דו"ח_ספאק
השוק המשותף
למימוש ההמלצות וליישומו של רעיון השוק המשותף ניתנו על ידי מחברי הדו"ח המלצות ספציפיות: איחוד המכסים על פי מחברי הדו"ח, יש לקבוע בסיס למשא ומתן עם מדינות שאינן חברות. כתוצאה מכך, בדו"ח הסופי המליצו חברי הוועדה כי שיטת חישוב לקביעת גובה המכס המשותף צריכה להיות תואמת את חוקי ה- GATT ומבוססת על הממוצע של המכס הקיים כפי שנקבע על ידי 6 המדינות החברות. חריגות יצטרכו לקבל אישור על ידי הנציבות האירופית. אם הנציבות אינה מאשרת יכולה המדינה החברה לפנות למועצת השרים או לבית הדין האירופי לצדק. מכסות (Quotas) דו"ח ספאק הבדיל בין שני סוגי מכסות. מכסות ייבוא ומכסות ייצוא. בהקשר של מכסות ייבוא מציעים המחברים שהשיטה שהופעלה במסגרת ה Organization for European Economic Co-operation (OEEC) תמשיך לפעול עד לתאריך של ההפחתה הראשונה של מכסי ייבוא כפי שיצוין במסגרת האמנה. מנקודה זו יופעל מנגנון חדש כפי שמפורט בדו"ח. ביחס לייצוא מציעים המחברים לבטל באופן גורף מכסות על ייצוא עם תום השנה הרביעית לתקופת ההסתגלות. במהלך תקופת המעבר, השליטה על ייצוא למדינות שאינן חברות תיוותר תחת האחראיות של המדינות החברות אשר ישמרו על רמה מסוימת של אוטונומיה של מדיניות הסחר שלהן. בתום השלב האחרון של תקופת המעבר הגבלות על ייצוא יהפכו כפופות למדיניות המסחרית המשותפת של הקהילה. לדעתם, ביטול המגבלות על ייצוא למדינות חברות אחרות, יהיה תוצאה מתבקשת של ביטול הגבלות הייבוא ומכסים. אותו הדבר לגבי למיסי ייצוא שהוטלו באותם מקרים ששימורם אינו תואם את הרעיון והיישום של השוק המשותף. שירותים דו"ח ספאק מניח שהתפוקה הכלכלית של המדינות החברות מתבטאת לא רק בסחורות. הדו"ח מכיר בחשיבותו ההולכת וגדלה של סקטור השירותים בכללו (תחבורה, ביטוח, בנקאות, וכיוצא בזה). כנגזרת יש לתת קדימות לליברליזציה של שירותים שמסייעים לפעולת השוק המשותף בתחום הסחורות. למטרה זו יש לבטל אפליה הנגרמת על רקע של מקום מגורים או אזרחות. חקלאות הדו"ח מדגיש את התפיסה שההקמה של שוק משותף מחייבת הכללה, תחת פעילות השוק, את הסקטור החקלאי. הסקטור החקלאי נתפס כאחד מהתנאים ליצירת איזון במסחר בין שש המדינות החברות. למרות זאת הכירו המחברים בעובדה שלסקטור החקלאי נושאים ובעיות הייחודיים לו. אלו נובעים מהמבנה החברתי של מדינות בהן חברה חקלאית, מהצורך ביציבות אספקה, התלות של הסקטור בשינויי מזג אוויר, והעדר גמישות בדרישה למוצרים מסוימים. לדעת מחברי הדו"ח הארגון המשותף של שווקים הוא מועיל, במיוחד בהקשר של ביטול הצורך לייצא כמויות גדולות של מוצרים חקלאיים לגביהם אין גמישות בביקוש. כמו כן השוק המשותף יביא לעידוד הצריכה של מוצרים אחרים. גם במקרה זה תקופת מעבר היא הכרחית. בסופה, הן בתחום המסחר עם מדינות מחוץ לשוק והן בתחום המסחר בין המדינות החברות, יוסרו הגבלות לאומיות לטובת מערכת חוקים וכללים משותפים. חוקי תחרות שוק הנחת מחברי הדו"ח הייתה שקיים כשל שוק מובנה. השוק המשותף לא יצליח להביא בכוחותיו הוא להסדרה רציונלית של הפעילויות הכלכליות, זאת אם תמשיך להיות בידי הספקים היכולת לספק לצרכנים סחורה או שירותים תחת תנאים מפלים (במיוחד אם הבדלים אלו בתנאים מתייחסים ללאום, מדינה או מקום מגורים). לכן ראו מניעת הפליה כתנאי הכרחי. לפיכך, המלצות הדו"ח לגבש אמנה עתידית לספק דרכים להבטיח שהתערבות מדינה בשוק, כמו גם מונופולים, לא יערערו ויחתרו תחת המטרות הבסיסיות של השוק המשותף. תחבורה בתחום התחבורה שנתפס כתנאי יסוד הכרחי לתפקודו של השוק המשותף, הציעו מחברי הדו"ח שינוי באופן החיוב ובתנאים המסדירים את התחבורה בינלאומית (חוצת גבולות). הדו"ח המליץ ליצור מדיניות תחבורה משותפת וגורס וכי השקעות בתחום זה הן אינטרס של כלל המדינות החברות ויש לתת להשקעות בתחבורה קדימות. מאזן התשלומים ההקמה והתפקוד של השוק המשותף מניחים מראש כי מתקיימת הטמעה של מדיניות שמטרתה למנוע אי-שוויון במאזן התשלומים תוך שמירה על רמה גבוהה של תעסוקה. בהתאם, מערכת של עזרה הדדית בין המדינות החברות נראתה כדרך למניעת עיכובים בתהליך הקמתו, פעולתו והרחבתו של השוק המשותף. מערכת העזרה ההדדית תבוסס על מנגנונים כמו זה המוצע באיחוד התשלומים האירופי וקרן המטבע העולמית (IMF)), אך ניתן יהיה לאמץ מנגנונים שונים לפי הצורך. פיתוח וניצול משאבים בתחום זה הציעו המחברים שני כלים כלכליים אשר נועדו להבטיח שהשוק המשותף יתפתח באופן מאוזן והרמוני: מעבר חופשי של הון וכוח אדם – לשם אבטחת תנועה חופשית של עובדים הציע הדו"ח מערכת של ליברליזציה הדרגתית המבוססת על העלאה שנתית, בערך הנקבע מראש, בכמות העובדים שכל מדינה חברה תסכים לקלוט בגבולותיה לשם תעסוקה.