cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מאיה אטון
יצירה
בשנת 2019 הציגה אטון את התערוכה "קצה עובד קצה עומד", בסדנת ההדפס ירושלים, בו הציגה קבוצה גדולה של הדפסים ומיצבים שהתבססו בעיקר על טכניקה של הדפס רשת. בעבודות אלו נתנה ביטוי חזותי לעיסוק שלה בתאוריות מדעיות, ובמיוחד ב"תאוריית הקשרים" (Knot Theory) של לורד קלווין.
ב-2021 הציגה את תערוכת היחיד "הרים סולאריים ולבבות שבורים" במגזין III יפו. התערוכה כללה רישומי ענק של לוחות סולאריים לצד רישומים של קלפי טארוט מוגדלים ועבודת וידאו. לצד התערוכה הוצג גם פרפורמנס בשם "אני הר".
במאי 2023 הוצגה בגלריה גבעון תערוכת היחיד "יד". בקומה העליונה בגלריה מוצגת ״הסדרה האדומה״, וקומת הקרקע עוללת עבודות מתקופות שונות.
תערוכות יחיד
"קשר דם" מוזאון ינקו דאדא עין הוד
"לב זהב" גלריה לבונטין תל אביב "סף שמיעה" גלריה בקיבוץ לוחמי הגיטאות
"משוואות לגוף נופל" גלריה גבעון תל אביב
נג'קניז'ה
נג'קניז'ה (בהונגרית: Nagykanizsa; בגרמנית: Großkirchen, Groß-Kanizsa; בקרואטית: Velika Kaniža; בטורקית: Kanije) היא עיר במחוז זאלה, בדרום-מערב הונגריה. היא שוכנת בסמוך לגבול עם סלובניה וקרואטיה, כ-210 ק"מ מבודפשט הבירה וכ-45 ק"מ דרומית-מערבית לאגם בלטון.
מיקומה של העיר על נתיבי תחבורה היסטוריים חשובים הפך אותה במשך מאות שנים לצומת תחבורה מרכזי. סחורות הועברו דרכה מסלאבוניה לעיר גראץ. העיר מילאה תפקיד חשוב במסחר שהתנהל בין הים האדריאטי לאזור האלפים, וינה ובודפשט.
היסטוריה
השם קניז'ה (Kanizsa) מופיע בכתובים לראשונה ב-1245. מקור השם סלאבי (Knysa), שמשמעותו – "השייך לנסיך" – מעיד שהאזור היה בבעלותה של משפחת אצולה. משפחת קניז'אי (Kanizsai) המשיכה בבניית הטירה המבוצרת שצורתה הייתה מלבנית וישבה על אי על נהר קניז'ה. ימי הזוהר של העיר והטירה היו במחצית הראשונה של המאה ה-16, כאשר העיר הפכה למרכז סחר עם איטליה ושטיריה.
בזמן פלישת העות'מאנים הפכו קניז'ה וסיגטוואר (Szigetvár) למעוזים העיקריים של דרום-מערב הונגריה. רוב תושבי העיר נטשו אותה, וב-1600 השתלט הצבא העות'מאני על הטירה והעיר. היא הפכה למרכז יחידת שלטון עות'מאנית (איילט), עד לכיבושה חזרה על ידי הצבא ההבסבורגי ב-1690.
קניז'ה איבדה את חשיבותה האסטרטגית לאחר עזיבת העות'מאנים, ומועצת המלחמה בווינה החליטה ב-1702 להרוס את חומות העיר והטירה. לעיר הובאו מתיישבים גרמנים, קרואטים וסרבים כדי ליישבה.
חיי המסחר והעסקים התפתחו ושבו לפרוח במהירות. ב-1765 נוסדו מוסדות חינוך ראשונים על ידי מסדר הפיאריסטים. בית הספר הראשון למסחר של טרנסדנוביה שנפתח בעיר משך תלמידים רבים גם ממדינות שכנות.
ב-1860 החל שלב חדש של פיתוח אינטנסיבי בעיר. נסללה מסילת ברזל שחיברה בין נג'קז'ינה לווינה, בודפשט ורייקה. ההתפתחות המהירה של התעשייה והמסחר הביאו לפתיחת בנקים מקומיים וסניפים של בנקים בינלאומיים. רשת הטלפונים שהוקמה בעיר חוברה לרשת הבינלאומית ב-1895. ב-1885 נפתח בית החולים הראשון בעיר.
הקמת שני קסרקטינים בעיר בתקופת מלחמת העולם הראשונה הביאה למודרניזציה של העיר. נבנו מערכות אספקת מים וביוב עירוניות, ורחובות העיר רוצפו.
בשנות ה-60 של המאה ה-20, בתקופת השלטון הקומוניסטי, הוקמו בעיר מפעלי תעשייה חדשים. הידועים שבהם הם מבשלת בירה מהטובות במדינה, מפעל לייצור נורות ליבון מהגדולות בעולם, ומפעל לייצור רהיטים, שזכה למוניטין רב ברחבי אירופה. כמו כן הוקם פארק עירוני גדול עם אגם מלאכותי לשיט סירות, שהפך למרכז בילוי חביב על תושבי העיר והסביבה.
קהילה יהודית
יהודים התיישבו בנג'קניז'ה, שהייתה העיר הגדולה במחוז, כבר בתחילת המאה ה-18. מיקומה האטרקטיבי של העיר על צומת נתיבי מסחר חשובים וסביבה של שווקים נרחבים משכו לשם יהודים שנעו ממוראביה לכיוון מרכז הונגריה. גורם חשוב נוסף שעודד את התיישבות היהודים בעיר היא הסובלנות שגילו כלפיהם בני משפחת Batthyány - שליטי המקום.
ב-1745 נבנה בית הכנסת הראשון של הקהילה שלפי הרישומים משנת 1746 מנתה 7 משפחות. באותה תקופה לערך נוסד החברה קדישא והוקם בית הקברות היהודי הראשון. על פי המפקד הארצי הראשון, שנערך ב-1785, התגוררו בעיר 420 (או לפי מקורות אחרים 501) יהודים. ב-1869 הגיע חלקם של היהודים לשיא של 17.9% מסך אוכלוסיית העיר (2,707 מתוך 15,125). מספר היהודים המשיך לגדול עד לאחר מלחמת העולם הראשונה. המשטר בעל הנטיות האנטישמיות שקם בהונגריה השפיע לרעה על יהודי העיר ומגמת הצמיחה נעצרה.
מייק פראטלו
מייקל רוברט "מייק" פראטלו (באנגלית: Michael Robert "Mike" Fratello; נולד ב-24 בפברואר 1947) הוא מאמן ופרשן כדורסל אמריקאי, אשר אימן בעבר את קבוצות אטלנטה הוקס, קליבלנד קאבלירס וממפיס גריזליס מליגת ה-NBA, וכן את נבחרת אוקראינה בכדורסל. המאזן הכולל של קבוצותיו ב-NBA עומד על 667 ניצחונות לעומת 548 הפסדים (54.9%) בעונה הסדירה, ו-20 ניצחונות לעומת 42 הפסדים (32.3%) בשלב הפלייאוף.
נג'קניז'ה
קהילה יהודית
ב-1821 נחנך בית כנסת חדש ששופץ ושודרג בסגנון קלאסי בשנת 1845. מבנה בית הכנסת נשאר ללא שינוי כמעט מאז והוא משמש כמרכז תרבות לאחר שב-1980 הוא נרכש על ידי העירייה מהקהילה היהודית. מאז הקמתה הקהילה היהודית הייתה בעלת אופי ליברלי וב-1869 הצטרפה רשמית לזרם הנאולוגי. החל מ-1829 התפילה בבית הכנסת לוותה על ידי מקהלה קבועה וב-1845 קהילת נג'קניז'ה הייתה הראשונה בהונגריה שהכניסה עוגב לבית הכנסת.
מייק פראטלו
מאז שנת 2007 משמש פראטלו כפרשן של משחקי NBA ברשת TNT, כחלק מפאנל שכולל לרוב גם את מארב אלברט ואת רג'י מילר.
ראשית חייו
פראטלו נולד ברובע נורת' היילדון שבניו ג'רזי, וכתלמיד ב"תיכון האקנסק" המקומי היה הקפטן של קבוצות הכדורסל, הבייסבול והפוטבול. בשנת 1965 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של מונטקלייר אשר בעיר מונטקלייר, ניו ג'רזי, ושיחק בקבוצת הפוטבול שלה. בשנת 1969 חזר לתיכון האקנסק כעוזר מאמן של קבוצות הכדורסל והפוטבול.
נג'קניז'ה
קהילה יהודית
ב-1941 הוחל בגיוס הגברים היהודים לשירות העבודה. חלקם נשלחו לחזית האוקראינית וחלקם הועברו לעבודות כפייה במכרות הנחושת בבור שבסרביה. בין ה-26 ל-28 באפריל 1944 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בבית הכנסת המרכזי ובבניני הקהילה הסמוכים. ב-29 באפריל שולחה קבוצה ראשונה של 800 גברים מיושבי הגטו למחנה ההשמדה אושוויץ. יתר תושבי הגטו יחד עם יהודים נוספים שהובאו מיישובים סמוכים גורשו לאושוויץ ב-17 במאי 1944.
מייק פראטלו
כעוזר מאמן
בין השנים 1970–1972 שימש כעוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת רוד איילנד, ובשנים 1972–1975 החזיק בתפקיד דומה באוניברסיטת ג'יימס מדיסון אשר בהאריסונבורג, וירג'יניה. בין 1975–1978 היה עוזר מאמן בקבוצה של אוניברסיטת וילאנובה.
נג'קניז'ה
קהילה יהודית
כ-280 יהודים ששרדו את מחנות ההשמדה שבו לעיר והקימו את מוסדות הקהילה מחדש. מבנה בית הכנסת קיים אך אינו פעיל. מדי שנה נערכים במקום טקסי זיכרון לזכר יהודי העיר שנספו בשואה.
מייק פראטלו
כעוזר מאמן
בשנת 1979 הצטרף לצוות האימון של יובי בראון בקבוצת אטלנטה הוקס מליגת ה-NBA. בעונת עבר לניו יורק ניקס, יחד עם יובי בראון אשר מונה למאמנה.
מוגנופטרוס
מוגנופטרוס (שם מדעי: Moganopterus) הוא סוג של פטרוזאור גדול אשר חי בקרטיקון התחתון לפני 124.5 מיליון שנה. מאובניו התגלו ב-2012 בתצורת יישיין שבמחוז ליאונינג שבסין בידי החוקר לו ג'ונצ'נג וצוותו. הוא קיבל את שמו מהשם: "Mogano" שלקוח מחרב מתוך אגדת חרבות סינית עם הסיומת "pteron" שפירושה: "כנף".
מייק פראטלו
כמאמן ראשי
לקראת עונת חזר לאטלנטה הוקס, כאשר מונה למאמן הראשי של הקבוצה. בעונת זכה פראטלו בפרס מאמן השנה ב-NBA לאחר שקבוצתו הציגה מאזן ניצחונות חיובי 50–32. בעונה העוקבת רשמה הקבוצה את מאזן העונה הסדירה הטוב בתולדותיה, 57–25, אך הודחה מהפלייאוף כבר בחצי גמר המזרח בפעם השנייה ברציפות. בעונת אימן במשחק האולסטאר את "נבחרת המזרח", בה שיחקו כוכבי ההוקס דומיניק וילקינס ודוק ריברס. בסיום עונת התפטר פראטלו מאימון ההוקס. ב-7 עונותיו כמאמן ההוקס רשמה הקבוצה מאזן כולל של 324 ניצחונות ו-250 הפסדים (56.4%), וב-5 מתוכן העפילה לפלייאוף ה-NBA, אך באף עונה לא עברה את הסיבוב השני.
בקיץ 1993 מונה למאמן קליבלנד קאבלירס, במקומו של לני וילקינס. ב-6 עונותיו בקבוצה רשמו הקאבלירס מאזן כולל חיובי 248–212 (53.9%), והעפילו 4 פעמים לשלב הפלייאוף, אך לא ניצחו באף סדרה. בסיום עונת פוטר והוחלף על ידי רנדי ויטמן.
נג'קניז'ה
נתונים דמוגרפיים
===קבוצות אתניות===
מוגנופטרוס
המוגנופטרוס היה מעופף עצום בעל גולגולת ארוכה באורך 95 ס"מ עם כרבולת עצם בקצה וחוליות צוואר באורך 14.5 ס"מ. הוא היה בעל מוטת כנפיים של 5–7 מטרים כנראה, מה שהופך אותו לאחד מהמעופפים הגדולים מעולם. המוגנופטרוס השתייך כנראה למשפחת הקטנוצ'סמטיים. לפטרוזאור זה היו לסתות ארוכות ודקות עם 15 שיניים בלסת העליונה ו-17 בתחתונה והן היו דקות ונועדו לשליית דגים מהמים. הצוואר היה עבה ואולי היה לפטרוזאור שק כשל שקנאי.
פטרוזאור זה חי לצד פאונה נכחדת של דינוזאורים מנוצים שונים ומיני זוחלים ויונקים קדומים לצד סביבה ממוזגת של עצים מחטניים
מייק פראטלו
כמאמן ראשי
בדצמבר 2004, לאחר שפתחה את עונת עם מאזן שלילי 5–11, מינתה ממפיס גריזליס את פראטלו למאמן הקבוצה במקום יובי בראון. עד סיום העונה רשמו הגריזליס מאזן חיובי 40–26 תחת פראטלו, והעפילו לפלייאוף מהמקום השמיני במערב. בעונה העוקבת ניצחה ממפיס 49 משחקים, והובסה בתוצאה 0–4 בשלב הפלייאוף הראשון, זו העונה השלישית ברציפות. במהלך עונת פוטר פראטלו מתפקידו והוחלף על ידי טוני בארון, כאשר מאזן הקבוצה עמד על 6 ניצחונות ו-24 הפסדים.
נבחרת אוקראינה
במרץ 2011 מונה פראטלו למאמן נבחרת אוקראינה בכדורסל. את אליפות אירופה 2013 סיימה אוקראינה במקום השישי – הישגה הטוב אי פעם – ובכך העפילה לראשונה בתולדותיה לטורניר גביע העולם בכדורסל. בגביע העולם בכדורסל 2014, שהיה הטורניר האחרון של פראטלו כמאמן אוקראינה, סיימה הנבחרת במקום ה-18 (מתוך 24).
קריירה כפרשן
בשנים 1990–1992, בין תפקידיו עם ההוקס והקאבלירס, שימש כפרשן של משחקי NBA ברשת NBC.
III
הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'וג'ו. המיני-אלבום יצא לאור ב-21 באוגוסט 2015 על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. מתוך המיני-אלבום, יצא הסינגל היחיד "When Love Hurts", שהגיע למקום השלישי במצעד שירי הדאנס קלאב.
השירים "Save My Soul" ו-"Say Love" לא יצאו כסינגלים מהמיני-אלבום, אך הצליחו להיכנס למצעד שירי הפופ הדיגיטליים.
כיכר סטאריה
כיכר סטאריה (ברוסית: Старая площадь) הוא רחוב במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי של מוסקבה ברובע טברסקוי.
המראה המודרני התגבש בשנות ה -20 של המאה העשרים, כאשר נבנו מחדש רובעי קיטאי-גורוד הסמוכים לכיכר. בשנות השלושים נהרס הקיר המפריד בין הכיכר העתיקה למעבר קיטייגורודסקי.
השם סטאראיה פלושצ'אד נקשר לההנהגה הבכירה, מכיוון שבתקופה הסובייטית, הוועד המרכזי של ההמפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות היה ממוקם בבית מספר 4. נכון לשנת 2020, בניין זה מאוכלס על ידי אדמיניסטרציה של נשיא רוסיה.
השם כיכר סטאריה (הכיכר הישנה) מתבלט בכך שהיא מכילה שתי שגיאות טופוגרפיות ואינה תואמת את המציאות. ראשית, כיכר סטאריה היא למעשה רחוב, ושנית, מבחינה היסטורית, היא הופיעה מאוחר יותר מכיכר נובאיה (הכיכר החדשה).
שון מונסון
שין "שון" מונסון (אנגלית: Sean "Shawn" Munson; נולד ב-27 באפריל 1982 בבריוויל, מערב וירג'יניה) הוא כדורסלן עבר ישראלי-אמריקאי. מונסון משחק בעמדת הסנטר ומתנשא לגובה של כ-205 סנטימטרים.
חייו
מונסון, החל בקריירת המכללות, כאשר שיחק במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת לפאייט בתחרויות של פטריוט ליג ובמקביל למד לתואר ראשון במתמטיקה ובמדעי המחשב. בעונתו הראשונה, באוניברסיטה, רשם ממוצעים של כ-9.5 נקודות ו-6 כדורים חוזרים, שלא עזרו לקבוצתו להעפיל למשחקי ההצלבה של הדיוויז'ן ה-1 של ליגת המכללות. בשנת 2001 עבר לאוניברסיטת וגנר, עימה שיחק במשך שתי עונות.
לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, שיחק מונסון במספר קבוצות מהליגות החצי מקצועניות של ארצות הברית (ביניהן בליגת ה-USBL) במשך שנתיים.
במהלך שנת 2005, מונסון התגייר.
בתחילתה של עונת 2005/06, מונסון, עזב את ארצות הברית וחתם במדיה של הקבוצה הלוקסומבורגית, הכוכב השחור מארסק, עימה זכה באליפות לוקסמבורג. לאחר עונה אחת, עבר אל שורותיה של הפועל גלבוע/עפולה. לאחר עונה אחת, מונסון עזב את הקבוצה ועבר אל בני השרון, לאחר שלא קיבל דקות משחק במדי גלבוע/עפולה. בשנת 2009 פרש ממשחק פעיל וייסד חברת טיולים בשם "Virginia River Trips" שיושבת בווייט פוסט, וירג'יניה.
בית מדרש דרך חיים
בית מדרש דרך חיים (ישיבת דרך חיים) היא ישיבת ההסדר החרדית הראשונה בישראל. הישיבה מיועדת לתלמידים מרקע חרדי וחרדי מודרני, בוגרי ישיבות קטנות, ישיבות גדולות ובוגרי ישיבות תיכוניות חרדיות (ישיבת מערבא, ישיבת היישוב החדש, ישיבת נהורא ועוד). הישיבה שוכנת בגן יבנה ובראשה עומד הרב כרמי ישראל גרוס לצד המנכ"ל יוסי לוי.
הישיבה מכשירה תלמידי ישיבה חרדים לעולמות ההייטק מדעי המחשב והנדסה, לצד שירות משמעותי בצה"ל ומאפשרת לו להשתלב לאחר השחרור בשוק התעסוקה, בעיקר בתחום ההייטק.
היסטוריה
הישיבה הוקמה בשנת 2013 על ידי הרב כרמי גרוס ומנכ”ל הישיבה רמי ליבר ביוזמה משותפת עם משרד הביטחון ומשרד החינוך. מתקיימים בה סדרי לימוד כמקובל בישיבות הגבוהות, יחד עם לימודים אקדמיים-טכנולוגיים.
בתחילת דרכה הישיבה פעלה בירושלים במרכז האקדמי לב. בהמשך עברה לגן יבנה, והחלה בשיתוף פעולה עם השלוחה החרדית של המכללה האקדמית אשקלון.
בראשית דרכה תלמידי הישיבה למדו קורסים טכנולוגיים ולאחר מכן השתלבו בצה"ל ביחידה 8200, יחידה 81, אופק (בית התוכנה של חיל האוויר), החטיבה הטכנולוגית של זרוע היבשה ועוד.
נכון לתשפ"א לומדים בישיבה כ-150 תלמידים, מחציתם בישיבה ומחציתם בשירות צבאי.
מסלול הישיבה הוא בן 5 שנים. בשלוש השנים הראשונות התלמידים נמצאים בישיבה ומשלבים לימודי קודש ולימודי טכנולוגיה, לאחר מכן מתגייסים למשך שנתיים לשירות ביחידות טכנולוגיות (מיעוט בוחר לשרת ביחידות קרביות חרדיות, כדוגמת הפלוגות החרדיות ב"גבעתי" ובצנחנים).
בשלב השני של הישיבה התקיימו שלושה מסלולי לימוד אקדמיים בשיתוף עם המכללה האקדמית אשקלון. רוב התלמידים בחרו ללמוד תואר ראשון במדעי המחשב (.B.Sc) בהתמחות סייבר, חלקם למדו כלכלה או עבודה סוציאלית.
הישיבה שומרת על קשר עם התלמידים במהלך השירות ולאחר סיום המסלול.
תלמידים המגיעים מישיבות תיכוניות חרדיות ולהם בגרות מלאה משתלבים כבר בשנה הראשונה בלימודים האקדמיים. תלמידים המגיעים ללא בגרות משתלבים בשנה הראשונה בלימודי מכינה קדם אקדמית והחל מהשנה השנייה הם נכנסים ללימודי התואר.
הישיבה היא שיאנית המוסדות החרדים ביציאה לקצונה ורבים מתלמידיה יוצאים לקצונה ביחידות העילית הטכנולוגיות בצהל ובגופי בטחון נוספים.
צוות
ראש הישיבה הרב כרמי ישראל גרוס
הרב גרוס נולד וגדל בארצות הברית. למד אצל גדולי ישראל בישיבות ליקווד, היכל התורה ואיתרי
במקביל ללימודיו בכולל למד הרב גרוס באוניברסיטה התלמודית בפלורידה (ארה"ב) הסטוריה יהודית ותלמוד. לאחר מספר שנים בעת שליחות חינוכית בקנדה למד לתואר שני בפילוסופיה של החינוך באוניברסיטת סימון פרייזר בקנדה.
בארצות הברית שימש הרב גרוס כרב, כראש ישיבה, כמנהל וכמנהיג חינוכי במספר ישיבות ובתי ספר יהודיים.
עם עלייתו לארץ ישראל היה ממקימי הישיבה התיכונית חרדית "מערבא" הסמוכה לחשמונאים ושימש שם כר"מ הראשון.
מאז הקמת ישיבת דרך חיים לפני כאחת עשרה שנה משמש הרב גרוס כראש הישיבה.
בעשור האחרון משמש הרב גרוס כרב הקהילה האנגלו-סקסית ברמת בית שמש וכנשיא מוסדות דרך חיים הכוללים ישיבה תיכונית חרדית, ישיבות הסדר ומכינות קדם צבאיות חרדיות, כולל לאברכים מצויינים ובתי מדרש לבוגרי הישיבה בבני ברק ובירושלים.
ראש הישיבה רואה בתלמידיו את מרכז עולמו ואת שליחותו בעולם ומוסר את נפשו מזה ארבעה עשורים על חינוכם ופיתוחם של תלמידי ישיבה המשלבים מצויינות רוחנית עם מצויינות אקדמית ומקיימים בעצמם "יפה תלמוד תורה עם דרך ארץ"
לצד גדולתו התורנית והחינוכית משמש הרב גרוס כאב לאלפי תלמידיו הרואים בו כתובת לעצה חכמה ודעת תורה.
הרב יצחק יעבץ - ר"מ עיון
הרב יצחק יעבץ גדל על ברכיהם של גדולי ישראל ולמד בישיבות פוניבז', קול תורה, בריסק ומיר.
לאחר נישואיו למד הרב יעבץ בכולל לרבנות, התעטר בסמיכת חכמים והוסמך לרבנות עיר ברבנות הראשית לישראל.
לאחר תום לימודיו שירת הרב יעבץ בצה"ל כרב צבאי, היה לרבו של חיל המודיעין ולאחר מכן שימש כראש בית המדרש להלכה ברבנות הצבאית שם היה אחראי על מתן מענה הלכתי וכתיבת שו"תים על בעיות הלכתיות רבות הנושאות אופי מיוחד של השירות הצבאי. את שירותו סיים הרב יעבץ בדרגת רב סרן וכיום משרת כרב במיל'.
מזה כאחת עשרה שנה מלמד הרב יעבץ בישבה תוך שהוא מביא סגנון לימוד יחודי המשלב לימוד עיון ישיבתי של סוגיות לא שגרתיות ואסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא.
לאור שירותו הצבאי בחיל המודיעין וסיווגו הבטחוני הגבוה מלווה הרב יעבץ את מאות בוגרי הישיבה המשרתים ביחידות מסווגות ומדריכם בנושאים הלכתיים הנוגעים לחייהם המקצועיים מחד ובנושאי הלכה ומשפחה מאידך.
הרב יוסף נתן מילר - ר"מ עיון
נולד וגדל בירושלים ולמד בישיבות תורת רפאל וחברון  - כנסת ישראל וזכה לקרבה מיוחדת ממרן הגר"ש אויערבאך זצ"ל.
למד בכולל שע"י ישיבת נתיבות חכמה וולפסון, בחבורות חושן משפט בכולל ישיבת מיר ובבית המדרש אנשי חיל. למשך תקופה כיהן כראש כולל בירושלים ולימד במשך תקופה בישיבת הקיבוץ הדתי במעלה גלבוע.
לאורך השנים הרב מילר מרצה בפני קהלים מגוונים בארץ ובחו"ל בנושאי הקשורים לעמדות היהדות החרדית, מחשבת היהדות ופילוסופיה של ההלכה. הרב מילר ניהל קבוצות עיון ושיח כעמית מחקר במכון ון-ליר ירושלים, והשתתף בקבוצות לימוד ושיח במקומות נוספים בארץ ובחו"ל.
במקביל ללימודיו התורניים למד הרב מילר תואר ראשון ושני בפילוסופיה כללית באוניברסיטה העברית בירושלים, ועוסק רבות בפילוסופיה של ההלכה ושל מחשבת היהדות בייחוד בסוגיות מטפיזיות שונות.
לצד תפקידו בישיבה, הרב מילר מלמד במדרשת באר אשדוד, במכינת צהלי ובשלוחת ניר-עם של מכינת עין פרת. כמו כן, הרב מילר משמש כדיקן בתוכנית המנהיגות לחרדים 'שלוחי-ציבור' באוניברסיטה העברית, ומוסר שיעורים קבועים בפני בחורי ישיבות המבקשים דעת.
לאחרונה החל להוציא לאור סדרת ספרים מכתביו בהלכה ובאגדה בשם 'קשת איתן' ובקרוב עתיד להתפרסם חלק נוסף.
הרב מילר שואף לגדל דור של תלמידי חכמים ואנשי דעת ומעשה המחויבים ללימוד מעמיק של התורה ולתפיסתה של התורה כמקור רלוונטי המדבר על עיצוב תפיסת העולם ואורח החיים מתוך תחושה שהדבר מזין את קיומם ופועלם כחלק מהחברה בישראל ובעולם ולא חלילה כמנוגדת לו. כמו כן הוא מעודד את תלמידיו לכתוב את רעיונותיהם, לעבדם, לפתחם ולהציגם לציבור בע"פ ובכתב.
הרב נתנאל עמר - ר"מ ומנהל חינוכי
הרב נתנאל עמר גדל בבתיהם של גדולי ישראל ולמד בישיבת קול תורה. אחרי נישואיו למד בכולל לרבנות, התעטר בסמיכת חכמים והוסמך לרבנות עיר.
הרב נתנאל שימש כר"מ עיון בישיבת כתר תורה במשך שבע שנים ובו בעת למד חינוך והוא בוגר תואר ראשון ושני בחינוך.
מזה שלוש שנים משמש הרב נתנאל כר"מ עיון וכמנהל חינוכי של הישיבה. בסגנונו המיוחד ובדוגמא אישית בחינת "את צנועים חכמה" הוא מביא לבית המדרש עמקות תורנית לאסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא ושיח של ערכים ומידות טובות.
ההתועדויות של הרב נתאל הן לשם דבר בישיבה וכל התועדות וזיץ אותו הרב עמר מקיים משתתפים עשרות תלמידים. בהתועדויות אלו מדברים תלמידי הישיבה דיבורים של תורה ויראת שמים ולאחר מכן שרים אל תוך הלילה בדיבוק חברים ואווירה חברתית יוצאת דופן.
הרב מלווה את חתני הישיבה ומדריכם בטוב טעם ודעת לחיי משפחה המושתתים על ערכים, נתינה, שיפור מתמיד ויראת שמים. לאחר נישואיהם בוחרים תלמידים רבים לבקש את עצתו והדרכתו.
קלייב בארקר
קלייב בארקר (באנגלית: Clive Barker; נולד ב-5 באוקטובר 1952) הוא סופר, במאי קולנוע, יוצר קומיקס ואומן חזותי אנגלי.
ביוגרפיה
בארקר נולד בליברפול שבאנגליה. אחרי התיכון המשיך ללימודים גבוהים באוניברסיטת ליברפול, שם התמחה בפילוסופיה ובספרות אנגלית.
ספרים
בארקר התחיל את הקריירה הספרותית שלו ככותב סיפורי אימה קצרים. את הנובלה הראשונה שלו, "משחק הארורים", פרסם ב-1986. לאחר מכן עבר לז'אנר הפנטזיה האורבאנית בספרים כמו "אימגאקה" ו"אבאראט".
בסיפוריו ניתן למצוא מספר מוטיבים חוזרים, כגון הטענה שבנוסף לעולם שלנו ישנם עולמות קסומים שחיים בצורה מקבילה למציאות שלנו (מוטיב שמשותף גם לעמיתו ניל גיימן); קשר ישיר בין מיניות לבין העל טבעי, ועוד. בארקר גם ידוע בפיתוח מיתולוגיות שלמות ומורכבות בספריו.
סרטים
בארקר ביים את הסרט הקצר הראשון שלו, "שולמית", ב-1973. זה היה סרט קצר כבן 20 דקות. ב-1987 ביים את הסרט הראשון שלו באורך מלא, "מעורר השאול", המבוסס על ספר פרי עטו. ואולם, בארקר לא הוציא לאור את הספר, עד חלוף שנה מתאריך יציאת הסרט לאקרנים. הסרט הפך לסרט פולחן והביא פרסום מיידי לבארקר. בעקבותיו נוצרו כ-8 סרטי המשך וכן סדרת אנימציה למבוגרים ב-2007.
ב-1990 הוא ביים את "יצורי הלילה" וב-1995 את "אדון האשליות". שניהם לא הצליחו במכירות.
חלק מסיפוריו אומצו על ידי במאים אחרים והפכו לסרטים. המפורסמת בהם היא סדרת סרטי "קנדימן", שהראשון בהם יצא בשנת 1992.
קומיקסים
בשנת 1993 פנתה מארוול קומיקס אל בארקר שבבקשה לפיתוח קו גיבורים חדש, שאינו נמצא ברצף עם יקום 616. בתקופה זו כתב בארקר במקביל ארבעה קומיקסים שונים.
חלק מספריו עובדו לקומיקסים בידי אומנים אחרים, ביניהם סדרת "מעורר השאול" וכן ה"סינוביט" הראשי, "ראש מחטים", קיבלו סידרה רצה משלהם.
יחסי איראן–ליטא
יחסי איראן–ליטא הם היחסים הדיפלומטיים בין איראן וליטא.
היסטוריה
ההיסטוריה של יחסי התרבות בין הרפובליקה האסלאמית של איראן לרפובליקה של ליטא מתחילה ב כאשר נוצרו קשרים ראשונים בין איראן ל. במהלך אותה תקופה, היחסים הבילטרליים היו יותר פוליטיים וכלכליים; עם זאת, כאשר איראן שלטה בדרך המשי, שיתוף הפעולה התרבותי הפך הכרחי ליחסים בין איראן וליטא.
עקב מגעים ישירים עם הציוויליזציה האיראנית לאורך ההיסטוריה והשפעה עקיפה מהתרבות הפרסית דרך מדינות שלישיות באסיה התיכונה ואף באזור הבלקן כשהייתה חלק מהתרבות והציוויליזציה הפרסית הגדולה, ליטא הושפעה מהתרבות האיראנית. הקשרים התרבותיים הראשונים בין שתי המדינות נוצרו בתחום השפה והעניין בקרב תושבי ליטא בלימוד שפות המזרח כולל השפה הפרסית. נטען שלראשונה, השפה הפרסית נלמדה באוניברסיטת וילנה, אחת האוניברסיטאות הגדולות באירופה, בשנת 1826. למרות שהוראת פרסית ושפות מזרחיות אחרות כמו ערבית הופסקה זמן קצר לאחר סגירת אוניברסיטת וילנה, המזרחנים הליטאים המשיכו ללמוד את השפה הפרסית. המזרחן הליטאי הנודע, אלכסנדרס צ'ודצ'קה, שהיה מתרגם בשגרירות הצרפתית והרוסית באיראן לפני 1850, חיבר ותירגם ספרים רבים על איראן. למעשה, תרם רבות לקידום השפה והתרבות הפרסית בליטא.
הסכם שיתוף הפעולה התרבותי החשוב והרשמי הראשון בין איראן וליטא נחתם ב-1930 תחת הסכם הידידות. על סמך הסכם זה, השפה הפרסית הוסדרה ללמד באוניברסיטת וילנה. עם זאת, זה קרה רק בשנת 1990 כאשר ליטא הכריזה על עצמאות. המרכז למזרחיות של ליטא מלמד את השפה הפרסית לתלמידים מאז 2006.
נכון לעכשיו, אוניברסיטת טהראן ואוניברסיטת וילנה מקיימות שיתוף פעולה במסגרת מזכר הבנות שנחתם בשנת 2008. בהתבסס על מזכר הבנות זה, אוניברסיטת טהראן מחויבת לספק שבתון ולהציע לטווח קצר מלגות ארוכות טווח לסטודנטים ליטאים שרוצים ללמוד את השפה והתרבות הפרסית.
ב-2 במרץ 2023 הודיע שר החוץ הליטאי גבריאליוס לנדסברגיס כי ארצו תתמוך בסנקציות דיפלומטיות וכלכליות על איראן ובנוסף תגדיר את משמרות המהפכה כארגון טרור.
תוכנית הפיתוח של רכבת ישראל
תוכנית הפיתוח של רכבת ישראל היא תוכנית לפיתוח תשתית הרכבות בישראל. תחילת התוכנית ב"תוכנית החומש" שגובשה בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 והמשכה בתוכנית האסטרטגית לשנת 2040. תוכנית זו משפיעה רבות על התחבורה בישראל, על התפתחות מרכזי התעסוקה ועל פיזור האוכלוסייה.
מאז קום המדינה ועד לתחילת תוכנית זו היה פיתוח הרכבת מועט ולא נבנו כמעט תחנות וקווים חדשים.
תוכנית החומש בתחילת המאה ה-21
תוכנית החומש גובשה בתחילת העשור הראשון של המאה ה־21 וכללה מספר רב של פרויקטים. מטרות התוכנית היו קירוב מרכז הארץ ליישובי הפריפריה, הפחתת תאונות הדרכים והפחתת הזיהום הסביבתי. בתחילה תוכנן גמר ביצוע התוכנית לסוף שנת 2008 (חמש שנים), אולם תוכנית החומש הוסיפה להתרחב, חלק מיעדיה נדחו, והסתיימה בפרויקט הוספת המסילות בין תחנת הרכבת תל אביב – אוניברסיטה למחלף שמריהו מזרח ברבעון השלישי של 2019.
ההשקעה בתוכנית נאמדת בכ־55 מיליארד ש"ח. התוכנית כללה הנחת מסילות רכבת, הקמת תחנות רכבת חדשות, החלפת מפגשי כביש־מסילה בהפרדות מפלסיות, הקמת מרכז ארצי חדש לשליטה ובקרה של תנועת הרכבות והוספת ציוד נייד לצי הרכבות של רכבת ישראל. לתוכנית החומש הייתה השפעה אדירה על התנהלות חברת הרכבת והיא גרמה לשינויים רבים במבנה הארגוני שלה ובאופייה.
התכנית האסטרטגית לשנת 2040
ביולי 2017 הציגה חטיבת הפיתוח של רכבת ישראל בכנס שלה את התכנית האסטרטגית לשנת 2040. עלות התכנית 123,656 מיליון ש"ח: 94,782 מיליון ש"ח למסילות, תחנות ומסופי מטענים, 9,615 מיליון ש"ח לאתרי תחזוקה ודיור, ו־19,529 מיליון ש"ח לציוד נייד.
חידוש המסילה המזרחית
תוואי המסילה המזרחית הוא מצומת רמז (הנמצא מזרחית לחדרה) לבין תחנת הרכבת לוד. במסגרת העבודות מתוכננת הקמת מסילה חדשה לאורך התוואי ההיסטורי בקטע חדרה - כפר סבא (בתוואי דומה לקו המזרחי ההיסטורי מחדרה לראש העין, שפעל עד שלהי שנות ה־60) והכפלת המסילה בקטע הקיים כפר סבא - ראש העין - לוד. על פי התוכנית, תיבנה בעתיד שלוחה בסמוך לאחיטוב, במסגרת מסילת מנשה העתידית, לכיוון חריש. במסגרתה תיבנה תחנה חדשה בסמוך לבאקה אל גרבייה שתשרת את תושבי אחיטוב ועמק חפר במקום התחנה שתוכננה באחיטוב. בהמשך המסילה תמשיך דרך רמות מנשה ותתחבר למסילת העמק. התוואי מיועד לרכבות משא ולרכבות עבור נוסעים אשר יעדם אינו במרכז הארץ (למשל נוסעים בקו חיפה - באר שבע או קו חיפה - ירושלים). מסילה זו מיועדת להיות גם גיבוי למסילת החוף, במקרה שתחול תקלה במסילה הראשית, כדי למנוע השבתה מוחלטת של תנועת הרכבות. המטרה הלאומית לקו זה היא פיזור אוכלוסין.
ב־31 בינואר 2012 אישרה הוועדה לתשתיות לאומיות את תוואי המסילה המזרחית, שתכלול שבע תחנות רכבת חדשות: חדרה מזרח, אחיטוב, טייבה, טירה, כפר סבא צפון, אלעד ושוהם, בנוסף לשתי תחנות הרכבת שכבר נבנו – ראש העין צפון וראש העין דרום. את המקטעים הצפוניים (A ו B) בפרויקט תבצע נתיבי ישראל ואת שדרוג המקטעים הדרומיים (C ו D) תבצע רכבת ישראל. העבודות על הקמת המסילה החלו בשנת 2019..
בשנת 2021, הוחלט לצמצם את מספר התחנות במסילה, משיקולים תקציביים, ובוטלו תחנת הרכבת אחיטוב, תחנת הרכבת טייבה, תחנת הרכבת כפר סבא צפון ותחנת הרכבת לוד צפון, כמו כן בוטל חידוש תחנת הרכבת ראש העין דרום. במסגרת הפרויקט יתבצעו הכנות תשתיות במיקומן המיועד אך הן לא ייבנו.
מסילה רביעית באיילון
מסילת האיילון כוללת כיום שלוש מסילות בין תחנת הרכבת תל אביב ההגנה ובין תחנת הרכבת תל אביב מרכז. קטע זה הוא צוואר בקבוק ברשת הרכבות וכיום לא ניתן להעביר בו רכבות נוספות בשעות העומס. מכיוון שהתכנון של נתיבי איילון לא השאיר מקום למסילה רביעית, לא ניתן כיום לסלול מסילה נוספת בקטע זה. תוכנית להוספת מסילת ברזל רביעית מתחנת תל אביב סבידור מרכז ועד לתחנת תל אביב ההגנה ולהוספת מסילות ברזל שלישית ורביעית מההגנה ועד לוד (ביצוע בפועל עד גנות) הוכרזה כתוכנית תשתית לאומית ביוני 2007, התוכנית המפורטת פורסמה באוגוסט 2012 (תת"ל 33).
הפרויקט על פי דברי אנשי משרד התחבורה, צפוי להסתיים ב-2028 וזאת בניגוד לתוכנית המקורית לסיים ב-2026. הדבר נובע בשל עיכוב בעבודות, עקב חילוקי דעות בין חברת נתיבי ישראל לרכבת ישראל בנוגע לחלוקת העבודה בפרויקט. בפברואר 2022 הושגו הסכמות בין שתי החברות.
מסילת ראשון לציון - מודיעין
הקמת מסילה מתחנת הרכבת ראשון לציון משה דיין מזרחה לעבר תחנת הרכבת ראשון לציון – הראשונים (והלאה בין נתיביו של כביש 431 בדרום גוש דן עד למחלף ענבה בו המסילה תתחבר למסילת מודיעין - ענבה ישירות ולקו הרכבת לירושלים), התוכנית כוללת גם את הקמת תחנת הרכבת מעוין שורק ותחנת הרכבת רמלה דרום ושדרוג משמעותי למחלף ענבה שיהפוך למחלף הרכבתי הגדול בארץ. העבודות החלו בשלהי 2019.
פרויקט החשמול
תוכנית לתשתית לאומית (תת"ל) 18, היא תוכנית אשר עוסקת בהסבת מערך הרכבות הקיים מהנעה המבוססת על מנוע דיזל להנעה חשמלית. ההשקעה בפרויקט מוערכת ב־12 מיליארד שקל.
פרויקט החשמול תוכנן במקור ליישום הדרגתי עד סוף שנת 2009, כשרשת המסילות כוללת כ־1,500 קילומטר.
במסגרת הפרויקט ירכשו 62–78 קטרים חשמליים, יוקמו 14 תחנות השנאה רכבתיות (תה"ר-TS) אשר ימירו מתח עליון של חברת החשמל, 161kV למתח 25kV (חילופי), יותקנו קווי ההזנה העיליים (OCS) להנעה חשמלית ויוקמו מערכות שליטה ובקרה (SCADA).
הצורך בחשמול מסילות רכבת הוא כלכלי וסביבתי: מחיר דלק מאובנים, שבאמצעותו נוסע מערך הרכבות כיום, תנודתי, מה שמקשה על תכנון מחירים לטווח ארוך, בעוד שמחיר החשמל יציב יחסית, בעיקר עם המעבר לייצור חשמל בגז טבעי. בנוסף, רכבות חשמליות מאיצות בקלות רבה יותר, מה שהופך אותן למהירות יותר וכלכליות יותר. מהירות הרכבת תגדל לעד 220 קמ"ש. גם מבחינה סביבתית ישנה תועלת רבה בחשמול מערך הרכבות: מנועי הקטרים החשמליים אינם פולטים גזים, כפי שמתרחש במנועי דיזל. בנוסף, הפקת חשמל ממקורות חלופיים, כמו אנרגיית שמש ורוח, תהיה ככל הנראה צורת הפקה מקובלת יותר ויותר. רכבת חשמלית שקטה יותר, זולה יותר ובטיחותית יותר.
בשנת 2001, הודיע מנכ"ל רכבת ישראל על השקת פרויקט החשמול בעלות משוערת של 210 מיליון דולר. אך במהלך השנים נדחה הפרויקט שוב ושוב. גורמים שונים הביעו התנגדות או לא ראו תועלת בביצועו. המשרד להגנת הסביבה טען שייצור חשמל בתחנות הכוח עדיין יגרום לזיהום אוויר, ובחברה להגנת הטבע אף נטען שצפויה פגיעה נופית ופגיעה בבעלי חיים. ב־13 באוגוסט 2013, אישרה הוועדה לתשתיות לאומיות את תוכנית חשמול הרכבת, בתחילה במסילת ירושלים - גנות ובמסילת עכו - כרמיאל.
באוקטובר 2014, אישרה ועדת השרים לענייני פנים למשרד התחבורה להמשיך בפרויקט החשמול.
בפברואר 2015 יצא המכרז להסבת המסילות, אך בגלל עיכובים, משתמש קו עכו - כרמיאל בקטרי דיזל, ולא בחשמל, כפי שתוכנן תחילה. המכרז הוא בסכום של כ־3 מיליארד שקל להנחת תשתית אספקת חשמל למסילות קיימות ומתוכננות באורך כולל של 420 ק"מ, לצד תחנות השנאה ושליטה ובקרה. זאת, מתוך תקציב פרויקט כולל של 12 מיליארד שקל, הכולל רכש והסבה של קרונות וקטרים. חמש חברות קיבלו רישוי להשתתף במכרז, לאחר שעברו את שלב המיון המוקדם (PQ): אלסטום, סימנס, CRPM, ואלקנור.
בדצמבר 2015 זכתה חברת הספרדית במכרז החשמול של רכבת ישראל, והעבודות על הפרויקט החלו בשנת 2016.
אחרי מאבק המשפטי סביב תוצאות המכרז הושגה פשרה לפיה הקמת מערך החשמול תבוצע בידי חברת SEMI הספרדית, שזכתה במכרז מלכתחילה, ואילו אפקון הישראלית תשולב כקבלן משנה, אלסטום תקבל כ־50% מעבודות התחזוקה בפרויקט, בשווי של כ־300 מיליון שקל, ליותר מ־20 שנה. .
נכון לסוף 2022 נפרסה ופעילה תשתית החשמול בתוואים הבאים: ירושלים נבון - בנימינה, מחלף ענבה - מודיעין, מצומת לוד וצומת גנות למתחם לוד ולאשקלון (דרך רחובות), מתחנת ההגנה לאשקלון (דרך ראשון לציון משה דיין), טבעת השרון (מסילות הירקון, השרון וחלק קטן במזרחית).
נכון לרבעון הרביעי של 2022 עבודות לחשמול המסילות מתבצעות בתוואים הבאים:
פרויקט שדרוג איתות וטכנולוגיית בטיחות (ERTMS)
כיום, פועלת מערכת האיתות הרכבתית, באמצעות רמזורים (סימנורים) המותקנים בצדי המסילות ומציגים לנהג הרכבת אותות המנחים אותו באשר לזמינות המסילה בהמשך הדרך וסכנות אפשריות.
בפרויקט זה תשודרג מערכת האיתות והבטיחות למערכת ETCS level 2 - המתקדמת ביותר בעולם בתחום מערכות שליטה ברכבות, הפועלת באמצעות רשת סלולרית ייעודית לרכבת ישראל ומציגה את ההתראות לנהג גם באמצעות אלמנטים הצמודים למסילה וגם באמצעות תצוגה דיגיטלית על מסך בתא הניהוג, בדומה לתא טייס.
סיום פרויקט החלפת מערכת האיתות מתוכנן לשנת 2023.
יתרונות המערכת החדשה
הודות למערכת מתקדמת זו תוכל רכבת ישראל להגדיל את קיבולת הרכבות במסילת איילון, המהווה צוואר בקבוק לרשת המסילתית כולה, מ-14 רכבות בשעה לכל כיוון ל-17 רכבות בשעה לכל כיוון, ללא תוספת תשתית מסילתית, ותאפשר שילוב רכבות נוספות שתופעלנה בקו הרכבת המהיר לירושלים.
המערכת תצמצם את עלויות התחזוקה ותאפשר שיפור ביצועים במהירות נסיעה גבוהה יותר.
פרויקט ETCS Level 2 תשתית
חברת תאלס זכתה במכרז לאחר שהייתה המתמודדת היחידה בו (אחרי שחברות אלסטום וסימנס פרשו). בפרויקט זה יוחלף כל ציוד המסילה הנדרש להפעלת המערכת החדשה, כתחליף לרכיבי איתות ישנים דוגמת הסמפור.
פרויקט רשת התקשורת העצמאית GSM-R
הקמת רשת סלולרית ייעודית לרכבת ישראל אשר תכסה את כל תנועת הרכבות ברחבי הארץ. בסוף 2017 פורסם שחברות מוטורולה ונוקיה זכו במכרז לביצוע הפרויקט. משרד התקשורת הקצה לצורך הפרויקט תדרים ייעודיים בתחום ה-900 MHz שישמשו את הרכבת בלבד.
פרויקט ETCS Level 2 נייד
בסוף 2018 פורסם שחברת אלסטום זכתה במכרז להספקת מערכת האיתות והבקרה מסוג ETCS Level 2 עבור ציוד נייד ברכבת ישראל.
החוזה שהיקפו כ-186 מיליון ש"ח (45 מיליון אירו ללא האופציות) הוא עבור תכנון, אספקה, התקנה, בדיקה והכנת המערכת, המותקנת על גבי הקרונות והקטרים, לפעולה. אלסטום תספק את פתרון האטלס (Atlas) שלה.
שדרוג והקמת מתחמי תחזוקה
סדרת פרויקטים עוסקים בהקמת מתחמי התחזוקה החדשים והרחבת מתחמי התחזוקה הקיימים.
הכפלת שלוחת המסילה לנמל אשדוד
באפריל 2022 החלו עבודות להכפלת המסילה בין צומת פלשת לבין נמל אשדוד כדי לתת מענה לצפי של הגדלת תעבורת המטענים.
הכפלת מסילת החוף
ב-12 בדצמבר 2022 אישרה הוועדה לתשתיות לאומיות את "התוכנית הכפלת מסילות החוף" (תת"ל 65א'). התוכנית מתייחסת למקטע שבין שפיים לחוף הכרמל. המסילות הקיימות ישודרגו כדי לאפשר נסיעה במהירות של עד 160 קמ"ש. כמו כן יוקמו שתי מסילות חדשות שיאפשרו נסיעה במהירות של עד 250 קמ"ש. לאורך התוואי מתוכננות 11 תחנות, מתוכם ארבע תחנות חדשות: זיכרון יעקב, אור עקיבא, תחנת המכללות בנתניה, שפיים. בארבע תחנות אחרות יוקמו מבני תחנה חדשים בנוסף או במקום הקיימים: חוף הכרמל, עתלית, חדרה, נתניה מרכז וספיר. המסילה אשר עוברת בתוך בנימינה תתבטל, והמסילה החדשה תעבור בסמוך לכביש 4 בין אור עקיבא ובנימינה.
הארכת קו הרכבת המהיר לירושלים
במסגרת תוכנית החומש הוקצו 4.685 מיליארד שקל לטובת המשך הקו המהיר לירושלים, והקמת תחנת ירושלים מרכז.
בנוסף קיימות תוכניות להארכת מסילת הרכבת מזרחה. מתוכנן חיבור לתחנה במתחם החאן, תחנה חדשה במרכז העיר, וייתכן שאף לתחנת הרכבת ירושלים מלחה הקיימת, דרך תחנות נוספות. בעבר תוכנן חיבור לעיר העתיקה ולכותל אך תכנון זה בוטל בגלל חשש פגיעה בחומות העיר ובכותל המערבי.
מסילת מנשה
מסילת מנשה, מסילה מאחיטוב דרך עירון עד למסילת העמק. מסילה זו תיצור אפשרות לרכבות מכיוון בית שאן ועפולה נסיעה ישירה למרכז מבלי לעבור באזור חיפה והקריות ומאוחר יותר תהווה חיבור גם לנצרת וטבריה לאחר שגם הן יחוברו לקו רכבת ישראל.
מסילת שורק - פלשת ומסילת עוקף לוד
במסגרת תת"ל 79 מתוכננת הקמה של שני מקטעים: המקטע הראשון הוא מסילת רחוב אשר יחבר צומת פלשת (אשדוד) למסילת הדרום ולמסילה לבית שמש דרך גדרה. המקטע השני כולל מסילה העוקפת את לוד ממזרח ותתחבר למסילת ירושלים - גנות (לשני הכיוונים) ולמסילה המזרחית בקשת רכבתית. הפרויקט כולל הוספת 4 מסילות ממונהרות עוקפות לעיר לוד, בין כפר מנחם למחלף לוד, וביניהם תיבנה מסילה כפולה מהירה (עבור מהירות הרכבת 250 קמ"ש). כמו כן יוקמו שלוש תחנות רכבת חדשות: בני דרום, גדרה וגזר. המסילה תחובר למתחם האחזקה הרכבתי ברג"מ העתידי. אורכו הכולל של הפרויקט כ־110 ק"מ, אורך הגשרים הכולל הוא כ־15 ק"מ, אורך מנהרות הכולל הוא כ־25 ק"מ.
נכון לקיץ 2020, הפרויקט נמצא בשלב תכנון מוקדם סטטוטורי. ניהול הפרויקט על ידי חברת ח.פ.ת.
המסילה למחצבת תמר
הקמת מסילת ברזל באורך 7 ק"מ שתחבר את מחצבת תמר (מערבית לסדום) לרשת מסילות הברזל הארצית בתחנת צפע הקיימת במישור רותם. הפרויקט כולל תחנת רכבת מטענים החדשה ושלוחות מסילתיות לתוך המחצבה וכן 3 הפרדות מפלסיות. הפרויקט מתוכנן להסתיים בסוף שנת 2025.
שלוחת רכבת למפעל חיפה נגב טכנולוגיות
הקמת שלוחת רכבת חדשה למפעל חיפה נגב טכנולוגיות במישור רותם.
תחנות מטענים מרכזיות לצורך פריקת האגרגטים
תוכנית ללהקמת שתי תחנות מטענים מרכזיות לצורך פריקת האגרגטים מרכבות והפצתם ללקוחות הסופיים, בהתאם לתוכנית מתאר ארצית תמ"א 1:
מסוף המטענים בנתיבות
פרויקט הקמת מסוף המטענים בנתיבות.
חיבור רכבתי לנמל המפרץ
בנמל המפרץ, בחיפה, מתוכננת הקמת שלוש מסילות ברזל לרכבת מטענים באורך כולל של 2,100 מטר בתוך המסוף.
מסילת הרכבת לאילת
בנובמבר 2010, הכריז שר התחבורה ישראל כץ כי הפרויקט המתוכנן לקו רכבת לאילת ייכלל בחלק השני של תוכנית החומש, כחלק ממספר פרויקטים מובחרים שלהם הוקצו כ־2.5 מיליארד שקלים. כמו כן, ראש הממשלה בנימין נתניהו דחה את סיום הפעימה השנייה של תוכנית הפיתוח לשנת 2020.
זמן הנסיעה המשוער בין תל אביב ואילת יהיה לא ארוך משעתיים וחצי, וייתכן שאפילו שעתיים.
הארכת מסילה מכרמיאל לקריית שמונה
ביולי 2016 אושרה הארכת מסילה מכרמיאל לקריית שמונה, והיא תכלול תחנות גם בצומת חנניה שתחובר ברכבל להר מירון ובחצור הגלילית.
מסילת באר שבע - ערד
הקמת מסילה שתחבר בין באר שבע לערד ותשפר את הנגישות אל ערד והיישובים הבדואים, המסילה תכלול תחנות בנבטים, בכסייפה ובערד, תוואי המסילה יתחיל באזור התחנה התפעולית דרומית לנבטים בהסתעפות ממסילת הדרום ותהווה שלוחה שלה. המסילה תעבור ברובה לאורך כביש 80 ומקצת לאורך כביש 31 ותגיע לערד דרך אזור התעשייה.
מסילת עפולה - טבריה
ביולי 2016 אושרה הקמת מסילה חדשה שתסתעף ממסילת העמק סמוך לתחנת הרכבת בעפולה, תכלול את תחנת טבריה שליד בית החולים פוריה, שבפאתי העיר טבריה ואת תחנת כפר תבור, המסילה תהיה כפולה באורך של כ־30 ק"מ בין עפולה לטבריה. תוואי המסילה יכלול מספר מנהרות וגשרים באורך כולל של מספר קילומטרים.
יהודה ושומרון
ב־24 ביולי 2013 המנהל האזרחי אישר מיזם לרישות יהודה ושומרון במסילות ברזל. המיזם כולל 473 ק"מ של מסילות ברזל הכוללות גשרים ומנהרות וכן 30 תחנות שונות. מיזם זה נועד לשרת כל תושבי האזור, את אזרחי הרשות הפלסטינית וכן את אזרחי ישראל שביהודה ושומרון. על פי התוכנית, יוקם גם קו שייצור בעתיד חיבור יבשתי בין שטחי הרשות הפלסטינית ביהודה ושומרון לרצועת עזה. בין היתר מתוכננת באזור מסילת ראש העין - אריאל.
מסילת דימונה - ירוחם
הקמת מסילת רכבת שתסתעף מקו הרכבת לאילת בסמוך לדימונה דרומה לאורך 13 קילומטר ותחבר את ירוחם לרשת הרכבות הארצית. תחנת הרכבת בירוחם תהיה בסמוך לאזור התעשייה המקומי.
מסילה לירדן
הארכת מסילת העמק מבית שאן למעבר שייח' חוסיין מופיעה בתוכנית החומש של רכבת ישראל. עלותו הכוללת מוערכת בכ־3.2 מיליארד שקל.
מסילה לעיר הבה"דים
קיימת תוכנית להארכת שלוחת הרכבת המגיעה לתחנת באר שבע מרכז ורמת חובב לכיוון עיר הבה"דים. התוכנית אינה נמצאת בשלבי ביצוע וכיום מפעילה רכבת ישראל שאטלים של אוטובוסים מתחנות רכבת שונות ברחבי הארץ ישירות לעיר הבה"דים.
תחנות רכבת עתידיות
במסגרת תוכנית הפיתוח מתוכננת הרחבה גדולה של תחנות הרכבת ובין היתר בניית התחנות הבאות: נשר, סביוני ים, גדרה, רחובות – ששת הימים, וגלילות.
קו הרכבת המהיר לירושלים
פרויקט התשתיות הגדול והמורכב ביותר בתוכנית היה חיבור שני המטרופולינים הגדולים בישראל, תל אביב וירושלים, באמצעות מסילת רכבת. הפרויקט כלל גם סלילת שלוחה למודיעין והקמת תחנת הרכבת נמל התעופה בן-גוריון. עלות הפרויקט נאמדה בכ־4.8 מיליארד ש"ח, אך חריגות תקציב של רכבת ישראל הביאו לאומדן מחודש של כ־7 מיליארד ש"ח, עם חנוכת הקו. חלקו המערבי של הקו עובר בצמוד לתוואי כביש 1, וחלקו המזרחי בתוך מנהרות שנחצבו בהרי יהודה. הקו מסתיים בתחנת הרכבת ירושלים – יצחק נבון בירושלים. הקו נפתח באופן חלקי ב-25 בספטמבר 2018 עד תחנת הרכבת נמל התעופה בן-גוריון. החל מדצמבר 2019 הופעל קו הנוסעים מירושלים עד תחנת ההגנה בתל אביב, ומספטמבר 2020 עד תחנת הרצליה. בעתיד יוארך לחיפה, ועל פי התוכניות המקוריות - מזרחה לכרמיאל. משך הנסיעה בקו יעמוד על כ־28 דקות, ובשעות השיא יפעלו בו ארבע רכבות בשעה. הפרויקט הוכרז כפרויקט לאומי מתוקף החלטת ממשלת ישראל, זכה להסתייגויות רבות, וביקורת חריפה נמתחה כנגד רכבת ישראל בשל התנהלות בזבזנית לכאורה בסלילת הקו.
הוספת מסילות בקטע שמריהו מזרח - תל אביב אוניברסיטה
כחלק מפרויקט הקמת לולאת השרון הושלמה בניית מסילת השרון אשר מקשרת את מסילת החוף במחלף שמריהו מזרח לתחנת רעננה מערב ומזרחה דרך תחנות נוסעים נוספות לכיוון המסילה המזרחית. כדי שרכבות הנוסעים יוכלו לנסוע גם מערבית לרעננה דרך מסילת החוף, נבנתה צומת מסילות במחלף שמריהו מזרח, משם נפרשו שתי מסילות נוספות לתחנת הרכבת תל אביב האוניברסיטה. כחלק מפרויקט זה תחנת הרכבת הרצליה הורחבה לתצורה בעלת 6 רציפי רכבת פעילים, והפכה לתחנת הקצה של הקו העובר דרך מסילת השרון במקום תחנת הרכבת רעננה מערב.
הכפלת מסילות
הכפלת קטעי מסילה בודדת לצורך הגדלה של נפח תנועת הרכבות במסילות, בקטעים הבאים: קטע נען - באר שבע במסילת הדרום, קטע קריית מוצקין - נהריה במסילת החוף וקטע קצר במסילת הירקון ממזרח לתחנת הרכבת תל אביב אוניברסיטה.
שדרוג והקמת מתחמי תחזוקה
פרויקטים של הקמת מתחמי התחזוקה החדשים והרחבת מתחמי התחזוקה הקיימים שהסתיימו.
27 באפריל
27 באפריל הוא היום ה-117 בשנה (118 בשנה מעוברת), בשבוע ה-17 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 248 ימים.
רקצה
רקצה (בהונגרית: Rakaca) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
ברקצה חיו מעט יהודים.
Police Quest (סדרת משחקים)
Police Quest (המשחק ידוע בישראל גם בשמות חקירה משטרתית, משימה משטרתית ופוליס קווסט) היא סדרת משחקי וידאו אשר פותחה על ידי חברת Sierra Entertainment.
הסדרה המקורית הופצה לשווקים בין השנים 1987 ל-1993. עלילות שלושת המשחקים הראשונים בסדרה נכתבו על ידי השוטר האמריקני לשעבר ג'ים בראון בעוד שהמשחק הרביעי בסדרה נכתב על ידי השוטר לשעבר דריל פ. גייטס.
בעוד שארבעת המשחקים הראשונים בסדרה היו משחקי הרפתקאה, בשנת 1995 פותח משחק ספין אוף לסדרה בשם "Police Quest: SWAT" אשר היה משחק סימולציה טקטי ולא משחק הרפתקה גרפי בדומה למשחקי הסדרה המקורית. בהמשך פותחו שלושה משחקי המשך למשחק זה.
ב-18 בינואר 2010 הופצו ארבעת המשחקים הראשונים בסדרה במהדורה מחודשת הפועלת במערכות ההפעלה Windows Vista ו-Windows 7.
OpenGL
OpenGL (Open Graphics Library) הוא ממשק תכנות יישומים ליצירת תוכנות שמייצרות גרפיקה תלת־ממדית ממוחשבת (וגם דו-ממדית). הממשק מורכב מיותר מ־250 קריאות פונקציות שונות שיכולות לשמש לציור של סצנות תלת-ממדיות מורכבות מצורות פשוטות (פרימיטיבים). OpenGL פותחה במקור על ידי חברת סיליקון גרפיקס (.Silicon Graphics Inc) בשנת 1992, אך כיום המשך הפיתוח הוא בידי Khronos Group.
OpenGL פופולרית בתעשיית משחקי המחשב, שם המתחרה העיקרית היא Direct3D המפותחת על ידי חברת מיקרוסופט. שימוש נרחב ב־OpenGL ניתן למצוא בסביבות מציאות מדומה, סימולציות מדעיות, הצגת מידע, סימולטורים, מדמי טיסה ופיתוח משחקי מחשב.
מבנה
ל-OpenGL שתי מטרות עיקריות:
הפעולה הבסיסית של OpenGL היא לקבל סוגי משתנים בסיסיים כמו נקודה, שורה, או פוליגון ולהמיר אותם לפיקסלים (רסטריזציה). המרה זאת נעשית בעזרת מכונת המצבים של OpenGL. רוב הפקודות של OpenGL עוסקות בהמרה זאת, או על ידי שליחת משתנים למכונת המצבים להמרה או בשליטה בתצורה של עיבוד הנתונים במכונת המצבים. לפני הופעת OpenGL 2.0 כל שלב של מכונת המצבים ביצע פעולה אחת והיו לו אפשרויות תצורה מוגבלות. ב-OpenGL 2.0 יש יותר אפשרויות הניתנות לתכנות בעזרת GLSL.
ל-OpenGL הייתה השפעה על מאיצי גרפיקת תלת-ממד, בכך שהיא עודדה הוספת תכונות שכיום נחשבות לנורמה בתחום.
תיאור קצר של התהליך במכונת המצבים הוא:
דג עטלף סיני
דג עטלף סיני (שם מדעי: Myxocyprinus asiaticus; באנגלית מכונה: "Chinese high-fin banded shark") הוא מין של דג ממשפחת הקטוסטומיים שבסדרת הקרפיונאים. זהו דג יחיד בסוגו והוא הגדול שבבני משפחתו. הוא חי בטבע בנהרות סין ומשמש כדג נוי נפוץ.
אורכו של דג העטלף יכול להגיע ל-135 סנטימטר והוא יכול לשקול במקרים נדירים מעל 40 קילוגרם. הוא נפוץ יותר באורך 50–60 ס"מ בבגרות. דג זה מגיע לבגרות מינית בגיל 5 עד 6 ויכול להאריך ימים עד גיל 25 בתנאי שבי. הדגים בצעירים נראים שונה מהבוגרים והם בעלי סנפיר גב גבוה מאוד ובקצוותיו "רעמת" קשקשים גבוהה עד לזנב. הצעירים צהובים ובעלי פסים שחורים אופקיים לאורך גופם והבוגרים מאבדים את הפסים והופכים לכהים יותר ובעלי סנפיר גבי קטן יותר. הזכרים נצבעים באדום בעונת הרבייה עם בטן צהובה. הם בעלי שלושה זוגות גפיים קטנים וראש רחב עם עיניים גדולות. לדגים אלה יש שורת שיניים אחת בפיהם ובניגוד לקרפיונים אחרים הם חסרי זיפים לצד הפה.
דג העטלף חי בטבע בנהר היאנגצה בסין ובכמה מיובליו הקטנים. הוא ניזון בעיקר מצמחייה מיימית אך יגוון ביתושים, תולעים וזימרגלאים. הדג נפגע בטבע עקב דיג יתר לבשר ולגידול באקווריום, הקמת סכרים, זיהום, הבאת מינים חדשים ופגיעה באזור חיותו. דג זה הוא מין מוגן בסין.
Thank H.E.R. Now
Thank H.E.R. Now הוא המיקסטייפ השני של הראפרית האמריקאית רפסודי. האלבום יצא לאור ב-21 ביוני 2011, על ידי חברת התקליטים ג'מלה רקורדס.
דן לנר
דן לנר (29 במרץ 1922 - 16 במרץ 1988) היה מצנחני היישוב, מפקד בפלמ"ח, אלוף בצה"ל, ומפקד אוגדה 210 במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה
נולד באוסטריה בשם ארנסט לינר, היה חבר בארגון הנוער הציוני בלאו וייס. בשנת 1938, לאחר סיפוח אוסטריה על ידי גרמניה הנאצית נמלט מהמדינה. בשנת 1940 עלה לארץ ישראל, ונמנה עם מקימי קיבוץ נאות מרדכי.
בשרות צנחני היישוב
בשנת 1941 התנדב לפלמ"ח וגויס למחלקה הגרמנית, שהתאמנה לפעולות מאחורי קווי הצבא הנאצי במלחמת העולם השנייה.
לאחר אימונים בקורסי מודיעין, קשר, צניחה וחבלה של הצבא הבריטי, ולאחר המתנה ארוכה בקהיר, לנר הוצנח באפריל 1944 בתחומי סלובניה סמוך לגבול האוסטרי תחת שם הכיסוי סגן דן גאטוני. לאחר שהגרמנים תקפו את הפרטיזנים היוגוסלביים אליהם חבר בחבל סטיריה, הוא הופרד מיתר חבריו, שהוצאו להורג מיד, וציפה לאותו גורל לאחר שייחקר. רק הסחת דעת רגעית מצד שוביו אפשרה לו להימלט. לאחר הבריחה הוא חבר לפרטיזנים סלובניים בפיקודו של טיטו ולחם איתם. הוא העביר מודיעין מדיני וצבאי מפורט למפקדת שירות המודיעין הבריטי בבארי, איטליה. במסגרת זו הוא זיהה מטרות תעשייתיות עבור גיחות הפצצה של מטוסי בעלות הברית ודיווח על הנזק שנגרם.
נוסף על כך פעל לנר כקצין קישור ליחידות הפרטיזנים, הכשיר אותן בשימוש בכלי הנשק וחומרי הנפץ שהוצנחו עבורן, וסייע בשחרור שבויי מלחמה שנכלאו במחנה מעבר לגבול האוסטרי.
לאחר תום המלחמה חזר לארץ ישראל. עם חזרתו דיווח "אני מאמין שהצלחתי במשימה שקיבלתי מן הבריטים אבל נכשלתי במשימה שההגנה שלחה אותי אליה, כי לא מצאתי אף שריד לקהילות היהודיות ביוגוסלביה".
במלחמת העצמאות ולאחריה
בשנת 1946 עבר לנר קורס מפקדי מחלקות של הפלמ"ח. בהמשך מונה למפקד הגדוד הראשון של הפלמ"ח, ועם פרוץ מלחמת העצמאות פיקד עליו בקרבות משמר העמק.
בהמשך המלחמה מונה למפקד גדוד בחטיבת יפתח, לחם בחזית הצפון והדרום, בין השאר בקרבות מלכיה. לאחר סיום המלחמה נשאר בשירות קבע, ועמד לצד ראובן שילוח ומשה דיין בראש משלחת לשיחות על הסכם הפסקת האש עם ירדן. בשנת 1950 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת גולני, אך כעבור שנה פרש משירות סדיר בצה"ל וחזר לעבוד בקיבוצו, נאות מרדכי. במסגרת שירות המילואים פיקד על חטיבה 45 בשנים 1950–1964.
במלחמת ששת הימים ולאחריה
בשנת 1965 שב לשירות קבע ומונה לראש מטה פיקוד צפון. בתפקיד זה שירת במלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה היה מיוזמי ההתיישבות היהודית בקיבוצי הגולן וסיפק לה סיוע בתמיכת אלוף פיקוד הצפון, דוד אלעזר.
ביוני 1970 הועלה לדרגת אלוף ומונה למפקד אוגדה 252, עמה לחם במלחמת ההתשה. בתפקידו זה הקפיד על מלאכת הסברה מקיפה בין חיילי המעוזים של קו בר-לב, לגבי חשיבות ומשמעות השהייה במקום.
בשנת 1972 פרש סופית משירות קבע והפך לחקלאי בקיבוצו נאות מרדכי.
במלחמת יום הכיפורים
במלחמת יום הכיפורים היה מפקד אוגדת מילואים 210, שבנייתה החלה מספר חודשים בלבד לפני פרוץ הקרבות במסגרת כוננות כחול לבן. האוגדה שבפיקודו נכנסה ללחימה בגזרת רמת הגולן כבר ב-7 באוקטובר, ומילאה תפקיד מכריע בבלימת המתקפה הסורית במרכז הרמה, ולאחר מכן בחיסול כיס חושניה. ב-11 וב-12 באוקטובר השתתפה האוגדה בהבקעת מערך ההגנה הסורי בצפון רמת הגולן וביצירת המובלעת הישראלית בשטח סוריה. ב-12 באוקטובר פיקד לנר על מארב שריון בו הושמדה אוגדה עיראקית. עד סיום המלחמה בלמה האוגדה שורה של התקפות נגד של חיל המשלוח העיראקי ושל יחידות מצבא ירדן על האגף הדרומי של המובלעת.
על שמו קרויים רחובות בתל אביב ובית שמש.
לנר היה נשוי לתרצה, אב לבן ושתי בנות. נפטר בשנת 1988, והובא למנוחות בבית העלמין שבקיבוץ נאות מרדכי.
אבי גרנות
אבי גרנות (נולד ב-1950) הוא דיפלומט ישראלי.
ביוגרפיה
גרנות נולד בתל אביב בשנת 1950 להורים יהודים מפולין, שניצלו על ידי אוסקר שינדלר. לאחר סיום שירותו הצבאי בצבא ההגנה לישראל, למד גרנות באוניברסיטת מדינת ניו יורק בארצות הברית ובהמשך, המשיך את לימודיו בישראל.
לאחר סיום לימודיו הוא עבד בשירות הדיפלומטי של משרד החוץ. בתור דיפלומט הוא מילא תפקידים שונים, בעיקר באוטווה, רומא, פרטוריה ובוושינגטון די.סי.. הוא היה שגריר ישראל באתיופיה ומאוחר יותר שימש כיועץ פוליטי למשה קצב.
גרנות היה שגריר ישראל בפינלנד מאוקטובר 2007 ועד מרץ 2011.
סימפוניה
התפתחות הסימפוניה
השם "סימפוניה" נגזר מיוונית ופירושו - הצלל-יחד. משמע, דבר שיש בו מן הצירוף והתיאום של צלילים. בנוסף, השם נמצא כבר בספר דניאל: משאר המילים הארמיות בפסוק זה אפשר להסיק, שה"סומפוניה" הנזכרת כאן הייתה כלי נגינה עתיק. בימי הביניים הגדירו בשם סינפוניה כל צירוף של צלילים - וכן חיבור ווקאלי רב-קולי.
הסימפוניה הקדומה
השם "סינפוניה" דבק לפרקי נגינה שהיו נוהגים להשמיע ולשלב בתוך הצגת מחזה, אורטוריה, או קנטטה במאה ה-17, ואפילו במאה ה-18. אז גם נפוץ השם "סינפוניה שלפני האופרה" כשם נרדף לפתיחה. במקביל, החלו בתקופה זו לייחד לה את צורתה האופיינית של הפתיחה האיטלקית של 3 פרקים: פרק מהיר, פרק איטי, פרק מהיר. היו גם סינפוניות בנוסח צרפתי במתכונת של פרק איטי, פרק מהיר, פרק איטי.
היידן קרא לסימפוניות הראשונות שלו בשם "פתיחות", והן מורכבות, כמו הסונאטות שלו משלושה פרקים, מפרק מהיר, פרק איטי, ופרק מהיר. הסימפוניות המאוחרות של היידן כמעט כולן פותחות במבוא איטי, ורק אחריו בא ה"אלגרו" (הפרק המהיר), הקשור עם המבוא הזה. ה"סימפוניה-פתיחה" הייתה מבוצעת לרוב בתזמורת-מיתרים. לפעמים נוספו גם כלי נשיפה לשם הגברת התזמורת וחיזוק צליליה בלבד, בלי להתחשב בהבדלי גוונים כלשהם. הטריו סונאטה והסימפוניה דומות, וההבדל ביניהן הוא אופי הביצוע: טריו סונאטה מיועדת לכלי סולו אחדים, ואילו הסימפוניה מיועדת לתזמורת.
מבנה הסמפוניה
פרקי הסימפוניה היו בנויים במבנים מקובלים: הפרק הראשון צורת סונאטה אלגרו, המבוססת על יחסים הרמוניים הקובעים את אורך הפרק ואופן התפתחותו. פרק במבנה א-ב-א, רונדו (א-ב-א-ג-א-ד וכו'), צורת וריאציות, פוגה וכולי.
מבנה הסימפוניה הקלאסית הוא כדלקמן:
פתיחה: אטית, הופיעה בחלק מן הסימפוניות של היידן, מוצרט ובטהובן.
פרק שני: בדרך כלל אטי ורגוע.
פרק שלישי: ריקוד במשקל משולש (מינואט), שהתפתח לכדי סקרצו, מהיר ומתוחכם יותר ומבנהו בדרך כלל א-ב-א.
פרק אחרון: היה כמעט תמיד הפרק המהיר והווירטואוזי ביותר, שמבנהו רונדו או צורת סונאטה.
בצורתה המגובשת במאה ה-18, מכילה הסימפוניה ארבעה פרקים:
כבר בסימפוניה הראשונה של בטהובן מורגשת הנטייה להעביר את מרכז הכובד אל הפרק האחרון, והרצון לתת לו פתרון לבעיות והרעיונות שהתעוררו בפרקים הקודמים. בתקופת הרומאנטיקה מקבלת הסימפוניה אופי אינדיבידואלי יותר, בהתאם לרוח התקופה. ענף מיוחד באומנות הסימפוניה היא פואמה סימפונית, השייכת לסוג המוזיקה התוכניתית המובהקת.