cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hallelujah (שיר של קארי אנדרווד וג'ון לג'נד)
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-21 בנובמבר 2020 בשידור חי. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את לג'נד כשהוא נכנס למבנה מסוים ולאחר מכן מתיישב ליד פסנתר. בהמשך, מצטרפת אליו אנדרווד והשניים מתחילים לשיר יחדיו את השיר, תוך שבחוץ יורד שלג.
נכון לנובמבר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-1.5 מיליון צפיות.
הרכבת הצבאית לארץ ישראל
לאורך ציר התקדמותם מתעלת סואץ-קנטרה, לאורך חופי סיני בואכה שערי ארץ ישראל-רפיח, תכננו מהנדסי הרכבת הצבאית לארץ ישראל (באנגלית: Palestine Military Railways, ר"ת P.M.R, לימים הרכבת המנדטורית) הבריטים מסילת ברזל, תכנון שגדודי העבודה המצריים הוציאו לפועל. לא כל המסילות שבנו הבריטים היו ברוחב תקני. מיון המסילות נעשה לפי מידת הרוחב שבין הקצוות הפנימיים של שני פסי המסילה. "מסילה ברוחב תקני" היא זו שרוחבה 143.5 ס"מ. רוחב נמוך מהנ"ל נקרא "מסילה צרה" ואילו מעל 143.5 ס"מ קרוי "מסילה רחבה". הרוחב התקני הוא השכיח במרבית המסילות בעולם לרבות המסילות בישראל.
המסילה התקנית
לאחר כישלונות הצבא הבריטי לכבוש את עזה החליט מפקדו החדש, גנרל אלנבי, לפרוץ את החזית באגפה המזרחי. לשם כך נבנתה מסילת הרכבת רפיח - באר שבע שנמתחה מרפיח לנחל בשור והוארכה לאחר מכן עד באר-שבע. לחץ זמן הניא את הבריטים מלהמשיך ולסלול מסילה ראשית חדשה לאורך החוף ליפו. במקום זה פנו צפונית-מזרחית ללוד במטרה להשתמש בתוואי הטורקי הקיים עד טולכרם. על ידי כך הפכה לוד לצומת המסילות הראשי בארץ עד היום.
לא ניתן היה לשלב בין מסילת הברזל הבריטית התקנית בעלת רוחב הפס של 145 ס"מ למסילה הברזל העות'מאנית בעלת רוחב הפס של 105 ס"מ. על מנת להמשיך להשתמש בציוד העות'מאני (קטרים וקרונות) התחכמו הבריטים והניחו בחלק מהקווים מסילה שלישית בין המסילה העות'מאנית הצרה למסילה הבריטית הרחבה שאיפשרה המשך שימוש בציוד.
המסילות הצרות
בנוסף להשמשת מסילות הברזל שהניחו העות'מאנים והציוד שנטשו, וככל שחדירתם משערי עזה למרכז הארץ הלכה והעמיקה הוסיפו הבריטים וסללו שלוש מסילות ברזל צרות המיועדות לרכבת קלה. האחת, מסילה מלוד אל ראש העין עם שלוחה לכפר לובן, השנייה, מנמל יפו לכיוון צפון מזרח לגדה הדרומית של נהר הירקון, ומצפון לו, לאחר קרב צליחת מעברות הירקון, לכיוון שייח מוניס, ג'ליל ורמת השרון של ימינו, והשלישית מירושלים לרמאללה.
מסילת נמל יפו - 'גבעת ג'נקינס'
שורשיה של מסילת נמל יפו - 'גבעת ג'נקינס' נמצאים בסוף דצמבר 1917, עם הוצאתה של יפו מטווח הארטילריה העות'מאנית כתוצאה מדחיקת כוחותיהם מהגדה הצפונית של הירקון עד צפונה לארסוף. התייצבות הנדבך המערבי של קו שתי העוג'ות, אפשרה לצי הבריטי עגינה בטוחה בנמל יפו. לייעול השימוש בנתיב הלוגיסטי החדש שנפתח בפניהם, לתמיכה בכוחות שבקו המגע, סללו הבריטים מסילה צרה שראשיתה בנמל יפו, דרך כיכר השעון, ורחוב רזיאל לתחנת הרכבת יפו. משם המשיכה המסילה למסעף הרכבת יפו-לוד על הקו יפו - ירושלים, נודע בשם צומת סרונה עד 5 באוקטובר 1920, ואחריו תחנת הרכבת תל אביב, בקרבת בית הדר של ימינו, ומשם צפון מזרחה על בסיס דרך יפו-שכם ההיסטורית, במסלול שנמתח לאורך מה שלימים נודעה כדרך פתח תקווה, חצה את ואדי מוסררה (נחל איילון) בגשר שרונה והמשיך "דרך אבא הילל סילבר", היום ברמת גן, עד לגדה הדרומית של הירקון. המסילה חצתה את הירקון על גשר באזור עשר טחנות, מול ח'ירבת הדרה, היום - רמת החייל, ופנתה צפון-מערבה לעבר 'גבעת ג'נקינס' (גבעה 216 במפות הבריטיות) בין ג'ליל לרמת השרון, על בסיס דרך הרצליה עם הסתעפות לכיוון שייח מוניס. רוחבה של המסילה היה 60 ס"מ, אדניה קלים להנחה ופרוק, ונגררה על ידי קטרי קיטור קטנים או קטרי בנזין. חלק קטן מהסוללה עליו הונחה המסילה נותר שלם עד שנות ה-80, דרומית לעמוד הזיכרון ברמת גן ומערבית לדרך אבא הלל סילבר. שלוחה נוספת כקילומטר אורכה הסתעפה מן המסילה הראשית מיד לאחר שזו חצתה את ואדי מוסררה מהגדה המערבית לגדה המזרחית על גבי גשר שרונה, עברה דרך הרחובות שפירא והמתמיד ברמת גן של ימינו והובילה לפרדסי הכפר סלמה, היום דרומית לרחוב כצנלסון בגבעתיים, שם התמקם מחנה צבא בריטי. השלוחה הונחה, כנראה, לקראת מתקפת הסתיו של הגנרל אלנבי בספטמבר 1918, מתקפה שהבקיעה את קו העוג'ות.
מסילת הברזל בצפון ירושלים
לאחר כיבוש ירושלים על ידי הבריטים המשיכו הכוחות בתנועה צפונה. ההתקדמות נעצרה לפרק זמן של כמה חודשים בקו שתי העוג'ות. על מנת לסייע לכוחות הלוחמים נסללה מסילת רכבת מקצה קו יפו־ירושלים לכיוון אל־בירה, שהובילה אספקה לכוחות הלוחמים. מסילה באורך כ־30 ק"מ נסללה במשך ארבעה חודשים. כדי לשמור על שיפוע סביר ולהימנע מפעולות הנדסיות, מסלולה של מסילה זו היה מפותל מאוד.
תחילת המסילה הייתה בעמק רפאים מעט דרומית לתחנת הרכבת הישנה (דרך הרכבת פינת מסריק), משם עלתה המסילה לגבעת קטמון (רחוב הפלמ"ח) וירדה לעמק המצלבה בפיתולים חדים (דרך רחוב הרב ברלין). משם המשיכה המסילה לגבעת הכנסת, גבעת בנייני האומה, סנהדריה (מעל קברי הסנהדרין), גבעת המבתר, הגבעה הצרפתית ומשם צפונה לאל־בירה. בעקבות המשך ההתקדמות הבריטית לבקעת הירדן ועבר הירדן המזרחי נזנחה המסילה. ייתכן ושרידי הפסים שימשו לסורגים בבית הסוהר המרכזי בירושלים.
לאחר המלחמה
ב-1 באוקטובר 1920 הוקם גוף אזרחי בשם הרכבת המנדטורית וקבל לידיו מידי "הרכבת הצבאית לארץ ישראל" (PMR-Palestine Military Railways), אשר פעלה בארץ מעת כיבושה בידי הבריטים במלחמת העולם הראשונה, את תפעול שירות הרכבות בארץ ישראל.
אורי קילשטיין
אורי קילשטיין (נולד ב-15 באוגוסט 1972) הוא מנהל ישראלי. החל מיולי 2022 הוא מכהן כמנכ"ל קרפור ישראל. לפני כן כיהן כמנכ"ל קניוני עזריאלי ומשנה למנכ"ל קבוצת עזריאלי, קודם לכן שימש כמשנה למנכ"ל שופרסל וסמנכ"ל הסחר והשיווק.
ביוגרפיה
אורי קילשטיין נולד בראשון לציון, בוגר בית הספר הבינלאומי באמסטרדם (ISA). בשנים 2001–2004 עבד כמנהל מותג באסם-נסטלה. בשנים 2008-2004 עבד כמנהל פרויקטים בחברת הייעוץ מקינזי ושות'. בשנים 2008–2010 עבד כמנהל יחידת האסטרטגיה בישראל של חברת אמדוקס.
החל מינואר 2010 ועד ינואר 2021 עבד בחברת שופרסל. בתחילה כמנהל מטה אגף הסחר והשיווק והחל מדצמבר 2012 כסמנכ"ל הסחר והשיווק. בינואר 2019 התמנה בנוסף לכך כמשנה למנכ"ל הרשת יצחק אברכהן. מלבד האחריות הכללית על הסחר והשיווק של שופרסל, קילשטיין היה אחראי על המותג הפרטי של שופרסל, שהגיע ב-2019 לכ-25% ממכירות רשת המזון, ועל אגף האי-קומרס שהיוה כ-21% ממכירות הרשת ב-2020. בין השנים 2016–2021 היה יו"ר דירקטוריון גידרון תעשיות, ובין השנים 2017–2021 - היה יו"ר ארגון ה-GS1 (האגודה לקידוד המוצר) בישראל.
