cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שמואל נתן
תולדות חייו
על שמו רחוב בשכונת גבעת משואה בירושלים.
When the Music Dies
When the Music Dies (בעברית: כשהמוזיקה מתה) הוא שיר של הזמרת האזרית סבינה באבאייבה. עם שיר זה ייצגה באבאייבה את אזרבייג'ן באירוויזיון 2012 אשר נערך בבאקו, אזרבייג'ן, השיר קיבל 150 נקודות וסיים במקום הרביעי מתוך 26 מדינות.
ב-13 באפריל, יצא השיר לאור בגרסה האזרית שלו, בשם "Gəl".
על מה בנות חושבות בלילה
על מה בנות חושבות בלילה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. השיר יצא לאור ב-17 בנובמבר 2020 כחלק מאלבומם השני של דולי ופן, "צעירים לנצח". הצמד דולי ופן כתבו, הלחינו והפיקו את השיר.
רקע
ב-10 בנובמבר 2020, דולי ופן ואדם הכריזו על מועד יציאת השיר באמצעות שידור חי בעמוד האינסטגרם של דולי ופן. אדם הקליט את השיר וצילם את הקליפ לשיר בדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות זמן קצר לאחר חתימת הסכם השלום בין איחוד האמירויות הערביות–ישראל בספטמבר 2020. כחודש לאחר יציאת השיר, דולי ופן הוציאו את גרסת הרמיקס הרשמית לשיר.
רג'י ויליאמס
רג'י ויליאמס (באנגלית: Reggie Williams; נולד ב-5 במרץ 1964) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1987–1997. ממוצעיו הכוללים לאורך 10 עונותיו בליגה הם 12.5 נקודות, 4.0 ריבאונדים, 2.5 אסיסטים ו-1.3 חטיפות למשחק.
קריירת תיכונים ומכללות
ויליאמס נולד בבולטימור שבמרילנד, ובנערותו למד ב"תיכון פול לורנס דנבר" המקומי. כשחקן קבוצת הכדורסל של התיכון שיתף פעולה עם שחקני ה-NBA לעתיד רג'י לואיס, מאגסי בוגס ודייוויד וינגייט, וזכה עמם פעמיים באליפות ליגת התיכונים של מרילנד. בסיום עונתו האחרונה בתיכון, 1982/1983, זכה בתואר שחקנים התיכונים המצטיין בכל ארצות הברית ("Mr. Basketball USA").
בשנת 1983 החל ללמוד באוניברסיטת ג'ורג'טאון, יחד עם חבר ילדותו דייוויד וינגייט. בעונתו הראשונה בקבוצת האוניברסיטה ("ג'ורג'טאון הויאס") קלע 9.1 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, וסייע לקבוצה לזכות באליפות טורניר המכללות היחידה בתולדותיה; במשחק הגמר חיפה ויליאמס על הופעה חלשה של כוכב קבוצתו פטריק יואינג, כשקלע 19 נקודות ואסף 7 ריבאונדים בניצחון מול אוניברסיטת יוסטון, בה שיחק האקים אולאג'ואן. בעונה העוקבת הוביל את ג'ורג'טאון, לצדם של וינגייט ויואינג, להעפלה נוספת לגמר טורניר המכללות, אולם הפעם הפסידו ההויאס מול אוניברסיטת וילאנובה. בעונת 1986/1987 זכה בתואר השחקן המצטיין של מחוז Big-East, ונבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American), לאחר שהוביל את ג'ורג'טאון לרבע גמר טורניר המכללות (NCAA Elite Eight) עם ממוצעים של 23.6 נקודות ו-8.6 ריבאונדים למשחק.
קריירת משחק מקצועית
בדראפט ה-NBA 1987 נבחר ויליאמס בבחירה הרביעית, על ידי לוס אנג'לס קליפרס. בשתי עונותיו המלאות עם הקליפרס תרם 10.3 נקודות בממוצע למשחק, בעוד קבוצתו ניצחה בכ-23% בלבד ממשחקיה.
בנובמבר 1989 הועבר עם דני פרי בטרייד לקליבלנד קאבלירס, תמורת רון הרפר ו-3 בחירות דראפט עתידיות. לאחר 32 משחקים שוחרר מקליבלנד והצטרף לסן אנטוניו ספרס, ממנה שוחרר בדצמבר 1990.
לאחר שחרורו מהספרס חתם על חוזה בדנוור נאגטס, במדיה שיחק ב-5 וחצי העונות הבאות. ב-4 וחצי עונותיו הראשונות בדנוור היה אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצדם של דיקמבה מוטומבו, מחמוד עבדול-ראוף ולפונזו אליס, והעמיד ממוצעים כוללים של 15.5 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים למשחק. בעונת סייע לנאגטס לגבור על סיאטל סופרסוניקס בסיבוב הראשון של הפלייאוף, על אף שהעפילה אליו מהמקום השמיני במערב. לאורך הסדרה ויליאמס קלע 14.4 נקודות, אסף 5.6 ריבאונדים ומסר 5.0 אסיסטים בממוצע למשחק.
לקראת עונת נשלח לצד ג'יילן רוז לאינדיאנה פייסרס, בתמורה למארק ג'קסון וריקי פירס, ולאחר שני משחקים בלבד הועבר בטרייד נוסף לניו ג'רזי נטס. בסיום אותה עונה עזב ויליאמס את הנטס ופרש ממשחק, בגיל 33.
Truly Yours
Truly Yours הוא המיני-אלבום הראשון של הראפר האמריקאי ג'יי קול. האלבום יצא לאור ב-12 בפברואר 2013, על ידי חברת התקליטים דרימוויל רקורדס.
אלברט כהן (מלומד)
אלברט כהן (באנגלית: Albert Cohn; בגרמנית: Pressburg או Preßburg; בהונגרית: Pozsony; 14 בספטמבר 1814 – 15 במרץ 1877) היה ד"ר יהודי - צרפתי לפילוסופיה, מנהל פעילות הצדקה של הברון רוטשילד, חוקר שפות שמיות כולל עברית ויהדות המזרח וארץ ישראל.
לימודים בראשית חייו
הוא השתייך למשפחה צרפתית אלזסית שהתיישבה בהונגריה במהלך המאה השמונה עשרה. מ-1824 עד 1836 הוא חי בווינה, למד תחילה בגימנסיה ולאחר מכן באוניברסיטה, בשנת 1834 הוא הוסמך כדוקטור לפילוסופיה. הוא התעניין בעיקר בשפות מזרחיות, כתוצאה מהשפעתו של פרופסור ונריך, הוא הסכים ללמד עברית בסמינר הפרוטסטנטי. באותו זמן הוא נפגש עם הברון המזרחן, ג'וזף פון האמר-פורגסטאל, שהעסיק אותו כאחד ממזכיריו.
בשליחות הברון רוטשילד
בשנת 1836 הברון פון האמר היה האדם המכריע בגיבוש החלטתו של כהן לעזוב את וינה ולהתיישב בפריז. באותם הימים החל הקשר שלו לכל החיים עם משפחת רוטשילד. שלושה מילדיו של הברון ג'יימס דה רוטשילד קיבלו מכהן שעורי עברית (ביניהם הילד, אדמונד ג'יימס דה רוטשילד שנודע בכינוי "הנדיב הידוע"), תורה והיסטוריה יהודית; ב-1839, לאחר שנה בה שהה עם ילדי משפחת רוטשילד, תלמידיו בארץ ישראל ובאוסטריה, הוא מונה על ידי הברון והברונית לנהל את ארגוני הצדקה הנרחבים שלהם, תפקיד בו כיהן עד סוף ימיו.
כהן פעל גם בקרב יהודי אלג'יריה, תחת הכיבוש הצרפתי. בשנים 1845, ובשנת 1847, הוא ביקר באלג'יריה, ולעיתים קרובות אף הגיע למחוזות שבהם התקיימה המלחמה כנגד הצרפתים, כך שחייו כאירופאי באותם אזורים לא היו בטוחים. דיווחיו מאלג'יריה, שהוצגו על ידו באופן אישי למלך לואי פיליפ ולבנו, הדוכס ד'אומלה, הובילו למיזוג הדרגתי של הקהילות היהודיות האלג'יריות עם הקהילות היהודיות הצרפתיות שחיו באלג'יריה.
כהן ביקר שוב באלג'יריה בשנת 1860, לאחר שבקר בקהילה היהודית במרוקו, בה היה עליו לטפל בבעיות שנוצרו בקהילה היהודית, עקב ההפיכה המהוללת שהתחוללה בספרד אשר בה הודחה איזבלה השנייה, מלכת ספרד משלטונה. בשל השפעתו על דון חואן פרים שהיה איש צבא ופוליטיקאי ספרדי ממוצא קטלאני ממנהיגי "המהפכה המהוללת" ואחרים, נפתרו הבעיות של הקהילה באופן שהיה נוח יותר לאוכלוסייה היהודית.
פעילותו במזרח הייתה חשובה לא פחות. הוא ביקר בירושלים לא פחות מחמש פעמים בין השנים 1854 ל-1869. מסעו הראשון בשנת 1854 יחד עם מיכאל ארלנגר נערך לבקשת הקונסיסטוריה המרכזית של יהודי צרפת (הרבנות הראשית של יהודי צרפת), אשר התבקשה על ידי יהודים מכל חלקי אירופה לחקור את מצבם של היהודים תחת האימפריה העות'מאנית, ולהבטיח את ביטחונם, באמצעות השפעת האירופים. פעילות של אלברט כהן, הביאה להקלה מסוימת במצבם של יהודי ארץ ישראל, טורקיה ויוון. ביקורו הראשון בירושלים היה הסימן הגלוי הראשון ליהודי ארץ הקודש לכך שאחיהם מצרפת, איטליה, אנגליה וגרמניה מתעניינים במצבם. סכומי כסף נשלחו לארץ ישראל עוד לפני שכהן הגיע לארץ, על ידי סר משה מונטיפיורי; אבל כהן היה הראשון שראה כיצד העניינים באמת מתנהלים. הוא נעזר למילוי תפקידו בכישוריו הלשוניים והידע שלו בניבים של המזרח. במסע מקדים זה למזרח, הוא העביר לראשונה לווינה, מסרים בגרמנית, איטלקית, עברית וערבית.
