונים של השושלת הקאפטינגית הישירה ושני המלכים הראשונים של בית ולואה, הסדרה מתחילה כאשר המלך הצרפתי פיליפ היפה, שכבר מוקף שערורייה ותככים, מביא קללה על משפחתו כאשר הוא רודף את האבירים הטמפלרים. רצף המלכים שבאו אחריו מוביל את צרפת ואנגליה למלחמת מאה השנים.
רומנים
ששת הרומנים הראשונים ראו אור בצרפת בהוצאת דל דוקה בשנים 1955–1960 ואת הכרך האחרון הוציאה לאור הוצאת פלון בשנת 1977.
ששת הספרים הראשונים יצאו לראשונה באנגלית (בתרגום המפרי הייר) בשנים 1956–1961, על ידי רופרט הארט דייוויס בבריטניה ועל ידי סקריבנר'ס בארצות הברית, עם מהדורות חוזרות עד שנות השמונים. בשנים 2013–2015 הוציאה הרפר קולינס מחדש את כל הסדרה בדפוס וכספרי שמע, כולל הספר האחרון "מלך ללא ממלכה" שמעולם לא פורסם באנגלית קודם לכן.
הסדרה טרם תורגמה לעברית.
עיבודים לטלוויזיה
הרומנים עובדו פעמיים לטלוויזיה הצרפתית:
עיבוד משנת 1972
העיבוד הטלוויזיוני משנת 1972 שודר ברשת ORTF בתאריכים 21 בדצמבר 1972 עד 24 בינואר 1973 וכיכבו בה ז'אן פיאט כרוברט ד'ארטואה והלן דוק בתפקיד מהאוט ד'ארטואה. ששת הפרקים היו מבוססים ישירות על ששת הרומנים הראשונה. הסדרה הוכתרה כ"הצלחה רבה" והעלתה את הפופולריות של הספרים הסדרה שודרה בבריטניה על ידי BBC בצרפתית עם כתוביות באנגלית ביוני–יולי 1974 ושוב באוגוסט–ספטמבר 1975.
עיבוד משנת 2005
בשנת 2005, שוב עובדו הספרים לסדרה, הפעם בהפקה צרפתית-איטלקית משותפת בבימוי של ג'וזה דיין, בכיכובם של פיליפ טורטון כרוברט וז'אן מורו בתפקיד מהאוט. שודרה ברשת France 2 מ-7 בנובמבר ועד 28 בנובמבר 2005 כאשר חמשת הפרקים שלה נקראו על שם הרומנים 1–3 ו-5–6 (היוצא מן הכלל הוא "ירושת המלכות", La Loi des mâles). הסדרה שודרה לראשונה עם 8.6 מיליון צופים ופרק הסיום הביא למעלה מ-6.2 מיליון צופים לערוץ ובסך הכל נהנתה הסדרה מנפח של 7.2 מיליון צופים בממוצע ונתח קהל של 27.9%.
הסדרה הייתה מועמדת לפרס גלובס דה קריסטל לשנת 2006 בקטגוריית סרט הטלוויזיה או סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר.
פורמט BED
פורמט BED (ראשי תיבות של Browser Extensible Data) הוא מונח בביואינפורמטיקה המתאר פורמט של קובץ טקסט שמשמש לאחסון מידע גנומי כקואורדינטות ובנוסף מאחסן מידע מאנוטציית DNA. הפורמט מציג את המידע כעמודות המופרדות על ידי רווח או טאב, כאשר כל עמודה מכילה מידע שונה. פורמט BED פותח במהלך פרויקט גנום האדם ולאחר מכן אומץ לשימוש על ידי פרויקטים נוספים. כתוצאה משימוש נרחב בפורמט BED בעולם הביואינפורמטיקה, פורמט זה הפך לסטנדרט.
אחד היתרונות העיקריים של פורמט BED הוא הצגת המידע הגנומי כקואורדינטות במקום הצגת המידע כרצף נוקלאוטידים. אופן הצגה זה מקל על קריאת וניתוח המידע בשפת תסריט כגון: Python, Ruby, Perl ובכלים מיוחדים כמו BEDTools.
היסטוריה
בסוף המאה העשרים הופיעו הפרויקטים הראשונים לריצוף הגנום המלא. בין הפרויקטים הללו, פרויקט הגנום האנושי היה הבולט ביותר באותה תקופה, מטרתו הייתה לרצף לראשונה גנום של כמה ג'יגה-בסיסים. עם יצירת רצף הגנום, נדרש ממרכזי הריצוף לפתח כלים לעיבוד הנתונים וניתוח אוטומטי שלהם. עקב דרישה זאת, פורמטים רבים נוצרו כגון: FASTQ, GTF&GFF, BED.
תבנית קובץ BED
לקובץ BED אין מפרט ספציפי, עם זאת התיאור שמספק דפדפן הגנום UCSC נמצא בשימוש רחב. לקובץ BED קיימות לפחות 3 עמודות, אליהן ניתן להוסיף עוד 9 עמודות (סה"כ 12 עמודות). שלוש עמודות החובה הן: