cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עקילס הגר
סיפור התגיירותו
אפיפניוס כותב ששיא הפריחה של עקילס היה בשנה ה-12 לקיסרות אדריאנוס, כלומר שנת 129.
תרגום המקרא ליוונית
בתקופת עקילס כבר היה קיים תרגום השבעים של התנ"ך ליוונית מספר מאות שנים, אלא שבעקבות אי דיוקים רבים, תרגום חופשי מדי, וטעויות שנפלו בו ובהעתקותיו, נולד צורך לתרגום מדויק יותר של התנ"ך.
לפי אפיפניוס, עקילס היה מתורגמן ליוונית, עוד לפני שהתגייר. בעזרת רבותיו, הוא חיבר תרגום חדש לחלוטין של התנ"ך, מילולי ביותר, אפילו על חשבון תוצאה "צורמת" ביוונית. התרגום זכה להכרה ולשבחים מאת גדולי התנאים, והפך לתרגום הראשי בידי היהודים בארצות ההלניסטיות, בעוד שהנוצרים דחו אותו והמשיכו להשתמש בתרגום השבעים.
למרות ההערכה הרבה של התנאים לתרגום זה, אין לו כמעט זכר בספרות הרבנית, בעיקר משום שמאז הכיבוש המוסלמי במזרח התיכון, תפס את מקום התרגום היווני - התרגום הארמי, וכן התפסיר של רס"ג לערבית.
בתרגומו, מתרחק עקילס מהגשמה, ומקפיד לתרגם כל מילה עברית, אפילו אם אין לה מקבילה ביוונית, כגון המילה "אֶת".
מתרגום זה נותרו שרידים בודדים, בעיקר משרידי ההקספלה של אוריגנס (שבמקור כללה את כל התרגום), אך גם מציטוטים מפוזרים בדברי חז"ל, ומקטעים קצרים שנתגלו בסוף המאה ה-19 בגניזה הקהירית ובמילאנו.
דוגמה מתוך שרידי התרגום: את המילים "תוהו ובוהו" מתרגם עקילס " κενωμα και ουθεν", מושגים ידועים ביוונית שמשמעותם: "רִיק (ואקום) ואַיִן".
בתלמוד הירושלמי מסכת יומא (פרק ג הלכה ח) נאמר שעקילס תרגם את מילת 'נברשתא' שבספר דניאל (פרק ה פסוק ה) ל'למפרס', כלומר עקילס תרגם מארמית שבדניאל ליוונית.
תלסמיה
תלסמיה היא מחלה תורשתית אוטוזומלית רצסיבית של תאי הדם האדומים. הפגם הגנטי גורם לשיעור מופחת של ייצור שרשרות ההמוגלובין (הפגם שקול להמוגלובינפתיה שהיא פגם מבני בשרשרת ההמוגלובין הגורם להעברת חמצן לא יציבה או לא נורמלית). תאי הדם פגיעים מאוד לפציעה מכנית ומתים במהירות. חולים רבים בתלסמיה מקבלים עירויי דם באופן קבוע (במרווח זמן של שבועיים עד שלושה שבועות) על מנת להתמודד עם המחלה ולשמור על אורח חיים בריא יותר במקום לחיות ללא טיפול; ניתן לבצע השתלת מח עצם אם התוצאה הראשית של העירוי – עלייה בכמות הברזל – מתחילה בעצמה להיות בעיה. השתלת מח עצם דורשת התאמה מדויקת על מנת להימנע מדחייה ומסיבוכים נוספים.
הקישור הגאוגרפי של המחלה עם אגן הים התיכון היה אחראי לשם שניתן לה: תלסה (Thalassa) היא המילה ביוונית שמשמעותה ים, ומשמעותה של היימה (Haema) היא דם. תלסמיה מתרחשת בכל האוכלוסיות והקבוצות האתניות, אולם שכיחותה משתנה בין אוכלוסיות שונות.
שכיחות המחלה
אצל הבדואים בדרום מדינת ישראל נמצא ריכוז גדול יחסית של לוקים במחלת התלסמיה. מחקר שנעשה בשנים 2009-2008 השווה בין אוכלוסיית הבדואים המתגוררת בצפון ישראל לאלו המתגוררים בדרומה, ומצא כי אחוז הלוקים במחלה בין הבדואים הדרומיים גדול פי 3-4 מאחוז הלוקים במחלה בין הבדואים של צפון הארץ. השערת המחקר, שדורשת אימות נוסף, היא שהסיבה לכך היא גנטית ונובעת מנישואי קרובים.
פתופיזיולוגיה
התלסמיות מסווגות בהתאם לסוג השרשרת של מולקולת ההמוגלובין שנפגעת. ב-α תלסמיות, מושפע הייצור של שרשרת ה-α גלובין, בעוד שב-β תלסמיות מושפע הייצור של שרשרת ה-β גלובין.
תלסמיות גורמות לחוסר ב-α או β גלובין, בניגוד לאנמיה חרמשית שבה יש מוטציה נקודתית ב-β גלובין.
למחיקה של אחד מאתרי α יש שכיחות גבוהה באנשים ממוצא אמריקני-אפריקני או אסייתי, מה שמגדיל את הסיכוי שלהם לפתח α תלסמיות. Β תלסמיות נפוצות יותר באפרו-אמריקאים, אבל גם ביווניים ואיטלקיים.
אלפא (α) תלסמיות
אלפא תלסמיות כוללות את הגנים HBA1 ו-HBA2, המורשים בצורה מנדלית רצסיבית. התלסמיה מקושרת גם לחסר בכרומוזום 16. α תלסמיות גורמות לירידה בייצור אלפא-גלובין, ולפיכך נוצרות פחות שרשרות אלפא-גלובין, מה שגורם לעודף בשרשרות β במבוגרים ולעודף בשרשרות γ בתינוקות. עודף שרשרות ה-β יוצר טטראמרים לא יציבים (הנקראים המוגלובין H) שיש להם עקומות שחרור חמצן שאינן זהות לאלו של המוגלובין רגיל הבנוי משרשרות אלפא ובתא. עקומות שחרור החמצן של ההמוגלובין ה"פגום" שונה בכך שהוא נוטה לקשור אליו את החמצן בצורה חזקה יותר וע"כ קשה יותר לשחרר את החמצן ממנו אל רקמות הגוף.
ישנם ארבעה אתרים גנטיים שעל פיהם מיוצר α גלובין, כאשר שניים מתוכם מגיעים מהאם ושניים מתוכם מגיעים מהאב. ככל שיותר מהאתרים מוחסרים או מושפעים ממוטציה, כך יחמירו תסמיני המחלה:
בטא (β) תלסמיות
תלסמיות בטא (אנמיית קולי) נגרמות בעקבות מוטציות בגן HBB על כרומוזום 11, המורש גם כן בתורשה מנדלית רצסיבית. ב-β תלסמיה, מתרחשת ירידה בייצור בטא-גלובין, הגורמת לייצור נמוך מהרגיל של שרשראות בטא-גלובין. כתוצאה מכך יש רמה גבוהה של שרשראות α, אבל הן לא יוצרות טטראמרים: במקום זה, הן נקשרות לקרום התא של תאי דם אדומים וגורמות להם לנזקים.
לכל אדם נתון יש שני אללים ל-β-גלובין, אחד מהאם ואחד מהאב:
הגורמים הגנטיים של β תלסמיות הם מאוד מגוונים ומספר מוטציות שונות עשויות לגרום להפחתה או להעלמה של סינתזת β גלובין. בדרך כלל, הכתובת העילית 0 או + מוספת לאות β על מנת לציין היעדרות מוחלטת, וייצור פגום של β בהתאמה.
ישנן שתי צורות של פגמים גנטיים עיקריים הגורמים ל- β תלסמיות:
דלתא (δ) תלסמיות
אמנם המוגלובין באדם בוגר מורכב משרשראות אלפא ובטא, אולם כ-3% ממנו מורכב משרשראות אלפא ודלתא.
בדומה לבטא תלסמיה, מוטציות יכולות להתרחש ולהשפיע על היכולת של הגן הזה לעבור תעתוק לשרשראות דלתא.
מוטציה המונעת לחלוטין ייצור של שרשראות דלתא מסומנת δ0, בעוד שמוטציה המקטינה אבל לא מחסלת לחלוטין את יצירת שרשראות הדלתא מסומנת δ+. כאשר מורשות שתי מוטציות δ0, לא נוצר בכלל המוגלובין A2 (אלפא2, דלתא2).
אולם, מבחינה המטולוגית, המצב הזה לא פוגע בגוף כיוון שרק 2-3% מההמוגלובין הנורמלי בבן אדם הוא המוגלובין A2, לפרט יהיו מדדים המטולוגיים תקינים (ספירת אריתרוציטים, המוגלובין כולל, MCV נורמלי, גודל תאי דם אדומים וכדומה). פרטים שירשו רק מוטציית דלתא תלסמיה אחת יאופיינו על ידי כמות מוקטנת של המוגלובין A2, אולם ללא השלכות המטולוגיות כלשהן.
בשילוב עם פתולוגיות אחרות של המוגלובין
תלסמיה יכולה להתקיים ביחד עם פתולוגיות אחרות של המוגלובין. השילובים הנפוצים ביותר הם:
טיפול וסיבוכים
תלסמיות עשויות להתקיים במקביל לחוסר בחומצה פולית או ברזל (רק בתלסמיה קטנה).
תלסמיה גדולה ותלסמיה ביניים
חולים בתלסמיה גדולה מקבלים עירוי דם באופן תדיר שגורם לעומס ברזל. יש צורך לבצע טיפול קלאציה לברזל על מנת למנוע מהברזל לפגוע באיברים פנימיים של חולים בתלסמיה גדולה. בעקבות התפתחויות חדשות בסוג זה של טיפולים, חולים בתלסמיה גדולה יכולים לחיות לאורך זמן רב למרות מצבם. קלאטים נפוצים כוללים דפרוקסמין ודפריפרון. מבין השניים, הדפרוקסמין עדיף כיוון שנמצא קשר חלש יותר בין השימוש בו לתופעות לוואי.
התלונה הנפוצה ביותר של חולים היא אי הנוחות הנגרמת מטיפולי הקלאציה. הקלאט האוראלי (כלומר, שניתן דרך הפה) דפראסירוקס אושר לאחרונה לשימוש במספר מדינות ועשוי להציע תקווה מסוימת עם הסיבוך הזה.
דגל קמרון
דגל קמרון בצורתו הנוכחית אומץ ב-20 במאי 1975, לאחר שקמרון הפכה למדינה מאוחדת. לדגל הקודם של קמרון הייתה סכמת צבעים דומה, אך הוא כלל שני כוכבים. סכמת הצבעים היא כלל-אפריקאית, ורעיון הפסים אומץ מהטריקולור של דגל צרפת. הפס המרכזי, האדום, מסמל אחדות, והכוכב הוא "כוכב האחדות". הצהוב מסמל את השמש, כמו גם את הסוואנות בחלק הצפוני של המדינה, בעוד שהירוק מסמל את היערות בחלק הדרומי של קמרון.
תלסמיה
תלסמיה גדולה ותלסמיה ביניים
בשנים האחרונות, השתלת מח עצם הראתה סימנים מבטיחים במספר חולים בתלסמיה גדולה. השתלה שהצליחה עשויה לבטל את התלות של החולים בעירויי דם.
דגל קמרון
ההבדלים היחידים בין דגל קמרון לדגל סנגל הוא שהפס המרכזי הוא צהוב והכוכב הוא ירוק.
תלסמיה
תלסמיה גדולה ותלסמיה ביניים
כל חולי התלסמיה מועדים לסיבוכים בריאותיים הכוללים את הטחול (שמוגדל במקרים רבים ומוסר גם כן במקרים רבים) ואבנים בכיס המרה. הסיבוכים האלה שכיחים מאוד בחולים בתלסמיה גדולה ותלסמיה ביניים.
חולים בתלסמיה ביניים מגוונים מאוד בצורכי הטיפול שלהם, כאשר הדבר תלוי בחומרת האנמיה שלהם.
Dead Don't Die
"Dead Don't Die" (בתרגום חופשי לעברית: מתים אינם מתים [פעם נוספת]) הוא סינגל של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון. השיר הוא הסינגל השלישי מהאלבום Planet Zero שיצא ביולי 2022. השיר יצא לאור ב-1 ביולי 2022, כחלק מהאלבום, וכסינגל הרשמי השלישי מתוך האלבום ב-17 בינואר 2023.
תלסמיה
תלסמיה קטנה
בניגוד לדעה הרווחת, חולים בתלסמיה קטנה לא צריכים להימנע ממאכלים עשירים בברזל. מבחן סרום פריטין יכול לקבוע מה רמת הברזל שלהם ולהנחות אותם בטיפול עתידי אם יש צורך. תלסמיה קטנה, למרות שאיננה מאיימת על החיים, יכולה להשפיע על איכות החיים בעקבות התוצאות של אנמיה קלה עד בינונית. מחקרים הראו שתלסמיה קטנה מתקיימת במקרים רבים לצד הפרעות אחרות כגון אסתמה ואפילו הפרעה דו-קוטבית.
Dead Don't Die
כתיבה ומילים
סולן הלהקה, ברנט סמית, סיפר בפוסט בחשבון הטיקטוק הרשמי של הלהקה שאת מילות השיר כתב גיטריסט הלהקה זק מאיירס, והוא מבוסס על חייו של סמית עצמו, בהתייחס להתמכרות לסמים ולאלכוהוליזם שמהם סבל בתחילת המילניום, וכי כוונת המשורר היא ש"מה שלא הורג אותך, מחשל אותך". מאיירס עצמו אישר שמילות השיר נכתבו בהשראת סמית, ומדברות על.
תלסמיה
מניעת תלסמיה ופיקוח
ברוב המקרים, תלסמיות α ו-β מורשות בצורה אוטוזומאלית רצסיבית. היו דיווחים על צורת הורשה דומיננטית, כאשר הראשון שבהם היה במשפחה אירית שהיו לה שתי מחיקות של 3 ו-11 זוגות בסיסים באקסון 3, שהופרעו על ידי החדרה של 5 זוגות בסיסים בגן ל-β גלובין.
Dead Don't Die
הפצה
השיר יצא תחילה כחלק מהאלבום Planet Zero, שהופץ כולו ב-1 ביולי 2022. ב-9 בינואר 2023, בערוץ האינסטגרם הרשמי של הלהקה, הופיע הסולן ברנט סמית כשהוא אומר "8 ימים". בתיאור הסרטון הופיע בין השאר ההאשטאג #DDD (ראשי תיבות של שם השיר), מה שרמז שהשיר עומד לצאת כסינגל ב-17 בינואר. ב-17 בינואר, עם צאת הסינגל, הודיעה הלהקה כי ביום המחרת ייצא הקליפ הרשמי לשיר, בבימויו של הבמאי לואיס קייטר.
תלסמיה
מניעת תלסמיה ופיקוח
על מנת שילד יחלה בצורה האוטוזומית רצסיבית, שני ההורים חייבים לשאת את הגן הפגום. אם שני ההורים הם נשאים של תכונה המוגלובינפתית, יש סיכוי של 25% בכל הריון שיולד ילד חולה. ייעוץ ומבחנים גנטיים מומלצים למשפחות שיש בהן נשאות לתלסמיה.
כיום, מעריכים כי יש בין 60-80 מיליוני אנשים החולים בתלסמיה בטא לבדה. זו הערכה גסה מאוד והמספר האמיתי של חולים בתלסמיה גדולה איננו ידוע בעקבות שכיחות המחלה במדינות העולם השלישי במזרח התיכון ובאסיה. מדינות כגון הודו, פקיסטן ואיראן מראות עלייה גדולה במספר חולי התלסמיה בעקבות מחסור בייעוץ גנטי וטיפול רפואי מתאים. ישנה דאגה גדולה שתלסמיה תהפוך לבעיה רצינית ביותר במהלך 50 השנים הבאות, כזאת שתהיה לנטל כבד על אספקת הדם של בנק הדם הבינלאומי ומערכות הבריאות בכלל. מעריכים כי בארצות הברית ישנם 1,000 אנשים החולים בתלסמיה גדולה ומספר לא ידוע של נשאים.
Dead Don't Die
מיקומי שיא
ב-21 בינואר 2023 נכנס השיר למצעד הרוק האקטיבי של מדיהבייס במקום ה-44. בשבוע השני טיפס למקום ה-22 במצעד. ב-28 בינואר 2023 נכנס השיר למצעד הרוק המיינסטרימי של המגזין בילבורד, במקום ה-25.
תלסמיה
מניעת תלסמיה ופיקוח
כמו בהפרעות גנטיות נרכשות אחרות, מומלץ לבצע סקירות לידה וייעוץ גנטי.
מדיניות סקירה קיימת בשני הצדדים של האי קפריסין על מנת להפחית את ההתרחשות של תלסמיה, כאשר מאז תחילת התוכנית בשנות ה-70 (הכוללת סקירה קדם לידתית והפלה), היא הביאה לירידה במספר הילדים הנולדים עם מחלת הדם המורשת מרמה של 1 לכל 158 לידות עד לכמעט אפס.
יתרונות
היותו של אדם נשא של המחלה עשויה לתת לו רמה מסוימת של הגנה כנגד מלריה, והיא די נפוצה בקרב אנשים ממוצא איטלקי או יווני, כמו גם באזורים אפריקניים והודים. הסיבה לכך היא ככל הנראה שתאי הדם האדומים יותר רגישים לזן הפחות קטלני של המין Plasmodium vivax, ובאופן עוקב הופכים את הסביבה של תאי הדם האדומים ללא מתאימה עבור מרוזואיטים של הגזע הקטלני Plasmodium falciparum. הדעה הרווחת היא כי זהו יתרון שרידותי סלקטיבי לחולים עם תכונות תלסמיות. בצורת השקפה זו התלסמיה דומה להפרעה גנטית אחרת, אנמיה חרמשית.
עדויות אפידמיולוגיות מקניה מצביעות על סיבה נוספת: הגנה נגד אנמיה חמורה עשויה להיות היתרון. לאנשים המאובחנים בבטא תלסמיה הטרוזיגוטית (נשאים) יש הגנה מסוימת כנגד מחלת לב כלילית.
רכס שיירות
רכס שיירות הוא רכס הרים בהרי ירושלים מדרום לכביש 1 ששולט בעין על הקטע המחבר בין שער הגיא למחלף שורש. ברכס שוכן היישוב בית מאיר, שמורת המסרק ושרידי משלטים ממלחמת העצמאות. הרכס הוא חלק מאזור פארק רבין. מדרום לרכס עובר נחל דרך בורמה, הקרוי על שם דרך בורמה שעולה בתוואי הנחל לעבר רכס שיירות.
שמו של הרכס ניתן לו על שמן של השיירות שעלו לירושלים במהלך מלחמת העצמאות. הרכס היה נקודת מפתח באבטחת הדרך לירושלים. על הרכס זה התנהלו קרבות קשים של חטיבת פלמ"ח - הראל, ולוחמים רבים נפלו בהם. אתרי הקרבות המרכזיים היו הכפר בית מחסיר, שמורת המסרק (משלט 17), משלט 16 ומשלט 21. ככלל חיילי הפלמ"ח עסקו בכיבוש היעדים שעל הרכס ולאחר מכן העבירו את האחריות לשמירה עליהם ללוחמי החי"ש מגדוד "בית חורון" של חטיבת עציוני.
ג'סטין בלדוני
ג'סטין לואיס בלדוני (באנגלית: Justin Louis Baldoni; נולד ב-24 בינואר 1984) הוא שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי-יהודי, המוכר בעיקר מתפקידו בתור רפאל סולנו בסדרה "ג'יין הבתולה" (2019-2014) ברשת The CW, ובשל סרטיו כבמאי "במרחק נשימה" (2019) ו"עננים" (2020).
ראשית חייו
בלדוני נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה וגדל והתחנך במדפורד, אורגון שבארצות הברית. אימו, שרון, היא בת למשפחה יהודית-אשכנזית, ואביו, סאם, הוא ממשפחה נוצרית. סבו מצד אביו, לואיס בלדוני, היה מהגר מאיטליה שבהמשך הפך לסנטור במדינת אינדיאנה. בהמשך, הוריו הצטרפו לדת הבהאית, שבה מאמין גם בלדוני. הוא אינו חוגג חגים יהודיים כיום, אך גאה במוצאו היהודי. "סבא שלי היה במלחמת העולם השנייה והרבה מהמשפחה שלי נהרגו בשואה", הוא מציין. "אחת הדודות שלי הייתה ניצולה." בצעירותו נהג לשחק כדורגל ולהתחרות בריצות, אך פציעה בשרירי מיתר הברך גדעה את תקוותיו לקריירת ספורט מקצוענית.
משחק
בשנת 2004 קיבל את תפקידו הטלוויזיוני הראשון באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" של רשת CBS בתפקיד בן, אותו גילם למשך 3 פרקים. בהמשך שיחק בתפקידי אורח בסדרות: "ג'אג", "מכושפות", "CSI: מיאמי", "גיבורים", "החיים היפים של זאק וקודי", "היפים והאמיצים" ועוד. בשנת 2013 התארח בסדרה הקומית "הכול לטובה" אשר שודרה ברשת ABC. בשנים 2019-2015 גילם בלדוני את דמותו של רפאל סולאנו בסיטקום "ג'יין הבתולה" בכיכובן של ג'ינה רודריגז ויעל גרובגלס.
בימוי
בשנת 2008 כתב, הפיק וביים את הוידאו קליפ הראשון שלו, שנבחר והוקרן בפטיבל הסרטים דואון ברייקרס הבינלאומי. בהמשך ביים עבור הזמר ג'ייסון דירולו סרטון בשם "The Walk to Fame" ומספר וידאו קליפים לאמנים ברנדן ג'יימס ואנדי גרמר. בהמשך יצר יחד עם "סול פנקייק" והמועמד לאמי רייאן וילסון את הסדרה התיעודית "My last Days" על חולים סופניים.
בנשנת 2019 ביים והפיק את סרט הדרמה הרומנטית "במרחק נשימה" בכיכובם של היילי לו ריצ'רדסון וקול ספראוס.
חיים אישיים
מאז יולי 2013 הוא נשוי לשחקנית השוודית אמילי בלדוני (פוקסלר במקור); לאחר שנה של זוגיות. לזוג בת בשם מאיה שנולדה ביוני 2015, ובן בשם מקסוול שנולד באוקטובר 2017.
מטריצה אלמנטרית
באלגברה ליניארית, מטריצה אלמנטרית היא מטריצה המתקבלת ממטריצת היחידה על ידי פעולת שורה אלמנטרית אחת. המטריצות האלמנטריות יוצרות את החבורה הליניארית הכללית של מטריצות הפיכות. הכפלה משמאל במטריצה אלמנטרית מייצגת פעולת שורה אלמנטרית, בעוד הכפלה מימין במטריצה אלמנטרית מייצגת פעולת עמודה אלמנטרית.
בדרך זו, ביצוע פעולת שורה אלמנטרית על מטריצה ריבועית שרירותית A שקול למעשה לכפל במטריצה אלמנטרית מסוימת - מטריצה המתקבלת ממטריצת הזהות על ידי פעולה שורה אלמנטרית זהה לזו שאנו רוצים לבצע על המטריצה המקורית A. כל מטריצה הפיכה ניתן להמיר במכפלה של מטריצות אלמנטריות.
פעולות שורה אלמנטריות
ישנם שלושה סוגים של מטריצות אלמנטריות, אשר מתאימים לשלושה סוגים של פעולות שורה אלמנטריות:
אם E היא מטריצה אלמנטרית, כפי שתואר לעיל, אז כדי להפעיל פעולת שורה אלמנטרית על מטריצה A, יש להכפיל את A במטריצה האלמנטרית משמאל, כלומר למצוא את E⋅A. בעבור כל פעולת שורה, המטריצה האלמנטרית המתאימה מתקבלת מהפעלת הפעולה על מטריצת היחידה.
החלפת שורות
הסוג הראשון של פעולות שורה על מטריצה A מחליף את כל איברי השורה ה-i עם האיברים התואמים להם בשורה ה-j. המטריצה האלמנטרית המתאימה מתקבלת מהחלפת שורה i ו-j במטריצת היחידה.
הכפלת שורה בסקלר
הסוג הבא של פעולת שורה על מטריצה A מכפיל את כל איברי השורה ה-i ב-m, כאשר m הוא סקלר שונה מאפס. המטריצה האלמנטרית המתאימה היא מטריצה אלכסונית, אשר איברי האלכסון שלה הם 1 בכל מקום למעט במיקום ה-i, שם הוא m.
הוספת שורה לשורה אחרת
הסוג האחרון של פעולת שורה על מטריצה A הוא הוספת השורה ה-i מוכפלת בסקלר m לשורה ה-j. המטריצה האלמנטרית המתאימה היא מטריצת היחידה אולם עם m במיקום (j,i).
רוביני
רוביני (בקרואטית: Rovinj, באיטלקית: Rovigno באיסטריוט: Ruvèigno) היא עיירה בחצי האי איסטריה שבקרואטיה, לחוף הים האדריאטי. חלקה העתיק של רוביני ממוקם על חצי אי קטן. חצי אי זה היה בעבר אי שהופרד מהיבשה בתעלה, שיובשה ב-1763 על מנת לאפשר את התרחבותו. בראשית המאה ה-20 היו רוב רובם של התושבים ברוביני איטלקים, ועדיין מתגוררים בה כ-2,400 איטלקים, מתוך כ-14,000 תושבים (2001). העיירה היא אתר תיירות פופולרי, ויש בה נמל דיג פעיל. מועצת אירופה הקימה בה מרכז למחקר היסטורי.
גאוגרפיה ואקלים
רוביני היא אחת מתשע הערים במחוז איסטריה. אקלימה ים-תיכוני, והטמפרטורות נעות בין 4.8°C בינואר לבין 22.3°C ביולי בממוצע. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 16°C. טמפרטורת הים היא מעל עשרים מעלות צלזיוס מאמצע יוני עד אמצע ספטמבר. ממוצע המשקעים עומד על 941 מ"מ בשנה.
היסטוריה
ההתיישבות ברוביני החלה אף לפני התקופה הרומית. בתקופת האימפריה הרומית נקראה במספר שמות: אַרוּפִּינוּם, מוֹנְס רוּבִּינֶאוּס, רוּגִ'ינְיוּם ולבסוף רוּבִינְיוּם. בהמשך הייתה לאחת הערים החשובות של הרפובליקה הוונציאנית באיסטריה, ועם נפילתה של זו, נשארה תחת שלטון אוסטריה. חצי האי שעליו שוכנת העיר היה בעברו אי, שהופרד מהיבשה על ידי תעלה, אך עד שנת 1763 התמלאה התעלה באשפה ונסתמה. עם סיום מלחמת העולם הראשונה עברה רוביני לידי האיטלקים, וב-1947, לאחר מלחמת העולם השנייה, עברה השליטה בה ליוגוסלביה. כמו ביתר איסטריה, חלק ניכר מהאוכלוסייה האיטלקית נטש עם חילופי השלטון.
חיים הלל בן-ששון
ביוגרפיה
חיים הלל בן-ששון נולד בוולוז'ין לפריידל (שעל שמה המעוברת קבעו הוא ואחיו את שם משפחתם בישראל) ולרב שמואל אביגדור הלוי דרצ'ינסקי, ר"מ בישיבת וולוז'ין בליטא. מצד אמו היה נכדו של רבי חיים הלל פריד, משנה ראש ישיבת וולוז'ין ומצאצאי ראשיה. הוא הוסמך לרבנות בידי הרב חיים עוזר גרודזינסקי. כבר בנערותו התבלט בפעילותו הציבורית, בין השאר בארגון "החלוץ המזרחי". בן-ששון עלה לארץ ישראל בשנת תרצ"ד 1934. הוא למד בסמינר למורים "מזרחי" ולימד במסגרות חינוך שונות לילדים ונוער בירושלים. וכן התנדב בתנועת הנוער "בני עקיבא" ובהסתדרות הסטודנטים "יבנה".
בן-ששון התגייס לארגון "ההגנה" עם בואו לארץ ישראל; במאורעות תרצ"ו 1936 שירת ב"פלוגה הדתית" שלה ברובע היהודי בעיר העתיקה, ואחר כך בלשכת ההסברה של "ההגנה" בירושלים. על פי תלמידו ראובן בונפיל: "הוא נשאר קשור לצבא הגנה לישראל עד יומו האחרון ותרם למפגשי העיון בצמרת הפיקוד. היה שותף במסגרות עיון ודיון בשאלות אקטואליות חשובות". מעורבותו בנושא הצבאיות היהודית המודרנית התבטאה גם בהשתתפותו בכתיבה ובעריכה בספר תולדות ההגנה בעריכתו הכוללת של פרופ' בן-ציון דינור, על אף שתחום התמחותו העיקרי היה ימי הביניים, התמסר למחקר ותיאור היסטורי של "הגדודים העבריים" במלחמת העולם הראשונה.
נפטר בירושלים ב-16 במאי 1977.
באקדמיה
לאחר לימודיו בסמינר, הוא נרשם ללימודים באוניברסיטה העברית. בן-ששון היה תלמידו של ההיסטוריון יצחק בער. הוא התמחה בתולדות עם ישראל בתקופת ימי הביניים, וכן בראשית העת החדשה. הוא הוסמך במדעי הרוח בשנת 1944.
בן-ששון החל ללמד באוניברסיטה בשנת תש"ט 1949, והתמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת תש"ל 1970. הוא היה מורה אהוד וכמה מתלמידיו המשיכו בלימודיהם לתארים מתקדמים. מלבד מחקריו הרבים והמגוונים, היה בן-ששון מעורכי כתב העת ציון, וכן ערך את המדור ההיסטורי באנציקלופדיה יודאיקה.
בן-ששון תפס את המחקר ההיסטורי, ההיסטוריוגרפיה וההתעניינות בהיסטוריה בכלל, כסוג של עבודת נפש הכרחית לחוסנה של האישיות ולתיקונה של החברה האנושית. כך למשל היו דבריו: באמירה אופיינית זו הייתה תביעה נוקבת מבני דורו ומקוראיו באשר הם, לא רק להעמיק בחקר ההיסטוריה, אלא גם לרכוש את ההבנה שהחיבור ההיסטורי הוא מעין "ספר האדם". בתקופה שפניה אל טכנולוגיזציה הולכת וגוברת של חיי היומיום, שבה הפרט הבודד, האינדבידום, ללא משא הדורות ותרבותם מוצע במשנותיהם של הוגים ובתקשורת ההמונית, הייתה קריאתו זו של בן-ששון משום מרד של מחנך עם שאר רוח גדול. לפי דבריו, מחקר ההיסטוריה וכתיבת ההיסטוריה חדורים ברעיון שתיתכן תמיד מהפכה; העיסוק בהיסטוריה גואל את האדם מן הפונקציונליות שבקיום העכשווי גרידא; ההיסטוריוגרפיה מזהה ומאירה את תקופות המעבר, את רגעי המעבר, ובכך מראה את הסיכוי לשינוי של הכל.
כובד ראש וחשיבות להיסטוריה הודגשו אצל בן-ששון גם בשל תפיסתו את ההיסטוריה האנושית והלאומית כתופעה שפנים רבות ואף סותרות לה לכאורה; אך למעשה נפתלות בה מגמות-על אשר נחשפות על ידי ההיסטוריון. כך למשל ראה בן-ששון בתופעת קידוש השם והחלטתם של יהודים למות ואף להתאבד, כדי שלא להמיר את דתם לדת פגאנית או לנצרות, אשר הייתה נפוצה אצל יהודי ארץ ישראל ואירופה מאז העת העתיקה, פעולה של עוצמה וגבורה אנושית, אשר בנסיבות עידן של תנועת שחרור לאומי תתבטא בהתקבצות של כוחות חמושים פעילים, הקמת צבא ובלוחמה מאורגנת. ובמילים אחרות, בן-ששון ראה מכנה משותף נפשי ולא רק קשר עקרוני הדוק, בין הנרצחים היהודים הסבילים לכאורה במסעי הצלב, לבין אנשי צבא יהודים פעילים, "אקטיביסטים", חיילי "הגדודים העברים" בני דורו, שאותם חקר.
תלמידו, פרופ' יוסף הקר, כתב על דרכו: "במחקריו ובספריו נוקט בן-ששון צורה עקיבה של חקירה ובקשה אחר המהות הפנימית על יסוד ניתוח ובירור של מקורות ראשוניים מגוונים. מקורות אלו נמצאו לו בראש ובראשונה בחיבורים ספרותיים, ספרי עיון פילוסופיים וחיבורים הלכתיים; דרשות, פירושים ושאלות-תשובות; חיבורים היסטוריים וכתבי פולמוס; שירה ופרוזה; תקנות ואיגרות; ספרי מוסר וחידושי תורה. התעודות והמקורות החיצוניים שימשו מסד לתיאור העובדתי, אף יש שהשלימו את החסר בציור הרוחני והתרבותי, אולם עיקר מעייניו של בן-ששון נתונים לבירורה של היצירה הפנימית ולעדותה של החברה היהודית ועל דמותה. ... והשאלות המנחות אותו מעידות על חתירתו להבנת האחד והמייחד את עם-ישראל (על גווניו וכיתותיו) משאר האומות".
משפחתו
אחיו הצעיר, פרופ' יונה בן ששון, היה מרצה לפילוסופיה יהודית ומנהל המחלקה לתרבות תורנית במשרד החינוך. בנו של זה, מנחם בן-ששון, הוא פרופסור להיסטוריה של עם ישראל, נשיא האוניברסיטה העברית בירושלים ובעבר הרקטור שלה ולשעבר חבר הכנסת ויו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט.
ליאור חפץ
ליאור חפץ (נולד ב-23 באוקטובר 1976) הוא במאי ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה
חפץ נולד בהרצליה ולמד בבית ספר תיכון היובל שבעיר. בשנת 2000 החל ללמוד במחלקה לתקשורת חזותית בבצלאל. בשנת 2002 יצא לחילופי סטודנטים בבית הספר לאומנות חזותית SVA שבניו יורק, שם החליט להתמקד בלימודי קולנוע, וביים את סרטו הראשון "Avenue-X" שנבחר ליצג את בית הספר בפסטיבל קולנוע בינלאומי בגרמניה.
בשנת 2004 כתב וביים את סרט "אנשי הדומינו" כמיזם גמר. הסרט זכה לתמיכת "פרויקט קולנוע" של קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב.
לאחר סיום לימודיו פנה ללימודי תואר שני בבימוי ותסריטאות באוניברסיטת דרום קליפורניה "USC" שבלוס אנג'לס.
בשנת 2006 ביים את הסרט הקצר "פרמדיק" במסגרת הלימודים באוניברסיטה. באותה שנה ביים את הסרט הקצר "טוב שחזרת הביתה" אותו כתב יחד עם התסריטאית טל אורן, בכיכובם של השחקנית לוסי דובינצ'יק והשחקן אייל שכטר. סרט זה הופק במימון "קרן רותם מוריה" לזכרו של רותם מוריה שנרצח בפיגוע בסיני בשנת 2004. הסרט הוקרן בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים ביניהם פסטיבל "Screamfest" בהוליווד.
בשנת 2009 ביים את הסרט הקצר '"פרסטו!"' במימון חברת קוקה-קולה שהיה מועמד לפרס Refreshing Filmmaker's Award. באותה שנה ביים את הסרט הקצר '"הסנדקית"' ("The Godmother") שהוקרן בלמעלה מ-40 פסטיבלי קולנוע בינלאומיים וזכה בעשרה פרסים, ביניהם פרס הבימוי בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי שנגחאי, פרס הקהל וסרט הפתיחה בפסטיבל האקדמיה לקולנוע בייג'ינג, פרס סרט הטוב ביותר בפסטיבל Methodfest, פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל סוהו ניו-יורק, פרס הסרט הטוב ביותר פסטיבל Festivous דנבר, פרס הקהל בפסטיבל הקולנוע היהודי לוס אנג'לס ופרס בימוי בפסטיבל ז'נבה. כמו כן הסרט היה מועמד לפרס Golden Reel Award של איגוד מעצבי פסקול MPSE הוליווד.
בשנת 2013 כתב וביים את סדרת הרשת "המכסחים" בכיכובה של עדי רותם.
ב-2019 יצא לאקרנים הסרט "הרפתקה בשחקים" אותו כתב וביים. זהו סרט הרפתקאות לכל המשפחה באורך מלא, המספר על שני ילדים שמוצאים גרוטאה של מטוס הקרב הראשון של חיל האוויר ומחזירים אותו למצב טיסה בעזרתו של טייס ותיק. הסרט נתמך על ידי קרן הקולנוע הישראלי ומפעל הפיס, והופק על ידי חברת אפיקים מאוחדים וסרטי יונייטד קינג. הסרט נעשה בסיועו של חיל האוויר וכולל את מספר השוטים המכילים אפקטים ויזואליים הגדול ביותר שנעשה בארץ עד למועד יציאת הסרט (כ-483 שוטים במספר). הסרט זכה לתגובות נלהבות של הקהל, דורג בטבלת מבקרי הקולנוע של עיתון הארץ כ״חובת צפיה״ ונמכר להפצה בינלאומית. "הרפתקה בשחקים" הוקרן בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם וזכה בפרסים הראשונים בפסטיבל הבינלאומי לסרטי ילדים בשיקגו ובפסטיבל הקולנוע בלידס, אנגליה.
ב-2020 יצא הסרט האמריקאי "The Doorman" אותו כתב יחד עם הארי ווינר וג׳ו סוואנסון. הסרט בכיכובם של ז'אן רנו ורובי רוז.
באותה שנה נטל חלק בכתיבת סדרת הדרמה השוטרים, דרמת פשע משטרתית ישראלית שעלתה לשידור ב-25 בינואר 2021 ומשודרת בקשת 12. את הסדרה יצרו רותם שמיר ויובל יפת, בהשראת פרשת השוטרים הנוקמים.
בשנת 2023 לרגל 50 שנה למלחמת יום כיפור, כתב וביים את ״המזח״ המספר את קורותיו של מוצב המזח בחזית הדרום. הפרויקט הופץ כסרט קולנוע באוגוסט וכסדרת טלוויזיה בת 5 פרקים בכאן 11 באוקטובר. הסרט/סדרה הופקו על ידי אפיקים מאוחדים סרטים, כאן 11, סרטי יונייטד קינג, ובתמיכת קרן יהשוע רבינוביץ׳ וקרן גשר.
בית שימוש
בית שימוש (ידוע גם כשירותים, בית כיסא, בית הכבוד, נוחיות) הוא מקום בו עושה אדם את צרכיו.
היסטוריה
מתקני השירותים העתיקים ביותר (הכוללים מושב) שנמצאו נתגלו בלות'אל במערב הודו. הם מתוארכים לשנת 2,500 לפנה"ס ומשתייכים לתרבות ההארפה של עמק האינדוס. בתי הכיסא שלהם היו משוכללים למדי, היו בנויים מלבני חימר שרופות והכילו מושב ומערכת לניקוז מים כאשר ההפרשות היו מתנקזות לתוך בורות ניקוז תת-קרקעיים. עם שקיעתה של תרבות עמק האינדוס אבד גם הידע ההנדסי הסניטרי הנדרש לבניית מתקנים מסוג זה.
תרופות מורידות חום
תרופות מורידי חום או תרופות אנטיפירטיים הן תרופות סינתטיות או צמחיות, המורידות את הטמפרטורת גוף האדם הגבוהה אצל בני אדם באמצעות פעילותם על מערכת העצבים המרכזית.
בית שימוש
היסטוריה
שירותים בעלי מושב נתגלו גם במצרים העתיקה (2,100 לפנה"ס) ופעלו ככל הנראה באופן דומה. ברומא העתיקה היו שירותים ציבוריים בעלי מושב מאבן וחור באמצע בצורת מפתח. השירותים היו צמודים אחד לשני ומסודרים בשורה ללא מחיצות כאשר מתחתם הייתה תעלת ניקוז עם מים זורמים. לא ידוע אם הייתה הפרדה בין גברים ונשים במתקנים אלה. מתקנים פרימיטיביים יותר נמצאו באזורים שונים ברחבי האימפריה הרומית (בארץ ניתן לראות שירותים מסוג זה באתר העתיקות של בית שאן).
תרופות מורידות חום
תרופות אלה פועלות בעיקר ברמת ההיפותלמוס במוח, על מנת להתגבר על העלייה בחום הגוף המושרית על ידי אינטרלוקין. לרוב התרופות מורידות החום יש השפעות טיפוליות נוספות. התכשירים הנפוצים ביותר הם הפרצטמול (אקמול) והאיבופרופן (נורופן) המשמשים גם כמשככי כאבים. התרופות מסוג נוגדי דלקת שאינם סטרואידים הם גם נוגדי דלקת, מורידי חום וגם משככי כאבים.
בית שימוש
היסטוריה
בארמון הנציב בירושלים נחשף בית שימוש מתקופת בית ראשון ששירת את בני המעמד העליון.
הראיות ההיסטוריות מלמדות כי היוונים הקדמונים עשו צורכיהם מחוץ לביתם בפומבי.
תרופות מורידות חום
קיימת מחלוקת מסוימת לגבי נחיצות השימוש בתרופות מסוג זה, כשהעלייה בחום הגוף היא חלק מתגובת ההגנה של האורגניזם נגד הזיהומים. מחקר שפורסם על ידי החברה המלכותית הבריטית טוען שהורדת החום גורמת לפחות ל 1% יותר מקרי מוות משפעת (לפחות 700 מקרי מוות נוספים בשנה בארצות הברית).
הטיפול בלי תרופות
אמבטיות או הספגה במים פושרים או קרים יכולות להפחית את החום ביעילות, אבל לא בחום גבוה אלא במכת חום. השימוש באמבטיות אלכוהול אינו נחשב לשיטת קירור מתאימה, מפני שידועים מקרים של תופעות לוואי הקשורות לספיגה סיסטמית של האלכוהול.
בית שימוש
היסטוריה
היה זה שכיח לראות עבדים המביאים לאנשי אצולה סירי לילה והללו משתינים לתוכם בזמן אירוע פומבי כמו מסיבה פתוחה או צפייה במחזה.
תרופות מורידות חום
תרופות מורידי חום
קיימות תרופות רבות בעלות השפעה של הורדת חום הגוף ושהם יעילות במקרים של חום גבוה אך לא במכת חום, כגון:
בית שימוש
היסטוריה
לאחר שקיעת האימפריה הרומית בימי הביניים הייתה ירידה חדה ברמת הסניטציה וההיגיינה ובעיקר רווח השימוש בסירי לילה. הדבר בלט במיוחד בערים שם נהגו תושביהן להשליך החוצה מהחלונות את תכולת סירי הלילה אל המדרכות המזוהמות. בני האצולה השתמשו לעיתים בסירי לילה מהודרים בצורת קופסאות עץ מעוצבות אך לא הייתה שום מערכת ניקוז ואת הפסולת היו משליכים מחוץ לבית או לנהר הקרוב.
תרופות מורידות חום
צמחים
השימוש המסורתי בצמחי מרפא בעלי תכונות מורידות חום הוא נפוץ בכל העולם כחלק ממערכות תרבותיות אתנובוטניות רבות. צמחים כאלה נקראים בדרך כלל "פבריפוגיים" ("מגרשי חום".)
הטיפול בתרופות מורידי חום אצל ילדים
מנהל המזון והתרופות האמריקאי FDA מציין כי מינון לא נכון הוא אחת הבעיות הגדולות ביותר בטיפול באמצעות פרצטמול בילדים. יעילותו לבד כמוריד חום אצל ילדים אינה ודאית, וקיימות ראיות מסוימות שאינה עולה על שיטות פיזיות ללא שימוש בתרופות. טיפולים שהשתמשו במנות של פרצטמול ושל איבופרופן לסירוגין השיגו אפקט של הורדת חום גדול יותר מאשר כל תרופה לחוד. מטאנליזה הצביעה על כך שאיבופרופן יותר יעיל בילדים מאשר פרצטמול כשניתנות מנות דומות. בגלל חששות לתסמונת ריי שירות הבריאות הלאומי של בריטניה, הכירורג הכללי של ארצות הברית, האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים ומנהל ארצות הברית למזון ותרופות המליצו שאספירין ומוצרים מורכבים הכוללים אספירין לא יינתנו לילדים או מתבגרים באפיזודות של מחלות חום.
בית שימוש
היסטוריה
במאות ה-18 וה-19 הוכנסו שיפורים במנגנון ההדחה וזרימת המים ובמערכת הניקוז. במאה ה-20 בתי השימוש המודרניים כבר זכו לתפוצה נרחבת באירופה, השיפור המשמעותי היחידי שנוסף הוא חיבורו של מכל ההדחה לשירותים עצמם בעוד שקודם לכן הוא היה מוצמד אל הקיר.
תרופות מורידות חום
הטיפול בתרופות מורידי חום אצל ילדים
עם זאת כמה מחקרים הצביעו על כך שהירידה בשימוש באספירין יחד עם העלייה בשימוש בפרצטמול נקשרו לעלייה במקרי האסתמה ומחלות אוטואימוניות. הרופאים הממליצים פרצטמול צריכים להיזהר ולהיות מודעים במיוחד לנטיות הגנטיות או הסביבתיות לאסתמה או למחלות אוטואימוניות של המטופלים שלהם.
בית שימוש
היסטוריה
בלונדון החל שימוש נרחב בשירותים מודרניים הכוללים שטיפת אסלה כבר במאה ה-19 אך בהיעדר מערכת ביוב מודרנית הוזרמו השפכים לנהר התמזה ששימש גם למי השתייה והדבר הוביל לפריצה נרחבת של מגיפות כולרה ולסירחון הגדול של קיץ 1858.
ניתן לומר שהשירותים המודרניים קדמו למערכת הביוב, ובשל כך נוצרה בעיה. בעקבות הסירחון הגדול הוחלט בלונדון על הקמת מערכת ביוב מודרנית ראשונה מסוגה שניקזה את השפכים לנקודה מרוחקת מחוץ לעיר. בהמשך נבנו בהדרגה מערכות ביוב מודרניות במדינות נוספות. בארצות הברית הוקמו מערכות ביוב מודרניות במדינות השונות בין השנים 1900–1935.
סוגי בתי שימוש
בתי שימוש בימינו מחולקים לפי שלוש חלוקות עיקריות:
חלוקה לפי דרך השימוש היא:
חלוקה לפי דרך הטיפול בצרכים היא:
חלוקה לפי מיקום:
הסוג הראשון, הוא בתי שימוש ביתיים, הידועים לנו יותר והרווחים יותר בציבור. הם מורכבים לרוב מאסלת קרמיקה ומכל הדחה שמוצב מעליהם וכינויו "ניאגרה". לאחר עשיית הצרכים, לוחץ המשתמש על לחצן במכל ההדחה שגורם לשחרור של המים שאגורים במכל ההדחה אל האסלה. זרם המים באסלה נע לביוב מכיוון שפתח היציאה של האסלה גבוה מפתח הכניסה לצינור הביוב. כאשר זרם המים נכנס לביוב הוא יוצר וואקום שמושך את המים שיורדים באסלה וטרם נכנסו לביוב ביחד עם הצרכים וגורם להם להימשך לתוך הביוב. באסלות "מונובלוק" מכל ההדחה מוצב על האסלה ובאופן יחסי מפל המים פחות חזק ביחס למכל הדחה שמותקן גבוה יותר מעל פני האסלה; בגלל זה יש להקפיד במיוחד בהתקנה של אסלות אלה שפתח היציאה של האסלה יהיה גבוה מפתח הכניסה לצינור הביוב כדי שיהיה ריקון טוב של הצרכים בהדחה אחת באמצעות יצירת וואקום מספיק חזק שימשוך את הצרכים לביוב. לאחר ההדחה, מכל ההדחה מתמלא במים עד שהם מגיעים למפלס מסוים שגורם למצוף, שנמצא במכל ההדחה לעלות ולסגור את הכניסה של אספקת המים למכל ההדחה.
הסוג השני, הוא בתי שימוש ביולוגיים, בהם עושה האדם את צרכיו לתוך פיר באדמה, שם, עם הזמן, הצרכים הופכים לדשן, חומר המשמש כמסייע לגדילתם של צמחים.
הסוג השלישי, הוא בתי שימוש כימיים, הנראים כמו פח אשפה. לשירותים אלו מעין אסלה קטנה מפלסטיק, והצרכים נכנסים לתוך המכל התחתון. בתוך המכל ישנם חומריים כימיים המפרקים את הצואה ומאפשרים את אחסונה לזמן מה בתוך המכל.
השימוש העיקרי בשני הסוגים האחרונים הוא במקומות שבהם אין תשתית קבועה המחוברת לרשת אספקת מים ופינוי ביוב (כגון: עמדות צבא, מקלטים, או מקומות בהם צפוי ריכוז זמני של כמות גדולה של אנשים - הפגנות, פסטיבלים וכו').
חלוקה לפי מין המשתמש:
יחס שירותים לאדם
יחס מספר חדרי שירותים לאדם מהווה אומדן לרמה סניטרית. במדינות מתפתחות נעשה בשימוש בשירותים משותפים לשכונה ולכן אומדן זה הופך מהותי יותר. בערים מסוימות בהודו לדוגמה יחס של 1:50 גם הוא בגדר שאיפה. במדינות מפותחות לעומת זאת נקבע בחוק יחס שירותים-לאדם מינימלי במבני ציבור ובמקומות העבודה.
בסוף 1994 נוסף לחוק התכנון והבנייה סעיף 158א1, הקובע כי "בבית שימוש ציבורי יהיה המדור המיועד לנשים גדול בשטחו ובמספר הקבועות שבו מן המדור המיועד לגברים באותו מקום, הכל כפי שיקבע שר הפנים בתקנות בהתייעצות עם המועצה הארצית ועם שר הבריאות". הפרטים נקבעו בטבלאות שבהוראות למתקני תברואה, ה'תש"ל-1970. ב"תקנות התכנון והבניה" (בקשה להיתר, תנאים ואגרות) התש"ל-1970 הוגמשו הכללים, ונקבע כי "במוסדות חינוך, בתי תפילה ובמוסדות קהילתיים אחרים, שלגביהם יוכיח מבקש ההיתר, להנחת דעתו של המהנדס ובהתייעצות עם משרד הבריאות, כי מספר הנשים הצפויות להשתמש בבניין שיוקם, קטן ממספר הגברים, יופחת השטח בבית השימוש הציבורי לנשים ומספר הקבועות שבו מזה של הגברים, בהתאם לקבוע בטבלאות; ואולם במוסדות חינוך ובמוסדות קהילתיים אחרים בהם מספר הגברים הצפויים להשתמש בבניין קטן ממספר הנשים, יופחת השטח בבית השימוש הציבורי לגברים ומספר הקבועות שבו, בהתאם לקבוע בטבלאות".
שילוט
שירותים ציבורים משולטים בדרך כלל בשיטות הבאות:
בהלכה
להלכות בית הכסא נודעת חשיבות בהלכה, ובתלמוד יש סיפורים המדגישים את חשיבות הלימוד שלהן. ההלכות מתייחסות לצורך לשמור על נקיות הגוף, כבוד לדברים שבקדושה, התנהגות צנועה והימנעות מסכנות. בשבת יש צורך להיזהר גם מעשיית מלאכה ומאיסור מוקצה. ההלכה אף מתייחסת לזמן בו צריך ללכת להתפנות, לתדירות, למשך השהיה הרצוי ועוד.
בפרשת כי תצא מצווה התורה כי בשעת מלחמה יש לשמור על טהרה, קדושה ונקיות של המחנה, ובתוך כך להקצות מקום להתפנות מחוץ למחנה וכן להתקין יתד שתהא מיועדת לכיסוי הצואה.
יש איסור להשהות נקביו, כלומר להתאפק ולעצור את הצרכים מלצאת, משום "בל תשקצו". על מנת להימנע מהאיסור ומאי הנעימות של ההתאפקות, חז"ל קבעו שראוי לנהוג "לבדוק נקביו", היינו ללכת באופן יזום לבית הכיסא על מנת להתרוקן מהפרשות שאולי כבר מוכנות לצאת מהגוף.
לפני הכניסה לבית הכיסא, על האדם לומר למלאכים המלווים אותו את נוסח "התכבדו מכובדים". אמנם, המנהג הנפוץ הוא להימנע מלאומרו. לאחר סיום ההתפנות יש לברך את ברכת "אשר יצר".
על הלל הזקן מסופר במדרש:
דמיטרי נזארוב
הופיע בהפקות מערביות כמו הסרטים הצרפתיים "Le Concert (2009), לארגו וינץ' 2 (2011), פיתול מושלם וגילם את נשיא רוסיה בוריס ילצין בסרט "ילצין: שלושה ימים באוגוסט" (2011).
ביוגרפיה
דמיטרי נזארוב נולד ב-4 ביולי 1957 במוסקבה, ברית המועצות. עבד בנערותו במאפיה כשף פטיסייר. ב-1980 השלים לימודיו בבית הספר הגבוה למשחק על שם מיכאיל שצ'פקין. עד 1995 עבד בתיאטרון מאלי ולאחר מכן בתיאטרון ספרה ובתיאטרון הצבא הרוסי. משנת 2002 עד 2023 עבד בתיאטרון המוסקבאי לאמנות על שם צ'כוב.
קריירה
בשנים 2002 עד 2008 הנחה ברשת NTV תוכנית קולינרית ותוכניות אירוח שונות. גילם במשך 3 עונות את החוקר חרומוב בסדרת הטלוויזיה "הקריאה" שרצה משנת 2006 עד 2009.
בשנת 2012 לוהק לגלם את התפקיד הראשי בתור השף ויקטור בארינוב בסדרה הקומית "המטבח", שזכתה לעיבודים שונים ברחבי העולם ולסרטי המשך וסדרת בת. הוא חזר לרשת NTV בשנת 2015 והנחה תוכנית קולינרית אחרת ותוכניות טלוויזיה שונות.
בעקבות מלחמת אוקראינה–רוסיה, נזארוב ביקר את המלחמה ברשתות החברתיות ויצא נגד המבצע הצבאי. בינואר 2023 נודע כי יחד עם אשתו הוא פוטר מהתיאטרון האמנותי של מוסקבה, בשל דעותיו נגד המלחמה.
ידוע כאוהד מושבע של מועדון ספרטק מוסקבה.
טום הידלסטון
תומאס ויליאם "טום" הידלסטון (באנגלית: Thomas William "Tom" Hiddleston; ) הוא שחקן אנגלי. זוכה פרס גלובוס הזהב על תפקידו במיני סדרה "מנהל הלילה". נודע בזכות תפקידו בתור לוקי בסרטי היקום הקולנועי של מארוול.
ביוגרפיה
הידלסטון נולד בשכונת וסטמינסטר, לונדון, אנגליה, שבממלכה המאוחדת, לדיאנה פטרישיה, מנהלת תיאטרון אנגלייה, ולמדען הסקוטי ג'יימס נורמן הידלסטון. למד בבית ספר הפרטי "בית ספר הדרקון" שבעיר אוקספורד וב"איטון קולג'". למד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, שם סיים את לימודיו בהצלחה יתרה בשנת 2005.
קריירת משחק
הידלסטון נחשף לראשונה בשנת 2002 בסדרה "The Gathering Storm", שם שיחק הידלסטון בתור רנדולף צ'רצ'יל בנו של ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל (אלברט פיני) והופיע לראשונה כשחקן קולנוע בסרט טלוויזיה משנת 2001 בשם "חייו והרפתקאותיו של ניקולס ניקלבוי". ב-2005 זכה בפרס התיאטרון לורנס אוליביה לשחקן החדש הטוב ביותר על הופעתו במחזה "סימבלין". ב-2006 שיחק בסדרה הקומית הבריטית "Suburban Shootout". ב-2010 שיחק בתפקיד הראשון שלו בסרט קולנוע בריטי, "ארכיפלג".
הידלסטון פרץ לתודעה בשנת 2011 בסרט גיבורי העל שובר הקופות "תור", בו שיחק בתפקיד נבל-העל, לוקי, אחיו המאומץ והמניפולטיבי של תור, אותו מגלם כריס המסוורת'. הידלסטון המשיך לשחק את תפקידו של לוקי בסרטים "הנוקמים" ו"תור: העולם האפל". בהמשך השנה השתתף גם בסרטו המצליח של וודי אלן "חצות בפריס", בתפקיד הסופר האמריקאי פרנסיס סקוט פיצג'רלד.
ב-2012 גילם את דמותו של הנרי החמישי, מלך אנגליה בסדרת ה-BBC, "הכתר החלול".
בשנת 2017 הופיע בתפקיד הראשי בסרט ההרפתקאות "קונג: אי הגולגולת", אשר מהווה אתחול לסדרת סרטי קינג קונג. באותה שנה יצא לאקרנים סרט האקשן "תור: ראגנארוק" בכיכובו, אשר מהווה הסרט השלישי בסדרת סרטי "תור".
בשנת 2018 חזר לתפקידו כלוקי בסרט אנסמבל גיבורי-העל "הנוקמים: מלחמת האינסוף", הסרט השלישי בסדרת סרטי הנוקמים. בשנת 2019 שיחק את לוקי בסרט "הנוקמים: סוף המשחק". בשנת 2021 כיכב בסדרה "לוקי", כחלק משירות הסטרימינג דיסני+, אשר גוללת את המשך סיפורה של דמותו.
תדמית תקשורתית וסגנון משחק
הידלסטון הוא אחד השחקנים הבולטים ביותר בתרבות הפופ הבריטית העכשווית, הידלסטון הופיע ברשימת האנשים המשפיעים ביותר בבריטניה בשנת 2017. בשנת 2015 נבחר לשגריר המייסדים הרשמי הראשון של מכון הסרטים הבריטי. הוא נבחר לגבר הלבוש הכי טוב לפי המגזין גלמור. טאפי ברודסר-אקנר, עיתונאית מהמגזין - GQ תיארה את האישיות שלו מחוץ למסך כ"תולעת ספרים מתוק ובהתחשב בפניו ובגופו הוא הגבר היחיד שצריך להרשות לו ללבוש חליפה." במאי קרימזון פיק, גיירמו דל טורו וסופר הקומיקס סטן לי כינו אותו "הבחור הנחמד ביותר עלי אדמות שתפגשו אי פעם." (the nicest guy on earth you'll ever meet" דל טורו הוסיף כי הוא מחק את ההגבלה הסטנדרטית של להיות נחמד, או חתיך.
קנת בראנה ציין כי בפעם הראשונה שהוא ראה את הידלסטון, משחק את קאסיו במחזה "אותלו", היה לו ברור למדי שהוא דובר נטורליסטי לחלוטין של שייקספיר. מייקל בילינגטון, מבקר אמנות מהעיתון "הגרדיאן" כתב כי איכות המשחק המרכזית של הידלסטון היא יכולתו לשלב עצב מתוק עם זעם יוקד, מה שמרמז על אינטלקט עז שהתכרסם במלנכוליה עזה ועם זאת נתון להתקפי זעם לא מתונים". צ'ארלס מקנולטי מהלוס אנג'לס טיימס תיאר את הידלסטון כ"שחקן בעל אינטליגנציה נדירה ויופי טרום רפאלי. (Pre-Raphaelite beauty) הידלסטון בילה כמעט חמישה שבועות בהכנות לתפקיד האנק ויליאמס, וביצע שבעה משירי הפסקול של הסרט. דומיניק קוונדיש מהטלגרף הציע כי להידלסטון "יש את כישרון המשחק התיאטרלי היכול להבטיח לו מקום בין הגדולים" (has got the theatrical acting chops to head up there among the greats), והעיתונאי פול טיילור מהעיתון אמר כי "הטווח שלו מתחיל להיראות די בלתי מוגבל". דייוויד פיר מה"רולינג סטון" סבר כי יש שני צדדים להידלסטון, כוכב הקולנוע הישן של חצות בפריז, סוס מלחמה או מנהל הלילה, ו"גרסת המוזרות הבלתי צפויה והגבולית" שלו שנראית בדמויות כמו לוקי או בגורד שחקים, ומוסיף כי הידלסטון מסרב להסתפק בתפקיד אחד ספציפי.
נפת אוזורגתי
נפת אוזורגתי (בגאורגית: ოზურგეთის მუნიციპალიტეტი, תעתיק: אוֹזוּרגֶתיס מוניציפליטטי) היא נפה במחוז גוריה שבגאורגיה. היא גובלת מצפון בנפת לנצ'חותי, ממזרח וצפון-מזרח בנפת צ'וחטאורי, מדרום בנפת כובולתי, ממערב בים השחור.
שם הנפה
עד שנת 1917 נכללה הנפה בפלך כותאיסי כאוייזד אוזורגתי. משנת 1921 כראיון אוזורגתי, ומשנת 1930 ראיוני (נפה) נפרדת. משנת 1934 ועד לשנת 1990 נקראה ראיון מחרדזה. משנת 1990 ועד לשנת 2006 הוחזר השם לראיון אוזורגתי. משנת 2006 ועד היום נקראת בשמה הנוכחי.
גאוגרפיה
הנפה משתרעת שטח של 675 קמ"ר הכולל את עמקי נהרות נטנבי וסופסה. בנוסף לנהרות אלה זורמים בנפה גם הנהרות: צ'ולוכי, בּז'וּז'י (מקורו בהר חינוֹ שבנפת כובולתי), בחוויסצקאלי ועוד. בדרום-מזרח שוכנת הנפה על מדרונות רכס מסחתי ומצפון נהר הסופסה. הר תאגינאורי (თაგინაური) המתנוסס לגובה של 2,668 מ' נמצא בחציו בנפת אוזורגתי וחציו השני בנפת כובולתי.
היסטוריה
נפת אוזורגתי הוקמה כמחוז מנהלתי של האימפריה הרוסית. היא הוקמה בשנת 1840 בפלך כותאיסי של מלכות המשנה של הקווקז. בתחילה עם הקמתה נקראה נפת גוריה (אוייזד גוריה) וכללה את כל אזור מחוז גוריה של היום. הנפה חולקה לשתי יחידות מנהליות תת-נפה אקתי (מזרח גוריה) ותת-נפה אוזורגתי (מערב גוריה). בשנת 1846 הוחלף שם הנפה לאוייזד אוזורגתי על שם המרכז המנהלתי של הנפה - העיר אוזורגתי. באותה שנה חולקה לארבע תתי-נפות: באחווי, גוּריאנתָה, לאנצ'חוּתי וצ'וֹחאטַאוּרי. בשנת 1888 הוקטן מספר תת-הנפות לשלוש: גוריאנתה, לאנצ'חותי וצ'וחאטאורי. שטח הנפה כלל 2062 קמ"ר ובסוף המאה ה-19 מנתה אוכלוסייתה 84,479 נפש. בתחילת המאה ה-20, חולק אוייזד אוזורגתי ל-12 מועצות מקומיות. שלטון האימפריה הרוסית גרם להתמרמרות רבה, במיוחד בקרב האיכרים. שהפכה בשנת 1841 לאחת הסיבות למרד איכרים. בתקופת המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הייתה נפת אוזורגתי בקו החזית. העניין הגביר את ההתמרמרות בקרב התושבים, הגביר את הבעיות הסוציאליות והחברתיות בנפה והתפשטות רעיונות סוציאל-דמוקרטיים.
בשנת 2004 בתקופת משבר אג'ריה, ערכו שלטונות גאורגיה תרגיל רחב היקף כמפגן כוח. בתגובה פוצצו אנשי אבשידזה את שני הגשרים על נהר הצ'ולוכי המחברים את אג'ריה עם יתר גאורגיה, כדי למנוע פלישה גאורגית לאג'ריה. שני הגשרים האלה נמצאים על קטע הנהר המשותף למחוז אג'ריה ולמחוז גוריה (בנפת אוזורגתי). חלק מנהר הצ'ולוכי מהווה את הגבול שבין גוריה לאג'ריה או בין נפת אוזורגתי שבגוריה לנפת כובולתי שבאג'ריה.
כלכלה
הענף הכלכלי המרכזי בנפה הוא חקלאות סובטרופית. לרבות גידול צמחים לצרכים מדעיים, גידולי תה בחקלאות ולמחקר, מחקרים להשבחת התוצרת החקלאית וגידול בעלי חיים. הענף הראשי של התעשייה בנפה הוא תעשיית המזון ועסקים קטנים. בהדרגה מתפתחת גם תשתית תיירותית במיוחד בקו החוף של הים השחור.
בשטח הנפה נמצא קטע ממסילת הברזל מאחינג'ורי-סמטרדיה וכן קו המסילה נטנבי-אוזורגתי. כמו כן נמצאים בנפה כבישים פנימיים חשובים: סָג'אווַחוֹ-כובולתי, אוּרֶקי-אוזורגתי וקטע מכביש לנצ'חותי-נאסאקירלי.
אנדריה ארטוקוביץ'
אנדריה ארטוקוביץ' (בקרואטית: Andrija Artuković; 29 בנובמבר 1899 – 16 בינואר 1988) היה פושע מלחמה קרואטי, חבר בארגון הפשיסטי הקרואטי "אוסטאשה", שר הפנים ב, בתקופת מלחמת העולם השנייה.
נפת אוזורגתי
תרבות
בנפה 63 בתי ספר ציבוריים, מכון מחקר מדעי הכולל מכון לחקר תה וגידולים סובטרופיים בתעשייה באנאסאולי, 34 ספריות, תיאטרון אחד ושני מוזיאונים: מוזיאון ההיסטוריה של אוזורגתי ובית המוזיאון ע"ש אכוותימה תאקאישווילי.
אנדריה ארטוקוביץ'
לפני מלחמת-העולם השנייה
ארטוקוביץ' נולד ב-29 בנובמבר 1899 בקלובוק, בוסניה-הרצגובינה, שהייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית והתחנך במנזר הפרציסקני "שירוקי ברייג". מגיל צעיר היה פעיל ב-"תנועת הזכויות הקרואטית" שהפכה לימים לתנועת האוסטאשה המהפכנית, שדגלה בבדלנות ולאומנות קרואטית. לאחר ההתקוממות הקטנה בהרי ולביט ברח ארטוקוביץ' לאיטליה, בה חבר למנהיג התנועה אנטה פאבליץ', נעשה מקורב אליו, ושותף לדעותיו. לאחר ההתנקשות באלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה באוקטובר 1934, הוא נעצר בדייפ, לאחר שגורש מבריטניה לבקשת הצרפתים. בעיתונות אז הוא תואר: "ידוע בתור חבר מסוכן של אגודת הטרוריסטים "אוסטאצ'י" והשתתף בהתנקשויות ברכבות הבינלאומיות העוברות דרך יוגוסלביה.".
נפת אוזורגתי
דמוגרפיה
אוכלוסיית הנפה מונה 62,863 אלף נפש (2014), צפיפות - 92,58 נפש לקמ"ר. בנפה 74 יישובים מתוכם עיר אחת, ארבע עיירות ו-69 כפרים. רוב האוכלוסייה היא אתנית גאורגית ומבין הגאורגים רובם הם גורים. בנוסף מתגוררים בנפה גם ארמנים ורוסים. הרוב המכריע של האוכלוסייה הם נוצרים אורתודוקסים המשתייכים לכנסייה הגאורגית וישנו גם מיעוט מוסלמי קטן וקבוצות דתיות קטנות כמו עדי יהוה בכפרים מריה ושמוכמדי ועוד.
אנדריה ארטוקוביץ'
מלחמת-העולם השנייה: שר-הפנים בקרואטיה העצמאית
לארטוקוביץ', שכונה "הימלר של הבלקנים", היה חלק מרכזי בהקמת מחנות ריכוז והשמדה על אדמת קרואטיה. הכינוי ניתן לו לא רק בגלל בכירות-מעמדו במשטר, אלא גם בגלל מעורבותו הערה בנושאי ההשמדה על הפכים הקטנים ביותר. כשר-הפנים עיגן את הקמתם בחוק, וניסח את ההוראות התחיקתיות שלפיהן שולחו יהודים, צוענים וסרבים למחנות אלו. הוא ביקר בכמה ממחנות אלו, בייחוד ביאסנובאץ, לא אחת. ניצולת המחנה, מילקה זאביצ'יץ', זכרה את ביקורו במחנה ב-23 בספטמבר 1944, כאשר ישב עם המפקד דינקו שאקיץ', וצפה בגופות, אשר נתלו זה-מכבר, של ד"ר מארין יורצ'ב, אשתו, שגופתה נמשכה משערותיה אל הגרדום כשנפלה ממנו, ועוד אי-אלו אזרחים ואסירים. היא אמרה כי "זכור לי היטב, שארטוקוביץ' אכל שניצל מטוגן ובשר אדום כשצפה בגופות מתנדנדות מבעד לחלון. שלושתם צחקו ודיברו על משהו".
נפת אוזורגתי
שלטון מקומי
בנפה 74 יישובים מתוכם חמישה יישובים עירוניים ו-69 כפרים. העיר אוזורגתי מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. כמו כן ישנן בנפה ארבעה יישובים עירוני (דאבא): לאיתורי, נארוג'ה, אוּרֶקי וכּווֶדָה נאסאקירלי. בנוסף ישנן 19 תמי: אסקַנָה, בָּאילֶתי, בָּאחווי, בּוֹחווָאוּרי, גוּריאנתָה, דוואבּזוּ, ואקיג'ווארי, ליחאוּרי, מאקוואנֶתי, מֶריָה, מתיספּירי, נאגוֹמארי, נטנֶבּי, שֶמוֹכּמֶדי, שרוֹמָה, צחֶמליסחידי, דזימיתי, כּאניתי וג'וּמאתָה. ישנם גם חמישה כפרים נוספים שלא שייכים לתמי (תחינוואלי, קוֹנצ'קאטי, מֶלֶכֶּדוּרי, אוזורגתי (כפר), סילאוּרי).
אנדריה ארטוקוביץ'
האיש השני בקרואטיה העצמאית
מעמדו של ארטוקוביץ' בהיררכיה האוסטאשית תמיד היה בכיר, אך לא תמיד ישב הוא לבטח במקום השני לפאבליץ', כפי שנטען לעיתים. למעשה, היה המקום הזה לכתחילה שייך לסלאבקו קווטרניק, הדומובארבניק (שר-הצבא). סלאבקו היה ידידו של פאבליץ' וזה ששב לפניו לזאגרב, תיווך בינו לבין הנאצים, והכריז בשמו ברדיו בעיר על הקמת מדינת קרואטיה העצמאית. קווטרניק גם היה קשור בנישואים עם בתו של הוגה התנועה, וחונכו של פאבליץ', יוסיפ פרנק (שמוצאו היה יהודי). בנו של קווטרניק מנישואים אלו היה אאוגן קווטרניק שנתמנה לראש שירות הביטחון העממי של האוסטאשה (Ustaska Narodzna Sluzba, UNS), שהייתה גוף בעל סמכות בלתי-מוגבלת, שפיקח גם השלטון. אאוגן, כאביו, היה גם איש אמונם של הנאצים, ומעמדו גדל כל כך, שעבר את אביו ואף איים על פאבליץ' עצמו. לאור פלוגתא בין פאבליץ' ואאוגן ביחס למפלת סטלינגרד (פאבליץ' חשש מהפסד הציר ולכן היסס להשמיד יהודים, ואאוגן ראה בזאת סיבה להחיש את ההשמדה), ניצל ארטוקוביץ' את ההזדמנות ושכנע את פאבליץ' לגרש את הקווטרניקים, וכך הפך לאיש השני בכוחו בקרואטיה, ולסגנו של פאבליץ'.
לאחר מלחמת-העולם השנייה
בתום המלחמה ברח לבריטניה וממנה הגיע בשנת 1948 לארצות הברית עם תעודות מזויפות, חבר לאחיו והתגורר בלוס אנג'לס. בשנת 1951, לאחר שהזדהה בשמו האמיתי, תבעה ממשלת יוגוסלביה את הסגרתו ובעקבות זאת ארצות הברית סירבה להאריך את אשרת שהייתו. במשפט שהתקיים לגבי הסגרתו נקבע שאמנת ההסגרה בין ארצות הברית ויוגוסלויה בטלה. החלטה זו נהפכה בערעור ובעקבות זאת התקיים משפט נוסף בה נתקבלה טענתו של ארטוקוביץ שההאשמות נגדו הן פוליטיות ועל כן אין להסגירו. ממשלת יוגוסלוויה שנהלה את גביית העדויות עבור הליך ההסגרה הגישה עדויות כתובות שעשו רושם גרוע על השופט ועל כן הוא כתב שההאשמה נגד ארטוקוביץ לא הוכחה.
עם זאת בשנת 1961 סורבה בקשתו לקבלת אזרחות של ארצות הברית. בשנת 1962 פורסם שרשות ההגירה בארצות הברית מעוניינת לגרש את ארטוקוביץ אולם לא ליוגוסלביה אלא למדינה אחרת.
עניינו של ארטוקוביץ לא ירד מסדר היום הציבורי. במאי 1974 העלתה אליזבת הולצמן בבית הנבחרים של ארצות הברית את הנושא של פושעי מלחמה המתגוררים בארצות הברית והביאה את ארטוקוביץ' כדוגמה. בסוף שנת 1974 זרקו שני יהודים בקבוק מולוטוב על רכבו של אחיו של ארטוקוביץ'. השניים נעצרו מיד לאחר האירוע. אחד מהם נדון לשנת מאסר והשני, טוביה שוורץ, שוחרר בערבות ונמלט לישראל. במאי 1976 בקשה ארצות הברית מישראל להסגיר את שוורץ, דבר שעורר לחץ ציבורי להסגיר את ארטוקוביץ' ליוגוסלביה. בסופו של דבר החליט שר המשפטים שלא להסגיר את שוורץ. בשנת 1977 הוחלט לפתוח מחדש את הליכי גירושו. בדצמבר 1982 קבע בית משפט בארצות הברית שאין לגרש את ארטוקוביץ' לפני שיעמוד בפני משפט חדש שיברר את אשמתו.
הוסגר ליוגוסלביה בפברואר 1986. במחאה על ההסגרה הצית את עצמו חבר ארגון קרואטי לפני הקונסוליה של ארצות הברית בטורונטו. הוא הועמד לדין וב-14 במאי 1986 הוא נידון למוות על פשעי מלחמה. באפריל 1987 נדחתה הוצאתו להורג בגלל בריאותו הלקויה. הוא מת מוות טבעי בכלא ב-16 בינואר 1988.
אונורה השלישי, נסיך מונקו
אונורה השלישי, נסיך מונקו היה נסיך מונקו במשך 62 שנה.
ביוגרפיה
אונורה השלישי נולד ב-10 בנובמבר 1720 בפריז, והיה בנם של ז'אק פרנסואה ליאונורה גרימאלדי-גויון דה מתניון, רוזן טוריני, ושל לואיז איפוליט, נסיכת מונקו, נסיכת מונקו ודוכסית ולנטיגנוס.
בשנת 1732, הוא עבר עם אביו להוט מאטיניון בפריס ונשאר שם גם לאחר שהוכרז כנסיך מונקו.
בשנת 1792 הוכרזה הרפובליקה הצרפתית הראשונה, והאידיאליסטים המורדים הודיעו כי בכל מקום בו יצעדו הכוחות הצרפתים הם יכפו את המשטר הרפובליקני ואת החופש בקרב העמים. הנסיך אונורה השלישי הוא נעצר ונכלא, ובכך איבד את כס המלכות.
הוא התחתן עם מריה קטלינה בריגול סייל ב-5 ביולי 1757, אך התגרש בשנת 1770. נולדו להם שני בנים: הנסיך אונורה הרביעי והנסיך ז'וזף.
למהפכה הצרפתית היו אפוא השלכות משמעותיות על משפחתו. הזכויות הוסרו והבעלות על אדמותיהם בצרפת הופקעה. למרות הסכם פרונה מ-1641 המבטיח את עצמאות המדינה, המהפכה תפסה אחיזה גם במונקו. המפלגה הרפובליקנית במונקו דרשה השתייכות לצרפת ובפברואר 1793 כבשו הכוחות הצרפתים את מונקו. הנסיך אונורה נתפס ומת בצינוק פריזאי בשנת 1795.
כלתו, אשתו של בנו יוסף, נפטרה בשנת 1793 תחת הגיליוטינה ושאר בני המשפחה חיו בשבי חלקי, בין השאר בתנאים קשים בצרפת.
קופריט
הקופריט הוא מינרל שניוני הנוצר כתוצאה מחמצון מרבצי סולפיד הנחושת, והוא מופיע פעמים רבות יחד עם נחושת, אזוריט, כריזוקולה, מלכיט, טנוריט ומינרלים של תחמוצת הברזל. הקופריט מכונה גם "נחושת אודם" בשל צבעו האדום האופייני.
המינרל תואר לראשונה ב-1845 ומקור שמו מהמילה בלטינית לנחושת - קוּפּרוּם (Cuprum). מקור שם סוג הקופריט המכונה כלקוטריציט הוא מיוונית ופירושו "נחושת שעירה".
מקומות שבהם ניתן למצוא את המינרל הם: ישראל (כמויות זניחות באבני החול הנוביות בבקעת תמנע ובבקעת עמרם), צ'ילה, אוסטרליה ומדינת אריזונה בארצות הברית.
מקצועות אבטחת מידע
התפתחותו של תחום אבטחת מידע הביאה איתה מגוון מקצועות המתמודדים עם אתגרי האבטחה. כלל הפעילות מפוקחת על ידי מנהל אבטחת המידע (CISO).
היסטוריה
תהליך הגדרת המקצועות קיבל משנה תוקף עקב העלייה בצרכים כגון:
העוסקים באבטחת מידע נדרשים לידע מקדים מתחום המחשוב: תקשורת נתונים, מערכות הפעלה, תכנות, תהליכי הקשחה לתשתיות מיחשוב וליישומים, ארכיטקטורת כלים וטכנולוגיות לאבטחת מידע והבנה של עולם התקיפה (האקינג).