החל מפברואר 2021 עד לאפריל 2022 היה מנכ"ל קניוני עזריאלי, משנה למנכ"ל קבוצת עזריאלי אייל חנקין ויו"ר עזריאלי קום. הוא החליף בתפקיד את ארנון תורן. במסגרת תפקידו ניהל 19 קניונים, בעלי שווי מצרפי של כ-13.1 מיליארד שקל, המייצרים רווח תפעולי של 665 מיליון שקל.
החל מיולי 2022 קילשטיין מכהן כמנכ"ל קרפור ישראל ויו"ר השותפות קוויק (לאחר שהוצע לו תפקיד מנכ"ל שופרסל, אך החליט לוותר על התפקיד לטובת ניהול קרפור). במסגרת תפקידו הוא אחראי על כלל פעילות המזון של הקבוצה, מוביל את כניסתה של קרפור לישראל (כניסה ראשונה של קמעונאי מזון בין-לאומי לשוק הישראלי), מנהל את הרשתות יינות ביתן ומגה קמעונאות (שבשליטת אלקטרה מוצרי צריכה) ומסב אותן לרשת קרפור. הרשתות מונות נכון לינואר 2023 כ-151 סניפים, שוויה נאמד ב-900 מיליון שקל, היקף המכירות שלהן ב-2020 היה 3.596 מיליארד שקל.
חיים אישיים
אורי קילשטיין גר בתל אביב, נשוי לאלגרה, סמנכ"לית מערכות המידע של אמדוקס ואב לארבעה ילדים. אחיו, עמיחי קילשטיין, הוא מנכ"ל חברת מאצ' ריטייל, זכיינית רשת H&M בישראל. קילשטיין בעל תואר ראשון בכלכלה (בהצטיינות) ובמשפטים ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מאוניברסיטת תל אביב. הוא בוגר התוכנית לניהול מתקדם של אוניברסיטת הרווארד (AMP).
משורר הקונגרס
משורר הקונגרס או משורר החצר האמריקאי, ובשמו הרשמי משורר חתן פרס ויועץ השירה בספריית הקונגרס (Poet Laureate Consultant in Poetry to the Library of Congress) הוא משוררה הרשמי של ארצות הברית, שמבקש בתקופת כהונתו להעלות את התודעה הלאומית לקריאה ולכתיבת שירה. מעמדו מקביל לתפקיד משורר החצר של בית המלוכה האנגלי והיה ידוע בעבר בתואר "יועץ ספריית הקונגרס לשירה". השם הנוכחי הוצע ואושר בחוק של הקונגרס משנת 1985.
סקירת התפקיד
משורר הקונגרס מתמנה מדי שנה על ידי הספרן של ספריית הקונגרס ועם קבלת מינויו משמש בתפקיד מחודש אוקטובר ועד מאי. בבחירתו מתייעץ הספרן עם ממונים לשעבר, עם חתן הפרס הנוכחי ועם אישים נכבדים אחרים בתחום.
חתני הפרס מקבלים מלגה שנתית בגובה של $35,000 הממומנת מתרומתו של ארצ'ר מילטון הנטינגטון. בתאריך ה-3 באוקטובר 1985 הקונגרס האמריקאי העביר חקיקה שחוברה על ידי הסנטור ספארק מ. מטסונאגה מהוואי כדי לשנות את תואר "יועץ ספריית הקונגרס לשירה".
הספרייה מחייבת פעילות ספציפית מינימלית מחתני הפרס במטרה להעניק למכהניה חופש מרבי כדי לעבוד על פרויקטים שלהם בספרייה. החתנים מעניקים מדי שנה הרצאה והקראה של שיריהם, ולרוב מציגים משוררים בסדרה של הרצאות שמתקיימות בספרייה והן הוותיקות ביותר מסוגן באזור וושינגטון ומהוותיקות בכל ארצות הברית. הסדרה השנתית של הקראת שירה וספרות בדיונית, הרצאות, ימי עיון, ומופעים דרמטיים מזדמנים החלה בשנת 1940 והביאה למעלה מ-2,000 סופרים ומשוררים לספרייה על מנת להקריא הקלטות בעבור ארכיון השירה והספרות.
כל יועץ מביא דגשים שונים לתפקיד: מקסין קומין החלה בסדרה פופולרית של סדנאות שירה לנשים בספריית הקונגרס; גוונדולין ברוקס נפגשה עם תלמידי בתי ספר יסודיים כדי לעודד אותם לכתוב שירה; יוסף ברודסקי יזם את הרעיון של נגישות לשירה בשדות תעופה, בסופרמרקטים ובחדרי מלון; ריטה דאב, נחשבה למשוררת הפעילה הראשונה שהפגישה סופרים עם המחקר על הפזורה האפריקאית דרך עיניהם של אמניה וסופרי הילדים שלה, וכן קיימה אירועי שירה וג'אז והקראת שירה בנושא, בבית הלבן במהלך ארוחת הנשיאות הראשונה של ביל קלינטון; רוברט האס לחם לשיפור איכות הסביבה וארגן את כנס "קו פרשת מים" שהפגיש סופרים בולטים, משוררים ומספרי סיפורים במטרה לדבר על כתיבה, טבע וקהילה, והיה ממייסדי התחרות הבינלאומית לשירה ואמנות בשם "נהר של מילים"; רוברט פינסקי יזם את פרויקט "השיר האהוב".
עם משוררי הקונגרס נמנים, רוברט פן וורן, קארל שפירו, ויליאם קרלוס ויליאמס, רנדל ג'רל, רוברט פרוסט, הווארד נמרוב, סטיבן ספנדר, ג'יימס דיקי, סטנלי קוניץ, רוברט פן וורן, מארק סטרנד, בילי קולינס, לואיז גליק, טד קוסר, רוברט היידן וצ'ארלס סימיק.
התחנה המרכזית של צפת
התחנה המרכזית של צפת היא מסוף אוטובוסים מרכזי בעיר צפת, ומיקומה - ברחוב ירושלים בעיר. בתחנה שישה רציפים מהם יוצאים אוטובוסים ליעדים שונים בארץ - בעיקר בצפון ובמרכז. התחנה המרכזית של צפת מהווה מרכז תחבורתי חשוב באזור הגליל העליון בגלל חשיבותה של העיר, חשיבות שגוברת בזמן פסטיבל הכליזמרים והילולת ל"ג בעומר בהר מירון - שני אירועים שמושכים אל העיר קהל רב.
היסטוריה
התחנה נחנכה בדצמבר 1966 לאחר שבמשך שנים פעלה במבנה ערבי ישן וקטן שלא תאם את הצרכים הנדרשים להפעלת תחנה מרכזית. היא נבנתה על ידי חברת נצבא, חברה שעסקה באחזקת מבנים (בעיקר בנייני-משרדים ותחנות מרכזיות) ובהשכרתם לאגד. לאחר פתיחת שוק ההיסעים הציבורי לתחרות החלה לפעול בתחנה חברת נתיב אקספרס.
בשנת 2014 עברה התחנה שיפוץ כללי.
ב-11 ביוני 2022 הוצתו מספר אוטובוסים שחנו במתחם התחנה, הדליקה פשטה למספר רב של אוטובוסים נוספים וכתוצאה מכך נגרם נזק כבד לתחנה. ב-17 ביוני נעצרו מספר תושבי טובא-זנגרייה בחשד לביצוע המעשה, וכן מיוחסים אליהם על פי החשד מספר מעשי הצתה נוספים שבוצעו על פי הערכות המשטרה כחלק מסחיטת דמי חסות.
קווים עירוניים
קווי האוטובוס העירוניים בצפת מופעלים על ידי חברת נתיב אקספרס.
מקרא סימנים:
קווים אזוריים ובינעירונים
את רובם המוחלט של קווי האוטובוס הבינעירוניים בתחנה מפעילה חברת נתיב אקספרס, כאשר בנוסף סופרבוס מפעילה את קו 450 לטבריה, אגד את קו 846 לתל אביב, חברת קווים את קו 580 ו-680 למודיעין עילית וחברת מטרופולין את קו 590 לאלעד.
סידור ישרים
בגאומטריה קומבינטורית, סידור ישרים הוא מערכת מסומנת של ישרים במישור האוקלידי או הפרויקטיבי, שכל שניים מהם נחתכים. מערכות כאלה נלמדות באמצעות מודלים קומבינטוריים כגון סידורים של פסאודו-ישרים (ראו להלן). ההכללה לסידור של על-מישורים מופיעה בהקשרים שונים בגאומטריה אלגברית ובתורת החבורות, למשל בהצגות של חבורות קוקסטר. משפט Folkman-Lawrence מספק קשר בין סידורי ישרים (ופסאודו-ישרים) לבין מטרואידים.
פסאודו-ישרים
פסאודו-ישר הוא מסילה חלקה ופשוטה במישור, המשיקה באינסוף ובמינוס אינסוף לשני ישרים מקבילים. פסאודו-ישרים מאפשרים ללמוד את התכונות הקומבינטוריות של סידור ישרים, תוך הרפיה של אילוצים גאומטריים. כמה מהשאלות העיקריות בתחום זה נוגעות למידה שבה אפשר לממש סידור של פסאודו-ישרים באמצעות ישרים.
סידור של פסאודו-ישרים הוא מערכת מסומנת של פסאודו-ישרים, שבה כל זוג פסאודו-ישרים נפגש בדיוק פעם אחת, ובה הם חוצים זה את זה. סידור שבו כל הפסאודו-ישרים נפגשים בנקודה אחת נקרא עפרון (pencil), והוא נחשב לטריוויאלי. סידור של פסאודו-ישרים משרה קומפלקס תאי שהקודקודים שלו הם התחומים המתקבלים מהוצאת הסידור מן המישור, והקשתות שלו מחברות תחומים שיש להם שפה משותפת (שאינה נקודה). שני סידורים שהקומפלקסים שלהם איזומורפיים נקראים איזומורפיים. נקודות החיתוך הן קודקודים של הסידור. קודקוד שנפגשים בו בדיוק שני פסאודו-ישרים הוא קודקוד פשוט; קודקוד שאינו פשוט הוא קודקוד מרובה. סידור שכל הקודקודים שלו פשוטים הוא סידור פשוט. ידוע שהלוגריתם של מספר הסידורים האפשריים של n פסאודו-ישרים חסום בין שתי כפולות חיוביות של n^2.
סידור אוקלידי שבו כל אחד מן הפסאודו-ישרים מקביל לציר ה-x בכל מקום פרט לסביבה של הקודקודים נקרא דיאגרמת תיילים (wiring diagram) או רשת מיון פרימיטיבית. כל סידור של פסאודו-ישרים איזומורפי לדיאגרמת תיילים.
סידור של פסאודו-ישרים הוא בר-מתיחה (stretchable) אם הוא איזומורפי לסידור ישרים. כל סידור של עד 8 ישרים ניתן למתיחה, אבל יש סידור פשוט ב-9 פסאודו-ישרים שאינו כזה. כל סידור שהתאים שלו משולשים ומרובעים (ואפילו אם יש תא אחד גדול יותר -) הוא ניתן למתיחה. ההכרעה האם סידור פשוט ניתן למתיחה היא NP-קשה.
תחומים קמורים
תהי p נקודה מחוץ לפסאודו-ישרים המרכיבים סידור A. ה-p-קמור של תת-סידור B כולל את הישרים ש-B מפריד ביניהם לבין p. משפט Helly ומשפט Tverberg עוסקים בהרחבת סידור פסאודו-ישרים נתון על-ידי פסאודו-ישר הנמצא ב-p-קמור של נקודה נתונה.
בבילון ברלין
הסדרה הופקה בתקציב עתק של כ-55 מיליון יורו ונחשבת להפקה היקרה ביותר בתולדות הטלוויזיה הגרמנית והיא זכתה לשבחים רבים, בין השאר זכתה בפרס האקדמיה הגרמנית לטלוויזיה.
תקציר עלילת הסדרה
הסדרה מתרחשת בברלין בתקופת הרפובליקה של וויימאר, החל משנת 1929. שתי הדמויות הראשיות הן גראון ראת', איש משטרה מקלן שנמצא בברלין במשימה חשאית הקשורה בסחיטה, ושרלוטה ריטר, פקידת משטרה ביום, ופלאפרית בלילה. שרלוטה שואפת להפוך לחוקרת במשטרה.
גנגטוק
גנגטוק (בהינדית ובנפאלית: ; באנגלית: Gangtok) היא עיר בצפון-מזרח הודו. גנגטוק היא בירת המדינה ההודית סיקים. מספר התושבים בעיר היה 100,286 נכון ל-2011. גנגטוק ממוקמת ברכס ההימלאיה המזרחי, בגובה 1,650 מטר מעל פני הים.
בשנת 1840 הפכה גנגטוק לאתר עלייה לרגל בודהיסטי פופולרי בעקבות בניית מנזר אנצ'י. בשנת 1894 הועברה בירת סיקים לגנגטוק. בתחילת המאה ה-20, הפכה גנגטוק למוקד מרכזי על המסלול המסחרי שבין להאסה בטיבט וערים שונות בהודו ובהם קולקטה. לאחר שהודו זכתה בעצמאותה מבריטניה ב-1947, בחרה סיקים להישאר מונרכיה עצמאית, כשגנגטוק היא בירתה. בעקבות ניסיונות פלישה סיניים, סופחה סיקים להודו ב-16 במאי 1975, כאשר גנגטוק נותרה בירתה.
רובי קיי
רוברט אנדרו "רובי" קיי (באנגלית: Robert Andrew "Robbie" Kay  נולד ב-13 בספטמבר 1995) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
קורות חיים
קיי נולד בליימינגטון, המפשייר, אנגליה. אמו סטפני חייה בניוקאסל, עיר בצפון מזרח אנגליה, ואביו איוון גדל בפטרבורג שבמזרח אנגליה. יש לו שתי אחיות: קמילה ופיונה.
הוא עבר לבריסל, בלגיה בגיל צעיר. ב-2006 עבר קיי עם משפחתו לפראג בצ'כיה ולמד בבית הספר הבינלאומי של פראג. כיום הוא חי ביוסטון, טקסס.
קריירה
כשמשפחתו עברה לצ'כיה, ראה קיי פתק על לוח המודעות של בית ספרו, בו היו דרושים ילדים דוברי אנגלית בסרט. למרות חוסר ניסיונו במשחק, הוא השתתף בסרט ולאחר מכן קיבל תפקיד בסרט 'אמן האשליות' אולם, הסצנות שבהן השתתף, נחתכו בעריכה מהסרט.
לאחר שגילם תפקידים קטנים בחניבעל: מקור הרוע, 'בני ג'ק', חברת הפקה קנדית שהפיקה את "רסיסים" הציעה לו לשחק את התפקיד של יעקב הקטן שכלל 9 שבועות של צילום, שלושה מהם התקיימו באיים יווניים.
במשך שנה למד משחק, שירה וריקוד בבית ספר 'תיאטרון כרכרה של בריטניה'.
הוא הופיע במיני - סדרות כמו פינוקיו, שם שיחק את התפקיד הראשי.
לאחר שגילם את פינוקיו, גילם תפקיד של ילד בשם סם, ילד שאובחן בסרטן הדם (לוקמיה) בסרט "דרכים לחיות לנצח" שהוקרן בסוף 2010.
הוא הופיע ב"שודדי הקאריביים 4: על זרמי הזרים", בו גילם נער סיפון.
כמו כן גילם את תפקיד פיטר פן בעונה השלישית של הסדרה "עד עצם היום הזה" (Once Upon a Time) שם שיחק לצד ג'ניפר מוריסון, לאנה פרייה, ג'וש דאלאס, ג'יניפר גודווין.
כמו כן, שיחק בסדרה "גיבורים התחייה", סדרת הבת של "גיבורים" בתפקיד ראשי.
הערכה
משחקו של קיי לרבות זכה להערכה טובה על ידי המבקרים.
מוירה מקדונלד מהמגזין סיאטל טיימס (Seattle Times) מתארת את קיי באותו סרט כ" דרך קורעת לב להראות אבוד לחלוטין" ופיטר האוול מהמגזין 'Toronto Star', אשר היה ביקורתי כלפי הסרט כתב:" ההופעות הן ללא רבב, במיוחד של רובי קיי שמגלם את יעקב הצעיר" ו"זרי הדפנה מוכרחים להיות מוגשים לרובי קיי... יחסית חדש כל כך למשחק, הוא משקיע בתפקיד בעוצמה כה חזקה שלא נראית לעיתים קרובות בשחקן כה חדש למשחק."
מועמדויות
ב-2009 בפרס האמן הצעיר, הועמד קיי לפרס 'ההופעה הטובה ביותר בסרט עלילתי בינלאומי' ו'לפרס ההופעה הטובה ביותר בסרט טלוויזיה, מיני סדרה או מיוחד'.
בשנת 2014 בטקס פרסי בחירת הנוער הועמד קיי לפרס 'בחירת נבל הטלוויזיה'.
אניטה שפירא
ביוגרפיה
אניטה שפירא נולדה בוורשה שבפולין ב-1940. בגיל שנתיים וחצי הוברחה מהגטו על ידי אמה פליציה למנזר. לאחר סיום המלחמה אומצה על ידי רוזה ובעלה, לאחר שהוריה הביולוגיים נספו בשואה. להוריה המאמצים לא היו ילדים אחרים והם היו חסרי השכלה. לאחר פוגרום קיילצה ב-1946 עזבה המשפחה את פולין, עלתה לישראל דרך צרפת באניית מעפילים ב-1947 והתיישבה בתל אביב.
מונתה לפרופסור חבר באוניברסיטת תל אביב בשנת 1981 ומונתה לפרופסור מן המניין בשנת 1985.
בשנות התשעים השתתפה בוויכוח כנגד הפוסט-ציונים. עסקה בנושאים כמו שלילת הגלות והיחס לשואה ולניצוליה. היא מרבה לבדוק את היכולת המוגבלת של ההיסטוריון לעצב את הזיכרון הקולקטיבי וחולשתו אל מול מיתוסים, אמצעי התקשורת וספרות.
עמדה בראש פרויקט לחקר תולדות ההעפלה, שהניב למעלה מעשרה ספרים. היא מטפחת פורום של חוקרים צעירים במסגרת המכון לחקר הציונות.
במסגרת פעילותה בקרן הזיכרון לתרבות יהודית יזמה כניסה של הקרן לטיפוח העברית בארצות הברית, על מנת לנסות להכניס בחזרה את השפה העברית לתודעה הציבורית היהודית באמריקה.
אניטה שפירא יזמה את הקמתו של "מרכז יצחק רבין לחקר ישראל" ועמדה בראשו בשנים 1999-1996.
בשנים 1989-1985 כיהנה כחברת ות"ת (הוועדה לתכנון ולתקצוב) של המועצה להשכלה גבוהה. בשנים 1990-1987 הייתה יושבת ראש הוועד המנהל של הוצאת עם עובד. בשנים 1990–1995 הייתה דקאן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1988 עד 2010 שימשה בחבר המנהלים של מרכז זלמן שזר. מ-1995 עד 2009 היא הופקדה על הקתדרה ע"ש רובן מרנפלד לחקר הציונות באוניברסיטת תל אביב. משנת 2000 עד 2012 היא כיהנה כראש המכון לחקר הציונות וישראל ע"ש חיים ויצמן באוניברסיטת תל אביב. משנת 2008 עד 2013 היא כיהנה כעמיתה בכירה במכון הישראלי לדמוקרטיה. בין השנים 2008-2002 שימשה כנשיאת קרן הזיכרון לתרבות היהודית.
אניטה שפירא עורכת את כתב העת "Journal of Israeli History" יחד עם פרופ' דרק פנסלר מאוניברסיטת טורונטו. כמו כן, היא עורכת יחד עם פרופ' סטיבן זיפרשטיין מאוניברסיטת סטנפורד את סדרת הביוגרפיות "Jewish Lives", היוצאת לאור בהוצאת אוניברסיטת ייל.
בשנת 2013 הפקידה שפירא לצמיתות את ארכיונה האישי בספרייה הלאומית.
משנת 2020 חברה שפירא באקדמיה הישראלית למדעים.
פרסים בהם זכתה
בשנת 1977 זכתה בפרס מטעם יד בן צבי על ספרה "המאבק הנכזב". בשנת 1992 זכתה בפרס לרגל 50 שנות עם עובד לספר העיון המצטיין, "חרב היונה". בשנת 1993 זכתה בפרס הספר היהודי הלאומי בקטגוריה "ישראל" על הגרסה האנגלית של ספרה Land and Power. בשנת 2004 זכתה בפרס זלמן שזר בהיסטוריה יהודית, על ספרה "יגאל אלון - אביב חלדו". בשנת 2005 זכתה בפרס הרצל מאת עיריית הרצליה, על מצוינותה במחקר הציונות. אניטה שפירא היא כלת פרס ישראל בהיסטוריה לשנת תשס"ח. בשנת 2012 זכה ספרה Israel: A History בפרס National Jewish Book. בשנת 2014 זכה ספר זה גם ב-Azrieli Award for Best Book in Israel Studies in English or French.
מחקרה
תחומי מחקרה של שפירא הם היסטוריה פוליטית, תרבותית, חברתית, אינטלקטואלית וצבאית. היא עוסקת בהיסטוריה יהודית וישראלית בתקופה משנת 1881 ועד ימינו.
ספרה השני הוא ברל: ביוגרפיה, והוא עוסק בברל כצנלסון. בספר זה פרצה שפירא לתודעה הציבורית. ביוגרפיה זו זכתה להצלחה גם בציבור הרחב וזכתה לשמונה מהדורות. זוהי היסטוריה של היישוב עם דגש על תנועת העבודה מימי העלייה השנייה ועד תום מלחמת העולם השנייה, כשדמותו של ברל כצנלסון מהווה את הציר שמוליך את הסיפור גם מהצד החברתי והתרבותי, מכיוון שהוא היה אישיות שטיפוח הצד התרבותי היה חשוב בעיניו לא פחות מהפוליטיקה.
לאחר מכן הוצע לשפירא לכתוב ביוגרפיה של יגאל אלון, היא החלה לעבוד על הנושא והחלה לכתוב גם על נושאים אחרים, בעיקר על ציונות וכוח. היא בחנה את השאלה – מתי השלימה התנועה הציונית עם המחשבה שעל מנת להגשים את הציונות לא יהיה מנוס משימוש בכוח. הרעיון החל ממאמר שנהפך ברבות הימים לספר בשם חרב היונה: הציונות והכוח, 1948-1881, והוא עלה במוחה ממאמרו המפורסם של מנחם בגין בעת מלחמת לבנון "בזכות מלחמת ברירה". שפירא התחקתה אחר ראשית הציונות, ובחנה את השימוש בכוח לאורך השנים. הספר כלל שני חלקים: החלק הראשון עוסק בתקופה שעד המרד הערבי ודן באתוס הדפנסיבי שאפיין עד אז את התנועה. החלק השני עוסק בתקופה שלאחר המרד הערבי, ודן באתוס האופנסיבי, שמכיר בצורך השימוש בכוח, ואינו דוחה אותו. זהו תוצר הלוואי של עבודתה על יגאל אלון ולמעשה כלל לא עוסק בו, אלא בהיסטוריה של המנטליות או בהיסטוריה של התפתחות רעיונית, עם דגש על היחס הנפשי אל רעיונות מאת בני התקופה. פועל יוצא נוסף מן העבודה על הביוגרפיה של יגאל אלון היה ספרה מפטורי הרמ"א עד פירוק הפלמ"ח, שמציג את המאבק בין בן-גוריון לבין יוצאי ההגנה והפלמ"ח, אותם רצה בן-גוריון להחליף בנאמניו יוצאי הצבא הבריטי, תוך כדי מלחמת העצמאות. ספרה ההליכה על קו האופק עוסק ביחסה של תנועת העבודה לשימוש בכוח.
בתקופה זו התחילה לעסוק רבות בנושאים הקשורים לתרבות ולזיכרון קולקטיבי, כפי שבא לידי ביטוי בכמה ממאמריה, כמו המאמרים על לטרון ועל חרבת חיזעה. בשורה של מחקרים היא עסקה ביחסה של החברה הישראלית לשואה ולניצולי השואה.
בינתיים השלימה את הביוגרפיה של יגאל אלון, בשם אביב חלדו. הספר עוסק בעיקר בתקופה שעד 1950 ואף שהוא כולל היסטוריה של המערכות של מלחמת העצמאות, שאלון השתתף בהן כמצביא החשוב ביותר באותה מלחמה, זהו אינו ספר על היסטוריה צבאית. שפירא משתמשת בהיסטוריה צבאית כדי לבחון את התפתחות הביוגרפיה של יגאל אלון וההתפתחות של דורו בארץ, דור הפלמ"ח - דור הצברים הראשון, וחושפת בספר את תהליך ההתבגרות של הדור דרך תחנות שאלון עבר. למשל – כפר תבור, בית הספר החקלאי כדורי, גינוסר ואחר כך פעילותו הצבאית. זו ביוגרפיה של איש אחד, אך גם הביוגרפיה של דור הפלמ"ח.
ספרה התנ"ך והזהות הישראלית הוא מסה ארוכה בצירוף מסמכים שעליהם מבוססת המסה. הספר מנסה להסביר מדוע ירד מעמדו של המקרא בזהות הישראלית.
ספרה יהודים, ציונים ומה שביניהם הוא אסופת מאמרים שכתבה בשנים 1999–2007. הקובץ עוסק בנושאי זהות, תרבות וזיכרון, בהמשך לקובץ המאמרים הקודם שלה יהודים חדשים, יהודים ישנים.
ספרה ברנר: סיפור חיים, מתאר את חייו, כתיבתו הספרותית והשקפת עולמו של יוסף חיים ברנר. לסופר העברי ברנר נודעה חשיבות הרבה מעבר להשפעת הספרים שכתב. מכלול מאמריו והרצאותיו יחד עם קורפוס כתביו הספרותיים ביטאו את מצפונה של החברה היהודית החדשה המתגבשת בארץ ישראל, וברנר היה לחבריו מורה דרך רוחני בתהפוכות ההיסטוריה היהודית במאה העשרים. המסע בעקבות חיי ברנר שעורכת אניטה שפירא בספרה, הוא בה בעת מסע אל תהומות נפשו של האדם, הסופר, ואולי גם הדור.
ספרה ככל עם ועם, ישראל 2000-1881, משרטט קווים לדמותה של התנועה הציונית ושל שני ילידי רוחה: היישוב היהודי החדש בארץ ישראל ומדינת ישראל. ספר זה הוא ניסיון להציג תמונה כוללנית של הניסיון המדיני, החברתי, הכלכלי והתרבותי של היהודים להקים ישות עצמאית. הציר המרכזי של הספר הוא תיאור תהליך בנייתן של אומה ושל חברה יהודית בארץ ישראל ובמדינת ישראל על מעלותיה ועל חסרונותיה.
חלק מספריה תורגמו לאנגלית, לגרמנית, לרוסית ולצרפתית.
בפודקאסט שנערך עמה באוקטובר 2019, התייחסה שפירא לאופן כתיבתה: "אני אף פעם לא חושבת על הקהל. הקהל לא קיים כשאני כותבת. אני כותבת מה שאני חושבת שזה הכי קרוב לאמת שאני יכולה להגיע אליה [...] החוקר, צריך שתהיה לו היכולת להסתכל מבחוץ על הגיבורים ועל הגיבורות שהוא כותב עליהם... זה צריך להיות המבט שלו. ואולי זה מה שעושה את ההבדל בין כתיבה משמימה לכתיבה שהקורא יכול להזדהות עם הכותב, לאו דווקא עם הכתוב [...] אני כותבת על נושאים שהדרמה האנושית בהם מרגשת אותי."
חיים אישיים
שפירא הייתה נשואה לשמריהו (בובי) שפירא ששימש כסמנכ"ל תדיראן ממנו התאלמנה בשנת 2012 . היא אם לשני בנים ובת. מתגוררת בתל אביב.
קישורים חיצוניים
על כתביה
משוואות אוילר (מכניקה של גוף קשיח)
במכניקה קלאסית משוואות אוילר הן משוואות דיפרנציאליות ווקטוריות מסדר ראשון המתארות את הסיבוב של גוף קשיח. המשוואות קושרות את מומנט הכח לטנזור ההתמד, למהירות הזוויתית של הגוף ולנגזרתה. תוך שימוש במערכת הצירים הראשית של הגוף שהיא מערכת ייחוס מסתובבת הצמודה לגוף המסתובב ומסתובבת איתו, בה מכפלות ההתמדה של טנזור האינרציה מתאפסים ומפשטים את החישובים במידה ניכרת.
צורתה הכללית של הנוסחה:
כאשר M הוא סכום המומנטים הפועל על הגוף, I הוא טנזור ההתמד וω היא המהירות הזוויתית של הגוף הנמצא במערכת הצירים הראשית של הגוף. ובה כאשר פורטים את וקטורי הסיבוב וטנזור ההתמד למרכיבי הכיוון תתקבלנה המשוואות:
פיתוח הנוסחה
בדומה לכח מומנט הכח מוגדר כשינוי התנע הזוויתי ביחס לזמן.
בגלל שאנחנו נמצאים במערכת ייחוס שהצירים בה אינם קבועים הגזירה בזמן צריכה לערב לא רק את גזירת הווקטור עצמו אלא להוסיף לו גם איבר הנובע משינוי הצירים, שכן הווקטור לא רק משתנה בעצמו אלא גם שינוי המערכת משנה אותו.
הצירים במקרה של מערכת מסתובבת מסתובבים ביחס לזמן במהירות זוויתית של  \omega. ולכן ווקטור במערכת ישתנה בנוסף לשינוי העצמי שלו גם ב מכאן ש-
ניתוח תנועת סביבון
על מנת לתאר סיבוב של גוף קשיח במרחב יש צורך לתארו תוך שימוש בשלושה צירי סיבוב. הסביבון בתרשים מסתובב סביב ציר y' במהירות זוויתית \dot \theta סביב ציר הסימטריה שלו z' במהירות זוויתית \dot\psi וסביב ציר z במהירות זוויתית \dot\varphi.
מכאן שהמהירות הזוויתית תהיה שווה ל:
והתנע הזוויתי של הסביבון יהיה שווה ל:
לשם פתירת מערכת משוואות של מקרה כללי יש צורך לדעת את התנגדות האוויר שלשם כך יש צורך לנתח את המבנה האווירודינמי של הסביבון ויש צורך לנתח את החיכוך עם הקרקע.
תנועת סביבון נפוצה היא כאשר. וכאשר אין שינוי בזווית ביחס לקרקע כלומר.
במקרה כזה מכיוון מתקבל וקטור תנע התלוי בציר Z בלבד שגודלו: מכיוון שהמהירות הזוויתית קבועה הנגזרת של ווקטור המהירות הזוויתית שווה ל 0 הביטוי השני מתאפס והביטוי השלישי הוא זניח ביחס לגורם הראשון וכיוון שהפעולה היא פעולת חיבור ניתן להתעלם ממנו.
מגזירת הווקטור מתקבל המומנט שלפי משוואות אוילר הוא שווה ל:
אך המומנט היחידי הפועל במערכת בהזנחת החיכוך עם הרצפה ועם האוויר הוא המומנט הנוצר מכוח המשיכה מכאן ש:
ישיבה גדולה
ישיבה גדולה (גם ישיבה גבוהה) היא ישיבה המיועדת לבחורים לאחר שסיימו את שלוש שנות הלימוד בישיבה קטנה.
בציבור החרדי במדינת ישראל מתחילים ללמוד בה בגילי 16 או 17. בציבור הדתי לאומי הגיל הוא 18 - כמו כן בציבור זה מקובל המונח 'ישיבה גבוהה'.
נכון לשנת 2018, ישנן 382 ישיבות גדולות בישראל, בהן לומדים מעל 40,000 תלמידים.
בישיבה גדולה לומדים לימודים תורניים בלבד בדומה לישיבה קטנה. מעט מן הישיבות המשתייכות למגזר הדתי לאומי מציעות לתלמידים המבוגרים יותר אפשרות של שילוב לימודי הוראה כדוגמת ישיבת המאירי בירושלים..
מדינת ישראל מסבסדת את הלימודים בישיבות. ב-2017 העבירה המדינה 477 ש"ח בחודש לתלמיד בישיבה גבוהה. כמו כן, צעירים שעיסוקם היחידי הוא לימוד בישיבה מקבלים דחייה של חובת השירות בצה"ל עד לסיום לימודיהם.
הכניסה לישיבה
מועד הכניסה לישיבה הגדולה, הוא בתחילת זמן אלול, שמתחיל בראש חודש אלול, לאחר סיומן של שלוש שנות לימוד בישיבה קטנה.
הקבלה לישיבה מותנית במבחן בדומה לקבלה לישיבה קטנה, שנעשה בדרך כלל על ידי ראש הישיבה ואיש חינוך נוסף מצוות הישיבה כגון המשגיח או אחד הרמי"ם בישיבה, לעיתים המבחן הוא אצל כל אחד בנפרד, ולעיתים יחד. בחלק מהישיבות נעשה כעין ראיון אישי מלבד המבחן התורני.
מבנה הישיבה
בשונה מישיבה קטנה למשל, בישיבה גדולה אין זמן בו מסתיימים הלימודים, בדרך כלל הלימוד בישיבה מסתיים בעת נישואי הבחור. לאחר מכן מי שמעוניין להמשיך בלימודיו, עושה זאת בכולל אברכים המיועד לנשואים, או לחלופין יוצא לעבוד לפרנסתו. בחלק מהישיבות ישנו איסור להתחתן קודם סיום השנה החמישית. אך ברבים מהישיבות לא קיימת הגבלה, ולעיתים בחורים נישאים בשנה הרביעית ללימודם ואף קודם לכן (בדרך כלל אלו בחורים שמבוגרים משכבת הגיל, כגון בוגרי ישיבות תיכוניות שנכנסים לישיבה לאחר 4 שנות לימוד בתיכון במקום לאחר 3 שנות לימוד בישיבה קטנה).
בחלק מהישיבות, התלמידים בשנה הראשונה השנייה והשלישית, נקראים 'שיעור א', 'שיעור ב' ו'שיעור ג' בהתאמה. ומהשנה הרביעית, נקראים - 'קיבוץ א' 'קיבוץ ב' ואילך. בחלק קטן מהישיבות בשנה הראשונה נקראים התלמידים 'ועד א', ולאחר מכאן 'ועד שני' 'ועד שלישי' וכן הלאה ללא שינוי.
סדרי הישיבה
עיקר הלימוד מתבצע עצמאית על ידי לימוד בחבורתא. לתלמידים הצעירים - לרוב בשנה הראשונה והשנייה שלהם בישיבה, נמסרים שיעורים יומיים על ידי ר"מ או הראש ישיבה. אך בחלק מהישיבות אין הקפדה מטעם הישיבה להיכנס לשיעורים. בדרך כלל שיעורים אלו נמסרים עד השנה השלישית.
סדר
נהוג לחלק בישיבות את היום לשלושה סדרי לימוד:
סדר א - סדר הלימוד בבוקר. זהו הסדר המשמעותי יותר במשך היום, הלימוד בו עיוני ואיטי, ובדרך כלל ניתן בו דגש על איכות, בצורת לימוד של סוגיה, ולא על כמות. לאחריו תפילת מנחה, ארוחת צהריים ומנוחה.
סדר ב - סדר הלימוד לאחר הצהריים בדרך כלל בין 4 ל-7. בדרך כלל הלימוד בסדר זה הוא בצורת בקיאות, כשקצב הלימוד בו, מהיר משמעותית מהלימוד בבוקר.
סדר ג - לאחר ארוחת הערב, עד הלילה. בחלק מהישיבות אף לאחר סיום הזמן הרשמי של הסדר ניתן לראות רבים שממשיכים את לימודיהם, בדרך כלל בנושא הנלמד בסדר א'. לעיתים עד השעות הקטנות של הלילה.
משמר
משמר הוא כינוי של לימוד שנמשך כל הלילה, לימוד שכזה נהוג בעיקר בליל שישי (חמישי בלילה).
שיעור כללי
כחלק מסדרי הישיבה, מתקיים מעת לעת 'שיעור כללי' הנמסר בדרך כלל על ידי ראש הישיבה. בישיבות שישנם יותר מראש ישיבה אחד, כל אחד מראשי הישיבה מוסר את השיעור.
השיעור כללי מתקיים בהיכל הישיבה עצמה, בשונה מהשיעורים שמתקיימים בחדרי שיעורים.
השיעור הכללי נמסר בדרך כלל פעם בשבוע או שבועים, בהתאם להתקדמות הלימוד. השיעור נמסר על כלל הסוגיה, ובדרך כלל מרכז בתוכו רעיון מרכזי אחד, על מנת ליישב מכלול קושיות והערות בסוגיה הנלמדת.
בישיבות רבות נהוג שבתחילת כל זמן, מוסר ראש הישיבה שיעור כללי המכונה "שיעור פתיחה", על הנושאים העיקריים במסכת אותה עומדים ללמוד או על הסוגיה הראשונה במסכת.
ישיבות במדינת ישראל
בישראל ישנם כאמור קרוב ל-400 ישיבות גדולות, בעלי מאות תלמידים. הישיבה הגדולה בישראל היא ישיבת מיר בירושלים שבה כ-9,000 תלמידים כולל אברכי הכולל. ישיבות ליטאיות בולטות נוספות הן ישיבת פוניבז' וישיבת חברון. בקרב הישיבות הציוניות בולטות ישיבת מרכז הרב וישיבת הר המור כאשר האחרונה היא הגדולה ביותר ובה לומדים למעלה מ-700 תלמידים.
1911 - ישיבת תורת אמת הוקמה בחברון. עברה לירושלים בשנת 1922
ישיבות גבוהות ביישוב החדש בתקופת המנדט ושנת היווסדן
1924 –ישיבת סלבודקה בחברון – 150 תלמידים. רבי נתן צבי פינקל, רבי יחזקאל סרנא.
1924 - ישיבת מרכז הרב, הרב קוק, ירושלים.
1925 – ישיבת 'שפת אמת' ירושלים, רמ"מ כשר.
1929 - ישיבת 'בית יוסף' נובהרדוק - תל אביב: רבי הלל ויטקינד, רבי אהרן ויינשטיין.
1932 – ישיבת חידושי הרי"ם תל אביב
1933 - ישיבת 'בית יוסף' - בני ברק: רבי מתתיהו שטיגל.
קים שו
קים שו (באנגלית: Kim Shaw; נולדה ב-20 במאי 1984) היא שחקנית אמריקאית ילידת קנדה.
ישיבה גדולה
ישיבות במדינת ישראל
1938 – ישיבת 'אחי תמימים' חב"ד, תל אביב
קים שו
ביוגרפיה
שו נולדה בווינדזור שבאונטריו, קנדה. היא גדלה במיאמי, וכשבגרה עברה לניו יורק ולמדה באקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה.
ישיבה גדולה
ישיבות במדינת ישראל
1942 - ישיבת 'כנסת בית יצחק' קמניץ - ירושלים.
1942 - ישיבת סלונים - רמת גן, רבי שבתי יגל, רבי צבי מרקוביץ.
קים שו
קריירה
בשנת 2007 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "Greetings From The Shore", שהשתתף בכ-60 פסטיבלים וזכה בכ-20 פרסים.
ישיבה גדולה
ישיבות במדינת ישראל
1942 - ישיבת 'קלצק' רחובות, הרב צבי יהודה מלצר.
1946 - ישיבת מיר - ירושלים: רבי אליעזר יהודה פינקל, רבי חיים שמואלביץ.
קים שו
קריירה
ב-2014 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "Animals".
ישיבה גדולה
ישיבות במדינת ישראל
1948 - ישיבת סלובודקה - בני ברק: רבי אייזיק שר, רבי מרדכי שולמן.
1997 - ישיבת באר התלמוד - יקירי.. (הישיבה המרכזית בירושלים בנוסף יש שני סניפים בנתיבות וקרית גת)
קים שו
קריירה
בשנים 2015–2017 שיחקה בתפקיד מרכזי בעונות 4 ו-5 של סדרת הטלוויזיה "נס רפואי".
ב-2021 שיחקה את האחות פיונה בחמישה פרקים בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "את".
במאי 2021 זכתה בפרס המסך הקנדי להופעה הראשית הטובה ביותר בסרט טלוויזיה, על הופעתה בסרט הטלוויזיה "The Lead".
היא השתתפה בתפקידים משניים במספר סרטים, כגון "סקס והעיר הגדולה", "על הזוג מורגן שמעתם?" ועוד.
היא שיחקה כאורחת במספר סדרות טלוויזיה, כגון "חוק וסדר", "אחת שיודעת", "צווארון לבן", "האישה הטובה", "סדנה לעצבים", "איך פגשתי את אמא", "NCIS", "שיקגו PD", "בונז", "קייסי אנדרקאבר", "החיים עצמם" ועוד.
עודד קטש
דוד עודד קטש (נולד ב-10 באוקטובר 1974) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ישראלי, המשמש כמאמנה של מכבי תל אביב. קטש נחשב לאחד מגדולי שחקני הכדורסל הישראלי בכל הזמנים, ולאחד משחקני הכדורסל המובילים באירופה מאמצע שנות ה-90 ועד תחילת שנות האלפיים.
קריירה כשחקן
קטש נולד וגדל בגבעתיים. למד בתיכון שמעון בן צבי, את דרכו בכדורסל החל קטש בקבוצת הילדים של מכבי רמת גן. כשהיה בן עשר עבר לקבוצת הילדים של מכבי תל אביב, בה שיחק בקבוצות הילדים והנערים, ולאחר מכן בקבוצת הנוער.
כשעלה לבוגרים שיחק קטש בקבוצת הבת של מכבי תל אביב - מכבי דרום. בשנת 1993 חזר למכבי רמת גן לעונה אחת, עונה בה קנה את פרסומו בקרב ציבור אוהדי הכדורסל בארץ. לאחר אותה עונה הושאל קטש לקבוצת הפועל גליל עליון לעונה אחת כדי "להשתפשף". בעונה זו פרח קטש במדי הקבוצה הצפונית והוביל אותה עד לסדרת הגמר סל. בתום העונה חזר אל מכבי תל אביב, הקבוצה בה גדל, ושימש כרכז מחליף לגיא גודס.
הפריצה הגדולה שלו הגיעה בשנת 1995 כאשר במשחקה הראשון של מכבי תל אביב באירופה באותה עונה נגד הקבוצה הצרפתית פו אורטז החליף את גודס, שנפצע בברכו ולמעשה סיים את העונה. את המשחק סיים קטש עם 16 נקודות ויחד עם דורון ג'מצ'י ורדיסאב צ'ורצ'יץ' סייע למכבי לנצח 88–91 בהארכה.
קטש החל לסלול את דרכו לצמרת עולם הכדורסל האירופאי, כשהוא מציג יכולת וירטואוזית בכל הנוגע לקליעה ובעיקר בחדירה. למרות מבנה גופו הדקיק, קטש נהג לחדור מול כדורסלני אירופה, כשהוא מביך אותם פעם אחר פעם באמצעות הטעיות גוף וכדרור. היכולת לא נעלמה מעיני המאמנים מעבר לים ולפני עונת הגיע קטש לסיכום חוזי עם קבוצת הניו יורק ניקס מליגת ה-NBA, אולם נאלץ לשוב ארצה בשל סכסוך עבודה שפרץ בין הליגה לבין ארגון השחקנים אשר השבית את משחקי הליגה למשך כחצי עונה. קטש חזר למכבי תל אביב לחצי עונה אך לא הצליח לסייע לה לעבור את שלב שמינית הגמר בליגה האירופית.
בשנת 1999 עבר קטש לקבוצת פנאתינייקוס היוונית, ואף זכה להניף את גביע אירופה בסיום משחק גמר מול מכבי תל אביב בו היה השחקן המצטיין, ובסיום המשחק הוא אמר את המשפט המפורסם: "זה היום הכי מאושר בקריירה שלי, והכי עצוב בקריירה שלי". בעונה שלאחר מכן נפצע עודד פציעה קשה בסחוס שבברכו ולא שיחק ולו דקה אחת. בסוף העונה נאלץ לראות מהספסל את מכבי תל אביב מנצחת את פנאתינייקוס בגמר הסופרוליג וזוכה בגביע אירופה השלישי בתולדותיה.
לאחר מספר שנים שבהן ניסה קטש להתגבר על הפציעה ולחזור לשחק, ב-9 ביוני 2004 הוא הודיע במסיבת עיתונאים על פרישתו מכדורסל מקצועני. בשנת 2009 הצטרף קטש לקבוצה החובבנית אליצור חולון מליגה ב'.
קריירה כמאמן
ב-5 ביוני 2007, פחות משבוע לאחר חצי גמר הפיינל פור בו הפסיד עם קבוצתו הפועל גליל עליון למכבי תל אביב, חזר קטש אל הקבוצה בה גדל, וחתם כמאמן הקבוצה התל אביבית עד לשנת 2010. ב-1 בינואר 2008 התפטר קטש מאימון מכבי תל אביב לאור מספר הפסדים רצופים והישגים דלים. באמצע עונת חזר לאמן בהפועל גלבוע גליל במטרה להשאיר אותה בליגה והצליח. בעונה שלאחר מכן, הוביל את גלבוע לפיינל פור ליגת העל, שם סיימה במקום השלישי, לאחר שהפסידה למכבי תל אביב בחצי הגמר וניצחה את הפועל ירושלים במשחק על המקום השלישי. בעקבות כישלונה של נבחרת ישראל ביורובאסקט, הוחלט למנות צוות חדש. אריק שיבק מונה למאמן הראשי וקטש לעוזרו.
ב-14 במרץ 2010 הפך קטש למאמן בעל מספר הניצחונות הגדול ביותר בתולדות הפועל גליל עליון והפועל גלבוע גליל, כאשר הגיע ל-66 ניצחונות בקריירה בשנותיו כמאמן קבוצות אלו. ב-27 במאי 2010 זכה קטש עם קבוצתו גלבוע גליל באליפות המדינה, זאת לאחר ניצחון 77–90 על מכבי תל אביב בביתה.
ב-13 ביוני 2010 חתם בהפועל ירושלים לשלוש שנים, אך ב-27 בדצמבר 2011 התפטר מתפקידו, בעקבות רצף הפסדים, שכלל את תבוסת קבוצתו במשחק עם מועדון כדורסל הבקעה.
מונה במרץ 2012 לעוזר מאמן ראשון בנבחרת ישראל בכדורסל.
ב-21 ביוני 2012, חתם קטש לשנתיים לתפקיד מאמן הפועל אילת המתחדשת.
ב-27 ביוני 2014, עם תום חוזהו חתם קטש לשלוש שנים כמאמן הפועל תל אביב. עונתו הראשונה בקבוצה הייתה מאכזבת. למרות ניצחון חוץ מרשים בדרבי, ראשון מזה 23 שנה, סיימה הקבוצה במקום השמיני והודחה בקלילות ברבע גמר הפלייאוף על ידי הפועל ירושלים. בעונתו השנייה בקבוצה ב-3 בנובמבר 2015 פוטר מתפקידו, בתום ארבעה מחזורים בלבד, לאחר שלושה הפסדים רצופים.
