cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הגבלות על תרומת דם על גברים המקיימים יחסי מין עם גברים
אירופה
מדיניות דומה של 12 חודשי דחייה קיימת בשאר האיחוד האירופי והיא הפרשנות הרווחת של הוראת האיחוד האירופי "2004/33/EC" סעיף 2.1 בנושא דחיית תורמים מאז שנת 2004. המדיניות, לעומת זאת, אינה ספציפית ומתייחסת ל-"מגע מיני בסיכון גבוה". הממלכה המאוחדת מפרשת את ההנחיה כך שתכלול את כל צורות המין ההומוסקסואלי כנמצאת בסעיף 2.2.2 של נספח III להנחיה "אנשים שהתנהגותם או פעילותם מסכנות אותם לחלות במחלות זיהומיות שעלולות להיות מועברות בדם", המחייבת דחייה על בסיס של תקופת דחייה עבור המחלות המעורבות, ומגדירה אותה כ-12 חודשים, אף על פי שהנספח מציע 6 חודשים לסיכון לחשיפה להפטיטיס. בשנת 2018 בית הדין האירופי לזכויות אדם דן בתיק של אזרח הומוסקסואל צרפתי שנמנע ממנו לתרום דם.
בפינלנד, נציב תלונות הציבור הפרלמנטרי פתח בחקירה על אי חוקתיות אפשרית של האיסור ללא הגבלת זמן של תרומות מאת "MSM" בינואר 2006. ביוני 2008, התקבלה מסקנה שהאיסור אינו חוקי מכיוון שאינו מבוסס על "מידע אפידמיולוגי מנומק הולם" ומתייחס לנטייה מינית במקום להתנהגות מינית. בדצמבר 2013, שירות הדם של הצלב האדום הפיני הודיע כי האיסור מבוטל ומוחלף במקום בתקופת דחייה של שנה. בשנת 2021, תקופת הדחייה צומצמה ל-4 חודשים.
ברוסיה, באפריל 2006, ארגון זכויות הלהט"ב "Gayrussia.ru" ביקש ממשרד התביעה הכללית ושר הבריאות לתקן את ההוראה לגבי תורמי דם שפרסם ב-14 בספטמבר 2001, הכוללת הומוסקסואלים כחלק מקבוצות הנאסרות לתרומות דם. ביולי 2006, התביעה הכללית הכירה בכך שאין שום אזכור בחוק שמונע מהומוסקסואלים לתרום את דמם וקבעה במקום זאת כי החוק מגדיר רק מה היא "רשימה של מחלות שיכולות למנוע תרומת דם". כתוצאה מכך ביקשה ממשרד הבריאות להסיר הומוסקסואלים מהוראות האיסור. באפריל 2007, שלח הארגון תזכורת למשרד הבריאות והתביעה הכללית מאחר שההוראה לא תוקנה. ב-14 בספטמבר 2007, פעיליו ארגנו מחאה מול משרד הבריאות עבור תיקון ההוראה. המחאה התרחשה אף על פי שנאסרה על ידי השלטונות, בעוד מספר פעילים נעצרו. באותו יום ניסה הפעיל ניקולאי אלכסייב לתרום את דמו במרכז עירויים במוסקבה, אך נדחה. הכחשת דחייתו המרכז לקבלת דמו של אלכסייב תועדה על ידי מספר אנשי תקשורת שסיקרו את האירוע. במאי 2008 משרד הבריאות כתב לארגון מכתב שבו אישר שהוציא סופית הומוסקסואלים מהוראות האיסור שלו לתרומות דם.
ארצות הברית
בארצות הברית, מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) מוציא המלצות לדחיית תורמים למפעלי דם. הנחיה החל משנת 2020 קראה "לקיים תקופת דחייה של 3 חודשים מהמגע המיני האחרון בין גברים המקיימים יחסי מין עם גברים". מדיניות זו החליפה תקופת דחייה של שנה קודמת שאושרה על ידי המנהל ב-21 בדצמבר 2015, שהחליפה את האיסור ללא הגבלת הזמן הקודם על תרומות דם מאת "MSM" מאז 1983. כמו כן, נאסר על נשים שקיימו יחסים עם "MSM" לתרום את דמן במשך שלושה חודשים גם כן. לפני אפריל 2020, האיסור היה שווה לאותה תקופה של 12 חודשים שהוטלה על "MSM". המדיניות הוקמה לראשונה ב-1983 על ידי המנהל שמסדיר תקנות לתרומות דם לארגונים רווחיים וארגונים ללא מטרות רווח. עם זאת, ההמלצות אינן מחייבות ובדרך כלל אינן קובעות אחריות הניתנת לאכיפה משפטית. אף על פי שההמלצות בלתי מחייבות דה יורה, דה פקטו הן נחשבות לחוקיות בקרב ארגונים בהם הצלב האדום האמריקאי שמתייחס להמלצותיו כאל "דרישה פדרלית שיש לפעול לפיה".
"MSM" תורמי תאים ורקמות אנושיות מלבד איברים, כגון קרניות או רקמת רבייה בהן זרע, אינם מוגדרים ככשירים למשך כחמש שנים לאחר קיום היחסים האחרון בינם לבין בני זוגם. בקרב תרומות הקרנית, למדיניות הדחייה של חמש השנים במדינה ולמדיניות הדחייה הדומה של 12 חודשים בקנדה כלפי "MSM", ישנה השפעה של מניעת אלפי תרומות קרנית מדי שנה. מדיניות הרשת המאוחדת לשיתוף איברים "UNOS" מאפשרת להשתמש באיברים מוצקים מתורמי "MSM" כגון לב, ריאות וכליות בניתוחי השתלות, אם כי הם מחייבים את בית החולים המקבל את האיבר לקבל הודעה אם התורם היה "MSM" במהלך 5 השנים האחרונות.
ניו זילנד
עם הקמת שירות הדם של ניו זילנד (NZBS) בשנת 1998, תקופת הדחייה עבור תרומות דם מאת "MSM" עמדה על 10 שנים, אך הצטמצמה ל-5 שנים בשנת 2009, זאת בעקבות סקירה עצמאית של קריטריונים לתרומת דם בשנים 2007–2008 שלא מצאה שום הבדל משמעותי בסיכון של תרומות דם מאת "MSM" בתקופת דחייה של 5 שנים לעומת 10 שנים.
בשנת 2014, שירות הדם צימצם את תקופת האיסור מ-5 שנים לשנה אחת בעקבות המלצת רשות הבטיחות של ניו זילנד לתרופות ומכשירים רפואיים. ההמלצה נבעה בעיקר ממידע חדש על אי-העברת HIV באוסטרליה שכבר הייתה לה מדיניות של תקופת דחייה של שנה בקרב תרומות דם מאת "MSM". תקופת הדחייה של שנה בניו זילנד החלה ב-15 בדצמבר 2014. ב-14 בדצמבר 2020 שירות הדם הפחית את התקופה ל-3 חודשים. תקופת דחייה זו מוגדרת בדומה לתקופת דחייה של 3 חודשים עבור מספר קטגוריות התנהגותיות אחרות הנושאות סבירות גבוהה יותר להידבקות ב-HIV לא מזוהה, כגון אנשים העוסקים בעבודת מין ואנשים שהתגוררו במדינה בה יש סיכון גבוה (1% או יותר) לשכיחות HIV.
הממלכה המאוחדת
קמפיין האיחוד הלאומי של סטודנטי להט"ב מפעיל את מסע ההסברה "תרומה ללא אפליה" כדי לשנות את מדיניות איסור תרומות הדם מאת "MSM" תוך כדי עידוד תרומות דם גם ממי שאינם בעלי הגבלות לתרום את דמם.בשנת 2015, הסופר והמשורר הולשי רג' ארקהירוו הציג סדרת שירה שנכתבה בדמו כדיו במחאה על הגבלות התרומות מאת "MSM". שירו "Inkwell" דן ברגש הבושה ובסטיגמה סביב "דם הומוסקסואלים". כל תחילת שורה מחמש הפסקות של "Inkwell" מתחילה באותיות מכל אחת מקבוצות הדם, המתחלפות בין A, B, AB ו-O.
ארצות הברית
בשנת 2005, פעיל סטודנט באוניברסיטת ורמונט (UVM) הגיש תלונה למשרד לאפליה מתקנת של האוניברסיטה, בטענה כי כונני דם של הצלב האדום האמריקאי בקמפוס מפרים את מדיניות אי-האפליה של האוניברסיטה בהיותם לא מאפשרים ל-"MSM" לתרום דם. המשרד המליץ לאוניברסיטה לא לאפשר עוד לצלב האדום לערוך תרומות דם בקמפוס, אך הנהלת "UVM" דחתה את ההמלצה בטענה כי פעולה זו לא תהיה אינטרס של בריאות הציבור. פעילות הסטודנטים לרפורמה בנושא נמשכה בשנים הבאות. בשנת 2007, אגודת ממשלת הסטודנטים של "UVM" הצביעו נגד, בהצבעה של 16 בעד ו-15 נגד, על החלטה לא מחייבת הקוראת לאוניברסיטה לאסור על קבלת תרומות דם בשל מדיניות ארצות הברית כלפי תרומות דם מאת "MSM".
בשנת 2008, נשיא אוניברסיטת סן חוזה דון קאסינג השעה את כל תרומות הדם בקמפוס בטענה שמדיניות קבלת תרומות הדם כלפי "MSM" מפרה את מדיניות אי-האפליה של האוניברסיטה. באותה שנה, חבר סגל באוניברסיטת סונומה הציע החלטה בסנאט הפקולטה לאסור על תרומות דם בקמפוס. סנאט הפקולטה העביר את ההחלטה בהצבעת רוב של 21–13, תוך התנגשות עם סנאט הסטודנטים, שהעבירו החלטה מוקדם יותר באותו החודש אשר ציינה את האפליה כלפי "MSM", אך הביעו תמיכה בהמשך קיום תרומות הדם החודשיות.
בשנת 2010, קבוצת הסטודנטים "GLBT" במכללת קין בעיר קין, ניו המפשייר, מחתה על מדיניות קבלת תרומות הדם מאת "MSM" בקמפוס. בשנת 2011, הסנאט האקדמי של מכללת קווינס, שמהווה חלק ממערכת אוניברסיטת סיטי ניו יורק, המליץ על הפסקת כל תרומות הדם בקמפוס. בשנת 2013, קבוצה של סטודנטים מאוניברסיטת מישיגן הפעילים נגד מדיניות תרומת הדם כלפי "MSM" החלה ביוזמת "דימום למען שוויון" במסגרתה אנשים שאינם זכאים לתרום בגלל המדיניות יביאו אנשים הזכאים לתרום בשמם, עבור קידום תרומות דם והצגת כמות הדם הנוספת שעלולה להיאסף אם המדיניות תשתנה. העיתון מישיגן דיילי, עיתון הסטודנטים של האוניברסיטה, פרסם הערכה לטובת שינוי המדיניות.
ב-27 ביולי 2016, בעקבות פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו בו נרצחו 49 קורבנות, ב-12 ביוני 2016, הארגון "Blood is Blood" קיים אירוע תרומות דם ב-27 ביולי החל מהשעה 12:00 עד 18:00 במטה ארגון הצלב האדום האמריקאי בבאפלו, ניו יורק. הפעיל ג'ורדן מול-ויגראס, מייסד "Blood is Blood", אשר מכונה "ג'ורדן ג'יימס" במדיה החברתית, ומת'יו קריהן היגינס, מנהל המרכז הגאווה של ניו יורק סיטי, נאמו באירוע עבור העלת המודעות למדיניות הקיימת המונעת מהומוסקסואלים לתרומת דם ברחבי העולם. באירוע דווח על ביטויי תסכול והתנגדות למדיניות מצד מספר הומוסקסואלים וביסקסואלים שנאסר עליהם לתרום דם לקורבנות, כאשר פעילי להט"ב ברחבי המדינה וקבוצה של מחוקקים דמוקרטיים קראו לביטול האיסור. מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) הצהיר מאוחר יותר כי "לא קיימת תוכניות לשנות את הרגולציה" בנושא אם כי יעריך מחדש את מדיניותו "כאשר מידע מדעי חדש יהפוך לזמין".
בשנת 2020, במהלך מגפת הקורונה, הרופא ההומוסקסואל מאוניברסיטת הרווארד, ג'ק טורבן, הצהיר לאתר החדשות "Vox" ותוכנית האירוח הדיילי שואו שלאחר שהחלים ממחלת נגיף הקורונה הוא רצה לתרום פלזמה של דמו לניסויי טיפולים קליניים, אך לא היה רשאי בגלל נטייתו החד-מינית. המקרה הוביל ל-20 תובעים כלליים שכתבו מכתב למחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית בו קראו להסיר את ההגבלות על תרומות דם מאת "MSM".
שלושה סרג'נטים
שלושה סרג'נטים (באנגלית: sergeants 3) הוא מערבון קומי אמריקאי משנת 1962 בבימויו של ג'ון סטארג'ס עם פרנק סינטרה, דין מרטין, פיטר לופורד, סמי דייוויס ג'וניור וג'ואי בישופ (חבורת ה-ראט פאק) בתפקידים הראשיים.
זה רימייק של הסרט גונגה דין (1939) אלא שהעלילה הועברה מהודו ומלחמה נגד קנאים הודים למערב ארצות הברית ומלחמת נגד קנאים אינדיאנים. שני הסרטים מבוססים על הפואמה "גונגה דין" של רודיארד קיפלינג.
תקציר העלילה
השנה 1873 - מייק (פרנק סינטרה), צ'יפ (דין מרטין) ולארי (פיטר לופורד) הם סרג'נטים ביחידת פרשים של צבא ארצות הברית. הם מוצבים במערב ארצות הברית בשטח שנשלט על ידי אינדיאנים ונמצאים במלחמה ארוכה נגדם.
הם נשלחים לעיירה קטנה שהותקפה על ידי האינדיאנים. בדרך מסתפח אליהם ג'ונה ויליאמס (סמי דייוויס ג'וניור), עבד משוחרר שרוכב על פרדה ובידו חצוצרה. הוא רוצה להסתפח לפרשים ומייק מסרב אך צ'יפ משכנע אותו שירשה לו.
העיירה שוממת, האנשים "נעלמו" ונשארו מספר אינדיאנים. לפתע הם מותקפים מכל הצדדים באינדיאנים יורי חיצים. לאחר קרב קשה הם מניסים אותם לאחר שגרמו להם לאבדות כבדות.
הם מגיעים לבסיס ושם פוקד עליהם הקולונל ויליאמס, לחזור לעיירה ולהתבסס בה ולחכות להתקפה. לארי מבקש להשתחרר מהצבא ולשאת את בחירה ליבו אמיליה. (רוטה לי) במקומו מצרף הקולונל את הסר'גנט מייג'ור בוסוול (ג'ואי בישופ) שהם לא אוהבים. בנשף שנערך לפני יציאתם הם מחדירים סם משכר לכוסו של בוסוול והוא מנוטרל. הם מבקשים מלארי לדחות את נישואיו ומייק מחתים אותו על טופס הצטרפות לצבא.
צ'יפ רוצה למצוא את מנהיג האינדיאנים, וואטנקה. ג'ונה מכיר את המקום שהם מתכנסים. מייק כולא את צ'יפ אך ג'ונה משחרר אותו בעזרתה של הפרדה שהורסת את מתקן הכלא. צ'יפ, ג'ונה והאנדיאני קאלב יוצאים לעבר המערה של האינדיאנים.
הם חוזים במפקד וואטנקה (מייקל פייט) נואם בפני האינדיאנים על רצונו לגרש את האדם הלבן ולהחזיר את השלטון לאינדיאנים. האינדיאנים מתחילים ב"ריקוד רוחות" סביב המנהיג. צ'יפ יוצא ומתעמת עם וואטנקה וג'ונה מתחמק לבסיס ומזעיק את מייק ולארי. הם מגיעים, נכנסים למערה ונכבלים.
הקולונל מארגן את הצבא להתקפה. השלושה מצליחים להשתחרר וצופים בטור הגדול של הצבא שצועד לעבר מארב מתוכנן של מאות אינדיאנים.
ג'ונה שנפצע מחץ בכתפו מצליח להגיע לראש הצוק ולחצצר את תרועת האזהרה. הקולנול קולט זאת, מפזר את הטור ומתחיל בהתקפה על האינדיאנים עם פרשים ותותחים והם נסוגים לאחר אבדות כבדות.
בסוף מקבלים שלושת הסרג'נים תעודת הצטיינות וג'ונה מצטרף לצבא בדרגת טוראי.
סיודד בוליבר
סיודד בוליבר (בספרדית: Ciudad Bolívar) היא בירת מדינת בוליבר בוונצואלה. העיר שוכנת על הגדה הדרומית באזור הצר ביותר של נהר אורינוקו במזרח ונצואלה.
היסטוריה
המקור של העיר הוא בהתיישבות שהוקמה על ידי אנטוניו בריוס בסוף המאה ה-16 תחת השם "סנטו תומאס דה גואיאנה", בקרבת המקום שבו נמצאת סיודד בוליבר היום. בעקבות התקפות של שודדי ים ותושבים ילידים שינתה העיר את מקומה מספר פעמים.
ב-1764 הוקמה העיר במקומה הנוכחי תחת השם "סנטו תומאס דה לה נואבה גואיאנה דה לה אנגוסטורה דל אורינוקו", אשר קוצר לאנגוסטורה. למילה הספרדית "אנגוסטורה" אין מקבילה בעברית, ופירושה הוא למעשה שם העצם של המילה "צר", ההפך מ"רוחב", והשם מתייחס למיקומה של העיר באזור הצר ביותר של נהר האורינוקו.
כלכלה
סיודד בוליבר היא אחד משני המרכזים הכלכליים של מדינת בוליבר, ביחד עם סיודד גואיאנה. הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול מניהוט, מנגו, יאם ואבטיח, גידול מקנה ותיירות.
חינוך
בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הלאומית הניסויית של גואיאנה וגרעין בוליבר של אוניברסיטת דה אוריינטה.
תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה הלאומי תומאס דה ארס, המציע טיסות למגוון יעדים ברחבי ונצואלה.
העיר מקושרת לשאר ונצואלה על ידי גשר אנגוסטורה אשר עובר מעל לנהר האורינוקו ומגיע לעיירה סולדד במדינת אנסואטגי.
ציפורה דולפין
ציפורה (ציפי) דולפין (נולדה ב-1945) היא רופאה ומנהלת רפואית ישראלית, שבנתה וניהלה את מחלקת תינוקות וטיפול נמרץ פגים (פגיה) של בית חולים מאיר במשך 25 שנה. נמנית עם קבוצת אבות הנאונאטולוגיה וכיהנה כיושבת ראש האיגוד הנאונאטולוגי בשנים 2002–2004.
היא כיהנה כפרופסור לרפואת ילדים בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר של אוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה
נולדה בארגנטינה בשם פליסה רוזנברג להורים פליטי פולין (1938) במושבה ריביירה של פיק"א והברון הירש.
בגיל 6 החלה ללמוד בבית ספר ביאליק בבואנוס איירס. סיימה תיכון והחלה ללמוד רפואה בו זמנית. עלתה לישראל בשנת 1965 והתקבלה לשנת הלימודים השלישית באוניברסיטה העברית בירושלים.
