cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רובר ארון
בחירתו לאקדמיה הצרפתית
רובר ארון נבחר לאקדמיה הצרפתית ב-7 במרץ 1974 באותו זמן עם מוריס שומאן. אולם הוא נפטר באופן פתאומי מהתקף לב ב- 19 באפריל 1975 בביתו בפריז, חמישה ימים לפני טקס הקבלה המיועד. נאום הקבלה שלו הוקרא ואושר בנוכחותו בישיבה פרטית ב-17 באפריל, יומיים לפני מותו. הוא הוקדש לקודמו על הכיסא ה-32 באקדמיה, ז'ורז' איזאר. את נאומו לכבודו הכין ז'אן גיטון. מי שירש את ארון על אותו כיסא היה מוריס רמס, שלפי המסורת הקדיש את נאומו לארון. ארון תכנן לכתוב את זיכרונותיו אך לא הספיק.
מערבי
ראו גם
}}
רובר ארון
חייו הפרטיים
רובר ארון היה קרוב משפחה רחוק של רמון ארון שאחד מאחיו נקרא גם הוא רובר. אשתו נפטרה בשנת 1997.
ספרים
(אל המקורות, מהמערות אל הר סיני) I כרך א, 1967 ; כרך ב (מבתי כלא מחתרתיים אל בתי משפט מיוחדים) Des prisons clandestines aux tribunaux d’exception, septembre 1944-juin 1949, 1969 ; כרך ג, חלק 1 : « Le monde des affaires, 1944-1953 », Paris, Paris, 1974 ;חלק 2 (עולם העסקים) « Le monde de la presse, des arts, des lettres, 1944-1953 », 1975. (עולם העיתונות, האמנויות, הספרות)
בלז פסקל
בְּלֶז פסקל (בצרפתית: Blaise Pascal; 19 ביוני 1623 – 19 באוגוסט 1662) היה מתמטיקאי, פיזיקאי ופילוסוף צרפתי. איש מדע רב-תחומי, שפעולותיו חבקו תחומים רבים ומגוונים. כילד היה ילד פלא שחונך על ידי אביו, גובה מיסים בעיר רואן. עבודתו המוקדמת של פסקל הייתה במדעי הטבע. פסקל תרם גם להבנת התנהגותם של זורמים, והבהיר את מושגי היסוד של לחץ וריק באמצעות הכללת עבודתו של אוונג'ליסטה טוריצ'לי. פסקל גם כתב בהגנתה של השיטה המדעית.
ב-1642, בעודו נער, הוא החל בעבודה חלוצית על מכונות חישוב, ולאחר שלוש שנות מאמץ ו-50 דגמי אב, המציא את המחשב המכני. הוא בנה עשרים מכונות כאלו (שנקראו המחשב של פסקל ומאוחר יותר הפסקלין) במהלך עשר השנים הבאות. פסקל היה מתמטיקאי חשוב, ועזר ליצור שני ענפים רבי עוצמה ומרכזיים חדשים בתחום: בגיל 16 כתב חיבור משמעותי על גאומטריה פרויקטיבית, ומאוחר יותר התכתב עם פייר דה פרמה בנוגע לתורת ההסתברות, ובכך השפיע מאוד על התפתחות הכלכלה המודרנית ומדעי החברה. כמו גלילאו וטוריצ'לי לפניו, הוא התנגד לטענתם של ממשיכי אריסטו שהתעקשו כי הטבע מפחד מהריק. תוצאות מחקריו של פסקל גרמו למחלוקות רבות עד שהתקבלו בסופו של דבר.
ב-1646, פסקל ואחותו ז'קלין הזדהו עם התנועה הדתית הקתולית הידועה בקרב מתנגדיה כיאנסניזם. אביו מת ב-1651. לאחר חוויה מיסטית שעבר בתחילת 1654, הוא חווה את "המרתו השנייה", נטש את עבודתו המדעית והקדיש עצמו לפילוסופיה ולתאולוגיה. שתי עבודותיו המפורסמות ביותר מתקופה זו הן "המכתבים הפרובינציאליים" שהביא לקונפליקט בין היאנסניסטים והישועים, ו"הגיגים" (Pensees). באותה שנה כתב גם חיבור חשוב על המשולש האריתמטי. בין 1658 ל-1659 הוא כתב על הציקלואיד ואפשרות השימוש בו לצורך חישוב נפחם של גופים.
חייו
פסקל נולד בקלרמון-פראן שבצרפת, והיה השלישי מבין ארבעה ילדים. התייתם מאמו, אנטואנט בגון, בגיל שלוש, וגודל בידי אביו, המתמטיקאי אטיין פסקל. בגיל תשע עבר עם משפחתו לפריז. בגיל 16 הציג פסקל את עבודתו המתמטית הראשונה, שעסקה בגאומטריה פרויקטיבית. בהמשך אותה שנה עברה המשפחה לרואן שבצפון נורמנדי, שם התמנה האב לגובה מס, וכעבור זמן קצר פרסם פסקל את עבודתו על חתכי חרוט.
אביו, אטיין פסקל (1588–1651), היה שופט מקומי וחבר באיגוד "Noblesse de Robe", שהתעניין מאוד גם במדע ובמתמטיקה. לפסקל היו שתי אחיות, הצעירה יותר ז'קלין והמבוגרת יותר גילברט.
ב-1631, חמש שנים לאחר מות אשתו, עבר אטיין פסקל עם ילדיו לפריז. המשפחה שכרה את שירותיה של לואיז דלפו, עוזרת בית שבסופו של דבר הפכה לחלק מהמשפחה. אטיין, שמעולם לא נישא מחדש, החליט שהוא לבדו יחנך את ילדיו, שכן כולם הראו יכולת אינטלקטואלית יוצאת מגדר הרגיל, ובמיוחד בנו בלז. פסקל הצעיר הראה נטייה מדהימה למדע ולמתמטיקה.
נושא שעורר בפסקל עניין רב הייתה עבודה של דזארג על חתכי חרוט. כשהוא ממשיך את קו החשיבה של דזארג, פסקל, בעודו בן שש עשרה שנים בלבד, הפיק, במובן של הוכחה, חיבור קצר על מה שנקרא מאז "The Mystic Hexagram", ושלח אותו - עבודתו המתמטית הרצינית הראשונה - למרן מרסן בפריז: התוצאה המהווה את גולת הכותרת של חיבור זה ידועה עד היום כמשפט פסקל. המשפט קובע כי אם משושה חסום בחתך חרוט כלשהו אזי שלוש נקודות החיתוך של זוגות צלעות נגדיות של המשושה נחות על ישר אחד (הנקרא ישר פסקל).
בהוכחת המשפט פסקל יישם בהצלחה רעיונות גאומטריים מבריקים מגאומטריה פרויקטיבית (שהוא היה ממייסדיה) כמו "נקודה באינסוף" ורעיונות מפרספקטיבה. בעבודתו פסקל הראה כי המשפט שלו הוא המפתח לבנייה של תאוריה כללית של חתכי חרוט, בה טענותיו של אפולוניוס מופיעות כמסקנות מטענות מוכללות יותר. באותה עבודה מופיעה גם המסקנה הפשוטה אך החשובה ביותר ממשפטו - "כל חתך חרוט נקבע באופן ייחודי על ידי חמש נקודות שעליו", כלומר אם נסמן חמש נקודות במישור, ישנו רק חתך חרוט אחד שעובר דרך כולן.
עבודתו של פסקל הייתה כל כך מבריקה ומתקדמת שדקארט היה משוכנע שאביו של פסקל כתב אותה. כשמרסן אימת בפניו שהחיבור היה פרי עבודתו של הבן ולא של האב, אמר דקארט: "אינני מחשיב זאת למוזר שהוא הציע טענות על חתכי חרוט הולמות יותר מאלו של הקדמונים", והוסיף, "אבל קשה להאמין שדברים אחרים הנוגעים לנושא זה יגיעו למוחו של ילד בן שש עשרה".
בצרפת באותו זמן משרדים ועמדות יכלו - והיו - נקנות ונמכרות. ב-1631 מכר אטיין את משרתו כנשיא השני של בית המשפט המקומי Cour des Aides בעבור 65,665 ליברים. הכסף הזה הושקע באיגרת חוב ממשלתית אשר סיפקה למשפחת פסקל הכנסה לא-גבוהה אך נוחה, שאפשרה להם לעבור לפריז. אבל ב-1638, הקרדינל רישלייה, נואש לכספים להמשיך את מלחמת שלושים השנים, לא עמד בהחזר כספי האיגרת הממשלתית. הכנסתו של אטיין פסקל צנחה לפתע מקרוב ל-66,000 ליברים לפחות מ-7,300.
כמו רבים באותה עת, נאלץ אטיין בסופו של דבר לברוח מפריז בשל התנגדותו למדיניות הכספית של הקרדינל רישלייה, כשהוא משאיר את שלושת ילדיו בחסות שכנתו, מאדאם סנקטו. רישלייה סלח לאטיין רק כאשר נכח במחזה ילדים שבו השתתפה ז'קלין, ששיחקה היטב. לאחר שיפור יחסיו של אטיין עם הקרדינל, הוא מונה ב-1639 לגובה וממונה על המסים מטעם המלך בעיר רואן - עיר שרישומי המס בה, עקב התקוממויות, היו בכאוס מוחלט.
משנת 1642 טרח במשך שלוש שנים על המצאת מכונת חישוב מכנית - פסקלין, מעין מחשבון שביצע רק פעולות חיבור וחיסור. הוא המציא זאת כדי לעזור לאביו בעבודתו כגובה מס. מכונת חישוב זו פעלה על עקרון גלגלי שיניים והיוותה בסיס למכונות חישוב מכניות מסוג זה שפעלו עד שבאו לעולם מכונות החישוב האלקטרוניות. שתיים ממכונות החישוב המקוריות מוצגות במוזיאון לאמנויות ולמקצועות בפריז ובמוזיאון הצווינגר בדרזדן בגרמניה. אף על פי שהמכונות הללו הן מבשרים מוקדמים של הנדסת מחשבים, המחשב לא זכה להצלחה מסחרית גדולה. כיוון שהיה יקר במיוחד, הפסקלין הפך לצעצוע וסמל סטטוס לעשירי צרפת ואירופה. אף על פי כן, פסקל המשיך לשפר את תכנונו במהלך העשור הבא ובנה בסך הכל עשרים מכונות כאלה.
תרומות למתמטיקה
המשולש היה ידוע עוד לפני פסקל, ואף הוצג בספר של מתמטיקאי סיני מהמאה ה-13. המשולש בנוי למעשה מהמקדמים הבינומיים. אף על פי כן, בחיבורו Traité du triangle arithmétique ("חיבור על המשולש האריתמטי") פסקל תיאר צורת הצגה טבלאית נוחה למקדמים בינומיים, ובנוסף תיאר את השימושים הקשורים בה בתורת ההסתברות. לצורך החישובים הקומבינטוריים הרבים שעשה בעבודתו בתורת ההסתברות, פסקל עשה שימוש אינטנסיבי במשולש, וחשף תכונות קומבינטוריות רבות שלו. בשל תרומה ייחודית זאת ליסודות הקומבינטוריקה ותורת ההסתברות, צורת הצגה טבלאית זאת נקראת מאז תחילת המאה ה-18 בשם משולש פסקל. המשולש משמש עד היום להדגמת רעיונות קומבינטוריים רבים.
פסקל מגדיר את המספרים במשולש באמצעות רקורסיה: נקרא למספר שנמצא בשורה ה-(m+1) ובטור ה-(n+1) כ- t_{mn}. אז לכל m = 0, 1, 2 ... ו- n = 1, 2, 3... . תנאי ההתחלה הוא t_{00} = 1. פסקל לאחר מכן מסיק עם הוכחה:
ב-1654, בעקבות התעניינותו של חבר בבעיות הימורים, הוא החל להתכתב עם פייר דה פרמה על הנושא, ומשיתוף פעולה זה נולדה התאוריה המתמטית של הסתברות. החבר היה שבליה דה מרה, והבעיה הספציפית הייתה זו של שני שחקנים שרוצים לסיים משחק מהר, ובהינתן הנסיבות הנוכחיות של המשחק, ורוצים לחלק את הנקודות באופן שווה, בהתבסס על הסיכויים של כל אחד לנצח במשחק החל מנקודה זו. בדיון הזה נוצר והוצג לראשונה מושג התוחלת (ערך צפוי). מאוחר יותר השתמש פסקל בטיעון הסתברותי (ב"הגיגים"), כדי להצדיק אמונה באל ובחיים צנועים. צלילתו של פסקל אל תוך תחשיב ההסתברויות הניחה יסוד חשוב לניסוחו של לייבניץ את החשבון האינפיניטסימלי. כשהוא חוזר לגאומטריה מאוחר יותר בחייו, פסקל קידם את התאוריה של הציקלואיד.
לאחר חוויה דתית שעבר ב-1654, זנח פסקל את רוב עבודתו המתמטית.
פילוסופיה של המתמטיקה
תרומתו הגדולה של פסקל לפילוסופיה של המתמטיקה באה עם חיבורו De l'Esprit géométrique ("על הרוח הגאומטרית"). חיבור זה נכתב במקורו כהקדמה לספר לימוד לגאומטריה בעבור אחד מקבוצת בתי הספר המפורסמים של התקופה: "Petites-Ecoles de Port-Royal" ("בתי הספר הקטנים של פור רויאל"). עבודתו זו נותרה לא מפורסמת במשך למעלה ממאה שנה אחרי מותו. פסקל תיאר שם כיצד מתגלות אמיתות חדשות, וטען שהשיטה האידיאלית לכך תהיה למצוא את כל הטענות הנובעות מאמיתות מבוססות מסוימות. מצד שני, הוא טען שהדבר בלתי אפשרי משום שאמיתות מבוססות כאלה יצריכו אמיתות אחרות כדי להישען עליהם כיסוד. עקרונות ראשוניים, לפיכך, אינם ניתנים להשגה. בהתבסס על כך, פסקל טען שההליך שנעשה בו שימוש בגאומטריה הוא מושלם ככל האפשר, עם עקרונות מסוימים שמניחים את נכונותם וטענות אחרות הנגזרות מהם. בכל מקרה, אין שום דרך לדעת אם העקרונות המונחים נכונים או לא.
פסקל נעזר גם ב-De l'Esprit géométrique כדי לפתח תאוריה של הגדרה. הוא הבחין בין הגדרות המהוות תוויות מוסכמות שהוגדרו על ידי מחברן לבין הגדרות שנטמעו בשפה ומובנות על ידי ההדיוטות משום שהן מתייחסות באופן טבעי למושאן. סוג ההגדרות השני אופייני לפילוסופיה של מהותנות. פסקל טען שרק ההגדרות מהסוג הראשון חשובות למדע ומתמטיקה, וצודד בכך שתחומים אלו יאמצו את הפילוסופיה של פורמליזם כפי שנוסחה על ידי דקארט.
ב-De l'Art de persuader ("על אמנות השכנוע"), פסקל בחן את השיטה האקסיומטית בגאומטריה, במיוחד השאלה כיצד אנשים הגיעו לידי שכנוע בנכונות האקסיומות שעליהן הם מפתחים טענות. פסקל הסכים עם מונטן שהשגת ודאות באקסיומות ובמסקנות הללו באמצעות שיטות אנושיות אינה אפשרית. הוא טען שהעקרונות הללו ניתנים לתפיסה רק באמצעות אינטואיציה, ושעובדה זו ממחישה את הנחיצות שבשירות האל בחיפוש אחר אמיתות חדשות.
תרומות למדעים הפיזיקליים
עבודתו של פסקל בתחומים של הידרודינמיקה והידרוסטטיקה התמקדה בעקרונות של נוזלים הידראוליים. המצאותיו כוללות את המכבש ההידראולי (שימוש בלחץ הידראולי כדי להכפיל כוח) ואת המזרק. הוא הוכיח שהלחץ ההידרוסטטי תלוי לא במשקל הנוזל אלא בהפרש הגבהים בין קצותיו. לפי השמועה, הוא הדגים את העיקרון הזה על ידי הצמדת צינור דק לחבית מלאה במים ולאחר מכן מילא את הצינור במים עד לגובה של קומה שלישית בבניין. זה גרם לחבית להישבר, במה שמכונה "ניסוי החבית של פסקל". ניסוי זה אינו נזכר בכתביו של פסקל אך מיוחס לו על ידי כותבים מהמאה ה-19.
ב-1646, פסקל למד על ניסוייו של אוונג'ליסטה טוריצ'לי עם ברומטרים. כשהוא משחזר ניסוי הכרוך בהכנסת צינור מלא בכספית לתוך קערה של כספית, פסקל שאל איזה כוח החזיק כמות מסוימת של כספית בצינור ומה מילא את החלל שמעל הכספית בצינור. בהשפעת ניסוייו אלו כתב פסקל את המסה "הקדמות למחקר על החלל הריק", בה מודגשת חשיבות הניסוי במדע. באותו הזמן, הריק היה בלתי ידוע ורוב המדענים טענו שבחלל היה נוכח תמיד מעט חומר בלתי נראה. זה התבסס על הרעיון האריסטוטלי שבריאה הייתה סוג של חומר, נראה או בלתי-נראה; ושהחומר היה תמיד בתנועה. יותר מכך, אריסטו קבע ש-"כל דבר שנמצא בתנועה חייב היה להיות מוזז על ידי משהו". לפיכך, למדענים חדורי המסורת האריסטוטלית בני תקופתו של פסקל, ואקום לא היה בגדר האפשר. כהוכחה, הם הצביעו על העובדות הבאות:
לאחר ניסוי החבית של פסקל, פסקל ביצע עוד ניסויים בנימה דומה (ב-"ניסויים חדשים עם הריק"). פסקל פירט כללים בסיסיים המתארים לאיזו דרגה נוזלים שונים יכלו להיתמך על ידי לחץ אוויר. הוא גם סיפק נימוקים מדוע היה זה למעשה ואקום מעל לעמוד הנוזל בשפופרת הברומטר.
בתגובה לביקורת המתוארת לעיל ולביקורות נוספות לפיהם מעט חומר בלתי נראה חייב להתקיים במרחב הריק, הגיב פסקל לאסטיין נואל כי תאוריות מדעיות מאופיינות על ידי ניתנותן להפרכה (רעיון שפיתח לימים קרל פופר). הייתה זו אחת הטענות המוחצות בהגנתה של השיטה המדעית במאה ה-17.
המרה דתית
בחורף של 1646, אביו בן ה-58 של פסקל שבר את מפרק הירך כאשר החליק ונפל ברחוב קרחי ברואן; בהתחשב בגילו של האיש ומצב הרפואה במאה ה-17, שבר בצוואר הירך הייתה פגיעה אנושה מאוד, אפילו פטאלית. רואן הייתה ביתם של שניים מהרופאים הטובים בצרפת: דוקטור דזלנדס ודוקטור דה לה בוטיילרי. פסקל הזקן "לא נתן לאף אחד פרט לאנשים האלה לבקר אותו... זו הייתה החלטה טובה, שכן האיש הזקן שרד והיה מסוגל ללכת שוב...". אבל טיפול והחלמה לקחו שלושה חודשים, תקופה במהלכה לה בוטיילרי ודזלנדס הפכו לבני הבית.
שני האנשים היו חסידיו של ז'ין גוליברט, תומך של קבוצה קטנה מהזרם הקתולי אשר השקפתה ידועה כיאנסניזם. הקבוצה הקטנה הזאת באותו זמן חלחלה באופן מפתיע לקהילה הצרפתית הקתולית באותו זמן. היא צידדה באוגוסטיניזם קפדני. בלז דיבר עם הדוקטורים באופן תדיר, ובזכות הטיפול המצליח שלהם באטיין, מצא זמן לשאול מהם יצירות של מחברים יאנסניסטים. בתקופה זו, פסקל חווה סוג של "המרה דתית ראשונה" והחל לכתוב על נושאים תאולוגיים במהלך השנה הקרובה.
פסקל הפסיק את מעורבותו הדתית הראשונית וחווה מספר שנים של מה שהביוגרפים שלו מכנים "התקופה הגשמית" שלו (1648–1654). אביו מת ב-1651 והשאיר את ירושתו לפסקל וז'קלין, ופסקל הפך לאפוטרופוס שלה. ז'קלין הצהירה שהיא בקרוב תהפוך למועמדת במנזר היאנסניסטי של פור רויאל. פסקל נפגע עמוקות ונעצב מאוד, לא בגלל הבחירה שלה, אלא בגלל בריאותו הקשה הכרונית; הוא היה זקוק לה.
בסוף אוקטובר ב-1651, נתיב פיוס החל להופיע בין האח והאחות. בתמורה לסטיפנדיה בריאותית שנתית, ז'קלין מסרה את חלקה בירושה לאחיה. גילברט כבר קיבלה את חלקה בירושה בצורה של נדוניה. בתחילת ינואר אותה שנה, ז'קלין עזבה לפור רויאל. ביום הזה, לפי גילברט שדאגה לאחיה, "הוא פרש לחדרו עצוב מאוד מבלי לראות את ז'קלין, שחיכתה עבורו בטרקלין קטן...". בתחילת יוני 1653, אחרי מה שנראה כהצקה ללא די מז'קלין, פסקל מסר את מלוא חלק הירושה של אחותו לפור רויאל, אשר לטעמו "החל להריח כמו כת". כאשר שני שלישים של הונו של אביו נעלמו, פסקל בן ה-29 נידון כעת לעוני ודלות מתמדת.
המכתבים הפרובינציאליים
החל מ-1656, פסקל פרסם את מתקפתו הזכורה על קזואיסטיקה, שיטה אתית פופולרית שרווחה בקרב אנשי מחשבה קתולים בתחילת התקופה המודרנית (במיוחד הישועים, ובהם אנטוניו אסקובר). פסקל הוקיע את הקזואיסטיקה כשיטה שמהותה שימוש בדרך הסקה מורכבת כדי להצדיק מותרות מוסרית וסוגים שונים של חטאים. הסדרה בת ה-18 מכתבים נתפרסמה בין השנים 1656 ו-1657 תחת שם העט לואיס דה מונטלט והרתיחה את לואי הארבעה עשר. המלך הורה שהספר יקרע ויישרף ב-1660. ב-1661, בעיצומה של מחלוקת ההתנסחות (Formulary controversary), בית ספר היאנסניסטי בפור רויאל גונה ונסגר. אלו שהיו מעורבים בסגירת בית הספר היו חייבים לחתום ב-1656 על בולה אפיפיורית שגינתה את הלימוד של יאנסן כאפיקורסי. המכתב האחרון של פסקל, ב-1657, הביס אף את אלכסנדר השביעי עצמו. אפילו האפיפיור אלכסנדר, בזמן שבאופן ציבורי התנגד לפסקל, השתכנע מטיעוניו.
מלבד השפעתם הדתית, המכתבים הפרובינציאליים היו נפוצים כיצירה ספרותית. השימוש של פסקל בהומור, לעג, וסאטירה אכזרית בטיעונים שלו הפך את המכתבים לבשלים לצריכה ציבורית, והשפיע על הפרוזה של סופרים צרפתים מאוחרים יותר כמו וולטר וז'אן-ז'אק רוסו.
המכתבים הפרובינציאליים זכו לשבחים. למשל, צ'ארלס פראולט כתב על המכתבים: "הכל נמצא שם - טהרתה של השפה, אצילות המחשבה, מוצקות בצורת ההסקה, עדינות במידת הלצון, ואחדות רעיונית שלא ניתן למצוא כמוה בשום מקום אחר".
הגיגים
פסקל לא השלים את חיבורו התאולוגי המשפיע ביותר, "הגיגים" (או מחשבות, במקור: Pensees). הטיוטות שנמצאו בעיזבונו התפרסמו לאחר מותו. הספר יועד במקור לשמש כבחינה מקיפה וכהגנה על האמונה הנוצרית, וכותרתו המקורית הייתה Apologie de la religion Chrétienne ("הגנה על הדת הנוצרית"). אחת האסטרטגיות המרכזיות של ה-Apologee הייתה להשתמש בפילוסופיות המנוגדות של ספקנות וסטואיזם, שנתגלמו בהגותם של מונטן מצד אחד ואפיקטטוס מצד שני, כדי להביא את האדם הלא מאמין ליאוש ובלבול כה רב עד שהוא בסופו של דבר יכיר בקיומו של אלוהים.
"הגיגים" של פסקל נחשב ליצירת מופת ולנקודת ציון בפרוזה הצרפתית. כשהוא מעיר על חלק מסוים בספר (מחשבה #72) סנט-בב שיבח אותו כדפים המשובחים ביותר בשפה הצרפתית. ויל דוראנט קרא לו "הספר הרהוט ביותר בפרוזה הצרפתית". במהלך הספר סוקר פסקל מספר פרדוקסים פילוסופיים: חיים ומוות, רוח וחומר, אמונה ושכל, אינסוף ולא-כלום, משמעות וכלות, ולמראית עין אינו מגיע לשום מסקנה נחרצת מלבד צניעות, חסד וענווה. כשהוא קושר בין הטיעונים לאחד, פסקל מפתח את הימור הפתאים של פסקל: הטענה בדבר כדאיות האמונה באלוהים משיקולים תועלתניים - הסתברותיים.
שנותיו האחרונות ומותו
טי אס אליוט תיאר אותו בשלב זה של חייו כ-"איש העולם הגדול בין הנזירים, ונזיר בין אנשי העולם הגדול". אורח החיים הנזירי של פסקל נגזר מאמונה שזה טבעי והכרחי בשביל אדם לסבול. ב-1659, פסקל נפל לחולי רציני. במהלך שנותיו האחרונות, הוא דחה עזרה רפואית למרות הפצרות חוזרות ונשנות של הרופאים שלו, באומרו "חולי הוא המצב הטבעי בשביל נוצרים".
ב-1662, החולי של פסקל נעשה אלים יותר ויותר, ומצבו הרגשי הלך והידרדר בעקבות מותה של אחותו. כשהוא מודע לכך שבריאותו נחלשת במהרה, פסקל חשב לעבור לבית חולים, אך רופאיו הכריזו שמצבו הרפואי היה יותר מדי לא יציב לנוע בכרכרה. בפריז ב-18 באוגוסט 1662, פסקל סבל מעוויתות ומצבו הידרדר בצורה פתאומית. הוא מת בבוקר למחרת, ומילותיו האחרונות היו "שאלי לעולם לא ינטוש אותי", ונקבר בבית העלמין של סנט אטיין דה מונט.
מורשתו
כהוקרה על תרומותיו המדעיות, השם פסקל ניתן ליחידת המידה ללחץ, לשפת התכנות פסקל, ולחוק פסקל, העומד ביסוד מדעי ההידרוסטטיקה וההידרודינמיקה.
פיתוח תורת ההסתברות בידי פסקל היה תרומתו המשפיעה ביותר למתמטיקה. במקור תורה זו יושמה להימורים, היום היא חשובה במיוחד בכלכלה, בייחוד במדע אקטוארי. ג'ון רייס כותב כי "תורת ההסתברות והתגליות שבאו בעקבותיה שינו את האופן שאנו חושבים על אי ודאות, סיכון, קבלת החלטות, ועל יכולתו של היחיד והחברה להשפיע על השתלשלות אירועי העתיד". אף על פי כן, גם פסקל וגם פרמה, על אף שעשו עבודה מוקדמת חשובה בתחום ולמעשה אתחלו את התחום, לא דחפו את התאוריה מאוד רחוק. כריסטיאן הויגנס, שלמד על הנושא מההתכתבות של פסקל ופרמה, כתב את הספר הראשון בנושא. דמויות מאוחרות יותר שהמשיכו את הפיתוח של התחום כוללות את אברהם דה מואבר ופייר-סימון לפלס.
בספרות, פסקל נחשב לאחד המחברים החשובים ביותר בתקופה הקלאסית הצרפתית והוא נקרא כיום כאחד המאסטרים הגדולים ביותר של הפרוזה הצרפתית. כתביו התאולוגיים יצרו דוקטרינה של אמונה שהעמידה במרכז את חוויית קיומו האל באמצעות הלב במקום על ידי השכל (מבטאת זאת יותר מכל אמירתו "אנו מגיעים אל האמת, לא בידי השכל, אלא בזכות הלב"). השימוש שלו בסאטירה והומור השפיע על מסאים מאוחרים יותר. התוכן של עבודתו הספרותית זכור בצורה הטובה ביותר כמביע התנגדות נחרצת לרציונליזם של רנה דקארט, ומאידך כטוען בבירור באופן סימולטני שהפילוסופיה המתחרה הראשית, אמפיריציזם, גם היא לא מספיקה כדי לקבוע אמיתות משמעותיות.
תרומתו לבניית מכונות חישוב סללה את הדרך לעידן המחשוב המכני, ומכונת החישוב האוטומטית שפיתח היוותה בסיס למכונות חישוב מכניות מסוג זה שפעלו עד שבאו לעולם מכונות החישוב האלקטרוניות.
חרף חייו הקצרים, הצליח פסקל להטביע חותם עמוק בתחומים בהם עסק, והוא נחשב לאחד מהגאונים הגדולים שהאנושות הוציאה מקרבה.
פינק פלמינגוס
פינק פלמינגוס (באנגלית: Pink Flamingos; תרגום: פלמינגואים ורודים) הוא סרט קאמפ אמריקאי מסוג קומדיה שחורה שנכתב, הופק, צולם, נערך ובוים על ידי ג'ון ווטרס.
מאז פרסומו נחשב הסרט לסרט פולחן. בשנת 1997 צוינו 25 שנה להצגת הבכורה של הסרט בשנת 1972 ושוחררה גרסה מחודשת שלו שכללה פסקול משופר ומספר סצנות שנחתכו מהגרסה המקורית.
עלילה
דיוויין היא פושעת החיה במחתרת תחת השם הבדוי "באבס ג'ונסון" עם אמה חולת הנפש וחובבת הביצים אידי, בנה העבריין קראקרס ושותפתה קוטון. הם חיים יחדיו בקראוון ורוד שבכניסה אליו עומדים מספר פלמינגואים ורודים מפלסטיק. כשיריביה של דיוויין, קוני וריימונד מארבל, מגלים שצהובון מקומי הכתיר אותה ל"אדם המטונף ביותר בעולם" הם מתמלאים קנאה ומחליטים להרוס לדיוויין את קריירת הפשע ולזכות בתואר האנשים המטונפים בעולם בעצמם.
בלאק מטאל
בלאק מטאל (באנגלית: Black Metal; תרגום חופשי: מטאל שחור) הוא תת-ז'אנר קיצוני בתוך זרם ההבי מטאל, המהווה מכלול של מוזיקה ותרבות, ואשר צמח בסקנדינביה ובבריטניה בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, ומאוחר יותר התהווה במתכונתו המוכרת בנורווגיה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.
הבלאק מטאל מאופיין בריפי טרמולו מהירים, מלודיות קודרות, דיסטורשן צורמני, תיפוף מהיר ואגרסיבי הכולל את טכניקת הדאבל באס והבלאסט ביטס, צווחות גבוהות וחורקות, פשטות טכנית, חזרות, ולעיתים קרובות, התעסקות רבה בנושאי השטניזם ואנטי נצרות. בניגוד להבי מטאל מסורתי יותר, בבלאק מטאל אין דגש על טכניקה, ולעיתים אף אין סולואים של גיטרה. זהו הבלאק מטאל הגולמי אותו יצרו להקות הבלאק מטאל המוקדמות.
רבים מיוצרי הסגנון לא רואים בבלאק מטאל מוזיקה בלבד, אלא אידאולוגיה ודרך חיים של ממש, אשר שיא ביטויה היה בגל הצתות של כנסיות בנורווגיה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. אמנם אין עוררין על כך שהבלאק מטאל הושפע במידה רבה מההבי מטאל, אך יוצרי וחובבי הבלאק מטאל יצרו לעצמם תת-תרבות משלהם עם מאפיינים ייחודיים משלה.
מקור המושג "Black metal" הוא באלבום של להקת המטאל האנגלית ונום, אשר אמנם לא ניגנה בלאק מטאל במלוא מובן המילה, אך השפיעה על היווצרותו.
מקורות
התהוותו של הבלאק מטאל בשני גלים של להקות: הגל הראשון כולל בתוכו מספר להקות אשר הניחו את היסודות ללהקות הגל השני, אשר הגיעו ברובן מנורווגיה וביססו את המוזיקה שלהן על היסודות הקיימים בעודן מוסיפות עוד מאפיינים מוזיקליים ותרבותיים לז'אנר.
הגל הראשון
להקות הגל הראשון של הבלאק מטאל היו בעיקרן להקות ת'ראש מטאל ודת' מטאל אשר יצרו מוזיקה גולמית, פשטנית עם סאונד מחוספס ובכך הניחו את היסודות והשפיעו על להקות הגל השני. חלק מכנים את תקופת הגל הראשון כתקופת ה"פרוטו בלאק מטאל" (Proto-Black Metal) משום שלהקות הגל הראשון לפעמים אינן נחשבות ללהקות בלאק מטאל במלוא מובן המילה, דהיינו כפי שהוגדר על ידי להקות הגל השני.
המונח הסוגתי 'בלאק מטאל' הוגדר עם יציאתו של האלבום "Black Metal" של ונום (Venom) הבריטית בשנת 1982. על אף שהמוזיקה הייתה קרובה יותר לספיד מטאל ולת'ראש מטאל, ניתן היה למצוא מרכיבים ומאפיינים רבים אשר הפכו לחלק אינטגרלי מהבלאק מטאל. העיסוק בטקסטים שטניים ובתורות הנסתר יחד עם הדימוי השטני שנלווה לכך גם במהלך הופעות וכן השימוש בכינויים מיסטיים של חברי ונום, הם כמה מהמאפיינים האומנותיים היותר בולטים בבלאק מטאל עד היום. מבחינה מוזיקלית ניתן היה לשמוע את החיסרון בהפקה ממוקצעת, בגיטרות הגולמיות והפשטניות, ובשירה הצעקנית יותר - כל האלמנטים המוזיקליים הללו היו לא אופייניים לתקופה הזו בהיסטוריה של המטאל, וכולם השפיעו רבות על להקות הגל השני.
להקה נוספת אשר נחשבת לאחת מהחלוצות של הז'אנר ובין הלהקות אשר השפיעו יותר מכל על הבלאק מטאל היא באת'ורי (Bathory) השוודית, להקתו של תומאס פורסברג הידוע בכינויו קוורת'ון. באת'ורי התאפיינה בשירי ת'ראש מטאל מהירים, מחוספסים וללא הפקה סטנדרטית, דבר שתאם לשירה המחוספסת והצווחנית של קוורת'ון ולדימוי המאיים והשטני של הלהקה. בדומה לונום, גם באת'ורי התמקדה בנושאים אפלים ושטניים באופן בלעדי בשלושת אלבומיה הראשונים, אך בסוף שנות ה-80 החל קוורת'ון לכתוב שירים המבוססים על קונספטים המתארים את המיתולוגיה הנורדית ואת חיי הויקינגים, ובכך החלה תנועה של להקות המתאפיינות גם באידאולוגיה המבוססת על זיקה לאמונתם של הוויקינגים ולמסורתם (סגנון זה התפתח בהמשך למטאל ויקינגי). רבים מחשיבים את באת'ורי ללהקת הבלאק מטאל הראשונה, ולזו שהוציאה לראשונה אלבומי בלאק מטאל ממשיים.
מלבד באת'ורי וונום ישנן עוד כמה להקות פרוטו-בלאק מטאל אשר הטביעו את חותמן בז'אנר, בהן: Hellhammer, Celtic Frost ו-Mercyful Fate. King Diamond, סולנה של מרסיפול פייט, נחשב לאחד הראשונים שהשתמש בקורפס פיינט (צביעת הפנים בשחור ולבן), שהפך למאפיין אסתטי נפוץ בקרב להקות בלאק מטאל. להקה נוספת שהשפיעה במידה מסוימת על הז'אנר היא להקת הת'ראש/דת' הברזילאית סרקופגו שיצרה מוזיקה כבדה במהלך שנות השמונים, מוזיקה אשר גבלה גם בבלאק מטאל, אחרי פריצתה של סרקופגו החלו להופיע עוד להקות שניגנו באותו סגנון שיצרה הלהקה.
לקראת סוף שנות ה-80 החלו להקות להשתמש בסאונד אשר קוורת'ון מלהקת באת'ורי קיבע מהאלבום "Under The Sign Of The Black Mark" לסאונד יותר אפי ואווירתי, להקות אלו נכללות Tormentor בה הסולן הוא אטילה קראשר שלעתיד יחליף את דד המנוח ממייהם,Master's Hammer, Mefisto, Root, Rotting Christ, Mortuary Drape, Samael, Morbid, Treblinka (שלימים תהפוך ל-Tiamat), להקות אלו סימנו את תחילת עידן הגל השני של הבלאק מטאל על פי הסאונד והאווירה.
הגל השני
הגל השני בהיסטוריה של הבלאק מטאל החל עם קומם והתפתחותן של להקות מטאל מנורווגיה בתחילת שנות ה-90, ובהם ניתן למנות את מייהם, בורזום, Darkthrone, אימורטל, סטיריקון, אמפרור, גורגורות' ו-Enslaved. להקות כמו מייהם או Darkthrone קמו כבר בשנות ה-80 ואף הופצו מספר קלטות דמו וסינגלים במהלך אותם שנים (בזמן פעילותן של להקות הגל הראשון), אך את המוזיקה שלהן לא היה ניתן להגדיר כבלאק מטאל במלוא מובן המילה, ורק במהלך שנות ה-90 התהווה הבלאק מטאל באופן ממשי יותר על ידי השתיים ועל ידי שאר הלהקות הנורווגיות.
הלהקות הנורווגיות מהגל השני יצרו וגיבשו את סאונד הבלאק המסורתי כפי שהוא מוכר כיום לחובבי הז'אנר, כאשר הוסיפו סאונד כבד יותר, גיטרות מחוספסות, מהירות וכבדות המלוות באווירה אפלה וקודרת יחד עם השפעות מהמוזיקה הקלאסית של תקופת הבארוק תוך שימת דגש על הקונספטים השטניים והמיזנתרופים הנפוצים בז'אנר. מלבד זאת, סצנת הבלאק מטאל הנורווגית, ובפרט קבוצת להקות המכונה "החוג הפנימי", נקשרה בשערוריות רבות ובאותן השנים שמן של אותן להקות נקשר באופן קבוע עם אירועים פשעים מזעזעים שנעשו כחלק מהפילוסופיות האנטי-נוצריות והדיכוטומיה האנטי-דתית של חברי להקות הבלאק מטאל, בין השאר רצח, שריפת כנסיות, וסוגים שונים של איקונוקלאזם. על מנת להתקבל לאותו חוג פנימי היה על להקות לא רק להזדהות כשטניסטים, אלא גם לבצע מעשים המבטאים את אמונתם. בעבר צוטט בראיון סולנה של להקת אמפרור Ihsahn באומרו שאותן פעולות נעשו מתוך התנגדות לחברה ולנורמות החברתיות. האמצעים האסתטיים של חברי להקות הבלאק מטאל והאביזרים הנלווים להופעה הכללית של הלהקות קיבלו נפח תכליתי כאשר אותם אביזרים (קורפס פיינט, לבוש ארכאי וכו') ייצגו עבור חברי הלהקות את היבדלותם מהמעגל הקונפורמיסטי של החברה.
הסצנה הנורווגית על אף היותה הפוריה ביותר מבין סצינות הבלאק מטאל היא אינה הסצנה היחידה בה הייתה פעילות ערה וגם בשכנתה שוודיה של תחילת ואמצע שנות ה-90 החל להיווצר גל של להקות בלאק מטאל שוודיות כמו דארק פיונרל, דייסקשן ומרדוק. הסצנה הפינית גם היא סיפקה מספר להקות אשר התחככו עם חברי הלהקות הנורווגיות לא פעם, בין אותן להקות ניתן למנות את אימפיילד נזרין (שגם שילבה גריינדקור במוזיקה שלה בשלבים מסוימים) ובהרית.
חברת התקליטים הראשונה
אוייסטן ארנסת' המכונה יורונימוס, אשר היה הגיטריסט של מייהם, היה חלוץ בכל מה שקשור לחיזוק מעמדו של הבלאק מטאל. יורונימוס הקים חברת תקליטים עצמאית בשם "Deathlike Silence Productions" בסוף שנות השמונים וזו הייתה הראשונה שהוקדשה באופן בלעדי למען פועלן המוזיקלי של להקות הבלאק מטאל והחתמתן של להקות בלאק מטאל צעירות. תחת חברת התקליטים הוציאו להקות מספר את אלבומיהן הראשונים והמשפיעים ובהם מייהם, בורזום, סיי היפנים ואברופטום השוודים. מלבד חברת התקליטים המייעדת עצמה לבלאק מטאל, יורונימוס פתח גם חנות תקליטים באוסלו שנקראה Helvete (גיהנום בנורווגית) ושם רוכזה עיקר הפעילות המוקדמת של חברי להקות הבלאק מטאל וחלוצי הז'אנר. ניתן לשער ששם תוכננו הפעילויות האידאולוגיות העתידיות של חברי להקות הבלאק מטאל ובהן הצתותיהן של כנסיות ברחבי נורווגיה. חנות התקליטים נסגרה ב-1993, חודשים מספר לפני הירצחו של יורונימוס על ידי וארג ויקרנס, דבר שגרם גם לסגירת חברת התקליטים.
רציחתו של יורונימוס
אחד האירועים המכוננים בהיסטוריה והתרבות של הז'אנר היה הירצחו של יורונימוס, גיטריסט להקת מייהם.
לפני שחרור האלבום משנת 1993, וארג ויקרנס (באסיסט הלהקה באותה התקופה, והאיש שמאחורי הפרויקט בורזום) רצח את יורונימוס, הגיטריסט ומנהיג הלהקה בכך שדקר אותו 23 פעמים בביתו. הסיבות לרצח נותרו עלומות עד היום. ויקרנס טען שרצח את יורונימוס מתוך הגנה עצמית לאחר ששמע שזה מתכנן לחטוף אותו, להביא אותו ליער, להתעלל בו ולצלם את הכל. טענה זו הופרכה בבית המשפט וויקרנס נשפט ל-21 שנות מאסר, העונש המקסימלי בנורווגיה. הוא שוחרר ב-2009 אחרי שריצה 16 שנות מאסר.
התאבדותו של Dead
עם תחילת שנות התשעים אין ספור אירועים נתקשרו במייהם ואחד המקרים הנודעים ביותר הייתה התאבדותו של סולן הלהקה השוודי פר אינגב אולין שכּוּנה Dead. בשנת 1991 ביצע אולין התאבדות בעזרת רובה ציד, (אותו קיבל יחד עם התחמושת מוארג ויקרנס) ולאחר שחתך את ורידי אמותיו בסכין. סופר כי Dead השאיר אחריו מכתב בו נכתב בפשטות "סליחה על כל הדם" ומספר מילות התנצלות על שהתאבדותו נעשתה בדלתיים סגורות. קיומו של המכתב אושר על ידי Hellhammer (המתופף של מייהם). גופתו של Dead נתגלתה על ידי יורונימוס שלא הזעיק את המשטרה ובמקום זאת נסע לאוסלו עם מנת לקנות מצלמה חד-פעמית, חזר למקום ההתאבדות וצילם את גופתו של Dead כאשר הוא הציב את הגופה במספר תנוחות. התמונות נגנבו מאוחר יותר ואחת מהן שימשה כעטיפת לאלבום הבוטלג "Dawn Of The Black Hearts" של מייהם, שהפך לאחד מאלבומי הבוטלג המופצים ביותר בתולדות הבלאק מטאל בפרט והמטאל בכלליותו. סביב התאבדותו של פר נפוצו שמועות רבות ביניהם שיורונימוס חתך חלק ממוחו ואכל ממנו ושחברי להקת מייהם הכינו מעצמותיו שרשראות לצוואר. השמועות הללו התבררו כשקריות.
הצתת הכנסיות
נושאי הדגל וחלוצי הבלאק מטאל האמינו בגישה אנטי נוצרית חריפה ומאידך גיסא הזדהו חלקם עם האמונות הפגניות אותן הנצרות דיכאה והשמידה. כחלק מאותה אידאולוגיה נעשו למעלה מ-50 הצתות מכוונת כנגד כנסיות ברחבי נורווגיה, הן על ידי חברי הלהקות עצמן והן על ידי אנשים אשר הושפעו מהאידאולוגיה האנטי נוצרית והנון-קונפורמיסטית של הבלאק מטאל. עיקר ההצתות התרחשו בין השנים 1992 ועד 1996 בנורווגיה והן נחשבו לקלימקס האידאולוגי של חברי הלהקות אשר ביטאו את זעמם וסלידתם מהנצרות על ידי הרס של מבנים נוצריים שחלקם היו בני כמה מאות שנים ואף הייתה להם חשיבות היסטורית מבחינת הנצרות בסקנדינביה.
אחד ממקרי ההצתה היותר מפורסמים הייתה הצתת כנסיית Fantoft stavkirke שעמדה ברובע פאנה שבעיר ברגן שבנורווגיה. על פי השערות המשטרה, היה זה וארג ויקרנס (המוכר גם מפרויקט היחיד שלו בורזום וכן בכינוי "קאונט גרינשך") שעשה זאת לבדו, אולם מחוסר ראיות לא היה ניתן להאשימו בדבר ואת זמנו בכלא הוא מעביר בעוון רציחתו של יורונימוס. רמז עבה שאולי מעיד על הקשר בין שריפת הכנסייה בברגן לבין ויקרנס היא העובדה כי עטיפת האלבום "Aske" שיצא ב-1993 תחת הפרויקט בורזום, היא בעצם תמונה של יסודותיה השרופים של הכנסייה.
עם דעיכת הפעילות האידאולוגית של להקות הבלאק מטאל, הדעות חלוקות בקרב אמני הבלאק מטאל האם אותן פעולות אשר נתפסו כקיצוניות למדי, היו לגיטימיות ונכונות. Gaahl סולנה של גורגורות' אמר במספר ראיונות שהוא תומך באותן ההצתות וחושב שעשייתן היה נכונה ואף אומר שהצתות מכוונות עוד יקרו בעתיד, בעוד בלספמר, נגן הגיטרה המחליף של מייהם, טוען שאותן פעולות היו מטופשות היות שבמקומות בהן הוקמו הכנסיות היו בעבר מקדשים ומזבחים פאגאנים ובעצם שריפתם של הכנסיות ישנה פגיעה במסורת ובמורשת הפאגאנית לה רוחשים חברי להקות הבלאק מטאל כבוד רב.
קונפליקטים בין הסצינות
סלידתה העזה של אימפיילד נזרין התבטא בכמה ציטטות שהופיעו על האלבום "Tol Cormpt Norz Norz Norz". אחרי האלבום הזה, אימפיילד נזרין החליטו להפסיק לעשות בלאק מטאל וקיטלגו את המוזיקה שלהם כ"דת' מטאל שטני" כדי ליצור הבדלה ביניהם לבין הסצנה הנורווגית. אימפיילד נזרין אינה להקת הבלאק מטאל הפינית היחידה שהיה לה סכסוך מתוקשר עם להקה נורווגית או עם הסצנה הנורווגית - חברי Black Crucufixion התבטאו במגזין הבלאק מטאל הפיני "The Sinister Flame" באומרם שדארקת'רון היא להקה "טרנדית" וזאת משום שהם החלו כלהקת דת' מטאל ועברו לנגן בלאק מטאל בגלל התנופה המוזיקלית והפעילות הערה של הסצנה במולדתם.
מלבד המתיחות הנורווגית-פינית ידועה גם יריבות מוזיקלית/ערכית עם הדת' מטאל השוודי שהתהווה בערך באותן השנים בהן הבלאק מטאל צבר תנופה. היריבות הייתה מעין תחרות בין שתי הסצינות ש"נערכה" על מנת לקבוע מי "מרושע" יותר. העיסוק במוות ובשטן לדוגמה, לא היה נחלתם הבלעדית של להקות בלאק מטאל וגם להקות דת' מטאל עסקו בנושאים שנחשבים לאפלים ואנטי-סוציאליים, אך הטענה שהועלתה נגד חברי להקות הדת' מטאל השוודי מצידן של להקות בלאק מטאל נורווגיות היא שאת הערך התדמיתי המוסף לרעיונות והאידיאלים שמציגים להקות הבלאק מטאל בליריקה שלהם ניתן למצוא בפעילות הענפה של חברי להקות הבלאק שהתבטאה בשריפת כנסיות, בעוד שהלהקות השוודיות אינן עושות דבר מלבד ליצור לעצמם תדמית מרושעת "תיאטרלית" אך לא יותר מכך.
בלאק מטאל במאה ה-21
אף על פי שאין מונח ממשי המציין את תחילתו של הגל השלישי בבלאק, ניתן לדמות גל זה למין תקופה בה קמו להקות בלאק מטאל אשר פרצו את הקווים המוגדרים והיותר מסורתיים של הז'אנר יחד עם ההתפתחות והשינוי המוזיקלי שעברו להקות הבלאק מטאל הגדולות יותר לעבר כיוונים סימפוניים, פרוגרסיביים, אוונגרדיים ותעשייתיים. הגל השני של הבלאק מטאל שגשג במחתרת בסימן שליטתן ופוריותן של הלהקות הנורווגיות בעוד מאמצע שנות ה-90 ואילך קמו סצינות אזוריות פעילות מאוד שהושפעו עמוקות מאותן להקות בלאק מטאל גדולות.
שינויים אמנותיים
לזכותה של להקת אמפרור נזקפת היווצרותו של תת-הז'אנר הקרוי בלאק מטאל סימפוני. אמפרור היוותה מקור השראתי גדול ללהקות בלאק מטאל סימפוניות צעירות שקמו באמצע ובסוף שנות ה-90. אינסלייבד הייתה בין הלהקות הראשונות שהחל לשלב מאפיינים של פרוגרסיב מטאל יחד עם הבלאק מטאל שלה. הקונספטים הנורדים של הלהקה והמוזיקה האטמוספירית שלה הפכו אותה למקור השראתי גדול גם ללהקות ויקינג מטאל רבות. שינוי נוסף שמהווה סוג של היבדלות מההווי של הבלאק מטאל בגל השני הוא השיפור הניכר בסאונד של הלהקות יחד עם הפקה ממקוצעת וממומנת היטב על ידי חברות תקליטים בהן חתומות אותן להקות בלאק מטאל. דוגמה למקרה בו להקה "התמקצעה" הוא להקת הבלאק מטאל הסימפוני דימו בורגיר אשר שחררה מחדש את אלבומה "Stormblåst" בשנת 2005 (אלבום שיצא במקור בשנת 1996) כאשר הסאונד משופץ ומשופר.
במהלך שנות ה-90 המאוחרות להקות בלאק מטאל נורווגיות ביצעו מעיין מהפך אומנותי ולחרוג מהקווים המוגדרים של הבלאק מטאל גם בעזרת כלי נגינה ואמצעי הקלטה לא שגרתיים למטאל ועל כן, הן כונו להקות אוונגרדיות. חברי דימו בורגיר וחברי להקות בלאק מטאל אחרות מנורווגיה הרכיבו את הסופרגרופ המוזיקלי ארקטורוס. ארקטורוס קמה בשנת 1987 תחת השם "Mortem" ושינתה את שמה במהלך שנות ה-90 לארקטורוס. באלבומה הראשון של הלהקה והוצאות הדמו הראשונות התנגנו צלילי בלאק מטאל סימפוני, אך שלושת אלבומיה הבאים הם תוצאה של שילוב של אלמנטים מזרמי מוזיקה שונים כמו טריפ הופ, ג'אז, מוזיקה אלקטרונית ומוזיקה קלאסית יחד עם יסודות הבלאק מטאל שהיו קיימים כבר בלהקה.
דוגמה נוספת להתפתחות ולפריצות הדרך של להקות הבלאק מטאל הוא השילוב של בלאק מטאל עם מוזיקה אלקטרונית. אחת הלהקות שמייצגת את התוצר הזה היא סמאל (Samael) השווייצרית שהחלה כלהקת בלאק מטאל מסורתית ועברה לכיוון בו נעשה דגש על אלמנטים של מוזיקה אלקטרונית לצד מוזיקת מטאל. להקה אחרת שהמעבר שעשתה מבלאק מטאל למוזיקה אלקטרונית הוא אבסולוטי יותר היא אולבר. באמצע שנות התשעים הקליטיה והוציאה אולבר כמה אלבומי בלאק מטאל משפיעים, ולקראת תחילת האלף השלישי שינתה את הכיוון המוזיקלי שלה לעבר כזה המזכיר אמביינט ומוזיקה אלקטרונית באופן כללי.
סצינות אזוריות חדשות
מאמצע שנות ה-90 ואילך, החל הבלאק מטאל להתפשט לעבר כל יבשת אירופה ואף מעבר לים. אחת הסצינות היותר פעילות כיום בבלאק מטאל היא הסצנה המזרח אירופאית, המורכבת מלהקות המגיעות ממדינות שהיו חברות לשעבר בגוש הסובייטי.
בלאקנד דת' מטאל
בלאקנד דת' מטאל (Blackened Death Metal), הידוע גם בשם בלאק-דת' (Black-Death) הוא שילוב של מוזיקת הדת' מטאל עם אלמנטים מסגנון בלאק מטאל. לעיתים קרובות, הבלאקנד דת' מטאל מתאפיין בקרבה מוזיקלית רבה יותר לדת' מטאל מאשר לבלאק מטאל, אך מושפע יותר מתרבות הבלאק מטאל, המאופיינת באיפור קורפס פיינט ולבוש קיצוני של חברי הלהקה, שטניזם, שירים בנושאים אפלים (מוות, אובדן, צער) ועוד.להקות בולטות בתחום: Belphegor, Angelcorpse, Behemoth ו-Hate.
בלאק-דת' מלודי
בלאק-דת' מלודי (Melodic Black-Death), הידוע גם בשם בלאקנד דת' מטאל מלודי (Blackened Melodic Death Metal), הוא תת-ז'אנר של של בלאקנד דת' מטאל ומטאל קיצוני המתאר את הסגנון שנוצר כאשר להקות דת' מטאל מלודיות החלו לקבל השראה מבלאק מטאל ומהרומנטיקה האירופית. עם זאת, בניגוד לרוב הבלאק מטאל האחר, הגישה הזו לז'אנר משלבת תחושה מוגברת של מלודיה ונרטיב.
להקות בולטות בתחום: Dissection, Sacramentum ו-Unanimated.
וור מטאל
וור מטאל (באנגלית: War Metal, "מטאל מלחמתי") הידוע גם בשם וור בלאק מטאל (War Black Metal) או ביסטיאל בלאק מטאל (Bestial Black Metal, "בלאק מטאל חייתי") הוא תת-ז'אנר אגרסיבי, קקופוני וכאוטי של בלאקנד דת' מטאל.
להקות בולטות בתחום: Blasphemy, Archgoat ו-Bestial Warlust.
בלאק-דום
בלאק-דום (Black-Doom), הידוע גם בשם בלאקנד דום מטאל (Blackened Doom Metal), הוא סגנון המשלב את האיטיות והסאונד העבה והבאסי יותר של דום מטאל עם השירה הצווחנית וצליל הגיטרה המעוות בכבדות של בלאק מטאל. להקות בלאק-דום שומרות על האידאולוגיה השטנית הקשורה לבלאק מטאל, תוך שהיא מתמזגת עם נושאים רוחניים יותר הקשורים יותר לדום מטאל, כמו דיכאון, ניהיליזם וטבע.
להקות בולטות בתחום: Forgotten Tomb, Woods of Ypres ו-The Ruins of Beverast.
בלאק מטאל אובדני דיכאוני
בלאק מטאל אובדני דיכאוני (Depressive Suicidal Black Metal), הידוע גם בשם בלאק מטאל אובדני (Suicidal Black Metal), בלאק מטאל דיכאוני (Depressive Black Metal) או בקיצור DSBM הוא סגנון הממזג את הסגנון של הגל השני של הבלאק מטאל עם דום מטאל, עם מילים סביב נושאים כגון דיכאון, פגיעה עצמית, התאבדות, מיזנתרופיה, ניהיליזם ומוות. השירה היא בדרך כלל גבוהה כמו בבלאק מטאל, אך חסרת אנרגיה, המדמה רגשות כמו חוסר תקווה וייאוש. להקות DSBM שואבות את הגיטרות המעוותות מאוד של בלאק מטאל, תוך שימוש בכלים אקוסטיים ובגוונים של גיטרה חשמלית לא מעוותת הקיימים בדום מטאל, ומחליפות את הקטעים האיטיים יותר, דמויי הדום, לקטעים מהירים יותר.
להקות בולטות בתחום: Xasthur, Silencer, Nocturnal Depression ו-Make a Change… Kill Yourself.
בלאקנרול
בלאקנרול (Black 'n' Roll) הוא תת-ז'אנר של בלאק מטאל המשלב את השירה הצווחנית וריפי הגיטרה המעוותים של הבלאק מטאל יחד עם אלמנטים של הארד רוק, הבי מטאל, גלאם רוק ורוק אנד רול.
בלאק מטאל נאציונל-סוציאליסטי
בלאק מטאל נאציונל-סוציאליסטי (National Socialist Black Metal), הידוע גם בשם בלאק מטאל ארי (Aryan Black Metal), בלאק מטאל נאו-נאצי (Neo-Nazi Black Metal) או בקיצור NSBM הוא תנועה ותת-ז'אנר פוליטי בתוך סצנת מוזיקת הבלאק מטאל. להקות NSBM משתמשות בליריקה, אידאולוגיה ודימויים שונים, כדי לקדם נאו-נאציזם, פשיזם, גזענות, לאומנות לבנה, אנטישמיות ועוד. אמנים המחזיקים באמונות של ימין קיצוני או לאומנות לבנה אך אינם מבטאים זאת במוזיקה שלהם אינם נחשבים לעיתים קרובות ל-NSBM על ידי סצנת הבלאק מטאל הגדולה יותר, אך עשויים להיות מתויגים ככאלה על ידי אנליסטים חיצוניים.
להקות בולטות בתחום: Absurd, Peste Noire, Der Stürmer ו-М8Л8ТХ.
הפילוסופיה והתרבות של הבלאק מטאל
זרם הבלאק מטאל משחר היווסדו ועד תקופות עכשוויות, אימץ בחום רב פילוסופיות מנוכרות, נון-קונפורמיסטיות וכאלה שנתפסות כלא ידידותיות ולעיתים מורבידיות. את העיסוק בנושאים שאינם קונבנציונליים ניתן לייחס עוד לשחר היוולדו של ז'אנר המטאל, כשלהקות מטאל ראשוניות כמו בלאק סבאת' ולד זפלין נודעו ככאלה שחבריהן עסקו בנושאים איזוטריים וכתבו על כך בשיריהן. למרות זאת, לא ניתן לומר שהבלאק מטאל על שלל הנושאים עליהם נכתבים שירים ועל פי מתנהלים ופועלים אמנים מתוך הזרם - הושפע באופן ישיר מלהקות כמו בלאק סבאת' או לד זפלין אלא מלהקות הגל הראשון. ונום הבריטית למשל, השתמשה בסמיוטיקה שיוצרים סמלים כמו הפנטגרם והצלב ההפוך כדי ליצור תדמית אפלה אך תאטרלית בלבד. באת'ורי, המשיכה במידת מה את הקו אותו החלה ונום כאשר הן המוזיקה והן השמועות שנחוגו סביב הלהקה יצרו הילה אפלה - אם כי הגישה של באת'ורי לגבי התדמית והרעיונות הפכו רציניים יותר ברבות השנים, כאשר הלהקה הציגה לראשונה לעולם הבלאק מטאל (אולי באופן טבעי) את הכמיהה למסורת העבר ולתרבות הוויקינגית הארכאית של סקנדינביה. משתנה קבוע המופיע בליריקות של רוב להקות הבלאק מטאל והנושא הנפוץ ביותר שנידון בבלאק מטאל הוא ככל הנראה שטניזם. לעיתים, בדומה לשימוש התאטרלי שעשתה ונום באסתטיקה וברעיונות השאולים מעולמות אפלים, חסר משמעות ומיועד בעיקר עבור הופעות ושלהוב המאזינים. במקרים אחרים - שטניזם הפך לדרך חיים של ממש, לאמונה ואף ל'התמסדות' זוטרה - כפי שקרה בנורווגיה של תחילת שנות התשעים, במהלך היווצרו של ז'אנר הבלאק מטאל המוכר. בכללותו, ואף על פי שהבלאק מטאל הוא ז'אנר שצמח מתוך האורבניות, מצויים בו, באופן תדיר, מסרים ליריים פוסט-מודרניסטים ואנטי-ציוויליזציונים, מה שמתבטא במשיכה לסגנון חיים נטורליסטי ואהדה לטבע - או בניסיון לצאת נגד החברה באימוצם של רעיונות ותורות שאינן נורמטיביות - בכך לצאת נגד עולם הערכים המודרני - שעל פי הבלאק מטאל והוגים שהשפיעו על מוזיקאי הז'אנר (ובהם פרידריך ניטשה, יוליוס אבולה ואנטון לה-ויי) - מקורו ברעיונות קלאסיים מהעולם היודו-נוצרי.
החל משנות התשעים המאוחרות, בניגוד לעיסוק בנושאים "חיצוניים" ובפילוסופיה, החל גם עיסוק נרחב יותר בתסביכים פנימיים ובמצבים פיזיים קיצוניים כמו אובדנות ודיכאון.
להקות ישראליות
}}
הלכתי מהעיר הזאת
הלכתי מהעיר הזאת הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמרת והיוצרת הישראלית שי המבר, השיר יצא לאור ב-18 ביוני 2023.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על-ידי שי המבר, והופק על-ידי ניר מימון והמבר.
השיר הוא שיר פופ-אוריינטלי, אשר יצא לרגל הופעתה של המבר בבארבי, לקראת צאתו של אלבום חדש, ולאחר הצלחתו הגדולה של "אלי את לי פריז" - אשר גם עליו עבדה המבר עם ניר מימון ובניהולה של קרן פלס.
לצד שבחים על הקו המוזיקלי הנוכחי של המבר וכן על "הלכתי מהעיר הזאת" בפרט, הועלתה הטענה כי מילותיו של השיר ומשמעותו אינם ברורים. למרות זאת ובדומה לשיריה הקודמים, התקבל השיר בחיבוק על-ידי תחנות הרדיו הישראליות, והיה בשיאו לשיר ה-8 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ווידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על-ידי המבר והועלה לערוץ היוטיוב שלה ב-18 ביוני 2023. בהמשך לקו של הקליפים האחרונים ששחררה, גם בקליפ לשיר זה מוצגת המבר כשהיא מסתובבת ברחבי הארץ ומתעדת את סיבוב ההופעות שלה.
נכון ליוני 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-23,500.
נקודת אקסס
נקודת אקסס או אקסס פוינט (באנגלית: Access Point) היא לשון יבשה סלעית, באי אונוור, בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
נקודת אקסס ממוקמת 3 קילומטרים צפונית-מערבית לכף לנקסטר.
גילוי ומיפוי לשון היבשה
לשון היבשה מופתה לראשונה על ידי המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1903–1905) בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.
הלשון מופתה במסגרת סקר של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1955.
מקור השם
אנשי סקר שטחי חסות איי פוקלנד נתנו לנקודה את שמה, בשל כך שהנקודה הנמוכה אפשרה להם לעלות לחוף עם סירותיהם ("אקסס" באנגלית - "נקודת גישה").
לקריאה נוספת
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 353
איאסה אואדה
איאסה אואדה (ביפנית: 上田綺世; נולד ב-28 באוגוסט 1998 במיטו שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סרקל ברוז' מליגת העל הבלגית ובנבחרת יפן.
קריירת מועדונים
אואדה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקאשימה אנטלרס מליגת העל היפנית. הוא ערך 86 הופעות ליגה במדי המועדוו, בהן הבקיע 38 שערים.
ב-1 ביולי 2022 חתם אואדה על חוזה לארבע עונות בסרקל ברוז' מליגת העל הבלגית. ב-24 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 לווסטרלו במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת. ב-27 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד זולטה ורכם במסגרת המחזור השישי בליגה.
קריירה בינלאומית
אואדה היה חלק מסגל נבחרת יפן לטורניר קופה אמריקה 2019, וערך שלוש הופעות בטורניר. ב-17 ביוני 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 0–4 לנבחרת צ'ילה במסגרת שלב הבתים של הטורניר.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית של יפן לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021, וערך שש הופעות בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר מונדיאל 2022.
הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת בר-אילן
הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת בר-אילן היא אחת משמונה הפקולטות באוניברסיטת בר-אילן שברמת גן. דיקאן המחלקה (החל משנת 2017) הוא פרופ' אליעזר שלוסברג.
טויו איטו
טויו איטו (ביפנית: 伊東 豊雄; נולד ב-1 ביוני 1941) הוא אדריכל יפני, מן האדריכלים הבולטים ביותר הפועלים כיום. זכה במדליית הזהב המלכותית של המכון המלכותי לאדריכלים בריטים (RIBA) בשנת 2006 ובפרס פריצקר לשנת 2013.
ביוגרפיה
איטו נולד בסיאול להורים יפניים ב-1 ביוני 1941. שנתיים לאחר מכן עבר איטו ליפן עם אמו ושתי אחיותיו. את הכשרתו המקצועית רכש באוניברסיטת טוקיו שם סיים את לימודיו בשנת 1965. עד 1969 עבד במשרדו של האדריכל קיונורי קיקוטאקה (Kiyonori Kikutake) ולאחר מכן פתח משרד עצמאי בטוקיו תחת השם Urbot, קיצור השם Urban Robot. בשנת 1979 שינה את שם משרדו ל"טויו איטו ושותפיו". בשנותיו הראשונות התמקד בתכנון בתי מגורים פרטיים, כשהבתים הבולטים שתכנן הם White U מ-1976 ו-Silver Hut מ-1984. המבנה הראשון שהקנה לו פרסום היה "מגדל הרוחות" - מתקן תשתית שנועד לשרת את הרכבת התחתית אותו השלים ב-1986. הפתרון המקורי והייחודי שהעניק למבנה הטכני, משך תשומת לב רבה ואיטו החל להשיג עבודות במגזר הציבורי.
בשנת 2001 השלים את הפרויקט שהביא לו פרסום בינלאומי - בניין המדיאטק בעיר סנדאי (Sendai Mediatheque), עליו זכה בתחרות פומבית במקום הראשון בשנת 1995.
בשנת 2013 כשהוא מתכנן פרויקטים גדולים ומשמעותיים בכל רחבי העולם, זכה איטו בפרס פריצקר לאדריכלות על זה שסרטט את מגדל torre realia BCN אשר נמצא בברצלונה.
הסופר קאפ הארגנטינאי
הסופר קאפ הארגנטינאי (בספרדית: Supercopa Argentina) הוא מפעל כדורגל ארגנטינאי, המשוחק אחת לשנה בין אלופת ליגת העל הארגנטינאית לבין מחזיקת גביע ארגנטינה.
הטורניר נוסד ב-2012, והוא בן משחק אחד, הנערך במגרש נייטרלי. אם קבוצה אחת זוכה בדאבל, היא מתמודדת על תואר הסופר קאפ מול סגניתה בליגה.
מערכת חיתום אלקטרוני למכליות דלק
מערכת חיתום אלקטרוני למכליות דלק (SPDS - Sealed Parcel Delivery System) הנה מערכת למניעת גנבת דלק בידי נהג של מכלית דלק.
המערכת מתריעה על פתיחה של המכסים העליונים והתחתונים במכלית ומציינת את המיקום הגאוגרפי של הפתיחה באמצעות ג'י פי אס. אם המיקום אינו נמצא ברשימת המקומות המורשים לפריקת הדלק (תחנת דלק), המערכת משדרת התרעה למרכז בקרה.
תקינה
כיום יש שתי מדינות בעולם שהנהיגו תקינה בנושא זה - הודו וישראל. יוון נמצאת בבהליכי תקינה. באירופה אין רגולציה אולם יש תקנים מחייבים.
בישראל
החל מ-1 בינואר 2014 ניתן בישראל צו המחייב מכליות דלק להצטייד במערכת חיתום אלקטרוני על מנת לקבל דלק במסופי הדלק.
בעבר היו שתי חברות המוכרות על ידי מנהל הדלק ומשרד התחבורה: הייג'יטק - מתבססת בעיקר על פתרון אלחוטי; סיגנא - פתרון מבוסס רתמות לטנקים של חברת אימקו הביטחונית.
ניסן יחזקאל
ניסן יחזקאל (נולד ב-25 בספטמבר 1971) הוא מאמן כדורגל ישראלי.
קריירה כשחקן
יחזקאל הצטרף בגיל צעיר למחלקת הילדים והנוער של בני יהודה תל אביב, שם שיחק עם בן-דודו ניצן שירזי. יחזקאל שיחק בעמדות המגן, בלם והקשר. יחזקאל שיחק בבני יהודה עד לגיל הנוער, עד שנאלץ לפרוש בשל פציעה.
קריירה כמאמן
לאחר שסיים הכשרה מקצועית בקורס למאמני כדורגל, הצטרף יחזקאל למחלקת הנוער של מכבי תל אביב בה אימן מספר שנים בתפקידים שונים ואף שימש כסקאוט ראשי במועדון.
בשנת 2006, אימן יחזקאל לראשונה קבוצת בוגרים בקריירה כשאימן את הפועל אזור ובשנת 2008, הצטרף לצוות האימון של בני סכנין כעוזר מאמן. בנוסף יחזקאל אימן בתקופה קצרה בהפועל בני לוד כשבשנת 2010 חתם כמאמן הפועל ראשון לציון עימה העפיל לליגת העל אך בסיום העונה בה נשרה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית פוטר יחזקאל מהקבוצה. את תחילת שנת 2012, פתח יחזקאל כמאמן הפועל ניר רמת השרון אותה אימן בשני מחזורים בלבד ולאחר מכן פוטר מהקבוצה. כמאמן מכבי הרצליה השיג יחזקאל את המקום השביעי בטבלת הליגה הלאומית ולאחר מכן פוטר מאימון הקבוצה.
במהלך עונת 2017/2016, החליט יחזקאל לעזוב את תפקידו כמאמן מכבי אחי נצרת וחתם כמאמן בני יהודה תל אביב.
ב-27 באפריל 2017 התפטר יחזקאל מתפקידו. ב-16 במאי 2017 חתם יחזקאל כמאמן הפועל מרמורק. ב-11 בדצמבר 2018 מונה לעוזר מאמן בית״ר ירושלים, ב-14 במרץ 2019 מונה למאמן זמני למשך 4 משחקים לאחר שהמאמן הראשי ניר קלינגר עבר הליך רפואי. ב-22 ביוני מונה למאמן בני סכנין. ב-7 באוקטובר התפטר מתפקידו לאחר רצף כישלונות של הקבוצה.
חיים אישיים
ניסן נשוי ואב לשני ילדים ומתגורר בשכונת נווה-סביון שבאור יהודה.
קוריטיאן
קוריטיאן (בהונגרית: Kurityán) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית קוריטיאן קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות מ-1,816 תושבים בשנת 1990 עד 1,535 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-15%).
בקוריטיאן חיו יהודים בודדים.
מוניטור עוברי
מוניטור עוברי (באנגלית: Cardiotocography או CTG) הוא אמצעי רפואי טכני, המיועד להערכת דפיקות לב העובר והערכת הצירים. המכשיר מורכב משני מתמרים שמונחים על הבטן התחתונה.
אופן פעולה
הדופק של העובר ניתן לניטור בשתי דרכים, פנימית וחיצונית. מוניטור עוברי הוא הכינוי הרווח לניטור חיצוני שעובד על בסיס של אולטראסאונד דופלר. לעיתים העובר או האם זזים והניטור החיצוני אינו מדויק, ואז ניתן לעשות גם ניטור פנימי (רלוונטי רק למהלך הלידה). ניטור פנימי דורש פתיחה ופקיעה של המים, ובמהלכו ננעצת מחט זעירה בראש העובר וכן מונחת אלקטרודה על רגל האם ונמדד דופק העובר.
הסבר פיזיקלי
מוניטור עוברי עובד על-פי אפקט דופלר  (תופעת שינוי התדירות הנצפית של הגל, כתלות במרחק ובתנועה היחסית של האובייקט הנבדק למקור הגל). מתמר מונח על בטן האישה ושולח תדר אל האובייקט הנבדק שהוא לב העובר. הלב מחזיר גלים בתדרים שונים לפי שלבי פעילותו. כשהלב מתכווץ ומתרוקן מדם (שלב הסיסטולה) נשלח גל בתדר מסוים חזרה אל המתמר, וכשהלב מתמלא בדם ונפחו גדל (שלב הדיאסטולה) נשלח גל בתדר גבוה יותר אל המתמר כיוון שמיקום האובייקט "קרוב" יותר אל המתמר. כך, נשלחים גלים בתדרים שונים אל המתמר על פי המרחק בין דופן הלב למתמר, שמבטאים את שלבי הפעילות השונים של הלב, קרוב יותר-דיאסטולה, רחוק יותר-סיסטולה.
המכשיר מזהה את התדרים השונים שנשלחים אליו ומתרגם אותם לקצב הלב לפי תדירות החזרת הגלים מן הלב אל המתמר, ולעוצמת פעילות הלב לפי גובה התדר של הגל. בנוסף, המכשיר ממיר את התדרים לרישום גרפי אותו ניתן לפענח וממנו ניתן להסיק על מצב העובר.
פענוח מוניטור
פענוח של מוניטור  כולל התייחסות לפרמטרים הבאים: הדף עליו מודפס המוניטור רץ בקצב של 1 ס"מ לדקה, כאשר בסיס כל מלבן הוא 30 שניות, וגובה כל מלבן מהווה 5 פעימות לדקה (bpm).
סוגי הניטורים הקיימים: NST – ניטור העובר ללא צירים: רוצים לבחון וריאביליות, והחל משבוע 32 הופעה של שתי אקסלרציות שהן 15 על 15. CST – ניטור בו יש כבר הופעה של צירים, בחינת התמודדות העובר עם הצירים עצמם. OCT – ניטור כאשר אין צירים ספונטניים ורוצים לבחון את התמודדות העובר עם צירים המושרים על ידי מתן פיטוצין, כדי לשלול מצבים כגון אי ספיקה שלייתית. תוצאה לא תקינה מראה שמעל 50% מהצירים גורמים להאטה מאוחרת. תוצאה תקינה – אין האטות מאוחרות על ידי הצירים.
חלוקה מנהלית של בלארוס
בלארוס מחולקת מבחינה מנהלית, מעל רמת היישוב הבודד, למחוזות, רמת החלוקה המנהלית הראשונה, ולמחוזות משנה (ראיוני). היישובים הבודדים מחולקים ל-102 ערים ו-108 יישובים.
חלוקת המחוזות מקורה עוד בימי הדוכסות הגדולה של ליטא, וגבולותיהם שימשו בקירוב כגבולות הגוברניות בשטחי בלארוס תחת האימפריה הרוסית.
מחוזות המשנה הוגדרו ברובם בשנות ה-60 של המאה ה-20 בתקופת ברית המועצות, ומעמדה המנהלי המיוחד של העיר מינסק ניתן לה ב-1993.
מחוזות בלארוס
ברמת החלוקה המנהלית הראשונה מחולקת בלארוס לשישה מחוזות. במקביל למחוזות ישנה בבלארוס גם עיר אחת בעלת מעמד מיוחד כשל מחוז, הבירה מינסק.
מחוזות משנה של בלארוס
ברמת החלוקה המנהלית השנייה מחולקת בלארוס ל-118 מחוזות משנה, בשמם המקובל בבלארוס, ראיון.
איומו סקו
איומו סקו (ביפנית: 瀬古 歩夢; נולד ב-7 ביוני 2000 באוסקה שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת גראסהופרס ציריך מליגת העל השווייצרית.