cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ברנרד הרמן
שנים ראשונות
ב-1934 הצטרף ל-CBS והגיש מספר תוכניות מוזיקה, בהן קידם מלחינים מודרניים כמו למשל צ'ארלס אייבס וכן רוברט ראסל בנט (שהשפיע עליו רבות) וראלף ווהן ויליאמס. ב-1943 היה למנהלה המוזיקלי ומנצחה של התזמורת הסימפונית של CBS. בנוסף, חיבר בעצמו יצירות שנוגנו על ידי תזמורות בניצוחם של לאופולד סטוקובסקי, ג'ון ברבירולי, תומאס ביצ'ם ואחרים, בהן סימפוניה, אופרה על פי אנקת גבהים, קנטטה על פי מובי דיק, אותה הקדיש לצ'ארלס אייבס ואודה לזכר נופלי מלחמת העולם השנייה.
בעבודתו ברדיו נפגש עם אורסון וולס ועיטר במוזיקה את תסכיתי הרדיו החדשניים שהגיש, בהם, כאמור, "מלחמת העולמות". כאשר עבר ולס לקולנוע המשיך עמו גם הרמן וכתב מוזיקה לסרטיו "האזרח קיין", ו"האמברסונים המופלאים" והסרט ג'יין אייר, על פי הרומן באותו שם, בו השתתף ולס כשחקן. ב-1941 זכה בפרס אוסקר עבור המוזיקה ל"השטן ודניאל ובסטר", אחד הפרויקטים הקולנועיים הראשונים שלו. ב-1946 היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר על הסרט אנה ומלך סיאם.
שיתוף הפעולה עם אלפרד היצ'קוק
ב-1955 החל הרמן לשתף פעולה עם היצ'קוק בסרטו "מה קרה להארי?" (The Trouble with Harry), עד 1964 חיבר הרמן את המוזיקה כמעט לכל סרטיו של היצ'קוק, בהם "פסיכו" (שהפנינה המוזיקלית שבו, "הרצח", היא משיכות הכינור המצמררות בסצנת הרצח במקלחת, שהפכו לקלאסיקה של כתיבת מוזיקה לסצנות מתח ואימה), "ורטיגו", "הנאשם", "מזימות בינלאומיות" ו"האיש שידע יותר מדי" (אולם השיר זוכה האוסקר מתוכו "קה סרה סרה" אינו של הרמן אלא של ג'יי ליבינגסטון). עבור הסרט "הציפורים", הכין הרמן פסקול קולות ללא מוזיקה של ממש. הלחנתו מבוססת על אוסטינטו, חזרה עיקשת על מוטיב ריתמי או מלודי לאורך זמן.
עבודות אחרות
בין שנות החמישים וסוף שנות השישים נקשר שמו בכתיבה לסרטים רבים מתחום המדע הבדיוני והפנטזיה בהם מסע לבטן האדמה, פרנהייט 451 מ-1966 בבימויו של פרנסואה טריפו וסדרת הטלוויזיה "אזור הדמדומים". בפסקול שכתב לסרט "היום בו הארץ עמדה מלכת" (1951) שילב טרמין, כלי נגינה אלקטרוני שהפיק צליל שהפך מזוהה עם נושא החלל החיצון. ב-1952 חיבר את המוזיקה לסרט חמש אצבעות של ג'וזף ל. מנקייביץ'. ב-1957 כתב את הפסקול לסרט כובע מלא גשם. ב-1959 כתב את המוזיקה לסרט "הנוער בג'ינס". ב-1962 חיבר את הפסקול למותחן "פסגת הפחד".
ככלל נטה הרמן ליצור תזמור יוצא דופן על מנת להגיש אפקט דרמטי או רגשי מסוים. כיוון שהלחין להרכבים שנשכרו במיוחד לביצוע הקטע, יכל להשתחרר מההרכב הקלאסי של תזמורת וכך השתמש בעשרה נבלים לפסקול "Beneath the 12-Mile Reef", בארבעה חלילי בס בפסקול של "האזרח קיין" ובסרפנט בפסקול של "White Witch Doctor".
עבודותיו האחרונות בקולנוע היו עבור סרטיו של בריאן דה פלמה "אחיות" (1973) ו"אובססיה" (1976) ו"נהג מונית" של מרטין סקורסזה, שהיה עבודתו האחרונה. המוזיקה לנהג מונית הייתה מועמדת לאוסקר ולפרס גראמי וזכתה בפרס באפטא.
חייו האישיים
ב-1934 נפגש עם הכותבת לוסיל פלטשר (Lucille Fletcher; 1912–2000), הזוג נישא ב-1939. הם התגרשו ב-1948, ובשנה לאחר מכן נשא הרמן לאשה את אחייניתה של פלטשר, לוסי אנדרסון (Lucy (Kathy Lucille) Anderson), נישואיהם החזיקו מעמד עד 1964.
בשנת 1967 נישא לנורמה שפרד (Norma Shepherd), עד מותו חילקו בני הזוג את זמנם בין לונדון ולוס אנג'לס.
פרסים, מחוות והוקרה
בשנת 1941 זכה הרמן בפרס אוסקר על המוזיקה לסרט על פי "השטן ודניאל ובסטר".
המעבד והמפיק של הביטלס, ג'ורג' מרטין, טען שפסקול הסרט "פרנהייט 451" של הרמן השפיע עליו ובפרט ניכר הדבר בעיבוד הכינורות בשיר "אלינור ריגבי".
בשנת 1992 נוצר הסרט התיעודי "Music for the Movies: Bernard Herrmann", הכולל קטעים בהשתתפותו. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר.
בשנת 1996 הוציאה חברת "סוני קלאסיק" את התקליט "The Film Scores" ובו מנוגנים כמה מן הקטעים הנודעים ביותר מפסקוליו על ידי התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס בניצוחו של אסה-פקה סאלונן. התקליט היה מועמד לפרס גראמי ב-1998. חברת דקה הוציא אף היא תקליטים מן המוזיקה שלו בביצוע התזמורת הפילהרמונית של לונדון ובהם סוויטות של המוזיקה לסרטי היצ'קוק, לסרטי פנטזיה ולקלאסיקות.
קוונטין טרנטינו נטל דגימות מפסקולים של הרמן לעיטור סרטו "להרוג את ביל" (2003).
מכון הסרטים האמריקאי ציין בשנת 2005 את הפסקולים לסרטים "פסיכו" ו"ורטיגו" כמספר 4 ומספר 12 ברשימת "25 הפסקולים הטובים ביותר".
בית הכנסת החדש (אפינגן)
היסטוריה
במשך כמאה שנה, ערכה הקהילה היהודית באפינגן את תפילותיה בבית כנסת ברחוב קופרגאסה 2. לאחר שהמבנה לא תאם יותר את רוח ורעיונות הזמן, הוחלט להקים מבנה חדש ומייצג יותר, בקרבת מקום לכנסייה האוונגליסטית בעיר. לעיתים רחוקות בלבד הותר לבנות בית כנסת בקרבת כנסייה. בשנת 1868 רכשה הקהילה היהודית את אתר הבנייה, והבנייה נערכה בשנים 1872–1873 לפי תוכניות של האדריכל ויליאם לובלין.
חנוכת בית הכנסת נערכה ביום שישי ב-31 באוקטובר 1871. בשעה 4 אחר הצהריים יצאה תהלוכה שצעדה מבית הכנסת הישן, בראשה צעדו ילדי בית הספר בליווי מקהלה, ובעקבותיהם ראשי ואנשי הקהילה שנשאו את הספר תורה. בהגיעם לבית הכנסת החדש נמסרו להם המפתחות על ידי האדריכל, וכשהקהל נע דרך השער ניגנו בהרמוניום. את הנאום החגיגי נשא הרב דוד גייסמר, ובתוכנית האמנותית הייתה מקהלת בנים ובנות בליווי מוזיקלי. את דרשת ערב השבת נשא רב מחוז היידלברג הלל זונדהיימר.
אדריכלות
שער שמוקף בשני צדדיו בעמודים מעוטרים העניק את הגישה היחידה לבניין. העובדה שלא הוקצתה כניסה נוספת נפרדת לנשים נובעת כנראה מהליברליות של הקהילה היהודית באפינגן. את הדלת הראשית כיסה קשת מבוססת על ארכיטרב, שהוקף בשלשה חלונות מקושתים. מעל החלונות נמתח גמלון שבמרכזו חלון בדמות "עין שור", עם רצועת אפריז.
פרעות ליל הבדולח
חלק גדול מאנשי הקהילה היהודית באפינגן היגרו מהעיר או עברו לערים הגדולות בעקבות הצרת צעדי היהודים על ידי הנאצים. למרות שבית הכנסת נמכר לבנק גרמני באוקטובר 1938, הוא הועלה באש באירועי ליל הבדולח בנובמבר, ונהרס בשנת 1940. על הריסות בית הכנסת בנה הבנק את המטה שלו בשנת 1956.
אדוארד נקרמן, עורך דין באפינגן, תיאר את אירועי הלילה כדלקמן:
קישורים חיצוניים
בית הכנסת החדש באפינגן, באתר alemannia-judaica.de
רב יוסף בריה דרבא
רב יוסף בריה דרבא היה אמורא ידוע בדור השביעי לאמוראי בבל, בנו של רבא, ראש ישיבת פומבדיתא.
על רבותיו נמנו רב יוסף אצלו למד במשך שש שנים. מסופר, שכאשר התארס עם בת זוגו, סוכם בין הצדדים כי ילך ללמוד מיד אחר האירוסין בבית רב יוסף שש שנים. לאחר שלוש שנים החליט לחזור לעירו בערב יום הכיפורים, כדי לראות את אשתו (האירוסין הוא כינוי לקידושין שנערכו בנפרד מהנישואין), אך אביו רבא, יצא מולו בכלי זין, כיוצא למלחמה, והביע את תרעומתו הרבה על מעשה זה, שמראה כי אינו שקוע דיו בלימוד התורה, עד שזכר מאשתו. המריבה נמשכה, עד ששניהם לא הספיקו לאכול את הסעודה המפסקת לפני יום הכיפורים.
אביו היה מסייעו להבין שמועות קשות להבנה של רב יוסף. כך למשל הוא שאל את רב יוסף האם ההלכה כרבי יהודה הנשיא שחזקה נקבעת בשתי פעמים, או כרבן שמעון בן גמליאל שחזקה נקבעת בשלוש פעמים, רב יוסף השיב לו על שניהם בחיוב. רב יוסף בריה דרבא שלא הבין את התשובה הסותרת לכאורה, פנה לאביו שהסביר לו כי ההלכה כרבן שמעון בן גמליאל בדיני שור המועד ובווסתות, ואילו כרבי יהודה הנשיא בדיני אשה קטלנית.
לשאלותיו של רב יוסף, הוא סיפר מהנהגותיו של אביו, כמו למשל שלא היה הולך אפילו פסיעה בלי ציצית, גם אם נקרעה לו באמצע הליכתו במדריגות.
הוא סייע לאביו בפסיקות מסובכות, כך למשל עזר לאביו בבדיקה טכנית קשה בהלכות טרפות
עונת 1969/1970 בליגה הלאומית בכדורסל
עונת 1969/1970 בליגה הלאומית בכדורסל  הייתה העונה ה-16 של הליגה. הליגה צומצמה ל-12 קבוצות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלתה קבוצת הפועל אשדות יעקב. העונה הסדירה החלה ב-17 באוקטובר 1969 הסתיימה ב-12 במאי 1970 בניצחון של מכבי תל אביב. רק שתי קבוצות שמרו על מאזן סלים חיובי, הקבוצה שזכתה במקום האחרון פגרה אחרי הקבוצה שזכתה במקום השלישי בשתי נקודות בלבד.
בהתאם לתוצאות העונה הפועל ירושלים והפועל בית אלפא ירדו ליגה.
Cold
Cold הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קניה וסט, מתוך אלבום האוסף של חברת התקליטים שלו GOOD Music, Cruel Summer, בשיתוף התקליטן האמריקאי די ג'יי חאלד. השיר יצא לאור ב-17 באפריל 2012, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים GOOD Music ודאף ג'אם.
הפקה והוצאה
השיר הופק על ידי המפיק היט-בוי, אשר חתום בלייבל של וסט GOOD Music וידוע בהפקת השיר זוכה פרס גראמי של וסט וג'יי זי, "Niggas in Paris". על פי היט-בוי, הוא "הכין את הביט לפני כמה חודשים, רק בסשן שהתעסק בו" ושווסט "פשוט הקליט את השיר לפני שבוע וחצי בערך. פשוט הוצאנו את זה מכיוון שהרגשנו שזה כל כך דחוף; אנשים פשוט צריכים לשמוע את זה". בראיון הסביר חאלד: "הייתי באולפן עם 'יה [קניה] ואמרתי 'בואו נעשה משהו בשביל האלבום שלכם, ובואו נעשה משהו בשביל האלבום שלי', ותוכלו פשוט להוציא אותו בכיף".
השיר יצא לראשונה בתחנת הרדיו הניו יורקית של התקליטן והראפר פרנקמאסטר פלקס "Hot 97" ב-4 באפריל 2012. עטיפתו של הסינגל עוצבה על ידי ג'ורג' קונדו, שעיצב גם את עטיפתם של האלבום My Beautiful Dark Twisted Fantasy והסינגלים מתוכו. במקור, עטיפתו של הסינגל הציגה בקבוק תרפלו על צוואר של אישה, והבקבוק הוסר לפני שיצא הסינגל להורדה דיגיטלית. במקור, שם השיר היה "Theraflu", לאחר מכן שונה ל-"Way Too Cold", ובסופו של דבר השיר נקרא "Cold". השיר פורסם בחנות האייטונס כסינגל ב-17 באפריל 2012. לאחר מכן, יצא גם לרדיו האורבני העכשווי ב-8 במאי 2012.
תוכן השיר
תוכן השיר כולל את המחשבות הבוטות של וסט על מערכת היחסים שלו עם הדוגמנית אמבר רוז, שהתארסה בזמנו לראפר ויז קאליפה, תוך שהוא שר "only nigga I got respect for is Wiz / And I admit I fell in love with Kim around the same time she fell in love with him". החלק השני של השורה רומז ליחסיו עם קים קרדשיאן ובעלה לשעבר, כריס האמפריז. וסט מתגאה בכך שכריס הוא "בר מזל שג'יי [ ג'יי זי] הוציא אותו מהקבוצה", שורה המתייחסת לשיתוף הפעולה התכוף שלו עם ג'יי זי, שהיה הבעלים של ניו ג'רזי נטס, קבוצת ה-NBA בה שיחק האמפריס.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-13 באוגוסט 2012 ובוים על ידי הייפ ויליאמס. בקליפ משתתפת אשתו של וסט קים קרדשיאן.
ביקורת
השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, שהעניקו לשיר שבחים בעיקר על תוכנו הלירי. טום ברייהאן מ-Stereogum תיאר את השיר כ"ביצוע חזק מאוד, שכולו נחרח קשה על ביט בסגנון שנות ה-90 המאוחרות", וכי הוא "גורם לקניה להיות אישי באופן מפתיע, לפחות במשך כמה שורות, על על מערכת היחסים עם קים קרדשיאן". רוב מרקמן מ-MTV הצהיר כי "מבחינה לירית, קניה מספק הופעה לוהטת", וכי "הכל די מסקרן, בהתחשב בכך שקניה נרתע מהתקשורת כבר כמעט שנתיים". אלכס גייל מ-BET טען שהשיר מציג את "קניה וסט חצוף, נכנס בזעם על סאונד סכיזופרני של היט-בוי, המאסטרו מאחורי ההפקה של 'Niggas in Paris'" וכי "הברים של ייזי הם ראויים לזמזום, בלשון המעטה". מגזין DJBooth טען כי "יהירות מתפרצת על גבי השיר, ובכל זאת היא מאוזנת מספיק כדי להישמע כריזמתית". מגזין רולינג סטון כתב כי השיר היה "מפליא באופן מפתיע".
מחלוקת
כש-"Cold" הושמע בבכורה, הוא נקרא "Theraflu". נציג Theraflu פרסם הצהרה ל-TMZ ובה כתב "אנחנו בשום אופן לא תומכים או מאשרים את ההתייחסות או השימוש בתמונה ובדמיון של Theraflu באופן זה", ובעקבות כך, שונה שם השיר. כמו כן, בתגובה לשורה "Tell PETA my mink is draggin' on the floor", מסר ארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים:
המסע אל האי אולי
המסע אל האי אולי הוא ספר ילדים על-זמני שכתבה סופרת הילדים מרים ילן-שטקליס ואיירה צילה בינדר. הספר יצא לאור בשנת 1944 ומהדורה מחודשת שלו יצאה בשנת 2014 מלווה באיוריה של בתיה קולטון. גיבורי הספר הם דמויות שעליהם כתבה מרים ילן שטקליס בשיריה, וביניהם דני הגיבור, אלישבע הבובה שרגלה האחת נעלמה, אפה שבור והיא קרחת, וגם שלושה חברים של דני - קוּץ הדובון, רוּץ הכלב ומוּץ החתול.
עלילת הסיפור
העלילה מתחילה בשעת לילה, בביתו של דני. הכל ישנים, דני, רותי אחותו, הוריו ואפילו החלונות ישנים, ובחדר הצעצועים יושבים שלושת הידידים של דני - הדובון, הכלב והחתול - ומשוחחים. לפתע נשמע בכיה של אלישבע הבובה המצרה על מר גורלה שהיא פיסחת, קירחת ואפה שבור. הידידים - קוץ, רוץ ומוץ - מרחמים על אלישבע, ומחליטים שהם רחמנים יותר מילדים ומאנשים, הם אלו שיעזרו לבובה הסובלת וייקחו אותה לריפוי אצל הרופא הגדול שנמצא בארץ הבובות. השלושה מעירים את דני ומבקשים ממנו להצטרף למסעם עם אלישבע אל ארץ הבובות אשר נמצאת באי ששמו "אולי" בלב האוקיינוס. הם אינם יודעים את מיקומו המדויק של האי, "רק הלוויתן הזקן הגר בבית הבדולח שלו במעמקים הירוקים הקרירים", יודע את הדרך אליו. כאן מתחיל סיפור המסע של החמישה הרצוף מכשולים שונים והתגברות עליהם. הם יוצאים מהבית ונוסעים יחד במכונית הצעצוע של דני, זו מתנגשת בעץ ומתנפצת לרסיסים, והם נאלצים להמריא באווירון צעצוע של דני. כאשר גם זה מתקלקל, עוזרת להם ציפור לתקן אותו, ואף עוזרת להם למצוא את הלוויתן אשר נושאם על גבו אל האי "אולי" ואל הרופא שיצליח לתקן את אלישבע הבובה.
דמיון ומציאות ביצירה
העלילה מתחילה בלילה, במצב שנמצא בין ערות לשינה. כל בני הבית ישנים ורק הצעצועים, גיבורי הסיפור, ערים. בהמשך, העלילה מערבת בין מציאות לדמיון, בין סביבה מוכרת כמו חדר משחקים לבין מקום זר ולא ידוע ששמו ארץ הבובות, אשר נמצא באי אשר גם שמו - "אולי" - מרמז על כך שהוא בין ספקנות לוודאות. החבורה מתחילה את דרכה עם דמויות מוכרות ובהמשך פוגשת בעלי חיים ואף איש זר שאינם מוכרים לה.
מרים ילן שטקליס מכירה היטב את תחושות קוראיה, בני הגיל הרך שעדיין מערבים דמיון במציאות, מרבים להאניש בעלי חיים ואף חפצים, וגם חוששים מעט מהלא מוכר, והיא מערבת בעלילה אמירות של מספר יודע כל שיפוטי וחינוכי שמעורר בילדים תחושה שהם יכולים להירגע, מפני שיש מבוגר אחראי שמספר את העלילה.
הפן החינוכי ביצירה
"המסע אל האי אולי" הוא ספר מסע. בנוסף לערכי החברות העולים ממנו, יש בו גם משום עידוד ליצר החקרנות שמתפתח בילדים 'המבוגרים' של הגיל הרך אשר אינם מסתפקים עוד בחקר הסביבה הקרובה, אלא רוצים לפרוץ גבולות אל הסביבה הרחוקה יותר, לבדוק את תגליותיהם ואת עצמאותם, ועם זאת הם עדיין זקוקים לידיעה שיש להם מקום בטוח לחזור אליו. החבורה שיצאה למסע האמיץ נתקלה בקשיים אך לא ויתרה, השיגה את מטרתה ובסופו של דבר שבה אל הבית המוכר והידוע ואל ההורים. הסיפור מקנה לילד ערכים של אומץ, פתרון בעיות, ועמידה במטרה, כדברי סיגלית אבירם בריל על הקשר בין ספרות ילדים והתפתחות בגיל הרך, הספר מצליח "לחזק אצלו את התחושה שהוא יכול לצאת ולחקור את סביבתו אך יש לו עוגן בטוח לחזור אליו".
הבדלים בין המהדורה הראשונה למחודשת
הספר נכתב בשנת 1944, ובשנת 2014 כנרת זמורה-ביתן דביר הוציאה אותו לאור במהדורה חדשה.
בספר המקורי הופיעו רישומים מאת המאיירת צילה בידרמן, ואילו את המהדורה החדישה איירה בתיה קולטון באיורים צבעוניים ומפורטים, שעליהם סיפרה קולטון: "ה׳בעיה׳ היא שמרים ילן שטקליס כותבת כאילו היא מציירת. הפתרון הוא להתעלם מהטקסט, אני לא רוצה שהוא יגביל אותי. אבל אז אני קוראת, ויש המון פרטים, והבנתי שאני כל כך מוגבלת. היה לי קשה, זה היה מסע מאוד ארוך, ומתי ממש התחלתי ליהנות? ברגע שהשמש הגיעה, יצאתי מהחושך. מאז הציורים שלי הרבה יותר טובים… הגעתי לאי "אולי", למה שבאמת רציתי לצייר".
טריוויה
בספר מופיעות מילותיו של "שיר העגלון", אשר ראה אור כשנה אחת בלבד טרם הופעת הספר.
יסמין בוריץ'
יסמין בוריץ' (בבוסנית: Jasmin Burić; נולד ב-18 בפברואר 1987) הוא כדורגלן בוסני המשחק בנבחרת בוסניה והרצגובינה בעמדת השוער בזגלביה לובלין.
קריירת מועדונים
בוריץ' התחיל את דרכו בקבוצת הנוער של האקדמיה של נוער של צ'ליק זניצה ב-2004, ולסירוגין שיחק גם בקבוצה הבוגרת של המועדון. בינואר 2009 עזב בוריץ' את צ'ליק זניקה לאחר 81 הופעות ליגה.
ב-1 בינואר 2009 חתם בוריץ' במועדון הפולני לך פוזנן, ובסיום העונה זכה בגביע אף על פי שלא שותף אפילו למשחק אחד.
בתחילת העונה השנייה שלו בקבוצה זכה בוריץ' בסופרקאפ הפולני לאחר ניצחון על ויסלה קרקוב במשחק בו לא שותף. משחקו הראשון של בוריץ' בקבוצה היה ב-4 באוקטובר 2009 נגד ארקה גדינייה. לאחר שהה על הספסל בתחילת הקריירה שלו בפולין, הוא קיבל את ההזדמנות שלו לאחר כמה הופעות מאכזבות של השוער הראשון בקבוצה, ולאחר מכן קיבל בוריץ' מקום קבוע בהרכב למשך כל העונה, שבסיומה זכתה הקבוצה באליפות.
בתחילת העונה השלישית שלו בקבוצה, נפצע בוריץ' והושבת למשך כל העונה.
בעונת 2014\2015, זכה שוב באליפות לאחר שהציג עונת שיא.
בתחילת עונת 2015\2016 זכה בוריץ' בסופרקאפ הפולני וב-11 בינואר 2016, האריך בוריץ' את חוזהו בקבוצה ל-3 שנים נוספות.
בעונת 2016\2017 זכה בוריץ' בפעם השלישית בקריירה והשנייה ברציפות בסופרקאפ הפולני.
באפריל 2019, הודיע בוריץ' כי לאחר 10 וחצי שנים במועדון, הוא יעזוב את לך פוזנן בתום העונה.
ב-24 במאי 2019 חתם בוריץ' בקבוצה הישראלית הפועל חיפה לשנתיים עם אופציה לעונה נוספת.
בינואר 2022 חתם בזגלבי לובין הפולנית.
קריירה בינלאומית
את משחק הבכורה שלו בנבחרת שיחק בוריץ' ב-1 ביוני 2008, במשחק ידידותי נגד אזרבייג'ן.
ולדימיר מנשוב
ולדימיר מנשוב (ברוסית: Владимир Меньшов; 17 בספטמבר 1939 – 5 ביולי 2021) היה שחקן, במאי, תסריטאי ומפיק סובייטי ורוסי. ביים את הסרט "מוסקבה אינה מאמינה בדמעות", שבשנת 1981 זכה בפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
ביוגרפיה
ולדימיר מנשוב נולד בשנת 1939 בבאקו, בירת אזרבייג'ן הסובייטית. אביו – ולנטין מנשוב (1912–1974) – היה מלח, שבהמשך עבד ב-נ.ק.ו.ד. (זכה בעיטור הכוכב האדום). אמו הייתה אנטונינה מנשובה (לפני הנישואים – דובוסקאיה, 1905–1964). שני ההורים היו ילידי מחוז אסטרחן שבדרום רוסיה, והם גידלו אותו בבירת המחוז – אסטרחן.
ב-1961 מנשוב החל ללמוד משחק בבית הספר לתיאטרון של התיאטרון האמנותי של מוסקבה. בזמן הלימודים התחתן עם חברתו ללימודים – ורה אלנטובה. בשנת 1965 סיים את לימודי המשחק. בהמשך למד בימוי בסדנת הבימוי של מיכאיל רום ב-VGIK (המכון הכלל-סובייטי הממלכתי לקולנוע שבמוסקבה). סיים ב-1970.
ב-1976 מנשוב ביים את סרטו העלילתי הראשון – "המתיחה", שבשנת 1978 זיכה אותו בפרס הממלכתי של רוסיה הסובייטית על-שם נ"ק קרופסקאיה (הפרס הוענק ליוצרים באמנות ובספרות בעבור ילדים).
ב-1979 מנשוב ביים את סרטו העלילתי השני – "מוסקבה אינה מאמינה בדמעות", שבשנת 1981 זכה בפרס האוסקר על הסרט הזר הטוב ביותר. בסך הכל, הוא ביים שמונה סרטים, האחרון שבהם ב-2008. כשחקן, מנשוב השתתף ב-97 סרטים, האחרון שבהם ב-2015. הוא כתב תסריטים לשלושה סרטי קולנוע והשלים ארבעה תסריטים שנכתבו על ידי ולנטין צ'רנוב. בנוסף, מנשוב הפיק חמישה סרטים.
ב-2003 מנשוב התפקד למפלגת השלטון "רוסיה המאוחדת". בריאיון לכתב-העת "אסקווייר" ב-2010 הצהיר, שעשה זאת במקרה ושאינו פעיל פוליטית. למרות הביקורת שלו כלפיה, הוא אמר שלא יעזוב את המפלגה מחשש לשערורייה.
ב-2004 מנשוב היה מנחה העונה החמישית של תוכנית המציאות הרוסית "הגיבור האחרון" (הגרסה הרוסית לתוכנית הטלוויזיה האמריקאית הישרדות). הוא דיבב את דמותו של גסר במשחקי הווידאו הרוסיים "משמר הלילה" ו"משמר היום", שהפצתם החלה בשנים 2005 ו-2006, בהתאמה. ב-2007 גילם את גאורגי ז'וקוב בסדרת הקאלט ליקווידציה.
ב-19 באפריל 2007, בטקס הענקת פרסי הקולנוע של MTV רוסיה, מנשוב סירב להעניק את פרס הסרט הטוב ביותר לסרט הרוסי "הממזרים". הסרט מספר את עלילתם של עבריינים קטינים שנידונו למוות ומוכשרים לפעולת חבלה בזמן מלחמת העולם השנייה. בשידור חי, מנשוב ביקש מפמלה אנדרסון (המנחה האורחת) להעניק את הפרס במקומו, כי אינו מסוגל למסור אותו לסרט שמבזה את ארצו. אחר כך הוא שמט את המעטפה עם שם הסרט הזוכה לרצפה ויצא אל מאחורי הקלעים.
