cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קרלו השלישי, מלך נאפולי
שארל הקצר או שארל מדוראצו (1345 – 24 בפברואר 1386) היה מלך נאפולי ומלך ירושלים בין השנים 1382 ל-1386 כקרלו השלישי, ומלך הונגריה בין 1385 ל-1386 כקארוי השני. בשנת 1381, שארל יצר את מסדר הספינה האבירי. בשנת 1383, הוא ירש את נסיכות אכאיה לאחר מותו של ז'אק מבו.
ילדות ונוער (1354 או 1357 – 1370)
שארל היה בנם היחיד של לואי מדוארצו ואשתו, מרגרט מסנסוורינו. לואי מדוראצו היה בנו הצעיר של ז'אן, דוכס דוראצו, שהיה בנם הצעיר של קרלו השני, מלך נאפולי ומריה מהונגריה. תאריך לידתו של שארל אינו ודאי: הוא נולד ב-1354, לפי ההיסטוריון Szilárd Süttő, וב-1357, לפי ננסי גולדסטון. שארל נולד בדוראצו.
לואי מדוראצו מרד נגד בני דודיו, ז'אן הראשונה, מלכת נאפולי, ובעלה, לואי מטארנטו באביב 1360, אך הוא הובס. הוא גם נאלץ לשלוח את הילד שארל כבן ערובה לחצר המלכה ז'אן הראשונה בנאפולי. לאחר שאביו של שארל מת בכלא בקיץ 1362, המלכה ז'אן הורתה כי שארל יטופל "בכל הכבוד הראוי לבית המלוכה ולשמור עליו במדינה מלכותית".
לאיוש הפך את שארל למושל סלאבוניה, קרואטיה ודלמטיה בתואר דוכס בשנת 1371.
מלחמה על נאפולי (1379–1381)
ז'אן הראשונה, מלכת נאפולי הכירה רשמית בקלמנס השביעי כאפיפיור החוקי נגד אורבנוס השישי ב-22 בנובמבר 1378. היא אף נתנה מחסה לקלמנס השביעי, שגורש מרומא, ועזרה לו לעזוב את איטליה לאביניון במאי 1379 כתגמול, האפיפיור אורבנוס השישי נידה את המלכה והכריז שהיא משוללת מממלכתה לטובת שארל מדוראצו ואשתו מרגרט ב-17 ביוני.
הסכסוך בין ז'אן לאפיפיור אורבנוס השישי גרם לאפיפיור (כאדון פיאודלי של הממלכה) להכריז עליה כמודחת ב-1381 ולתת את הממלכה לשארל. הוא צעד על ממלכת נאפולי עם צבא קרואטי, הביס את בעלה אוטו, דוכס בראונשווייג-גרובנהאגן, בסן גרמנו, כבש את העיר וצר על ז'אן בקסטל דל'אובו. לאחר הניסיון הכושל של אוטו להקל עליה, שארל לכד אותה והכניס אותה לכלא בסן פלה. זמן קצר לאחר מכן, כאשר הגיע לידי שארל כי היורש המאומץ שלה, לואי הראשון, דוכס אנז'ו, יצא למסע לכיבוש מחדש של נאפולי, שארל חנק את המלכה בכלא בשנת 1382, וכך הפך למלך נאפולי.
משלחתו של לואי מנתה כ-40,000 חיילים, כולל אלה של אמדאו השישי, רוזן סבויה, וזכתה לתמיכתם הכספית של האנטי-אפיפיור קלמנס השביעי וברנבו ויסקונטי ממילאנו. שארל, שסמך על פלוגות שכירי החרב תחת ג'ון הוקווד וברטולומיאו ד'אלוויאנו, בסך כולל של כ-14,000 איש, הצליח להסיט את הצרפתים מנאפולי לאזורים אחרים בממלכה ולהציק להם בטקטיקות גרילה. אמדאו חלה ומת במוליזה ב-1 במרץ 1383, וחייליו נטשו את השדה. לואי ביקש עזרה ממלך צרפת, ששלח לו צבא תחת אנגרן השביעי, אדון קוסי. האחרון הצליח לכבוש את ארצו ולאחר מכן לפלוש לממלכת נאפולי, אך באמצע הדרך הגיעה הידיעה כי לואי מת לפתע בביסגלי ב-20 בספטמבר 1384.
בינתיים, היחסים עם אורבנוס השישי נעשו מתוחים, מכיוון שהוא חשד ששארל זומם נגדו. בינואר 1385 נעצרו שישה קרדינלים, ואחד, תחת עינויים, חשף את חלקו של שארל בקונספירציה. לאחר מכן הוא נידה את שארל ואשתו, והטיל חרם על ממלכת נאפולי. המלך השיב בכך ששלח את אלבריקו דה ברביאנו למצור על האפיפיור בנוצ'רה. לאחר שישה חודשי מצור, אורבנוס שוחרר על ידי שני ברונים נאפוליטניים שעמדו לצד לואי מאנז'ו, ריימונדלו אורסיני וטומסו די סנסוורינו.
ירושה בהונגריה
בעוד אורבן מצא מקלט בגנואה, שארל עזב את הממלכה כדי לעבור להונגריה. עם מותו של המלך לאיוש הראשון, הוא תבע את כס המלכות ההונגרי כזכר האנגוויני הבכיר והדיח את בתו של לאיוש מריה, מלכת הונגריה בדצמבר 1385. לא היה לו קשה לקחת את השלטון, שכן הוא זכה לתמיכתם של כמה לורדים קרואטים ולמגעים רבים שיצר במהלך כהונתו כדוכס קרואטיה ודלמטיה. עם זאת, אליזבתה מבוסניה, אלמנתו של לאיוש ואמה של מריה, סידרה להתנקש בחייו של קארוי ב-7 בפברואר 1386. הוא מת מפצעיו בווישגראד ב-24 בפברואר.
הוא נקבר בווישגראד ללא טקס דתי, בגלל הנידוי שלו שהיה עדיין בתוקף על ידי האפיפיור אורבנוס השישי. בנו לדיסלאו (שנקרא לכבודו של לאסלו הראשון, מלך הונגריה) ירש אותו בנאפולי, בעוד העוצרים של מריה מהונגריה החזירו אותה למלכת הונגריה. עם זאת, לדיסלאו ניסה להשיג את הכתר של הונגריה לאחר מכן.
משפחתו
לקארוי השלישי ולמרגרט מדוראצו היו שלושה ילדים:
אלן נאן מיי
אלן נאן מיי (באנגלית: Alan Nunn May; 2 במאי 1911 - 12 בינואר 2003) היה פיזיקאי בריטי שפעל כמרגל סובייטי והעביר לברית המועצות את סודות הנשק הגרעיני בימי מלחמת העולם השנייה.
ראשית דרכו
אלן נאן מיי נולד בשנת 1911 בעיירה קינגס נורטון (Kings Norton) שליד העיר ברמינגהאם במרכז אנגליה. כבן לאב עסק ביציקת כלי נחושת. מנעוריו היה תלמיד מצטיין. בשנת 1930 החל ללמוד לימודי פיזיקה באוניברסיטת קיימברידג'. מיי היה אוהד של ברית המועצות והקומוניזם והצטרף למפלגה הקומוניסטית הבריטית. בגמר לימודיו בשנת 1936 ביקר בעיר לנינגרד בברית המועצות.
בימי מלחמת העולם השנייה
בשנת 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, החל מיי לעבוד במיזם סודי של פיתוח המכ"ם בסאפוק, ולאחר מכן בבריסטול במיזם שנועד לפתח שיטות לצילום חלקיקים רדיואקטיביים. בהמשך צורף לצוות של אוניברסיטת קיימברידג' שעסק בפיתוח כור אטומי המבוסס על מים כבדים. מיזם זה שולב בפרויקט מנהטן האמריקאי לפיתוח פצצת האטום ובשנת 1943 יצא הצוות לקנדה לפעול בבניית כור אטומי ליד אוטווה.
משפטו
ב-5 בספטמבר 1945 ערק למערב איגור גוזנקו, פקיד הצופן בשגרירות ברית המועצות באוטווה בירת קנדה, וחשף את פעולות הריגול הסובייטי במדינות המערב. גילוייו הובילו למעצרו של מיי במרץ 1946 ולחקירתו על ידי ה-MI5, שירות הביטחון הבריטי. בחקירתו הודה לבסוף כי ריגל לטובת הסובייטים. מיי הועמד לדין בלונדון באשמת ריגול, וב-1 במאי 1946 נדון על פי הודאתו לעשר שנות מאסר עם עבודת פרך. לאחר שש שנות מאסר שוחרר מיי ממאסרו בשנת 1952 בגין התנהגות טובה. עם שחרורו הצהיר כי העביר את המידע לסובייטים משום שראה בכך "תרומה לביטחון האנושות".
ינוח (עיר מקראית בגליל)
יָנוֹחַ הייתה עיר בגליל בתקופת ממלכת ישראל.
ינוח נזכרת פעם אחת בתנ"ך. בספר מלכים מסופר כי בתקופת פקח בן רמליהו מלך ישראל, כבש אותה תגלת פלאסר השלישי מלך אשור:
הארכאולוג לואי-איג ונסאן, הציע לזהות את ינוח עם "תל אַ-נַעְמֶה" שבעמק החולה. ונסאן שיער שהשם ינוח הוא הצורה העברית של השם הכנעני ינועם שהופיעה בכתובות מצריות מתקופת הברונזה המאוחרת. אחרים דחו זיהוי זה בטענה שאין דמיון בשם בין ינוח ל"נעמה".
היו שהציעו לזהות את ינוח בכפר "ינוח" בלבנון, 10 קילומטר מזרחית לצור. במאה ה-20 הוצע על ידי קליין, לזהותה בין תרשיחא ליאנוח-ג'ת, באתר שבו נערכו חפירות ארכאולוגיות ונמצאו ממצאים מתקופת הברונזה ותקופת הברזל. יוחנן אהרוני תמך בזיהוי זה וטען שהיא תואמת את הרשימות האנליסטיות של תגלת פלאסר השלישי שנמצאו בכלח הכוללות, לשיטתו, שמות ערים מאזור עכו.
החוקר יעקב קפלן הציע לזהות את ינוח בתל הנמצא בין תל אבל בית מעכה לתל קדש, שזוהו בהתאם עם "תל אבל" ו"תל קדיס" שבגליל העליון, בהתאם לסדר הערים בפסוק. קפלן זיהה את ינוח עם תל הנמצא ב"גבעת שוקת" שליד כפר גלעדי, אשר לא הרחק ממנו קיים אתר הלניסטי רומי בשם ח'רבת ניחא, הנזכר כבר במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל. על פי הצעתו של קפלן, השם של ינוח נדד מגבעת שוקת אל "ח'רבת ניחא", מרחק של כקילומטר וחצי.
אולימפיאדת החורף 1940
אולימפיאדת החורף 1940 הייתה אולימפיאדה אשר בוטלה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה. היא הייתה אמורה להיות אולימפיאדת החורף החמישית.
היסטוריה
אירוח האולימפיאדה נמסר לסאפורו שביפן בישיבת הוועד האולימפי הבינלאומי ה-36, שנערכה בוורשה ב-9 ביוני 1937. סאפורו התמודדה על אירוח האולימפיאדה מול סנט מוריץ שבשווייץ, שאירחה את אולימפיאדת החורף ב-1928 ומול גרמיש פרטנקירשן שבגרמניה, שם נערכה אולימפיאדת החורף ב-1936. האולימפיאדה נועדה להיערך בסאפורו מה-3 ועד ה-12 בפברואר 1940.
יפן ויתרה על אירוח האולימפיאדה בעקבות פרוץ מלחמת סין-יפן ב-1938, וב-15 ביולי אותה שנה החליט הוועד האולימפי הבינלאומי על העברתה לסנט מוריץ. בהמשך התגלעה מחלוקת בין הוועד האולימפי הבינלאומי לשלטונות שווייץ בנוגע להשתתפות גולשי סקי מקצועיים במשחקים. בעקבותיה החליט הוועד ב-9 ביוני 1939 להעביר את האולימפיאדה אל העיר המתחרה השלישית במכרז האולימפי, גרמיש-פרטנקירשן. היא נועדה להיערך שם מה-2 ועד ה-11 בפברואר 1940.
בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה, והגם שגרמניה התעקשה שבכוונתה לארח את המשחקים, בוטלו המשחקים על ידי הוועד האולימפי בנובמבר 1939 ומשחקי החורף האולימפיים הושעו ולא התחדשו אלא ב-1948. אז הם נערכו בסנט מוריץ
סאפורו אירחה את אולימפיאדת החורף ב-1972.
נקבוביות
נקבוביות (באנגלית: Porosity) מוגדרת כיחס בין נפח החללים של חומר (מצע) נקבובי לנפח החומר הכולל. המונח נקבוביות משמש בתחומים רבים בהם גאולוגיה ומדעי כדור הארץ, הידרולוגיה ופיזיקה של הקרקע, חקלאות והשקיה, מכניקת קרקע וביסוס מבנים, הנדסת חומרים ומטרולוגיה, הנדסת רקמות ורפואה. לנקבוביות השפעה מכרעת על תהליכים כמו זרימת מים בתוך המצע הנקבובי, תנועה של מומסים וחלקיקים, ראקציות כימיות ותופעות מעבר מסה וחום, בידוד תרמי, גמישות ועמידות בפני עומסים ומאמצים.
בתחומי ההידרוגאולוגיה ומדעי כדור הארץ מקובל לסמן את הנקבוביות באות n או \phi כדלקמן:
מושג הנקבוביות
נוח להסביר את מושג הנקבוביות בעזרת סכמה של שלוש הפאזות (מוצק, נוזל וגז). הנפח של הפאזה המוצקה מוגדר כ-, הנפח של הפאזה הנוזלית (למשל מים) הוא  והנפח של הפאזה הגזית (אוויר) מסומן כ-. נפח החללים שווה לסכום הנפחים של הפאזה הנוזלית והפאזה הגזית, , והנפח הכולל שווה לסכום נפח החללים והפאזה המוצקה,.
בנוסף לנקבוביות, מקובל להגדיר את יחסי הנפחים של הפאזות בעזרת הערכים הבאים: מנת החללים מוגדרת כ-, תכולת הרטיבות הנפחית כ- ודרגת הרוויה כ-. תכולת הרטיבות משתנה בין ערך נמוך (שאריתי) במצב של קרקע יבשה לערך מקסימלי שמתקבל במצב בו הקרקע רוויה במים ושווה לנקבוביות. תחום הערכים של דרגת הרוויה נע בין במצב יבש ( s = 0 ) למצב רוויה ( s = 1 ) בו כל הנקבובים מלאים במים. הקשרים בין יחסי הנפחים מאפשרים להגדיר את הנקבוביות בעזרת תכולת הרטיבות ודרגת הרוויה, או בעזרת מנת החללים. ביטוי נוסף לנקבוביות תלוי בשתי הגדרות עבור צפיפות, צפיפות יבשה  וצפיפות מוצקים, כאשר m _ { s } היא המסה של הפאזה המוצקה. היות שהערך של  בסלעים ובקרקעות שווה, על פי רוב, ל- 2.65, מדידה של הצפיפות היבשה מספקת הערכה לנקבוביות.
הקשר בין נקבוביות והמוליכות ההידרולית ברוויה
ככלל, המוליכות ההידרולית ברוויה גדלה עם הנקבוביות. הסיבה העיקרית היא שעבור נקבוביות גדולה, שטח החתך הפנוי לזרימה גדל והמרחק הממוצע בין חלקיקי הזורם והפאזה המוצקה גדל. אלא שהנקבוביות אינה הגורם היחיד שקובע את ערכה של המוליכות ההידרולית. יתרה מכך, יש מקרים בהם ההתנהגות הפוכה: קרקע חרסיתית מאופיינת בנקבוביות גדולה מזו של קרקע חולית אבל המוליכות ההידרולית שלה נמוכה יותר. גורמים נוספים שמשפיעים על המוליכות ההידרולית הם התפלגות הגודל של הנקבובים, הסידור המרחבי של חלקיקי המצע הנקבובי (שמתואר לעיתים על ידי ערך הפתלתלות ), מידת החספוס של פני המוצק ותכונות הזורם (בעיקר צמיגות). משוואות כמו משוואת קוזני-קרמן ומשוואת אֵרְגוּן  מספקות הערכה של המוליכות ההידרולית בתלות בנקבוביות ובגורמים נוספים.
ערכים אופייניים לנקבוביות
נקבוביות היא תכונה שיכולה להשתנות במרחב ובזמן. שינויים במרחב מתרחשים למשל במעבר בין שכבות ויחידות גאולוגיות ובהשפעת העומס העצמי של הקרקע. שינויים בזמן מתרחשים כתוצאה מתהליכי תפיחה והתכווצות שנובעים, בן השאר, ממחזורי ייבוש והרטבה.
נקבוביות, מיצוע מרחבי ותורת הרצף
נקבוביות היא תכונה שמתקבלת ממיצוע בתוך נפח מייצג, שכן ללא מיצוע מתקבלים ערכים שאינם מייצגים את המצע הנקבובי. למשל, הנקבוביות בנקודה שממוקמת בתוך נקבוב תהיה שווה ל-1 ואילו בנקודה בתוך הפאזה המוצקה, הנקבוביות התאורטית תהיה שווה ל-0.
גודלו של הנפח המייצג צריך להיות מספיק גדול כדי ששינויים קלים בגודלו לא ישפיעו על תוצאת המיצוע אך גם מספיק קטן כדי שניתן יהיה לתאר את השינויים של הנקבוביות במרחב.
נקבוביות אפקטיבית
זרימה במצע נקבובי מתרחשת בתוך רצף של חללים המחוברים זה לזה. קיימים מצבים בהם חלק מהנקבובים מנותקים מהרצף ולכן אינם חלק מהחלל דרכו מתרחשת הזרימה. נקבוביות אפקטיבית מייצגת את החללים בהם מתרחשת זרימת מים בתנאי רוויה והשימוש בה מאפשר טיפול נפרד ברצף הנקבובים שמשתתף בזרימה. נהוג להשתמש במושג נקבוביות אפקטיבית לתיאור זרימה בקרקע המכילה אזורים של מוליכות הידרולית נמוכה, כמו אגרגטים ועדשות חרסית קטנות, אשר כמעט ולא מאפשרים למים לזרום דרכם.
=== נקבוביות כפולה === שם זה מתייחס לרעיון תאורטי המציע להתייחס למצע הנקבובי כמורכב משתי פרקציות נקבוביות בעלות אינטראקציה הדדית. למשל, בסלעים סדוקים ניתן להגדיר שתי פרקציות; פרקציה של מטריצת הסלע הרציפה ופרקציית סדקים כאשר לכל אחת מהפרקציות מוגדרת נקבוביות שונה. רישום של משוואות הזרימה ומשוואות ההסעה עבור כל אחת מהפרקציות ותיאור של תופעות המעבר בין הפרקציות משפר במקרים רבים את ההתאמה בין חישובים ומדידות של תהליכים המתרחשים בסביבות מורכבות.
