cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ולדימיר פוטנין
ביוגרפיה
בשנת 1995, לפוטנין היה חלק מרכזי ביצירת מכרזי "הלוואות למניות", שהפכו לעמוד היסוד של הרפורמה הכלכלית הפוסט-סובייטית של רוסיה. המכירות הפומביות אפשרו למכור נכסים של חברות רוסיות במחירים נמוכים ממחירי השוק ונחשבים לרגע המכונן של האוליגרכיה של רוסיה. על פי "הניו יורק טיימס", בדיעבד תוכנית המכרזים הייתה מעשה מובהק של עבריינות עצומה. בין השאר נמכרה השליטה בחברת "נורילסק-ניקל", שהייתה בחובות כבדים, והפסידה כשני מיליון דולר ביום על רקע ירידת מחירי הניקל, לחברת "אינטרוס" של פוטנין. בנק "אוקיסים" הלוואה כספים לחברה. וב-1997 ערכה ממשלת רוסיה מכרז להפרטת מניות החברה. קבוצת הבנקאות של פוטנין רכשה במכרז, באוגוסט 1997, 38% מנורילסק, תמורת 50 מיליון דולר, בנוסף לנטילת חובות החברה והתחייבות להשקיע 300 מיליון דולר במודרניזציה. המכרז התבצע למרות התנגדותו של ראש ממשלת רוסיה, ויקטור צ'רנומירדין. קבוצת הבנקאות של פוטנין, שזכתה בהתמודדות הייתה גם אחראית לארגון המכרז, ורוכשים פוטנציאליים התלוננו כי הופלו לרעה, מאחר זכו לארכה של חודש בלבד לערוך בדיקת נאותות של מצב החברה. ביוני 2000 הודיעה התביעה הכללית במוסקבה שתפעל לביטול המכרז, אך נשיא רוסיה ולדימיר פוטין נתן הוראה לבטל את החקירה.
חברה נוספת בה רכש פוטנין את השליטה, כחלק מתהליך ההפרטה של ממשלת רוסיה, הייתה חברת הנפט "סידנקו". בנק "אוקיסים" ניהל את מכרז ההפרטה וחברת "אינטרוס" רכשה את השליטה בדצמבר 1995 תמורת 130 מיליון דולר. שנתיים אחר כך מכר לחברת הנפט הבריטית BP, נתח של 10% בסידנקו תמורת 571 מיליון דולר. אף על פי שהחברה נקלעה לקשיים כספיים הצליח למכור את יתרת מניותיו עד 2001 תמורת סכום כולל של 1.1 מיליארד דולר.
מ-14 באוגוסט 1996 עד 17 במרץ 1997, כיהן כסגנו הראשון של ראש ממשלת רוסיה.
בשנת 1997, איש העסקים בוריס ג'ורדן הכיר את ג'ורג' סורוס לפוטנין, מה שהוביל את קבוצת סורוס להשתתף במכרז לרכישת השליטה בחברת החזקות הטלקום הרוסית סיאזאינווסט (Syazinvest). סורוס אמר אחר כך שזו הייתה "ההשקעה הגרועה ביותר בקריירה שלי". סורוס שילם ב-1997 980 מיליון דולר על החזקתו בחברה, וראה את שווייה צונח ביותר מ-80% תוך שנים ספורות.
בשנת 1999, בעקבות משבר הרובל ב-1998, היה הבנק של פוטנין על סף פשיטת רגל, אך עסקיו האחרים, בעיקר חברת "נורילסק-ניקל", נהנו מעליית מחירי הסחורות בעולם.
בשנים 2006 ו-2007 היה פוטנין חבר במושב הראשון של הלשכה הציבורית של רוסיה, גוף ממשלתי הממונה על ידי הנשיא, שמטרתו לבחון את החקיקה ודרכי פעולות הממשלה בסובייקטים הפדרליים המרכיבים את הפדרציה הרוסית.
בשנת 2008 חברת "רוסאל" שבשליטת אולג דריפסקה רכשה 25% מחברת "נורילסק" שבשליטתו, זאת לאחר שניסיון מיזוג שלה עם חברת מטאלואינווסט של אלישר אוסמנוב נכשל. באותה העת גם פירק את השותפות שלו עם מיכאיל פרוכורוב, איתו הסתכסך. פרוכורוב פנה אחר כך לפוליטיקה והתמודד לתפקיד נשיא רוסיה מול ולדימיר פוטין בדצמבר 2011.
בשנת 2010 הוא נכנס להשקעה בחברת Ivi.ru.
בשנת 2013 הודיע שיצטרף ליוזמת התחייבות הנתינה, מיזם הפונה למיליארדרים ומבקש מהם להתחייב לתרום את רוב הונם (מעל 50%) למטרות צדקה.
לקראת אולימפיאדת סוצ'י (2014) מימן פוטנין את הקמתם של חלק מהמתקנים, בהוראת פוטין.
ב-2019 הכריזה חברת נורילסק-ניקל שבבעלותו, כי התחילה לערוך ניסוי בפלטפורמת בלוקצ'יין חדשה, שתשמש למסחר במטבעות קריפטוגרפיים מגובים במתכות. המערכת הניסיונית, לדברי החברה, נועדה להבטיח שהמסחר במתכות ברוסיה יתנהל ביעילות מרבית.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה הוטלו על ולדימיר פוטנין סנקציות בידי אירופה וארצות הברית, עקב קרבתו לנשיא רוסיה פוטין, והוא נאלץ להעביר את היאכטה המפוארת שלו ל, מחשש שתוחרם. עם זאת, יצא בהצהרה פומבית, בה קרא לא להלאים עסקים בבעלות זרה ברוסיה. לטענתו, החרמת הנכסים של חברות שעזבו את רוסיה עקב פלישתה לאוקראינה תרסק את אמון המשקיעים למשך עשורים, ותחזיר את רוסיה לימי המהפכה הבולשביקית של 1917.
במאי 2022 אמר אולג טינקוב שהוא נאלץ למכור לפוטנין את מניותיו בבנק טינקוף בהפסד ענק לאחר שמתח ביקורת על הפלישה הרוסית לאוקראינה.
חיים אישיים
היה נשוי לנטליה פוטנינה במשך 31 שנים, ונולדו להם שלושה ילדים - אחת הבנות היא ספורטאית מצטיינת, שלוש פעמים אלופת עולם בספורט מוטורי על המים. פוטנין ואשתו התגרשו ב-2013 והתנהל מאבק משפטי על הרכוש המשותף. לאחר שקיבלה ממנו פחות משבעה מיליון דולר במשפט גרושין ברוסיה, הגישה תביעת גירושין חדשה, בסכום של כ-7 מיליארד דולר ב-2017. את התביעה הגישה בבית משפט בלונדון.
ב-2014 התחתן שנית.
כף ווקר
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ספרות זולה (סוגה)
ספרות זולה (באנגלית: Pulp fiction) היא סוגה של מגזינים זולים שנמכרו בדוכני עיתונים משנות ה-20 ועד שנות ה-50 של המאה ה-20, ולאחריהן נמכרו בתפוצה רחבה יותר.
היסטוריה
הספרות הזולה עצמה הייתה ממשיכתה של ספרות המגזינים מהמאה ה-19. על אף שסופרים מוערכים רבים כתבו עבור המגזינים, הם נזכרו לרוב עקב סיפורי זימה וציורי הכריכה העשירים בפרטים שלהם. חוברות קומיקס מודרניות העוסקות בגיבורי-על נחשבות לצאצאות "ספרות הגיבורים" (hero pulps) - מגזינים שתיארו באריכות את עלילותיהם של גיבורים כדוק סאבאג', בלש הפנטום ו"הצל". אולם, מגזינים נכתבו במקור לקהל יעד מבוגר בעוד שהקומיקס נועד לילדים ומתבגרים.
בעטיפות המגזינים הופיעו פעמים רבות תמונות של עלמות במצוקה המחכות לגיבור שיצילן. ציורים אלו הפכו לסימן ההיכר של הסוגה ותרמו לפרסומה. לציורי הכריכה היה תפקיד חשוב במכירות המגזינים, ואמני הציורים התפרסמו באותה מידה כמו הסופרים הכותבים אותם. לעיתים קרה שהציורים עוצבו קודם לכתיבת הסיפור, והסופרים נדרשו אז להתאים את העלילה לכריכה.
מגזינים מאוחרים החלו לספק איורים פנימיים, שתיארו אלמנטים מהסיפור. האיורים הודפסו בדיו שחור על אותו נייר שבו נכתב הטקסט, ונדרשה טכניקה מיוחדת כדי להימנע מהכתמת הנייר. הצללה נעשתה על ידי האצ'ינג ופוינטיליזם.
חברת "Street and Smith" הייתה הבאה בתור. בשנת 1903 היא הוציאה את "The Popular Magazine" שאותו כינתה "המגזין הגדול ביותר בעולם" הואיל והיה ארוך בשני עמודים מ"ארגוסי". במגזין זה הופיעו איורי צבע על הכריכות, ובשנת 1905 החלה להתפרסם עבודתו של הנרי ריידר הגרד שנקראה בשם "איֶישה". בשנת 1907 עלה מחיר המגזינים ל-15 סנט ונוספו 30 עמודים לכל גיליון. היקף המכירות גדל לכדי זה של "ארגוסי". החברה התעתדה לכתוב מגזינים שכל גיליון בהם מתמקד בז'אנר אחר. בשנים אלו הספרות הזולה עסקה לרוב בשלוש סוגות: ספרות בלשית, ספרות רומנטית וסיפורי מערבונים, ו-Street and Smith הובילה את המכירות בכל שלוש הסוגות.
בשיא הפופולריות שלהם, בשנות ה-20 ושנות ה-30, הצליחו המגזינים הפופולריים ביותר למכור יותר ממיליון יחידות מכל גיליון. בין המגזינים הידועים ביותר: "Amazing Stories", "Horror Stories", "Oriental Stories", "Dime Detective", "Planet Stories", "Thrilling Wonder Stories", "Black Mask".
קריסתה של תעשיית הספרות הזולה שינתה את התפיסה בכל הנוגע לכתיבת סיפורים קצרים. לאחריה נאלצו סופרים לכתוב נובלות ארוכות או אסופות של סיפורים קצרים כדי לשמור על פרנסתם.
ספרות זולה בישראל
הרומן הזעיר (ובשם נוסף - "הקולמוס") הייתה הוצאה לאור שפעלה בישראל כשלושה עשורים, משנות ה-40 ועד שנות ה-60 של המאה ה-20, והוציאה לאור חוברות שכללו סיפורים מתורגמים, בדרך כלל מהונגרית, מז'אנר "רומנים למשרתות", שזכו לתפוצה רחבה. חנויות ספרים רבות סירבו להחזיק על מדפיהן את החוברות והן נמכרו בעיקר בקיוסקים ברחובות הערים.
בשנות ה-60 היו נפוצים בישראל ספרי "סְטָאלָג" – ספרי כיס ארוטיים שעסקו בחיילים שבויים במחנה שבויים נאצי העוברים התעללות מינית בידי הסוהרות.
סוגות בספרות הזולה
"ספרות זולה" אינה מוגבלת להרפתקאות נוסח אינדיאנה ג'ונס. בשנות ה-30 הופיעו ז'אנרים רבים נוספים במגזינים השונים, וביניהם פנטזיה/כישוף, ספרות בלשית/מסתורין, מדע בדיוני, הרפתקאות, מערבונים, מלחמה, ספורט, מסעות, הרפתקאות לגברים, רומנים, ספרות אימה/אוקולטיזם, בנוסף לספרות פשע צרפתית.
דמויות מפורסמות
רוב המגזינים היו אנתולוגיות המציגות דמויות, עלילות וכן סופרים רבים, אולם כמה מהמגזינים הזכורים לטובה היו אלה שהציגו דמות ראשית קבועה לאורך זמן, לרוב גיבור-על. דמויות פופולריות כאלה היו:
קילגור טראוט, פרי יצירתו של קורט וונגוט, הוא סופר בדיוני של ספרות זולה.
הסופרים בספרות הזולה
היו גם סופרים קבועים שהיה ביכולתם לספק כמות גדולה של פרוזה על בסיס קבוע, לעיתים בעזרת הכתבה וקצרנות. אפטון סינקלר פרסם לפחות 8,000 מילים ליום במשך שבוע ימים, ונעזר בשתי מכונות קצרנות. סופרים השתמשו לעיתים קרובות בשם עט לסיפוריהם השונים, ובכך יכלו ליצור לעצמם זהות נפרדת בכל סיפור.
יתרון נוסף לסופרים היה, כי הם קיבלו את שכרם בעת מסירת החומר הכתוב ולא בעת פרסומו, שעלול היה להיות לאחר שנים.
ספרות זולה כיום
בשנת 1994 ביים קוונטין טרנטינו את הסרט "ספרות זולה". שמו הזמני של הסרט היה "Black Mask", כמחווה למגזין הספרות הזולה באותו שם. הסרט הציג את הפשע והאלימות הגלומים בספרות הזולה, והפך את המונח עצמו, "ספרות זולה", לשגור בפיו של דור שנולד אחרי תקופת המגזינים.
בשנות ה-2000 קמו מפיצים עצמאיים ופרסמו מגזינים שכללו סיפורי מדע בדיוני קצרים במסורת המגזינים של ראשית המאה ה-20. בין הפרסומים היה מגזין שהחיה את השם "ארגוסי". פרסומים אלה לא הודפסו על נייר זול, ולא נפוצו לקהל הרחב כי אם במהדורה מוגבלת. חברת "Lost Continent Library" פרסמה את "Secret of The Amazon Queen", שהחזיר את יסודות הספרות הזולה (אלימות, אימה ומין) לקהל המבוגר.
בשנת 2002 כלל גיליון מס. 10 של "McSweeney's Quarterly" אסופה של סיפורי הספרות הזולה בידי סופרים כסטיבן קינג, ניק הורנבי, איימי בנדר ודייב אגרס.
אורן שגיא
אורן שגיא (נולד ב-3 בפברואר 1972) הוא עורך דין ומנהל ישראלי בתחום ההיי-טק, המשמש החל מ-2015 כמנכ"ל חברת סיסקו ישראל ומכהן כיושב ראש לשכת המסחר ישראל - אמריקה החל מיוני 2023.
ביוגרפיה
שגיא נולד בבת ים וגדל ברעננה, בוגר תיכון רוטברג ברמת השרון. שגיא הוא הצעיר מבין שני אחים, אמו עבדה כמורה ואביו כעורך דין ואיש עסקים. בשירותו הצבאי שירת כקצין בגדוד 430, שבחטיבה 500, והשתחרר מקבע כסמ '' פ. משם המשיך לשירות מילואים במגוון תפקידי פיקוד בחיל, כאשר תפקידו האחרון היה כקצין מבצעים בחטיבת מילואים.
שגיא סיים את לימודי המשפטים במרכז הבינתחומי הרצליה בשנת 1997 ועסק בתחום המשפט המסחרי והקניין הרוחני. בשנת 2001 עבר לתחום ההייטק במסגרת תוכנית להסבת אקדמאים. שגיא החל לעבוד כמנהל תיקי לקוחות בחברת "בינת תקשורת מחשבים", מקבוצת רד-בינת. בהמשך, עבר לעבוד ב"אלביט מערכות" כמנהל חוזים ומכירות, כחלק מהפעילות הבינלאומית של החברה. שנה וחצי לאחר מכן מונה לסמנכ"ל מכירות והקים את הפעילות הבינלאומית של בינת תקשורת. במסגרת פעילותו של שגיא, זכתה החברה בפרויקטי תקשורת בעולם ושגיא מונה על הקמת חברת הבת במזרח אירופה. בשנת 2007 מונה שגיא לסמנכ"ל פיתוח עסקי בחברת "גילון" המתמחה בפתרונות בינה עסקית. במהלך כהונתו כסמנכ"ל הוביל שגיא את התרחבותה של הקבוצה לחו"ל כמו גם את תהליכי מיזוג ורכישה של חברות טכנולוגיה באירופה.
עם סיום כהונתו בחברת גילון, פתח שגיא ביחד עם שותף עסקי חברה פרטית בשם בראייט בי.אר.אמ, אשר ייצגה סטרטאפים ישראליים בשווקים בינלאומיים ועסקה בייצוג חברות סייבר ואבטחת מידע, זאת במקביל לפיתוח מוצר בתחום הגנת הסייבר.
סיסקו ישראל
בשנת 2010 החל לעבוד בחברת סיסקו ישראל, וכעבור שנה וחצי מונה לסמנכ"ל המכירות של המגזר הביטחוני בחברה. ב-20 בספטמבר 2015, מונה שגיא למנכ"ל סיסקו ישראל.
ב-6 במרץ 2018, במעמד נשיא המדינה, חנך שגיא ביחד עם מנכ"ל סיסקו העולמית, צ'אק רובינס, רשת האבים טכנולוגיים שהקימה החברה, שנועדה לסייע בחיבור הפריפריה הגאוגרפית והחברתית, למרכז. כמו כן, שגיא הוביל את חתימת ההסכם לבניית מערכים דיגיטליים לשיפור איכות הטיפול הרפואי בבית החולים אסותא.
בתקופתו של שגיא כמנכ"ל סיסקו ישראל, החברה רכשה מספר חברות סטארט-אפ ישראליות, ביניהן: ליבה סמיקונדקטור, קלאוד לוק, פורטשיפט, סדונה, אפסגון ולייטספין.
לשכת המסחר ישראל - אמריקה
ב-1 ביוני 2023, נבחר אורן שגיא לכהן כיושב ראש לשכת המסחר ישראל אמריקה. במהלך האסיפה השנתית של לשכת המסחר ישראל-אמריקה, אישר דירקטוריון הלשכה את בחירתו של אורן שגיא בנוכחות שגריר ארצות הברית, תומאס ניידס.
חיים אישיים
שגיא נשוי לטלי, צלמת ומורה, ואב לשלושה ילדים, מתגורר ברעננה.
מוריס אנדרה
מוריס אנדרה (בצרפתית: Maurice André; 21 במאי 1933 – 25 בפברואר 2012) היה חצוצרן צרפתי, פעיל בתחום המוזיקה הקלאסית המערבית.
ביוגרפיה
אנדרה נולד באלה שבהרי סבן, צרפת, למשפחת כורים. אביו היה מוזיקאי חובב.
מוריס למד לנגן בחצוצרה אצל חבר של אביו, שהציע לשלוח אותו לקונסרבטוריון. כדי להתקבל לקונסרבטוריון ללא שכר לימוד, הצטרף לתזמורת צבאית. כבר אחרי שישה חודשי לימודים בקונסרבטוריון, זכה בפעם הראשונה בפרס.
מורו בקונסרבטוריון, מתוסכל משגיאותיו, סילק אותו ואמר לו לחזור אחרי שיצטיין בנגינתו. כעבור שבועות אחדים ניגן, ללא שגיאה אחת, את כל ארבעה-עשר האטיודים שבספר הלימוד של ז'אן-בטיסט ארבאן.
מוריס אנדרה זכה בתחרות הבינלאומית בז'נבה בשנת 1955 ובתחרות הבינלאומית במינכן בשנת 1963. לפרסום בינלאומי הגיע בשנות ה-60' וה-70' בשורה ארוכה של הקלטות ליצירות בארוק על חצוצרת פיקולו לחברת המורשת המוזיקלית ולחברות תקליטים אחרות. כיוון שלא היה מוכן להגביל את עצמו לרפרטואר הבארוק הסטנדרטי, ביצע גם עיבודים רבים של יצירות לאבוב, חליל ואפילו לקול ולכלי קשת.
קרימינולוגיה
קרימינולוגיה (Criminology; מלטינית: crīmen - האשמה; מיוונית: λογία - תורה) הוא תחום ידע תאורטי, מחקרי ובין תחומי, שעניינו חקר הסטייה החברתית וההתנהגות הפלילית, סיבותיהן ומאפייניהן, ויחסי הגומלין ביניהן ובין שורת משתנים, המשפיעים על הקרימינולוגיה כתחום דעת, בהם משתנים ביולוגיים, פסיכולוגיים, סוציולוגיים ומשפטיים. האדם העוסק בקרימינולוגיה נקרא קרימינולוג, אם כי חקר הסטייה והעיסוק בה נעשה במשך השנים גם על ידי סוציולוגים, משפטנים ופסיכולוגים.
באופן טבעי, חקר הסטייה, הגדרותיה ומאפייניה הם יחסיים לחברה ולתרבות. כך, בעוד כי בחברות מערביות (ואף בינן ובין עצמן) מוגדרות ומוסכמות נורמות מסוימות כ"נורמליות" לעומת אחרות "אבנורמליות", הרי שההגדרה בחברות שבטיות להתנהגויות אלה היא שונה בתכלית.
אסכולות תאורטיות
בין האסכולות ותחומי הדעת המרכזיים, בתאוריה ובמחקר, אשר אפיינו את הקרימינולוגיה לאורך השנים, ניתן למנות מספר תאוריות מרכזיות:
פארום
פארום (ברוסית: Паром, בתרגום לעברית: "מעבורת") היא הצעה של תאגיד החלל הרוסי "אנרגיה" לחללית רב-שימושית שתחליף את חללית האספקה הבלתי מאוישת מסוג פרוגרס.
החללית המוצעת היא גלילית בצורתה, ולה שני פתחי עגינה, המתוכננים להתחבר אל תחנת החלל הבינלאומית, לחלליות מסוג סויוז ולחללית העתידית של רוסיה, ה"קליפר". שיגור ניסוי ראשון היה צפוי בשנת 2009 אך משנת 2006 אין שום ידיעות על התקדמות המיזם.
את החללית מפתח תאגיד החלל והטילים "אנרגיה" כמיזם עצמי, ללא הזמנה בטוחה מטעם סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה. ידיעות ראשונות על החללית פורסמו בשנת 2005, ובשנת 2006 הציגו בכירים מתאגיד "אנרגיה" שרטוטים של החללית ונתונים טכניים, בכנס השנתי של הפדרציה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה.
שילוב עם החללית קליפר
החללית קליפר, חללית מאוישת שהייתה צריכה להחליף את החללית הוותיקה "סויוז", הייתה צפויה לנצל את החללית "פארום" למגוון שימושים חלליים, ובהם:
פרויקט קליפר בוטל בשלבי תכנון ראשוניים.
Scars on Broadway (אלבום)
צלקות בברודוויי הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק/מטאל Scars on Broadway.
ניתן להבחין בקווי דמיון רבים בין אלבום זה לאלבומי סיסטם אוף אה דאון, הלהקה ממנה צמחה הלהקה Scars on Broadway: ז'אנר המטאל, כתיבה רב-ממדית ועוד. באלבום 15 רצועות וכולן נכתבו על ידי מייסד הלהקה דארון מאלכיאן, אשר גם הפיק את האלבום.
האלבום
בראיון שנערך בשלבים מתקדמים יותר, מאלכיאן הצהיר שהמוזיקה באלבום הבכורה Scars on Broadway תהיה מושפעת גם מאמני רוק קלאסי כגון דייוויד בואי, בריאן אינו, וניל יאנג. מאלכיאן ציין גם כן שהכתיבה באלבום הנוכחי תהיה יותר מבוססת, בהשראת ניל יאנג ודייוויד בואי, בניגוד לטכניקת הכתיבה שלו בלהקת System Of A Down, אשר הייתה מאוד מעורפלת.
לפי מקור מ-blabbermouth.net, ההקלטות לאלבום החלו מה-27 בספטמבר 2007. לפהי החלת ההקלטות מאלכיאן גיבש את ההרכב הקיים של הלהקה, וצירף ללהקה (אשר בהתחלה כללה רק את עצמו ואת ג'ון דאלמיאן, המתופף של System Of A Down) את נגן הגיטרה פרנקי פרז, נגן כלי ההקשה דני שמון והבסיסט דומיניק סיפרלי. דארון חבר לגרת' קטלי בסטודיו, על מנת שיעזור לו בהקלטות. לפי האתר הרשמי של הלהקה, כבר מה-6 בדצמבר 2007, קטעי התופים הוקלטו במלואם, והלהקה עברה לשלב הבא בהקלטה.
They Say
החל מה-28 במאי 2008, הסינגל הראשון של הלהקה - "They Say" (בתרגום חופשי: "הם אומרים") היה זמין להורדה לרכישה דרך חנות המוזיקה של iTunes. ב-20 ביוני פרסמה הלהקה קטע וידאו קצר מהקליפ של השיר. הקליפ עלה לרשת במלואו לראשונה באתר Yahoo!, ב-27 ביוני.
שירים נוספים
במהלך המופע בברלין, הלהקה ניגנה קטע מתוך שיר הנקרא Hungry Ghost. השיר צפוי להופיע כרצועת בונוס במהדורת האלבום שתצא ביפן.
המודל הטהור של הבירוקרטיה
המודל הטהור של הבירוקרטיה, שניסח מקס ובר, מתאר את העקרונות לפיהם בנויה בירוקרטיה.
בין העקרונות:
המילה "טהור" מציינת שמדובר במודל אידיאלי. במציאות, רק לעיתים נדירות יציג ארגון נתון את כל העקרונות. כך שאם חוקרים ארגון ומאפיין אחד או יותר מאלו המתוארים לעיל חסר, עדיין אין זה שולל את עובדת היותו ארגון ביורוקרטי.
אריק ג'ונסון (שחקן)
אריק ג'והן ג'ונסון (באנגלית: Eric Johann Johnson; נולד ב-7 באוגוסט 1979 בקנדה) הוא שחקן קנדי.
ביוגרפיה
ג'ונסון נולד באדמונטון בירת אלברטה לג'יין ופרד ג'ונסון.
חיים אישיים
ב-2004 התחתן עם אדריה באד. ב-2007 נולדה לזוג בת.
ממפיס בליק
מליק טוסטון קוקס (אנגלית: Malik Thuston Cox; נולד ב-23 ביוני 1978) ידוע יותר בכינויו ממפיס בליק (Memphis Bleek) או בליק הוא ראפר ומפיק מוזיקלי בעל חברת תקליטים גט לואו רקורדס. בליק הוציא עד כה (2009) ארבעה אלבומים, ואלבום חמישי אמור לצאת בשנת 2010. פירוש שמו של ממפיס הוא: "Making Easy Money Pimping Hoes In Style".
קריירה
בליק הוא חבר ילדות של ג'יי זי. הוא היה אחד האמנים הראשונים לחתום ברוק-א פלה, חברת התקליטים שג'יי זי ייסד. הוא הופיע לראשונה באלבומו הראשון של ג'יי זי, "Reasonable Doubt" שיצא בשנת 1996. באלבום זה ג'יי זי כתב לו את הטקסטים. בשנת 1998 בליק הקים לייבל משלו, "Get Low Records". לאחר הצלחת האלבום "Hard Knock Life" של ג'יי זי קיבלה חברת התקליטים שלו חשיפה, מה שנתן את האפשרות לשחרר את אלבום הבכורה של בליק "Coming of Age". האלבום הצליח מאוד, מכר 118,000 העתקים בשבוע הראשון והגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד. האלבומים הבאים שלו,, "The Understanding" שיצא בשנת 2000 ו-"M.A.D.E." שיצא בשנת 2003 מכרו זהב. בין שני האלבומים עברו שלוש שנים בהן הוא השקיע את מירב זמנו בטיפול באחיו שנפצע קשה לאחר שהתרסק עם אופנוע. האלבום הרביעי שלו, "534" שנקרא על שם מס' הבית בו הוא וג'יי-זי גדלו לא הצליח כמו קודמיו. זה היה האלבום האחרון שלו בחברת התקליטים של ג'יי זי, רוק-א פלה. השניים החליטו שבליק יכול לצאת לעולם החופשי ולא להישאר תחת חסותו של ג'יי זי. זמן קצר לאחר מכן בליק חתם במס אפיל אנטרטיינמנט. האלבום הבא שלו, "The Process" אמור לצאת בשנת 2010.
במהלך הקריירה שלו הקליט שירים עם DMX, ג'ה רול, טריק דאדי, מיסי אליוט ואמנים החתומים ברוק-א פלה כמו בני סיגל, פריוואי, קמרון, אמיל, יאנג גאנז ועוד.
קרטר הריסון
קרטר הנרי הריסון, סיניור (.Carter Henry Harrison, Sr; 15 בפברואר 1825 – 28 באוקטובר 1893) היה פוליטיקאי אמריקאי. כיהן בשתי קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בין השנים 1875–1879 ולאחר מכן כיהן ארבע כהונות רצופות כראש העיר שיקגו בין השנים 1879–1887. בשנת 1893 נבחר לכהונה חמישית, במסגרתה ניצח על התערוכה העולמית של שיקגו. קרטר נרצח יומיים לפני נעילת התערוכה, וטקס הנעילה שלה הפך לטקס אשכבה ואבל לזכרו.
תולדות חייו
הריסון נולד ליד לקסינגטון, קנטקי, הוא היה בן משפחתו של הנשיא ויליאם הנרי הריסון. בשנת 1845 סיים לימודים לתואר ראשון בקולג' של אוניברסיטת ייל ולאחר מכן נסע למסע ארוך באירופה, בין השנים 1851–1853. לאחר שחזר לארצות הברית השלים תואר במשפטים בקולג' טרנסילווניה בלקסינגטון והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1855.
ד"ר פיל
ד"ר פיל היא תוכנית אירוח אמריקנית, בהנחיית הפסיכולוג ד"ר פיל מק'גרו. בישראל, התוכנית שודרה בערוץ yes stars base בשנים 2009-2015, ושודרה בעבר ב-HOT בערוצים HOT3 ו-HOT Family.
קרטר הריסון
תולדות חייו
בשנת 1890 נסע עם בתו למסע ארוך בטבע במסגרתו ביקרו בפארק הלאומי ילוסטון ובאלסקה. את חוויותיהם תיעד הריסון במכתבים שפורסמו בעיתון שיקגו טריביון ופורסמו ב-1891 בספר A Summer's Outing and The Old Man's Story ("טיול קיצי וסיפורו של האיש הזקן").
ד"ר פיל
היסטוריה
תוכנית האירוח של ד"ר פיל שודרה לראשונה ב-30 בנובמבר 2002. קודם להפיכתה לתוכנית עצמאית, הייתה לד"ר פיל פינה "ימי שלישי עם ד"ר פיל" בתוכניתה של אופרה וינפרי, שזכתה להצלחה רבה.
קרטר הריסון
התערוכה העולמית וההתנקשות
ב-7 באפריל 1893 נבחר שוב, בפעם החמישית לראשות העיר שיקגו, שנבחרה כבר קודם לכן לאירוח התערוכה העולמית. עקב הצלחת התערוכה נישא הריסון על גלי תהילה ואהדה בעירו ומחוצה לה. בערב ה-28 באוקטובר, יומיים לפני נעילת התערוכה, הגיע לביתו של הריסון צעיר בן 25 בשם יוג'ין ג'וזף פרנדרגסט, מעריץ לשעבר של הריסון שביקש להתקבל כיועץ משפטי לעירייה ונדחה. הוא ירה בהריסון מטווח קרוב והרגו.
ד"ר פיל
היסטוריה
התוכנית עוסקת במתן עצות לשיפור החיים, ומתבססת על ניסיונו של ד"ר פיל כפסיכולוג קליני. נושאי התוכנית כוללים הורדה במשקל, תוכניות כספיות, בעיות בזוגיות, גידול ילדים וכדומה. ד"ר פיל ידוע כמאחד משפחות, ומשפחות המשתתפות בתוכניתו מתבקשות למלא אחר הכללים שהוא נותן.
קרטר הריסון
התערוכה העולמית וההתנקשות
במקום הטקס המפואר שתוכנן לנעילת התערוכה, נערך טקס אשכבה לראש העיר האריסון. בשעה 16:45, עם השקיעה, ירתה ספינת הקרב "מישיגן" 21 מטחי ירי תותחים, כאשר נדם קול המטח האחרון צנחו 1,000 הדגלים אל הקרקע ו-200,000 מבקרים שרו את ההמנון בבכי עצור.
ד"ר פיל
היסטוריה
התוכנית משודרת כיום בעונתה ה-17 (2018-2019), ומצולמת בלוס אנג'לס.
טרוויס ליין סטורק שהתארח בתוכנית מספר פעמים בהמשך החל להנחות תוכנית משלו "הרופאים" שמהווה ספין אוף של התוכנית "ד"ר פיל".
קרטר הריסון
התערוכה העולמית וההתנקשות
במשפטו יוצג הרוצח על ידי הפרקליט קלרנס דרו, שטען לאי שפיות, בניסיון להציל את פנדרגסט מעונש המוות, אולם המושבעים שהיו כולם אזרחי שיקגו שהתאבלו על ראש עירם האהוד החליטו פה אחד על עונש מוות שבוצע ב-13 ביולי 1894. דרו קרא לאיש עליו הגן "רפה שכל מטורף ואומלל".
בית דג'ן (נפת שכם)
בֵּית דַ֫גַ'ן (בערבית: بيت دجن) הוא כפר פלסטיני במחוז שכם, במזרח השומרון, 10 ק"מ מזרחית לשכם. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, מנה הכפר כ-4,229 נפש באמצע שנת 2016.
קרטר הריסון
התערוכה העולמית וההתנקשות
בנו, קרטר הריסון ג'וניור (1860–1953), כיהן אף הוא כראש העיר שיקגו במשך חמש כהונות.
בית דג'ן (נפת שכם)
היסטוריה
החוקר הבריטי בן המאה ה-19 קלוד קונדר הציע לזהות את בית דג'ן עם היישוב השומרוני דגון, שנזכר בכתבי השומרונים מהמאה השביעית.
ב-1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 750 מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 44,076 דונם.
בסקר האוכלוסין הירדני משנת 1961 נמנו בכפר 926 תושבים.
בעקבות מלחמת ששת הימים עבר בית דג'ן משליטה ירדנית לישראלית. בשנת 1971 הופקעו 199 דונמים מאדמות הכפר לטובת ההתנחלויות חמרה ומכורה.
בעקבות הסכמי אוסלו הוגדרו 38% מאדמות הכפר כשטח B, ואילו 62% הנותרים הוגדרו כשטח C.
בנובמבר 2019, במסגרת "פעולת תג מחיר", רעולי פנים השחיתו 20 מכוניות וריססו כתובות בעיירה.
בשנת 2020 הוקם מאחז לא חוקי על אדמות הכפר, והתושבים החלו בהפגנות בימי שישי במחאה. במרץ 2021 נהרג תושב הכפר מירי קצין צה"ל במהלך ההפגנה. ביולי 2022 הוקמה בכפר אנדרטה לזכר מחבלים מארגוני טרור.
סניטר
סניטר (נקרא גם תברואן, עובד שינוע או עזרן) הוא אדם שתפקידו לסייע לצוות הרפואי ולצוות האחיות בבית החולים. תפקידיו המוגדרים אינם כוללים התערבות במצבו הרפואי של המטופל, וכוללים בין היתר:
סניטרים מועסקים בדרך כלל בחדרי מיון, חדרי ניתוח, מחלקות פסיכיאטריות ומחלקות לטיפול ארוך טווח.
היסטורית, בעוד תפקיד האחות היה מוקצה בעבר לנשים, את תפקיד הסניטר מילאו בעיקר גברים, שתפקידם היה לסייע לאחיות במשימות הדורשות כוח פיזי. כיום המצב שונה, ובשני התפקידים הללו משרתים הן גברים והן נשים.
אטימולוגיה ומשמעויות נוספות
מקור המילה סניטר היא במילה הלועזית סניטציה, שמשמעותה תברואה. על כן, התואר סניטר ניתן לעיתים גם לעובדי תברואה בתחומים שונים, כגון עובדי פינוי אשפה.
איב רושה (חברה)
איב רושה (בצרפתית: Yves Rocher) הוא מותג קוסמטיקה בוטנית בינלאומי, שנוסד בשנת 1959 על ידי היזם הצרפתי איב רושה (1930-2009) בעיירת מגוריו La Gacilly, צרפת. המותג מפעיל למעלה מ-4,000 חנויות אשר מתפרסות ב-90 מדינות בחמש יבשות.
משפחתו של מייסד החברה, שחרתה על דגלה את המחויבות ליופי ולטיפוח האישה, מחזיקה למעלה מ-95% ממניות הקבוצה.
קבוצת איב רושה כוללת 7 מותגים נוספים:  Dr Pierre Ricaud ,Isabel Derroisné ,Petit Bateau ,Kiotis, Stanhome ,Galérie Noémie ו- Daniel Jouvance
חברת איב רושה מתחזקת ומטפחת את הגן הבוטני Jardin Botanique Yves Rocher de La Gacilly, הממוקם ב-La Gacilly, משתרע על פני 55 דונם, ובו מעל ל-1100 זנים שונים של צמחים, מהווה מקור בלתי נדלה לידע בוטני ומקיים שותפיות עם למעלה מ-400 גנים בוטנים אחרים ברחבי העולם.
הגן הבוטני של איב רושה פתוח לציבור ללא תשלום.
פעילות איב רושה בישראל
חברת איב רושה החלה את פעילותה בישראל ביולי 2015 בשיתוף פעולה בלעדי עם חברת קסטרו מודל. הסכם בלעדי זה מקנה לחברת קסטרו לפתוח ולהפעיל רשת חנויות בפריסה ארצית של המותג בהיקף השקעה המוערך בכ-20 מיליון שקל.
אורבוטק
אורבוטק בע"מ (באנגלית: Orbotech) הייתה חברת היי-טק ישראלית בינלאומית ציבורית. במרץ 2018 נמכרה החברה לחברת KLA ומוזגה לתוכה. מפתחת, מייצרת ומשווקת ציוד לתהליכי ייצור בתעשיית האלקטרוניקה העולמית ותעשיות משיקות.
חיתוך (מכניקה)
חיתוך הוא פעולה שמפרידה או פותחת עצם מוצק לשני חלקים או יותר, באמצעות הפעלת כוח על שטח קטן מאוד בעצם הנחתך. החיתוך הוא פעולה שמלווה את האדם עוד מהתקופה הפרהיסטורית. חיתוך משמש את האדם בייצור ועיבוד מזון, בחקלאות, בתעשייה ברפואה ועוד.
אורבוטק
לאורבוטק היו שלוש חטיבות: PCB - מעגלים מודפסים, FPD - צגים שטוחים וגמישים ו-SPTS המפתחת ציוד לבק-אנד של תעשיית המוליכים למחצה.
חיתוך (מכניקה)
מבחינה פיזיקלית, החיתוך הוא תופעה של דחיסה וגזירה, המתרחשת רק כאשר הלחץ הכולל שנוצר על ידי כלי החיתוך חורג מחוזקו של החומר הנחתך. המשוואה הרלוונטית הפשוטה ביותר היא:
הלחץ שנוצר על ידי כלי חיתוך עומד ביחס ישר לכוח שבו הוא מופעל, וביחס הפוך לשטח המגע. מכאן שלגבי עצם נתון, ככל שהשטח קטן יותר (כלומר, ככל שמכשיר החיתוך חד יותר), יש צורך בפחות כוח כדי לחתוך. גם ככל שחוזקו של החומר הנחתך קטן יותר, נדרש פחות כוח לחיתוך.
אורבוטק
היסטוריה
החברה הוקמה בקיץ 1992 בעקבות מיזוג של החברות "אורבוט" ו"אופטרוטק".
"אופטרוטק", שהייתה החלוצה בפיתוח מערכות אופטיות אוטומטיות לבדיקת מעגלים מודפסים, הוקמה בתמיכת חברת אלרון בשנת 1981, על ידי היזם שלמה ברק ששימש כנשיא החברה. "אופטרוטק" גייסה, מעבר לדלפק, בבורסה של ניו יורק 11 מיליון דולר בשנת 1984. בשנת 1990 רכש צ'ארלס ברונפמן, באמצעות חברת ההשקעות שלו קלארידג', 23% ממניות החברה שאלרון המשיכה להחזיק 31%. לקראת סוף אותה שנה החלו דיונים על מיזוג עם "אורבוט".
חיתוך (מכניקה)
כלי חיתוך
חיתוך שימש את האדם כבר בפרהיסטוריה. אמצעי החיתוך הראשון הידוע לנו הוא הלהב. להבים עשויים מאבן שסותתו על ידי האדם הקדמון נמצאו באתרים רבים. הלהבים יוצרו באמצעות התזתם מסלעים קשים (למשל צור). לאורך ההיסטוריה יוצרו להבים מחומרים נוספים באמצעות עיבוד והשחזה - מתכת, עצם ועץ.
אורבוטק
היסטוריה
"אורבוט" הוקמה בשנת 1983 בתמיכת חברת אורמת, על ידי חמישה שותפים: צבי לפידות, שמעון אולמן, עמי כספי, יוחאי ריכטר וקובי ריכטר (לימים מייסד חברת מדינול). היא החלה לפעול בתוך מפעל אורמת ולאחר שנה וחצי של פיתוח החלה למכור את המוצר שלה. בתוך שלוש שנים הגיעו מכירות החברה להיקף של 10 מיליון דולר. בשנת 1990 זכתה החברה בפרס הייצוא של משרד התעשייה והמסחר, לאחר שייצאה לראשונה ביותר מ-50 מיליון דולר בשנה אחת.
בשנת 1995 הוקמה חברת הבת אורבוגרף (Orbograph), שעוסקת בפיתוח תוכנות לסליקה וקריאה אוטומטית של המחאות עבור בנקים ומוסדות פיננסיים.
חיתוך (מכניקה)
כלי חיתוך
כיום קיימים אמצעי חיתוך שאינם עושים שימוש בלהבים, כגון חיתוך באמצעות לייזר או בלחץ מים.
אורבוטק
היסטוריה
בשנת 1996 הקימה אורבוטק מיזם משותף עם חברת Jenoptik, המובילה בתחום טכנולוגיית האופטיקה, במטרה לפתח מערכות הדמיה ישירה על ידי לייזרים לייצור מעגלים מודפסים.
בשנת 1997 חדרה אורבוטק לשוק ההרכבות האלקטרוניות על ידי רכישת 50$ מחברת "שו" הגרמנית, שיצרה מערכות בדיקה אופטית למעגלים מודפסים מורכבים. מוצר הדגל של החברה הוא מערכת הבדיקה שלאחר הלחמה. באותה שנה גם זכתה אורבוטק בפרס הייצוא של משרד התעשייה והמסחר, לאחר שהציגה הכנסות בהיקף של 191 מיליון דולר, לעומת 148 מיליון דולר ב-1996. הרווח הנקי לתקופה זו הסתכם ב-34.6 מיליון דולר לעומת 28.1 מיליון דולר בשנת 1996.
בשנת 1998 הוקמה חברת הבת פרונטליין פי.סי.בי סולושנס (Frontline P.C.B Solutions), במשותף עם חברת וואלור. החברה, מפתחת כלי תוכנה לייעול תהליכי התכנון וההרכבה של מעגלים מודפסים.
בינואר 2001 רכשה 50% נוספים מחברת "שו". בקיץ 2001 חוותה אורבוטק את המשבר הכלכלי בעקבות התפוצצות בועת הדוט קום, ונאלצה לפטר חלק מעובדיה. בתחילת אוגוסט אותה שנה הכריזה החברה על פיטורים של כ-10% מכוח האדם, כ-200 עובדים. כ-60% מהמפוטרים היו מבין העובדים בישראל. הליך הפיטורים בוצע במקביל להפחתה של כ-10% בשכר הבכירים, עליו הכריזה החברה.
בשנת 2003 הציגה החברה את מוצר ה-SuperVision לסריקת זכוכיות FPD דור 6, מוצר שהיה הראשון העולם לבדוק זכוכיות בגודל זה והביא איתו את הצמיחה המואצת של שוק הטלוויזיות מבוססות LCD.
במרץ 2005 נכנסה אורבוטק לתחום ההדמיה הרפואית שרכשה את חברת "אימרד"מרחובות, שפיתחה גלאים לשוק ההדמיה הרפואית, והקימה חברת בת חדשה בשם "אורבוטק מדיקל סולושנס".
ביולי 2005 מכרה חברת אורמת את יתרת המניות שהחזיקה באורבוטק.
בשנת 2006 חצו לראשונה המכירות השנתיות של אורבוטק את קו ה-400 מיליון דולר עם רווח תפעולי של למעלה מ-50 מיליון דולר.
בשנת 2007 רכשה אורבוטק את DDD) Danish Diagnostic Development) הדנית, העוסקת בתחום הדימות הרפואי ושינתה את שמה ל-OMD. כמו כן רכשה באותה שנה את חברת New systems האיטלקית, העוסקת בתחום ההדפסה על-גבי המעגל המודפס.
ביוני 2008 רכשה אורבוטק שבכוונתה לרכוש ב-290 מיליון דולר את חברת פוטון דינמיקס (PDI) האמריקנית שבסיסה בסן חוזה, העוסקת בתחום מערכות הבדיקה ותיקון לתעשיית הצגים השטוחים. מדובר היה ברכישה הגדולה ביותר של אורבוטק מאז הקמתה. לרכישה זו משמעויות רבות, ובין השאר הביאה את אורבוטק להיות אחת מספקיות הציוד הגדולות ביותר לתעשיית ה-LCD, רשימה הכוללת בין השאר חברות ענק כמו ניקון ו-קנון היפניות, אפלייד מטיריאלס (AKT) האמריקאית ואחרות. כעבור מספר חודשים מההודעה על כוונת הרכישה, חשה אורבוטק היטב את המשבר הכלכלי העולמי. כתוצאה מכך נאלצה לפטר כ-15% מכוח אדם ולהוריד שכר בשיעור של עד 10%.
בתחילת שנת 2009 מכרה אורבוטק את חטיבת ההרכבות האלקטרוניות וחדלה מפעילות בתחום זה.
בספטמבר 2011, חברת הבת של אורבוטק, אורבוגרף רכשה את Correct Claims Now, חברה המספקת שירותי תשלומים רפואיים.
ביולי 2014 רכשה אורבוטק את SPTS הבריטית, יצרנית של ציוד לייצור מיקרו מערכות אלקטרו-מכניות (MEMS) ולתעשיית המוליכים למחצה.
במרץ 2018 נמכרה אורבוטק לחברת KLA האמריקאית, תמורת 3.4 מיליארד דולר.
בדצמבר 2018 רכשה 50% מחברת הבת "פרונטליין" תמורת 95 מיליון דולר במזומן והיא עברה לבעלותה המלאה.
שווקים ותחרות
החברה פועלת במספר שווקים עם המוצרים הבאים:
שוק ייצור מעגלים מודפסים
שוק ייצור פנלים לצגים שטוחים
שוק הציוד הרפואי
בתחום הצגים חווה החברה מחזוריות של עודף כושר ייצור ולאחריו מחסור, במפעלים לייצור הצגים השטוחים. התפתחויות אלו הביאו לירידה בהכנסות ולצניחה ברווח הנקי בשנת 2007. שוק זה חזר להשקעות גדולות ב-2008, לאחר מכן שוב צניחה ב-2009 וחזרה לגידול ב-2010.
בנוסף למחזוריות המאפיינת את תחום הצגים השטוחים, קיימות מתחרות לאורבוטק שמקור רובן הוא הפסיפיק (יפן, קוריאה וטאיוואן), אולם אורבוטק היא עדיין המובילה בתחום, עם נתח שוק של למעלה מ-50%.
טכנולוגיה ופעילות
מוצרי החברה הם עתירי טכנולוגיה במגוון רחב: תוכנה, אלגוריתמים, אלקטרוניקה, מכניקה, אופטיקה, כימיה ועוד. עיקר הידע והחוזק הטכנולוגי של אורבוטק הוא באינטגרציה של כל טכנולוגיות אלו למוצר. אי לכך מועסקים בחברה מאות מהנדסים, מדענים ואנשים טכניים מדיסציפלינות מגוונות. אורבוטק ידועה בזכות יישום טכנולוגיות ה-AOI הייחודיות שלה ליישומים שונים הן בתעשיית האלקטרוניקה והן בתעשיות אחרות.
בסיסה של אורבוטק הוא ביבנה - כ-750 עובדים. החברה מעסיקה עוד כ-1,750 עובדים ברחבי העולם בכ-35 משרדים בהם בארצות הברית, באסיה, באירופה ובסין.
בר אוגר מצוי
בר אוגר מצוי, בר אוגר נודד או אוגר אפור ננסי (שם מדעי: Cricetulus migratorius) הוא מין של מכרסם במשפחת האוגריים. תפוצתו כוללת את מזרח אירופה, המזרח התיכון, רוסיה, מרכז אסיה, מונגוליה ומערב סין. לבר האוגר פרווה אפורה, מבנה גלילי ואורך גופו נע בין 8.5 ל-12 סנטימטרים. איגוד השימור העולמי מגדיר את מצב שימור המין "ללא חשש". זהו הקטן בבני משפחת האוגריים, והיחיד מבני המשפחה המצוי בטבע בישראל.
תפוצה
בר האוגר נפוץ בחלקים של מזרח אירופה ואסיה, כולל אפגניסטן, ארמניה, בולגריה, סין, איראן, עיראק, ישראל, ירדן, קזחסטן, לבנון, מולדובה, מונגוליה, פקיסטן, רומניה, רוסיה, טורקיה, אוקראינה. בעבר אותרו פרטים ביוון, אך לא התקבל דיווח על הימצאות המין במדינה זו מאז 1970. לרוב מצוי בגבהים של מעל ל-3,300 מטר מעל פני הים. בר האוגר נמצא לרוב בערבות עשב ואזורי ספר המדבר, אך התפשט לתוך אדמות מעובדות, גנים, ולעיתים אף מתגורר בתוך בניינים. בישראל, נחשב לנדיר למדי ברוב חלקי הארץ, וניתן למצוא אוכלוסיות גדולות ויציבות רק במקומות בודדים, בחורשות אלונים עתיקים במורדות החרמון ובמרום גולן.
התנהגות
בר האוגר פעיל בשעות בין הערביים ובלילה, אולם באקלים קריר פעיל גם בשעות היום. אורח חייו הוא יחידאי. הוא נוהג לחפור מחילות מורכבות, בהן מעברים צדדים, חדרים לאחסון מזון ולשיכון גורים. הוא ניזון בעיקר משורשים, חלקים ירוקים של צמחים, זרעים, וחרקים. בר האוגר לא ישן שנת חורף, אך הרבייה מתרחשת בעיקר בקיץ, כאשר בהמלטה ממוצעת נולדים שישה- שבעה גורים והנקבה מסוגלת להמליט עד שלוש פעמים בשנה. ההיריון נמשך בין 16 ל-19 יום. תוחלת חיים המקסימלית בשבי היא חמש שנים.
קאורי איצ'ו
קאורי איצ'ו (ביפנית: 伊調馨; באנגלית: Kaori Icho; נולדה ב-13 ביוני 1984) היא מתאבקת יפנית בסגנון חופשי, במשקל 63 ק"ג, 4 פעמים ברציפות אלופה אולימפית (אתונה 2004, בייג'ינג 2008, לונדון 2012 וריו דה ז'ניירו 2016) ובכך הייתה לאישה הראשונה בהיסטוריה, בכל ענף ספורט שהוא, שזוכה בתואר אולימפי ארבע פעמים ברציפות. היא 9 פעמים אלופת העולם (2002, 2003, בשנת 2004 לא נערכה אליפות עולם, 2005 - 2007, 2011, 2013 ו-2014).
איצ'ו, נחשבת לאחת המתאבקות הגדולות בכל הזמנים ולאחת הספורטאיות הגדולות.
ביוגרפיה
איצ'ו נולדה באצ'ינואה במחוז אאומורי. היא בעלת 153 ניצחונות רצופים ללא הפסד. אחותה הבוגרת, צ'יהארו, פעמיים ברציפות סגנית אלופה אולימפית בהיאבקות חופשית (אתונה 2004 ו-בייג'ינג 2008).
המכשפות מאיסט אנד
המכשפות של איסט אנד (באנגלית: Witches of East End) היא סדרה אמריקנית מסוג דרמה על טבעית, המבוססת על ספר בעל אותו השם מאת מליסה דה לה קרוז. פרק הבכורה שודר בערוץ Lifetime ב-6 באוקטובר 2013. העלילה מתרחשת בעיירת החוף הבדיונית "איסט אנד", ועוקבת אחר חייה של משפחת המכשפות - ג'ואנה בושאמפ (ג'וליה אורמונד), אחותה וונדי בושאמפ (מדשן אמיק) ושתי בנותיה הבוגרות, פרייה בושאמפ (ג'נה דיואן טאטום) ואינגריד בושאמפ (רייצ'ל בוסטון).
עלילה
ג'ואנה בושאמפ היא מכשפה מוכשרת ואמן של שתי מכשפות צעירות, פרייה בושאמפ המוזגת ואינגריד בושאמפ הספרנית. ג'ואנה בת האלמוות קוללה בכך שבנותיה מתות צעירות ומיד נולדות שוב מחדש לאורך כל חייהן. בגלגול חייהן הנוכחי היא מסתירה מהן את יכולת הכישוף שלהן, בתקווה שזה ימנע את מותן. אחותה של ג'ואנה, וונדי בושאמפ, מגיעה לביתן והבנות מגלות את יכולת הקסם שלהן.
מטקסיה סימוניאן
מטקסיה סימוניאן (בארמנית: Մետաքսյա Սիմոնյան; 1926–1987) הייתה שחקנית תיאטרון ארמנית.
ביוגרפיה
מטקסיה סימוניאן נולדה בשנת 1926 באשגבאט. בשנת 1933 היא עברה לירוואן עם משפחתה. ב-1948 היא סיימה את לימודיה במכון הממלכתי לתיאטרון וקולנוע בירוואן, ובאותה שנה הוזמנה להצטרף לתיאטרון האקדמי הממלכתי סונדוקיאן של ירוואן. החל מ-1968, היא לימדה באקדמיה הממלכתית לאמנויות של ארמניה.
סימוניאן הייתה שחקנית מובילה במשך עשרות שנים, ושיחקה תפקידים מובילים במחזות ארמנים, רוסיים, ואירופיים מכל הז'אנרים. הדמויות שהיא שיחקה כוללים: שורא (במחזהו של מקסים גורקי "יגור בוליכוב ואחרים"), דזדמונה, יוליה, וקורדליה (במחזותיו של ויליאם שייקספיר, "אותלו", "רומיאו ויוליה", "המלך ליר"), הודיט (במחזהו של קרל Gutzkow's "אוריאל אקוסטה"), ומרתה (במחזהו של אדוארד אלבי "מי מפחד מווירג'יניה וולף").
סימוניאן שיחקה גם בסרטי קולנוע, דוגמת  סאיאט נובה, משנת 1960, וכן בטלוויזיה וברדיו. היא הייתה גם מדקלמת שירה. היא הופיעה במוסקבה, באקו, טביליסי, ביירות, ודמשק, ובמקומות אחרים.
מטקסיה סימוניאן נפטרה ב-1987.
פילמוגרפיה
בין סרטיה של סימוניאן:
== הופעות בתיאטרון==
רוז טרמיין
חייה
טרמיין נולדה בלונדון, כרוזמרי ג'יין טומסון. מ-1954 עד 1961 למדה בבית הספר קרופטון גרנג'. למדה בסורבון בשנים 1961, 1962 וסיימה תואר באנגלית באוניברסיטה של מזרח אנגליה בשנת 1965. באוניברסיטה של מזרח אנגליה לימדה כתיבה יצירתית משנת 1988 עד שנת 1995.
רוז נישאה לג'ון טרמיין ב-1971. בתם היחידה אלאנור נולדה שנה לאחר מכן בשנת 1972. התגרשה לאחר חמש שנות נישואים. נישאה בשנית לג'ונתן דדלי בשנת 1982, נישואים שארכו תשע שנים. בשנת 1992 נישאה בשלישית, לריצרד הולמס, אף הוא סופר בריטי והם גרים במזרח אנגליה.
כסופרת, הושפעה טרמיין מכתיבתם של ויליאם גולדינג (בעל זבוב) וגבריאל גארסיה מארקס (מאה שנים של בדידות). כותבת גם מחזות לרדיו ולטלוויזיה. ספרה "חלומות פרטיים" (במקור: The Road Home), זיכה אותה בפרס אורנג'. הספר ראה אור בעברית בתרגום של ניצה פלד, בשנת 2009.
פרסים ספרותיים
את פרס אורנג' לספרה "הדרך הביתה" קיבלה על היותו הרומן הטוב ביותר באותה שנה שנכתב בידי אשה. הרומן מספר על מהגר ממזרח אירופה החי בבריטניה. בשנת 1988 ובשנת 2000 הייתה מועמדת לפרס בוקר.
Golden Brown
Golden Brown (בעברית:"חום-זהוב") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית The Stranglers (החונקים). השיר יצא בדצמבר 1981 בארצות הברית ובינואר 1982 בבריטניה בחברת Liberty Records. זהו הסינגל השני שיצא מתוך אלבום הלהקה השישי "La folie". השיר הגיע למקום השני במצעד הבריטי, המקום הגבוה ביותר במצעד אליו הגיע שיר של הלהקה. ב-2014 דירג מגזין המוזיקה NME את השיר במקום ה-488 מתוך 500 השירים הגדולים בכל הזמנים.
בספרו "הסטרנגלרז: שיר אחר שיר" משנת 2001, טען יו קורנוול סולן הלהקה, כי לשיר יש שתי משמעויות: האחת, השיר עוסק בנערה, והשנייה, השיר שעוסק בהרואין. הוא ציין כי "שניהם מספקים לי עונג והנאה". הנערה הייתה חברתו הים תיכונית של קורנוול בזמנו, שהייתה בעלת עור חום זהוב.
השיר בוצע בסרט סנאץ' שיצא בשנת 2000, ונכלל באלבום של פסקול הסרט.
במשאל מאזינים לבחירת השיר הטוב ביותר מתוך השירים שהגיעו למקום השני במצעד הפזמונים בבריטניה שנערך ב-2012, הגיע "Golden Brown" למקום החמישי.
שבתאי עלואן
הרב שבתאי עלואן (ה'תרל"ד, 1874 - כ"ז בטבת ה'תש"א, 1941) היה רב ודיין בקהילה היהודית שבעיר זאכו בכורדיסטן.
נולד בזאכו בכורדיסטן העיראקית לרוחמה וחכם עלואן. למד תורה אצל אביו ורבנים נוספים, והסומך לרב ולמורה הוראה. בגיל 20 החל ללמד בתלמוד תורה המקומי.
בשבתות ובחגים היה נותן דרשות בבית הכנסת. היה מכניס אורחים ומהם השדרי"ם שהגיעו מארץ ישראל. עלה לארץ ישראל בשנת ה'תרצ"ה (1935). תקופה לא ארוכה לאחר-מכן חלה ונפל למשכב, ונפטר. לרב עלוואן נולדו שני בנים. בנו, חכם חביב עלואן, הקים לזכרו את בית המדרש והישיבה "באר שבע" בשכונת "זיכרון יוסף" בירושלים.
מקורות
הרב יצחק עמדי, ספר חכמי כורדיסתאן, ירושלים, תשס"ה.
אלכס ריידר
אלכס ריידר (באנגלית: Alex Rider) היא סדרת ספרי ריגול, שחוברה בידי הסופר הבריטי אנתוני הורוביץ. הסדרה עוסקת בנער בן 14, ושמו אלכס ריידר, שבמקביל ללימודיו בתיכון, עובד כסוכן חשאי מיוחד של ה-MI6. הספר הראשון בסדרה עובד לסרט. סדרת הספרים עובדה לסדרת טלוויזיה בכיכובו של אוטו פארנט.
עלילה
אלכס גר עם דודו, איאן ריידר, והעובדת הסוציאלית שלו, ג'ק, מאז שהוריו נהרגו בהתרסקות מטוס. לאחר מות דודו בתאונה מסתורית, אלכס נחטף על ידי ראשי אגף המבצעים המיוחדים של ה-MI6, שמציעים לו עבודה כסוכן חשאי. בתחילה הוא מסרב, אך הם מאיימים לממש את זכותם כאפוטרופוסיו לגרש את העובדת הסוציאלית שלו, שאשרת הוויזה שלה פקעה, למכור את ביתו ולשולחו חסר כל לבית יתומים. אלכס מסכים ונשלח למחנה אימונים מיוחד, ולאחר מכן למשימתו הראשונה ב-MI6.
ספרים
עד כה יצאו 12 ספרים בסדרה, אך רק שלושה תורגמו לעברית.
רשימת הספרים:
לוף (פירושונים)
ראו גם
}}
פריראזלומנאיה (אסדת קידוח)
פריראזלומנאיה (ברוסית: Морская ледостойкая стационарная платформа (МЛСП) «Приразломная») היא אסדת קידוח נפט עמידה לקרח המיועדת לפיתוח שדה הנפט פריראזלומנאיה שבים פצ'ורה. כיום זו אסדת הקידוח היחידה בעולם שמייצרת נפט על המדף הארקטי הרוסי. האסדה נחנכה באפריל 2014 וב-2017, כבר הפיקה 5 מיליון טונות של נפט ארקטי. הפלטפורמה ממוקמת במרחק 55 ק"מ צפונית לכפר ואראנדיי במחוז הניינץ ובמרחק 320 ק"מ צפונית מזרחית לעיר נריין-מאר.
רישיון לתפעול שדה פריראזלומנאיה נמצא בבעלות חברת Gazprom Neft Shelf LLC (חברת בת של גזפרום נפט). הפלטפורמה נוצרה במיוחד לצורך פיתוח השדה ומבצעת את כל הפעולות הטכנולוגיות הדרושות כולל קידוח בארות, הפקה, אחסנה ומשלוח נפט למכליות, יצירת אנרגיית חום ואנרגיה חשמלית. ייחודה של האסדה הוא היותה לאסדה הראשונה בעולם שמיועדת לייצור פחמימנים על האזור הארקטי בתנאים הקשים של שדות קרח נסחף. הפלטפורמה מתוכננת לפעול בתנאי אקלים קיצוניים, עומדת בדרישות הבטיחות המחמירות ביותר והיא מסוגלת לעמוד בעומסי הקרח המקסימליים.
היטומי אוברה
ביוגרפיה
אוברה נולדה בהאצ'ינוהה במחוז אאומורי. היא קפטן בצבא יפן.
Paranoid
Paranoid הוא אלבומה השני של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור בספטמבר 1970.
"Paranoid" נחשב הן בעיני חובבי רוק כבד והן בעיני מבקרי מוזיקה כאחד מהאלבומים החשובים והמשפיעים ביותר בז'אנר הרוק הכבד. מגזין הרולינג סטון כתב על האלבום "שינה את פני המוזיקה לנצח".
אודות האלבום
על מנת להפיק את המיטב מההצלחה לה זכתה הלהקה עם אלבומה הראשון "Black Sabbath" ולהכות בברזל בעודו חם, התכנסו חברי הלהקה בחזרה באולפן ההקלטות, ארבעה חודשים בלבד לאחר שיצא לאור אלבומם הראשון. בתחילה היה אמור האלבום להיקרא "War Pigs" ("חזירי מלחמה") כשם אחד השירים באלבום, אך חברת התקליטים "וורנר" שינתה את ההחלטה. השיר "Paranoid" נכתב ברגע האחרון, כפי שהמתופף ביל וורד הסביר: "לא היה לנו מספיק שירים בשביל לסגור את האלבום, וטוני אלתר בספונטניות עם הגיטרה וזה פשוט היה זה. בסופו של דבר כתיבת השיר ארכה 20–25 דקות..."
האלבום הוקלט בלונדון באולפני "Sarm West Studios" ו"Regent Sound Studios", בין ה-16 ל-21 ביוני.
עטיפת האלבום נוצרה על ידי הצלם מרקוס קיף.
תוכן האלבום
נושאי האלבום עוסקים בפוליטיקה, מחאה, סמים, מיסטיקה, אובדנות, הזיות, ריקנות ודיכאון. הנגינה באלבום כבדה ואטית ולעיתים מהירה וטכנית, ונחשבת לפורצת דרך.
להלן תוכן השירים באלבום:
War Pigs
השיר הראשון והארוך ביותר באלבום הוא שיר מחאה אנטי-מלחמתי המבקר בחריפות ובבוטות יוצאת דופן את המלחמה ואת הפוליטיקאים והגנרלים המתוארים בשיר כפושעים צמאי דם ששולחים את המון העם כבשר תותחים להילחם עבורם. השיר מתאר בצורה גרפית את המלחמה ושדה הקרב, ובסוף השיר ישנה הבטחה כי יום יבוא ופושעי המלחמה יבואו על עונשם. השיר כיוון במקור כנגד מלחמת ווייטנאם. מבחינה מוזיקלית השיר הוא פורץ דרך בז'אנר: תיפופו האגרסיבי של ביל וורד, האופן בו אוסבורן מגיש את מילות השיר והריף הכבד והאימתני של איומי היו חדשים והשפיעו רבות על המשך הז'אנר. מגזין המוזיקה "Guitar World" דירג את השיר במקום ה-56 ברשימת "100 הסולואים הטובים ביותר". השיר הוא אחד המפורסמים של הלהקה ומנוגן בקביעות בהופעותיה החיות, ואף זכה למספר גרסאות כיסוי.
Paranoid
את הליריקה של השיר כתב בסיסט הלהקה גיזר באטלר, ותוכנו נסוב אודות אדם הסובל מפרנויה. השיר, שאורכו כמעט שלוש דקות, מתאפיין בתבנית מוזיקלית אחידה לכל אורכו שמונעת על ידי ריף גיטרה כבד וקצב תיפוף קבוע. אמצע השיר נפתח בסולו גיטרה, כשהתבנית ממשיכה בשלה.
השיר נחשב על ידי רבים כאחד משירי ההבי מטאל הטובים בכל הזמנים. מבנהו המיוחד של השיר, השפיע על אין ספור אמני רוק אחרים, וקבע סטנדרטים חדשים בכל מה שקשור למבנה של שיר רוק כבד. ברשימות דירוג רבות של מגזינים שונים מופיע השיר באופן קבוע. ערוץ הטלוויזיה VH1 דירג את השיר במקום הרביעי ברשימתו "100 שירי הרוק הכבד הטובים בכל הזמנים". ברשימת "All Time Top 100 Singles" של מגזין המוזיקה NME, מופיע השיר במקום ה-41.
Planet Caravan
שיר רוק פסיכדלי ולא שגרתי המדבר אודות שני אוהבים אשר צפים יחד לאורך היקום. אוסבורן השתמש ברמקול הנקרא "לסלי ספיקר" (leslie speakerׂ) על מנת להשיג את הסאונד המיוחד בקולו.
Hand of Doom
מילות השיר נכתבו על ידי באטלר, ואילו את המוזיקה כתבו שאר חברי הלהקה. השיר נפתח בבאס ליין שקט שמיד לאחריו נכנס אוסבורן עם המילים, והשיר הופך לרועש יותר, שלאחריו שוב נהיה שקט, וחזור חלילה. בדקה השנייה נכנסים הגיטרה והתופים, והשיר מקבל תפנית חדשה. לאחר סולו הגיטרה בדקה ה-4:30, שוב חוזר הקצב שפתח את השיר עד לסיומו. השיר מדבר על התמכרויות לסמים מהן סבלו חיילים אמריקאים רבים כשחזרו ממלחמת ווייטנאם לאנגליה, על מנת להשכיח מעצמם את זוועות המלחמה.
"Rat Salad
השיר, שאורכו 2:30 דקות, מכיל סולו תופים ממושך שמבוצע בידי ביל וורד.
Fairies Wear Boots
מלבד הבי מטאל, מושפע השיר מסגנונות אחרים כמו רוק פסיכדלי, בלוז רוק, ואף רוק אינסטרומנטלי. מילות השיר קיבלו השראה ממפגש אקראי שערכו חברי הלהקה עם מספר גלוחי ראש.
ביקורות והשפעה
בדומה לאמני רוק כבד באותה התקופה כדוגמת לד זפלין, בתחילה קיבלה הלהקה ביקורות שליליות ממבקרי מוזיקה שונים. אולם לאורך השנים השתנתה גישתם, וכיום מוכר האלבום הן בעיני מבקרי מוזיקה והן בעיני חובבי רוק כבד כאחד מהאלבומים הטובים, החשובים והמשפיעים ביותר בהבי מטאל וכאלבום שבמידה רבה הגדיר את הז'אנר והשפיע על להקות ואמנים רבים אחרים.
ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" של מגזין הרולינג סטון, דורג האלבום במקום ה-131. מגזין טיים כתב על האלבום "מקום לידת ההבי מטאל". סטיב וואי מאתר Allmusic כתב על האלבום: "אחד מאלבומי הרוק הכבד המשפיעים בכל הזמנים, ואלבום שהגדיר את הסאונד והסגנון של הרוק הכבד יותר מכל אלבום אחר בהיסטוריה של הרוק". ב-2006, נכלל האלבום ברשימת "100 אלבומי הגיטרה של כל הזמנים" של מגזין "Guitar World" אתר ynet דירג את האלבום במקום השלישי ברשימת "15 האלבומים הגדולים של המטאל".
בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-139 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים המחודשת.
רשימת השירים
כל מילות השירים נכתבו על ידי גיזר באטלר והמוזיקה על ידי שאר חברי הלהקה, למעט היכן שצוין אחרת.
צד ב'
בישקק
בִּישְׁקֶק (בקירגיזית וברוסית: Бишкек) היא בירת קירגיזסטן והגדולה שבעריה. בשפה הקירגיזית פירוש המלה בישקק הוא מַחְבֵּצָה שנועדה לייצר תסיסה של חלב סוסים. בעיר יש שדרות רחבות ובניינים ציבוריים עשויים משיש המשולבים בבתי מגורים בסגנון הסובייטי.
היסטוריה
במקור המבצר של בישקק הוקם בשנת 1825. בשנת 1864 הושמד המבצר, אולם הוא שוחזר בשנת 1877 על ידי הממשל הרוסי, העיר עצמה הוקמה בשנת 1878.
בשנת 1926 שונה שמה של העיר לפרונזה על שמו של בן המקום וממפקדי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה שדכא את המרידות נגד שלטון הבולשביקים מיכאיל פרונזה שקבע כי היא תהיה בירת קירגיזסטן. אחרי פירוק ברית המועצות, קירגיזסטן זכתה בעצמאות בשנת 1991 ושמה של העיר הוחזר להיות בישקק.
בשנת 2002, קיבלה ארצות הברית אישור להשתמש בשדה התעופה "מאנאס" הסמוך כבסיס חיל אוויר למטרות מבצעים צבאיים בעיראק ובאפגניסטן. הבסיס נקרא "גונצ'ה", על שמו של פיטר גונצ'ה, ראש שירותי הכבאות של העיר ניו יורק, שנספה בפיגועי 11 בספטמבר. רוסיה הקימה בתגובה בסיס חיל אוויר משלה בעיר הסמוכה קאנט.
בשנת 1994 נחתם בעיר פרוטוקול בישקק שהיה הסכם הפסקת אש בתיווך רוסי, בין אזרבייג'ן וארמניה והביא לסיומה של מלחמת נגורנו קרבאך.
דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה כ-1.12 מיליון בני אדם.
F.T.P. - M.O.I.
F.T.P. – M.O.I. היה ארגון מחתרתי שפעל במסגרת תנועת ההתנגדות הצרפתית, נגד גרמניה הנאצית בתחומי צרפת, ממרץ 1942 עד נובמבר 1943.
F.T.P. – M.O.I. הם ראשי תיבות של Francs-Tireurs Partisans ושל Main d’Oeuvre Immigrée, השם שהחליף את השם הקודם, Mouvement Ouvrier International. "תנועת העובדים הבינלאומית" (Mouvement Ouvrier International) הוקמה בשנות השלושים של המאה ה-20 על ידי המפלגה הקומוניסטית. לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות, כשקידום המהפכה הקומוניסטית ברחבי העולם עבר למצב לטנטי ופינה את הבמה, בסדר היום של ההנהגה הסובייטית, לטובת "המלחמה הפטריוטית" נגד הכובשים, שונה שם הקבוצה ל"כוח הפועלים המהגרים" (Main d’Oeuvre Immigrée), בהתבסס על כך שרבים מאוד מבני הקבוצה היו מהגרים או בני מהגרים, מארצות שונות ורבים ביניהם היהודים. השם החדש שמר על ראשי התיבות של השם הקודם.
הארגון הלוחם
המפקד הצבאי הראשון של הקבוצה ומייסד הסקציה הפריזאית היה בוריס הולבן (Boris Holban), יהודי יליד בסרביה. הארגון היה מחולק ל-4 קבוצות משנה, האחת של יוצאי רומניה, השנייה של יהודים יוצאי פולין, השלישית של איטלקים והרביעית של מומחים לחבלה במסילות רכבת וכן השתתפו גם שלושה יהודים-הונגרים (ביניהם אימרה בקש גלאס וטמאש אלק ויוז'ף בוצור). הולבן פיקד על הקבוצה ממרץ 1942 ועד אוגוסט 1943, כשהוחלף על ידי מיסאק מנוחיאן. הולבן הוחלף לאחר שסירב להגביר את תדירות הפעולות - הוא חשב שהדבר יביא לחשיפתם. המפקד החדש, מיסאק מנוחיאן, הוביל את הקבוצה לפעולות נוספות עד להיחשפותה ולכידת מרבית פעיליה בנובמבר 1943. הקבוצה, שכללה כשלושים פרטיזנים ועוד כארבעים מסייעים, חלקם מוותיקי מלחמת האזרחים של ספרד ורבים ביניהם היהודים, ביצעה 229 פעולות מזוינות נגד הגרמנים, הנודעת ביותר הייתה הריגת הגנרל אס אס יוליוס ריטר (Julius Ritter), האחראי לשילוחם של מאות אלפי צעירים צרפתים לעבודות כפייה בגרמניה.
הלכידה וההוצאה להורג
לא ידוע מה הביא ישירות ללכידת הקבוצה על ידי הגסטפו, אך העובדה היא שבנובמבר 1943 נלכדו 24 חברי הקבוצה, 23 גברים ואשה אחת, גולדה בנצ'יק. בני הקבוצה נשפטו ביום 18 בפברואר 1944 ונידונו למוות - הגברים הוצאו להורג ביריה, אך לא כך גולדה בנצ'יק, כי החוק הצרפתי אסר על הוצאה להורג של נשים. גולדה בנצ'יק הועברה לשטח גרמני, שם נשפטה מחדש לפי החוק הגרמני ונידונה למוות בעריפה. ראשה נכרת ב-10 במאי, יום הולדתה.
הכרזה האדומה
בשנת 1974 הפיק הבמאי הצרפתי, יליד מרוקו, פרנק קאסנטי, סרט קולנוע על הפרשה - הסרט נשא את השם המתבקש, "הכרזה האדומה".
יחסי דנמרק–מיאנמר
יחסי דנמרק–מיאנמר הם היחסים הדו-צדדיים בין מיאנמר לדנמרק. לשתי המדינות אין שגרירות תושבת. מיאנמר מיוצגת בדנמרק באמצעות שגרירותה בבריטניה, ואילו דנמרק מיוצגת במיאנמר, דרך שגרירותה בתאילנד. יחסים דיפלומטיים כוננו בשנת 1955. היחסים בין המדינות ידידותיים. לדנמרק יש את הסחר הקטן ביותר מבין המדינות באיחוד האירופי עם מיאנמר. דנמרק תומכת גם בתחנת הרדיו הנורווגית, Voice of Burma.
סיוע למיאנמר
סיוע בפיתוח למיאנמר הוא בראש סדר העדיפויות במעורבות DANIDA בדרום-מזרח אסיה. 93 מיליון קרונה דנית ניתנו לפרויקטים בתחום החינוך והבריאות.
סיוע בפיתוח דני התמקד בקידום דמוקרטיה וזכויות אדם. דנמרק הייתה אחת המדינות הראשונות שהגיבו לציקלון נארגיס באמצעות מתן סיוע הומניטרי לבורמה. הקרן לשלוש מחלות הוקמה בשנת 2006 ודנמרק הצטרפה אליו בשנת 2009. הקרן לשלוש מחלות מסייעת למיאנמר להילחם בנגיף האיידס, וסייעה ב-73 מיליון דולר.
תקרית הקונסול בבורמה
בשנת 1996 נשפט לשלוש שנות מאסר קונסול דנמרק במיאנמר, ג'יימס לינדר ניקולס. גזר הדין ניתן בגין החזקה בלתי חוקית של שתי מכונות פקסימיליה ומרכזיה טלפונית. חודשיים לאחר מכן הוא נפטר בכלא. למרות ההתעקשות הדנית, הרשויות הבורמזיות סירבו להתיר נתיחה שלאחר המוות. זמן קצר לאחר מכן, האיחוד האירופי, עם קנדה, קראו להקפיד על כינוס של האו"ם בנושא הליך הדמוקרטיזציה.