cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מבצע רביב
רקע
פשיטה רכובה מעבר למכשול ימי בעומק שטח האויב היא מהלך צבאי מסוכן ומורכב, אולם הפיקוד הצה"לי החליט להסתמך על גורם ההפתעה ועל השליטה האווירית שהוא נהנה ממנה ולצאת למבצע שכזה. לפיכך הוחלט שהמבצע יתבסס על הטעיה. במהלך מלחמת ששת הימים לקח צה"ל שלל רב של טנקים ונגמ"שים מתוצרת סובייטית ובכללם טנקים מדגם T-55 (שהוסבו לשימוש בצה"ל ונקראו "טירן 5"), ונגמ"שים מדגם BTR-50. נוכחותו של רק"ם מתוצרת סובייטית כחלק מהכוח הצה"לי אפשרה את תכנון פעולת ההטעיה.
מטרות המבצע ושיטת הביצוע
מטרת המבצע ושיטות הביצוע, כפי שהן הוצגו במהלך נוהל הקרב שנערך בסוף חודש אוגוסט, כללו מספר שלבים: במהלך נוהל הקרב הושם דגש על כך שעיקר המבצע יושתת על הפעלת כוח שריון וכן על הימנעות מאבדות ופגיעה מיותרות בקרב הכוח הפושט. דהיינו פתיחה באש מטווחים ארוכים וכן איסור ירידה מהכלים הממוגנים. וכך, ב-4 בספטמבר, בעת הצגת תוכניות המבצע בפני הרמטכ"ל גובשה סופית הדעה כי עיקר הפעולה יתבסס על הפעלת השריון, היות שצמרת הפיקוד סברה כי האיום המרכזי העיקרי במהלך הפשיטה יהיה חיל השריון המצרי. לפיכך הונחו כוחות החרמ"ש לנוע מאחורי הטנקים ולסייע בפתרון בעיות ואיומים שאין ביכולות כוחות השריון לפתור בעצמם, דוגמת חיילי חי"ר המצרי בטווחים קרובים מאוד.
עזריאל שוחט
ביוגרפיה
בנו היחיד, ד"ר יניר שוחט, היה היסטוריון ומרצה בחוג להיסטוריה כללית באוניברסיטת חיפה.
מבצע רביב
צה"ל
הכוח הנוחת: תפישה סימון ואבטחת ראש החוף:
עזריאל שוחט
ספריו
ביבליוגרפיה של כתביו עד שנת תשל"ו הוציא צבי שכטר בשנת תשל"ח.
מבצע רביב
צבא מצרים
יעד התקיפה היה רצועת חוף צרה שלאורכה כביש צר יחיד. לאורך החוף שכנו כ-25 נקודות משמר מבוצרות ומאוישות, שביניהן נעו כל העת סיורים מצריים.
כוחות ההגנה בבסיסי הנ"מ היו מצוידים בנשק קל בלבד, והנשק האנטי-טנקי שלהם (מטולי RPG) היה מוגבל לטווח של כ-300 מטרים.
כוח חטיבתי משוריין מצרי גדול הוצב בראס סאדאת כ-35 ק"מ מצפון לנקודת הנחיתה המתוכננת אך הציר הצר הבודד שהוביל מריכוז זה דרומה אל גזרת הפעולה אפשר את חסימתו. דרומית לנקודת האיסוף המיועדת, ליד ראס זעפרנה, הוצב גדוד משוריין מצרי. נוכחותו לא הייתה ידועה לתוקפים.
בראס סאדאת, צפונית לנקודת הנחיתה שכן בסיס של חיל הים המצרי ובו הוצבו 2 טרפדות מהירות מדגם P-183.
ההכנות למבצע
תכנון המבצע הוטל על מטה משותף של מפקדת גייסות השריון בראשות האלוף אברהם אדן (ברן) ומפקדת חיל הים בראשות מפקד החיל, האלוף אברהם בוצר. אל"ם אורי בר-און, מפקד חטיבה 875 ומפקד המבצע בפועל, מינה למפקד כוח הפשיטה את סא"ל ברוך הראל ("פינקו"), שהיה סגן מפקד חטיבה 8 והמתין למינויו כמפקד חטיבה 14. ברוך הראל הוביל את תכנון פרטי המבצע, ויוזם המבצע, רס"ן שלמה באום, ששימש מפקד פלס"ר 7, מונה לסגנו. למפקד כוח הטנקים, שנטל חלק במבצע, מונה יעקב לפידות. הכוח התאמן כ-6 שבועות בהכנה למבצע.
בשבוע שלפני המבצע שונעו הטנקים והנגמ"שים במהלך הלילות, בנסיעה על זחליהם, אל נקודת ההעמסה בראס סודר. שם הם נצבעו בסכימת צביעה מצרית צהבהבה (לצורך הטעיה) והוטענו בתחמושת עודפת ובדלק רזרבי. חלק מהלוחמים קיבלו מדים מצריים ושובצו ביניהם גם מספר דוברי ערבית ומספר לוחמים מיחידה 707 שנועדו להכשיר את חוף הנחיתה ואת נקודת ההעמסה על הנחתות.
מבצע אסקורט
בעקבות הפשיטה על האי גרין ומבצע בולמוס 5 בראס עדבייה, שבהם פעלו כוחות מושטים של צה"ל נגד מטרות מצריות במפרץ סואץ, העבירו המצרים שתי ספינות טורפדו מדגם P-183 מבסיס חיל הים המצרי בע'רדקה לאזור צפון מפרץ סואץ, ואלו ביצעו סיורים באזור. הספינות המצריות המהירות יחסית היו עלולות לפגוע בנחתות האיטיות שיועדו להנחתת הכוח המשוריין. לפיכך הוחלט לתקוף את הטרפדות בפעולה ימית חשאית, ולא על ידי חיל האוויר, כדי למנוע הסלמה אפשרית בזירה בעקבות תקיפה שכזו. המשימה הוטלה על לוחמי שייטת 13 בפיקודו של זאב אלמוג.
בתכנון של המבצע נקבע כי 8 לוחמי שייטת 13 יצמידו מוקשי עלוקה לקוער של הטרפדות, שיטה המאפשרת השהיה לנסיגת הכוחות. בליל 5 בספטמבר 1969 בוצע ניסיון ראשון לטיבוע הספינות המצריות, אך הטרפדות יצאו מהנמל לסיור והכוחות הישראלים חששו שהם התגלו ונסוגו.
בליל 7 בספטמבר פשטו לוחמי שייטת 13 על שתי הטרפדות המצריות במעגן הצי המצרי בראס סאדאת, דרומית לעיר סואץ. 8 לוחמי שייטת 13 הגיעו אל הספינות באמצעות שני "חזירים" והטביעו אותן באמצעות הפעולה הוכתרה כהצלחה אך במהלך הנסיגה פעל מעצמו מנגנון ההשמדה עצמית של אחד ה"חזירים" (כנראה בשל חדירת מים למגופה של מנגנון ההשמדה העצמית) וכתוצאה מכך נהרגו 3 לוחמים: סגן, רב-סמל ורב-סרן . הלוחם אריה יצחק (אריו), שנהג ב"חזיר" היה היחיד שנותר בחיים. הוא אותר על ידי מסוק סופר פרלון כשהוא שוחה פצוע יותר מ-6 שעות, גורר איתו את גופות שלושת חבריו, ועם חילוצו הפנה את המסוק לחילוץ תחת אש של גופות שלושת חבריו.
מהלך המבצע
ב-8 בספטמבר, בשעה 22:00, הועמס כוח השריון בראס סודר על גבי שלוש הנחתות, כשעל כל נחתת הועמסו 2 טנקים ונגמ"ש אחד. עוד באותו הלילה הפליגו הנחתות לעבר החוף המצרי, כשהן מאובטחות על ידי לוחמי שייטת 13 ויחידה 707, שהפליגו לצידן בסירות גומי. כוח מפלחה"ן צנחנים, בפיקוד עוזי בן יצחק, תפס את ראש החוף ואבטח אותו בסיוע אנשי הקומנדו הימי דרומית לביר תמדה ואל חפיר, באזור א-דיר כ-40 ק"מ דרומית לעיר סואץ. הנחיתה החלה ב-9 בספטמבר ב-3:35 בלילה מבלי שנתגלתה על ידי המצרים. מיד לאחר הנחיתה החל הכוח המשוריין לנוע במהירות דרומה. הכביש הצר נחסם לתנועת תגבורת מצרית על ידי פיצוצו ומיקושו באמצעות שני מטעני מזלף שפותחו ביפת"ח בנקודה בה היתמר מצוק משני צדדיו. במהלך תנועתו, לאורך 70 ק"מ, השמיד הכוח הפושט נקודות משמר, בסיסי צבא, תחנות מכ"ם ימיות ואוויריות, כלי רכב צבאיים ואזרחיים שנעו לאורך הכביש, עמודי חשמל ומאהלים.
תוך כדי תנועה ירו הטנקים בסלעים מעל הכביש כדי שידרדרו ויחסמו אותו בפני הגעת תגבורת מצפון. הכוח נע במהירות ומעט לפני השעה 7:00 בבוקר תקף את בסיס משמר החופים המצרי בראס אבו דראג'. המחנה ותחנת המכ"ם הימי שבו הושמדו בתוך כ-20 דקות. משם המשיך הכוח דרומה לכיוון מחנה צבאי בראס זעפרנה בו שכנה מפקדה מרחבית של חטיבת נ"מ. במהלך הנסיעה דרומה הגיע לאזור התקיפה מפקד הגזרה המצרי, גנרל חסן כאמל. הוא ניסה לעצור את הטנקים שחשב למצריים, ונדרס בתוך מכונית השרד שלו. לצורך כיבוש המחנה חסמו הטנקים את האזור משני צדדיו ושני כוחות הטיהור על בסיס טנקים ונגמ"שי BTR-50 נכנסו לתוך מתחם המחנה, השמידו 3 נגמ"שים ופוצצו מבנים, לרבות תחנת מכ"ם אווירי, על ידי ירי פגזים והשלכת מטענים מתוך הנגמ"שים.
