cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אור גרוסמן
חיים אישיים
בדצמבר 2014 התארסה לג'יימי דינר, מנהל קרן גידור בריטי-יהודי. במרץ 2015 הם נישאו. ב-9 ביולי 2015 נולד בנם הבכור. במרץ 2017 נולד לשניים בן. הם מתגוררים באנגליה.
ננסי קולן
ננסי אנה פרנסינה קוֹלֶן (בהולנדית: Nancy Anna Francina Coolen; נולדה ב-10 בספטמבר 1973) היא מנחת טלוויזיה וזמרת הולנדית.
ביוגרפיה
קולן נולדה באסטן שבדרום הולנד, בגיל חמש עשרה היא התגלתה במועדון לילה על ידי מפיק, לאחר מכן הוא ייסד את להקת "Twenty 4 Seven", בה שימשה כסולנית.
הלהקה הוציאה מספר סינגלים שזכו להצלחה ברחבי אירופה, ב-1996 החליטה לעזוב את הלהקה עבור קריירת סולו.
היא הוציאה שני שירים שהפכו ללהיטים בהולנד, ובאותו זמן גם החלה לעבוד כמנחה בטלוויזיה.
היא הגישה בין היתר תוכנית בערוץ המוזיקה ההולנדי "TMF Nederland", לאחר מכן גם הגישה את תוכנית חידון האהבה "Liefde is..." ב-RTL 5.
ב-1999 החלה להנחות את השעשועון "Rappatongo", אשר לאחר 200 פרקים ירד מהמסך.
מ-2000 ועד 2005 הנחתה את השעשועון "Lingo", ואחרי כן עברה לעבוד בערוץ SBS 6.
ב-2004 הנחתה את "Nationaal Songfestival", פסטיבל המוזיקה הלאומי של הולנד שהזוכה בו נשלח לייצג את הולנד באירוויזיון. באירוויזיון 2005 הייתה דוברת הניקוד של הולנד.
היא הגישה גם מספר תוכניות מציאות וביניהם "רוקדים על הקרח".
ברנבאש פשטי
ברנבאש פשטי בשמו המקורי: יוז'ף גצלר - József Getzler (בהונגרית: Pesti Barnabás; שאטוראליאויהיי, 4 באוקטובר 1920 – שופרונקהידה, 24 בדצמבר 1944) היה מהנדס כימיה יהודי-הונגרי, חבר בתנועה הקומוניסטית הבלתי חוקית בהונגריה, נספה בשואה כקורבן הדיקטטורה של אנשי מפלגת צלב החץ.
ילדותו
פשטי נולד בשם יוז'ף גצלר. לאביו הייתה חנות בדים בעיר הולדתו, אך הוא נפטר עוד בילדותו של פשטי ולכן אמו עברה לעיר מישקולץ לבית הוריה. אביה היה אדם דתי וניהל מזקקה. אחרי שגם אמה והורי אמה נפטרו בעודו גלצר עדיין ילד, מגיל שמונה גידלו אותו אחותו פאולה ובעלה, אוסקר וינצה, שהיה פקיד בבנק. וינצה היה חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP) והיה לו עבר של חייל בצבא אדום ההונגרי של 1919 (הרפובליקה הסובייטית ההונגרית). ברנבאש פשטי סיים את לימודיו בגימנסיה הריאלית יאנוש הונפאלבי במישקולץ, שם היה תלמיד מצטיין וגם למד צרפתית על בוריה. הוא סיים את לימודיו בשנת 1938.
בצרפת
הוא התכונן ללמוד הנדסה כימית, אבל בשל מוצאו היהודי, חוק הנומרוס קלאוזוס המפלה לא נתן לו הזדמנויות ללמוד באוניברסיטה בהונגריה ובשנת 1938 החל את לימודיו בטולוז, צרפת. כסטודנט באוניברסיטה הוא התגורר עם שני סטודנטים הונגרים, ג'רג' הונטי (מקודם: דויטש) וארווין גזדג שלמדו שם מאותה סיבה. הוא סיים בשנת 1941 תואר בהנדסה כימית.
בחזרה להונגריה
באוגוסט 1943 חזר להונגריה עם ויזה תקפה, אך במסע הרפתקני וזאת, כדי להמשיך בעבודות ההתארגנות הקומוניסטית הבלתי חוקית שם. הוא השיג את מסמכי הזיהוי של ברנבאש פכר, בן כיתתו במישקולץ שנפטר בינתיים והשתמש בהם על ידי זיוף השם "פכר" ל"פשטי". מסופר שגם ביצע מעשי חבלה במקום עבודתו במפעל הכימי לשם הלך לעבוד כפועל פשוט.
לאחר הכיבוש הגרמני של הונגריה (19 במרץ 1944), בהוראת המפלגה עזב את המפעל הכימי והלך באופן בלתי חוקי לקחת חלק פעיל בתנועת ההתנגדות. הוא הוביל "קבוצת פעולה" באי צ'פל. הם ציירו כתובות נאצה אנטי-פשיסטיות והניחו שלטים קשורים לקווי חשמל. ברנבאש פשטי המציא אז את "סליל שאגווארי", שכלל חבילה של מאות עלונים קשורים ביחד כסליל, בחיבור רופף. זה הורכב על קצה טמבון החשמלית. עם התחלת נסיעת החשמלית התגלגל הגליל ופיזר את העלונים. היא נקראה "סליל שאגווארי" מכיוון שהעלונים שהופצו בדרך זו היו הראשונים שבישרו על הריגתו של אנדרה שאגווארי. בנוסף, פשטי היה מעורב בהכנת תעודות זהות מזויפות וזיוף כרטיסי אוכל. בתוך כל אלה ליוותה אותו כלתו דאז, שרה ישראל, עמה היה בקשר עד ה-13 בספטמבר 1944.
ב-23 בנובמבר 1944 הצליחו שלטונות צלב החץ ללכוד ולעצור את שני שותפיו לפעולות החבלה ותוך זמן קצר לאחר מכן לכדו גם את ברנבאש פשטי. הם הועברו לכלא הריכוז בשדרת מרגיט ועונו קשות. משם, ב-12 בדצמבר, הועברו כאסירים פוליטיים באוטובוסים לכלא בשופרונקהידה. גם בית המשפט צבאי של מפלגת צלב החץ העביר לשם את מטהו והחל במשפטים ובגזרי דין המוניים של עונש מוות. ב-22 בדצמבר נשמע עניינם של ברנבאש פשטי וחבריו. הם נידונו למוות בתלייה, שלמחרת הומתק לירי. העונשים הוצאו לפועל ב-24 בדצמבר 1944 על ידי חיילים מתנדבים בחצר הכלא. באותו יום הוצא להורג בשופרונהידה גם אנדרה בייצ'י-ז'ילינסקי, הפוליטיקאי ההונגרי רב ההשפעה אשר נודע בהתנגדותו לגרמניה הנאצית.
טוני וייטרס
אנתוני קית' וייטרס (באנגלית: Anthony Keith Waiters; 1 בפברואר 1937 – 5 בנובמבר 2020), היה שוער כדורגל ומאמן אנגלי. ווייטרס היה המאמן של נבחרת קנדה כאשר העפילה לראשונה למונדיאל 1986.
קריירה
ב-1973, וייטרס החל את קריירת האימון שלו בנבחרת הנוער של אנגליה אותה הוביל לאליפות אירופה שנערכה באיטליה. לאחר מכן הוא אימן בפלימות' ארגייל אותה הוביל לעלייה ב-1975. ב-1977 הפך וייטרס למאמנה הראשי של קבוצת ונקובר וייטקאפס הקנדית ששיחקה בליגת ה-NASL, ובשנת 1979 הוביל אותה לאליפות. ב-1981, הוכרז וייטרס כמאמנה של נבחרת קנדה. וייטרס אף עזר לנבחרת האולימפית של קנדה להעפיל עד לרבע גמר אולימפיאדת 1984, וב-1985 זכה עם הנבחרת הלאומית בגביע הזהב של CONCACAF ואף העפיל עמה למונדיאל 1986.
שמו של טוני וייטרס הוכנס להיכל התהילה של הכדורגל הקנדי בשנת 2001 ולהיכל התהילה של קולומביה הבריטית בשנת 2019.
חצי האי האנטארקטי
חצי האי האנטארקטי הוא חצי אי ביבשת אנטארקטיקה, החלק הצפוני ביותר ביבשת והקרוב ביותר לקצה הדרומי של דרום אמריקה (980 ק"מ דרומה מקייפ הורן), ומופרד ממנה על ידי מעבר דרייק. בשל רגישותו הרבה של חצי האי לשינויי אקלים ונגישותו יחסית לחלקים אחרים באנטארקטיקה, מצויים בחופיו ובאיים הסמוכים אליו תחנות מחקר רבות של אומות שונות. חצי האי נמצא בגזרה שבה מתקיימות תביעות ריבונות חופפות של ארגנטינה, צ'ילה ובריטניה, שכולן מושעות במסגרת הברית האנטארקטית. הוא משתרע בין קייפ אדמס בדרום בקו רוחב 75°S, עד קו רוחב 63°S בנקודה הצפונית ביותר בו, ואורכו כ-2,000 ק"מ.
גאוגרפיה
חצי האי הררי באופיו. הפסגות הגבוהות ביותר בו מתנשאות לגובה מעל 2,800 מטרים. רכס ההרים המרכזי הוא המשכם של הרי האנדים ומקושר אליהם באמצעות רכס מרכז אוקייני. תביעת הריבונות של ארגנטינה וצ'ילה נובעת מהיותו של חצי האי המשך גאוגרפי של ארץ האש.
שטח האי הוא טונדרה ארקטית עם גלישה של קרחונים למדפי קרח, המרובים יותר בצידו המערבי מאשר בצידו המזרחי. ככלל, הצד המערבי מפורץ יותר וכולל יותר חצי-איים מאשר הצד המזרחי. האיים הסמוכים לחצי האי מקושרים אליו רוב ימות השנה בקרח. בצפון חצי האי נמצאת תעלת למרי (Lemaire Channel), יעד תיירות פופולרי יחסית לאנטארקטיקה.
היסטוריה
חצי האי היה החלק היבשתי הראשון של אנטארקטיקה שנצפה על ידי אדם. היה זה האדמירל הרוסי פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן ב-27 בינואר 1820. שלושה ימים לאחר מכן מופה חלק קטן מחצי האי על ידי אדוארד ברנספילד וויליאם סמית. ב-1832 רשם מגלה הארצות ג'ון ביסקו את קצהו הצפוני של חצי האי כ"ארץ גרהאם" על שם ג'יימס גראהם שהיה הלורד הראשון של הימייה, השם אושר על ידי ועדת שמות בינלאומית ב-1964 כשמו הרשמי של צפון חצי האי, בעוד מחציתו הדרומית נקראת "ארץ פלמר" על שם הספן וצייד כלבי הים האמריקאי נתניאל פאלמר. ב-1841 ביקרה בחצי האי משלחת אמריקאית בראשותו של ג'יימס וילקס ובשנים 1897–1899 חקרה אותו משלחת בלגית.
בין פברואר 1902 ו-1904 נחתו על קרקע חצי האי וחקרו אותו אנשי המשלחת השוודית בניצוחו של אוטו נורדנשלד (Otto Nordenskiöld). ב-1916 ניסתה משלחת בראשות ארנסט שקלטון להגיע לאנטארקטיקה אך נקלעה לאי הפיל בקצה הצפוני של חצי האי ושהתה בו במשך ארבעה חודשים עד שחולצה. ב-1928 טסו לראשונה החוקר האוסטרלי יוברט וילקינס והטייס קרל בן אילסון מעל חצי האי. בין 1934 ל-1937 חקרה את ארץ גרהאם מן האוויר משלחת מחקר בריטית (British Graham Land Expedition) שגילתה כי אין מדובר בארכיפלג איים אלא בחצי אי.
ב-1944, במהלך מלחמת העולם השנייה ומבצע מחקר איי פוקלנד הקימה בריטניה תחנת מחקר בפורט לוקרוי (Port Lockroy) שבחצי האי, שהייתה הבסיס הקבוע הראשון באנטארקטיקה היבשתית (בשנת 1904 הוקם הבסיס הארגנטינאי הראשון, בסיס אורקאדאס, באיי אורקני הדרומיים) מאז 1996 משמש המקום כמוזיאון המתעד את ראשית התיישבות האדם ביבשת ופועל בו סניף הדואר המלכותי הדרומי ביותר בעולם.
בשנים 1947–1948 חקרה את חצי האי משלחת חקר אמריקאית פרטית ((Ronne Antarctic Research Expedition (RARE) בראשותו של הנורווגי פין רון (Finn Ronne). במהלך השנה הגאופיזית הבינלאומית (מ-1 ביולי 1957 ועד 31 בדצמבר 1958) ניתנה תשומת לב לאזור והוקמו בו תחנות מחקר קבועות.
אמיליו מרקוס פלמה, האדם הראשון שנולד ביבשת אנטארקטיקה (7 בינואר 1978) בא לעולם בתחנת המחקר הארגנטינית בסיס אספרנסה.
שינויי אקלים
חצי האי רגיש ביותר להשפעות של ההתחממות העולמית, כאשר צפונו רגיש יותר. בכל עשור בחמישים השנים האחרונות עלתה הטמפרטורה הממוצעת בחצי האי בחצי מעלת צלזיוס בשנה. בין 1947 ל-2006 הצטמצמו כל מדפי הקרח סביב חצי האי בשטחם וחלקם התפרקו כליל כתוצאה מההתחממות.
ההתחממות היחסית של מי הים והגידול בלחות משפיעים על הביומסה ובפרט על הפיטופלנקטון במי האוקיינוס, המהווה את תחתית שרשרת המזון העולמית שכמותו בסביבות צפון חצי האי פחתה ב-12% ב-30 השנים האחרונות.
חי וצומח
אקלימו של חצי האי הוא המתון ביותר באנטארקטיקה והוא תומך בעולם חי וצומח עשיר וייחודי. בעבר, לפי שרידי מאובנים היו באזור חיים שוקקים ואף דינוזאורים, בהיותה של היבשת חלק מהיבשת הקדומה גונדוונה, לפני כ-200 מיליון שנה.
במשך חודשי הקיץ נחשפת סביב קו החוף בחצי האי קרקע סלעית עליה ישנן כ-250 מיני חזזיות, 100 טחבים וכ-700 מיני אצות ימיות ויבשתיות. שני הצמחים הפורחים היחידים של אנטארקטיקה (Deschampsia antarctica ו-Colobanthus quitensis) גדלים בחלקים הצפוניים והמערביים של חצי האי.
מימי המפרצים בקו החוף של חצי האי והאיים הסמוכים שוקקים בעולם חי ימי עשיר הכולל דגים וקרילים. החופים מהווים כר מחייה ליונקים ימיים וטורפים ימיים בעיקר דוב ים אנטארקטי (Arctocephalus gazella), פיל ים דרומי, כלבי ים, בעיקר כלב ים ודל (Leptonychotes weddellii), הידרורגה נמרית (Hydrurga leptonyx) ולובודון הסרטנים (Lobodon carcinophagus).
על החופים מקננים מיני פינגווין רבים בהם פינגווין קיסרי, פינגווין לבן אוזן, פינגווין רצועת-הסנטר ופינגווין אדלי. ציפורים נוספות בהם מספר מיני יסעוריים כיסעור הכף, יסעור אנטארקטי ויסעור שלג, מספר מיני חמסן גדול (catharacta skua) ו"שיאנית הנדידה" שחפית הקוטב, מקננות בחצי האי אף הן. על האי דיון במפרץ מרג'ורי שבמערב חצי האי חיה רוב אוכלוסיית הפינגווין הקיסרי באנטארקטיקה.
תחנות ובסיסי מחקר
הבסיסים הגדולים ביותר הם:
אדואר מאנה
אדואר מאנה (בצרפתית: Édouard Manet; 23 בינואר 1832 – 30 באפריל 1883) היה צייר ודפס צרפתי שנחשב לאחד ממבשרי המודרניזם ולאבי האימפרסיוניזם. מאנה נודע בשל יצירותיו שגישרו על הפער שבין ריאליזם לאימפרסיוניזם.
ביוגרפיה
מאנה נולד למשפחה בורגנית בעלת אמצעים, אביו היה משפטן מצליח. מעמדו הכלכלי הקנה לו את האפשרות להביע את דעותיו ומחאותיו מבלי לחשוש לפרנסתו, בניגוד לאמנים אחרים אשר היו תלויים בפטרונים. כנער חלם על קריירה צבאית כקצין-ים אך משנכשל פעמיים בבחינות הקבלה, החל בלימודי האמנות אצל קוטור. נטען כי יצירתו הושפעה בעיקר מהתבוננות ביצירות של אמנים הולנדים וספרדים. ההשפעה מתבטאת בנושאים אותם צייר מאנה ובתיאור הדרמטי של הדמויות. מאנה גם גרם לשערורייה כשהוסיף נשים עירומות לציוריו בצורה חדשה ושונה מתמיד. כך בציורו: Luncheon on the Grass (ארוחת בוקר על הדשא) שם מופיעים גברים לבושים לגמרי ואשה עירומה לצידם כשהאשה אינה משפילה את עיניה, אלא מישירה את מבטה אל הצופה. סוג כזה של ציור לא היה נהוג בתקופה זו, ונחשב לזלזול וחוסר מקצועיות. בציור זה השתמש מאנה באחיו, גיסו לעתיד, באשתו סוזאן ובדוגמנית בשם: ויקטורין מירנט ציירת בעצמה כמודליסטים עבור הציור. כך גם הטיפול המקוצר, הדומה לשרטוט, חידוש שיצר הבחנה בין מאנה לקורבה (Gustave Courbet) היה נושא למחלוקת. הציור סורב על ידי ה'סלון' והוצג ב'סלון המסורבים'.
גם ציורו: Olympia (אולימפיה) שיועד ל'סלון', בו צוירה זונה עם הבעה גלויה ומודגשת של ביטחון עצמי וללא בושה, עורר שערורייה ומחלוקת גדולים. הציור היווה פרפרזה של מאנה לציורו הידוע של צייר הרנסאנס טיציאן, Venus of Urbino (ונוס מאורבינו), והיה בעייתי משום שהעירום עשה שימוש בפרטי לבוש קטנים כגון סחלב בשערה, צמיד, סרט על צווארה ונעלי פרדה אשר הדגישו את מיניותה ואורח החיים הנוח וחסר המעצורים שלה. באותו הזמן, הסחלבים, השיער המתרומם, החתול השחור וזר פרחים היו כולם סמלים מוכרים של מיניות. ע"פ אנטונין פראוסט עיתונאי ופוליטיקאי מאותה תקופה: "רק אמצעי הזהירות שנקט הממשל מנעו מן הציור להיפגע ולהיקרע" על ידי צופים זועמים שנפגעו.
סיבת מותו של מאנה הייתה עגבת ושיגרון בהם לקה בשנות הארבעים לחייו.
מאפיינים אמנותיים
'''א. השטחה –''' ציור בצבע אחיד (בהשפעת חיתוכי העץ היפניים). כשמאנה רוצה להבליט משהו הוא צובע בצבע לוקאלי את הרקע בקולוריט. ב. ניגודים חריפים של אור וצל. מאנה נטש את השיטה המסורתית של הטלת צללים הדרגתיים. ג. קומפוזיציה חתוכה (בהשפעת המצלמה). ד. תאורה חזקה (אור שמש, אור חזק וברור).
נובוצ'רקסק
נוֹבוֹצרקסִק (ברוסית: Новочеркасск) היא עיר במחוז רוסטוב, הבירה ההיסטורית של הקוזאקים של הדון. העיר ממוקמת על שפת נהר אקסאי.
היסטוריה
העיר הוקמה בשנת 1805 כבירת הקוזאקים במקום העיירה צ'רקסק. הבירה הישנה הייתה באזור שהיה מוצף כמעט בכל אביב על ידי דון והיה קושי לפתח מערכת כבישים לעיר. אישור להקמת העיר החדשה ניתן על ידי אלכסנדר הראשון באוגוסט 1804. העיר הוקמה לפי תוכנית עיר מסודרת.
במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה העיר הייתה בין המרכזים של התנגדות לשלטון הסובייטי. מיכאיל אלכסייב ולאוור קורנילוב החלו הקמת צבא המתנדבים בעיר זו. עד מהרה אוכלוסיית העיר גדלה לכ-100 אלף תושבים, רובם פליטים ומתנגדי השלטון הסובייטי. רק ב-8 בינואר 1920 העיר עברה לשליטה סובייטית והפסיקה להיות בירת הקוזאקים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בתקופה של כחצי שנה (יולי 1942-פברואר 1943) העיר הייתה תחת הכיבוש הנאצי.
בשנת 1962 בעיר התרחשו הפגנות עממיות נגד השלטון שדוכאו תוך שימוש בירי: ב-2 ביוני צעדו כמה אלפי עובדים ממפעלי הקטר החשמלי של נובוצ'רקסק (NEVZ) ותומכים למטה המפלגה הקומוניסטית במרכז העיר במחאה על עליות מחירים של בשר ומוצרי חלב שהוכרזו יומיים קודם לכן. לאחר שלא נזהר מהתראה של הגנרל האחראי על כוחות המוצבים בבניין וסביבתו, התפזר הקהל מירי. בסך הכל מתו עשרים וארבעה בני אדם ועשרות נפצעו. בהמשך הורשעו 114 בני אדם באשמת גרימת "הפרעות המוניות" וביצוע "שוד", ושבעה נידונו למוות והוצאו להורג. הרשויות עשו כמיטב יכולתן כדי לחפות על מה שקרה, אך מידע ברמת דיוק שונה דלף במהרה מברית המועצות והועבר אליה בחזרה באמצעות שידורי רדיו ליברטי. המאמר הראשון שהוקדש לאירועי נובוצ'רקסק שפרסם עיתון סובייטי הופיע ביוני 1988. מאז 1991 הופיעו סרטי תעודה, מאמרים וספרים תיעודיים בנושא.
לאחר התפרקות ברית המועצות, בסתיו 1991 לעיד הוחזר מעמד של בירת הקוזאקים.
כלכלה
העיר מהווה מרכז תעשייתי חשוב. בשנת 1936 בעיר הוקם מפעל לייצור קטרי רכבת.
העיר חוברה למערכת הרכבות הרוסית בשנת 1864. דרך העיר עוברות רכבות שמקשרות את מרכז רוסיה עם צפון הקווקז.
בעיר ממוקמת האוניברסיטה הטכנית הדרום רוסית. היא הוקמה בשנת 1907 ולומדים בה כ-23 אלף סטודנטים.
שדרית (קבוצת כוכבים)
שדרית היא קבוצת כוכבים גדולה בשמי הדרום, אחת מבין ארבע הקבוצות שאליהן פורקה קבוצת הכוכבים הספינה ארגו - ספינתם של הארגונאוטים (שלוש הקבוצות האחרות הן מפרש, ירכתי הספינה ומצפן). הקבוצה נמצאת באזור של שביל החלב העשיר בצבירי כוכבים וערפיליות.
כוכבים מעניינים
α בשדרית (קאנופוס) הוא הכוכב השני בחוזקו בשמים עם בהירות נראית מדרגה 0.7-. זהו ענק צהוב-לבן במרחק של כ-313 שנות אור. בשל בהירותו הגדולה ומכיוון שהוא נמצא בקצה הצפוני של הקבוצה, ניתן לראותו מישראל בלילות חשוכים ונקיים במיוחד בתקופה המתאימה בשנה.
β בשדרית (מיאפלסידוס) הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצה מדרגה 1.7. זהו כוכב כחול-לבן במרחק של כ-110 שנות אור.
ε בשדרית (אוויור) הוא ענק צהוב במרחק של מעל 600 שנות אור ובהירותו הנראית היא מדרגה 1.9.
ι בשדרית (אספידיסקה) הוא על-ענק לבן במרחק של מעל 750 שנות אור ובהירותו הנראית היא מדרגה 2.26.
η בשדרית הוא ככל הנראה אחד הכוכבים המאסיביים ביותר שידועים כיום. מאסתו היא מעל 100 מאסות שמש והוא כוכב לא יציב ביותר. בשנת 1843 בהירותו הנראית הגיעה לדרגה 1- ועברה את בהירותו של קאנופוס אך לאחר מכן בהירותו ירדה וכיום היא משתנה בין דרגות 6 ו-7. מאחר שהכוכב נמצא במרחק של מעל 7,000 שנות אור הוא הכוכב החזק ביותר שמוכר כיום - הוא פולט פי מיליון קרינה מאשר השמש. רוב האסטרונומים מעריכים שהכוכב יהפוך לסופר נובה במהלך 10,000 השנים הקרובות.
HD 76728 הוא ענק כחול.
HD 83095 הוא ענק כתום.
HD 93129A אחד הכוכבים הבוהקים בגלקסיית שביל החלב.
V602 בשדרית הוא אחד הכוכבים הגדולים הידועים
EV בשדרית הוא אחד הכוכבים הגדולים הידועים
LHS 288 ישנו כוכב לכת חוץ שמשי בעל מסה זהה לזו של צדק אשר מקיף את הכוכב.
גרמי שמיים מעניינים אחרים
IC 2602 הוא צביר פתוח במרחק של כ-445 שנות אור שמקיף את הכוכב θ בשדרית ודומה לפליאדות. קוטרו כמעלת קשת והוא כולל כשישה כוכבים שניתן לראות ללא ציוד עזר ומאות נוספים שניתן לראות במשקפת או בטלסקופ.
NGC 2516 הוא צביר פתוח הכולל מעל 100 כוכבים בבהירות מדרגות 5 וחלשים יותר הניתנים לצפייה בטלסקופ.
NGC 3372 היא ערפילית גדולה הניתנת לצפייה ללא ציוד עזר שמקיפה את האזור של η בשדרית ומכילה כוכבים רבים הניתנים לצפייה במשקפת. ככל הנראה מקור הערפילית היא התפרצות של הכוכב η בשדרית בה השתחררו ענני גז ואבק.
מיתולוגיה
מכיוון שהקבוצה הוגדרה רק במאה ה-17 אין לה מיתולוגיה משל עצמה. לפני כן היא הייתה חלק מהקבוצה ארגו (ראו ירכתי הספינה).
מונדיאל 2018
מונדיאל 2018 היה הטורניר ה-21 במספר של גביע העולם בכדורגל והוא טורניר כדורגל בינלאומי שנערך ברוסיה, לראשונה בתולדותיה. במשחק הגמר, שנערך ב-15 ביולי 2018, ניצחה צרפת את קרואטיה בתוצאה 4–2 וזכתה בתואר אלופת העולם בפעם השנייה בתולדותיה. מונדיאל זה היה הראשון בו נעשה שימוש בטכנולוגיית VAR.
המדינה המארחת
רוסיה נבחרה לארח את המונדיאל בתהליך בחירת המדינה המארחת, שהחל בינואר 2009, כשלראשונה כלל התהליך הכרזה לשני טורנירים. מבין 11 הצעות שהוגשו לפיפ"א על המכרז לשני הטורנירים, 8 כללו הצעה לאירוח מונדיאל 2018: אנגליה, רוסיה, ארצות הברית, אוסטרליה, יפן, מקסיקו, והצעות משותפות של ספרד ופורטוגל ושל הולנד ובלגיה. בהמשך משכו המדינות הלא אירופיות את מועמדותן לאירוח מונדיאל 2018 ולאחר הצבעה שקיימה פיפ"א בנושא ב-2 בדצמבר 2010, נבחרה רוסיה ברוב קולות לארח את הטורניר, לאחר שגברה על הצעותיהן של ספרד פורטוגל, הולנד, בלגיה, ואנגליה בהתאמה.
תקציב המונדיאל עמד על כ-13 מיליארד דולרים.
אוהדים יכלו להיכנס לרוסיה ללא ויזה תוך שימוש ב-Fan ID.
אצטדיונים
11 ערים ברוסיה נבחרו כמארחות את המונדיאל, כולן בשטח רוסיה האירופית : מוסקבה, סנקט פטרבורג, ניז'ני נובגורוד, קאזאן, יקטרינבורג, סוצ'י, קלינינגרד, רוסטוב על הדון, וולגוגרד, סמרה, וסרנסק. על פי החלטת פיפ"א, התכולה המינימלית באצטדיונים במונדיאל היא 35,000 מושבים במקום 40,000, ועל פי החלטה זו הוקטנה הקיבולת המתוכננת לאצטדיונים ביקטרינבורג ובקלינינגרד.
האצטדיונים שאירחו את המשחקים
מוקדמות
כמו בטורנירים אחרים של גביע העולם בכדורגל, גם הפעם שלבי המוקדמות התחלקו לפי היבשות השונות, בהן התחרו 209 נבחרות על 32 מקומות, כאשר אחת מהן, רוסיה המארחת, העפילה אוטומטית. הגרלת משחקי המוקדמות נערכה בארמון קונסטנטין בסנקט פטרבורג ב-25 ביולי 2015.
לוח זמנים
לוח הזמנים המלא הוצג על ידי פיפ"א ב-24 ביולי 2015.
רוסיה התמודדה בבית א' ושיחקה את משחק הפתיחה באצטדיון לוז'ניקי במוסקבה ב-14 ביוני. האצטדיון אירח גם אחד ממשחקי חצי הגמר ב-11 ביולי ואת משחק הגמר ב-15 ביולי. אצטדיון קרסטובסקי אירח את חצי הגמר הראשון ב-10 ביולי ואת המשחק על המקום השלישי ב-14 ביולי.
ביקורת
לאחר אולימפיאדת סוצ'י (2014), בחירתה של רוסיה למארחת המונדיאל ספגה ביקורת רבה עקב הגזענות בכדורגל במדינה ודיכוי קהילת הלהט"ב בחברה הרוסית.
בנוסף, מעורבותה של רוסיה בסכסוך המתמשך באוקראינה גרמה למספר פוליטיקאים אמריקאים ובריטים להתבטא נגד רוסיה כמארחת המונדיאל. עקב סיפוח חצי האי קרים (2014), רבים קראו להעביר את המונדיאל למדינה אחרת, אך נשיא פיפ"א ספ בלאטר הגיב על כך כי "גביע העולם ניתן וההצבעה העניקה לרוסיה [את האירוח] ואנחנו נמשיך בעבודתנו".
חשדות לשחיתות בהליך בחירת המארחת למונדיאל 2018 ומונדיאל 2022 הביאו את ההתאחדות האנגלית להודיע כי תשקול להחרים את הטורניר. פיפ"א מינתה את התובע האמריקאי מייקל גרסיה כדי לחקור את החשדות. אף שהדו"ח שלו לא פורסם בפומבי, פורסם דו"ח נוסף של השופט הגרמני הנס-יואכים אקרט, שניקה את רוסיה וקטר מכל חשד בהליך הבחירה. דו"ח זה ספג ביקורת רבה, התובע האמריקאי התפטר במחאה מתפקידו כחוקר החשדות, והוא אף ערער לוועדת הערעורים של פיפ"א. לאחר שפיפ"א דחתה את ערעורו, הוא ביקר את חוסר המנהיגות בו לוקה פיפ"א.
ביוני 2015 הודה ה-FBI כי הרשויות הפדרליות חוקרות את הליך בחירת המדינה המארחת למונדיאל 2018 ו-2022. בריאיון שהעניק ראש ועדת הביקורת של פיפ"א (Audit And Compliance Committee), דומניקו סקאלה, אמר כי תיתכנה ראיות שבחירת קטר ורוסיה למארחות באה עקב קולות קנויים, ולכן יש לבטל את הענקת האירוח למדינות אלה.
עקב ההאטה בכלכלה הרוסית, קוצץ התקציב למונדיאל מספר פעמים. ביוני 2015 קיצץ צו ממשלתי את התקציב ב-560 מיליון דולר והוא עמד לבסוף על 11.8 מיליארד דולרים.
הגרלת הנבחרות
ב-1 בדצמבר 2017 התקיימה הגרלת הבתים. 32 הנבחרות שעלו דורגו ל-4 קבוצות ובכל בית תשתתף נבחרת מאחת הקבוצות, כאשר בבית אחד יכולה לשחק רק נבחרת אחת מאותה יבשת, מלבד יבשת אירופה שממנה יכולות להיות גם שתי נבחרות בבית אחד, אך לא יותר.
בית א'
משחק הפתיחה של המונדיאל התקיים בין המארחת רוסיה לערב הסעודית והסתיים בניצחון 5–0 של רוסיה, הניצחון הכי גדול במשחק פתיחה מאז מונדיאל 1934. שוער מצרים, עיסאם אל-חדרי, שבר שיא כשפתח במשחק מול ערב הסעודית בגיל 45, ובכך היה לשחקן המבוגר ביותר ששיחק בתולדות אליפויות העולם.
בית ב'
הבית נפתח עם משחק של מרוקו ואיראן, שהסתיים עם שער ניצחון של איראן בדקה ה־94 משער עצמי של עזיז בוחאדוז שנכנס כמחליף. ספרד ופורטוגל סיימו בתיקו 3–3, שנאצ'ו הרננדס ודייגו קוסטה כבשו לטובת ספרד, ומנגד כבש כריסטיאנו רונאלדו שלושער לטובת פורטוגל, כולל שער בבעיטה חופשית בדקה ה-88 שקבעה את תוצאת המשחק. במחזור השני פורטוגל וספרד ניצחו בהתאמה את מרוקו ואיראן 1–0. במשחק השלישי מרוקו ואיראן הפתיעו, סיימו בתוצאות תיקו 2–2 ו־1–1 מול ספרד ופורטוגל בהתאמה, וסיימו את דרכן בטורניר.
בית ד'
במחזור הראשון, קרואטיה גברה 2–0 על ניגריה בזמן שארגנטינה ואיסלנד סיימו בתיקו 1–1. במחזור השני קרואטיה הביסה את ארגנטינה 3–0 וניגריה ניצחה 2–0 את איסלנד. במחזור הסיום, קרואטיה, שכבר הבטיחה את העפלתה לשמינית הגמר, גברה 2–1 על איסלנד בהרכב ובו שחקני ספסל רבים, וסיימה עם מאזן מושלם. ארגנטינה ניצחה את ניגריה 2–1 משערים של ליונל מסי ושער ניצחון של מרקוס רוחו בדקה ה־86, ובכך הצטרפה לקרואטיה בשמינית הגמר.
בית ו'
בבית זה, גרמניה הודחה בשלב הבתים של גביע העולם לראשונה בתולדותיה (זה מעולם לא קרה בעידן הפיצול בין מזרח למערב גרמניה), זאת אחרי שבכל טורניר בה השתתפה הגיעה לפחות אל רבע הגמר, על אף שלא השתתפה בכל הטורנירים שהתקיימו. זהו גם טורניר שלישי ברציפות ורביעי מתוך חמשת הטורנירים האחרונים (כולל טורניר זה) בו מודחת אלופת העולם המכהנת בשלב הבתים, אחרי צרפת (2002), איטליה (2010) וספרד (2014).
בית ח'
קולומביה סיימה במקום הראשון. יפן וסנגל סיימו בשוויון נקודות ושערים במקומות השני והשלישי. יפן עלתה לשמינית הגמר בעקבות השוואת נקודות משחק הוגן - כרטיסים צהובים ואדומים. יפן צברה 4 נקודות שליליות וסנגל 6 נקודות שליליות. הכרטיסים צוינו בתיאורי המשחק.
סיכום
בשמינית הגמר צרפת נצחה את ארגנטינה 4–3. אורוגוואי נצחה את פורטוגל בזכות צמד של אדינסון קבאני. ספרד הודחה על ידי המארחת, רוסיה, בדו-קרב פנדלים. וגם קרואטיה עלתה בעקבות פנדלים. ברזיל נצחה את מקסיקו. בלגיה נצחה 3–2 לאחר שיפן הובילה 2–0. שוודיה נצחה את שווייץ ואנגליה, לראשונה בתולדותיה, נצחה דו-קרב פנדלים במונדיאל מול קולומביה.
מצטיינים
נבחרת הטורניר:
שימוש בסמים
בבדיקות סמים שנעשו, לא פורסם על אף שחקן שנתפס בשימוש בחומרים אסורים.
תחקיר בעיתון הגרמני זידדויטשה צייטונג העלה, ששחקני נבחרת רוסיה נהגו לשאוף אדי אמוניה. בעיתון גרמני אחד נטען, ששחקנים מחליפים לפני עלייתם לכר הדשא, נראו שואפים מתוך חתיכת בד, וכן על התגרדויות באף של שחקנים רבים במהלך המשחק. בהתאחדות הכדורגל הרוסית לא הכחישו, ואף טענו שזה דבר נפוץ. אמוניה איננה נחשבת עדיין כחומר אסור על ידי הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט. חומר זה, שנחשב לרעיל, אולם שימוש בכמות קטנה יכול לגרום להמרצה מנטלית, להרחבת כלי דם במוח, להמרצת הנשימה ובסך הכל - לזרימה מוגברת של חמצן בדם.
קמע
לקמע נבחרה דמות של זאב מואנש בשם זָבּיוָאקָה (ברוסית: Забива́ка, כינוי מליצי למי שכובש שערים רבים), לבוש בצבעי נבחרת רוסיה בכדורגל ודגל רוסיה - לבן, כחול, ואדום. דמות זאת זכתה בתחרות לאומית, כשקיבלה 53% מהקולות בהצבעה שנעשתה באינטרנט.
כדור
הכדור הרשמי בטורניר היה "טלסטאר 18" של חברת אדידס. בניגוד לטורנירים קודמים בהם שיחקו באותו הכדור ויוצר כדור מיוחד רק למשחק הגמר, בטורניר זה יוצר כדור במיוחד לכל משחק; על הכדור הודפסו: תאריך המשחק, העיר בה הוא נערך ושמות שתי הנבחרות.
זכויות שידור
מונדיאל זה היה הראשון בישראל שתאגיד השידור הישראלי, שעלה לאוויר כשנה קודם לכן, היה אחד מזכייני השידור: הטורניר שודר באיכות 4K (חלק מטכנולוגיית ה-Ultra HD) ושודר גם ביישומון של התאגיד ובאתר האינטרנט שלו (בו שודרו כל המשחקים בצפייה ישירה). תאגיד השידור הישראלי צפוי להתקבל כחבר באיגוד, כל עוד לא תבוצע ההחלטה על פיצול תאגיד החדשות. כאן 11 תכנן לשדר 46 מתוך 64 המשחקים בשידור חי ואילו באתר כאן העביר את כל המשחקים בשידור חי, שלאחר מכן היו לזמינים בשידור נדחה (VOD). הערוצים שהביעו עניין בשידור שאר משחקי המונדיאל הם קשת 12, רשת 13, ערוץ עשר וערוץ הספורט.
באפריל 2018 פורסם כי תאגיד השידור הישראלי ישדר 53 משחקים בכאן 11 וב"כאן 4K" שיועבר באפיק 511 בכל הפלטפורמות הטלוויזיוניות (הוט, יס, סלקום ופרטנר), ו-56 משחקים בערבית, לראשונה בישראל, בערוץ מַכַּאן 33 (החל מ-11 ביולי גם באיכות HD).
שני הגופים הנוספים ששידרו את המונדיאל היו ערוץ הספורט, ששידר תשעה מהמשחקים משלב הבתים וערוץ קשת 12, ששידר שניים מהמשחקים, אחד משלב הבתים ואחד משמינית הגמר, לאחר שבמשך שנים רבות קשת לא שידרה משחקי ספורט כלשהם. כל המשחקים זמינים ב-VOD למשך חצי שנה עם קריינות באנגלית.
Working
Working (בעברית: לעבוד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית טייט מקריי ביחד עם הזמר האמריקאי חאליד. השיר יצא לאור ב-17 ביוני 2021, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
רקע והוצאה
ב-14 ביוני 2021, פרסמה מקריי בחשבון הטוויטר שלה קישור להזמנה מראש לסינגל וחשפה את שמו "Working". באותו הפרסום הבטיחה לחשוף את תאריך יציאתו לאחר ש-10,000 איש ישמרו מראש את הסינגל. למחרת הודיעו מקריי וחאליד על תאריך יציאתו של הסינגל ב-17 ביוני 2021.
בהודעה לעיתונות כתבה מקריי כי: "אני בדרך כלל מוציאה הרבה שירים די אמוציונליים אבל זה פשוט שיר קיץ מקפיץ".
קבלת פנים קריטית
שקיאל מהג'ורי מאי.טי. קנדה ציין מהפך ב"עבודה" של מקריי מ"המסלולים הרגשיים" הקודמים שלה, ואמר שהסינגל "הביא את חום הקיץ להיות אופטימי שוב". ג'אקורי ביושאן מ-Rated R&B ציין ש"השיר מכסה את הדינמיקה המבלבלת של געגוע אחד לשני". מבקרי מוזיקה נוספים הפנו ביקורות חיוביות כלפי השיר.
וידאו קליפ
לפני יציאתו של הווידאו הקליפ של "Working", חשפה מקריי הצצה מתוכו, והבטיחה שהוא יהיה זמין "בקרוב מאוד". ב-22 ביוני 2021, הודיעה מקריי באמצעות חשבון הטוויטר שלה כי הווידאו קליפ יופץ למחרת בשעה 10:00 בבוקר לפי שעון המזרח. הקליפ מתחיל עם מקריי במסיבת סיום תיכון, ומציג אותה במהלך חופשת הקיץ, במהלכה היא עובדת כשמרטפית, בזמן שמערכת יחסים כושלת מכבידה על הראש שלה.
קרדיטים וצוות
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל.
יחסי ברית המועצות–האו"ם
לקראת הקמת הארגון
מגעים לקראת הקמת ישות שתחליף את חבר הלאומים התקיימו עוד טרם סיום מלחמת העולם השנייה בין חברות בעלות הברית ובראשן ברית המועצות, בריטניה, ארצות הברית וסין. במסגרת המגעים התעקשה ברית המועצות על מספר עקרונות, בהם הנהגת חברות קבועה במועצת הביטחון, הכוללת זכות וטו למדינות החברות ("ארבעת הגדולות" וכן צרפת, שנוספה כחברה חמישית לאחר החזרת עצמאותה). כמו כן התנגדה ברית המועצות להכללת הפיליפינים והודו כמדינות במסגרת החברות באו"ם בטענה שאלו אינן מדינות עצמאיות (הודו הייתה מושבה בריטית והפיליפינים היו שטח חסות של ארצות הברית), בתמורה להכללתן דרשה ברית המועצות מתן מעמד מדיני נפרד ל-15 הרפובליקות הסובייטיות, דרישה שנענתה בדרישה האמריקאית למתן מעמד דומה ל-48 המדינות של ארצות הברית דאז. הסכם הפשרה איפשר לברית המועצות להכניס את הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית ואת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית כחברות בעלות מעמד מדיני נפרד (כלומר להיות מיוצגת בעצרת על ידי שלושה מושבים) בתמורה להכללתן של הודו והפיליפינים כמדינות חברות.
באפריל 1945, השתתפה ברית המועצות, יחד עם 50 מדינות נוספות ב"וועדת האומות המאוחדת בנושא מוסד בינלאומי" בסן פרנסיסקו. בוועידה זו נכתבה ונוסחה מגילת האומות המאוחדות, אשר אושררה ב-24 באוקטובר 1945 אושרה המגילה על ידי המדינות החברות הקבועות במועצת הביטחון יחד עם 46 מדינות נוספות, ובכך הוקם ארגון האו"ם
1955–1991
עד 1955 היה למדינות הגוש המערבי רוב בקרב חברות האומות המאוחדות. אולם מדינות חדשות אשר קיבלו עצמאות ממעצמות קולוניאליסטיות במהלך ראשית שנות החמישים (למשל פקיסטן, תימן, בורמה, אינדונזיה, ליבריה ואף ישראל) וכן מדינות מזרח אירופה שהתקבלו כמדינות חברות האו"ם ב-1955 (אלבניה, רומניה, בולגריה והונגריה) היו בעלות ממשלות סוציאליסטיות ובכך היטו את הרוב בארגון האומות המאוחדות לצידה של ברית המועצות והפכו אותה למנהיגת הגוש העיקרי של המדינות החברות.
במשך רוב שנות המלחמה הקרה, עקב הצטברות מדינות חדשות, פוסט-קולוניאליסטיות שקיבלו עצמאות באפריקה ולהן ממשלות סוציאליסטיות, מדינות בדרום-אמריקה ומרכזה בעלות שלטון סוציאליסטי ומדינות ערב, הייתה ברית המועצות לבעלת רוב אוטומטי כמעט בהצבעות באו"ם. גם כינון גוש "המדינות הבלתי-מזדהות" שיחק לידיה של ברית המועצות, אשר שלטה בדיפלומטיה שלהן למעשה במידה רבה יותר מאשר המערב. באופן מעשי הצליחה ברית המועצות להעביר סיוע בינלאומי למדינות אלה על חשבון המדינות העשירות, דרך צינורות מוסדות האו"ם.
ב-14 בדצמבר 1960 חגגה ברית המועצות הצלחה דיפלומטית כאשר הובילה להחלטה אנטי-אימפריאליסטית, "ההצהרה בדבר מתן עצמאות למדינות ולעמים הנמצאים תחת כיבוש קולוניאליסטי" (החלטה 1514 של העצרת הכללית), תוך הימנעותן של ארצות הברית, בריטניה, בלגיה, פורטוגל, צרפת ודרום אפריקה.
בנושאים רבים שיתפה ברית המועצות פעולה עם מדינות המערב ברוב הארגונים המסונפים לאו"ם ובמוסדותיו.
ב-1990 תרמה ממשלת ברית המועצות פסל בשם "הטוב מביס את הרע" לרגל חגיגות 45 שנה לייסוד ארגון האומות המאוחדות. הפסל, המתאר את ג'ורג' הקדוש מנצח את הדרקון, נעשה ממתכת של טילי SS-20 Saber ופרשינג II שהותכו בעקבות חתימת הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני.
באפריל 1991 השתתפה ברית המועצות לראשונה בכוח שמירת-שלום של האו"ם, במסגרת משימת UNIKOM בה נשלח כוח משקיפים בינלאומי לכווית כחלק מאירועי הסיום של מלחמת המפרץ.
בעקבות כינון חבר המדינות בדצמבר 1991, אשר פירק למעשה את ברית המועצות, ירשה הפדרציה הרוסית את מושבה של ברית המועצות באו"ם. אוקראינה ירשה את מושבה של הרפובליקה האוקראינית וביילורוס ירשה את מושב הרפובליקה של ביילורוסיה.
השירות לביטחון הטיסות של משרד ההגנה (רוסיה)
השירות לביטחון הטיסות של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית (Слу́жба безопа́сности полётов авиа́ции Вооружённых Си́л Росси́йской Федера́ции) הוא יחידה צבאית, שירות מיוחד המיועד למלא את תפקידי הניטור ופיקוח על פעילויותיהם של אנשי התעופה בכל הקשור להבטחת בטיחות הטיסה.
השירות הוקם על פי צו של ממשלת הפדרציה הרוסית מיום 20 בנובמבר 2001 מספר 801 "אודות שירות ביטחון טיסות התעופה של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית". יונק את שורשיו מגוף קודם שהיה קיים משנת 1977 ונקרא "הפיקוח המרכזי על ביטחון טיסות" (Центральная инспекция безопасности полетов, בראשי תיבות ЦИБП).
השירות הוא הגוף המרכזי של הפיקוד הצבאי על הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית ויחידה עצמאית של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית, המפעילה בקרה בין-מחלקתית ממלכתית על פעילותם של אנשי תעופה בנוגע לבטיחות טיסה.
השירות משתף פעולה עם ועדת התעופה הבין-מדינתית והסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית בחקירת תאונות אוויריות.
היסטוריה
הטייסים המנוסים, המוסמכים, הנווטים, המהנדסים ומומחים האחרים, נבחרו מכוחות הצבא, בהם גם מארגני עבודות הטיסה מבין אנשי הגדודים, האוגדות והארמיות. המורכבות בפעילות צוות השירות בשלב הראשון נבעה, ראשית כל, מחידושו, היעדר מסגרת מדעית ורגולטורית לחקירות ומניעת תאונות מטוסים והיעדר הכשרה מיוחדת לאנשי צוות האוויר. לכן, לצד העבודה העיקרית בחקירה ומניעה של תאונות מטוסים, החלו קורסי הכשרה עבור הקצינים והאלופים של המרכז לתעופה אזרחית באוניברסיטאות חינוכיות ומחקריות, מוסדות ומפעלי תעופה. במקביל, מיטב המתודולוגים של השירות פיתחו מסמכי רגולציה כדי להבטיח את בטיחות הטיסה של התעופה הצבאית.
שנה לאחר מכן, ב-19 במאי 1978, בהוראת שר ההגנה של ברית המועצות, נחקק אמנת השירות לביטחון הטיסות, שם נקבע, יחד עם הסמכויות, גם ההרכב (המחלקה לניתוח ומניעה של תאונות טיסה, המחלקה לבדיקות בטיחות, קבוצת פקחים ועובדים פוליטיים), המשימות העיקריות וזכויות השירות, כמו גם סוגיות האינטראקציה ושיתוף הפעולה עם שאר היחידות והכוחות ב.
בשנת 1983 עמד בראש המפקח המרכזי מרשל האוויר פיוטר קירסאנוב. בהוראת השר אוסטינוב מיום 23 במרץ 1984, התקבלה תקנה חדשה בנושא לפיה השירות מדווח ישירות לשר ההגנה של ברית המועצות.
בשנת 1988, שמו של "הפיקוח המרכזי לבטיחות טיסה" שונה ל"שירות בטיחות הטיסות" (Службу безопасности полётов). בשנת 2000, כבר כחלק מהכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית הגוף אורגן מחדש תחת השם "השירות לביטחון תעופת הטיסות של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית".
משימות
על פי צו של ממשלת הפדרציה הרוסית מיום 20 בנובמבר 2001 המשימות העיקריות של השירות הן:
יחסי סנט וינסנט והגרנדינים–קוריאה הדרומית
יחסי סנט וינסנט והגרנדינים–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין סנט וינסנט והגרנדינים לבין הרפובליקה של קוריאה.
סקירה כללית
בין סנט וינסנט והגרנדינים לבין הרפובליקה של קוריאה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין סנט וינסנט והגרנדינים לבין הרפובליקה של קוריאה כוננו ב-28 באוקטובר 1979. בין שתי המדינות מתקיימים שיתופי פעולה כלכליים מועטים והתקיימו ביניהן ביקורים רמי דרג שהגבירו את הדיאלוג הפוליטי ביניהן.
אפולה אדל
אפולה אדימה בטה אדל (בצרפתית: Apoula Edima Bete Edel, בארמנית: Ապոուլա Էդիմա Էդել Բետե; נולד ב-17 ביוני 1986) הוא כדורגלן עבר קמרוני-ארמני ששיחק בעמדת השוער.
קריירה
אדל נולד ביאונדה, בירת קמרון. ב-2002 עבר לקבוצת פיוניק ירוואן מארמניה וכעבור שנתיים קיבל אזרחות ארמנית. הוא שיחק במדי הנבחרת הארמנית ורשם שש הופעות. ב-2005 עבר השוער לראפיד בוקרשט מליגת העל הרומנית, במדיה רשם תשע הופעות בשנתיים.
בעונת עבר אדל לפריז סן-ז'רמן הצרפתית והיה השוער השלישי של הקבוצה. בעונת, לאחר פציעתו של השוער הראשון גרגורי קופה, הפך אדל לשוער הראשון של הקבוצה וצבר 23 הופעות בליגה הצרפתית. בתום העונה עמד בשער הקבוצה במשחק הגמר של הגביע הצרפתי מול מונקו, וזכה בגביע עם קבוצתו לאחר ניצחון 1–0.
בעונת העפילה סן-ז'רמן לשלב הבתים של הליגה האירופית, שם ניצחה במשחק הראשון את סביליה. מספר ימים לאחר המשחק פורסם בעיתון מקומי בצרפת תחקיר לפיו אדל זייף את שמו וגילו. העיתון ("לה 10 ספורט") טען ששמו האמיתי של הקמרוני הוא אמברוז בייאמה ושגילו האותנטי הוא 29, מבוגר ב-5 שנים מגילו המוצהר. אופ"א קיבלה תלונה מסביליה ואילו במשטרת פריז פתחו בחקירה, אך כבר תוך שבוע הוחלט לסגור את התיק. כתוצאה מכך, התאחדות הכדורגל האירופית דחתה את הטענות וזיכתה את הצרפתים ואת השוער. בתום העונה שוחרר אדל מהקבוצה.
בתחילת עונת 2011/2012 הגיע אדל לישראל וחתם על חוזה לשנתיים בהפועל תל אביב. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב בניצחון 2–1 על מכבי חיפה במשחק הגמר. במשחקו האחרון בקבוצה כבש שער בפנדל בדרבי מול מכבי תל אביב. לאחר שנתיים בהפועל תל אביב הסתיים חוזהו של אדל ביוני 2013, והוא עזב את הקבוצה.
ב-24 באוגוסט 2014, לאחר יותר משנה שלא שיחק, חתם אדל בקבוצת אתלטיקו קולקטה ההודית, ועמה זכה באליפות הראשונה של ליגת ה-ISL ההודית, בעונה מקוצרת שנמשכה מאוקטובר עד דצמבר.
ב-14 בינואר 2015 חזר אדל להפועל תל אביב, וחתם בקבוצה עד תום העונה. למחרת כבר פתח בהרכב הקבוצה בניצחון 2–1 על הפועל ראשון לציון במסגרת גביע המדינה. אדל הספיק להשתתף רק בשמונה משחקי ליגה, בנוסף לשני משחקים בגביע המדינה, אך ב-7 במרץ נפצע וסיים את דרכו במועדון.
ב-26 ביוני 2015 חתם אדל בקבוצת צ'נאיין מליגת העל ההודית, וזכה עמה באליפות. באוגוסט 2016 חתם בקבוצה ההודית פונה סיטי, ולאחר מספר חודשים עזב את המועדון ופרש ממשחק פעיל.
דקדוק לקסיקלי פונקציונלי
דקדוק לקסיקלי-פונקציונלי (אנגלית: Lexical-Functional Grammar; ראשי תיבות: LFG) הוא מסגרת תאורטית בבלשנות.
תאורית ה-LFG שייכת לאסכולת בלשנות גנרטיבית. הגרסאות הראשונה לתאוריה פותחו בשנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי ג'ואן ברזנן ורונלד קפלן  כתגובה למה שהם ראו כחולשות של הבלשנות הטרנספורמטיבית. במהלך השנים חלו התפתחויות רבות ב-LFG, והיא ממשיכה לשמש אלטרנטיבה לתאוריות טרנספורמטיביות חדשות יותר, כגון תאוריית ה-GB והפרוגרמה המינימליסטית.
המחקר ב-LFG מתמקד בראש ובראשונה בתחביר וביחסיו למורפולוגיה ולסמנטיקה. עד כה נערכו רק מחקרים מועטים בפונולוגיה במסגרת LFG, אולם לאחרונה מתקיים מחקר רב בשילוב של תאוריית האופטימליות עם LFG.
לפי LFG, השפה מורכבת מממדים שונים של יחסים, כאשר כל ממד מיוצג ממבנה שונה, עם חוקים משלו, מושגים משלו וצורה משלו. שני המבנים העיקריים שדנים בהם במחקר ב-LFG הם:
למשל, במשפט "האוגר אוכל פלאפל", הניתוח לפי מבנה המרכיבים הוא שהמשפט מורכב משני חלקים – צירוף שמני (צ"ש) וצירוף פועלי (צ"פ) – והצ"פ מורכב מפועל (פ') וצ"ש נוסף. בתחתית המבנה ישנן המילים שמהן מורכב המשפט. מצד שני, לפי המבנה הפונקציונלי המשפט מורכב מאלמנטים פונקציונליים: נושא, נשוא, זמן ומושא. בניגוד לגישות החומסקיאניות, הנחה מפורשת ב-LFG היא שמבני הנתונים המתאימים לתיאור יחסים מבניים בין מילים וצירופים על פני השטח ("עצים תחביריים") אינם מתאימים לתיאור יחסים פונקציונליים; בעוד שמבנה המרכיבים הוא עץ תחבירי, המבנה הפונקציונלי הוא Attribute-Value Matrix, או AVM, שבו אין ייצוג ליחסים כמו סדר ליניארי, ומצד שני ייתכנו מצבים שבהם אותו מרכיב נשלט על ידי יותר מ"אם" אחת.
ישנם רבדים נוספים שממלאים תפקיד במחקרים מסוימים ב-LFG, כגון:
כל הרבדים הללו מתקיימים במקביל, וחלק מרכזי מהמחקר הוא אפיון היחסים והקשרים השיטתיים בין הרבדים השונים. התפישה הזו מבדילה בין LFG לתאוריות חומסקיאניות, שבהן התחביר מנותח כרצף של מבני מרכיבים הממופים זה לזה בעזרת חוקים טרנספורמטיביים הפועלים באופן סדרתי.
אפיון אחר של LFG הוא הדגש על תהליכים לקסיקליים: פעולות הכוללות שינוי במערכת התפקידים התחביריים, כגון הסביל (פועל פסיבי), נחשבות לקסיקליות ולא תחביריות. כלומר, הפועל הסביל נרשם בלקסיקון כמילה נפרדת עם מיפוי שונה של הארגומנטים לתחביר. רעיונות מרכזיים מתפיסת הלקסיקון של LFG הפכו במהלך הזמן למקובלים גם על חלק גדול מהחוקרים במסגרות חומסקיאניות.
על ידי הנחת פעולות פרודוקטיביות בלקסיקון והפרדת תפקיד ממבנה מצליח LFG לתאר דפוסים תחביריים בלי להיעזר בטרנספורמציות. למשל, במשפט "מה אתה רואה?", גישות טרנספורמטיביות יוצרות מבנה מופשט שבו המילה "מה" מופיעה לאחר הפועל, מכיוון שזהו המיקום הרגיל למושא, ומבנה השטח נגזר ממבנה מופשט זה על ידי הזזת המושא לעמדה שבראש המשפט. לפי LFG, למילה "מה" יש שני תפקידים במשפט: מילת שאלה ומושא. המיקום שלה מתאים לתפקיד של מילת שאלה, ומערכת האילוצים של השפה העברית מתירה לה למלא גם את הפונקציה של מושא.
מטרה מרכזית ב-LFG היא ליצור מודל שמתאים גם לבלשנים תיאוריים וגם לבלשנים חישוביים. המודל של LFG מתאפיין בדיוק מתמטי ובשימוש רב בשפה מתמטית לצורך תיאור יחסים ומגבלות, וכן בכך שכל הנחות המודל מנוסחות באופן מפורש וחד-משמעי. מספר מערכות ממוחשבות הכוללות דקדוק מפורט של שפות רבות נכתבו על סמך הפורמליזם של LFG.
בישראל עסק בפיתוח התאוריה פרופסור יהודה פאלק מהאוניברסיטה העברית שבשנת 2001 כתב ספר מבוא אליה בשם "דקדוק לקסיקלי פונקציונלי: מבוא לתחביר מבוסס אילוצים מקבילים".
אזורי סידני
העיר סידני, בירת מדינת ניו סאות' ויילס באוסטרליה, היא אחת מהמטרופולינים הגדולות בעולם מבחינת שטחה הגאוגרפי, כ־12,145 קמ"ר. מבחינה מנהלית, היא מחולקת למספר אזורים (Regions) המכילים כל אחד מספר רשויות עירוניות, להן בתורן כפופים מספר פרוורים. שיטה עירונית זאת מייצרת מארג מוניציפלי תאי: כל פרוור נחשב לרשות עצמאית ומנהל באופן פרטני את צרכיו. כך למשל הפרוור קיריבילי, המרוחק קילומטרים ספורים מסידני, נחשב לרשות עצמאית ועשוי לכלול רחובות בשמות זהים לרחובות בסידני (כגון רחוב פיט); רחובות ארוכים במיוחד, כגון דרך פאראמטה, עשויים להתפרש על פני מספר פרוורים, ובמעבר מפרוור למשנהו תחל ספירת מספרי הבתים מחדש ברחוב.
חבורות ההומוטופיה
בטופולוגיה אלגברית ניתן לבנות לכל מרחב טופולוגי מנוקד (כלומר, עם בחירה של נקודת בסיס) סדרה של חבורות, המכונות חבורות ההומוטופיה, ומסומנות \pi_n(X,a). חשיבותן בכך שהן תורמות למחקר טיפוס ההומוטופיה של המרחב.
חבורת ההומוטופיה הראשונה אינה אלא החבורה היסודית של המרחב; בניית חבורות ההומוטופיה מכלילה את בנייתה של החבורה היסודית באופן טבעי. בעזרת חבורות ההומוטופיה ניתן לחקור תכונות טופולוגיות נוספות של המרחב, אותן החבורה היסודית לא תמיד מצליחה "לתפוס". בפועל, לא ידועות חבורות ההומוטופיה גם למרחבים הנחשבים פשוטים, כמו ספירה.
הגדרה
יהי (X,a) מרחב טופולוגי מנוקד. לכל n \geq 0 מגדירים את חבורת ההומוטופיה ה-n, המסומנת \pi_n(X,a), להיות קבוצת העתקות S^n \to X (כאשר S^n היא הספירה ה-n ממדית), עד כדי הומוטופיה ביחס לנקודה. באופן שקול, ניתן להגדיר את איבריה בתור קבוצת ההעתקות מההיפרקובייה עד כדי הומוטופיה ביחס לשפת הקוביה. ההגדרה השנייה נוחה יותר (כך למשל מוגדרת החבורה היסודית \pi_1(X,a)). ההגדרות שקולות, שכן אם מזהים את כל השפה של הקוביה לנקודה אחת, מקבלים את הספירה.
עבור n \geq 1 קבוצה זו מהווה חבורה עם פעולת השרשור, שמוגדרת בתור הדבקת שתי קוביות על אחת הצלעות ב"קצב כפול", בדומה להגדרת הפעולה בחבורה היסודית.
חבורות ההמוטופיה מהוות פונקטור בין מרחבים טופולוגיים לחבורות. זהו אינווריאנט עד כדי שקילות הומוטופית (לכל מרחבים שקולים הומוטופית אותן חבורות הומוטופיה).
מבנה
בעזרת חבורות ההומוטופיה ניתן להבין את התכונות ההומוטופיה של המרחב.
תכונות בסיסיות
כאמור לעיל, לכל n \geq 1 על \pi_n(X,a) יש מבנה טבעי של חבורה. עבור n \geq 2 חבורה זו היא אבלית. כדי להוכיח זאת, יש להביט בהעתקות, לכווץ אותן מעט, לסובב ואז להרחיב חזרה (מה שלא אפשרי במקרה החד־ממדי).
הבחנה חשובה נוספת היא שבחבורת הומוטופיה כללית, בניגוד לחבורה היסודית, יש משמעות לנקודת הבסיס. במרחב קשיר מסילתית, כל החבורות איזומורפיות, אך אינן זהות. במרחב פשוט קשר אפשר שלא להתייחס לנקודת הבסיס לכל חבורות ההומוטופיה - הן שוות זהותית.
שקילות הומוטופית חלשה ומשפט וייטהד
כאמור לעיל, חבורת הומוטופיה ספציפית נותנת מידע חלקי בלבד על המרחב. על כן, מגדירים יחס חלש יותר - שני מרחבים נקראים שקולים הומוטופית במובן החלש אם קיימת ביניהם העתקה f: X \to Y, המכונה שקילות הומוטופית חלשה, כזו שלכל n ההעתקה הנתונה על ידי  היא איזומורפיזם חבורות.
המשפט הבא הוא משפט חזק מאוד הנותן מידע מלא על טיפוס ההומוטופיה בעזרת חבורות ההומוטופיה:
משפט וייטהדundefined: אם f: X \to Y שקילות הומוטופית חלשה בין מרחבי CW קשירים מסילתית, אז f היא שקילות הומוטופית בין המרחבים.
הדרישה שתהיה פונקציה f אחת שמקיימת את תנאי המשפט היא הכרחית - גם אם כל החבורות איזומורפיות על ידי העתקות שונות, לא מובטחת שקילות הומוטופית.
מרחב אספרי ומרחב אילנברג-מקליין
מרחב אספרי (Aspherical space) הוא מרחב שכל חבורות ההומוטפיה \pi_n(X,a) טריוויאליות עבור n \geq 2. כל מרחב בעל מרחב כיסוי אוניברסלי כוויץ (למשל, טורוס) הוא מרחב אספרי. במרחבי CW גם ההפך נכון - מרחב CW הוא אספרי אם ורק אם מרחב כיסוי האוניברסלי שלו (שתמיד קיים) הוא מרחב כוויץ.
מינוח כללי יותר הוא מרחב אילנברג-מקליין - זהו מרחב בו יש רק חבורת הומוטופיה אחת לא טריוויאלית. לכל חבורה \pi ומספר טבעי n, מסמנים ב-K(\pi,n) מרחב אילנברג-מקליין בעל חבורת הומוטופיה \pi מסדר n. למשל, המעגל S^1 הוא, המרחב הפרויקטיבי הממשי האינסופי הוא מרחב. מרחב כזה לא תמיד קיים, אך משפט חשוב קובע כי לכל חבורה אבלית \pi ולכל n>1 קיים מרחב K(\pi,n) יחיד כד כדי שקילות הומוטופית. בנייה זו נעשית על ידי מרחב מור ומערכת פוסטניקוב.
חישוב החבורות
חישוב חבורות ההומוטופיה בפועל הוא קשה, וגם חבורות ממד גבוה של מרחבים שנראים פשוטים אינן ידועות.
בניגוד לחבורה היסודית, עבורה יש שיטות חישוב שונות (הבולטות הן מרחבי כיסוי ומשפט ואן קמפן), או חבורות ההומולוגיה אותן ניתן לחשב אלגוריתמית במקרים רבים, אין שיטה כללית לחשב את חבורות ההומוטופיה, בשיטות כמו רדוקציה. חבורות ההומוטופיה היחסיות אגדי סיבים undefined, שהם הכללות של מרחבי כיסוי, נותנים מידע מועט ונקודתי מאוד.
בכל זאת, במהלך שנות השמונים פותחו שיטות שונות לחישוב חבורות ההומוטופיה. Graham Ellis ו- Roman Mikhailov הציגו שיטה תיאורתית לחשב את החבורות למרחבים מסוימים (לפרטים, ראו בקריאה נוספת).
משפט הורוויץundefined מקשר בין חבורות ההומולוגיה לחבורות ההומוטופיה במקרה של מרחבים n-קשירים.
קישורים חיצוניים
Homotopická grupa
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1995
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1995 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות
ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
אליפות העולם בלקרוס 2018
אליפות העולם בלקרוס 2018 היא האליפות ה-13 בלקרוס שדה לגברים, המאורגנת על ידי איגוד הלקרוס הבינלאומי (The Federation of International Lacrosse - FIL). האליפות נערכה בין ה-12 ל-21 ביולי 2018 בנתניה.
הטורניר היה אמור להיערך במנצ'סטר אנגליה (שאירחה בעבר את הטורניר ב-2010), אך היא פרשה מהאירוח במאי 2017. נתניה זכתה לארח את האליפות. הייתה זו הפעם הראשונה שהטורניר נערך במדינה שאינה דוברת אנגלית והוא אינו באחת מ-4 הארצות שאירחו בעבר, 3 פעמים כל אחת: אוסטרליה, אנגליה, ארצות הברית וקנדה.
אלופת העולם לשנת 2018 היא נבחרת ארצות הברית שזו הזכייה העשירית שלה באליפות העולם בענף.
האירוע
ב-12 ביולי נערך טקס הפתיחה באצטדיון נתניה וכן שני משחקי הפתיחה, ישראל נגד ג'מייקה (11 - 3) וארצות הברית נגד אירוקוי (17 - 9). יתר המשחקים של הטורניר נערכו, פרט למשחק הגמר, במגרשי הדשא מכון וינגייט שבנתניה. ב-21 נערך משחק הגמר בין ארצות הברית לקנדה (9 - 8). בסך הכל התקיימו במהלך הטורניר 170 משחקים.
המדינות המשתתפות
46 נבחרות מרחבי העולם השתתפו באליפות. הנבחרות חולקו ל-14 קבוצות במרץ 2018.
דוקטרינת בגין
היסטוריה
בהקבלה לדוקטרינות הנשיאותיות של ארצות הברית נקראה הדוקטרינה על שם מנחם בגין, שהחליט על היישום הפומבי הראשון שלה במבצע אופרה ב־1981, שבמהלכו הותקף הכור הגרעיני שבנתה עיראק. עם זאת מדיניות דומה יושמה (גם אם לא פומבית) עוד בתקופת ממשלת רבין הראשונה, ושורשיה נמצאים בניסיונותיה של ישראל לחסום בתחילת שנות השישים את פעילות המדענים הגרמנים במצרים.
ב-28 באוקטובר 1980 כינס מנחם בגין ישיבת ממשלה מיוחדת שדנה בהפצצת הכור בעיראק. בישיבה זו סיכם בגין את השקפתו על מצבה של ישראל לנוכח האיום הגרעיני:
לאחר שפורסם בתקשורת דבר ההפצצה בעיראק, פרסם בגין את הודעת הממשלה, שהסבירה את השיקולים שחייבו את הפצצת הכור והסתיימה בהצהרת מדיניות, המהווה את דוקטרינת בגין:
מבצעי תקיפה
המדינות שמדיניות זו הופעלה נגדן באופן רשמי כוללות את עיראק, סוריה ואיראן. נערכה גם פעילות דיפלומטית רבה, ולדברי העיתונאי יוסי מלמן, בוצעו גם פעולות חשאיות רבות של המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים בסיוע יחידות עילית של צה"ל. כמו כן עשתה ישראל מאמצים דיפלומטיים למניעת ניסיונות הצטיידות גרעינית של מדינות אחרות באזור כמו מצרים, סעודיה ועוד. כאשר התגלה בשנת 2003 כי לוב התקדמה מאוד בפיתוח טכנולוגיה גרעינית מבלי שהדבר התגלה, נחשב הדבר ככישלון של קהילת המודיעין הישראלית.
במסגרת המדיניות בוצעו מספר תקיפות מפורסמות של חיל האוויר הישראלי:
קרנז'י אנטואן
קרנז'י אנטואן (בצרפתית: Carnejy Antoine; נולד ב-27 ביולי 1991 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן האיטי-צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת הפועל חיפה מליגת העל הישראלית ובנבחרת האיטי.
קריירת מועדונים
ב-19 בינואר 2022 חתם על חוזה לשנה וחצי בקאזה פיה א.ק. מהליגה הפורטוגלית השנייה. בתום עונת העפיל עם המועדון לליגת העל הפורטוגלית. בסך הכול ערך 21 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-31 בינואר 2023 חתם בהפועל חיפה מליגת העל הישראלית.
פרנהייט (ארכיטקטורה)
פרנהייט (באנגלית: Fahrenheit) הוא שם הקוד שניתן לארכיטקטורה של מעבדים גרפיים שפותחה על ידי חברת Nvidia והושקה בשנת 1998 כממשיכה של הארכיטקטורה של STG-2000 (NV1) ו-Riva 128 (NV2 ו-NV3). הארכיטקטורה נקראת על שם הפיזיקאי דניאל פרנהייט.
ז'ובנל מואיז
ז'ובנל מואיז (בצרפתית: Jovenel Moïse; 26 ביוני 1968 – 7 ביולי 2021) היה פוליטיקאי ויזם מהאיטי, ששימש כנשיאה ה־42 של רפובליקת האיטי מ-7 בפברואר 2017 ועד שנרצח, ב-7 ביולי 2021. טרם כניסתו לפוליטיקה עמד בראש חברת ייצוא. בשנת 2015 שימש כמועמד "המפלגה ההאיטית טט קאלה" (לפי כינוי הנשיא הקודם, מישל מרטלי "ראש מגולח") Parti Haitien Tèt Kale - PTHK, וזכה במקום הראשון בבחירות לנשיאות אבל התוצאה בוטלה עקב אי סדרים. בשנת 2016 זכה שוב בבחירות וב-2017 נכנס לתפקיד במקום הנשיא הזמני ז'וסלרם פריוור. הוא כיהן בתפקיד עד לרציחתו, ב־7 ביולי 2021 על ידי מתנקשים אלמונים במעונו
ילדותו
ז'ובנל מואיז נולד ב-1968 בטרו-די-נור, במחוז צפון-מזרח של האיטי, כבנם של אטיין מואיז, סוחר וחוואי, ושל לוסיה ברונו, תופרת. בקיץ 1974 עברה המשפחה לבירה פורט-או-פרנס, בה למד מואיז בבית הספר היסודי הלאומי "דון דורלן", אחר כך בתיכון "טוסן לוברטור" ובמרכז לתרבות של המכללה הקנדית-האיטית. בשנת 1988 התחיל ללמוד חינוך וגאוגרפיה, ובהמשך למד מדעי המדינה באוניברסיטת קיסקייה.
פעילותו העסקית
בתום לימודיו עבר ביחד עם אשתו, מרטין ז'וזף, אותה הכיר באוניברסיטה, לאזור הכפרי הסמוך לעיר פור-דה-פה, על מנת לעסוק בגידול בננות אורגניות וביזמות. ברשותו היה מטע בננות שהשתרע על פני 100 דונם. מואיז פתח בפור-דה-פה את חנותו הראשונה - לחלקי חילןף מכוניות בשם 'JOMAR Auto Parts'. בהמשך עסק בענף בקבוקי מים מינרליים והפך ליזם מצליח.
בשנת 2001 נבחר ללשכת המסחר והתעשייה במחוז צפון-מערב ואחר כך התמנה ליושב הראש. לאחר מכן נבחר למזכיר כללי של לשכת המסחר והתעשייה של האיטי, שבמסגרתה דאג לשילובן ולייצוגן של כל לשכות המסחר האזוריות. בשנת 2008 הקים את החברה ההאיטית לאנרגיה COMPHENER S.A, חברת חשמל אזורית שנועדה להשתמש באנרגיית השמש והרוח בעשרה כפרים במחוז צפון-מערב.