=== מקרו-נקבוביות ומיקרו-נקבוביות === מקובל להתייחס לגודל החללים כדי לאפיין את השפעתם על תהליכי המעבר של מומסים. בעוד במצע בעל חללים קטנים התנועה של המומסים תתרחש בעיקר על ידי דיפוזיה מולקולרית, במצע בעל חללים גדולים התנועה תתרחש בעיקר על ידי הסעה.
ראו גם
גאומכניקה
כריס מרפי
כריסטופר סקוט "כריס" מרפי (באנגלית: Christopher Scott "Chris" Murphy; נולד ב-3 באוגוסט 1973) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת קונטיקט מאז 2013.
ביוגרפיה
לאחר מכן עבד כמנהל ועוזר בקמפיינים של פוליטיקאים דמוקרטים במדינתו, וכן אצל מנהיג הרוב בסנאט של קונטיקט. בשנת 1998 נבחר לראשונה לבית הנבחרים של מדינת קונטיקט, והביס את המחוקק הרפובליקני שכיהן עד אותה עת 14 שנים. ב-2000 נבחר לכהונה שנייה לאחר שהביס את יריבתו הרפובליקנית בפער גדול.
בשנת 2002 החליט להתמודד על מושב בסנאט של מדינת קונטיקט, ולבסוף נבחר לאחר שהביס את יריבו הרפובליקני. ב-2004 נבחר לכהונה שנייה ושוב זכה לרוב גדול ממניין הקולות. בשנת 2006 החליט להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-5 של קונטיקט. הוא הצליח לגבור על יריבתו הרפובליקנית, ננסי ג'ונסון, שכיהנה כחברה בבית הנבחרים זה 24 שנים. הוא נבחר לכהונה שנייה ב-2008 ולכהונה שלישית ב-2010, ובשתי המערכות ברוב ניכר על פני יריביו.
בינואר 2011 הכריז מרפי כי הוא יתמודד על המושב הפתוח שמותיר הסנאטור העצמאי הפורש ג'ו ליברמן. לאחר שגבר על מזכירת המדינה של קונטיקט לשעבר בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, הביס את יריבתו הרפובליקנית בבחירות הכלליות בנובמבר 2012. ב-3 בינואר 2013 החל את כהונתו כסנאטור. בסנאט הוא מכהן כחבר בוועדת ההקצבות, בוועדת החוץ ובוועידה לחינוך, בריאות, עבודה ופנסיות. בבחירות בשנת 2018 נבחר לכהונה שנייה.
מרפי נשוי לקתרין מאז אוגוסט 2007, ואב לשני בנים.
הוועדים האולימפיים האירופיים
מ-1991 חברות הארגון מקיימות את הפסטיבל האולימפי האירופי לנוער, בו משתתפים בני נוער באירועי ספורט המתרחשים כל שנתיים (בשנים לא זוגיות) ומפוצלים בין ענפי ספורט חורף וקיץ כמו אולימפיאדות הקיץ והחורף. אך בשונה מהאולימפיאדה שמתקיימת פעם בארבע שנים ויש פער של כשנה וחצי בין אולימפיאדות הקיץ והחורף, הפסטיבל האולימפי האירופי לנוער מתקיים כל שנתיים ויש הפרש של מספר חודשים בלבד בין טורניר ענפי ספורט החורף לטורניר ענפי ספורט הקיץ מכיוון שהם נערכים באותה שנה, בדרך כלל בחודשים פברואר ויולי.
שורש 61
150px|ממוזער|שמאל|השורש במופע מכווץ שורש 61, או שִׁין בּוּ (בסינית: 心部, פיניין: Xīn bù) הוא השורש השישים-ואחד של הכתב הסיני. פירושו "לב" והוא הראשון מתוך 34 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מארבעה קווים.
במילון קאנגשי יש 1,115 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה, והוא אחר השורשים השכיחים ביותר.
כאשר שִׁין בּוּ מרכיב תו יחד עם שורשים נוספים ומופיע משמאל לשורש אחר הוא יופיע בצורה:忄. שין בו עשוי גם להופיע מעל או מתחת לשורש אחר ואז גובהו מתכווץ כגון בתו: 忈 (שִׁין בּוּ מופיע למטה מכווץ).
עצם מתמטי
עצם מתמטי או אובייקט מתמטי הוא מושג מהפילוסופיה של המתמטיקה, שמתייחס לעצם מופשט המופיע במתמטיקה.
עצם מתמטי הוא כל דבר שמוגדר באופן פורמלי וריגורוזי. דוגמאות לעצמים מתמטיים הם מספרים, קבוצות, פונקציות ויחסים.
בגאומטריה, כענף של המתמטיקה, קיימים עצמים כמו נקודות, ישרים, מצולעים, מעגלים, ספירות, פאונים ויריעות.
באלגברה, ענף אחר של המתמטיקה, ישנם עצמים מסוג חבורות, חוגים ושדות.
פיוטר ציבינסקי
'''פיוטר מ. ציבינסקי (בפולנית  Piotr Mateusz Andrzej Cywiński''') נולד ב-16 באפריל 1972 בוורשה) הוא היסטוריון ומנהלו של מוזיאון אושוויץ בירקנאו. הוא משתתף פעיל ולעיתים קרובות גם יוזם של דיאלוג פולני-יהודי ונוצרי-יהודי. הוא אקומניסט שמתמסר לפיוס בין הזרמים השונים בקרב התרבויות השונות באזור הגבול הפולני.
חייו
ציבינסקי סיים את לימודיו באוניברסיטה בשטרסבורג ב-1993 בהיסטוריה של ימי הביניים כמו כן למד באוניברסיטה הקתולית בלובלין, שם למד עד 1995. הוא קיבל תואר דוקטור במכון להיסטוריה באקדמיה הפולנית למדעים ב-2001.
קריירה מקצועית
בין השנים 1996–2000 היה פיוטר ציבינסקי סגן נשיא ובעשור שאחרי כן (2000–2010) נשיא של מועדון האינטליגנציה הקתולית (Klub Inteligencji Katolickiej) בוורשה. מ-2010 הוא חבר בוועד המנהל של המועדון. ב-2002 הוא היה מייסד שותף של פורום אדלברט הקדוש (Forum Świętego Wojciecha) והיה יושב ראש שלו עד ינואר 2010. הוא היה בין המארגנים של הקונגרסים של גנייזנו ב-2003, 2004 ו-2005. ב-2004 נבחר ציבינסקי להיות סגן נשיא (ונשיא אזורי לאירופה) של הפדרציה העולמית של אינטלקטואלים קתולים (Pax Romana) לשנים 2004–2008.
בין השנים 2000 ו-2006 היה מזכיר המועצה הבינלאומית של אתר ההנצחה אושוויץ-בירקנאו. ב-12 ביוני 2006 התמנה ציבינסקי להיות מנהלו של מוזיאון אושוויץ בירקנאו, תפקיד אותו החל למלא מ-1 בספטמבר 2006. הוא החליף בתפקיד את יז'י ורובלבסקי (Jerzy Wróblewski) שהיה מנהל המוזיאון במשך שנים רבות. הוא היה מייסד שותף של המרכז הבנלאומי לחינוך על אושוויץ והשואה וסגן נשיא של מועצת המרכז. ב-2009 הוא הקים יחד עם ולדיסלב ברטושבסקי (Władysław Bartoszewski) את קרן אושוויץ-בירקנאו (Fundacja Auschwitz-Birkenau) ומאז מכהן כנשיא הקרן. מ-2009 הוא חבר במועצת המוזיאונים לשר התרבות וב-2010 נבחר להיות במועצה להגנה על אתרי המאבק ומות הקדושים (Rada Ochrony Pamięci Walk i Męczeństwa) העוסקת בשימור אתרים היסטוריים בהם נרדפו אנשים בפולין. הוא מכהן, גם, כסגן נשיא של מועצת מוזיאון למסורות עצמאות בלודז'. מ-2012 הוא חבר בחבר הנאמנים של המוזיאון למלחמת העולם השנייה בגדנסק. הוא חבר במועצת מוזיאון גרוס-רוזן.
בשנים 2000–2002, בזמן שעבד במכון אדם מיצקביץ' ניהל ציבינסקי את פסטיבל Europalia 2001 Poland. הוא יצר פורטל לתרבות יהודית והיסטוריה בפולין: Diapozytyw.pl. בשנים 2002–2014 השתתף בדיאלוג של הכנסייה הקתולית עם הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית.
בבחירות של 2004 היה מועמד להיות חבר בפרלמנט האירופי מטעם מפלגת איחוד החירות (Unia Wolności). בין 2005 ל-2007 היה ציבינסקי סגן נשיא של ויקימדיה פולין ומ-2007 הוא חבר בוועדת הביקורת של הארגון.
פרסים ואותות כבוד
ב-2008 העניק לו נשיא פולין לך ואלנסה את צלב האביר של מסדר Polonia Restituta. ב-2013 העניק לו שר החוץ הפולני את אות Bene Merito שהוא אות הכבוד הגבוה ביותר ששירות החוץ הפולני נותן עבור פעילויותיו לחיזוק מעמדה של פולין בזירה הבינלאומית. ב-2014 פרס עבור הגנה על זכויות אדם וב-2015 פרס Gloria Artis משר התרבות על תרומה משמעותית להגנת התרבות הפולנית והמסורת הלאומית.
ב-2012 קיבל את אות מסדר הכתר הבלגי. בנובמבר 2012 העניק לו אלבר השני, נסיך מונקו תואר אביר של מסדר סן-שארל (Ordre de Saint-Charles). ב-2014 קיבל צלב מסדר הפניקס היווני וב-2015 צלב Ordre des Palmes Académiques הצרפתי.
אצטדיון רולאן גארוס
אצטדיון רולאן גארוס (בצרפתית: Stade Roland-Garros) הוא קומפלקס אצטדיוני טניס בפריז, צרפת. האצטדיון מארח מדי שנה את טורניר הגראנד סלאם אליפות צרפת הפתוחה, שנקראת בציבור בדרך כלל על שם האצטדיון. הוא קרוי על שם רולאן גארוס, טייס קרב צרפתי ממלחמת העולם הראשונה.
המשטח
המגרשים בנויים בכמה שכבות. השכבה התחתונה ביותר עשויה בטון ועליה כ-90 ס"מ של חול. מעליו מונחים כ-15 ס"מ של סלע געשי ומעליה כ-7.6 ס"מ של אבן גיר שעליה יוצרים את משטח החימר בשביל המשחקים. את החימר מכינים על ידי ריסוק של לבנים אדומות בעזרת מכבש עפר על המגרש עצמו. לאחר מכן שופכים מים על אבקת הלבנים וחוזרים על הפעולה עד ליצירת שכבה דחוסה בעובי של כמה מילימטרים שמכסה את כל המגרש. המטרה היא ליצור שכבה שתהיה עמוקה מספיק כך שיוותרו עליה סימני עקבות של נעלי השחקנים ופגיעת כדורים, אך לא עמוקה מדי, ברמה שעשויה לגרום להחלקת השחקנים. לפני ובמהלך משחקים, מעבירים שרשאות מתכת על גבי המשטח כדי להחליקו.
המגרשים
שלושת המגרשים הראשיים הם:
מגרש פיליפ שאטרייה
המגרש נבנה ב-1928 ומאז משמש כמגרש הגדול והמרכזי. הוא בעל תפוסה של 14,840 מקומות לצופים, מלבד מקומות ששמורים לעיתונות ולתקשורת. עד 2001 נקרא המגרש המרכזי, ואז קיבל את שמו החדש על שם נשיא התאחדות הטניס הצרפתית. ארבעת היציעים מכונים ארבעת המוסקטרים והם קרויים על שמות ארבעה טניסאים צרפתים שזה היה כינויים: ז'אן בורוטרה, רנה לקוסט, אנרי קושה וז'אק בריניון, שבעיקר בזכותם החזיקה צרפת בגביע דייוויס מ-1927 עד 1933. מונומנט לזכר רצף הניצחונות הזה ניצב בין מגרש שאטרייה למגרש מס' 1. מ-2018 המגרש עבר בינוי מקיף שהושלם ב-2020 וכולל כעת גם גג נפתח שניתן לסגור בעת גשמים.
מגרש סוזן לנגלן
המגרש נבנה ב-1994 ובו כ-10,000 מקומות ישיבה. בתחילה הוא נקרא מגרש A וב-1996 נקרא על שם סוזן לנגלן, טניסאית צרפתייה שהייתה מגדולות הטניסאיות בעולם. במגרש קיימת מערכת תת-קרקעית ייחודית לשמירה על לחות המשטח. האצטדיון מיועד לקבל עד סוף 2023 קירוי עם גג נפתח ומיועד לארח באולימפיאדת פריז 2024 את תחרויות האיגרוף.
מגרש סימון מתייה
המגרש נבנה ב-2019 ומכיל 5,000 מקומות. למגרש 4 חזיתות זכוכית כפולות הפועלות כחממות ובהן צמחים מארבע יבשות. המגרש ממוקם במתחם הגן הבוטני הסמוך לרולאן גארוס.
מגרש מס' 1
המגרש נבנה ב-1980 ובו 3,800 מקומות ישיבה שהיו מסודרים ביציע עגול סביב המגרש, בניגוד ליציעים המקובלים בצורת מלבן. הוא נהרס בשנת 2019, לאחר שהושלמה בנייתו של המגרש החדש, מגרש סימון מתייה.
פרוסט/ניקסון
פרוסט/ניקסון (אנגלית: Frost/Nixon) הוא סרט דרמה היסטורי משנת 2008, שבוים והופק בידי רון הווארד, המבוסס על מחזה באותו שם מ-2006. המחזה עלה בישראל ב ב-2013, בבימוי של עודד קוטלר, בכיכובם של עודד תאומי ואקי אבני.
הפקה
עלילת הסרט עוסקת בנשיא ארצות הברית לשעבר ריצ'רד ניקסון, בראיונותיו עם העיתונאי הבריטי דייוויד פרוסט. הראיונות, שהחלו כניסיון של ניקסון לזכות במחילה והבנה ואולי אף לסלול את דרכו בחזרה לחיים הפוליטיים, הפכו לחשבון נפש נוקב על חלקו בפרשת ווטרגייט.
הסרט הופץ בעותקי DVD ו-Blu-ray בשנת 2009. הסרט זכה בטקס פרסי אגודת מבקרי הקולנוע של לאס וגאס 2008, בפרס התסריט הטוב ביותר, הבימוי הטוב ביותר, השחקן הראשי הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר והסרט הטוב ביותר.
עלילה
לאחר שערוריית ווטרגייט בשנת 1972 והתפטרותו הבאה ב-1974, 400 מיליון איש ברחבי העולם צפו בטלוויזיה כאשר ניקסון עזב את הבית הלבן. בין הצופים היה העיתונאי הבריטי דייוויד פרוסט, שהקליט אז תוכנית אירוח באוסטרליה, והחליט באותו יום לראיין את ניקסון.
סוכן הספרות של ניקסון, אירווינג לזר, מאמין שהראיונות יהוו הזדמנות עבור ניקסון להציל את המוניטין שלו ולהרוויח מבחינה כלכלית. לזר דורש 500,000 דולר ובסופו של דבר מבטיח סכום של 600,000 דולר.
לאחר ששכנע את חברו, המפיק ג'ון בירט, שהראיונות עשויים להיות הצלחה, פרוסט נוסע עם בירט לקליפורניה כדי להיפגש עם ניקסון. על המטוס, פרוסט מפלרטט עם צעירה בשם קרוליין קושינג, והזוג מתחיל במערכת יחסים כשהיא מתייגת לנסיעה.
פרוסט מתקשה למכור את הראיונות לרשתות אמריקאיות, ומחליט לממן את הפרויקט בכסף פרטי. הוא מתווך עסקאות משלו עם מפרסמים ותחנות טלוויזיה מקומיות בכדי לארגן את שידור הראיונות. הוא ובירט שוכרים שני חוקרים - בוב זלניק וג'יימס רסטון הבן - כדי לסייע לפרוסט בהכנות. פרוסט לא בטוח מה הוא רוצה מהראיונות; רסטון מעודד אותו לכוון להודאה של ניקסון.
ג'ק ברנן, פרוסט וניקסון יוצאים לשלושת מפגשי ההקלטות הראשונים. פרוסט מוגבל על פי מסגרת זמן מוסכמת, ולחץ על הצוות שלו, מנסה לשאול שאלות קשות. עם זאת, ניקסון שולט בדיון בנוגע למלחמת וייטנאם והישגיו במדיניות החוץ. מאחורי הקלעים, צוות המערכת של פרוסט עצבני לגבי יכולתו של פרוסט כעיתונאי, וכועס על כך שניקסון נראה כפטור את עצמו מחשיפה אמיתית.
עם תחילת הריאיון הסופי, פרוסט עורך מארב לניקסון, עם השמעת תמלילי שיחה בין ניקסון לצ'ארלס קולסון בוושינגטון. כשהצוות שלו צופה באימה מחדר סמוך, ניקסון מודה שעשה דברים לא אתיים ומוסיף: "כשהנשיא עושה את זה, זה אומר שזה לא חוקי". פרוסט ההמום נמצא על סף גרימת וידוי, כאשר ברנן פורץ פנימה ועוצר את ההקלטה. לאחר שניקסון וברנן עורכים דיון, הראיון מתחדש. פרוסט רודף באגרסיביות את קו החקירה המקורי שלו; ניקסון מודה כי השתתף בחיפוי הפרשה וכי הוא "איכזב את העם האמריקאי".
זמן מה לאחר ששודרו הראיונות, פרוסט וקושינג מבקרים בפרידה בניקסון בוילה שלו. פרוסט מודה לניקסון על הראיונות וניקסון, מודה בחסד בתבוסה, מודה לפרוסט בתמורה ומאחל לו בהצלחה. פרוסט נותן מתנה לניקסון, זוג נעליים איטלקיות זהות לאלו שפרסט לבש במהלך הראיונות. ברגע פרטי, ניקסון שואל על הלילה בו הוא התקשר בשכרות לפרוסט, מה שמרמז שאין לו זיכרון מהאירוע. בפעם הראשונה ניקסון פונה לפרוסט בשמו הפרטי. ניקסון צופה בפרוסט וקושינג עוזבים ומניחים את הנעליים על מעקה האבן של הווילה. הוא מביט בחגיגיות אל השקיעה כשהמסך דוהה.
טקסט מסכם על המסך קובע כי הראיונות היו מוצלחים במיוחד, וניקסון מעולם לא נמלט ממחלוקת עד מותו משבץ ב-1994.
