cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Love Is a Many-Splendored Thing
הלחן הוזמן עבור הסרט "גבעת האהבה", והוא נכלל בפסקול הסרט שהלחין אלפרד ניומן. בהמשך נוספו מילים כדי לאפשר הכללתו בקטגוריית השיר הטוב ביותר של פרסי האוסקר. אנשי האולפן דחו את המילים המקוריות, ולכן נכתבו מילים חדשות.
הגרסה המצליחה ביותר של השיר הוקלטה על ידי ארבעת האסים בליווי תזמורתו של ג'ק פליס, בהוצאת חברת התקליטים דקה. ב-1955 הגיע השיר למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום הראשון במצעד הבילבורד ובמצעד Cash Box. ההקלטה של ארבעת האסים נכללה בסרט "קוקי" משנת 1989.
אנגלברט המפרדינק ביצע את השיר בהופעות חיות החל משנת 1995.
גרסאות כיסוי
הזמר דון קורנל הקליט באותה תקופה גרסה משלו שיצאה לאור בקורל רקורדס. בינג קרוסבי הקליט את השיר ב-1955 כדי שישמש בתוכנית הרדיו שלו. בהמשך נכלל השיר באריזת התקליטים שלו "The Bing Crosby CBS Radio Recordings (1954-56)" שיצאה לאור בשנת 2009 בחברת מוזאיק רקורדס. עוד הקליטו גרסאות כיסוי של השיר רינגו סטאר (לאלבומו "Sentimental Journey"), פרנק סינטרה, אנדי ויליאמס, שירלי באסי, נט קינג קול ובארי מנילו. ניל סדקה הקליט את השיר באיטלקית בשם "L'Amore E' Una Cosa Meravigliosa". קוני פרנסיס הקליטה גרסה באיטלקית כשעבדה על האלבום "More Italian Favorites", אבל הקלטה זו לא יצאה לאור. ב-1961 הקליטה פרנסיס את השיר עם המילים המקוריות באנגלית עבור אלבומה "Connie Francis Sings 'Never on Sunday' and Other Title Songs from Motion Pictures" (שירים מתוך סרטי קולנוע). הפלייבק של הקלטה זו שימש גם לגרסה בגרמנית בשם "Sag, weißt du denn, was Liebe ist" שיצאה לאור ב-1966. הזמרת הלבנונית פיירוז ביצעה את השיר בערבית ("Zar Bisukun Al Lail"). ב-1980 הקליטה טינה צ'ארלס גרסת דיסקו של השיר. ב-2012 הקליט ג'ף לין גרסה משלו לאלבומו "Long Wave" הכולל גרסאות כיסוי של שירים.
בתרבות הפופולרית
השיר נכלל בסרטים "גריז", "פרטים אינטימיים", "טירוף של קולג' 2", ו"הפרופסור המטורף 2". יש אזכור לשיר, יחד עם שירים נוספים, בסרט "מולין רוז'", כשכריסטיאן אומר: "Love is like oxygen - love is a many splendored thing - love lifts us up where we belong! All you need is love!."
השיר מושמע בפרק ה-14 בעונה השלישית של הסדרה "בונז", והוא מבוצע על ידי ד"ר זאק אדי (אריק מיליגן).
אהרן ידלין
אהרן ידלין (17 באפריל 1926 – 12 באוגוסט 2022) היה פעיל ציבור, חבר הכנסת ושר החינוך בממשלת רבין הראשונה (1974–1977). חתן פרס ישראל לשנת 2010 (ה'תש"ע).
ביוגרפיה
ידלין נולד בתל אביב, גדל בבן שמן ורחובות ולמד בבית הספר היסודי "גאולה" ובבית הספר הריאלי בחיפה. היה פעיל בתנועת הצופים ושימש כרכז ארצי של התנועה.
ידלין אהב מילדותו את הטבע, מה שהשפיע עליו לדבריו להפוך לחקלאי בקיבוץ. הוא הצטרף תחילה לגרעין של קיבוץ בארי ואף השתתף בעלייה של הקיבוץ לנקודת הקבע שלו בנגב, במסגרת עליית 11 הנקודות בנגב ב-1946. על רקע המחלוקת בקיבוץ המאוחד עבר לקיבוץ חצרים בנגב בו היה חבר עד לפטירתו.
במלחמת העצמאות הצטרף לפלמ"ח. בשנים 1950–1952 היה חבר הוועד הפועל של ההסתדרות. למד באוניברסיטה העברית היסטוריה כללית, כלכלה וסוציולוגיה. היה ממקימי מכללת בית ברל, לימד שם סוציולוגיה והיה מנהלה-בפועל בשנים 1955–1957.
קריירה פוליטית
ידלין הוצב במקום ה-48 ברשימת מפא"י לכנסת הרביעית. בחירות אלו זכתה מפא"י ב-47 מנדטים וידלין נכנס לכנסת חצי שנה לאחר הבחירות לאחר שאהרן בקר התפטר מהכנסת. באותה כנסת היה חבר ועדת החינוך וועדת הכלכלה. באוקטובר 1960 נבחר להנהלת בית ברל.
לאחר הבחירות לכנסת החמישית שהיו בסימן ירידה בכוחה של מפא"י כתב ידלין מאמר שהזהיר מפני סכנת עליית הפאשיזם בישראל, בו הוא קרא למעבר לבחירות אזוריות ופעולה משותפת של תנועות הפועלים. ידלין ראה במשרד החינוך משרד שמשפיע השפעה חשובה על דמות החברה והמדינה, המעצב את דמותו של הדור הצעיר. על כן הוא אמר: "תנועת העבודה הרוצה לגדל דור צעיר לאור הערכים החברתיים שלה, אינה יכולה לוותר על מערכת החינוך", ושלל את האפשרות שמשרד החינוך יימסר לשר מגח"ל. הוא גם התנגד למינוי סגן שר מטעם המפד"ל במשרד החינוך.
לקראת סוף כהונתה של הכנסת החמישית במאי 1964 נכנס שוב לכנסת. באותה תקופה הוא היה מועמד להיות מזכיר איחוד הקבוצות והקיבוצים, אולם לבקשת שר החינוך זלמן ארן, הוא נתמנה לסגן שר החינוך. הוא המשיך לכהן בכנסת ובתפקיד סגן שר החינוך בכל ימי כהונתו של זלמן ארן וחלק מכהונתו של יגאל אלון כשר חינוך. ביוני 1972 נבחר פה אחד למזכ"ל מפלגת העבודה והתפטר מתפקיד סגן שר החינוך. הוא כיהן בתפקיד עד אוגוסט 1974. שימש גם כיו"ר הוועדה הציבורית לענייני תנועות נוער בישראל.
ידלין המשיך לכהן בכנסת עד שנת 1979 ובממשלת ישראל השבע עשרה שהרכיב יצחק רבין היה לשר החינוך. על אף הבעיות הכלכליות של ישראל באותה עת, לא נפגע בתקופתו משרד החינוך מבחינה כספית והועמדו לרשותו תקציבים נדיבים. כשר חינוך הנחיל יום לימודים ארוך בבתי ספר בעיירות פיתוח ואזורי מצוקה, כולל מפעל הזנה ממלכתי ללא תשלום, ותוכנן להחיל את יום הלימודים הארוך בכל הארץ, דבר שלא התממש אחריו. לדבריו, "שנה אחרי מלחמת יום הכיפורים גיבשתי תקציב חינוך דיפרנציאלי שבו הוסטו משאבים רבים לעיירות הפיתוח. השארתי אחרי מערכת עם מפעל הזנה ממלכתי, תמכנו בתנועות הנוער וייסדנו יום לימודים ארוך. ממשלת בגין שלחה את הילדים הביתה ב–12:00, קיצצה, ולמעשה חיסלה את הכל".
קופים בחלל 2
קופים בחלל 2: זרטוג מכה שנית (באנגלית: Space Chimps 2: Zartog Strikes Back) הוא סרט קולנוע בהנפשה ממוחשבת שיצא לאקרנים בשנת 2010, והוא מהווה המשך לסרט "קופים בחלל" משנת 2008.
אהרן ידלין
קריירה פוליטית
לאחר הבחירות לכנסת התשיעית ב-1977, שימש כיו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, עד לפרישתו מהכנסת בתחילת 1979. כבר באמצע 1978 לחצו בקיבוץ חצרים על ידלין לשוב לעבודה מלאה בקיבוץ, לאור הזמן הרב בו היה בפעילות ציבורית מחוץ לקיבוץ.
קופים בחלל 2
תקציר העלילה
לונה, קומט, האם וטיטאן נשלחים להציל את העולם מפני השתלטותו של זרטוג. קומט, הקוף המחונן, רוצה להישלח לחלל ולהצטרף למשימה ביחד עם שאר חבורת הקופים האסטרונאוטים.
אהרן ידלין
קריירה פוליטית
ידלין התנגד לפרסומות בטלוויזיה.
קופים בחלל 2
תקציר העלילה
עקב תקלה, זוכה קומט לצאת למסע בין גלקטי לכוכב מאלגור, שם הוא פוגש את החייזר קילווט.
אהרן ידלין
קריירה פוליטית
על אף התעסקותו הרבה בענייני חינוך, עסק ידלין גם בנושאי ביטחון, עליהם הרצה בפורומים מפלגתיים וציבוריים וכתב מאמרים בעיתונות. הוא גם היה חבר בוועדת החוץ והביטחון בכנסת השביעית ובכנסת השמינית. במהלך כהונת הכנסת השישית היה גם חבר בוועדת חוקה חוק ומשפט של הכנסת.
קופים בחלל 2
תקציר העלילה
בזמן היעדרו של קומט, משתלט זרטוג על מרכז החלל בכדור הארץ. קומט נאלץ לשוב לכדור הארץ ולהצטרף ללונה, טיטאן והאם כדי למנוע את השתלטותו של זרטוג על העולם.
אהרן ידלין
לאחר הפרישה מהכנסת
לאחר פרישתו מהכנסת שימש ידלין בתפקידים ציבוריים רבים, בהם מזכיר התק"ם (1985–1989), יו"ר תנועת העבודה הציונית העולמית (1992–2002), יו"ר מוסד ביאליק, יו"ר יד טבנקין, יו"ר בית יציב, סגן יושב-ראש הוועד המנהל של אוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע ויו"ר הנאמנים של קרן ראש הממשלה לסופרים. ביום העצמאות 2008 שימש כיושב-ראש חבר השופטים של חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי.
קופים בחלל 2
ביקורת
הסרט זכה לביקורות שליליות רבות. אתר Rotten Tomatoes נתן לסרט 0% עם דירוג ממוצע של 2.1/10.
אהרן ידלין
לאחר הפרישה מהכנסת
בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-115 הסמלי ברשימת העבודה לכנסת ובבחירות לכנסת ה-19 במקום ה-118, ברשימת המפלגה לקראת בחירות לכנסת העשרים וארבע הוצב במקום ה-71 והאחרון.
ידלין הרבה להיפגש עם בני נוער, בעיקר הנוער הקיבוצי, וכן הרצה בפורומים שונים, בעיקר בנושאי חינוך, סוציאליזם ושאיפותיו לצדק ושוויון חברתי.
חיים אישיים
ידלין היה נשוי לעדה, בתו של דוד הכהן, אשר נפטרה בשנת 1998. לאהרן ועדה שלושה בנים, שאחד מהם הוא אלוף (מיל.) עמוס ידלין, שהיה ראש אמ"ן בצה"ל. בשנת 2007 נישא אהרן בשנית - לעדינה הנדלר לינדבורג. גיסו היה עוזי נרקיס, ובן דודו היה אשר ידלין. נכדתו, עורכת הדין רותם ידלין, נבחרה לראשות מועצה אזורית גזר בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018.
ידלין נפטר ב-12 באוגוסט 2022 בגיל 96, ונטמן בבית העלמין בקיבוץ חצרים, שבו התגורר.
משנתו הרעיונית
על חשיבות החינוך: "תנועת העבודה הרוצה לגדל דור צעיר לאור הערכים החברתיים שלה, אינה יכולה לוותר על מערכת החינוך" (דבר, 13 בנובמבר 1969).
מפעל ההזנה ויום לימודים ארוך: "שנה אחרי מלחמת יום הכיפורים גיבשתי תקציב חינוך דיפרנציאלי שבו הוסטו משאבים רבים לעיירות הפיתוח. השארתי אחרי מערכת עם מפעל הזנה ממלכתי, תמכנו בתנועות הנוער וייסדנו יום לימודים ארוך. ממשלת בגין שלחה את הילדים הביתה ב–12:00, קיצצה, ולמעשה חיסלה את הכל" (הארץ, 2018).
מדינת ישראל בשנת ה-70 שלה: "מדינת ישראל בשנת ה-70 עם כל החולשות שקיימות, היא בכל זאת מדינה חזקה - כלכלית, אקדמית מדעית - ולכן יש לי נחת" (ערוץ 7, 2018).
חתירה לשלום עם הפלסטינים: "יש לנו פרטנר בצד השני. צריך לבנות אותו. השלום עם מצרים וירדן מחזיק מעמד, יש לנו קשר טוב עם סעודיה, וגם הרשות הפלסטינית משתפת איתנו פעולה באופן הדוק ברמה הביטחונית. אני חושב שצריך להיות יצירתיים. את עזה צריך להפוך לסוג של מדינה, עם כל המגבלות הביטחוניות. מדינה שלא קשורה לפתרון ביהודה ושומרון. אני לא פוסל שתי ישויות פלסטיניות כאלו. הייתי מחבר את עזה לאזור שייתנו להם בסיני כדי לפזר את האוכלוסייה, דואג שייתנו להם סיוע כלכלי בינלאומי, ומחסל סופית את ההתגרות הביטחונית" (ישראל היום, 2019).
הקמת המדינה וחלוקת הארץ: "אמרתי לו [בן-גוריון, ע.ר.] שחייבים להקים מדינה בחלק של הארץ, שרובה יהיו יהודים" (שם).
סוציאליזים: "הייתי בן־גוריוניסט. לא קיבלתי את הקומוניזם, והאמנתי כבר אז בסוציאל־דמוקרטיה" (שם).
על בן-גוריון: "בן-גוריון, המייסד. הייתה לו חוכמת העיתוי בהקמת המדינה. הוא היה טוב מאוד, דאג למדינה, נתן גיבוי" (שם).
דברים על מורשת ברל כצנלסון: ״''זכות גדולה כבחור צעיר והעומד מול ארבעת הגדולים בן-גוריון, יערי, טבנקין וברל כצנלסון .. ממנו למדתי שתנועת העבודה בונה (קונסטרוקטיבית) ולא רק רעיון (אידאה), פשרה לניצול הזדמנות למדינה יהודית על חלק מארץ ישראל, סימון ב.גוריון כמנהיג, אין מונופול על המורשת היהודית ... ברל ראה במורשת היהודית בסיס רעיוני במובן - ואהבת לרעך כמוך וצדק צדק תרדוף ... וגם נלחם על אחדות בכל מובן ומקום ורבות בזכותו נוצרו המוסדות המאוחדים שהובילו למדינה''״ (כנס "ירח 2020 לזכרו של ברל כצנלסון").
מרכז הטסה והכשרות מיוחדות
מרום – פתרונות מבצעיים (בעבר: מרהו"ם – מרכז הטסה והכשרות מיוחדות) היא חטיבה סדירה בצה"ל הנמצאת תחת פיקוד מקחצ"ר הכוללת יחידות מבצעיות וכן בתי ספר המכשירים למיומנויות ספציפיות את לוחמי חיל הרגלים והיחידות המובחרות בצה"ל. מפקדת היחידה שוכנת בסמוך לבסיס חיל האוויר תל נוף.
ב־2 בספטמבר 2009 נקרא הבסיס על שם הרמטכ"ל ה־12 של צה"ל, רב-אלוף משה לוי, שהיה בשנים 1966–1968 מפקדו של בית הספר לצניחה (שנכלל כיום במרום).
יחידות מרום
במסגרת מרום פועלות שש יחידות:
קישורים חיצוניים
* – סרטון משנת 1957 המתעד אימונים בבית הספר לצניחה
שארל
שרל או שארל (בצרפתית: Charles) הוא הגרסה הצרפתית לשם  שמקורו בגרמנית עתיקה ומשמעו "אדם חופשי". {{פירושונים| מלכי צרפת:
מלכי נאפולי:
מלכי נווארה:
אישים נוספים:
אישים ששם משפחתם שרל או שארל:
ראו גם
}}
קרלו
{{פירושונים|
ראו גם
}}
חתול נמרי כהה
חתול נמרי כהה (שם מדעי: Prionailurus rubiginosus) הוא ממיני החתול הנמרי שבמשפחת החתוליים והוא חי בעיקר באזור הודו וכן בסרי לנקה ביערות גשם טרופיים. חתול זה נמצא במצב פגיע בטבע ובטבע נותרו בערך 10,000 פרטים בוגרים. מין זה הוא מהקטנים שבחתוליים.
תיאור
אורכו של חתול זה 35–48 ס"מ ומשקלו 0.9-1.6 ק"ג והוא קטן יחסית למשפחתו. הגוף כהה בצבע חלודה ועם חברבורות מטושטשות וכן בעל פסים מעטים על צידי גופו, הזנב כהה יותר משאר הגוף וארוך כפליים. הוא יכול לטפס במהירות על עצים וכן לשחות והוא בעל עיניים בוהקות בצבע ירוק בוהק, האוזניים גדולות והפה קטן.
החתול נפוץ בעיקר באזור יערות דרום הודו וסרי לנקה.
אזורים מרכזיים בהם אפשר להיתקל בהם הם שמורת הטבע יער גיר, שמורת טדובה אנדהרי, שמורת ג'ים קוברט ובשמורת נגזירה.
החתול הוא צייד לילי היכול לצוד על עצים או על הקרקע והוא צד יונקים קטנים שונים, עופות וזוחלים וכן דגים, דו-חיים ופרוקי-רגליים גדולים. הטרף ננשך בצווארו או נתפס בטפרים החדים והחתול לוקח את הטרף במהירות אל בין העצים, שם יוכל לאכול את טרפו בלי לחשוש מטורפים גדולים יותר, כמו הטיגריס או הנמר.
החתול מאוים על ידי כריתת היערות וכן עקב ציד לשם הפרווה שלו. בטבע נותרו בערך 10,000 פרטים בטבע ומספרם מדלדל והולך.
באדן-וירטמברג
באדן-וירטמברג (בגרמנית: Baden-Württemberg) היא אחת מ-16 המדינות בפדרציית גרמניה. זו המדינה השלישית בגודלה בגרמניה בשטחה ובאוכלוסייתה כאחד: 11.069 מיליון תושביה (2018) מתגוררים על שטח של 35,751 קמ"ר.
אוכלוסייה
בירת המדינה והעיר הגדולה בה (והעיר השישית בגודלה בגרמניה) היא שטוטגרט.
בבאדן-וירטמברג תשע "ערים גדולות" (בגרמנית: Großstadt) רשמיות, בעלות למעלה מ-100,000 תושבים. רק ארבע מהן נמצאות ברשימת 50 הערים הגדולות בגרמניה (ראו: דמוגרפיה של גרמניה). בסך הכל יש בבאדן-וירטמברג 1,109 רשויות מקומיות.