במשך שנים כהן נשא הרצאות על ההיסטוריה היהודית בפני קהל; הוא לימד ללא שכר בבית המדרש הרבני של צרפת מאז שהועבר מהעיר מץ לפריז ועד כמה חודשים לפני מותו. האוסף הגדול של יצירותיו הפילולוגיות והספרות הרבנית מהווה חלק מהספרייה של אותו מוסד.
אפרים שלום אנקאווא
הרב אפרים שלום אנקאווא (ה'תרמ"ו, 1886 - ט"ז אדר א' ה'תשכ"ה, 1965) היה פוסק הלכה, דיין במרקש, ולאחר מכן אב בית הדין ורבה של אוז'דא במאה העשרים.
קורותיו
נולד בסאלי לאביו רבי אליהו שהיה ראש השוחטים בעיר. בגיל שבע התייתם מאביו. ואחיו הרב יצחק לקח עליו חסות. למד אצל דודו הרב רפאל אנקווה ואצל הרב אפרים פרץ. נשא את אישטרילייא לבית משפחת נאהורי, לימים סחר בבדים ורהיטים, תוך הקדשת מספר שעות ללימוד תורה. לאחר תקופה ממשוכת, פשט את הרגל, ושב ללימודים מלאים בישיבת דודו בכדי להשתלם ברבנות והדיינות.
בשנת ה'תש"א, בעקבות התמנותו של הרב חיים דוד סירירו לאב בית דין מוגאדור, ששימש עד אז כדיין במרקש, התמנה הרב אפרים לדיין שלישי במרקש לצד הרב משה זריהן ורבי מרדכי קורקוס. בשבתו בבית הדין קיבל על עצמו את תפקיד עריכת פסקי הדין. בתקופה זו התיידד במיוחד עם רבי ידידיה מונסונייגו רבה של פאס, ועם הרב שלום משאש.
בשנת ה'תש"ט, הוצע לו לכהן כאב בית הדין ורבה של אוז'דא לאחר פטירתו של רבי שלמה הכהן אצבאן, והלה נעתר לבקשתם חרף הפצרת חביריו הדיינים במרקש להישאר. הוא נימק את עזיבתו משתי סיבות: א. העיר אוז'דא סמוכה לתלמסאן, מקום מושבו של ראש משפחתם רבי אפרים אנקאווא. ב. החיסרון במנהיג רוחני היה גדול יותר באוז'דא מאשר מרקש. באוז'דא תיקן תקנות חדשות לחיזוק הדת ולטובת הקהילה. הרב אפרים כיהן כאב בית הדין של העיר לצד חביריו רבי שלמה הכהן אזאגורי, רבי ציון אבן דנאן, ורבי משה מרצייאנו. כשנפטר הרב דוד הכהן סקאלי בכ"ד אייר תש"ט, נסעו חברי בית הדין לאוראן להשתתף בלווייתו. התכתב בהלכה עם רבי משה עטייא.
הרב אפרים השתתף בכנסי מועצת הרבנים של מרוקו והצעותיו התקבלו במועצה.
בשנת ה'תשט"ו עלה לארץ ישראל. בהגיעו לנמל חיפה רצו שליחי הרבנות והסוכנות למנותו לרבה של מחוז הגליל, ורצו לשכנו בחצור הגלילית, אולם רבי אפרים סירב, ורצה לגור בירושלים. מיד עם בואו לירושלים, ביקר אצל הרב יצחק נסים, שנתן לו את דירתו האישית שהתגורר בה לפני שהתמנה לראשון לציון. בדירה זו התתגורר רבי אפרים עד לפטירתו.
בשבתו בירושלים, קבע את לימודו בישיבת 'זכור לאברהם' לצד ידידיו הרב יוסף שלוש והרב יעקב הכהן. התיידד גם עם רבי סלמן מוצפי. הרב מרדכי אליהו בהיותו דיין בבאר שבע, היה דן עם רבי אפרים מדי יום שישי בדיוני הלכה של בית הדין.
נפטר בליל ט"ז אדר א' תשכ"ה בירושלים. לווייתו יצאה מישיבת פורת יוסף. הספידוהו הרב עובדיה הדאיה, הרב יהודה צדקה, והרב נסים עזראן. נספד גם במרוקו על ידי הרב שלמה הכהן אזאגורי.
הרב הותיר שלשה בנים ושלוש בנות.
עוזי ג'ורג'
עוזי ג'ורג' (נולד ב-11 באפריל 1978) הוא במאי וידאו קליפים ומפיק מוזיקלי ישראלי, הבעלים של חברות ההפקות "ג'ורג' פרנסטס GP" וצוות "פריים תקשורת".
ביוגרפיה
ג'ורג' עסק בתחום המוזיקה והקולנוע החל מנעוריו בהם השתתף בהפקת מופעי בית הספר ושידר בתחנת רדיו שהקים בבית ספרו. בשנת 2003, הקים את חברת התקליטים GP. בראשית דרכה הפיקה החברה את הלהיט "תשובה לאהבה" של הרכב ההיפ הופ "זולה ממברס" וגרסת כיסוי של סאני דהרי וקוטג' לשיר "רוקד לקול הבנות" שביצע במקור אפרים שמיר.
ג'ורג' הפיק את האלבום "אמני ישראל שרים תיקון הכללי" בו ביצעו זמרים רבים ובהם אייל גולן, משה פרץ, ליאור נרקיס, חיים ישראל ונתי לוי משירי תיקון הכללי.
בנוסף כתב והלחין שירים רבים ובהם הדואט "שבועת הנצח" למושיק עפיה ורינת בר שהפיק יוסי בן דוד.
הוא הוציא לאור את האלבום "להתחיל מחדש" שהפיק בהפקה עצמאית ומכיל שירים בביצועו שכתב והלחין.
חברת ההפקות שבבעלותו הפיקה וביימה מאות קליפים לערוץ המוזיקה ובהם לשרית חדד ("מרוץ החיים", "מאחלת לך"), ליאור נרקיס ("מה תעשי למעני", "אם תרצי"), ישי לוי ("ריקוד רומנטי"), שלומי סרנגה וזוהר ארגוב ("עוד יום יבוא") וקובי פרץ ("נרקוד הלילה").
חלק מהקליפים שביים זכו בפרסים: הקליפ לשיר "וואי לי" שביצע עומר אדם זכה בקליפ השנה של ערוץ 24 לשנת 2014 והשיר "חיכיתי לו" של שרית חדד זכה בפרס "קליפ השנה" במסגרת טקס פרסי המוזיקה של MTV ישראל. השיר "עוד יום יבוא" שבו משולב שלומי סרנגה בצילומי ארכיון של זוהר ארגוב היה מועמד לפרס "קליפ העשור" בשנת 2008 בערוץ 24.
מתגורר בפתח תקווה.
סרח עור
סֶרַח עוֹר או דבלול עור (acrochordon מוכר גם כתבלול או פלולה) הוא סוג של גידול שפיר המופיע על פני העור באזורים שבהם הוא נוטה להתקמט כגון באזור הצוואר, בית השחי, המפשעה והעפעפיים. סרחי העור בדרך כלל אינם מזיקים מבחינה בריאותית, אינם כואבים ואינם נוטים לגדול ולהשתנות לאורך הזמן, אך לעיתים מתרחש גירוי של סרח העור כתוצאה מגילוח או מגע בתכשיט או בגד.
סרח העור מכיל ליבת כלי דם ותאי שומן המכוסים באפידרמיס החיצוני של העור. גודלם הממוצע של סרחי העור אינו עולה על זה של גרגר אורז אם כי במקרים נדירים הם יכולים להגיע לגודל של כסנטימטר. הסרחים הם בעלי מרקם רך אך פני השטח שלהם אינם חלקים. הם צומחים מתוך העור על גבי מעין גבעול.
ההערכה היא כי סרחי העור מתפתחים כתוצאה ממגע ושפשוף בין קפלי העור. שכיחותם בקרב האוכלוסייה היא כ-46% והיא גבוהה יותר בקרב נשים מאשר בקרב גברים. סרחי העור הם בעלי מאפיינים תורשתיים. מכיוון שמדובר בגידול שפיר, הטיפול בהסרת סרחי העור אינו חיוני. הסרה מתבצעת בדרך כלל כאשר הסרח גורם לגירוי או מסיבות קוסמטיות באמצעות כוויה, הקפאה עמוקה, חיתוך, או קשירת חנק סביב צוואר הסרח.
תחנת ביניים
תחנת ביניים (מכונה גם: עצירת ביניים) היא תחנה בה נוסע עוצר את דרכו ומפסיק אותה, וממשיך מאוחר יותר.
ברכב פרטי
בתחנות ביניים המשומשות על ידי הנוסע ברכב פרטי, ניתן להשיג צידה לדרך ואוכל או להשתמש בשירותים. בהיסטוריה, כשהנסיעות היו הרבה יותר ארוכות, גם היה נפוץ למצוא בתים ללון בהם בנקודות אלה, ולעיתים היה מתפתח סביבן יישוב של ממש. היה ניתן בהן לעיתים גם להחליף קבוצה לדרך.
בתחבורה ציבורית
עצירת ביניים בתחבורה ציבורית מאפשרת פרק זמן קצר בין נסיעות, המשומש על ידי חברות התחבורה בהרבה מקרים עבור חלק מהסיבות הבאות: התאוששות מעיכובים, סיפוק הפסקות לנהג, ויצירת זמן אפשרי להחלפתו.
נוסעים יכולים להשתמש בתחנות אלה כתחנות מעבר ולהחליף בהן בין קווי תחבורה שונים. תחנות מרכזיות הן דוגמה לתחנות מעבר כאלה.
בנסיעה בינעירונית (בדרך כלל), ברכבת או באוטובוס בין עירוני, עצירת הביניים היא הפסקה שעל הנוסע לעשות בין כלי רכב בנסיעה מרובה. זהו זמן השהייה בטרמינל לאחר עזיבת כלי אחד והמתנה לעלות לכלי הרכב הבא. נסיעות בין עירוניות ובינלאומיות רבות כוללות עצירות ביניים.
באוויר
בתחבורה אווירית, תחנת ביניים (המכונה גם "תחנת קונקשיין"), היא נמל התעופה בו נוסעים מחליפים בין טיסה אחת לאחרת, או מחכים בו שטיסתם תמשיך ליעדה. סוג זה של תחנות ביניים הוא הנדיר ביותר, מאחר שסוג תחבורה זה הוא הנדיר ביותר. הזמן המקסימלי בתחנות קונקשיין כאלה בארצות הברית ובקנדה הוא בדרך כלל 4 שעות, אך במקרים נדירים זמן זה יכול לטפס גם ליממה שלמה.
שיר אלמליח
שיר אלמליח (נולדה ב-28 באוקטובר 1989) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה
אלמליח נולדה וגדלה בקצרין, לאב איש צבא קבע, ולאם מנהלת חשבונות. לה שני אחים. היא החלה את הקריירה שלה בשנה האחרונה ללימודיה בבית הספר התיכון, כאשר חתמה על חוזה עם סוכנות הדוגמנות של בטי רוקאווי.
אלמליח שירתה בצה"ל כמש"קית לוגיסטיקה בגדוד תותחנים.
עבודתה הראשונה הייתה בצילומים למגזין האופנה "GO". ב-2011 הצטלמה לקטלוג ההלבשה התחתונה של "קסם נשי". בהמשך, אלמליח כיכבה בקמפיינים בישראל ומחוצה לה, הצטלמה למגזינים ועוד. כמו כן, השתתפה ב-2013 בווידאו קליפ לשירו של דודו אהרון "האוטו שלי היופי שלך", מתוך אלבומו ימים טובים.
בשנת 2014 השתתפה בתוכנית הדוקו-ריאליטי "מאמא ליגה" בערוץ 10, העוסקת ברעיות כדורגלנים.
חיים אישיים
ביולי 2019 נישאה בשנית לאיש הנדל"ן האיטלקי-יהודי מייקל זנזורי. במרץ 2021 השניים התגרשו. לזוג שני ילדים.
מתגוררת ברמת השרון.
אירוס יפני
אירוס יפני (שם מדעי: Iris japonica) הוא מין גאופיט רב-שנתי מהסוג אירוס. מוצאו בסין, שם הוא צומח באזורים הרריים, והוא נפוץ בעולם כצמח נוי.
אירוס יפני הוא גאופיט בעל קנה שורש. הוא פורח בחורף ובאביב. פרחיו, בצבעי לבן-צהוב וגוון עדין של סגול, נישאים לאורך הגבעולים המסועפים. גובה האירוס כ-70 סנטימטר.
האירוס יכול להישתל בשמש חלקית ובצל. עמידותו לקור בינונית, וצריכת המים בינונית. קצב הצימוח שלו מהיר, ויש לשותלו באדמה בעומק 5-20 סנטימטר.
ג'ון הנרי
ג'ון ויליאם הנרי השני (באנגלית: John William Henry II; נולד ב-13 בספטמבר 1949) הוא איש עסקים אמריקאי, בעל השליטה בקבוצות הספורט בוסטון רד סוקס וליברפול ובעיתון הבוסטון גלוב. הונו הוערך על ידי מגזין פורבס בכ-1.4 מיליארד דולר נכון לפברואר 2015.
חייו
ב-1989 החל להשקיע בתחום עסקי הספורט. יחד עם מספר שותפים הוא הקים את קבוצת הבייסבול ווסט פאלם טרופיק שהשתתפה בליגת ותיקים (שחקנים מעל גיל 35) שנוסדה באותה שנה. הוא מכר את הפעילות לאחר עונה אחת. ב-1991 רכש 1% ממניות קבוצת ניו יורק יאנקיז בעבור מיליון דולר. ב-1999 רכש תמורת 158 מיליון דולר את הבעלות על קבוצת פלורידה מרלינס מה-MLB, ליגת הבייסבול הבכירה. ב-2001 רכש את קבוצת בוסטון רד סוקס ו-80% מרשת השידור NESN תמורת סכום של 695 מיליון דולר. תחת ניהולו בוצע שיפוץ מקיף באצטדיון פנווי פארק ו-NESN הפכה לפרת מזומנים. מבחינה ספורטיבית זכתה הקבוצה להצלחה רבה, ב-2004 לאחר 86 שנות בצורת, זכו הרד סוקס בוורלד סיריס. הם חזרו על הישג זה גם ב-2007, 2013 ו-2018.
בנוסף לבייסבול, רכש הנרי ב-2010 את השליטה בקבוצת הכדורגל האנגלית ליברפול מהפרמייר ליג תמורת 300 מיליון לירות שטרלינג. ב-2007 רכש 50% מקבוצת Roush Racing המתחרה במרוצי המכוניות נאסקאר.
ב-2013 רכש הנרי מקבוצת הניו יורק טיימס את השליטה בעיתון הבוסטון גלוב תמורת 70 מיליון דולר.
הנרי נשוי בפעם השלישית ואב לשתי בנות.
מריה אנטוניה מאוסטריה
מריה אנטוניה מאוסטריה (בגרמנית: Maria Antonia Josepha Benedicta Rosalia Petronella; 18 בינואר 1669 - 24 בדצמבר 1692) הייתה אשתו של מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה ובתו של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ביוגרפיה
מריה אנטוניה נולדה ב-18 בינואר 1669 בווינה, ללאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולמרגריטה תרסה מספרד. הלידה שלה הייתה תוצאה של כרוניקה תולדתית במשפחה ההבסבורגית במאות השש-עשרה והשבע-עשרה. אביה לאופולד היה דוד אמה מצד אמה ובן דוד אמה מצד אביה. כמו כן, סבה וסבתה מצד האם, פליפה הרביעי, מלך ספרד והמלכה מריאנה מאוסטריה, היו דוד ואחיינית. מאז ילדותה, מריה אנטוניה הייתה ילדה אינטליגנטית ומטופחת, וחלקה את תשוקת הוריה למוזיקה.
המלך ההבסבורגי האחרון של ספרד, קרלוס השני, מעולם לא הוליד ילדים, בגלל המומים והמחלות החמורים שלו. על פי חוקי הירושה בספרד, למריה אנטוניה הייתה הזכות לרשת את הכתר, אילו חייתה די זמן, כי היא הייתה הילדה היחידה ששרדה לקיסרית מרגריטה תרסה, אחותו של קרלוס השני, מלך ספרד. במהלך ילדותה הוחלט שהיא תתחתן עם דודה מצד האם, קרלוס השני, אבל תוכנית זו לא באה משום נסיבות פוליטיות.
כחלופה, היא הייתה מועמדת לנישואין עם ויטוריו אמדאו השני, דוכס סבויה, אולם שום דבר לא יצא מתוכניות אלו.
לבסוף, ב-15 ביולי 1685 התחתנה מריה אנטוניה עם מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה בווינה. מקסימיליאן התחתן איתה בתקווה לרשת את כס המלכות הספרדי בזכות זכויותיה. הנישואים שלהם היו אומללים מאוד, מאחר שלמקסימיליאן המוחצן, ולמריה אנטוניה המופנמת והרצינית, לא היו כמעט דברים במשותף. מריה אנטוניה גם נפגעה מהבגידה המתמדת של מקסימיליאן, וכאשר הוא מונה למושל של ארצות השפלה הספרדיות, ויצא לבריסל בחברת פילגשו הרוזנת קאנוזה, עזבה מריה אנטוניה לאביה בווינה כדי ללדת, ולא התכוונה לחזור אליו.
בתור אחייניתו של קרלוס השני מספרד, הייתה למריה אנטוניה חשיבות רבה בנושא ירושת כס המלוכה הספרדי, שהייתה נושא פוליטי מרכזי בסוף המאה ה-17. אחד מבניה, יוזף פרדיננד מבוואריה, היה בעל חשיבות מרכזית לפוליטיקה האירופית בסוף המאה ה-17, על אף נעוריו, כתובע לכס הספרדי לאחר מות מריה אנטוניה ב-24 בדצמבר 1692, לאחר היכחדות בית הבסבורג בספרד. מותו של יוזף פרדיננד לפני מותו של קרלוס השני, המלך ההבסבורגי האחרון של ספרד, גרם לפריצת מלחמת הירושה הספרדית. אילו שרד לאחר קרלוס, סביר להניח שהמעצמות האירופיות היו מרשות לו לעלות על כס ספרד.
משפחתה
ב-15 ביולי 1685 התחתנה מריה אנטוניה עם מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה, ממנו היו לה 3 ילדים:
אנגוס קמפבל
אנגוס ג'ון קמפבל הוא גנרל אוסטרלי המשמש כראש כוחות ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של אוסטרליה מאז 6 ביולי 2018.
ביוגרפיה
קמפבל למד בקולג' סנט גרגורי, בקמפבלטאון לפני שנכנס לקולג' הצבאי המלכותי בדאנטרון ב-1981. ב-1984 הוא נכנס לשירות פעיל כלוטננט בצבא אוסטרליה. בתחילה שרת בגדוד השלישי של הרגימנט המלכותי האוסטרלי ולאחר מכן עבר לשירות האוויר המיוחד של אוסטרליה. לאחר מכן חזר לרגימנט המלכותי האוסטרלי ושימש כמפקד הגדוד השני שלו. הוא לחם יחד עם הגדוד כחלק מכוח המשימה הבינלאומי של האו"ם במזרח טימור. ב-2003 הפך לחבר במסדר אוסטרליה. ב-2005 עזב את הצבא ושימש כמזכיר בכיר במשרד לביטחון לאומי. בהמשך הפך לסגן היועץ לביטחון לאומי.
ב-2010 הוא חזר לצבא, וב-2011 מונה למפקד כל הכוחות האוסטרליים במזרח התיכון כולל אפגניסטן. בפברואר 2012 הוא מונה לסגן ראש הצבא. ב-19 בספטמבר 2013 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקח על מבצע ריבונות בגבולות אותו יזמה ממשלת אוסטרליה במטרה לעצור את ההגירה למדינה. במרץ 2015 הוא מונה לראש הצבא, וב-6 ביולי 2018 מונה לראש כוחות ההגנה.
רעידת האדמה בלוזון (2019)
רעידת האדמה בלוזון הייתה רעידת אדמה שהתרחשה ב-22 באפריל 2019 ב-17:11:09 לפי השעון המקומי (09:11:11 בשעון UTC). ברעידת אדמה זו 18 אנשים נהרגו, 243 אנשים נפצעו ו-3 אנשים נעדרו.
מוקד רעידת אדמה היה ב, אך מרבית הנזק לתשתיות בעקבות הרעידה היה ב, שם היא פגעה ב-29 מבנים.
סורת אל-אנפטאר
סורת אל-אנפטאר (בערבית: سورة الانفطار‎) היא הסורה ה-82 בקוראן, והיא מונה 19 פסוקים, המורכבים מ-81 מילים, המורכבות מ-333 אותיות.
שם הסורה נגזר מהפסוק הראשון בה, ומשמעות השם היא "ההתבקעות".
הסורה עוסקת בעיקר באחרית הימים, ביום הדין, ובחיים שאחרי המוות. חלק מפרשני הקוראן מייחסים סגולות רפואיות לקריאת הסורה הזאת.
סורת אל-אנפטאר נחשבת לפי המסורת האסלאמית כאחת הסורות שניתנו לנביא מוחמד בתקופה שקדמה להג'רה.
גביע אסיה בכדורגל 1996
גביע אסיה בכדורגל 1996 של AFC נערך באיחוד האמירויות הערביות בין ה-4 בדצמבר ל-21 בדצמבר. ערב הסעודית ניצחה את המארחת, איחוד האמירויות הערביות במשחק הגמר שהתקיים באבו דאבי וזכתה בגביע בפעם השלישית בתולדותיה.
לי יואנהונג
לִי יוּאַן-הוֹנְג (1864-1928, במנדרינית: 黎元洪) ( היה מצביא ופוליטיקאי סיני אשר שירת בתפקידי מפתח בימיה המוקדמים של הרפובליקה הסינית, ממשלת בייאנג ותקופת המצביאים.
ביוגרפיה
לי היה בנו של מפקד ותיק בצבא שושלת צ'ינג אשר לחם נגד מרד טאיפינג. בשנת 1889 הוסמך לי לצוער בצי הסיני של צבא הקיסרות לאחר הכשרה באקדמיה צבאית בטיינג'ין. במסגרת שירותו השתתף במערכה על ים בוהאי במלחמת סין–יפן הראשונה ומאוחר יותר צורף לצבא בייאנג המחודש.
מהפכה
בשנת 1911 הושם לי כמפקד אוגדת חיל רגלים בווהאן, בירת מחוז חוביי בעת החלה מהפכת שינהאי תחת קריאתו של סון יאט-סן נגד שלטונו המלוכני של פויי, קיסר סין. כאשר הממשלה בווהאן התפטרה נוכח המהפכה חייליו דחקו בלי להתמנות למנהיג דה פקטו של העיר. מאוחר יותר הוקמה הממשלה הרפובליקנית וב-1 בינואר 1912 עם מינויו של סון יאט סן לנשיא הרפובליקה הסינית, לי התמנה לסגנו, תפקיד אשר ימשיך לשרתו גם לתוך ימי שלטונו של יואן שה-קאי.
נשיא
עם מותו של יואן שה-קאי ביוני 1916, סין התפרקה לתקופת המצביאים ולי; במרכז שלטונו שבבייג'ינג מונה מעצם תפקידו (כסגן) לנשיא הרפובליקה הסינית החדש. שלטונו של לי נעצר בעת הרסטורציה של המאנצ'ו כאשר איל מלחמה כבש את בייג'ינג וניסה לשחזר את השלטון הריכוזי של קיסר סין, דבר אשר נכשל תוך זמן קצר.
בשנת 1922 הפך לי לנשיא מחדש תחת השפעת הקליקה של קאו קון ופעל בניסיון להביא לאיחוד סין בעזרת דיפלומטיה ולא כוח צבאי. ניסיונותיו כשלו וביוני 1923 הודח מתפקידו כנשיא סין ולבסוף נפטר בטיינג'ין בשנת 1928 בעת הייתה העיר תחת סמכויות מפלגת הקוומינטנג אשר איחדה את סין.
Truly Yours 2
Truly Yours 2 הוא המיני-אלבום השני של הראפר האמריקאי ג'יי קול. האלבום יצא לאור ב-30 באפריל 2013, על ידי חברת התקליטים דרימוויל רקורדס.
רוטה ונאגייטה
רוטה ונאגייטה (בליטאית: Rūta Vanagaitė; נולדה ב-25 בינואר 1955) היא סופרת ומבקרת תיאטרון ליטאית, פוליטיקאית מקומית ודמות ציבורית בווילנה בירת ליטא. ספרה "משלנו: מסע עם האויב" עורר סערה בדעת הקהל במדינתה.
ביוגרפיה
נולדה בשאולאי, למדה בבית הספר היסודי ובתיכון בווילנה, ולאחר השלמת לימודיה נסעה למוסקבה ללימודי תיאטרון באקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון, שבה למדה בין השנים 1973–1978.
ספרה "Mūsiškiai: Kelionė su priešu" (תורגם לעברית בשם: "מסע עם האויב") נכתב לפי תחקיר שנעשה בשיתוף פעולה עם אפרים זורוף ועורר סערה בדעת הקהל במדינתה כשהציף את הטענה לפיה התייחדה שואת יהדות ליטא בכך שהטבח העיקרי במדינה נעשה בידי שכניהם הליטאים של היהודים.
משבר לבנון (1958)
משבר לבנון היה משבר פוליטי וצבאי שהתרחש בשנת 1958 בלבנון בין ממשלת לבנון בתמיכת ארצות הברית (שאליה הצטרפו הפלנגות הנוצריות והמפלגה הליברלית הלאומית) לבין האופוזיציה הלבנונית (המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית והמפלגה הקומוניסטית) בתמיכת הרפובליקה הערבית המאוחדת. המשבר נגרם לאחר מתיחות אתנית רבה במדינה, ונמשך כחמישה חודשים, עד שנשיא לבנון כמיל שמעון סיים את כהונתו. עם סיום המשבר נסוגה ארצות הברית מלבנון.
רקע
בשנת 1952 כמיל שמעון הנוצרי נבחר לכהן כנשיא לבנון. הוא נקט מדיניות פרו-מערבית אל מול מצרים וסוריה שנתמכו על ידי ברית המועצות. מצב זה הגביר גם את המתיחות העדתית והפוליטית הפנימיות בתוך לבנון. שמעון היה אמור לסיים את כהונתו ב-24 בספטמבר ותכנן להתמודד לכהונה נוספת (מה שהיה אסור בחוקה), ואף ביקש את תמיכת האמריקאים בעניין.
מהלך המרד
הפגנות של קבוצות שונות – בעיקר הסונים והדרוזים – החלו בפברואר כנגד הנשיא. אחד מנושאי המחאה המרכזיים היו כי שמעון לא הכניס את לבנון לרפובליקה הערבית המאוחדת. קרבות פרצו ברחובות ביירות כשאספסוף מוסלמי שרף את ספריית סוכנות ההסברה של ארצות הברית. במקביל חמושים שיעיים מהבקאע החלו לקבל אספקת נשק מסוריה. כתוצאה מהמצב, שמעון ביקש מארצות הברית לתגבר את התמיכה בו. ארגון האומות המאוחדות שלח אף הוא כוחות ב-11 ביוני על מנת למנוע הסלמה. ישראל, מצידה, סיפקה (באמצעות המוסד ובסיוע המודיעין האיראני) משלוחים של נשק בדרך האוויר לכוחותיו של שמעון.
ב-15 ביולי הכריז הממשל האמריקאי על התערבות גלויה בלבנון, ושלח את הצי השישי. במבצע השתתפו יותר מ-14,000 אמריקאים, בהם 8,509 אנשי צבא ארצות הברית ו-5,670 אנשי חיל הנחתים. בנוסף על כך, הנשיא שלח את רוברט מרפי לשמש כנציג הממשל בלבנון.
בסופו של דבר הוסכם כי כמיל שמעון יוכל לסיים את כהונתו כמתוכנן ב-22 בספטמבר, ולאחריו ייכנס לתפקיד פואד שהאב. בתום המשבר, הוקמה ממשלת אחדות לאומית בהובלת רשיד כראמי.
יחסי הונגריה–כורדיסטן העיראקית
יחסי הונגריה–כורדיסטן העיראקית הם היחסים שבין הונגריה לכורדיסטן העיראקית. הונגריה מיוצגת בכורדיסטן העיראקית באמצעות קונסוליה כללית מאז נובמבר 2014, בעוד שלכורדיסטן אין נציגות בהונגריה. היחסים מאופיינים בקשרים הדוקים. נשיא כורדיסטן מסעוד ברזאני ביקר בהונגריה ב-2012 וב-2015 בביקורים רשמיים. יתרה מכך, ראש ממשלת הונגריה ויקטור אורבן הביע תמיכה בעצמאות חבל כורדיסטן מעיראק בשנת 2015, מה שגרם לדאגה בקרב ממשלת עיראק.
מ-2014 עד 2018, הסיוע הצבאי ההונגרי לכורדיסטן הסתכם ב-250 –275 טונות של נשק כולל תחמושת, והרמטכ"ל ההונגרי פרנץ קורום השתמש במילה "נאמנות" כדי לתאר את היחסים הצבאיים ההונגרים-כורדים.
הונגריה הקומוניסטית והמורדים הכורדים
כאשר עבד אל-כרים קאסם שלט בעיראק מ-1958 עד 1963, החלה הרפובליקה העממית של הונגריה הקומוניסטית לסייע לעיראקים ולמיעוט הכורדי בענייני חינוך, וסטודנטים כורדים הורשו ללמוד בבודפשט. לאחר השתלטות הבעת' ב-1963, התגברה המלחמה הכורדית–עיראקית הראשונה ורבים מאנשי הגרילה הכורדיים של המפלגה הכורדית הדמוקרטית נשלחו לטיפול בהונגריה. סיוע זה נמשך תחת המלחמה הכורדית–עיראקית השנייה מ-1974 עד 1975. באותו עשור נוסד האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן שהחזיק בקשרים דיפלומטיים הדוקים עם מפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית, שתיהן חברות באינטרנציונל הסוציאליסטי. במהלך מלחמת איראן-עיראק, שגרירים הונגרים בבגדאד דיווחו מדי פעם לבודפשט בנוגע למצבם של הגרילה הכורדית נגד סדאם חוסיין.
חיזוק היחסים בין כורדיסטן העיראקית להונגריה
למרות שהאוטונומיה של חבל כורדיסטן העיראקית הוקמה ב-1992, הקשרים בינה להונגריה לא התחזקו עד ל-2012, תחת ממשלת ויקטור אורבן. באותה שנה הוביל הנשיא הכורדי מסעוד ברזאני משלחת להונגריה, שם פגשו את ראש הממשלה ויקטור אורבן, הנשיא לסלו קוור, שר החוץ יאנוס מרטוני, שר הכלכלה גיורגי מטולצ'י וסגן יו"ר הפרלמנט איסטוואן ג'קאבלדון בדרכים לפיתוח שיתופי פעולה במגזרים שונים, לרבות השקעות, חקלאות, חינוך ואנרגיה. לאחר הפגישה הצהיר הנשיא ברזני כי הפגישה היא "צעד חשוב לקראת כינון יחסים דו-צדדיים חזקים", בעוד יאנוס מרטוני תיאר את כורדיסטן כבעלת "משמעות היסטורית". בשנה שלאחר מכן, ביקר שר החוץ הכורדי פלאח מוסטפא בהונגריה כדי לפגוש את מזכיר המדינה במשרד החוץ זסולט נמת כדי לדון בקשרים פוליטיים, כלכליים, תרבותיים וחינוכיים. סגן שר המדינה ההונגרי לעניינים גלובליים, פטר ווינטרמנטל, ביקר בארביל באפריל 2014. מזכר הבנות נחתם בין שני הצדדים בנובמבר 2014.
בתקופה זו, חברת הנפט והגז הרב-לאומית ההונגרית "MOL Group" פתחה משרד בבירה הכורדית ארביל ומאז פיתחה שדה נפט גדול ורכשה נפט כורדי. בשנת 2016, קבוצת MOL הגיעה לעסקה עם אזור כורדיסטן לוויתור על חלקה בבלוק אקרי-ביג'אל.
סיוע צבאי לפשמרגה
לאחר שהמדינה האסלאמית (דאעש) נכנסה לעיראק וכבשה את מוסול במהלך המתקפה בצפון עיראק, החלה הונגריה לסייע צבאית לחיילים הכורדים (הפשמרגה). באוגוסט 2014 שיגרה הונגריה למעלה מ-50 טונות של תחמושת לפשמרגה, בעוד ש-116 חיילים הונגרים נשלחו לכורדיסטן כדי לאמן את הפשמרגה בספטמבר 2015. בדצמבר 2015 שר החוץ ההונגרי פיטר שייארטו ביקר בכורדיסטן והתחייב לסיוע הומניטרי בשווי 300 מיליון דולר, תוך כדי ביקור בחיילים ההונגרים המוצבים שם. שר ההגנה ההונגרי איסטוואן סימיצ'סקו ביקר בכורדיסטן במאי 2016 כדי לדון במלחמה נגד דאעש ובקשרים בין הונגריה לכורדיסטו. במהלך מסעו הודיע כי 110 סוגי נשק מתקדמים יישלחו לכורדיסטן. הונגריה גם לקחה עשרות לוחמי פשמרגה לטיפול רפואי. בנובמבר 2018, משלחת פשמרגה יצאה להונגריה כדי להרחיב את הסיוע המנהלי והרפואי. בחודש שלאחר מכן, משלחת בראשות ראש מטה ההגנה של הונגריה פרנץ קורום ביקרה בכורדיסטן כדי לדון בהמשך התמיכה הצבאית.
יחסי תרבות
כדי לחזק את הקשרים בין הונגריה לאזור האוטונומי, שונה שמו של הרחוב הראשי ברוונדוז על שם המנהיג המהפכני ההונגרי לאיוש קושוט. אנתולוגיה של שירים כורדיים פורסמה גם בהונגרית על ידי מכון בלסי במימון המדינה. בינואר 2017, הממשל הכורדי הציע מלגות לסטודנטים הונגרים. ארכאולוגים הונגרים חקרו גם את כורדיסטן, עם סקר גיאודטי של טירת דווין ליד ארביל ומשימת חפירה ב-2018 במישור רניה. הונגריה גם סייעה בבנייה מחדש של בית ספר יסודי פרטי מארייאמה בכורדיסטן בשווי 700,000 דולר. השר ההונגרי למשאבי אנוש זולטן באלוג ביקר בכורדיסטן לרגל הסיוע.
בדצמבר 2018, שדרנים הונגרים וכורדים חתמו על הסכם לשיתוף פעולה בסיקור אזור כורדיסטן.
שו לילי
לילי השתתפה במשחקים האולימפיים בלונדון 2012 וזכתה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג כאשר הפסידה בגמר לאורשקה ז'ולניר הסלובנית.
באליפויות אסיה היא זכתה בשתי מדליות זהב מהשנים 2011 ו-2013. במהלך הקריירה אואנו זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים.
עונת 1965/1966 בליגה א'
עונת 1965/1966 בליגה א' הייתה העונה ה-11 של ליגה א' כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 32 קבוצות, 16 קבוצות בכל בית. את העונה הסדירה סיימו במקום הראשון מכבי חיפה (ששיחקה בליגה א' עונה אחת בלבד) וסקציה נס ציונה ועלו לליגה העליונה לקראת עונת 1966/1968. ארבע הקבוצות האחרונות ירדו ליגה.
פנטזיית אונס
פנטזיית אונס (המכונה לפעמים באנגלית: Rape-play) היא פנטזיה מינית, הכוללת משחק דמיוני או העמדת פנים, כאילו אחד המשתתפים כפוי או אנוס בעצמו לבצע מעשים מיניים, או מכריח אחר לביצוע פעילות מינית כלשהי. במשחקי תפקידים מיניים זה כרוך בביצוע תפקידים של מין כפייתי. פורנוגרפיית אונס היא ספרות או תמונות הקשורות לאונס, ולעיתים גם בתסמונת סטוקהולם כאמצעי לעוררות מינית.
פנטזיה
מחקרים מצאו כי פנטזיית אונס היא פנטזיה מינית נפוצה בקרב גברים ונשים כאחד. הפנטזיה עשויה לערב את הפנטזיונר כמי שנכפו עליו יחסי מין או להיות מבצע ה"עבירה". מחקר שנערך על ידי צמד החוקרים הריטון וסינגר בשנת 1974 מצא כי "להכניע או להיות מוכנע" הייתה הפנטזיה השנייה בתדירות הגבוהה ביותר בסקר שלהם; מחקר משנת 1984 שנערך על ידי צמד החוקרים כנפו ויפה, דירג את הפנטזיה 'כניעה' כפנטזיה הנפוצה ביותר במהלך קיום יחסי מין במחקר שלהם. בשנת 1985 אמר לואי ג'נדה, פרופסור חבר לפסיכולוגיה באוניברסיטת אולד דומיניון, כי הפנטזיה המינית להיאנס היא הפנטזיה המינית הנפוצה ביותר עבור נשים. מחקר שנערך ב-1988 על ידי החוקרים פלייטר והרולד מצא כי למעלה מלמחצית מהנשאלות היו פנטזיות על מין כפוי.
ההשערה המצוטטת ביותר לשאלה 'מדוע נשים מפנטזות להיאלץ ולהיות כפויות לפעילות מינית כלשהי' היא שהפנטזיה מונעת אשמה הנגרמת חברתית - האישה לא צריכה להודות באחריות לרצונותיה ולהתנהגותה המינית. מחקר שנערך ב-1978 על ידי החוקרים מורל ופולינגשטדט, תאם את ההשערה הזו, ומצא שנשים עם רמות גבוהות של אשמת מין היו בעלות סיכוי גבוה יותר לדווח על פנטזיה בנושא כפייה, היכנעות וחוסר אונים. לעומת זאת, החוקרים פלייטר והרולד השתמשו במדד אחר של אשמה ולא מצאו שום מתאם. מחקרים אחרים מראים כי לנשים המדווחות על פנטזיות מין בכפייה יש גישה חיובית יותר בנושא מיניות, תוך סתירה להשערת האשמה. מחקר משנת 1998 שנערך על ידי שטרסברג ולוקרד מצא כי נשים שפנטזו על שימוש בכוח היו בדרך כלל בעלות פחות אשמת מין ויותר ארוטופיליות, וכתוצאה מכך היו פנטזיות תכופות ומגוונות יותר. עם זאת, נאמר כי פנטזיות על שימוש בכוח אינן הנפוצות ביותר או השכיחות ביותר.
45.8% מהגברים במחקר משנת 1980 דיווחו על פנטזיה במהלך קיום יחסי מין הטרוסקסואליים על "סצנה בה [היה להם] הרושם שנאנסו על ידי אישה" (3.2% לעיתים קרובות ו-42.6% לפעמים), 44.7% מהסצנות היו על אישה מפותה "שמעמידה פנים שמתנגדת" ו-33% של אונס אישה.
מחקר שנערך על נשים בגילאי קולג' (18–20) בשנת 1998 מצא כי למעלה ממחציתן עסקו בפנטזיות של אונס או כפייה, שלפי מחקר אחר, הם פשוט ביטויים "פתוחים ולא-שמורים" של מיניות נשית.
אורית חיון
אורית חיון (נולדה ב-17 בינואר 1965) היא עורכת דין ישראלית, העוסקת בתחום הפלילי.
ביוגרפיה
חיון נולדה בחיפה לרפאל, רואה חשבון ואיש עסקים. שירתה בצה"ל כמדריכת טנקים בבסיס צאלים וכקצינת הדרכה, ובשירות המילואים משרתת כעורכת דין ב.
בין השנים 1989–1992 למדה לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת סיטי בלונדון, ובשנת 1992 החלה להתמחות בפרקליטות הפלילית במחוז תל אביב, שם עבדה עד 1997. ב-1998 פתחה חיון משרד עורכי דין בתחום הפלילי. בין השנים 2005–2008 שימשה כמרצה אורחת בתחום משפט פלילי באוניברסיטת תל אביב ובין השנים 2008–2021 שימשה כמרצה וכמנחה בפקולטה למשפטים במרכז הבינתחומי בהרצליה ובאוניברסיטת בר-אילן. בין השנים 2008–2010 למדה לתואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן, ובשנת 2014 הוסמכה כמגשרת על ידי מרכז גומא לגישור. בשנת 2020 מונתה כמרצה אורחת באוניברסיטה היגלונית בקרקוב, פולין.
חיון חברה בוועדה לנושאים פליליים, חברת הנהלה ברשות לשיקום האסיר, יועצת משפטית בהתנדבות למרכז לסיוע נפגעות תקיפה מינית וחברה בוועדה לקידום זכויות האישה וקידום לשכת עורכי הדין בישראל. בנוסף, היא משמשת כחברת פאנל ומנחה בוועידות הלשכה השונות, כמרכזת אקדמאית של הכנסים הפליליים ופרשנית משפטית בערוצי טלוויזיה.
תיקים בולטים
אורית חיון היא סנגורית פלילים. בין התיקים הבולטים שבהם היא ייצגה:
חיים אישיים
חיון נשואה ליובל גבעתי, מנהל שיווק בחברת מחשבים, והיא אם לשני ילדים.
Guitar Heaven: The Greatest Guitar Classics of All Time
Guitar Heaven: The Greatest Guitar Classics of All Time הוא אלבום האולפן ה-21 של להקת סנטנה. אלבום זה הורכב מגרסאות כיסוי לשירים של אמנים מפורסמים כביטלס, לד זפלין והרולינג סטונז.
באלבום זה אורחו מספר אמנים בהם: נאז, כריס דוטרי, צ'סטר בנינגטון, רוב תומאס, כריס קורנל, וסקוט סטאפ.
הלהיטים שבלטו באלבום הם "While My Guitar Gently Weeps" (של הביטלס), ו"Photograph" (של דף לפרד).
יחסי בוטסואנה–קוריאה הדרומית
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בוטסואנה לבין הרפובליקה של קוריאה כוננו באופן רשמי ב-18 באפריל 1968.
בשנת 2013, ממשלת בוטסואנה השעתה את שיתוף הפעולה הבילטראלי עם קוריאה הצפונית בשל חשש ממצב זכויות האדם במדינה. ב-20 בפברואר 2014 היא המשיכה בדרך זו, תוך סיום מלא של כל היחסים הדיפלומטיים והקונסולריים עם קוריאה הצפונית בעקבות דו"ח של ועדת החקירה של האו"ם לזכויות האדם בצפון קוריאה, מה שהפך את בוטסואנה למדינה האפריקאית הראשונה שמכירה, דה-יורה, בקוריאה הדרומית כממשלה הלגיטימית היחידה של קוריאה. אך למרות זאת, ביטאה בוטסואנה את "אהדת הלב" עם העם הצפון קוריאני.
באוקטובר 2015, כאשר הנשיא איאן חמה היה בסיאול, הוא התראיין לחדשות והצהיר כי אין להם עניין ביחסים הדיפלומטיים עם קוריאה הצפונית עוד, בהתייחסו להפרת זכויות האדם ולסכנה לשלום במזרח על ידי הדיקטטורה הצבאית. נוסף על כך, חמה גינה את פקידי הממשל של קוריאה הצפונית. "מנהיגי הצפון חיים כאילו בתקופת האבן", הביע חמה את דעתו על המדינה הידועה לשמצה בהפרות זכויות אדם.
משפט הפירוק של ז'ורדן
במתמטיקה, ובפרט בתורת המידה, משפט הפירוק של ז'ורדן קובע כי כל מידה מסומנת ניתנת לכתיבה כהפרש של מידות חיוביות סינגולריות.
מבוא ומונחים בסיסיים
עבור מרחב מדיד כלשהו, מידה מסומנת היא פונקציה (כאשר \mathbb{R} הוא שדה המספרים הממשיים) המקיימת סיגמא-חיבוריות, מתאפסת עבור הקבוצה הריקה ומקבלת לכל היותר את אחד הערכים \infty ו--\infty (לא את שניהם). בהקשר זה פונקציית מידה "רגילה" תקרא מידה חיובית, והיא למעשה מידה מסומנת אשר מקבלת אך ורק ערכים אי-שליליים או \infty.
ניסוח פורמלי
עבור מרחב מדיד כלשהו ומידה מסומנת על המרחב \mu, קיים זוג מידות חיוביות \mu^+,\mu^- כך ש:
פירוק זה נקרא פירוק ז'ורדן והוא פירוק יחיד.
קיום
על-פי משפט הפירוק של האן קיימת קבוצה חיובית P\in\Sigma (קבוצה שכל תתי-הקבוצות שלה ממידה אי-שלילית) כך שהמשלים שלה הוא קבוצה שלילית (קבוצה שכל תתי-הקבוצות שלה ממידה אי-חיובית). מגדירים את המידות \mu^+,\mu^- כך שלכל A\in\Sigma:
על פי היותה של P קבוצה חיובית ו- קבוצה שלילית, בהכרח \mu^+,\mu^- שתיהן חיוביות לכל A\in\Sigma. יתרה מזאת:
ולכן.
מכל זאת נובע כי \mu^+,\mu^- הוא פירוק לפי ז'ורדן של \mu. מ.ש.ל.
יחידות
ניתן להבחין כי לכל מתקיים:
כלומר P_1 קבוצה חיובית ו- קבוצה שלילית. נובע מכך כי הוא פירוק לפי האן, ובאופן דומה גם  הוא פירוק לפי האן. בגלל שפירוק לפי האן הוא יחיד עד כדי קבוצות ממידה אפס, מתקיים. מכאן נובע כי לכל A\in\Sigma מתקיים כי:
כאשר השוויונות הימני והשמאלי הם לפי הגדרה והשוויון האמצעי נובע מהיותן של P_1,P_2 שונות עד כדי קבוצה ממידה אפס. הדבר נכון לכל A\in\Sigma, לכן ובאופן דומה גם.
מכאן שפירוק ז'ורדן הוא יחיד. מ.ש.ל.
פסגת סירק (קליפורניה)
פסגת סירק (באנגלית: Cirque Peak) היא פסגה הממוקמת בנקודת הגבול שבין היער הלאומי איניו ואזור הפרא ג'ון מויר בהרי סיירה נבדה, במחוז איניו במדינת קליפורניה שבארצות הברית.
הפסגה ממוקמת על גבול המחוזות איניו וטוליר של מדינת קליפורניה, כ-12 קילומטרים דרומית-מזרחית להר ויטני. היא מתנשאת לגובה 3,934 מטרים, ובכך היא הנקודה הגבוהה ביותר במדבר טרוטת הזהב, ומדורגת כפסגה ה-175 בגובהה בקליפורניה.
שביל הרכס הפסיפי חוצה את מדרונה הדרום-מערבי של הפסגה. שמה של הפסגה ניתן לה כפי הנראה בשנת 1890, על ידי מטפס ההרים והקרטוגרף ג'וזף ניסבט לקונט.
על פי שיטת קפן לסיווג אקלימים, הפסגה ממוקמת באקלים אלפיני. מקורם של רוב חזיתות מזג האוויר הוא מהאוקיינוס השקט, וההתקלות בהרי סיירה נבדה יוצרת עננות אורוגרפית, שמתבטאת בכמות משקעים גדולה, בעיקר בצורת שלג בחורף. מי הנגר המתנקזים מזרחה מגיעים בסוף לעמק אוונס.
Lewis Street
Lewis Street הוא המיני-אלבום השלישי של הראפר האמריקאי ג'יי קול. האלבום יצא לאור ב-22 ביולי 2020, על ידי חברות התקליטים דרימוויל רקורדס, רוק ניישן ואינטרסקופ רקורדס, על מנת לקדם את אלבום האולפן השישי של קול, The Fall Off. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים, "The Climb Back" ו"Lion King on Ice", שיצאו יחד, בסמוך למיני-אלבום.
משה מחובר
משה "מושיק" מָחוֹבֶר (נולד ב-31 ביולי 1936 בתל אביב) הוא פילוסוף, מתמטיקאי ופעיל שמאל-רדיקלי ישראלי-בריטי, ממייסדי הארגון הישראלי "מצפן".
שנותיו הראשונות ותחילת מעורבותו הפוליטית
משה מחובר נולד בתל אביב. בילדותו היה פעיל בסניף תל אביב-מרכז של השומר הצעיר. בהמשך, הצטרף למפלגת השמאל הסוציאליסטי של משה סנה, אשר פרש ממפ"ם, ועם התמזגות מפלגת השמאל הסוציאליסטי לתוך המפלגה הקומוניסטית הישראלית הפך לחבר מק"י.
בשנת 1960 מונה למרצה למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, תפקיד אותו מילא עד לשנת 1964, ואליו שב ב-1966 עד שעזב בצורה סופית את התפקיד ב-1968.
בשנת 1961, עם שובו לישראל מפולין, שם עסק בכתיבת הדוקטורט שלו בלוגיקה, כתב יחד עם עקיבא אור, חברו לסניף מק"י בירושלים, את ספרם "שלום, שלום, ואין שלום", ספר בן 516 עמודים שדן ביחסי ישראל-ערב משנת 1948 עד אותה עת, בצורה ביקורתית ונוקבת.
בשנת 1962 קיבל תואר דוקטור למתמטיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, על עבודה שכותרתה "Theory of Transfinite Recursion" ונעשתה בהנחייתם של אנדז'יי מוסטובסקי ומיכאל רבין.
עזיבת המפלגה הקומוניסטית והקמתה של מצפן
בשנת 1962, ארבעה מחברי מק"י: עקיבא אור (שהיה באותה התקופה סטודנט למתמטיקה ופיזיקה), ומשה מחובר (מי שהיה באותה התקופה מרצה למתמטיקה באוניברסיטה העברית) מסניף מק"י בירושלים, ועודד פילבסקי וירמיהו קפלן מסניף מק"י בתל אביב, שלחו מכתב לוועד המרכזי של מק"י. במכתב ביקשו לפתוח את דפי הביטאונים קול העם וזו הדרך בפני ויכוח פוליטי פנים-מפלגתי, עוד הוסיפו כי אם דבר זה לא אפשרי, יש לפתוח ביטאון פנימי הגלוי רק לחברי המפלגה, בו כל חבר מפלגה יוכל להעלות שאלות על הכתב, להביע את דעתו ולקרוא את דעותיהם של חברים אחרים במפלגה. הארבעה ראו בוויכוח הפנים-מפלגתי צורך קיומי, זאת בשל הגילויים החדשים שנחשפו בוועידות ה-20 וה-22 של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, גילויים אשר חשפו את מדיניותו של סטלין בתקופת שלטונו על ברית המועצות, ונלוו להעברת ביקורת נוקבת על מדיניותו ועל פולחן האישיות אותו טיפח, הצעתם זו נדחתה.
בהמשך, לאחר שהצעתם נדחתה, העבירו שניים מן הארבעה (מחובר ואור), ביקורת חריפה וקוהרנטית יותר על המפלגה הקומוניסטית הישראלית במכתב, אותו שלחו לחברי הסניף של מק"י בירושלים. בביקורתם, מתחו השניים ביקורת על הגופים הרשמיים של המפלגה, על כך שלא התוו תוכנית מגובשת על הדרך הישראלית להגעה לסוציאליזם, בנוסף מחו שוב, על החוסר בביקורת עצמית הקיים בתוך המפלגה, ועל גניזת מאמרי ביקורת שחיברו הארבעה (מאמרים שביקרו את הקו הרשמי של המפלגה) בידי העיתונים הרשמיים של המפלגה, זו הדרך וקול העם, מאמרים אשר לא פורסמו. החברים בסניף ירושלים איימו על מחובר ואור בגירוש מן המפלגה, וראו בהם אויבי מעמד הפועלים, הניסיונות של אור ומחובר לאתגר את החשיבה המונוליטית הרשמית בסניף, נענו בבוז ובאיומים. בשל כך, פרשו-סולקו הארבעה מן המפלגה, וחברו לפלג טרוצקיסטי חיפאי שפרש מן המפלגה הקומוניסטית הישראלית כמה שנים קודם לכן ולקבוצה של אוהדי המפלגה הקומוניסטית לשעבר - ויחדיו הקימו את הארגון הסוציאליסטי הישראלי (אס"י), שנודע על שם ביטאונו - מצפן.
בסרטו התיעודי של ערן טורבינר אודות מצפן: "מצפן : ישראלים אנטי-ציוניים", מסביר מחובר את הקמת מצפן בצורך שהיה לדעתם, בהקמת גוף שמאלי, בלתי תלוי ועצמאי, שיחתור לסוציאליזם, ושלא יהיה מחויב לאינטרסים המעצמתיים של ברית המועצות.
פעילותו הפוליטית במסגרת מצפן
בסרטו של טורבינר, מספר מחובר כי בתהליך שהתחולל בארגון בין השנים 1963 ל-1966-1967, הגיעו החברים בתנועה, לגיבוש תפיסה שגורסת שהציונות היא תנועה התנחלותית, ושהסכסוך של ישראל (כמדינת מתנחלים) עם הפלסטינים הוא סכסוך ממין קולוניאלי, בין אוכלוסיית מהגרים התנחלותית לבין אוכלוסייה ילידית שהייתה לקורבן המדיניות ההתנחלותית. בנוסף לכך, מספר מחובר, כי באותה התקופה בה היה פעיל במצפן והתגורר בישראל, קיבל לעיתים טלפונים עם איומים על חייו ועל חיי בני משפחתו (ביניהם שני בניו, שהיו קטנים באותה תקופה, טל ודניאל, וספגו איומים ברצח מבעד לשפופרת).
ב-29 בספטמבר 1967, כשלושה חודשים לאחר מלחמת ששת הימים, פורסם בעיתון "הארץ" גילוי דעת ובו נכתב: "זכותנו להתגונן מפני השמדה אינה מקנה לנו את הזכות לדכא אחרים. כיבוש זר גורר אחריו שלטון זר, שלטון זר גורר אחריו התנגדות, התנגדות גוררת אחריה דיכוי, דיכוי גורר אחריו טרור וטרור נגדי. קרבנות הטרור הם בדרך כלל אנשים חפים מפשע, החזקת השטחים תהפוך אותנו לעם של רוצחים ונרצחים. נצא מהשטחים הכבושים מיד!"
על גילוי דעת זה היו חתומים שנים-עשר ישראלים: שמעון צבר, חיים הנגבי, דן עומר, דוד ארנפלד, ראיף אליאס, אלי אמינוב, אורי ליפשיץ, רפי זכרוני, אריה בובר, שניאור שרמן, יהודה רוזנשטראוך וגם משה מחובר.
בשנים 1964-1966, היה מחובר, בנוסף לתפקידו כמרצה באוניברסיטה העברית, מרצה אורח למתמטיקה באוניברסיטת בריסטול באנגליה. בשנת 1968, לאחר שעזב את תפקידו באוניברסיטה העברית, עבר להתגורר בלונדון.
פעילותו הפוליטית באירופה
זמן מה לאחר מעברו ללונדון, בשנת 1973, מונה מחובר למרצה ללוגיקה מתמטית בקינגס קולג', בתפקיד זה החזיק עד 1995, אז מונה לפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת לונדון.
בשנת 1975, ערך משה מחובר ריאיון עם נציג אש"ף בלונדון באותה התקופה, סעיד חמאמי. בסרטו של ערן טובינר, הוא מסביר כי אנשי מצפן תמכו בזכות ההגדרה העצמית של העם הפלסטיני, ועל אף שהייתה להם ביקורת על אש"ף, הוא היה הנציג המקובל והנבחר של העם הפלסטיני, ועל כן לדעתו היה חשוב לדעת מה האנשים המשתייכים לארגון זה רוצים, ומה יש להם לומר. בראיון, אמר סעיד חמאמי, כי על פי עמדת אש"ף משנת 1970, כל היהודים החיים בישראל יוכלו להיות אזרחי המדינה האחת, החילונית והדמוקרטית שתוקם בכל שטחי פלשתינה-א"י, זאת במידה ויקבלו עליהם את הרצון לחיות כשווים מול שווים עם הערבים הפלסטינים, בנוסף התייחס חמאמי לסעיף 6 באמנה הפלסטינית משנת 1964, שקבע שהיהודים שחיו בפלשתינה-א"י לפני מה שמכונה "התוקפנות הציונית" הם פלסטינים לכל דבר ועניין. בהתייחסו לפרוגרמה הפוליטית של 1970, אמר, כי נוסף על האמור באמנה, כל היהודים, גם אלה שלא נחשבו בפני האמנה כפלסטינים, יוכלו לחיות במדינה אחת, חילונית ודמוקרטית של יהודים וערבים שיחיו יחדיו בשלום, אם ירצו בכך. בהמשך לכך, הזכיר את נאומו של יאסר ערפאת באו"ם, במסגרתו אמר ערפאת: "כשהנני חושב על פלסטין העתידה, אני מתכוון לכל היהודים החיים שם ורוצים לחיות איתנו בהרמוניה ובשלום". בנוסף, באותו ראיון, הכיר סעיד חמאמי בישראלים כעם נפרד וחדש, שנוצר במהלך שנות ה-40, באומרו: "לדעתי ולדעת כל הפלסטינים המתקדמים, מהווים יהודי ישראל, החיים עתה בפלסטין, עם; זהו עם חדש, עם שנוצר במהלך שנות סכסוך.... העובדה היא שקיימים שני עמים: העם הערבי הפלסטיני והעם היהודי הישראלי. לשני עמים אלה יש תביעה-שבזכות לפלסטין. אני מאמין כי אנו שייכים לפלסטין וכי היא ארצנו. אני גם יודע כי כל יהודי ישראלי אמיתי, במיוחד מי שנולד שם וחי שם במשך שנים על שנים, מאמין שזוהי ארץ מוצאו, שזוהי ארצו. אינני מאשים אותם במעשיה של "חירות"; אינני מאשים אותם במה שעוללו לארצי הארגונים הציוניים הריאקציוניים והטרוריסטיים; את הדור הישראלי הנוכחי אינני מאשים אף במה שעוללו אבותיהם לי באופן אישי, בגרשם אותי מארצי. אבל עליהם לדעת כי גם אנחנו קיימים כעם, ויש לנו תביעה-שבזכות לארץ. אף פלסטיני מתקדם אחד אינו יכול לומר ליהודי ישראלי: "לך אין זכות לארץ זאת". אבל אף יהודי ישראלי אחד אינו יכול לבוא ולומר לערבי פלסטיני "זכותי לארץ זאת גדולה מזכותך". ייתכן שזכותנו שלנו על פלסטין גדולה במקצת מזו של היהודים הישראלים." בנוסף, תמך בדבריו בפתרון של שתי מדינות לשני עמים כפתרון ביניים מוסכם, עד לאיחוד משותף בין העמים לכדי מדינה אחת, חילונית ודמוקרטית.
בשל ראיון זה, קשריו עם אנשי שמאל ישראלים נוספים, ובשל אמירותיו (שנחשבו על ידי קיצונים מסוימים בחברה הפלסטינית כ"מתונים"),שילם סעיד חמאמי בחייו, כאשר נרצח ב-4 בינואר 1978, ככל הנראה על ידי אנשיו של אבו נידאל.
בשנת 1978, הצטרף משה מחובר למערכת העיתון "חמסין", שהוגדר כ"כתב עת של סוציאליסטים מהפכנים מהמזרח התיכון" ופורסם באנגלית.
את הסכמי אוסלו ביקר מחובר, בסרטו של ערן טורבינר, בכך שמתחילתם נעשו במאזן כוחות בלתי שוויוני ומוטה לטובת ישראל, שיכולה הייתה לכפות את כל תנאיה על הצד הפלסטיני. בכך הוא הגדיר את ההסכמים כ"מכירת חיסול של ערפאת", ואמר כי הטרגדיה היוונית מלמדת אותנו, כי בחטא ההיבריס של ישראל, ככוח חזק שיכול לכפות את כל תנאיו על הצד השני, היא זורעת זרעים שעלולים להיות הרי אסון בעתיד.
בנוסף לפעילותו במישור הישראלי-פלסטיני, משה היה פעיל בלונדון גם בהפגנות נגד מלחמת וייטנאם ונגד האפרטהייד בדרום אפריקה, ובעת האחרונה הפגין כנגד תקיפה אפשרית של ישראל באיראן.
ב-2022 יצא לאור ספרו  How Labor Powers the Global Economy: A Labor Theory of Capitalism (עם עמנואל פרג'ון ודייוויד זכריה) בהוצאת Springer.
משה מחובר נשוי לאילנה ואב לשני בנים (בהם עורך הדין הבריטי דניאל מחובר, שהתמחה בתיקים של זכויות אדם וזכויות אזרח).
אנה מריה יוקל
אנה מריה יוקל (בגרמנית: Anna Maria Jokl; 23 בינואר 1911 - 11 באוקטובר 2001) הייתה סופרת, עיתונאית ופסיכותרפיסטית יהודיה גרמניה.
קורות חיים
יוקל הייתה בת לבית יהודי מתבולל בוינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית, הצעירה מבין שלוש בנות. אביה לחם במלחמת העולם הראשונה ושב מהחזית כשהוא נכה. לאחר זמן קצר נפטר. אמה נישאה בשנית ובשנת 1927 התיישבה המשפחה בברלין. מעת לעת, בין השנים 1924–1928, שהתה יוקל בבית הורי אמה בברסלאו. יוקל עבדה כתסריטאית עבור UFA, אולפן קולנוע גרמני מרכזי בין מלחמות העולם. במאי 1933 הוקרן סרטה הניסיוני "רכילות" (Tratsch) בברלין אך עקב עליית המפלגה הנאצית לשלטון, נאסר מאותה עת ואילך להזכיר את שמה בהקשר אמנותי ותרבותי. בשנת 1933 עברה יוקל לגלות בפראג, שם כתבה את ספרי הילדים "בסיליוס נוקס" (1937) ו"צבע הפנינה". עם חלוקת צ'כוסלובקיה ערב מלחמת העולם השנייה, ב-15 במרץ 1939, נמלטה יוקל לפולין. כתב היד של "צבע הפנינה" נותר בפראג אך הוברח אליה מאוחר יותר על ידי האדם שסייע בבריחתה. סיפרה יוקל: "הוא ידע שאין בידי כל אפשרות לגמול לו על אומץ לב שכזה, שאין לו תגמול. אם כן, למה עשה זאת? 'העברתי רבים את הגבול', השיב לי שם, בבית הקפה בקטוביץ, 'רובם התלוננו על כל מה שהשאירו מאחוריהם. את לא התלוננת. צר היה לך רק על ספר אחד שכתבת. זה מצא חן בעיני'."
מפולין נמלטה יוקל לבריטניה. בלונדון עסקה יוקל בפרויקטים חברתיים. בין היתר השתתפה בקמפיין למען הקמת בית לילדים שהיו פליטים מגרמניה הנאצית וכתבה והעלתה על הבמה מחזות לילדים, עם קבוצת צעירים צ'כוסלובקים.
בשנת 1945 החלה יוקל ללמוד פסיכולוגיית מעמקים, ובכך המשיכה במכון קרל גוסטב יונג בציריך ב-1950. היא ייחסה את כישלונה בבחינות לאנטישמיות של יונג ועוזרו, טוני וולף (Toni Wolff). היא לא קיבלה דיפלומה מהמכון, אך עבדה כפסיכולוגית, בין השאר עבור בית החולים היהודי בברלין. בשנת 1948 יצא לאור הרומן שלה, "צבע הפנינה" (Die Perlmutterfarbe). בשנת 1950 עברה למזרח ברלין לרגל תכנון צילומו של סרט המבוסס על ספרה זה, אך גורשה משם כעבור זמן קצר על ידי השלטונות הקומוניסטים, ללא נימוק, והתסריט שכתבה על בסיס הספר נדחה. רק ב-2008 עיבד הבמאי מרכוס רוזנמילר את הספר לסרט, וב-2013 עיבד המחזאי כריסטוף נוסבאומדר (Christoph Nußbaumeder) את הספר למחזה, וזה הועלה על במת התיאטרון Düsseldorfer Schauspielhaus בדיסלדורף.
בין השנים 1951–1965 התגוררה יוקל במערב ברלין ועבדה כפסיכותרפיסטית ופובליציסטית. ב-1965 עברה לירושלים. היא הייתה חברה באגודת הסופרים בשפה הגרמנית בישראל (Verband deutschsprachiger Schriftsteller Israels) ובארגון הסופרים הבינלאומי, במדור הסופרים הגרמנים החיים מחוץ לגרמניה. בנוסף לעבודתה כפסיכותרפיסטית, הקדישה עצמה ליצירתה הספרותית.
בשנת 1995 הוענק לה, על מכלול יצירתה, פרס האנס אריך נוסאק (Hans-Erich-Nossack-Preis).
יוקל נפטרה בשנת 2001 בירושלים.
בשנת 2011, לרגל יום הולדתה המאה, פורסמו כתבים אוטוביוגרפיים, מכתבים וסיפורים שכתבה תחת הכותרת "משש תקופות חיים" (Aus sechs Leben). יצירתה מאופיינת בקווים אוטוביוגרפיים בולטים. בנוסף, כתבה מחקר פסיכואנליטי, "ההתמודדות עם העבר" (Bewältigung der Vergangenheit) שיצא לאור ב-1968. עוד תרגמה ספרות יידיש ועברית לגרמנית, כולל ספרו של צבי קוליץ, "יוסל רקובר מדבר אל אלוהים" (1956).