מאוקטובר 2011 מנשוב משחק בתיאטרון. בתפקידו הראשון, הוא מגלם את דמותו של אנדי בהצגה "אהבה. מכתבים" לצד אשתו ורה אלנטובה, שמשחקת בתפקיד מליסה. השניים משחקים בהצגה המבוססת על מחזהו של האמריקאי א"ר גורניי "מכתבי אהבה", שבו שתי דמויות בלבד. ההצגה בהשתתפותם בוימה בתיאטרון על-שם פושקין של מוסקבה על ידי בתם – יוליה מנשובה (שחקנית במקצועה). באותה שנה גילם תפקיד משני בסרט "שגעונות".
בשנת 2014 התקיימה הבכורה של ההצגה, שבה מנשוב שיחק בתפקידו התיאטרלי השני. הוא גילם את הדמות הראשית בהצגה "החצר" על-פי מחזהו של יֵ' איסאייב, שהועלתה ב"מרכז גוגול" על ידי קבוצת התיאטרון "סטודיה SounDrama".
בריאיון לעיתון "טוצ'קה רו" ב-2016, מנשוב הביע את התנגדותו למה שהוא תופס כחינוך אנטי-סובייטי של הדור הרוסי הצעיר וכהצגה מעוותת של תקופת ברית המועצות בקולנוע ובאמצעי התקשורת הרוסיים של ימינו.
משפחה
בשנה השנייה ללימודיו בבית הספר לתיאטרון, מנשוב התחתן עם חברתו ללימודים – ורה אלנטובה. ב-1969 לבני-הזוג נולדה בתם היחידה – יוליה מנשובה (כיום שחקנית ומנחת טלוויזיה). אשתו לא אימצה את שם משפחתו אחרי נישואיהם. בתו היא היחידה שקיבלה ממנו את שם המשפחה ונושאת אותו גם בתקופת נישואיה. מנשוב היה סב לאנדריי גורדין (יליד 1997) וטייסיה גורדינה (2003) – ילדיהם של בתו יוליה וחתנו השחקן איגור גורדין.
מנשוב נפטר ב-5 ביולי 2021, מסיבוכי נגיף הקורונה שאובחן אצלו ב-26 ביוני. נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
ברוך קאלומיטי
הרב ברוך בן יקר קאלומיטי (קאלומיטו; נפטר ב-23 ביולי 1825) היה ראש ישיבה ופוסק באזמיר ומחבר ספר אבק דרכים.
ביוגרפיה
למד תורה אצל הרב יצחק נוניס בילמונטי, אצל הרב יצחק מאיו וכן קיבל תורה מהרב יוסף רפאל חזן, מחבר ספר חקרי לב. כיהן כראש ישיבת בית הלוי באזמיר. הרב חיים פאלאג'י מספר עליו כי הידר במצוות הלבשת ערומים, עד כי כל בגד שהיה לובש, היה מתנה בעת רכישתו, שאם יראה עני ללא מלבוש מתאים יעניק לו את בגדו. על מצוות אהבת ישראל כתב:
פטירתו
נפטר בח' באב ה'תקפ"ה. בימים קודם פטירתו, מרוב צער על פטירת רבם, ביקשו תלמידיו לנהוג את כל דיני אבילות אשר נפסקו בשולחן ערוך על רבו שלימדו חכמה, וביניהם אנינות, חליצת כתף ונעילת הסנדל, שלא כמנהג אזמיר. רבה של העיר, הרב רפאל אשכנזי, לא היה מרוצה מכוונתם, עד ש.
על מצבתו נכתב:.
תלמידיו
כראש ישיבה העמיד תלמידים הרבה. הבולטים שבהם היו:
חיבורו
חיבר את ספר אבק דרכים (שאלוניקי תקע"ד) ובו 4 דרכים (נושאים): דרך גבר - דרושים לנישואים, דרך המת - הספדים, דרך חכמה - דרוש על כבוד תלמידי חכמים, דרך שלום - שאלות ותשובות, חלקן לא לפי סדר, וחלקם על פי סדר אורח חיים - חלקן מאת הרב יעקב בן נעים ועל סדר יורה דעה - ובו תשובה מהרב אהרן לפפה. לקראת סוף הספר נדפס דרוש לנישואין לבת הגביר שם טוב לוי, שתרם את הוצאות הדפסת הספר. בסוף הספר קיימים ליקוטים של חידושי הרב על פרשיות התורה בספרים בראשית ושמות, וכן על תהלים, איוב ופרקי אבות. שם הספר רומז לשם המחבר: אני ברוך קאלומיטי.
קולג' קהילתי
קולג' קהילתי (באנגלית: Community college) היא סוג של מוסד חינוכי בו ניתן ללמוד במשך שנתיים בעבור שכר לימוד סביר. למונח יכולות להיות משמעויות שונות במדינות שונות - בקולג'ים קהילתיים רבים יש "הרשמה פתוחה" לסטודנטים שסיימו את בית הספר התיכון. המונח מתייחס בדרך כלל למוסד להשכלה גבוהה המספק חינוך לכוח העבודה ותוכניות אקדמיות שונות. בחלק מהקולג'ים הקהילתיים ישנם גם קבוצות אתלטיקה ומעונות הדומים לאלו הקיימים באוניברסיטאות.
בארצות הברית
בארצות הברית הקולג'ים הקהילתיים, המכונים לעיתים גם מכללות טכניות, מכללות דו-שנתיות או מכללות עירוניות, הן בעיקר מוסדות ציבוריים המספקים השכלה על-תיכונית, המתמקדת בהשגת תעודות, דיפלומות ותארים נלווים. לאחר שהסטודנטים מסיימים את לימודיהם בקולג' הקהילתי, חלק מהסטודנטים ממשיכים ללמוד ועוברים למכללה לאמנויות ליברליות, או שהם ממשיכים ללמוד באוניברסיטה במשך שנתיים עד שלוש שנים על מנת להשלים את לימודי התואר הראשון.
בקולג'ים הקהילתיים הציבוריים בדרך כלל לומדים סטודנטים מהקהילה המקומית והם בדרך כלל נתמכים על ידי הכנסות מהמסים המקומיים. הם בדרך כלל עובדים עם עסקים מקומיים ואזוריים כדי להבטיח שהסטודנטים יוכשרו לעבוד בכוח העבודה המקומי.
נבי קייטה
נבי דקו קייטה (בצרפתית: Naby Deco Keïta; נולד ב-10 בפברואר 1995 בקונאקרי שבגינאה) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת הקשר בורדר ברמן ובנבחרת גינאה.
רד בול זלצבורג
לקראת עונת חתם קייטה ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית. ב-26 ביולי 2014 ערך קייטה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בתחילת המחצית השנייה בניצחון 0–5 על וינר נוישטט במסגרת המחזור השני בליגה. ב-23 באוקטובר ערך קייטה את הופעת הבכורה שלו במפעל אירופי, כשנכנס כמחליף בדקה ה-82 בניצחון 2–4 על דינמו זאגרב במסגרת המחזור השלישי בשלב הבתים של הליגה האירופית לעונת. ב-27 בנובמבר הבקיע קייטה את שער הבכורה שלו בליגה האירופית, שער בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 1–3 על סלטיק במסגרת המחזור החמישי בשלב הבתים. רד בול זלצבורג הגיעה עד לשלב 32 הגדולות של הטורניר, בו הודחה על ידי ויאריאל. ב-22 בפברואר 2015 הבקיע קייטה את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-68 בתיקו 2-2 נגד ריד במסגרת המחזור ה-21 בליגה. ב-3 ביוני שיחק קייטה 120 דקות בניצחון 0–2 על אוסטריה וינה בהארכה בגמר הגביע האוסטרי. בנוסף, זכתה רד בול זלצבורג באליפות אוסטריה, כשקייטה עורך 30 הופעות ליגה ומבקיע חמישה שערים.
גם בעונת זכתה רד בול זלצבורג בדאבל. ב-28 בפברואר 2016 הבקיע קייטה צמד שערים בניצחון 4-1 על אוסטריה וינה במסגרת המחזור ה-24 בליגה. בסך הכל ערך קייטה 29 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע 12 שערים. ב-19 במאי 2016 שיחק קייטה 69 דקות והבקיע את השער השני בניצחון 0–5 על אדמירה ואקר מדלינג בגמר הגביע האוסטרי.
ר.ב. לייפציג
לקראת עונת חתם קייטה בר.ב. לייפציג מהבונדסליגה עבור 9.35 מיליון פאונד. ב-20 באוגוסט ערך קייטה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 89 דקות והוחלף על ידי טימו ורנר בהפסד לדינמו דרזדן בדו-קרב בעיטות עונשין במסגרת הגביע הגרמני. ב-10 בספטמבר ערך קייטה את הופעת הבכורה שלו בליגה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-84 והבקיע את שער הניצחון כחמש דקות לאחר מכן בניצחון 1-0 על בורוסיה דורטמונד במסגרת המחזור השני בליגה. ב-23 באוקטובר הבקיע קייטה צמד שערים בניצחון 1–3 על ורדר ברמן במסגרת המחזור השמיני בליגה. קייטה רשם עונת בכורה מוצלחת במועדון, וסיים עם ר.ב. לייפציג במקום השני המפתיע עם 67 נקודות, כשהוא היה אחד המצטיינים בקבוצה והבקיע שמונה שערים, על אף תפקידו ההגנתי יחסית. הוא נבחרת בהרכב העונה של הבונדסליגה.
בעונת 2017/2018 הגיע עם קבוצתו לרבע גמר הליגה האירופית כאשר קייטה נבחר לסגל העונה של פיפ"א במפעל.