עם הערים החשובות הנוספות בבאדן-וירטמברג נמנות טיבינגן, קונסטנץ, זיגמרינגן, לאופהיים ובאדן-באדן.
אוכלוסיית המדינה גדלה בקצב הגדול ביותר מכל מדינות גרמניה (ברובן האוכלוסייה מתכווצת), בעיקר כתוצאה מהגירה אליה. בהתאם לרמת החיים הגבוהה, כך גם יוקר המחיה; שכר הדירה הממוצע בשטוטגרט, למשל, כפול מזה שבברלין ונמוך רק מזה של מינכן, העיר היקרה בגרמניה.
בבאדן-וירטמברג נמצא רוב אזור שוואביה (בגרמנית: Schwaben, באנגלית: Swabia. חלק קטן מהאזור משתייך לבוואריה), המתאפיין במנהגים, במסורות ובמאכלים מקומיים ובשפה משלו, שוואבית (Schwäbisch). ססמתה הרשמית (וההיתולית במקצת) של באדן-וירטמברג שואבת את השראתה מהשוואבית והיא "Wir können alles. Außer Hochdeutsch" ("אנחנו יכולים הכל. חוץ מלדבר גרמנית תקנית").
היסטוריה, פוליטיקה וכלכלה
ב-1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, שלטה ארצות הברית בצפון המדינה וצרפת בדרומה. ב-1945 הוקמו שלוש מדינות בשטח דרום-מערב גרמניה: דרום באדן, וירטמברג-באדן ווירטמברג-הוהנצולרן. ב-1951 נערך משאל עם בנוגע לאיחוד שלוש המדינות; רוב מוחלט של התושבים הצביע בעד האיחוד, אם כי התנגדות רבה הובעה באזור באדן, שבו הצביע הרוב נגד האיחוד. ב-25 באפריל 1952 נוסדה המדינה החדשה, באדן-וירטמברג.
לראש הממשלה הראשון של המדינה מונה ראש ממשלת וירטמברג-באדן, ריינהולד מאייר (Reinhold Meier), איש ה-DVP, מפלגת העם הדמוקרטית (ששינתה את שמה מאוחר יותר ל-FDP, המפלגה הליברלית - הקיימת עד היום). הוא הקים קואליציה אשר לא כללה את ה-CDU (המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית), למרות שזו הייתה המפלגה הגדולה ביותר. לאחר כשנה וחצי התקיימו הבחירות הראשונות, וה-CDU ניצחה ברוב מוחץ. באדן-וירטמברג נחשבת למעוז של ה-CDU, וכל ראשי ממשלותיה מאז 1953 השתייכו למפלגה זו. לאחרונה זוכה לתמיכה רבה יחסית גם מפלגת הירוקים הגרמנית. ראש ממשלת המדינה בין 1958 ו-1966 היה קורט גאורג קיזינגר (Kurt Kiesinger), אשר שימש מיד לאחר מכן כקנצלר גרמניה. ראש ממשלת באדן-וירטמברג מאז 2011 הוא וינפריד קרטשמן (Winfried Kretschmann), ממפלגת הירוקים, שהוא הראשון ממפלגתו שמשמש כראש ממשלה באחת ממדינות גרמניה. הוא עומד בראש קואליציה של הירוקים עם הסוציאל-דמוקרטים.
באדן-וירטמברג היא המדינה העשירה והמשגשגת ביותר בגרמניה, אחרי שכנתה בוואריה. שיעור האבטלה בה (נכון ל-2006) הוא הנמוך בגרמניה: 6.2%. במדינה נוסדה גם חברת התוכנה הגדולה באירופה SAP. בבאדן-וירטמברג יותר מוסדות להשכלה גבוהה מאשר בכל מדינה אחרת בגרמניה: 10 אוניברסיטאות ו-27 מכללות. אוניברסיטת היידלברג היא העתיקה בגרמניה, ואוניברסיטת טיבינגן אף היא בין העתיקות. להלן רשימת האוניברסיטאות בבאדן-וירטמברג:
גאוגרפיה ותיירות
בבאדן-וירטמברג נמצא מקורו של הנהר השני באורכו באירופה, הדנובה. נהר הריין, שמקורותיו בשווייץ ובאיטליה, מהווה את גבולה של באדן-וירטמברג עם שווייץ, עם צרפת ועם ריינלנד-פפאלץ. מקורו של אחד היובלים הארוכים של הריין, נהר הנקר (Neckar), הוא בבאדן-וירטמברג, והוא זורם לכל אורכו בתחומי המדינה. לגדותיו שוכנות הערים שטוטגרט, היידלברג, טיבינגן ומנהיים (שבתחומה הוא נשפך אל הריין).
בבאדן-וירטמברג אתרי טבע ונופים רבים. בבאדן-וירטמברג נמצאת מערת הנטיפים הקטנה בגרמניה וכן המפל הגבוה בגרמניה (163 מטרים). שטוטגרט, שכרבע משטחה הוא פארקים ויערות, נחשבת לעיר הגדולה הירוקה ביותר באירופה. ארבעה אזורי נוף עיקריים במדינה הם מהידועים שבגרמניה:
התיירות היא מקור הכנסה חשוב במדינה. בשטוטגרט, שבתחומה טירות וארמונות רבים, התפתחה גם "תיירות תעשיית הרכב", שכן עיר זו הייתה מוקד תעשייה זו בגרמניה, ובתחומה שוכנים המפעלים הראשיים של חברות רכב רבות, כגון פורשה ודיימלר AG (יצרנית מרצדס-בנץ), שבהם ניתן לסייר, וכן מוזיאונים הקשורים לנושא.
באולם, עיר הולדתו של אלברט איינשטיין, נמצאת הקתדרלה הגבוהה בעולם. באדן-באדן היא עיר הנופש הגדולה והידועה ביותר בגרמניה; בתחומה שוכן הקזינו הוותיק בגרמניה (מאז 1748). שתי טירות הבארוק הגדולות בגרמניה נמצאות האחת בלודוויגסבורג הגובלת בשטוטגרט, והשנייה במאנהיים. בנוסף, נמצאים בבאדן-וירטמברג בזיליקת הבארוק הגדולה בגרמניה, וכן המנזר הגדול ביותר מצפון להרי האלפים. העיר העתיקה ביותר בבאדן-וירטמברג היא רוטווייל (Rottweil), שייסדו הרומאים בשנת 74 לספירה; גזע הכלבים רוטוויילר מקורו בעיר זו.
השתייכות דתית
במרכז המדינה ובחלקה הצפוני של נסיכות וירטמברג לשעבר האוכלוסייה היא בעיקר נוצרית אוונגלית (פרוטסטנטית) וגם בקורפאלץ. בשאר חלקי המדינה הרוב הם נוצרים קתולים.
עבור כל המדינה (בשנת 2004):
עד מלחמת העולם השנייה הייתה אוכלוסייה יהודית משמעותית בערי האזור. לאחרונה הוקמו אנדרטאות לזכר קורבנות השואה בבאדן-וירטמברג.
Essence
רקע והרכב
לאחר שהשיר צבר פופולריות, טמס אמרה שאף על פי שהיא הייתה "שמחה" על הקלטתה הראשונית בשיר, היא חשבה כי הבית שלה היה יכול להיות יותר טוב. עם זאת, ויזקיד והצוות שלו חשבו כי קולותיה היו "נהדרים" ובסופו של דבר השאירו אותן. טמס נזכרה ששמעה את השיר "במקומות הרנדומליים ביותר" בזמן שהייתה בלוס אנג'לס.
"Essence" הוא שיר אפרוביטס ו-R&B. מבחינה לירית, הוא רואה את ויזקיד וטמס כמהים לחיבור הפיזי זה של זה; השיר נחשב לשיר "פלרטטני" בו האמנים מספקים "שייט עם לשון בלחי". כפי שנאמר על ידי סידני מאדן מ-NPR, השיר מציג את טמס שרה את הפזמון על כך שרק המאהב שלה יכול לתת לה את התחושה של "תאווה ואובססיה ופולחן שמגיע לה" עם המילים "אתה לא צריך שום גוף אחר".
קבלה ביקורתית
הנרייטה טיילור מהאתר הניגרי DST שיבחה את שיתוף הפעולה וכתבה: "האמנים הניגרים יוצרים צמד אדיר בסינגל האפרוביטס המבריק, כאשר ויזקיד המבוסס יותר נותן לכוכבת העולה טמס פלטפורמה לתת למאזינים הצצה לשירת הנוק-אאוט שלה". בשבחה את הפזמון של השיר, סידני מאדן מ-NPR סברה שהשיר לא זכה להערכה מיידית, עקב מגפת הקורונה, וכתבה: "השיר הזה לא באמת קיבל את הצדק או אפילו את מגרש המשחקים ההוגן הראוי שלו, כי כולנו היינו בפנים, כולנו היינו בהסגר. אבל עכשיו כשהופעות ופיקניקים בחוץ וכל מקום שבו החוויה הקהילתית של מוזיקה מוערכת חוזרים, השיר הזה הולך להיות בכל מקום, והוא ימשיך לעלות". מגזין Pan African Music תיאר את הרצועה כ"שילוב מושלם של אפרו-פופ ו-R&B" ונאמר בו כי הצמד "מציג אודה לתשוקה" כשהם "מגלמים תשוקה מינית ודוגלים בתחושת הדדיות". רג'ינה צ'ו מ-Revolt ראתה את השיר כבולט ביותר ב-Made in Lagos, וכינתה את הבית של טמס "חושני". קורטני W מ-GRM Daily קראה לשיר "משיי וחלק". לעומת זאת, NME כינו את השיר "מתכלה".
בשנת 2021, השיר דורג בתור השיר הטוב ביותר לשנת 2021 על ידי המגזין האמריקאי רולינג סטון.
השיר נכלל בפלייליסט שירי הקיץ של ספוטיפיי ביוני 2021, ובפלייליסט השירים המועדפים על ברק אובמה לשנת 2020.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר יצא לאור ב-9 באפריל 2021. הקליפ בוים על ידי דיירקטור X מ-PriorGold Pictures, הופק על ידי לקה אלאבי איסמה וצולם באקרה שבגאנה. זה הקליפ הרביעי שיצא מתוך האלבום Made in Lagos. הקליפ רואה את ויזקיד וטמס מתרווחים ברחובות אקרה, בעוד ויזקיד נראה מאוחר יותר נוסע במכונית עם שתי נשים. הקליפ תואר כ"צבעוני" ו"מנצנץ", כשב-GRM Daily נאמר: "הוויזואליה עולה בקנה אחד עם התחושה המאושרת של הרצועה וכוללת התאמות צבעוניות, צילומי נוף ואווירה טובה". ברולינג סטון נאמר שהאמנים "זוהרים, ויז חשוף חזה ועטוף ביהלומים, טמס בצמות חלקות ולבוש גולש".
רמיקס
רמיקס ל-"Essence" בהשתתפות הזמר הקנדי ג'סטין ביבר יצא לאור ב-13 באוגוסט 2021, ומופיע במהודרת הדלוקס של Made in Lagos.
חוק סדר הדין הפלילי
חוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב-1982 הוא החוק העיקרי המסדיר את הליכי הדיון הפלילי בישראל, החל משלב התלונה והחקירה, המשך במשפט וכלה בערעור על פסק הדין וגזר הדין.
קדם לחוק זה חוק סדר הדין הפלילי, תשכ"ה-1965 שאושר בכנסת ב-6 ביולי 1965 ונכנס לתוקף חצי שנה לאחר פרסומו, ב-15 בינואר 1966. לאחר שתוקן 14 פעמים, ב-2 בפברואר 1982 אישרה ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת נוסח משולב לחוק.
תקנות וצווים
את החוק משלימות תקנות שהותקנו מכוחו:
בנוסף הוצאו צווים רבים הקובעים עבירות שונות כעבירות של ברירת משפט (ברירת קנס - עבירות שבהן נאשם רשאי לשלם קנס בלי לעמוד לדין, או לבחור במשפט שבו יוכל לטעון שאינו אשם).
היסטוריה חקיקתית
קדם לחוק זה חוק סדר הדין הפלילי, התשכ"ה-1965 שאושר בכנסת ב-6 ביולי 1965 ונכנס לתוקף חצי שנה לאחר פרסומו, ב-15 בינואר 1966. חוק זה ריכז הוראות שהיו פזורות ב-18 חוקים, פקודות ותקנות, וכלל גם הוראות חדשות.
תיקון מס' 7 לחוק, שאושר בכנסת ב-29 ביולי 1975, המשיך במגמת האיחוד שהחלה בחוק המקורי, ובמסגרתו נוסף לחוק פרק העוסק בסדרי דין מיוחדים בעבירות קנס, שהחליף התייחסות לנושא זה בשישה חוקים אחרים. ההתייחסות לנושא זה הורחבה בתיקון מס' 14 לחוק, שאושר בכנסת ב-17 במרץ 1981.
לאחר שהחוק תוקן 14 פעמים, ב-2 בפברואר 1982 אישרה ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת נוסח משולב לחוק: חוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], תשמ"ב-1982. נוסח משולב זה עבר 80 תיקונים עד סוף 2017.
"חוק ההמלצות"
כאמור לעיל, בפרק ד' לחוק מורה סעיף 60 שחומר שהושג בחקירה יועבר לפרקליט או לתובע משטרתי, בהתאם לסוג העבירה. בעת העברת חומר החקירה לפרקליטות המדינה נהגה המשטרה לסכמו בהמלצה על המשך הטיפול: האם לסגור את התיק או להגיש כתב אישום בעבירות מסוימות. כאשר החקירה הייתה בעלת עניין ציבורי, פורסמה ההמלצה גם באמצעי התקשורת. בתיקון מס' 81 לחוק, שאושר בכנסת בדצמבר 2017, נוסף לסעיף 60 סעיף משנה י"א, הקובע שבהעברת חומר חקירה לפרקליט מחוז, תעבירו המשטרה ללא עמדתה בכתב לעניין הגשת כתב אישום, אך כאשר המשטרה ניהלה חקירה ללא פרקליט מלווה וסברה כי יש לסגור את תיק החקירה, היא רשאית להעביר לפרקליט מחוז את עמדתה בכתב בדבר סגירת התיק.
הדיון בהצעת החוק הביא לדיון ציבורי נרחב, שבו רבים, ובהם היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, הביעו התנגדות להצעת החוק. בנוסף לנימוקים כלליים של מתנגדי החוק, היו שראו בו ניסיון להגן על ראש הממשלה, בנימין נתניהו, מפרסום המלצות בשתי חקירות שהתנהלו נגדו ("תיק 1000" ו"תיק 2000"). בעקבות ביקורת זו נקבע בתיקון שהוראותיו לא יחולו על חקירה שנפתחה לפני מועד כניסתו של החוק לתוקף. בלילה שבין 25 ל-26 בדצמבר החל דיון מרתוני בכנסת על חוק ההמלצות ועל 1,280 הסתייגויות מצד האופוזיציה, לו הוקצו 45 שעות רצופות, והחוק עבר בקריאה שלישית ב-28 בדצמבר.
ההיפודרום של ביירות
ההיפודרום של ביירות (שמו המלא בצרפתית: Hippodrome du parc de Beyrouth) הוא מסלול מרוצי סוסים הממוקם בעיר ביירות, בירת לבנון.
היסטוריה
הרעיון להקמת ההיפודרום נהגה בתחילת המאה העשרים על ידי עשירי ביירות, שביקשו להקים בעיר מסלול מרוצים בסגנון מערבי ולצידו קזינו. הקמת ההיפודרום החלה בשנת 1916 על ידי אלפרד סורסוק, על חלק משטחו של יער האורנים של ביירות. הקמתו הושלמה בשנת 1921. מבנה שהוקם לידו ממערב ויועד לשמש כקזינו הפך למעונו של הנציב העליון של המנדט הצרפתי בלבנון. בצמוד להיפודרום ממזרח ניצב המוזיאון הלאומי של ביירות.
להיפודרום צורה אובלית. אורכו ממזרח למערב הוא כ-550 מטר, ורוחבו מצפון לדרום כ-180 מטר.
בשנות ה-60 היה ההיפודרום שוקק פעילות, והתקיימו בו שני מרוצי סוסים בכל שבוע.
יחידות של צה"ל התמקמו בהיפודרום במהלך המצור על ביירות בקיץ 1982.
ההיפודרום הרומי
ההיפודרום הוא למעשה מסלול מרוצי הסוסים השני שהוקם בעיר. קדם לו ההיפודרום הרומי של ביירות, ששרידיו שוכנים בצפון העיר, בקרבת הנמל ובסמוך לבית הכנסת מגן אברהם.
זריקת אלה
זריקת אלה הוא ענף ספורט פאראלימפי מתחום האתלטיקה שבו המטרה לזרוק כמה שיותר רחוק אלה מעץ, הענף הוא אחד מארבעת ענפי הזריקה יחד עם הענפים: זריקת דיסקוס, הדיפת כדור ברזל ויידוי פטיש. הענף הוצג לראשונה גם לגברים וגם לנשים באולימפיאדת הנכים שנערכה ברומא בשנת 1960. הענף הורד מהמשחקים הפאראלימפיים רק לנשים באולימפיאדת הנכים בברצלונה שנערכה בשנת 1992, הענף הוחזר באולימפיאדת הנכים בלונדון שנערכה בשנת 2012.
חוקי הענף
כמו ענפי זריקה אחרים גם בענף הזה המטרה היא לזרוק כמה שיותר רחוק, אבל כשהתחרות משוחקת עם נכים בין רמות נכות שונות התוצאה מוחלפת בנקודות. האלה שוקלת לפחות 397 גרם, לרוב האלה מיוצרת מעץ על בסיס מתכת. לפני הזריקה על האתלטים להיכנס לתוך עיגול מסומן.
אור אבנר
קרן אור אבנר וחנה היא קרן פילנתרופית שנוסדה בשנת 1992 על ידי איש העסקים לב לבייב ומממנת מערכת חינוכית ליהודים בחבר המדינות ולעולים מברית המועצות. הקרן כוללת גנים, בתי ספר, מחנות קיץ ומכוני הכשרה ללימוד, במגוון תחומים ובהשפעת חסידות חב"ד.
עם התפרקותה של ברית המועצות בתחילת שנות ה-90 החל לבייב לעסוק בפעילות עסקית במזרח אירופה, ובהוראת הרבי מליובאוויטש החל במקביל גם בפעילות פילנתרופית שמטרתה סיוע בשיקום חיי הדת היהודיים בחבר המדינות.
הקרן בישראל מנוהלת על ידי המנכ"ל הרב יהודה בלוי.
בברית המועצות לשעבר מנוהלת על ידי המנכ"ל הרב דוד מונדשיין תחת פיקוחו של הרב הראשי לרוסיה ברל לזר.
הקרן קרויה על שם הוריו של לב לבייב, אבנר וחנה לבייב. גם לבנו קרא אור אבנר.
אור אבנר בישראל
רשת החינוך אור אבנר וחנה הוקמה לפני למעלה מעשור במדינת ישראל - במטרה לחזק ולבסס את המורשת הדתית היהודית והזיקה לתורה, לעם ולארץ בעיקר בקרב עולי חבר המדינות, וכן לרומם את מעמדם הרוחני, הכלכלי והחברתי של בני הקהילה הבוכרית בישראל.
רשת החינוך התמחתה בפעילות חינוכית בקרב תלמידים עולים חדשים וסיוע בקליטתם. פעילות זו גובתה בתרומות לפיתוח תוכניות לימודים, בהדרכה והטמעה של תוכניות חברתיות ובתוספת שעות לימודים ובמתן שירותים תומכי חינוך נוספים על מנת לקדם את מוסד החינוך.
במסגרת זו פעלה ופועלת רשת החינוך - בשיתוף עם משרד החינוך והרשויות המקומיות - וסייעה לבתי ספר קולטי עלייה מכל מגזרי החינוך (ממלכתי דתי, מוכרים ובבעלות רשתות חינוך המוכרות) בכל רמות הגיל: גני ילדים, בתי"ס יסודיים ועל-יסודיים למשך תקופות קצובות אשר ברובן הוגדרו מראש.
בין בתי הספר הללו ניתן למנות בעיקר בתי ספר הפועלים ברשויות המוכרות כפריפריה חינוכית כקרית מלאכי, אשדוד, לוד, אילת, דרום תל אביב, רמלה, אור יהודה, קריית ים ודימונה.
נכון ל-2010 אור אבנר מפעילה מוסדות חינוך בכל רמות הגיל בערים אור יהודה, רמלה וקריית ים. כמו כן תומכת אור אבנר בתיכון פנימייתי לבנים - נעל"ה ובמכון להכשרת רבנים 'אור אבנר - חב"ד' הפועלים בכפר הנוער כפר צבי סיטרין.
בשנת 2007 הקימה רשת אור אבנר וחנה גם את פרויקט "זמן מסע" שמטרתו העצמת הזהות הדתית בבתי ספר יסודיים ממלכתיים בישראל בכיתות א'-ו'. הפרויקט יושם בלמעלה מ-70 בתי ספר ברחבי ישראל וזכה לתגובות מעורבות בעיתונות. עקב התנגדות משרד החינוך לפרויקט ודרך פעולתו נאסרה בחוזר מנכ"ל מיוחד קיום והפעלת תוכנית הלימודים.
רשת החינוך בישראל מנוהלת על ידי המנכ"ל הרב יהודה בלוי.
אור אבנר בארצות הברית
בארצות הברית מפעילה רשת אור אבנר את "קווינס גימנסיה" אשר מאחדת סביבה אשכול מוסדות חינוך אשר פועלים לחינוך מאות רבות של תלמידים אשר למדו בעבר במערכת ה"פאבליק סקול" אשר הרשת פעלה לקליטתם בתוכה על מנת להצילם מהתבוללות.
מערכת חינוך זו הוקמה גם היא בתרומתו של מר לבייב. רשת החינוך בארצות הברית מנוהלת על ידי המנכ"ל הרב זלמן זבולונוב.
אור אבנר בברית המועצות לשעבר
קרן אור אבנר בברית המועצות עובדת בשיתוף פעולה עם כמה גופים מרכזים, ביניהם פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה, וקרן משפחת רוהר, בראשותם של סמי רוהר ממיאמי ובנו ג'ורג' רוהר מניו יורק. קרן רוהר היא התומכת הגדולה והמרכזית ביותר בשיקום החיים היהודיים בברית-המועצות לשעבר.
כיום, בלמעלה מ-300 ערים באזורים שהיוו את ברית המועצות ישנם שלוחים וקהילה של חב"ד. בחסות איגוד הקהילות היהודיות בחחבר המדינות פועלים 54 גני ילדים של אור אבנר, 72 בתי ספר יסודיים, 12 בתי ספר תיכוניים וכן 5 מוסדות להשכלה גבוהה. מספר הלומדים במוסדות אלו מגיע ל-15,000.
המשרד הראשי של אור אבנר בברית המועצות ממוקם בעיר מוסקבה. בעיר עצמה מתנהלת מערכת מסועפת של ארגונים ומוסדות, ולמעלה מ-80 משפחות הנמנות עם חב"ד פועלות בה בתפקידי שליחות.
בנוסף לפעילות השוטפת נשלחים בתקופת החגים ובפסח מאות בחורי ישיבה מישיבות חב"ד בישראל ובארצות הברית לקהילות היהודיות שבהן אין שליח באופן קבוע ועורכים בהן תפילות וסדרים ציבורים.
באוקראינה הקימה הקרן את "כפר החינוך אור אבנר" ליד העיר ז'יטומיר ובו מוסדות לימוד ליתומים, מקוה טהרה, בית כנסת, מלונית ומסעדה כשרה.
ג'ורג'ו פרלסקה
ג'ורג'ו פרלסקה (באיטלקית: Giorgio Perlasca; 31 בינואר 1910 – 15 באוגוסט 1992), היה חסיד אומות העולם איטלקי שהתחזה למיופה הכוח של ספרד בהונגריה בחורף 1944, והציל את חייהם של אלפי יהודים מגרמניה הנאצית והשואה.
מלחמת העולם השנייה
במהלך מלחמת העולם השנייה, פרלסקה עבד ברכישת אספקה לצבא איטליה בחבל הבלקן. כאשר הנאצים כבשו את הונגריה ב-1944, במקום להסתלק יחד עם יתר הצוות הדיפלומטי (איטליה באותה עת נכנעה לבעלות הברית), הוא נמלט לשגרירות הספרדית בבודפשט, ומיד הפך לאזרח ספרדי תחת השם חורחה פרלסקה, בשל מעמדו כתומך במהפכה שהתחוללה במלחמת האזרחים בספרד. הוא עבד יחד עם הדיפלומט הספרדי אנחל סאנס בריס, ודיפלומטים אחרים ממדינות נייטרליות למען הברחת יהודים מהונגריה.
כשסאנס בריס סולק מהונגריה לשווייץ בנובמבר 1944, ממשלת הונגריה הורתה לפנות את מבנה השגרירות הספרדית ומבנים אקסטרה-טריטוריאליים נוספים בהם יהודים מצאו מפלט. פרלסקה מיד מסר הצהרת שקר, כי סאנס בריס נסע לשווייץ לביקור קצר, ומלבד זאת הוא מינה ממלא מקום במקומו.
במשך החורף, פרלסקה פעל לשם החבאתם, הגנתם, והאכלתם של אלפי יהודים בבודפשט, וכן ניסה להשיג להם אישורי מעבר בטוחים, על בסיס החוק הספרדי המעניק אזרחות ליהודים ממוצא ספרדי.
הכרה בפועלו
מיד לאחר המלחמה שב פרלסקה לאיטליה וחי בצניעות לאחר שהשקיע כמעט את כל רכושו בתשלומי שוחד לבכירים גרמניים והונגריים בבודפשט. הוא התגלה בתחילת שנות ה-90 על ידי העיתונאי האיטלקי אנריקו דאליו (Enrico Deaglio). בתחילה סירב להתראיין בטענה שאין שום דבר מיוחד במעשיו וכי "כל אדם הגון היה נוהג כך". דאליו פרסם את סיפורו של פרלסקה בספר שיצא בשנת 1991 תחת הכותרת "La Banalità del Bene: Storia di Giorgio Perlasca" ("הבנאליות של הטוב: סיפורו של ג'ורג'ו פרלסקה". כותרת הספר היא פרפרזה על שם ספרה הידוע של חנה ארנדט "אייכמן בירושלים: דוח על הבנאליות של הרוע"). הספר היווה מקור השראה לסרט איטלקי "Perlasca, Un Eroe Italiano" ("פרלסקה, גיבור איטלקי").
ג'ורג'ו פרלסקה נפטר מהתקף לב ב־1992, וקיבל אות כבוד ממשלות איטליה, הונגריה וספרד. בישראל, העניק לו יד ושם את התואר חסיד אומות העולם. ב־1998 הנפיק השרות הבולאי בישראל, בשיתוף יד ושם, בול ליום הזיכרון לשואה ולגבורה, הנושא את דיוקנותיהם של חמישה דיפלומטים חסידי אומות העולם, ביניהם פרלסקה.
בשנת 2010, השרות הבולאי באיטליה הנפיק בול עם דיוקנו של ג'ורג'ו פרלסקה.
היה נשוי עם ילדים ונכדים.
פיטר גבריאל
פיטר בריאן גבריאל (באנגלית: Peter Brian Gabriel; נולד ב-13 בפברואר 1950) הוא מוזיקאי אנגלי. נודע בציבור כסולן וחלילן להקת ג'נסיס. מאז שעזב את ג'נסיס (1975), פתח גבריאל בקריירת סולו מצליחה. בנוסף, עוסק גבריאל בפרויקטים שונים המוקדשים לקידום מוזיקת עולם, הפצת מוזיקה ברשת האינטרנט ופעילות הומניטרית.
ביוגרפיה
גבריאל נולד בכפר צ'ובהאם שבמחוז סארי, אנגליה שבממלכה המאוחדת. אביו, ראלף פרטון גבריאל היה מהנדס חשמל, ואמו אידית' איירין. החלה ללמוד פסנתר בגיל צעיר אבל הפסיקה (דבר שהתחרטה עליו בגיל מאוחר יותר) ולמדה קצת לנגן בחליל ואבוב. סבו העשיר החזיק אחוזה ויקטוריאנית באזור קוקס היל ובה מגרשי קרוקט, אגם דגי-זהב, חממה וגפנים, גן ורדים ומגרש סקווש. אלה סיפקו השראה רבה לגבריאל.
משפחתו עודדה את פיטר הצעיר להעשיר את עצמו כנגן קלרינט. בנעוריו למד בבתי ספר פרטיים בדרום אנגליה.
