cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שרלוק הולמס - דמויות משנה
סטנלי הופקינס
בלש בדיוני נוסף העובד בסקוטלנד יארד. הוא משתדל ללמוד את שיטותיו של הולמס, ומנסה לישם אותן בחקירות שהוא מנהל. אולם, הולמס מאוד ביקורתי כלפי ניסיונותיו של הופקינס. הופקינס מעביר מספר מקרים להולמס, כולל הרצח באחוזת אביי, תעלומת מצבטי הזהב והרפתקת פיטר השחור. הופקינס הוא שוטר צעיר בדרגת מפקח ולהולמס יש תקוות גדולות באשר לעתידו.
דן הופנר
יצירתו
על יצירתו הסוריאליסטית כתב אריה לרנר בשנת 1961:
שרלוק הולמס - דמויות משנה
סטנלי הופקינס
מאריון פרינס, במאמר שכותרתו היא "שרלוק והבן", טוענת שסטנלי הופקינס (ראשי תיבות באנגלית: SH) הוא הבן של שרלוק הולמס (ראשי תיבות זהים).
המפקח ביינס
בלש בדיוני המשתייך למשטרת סארי ומופיע בסיפור התעלומה במעון ויסטריה. סיפור זה מתחלק לשני חלקים הנקראים (i) החוויה הייחודית של מר ג'ון סקוט אקלס, (ii) הנמר מסאן פדרו.
ביינס הוא הבלש היחיד במדים שמצליח להתקרב להולמס מבחינה כישורי חקירה. בסיפור זה מתברר כי למרות ששני הבלשים חקרו בכיוונים שונים, בסופו של דבר שניהם עלו על עקבותיו של הפושע האמיתי. ביינס נקט בשיטה דומה להולמס ועצר את האדם הלא נכון כאשר הוא מזין את העיתונות במידע לא מדויק על מנת להעניק לפושע האמיתי תחושת ביטחון שגויה. הולמס בירך את ביינס, ואמר לו כי הוא מאמין שיהיו לו הזדמנויות רבות נוספות בסקוטלנד יארד.
ענבל פרלמוטר
ענבל פרלמוטר (15 בינואר 1971 – 1 באוקטובר 1997) הייתה מוזיקאית, זמרת, גיטריסטית, מלחינה ומעבדת ישראלית. הייתה מייסדת וסולנית להקת "המכשפות".
פרלמוטר יצרה במשך שנים מעטות עד מותה בגיל 26, ולמרות זאת נחשבת ליוצרת ייחודית ובעלת השפעה במוזיקה הישראלית. תחילת דרכה המוזיקלית הייתה בשנת 1992 בלהקת "המכשפות" לצידן של יפעת נץ ויעל כהן, ולאחר התפרקותה הזמנית של הלהקה המשיכה ביצירה עצמאית ובשיתוף פעולה עם יוצרים בישראל ומחוצה לה.
ביוגרפיה
פרלמוטר נולדה וגדלה ברחובות. בתם של המשוררת עפרה שונית (סמוליאנוב) ואברהם פרלמוטר, נכה צה"ל ומורה לגיטרה קלאסית שהיה פעיל במחאת הפנתרים השחורים ולימד בין היתר גיטרה את חברי להקת "איפה הילד" בנערותם, ואחות לאיריס. אהבתה למוזיקה החלה כשהייתה בת שמונה, כאשר אביה לימד אותה לנגן בכינור. את לימודיה התיכוניים עשתה בבית הספר התיכון ע"ש עמוס דה-שליט ברחובות.
בגיל 20 פרלמוטר נסעה ללונדון והתוודעה שם לראשונה לסם ההרואין, ומאז התמכרה אליו והמשיכה לצרוך אותו בתדירות משתנה. כשנה לפני מותה ניסתה פרלמוטר להיגמל מסם זה מספר פעמים בעזרתם של חברים קרובים.
בערב ראש השנה, 1 באוקטובר 1997, בעת ששבה מארוחת החג אצל אימה מרחובות לתל אביב, סטתה פרלמוטר עם מכוניתה מדגם וולוו אמזון אל גדר הבטיחות בכביש 4 צפונית למחלף ראשון לציון ונהרגה במקום. בניתוח לאחר המוות לא אותרו בגופה שרידי אלכוהול או סמים.
להקת "המכשפות"
להקת "המכשפות" החלה את דרכה בסוף שנת 1992 בהופעות במועדונים בישראל (שם גם הופק הקליפ הראשון שלהם לשיר "המכשפות", שביים ימי ויסלר). חברות הלהקה היו פרלמוטר, שכתבה והלחינה את מרבית השירים ושימשה כסולנית, יעל כהן כמתופפת ויפעת נץ כנגנת בס. הלהקה נחלה הצלחה ראשונה בפסטיבל עין גב ב-1993 בעיבוד ובביצוע לשיר "קסם על ים כנרת". ביצועה של הלהקה לשיר יצא על גבי תקליט שדרים שפרלמוטר ציירה את עטיפתו.
בתחילת 1994 הקליטו "המכשפות" את אלבומן הראשון - "עד העונג הבא". קורין אלאל הפיקה את האלבום, וכל שיריו (פרט ל"ציפור" שכתבה כהן ול"מתח מיני" שכתבה נץ) נכתבו והולחנו בידי פרלמוטר. האלבום כלל שירי רוק אנרגטיים וזכה להצלחה רבה ולמעמד של תקליט זהב. בתקופת העבודה על התקליט, נוצר בין פרלמוטר ואלאל קשר רומנטי.
במרץ עד אפריל 1995 הקליטה הלהקה את אלבומה השני - "זמנים מוזרים", הפעם בעיבודים ובהפקה של חברות הלהקה. פרלמוטר כתבה והלחינה את כל שירי האלבום, מלבד "מרדף לא ידוע", שאת מילותיו כתבה כהן. האלבום זכה עם צאתו להצלחה פחותה משל קודמו.
"המכשפות" המשיכו להופיע בתדירות גבוהה, בין השאר במופע בקיסריה כחימום להופעתה של ביורק וב"אמפי ווהל" עם אוהד נהרין.
באפריל 1996 הוציאה הלהקה מיני-אלבום בשם "המכשפות מתכסות" ובו גרסאות כיסוי שהקליטה הלהקה. אנני לנוקס מיוריתמיקס אסרה על הלהקה לכלול את גרסת הכיסוי לשירה "Sweet Dreams" במיני-אלבום, וכאות מחאה הפיצה פרלמוטר את השיר בקלטת מחתרתית שהיא עיצבה וכתבה על גביה "חרא זכויות". צאתו של המיני-אלבום לוותה בסיבוב הופעות שאירח את דנה ברגר, קורין אלאל ואלונה דניאל, עם עיבוד חדש ואנרגטי לשיר "ערפד" של להקת "טאטו". עם הוצאת המיני-אלבום פחתה מאוד פעילותה של הלהקה, אף כי לא יצאה הודעה רשמית על התפרקותה. הופעתה האחרונה התקיימה בספטמבר 1996.
ענבלאנס
עם התפרקותה הלא רשמית של "המכשפות" המשיכה פרלמוטר בפעילות מוזיקלית: היא הקליטה סקיצות לאלבום סולו, ניגנה בהופעות של קורין אלאל, והקליטה בלונדון אלבום עם רם אוריון במסגרת צמד שנקרא "ענבלאנס" (Inballance). השניים התכוונו להוציא את האלבום לאור בפורמט מוגבל וזול, אך הדבר לא התממש באותו זמן. באלבום "ענבלאנס" נתנה ענבל ביטוי לראשונה לאוסף משחקי התינוקות המנגנים שהיה ברשותה, בהם ניגנה לאורך האלבום בשירים השונים. ב-15 בינואר 2016, לרגל יום הולדתה של פרלמוטר, הוציא אוריון לאור בעמוד היוטיוב שלו את ההקלטות המלאות, לפרק זמן מוגבל של 24 שעות. אוריון ציין בטקסט שליווה את ההקלטות כי הן בוצעו במהלך חמישה ימים בינואר 1996 על גבי קלטת ארבעה ערוצים וכי כל השירים נכתבו על ידי פרלמוטר לקראת ובמהלך ביקורה בלונדון. ב-25 במרץ 2016 הוצא האלבום "ענבאלנס" למכירה על ידי אוריון כאשר כל ההכנסות מועברות ישירות לאגודת צער בעלי חיים בישראל.
מהמט השלישי
סולטאן מהמט השלישי (טורקית III. Mehmet; טורקית עות'מאנית محمد ثالث, 26 במאי 1566 – 21 בדצמבר 1603) היה הסולטאן השלושה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה לאחר אביו מוראט השלישי, מ-16 בינואר 1595 ועד מותו בשנת 1603.
בדומה למעשיו של אביו, למהמט השלישי היו 19 אחים בנים ומתוכם רצח 18 מאחיו, אחד מהם הוברח על ידי ספייה סולטאן ובמקום אחיו החי הכניסו ילד אחר לארון קבורה וכל זאת בלי שמהמט בכלל יודע על כך וזאת על מנת להבטיח את שליטתו באימפריה. בתקופתו רוכז עיקר הכוח השלטוני בידי אמו הוולידה סולטאן ספייה סולטאן (Safiye Sultan). האירוע החשוב בתקופת מלכותו הקצרה היה מלחמתו נגד האוסטרים עליה פיקד באופן אישי, תוך שהוא מביס את יריביו בקרב אגר בהונגריה ב-1596 וכובש את העיר. הוא המשיך וניצח את צבאות אוסטריה וטרנסילבניה בקרב מזקרסטש שנמשך יומיים, החל מ-24 באוקטובר 1596. למרות הישגים אלה לא התאפיינה תקופת שלטונו באירועים מיוחדים, והוא מת בגיל 37 בשל בריאות לקויה כתוצאה מהרגלי שתייה ואכילה מופרזים.
