cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אוקסלט הסידן
תכונות
אוקסלט הסידן איננו רעיל מבחינת פעילות ביולוגית. עם זאת, גבישי אוקסלט הסידן נפוצים במגוון צמחים כמנגנון הגנה נגד חיות הניזונות מצמחים, ואכילה של אוקסלט הסידן אכן עשויה להיות כואבת ואף מסוכנת במקרים מסוימים. זאת מאחר שבזמן לעיסה ובליעה של צמחים המכילים גבישים בצורת מחטים, נפגעות הרקמות הריריות בפה ולאורך מערכת העיכול, ופגיעות אילו יכולות להיות כואבות, צורבות ואף מסוכנות.
יש להדגיש כי בצמחים רעילים המכילים אוקסלט הסידן, ההרעלה היא לרוב תוצר של חומרים נוספים בצמח ולגבישים יש בעיקר תפקיד של פגיעה ברקמות הריריות וחשיפת פנים הגוף לרעלנים, וכתוצאה מכך – הגברת פעילותם.
בתעשייה
אוקסלט הסידן משמש בייצור זיגוג קרמיקה.
בטיחות
לפי גיליון בטיחות החומרים שלו (MSDS), יש להימנע מבליעה או שאיפה של אוקסלט הסידן וכן להימנע ממגע עם העור או עם העיניים.
אריה אטרמן
אריה עטר (אטרמן) (1913 - ?), היה אתלט ארצישראלי, אלוף ושיאן ארץ ישראל בהדיפת כדור ברזל, בזריקת דיסקוס ובהטלת כידון. זוכה מדליית ארד מהמכביה השנייה (1935) בקרב עשר.
1935
במכביה השנייה הוא הגיע בראש המשלחת מצרפת עם 6 ספורטאים. בתחרויות עצמן הוא זכה במדליית ארד בקרב עשר. בתחרות שנערכה בביירות קבע אטרמן בהטלת כידון שיא עולם של מכבי חדש - 51.50 מטר.
לאחר שנשאר בארץ לסיום המכביה השנייה התאמן אטרמן בקבוצת מכבי תל אביב.
באליפות האתלטיקה הראשונה של ארץ ישראל שנערכה באצטדיון ימק"א ירושלים בסוף נובמבר 1935 זכה אטרמן ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל בשיא ארץ ישראל חדש של 11.77 מטר, לפני חבריו לאגודה זאב שטיל (11.36 מטר) ודב רבינוביץ' (10.56 מטר), בהטלת כידון (800 גרם) בתוצאה של 46.62 מטר, לפני לב גוריון מבר כוכבא ירושלים (46.10 מטר) ודב רבינוביץ' (44.65 מטר) ובריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם סם שטיינברג, עמיחי כספי ושלמה מרנץ בתוצאה של 45.6 שניות, לפני מכבי חיפה (47.1 שניות) ומכבי עתיד תל אביב. מדליית כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 32.21 מטר, אחרי זאב שטיל שקבע שיא ארץ ישראל חדש של 37.65 מטר ולפני לב גוריון (32.17 מטר.
1947
באליפות המזרח הקרוב שנערכה באתונה יוון בספטמבר 1947 זכה אטרמן במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 51.69 מטר.
חייו האישיים
היה מורה להתעמלות בגימנסיה הרצליה. בין תלמידיו היו יהודה גבאי ונתיבה בן-יהודה. בשנת 1942 התגייס לצבא הבריטי. בשנת 1954 התמנה למנהל הספורט של אגודת הצעירים העבריים ברוצ'סטר, ארצות הברית.
טיילור הנדריקס
טיילור הנדריקס (באנגלית: Taylor Hendricks; נולד ב-22 בנובמבר 2003) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
קריירה
הנדריקס גדל בפלורידה ושיחק כדורסל בתיכונים מקומיים. לאחר שקיבל הצעות ממספר אוניברסיטאות, בחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מרכז פלורידה. במשחקו הראשון בקבוצה, ב-8 בנובמבר 2022, קלע 23 נקודות והוסיף שתי חטיפות ושלוש חסימות בהפסד קבוצתו בהארכה 95–98 לאוניברסיטת צפון קרוליינה באשוויל. ב-26 בפברואר 2023 קלע שיא קריירה של 25 נקודות והוסיף 8 ריבאונדים בניצחון קבוצתו 68–49 על טולסה. במהלך העונה זכה הנדריקס 9 פעמים בתואר "רוקי השבוע" בקונפרנס שבו התחרתה הקבוצה. בתום עונה אחת, הכריז כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA.
גאורג הלמסברגר הבן
גאורג הלמסברגר הבן (בגרמנית: ; 27 בינואר 1830 - 12 בנובמבר 1852) היה כנר ומלחין אוסטרי. הוא נולד בווינה, בן למוזיקאי גאורג הלמסברגר ואח ליוזף הלמסברגר האב. הוא למד כינור אצל אביו והלחנה אצל לודוויג רוטר (1819–-1895). בשנת 1847 יצא לסיור קונצרטים ברחבי גרמניה ואנגליה. ב-1850 התמנה לקונצרטמייסטר בתזמורת החצר ולמנהל הפקות של מוזיקת וודביל ובלט בהנובר. זמן קצר לפני מותו המוקדם, היה לממונה על המוזיקה בהנובר.
יצירותיו
יצירותיו כוללות את האופרות Die Bürgschaft משנת 1848 ו-Die beiden Königinnen משנת 1851, סימפוניות, מוזיקה קאמרית ויצירות לכינור סולו.
איילין לוסי גארווד
איילין לוסי "תרצה" גארווד; (באנגלית: Eileen Lucy "Tirzah" Garwood; 11 באפריל 1908 – 27 במרץ 1951) הייתה אמנית וחרטית בריטית, חברה בקבוצת ״אמני בארדפילד הגדולה״. האמן אריק רביליוס היה בעלה מ-1930 ועד מותו ב-1942.
ביוגרפיה
גארווד נולדה בשנת 1908 בג'ילינגהם, קנט, השלישית מבין חמישה ילדים. אביה פרדריק סקוט גארווד (1872–1944) היה קצין ביחידת המהנדסים המלכותיים. את שמה "תרצה" העניק אחיה, אזכור לתרצה בספר ״שמות״ במקרא, ואולי שיבוש שמה - כלומר הילדה השלישית. היא ומשפחתה עברו מגורים בהתאם לשירות של אביה בצבא בקרוידון, ליטלהמפטון ולאחר מכן באיסטבורן.
גארווד התחנכה בבית הספר ווסט היל באיסטבורן בין השנים 1920 ל-1924, ולאחר מכן בבית הספר לאמנות באיסטבורן משנת 1925, אצל ריבס פוקס, אוליבר סניור. כמו כן למדה חרטות עץ, עם אריק רביליוס היא עברה לקנזינגטון ב-1928. מאוחר יותר למדה בבית הספר המרכזי לאמנות.
אחד מחיתוכי העץ המוקדמים של גארווד, שהוצג בתערוכה השנתית של אגודת חרטי העץ ב-1927, זכה לשבחים ב"טיימס". היא קיבלה על עצמה הזמנות עבור הוצאת הספרים Kynoch וכן עבודה עבור BBC - הפקת עיבוד חדש של סמל הארגון. ב-1928 איירה גארווד אורטוריה מאת גרנוויל באנטוק, אותה כתב עבור הבי.בי.סי.
החיים עם אריק רביליוס
ב-1934 הם רכשו בית בטירת הדינגהם, באסקס, ולוח כחול מנציח זאת. שם נולדו להם שלושה ילדים: ג'ון רביליוס (1935–2014); הצלם ג'יימס רביליוס (1939–1999); ואן אולמן (נ' 1941), עורכת ספרים. לאחר שאן נולדה באפריל 1941, המשפחה עברה מהבית הקר, שהיה גם לעיתים מוצף, לחוות איירונברידג' ליד שלפורד, אסקס.
במהלך חורף 1941 גארווד חלתה; היא אובחנה כחולה בסרטן השד ועברה ניתוח חירום לכריתת שד במרץ 1942. היא כתבה את האוטוביוגרפיה שלה במרץ ובמאי 1942, תוך כדי התאוששות מהניתוח. האוטוביוגרפיה, אשר נועדה במקור רק למשפחתה, פורסמה בשנת 2012, לאחר שנערכה על ידי בתה אן.
בזמן שנסעה לקבלת הזמנה מהוועדה המייעצת לאמני מלחמה, מטוסו של אריק רביליוס נעלם באיסלנד; מאוחר יותר נקבע כי הוא מת בהתרסקות מטוס ב-2 בספטמבר 1942. גופתו מעולם לא נמצאה. הממשלה הבריטית עיכבה את תשלום הקיצבה על מותו של בעלה למעלה משנה.
חיים מאוחרים
היא שוב אובחנה כחולה בסרטן בתחילת 1948, והתגוררה בבית אבות ליד קולצ'סטר משנת 1950, שם נפטרה בשנת 1951. היא נקברה בקופורד.
תערוכת זיכרון נערכה בגלריה באיסטבורן בשנת 1952. שניים מציוריה נמצאים בגלריה טאונר, שבה יש גם את האוסף הגדול ביותר של יצירותיו של רביליוס. לשניהם יש גם יצירות בגלריה לאמנות פריי. בנוסף, אחד מההדפסים שלה מוחזק על ידי מוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון. היא צוירה על ידי רבליוס בציור של "שתי נשים בגן" (1936), לצד חברתה שרלוט באודן.
AIM (אלבום)
AIM הוא אלבום האולפן החמישי של הראפרית הבריטית M.I.A.. האלבום יצא לאור ב-9 בספטמבר 2016 דרך חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס ופולידור רקורדס. לפני הוצאתו, הצהירה הראפרית כי אלבום זה יהיה אלבומה האחרון.
שיטת התיקוף
תיקוף (Validation) או שיטת התיקוף או שיטת פייל (Feil) היא שיטה ליצירת תקשורת הדדית עם אנשים חסרי התמצאות בזקנה מתקדמת (מעל גיל 80) ואנשים תשושי נפש. הגישה המיושמת על ידי אנשי מקצועות עזרה (עובדים סוציאליים, מרפאים בעיסוק, אחיות, מלווים רוחניים, רופאים, מטפלים שונים וכן על ידי מתנדבים שהוכשרו להשתמש בשיטה), במקומות כמו בתי אבות, בתים סיעודיים, דיור מוגן הוספיס ועוד. תכלית שיטת התיקוף היא לאפשר קשר ותיקשורת מילולית ולא מילולית עם אדם שיכולתו להשתמש בשפה נפגעה (בדרך כלל על רקע של דמנציה מסוג אלצהיימר). מערך הכלים שמציעה שיטת התיקוף נועד ליצור קשר עם המטופל מתוך עמדה מכבדת ואמפתית ומתוך דאגה כנה לצרכיו הרגשיים של הזקן. את עקרונות השיטה ניתן ליישם בעבודה פרטנית (עם אדם בודד) או בקבוצה.
היסטוריה
שיטת התיקוף נוצרה על ידי נעמי פייל (נולדה ב-1932), עובדת סוציאלית קלינית בהכשרתה. השיטה נולדה כתוצאה מעבודת שטח שעשתה פייל עם דיירי בית אבות בו עבדה בקליבלנד אוהיו. עבודת השטח היא שאיפשרה לפייל לפתח מאוחר יותר את התאוריה שמאחורי השיטה. המחקר הראשון אודות השיטה התפרסם ב 1967 וכותרתו "טיפול קבוצתי בבית אבות". ב-1982 פורסמה המהדורה הראשונה של הספר "תיקוף, שיטה פורצת דרך: שיטת פייל". בשנים הבאות אומצה השיטה ברחבי העולם, בהתחלה באוסטריה והולנד ובהמשך במקומות נוספים בעולם. ספרה הראשון של פייל וספרים נוספים שלה שיצאו בהמשך פורסמו בשפות רבות. מבחינת פייל, פרסומים אלה היו בעלי משמעות רבה בהתפתחות השיטה, שכן המשובים שקיבלה פייל לרעיונותיה סייעו להתפתחות של רעיונות חדשים, והתאמת הגישה לסביבות עבודה שונות ותרבויות שונות. כן תרם הפרסום להעמקה ושיכלול של שיטות הכשרת מטפלים לעבודה עם שיטת התיקוף.
שיטת התיקוף כיום
שיטת התיקוף נחשבת היום לחלק משמעותי מ של בעלי מקצועות שונים העובדים עם זקנים במצבי דמנציה (גם דמנציה מתקדמת). הגישה מיושמת במדינות שונות בעולם בבתי אבות, בתים סיעודיים, מסגרות דיור מוגן וכדומה. המכון להכשרת מטפלים בשיטת התיקוף פועל באוסטריה, בלגיה, צרפת, גרמניה, איטליה, יפן, שווייץ שוודיה וארצות הברית. המכון מציע הכשרה בתיקוף להכשרת מטפלים וכן מעניק תעודות הסמכה לטיפול באמצעות השיטה. שיטת התיקוף מיושמת במקומות שונות ברחבי העולם: בצפון אמריקה, אירופה ואוסטרליה.
המטופלים
המטופלים בשיטת התיקוף הם במרבית המקרים זקנים מעל גיל 80, שאיבדו חלק ניכר מיכולתם לתקשר עם העולם באופן יעיל והפכו בחלק מהמקרים לחסרי התמצאות במקום ובזמן. מצבים אלה יכולים להתרחש על רקע של מחלת אלצהיימר במצב מתקדם, או מחלות אחרות הכרוכות באובדן כישורי התמצאות וכישורי שפה. חלק מאוכלוסייה זו מסומן לעיתים על ידי צוות המוסד כמטופלים בעייתיים, מרדניים, עקשנים, או לחלופין פשוט מטופלים בסיכון גבוה. בחלק מהמקרים קיימת בנוסף לדמנציה גם הפרעה נפשית, ו/או מחלה כרונית כלשהי. פייל ציינה שהשיטה אינה יעילה לטיפול בחולי דמנציה צעירים יחסית (בעשור השישי לחייהם). בנוסף לזקנים הסובלים מדמנציה, יכולה השיטה להועיל גם לזקנים החיים עם סכיזופרניה, בעיקר כשמדובר בטיפול פליאטיבי תקופת סוף החיים.
עקרונות השיטה
=== הנחות יסוד ===
פייל תיארה ארבעה שלבים בתהליך חיפוש הפתרון.
א. חוסר התמצאות: ביטוי מוסווה לקיום קונפליקטים מהעבר.
ב. חוסר התמצאות בזמן: היעדר אחיזה במציאות, נסיגה פנימה.
ג. תנועה חזרתית : התנועות באות במקום מילים כדי לבטא רגשות. לעיתים
ד. מצב וגטטיבי: הזקן אינו מדבר יותר וכמעט שאינו יוצר קשר עם סביבתו ומתכנס לחלוטין לתוך עצמו.
מטרת הטיפולוגיה הזו אינה לסווג אנשים או להכלילם לתוך תבניות מוכנות מראש. כל אדם הוא ייחודי בדרך שלו בכלים העומדים לרשותו ובהרגלים שרכש בשנות חייו. בנוסף, אנשים עשויים לנוע בין השלבים, לאורך היום ולעיתים אף להיות במצבי ביניים שונים. תכלית הטיפולוגיה הזו היא לעזור למטפל להבין מאיזה צורך או צרכים נובע דפוס התנהגות מסוים אצל הזקן.
שיטת התיקוף מניחה שמאחורי כל דפוס התהגות ישנה סיבה, הקשורה לצורך קונקרטי של הזקן, צורך שניתן לתיאור במונחים אוניברסליים (באמצעות פרמידת הצרכים של מאסלו) ובמונחים קונקרטיים של הזקן עצמו. גיל הזקנה (ובפרט בגיל 80+) כרוך תמיד באובדנים משמעותיים של יכולות וגם של תארים, תפקידים וכבוד. עמדת המטפל העוזר בשיטת התיקוף היא עמדה סמכותית רכה, כנה ואכפתית. זקנים המצויים ב"תהליך החיפוש אחר פתרון" אשר עברו תיקוף לא מידרדרים למצב וגטטיבי (המצב הסופי בדמנציה בו החולה מפסיק למעשה ליצור קשר עם סביבתו) אלא ממשיכים ליצור קשר בהתאם ליכולותיהם.
טכניקות
הטכניקות אותן מתארת נעמי פייל הן ביסודן טכניקות לביטוי אמפתיה כלפי הזקן והכלה של עולמו, כפי שהוא מבין אותו. מטרת כל הטכניקות היא לבטא עניין כן בעולמו של הזקן מבחינה רגשית בעיקר, תוך תשומת לב לשימוש בשפה לא מאיימת ובטון דיבור המותאם ליכולותיו של הזקן ועם זאת מכבד. תכלית כל הטכניקות הללו היא לחזק את התקשורת בין המטפל לזקן ולהעשיר אותה. זאת כדי לעזור לאדם הזקן לשמר יכולות תקשורת, במטרה למנוע או לפחות למתן את ההידרדרות הצפויה במצבו.
הכשרת מטפלים בשיטת התיקוף
המכון ללימוד השיטה והכשרת מטפלים בתיקוף פועל באוסטריה, בלגיה צרפת גרמניה איטליה, יפן, שווייץ שוודיה וארצות הברית. המכון מציע הכשרה ותעודות הסמכה לטיפול בשיטת התיקוף. המכון מציע ארבע רמות של הסמכה:
מטפל בתיקוף, מטפל קבוצתי בתיקוף, מורה לתיקוף ומומחה לתיקוף. המועמד לכל שלב צריך לעמוד בתנאים הכוללים הוכחה שעבר את השלבים הקודמים בהצלחה וכן תנאים נוספים. בישראל התקיים ב 2015 קורס ראשון מטעם ג'וינט אשל, שעסק בשיטת התיקוף. את הקורס הנחתה יוצרת השיטה, נעמי פייל.
אדי גוטליב (כדורסל)
אדוארד "אדי" גוטליב (באנגלית: Edward "Eddie" Gottlieb; 15 בספטמבר 1898 – 7 בדצמבר 1979; נולד בשם איזדור גוטליב (Isadore Gottlieb)) היה יזם, איש עסקים, מאמן ומנהל קבוצות כדורסל יהודי-אוקראיני. בעונת זכה באליפות עונת הבכורה של ליגת ה-BAA (לימים ליגת ה-NBA), כמאמן קבוצת פילדלפיה ווריורס. שימש כמאמן הווריורס במשך 9 עונותיה הראשונות (1946–1955), ולאחר מכן היה גם הג'נרל מנג'ר של המועדון במשך 11 עונות (1952–1963), והבעלים שלו במשך 10 שנים (1952–1962).
בשנת 1972 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל, בתור "תורם לכדורסל". בשל תרומתו הרבה להתפתחות משחק הכדורסל מאז העשור השני של המאה ה-20 ועד לפטירתו בשנת 1979, זכה לכינוי "מר כדורסל" (Mr. Basketball). הגביע המוענק לזוכה פרס רוקי השנה ב-NBA קרוי על שמו – "פרס אדי גוטליב".
פילדלפיה ספאס
גוטליב נולד למשפחה יהודית בקייב שבאוקראינה, ובגיל שנתיים עבר עם משפחתו להתגורר בפילדלפיה, ארצות הברית. בשנת 1917 הקים קבוצת כדורסל אשר יצגה את המרכז הקהילתי היהודי בפילדלפיה, ובשנים הבאות קיבלה הקבוצה חסות מ"המרכז העברי של דרום פילדלפיה" (South Philadelphia Hebrew Association). באותה תקופה שינתה הקבוצה את שמה ל"פילדלפיה ספאס" – כינוי המורכב מראשי התיבות של המרכז העברי (SPHAs). בשנת 1925 השתתפה הקבוצה ב"ליגה המזרחית" המקצוענית, ושנה לאחר מכן עברה לליגת ה-ABL ("ליגת הכדורסל האמריקאית"), אשר הייתה אז ליגת הכדורסל הגדולה ביותר בארצות הברית. בשנת 1933 מינה עצמו גוטליב למאמן הספאס, והוביל אותם לזכייה ב-7 אליפויות ליגת ה-ABL במהלך 13 עונותיו בתפקיד. לאורך התקופה בלטו בקבוצה השחקנים הארי ליטוואק, אוזי שכטמן וג'ורג' סנסקי. בשנת 1946 עזב גוטליב את אימון הקבוצה, ובשנת 1950 מכר את המועדון.
פילדלפיה/סן פרנסיסקו ווריורס
בשנת 1946 סייע גוטליב בהקמת ליגת ה-BAA, אשר הפכה כעבור 3 שנים לליגת ה-NBA. באותה שנה מונה לג'נרל מנג'ר ולמאמן הראשי של קבוצת פילדלפיה ווריורס, לקראת עונת הבכורה של המועדון והליגה. באותה עונה הדריך את הווריורס לזכייה באליפות ה-BAA, לאחר שגברו בפלייאוף על סנט לואיס בומרס (2–1), ניו יורק ניקס (2–0) ושיקגו סטאגס (4–1). הכוכב הבלתי מעורער של הקבוצה היה מלך הסלים של הליגה – ג'ו פולקס – אשר קלע 23.2 נקודות בממוצע למשחק. בעונה העוקבת העפילה פילדלפיה בשנית לגמר הליגה, בו הפסידה מול בולטימור בולטס בתוצאה 2–4. בשנים הבאות בלטו תחת גוטליב השחקנים ג'ו פולקס, האווי דאלמאר, פול אריזין, אנדי פיליפ וניל ג'ונסטון, אולם הקבוצה לא הצליחה לעבור שוב את סיבוב הפלייאוף הראשון. בסיום עונת התפטר גוטליב מאימון הווריורס; לאורך 9 עונותיו בתפקיד רשמה הקבוצה מאזן כולל של 263 ניצחונות ו-318 הפסדים (45.3%).
בשנת 1952, בעודו מאמן הקבוצה, רכש גוטליב את מועדון הווריורס עבור כ-25,000 דולר. בשנת 1962, בעת מעבר הקבוצה לסן פרנסיסקו, מכר את השליטה במועדון עבור כ-600,000 דולר.
תרומתו ל-NBA
מאז עזיבתו את הווריורס, ובמשך 25 שנים, שימש גוטליב כיושב ראש ועדת החוקים של ליגת ה-NBA. "הייתי אחראי על יותר שינויים בחוקה מאשר כל אדם אחר", סיפר גוטליב בשנותיו המאוחרות.
במקביל, היה גוטליב אחראי באופן בלעדי על קביעת לוח המשחקים של כל עונה – תפקיד בו החזיק עד לעונת, בה החלה הליגה להיעזר בתוכנה ייעודית. עד לפטירתו בשנת 1979 שימש גם כיועץ להנהלת הליגה, ונהג לנסוע מביתו שבפילדלפיה למשרדי הליגה שבניו יורק מספר פעמים בשבוע.
ב-7 בדצמבר 1979 נפטר גוטליב בפילדלפיה, בגיל 81. חבר היכל התהילה של הכדורסל הארי ליטוואק, אשר שיחק תחתיו בפילדלפיה ספאס, ספד לו: "חשיבותו של גוטליב למשחק הכדורסל הייתה רבה כמעט כמו הכדור עצמו".
יהודה נהרי הלוי
יהודה נהרי הלוי (נולד ב-2 באוקטובר 1985) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה
נהרי נולד בשכונת נווה עמל בהרצליה. את שירותו בצה"ל עשה בגדוד חרוב. הוא למד שלוש שנים משחק בבית הספר "הדרך", וכן למד משחק מול מצלמה אצל רותי דייכס, וסדנת "שקט מצלמים רעש" בסדנאות הבמה.
תיאטרון
נהרי שיחק במחזמר "ספר הג'ונגל", "הנסיכה והצפרדע", "מועדון ארוחת הבוקר". בתיאטרון תהל שיחק במחזה "רומיאו ויוליה חוזרים למקורות" בבימויו של יובל כרמי. בתיאטרון חיפה שיחק במחזה "בילי שוורץ". בתיאטרון גבעתיים שיחק במחזה "על החיים ועל המוות", פרי עטה של נטע מגן.
בספארי ברמת-גן שיחק במופע בבימויו של אמיר פרישר גוטמן, "סימבה מלך הספארי". הוא שיחק בהצגת הילדים "הדוד חיים".
בשנת 2018 השתתף במופע הקומי-סאטירי על עולם הרוח והניו-אייג' "מוארים בע"מ" בתפקידי הפקה ובתפקיד קולו של אלוהים.
בשנה 2019 שיחק בהצגה "לשם ובחזרה" של התיאטרון העברי.
טלוויזיה וקולנוע
במהלך השנים שיחק במספר סרטים וסדרות טלוויזיה. בין השנים 2009–2010 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הנעורים "תיכון השיר שלנו", בה גילם את דמותו של אסי דמתי. ב-2009 שיחק בסדרת הנעורים פרי יצירתו של גיורא חמיצר - "האי" בתפקיד אורח. בשנת 2013 שיחק בסרטו של דן תורג'מן "רימון הזהב" וגילם את יחיה, וכן שיחק בסרט של יריב מוזר "שבלולים בגשם", בתפקיד ניר. באותה שנה שיחק בסדרה "פרופיל 64" ששודרה ב ערוץ 10. בשנת 2014 שיחק בסרט קצר "אישך, תשוקתך", לצדה של מיטל גל סויסה. ושיחק בסדרת הדרמה של HOT - "מתים לרגע" בתפקיד גיא, כדורגלן עם בעיה רפואית.
בשנת 2015 לוהק לעונה השנייה של סדרת הדרמה קומדיה פרי יצירתו של מאור זגורי, "זגורי אימפריה", בה הוא מגלם את דמותו של נירו, המנהל רומן עם האחות הבכורה לבית משפחת זגורי, מירי (יפית אסולין), שבסוף מתגלה כגיי. באותה שנה הצטלם לסרט "חתונה מנייר" לצידם של אסי לוי, מורן רוזנבלט, רועי אסף. הסרט הוקרן בדצמבר של אותה שנה.
בשנת 2019 לוהק לתפקיד הראשי לסרט "ימים נוראים", אשר עוקב אחר האירועים שהובילו לרצח ראש הממשלה יצחק רבין מנקודת מבטו של הרוצח. בסרט מגלם נהרי את דמותו של יגאל עמיר.
חיים אישיים
נהרי מתגורר בפרדס חנה.
בינואר 2022 פורסם בוואלה כי נהרי טוען כי איש הטלוויזיה והיוצר אסי עזר הטריד אותו מינית לפני עשור, כשבחן אפשרות ללהקו לסדרת הטלוויזיה "להיות איתה". נהרי נבדק בפוליגרף ויצא דובר אמת. בתגובה נבדק גם עזר ויצא דובר אמת גם הוא.
במרץ 2023, נדחתה תביעת לשון הרע שהגיש נגד התוכנית "ערב טוב עם גיא פינס" וחויב לשלם הוצאות משפט.
עומס חום
עומס חום הוא מדד המבטא את אי הנוחות האקלימית למחיה, והוא נקבע כשילוב של הטמפרטורה והלחות היחסית. כמו כן, הוא מתאר עד כמה יכול אדם לקרר את גופו באמצעות הזעה. ככל שהטמפרטורה גבוהה יותר, אדם צריך אידוי מוגבר יותר של זיעה על מנת להתקרר, וככל שהלחות היחסית גבוהה יותר, כך יחוש יותר חם, שכן הזיעה מתאדה לאט יותר ובמידה פחותה יותר.
במדד נעשה שימוש לראשונה על ידי צה"ל, והוא אומץ לשירות המטאורולוגי על ידי פרופ' עזרה זהר.
אופן החישוב
החישוב הוא ממוצע של טמפרטורת תרמומטר יבש (dry bulb temperature) וטמפרטורת תרמומטר רטוב (wet bulb temperature). טמפרטורת התרמומטר היבש היא הטמפרטורה שנמדדת על ידי מד טמפרטורה בתנאים ללא קרינה וללא לחות. מבחינה פיזיקלית היא מתארת את ממוצע האנרגיה הקינטית של מולקולות האוויר. זוהי הטמפרטורה הניתנת בתחזית מזג האוויר. טמפרטורת התרמומטר הרטוב היא הטמפרטורה שהייתה לחבילת אוויר אם הייתה מצוננת ל-100% רוויון, קרי לנקודת הטל. החום הכמוס בתהליך מסופק על ידי חבילת האוויר עצמה. זוהי הטמפרטורה הנמוכה ביותר אליה יכולה להגיע חבילת אוויר, כתוצאה מאידוי בלבד, בהתחשב בתנאי הסביבה.
דירוג
עומס חום בינוני - תחושת חום, מומלץ לשהות בצל. יש קושי בפעילות גופנית.
עומס חום כבד - קושי בשמירה על טמפרטורת הגוף תוך כדי פעילות גופנית.
רוח
הרוח אינה חלק מחישוב עומס החום, אך יש לה חלק משמעותי מאוד בטמפרטורה האפקטיבית, זו שהאדם מרגיש בפועל. הרוח משפיעה על קצב העברת החום של גוף האדם, ובנוסף מגבירה את התאיידות הזיעה. לאידוי תמיד יש השפעה של קירור. קצב העברת החום יכול לקרר או לחמם בהתאם לטמפרטורה.
בישראל
בארץ ישראל, באזורים גבוהים יותר, כתוצאה מלחות נמוכה יותר, עומס החום קל יותר בדרך כלל. בבקעת הירדן עומס החום הוא הכבד ביותר, מיוני ועד ספטמבר שורר עומס חום כבד ברצף. באילת בחודש יולי עומס החום שורר במשך 24 שעות ביממה, ומשתנה בעוצמתו. חרף הלחות הגבוהה, אזור החוף ממוזג יחסית, ולכן לרוב עומס החום אינו כבד, אך בחודשים החמים עומס החום הבינוני נמשך זמן רב. מפאת הלחות הנמוכה, בנגב עומסי החום קלים יותר מאשר בחוף, ובמקומות גבוהים ההשפעה אף קטנה יותר. בבאר שבע למשל שורר עומס חום בינוני כ-8 שעות ביממה בקיץ. באזור ההר עומס החום הוא הקל ביותר, ונמשך שעות בודדות בלבד.
ג'ט הווארד
ג'ט הווארד (באנגלית: Jett Howard; נולד ב-14 בספטמבר 2003) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד.
קריירה
הווארד הוא בנו של כדורסלן העבר ומאמן הכדורסל ג'וואן הווארד. הוא גדל בפלורידה, בעת שאביו שיחק ואימן במיאמי היט, ושיחק כדורסל בתיכונים מקומיים. לאחר שקיבל הצעות ממספר אוניברסיטאות, בחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מישיגן. למרות שאביו הוא מאמן הקבוצה, עבר הווארד בהצלחה תהליך מיון רגיל. במשחקו הראשון בקבוצה, ב-7 בנובמבר 2022, קלע 21 נקודות בניצחון קבוצתו 75–56 על פרדו פורט ויין. ב-12 בינואר 2023 קלע שיא קריירה של 34 נקודות בהפסד קבוצתו בהארכה 84–93 לאיווה. בתום עונה אחת, הכריז כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA.
יחסי ערב הסעודית–קוריאה הצפונית
יחסי ערב הסעודית–קוריאה הצפונית הם היחסים הבילטרליים שבין ערב הסעודית לקוריאה הצפונית. שתי המדינות אינן מקיימות יחסים רשמיים.
היסטוריה
בתקופה שאחרי מלחמת קוריאה, כאשר קוריאה הדרומית והצפונית היו מעורבות ב"מרוץ דיפלומטי" כדי ליצור קשרים רבים ככל הניתן ברחבי העולם, פיונגיאנג התרחקה במידה רבה מהמפרץ הפרסי, שמרבית מדינותיו היו בעלות ברית של ארצות הברית ואנטי-קומוניסטיות
בשנות התשעים, לאחר קריסת הגוש הסובייטי והתקררות היחסים עם סין, קוריאה הצפונית החלה ליצור קשרים רשמיים עם חברי מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ (GCC), תחילה עומאן ב-1992 ולאחר מכן קטר ב-1993. כווית ובחריין הגיעו לאחר מכן ב-2001, ואיחוד האמירויות הערביות ב-2007. צפון קוריאה וסעודיה עדיין אינן מקיימות יחסים רשמיים.
קוריאה הצפונית מקיימת יחסים קרובים עם איראן, יריבתה של ערב הסעודית, בעוד ערב הסעודית מקיימת יחסים קרובים עם קוריאה הדרומית, יריבתה של קוריאה הצפונית.
קרב גרומנטום
קרב גרומנטום היה קרב שנערך בשנת 207 לפנה"ס במהלך המלחמה הפונית השנייה, בין כוח קרתגי בפיקודו של חניבעל ברקה לבין כוח רומאי בפיקודו של גאיוס קלאודיוס נרו. הקרב הסתיים בניצחון רומאי שהיה בלתי משמעותי כשלעצמו, אולם מנע מחניבעל לחבור אל כוחותיו של עזרובעל ברקה, ובכך אפשר את השמדתם על ידי הצבאות הרומיים בקרב מטאורוס.
רקע
ככל שהמלחמה הפונית השנייה התקדמה, הבין המצביא הקרתגי חניבעל ברקה שחנה בחצי האי האפניני שכוחות רעננים הם הסיכוי היחיד שלו לנצח. באמצעות עיר הנמל האחרונה שלו קרוטון, יצר קשר עם אחיו עזרובעל שלחם ברומאים בהיספניה, וביקש ממנו לנסות להגיע לאיטליה באותו מסלול שבו הגיע הוא עצמו. עזרובעל ספג אותה תקופה תבוסות מבישות מידי הרומאים, והיה נאלץ ממילא במוקדם או במאוחר לנטוש את היספניה. הוא נאבק ברומאים בקרב באיקולה לקראת סוף שנת 208 לפנה"ס, ולאחריו נסוג בזהירות אל צפון היספניה. הרומאים בחרו שלא לרדוף אחריו בשל מזג האוויר הקשה. עזרובעל חצה את הרי הפירנאים, ופתח במסע מזורז במסלול של אחיו. עזרובעל נותר בגאליה למשך החורף כדי לגייס חיילים חדשים. תנועתו נצפתה בידי בני העיר מאסיליה, שהייתה בברית עם הרומאים, והחדשות גרמו לזעזוע ברומא. במהלך האביב, המשיך עזרובעל את מסעו וחצה במסע מזורז את האלפים, מסעו היה קל יחסית, כיוון שהוא התנהל במזג אוויר נוח עם מורי דרך מנוסים, והשבטים הגאלים שיתפו פעולה במידה רבה יחסית. עזרובעל הגיע אל עמק הפו בקיץ של שנת 207 לפנה"ס עם 30,000 אנשים בערך. הוא רצה לעודד את שבטי הגאלים להצטרף אליו, ועל כן הטיל מצור על המושבה הרומאית פלנקטיה (פיאצ'נצה). עם זאת, בני העיר התגוננו היטב, ועזרובעל, שידע היטב שאסור לו לבזבז זמן, החל לנוע דרומה כדי לחבור אל חניבעל. אילו שני הצבאות הקרתגיים אכן היו מתחברים, מצבו של חניבעל שהתדרדר אט אט היה עשוי להתהפך פלאים, וייתכן שרומא הייתה נופלת בסופו של דבר.
כקונסולים של אותה שנה נבחרו גאיוס קלאודיוס נרו ומרקוס ליוויוס סלינטור. נרו קיבל פיקוד על הכוחות שחנו בוונוסיה והוצב מול חניבעל. ליוויוס קיבל פיקוד על הכוחות בצפון איטליה מול עזרובעל.
הקרב
חניבעל נע מברוטיום אל לוקאניה, וניסה לכבוש במסעו מספר ערים שהיו בברית עם הרומאים. הוא נע לכיוון העיר גרומנטום (Grumentum), ונרו שקיבל מידע על כך נע גם הוא אליה. המטרות של שני הצדדים היו ברורות מאוד. חניבעל היה להוט לחמוק מהרומאים בכל מחיר כדי לחבור אל אחיו, בעוד הרומאים היו מעוניינים למנוע זאת בכל מחיר. בלהיטותו לפרוץ דרך החוצה, חניבעל נע לקרב עם כל כוחותיו בלי לנסות להציב מארבים או לאגף את הצבא הרומאי. נרו מצדו התכוון לנצל עד תום את להיטות אויבו.
נרו שלח חלק מכוחותיו להסתתר בגבעות שהיו באגף הימני של המחנה הרומאי. כאשר חניבעל התקרב אל שערי גרומנטום, פרץ נרו החוצה עם כל שאר כוחותיו. הקרתגים שהופתעו מההתקפה התפזרו, ואז נתן נרו הוראה למפקדי חיל הפרשים ולכוחות העתודה שהסתתרו לצאת מחבואם ולתקוף השתררה פאניקה מוחלטת במחנה הקרתגי, ורק בקושי הצליח חניבעל ללכד חזרה את אנשיו ולסגת מהאזור. למחרת הרומאים לא הפגינו רצון לצאת לקרב נוסף, והקרתגים ניצלו את הזמן כדי לקבור את מתיהם. חניבעל חמק מהמחנה שלו בחשאי, והשאיר אותו נטוש. נרו הבין את התרמית, במהרה, ודלק אחרי חניבעל עד ונוסיה (Venusia). התנהל שם קרב, במהלכו נהרגו עוד 2,000 קרתגים.
תוצאות
הניצחון הרומאי בקרב גרומנטום לא היה מכריע, אולם הוא עיכב את חניבעל מספיק זמן. בינתיים, עזרובעל הגיע אל נהר מטאורוס ולאחר מכן שלח שליח לאחיו כדי להודיע לו על בואו. אולם השליח נתפס בדרך לחניבעל בידי אנשיו של נרו. זה האחרון ידע היטב שאם עזרובעל יחמוק מליוויוס ויחבור אל חניבעל יקיץ הקץ על רומא, ולפיכך החליט להפר את הוראות הסנאט שהורה לו לא לעזוב את ברוטיום, ולחבור אל ליוויוס החונה במטאורוס. נרו הצעיד את אנשיו רגלית מרחק גדול מאוד, והגיע בחסות החשיכה אל המחנה של ליוויוס. כעת הכוח הרומאי כלל 47,000 איש, והיה גדול יותר באופן משמעותי מהכוח הקרתגי. הצדדים נפגשו בקרב מטאורוס שהסתיים בניצחון רומאי מוחץ ובהשמדת הכוח של עזרובעל.
If You Only Knew
"If You Only Knew" הוא הסינגל הרביעי מתוך האלבום The Sound of Madness של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון. הסינגל שוחרר ב-31 באוגוסט 2009, והוידאו קליפ שנלווה לשיר יצא ב-6 באוקטובר באותה שנה.
רשת ABC השתמשה בשיר בפרומו לאופרת הסבון "לחיות את החיים".
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר מעמד של תקליט פלטינה לאחר שמכר יותר ממיליון עותקים בארצות הברית.
מיקומי שיא
השיר נכנס למצעד ה-"Billboard Hot 100" ב-14 בנובמבר 2009 במקום ה-92. לאחר חמישה שבועות הוא הגיע למיקום השיא שלו במצעד, המקום ה-42. בשבוע של ה-6 בפברואר 2010 הוא הגיע לאותו המקום שנית. במצעד הקנדי המקביל, ה-"Canadian Hot 100" הגיע השיר למקום ה-64.
וידאו
הווידאו קליפ צולם בעיר ניו יורק, על שלד פלדה של גורד שחקים שבנייתו טרם הושלמה. הקליפ מתמקד בלהקה מנגנת על קורות הבניין, אך מדי פעם מצולמים זוגות שמצולמים במצבים שונים, גם הם על קורות הבניין.
תפאר ענק
תִּפְאָר עֲנָק (שם מדעי: Cheilinus undulatus, באנגלית: Wrasse humphead) הוא מין של דג ממשפחת השפתוניים. הדג מכונה גם "תפאר נפוליאון" ו"תפאר המאורי" (Māori wrasse). נפוץ בעיקר באזור שוניות אלמוגים באזור האוקיינוס השקט.
תיאור
תפאר ענק הוא המין הגדול ביותר ממשפחת השפתוניים. הזכרים מגיעים לאורך של כשני מטרים והנקבות מגיעות לאורך של כמטר אחד. גופו פחוס וגבוה, בעל שפתיים עבות ובשרניות, גבנון המופיע מעל העיניים שגדל עם ההתבגרות. הזכרים בעיקר בצבעי ירוק-תכלת-כחול בוהקים ואילו הנקבות בעלות צבע אדום-כתום בחלקן העליון וכתום-לבן בחלקן התחתון. התפאר הענק הגדול ביותר שתועד עד היום הגיע לאורך של 2.29 מטרים ולמשקל של 190.5 ק"ג.
אקולוגיה
המין נפוץ בעיקר במדרונות תלולים של שוניות אלמוגים בעומק 1 עד 100 מטרים. הפרטים הצעירים מעדיפים אזורים סבוכים באצות ואילו הבוגרים מעדיפים שטחים פתוחים בשוניות. הם טורפים אופורטוניסטים הניזונים מרכיכות, סרטנים ובעיקר מחלזונות, דגים וקווצי עור. נוסף לכך, הם טורפים של מספר בעלי חיים רעילים כמו: ארנבת ים (Aplysiomorpha), קופסינוניים (Ostraciidae) וכוכבן קוצני. לרוב המין חי בזוגות של זכר ונקבה או בקבוצות של 2-7 פרטים.
רבייה
הדג מגיע לבגרות מינית בגיל 5-7. אורך חיי הזכרים הוא כ-25 שנה ושל הנקבות הוא כ-30 שנה. הוא בעל חיים דיכוגומי הרמאפרודיטי כאשר חברי האוכלוסייה הופכים לזכרים בסביבות גיל 9. הגורמים השולטים בעיתוי שינוי המין אינם ידועים. הם משריצים בתחתית שונית האלמוגים בזמנים קבועים.
שימור
מספר הפרטים צנח בשל מספר גורמים:
יעקב מנשרוב
הוא התאמן גם כחבר בקבוצת ההיאבקות במועדון הספורט של הפועל רחובות בהדרכת מאמנו האישי לבה צימקין.
מנשרוב הגיע מאחת ממשפחות ההיאבקות היוקרתיות ביותר בברית המועצות לשעבר, מנשרוב התמודד יחד עם בן דודו, שהשתתף שלוש פעמים באולימפיידה, ואלוף העולם 2003 גוצ'ה ציציאשווילי, בטורנירים עולמיים רבים.
מנשרוב העפיל לסגל הישראלי במשקל 74 ק"ג לגברים לאולימפיאדת הקיץ 2004 באתונה, אחרי שהגיע לבין שמונה המקומות הראשונים באליפות העולם.
מנשרוב הפסיד את משחק הפתיחה שלו 8–0 לדניל חלימוב הקזחסטני, ולאחר מכן, הפסיד מול חוסה אלברטו רקרו הספרדי בתחרות השנייה שלו, בתוך פרק זמן של שתי דקות. הוא סיים אחרון במוקדמות ובמקום תשע עשרה בסך הכל בטבלת הסיום, מנשרוב לא הצליח להתקדם לרבע הגמר.
Yo (אפליקציה)
Yo היא אפליקציה חברתית שפועלת על מכשירי אנדרואיד, אייפון וווינדוס פון. האפליקציה פותחה בישראל על ידי אור ארבל. בראשית דרכה, האפליקציה אפשרה למשתמשים לשלוח בתור הודעת טקסט את המילה Yo בלבד, או הקלטה קולית בה נאמרת מילה זו בלבד. מאז השדרוג האחרון, ניתן לשלוח לחברים גם את המיקום הנוכחי וגם קישורים להודעה.
משה נכט
משה נכט (23 בפברואר 1915 – 21 במרץ 2001) היה עורך דין ויועץ משפטי ישראלי שכיהן כמנהל בתי המשפט בין 1968 ל-1985.
Yo (אפליקציה)
פיתוח
אור ארבל, מפתח האפליקציה ובעליה, כתב את הקוד לאפליקציה במשך 8 שעות. האפליקציה הושקה ביום השוטים, ה-1 באפריל 2014 הן למכשירי אנדרואיד והן למכשירי אייפון. היישום זכה להשקעה של מיליון דולרים ממשה חוגג, הבעלים של אתר mobli. ביולי 2014 האפליקציה הושקה גם למכשירי ווינדוס פון. שווי האפליקציה נאמד בין 5 ל-10 מיליון דולרים ביולי 2014 והיא זכתה במימון נוסף לשיווק ופיתוח בסך 1.5 מיליון דולרים.
ארבל התעניין בפיתוח האפליקציה ושדרוגה, ובין התפקודים שהוספו לה ניתן למנות את היכולת לשלוח את המילה Yo לקבוצה של עוקבים אחר בלוג עם קישור לאותו בלוג. השדרוג הראשון של האפליקציה עלה לאוויר באוגוסט 2014 והוא כלל את היכולת לשלוח קישורים לדפי אינטרנט, להוסיף האשטאג לטקסט וליצור פרופיל משתמש.
משה נכט
ביוגרפיה
משה נכט נולד בווינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום אוסטריה) ליצחק ורוזה (שושנה) נכט, מיהודי פולין. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל ולמד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1940 הוסמך כעורך דין. במלחמת העולם השנייה, התנדב נכט לצבא הבריטי כחלק ממתנדבי היישוב, ושירת בחיל החימוש המלכותי (ROAC). הוא הועלה לדרגת מייג'ור ב-26 בדצמבר 1942. נכט השתחרר מהצבא הבריטי ב-20 בספטמבר 1946.
בשנת 1946 החל לעבוד כסגן מנסח חוקים במשרד היועץ המשפטי לממשלה בירושלים. עם הקמת המדינה, בשנת 1948 הועבר אל מחלקת החקירות של משרד המשפטים. בשנת 1949 היה חבר בוועדה בראשות צבי עלי בקר שדאגה לאפשר לתלמידי בית הספר המנדטורי למשפטים לסיים את לימודיהם. בשנת 1950 מונה ליועץ משפטי למשרד ראש הממשלה ובשנת 1951 מונה ליועץ משפטי למשרד הביטחון. משנת 1951 ועד 1968 שימש כיועץ המשפטי של מערכת הביטחון. הוא היה חבר בבית הדין הצבאי העליון לערעורים, חבר בית הדין המשמעתי של עובדי המדינה וחבר בית הדין המשמעתי הארצי של לשכת עורכי הדין.
Yo (אפליקציה)
פיתוח
ב-20 ביוני 2014, קבוצה של סטודנטים מהמכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה פרצו לאפליקציה, השיגו מידע רגיש על משתמשים ושלחו הודעות Yo תחת זהות בדויה. לאחר שהפרצה התגלתה, ארבל החליט להעסיק את אחד מההאקרים בחברתו.
משה נכט
ביוגרפיה
בשנת 1959 מינה ראש הממשלה דוד בן-גוריון את נכט שהיה היועץ המשפטי של משרד הביטחון לאחד משלושת חברי ועדת החקירה שהוקמה בעקבות ליל הברווזים לצד עו"ד יעקב שמשון שפירא ומנכ"ל משרד העבודה, האלוף (במיל') יוסף אבידר.
ב-1 במרץ 1968 מינה שר המשפטים יעקב שמשון שפירא את נכט למנהל בתי המשפט בתואר נשיא-תורן של בית המשפט המחוזי בירושלים.
Yo (אפליקציה)
פיתוח
באוקטובר 2014 נוסף פיצ'ר חדש - המשתמשים יכולים להקיש בלחיצה כפולה על שמם וכך לשלוח מידע על המיקום שלהם בהודעות.
ביוני 2015 שוחררה הגרסה השנייה של אפליקציית YO. מגרסה זו ניתן להפעיל את האפליקציה ממסך הבית, וכן התווספה היכולת ליצור קבוצות ולשלוח הודעת "YO" למספר אנשים בבת אחת.
פופולריות
מאז השקתה הראשונה, אפליקציית Yo הותקנה על יותר מ-3 מיליון מכשירי סמארטפון ומעל 100 מיליון הודעות Yo נשלחו. בשיאה, האפליקציה דורגה במקום ה-3 ברשימת רבי המכר ב-App Store של אפל.
משה נכט
ביוגרפיה
בפברואר 1985 לאחר כ-17 שנים בהן כיהן כמנהל בתי המשפט, נכט פרש לגמלאות. החליף אותו סגנו, השופט אריה הגר.
לאחר כהונתו, בשנת 1987 מונה לתפקיד יושב ראש הוועדה למינוי נציגי ציבור לדירקטוריון של חברות ציבוריות מתוקף פקודת החברות (התשמ"ג - 1983) לאחר שהיה מועמדו של נשיא בית המשפט העליון מאיר שמגר. בינואר 1988 אישרה ועדת הכספים של הכנסת את תקנות "תגמול לדירקטור מקרב הציבור" שהוכנו על ידי הוועדה בראשות נכט בעקבות חוק שיזם ח"כ אריאל וינשטיין מהליכוד.
משה נכט נפטר ב-21 במרץ 2001 בתל אביב והובא למנוחות בבית העלמין ירקון.
דודנו היה הצייר ארתור נכט-סמבורסקי.
חאמד סינו
חַ֫אמֶד סִ֫נּוֹ (בערבית: حامد سنّو; נולד ב־25 באפריל 1988) הוא זמר ופזמונאי לבנוני, סולנהּ של להקת משרוע ליילה.
ביוגרפיה
סינו נולד לאב לבנוני שהתגורר בארצות הברית ולאם ירדנית שהתגוררה בין מרוקו לרומא. לסינו קיימת אזרחות אמריקאית. כשהתבגר, ביתו של סינו היה אנגלופון. הוא למד בבית ספר אמריקאי וסיים את לימודיו "מבלי לדעת לדבר כראוי ערבית", ובעיקר למד ערבית כשכתב שירים. בעוד שסינו לא עבר הכשרה מוזיקלית רשמית או למד לקרוא מוזיקה, הוא החל שר במקהלת בית הספר.
במהלך לימודיו באוניברסיטה האמריקאית בביירות, יצא מהארון כהומוסקסואל. שם החל להתנסות בכתובות גרפיטי חתרניות כצורה של ביטוי עצמי לפני שהתאחד עם להקת האינדי-רוק הלבנונית, משרוע ליילה.
קריירה
סינו הקים את להקת משרוע ליילה בשנת 2008 בעת לימודיו בעיצוב גרפי באוניברסיטה האמריקאית בביירות, כאשר הגיב להזמנה פתוחה לג'אם סשן שפרסמו אנדרה שדִ֫יד, אוּמַ֫יַה מַלַ֫אעֶבּ והייג פפזיאן.
לדברי סינו, הוריהם של חברי הלהקה הסתייגו בתחילה מהקריירה המוזיקלית שלהם, מחשש לעתידם הכספי ולביטחונם הפיזי בשל המוניטין השנוי במחלוקת של הלהקה, שהוביל לביטול הופעותיה במספר מקומות שמרניים לאורך השנים.
בתקשורת
סינו הוצג על שערי מגזינים להט"בים רבים, בהן המגזין הצרפתי, "Têtu", הירדני, "My.Kali" ו-"Attitude" הבריטי.  הוא הופיע גם על שער המהדורה של המזרח התיכון במגזין "רולינג סטון" כחלק ממשרוע ליילה.
סינו תואר בציור של הצייר האיראני עלירזא שוג'עיאן משנת 2017 בשם "חאמד סינו ואחד מאחיו" (בצרפתית). בציור מתואר סינו צובט את הפטמה של אנוביס, האל המצרי הקדום של טקסי הלוויה בעוד אנוביס עוטה צווארון מצרי בצבע קשת הרומז לדגל הגאווה. הציור הוא מחווה לציור של צייר לא ידוע, "גבריאל ד'אסטרה ואחת מאחיותיה", שמתאר את פילגשו של אנרי הרביעי, מלך צרפת. הציור היה הצהרה נגד רדיפה שיטתית בהנהגת המדינה כלפי מיעוטים להט"בים במצרים. שוג'יאן צייר את האיור לאחר הקונצרט של הלהקה ב-22 בספטמבר 2017 בקהיר, שבמהלכו הונף דגל הגאווה. התקרית הובילה למעצרם וכליאתם של אקטיביסטים להט"בים, ובהם סארה חגאזי.
חיים אישיים
סינו הוא הומוסקסואל מוצהר וידוע כפעיל זכויות להט"ב בולט במזרח התיכון ובעולם המוסלמי. סינו לומד כעת בדארטמות' קולג' בניו המפשייר.
רפאל קצין
הרב רפאל (ב"ר אליהו) קצין היה רב, פוסק הלכה, פילוסוף ומומחה במחשבת ישראל, רב הקהילה היהודית בבבל ומגדולי חכמי ארם צובא, ומחבר הספר "דרך החיים".
ביוגרפיה
נולד בארם צובא בשנת ה'תק"ן 1790, לרבי אליהו קצין, בנו של הרב יהודה קצין מח"ס "מחנה יהודה".
הרב קצין היה בן יחיד, ואביו שהיה אב בית הדין של חלב ונחשב לאדם אמיד, העמיד לו את כל צרכיו כדי שיוכל לשבת ולשקוד בתורה. הוא נחשב למתמיד ושקדן גדול, ועד לפטירת אביו בשנת ה'תק"ץ כבר הספיק לחבר שלושה מספריו.
בשנת ה'תק"ץ נפטר אביו, ובעקבות כך עזב את חלב והחל במסע נדודים. הוא הגיע לפרס, שם בהוראת שליט איראן השאה מוחמד, נאלץ לקיים וויכוח עם חכמי הנצרות והאסלאם.
רבנות הקהילה היהודית בבבל
בשנת ה'תר"ו - 1846 הגיע לבגדאד, התחתן ונולדה לו ולאשתו בת. יהודי המקום עמדו על גדלותו התורנית ומינוהו למנהיגם, ובשנת ה'תר"ז כעבור שנה התמנה באופן רשמי לחכם באשי של בגדאד, מטעם הממלכה העות'מאנית.
עם זאת, אחד מרבני הקהילה שביקש להיבחר למשרה זו, התנגד למינויו של הרב קצין וחלק על כך, בעקבות כך התפלגה קהילת יהודי בבל לשניים, אך בסופו של דבר כולם קבלו את מנהיגותו.
ספר דרך החיים
בשנת ה'ת"ר יצא לאור ספר בשם "נתיבות עולם" על ידי המיסיונר האירי אלכסנדר מק'קול, ובו קושיות כנגד התורה שבכתב והתורה שבעל פה, וטיעונים המצדדים באמיתות הדת הנוצרית . הרב קצין שהתמצא במחשבת ישראל, נקרא להשיב לטיעוניו והחל לכתוב חיבור בנושא. כעבור שמונה שנים נדד לטורקיה, שם הוציא לאור את ספר "דרך החיים", בו הוא סותר את טיעוניו של מחבר ספר נתיבות עולם, ומצביע על כשלים ושגיאות נוספות באמיתות האמונה הנוצרית.
בשנת ה'תר"ח הספר יצא לאור בקושטאנדינה (איסטנבול), בשילוב לשון הקודש ושפת הלאדינו עמוד מול עמוד, וזכה להסכמת הרב חיים פלאג'י, שנחשב לאחד מגדולי הדור והיווה אסמכתא נדרשת לספר. בהמשך, כאשר הגיע מאיסטנבול לאיזמיר, קיבלו הרב פלאג'י בכבוד גדול. משם המשיך את מסע נדודיו בארצות אירופה, ובסיום מסעו שב לבבל ולקהילתו.
אחרית ימיו
הרב קצין זכה להצלחה רבה בהנהגת הקהילה הבבלית, אך בשלב מסוים החל לסבול מהפרעות נפשיות, עד שהשתבשה עליו דעתו.
בקרב יהודי בבל ישנה דעה כי אחד השייח'ים בעיר קינא בהצלחתו בתפקידו, בחכמתו הרבה ובהתנגחותו עם הדתות האחרות, ועשה לו מעשה כישוף אשר הוא זה שגרם לו לאבד את דעתו. בעקבות כך התפטר הרב קצין מתפקידו כרב, ובשנת ה'תרכ"ב חזר לארם צובא, שם שהה עד סוף ימיו.
הרב רפאל קצין נפטר ביום רביעי, א' באדר ה'תרל"א, ונטמן בחלב. על מצבתו נכתב "מצבת קבורת הרב הכולל בישראל להלל, ענוותן כהלל כמוהר"ר רפאל קצין זצוק"ל".
חיבורים נוספים
מלבד ספרו "דרך החיים", חיבר הרב קצין גם את הספרים:
רוס-סטי
חברת "רוס-סטי" (ברוסית: Российские сети, בקיצור ПАО Россети) היא חברה ציבורית, המעבירה חשמל ומספקת אותו למרבית מגזרי המשק ברוסיה ופעילותה כוללת, הולכה, הַשׁנָאָה, חלוקה, אספקה ומכירת החשמל ללקוחות.
החברה נוסדה ב-4 באפריל 2013 במסגרת פירוק מערכת האנרגיה המאוחדת של רוסיה שהיוותה את מונופול החשמל ברוסיה מאז התפרקות ברית המועצות.
חברת רוס-סטי היא אחת מחברות מפעילות רשתות האנרגיה הגדולות בעולם. פעילותה מפוזרת בין חברות הבת שלה הכוללות גם את "חברת ההולכה הבינאזורית" MRSK, חברת האנרגיה הפדרלית ומכוני מחקר מדעיים שונים. 85.3% ממניות החברה נמצאים בבעלות ממשלת רוסיה באמצעות הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה.
החברה מנהלת 2.3 מיליון קילומטרים של קווי חשמל. לחברה מספר חברות בת הפועלות במחוזות רוסיה.
פאב רוק
פאב רוק הוא ז'אנר מוזיקת רוק שהתפתח בראשית אמצע שנות השבעים בבריטניה. אמני הפאב רוק חזרו ליסודות הרוק ושילבו רוק שורשים, הפאב רוק היה תגובה נגד רוק מתקדם שהוקלט ביוקר וגלאם רוק נוצץ. על אף שהוא נמשך לתקופה קצרה, הפאב רוק דחה את מקומות האצטדיון הענקיים ודגל בהחזרת הרוק החי למקומות האינטימיים (פאבים ומועדונים) הקטנים של שנותיו הראשונות. מאחר שהחברות הגדולות לא גילו עניין בקבוצות רוק של פאבים, אומני הפאב רוק חיפשו חברות תקליטים עצמאיות כמו Stiff Records.
הדגש של הפאב רוק על מקומות קטנים, הקלטות פשוטות וזולות למדי ותווי תקליטי אינדי, הווה זרז להתפתחות סצנת הפאנק רוק הבריטית. למרות האלמנטים המשותפים הללו, היה הבדל בין הז'אנרים: בעוד הפאב רוק חזר לרוקנרול המוקדם ול-R&B, הפאנק שאף לשבור את הכלים, ולשנות את המסורות המוזיקליות בעבר.
שרונה מרקט
שׂרונה מרקט הוא השוק הקולינרי המקורה הגדול בישראל, הממוקם בפאה הדרומית של פרויקט שחזור מושבת הטמפלרים בשׂרונה, תל אביב.
שׂרונה מרקט הוקם על ידי גינדי החזקות, והוא השוק המקורה הראשון שהוקם בישראל בשנת 2015. לאחר הקמתו, הוקמו שווקים נוספים ברחבי ישראל. בשנת 2020 שׂרונה מרקט נרכש על ידי ביג מרכזי קניות ומגה אור החזקות.
שׂרונה מרקט מתפרש על פני 8,700 מ"ר, ובו פועלים כ-90 בתי עסק, ביניהם חנויות קמעוניות, דוכני אוכל ומסעדות.
פעילות
שׂרונה מרקט הוקם בשנת 2015, כחלק מפארק שׂרונה שבדרום הקריה, בין בתיה המשוחזרים של המושבה הטמפלרית. הפרויקט הוקם על ידי חברת גינדי החזקות. השוק הוקם בהשקעה של למעלה מ-530 מיליון ש"ח ובהשראת שווקים בעולם בהם בורו (Borough Market) שבלונדון, צ'לסי (Chelsea Market) שבניו יורק ולה בוקריה שבברצלונה, והוא משתרע על שטח של 8,700 מ"ר.
בשׂרונה מרקט פועלים מעל ל־90 חנויות קמעוניות, דוכני אוכל, מעדניות וחנויות גורמה של יצרנים מקומיים. המתחם, מתמחה במוצרי מזון ומהווה אטרקציה תיירותית בשל ההיצע המגוון, הפעילויות הקולינריות והפעילויות התרבותיות.
במתחם מסעדות ודוכני אוכל, מעדניות גבינות, דגים ופירות ים, חומץ בלסמי, תבלינים, בשר, פירות וירקות, יינות ובירות, מאפים בעבודת יד ובתי קפה. בשׂרונה מרקט אפשר למצוא מגוון מסעדות שף כמו "ג'יג'י קובלה" של קבוצת מחניודה, "מיזאקי" של השף יובל בן נריה, "המזנון" של השף אייל שני, "הקוסם" של השף אריאל רוזנטל, ועוד.
נכון לשנת 2018, ביקרו בשׂרונה מרקט כ־16 מיליון מבקרים מהארץ וכארבעה מיליון תיירים מהעולם.
על אף שהשוק פועל בימי שבת וחג, פועלים בו עסקים בעלי תעודות הכשר לצד עסקים שאינם שומרים כשרות ומוכרים בין היתר בשר חזיר ומאכלי ים.
היסטוריה וארכיטקטורה
שׂרונה מרקט שוכנת בפאה הדרומית של מושבת הטמפלרים, בין רחוב הארבעה ורחוב קפלן. המושבה שׂרונה, נבנתה בשנת 1871 של המאה ה-19 על ידי משלחת טמפלרים מגרמניה, שביקשו לבטא את רעיונותיהם החדשניים בתחום החקלאות והבנייה. עם כיבוש ארץ ישראל על ידי הבריטים, התיישב במושבה המנדט הבריטי ובנה במתחם בתים חדשים, ששינו במעט את הצביון הכפרי שלו. בשנת 1947, הועברה המושבה מהבריטים לידי היהודים ושימשה כבסיס הרשמי והראשון של ההגנה ובאותה התקופה ובשל המצור על ירושלים, שימשו המבנים השונים בשׂרונה את משרדי הממשלה עד שנת 1955, אז עברו לירושלים.
בשנת 2006 החליטה ממשלת ישראל לשמר ולשחזר 36 בתים בשׂרונה – חמישה מהם הועברו בעבודה מורכבת ומיוחדת למתחם שׂרונה.
שׂרונה מרקט תוכנן ועוצב על ידי האדריכלים קיקה ברא"ז, אורי בן דרור ומיכאל אנקווה מסטודיו מו. את הליווי והייעוץ הקולינרי העניק ירון קסטנבוים. החל משנת 2018, היועצת הקולינרית שמסייעת ביצירת תוכן קולינרי ייחודי היא אפרת אנזל.
באוקטובר 2019 מכרה גינדי החזקות את החזקותיה במתחם שׂרונה מרקט, מלבד החניון במתחם, לחברות ביג ומגה אור בתמורה ל-160 מיליון שקל.
פיגוע הירי בשׂרונה מרקט
ב־8 ביוני 2016, אירע פיגוע הירי במסעדת מקס ברנר שבשׂרונה מרקט, על ידי מחבלים פלסטינים ובו נרצחו ארבעה בני אדם ונפצעו 16 נוספים.
ראסל וסטברוק
ראסל ווסטברוק (באנגלית: Russell Westbrook; נולד ב-12 בנובמבר 1988 בלונג ביץ', קליפורניה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת לוס אנג'לס קליפרס מליגת ה-NBA, וכן בנבחרת ארצות הברית.
ווסטברוק, נבחר פעמיים לחמישיית העונה ב-NBA, ארבע פעמים לחמישיית העונה השנייה, לקח שבע פעמים חלק במשחק האולסטאר ואף נבחר פעמיים ברציפות לשחקן המצטיין של המשחק. הוא העפיל עם אוקלהומה פעם אחת לגמר ה-NBA, ובעונות ו- היה למלך הסלים של ה-NBA.
מחזיק בשיא הטריפל דאבלים לשחקן בעונה הסדירה ובמספר הכולל. סיים ארבע עונות שונות עם ממוצע טריפל דאבל עונתי.
ביוגרפיה
וסטברוק נולד בלונג ביץ', קליפורניה לראסל וסטברוק האב ושאנון הורטון. בצעירותו שיחק בנבחרת הכדורסל של בית הספר התיכון לוזינגר שבלוס אנג'לס. לאחר עונתו האחרונה בתיכון, בה הפגין יכולת מרשימה כאשר קבע של 25.1 נקודות, 8.7, 2.3 אסיסטים ו-3.1 חטיפות למשחק, זומן לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס המוכרת גם בשם UCLA ושיחק בה במשך שנתיים. בעונתו הראשונה ב-UCLA לא היה גורם משמעותי ולא קיבל הזדמנויות משחק רבות. עם זאת, ניצל את דקות המשחק המועטות שלו עד תום ואף קלע 11 נקודות ב-11 דקות נגד אוניברסיטת לונג' ביץ' סטייט ב-28 בנובמבר 2006. עד סיום העונה שמר על יציבות יחסית וקלע 3.4 נקודות בכ-9 דקות בלבד בממוצע למשחק.
בעונתו השנייה במכללות כבר היה וסטברוק משמעותי בהרבה ברוטציית UCLA ויחד עם קווין לאב ודארן קוליסון הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות הליגה המחוזית ולהעפלה לפיינל פור טורניר אליפות המכללות. וסטברוק, שסיים את העונה עם ממוצעים של 12.7 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-4.3 אסיסטים למשחק, נבחר לשחקן ההגנה של העונה במחוז הפסיפיק-10 וכן לחמישיית ההגנה של העונה ולחמישיית העונה השלישית.
לצד קווין דוראנט (2008–2016)
לאחר סיום לימודיו באוניברסיטת UCLA, נרשם וסטברוק לדראפט ה-NBA 2008 ונבחר במקום הרביעי על ידי סיאטל סופרסוניקס. מיד לאחר הדראפט עברו הסופרסוניקס לאוקלהומה סיטי ושינו את שמם לאוקלהומה סיטי ת'אנדר. וסטברוק החל את הקריירה המקצוענית שלו בצורה מצוינת, נבחר ל החודש ב-NBA בדצמבר 2008 ובפברואר 2009 ואף השיג "" ראשון בקריירה, לאחר שקלע 17 נקודות, הוריד 10 ריבאונדים ומסר 10 אסיסטים במשחק נגד דאלאס מאבריקס ב-2 במרץ. למרות יכולתו הטובה, לא הצליח לסייע רבות לקבוצתו שהייתה בעונה זו אחת הקבוצות החלשות בליגה וסיימה את העונה הסדירה במאזן 23–59. וסטברוק נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה לאחר שסיים רביעי בבחירות לרוקי השנה, אחרי דריק רוז, או.ג'יי. מאיו וברוק לופז.
