cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מטא סנדיפורד-ארטסט
המחלוקת סביב סנדיפורד-ארטסט
ב-14 ביולי 2007 הודיעה הנהלת ה-NBA על השעיית סנדיפורד-ארטסט משבעה משחקים, עקב בעיותיו עם החוק.
בעונת 2011/2012 סנדיפורד-ארטסט הושעה ל-7 משחקים ימים ספורים לפני הפלייאוף בגלל שנתן מרפק לראשו של ג'יימס הארדן.
סולומון פבלוביץ' ואסר
סולומון פבלוביץ' ואסר (אוקראינית: Соломон Павлович Вассер; נולד ב-26 באוגוסט 1946) הוא מדען ישראלי-אוקראיני, בוטנאי, מיקולוג, רופא למדעים ביולוגיים, פרופסור וחבר באקדמיה הלאומית למדעים באוקראינה. מוכר על ידי הקהילה המדעית העולמית כאחד המובילים במדע המיקולוגי.
ביוגרפיה
סולומון פבלוביץ' ואסר נולד בלבוב, אביו היה עורך דין ואמו שחקנית ומורה לאסתטיקה וסטיילינג.
פבלוביץ' סיים את בית הספר התיכון בעיר ברגובו בטרנסקרפטה ובשנת 1964 החל ללמוד בפקולטה לביולוגיה באוניברסיטת אוז'הורוד. הוא התמחה במחלקה למערכת סיסטמטיקה ומורפולוגיה של צמחים, שם החל להתעניין במקרומיצטים. במחלקה לא התקיימה הכשרה במומחיות "מיקולוגיה", אז ראש המחלקה וואסר פנו למכון קייב לבוטניקה של האקדמיה למדעים של ה-SSR האוקראיני שם קיבלו את תמיכתו של אגריקולוג בעל שם.
בהמשך, לצורך מחקר מעמיק יותר של האגריקולוגיה, הרחיב ואסר את הגאוגרפיה של המחקר באופן משמעותי, הוא ערך מסעות לסיביר, הרי אלטאי, ויתר האזורים בברית המועצות, הוא עיבד דגימות הרבריום שנשלחו מאוספי ארצות הברית ומערב אירופה. התוצאה של עיבוד החומרים החדשים הייתה עבודת הדוקטורט שלו " משפחת אגריקאים של ברית המועצות", שנכתבה בשנת 1982 ופורסמה באופן סופי ב"פטריות אגריות של ברית המועצות" בשנת 1985.
בשנות השבעים ותחילת שנות השמונים עסק ואסר בפיתוחים של גידול תעשייתי של פטריות באזור אוקראינה. ההישגים של המחלקה המיקולוגית הוצגו בפועל על בסיס חוות שמגדלות פטריות ומפעלים לייעור, שקמו באוקראינה. מספר עבודות פורסמו בנושא זה, כולל כמה מונוגרפיות קולקטיביות. בשנת 1982, למחקר בתחום גידול הפטריות התעשייתיות הוענק לואסר פרס שך האקדמיה למדעים של ה-SSR האוקראיני.
בשנת 1985 מונה ואסר לראש המחלקה לאלגולוגיה (כיום המחלקה לפיקולוגיה) במכון קייב לבוטניקה, ואז הפך למנהל המדעי של הרבריום של המכון. בשנים 1988–1994 שימש כפרופסור במחלקה לביולוגיה במכון הרפואי בקייב, ולימד קורסים בביולוגיה כללית, יסודות הגנטיקה הרפואית ופיקח על המחקר המדעי. בשנת 1988 נבחר לחבר באקדמיה למדעים של ה-SSR האוקראיני.
בשנות השמונים - תחילת שנות התשעים, המשיך לעבוד בהצלחה כמיקולוג מחקר, ופרסם מספר מונוגרפיות, חומרי עזר והוראה. בתקופה זו פורסמה יצירותיו - ספר העיון "שיטות המיקולוגיה הניסויית" (1982), בשיתוף עם חוקר נוסף פרסם כרך נוסף של "צמחיית פטריות אוקראינה "-"פטריות אמניטליות "(1992). בשנת 1991, על תרומתו לפיתוח האגריקולוגיה הוענק לואסר פרס קרן אלכסנדר והלן סמית (ארצות הברית).
עלייה ועבודה בישראל
בשנת 1994 עלה ואסר לישראל.
בישראל עמד בראש המרכז הבינלאומי למגוון ביולוגי וביוטכנולוגי של צמחי נבגים ופטריות (המרכז הביולוגי והביוטכנולוגיה של צמחים ופטריות קריפטוגמיות, BCCPF) במכון לאבולוציה באוניברסיטת חיפה. כאן כתב את הספר "פטריות אכילות ורעילות של ישראל" (1995), וארגן מחקר מקיף על צמחי הנבגים והפטריות של שמורת הכרמל. ויחד עם עמיתים ישראלים, גילה נוכחות של כ-70 מינים של ו בים המלח. תוצאות מחקר המיקופלורה של ים המלח פורסמו לראשונה בשנת 1998, ובשנת 2004 הן פורסמו כמונוגרפיה באנגלית. בעבודה בישראל, סולומון פבלוביץ ואסר משתף פעולה עם מדענים מאוקראינה ורוסיה, נותן תמיכה מדעית וחומרית, מארגן אירועים, ממשיך לפרסם בכתבי עת מדעיים אוקראינים ורוסים.
בשנת 2020 שיתף פעולה פרופ' ואסר עם פרופסור פואד פארס במחקר של תרופה בוטאנית לסרטן המעי הגס וסרטן הלבלב המשלבת קנאביס רפואי ופטריות מרפא.
פעילות ארגונית
פרופסור ואסר מארגן כנסים מחקריים במשך שנים רבות. כך, בשנת 1987 יזם מפגש בנושא בעיות אקטואליות של אלגולוגיה מודרנית. הוא היה שותף ביצירת ספר העיון "אצות", והיה העורך הראשי של פרסום זה, שראה אור בשנת 1989. בהנהגתו של ואסר בוצע שחזור האלגוטק - אוסף המכיל דגימות שנאספו על ידי כמה דורות של אלולוגי המכון. ההישג הגדול ביותר של ואסר כראש המחלקה נקרא על ידי יצירת המגזין "אלולוגיה" בשנת 1991. מאז 1994, כתב העת פורסם גם בתרגום לאנגלית (הוצאת Scriptio, ארצות הברית). מאוחר יותר, בשנת 1999, ואסר הפך למייסד מגזין בינלאומי אחר - "כתב העת הבינלאומי על אצות".
במהלך עבודתו בישראל החל פרופ' סולומון להתעניין בתחום מדעי ויישומים אחר של המיקולוגיה - מחקר על התכונות הרפואיות של פטריות. בשנת 2000 הוא הקים את כתב העת הבינלאומי לפטריות "מרפא" והפך לעורך הראשי שלו. בשנת 2001 הוא ארגן את הקונגרס הבינלאומי לפטריות מרפא בקייב ובשנת 2003 נערך אותו קונגרס בתאילנד ובשנת 2005 בארצות הברית.
סולומון פבלוביץ ואסר הוא גם חבר במערכת העורכים של כמה כתבי עת בינלאומיים בנושא בוטניקה, מיקולוגיה, אקולוגיה ורפואה, חבר בכמה חברות ועדות מדעיות לאומיות (גרמניה, ארצות הברית, ישראל) ובינלאומיות.
פרופ' ואסר בשמות טקסונומיים
לכבוד פרופ' ואסר נקראו מספר פטריות ואצות:
ביבליוגרפיה
לסולומון פבלוביץ ואסר יש כ-500 פרסומים, יותר מ-40 מהם מונוגרפיות שנכתבו באופן עצמאי.
וילפריד לורייה
סר וילפריד לורייה (באנגלית וצרפתית: Wilfrid Laurier; 20 בנובמבר 1841 - 17 בפברואר 1919) היה ראש ממשלת קנדה השביעי וכיהן בין 11 ביולי 1896 ל-6 באוקטובר 1911. הוא היה ראש הממשלה הראשון של קנדה ששפת אמו הייתה צרפתית, כהונתו היא הכהונה הרציפה הארוכה ביותר של ראש ממשלה קנדי ו-45 שנותיו כחבר הפרלמנט הקנדי הן שיא שטרם נשבר לחברות בפרלמנט זה. הוא חתר לאחדות בין דוברי הצרפתית והאנגלית, לגיבוש האופי הפדרלי של קנדה ולהשגת מידה גדולה יותר של אוטונומיה עבור ארצו במסגרת האימפריה הבריטית. דיוקנו מונצח על שטר של 5 דולר קנדי.
שנים ראשונות וראשית הקריירה
לורייה נולד בקוויבק, דור שביעי במשפחתו שנולד בקנדה. אביו שימש במספר תפקידים ציבוריים בהם כראש עיר ושופט שלום.
ב-1874 נבחר לורייה לבית הנבחרים של קנדה ושירת זמן קצר כשר לסחר-פנים בממשלתו של אלכסנדר מקנזי. ב-1887 נבחר ליו"ר המפלגה הליברלית של קנדה. ב-1896 זכה לראשונה בבחירות.
ראש ממשלה
לורייה פעל להפרדת הדת מהמדינה, במיוחד בקוויבק, מרכז הכוח שלו, שלכנסייה הקתולית הייתה בה אחיזה עזה. למרות שהבישופים של קוויבק הזהירו את צאן מרעיתם לא להצביע עבורו, הוא ומפלגתו הליברלית הצליחו ליצור בקוויבק בסיס כוח יציב. במסגרת זו גם פעל במניטובה לאפשר לכל בית ספר פרטי להחליט בעצמו האם יהיה קתולי (צרפתי) או אנגליקני. הסכסוך על החינוך הקתולי במניטובה פירק את ממשלת קודמו, צ'ארלס טאפר.
ממשלתו פעלה להגדלת התיעוש וההגירה, במטרה להצעיד את קנדה למאה ה-20.