ניקפורוס הראשון, פטריארך קונסטנטינופול
ניקפורוס הקדוש (יוונית: Νικηφόρος Α) ידוע גם כניקפורוס הראשון, פטריארך קונסטנטינופול 758 - 5 באפריל 828. היה איש דת, סופר והיסטוריון ביזנטי.
מהמט השלישי
מהמט השלישי בתרבות
בספרו הדמיוני לנוער של הסופר הרב מאיר להמן השושנה מסלוניקי, מוצג מהמט השלישי כסולטאן שמחזר אחרי היהודיה אסתר חירייא הפליטה הספרדית שהתיישבה ביוון שהייתה באימפריה העותמאנית, ובעקבות זאת אויביו מתכננים לנקום בו על ההתאהבות ביהודייה, לבסוף בעזרת אסתר וארוסה היהודי הגרמני שלמה הוא מצליח להחלץ מהם, ועד סוף ימיו נמצא בדיכאון בשל אסתר חירייא וזה מילותיו האחרונות.
ענבל פרלמוטר
מותה ומורשתה
במופע לזכרה, שהתקיים במועדון הלוגוס ב-30 באוקטובר 1997, 30 יום לאחר מותה, הצדיעו לה חברים ושותפים לדרך. המופע הסתיים עם יעל כהן ויפעת נץ, שהצטרפו בנגינה חיה אל הקלטה של פרלמוטר ששרה וניגנה את השיר "אם זה נגמר זה חבל", שנכתב על חבריה בעיוותים קלים בשמות, וביניהם שָרק (שרון) דה מאיו, שהיה בן זוגה בתקופה שלפני מותה.
ניקפורוס הראשון, פטריארך קונסטנטינופול
קורות חייו
הוא נולד למשפחה נוצרית אורתודוקסית, אביו תיאודור היה אחד המזכירים של קונסטנטין החמישי, קיסר האימפריה הביזנטית, וניקפורוס נכנס בעקבותיו לשירות הציבורי של האימפריה כמזכיר הממשלה של אירינה, קיסרית האימפריה הביזנטית. הוא השתתף בוועידת ניקיאה השנייה שנערכה בשנת 787. בשנת 802 מונה למנהל הכללי של בית המחסה לעניים בקונסטנטינופול.
בשנת 806 הוא מונה לפטריארך של קונסטנטינופול, בחירה לא שגרתית זו והעובדה כי בעת בחירתו הוא לא היה איש דת או בעל הסמכה הביאה להתנגדות מצד אנשי הממסד הדתי שראו בו מינוי פוליטי ועושה דברו של הקיסר. הוא הודח מתפקידו בשנת 815 במהלך הסינוד שנערך באותה שנה בקונסטנטינופול. הוא נפטר במנזר תיאודור הקדוש וגופתו הועברה לקונסטנטינופול ביום 13 במרץ 847 ונקברה בכנסיית השליחים הקדושים.
ענבל פרלמוטר
מותה ומורשתה
כשנה לאחר מותה יצא לאור אלבום אוסף משיריה של פרלמוטר - "הקלטות אחרונות". האלבום כלל סקיצות שהקליטה באמצעים ביתיים בשנתיים האחרונות לחייה. לאחר עיבוד באולפן הצטרפו יפעת נץ בבס וקולות, יעל כהן בתופים, יניב דדון ויוסי עזר בגיטרות וחואן שלמברג בפסנתר וקלידים. עוד היו באלבום הקלטותיה "חמדת אבות 2" ו"יש לך שמש" (עיבוד חדש לשיר של גלי עטרי שעליו עבדה בפרויקט "עבודה עברית", בתוספת שתי שורות שנכתבו במיוחד לגרסה זו), ושני שירים שלה בעיבוד להקת ונוס של יעל כהן ויפעת נץ: "בתוך ערפל" ו"לילות בלי מילים" (שירה: אורלי פרל).
ניקפורוס הראשון, פטריארך קונסטנטינופול
מורשתו
ניקפורוס הותיר אחריו מספר כתבים חלקם עוסק בנושאים תאולוגיים וחלקם מתארים את ההיסטוריה האנושית מבריאת העולם.
ענבל פרלמוטר
מותה ומורשתה
בשנת 1999 יצא "המכשפות - האוסף הכפול", ובו דיסק אחד עם מיטב להיטיהן ודיסק שני עם הקלטות מהופעות חיות. כמו כן, הוציא אסף אמדורסקי בשנה זו את השיר "חלום כהה" שנכלל באלבומו "מנועים שקטים", ובו שילב קטע מתוך דברים שאמרה פרלמוטר לאחר רצח רבין ובקולה (שעבר שינוי באולפן).
ניקפורוס הראשון, פטריארך קונסטנטינופול
מורשתו
כתביו ההיסטוריים המאוגדים תחת השם ההיסטוריה האוניברסלית היו פופולריים בקרב משכילים ביזנטיים ותרגום לטיני של כתבים אלו הופץ באירופה.
ענבל פרלמוטר
מותה ומורשתה
בשנת 2001 הוציאה קורין אלאל את אלבומה השביעי "תנינענק". את האלבום הקדישה אלאל לזכרה של פרלמוטר והוא כלל שירים רבים שכתבה עליה. בנוסף, נכלל באלבום השיר "גשם של פתאום" שאותו כתבה פרלמוטר אך לא הספיקה להלחינו. השיר הפך לאחד השירים הבולטים באלבום.
ניקפורוס הראשון, פטריארך קונסטנטינופול
מורשתו
ניקפורוס כתב ספרים תאולוגיים המסבירים את עיקרי האיקונוקלאזם: אפולוגטיקוס מינור עבור פשוטי העם, אפולוגטיקוס מז'ור המכיל ניתוח מקיף של האיקונוקלאזם וכולל התייחסות לנימוקי המתנגדים לדוגמה, תשובות למתנגדים ומובאות מכתבי הקודש הנוצריים.
ענבל פרלמוטר
מותה ומורשתה
בשנת 2002, חמש שנים לאחר מותה, התקיים במועדון "צוותא" בתל אביב ערב לזכרה. בערב בוצעו שיריה של פרלמוטר ולהקת "המכשפות" בעיבודים חדשים וצמודים למקור, בהשתתפות מיטב האמנים בז'אנר: יואב קוטנר (מנחה הערב), דניאל סלומון, נועם רותם, רחלי גלעד, אסי לוי, יפעת נץ, ליליה, לאורה ריבלין, להקת קספרוב, ירמי קפלן, קורין אלאל, אורלי פרל, שילה פרבר, הדג נחש, ערן צור ויובל מסנר. בערב זה, שר לראשונה צור את השיר "על קו העימות" שאותו כתבה פרלמוטר אך לא הספיקה להלחין. שיר זה פורסם ארבע שנים לאחר מכן באלבומו שיצא בשנת 2006 "חותך בחתך הזהב". גם סלומון שר לראשונה את השיר "מיתר קרוע" שאותו כתב לזכר פרלמוטר. שיר זה יצא שלוש שנים לאחר מכן באלבומו "רבות הדרכים". בנוסף לשירה, במהלך הערב הוקרנו קטעי וידאו שונים של פרלמוטר ולהקת "המכשפות" מתקופות שונות. הערב הסתיים בשירים של "המכשפות" אותם ביצעו יעל כהן ויפעת נץ ואחדים שהצטרפו. ההופעה צולמה והוקלטה במלואה בהפקת ערוץ 8, ושודרה בשידור חי בתחנת הרדיו גלגלצ. כיום ניתן לראותה בערוץ "HOT VOD".
בחודש ספטמבר 2007 שודר בערוץ הוט בידור ישראלי פרק בסדרה "דוקוסלב" על חייה של פרלמוטר. לפרק התראיינו חלק מחבריה הקרובים, והוא סיקר את חייה ופועלה באופן שלטענת רבים היה דווקא שלילי ביותר. על הפרק הושמעה ביקורת שלילית רבה בקרב מעריציה של פרלמוטר, שטענו כי זהו פרק זול וממוסחר שלא נעשה מתוך אהדה ליוצרת אלא למטרת רייטינג בלבד.
במלאת עשור למותה, בחודש ספטמבר 2007, התקיים מופע לזכרה במועדון הבארבי בתל אביב. בערב השתתפו: ערן צור, דניאל סלומון, נינט טייב, שילה פרבר, אסף אמדורסקי, עברי לידר, קורין אלאל וכן יפעת נץ ויעל כהן חברותיה ל"מכשפות". על הניהול המוזיקלי הופקד יוני בלוך, שגם הופיע בערב, ועל ההפקה הייתה אחראית ליליאן שוץ, מי שהייתה גם המנהלת המוזיקלית האישית של פרלמוטר. בהופעה תפסו את קדמת הבמה זמרים ידועים שלא הכירו את פרלמוטר באופן אישי, בניגוד להופעות זיכרון קודמות שבהן היוו יעל כהן, יפעת נץ וקורין אלאל את מרכז הערב.
בנוסף לכך, התקיים ערב אלטרנטיבי בהפקתם של בני נוער שלא הכירו את פרלמוטר ואת להקת "המכשפות" בתקופת פועלן ובחרו להוקיר את פועלה ומורשתה של פרלמוטר בערב ללא מטרות רווח. בערב זה בחרו יפעת נץ ויעל כהן לקחת חלק בהופעות.
ב-2012 הופק פרק בסדרה התיעודית "האלבומים", בעריכת יואב קוטנר ובבימוי אסף אמיר, שהתמקד בהפקת אלבום הבכורה של הלהקה - "עד העונג הבא". הפרק שודר לראשונה בערוץ 8 בדצמבר אותה שנה.
באוקטובר 2017, במלאת 20 שנה למותה, נערך ערב מחווה לזכרה במועדון ה-"בארבי" בתל אביב שכלל גרסאות כיסוי לשיריה בהתמקדות בשירי האלבום "הקלטות אחרונות". בערב הופיעו בין היתר ערן צור, המסך הלבן, קורין אלאל, אסף אמדורסקי והילה רוח.
באוקטובר 2018, במלאת 21 שנים למותה, נערך ערב מחווה לזכרה בבר-גיורא בתל אביב. יפעת נץ הייתה מהיוזמות, המפיקות, וגם חברות הלהקה הופיעו במהלך הערב.
בשנת 2020 הקליטו רונה קינן והילה רוח גרסת כיסוי לשירה "חמדת אבות 2" במסגרת הפרויקט המוזיקלי צו השעה.
בשנת 2023 זכה בפסטיבל דוקאביב במקום הראשון הסרט התיעודי "ענבל פרלמוטר: אם זה נגמר". הסרט התיעודי של היוצרות והבמאיות שרון לוזון ואביגיל שפרבר הוקרן בפסטיבל "דוקאביב" וב־yes, ובמרכזו נחשפו חומרים ראשוניים מתוך היומן האישי אותו ניהלה ענבל בתקופות שונות ומגוונות בחייה. בנוסף, הסרט כולל עדויות ראשונות של אנשים שהיו קרובים מאוד לפרלמוטר ומביא תיעוד של חומרים שנחשפו בו לראשונה מיומניה האישיים בהקראת המוזיקאית נטע פולטורק.
בשנת 2023, במסגרת פרויקט "נשים נאלמות ונעלמות" להנצחת נשים בולטות, עיריית רמת השרון קראה לרחוב בעיר על שמה.
הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2007
הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2007 היו הבחירות למושב החמישי של הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית שהתקיימו ב-2 בדצמבר 2007. אלה היו הבחירות הראשונות שבהן אחוז החסימה של הרשימות המפלגתיות, עלה מ-5% ל-7%. בנוסף, חוק חדש שהתקבל הסיר את השיעור הנמוך המאפשר להצביע כנגד כל המועמדים ובוטלו הבחירות בשיטה הרובנית, נוסף לזה נאסר על חברי רשימה מפלגתית לעבור לרשימות אחרות, ונאסר להתאגד תחת גושי בחירות; ונאסרה השתתפותם של משקיפים רוסיים עצמאיים.
משקיפים מן OSCE והאסיפה הפרלמנטרית של מועצת אירופה, כמו גם כמה מנציגי מפלגות האופוזיציה העריכו את הבחירות כבחירות לא חופשיות, לא הוגנות, ועם הפרות רבות כבעבר, מפלגות האופוזיציה האשימו את השלטונות בזיוף תוצאות הבחירות. מצד שני, משקיפים ממדינות חבר המדינות וארגון שאנגחאי לשיתוף פעולה העריכו את הבחירות כחופשיות, הוגנות ודמוקרטיות. ועדת הבחירות המרכזית של רוסיה אף היא טענה כי לא היו הונאות וזיופים.
IPadOS
iPadOS (מבוססת על iOS) היא מערכת הפעלה ניידת אשר נוצרה ופותחה על ידי חברת אפל. המערכת, אשר הוכרזה בכנס המפתחים העולמי של אפל לשנת 2019, אמורה להחליף את מערכת iOS במכשירי האייפד של החברה, כדי לאפשר הבחנה מעמיקה יותר בין תכונות האייפון והאייפד.
היסטוריה
כאשר האייפד הוכרז, בתחילה הוא הריץ גרסה של iOS, שאז הייתה ידועה בתור iPhone OS. ככל שהפלטפורמה התפתחה, האייפד קיבל מספר תכונות מובחנות שאינן זמינות במכשירי האייפון, כגון שימוש בסביבת עבודה פנויה להפעלת יישומים מרובים בו זמנית, תכונת גרור ושחרר, ותמיכה ב-Apple Pencil. במהלך כנס המפתחים העולמי של אפל לשנת 2019, הכריזה אפל על מערכת הפעלה חדשה המציעה תכונות ייחודיות עבור מכשירי האייפד – iPadOS 13, זאת לצד iOS 13 – גרסת iOS חדשה עבור מכשירי האייפון.
תכונות
iPadOS מביאה לראשונה פריסה חדשה עבור מסך הבית ואת היכולת של מכשירי האייפד לתפקד כצג נוסף עבור מערכת macOS, תכונה הממותגת בשם Sidecar לצורך המחשת הדמיון עם רכב צד של אופנוע.
מכשירים נתמכים
iPadOS תומכת במכשירי אייפד בעלי שבב Apple A8 או A8X או גרסה מאוחרת יותר. למערכת אין תמיכה עבור מכשירי אייפד עם גיגה-בית אחד של זיכרון RAM וגם עבור אייפד אייר, אייפד מיני 2 ו-אייפד מיני 3.
מכשירים הנתמכים על ידי iPadOS כוללים בין היתר:
מעשה שבת
מעשה שבת הוא מאכל או מעשה אחר שנוצר במהלך השבת תוך כדי חילול שבת. ההלכה אוסרת בעיקרון על יהודי ליהנות מתוצר של חילול שבת, אולם בתנאים מסוימים ניתן ליהנות מן האיסור באופן מלא או חלקי. כל ההלכות הנוגעות למעשה שבת תקפות גם ביחס למעשה יום טוב, היינו מוצר שנעשה תוך כדי חילול אחד ממועדי ישראל שנאסרה בהם מלאכה.
מקור האיסור
האיסור ליהנות ממעשה שבת מופיע במשנה במסכת תרומות (פרק ב משנה ג):.
בתוספתא של מסכת שבת נזכרת מחלוקת תנאים לגבי גדרי האיסור:
הראשונים מבארים כי לשיטתו של רבי מאיר, המתיר מעשה שבת שנעשה בשוגג ואוסרו אם נעשה במזיד, אין האיסור תקף אלא במהלך יום השבת עצמו, אך במוצאי שבת מותר ליהנות מתוצאת חילול השבת. לעומתו, אוסר רבי יהודה הנאה ממעשה שבת שנעשה במזיד אף לאחר שחלפה השבת. גם לשיטת רבי יהודה, האיסור חל רק על האדם שחילל את השבת, אך לאחרים מותר ליהנות מתוצאת המעשה במוצאי השבת, גם אם נעשה בזדון. לשיטת רבי יוחנן הסנדלר, המחמיר מכולם, אם נעשה המעשה במזיד - אסורה הנאה ממנו לכולם גם אחרי צאת השבת. אך אם הוא נעשה בשגגה, מותר לאחרים ליהנות ממנו החל ממוצאי שבת, ואילו לאדם שביצע את המעשה, אסור ליהנות לעולם.
התלמוד הבבלי מבאר את סיבת המחלוקת בין התנאים: באופן עקרוני מסכימים רבי מאיר ורבי יהודה שאיסור ההנאה ממעשה שבת אינו מן התורה אלא מדברי חכמים, וכל שנחלקו הוא באיזו מידה החמירו חכמים באיסור זה; לשיטת רבי מאיר לא אסרו אלא הנאה ממעשה שבת שנעשה במזיד, ולשיטת רבי יהודה אסרו גם אם נעשה המעשה בשוגג, אך רק עד מוצאי שבת בלבד.
בתלמוד לא הוכרעה ההלכה במחלוקת זו בצורה מוחלטת. עם זאת מסופר שם, שכאשר היה האמורא רב דורש בפני המון העם, שהיו ביניהם עמי ארצות, הוא פסק להם כשיטת רבי יהודה, המחמירה יחסית ואוסרת הנאה ביום השבת אף ממעשה שבת שנעשה בשוגג. כאשר נדרש להורות הוראה לתלמידיו, שהיו, מטבע הדברים, תלמידי חכמים ובקיאים בהלכה, פסק להם כשיטת רבי מאיר, האוסרת רק מעשה שבת שנעשה במזיד. נימוקו של רב לחוסר ההתאמה בין הפסיקות היה שמא יזלזלו הפחות בקיאים באיסורי שבת.
פסק ההלכה
הראשונים נחלקו כיצד יש לנהוג למעשה. יש מהם שסוברים, שמן העובדה שרב הקל לתלמידיו כשיטתו של רבי מאיר, ניתן להסיק כי היא השיטה העיקרית להלכה, שהרי לולי זאת, היה על רב להחמיר אף לתלמידיו כדעת רבי יהודה. לכן פסקו בעלי התוספות לקולא, שמותר אף למי שחילל את השבת עצמו ליהנות ממעשהו באופן מיידי אם עשה זאת בשוגג, וכשנעשה בזדון - במוצאי שבת. כדעתם פסק גם הגאון מווילנה.
לעומת זאת ישנם פוסקים, שסברו שכיוון שהכלל הפסיקתי קובע כי בכל מחלוקת הלכתית בין רבי מאיר לרבי יהודה ההלכה כרבי יהודה, הרי שגם במחלוקת זו יש לפסוק כמותו ולאסור ליהנות בשבת אף ממעשה שבת שנעשה בשוגג. כך פסקו הגאונים, הרי"ף והרמב"ם, ואסרו למי שחילל את השבת בזדון ליהנות מתוצאת מעשהו לעולם, ולאחרים התירו רק ממוצאי שבת, אם נעשה המעשה בזדון. גם השולחן ערוך שותף לדעה זו:.
אושן 8
אושן 8 (באנגלית: Ocean's 8) הוא סרט קומדיית-פשע אמריקאי משנת 2018 שבוים על ידי גארי רוס ונכתב על ידי רוס ואוליביה מילך. הסרט הוא סרט המשך וספין אוף של סדרת הסרטים "אושן" של הבמאי סטיבן סודרברג. צוות השחקנים מורכב מסנדרה בולוק, קייט בלאנשט, אן האת'וויי, מינדי קלינג, שרה פולסון, ריהאנה, הלנה בונהם קרטר ואקוופינה. הסרט עוקב אחרי קבוצה של נשים, בראשן עומדת דבי אושן, אחותו של דני אושן (מהסרט "אושן 11"), שמתכננות שוד מתוחכם בנשף המט גאלה השנתי במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.