ליברפול
ב-1 ביולי 2018 נרכש קייטה על ידי ליברפול מלייפציג תמורת 52.75 מיליון ליש"ט, כאשר 48 מיליון מתוכם נכללו בסעיף השחרור של השחקן וסכום היתרה הוסכם על פי מיקומה של לייפציג בסוף אותה עונה.
עם הגיעו קיבל קייטה את החולצה מספר 8 אותה לבש לפניו סטיבן ג'רארד, אשר הייתה פנוייה מאז עבר האחרון ללוס אנג'לס גלאקסי. קייטה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-12 באוגוסט 2018 במשחק הליגה נגד וסטהאם יונייטד שהסתיים בניצחונה של ליברפול בתוצאה 4:0.
ב-5 באפריל 2019 הבקיע קייטה את שער הבכורה שלו במדי ליברפול בניצחון 3:1 נגד סאות'המפטון. ב-9 באפריל של אותה שנה הבקיע את שער הכורה שלו במסגרת ליגת האלופות בניצחון על פורטו במשחק הראשון מבין שניים בשלב רבע הגמר. ב-1 במאי 2019, במהלך המשחק הראשון בשלב חצי הגמר מול ברצלונה, נפצע קייטה וסיים את העונה. אף על פי שנפצע, הוא זכה בתואר הראשון בליברפול תוך שהוא מחוץ לסגל ביום המשחק כאשר חבריו לקבוצה הבטיחו את הניצחון בגמר ליגת האלופות מול טוטנהאם הוטספור.
ב-18 בדצמבר, הוא הבקיע את השער הראשון בניצחון קבוצתו 1–2 על המועדון המקסיקני מונטריי בחצי גמר גביע העולם למועדונים, שלושה ימים לאחר מכן, ב-21 בדצמבר, הוא פתח בהכרב קבוצתו במשחק גמר נגד פלמנגו הברזילאית, כשהוא משחק 100 דקות עד שהוחלף. ליברפול ניצחה את המשחק בהארכה וזכתה בתואר.
במאי 2023 הודיעה ליברפול על פרידה מנאבי קייטה. בסך הכל ערך 84 הופעות ליגה במדי הקבוצה בהן כבש שבעה שערים.
קריירה בינלאומית
ב-28 ביולי 2013 ערך קייטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, במשחק נגד נבחרת מאלי במסגרת מוקדמות 2014. ב-5 בספטמבר 2014 ערך קייטה את הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת, כששיחק 90 דקות ובישל שער בניצחון 1–2 על נבחרת טוגו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2015. ב-12 בנובמבר 2015 הבקיע קייטה את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-27 בניצחון 0–1 על נבחרת נמיביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
ג'יימס נירן
ביוגרפיה
נירן למד בבית הספר לאמנות בגלאזגו במשך ארבע שנים משנת 1879 לפני שנרשם כסטודנט באקדמיה ז'וליאן בפריז. במהלך שנות ה-80 הציג נירן עבודות במכון לאמנויות יפות של גלאזגו ובאקדמיה הסקוטית המלכותית והיה קשור ל"נערי גלאזגו" - קבוצה של אמנים סקוטים שדגלה בגישות האימפרסיוניזם.
נירן היגר מגלאזגו לניו זלנד למען בריאותו בשנת 1890. משם הוא עבר לולינגטון שנה לאחר מכן, ומונה כמדריך לאמנות בבית הספר הטכני של ולינגטון. הוא הרצה על אמנות והעביר שיעורים לחקר הדמות העירומה. הוא הציג את האימפרסיוניזם של אסכולת גלאזגו בניו זילנד והשפיע על אמנים ניו זילנדים אחרים כמו דולה ריצ'מונד, מוד ויניפרד שרווד, מייבל היל ומולי טריפ.
סגנונו האימפרסיוניסטי של נירן מועבר בציוריו הרבים של נמל ולינגטון, במיוחד ב"נמל וולינגטון, 1894", שם משיכות המכחול הגלויות שלו לוכדות את השפעת השמש של אחר הצהריים על המים. הוא צייר את הנוף הזה באוויר הפתוח כדי לתעד בצורה אמיתית את השפעת האור על המים.
נירן הצטרף לאקדמיה של ניו זילנד לאמנויות יפות זמן קצר לאחר שהתיישב בוולינגטון ונבחר למועצה מ-1890 עד 1903. הוא גם הקים את מועדון האמנות של ולינגטון שנפגש בקביעות בקוטג' שלו, שהפך לנקודת מפגש לאמני ולינגטון. השפעתו של נירן הורגשה ברחבי ניו זילנד כאשר הוא שלח באופן קבוע עבודות לתצוגה במרכזים אחרים.
עינת עובדיה
עינת עובדיה (נולדה ב-23 ביוני 1982) היא מנהלת בתחום הפוליטי-פרלמנטרי, ופעילה חברתית. מאז מאי 2019 היא מכהנת כמנכ"לית של מכון זולת לשוויון ולזכויות אדם.
ביוגרפיה
עינת עובדיה נולדה בירושלים, לחיים עובדיה, יליד מרוקו, פרופסור לנוירואימונולוגיה בבית החולים הדסה עין כרם ; ולחנה, ילידת מחנה פליטים בגרמניה, מורה ומחנכת. למדה בבית הספר בויאר. שירתה בצה"ל כמ״כית של טירונים, ולאחר מכן כמפקדת צוות בקורס קצינות, בקורס מ"כים, וכמפקדת פלוגה בקורסי הכנה לקצינות. השתחררה מצה"ל בדרגת סגן. לאחר מכן שירתה במילואים בעוצבת האש עד לידת בנה הבכור.
בשנת 2007 קיבלה תואר ראשון בלימודי מזרח אסיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, עם התמחות בשפה הסינית, וסיימה גם לימודים משלימים בסוציולוגיה, באנתרופולגיה וביחסים בינלאומיים. בשנת 2008 סיימה שנת לימודים של השפה הסינית ב- בשיאן, סין. בשנת 2010 קיבלה תואר שני במנהל עסקים מהמסלול האקדמי המכללה למינהל בראשון לציון, עם התמחות בניהול בינלאומי.
פעילות פוליטית
בין השנים 2006–2007 למדה את אופן עבודת הכנסת, ויזמה קורס על העבודה הפרלמנטרית, שיועד למתמחים במסגרת ״פרויקט מתמחים״ של עמותת רוח חדשה. בשנת 2008 החלה לשמש כעוזרת הפרלמנטרית של יו״ר סיעת מרצ בכנסת, זהבה גלאון. בבחירות לכנסת השמונה עשרה קיבלה מרצ שלושה מנדטים, וגלאון לא נבחרה לכנסת.
עובדיה החלה לעבוד בקואליציה, כרכזת סיעת הליכוד בכנסת. בין השנים 2009–2013 היא הייתה חלק מצוות ה"מצליף" של הקואליציה, והייתה אחראית על גיוס חברי הכנסת והשרים להצבעות במליאה ובוועדות הכנסת, ולתדרוך חברי הכנסת אודות פרטי החקיקה.
בשנת 2013, בסיום הקדנציה של הכנסת השמונה עשרה, עזבה את העיסוק בפוליטיקה לזמן קצר, ושימשה כמנהלת תפעול בחברת ״תדביק". לאחר שגלאון נבחרה ליו"ר מרצ, היא הציעה לעובדיה לחזור ולכהן כמנהלת הלשכה הפוליטית שלה, תפקיד אותו מילאה במשך שש שנים, עד לפרישתה של גלאון מהחיים הפוליטיים. בשנים אלו הפכה עובדיה לדמות פוליטית מרכזית במפלגה, והיא נבחרה להנהלת המפלגה ולוועידת מרצ. עובדיה הייתה אחראית על ניהול המערך הפוליטי הפנימי של יו״ר מרצ, ניהול הלשכה וצוות העובדים. בשנים אלו היא ניהלה את מערכי המפקד, קמפיינים של בחירות פנימיות וארציות, הפעילה חמ"לים של מוקדי הצבעות, ותדרכה את רכזי הבחירות. כמו כן עסקה בגיוס תרומות למפלגה, בניהול מסגרת תקציבית ובקשר עם עיתונאים.
בתקופה זו, שימשה עובדיה בתפקידים בכירים גם במטות הבחירות הארציות של מפלגת מרצ. בין השנים 2018–2019 ניהלה את הקמפיינים לבחירות המוניציפליות של מרצ: התנועה הירוקה בהרצליה, בו זכתה הסיעה בשלושה מנדטים, ורשימת מרצ ברמת השרון, בה זכתה הסיעה בשני מנדטים. ניהלה את קמפיין הבחירות בסבב ב׳ לראשות העיר של הח״כ לשעבר איתן גינזבורג. בשנים אלו ניהלה גם שני קמפיינים של הח״כ לשעבר מיכל רוזין, בבחירות פנימיות במרצ.
בשנת 2016 התמודדה לראשות סיעת מרצ בנעמת, אך לא נבחרה.
עם ההכרזה של ממשלת ישראל השלושים ושבע על רפורמת לוין בשנת 2023, הובילה עובדיה במסגרת מכון זולת את פרויקט "צו חירום", שאותו יזמה נשיאת "זולת" זהבה גלאון, ושגייס למעלה ממאה חברי כנסת ושרים לשעבר מכל המפלגות שכיהנו בכנסת לדורותיה, כדי להופיע בפני ועדות הכנסת במטרה למחות כנגד היוזמה של לוין, וכן בהופעות בתקשורת ובציבור כנגד המהלכים של הממשלה. חברי ״צו חירום״ הובילו עצומה שקראה לעצירת החקיקה, שעליה חתמו כ-450,000 איש.
פעילות ציבורית
במהלך לימודי התואר הראשון שימשה עובדיה כנציגת החוג ללימודי מזרח אסיה באגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית, מטעם תא הסטודנטים ״רוח חדשה״. בשנים 2006–2007 ניהלה את "פרויקט המתמחים" מטעם עמותת "רוח חדשה" באוניברסיטה העברית.
נכון לשנת 2023, עובדיה פעילה מזה כעשרים שנה בהגנה על נשים, על אוכלוסיות מוחלשות, לקידום של תפיסה פרו-אקטיבית דמוקרטית ולקידום תפיסה מתקדמת של הגנה על זכויות אדם, חופש הביטוי, שקיפות ושוויון. פעלה לעזור לנשים מסורבות גט, להגנה על זכויות עובדים, לתיקון אפליה ופערי שוויון בין קבוצות בחברה, ופעילה במאמץ לסיום ה, ויישום פתרון שתי המדינות. בין היתר היא משתתפת ב"קואליציית שתי המדינות" של יוזמת ז'נבה.
במסגרת פעילותה הובילה עובדיה, בשנת 2012, מאבק של עובדי מזנון הכנסת, שהיו מועסקים במשך תקופה ארוכה כעובדי קבלן, וזכויות העובדים שלהם נפגעו. עובדיה הייתה הראשונה ליזום פניות לחברי הכנסת ולגורמים נוספים בכנסת. היא תמכה במובילת המאבק שירה כהן, עד להתאגדות עובדי המזנון בוועד עובדים, ועד שהושגו שיפורים בהגנה על זכויותיהם.
בשנת 2018, בעקבות מותה של הפעוטה יסמין וינטה, עובדיה הייתה אחת מארבע אימהות שהובילו את מאבק הפיקוח וההסדרה של המעונות הפעוטונים ומסגרות חינוכיות אחרות לילדים עד גיל שלוש. המחאה החלה בפתח תקווה, ועד מהרה הפכה למחאה ארצית שהובילה למאסר ממושך של המטפלת של הפעוטה, והעלתה לסדר היום את תופעת ההתעללות של מטפלות בתינוקות, בפעוטות ובילדים.
עובדיה לימדה מנדרינית לתלמידי בית ספר תיכון במשך כ־15 שנים. היא הכשירה את אחת מארבע התלמידות היחידות בישראל שניגשו לבחינת בגרות בסינית, והתלמידה סיימה בהצלחה חמש יחידות לימוד.
חיים אישיים
עובדיה גרה בהרצליה, בזוגיות עם אריק בורנשטיין ולהם שלושה ילדים.
עוזי קלדור
עוזי קלדור (נולד בשנת 1939) הוא כימאי תאורטי ישראלי ופרופסור אמריטוס בבית הספר לכימיה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה
קלדור נולד בתל אביב, בן ליהודית ואברהם קליך.
בשנת 1962 השלים את לימודיו לתואר שני בכימיה, בהנחיית יהושע יורטנר, בתקופתו כמרצה באוניברסיטה העברית. בשנת 1966 הגיש את עבודת הדוקטורט בכימיה תאורטית, שנעשתה בהנחיית פרופ' ישעיה שביט בטכניון. כותרתה הייתה: "חישובי LCAO-SCF עבור מולקולות קטנות".
בשנת 1966 יצא קלדור לארצות הברית ושהה כעמית בתר-דוקטורי באוניברסיטת סטנפורד משך כשנתיים. עם חזרתו לישראל בשנת 1968 התמנה למרצה באוניברסיטת תל אביב, וכשנה לאחר מכן קודם לדרגת מרצה בכיר.
בשנת 1973 מונה קלדור לפרופסור חבר, ובשנת 1976 החל לכהן כראש בית הספר לכימיה בפקולטה למדעים מדויקים ע"ש ריימונד ובברלי סאקלר. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 1980, אז גם קיבל מינוי כפרופסור מן המניין. בשנות ה-70 שימש במקביל כמרצה בשלוש אוניברסיטאות נוספות בישראל: אוניברסיטת בר-אילן, מכון ויצמן למדע ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בשנות ה-90 שימש קלדור כראש התוכנית החד-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן, ובשנים 1995–2009 הופקד על הקתדרה לכימיה קוונטית על שם אמריקו-לטאי. היה חבר המועצה להשכלה גבוהה משך כחצי עשור וכיהן כמנהל המדעי של מרכז החישובים באוניברסיטת תל אביב.
ב-2007 יצא לגמלאות, אך המשיך לעסוק במחקר פעיל גם שנים רבות לאחר מכן. אחד מתלמידיו לתואר שני בעבר הוא הכימאי הישראלי-אמריקאי שאול מוקמל.
מחקר
מחקרו של קלדור עוסק בפיתוח שיטות בכימיה קוונטית יחסותית, המתאימות לחישובים מדויקים ופרדיקטיביים של תכונות אטומים כבדים ועל-כבדים ומולקולות הכוללות אטומים כאלה. הדיוק המבוקש דורש טיפול ברמה גבוהה באפקטים יחסותיים ובאלקטרודינמיקה קוונטית, והכללת הקורלציה האלקטרונית עד סדר גבוה.
מועדון החנונים: הסרט
מועדון החנונים: הסרט הוא סרט קולנוע קומי ישראלי לילדים ונוער המבוסס על הסדרה הקומית של ערוץ Zoom, "מועדון החנונים". הסרט יצא ב-3 באוגוסט 2017. בסרט מככבים חלק מן הקאסט הראשי בסדרה: יואב רוטמן, עמית פרקש, אורי בלופרב, נוה צור, יון תומרקין ושירה נאור.
עוזי קלדור
מחקר
קבוצתו של קלדור פיתחה יישומי תוכנה שיושמו לחישוב תכונות של אטומים על-כבדים (שמספרם האטומי קטן מ-122), ואשר ניבאו את תכונותיהם, החורגות באופן משמעותי ממה שניתן לצפות מהמשכה אנליטית של הטבלה המחזורית. זאת, לאור הקונפיגורציה האלקטרונית של מצב היסוד, אשר שונה במקרים רבים מזו של ההומולוגים הקלים יותר, מה שמביא להיווצרותה של כימיה אחרת, בניגוד למצופה. בין היתר חזה קלדור כי יסוד מספר 118, שלימים יוצר במעבדה וכונה אוגאנסון, יהיה בעל זיקה אלקטרונית חיובית, מה שהתברר כנכון.
עומר חזן
עומר חזן (נולד ב-7 במרץ 2000) הוא שחקן, דוגמן ומנחה טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה
חזן נולד, גדל והתחנך באשדוד. בנם של אורלי, עובדת עירייה, ואשר, עובד בזק. בנעוריו למד בתיכון מקיף ז' בעיר מגוריו. למד משחק בבית הספר למשחק "יצירתי".
בשנת 2011 שיחק בתפקיד אורח בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה, "עספור", בתפקיד מוטי הצעיר. בשנת 2015 שיחק בתפקיד משני בסרט הקולנוע "הקפות" בתפקיד מאיר ועקנין. באותה השנה שיחק בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "לאן נעלם נימני?" בערוץ הילדים. ב-2016 הצטרף לנבחרת הצעירים של סופר-פארם, והשתתף במחזה "תעתועים" של בית הספר למשחק "יצירתי" בו למד.
בשנת 2017 נבחר להנחות את התוכנית היומית לנוער "אונליין" של ערוץ הילדים, לצד גל גברעם וטיילור מלכוב. נבחר להוביל את קולקציית הקפסולה שלו לחברת האופנה TNT השתתף בפרסומת לנביעות ודגמן לחברת YOLO. חזן נבחר אף להשתתף בקמפיין המחודש של "מעשנים זה לא מתאים?" של ערוץ הילדים משנת 2014. בשנה זו הוא פרץ עם תפקיד אורח בסדרה "המלון של פיני" בתפקיד דילן, ונבחר לתפקיד מרכזי בקומדיית המצבים "אחותי קפצה כיתה", שם גילם את דישי במשך שלוש עונות עד לשנת 2020.
ראדו אלדולסקו
ילדות ונעורים
אלדולסקו נולד ב -1922 בכפר פיטיאסקה־פאסריה (Piteasca-Pasărea), במחוז אילפוב שבחבל מונטניה ברומניה. הוא היה בן למשפחה בעלת מסורת מוזיקלית ארוכה. סבא רבא שלו היה אנגלוש דיניקו (1838–1905), נגן חליל פאן ממוצא צועני שחיבר את הגרסה הסופית של להיט הלאוטארים הרומנים "צ'וקרליה". סבתו, אחת מארבע בנותיו של אנגלוש דיניקו, הייתה מריה דיניקו שהתחתנה עם פטרה אלינסקו (1869–1947), מלחין ונגן חליל ממחוז מהדינץ שבחבל אולטניה. אימו של אלדולסקו, נטליה אלינסקו, הייתה אחת משתי בנותיהם. אחותה, אאוג'ניה אלינסקו, הייתה מורה לפיתוח קול באקדמיה למוזיקה בבוקרשט. בגיל שש התחיל ראדו אלדולסקו ללמוד נגינה בצ'לו אצל אחי סבתו, דימיטריה דיניקו (1868–1936) שלימד גם בקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה בבוקרשט. אלדולסקו למד גם הוא בקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה בעודו בן 12, עד שנת 1939. הוא סיים את לימודיו עם שלושה פרסי הצטיינות.