עם סיום הלימודים נישאה, והחלה התמחות ברפואת ילדים בבית חולים פוריה בטבריה. לאחר שנתיים עברה לבית חולים קפלן ברחובות ושם סיימה את ההתמחות. התמקדה ברפואת פגים (נאונאטולוגיה). בשנים 1979–1982 התמחתה ברפואת פגים בבתי החולים האוניברסיטאיים Sick Children ו Women's College בטורונטו, קנדה, שם התמקדה בביצוע איבחונים של מחלות המוח בפגים בעזרת מכשיר האולטראסאונד המוחי, נושא שבארץ היה עדיין בחיתוליו. באותה עת כתבה והשתתפה בכתיבת מספר מאמרים פורצי דרך בנושא זה.
ב-1988 ייסדה דולפין את הפגייה בבית חולים מאיר בכפר סבא ומונתה למנהלת מחלקת תינוקות וטיפול נמרץ פגים בבית חולים זה. עם השנים הצליחה להתרים עשרות מיליוני שקלים, שאיפשרו לבנות משכן חדש מודרני ביותר למחלקת טיפול נמרץ פגים ותינוקות ולהביא למחלקה את מיטב הציוד המודרני לטיפול והצלת חיי פגים. התמקדה רבות בפיתוח כוח האדם הרפואי והסיעודי, דאגה לכך שרופאי ואחיות המחלקה ייצאו לכנסים והשתלמויות בישראל ומחוצה לה במימון קרן המחלקה.
ב-2012 פרשה לגמלאות.
דולפין הובילה את החלק המדעי בקורס הראשון מטעם משרד הבריאות המסמיך אחיות כמומחיות בטיפול בפגים עם סמכויות רפואיות חלקיות -Nurse Practitioner -. פריצת דרך מקומית אל מקצוע הקיים כבר שנים רבות בעולם. ב-2016 הוסמכו לראשונה 22 אחיות ל-Nurse Practitioner.
שלטון מקומי
לקריאת ראש עיריית רעננה זאב בילסקי התווסף מימד חדש לפעילותה. סגנית ראש העיר רעננה בהתנדבות במשך 10 שנים.
בהנהגתה בוצעו מספר פרויקטים בתקציבים מיוחדים: כמי שהגיעה לארץ כעולה חדשה, נטלה חסות על מרכז הקליטה הגדול שברעננה כדי לעזור הן בשיפור הקשר עם העולים והן בעזרה ביציאה ובהתארגנות בחיים מחוץ למרכז הקליטה. הקשר עם מרכז הקליטה כלל אימוץ כמה רופאים עולים מארגנטינה.
אקדמיה
פרסמה עשרות מאמרים בעיתונות רפואית מובילה ברפואת ילדים ונאונאטולוגיה.
סטניסלאוס קוביירסקי
סטניסלאוס קוביירסקי (בגרמנית: Stanislaus Kobierski; 15 בנובמבר 1910 – 18 בנובמבר 1972) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה
במדי נבחרת גרמניה קוביירסקי היה שותף להגעתה למקום השלישי במונדיאל 1934, וגם כבש את השער הראשון של נבחרתו בהיסטוריה שלה בטורניר זה, כאשר עשה זאת בניצחון 2–5 על בלגיה בשמינית הגמר. הופעתו האחרונה הייתה ב-5 באוקטובר 1941 בניצחון 0–6 נגד פינלנד בהלסינקי, הופעה שסגרה בסך הכל 26 בהן כבש 9 שערים.
בתולה (שיר של דנה אינטרנשיונל)
"בתולה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. הוא יצא לאור בפברואר 1995, על ידי חברת התקליטים IMP דאנס בע"מ, כסינגל השישי מתוך האלבום אומפטמפה וכרצועה השביעית והאחרונה מתוך איפיטמפה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי דודו ברק והולחן על ידי אינטרנשיונל. בדומה לשאר שיריה גם את "בתולה" עופר ניסים הפיק. "בתולה" הוא שיר הומוריסטי שמדבר על נערה יפה שמפתה גברים אך מתעקשת לשמור על בתוליה. בעקבות המילים הארוטיות שלו, כמו "בוא לקק אותי בינתיים" ו-"כך עם מחשוף שאין לו סוף", זכה "בתולה" לביקורות מעורבות, חרף היותו מושמע רבות ברדיו האזורי במדינת ישראל.
הצלחה
ב-12 במרץ 1995 נכנס השיר לראשונה למצעד הסינגלים השבועי של רשת ג' במקום התשיעי. ב-2 באפריל עלה למקום הראשון שם שהה שבועיים רצופים. הוא המשיך להופיע במצעד במשך 13 שבועות רצופים עד 11 ביוני. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשע"ה הגיע "בתולה" למקום ה-34.
מאלפנקשן
מאלפנקשן (באנגלית: Malfunkshun) היא להקת רוק אלטרנטיבי שהוקמה בשנת 1980 על ידי אנדרו ווד, ואחיו קווין ווד. הלהקה הוקמה כחלק מפריחת הלהקות מסצנת הגראנג' של וושינגטון וספציפית של סיאטל, והייתה בין הראשונות שבהם, בשנות ה-80 כמו: "The U-Men" (1980), המלווינס (1983), גרין ריבר (1984), סאונדגארדן (1984) וסקין יארד (1985).
היסטוריה
הלהקה הוקמה במקור על ידי אנדרו ווד ואחיו קווין ווד, ביחד עם דייב האנט ודייב ריס, שהקימו את ההרכב הראשוני של להקת מאלפנקשן ב-1980. דייב האנט ודייב ריס ניגנו בלהקה בפועל רק בהופעה אחת, ואחרי שהם עזבו אנדרו לקח על עצמו את תפקיד הבס, והם גייסו את ריגן האגר לתפקיד המתופף של הלהקה שהגיע מלהקת "Maggot Brains", ויצרו את ההרכב המקורי של הלהקה.
במהלך ההופעות, לכל חבר להקה היה אלטר אגו משלו: של אנדרו נקרא "L'Andrew the Love Child" ("אנדרו ילד האהבה"), של קווין נקרא "Kevinstein" ("קווינשטיין" רפרנס לדמות הראשית בספר פרנקנשטיין) ושל ריגן נקרא "the Axe-Handler" ("המחזיק בגרזנים"), ואפילו פוסטר שעוצב אישית להופעות של הלהקה בו נקרא אנדרו גם "Led Springsteen". בהופעות התלבשה הלהקה בסגנון גלאם והשתמשה במייקאפ, כהשפעה מלהקת הגלאם רוק קיס ולהקות גלאם אחרות, והופעותיה נודעו בתור הופעות דינאמיות בהן אנדרו ירד לקהל והסתובב בין האנשים עם גיטרת הבס שלו, ולפעמים אף עצר את ההופעה בשביל לאכול, וזרק את השאריות על הקהל שהתלהב מההופעה יוצאת הדופן לאותה התקופה. במקביל התמכרותו של אנדרו לסמים הלכה וגברה, וב-1985 נרשם לגמילה מסמים, במהלך תקופה זו הפסיקה הלהקה את פעילותה.
לאחר שאנדרו חזר מגמילה הלהקה התחילה שוב את פעילותה עם יציאתו של האוסף "Deep Six" של להקות רוק אלטרנטיבי מסיאטל שסימן את תחילת עליית ז'אנר הגראנג' בסיאטל, מתוכו הקליטה את הלהקה את השירים "With Yo' Heart (Not Yo' Hands)" ו-"Stars-n-You". בגלל סגנון הלהקה והדיסטורשן שאפיין את הסאונד שלה, הלייבל סאב פופ שגילה את רוב להקות הגראנג' מהאזור, לא גילה בה עניין. למרות שהלהקה צברה פופולריות רבה באזור, היא כמעט ולא הופיעה במופע מרכזי שלה ולמעשה הפסיקה לפעול ביחד סביב 1988. לאחר מכן עברו אנדרו וריגן לנגן ביחד עם פליטי להקת גרין ריבר, "Ten Minute Warning", ו-סקין יארד, בהרכב שנקרא "Lords Of The Wasteland" מה שהפך בסופו של דבר ללהקת מאת'ר לאב בון. מאת'ר לאב בון הוציאה בסופו של דבר מיני-אלבום אחד, אלבום אולפן אחד, ואוסף אחד. ב-1990 מת אנדרו ממנת יתר של הרואין, מה שגרם לפירוק הלהקה באופן מעשי, אולם הלהקה מעולם לא הודיעה על זאת באופן רשמי.
בשנת 2005 יצא סרט המספר את סיפור הלהקה מתוך סיפורו האישי של אנדרו ווד בשם "Malfunkshun: The Andrew Wood Story". הסרט נכלל בין היתר במארז תקליטורים שיצא ב-2011, ביחד עם האוסף שהוציאו האגר וגוסארד, ועם עוד דיסק שהכיל את חומרי הלהקה.
ב-19 בפברואר 2011 הודיעה הלהקה באתר הרשמי שלה, כי ג'ף לופטיס יהיה הסולן של שתי הלהקות מאלפנקשן וגם פרום דה נורת'. ב-14 במרץ 2011 הקליטו קווין וג'ף את השיר "Jezebel Woman", וב-19 במרץ את השיר "Until the Ocean", ושיחררו אותו ברשת יוטיוב תחת השם "מאלפנקשן 2011". ב-15 במאי 2011 כתבה מאלפנקשן באתר הרשמי כי ריגן הפסיק להיות מתופף הלהקה, וב-24 במאי הודיעה כי מייק סטון יחליף את ריגן. למרות זאת ממרץ 2012 מופיע עם הלהקה מיילס פריבורן ונשאר איתה מאז. ב-9 במאי 2012 הודיעה הלהקה כי רוב דיי הצטרף ללהקה במקום גיא מקלנטוש, שהחליף זה לא מכבר את קורי קיין על הבס, בהופעות החורף של הלהקה.