את עונת פתחה אוקלהומה עם תקוות רבות עקב התפתחותם של כוכבי הקבוצה הצעירים, וסטברוק, קווין דוראנט, ג'ף גרין ושחקנים צעירים נוספים. הקבוצה השיגה במהלך העונה הסדירה מאזן של 32–50 שהקנה לה את המקום השמיני במערב. מבחינה אישית המשיך וסטברוק במגמת השיפור שלו והפך לאחד השחקנים הבולטים בליגה עם ממוצעים של 16.1 נקודות, 8 אסיסטים (שמיני בליגה) וכמעט 5 ריבאונדים למשחק. בסיבוב הראשון בפלייאוף התמודדה אוקלהומה נגד האלופה מאשתקד, לוס אנג'לס לייקרס, בסדרה בה הגיע וסטברוק ליכולת שיא. לאחר שני משחקי חוץ, חזרה אוקלהומה בפיגור 0–2 לביתה ובהובלתו של וסטברוק שהעמיד 27 נקודות, 8 ריבאונדים ו-4 אסיסטים במשחק השלישי ו-18 נקודות, 8 ריבאונדים ו-6 אסיסטים במשחק הרביעי, השוותה את תוצאת הסדרה ל-2-2. למרות נחישותם הרבה הפסידו הת'אנדר בשני המשחקים הנותרים והודחו מהפלייאוף לאחר הפסד 2–4 בסדרה. בפברואר 2011 נבחר לראשונה על ידי מאמני הליגה למשחק האולסטאר, שנה לאחר מכן נבחר בפעם השנייה. בעונת 2011/2012, שהייתה עונה מקוצרת בעקבות השבתת הליגה בתחילת העונה, נבחר לחמישיית העונה השנייה. במשחקי הפלייאוף הגיעה הקבוצה עד לגמר, לראשונה מאז המעבר מסיאטל. הקבוצה הפסידה את הסדרה בחמישה משחקים, כאשר במהלך המשחק הרביעי קלע וסטברוק 43 נקודות, שלא הספיקו לניצחון.
דוראנט נפצע ברגלו במהלך אימון טרום עונת 2014/2015. במהלך המשחק השני של העונה נגד הלוס אנג'לס קליפרס, שבר וסטברוק את ידו. ללא שני הכוכבים התקשתה אוקלהומה לנצח ולקראת סוף נובמבר, כשחזר וסטבורק לשחק עמד מאזן הקבוצה על 4–12. במשחקו הראשון לאחר הפציעה שיחק 24 דקות, בהן קלע 32 נקודות, בניצחון על הניו יורק ניקס. בתחילת חודש פברואר השווה את שיא הקריירה שלו, כשקלע 45 נקודות מול ניו אורלינס פליקנס ויומיים אחר כך קבע שיא חדש כשקלע 48 נקודות נגד אותה הקבוצה.
באולסטאר 2015 עלה מהספסל, קלע 41 נקודות, ונבחר ל-MVP של המשחק בניצחון המערב 163-158. שלושה משחקים לסיום העונה חצה לראשונה את רף 50 הנקודות וקבע שיא אישי חדש של 54 נקודות במשחק ההפסד לאינדיאנה פייסרס. בסיום עונה זו זכה בתואר מלך הסלים עם 28.1 נקודות בממוצע למשחק, אך הקבוצה סיימה במקום התשיעי ולא העפילה למשחקי הפלייאוף.
עונה לאחר מכן נבחר שוב לאולסטאר, הפעם כשחקן חמישייה. בסיום המשחק זכה בפעם השנייה ברציפות בתואר ה-MVP. במהלך העונה השיג 18 טריפל דאבלים. הקבוצה הגיעה עד לגמר המערב, אך הפסידה את הסדרה לגולדן סטייט ווריורס בשבעה משחקים, אף על פי שהובילה 1–3.
כשחקן מוביל (2016–2019)
דוראנט, שהפך לשחקן חופשי בסיום העונה, עזב את הקבוצה ועבר לווריורס. העזיבה הובילה ליחסים מתוחים בין השניים. בעקבות העזיבה, הפך לשחקן המוביל של הקבוצה בכל שלוש הקטגוריות הסטטיסטיות המובילות (נקודות, ריבאונדים ואסיסטים). במהלך העונה קבע מספר רב של שיאי ליגה ושיאים אישיים - הוא סיים את העונה בממוצע של טריפל דאבל, השחקן היחיד שהגיע להישג זה מלבד אוסקר רוברטסון. במהלך העונה השיג 42 טריפל דאבלים ושבר את שיאו של רוברטסון עם שלשת ניצחון על הבאזר. במשחק נגד אורלנדו מג'יק, השיג ראסל טריפל דאבל הכולל 57 נקודות, ובכך השיג את כמות הנקודות הגבוהה ביותר אי פעם ב-NBA שנקלעה בטריפל דאבל. במשחק נגד פורטלנד טרייל בלייזרס קלע 58 נקודות וקבע שיא קריירה אישי. למרות ההישגים לא נבחר לחמישיית המערב במשחק האולסטאר, לאחר שבבחירות האוהדים הגיע שלישי אחרי ג'יימס הארדן וסטפן קרי. הדבר הוביל לביקורות רבות מצד שחקנים, מאמנים ופרשנים בליגה. את העונה סיים כמלך הסלים של הליגה עם ממוצע 31.6 נקודות למשחק וזכה בתואר ה-MVP של העונה הסדירה. למרות ההישגים המרשימים בעונה הסדירה, בפלייאוף הודחה הקבוצה כבר בסיבוב הראשון לאחר חמישה משחקים מול יוסטון.
בספטמבר, לאחר שהקבוצה החתימה את פול ג'ורג' וכרמלו אנתוני, חתם על הארכת חוזה לחמש עונות נוספות תמורת 205 מיליון דולר. הוא המשיך להשיג הישגים סטטיסטים מרשימים, כשסיים גם את שתי העונות הבאות עם ממוצע טריפל דאבל, כולל דאבל-טריפל-דאבל (20+ בשלוש קטגוריות) שהושג במהלך אפריל 2019 במשחק מול לוס אנג'לס לייקרס. למרות זאת בשתי העונות לא הצליחה הקבוצה בהנהגתו לעבור את הסיבוב הראשון של הפלייאוף והודחה על ידי יוטה ופורטלנד, בהתאמה.
2019–2020: יוסטון רוקטס
ביולי 2019 הועבר וסטברוק בטרייד לקבוצת יוסטון רוקטס, תמורת כריס פול ושתי בחירות סיבוב ראשון בדראפט. במשחק מול ניו אורלינס פליקנס ב-26 באוקטובר 2019 השיג את הטריפל-דאבל ה-139 שלו בקריירה, ובכך עקף את מג'יק ג'ונסון במקום השני בתולדות ה-NBA. לאורך עונתו היחידה ביוסטון רשם ממוצעים של 27.2 נקודות, 7.9 ריבאונדים ו-7.0 אסיסטים למשחק, ובסיומה הודח עם הרוקטס בשלב חצי גמר המערב בפלייאוף.
2023–הווה: לוס אנג'לס קליפרס
ב-9 בפברואר 2023, עבר ווסטברוק ליוטה ג'אז במסגרת טרייד משולש, אבל שוחרר בביי-אאוט ללוס אנג'לס קליפרס ב-22 בפברואר 2023.
נבחרת לאומית
בפברואר 2010 נכלל וסטברוק בסגל המורחב של נבחרת ארצות הברית לאליפות העולם 2010 ולבסוף אף נכלל בסגל הסופי לטורניר. באליפות עצמה היטיב וסטברוק לשחק ביחס לשחקן צעיר כמוהו, ועם ממוצעים של 9.1 נקודות, 2.8 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים ו-1.3 חטיפות למשחק זכה עם הנבחרת במדליית הזהב לראשונה מאז 1994. שנתיים לאחר מכן היה שותף לנבחרת שזכתה במדליית הזהב באולימפיאדת לונדון. ביוני 2016 הודיע כי לא ייקח חלק בנבחרת שהשתתפה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו.
טום טיפאני
'''תומאס פ. טיפאני (באנגלית: Thomas P. Tiffany'''; נולד ב-30 בדצמבר 1957) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מחוז הקונגרס השביעי של מדינת ויסקונסין החל ממאי 2020. מחוז הקונגרס השביעי הוא הצפוני והגדול ביותר במדינה מבחינת שטח ובתחומו נמצאים עשרים ממחוזות ויסקונסין. לשעבר חבר הסנאט של מדינת ויסקונסין.
ביוגרפיה
טיפאני נולד בעיר ואבאשה (Wabasha) שבדרום מדינת מינסוטה, וגדל בחווה לגידול בקר הסמוכה לעיר אלמווד שבוויסקונסין בצוותא עם חמישה אחים ושתי אחיות. ב-1976 הוא השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון אלמווד וב-1980 קיבל תואר ראשון בכלכלה חקלאית מאוניברסיטת ויסקונסין–ריבר פולס. טיפאני ניהל את מחלקת הנפט של קואופרטיב חקלאי השוכן בפליינוויו (Plainview) שבמינסוטה, זאת בטרם העתיק את בית מגוריו למינאוקווה שבוויסקונסין במטרה לנהל את תפוצת הנפט של חברת "זנקר" בשנת 1988. מאז 1991 הוא ורעייתו, כריס, מתפעלים עסק לטיולים.
בשנים 2009–2013 כיהן טיפאני כמפקח על העיר ליטל רייס, והיה חבר ממונה בתאגיד לפיתוח כלכלי של מחוז אוניידה. בשנים 2004 ו-2008 הוא התמודד לייצוג מחוז הבחירה ה-12 בסנאט של מדינת ויסקונסין, בפעם הראשונה נגד הסנאטור רוג'ר ברסקה ובפעם השנייה מול ג'ים הולפרין, אך הפסיד בשתי הפעמים במערכת בחירות צמודה. בשנת 2010 התמודד לאספה המדינתית של ויסקונסין, הבית התחתון של בית המחוקקים במדינה, לאחר שהתפנה מושב באספה בידי מחוקק שפרש מתפקידו. טיפאני זכה בבחירות המקדימות, ובהמשך גבר על ג'יי שמלינג, מועמד המפלגה הדמוקרטית, ברוב של כ-58% לעומת כ-42% מקולות הבוחרים.
ב-2012 טיפאני בחר שלא להתמודד מחדש לאספה המדינתית של ויסקונסין, ובמקום זאת בפתח במסע בחירות לסנאט של ויסקונסין, בפעם השלישית. ביום הבחירות הכלליות שהתקיים ב-6 בנובמבר הוא גבר על יריבתו הדמוקרטית סוזן סומר ונבחר לסנאט.