בעקבות הפעלת כוח אש מאסיבי על ידי הטנקים וכפי הנראה כתוצאה מההטעיה המוצלחת, התגובה המצרית בשני היעדים העיקריים הייתה חלושה ולא נשלחה כל תגבורת. לקראת סוף המבצע זיהו הכוחות הפושטים חניון רק"ם מצרי בסדר גודל של גדוד בהמשך החוף, דרומית למחנה בראס זעפרנה, אך לא קיבלו אישור לתקוף אותו, בהתאם להנחיית הרמטכ"ל לא ליזום קרבות עם שריון מצרי אלא אם הכוח הפושט יהיה תחת איום ישיר מהטנקים המצריים.
במבצע המשולב השתתפה גם רביעיית מטוסי סקייהוק מטייסת העמק, שתקפו תחנות מכ"ם ועמדות נ"מ באזור אל חפיר וראס זעפרנה. מטוסו של מוביל המבנה,, נפגע מאש נ"מ באזור ראס זעפרנה והקשר עמו נותק. רונן הפנה את מטוסו לכיוון חוף חצי האי סיני ונטש אותו מעל מפרץ סואץ. ככל הנראה חלה תקלה בציוד החילוץ ורונן נעלם במי המפרץ. החיפושים אחריו לא העלו דבר והוא הוכרז חלל.
כ-10 שעות לאחר הנחיתה חבר הכוח המשוריין אל הנחתות צפונית לראס זעפרנה, בנקודה שהייתה שונה מזו שנקבעה בתכנון המקורי. אנשי יחידה 707 בדקו, סימנו והנחיתו את הנחתות שפינו את כלי הרק"ם לאבו זנימה בחוף הישראלי של מפרץ סואץ ואילו הלוחמים פונו באמצעות מסוקים לראס סודר.
הנחתת פ-53, נתקעה בחוף בשל עליית טנק ומיד אחריו גם נגמ"ש מה שלא לפי הנוהל, בשל העומס ולא הצליחה לצאת מהנחיתה. ביקשו עזרה מהחוף ונגמ"ש ניגש ודחף אותה לים.
תוצאות המבצע
במבצע נהרגו בין 100 ל-150 חיילים ושוטרים מצרייםובהם מפקד הגזרה המצרי בדרגת אלוף וקולונל סובייטי ששימש כיועץ. מספר כלי הרכב המצריים שהושמדו מוערך ב-70, מהם 3 נגמ"שים. צה"ל איבד מטוס מדגם סקייהוק שננטש מעל מפרץ סואץ וטייסו, רס"ן חגי רונן, הוכרז כנעדר ובהמשך כחלל. בקרב הכוח הקרקעי נפצע קצין המודיעין באורח קל בעת שירד מהנגמ"ש בו נסע על מנת לקחת רכיב חשוב מהמכ"ם הימי בבסיס ראס אבו דראג'.
המבצע ותוצאותיו פורסמו בעיתונות זרה, אך ההנהגה המצרית לא ידעה עליהם מאחר שדרג הפיקוד המקומי לא דיווח עליהם למפקדיו. ב-4:00 אחר הצהריים דווח על המבצע ברדיו קהיר, אך עם אי דיוקים רבים. משנודע על היקף הפעולה לנשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר, הוא הדיח את צמרת הפיקוד הצבאי המצרי, ובכללה הרמטכ"ל, גנרל אחמד איסמעיל עלי, מפקד חיל הים פואד אבו זיכרי ומפקד זירת ים סוף.
למחרת המבצע, ב-10 בספטמבר, לקה נאצר באוטם שריר הלב - ושנה לאחריו מת מהתקף נוסף. הצלחת המבצע הייתה בין הגורמים לביסוס העליונות האווירית של חיל האוויר הישראלי בזירה ונודעה לה חשיבות טקטית ומורלית. ההצלחה עזרה גם לבסס את הקונספציה הצה"לית על יתרונם המוחץ של כוחות הקרקע הישראליים על המצריים ובכך ייתכן שתרמה לכשלים במלחמת יום הכיפורים.
הרמטכ"ל, חיים בר-לב, הביע את שביעות רצונו ממהלך המבצע:
עם זאת התבטא בר לב בזהירות ובאיפוק. הוא סבר כי המבצע אמנם התיש את הכוחות המצריים, אבל יחד עם זאת סבר כי הוא לא יביא לסיום מלחמת ההתשה בחזית הדרום:
בשונה מבר לב, הנימה הכללית בצד הישראלי הייתה של זחיחות:
כשנה לאחר מכן כתב אלי לנדאו:
כיומיים לאחר המבצע, ב-11 בספטמבר 1969 יזמו המצרים, בתגובה למבצע, סדרה של הפצצות על יחידות צה"ל במערב סיני באמצעות כ-60 מטוסי קרב. בקרבות האוויר שהתפתחו הפיל חיל האוויר הישראלי 11 מטוסים ואיבד מטוס אחד.
היידי פליס
היידי לין פליס (באנגלית: Heidi Lynne Fleiss; נולדה ב-30 בדצמבר 1965), הידועה בארצה בכינוי "Hollywood Madam", היא מנהלת בית בושת אמריקאית.
לקוחותיה היו בעיקר אישים מפורסמים ואמידים. בשנת 1997 הועמדה לדין בגין סרסרות והשתמטות ממס, ונידונה ל-37 חודשי מאסר בגין השתמטות ממס (אישומי הסרסרות בוטלו), אך ריצתה בפועל 21 חודשים בלבד.
אביה, ד"ר פאול פליס, הוא רופא ילדים מפורסם. הוא הורשע בהלבנת כספים בהקשר למעשיה של בתו ונידון ליום אחד בכלא, לשלוש שנים מאסר על תנאי ול-625 שעות של עבודות שירות.
ניק ברומפילד הפיק ב-1995 סרט תיעודי אודותיה בשם "היידי פליס: הוליווד מאדאם". ב-2004 הופק סרט טלוויזיה ברשת USA Network בשם "עלייתה ונפילתה של היידי פליס", כאשר את דמותה גילמה השחקנית ג'יימי-לין סיגלר.
בשנת 2004 מכרה פליס את זכויותיה לסיפורה לחברת ההפקה האמריקאית סרטי פרמאונט תמורת 5 מיליון דולר. היא בעליו של הבוטיק "הוליווד מאדאם" השוכן בהוליווד.
יחסי טורקיה–כורדיסטן הסורית
יחסי טורקיה–כורדיסטן הסורית הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים בין הרפובליקה הטורקית לכורדיסטן הסורית (נודעת גם כרוז'אבה). היחסים בין שתי האומות היו תמיד מתוחים, בעיקר בשל הסכסוך הכורדי-טורקי. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים ביניהן התקיימו ביולי 2013, כאשר איש מטעם ממשלת כורדיסטן הסורית ביקר בטורקיה.
באופן כללי, טורקיה עוינת כלפי רוז'אבה, בעיקר בשל חשש מצד ממשלת טורקיה שכינון יחסים עם כורדיסטן הסורית, יוכל לגרום להפגנות מצד הכורדים שגרים בטורקיה עבור אוטונומיה, או עצמאות מלאה מטורקיה עצמה.
היסטוריה
הפגישה הראשונה המתועדת בין ממשלת טורקיה לממשלת רוז'אבה נערכה בשנים 2013 ו-2014, כאשר המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה, סאליח מוסלים, ביקר בטורקיה. בעת ביקוריו, עלה רעיון להקמת משרד כורדי-סורי באנקרה, בתנאי ש"יתאים למדיניות של אנקרה".
מספר פעמים נגרמו התנגשויות צבאיות בין צבא טורקיה לבין היחידות להגנת העם, אשר גרמו לעימותים. כך קרה בשנת 2015, כאשר בזמן המערכה על כובאני, מתנדבים כורדים-טורקים הגנו על העיר מהפלישה האסלאמית. לאחר הניצחון במערכה, חלק רחב מן המיליציות שלחמו בכובאני, לקחו איתם נשקים חזרה הביתה. בעת הגיעם לטורקיה, השתתפו בסכסוך הכורדי-טורקי.
ב-2016, פלשה טורקיה לכורדיסטן הסורית, מה שיקרא כמבצע מגן הפרת. המטרה המרכזית של המבצע הייתה לפגוע בכורדים, כדי שלא יצליחו לבסס את שלטונם בצפון-מזרח סוריה. בפועל, צבא טורקיה הצליח לכבוש כ-2000 ק"מ של שטח מידי הכורדים, כולל העיר ג'ראבלס מידי המדינה האסלאמית. הכוחות הסוריים הדמוקרטיים והיחידות להגנת העם נאלצו לעבור מזרחה מנהר הפרת, למרות שטורקיה דוחה טענה זו. בינואר 2018, טורקיה החלה פלישה נוספת לכורדיסטן הסורית, אשר נקראה מבצע ענף זית . התקיפה נערכה בעיקר סביב שטח הנפות אפרין ועזאז. לאחר סוף המתקפה, טורקיה, בתמיכת הצבא הסורי החופשי, כבשה את נפת אפרין, ואת העיר עצמה. Human Rights Watch האשימו את שני הצדדים בהפרת זכויות האדם במהלך הלחימה, על כך שהתקיפו אזרחים וילדים חפים מפשע . ההערכה היא כי לפחות 1,600 אנשים מתו, מתוכם כ-300 אזרחים, וכ-150,000 איש נעקרו או הועברו מבתיהם כתוצאה מהפלישה.
ב-2019, מבצע מעיין השלום החל, כאשר צבא טורקיה והאופוזיציה הסורית, תקפו את רוז'אבה. לאחר 4 ימים, ב-13 באוקטובר, סוריה התנדבה להצטרף לטובת כורדיסטן הסורית. בהסכם שנחתם בין הסורים לכורדים, הכוחות הסורים יוכלו להיכנס לערים כובאני ומנביג' במטרה למנוע את כיבושן בידי טורקיה. המבצע הסתיים ב-1,000 הרוגים בסך הכול, וכ-130,000 פליטים כורדים.
כיום
מאז מאי 2022, רג'פ טאיפ ארדואן, נשיא טורקיה, מאיים לפלוש לכורדיסטן הסורית, למרות שבפועל עוד לא קרו עימותים גדולים בגבול הטורקי-כורדי מאז. טורקיה אינה מכירה בכורדיסטן הסורית ויחסי שתי האומות עוינים אחת כלפי השנייה.
ג'נספורט
ג'נספורט (באנגלית: JanSport) היא מותג אמריקאי לייצור תיקי גב ובגדים בבעלות תאגיד VF Corporation, אשר בבעלותו מותגים מוכרים נוספים כגון: Wrangler, Lee, The North Face טימברלנד ועוד. JanSport היא יצרנית התיקים הגדולה בעולם וביחד עם The North Face, שגם בבעלות VF Corporation, הם מוכרים כמעט מחצית מכל התרמילים הקטנים הנמכרים בארצות הברית.
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1967 בסיאטל, וושינגטון. על ידי מורי פלץ, אשתו ג'ניס (ג'אן) לואיס (שעל שמה נקראת החברה) ואביו נורמן פלץ.
בשנת 1986 רכשה חברת VF את חברת האם של ג'נספורט.
מפרץ ביסקו
מפרץ ביסקו (באנגלית: Biscoe Bay) הוא מפרץ באנטארקטיקה, הנוגס בחוף הדרום-מערבי של האי אנוורס צפונית לביסקו פוינט, בארכיפלג פלמר.
בובונרו
מחוז בובונרו (בטטום: Bobonaro) הוא אחד מ-13 המחוזות של המדינה מזרח טימור. האוכלוסייה במחוז מונה 83,034 אנשים שחיים על שטח של 1,368 קמ"ר. בירת המחוז היא העיר מליאנה שהיא גם העיר הרביעית בגודלה במזרח טימור וחיים בה 13,200 אנשים.
גזרות
המחוז מחולק ל-7 גזרות מרכזיות והן:
מיגלי
מיגל ברנרדו ביאנקטי (בספרדית: Miguel Bernardo Bianquetti; נולד ב-19 בדצמבר 1951 בסאוטה שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי הידוע בשם מיגלי. מיגלי שיחק בעמדת הבלם במדי קדיס, ברצלונה ונבחרת ספרד. מיגלי ידוע על חוזקו וחוסנו הפיזי. הוא נתן את כל מאמציו להגנה על שער הקבוצה והיה אחד השחקנים המסורים ביותר של ברצלונה. בתקופתו, החשיבו אותו רבים כשחקן ההגנה הטוב באירופה. מיגלי ערך 549 הופעות במדי ברצלונה, בין 1973 ל-1988, ובכך היה שיאן ההופעות של המועדון, עד שצ'אבי שבר את שיאו ב-2011. יתר על כן, עם ברצלונה זכה מיגלי ב-11 תארים, ובהם שתי אליפויות ספרד, ארבעה גביעי ספרד ושני גביעי אירופה למחזיקות הגביע.
קריירת מועדונים
מיגלי גדל במחלקת הנוער של קדיס שמדרום ספרד. ב-27 בדצמבר 1970, בגיל 19, ערך את הופעת הבכורה בקבוצה, במשחק הליגה השנייה נגד ראסינג פרול. בהמשך העונה השתלב בהדרגה בהרכב הקבוצה. בעונה הבאה, עונת 1971/1972, כבר שיחק בהרכב בעקביות, חרף חוסר היציבות של הקבוצה, שנמנעה מירידה לליגה השלישית רק במשחקי פלייאוף להישארות בליגה בסוף העונה. עונת 1972/1973 הייתה טובה הרב היותר עבור הקבוצה, שהגיעה למקום ה-7 בסיומה. ב-10 בספטמבר 1972 הבקיע מיגלי לראשונה בקריירה, צמד לרשתה של לוגרונייס, במשחק שהסתיים בתוצאה 3-3. בסך הכול בעונה זו השתתף ב-37 משחקי ליגה והבקיע 4 שערים.
בעונת 1976/1977 כבש מיגלי שער אחד, השער היחיד בניצחון 1-0 על סביליה בביתה ב-7 בנובמבר 1976. ב-2 במרץ 1977 נפצע מיגלי לחודשיים והוא שב לשחק בסוף העונה. ברצלונה הייתה סגנית האלופה שנה שנייה ברציפות. בעונה הבאה המשיך להיות מבכירי שחקני ההגנה בברצלונה. ברבע גמר גביע אופ"א פגשה ברצלונה את אסטון וילה. המשחק הראשון הסתיים בתיקו 2-2, ובגומלין שנערך ב-15 במרץ 1978 בקאמפ נואו, עלתה אסטון וילה ליתרון ראשונה. מיגלי השווה את התוצאה 10 דקות לאחר מכן, אסנסי הוסיף שער משלו וברצלונה עלתה לחצי הגמר. בחצי הגמר כשלה ברצלונה לגבור על פ.ס.וו. איינדהובן. בליגה, בה כבש מיגלי פעמיים ב-33 הופעות, סיימה ברצלונה פעם נוספת במקום השני. ב-19 באפריל זכתה ברצלונה בגביע הספרדי הודות לניצחון 3-1 על לאס פאלמס בגמר, בו פתח מיגלי בהרכב הקבוצה. מיגלי זכה בפרס דון בלון כשחקן הספרדי המצטיין בליגה הספרדית לעונת 1977/1978.
בעונת 1978/1979 סבלה ברצלונה מחוסר יציבות בליגה והמאמן לוסיאן מולר פוטר באמצעה והוחלף בז'ואקים ריפה. למרות חוסר היציבות בליגה, המשיך מעמדו של מיגלי להיות איתן, והוא היה שותף בכיר לזכייתה של הקבוצה בגביע מחזיקות הגביע. בשמינית הגמר פתח בשני המשחקים נגד אנדרלכט, בהם הצליחה הקבוצה לחזור מפיגור של שלושה שערים ולנצח בדו-קרב בעיטות עונשין בגומלין. לאחר שהפסידה ברבע הגמר לאיפסוויץ' טאון 2-1 במשחק החוץ, כבש מיגלי את השער היחיד בגומלין, וברצלונה העפילה לחצי הגמר בזכות חוק שערי חוץ. במשחק הגמר, שנערך נגד פורטונה דיסלדורף בבזל ב-16 במאי 1979, שיחק מיגלי עם שבר בעצם הבריח. ברצלונה ניצחה 4-3 בהארכה וזכתה בתואר זה לראשונה בתולדותיה. העונה הבאה הייתה דומה לקודמתה וגם בה ברצלונה החליפה את המאמן באמצע העונה. הלניו הררה החליף את ריפה ועזר לקבוצה לעלות מהמקום ה-9 לרביעי. מיגלי הבקיע שני שערים ב-31 הופעות וכן הורחק בכרטיס אדום בדרבי נגד אספניול שנערך ב-13 בינואר 1980. מגביע המחזיקות הודחה על ידי ולנסיה ברבע הגמר.
בעונת 1980/1981 סבל מיגלי ממספר פציעות שהגבילו את השתתפותו במשחקי הקבוצה. כמו כן, אירועי חטיפתו של קיני במרץ 1981 זעזעו את הקבוצה והביאה לירידה חמורה ביכולתה. מיגלי ערך 20 הופעות בליגה, בהן כבש 3 שערים, וברצלונה, שהייתה במקום השני למשך שישה מחזורים לקראת סוף העונה, צנחה עד המקום ה-5. בסוף העונה זכתה ברצלונה בגביע הספרדי לאחר שניצחה בגמר את ספורטינג חיחון, אך מיגלי לא שותף במשחק. לקראת עונת 1981/1982 מונה המאמן הגרמני אודו לטק למאמן הקבוצה, והוא החליט למעט לשתף את מיגלי. מיגלי פתח במשחק ליגה אחד ונכנס כמחליף בשניים נוספים. למרות זאת, בגמר גביע המחזיקות מול סטנדרד ליאז' שנערך בקאמפ נואו, פתח מיגלי בהרכב וסייע לקבוצתו לחזור מפיגור 1-0 לניצחון 2-1 וכך לזכות בתואר בפעם השנייה בתולדותיה.
מיגלי שב לשחק בהגנת הקבוצה בעונת 1982/1983, לרוב לצדו של חוסה רמון אלשנקו. הוא הבקיע שער אחד בליגה, בהפסד 2-1 ללאס פאלמס, במהלך 31 משחקים בהם שותף, וברצלונה סיימה במקום הרביעי. לקראת סוף העונה הגיע ססאר לואיס מנוטי לאמן את הקבוצה במקומו של לאטק. ב-4 ביוני 1983 פגשה ברצלונה את ריאל מדריד בגמר הגביע הספרדי. מיגלי פתח בהרכב במרכז ההגנה לצדו של טנטה סאנצ'ס, ברצלונה ניצחה 2-1 הודות לשער בדקה ה-90 של מרקוס אלונסו פניה וזכתה בתואר. כמו כן, זכתה ברצלונה במהדורה הראשונה של גביע הליגה הספרדית, כשגם בגמר טורניר זה גברה ברצלונה על ריאל מדריד. בעונה הבאה, במשחק הראשון של שמינית גמר גביע המחזיקות, הבקיע מיגלי שער לרשתה של ניימכן אך הורחק מאוחר יותר בכרטיס אדום. ברצלונה הפסידה 3-2 במשחק זה, אך ניצחה 2-0 בגומלין ועלתה לשלב הבא, בו הודחה על ידי מנצ'סטר יונייטד. מיגלי זכה עם הקבוצה בתואר הסופר קאפ הספרדי היחיד בקריירה שלו כשברצלונה גברה על אתלטיק בילבאו האלופה. בליגה השתתף ב-30 משחקים מבלי להבקיע שער, וברצלונה הגיעה למקום ה-3. בגמר הגביע הספרדי, עם מיגלי בהרכב פעם נוספת, הפסידה ברצלונה לבילבאו 1-0, במשחק שנודע בשל המריבה האלימה שהתנהלה במהלכו.
טרי ונבלס האנגלי החליף את מנוטי כמאמן ברצלונה בקיץ 1984, והוא הוביל את ברצלונה לאליפות ראשונה מזה 11 שנים. מיגלי, שהיה השחקן המבוגר ביותר בסגל הקבוצה בהיותו בן 33 בתחילתה, הופיע ב-32 משחקים. במהלך העונה הבקיע 4 שערים, ששלושה מהם היו בעלי חשיבות רבה: ב-28 באוקטובר 1984 הבקיע את שער הניצחון על אתלטיקו מדריד באצטדיונה הביתי, הוויסנטה קלדרון. בקלאסיקו נגד ריאל מדריד שנערך בקאמפ נואו ב-30 בדצמבר הבקיע את אחד משערי קבוצתו, שניצחה 3-2 בעשרה שחקנים לאחר הרחקתו של ויקטור מוניוס. ב-20 בפברואר 1985, במשחק השני נגד אתלטיקו מדריד, הבקיע שער והמשחק הסתיים בתיקו. אתלטיקו מדריד הייתה סגניתה של ברצלונה בסוף העונה. בגביע הליגה הגיעה ברצלונה עד לרבע הגמר, שם הודחה על ידי ריאל מדריד ב-דו-קרב בעיטות עונשין. מיגלי פתח בארבעת משחקי קבוצתו בטורניר.
בעונת 1985/1986, עדיין עם ונבלס כמאמן, פתח מיגלי ב-29 משחקי ליגה, וברצלונה הגיעה למקום השני. בנוסף, פתח מיגלי בכל משחקיה של ברצלונה בגביע אירופה, כשהיא גוברת בדרכה לגמר על הקבוצות ספרטה פראג, פורטו, יובנטוס וגטבורג. בגמר, שנערך ב-7 במאי 1986 באצטדיון ראמון סאנצ'ס פיחואן שבסביליה, פגשה ברצלונה את סטיאווה בוקרשט, והמשחק הגיע לדו-קרב בעיטות עונשין לאחר שהוא הסתיים ללא אף שער הן בתום 90 הדקות והן בתום ההארכה. ברצלונה החטיאה את כל בעיטותיה, מבלי שמיגלי יבעט את בעיטתו, וסטיאווה הוכתרה כאלופת אירופה. ברצלונה זכתה לאחר מכן בגביע הליגה אך מיגלי לא שותף בטורניר זה. בעונה הבאה היה מיגלי כבר בן 35, אך זה לא מנע ממנו להמשיך לשחק ואף להשתתף בכמות שיא של משחקים. הליגה הורחבה ל-44 מחזורים ומיגלי פתח ב-41 מהם. ברצלונה סיימה את העונה במקום השני, לאחר שהובילה במשך חלקים גדולים ממנה, והגיעה עד לרבע גמר גביע אופ"א.
מיגלי, שלבש את חולצה מספר 3, היה שיאן ההופעות של המועדון עם 548 משחקים במדי הקבוצה, עד שבינואר 2011 שיחק צ'אבי את המשחק ה-549 שלו בקבוצה. עם הקבוצה זכה מיגלי ב-11 תארים. ביניהם ניתן למנות שתי אליפויות ספרד, ארבעה גביעי ספרד ושני גביעי אירופה למחזיקות הגביע.
קריירת נבחרות
מיגלי לא שיחק בנבחרות הצעירות של ספרד. את הופעת הבכורה בנבחרת ספרד ערך ב-20 בנובמבר 1974, בניצחון נבחרתו על נבחרת סקוטלנד 2-1 במסגרת מוקדמות יורו 1976, עם המאמן לאסלו קובאלה. הוא השתתף בעוד 3 משחקים בשלב הבתים של המוקדמות ועזר לנבחרתו להעפיל לשלב רבע הגמר מהמקום הראשון בביתה. הוא פתח במשחק הראשון מבין השניים נגד, שהסתיים בתיקו, אך בגומלין הפסידה ספרד ולא הצליחה להעפיל לטורניר הגמר.
מיגלי השתתף במוקדמות מונדיאל 1978, בו סייע לנבחרתו לסיים במקום הראשון בביתה עם ו וכך להעפיל לטורניר הגמר, שנערך בארגנטינה. מיגלי פתח במשחק הראשון של שלב הבתים, בו הפסידה ספרד ל, וכן במשחק השני, שהסתיים בתיקו מאופס עם. הוא לא השתתף במשחק השלישי בו ניצחה ספרד את, וספרד סיימה את דרכה במונדיאל כבר בשלב הבתים. קובאלה המשיך להעניק למיגלי לקחת חלק פעיל במשחקי הנבחרת גם במוקדמות יורו 1980, ובמהלך משחק ידידות עם ב-16 באפריל 1980 הבקיע את שערו הראשון והיחיד במדי הנבחרת, במשחק שהסתיים בתיקו 2-2. מיגלי פתח בכל שלושת משחקיה של נבחרת ספרד בשלב הבתים של יורו 1980, אך ספרד הפסידה פעמיים, לנבחרות ו, והודחה גם בשלב הבתים של טורניר זה.
קובאלה הוחלף בחוסה סנטמריה לאחר היורו. ספרד אירחה את מונדיאל 1982 ולכן לא השתתפה בטורניר המוקדמות אלא ערכה רק משחקי ידידות. מיגלי נפרד מהנבחרת ב-24 בספטמבר 1980, במשחק ידידות מול שהסתיים בתיקו 2-2. סך הכול הופיע ב-31 משחקים וכבש שער אחד.
יאנובה (צ'כיה)
יאנובה (בצ'כית: Janová; בגרמנית: Johannowa, בין 1939–1945: Johannau, ובעבר: Johannesdorf – יוהנסדורף), היא כפר ורשות מקומית במחוז וסטין, בחבל זלין, שבמזרח הרפובליקה הצ'כית, כ-275 ק"מ מזרחית לבירה פראג.
היא משתרעת על שטח של 9.21 קמ"ר, ונכון לראשית שנת 2014 היו בה 750 תושבים.
כיישוב במקום קיים משנת 1575. בשנים 1975–1991 הוא נכלל בתחום של העיר וסטין.
ריבוע (צבא)
ריבוע הוא מערך חיל רגלים שנועד לעצור ולשבור את הסתערותם של הפרשים. מקורו במאה ה-15 בשווייץ, שבה יצרו השווייצרים "באטליות" המורכבות מחיילים החמושים ברמחים ארוכים.
מערכים דומים לריבוע היו ידועים עוד קודם לכן, למשל המבנה הסקוטי סקילטרון אשר היווה מעין מעגל המורכב מנושאי חניתות והיה ידוע עוד בימי הביניים המוקדמים, אך למבנה זה הייתה השפעה זניחה יחסית על הלוחמה באירופה בגלל הבידוד של הסקוטים ורק אחרי אימוץ המערך בשווייץ, נפוץ המבנה ברחבי אירופה. הבאטליות נזנחו במאה ה-16 לטובת ה"טרציות" שהיו דומות למשולשים גדולים בהם המוסקטרים (רובאים היורים ברובה מוסקט) סודרו ביחד עם נושאי החניתות. הטרציות היו מקובלות בעיקר בספרד.
עם התגברות כוח האש והמצאת הכידון שנתקע לתוך לוע הרובה, הטרציות יצאו מהאופנה במאה ה-17 ונזנחו לחלוטין בראשית המאה ה-18 לטובת הטקטיקה הקווית, שבה סודרו החיילים בשורות ארוכות על מנת להביא את פוטנציאל ההרס של הרובים למקסימום. גם הריבועים חזרו לאופנה בתקופה זו ונותרו בשימוש עד שנות ה-80 של המאה ה-19. הם פורקו בגלל כוח האש האדיר שנתנו הרובים חרוקי הקדח, מכונות הירייה וארטילריה מודרניים. קצב האש היה גבוה כל כך, שלא היה צריך לסדר את החיילים בריבועים על מנת להדוף את פרשי האויב.
טקטיקה
במערך זה החיילים מסתדרים בריבועים כך שכל צלע של הריבוע פונה כלפי האויב ודומה לקיפוד המפנה את קוציו לכל עבר. הריבוע הקטן ביותר היה הריבוע הגדודי ובדרך כלל הריבועים היו בגודל של חטיבה. לעיתים, כמו בקרב הפירמידות סודרו דיוויזיות שלמות בריבועים דיוויזיוניים ענקיים. מערך זה נועד לשבור את התקפת הפרשים ורק לעיתים נדירות הצליחו הפרשים להשמיד ריבוע, במיוחד אם הוא גדול. התותחים סודרו בדרך כלל בתוך הריבועים או ביניהם. גם הפרשים סודרו לעיתים תכופות בתוך הריבוע וברגע שההתקפה של האויב הייתה נשברת, אחת הצלעות הייתה עושה תנועה מעגלית כלפי חוץ, כמו מעין דלת מסתובבת והפרשים היו דוהרים החוצה לעשות שמות באויב הנסוג. התותחים ירו לפי אותו עיקרון. החיסרון הבולט של הריבוע לעומת הקו הוא הקטנת כוח האש של חיל הרגלים.
