cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דוקטור הו - עונות
עונה 8
העונה כללה 12 פרקים. החלה ב-23 באוגוסט 2014 והסתיימה ב-8 בנובמבר 2014.
עונה 9
העונה כללה 12 פרקים. החלה ב-19 בספטמבר 2015 והסתיימה ב-5 בדצמבר 2015.
עונה 10
העונה כללה 12 פרקים. החלה ב-15 באפריל 2017 והסתיימה ב-1 ביולי 2017.
עונה 11
העונה כללה 10 פרקים. החלה ב-7 באוקטובר 2018 והסתיימה ב-9 בדצמבר 2018.
עונה 12
העונה כללה 10 פרקים. החלה ב-1 בינואר 2020 והסתיימה ב-1 במרץ 2020.
עונה 13
העונה ידועה בשם שיטפון (Flux) והיא כוללת 6 פרקים, שכולם מחוברים בסיפור אחד. החלה ב-31 באוקטובר 2021 והסתיימה ב-5 בדצמבר 2021.
ספיישלים 2023
שלושה ספיישלים ישודרו בשנת 2023 לציון 60 שנה לסדרה. ספיישל שמתואר כ"ספיישל חג" יופק בנוסף.
אשמן גדול
אשמן גדול או אשמן עירום-בטן (שם מדעי: Taphozous nudiventris) הוא מין עטלף ממשפחת האשמניים ואחד משני המינים היחידים במשפחה זו המצויים בישראל. תחום תפוצתו העולמי כולל את צפון אפריקה, המזרח התיכון ודרום אסיה. בית גידולו הוא בסוואנה, ביערות או בתות סובטרופיים או טרופיים, מערות ואזורים צחיחים.
תזונה ורבייה
האשמן הגדול ניזון מחרקים שונים כגון חיפושיות, עשים, וחגבאים, אותם הוא לוכד במעוף מהיר מעל שטחים פתוחים. הוא פעיל לילה וישן בימים במערות או במבנים נטושים.
במהלך רוב השנה הזכרים והנקבות חיים ביחד. ההמלטות מתרחשות באביב, ובין הקיץ לחורף מתבצעת נדידה עונתית.
בישראל
האשמן הגדול הוא הגדול שבעטלפי החרקים בישראל. אורכו המלא עד כ-8 ס"מ ואורך הזנב כ-3.5 ס"מ. משקלו של פרט בוגר הוא 78-43 גרם, בעל אורך אמה של 83-64 מ"מ. האקולוקציה בעלת סיגנל QCF בתדרים של 25-20 kHz . בית גידולו בישראל הוא לאורך הבקע הסורי אפריקאי מדרום ים המלח ועד לנחל חרמון (הבניאס), והוא חודר לאזורי באר שבע, ערד וירושלים.
למרות סיווגו העולמי של המין במצב שימור ללא חשש, בישראל התמעטה אוכלוסייתו מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 עקב הרעלות שכוונו כנגד עטלפי פירות אך פגעו ללא אבחנה גם בעטלפי חרקים. אוכלוסיית המין בישראל מונה כיום כ-500 פרטים בלבד ועל כן מצב השימור שלו בישראל מוגדר כמצוי בסכנת הכחדה מקומית.
ועדה ציבורית
בישראל, ועדה ציבורית היא ועדה שממונה על ידי הממשלה או על ידי רשויות שונות במדינה, לעיתים בשיתוף פעולה עם גופים ציבוריים אחרים, לשם בירור יסודי ובלתי מוטה של עניין הנמצא על סדר היום הציבורי.
ועדות ציבוריות מתמנות למטרות העיקריות הבאות:
חבריה של ועדה ציבורית הם בדרך כלל אישים בעלי שיעור קומה ומומחיות בתחומים הנוגעים לעבודת הוועדה, כאלה שאינם מעורבים בפעילות פוליטית, כך שיובטח שמסקנות הוועדה יהיו אובייקטיביות ומועילות.
לשם הקמתה של ועדת ציבורית ניתן לה כתב מינוי מטעם השר המתאים, שבו מפורטים:
בעת הקמתה של ועדה ציבורית ניתן לה שם, המשקף את מטרתה, אולם בדרך כלל ידועה הוועדה על-שם העומד בראשה, כגון ועדות שונות הקרויות על שם מאיר שמגר שעמד בראשן.
בסיום עבודתה מוציאה הוועדה דו"ח מקיף, המסכם את ממצאיה ואת המלצותיה. לא תמיד עומדת הוועדה בלוח הזמנים שנקבע לה, ולעיתים היא מוציאה דו"ח ביניים. בדרך כלל דו"ח הוועדה זמין לעיון הציבור, ועיקריו מופיעים באמצעי התקשורת (עם התפתחות האינטרנט, פעמים רבות מתפרסם הדו"ח המלא באינטרנט). משיקולים של ביטחון המדינה לעיתים מחולק הדו"ח לשניים: חלק גלוי, המתפרסם בציבור, וחלק סודי, המוגש רק למוסמכים לקבלו. המלצותיה של הוועדה אינן מחייבות, ולעיתים הן אכן לא ממומשות, או שחולפות שנים רבות עד למימושן. יחד עם זאת, להמלצותיה של ועדה ציבורית מיוחס משקל רב, ונחוצה סיבה טובה שלא למלאן.
ועדות ציבוריות מארבעה סוגים מוקמות על-פי חוק:
מרבית הוועדות הציבורית מוקמות למטרה מסוימת, ולאחר השלמתה הן מסיימות את כהונתן. לעיתים מוקמת ועדה ציבורית למטרה ארוכת טווח. דוגמאות לוועדות כאלה:
ביצירתו הסאטירית "על המיסים" מתאר ש"י עגנון את פעולתה של ועדה ציבורית:
אוצר לאומי: ספר הסודות
אוצר לאומי: ספר הסודות (באנגלית: National Treasure: Book of Secrets) הוא סרט הרפתקאות אמריקאי משנת 2007, שביים ג'ון טורטלטאב והפיק ג'רי ברוקהיימר, בכיכובם של ניקולס קייג', דיאן קרוגר וג'סטין ברת'ה. סרט זה הוא המשך לסרט "אוצר לאומי" משנת 2004.
עלילה
בהמשך לסרט הקודם, בנג'מין גייטס עתה הוא איש מפורסם המוכר בכל בית בארצות הברית כאיש אשר גילה את אוצר האבירים הטמפלרים. חברו ריילי פול מתעניין יותר בהיסטוריה האמריקנית ואף חיבר ספר העוסק בה. אולם ספר זה אינו מוצלח במידה רבה בעיקר משום שציבור הקוראים לא יודע כי ריילי היה שותף מלא בתגלית המדהימה. גייטס נפרד זה עתה מחברתו, אביגייל צ'ייס אחראית הארכיון הממשלתי, והוא מעביר הרצאות המספרות את סיפור משפחתו ותמיכתם בנשיא אברהם לינקולן שמיגר את מרידות מדינות הדרום ושחרר את העבדים בארצות הברית. באחת מהרצאותיו מפסיק אותו מיץ' ווילקינסון בטענה כי הסיפור אינו אמיתי וע"פ הידוע לו מאבותיו, סב סבו של גייטס היה שותף פעיל ברצח הנשיא לינקולן, ואף יוצא בפרסום בנושא זה. גייטס יוצא במסע לטהר את משפחתו ויוצא לגלות את "עיר הזהב", עיר אינדיאנית קדומה העשויה כולה מזהב טהור. גייטס עורך מסע גם באנגליה, צרפת ואפילו בבית הלבן. לצורך משימתו הוא חוטף את נשיא ארצות הברית ונרדף בשל כך על ידי המשמר הפדרלי. הוא מצליח לשים את ידו על "ספר הסודות" אשר נגיש רק לנשיאי ארצות הברית, במטרה לאתר את העיר העלומה.
ביקורות והכנסות
הסרט זכה לביקורות מעורבות. לפי האתר "Rotten Tomatoes", כ־32% ממבקרי הקולנוע בארצות הברית נתנו לסרט ציון חיובי בהתבסס על 101 ביקורות. למרות זאת, בסוף השבוע הראשון לצאתו של הסרט הוא הכניס כ-44.7 מיליון דולר, מה שמיקם אותו כסרט המכניס בשבוע זה. ובתוך שמונה ימים הסרט הכניס 100 מיליון דולר. נכון לסוף שנת 2007 הסרט הכניס כ-219.9 מיליון דולר בארצות הברית וכ-237.4 מיליון דולר ברחבי העולם. בנוסף הסרט הכניס כ-93.1 מיליון דולר מהכנסות ה-DVD וה-Blu-ray.
סוס פרא (סרט)
סוס פרא (באנגלית: Spirit: Stallion of the Cimarron) הוא סרט הנפשה של אולפני ההנפשה של דרימוורקס, שעלה לאקרנים ב-24 במאי 2002 והיה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר לשנת 2002. את הסרט ביימו קלי אסבורי ולורנה קוק, והוא היה לאחד מסרטי האנימציה הידנית האחרונים שהופקו בתעשיית הקולנוע ההוליוודית.
ב-2017 אולפני ההנפשה דרימוורקס הוציאו סדרת המשך לסוס פרא בשם "ספיריט: לרכוב חופשי", כאשר בשנת 2021 יצא לאקרנים הסרט "ספיריט: לחופש נולד" שבוסס עליה.
עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בארצות הברית, בתקופת "המערב הפרוע", ומגלמת בה את היריבות בין הבוקרים האמריקאים לאינדיאניים המקומיים. סיפור הסרט סובב סביב סוס מוסטנג שנולד כסוס פרא, בשמורת טבע באזור "המערב הישן" של ארצות הברית, ובה חי עם העדר אליו משתייך. הסוס נהנה מחייו כסוס פרא, ומן היתרונות הגלומים בהם, בדמות החופש והחירות, המאפשרים לו לדהור להנאתו במרחבים הפתוחים. משבוגר הסוס, הוא נחטף בידי בוקרים אמריקאיים, אשר מביאים אותו למתקן צבאי, בו מנסים לאלף ולביית אותו, אך לשווא – הסוס עיקש וקנאי לחירותו, ולא ייכנע לניסיונות להפכו לסוס מבוית. במהלך שהותו של הסוס באותו מתקן צבאי, הוא פוגש באינדיאני צעיר בשם 'גל קטן', אשר מוחזק בידי הבוקרים כשבוי, כאשר הוא כפות לעמוד הממוקם לצד מכלאתו של הסוס. בשיתוף פעולה מצליחים האינדיאני הצעיר והסוס להשתחרר ולחמוק מיד הבוקרים. הסוס הקנאי לחירותו, ממהר לחשוב שהצליח לצאת סוף סוף לחופשי, ושכעת יוכל לשוב לעדרו, אך להפתעתו, מוביל אותו האינדיאני אל מחנה שבטו, שבט הלאקוטה.
במחנה פוגש הסוס בסוסה צעירה ויפה השייכת לגל קטן בשם טל, והשניים מתאהבים. האינדיאני הצעיר מנסה אף הוא לביית את הסוס, ולהפכו לסוס רכיבה, אך במהרה מגלה שכל נסיונותיו מועדים לכישלון, והסוס הכמה לחירות לא ניתן לביות. האינדיאני הרחום מחליט לשחרר אות הסוס, ושוב, הוא נהנה מאשליית החופש החמקמק. הסוס מציע לסוסתו האהובה שתצטרף אליו ותבוא לחיות לצדו בעדרו החופשי, אך היא אינה יכולה לעזוב את גל קטן.
בדרכו אל החופש, הסוס שומע קולות קרב עולים מהכפר האינדיאני, שם תוקפים האמריקאים את התושבים. במהלך הקרב נפצעת טל הסוסה, וסוס המוסטנג נלקח בשבי. אחרי תלאות רבות שעוברים הוא והאינדיאני הצעיר אל מול הבוקרים, בסופו של דבר הוא מצליח להשתחרר ולחזור לעדר מולדתו, יחד עם אהובתו, צ'ר.
קולות
שחקני הקול בגרסת המקור האנגלית:
הסרט הופץ בישראל גם בגרסה עברית, שבוימה והופקה על ידי שפרירה זכאי. על הניהול המוזיקלי בגרסה זו היה אחראי רוני וייס. קולות הגרסה העברית:
כלכלה השתתפותית
כלכלה השתתפותית (באנגלית: Participatory Economics או בקיצור Parecon) היא מערכת כלכלית תאורטית המבוססת על תהליך קבלת החלטות השתתפותי המדריך את הקצאת המשאבים והצריכה בחברה נתונה. המערכת היא תחליף הן לכלכלת השוק הקפיטליסטית העכשווית, והן לכלכלה המתוכננת הסוציאליסטית, ומתוארת כ-"חזון כלכלי אנרכיסטי". המערכת נהגתה על ידי האקטיביסט והוגה הדעות הפוליטי, מייקל אלברט, ועל ידי הכלכלן הרדיקלי רובין האנל, בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20.
הערכים הבסיסיים שפאראקון מבקשת ליישם הם שוויון, סולידריות, מגוון וניהול עצמי. היא מציעה להשיג את המטרות הללו בעיקר באמצעות העקרונות והמוסדות הבאים:
אלברט והאנל מדגישים שפאראקון מתייחסת רק למערכת כלכלית חלופית ושהכרחי שיתלוו אליה חזונות אלטרנטיביים החשובים במידה שווה בתחומים של פוליטיקה, תרבות ושארות. סטפן ר. שלום החל לכתוב על חזון פוליטי השתתפותי אותו הוא מכנה בשם פארפוליטי. יוצאי התאוריה מציעים אלמנטים של אנרכיזם בתחום של פוליטיקה, קוסמופוליטיות בתחום של תרבות, ופמיניזם בתחום המשפחה ויחסי המגדר, כבסיס אפשרי לחזונות חלופיים עתידיים בתחומים אלו של החברה.
עקרון קבלת ההחלטות
אחד מהעקרונות המרכזיים בכלכלה השתתפותית הוא שלכל אחד צריכה להיות אפשרות להביע את עמדתו בנוגע לכל החלטה, בהתאמה למידה בה הוא מושפע מההחלטה. לדוגמה, לאדם המשתמש באופן בלעדי בשולחן עבודה כלשהו בעבודתו, צריכה להיות שליטה מוחלטת על סידור וארגון השולחן שלו, כל עוד הארגון שהוא בוחר לא פוגע בצורה משמעותית באחרים. אותו הגיון מרמז שבהקשרים יותר חברתיים, תהליך קבלת ההחלטות יהיה יותר מבוזר וכוללני, בהתאמה למידת ההשפעה על האנשים. רובין האנל הסביר את העיקרון בהשתמשו בדוגמה של זיהום אוויר:
מועצות צרכנים ומועצות יצרנים
על מנת ליישם את עקרון קבלת ההחלטות, חברת פאראקון תהיה מאורגנת במועצות צרכנים ומועצות יצרנים. אנשים רבים ישתתפו בשני סוגי המועצות. אלו יהיו המקבילות, בהתאמה, למועצות עובדים.
גאוגרפית, מועצות אלו ישכנו ככל הנראה במועצות שכונתיות, מועצות רבעים, מועצות עירוניות או אזוריות ומועצות ארציות. החלטות יתקבלו על ידי קונצנזוס, החלטות רוב או על ידי אמצעים אחרים המתאימים לעקרון. השיטה הטובה ביותר תוחלט על ידי כל מועצה.
מועצות היצרנים יתאמו עם מועצות במקומות העבודה בכל מקום עבודה, ומקומות עבודה דומים יצטוותו עם מועצות מתאימות במרחבים גאוגרפים גדולים יותר. לדוגמה, מועצת בית הדפוס בנהריה, תיצור קשרים עם מועצת בית הדפוס הארצית, שתיצור קשרים עם מועצת בתי הדפוס באירופה או במזרח התיכון, וכך הלאה.
גמול על מאמץ והקרבה
אדם לא ירוויח יותר עקב העובדה שהוא מכר יותר, במחיר יותר גבוה, או על פי כישרונות ומיומנויות. התגמול הוא על פי מאמץ והקרבה, אך אלו צריכים להיות יעילים מבחינה חברתית.
המאמץ וההקרבה ייקבעו על ידי העמיתים לעבודה שלנו, או על ידי אלו שמונו לכך במקום העבודה, אם זו הגישה שמועצת העובדים החליטה שהיא המתאימה ביותר.
בנוסף, פאראקון מאפשרת מרחב תמרון מסוים, וויתור על עקרון גמול על מאמץ. מוצע שאנשים עם מוגבלויות שאינם מסוגלים לעבוד (ילדים, קשישים, ועובדים שבאופן לגיטימי לא יכולים לעבוד באופן זמני עקב נסיבות שונות), יתוגמלו על פי צורך. משמע, פאראקון מניחה שתהיה מחויבות לכל אדם מבוגר שיכול לעבוד, לבצע עבודה יעילה מבחינה חברתית כדרישה לשם קבלת תגמול. אף כי זה נעשה בהקשר של חברה שמספקת שירותי בריאות וחינוך בחינם - קורסים של הכשרה במיומנויות שונות, והחופש לבחור בין מקומות עבודה שבנויים באופן דמוקרטי עם עבודות מאוזנות שמספקות העצמה ואינן כפויות.
תכנון כלכלי – משוב חוזר ורציף
כל תקופת תכנון תתחיל בכך שוועד מארגן, שישתמש בתוצאות שנה שעברה כמדריך, יכריז על "מחירים רשומים" שייצגו את עלות ההזדמנות החברתית השולית המוערכת לכל הסחורות והשירותים, הון, משאבים טבעיים, וקטגוריות של עבודה. בשימוש במחירים אלה כמדריך, האזרחים יגיבו בהצעת הצריכה הפרטית שלהם, וישתתפו ביצירת הצעות צריכה קולקטיביות ברמה השכונתית, אזורית והפדרטיבית. באותו זמן, מועצות עובדים, מועצות תעשייתיות ופדרציות ייצור יגיבו בהצעות ייצור, ויתארו את התפוקות שהם מציעים לייצור ואת התשומה שהם מעריכים שתדרש לייצור.
לאחר מכן, ועדות ארגון יחשבו ביקוש-יתר והיצע-יתר, בהתבסס על ההצעות, ויתאימו את המחיר הרשום לכל סחורה או שירות, הון, משאב טבעי או קטגוריה של עבודה. בשימוש במחיר הרשום החדש, מועצות צרכנים ועובדים ופדרציות ינסחו מחדש ויגישו מחדש את הצעותיהם. עובדים וצרכנים פרטיים ימשיכו לנסח מחדש הצעות עד שתוגש הצעה שתוסכם על ידי המועצות האחרות.
החזרתיות הזו תמשיך בהתאם לשיטה מוגדרת מראש, ותסתיים תוך זמן שנקבע מראש. תוכנית כלכלית ישימה תושג כאשר לא יהיה יותר ביקוש-יתר לכל סחורה, קטגוריה של עבודה, או תשומות עיקריות.
ועדות הארגון יפעלו במידה מקסימלית של שקיפות רדיקלית תחת פיקוחן של המועצות המשתתפות, ויהיו בעלות סמכות מוגבלת של תיאום בלבד. ההחלטות האמיתיות בקשר ליצירה וליישום של התוכנית ייעשו על ידי מועצות הצרכנים ומועצות היצרנים.
מכלול משרתי מאוזן
ישנן משימות ועבודות שהן יותר נוחות מאחרות, וחלק מהמשימות יותר מעצימות מאחרות. להשגת חלוקה שוויונית של עבודה, מוצע שכל אדם יבצע משימות שונות, שבחישוב כללי, יביאו לממוצע של נוחות ולממוצע של העצמה.
אפשרי גם שאדם יעבוד במשך תקופה ארוכה בעבודה בעלת דרגת קושי מסוימת, אך לאחר תקופה זו, ייאלץ לבחור בעבודה בעלת דרגת קושי שונה. לדוגמה, אדם שעובד בוועדת תיאום במשך שנה, יצטרך לעבוד לאחר מכן במפעל פלדה או במקום עבודה פחות נוח אחר, על פי בחירתו, למשך שנה. במידה ויסרב לעשות זאת, יקבל משכורת נמוכה מהמקובל לכולם. שיטה זו מבטיחה שלא ייווצר מעמד של מתאמים.
על מנת שהמכלול המשרתי המאוזן יתפקד, אין אפשרות שבמקום העבודה יהיו מנהלים או בעלים, מאחר שכל המטלות מאוזנות למטרה של העצמה.
הרעיון יושם לראשונה בשנות ה-70, על ידי הוצאת ספרים שלא למטרות רווח. בשנות ה-90 נפתחו בקנדה ובארצות הברית מספר מקומות עבודה נוספים שאימצו את הרעיון של מכלול משרתי מאוזן.
קארל פריטש
קארל פריטש (בגרמנית: Karl Fritzsch; 10 ביולי 1903 – נעדר מיום 2 במאי 1945) היה קצין וסגן מפקד מחנה ריכוז גרמני בדרגת אס-אס האופטשטורמפיהרר, הראשון שהציע וערך ניסויים בגז ציקלון בה לצורך רצח המוני.
רקע
קארל פריטש נולד לאב מרכיב תנורים בבוהמיה, ומאחר ומשפחתו הייתה צריכה לנדוד ממקום למקום כדי למצוא פרנסה, הוא מעולם לא זכה להשכלה נאותה. במשך מספר שנים עבד על ספינות שנעו בנהר הדנובה. בשנת 1928 נישא לפרנציסקה שטיך. לזוג נולדו שלושה ילדים, ובהמשך התגרשו.
בשורות הנאצים
בשנת 1930 הצטרף לשורות המפלגה הנאצית (חבר מספר 261,135) ולאס אס (חבר מספר 7,287). הוא ביקש להתקדם בסולם הדרגות של האס אס ושירת במחנה דכאו בשנת 1934.
ב-29 ביולי 1941, ספירת האסירים העלתה שכמה אסירים חסרים, ופריטש החליט להעניש עשרה אסירים במוות ברעב. עונשו של אחד מהאסירים, פראנצ'ישק גאיובניצ'ק, הומתק לאחר שהכומר הפרנציסקני מקסימיליאן קולבה הסכים לקחת את מקומו. לאחר יותר משבועיים של הרעבה, נותרו בחיים ארבעה אסירים וקולבה ביניהם. הנאצים רצחו אותם בזריקת פנול. יוחנן פאולוס השני הכריז על קולבה כקדוש בשנת 1982.
פריטש חיבב גם עינויים פסיכולוגיים. ניצול מאושוויץ סיפר על חג המולד הראשון שחגג מאחורי גדרות התיל במחנה, ב-24 בדצמבר 1940, בו התרחש אירוע נורא. "הנאצים העמידו עץ חג מולד, עם אורות חשמליים, ברחבת המסדרים. מתחת לעץ הם הניחו את גופותיהם של האסירים שמתו בזמן שעבדו או קפאו למוות במסדר. לאגרפיהרר קארל פריטש התייחס לגופות בבסיס העץ כ'מתנה' עבור האסירים החיים, ואסר על שירת מזמורי חג מולד פולניים". לדברי הס, היה זה פריטש שהגה לראשונה את הרעיון להשתמש בגז ציקלון בה למטרת רצח המוני. בזמן שהס לא נכח במחנה בסוף אוגוסט 1941, פריטש בדק את השפעתו של הגז על שבויי מלחמה סובייטים, שנכלאו בתאי מרתף בבונקר לצורך הניסוי. בימים שלאחר מכן פריטש חזר על הניסויים בגז על קורבנות נוספים בנוכחותו של הס. כך נהגתה שיטת הרצח ההמוני שפעלה באושוויץ ובמחנות אחרים מאז.
ב-15 בינואר 1942, פריטש הועבר למחנה הריכוז פלוסנבירג בתור מפקח מחנה. מתחילת חודש אוגוסט עד אוקטובר 1942 הוא מילא את מקומו של מפקד המחנה.
היעלמותו
טוענים שהוא נפל במערכה של הקרב על ברלין, אך בפועל לא ידוע מה עלה בגורלו. מקורות סובייטיים טוענים שסוכנות הביון הבריטית, MI6, לכדה אותו בנורווגיה.
בספר זיכרונותיו של צ'ארלס ארנולד בייקר, ששירת ב-MI6, הוא מספר על לכידתו של פריטש באוסלו: "תפסנו, למשל, את סגן מפקד אושוויץ, אדם ננסי קטן בשם פריטש, שבאופן טבעי מסרנו לחזקת שומר יהודי - עם הוראות מפורשות שלא לפגוע בו, כמובן".
איי מרשל במשחקים האולימפיים
איי מרשל השתתפו לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת בייג'ינג (2008). בשלוש האולימפיאדות בהן נטלו האיים חלק, ייצגו אותה ספורטאים בודדים בענפי האתלטיקה, השחייה, הטאקוונדו והרמת המשקולות. את ההישג הגבוה ביותר רשמה מרימת המשקולות מת'לין סאסר, שסיימה במקום ה-11 באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). במשחקי החורף לא השתתפו איי מרשל מעולם.
מושזיב-מרדוך
מושזיב-מרדוך היה נסיך כשדי שמלך על בבל בין השנים 689-693 לפנה"ס. הוא נבחר למלך לאחר שהמלך הקודם, אציל בבלי בשם נרגל-אושזיב, נשבה על ידי סנחריב מלך אשור.
בתקופתו של סנחריב, בבל הייתה מדינה וסאלית של בבל. בזמן מלוכתו של סנחריב, בבל הייתה במצב מתמיד של מרד. גם המלך הקודם, נרגל-אושזיב עלה למלוכה בעקבות המרד באשור. מושזיב-מרדוך הנהיג את ממלכת בבל במרד כנגד אשור. הכשדים היו בעלי בריתם של מלכי עילם, למרד היו שותפים גם שבטים ארמיים, ושבטים מהרי הזגרוס כמו פרסומש, אליפי , אנשאן ונוספים. בשנת 691 לפנה"ס, על גדות החידקל, התנהל קרב ח'לולה  בין שני הצדדים. תוצאות הקרב לא היו חד משמעיות ושני הצדדים טענו לניצחון. הקרב לא שינה את הסטטוס של המלכים הלוחמים משני הצדדים, אבל אשור נסוגה מהאזור.
בשנה הרביעית למלכותו בחודש ניסן, איבד מושזיב-מרדוך את בן בריתו העילמי, המלך חומבן-נמנה השלישי העילמי סבל משבץ ואיבד את יכולת הדיבור. סנחריב ניצל את המצב וצר על העיר בבל. לאחר תשעה חודשי מצור הוא כבש את העיר. בנקמה על מותו של בנו של סנחריב אשור-נדין-שומי, שנלכד על ידי הבבלים בשנת 694 לפנה"ס, הוסגר לעילם ומת, החליט סנחריב להחריב את העיר, שרף אותה והרס את חומותיה ואפילו הסיט את נהר הפרת לתוך העיר. הוא לקח את פסלו של האל מרדוך לאשור. מושזיב-מרדוך נשבה ונשלח לאשור.
ברוך דב דיסקין
הרב ברוך דב דיסקין (נולד בי"ח בשבט תשי"ט, 27 בינואר 1959) הוא ראש ישיבת אורחות תורה בבני ברק וראש כולל נחלת משה.
ביוגרפיה
נולד בבני ברק לרב יוסף, ר"מ בישיבת תפארת ציון ולברכה בת שמחה זיסל שפירא. למד בישיבות פוניבז' והיה מתלמידי הרב שך. סבו היה הרב יהושע זליג שהיה רבה של פרדס חנה.
ויליאם ר. אנדרסון
ויליאם רוברט אנדרסון (באנגלית: William Robert Anderson; 17 ביוני 1921 - 25 בפברואר 2007) היה קצין במערך הצוללות של צי ארצות הברית ונציג טנסי בבית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1965–1973. בין 1957 ל-1959 פיקד על הצוללת הגרעינית הראשונה, ה"נאוטילוס", במסגרת זו עבר לראשונה תחת כיפת הקרח של הקוטב הצפוני.
ברוך דב דיסקין
ביוגרפיה
בשנת תשנ"ה, 1995, ייסד אברהם רובינשטיין את כולל נחלת משה - ללימוד הש"ס, ומינה אותו לעמוד בראשות הכולל.
ויליאם ר. אנדרסון
תולדות חייו
נולד באזור כפרי בטנסי, סיים בית ספר צבאי בעיר קולומביה. בשנת 1942 היה לבוגר האקדמיה הימית של ארצות הברית, במחזור שקוצר עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה. הוא הוצב במערך הצוללות ושירת במהלך המלחמה באחד-עשר קרבות עבורם זכה בעיטורים כולל עיטור כוכב הארד.
ברוך דב דיסקין
ביוגרפיה
בשנת תשנ"ח, 1998, מונה על ידי הרב שטיינמן לעמוד בראשות ישיבת ארחות תורה יחד עם הרב איתמר גרבוז, הרב יחיאל קלרמן והרב צבי יהודה אדלשטיין. הוא מוסר בישיבה שיעור יומי, מלבד שלושה חדשים בשנה בהם הוא מוסר "שיעור כללי".
ויליאם ר. אנדרסון
תולדות חייו
בשנת 1954 נבחר אישית על ידי "אבי הצוללות הגרעיניות" היימן ריקובר לסגן המפקד של הצוללת הגרעינית הראשונה, ה"נאוטילוס". בשנת 1957 היה למפקד הצוללת. בתפקידו זה פיקד על הכלי במהלך מבצע "סאנשיין", בו עברה הצוללת מתחת לכיפת הקרח של הקוטב הצפוני. עבור משימה זו קיבל מאת נשיא ארצות הברית, דוויט דייוויד אייזנהאור, את אות לגיון ההצטיינות.
ב-1962, לאחר שפרש משירות רץ למשרת מושל טנסי כמועמד עצמאי. לאחר שנכשל בבחירות הצטרף למפלגה הדמוקרטית הוא נבחר בבחירות המקדימות לכהן כחבר קונגרס הוא שב ונבחר שלוש פעמים נוספות (כיהן בקונגרס בשנים 1965-1973). במקביל פעל כעוזרו של היימן ריקובר בצי הצוללות הגרעיניות והיה יועץ הנשיא קנדי בנושא חיל השלום.
ברוך דב דיסקין
ביוגרפיה
בשנת תשס"ה, 2005, מונה לעמוד בראשות ארגון "אחיעזר" שפותח שיעורי תורה בבתי עסק ומפעלים.
ויליאם ר. אנדרסון
תולדות חייו
עמדותיו נחשבו ליברליות יחסית לקצין צי מאזור כפרי בטנסי. במהלך חברותו בבית הנבחרים עבר מתמיכה פסיבית במלחמת וייטנאם להתנגדות נחרצת ובפרט גינה את פעילותו של ג'ון אדגר הובר כנגד מתנגדי המלחמה כבלתי חוקתית.
ברוך דב דיסקין
ביוגרפיה
הרב דיסקין מוסר שיעורים בישיבות נוספות בישראל, ב"ישיבת תורת דוד" באשדוד, בישיבת רנה של תורה בכרמיאל, בישיבת נר זרח - עוצם ובישיבת תורת חסד לצעירים באלעד, כולם שייכים לעמותת אורחות תורה. כמו כן בישיבת היכל ברוך בתל אביב, ובעוד ישיבות.
החל משנת תשע"ד, 2014, עומד הרב דיסקין בנוסף בראשות הכולל של הנגיד דן גרטלר.
בשילהי חורף תשע"ג הוקמה קהילת אברכים בוגרי ארחות תורה בעיר כרמיאל סביב לישיבת רנה של תורה, הרב דיסקין עומד בראשה.
ספריו
בנוסף, משנת תשע"ה, מודפס עלון בשם רביד הזהב, ובו דברי תורתו משיעורו השביעי בישיבת ארחות תורה.
משפחתו
נשוי לחוה סימה ממשפחת ברוורמן ולהם שנים עשר ילדים. בין אחיו: הרב אליהו, ראש ישיבת אמרי משה בירושלים ר"מ בישיבת נתיב הדעת ומגיד מישרים, הרב אברהם, ר"מ בישיבת אור שמואל. גיסו הרב צבי ראם, רב בית הכנסת קהל חניכי הישיבות רמב"ם בבני ברק.
המנון רפובליקה סרפסקה
הרפובליקה שלי (בסרבית: Моја Република) הוא ההמנון הלאומי של רפובליקה סרפסקה, ישות בתוך בוסניה והרצגובינה.
ההמנון הקודם של רפובליקה סרפסקה היה אלוהים של צדק (Боже правде), לחן של דבורין ינקו (Даворин Јенко), מילים של יובן ג'ורג'ביץ' (Јован Ђорђевић), משנת 1872.
מילות השיר
בסרבית:
Тамо гдје најљепша се зора буди
Часни и поносни живе добри људи
Тамо гдје се рађа нашег сунца сјај
Стамен, пркосан је мој завичај
За њега сви се сад помолимо
Другу земљу ми немамо
У срцу мом само је један дом
У срцу велика, моја република
У срцу мом најљепша звијезда сја
Моја република, Република Српска
Тамо гдје су наши преци давни
Име уписали у сваки корак славни
Tamo gdje najljepša se zora budi
Stamen, prkosan je moj zavičaj
Za njega svi se sad pomolimo
U srcu mom samo je jedan dom
U srcu velika, moja republika
U srcu mom najljepša zvijezda sja
Moja republika, Republika Srpska
Tamo gdje su naši preci davni
Tamo gdje se rađa našeg sunca sjaj
Drugu zemlju mi nemamo
Moja republika, Republika Srpska}-
בודרי מדול
קורות חיים
לאחר שלמד בבית הספר באנז'ה, הצטרף למנזר בורגויי שבאנז'ו (Anjou), ובשנת 1079 נתמנה לעמוד בראשו. בודרי היה שותף לאסכולת הכותבים בלטינית, הנודעת כיום כ"אסכולת לואר". בשנת 1107 מינה אותו האפיפיור פסקליס השני למשרת הבישוף של דול. בודרי השתתף בכל מועצות הבישופים של אותה עת, נסע פעמים אחדות לרומא, ותיאר בכתב את מסעו לאנגליה.
יצירותיו הפיאטיות של בודרי נכתבו כמעט כולן בזמן שהותו במנזר בורגויל (Bourgueil). כמעט כל 256 השירים המיוחסים לו נמצאים בכרך אחד, ככל הנראה עותק מורשה. הם כוללים קשת רחבה של סגנונות שירה, החל מאפיטף, רומן מכתבים, חידות ועד יצירות ארוכות כמו "כתב הגנה" על המיתולוגיה יוונית ושירי שבח לאדלה מנורמנדי (Adela of Normandy) 1,368 שורות-חרוזים בדומה למתואר בשטיח באייה. התמות ביצירותו משתייכות לשני תחומים עיקריים: האהבה כולל פדופיליה ומשחק-שירה (צרפתית : iocus). הציטוטים החוזרים והפרשנויות שלו, חושפים ידע עמוק והערכה לאובידיוס, שהיו נדירים בדורו.
העבודה המוערכת ביותר של בודרי נכתבה במחצית השנייה של הקריירה שלו. היצירה הנקראת "ההיסטוריה של ירושלים" ("Historiae Hierosolymitanae") מהווה דין וחשבון לגבי מסע הצלב הראשון המבוסס בחלקו על עדויות של עדי ראייה ותיקונים מאת אב הכנסייה פייר מילזיס (Maillezais) שליווה את מסע הצלב. בין עבודותיו יש שירים על כיבוש אנגליה ועל שלטונו של פיליפ הראשון וכן מכתבים לנזירי מנזר פקם (Fécamp Abbey) המכילים מידע על אודות אורחות חיי הברטונים (תושבי חבל ברטאן), האנגלים ונורמנים.
ביוספירה 2
ביוספירה 2 הוא מתקן מחקר מדעי בבעלות אוניברסיטת אריזונה החל משנת 2011. מטרת המתקן היא לחקור, ללמד וללמוד על כדור הארץ, המערכות שעל פניו ומיקום כדור הארץ ביקום. זהו מבנה בעל שטח של 12,700 מטרים רבועים שנבנה במקור כמערכת אקולוגית מלאכותית סגורה בעיר אורקל (Oracle) במדינת אריזונה בארצות הברית, על ידי יוזמה משותפת של מספר גופים שהמנהל הראשי שלה היה ג'ון פ. אלן. המימון הגיע ישירות מהיוזמה ועלה 200 מיליון דולר משנת 1985 ועד שנת 2007, כולל אדמה, חממות ומגורי הצוות.
המתקן נבנה בין השנים 1987 ל-1991, השתמשו בו כדי לחקור רשת מורכבת של יחסי גומלין של מערכות חיים במבנה שכולל אזורים שמבוססים על חמש ביומות, אזור חקלאי ואזור מחיה/עבודה כדי ללמוד על יחסי הגומלין בין בני אדם, חקלאות וטכנולוגיה עם שאר הטבע. המתקן גם בדק שימוש אפשרי של ביוספירה סגורה במקרה של יישוב החלל על ידי בני אדם. השם מגיע מהביוספרה של כדור הארץ, ביוספירה 1, מערכת החיים על כדור הארץ היא הביוספירה היחידה שידוע עליה עד כה.
דו-פרצוף
דו-פרצוף (באנגלית: Two-Face) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Detective Comics #66 מאוגוסט 1942 ונוצרה על ידי הכותב ביל פינגר והמאייר בוב קיין.
דו-פרצוף הוא האלטר אגו של הארווי דנט, תובע מחוזי לשעבר של העיר גות'אם סיטי ובן בריתו של ברוס וויין, אשר נטרפה עליו דעתו לאחר שחצי מפניו הושחתו ללא הכר. במהרה הוא הופך לבוס העולם התחתון, ומפתח אובססיה לגבי דואליות - מחליט להשליט צדק או עונש באמצעות הטלת מטבע. עם השנים, הכותבים השונים הוסיפו לאופי הדמות רובד נוסף של סכיזופרניה, הפרעה דו-קוטבית, הפרעת זהות דיסוציאטיבית והיסטוריה של התעללות פיזית.
דמותו של דו-פרצוף נכתבה בהשראת דמותו של ד"ר ג'קיל, מתוך ספרו המפורסם של רוברט לואיס סטיבנסון, "המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד", ובמיוחד בעקבות סרט האימה בעל אותו השם בכיכובו של פרדריק מארץ', שיצא בשנת 1931. מקור השראה נוסף היה "העטלף השחור", דמות שהופיעה במגזיני ספרות זולה בשנות ה-30, אשר על פניו הותזה חומצה.
דמותו של דו-פרצוף עובדה למגוון מדיות נוספות. ריצ'רד מול דיבב את הדמות בסדרת האנימציה "באטמן - הסדרה המצוירת", ג'יימס רימר דיבב את דמותו ב"באטמן: האמיצים והנועזים", כריסטופר מקדונלד דיבב את דמותו ב"הישמרו מהבאטמן" ואנדי דאלי דיבב את הדמות ב"הארלי קווין". בילי די. וויליאמס גילם את הארווי דנט בסרט הלייב אקשן "באטמן", טומי לי ג'ונס גילם את הדמות בסרט "באטמן לנצח" ואהרון אקהרט גילם את הדמות בסרט "האביר האפל". הדמות מדורגת במקום 12 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
היסטוריה פרסומית
במהלך שנות ה-40, הדמות הופיעה שלוש פעמים בלבד, ואילו חמש פעמים בשנות ה-50 של המאה ה-20. דמותו נזנחה לבסוף לטובת נבלים אחרים, היות שהיה מעוות למדי ולא התאים לילדים. הדמות שבה והופיעה רק בסוף שנות ה-60 בחוברת World's Finest Comics #173, כאשר באטמן עצמו הכריז כי דו-פרצוף הוא בין היחידים מהם פחד. בשנת 1971 החזיר הכותב דניס אוניל את דו-פרצוף, ולראשונה הוא הפך לאחד מאויביו המושבעים של באטמן.
לאחר שסיפור מקורו של באטמן נכתב מחדש על ידי פרנק מילר בשנת 1986 ברומן הגרפי באטמן: שנה ראשונה, נכתבה ההיסטוריה של דו-פרצוף בהתאם בידי הכותב אנדרו הלפר, ופורסמה בחוברת השנתית Batman Annual #14, בכך מציגה את דמותו של דו-פרצוף כטראגית אשר נלחמה בהפרעה דו-קוטבית וסבלה מפרנויה, ואשר במשך תקופת ילדותו סבל מאב מתעלל ואלכוהוליסט. עוד נכתב, כי בתקופה שקדמה לתאונתו, הארווי דנט היה גיבור ובן בריתם של באטמן והמפקח גורדון. עצם העובדה הפכה את מעורבותם ומערכת יחסיהם לסבוכה עוד יותר.
ביוגרפיה בדיונית
כאשר הופיע לראשונה ב-Detective Comics #66, שם הדמות נודע כהארווי קנט, אולם לצורך מניעת בלבול עם קלארק קנט, האלטר-אגו של סופרמן, שונה השם. דנט הוא התובע המחוזי הצעיר ביותר בגות'אם סיטי, כאשר בגיל 26 נבחר לתפקיד, חצי שנה לפני שבאטמן החל במלחמתו בפשע. כינוי באותה תקופה היה "אפולו", עקב מראהו החד והנוקב.
לפי "באטמן: שנה ראשונה", מסע הבחירות של דנט נגד הפשיעה הסתיים בחופזה בעת משפטו של בוס המאפיה סלבטורה מארוני באשמת רצח. דנט הציג למארוני מטבע בעל שני ראשים שנמצא בזירת הפשע ועליו מוטבעות טביעות אצבעותיו של מארוני. מארוני נתקף חמת זעם ושפך על פניו של דנט חומצה גופרתית. חצי פניו השמאלי של דנט עוות וצולק, ואילו חצי פניו הימני נותר ללא פגע. בגרסאות מסוימות, דנט ניצל מכווייה מלאה בפניו כאשר באטמן נחלץ לעזרתו וברגע האחרון הסיט את ידו של מארוני. בעקבות המקרה נטרפת על דנט דעתו, והוא משחית צד אחד של המטבע - סמל לדואליות הקיימת בו לטוב ולרע.
לפי החוברת השנתית Batman Annual #14, מפכ"ל המשטרה ג'יימס גורדון, באטמן ודנט הקימו ברית משותפת במטרה ללחום בפשע (אלמנט ששימש גם במיני סדרה "באטמן: ליל כל הקדושים הארוך" וכן בסרט "האביר האפל"). בגרסה זו, מארוני הוא עדיין זה ששופך על דנט את החומצה, אם כי הפעם בעזרתו של התובע המושחת אדריאן פילדס, ואילו את המטבע השיג דנט מאביו המתעלל, אשר השתמש בו כמשחק בכל ערב כאשר הכה את בנו. עובדה זו נטעה בדנט את מאבקו הקיומי בבחירה חופשית ואת חוסר אפשרותו להחליט החלטות בעצמו.
במיני סדרה "באטמן: בעיני המתבונן", דנט נמלט מבית החולים לאחר תאונתו ומתעמת עם פילדס, אשר מנסה להגיע עמו להסדר טיעון - רשימה מלאה של כספים, קשרים ומקומות מסתור של המאפיה תמורת הבטחה לחיים חדשים. באטמן מפריע למהלך האירועים, ודנט הורג את פילדס, מתעמת עם אביו אך חס על חייו בעקבות הטלת המטבע. לבסוף, הוא נכלא בבית החולים לחולי נפש ארקהם אסיילום, שם הוא עובר ניתוחים פלסטיים ניסיוניים. אולם, בעת טירופו הרגעי, הוא קורע מעליו את שתלי פניו. לפי "ליל כל הקדושים הארוך", דנט נמלט מבית החולים לביוב, שם הוא מחכה לשעת פעולה בה יתנקם במאפיה, יהרוג את פילדס ואת ראש המאפיה קרמיין פלקונה. בנקודה זו, סלבטורה מארוני כבר נרצח בידי בנו של פלקונה, אלברטו. בתקופה זו מתגלה כי דו-פרצוף הרג את אביו של ג'ייסון טוד, שהיה אחד מאנשיו. טוד מצליח להכניע את דנט, אולם באומצו את השבועה אותה לקח באטמן, חס על חייו.
במיני סדרה Arkham Asylum: A Serious House on Serious Earth, הכותב גראנט מוריסון מתאר את תלותו של דו-פרצוף במטבע שלו. המטפלים בארקהם מנסים לגמול את דנט מהתלות הזו בכך שהם מחליפים את המטבע בקוביות משחק ואף בקופסת קלפי טארוט, ובכך מגדילים את מגוון האפשרויות העומדות בפניו. אולם, טיפול זה נכשל משום שלאור מבחר האפשרויות, אין דנט מסוגל להגיע להחלטה בעצמו.
במהלך השנים נעשו ניסיונות לשקם את פניו ההרוסות של דנט, אך מצבו הנפשי נותר מעורער. בכל פעם מצליח דנט לקרוע מעליו את צידו המשוקם. במהלך המיני סדרה "באטמן: האביר האפל חוזר" של פרנק מילר, ברוס וויין בעצמו מממן את שיקומו של דנט, אך לשווא.
במהלך אירועי "באטמן: שטח הפקר", רעידות אדמה פוקדות את גות'אם סיטי ומותירות אותה בחורבות. דו-פרצוף משתלט על חלק מהעיר ומשתכן בבניין העירייה, תוך שהוא חי חיי מותרות וסגנון. הוא כורת ברית עם המפקח גורדון אולם בוגד בברית זו. זאת ועוד, הוא חוטף את גורדון ושם אותו למשפט, מתפקד כשופט וכתובע. גורדון מנצל את הפסיכה החצויה של דו-פרצוף ודורש כי הארווי דנט יהיה התובע שלו. דנט חוקר את דו-פרצוף, אשר רומז כי ביצע רציחות מתוך מטרה לעזור לגורדון, ומזכה את גורדון בעילה שדו-פרצוף שיחד בחוכמה את גורדון.
בסיפור "דו-פרצוף: פשע ועונשו", דו-פרצוף מוביל מערכה לטיהורה של גות'אם, שבסופה הוא מעוניין ללכוד את אביו, לענות אותו בשידור חי ולהורגו. מתגלה כי דנט מטפל באביו, ומשלם עבור מחייתו. הדבר מוביל לוויכוח עצמי בין דנט לדו-פרצוף, אשר קורא לדנט "חסר עמוד שדרה". דנט מחליט להוכיח את עמדתו בכוונתו לבצע התאבדות ובכך לסיים את שלטון הטרור של דו-פרצוף. דו-פרצוף מוכה תדהמה כאשר המטבע שהטיל נפל על צידו המושחת, אולם הוא מסכים להחלטה וקופץ מהגשר. באטמן תופס אותו ברגע האחרון, אך ההלם מהאירוע משמיד את הפסיכה של דו-פרצוף.
במהלך המיני סדרה "באטמן: להתמודד עם הפרצוף", סיפור המתרחש שנה לאחר המשבר האינסופי, באטמן מחליט לאמן את דנט כמחליף בזמן היעדרותו. דנט מנוע מלהסכים, אך באטמן מבטיח לו כי המעשה יכפר על פשעיו. דנט מתרגל אט אט לתפקידו החדש, אם כי שיטותיו הן קיצוניות יותר ומעודנות פחות מאלה של באטמן. חזרתו של באטמן מובילה גם לחזרת אישיותו של דו-פרצוף, כאשר דנט מרגיש עצמו כלא נחוץ יותר. לאחר שמתרחשת סדרת רציחות שמאפייניה מזוהים עם שיטת פעולתו של דו-פרצוף, באטמן מתעמת מול דו-פרצוף בדירתו, כשזה האחרון מפוצץ את דירתו ונמלט מהמקום. דנט נתקף במשבר מצפוני ונלחם מנטלית עם אישיותו השנייה, דו-פרצוף. מאוחר יותר מגלה באטמן עדויות המזכות את דנט מכל אשמה, אולם אין הדבר מציל את דנט, שחש פרנויה לשאלותיו של באטמן ושנוטר טינה על כי לא האמין לו. בעזרת חומצה חנקתית ואיזמל ניתוחים, דנט מצלק את פניו, והופך שוב לדו-פרצוף.
לאחרונה הופיע דו-פרצוף כחלק מליגת אי-צדק החדשה, ובמיני סדרות "המירוץ לכפרה" ו"באטמן: הקרב על הברדס".
סטוקהולם (סרט)
סטוקהולם (באנגלית: Stockholm) הוא סרט דרמת פשע אמריקאי שנכתב, הופק ובוים על ידי רוברט בודרו ומככבים בו אית'ן הוק, נומי ראפאס, מארק סטרונג, כריסטופר היירדהל, בי סנטוס ותורביורן האר. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של טרייבקה ב-19 באפריל 2018.
רקע
הסרט מגולל את קורות המקרה שקרה ב-23 באוגוסט 1973 בזמן שוד בנק בסטוקהולם שבשוודיה. ארבעה מעובדי הבנק הוחזקו כבני ערובה במשך חמישה ימים וחצי בכספת הבנק בגודל 3×12 מטר על ידי השודד (ששהה בה יחד איתם). ראיונות עם בני הערובה לאחר שחרורם ומחקרים פסיכולוגיים על מקרים דומים, גילו את תופעת תסמונת סטוקהולם, של חטופים החשים הזדהות עם החוטף ופחד דווקא מהמחלצים.
ליהוק
ב-27 בינואר 2017 הוכרז כי נומי ראפאס ואית'ן הוק יככבו בסרט סטוקהולם עם רוברט בודרו, שיכתוב ויביים את הסרט.
צילומים
צילומי הסרט החלו באפריל 2017.
ביקורות
באתר Rotten Tomatoes, הסרט זכה לדירוג של 83% על בסיס 6 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8/10.
שיווק
במרץ 2019 פורסם קדימון ראשון לסרט, לקראת צאתו לאקרנים להפצה מסחרית באפריל 2019.
התרסקות רכב החלל VSS Enterprise
התרסקות רכב החלל VSS Enterprise, הדגם הראשון של SpaceShipTwo של חברת וירג'ין גלקטיק, המתעתדת לבצע טיסות תת-מסלוליות עבור תיירי חלל, התרחשה במהלך טיסת ניסוי של הדגם ב-31 באוקטובר 2014 בקליפורניה שבארצות הברית. בהתרסקות נהרג אחד מטייסי הניסוי והשני נפצע קשה.
התאונה
ב-31 באוקטובר 2014, בשעה 9:19, המריאה טיסת ניסוי של מטוס "VSS אנטרפרייז" מדגם "ספייסשיפ 2" של חברת וירג'ין גלקטיק מנמל החלל במוהאבי, קליפורניה. זו הייתה טיסת הניסוי הרביעית של רכב החלל SpaceShipTwo שבה בוצעה בעירה רקטית, והראשונה עם מנוע הדלק המוצק שהשתמש בדלק מבוסס פוליאמיד תרמופלסטי במקום המנוע הקודם שהשתמש בדלק מבוסס גומי. זמן קצר לאחר שהחל שלב הבעירה הרקטית, אבד הקשר עם המטוס. עדי ראייה סיפרו שחזו בפיצוץ ולאחר מכן בשני מצנחים. טייס המשנה נהרג בתאונה, ואילו הטייס נפצע קשה. שברי המטוס התפזרו בטווח של כ-3 קילומטרים.
חקירת התאונה
בעקבות התאונה נפתחה חקירה על ידי המועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה (NTSB). החקירה מצאה כי התאונה נגרמה עקב טעות אנוש של טייס המשנה שהפעיל מוקדם מדי את מערכת ה"נוצה" (feather system) של רכב החלל. מנגנון זה מאפשר כניסה מחדש לאטמוספירה באמצעות נחיתה מכונפת: החלק האחורי של הכנף ומייצבי הכיוון הכפולים האחוריים מתקפלים כלפי מעלה סביב ציר הבנוי לאורך הכנף; דבר זה מגביר את הגרר בעודו שומר על יציבות הטיסה.
על פי החקירה, לאחר ש-VSS Enterprise התנתקה ממטוס האם שנשא אותה בגובה של 46,400 רגל (14,142 מטר), החל שלב ההנעה הרקטית של טיסת הניסוי. בשלב זה טייס המשנה הפעיל את מערכת הנוצה מוקדם מדי, כאשר הרכב עדיין היה במהירות של 0.8 מאך ולא במהירות הנדרשת של 1.4 מאך. עקב עומס אווירודינמי המדפים של מערכת הנוצה התקפלו כלפי מעלה, והרכב כולו התפרק.
החקירה לא מצאה פגם ברכב החלל עצמו או בעיה רפואית כלשהי בקרב הטייסים. בממצאי החקירה של ה-NTSB הוטחה ביקורת כלפי החברה שמייצרת את ספייסשיפ 2, Scaled Composites, על כך שאף על פי שידעה על הסכנה האקוטית של הפעלת מערכת הנוצה מוקדם מדי, היא התמקדה בבעיות מכניות ולא ייחסה חשיבות מספקת לגורם האנושי. ביקורת נוספת הוטחה כלפי רשות התעופה הפדרלית על שלא פיקחה היטב על חברת Scaled Composites.
שבר ענן (סרט)
שבר ענן (באנגלית: Cloudburst) הוא סרט קולנוע קנדי-אמריקאי מסוג קומדיה רומנטית משנת 2011 המבוסס על מחזה באותו שם ועוסק בזוג לסביות קשישות היוצאות למסע דרכים בדרך לקנדה על מנת להינשא.
עלילה
סטלה ודוט הן זוג לסביות קשישות המתגוררות במיין. דוט היא עיוורת, ובאחד הימים כשהן הולכות לישון היא נופלת ממיטתן ושוברת את אגנה. נכדתה של דוט גורמת לה לחתום על מסמך אפוטרופוסות ומנסה לאשפז אותה בבית אבות נגד רצונה.
סטלה פורצת לבית האבות ומשחררת את דוט והן מחליטות יחד לנסוע לקנדה על מנת להתחתן. בדרכן הן אוספות את פרנטיס, רקדן צעיר הנוסע לבקר את אימו הגוססת בקנדה.
כשהן מגיעות לביתה של אמו של פרנטיס מסתבר שהיא לא רוצה בנוכחתו והן מחליטות לצרפו להמשך מסען ולתת לו להיות השושבין שלהן.
פרסים
הסרט זכה בפרסים רבים בפסטיבלי סרטים שונים ברחבי העולם.
ז'אן דה ברוס
ז'אן דה ברוס (בצרפתית: Jean de Brosse; 1375–1433) היה איש צבא צרפתי, וחבר במועצה המלכותית של שארל השביעי, מלך צרפת. ב-1426 נעשה מרשל צרפת.
ביוגרפיה
בשנת 1422 נפטר אביו של ברוס, והותיר לבנו את תאריו ואחוזותיו. באותה שנה נפטר גם שארל השישי, מלך צרפת, וידידו של ברוס, הדופן שארל הפך למלך החדש, אף על פי שלא הוכתר מכיוון שריימס הייתה בידי האנגלים. ב-14 ביולי 1426, העניק שארל לברוס את התואר מרשל צרפת. הוא לחם לצד שארל בקרבות כנגד האנגלים באמצעות צבא פרטי שהקים. עם זאת, עד מהרה הוא החל לצבור מחסור בכסף, בגלל שיפוצים שערך בטירת בוסאץ' והוצאות צבאו. מלך צרפת לא היה יכול לפצות את ברוס על שירותו, מכיוון שבעצמו היה חסר כסף. בלית ברירה הוא נאלץ למכור את הכלים והתכשיטים של אשתו. הוא גם שחרר את תושבי בוסאץ' משלטונו הפיאודלי, בתמורה לכסף. ב-1428 הוא השתתף במרד נגד המלך, אולם המרד דוכא בקלות. המלך הסכים לסלוח לראשי המורדים, והחזיר את ברוס לצבאו.
ברוס היה מיודד מאוד עם ז'אן ד'ארק. ב-24 במאי 1430, נפלה ז'אן ד'ארק בשבי. ברוס ניסה לשכנע את המלך להציל אותה, אולם המלך סרב. הוא לקח הלוואות נוספות, ויחד עם ז'אן פוטון דה גזנטראי ולה היר, הקים צבא בן 4,000 איש ויצא לקומפיין שם הייתה ז'אן ד'ארק שבויה. הם כבשו את קומפיין רק כדי לגלות שז'אן הועברה כבר לרואן. ב-30 במאי 1431 היא הועלתה על המוקד. ברוס ניסה לנקום את מותה על ידי כיבוש רואן, אולם נכשל בכך ושב מובס לבוסאץ'.
עם הגעתו לביתו, הוא נחרד לשמוע על מות אשתו. הוא לא יצא מהעיר בוסאץ' עד מותו ב-1433. לאחר מותו, הנושים שלו איימו להשחית את גופתו, אולם המלך הצליח לגייס את הכסף שהוא היה חייב. בנו, ז'אן השני דה ברוס ירש את תאריו ואדמותיו.
ניידות אווירית מתקדמת
ניידות אווירית מתקדמת (באנגלית: Advanced Air Mobility) הוא מצב עתידי רצוי שבו המרחב האווירי ינוהל בצורה יותר אוטומטית המאפשרת ציפוף של התנועה האווירית, עמידה בזמנים טיסות קבועות בשילוב מעוף כלי טיס בלתי מאוישים רחפנים במרחב.
המונח מתהווה על רקע מאמץ ארוך שנים ועתיר תקציבים לביצוע שינוי בתעופה האזרחית האמריקאית במסגרת פעילות שנקראת מערכת תחבורה אווירית הדור הבא ופעילות מקבילה ודומה לה באיחוד האירופאי שנקראת התחייבות משותפת SESAR.
פיקוח טיסה ATM - Air Traffic Management
"פיקוח טיסה" או "פיקוח על התנועה האווירית" הם מונחים המתייחסים לפיקוח על התנועה של התעופה האזרחית, של מטוסי הנוסעים והמטען הגדולים, ושל "התעופה הכללית המסחרית" שכוללת מטוסים פרטיים, תעופה ספורטיבית וכיוצא באלו. נהוג לחלק את המרחב האווירי, בהבטי פיקוח טיסה - כאשר בדרך כלל יש פקח ייעודי למרחב האווירי שנמצא בקרבת שדה תעופה (מכונה גם "אזור מפוקח" Controlled Area - CTR), לתנועות המטוסים על הקרקע (מכונה גם "פקח הסעה" או GROUND), פקח ייעודי לשלבי המעבר מהטיסה "במרחב" לקראת ההגעה או בשלבי העזיבה של המרחב המפוקח בקרבת השדה (פיקוח גישה/ עזיבה), ופיקוח מרחבי - שמפקח על תנועת המטוסים במרחב שאינו ליד שדות התעופה (בחייל אוויר, זהו מקצוע אחר והוא מכונה בקר טיסה ולא פקח).
במרחב שצמוד לשדה התעופה, מצופה מפקחי הטיסה לשמור קשר עיין עם המטוסים ובנוסף, בשדות התעופה הגדולים, יש מכ"ם עקיבה, חוקר מערכות לזיהוי עמית טורף (מכ"ם פסיבי) ולפעמים גם מערכת קרקעית של ה-ADSB. פקח הגישה נשען בדרך כלל על עקיבת מכ"ם. הפקח המרחבי (בקר, בלשון חייל אוויר), נשען על ניטור מכ"מי, חקירת מערכות זיהוי עמית טורף ולעיתים, גם על מערכות ADSB. כאשר הטיסות מתבצעות ב"כללי טיסת מכשירים", IFR, האחריות על שמירת מרווחי הבטיחות היא על הפקח. התחום כולל אסדרה קפדנית - הן בהבט תהליכי ההכשרה, ההסמכה ושמירת הכשירות של הפקחים והן בהבטי השמישות הטכנית של אמצעי הקשר, הנווט והעקיבה (CNS). בנוסף, על פי הנוהג ה"חוקתי", מקובל שלא עושים שינויים הגורמים לכך שמי שכבר קנה מטוס בעבר - לא יוכל לטוס יותר בגלל שינויים באסדרה. מאפיינים אלה גורמים לכך שמערכי ה-ATM-ATC משתנים מאוד לאט, הציוד בדרך כלל, הוא ציוד שלא מוחלף במשך שנים ארוכות וכך גם נוהלי הטיסה ושיטות העבודה. נכון ל-2022 - פיקוח הטיסה מחייב דיבורים ברדיו אלחוט - בין הפקח (או בקר), לבין הטייסים, אין כמעט בכלל הפרדות הנשענות על מיכשור אוטומטי וכדומה. סיבה נוספת ל"שמרנות" היא הצורך לתקנים גלובליים כדי לאפשר טיסות בינלאומיות. תקנים אלה נקבעים על ידי ארגון ICAO שחברות בו 193 מדינות וקצב קבלת ההחלטות שלו הוא בקבוע זמן של שנים ארוכות. המוטיב המרכזי בהקשר לפיקוח על טיסות מאוישות היא השאיפה לבטיחות וזאת מכיוון שבכל מטוס יכולים להיות עשרות רבות של נוסעים (יש מטוסי נוסעים רחבי גוף שיכולים לשאת יותר מ-400 נוסעים).
ניהול תנועה אווירית של כלי טיס לא מאוישים Unmanned Aircraft System Traffic Management (UTM)
תחום זה עוסק באסדרת התעופה בגובה הנמוך מאוד, בדרך כלל מ-400 רגל ומטה מעל פני שטח. רוב משתמשי המרחב האווירי הזה הם מפעילי רחפנים, כטב"ם קטנים, מטוסים שניגשים לנחיתה או ממריאים ומסוקים (נכון ל-2022). התחום קשה לאסדרה הן מכיוון שהרחפנים, בדרך כלל, לא מתגלים על ידי יחידות ניהול התנועה האווירית (יחידות הבקרה), למפעילי הרחפנים אין דרך לדעת האחד על השני ובעיקר, נפוצות הרחפנים היא בסדר גודל יותר בהשוואה לסוגי כלי הטיס האחרים. בארצות הברית יש למעלה מ-800,000 רחפנים רשומים (לפי אתר ה-FAA, נכון למאי 2022).
המדיניות לאסדרת עולם הרחפנים, בכל הקשור לתנועה אווירית, בגלל משקלם המרבי בהמראה - שבדרך כלל, הוא אינו גבוה, בגלל נפוצתם הרחבה ומכיוון שאין בהם בני אדם (בתוך כלי הטיס) - היא לא להפריע לתעופה המאוישת. מדיניות זו באה לידי ביטוי בארכיטקטורה ולפיה כל התקשורת בין חברות ההפעלה ל"עולם החיצוני" מתבצעת דרך ה-UTM/USSP. בצורה כזו, פעילות הרחפנים שקופה לגופים שמטפלים בתנועה האווירית של המטוסים המאוישים.
ניידות עירונית במימד האווירי UAM - Urban Air Mobility
תחום זה עוסק באסדרת התנועה האווירית בתוך המרחב האווירי "הנמוך" שצמוד לערים ונמצא מעליהם, בגבהים שמחייבים תיאום עם העיריות, בכל הקשור לחיים המתנהלים על הקרקע. בדרך כלל, היה נהוג לייחס את המונח הזה לכלי טיס עתידיים בתצורת eVTOL ואולם, ככל שהזמן מתפתח, מתבססת ההבנה שהתחום חייב לכלול את אסדרת המסוקים המאוישים, שדות התעופה והמינחתים הקטנים שמשרתים את כלי הטיס המאוישים, הקטנים יחסית ואת התנועה האווירית בקרבת שדות התעופה הגדולים - מכיוון שכל הרעיון הוא לשרת תנועות אוויריות בקרבת הערים ובתוכן, מה שלעיתים מחייב שימוש במרחב האווירי שהוקצה במקור לשדות התעופה הגדולים. חלק מהשימושים הצפויים, אמור להיות שרות הסעות אל/מ שדות התעופה עצמם. המחשבה העכשווית היא שכל השימושים האלה אמנם יתאפשרו, בהנחה שכלי הטיס יהיו הרבה יותר זולים ממסוקים, שקטים ולא מזהמים (אם כי, אין עדיין אף eVTOL שקיבל רישיון אזרחי להפעלה מסחרית, להובלת נוסעים, מעל ובתוך שטח עירוני, במדינות המערב, נכון לאוקטובר 2022).
מדיניות
ניידות אווירית מתקדמת נשענת על המדיניות לפיה:
ניידות אווירית מתקדמת היא מונח שמתייחס למודרניזציה של שלושת התחומים, שמירה על רמת הבטיחות, הגדלת ספיקת הנוסעים, שיפור העמידה בזמנים (בעיקר, בהתייחס למובילים האוויריים הגדולים) - כל זה במקביל לשילוב כלי טיס לא מאוישים, רבי להב (רחפנים), כלים שיכולים להמריא ולנחות אנכית, חשמליים, שקטים ולא מזהמים - למגוון צורכי הציבור ותוך הישענות על אוטומציה וטכנולוגיות מודרניות ממגוון תחומי ידע ועשייה.
אנרגיה
מטוסים הנוסעים הגדולים, לטווחים גדולים, ככל הנראה ימשיכו לטוס על בסיס דלק "רגיל" (דלק סילוני) ואולם, גם התעשייה הזו מנסה לעבור לדלקים נקיים יותר ובאוקטובר 2022, אפילו, המריא, לראשונה בהיסטוריה, כלי טיס שנועד להוביל כמות סבירה של נוסעים לטווחים של טיסות אזוריות. כלי זה נהגה והחל פיתוח בישראל.
מאמץ גדול מושקע גם בתאי דלק ממגוון סוגים וייתכן שטכנולוגיה זו, תיכנס גם היא לעולם ה-AAM.
מגמה אפשרית נוספת, היא הישענות על הנעה היברידית - מה שמאפשר להשתמש בדלק פוסילי בקטעי הטיסה שאינם מעל אזורים אורבניים ובהנעה חשמלית כאשר טסים בתוך המרחב האורבני.
רב להב
כלי טיס בעל מספר מדחפים. בדרך כלל, מונע על בסיס אנרגיה חשמלית. בלשון עממית נקרא רחפן. מקובל לסווג את הרחפנים לפי משקל מרבי בהמראה וככלל, ברוב מדינות העולם וגם בישראל, כלים שמשקלם המרבי בהמראה עד 250 גרם פטורים מרוב דרישות הרגולציה, לכלים עד 25 ק"ג יש אסדרה די מקיפה ואילו ל-eVTOLS שמסוגלים לשאת נוסעים, נכון לאוקטובר 2022, עדיין אין אסדרה בישראל.
EVTOL
EVTOL, בדרך כלל הכוונה לכלי שיש לו גם כנף קבועה וגם מדחפים שמאפשרים "ריחוף" כלומר, המראה ונחיתה אנכיים. נכון לאוקטובר 2022, מעל 500 חברות מנסות לפתח כלים כאלה, במשקל המראה מרבי שמאפשר נשיאת 2–7 נוסעים.
טיסה אל חוטית
התקדמות האלקטרוניקה והמיזעור, ביחד עם עולם הבקרה בתדר גבוה, רשתות התקשורת, התפתחות החיישנים, מאפשרים לממש היגוי באמצעות תקשורת דיגיטלית - במקום מוטות סחב-דחף. בטכניקה זו פקודות ההיגוי הן הגדרת "דרישה" ממחשב ההיגוי. המחשב מחליט איך להזיז את ההגאים ומממש זאת באמצעות פיקוד אלקטרוני ומשוב רצוף מהחיישנים. כל הארכיטקטורה הזו מאפשרת לחסוך משקל רב מכיוון שלא נדרשים "סטיק ומצערת" בתוך כלי הטיס (בכטב"ם) ולא נדרשות מערכות מכניות ממחשב הבקרה אל ההגאים או מהסטיק מצערת אל ההגאים ובקר המנוע (בכלי טיס מאוישים).
אוויוניקה, תוכנה, מרכזי בקרה וניהול צי
מגמת המיזעור של רכיבים אלקטרוניים, כמו גם מגמת התקדמות עולם התוכנה משפיעים מאוד על תעשיית ה-AAM. חיישנים שונים שמשתפרים בהתמדה, פלטפורמות אינרציאליות, מקלטי GNSS - כולם הופכים מדויקים יותר, יעילים יותר ובמקביל, קטנים וזולים יותר. מגמות אלו מאפשרות לפתח תוכנות ניהול צי מתוחכמות, מערכות בקרה, הזמנת טיסות, ניווט וכיוצא באלו. כל אלו יחדיו, צפויים לאפשר הפעלת ציים גדולים של eVTOLS בכדאיות כלכלית - בעשורים הקרובים.
תשתיות קרקעיות
התשתיות הקרעיות צריכות לתת מענה ל"חניית לילה", לטעינת הסוללות, טרמינל לנוסעים, להמראה ונחיתה, תחזוקה ותיקונים. אתר ייעודי לשימוש של "אי וי טולים" מכונה "וורטיפורט". תצורה אפשרית אחרת, היא "משטח נחיתה" שמשמש אך ורק לאיסוף או פריקה של נוסעים. משטח כזה קטן משמעותית, הוא מצריך פחות תשתיות וניתן להפעיל אותו ללא "מפעיל מינחת" ייעודי. "הליפורטים" המיועדים למסוקים, עשויים לשרת גם את ה-AAM, אם כי בדרך כלל, יידרשו התאמות שונות (למשל, עמדות טעינה לסוללות). מקובל לחשוב שאסדרת ה"וורטיפורטים" היא אחד מהחסמים העיקריים לתפוצה רחבה של AAM, משום שהם קובעים עד כמה קרוב למרכזי ההתעניינות של הציבור - ניתן להמריא ולנחות בפועל. בשיראל יש גם מעט הליפורטים על גגות של מבנים ואולם הניסוין מלמד שאין להם ביקוש רב.
תמיכה ציבורית
מרכיב התעופה האזרחית הקיים זוכה לתמיכה ציבורית רחבה ולמעשה, הוא מהווה חלק משמעותי בכלכלה המודרנית מכיוון שהוא מאפשר שינוע נוסעים ומטען בכל רחבי הגלובוס. נכון ל-2022, עולם הכטב"ם הקטן ורבי הלהב תופס מקום גדול יותר ויותר. הרחפנים משמשים לתחביב, לצילום, למיפוי ומדידה, לסריקות מסוגים שונים, למשימות אבטחה עבור כוחות הביטחון ובכלל, לריסוס חקלאי, לניטור שרפות ועוד ועוד. נכון לאוקטובר 2022, יש כבר ניצנים של רחפנים וכטב"ם לטובת שינוע חבילות החל מהשוק הצרכני (בעיקר בארצות הברית ואוסטרליה) ועד לשינוע מטענים כבדים יותר, בעיקר בין מרלו"גים או מוסדות רפואיים (לטובת הובלת תרופות, ציוד רפואי, בדיקות, איברים להשתלה וכיוצא באלו). עולם הניידות העירונית בממד האווירי טרם נבחן מכיוון שאין עוד אף כלי טיס שיש לו "תעודת סוג", נכון לאוקטובר 2022. צפוי השנושא יעמוד למבחן החל מ-2025. נושא התמיכה הציבורית טרם עמד למבחן ויש חששות שהציבור יהסס לקבל את הטכנולוגיה מחשש לרעש, פגיעה בפרטיות ומשיקולי בטיחות. בישראל מתוך למעלה מ-15,000 גיחות שבוצעו במשך כשנתיים, למעט תלונה אחת על רעש, מצטייר שהציבור לא מתרגש מנוכחות של רחפנים.
ניידות אווירית מתקדמת בישראל
בישראל, לפי דו"ח מבקר המדינה מ-2017, מעריכים שיש מעל 30,000 רחפנים המופעלים ברובם על ידי חובבים ובנוסף, מעל 2000 רחפנים שרשומים ברשות התעופה האזרחית - זאת בהשוואה לסדר גודל של פחות מ-100 מטוסי נוסעים גדולים ומעט עשרות מסוקים אזרחיים.
במהלך השנים 2020 - 2022 (כולל), רוב הפעילות בישראל נעשתה בהפעלה של חברת נתיבי איילון במסגרת קול קורא 5185 של הרשות לחדשנות. בנוסף, הופעלו ניסויים בשדה הניסוי שניר בירוחם (ניסוי רחפנים באפלה שבחן יכולת טיסה ללא GNSS, ניסוי סלולר דור 5 ועוד), טיסות להובלת מוצרי דם בבית חולים שיבא, בין בנק הדם של מגן דוד אדום לבנק הדם של בית החולים, טיסות רבות בין מוסדות רפואיים שנמצאים תחת האסדרה של רשות בתי החולים הממשלתיים ובכלל זה, בית חולים דורות, המרכז לבריאות הנפש שער מנשה, המרכז רפואי לבריאות הנפש לב השרון, המרכז המשולב לרפואה גריאטרית שהם, המרכז הרפואי הלל יפה, חברת הציוד הרפואי והתרופות "שראל", המרכז הרפואי זיו, המרכז הרפואי לגליל בנהריה, מרכז רפואי העמק בעפולה, בית החולים על שם ברוך פדה, פוריה. קול קורא נוסף, קול קורא 44/20 עסק בפתיחת תחום של טיסות ארוכות טווח ובמסגרתו בוצעו טיסות לטווחים של עד 19 ק"מ, כולל בין בית החולים הדסה עין כרם לבית החולים הדסה הר הצופים בירושלים. מעט טיסות הדגמה בוצעו גם בין מכבי שירותי בריאות למיתחם חיסון הקורונה שהיה בצמוד לאצטדיון סמי עופר בחיפה. במסגרת קול קורא 5185, בוצעו למעלה מ-15,000 גיחות כאשר הטיסות מופעלות פעם ברבעון, כל פעם ב"מרחב כטב"ם ורבי להב" אחר ובכלל זה מעל חדרה, תל אביב-יפו,,רמת השרון, הרצליה, ירוחם, באר שבע, מודיעין. חברות מסחריות שפעלו במסגרת מיזם נעמה/ מיזם הרחפנים הלאומי, בשנים 2020–2022:
ב-15.12.2022, בעיר מודיעין, בוצעו הטיסות האחרונות של קול קורא 5185 ובכך, הסתיים שלב א'של המיזם והמיזם עבר לפעילות המסגרת קול קורא 6190.
במהלך השנים 2023-2024, מתוכננות שתי פעילויות עיקריות. הראשונה, היא פעילות דרך קול קורא 6190 של הרשות לחדשנות. פעילות זו מיועדת לפיתוח ארבעה נושאים משמעותיים: פיתוח ארבעת הנושאים במקביל, אמור לאפשר יצירת "אקו-סיסטם" מלא - לתמיכה בניידות אווירית מתקדמת-AAM, לטובת מתן שירותים מגוונים לציבור.