ג'נסיס
בשנת 1967 הקים גבריאל את להקת ג'נסיס, יחד עם חברים מלימודיו בבית הספר: טוני בנקס, אנתוני פיליפס, מייק רתרפורד והמתופף כריס סטיוארט. שמה של הלהקה הוענק לה על ידי מנהלם, ג'ונתן קינג, שהפיק את אלבום הבכורה של הלהקה "מבראשית לחזון" (מרס 1969). גבריאל שימש כסולן בשישה אלבומים של ג'נסיס עד 1974. להקת ג'נסיס זכתה להצלחה גדולה בעיקר בבריטניה, איטליה, בלגיה וגרמניה, לא מעט גם בזכות הופעותיו הבימתיות המרשימות והבלתי שגרתיות של גבריאל, שהשתמש בשלל תחפושות מוזרות ואיפור פנים שהשתלבו בתאורה יוצאת דופן שליוותה את הופעות הלהקה.
תחפושותיו של גבריאל
בהופעות המוקדמות של ג'נסיס, מערכות ההגברה לא היו מתקדמות ולכן, הקהל לא הצליח להבין את שירתו של גבריאל, ולא הבינו את המילים. לכן, גבריאל רצה להראות לקהל את משמעות השיר בעזרת שלל התחפושות שלו.
בסדרה התיעודית Seven Ages of Rock אשר שודרה ב-BBC, סיפר הגיטריסט של ג'נסיס לשעבר סטיב האקט, על הפעם הראשונה שגבריאל הופיע עם תחפושת: הוא לבש את השמלה של אשתו ג'יל, ושם מסכת ראש שועל על ראשו בהתייחסות לדמות שבעטיפת האלבום של ג'נסיס, Foxtrot. חברי הלהקה לא הבינו מה גבריאל עשה והאקט עצמו חשב שגבריאל הולך להרוס את ההופעה. אך למעשה, התחפושות משכו את תשומת לב התקשורת והגבירו את הפופולריות של הלהקה. עקב כך התרגלו חברי הלהקה לתחפושות ועודדו את גבריאל להמשיך להתחפש.
בין תחפושותיו המפורסמות של גבריאל, התחפש לחייזר עם כנפי עטלף בשיר Watcher of the Skies.
שתי התחפושות "הפרח" ו"הגוג" נוצרו ליצירה הארוכה של ג'נסיס "ארוחת הערב מוכנה" Supper's Ready.
גבריאל השתמש בתחפושת "Britannia" (בריטניה) לשיר Dancing with the Moonlit Knight.
תחפושת "האיש הזקן" הייתה בשיר "תיבת הנגינה" The Musical Box.
התחפושות "איש הסליפר" ו"רייל" היו לסיבוב ההופעות לקידום האלבום The Lamb Lies Down on Broadway. רייל הוא הדמות הראשית באלבום.
עזיבתו של גבריאל את ג'נסיס
במהלך העבודה על האלבום The Lamb גבריאל לא היה נוכח בכתיבת לחני השירים. לחני שירי האלבום נכתבו על ידי חברי הלהקה האחרים (טוני בנקס, פיל קולינס, מייק רת'רפורד וסטיב האקט). גבריאל התעקש לכתוב את הסיפור והמילים בעצמו, מה שגרם לקרע בלהקה. במיוחד כאשר ראת'רפורד הציע במקור פרויקט אחר ללהקה - אלבום המבוסס על הספר "הנסיך הקטן" של אנטואן דה סנט-אכזופרי. גבריאל נעדר מפגישות הכתיבה ומהחזרות בשל בעיות אישיות - לאשתו ג'יל היו בעיות עם הריונה הראשון - מה שהוסיף למתח בין חברי הלהקה. עם זאת, באנקס וראת'רפורד היו אלו שכתבו את המילים לשיר "The Light Dies Down on Broadway", מאחר שגבריאל לא היה יכול למצוא קישור בין "Ravine" ו-"Riding the Scree".
בעקבות האלבום, עזב פיטר גבריאל את ג'נסיס. למרות איבוד דקות ההבחנה המלודית והסרקזם במילים יחד עם הופעתו הראוותנית של גבריאל; התפתחות הלהקה לעבר מלודיה, אינטנסיביות ופוקוס הלחנתי המשיכה גם באלבום שאחרי The Lamb. כך ובזמן שהלהקה השתנתה באופן ודאי, השם שלה כאחת מהלהקות הפרוגרסיביות המשפיעות ביותר, המשיך גם אחר-כך, עם רמות הצלחה שונות.
חיים אישיים
פיטר גבריאל נישא פעמיים, ולו ארבעה ילדים.
יחסו לישראל
פיטר גבריאל הגיע להופעה בישראל בשנת 1994.
במהלך השנים גבריאל הביע מחאה נגד ממשלת ישראל בנושא הפלסטיני, ובנושא זכויות הבדואים בנגב. ב-2014 הוציא לאור אלבום בשם "2 Unite All" לגיוס כספים למען ארגוני סיוע ברצועת עזה, ובעזרת שירים מ-26 אמנים נוספים, כמו סרג' טנקיאן, סטיוארט קופלנד, ריק אלן, פורל (פרל) תומפסון, וסשה קוק. עם זאת, גבריאל אומר שהוא אינו אנטי-ישראלי או אנטישמי, אלא מתנגד למדיניות הישראלית ולכיבוש הישראלי. ב-2019 קרא להחרים את האירוויזיון בישראל.
קרול
קַרוֹל (CAROL0) הוא שם פרטי הנפוץ, בגרסאות ובצורות שונות, במספר רב של ארצות. השם ניתן לאצילים ומלכים ברבות מארצות אירופה. מקור השם בגרמנית עתיקה, ומשמעו "אדם חופשי". גם שם משפחה יהודי קְרוּל (CROLL) שמקורו במילה סלאווית שמשמעה "מלך". {{פירושונים|
שם משפחה:
אחר:
ראו גם
}}
אולריך ראמה
אולריך ראמה (בצרפתית: Ulrich Ramé; נולד ב-19 בספטמבר 1972 בנאנט שבצרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק כשוער.
נבחרת
ראמה נעשה לשוער מחליף קבוע בסגלה של נבחרת צרפת לאחר פרישתו של קודמו בתפקיד ברנאר לאמה. יותר מאוחר הוא הודח מסגל הנבחרת עקב התחרות הרבה שנוצרה בינו לבין השוערים האחרים אותם העדיף מאמן הנבחרת ריימונד דומנק - פביאן בארטז, גרגורי קופה ומיקאל לאנדרו.
ראמה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-9 ביוני 1999 במשחק הניצחון 1-0 של צרפת על נבחרת אנדורה. הוא זכה יחד עם הנבחרת בטורניר יורו 2000, אך לא שיחק אפילו במשחק אחד במהלך הטורניר, בשנת 2001 זכה בגביע הקונפדרציות כחלק מנבחרת צרפת. ראמה היה חלק מסגל נבחרת צרפת שהשתתפה במונדיאל 2002. הוא הודח מן הנבחרת עקב טעות קשה שעשה במהלך משחק נגד נבחרת צ'כיה ב-12 בפברואר 2003.
טבח מעלה עקרבים
טבח מעלה עקרבים היה פיגוע ירי שבו נרצחו 12 נוסעים של אוטובוס "אגד" ב-17 במרץ 1954, י"ב באדר ב' ה'תשי"ד, במעלה עקרבים שבנגב.
הפיגוע
האוטובוס היה בדרכו חזרה לתל אביב מהחגיגות שנערכו באילת לציון חמש שנים להנפת דגל הדיו. על גג האוטובוס, בחזיתו, התנוססה כרזה: "ליום אילת ברכת אגד - אשד לחלוצי הנגב". באוטובוס היו 11 גברים, נשים וילדים, ועוד ארבעה חיילי צה"ל כמאבטחים. בשעת הצהריים, כשעלה האוטובוס באיטיות במעלה הפיתולים התלולים של מעלה עקרבים, סמוך לאנדרטת חיל ההנדסה, התקיפו אותו מחבלים ביריות. קבוצת הטרוריסטים כללה ככל הנראה 12 איש, בפיקוד סעיד אבו באנדק, בן השבט הבדואי עזאזמה מהנגב. מטרת המחבלים הייתה להרוג את הנהג, כדי לגרום לאוטובוס להידרדר לתהום. הנהג, קלמן עשרוני, אכן נפגע במכת האש הראשונה, אך הצליח לגרום לאוטובוס להיעצר בצלע ההר. עשרוני פתח את הדלתות והנוסעים ניסו לרדת כדי למצוא מחסה, אך התוקפים ירו על כל מי שניסה לרדת. אפרים פירסטנברג, הנהג השני (בשל הדרך הארוכה והקשה היו באוטובוס שני נהגים), ניסה לירות על המחבלים, אך נהרג. החיילים, שהצטרפו לנסיעה כמלווים, לא הספיקו להגיב מכיוון שנשקם היה מונח על המדפים העליונים של האוטובוס.
המחבלים עלו על האוטובוס וירו בנוסעיו מטווח קצר. 11 מנוסעי האוטובוס נהרגו במקום, ובהם אשתו של פירסטנברג, חנה. בנה בן ה-9, חיים, שישב במושב האחורי ובתה מירי, בת ה-5 וחצי, הוסתרו מתחת לגופות חיילים ולא נפגעו. לאחר שירדו המחבלים מן הרכב חיים התרומם, קרא לאחותו "מירל׳ה?". אחד המחבלים שמע את קולו, חזר וירה בראשו. הוא לא חזר להכרתו, ושהה 32 שנים במצב של שיתוק והכרה חלקית, בדומה למצב של תרדמת, עד שנפטר. בכך היה להרוג ה-12 בטבח. מן הטבח ניצלו שני חיילים, חיילת (שנפצעה קשה), נוסעת נוספת ומירי פירסטנברג, בת ה-5 וחצי, שניצלה בזכות החייל שסטר לה, הזהיר אותה שתשתוק, וסוכך עליה בגופו. בבית נותרה ציפי פירסטנברג, תינוקת בת 3 חדשים, בתם של אפרים וחנה. הניצולים העידו שהמחבלים ירקו על הגופות והתעללו בהן. מירי פירסטנברג אף אמרה בריאיון לאחר 60 שנה, שאִמהּ הייתה ערומה למחצה ועם אצבע אחת כרותה, מה שאומר שייתכן שהמחבלים גם אנסו את אִמהּ וגנבו את טבעת הזהב שלה.
כעבור זמן קצר עבר במקום קומנדקר צבאי ובו שלושה חיילי צה"ל. השלושה נתקפו בהלם למראה הזוועה, ומחשש שהמחבלים עדיין נמצאים בקרבת מקום, נסעו במהירות למשטרה הצבאית בבאר שבע. שלושת החיילים נשפטו מאוחר יותר על כך שלא טיפלו בפצועים. מנהל סניף אגד בבאר שבע הגיע אחר כך למקום מיוזמתו, לאחר שהאוטובוס לא חזר לבאר שבע במועד. הוא מצא שם את מירי בת החמש שניצלה מהתוקפים, והסתתרה תחת ספסל. מירי פונתה לבאר שבע ברכב צבאי. קומנדקר נוסף שהגיע מחצבה נתקל באוטובוס ואסף את הניצולה הנוספת ואת שני הפצועים.
לאחר שהתברר לממשלה היקף הפיגוע, ולאחר שגופות ההרוגים כבר הועברו לבאר שבע, ניתנה הוראה להחזיר את הגופות ולהציבן סמוך לאוטובוס, על מנת שניתן יהיה לצלם את הזוועה לעיתוני העולם. כך, על אף שהפיגוע התרחש בשעות הצהריים, התמונות המפורסמות של האוטובוס עם ההרוגים צולמו בלילה.
השפעות הפיגוע
הטבח היה פעולת הטרור החמורה ביותר נגד ישראל מאז תום מלחמת העצמאות. בדיקות הצבא העלו שהמחבלים הסתננו מירדן כחוליית פדאיון; השערות אחרות היו שהמחבלים הגיעו ממצרים או שהיו תושבי הנגב שעסקו בהברחות בין מצרים לירדן. הפעולה עוררה בציבור הישראלי זעזוע עמוק וזעם, ונראה היה כאילו מלחמה בין ישראל לירדן היא בלתי נמנעת. ראש הממשלה באותה עת, משה שרת, התנגד לפעולת תגמול, וכתב על כך ביומנו:
ועדת שביתת הנשק הישראלית-ירדנית דחתה את דרישת ישראל לגנות את ירדן, ובתגובה החליטה ממשלת ישראל לפרוש מהוועדה. לאחר הפרישה החלה הוועדה לגנות את ישראל בגינויים חריפים, בקולות נציג ירדן ויושב ראש הוועדה מטעם האו"ם, ושלא בנוכחות ישראל. בישראל קמה מחאה ציבורית חריפה נגד מנגנון משקיפי האו"ם וקריאה להחלפתו של ראש משקיפי האו"ם הגנרל הדני ואגן בניקה, שגילה באופן עקבי גישה עוינת לישראל. עורך העיתון "ידיעות אחרונות", ד"ר הרצל רוזנבלום, רצה לצאת בקריאה פומבית בעיתונו להחלפת הגנרל, אך הצנזורה הצבאית לא התירה את פרסום המאמר. מנחם בגין, אז חבר הכנסת, נתן פומבי לדרישה זו באומרו מעל בימת הכנסת:
מנחם בגין סיים את נאומו בדרישה לצאת לפעולת תגמול באומרו: בניסיון להפיג במעט את הדכדוך ששרר בארץ בעקבות הפיגוע, ביקש משה שרת ממרדכי זעירא ומיעקב אורלנד לכתוב שיר להרמת המורל, והשניים נענו וכתבו את "שיר שמח" ("אם גם ראשנו שח"), שהפך לקלאסיקה בזמר העברי.
פעולת התגמול בנחלין
התנגדותו של משה שרת לפעולת תגמול לא מנעה פעולה שכזו לזמן רב. בעקבות רצח שומר על ידי מסתננים מירדן במושב כסלון שבפרוזדור ירושלים, פשט ב-29 במרץ 1954 כוח מיוחד של צנחנים בפיקודו של אריאל שרון על הכפר נחאלין שבקרבת בית לחם. בפעולה נהרגו 9 ירדנים, רובם אנשי המשמר הלאומי הירדני והלגיון הערבי, כולל מוכתר הכפר, ורבים נפצעו.
ב-10 בנובמבר 1968 נתקל כוח של סיירת שקד בחוליית מחבלים בסיני, והרג את מפקדה, סעיד אבו באנדק, שהיה מפקד המחבלים שביצעו את הטבח.
ב-2007, במלאת 53 שנים לטבח, הוצב אוטובוס ששוחזר על ידי אגד במוזיאון העיר באילת.
רפסודי
רפסודי אוף פייר (Rhapsody of Fire), הידועה גם בשמה הקודם, רפסודי או ת'נדרקרוס (Thundercross) בגלגולה המקורי, היא להקת פאוור מטאל סימפוני איטלקית מסוף שנות התשעים. מאז הקמתה בשנת 1993, הוציאה לאור אחד עשר אלבומי סטודיו. הלהקה ידועה במילים לשירים שלה, המבוססות על עלילת פנטזיה, שמסופרת לאורך כל האלבומים שלה. רפסודי נחשבת כיום חלוצה של ז'אנר הפאוור מטאל הסימפוני.
סגנון
מקימי הלהקה, לוקה טורילי ואלכס סטארופולי, יצרו צליל אפי באלבום הראשון שיצא במסגרת הלהקה. אף על פי שמטאל נאו-קלאסי היה קיים, רפסודי שילבה מוזיקה קלאסית, בארוק והבי מטאל אל תוך תת-ז'אנר בשם "Film Score Metal". ההשפעות הקלאסיות כללו מלחינים כמו ויואלדי, באך ופגניני. הלהקה גם מושפעת במוזיקה שלה מסגנונות כגון פאוור מטאל וז'אנר הפנטזיה.
טורילי הוא כותב השירים של הלהקה, וגם הגיטריסט שלה. השירים שלו מתייחסים לאמונות המסורתיות מימי הביניים ומהתהילה ההירואית, ומדגישה בעיקר את המאבק האינסופי בין החושך לאור, הטוב והרע. אף על פי שהליריקה והריפים של הגיטרה נכתבים על ידי טורילי, הצד הקלאסי של רפסודי הולחן רק על ידי סטארופולי.
רפסודי מנגנת בשיטה עלילתית, מדי כמה אלבומים משתנה הסגנון והסיפור. הסיפור הראשון שלהם נקרא "Emerald Sword" שפירושו המילולי הוא "חרב ברקת", בו מסופר על הלוחם הנורדי הגדול מהצפון אשר יצא למסע עקוב מדם על מנת להילחם באימפריה האפלה על ההרים האפורים של המלך אקרון המרושע.
פעילות
ב-1997 רפסודי הוציאה את אלבום הבכורה שלהם - "Legendary Tales". בשנים שלאחר מכן, טורילי וסטארופולי (וכן פאביו ליאונה שהצטרף כסולן), פיתחו את הצליל החדש עם אלבומיהם הבאים. הם כתבו שירים כמו "Emerald Sword" ששאבו השראה מתוך הפולקלור הרוסי וסגנון מוזיקה קלטי, ויצרו את מה שנודע כיום כ"Emerald Sword Saga". בפרויקט האחרון השתתף גם כריסטופר לי, אשר שימש כקריין הסיפור. אלבום זה היה המשך הסאגה, ונקרא "Symphony of Enchanted Lands II: The Dark Secret" (2004).
הלהקה הוציאה עוד סינגל ב-2005 - "The Magic of the Wizard's Dream", ובו מספר גרסאות לשיר זה, שהיה אחד השירים הפופולרים באלבום הקודם שלהם. בכל הגרסאות השתתף גם כריסטופר לי כקריין. הגרסאות היו בשפות אנגלית, גרמנית, איטלקית וצרפתית וכמו כן גרסה תזמורתית והגרסה המקורית. בעקבות הסינגל צולם גם הקליפ השלישי של הלהקה. בנוסף לגרסאות השונות הופיעו בדיסק גם שני שירים חדשים - "Autumn Twilight" ו-"Lo Specchio D’Argento".
בשנת 2011, לאחר שחרור האלבום "From Chaos to Eternity", שסיכם את "The Dark Secret Saga" וכ-18 שנים לאחר הקמת הלהקה, לוקה טורילי, ממייסדיה, החליט לעזוב אותה (שלא בנסיבות רעות) לטובת הקמת להקה חדשה - "Luca Turilli's Rhapsody", ויחד איתו עזבו פטריס גרס ודומיניק לורקין.
בתחילת אוקטובר 2016, לאחר 20 שנה בלהקה, הודיע פאביו ליאונה על פרישתו ממנה.
חברי הלהקה
לשעבר:
מנחת חביתין
מנחת חביתין היא אחת ממיני קורבן מנחה, והיא מוקרבת על ידי הכהן הגדול מדי יום, מחציתה בסמוך לתמיד של שחר ומחציתה השנייה בסמוך לתמיד של בין הערביים. מנחת זו מורכבת משתים עשרה "חלות" והיא נשרפת כולה על המזבח.
קייט שופן
קייט שופן (באנגלית: Kate Chopin; 8 בפברואר 1850 - 22 באוגוסט 1904) הייתה סופרת ומתרגמת אמריקאית.
מנחת חביתין
בנוסף לכהן הגדול המקריב מנחה זו מדי יום, מקריב אותה כהן הדיוט בפעם הראשונה בה הוא עובד בבית המקדש. מנחה זו נקראת גם מנחת כהן משיח, על פי הפסוק: "זֶה קָרְבַּן אַהֲרֹן וּבָנָיו אֲשֶׁר יַקְרִיבוּ לַה' בְּיוֹם הִמָּשַׁח אֹתוֹ. וכן נקראת: מנחת חינוך.
קייט שופן
תולדות חייה
קייט שופן נולדה בשם קתרין או'פלהרטי בסנט לואיס מיזורי. אביה היה איש עסקים מצליח, ולאמה היו קשרים חברתיים ומשפחתיים בקהילה הקריאולית-צרפתית.
מנחת חביתין
מוני המצוות אינם מונים מנחה זו כמצוה בפני עצמה, כנראה נחשבת היא כפרט ממצות מנחת כהן גדול.
המקור בתורה
ציווי על הבאת מנחה זו מפורש במקרא:
קייט שופן
תולדות חייה
ב-1863 מתה אם-סבתה, וכן מת אחיה למחצה ג'ורג', שהיה חייל הקונפדרציה. קייט הפסיקה את לימודיה ושקעה יותר בעולם של ספרים. ב-1865 חזרה קייט ללמוד בבית־ספר Sacred Heart Academy, וסיימה את לימודיה ב-1868. היא לא התבלטה בלימודיה, אך הצטיינה כמספרת מעשיות.
מנחת חביתין
המקור בתורה
הפסוק מציג את מנחת החביתין כ"מנחה תמיד" מחד, וכקרבן המוקרב "ביום המשח אותו" מאידך. כמו כן, הפסוק מגדיר שמקריבי המנחה הם "אהרן ובניו", דהיינו אף כהן הדיוט, ומאידך מגדיר מנחה זו כמנחת "הכהן המשיח" - דהיינו הכהן הגדול. בעקבות זאת פירשו חז"ל כי מדובר בשתי מצוות שונות: "זה קרבן אהרן ובניו - אף בהדיוטות מקריבין עשירית האיפה ביום שהן מתחנכין לעבודה, אבל כהן גדול בכל יום."
קייט שופן
תולדות חייה
קייט הופיעה בחברה הגבוהה בסנט לואיס, היא הייתה ידועה בזכות שנינותה, והקדישה את זמנה למוזיקה. כשהייתה בטיול בניו אורלינס לואיזיאנה, הכירה והושפעה מאשה עצמאית שהייתה זמרת ושחקנית. חוויותיה בניו אורלינס היוו את הבסיס של "Emancipation: A Life Fable". בתקופה זו התחילה להטיל ספק בסמכותה של הכנסייה הקתולית.
היא הכירה את אוסקר שופן, איש הקהילה הקריאולית בסנט לואיס. הם התחתנו ב-1870, ובילו את ירח הדבש שלהם בגרמניה, שווייץ וצרפת, עם פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה הם נאלצו לחזור לאמריקה.
מנחת חביתין
היחס בין מנחת חינוך למנחת כהן גדול
בפסוקי התורה מפורשת מנחה זו על כהן המתחיל בעבודתו בפעם הראשונה "ביום המשח אותו", אך הואיל ונאמר גם באותה פרשיה שזו מנחתו של הכהן הגדול מדי יום "והכהן המשיח תחתיו", מבארים בעלי התוספות ב"דעת זקנים" שביום התחלת עבודתו של הכהן ההדיוט - הוא עומד ברמת החשיבות של כהן גדול, ולכן הוא מקריב מנחת חינוך שהיא כעין מנחת החביתין שמקריב הכהן הגדול מדי יום.
קייט שופן
תולדות חייה
קייט ואוסקר חיו בניו אורלינס במשך 10 שנים, הוא היה מתווך בעיסקי כותנה. אוסקר היה בעל סובלני יחסית לסטנדרטים שהיו נהוגים באותה תקופה, הוא העריץ את אופייה המיוחד, ועודד את עצמאותה. קייט ילדה חמישה בנים ובת, והמשיכה להיות מעורבת בחיי החברה בעיר. עצמאותה הלכה וגברה, היא הייתה מטיילת בעיר ללא לווי, באופן שהיה חסר תקדים. היא הייתה עדה לעימותים על רקע גזעני, ולהתנכלויות לשחורים בעיר.
מנחת חביתין
היחס בין מנחת חינוך למנחת כהן גדול
לעומת זאת הנצי"ב בפירושו "העמק דבר" כותב, כי הכהן הגדול מקריב את מנחתו כעין מנחת חינוך, וזאת כי חשיבותו של הכהן הגדול נמדדת ביחס לשאר הכהנים העובדים במקדש, והיות שבכל יום מתחלף בית האב העובד במקדש, נמצא שחשיבות הכהן הגדול כאילו מתחדשת בכל יום.
קייט שופן
תולדות חייה
ב-1879 כשלו עסקיו של אוסקר, והם נאלצו לעבור לקלוטרויל לואיזינה, שם ניהלו מטעים ובית מסחר. כאן ספגה הרבה מהנושאים ששימשו רקע לכתיבתה מאוחר יותר.
אוסקר מת ב-1882 מקדחת הביצות, וקייט נשארה עם חוב של 12,000$. היא ניסתה להמשיך לנהל את המטעים בעצמה, אך ללא הצלחה. האלמנה הצעירה עוררה עניין ורכילות בעיר, במיוחד כשהיה לה רומן סוער עם בעל חווה עשיר.
מנחת חביתין
האם הכהנים המכינים את החביתין ישנו בלשכת חביתי כהן גדול?
המשנה במסכת תמיד מתארת את תחילת העבודה של חביתי כהן גדול:. ממשנה זו מובן כי הפעילות של הכנת חביתי כהן גדול החלה עוד לפני תרומת הדשן שהכהנים הרתיחו את המים להכנת החביתין.
קייט שופן
תולדות חייה
לאחר הפצרות רבות של אמה, חזרה קייט עם ילדיה ב-1884 לסנט לואיס והשתקעה שם, שנה אחרי כן מתה אמה. קייט סבלה מהתמוטטות עצבים, ורופא יעץ לה לכתוב כדי להרגע. היא קיבלה את עצתו וגילתה מחדש את כישוריה כמספרת סיפורים.
ב-1889 פורסמו הסיפורים הראשונים שלה, אחרי שנה פרסמה את הרומן הראשון "At Fault". בסיפוריה הקצרים היא הושפעה מהסופר הצרפתי בן התקופה גי דה מופאסאן. קייט כתבה סיפורים קצרים, מאמרים, ותרגומים שהופיעו בכתבי עת שונים.
מנחת חביתין
האם הכהנים המכינים את החביתין ישנו בלשכת חביתי כהן גדול?
מהמשנה בתמיד משנה א עולה כי הכהנים ישנו רק בבית המוקד, זקני בית אב ישנו על הרובדין, פרחי כהונה ישנו על הארץ, וכל העזרה הייתה סגורה כל הלילה. אולם רבינו גרשום אומר וכן כותב הראב"ד  מדבריהם עולה כי הבולשין לעזרה שנכנסו לבלוש העזרה ונכנסו מהפשפש מבית המוקד לעזרה והלכו באכסדרה במזרח ובמערב והגיעו ללשכת בית עושי חביתים ושם הם ישנו, ותמוהים דבריהם מאחר שהכהנים ישנו בבית המוקד נימוק נוסף שהרי לשכת חביתי כהן גדול הייתה בתוך העזרה ואסור לשבת ולישון בעזרה. כמו שכתוב:"אין ישיבה בעזרה אלא למלכי בית דוד בלבד" גם המפרש של מסכת תמיד אומר שלשכה זו הייתה בעזרה: תמיד דף כח. "מקום עושה חביתים דלשכת עושה חביתים הוה בעזרה כדאמר במנחות" ואם כן דברי רבינו גרשום והראב"ד צריכים הבנה וביאור.
קייט שופן
תולדות חייה
ההתייחסות לרומן ריפתה את ידיה, היא המשיכה לכתוב ולפרסם בכתבי עת בעיקר סיפורים קצרים, אך בקצב איטי יותר. ב-1904 התמוטטה בעת ביקור בתערוכה העולמית של סנט לואיס, היא מתה יומיים אחר כך בגיל 54.
מנחת חביתין
סדר ההקרבה
מנחה זו, ככל המנחות המובאות על ידי כהנים אינה נאכלת, אלא מוקטרת בשלמותה על גבי המזבח, ככתוב: "וכל מנחת כהן כליל תהיה לא תאכל"..
סדר ההקרבה: מביאים סולת שכמותה "עשירית האיפה" (עשירית של המידה הנקראת איפה), מקדשים אותה בכלי שרת וחוצים את הסולת לשני חצאים. הסיבה שקודם מקדשים את כל העישרון, ואז חוצים את המנחה לשתיים, היא שכתוב בתורה. הגמרא במסכת מנחות דורשת מהפסוק הזה שצריך קודם להביא מנחה, ואחר כך להפוך אותה למחציתה.
יחד עם המנחה מביאים שלושה לוגין של שמן, כנלמד מהפסוק כלומר - הוסף לה מידת שמן כמידת השמן הניתנת לכבש. מערבבים את הסולת בשמן, ומשרים אותם יחד במים רותחים - בישול. לאחר מכן לשים מכל חצי עישרון שש חלות, כך שיחד הם שנים עשר חלות
הקרבת מנחה זו, הקרבתה לישתה ועריכתה, נעשות גם בשבת, מפני שכל דבר בבית המקדש שלא יכול להעשות ביום חול, נעשה גם בשבת, למרות שבמקום אחר הדבר יחשב כחילול שבת. לעומת זאת, טחינת החיטים ו אינן דוחות את השבת, מכיוון שניתן לעשותם לפני כניסת השבת