החיילים ירו במטחים או באופן לא סדיר, לפי המצב בקרב. על מנת להקשות על פרשי האויב, המטח הראשון נעשה כשהפרשים היו קרובים מאוד לריבוע, בדרך כלל כ-20 צעדים. ממרחק כזה, כמעט כל כדור היה פוגע והר של אדם ובהמה היה נערם לפני הריבוע, ומקשה על הפרשים להתקרב אליו. לאחר מכן ירו בדרך כלל ללא פקודה. אם הפרשים היו חוזרים ומבצעים הסתערות נוספת, שוב היו יורים את המטח ואז ממשיכים בירי לא סדיר. הריבועים סודרו בדרך כלל במערך המזכיר את לוח השחמט, כאשר כל ריבוע מחפה על ריבוע אחר וכך הפרשים חשופים לירי מכל כיוון אפשרי.
על אף שהריבועים היו מבנה מוצק ולא נייד במיוחד, היו מקרים שבהם הם ביצעו תמרונים טקטיים, אם כי זה היה נדיר מאוד ונעשה רק אם לאויב הייתה עדיפות מכרעת בפרשים. רוב התמרונים נעשו בדרך כלל כשהחיילים מכונסים לשדרות.
הדרך לשבור את הריבוע הייתה לקרב אליו חיילי חי"ר בצירוף פרשים. הפרשים היו מחזיקים את חיילי האויב בריבועים מחשש לכיתור ואילו החי"ר היה נעזר בכוח האש העדיף שנבע מסידורם בשורה וכתוצאה מכך יותר חיילים ירו בבת אחת. אם הפרשים היו צריכים להתקיף לבד, הם תקפו בדרך כלל בקודקודי הריבוע, על מנת להקטין את עוצמת האש שירו עליהם. אם הפרשים היו מצליחים לשבור את הריבוע, הטבח בחייליו היה נורא ובדרך כלל רובם היו מושמדים. ריבועים המורכבים מחיילים מנוסים במיוחד, היו יכולים לעיתים להשתקם מפריצת שורות הריבוע, אך זה היה נדיר ביותר.
אידה-וירו
מחוז אידה-וירו הוא אחד מתוך 15 מחוזות אסטוניה. המחוז גובל בים הבלטי וברוסיה. שטח המחוז כולל את הערים נרבה וקוכטלה-יארבה, הערים השלישית והרביעית בגודלן במדינה. רוב האוכלוסייה במחוז הוא דובר רוסית.
היסטוריה
עד לרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 מנה המחוז 18 נפות, מתוכן 6 עירוניות והשאר כפריות. כמו כן, עברה הנפה הכפרית אסרי (Aseri) למחוז הסמוך לאנה-וירו.
אוכלוסייה
בסוף 2011 מנתה אוכלוסיית המחוז 149,172 נפש, בחלוקה ללאומים הבאים:
ממשלת המחוז
בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (באסטונית: maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים.
נפות
בעקבות הרפורמה המנהלית באוקטובר 2017. כולל המחוז 8 נפות.
נפות עירוניות (linn) :
נפות כפריות (vallad):
איגרת ירמיהו
איגרת ירמיהו, אחד מן הספרים החיצוניים לתנ"ך ומיוחס לנביא ירמיהו ששלח אותו כביכול לעתידים לגלות בבלה. באיגרת 72 פסוקים.
איגרת ירמיהו כלולה בביבליה של הכנסייה הרומית והיוונית ובכתבי יד של תרגום השבעים הוא נכלל יחד עם מגילת איכה וספר ברוך בספר ירמיהו. בתרגום התנ"ך של לותר כלולה האיגרת כפרק שישי של ספר ברוך. חלק מהאיגרת, בנוסח יווני, נמצא במגילות מדבר יהודה.
שפת המקור וזהות המחבר
הדעות בין החוקרים חלוקות אם הספר נכתב במקורו בעברית או ביוונית. המצדדים בהיות מקורו עברי נסמכים על איכותו המכנית והגרועה של הנוסח שנשמר בידינו ביוונית. המצדדים במקורו ביוונית מסתמכים על ייחוס הכותב ליהודי אלכסנדריה במצרים ועל הקטע היווני שנמצא במגילות מדבר יהודה.
אברהם כהנא מזהה את המחבר כיהודי וסבור כי האיגרת נכתבה במקורה עברית ויועדה ליהודים. זמן חיבורה של האיגרת הוא כנראה קדום יחסית. אברהם כהנא משער כי הספר חובר בין השנים 380 לפנה"ס - 330 לפנה"ס. הוא סבור כי האיגרת נכתבה בזמן שלטון מלכות פרס, וכבר ספר חשמונאים א' שחובר במאה השנייה לפנה"ס משתמש בה. עמדות אחרות מקדימות את כתיבת האיגרת למאה ה-5 לפנה"ס או מאחרות למאה ה-2 לפנה"ס. יחזקאל לויט מייחס את כתיבת האיגרת למצרים, על סמך התיאור של עובדי עבודה זרה כ"נרות רבות ידליקו לפניהם", אותו הוא מזהה כיום ההדלקה לפני סאיס.
הספר מיוחס לירמיהו הנביא אולם ברור כי הזיהוי אינו נכון, ויש הטוענים כי הזיהוי השגוי נעשה מאות שנים לאחר חיבור הספר, על ידי אחד המתרגמים.
תוכן הספר ומשמעותו
האיגרת המיוחסת לירמיהו היא אזהרה אל בני ישראל היושבים בגלות בבל שלא יעבדו את אלילי הגויים, והוכחה על אפסותם של האלילים ואין-אונותם.
תמצית דבריו של המחבר הם: האלילים הם חסרי חיים, נטולי כוח, אינם יכולים לנוע ואף לא להציל את עצמם, וכל שכן להציל את העובדים אותם, או את העשוקים. האלילים נחותים אפילו מבעלי החיים המאוסים ביותר, שבכוחם להזיק, ולכן אין לעבוד אותם, ואין לקרוא להם בשם אלוהים. פולחן האלילים הוא בלתי מוסרי ומגונה.
הספר מסתיים בפסוק: "על כן אשרי איש צדיק אין אלילים לו כי לא תשיגהו כלימה".
האיגרת מהווה מעין הרחבה של פרק י' בספר ירמיהו. החוקרים חלוקים איזה נוסח של ספר ירמיהו, נוסח המסורה או נוסח תרגום השבעים, עמד בפני מחבר האיגרת. היו שטענו ששני הנוסחים עמדו בפני המחבר.
מצוות תוכחה
מצוות תוכחה היא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה חובה להוכיח אדם מישראל שאינו נוהג כשורה.
מקור המצווה
בתורה נאמר:.
דיני המצווה
כאשר רואה אדם את חבירו עובר על מצווה הכתובה בפירוש בתורה, חייב להוכיחו, בין במצוות שבין אדם לחברו ובין במצוות שבין אדם למקום.
המוכיח את חברו צריך לפנות אליו ביחידות, ולהוכיחו בלשון רכה כדי שלא יתבייש. ואם אין זה עוזר, הוא נדרש להוכיחו פעמים רבות עד שיהיה קרוב החוטא להכות את המוכיח. וזאת מדין הערבות שנטלו עם ישראל זה על זה. אך אם חברו עבר עברה מול קהל צריך לפנות אליו מיד ולא בסתר כי זהו חילול השם.
אם המוכיח הוא אדם שיכול להעניש את עובר העברה (כמו אבא לבן או רב לתלמיד) ולכפות עליו לא לעשות את העבירה, ובמקרה שלא מצליח להוכיחו בעדינות ובלשון רכה, אזי חובה עליו להענישו עד שלא יעשה את העברה, ואם לא יעשה כן אף הוא נענש בחטאי החוטא.
מצוות התוכחה היא חלק הכרחי ממצוות ואהבת לערך כמוך ולא תשנא את אחיך, מפני שלעיתים האדם נפגע ממעשיו של חברו, והדרך היחידה שלא להפגע ממנו ולשונאו היא לדבר עימו להוכיח אותו על מעשיו, ומתוך כך לנסות להתפייס עימו.
כיום
חז"ל התלוננו על הבעייתיות שקיימת היום במצוות התוכחה, שכן כאשר אדם מוכיח את חברו על דבר קטן - חברו לא יקבל ממנו כיוון שהמוכיח נגוע בבעיה גדולה יותר, וכן שאין איתנו אנשים שיודעים כיצד להוכיח: אף על פי כן, כתבו הפוסקים שאין זה מבטל את מצוות התוכחה לגמרי ואם ישנו סיכוי שהחוטא ישמע, צריך להעיר לו.
יעל קרשון
יעל קרשון (נולדה ב-1964) היא מתמטיקאית ישראלית-קנדית שתוארה כ"אחד המומחים המובילים בקנדה בגאומטריה סימפלקטית". משמשת כפרופסור באוניברסיטת טורונטו מיססוגה ובאוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה
קרשון היא בתו של הפיזיקאי הגרעיני פרופ' אורי קרשון ממכון ויצמן למדע, ואחיה יזהר קרשון הוא נגן צ'מבלו. היא ייצגה את ישראל באולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית בשנת 1982. בשנת 1985 קיבלה תואר ראשון במתמטיקה ובשנת 1989 קיבלה תואר שני במתמטיקה, שניהם מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1993 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד, בהנחייתו של שלמה שטרנברג.
קרשון עוסקת במחקרה בפעולות המילטוניות של חבורות לי. מגרעין המחקר הזה היא עוסקת בתחומי מחקר נוספים.
בשנת 2002 יצא לאור, בהוצאת האגודה האמריקאית למתמטיקה, הספר Moment Maps, Cobordisms, and Hamiltonian Group Actions, שמחבריו הם ויקטור גימן, ויקטור גינזבורג ויעל קרשון.
פרסים והצטיינות
קרשון זכתה בפרס קריגר-נלסון בשנת 2009.
חיים אישיים
קרשון נולדה בישראל, התגוררה בארצות הברית במשך עשר שנים. היא קיבלה אזרחות קנדית בשנת 2011. מנישואיה למתמטיקאי דרור בר-נתן, יש לה שני בנים. כיום (2023) בזוגיות עם הכימאי התאורטי פרופ' רועי בר.
אנטומבד
אנטוּמְבְּד (Entombed) היא להקת דת' מטאל שוודית אשר נוסדה בשנת 1987, במקור בשם ניהיליסט (Nihilist). הלהקה נחשבת לחלוצה בדת' מטאל הסקנדינבי; עם זאת, מאז האלבום Wolverine Blues, היא החלה לשלב השפעות רבות יותר של הארד רוק והבי מטאל, לצד אלמנטים של דת' מטאל ואף גרוב מטאל. אלבום זה נחשב לאלבום הראשון והמשפיע ביותר בסגנון שכיום ידוע בתור דת'נרול. אף על פי שהאלבום זכה לפילוג בקרב מעריצי הלהקה, הוא פנה לקהל רחב יותר, וביסס את המיינסטרים ואת המוניטין הביקורתי שלהם.
האלבום החמישי של הלהקה, Same Difference מ-1998, נחשב לאלבום עם הכי פחות קשר לדת' מטאל שהוציאה Entombed. האלבום מציג את הלהקה עוברת לצליל מטאל אלטרנטיבי מסחרי יותר, ונחשב בדרך כלל לאלבום ה"חלש ביותר" של הלהקה, הן על ידי המעריצים והן על ידי סולן הלהקה לשעבר. באלבום הבא, הלהקה חזרה לנגן דת'נרול, אך אף פעם לא חזרה לסגנון הדת' מטאל ה"טהור" יותר של שני אלבומיה הראשונים.
שיווק להט"בי
שיווק להט"בי (באנגלית: LGBT marketing) הוא שיווק ללקוחות להט"בים עם מודעות ייעודיות או מודעות כלליות, או באמצעות חסויות מסחריות של ארגונים ואירועים להט"בים, או באמצעות שימוש ממוקד בכל גורם אחר בתמהיל השיווקי.
נימבורק (כדורסל)
מועדון הכדורסל נימבורק (בצ'כית: ČEZ Basketball Nymburk), היא קבוצת כדורסל צ'כית מהעיר נימבורק, המשחקת בליגת העל הצ'כית ובליגת האלופות. מאז 2004 ועד היום היא אלופת צ'כיה בכדורסל.
שיווק להט"בי
השוק הלהט"בי, שמתמקד ברובו בשיווק חברתי, מורכב מקבוצת לקוחות הרוכשים מוצרים ושירותים ממגוון רחב של חברות במגזר השירותים ובמדינות רבות.
נימבורק (כדורסל)
היסטוריה
קבוצת הכדורסל של נימבורק הוקמה בשנת 1930, אך עלתה לגדולה רק בתחילת שנות ה-2000. החל מעונת 2000/01 הקבוצה משתתפת בליגה הבכירה. ועונה לאחר מכן, התחילה ברצף של אליפויות וגביעים.
הקבוצה משתתפת בגביעי אירופה השונים החל מעונת 2002/03. שיחקה בין היתר ביורופליג, גביע יול"ב והיורוקאפ, בו הגיעה בעונת 2009/10 עד לשלב רבע הגמר והפסידה לקבוצת בילבאו באסקט.
שיווק להט"בי
סטטיסטיקה
פורסמו מעט הערכות שוק אמינות של הקהילה הגאה. השימוש ב"סקרי נוחות" לא-אקראיים על משתתפים באתרי נופש גאים ומנויים לעיתונים גאים, הביא להערכות סטטיסטיות לא מהימנות של כוח הקנייה הלהט"בי.
נימבורק (כדורסל)
היסטוריה
בעונת 2010/11 השתתפה הקבוצה במסגרת הליגה האדריאטית. בעונת 2011/12 תחל להשתתף במסגרת הליגה המאוחדת של VTB.
האולם הביתי של הקבוצה הוא מסטסקה (1200 מקומות), שנמצא בעיר נימבורק. אך במשחקים בינלאומיים הקבוצה עוברת לשחק בČEZ ארנה (10,300 מקומות), שנמצא בעיר פרדוביצה, במרחק של 70 ק"מ מנימבורק.
שיווק להט"בי
סטטיסטיקה
עם זאת, מספר ממשלות לאומיות החלו לפרסם נתונים הכוללים דמוגרפיה של נטייה מינית מתוצאות מפקד האוכלוסין שלהן. במפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-2000 נשאלו שתי שאלות שאיפשרו לספור שותפויות חד-מיניות, ולשכת המפקד דיווחה כי ישנם לפחות 658,000 משקי בית בארצות הברית שבראשם עומדים זוגות חד-מיניים. ב-2013, דיווח איגוד השיווק האמריקאי כי כ-3.5% מהמבוגרים בארצות הברית מזדהים כהומואים, לסביות או ביסקסואלים וכ-3% מהמבוגרים בארצות הברית מזדהים כטרנסג'נדרים. באותה תקופה, כוח השוק של הקהילה הגאה נאמד בכוח שוק כולל של יותר מ-835 מיליארד דולר.
קטגוריות פרסום
הקטגוריות העיקריות של מודעות שמופנות לקהילה הגאה, כוללות נסיעות, שירותים פיננסיים, משקאות חריפים, רכב, בידור, שיער וטיפוח, מוצרי יוקרה, תרופות ואופנה. לדוגמה, חברת התעופה אמריקן איירליינס השיקה אתר ספציפי המיועד לקהילה הגאה. בעוד שהגיל המינימלי של הלקוחות הוא 15 בארצות הברית, שיווק להט"בי היא תופעה שיווקית יחסית גדולה באוסטרליה ובאירופה.
מותגים רבים שהתעלמו בעבר מקיומו של פלח זה בחברה, מכוונים באופן מכוונים ללקוחות להט"בים. באוגוסט 2006, העלה המגזין האמריקאי, טיים, מאמר עסקי בנושא העניין הגובר בקרב מפרסמי המותגים באירופה למקד ללקוחות להט"בים.
ב-2013, הוציא הקמפיין לזכויות אדם את מדד השוויון התאגידי 2013, שקובע את רמת הגיי פרנדלי בחברה, וכן את הנהלים הארגוניים הקשורים לעובדים להט"בים בארצות הברית.
המדיה החברתית ממלאת תפקיד חשוב בחיי הנוער הלהט"בי. איימי אדל חסינוף אמרה כי: "מגוון מחקרים על בני נוער הומוסקסואלים, לסביות, טרנססקסואלים וקווירים מצביעים על כך שהאינטרנט מספק דרך חשובה ליצור קשר עם הקהילה ועם שותפים רומנטיים, למצוא מידע ולקבל ביטחון עצמי".
יתרונות חברתיים בקמפיינים שיווקיים להט"בים
ההשפעות של קמפיין שיווקי להט"בי יכולות להשפיע לטובה על הקהילה הגאה, בדרכים שהופכות את הקהילה לבטוחה ומסבירת פנים יותר. דוגמאות לתופעות אלו כוללות בין היתר את:
Love Your Condom – ניו זילנד
קרן האיידס הניו זילנדית השיקה את הקמפיין Love Your Condom ב-2014. הקמפיין קידם את הרעיון של מין בטוח יותר, באמצעות שימוש פעיל בקונדומים ובחומר סיכה, בכל פעם שגברים המקיימים יחסי מין עם גברים מקיימים יחסי מין הומוסקסואליים. מטרת הקמפיין הייתה להפחית את העברת נגיף ה-HIV בניו זילנד בקרב גברים הומואים וביסקסואלים, מאחר שאלו היו הקבוצות שזוהו כסיכון הגבוה ביותר לקבל את הנגיף.
הקמפיין שילב מדיה מסורתית, כגון שלטי חוצות, עיתונים ומגזינים, יחד עם נוכחות פעילה ברשתות החברתיות המקוונות, עסק בעיקר בקהל היעד של הקמפיין, גברים המקיימים יחסי מין עם גברים בניו זילנד.
Know Your Status Stage – ניו יורק
ב-2014, ארגון הצדקה LifeBeat השיק את הקמפיין Know Your Status Stage, באמצעות הרשתות החברתיות, שלטי חוצות, עיתונים ומגזינים, במטרה לנסות ולהעלות את המודעות לחשיבות של בדיקת HIV. הקמפיין היה אירוע מוזיקלי בקנה מידה גדול עם אמנים שמושכים את קהל היעד (בעיקר להט"בים בגילאי 13–25). בשביל לקבל כרטיס לאירוע, היה צריך לעבור בדיקת HIV. שתי המטרות הראשיות היו לגרום לפחות 167 בני נוער לבקר במקומות הבדיקה, ולמשוך בני נוער בניו יורק, שמועולם לא נבדקו, ללכת להיבדק. הקמפיין הצליח ב-2 מטרותיו: כ-500 בני נוער (פי 3 מהיעד המקורי) עברו בדיקות HIV, וכ-60% מהם לא נבדקו לפני כן. לאחר קיום האירוע, הצהיר ארגון הצדקה כי "בשל הביצועים המרשימים של הקמפיין בניו יורק, הקמפיין הופץ לערים אחרות במדינות אחרות עם מדדי HIV של צעירים גבוהים, כמו פלורידה, קליפורניה, טקסס וג'ורג'יה".
מחלוקות
אחד המקרים הראשונים להשפעתה של הקהילה הגאה בעולם השיווק היה ב-1973, כאשר Coors Brewing Company עמדה בפני חרם צרכנים על ידי איגודי העובדים, אפרו-אמריקאים, מקסיקנים ולהט"בים, עקב שיטות ההעסקה של החברה, בשימוש בדיקת פוליגרף. רק ב-1995, החברה החלה להשמיט שאלות הקשורות לנטייה מינית. החברה גם שכרה את מארי צ'ייני, בתו של סגן נשיא ארצות הברית לשעבר, דיק צ'ייני, כנציגת שיווק והחלה לפרסם במגזין אדבוקט ובאירועים כמו PrideFest.
תעשיות הטבק והאלכוהול שיווקו מוצרים ישירות לקהילה הגאה. בעקבות חרם של אלטריה על ידי ארגון האיידס ACT-UP ב-1990, החלו חברות טבק אחרות לממן ארגוני איידס. במחקר שנערך ב-2013, משתתפים להט"בים דיווחו על רמות גבוהות משמעותיות יותר של חשיפה לתוכן הקשור לטבק בהשוואה למשתתפים שאינם להט"בים. ב-2010, מתוך דגימה של מספר מצעדי גאווה בעלי חסות מסחרית, 61% מהם היו בחסות תעשיית האלכוהול.
במחקר שמדד את תגובת הקהילה הגאה לשיווק ממוקד, החוקרים ציינו כי המשתתפים, במיוחד אלו שאינם אנשים בעלי צבע, פירשו זאת כייצוג רב ערך.
הקהילה הגאה סבלה היסטורית מרמות גבוהות יותר של שימוש בסמים בהשוואה לאנשים שאינם להט"בים. נכון ל-2013, בני נוער להט"בים נאבקים ברמות גבוהות יותר של צריכת אלכוהול בהשוואה לעמיתיהם שאינם להט"בים, דפוס שנראה בעבר בנתונים של 1998, 2003 ו-2008. במחקר שנערך ב-2016, 49.5% מהנשאלים הלהט"בים דיווחו שהם מעשנים סיגריות, בעוד ש-70.2% הכירו בסכנות הבריאותיות של העישון. בסקר הלאומי הטבק למבוגרים 2009–2010, המעשנים ההומוסקסואליים והביסקסואלים היו פחות מודעים לקווי הסיוע שמסייעים להפסיק עישון, מאשר המעשנים הסטרייטים.
מספר קמפיינים שיווקיים, שהתמקדו בהורדת רמות של שימוש בסמים בקהילה הגאה, פורסמו ונוסו. Break Up, קמפיין אנטי-עישון שמתמקד בקהילה הגאה, התקבל בתוצאות מעורבות; בעוד שמחקר בעקבות הטמעתו עולה כי השימוש בקו העזרה גדל, ניסיונות הפסקת השימוש בסמים לא גדל. ב-2016, ה-FDA מימן את הקמפיין This Free Life, כדי לסייע במניעת והפחתת עישון בקרב צעירים להט"בים.
פינקוושינג
"פינקוושינג" הוא הלחם של שתי המילים "ורוד" (pink) ו-"טיוח" (whitewashing), אשר בהקשר של זכויות להט"ב, משמש לתיאור מגוון של אסטרטגיות שיווקיות ופוליטיות שמטרתן לקדם מוצרים, מדינות, אנשים או ישויות באמצעות הצגתם כגיי פרנדלי, על מנת להיתפש כמתקדמים, מודרניים וסובלנים. את הביטוי טבעו במקור תומכי המאבק בסרטן השד כאמצעי לזהות חברות שטענו כי הן תומכות בחולי סרטן השד, בעוד שלמעשה הן מרוויחות ממחלתן.
נימבורק (כדורסל)
היסטוריה
בעונת 2017 הקבוצה זכתה בדאבל ושחקן הקבוצה קנדריק ריי זכה בתואר השחקן במצטיין של העונה.
את הקבוצה אימנו מולי קצורין (2006 עד 2010), רונן גינזבורג (2011 עד 2013 ו-2015 עד 2017) ואורן עמיאל (2017 עד 2021).
חרובסק
חרובסק (ברוסית: Ха́ровск) היא עיר במחוז משנה חרובסק במחוז וולוגדה שברוסיה. העיר ממוקמת על גדתו השמאלית של נהר קובנה, כ-90 ק"מ מצפון לעיר וולוגדה. אוכלוסיית העיר נמצאת בירידה מתמדת מאז שנת 1989 – ב-2010 היא מנתה כ-10,079 תושבים, ואז מנתה כ־13,083 תושבים.
היסטוריה
בשנת 1894 החלה בנייתה של מסילת הרכבת בין הערים וולוגדה וארכנגלסק – הוחלט שהיא תעבור בנתיב הקצר ביותר, ולא דרך יישובים קיימים, ובסופו של דבר היא עברה במיקומה הנוכחי של חרובסק. תחנת הרכבת במקום נפתחה בשנת 1894 וכונתה "קובינו"; לאחר מכן שמה שונה ל"לשצ'ובו" (ברוסית: Лещёво), וב-1914 שמה שונה בשנית ל"חרובסקיה". היישוב חרובסקיה (ברוסית: Харовская), שנודע גם בשם חרובסקי (ברוסית: Харовский), הוקם באזור תחנת הרכבת בשנת 1903, יחד עם הקמתו של מפעל זכוכית. ב-1919 הוקמה ביישוב גם מנסרה.
בשנת 1929 הוקם מחוז משנה חרובסק כמסגרת אדמיניסטרטיבית בתוך מחוז וולוגדה והיישוב הפך למרכז המנהלי של מחוז המשנה החדש. לאחר שאוכלוסייתו התפתחה ונבנו בו מפעלים נוספים, בשנת 1954 הוא קיבל מעמד של עיר, אשר שמה שונה לשמה הנוכחי - חרובסק.
עמית בחובר
עמית בחובר (נולד ב-28 ביוני 1979) הוא תסריטאי, שחקן, קומיקאי, עורך ואושיית רשת ישראלי.
בחובר נולד וגדל בעיר חיפה, וכבר בנעוריו הוא החל לשחק בתיאטרון הנוער העירוני. תחום עיסוקו העיקרי היה קומדיה, ועם הקמתו של ערוץ ההומור ביפ הוא הצטרף אליו כשחקן בתכנים השונים. בחובר יצר, כתב וערך תוכניות שונות עבור הערוץ, וגם הוביל מאחורי הקלעים את תוכנית המערכונים "שידורי המהפכה" בערוץ 2 יחד עם אסי כהן וגורי אלפי. בחלוף הזמן, הוא עבר אל עולם הילדים והנוער – הגיש תוכנית יומית בערוץ לוגי, כתב את התסריטים לטקס נבחרי הילדים והצטרף למערכת ערוץ הילדים. בחובר יצר, כתב והנחה את "בית ספר לשטויות" יחד עם אודי ואביעד, וזו נמשכה בהצלחה לאורך שתי עונות.
ב-2020, עם פרוץ מגפת הקורונה בישראל, החל בחובר לתפעל ברשת החברתית אינסטגרם עמוד בנושא טבע, בו הוא ממליץ לעוקביו על מסעות ושבילים, מעיינות ונחלים, ונקודות תצפית על נופים. כמו כן, הוא ממליץ לעוקביו גם על מסעדות באזור גוש דן. נכון ל-20 ביולי 2022, החשבון מונה כ-285 אלף עוקבים. לאור ההצלחה ברשת החברתית, בחובר החל להגיש פינה קבועה בנושא טבע בתוכנית "הצינור" בערוץ רשת 13, ולאחר מכן הוא גם הצטרף אל מהדורות חדשות היום של "חדשות 13" כאורח – ולבסוף הפך לחבר קבוע בסגל החדשות של הערוץ ככתב לענייני טבע. בנוסף, הוא הוזמן להרצות בכנסים בנושאי איכות הסביבה בכנסת.
פנקס הרופאים
"פנקס הרופאים" (מכונה לעיתים גם "רשם הרופאים") הוא חלק ממאגר רישוי מקצועות רפואיים שבו רשומים כל בעלי רישיון לעסוק ברפואה בישראל. המאגר מנוהל מכוח חוק על ידי משרד הבריאות.
עיון בפנקס הרופאים מתאפשר גם באתר האינטרנט של משרד הבריאות, ומאפשר לברר אם אדם המציג עצמו כרופא בישראל, אכן מוכר ככזה על ידי משרד הבריאות ובאתר מוצג מספר רישיון רופא, מספר מומחה, עיר מגוריו וממתי האדם מחזיק ברישיון לעסוק ברפואה (תאריך קבלת הרישיון).
רקע אקדמי של הרשומים בפנקס
על פי כלל, רשומים בפנקס הרופאים אך ורק אנשים שהם בעלי תואר דוקטור ברפואה (ממוסד ישראלי או שאינו ישראלי), ושבנוסף לכך גם עברו את בחינות הרישוי לעיסוק ברפואה בישראל לאחר לימודיהם, שניתנים גם הם מטעם משרד הבריאות. אלו בדרך כלל רשאים לעסוק ברפואה בישראל עיסוק קבוע. לעיתים נרשמים בפנקס אנשים שאינם רופאים באופן זמני בלבד העוסקים בתחום בעל השפעה מכרעת על תחומי רפואה שונים, או שתחומם מושפע יפה מתחום זה (כגון ביוכימיה, רוקחות, רב-חובלות ועוד) וזאת לצורך ביצוע פעולה מסוימת המוגדרת בחוק "עיסוק ברפואה".
רופאים מומחים ושאינם
הרופאים הרשומים בפנקס הם בחלקם רופאים שביצעו בהצלחה התמחות באחד או יותר מתחומי ההתמחות המוכרים על ידי משרד הבריאות הישראלי. אחרים הם מי שמוגדרים "רופא כללי" והם משוללי התמחות כזו.
פנקסים דומים
קיימים גם "פנקס רופאי השיניים", ו"פנקס הפסיכולוגים", האוגדים בתוכם רופאי שיניים ופסיכולוגים המותרים לעסוק בתחומם בישראל ובנוסף קיימות רשומות נוספות של המורשים לעסוק במקצועות הרפואה והבריאות ביניהם "פנקס הרוקחים" ו"פנקס האחיות".
הקרנת מזון
הקרנת מזון היא תהליך שבו נחשף מזון לקרינת גאמא מייננת, ללא מגע ישיר עם מקור הקרינה. תהליך זה משמש לשימור מזון, להפחתת הסיכון למחלות שמקורן במזון, למניעת התפשטות מזיקים, ולעיכוב הנבטה או הבשלה. המזון שהוקרן לא הופך לרדיואקטיבי.
אף על פי שמרבית הצרכנים רואים בשלילה הקרנת מזון, במחקרים רבים נמצא כי היא בטוחה לשימוש.
הקרנת מזון מותרת בכ-60 מדינות, וכ-500,000 טון של מזון עובר הקרנה מדי שנה ברחבי העולם. התקנות להקרנת מזון משתנות ממדינה למדינה. ברוב מדינות האיחוד האירופי מותר להקרין רק עשבי תיבול ותבלינים, וקיימת מגבלה על עוצמת ההקרנה. לעומת זאת בברזיל מותרת הקרנה ללא כל מגבלות.
מטרות
מזון מדף, הנארז במיכל אטום וניתן לאחסנו בטמפרטורת החדר מבלי שיתקלקל, עובר לעיתים קרובות הקרנה לפני האריזה.
צמצום מזיקים במזון מוקרן חשוב במקרים של סחר בין מדינות, למניעת התפשטות מזיקים בעת העברת סחורה חקלאית. ההקרנה יכולה לחסל קמחיתיים, דרוזופילה, עשים ואקריות בפירות וירקות.
תהליך ההקרנה
בתהליך ההקרנה נחשפים משטחי מזון למקור קרינה מייננת לפרק זמן של מספר דקות עד מספר שעות, תלוי בסוג המזון ובסוג הטיפול הנדרש. ננקטים אמצעי זהירות מיוחדים כדי להבטיח שמוצרי המזון לא יבואו במגע עם חומרים רדיואקטיביים, וכן כדי להגן על צוות העובדים ועל הסביבה מפני קרינה.
עלויות ההקרנה נעות בין סנט אחד ל-20 סנט לכל קילוגרם מזון.
השפעת ההקרנה על המזון
מחקר שבדק רמות קרינה שונות בהקרנת גרגיר הנחלים גילה השפעה מזערית על כמויות הסוכר וחומצות השומן.
הקרנת מזון בעיני הצרכנים
הקרנת מזון מותרת בכ-60 מדינות, וכ-500,000 טון של מזון עובר הקרנה מדי שנה ברחבי העולם. מנהל המזון והתרופות האמריקאי אישר הקרנת מזון כבר בשנות השישים.
עם זאת, סקרים גילו שצרכנים רואים בשלילה הקרנת מזון לעומת שיטות שימור אחרות. זוהי הסיבה העיקרית לכך שכמויות המזון המוקרן יורדות מדי שנה.
השפעות לטווח ארוך
משנת 1950 בוצעו מאות מחקרים בנושא הקרנת מזון, שכללו ניסויים בבעלי חיים, ובחלקם נבדקו כמה דורות של בעלי חיים ונבדקה השפעה גנטית. המחקרים בדקו שינויים במטבוליזם, היסטופתולוגיה, תפקוד המערכות, רבייה, צמיחה, טרטולוגיה ומוטגניות. רוב המחקרים ומחקרי-העל הצביעו על בטיחותו של מזון מוקרן.
מתנגדי הקרנת מזון מצטטים מחקר בודד שפורסם על ידי המכון הלאומי לתזונה בהודו. במחקר זה נטען שצריכת חיטה מוקרנת משבשת את הפלואידיות בתא האנושי. טענה זו הופרכה בניסויים מדעיים מאוחרים יותר.
תקנים ותקנות
על פי תקנים בינלאומיים לסימון מזון, יש לסמן מזון מוקרן וכן מוצרים הכוללים אותו בסמל מיוחד. בארצות הברית נעשה שימוש בסמל "Radura", אך במדינות אחרות נעשה שימוש בסמלים אחרים, חלקם דומים לסמל זה.
במספר מדינות, בהן ברזיל ופקיסטן, אין כל מגבלה על הקרנת מזון. בארצות הברית ובמדינות האיחוד האירופי קיימות מגבלות על רמת ההקרנה.
באוסטרליה נאסרה מכירת מזון לחתולים שעבר הקרנה, לאחר מספר מקרים בהם חתולים לקו בשיתוק לאחר שאכלו מזון מוקרן. חקירה גילתה שבמזון המוקרן היו כמויות מופחתות של ויטמין A, ואלו גרמו לשיתוק.
הקרנת מזון בישראל
מזון מוקרן מותר לשיווק בישראל.
תקנות של משרד הבריאות משנת 1985 מגדירות אילו סוגי מזון מותרים, ומה מידת הקרינה המותרת לכל סוג מזון. כמו כן התקנות מחייבות את סימון המזון בסמל "Radura" התואם לתקנים הבינלאומיים.
נכון ל-2022, הקרנת מזון בישראל מתבצעת באופן בלעדי על ידי חברת שור ואן הקרנות מזון בע"מ, ב. בפרסומי החברה נכתב כי "מרבית הצרכנים המוסדיים (צה"ל, תעשייה, קיבוצים, מפעלי מזון, בתי מלון, וכו') נמנעים משימוש בתבלינים שלא עברו עיקור בקרינת גמא ודורשים מהספקים רק תבלינים שעוקרו וסומנו. ניתן לזהות את המוצרים שעברו טיפול על פי מדבקה מיוחדת."
יהושע בוימל
הרב יהושע בוימל (בכתיב יידי: בוימעל; באנגלית: Joshua Baumol; תר"ם, 1880 – ד' באלול ה'תש"ח, 8 בספטמבר 1948) היה רב בגליציה ובארצות הברית, מחבר הספר "עמק הלכה".
ביוגרפיה
נולד בעיירת המרפא קרושצ'ינקו (Krościenko) שבגליציה, לרב נחום (נכד מהר"ם מטיקטין), שהיה רב המקום הראשון, לפנים רבה של שצבניץ (שצ'אווניצה ויז'נה) וחסיד שינאווא, ולשרה בת רבי מאיר רפאל ציגלר (נרצחה בשואה בכ"ד באב תש"ב). אחיו היו נפתלי הרץ, מחבר השו"ת "אמרי שפר", והרב יואל משה, אביו של הרב יוסף מרדכי בוימל ושל הרב יהושע בוימל שהיה רבה של אופוצ'נו, תלמידו של הרב מאיר שפירא ונרצח בשואה. תחילה למד אצל אביו, ועוד בילדותו עבר ללמוד בעיר טרנוב ונודע בשם "העילוי מטארנא". כשהיה בן 13 פגש ברב שמואל אנגל מרדומישל שהתרשם ממנו וסמכו לרבנות. כמו כן סמכו הרב בנימין אריה וייס מצ'רנוביץ. לאחר פגישה עם האדמו"ר מוויז'ניץ הובא לישיבת ויז'ניץ וכיהן כראשה משנת 1908 ועד שנת 1911. זמן לא רב לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה נקרא לשמש רבה של סלטין שבבוקובינה, עם פרוץ המלחמה נמלט לבוהמיה, וכיהן כרב בקהילת "מחזיקי הדת" ברין.
הרב בוימל היגר לארצות הברית בשנת תר"פ 1920 והיה לרב קהילת "עדת ישורון" בשכונת ויליאמסבורג שבברוקלין. באותה תקופה קיבל מכתב סמיכה נלהב מהאדמו"ר ממונקאטש. בוימל היה חבר אגודת הרבנים (UOR), והיה פעיל בוועד הכשרות שלהם, ושימש למשך זמן-מה כסגן-נשיא הוועד. היה גם ממקימי אגודת ישראל באמריקה, קבוצה לעזרה ליהודי אמריקה החרדים, היה נשיאה הראשון, ושימש במשך שנים כיושב ראש הוועד הפועל של אגודת ישראל.
נפטר בברוקלין בהיותו בן 67 בעקבות התקף לב, ונקבר בבית הקברות בית דוד בלונג איילנד. הותיר אחריו את אשתו הענא בת שבתאי ויינברגר, בן ושלוש בנות.
חסן אבו זייד
חסן אבו זייד (בערבית: حسن أبو زيد; נולד ב-4 בפברואר 1991) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בשבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית.
קריירה
אבו זייד נולד בלוד, ישראל, למשפחה ערבית. גדל במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב, ובעונת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-30 באוקטובר 2010 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0-2 על בני סכנין. בסך הכל שיחק אבו זייד שלוש שנים בבני יהודה.
בתחילת עונת 2012/2013 עבר אבו זייד למכבי תל אביב. אבו זייד לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב בעונה זו, אך היה חלק מסגל הקבוצה שזכתה באליפות. בתחילת עונת 2013/2014 הושאל להפועל רמת השרון, בה ערך 13 הופעות ליגה, ובינואר 2014 הושאל לא.א.ק. לרנקה מליגת העל הקפריסאית.
לאחר חצי עונה בקפריסין חזר אבו זייד לישראל, וב-9 ביולי 2014 הושאל למכבי פתח תקווה. אבו זייד שותף בשלושה משחקי גביע הטוטו וכן במחזור הראשון של ליגת העל, אך לאחר מכן החליטה הקבוצה לשחררו, וב-22 בספטמבר 2014 הוא הושאל להפועל פתח תקווה. ב-28 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 1–3 נגד מכבי חיפה. בסך הכל הבקיע שלושה שערים בעונה זו, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-19 באוגוסט 2015 חתם אבו זייד לשנתיים בטורפדו ארמאוויר מליגת המשנה הרוסית, ובמדיה שיחק חצי שנה וערך חמש הופעות בליגה.
ב-3 בפברואר 2016 חזר אבו זייד לקבוצת נעוריו, בני יהודה תל אביב. לקראת עונת 2016/2017 מונה לקפטן הקבוצה, ולאחר מכן טען כי סרט הקפטן נלקח ממנו מסיבות גזעניות.
ב-16 בינואר 2017 חתם אבו זייד לעונה וחצי בהפועל תל אביב, וכבר באותו יום ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בהפסד 0–1 בדרבי מול מכבי תל אביב. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.