הקריירה המוזיקלית
בגיל 18 ניגן אלדולסקו בתזמורת האופרה של בוקרשט וב־1941 ניגן לראשונה בתזמורת הסימפונית של רדיו בוקרשט. בשנים 1950–1964 הופיע כסולן עם הפילהרמונית "ג'רוג'ה אנסקו" של בוקרשט. ב־1964 היה עוזרו של הצ'לן הקטלאני גספר קסאדו והופיע לראשונה בלונדון עם התזמורת הסימפונית של ה־BBC בקונצ'רטו של אנטונין דבוז'אק באותה שנה. אלדולסקו ניגן לעיתים קרובות מוזיקה קאמרית. הוא ניגן בין השאר בטריו עם הפסנתרן ולנטין גאורגיו ועם הכנר שטפאן גאורגיו. מאוחר יותר הוא ניגן בשלישיית "טריו דל'ארקי" באיטליה עם הכנר סלבטורה אקרדו ועם הוויולן לואיג'י אלברטו ביאנקי.
אלדולסקו ואשתו היגרו בשנת 1969 לאיטליה ובשנת 1977 קיבלו את אזרחות איטלקית. אלדולסקו ניגן ברסיטלים למוזיקה קאמרית עם קרלו צקי והופיע כסולן עם תזמורות ומנצחים חשובים ברחבי העולם. אלדולסקו לימד בקונסרבטואר האירופי בפריז, באקדמיות למוזיקה בבזל, במאסטריכט, באקדמיה הבינלאומית למוזיקה על שם יהודי מנוחין בגסטאד (אחרי 1981), במרכז ללימודי מוזיקה בברצלונה ובקונסרבטוריון של פסקארה.
עומר חזן
ביוגרפיה
ב-2019 החל לדגמן כפרזנטור של חברת האופנה "פקטורי 54" עד היום. הופיע בהופעה חיה בתיאטרון היהלום בתל אביב. התגייס לצה"ל כשחקן בתיאטרון צה"ל. הנחה את משחק הרשת "MIKAN" לצד קים אזולאי. נבחר להוביל את תוכנית המתיחות של טין ניק "לא לענות". צעד בשבוע האופנה, הנחה את משחק ה"אולסטאר" באותה שנה. הנחה תוכנית ליום העצמאות עם קים אזולאי בערוץ טין ניק.
ראדו אלדולסקו
הקריירה המוזיקלית
עם תלמידיו נמנו: מרין קזאקו, שרבאן ניקיפור, צציליה ואן הוף, מרייט ואן דייק, ג'מה סרפנטי, אולף טישבירק ופאולו גאיו לימה.
עומר חזן
ביוגרפיה
באותה שנה חזן השתתף בקמפיין נגד לשון הרע, הנחה את תוכנית הקיץ היומית לנוער "הקומה האחרונה" של טין ניק, והשתתף בסדרת ההמשך של סדרת הקאלט "בצפר". בסוף אותה שנה זכה חזן בתואר "שחקן השנה" בטקס הנבחרים של פרוגי ובעמוד האינסטגרם של ישראל בידור. בחנוכה של אותה שנה כיכב בתפקיד הראשי במחזמר "כמו גדולים", שמבוסס על שיריו של אריק איינשטיין, לצד ישראל קטורזה ונועם קלנשטיין. באמצע השנה נפרד חזן ממנהלו האישי נדב לוי ועבר לסוכנות בועז בן ציון.
ראדו אלדולסקו
הקריירה המוזיקלית
אלדולסקו הקליט אלבומים עם יצירות מאת היידן, ברהמס, צ'ייקובסקי, סן־סנס, דביסי, ג'ורג'ה אנסקו ומלחינים אחרים. הוא לימד כיתות אמן בארצות רבות וכיהן בחבר השופטים של תחרויות בינלאומיות – בין השאר, בתחרות הרביעית הבינלאומית על שם צ'ייקובסקי בשנת 1970. בשנת 1985 יזם אלדולסקו כיתת אמן בקוסטה בראווה והתוודע למוזיקה ולמוזיקאים של קטלוניה. הוא הוציא אלבום עם יצירות של מלחינים קטלאנים, לואיס קלארט ביניהם.
חייו הפרטיים
ראדו אלדולסקו היה נשוי לגלינה (גליה) ולזוג נולדה בת, רודיקה, שחיה בפריז.
עומר חזן
ביוגרפיה
ב-2020 נבחר לשגריר "פיאט" בישראל וכן לשגריר אדידס בישראל - בשניהם הוא נמצא עד היום. השתתף בקמפיין "לא עומדים מהצד" נגד חרם ובעד שוויון חברתי, בהשתתפות נשיא המדינה רובי ריבלין. באותה שנה חזן טס לפרימיירת הסרט "קדימה" מטעם דיסני ישראל ונבחר להנחות שוב את משחק ה"אולסטאר" בפסח 2020 ביחד עם אנה זק, שבוטל בעקבות נגיף הקורונה שהתפשט בישראל.
ראדו אלדולסקו
הנצחה
בפסטיבל למוזיקה במליאנו־סבינה מוענק פרס "ראדו אלדולסקו" שנוסד לזכרו.
עומר חזן
ביוגרפיה
באותה שנה נבחר להנחות את התוכנית היומית לימי הקורונה, "הבידודית", בערוץ טין ניק לצד שירה לוי וקווין רובין. לקח חלק בשיר "ילדי המרפסות" של אייל גולן וכוכבי HOT, וכן בשיר "נשארים ביחד" של נבחרת סמסונג ישראל. השתתף בסדרת הרשת "עז"ב" שיצר גיל וויס. השתתף במיני סדרה של טין ניק "להציל את שייקה". ובתפקיד הראשי בסדרת הדרמה התקופתית של טין ניק ויס, "פלמ"ח" בה משתתף עד היום.
באוגוסט 2020 שב להנחות את העונה השנייה של תוכנית הקיץ היומית "הקומה האחרונה" בטין ניק. דגמן ביום האופנה לגברים 2020. בספטמבר 2020 זכה כשחקן השנה בטקס נבחרי השנה של ישראל בידור. באוקטובר 2020 הצטלם לשער במגזין האופנה הבינלאומי "MOB Janural". לקח חלק בגרסה המחודשת לשיר "תנו לגדול בשקט" של ישראל בידור. בנובמבר 2020 החל לשחק בסדרת הדרמה המוזיקלית של טין ניק - "זיגי", בתפקיד ניב גלרון. בדצמבר 2020, לקח חלק במופע הפסטיגל לשנת 2020 - My פסטיגל שחגג 40 שנה למותג, בו גילם את דמותו מהסדרה "זיגי". הוביל את קמפיין "לוקחים אחריות על הבריאות" של משרד הבריאות. וכן זכה בתואר שחקן השנה של אתר "פרוגי" בשנה השלישית ברציפות.
פסגות לורנס
פסגות לורנס (באנגלית: Lawrence Peaks) הן קבוצת פסגות גבוהות, באזור חוף בורכגרווינק בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
עומר חזן
ביוגרפיה
בסוף ינואר השתתף בתוכנית הרשת של ישראל בידור - "ישראל בידור SHOW 2021", וכן נבחר לאחד מתוך 21 המשפיעים מתחת לגיל 21 של השנה, על ידי מגזין מעריב לנוער.
פסגות לורנס
הפסגות מפרידות בין קרחון סיפרר, לבין ראשו של קרחון מרינר.
עומר חזן
ביוגרפיה
במרץ 2021 הוציא את השיר "כל מילה שלך היא שיר" מתוך הסדרה "זיגי" בכיכובו. באפריל 2021 השתתף בקליפ לשיר "לכתוב אותך" מתוך אלבומו החדש של אייל גולן. וכן לקח חלק בגרסה המחודשת של השיר "תפילה" לישראל בידור.
ביולי 2021 שב לגלם את דמותו של אורי זאבי בסדרת הנוער התקופתית של yes "פלמ"ח". החל לגלם את דמותו של כפיר זלמנוביץ' בטלנובלה היומית של HOT - "בעלת החלומות". וכן הצטרף לקאסט השחקנים של הסדרה "שבאבניקים" בHOT לעונתה השנייה בתפקיד נועם. בספטמבר 2021 זכה בתואר שחקן השנה באתר הבידור הישראלי "ישראל בידור", זו השנה השלישית ברציפות. ב-27 באוקטובר, במסגרת יום הקולנוע הישראלי הוקרן הסרט "אל תחכי לי" שבכיכובו בהקרנת טרום בכורה ראשונה.
פסגות לורנס
מקור השם
שמן של הפסגות ניתן להן על ידי משלחת חקר קרחון מרינר מטעם משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1966–1967.
הפסגות נקראות על שמו של ג'יי. אי. ס. לורנס (J.E.S.Lawrence), שהיה מפקד משלחת הסקר הגאולוגי.
עומר חזן
ביוגרפיה
בדצמבר 2022 הופיע חזן בפעם השלישית שלו במופע הפסטיגל לצד אליאנה תדהר, אנה זק, שלישיית מה קשור, עידן תלם, עדן חסון ועוד.
פסגות לורנס
לקריאה נוספת
• Edmund Stump, The Ross Orogen of the Transantarctic Mountains, PP 78 - 80
• Borg, S. G. and Stump, E, Paleozoic magmatism and associated tectonic problems of northern Victoria Land, Antarctica, Washington DC American Geophysical Union Geophysical Monograph Series, vol. 40, pp. 67–75, 1987. doi:10.1029/GM040p0067.
עומר חזן
חיים אישיים
חזן, הוא אחיינו של כדורגלן העבר אלון חזן.
פסגות לורנס
לקריאה נוספת
• F. Ferraccioli, E. Armadillo, A. Zunino, E. Bozzo, S. Rocchi, P. Armienti, Magmatic and tectonic patterns over the Northern Victoria Land sector of the Transantarctic Mountains from new aeromagnetic imaging, Tectonophysics 478 (2009) 43–6
עטר מיינר (אלבום)
עטר מיינר כתב, הלחין והפיק את כל שירי האלבום בנוסף לביצוע, ואלו עוסקים בדיכאונות, התקפי חרדה, אהבות נכזבות, געגוע ואמונה דתית יהודית באלוהים. בשירים שונים, מתארחים עדן דרסו, דור3, damsel is depressed וראסטה חי. האלבום זכה לשבחי המבקרים.
פסגות לורנס
לקריאה נוספת
• C. J. Adams and P. F. Whitla, R. H. Findlay, B. F. Field, AGE OF THE BLACK PRINCE VOLCANICS IN THE CENTRAL ADMIRALTY MOUNTAINS AND POSSIBLY RELATED HYPABYSSAL ROCKS IN THE MILLEN RANGE, NORTHERN VICTORIA LAND, ANTARCTICA, Geological Investigations in Northern Victoria Land Antarctic Research Series, Volume 46, Pages 203-210
וריד מתלה המעי העליון
פתולוגיות
פקקת של וריד מתלה המעי העליון היא יחסית נדירה, אולם מהווה סיבה משמעותית לאירוע איסכמי של מתלה המעי ויכולה להיות קטלנית. כ-10% עד 15% מהאירועים האיסכמיים הם כתוצאה מפקקת כאמור.
זוטרופוליס
זוטרופוליס (באנגלית: Zootropolis; מוכר בתור זוטופיה בארצות הברית, באנגלית: Zootopia) הוא סרט הרפתקאות קומי בהנפשה ממוחשבת של אולפני ההנפשה של וולט דיסני. הסרט יצא בשנת 2016, בוים על ידי ביירון הווארד וריץ' מור, ונכתב בידי ג'ארד בוש ופיל ג'ונסטון.
הסרט זכה להצלחה מסחרית עצומה. הוא הפך לסרט האנימציה עם הפתיחה הטובה ביותר בהיסטוריה של הקולנוע בסוף השבוע הראשון להקרנתו בקולנוע. ב-6 ביוני הגיעו הכנסותיו למיליארד דולר, סרט האנימציה הרביעי שהגיע לסכום זה.
עלילה
זוטרופוליס היא עיר מודרנית שתושביה הם יונקים מסוגים שונים. השכונות נקראות על שם סביבות מחיה שונות כגון "ritzy Sahara Square" (כיכר סהרה המפוארת) ו"frigid Tundratown" (עיירת טונדרה הקפואה). הכרך הוא כור היתוך שבו חיים יחדיו בעלי חיים מאזורים שונים. מקום שבו כביכול לא משנה אם אתה פיל ענק או חדף קטנטן, תוכל להיות כל שתרצה להיות. הארנבת ג'ודי הופס מהכפר 'מאורת הארנבים' שנמצא בפרברים ממלאת את חלום הילדות שלה להיות שוטרת בעיר המרכזית זוטופוליס. למרות היותה מצטיינת הקורס שלה באקדמיה, ג'ודי נהיית פקחית חנייה בגלל חוסר האמון של צ'יף המשטרה בוגו בה בגלל היותה ארנבת קטנה. ביום הראשון שלה בתפקיד מופלת בפח ע”י ניק השועל בתרגיל עקיצה שהוא מבצע.
ג'ודי נוטשת את תפקידה כפקחית חנייה כדי לעצור את דיוק ויזלטון הסמור, שגנב שקית של בצלים של צמח הידוע בשם מידניקמפום הוליקיטיאס (midnicampum holicithias) בוגו נוזף בה, אבל באמצע מתפרצת למשרד של בוגו לוטרה בשם גברת אוטרטון ומתחננת שהוא ימצא את בעלה אמיט, אחד מהארבעה עשר טורפים שנעלמו. כאשר ג'ודי מתנדבת וסגנית ראש העיר הכבשה דואן בלוות'ר משבחת את ג'ודי ואת בוגו על לקיחת המשימה, לבוגו אין ברירה אלא לתת לג'ודי לקחת את התיק. הוא נותן לה 48 שעות כדי למצוא אמיט הלוטרה בתנאי שאם היא נכשלת, היא מתפטרת.
לאחר שהתוודעה לתצלום האחרון של אמיט היא הבינה שניק היה האחרון שראה אותו. ג'ודי סוחטת את ניק לסייע לה על ידי תיעוד חשאי של הודאתו על העלמת המס שלו. הם עוקבים אחר אמיט ללימוזינה ששייכת לראש משפחת פשע מר ביג, שמגלה להם שתוך כדי הנסיעה של אמיט לבקר את מר ביג אמיט הפך לפראי (חזר לטבע הפראי של חיות הבר) ותקף את מנצ'ס הנהג שלו. בביתו, מנצ'ס מספר לג'ודי וניק שלפני שאמיט הפך לפראי ותקף אותו הוא מלמל משהו על מייללי הלילה. תוך כדי השיחה מנצ'ס עצמו הופך פראי ורודף אחרי ג'ודי וניק. ג'ודי מצילה את ניק על ידי לכידה של מנצ'ס באזיקים וקוראת לתגבורת לעזרה, אבל כשהתגבורת מגיעה, מנצ'ס נעלם. בוגו דורש מג'ודי להחזיר את התג שלה, אבל ניק מזכיר לבוגו כי לג'ודי עדיין יש עוד עשר שעות כדי לפתור את המקרה.
בעירייה, בלוות'ר מאפשרת לג'ודי וניק להסתכל בהקלטות של מצלמות התנועה של העיר. הם מגלים שמנצ'ס נתפס על ידי קבוצה של זאבים, אשר ג'ודי משערת שהם אותם "מייללי הלילה" שאמיט חשש מהם. ג'ודי וניק עוקבים אחרי הזאבים אל בית החולים הישן של קליפסיד שם הם מאתרים את הטורפים שנעלמו והם מגלים שראש העיר ליון-הארט הסתיר אותם שם מפני שהם נהפכו לפראים כדי לנסות להבין למה הם הפכו לפראיים. ליונהארט נעצר ביחד עם שאר צוות המחקר שעבד איתו ובלוות'ר הופכת להיות ראש העיר.
ג'ודי וניק נהיו חברים, וג'ודי מציעה לניק להצטרף למשטרה כשותף שלה. עם זאת, היא מרגיזה אותו במסיבת העיתונאים בכך שהיא מציעה שהסיבה למהפך שקרה אצל הטורפים שנמצאו היא סיבה ביולוגית. דבריה גורמים לשנאה ואפליה כלפי הטורפים בכל רחבי זוטופוליס. מלאת אשמה על תוצאות דבריה, ג'ודי עוזבת את עבודתה וחוזרת לעיירת הולדתה.
לאחר החזרה הביתה ג'ודי מגלה כי "מייללי הלילה" הם למעשה כינוי לאותם בצלים של הצמח מידניקמפום הוליקיטיאס (midnicampum holicithias) ושהם מכילים רעלן עצבי שיש לו השפעות פסיכוטרופיות חמורות על היונקים, שגורם להפוך לפראיים. היא חוזרת לזוטופוליס שם היא מתפייסת עם ניק, ושם הם מתעמתים עם דיוק ויזלטון, אשר (עם קצת שכנוע של מר ביג) אומר להם שהוא גנב את הבצלים עבור איל בשם דאג. הם מוצאים את דאג במעבדה המוסתרת על המסילות הישנות של הרכבת התחתית של העיר. שם הם גילו שדאג מייצר מהבצלים גלולות של סם שאותו הוא יורה על ידי אקדח חיצים על טורפים וכך הופך אותם לפראיים.
ג'ודי וניק משיגים כמה מהגלולות כראיה, אבל לפני שהם מספיקים להגיע למשטרה, בלוות'ר מתעמתת עם ג'ודי וניק במוזיאון הטבע ולוקחת מהם את הגלולות ומגלה להם שהיא המוח מאחורי כל התוכנית כדי להציג את הטורפים כמסוכנים. בלוות'ר לוכדת את ג'ודי וניק במוזיאון ע”י סיוע של כמה שוטרים מושחתים, לאחר שניק מסרב לנטוש את ג'ודי שנפצעה. בלוות'ר יורה גלולה של הסם בניק כדי לגרום לו להרוג את ג'ודי ומתקשרת למשטרה לעזרה, אבל ג'ודי ניק החליפו את הגלולות הסם שבאקדח של בלוות'ר עם אוכמניות. בלוות'ר עצבנית ומאיימת לחשוף את ג'ודי וניק כאחראים על כל ההתקפות על הטורפים, אך ג'ודי מגלה כי הקליטה את כל ההודאה של בלוות'ר כאחראית על כל התוכנית. בלוות'ר מנסה להימלט, אך היא מוצאת את עצמה ואת קבוצת השוטרים שאיתה שלה מוקפים על ידי צ'יף בוגו וקציניו הנאמנים.
בלוות'ר נעצרת ונשלחת לכלא על מעשיה. ליון-הארט מכחיש בפומבי את הידיעה על המזימה של בלוות'ר ומציין כי מעשיו כאשר לכד את הטורפים שהשתגעו היה "דבר לא נכון אך מסיבה נכונה". לאחר הגילוי של הגורם למהפך של הטורפים הצליחו לייצר נוגדן וכל הטורפים שהשתגעו חזרו לקדמותם וג'ודי הוחזרה למשטרה. ניק מסיים את האקדמיה לשוטרים של זוטופוליס כשוטר השועל הראשון והופך לשותפה של ג'ודי.
מדבבים לעברית
הדיבוב העברי הוקלט באולפני אלרום.
מדבבים: