cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לאו"ר
המאה ה-21 / מפלגת "אחריות-לב אחד ורוח חדשה"
בשנת 2015, בבחירות לכנסת ה-20, שימשה אחריות מפלגת מדף לפעילותה של "ובזכותן – חרדיות עושות שינוי". מפלגה זו שמה לה למטרה לפעול למען טובתה ורווחתה של האישה החרדית אשר אינה יכולה להשתלב במפלגות קיימות מן המגזר החרדי, ולכן, נושאים שונים החשובים לאישה החרדית אינם זוכים לטיפול ולקידום על ידי מפלגות אלו. הנקודות העיקריות עליהן שמה דגש המפלגה : רשימת המועמדים של מפלגת "ובזכותן" לקראת הבחירות לכנסת ה-20:רות קוליאן, שרה נעה ארז, תמר בלוי, גילה ישר, שלמה מורציאנו, גילה וייס, נתן דוד לנגר, מרב אלישבע יצחקי, שרה יזדי. "ובזכותן-חרדיות עושות שינוי" (אותיות נז) קיבלה בבחירות אלו 1802 קולות בלבד ולא עברה את אחוז החסימה.
בשנת 2022 הועבר ארכיון תנועת לאו"ר לספריה הלאומית בירושלים.
תמצית עקרונות לאו"ר
תנועת לאו"ר טוענת כי הבעיה האמיתית של מדינת ישראל אינה "שטחים או שלום" אלא הבעיות הפנימיות ובראשן מבנה החברה, המשטר וחלוקת הסמכויות בין האזרח לשלטון.
אי-פתרון הבעיות הפנימיות מחליש את החברה ויכולתה להתמודד גם עם בעיות חוץ וביטחון.
הגדרת המצב
הבסיס לבניית התוכנית של תנועת לאו"ר היה אפיון והגדרת מצבה של ישראל, הניסיון להבין מה הביא למצב ומכאן לצאת בתוכנית המבוססת על הערכים והאידאולוגיה של התנועה.
ערכי התנועה: כבוד, אחריות ובחירה
על בסיס ערכים אלו מציעה תנועת לאור שיטה אשר מחלקת את האחריות והסמכויות בין האזרח, הקהילה והשלטון. על פי תפיסה זו, הממשל אחראי לתפקידים שרק הוא יכול למלאם: הגנת המדינה, ניהול מדיניות חוץ, השלטת חוק וסדר ובניית תשתית חברתית וכלכלית. האזרח אחראי לפרנסתו, לקיום משפחתו, לחינוך ילדיו ולטיפוח תרבותו וסביבתו. כדי לשאת באחריות המוטלת עליו, האזרח חייב לשתף פעולה עם אזרחים אחרים להם אינטרסים ומטרות זהות בתחום הנדרש. זוהי קהילה הפועלת בתוך מסגרת רחבה של חברה קהילתית, שהיא חלק בלתי נפרד ממבנה החברה והמשטר בתוכנית לאור.
מדינת ישראל: זהות ויעוד
מגילת העצמאות מגדירה את זהותה וייעודה של מדינת ישראל: "זוהי זכותו הטבעית של העם היהודי להיות ככל עם ועם עומד ברשות עצמו במדינתו הריבונית... אנו מכריזים בזאת על הקמת מדינה יהודית בארץ ישראל... שתהא מושתתת על יסודות החרות, הצדק והשלום... תקיים שוויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה..." מכוח הגדרת זהות זו, העברית היא שפתה הרשמית הראשונה של המדינה, השבת היא יום המנוחה שלה, חגי ישראל הם חגיה, "התקווה" הוא המנונה ומגן דוד סמלה. החוק וסדרי הממשל בישראל המבוססים על עקרונות הדמוקרטיה ועל ערכים יהודיים ואנושיים, מבטיחים את החופש, השוויון וזכויות האדם לכל האזרחים.
מזהותה של המדינה גם נגזר ייעודה: לטפח את התרבות והמורשת היהודית, לחזק את הקשרים עם יהודי הגולה ולקיים את הערבות ההדדית, המחייבת את תושבי ישראל ויהודי התפוצות לעמוד איש לימין אחיו.
החברה הקהילתית
הקהילה היא המסגרת שבאמצעותה נושא האזרח באחריות לנושאים המסורים בידו.
החברה הקהילתית היא צורת ארגון חברתי, הנותנת בידי הקהילה את הכלים הדרושים למילוי מטרותיה.
לכל קבוצת אזרחים קיימת זכות להקים קהילה, בתנאי שמטרותיה ואופן ניהולה יהיו כנדרש בחוק.
אזרח עשוי להיות חבר במספר התאגדויות. אחדות מהן מתלכדות על בסיס אזורי (כגון : איכות סביבה, ביטחון) ואחרות על בסיס רעיוני או חברתי (כגון : תרבות, חינוך, דת), כשכל אחת מספקת לאזרח שירותים הדרושים לו.
תפקידו של השלטון המרכזי הוא בקביעת רמות של איכות, הגינות ופיקוח על ניהול תקין ומסודר. כמו כן קיימת לו הזכות ליזום ולפתח נושאים שאין בכוחן של קהילות בודדות לפתחם, וכן הסמכות למנוע התאגדויות בעלות אופי שלילי מבחינה חברתית.
מבנה הממשל
הרשות המבצעת תורכב ממוסד הנשיאות ומהממשלה. הנשיאות אחראית לעיצוב מדיניות לאומית ולהתוויית מגמות לטווח ארוך. הממשלה אחראית לניהול השוטף של המדינה.
הנשיא ייבחר בבחירות כלליות. לידו תפעלנה ארבע מועצות: המועצה לביטחון לאומי, המועצה לענייני תרבות, חינוך וחברה, המועצה לענייני משק וכלכלה, והמועצה לחוק ולמינהל. נשיא המדינה ימנה את ראש הממשלה וראש הממשלה יבחר את שריו.
הממשלה תורכב באופן שיאזן בין הצורך באמון פוליטי, לבין החשיבות של ידע מקצועי. היא תפעל בשני הרכבים: קבינט מצומצם שיכלול את שרי החוץ, הפנים, הביטחון, הכלכלה והמשפטים, וקבינט מורחב שיכלול את השרים המקצועיים. שרי הקבינט המצומצם ייבחרו בעיקר מתוך המנהיגים הפוליטיים, והשרים המקצועיים ייבחרו בעיקר מתוך המנגנון הממשלתי והציבורי והם יתרמו לממשלה ולמשרדיהם את הידע המקצועי והארגוני.
הכנסת תורכב משני בתים: בית תחתון ובית עליון.
חלוקת תחומי הפעולה בין הקהילות והשלטון המרכזי, מערכת הסמכויות והיחסים בין הנשיא, הממשלה, הבית העליון והתחתון, יוגדרו בחוקה. החוקה תובא לאישור משאל עם. לאחר אישור החוקה יוקם, במסגרת הבית העליון, בית-דין שישמש פרשן לחוקה.
נורמות הנדרשות ממנהיגים, תוגדרנה במישור החינוכי והחוקתי. החוק הפלילי אינו יכול לשמש מבחן להתנהגות מנהיגים ונבחרי ציבור. לכן ועדה של הבית העליון תשמש כבית דין לנבחרי ציבור ותפעל על-פי כללי אתיקה שינוסחו למטרה זו.
בנוסף להפרדה המתבקשת וחלוקת הסמכויות החדשה בין הרשויות השונות - קיים צורך חיוני בחיזוק מוסדות הבקרה והביקורת בכל מרכיבי הממשל.
תקציב הממשלה ותקציב האזרחים
התקציב הלאומי מבטא את חלוקת האחריות הלאומית ועל פי השקפת לאו"ר יחולק לשני חלקים:
דת ומדינה
ישראל בהגדרתה היא מדינה יהודית ודמוקרטית ועל כן, להשקפת תנועת לאו"ר, אי-אפשר להפריד בין המדינה לדת. כדי למנוע סתירה בין עקרונות הדמוקרטיה לבין הגדרת זהותה היהודית של המדינה, וכדי להבטיח שהכרעות בעלות אופי תרבותי-יהודי תהיינה בעלות גיבוי דמוקרטי, מציעה תנועת לאו"ר שתי דרכים:
עתיד התנועה
לאור תוצאות הבחירות והפקת הלקחים שנעשתה בתנועה, לאו"ר הגדירה שלושה תנאים שצריכים להתקיים כדי שתוכל לפרוץ לתודעת הציבור:
שמעון בוזגלו
שמעון בוזגלו (נולד ב-1962) הוא משורר ומתרגם ישראלי. בתרגומיו מתמקד בספרות של יוון העתיקה ורומא העתיקה.
קורות חיים
שמעון בוזגלו נולד בעכו וחי בתל אביב.
כתב שבעה ספרי שירה. ספר שיריו האחרון, "הרמן", התפרסם בפברואר 2022.
בתרגומיו, בוזגלו מתמקד בספרות העתיקה של יוון ורומא, בעיקר בתחומי השירה והמחזאות. תרגומיו לאנטיגונה ואדיפוס המלך מאת סופוקלס הועלו על בימות התיאטרון ונלמדות בתוכניות הלימודים בבתי הספר התיכוניים ובאוניברסיטאות.
בתחום העיבוד והתרגום לתיאטרון, בוזגלו עובד בשיתוף פעולה עם בת זוגו, הבמאית אופירה הניג. שיתוף הפעולה ביניהם הוליד, בין השאר, את מחזהו "גשם שחור" שהוצג בבימויה בפסטיבל ישראל, וב-JCC בניו יורק (2007). בעונת 2011 - 2012 המחזה "איש ואישה אחת" אותו עיבד ותרגם עם יוספה אבן-שושן וטאהר נג'יב, הועלה בתיאטרון חיפה בבימוי אופירה הניג. בשנת 2013 עבד איתה, בתרגום ובעיבוד, על ההצגה "זוז אתה מסתיר לי את השמש", שהוצגה בבימוייה בארץ ובאירופה. בשנת 2015 עבד איתה על "לילה שלושת הכלבים", שהוצג בין השאר ב-Deutsches Theater.
קישורים חיצוניים
על שירתו:
.fr
.fr היא סיומת האינטרנט (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) הלאומית של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בצרפת, נרשמה בשנת 1986. הסיומת מנוהלת על ידי ארגון AFNIC הצרפתי.
ב-6 בדצמבר 2011, הכללים עבור הרשמת דומיין בצרפת השתנו, וכדי לרשום דומיין חדש תחת סיומת זו, הנרשם כבר לא נדרש להיות ממוקם בצרפת. כל אדם, חברה או ארגון אירופאי יכולים לרשום דומיין תחת הסיומת fr.
סיומות אינטרנט משניות
סיומות אינטרנט משניות נוספות תחת ניהול צרפתי:
עומרי כספי
עומרי משה כַּסְפִּי (נולד ב-22 ביוני 1988, ז' בתמוז ה'תשמ"ח) הוא כדורסלן עבר ישראלי וקפטן נבחרת ישראל בכדורסל בעבר, ששיחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד. גובהו . כספי הוא הכדורסלן הישראלי הראשון ששיחק בליגת ה-NBA, וכן הישראלי הראשון שנבחר בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA. נחשב בעיני רבים לאחד מגדולי שחקני הכדורסל הישראלים בכל הזמנים.
ביוגרפיה
כספי נולד בחולון וגדל והתחנך ביבנה. יש לו אח גדול ואחות קטנה, אביו היה לוחם בימ"מ.
בילדותו שיחק בקבוצות אליצור יבנה ובמכבי ראשון לציון. בגיל 13 עבר לקבוצת הנערים של מכבי תל אביב, עימה זכה בשנת 2004, באליפות המדינה לנערים, והיה בחמישיית העונה יחד עם גל מקל וגלעד שיקלר. במקביל, שיחק בתיכון בקבוצת הכדורסל של הגימנסיה הריאלית ראשון לציון. במסגרת ליגת הנוער שיחק במדי מכבי תל אביב, עימה העפיל לגמר גביע המדינה נגד הפועל תל אביב.
ישראל
בעונת הצטרף לקבוצת הבוגרים של מכבי תל אביב. בעונת הושאל כספי לקבוצת הפועל גליל עליון, בה היה לאחד השחקנים הבולטים ואף דורג רביעי מבין השחקנים הישראליים בליגה כולה, עם 11.2 נקודות בממוצע למשחק. בנוסף, זכה בתואר "תגלית העונה". באותה שנה השתתף במחנה נייקי בארצות הברית והצטיין במשחק נגד נבחרת ארצות הברית, כשקלע 14 נקודות.
בעונת, שב כספי לשחק במכבי תל אביב. תחת עודד קטש וצביקה שרף, רשם כספי ממוצעים של 11.2 נקודות ו-4 כדורים חוזרים למשחק בליגת העל, ו-4.5 נקודות ו-2.1 כדורים חוזרים למשחק ביורוליג. הוא העפיל עם מכבי תל אביב למשחקי הגמר של היורוליג, ליגת העל, גביע המדינה וגביע הליגה, אך הצליח לזכות איתה רק באחרון. בנוסף, הפסידה מכבי את האליפות להפועל חולון אחרי 14 שנות זכייה רצופות. בסוף העונה, הוענק לכספי תואר השחקן השישי בליגת העל. במהלך עונה זו שיפר כספי את יכולותיו, ומספר סקאוטים מה-NBA באו לצפות בו. הוא נרשם לדראפט 2008, ועם תום העונה נסע לארצות הברית על מנת להיבחן במספר קבוצות. כספי הרשים בכל הקבוצות בהן נבחן ובעיקר בדטרויט פיסטונס ובקליבלנד קאבלירס, אך משאף קבוצה לא התחייבה שתבחר בו, החליט לוותר על ההשתתפות בדראפט בעונה זו.
סקרמנטו קינגס
בדראפט ה-NBA 2009 נבחר כספי בסיבוב הראשון, במקום ה-23, על ידי קבוצת סקרמנטו קינגס והיה לישראלי הראשון שנבחר בסיבוב הראשון בדראפט. ביולי אותה שנה חתם על חוזה בקבוצה, ובכך הפך לישראלי הראשון ב-NBA.
בהמשך, נבחר כספי לשחק בנבחרת הרוקיז, במשחק נגד נבחרת כחלק מסוף שבוע האולסטאר. במשחק זה קלע כספי 13 נקודות, להן הוסיף 5 כדורים חוזרים, 3 אסיסטים וחטיפה אחת ב-24 דקות, ונבחרתו ניצחה בתוצאה 128:140. לאחר פגרת האולסטאר, ירדו ממוצעיו של כספי, ובתום העונה הוא נכלל בסגל הסקרמנטו קינגס לליגת הקיץ. באוקטובר 2010 מימשה סקרמנטו קינגס את האופציה על כספי, על מנת שימשיך לשחק בקבוצה עד לסוף עונת 2012.
קליבלנד קאבלירס
ב-30 ביוני 2011 נשלח כספי לקליבלנד קאבלירס בתמורה לפאוור פורוורד ג'יי. ג'יי. היקסון. ב-22 בספטמבר 2011 דורג כספי על ידי ESPN במקום ה-158 בדירוג שחקני ה-NBA מתוך 500 שחקנים. בתחילת עונת קיבל כספי קרדיט רב ממאמנו ביירון סקוט, אולם לאחר שעלה בחמישייה הפותחת ב-35 משחקים, איבד את מקומו באמצע העונה לאלונזו ג'י. גם בעונה העוקבת, עונת, לא הצליח כספי לזכות בחזרה באמונו של סקוט. הוא עבר במהלך העונה ניתוח בתוספתן ולקח חלק לאורך העונה ב-43 משחקים בהם שותף ב-11.7 דקות למשחק בלבד.
יוסטון רוקטס
לקראת עונת חתם כספי ביוסטון רוקטס לשתי עונות עם אופציה לעונה נוספת. ביוסטון, הסיט אותו מאמנו קווין מקהייל לשחק הן בעמדת הסמול פורוורד והן בעמדת הפאוור פורוורד. הוא קיבל במהלך העונה 18.1 דקות, בהן רשם 6.9 נקודות בממוצע, ויוסטון סיימה את העונה עם מאזן של 54 ניצחונות מול 28 הפסדים בלבד, ובמקום הרביעי במערב. במשחקי הפלייאוף פגשה יוסטון את פורטלנד טרייל בלייזרס. כספי לא שותף בסדרה כלל, ויוסטון הפסידה בשישה משחקים בתוצאה 2–4.
החזרה לסקרמנטו
בסיום העונה, הועבר כספי מיוסטון לניו אורלינס פליקנס כחלק מטרייד שכלל 3 שחקנים, אך נופה מסגל הקבוצה לאחר מספר ימים, ולקראת העונה הבאה שב וחתם בסקרמנטו קינגס. במהלך עונת, מונה ג'ורג' קארל, שדוגל במשחק מהיר, למאמנה של הקבוצה. כספי השתלב היטב בסגנון משחקו המהיר של קארל, רשם שיא קריירה כשקלע 31 נקודות מול מינסוטה טימברוולבס, ובסיום העונה חתם לשנתיים נוספות בקבוצה.
בעונה הבאה, המשיך כספי להציג יכולת גבוהה תחת קארל, ובדצמבר קלע שיא קריירה חדש של 36 נקודות בהפסד קבוצתו לגולדן סטייט ווריורס, בהם שיא מועדון של תשע שלשות. הוא סיים את העונה עם שיא קריירה של 11.8 נקודות ו-5.9 ריבאונדים למשחק.
במחצית הראשונה של עונת, זכה כספי לדקות מועטות תחת מאמנו דייוויד ייגר. במהלך חודש ינואר נפצע ברגלו במהלך אימון, פציעה שהשביתה אותו עד לפגרת האולסטאר.
ניו אורלינס פליקנס
ב-20 בפברואר 2017 הועבר בטרייד לניו אורלינס פליקנס, יחד עם דמרקוס קאזינס, בתמורה לבאדי הילד, טייריק אוונס, לנגסטון גאלוויי ושתי בחירות דראפט עתידיות. ארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו במהלכה קלע 12 נקודות, אך גם שבר את בוהן רגלו הימנית. בעקבות הפציעה שוחרר מהקבוצה באופן מיידי.
מינסוטה טימברוולבס
ב-20 במרץ 2017, חתם כספי במינסוטה טימברוולבס. הוא שותף ב-13 משחקים ולא בלט.
גולדן סטייט ווריורס
ב-12 ביולי 2017, חתם כספי בגולדן סטייט ווריורס, אלופת ה-NBA. במהלך העונה העמיד ממוצעים של 5.7 נקודות, 1.0 אסיסטים ו-3.8 כדורים חוזרים למשחק.
כספי נפצע כשלוש פעמים במהלך העונה, והפציעה המשמעותית הייתה חודש לפני הפלייאוף. ב-7 באפריל 2018, שוחרר כספי מהקבוצה עקב פציעותיו הרבות, שבעה ימים לפני פתיחת הפלייאוף.
אף על פי שעזב את הקבוצה, הוענקה לו טבעת אליפות על חלקו בזכייתה באליפות ה-NBA.
ממפיס גריזליס
ב-12 ביולי 2018, חתם כספי בממפיס גריזליס לעונה. ב-6 בנובמבר 2018, קיבל כספי בטקס שנערך לכבודו לפני המשחק בין הממפיס גריזליס לגולדן סטייט ווריורס, את טבעת אליפות ה-NBA, זאת כהוקרה על תרומתו לקבוצה במהלך העונה הסדירה. ב-7 בפברואר 2019, שוחרר מהגריזליס בעקבות השבתה שנגרמה לו בשל פציעות שספג במשך העונה.
מכבי תל אביב
באוגוסט 2019, חזר למועדון נעוריו, מכבי תל אביב.
במהלך אחד המשחקים נפצע כספי, והתגלתה אצלו שחיקת סחוס חמורה בברכו. כספי עבר ניתוח ב-1 בפברואר, ובכך הקטין את סיכוייו לחזור לעונת המשחקים 2019/2020. ב-23 בנובמבר 2020, חזר לשחק במדי מכבי בליגה במסגרת עונת 2020/2021, וביולי 2021 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה. באותה עונה זכה עם הקבוצה גם בגביע המדינה וגביע ווינר סל.
ב-18 ביולי 2021, הודיע כספי על פרישה ממשחק פעיל.
נבחרת ישראל
כספי שיחק בנבחרת הנוער של ישראל, שזכתה במקום השביעי באליפות אירופה בשנת 2005. באליפות שנערכה בשנת 2006, בה זכתה ישראל במקום ה-11, היה כספי השלישי בטבלת הקלעים של הטורניר, עם 21.4 נקודות למשחק, והיה למוסר האסיסטים המצטיין של הנבחרת, עם 7.1 אסיסטים למשחק.
בשנת 2007, שיחק בשורות נבחרת העתודה, שזכתה במקום השישי באליפות אירופה. גם בטורניר זה היה השלישי בטבלת הקלעים, עם 17.9 נקודות למשחק. באותה שנה זומן לראשונה גם לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת טורניר "ההזדמנות האחרונה", אך בסופו של דבר לא נטל חלק באליפות אירופה עצמה.
בשנת 2009, נעדר ממשחקי הנבחרת באליפות אירופה, מאחר שהתמקד בהכנה לעונת ה-NBA. בשנת 2010, שב לשחק במדיה במסגרת מוקדמות אליפות אירופה. כספי סיים את טורניר המוקדמות כקלע המוביל של הנבחרת (16.9 נקודות בממוצע למשחק). משחק השיא שלו היה בניצחון הנבחרת על נבחרת מונטנגרו, בו קלע 30 נקודות.
בשנת 2011, נעדר שוב ממשחקי הנבחרת באליפות אירופה בגלל פציעה.
סטטוס חברתי
סטטוס חברתי (או מיצב חברתי) הוא מיקומו של האדם במבנה החברתי בהקשרים שונים. לכל סטטוס מערך של חובות וזכויות הנקבעות על ידי הנורמות ומחייבות אותו ביחסיו כלפי אחרים. הסטטוס של הפרט מדריך את התנהגותו במערכת החברתית המסוימת. הוא מגדיר מי אנחנו וכיצד עלינו להתייחס לאחרים במסגרות שונות.
עומרי כספי
נבחרת ישראל
באוגוסט 2015 מונה כספי לקפטן הנבחרת, בעקבות פציעתו של יותם הלפרין
סטטיסטיקות הקריירה
הנתונים מעודכנים לסוף עונת :
סטטוס חברתי
סטטוס קשור לתפקיד ואי-אפשר להפריד ביניהם: הסטטוס מצביע על מיקום ואילו התפקיד מציין את החלק הפעיל - האופן בו מתנהל האדם במסגרת סטטוס זה. כל סטטוס יוצר מערכות יחסים עם בעלי סטטוס אחרים דומים ושונים. מערכות יחסים אלה נקראות "מערך תפקיד". למשל, סטטוס "רופא" יוצר "מערך תפקיד" עם חולים, אחים ואחיות, עמיתים (רופאים ורופאות), מזכירות וכיוצא בזה. לאותו רופא, אם הוא גם איש משפחה, יש מערך תפקיד לסטטוס "איש משפחה" - עם אשתו, ילדיו, הוריו, אחיו ואחיותיו וכו'. הסטטוס והתפקיד הם שני הצדדים של אותו מטבע: הסטטוס קובע היכן ממוקם האדם מבלי להתייחס לְמֵה מצפה החברה מאותו אדם, ואילו התפקיד, הוא ההתנהגות שהחברה מצפה לה.
עומרי כספי
הפודקאסט של עומרי כספי
במהלך הסגר הראשון בתקופת מגפת הקורונה תוך כדי תהליך שיקום מניתוח בברך שעבר, החל כספי להקליט פודקאסט עצמאי בשם "הפודקאסט של עומרי כספי". הפודקאסט מתנהל בעברית ואנגלית לסירוגין, כתלות באורח. הפרק הראשון, בו מתארח הכדורסלן הישראלי דני אבדיה לקראת דראפט ה-NBA 2020, עלה לערוץ היוטיוב הרשמי ב־27 במאי 2020.
סטטוס חברתי
אחד האמצעים שבעזרתם מבהירים בני האדם אחד לשני מהו הסטטוס שלהם הוא שימוש בסמלי סטטוס. למשל, סגנון לבוש, סגנון דיבור, אביזרים וכיוצא בזה.
עומרי כספי
הפודקאסט של עומרי כספי
ב-3 בספטמבר 2021 זכה הפודקאסט בתואר "פודקאסט השנה לשנת תשפ"א" מטעם ערוץ ישראל בידור.
סטטוס חברתי
סוגי קבוצות סטטוס חברתי
סוציולוגים ממיינים את בני הסטטוס השונים בכמה דרכים.
עומרי כספי
הפודקאסט של עומרי כספי
ב-12 בינואר 2022 זכה הפודקאסט במקום השני בתחרות "פודקאסט הראיונות של השנה לשנת 2021" באתר Geektime לאחר תחרות צמודה עם "גיקונומי" שזכה במקום הראשון.
סטטוס חברתי
סוגי קבוצות סטטוס חברתי
דרך אחת היא מיון הסטטוס על פי הדרך בה היחיד מקבל אותו:
עומרי כספי
חיים אישיים
כספי שימש כפרזנטור הראשי של חברת תלמה בין השנים 2011–2021, והוחלף על ידי האלופה האולימפית לינוי אשרם ושחקן ה-NBA דני אבדיה.
סטטוס חברתי
סוגי קבוצות סטטוס חברתי
מיון אחר נעשה על-פי מידת מרכזיות הסטטוסים במבנה חברתי כלשהו. ניתן להציב את הסטטוסים השונים על פני ציר, כאשר בקצה אחד נמצא "סטטוס בסיסי" ובקצה השני "סטטוס עצמאי":
עומרי כספי
חיים אישיים
בשנת 2012 הוסיף כספי את השם של סבו, משה, בתעודת הזהות בתור שמו האמצעי. ביוני 2016 הוא נישא לשני רודרמן. ביולי 2017 נולדה בתם הבכורה, שנתיים לאחר מכן נולדה בתם השנייה, ובינואר 2022 נולד להם בן ראשון.
סטטוס חברתי
סוגי קבוצות סטטוס חברתי
ניתן למיין סטטוסים גם על פי מידת הנורמות סביבם:
עומרי כספי
חיים אישיים
כספי מזוהה עם הציבור הימני בישראל, ובראיון בשנת 2022 אמר כספי כי הוא תומך בענישה קשה למחבלים ותומך בגירוש משפחותיהם מישראל, עוד אמר כספי בראיון כי לפעמים מגדיר את עצמו כ"ימני יותר מבן גביר"
עוד אמר כספי כי הוא מעריך מאוד את פעילות חב"ד.
ירמי אולמרט
ירמיהו (ירמי) אולמרט (נולד ב-20 בדצמבר 1943) הוא איש צבא, פוליטיקאי ועסקן ספורט ישראלי, שירת כקצין בצה"ל והשתחרר בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש מועצת גבעת שמואל וכיו"ר איגוד הכדורסל בישראל.
ביוגרפיה
אולמרט הוא בנם של בלה ומרדכי אולמרט, משפחה רוויזיוניסטית שהייתה ממייסדי משק חקלאי בית"רי בנחלת ז'בוטינסקי. לאולמרט שלושה אחים: אהוד אולמרט שכיהן כראש ממשלת ישראל; ד"ר יוסי אולמרט, מזרחן, ועמרם אולמרט. גדל בנחלת ז'בוטינסקי, למד בבנימינה והיה חבר ומדריך בתנועת הנוער בית"ר.
התגייס לצה"ל במסגרת גרעין נח"ל, לאחר קורס מ"כים נותר להדריך בקורס. ב-1962 יצא לקורס קציני חי"ר ולאחר מכן פיקד על מחלקה בקורס מ"כים במחנה שבטה. לאחר שחרורו מהשירות הסדיר סיים תואר ראשון ושני במדעי החקלאות באוניברסיטה העברית בירושלים. בעקבות מלחמת יום הכיפורים קטע את לימודי הדוקטורט וחזר לשירות הקבע. ב-1976 פיקד כמג"ד על טירונות נח"ל במחנה 80 ואחר כך פיקד על קורס מ"כים נח"ל. במסגרת זו פיקד ב-1978 על פינוי אלון מורה. עשה הסבה לשריון ובמהלך מלחמת לבנון פיקד על חטיבה 264, חטיבת שריון במילואים, במהלך המלחמה נפצע בדצמבר 1982 מירי בשתי רגליו. לאחר מכן כיהן כראש מינהל הסגל בתקופת האינתיפאדה הראשונה וכמזכיר הצבאי של שר הביטחון משה ארנס בתקופת מלחמת המפרץ. השתחרר משירות הקבע ב-1993.
לאחר שחרורו התמודד מטעם הליכוד בבחירות למועצה המקומית גבעת שמואל, הוא ניצח בבחירות וכיהן כראש המועצה מ-1993 ועד התפטרותו ב-1997 על רקע מערכת לחצים שהופעלה נגדו מצד גורמים פוליטיים ועבריינים, כולל שורה של פעולות אלימות. הוא כיהן כמנכ"ל "צוות - ארגון גמלאי צה"ל" במשך חמש שנים, וחבר בהנהלת מכבי מ-1999, במסגרת זו כיהן כיו"ר אגף הביטחון והשירותים הרפואיים במכביה ה-16 וחבר ועדת הארגון למכביה ה-17. ב-2004 נבחר ליו"ר איגוד הכדורסל בישראל ומילא תפקיד זה עד 2008, שימש נשיא מכבי גבעת שמואל ומועדון כדורסל גני תקווה, דירקטור במנהלת ליגת העל בכדורסל וחבר הנהלת פיב"א אירופה. ב-2008 הוגש נגדו כתב אישום בגין תקיפת כתב ערוץ הספורט עומר בנוביץ'.
ב-2008 הוענק לו תואר יקיר העיר גבעת שמואל.
אולמרט נשוי לריקי, בתו של מבקר המדינה לשעבר יצחק טוניק, ולו שבעה ילדים.
שכבת הקו של מודל ה-OSI
שכבת הקו אחראית על מעבר הסיביות בין שתי תחנות של הרשת. שכבת הקו אחראית על העברת המידע למרות רעשים או תקלות או התנגשויות שיש בקו. חבילות נתונים בשכבת הקו מכונות "מסגרות" (frames) ומכילות, בנוסף למידע ולתוספות הפרוטוקולים של השכבות הגבוהות יותר, את כתובות ה-MAC של תחנות המוצא והיעד.
כיום נהוג לחלק את שכבת הקו לשתי שכבות נפרדות:
קישורים חיצוניים
OSI-Modell
ישראל הגר
הרב ישראל הגר (נולד בו' באייר ה'תש"ה, 19 באפריל 1945) הוא האדמו"ר מוויז'ניץ. חבר נשיאות מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.
ביוגרפיה
נולד בתל אביב לרבי משה יהושע הגר, לימים האדמו"ר מוויז'ניץ, וללאה אסתר. בברית המילה היה רבי ישראל פרידמן מהוסיאטין הסנדק, רבי ברוך רבינוביץ ממונקאטש המוהל, ורבי אליעזר הגר בירך את הברכות.
בי' בסיוון ה'תשכ"ג נישא לשרה חנה חיה, בתו של רבי משולם זוסיא טברסקי מצ'רנוביל. החתונה התקיימה בקריית ויז'ניץ בבני ברק.
ה'תשכ"ט-ה'תשמ"ד
בח' בתמוז ה'תשכ"ט מונה על ידי סבו, האדמו"ר רבי חיים מאיר הגר, לרב בית הכנסת של חסידי ויז'ניץ במרכז בני ברק, כשבמעמד ההכתרה העניק לו סבו ה"אמרי חיים" במתנה את ברכת רבי זאב וולף מצ'רני-אוסטראה שכתב במכתב לתלמידו רבי מנחם מנדל הגר (אהבת שלום): "שיתחדש המלוכה שלו... שלא יזוז ממנו ומבניו ובני בניו מעתה ועד עולם". לאחר פטירת סבו, בשנת ה'תשל"ב, מונה לרב ואב"ד קריית ויז'ניץ בבני ברק במקום אביו שהתמנה לאדמו"ר. הוסמך לרבנות על ידי הרב אברהם משה באב"ד, הרב יהושע מנחם אהרנברג, הרב משה אריה פריינד והרב אברהם צבי וייס.
בכהונתו כרב הקריה ישב גם כדיין בבית הדין, והעניק תעודת כשרות למאפית מצות ועסקים נוספים בשכונה. בתקופה זו ייצג את אביו באירועים בולטים, ונסע לגיוס כספים למוסדות.
ה'תשמ"ד-ה'תשס"ב
בין השנים ה'תשמ"ד-ה'תשס"ב סבל הרב ישראל הגר מהתנכלויות וניסה כמה פעמים לפייס את אביו. הוא פתח בית כנסת קטן בבני ברק ברחוב רש"י. בז' באדר ה'תש"ס עבר תאונת דרכים קשה. בעקבותיה ביקרו אביו בבית החולים, ביקור שהחל התקרבות מחודשת ביניהם. אישים במגזר החרדי ניסו להביא לפיוס בין האב ובנו, בהם הרב שמואל הלוי וואזנר, אחותו של הרב ישראל הגר הרבנית שרה רוקח ובעלה האדמו"ר מבעלז, אך מי שנחשב כאדם העיקרי שהביא להחזרתו הוא חיים משה פלדמן, חסיד ויז'ניץ אמיד מלונדון. גם הרבנית שיינדל, אשתו השנייה של האדמו"ר שנישאה אליו בתש"ס עודדה את המהלכים להשבת הבן.
בתחילת שנת ה'תשס"ב הודיע אביו על החלטתו להחזיר אותו למקומו המרכזי בחסידות ויז'ניץ, במקום אחיו, ועל העברת סמכויות השליטה של מוסדות ויז'ניץ לידיו של חיים משה פלדמן. הסוגיה פילגה את חסידי ויז'ניץ לשני מחנות. רובם תמכו ברב ישראל ומיעוטם תמך ברב מנחם מנדל, שפתח חצר עצמאית בסמוך.
כמנהיג
בתקופת מחלת אביו תפקד הרב ישראל הגר בפועל כמנהיג החסידות. הוא הצטרף לרשימות של גדולי הרבנים החותמים על כרוזים שונים ובחר את מועמד החסידות לכנסת השמונה עשרה, מנחם אליעזר מוזס. כמו כן ישב בליל שבת בראש כינוס החסידים (ה"באטע") יחד עם גיסו, הרב מנחם ארנסטר, ראש ישיבת ויז'ניץ.
לאחר פטירת אביו באדר תשע"ב (2012) התמנה לאדמו"ר. בשבת הראשונה שבה ערך טיש אמר לחסידים שהוא אינו ראוי לכהן כאדמו"ר, ואין לכתוב ולומר עליו "כבוד קדושת" - תואר מקובל אצל אדמו"רים אחרים. לקראת חג ראש השנה תשע"ג קרא לחסידיו לנסוע לדודו רבי מרדכי הגר.
לאחר שקיבל בפועל את הנהגת החסידות, לאחר מחלת אביו, פעל להרגיע את המחלוקת נגד אחיו רבי מנדל, ואכן האחים שומרים על קשר ידידות ומבקרים זה את זה בשמחות ואירועים. כמו כן פעל לפשר במחלוקות שהתגלעו בקרב הציבור החרדי.
בשנת תשע"ב (2012) הורה על הקמת קהילת ויז'ניץ בעיר עפולה, עיר בעלת צביון חילוני, כפתרון דיור זול לחסידים. הקהילה הוקמה ב"עפולה עילית" במקביל לקהילה חרדית-ליטאית שהוקמה ב"גבעת המורה". נכון ל-2020 מונה הקהילה החרדית בעיר כ-500 משפחות.
לקראת תחילת שנת תש"ף (2019) הורה לבחורים בישיבה גדולה ללבוש אברקיים שחורים בשבת ובחג, בכך החזיר לתוקף את הלבוש שנהג בוויז'ניץ בעבר, והפסיק להיות נהוג בזמן אביו ה"ישועות משה".
בטישים מרבה האדמו"ר לשיר מניגוני סקולען, ניגונים שהולחנו על ידי האדמו"רים רבי אליעזר זוסיא פורטוגל ובנו רבי ישראל אברהם, וניגוני חב"ד - במיוחד בשבת שלפני י"ט בכסלו (חג הגאולה) וג' בתמוז (יום ההילולא של רבי מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד).
בינואר 2021, בזמן סגר מחמת מגפת הקורונה, הורה לפתוח את מוסדות הלימוד של החסידות, בניגוד לצו של ממשלת ישראל.
בשנת תשפ"א (2021) מינה את שלושת בניו לרבנים בחסידות; את בנו הגדול, חיים מאיר, לרב קריית ויז'ניץ, יצחק ישעיה לרב קהילות ויז'ניץ באשדוד ויעקב מרדכי מונה לרב קהילות ויז'ניץ באלעד.
בשנת ה'תשס"ג (2003) הנהיג בחסידות לימוד יומי בספר חפץ חיים, ומדי שנה בחודש תשרי מתאספים חסידי ויז'ניץ בקבר רבי שמעון בר יוחאי לכנס חיזוק לימוד הלכות שמירת הלשון.
בשנת ה'תשע"ו (2016) הקים את המפעל התורני 'דבקים בתורה' במסגרתו נבחנים אברכי הכוללים על פי תוכנית מסודרת על כל החומר הנלמד בהלכה. בסיום המחזור הראשון לאחר 6 שנים הוכתרו 160 אברכים להוראה ולדיינות.
בשנת תשפ"ג (2023) תיקן סדר לימוד מיוחד בהלכות שבת במהלך סעודות השבת.
בשנת תשע"ג (2013) הודיע האדמו"ר כי בכוונתו להתחיל בפרוייקט הרחבת בית הכנסת, כדי שיוכל להכיל את כל החסידים בחגים. בשנת תשע"ו (2016) החלו העבודות להנחת היסודות בשטח הצמוד לבית הכנסת הישן, בהמשך פורק מבנה בית הכנסת ועל מקומו ומקום המבנים הסמוכים הוקם מבנה בית הכנסת הענק של החסידות. בנייתו הושלמה בשנת תשפ"א (2021) והוא נמנה בין בתי הכנסיות הגדולים בישראל.
בשנת תשע"ג (2013) יזם את הרחבת שורותיה של מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל, לאחר שבמהלך השנים נפטרו רוב חבריה. הוא עומד בנשיאות המועצת, יחד עם האדמו"רים מגור, בעלז וצאנז.. לחצר בראשותו יש נציג ברשימת אגודת ישראל לכנסת: מנחם אליעזר מוזס (2009-2019) ויעקב טסלר (מ-2019).
בחודש אייר תש"פ (מאי 2020) ביקר בבית ראש הממשלה נתניהו. הביקור גונה על ידי גיסו הרב אהרן טייטלבוים האדמו"ר מסטמאר.
בכסלו תשפ"ב (נובמבר 2021) נפגש עם שר התקשורת יועז הנדל יחד עם עוד רבנים ואדמו"רים, בניסיון לשכנעו שלא להפעיל את רפורמת הסלולר שיזם, שהייתה פוגעת בקומה הכשרה.
הנהגותיו
הרב ישראל שהיה בן 27 בעת פטירת סבו ה"אמרי חיים", רואה בו את מורו ורבו והוא נוהג בדרך כלל על פי מנהגיו, גם כשהם שונים ממנהגי אביו ה"ישועות משה". הדבר מתבטא הן בהנהגה הציבורית והן בשינויי נוסח קלים בתפילות, במנגינת התפילה ובניגונים בטיש. הוא גם נוהג בכמה ממנהגי חסידות טשרנוביל בהשפעת חמיו רבי משולם זושא מטשרנוביל. על אף האמור, במספר הזדמנויות הדגיש כי יש להתנהג על פי ההלכה הפסוקה בשולחן ערוך, גם כשהאדמו"רים הקודמים לא התנהגו כך, מסיבותיהם. בהתאם לכך הוא מקפיד להתפלל שחרית בימי חול לפני סוף זמן תפילה.
בשלוש רגלים הוא נוהג לפקוד את הכותל המערבי, זכר לעלייה לרגל. מאז מינויו לאדמו"ר הוא מגיע לאחר החג, ביום אסרו חג.
דברי תורתו
האדמו"ר מוסר דברי תורה לחסידים בשעת עריכת הטיש בליל שבת ובסעודה שלישית, דרשה על פי תורת החסידות בפרשת השבוע המכונה בפי החסידים "תורה". לפני אמירת ה"תורה" שר האדמו"ר לבדו את אחד מהשירים הנהוגים. בליל שבת מוסר האדמו"ר שיחות נוספות בהמשך הטיש ("צווייטע טיש" - הטיש השני) הנקראים "שמועס" בהם הוא משלב סיפורי צדיקים - בדרך כלל של בעלי ההילולא של אותו שבוע - עם 'וורטים'. שיחותיו ודרשותיו יוצאות לאור מדי שבוע בידי ועד מיוחד.
בנאומיו מניח האדמו"ר דגש על ההתרחקות מכלי הטכנולוגיה והסכנה הרוחנית המצויה במכשירים חכמים.
הספר "שיחות קודש", ובו שיחות שנמסרו לתלמידי הישיבות בתחילת ה"זמן" ובסיומו, יצא לאור בשני חלקים, בשנים תשע"ז-תשע"ט.
משפחתו
ילדיו:
המכללה האקדמית תל אביב-יפו
המכללה האקדמית תל אביב-יפו היא מכללה אקדמית המוסמכת להעניק לבוגריה תארים ראשונים (.B.A, B.Sc, .B.S.N) ותארים שניים (.M.A, M.Sc, .M.B.A) השוכנת בתל אביב-יפו. המוסד מוגדר כ"מכללה ציבורית" ושכר הלימוד בו זהה לזה שבאוניברסיטאות.
היסטוריה
האקדמית תל אביב-יפו הוקמה בשנת 1994 ביוזמה משותפת של אוניברסיטת תל אביב, עיריית תל אביב-יפו והוועדה לתכנון ולתקצוב של המועצה להשכלה גבוהה, כמוסד אקדמי ציבורי להשכלה גבוהה (האקדמית זכתה להכרה כמוסד להשכלה גבוהה ב-1996). נשיאה הראשון היה פרופסור אלעזר כוכבא, זואולוג מאוניברסיטת תל אביב, שכיהן בתפקיד עד שנת 2000.
בשנים הראשונות לפעולתה פעלה המכללה בארבעה קמפוסים קטנים ברחבי העיר תל אביב-יפו: ברחוב אנטוקולסקי שכן בית-הספר למדעי המחשב, ברחוב דפנה בית-הספר למדעי ההתנהגות, ברחוב סאלד שכנו בית-ספר למדעי המחשב (שנה א') ובית-הספר למדעי ההתנהגות (שנה א') וברחוב מלצ'ט שכנו בית הספר לכלכלה וניהול ובית הספר לממשל וחברה. הנהלת המכללה שכנה במגדל המאה ברחוב אבן גבירול. כיום מרוכזת פעילות המוסד בקרית הקבע שלה ברחוב רבנו ירוחם ביפו, במתחם בו עמד קודם שלד מבנה בית החולים אייזנברג. התוכנית הכללית לקמפוס נעשתה על ידי משרד האדריכלים קולקר-אפשטיין.
תוכניות לימוד ומכונים
במכללה מתקיימים לימודי תואר ראשון במדעי המחשב, כלכלה וניהול, מערכות מידע, פסיכולוגיה, פכ"מ: פילוסופיה-כלכלה-מדע המדינה, ולימודי סיעוד.
לימודי תואר שני מתקיימים במקצועות: פסיכולוגיה, מדעי המחשב, מנהל עסקים, ייעוץ ופיתוח ארגוני, לימודי משפחה ומערכות מידע.
עוד במכללה פועלים המכון לחקר חברה וכלכלה RISE IMPACT, "בית לאמנות ישראלית" - מכון לימוד ומחקר של אמנות ישראלית, מרכז SEED להתפתחות רגשית מוקדמת, וכן מכון מפרשים לחקר והוראת הפסיכותרפיה.
קהילה
במכללה פועלת אגודת הסטודנטים והסטודנטיות.
בשנת הלימוד תשע"ה זכתה המכללה בפרס המוסד המצטיין ע"ש שוש ברלינסקי שינפלד ז"ל במעורבות ועשייה חברתית בקהילה על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
מעונות הסטודנטים
באוקטובר 2019 נחנכו מעונות סטודנטים במתחם המכללה. במבנה המעונות 400 חדרים והוא תוכנן על ידי משרד האדריכלים אלדן.
T.H.E. (The Hardest Ever)
(בעברית:  (הכי קשה אי פעם)) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי ויל.איי.אם, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ניפר לופז והמוזיקאי מיק ג'אגר. השיר יצא לאור כסינגל ב-20 בנובמבר 2011.
Viasat Explore
Viasat Explore הוא ערוץ טלוויזיה בבעלות חברת Viasat. הערוץ עוסק בסרטי תעודה על חיות בר, ספורט, הרפתקאות, נסיעות וטכנולוגיה. מטה הערוץ נמצא במטה חברת Viasat, בלונדון. הערוץ התחיל את שידוריו במדינות סקנדינביה ואחרי כמה שנים התרחב לשווקים רבים במזרח אירופה והמדינות הבלטיות עם כתוביות מתאימות.
T.H.E. (The Hardest Ever)
השיר הגיע אל המקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי.
Viasat Explore
הערוץ הושק בינואר 2002 כערוץ המיועד למדינות סקנדינביה. ב-1 בנובמבר 2003 הוא הרחיב את שידוריו לאוקראינה, רוסיה, קזחסטן, אסטוניה, לטביה, ליטא, מולדובה, בלארוס, הונגריה, פולין, רומניה ובולגריה.
T.H.E. (The Hardest Ever)
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי וויל.איי.אם, קנת' אוליבר ודאלאס אוסטין והופק על ידי וויל.איי.אם, דאלאס ומפיקים מוזיקליים נוספים. בנוסף לכך, בסמוך לצאתו, סקר מגזין הבילבורד את השיר, תוך שהפנה כלפיו ביקורת חיובית.
Viasat Explore
הערוץ לא מפיק תוכניות בעצמו אלא רוכש תוכן מגופי הפקה אמריקאיים ואירופאיים.
T.H.E. (The Hardest Ever)
רקע וכתיבה
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, הועלה ליוטיוב ב-12 בדצמבר 2011, והצליח לצבור 53 מיליון צפיות.
Viasat Explore
שידורי הערוץ
Viasat Explore החל לשדר בסקנדינביה (שוודיה, דנמרק, פינלנד ונורווגיה) בשנת 2002, ובשנת 2003 החל להתרחב לשווקים נוספים. נכון לאוקטובר 2017 הערוץ משדר במדינות הבאות:
סבויה
סַבוֹיָה (באיטלקית: Savoia, בצרפתית: Savoie - סבואה, בפרנקו-פרובנסאלית: Savouè ובלטינית: Sapaudia) הוא אזור בצרפת. המשתרע באלפים המערביים בין אגם ז'נבה בצפון ודופינה בדרום, הנחלק כיום בין מחוזות צרפת סבואה וסבואה עילית.
אזור סבויה ההיסטורי החל כטריטוריה הפיאודלית של משפחת האצולה של בית סבויה במאה ה-11, כאשר רודולף השלישי, מלך בורגונדיה העניק את תואר האצולה רוזן לאומברטו הראשון, מייסד בית סבויה, ב-1003. שושלת בית סבויה עתידה הייתה להפוך לבית המלוכה האירופאי ששרד במשך התקופה הארוכה ביותר. השליטים לבית סבויה שלטו תחילה על רוזנות סבויה, וב-1416, בעקבות קידום מעמדם לדוכסים, כונה האזור שבשליטתם דוכסות סבויה. שליטי בית סבויה השכילו להגדיל עם השנים את תחום שלטונם שכבר בתקופת רוזנות סבויה כללה אזורים שכיום הם במחוזות אחרים בצרפת ובאיטליה, דוגמת טורינו ושטחים אחרים בפיימונטה, אזור בצפון-מערב איטליה על גבול סבויה. בירת הרוזנות, וגם הבירה הראשונה של הדוכסות הייתה העיר שאמברי בסבויה. ב-1563, הועברה בירת הדוכסות לטורינו.
ב-1714 קודם מעמד השליטים לבית סבויה שוב, כאשר העומד בראש הבית הוכרז תחילה מלך סיצליה, ואחר-כך מלך סרדיניה.
הטריטוריה של סבויה סופחה זמנית לצרפת ב-1792 תחת הרפובליקה הצרפתית הראשונה, בטרם הושבה לממלכת סרדיניה ב-1815. סבויה סופחה סופית לצרפת תחת הקיסרות השנייה ב-1860 כחלק מההסכם המדיני שהושג בין הקיסר הצרפתי נפוליאון השלישי וויטוריו אמנואלה השני, מלך סרדיניה שהחל את תהליך איחוד איטליה. ויטוריו אמנואלה שמר על שטחיו באיטליה: פיימונטה וליגוריה עבור שושלתו, בית סבויה, בדרך להכתרתו כמלך איטליה.
גאוגרפיה
סבויה שוכנת בין שווייץ, מחוז פיימונטה באיטליה, והמחוזות אן ואיזר בצרפת. שטחה 10,416 קמ"ר ומתגוררים בה, נכון ל-2008, 1,125,119 תושבים. סבויה היא חבל הארץ הגבוה ביותר באירופה. רכסי ההרים העיקריים הם: בצפון, האלפים של סבויה, הכוללים את רכס המון בלאן (גובה 4,810 מטרים); במרכז, האלפים הגראיים (Alpes Grées) הכוללים את מסיב ואנוֹאַז (massif de la Vanoise), ובו ההר גרנדה קסה (Grande Casse; 3,855 מטרים) עם מעברי ההרים סן ברנאר הקטן ומון סני; ובדרום האלפים הקוטיים (עם הר תבור הצרפתי (Mont Thabor) בגובה 3,173 מטרים). את החבל חוצים כמה נהרות: אַרְוו (Arve), איזר ואַרְק (Arc), והם יוצרים עמקים עמוקים ונרחבים.
אפשרויות התעסוקה המוגבלות בחבל הארץ גרם במשך מאות בשנים לתושבי סבויה הצעירים להגר. כלכלת האזור כיום מבוססת על תעשייה (שעונים ואלקטרוניקה), חקלאות (גפנים, וגידול בקר לבשר, חלב וייצור גבינות) ותיירות (טיפוס הרים, ספורט חורף, לדוגמה בשאמוני ותיירות מרפא, לדוגמה באקס לה בן)
חלוקה מנהלית
בצרפת של ימינו סבויה היא חלק מחבל רון-אלפ. לאחר סיפוחה לצרפת חולקה סבויה מנהלית בין שני מחוזות נפרדים: סבואה וסבואה עילית. הבירה המסורתית היא עדיין שאמברי על הנהרות ליס (Leysse) ואלבן (Albane), ובה הטירה של בית סבויה והסנאט של סבויה. בסבויה כלולים שש נפות:
היסטוריה מוקדמת
האזור היה מיושב על ידי האלוברוגים, שבט קלטי וצורף לקיסרות הרומית. מקור השם סבויה מלטינית מאוחרת: "סאפאודיה" (Sapaudia) המתייחס ליערות האשוח. שם זה מופיע לראשונה בכתביו של ההיסטוריון הרומי אמיאנוס מארקלינוס (354) על מנת לתאר את חלקה הדרומי של הפרובינקיה "מקסימה סקוואנורום" (Maxima Sequanorum). על פי הכרוניקה הגאלית (Chronica Gallica) של 452 נותק שטח זה מהטריטוריות של בורגונדיה בשנת 443, לאחר תבוסת הבורגונדים בקרב מול פלביוס אאטיוס.
ימי הביניים
מהמאה העשירית למאה ה-14 היו השטחים של סבויה בתוך ממלכת ארל. החל מהמאה ה-11 השתקף כוחו העולה של בית סבויה בגידול המתמשך בטריטוריה רוזנות סבויה שתחת שלטונם בין 1003 ל-1416.
דוכסות סבויה
ב-19 בפברואר 1416 קידם זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את רוזנות סבויה למעמד של דוכסות, כשאמדאו השמיני, דוכס סבויה הוכתר כדוכס הראשון. מיקומה של סבויה בהרי האלפים הציב אותה בין שני אזורי השפעה, צרפת מחד וצפון איטליה מאידך. סבויה כמעט שלא התפתחה בתקופת הרנסאנס, עריה היו מעטות וקטנות, ועיקר פרנסתה הייתה על חקלאות. למיקומה הגאוגרפי של סבויה הייתה חשיבות צבאית. במהלך המלחמות הבלתי פוסקות בין צרפת לספרד על השלטון בצפון איטליה הייתה לסבויה חשיבות לצרפתים משום שדרכה אפשר היה לפלוש לאיטליה. סבויה הייתה חשובה לספרדים כחיץ בין צרפת לשטחים הספרדים באיטליה. ב-1563 העביר אמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה את בירת הדוכסות משאמברי לטורינו, שהייתה חשופה פחות להתערבות צרפתית.
קנטון וו סופח לברן ב-1536, וסבויה הכירה רשמית בשלטון ברן על וו בהסכם לוזאן מה-30 באוקטובר 1564.
ב-1714, כתוצאה ממלחמת הירושה הספרדית הוענקה ממלכת סיציליה לבית סבויה לתקופה קצרה, ואז, לאחר שסיציליה נכבשה על ידי הספרדים ב-1718, ונכבשה שוב על ידי האוסטרים ב-1720, קיבל בית סבויה מאוסטריה את האי סרדיניה כתחליף לסיציליה. החל מ-1723 החלו שליטי בית סבויה להיקרא מלכי סרדיניה, אם כי בירתם נשארה טורינו.
מלחמות המהפכה הצרפתית
סבויה נכבשה בידי הצבא המהפכני הצרפתי ב-1792. חבל הארץ צורף למחוז מון בלאן (département du Mont-Blanc), מחוז צרפתי שהיה קיים בשנים 1792–1815. בעקבות הוצאתו להורג של לואי השישה עשר, מלך צרפת בינואר 1793 פרץ בסבויה מרד. כוחות בית סבויה שכללו את תושבי סבויה, פיימונטה ועמק אאוסטה הצליחו לכבוש את אנסי, אבל הובסו בקרב מריבל (Méribel) ב-13 בספטמבר 1793. סבויה עתידה הייתה להישאר בידי הצרפתים עד 1815.
ב-1798 חולקה סבויה בין המחוזות מון-בלאן ולימן (département du Léman השם הצרפתי לאגם ז'נבה), מחוז צרפתי שהיה קיים בשנים 1798–1813. ב-1801 התנתקה סבויה רשמית מהאימפריה הרומית הקדושה. ברסטורציה הראשונה של 1814 בעקבות התפטרות של נפוליאון הוחזרו כשני שלישים משטח סבויה לממלכת סרדיניה. שליש משטח סבויה, כולל הערים החשובות שאמברי ואנסי, נשאר בצרפת. לאחר שנפוליאון חזר לשלטון לתקופה קצרה בת מאה הימים שהסתיימה בתבוסה בקרב ווטרלו, הוחזר השליש הנותר של סבויה לממלכת סרדיניה בקונגרס וינה במטרה לחזק את סרדיניה כמדינת חיץ על גבולה הדרום-מזרחי של צרפת.
היסטוריה מודרנית
מ-1815 ועד 1860 הייתה סבויה חלק מממלכת פיימונטה-סרדיניה.
סיפוח לצרפת
הרפובליקה הצרפתית השנייה ניסתה לספח את סבויה ב-1848. כוחות שנשלחו מליון, פלשו לשאמברי בירת סבויה, והכריזו על סיפוחה לצרפת. השמועה על ניסיון הסיפוח התפשטה ברחבי סבויה, ואיכרים חמושים בקלשונים וחרמשים התרכזו במטרה לעלות על שאמברי. הצרפתים גורשו מהעיר בידי האוכלוסייה המקומית, ורבים מהם נטבחו.
במטרה לכרות ברית כנגד אוסטריה במלחמת לאיחוד איטליה נפגש ראש ממשלת ממלכת פיימונטה-סרדיניה, קמילו בנסו די קאבור ב-21 ביולי 1858 בחשאי עם קיסר צרפת נפוליאון השלישי בעיירה פלומביאר לה בן (Plombières-les-Bains) שבמחוז ווז'. במהלך הדיונים הסכים קאבור למסור את ניס ואת סבויה לצרפת בתמורה לתמיכה צבאית במלחמה המתוכננת כנגד האימפריה האוסטרית. אף שהסכם פלומביאר היה סודי, נחשף קיומו במהרה.
הסכם טורינו שבו סופחו ניס וסבויה רשמית לצרפת נחתם בטורינו ב-24 במרץ 1860. תושבים בנפות הצפוניות של סבויה: שבלה ופוסיי הביעו רצון להסתפח דווקא לשווייץ השכנה, שאיתה היו לנפות הצפוניות קשרים כלכליים עתיקי יומין. על מנת לצמצם את השאיפה להסתפח לשווייץ הכריזה ממשלת צרפת על אזור סחר חופשי ששימר את קשרי המסחר ארוכי הימים הפטורים ממס שבין הקהילות הצפוניות של סבויה לבין ז'נבה. ב-22–23 באפריל נערך משאל עם שבו התבקשו הגברים במחוז לאשר את הסכם טורינו, שפירושו הצטרפות לצרפת או לדחותו. הייתה התנגדות מה לנוסח השאלה במשאל שלא כללה אפשרויות אחרות: הצטרפות לשווייץ, הישארות באיטליה או עצמאות מחודשת לחבל. תוצאות המשאל, על פיו תמכו 99.8% מהנשאלים בהצטרפות לצרפת, גררו האשמות על זיוף תוצאות הבחירות, בייחוד על ידי הממשלה הבריטית, שהתנגדה להתפשטות הטריטוריאלית של האויב הצרפתי המסורתי.
כתב העיתון הטיימס בסבויה ששהה בבונאוויל ב-22 באפריל כינה את ההצבעה "הפרסה הנחותה והבלתי מוסרית ביותר שהתחוללה אי פעם בתולדות העמים" הוא סיים את מאמרו במילים: במכתבו לשגריר בווינה, לורד אוגוסטוס לופטוס (Augustus Loftus), כתב שר החוץ הבריטי ג'ון ראסל, רוזן ראסל הראשון "ההצבעה בסבויה ובניס היא פרסה... אנחנו איננו משועשעים או מושכלים".
כתוצאה מסיפוח, קו אסיון שנבנה על ידי איטלקים להגנה מפני פלישה צרפתית נמצא עתה בצרפת והוא מגן על פלישה מצד האיטלקי.
המאה ה-20
ב-1919, בניגוד להסכם הסיפוח, ביטלה צרפת רשמית את הפירוז הצבאי של החלקים בסבויה שעליהם הוסכם בקונגרס וינה, ואת אזור הסחר החופשי - שני חלקים בהסכם הסיפוח שבאופן בלתי רשמי פעלה צרפת בניגוד להתחייבויותיה החתומות לגביהם במלחמת העולם הראשונה. ב-1932 גונתה צרפת על ידי בית דין בינלאומי בשל אי ציותה לסעיפים בהסכם טורינו הנוגעים למחוזות סבויה וניס.
במהלך השנים קיבלה המילה "סיפוח" קונטציות שליליות, בייחוד אחרי שגרמניה סיפחה את אלזס-לורן ב-1871, ושמו של התהליך שונה ל"צירוף סבויה לצרפת" (Rattachement de la Savoie à la France) וזה היה המונח בו השתמשו ב-1960, בחגיגות מאה שנים לסיפוח סבויה. דניאל רופּ (Daniel Rops) מהאקדמיה הצרפתית הצדיק את המונח החדש במילים אלו: חבר הפרלמנט פ. טפונייה (P. Taponnier), אמר על הסיפוח:
יהדות סבויה
המידע המוקדם ביותר על יהודים בסבויה הוא מהמאה ה-13 כשדווח על קהילות בשאמברי, באֶגבֶּל (Aigueblle), מוֹנְמֶליַן (Montmélian) ועוד. היהודים עסקו בעיקר בהלוואות בריבית ובסחר יהלומים. פוגרומים נערכו ביהודי סבויה בעקבות המגפה השחורה ועקב הטפותיו של ויסנט פרר. חלק מיהודי צרפת היגרו לסבויה בעקבות גירוש יהדות צרפת ב-1394, אבל גם בסבויה לא שפר חלקם. ב-1430 הורה אמדאו השמיני, דוכס סבויה ליהודים להתגורר באזורים נפרדים, ולענוד טלאי, וב-1461 גורשו היהודים גם מסבויה, מלבד קהילת שאמברי שגם היא גורשה בראשית המאה ה-16.
פוליטיקה אזורית מודרנית
מאז אמצע המאה ה-20, החלו לצוץ תנועות אזוריות בסבויה, כפי שצצו במחוזות היסטוריים אחרים בצרפת. התנועה האזורית של סבויה (Mouvement Région Savoie) הוקמה בדצמבר 1971 כ"תנועה" (ולא כמפלגה פוליטית מסורתית) התומכת באוטונומיה אזורית. שלא כמו מחוזות היסטוריים אחרים, כולל אלזס וברטאן, סבויה איננה אחד מחבלי צרפת והיא חלק מחבל רון-אלפ. בבחירות המקומיות ב-1996 קיבלה התנועה 19,434 קולות. היא קיבלה רק 4,849 קולות בבחירות האזורית ב-1998. ב-1998 נוסד ארגון בלתי מפלגתי חדש "אני מאמין בחבל סבויה" (La Région Savoie, j’y crois !). הארגון פועל להחלפת מחוזות סבואה וסבואה עילית בממשלה אזורית, נפרד מחבל רון-אלפ, עם אוטונומיה נרחבת יותר.
הרשל ג'ונסון
הרשל ג'ונסון (באנגלית: Herschel Johnson; 1894–1966) היה דיפלומט אמריקאי. כיהן כשגריר ארצות הברית בשוודיה בין השנים 1941 ו-1946. לאחר מכן שימש כשגריר ארצות הברית באו"ם, בין השנים 1946 ו-1947.
סבויה
פוליטיקה אזורית מודרנית
תנועות בדלניות שוליות קמו בסבויה בעשרים השנים האחרונות, והן מיוצגות בצורה הבולטת ביותר על ידי ה"ליגה של סבויה" (Ligue Savoisienne) שנוסדה ב-1994. בבחירות האזוריות של 1998 הצליח פטריס אבייל מנהיג הליגה לזכות במושב אחד (מתוך 23), והליגה קיבלה 17,865 קולות בני המחוזות יחד. ב-2004 הוקם הארגון "מחכים לחירות בסבויה" (במקור באנגלית Waiting for Freedom in Savoy) שנועד לקדם את מטרת ההיפרדות מצרפת בדרכי שלום עבור צעירים.
על פי סקרים שנערכו בשנת 2000, בין 41% ל-55% מהתושבים הם בעד ההצעה לחבל סבויה נפרד, בעוד ש-19% עד 23% היו בעד התנתקות מצרפת. לקראת סוף 2005 קרא הפולטיקאי הרווה גאימר (Hervé Gaymard), חבר מפלגת האיחוד למען תנועה עממית ושר האוצר לשעבר של צרפת לתת לסבויה מעמד מיוחד, דומה לחבל ארץ, תחת הצעתו "מועצת מדינות סבויה" ('Conseil des Pays de Savoie').
דיונים היסטוריוגרפיים מודרניים
בשנים האחרונות, בעקבות תנועת הבדלנות הזעירה שקמה בסבויה, הוקדשה תשומת לב רבה לבחינת התוקף החוקי של הסיפוח של 1860. הליגה של סבויה, למשל, דוחה את הסכם טורינו ואת משאל העם שבא בעקבותיו כבטל ומבוטל. היסטוריונים מודרניים מסכימים בדרך כלל שאכן היו אי סדרים במשאל העם של 1860, אבל הם גם מאשרים כי האמצעי שהוביל לסיפוח הוא הסכם טורינו ולא משאל העם, שמטרתו העיקרית הייתה להפגין דעת קהל אוהדת בסבויה לסיפוח לאחר החתימה על ההסכם. בריאיון עם העיתון Le Dauphiné Libéré הגדיר ההיסטוריון סילוון מילבק (Sylvain Milbach) מאוניברסיטת סבויה את משאל העם כנפוליוני, אך הוא גם טען שגם משאל עם חופשי והוגן לא היה משנה את התוצאות באופן דרמטי, כיוון שמרבית הסבוארים רצו להיות צרפתים. זו כיום היא העמדה הרשמית של מחוז סבואה.
בורנה מאלניה
הנסיכה בורנה מאלניה הייתה נסיכה אלנית, אחותו של צאר ממלכת אלניה, דורגולל הגדול. אשת מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, בגרט הרביעי, שמלך בשנים 1027–1072.
בגרט נישא לבורנה בתחילת שנות השלושים של המאה האחת עשרה, לאחר מותה של אשתו הראשונה, הלנה, אחייניתו של הקיסר הביזנטי, רומנוס השלישי ארגירוס. היה זה אחד מנישואי התערובת בין הבגרטידים ובעלי בריתם הטבעיים, (לעיתים גם ואסלים שלהם), ובית המלוכה האלאני.
בורנה ידועה בראש ובראשונה כפטרונית ומקדמת תרבות הכנסייה האורתודוקסית הגאורגית וחיי הנזירות. היא נתנה את חסותה לבניית מנזר קאפאטה בהר ציון בירושלים. לעיתים קרובות היא מזוהה עם בורנה המחברת של ההמנון הנרגש והנלהב, מרים, אם ישו, שהונצחה בהקדשה על איקונין תאוטוקוס (Θεοτόκος), המוצג כעת בכנסיית לנג'ר בהררי סוואנתי.
איקריפטיט
אֵיקְרִיפְּטִיט (בכתיב לטיני: Eucryptite) הוא מינרל נזוסיליקטי המכיל ליתיום ואלומיניום, השייך לקבוצת הפנאקיט, קבוצת מינרלים במבנה דומה הקרויה על שם המינרל פנאקיט.
תכונות
נוסחת המבנה הכימי של איקריפטיט היא LiAlSiO4. לאיקריפטיט יש סימטריה טריגונלית, אחד המינרלים הסילקטיים הבודדים בעלי סימטריה זו, הנפוצה יותר במינרל קרבונטיים. לאיקריפטיט יש סימטריה זהה למינרל הירוק דיופטאז ולמינרלים וילמיט ופנאקיט השייכים גם הם לקבוצת הפנאקיט.
אופטית המינרל הוא חד-צירי. מקדם השבירה הממוצע של האיקריפטיט הוא 1.57. גבישי האיקריפטיט הם לפעמים שקופים לחלוטין וחסרי צבע, אבל בדרך כלל הם מופיעים בגוון לבן או חום. דגימות המינרל הם פלואורסצנטיות בגוון אדום-מגנטה או כתום בקרינת על-סגול באורכי גל קצרים.
המינרל נתגלה לראשונה ב-1880 באתר מחצבת פילו (Fillow Quarry או גם מחצבת ברנצ'וויל) שהחלה לפעול ב-1876 סמוך לברנצ'וויל (Branchville כיום רובע בעיר רידג'פילד Ridgefield) במחוז פיירפילד (Fairfield) במדינת קונטיקט שבארצות הברית. את השם למינרל נתנו המינרלוגים האמריקנים ג'ורג' בראש (George J. Brush) ואדוארד סולסברי דיינה (Edward S. Dana), ומקורו ביוונית "מוסתר היטב", רמז להופעתו כשהוא משובץ באלביט.
קיימים בטבע שני פולימורפים של איקריפטיט. בנוסף הצליחו במעבדה ליצור באופן מלאכותי פולימורף נוסף המכונה אפסילון-איקפריטיט (ε-eucryptite) על ידי הפעלת לחץ בתחום שבין 0.83 ל-1.12 פסקל בטמפרטורת החדר על מינרל מתצורת בטא-איקריפטיט. צורת הפולימורף המלאכותי היא אורתורומבית. גם פולימורף זה עובר בחום שמעל ל-500 מעלות לצורת האלפא-איקריפטיט.
שימושים
יש מעט שימושים מסחריים למינרל. לעיתים רחוקות חותכים איקריפטיט כאבן חן ועיקר הביקוש למינרל הוא מאספנים בשל תכונת הפלואורסצנטיות שלו בגוון אדום-ורוד בקרינת על-סגול באורכי גל קצרים. המוליכות של תצורת ה-β של המינרל בשל יוני הליתיום מאפשר שימוש בו כאלקטרוליט מוצק בסוללה חשמלית מסוג סוללת ליתיום.
מקור ותפוצה
האיקריפטיט נוצר בדרך כלל מהתמרה של ספודומן, ולפי כך הוא מופיע לעיתים כפסאודומורף של ספדומן, בדרך כלל משולב עם אלביט בתוך פגמטיטים עשירים בליתיום יחד עם המינרלים ספודומן, קוורץ, לפידוליט, ואמבליגוניט.
האיקריפטיט הוא מינרל נדיר למדי. מקומות בהם ניתן למצוא את המינרל כוללים את מחצבת פילו (Fillow Quarry או גם מחצבת ברנצ'וויל) סמוך לברנצ'וויל (Branchville כיום רובע בעיר רידג'פילד Ridgefield) במחוז פיירפילד (Fairfield) במדינת קונטיקט (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה), בסטרטפורד (Strafford) שבניו המפשייר, בפגמטיט "ינשוף חצות" (Midnight Owl pegmatite) במחוז מריקופה (Maricopa) שבמדינת אריזונה שבארצות הברית; סמוך לנקינה (Nakina) באונטריו שבקנדה; ובביקטיה (Bikita) שבזימבבווה שם מצויים כמויות גדולות של המינרל.
קליבלנד בראונס
קליבלנד בראונס (באנגלית: Cleveland Browns; כינוי: בראונס) היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה בעיר קליבלנד שבמדינת אוהיו.
היסטוריה
הקבוצה נוסדה ב-1946 והצטרפה לליגת הפוטבול ה-AAFC, בה זכתה ב-4 אליפויות, לאחר שזו התפרקה בתום עונת 1949, בין השאר לאור שליטתם האבסולוטית של הבראונס, עברה הקבוצה לשחק בליגת ה-NFL. כינוי הקבוצה, "החומים", לקוח מכינויו של המתאגרף האגדי ג'ו לואיס, "המפציץ החום", אם כי מיתוס מקומי מייחס את השם למנהל והמאמן הראשון של הקבוצה פול בראון.
ב-NFL זכתה הקבוצה ב-4 אליפויות נוספות, האחרונה בהן ב-1964, הרבה בזכות הרץ האחורי ג'ים בראון, שנבחר על ידה בדראפט 1957. ב-1995 הודיע בעלי הקבוצה ארט מודל, כי בכוונתו להעביר את הקבוצה לעיר בולטימור, צעד זה עורר מחאות רבות בקרב אוהדי הקבוצה ומחוקקי קליבלנד ואוהיו, שאישרו בניית אצטדיון חדש בהוצאה של 300 מיליון דולר. תביעות רבות הוגשו נגד מודל, ובפשרה שהושגה נקבע כי סגל הקבוצה יעבור לשחק בשם בולטימור רייבנס, אך הזכויות על הכינוי בראונס, ועל ההיסטוריה של הקבוצה יישארו עד שתוקם קבוצה חדשה בקליבלנד. ב-1999 חודשה פעילות הקבוצה, מאז הקמתה מחדש ועד 2020 היא בעלת המאזן המצטבר הגרוע ביותר בליגה, היא הצליחה להעפיל רק עוד פעמיים לפלייאוף ב-2002 וב-2020. בעונת 2017 הייתה לקבוצה השנייה בהיסטוריה שסיימה במאזן שלילי של 0–16.
ארוס
אֶרוֹס (ביוונית: Έρως -מקובל לחשוב לגביו שאין הוא אלא אל התשוקה במיתולוגיה היוונית. במיתולוגיה הרומית הוא נקרא קופידון (בלטינית: Cupīdō - או Amor). ככזה, באמנות הוא מיוצג כילד או כעלם צעיר ובעל כנפיים, המתהלך בין שושנים והמצויד בקשת ובחיצים, אשר פגיעתם מציתה תשוקה מינית.
יחד עם זאת, רקעו לוטה בערפל והומרוס אינו מאזכר אותו ביצירותיו כאל או כגיבור. כמו כן, לא ברור מהו מקומו של ארוס במיתולוגיה היוונית: הוא אמנם מוצג כשייך לפמלייתה של אפרודיטה. אבל בעת, הוא גם זה שארגן את כאוס, בזמן הבריאה.
אם לא די בכך, הרי על רקע משנתו של אפלטון, בתיאוריה הפרוידיינית 'ארוס' הוא מושג המתייחס למכלול הדחפים לשימור החיים – העומדים בניגוד לדחפי המוות (תנטוס).
ארוס בשירה היוונית
בשירת הומרוס, אין המונח ארוס מציין אל; אלא מושג זה מציין את החשק הגופני החזק, שמתעורר בפאריס אל הלנה, בזאוס כלפי הרה, או במחזריה של פנלופה אליה, וכדומה.
יתר על כן, בשירה הלירית, ארוס תופס מקום של אל אכזר, המתעלל בקורבנותיו או משחק ברגשותיהם של בני אדם.
לעומת זאת, בשירה ההלניסטית, ארוס מצטייר ככוח משעשע ומשתובב; שממיט אסונות על המתנגדים לו ונענש לעיתים על מעשיו. בשירה זו, הוא מתואר כילד מכונף, המצויד באשפת חיצי אהבה.
ארוס על פי המיתולוגיה
על פי התיאוגוניה מאת הסיודוס, ארוס נולד לארבוס ולניקס (אלי הלילה והעלטה). תפקידו הוא לסדר את היקום, ולהשליט סדר בכאוס; יחד עם גאיה, טרטרוס, ניקס, וארבוס. כך גם מתואר במחזה הציפורים. כלומר הסיודוס רואה בו כאחד מהכוחות הקוסמים הראשוניים, המאפשרים לחיים להתפתח.
הולדתו של ארוס לוטה בערפל, וקיימות מספר סברות לגביה. יש האומרים שהוא בנה של האלה איליטיה; ואילו אחרים טוענים, שהוא נולד לאיריס ולזפירוס. לעיתים ארוס נחשב לבנה של אפרודיטה (אלת האהבה); אשר כנראה נולדה כשהיא כבר הייתה בהיריון עם ארוס ואחיו הימרוס. על פי מקור אחר אפרודיטה התעברה במשתה שנערך לכבוד הולדתה.
כשם שלא ידוע בוודאות מי הייתה אימו של ארוס - כן אביו אינו ידוע. ייתכן והוא היה זאוס (מלך האלים), ארס (אל המלחמה), הרמס (שליח האלים) או זפירוס (אל הרוח). כמו כן קיימת סברה שארוס הוא פרי של רומן בין אפרודיטה לבין אל הים פוסידון.
ארוס מתואר במיתולוגיה היוונית כתינוק או ילד שמנמן ומכונף, הנושא קשת ואשפת חיצים. על פי המיתולוגיה, רגש האהבה מתעורר בכל אדם שנפגע מחיציו של ארוס.
ארוס כחלק מה"ארוטס"
לארוס שני אחים: אנטרוס והימרוס הדומים לו חיצונית וכמוהו הם נראים כתינוקות מכונפים. ארוס מסמל את התשוקה והפריון; אנטרוס -את האהבה ההדדית; ; ואילו הימרוס -את החשק. שלישיית התינוקות המכונפים נקראת ארוטס; והם מלווים בפוטוס -'הגעגוע'. הם מלווים את אלת האהבה אפרודיטה בכל אשר היא הולכת, ומסמלים את התשוקה המינית.
המיתוס של ארוס ופסיכה
המיתוס המפורט ביותר הקשור לארוס הוא אודות אהבתו לבת התמותה פסיכה. פסיכה הייתה נערה כה יפה, עד שאפרודיטה בעצמה החלה לקנא בה. האלה שלחה את בנה ארוס לשלוח חיצי אהבה בפסיכה ולגרום לה להתאהב בגבר מכוער. ארוס כה הוקסם מיופייה של פסיכה, עד שהתבלבל ונפגע מחיציו שלו.
ארוס החל לבלות את הלילות עם פסיכה, אך אסר עליה לראות את פניו. פסיכה הסקרנית התייעצה עם אחיותיה הגדולות ואלו עוררו בה את הספק שמא ארוס מכוער. הן לפיכך דרבנו אותה להדליק נר בחשכה ולהציץ בפני אהובה כשהוא נם את שנתו. כשהדליקה פסיכה את הנר, הבינה מיד מי שוכב לצידה. ארוס התעורר מטיפת שעווה שנטפה מן הנר, ובעקבות חשדה הוא נעלם מפני הנערה. בהדמנות זו הוא גם הפקיע ממנה את ארמונה ולמעשה נטש אותה, כשהיא מחוסרת כל. פסיכה עברה תלאות רבות, ביניהן מכשולים רבים שהציבה כנגדה אפרודיטה, כמו המשימה למיין ערמות גדולות של גרעינים בן לילה. לאחר שפסיכה צלחה את המשימות השונות, היא הורשתה להתאחד מחדש עם ארוס. בסופו של דבר התרצתה אפרודיטה ואף הפכה אותה לבת אלמוות.
ארוס במשתה של אפלטון
ב-'משתה' של אפלטון נוטלים חלק שבעה נואמים, שכל אחד מהם שח על שבחו של ארוס: