cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גליקריה
ביוגרפיה
בשנת 2013 השתתפה באלבומה של אהובה עוזרי "מעליי דממה", וביצעה בו את השיר "מתוך עינייך".
בשנת 2022 ביצעה דואט עם בניה ברבי לשיר "מה שבא בא".
התזמורת הקאמרית הדנית
התזמורת הקאמרית הדנית (בדנית: Danmarks Underholdningsorkester) היא תזמורת קאמרית בדנמרק. מ-1939 עד 2014 היא נקראה התזמורת הקאמרית הלאומית של דנמרק, כשהיא הייתה תחת תאגיד השידור הדני (DR). מאז 2015 היא ממומנת באופן פרטי.
היסטוריה
שורשי התזמורת הם ב-1927, עם הקמת תזמורת שתבצע מוזיקה קלה במלון פיניקס מאת לואי פריל. עד 1933, "תזמורת המחולות של לואי פרייל" כללה 22 נגנים והשיגה פופולריות רבה בדנמרק באמצעות שידורי רדיו. בשנת 1939 הקימה DR רשמית את "תזמורת הבידור הדנית" כתזמורת הבית של השידור הלאומי. התזמורת התמקדה ברפרטואר קל ופופולרי יחסית. טדי פטרסן קיבל את ניהול האנסמבל ב-1943.
הרפרטואר של התזמורת כלל רפרטואר קלאסי כמו יצירות של מוצרט ומוזיקה למחזות זמר מודרניים. לאחרונה התזמורת מקיימת שיתופי פעולה עם להקות רוק. במהלך כהונתו של המנצח הראשי אדם פישר, שהתחיל את תפקידו ב-1999, ערכה התזמורת מספר הקלטות מסחריות של סימפוניות ואופרות מאת מוצרט. נכון לעכשיו, התזמורת מונה 42 נגנים.
בספטמבר 2014, DR הודיעה על פירוק התזמורת, החל מ-1 בינואר 2015, תוך ציון קיצוצים בתקציב. התקבלו מחאות נגד ההחלטה, לרבות התנגדויות לחיפזון של החלטת הדירקטוריון. בנוסף נטען ששרת התרבות, מריאן ג'לב, אישרה את הפירוק לפני שהייתה לתזמורת הזדמנות להציג תוכנית חיסכון שתאפשר לה להמשיך. התזמורת הופיעה בפעם האחרונה כתזמורת הקאמרית של DR ב-21 בנובמבר 2014, עם ביצוע של הסימפוניה התשיעית של בטהובן.
לאחר מכן החלו נגני התזמורת בקמפיין מימון המונים כדי לשמור על קיומה של התזמורת. באמצעות קיקסטארטר, הקמפיין גייס 1,000,000 DKK מאנשים פרטיים, וכמה תאגידים דנים התחייבו ל-2,000,000 DKK הנותרים. בגלל מגבלות התרומות היחידות של קיקסטארטר (50,000 DKK), התזמורת נדרשה לבטל את חשבון הקיקסטארטר שלה, להחזיר את התרומות הללו ולבקש מהתורמים להגיש מחדש את תרומותיהם במזומן עד 28 בפברואר 2015.
לאחר שסיימה את השתייכותה ל-DR, שינתה התזמורת את שמה ל"תזמורת הבידור הדנית", ומשמה הרשמי האנגלי ירדה המילה "לאומי", כך שהתזמורת הפכה ל"תזמורת הקאמרית הדנית". התזמורת ערכה את הקונצרט הראשון במימון פרטי ב-1 בפברואר 2015, באקדמיה המלכותית הדנית למוזיקה.
טובוק
טובוק (באנגלית: Tuvok) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר". טובוק הוא וולקני, המשמש כקצין הביטחון הראשי של הספינה, כמו גם הקצין הטקטי הראשי. טים רוס גילם את דמותו של טובוק במשך כל שנות ריצתה של הסדרה, בין השנים 1995–2001.
רקע
טובוק נולד בשנת 2264 על "וולקניס" (Vulcanis), מושבת ירח ששייכת לוולקנים. כנער, טובוק התאהב בג'ארה, בת של דיפלומט טרליאני. היא לא השיבה לו אהבה. הוא סולק מבית-הספר. הוריו שלחו אותו ללמוד לשלוט ברגשותיו אצל מומחה וולקני.
טובוק למד באקדמיה של צי הכוכבים שבסן פרנסיסקו. עם סיום לימודיו, הוא קיבל דרגת סג"ם בגיל 29, ושירת כקצין מדעים זוטר על ספינת החלל "אקסלסיור" תחת פיקודו של קפטן היקארו סולו.
במהלך שירותו המוקדם בצי הכוכבים, טובוק חש פחות ופחות נוח להתרועע עם מי שאינם וולקנים, והוא התפטר מתפקידו בצי הכוכבים בשנת 2298, ונכנס למשטר "קולינהר" של חוסר-רגשות אמיתי. הוא קיים את טקס ה-"פון פאאר" שש שנים מאוחר יותר, מה שהוביל לנישואיו לט'פל ולהקמת משפחה.
50 שנה מאוחר יותר, לאחר בחינה עצמית רבה, טובוק שב לשורות צי הכוכבים כמדריך אימונים באקדמיה. חזרתו לצי הכוכבים התאפיינה בבגרות ובבחינה מחודשת של ההטבות שהשירות מספק. אחרי כמה שנים של הוראה, טובוק הוצב למשך זמן קצר על ספינת החלל "בילינגס" (Billings) בכפוף לקומנדר קתרין ג'יינוויי, עד אשר שניהם הוצבו על הספינה "ויומינג" (Wyoming) ולאחר מכן - על הספינה מדגם אינטרפיד "וויאג'ר" - כקפטן (ג'יינוויי) וקצין ביטחון ראשי / קצין טקטי ראשי (טובוק).
"מסע בין כוכבים: וויאג'ר"
במהלך תקרית בשטחי ההפקר שעל גבול הפדרציה-קרדאסיה, בה היו מעורבות ספינת המאקי של צ'קוטי ו"וויאג'ר", שתי ספינות החלל הועברו שלא מרצונן אל רביע דלתא ידי Caretaker חידתי. כאשר ספינת המאקי נהרסה, כאשר התרסקה אל תוך ספינת קייזון על מנת להציל את "וויאג'ר", טובוק שוגר מספינת המאקי, יחד עם קומץ ניצולים, ושב לתפקידו כקצין האבטחה והקצין הטקטי של "וויאג'ר".
באותו הזמן, אל "וויאג'ר" הצטרפו גם שני ילידי רביע דלתא - ניליקס הטלקסיאני ושותפתו קס האוקמפה. טובוק מזהה יכולות על-חושיים בקס, ועוזר לה לפתח אותם. טובוק למד להתמודד עם ההתנהגות ידידותית במיוחד והרגשית של ניליקס. מאוחר יותר, תאונת טרנספורטר גורמת למיזוג טובוק וניליקס יחד, לתוך דמוי-אדם חדש בשם טוביקס (Tuvix). בסופו של דבר, השניים הושבו לצורותיהן הנפרדות. לאחר חוויה זו, לטובוק עדיין היו בעיות עם ניליקס, אשר רבות מהן הועלו שוב בפרק "Riddles". בסופו של דבר, השניים הפכו לחברים.
בתחילתו של הפרק "Revulsion" מעונה 4, בסביבות השנה 2374, טובוק מועלה בדרגה ללוטננט-קומנדר. לפני כן, ברוב העונה הראשונה פונים אליו בתואר "לוטננט" למרות שהוא עונד דרגות של לוטננט-קומנדר.
בפרק האחרון של הסדרה נחשף כי טובוק סובל ממחלה נוירולוגית ניוונית, שניתן להירפא ממנה על ידי ביצוע מיזוג מוחות עם קרוב-משפחה. בשנת 2377 הוא עדיין בריא מספיק על מנת למלא את תפקידיו. עם זאת, בשנותיו המאוחרות יותר, בציר זמן חלופי, המחלה לבסוף החריבה את דעתו של טובוק, מאחר שלא ניתן היה להשביו לרביע אלפא בזמן לריפוי. זה הותיר אותו מרותק לבית חולים פסיכיאטריים. עם זאת, על מנת להציל את טובוק (בין שאר), קפטן ג'יינוויי של העתיד משנה את ההיסטוריה, על ידי מציאת דרך להשיב את "וויאג'ר" וכל אנשי הצוות שלה אל רביע אלפא כבר בשנת 2378, זמן רב לפני שמחלתו של טובוק מחמירה.
לאחר "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"
בסדרת הרומנים "טיטאן", שאינם בקאנון הרשמי של "מסע בין כוכבים", טובוק מצטרף אל קפטן ויליאם רייקר על סיפון ה-"טיטאן" כקצין טקטי, לאחר שעזב את "וויאג'ר". ט'פל, אשתו, מצטרפת אליו.
אישיות
בהיותו וולקני מלא, לטובוק יש אישיות מורכבת, עם סכסוך פנימי. למרות שהוא עובר את תהליך הקולינהר, יש כמות נכבדה של ראיות לכך שאין לו שליטה רגשית מוחלטת, והוא מרגיש מרירות כלפי מורשתו הוולקנית. הוא גם נראה מפגין לעיתים רגעים רוגז, כעס (מופנה בעיקר כלפי ניליקס, שאישיותו החברותית לעיתים קרובות מתנגשת עם הסטואיות הוולקנית של טובוק), ספק עצמי ואפילו סרקזם.
למרות קונפליקט פנימי זה, טובוק הראה, בהזדמנויות רבות, שביכולתו להפגין גם אצילות ואלטרואיזם.
מיקי אלמקיאס
מיקי אלמקיאס הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה המשרת כמפקד בה"ד 10.
ביוגרפיה
אלמקיאס נולד בנתניה להוריו רשל ואברהם אלמקיאס שעלו בילדותם לישראל ממרוקו. הוא למד בבית הספר היסודי 'חורב' נתניה ובחטיבת הביניים ובתיכון 'ריגלר' בנתניה. אלמקיאס הוא בוגר פו"ם, בעל תואר ראשון במנהל מערכות בריאות מאוניברסיטת אריאל, תואר שני במשפטים מהמכללה למינהל בראשון לציון, ובוגר תוכנית ענבר, עתודה ניהולית למנהלים מחוללי שינוי במערכת הבריאות בישראל.
שירות צבאי
לאחר מכן, שירת אלמקיאס כראש ענף אימוני יבשה בחיל הרפואה בבסיס מל"י ואחרי זה כראש ענף המבצעים בחיל הרפואה.
בחודש נובמבר 2022 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד בית הספר לרפואה צבאית בה"ד 10 בעיר הבה"דים.
חיים אישיים
אלמקיאס נשוי למאיה, ד"ר לפילוסופיה במשרד החינוך, ולהם שני ילדים, מתגורר עם משפחתו בקדימה-צורן. הוא בעל תואר ראשון במנהל מערכות בריאות מאוניברסיטת אריאל ותואר שני במשפטים מהמכללה למנהל.
חאמה ביליאט
חאמה ביליאט (באנגלית: Khama Billiat; נולד ב-19 באוגוסט 1990 בהארארה, זימבבואה) הוא כדורגלן זימבבואי המשחק בעמדת הקשר התקפי ויכול להיות מתופקד בנוסף בעמדת החלוץ בקייזר צ'יפס מהליגה הדרום אפריקאית PSL ובנבחרת זימבבואה.
קריירת מועדונים
חאמה ביליאט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבת של אייאקס ההולנדית, אייאקס קייפטאון הדרום אפריקאית בסוף אוגוסט 2010 נגד ממלודי סאנדאונס, משחק שהסתיים בניצחון קבוצתו 4-3 בפנדלים במסגרת טורניר של שמונה קבוצות שהתקיים בעיר קייפטאון. הוא נרכש מקבוצה מקומית בזימבבואה בשם CAPS יונייטד שלושה חודשים לאחר שקנתה אותו בעצמה.
ב-21 ביולי 2012 במפגש ידידות שלא במסגרת העונה הסדירה, אייאקס קייפטאון פגשה את מנצ'סטר יונייטד למשחק שהסתיים בתוצאה 1-1, שבו ביליאט זכה לשבחים מבלמה הוותיק של מנצ'סטר, ריו פרדיננד שתיאר את הקשר ההתקפי כזריז רגליים, בעל שליטה יוצאת דופן בכדור ושחקן שמרגש לצפות בו.
לאחר התרשמות בלוקומוטיב מוסקבה הרוסית בקיץ 2013, חתם ביליאט לחמש שנים דווקא בממלודי סאנדאונס הדרום אפריקאית שם זכה בשתי אליפויות. באחרונה שבהן בעונת 2015-16 הוביל את הקבוצה עם 12 שערים.
בקיץ 2018 חתם בקייזר צ'יפס.
נבחרת זימבבואה
חאמה ייצג את זימבבואה בנבחרות הנוער שלה. ב-26 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במסגרת משחקי מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2013 נגד נבחרת מאלי. בחודש אוגוסט של אותה השנה, כבש ביליאט את שער הבכורה שלו בנבחרת במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת זמביה.
בית הכנסת ברחוב אלדרידג'
בית הכנסת ברחוב אלדרידג' (באנגלית: Eldridge Street Synagogue; נבנה בשנת 1887 בלואר איסט סייד במנהטן על ידי יהודים ממזרח אירופה שהיגרו לניו יורק. כיום בית הכנסת מוכר כאתר היסטורי לאומי וממשיך לתפקד כמקום התפילה של קהילת "קהל עדת ישורון".
היסטוריה
בית הכנסת הוא אחד מבתי הכנסת העתיקים ביותר בארצות הברית. בית הכנסת הוקם בשנת 1887 ברחוב אלדרידג' מס' 12. למעשה נבנה בית הכנסת על שלוש חלקות ברחוב דבר שאיפשר בניית סוכה ואת חדירת השמש לבניין בתקופה מאוחרת יותר. קהילת "קהל עדת ישורון", שהתפצלה בשנות ה-50 של המאה ה-19 מתוך קהילת בית המדרש הגדול, אספה כסף במהלך שש שנים לבניית בית הכנסת, ובמהלכן קיימה את התפילות בכנסייה סמוכה. לאחר שאספו את הכספים הנדרשים פנו לאדריכלים פטר ופרנסיס ויליאם הרטר שעיצבו את הבניין בסגנון מורי מתחדש.
אלפים השתתפו בתפילות בבית הכנסת במהלך השנים עד לשנת 1920 בימים הנוראים משטרת ניו יורק הציבה שוטרים ברחובות הסמוכים לווסת את ההמונים שנהרו למקום. בין רבני הקהילה נמנה רבי אברהם אהרן יודלביץ. במהלך אותן שנים היווה בית הכנסת מרכז קליטה והתאקלמות ליהודים רבים שהגיעו לארצות הברית וניסו להיקלט לחברה האמריקאית. המקום נתן שירותים קהילתיים ולא רק שירותי דת. אנשי הקהילה אספו תרומות לנזקקים ואף שלחו תרומות ליהודים בארץ ישראל.
בשנות השלושים של המאה ה-20 החל קהילת בית הכנסת להצטמצם עם מעבר של חברי הקהילה לאזורים אחרים בעיר ובארצות הברית בכלל. מכסות ההגירה שהושמו בשנת 1924 הגבילה את מספר המהגרים שהגיעו לניו יורק. בנוסף, השפל הגדול צמצם את יכולותיהם הכלכליות של חברי הקהילה. רב הקהילה משנת 1931 ועד פטירתו ב-1943 היה הרב יהודה אידלסון. השימוש בהיכל בית הכנסת בקומה השנייה של הבניין הלך ופחת מאותן שנים ואילך. בשנות החמישים נסגרה הגישה אל ההיכל עקב דליפת מי הגשם אל הקומה השנייה.
ללא המשאבים הנדרשים לחמם ולתחזק את היכל בית הכנסת, העבירה הקהילה את הפעילות הדתית לבית המדרש בקומת המרתף. ההיכל נותר נטוש ונעול משנת 1955 עד שנת 1980. באותה שנה ביקש חוקר מאוניברסיטת קולומביה גישה להיכל לצורך מחקר היסטורי. עם פתיחת מנעולי ההיכל נתגלו נזקי מזג האוויר וההזנחה.
שיקום בית הכנסת
בשנת 1986 הוקם ארגון ללא מטרת רווח בשם "פרויקט רחוב אלדרידג'" במטרה לשקם את המבנה ולחדש את פעילותו הקהילתית, החינוכית והתרבותית. השופט פול בוקסון היה ממובילי הקהילה האורתודוקסית במקום באותן שנים ופעל להבטיח שהקהילה תוכל להמשיך את פעילותה הדתית בבית המדרש בעת תהליך השיקום.
פרויקט רחוב אלדרידג' סיים את תהליך השיקום ב-2 בדצמבר 2007 בעלות 20 מיליון דולר ופתח את בית הכנסת לקהל הרחב תחת השם "המוזיאון ברחוב אלדרידג'".
בית הכנסת כיום
קהילת קהל עדת ישורון ממשיכה לקיים תפילות מעריב מדי יום ותפילות יום שבת בהיכל, כמו גם תפילות בחגים וביום טוב. המוזיאון מציע סיורים בבניין ובאזור הלואר איסט סייד. כמו כן ניתן למצוא במוזיאון תשמישי קדושה, שלטים ותמונות משנות פעילותו של בית הכנסת לאורך השנים. בית הכנסת ממשיך להוות מרכז קהילתי ומקיים מגוון אירועים חינוכיים, תרבותיים וקהילתיים לכלל תושבי האזור ולכל זרמי היהדות.
רכס רדקאסל
רכס רדקאסל (באנגלית: Redcastle Ridge; מילולית: רכס הטירה האדומה) הוא רכס הרים שצבע סלעיו הוולקניים אדום ושחור.
הרכס ממוקם בין קרחון ארנב לבין קצהו של קרחון אדיסטו, בראש מפרצון אדיסטו.
אודמורטים
אוּדְמוּרְטִים (באודמורטית: Удмуртъёс; לפני שנת 1932 נקראו ווֹטְיָאקִים,  вотяки́) הם קבוצת אנשים דוברי השפה האודמורטית (מקבוצת השפות הפינו-אוגריות). האודמורטים חיים בעיקר ברפובליקת אודמורטיה, הממוקמת במזרח חלקה האירופי של הפדרציה הרוסית, שם הם מהווים כ-28% מן האוכלוסייה, וקבוצות קטנות שלהם מצויות גם במחוז פרם, ברפובליקת טטרסטן, ברפובליקת בשקיריה, במחוז קירוב, במחוז סברדלובסק, במחוז חנטי ומנסי (אוגרה), בקזחסטן ובאוקראינה.
האודמורטים הם צאצאי התושבים הקדומים של האזור שבין הנהרות קאמה וויאטקה. זהו עם ממוצא פיני, בעל מאפייני מראה מיוחדים: הם בעלי קומה בינונית, צבע עורם צהבהב-אדמדם, וגוון שערם ועיניהם בהיר. אנתרופולוגים מציינים כי מבין האודמורטים נצפה המספר הרב ביותר של אדומי שיער בעולם. לאודמורטים אף קטן, בעוד שפיהם גדול. עצמות הלחיים שלהם בולטות, מצחם צר וסנטרם מחודד.
האודמורטים מתפרנסים בעיקר מחקלאות, ומכריתת עצים ביערות למטרת הפקת עץ לתעשייה. כן הם עוסקים באריגה ובעיבודי עץ אמנותיים, עשירים בצבעיהם ומרהיבים ביופיים.
ברבע השני של המאה ה-13 נשלטו האודמורטים על ידי הטטרים, אך לאחר שנכבשה הבירה קאזאן על ידי הרוסים בשנת 1552, עבר השלטון בהם לידי הרוסים, אשר גבו מהם מס שנתי. האודמורטים נהנו ממידה רבה של חופש שלטוני, אך בכל זאת התקוממו מפעם לפעם ומרדו ברוסים, אשר דיכאו מרידות אלו ביד קשה. לאחר מרידות אלו ודיכוין על ידי הרוסים היו האודמורטים בורחים ליערות, שם נהנו מעצמאות מלאה.
במאות ה-18 וה-19 גבר הקולוניאליזם הרוסי באזור מגורי האודמורטים, דבר שגרם להגירתם מזרחה מחד, ולרוסיפיקציה של אותם אודמורטים שנשארו לגור במעורב עם הרוסים, מאידך.
כיום, כתוצאה מפעילות מיסיונרית שניהלה הכנסייה הנוצרית בקרבם, דתם של האודמורטים היא נצרות אורתודוקסית, אך עם זאת, נשארו אצלם סממנים מהפגניות שהייתה נהוגה אצלם בעבר (כגון: האלהת תופעות טבע). בעבר, היו השלכות לפגניותם של האודמורטים, על טיעוני התביעה במשפט ראווה שנערך בשנים 1892–1896 כנגד האודמורטים, אשר הואשמו בהקרבת קורבנות אדם לאלים פגניים. למרות שבמשפט זה הובהר כי הרוצחים האמיתיים ביימו רצח-פולחני, וכי היה מדובר בעלילת דם, והנאשמים זוכו מכל אשמה, עשתה התביעה בשנים 1911–1913, במשפט בייליס שימוש במשפט הווטיאקים, כהוכחה לקיום קורבנות אדם באותם הימים.
ג'ורג' קולטנובסקי
ג'ורג' קולטנובסקי (בצרפתית: George Koltanowski 17 בספטמבר 1903, אנטורפן – 5 בפברואר 2000), היה שחמטאי וסופר יהודי-בלגי-אמריקאי יליד בלגיה. ארבע פעמים אלוף בלגיה לשחמט. באופן בלתי פורמלי כונה קולטי.
קורות חיים
קולטנובסקי נולד למשפחה יהודית ממוצא פולני ולמד שחמט תוך צפייה באביו משחק עם אחיו הבכור. הוא החל לשחק ברצינות בגיל 14, והיה לשחקן החזק ביותר בבלגיה לאחר מותו של אדגר קול בשנת 1932, ונטש את עסוקו כמלטש יהלומים כדי להקדיש את כל זמנו למשחק השחמט. קולטנובסקי שרת תקופה קצרה בצבא הבלגי, שם עיסוקו העקרי היה קילוף תפוחי אדמה. תוך כדי קילוף תפוחי אדמה ניתח עמדות שחמט בראשו, וכתוצאה תפוחי האדמה היו נקלפים לקוביות קטנות יותר ויותר.
בגיל 21 קולטנובסקי ביקר בתחרות השחמט הבינלאומית במראנו, כאשר כוונתו הייתה להירשם לאחת התחרויות בדרגים הנמוכים. עקב טעות טכנית של המארגנים לגבי זהותו שובץ לתחרות רבי האמנים, במקום שחקן שהוזמן אך לא הגיע. קולטנובסקי הסכים בשמחה ואם כי סיים בתחתית הטבלה, זכה לניסיון חשוב וסיים בתיקו משחק עם זיגברט טאראש. לאחר מכן השתתף בעוד 25 תחרויות בינלאומיות, הטובות בתוצאותיו היו מקום ראשון בתחרות אנטוורפן בשנת 1932, בתחרויות ברצלונה בשנים 1934 ו-1935 וכן זכייה באליפות בלגיה בשחמט בשנים 1923, 1927, 1930 ו-1936. באותה תקופה הוא היה בין השחמטאים הבלגים הבולטים לצד ארטור דונקלבלום.
בשנים אלו אליפות ארצות הברית הפתוחה הייתה בשיטת ליגה בה היו בתי מוקדמות ובית גמר. שנה לאחר מכן קולטנובסקי חזר כמנהל התחרות, תוך שימוש בשיטה השווייצרית להגרלת זוגות השחקנים. הוא ניהל בשיטה זו את אליפות ארצות הברית הפתוחה בשנת 1947, ולאחר מכן תר בארץ וקיים תחרויות רבות בשיטה זו. בתוך זמן קצר אומצה השיטה השווייצרית במרבית תחרויות השחמט בארצות הברית.
בשנת 1946 ניסה להעפיל לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה אך הודח בשלב המוקדם. במקביל לתחרויות הרבות שניהל קיים משחקים סימולטניים רבים. לאחר כישלונו באליפות 1946 לא שיחק יותר שחמט תחרותי, למעט שני משחקים כחבר בנבחרת האולימפית של ארצות הברית באולימפיאדת 1952 בהלסינקי. בשני המשחקים סיים בתיקו: האחד נגד רב אמן אלכסנדר קוטוב שהיה בעת ההיא אחד מהשחקנים החזקים ביותר בעולם, והשני עם האמן הבינלאומי טיבור פלוריאן, במשחק שנראה שקולטנובסקי אמור היה לזכות. בשנת 1950 הוענקה לקולטנובסקי דרגת אמן-בינלאומי לשחמט על ידי פיד"ה ובשנת 1988 קיבל תואר רב אמן לשם כבוד.
משחקים סימולטניים
קולטנובסקי נהג לשחק משחקים סימולטנים עוורים שעוררו את התפעלות הקהל. בראשית 1935 הוא שיחק נגד 20 איש, זכה ב-10 משחקים והשיג תיקו בעוד 7. בשנת 1937 קבע קולטנובסקי שיא עולמי במשחק עיוור סימולטני כאשר שיחק בו זמנית ב-34 משחקים, אירוע שדווח בהרחבה בכל העולם. שיאו עדיין מופיע בספר השיאים של גינס. שנים מאוחר יותר מיגל ניידורף ויאנוש פלש הצהירו כי שברו שיא זה, אך האירוע בו שברו את השיא לא נוטר באותה דרך שבה נוטר האירוע של קולטנובסקי. בשנת 1960 שיחק קולטנובסקי 56 משחקים עיוורים, בהגבלת זמן של 10 שניות למסע. קולטנובסקי ניצח ב-50 משחקים וסיים 6 בתיקו.
בשנת 1950 קבע קולטנובסקי שיא במשחק סימולטני כששיחק נגד 271 איש, ניצח נגד 251 והשיג תיקו נגד 17.
סגנון
קשה להגדיר את סגנון משחקו, אך נגד שחקנים חזקים דומה שנקט בפתיחת רגלי המלכה בלבן תוך שימוש תכוף בפתיחת קול.
נויה בר עם
ביוגרפיה
בר עם נולדה בשנת 1996 והיא מתגוררת בתל אביב-יפו. היא החלה ללמוד שיט בגיל 8, ולפני כן ומעט תוך כדי היא למדה ג'ודו.
בר עם זכתה במקום החמישי באליפות אירופה לשנת 2017, שהתקיימה במונקו ובמקום הרביעי באליפות העולם לשנת 2019 שהתקיימה במרסיי שבצרפת.
היא ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020), שם סיימה במקום השמיני הכללי בשיוט המדליות ב-470 (מפרשית), יחד שחר טיבי.
מתאמנת במועדון הפועל תל אביב.
מונדיאל 1998
מונדיאל 1998 נערך בצרפת בין 10 ביוני ל-12 ביולי 1998. צרפת אירחה את המונדיאל בפעם השנייה לאחר שעשתה זאת בפעם הקודמת ב-1938. נבחרת צרפת ניצלה את הביתיות כדי לזכות לראשונה בגביע, אחרי שניצחה את נבחרת ברזיל 0-3 במשחק הגמר. צרפת הפכה לנבחרת השביעית שזוכה בתואר (אחרי אורוגוואי, איטליה, גרמניה, ברזיל, אנגליה וארגנטינה). הייתה זו הפעם השישית שהמדינה המארחת זכתה בגביע.
מבנה הטורניר שונה ממונדיאל 1994: מספר הנבחרות שהעפילו מטורניר המוקדמות הוגדל מ-24 ל-32, שחולקו לשמונה בתים עם ארבע נבחרות בכל בית. הראשונה והשנייה מכל בית עלו לשמינית הגמר, ומכאן והלאה התנהל הטורניר בשיטת נוק אאוט. בטורניר זה הונהגה צורת הכרעה חדשה בשלב הנוק אאוט, שנקראה "שער זהב", ולפיה כאשר הובקע שער בהארכה הסתיים המשחק באופן מיידי והנבחרת שכבשה הוכרזה כמנצחת.
במונדיאל זה עשו 5 נבחרות את הופעת הבכורה שלהן במונדיאל: ג'מייקה, דרום אפריקה, יפן, קרואטיה, ויוגוסלביה (אין מדובר בנבחרת יוגוסלביה "הגדולה" שפורקה בשנת 1992, אלא בנבחרת של הרפובליקות סרביה ומונטנגרו שהוסיפו להיות מאוחדות, והמשיכו להשתמש בשם יוגוסלביה עד שנת 2003, שבה החליפו את השם לסרביה ומונטנגרו, בו השתמשו עד לפירוק שתי המדינות ב-2006).
דאבור שוקר מנבחרת קרואטיה המפתיעה, שהגיעה למקום השלישי, זכה בתואר מלך השערים של הטורניר (נעל הזהב) לאחר שהבקיע 6 שערים. נבחרת אחרת שבלטה לטובה הייתה, שבין היתר הביסה את ניגריה 1-4 בשמינית הגמר והודחה ברבע הגמר רק לאחר מאבק עיקש ורב שערים נגד ברזיל, שהסתיים בהפסד 3-2. גם היוותה גורם חשוב במונדיאל לראשונה מאז מונדיאל 1978, והודחה רק בחצי הגמר בבעיטות הכרעה נגד ברזיל. המשיכה את הופעתה המאכזבת ממונדיאל 1994, ושוב הודחה ברבע הגמר. הפעם, באופן נדיר, הובסה ללא תנאי (3-0 נגד קרואטיה). באופן מפתיע, הודחה עוד בשלב הבתים.
חלוץ נבחרת ברזיל, רונאלדו, זכה בתואר השחקן המצטיין של הטורניר (כדור הזהב).
בית א'
נבחרת, כצפוי, סיימה את הבית כמובילה, למרות ההפסד 2-1 לנבחרת במחזור האחרון, משחק שהעלה את הנורווגים לשמינית הגמר. לפני ההפסד לנורווגיה ניצחו הברזילאים 1-2 את, ו-0-3 את. נבחרת מרוקו סיימה במקום השלישי, וזאת למרות הניצחון 0-3 על סקוטלנד, שסיימה במקום האחרון עם נקודה אחת בלבד.
בית ב'
הפתיעה לטובה במשחק הראשון, בו סיימה בתוצאה 2-2 עם (לאחר שהובילה 1-2 עד הדקה ה-85 מצמד של מרסלו סאלאס). בבית זה תיזכר נבחרת, שכבשה את כל 3 שעריה בתוספות הזמן של המשחקים (שער שוויון נגד בדקה ה-91, שוויון נגד צ'ילה בדקה ה-92 ושער מצמק נגד איטליה בדקה ה-92). נבחרת איטליה סיימה ראשונה, כאשר היא מנצחת 0-3 את קמרון ו-1-2 את אוסטריה. אל איטליה הצטרפה במקום השני נבחרת צ'ילה.
בית ג'
, המארחת, סיימה ראשונה, לאחר שניצחה את כל 3 משחקיה. במקום השני הצטרפה אליה נבחרת. ו סיימו את דרכן בטורניר ללא ניצחון.
בית ד'
נבחרת סיימה ראשונה בבית, זאת לאחר ניצחון מפתיע 2-3 על נבחרת, לאחר טעות של השוער הספרדי אנדוני זוביזארטה. ההפסד הביא להדחתה המפתיעה של נבחרת ספרד לאחר הסיבוב הראשון. אל ניגריה הצטרפה במקום השני. במקום האחרון בבית סיימה נבחרת, מהמפתיעות במונדיאל הקודם, עם נקודה אחת בלבד.
בית ה'
נבחרת סיימה ראשונה בבית בזכות ניצחון מרשים 0-5 על נבחרת. סיימה במקום השני והצטרפה אל הולנד לשמינית הגמר.
בית ו'
נבחרת סיימה ראשונה את הבית, זאת לאחר הפרש שערים עדיף על נבחרת, שהצטרפה אליה במקום השני עם אותו מאזן נקודות. במקום השלישי סיימה, שאומנם הפסידה ליוגוסלביה וגרמניה, אך גברה על , שהציגה יכולת חלשה, הפסידה בכל שלושת משחקיה וסיימה במקום האחרון בבית.
בית ז'
נבחרת סיימה במקום הראשון בזכות הניצחון 1-2 על נבחרת. האנגלים סיימו במקום השני והעפילו גם כן לשמינית הגמר.
בית ח'
נבחרת סיימה ראשונה את הבית, לאחר שניצחה את כל שלושת משחקיה. במקום השני הצטרפה אליה נבחרת המפתיעה. ו (שהפסידה בכל שלושת משחקיה) הודחו מהטורניר הראשון שלהן במונדיאל כבר בשלב הבתים.
שמינית הגמר
נבחרת איטליה גברה על נורווגיה. ברזיל ענתה על רף הציפיות והביסה את צ'ילה. נבחרת דנמרק, שהציגה יכולת בינונית בשלב הקודם, הרשימה כאשר הביסה את נבחרת ניגריה בתוצאה 1-4. שחקני פרגוואי החזיקו מעמד עד הדקה ה-113 מול המארחת, צרפת, אך הודחו לבסוף משער זהב שכבש לורן בלאן. ארגנטינה הדיחה את אנגליה לאחר דו-קרב בעיטות עונשין (והרחקה של דייוויד בקהאם). הולנד וגרמניה עברו לשלב הבא כאשר גברו על נבחרות יוגוסלביה ומקסיקו 1-2 בהתאמה. נבחרת קרואטיה גם עלתה כאשר גברה על רומניה 0-1.
רבע הגמר
קרואטיה הביסה באופן מפתיע את גרמניה בתוצאה 0-3, ועלתה לחצי הגמר. ברזיל גברה 2-3 על דנמרק מצמד של ריבאלדו בנוסף עלו: הולנד, שגברה 1-2 על ארגנטינה משער מרהיב של דניס ברגקאמפ בדקה ה-89, וצרפת, שגברה על נבחרת איטליה בדו-קרב בעיטות עונשין ועלתה גם היא לשלב חצי הגמר.
חצי הגמר
צרפת עלתה לגמר לאחר שגברה על קרואטיה המפתיעה 1-2 (לאחר שפיגרה 1-0). ברזיל עלתה גם היא לגמר לאחר שגברה בדו-קרב בעיטות עונשין על הולנד.
הגמר
נבחרת צרפת הביסה במפתיע 0-3 את נבחרת ברזיל מצמד של זינאדין זידאן וזכתה לראשונה בתולדותיה בטורניר המונדיאל. רונאלדו, כוכב הנבחרת הברזילאית, עבר ככל הנראה התמוטטות עצבים לפני המשחק, ובמשחק עצמו נראה חלש וכבוי.
מצטיינים
נבחרת הטורניר: במונדיאל זה נבחרו 16 שחקנים בנבחרת הטורניר
ילדת הפלא
ילדת הפלא (באנגלית: Small Wonder) היא קומדיית מצבים טלוויזיונית אמריקנית דלת תקציב אשר הופקה בין השנים 1985–1989. בישראל הסדרה שודרה בשעות אחר הצהריים במסגרת הרצועה היומית "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90.
תקציר העלילה
הסדרה מתמקדת ב-"ויקי", אנדרואיד בצורה של ילדה בת 10, שנבנתה על ידי מהנדס הרובוטיקה טד לוסון, כדי לשמש כלי עזר לילדים נכים. ויקי נלקחת על ידי לוסון לביתו כדי שהיא תוכל להתאים את עצמה לסביבה משפחתית. משפחת לוסון מנסה לשלב את הרובוט כילדה המאומצת שלהם.
משפחת לוסון מנסה לשמור על קיום הרובוט בסוד, אבל השכנים החטטניים שלהם, משפחת ברינדל, קופצים לבקר ברגעים הכי לא צפויים - במיוחד הילדה של השכנים, הארייט ברינדל. ההומור של הסדרה מתמקד בניסיונותיה של ויקי ללמוד את ההתנהגות האנושית והניסיונות של המשפחה להסוות את העובדה שהיא לא ילדה אמיתית.
פיילזילה
פיילזילה (באנגלית: FileZilla) היא תוכנת FTP חופשית וחוצת פלטפורמות, המורכבת מפיילזילה צד לקוח ופיילזילה צד שרת. תוכנת הלקוח זמינה עבור Windows, Linux ו-macOS, ואילו תוכנת השרת זמינה עבור Windows בלבד. גם השרת וגם הלקוח תומכים ב-FTP ו-FTPS, ואילו הלקוח יכול בנוסף להתחבר לשרתי SFTP.
קוד המקור של פיילזילה מאוחסן בסורספורג' והפרויקט נבחר כפרויקט החודש בנובמבר 2003. עם זאת, הייתה ביקורת כי SourceForge מכליל תוכנות לא רלוונטיות עם היישום.
היסטוריה
פיילזילה החלה כפרויקט בכיתת מדעי המחשב בשבוע השני של ינואר 2001 על ידי טים קוסזה ושני חברי כיתה.
תכונות
תכונות מרכזיות של תוכנת פיילזילה:
כמה מהתכונות של שרת פיילזילה:
בגירה
בַּגירָה (נקרא גם בגהרא; באנגלית: Bagheera) הוא נמר הודי שחור המופיע כדמות ספרותית בספרו של רודיארד קיפלינג - "ספר הג'ונגל" וכן בספר ההמשך "ספר הג'ונגל השני". המילה בגה (बाघ) משמעותה טיגריס בהינדי.
כמו כן, בגירה מופיע בעיבודי האנימציה לספרים, ספר הג'ונגל וספר הג'ונגל 2, וכן בסדרת ההנפשה "גורי הג'ונגל".
ביוגרפיה
בגירה נולד בשבי בגן-החיות האישי של הרג'ה של אודאיפור, הודו, והוא מתחיל לערוג לחירותו אחרי מות אמו. ברגע שהוא בוגר וחזק דיו הוא פורץ את המנעול של כלובו ובורח לג'ונגל, שבו אכזריותו וערמומיותו מקנים לו את הכבוד של כל שאר תושבי הג'ונגל, למעט שירחן הטיגריס (כנראה מתוך שחצנות). בגירה חושף כל זאת למוגלי בהזדמנות מאוחרת. אף אחד, למעט מוגלי, לא יודע אי-פעם שבגירה ענד פעם קולר ושרשרת, מה שמסביר את התובנה המיוחדת של הנמר לגבי האדם.
כאשר אבא זאב (אביו המאמץ של מוגלי) וראקשה (אימו המאמצת של מוגלי) מלהקת הזאבים הסאונית מאמצים את ה"גור" האנושי מוגלי והלהקה דורשת שידברו בשם הגור החדש, בגירה קונה את חייו של מוגלי בעזרת פגר שור טרי ועוזר לגדל אותו כאחד מהלהקה. בגלל שחייו נקנו על ידי שור, על מוגלי נאסר לאכול בשר בקר (בצירוף מקרים עם העובדה שגם לכפריים ההינדים של המחוז נאסר לאכול בשר בקר).
הופעות נוספות
בגרסת האנימציה הרוסית הרפתקאות מוגלי בגירה מוצג כנקבה. זאת כנראה בשל העובדה שהמילה הרוסית ל"פנתר" היא עצם ממין נקבה. כמו כן, יש לבגירה בגרסה זו שלושה גורים, אחד שחור ושניים בצבעים רגילים.
בגרסה של דיסני, בגירה הפנתר היה, כמו בספר, זכר, ודובב על ידי סבסטיאן קאבוט באנגלית. הפנתר צויר כחכם, רציני ואחראי, באופן דומה לבגירה שבספר, למעט העובדה שבספר בגירה מפנק את מוגלי יותר. בסרט, בגירה הוא זה שמוצא את מוגלי לראשונה בסירה ההרוסה, ולא הזאבים, והוא זה שלוקח אותו בחזרה לכפר. במהלך הסרט, בגירה מתווכח לעיתים קרובות עם באלו, משום שהוא יודע שכל עוד שירחן נמצא בג'ונגל, הג'ונגל הוא לא מקום בטוח למוגלי למרות כל מאמצי באלו להגן עליו. כמו כן, בגירה הוא גם המספר של סיפור הסרט.
בגירה הוא גם אחת מהדמויות הראשיות שהושמטו מהסדרה עולם סחרחר, שהשתמשה בכמה דמויות מספר הג'ונגל. עם זאת, הרבה מחיילי שירחן וטייסיו הם פנתרים שחורים שמאוד דומים בסגנונם לבגירה.
בסדרת האנימה היפנית בגירה הופיע בדיבוב ארתור גרוסר. גם שם הוא היה רציני ואחראי והיה לאחד ממוריו הרוחניים של מוגלי.
בסדרת האנימציה המקדימה, בגירה היה החבר הכי צעיר, ולעיתים קרובות חבריו צחקו עליו, בייחוד שירחן הבריון. כמו כן, הוא גם כונה "באגי". כמו שירחן, גם לו היה מבטא בריטי בסרט מ-1967, אבל בסדרה היה בעל מבטא אמריקאי.
בשנת 2003 הופיע בגירה בתפקיד אורח בסדרת ההנפשה של דיסני "בית העכבר".
בסרט השני, הוא חזר להופיע כבגירה הרציני. בגירה, עם עזרתם של חיילי קולונל האטי, מנסה למנוע מבאלו להגיע לאנשי הכפר. כאשר הכפריים מנסים למצוא את מוגלי, הוא חושד שבאלו החזיר אותו בחזרה לג'ונגל (הוא צדק). באלו מחביא את מוגלי ממנו, וגורם לבגירה להאמין שהוא לא היה עמו. אחרי ששירחן נפל במלכודת, מוגלי פוגש אותו שוב. קרוב לסוף הסרט, ראנג'ן נראה משחר עם הזנב של בגירה. בהתחלה בגירה פחד, אבל אחר כך נהנה לשחק איתו, בזמן שמוגלי ובאלו שרים שוב את הצרכים הפשוטים.
בסדרת ספרי הקומיקס פייבלס, בגירה נראה כאחת מהדמויות החיות בגלות בחווה שבצפון מדינת ניו-יורק. הוא לוקח חלק במרד החווה, וביחד עם פייבלס "קיפלינג" אחרים, הוא עוזר לזהבה (מסיפור "זהבה ושלושת הדובים") באיתור ריינארד השועל. בגירה למעשה מצליחה באיתור ריינארד, אבל השועל מצליח להימלט ממנו. נרמז שמטרתו העיקרית של בגירה לתפיסת השועל הייתה כדי להראות לשירחן אחרי שדחה ביהירות את הצעת בגירה לעזור. אחרי שהמרד דוכא, בגירה מלא החרטה מסכים למאסר מאשר עבודת כפייה. עם זאת, כפי שהוא חושף למוגלי, נשאר לו זכרונו כאשר הוא משתין על קברו של שירחן המנוח בשביל לשעשע את עצמו.
דמותו של בגירה הופיעה גם במחזמר הישראלי המבוסס על הסיפור בו גילם אותו ששי קשת.
בן קינגסלי מדבב את בגירה בסרט בבימויו של ג'ון פאברו שיצא בשנת 2016. הסרט ברובו הוא עיבוד לייב אקשן לסרט של דיסני. בגירה בסרט משמש בתפקיד מספר אך גם כמורה עבור מוגלי. הוא לוקח תחת חסותו את האחריות להביא את מוגלי לכפר בני האדם ולהגן עליו מפני שירחן שרוצה במותו של מוגלי.
מחוות נוספות
בשנת 1896 כינו זוג החוקרים ג'ורג' ואליזבת פקהאם סוג של עכביש ממשפחת הקופצניים בשם בגירה (Bagheera) על שם הדמות.
ג'ולי מושלס
ג'וּלי מוֹשֶלֶס (Julie (Julianne) Moscheles, בצ'כית: Julie Moschelesová; 21 באוגוסט 1892 – 7 בינואר 1956) הייתה ראשונת הגאוגרפים הצ'כים.
קורות חייה ופועלה
ג'ולי (יוליאנה) מושלס נולדה למשפחה יהודית אמידה בפראג, אז אוסטרו-הונגריה. אביה, וילהלם מושלס היה משפטן. גרמנית הייתה שפת האֵם שלה, והצ'כית – שפת סביבתה. בגלל העיוורון שבו לקתה אִמהּ גדלה ג'ולי אצל בן משפחתה, הצייר והאספרנטיסט האנגלי פליקס סטון מושלס (1833–1917), בנו של המוזיקאי איגנץ מושלס. ג'ולי מושלס התחנכה בלונדון ונסעה עם חונכיה ברחבי אירופה וצפון אפריקה, ומסעות אלה השפיעו על התפתחותה. בשהותם במרוקו פגשה בגאולוג הנורווגי הנס הנריק רוֹיש (1852–1922), שהתרשם משליטתה בשפות שונות והעסיק אותה כמתורגמנית במכון הגאולוגי באוסלו. בעבודתה בנורווגיה השיגה את ידיעותיה בשפות נורדיות ובגאומורפולוגיה של חצי האי הסקנדינבי.
ב-1912 החלה את לימודיה בגאוגרפיה ובגאולוגיה באוניברסיטת קארל פרדיננד בפראג, וב-1916 קיבלה תואר דוקטור על עבודת התזה שלה בנושא התקופה הבתר-קרחונית בסקנדינביה. בשנים 1917–1922 הועסקה באוניברסיטה כעוזרת הוראה ומחקר, ללא שכר ראוי. ב-1918 פרסמה את מחקריה על האקלים של פראג ועל האקלים של בוסניה והרצגובינה, ואחריהם פורסמו עבודות נוספות שלה, רובן הוקדשו להיבטים שונים בגאוגרפיה של צ'כיה, מגאומורפולוגיה ועד גאוגרפיה כלכלית. למרות הישגיה במחקר קידומה באקדמיה התעכב, ויש המייחסים זאת למגדר שלה וגם למוצאה היהודי. ב-1923 עברה מהאוניברסיטה הגרמנית בפראג, שם סבלה מהצקות של הסטודנטים הלאומנים הגרמנים, לאוניברסיטת קארל הצ'כית. ב-1934 עברה את משוכת ההביליטציה בהתמחות בגאוגרפיה אנושית, אך בעבודתה המדעית התמקדה בגאוגרפיה פיזית, בעיקר בגאומורפולוגיה. מחקריה פורסמו בכתבי-עת מדעיים בארצות הברית, בצרפת ובשוודיה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטה מארצהּ והגיעה לאוסטרליה, שם לימדה גאוגרפיה בפקולטה לכלכלה באוניברסיטת מלבורן וכן התפרנסה מעבודות תרגום. בשנים 1942–1944 (אחרי הכיבוש היפני של אינדונזיה) עבדה כגאוגרפית בשרות הצבא המלכותי של איי הודו המזרחיים ההולנדיים,. מושלס פעלה גם כמתנדבת בארגון הצלב האדום.
בתום המלחמה חזרה לפראג וגילתה שכל משפחתה נספו. בשנים הראשונות לשובה הייתה מובטלת ונתמכה על ידי חברתה לחיים, חוקרת הספרות ילידת דנמרק גרטה הורט. ב-1950 קיבלה משרת מרצה במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטת קארל בפראג. בדבריו בינואר ב-1953 בפני מועצת הפקולטה לגאולוגיה ולגאוגרפיה באוניברסיטת קארל, שבעקבותיהם הומלץ על העלאתה לדרגת פרופסור-חבר, הכריז פרופ' ז'רומיר קורצ'ק :.
עישון כבד תרם למותה בגיל 63 ממחלת הסרטן בפראג ב-1954.
הדיוויזיה ה-15 (בריטניה)
הדיוויזיה ה-15 של הצבא הבריטי (הסקוטית) הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם.
מלחמת העולם הראשונה
בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, וביולי 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה ללחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב לוס, הקרב על הסום, קרב אראס, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובשנת 1919 פורקה הדיוויזיה.
מלחמת העולם השנייה
בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה ה-52 הוקמה הדיוויזיה ה-15 (הסקוטית). עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויסה הדיוויזיה, אך היא לא נשלחה לצרפת ונותרה בבריטניה. באמצע יוני 1944 נחתו כוחות הדיוויזיה בפיקודו של גורדון הולמס אלכסנדר מקמילן בצרפת כחלק מהקורפוס ה-8, ולאחר מכן לחמו בקרבות הקשים על קן בנורמנדי, ובכלל זה מבצע אפסום ומבצע גודווד. בספטמבר 1944 השתתפו כוחות הדיוויזיה בשחרור בלגיה, ולאחר מכן השתתפו במבצע מרקט גארדן ובמבצע פסיון, שבה שוחררה צפון בראבנט. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות הקשים בגרמניה עד סוף המלחמה, וב-10 באפריל 1946 פורקה הדיוויזיה.
ראדומסק
ראדומסק (בפולנית: Radomsko, ביידיש: ראַדאָמסק) היא עיירה בדרום פולין. היא יושבת על גדות הנהר ראדומקה, 190 קילומטר דרום-מערבית לבירה ורשה ו-90 קילומטר דרומית לעיר לודז'.
יהודים ברדומסק
בשנת 1643 אסר המלך הפולני ולדיסלב IV על יהודים להתגורר בעיר. היהודים התיישבו בכפר שכן בשם Bugaj. כמו בערים אחרות, הם עסקו במסחר בעיר, אבל בערב היו צריכים לעזוב אותה. בראשית המאה ה-19, אוחד הכפר עם העיר, אך יהודים המשיכו לגור רק בשטחי הכפר לשעבר. בשנת 1827 הגיע מספר התושבים בעיר לכאלף ושמונה מאות, מתוכם שלוש מאות ושבעים יהודים. האיסור לישיבת יהודים נשאר בתוקף עד לשנת 1862, אז החלו יהודים להתיישב גם בחלקי העיר האחרים. אוכלוסיית היהודים מנתה מעל 5,000 איש (41% מהתושבים) בשנת 1897.
בשנת 1921 היו ברדומסקו 18,732 תושבים, 7,774 מהם יהודים. בבחירות למועצת העיר בדצמבר 1927 נבחרו 8 יהודים מתוך 24 חברי מועצה.
בגלל היערות הרבים בסביבת העיר, התפרנסו רבים מהתושבים ובכללם היהודים מתעשיית רהיטים ומוצרי עץ.
בהיסטוריה היהודית נודעה העיר בשל חסידות ראדומסק.
אחת המשפחות היהודיות המפורסמות בעיר הייתה משפחת גרינשפן. הוריו של הרשל גרינשפן היו ילידי העיר.
הקהילה היהודית בשואה
רדומסקו הופצצה מהאוויר כבר ב-1 בספטמבר 1939, הגרמנים נכנסו לעיר ב-3 בספטמבר.
בשני מקרים, בספטמבר ובנובמבר, נדרשו היהודים לשלם כופר לאחר שכמה מנכבדי הקהילה נתפסו כבני ערובה.
ב-12 בנובמבר 1939 נצטווה יו"ר הקהילה, משה ברגר, להקים יודנראט. במאי 1941 החליף אותו ויקטור גוטשטט בתפקיד היו"ר. אנשי היודנראט הקימו בין היתר מטבח ציבורי. בגטו הוקם גם, בתמיכת היודנראט, בית יתומים ובו כשישים ילדים בני 3-6.
תושבי הגטו סבלו התעללויות, עבודות כפייה ומשלוחים לאושוויץ ולמחנות כפייה. בגטו רדומסקו התרחשו 2 אקציות: הראשונה ב-9-12 באוקטובר 1942. האקציה כללה כ-10,000 מיהודי הגטו וכן 4000 יהודים שהגיעו באותם ימים מפשדבוז' ופלאוונו. הם נשלחו ברכבות לטרבלינקה. בגטו נותרו 321 יהודים, בכללם 7 מאנשי היודנראט, אנשי המשטרה היהודית, 8 רופאים ורופאי שיניים וכן בעלי מקצוע שונים. בחודשים לאחר מכן, רוכזו בגטו יהודים מכפרים ועיירות בסביבות העיר. ב-6 בינואר 1943, נשלחו כ-4,500 יהודים לטרבלינקה. בתום האקציה השנייה, החלו הגרמנים ועוזריהם לצוד יהודים שהסתתרו בגטו. מאות מהם נרצחו ונקברו בבית הקברות היהודי.
ראו גם
נערה בגיטו - יומן מתקופת השואה
קרנליאן
קרנליאן (וכן קרניאול וקרניול) הוא אבן חן אדמדמה אחת מצורות המינרל כלקדון (סוג של קוורץ), המכיל כמויות קורט של ברזל. הקרנליאן שייך לקבוצת המינרלים הטקטוסיליקטיים - (סיליקטים במבנה מרחבי), ונוסחתו הכימית SiO2. מקור השם קרנליאן מלטינית, "קרניס" (carnis) שפירושו בשר עקב הגוון האדמדם המזכיר בשר חי.
צבעו של הקרנליאן נקבע לפי כמות וסוג תרכובת הברזל שבו. תחמוצת הברזל יוצרת גוון כתום-אדמדם בעוד שהידרוקסיד הברזל נותן לאבן גוון חום. בחימום הופך הידרוקסיד הברזל לתחמוצת הברזל וגוון הקרנילאן משתנה בהתאם לאדום. כמו בכל צורות הכלקדון הגבישים של המינרל קטנים עד כדי כך שניתן לראותם במיקרוסקופ בלבד (קריפטוקריסטלים - גבישים סמויים). תכונה זו מבדלת את הקרנליאן מקוורץ שקוף, אמטיסט, ציטרין וסוגים נוספים של קוורץ גבישי שהם בדרך כלל שקופים ויוצרים גבישים בעלי שש פאות הניתנים לזיהוי בקלות. סוגים נוספים של קוורץ בעל גבישים זעירים כוללים את האגט, הכריזופראס והאוניקס. שלא כמו בסוגים רבים אחרים של אבני חן מקוורץ בלתי שקוף שבהם האבן נחשקת בשל תבניות של פסים בגוונים שונים על האבן, הקרנליאן הפכה לאבן חן בשל צבעה האדמדם בלבד. הגוון הנחשק ביותר היא אבן שלפניה יש גוון שחור אדמדם, אבל בהסתכלות דרכה נראים גוונים של אדום אש. הקשיות הגבוהה יחסית של הקרנליאן (7 בסולם מוס) מאפשרת להשתמש בו לצורכי קישוט, לשיבוץ בטבעות, בשרשרות ולגילוף צלמיות.
בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד הקרנליאן הוא אבן ההולדת התחליפית של חודש יולי.
אבני הקרנליאן היפות ביותר מגיעות מהודו, מקומות נוספים שבהם כורים קרנליאן הם צפון אפריקה, יפן, אוסטרליה, סיביר ובייחוד ברזיל.
על שם האבן נהוג לקרוא לגוון אדום מסוים "קרנליאן", כדוגמת צבע הלוגו של אוניברסיטת קורנל וחברת המרקים "קמפבל".
קרנליאן בהיסטוריה
במצרים העתיקה נהגו לכנות את האבן, "אבן החיים", בשל צבעה המזכיר דם. משום כך שיחקה האבן תפקיד חשוב בפולחן הקבורה המצרי והיא מוזכרת בספר המתים המצרי. קישוטים המכילים קרנליאן נמצאו בקברו של תות ענח' אמון. גם במקומות אחרים בעולם העתיק היה המינרל אבן חן חשובה, בייחוד בטבעות. דוגמאות נודעות: קישוטים עתיקים עוד יותר המכילים קרנליאן נמצאו בקפריסין ובטרויה. בתקופת האימפריה הרומית היה הקרנליאן החומר הנפוץ ביותר בו השתמשו כאבן חן. מכיוון שלקרנליאן יש תכונה חשובה, שעווה חמה אינה נדבקת אליו, השתמשו בו לרוב בטבעות חותם שבהם הטביעו חותם ביטחון על מכתבים או מסמכים חשובים.
בתקופה המודרנית התחדש השימוש בקרנליאן כאבן חן וכמה משוררים גרמנים כדוגמת יוהאן וולפגנג פון גתה, ושטפן גאורגה מזכירים את האבן בשיריהם. באוסף שיריו המאוחר, "דיוואן מערבי מזרחי" כתב גתה בשיר Segenspfänder ("משכונות הברכה"):
מקורות
ערך זה כולל מידע מתוך הערך כריזופראס, מידע מהערך Carnelian מוויקיפדיה באנגלית ומידע מהערך Karneol מוויקיפדיה בגרמנית.
תמר מטל-שומכר
תמר מטל-שומכר (26 בדצמבר 1933 – 15 ביולי 2022) הייתה אתלטית וכדורסלנית ישראלית. הייתה אלופת ישראל ושיאנית ישראל בקפיצה לרוחק ואלופת ושיאנית ישראל בקפיצה לגובה. ייצגה את ישראל באולימפיאדה (הלסינקי 1952) באתלטיקה. הייתה שחקנית מכבי תל אביב בכדורסל וקפטנית נבחרת ישראל בכדורסל נשים. מטל-שומכר זכתה עם קבוצתה ב-11 אליפויות וב-12 גביעי המדינה ובשנת 1950 ייצגה את נבחרת ישראל הראשונה לנשים באליפות אירופה שנערכה בבודפשט.
ביוגרפיה
מטל נולדה בפולין ועלתה עם הוריה בגיל שנתיים לארץ ישראל. מטל החלה בפעילות ספורטיבית מגיל 11. היא התאמנה בהדרכתו של אברהם גרין ולמדה בתיכון עירוני א'. זכתה בתואר מלכת הספורט של האתלטיקה הקלה ובאליפות מכבי לאתלטיקה בקפיצה לגובה. ב-1949 קפצה לרוחק של 4.78 מטר. השתתפה באליפות אירופה בכדורסל לנשים שנערכה בבודפשט שבהונגריה בשנת 1950 בהיותה בת 16 בלבד ושימשה כקפטנית הנבחרת. בטורניר עצמו הנבחרת סיימה במקום 11 לאחר שניצחה את נבחרת הנשים של הולנד והפסידה בחמישה משחקים.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכו בשנת 1950 זכתה מטל-שומכר במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.40 מטר, אחרי אהובה קריביצקי שקבעה שיא מכביה חדש של 1.45 מטר ולפני נפרסטק (1.35 מטר), שתיהן מישראל.
באולימפיאדת הלסינקי (1952) סיימה מטל-שומכר במקום 17 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.40 מטר ובמקום 29 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.16 מטר. במשחקים היא קיבלה הצעת נישואין מהאלוף האולימפי בהדיפת כדור ברזל פרי אובריאן מארצות הברית.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בשנת 1953 זכתה מטל-שומכר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.87 מטר, אחרי איירין לדרמן מבריטניה (5.36 מטר) ולפני מרים טפר מישראל (4.86 מטר) ומדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.45 מטר, אחרי אהובה קריביצקי (1.48 מטר) וג'. פרייזר מבריטניה (1.48 מטר).
במשחקי המכביה התשיעית שנערכו בשנת 1973 זכתה מטל-שומכר להשביע את הספורטאים.
בוועידה ה-33 של מכבי ישראל שנערכה בשנת 1989 זכתה מטל-שומכר בתעודת הוקרה.
משפחתה
מטל-שומכר נישאה לשמואל ("שומי") שומכר, ספורטאי ומורה לספורט בבית הספר אחד העם (תל אביב), אותו הכירה בעת לימודיה במכון וינגייט. לזוג נולדו ארבעה ילדים. בנה, אביהו, שיחק כדורסל בקבוצת מכבי דרום תל אביב ובתה, ליאת, שיחקה כדורסל במכבי תל אביב ובנבחרת ישראל. נכדתה רומי לוי היא שחקנית כדורסל ואחות של שון לוי, דוגמנית וכדורסלנית-עבר בקבוצת בנות הרצליה.
שייטת הצוללות הבריטית בים הבלטי
שייטת הצוללות הבריטית בים הבלטי בת 9 הצוללות, פעלה במשך שלוש שנים במהלך מלחמת העולם הראשונה כשהיא מסופחת לצי הבלטי. המשימה העיקרית של השייטת הייתה למנוע יבוא עפרות ברזל משוודיה לאימפריה הגרמנית. בנוסף להצלחתה של השייטת הבריטית במשימתה המקורית, היא גם גרמה לאוניות חיל הים הגרמני בים הבלטי להיצמד לבסיסיו ומנעה מצי הים הפתוח תנועה חופשית. בסיס השייטת היה בטאלין (שהייתה אז בשליטה רוסית) ולאורך רוב התקופה פיקד עליה קפטן פרנסיס קרומי.
דגם E
הצוללות מדגם E נכנסו לים הבלטי דרך המצרים הדניים במים שעומקם 10 מטרים בלבד. ב-19 באוגוסט 1915, עלתה הצוללת E15 על שרטון בארסונד, קרוב לאי סלטהולם. תוך הפרה של הנייטרליות הדנית, תקפה אותה ספינת טורפדו גרמנית ו-15 מאנשיה נהרגו. שאר הצוללות חדרו לים הבלטי ללא היתקלויות נוספות. הצוללות E18 ו-E19 חברו לשאר הכוח בספטמבר 1915.
דגם C
4 צוללות מדגם C נשלחו בספטמבר 1915 בדרך מפותלת ועקיפה. הן נגררו סביב נורדקאפ עד לארכנגלסק ומשם נלקחו על גבי ארבות לקרונשטאדט, דרך הנהרות והאגמים שיהפכו מאוחר יותר לתעלת בלומורקנאל.
הצוללות הגיעו לסנקט פטרבורג בספטמבר 1916, אך בגלל בעיות מכניות הוכשרו לפעולה רק ב-1917.
סיום המלחמה
ב-1918, עם פלישת הצבא הגרמני וחתימת חוזה ברסט-ליטובסק, נאלצה השייטת לעזוב להלסינקי תחת חסותה של הרפובליקה הפינית. התערבות הצבא הגרמני במלחמת האזרחים הפינית ונחיתתם של 10,000 חיילים גרמנים בהאנקו, אילצו את צוותי השייטת להטביע את 8 הצוללות שנותרו לאחר המלחמה ואת 3 אוניות הסיוע מחוץ לנמל הלסינקי.
לגורל דומה זכה הצי הרוסי המקביל שהותיר בסיום המלחמה 4 צוללות בשוודיה והטביע אותן מחוץ לנמל האנקו.
צוותי הצוללות פונו באוניות רוסיות לפטרוגרד ומשם ברכבת למורמנסק על מנת לחבור לכוחות מדינות ההסכמה בצפון רוסיה, כמה שבועות בלבד לפני שפעילות חבלנית פגעה במסילת הרכבת למורמנסק.
Lie to Me (שיר של טייט מקריי ועלי גייטי)
Vicious (בעברית: שקר לי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית, טייט מקריי, והזמר-יוצר הקנדי-עיראקי, עלי גייטי. השיר יצא לאור ב-14 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, כסינגל מתוך המיני-אלבום השני של גייטי The Idea of Her.
מחוזות הוואי
במדינת הוואי שבארצות הברית ישנם 5 מחוזות.
הגדול שבמחוזות הוואי הוא מחוז הוואי (10,432 קמ"ר), הקטן שבהם הוא מחוז קאלאוואו (13 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא העיר והמחוז של הונולולו (כ-953,207 תושבים נכון ל-2010).
רשימת המחוזות
הטבלה שלהלן ממוינת כברירת מחדל לפי גודל האוכלוסייה במחוז. לחיצה על החצים הקטנים בתא העליון של כל עמודה תמיין מחדש את הטבלה לפי פרמטרים אחרים.
Where no man has gone before
To boldly go where no man has gone before (בתרגום חופשי לעברית: לצעוד באומץ במקום שבו איש טרם צעד) הוא ביטוי שהפך לפופולרי בזכות השימוש בו בפתיח של סדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית (1966–1969), המתאר את המשימה של ספינת אנטרפרייז. הביטוי הוא חלק ממונולוג שאומר ויליאם שאטנר כקפטן ג'יימס טי קירק בתחילת כל פרק: במקור, המשפט הוא כדלהלן:  כאשר בגרסאות מאוחרות יותר המשפט שונה:
הקדמה זו החלה כל פרק בסדרה מלבד שני פרקי הפיילוט: "הכלוב" (שקדם למעורבותו של שאטנר) ו"במקום שבו איש טרם צעד". הקדמה זו שימשה גם בתחילת כל פרק ב"מסע בין כוכבים: הדור הבא", אך עם הביטוי "משימתה בת חמש השנים" שונה ל"משימתה המתמשכת". ההקדמה המלאה, שנאמרה על ידי פטריק סטיוארט כקפטן ז'אן-לוק פיקארד בתחילת כל פרק, היא: "החלל – הסְפָר האחרון. אלו הם מסעותיה של ספינת החלל אנטרפרייז. משימתה המתמשכת: לחקור עולמות חדשים ומשונים, לחפש חיים חדשים ותרבויות חדשות. לצעוד באומץ במקום שבו אף אחד עוד לא צעד...", כתוספת נטולת מגדר בחלקו השני של המשפט.
גרסה של הנאום הופיעה גם בסוף הסדרה "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", "אלה הם מסעותיה...", על ידי קברניטי שלוש ספינות הכוכבים שחולקות את השם אנטרפרייז. פטריק סטיוארט אמר את שני המשפטים הראשונים, ויליאם שאטנר את השלישי והרביעי וסקוט בקולה, כקפטן ג'ונתן ארצ'ר, את המשפט האחרון.
עודד גולן (אספן עתיקות)
עודד גולן (נולד בשנת 1951) הוא מהנדס, איש עסקים ואספן עתיקות ישראלי. גולן ידוע כאחד האספנים הגדולים של ארכאולוגיה ארצישראלית, והיחיד מהם שמתגורר בארץ. שמו התפרסם בעולם בזכות מספר עתיקות תנ"כיות המצויות באוסף הגדול שבבעלותו, ובראשן גלוסקמת יעקב אחי ישו, שזכה לפרסום בינלאומי נרחב בשנת 2002, לאחר שמומחים בעלי שם עולמי קבעו שמדובר בכתובת הקדומה ביותר המזכירה את ישו, ובחפץ היחיד שניתן לייחוס למשפחתו הקרובה של ישו מנצרת. פריט נוסף שהתפרסם מאוספו של גולן, שהגיע לידיו בשנת 1999, נקרא "כתובת יהואש", כתובת הנצחה בת 16 שורות החקוקה בכתב עברי עתיק.
לאחר חקירה ארוכה במשטרת ישראל וברשות העתיקות, נמצא בסיס להגשת כתב אישום כנגד גולן. המשטרה טענה מצידה כי גולן זייף את "כתובת יהואש" ושאר פריטים היסטוריים חשובים ביותר. מקוריות שתי הכתובות נדונה בהליך משפטי ארוך בבית המשפט המחוזי בירושלים. כתב האישום ייחס לגולן סעיפי אישום רבים. ביהמ"ש קבע בהכרעת דין בת 438 עמודים כי לא הוכח שהכתובות או חלק מהן זויפו. במקביל, הרשיע בית המשפט את גולן בארבעה סעיפים של החזקת נכס חשוד כגנוב וסחר בעתיקות ללא היתר. החפצים הוחזרו בהוראת בית המשפט העליון לגולן.
קורות חיים
גולן נולד בתל אביב למשפחה שנמנית עם המשפחות הוותיקות בתל אביב מבני העלייה השנייה. שני סביו, בן-ציון ברקאי ופנחס גולדברג, היו עורכי דין ידועים בתל אביב. סבתו מצד אביו, אסתר גולדברג לבית וילקנסקי, הייתה אחותם של פרופ' יצחק וולקני-אלעזרי ושל סופר העלייה השנייה מאיר וילקנסקי. אביו אליעזר גולן, בוגר הטכניון, היה בעל חברת "תרמויל" לחימום והסקה, אמו, פרופ׳ רבקה ברקאי-גולן, הייתה מדענית בתחום המיקרוביולוגיה, עבדה במכון וולקני והתמחתה בפטריות. אחיו היה המו"ל ירון גולן.
הוא למד בתיכון חדש בתל אביב ושירת בצה"ל כקצין מודיעין. למד הנדסת תעשייה וניהול בטכניון בחיפה וסיים את לימודיו בהצטיינות. לאחר הלימודים הוא עבד במשרות רבות שעסקו בטכנולוגיות עתירות ידע לפני שעבר לעסוק בתיירות ושירותים מקצועיים. לאחר מכן הוא עבר לעסוק בנדל"ן. עוד בצעירותו גילה גולן עניין רב בארכאולוגיה ואיסוף עתיקות. כשהיה בן 10 גילה בתל חצור את המילון העתיק ביותר שנתגלה מעולם, שפורסם לאחר מכן על ידי פרופסור יגאל ידין, וכשהיה בן 12 השתתף בחפירות מצדה.
בדיקת הכתובות
בסוף שנת 2002 פורסמו במספר כתבי עת ובתקשורת תוצאותיהן של בדיקות מדעיות שבוצעו לגלוסקמה ולכתובת יהואש, שהצביעו על מקוריותן וחשיבותן. קדמוניותם של שני החפצים אושרה על ידי המעבדות של המכון הגאולוגי לארכיאומטריה ולמיקרוסקופיה בירושלים, המעבדות של מוזיאון ROM בטורונטו, ומעבדות 'בטא אנליטיק' לתיארוך איזוטופי בפלורידה. מספר מומחים מוכרים לכתב, לשפות שמיות ולארכאולוגיה שבחנו את כתובת הגלוסקמה של יעקב אחי ישו בשנים 2001–2003, פרסמו מחקרים והערכות שאישרו את מקוריות הכתובת החקוקה על ממצא זה. מעבדות מוזיאון ישראל בירושלים, שבדקו את כתובת יהואש בשנת 2002, לא שללו את קדמוניותו, אבל לא הגיעו למסקנות חד-משמעיות.
בתחילת שנת 2003 הקימה רשות העתיקות שתי ועדות לבדיקת כתובת הגלוסקמה וכתובת יהואש: על פי הצהרת רשות העתיקות הסיבה להקמת הוועדות הייתה ששני הממצאים מעוררי העניין לא התגלו בחפירה ארכאולוגית מסודרת, והעניין בהם "חייב את רשות העתיקות האחראית על כל ענייני העתיקות בישראל לנקוט יוזמה, לבדוק את הממצאים ולקבוע לגביהן עמדה". הנחת היסוד של הרשות הייתה כי יש להתייחס לכל חפץ שלא נתגלה בחפירה מסודרת כאל חפץ מזויף.
מרבית מומחי רשות העתיקות בוועדה תמכו באותנטיות כתובת הגלוסקמה, או לא שללו את מקוריותה. למרות האמור פרסמה הרשות ב-15 ביוני 2003 הודעה שהכתובות מזויפות.
המשפט, הזיכוי והכרעת הדין
בעקבות פרסומי רשות העתיקות, הפקיעה הרשות באמצע שנת 2003, בצו ביהמ"ש, את הגלוסקמה של יעקב אחי ישו מרשותו של גולן, יחד עם מאות עתיקות אחרות שנלקחו מרשותו, בטענה שהם נדרשים לצורכי חקירה. רשות העתיקות, הודיעה במסיבת עיתונאים כי גולן ורבים מסוחרי העתיקות מעורבים בזיופי עתיקות וציינה כי להערכתה אנשי מחקר בכירים מסייעים לסוחרי העתיקות בזיופים. גולן הכחיש כל מעורבות בזיופים וטען שהוא רכש את הכתובות מסוחרי עתיקות מורשים: את הגלוסקמה בשנת 1976 ואת לוח יהואש בשנת 1999 ,וכי למיטב הבנתו ושיפוטו מדובר בכתובות אותנטיות קדומות.
בחודש דצמבר 2004 העמידה המדינה לדין את גולן ושלושה מחשובי סוחרי העתיקות בישראל באישומים על פיהם הם היו מעורבים בזיוף עתיקות. לגבי כתובת הגלוסקמה טענה המדינה בכתב האישום כי גולן היה מעורב בזיוף מחצית הכתובת, כאשר המדינה טענה שאין עוררין על כך שמחציתה הראשונה של הכתובת קדומה. במבוא לכתב האישום צוין כי "שיטת הזיוף התאפיינה בכך שבמרבית המקרים נלקחו עתיקות מקוריות, ולהן הוספו כתובות או עיטורים, אשר הפכו אותן לבעלות ערך רב, לאחר שזוייפו מרבית הפריטים המתוארים לעיל ואחרים, צופו הפריטים בפטינה מזויפת, שיוצרה במומחיות רבה, עד כי הונתה מומחים רבים לחשוב כי העתיקות הן אכן מקוריות".
בהליך משפטי יוצא דופן, שנמשך קרוב ל-8 שנים (2004–2012) בביהמ"ש המחוזי בירושלים בפני כבוד השופט אהרן פרקש, נבחנה מקוריות כתובת הגלוסקמה של יעקוב אחי ישו ושל כתובת יהואש. בפני ביהמ"ש העידו למעלה מ-50 מומחים, מדיסציפלינות שונות, שבדקו את הכתובות ו-70 עדים נוספים, בהם סוחרי עתיקות ואספני עתיקות מוכרים. פרוטוקולי 130 הישיבות התפרסו על פני למעלה מ-12,000 עמודים, ובפני בית המשפט הוצגו עשרות ראיות מדעיות. הכרעת הדין המנומקת התפרסה על פני 438 עמודים.
עיקר ההכרעה של בית המשפט היה על סמך עדות ותשאול אנשי הוועדה, והמסקנה בעקבות עדותם, שבכל מקרה בו נקבע כי המוצגים מזויפים, המומחים הסתמכו והשעינו את טענותיהם על מומחים אחרים בתחום אחר שהם עצמם לא התמחו בו. וכך בית המשפט הסיק שלמעשה כל הטענות נגד כתובת יהואש נשענו על שתי טענות בלבד: הראשונה טענת "צירוף מקרים יותר מדי טוב", שהכתובת נתגלתה מיד אחרי שפרופסור נדב נאמן פרסם מאמר בו הוא שיער שהייתה כתובת ממנה הועתקו ושוחלפו פסקאות בספר מלכים, בספר דברי הימים ובמקומות נוספים בתנ"ך. במאמר זה הוא "שחזר" את הכתובת ומה היה אמור להיות כתוב בה, וזו תואמת במידה רבה את "כתובת יהואש". והטענה העיקרית השנייה הייתה שהכתובת נמצאה ביחד עם זיופים אחרים. בעניין זה חלק מהטענות נדחו בבית המשפט עקב התיישנות, ועם זאת השופט העיר ש"האמת הצרופה לא הייתה נר לרגליו של גולן".
טענת נגד מרכזית של גולן הייתה שבבדיקת הזיהוי הפלילי שערכה המשטרה לגבי ה"פטינה" - שכבה דקה אופיינית לעתיקות המצטברת בחריצים וכוללת משקע מן החי בסביבה ומחיידקים שחיו בה, הרי שהמשטרה ביצעה את הבדיקה באופן הפוגע ביכולתו של גולן להוכיח או לשלול אם הייתה אכן שכבה כזו, ולכן אין לפסול את מקוריות הכתובת על פי ממצאים אלו.
לגבי כתובת הגלוסקמה, אימץ בית המשפט את חוות הדעת המדעיות של המומחים לארכיאומטריה, גאולוגיה, ביו-גאולוגיה ופטינה, שאישרו כי בעומק חריצי אותיות כתובת הגלוסקמה אותר קרום פטינה טבעית ממקור ביולוגי שהתפתח במשך מאות שנים, שמצביע על כך כי המילים "אחיו של ישו" נחקקו לפני שנים רבות, קרוב לוודאי באמצע המאה הראשונה לספירה. ביהמ"ש ציין שגם מומחי רשות העתיקות העידו כי הם זיהו בוודאות פטינה טבעית במילים "אחיו של ישו", וציין כעובדה ש"בסופו של יום נמצאה פטינה (ביולוגית, ורניש) אותנטית בחלקה השני של הכתובת", החלק שנטען בכתב האישום שזויף.
סגנון הכתב והתחביר של כתובת הגלוסקמה נמצאו להיות בהתאמה מלאה למאה הראשונה לספירה על ידי מומחים בתחום וביהמ"ש לא מצא סיבה לפקפק בכך. בהכרעת הדין ציטט ביהמ"ש את דברי המומחית לכתובות עבריות וארמיות, ד"ר עדה ירדני, שהעידה כי היא משוכנעת לחלוטין שכתובת הגלוסקמה כולה קדומה, ואישרה כי אמרה בעבר שאם יתברר שמדובר בזיוף, היא תעזוב את המקצוע.