גיבור של כולם
גיבור של כולם (באנגלית: Everyone's Hero) הוא סרט אנימציה אמריקאי מ-2006 העוסק בענף הספורט בייסבול. הסרט הוא אחת מההפקות האחרונות של כריסטופר ריב, שמת ב-2004, על הסרט הוא עבד עוד לפני מותו ובהמשך הוחלט להקדיש את הסרט לזכרו.
עלילה
הסרט מתרחש בשנת 1932. יאנקי (ג'ייק ט. אוסטין), הוא אהד בייסבול מושבע של קבוצת היאנקיז ואביו, סטנלי (מנדי פטינקין), עובד כשרת באצטדיון הבייסבול הביתי של קבוצה זו. ליאנקי יש חלום, לשחק באליפות הבייסבול או באליפות השכונתית. במהלך יום אחד, מוצא יאנקי כדור בייסבול ישן מדבר, שמשמו הוא סקרואי (רוב ריינר) מתחת לטרקטור ישן.
בלילה אחד, יאנקי מביא לאביו אוכל לעבודתו ואביו מציע לו סיבוב במתחם ההלבשה של השחקנים. יאנקי מביט במחבט של כוכב הקבוצה, בייב רות', ולאחר מכן גנב המתחזה לאיש אבטחה מסלק אותו משם על מנת לגנוב את המחבט. אדם זה מצליח לגנוב את המחבט ואביו של יאנקי מואשם בגנבתו. הגנב, לפטי מיגינס (ויליאם מייסי), הוא שחקן עבר כושל בשיקגו קאבס ועובד עבור מנהל השיקגו קאבס, נפוליאון קרוס, שיצרף אותו שנית לקבוצה בתנאי שיביא לו את המחבט של בייב רות'. קרוס רוצה את מחבטו של רות' כיוון שהחושב הוא שאם יהיה בידו, תנצח קבוצתו באליפות העולמית.
לאחר גנבת המחבט מפוטר אביו של יאנקי מעבודתו, ויאנקי מחליט לנסוע לשיקגו כדי למצוא את המחבט ולטהר את שמו של אביו. לאחר שיאנקי מוצא את המחבט, הוא שוכח ממה שרצה מלכתחילה ומחליט לנסוע לבייב רות' עצמו ולהחזיר לו את המחבט. יאנקי לוקח איתו למסע את סקרואי, שרב ללא הרף עם דארלין המחבט. בחלק גדול מהמסע לפטי מנסה לגנוב אליו שנית את המחבט.
לאחר בעיות רבות וצירופי מקרים מוזרים, יאנקי מגיע עם המחבט לקראת חבטת הסיום במשחק האליפות. בעקבות כך שבייב רות' פסול ולא יכול לחבוט, יאנקי נאלץ לחבוט לחבטת הסיום. בחבטת הסיום לפטי זרק את סקרואי בתור הכדור ויאנקי נעזר בדארלין כמחבט. יאנקי הצליח לחבוט בהצלחה וחושף את קרוס ולפטי שנשלחים למאסר בבית כלא. בסוף הסרט סקרואי מחליט לחזור לאליפויות הבייסבול ונעשה חבר טוב של דארלין, ויאנקי חוזר הביתה לאחר שזיכה את אביו בהצלחה.
הפקה
הדמיות בסרט אינן מבוססות על שחקני בייסבול אמיתיים, מלבד הקבוצות יאנקיז ושיקגו קאבס. מפיקי הסרט אמרו שמסר הסרט הוא לא לוותר ולהאמין בעצמיך תמיד, והוסיפו שניסו להכניס בכל מקום אפשרי הומור. במהלך הסרט מוזכר גיבור העל סופרמן, אבל עלילת הסרט מתרחשת ב-1932 ואילו סופרמן הופיע לראשונה ב-1938. על פי מפתחי הסרט, אזכור סופרמן נועדה להוסיף מחווה לבמאי הסרט כריסטופר ריב ששיחק דמותו בכמה סרטים.
ביקורת
בשבוע הבכורה הכניס הסרט 6,061,762 דולרים אמריקאיים ובסה"כ מהקרנותיו בארצות הברית 14,522,427 דולרים אמריקאיים וברחבי העולם 16,627,188 דולרים אמריקאיים.
סינדיקציה
הסרט שודר ב-12 באפריל 2008 בקרטון נטוורק, בגרסה של אמריקה הלטינית של קרטון נטוורק הוא שודר ב-23 בנובמבר 2011. ברחבי אסיה, בערוצי דיסני במגוון השפות, הסרט שודר ב-29 במאי 2012, וכן שודר בערוץ דיסני האמריקאי ב-8 באפריל 2013.
.hk
.hk היא סיומת האינטרנט בהונג קונג. היא מנוהלת על ידי תאגיד רישום האינטרנט של הונג קונג (HKIRC), הארגון היחיד שאושר על ידי ממשלת הונג קונג והתחייב לניהול שמות תחומים 'hk'. תאגיד רישום האינטרנט של הונג קונג הוא תאגיד ללא כוונת רווח שאינו סטטוטורי שהוקם בשנת 2001.
היסטוריה
ב־25 ביוני 2010 אישר ICANN את השימוש בדומיין ברמה העליונה של קוד המדינה הבינלאומי 香港(הונג קונג בסינית מפושטת וסינית מסורתית) והוא נוסף ל- DNS ביולי 2010. רישום העדיפות לפני ההשקה ל-. 香港 החל ב־22 בפברואר 2011. התחום הראשון -.Was הופעל ב־23 במרץ 2011. קטגוריות התחום נפתחו לרישום ציבורי מאז 31 במאי 2011.
שימוש מחוץ להונג קונג
כמה לוחות תמונות בסגנון 2ch ברוסיה משתמשים בשמות אינטרנט של .hk, כגון iichan.hk ו- 2ch.hk.
קטגוריות תחום
שם דומיין סיני חייב להכיל לפחות תו סיני אחד אך יכול להכיל תווים באנגלית כל עוד יש לפחות תו סיני אחד, בעוד ששמות דומיין באנגלית אינם חייבים להכיל תווים סיניים כלשהם. כל שמות הדומיינים יכולים להכיל תווים אלפנומריים ומקפים.
רשמים מוסמכים
החל מ -1 ביולי 2018.
הערות שוליים
Toppdomän
הוואיט
הוואיט הוא סלע יסוד געשי בהיר דמוי בזלת. הסלע מוגדר כסוג של טרכיבזלת (S1 במיון TAS), בין בזלת למוגריט, עשיר בנתרן המכיל פנוקריסטים של אוליבין. הפלגיוקלז הכלול בו הוא או אוליגוקלז או אנדסין. מינרלים משניים נפוצים הם אוגיט, היפרסתן, סנידין ואוליבין, ובדרך כלל אין בו קוורץ.
מקור שם הסלע על שם המיקום המייצג, האי הוואי. את הכינוי לסלעים אלו נתן הגאולוג האמריקני ג'וזף אידינגס (Joseph Paxson Iddings; 1920-1857) ב-1813 לסלע בזלת מהוואי שבו היו גבישי אוליבין, והפלגיוקלז הנפוץ היה אנדסין העשיר בנתרן (ובכך שונה מבזלת שבה הפלגיוקלז עשיר יותר בסידן).
ההגדרה המודרנית של הוואיט מבוססת על ההרכב הכימי. הוואיט הוא טרכיבזלת נתרני שבו Na2O - 2 ≥ K2O. הסיליקה שוקלת בין 45% ל-52%, Na2O וה-K2O בין 5% ל-7.3% ו-MgO בין 4% ל-8%.
ההוואיט מהוואי נוצרת בשלהי הפעילות הגעשית, הרכב הכימי של המאגמה בשלב זה יותר אלקלי (הלבה מכילה יותר נתרן ואשלגן). תופעה זו אינה ייחודית להוואי, געשיות בעל אופי אלקלי קיימת גם באיים האזוריים.
בגמולוגיה הוואיט הוא כינוי בשפת הדיבור לפרידוט שמקורו באיי הוואי, שהוא אוליבין באיכות של אבן חן.
אגדת המחפש
תקציר העלילה
הסדרה מתרחשת בעולם הפנטזיה שנבנה בסדרת הספרים חרב האמת של טרי גודקיינד. שמות הדמויות זהים גם כן, אולם העלילה שונה באופן מהותי וכך גם תפקיד הדמויות.
במהלך העונה השנייה מתגלה כי ריצ'רד הוא למעשה אחיו של רהאל, ולאחר מותו הוא היורש לכס ד'הארה. ריצ'רד דוחה את הכס ופונה להילחם באיום החדש על העולם: שומר העולם התחתון אשר מקים את המתים לתחייה כדי לכבוש את עולם החיים. הדרך היחידה לעצור אותו היא באמצעות אבן הדמעות אשר תנעל את השומר בעולם התחתון. במסעם למציאת האבן, מצטרפת לחבורתו של ריצ'רד המורד סית' קארה מייסון (טברט בת'ל). המורד סית' הוא מסדר של נשים לוחמות אשר נחטפו ועונו בילדותן כדי להפוך למשרתות סדיסטיות של דארקן רהאל. לאחר מותו של דארקן רהאל ניסתה קארה להפוך למנהיגה בעצמה, אולם נבגדה בידי חברותיה והופקרה למוות. חייה ניצלו תודות לריצ'רד, ולפיכך היא מצטרפת לחבורתו. במהלך העונה גם דארקן רהאל קם לתחייה ובשלב מסוים אפילו משתף פעולה עם ריצ'רד כדי לעצור את השומר. בסוף העונה מגלים ריצ'רד וקאהלן כי אהבתם חזקה מדי ולכן הם יכולים להיות יחד בלי שכוחותיה של קהאלן יתפרצו.
אייכמן (סרט)
עלילה
הסרט מבוסס על תמלילי החקירה של אדולף אייכמן לפני שהועמד למשפט והוצא להורג בישראל. אייכמן מספר על עברו כנאצי לחוקר ישראלי, פקד אבנר לס, שמתמודד עם משימתו לגרום לפושע להודות בפשע, בעוד מחוץ לכותלי הכלא דורש העם להוציא את אייכמן להורג.
קמלה פאנט
קמלה פאנט (באנגלית: Kamla Pant; נולדה ב-18 בדצמבר 1956) היא פמיניסטית, פוליטיקאית ופעילת זכויות נשים מאוטראקהאנד, שבהודו. היא ידועה גם בשל עבודתה בתנועת אוטראקהאנד, אשר הביאה לכך שאוטראקהאנד הוכרזה כמדינה הודית בשנת 2000.
ביוגרפיה
פאנט נולדה למשפחת ממעמד הפועלים, בצ'אמולי, גרהוואל (אוטראקהאנד). יש לה תואר שני באומנות, וכן תואר במשפטים מאוניברסיטת קומאון. בשנות ה-80 של המאה ה-20 היא עבדה כעורכת דין בקומאון, אחת הנשים היחידות במחוז במקצוע.
אקטיביזם
פאנט הייתה אחת המנהיגות של תנועת הצ'יפקו. התנועה, אשר קמה ב-1973, התחילה כארגון לשימור הסביבה, ובפרט היערות באוטראקהאנד, ובהמשך נהייתה גורם מרכזי בהתנגדויות לעשרות פרויקטי פיתוח ובניה, והפכה למודל למחאה לא-אלימה. הפעילות של פאנט הגיעה לנקודת שיא כאשר היא צמה במשך 11 ימים במסגרת מחאת נאשה נאהי רוג'גאר דו (Nasha Nahi Rojgar Do) אותו הנהיגה. המחאה קמה נגד העלייה בשיעורי האלכוהוליזם בקומאון, שהוחרפו עקב האבטלה הגוברת. נשים היו לעיתים קרובות הקורבנות לאלימות מצד גברים בתנאים אלו, והתארגנות רחבה קמה בדרישה מהמדינה להגביל את הזמינות של אלכוהול, ולייצר מקומות עבודה. היא פעלה גם למען זכויותיהם של חקלאים אריסים במחוז טראי, ולקידום זכויות נשים, כאשר סחר בנשים היה נושא שהתמקדה בו במיוחד.
ב-1990, פאנט, יחד עם אומה בהאט, שילה רג'ואר, ובסאנטי פתאק, יסדה את המגזין הראשון במדינת אוטראקהאנד שמתמקד נשים ונושאים חברתיים, אוטארה (Uttara), שפירושו "של הצפון". המגזין, אשר חגג את יום השנה ה-25 לפרסומו ב-2015, נתן לראשונה קול לנשים רבות במדינה, והתעקש על שוויון זכויותיהן. בשנת 1992, היא הייתה אחת המייסדות של המאהילה מאנץ' של פראגטישיל (Pragatisheel Mahila Manch), ארגון נשים כלל-אזורי במחוז דהראדון. המאנץ' היה אינסטרומנטלי בתהליך האיחוד של תנועות מרובות - סביבתניות ואחריות - לכדי תנועת אוטראקהאנד, שמטרתה הייתה להפוך למדינה נפרדת ועצמאית מאוטר פרדש.
ב-1 באוקטובר 1994, קבוצה של פעילי תנועת אוטראקהאנד היו בדרך לדלהי כדי לערך מחאה לא-אלימה. כשהם עברו בראמפור טיראהה, כוחות משטרתיים ירו עליהם, ושישה פעילים נהרגו. בנוסף, השוטרים אנסו מספר פעילות. האירוע דרבן נשים מכל עברי אוטראקהאנד ומארגונים שונים להתאחד למאהילה מאנץ' (ארגון נשים חברתי) שמטרתו הממוקדת היא עצמאות מדינית. הארגון היה יחיד במינו לא רק מבחינת היקף פעילותו, אלא כי הוא היה אחד מארגוני העצמאות היחידים בעולם שכולו נשים. בהנהגתה של פאנט, נוסחה הדרישה שגיירסיין, עיירה קטנה במרכז שני המחוזות האתנו-גאוגרפיים העיקריים של אוטראקהאנד (קומאון וגארהוואל), תהא לבירת המדינה שתוכרז.
ב-9 בנובמבר 2000, הוכרזה אוטראקהאנד כמדינה ה-27 של הודו. אך הארגונים החברתיים התאכזבו מההתפתחויות הפוליטיות לאחר ההכרזה. לשלטון עלו בעלי כוח שלא היו חלק מתנועות המחאה והעצמאות שהביאו להקמת המדינה, ורבים מהנושאים החברתיים, הסביבתיים והכלכליים עבורם נלחמו לא השתפרו. כך שהארגונים המשיכו לפעול, במגוון נושאים שכוללים התנגדות לאלכוהול, מיגור סחר בנשים, רפורמות בחינוך, והעצמת הגראם סאבהות (מועצות כפריות). פאנט ממשיכה לפעול בתנועה הפוליטית סוואראג' אבהיאן (Swaraj Abhiyan), שמטרתו שחרור מכל סוגי הדיכויים, והפיכת הודו למדינה שוויונית וצודקת. היא גם מקדמת את רווחתן של נשים זקנות, והביאה להשקת תוכנית תלושי מזון לנזקקות.
ב-2012, פאנט הובילה מחאה מאסיבית בעקבות מותה של סטודנטית מדהראדון, שעברה אונס קבוצתי בניו דלהי. המוחות דרשו מהממשלה עונש מוות לאנסים, ונקיטת אמצעים בטיחותיים מוגברים לטובת נשים. הן ביקשו מתושבי העיר לבטל את חגיגות השנה החדשה, ופאנט הצהירה שאונס הוא הצורה המזוויעה ביותר של ניצול, ושלמרות 65 שנים של עצמאותה של הודו, נשים עדיין חיות בפחד. היא גם קראה ליצירת בתי משפט מיוחדים שיטפלו באופן זריז ואפקטיבי במקרי אונס. בין הדרישות, שבתי המשפט יחויבו לתת החלטה וגזר דין תוך זמן מוגדר, והזכירה את המקרה ברמפור, שבו נאנסו עשר נשים, ואף על פי שמספר גברים הורשעו, הם עדיין לא ריצו את עונשם, גם כעבור מספר שנים.
שי בר-יעקב
ישעיהו (שי) בר יעקב (נולד ב-1958) הוא במאי ומבקר תיאטרון ישראלי ומרצה בנושאי תיאטרון.
ביוגרפיה
את שנות תיכון עשה בר-יעקב, עד 1976, בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה. למד וסיים תואר ראשון באמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב במגמת בימוי. למד סיים תואר שני באוניברסיטת לונדון בהצטיינות יתרה.
שימש כבמאי תיאטרון לקבוצות תיאטרון שונות בישראל ומחוצה לה, בשנים 1985–1995. הצגותיו השתתפו בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר. בשנות השמונים היה עוזרו של המנהל האמנותי יוסי יזרעאלי בתיאטרון החאן.
מלמד בחוגים לתיאטרון באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת חיפה.
מאז שנת 2000 משמש כמבקר התיאטרון של העיתון ידיעות אחרונות ושל גלי צה"ל.
נשוי לעורכת הדין שירה דונביץ', בתו של נתן דונביץ'.
וינצ'נצו גריפו
וינצ'נצו גריפו (באיטלקית: Vincenzo Grifo, נולד ב-7 באפריל 1993 בפפורצהיים שבגרמניה) הוא כדורגלן איטלקי-גרמני המשחק בפרייבורג ובנבחרת איטליה בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירת מועדונים
גריפו נולד בפפורצהיים שבגרמניה לזוג מהגרים מאיטליה. בנעוריו שיחק בעיקר במועדון של עירו פפורצהיים, ובשנת 2011, כאשר היה בן 18, עבר לשחק בקרלסרוהה, שם התגלה כקשר כנף שמאלי איכותי, עם בעיטה טובה ברגל ימין ויכולת דריבל, הניחן גם ביכולות של פליימייקר ובבעיטות חופשיות איכותיות. ביולי 2012 הצטרף גריפו להופנהיים בהעברה חופשית, שם חתם על חוזה לשנתיים. בתחילה שיחק גריפו בעיקר בקבוצת המילואים, אך קיבל באוקטובר 2012 הזדמנות לשחק בקבוצה הבכירה של המועדון, כשהחליף את טקאשי אוסאמי בניצחון 2–3 על גרויטר פירט במשחק במסגרת הבונדסליגה. בעונת 2012/13 ערך גריפו 12 הופעות בבונדסליגה ועוד מספר הופעות בקבוצת המילואים, והצלחתו זיכתה אותו בהארכת החוזה בשנתיים נוספות. בפגרת החורף של עונת 2013/14 עבר גריפו לדינמו דרזדן מהבונדסליגה השנייה בהשאלה, שם שיחק חצי עונה, וירד עם הקבוצה לליגה השלישית. בעונת 2014/15, לאחר שסיים את ההשאלה בדרזדן, הושאל גריפו מהופנהיים לפ.ס.וו. פרנקפורט מהבונדסליגה השנייה לעונה אחת, שם רשם הצלחה כאשר הבקיע שבעה שערים ובישל עשרה ב-33 הופעות, וסיים עם הקבוצה במקום ה-13 בליגה.
הצלחתו של גריפו בפ.ס.וו. פרנקפורט גרמה להתעניינות של מועדונים אחרים, ובקיץ 2015 נרכש מהופנהיים ב-1.5 מיליון אירו על ידי פרייבורג, היורדת הטרייה מהבונדסליגה, שהתחזקה במטרה להעפיל מחדש. בעונת 2015/16 היה גריפו שחקן מפתח בהצלחתה של פרייבורג להעפיל בחזרה לבונדסליגה תוך עונה אחת בלבד, בצוותא עם נילס פטרסן, ובחצי השני של העונה גם עם פלוריאן נידרלכנר. גריפו הבקיע במהלך העונה 14 שערים ובישל 15, וסיים את העונה כמלך הבישולים של הבונדסליגה השנייה, ופרייבורג העפילה מהמקום הראשון. בעונת 2016/17 גריפו המשיך לשתף פעולה בהתקפה עם פטרסן ונידרלכנר, וסייע לקבוצה לסיים את העונה באופן מפתיע במקום השביעי, ולתפוס מקום בשלב מוקדמות הליגה האירופית.
קריירה בינלאומית
בשנת 2013 ערך גריפו הופעות במדי נבחרת איטליה עד גיל 20, תחת המאמן אלבריגו אבאני. גריפו ערך הופעה גם במדי נבחרת איטליה בכדורגל עד גיל 21 תחת המאמן לואיג'י די ביאג'ו, והעפיל עם הנבחרת לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015, אך לא זומן אליה.
בנובמבר 2018 זומן גריפו לראשונה לסגל נבחרת איטליה הבוגרת על ידי המאמן רוברטו מנצ'יני, ונכנס כמחליף בניצחון 0–1 על ארצות הברית במשחק ידידות.
תארים
עם פרייבורג:
קוואסקי נינג'ה ZX-14
קוואסקי נינג'ה ZX-14, או ZZR1400 הוא אופנוע ספורט שהוצג על ידי חברת קוואסקי בשנת 2006 כמחליפו של ה-ZX-12R. האופנוע הוצג כאופנוע הספורט החזק ביותר בעולם עם מנוע בנפח של 1,352 סמ"ק ובשנת הדגם 2012 הוגדל ל-1,441 סמ"ק. עד לשנת 2007 היה זה האופנוע המהיר בעולם בייצור סדרתי. המהירות המרבית של האופנוע מוגבל אלקטרונית ל-300 קמ"ש, בעקבות הסכם בין חברות האופנועים היפניות לאירופאיות שנועד להגביל את המהירות המרבית.
ZX-14R
בשנת 2012 זכה הדגם לשדרוג משמעותי, שם האופנוע שונה ל-ZX-14R (השם ZZR1400 נשמר באזורים בהם נקרא כך), המנוע עבר שיפור משמעותי והוגדל ב-90 סמ"ק לנפח של 1,441 סמ"ק. שינויים נוספים שהוכנסו לדגם היו הכנסת בוכנות קלות יותר, גופי מצערת גדולים יותר, מעברי פליטה רחבים יותר, הכנסת מערבת ABS ושיפור של 8% בפליטת מזהמים.
התעשייה האבירית
תוכן השיר
השיר כתוב כבלדה על נושא מימי הביניים: אבירים הבונים ספינה כחלק מפרויקט מגלומני, אשר נתמך על ידי שרים ויועצים ואף בן המלך עצמו, עד לביטול התוכנית והתרסקותה של הספינה, שאך זה עתה הושלמה, בהפלגת הבכורה שלה. השיר גם מולחן במקצב של 6/8, האופייני לבלדות אירופאיות עתיקות. למעשה, השיר הוא אלגוריה לפרויקט הלביא, שהופסק על ידי ממשלת ישראל ב-1987 (רמז ל"לביא" [שם נרדף לאריה] מצוי במשפט האחרון בבית הראשון לפיו לספינה היה "תבליט של אריה בחרטום"). שמו של השיר מרמז לתעשייה האווירית לישראל, וכך גם המשפט בפזמון: "גאוות יחידה היא הלחם/ של התעשייה האבירית".
השיר מתאר את הטרגדיה של האומן שעמל עשור על הפרויקט ולבסוף ניפץ את מעשה ידיו אל הסלעים. אורי הייטנר הציע שאולי מדובר במשה ארנס שראה בלביא את פרויקט חייו.
בנוסף לביצוע של קורין אלאל מתוך "אנטארקטיקה", קיים ביצוע של דודי לוי עם "התזמורת הקטנה", בעיבודו של לוי.
קספאז
קספאזות (Caspases, or cysteine-aspartic proteases or cysteine-dependent aspartate-directed proteases) הם משפחה של ציסטאין פרוטאזות, להם תפקיד מרכזי באפופטוזה, נקרוזה ודלקות.
סוגים של קספאזות
בהקשר של אפופטוזה, קיימים שני סוגים של קספאזות, קספאזות ראשוניות (initiator (apical) caspases) וקספאזות מוציאות לפועל (effector (executioner) caspases). הראשוניות כוללות את קספאז 2, קספאז 8, קספאז 9 וקספאז 10, והן חותכות קספאזות מוציאות לפועל הנמצאות כזימוגנים בתא. זימוגן הוא חלבון שלצורך הפיכתו למצב הפעיל צריך להיחתך, ובמקרה הזה הדבר נעשה באמצעות הקספאזות הראשוניות. הקספאזות המוציאות לפועל כוללות את קספאז 3, קספאז 6 וקספאז 7 ולאחר הפעלתן חותכות סובסטרטים נוספים שמפעילים את המוות התאי. הפעילות הראשונית מבוקרת באמצעות מעכבים של קספאזות.
קספאז 4 וקספאז 5 מבוטאים ביתר (overexpressed) בחלק מהמקרים של ויטיליגו וקשורים למחלות אוטואימוניות נוספות. שתיהן אינן מסווגות כראשוניות או מוציאות לפועל משום שהם אנזימים של מערכת החיסון. גם קספאז 1 אינו מסווג והוא קשור להתבגרות של תאי T.
גילוי הקספאזות
הראשון למצוא את חשיבותן של הקספאזות לתהליכי אפופטוזה היה רוברט הורביץ. הוא מצא גם ש-ced-3 הוא גן שהכרחי למוות התאי שיש במהלך ההתפתחות של C. elegans. ב-1993 מצא הורוביץ, יחד עם עמיתו ג'ונינג יאן, שהגן ced-3 מקודד לציסטאין פרוטאז בעל תכונות שדומות לחלבון interleukin-1-beta converting enzyme (ICE, שנמצא לימים כאותו חלבון כמו קספאז 1), שהיה הקספאז היחיד שהיה ידוע באותה עת. לימים הורוביץ זכה על מחקריו אלה בפרס נובל לרפואה או לפיזיולוגיה.
הרבה מהקספאזות נמצאו במקביל על ידי מעבדות שונות, שנתנו לאותו חלבון כמה שמות. caspase 3 מכונה גם CPP32, apopain ו-Yama. לפיכך, מספרו אותם לפי הסדר בו מצאו אותם. קספאז 1 היה הקספאז הראשון שנמצא ביונקים, בשל דמיונו הרב ל-CED3 מ-C. elegans, אולם בהמשך מצאו שיש לו תפקידים שקשורים לדלקות ולא למוות תאי.
מחקרים מאוחרים יותר הראו חשיבות לפעילות של קספאזות בתהליכים שאינם כוללים מוות תאי. כך למשל הם חשובים להתבגרות של תאי דם אדומים, של טסיות דם ושל עדשת העין והפיכתה לשקופה.
דז ווקר
דזמונד סינקלייר "דז" ווקר (באנגלית: Desmond Sinclair "Des" Walker; נולד ב-26 בנובמבר 1965 בהאקני) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת הבלם.
ווקר שיחק לאורך הקריירה בעיקר בשני מועדונים, נוטינגהאם פורסט, בה גדל ובמדיה זכה פעמיים בגביע הפוטבול ליג, ושפילד ונסדיי. בנוסף, שיחק עונה אחת במדי סמפדוריה האיטלקית. ווקר ערך 59 הופעות במדי נבחרת אנגליה, והיה שותף לסגל הנבחרת בטורנירי מונדיאל 1990 ויורו 1992.
קריירת משחק
ווקר החל את הקריירה בקבוצת הנוער של נוטינגהאם פורסט. כחודשיים לסיום עונת, כשהוא בן 18 בלבד, זכה ווקר לארבע הופעות ליגה ראשונות במדי הקבוצה הבוגרת, אותה אימן אז בריאן קלאף, שהיה ידוע בשילוב צעירים בקבוצה.
בעונת הניפה פעם נוספת את גביע פול ממברס, עם 3-2 בהארכה על סאות'המפטון בגמר, בעוד ווקר זכה בפעם השלישית בתואר שחקן העונה של נוטינגהאם. באותה עונה, במשחק ליגה מול לוטון טאון שנערך ב-1 בינואר 1992, כבש ווקר את השער היחיד בקריירה במשחק רשמי, כשהקבוצות נפרדו בשוויון 1-1. בתום העונה
לאחר טורניר יורו 1992, ובתום תשע עונות בנוטינגהאם פורסט, מתוכן שבע כשחקן הרכב קבוע, נמכר ווקר לסמפדוריה מהסרייה א' תמורת כמיליון וחצי ליש"ט. הקבוצה של המאמן השוודי סוון-יוראן אריקסון שהעפילה עונה קודם לכן לגמר גביע אירופה לאלופות. ווקר שיחק בקבוצה בעונת בלבד, בה סיימה הקבוצה במקום השביעי בטבלה. על אף שהיה שחקן הרכב קבוע וזכה לשלושים הופעות ליגה, תופקד ווקר לעיתים קרובות בעמדה זרה לו, עמדת המגן.
בתום עונה אחת באיטליה, חזר ווקר לאנגליה וחתם בשפילד ונסדיי של המאמן טרוור פרנסיס, ששיחקה אז בפרמייר ליג. סכום ההעברה עמד על כ-2.7 מיליון ליש"ט. במשך שמונה עונות, ותחת שמונה מאמנים שונים, היה ווקר לאחד משחקניה היציבים והטובים של שפילד. הוא היה לשחקן הרכב למשך כל תקופתו בקבוצה, ובסך הכל ערך מעל ל-300 הופעות ליגה במדיה של הקבוצה. הוא זכה לאהדה רבה בקרב אוהדי הקבוצה, ובעונה הראשונה שלו במדיה אף זכה בתואר כדורגלן העונה של הקבוצה. בתום עונת, העונה השביעית שלו במועדון, נשרה הקבוצה לליגת המשנה מהמקום ה-19 בטבלה. ווקר נותר בקבוצה לעונה אחת בליגת המשנה, עונת שהסתיימה באופן מאכזב במקום ה-17 מתוך 24. ירידת הליגה, היכולת החלשה והקשיים הכלכליים המתגברים של שפילד, הביאו אותה להתיר את חוזהו של ווקר בתום העונה ולהפכו לשחקן חופשי.
במהלך עונת נעדר ווקר ממשחק פעיל. הוא התאמן תקופה קצרה בקבוצת ברטון אלביון, אותה אימן חברו לשעבר בנוטינגהאם נייג'ל קלאף, והשתתף במשחק צדקה במדיה של ניו יורק מטרוסטארס מול די.סי. יונייטד לנפגעי פיגועי 11 בספטמבר. פול הארט, מי שאימן אז את נוטינגהאם פורסט, הציע לווקר לחזור ולהתאמן בקבוצה, שהתקשתה אז בתחתית ליגת המשנה. ווקר קיבל את ההצעה, ולקראת עונת חזר רשמית לקדנציה שנייה במדי מועדון נעוריו. במשך שתי עונות היה ווקר שחקן הרכב בקבוצה, עד שבאוגוסט 2004, בגיל 39, פרש ממשחק פעיל.
נבחרת אנגליה
ווקר ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת אנגליה ב-14 בספטמבר 1988, תחת המאמן בובי רובסון, כשעלה מהספסל במקומו של טוני אדמס במהלך משחק ידידות מול. אנגליה ניצחה בסיום בתוצאה 1-0. תוך זמן קצר הצליח ווקר לתפוס את עמדת הבלם הראשון, עליה התחרה עם שחקנים בכירים ובהם אדמס, מארק רייט וטרי בוצ'ר. ווקר ערך שש הופעות במסגרת מוקדמות מונדיאל 1990, ובכולן שמרה נבחרתו על רשת נקייה.
ווקר זומן על ידי רובסון לטורניר מונדיאל 1990 באיטליה, ופתח בהרכב בכל שבעת משחקיה של אנגליה בטורניר. אנגליה צלחה את שלב הבתים מהמקום הראשון, תוך שהיא סופגת שער אחד בלבד. ווקר שמר על מקומו בשלבי הנוקאאוט, כשאנגליה גברה 1-0 בהארכה על בשמינית הגמר, 3-2 בהארכה על  ברבע הגמר, והודחה לבסוף בחצי הגמר בדו-קרב בעיטות עונשין, על ידי. ווקר עלה בהרכב גם בהפסד 2-1 ל המארחת במשחק על המקום השלישי. על אף שלא זכה למקום בנבחרת הטורניר, זכה ווקר לתשואות רבות על הופעותיו במהלך הטורניר.
עם פרישתו של בוצ'ר מהנבחרת לאחר הטורניר, ולאחר מינויו של גרהאם טיילור לתפקיד המאמן, היה ווקר לשחקן המרכזי בחוליה האחורית של אנגליה. ווקר העפיל עם נבחרתו ממוקדמות יורו 1992, וזומן על ידי טיילור לטורניר הגמר בשוודיה. ווקר פתח בהרכב ושיחק לאורך כל משחקיה של אנגליה בשלב הבתים. בשני המשחקים הראשונים סייע לנבחרתו לשמור על רשת נקייה עם שתי תוצאות תיקו 0-0 רצופות, מול ומול. במשחק השלישי הפסידה אנגליה 2-1 למארחת, ונותרה במקום האחרון בבית ללא ניצחון. הופעותיו של ווקר בטורניר זכו לשבחים, על רקע הביקורת על יכולתה הכללית של הנבחרת.
האמון הרב שנתנו בו מאמניו, וריבוי המשחקים הבינלאומיים של אנגליה באותן השנים, הפכו את ווקר לכדורגלן האנגלי שמגיע לחמישים הופעות בינלאומיות בזמן הקצר ביותר. הוא השלים את ההישג בתוך מעט יותר מארבע שנים, ב-18 בנובמבר 1992 בניצחון הביתי 4-0 על במוקדמות מונדיאל 1994. ווקר שותף עד אז ב-50 מתוך 53 משחקיה הבינלאומיים האחרונים של נבחרתו.
טורניר המוקדמות היה לנקודת מפנה בקריירה הבינלאומית של ווקר, שהחל להפגין יכולת חלשה במדי הנבחרת ולאבד ממעמדו בחוליית ההגנה האנגלית. ב-28 באפריל 1993 פגשה אנגליה את. ארבע דקות לסיום, כשאנגליה צעדה ביתרון 2-1, ניצל מארק אוברמארס את מהירותו, חלף על פני ווקר וחדר לרחבה. ווקר הכשיל את אוברמארס ברחבה, גרם לפנדל שבוצע בהצלחה והולנד השיגה שוויון 2-2 בסיום. חודש אחר כך, במשחק חוץ מול, שוב נכנע ווקר למהירות של שחקן יריב, הפעם דריוש אדמצ'וק והקשית פנימה מעל השוער כריס וודס. המשחק הסתיים בשוויון 1-1. ארבעה ימים חלפו, ושוב אנגליה איבדה נקודות, הפעם עם הפסד 2-0 ל בחוץ. לווקר, שהתקשה באופן ברור להתמודד עם שינוי השיטה של טיילור, היה חלק משמעותי בשער הראשון. לאחר שביצע עבירה סמוך לדגל הקרן, עצר כדי להתווכח עם שופט המשחק בזמן שנורווגיה ביצעה תרגיל בעיטה חופשית מהיר שהסתיים בשער נגיחה של אויבינד ליאונרדסן.
לאחר שהחמיץ שני משחקים חשובים במסגרת המוקדמות, חזר ווקר להרכב נבחרתו בנובמבר 1993 למשחקה האחרון של אנגליה בטורניר, מול. אנגליה ניצחה בסיום 7-1, שלא הספיק לה כדי לעלות למונדיאל 1994 בעקבות ניצחונה של הולנד במשחק המקביל. היה זה משחקו האחרון של טיילור בתפקיד, ומחליפו טרי ונבלס מעולם לא זימן את ווקר לסגל, ובכך הסתיימה הקריירה הבינלאומית של ווקר בגיל 27 בלבד. בתוך כחמש שנים שותף ווקר ב-59 משחקים בינלאומיים מתוך 64 שערכה נבחרתו, יחס מרשים שמצביע על כך שווקר היה לאחד משחקניה המובילים באותן השנים של נבחרת אנגליה.
מועדונים
* הטור "אחר" כולל את משחקיו של ווקר בגביע פול ממברס, בפלייאוף ההעפלה לליגה הבכירה באנגליה ובגביע האינטרטוטו
לוסיאנו פרננדש
לוסיאנו ז'ורז'ה פרננדש (בפורטוגזית: Luciano Jorge Fernandes; 6 באוגוסט 1940 – 5 בדצמבר 1966) היה כדורגלן פורטוגזי ששיחק בעמדת הבלם באולהאננסה ובבנפיקה ליסבון.
מותו
ב-5 בדצמבר 1966 התרחש קצר חשמלי באמבטיית העיסוי החדשה של בנפיקה ליסבון כאשר שבעה משחקני המועדון היו בתוכה, כאשר לוסיאנו היה השחקן היחיד שטבל במים. אאוזביו, ז'אימה גראסה וסנטנה ברחו עם כוויות, בעוד שז'וזה קרמו פאיס, דומיסיאנו קאבם ומלטה דה סילבה איבדו את הכרתם עד שגראסה הספיק לצאת מהאמבטיה ולנתק את אספקת החשמל. לוסיאנו מת מיד, בגיל 26. קבוצתו שיחקה את משחקי המשך העונה במדים שחורים, וזכתה באליפות פורטוגל.
Clarity (אלבום של זד)
Clarity (בעברית: בהירות) הוא אלבום הבכורה של הדי ג'יי והמפיק מוזיקלי הרוסי-גרמני זד. האלבום יצא לאור ב-5 באוקטובר 2012 על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס. מתוך האלבום חמישה סינגלים.
הקורפוס ה-20 (ארצות הברית)
הקורפוס ה-20 היה קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
ב-10 באוקטובר 1943 הוקם הקורפוס ה-20 על בסיס קורפוס השריון ה-4 שהוקם ב-5 בספטמבר 1942, ולמפקדו מונה וולטון ווקר.
ב-1 באוגוסט 1944 נחת הקורפוס בצרפת, ומיד הופעל במבצע קוברה כחלק מהארמייה השלישית בפיקודו של ג'ורג' פטון. עד מהרה כבש הקורפוס את לה מאן, וב-10 באוגוסט כבש את אנז'ה. ב-19 באוגוסט כבש הקורפוס את שארטר לאחר 5 ימי קרב, וב-23 באוגוסט כבש את פונטנבלו. הקורפוס המשיך בהתקדמות המהירה וחצה את נהר הסן, וב-27 באוגוסט תפס ראש גשר מעבר לנהר המארן. ב-31 באוגוסט כבש הקורפוס את ורדן, וחצה את נהר המז.
בתחילת ספטמבר נעצר הקורפוס לפני מץ, מחמת מחסור בדלק, ולאחר מכן השתתף בקרב על מץ שנמשך עד ה-13 בדצמבר. בדצמבר לחם הקורפוס בקרב על הבליטה באגף הדרומי של הבליטה הגרמנית, ולאחר מכן השתתף בפריצה לגרמניה. בימי המלחמה האחרונים חדר הקורפוס לאוסטריה, ושם שהה בסיום המלחמה ב-8 במאי.
ב-1 במרץ 1946 פורק הקורפוס, אולם בשנת 1957 הוקם שוב, ובשנת 1970 פורק באופן סופי.
תוך כדי תנועה
תוך כדי תנועה הוא אלבום ראפ והיפ הופ של הראפר וזמר הישראלי רביד פלוטניק. האלבום כולל רצועה המורכבת מ-10 שירים, ואורכו 40 דקות ו-5 שניות. זהו אלבום האולפן השישי של הזמר, והוא הוקלט על ידי חברת התקליטים נענע דיסק בהפקתו של ישי סוויסה. האלבום הוקלט בין דצמבר 2019 לאוגוסט 2021, ויצא לאור ב-24 בספטמבר 2021.
תיאור כללי
בדצמבר 2019, כחצי שנה לאחר צאת האלבום "ועכשיו לחלק האומנותי", הצטוות רביד פלוטניק למפיק המוזיקלי ישי סוויסה, כדי ליצור את אלבומו הבא. בעוד "ועכשיו לחלק האומנותי" היווה מעין אסופת הגיגים שונים, ועל כן גם שיריו הופקו על ידי תשעה מפיקים שונים ונעו בין סגנונות מוזיקליים שונים בעלי טון שונה, "תוך כדי תנועה" נעשה עם מפיק יחיד בסגנון ובטון אחידים. פלוטניק שב לאופי הקודר והמלנכולי שנוגע בחייו האישיים, כמו ב"שפל וגאות" מ-2017, וזונח כמעט לחלוטין את הקצביות וההומור שאפיינו באופן ניכר את "ועכשיו לחלק האומנותי".
האלבום הוכרז בפרסום ברשתות החברתיות ב-30 באוגוסט 2021, ויצא לאור כשלושה שבועות אחר כך, ב-24 בספטמבר. יחד עם ההשקה, פלוטניק יצא לסיבוב הופעות מצומצם, שכלל 10 הופעות מכפר בלום ועד באר שבע, אליו נמכרו כל הכרטיסים תוך כמה ימים בלבד. בסוף הסיבוב, בנובמבר, פלוטניק הכריז כי לרגל האלבום הוא יקיים את הופעת הארנה הראשונה בקריירה שלו, בהיכל מנורה מבטחים לעיניי כ-8,000 צופים.
קבלה
נוסף על כך, האלבום זכה גם להצלחה רבה בקרב הקהל. כבר בשבוע ההשקה, השיר "קורבן" בהשתתפותה של סימה נון התברג לחמישיית השירים המואזנים ביותר בשירות הזרמת המדיה "Spotify", ציון דרך משמעותי והישג חסר תקדים שכן שירים חדשים מתברגים בחמישייה הפותחת רק לאחר מספר שבועות. בשבוע השביעי ליציאתו, "תוך כדי תנועה" דורג במקום השני ברשימת חמשת האלבומים המושמעים ביותר בשירות – ושמר על מקום זה במשך שבועיים רצופים. בשבוע שלאחר מכן, האלבום ירד למקום החמישי.
ג'ורג' קלארק (מושל איווה)
ג'ורג' וושינגטון קלארק (באנגלית: George Washington Clarke; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איווה ה-21 בשנים 1913–1917.
ראשית חייו
ג'ורג' קלארק נולד במחוז שלבי שבאינדיאנה כאחד משלושת ילדיהם של ג'ון וג'יין (לבית אקרס) קלארק. כשהיה בן ארבע, עברה משפחתו לחווה ליד דרייקוויל שבמחוז דייוויס, איווה. שם עבד קלארק הצעיר בחווה בעונות הקיץ ובחורפים למד בבית ספר, ובהמשך צעד יותר משישה ק"מ אל בית הספר התיכון בבלומפילד, מקום מושב המחוז. לאחר סיום לימודיו התיכוניים היה קלארק למורה, ראשית באזור הכפרי, לאחר מכן בדרייקוויל ולבסוף בבלומפילד.
ב-1874 החל קלארק ללמוד בקולג' אוסקלוסה, שאותו הוא סיים ב-1877. בשנה שלאחר סיום לימודיו הוא החל ללמוד במחלקה למשפטים של אוניברסיטת איווה וקיבל תואר במשפטים. לאחר סיום לימודיו שם וקבלתו ללשכת עורכי הדין, הוא התיישב באדל שבמחוז דאלאס. ב-1882 הוא נבחר כשופט שלום ופתח שותפות עם ג'ון ב. וייט שנמשכה עד לבחירתו כמושל. ב-1878 נשא קלארק לאישה את ארלט גרין, ולזוג נולדו שתי בנות ושני בנים.
ראשית הקריירה הפוליטית
הקריירה הפוליטית המדינתית של קלארק החלה ב-1900, כאשר הוא נבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית כנציג מחוז דאלאס בבית הנבחרים של איווה. כמחוקק הוא הטביע את חותמו, וכעבור שנתיים, כאשר נבחר לכהונה נוספת, הוא היה ליושב ראש ועדת המשפט של הבית. בשתי תקופות הכהונה הבאות שלו בבית הנבחרים הוא נבחר כיושב ראש הבית. בתפקיד זה הוא הוכיח את עצמו כיושב ראש מצטיין, הוגן, קפדן ונואם מוצלח בישיבות הבית. ב-1908 ושוב ב-1910 נבחר קלארק כסגן מושל המדינה, ושוב הוכיח את עצמו כיושב הראש הפופולרי של הסנאט המדינתי.
מושל איווה
ב-1912 זכה קלארק במועמדות המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל איווה. פרישת הפרוגרסיבים מהמפלגה בראשותו של תאודור רוזוולט באותה שנה גרמה לניצחונו של הדמוקרט וודרו וילסון בבחירות לנשיאות באיווה, כשאחריו ניצבו רוזוולט וטאפט, נציג הרפובליקנים. עם זאת, קלארק, כמועמד הרפובליקנים למשרת המושל, הבטיח לעצמו רוב דחוק על פני מועמד הדמוקרטים ומועמד הפרוגרסיבים.
עם סיסמתו של קלארק "כל שנעשה מכאן והלאה לשיפור הכבישים שלנו חייב להיות קבוע", עבר חוק הכבישים של 1913. חוק זה כלל את הקמתה של רשות הכבישים המדינתית החזקה. באמצעות צעדי חקיקה נוספים בתחום הכבישים, הביא חוק זה עידן חדש בסלילת הכבישים ובניית הגשרים באיווה.
קלארק טען שחוקי איווה "בהתייחס לתאונות עבודה היו לקויים, לא ישימים, בלתי צודקים ובזבזנים לשני הצדדים המעורבים" הוא היה נחוש לנקוט בפעולה בנוגע למקרי מוות ונכות בעבודה. הוא טען שנטל המשימה צריך ליפול על כל הצדדים הקשורים לתהליכי הייצור. ברוח דברים אלו העבירה האספה הכללית את חוק אחריות המעסיקים ופיצויי העובדים.
צ'רי טיגו 7
הדור הראשון (2016–הווה)
הדור הראשון של צ'רי טיגו 7 הוצג על ידי קונספט ה-SUV של Chery TX במהלך תערוכת הרכב של בייג'ינג 2012, גרסת ההפקה נחשפה במהלך תערוכת הרכב של בייג'ינג בשנת 2016 בסין.
ג'ורג' קלארק (מושל איווה)
שנותיו האחרונות
ב-1917 סיים קלארק את כהונתו כמושל, ובמשך שנה אחת הוא היה הדקאן של בית הספר למשפטים של אוניברסיטת דרייק. לאחר מכן הוא שב לעסוק בעריכת דין באדל.
ג'ורג' קלארק נפטר ב-28 בנובמבר 1936 באדל. הוא נטמן בבית הקברות אקודייל שבעיר.
צ'רי טיגו 7
הדור הראשון (2016–הווה)
ברכב יש מנוע בנזין 1.5 ליטר ארבע טורבו ומנוע בנזין של 2.0 ליטר.
הייצור צ'רי טיגו 7 הושק מאוחר יותר בשוק הרכב בסין בחודש יולי במחירים של 85,900 יואן – 150,900 יואן, והציבו את צ'רי טיגו 7 מעל צ'רי טיגו 5.
מתיחה קדמית בשנת 2018
המתיחה הקדמית נחשפה בשנת 2018 שוזכתה לכינוי צ'רי טיגו 7 Fly. ה"צ'רי טיגו 7 Fly" היה גרסה עיצובית שעשתה שימוש חוזר עבור צ'רי טיגו. הצ'רי טיגו 7 Fly עלה לראשונה בספטמבר 2018 עם מחירים של בין 85,900 יואן ל־113,900 יואן. דגם המתיחה הקדמית משתמש במנוע טורבו בנפח 1.5 ליטר המפיק 147 כ"ס ו-210 נ"מ. תיבת ההילוכים היא תיבת הילוכים כפולת מצמדים בת 6 הילוכים או תיבת הילוכים ידנית בת 6 הילוכים.
קורוס יאנג
באוגוסט 2017 נחשף הקרוסאובר הקומפקטי של קורוס יאנג כגרסה מחודשת לצ'רי טיגו 7. צ'רי מחזיקה במחצית מקורוס אוטו ואילו המחצית השנייה שייכת לחברת ההשקעות סינגפור, קנון הולדינגס. הקורוס יאנג מעולם לא הושק לשוק, אך בעיצוב שלו נעשה שימוש חוזר כמו צ'רי טיגו 7 FLY.