ב-1899 תבעה ממשלת האימפריה הבריטית השתתפות צבאית קנדית במלחמת הבורים השנייה. הקנדים דוברי הצרפתית ראו במלחמה זו עניין פרטי של האנגלים וגילו התנגדות למשלוח חיילים. פתרונו של לורייה היה להכריז על משלוח כוח של מתנדבים, במקום כוח מגויס.
ב-1905 חתם על כניסת הפרובינציות של אלברטה וססקצ'ואן לאיחוד הפדרלי הקנדי.
ב-1910 יצר לורייה את הצי המלכותי הקנדי, במטרה לסייע לבריטניה בשליטה באוקיינוס האטלנטי מול כוחותיה הימיים המתעצמים של הקיסרות הגרמנית.
הוא התנגד למדינות של שר הפנים שלו להקמת גושי התיישבות עם אוכלוסייה הומוגנית.
ראש אופוזיציה
לורייה שירת כראש האופוזיציה בתקופת מלחמת העולם הראשונה. הוא התנגד בנחרצות לגיוס חובה, בניגוד לדעת רוב חברי מפלגתו דוברי האנגלית, דבר שפיצל ב-1917 את המפלגה הליברלית בין דוברי האנגלית שהצטרפו לממשלת אחדות ולליברלים דוברי הצרפתית בהנהגתו שנותרו מחוצה לה (ראו פולמוס גיוס החובה של 1917). בשל כך, מאז 1917 ועד 1984 (פרט לבחירות של 1958) הצביעו תמיד תושבי קוויבק בעד המפלגה הליברלית.
ב-17 בפברואר 1919 נפטר לורייה כתוצאה משבץ מוחי ונקבר באוטווה.
הארלד בוהר
הארלד אוגוסט בוהר (בדנית: Harald August Bohr; 22 באפריל 1887 - 22 בינואר 1951) היה מתמטיקאי דני-יהודי, אחיו הצעיר של הפיזיקאי נילס בוהר.
חייו
הארלד בוהר נולד בקופנהגן, השלישי משלושת ילדיהם של כריסטיאן בוהר (1858—1911), פיזיולוג בעל שם עולמי, והלן אדלר (1860—1930), בתם של דוד ברוך אדלר (1826—1878), בנקאי יהודי דני אמיד ובעל השפעה וחבר פרלמנט ליברלי, וג'ני רפאל (1830—1902), בת למשפחת בנקאים יהודית-בריטית.
עסק בחקר המתמטיקה, ייסד את חקר פונקציות כמעט מחזוריות, ועבד בצמוד למתמטיקאי מקיימברידג' ג'. ה. הארדי. משפט מפורסם הקרוי על שמו הוא משפט בוהר-מולרופ המאפיין את פונקציית גמא. עם אחיו, נילס בוהר, כתב רק מאמר מדעי אחד.
בשנות ה-30 נמנה עם מובילי הביקורת על המדיניות האנטישמית של הממסד המתמטי בגרמניה. בשנת 1934 פרסם מאמר שתקף את רעיונותיו הגזעניים של המתמטיקאי הגרמני לודוויג גאורג ביברבך. בוהר שאמו הייתה יהודיה נמלט עם משפחתו לשוודיה כמרבית יהודי דנמרק בספטמבר 1943, ושהה בשוודיה עד 1945.
כאחיו נילס בוהר, הארלד היה גם כדורגלן מחונן. בשנת 1903 הצטרף לקבוצת Akademisk Boldklub, אחת הקבוצות הטובות בדנמרק של תחילת המאה ה-20. הוא זכה במדליית כסף באולימפיאדת לונדון ב-1908 כאשר שיחק במדי הנבחרת הדנית.
חבטת גב יד
בטניס, חבטת גב יד (באנגלית: Backhand) היא הצלפה של המחבט בכדור שנלווית בתנועה סיבובית היוצאת מגופו של החובט כלפי חוץ, בהתאם לכיוון אליו הוא רוצה לחבוט אותו. אצל שחקנים ימניים, חבטת גב היד מתחילה מצד שמאל של הגוף, ממשיכה לרוחב הגוף שם המחבט יוצר את המגע הראשוני עם הכדור, ומסתיימת מצד ימין של הגוף בו הכדור ניתק מהמחבט ועף לכיוון אליו נשלח. החבטה יכולה להתבצע הן באחיזה של יד אחת במחבט והן באחיזה של שתי הידיים במחבט.
לרוב חבטת גב היד קשה יותר ללמידה ולביצוע מאשר חבטת כף היד, משום שהשליטה ביד כאשר "מושכים" את המחבט החוצה מהגוף (בחבטת גב היד) קשה מתנועת הדחיפה המתבצעת בחבטת כף היד שבאה באופן טבעי יותר. ההבדלים לרוב בין שתי החבטות הבסיסיות הוא שגב היד מאופיין בעוצמה ויציבות נמוכה מכף היד. לרבים מהשחקנים המתקדמים ניכרת העליונות בחבטת כף היד על פני חבטת גב היד וכמו כן אפשר להבחין בשחקנים רבים הבונים את אסטרטגיית המשחק שלהם על ניצול חולשת היריב בחבטת גב היד כדי להעניק להם נקודות קלות רבות יותר.
אחיזת החבטה
ברובה של המאה ה-20 גב היד נחבט בעזרת יד אחת; היו מקומות בעולם בהם ניסו להתחיל לחבוט עם שתי ידיים, כגון המזרח הרחוק ומרכז אסיה, אך סגנון זה לא היה מקובל ונחשב כלא אמין. השחקנים הידועים הראשונים שהשתמשו באחיזת שתי הידיים היו האוסטרלים ויויאן מקגרט וג'ון ברומיץ' בסביבות שנות ה-30, אך חוץ מהם רבים המשיכו לחבוט ביד אחת במשך כמה עשורים.
המפנה המשמעותי הראשון החל בשנות ה-70 עם ג'ימי קונורס וכריס אברט, ואחריהם שחקנים רבים החלו להשתמש באחיזת שתי הידיים. תופעה הפוכה שקרתה אצל פיט סמפראס וסטפן אדברג היא שהם עברו לחבוט גב יד מאחיזת שתי הידיים ליד אחת מאוחר יחסית, כאשר כבר הגיעו להישגים רבים בטניס.
בשנים האחרונות המעבר לחבטת גב יד בשתי הידיים כמעט ו"הושלם": בשנת 2007 היו 19 טניסאים בדירוג הטופ 50 שחובטים חבטת גב יד ביד אחת. בשנת 2012 נותרו כבר רק 11 כאלו.
רוב השחקנים החובטים ביד אחת מתבלטים גם במשחק רשת טוב יותר משחקנים החובטים בשתי ידיים, אצלם היציבות טובה יותר בדרך כלל, וגם המשחק מהקו האחורי טוב יותר. כמו כן שחקני היד אחת חובטים את רוב חבטות ההחזרה עם חבטת חיתוך לאזור החבטה בו יריבם חלש יותר. לעומתם רוב החובטים בשתי ידיים נהנים מיציבותם הטובה משום שכאשר שתי היידים מחזיקות את המחבט, מסלולו יהיה עקבי יותר ומשקל המחבט יתפזר בין שתי הידיים בצורה שווה והסגנון לא מצריך ידיים חזקות במיוחד (אחד ההסברים שבגללם רובן המוחלט של הנשים חובטות בשתי ידיים), דבר נוסף הוא שהחובטים בשתי ידיים מעדיפים יותר את אלמנט הכוח מאשר את אלמנט ה"רגש".
חובטי גב יד ידועים
השחקן הראשון שהתבלט ביכולתו לחבוט גב יד טוב יותר מיריביו באופן שיטתי היה דון באדג'. לבאדג' הייתה חבטת גב יד ייחודית יחסית לשנות ה-30 וה-40, שהעניקה לכדור סיבוב עילי חזק שהקשה מאוד על יריביו להתמודד איתו. קן רוזוול היה שחקן מקצוען נוסף שהיה ידוע בחבטת גב היד שלו בשנות ה-50 וה-60, שהקנתה לכדוריו מהירות גבוהה.
שחקנים מקצוענים נוספים שבלטו בכישורי חבטת גב-יד טובה:
הערות שוליים
Tennis
אתנה פרתנוס
אתנה פרתנוס (ביוונית: Ἀθηνᾶ Παρθένος, מילולית "אתנה הבתולה" או "אתנה הנערה") הוא פסל המייצג את כוחה וגדולתה של אתנה. בפסל ניתן לראות את אתנה ואת המגן שלה, ואת אלת הניצחון, ניקה, מונחת על כף ידה של אתנה.
הפסל, שהיה עשוי שנהב וזהב (Criselefantino), פוסל על ידי פידיאס בן כארמידס איש אתונה כחלק מסדרת פסלים שיצר עבור הפרתנון שבאקרופוליס.
פסל זה, כמו גם ונוס ממילו, הם הפסלים היווניים המפורסמים ביותר בכל הזמנים.
בזמן כיבוש יוון, לקחו הרומאים את הפסל "אתנה פרתנוס" שהיה מוצג במקדש, והחביאו אותו מפני העולם.
כיום כשמדברים על הפסל "אתנה פרתנוס" מדברים על העתק רומי של הפסל המקורי בקנה מידה קטן יותר העשוי שיש.
בפסל, כמו במקור, אתנה ניצבת חמושה בתנוחת "קונטרה פוסטו".
על ראשה של אתנה קסדה מכונפת כשבמרכזה מוצב ה"ספינקס" סמל החכמה, ומשני צידיו סוסים מכונפים המסמלים חיי נצח ומתקשרים לגורגונה (דמות נשית ומפלצתית מהמיתולוגיה) שהייתה אימם. על כתפי אתנה "האייגיס", עור עז עם זנבות נחשים וראש גורגונה במרכז. "האאגיס" ניתן לאתנה במתנה על ידי זאוס כדי שתגבר על מכשוליה.
ליד המגן התפתל נחש שהיה סמל לאל הקדמון הקשור לאדמה ומסמל את האופי של בני אתונה.
על המגן של אתנה תבליטי מלחמה יווניים מיתולוגיים אשר נועדו לתאר את ניצחון התרבות על הברבריות או ניצחון היוונים על הפרסים בהקשר אקטואלי.
יש גירסות סותרות בנוגע למיקומה של החנית, שהיה האטריבוט של אתנה כאלת המלחמה. הדעה המקובלת היא שהחנית נשענה על רגלה וכתפה השמאלית.
ההעתק הרומי עוצב בצורה ריאליסטית הרחוקה מהפסל המקורי. קפלי האריג נופלים בצורה נטורליסטית, האנטומיה מדויקת, הפרופורציה נכונה. הפסל מקרין הדרת כבוד, הרמוניה, ואיזון. עם זאת, יש בו ריחוק, איפוק ואידיאליציה.
בתרבות פופולרית
בסדרת הספרים "גיבורי האולימפוס" מאת ריק ריירדן הפסל מסמל את המאבקים בין המחנה היווני לרומאי. הוא מסמן יותר מכל את ירידתה של אתנה ממעמדה כאלת החכמה והקרב בקרב היוונים, לאלה זוטרה בתרבות הרומאית.
לאון באלוגון
לאון אדרמי באלוגון (באנגלית: Leon-Aderemi Balogun, נולד ב-28 ביוני 1988 במערב ברלין שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן ניגרי-גרמני המשחק בעמדת הבלם בגלאזגו ריינג'רס ובנבחרת ניגריה.
קריירת מועדונים
באלוגון גדל בברלין, ושיחק במועדונים מקומיים כמו הרטה ברלין וצהלנדורף ברלין כנער, ובהמשך בטורקיאמספור ברלין, שזה מועדון המזוהה עם ההגירה הטורקית לגרמניה. בשנת 2008 החל לשחק בהנובר 96, שם השתלב בקבוצת המילואים. באפריל 2009 ערך באלוגון את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, כששיחק במשחק של האנובר נגד המבורג. באלוגון ערך רק שלוש הופעות ליגה בקבוצה הבכירה של האנובר, ובשנת 2010 חתם בורדר ברמן. גם בברמן באלוגון שיחק בעיקר בקבוצת המילואים, וערך שלוש הופעות בקבוצה הבכירה במשך שתי עונות. בשנת 2012 חתם באלוגון בפורטונה דיסלדורף, העולה החדשה לבונדסליגה. בעונת הבכורה שלו בפורטונה דיסלדורף, נשר באלוגון עם הקבוצה אל הבונדסליגה השנייה. באלוגון נשאר בקבוצה עונה נוספת, אך לא הצליח לשוב עמה לבונדסליגה. באלוגון נשאר ללא קבוצה לאחר שפג חוזהו בפורטונה דיסלדורף בקיץ 2014, ובעקבות כך היה שחקן חופשי שיכול לחתום היכן שירצה. מעט לאחר פתיחת עונת 2014/15, חתם באלוגון בדרמשטאדט 98 מהבונדסליגה השנייה, שם שיחק עונה אחת, והיה חלק מההעפלה ההיסטורית של דרמשטאט לבונדסליגה. בקיץ 2015 חתם באלוגון במיינץ 05 מהבונדסליגה. באלוגון שיחק במיינץ שלוש עונות. בעונה הראשונה, 2015/16 סיים באלוגון עם מיינץ במקום השישי בבונדסליגה והעפיל עמה לליגה האירופית. בעונת 2016/17 השתתפו מיינץ ובאלוגון במאבקי תחתית, ורק במחזור האחרון נמנעו מהשתתפות במבחני הישרדות בבונדסליגה. במפעל הליגה האירופית הודחו מיינץ ובאלוגון בשלב הבתים. באלוגון סבל מפציעה במהלך עונה זו שגרמה לו להחמיץ חלק ניכר ממנה. בעונת 2017/18 הפך באלוגון לשחקן משמעותי במיוחד בהגנת מיינץ. מיינץ ובאלוגון נאבקו גם בעונה זו במאבקי התחתית, וסיימו את העונה במקום ה-14.
בקיץ 2018, לאחר שלוש עונות במיינץ, חתם באלוגון בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג.
ב-31 בינואר 2020 הושאל לויגאן את'לטיק לשישה חודשים. ב-25 ביוני 2020, חתם על חוזה קבוע עד לסיום עונת 2019/2020.
ב-24 ביולי 2020 חתם על חוזה לעונה אחת בגלאזגו ריינג'רס.
ב-26 באוגוסט 2022 חתם בקווינס פארק ריינג'רס.
קריירה בינלאומית
באלוגון נולד לאב ניגרי ולאם גרמניה, ומשכך היה יכול לשחק בנבחרת ניגריה. במרץ 2014 ערך באלוגון את הופעת הבכורה בנבחרת ניגריה, כשהחליף את ג'וזף יובו במשחק ידידות מול נבחרת מקסיקו. במשחק זה נפצע ונעדר מהמגרשים לאחריו כשלושה חודשים. באלוגון השתתף עם ניגריה במוקדמות אליפות אפריקה 2017, אך לא זומן לסגל הניגרי לאליפות עצמה.
בשנת 2018 זומן באלוגון לסגל ניגריה למונדיאל 2018. באלוגון פתח בכל שלושת משחקיה של ניגריה בשלב הבתים, בהם הפסידה 0–2 לנבחרת קרואטיה, ניצחה 0–2 את נבחרת איסלנד, והפסידה 1–2 לנבחרת ארגנטינה. במשחק ההפסד לארגנטינה, סחט באלוגון פנדל, שאותו הבקיע ויקטור מוזס. ניגריה ובאלוגון הודחו מהמונדיאל בתום שלב הבתים.
תארים
גלאזגו ריינג'רס
רווח
{{פירושונים|
ראו גם
}}
תמיכה טכנית
תמיכה טכנית (באנגלית: Technical support) היא מכלול השירותים שארגונים מספקים ללקוחות, המשתמשים במוצרים או בשירותים הטכנולוגיים שהם מספקים.
מרבית החברות מציעות תמיכה טכנית עבור השירותים או המוצרים שהן מוכרות, שכלולה לעיתים במחיר רכישת המוצר, ולעיתים על מנת לקבלה נדרש תשלום נוסף.
התמיכה הטכנית מתבצעת לרוב באמצעות טלפון, דואר אלקטרוני, אתר אינטרנט או כלי אחר שדרכו יכולים המשתמשים לדווח על בעיות טכניות. לארגונים גדולים יותר יש לעיתים קרובות מחלקת תמיכה טכנית פנימית העומדת לרשות צוות העובדים, לפתרון בעיות הקשורות לתפעול מערכת המחשוב של החברה.
כיום, משתמשים רבים מסוגלים למצוא פתרונות לבעיות טכניות בעצמם באמצעות האינטרנט, על ידי חיפוש במנועי החיפוש או באתרים המרכזים הסברי וידאו כמו יוטיוב, כאשר לעיתים קרובות ישנם אף משתמשים מנוסים המוכנים לסייע למשתמשים הלא-מנוסים למצוא פתרונות טכניים לבעיות בהן הם נתקלו.
מיקור חוץ של מוקדי תמיכה טכנית
עם השימוש הגובר בטכנולוגיה בעידן המודרני, ישנה גם דרישה גוברת לספק תמיכה טכנית לציבור. בשל כך, לאורך השנים, ארגונים רבים העבירו את מחלקות התמיכה הטכנית שלהם ואת המוקדים הטלפוניים למדינות שבהן משכורות העובדים נמוכות באופן משמעותי. חברת דל נמנתה עם החברות הראשונות שהעבירו את מחלקות התמיכה הטכנית ושירות הלקוחות שלהן להודו, בשנת 2001.
עבור עסקים שנדרשים לספק תמיכה טכנית ללקוחותיהם, מיקור החוץ מאפשר לוודא זמינות גבוהה יחסית של אנשי תמיכה טכנית המסוגלים לסייע ללקוחות. צורך זה עשוי להיות מובהק יותר במהלך שעות העומס למוקד, ובתקופות של פעילות שיא כתוצאה ממכירת מוצרים חדשים. כמו כן, המניע העיקרי למיקור חוץ הוא רצון מנהלי העסק לספק ללקוחות רמת שירות גבוהה בעלות נמוכה ככל הניתן.
חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל
חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל התקיימו לכבוד יום העצמאות ה-60 למדינת ישראל שחל בתאריך ג' באייר ה'תשס"ח - 8 במאי 2008. אירועים רבים הוכנו במהלך כל שנת ה'תשס"ח, לציון המספר העגול שישים. הנושא המרכזי בחגיגות היה ילדי ישראל.
השרה רוחמה אברהם-בלילא מונתה לשרה הממונה על אירועי ה-60 - והיא השרה השלישית שעסקה בנושא.
הכנות לאירועים
השר הראשון שעסק בנושא בשנת 2006 היה אופיר פינס - אז שר המדע, התרבות והספורט - שהקים ועדה מייעצת לקראת חגיגות ה-60, בראשות נועם סמל, מנכ"ל התיאטרון הקאמרי, ובהשתתפות אישי ציבור ותרבות בולטים. הוועדה החלה את עבודתה בספטמבר 2006. בפני הוועדה עמדו לקחי חגיגות שנת ה-50 למדינת ישראל. לדברי סמל, הוא ניסה כמה שיותר לשתף את הציבור הפשוט "שבאמת רוצה לחגוג ולשמוח בשמחת המדינה". ועדה זו בדקה את הנושא עם מנהלי מוסדות תרבות גדולים, ועם מגזרי המדינה השונים, והגיעה למסקנה שהחגיגות צריכות להתמקד בארבעה ימים, ושנדרש נושא מרכזי. חברי הוועדה העלו הצעות שונות: מצעד צבאי, מופע אופרה גדול, תערוכה גדולה, אתר אינטרנט.