ב-10 באוקטובר 2017 מונה עודד קטש למאמן נבחרת ישראל לארבע שנים במקומו של ארז אדלשטיין, בעקבות הכישלון ביורובאסקט 2017 ולאור הצלחתו עם נבחרת העתודה. במקביל שימש גם כפרשן משחקי מכבי תל אביב במסגרת היורוליג. בספטמבר 2021 סיים את תפקידו כמאמן הנבחרת.
ב-22 בפברואר 2018 מונה לקדנציה שנייה כמאמן הפועל ירושלים לשנה וחצי במקומו של מודי מאור. בפברואר 2019 הוביל את הקבוצה לזכייה בגביע המדינה.
ב-13 בפברואר 2020 הוביל את הפועל ירושלים לזכייה שנייה ברציפות בגביע המדינה.
קטש מאמן גם מחנות כדורסל בקיץ של ילדים ונוער.
ב-14 בינואר 2021 קטש מונה למאמן פנאתינאיקוס. נבחר גם לאמן את נבחרת ישראל וביורובאסקט 2022.
ב-10 במאי 2021 זכה בתואר ראשון עם פנאתינייקוס כשזכה עמה בגביע היווני. ב-10 ביוני 2021 הוביל את פנאתינייקוס לזכייה באליפות יוון ומספר ימים לאחר מכן פוטר.
ב-7 בינואר 2022 מונה למנהל המקצועי של הפועל גלבוע גליל.
עסקים
בשנת 1997, הזמין איש ההיי-טק והיזם אריה פיינגולד את קטש להשקיע בחברת הסטארט-אפ טגריטי. בשנת 2007, השקיע גם בחברת הסטארט-אפ 5min. שתי החברות נמכרו בשנת 2010. במקביל לקריירת האימון משמש קטש ממנהלי מיזם "שחקן אמיתי", חברה לקידום שחקני כדורסל, בה מעורבים שחקנים ישראליים בכירים רבים כגון תמיר בלאט אותו אימן קטש במקביל במסגרת הפועל ירושלים.
חיים אישיים
נולד בגבעתיים לאב יליד מצרים ולאם ילידת אלג'יריה. בשל חיבתו מילדות לעודד מכנס, קטש הוא אוהד של מכבי נתניה בכדורגל.
בעל הטרוכרומיה.
נשוי למיטל מורד, ולהם שני ילדים. מתגורר בתל אביב. לקטש בת ממערכת יחסים קודמת, עם עו"ד דפנה שחר, שהשתתפה בסדרה "מעושרות".
ג'וזף נואל פטון
סר ג'וזף נואל פטון (באנגלית: Joseph Noel Paton; 13 בדצמבר 1821 – 26 בדצמבר 1901) היה אמן, מאייר ופסל סקוטי. הוא היה גם משורר והיה לו עניין וידע באגדות הפולקלור הסקוטיות והאגדות הקלטיות.
ראשית חייו
הוא נולד בדנפרמליין, פייף, ב־13 בדצמבר 1821 לג'וזף ניל פטון ולקתרין מקדיארמיד, מעצבי ואורגי בדים בעיר. הוא היה אחיהם של הפסלת אמיליה רוברטסון היל, ואמן הנוף וולר יו פטון. היה לו גם אח אחד ושתי אחיות שמתו בילדותם. בהמשך חייו הקים להם פטון אנדרטה באתר הקבר של הוריו ואחיו. קבריהם כנראה לא היו מסומנים; האנדרטה שוכנת בצד הצפוני של מנזר דנפרמליין.
קריירה
ההזמנה להיות חבר רשמי של האחווה נדחתה על ידי פטון, אף שצייר בסגנון הפרה-רפאליטי והפך לצייר נושאים היסטוריים, פיות, וציורים אלגוריים ודתיים. יחד עם דניאל מקליז, פטון היה מומחה לפולקלור; על פי כריסטופר ווד, מומחה לאמנות ויקטוריאנית, מקליז ופטון היו האמנים היחידים שעבדו בז'אנר ציורי הפיות עם מומחיות בפולקלור.
הידע של פטון באגדות קלטיות ובפולקלור סקוטי בא לידי ביטוי בציוריו. במהלך ההשתלמות הקצרה שלו בלונדון, התוודע פטון לסמואל קרטר הול, עורך כתב העת "ארט ז'ורנל", שהזמין את פטון לעצב כמה מהאיורים לספרו "ספר הבלדות הבריטיות" מ־1842. עבודות נוספות לעיצוב איורי ספרים כללו את המהדורה משנת 1844 של הדרמה הלירית של שלי Prometheus Unbound, שהתפרסמה בשנת 1845 ושל "הסערה של שייקספיר" בגרסת 1863.
הוא התמנה לעמית של האקדמיה הסקוטית המלכותית בשנת 1847 וחבר מלא בשנת 1850. בשנת 1865 מונה לצייר המלכה בסקוטלנד. הוא גם פרסם שני כרכים של שירה והפיק מספר פסלים. שנתיים לאחר מכן קיבל את תואר האבירות ובשנת 1878 הוענק לו תואר דוקטורט במשפטים מאוניברסיטת אדינבורו.
הוא נפטר באדינבורו בביתו ב־26 בדצמבר 1901, ונקבר בבית הקברות דין.
משפחה
בשנת 1858 הוא התחתן עם מרגרט גורליי פרייר ולזוג נולדו אחד עשר ילדים (שבעה בנים וארבע בנות).
בנם הבכור, דיארמיד נואל פטון (1859–1928), הפך לפרופסור לפיזיולוגיה בגלאזגו במהלך 1906 ואילו בן אחר, פרידריק נואל פטון (1861–1914), מונה למנהל המודיעין המסחרי בממשלת הודו בשנת 1905.
בן נוסף, רנאלד אלכסנדר נואל פטון (נולד ב־8 ביוני 1864), גם הוא היה צייר פורטרטים, שהתחתן עם וויניפרד ג'יין וואלאס.
תקשורת בין-כוכבית
תקשורת בין-כוכבית היא מגוון שיטות להעברת מסרים בין מערכות כוכבי לכת. בגלל המרחקים העצומים בגלקסיה ישנו קושי רב להגיע באמצעות מסע בין-כוכבי אפילו אל הכוכבים הקרובים ביותר במסגרת חיפוש אחר חיים מחוץ לכדור הארץ ולכן בתחילת המאה ה-21, זו הדרך היחידה לתקשר עם אלה שמחוץ למערכת השמש, אם קיימים כאלה.
שיטות ואתגרים
השיטה המקובלת לתקשר היא באמצעות גלי רדיו, אך על מנת שאלה יתקבלו ביעד כלשהו שיוכל לפענח את מסר יש להתמודד עם מספר אתגרים:
פרויקט סט"י הוא ניסיון לאתר חיים תבוניים מחוץ לכדור הארץ באמצעות סריקה של אותות רדיו בתוך הספקטרום האלקטרומגנטי, במיוחד מתמקד בתדרים בין 1,420 ל-1,666 מגהרץ הקרויים "חור מים" ומעידים על הימצאות מימן. באמצעות אותו פרויקט נסרקים תדרים רבים כדי למצוא עדויות לישויות תבוניות, אם כי לא נמצאו סימנים המעידים על הימצאותן.
במשך השנים היו גם ניסיונות שונים לשגר מידע לעבר כוכבים אחרים, למשל מיזם METI. הודעת ארסיבו, שנשלחה לכיוון צביר הרקולס בשנת 1974 ותגיע אליו בעוד כ-25,000 שנים, הייתה הראשונה מבין הניסיונות לשדר באופן מדעי מסרים ליצורים תבוניים בכוכבים אחרים. אחריה היו עוד מספר שידורים מכוונים שאמורים להגיע ליעדם עוד במהלך המאה ה-21, אולם היה ומישהו יקלוט את המסרים וירצה להשיב באותה הדרך הרי שהשדר לא יגיע לפני סוף המאה.
הוצעו גם שיטות נוספות, כמו שימוש בטכנולוגיית לייזר לצורכי תקשורת של נאס"א גם למטרת תקשורת בין-כוכבית.
אליצור עירוני נתניה
אליצור עירוני נתניה היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר נתניה המשחקת בליגה הלאומית, אשר נקראה בעבר גם "ברק נתניה" ו"אליצור נתניה".
בעונתה האחרונה תחת השם ברק נתניה לפני שהקבוצה התפרקה בקיץ 2015 שיחקה הקבוצה בליגה הלאומית, בעונת 2016/17 קמה הקבוצה מחדש תחת השם אליצור עירוני נתניה בליגה הארצית. ביוני 2021, העפילה הקבוצה לליגת העל אך לא הצליחה לעמיד תקציב מינימום ונשארה בליגה הלאומית.
ניהולה המקצועי של הקבוצה הוא תחת חברת "שחקן אמיתי" אשר נמצאת בבעלותו של עידן אבשלום.
אליצור עירוני נתניה
אליצור נתניה עלתה לליגה הראשונה בשנת 1985. כבר בעונתה הראשונה העפילה הקבוצה לגמר הפלייאוף מול מכבי תל אביב אך הפסידה בשני משחקי הפלייאוף וסיימה כסגנית האלופה. בין כוכביה הבולטים של אליצור נתניה היו: וילי סימס, קרל נברסון, טרי פייר, דני ברכה וג'ימי הול. בעונתה השנייה בליגה הבכירה סיימה הקבוצה במקום הרביעי, בעונתה השלישית (1987/1988) העפילה הקבוצה לגמר גביע המדינה בכדורסל, אך הקבוצה נוצחה בידי הפועל גליל עליון 77-79.
בעונת 1988/1989 נאבקה הקבוצה נגד הירידה לליגה השנייה, לבסוף הקבוצה ניצלה וסיימה במקום העשירי. למרות זאת הקבוצה לא יכלה לפתוח את העונה הבאה ולמעשה לא הופיעה כלל למשחקים עקב חובות כבדים והקבוצה הידרדרה לליגות הנמוכות. בסך הכל שיחקה הקבוצה במשך 4 עונות רצופות (1985–1989) בליגה הראשונה. מול שתי עונות בשתי קדנציות (1987/1988), (1997/1998), של מכבי נתניה. בעונת 1987/1988 הקבוצות נפגשו פעמיים ל"דרבי נתנייתי" היסטורי בליגה הראשונה.
אליצור מכבי ברק נתניה
בסיום עונת התאחדה הקבוצה עם מכבי נתניה והוסב שמה ל"אליצור מכבי נתניה". ושנה לאחר מכן התווספה המילה "ברק" לשם הקבוצה בעקבות התרסקות מטוסו של אוהד הקבוצה צבי ברק וכניסתו לקומה.
הקבוצה טיפסה בשנים האחרונות מליגה א' (הליגה הרביעית) עד לליגה הלאומית (הליגה השנייה). בעונת הקבוצה הייתה קרובה לעלות לליגת העל אך הפסידה לאליצור קריית אתא בסדרת הפלייאוף על המקום השלישי שהוביל לליגת העל. הקבוצה הייתה יכולה לעלות גם דרך ניצחון בסדרת חצי הגמר, אך היא הפסידה אותה למכבי חיפה.
בעונת המשחקים הובילה נתניה את הטבלה וספגה רק הפסד אחד במשך העונה הסדירה. בפלייאוף באותה העונה ניצחה הקבוצה ברבע הגמר את הפועל טבעון 2:0 בסדרה. אחר כך העפילה לחצי הגמר נגד הוד השרון, שבו ניצחה 3:0 בסדרה והעפילה לליגת העל. בסדרת הגמר פגשה את הפועל עפולה וניצחה אותה בתוצאה 2:0 בסדרה של הטוב משלושה משחקים.
בעונת סיימה נתניה במקום החמישי בטבלה, ולאחר מכן קבעה ניצחון היסטורי 3:1 בסדרת הפלייאוף מול מכבי חיפה ועלתה לפיינל פור בחצי הגמר הפסידה למכבי תל אביב ובמשחק על המקום השלישי הפסידה להפועל ירושלים.
בעונת ניצחה ברק נתניה את הפועל תל אביב בחצי גמר גביע המדינה, ולאחר מכן הפסידה בגמר 70–106 למכבי תל אביב.
בקיץ 2014 ירדה לליגה לאומית בעקבות קשיים כלכליים.
בעונת 2014/2015 סיימה הקבוצה את העונה הסדירה במקום החמישי והודחה בחצי גמר הפלייאוף על ידי עירוני קריית אתא.
פירוק וחזרה לפעילות
בקיץ 2015 הקבוצה נקלעה לקשיים כלכליים והבעלים צביקה ליבר החליט לפרק את הקבוצה.
בשנת 2016 קמה הקבוצה מחדש תחת השם אליצור עירוני נתניה.
בסיום עונת 2016/17 סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה אך הודחה בגמר הפלייאוף לאחר הפסד למכבי קריית מוצקין 2-1 בסדרת הגמר כאשר הפסידה את שני משחקי הבית וניצחה את משחק החוץ.
בסיום עונת 2017/18 סיימה הקבוצה במקום השני, בחצי הגמר גברה על הפועל עכו 0–2 ובגמר ניצחה 1–2 את א.ס רמת השרון פעמים בחוץ והפסד בבית ועלתה לליגה הלאומית.
בסיום עונת 2018/19 סיימה הקבוצה במקום ה-9 בעונה הסדירה ונשארה בליגה הלאומית לעונה נוספת.
שחקן אמיתי
לקראת עונת 2019/20 הוחלט להעביר את הניהול המקצועי של הקבוצה לחברת "שחקן אמיתי" אשר נמצאת בבעלות של עידן אבשלום, שמונה למנהל המקצועי של הקבוצה. ביולי 2019 מונה רובן נייברגר למאמן הקבוצה וליאור ליובין כמנהלה המקצועי של הקבוצה.. במסגרת הפרויקט ניתנת במה לשחקנים צעירים ישראלים בגילאי 18-23, כאשר אותם שחקנים לוקחים גם חלק בפרויקט פיתוח השחקנים של שחקן אמיתי ומשלבים מעטפת מקצועית רחבה. באותה שנה שיחקו בקבוצה השחקנים איתי מושקוביץ ואייל ננקין. בסיום העונה, בשל הפסקת הליגה עקב מגפת הקורנה, סיימה הקבוצה במקום ה-8 במאזן של 11 ניצחונות ו-11 הפסדים.
את עונת 2020/21 סיימה הקבוצה במקום ה-5 והעפילה לסדרת רבע גמר הפלייאוף, בסדרה זו גברה 2–1 על אליצור קריית אתא מהמקום ה-4 והעפילה לחצי הגמר בו פגשה את ה-1 אליצור "איתו" אשקלון, בצמד המשחקים הראשונים הפסידה נתניה לאשקלון, אך במשחק ה-3 בסדרה גברה הקבוצה בנק' אחת בסל בשניית הסיום וצמצמה ל-2–1 בסדרה, במשחק ה-4 ניצחה הקבוצה בבית והשוותה ל-2-2 ובמשחק מספר 5 שנערך באשקלון גברה הקבוצה 83–75 והעפילה לליגת העל לאחר 7 עונות בהן נעדרה מהליגה הבכירה. בסיום העונה נבחר נייברגר למאמן העונה ומושקוביץ' לחמישיית העונה בלאומית.
בספטמבר 2021 לאחר סאגה ארוכה שכללה את אי אישור אולם ישורון, ערער והחלטת בית הדין שהקבוצה תוכל לשחק באולם חלופי ולאחר מכן אי מעבר בבקרה תקציבית של איגוד הכדורסל, בוטלה עליית הקבוצה לליגת העל והיא תשחק עונה נוספת בליגה הלאומית. בעקבות פסילת אולם ישורון, הוחלט בעיריית נתניה כי יוקם אולם ספורט חדש אשר יוכל לאכלס כ-2,500 צופים, בסמוך לאיצטדיון הכדורגל בעיר.
בעונת 2021/2022 העפילה הקבוצה לפלייאוף לאחר שסיימה במקום השביעי, בסדרת רבע הגמר הודחה הקבוצה לאחר הפסד 3-1 בסדרה להפועל חבל מודיעין. בסיום העונה נבחר שחקן הקבוצה, רועי פריצקי לחמישיית העונה בלאומית ואיתן בורג לשחקן השישי של העונה.
אנה קובאלצ'וק
אנה ליאונידובנה קובאלצ'וק (נולדה ב-15 ביוני 1977) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה רוסייה, זוכת פרס "הדמות הטובה" בפסטיבל המשפט הבינלאומי "חוק וחברה" על גילום הדמות הראשית בסדרת הטלוויזיה סודות החקירה.
אליצור עירוני נתניה
שחקן אמיתי
בעונת 2022/23 סיימת נתניה במקום הרביעי את העונה הסדירה, אך הפסידה בחצי הגמר 3-2 להפועל עפולה ולא העפילה לליגת העל. בעונה זו שיחקו בקבוצה בן שרף, שנבחר לתגלית העונה והשחקן השישי בלאומית, בורג שנבחר לחמישיית העונה וג'סטין רובינסון, בנו של שחקן העבר דייויד רובינסון. בסיום אותה עונה שקל אבשלום מעבר לאחר מקבוצות ליגת העל, אך בסופו של דבר נשאר כמנהל המקצועי של המועדון.
אנה קובאלצ'וק
ביוגרפיה
אנה קובאלצ'וק נולדה ב-15 ביוני 1977, בנוישטרליץ (גרמניה המזרחית), למשפחה של מורים. אמה של אנה ניהלה גן ילדים, אביה היה בצבא וסבה היה מנהל בית ספר. לאנה יש אח מבוגר בשם פאבל.
בימי בית הספר התגוררה קובאלצ'וק בלנינגרד. השחקנית לעתיד בילתה גם חלקים מילדותה בירוואן ובמוסקבה. בבית הספר למדעים מדויקים, ובמיוחד מתמטיקה, היה המקצוע המועדף עליה. עם סיום בית הספר התיכון, קובאלצ'וק התכוונה להירשם למכון הפוליטכני של לנינגרד ללימודי קיברנטיקה. אבל לאחר זמן מה, היא בחרה בקריירת משחק ונרשמה למכון למוזיקה, תיאטרון וקולנוע של לנינגרד. במהלך לימודי התיאטרון, אנה הכירה את בעלה הראשון לעתיד, אנטולי אילצ'נקו. עוד כסטודנטית, היא השתתפה בלהקת תיאטרון בשם לנסובייט, שם הבמאי גנאדי טרוסטיאנצקי חיפש שחקנית שתגלם את הגיבורה הצעירה להפקתו "חולה דמיוני" על פי הקומדיה "Le Malade imaginaire" של מולייר. הצגת הבכורה של הופעתה התקיימה כמעט בבת אחת לאחר שקובאלצ'וק קיבלה את התעודה שלה, וכמעט במקביל לחתונתה.
אליצור עירוני נתניה
שחקנים בולטים
שחקנים בולטים בקבוצה לאורך השנים: