cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרסי מרסל בזנסון
עד שנת 2009 בחירת זוכה "הפרס האמנותי" נעשתה על ידי זוכי אירוויזיון לשעבר, אך מכיוון שזוכי אירוויזיון ותיקים אינם מעורים באירוויזיונים כמו השופטים המייצגים את המדינות המשתתפות בתחרות, אשר צופים בחזרות לאירוע, עברה בשנת 2010 בחירת הזכייה בפרס לשופטים.
פרסי מרסל בזנסון מאפשרים לאמנים שונים המשתתפים באירוויזיון שלא בהכרח מגיעים למקומות גבוהים בתחרות עצמה בכל זאת להגיע להישגים ולהכרה בינלאומית. כך למשל, שירו של הראל סקעת "מילים", שהגיע למקום ה-14 באירוויזיון 2010 הגיע להישג חסר תקדים כשזכה בכל שלושת הפרסים באותה שנה.
נבחרו על ידי השדרנים
החל מ-2010 שדרני תחרות האירוויזיון הם אלה הבוחרים את זוכי הפרס במקום זוכי אירוויזיון לשעבר.
פרס המלחין
פרס זה, שהחליף את "פרס החובבים", ניתן לראשונה בשנת 2004.
פרס החובבים
"פרס החובבים" ניתן בשנים 2002 ו-2003 לזוכים שנבחרו על ידי הארגון הכללי של חובבי האירוויזיון. בשנת 2004 החליף אותו "פרס המלחין". בשנת 2008 בלבד ניתן "פרס החובבים" על ידי מועדון חובבי האירוויזיון השוודי Poplight.
זוכי המלודיפסטיבלן
משנת 2005 הטלוויזיה השוודית (SVT) מעניקה את פרסי מרסל בזנסון בגרסה משלה לשירים אשר הגיעו לגמר בתחרות המלודיפסטיבלן. הקטגוריות בגרסה השוודית זהות לאלה שבגרסת האירוויזיון.
פרס החובבים
פרס זה ניתן רק בשנת 2008, כמו באירוויזיון עצמו, על ידי מועדון חובבי האירוויזיון השוודי Poplight.
זכויות להט"ב באתיופיה
לאתיופיה ישנה היסטוריה ארוכה של שמרנות חברתית בעוד פעילות הומוסקסואלית נחשבת לתופעה מינורית. בשנת 2008, חברי קהילת הלהט"ב האתיופית הפכו יותר ויותר גלויים כאשר מאות הומוסקסואלים עתרו לשוויון זכויות ופנו לראש הממשלה מלס זנאווי. אולם, נחסמו בדרך ללשכת ראש הממשלה. באותה שנה התקיימו נישואים חד מיניים לא רשמיים במלון שרתון אדיס בבירה אדיס אבבה. בתחילת שנות ה-2010, מספר כלי תקשורת בשיתוף הממשלה הטילו הגבלות על דיונים ב-"אידאולוגיית להט"ב" אם כי מדיניות צנזורה זו טרם הוכנסה לחוק.
עם זאת, רוב האתיופים נותרו עוינים כלפי הומוסקסואליות אשר מכונה לעיתים "סטייה מערבית", בעוד גברים הומוסקסואלים מואשמים באופן נרחב במגפת ה-HIV/איידס במדינה. הומוסקסואלים ולסביות אינם משרתים בגלוי בכוחות המזוינים של אתיופיה אף על פי היעדר חוק לגבי שירות בצבא. בושתי ("Booshtee") הוא כינוי גנאי של הומוסקסואלים באתיופיה, המשמש לעיתים קרובות לסירוגין כעלבון לאישיות בזויה. כתוצאה מאפליה רחבה זו, אזרחי להט"ב אתיופים לרוב מדכאים את נטייתם המינית או זהותם המגדרית האמיתית או נמלטים מהמדינה כמבקשי מקלט.
היסטוריה
בהיסטוריה של אתיופיה, הכרה בפעילות הומוסקסואלית מוגדרת בדרך כלל כמעורפלת, נתון שמוביל לכך שלא נותרו עדויות נדירות עבור מחקר אקדמי. עם זאת, ההגיוגרפיה "חייה והתמודדויותיה של אמנו וואלאטה פטרוס" (באנגלית: "The Life and Struggles of Our Mother Wälättä P̣eṭros") משנת 1672 משמשת כהתייחסות הראשונה להומוסקסואליות בקרב נזירות בספרות האתיופית. וואלאטה פטרוס וחברתה ללימודים אהטה קרסטוס מהכנסייה האורתודוקסית האתיופית, היו נזירות ידידותיות אשר "חיו יחד באהבה הדדית, כמו נשמה וגוף עד המוות", בעוד נזירות אחרות הוצגו כתאוותניות זו בזו. הספר הוא הדורש הראשון בסגנון "קריאה קווירית" בספרות האתיופית הקדומה ביותר. פעילות הומוסקסואלית הוכתרה כ-"מעשה סדום" והופללה לראשונה באתיופיה לאחר שקיסרות אקסום אימצה חוקים מהשושלת הסולומונית במאה ה-13. בסביבות שנת 1240 חיבר הסופר הנוצרי הקופטי, אבול פאדאיל אבן אל-אסאל, חוקי דת בספר המכונה פתחה נגשת. אבן אל-אסאל, שכתב בשפת הגעז, הפנה את חוקיו מסופר ארמני ומחוקים קודמים של האימפריה הביזנטית. הפתחה נגשת נכתב בשני חלקים: הראשון עסק בסקרמנטלים בהיררכיה של הכנסייה והיה קשור לטקסים דתיים. השני נוגע לחסרי דין, מינהל אזרחי כמו דיני משפחה. הקוד היה יעיל בזמני מספינט מכיוון שהוא נחקק כחוק עליון. מחוץ לקוד, עמדותיהם של אנשים לא ראו בעין יפה את הנטייה ההומוסקסואלית. במשך המאות לאחר מכן, הומוסקסואליות באתיופיה התפוגגה בחלק ניכר מהיסטוריית המדינה.
חוקי הפתחה נגשת בוטלו בקרב המלוכה בשנת 1931, בתקופת שלטונו של הקיסר היילה סלאסי, מחשש שהחוקים הטילו עונשים חריגים כגון קטיעות איברים והובילו לביקורות שליליות על רקע פשעים נגד האנושות. חוקי הדת הופסקו כאשר ממשל דרג אישר כמה שינויים משפטיים בנוגע לנטייה מינית. מנגיסטו היילה מריאם התייחס להומוסקסואלים בזלזול ובדרך כלל לעג להם במהלך מספר מסיבות עיתונאים. בשנת 1995 הוקמה הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של אתיופיה (שמה הרשמי של אתיופיה של היום) בשלטונו של ראש הממשלה מלס זנאווי. חוקים אנטי-הומוסקסואלים הקלו על העונש שנשאו מי שהורשעו בביצוע "מעשה סדום" בתקופת המערכות הממשלתיות בעבר, והחלו להטיל עונש של 15 שנות מאסר במקום, הפללה שנותרה במקומה מאז גם באתיופיה של ימינו.
תפקידי מגדר בתרבות המעלה
בקרב אנשי המעלה בדרום אתיופיה תיעד ההיסטוריון דונלד דונהאם במאמרו "עבודה וכוח במעלה, אתיופיה" בשנת 1994 כי מיעוט גברי בקרב אנשי המעלה, קבוצה אתנית קטנה של כ-95,000 איש הממוקמת במדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום של אתיופיה, "עברו לתפקידים נשיים. זמן זה נקרא "זמן אפר", גברים (ביולוגיים) אלה היו לבושים כמו נשים, ביצעו משימות נשיות, טיפלו בבתיהם, וככל הנראה קיימו יחסי מין עם גברים. הם הוגנו גם על ידי המלך".
מעמד בחוק
על פי סעיף 629 לחוק הפלילי, פעילות הומוסקסואלית של גברים ונשים מוגדרת כפלילית באתיופיה אשר קובע באומרו:"'מי שעושה עם אדם אחר מאותו מין מעשה הומוסקסואלי, או כל מעשה מגונה אחר, דינו מאסר פשוט'."סעיף 630 מגדיר את העונשים בשתי דרכים:
2. העונש יהיה מאסר מחמיר משלוש שנים עד חמש עשרה שנים.
בחוק האתיופי, נוסח חוק העונשין מתייחס למעשה הומוסקסואלי כאל מעשה של תוקפן כלפי קורבן. לפיכך, עבירת התוקף נחשבת למחמירה, כאשר היא מביאה להתאבדותו של הקורבן מסיבות של "בושה, מצוקה או ייאוש".
תנאי מחיה
עמדות מסורתיות סביב מין ומיניות רווחות באתיופיה, כאשר אתיופים רבים סבורים כי הומוסקסואליות היא בחירה ולא מולדת, בעודה מוגדרת כ-"יבוא מהמערב" שהחברה האתיופית לא צריכה לקבל את זה כנטייה מינית לגיטימית. אתיופים המחזיקים בדעות מסורתיות או חסידי דת, במיוחד נוצרים אורתודוקסים ומוסלמים, בדרך כלל עוינים בגלוי נגד אזרחי להט"ב. יחס זה מוביל את חברי קהילת הלהט"ב האתיופית להתמודד עם סטיגמה חברתית בקרב האוכלוסייה הרחבה יותר, בעוד צנזורה באינטרנט הגבילה את יכולתם לארגן קמפיינים ועצומות עבור ביסוס זכויות להט"ב במדינה.
בדצמבר 2008, כתריסר אישים דתיים אתיופים (כולל מנהיג המוסלמים האתיופים וראשי הכנסיות האורתודוקסיות, הפרוטסטנטיות והקתוליות) אימצו החלטה נגד הומוסקסואליות, שקוראת למחוקקים להטיל את האיסור על פעילות הומוסקסואלית בהסכמה בחוקת המדינה. אבונה פאלוס, הפטריארך של כנסיית טווהידו האתיופית-אורתודוקסית, הצהיר באומרו על הומוסקסואליות: "זה משהו מאוד מוזר באתיופיה, ארץ התנ"ך שמגנה את זה בתוקף. כדי שאנשים יתנהגו בצורה כזו הם צריכים להיות מטומטמים, טיפשים כמו חיות. אנו מגנים בחריפות את ההתנהגות הזו. הם צריכים להיות ממושמעים וצריך להפלות את מעשיהם, יש ללמד אותם לקח". על פי דו"ח של ארגון זכויות האדם הבינלאומי "Human Rights Watch" משנת 2008, הייתה "אלימות נרחבת נגד אנשים שזוהו כהומואים, לסביות או ביסקסואלים". משרד החוץ האמריקני האשים את ממשלת אתיופיה בהרג אזרחים שלא כדין, וכן בביצוע פעולות עינויים ומעצר שרירותי.
בשנת 2012, היה אמור להתקיים בבירה אדיס אבבה וועידה בנושא קידום זכויות להט"ב באתיופיה. עם זאת, הוועידה בוטלה עקב לחץ מצד נוצרים פונדמנטליסטים וקבוצות דתיות, שהפגינו נגד הוועידה וכינו את מארגניה "מיסיונרים של רשע".
ביוני 2012, התקיים ועידה נגד הומוסקסואליות במטה ארגון האיחוד האפריקאי באתיופיה בנושא ההשלכות לכאורה של "הומוסקסואליות כגורם ל-HIV/איידס, מחלות המועברות במגע מיני ומספר הפרעות פסיכולוגיות".
ד"ר סיום אנטוניוס, נשיא "United for Life", ארגן ועידה לאומית בשנת 2013 בהשתתפות פוליטיקאים ומנהיגים דתיים בה טען כי הומוסקסואליות היא תוצאה של "בעיה פסיכולוגית עמוקה" הנגרמת מהתעללות או צורה כלשהי של "משבר חברתי".
במרץ 2014, מועצת השרים הציעה הצעת חוק להגנת זכויות להט"ב, אם כי לבסוף לא נחקקה על ידי הפרלמנט בגלל התנגדות ציבורית מרקע דתי.
ביוני 2019, קבוצת טיולים בקרב חברי קהילת להט"ב מקומית שבסיסה בשיקגו, "Toto tour", הודיעה על תוכניתה לביקור באתיופיה. הצהרתה עוררה התנגדויות מצד יוצאי אתיופיה והפזורה מחוץ למדינה, שארגנו בתגובה הפגנות. הבעלים של הארגון, דן וור, אמר כי המחלוקת החלה במאי 2019 כשהקבוצה פרסמה תוכניות לטיולה ברשתות החברתיות. פעיל להט"ב אנונימי הצהיר באומרו לסוכנות הידיעות האמריקאית "Associated Press" על דאגתו כי "קיימות תפיסות שגויות נרחבות במדינה לפיהן הומוסקסואלים עשויים להיות האשמים בשכיחות הולכת וגוברת של מקרי אונס".
ארגוני זכויות להט"ב
בשנת 2013 נוסדה הקבוצה "Dana Social Club" על ידי פעיל הלהט"ב האתיופי בקי אביי. מטרת הקבוצה היא לתמוך בהומואים ולסביות תחת סטיגמה עצמית, להביע את נטייתם המינית בחופשיות ולקדם קמפיין למען גישתם של טרנסג'נדרים אתיופים לניתוח להתאמה מגדרית. הקבוצה פועלת בעיקר באמצעות מסעי פרסום מקוונים בעודה מנהלת ארכיון ספרייה בשם "The Ethiopian Gay Library".
אסלאם בהודו
האסלאם היא הדת השנייה בגודלה בהודו ומהווה כ-14.2% מהאוכלוסייה עם כ-172 מיליון מוסלמים (על פי מפקד 2011). רוב המוסלמים בהודו משתייכים לאסלאם הסוני, ומיעוטם לאסלאם השיעי.
בעקבות המשלחת של מושל בחריין לבהרוץ' במאה השביעית, מהגרים ערבים וסוחרים פרסים מדרום ערב והמפרץ הפרסי החלו להתיישב לחופי גוג'ארט ולהקים שם קהילות.
במהלך המאות ה-13 וה-14 הייתה סולטנות דלהי חזקה ויציבה, ואף הצליחה לעמוד מול תקיפות המונגולים. בתקופה זו שגשגו המסחר והתעשייה, כנו גם האמנויות והתרבות.
במאה ה-16 קמה האימפריה המוגולית, שהמשיכה בגישה המאחדת והצליחה ליצור תרבות וממשל רבגוניים וסובלניים. תחת שלטונו של אורנגזב הוחלה השריעה החנפית ברחבי האימפריה; האימפריה המוגולית הייתה למעצמת המסחר והתעשייה הגדולה בעולם. במהלך המאה ה-18 החלה האימפריה המוגולית לאבד מכוחה ומגדולתה. הקיסר המוגולי האחרון בהאדור שאה השני היה למעשה שליטה של העיר שאה-ג'האן-אבאד בלבד. הוא הוגלה ממקום מושבו לבורמה בידי הראג' הבריטי במהלך המרד ההודי הגדול בשנת 1857.
בשנת 1947 חולקה הודו הבריטית חלוקה מדינית-דמוגרפית. לאחר החלוקה נוצרו הישויות המדיניות פקיסטן והודו. לאחר החלוקה, כשני שלישים מהמוסלמים שגרו בהודו הבריטית עברו לפקיסטן, וכשליש בהודו.
עקיבא ביגמן
עקיבא ביגמן (נולד בכ"ג באב ה'תשמ"ב, 12 באוגוסט 1982) הוא עיתונאי ישראלי. היה ראש דסק התחקירים בערוץ 14, העורך הראשי של אתר "מידה", עיתונאי ועורך מדור הדעות ובעל טור בישראל היום.
קורות חיים
נולד בארצות הברית, אמו ילידת מיניאפוליס. נצר למשפחת אברבנאל, ממגורשי ספרד. עלה עם המשפחה בילדותו, תחילה לקיבוץ שלוחות ולאחר מכן לחיפה, בה גדל. סבא רבא שלו שינה את שם משפחתו מ"בייגל" ל"ביגמן" כדי להיטמע בחברה האמריקאית.
התחנך באמי"ת בחיפה. שירת בצה"ל כמפקד כיתה בחטיבת הראל. בוגר ישיבת הסדר בפתח תקווה (כיום ישיבת אמי"ת אורות שאול בראשות הרב יובל שרלו) ולאחר מכן שימש גם ר"מ באותה ישיבה.
נשוי לברכי ואב לארבעה ילדים. תושב רתמים שבנגב ומשמש גם דובר המושב.
קריירה עיתונאית
היה תחקירן במוסף "צדק" של מקור ראשון, כתב לענייני משפטים בעיתון ולאחר מכן ממייסדי אתר הימין "מידה" אותו ערך אז רן ברץ. במשך חמש שנים שימש ככתב באתר, לאחר מכן התקדם לסגן עורך, ולבסוף העורך הראשי. למד במקביל וקיבל תואר שני בהיסטוריה יהודית מאוניברסיטת בר-אילן.
ב-2017 החל לעבוד כעיתונאי ותחקירן, עורך מדור הדעות ובעל טור שבועי ב"ישראל היום".
ביולי 2021 החל לשמש כראש דסק התחקירים בערוץ 14.
ביוני 2023 הודיע בחשבון הטויטר כי הוא עוזב את ערוץ 14 וחוזר לאתר "מידה".
קישורים חיצוניים
ממאמריו (מדגם):
הדיוויזיה השנייה (בריטניה)
הדיוויזיה השנייה של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית, אשר לחמה במלחמות השונות של בריטניה מתחילת המאה ה-19.
המלחמות הנפוליאוניות
הדיוויזיה הוקמה על ידי ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון במהלך מלחמת חצי האי, ובראשה עמד רולנד היל, והיא כללה כוחות אנגלים ופורטוגזים. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחצי האי האיברי, ובשנת 1815 לחמה בקרב קאטר ברה ובקרב ווטרלו, תוך שהיא כוללת גם את הלגיון הגרמני של המלך.
מלחמת קרים
הדיוויזיה לחמה במלחמת קרים לצד הצבא הצרפתי וצבא האימפריה העות'מאנית כנגד צבא האימפריה הרוסית, והיא נטלה חלק בקרב אינקרמן, הקרב על האלמה והמצור על סבסטופול.