הבית הכתום
הבית הכתום שבצהלה הוא מבנה שתוכנן על ידי האדריכל אריק גינזבורג. המבנה שוכן ברחוב אבישי בשכונת צהלה שבתל אביב. הפרויקט נחשב למבנה ארכיטקטורי יוצא דופן, והוא הפרויקט הראשון בתכנון אדריכל ישראלי שהוצג במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון. הבית נקרא "כתום", אך כיום הבית אינו כתום אלא אפור בהיר. הבית נצבע על ידי אסתי גינזבורג, בתו של האדריכל, אריק גינזבורג, בעקבות סכסוך על בעלות הבית בין השניים. לנוכח הצלחתן ופרסומו של הפרויקט, נכתב הספר "מבט מבפנים פנימה: סודות התכנון האדריכלי" העוסק בפיתוחו של הבית הכתום בצהלה ובלקחי הפרויקט.
תכנון, עיצוב ובנייה
ההמבנה מבוסס על עקרונות ארכיטקטורה רבים; קירור וחימום פסיביים, ניצול אור יום, הגדלת שטח הגן באמצעות מזעור שטח האדמה שהבית מכסה, מתן ביטוי צורני למהות ולתוכן הבית והשתלבות בסביבה. מסת הבניין מורכבת משני נפחים; קומת הקרקע היא מנסרה שבסיסה מלבן, אשר הפרופורציות שלו (אורך ורוחב) תואמות את פרופורציות החלקה. המנסרה ממוקמת בפינה הצפון מערבית של המגרש כך שהצד הקצר שלה מקביל לצד שצר של החלקה, וצדה הארוך מקביל לצד הארוך שלה. הקומה העליונה היא מנסרה זהה לחלוטין לזאת שמגדירה את חלל קומת הקרקע, למעט מודול אחד. התיבה העליונה בשלמותה מסובבת בשיעור תשעים מעלות בכיוון השעון ביחס לתיבה התחתונה, ונסוגה לאחור בשיעור של ארבעים מטרים וחצי מהקיר הקדמי של קומת הכניסה.
טכניקת התכנון
תכנון המבנה חולק לחמישה שלבים:
טכניקת הבניה
המבנה מורכב משלד מפלדה. התגבשות צורה מורכבת משני נפחים, שהעליון שבהם בולט בשיעור של ארבעים מטרים וחצי מעבר לתחתון דרשה מהאדריכל לחשוב על חומרים שיוכלו לשאת את המשקל העצמי (משקל החומרים שמהם הוא בנוי) והן את המשקל של התכולה (אנשים, רהיטים וכו׳). ככלל משקל התכולה במרבית הבניינים הוא זניח לעומת המשקל העצמי שלהם. פלדה הוא חומר שאפשר למצוא בו שימושים מגוונים בבניין. הפלדה מצטיינת ביחס גבוה בין חוזק ומשקל. באמצעות בניה בפלדה ניתן להשיג חוזק רב באמצעות משקל קטן בהשוואה לחומרים אחרים. העובדה שחיבור הפלדה וחוסר הבלאי שלה מאפשרת פתרון כדאי הן מבחינה כלכלית והן מבחינת אפשרות הבניה ה"צפה" בעקבות המשקל הנמוך שלה בהשוואה לבנייה מסוגים שונים.
אוניברסיטת מזרח אנגליה
אוניברסיטת מזרח אנגליה (באנגלית: University of East Anglia; בראשי תיבות: UEA) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בנוריץ' שבממלכה המאוחדת אשר הוקמה בשנת 1963. האוניברסיטה כוללת כוללת ארבע פקולטות ו-26 בתי ספר.
היסטוריה
במהלך המאה ה-19 הועלו הצעות להקים מוסד אקדמי בעיר. למעשה, נעשו ניסיונות של ממש להקים את האוניברסיטה בשנים 1919 ו-1947, אך ניסיונות אלו נכשלו בגלל העדר מימון ממשלתי. הניסיון השלישי התרחש בתחילת שנות ה-60 וצלח כאשר הלימודים החלו באוקטובר 1963. האוניברסיטה התפתחה במהירות ובשנת 1968 התקיימו שני סיורים של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת והנסיכה מרגרט, רוזנת סנודן במקום. המלכה תבקר עוד פעמיים במוסד בעשורים שלאחר מכן (בשנים 1994 ו-2017).
בשנים שלאחר מכן נוסד הקורס לכתיבה יצירתית שהפך במהלך השנים ליוקרתי ביותר והצמיח סופרים רבים, ובהם קאזואו אישיגורו, איאן מקיואן, ג'ון בויין ואיאן מקיואן. בשנת 1972 נפתח המרכז לחקר אקלים ובשנה שלאחר מכן נוסד עיתון הסטודנטים. באותן השנים גם נפתח בית הספר למדעי המחשוב והחלו לימודי חינוך. בשנת 1989 ארתור מילר הקים את היחידה ללימודים אמריקאיים.
ארגון אקדמי
האוניברסיטה מציעה למעלה מ -300 קורסים בארבע הפקולטות שלה, הכוללים 26 בתי ספר ללימודים:
יעקב שוורץ
יעקב שוורץ (נולד ב-12 באוגוסט 1964) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר ומזוהה בעיקר עם קבוצת בית"ר ירושלים.
קריירה
שוורץ התגורר בילדותו בשכונת שמואל הנביא בירושלים. הוא גדל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים, אך שירותו הצבאי עיכב את עלייתו לקבוצת הבוגרים של המועדון, לאחר שהפסיק להתאמן במשך מספר חודשים ולא היה בכושר משחק. שוורץ הרשים במשחקי אימון את מנהל הקבוצה, אברהם לוי, שמצידו חידש מיד את כרטיס השחקן של שוורץ, אשר לא היה בתוקף. לאחר מספר שבועות נכנס בעונת 1982/1983 ישירות להרכב הפותח של הקבוצה.
בשתי העונות שלאחר מכן סבל שוורץ מפציעות מרובות, ולכן לא הרבה לשחק. במקביל לכך הקבוצה ירדה לליגת המשנה בסיום עונת 1990/1991. שוורץ היה גורם משמעותי בעלייתה של בית"ר ירושלים בחזרה לליגה הראשונה בסוף עונת 1991/1992, ובעונה שלאחר מכן זכתה הקבוצה באליפות, כאשר שוורץ תרם רבות לקבוצה במשחק ההתקפה, לצידם של אלי אוחנה ורונן חרזי, בסך הכל שיחק שוורץ 12 עונות בבית"ר ירושלים, ורשם לזכותו 279 הופעות ו-35 שערים.
לקראת סוף עונת האליפות זומן שוורץ לראשונה לנבחרת ישראל, וב-27 באפריל 1993 ערך את הופעת הבכורה שלו, במשחק ידידות נגד. בסך הכל ערך שמונה הופעות במדי הנבחרת, מתוכן חמש במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994, כולל בניצחון על, וב-20 באפריל 1994 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק ידידות נגד.
בעונת 1994/1995 הוחתם שוורץ בהפועל תל אביב על ידי המנג'ר משה סיני, כמחליפו של חיים רביבו שעבר למכבי חיפה, ובמדי הקבוצה ערך 30 הופעות בליגה וכבש שני שערים. בעונה שלאחר מכן, לאחר שני מחזורים בלבד עבר להפועל באר שבע, ולאחר מכן עבר לשחק במכבי יפו מליגת המשנה. בעונת 1996/1997 הצטרף שוורץ להפועל לוד וסייע לה להעפיל בחזרה לליגה הלאומית. הקשר שיחק בלוד עונה נוספת, לפני שעבר בעונת 1998/1999 למכבי נתניה לה סייע להעפיל בחזרה לליגה הבכירה, ובתום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 35.
שוורץ כיהן בתפקיד עוזר מאמן בבית"ר ירושלים בשתי קדנציות שונות, לצידם של המאמנים אלי גוטמן וניסים בכר. בנוסף שימש מאמן ראשי בקבוצת הפועל לוד.
חיים אישיים
לאחר הפרישה ממשחק ובעקבות נישואיו, עבר שוורץ לגור בבני ברק והתקרב לדת. לשוורץ ארבעה ילדים. עובד כנהג אוטובוס בחברת "דן".
חנארו גרסיה לונה
חנארו גרסיה לונה (בספרדית: Genaro García Luna; נולד ב-10 ביולי 1968 במקסיקו סיטי) הוא פקיד ממשלה מקסיקני. הוא שימש כמזכיר לביטחון פנים בקבינט הפדרלי. מהנדס בהכשרתו.
לאחר כהונתו בממשלת מקסיקו עובד חנארו כיועץ ואיש עסקים בהערכת סוציו-כלכלית, פוליטית ופיננסית במקסיקו ובאמריקה הלטינית. הוא שותף בחברת GLAC המספקת אינדקס להערכת תנאי סיכון וביטחון. מדד GLAC של החברה מתפרסם גם בעיתון El Heraldo De Mexico, ובמגזין El Financiero ומשמש את הקהילה העסקית כדי להעריך את תנאי הסיכון והביטחון במדינות וערים שונות במקסיקו.
גרסיה לונה נכלל ברשימת "10 המקסיקנים המושחתים ביותר" שפרסם פורבס בשנת 2013. הוא שבר שתיקה במכתב לסטיב פורבס כי הכללתו ברשימה התבססה על שקרים וכי הכתבה חסרת יושר עיתונאי. הוא היה מעורב בעבודה עם אל צ'אפו שהיה האיש המבוקש בעולם. הוא עזר לאל צ'אפו בתקווה להתמנות לנשיא.
הוא מחבר הספר "Contra el crimen: ¿Por qué 1,661 corporaciones de policía no bastan? Pasado, Presente y Futuro de la Policía en México" (2006) [נגד פשע: מדוע 1,661 כוחות משטרה לא מספיקים. עבר, הווה ועתיד המשטרה במקסיקו], שם פרש לראשונה את מושגי היסוד של המודל החדש של המשטרה במקסיקו, תוך שימת דגש על חשיבות משימות המודיעין, ו"המודל החדש לביטחון מקסיקו" (“El Nuevo Modelo de Seguridad para México”) משנת 2011, המציין מהם השיקולים והחזון הממלכתי להתמודד עם עדיפות לאומית.
במשפט משנת 2018 של חואקין גוסמן לורה (מנהיג קרטל סמים המכונה אל צ'פו), נטען באחת העדויות כי גוסמן שיחד את גרסיה לונה עם מזוודות עמוסות בשטרות בסך 3 מיליון דולר במזומן בשתי הזדמנויות שונות.
חינוך
הוא סיים את התואר השני בעסקים (MBA) מאוניברסיטת מיאמי במאי 2015. הוא בעל תואר ראשון B.Sc. בהנדסת מכונות מהאוניברסיטה המטרופוליטית האוטונומית (UAM) וקורס דיפלומה בתכנון אסטרטגי בפקולטה לחשבונאות ומינהל של האוניברסיטה האוטונומית הלאומית במקסיקו (UNAM).
קריירה
הוא מומחה לביטחון ומודיעין וידוע כי עבר הכשרה במדינות שונות.
בשנת 2000, מונה למנהל תכנון מבצעים במשטרה המשפטית הפדרלית, תפקיד שהוא זכה בו במסגרת מכרז.
בשנת 2001 מונה כמייסד ומנכ"ל סוכנות החקירות הפדרלית (בממשלתו סוכנות זו קיבלה את פרס INNOVA 2005 על התרגול שלה "חקירת חטיפה בזמן אמת" ותעודת ISO 9001: 2000 עבור 33 מהנהלים שלה בתחומים שונים).
כראש סוכנות החקירות הפדרלי (AFI), גרסיה לונה הפך למטרה לביקורת רחבה לאחר הגילוי כי פשיטת משטרה שהתקיימה ב-9 בדצמבר 2005 שנערכה על ידי AFI בחווה בה כביכול הוחזקו קורבנות חטיפה החוטפים, לכאורה, שהוצגו בפני הציבור המקסיקני תחת מעצר בשידור חי בזירת האירוע, נעצרו למעשה בבוקר שלפני כן, ב-8 בדצמבר 2005, מחוץ לאתר, והוחזקו באופן בלתי חוקי מבלי שהוצגו בפני שופט במהלך כמעט 20 שעות. יתרה מזאת, אחד החוטפים לכאורה גורס כי עונה על ידי החוקרים הפדרליים. הפרות אלה ורבות אחרות של הליך הוגן זיהמו את המקרה באופן בלתי ניתן להבחנה, ועד היום אי אפשר לדעת מה באמת קרה.
ב-1 בדצמבר 2006, גרסיה לונה מונה למזכיר ביטחון הפנים. במסגרת תפקידו, הוא יזם את ארגונה מחדש, של המשטרה הפדרלית.
באפריל 2011, גרסיה לונה הפך לנשיא ועידה בינלאומית לאכיפת סמים (IDEC); שהפסגה העולמית שלה נערכה במקסיקו.
ב-9 באפריל 2015, חנארו גרסיה לונה היה מועמדת לבחירות כחבר מועצת המנהלים של SecureAlert, Inc., חברה שבסיסה ביוטה (ארצות הברית) הפעילה בעסקי ניטור העבריינים. SecureAlert, Inc. נשלטת על ידי חברת Sapinda Asia, Ltd. ומר לארס ווינדהורסט, ובבעלות מועילה של 51.6% ממניותיה המצטיינות של החברה SecureAlert. Inc, החל 6 במרץ 2015.
שקיפות פיננסית
גרסיה לונה לא הצליח להסביר את עושרו האישי, הכולל בתי יוקרה ונדל"ן במקסיקו סיטי, דבר שלא נחשב בר השגה בשכרו של עובד מדינה מקסיקני. עם זאת מצוין כי למשפחתו של גרסיה היו כמה נכסים באזור שייתכן ועברו אליו בירושה. עם זאת, הסבר חלופי הוצע על ידי עד במשפט 2018 של אל צ'אפו גוסמן. במהלך המשפט, בנו של בן זוגה לשעבר של אל צ'אפו איסמאאל זמבדה גרסיה העיד כי באסיה שוחד בסכום של כ-3 מיליון.
מחאות ג'ורג' פלויד
מחאות ג'ורג' פלויד הן סדרה מתמשכת של הפגנות, הפרות סדר, מהומות ומעשי ביזה שהחלו כמחאה מקומית נגד אלימות משטרתית המופנית כלפי אזרחים במטרופולין מיניאפוליס-סיינט פול של אזור מינסוטה, התפשטו במדינות ארצות הברית ומשם - ברחבי העולם. ההפגנות החלו במיניאפוליס ב-26 במאי 2020, לאחר פרסום סרטון המתעד את רצח ג'ורג' פלויד. חלק מההפגנות היו אלימות ונגרם בהן נזק רב לרכוש ולגוף. בעקבותיהן נהרגו מספר אנשים על ידי מפגינים, בהם גם שחורים. במהלך המחאות נורו 12 שוטרים על ידי מפגינים ושלושה מהם מתו, ביניהם קפטן משטרת סנט לואיס בדימוס דייוויד דורן.
החל מ-1 ביוני התקיימו הפגנות בלמעלה מ-200 ערים בארצות הברית ומדינות אחרות בדרישה לצדק עבור פלויד, כמו גם התבטאות נגד בריונות מצד המשטרה. לפחות 12 ערים מרכזיות הכריזו על עוצר בערב שבת, 30 במאי, והחל מ-2 ביוני, מושלים ב-23 מדינות ארצות הברית ובוושינגטון די. סי., קראו למשמר הלאומי, עם למעלה מ-17,000 חיילים לפעול.
ג'ון ג'יימס
ג'ון אדוארד ג'יימס (באנגלית: John Edward James; נולד ב-8 ביוני 1981) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי המכהן בבית הנבחרים של ארצות הברית עבור מחוז הקונגרס העשירי של מישיגן מאז 2023. ג'יימס הוא חבר המפלגה הרפובליקנית, והיה מועמד לסנאט האמריקאי ב-2018 ו-2020 ללא הצלחה.
ביוגרפיה
ג'יימס נולד בסאות'פילד, מישיגן, בשנת 1981 וגדל בפטיסט בשכונת פאלמר וודס בדטרויט. הוא סיים את לימודיו בתיכון האח רייס הקתולי בשנת 1999. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית (ווסט פוינט) בשנת 2004, ושירת שמונה שנים בצבא. בין היתר השתתף בתפקיד במלחמת עיראק כטייס בואינג AH-64 אפאצ'י. שניים מחבריו לכיתה בווסט פוינט הם חברי הקונגרס פט ראיין ווסלי האנט.
מחאות ג'ורג' פלויד
היסטוריה של אלימות משטרתית בארצות הברית
מקרים תכופים של אלימות משטרתית ושימוש יתר בכוח על ידי גורמי אכיפת החוק בארצות הברית הובילו זה מכבר תנועות למען זכויות אזרח ופעילים אחרים למחות על חוסר האחריות המשטרתית באירועים בהם נעשה שימוש בכוח מופרז. בשנת 1965 היו תגובה לאלימות של המשטרה. עימותים עם המשטרה במהלך המהומות הביאו למותם של 34 אנשים, רובם אפרו-אמריקאים. מהומות לוס אנג'לס בשנת 1992 היו תגובה לזיכוי שוטרי המשטרה האחראים לכוח מופרז שהופעל על רודני קינג. בעשור האחרון נכללו עם אלה הירי ב-2014 של מייקל בראון בפרגוסון, מיזורי; הרשלנות שהובילה למותו של פרדי גריי בבולטימור בשנת 2015, הירי ב-2016 על פילנדו קסטיליה והירי ב-2017 על ג'סטין דיימונד, שניהם במינסוטה; ומותו של אריק גרנר בשנת 2014 בעיר ניו יורק, שבדומה לג'ורג' פלויד אמר: "אני לא יכול לנשום". במרץ 2020, הירי בקנטקי בברונה טיילור בדירתה על ידי המשטרה סוקר רבות בתקשורת.
ג'ון ג'יימס
ביוגרפיה
ג'יימס קיבל תואר שני בניהול שרשרת אספקה ​​ממכללת סמיל של אוניברסיטת פן סטייט לעסקים, ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת מישיגן.
כף ג'יימס (איי שטלנד הדרומיים)
כף ג'יימס (באנגלית: Cape James) היא לשון יבשה המהווה את הקצה הדרומי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.
ג'ון ג'יימס
ביוגרפיה
בשנת 2012, ג'יימס הצטרף ל-James Group International, שם, אביו, ג'ון א. ג'יימס, היה המנכ"ל. ג'יימס גרופ היא חברת שירותי ניהול שרשרת אספקה ​​גלובלית. ג'יימס הפך למנהל התפעול שלה, ובסופו של דבר הפך לנשיא ג'יימס גרופ הבינלאומי ומנכ"ל חברת הבת שלה, רנסאנס גלובל לוגיסטיקה.
בספטמבר 2017, ג'יימס התמודד לפריימריז הרפובליקני לבחירות לסנאט של ארצות הברית במישיגן ב-2018 בניסיון להדיח את הדמוקרטית המכהנת בעלת שלוש הקדנציות דבי סטייבנו, ובניסיונו להפוך לסנאטור האפרו-אמריקאי הראשון של מישיגן. ב-27 ביולי 2018, אחד עשר ימים לפני הפריימריז, ג'יימס זכה במועמדות המפלגה עם 55% מהקולות. הוא הפסיד לסטביינו בבחירות הכלליות - 52.3% ל-45.8%.
כף ג'יימס (איי שטלנד הדרומיים)
הכף ממוקמת 4.5 קילומטרים דרומית - דרום-מערבית מנקודת אלין פלין; 6.8 קילומטרים דרומית-מערבית לפסגת אורגנה; 3.55 קילומטרים מערבית - דרום-מערבית מנקודת סוחינדול; ו-29.5 קילומטרים צפונית-מערבית מהאי לואו.
ג'ון ג'יימס
ביוגרפיה
מכיוון שהפסד הבחירות במירוץ לסנאט ב-2018 היה קטן מהצפוי, ג'יימס הפך למועמד המוביל במועמדות הרפובליקנית להתמודד נגד הסנאטור הדמוקרטי המכהן של מישיגן, גרי פיטרס, בבחירות 2020. ג'יימס התעקש בתחילה שהבחירות נוהלו בצורה לא הוגנת. הוא הקים קרן משפטית משותפת עם הוועדה הלאומית הרפובליקנית על מנת לערער על התוצאות. ג'יימס טען שישנן סיבות רבות לפתוח בחקירה, אך לא הוכיח אותן. הוא גייס 2 מיליון דולר לאחר הבחירות כשביקש לערער על תוצאות הבחירות, והוא ניסה ללא הצלחה לחסום את האישור של תוצאות הבחירות, שאותן הפסיד לפיטרס ב-1.7% מהקולות. ג'יימס הודה בהפסדו ב-24 בנובמבר באמצעות הרשתות החברתיות, ובירך את פיטרס.
במהלך הקמפיין שלו, ג'יימס התחייב לתת 5% מתרומת הקמפיין שלו לצדקה. ועדת גיוס התרומות של ג'יימס דיווחה על כ-46.12 מיליון דולר בסך התרומות לבחירות 2020 ונתנה יותר מ-2.36 מיליון דולר לעמותות צדקה.
ג'יימס זכה בפריימריז הרפובליקני בבחירות 2022 במחוז הקונגרס העשירי של מישיגן. הוא ניצח את קרל מרלינגה הדמוקרט בבחירות הכלליות בנובמבר והושבע לתפקידו בבית הנבחרים ב-3 בינואר 2023.
במסעות הבחירות רץ במצע רפובליקני טיפוסי, ותיאר את עצמו באתר הקמפיין שלו כמתנגד להפלות ובעד נשיאת נשק. עם זאת, הוא מתנגד לעונש מוות, אינו מאמין שמעסיקים רשאים לפטר עובדים בשל נטייתם המינית, ומתנגד ללגליזציה. הוא מתנגד לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
חיים אישיים
ג'יימס התחתן עם אשתו אליזבת בשנת 2012. יש להם שלושה בנים. ג'יימס סיפר כי בטרם נישא לה, היה לו מפגש עם שוטרים בקניון בפרבר של דטרויט שבו השוטרים שלפו עליו את רוביהם. ג'יימס סיפר שהאמין שאם אליזבת לא הייתה לידו, ייתכן שהוא היה נהרג. הוא גם הביע את חששו להיהרג בכל פעם שהמשטרה עוצרת אותו לעצירה שגרתית בכבישים. ג'יימס הוא נוצרי לא-דתי.
כף ג'יימס (איי שטלנד הדרומיים)
גילוי ומיפוי הכף
הכף התגלתה ומופתה לראשונה באופן גס בשנת 1820, על ידי הספן ומגלה הארצות האנגלי ג'יימס ודל, אשר עלה לחוף בסמוך לנקודה.
הכף צולמה מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1956–1957.
מקור השם
שמה של לשון היבשה מופיע לראשונה בתרשים המבוסס על ממצאי משלחת החקר הימית של בריטניה, שנערכה בשנים 1928–1931, בפיקודו של מגלה הארצות הנרי פוסטר.
הנרי פוסטר נתן ללשון היבשה את שמה.
פוסטר קרא ללשון היבשה על שם מגלה הלשון - ג'יימס ודל.
לקריאה נוספת
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°, P 105
מחאות ג'ורג' פלויד
מגפת הקורונה
לצעדים שננקטו כנגד מגפת הקורונה, כולל סגירת עסקים שאינם חיוניים והטלת הנחיות על סגר ביתי, היו השפעה כלכלית וחברתית משמעותית על אמריקאים רבים, לאחר שמיליונים איבדו את מקום עבודתם והיו לפגיעים יותר מבחינה כלכלית. קית' אליסון, היועץ המשפטי לממשלת מינסוטה, אמר שהוא סבור שאנשים "מסתגרים כבר חודשיים, ולכן הם נמצאים בחלל אחר ובמקום אחר. הם חסרי מנוחה. חלקם נהיו מובטלים, לחלקם אין כסף לשלם שכר דירה, והם כועסים, הם מתוסכלים."
באפריל 2020 נערכו הפגנות נגד הסגר בכמה מדינות בארצות הברית, כולל במינסוטה, שקראו למושלים להקל על כמה מגבלות ולהתחיל "לפתוח את המדינה מחדש."
רצח ג'ורג' פלויד
ב-25 במאי 2020 שוטרי משטרת מיניאפוליס הגיעו לשדרת שיקגו שבשכונת פאודרהורן שבמיניאפוליס, בעקבות תלונה של מעדנייה מקומית כי אדם ניסה לשלם בשטר של 20 דולר שאותו זיהה בעל המעדנייה כמזויף. לדברי המשטרה, החשוד - ג'ורג' פלויד, נמצא במכונית סמוכה ונראה היה שהוא תחת השפעת סמים. לפי סרטונים שצילמו עוברי אורח, פלויד היה אזוק והוטח מטה כשפניו על הכביש, ודרק שובין, אחד מן השוטרים, כרע מעליו ומנע ממנו לזוז באמצעות הנחת ברך על צווארו. הוא נשאר כך במשך כתשע דקות, כאשר מתוך פרק זמן זה, במהלך 3 הדקות האחרונות, פלויד כבר היה מחוסר הכרה (כך על פי התלונה הפלילית שהוגשה נגד שובין באשמת רצח מדרגה שנייה ושלישית והריגה מדרגה שנייה, שבה הורשע בכל הסעיפים באפריל 2021). פלויד נלקח למרכז הרפואי במחוז הנפין, שם נקבע מותו מחנק.
חלקים מן המעצר תועדו על ידי עוברי אורח, והסרטונים הפכו לוויראליים.
ארצות הברית
התקיימו הפגנות רבות במאות ערים ברחבי ארצות הברית בו זמנית, כאשר מפגינים תומכים במבקשי צדק עבור פלויד ובתנועת חיי שחורים חשובים, ויוצאים כנגד בריונות המשטרה. ערים עם הפגנות גדולות כללו את אטלנטה, בוסטון, שארלוט, דנוור, לוס אנג'לס, ניו יורק, מיאמי, פילדלפיה, פיניקס, פיטסבורג, ריצ'מונד, סולט לייק סיטי, סיאטל ווושינגטון די. סי.. עיקר ההפגנות הללו היו שלוות, אך רבות מהן הפכו לאלימות ככל שהאלימות במהומות במיניאפוליס-סיינט פול גברה והתגובה של המשטרה הסלימה.
וושינגטון הבירה
בדומה לערים אחרות, המחאה על מותו של ג'ורג' פלויד בוושינגטון נעה בין הפגנות המוניות שקטות ומחוות הזדהות של שוטרים לבין גילויי אלימות מצד מתפרעים, שחלקם הציתו שריפות ובזזו חנויות. ראש העיר קראה למפגינים לגלות אחריות ולמשטרה לכבד את זכות המחאה.
ההפגנות בבירה החלו ב-29 במאי. בעקבות הגעת המפגינים סמוך לבית הלבן, הוחלט לשלוח את הנשיא דונלד טראמפ לבונקר מאובטח בשטחו. הוטל עוצר לילי בעיר. יום אחרי שמרתף בכנסית סנט ג'ון הוצת, פונו מפגינים על מנת שהנשיא דונלד טראמפ יוכל לבקר בכנסייה ולהצטלם עם ביבליה בידו. הפינוי בוצע באמצעות רימוני הלם, רימוני עשן ופרשים וספג ביקורת קשה מפוליטיקאים דמוקרטים ומהתקשורת בארצות הברית, בטענה שהפעולה נגדה את חופש ההפגנה מאחר שנעשתה לפני שעת העוצר. למחרת, המפגינים המשיכו למחות.
ב-3 ביוני, בצל המחאה, הודיע הפנטגון כי העביר 1,600 חיילים לאזור. בפנטגון אמרו כי החיילים שהועברו לבסיסים באזור הבירה נמצאים ב"כוננות מוגברת", אך לא נפרסו בעיר וושינגטון עצמה. אחרי יומיים, ראש העיר שינתה שם של רחוב שמול הבית הלבן לכיכר "חיי שחורים חשובים". מתנדבים כתבו את הסיסמה על האספלט באותיות צהובות וגדולות. ב-7 ביוני, הורה הנשיא לכוחות המשמר הלאומי שהוצבו בבירה לצאת מהעיר.
ב-20 ביוני, הפילו ושרפו מפגינים את הפסל של הגנרל אלברט פייק, שהיה הפסל היחיד של קצין בצבא הקונפדרציה שהוצב בעיר. הנשיא טראמפ ביקר בטוויטר את עבודת משטרת העיר, שלדבריו עמדה מנגד ולא מנעה את הפלת הפסל. אחרי ניסיון להפלת פסלו של הנשיא אנדרו ג'קסון, הודיע הנשיא טראמפ כי חתם על צו מנהלי שיגן על מונומנטים בארצות הברית.
מדינת וושינגטון
בשכונת קפיטול היל שבסיאטל הכריזו מפגינים בתגובה למותו של ג'ורג' פלויד על הקמת האזור האוטונומי של קפיטול היל כאזור בעל שליטה אוטונומית ללא פעילות משטרתית (מחאת כיבוש ). נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, כינה את המפגינים "אנרכיסטים מכוערים" וקרא למושל וושינגטון ולראש העיר סיאטל להשתלט על האזור. ב-12 ביוני התקיים משא ומתן בין מפגיני תנועת חיי שחורים חשובים לרשויות על עזיבת המקום. לאחר שרבים מהמפגינים עזבו את האזור, השתלטו שוטרים ועובדי עירייה ב-1 ביולי על האזור ופינו ממנו את המפגינים הנותרים.
ניו יורק
קרוב ל-100 מפגינים התכנסו בכיכר יוניון ב-28 במאי; נעצרו 72 מפגינים, חמישה מהם הואשמו בתקיפת שוטרים, וכמה שוטרים נפצעו קל. מפגינים צעדו לעבר בניין העירייה וחסמו את התנועה במנהטן תחתית. במנהטן, אחד המפגינים הכה קצין בפניו ואילו אחר השליך פח אשפה לעבר קצין והכה אותו בראשו. המפגינים השליכו בקבוקים לעבר שוטרים. למחרת, ב-29 במאי, התחדשו הפגנות שלום סביב כיכר פולי במנהטן, אולם בהמשך אירעו התנגשויות בין מפגינים למשטרה במרכז ברקליס בברוקלין והרסו שני רכבי משטרה בשכונת פורט גרין. מפגינים ניסו לפרוץ למתחם ה-79 בבדפורד–סטויאווסט בברוקלין, אך נהדפו.
מחוץ לארצות הברית
מחוץ לארצות הברית התקיימו גם הפגנות מוקדמות נגד מותו של ג'ורג' פלויד, אנטי-גזענות שחורה ובריונות משטרתית, בעיקר בברלין, קופנהגן, לונדון, פריז, פרת', טורונטו וונקובר. בהמשך, ההפגנות התרחבו למקומות נוספים כמו סיאול, סידני, מלבורן, מינכן וכו'. ב-7 ביוני הפילו מפגינים בבריסטול, שבבריטניה, את פסלו של סוחר העבדים אדוורד קולסטון, והשליכו אותו לנהר. באנטוורפן שבבלגיה, הושחת פסלו של לאופולד השני. בעקבות ההפגנות הוקמה ועדת חקירה לבחינת ההיסטוריה הקולוניאלית של בלגיה. ועדה דומה הוקמה בהולנד ובעקבות המלצותיה הולנד התנצלה על חלקה ההיסטורי בעבדות ובסחר העבדים, ועל ההשלכות. היא הקימה גם קרן חינוך בנושא.
עיסאם שרף
עיסאם עבד אל-עזיז שרף (בערבית: عصام عبد العزيز شرف; נולד ב-1952) הוא פוליטיקאי ואיש אקדמיה מצרי. כיהן כראש ממשלת מצרים למשך מספר חודשים, לאחר נפילת משטרו של חוסני מובארכ.
חייו
שרף נולד בגיזה. לאחר שרכש תואר ראשון בהנדסה אזרחית מאוניברסיטת קהיר ב-1975, נסע ללמוד באוניברסיטת פרדו, באינדיאנה שבארצות הברית, שם רכש תואר שני ב-1980, ולאחר מכן תואר דוקטור.
כיהן כשר התחבורה בין יולי 2004 לדצמבר 2005, אך פרש עקב חילוקי דעות בינו לבין ראש הממשלה אחמד נזיף, שמונה על ידי חוסני מובארכ. לאחר התפטרותו, הוא שב לאקדמיה וקיבל משרה באוניברסיטת קהיר, שם נחשב כמתנגד קולני למשטרו של מובארכ, במיוחד בהקשר לטיפול המשטר בבעיות תשתיות התחבורה הציבורית במצרים. ב-3 במרץ 2011 התבקש על ידי המועצה העליונה של הכוחות המזוינים במצרים (שקיבלה את הסמכות למשול זמנית מידי מובארכ עם התפטרותו בעקבות ההפיכה במצרים) להרכיב ממשלה, וזאת לאחר התפטרותו של אחמד שפיק, ראש הממשלה שמונה על ידי מובארכ, שהתפטר עקב לחץ המפגינים.
שרף היה פעיל ומעורב בהפגנות בכיכר תחריר, דבר שהקנה לו את אהדת המפגינים והגופים הפועלים לקידום הדמוקרטיה במצרים. אהדה זו הובילה לכך ששמו הועלה בפני המועצה הצבאית העליונה כמועמד מקובל להחלפת שפיק. בנובמבר 2011, בעקבות הפגנות מחודשות בכיכר א-תחריר, התפטר שרף מתפקידו כראש הממשלה וקרא להעברת הסמכויות במדינה למועצה הצבאית העליונה.
שרף ידוע בגישתו הקשוחה נגד נורמליזציה ביחסי ישראל–מצרים. לדעתו יש לפתור את הסכסוך הישראלי-פלסטיני לפני כל שיתוף פעולה כלכלי או מדעי עם ישראל.
אלביס מאנו
אלביס קופי אוקיירה ויאפה מאנו (בהולנדית: Elvis Kofi Okyere Wiafe Manu; נולד ב-13 באוגוסט 1993 בדורדרכט שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים
ב-31 באוגוסט 2012 הושאל מאנו למשך עונת לאקסלסיור רוטרדם מליגת המשנה ההולנדית. הוא ערך 20 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.
ב-9 בינואר 2014 הושאל מאנו עד לתום עונת 2013/2014 לקמבור מליגת העל ההולנדית. ב-19 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על גו אהד איגלס במסגרת המחזור ה-19 בליגה. ב-26 בינואר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על הירנפיין במסגרת המחזור ה-20 בליגה. הוא ערך 15 הופעות ליגה במועדון במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-29 באוגוסט 2015 חתם מאנו בברייטון אנד הוב אלביון מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-19 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את תומר חמד במחצית בתיקו 0-0 נגד וולברהמפטון וונדררס במסגרת המחזור השמיני בליגה לעונת. הוא ערך עשר הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-1 בפברואר 2016 הושאל מאנו להאדרספילד טאון מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד ל-2 במאי 2016. ב-6 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לפרסטון נורת' אנד במסגרת המחזור ה-20 בליגה לעונת. הוא ערך חמש הופעות ליגה במדי המועדון, וב-30 במרץ 2016 נקרא בחזרה מההשאלה.
ב-31 בדצמבר 2016 הושאל מאנו לגו אהד איגלס מליגת העל ההולנדית עד לתום עונת 2016/2017. ב-13 בינואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 לא.ז. אלקמאר במסגרת המחזור ה-18 בליגה. ב-4 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על ניימכן במסגרת המחזור ה-21 בליגה. הוא ערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-10 ביולי 2017 חתם מאנו על חוזה לשנתיים בגנצ'לרבירלי מליגת העל הטורקית. הוא ערך 24 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-1 ביולי 2018 חתם מאנו באקהיסארספור מליגת העל הטורקית. הוא ערך 28 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שבעה שערים, וכן זכה עם המועדון בסופר קאפ הטורקי.
ב-2 ביולי 2019 חתם מאנו בבייג'ינג רנהה מליגת העל הסינית. הוא ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-16 באוגוסט 2020 חתם מאנו בלודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית. הוא ערך 36 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים, וזכה עם המועדון באליפות בולגריה ובסופר קאפ הבולגרי.
ב-28 בפברואר 2022 חתם מאנו בוויסלה קרקוב מליגת העל הפולנית עד לתום עונת. הוא ערך 11 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-2 באוגוסט 2022 חתם מאנו על חוזה לשנתיים בבוטב פלובדיב מליגת העל הבולגרית. הוא ערך 14 הופעות ליגה בחצי הראשון של עונת, בהן הבקיע שבעה שערים.
ב-31 בינואר 2023 הושאל מאנו עד לתום עונת 2022/2023 לחרונינגן מליגת העל ההולנדית. ב-5 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד טוונטה במסגרת המחזור ה-20 בליגה. הוא ערך עשר הופעות ליגה במועדון, ולא הבקיע שערים.
לקראת עונת חזר מאנו לבוטב פלובדיב, אך לאחר שערך שתי הופעות ליגה בעונה זו, ב-4 באוגוסט 2023 שוחרר מהמועדון.
קריירה בינלאומית
מאנו שיחק בנבחרות הצעירות של הולנד, כולל בנבחרת הולנד עד גיל 21.
דייוויד פרוסט
סר דייוויד פרוסט (באנגלית: David Paradine Frost; 7 באפריל 1939 - 31 באוגוסט 2013) היה עיתונאי, סופר, קומיקאי, איש תקשורת ומארח טלוויזיה אנגלי, שנודע בזכות ראיונותיו עם אישים בכירים, ובפרט בשל ראיון מפורסם שקיים עם ריצ'רד ניקסון ב-1977.