אופיר פינס התפטר מהממשלה ב-30 באוקטובר 2006, וכעבור ארבעה חודשים - ב-25 בפברואר 2007 מינתה הממשלה את השר יעקב אדרי (אז השר לענייני ירושלים, והמקשר בין הממשלה לכנסת) לרכז את החגיגות. ראש הממשלה אהוד אולמרט אישר את תוכניות ועדת סמל, אולם לפי טענות שנשמעות נגדו - אדרי לא קידם כלל את נושא החגיגות, ומסקנות ועדת סמל נשכחו.
רוחמה אברהם - השרה המקשרת בין הממשלה לכנסת היא השרה השלישית שמונתה לעסוק בנושא, החל מ-4 ביולי 2007, וחודש אחר כך החליטה הממשלה על הקמת ועדת שרים בראשות אברהם, ועל מינוי של מועצה מייעצת חדשה. אברהם עמדה בראש הוועדה שבחרה את הסמליל (לוגו), וקבעה שהנושא המרכזי בחגיגות יהיה ילדי ישראל. מכרז לבחירת חברת הניהול התפרסם ב-15 באוקטובר 2007. תקציב החגיגות עומד על כ-140 מיליון ש"ח (כרבע מעלויות חגיגות ה-50).
בדצמבר 2007 הכריז פורום מוסדות התרבות בישראל חרם על חגיגות השישים כמחאה על הקיצוצים בתקציב התרבות, אך כשבועיים לאחר מכן חזר בו לאחר שהגיע להסכמה עם משרד האוצר.
סמל האירוע
את התחרות לבחירת לוגו לחגיגות ה-60 הובילה לשכת הפרסום הממשלתית, והבחירה נעשתה בישיבת ועדת השרים המיוחדת לענייני החגיגות ביום 3 בספטמבר 2007, אשר בחרה את הסמל הרשמי שילווה את כל הכרזות והפרסומים הממשלתיים. הזוכה הוא משרד ארד תקשורת, והמעצב הוא רמו סינטס. להמנון החגיגות נבחר השיר בת שישים.
תאונת צניחה בתל אביב
במהלך מפגן צניחה שנערך בחוף ירושלים בתל אביב ביום העצמאות, נחת אחד הצנחנים על הקהל. שניים נפצעו קשה, אחד מהם - הצנחן עצמו, ועוד שישה נפצעו קל.
ספרים
ספרים אחדים בפורמט אלבומי, העוסקים במדינת ישראל, יצאו לאור לציון 60 שנה למדינה:
בנוסף לאלה, המו"ל של סדרת הספרים "עם הספר" ציין כי היא יוצאת לאור "לרגל 60 שנה למדינה".
אורחים רמי מעלה
לכבוד חגיגות ה-60 הגיעו ראשי מדינות ואח"מים רבים, רובם להשתתפות בוועידת נשיא ישראל 2008, שנפתחה ב-13 במאי 2008:
ביקורת
לחגיגות שנות השישים נלוו ביקורות בתחומים שונים:
אפל מפות
אפל מפות (באנגלית: Apple Maps) הוא יישום מובנה במערכת ההפעלה iOS של המכשירים מבית חברת אפל, ומציע דרכי הגעה ליעדים, עדכוני תנועה, בתי עסק בסביבה ותכונות נוספות.
רקע
יישומון המפות היה זמין במערכת ההפעלה של האייפון מאז שחרורו של האייפון הראשון, ב-29 ביוני 2007, ובמשך השנים הוא הופעל על ידי גוגל מפות. מצב זה השתנה ב-11 ביוני 2012 כשסקוט פורסטל, בכיר לשעבר באפל, הכריז בכנס המפתחים העולמי של אפל (WWDC) על iOS 6. בגרסה זו עלה יישום המפות בפיתוחה של אפל, שהסתמך על נתונים שסופקו על ידי TomTom, יצרנית הולנדית של מערכות ניווט, ו-AutoNavi, חברת מיפוי סינית, למפות של סין. מהלך זה בא במסגרת מאמציה של אפל להתחרות במערכת ההפעלה אנדרואיד ובגוגל מפות.
2012–2015
בשנה הראשונה אחרי שפורסם, בוצעו ביישומון כמה עדכונים כדי לפתור בעיות שהתעוררו אחרי ההשקה. עדכונים אחרים כללו הוספת תמונות לוויין והרחבת אפשרויות הניווט לערים נוספות. ב-2013 אפל ביצעה כמה רכישות שנועדו לחזק את היישום, כך למשל היא רכשה את HotStop, יישום ניווט, וחברות נוספות.
בכנס המפתחים של שנת 2013, אפל הכריזה על גרסה חדשה של מפות, שכללה עיצוב חדש לצד הוספת אפשרויות של צפייה במסך מלא, מצב לילה, עדכוני תנועה בזמן אמת, ניווט להולכי רגל והוספת מקומות חשובים. השקת הגרסה החדשה ב-18 בספטמבר לוותה גם בהשקת אייפון 5s, שכלל שבב תנועה חדש המזהה אם המשתמש הולך או נוסע.
באותו כנס, אפל הכריזה על גרסת דסקטופ של היישום למחשבי MacOS, שיצאה יחד עם הגרסה החדשה. אפל הציגה גם את האפשרות של "סיורים", שמאפשרת למשתמשים להיעזר ב-FlyOver, ותכונות נוספות. שנה מאוחר יותר, ב-24 באפריל 2015, עם השקת ה-Apple Watch, הפך היישום לזמין גם עבורו, והוא מציע אפשרויות ניווט דרך השעון.
2015–2018
ב-8 ביוני 2015, בכנס WWDC של אותה שנה, קרייג פדריגי, סגן נשיא הנדסת תוכנה באפל הכריז כי הגרסה החדשה של iOS 9 תביא עמה ניווט בתחבורה ציבורית בערים מסוימות ברחבי העולם. בנוסף, אפל הוסיפה את הפונקציה "בסביבה", שמאפשרת למצוא נקודות עניין שונות בקרבת המשתמש. כמו כן, העדכון הוסיף את האפשרות לשינוי אוטומטי של המסלול במקרה של עיכוב.
בשנת 2016, במסגרת iOS 10, נוספו תכונות חדשות דוגמת הצעות ליעדים, קביעת מקום החניה האחרון של המשתמש וכן שופרה אפשרות הניווט צעד-אחר-צעד.
2018–הווה
בתחילת 2018 אפל הכריזה כי היישום יאפשר למשתמשים למצוא תחנות לשכירת אופניים ב-175 ערים ברחבי העולם. בקיץ אותה שנה הכריז מנהל היישום, אדי קיו, על תוכנית להחלפת המפות, שנבנו עתה מהבסיס והשתמשו לצורך כך במידע שאפל אספה ממשתמשים לאורך ארבע שנים. בתחילת הדרך המפות החדשות היו זמינות במפרץ סן פרנסיסקו בלבד, אולם עד ינואר 2020 אפל הודיעה כי היא השלימה את מיפוי כל המדינות בארצות הברית נתוני המפות החדשים כוללים קווי מתאר של בניינים בכל האזורים, כבישים קטנים יותר (כמו כבישים בתוך חניונים) מסומנים, מוצגים רמזורים, שבילי הליכה ושלטי עצור במהלך הניווט.
במהלך אירוע WWDC ביוני 2020 אפל הכריזה כי בריטניה, אירלנד וקנדה יקבלו גם הן את המפות המעודכנות שנבנו על ידה. בספטמבר אותה שנה התווספו ליישום הוראות ניווט באופניים בערים מסוימות בעולם. כמו כן הוצגה התכונה "אפל מבט מסביב", שבדומה לגוגל תצוגת רחוב מאפשרת לצפות ברחובות באמצעות תמונה פנורמית שלהם.
ב-7 ביוני 2021 קיבלו גם ספרד ופורטוגל את המפות החדשות של היישום. ב-10 בספטמבר אותה שנה פורסמו המפות המעודכנות גם באיטליה.
עם שחרור iOS 15 בספטמבר 2021, שודרגו המפות באמצעות מידע נוסף על נתיבים ותחבורה ציבורית, הוראות ניווט במציאות רבודה, גלובוס שמציג מידע על מדבריות ויערות, מצב לילה, כרטיסי מקום חדשים ודיווח על תקריות בדרכים.
בישראל: באוקטובר 2020 פורסם כי חברת אפל מפעילה בישראל מכוניות צילום כדי לאפשר את תכונת אפל מבט מסביב במדינה. על פי הפרסומים, במרץ 2021 סיימה החברה לצלם את כל הרחובות בישראל.
ביקורות
עם שחרור הגרסה החדשה לקהל הרחב ב-19 בספטמבר 2012, הועלו כלפי היישום ביקורות חריפות של משתמשים ופרשנים רבים, שמתחו ביקורת על ספג היעדר תכונות חשובות שהיו כלולות בגוגל מפות, דוגמת תצוגת-רחוב וניווט בתחבורה ציבורית. בנוסף, משתמשים התלוננו על השגיאות ביישום. דווחו מקרים כמו ציון מיקום לא נכון של אפל סטור בסידני, אוסטרליה; ציון עיר שלמה כבית חולים; ציון משתלה כשדה תעופה; ומציאת מיקום של תחנת דלק קרובה למשתמש שהיה במרחק של 76 קילומטרים לכיוון ההפוך. תצוגות תלת-מימד שמופיעות במפות היו מעוותות לחלוטין במקרים מסוימים, כולל מבנים מעוותים כמו גשר ברוקלין או מגדל אייפל. בחלקים מסוימים של העולם, תצוגת הלוויין הייתה מכוסה לחלוטין בעננים. בתגובה לביקורות הקשות, אפל פרסמה הצהרה, ובה הבטחה לפעול לשיפור היישום ותודה על המשוב מהלקוחות.
ב-28 בספטמבר 2012 פרסם מנכ"ל אפל, טים קוק, התנצלות על התקלות ביישום והציע כי משתמשי iOS 6 ישתמשו בשירותי מפות חלופיים או באתרי אינטרנט, תוך כדי שאפל עובדת על תיקון התקלות. בחודש אוקטובר 2012, סקוט פורסטל, המנהל האחראי על תוכנת המפות באפל, פוטר מתפקידו. פורסטל דיווח כי סירב לחתום על מכתב ההתנצלות שפורסם באתר החברה ושהיו לו עימותים עם מנהלים אחרים.
סוגי תצוגת המפות
ביישומי המפות, כמו בזו של Google, ישנם 3 סוגים של תצוגת מפות: תמונה ימנית: לווין. תמונה אמצעית: משולב- גם לווין וגם רגיל. תמונה שמאלית: רגיל.
יגוארונדי
יגוארונדי (שם מדעי: Puma yagouaroundi) הוא מין יונק טורף בגודל בינוני מהסוג פומה ממשפחת החתוליים.
מאפיינים
היגוארונדי נפוץ מטקסס שבארצות הברית ועד דרום אמריקה. אפשר למצוא אותו מדרום ארצות הברית דרך אמריקה התיכונה ועד דרום ברזיל, פרגוואי וצפון ארגנטינה. אורכו הממוצע הוא 65 ס"מ עם זנב באורך 45 ס"מ ומשקלו כ-6 ק"ג. יש לו רגליים קצרות ומראה המזכיר קצת לוטרה, האוזניים קטנות ועגולות. מהסיבה הזאת לעיתים הם מכונים "חתולי לוטרה". גופו וזנבו ארוכים ודקים, אך ראשו רחב. פרוותם אחידה בצבע הנע משחור לאפור-חום כהה, או מאדום לצבע ערמוני.
חתול זה קרוב מאוד לפומה לפי מבנה הכרומוזומים וה-DNA שלהם ושניהם מהווים מינים בסוג פומה. ובעל קשר רחוק יותר לברדלס. מספר מדענים מסווגים אותו בסוג עצמאי (Herpailurus).
תחום תפוצתו הוא אזורים נמוכים קרובים למקור מים זורם, בעיקר ביערות נמוכים. לעיתים הוא גם שוכן באזורי ג'ונגל סבוכים, אזורי אחו או אזורי שיחים. הוא צד בלילה או באזור בין הערביים. שלא כמו מיני חתולים אחרים, היגוארונדי צד לעיתים קרובות בזוגות. הוא מרגיש בנוח על עצים, אך מעדיף לצוד על האדמה. הוא ניזון מדגים, יונקים קטנים, זוחלים וציפורים. יגוארונדים החיים בסביבות גדות נחלים טורפים בעיקר דגים, ולעיתים אף נכנסים למים כדי להתקרר. במקומות שבהם יש מזון בשפע יכולים שלושה או ארבעה פרטים לצוד באותה נחלה.
פרוות היגוארונדי אינה מבוקשת ולכן ציד אינו מהווה גורם סיכון, אך הרס מקום מחייתו גורם לירידה מתמדת במספריו.
אסדת קידוח
אסדת קידוח היא מתקן ימי המשמש לקידוח נפט וגז טבעי בים. אסדות קידוח נחלקות לכמה סוגים בהתאם לתנאים שבהם הן נמצאות: מקובעות לקרקעית הים, מחוברות לאי מלאכותי או צפות על פני המים. אסדות קידוח נבנות במספנות מיוחדות שנוצרו למטרה זו. כמחצית מאסדות הקידוח בעולם מיוצרות בסינגפור.
אסדות קידוח מקובעות בנויות ממשטח המוגבה על ידי עמודים ופיגומים המחוברים לקרקעית הים. מעל המשטח מתנוסס עמוד שתפקידו להכיל את המקדחה. המגדל מחובר לרוב למסילה המאפשרת לו יכולת תנועה. למשטח כמה מפלסים והמגורים בו יכולים לאכלס כמה מאות עובדים. באסדות הנמצאות בלב ים יש מנחת מסוקים המאפשר תחלופה מתמדת של עובדים ופינוי מהיר ליבשה במקרה של מצב חירום רפואי. בנוסף יש להן ספינה צמודה המקיפה אותן שתפקידה לפקח על הפעילות באסדה ולספק לה דלק.
בכל אסדה יש ציוד מיוחד המאתר כיסי נפט וגז מתחת לאדמה. המקדחה הגמישה של האסדה יכולה לקדוח לעומק של כמה קילומטרים בזוויות מתונות. המקדחה משומנת בעזרת תערובת של בוץ סיכה מיוחד המיוצר על ידי כימאי מומחה העובד באסדה ומתאים את מינוני החומרים בתערובת לסוג האדמה דרכה קודחים. הבוץ מיוצר בכמויות גדולות על ידי מכונות הנמצאות תחת פיקוחו של הכימאי ומוזרם במחזוריות במערכת צינורות רחבה המשמנת את מקדחה ושואבת את הבוץ בחזרה לשימוש חוזר.
היסטוריה
בשנת 1891 לערך נקדחו בארות הנפט התת-מימיות הראשונות באמצעות אסדות אשר ניצבו על עמודים באגם מלאכותי במדינת אוהיו. בשנת 1896 לערך נקדחו בארות הנפט הראשונות במי ים, מדרום לעיר סנטה ברברה בקליפורניה. הבארות נקדחו מרציפים שנבנו מן החוף. בתחילת המאה ה-20 התבצעו קידוחים בצידה הקנדי של ימת אירי ובעשור הראשון של המאה העשרים באגם קאדו שבלואיזיאנה. זמן קצר אחר כך נקדחו בארות נפט ברצועת החוף של מפרץ מקסיקו לחופי לואיזיאנה וטקסס. בשנות ה-20 התבצעו קידוחים ימיים על אסדות הבנויות מבטון באגם מאראקאיבו בוונצואלה. אחת מבארות קידוח ימי לנפט הראשונות נמצאת בביבי הייבאט שבאזרבייג'ן לחופי הים הכספי. בשנות ה-30 פיתחה חברת הנפט של טקסס דוברות פלדה ניידות לקידוחים ימיים במפרץ מקסיקו. בשנת 1937 בנתה חברת הנפט פיור (היום בבעלות חברת שברון) בשיתוף עם חברת הנפט סופיריור, אסדות קידוח קבועות בשדה נפט ימי במקום שבו עומק המים היה כ-4.5 מטר, במרחק של כ-2 קילומטר מן החוף, במפרץ מקסיקו. עם השנים התפתחה בהדרגה היכולת לקדוח במים עמוקים יותר.
סיכונים
אסדת קידוח היא אחד ממקומות העבודה המסוכנים בעולם. באסדה סכנות רבות החל מנפילת פיגומים וכלה בהתלקחות הדלקים הרבים המאוחסנים בה. תאונות רבות שגבו את חייהם של עשרות אנשים התרחשו באסדות בעבר. כיום מותקנים באסדות אמצעי זהירות רבים שנועדו למנוע את התאונות.
ב-6 ביולי 1988 התפוצצה אסדת הקידוח "פייפר אלפא" בים הצפוני עקב תחזוקה לקויה. הפיצוץ גבה את חייהם של למעלה מ-160 קורבנות, ובכך הפך לאסון אסדת הקידוח הקטלני ביותר בהיסטוריה.
ב-20 באפריל 2010 אירע על אסדת הקידוח Deepwater Horizon פיצוץ עז, בשל התפרצות באר נפט תת-מימית, ובו נהרגו 11 קודחים ונפצעו 17. באסדה פרצה שרפה שלא ניתן היה לכבותה ולאחר יומיים שקעה האסדה במצולות מפרץ מקסיקו תוך שהיא גורמת לדליפת נפט הגדולה בהיסטוריה.
בעבר אסדות קידוח היו אחד מהגורמים המרכזיים לזיהום הים בעולם. בשנים האחרונות, בעקבות חוקים ותקנות סביבתיות רבות, רוב הזיהום באסדות נמנע.
רילקומרס
רילקומרס בע"מ היא חברת פיתוח תוכנה ישראלית, בשליטת קבוצת יעל תכנה ומערכות בע"מ, שהוקמה בשנת 1999. מטה החברה ממוקם בתל אביב.
רילקומרס מעסיקה למעלה מ־ 120 עובדים.
מייסדי החברה הם דרור יעקובסון ונאור מן. כיום היזם דרור יעקובסון משמש כמנכ"ל החברה.
היסטוריה
רילקומרס הוקמה בשנת- 1999, מתוך זיהוי צורך עסקי בפיתוח פתרונות High-End של אתרי מסחר ותוכן.
הלקוח הראשון של החברה היה ידיעות אחרונות ובמסגרת עבודתם המשותפת פותח והושק בשנת 2000 אתר ynet. במשך 11 השנים הבאות המשיכה רילקומרס להיות זרוע הפיתוח והטכנולוגיה של ynet. בד בבד לעבודה על ynet התפתחה רילקומרס לתחומים נוספים ותכננה ופיתחה מגוון אתרים, פורטלים ואפליקציות מובייל עבור חברות גדולות ומרכזיות במשק הישראלי, ביניהן: בנק לאומי, בנק הפועלים, בנק דיסקונט, שטראוס, שופרסל, חצי חינם, מלונות דן, הפניקס ועוד.
פעילות בשנים האחרונות
מתחילת העשור הקודם הרחיבה רילקומרס את תחומי פעילותה באמצעות רכישה והקמה של חברות בת העוסקות בתחומי דיגיטל שונים.
בשנים האחרונות השיקה רילקומרס פלטפורמות דיגיטליות אשר זיכו את ללקוחותיה במספר רב של פרסי מצטייני המחשוב IT Awards.
יוניק יו אי (uniQui)
סטודיו העוסק בגיבוש אסטרטגיית מוצר, אפיון חוויית משתמש ועיצוב ממשק המשתמש.
הסטודיו מנהל את ארגון "חוויית משתמש ישראל" (uxi.org.il), ארגון שהוקם במטרה לקדם את הידע בישראל בתחומים של חוויית משתמש (User Experience – UX), ממשק משתמש (User Interface – UI) ושמישות (Usability).
דעת - מרכז הייטק חרדי
דעת הוא מרכז פיתוח ובדיקות המעסיק נשים חרדיות ופועל מתוך רילקומרס משנת 2010. לדעת התמחות משולבת בפיתוח בטכנולוגיות דיגיטל מודרניות לצד פיתוח בתוך מערכות ליבה ארגוניות העושות שימוש בשפות פיתוח ותיקות. לצד פעילות הפיתוח מפעילה דעת גם פעילות בדיקות תוכנה.
טרבור אריזה
טרבור אנתוני אריזה (באנגלית: Trevor Anthony Ariza; נולד ב-30 ביוני 1985 במיאמי, פלורידה) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA.
ניו יורק ניקס
אריזה נבחר על ידי ניו יורק ניקס במקום ה-43 בדראפט 2004. הוא היה רק בן 19 כאשר הופיע לראשונה במדי הניקס, מאחר שהיה רק עונה אחת בקולג'. בעונת הרוקי שלו, שיחק אריזה ב-80 משחקים בהם קלע 5.9 נקודות והוריד 3 ריבאונדים בממוצע למשחק. את עונתו השנייה ב-NBA הוא החל בניקס וב-22 בפברואר 2006 עבר לאורלנדו מג'יק, אך מיעט לשחק עד לסיום העונה. בעונת הציג אריזה יכולת טובה כשקלע 8.9 נקודות והוריד 4.4 כדורים חוזרים בממוצע למשחק, אך בפלייאוף ממוצעיו הידרדרו ל-2.8 נקודות ו-2.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. גם בתחילת עונת מיעט לקבל דקות משחק ולכן עבר ב-20 בנובמבר 2007 ללוס אנג'לס לייקרס.
לוס אנג'לס לייקרס
בעונתו הראשונה בלייקרס הציג יכולת פושרת של 6.5 נקודות ו-3.5 ריבאונדים בממוצע למשחק, אך בפלייאוף, על אף שקבוצתו הגיע לגמר ה-NBA, יכולתו שוב הידרדרה משמעותית ל-1.2 נקודות ו-1.4 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונת, הפך אריזה לשחקן משמעותי בלייקרס ושיחק בכל 82 משחקיה בעונה הסדירה ואף פתח בחמישייה ב-20 מהם. הוא סיים את העונה עם 8.9 נקודות, 4.3 ריבאונדים, 1.8 אסיסטים ו-1.7 חטיפות בממוצע למשחק. בפלייאוף הוא הפך לשחקן חמישייה קבוע כשפתח בכל 23 משחקיה של הלייקרס, רשם ממוצעים של 11.3 נקודות, 4.2 ריבאונדים, 2.3 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק ועזר לה לזכות באליפות ה-NBA.
יוסטון רוקטס
ב-3 ביולי 2009 חתם אריזה על חוזה לחמש שנים ביוסטון רוקטס תמורת 33 מיליון דולר. ב-14 באפריל 2010 השיג את הטריפל דאבל הראשון בקריירה, כשרשם 26 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בהפסד קבוצתו לניו אורלינס הורנטס.
ניו אורלינס הורנטס
לפני עונת נשלח אריזה לניו אורלינס הורנטס, כחלק מטרייד בין ארבע קבוצות עם ניו ג'רזי נטס ואינדיאנה פייסרס. בפלייאוף 2011 רשם שיאי קריירה בממוצע דקות (40.2), נקודות (15.5), ריבאונדים (6.5) ואסיסטים (3.3) למשחק, אך קבוצתו הפסידה ללוס אנג'לס לייקרס בסיבוב הראשון, בתוצאה 2–4.
וושינגטון ויזארדס
לקראת עונת הועבר בטרייד לוושינגטון ויזארדס, יחד עם אמקה אוקפור, בתמורה לרשארד לואיס ובחירת דראפט. ב-12 בפברואר 2014 שבר שיא קריירה כשקלע 10 שלשות במשחק מול יוסטון רוקטס. כחודש לאחר מכן, ב-1 במרץ, רשם שיא קריירה של 40 נקודות, כולל 8 שלשות, בניצחון קבוצתו על פילדלפיה 76'. בפלייאוף 2014 ניצחה וושינגטון את שיקגו בולס בסיבוב הראשון (4-1), אך הודחה בשלב חצי גמר המזרח מול אינדיאנה פייסרס (4-2).
יוסטון רוקטס
ב-15 ביולי 2014 חזר לרוקטס לאחר שנשלח אליה כחלק מטרייד משולש עם ניו אורלינס פליקנס. בפלייאוף העפיל אריזה עם יוסטון לשלב גמר המערב, בו הפסידה לאלופה שבדרך, גולדן סטייט ווריורס, בתוצאה 1–4.
החזרה לוושינגטון
ב-17 בדצמבר 2018, לאחר 26 משחקים בלבד במדי הסאנס, נשלח אריזה בטרייד לוושינגטון ויזארדס בתמורה לקלי אוברה ואוסטין ריברס.
סקרמנטו קינגס
ביולי 2019 חתם אריזה על חוזה בסקרמנטו קינגס.
פורטלנד טרייל בלייזרס
בינואר 2020, לאחר 32 משחקים בלבד עם הקינגס, הועבר יחד עם וניין גבריאל וקיילב סווניגן בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, בתמורה לקנט בייזמור ואנתוני טוליבר. אריזה החליט שלא להצטרף לקבוצתו לקראת חידוש עונת ב"בועה באורלנדו", על מנת לבלות עם בנו בתקופת המשמורת שלו.
אוקלהומה סיטי ת'אנדר
בנובמבר 2020 נשלח בשלושה טריידים עוקבים – ליוסטון רוקטס, לדטרויט פיסטונס, ולבסוף לאוקלהומה סיטי ת'אנדר.
מיאמי היט
במרץ 2021 נשלח בטרייד למיאמי היט בתמורה לסנטר מאיירס לאונרד ובחירה בסיבוב השני בדראפט 2027.
החזרה ללייקרס
באוגוסט 2021 חתם אריזה על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס, בה שיחק בעבר בין השנים 2007–2009.
גדילן קוץ-רגל
גדילן הוא חברו הטוב ביותר של חלמיש כור-אש ועל אף שחלמיש תמיד מתרתח על גדילן, "בעל מוח של ידית של דלת", ברור שבסופו של דבר זוהי אמירה של חיבה מתוך חברות. לאחר מותו גדילן הצטרף אל חלמיש, ושניהם יושבים יחד ליד הנפחיה של ריאורקס.
משפחה והתבגרות
גדיל נולד בעיר קנדרמור, מולדתם המקורית של כל הקנדרים. שמותיהם של הוריו אינם ידועים אך ידוע שאביו נמצא בכלא. לגדיל יש גם אחות קטנה. כמו כן, יש לו דודן בשם בריח רגל-שעירה (Latchlifter Furrfoot), ושלושה דודים בשמות בֶּרְטִי, וִּוילְפְרֶה ורֶמוֹ פורץ-מנעול. הוא גם טוען (כמו כל הקנדרים) שיש לו דוד בשם קפיץ-דלת מגיל צעיר, גדילן פיתח אהבה לציור מפות, אם כי היה עושה זאת בצורה חובבנית ולא מדויקת. כמו כל קנדר, היה נוהג "להרים" חפצים של אחרים ולהגנתו טוען כי "שמר את החפץ" בשביל בעליו וכי אין לו מושג כיצד הגיע החפץ לרשותו וכי כנראה נפל מארנקו של בעליו. בגיל 20 הוא נתקף תאוות נדודים (אשר נחשבת כ"מחלה" של ממש ותוקפת כמעט כל קנדר, מה שכופה עליו לנדוד ולצאת להרפתקאות). בהרפתקאתו הראשונה, בערך בגיל 30, הגיע גדיל לעיירה מרגוע, שם מצא טבעת קסומה לה קרא טבעת השיגור של גדיל, וגילה כי היא יכולה לשגר אותו לכל מקום, וכך ביקר גדיל בכל היבשת. בסופו של דבר, מצא את עצמו גדיל בטירתו של המכשף מַאגוּס (להבדיל ממאגיוס, המכשף הגדול ידידו של הומא רועץ-דרקון), שם עזר לנסיך שדים להילחם במכשף, שביקש להשתמש בשדי השאול למטרותיו שלו.
מסעותיו לבד
לאחר שבני החבורה התפצלו במסעותיהם השונים, עבר גדילן הרפתקאות נוספות. הוא אולץ לשוב לקנדרמור בתואנה כי עליו להתחתן עם בתו של ראש העיירה (הכופר היה מאסרו של דוד קפיץ-דלת). בדרך נשבה על ידי שני גנומים שמשימת חייהם הייתה לפחלץ כל יצור חי בקרין. הוא חולץ על ידי ממותה צמרירית ששיחרר (בשנים שלאחר מכן, גדילן יחזור וירצה לספר כיצד פגש בממותה לכל מי שיאבה לשמוע, או לא יאבה כלל). בהמשך, נשבה גדילן, בין השאר, על ידי חצי-אורק, עוג ונכנס למימד אחר, שם גילה את דודו. כשיצאו מאותו מימד, ניסתה מלכת האופל להיכנס דרך השער הזה לקרין, אך הודות לתושייתו של גדיל, הדבר נמנע ממנה. בחרונה, ציוותה מלכת האופל על בנה נויטארי לגרום לאסון טבעי בקנדרמור. הדבר נעשה באמצעות שריפת ענק, אולם גדיל הצליח להציל את אנשי העיירה ולכבות את השריפה. לבסוף, נישא דודו לבתו של ראש העיירה.
גדילן במלחמת הרומח
לאחר חמש שנים, גדילן נפגש עם חבריו מחוץ למרגוע, ונכנס איתם יחד לרצף האירועים המסופר ברשומות רומח הדרקון. בספר "דרקונים של דמדומי הסתיו" גדילן לא מהווה חלק משמעותי מהעלילה, אך תורם לחבורה במפותיו ובכישוריו הרבים. בספר זה הוא מכיר רב-מג זקן בשם פיזבן. בספר "דרקונים של ליל חורף" גדילן עוזר באופן משמעותי לחבורה: הוא מגלה למה משמשות בועות הדרקון ואף עוזר למצוא בועה אחת שבחומת הקרח. בסוף הספר, גדילן חווה בפעם הראשונה מוות של אדם הקרוב אליו, סער בהיר-להב. בספר "דרקונים של שחר האביב" גדילן מלווה את לאורנה שהתמנתה ל"המצביאה הזהובה" ואף נלחם על גבי דרקון ארד נגד דרקוני זדון. גדילן מאבד בסוף הספר את חברו חלמיש ומגלה שפיזבן הוא בעצם פלאדין. גדילן עזר לחבורה לברוח ממקדש מלכת האופל בנראקה כשפרץ את המנעול של השער שהוביל החוצה, למרות שראה את מותו בחלום בסילבנוסט, וניצל על ידי רייסטלין. גדילן נותר עצוב ומרגיש שנשאר בודד בעולם. למרות זאת, לאחר שהחבורה מגלה כי שר הדרקונים טודי ההובגובלין הטיפש, נהרג על ידי קנדרים, מקבל גדיל החלטה לספר את סיפור גבורתם של הקנדרים במלחמה.
טרילוגיית אגדות רומח הדרקון
גדילן נשלח על ידי טיקה מאז'ר לעזור לקרמון ללוות את קריסניה, כוהנת פלאדין, לצריח הכישוף הנעלה. גדילן, כמובן, לא יחמיץ הזדמנות לקיים את הבטחתו ולצאת לעוד הרפתקה. בצריח, הופך גדיל לעכבר, ומתגנב ללשכתו של פר-סליאן, ראש מועצת מסדר המכשפים, ובטעות נכנס כאשר מטיל פר-סליאן לחש מסע בזמן על קרמון. הוא וקרמון משוגרים אל העבר, אל איסטר שלפני החורבן. היות שהקנדרים הוא גזע שיצירתו לא הייתה טבעית לעולם, הדבר עלול לגרום לשינוי מארג הזמן. בעזרת עובדה זו, מצליח רייסטלין (כפיסטנדנטילוס) לשנות את העבר ולקרוא תיגר על מלכת האופל בשאול. הוא וקרמון אמורים היו לשוב אל ההווה, אך תחת זאת (שוב, הודות לעובדה שקנדרים אינם גזע טבעי), משוגרים שנתיים קדימה אל העתיד, לשנת 358 אחה"ח, בה הם מגלים כי רייסטלין נעשה לאל, אך הוא שולט על עולם מת, שהגיע לקצו. "חמושים" בידע זה, קרמון וגדיל חוזרים להווה, ומתכננים לעצור את רייסטלין. לאחר שהם מצילים את תניס ממוות שהיה מתואר בספרו של אסטינוס, הם נעזרים בו להשתלט על מצודה מעופפת של צבאה של הגבירה כחולה וגדיל נשאר במצודה עד לתום המלחמה. לאחר מכן הוא משאיר אותה לגמד המחילות שעבד בה.
לאחר מכן, הוא עוזב לטירתו של תניס. אביזר המסע בזמן, ניתן לו מידיו של פיזבן אשר מרשה לו לטייל לאורך התקופות. הוא מחליט לנסוע להלווייתו של קרמון, אך מגיע לנקודת זמן מעט מאוחרת, אך מגלה כי בנו של קרמון, פאלין הוא ראש מסדר הגלימות הלבנות, דאלאמר ראש המסדר כולו (והגלימות השחורות), סילבנושי, בנם של פורתיוס ואלהנה צפריר, הוא שליט ממלכת האלפים שאוחדה מחדש, וגילתאס, בנם של תניס ולאורנה הוא שגריר מטעם הממלכה לאומת בני-האנוש. לאחר מכן חוזר גדיל להווה. אולם כל העתיד הזה עתיד להשתנות.
מלחמת הכאוס
גדיל נכנס לפני המלחמה יחד עם פאלין לשאול וגילו שם את רייסטלין וכינוס האלים. שם גילו כי כאוס שוחרר מכלאו שבאבן-החן האפורה, וכי האלים הסכימו כי כוחותיה של טאקיזיס יובילו את הקרב נגדו. בשאול, הציל גדיל את פאלין מציפורניה של רוחה של קיטיארה. לאחר שיצאו מהשאול, גילו כי חודש עבר, גדילן עזר לגבירה ג'נה לאתר את אושה בעזרתו של הגמד דוגאן פטיש-אדום. כאשר פאלין הגיע לצריח הכהונה הראשי כדי לשחרר את דודנו, פלד, גדיל ואושה בעקבותם, פרצו יצורי כאוס והתחילה המלחמה.
לאחר מכן, נסעו דוגאן, פאלין, אושה וגדיל אל איי האירדא כדי לאתר את חלקי אבן-החן האפורה. (האבן נתגלתה כמה חודשים קודם לכן על ידי בני האירדה שביהירותם הרבה גרמו לסדק בה והדבר גרם לשיחרורו של כאוס בעולם אשר השמיד את האיים). כדי להביס את כאוס, היה צורך ללכוד את מהותו, ולשם כך הספיק כל חלקיק ממהותו. גדיל, החליט להקריב את עצמו והקניט את האל, עד שחוסר זהירות מצד האל גרם לכך שגדילן הצליח לדקור אותו, וטיפת הדם שטיפטפה עזרה לאושה לסיים את המלחמה. כאשר זה אירע, כאוס, בזעמו, הרים את רגלו הענקית כדי למחוץ את גדילן והרגוֹ.
או כך, חשבו.
מלחמת הנשמות
גדילן הופיע בשנת 38 לחורה"ש בקבר הגיבורים האחרונים שבמרגוע והובל החוצה על ידי ג'רארד אות' מונדאר. הוא הספיק עוד לפגוש בקרמון רגע לפני שלקה בהתקף לב ונפטר. לפני שנפטר, ראה קרמון הגוסס כי נשמתו של רייסטלין לא מחכה לו, והבין כי משהו לא בסדר. הוא השביע את ג'רארד לקחת את גדילן אל דאלאמר. מאחר שהאחרון נחשב שאיננו בחיים, ג'רארד לקח את גדיל לקאלינסטי אל פאלין לבקש את עצתו. גדיל הסביר לפאלין ולאורנה כי משהו "לא בסדר" בקו הזמן הנוכחי, ופאלין עם גדיל נסעו למרגוע להתייעץ עם ג'נה. פאלין ניסה להשתמש באביזר המסע בזמן, ואז גילה לחרדתו כי מארג הזמן אינו קיים לפני מלחמת הכאוס. מכך, הסיק פאלין כי על גדיל לחזור לנקודת הזמן המקורית בה הפעיל את האביזר כדי שהזמן יתקיים גם לפני המלחמה.
גדילן, שלא היה מוכן לכך עדיין, נמלט מפאלין בעזרת האביזר, והגיע למצודת האור באי שלסי אל סהר-פז. שם, פגש בגנום תעלומן כיצד למפות את מבוך המשוכות. דרקונית הענק בריל וכוחותיה התקיפו את המצודה. תוך כדי המתקפה נשבר האביזר, אולם בעזרת מדרגת הכסף, הצליחו גדיל ופאלין לפגוש בדאלאמר בארץ-ליל - לשם הועתק צריח הכישוף הנעלה. שם, החליטו פאלין ודאלאמר שעל גדיל לחזור לרגע בו אמור היה להיהרג, אך גדיל הצליח לאחוז ברסיסי האביזר ולהימלט מצריח הכישוף. לאחר שחזה בנהר הנשמות וברוחו שלו, החליט גדיל לחזור לסולנתוס בסולאמניה ושם נתקל בג'רארד, סהר-פז ותעלומן. הם חזרו לצריח, אולם שם השיגה אותם מינה, מצביאתה של האלה אחת. היא הרגה את פאלין ודאלאמר, וסהר-פז אף היא נהרגה. אולם גדיל בעזרת הגנום שתיקן את האביזר, הצליחו להימלט מציפורניה של מינה.
מראה ותכונות אופי
גדילן "מתנשא" לגובה של מעט פחות מ-1.20 מ', מבנה גופו רזה ואוזניו מחודדות ביותר, יש לו עיניים ושיער חום, אשר קשור בציצית מאחורי ראשו - אותה הוא מאוד מטפח ומחשיב (כפי שגמדים מחשיבים את זקנם ואבירי סולאמניה את שפמם). הוא ידוע בתחכומו והוא לרוב נושא חיוך גדול שגורם להופעת קמטים על פניו, ומנעד קולו נחשב לגבוה וצייצני. מראהו הוא כשל ילד בן שתים-עשרה. הוא לובש בגדים פשוטים לא תואמים בדרך-כלל. הוא נושא תיקים קטנים (פאוצ'ים) לרוב, אשר מכילים חפצים רבים (שרובם אינם שלו). כרוב הקנדרים, גדילן עוסק בפריצת מנעולים, אך הוא מומחה גדול בכך וישנם מנעולים מעטים שאין ביכולתו לפרוץ. טענתו לפריצת המנעולים היא שאדם שלא רצה שדלתו תיפתח, היה עליו להתקין מנעול טוב יותר.
סגנון לחימה
מפאת קומתו ומשקלו הנמוכים, גדיל משתדל לא להילחם פנים מול פנים:
גדילן קוץ-רגל הוא בדרן וחסר אחריות, כמו גם שמח ונמרץ באופן תמידי. כמו כל הקנדרים, הוא נוהג "לשאול" חפצים שאינם שלו ולתרץ לאחר מכן את המעשה בכל דרך אפשרית ותמימה לכאורה, אולם ייעלב אם יואשם בגנבה. הוא נהנה לבלות עם חבריו במהלך הרפתקאותיהם, בפונדקים ובביתם כל זאת משום שהוא קנדר טיפוסי. הוא מביט לכל עבר בשביל להבחין במשהו מעניין לתעסוקה, סקרן, ושום דבר אינו נסתר מעיניו. כל דבר הבולט לעין מעט והוא כבר יבדוק אותו. הוא נוהג להשתעמם במהירות ולכן מחפש כל הזמן תעסוקה לעצמו. דעתו מוסחת במהירות במהלך השיחה ונודדת גם לסיפור חייו למרות שלרוב, אין לאף אחד חשק לשמוע אותם. אולם שני הדברים הבאים הם מסמרי השיער ביותר שאותם יכול אדם לשמוע ממנו (או מכל קנדר אחר): "אני משועמם" ו"אופס".
במידת מה, גדילן שונה מקנדרים אחרים, בכך שהוא יודע פחד מהו, לא לעצמו כי אם לאחרים. תחושת הפחד היחידה שחווה היא בשדרת שוייקן (אשר מגן על צריח הכישוף הנעלה בפלנתאס) וכשראה את בריל הדרקונית. גדילן הוא בעל כישורים רבים, מעבר לכישורי הקנדר הרגילים. הוא למד מאמו לבשל, בעל כישרון מיפוי בלתי רגיל, יודע להשיט סירות ולהבחין במהירות במלכודות. גדיל דובר קנדרית ואת השפה המדוברת בקרין, וכן מעט גמדאית, אותה למד מחלמיש.
טארק בן זיאד
טארִק בִן זיאד (בערבית: طارق بن زياد; בעברית נקרא גם טארק אבן זיאד וכן טאריק בן זיאד) אשר נודע בהיסטוריה של ספרד כטארק אל טוארטו (טארק בעל העין האחת), היה מוסלמי ברברי ומנהיג צבאי מבית אומיה, אשר הוביל את כיבושה של היספניה הויזיגותית בשנת 711 לספירה, תחת הוראתו של הח'ליף, וליד הראשון, מבית אומיה. לפי ההיסטוריון אבן ח'לדון, טארק היה משבט ברברי שעד ימינו קיים על גדות נהר באלג'יריה.
טארק איבן זיאד נמנה עם החשובים שבמפקדי הצבא בהיסטוריה של חצי האי האיברי. בתחילה שימש כסגנו של מוסא בן נציר בצפון אפריקה ונשלח על ידיו ככוח החלוץ בכיבוש חצי האי האיברי (המקביל לספרד ופורטוגל של היום). יש הטוענים כי הוא הוזמן על ידי ויטיזה, יורש העצר הויזיגותי, כדי שיתערב במלחמת האזרחים הוויזיגותית.
ב-29 באפריל 711 נחת צבאו של טארק בגיברלטר (השם "גיברלטר" מגיע מהשם הערבי "ג'בל טארק", אשר פירושו: ההר של טארק, או בנוסף, גיבר טארק, אשר פירושו: סלע טארק).
היסטוריונים מערביים טוענים שטארק הורה לחייליו לשרוף את ספינותיהם מיד כאשר הם מגיעים לאיבריה. בעת הגעתו לגיברלטר, היו לטארק 12,000 חיילים בעוד שלאויביו היו 100,000.
לפי ההיסטוריון המוסלמי בן המאה ה-17 אל-מקרי, עם נחיתתו בגיברלטר נשא טארק בפני חייליו את הנאום הבא, הידוע מאוד בעולם המוסלמי:
הצבאות המוּרים, תחת טארק מפקדם, שטפו את היספניה, ובקיץ של שנת 711 נחלו ניצחון מכריע כאשר המלך הוויזיגותי רודריק הובס ומת ב-19 ביולי, בקרב גואדאלטה.
לאחר מכן נעשה טארק למושל היספניה, אך לבסוף נקרא על ידי הח'ליף וליד הראשון לשוב לדמשק.
נפוליאון היל
נפוליאון היל (באנגלית: Napoleon Hill 26 באוקטובר 1883 - 8 בנובמבר 1970), היה סופר אמריקאי שפרסם ספרי עזרה עצמית מצליחים. ספרו המפורסם ביותר "חשוב והתעשר" (1937), הוא אחד הספרים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. (עד מותו של היל, ב-1970, הספר מכר 20 מיליון עותקים).
היל הואשם בהונאה, והיסטוריונים מפקפקים באמיתות של רבים מסיפוריו על חייו.
חייו ועבודתו
נפוליאון היל נולד בבקתה קטנה בדרום מערב וירג'יניה. אמו נפטרה כשהיה בן שמונה ואביו נישא בשנית לאחר שנתיים. בגיל 13 היל החל לעבוד ככתב בעיתון קטן. בכסף שחסך, נרשם ללימודי עריכת דין אך נאלץ לפרוש מלימודיו בשל בעיות כלכליות.
ב-1907 פתח היל עסק במוביל שבאלבמה. העסק עמד בפני פשיטת רגל, והיל הואשם בהונאה דרך הדואר. הוא עבר לוושינגטון די. סי. ושם פתח קולג' למקצועות שקשורים ברכב. מגזין רכב שהתפרסם באותה התקופה, טען שהקולג' הוא הונאה ושחומרי הלימוד שלו הם ברמה נמוכה. העסק נסגר, והוא עבר לשיקגו, שם הוא פתח ב-1915 בית ספר בשם "מכון ג'רג' וושינגטון לפרסום". ב-1918 פורסם בשיקגו טריביון שהיל מבוקש באשמה של פעולות עסקיות המנוגדות לחוק. בין השאר, הוא ניסה למכור מניות של בית הספר במחיר של 100,000 דולר, על אף שערכו הוערך בכ-1,200 דולר.
לרבים מסיפוריו של היל לגבי חייו ועבודתו אין ראיות היסטוריות, והיסטוריונים מפקפקים באמיתותם. כך למשל, היל טען שנקודת המפנה בחייו הייתה ב-1908, כאשר פגש בתעשיין העשיר אנדרו קרנגי. קרנגי, לפי סיפורו של היל, התרשם מהמפגש והציע לו למצוא את הנוסחה להצלחה ולפרסמה. היל פרסם ספר שלם על שיחותיו כביכול עם קרנגי. בעקבות המפגש היל ראיין, לטענתו, 500 אנשים מצליחנים, כל אחד בתחומו. עם זאת, לא קיימת עדות לפגישה כלשהי של השניים, סיפור הפגישה פורסם על ידי היל רק לאחר מותו של קרנגי ב-1919 וגם בביוגרפיה הרשמית של היל משנת 1995, מודים הכותבים שספר השיחות עם קרנגי הוא ככל הנראה בדיוני.
היל טען שהוא שימש כיועצם של שניים מנשיאי ארצות הברית, וודרו וילסון ופרנקלין דלאנו רוזוולט. אולם, לא קיימת ראיה כלשהי לכך שהוא פגש אי פעם את אחד מהשניים. היל פרסם את ה"נוסחה" שלו להצלחה בשנת 1925, כקורס ללמידה עצמית שנקרא "חוק ההצלחה". מאוחר יותר ב-1928, יצאה לאור מהדורה מקוצרת של הקורס, תחת אותו השם. ה"נוסחה" פורטה בצורת קורסים שונים ללמידה עצמית עד שנת 1941.
מגוב נוכרי
מגוב נוכרי הוא מגוב לפריצת שדות מוקשים המתחבר לרכב קרבי משוריין (רק"ם) כגון טנקים, נגמ"שי חיל ההנדסה וכן הלאה. ה"נוכרי" משרת בצה"ל בחיל ההנדסה ובחיל השריון.
ה"נוכרי" בנוי מזוג קבוצות גלגלי מתכת כבדים בעלי בליטות (בדרך כלל ארבעה גלגלים בקבוצה), המרכב הרתום לטנק באופן שכל קבוצת גלגלים נמצאת לפני אחד מזחלי הטנק. הגלגלים חופשיים על צירם, ואינם מחוברים להינע כלשהו. הגלגלים מתגלגלים מכוח תנועת הטנק שמאחוריהם ועקב משקלם הכבד מפעילים את המוקשים שנמצאים לפני הזחלים של הכלי. ה"נוכרי" בנוי כך שהפיצוץ של המוקש יעיף את המגוב כלפי מעלה במקום לגרום להם לנזק קבוע. הנוכרי מסורבל מאוד בתנועה, במיוחד בשטחים חוליים, מאט את תנועת הטנק אליו הוא רתום, ודורש מנהג הטנק מיומנות גבוהה. באזורי דיונות יש עדיפות למגוב מחרשה ולאמצעי פינוי מוקשים אחרים.
ה"נוכרי" משמש לפריצת הדרך לרק"ם שעליו הוא מותקן ולאלה שנוסעים בטור בעקבותיו. לטנק שדוחף את הנוכרי יש אפשרות לגרור בנוסף גם עגלה 34 טעונה בשתי שרשראות של בנגלורים, שאותן הוא משחרר בתחילת השד"ם. כאשר הטנק מגיע לקצה השד"ם הוא מפעיל את שרשרת הבונגלורים ונוצרת פרצה רחבה ובטוחה באורך של עשרות עד מאות מטרים. העגלה נרתמת לטנק עם פין המאפשר לגזור אותו בפיצוץ שנשלט מתוך הטנק.
כדי לפנות דרך רחבה ובטוחה יותר משתמשים באמצעי פריצת מוקשים שונים, בהם מגוב רציף המותקן על גבי דחפורי די־9 משוריינים, רקטות ריצוף (כגון ה־CARPET) וצפע שריון.