מלחמת הבורים
הדיוויזיה לחמה במלחמת הבורים השנייה תחת פיקודו של פרנסיס קלרי, והייתה חלק מהקורפוס ה-1.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייסה הדיוויזיה כחלק מחיל המשלוח הבריטי, והיא יועדה לשרת ביבשת אירופה. הדיוויזיה לחמה במהלך הקרב הראשון על המארן והקרב הראשון על האן. בהמשך השנה לחמה הדיוויזיה בקרב ארמנטייר ובקרב איפר הראשון. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים של החזית המערבית, ובכלל זה קרב איפר השני, קרב לוס, הקרב על הסום וקרב פשנדל, ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה הדיוויזיה ה-2 לצרפת תחת פיקודו של צ'ארלס לויד, כחלק מחיל המשלוח הבריטי. הדיוויזיה לחמה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, אולם נאלצה להתפנות יחד עם שאר הצבא במהלך מבצע דינמו. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בבריטניה על מנת להגן מפני פלישה גרמנית לבריטניה. בשנת 1942 נשלחה הדיוויזיה להודו, בעקבות הכרזת המלחמה של האימפריה היפנית על בעלות הברית. הדיוויזיה לחמה במערכת ארקאן 1942–1943, ולאחר מכן לחמה בקרב קוהימה ובמהלך המצור על אימפהל. בהמשך לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה ה-14 במהלך המערכה על בורמה, ולאחר מכן נותרה תחת פיקוד הדרום ההודי עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה אוחדה הדיוויזיה עם הדיוויזיה ה-36, והוצבה בגרמניה בפברואר 1947. בשנת 1958 היא אוחדה עם דיוויזיית השריון ה-6, ובספטמבר 1959 היא נשלחה לתוניס. בשנות ה-70 המוקדמות, היא הורכבה מחטיבת השריון ה-4 ומהחטיבה הממוכנת ה-12, אך ב-1976 שונה שמה לדיוויזיית השריון ה-2. בארגון מחדש גדול של הכוחות הבריטיים בשנת 1982 ובשנת 1983, הוסבה דיוויזיית השריון ה-2 לדיוויזיית הרגלים ה-2. המטה החדש שלה היה ביורק, והיא כללה שלוש חטיבות חי"ר: יבילת האוויר ה-24, ה-15 וה-49 חטיבה מהצבא הטריטוריאלי. לאחר תום המלחמה הקרה התפרקה הדיוויזיה בשנת 1992.
ב-1 באפריל 1995 הוקמה שוב הדיוויזיה כדיוויזיה מחוזית - אזור צבאי - אשר כללה כוחות מסקוטלנד. מטה הקבע שלה היה בקרייגהול. בשנת 2012 כחלק מרה-ארגון של הצבא פורקה הדיוויזיה.
צבי קוסטינר
הרב צבי יצחק קוסטינר (נולד בה'תשי"ז, 1957) הוא ראש ישיבת מדברה כעדן במצפה רמון.
קורות חייו
נולד בירושלים לרב אריה ויהודית קוסטינר וגדל בשכונת בית וגן. בילדותו חלה בשיתוק ילדים וסבל מצליעה. למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר, שבה שימש אביו, הרב אריה קוסטינר, כמנהל. לאחר מכן למד בישיבת מרכז הרב, אצל הרב צבי יהודה קוק בשלהי תקופתו, ואצל הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא. היה מקושר לרב מרדכי אליהו. בצבא שירת כרב צבאי והגיע לדרגת רב-סרן. הוסמך לרבנות ולדיינות על ידי הרב אברהם שפירא בי"ז באייר ה'תשמ"ח.
בשנת ה'תשמ"ט (1989) עמד בראש קבוצת אברכים מישיבת מרכז הרב שעברה לדימונה להקים בה גרעין תורני בשיתוף עם הרב דוד תורג'מן. במקום הוקם כולל אברכים שקוסטינר עמד בראשו. בסוף שנת ה'תשנ"ב נפתחה במקום ישיבת הסדר בראשותו. בשנת ה'תש"ס עבר עם הישיבה למצפה רמון, בחצי השנה הראשונה ישן בסלון אחת הדירות יחד עם תלמידיו.
עם הקמת היישוב מרחב עם בשנת ה'תשס"ב ליווה תורנית את היישוב בין היתר בהגעה לשיעורי תורה קבועים, מענה לשאלות בהלכה ועוד.
בשנת ה'תשס"ט (2009) החל לכהן כנשיא ארגון "קרוב אלי" שהוקם תחת חסות ישיבתו. הארגון מציע לימוד בחברותא ושיעורי תורה.
היה מעורכי ספריו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק "באר אליהו" ו-"מאמרי הראי"ה". היה שותף בכתיבת הספר "דרכי טהרה" של הרב מרדכי אליהו.
בעבר השיב לשאלות בהלכה באתר האינטרנט "כיפה".
קוסטינר עמד במשך כעשר שנים כרב קורס רבנים צבאיים במילואים, מאז היווסדו, ולצורך כך שירת במילואים כחודש וחצי בשנה. בנאום שנשא בשנת 2018 התבטא הרב נגד שירות נשים בצה"ל ואמר, בין השאר שבצבא יהודי לא צריכות לשרת נשים ושנשים מוטרדות בצבא. בעקבות הדברים הוחלט בצה"ל להדיח אותו מתפקידו ומשירות המילואים.
נשוי לזיוה, בתו של הרב דוד דיין, שהיה רב העיר צפת, ונכדת הרב דוד שלוש.
משנתו
קוסטינר הוא תלמיד של הרב צבי טאו ותפיסתו ביחס למדינת ישראל היא ממלכתית. הוא בין המתנגדים לתנ"ך בגובה העיניים ולשיטת הרבדים. הוא מעודד את תלמידיו ללמוד "דף יומי", פרק יומי של משנה וכן לקרוא תהלים מדי יום.
בשנת 2022 התבטא קוסטינר בחריפות נגד הקהילה הגאה, בעקבות הכנות למצעד גאווה במצפה רמו ן. ובמאהל מחאה שהוקם מול ביתו של חבר הכנסת ניר אורבך, כשהוא קורא: "לא להתבייש! לקחת אומץ! איפה שאתה עובד, להגיד 'הומואים הביתה!'. זה רשע, רשע, רשע. הם הולכים להכניס לכל בית את השיגעון הזה".
בנוסף, קוסטינר מתנגד לשירות נשים בצה"ל ואמר בעבר כי "צבא יהודי הוא צבא בלי בנות", וכי גיוס נשים לצה"ל הוא חלק ממלחמת תרבות ורצון להרס המשפחה. בנוסף, הרב תועד לפני כשנה במאהל מחאה שהוקם מול ביתו
עמיחי חסון
עמיחי חסון (נולד בי"ג בסיון תשמ"ז, 9 ביוני 1987) הוא משורר, עורך, אוצר, תסריטאי, במאי ויוצר קולנוע וטלוויזיה ישראלי. עיתונאי בעברו. מנהל אמנותי במוסד התרבות בית אבי חי בירושלים.
ביוגרפיה
חסון נולד בשנת 1987 וגדל ברמת גן במשפחה דתית-לאומית, מוצא משפחת אביו מהעיר טריפולי שבלוב ואמו ילידת העיר ניו יורק, ארצות הברית. למד בישיבת קריית הרצוג בבני ברק ובישיבת ההסדר בעתניאל (שם היה קרוב לרב מנחם פרומן). שירת בצה"ל כלוחם בחיל ההנדסה הקרבית. חסון בוגר לימודי קולנוע בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים (2011-2016), היה עמית בתוכנית מנהיגות התרבות של מכון מנדל למנהיגות (2018–2017) ועמית מחקר במכון ון ליר בירושלים (2021–2019).
החל את דרכו המקצועית כעיתונאי, תחילה כנער ב"מעריב לנוער" ולאחר מכן ב"מקור ראשון", שם היה בעל טור ומבקר הקולנוע של העיתון, ובעיתון "מעריב", שם עבד ככתב תרבות ומבקר המוזיקה. שימש כאחד מכותבי הנאומים של נשיא המדינה ראובן (רובי) ריבלין בשנתיים הראשונות לכהונתו. בין השנים 2017-2022 הגיש יחד עם יאיר אסולין את תוכנית התרבות השבועית "התבודדות" ברשת כאן תרבות של תאגיד השידור הישראלי
מאז 2015 מכהן כמנהל אמנותי ואוצר הגלריה במרכז התרבות בית אבי חי בירושלים וכותב ביקורת ספרות במוסף "ספרות ותרבות" של עיתון ידיעות אחרונות.
שירה וספרות
בשנת 2014 התקבל כתב היד של ספר שיריו הראשון "מדבר עם הבית" למפעל קסת לספרות ביכורים, וראה אור כעבור שנה בהוצאת אבן חושן ובעריכת דוד וינפלד. בשנת 2015 זכה חסון בפרס שרת התרבות למשוררים בראשית דרכם.
ספר שיריו השני, "בלי מה", ראה אור בשנת 2018 בהוצאת מוסד ביאליק, במסגרת סדרת "כבר" לשירה בעריכת ליאת קפלן. על הספר זכה חסון בפרס רעיית נשיא המדינה על שם ד"ר גרדנר סימון לשירה עברית לשנת תשע"ח, על היות הספר "אבן דרך בשירה הישראלית הצעירה". הפרס הוענק לראשונה בידי רעיית הנשיא נחמה ריבלין במשכן הנשיא בירושלים. בהמשך זכה על הספר "בלי מה" גם בציון לשבח בפרס ברנר לשנת 2019.
בשנת 2021 זכה חסון בפרס ראש הממשלה ליצירה ע"ש ראש הממשלה לוי אשכול. ספרו השלישי "שירים על סף" ראה אור בשנת 2022 ובמרכזו פואמה המתרחשת בגיל התבגרות, על רקע דמותו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק.
שריו הולחנו על ידי מוזיקאים (ובהם דוד לביא, האחיות ג'משיד, אפרת אפטר, אוריין שוקרון ולהקת אקוט) ובשנת 2019 ניהל אומנותית את ערב שירי משוררים הרביעי של גלי צה"ל יחד עם המוזיקאי שלומי שבן. שריו תורגמו לאנגלית, ספרדית, הונגרית, רומנית, רוסית וגרמנית.
"המלך בשדה", סיפור קצר שכתב, הומלץ בידי השופטים בתחרות הסיפור הקצר של עיתון "הארץ" לשנת 2014. לאורך השנים שימש כאחד מעורכי כתב העת "משיב הרוח" ו"ננופואטיקה", כחבר מערכת כתב העת הליקון וחבר מערכת ההוצאה לאור של "מקום לשירה". היה שותף בצוות הניהול האמנותי של פסטיבל ימי אהבה לשירה, פסטיבל מטר על מטר וכנס כיסופים הבינלאומי לסופרים ומשוררים יהודים. כיהן כשופט בחבר ועדת השופטים של פרס ספיר לספרות (2020-2021) ומאז 2022 חבר בדירקטוריון פרס ספיר מטעם מועצת הפיס לתרבות ולאמנות.
קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון
בשנת 2018 כתב וביים את הסרט התיעודי "ישורון: 6 פרקי אבות" על אודות המשורר אבות ישורון. הסרט הופק כחלק ממיזם העברים (על ידי יאיר קדר) עבור ערוץ כאן 11 והוקרן לראשונה במסגרת התחרות הרשמית של פסטיבל דוקאביב. בשנת 2019 זכה הסרט כחלק מסדרת "העברים" ב"פרס לסדרה התיעודית הטובה ביותר" בטקס פרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי.
כתסריטאי וכיועץ תסריט כתב חסון למספר סדרות טלוויזיה, בין היתר כתב פרקים לסדרות "כיפת ברזל" (שודרה בקשת 12) ו"המנצח" (שודרה בyes הטלוויזיה בלוויין). בעבר היה מרצה לתסריטאות בבית הספר הגבוה לאמנויות המילה. במסגרת תפקידו בבית אבי חי יצר את סדרות הרשת "שיר לערב חג" עם השף הדיי עפאים וסדרת האומנות "נקודת מבט" עם רומי נוימרק שנוצרה יחד עם מוזיאון ישראל.
בשנת 2021 עיבדה הבמאית מאיה בואנוס את "הרואה", מחזור שירים שכתב חסון למופע תיאטרלי שעלה ב"המפעל" בירושלים, בכיכובו של יונתן בלומנפלד ובתמיכתה של הקרן לירושלים.
בשנת 2021 מונה בידי שר התרבות חילי טרופר לכהן כחבר המועצה הישראלית לקולנוע.
חיים אישיים
נשוי לד"ר מרים חסון, בתם של הסופרת אמונה אלון והשר והח"כ לשעבר, הרב בני אלון, ואב לשלושה. גיסיו הם הסופר והתסריטאי אורי אלון והמשורר והעורך הרב אלחנן ניר. מתגורר בשכונת קטמון בירושלים.
Love Me Wrong
Love Me Wrong (בעברית: תאהב אותי לא נכון) הוא סינגל של הזמרת והפזמונאית הקנדית עלי X, בהשתתפות הפזמונאי האוסטרלי טרוי סיון. השיר נכתב על ידי סיון, לילנד, בראם אינסקור, אלי איקס והמוזיקאי אוז-גו.
השיר יצא לאור ב-6 בדצמבר 2019, כחלק מתוך אלבום האולפן הרביעי של עלי X, Cape God.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טרוי סיון, לילנד, בראם אינסקור, עלי X ואוסקר יירס.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה ב-6 בדצמבר 2019, לערוץ היוטיוב של עלי X.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-1,320,000 צפיות.
סטפן נמאניה
סטפן נמאניה (בסרבית:Stefan Nemanja, Стефан Немања, בסביבות 1113 או 1114 – 13 בפברואר 1199 היה נסיך גדול (או ז'ופן) של הנסיכות הגדולה הסרבית (הידועה גם כראשקה, בלטינית: Rascia) בשנים 1166–1196. הוא היה בן לשושלת ווקאנוביץ' וייסד את שושלת נמאניץ'. הוא נודע בתרומותיו להיסטוריה ולתרבות הסרבית וייסד את הישות המדינית שהפכה בשלב מסוים ל. הוא ייסד גם את הכנסייה הלאומית הסרבית. לפי האקדמיה הסרבית למדעים ולאמנויות, נמאניה נחשב כאחד מגדולי הסרבים גם בזכות תרומתיו הספרותיות ותכונותיו כנדבן. בשנת 1196 אחרי שלושה עשורים של מלחמות ומשא ומתן, לרבות הפלישה הנורמנית השלישית בבלקן (1186–1885) שחיזקה את סרביה על ידי הפרדת ספירות ההשפעה של המערב והביזנטיון, התפטר נמאניה לטובת בנו האמצעי, סטפן נמאניץ'. הבן הפך לימים למלך הראשון של סרביה. בסופו של דבר עלה נמאניה להר אתוס והתיישב בו כנזיר בשם סמיון. הוא הצטרף שם לבנו הצעיר, הידוע כסאבה הקדוש, שכיהן קודם לכן כארכיבישוף ראשון של הכנסייה האורתודוקסית הסרבית.
יחד עם בנו, סאווה הקדוש, בשנים 1198–1199 שיפץ נמאניה את מנזר הילנדר שעל ההר אתוס. המנזר הפך למרכז העליות לרגל. זמן קצר אחרי מותו הכריזה הכנסייה האורתודוקסית הסרבית את סטפן נמאניה כקדוש בשם "סימאון הקדוש נושא המור" (Свети Симеон Мироточиви).
ילדות וצעירות
נמאניה נולד בסביבות שנת 1113 או 1114 בריבניצה בנסיכות זטה בקרבת העיר פודגוריצה, בירת מונטנגרו של ימינו. הוא היה בנו הצעיר של זאווידה, נסיך זחומליה, שנשלח לרביניצה אחרי סכסוך עם אחיו. זאווידה או בלי אורוש היה אולי בן של נסיך גדול של סרביה:אולי אורוש הראשון או אולי ווקאן. מכיוון שזטה נמצאה תחת שיפוט הכנסייה הרומית-קתולית, נטבל נמאניה טבילה קתולית במהלך חייו ניסה נמאניה לאזן בין הנצרות המערבית וזו המזרחית. אחרי שהצבא הביזנטי הביס את קרוביו ג'ורג'ה בודינוביץ' מדוקליה ודסה אורושביץ', מה שהביא לדעיכת אחד הענפים של משפחת וויסלבלייביץ', לקח זאווידה את משפחתו לאחוזותיו התורשתיות בראשקה. בהגיעו לראס, בירת ראשקה, נטבל נמאניה בדת הנוצרית האורודוקסית. טקס הטבילה התקיים בכנסיית השליחים פטר ופאבל בעיר נובי פאזאר שבה נמצא בישוף אורתודוקסי.
Resident Evil 7: Biohazard
Resident Evil 7: Biohazard (בתרגום מילולי לעברית: האויב שבפנים 7: סכנה ביולוגית) הוא משחק אימה והישרדות, שפותח והופץ על ידי חברת "קאפקום" היפנית ויצא לאור בשנת 2017 לקונסולות המחשב האישי, Playstation 4 (בעל האפשרות לשחק עם מכשיר המציאות המדומה) וקונסולת ה-Xbox One.
סטפן נמאניה
המלחמה בין ביזנטיון להונגריה
בשנת 1163 הגיע הקיסר מנואל קומננוס עם צבא דרך סרדיקה חניש. לפי יוסאניס קינאמוס, הוא החליט בסרדיקה העסוק בענייני סרביה. באותה תקופה נשלטה סרביה על ידי זופאן גדול (ארכיזופאן או "מגאיופאנוס"), דסה, שהיה בן ברית עם מלך הונגריה אישטוואן השלישי במלחמות הפנימיות בהונגריה ואיפוא מתנגד לקיסר מנואיל. כשאולץ דסה להתייצב בניש בפני הקיסר, נחשפו קשריו עם המלך ההונגרי אישטוואן השלישי שהוא ראה בו אדון. מנואל הראשון החליט לעצור אותו להענישו. דסה הוחזק תחת שמירה ואחר כך נשלח לכלא החצר בקונסטנטינופול. הוא הוחלף בניהול ראשקה על ידי בניו של זאווידה שנמנו עם הפלג הפרו-יווני. שמותיהם היו טיחומיר, סטרצ'ימיר, מירוסלב והצעיר מביניהם, נמאניה. טיחומירהיה הבכור והוכרז לזופאן גדול של ראשקה וזכה בהכרת אחיו. סטרצ'ימיר החזיק אזורים מסביבות מורבה המערבית, מירוסלב קיבל את זחומליה, בעוד שנמאניה זכה באיבר, אזור טופליצה ובדובוציצה (סביבות לסקובאץ). נמאניה היה נשוי לאנסטסיה, לימים אנסטסיה הקדושה, ונולדו להם שלושה בנים:ווקאן, סטפן פרבובנצ'ני ורסטקו, לימים סאווה הקדוש, וכן שלוש בנות:ווק, דווה ואפימיה.
Resident Evil 7: Biohazard
בשנת 2018 המשחק יצא לקונסולת ה-Nintendo Switch (רק לבעלי משתמש יפני).
זהו המשחק התשיעי בסדרת "Resident Evil" והראשון שמשתמש במשחקיות של "גוף ראשון". הפעם, בשונה מרוב המשחקים הקודמים בסדרה, המשחק אינו משחק אקשן אלא הישרדות ואימה.
סטפן נמאניה
המלחמה בין ביזנטיון להונגריה
הקיסר מנואל שהיה מודע למצוקותיה וסכסוכיה הפנימיים של הונגריה יצא נגדה עם צבא גדול. הנסיך ההונגרי בלה, לימים בלה השלישי חי באותה תקופה בקונסטנטינופול בה נישא לנסיכה ביזנטית, ואדמותיו בדלמטיה ודרום הונגריה (מתחת לוולביט) נכנסו לשליטה ביזנטית. הונגריה המשיכה להתנגד לביזנטים ועל כן ארגן הקיסר מלחמה נגדה. הצבא הביזנטי כבש את זמון ואת סרם בשנת 1165.
היוונים התלוו בגדודים שגויסו בקרב סרבים. צבא ביזנטי שני תחת פיקודו של י יואנס דוקאס קומננוס נע מערבה, תוך חציית ראשקה ובוסניה אל עבר החוף האדריאטי. בלי להיתקל בהתנגדות משמעותית, הם כבשו את כל הערים מספליט עד לבר ואילץ אותן להכיר בשלטון הביזנטי.
הביזנטים השיגו ניצחונות בגם במסע באיטליה, בה כבשו את הנמל אנקונה שבחוף המערבי של הים האדריאטי. ונציה שפנתה לפני כן לעזרת הביזנטים נגד כיבושיו של פרידריך ברברוסה בצפון איטליה, שינתה אחר כך את גישתה כלפי היוונים מחשש לאבד את הים האדריאטי. היא התקרבה להונגריה כבת ברית טבעית נגד היוונים. באותו זמן הוונציאנים וההונגרים ביקשו לקומם את הסרבים, בעיקר בראשקה, נגד הביזנטים. בשנת 1166 עברו ההונגרים למתקפת נגד על מנת לגרש את הביזנטים מהאזורים שכבשו לא מכבר. כתגובה, שלח הקיסר מנואל שלושה צבאות נגד הונגריה:אחד מכיוון הדנובה, ושני צבאות חצו את הקרפטים אל מרכז פאנוניה. בזמן שגופו של הצבא ההונגרי היה עסוק באזור הדנובה, בבלגרד וברניצ'בו חדרו הביזנטים לעומק שטח הונגריה תוך זריעת אימה כללית. ב-1167 נאלצו ההונגרים לבקש שלום באמצעות מתווכים
Resident Evil 7: Biohazard
הפרוטגוניסט הוא אית'ן וינטרס שיוצא להחזיר את אשתו האובדת מיה מידיהם של משפחת בייקר, שנדבקו בנגיף שהפך אותם למפלצתיים.
משחקיות
השחקן שולט באית'ן וינטרס מנקודת מבט של גוף ראשון (דהיינו, השחקן רואה את העולם דרך עיניו של אית'ן) בזמן חיפושיו אחר אשתו בביתם של משפחת בייקר. אף על פי שאית'ן הוא אזרח פשוט ללא ידע בלחימה, הוא מצטייד במהלך המשחק באקדחים, רובי ציד, להביור, פצצות ומסור שרשרת במלחמתו במשפחת בייקר, שנדבקה בווירוס שמקורו בפטריה מוחית שיוצרת סוג מיוחד וקטלני של "עובש". אית'ן מסוגל לחסום התקפות כדי לצמצם בנזק. בחלק נרחב במשחק, השחקן נרדף על ידי בני משפחת בייקר, אותם אפשר להאט באופן זמני או להתחמק מהם בעזרת שיטות התגנבות ובריחה.
בניגוד למשחקים "Resident Evil 5" או "Resident Evil 6", המשחק מציג אלמנטים של אימה והישרדות מאשר אקשן. מערכת החפצים במשחק עושה שימוש במשבצות, כאשר לאית'ן בתחילת המשחק ישנן 12 משבצות פנויות בהן הוא יכול לאגור חפצים ונשק שהוא מוצא במהלך המשחק, אך בהמשך ישנה אפשרות להוסיף עוד מקום. ישנם חפצים שתופסים משבצת אחת ואחרים שתי משבצות. ישנה אפשרות לבחירה מהירה בין כלי נשק באמצעות הקצאתם למקום מיוחד. בחדרי השמירה הפזורים בבית ישנם ארגזי אחסון שבהם ניתן לשמור חפצים כדי לפנות מקום. ניתן גם לשלב בין חפצים שונים (לדוגמה, עשבי מרפא יחד עם נוזל כימי יכולים לייצר תרופה).
סטפן נמאניה
המלחמה בין ביזנטיון להונגריה
מתוך כעס על בחירת אחיו טיחומיר בראשות הנסיכות, בחר נמאניה במחנה האנטי-ביזנטי. הוא הצטייר בעיני ונציה והונגריה כמועמד מתאים להנהיג את הסרבים. טיחומיר כלא אותו במערה על יד מבצר ראס. לבסוף נמאניה נמלט מהכליאה, לא ברור בעזר מי. בנו והביוגרף שלו, סטפן נמאניץ' בתארו את שנות הצעירות של אביו, טען שנימלט בעזרת "כוחות שמיימיים", "הודות לצניעותו וצדקתו, ענוותו המופלאה, ומנהגיו הטובים, עם זרוע נטויה הוצא מתוך המערה שבסלע והועלה על כס מולדתו והתרומם כאדון גדול של כל העולם"
העלייה לכס המלכות (1172-1168)
בערך בשנים 1166 או 1167 כינס נמאניה את נאמניו בראס ופתח במלחמה נגד טיחומיר, שפנה ליוונים לעזרה. נמאניה הדיח את טיחומיר שניצל העזרת הביזנטים. הקרב המכריע בין שני האחים התנהל על יד פנטינה בחבל קוסובו. טיחומיר הובס והוטבע על שריונותיו בעת נסיגתו בנהר סיטניצה. בשנה הבאה תקף נמאניה בן חסות אחר של הביזנטים, הנסיך רדוסלב של זטה ובהזדמנות זו סיפח לנחלתו חלק מאזור זטה ונרטווה. כעבור זמן קצר פרץ המלחמה הביזנטית-ונציאנית בשנת 1171. בפקודת הקיסר מנואל, כל נכסי ונציה בביזנטיון הוחרמו. בתגובה שלחה ונציה את הצי שלה על 120 ספינותיו נגדה טריטוריות שבשליטה ביזנטית. בספטמבר אותה שנה התקדם חיל הים הוונציאני מזרחה וכבש את ערי הנמל טרוגיר ודוברובניק שהיו בשליטה ביזנטית. נמאניה הידק את קשריו עם ונציה ותקף את קוטור הביזנטית ובאותה נשימה ארגן פשיטות בעמק מורבה שדרכו עברה הדרך הראשית בין בלגרד הביזנטית לניש. לפי ארנולד מליבק בשנת 1172 על אותה דרך על יד מבצר ראבנו, תקפו הסרבים את מחנה האבירים ועולי הרגל המערביים שבראשות היינריך הארי שהתלוו לביזנטים.
Resident Evil 7: Biohazard
משחקיות
בנוסף ללחימה, השחקן יצטרך לפתור חידות שונות בבית משפחת בייקר כדי להצליח להימלט. החידות כוללות דלתות נסתרות שניתנות לפתיחה בעזרת שימוש בטכניקות של אור וצל ומנעולים שדורשים מספר חפצים בסדר מסוים על מנת להיפתח. בחדרי השמירה ישנו מכשיר הקלטה שדרכו ניתן לשמור את המשחק. בגרסת הקושי הקשה ביותר השימוש במכשיר מוגבל וניתן לתפעול בעזרת מציאת מספר מוגבל של קלטות שמע הפזורות ברחבי הבית. בנוסף, ישנם בבית מכשירי וידאו ובמהלך המשחק השחקן יימצא קלטות וידאו ובעזרת המכשיר יציג אותן, הקלטות חושפות בפני השחקן סיפורי צד של חלק מדמויות המשנה ועוזרות לו לפתור חידות שונות בבית.
בגרסת ה-Playstation 4 ישנה אפשרות לשחק עם משקפי המציאות המדומה של סוני.
עלילה
העלילה נכתבה לפי הסדר וכוללת את עלילת המשחק הראשי ואת עלילת שלוש ההרחבות המרכזיות.
בנות
בשנת 2014 מתחוללת סופת הוריקן באזור דולבי שבלואיזיאנה. זואי בייקר צופה בחדשות בזמן שאביה נכנס עם ניצולה נוספת (הניצולה הקודמת הייתה אישה בשם מיה). הניצולה היא ילדה חסרת הכרה שאותה ג'ק מצא בחוף ומבקש מזואי להלביש אותה בבגדים יבשים. כאשר זואי מתקרבת אל הילדה, היא מתעוררת ואומרת לה שמשפחתה שייכת לה עכשיו. לפתע, האורות בבית כבים וזואי מגיעה לחדר האמבטיה ומותקפת על ידי אמה, מרגריט שמפצירה בה "לקבל את מתנתה" של הילדה. אביה של זואי, ג'ק נכנס, מנטרל את מרגריט ומפציר בזואי להשיג חבל. זואי מצליחה להשיג חבל ובדרכה חזרה מבחינה שגם אביה איבד את שפיותו ודוקר את עצמו בחזה כאות לנאמנותו לילדה המסתורית. זואי מצליחה לברוח מאביה ומבחינה בו גורר את לוקאס, אחיה של זואי בכוחניות כדי שיפגוש את הילדה החדשה ויקבל את "מתנתה". זואי מגיעה לסלון ורואה שמרגריט מחפשת אחריה. זואי מנסה לברוח, אבל מרגריט תופסת אותה ובשארית שפיותה נותנת לזואי את מפתחות הרכב על מנת שזאת תימלט ותזעיק עזרה. מכאן לשחקן יש שתי אפשרויות לסיום ההרחבה:
הסיפור של קלנסי ג'רוויס
בשנת 2017, קלנסי ג'רוויס הוא צלם בתכנית רשת בשם "תניני הביוב" (Sewer Gators), החוקרת תופעות על טבעיות. קלנסי מגיע אל בית משפחת בייקר יחד עם המפיק אנדריי סטריקלנד והמנחה פיטר ולקן במטרה לצלם פרק חדש לתכנית. בהגיעם לבית, אנדריי מסביר לשניים שיושביו נעלמו במסתוריות לפני שלוש שנים. לאחר שנכנסו לבית, אנדריי נעלם ופיטר מוצא ידית שפותחת דלת נסתרת למרתף. לאחר שפיטר וקלנסי יורדים למרתף, הם מוצאים את גופתו של אנדריי ומיד מותקפים על ידי ג'ק בייקר.
בסופו של הלילה, קלנסי נלכד בשנית ומועבר לחדר השינה, שם הוא נקשר למיטה. מרגריט נכנסת לחדר ומביאה לו אוכל (חלקי גופות). כאשר מרגריט עוזבת, קלנסי עושה שימוש בשלל חפצים בחדר במטרה לפתוח דלת סתרים שתוביל אותו החוצה, אך בכל פעם שמרגריט עומדת להיכנס בחזרה לחדר, הוא מחזיר את החדר לקדמותו וחוזר לשכב במיטה כאילו לא קרה דבר. בסוף, קלנסי מצליח לברוח, אך מרגריט תוקפת אותו. קלנסי מצליח להאט אותה בעזרת דקירתה עם סכין ובורח.
לאחר בריחתו ממרגריט, קלנסי נלכד על ידי לוקאס. קלנסי מתעורר בחדר חשוך כשידיו קשורות למכשירי עינויים. קלנסי רואה למולו שולחן ומעבר לו אדם בשם הופמן עם שק על ראשו שגם מחובר לאותם המכשירים. במערכת הכריזה, לוקאס מספר לשניים שעליהם להתחרות אחד בשני במשחק "בלאק ג'ק" ושבמידה ואחד מהם יפסיד, הוא יחושמל למוות. קלנסי מצליח לנצח את הופמן, שלבסוף מת מכמות החשמל שזרמה בגופו. לוקאס, שלא רוצה לסיים את הערב, משתלט על גופו של הופמן (בדומה למריונטה) ומשחק נגד קלנסי, שמנצח בשנית. בסופו של דבר, לוקאס מעביר את קלנסי לחדר אחר בבית.
קלנסי מגיע אל חדר ולוקאס מסביר לו שהוא עומד לחגוג יום הולדת ושעליו להשיג נרות לעוגה. לאחר שקלנסי משיג את הנרות ומדליק אותם על העוגה, מתברר שבתוך העוגה יש דינימט שמתפוצץ ומעלה את החדר באש. קלנסי עולה בלהבות ונשרף למוות בזמן שלוקאס צוחק במערכת הכריזה. בסופו של דבר, מלכודת "יום ההולדת" צולמה על ידי קלנסי ובהמשך, אית'ן ימצא את הקלטת ויעזר בה כדי לנצח את לוקאס, שינעל אותו באותו חדר עם אותו התרחיש.
המשחק הראשי
ביוני 2017, אית'ן וינטרס מקבל מאשתו מיה, שנעדרה לפני כשלוש שנים ונחשבת למתה הודעה ובה היא מבקשת שיבוא לדולבי שבלואיזיאנה כדי להחזיר אותה הביתה. אית'ן מוצא את מיה, כלואה בתוך מרתף בבית נטוש ומשחרר אותה. במהלך בריחתם, מיה נעשית אלימה ומתחילה לתקוף את אית'ן, מה שגורם לאית'ן להרוג אותה באקט של הגנה עצמית. הטלפון מצלצל ואישה בשם זואי מדריכה את אית'ן להגיע לעליית הגג כדי לצאת מהבית. אולם, מיה שחזרה לחיים תוקפת את אית'ן בשנית וכורתת את כף ידו. אית'ן הורג את מיה בשנית ולפתע מותקף על ידי ג'ק בייקר, אבי המשפחה ומאבד את הכרתו. בעודו מעולף, זואי משדכת את ידו של אית'ן בחזרה ואית'ן מתעורר ומוצא את עצמו בארוחה משפחתית סביב ג'ק בייקר, אשתו מרגריט, בנם לוקאס ואישה זקנה המרותקת לכיסא גלגלים. אית'ן מצליח לברוח, אך נרדף ברחבי הבית על ידי ג'ק, שתוקף אותו ומציג יכולת החלמה מהירה מפציעות. בהגיעו למרתף הבית, אית'ן נחשף למפלצות קטלניות המורכבות מעובש. בשיחת טלפון, זואי מספרת לאית'ן שהיא בתו של ג'ק ושכל משפחתה ומיה נדבקו בנגיף, אך יכולים להחלים ממנו בעזרת נוגדן מיוחד.
בחירה במיה גורמת לזואי הכועסת להיפרד מהשניים, אף על פי שאית'ן מבטיח להזעיק עזרה. במהלך בריחתם על סירה, השניים מותקפים על ידי אחת ממפלצות העובש של אוולין ומתרסקים על הספינה שדרכה אוולין ומיה הגיעו.
מיה מתעוררת ומתחילה לחפש בספינה אחר אית'ן וחווה חזיונות על אוולין שמתייחסת למיה כאל אמה. זכרונה של מיה חוזר אליה והיא נזכרת שהיא הייתה סוכנת של ארגון בשם "The Connections" המייצר נשק ביולוגי ויצר את אוולין למטרה זו. משימתם של מיה ושל סוכן נוסף בשם אלן דורני הייתה ללוות את אוולין למתקן ניסויים של החברה על גביי ספינה, אך במהלך סופת הוריקן אוולין הצליחה לברוח ולהרוג את צוות הספינה ואת אלן בעזרת כוחותיה. בסופו של דבר, הספינה טובעת ומיה ואוולין נסחפות ונמצאות על ידי ג'ק בייקר. בהווה, מיה מצליחה למצוא את אית'ן ונותנת לו מבחנה עם החומר הגנטי של אוולין.
אית'ן מגלה מעבדה סודית שנמצאת במפעל מלח סמוך לבית משפחת בייקר. במעבדה אית'ן לומד שאוולין היא נשק ביולוגי בדמות ילדה בת עשר שבכוחה להשתלט על מוחם של אנשים בעזרת סוג של פטריה, דבר הגורם לאיבוד שפיותם של הקורבנות, שינויי צורה (מוטציות) וכוחות התחדשות. אוולין, שכל חייה גדלה במתקן ניסויים, הייתה אובססיבית למשפחה משלה, אובססיה שגרמה לה להדביק את משפחת בייקר ולגרום למיה להביא את אית'ן אליה כדי שישמש לה כאבא. לוקאס הוא היחידי שמחוסן מהשפעותיה של אוולין בגלל נוגדן שהוא קיבל מהחברה שייצרה אותה, בתמורה לכך שיתצפת עליה.
בעזרת הציוד במעבדה והחומר הגנטי של אוולין, אית'ן מצליח לסנתז רעלן שיכול להרוג את אוולין ועושה את דרכו חזרה אל הבית דרך המנהרות במפעל המלח. אית'ן מצליח להתגבר על הזיותיה של אוולין ומזריק לה את הרעלן. אוולין משנה את צורתה לצורת האישה הזקנה על כיסא הגלגלים (בעקבות חוסר בטיפול תרופתי רציף, הגדילה של אוולין הואצה) ולאחר מכן הופכת למפלצת עובש ענקית. אית'ן נלחם באוולין בצורתה המפלצתית ובעזרת סיוע מכריס רדפילד וכוח התקיפה "בלו אמברלה" שהגיעו למקום, מצליח לנצח אותה באופן סופי בעזרת שימוש באקדח מיוחד. כריס מחלץ את אית'ן ומיה (אם היא נשארה בחיים) ומעלה את שניהם על מסוק של חברת "בלו אמברלה".
לא גיבור
הסוכן כריס רדפילד לוקח חלק בכוח התקיפה "בלו אמברלה" שצמח מתוך תאגיד "אמברלה" המקורי ותפקידו לאתר ולחסל כלי נשק ביולוגיים.
עלילת ההרחבה מתרחשת מיד בסיום המשחק. צוותו של כריס מצליחים למצוא את מקום המעבדה של לוקאס וכריס שם פעמיו לשם. בהגיעו למעבדה, כריס מגלה שלוקאס עבד עבור החברה "The Connections", החברה שייצרה את אוולין, אך החליט לרצוח את כל המדענים שעבדו איתו ותכנן לבגוד בארגון.
בדרכו למעבדה, כריס בטעות מפעיל את אחת המלכודות של לוקאס ולוקאס מצמיד לזרועו השמאלית של כריס פצצה שמופעלת עם טיימר. כריס ממשיך בדרכו למעבדה ומנסה לחלץ סוכני "בלו אמברלה" אחרים שנלכדו, אך כולם נרצחים על ידי לוקאס. בסופו של דבר, כריס מצליח לנתק את הפצצה מזרועו בעזרת שימוש בחנקן נוזלי.
לבסוף, כריס מצליח לאתר את לוקאס ויורה בו, אך לוקאס משנה את צורתו בעקבות חשיפתו לנגיף והופך למפלצת עובש. כריס הורג את לוקאס ומצליח למנוע ממנו להעביר מידע על אוולין לגורם לא ידוע. לאחר שהמשימה הושלמה, כריס חוזר לבסיס ומקבל שיחה דחופה.
סופה של זואי
ההרחבה ממשיכה את הסוף "האמיתי" של המשחק שבו אית'ן בוחר להציל את מיה.
זואי, שנשארה מאחור, מצליחה להגיע לכיוון הביצות, אך נכנעת לכוחה של אוולין והופכת לפסל עובש. שני סוכני "בלו אמברלה" מוצאים אותה ומסיקים שהיא עדיין בחיים, אך שניהם מותקפים על ידי ג'ו בייקר, דודה של זואי ואחיו של ג'ק שחי בביצות ולא נדבק בנגיף של אוולין. ג'ו מאמין שבלו אמברלה אחראיים למצבה של זואי, אך אחד החיילים ששרד מספר לג'ו שבבקתת עץ קרובה ישנה תרופה למצבה של זואי. ג'ו עושה את דרכו לבקתה, משיג תרופה חלקית ומגלה שהחייל נרצח על ידי מפלצת.
ג'ו מצליח לברוח עם זואי הקפואה על סירה בדרכם אל בסיס "בלו אמברלה" הקרוב, אך הם נאלצים להמשיך את החיפוש ברגל. מפלצת חזקה שג'ו קורא לה "איש הביצה" מופיעה ורודפת אחריהם לאורך הדרך. ג'ו מגלה שהבסיס של "בלו אמברלה" נטוש ושהתרופה הועברה למקום אחר. ג'ו עולה על סירה ופוגש באיש הביצה בשנית ומצליח למצוא את התרופה. איש הביצה לוכד את זואי רגע לפני שג'ו מזריק לה את התרופה. ג'ו רודף אחריהם אל תוך הביצות ומוצא את זואי בתוך כנסייה נטושה. בפנים, ג'ו מותקף על ידי איש הביצה, שג'ו מבין שזהו אחיו ג'ק שגופו עבר שינוי צורה נוסף בעקבות הנגיף. ג'ק מנטרל את ג'ו וזורק את גופו למי הביצה.
ג'ו נסחף סמוך לבית משפחת בייקר ומוצא עצמו באמצעו של קרב בין מפלצות העובש לחיילי "בלו אמברלה". הוא מצליח לשים את ידו על כפפת תקיפה חדשנית של "אמברלה" ונכנס לבית המשפחה. שם, הוא מצליח לחסל את ג'ק באופן סופי ולהזריק לזואי את התרופה, בדיוק בזמן שבו חיילי "בלו אמברלה" מגיעים וכריס רדפילד ביחד איתם. כריס מבטיח לג'ו וזואי שהוא הגיע כדי לעזור וזואי מחלימה מהנגיף. זואי מקבלת שיחה מאית'ן ומודה לו על שקיים את הבטחתו להזעיק עזרה.
DLC
למשחק שוחררו חמש חבילות הרחבה, חלקן בחינם וחלקן בתשלום. חלק מהחבילות מציגות עוד נשקים ותרופות בהם השחקן יכול להשתמש, אחד מהם פותח את רמת הקושי "Mad House" ("בית משוגעים") שזאת הרמה הכי קשה במשחק וחלק מציגות סיפורי צד שנועדו להרחיב את עלילת המשחק.
שעת התחלה
"שעת התחלה" היא גרסת ההדגמה למשחק. עלילת הדמו עוקבת אחר פרוטוגניסט חסר שם שנחטף והתעורר בבית משפחת בייקר. הפרוטגוניסט עושה דרכו ברחבי הבית במטרה למצוא דרך החוצה ונתקל בקלטת וידאו שמציגה את הגעתם של צוות "תניני הביוב" לבית ותקיפתם על ידי ג'ק בייקר. מכאן, הדמו מציע מספר סופים אפשריים:
לא גיבור
הרחבה למשחק שממשיכה את העלילה הראשית ובה השחקנים משחקים את דמותו של כריס רדפילד (דמות הפרוטגוניסט ברוב משחקי הסדרה הקודמים). בהרחבה זו, כריס וצוותו שמים פעמיהם אל עבר המעבדה של לוקאס בייקר כדי למנוע ממנו להעביר מידע על אוולין לגורם שלישי. בדרך, צוותו של כריס נלכד על ידי לוקאס במלכודות מוות שונות ועל כריס לחלצם לפני שיהיה מאוחר מידי.
סופה של זואי
ההרחבה שממשיכה את הסוף המקורי של המשחק (בו השחקן בחר להציל את מיה ולא את זואי). זואי מנסה לברוח מבית משפחת בייקר, אך אוולין הופכת אותה לפסל עובש כנקמה. לעזרתה מגיע דודה, ג'ו בייקר (אחיו של ג'ק) שמנסה למצוא תרופה למצבה במוצבים שצוות התקיפה של אמברלה הקים במתחם, תוך שהוא נלחם במפלצת עובש אותה הוא מכנה "איש הביצה".
תיעודים חסויים - חלק 1
חבילת ההרחבה מוסיפה שני סיפורים למשחק ומצב משחק מיוחד שנקרא "אית'ן חייב למות". החלק הראשון, שנקרא בשם "סיוט" ובו השחקן שולט על קלנסי ג'רוויס שמנסה להילחם במפלצות עובש ובג'ק בייקר ולשרוד עד אור הבוקר. החלק השני נקרא "חדר שינה" והוא מציג שוב את קלנסי, הפעם נעול בחדר שינה ועליו לברוח ממרגריט שמנסה להאכילו בחלקי גופות. במצב המשחק "אית'ן חייב למות", השחקן מגלם את אית'ן וינטרס שצריך למצוא דרך לברוח מבית משפחת בייקר ולהילחם בגל של מפלצות עובש ובצורה מפלצתית של מרגריט בייקר. אית'ן יכול להיעזר בקופסאות עץ שתכולתן היא אקראית בכל פעם שהשחקן מתחיל את המשחק מחדש.
תיעודיים חסויים - חלק 2
חבילת ההרחבה מוסיפה שני סיפורים למשחק ומשחקון בשם "יום הולדת 55 לג'ק". בחלק הראשון, שנקרא "21" השחקן מגלם את קלנסי הקשור למכשירי עיוניים ועליו לנצח יריב בשם הופמן במשחק של בלאק ג'ק, אחרת הוא ימצא את מותו על ידי לוקאס בייקר. החלק השני, שנקרא "בנות" משמש כפרולוג לעלילת המשחק ומספר איך משפחת בייקר פגשה את מיה ואוולין וכיצד הטירוף התחיל. במשחקון "יום הולדת 55 לג'ק", השחקן שולט במיה וינטרס ועליו להרוג מפלצות עובש במטרה להוציא מהם אוכל, אותו עליה לתת לג'ק לכבוד יום הולדתו.
אית'ן וינטרס
מדבב ביפנית: הידנובו קיוצ'י.
הפרוטגוניסט של המשחק הראשי. בעלה של מיה הנעדרת המקבל ממנה הודעה ויוצא בעקבותיה לדולבי שבלואיזיאנה כדי להשיבה הביתה, ובדרך נאלץ להילחם בבני משפחת בייקר שעברו שינוי גנטי בעקבות נגיף שהם נדבקו בו. לאית'ן אין רקע בלחימה, אך במהלך המשחק הוא נעזר רבות באקדחים, רובים וכלי נשק שונים ומציג סיבולת גבוהה לכאב.
בסוף "האמיתי" של המשחק מצליח להביס את אוולין ולברוח עם מיה בעזרתם של כריס רדפילד וכוח התקיפה "בלו אמברלה".
מיה וינטרס
מדבבת ביפנית: אקארי היגוצ'י.
אשתו של אית'ן. דמות תומכת/אנטגוניסט משני שבעברה עבדה ללא ידיעתו של אית'ן בתור סוכנת עבור "The Connections", חברה שעסקה ביצירה ובפיתוח של נשק ביולוגי וייצרה את אוולין (היא סיפרה לו שהיא עובדת כאו-פר מעבר לים). מיה שימשה כסוכנת של הארגון יחד עם הסוכן אלן דורני. השניים התבקשו להעביר את אוולין למעבדה אחרת של הארגון בעזרת הפלגה על סיפון הספינה "האנאבל". אולם, במהלך ההפלגה בעקבות סופת הוריקן, אוולין הפכה ללא יציבה, הצליחה לברוח משני הסוכנים והרגה את צוות הספינה. בסופו של דבר אלן מת ואוולין ומיה נסחפו לחופי דולבי, שם הן נמצאו על ידי ג'ק בייקר. בבית, היא נדבקה על ידי אוולין בנגיף ובעקבות זאת נעדרה שלוש שנים ונחשבה למתה. אוולין, שרצתה שמיה תהיה אמה, גרמה למיה לשלוח הודעה לאית'ן בעזרת כוחותיה, על מנת שהוא יגיע וישמש לה כאבא. במהלך המשחק מיה נלחמת באוולין ומנסה להתנגד לכוחותיה, אך מאבדת שליטה ותוקפת את אית'ן מספר פעמים.
אם השחקן בוחר להזריק את הנוגדן למיה, היא ואית'ן ניצלים בעזרתו של כריס רדפילד וכוח התקיפה "בלו אמברלה".
אם השחקן בוחר להציל את זואי, מיה נכנעת לכוחה של אוולין ואית'ן הורג אותה באופן סופי.
אוולין
אוולין הצעירה:
מדבבת באנגלית: פאולה רודס.
מדבבת ביפנית: סומיר מורוהושי
אוולין הזקנה:
מדבבת באנגלית: פטרישיה מקנילי.
מדבבת ביפנית: יורי טאבתה
נשק ביולוגי שעוצב בדמות ילדה בת עשר ודמות האנטגוניסט הראשית במשחק. אוולין נוצרה על ידי ארגון מחתרתי בשם "The Connections" שמפתח נשק ביולוגי למטרת לחימה. כוחותיה של אוולין מתבטאים בשליטה מוחית ויצירת מפלצות בעזרת סוג מיוחד של עובש. אוולין גדלה כל חייה במעבדה ועברה ניסויים, מה שגרם לה להפוך לאדם מרוחק ואובססיבי למשפחה משלה. במהלך ההפלגה על הספינה "האנאבל" היא מצליחה לברוח, להרוג את צוות הספינה ואת הסוכן אלן דורני. היא ומיה נסחפות לחופי דולבי שם הן נמצאות על ידי ג'ק בייקר. אוולין מדביקה את מיה ואת משפחת בייקר (מלבד זואי שמצליחה להתנגד) ומצווה עליהם לחטוף אנשים אקראיים במטרה להרחיב את "המשפחה". בעקבות חוסר בטיפול תרופתי, אוולין מתבגרת במהירות ובמהלך המשחק הופכת לאישה זקנה שיושבת על כיסא גלגלים ועוקבת אחרי אית'ן ברחבי הבית, אך בחזיונות שבהם היא מופיעה היא מוצגת כילדה בת עשר. נהרגת על ידי אית'ן בסוף המשחק.
ג'ק בייקר
מדבב באנגלית: ג'ק ברנד.
מדבב ביפנית: קאזוהירו ימאג'י.
מרגריט בייקר
מדבבת באנגלית: שרה קואטס.
מדבבת ביפנית: מאקי אייזווה.
אם המשפחה. אישה טובת לב שאוהבת את בעלה וילדיה שנדבקה בנגיף. בזכות הנגיף קיבלה את היכולת לשלוט על צבא חרקים קטלני. מרגריט היא אנטגוניסט משני במשחק. השינוי הנפשי שחל בה בעקבות הנגיף מתבטא ברצון אובססיבי "לטפל" באנשים אחרים ולהכין להם "ארוחות גורמה" (איברים אנושיים). במהלך המשחק אית'ן מתעמת איתה בבית הישן על האגם והורג אותה במטרה לקחת ממנה את העששית שלה, דרכה אפשר לפתוח את החדר שבו נמצאים המרכיבים לנוגדן. היא משמשת כקרב "הבוס" השני במשחק ולאחר מותה לא חוזרת בשנית.
זואי בייקר
מדבבת באנגלית: ג'יזל גילברט.
מדבבת ביפנית: יו קוביישי.
בתם של ג'ק ומרגריט ואחותו של לוקאס. זואי היא דמות תומכת במשחק הראשי ובהרחבה "סופה של זואי" ודמות הפרוטגוניסט בהרחבה "בנות". בת המשפחה היחידה שאמנם גם נדבקה בנגיף, אבל הצליחה לשמור על צלם אנוש. בניגוד לשאר בני המשפחה, זואי אינה מתגוררת בבית משפחת בייקר, אלא בקראוון בחצר הבית (מה שיכול להסביר כיצד הנגיף לא השתלט עליה במלואו) ונמנעת בקביעות מהיתקלות בבני משפחתה הסדיסטיים. במהלך שלוש השנים שעברו מאז ההדבקה, ניסתה לעזור לקורבנות שמשפחת בייקר חטפו להימלט מהבית בעזרת הטלפונים ברחבי הבית, אך כולם מצאו את מותם (מלבד אחד שהצליח להימלט, אך המשטרה לא האמינה לו). במהלך המשחק היא מסייעת לאית'ן דרך הטלפונים בבית למצוא מרכיבים לנוגדן ולברוח מהבית. נחטפת על ידי לוקאס ביחד עם מיה ומשוחררת על ידי אית'ן.
אם השחקן בוחר להציל את זואי היא נהרגת לקראת סוף המשחק.
אם השחקן בוחר להציל את מיה, היא ניצלת על ידי דודה ג'ו ועל ידי כריס רדפילד וכוח התקיפה "בלו אמברלה", אותם אית'ן הזעיק.
לוקאס בייקר
מדבב באנגלית: ג'ס פימנטל.
מדבב ביפנית: סאטוג'י סאטו.
כריס רדפילד
מדבב באנגלית: דייוויד ווהן.
סוכן בכוח התקיפה "בלו אמברלה" והפרוטוגניסט של חלק מהמשחקים הקודמים בסדרה. בעברו לקח חלק בכוח ה-"S.T.A.R.S" שנלחם בתאגיד "אמברלה" המרושע, אך כעת הוא עובד כחלק מכוח תקיפה בשם "בלו אמברלה" במטרה לאתר ולהפיל חברות נשק שעוסקות בנשק ביולוגי. מופיע בסוף המשחק ומסייע לאית'ן לנצח את אוולין ומחלץ את אית'ן ומיה (אם היא נשארה בחיים) במסוק. כריס הוא הפרוטגניסט של ההרחבה "לא גיבור" שבה הוא יוצא למעבדה במפעל המלח במטרה לעצור את לוקאס ולמנוע ממנו לשלוח מידע על אוולין לגורם לא ידוע. הורג לבסוף את לוקאס.
קלנסי ג'רוויס
מדבב באנגלית: טוני וגל.
מדבב ביפנית: יו סאקי.
קלנסי הוא צלם התכנית "Sewer Gators" שחוקרת בתים רדופים ברחבי ארצות הברית יחד עם הקריין פיטר וולקן והמפיק אנדריי סטריקלנד. בתחילת המשחק הראשי אית'ן מוצא קלטת שמציגה את הצוות מגיע לבית משפחת בייקר ונחטף על ידי ג'ק בייקר ומיה (מלבד אנדריי שנהרג). קלנסי הוא הקורבן היחיד של משפחת בייקר ששרד הכי הרבה זמן והצליח לברוח מג'ק ומרגריט, אך נשרף למוות לבסוף באחד "המשחקים" הסדיסטיים של לוקאס. במהלך המשחק אית'ן נעזר בהקלטה של קלנסי במטרה לעבור את אחד "המשחקים" של לוקאס ומוצא את גופתו החרוכה. סיפורו המלא מופיע בקלטת שאית'ן מוצא ובהרחבות למשחק הראשי.
פיטר וולקן
מדבב באנגלית: רוברט ווסל.
מדבב ביפנית: קוז'י אוצ'יאי.
מנחה התכנית "Sewer Gators" שפחות מתייחס ברצינות לעבודתו, בניגוד לאנדריי המפיק. היה בעברו קריין חדשות ודואג להתפאר בזה. לאחר שאנדריי נעלם הוא מפציר בקלנסי לברוח מהבית, אך לשווא. השניים מוצאים את גופתו של אנדריי ומותקפים על ידי ג'ק בייקר ומיה וינטרס בתחילת המשחק. לאחר מכן הוא נרצח על ידי מיה בזמן שהוא מנסה לשחרר את קלנסי. מופיע בקלטת שאית'ן מוצא באחד הארונות בסלון.
אנדריי סטריקלנד.
מדבב באנגלית: כריסטופר אשמן.
מדבב ביפנית: טומויוקי שימורה.
מפיק התכנית "Sewer Gators" שמצא עבור הצוות את בית משפחת בייקר כמקום לצילום התכנית הבאה ומספר בקצרה אודות המקום והיעלמות המשפחה וקורבנותיהם. נעלם בתחילת ההקלטה ונמצא מת במעבר תת-קרקעי מתחת לסלון. בהמשך אית'ן מוצא את גופתו הרקובה בתעלת הניקוז מתחת לבית. מופיע בקלטת שאית'ן מוצא באחד הארונות בסלון.
סגן השריף אנדרסון
מדבב ביפנית: מינורו קאווי.
סגן שריף בדולבי מיחידת המשטרה שמונתה לחקור את ההיעלמויות שקשורות למשפחת בייקר. מופיע בתחילת המשחק ונותן לאית'ן אולר, לאחר מכן נרצח על ידי ג'ק בייקר. לוקאס שותל בתוך ראשו הכרות את המפתח לחדר "המשחקים" שאית'ן אמור להיכנס אליו.
אלן דורני
מדבב באנגלית: קיפ פארוד.
מדבב ביפנית: קיומיטסו מיזוצ'שי.
סוכן בחברת "The Connections" שיחד עם הסוכנת מיה וינטרס נשלח ללוות את אוולין מהמעבדה הקודמת למעבדה חדשה בעזרת הפלגה על סיפון הספינה "האנאבל". מופיע בפלאשבק כאשר זכרונה של מיה שב אליה ובסיומו הוא נהרג על ידי אוולין.
שורד חסר שם
מדבב באנגלית: טוד סולי.
מדבב ביפנית: הידנובו קיוצ'י.
הפרוטגוניסט בגרסת הדמו "שעת התחלה" שנלכד בבית משפחת בייקר ומנסה להימלט. בסופים "הרעים" של הדמו הוא הופך למפלצת עובש או נהרג על ידי ג'ק בייקר. בסוף "האמיתי" של הדמו הוא מצליח לברוח, אך בגלל חוסר הוכחות והמצאות סמים פסיכואקטיביים (LSD) בחזקתו המשטרה מסרבת להאמין לסיפורו.