מעשה שבת
פסק ההלכה
הפוסקים מוסיפים ואומרים שאם חילול השבת שבוצע היה אסור רק מדרבנן ולא מהתורה, ניתן להקל וליהנות מהמעשה בשבת אם הוא נעשה בשוגג. המשנה ברורה מכריע, שבמקום הצורך ניתן לסמוך על דעת בעלי התוספות והגר"א, ולהתיר הנאה ממעשה שבת שנעשה בשוגג, אפילו ביום השבת עצמו.
הפוסקים מדגישים שכל איסור ההנאה ממעשה שבת הוא רק כאשר חילול השבת יצר את המוצר ממנו רוצים ליהנות. כאשר חילול השבת לא נעשה בגוף המוצר אלא רק בגינו, מותר ליהנות ממנו בשבת אם החילול היה בשוגג, ובמוצאי שבת בכל מקרה ולכולם. לכן, אם הובא חפץ או מאכל מחוץ לתחום בשבת, אף שאסור לעשות כן, מותר ליהנות ממנו באופנים שפורטו כיוון שחילול השבת לא נעשה בייצורו של המוצר שממנו נהנים.
אושן 8
לאחר שיצא הסרט "אושן 13" ב-2007, ציין סודרברג כי אין בכוונתו לעשות סרט רביעי. עם זאת, הוכרז ב-2015 ספין-אוף שמורכב מאנסמבל של שחקניות בלבד. הצילומים התקיימו בין אוקטובר 2016 למרץ 2017 באזור ניו יורק.
"אושן 8" הוצג לראשונה ב-5 ביוני 2018 והופץ על ידי חברת ההפקה האחים וורנר ב-8 ביוני 2018 בארצות הברית, 11 שנים אחרי צאתו של הסרט "אושן 13". הסרט גרף מעל ל-297 מיליון דולר ברחבי העולם וזכה לביקורות בינוניות, ושבח על המשחק של השחקניות (בעיקר בולוק, בלאנשט והאת'וויי), אך קיבל ביקורת על העלילה.
מעשה שבת
פסק ההלכה
מאכל שבושל בשבת ונאסר למבשלו בגלל חילול שבת שבוצע בייצורו, הופך גם את הכלי שבו התבשל המאכל לאסור, מכיוון שטעם המאכל נבלע בכלי. עבור המבשל עצמו טעם המאכל אסור גם לאחר השבת, עד להגעלת הכלי.
מעשה שבת של גוי
במקרה שגוי ייצר מוצר בשבת עבור יהודי, אפילו אם עשה זאת ללא שנתבקש לעשות כן, אסורה התוצרת באכילה והנאה עד מוצאי שבת.
חומרה מיוחדת החמירו חז"ל במקרה זה, שגם במוצאי שבת יש להמתין שיעור זמן שלוקח להכין את המוצר או לבשל את המאכל, ואף שכבר יצאה השבת, אסור עדיין המוצר עד שיחלוף זמן נוסף זה. טעם הדבר הוא, מפני שחששו חז"ל שמא יבקש היהודי מהגוי לעשות עבורו מלאכה בשבת, כדי שיוכל ליהנות ממנה מיידית או בסמוך לצאת השבת. בקשה כזו אסורה מדין "אמירה לנכרי", שנאסרה מכמה סיבות. חשש זה אינו קיים ביהודי, שכן שומר מצוות לא יבקש מחברו לחלל את השבת. לכן החמירו במעשה שבת של גוי יותר מבשל יהודי, ואסרו את התוצרת גם במוצאי שבת עד חלוף הזמן שלוקח לייצר אותה בימות החול.
אם הגוי ייצר את התוצרת עבור עצמו או כדי למכרה לכל החפץ לקנותה, אין בה איסור מעשה שבת, אך לעיתים אסור להשתמש בה מדין "מוקצה".
נר לאחד נר למאה
בתלמוד מובאים דברי רבא שחידש כי גוי שהדליק נר בשבת (דבר שאסור משום מלאכת מבעיר) לשימוש עצמי, על אף שידוע לו שיהודי ייהנה מכך, מכל מקום מותר ליהודי להשתמש באור הנר, רבא הטעים את חידושו זה בכך שנר לאחד נר למאה, שפירושו הואיל והגוי לא הוסיף מאומה במלאכתו לצורך היהודי, והיהודי נהנה ממלאכתו באופן עקיף, מותר ליהודי ליהנות מפעולה זו.
בסוגיית הגמרא עולה הבדל בין נר וכבש (בנידון של הגמרא כבש משופע לצורך ירידה מהספינה לחוף) שכדי שיחיד ייהנה מהם עליו לעשות פעולה שיכולה להועיל גם לרבים, לבין שאיבת מים ותלישת עשבים, שהפעולות האלה תלויות בכמות, ולכן טעם זה אינו תקף בהן.
מוצרים שיוצרו בשבת
בישראל מרבית המפעלים אינם פועלים בשבת ועל כן בחלק גדול ממוצרי הצריכה אין חשש למעשה שבת. עם זאת, ישנם מוצרים שברור שמיוצרים בשבת כבחול, והפוסקים נדרשו להתייחס להיתר או איסור השימוש בהם.
אברם ינקו
אברם ינקו (רומנית: Avram Iancu; 1824 - 10 בספטמבר 1872), מהפכן, מראשי מהפיכת 1848 במחוז טרנסילבניה שברומניה. כמנהיג מיליציה של איכרים רומנים מהרי הקרפטים המערביים הוא התעמת עם "הצבא המהפכני ההונגרי" והיה לבן ברית של הכוחות האימפריאליים האוסטרים, מתוך תקווה להשיג שוויון זכויות לבני עמו הרומנים.
מעשה שבת
מוצרים שיוצרו בשבת
דוגמה נפוצה למוצר שייצורו נעשה בשבת כביום חול הוא החלב. חליבה היא מלאכה שנאסרה בשבת מדין התלמוד ובימינו אף כרוכה בהפעלת משאבות חשמליות. כיוון שכך, חלב שנחלב בשבת בידי יהודים נאסר באיסור מעשה שבת. הבעיה הנוצרת מכך היא, שמשקי החלב מעבירים את תוצרתם למחלבות ולחברות הייצור, והצרכן אינו יכול לדעת איזה חלב נחלב בשבת ואיזה נחלב ביום חול.
פוסקים אחדים סברו כי כיוון שאין אפשרות לברר עובדה זו, וכיוון שהכלל ההלכתי קובע שהולכים אחר הרוב, והלא רוב החלב נחלב בימות החול ולא בשבת, יכול אפוא הצרכן להסתמך על כך בקנותו חלב או מוצריו, ואינו צריך להניח שמא נחלב החלב בשבת. למעשה מחמירות ועדות הכשרות למהדרין ואינן מעניקות הכשר מהדרין לחלב שנחלב תוך חילול השבת.
אברם ינקו
חייו
ינקו נולד בכפר קטן בהרי הקרפטים המערביים למשפחה של צמיתים משוחררים. אביו היה יערן ואחר כך בעל תפקיד שיפוטי. ינקו החל ללמוד משפטים בקלוז' בשנת 1844. מ-1846 שימש כפקיד בטרגו מורש. בשנת 1848 עמד בהצלחה במבחנים והיה לעורך דין.
מעשה שבת
מוצרים שיוצרו בשבת
מוצר נוסף ששמו נכרך בבעיה הלכתית זו הוא הנייר. מסיבות טכניות שונות מפעלי הנייר אינם משביתים את מכונות הייצור בשבת. כתוצאה מכך, חלק מהנייר בישראל מיוצר בשבת תוך חילול שבת. יש פוסקים הסוברים שנייר זה אסור בהנאה, ועל כן ישנם רבים שמקפידים להשתמש בנייר תוצרת חו"ל, המיוצר בבתי חרושת השייכים לנוכרים, ולא נעשה איסור בייצורו. חברות אחדות, המייצרות מוצרי טואלט מנייר, מקפידות להדגיש על אריזות המוצרים, כי ייצורם נעשה "ללא חשש חילול שבת".
שימוש בחשמל בשבת
רוב החשמל מיוצר על ידי הרתחת מים והפיכתם לקיטור שמניע את הטורבינות. למרות האוטומציה החלקית של התהליך, הוא כרוך בחילול שבת, שחלקו נועד רק לחיסכון בגורמי ייצור ואינו מחויב להפקת החשמל. פעולות נוספות המתבצעות בשבת על ידי עובדי חברת החשמל הן תיקוני תקלות שונות, המתרחשות לעיתים במהלך השבת. בפעולות אלה נעשות המלאכות: בונה, סותר, מבעיר, מכה בפטיש, מוציא מרשות לרשות ועוד.
אברם ינקו
חייו
ינקו היה מראשי האינטלקטואלים בטרנסילבניה שנאבקו למען קידום חברתי ושחרור לאומי של הרומנים. הוא היה מיוזמי ומארגני האספה של בלאז', כמנהיג חבורות חמושות של איכרים וכורים בקרפטים המערביים. בתור שכזה הוא זכה לאהדה עממית רחבה וכונה "נסיך ההרים".
מעשה שבת
שימוש בחשמל בשבת
ישנם מעט פוסקים שאינם מקבלים את ההיתר, וישנן שכונות במגזר החרדי, המחוברות לגנרטור-שבת (או למצברים פרטיים), המספק להן זרם חלופי, שלא מתבצעת בו כל מלאכה בשבת. חלק מהנמנעים משימוש בחשמל בשבת (בעיקר תלמידי החזון איש הסובר שגם במקום שאין איסור משום מעשה שבת, יש לאסור משום חילול השם, שנראה כאילו אין זה מפריעו שיהודי אחר מחלל שבת), נמנעים גם משימוש במערכות אספקת המים העירוניות, משום שזרם המים מגיע לצרכנים על ידי משאבות הפועלות באמצעות החשמל שנוצר באיסור או על ידי מלאכות הנעשות מדי פעם בהפעלת המשאבות עצמן, ומכינים לעצמם מערב שבת מים בדודים גדולים בכמות מספיקה לכל השבת.
אברם ינקו
חייו
הוא נעצר לראשונה בדצמבר 1849, אך שוחרר במהרה עקב מחאות של האוכלוסייה הרומנית. לאחר שחרורו הוגבלה פעילותו, ספרייתו הוחרמה, והוא הושם תחת פיקוח. בפעם השנייה נעצר ב-1852, אחרי שנחשד בהסתה לפעילות לאומנית כנגד השלטונות האוסטריים. קצת לאחר שחרורו, ביקר ינקו בווינה שם ניסה להגיש עתירה לקיסר, אך המשטרה מנעה זאת ממנו, ועקב כך הוא סבל מהתמוטטות עצבים, ממנה לא התאושש עד מותו.
מעשה שבת
שימוש בחשמל בשבת
ישנם עוד נימוקים שניתנו על ידי פוסקי הלכה, להתרת מעשה 'מעשה שבת' בחברת החשמל, כגון הנימוק לפיו רובם של העובדים היהודים בתחנות הכוח אינם מודעים להלכות השבת ולכך שמעשיהם נחשבים כחילול שבת. לכן הם נחשבים כשוגגים ולא כמזידים. אף שלחלק מן הפוסקים איסור ההנאה ממעשה שבת בשוגג אינו רק למי שחילל את השבת אלא אף למי שעבורו חוללה השבת, שהוא, במקרה זה, צרכן החשמל, כיוון שישנם פוסקים המתירים למי שעבורו בוצע חילול השבת בשוגג ליהנות ממנו, ניתן לסמוך עליהם.
אברם ינקו
חייו
ב-10 בספטמבר 1872 נמצא ינקו מת בכפר באיה קרישולוי (Baia Crișului) ונטמן כגיבור לאומי בבית הקברות בצבאה (Țebea).
מעשה שבת
שימוש בחשמל בשבת
על סמך נימוקים אלו, ואחרים, רוב הפוסקים מתירים ליהנות מחשמל המיוצר בשבת, שהרי מותר לעובדי חברת החשמל לעסוק בפעילותם לצורך פיקוח נפש, והחשמל שנוצר כתוצאה מכך משמש הן לצורך חיוני זה והן לצרכים שאין בהם פיקוח נפש. כיוון שלא ניתן להפריד, מבחינה טכנית, בין זרם החשמל המגיע למקומות שבהם הוא בבחינת פיקוח נפש ובין המקומות שבהן הוא משמש לנוחיות בלבד, הרי שכל הייצור עונה על ההגדרה פיקוח נפש, ולכן אין בו איסור מעשה שבת.
בשנים האחרונות התפרסמו מספר ספרים וחוברות הסברה שחקרו והעלו ששימוש בחשמל בשבת גורם באופן ישיר לריבוי מלאכות ופעולות רבות בתחנות הכוח הנעשים באופן ידני על ידי עובדי התחנה. לדוגמה: ריבוי הובלת פחם אל המטחנות על ידי טרקטורים, טחינתו, הבערתו, תיקונים בטורבינות, הפעלת מכשירים האחראים על ניקוי גז טבעי (שמוזן לטורבינות הפועלות על ידי גז מסוג זה), כתיבה ידנית של כל פעולה הנעשית על ידי מפעילי התחנה ועוד. פוסקים רבים אסרו שימוש שגורם הנ"ל ועל אף שאיסור מעשה שבת אינו ברור שקיים בחשמל, מכל מקום החמירו מטעמים אחרים כאיסור לפני עיוור, שמא ירבה, גרימת דיחוי שבת, חילול השם.
שימוש בכלי התקשורת
מעבר לבעיות הלכתיות אחרות העשויות להיכרך בצפייה בטלוויזיה או האזנה לרדיו בשבת, בארץ ישראל הן כלולות באיסור ההלכתי של מעשה שבת, שכן רוב השדרנים וטכנאי השידור הם יהודים, העושים את מלאכתם תוך כדי חילול שבת. איסור זה תקף בתנאים מסוימים ולכמה דעות גם לגבי תוכניות המשודרות בחול, אם הן הוקלטו בשבת.
ספל
ספל הוא כלי לשתיית משקאות חמים כגון תה, קפה, שוקו, חליטות צמחים ואף מרק. הספל עשוי לרוב מחומר קרמי, פורצלן או חרסינה, ולרוב בעל ידית.
באיים הבריטיים, ספלים לשעת התה עשויים מפורצלן בדרך כלל ומעוטרים בעיטורים רבים.
ברחבי אמריקה מקובל ספל גדול הקרוי "מאג" (mug), המיועד בעיקר לשתיית קפה נמס.
באיטליה יש ספלים מיוחדים לכל סוג קפה. לאספרסו - ספלים קטנים, לקפוצ'ינו - ספלים שקופים בגודל בינוני, לשוקוצ'ינו - ספלים מוארכים וארוכים (כיוון שנהוג לשתות עם כמה כדורי גלידה).
בצרפת נהוג לשתות את הקפה (קפה אולה) בספלים בגודל קערות. בספלים זהים נהוג לשתות בארגנטינה ובספרד את השוקולטה, לרוב בארוחת "שוקולטה קון צ'ורוס" - משקה שוקולד מתוק שמוגש עם סופגניות ארוכות הנקראות צ'ורוס.
רוב הספלים כיום ניתנים לחימום בתנור מיקרוגל.
הספלים מעוצבים במגוון חומרים, צורות, צבעים, גדלים ודוגמאות.
מורה דרך
מורה דרך הוא אדם שעוסק בהדרכה של מטיילים ותיירים.
ההדרכה ניתנת בשפה המובנת למטיילים המשתתפים בה, ולעיתים היא ניתנת במספר שפות, כדי לפנות לקהל מגוון יותר של תיירים. מורה הדרך מאפשר למטיילים היכרות מעמיקה יותר של האזור, תושביו ותרבותם. במדינות רבות עבודה כמורה דרך מצריכה רישיון מטעם המדינה, ויש מדינות המחייבות כל קבוצת תיירים להשתמש בשירותיו של מורה דרך מקומי, גם כאשר היא מלווה במורה דרך זר הדובר את שפת התיירים ואת שפת המקום.
הקשר בין מורה דרך לקבוצת תיירים עשוי להיות לזמן קצר, של שעות מעטות, בעת ביקורם באתר מסוים, או לזמן ארוך יותר, של ימים ואף שבועות, במשך כל ביקורם במדינה מסוימת (או ברצף של מדינות אחדות).
התקשרותם של תיירים עם מורה דרך נעשית בארץ מוצאם (בטיול מאורגן), או בארץ היעד.
בעבר היו שירותיהם של מורי הדרך חיוניים, בגלל זמינות נמוכה של מפות וספרים. מורי הדרך שימשו מתורגמנים וכן הם היו אלה אשר הכירו את הדרכים והיו מסוגלים להוביל את התיירים בבטחה בדרכים.
מורי דרך רבים מסייעים לתייר בבניית תוכנית הטיול שלו, טרם הגעתו לארץ היעד ובכך הם מקלים עליו תהליך תכנון הסיור.
בישראל
מורה דרך הוא מקצוע רשמי במדינת ישראל. בעבר שימש להדרכת עולים לרגל למקומות הקדושים, וכיום הוא עוסק בהדרכת תיירים ועולי רגל הבאים לביקור בארץ ולהדרכת תלמידי בית ספר. מורה דרך בישראל עובר הכשרה ועומד בבחינות של משרד התיירות. הוא חייב לשאת תעודת "מורה דרך" תקפה מטעם משרד התיירות. מורי הדרך נדרשים לעבור השתלמויות דו-שנתיות המהוות תנאי לחידוש הרישיון. כמו במדינות רבות בעולם, קבוצות תיירים חייבות בהדרכה של מורי דרך מקומיים. החוק קובע כי "לא תעסיק סוכנות לנסיעות, לנופש ותיירות פנים, ומשרדים לתיור, מורה דרך אלא אם כן הוא בעל רישיון תקף לשמש מורה דרך". יוצא דופן לחוק זה הן קבוצות של תיירים המוגדרים כ"צליינים" - אלה מודרכים על ידי מוריהם הרוחניים ומסיירים במקומות הקדושים לנצרות. אף על פי כן, חלה במקרה זה בעיה משפטית, היות שהקבוצה של אותו רועה רוחני או כומר מחויבת, בכל זאת, לשכור מורה דרך מוסמך. וזאת על פי תקנות התיירות התשכ"ז.
בישראל מחולקים מורי הדרך לשתי קבוצות: אלה המדריכים תלמידים במערכת החינוך ומקבלים רישוי מטעם משרד החינוך, נקראים מדריכי טיולים במערכת החינוך, ואלו המדריכים מבוגרים ותיירים ומקבלים רישיון מטעם משרד התיירות, נקראים מורי דרך.
החוק בישראל קובע כי רישיון מורה דרך יינתן לאדם אם התקיימו בו תנאים אלה:
ניתן לשלול את הרישיון במקרים הבאים:
תוכנית הלימודים
הוראה המקצוע כוללת לרוב שני תחומים עיקריים:
Parallel ATA
PATA (ראשי תיבות של: Parallel Advanced Technology Attachment; בתרגום חופשי: חיבור מקבילי לטכנולוגיה מתקדמת) היה ממשק סטנדרטי לחיבור אמצעי אחסון כמו דיסקים קשיחים, כונני תקליטורים, כונני DVD ואחרים למחשבים אישיים. תקן ה־PATA מגביל את אורך הכבלים ל־45 סנטימטר (בעבר 90) ועל כן הוא מתאים בעיקר לחיבור בין רכיבים בתוך מארז המחשב. עלותו הנמוכה הפכה אותו לתקן הנפוץ ביותר לסוג הזה של חיבורים. IDE הוחלף בחיבור ה-Serial ATA בהדרגה החל משנת 2003 והחל מהעשור השני של המאה ה-21 השימוש בו הופסק לחלוטין.
ישנם מספר מונחים המהווים למעשה שמות נרדפים ל־PATA, הנפוצים שבהם הם IDE, ATAPI ו־UDMA. שמו הרשמי של התקן היה במשך שנים ATA, אך עם פיתוח התקן SATA שירש אותו, שונה שם תקן ה־ATA המקורי ל־Parallel ATA (PATA).
היסטוריה
גרסה מוקדמת של תקן PATA, שפותחה על ידי חברת Western Digital ב־1986, נודעה בשם IDE (אלקטרוניקת כונן מובנית - Integrated Drive Electronics) היות שבקר הכונן היה חלק מהכונן עצמו בניגוד לתצורה הנפוצה אז של בקר כונן נפרד המתחבר ללוח האם של המחשב.
תחילה תמך תקן PATA רק בדיסקים קשיחים, אבל לבסוף הורחב התקן לתמיכה במגוון התקנים, לרוב התקנים המשתמשים במדיה נתיקה. התקנים אלו כללו כונני תקליטורים, כונני DVD, כונני קלטות וכונני דיסקטים בעלי נפח גדול, כמו כונני ZIP. ההרחבה נקראת ATA Packet Interface (ATAPI).
תקן ה־PATA המקורי השתמש בשיטת מיעון ברוחב 28 ביט. באופן זה ניתן היה למפות 228 (268,435,456) סקטורים (sectors) כאשר כל סקטור מכיל 512 בתים. לכן, הנפח המקסימלי שאפשר היה למפות היה 128 גיגהבייט.
תקן ATA-6 השתמש בשיטת מיעון ברוחב 48 ביט וכך העלה את מגבלת הנפח ל־128 פטה (\ 2^{50}) בתים. חלק ממערכות ההפעלה, כולל חלונות 2000 עד לחבילת שירות 3, לא איפשרו את שיטת המיעון החדשה כברירת מחדל, לכן המשתמש היה צריך לנקוט צעדים כדי ליהנות מהנפח המלא של דיסקים קשיחים בנפח 160 גיגהבייט ומעלה.
מבנה אפיק PATA
עד לפיתוח תקן ה-SATA, חיבור דיסקים קשיחים נעשה בדרך כלל על ידי כבלי נתונים בעלי 40 גידים. לכבלים הייתה צורה שטוחה, כלומר הגידים בכבל היו מסודרים האחד במקביל לשני על אותו מישור. לכל כבל היו שניים או שלושה מחברים: מחבר אחד התחבר לבקר כוננים ייעודי או לבקר כוננים מובנה בלוח האם, ושאר המחברים שימשו לחיבור דיסקים קשיחים והתקני אחסון אחרים. כבלי PATA מעבירים נתונים בקבוצות של 16 ביטים בכל פעם. זו תפיסה מוטעית נפוצה שהכבלים מעבירים נתונים בקבוצות של 32 ביטים, בעיקר משום שנראה ש־40 הגידים מאפשרים זאת, אך למעשה רק 16 גידים משמשים את הנתונים עצמם.
החטיבה הטקטית של משמר הגבול
החטיבה הטקטית של משמר הגבול היא יחידת המבצעים המיוחדים של משמר הגבול במשטרת ישראל. ייעודה טיפול באירועי טרור, הפרות סדר וסיוע מבצעי למחוזות משטרת ישראל בלחימה בתופעות פשיעה חמורות.
היסטוריה
הכרזה על הקמת החטיבה התבצעה בינואר 2017, לאחר אימון הקמה וכניסה לפעילות מבצעית, נערך טקס חניכתה באוגוסט אותה שנה. למפקד החטיבה הראשון מונה ניצב משנה מאיר אליהו. ביוני 2020 החליף אותו ניצב משנה צביקה טאוב.
הרכב החטיבה
החטיבה כוללת בין השאר:
צעירי עמי
התנועה מקיימת קשר עם תנועת הנוער הציוני.
קורס הדרכה
קורס ההדרכה נמשך שנתיים וכל חניכי התנועה בכיתות ט' וי' משתתפים בקורס. לאחר סיום קורס ההדרכה, נשארים בתנועה 5 שנים שבמהלכן הם משמשים בתפקידים שונים: מדריכי קבוצות, ראשי שכבות, חברי וועדות, ראשי וועדות (הנהגת התנועה).
הנהגה
בתחילת כל שנה (חודש מרץ), נבחרת הנהגה חדשה בתהליך בחירות מסודר ששותפים בו כל המדריכים וההנהגה שמסיימת את כהונתה. ההנהגה מורכבת מעשרה חברים:
עידן ויצמן
קריירה
ויצמן החל את הקריירה במחלקת הנוער של מכבי חיפה ובשנת 2000 עבר לנווה יוסף. בשנת 2004 החל לשחק בקבוצת הבוגרים של מכבי עירוני קריית אתא בליגה הארצית. בסיום העונה עבר להפועל עכו מהליגה הלאומית, במדיה שיחק שנתיים. לקראת עונת עבר ויצמן לשחק במ.כ. נצרת עילית מהליגה הלאומית, ובמהלך העונה ועבר להכח עמידר רמת גן מאותה הליגה. עם הכח עמידר רמת גן עלה לליגת העל לאחר שהקבוצה סיימה במקום הראשון בליגה הלאומית. ויצמן שיחק עם הקבוצה בליגת העל בעונת ובסיומה עבר למועדון ספורט אשדוד בה שיחק בעונת. את עונת החל בהפועל חיפה אולם במהלכה עבר לבני סכנין, במדיה שיחק שנתיים וחצי.
בקיץ 2013 חתם ויצמן בקבוצת סימורק זאקאטאלה מהליגה האזרית הראשונה. ויצמן שיחק שנתיים במדי הקבוצה, ובתום עונת סיים את חוזהו במועדון. ב-1 באוקטובר 2015 חתם בהפועל עפולה מהליגה הלאומית.
ב-14 ביולי 2019 ויצמן חתם בהפועל מגדל העמק. בדצמבר 2020 עבר לשחק בעירוני טבריה. בחודש מרץ 2021 מונה למאמנה הזמני של הקבוצה.
Come as You Are
השיר נחשב לאחד השירים האופטימיים יותר של נירוונה, ובאופן כללי מדבר על קבלת האחר (כפי שמרמזת כותרת השיר). עם זאת, בפזמון שר קוביין "And I Swear that I don't have a Gun", וחוזר על השורה כמה פעמים.
בבתים מנגן קריסט נובוסליץ' הבסיסט קטע בס שהפך לאחד מהידועים בהיסטוריה, ובפזמון משתנה המוזיקה לכבדה, אגרסיבית ומלאת דיסטורשן.
השיר דורג במקום 32 במצעד בילבורד הוט 100. במצעד הסינגלים הבריטי דורג השיר במקום התשיעי.
וידאו קליפ
הקליפ נפתח בשוט שכאילו נלקח מעטיפת האלבום Nevermind: שטר של דולר שמשמש פתיון לתינוק. הקליפ ממשיך בצילומים מעט שונים משאר הקליפים של נירוונה (שתיארו בעיקר הופעות של הלהקה - בין אם אמיתיות או מבוימות) - בעיקר מצלמות בתנועה ומסתובבות, וכולל גם צילום של אקדח תופי ("I don't have a gun").
Christmas & Chill
Christmas & Chill הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה. המיני-אלבום יצא לאור ב-18 בדצמבר 2015 על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. המיני-אלבום יצא גם בגרסה מיוחדת ביפן.
המיני-אלבום הגיע למקום ה-34 במצעד הבילבורד 200.
רקע והפקה
המיני-אלבום הופק על ידי טומי בראון, אריאנה גרנדה, מר פרנקס, מאגי וטראוויס סיילס. גרסתו הרגילה של המיני-אלבום מכילה שישה שירים אותם כתבה גרנדה ביחד עם כמה פזמונאים נוספים. גרסתו היפנית של המיני-אלבום מכילה בנוסף את השיר "Into You" בו מתארח מק מילר.}
שם האלבום הוא משחק מילים על המונח "נטפליקס אנד צ'יל".
פדניה
פדניה (באיטלקית: Padania) הוא שם אלטרנטיבי לצפון איטליה, שקבוצות מסוימות רוצות להכיר בו כמדינה לכאורה. השם נמצא בשימוש משנות ה-90 בעיקר בפי מפלגת הליגה הצפונית.
טריטוריה
עד שנות התשעים נהגו להשתמש בשם "פדניה" במשמעותו הצרה ביותר, כשהוא מתייחס לעמק נהר הפו (לטינית: Padus), אך משמעות זו לא הייתה כמעט בשימוש. משנות התשעים, השם קיבל את משמעותו הרחבה יותר, והוא כולל את כל צפון איטליה.
משמעות פוליטית
כשמפלגת הליגה הצפונית, המזוהה עם הימין באיטליה, החליטה לדחוף לפרישה של צפון איטליה משאר המדינה, מנהיג המפלגה אומברטו בוסי נתן למחוז את השם פדניה. ל"מדינה" החדשה נבחרו דגל, המנון לאומי, "פרלמנט" במנטובה ונערכו בחירות. "לה פדניה" (La Padania) הוא גם שמו של עיתון הליגה הצפונית.
גבולותיה של פדניה נתונים לוויכוח אך המושג, לפי הליגה הצפונית, נוגע לכל המחוזות צפונית להרי האפנינים בנוסף לליגוריה, טוסקנה, אומבריה ומארקה. איש אינו מטיל ספק בכך שאיטליה מחולקת למספר חלקים ייחודיים, אך השאלה האם לקרוא לאחד מהם פדניה ולהעניק לו אוטונומיה או עצמאות נותרה במחלוקת. רוב תומכי הליגה מצפים מפדניה להכיל את אמיליה-רומאניה ואולי גם את טוסקנה, לשני מחוזות אלה יש היסטוריה ארוכה של תמיכה במפלגות שמאליות. בסיס הבוחרים הגדול של הליגה נמצא בלומברדיה (בה נולד מנהיג המפלגה ומשם הגיעה הליגה בשם "הליגה הלומברדית" במאה ה-12 שהיוותה איחוד של ערי מדינה בצפון איטליה נגד הקיסרות הרומית הקדושה) ובונטו. סוציולוגים באוניברסיטת ניוקאסל באנגליה מצאו כי "הגבול" בין פדניה לשאר איטליה חופף לגבול עמדות האוכלוסייה ביחס לנושאים אזרחיים שונים.
שפות
השפה העיקרית באזור היא איטלקית. צרפתית, פרובנסלית, אוקסיטנית, גרמנית, פריולנית, רומנש וסלובנית מדוברות קרוב לגבולות איטליה ומוכרות בצורה רשמית כשפות מיעוטים.
השפות המקומיות המגוונות, שמוגדרות לרוב כניבים על ידי דובריהן, לא נמצאות בשימוש רחב חוץ מבקהילות קטנות ובמשפחות. למרות זאת הן נחשבות כשפות מיעוט מחוזיות על ידי אונסק"ו.
אגודת הנדל והיידן
אגודת הנדל והיידן (באנגלית: Handel and Haydn Society) היא מקהלה ותזמורת כלים אותנטיים בבוסטון, מסצ'וסטס. האגודה, שנוסדה בשנת 1815, היא בין הוותיקות ביותר בתחום אמנויות הבמה בארצות הברית. היא התפרסמה בעיקר בביצועיה לאורטוריה המשיח של הנדל, שאותה הגישה בביצוע בכורה אמריקאי ב-1818 ומאז 1854 היא מבצעת אותה מדי שנה בשנה.
השנים הראשונות
אגודת הנדל והיידן נוסדה כאגודת אורטוריה בשנת 1815, על ידי קבוצה של סוחרים בוסטוניים, שהשתוקקו להעלות את רמת הביצוע של מוזיקה כוראלית בעיר, שלא היה לה הרבה להציע בתחום המוזיקה, מכל סוג שהוא. שם האגודה משקף את משאלת מייסדיה, להביא לקהל המאזינים בבוסטון את המיטב מן הישן (הנדל) ומן החדש (היידן) בקונצרטים באיכות אמנותית גבוהה ככל האפשר. משנותיה הראשונות קבעה אגודת הנדל והיידן מסורת של חדשנות, שהתבטאה בביצועי בכורה באמריקה של "משיח" מאת הנדל ב-1818, "בריאת העולם" של היידן ב-1819, רקוויאם של ורדי ב-1878, מיסה של איימי ביץ' ב-1892 ועוד מספר רב של יצירות משל הנדל, מוצרט, באך ועוד.
האגודה הייתה גם הראשונה לקדם את לוול מייסון, כשהוציאה לאור את אוסף מזמורי התפילה הראשון שלו ובהמשך, כשבחרה אותו לנשיאה. למוזיקה של מייסון הייתה השפעה רבה מאוד וחלק גדול ממנה עודו מנוגן עד היום. הוא נודע ביותר בחיבור המוזיקה למזמור הפופולרי, "שמחת עולם" (Joy to the World). מייסון מילא תפקיד גם בהפצת החינוך המוזיקלי בארצות הברית.
במהלך המאות ה19 וה20, העלתה אגודת הנדל והיידן פסטיבלי מוזיקה הן לכבוד ימי השנה שלה עצמה והן לאלה של אירועים רבי-משמעות כמו סיום מלחמת האזרחים האמריקנית. האגודה ארגנה את פסטיבל המוזיקה הגדול הראשון של אמריקה בשנת 1857 ובשנים הבאות הגישה מופעי צדקה למען צבא האיחוד, קורבנות השריפה בשיקגו בשנת 1871 ופליטים יהודים מרוסיה ב-1882. במשך השנים הופיעה אגודת הנדל והיידן לפני אישים כמו הנשיא ג'יימס מונרו, הדוכס הגדול אלקסיס מרוסיה, אדמירל דיואי והמלכה אליזבת השנייה.
ביצוע מיודע היסטורית
באמצע המאה ה-20 החלה אגודת הנדל והיידן להתקדם לקראת אותנטיות ווקאלית ואינסטרומנטלית. ב-1967 התמנה מומחה בעל-שם לביצועי בארוק, תומאס דאן, למנהל האמנותי של האגודה והמיר את מקהלת החובבים הגדולה שלה בקבוצה של כ-30 זמרים מקצועיים. ב-1986 תפס כריסטופר הוגווד את מקומו של תומאס דאן כמנהל אמנותי. הוא הוסיף ביצועים בכלים אותנטיים ויצק התלהבות והשראה חדשה ברמות הגבוהות שהציבה מקהלת האגודה. באוקטובר 1986 הציגה אגודת הנדל והיידן את הקונצרט הראשון בתזמורת של כלים אותנטיים תחת שרביטו של הוגווד ובעונת 1989-90 בוצעו כל הקונצרטים של האגודה בכלים אותנטיים. האגודה ממשיכה לשמור אמונים לביצוע מיודע היסטורית גם לאחר שכהונתו של הוגווד כמנהל אמנותי הסתיימה באביב 2001.
שנות ה-2000
המנצח הוולשי גרנט לואלין הצטרף לאגודת הנדל והיידן בעונת 2001-02 כמנהל מוזיקלי. ללואלין לא היה רקע בביצוע אותנטי לפני בואו אל האגודה, אבל ניצוחו הנמרץ והכובש הקנה לו הצלחה רבה בקרב מבקרי מוזיקה ומוזיקאים כאחד. לואלין נודע באישיותו הנעימה וביכולתו להפיק ביצועים יוצאים מן הכלל מנגני האגודה.
בתקופת כהונתו כמנהל מוזיקלי, הוציאה האגודה הקלטות אחדות, שזכו להצלחה מסחרית בלתי מבוטלת. כמו כן זכתה אגודת הנדל והיידן בפרס גראמי הראשון שלה על הקלטה משותפת ב-2003 עם ההרכב הכוראלי "שאנטיקלר" מסן פרנסיסקו של "קינות ודברי הלל" של סר ג'ון טאוורנר.
בשנת 2003 גם יצרה האגודה קשר רב-שנתי עם הבמאי הסיני שן צ'י-ז'נג. קשר זה הניב הפקות בבימוי מלא של "ערביות" (2003) ואורפאו (2006) של מונטוורדי, ששן כראשיתו של מחזור האופרות והערביות הקיימות של מונטוורדי. "אורפאו" מ-2006 הייתה הפקה משותפת עם האופרה האנגלית הלאומית. כמו כן ביים שן לאגודת הנדל והיידן הפקה של דידו ואניאס מאת פרסל בשנת 2005. לואלין סיים את כהונתו בשנת 2006.
ביולי 2007 ערך ההרכב הופעה היסטורית ברויאל אלברט הול בלונדון כחלק מסדרת הפרום של הBBC., בביצוע האורטוריה בריאת העולם של היידן, בניצוח סר רוג'ר נורינגטון.
הנהגה אמנותית
עד 1847 היו חובות הניצוח מוטלות על נשיא האגודה, שתרומתו לתפקיד הייתה זעומה. רוב מלאכת הביצוע הוטלה על נגן כלי המקלדת או על הכנר הראשון בתזמורת. עם התעצמות שאיפות האגודה, התחוור בהדרגה לאנשיה, כי היא זקוקה להנהגה מוזיקלית ממוסדת יותר. במהלך השנים, השתנתה הגדרת התפקיד פעמים אחדות, מסתם מנצח למנהל אמנותי ולמנהל מוזיקלי.
ב-26 בספטמבר 2008 הודיעה האגודה על מינוי הארי כריסטופרס למנהל האמנותי הבא שלה, החל בעונת 2009-10, בחוזה התחלתי של שלוש עונות, עד 2011-12. בשנת 2011 חודש החוזה שלו לעוד ארבע שנים, עד עונת 2016-1015, מועד חגיגות המאתיים לייסוד התזמורת.
יחסי סן מרינו–עומאן
יחסי סן מרינו-עומאן הם מערכת היחסים המורכבת שבין הממשלה והעם של סולטנות עומאן לבין הממשלה והעם של הרפובליקה המרוממת של סן מרינו. שתי המדינות לא כוננו אף פעם יחסים דיפלומטיים ואין קשר דיפלומטי מעשי בין השתיים. עם זאת, לא מתקיימת עוינות בין השתיים ויש יחסים כלכליים בין המדינות ושיתוף פעולה במגוון תחומים.
קנסוס
קנסוס, או קנזוס (census) היה תהליך מפקד האוכלוסין של אזרחי רומא העתיקה למטרות מיסוי, שירות צבאי, קביעת מעמד האזרח וחלוקת האזרחים לקנטוריות ההצבעה. בשלהי הקיסרות הרומית ולאורך ראשית ימי הביניים הפך המושג קנזוס לתיאור דמי חכירה (לרוב קבועים) ששולמו על ידי מחזיקי אדמה לבעליה.
לפי המסורת הרומית, הקנסוס היה בשימוש עוד בתקופת מלכי רומא, עם ייסוד הרפובליקה הרומית, לקחו על עצמם את התפקיד הקונסולים. ומשנת 433 לפנה"ס נוצרה משרה מיוחדת בשביל ביצוע הקנסוס, הקנסורה. הקנסוסים האחרונים נערכו על ידי אספסיאנוס וטיטוס.
תהליך הקנסוס והחלוקה של קהילת האזרחים
הקנסורה נערכה בשדה מארס שברומא, כאשר כל אבות המשפחה ברומא נאספו לפני הקנסורים והצהירו על בני ביתם ורכושם (ברומא העתיקה לאב המשפחה הייתה שליטה מוחלטת על כל בני משפחתו, כולל בניו הנשואים וילדיהם). הקנסורים אמדו את הרכוש לפי שיקול דעתם ועד שנת 167 לפנה"ס היו נוהגים לגבות מס בשיעור של אחוז אחד מהרכוש (לאחר שנה זו הופסק לגבות מס מאזרחי רומא). לאחר סיום הקנסוס בוצע טקס דתי של טיהור על ידי הקנסורים והכוהנים הרומים.
במהלך הקנסורה בוצעה גם חלוקה לשבטים, מעמדות (classes), וקנטוריות (centueiatas). החלוקה לשבטים נעשה על פי מקום מגורים של אזרח ולא לפי שיוכו האתני ואזרחי רומא חולקו ל-35 שבטים.
החלוקה למעמדות התבססה על שווי הרכוש של האזרח בכסף, ויצרה חמישה מעמדות של אזרחים לפי מעמדם הכלכלי. המעמד הראשון כלל את האזרחים שרכושם היה מעל 100,000 איסרים, והמעמד התחתון כלל את כל מי שרכושו היה פחות מ-12,500 איסרים (אזרחים ממעמד זה נקראה הפרולטרים, והם לא חויבו בשילום מיסים או שירות בצבא).
החלוקה השלישית הייתה חלוקת 5 המעמדות לקנטוריות, שחשיבותה הייתה בכך שאספת הקנטוריות הייתה למעשה בזמן הרפובליקה אספת העם החשובה ביותר. החלוקה לקנטוריות נעשה לפי גיל (צעירים, ומבוגרים) ובכול מעמד היה מספר מסוים של קנטוריות, בעלי סדרי גודל לא קבועים.
לשני המעמדות העליונים היה את המספר הרב ביותר של הקנטוריות, מה שהעניק להם כוח ניכר בהצבעות. בנוסף לכך נרשמו עוד 18 קנטוריות של פרשים, שצורפו למעמד הראשון, שתי קנטוריות של נפחים ונגרים שצורפו למעמד השני ושתי קנטוריות של מחצצרים שצורפו למעמד הרביעי.
החלוקה לקנטוריות הייתה מבוססת למעשה על מבנה צבאי.
קנסוס נערך גם בערי איטליה על ידי המגיסטראטים הרומים שלהם ואזרחי רומא שישבו בערים אלו לא הוצרכו להתייצב ברומא.
מפלגת העם של גרמניה הגדולה
מפלגת העם של גרמניה הגדולה (Großdeutsche Volkspartei, בקיצור GDVP) הייתה מפלגה פוליטית אוסטרית, בעלת צביון לאומי-ליברלי, ששאפה לאיחוד בין אוסטריה לגרמניה ופעלה בשנים 1920–1934.
היסטוריה
המפלגה הוקמה ב-8 באוגוסט 1920 על בסיס תנועת "האיחוד של גרמניה הגדולה" שאיגד פוליטיקאים בעלי אידאולוגיה גרמנית-לאומית וגרמנית-ליברלית מ-17 תנועות שונות. פקידים בכירים רבים ומורים בבתי-ספר גבוהים היוו אחוז גבוה מסך כל חברי המפלגה לאחר הקמתה. דגלה של המפלגה הכיל את הצבעים שחור, אדום וזהב (כצבעי הדגל הגרמני הנוכחי). התנועה, כממשיכת דרכה של "התנועה הלאומית הגרמנית", שאפה לאיחוד של כל דוברי הגרמנית תחת ישות פוליטית אחת. המפלגה ייצגה את הרוב המוחלט של האוכלוסייה באוסטריה, מבחינת רצונה לאיחוד עם גרמניה, רצון זה עמד בניגוד לחוזה סן-ז'רמן, עליו חתמה אוסטריה בתום מלחמת העולם הראשונה. למרות שעם הקמתה לא הייתה אנטישמית, התפתחו בה עם הזמן מגמות נאציות (אנטי-קלריקליות ואנטישמיות).
בשנים 1920–1932 הייתה המפלגה חברה בממשלה והרכיבה את הקואליציה משנת 1921 יחד עם המפלגה הנוצרית סוציאלית. בשנים 1922–1927 גם מינתה את סגן הקאנצלר.
משנת 1932, לאחר שהמפלגה יצאה מהקואליציה עזבו אותה חברים רבים ועברו חלקם למפלגה הנאצית ואחרים ל"משמר המולדת" (Heimwehr). ב-1933 יצרה המפלגה חזית מאבק משותפת עם הנאצים האוסטרים. ב-1934, עם ביטול הדמוקרטיה והנהגת משטר פשיסטי נאסרה פעילות המפלגה. רוב חברי המפלגה הצטרפו למפלגה הנאצית החל מפברואר 1938 בעקבות הסכם ברכטסגאדן (שהתיר מחדש את פעילותה של המפלגה הנאצית באוסטריה), ועד לסיפוח אוסטריה בידי הנאצים (האנשלוס) כחודש לאחר מכן.
לני יחיל
לני יחיל (ינואר 1912 – 26 בדצמבר 2007) הייתה חוקרת השואה ופרופסור באוניברסיטת חיפה.
קורות חייה
יחיל נולדה בדיסלדורף כהלנה וסטפל למשפחה מצאצאי משה מנדלסון ועברה עִמה בגיל צעיר לפוטסדם. היא גדלה כנוצרייה, אך בגיל 18 חזרה לחיק היהדות. לאחר עליית הנאצים לשלטון עלתה לארץ ישראל עם חברי תנועת הנוער הציונית "ורקלויטה", שהייתה מראשיה, והם הקימו את קיבוץ הזורע. היא עזבה את הקיבוץ ולמדה היסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. עבדה כמזכירתו של ברל כצנלסון, כעיתונאית בעיתון "דבר", ונישאה לחיים הופמן (יחיל). לאחר מלחמת העולם השנייה יצאה עם משפחתה לגרמניה בשליחות הסוכנות היהודית לסייע לשארית הפליטה.
היא זכתה בפרסים שונים, בהם פרס שז"ר (1987).
ליחיל ובעלה נולדו שני ילדים: עמוס, פרופסור אמריטוס לאסטרונומיה באוניברסיטת סטוני ברוק, ו, שנהרג במלחמת ששת הימים בקרב על ירושלים.
Serial ATA
Serial ATA (או בקיצור: SATA) הוא תקן לאפיק נתונים בין המחשב לאמצעי לאחסון נתונים כמו דיסקים קשיחים, כונני תקליטורים, כונני DVD וכוננים מגנטיים. תקן זה תוכנן כמחליף לתקן ה־ATA המקבילי הישן, שנקרא רטרואקטיבית בשם Parallel ATA (PATA), כדי להבדיל בינו לבין ה־SATA.
יתרונות
יתרונותיו הבולטים של תקן ה־SATA הם:
תאימות לאחור
ברמת ההתקן, התקני SATA ו־PATA אינם תואמים כלל, אי־אפשר לחברם יחד. ברמת היישום, התקני SATA מתוכננים להיראות ולפעול כמו התקני PATA. תקן SATA החדש הוא בעל תאימות לאחור, ולכן ניתן בעזרת מתאם לחבר התקני PATA לבקרי SATA ולהפך.
חיבור התקני SATA ללוחות אם ישנים מתאפשר גם על ידי שימוש בכרטיסי PCI ייעודיים עם מחבר SATA עליהם.
יחסי איטליה–מולדובה
יחסי איטליה–מולדובה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האיטלקית לבין רפובליקת מולדובה. איטליה הייתה אחת מהמדינות הראשונות שהכירו במולדובה ב-21 בפברואר 1992 לאחר עצמאותה מברית המועצות והפיכתה מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובנית לרפובליקה.
בשנת 2014 שיבח שר החוץ האיטלקי את מולדובה על ניסיונותיה להתקרב למערב אך להשאיר את קשריה עם המזרח חזקים וחמים. איטליה מחזיקה שגרירות בקישינב, בירת מולדובה, אך שגרירה הוא שגריר תושב בוקרשט, בירת רומניה, הסמוכה למולדובה תרבותית וגאוגרפית.
כובע קלוש
כובע קלוש הוא כובע נשים בצורת פעמון שהומצא בשנת 1908 על ידי הכובענית קרולין רֶבּוּ (Caroline Reboux). כובעים אלו היו פופולריים ואופנתיים במיוחד מ-1922 עד 1933. שמו נגזר מהמילה הצרפתית קלוש (Cloche) שפירושה "פעמון".
עיצוב
כובעי קלוש הוכנו בדרך כלל מלבד, כך שהתאימו בצורה נוחה לראש, ובדרך כלל תוכננו להילבש על המצח, כשעיני הלובש נמצאות רק מעט מתחת לשוליו. בשנים מאוחרות יותר, כובע קלוש קיצי היה עשוי מסיבי סיסל או קש. היה ניתן אף להכין אותם מחרוזים או תחרה כך שיתאימו לבגדי ערב, לקוקטיילים, לריקודים או אפילו לשמלות כלה.
סגנון האר דקו, ששגשג באותה תקופה, השפיע לעיתים קרובות על קווי המתאר של שולי הכובע או על סגנון התפרים. בעוד כובעי הקלוש, ברובם, היו פשוטים ונטולי קישוטיות מיוחדת ואפשרו לתסרוקת הקצרה לקבל נוכחות במראה הכללי, לעיתים רחוקות הם היו מעוטרים רקמות, סיכות משובצות, מטפחות, נוצות, או הדגשות דומות. בסוף שנות העשרים, החלה אופנה לחבוש את הכובע כששוליו מורמים. סגנון זה נשאר נפוץ עד שכובעי הקלוש יצאו מהאופנה, סביב 1933–1934.
לעיתים קרובות, סגנונות שונים של סרטים שהודבקו או הוצמדו לכובעים שידרו מסרים שונים על הלובשת. כמה מסרים פופולריים כללו: סרט דמוי חץ שציין נערה רווקה, שהייתה מצויה במערכת יחסים עם בן זוג, קשר חזק סימל נישואים ואילו קשר פרפר העיד על כך שהלובשת היא רווקה ומעוניינת להתערבב באירועים חברתיים (mingling).
חזרה לאופנה
כובע הקלוש נהנה מ"גל שני" וחזר לאופנה של שנות השישים של המאה ה-20. כעשרים שנים לאחר מכן, דגמים חדשים של הקלוש, כמו הגרסה של המעצב פטריק קלי שהיה עם שוליים מכופתרים, עשו את דרכם חזרה לאופנה באותה עת אם כי בצורה מתונה.