cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מאיר אורן
ביוגרפיה
מאיר אורן נולד בתל אביב. בפברואר 1967 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. הוא שימש כמפקד מחלקה והשתחרר מצה"ל ב-1970. לאחר שחרורו מצה"ל התגייס לשב"כ ושימש מאבטח באל על. נסע לאיטליה וסיים לימודים פרה-קליניים באוניברסיטת פאביה. בשנת 1973 חזר לישראל ובשנת 1977 סיים לימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב. המשיך בהתמחות ברפואת ילדים ובבריאות הציבור והתמחה ברפואת ילדים בבית חולים שיבא (1977–1983).
משנת 1983 ואילך מרצה בבתי הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב ובטכניון. בשנים 1990–1993 היה נציג שר הבריאות בוועד הפועל של "מגן דוד אדום". בין תפקידיו הציבוריים היה חבר ברשות העליונה לאשפוז בשעת חירום, יו"ר ועדת הבדיקה בנושא תפקוד הנהלת בית החולים כפר שאול, יו"ר ועדת חקירה בעניין הפסקה באספקת החמצן בבית חולים איכילוב, יו"ר ועדת מכרזים למינויים בכירים במערכת הבריאות ותפקידים אחרים.
בין פברואר 1995 לאוגוסט 1996 שימש מנכ"ל משרד הבריאות ובמסגרת תפקידו יו"ר ועדת הלסינקי, יו"ר מועצת הבריאות ויו"ר הרשות העליונה לאשפוז בשעת חירום. בסיום התפקיד חזר לעמוד בראש בית החולים הלל יפה ובנובמבר 1996 מונה ליו"ר הוועדה המייעצת למשרד הבריאות להיערכות בתי חולים לתרחיש ביולוגי.
ז'ניטו
אאוז'ניו פרננדו בילה (בפורטוגזית: Eugénio Fernando Bila; נולד ב-3 במרץ 1979 במפוטו שבמוזמביק), הידוע בכינוי ז'ניטו (בפורטוגזית: Genito), הוא כדורגלן עבר מוזמביקי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים
ז'ניטו החל את הקריירה המקצוענית שלו בס.ד. מקסאקן מליגת העל המוזמביקית. בחודש יולי 2004 חתם ז'ניטו בבודפשט הונבד מליגת העל ההונגרית. הוא ערך 114 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שבעה שערים, וזכה עם המועדון פעמיים בגביע ההונגרי.
בחודש יולי 2010 חתם ז'ניטו בסקציה נס ציונה מהלילה הלאומית, במדיה ערך 15 הופעות ליגה.
לאחר שעזב את סקציה נס ציונה חזר ז'ניטו לס.ד. מקסאקן, במדיה סיים את הקריירה המקצוענית שלו.
קריירה בינלאומית
ב-7 באפריל 2002 ערך ז'ניטו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מוזמביק, בניצחון 0–2 על נבחרת לסוטו במסגרת גביע אפריקה הדרומית 2002. ב-11 באוקטובר 2008 הבקיע את שערו היחיד במדי הנבחרת, בניצחון 0–1 על נבחרת בוטסואנה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.
הוא היה חלק מסגל נבחרת מוזמביק בטורניר גביע אפריקה לאומות 2010, והבקיע שלוש הופעות בטורניר.
בסך הכל ערך ז'ניטו 35 הופעות בנבחרת, בהן הבקיע שער אחד.
עופר כלף
עופר כלף (נולד ב-3 בספטמבר 1968) הוא זמר, מרצה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ומורה בסטודיו למשחק ניסן נתיב. הקים וייסד את המחלקה הווֹקאלית הרב־תחומית באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
ביוגרפיה
כלף נולד בירושלים. הוא למד באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים אצל רחל שולוב.
בשנת 2013 ביצע את היצירה תיקון חצות מאת המלחין מרדכי סתר עם התזמורת והמקהלות של האקדמיה למוסיקה, בניצוחו של אורי סגל.
ב-2017 הציג את "שירת הלב" בפסטיבל העוד הבין לאומי ירושלים אשר כלל לחנים מקוריים של כלף למילים של משוררים מהעת העתיקה ומהעת החדשה.
טנרק הקרום
טנרק הקרום (שם מדעי: Microgale mergulus) הוא מין של יונק ממשפחת הטנרקיים החי באי מדגסקר.
מאפיינים
טנרק זה דומה מאוד לחדף או לחולדה והוא בעל פרווה בצבע חום-אפור. טנרק זה פעיל לילה וחי בנחלים של מזרח מדגסקר. טנרק זה ניזון בעיקר מדגים, סרטנאים, חרקים כמו שעירי כנף, בריומאים ושפיריות. בעבר טנרק זה היה מין יחיד בסוג Limnogale אך הועבר לסוג Microgale עקב מחקרים מולקולריים. לא ידוע הרבה על טנרק זה אך החוקרים מעריכים שהוא נמצא בסכנת הכחדה עקב הרס בית הגידול שלו.
קוזמה פטרוב-וודקין
קוזמה סרגייביץ' פטרוב-וודקין, רוסית: Кузьма Сергеевич Петров-Водкин: (5 בנובמבר 1878 – 15 בפברואר 1939) היה צייר רוסי/סובייטי. עבודתו האיקונוגרפית המוקדמת השתמשה באפקטים יצירתיים מיוחדים ותמונותיה נחשבו לחילול השם על ידי הכנסייה הרוסית האורתודוקסית. עם זאת הוא התמנה להיות הנשיא הראשון של איגוד האמנים הסובייטיים של לנינגרד. כתביו האוטוביוגרפיים זכו לשבחים רבים, וזכו לתחייה מאוחרת יותר.
שנים מוקדמות
קוזמה פטרוב-וודקין נולד בחולינסק (מחוז סראטוב) למשפחתו של סנדלר מקומי. החשיפה הראשונה שלו לאמנות הייתה בילדותו המוקדמת, כשלקח כמה שיעורים מזוג ציירי אייקונים ויוצרי שלטים. ובכל זאת, פטרוב-וודקין לא התעניין באמנות באותה תקופה; לאחר שסיים את חטיבת הביניים, הוא לקח עבודה בקיץ במספנה קטנה עם תוכניות להיכנס לקולג' לרכבות בסמארה. לאחר שנכשל בבחינה, הוא פנה ל"שיעורי אמנות של פדור בורוב ב-1896 באפריל 1895 נפטר בורוב ובמשך זמן מה לקח פטרוב-וודקין עבודות ציור שונות בסביבת סרטוב. במקרה, המעסיק של אמו הזמין אדריכל ידוע, רוברט מלצר. פטרוב-וודקין הוצג בפני האורח והרשים אותו מספיק כדי לקבל הזמנה ללמוד אמנות בסנט פטרסבורג. החינוך מומן על ידי איסוף צדקה בקרב סוחרים מקומיים. הוא גם פגש בזמן הזה את ויקטור בוריסוב-מוסטוב, צייר חשוב תושב סרטוב, שעודד את פטרוב-וודקין להמשיך בלימודיו.
פטרוב-וודקין שהה בסנט פטרבורג מ-1895 עד 1897 ולמד באקדמיית שטיגליץ, לפני שעבר לבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. שם היה פטרוב-וודקין תלמידם של ולנטין סרוב, יצחק לויתן, ובעיקר קונסטנטין קורובין. ב-1901 נסע למינכן כדי ללמוד שיעורים אצל אנטון אזבה. הוא סיים את לימודיו בשנת 1904.
תחילת עבודה עצמאית (1899–1912)
אפילו במהלך שנותיו בקולג', הצליח פטרוב-וודקין להיכנס לעימות עם הכנסייה הרוסית האורתודוקסית, שהעבירה את עבודתו על קפלה בסמארה ובסופו של דבר השמידה אותה כבלתי מקובלת. מספר מיצירותיו המוקדמות נחשבו לארוטיות מדי. יצירתו הידועה הראשונה הייתה "החלום" (1910), שעוררה דיון בקרב אמנים רוסים בני זמנו. המגן העיקרי על הציור היה אלכסנדר בנואה והמתנגד העיקרי שלו היה איליה רפין (שניים מהציירים הרוסים הגדולים באותה תקופה). יצירות מרכזיות אחרות של אותה תקופה כוללות "בנים במשחק", ובמיוחד, "רחצה של סוס אדום", (1912) שהיא יצירתו האיקונית ביותר - סמל לשינויים החברתיים הקרובים. הציור הזה הפך לקלאסיקה מיידית, ולסימן מסחרי עבור האמן.
במהלך תקופה זו בהתפתחותו האמנותית, פטרוב-וודקין השתמש רבות באסתטיקה של אייקון אורתודוקסי יחד עם צבעים בהירים יותר וקומפוזיציות יוצאות דופן. יצירותיו נחשבו לעיתים קרובות כחילול קודש וארוטיות.
בגרות (1912–1928)
במהלך שנותיו המוקדמות יותר, פיתח פטרוב-וודקין את "הפרספקטיבה הכדורית" שלו: עיוות ייחודי שיצר את התחושה אצל הצופה שמבחין בפועל בצורה הכדורית של כדור הארץ. הוא השתמש בעיוות זה פעמים רבות ביצירותיו מה שגורם למתבונן להיראות מרוחק יותר, אך למעשה קרוב. טוענים שהעיוות הזה נבנה על פרספקטיבה ביזנטית - פרספקטיבה הפוכה המשמשת באיקונוגרפיה.
פטרוב-וודקין השתמש בגוונים כהים יותר עם הזמן, אך ציוריו נעשו יותר מפורטים. הוא החל לצייר טבע דומם ודיוקנאות, והתרחק מהנושאים הקודמים שלו.
בסיוע ממשלת ברית המועצות, הוא ערך מספר נסיעות ברחבי המדינה, והפיק יצירות רבות עם מטרות דידקטיות.
שנים מאוחרות יותר (1928–1937)
בשנת 1927 חלה פטרוב-וודקין בשחפת ריאתית ונאלץ לצמצם את הציור למשך מספר שנים. הוא פנה לספרות וכתב שלושה כרכים סמי-אוטוביוגרפיים מרכזיים, "חלינובסק", "החלל של אוקלידס" ו"סמרקנדיה". השניים הראשונים שבהם נחשבים בקנה אחד עם מיטב הספרות הרוסית של אותה תקופה.
באביב 1932 קבע הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית כי יש לפרק את כל הקבוצות והארגונים הספרותיים והאמנותיים הקיימים ולהחליף אותם באגודות מאוחדות של מקצועות יצירתיים. בהתאם לכך, איגוד האמנים של לנינגרד הוקם ב-2 באוגוסט 1932, מה שהביא לסיום ההיסטוריה של האמנות הפוסט-מהפכנית. החל עידן האמנות הסובייטית. פטרוב-וודקין היה הנשיא הראשון של איגוד האמנים של לנינגרד ב-1932.
בפברואר 1939 מת פטרוב-וודקין משחפת בלנינגרד.
מורשת
עד אמצע שנות ה-60, פטרוב-וודקין כמעט נשכח בברית המועצות לאחר צמצום הציור ופנייתו לכתיבה.
כתבי פטרוב-וודקין פורסמו מחדש בשנות ה-70 וזכו לשבחים רבים, לאחר תקופה ארוכה של הזנחה. יצירותיו הספרותיות המפורסמות ביותר הן שלוש הנובלות האוטוביוגרפיות המאוירות. בהם הוא מסכם את השקפת העולם של פטרוב-וודקין כאמן לפרטי פרטים.
Soy Luna en vivo
Soy Luna en vivo (בתרגום לעברית: סוי לונה בהופעה חיה) הוא סיבוב הופעות התומך בארבעת הפסקולים של הטלנובלה של ערוץ דיסני, "סוי לונה".
רקע
בנובמבר 2017 אושר כי הסדרה תחזור להופיע באמריקה הלטינית, מה שיהיה סיבוב ההופעות האחרון של הסדרה. סיבוב ההופעות התחיל בבואנוס איירס, ארגנטינה באצטדיון לונה פארק המפורסם ב-15 ביוני 2018, עם 14 הופעות רק באותה העיר. לאחר מכן, הסיבוב המשיך לערים שונות בארגנטינה ולמדינות אחרות באמריקה הלטינית.
באפריל 2018 אושרה הידיעה כי סיבוב ההופעות יגיע לראשונה לארצות הברית, המופע הראשון היה אמור להתקיים ב-13 באוקטובר 2018 בגרנד פריירי, טקסס. למרות זאת, ב-22 ביולי 2018 אישרה החברה האחראית על מכירת הכרטיסים שההופעות בארצות הברית בוטלו מסיבות לא ידועות.
בסוף אוגוסט 2018 בוטלו ההופעות שהיו אמורות להתרחש בערים ברנקייה וסנטיאגו דה קאלי אשר נמצאות בקולומביה.
רשימת השירים
- -  -  -  -  -  -  -  -  -
תן לחיות
"תן לחיות" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. את השיר הוציאה לאור ב-15 בנובמבר 2001 חברת התקליטים NMC כסינגל החמישי והאחרון מתוך אלבום האולפן השישי שלה, יותר ויותר (2001). הוא נכתב על ידי דני דותן והולחן והופק על ידי אלי אברמוב.
השיר הופץ כסינגל כפול ביחד עם "Superman".
על השיר
"תן לחיות" מדבר על אדם ששולט באינטרנשיונל ו"מכשף" אותה בקסמיו. היא מבקשת ממנו שיניח לה לנפשה וייתן לה לחיות. אפשר לקשר את מילותיו לפרידה אינטרנשיונל מעופר ניסים, שהיה מנהלה האישי והמוזיקלי. השניים נפרדו לאחר הוצאת האלבום Free בתחילת שנת 2000. בפזמון מבקשת "אל תעצור אותי, אל תסגור אותי" – יכול לרמז על סיבת הפרידה, לפיה ניסים "כלא אותה" בתחום המוזיקלי, והקשה עליה להתפתח כאמנית. השיר דורג במקום השלישי במצעד השבועי של רדיו אמצע הדרך.
יהושע השל אשכנזי
הרב יהושע השל אשכנזי (ה'תקס"ו, 1806 - ב' באדר א' ה'תרכ"ז, 8 במרץ 1867) היה רבה של לובלין.
תולדות חייו
נולד בשנת ה'תקס"ו לרבי משולם זלמן אשכנזי שכיהן אז כרבה של קוזמיר (לימים, רבה של לובלין). ולגננדל בת ר' יוסף מנדלסברג. סב סבו היה רבי צבי אשכנזי, "החכם צבי".
נשא את בתו של רבי בנימין ברוידא, אב"ד הורדנה והגליל. לאחר נישואיו התגורר בהורדנה והיה מראשי העדה בה בין השנים ה'תקע"ח-ה'תרי"ג.
בחול המועד סוכות ה'תרי"ג התמנה לתפקיד רבה של לובלין והמחוז, במקום קרוב משפחתו הרב דב בריש אשכנזי. במשרה זו כיהן ארבע עשרה שנה, עד לפטירתו. את מקומו מילא הרב שניאור זלמן פרדקין.
בשנת ה'תרכ"ה פרסם כרוזים ויצא במאבק נגד מנהגם של חסידי לובלין בהנהגת רבי יהודה לייב איגר, להתפלל אחר זמן התפילה. המתקפה נפסקה לאחר שרבי יצחק מאיר אלתר ביקש זאת ממנו.
נפטר בליל ב' באדר א' ה'תרכ"ז (8 במרץ 1867), ונקבר בלובלין. על מצבתו נכתב:
הותיר כמות רבה של כתבי יד, אך כולם עלו באש בשריפה שפרצה בלובלין, ולא ראו אור.
בנו היחיד בנימין היה מפרנסי קהילת הורדנה.
Presiento
Presiento (בעברית: אני מרגיש\ה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הספרדייה איתנה, ביחד עם להקת הפופ הרוק הקולומביאנית מוראט. השיר יצא לאור ב-12 באפריל 2019, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, כסינגל מתוך האלבום,.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הרדיו של ספרד.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי איתנה, חואן פבלו איזאזה פינרוס, חואן פבלו וילמיל, מרטין ורגס מוראלס וסיימון ורגס והופק על ידי חואן פבלו איזאזה. איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי העניק לשיר את תואר הפלטינה הלטינית, על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים במדינה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-129 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של איתנה ב-11 באפריל, בשידור חי. הקליפ צבר למעלה מ-77 מיליון צפיות.
הורה (מיתולוגיה)
בתקופה מוקדמת שויך תפקידן לטבע ושמותיהן היו "תאלו", "אוקו" ו"קארפו" דהיינו נביטה, צמיחה ובשלות. הן היו אחראיות על התפתחות הצומח במהלך עונות השנה ונעבדו בצורה זו בעיקר באתונה, ארגוס ואולימפיה.
מאוחר יותר, השתנה ייצוגן לאלות החוק והצדק כבנותיה של תמיס אלת הצדק והן נקראו אונומיה, דיקי (צדק) ואירנה.
תפקידן באולימפוס היה לשמור על השערים למגורי האלים בנוסף, הן שירתו את הרה ומתוארות כמפתחות את סוסיה, כמו גם את סוסיו של הליוס אל השמש. במקורות אחרים הן מוזכרות כבנות לווייתה של אפרודיטה, דיוניסוס, פרספונה והאל פאן.
תיאורן הוא בדרך כלל של נשים חינניות שמחוללות כשהן מוקפות פרחים. כך, בפואמה עבודות וימים של הסיודוס, ההורה בהירת השיער מכתירה יחד עם החאריטות שפייתו את פנדורה בזר פרחים.
פין ג'ונס
טרנס "פין" ג'ונס (באנגלית: Terence "Finn" Jones; נולד ב-24 במרץ 1988) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי, המוכר בשל גילום דמותו של סר לוראס טיירל בסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס" של רשת HBO, ובשל גילום דמותו של דני ראנד / איירון פיסט בסדרות "איירון פיסט" ו"המגנים" מבית מארוול קומיקס שעלו בשירות הסטרימינג של נטפליקס.
ביוגרפיה
ג'ונס נולד בשם טרנס "טרי" ג'ונס בלונדון, אנגליה. הוא למד בבית הספר תיכון לאומנויות בלונדון במשך שלוש שנים. בבגרותו שינה ג'ונס את שמו הפרטי, כדי למנוע בלבול עם טרי ג'ונס, חבר מונטי פייתון.
קריירה
באוקטובר 2009, פין גילם את דמותו של ג'יימי בסדרה הבריטית "Hollyoaks Later". בינואר 2010 גילם את דמותו של טים הבדון בעונה האחת עשרה של סדרת הדרמה הרפואית הפופולרית "רופאים". באותה שנה, הופיע בשני פרקים של הסדרה הוותיקה "The Bill". הוא הופיע בסדרת הבת של דוקטור הו, "הרפתקאות שרה ג'יין". ביוני 2010, פורסם כי ג'ונס יופיע בסדרת הטלוויזיה של רשת HBO, "משחקי הכס" כסר לוראס טיירל. הסדרה, אשר מבוססת על סדרת ספרי הפנטזיה האפית "שיר של אש ושל קרח", מאת הסופר האמריקאי ג'ורג' ר. ר. מרטין שיצרו צמד המפיקים האמריקאים-יהודיים דייוויד בניוף וד. ב. וייס הפכה לאחת הסדרות המצליחות בטלוויזיה.
בשנת 2012 הופיע בתפקיד קטן בסרט האימה טעות בכיוון 5: קשרי דם. בשנת 2014 הופיע בסרט האימה "The Last Showing" כמרטין ווטס.
בשנת 2016, ג'ונס לוהק לגלם בתפקיד ראשי את דמותו של דני ראנד/איירון פיסט בסדרה "איירון פיסט", אשר פרקיה של העונה הראשונה עלו ב-17 במרץ 2017 לצפיית סטרימינג במסגרת השירות של נטפליקס. בשנת 2017 השתתף גם בסרט האימה "המנסרים מטקסס: ההתחלה", לצדו של סטיבן דורף.
בשנת 2021 הצטרף לקאסט העונה השנייה של הסדרה הקומית מבית אפל TV פלוס, "דיקנסון" על חייה של המשוררת אמילי דיקנסון, בתפקיד של סמואל בולס, עורך העיתון ספרינגפילד רפובליקן.
בית החולים במעבר ארז
בית החולים במעבר ארז אשר נקרא גם בית החולים "האמריקאי" הוא בית חולים שדה שהוקם מספר פעמים, בפעם הראשונה ב-18 בינואר 2009, בשנית ב־20 ביולי 2014 ובשלישית בסוף 2019, כל גלגולי בית החולים הוקמו על מנת לטפל בפלסטינים חולים ופצועים מרצועת עזה וכולם הוקמו באזור אשר נמצא בסמוך למעבר ארז שבצפון הרצועה.
בית החולים בזמן מבצע עופרת יצוקה
בית החולים נפתח לראשונה בימי האחרונים של מבצע עופרת יצוקה והוא הכיל חדר רטנגן, חדר מיון, בית מרקחת ומעבדות לרופאים, מימון בית החולים היה בעזרת הצלב האדום ומד"א. בית החולים היה מסוגל לתת שירותים לכ-30 חולים בשעה. במרבית המקרים החולים היו מקבלים אבחון ראשוני ונשלחים למרפאת הבריאות באזור בהם הם גרים אבל במקרים חמורים יותר נשלחו החולים לאחד מבתי החולים בישראל על מנת לקבל מענה רפואי טוב יותר.
בית החולים בזמן מבצע צוק איתן
בית החולים נפתח בשנית בעקבות תגובות ודיווחים לגבי המצב הבריאותי ברצועה, ככל הנראה בגלל מבצע צוק איתן. ההחלטה על הקמת בית החולים התקבלה על ידי ממשלת ישראל השלושים וארבע וזאת בעקבות המלצת מתאם פעולות הממשלה בשטחים יואב מרדכי, ההחלטה קיבלה את אישורו של הרמטכ"ל בני גנץ. מלבד הגורמים הצבאיים היו גורמים נוספים שפעלו להקמת בית החולים בהם בין היתר היה ארגון צדקה אמריקאי אוונגלי בשם Friend Ships אשר גם פועל למען פצועים אשר נמלטו מאזורי המלחמה של מלחמת האזרחים בסוריה, וכן עם תרומות של מכשירים רפואיים.
במקום היו כ-20 רופאים, אחיות טכנאים וחיילי צה״ל, מכשיר צילום רנטגן, מכשיר אק"ג, בית מרקחת, חדר לידה, ציוד החייאה מתקדם, חדר מיון ומכשיר לביצוע בדיקות דם.
עם זאת, ברצועת עזה הייתה התנגדות להעביר אזרחים פצועים, כדי שיקבלו טיפול בישראל, ולכן בית החולים נשאר רוב הזמן כמעט ריק. במהלך ירי הרקטות במסגרת מבצע צוק איתן שיגר החמאס עשר פצצות מרגמה לעבר בית החולים.
בזמן מבצע צוק איתן עבדו בבית החולים כ-20 רופאים וכמה אחיות וטכנאים. ב-26 באוגוסט 2014 נסגר בית החולים ועל פי מקורות טופלו כ-51 אנשים.
מפקדי בית החולים בעת מבצע צוק איתן היו אל"ם ד"ר סלמאן זרקא וסא"ל רחלי מיזן.
כיום
הקמת בית החלים מחדש הייתה אחד מהסעיפים החשובים במסגרת הבנות והסכמי הסדרה בין ישראל חמאס על אף התנגדות הרשות הפלסטינית והגורמים הבכירים בה בטענה כי הרעיון והקמת בית החולים בוצע ללא תיאום או יידוע משרד הבריאות של הרשות הפלסטינית ואף האשים את החמאס כי במסגרת עסקת המאה הוא מקים בסיס מודיעין אמריקני של ה-CIA במסווה של בית חולים שדה לתושבי הרצועה שגם הוא בשיתוף פעולה עם המוסד.
בספטמבר 2019 במסגרת כנס של ועדת הקישור לסיוע כלכלי לרשות הפלסטינית הוצעו כמה פתרונות וכלים שיעזרו לפיתוח הרצועה ובניהם: הקמת מתקן התפלה בח'אן יונס, החזרת הפעילות באזור התעשייה קרני שנמצא בסמוך למעבר קרני והחזרת הפעילות של בית החולים שהיה במעבר ארז, בפועל חודש לפני הכנס כבר החלה הקמתו מחדש של בית החולים שיהיה בשטח של כ-40 דונם וצפוי לספק טיפול רפואי לחולים ברצועת עזה למשך 10 שנים לפחות וזאת בעזרת מימון שבא מכספו של השליח הקטרי לרצועה מוחמד אל-עמאדי אשר השקיע מיליון דולר במיזם, במקור היה תכנון להקים את בית החולים במעבר רפיח שבציר פילדלפי אך הדבר לא יצא לפועל כי היזמים של הפרויקט להקמת בית החולים העדיפו להקימו כמו קודמו, בסמוך למעבר ארז וזאת בעקבות הקושי לתת מענה רפואי באזור זה.
בינואר 2020 התקדמו עבודות הבנייה של המקום ואף פורסם כי בבית החולים יוקמו שיכלול כ-16 מחלקות ויתן מענה לעד כ-500 חולים, בנוסף לאלו לראשונה תושבי הרצועה יוכלו לבצע במקום טיפול כימותרפי.
בתגובה לביקורת נגד חמאס, ב-1 בדצמבר פורסם בביטאון הארגון, "אלרסאלה", דף מידע על בית החולים. בנוסף התקיימה מסיבת עיתנואים בעזה בהשתתפות שר הבריאות של ממשלת החמאס, ד"ר ג'וואד א-טיבי. א-טיבי טען כי הסנקציות שהוטלו על ידי הרשות הפלסטינית נגד הרצועה אילצו את החולים לחפש אופציה אחרת. בנוסף, הוא טען כי הרשות השאירה את הרצועה בלי אמצעים רפואיים כאקט פוליטי נגד חמאס.
עוביידה חטאב
עוביידה חטאב (בערבית: عبيدة خطاب; נולד ב-14 ביולי 1992) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הבלם במועדון ספורט אשדוד.
קריירת מועדונים
חטאב החל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של הפועל נצרת עילית ומכבי אחי נצרת, ובגיל 18 עבר לקבוצת הנוער של עירוני קריית שמונה, במדיה שיחק עונה אחת.
בקיץ חתם חטאב בהכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית. ב-3 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 0–0 נגד מכבי עירוני בת ים בגביע הטוטו. בינואר חתם בהפועל חיפה, אך לא זכה לדקות משחק במדי הקבוצה, ובתום העונה חזר להכח. ב-25 בינואר 2013 הבקיע חטאב את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1–1 נגד הפועל כפר סבא.
בקיץ חתם חטאב בהפועל תל אביב. ב-3 בדצמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 1–3 להפועל עכו. שבוע לאחר מכן הסגיר את עצמו למשטרה לאחר שנחשד כי דרס אדם למוות. חטאב ערך עוד הופעה אחת במדי הפועל תל אביב בגביע המדינה, ובתום העונה שוחרר מהמועדון.
בקיץ חטאב חתם בבני סכנין, במדיה ערך שלוש הופעות, וב-4 בינואר 2016 חתם בהפועל עכו, עמה ירד בתום העונה לליגה הלאומית.
את עונת 2016/2017 החל חטאב ללא קבוצה, ובינואר הצטרף להפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית. ב-9 באוקטובר 2017 חזר לליגת העל כאשר חתם במכבי פתח תקווה, במדיה שותף בשני משחקים כמחליף. ב-31 בינואר 2018 חזר לקדנציה שנייה בבני סכנין.
ב-5 בפברואר 2019 חתם חטאב במועדון ספורט אשדוד, ובמחזור האחרון של עונת 2018/2019 כבש את שער הניצחון מול הפועל חיפה שהשאיר את הקבוצה בליגת העל.
קונלייד לוצ'אנגה
קונלייד לוצ'אנגה (באנגלית: Conlyde Luchanga; נולד ב-11 במרץ 1997 בנדולה שבזמביה) הוא כדורגלן זמבי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת רד ארוס מליגת העל הזמבית ובנבחרת זמביה.
עוביידה חטאב
קריירת מועדונים
ב-16 בינואר 2021 חתם חטאב בבני יהודה תל אביב לעונה וחצי. בסיום אותה העונה, עונת 2020/2021 ירד עם בני יהודה תל אביב לליגה הלאומית.באפריל 2022 שוחרר מהקבוצה.ב-1 בפברואר 2023 חזר למועדון ספורט אשדוד.
קונלייד לוצ'אנגה
קריירת מועדונים
לוצ'אנגה החל את הקריירה המקצוענית שלו בפאור דינמוס מליגת העל הזמבית.
עוביידה חטאב
חיים אישיים
בדצמבר 2014 היה חטאב מעורב בתאונת פגע וברח בה נהרג אדם, ולאחר שהורשע בהפקרתו הוא נידון ל-15 חודשי מאסר. ביוני 2019 החל לרצות את עונשו.
קונלייד לוצ'אנגה
קריירת מועדונים
ב-6 בספטמבר 2016 חתם לוצ'אנגה בהפועל רעננה מליגת העל הישראלית. ב-18 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–3 למכבי תל אביב במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2016/2017. ב-5 בינואר 2017 הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון, בניצחון 1–4 על מכבי אחי נצרת במסגרת סיבוב ח' של גביע המדינה לעונת 2016/2017. בסך הכל ערך שש הופעות ליגה במדי המועדון.
עוביידה חטאב
חיים אישיים
ב-9 בינואר 2020 ניצב חטאב מול ועדת השחרורים בכלא חרמון במטרה להקדים את שחרורו מהכלא.
קונלייד לוצ'אנגה
קריירת מועדונים
בהמשך שיחק לוצ'אנגה במועדונים לוסקה דינמוס ופורסט ריינג'רס מליגת העל הזמבית.
ב-21 ביוני 2022 חתם לוצ'אנגה ברד ארוס מליגת העל הזמבית.
קריירה בינלאומית
ב-17 באוקטובר 2015 ערך לוצ'אנגה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת זמביה, בניצחון 0–3 על נבחרת מוזמביק במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות 2016. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
מרכז הדלק
מרכז הדלק היה הגוף הצה"לי האחראי על משק הדלק בצבא הגנה לישראל. בין תחומי אחריותו היו הדלק, גז הבעירה, ומכשירי גז בצה"ל, לרבות רכש, אחסנה, ואספקה ליחידות השונות. המרכז גם הפעיל את מערך בסיסי הדלק (כולל מערך הובלת הדלק).
המרכז הוכפף פיקודית לאגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (אט"ל) במטה הכללי, ומקצועית לחיל הלוגיסטיקה שבאגף.
ב-30 ביוני 2020 נערך טקס סגירת מרכז הציוד והדלק, ומוזג למרכז הספקה אחוד (מרה"ס).
היסטוריה
בתחילת דרכו של צה"ל השליטה על הלוגיסטיקה והאפסנאות הייתה ריכוזית מאוד ונשלטה כמעט לגמרי על ידי המטכ"ל, שהעמיד את המשאבים לרשות הגדודים והחטיבות כגון אמצעי תחבורה, דלק, חומרי בנייה, ומזון בקיצוב קפדני ביותר. במהלך מלחמת העצמאות, עם התארגנות המערך הלוחם, התפתחה הלוגיסטיקה בהם, כדי לפתור את הבעיות הלוגיסטיות השונות שהתעוררו בהם. עם ההכרזה על הקמת מדינת ישראל, נקטעה הזרמת הדלק בצינור מעיראק לישראל ובית זיקוק הדלק בחיפה חדל לפעול. הדבר גרם למחסור חמור בדלק. למחרת היום פלשו צבאות ערב למדינה הצעירה ונפתחה מלחמת העצמאות. מלבד המחסור בדלק, התמודדו שירותי אספקת הדלק עם הקשיים המיוחדים שנוצרו במלחמה, בניהם הקושי לספק דלק לאזורים הנצורים - ירושלים והנגב.
עד לשנת 1956 התפתחו בתי הזיקוק בחיפה וסיפקו דלק לצפון הארץ, אולם בדרום הארץ ובמרכזה נוצר מחסור שהורגש לקראת "מבצע קדש". אולם בהדרגה גבר צה"ל על המשבר, והיחסים ההדוקים עם איראן וחברות הנפט האמריקאיות הבטיחו זרימה סדירה של דלק. בשנת 1966 הוקם "בסיס אב" לדלק בתל השומר. מאוחר יותר, בנובמבר 1966, החלה לפעול מפקדת המרכז באשדוד. עם פרוץ מלחמת ששת הימים היה בסיס המרכז עדיין בתהליכי התארגנות ולא היה בנוי להכיל משאיות שנדרשו כדי להעביר דלק לשלוש החזיתות השונות. עקב המחסור, הועבר הדלק לחזית בתוך דלקנים (ג'ריקנים), חביות ואפילו פחים מרובעים שבמקור שימשו לאריזות מזון. לאחר המלחמה כבשה ישראל את סיני והגדה המערבית. שטחים אלו העבירו לישראל מצבורי דלק גדולים שעתידים לשמש את ישראל במהלך מלחמת ההתשה מתקני דלק גדולים הוקמו בסיני.
בשנת 1973 פרצה מלחמת יום הכיפורים. אז כבר היה מרכז הדלק מפותח דיו, ועוד באותו היום נשלחו משאיות עמוסות דלק לכל החזיתות. משאיות אלו נתקלו ביידוי אבנים מצד אזרחים שלא הבינו עדיין מדוע מחללים את היום הקדוש. עם חתימת הסכם השלום עם מצרים ופינוי הכוחות מסיני, פונו גם מתקני הדלק שהוקמו בסיני.
אחרי פינוי סיני בעקבות הסכם השלום עם מצרים נותרו בארץ שלושה בסיסי דלק מרחביים: בסיס נשר ששירת את פיקוד הצפון, בסיס אשדוד ששירת את פיקוד המרכז, ובסיס באר שבע ששירת את פיקוד הדרום.
בשנת 2006, בעקבות המלצת המשרד לאיכות הסביבה, נסגר בסיס הדלק באשדוד, ומפקדת מרכז הדלק עברה למחנה תל השומר. הבסיס פונה בשנת 2017 והאדמה הוחזרה לשימוש המדינה.
בשנת 2017 הוחלט על ידי ראש אט"ל למזג את מרכז דלק תחת מרכז הציוד. המהלך בוצע ב-1 בינואר 2018.
טאן פרנס
טאנוויר וואשים "טאן" פרנס (באנגלית: Tan France; באורדו: تنوير وسيم فرانس; נולד ב-20 באפריל 1983) הוא מעצב אופנה בריטי-אמריקאי, אישיות טלוויזיה וסופר. הוא אחד מבין מספר מועט של גברים מהקהילה הגאה של יוצאי דרום אסיה שהופיעו בתוכנית טלוויזיה מצליחה באנגליה. כמומחה אופנה בסדרה עין קווירית הוא גם אחד הגברים ההומוסקסואלים המוסלמים הראשונים שהופיעו בגלוי בתוכנית טלוויזיה המשודרת במערב.
קורות חייו
טאנוויר "טאן" נולד בדרום יורקשייר במשפחה פקיסטנית מוסלמית. בספר הזכרונות שלו הוא תיאר את תחושת הניכור שחווה בסביבה מוסלמית שמרנית שראתה הומוסקסואליות באור שלילי, כמו גם העדר ייצוג לחברי הקהילה הדרום אסייאתית במדיה, ושל הקהילה הלהט"בית במיוחד, ואת ניסיונו האישי הקשור בגילויי גזענות ואלימות פיזית ומילולית של הסביבה במהלך חייו. על כך אמר: "הבית שלנו לא היה דתי במיוחד אבל היה לנו קשר עמוק למסורת המוסלמית שלנו."
העניין של פרנס באופנה החל בגיל צעיר בהשפעת תלבושות של דיסני שיוצרו במפעל לייצור בגדים של סבו בעיר ברי באנגליה, שם עבד תקופת מה. בגיל שלוש עשרה כבר ידע כיצד לתפור ולעטר חליפת ג'ינס. ב-2019 נודע לו כי סבו סגר את המפעל, שפעל עד אז ללא רישיון מהחברה.
הוא למד אופנה בבתי ספר ומכללה באזור מגוריו ומאוחר יותר עבר למנצ'סטר ובהמשך הגיע ללונדון.
קריירה
עם סיום לימודיו טאן החל לעבור כמעצב ומנהל ברשת האופנה זארה, ברשת סלפרידג' וברשת חנות האופנה בבעלות ספרדית, ברשקה, ובמספר חברות אחרות, זאת במטרה להרחיב את היכרותו עם תחום קמעונאות האופנה. אף שהחל דרכו בעיצוב בגדים לגברים, התואר שלו היה בעיצוב בגדי נשים.
טאן החל לעבוד בארצות הברית ב-2008 אבל היגר לשם רק ב-2015. הוא התגורר בניו יורק, שם הועסק כמנהל בחברת Shade Clothing. לאחר מכן עבר ליוטה בה ייסד חברה משלו בשם Kingdom & State. תחת מותג זה הוא פיתח בגדים שהותאמו לקוד הלבוש המורמוני. שני מותגים קטנים יותר שפיתח זכו להצלחה מסחרית. ב-2016 הפך מייסד שותף, יחד עם המעצבת רייצ'ל פרסל (Rachel Parcell), מעצב ומנכ"ל קו אופנה עצמאי, שנמכר לרשת בתי הכולבו נורדסטרום ב-2017.
מדיה
טאן פרש למעשה לאחר שמכר את כל עסקיו בכוונה להקים משפחה ביחד עם בן זוגו לחיים. הקריירה שלו בתחום המדיה החלה לאחר שחברת נטפליקס הציעה לו תפקיד של מומחה אופנה בסדרה עין קווירית, שהוזרמה לראשונה על ידי הרשת בפברואר 2018. ב-2019 הוא הופיע בקליפ לשיר You Need to Calm Down של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט. בהמשך הופיע והיה זוכה פרק מיוחד לצורך איסוף תרומות עבור מחקר הסרטן של הסדרה The Great British Bake Off. לאחר שנטפליקס הודיעה כי טאן עתיד לארח, ביחד עם אלקסה צ'אנג, סידרה חדשה בשם "האופנה הבאה" (Next Fashion), טאן מכר את שלוש החברות שהיו עדיין בבעלותו.
ספריו
ביוני 2019 יצאה לאור האוטוביוגרפיה Naturally Tan בה סיפר טאן על חייו כהומוסקסואל במשפחה מוסלמית ועל חייו כבן לקבוצת מיעוט אתנית בעיר דנקסטר באנגליה. הוא עסק בגילויי הגזענות היומיומיים שחווה, הן בקהילה הלבנה והן בתוך הקהילה הדרום אסייאתית, וכן התפרצות האסלאמופוביה באנגליה בעקבות אירועי ה-11 בספטמבר 2001 בארצות הברית. הספר הופיע ברשימת רבי המכר של העיתון הניו יורק טיימס.
חייו הפרטיים
טאן מתגורר עם בן זוגו לחיים, רוב פרנס (אח מטפל ומאייר), בעיר סולט לייק סיטי אשר ביוטה, ארצות הברית. הזוג נישא פעמיים. בפעם הראשונה נישאו בלונדון, וכאשר נישואים חד-מיניים הפכו מוכרים בארצות הברית, בניו יורק. באפריל 2021 הם הודיעו שהם מצפים לילדם הראשון דרך הליך של פונדקאות. איסמעיל פרנס נולד בלידה מוקדמת ביולי 2021.
תחביביו של טאן כוללים בישול ואפייה, בהם עסק מגיל צעיר. הוא בעל אזרחות כפולה, בריטית ואמריקאית.
טאן, שלא נמנע גם בעבר לעסוק בנושאים רגישים כמו גזענות לבנה וגזענות פנים-קהילתית על בסיס גוון העור ("קולוריזם"), אמר שהחליט לעזוב את אנגליה בגלל בעיית הגזענות שם, יצר בספטמבר 2019 חשבון אינסטגרם בשם "Shaded" במטרה לעורר מודעות לגיוון גזעי, אתני ותרבותי.
האריה מארץ עוץ
האריה מארץ עוץ (באנגלית: Lion of Oz) הוא סרט פנטזיה והרפתקאות מונפש קנדי-בריטי משנת 2000, המבוסס על הספר "האריה של עוץ ותג האומץ", המשמש כפריקוול לספר "הקוסם מארץ עוץ" מאת רוג'ר ס. באום, נינו של ליימן פרנק באום, המחבר של סדרת ספרי עוץ. הסרט בוים על ידי טים דיקון, נכתב על ידי אלנה לסר וקליף רובי, והופק על ידי חברת CinéGroupe. הסרט מתמקד בהגעתו של האריה הפחדן לארץ עוץ, העוצר את המכשפה המרשעת של המזרח המנסה להשיג את הפרח הקסום של עוץ.
הסרט הופץ להקרנה ביתית ב-DVD. הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית ב-26 בספטמבר 2000 על ידי Sony Wonder. בישראל הסרט הופץ לראשונה בדיבוב עברי בשנת 2010, עשור לאחר הפצת הסרט במקור, על ידי קלסיקלטת. אורך הסרט הוא כ-74 דקות.
תקציר העלילה
הסרט מבוסס על הסיפור "האריה של עוץ ותג האומץ", המשמש כפריקוול לסיפור "הקוסם מארץ עוץ". הסרט עוקב אחר אריה, אריה קרקס המוצג בכלוב ומפחיד את המבקרים. יום אחד, אוסקר, פעלולן הכדור הפורח, מחליט לקחת את אריה למסע בכדור הפורח. במהלך המסע, הזוג נכנס לסערה שבסופה הוא הגיע לארץ עוץ. בארץ עוץ, השניים נפרדו לאחר שאריה נפל מהכדור פורח. במהלך שהותו בעוץ, אריה פוגש את המכשפה המרשעת של המזרח, אשר מאיימת עליו שישיג לה את הפרח הקסום של עוץ, כאשר אם הוא לא ישיג לה אותו הוא לא יפגוש לעולם את אוסקר.
במהלך הסרט, אריה מציל בגבורה את הפרח הקסום של עוץ מידיה של המכשפה, בעזרת חברים שפגש. בסיום המסע, אריה איבד את האומץ שלו והפך לאריה פחדן. הסרט מסתיים כאשר אריה פוגש את דורותי, טוטו, הדחליל ואיש הפח, אשר הוא יוצא איתם לקוסם עוץ, שהוא בעצם אוסקר.
דמויות ומדבבים
דיבוב הסרט בוים על ידי אפרת קרצמן, והופק על ידי אסנת סדן.
בלדכילדיס
בלדכילדיס או בלדתילד או בטילדיס (Baldechildis וגם Balthild, Bathilda, Baudour או Bauthieult; נולדה ב-626 לערך - נפטרה ב-30 בינואר 680) הייתה אשתו של כלוביס השני מלך נויסטריה ובורגונדיה.
שתי מסורות, נפרדות ואף סותרות מתייחסות אליה. אחת היא הגיוגרפיה שנועדה לקדם את הכרזתה כקדושה והשנייה היא כרוניקה המאוששת על ידי ממצאים ארכאולוגיים.
על פי ההגיוגרפיה "Vita Sanctae Bathildis", בלדכילדיס הייתה נערה יפה, חכמה, צנועה וקשובה לצרכיהם של אחרים. ארכינולד, שאשתו נפטרה, נמשך לשפחה ורצה להינשא לה. בלדכילדיס שלא רצתה להינשא לו התחבאה עד שהוא נישא בשנית. בשלב זה הבחין בה המלך כלוביס עצמו וביקש את ידה בשנת 649. על פי המסופר הייתה בת 19 בהינשאה לכלוביס והוא עצמו היה, לפי הגרסאות השונות, בין גיל 12 ל-16.
לפי המקורות, גם כמלכה נשארה צנועה וחסודה והתפרסמה בזכות תרומותיה הנדיבות ומעשי הצדקה שלה. בין תרומותיה היו מנזר קורבי (וכן מענק קיום שנתי עבורו מתוך המיסים שנאספו בעיר פוס) ומנזר של (Chelles). היא תמכה גם בקדוש קלאודיוס ובמנזר שלו.
לאחר שנפטר בעלה, ככל הנראה בין השנים 655 ל-658 (התאריך המדויק אינו ידוע) ירש אותו בנה בן ה-5, כלותאר השלישי והיא הפכה לעוצרת בשמו עד הגיעו לגיל בגרות בשנת 664. כמלכה הייתה מדינאית מיומנת, ביטלה את המנהג של מסחר בעבדים נוצרים ואף ביקשה את שחרורם של ילדים שנמכרו לעבדות. על פי הסיפור, כאשר שלושת בניה הגיעו לגיל מתאים וקיבלו כל אחד נחלה (כלותאר בנויסטריה, כילדריק באוסטרזיה ותיאודוריך כנראה בבורגונדי) ויתרה בלדכילדיס על סמכויות השלטון ועל תוארה והצטרפה (או אולצה להצטרף) למנזר. את שארית חייה הקדישה כדי לשרת את העניים וחולים.
בלדכילדיס נקברה במנזר אותו הקימה, מנזר של מחוץ לפריז. הגיוגרפיה עליה (Vita Baldechildis) נכתבה זמן קצר לאחר מותה, כנראה בקהילת של. בדומה להגוגיורפיות אחרות על קדושים מהשושלת המרובינגית, גם הגיוגרפיה זו מספקת מספר עובדות היסטוריות. פולחן קדושים שלה החל בשנת 833 כאשר שרידיה הועברו מהמנזר הישן לכנסייה חדשה שנבנתה. בלדכילדיס הוכרזה כקדושה כ-200 שנה אחרי מותה על ידי האפיפיור ניקולאס הראשון.
בתקופה בה היה כלותאר השלישי קטין, הייתה צריכה בלדכילדיס להתמודד עם ניסיון ההפיכה של המיורדומוס האוסטרזי גרימולד (Grimoald) והצליחה כנראה בעזרתו של אדונה לשעבר, ארכינולד.
על פי ההגיוגרפיה "Vita Sancti Wilfrithi" הייתה בלדכילדיס שליטה אכזרית. בהמשך לסכסוך עם הבישופים, כנראה שהייתה אחראית על מספר חיסולים.
נשים אחרות שהגיעו בתקופה המרובינגית ממעמד נמוך למעמד הגבוה ביותר היו פרדגונד, ביליכילד (Bilichild), וייתכן שאף ננטילד.
חותם זהב, שהיה במקור צמוד לטבעת חותם, נחשף בשנת 1999 על ידי גלאי מתכות בשדה כמה קילומטרים ממזרח לנוריץ' שבאנגליה ושמור כיום במוזיאון טירת נוריץ'. לחותם שני צדדים, הצד הרשמי מראה פני אישה והכיתוב BALDAHILDIS. אף כי השם לא היה נדיר משערים כי היה זה חותמה של בלדכילדיס שניתן לנציג רשמי שלה, על מנת שיוכל להזדהות ככזה.
רפורמת טאיקה
רפורמת טאיקה (יפנית: 大化の改新) הייתה סדרה של דוקטרינות שחיבר קיסר יפן קוטוקו בשנת 645. הדוקטרינות נכתבו זמן קצר לאחר מותו של הנסיך שוטוקו ולאחר איחוד יפן תחת שלטון מרכזי. לאחר פרסום הדוקטרינות קבע להן הקיסר את השם טאיקה, שפירושו ביפנית הוא "רפורמה גדולה."
הרפורמה החלה בשינוי שיטת חלקות האדמות במדינה, והתבססה בכך על רעיונות קונפוציאניים ופילוסופיות סיניות שונות, אך מטרתן האמיתית הייתה לחזק את השלטון המרכזי של הקיסר ולהגביר את השפעתו, כפי שהיה נהוג באותה עת בסין. משלחות של מלומדים ושל תלמידים יצאו לסין על מנת ללמוד כל שיכלו, החל בכתב הסיני, דרך ספרות, דת ואדריכלות, וכלה בדיאטה.
רקע
לאחר שהסתיימה תקופת עוצרותו של הנסיך שוטוקו, נטלו בני שבטו, שבט סוֹגה, את השליטה בחצר הקיסרית של תקופת יאמטו. אנשי השבט התנגדו לירושתו של בנו של שוטוקו והרגו אותו ב-643. כשעלתה לשלטון הקיסרית קוגיוקו, היה ראש שבט סוגה, סוגה נו אירוּקה, לשליט העליון של המדינה. המתנגדים למהלך זה היו אחיה של הקיסרית, קארו (לימים הקיסר קוטוקו), ובנה, נאקה נו אוֹאֶה-שינוֹ (לימים הקיסר טנג'י) ומספר בני משפחה נוספים. הם סיימו את שלטונו של אירוקה בהפיכה ב-645, בה הוא נרצח. הקיסרית קוגיוקו ויתרה על כסאה ואחיה קארו עלה במקומה וקיבל את השם קוטוקו. הקיסר החדש, יחד עם הנסיך הקיסרי נאקה נו אוֹאֶה, ערך מספר רפורמות שהגיעו לשיאן ברפורמת טאיקה ב-646. באותה עת זכו שני מלומדים, טקמוקו נו קורומארו והנזיר מין, בתואר "קוני נו הקושי" (国博士; מלומד לאומי), ונראה כי לשניהם היה חלק גדול בחיבור הרפורמה שלמעשה הניחה את היסודות לשיטה הקיסרית ביפן. על פי הדוקטרינות החדשות, השליט לא היה ראש שבט גרידא, כי אם קיסר ששלט על פי צו שמיימי ולו היה נתון כוח אבסולוטי.
הדוקטרינות החדשות הגבילו את עצמאותן של השליטים המקומיים ברחבי המדינה, וביססה את החצר הקיסרית כיעד כמכריעה בבעיות ציבוריות. בנוסף, ביטלו הדוקטרינות מספר מנהגים חברתיים יפנים, זאת על מנת ליישר קו עם החברה הסינית בנושאים מסוימים. יישום הרפורמה החדשה ארך שנים, אך לבסוף התקבעה. עם זאת, לרעיון הקיסר על פי המודל הסיני עתיד לקחת מספר מאות שנים להשתרש בתודעה היפנית.
אקירה
אופייה המתמשך של היצירה השפיעה על מבנה הסיפור, שכלל מספר עלילות משנה, דמויות רבות, וכן תיאור מורחב של הסצנה המרכזית. המשכיות זו גם איפשרה לאוטומו לשים דגש על איורי החורבן וליצור תפאורה מדע בדיונית מוחשית ביותר, שדרך האיורים עוררה תחושת רגש חזקה הן בדמויות והן בקהל הקוראים. ליצירה אין כל דמות מרכזית עקבית, אם כי שתי הדמויות הראשיות הן שוֹטַארוֹ קַנֵדַה וטֵטְסוּאוֹ שִימַה.
המאנגה של אוטומו נחשבת להישג ייחודי, הן מבחינת סיפורת והן מבחינה אמנותית, וסימנה את מעברו של אוטומו ממדיום המאנגה לכיוון בימוי והפקת אנימה יפנית.
היסטוריה
בשנת 1979 יצר אוטומו את Fireball, יצירה בלתי גמורה אשר הציתה את התעניינותו בז'אנר המדע הבדיוני. כשנה לאחר מכן, בינואר 1980, הוא השתמש בתפאורה זו שנית ברומן הגרפי Domu, שזכה בפרס הגראנד פרי לספרות מדע בדיונית יפנית בשנת 1983 והפך לרב-מכר. או אז, אוטומו החל בעבודתו השאפתנית ביותר, אקירה. הוא יצר את העולם הבדיוני של אקירה לפי מיטב המסורת של סוגת הסייברפאנק, כאשר השראתו העיקרית הייתה סרטי מלחמת הכוכבים האמריקנים וסדרת המאנגה היפנית Tetsujin 28 משנת 1956, אותה כתב ואייר מיצוטרו יוקויאמה. הסיפור בן 2,000 העמודים פורסם במגזין Young Magazine בשנת 1982 ונמשך עד ליולי 1990, ונאגד לבסוף לשישה כרכים בהפצת הוצאת הספרים Kodansha. עיכובים בתהליך ההפצה נגרמו עקב שינויים אותם ערך אוטומו באיורים.
בשנת 1988 - תאריך יציאת האנימה המבוססת על אקירה - המאנגה תורגמה במלואה למשך 38 חוברות והופצה בארצות הברית על ידי Epic Comics, חברה-בת של מארוול קומיקס, עד לשנת 1995. סטיב אוליף, שנבחר לאייר את התרגום על ידי אוטומו עצמו, שכנע את מארוול קומיקס להשתמש בצביעה ממוחשבת, והיצירה הפכה לראשונה מיני רבים להשתמש בשיטה זו. סגנון האיור הממוחשב היה עדין יותר ומתקדם יותר מהטכנולוגיה של יפן באותם ימים, מה שעזר להצלחת מכירות החוברות בשוק המערבי. בשנים 2000-2002 יצא עיבוד מחודש למאנגה, בהפצת דארק הורס, ובשנים 2009-2011 יצא עיבוד בהוצאת רנדום האוס.
נושאים
כמו עבודותיו האחרות של אוטומו, אקירה מתבסס על הרעיון של יחידי סגולה בעלי כוחות על-אנושיים ובעיקר יכולות טלקינטיים. אולם, רעיון זה אינו המרכזי בסיפור, שמתמקד בפיתוח הדמויות, לחצים חברתיים ותמרונים פוליטיים . מוטיבים שכיחים במאנגה כוללים תחושת ניכור, שחיתות של הממשלה, חוסר יעילות כללית וצבא אשר הולך לפי קוד כבוד יפני מסורתי ושאינו מסכים עם הלכי הרוח המודרניים. היצירה מבטאת את התפתחות המלחמה והשלכותיה, ואוטומו ביסס אותה בעיקר על ההיסטוריה והתרבות של יפן בעקבות הפצצת הירושימה ונגסאקי במלחמת העולם השנייה, אך גם על התעוררות כלכלית ונושאים הקשורים בהתפוצצות אוכלוסין. בנוסף, היצירה מתמקדת בטבעו של הנוער להתמרד נגד השלטון ובתהליך התבגרותו. זה האחרון מיוצג במאנגה כשינוי צורה שעוברות כל הדמויות.
ביקורת
המאנגה זכתה להכרה נכבדת על ידי התעשייה, כולל זכייה בפרס המאנגה של שנת 1984 מטעם הוצאת Kodansha. כמו כן, בשנת 2002, היצירה הייתה מועמדת לפרס ע"ש הארווי קורצמן לרומן הגרפי הטוב ביותר. נודעה לה גם החשיבות שבהכרת המאנגה היפנית לקהל המערבי. יתר על כן, תרגום היצירה לשפה הצרפתית בידי הוצאת הספרים Glénat פרץ את המחסומים לפלישה היפנית. המראות והתחושה שהציגה המאנגה "אקירה", יחד עם יצירות נוספות כ-Ghost in the Shell וסרט הקולנוע בלייד ראנר האמריקני הכשירו את הקרקע ליצירות יפניות נוספות אודות עתיד דיסטופי של סוף שנות ה-90 של המאה ה-20. המאנגה ביססה את המוניטין של אוטומו, והצלחת סרט האנימה שבא בעקבותיו איפשרה לו להתרכז בסרטים מאשר במדיום בו הקריירה שלו החלה. יציאתו של סרט האנימה תרם גם לפופולריותה של האנימה היפנית במערב והוא נחשב כחלוץ הגל השני של הפנדום, שהחל בתחילת שנות ה-90. אחת הסיבות להצלחתו של הסרט הייתה איכות האנימציה המתקדמת. עד לאותה תקופה, סרטי אנימה היו ידועים בהוזלת עלויות ההפקה על ידי אנימציית תנועה מוגבלת (כמו למשל הנפשת פה הדמות המדברת בזמן שיתר האנימציה נותרת סטטית). "אקירה" שבר את הטרנד בכך שהציג דיאלוגים מפורטים ביותר - לראשונה בתולדות הפקות האנימה, וכן אנימציה זורמת וחלקה באמצעות השימוש במעל ל-160 אלף צלולואידים.
כרך ראשון
ב-6 בדצמבר 1992, פיצוץ גרעיני משמיד את טוקיו ובכך מתחילה מלחמת העולם השלישית. לקראת שנת 2030 נבנית נאו-טוקיו מההריסות על אי מלאכותי במפרץ טוקיו, אך היא אחוזה במאבק פוליטי, פעולות טרור נגד הממשלה ובאלימות של כנופיות. בזמן שהוא רוכב בחורבות העיר ההרוסה, חבר כנופיית הבוסוזוקו טטסואו שימה נפצע כאשר אופנועו מתפוצץ מהיתקלות עם טאקאשי - ילד בעל כוחות טלפתיים. היתקלות זו מעוררת בטטסואו כוחות משלו, מה שמושך את תשומת לבו של קולונל שיקישימה, העומד מאחורי פרויקט ממשלתי סודי. כוחותיו החדשים של טטסואו מפריעים למוחו ומחריפים את תסביך הנחיתות שלו על מנהיג כנופיית הבוסוזוקו שוטארו קַנֵדַה. הוא מחליט להפוך למנהיג כנופיית הליצנים היריבה.
בינתיים, קנגה מעורב עם קיי, חברת תנועת מחתרת שמבצעת פעולות טרור נגד הממשל היפני המושחת. המחתרת - בראשותם של חבר הפרלמנט נזו וריו, אחיה של קיי - מקבלים מידע אודות הפרויקט של קולונל שיקישימה ועל דמות מסתורית בשם "אקירה". ריו ונזו מקווים להשתמש במידע זה נגד הממשלה ומנסים להגביל את מהלכיו של קנדה לאחר שהוא מתערב בפעולותיהם. אולם, לאחר שטטסואו וכנופיית הליצנים גורמים למלחמת כנופיות רחבת היקף, קנדה מאגד את כל כנופיות האופנועים של נאו-טוקיו נגד טטסואו. כנופיית הליצנים מובסת, אך טטסואו מתברר כבלתי מנוצח בעקבות כוחותיו החדשים. הוא הורג את ימאגאטה, חבר כנופייתו של קנדה, וניצל באורח פלא לאחר שנורה בידי קנדה.
כרך שני
קנדה, קיי וטטסואו נלקחים למעצר צבאי בעקבות אירועי הכרך הראשון. הם מוחזקים בגורד שחקים בשליטה צבאית תחת שמירה מרבית, אך קיי נמלטת לאחר שהיא הופכת לבעלת כוחות טלפתיים. היא נלחמת נגד טטסואו ומשחררת את קנדה לחופשי. לאחר שהחלים במהירות מפציעותיו, טטסואו מברר אודות אקירה ומאלץ מדען בשם ד"ר אונישי לקחת אותו למרכזם של בעלי הכוחות. שם מתרחשת תקרית אלימה ביניהם לבין טטסואו, קנדה וקיי, וד"ר אונישי מחליט לאפשר לטטסואו להכיל את כוחותיו של אקירה למרות אישיותו המתוסבכת. טטסואו נמלט מגורד השחקים מתוך מטרה לשחרר את אקירה - מושא ניסויים אשר הוא זה שגרם לפיצוץ טוקיו - ששוכן בהקפאה קריוגנית מתחת לאצטדיון האולימפי של נאו-טוקיו. הוא פולש לבסיס הצבאי שבאצטדיון והורג את כל מי שעומד בדרכו. קולונל שיקישימה מגיע לבסיס ומנסה להניא את טטסואו מתוכניתו. קנדה וקיי נכנסים לבסיס דרך הביוב ועדים למתרחש. טטסואו מתעלם מהפצרותיו של הקולונל ופורץ את מחסומי תא ההקפאה. הוא משחרר את אקירה, שמתגלה כילד קטן ורגיל למראה. הטרור למראה אקירה גורם להכרזת מצב חירום אשר זורע פאניקה ברחבי נאו-טוקיו. הקולונל מנסה להשתמש בלוויין לייזר כדי להשמיד את טטסואו ואת אקירה, אך מצליח רק לגרום נזק לזרועו של טטסואו. קנדה וקיי פוגשים באקירה, שאינו יודע מי הוא, ולוקחים אותו חזרה לנאו-טוקיו.
כרך שלישי
לאחר שחרורו של אקירה, גם קולונל שיקישימה וגם ממשיכי דרכה של ליידי מיאקו מחפשים אחריו. קנדה, קיי וחברת מחתרת שלישית בשם צ'יוקו מנסים לתפוס מחסה יחד עם אקירה ביאכטה של נזו, אך נזו בוגד בהם וחוטף את אקירה לצורך תועלתו הפרטית, ומנסה להרגם. הם שורדים את נסיונותיו של נזו ומשיבים את אקירה לצידם. בניסיונו הנואש לתפוס את אקירה וכתגובה לפעולותיה הנלוזות של הממשלה במשבר זה, קולונל שיקישימה מכריז על הפיכה ומשליט משטר צבאי על העיר. אנשיו של הקולונל מצטרפים לחסידיה של ליידי מיאקו ולצבאו הפרטי של נזו ברדיפה אחר קנדה, קיי, צ'יוקו ואקירה ברחבי העיר. המרדף מסתיים בתעלה, ואקירה עומד להילקח לחזקתו של הקולונל. נזו מנסה לירות באקירה, מאשר שזה יילקח לידי הממשלה, ובעקבות כך נורה ונהרג על ידי אנשיו של הקולונל. כתוצאה מחילופי האש נורה טקאשי בראשו ונהרג. מותו של טקאשי מכניס את אקירה לטראומה, אשר גורם לפיצוץ שני שמשמיד את נאו-טוקיו. קיי, ריו, צ'יוקו, קולונל שיקישימה וקיוקו ומסארו - שני בעלי הכוחות הנותרים, שורדים את החורבן. קנדה נעלם בעקבות הפיצוץ. לאחר השמדת העיר, טטסואו נפגש עם אקירה, לאחר שלא היה לו כל אזכור עד כה בכרך השלישי.
כרך רביעי
זמן מה לאחר מאורעות הכרך השלישי, צוות סיור אמריקני בראשות ג'ורג' ימאדה מגיע בחשאי לנאו-טוקיו. ימאדה מגלה שהעיר מחולקת לשתי סיעות - הכת של ליידי מיאקו, שמספקת מזון ומחסה לפליטים, ואימפריית טוקיו הגדולה - קבוצת פנאטים בראשות אקירה וטטסואו, אשר מוערצים כאלים על היותם בעלי כוחות. האימפריה מטרידה ללא הרף את קבוצתה של מיאקו והורגת כל פולש לשטחה באמצעות פלוגת הסער המיוחדת של טטסואו. קיוקו ומסארו הופכים למטרות של חיילי האימפריה הפנאטיים. קיי, צ'יוקו, הקולונל וחבר כנופיה בשם קאי מצטרפים לכוחותיה של ליידי מיאקו לצורך הגנתם.
ימאדה נפגש עם ריו ומעדכן אותו בנוגע לתגובות העולם בעקבות השמדת נאו-טוקיו. הם מגלים עד מהרה שצי אמריקני ממתין בקרבת מקום. טטסואו נעשה מכור כבד לכדורים נגד כאבי ראש הפוקדים אותו. הוא מבקר במקדשה של ליידי מיאקו ומבקש את עצתה, והיא פורסת בפניו את ההיסטוריה אודות פרויקט "אקירה". היא מייעצת לו להפסיק עם הכדורים כדי להפוך לחזק יותר, וטטסואו מתחיל בתהליך גמילה כואב. בינתיים, עוזרו של טטסואו מארגן מתקפה של האימפריה על מקדשה של מיאקו, ללא הצלחה. לאחר שהקולונל משתמש בלוויין הלייזר כדי לתקוף את צבא האימפריה, אירוע מסתורי יוצר קרע בשמיים אשר פולט פסולת מהפיצוץ השני של אקירה... וגם את קנדה.
כרך חמישי
לאחר המאורעות בכרך רביעי, קנדה מתייחד שוב עם קיי, קאי וג'וקר - מנהיג כנופיית הליצנים לשעבר, והם מתכננים מתקפה על אימפריית טוקיו הגדולה. בינתיים, קבוצה של מדענים נאספת על נושאת מטוסים אמריקנית ומקימה את "פרויקט נוער עבריין" כדי לחקור את אירועי הפיצוץ על נאו-טוקיו. ריו נכנס לוויכוח עם ימאדה, לאחר שהוא מגלה שימאדה מתכוון להשתמש בלוחמה ביולוגית כדי להתנקש בחייהם של טטסואו ואקירה. ימאדה נמלט ממעצרו של ריו ונפגש עם כוחות הקומנדו שלו. אקירה וטטסואו מארגנים מפגן כוחות באצטדיון האולימפי אשר בעקבותיו טטסואו פוער חור בירח.
בעקבות המפגן, כוחותיו של טטסואו גורמים לגופו להתעוות, והוא סופג עצמים הקרובים אליו. הוא מגלה שהשימוש לרעה בכוחותיו גרם להם להתעצם אל מעבר למגבלות גופו הגשמי. הוא מתקיף את נושאת המטוסים בהם נמצאים המדענים ועורך קרב נגד מטוסי קרב אמריקניים. במהלך תקרית זו, טטסואו משתלט על נושאת המטוסים ומשגר נשק גרעיני מעל האוקיינוס. קיי מגיעה ונאבקת עמו, לאחר שקיבלה על עצמה את הכוחות הטלפתיים. בינתיים, קנדה, קאי וצבא האופנוענים שלהם מגיעים לאצטדיון האולימפי כדי לפצוח במתקפה כוללת על אימפריית טוקיו הגדולה.
כרך שישי
קנדה וכנופייתו החדשה ממשיכים במתקפה על האצטדיון שהחלה בסוף כרך קודם. טטסואו חוזר לאצטדיון ומתעמת מול צוותו של ימאדה, אך הוא סופג את התקפותיהם הביולוגיות ומקבל חזרה שליטה על כוחותיו באופן זמני. או אז, הוא מתחיל בקרב אפי נגד קנדה, אך קרב זה נפסק בחטף על ידי הצי האמריקני, שמנסה לפוצץ באופן שיטתי את נאו-טוקיו בעזרת לוויין לייזר משלו. טטסואו מצליח לטוס לחלל ולהשמיד את הלוויין, שמתרסק על נושאת המטוסים. האדמירל וכמה מהמדענים נהרגים. לאחר הקרב, טטסואו עושה את דרכו לתא ההקפאה הישן של אקירה, הממוקם מתחת לאצטדיון.
עיבודים נוספים
ב-18 ביוני 1988 יצא סרט אנימה המבוסס על המאנגה, בבימויו של קצוהירו אוטומו, יוצר המאנגה. בשעה שרוב עיצובי הדמויות והתפאורות עובדו ישירות מהמאנגה בת 2,182 העמודים, עלילת הסרט בנויה מחדש ושונה לחלוטין מגרסתו המודפסת, ומקצצת הרבה מחלקה השני של המאנגה. סרט האנימה מיוחס על ידי רבים כציון דרך במדיום האנימה, והוא הפך במהרה לסרט פולחן. ככזה, הוא היווה השראה לסרטים שבאו אחריו.
משחק הרפתקאות המבוסס על סרט האנימה יצא לקונסולת ה-Nintendo Entertainment System בשנת 1988 בידי חברת Taito. השחקן משחק בדמותו של קנדה, והסיפור מתחיל כאשר קנדה וחברי כנופיית האופנוענים שלו מוחזקים על ידי כוחות המשטרה. בשנת 1994 יצא משחק פעולה לאמיגה CD32, ובשנת 2002 יצא משחק הפינבול Akira Psycho Ball לקונסולת פלייסטיישן 2 בידי חברת Bandai.
הערות שוליים
AKIRA 아키라 Akira Akira Kurosawas drømmer Akira
מצעדי ה-GfK אנטרטיינמנט
הפצת מצעדי המוזיקה מתבצע על ידי מספר כלי תקשורת שונים, MTV, והאתר הרשמי של המצעד השווייצרי. גופים נוספים שמציגים את מצעדי המוזיקה הם MusicLoad ו-Mix 1. יתר על כן, GfK אנטרטיינמנט מפעילה אתר אינטרנט ייעודי המספק חדשות הקשורות למצעדי המוזיקה, וגישה לרוב מצעדי המוזיקה.
היסטוריה
מצעד המוזיקה הופיע לראשונה ב-1959 במגזין הגרמני מערבי, Musikmarkt.
מאוחר יותר, בספטמבר 1977, Media Control קיבלה את האחראיות על אספת המידע ופרסומם.
בתחילה, במצעד הסינגלים הופיעו 50 שירים. בינואר 1980, מספר זה הוארך ל-75 מיקומים. מאז 1989, המצעד מכיל 100 מיקומים.
מצעד הווידאו קליפים התפרסם ב-2001. ב-2004, שמו של המצעד ל-"מצעדי ה-DVD".
ב-2003, Media Control התמזגה עם GfK. שמו של הארגון שונה באופן רשמי ל-Media Control GfK International GmbH.
רשומות קוטל המלך
רשומות קוטל המלך היא טרילוגית פנטזיה אפית, שנכתבה בידי הסופר פטריק רות'פס, העוקבת אחר מהלכם של שלושה ימים בחייו של קוות'ה (על פי המחבר, הגיית השם הנכונה אמורה להיות קווֹתְ', אולם התרגום העברי השתמש בצורה "קוותה"), גיבור הסיפור, בעוד הוא מספר את קורות חייו להיסטוריון שהגיע לפונדק אותו קוות'ה מנהל בעיירה נידחת בעילום שם. כל אחד מספרי הטרילוגיה עוקב אחר מהלכו של יום אחד בו קוותה מספר את סיפורו. הספר הראשון בסדרה זכה בפרס קוויל, נכנס לרשימת הספרים הטובים ביותר לשנת 2007 בתחום הפנטזיה של מגזין Publishers Weekly ובאפריל 2008, נכנס לרשימת הספרים הנמכרים ביותר של הניו יורק טיימס. הספר השני בסדרה, פחדיו של האדם החכם, הגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס, וזכה בפרס דייוויד גמל לספר הפנטזיה הטוב ביותר לשנת 2012.
מצעדי ה-GfK אנטרטיינמנט
היסטוריה
ב-2004, המצעדים התחילו להתבסס על הורדות מוזיקה דיגיטליות, ובכך היו אחד מהמצעדים הראשונים שעושים זאת ברחבי העולם.
רשומות קוטל המלך
כתיבת הטרילוגיה
רותפס כתב את הטרילוגיה כולה במהלך תשע השנים בהן למד לתואר הראשון, פרק הזמן הארוך של לימודיו ל-BA נבע משינוי מסלולי לימוד מהנדסה כימית, למספר חוגים ראשיים שונים, הפסקות של סמסטרים באמצע ולבסוף השלמת התואר הראשון שלו בתחום ספרות אנגלית. רות'פס וחבריו באוניברסיטה התחילו לכנות את היצירה של רות'פס "ה-ספר" (The Book). הוא שאב השראה לכתיבת הספר מהקורסים המגוונים שלמד, מחוויותיו באוניברסיטה שכללו החלפה של חוגים ראשיים ומתחביביו האישיים. לפני פרסום הספרים, רות'פוס הגיש לתחרות סיפורים קצרים קטע קצר מתוך הספר השני בטרילוגיה, "פחדיו של האדם החכם", בשם "הדרך אל לבינשיר" (The Road to Levinshir), ואף זכה בתחרות "כותבי העתיד" בשנת 2002. בזכות זכייה זו, הוא החל לקבל תשומת לב ממפרסמים שונים וחמש שנים מאוחר יותר, יצא לאור הספר הראשון בטרילוגיה "שם הרוח" במרץ 2007, והתחיל לצבור קהל מעריצים וביקורות טובות ובאפריל 2008, הספר הגיע לרשימת הנמכרים ביותר של הניו יורק טיימס.
מצעדי ה-GfK אנטרטיינמנט
היסטוריה
מצעד נפרד להורדות מוזיקה דיגיטליות נוצר ב-13 ביולי 2007.
רשומות קוטל המלך
סימפתיה
היכולת הבסיסית שכל סטודנט מתחיל בארקנום שבאוניברסיטה לומד היא "סימפתיה". הסימפתיה היא למעשה תיעול והחלפה של כוח ואנרגיה שקיימים בעולם, כאשר המפעיל של הסימפתיה משמש כמתווך.
מצעדי ה-GfK אנטרטיינמנט
היסטוריה
במרץ 2014, נודע כי שם הארגון ישתנה מ-Media Control GfK International GmbH ל-GfK Entertainment.
נכון ל-2017, מצעדי המוזיקה מתבססים על 3,000 סניפים ברחבי גרמניה, בשיתוף פעולה עם רשת התקשורת, PhonoNet.
רשומות קוטל המלך
סימפתיה
אפשר ליצור יותר מקישור סימפתי אחד. קוותה עצמו מסוגל ליצור שישה קישורים סימפתיים בו זמנית, ודווי, מלוות הכספים, מסוגלת ליצור שבעה קישורים סימפתיים.
מצעדי ה-GfK אנטרטיינמנט
מצעדי המוזיקה
להלן מצעדי המוזיקה המסופקים על ידי GfK אנטרטיינמנט.
רשומות קוטל המלך
סימפתיה
סימפתאי יכול לשאוב גם מחום גופו בשביל להעביר אנרגיה דרך כפיתה סימפתית שהוא יוצר, אך בכך הוא חשוף לסכנה שנקראת "הצטננות הכופת". במקרה זה, החום שנשאב מהעור או מהדם של הכופת הוא גבוה מדי, והירידה החדה בטמפרטורה יכולה להוביל אותו למוות בשל קיפאון.
סיגלדריה
סיגדלריה היא שפה של רונות מיסטיות שאמורות לקשר בכוח המילה שני חלקים של דבר מה. הקישור הזה שונה מהסימפתיה בכך שהוא לא דורש אנרגיה. הרונות משמשות כמו דבק, אבל הוא מסוכן מאוד וטעות אחת בשפה עלולה לגרור תוצאות כמו התפוררות החפץ או חיבור בלתי ניתן לניתוק של שני חפצים.
קוותה מצליח לשנן את השפה תוך לילה אחד, אחרי שהוא כותב שיר עם כל אות והשימוש בה, מה שעוזר לו לזכור אותה ביתר קלות.
נקיבת שמות
במהלך העלילה ובפרקי הביניים מופיעות כמה דמויות שמכירות שמות. בסיפורים אנחנו פוגשים את טבורלין הגדול המכיר את שמות כל הדברים, ג'קס שמכיר את השם של הירח ועוד. קוותה פוגש לראשונה בחייו בנקיבת שמות כאשר הוא רואה את אבנתי (המורה הראשון שלו) נוקב בשם הרוח, ומאז הוא מחפש את הרוח ואף מוצא אותה כמה פעמים. ההיסטוריון יודע את שם הברזל ומשתמש בו כנגד בסט באחד מפרקי הביניים. המגיסטר הסימפתאי מכיר את שם האש. פלה לומדת את שם האבן בשיעורים אצל אלודין, ואלודין המגיסטר נוקב השמות בעצמו, יודע שמות רבים [של שמונה דברים(?)].
בני הפיי
לא ברור מה יכולותיהם של בני הפיי, אבל ידוע שהקסם שלהם עובד אחרת מאצל בני-אדם והוא טבעי להם. הם יכולים למשל ללקט קרני ירח (פלוריאן, בת פיי שמפתה את קוותה, משתמשת בקרני אור בשביל לארוג את ה'שאיד' - גלימת הצללים שהיא נותנת לקוותה), לנוע במהירות, לחיות אלפי שנים ועוד יכולות רבות. בני הפיי הם מגוונים למדי, שלא כמו בני אדם, ולא נכון לדמותם אחד לשני.
הצ'נדריאן
הצ'נדריאן הם יצורים מרושעים שאחראים להרג משפחתו של קוותה ומתוארים מספר פעמים נוספות במהלך הספר. הם הורגים כל אדם שמגלה מידע על זהותם, או שעלול לגלות מידע עליהם. אש כחולה, התפוררות של מתכות וסימנים נוספים מעידים על נוכחותם.