cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פדריקו גאטי
קריירה בינלאומית
ב-11 ביוני 2022 ערך גאטי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת אנגליה במסגרת ליגת האומות 2022/2023.
יחסי ספרד–פולין
יחסי ספרד–פולין הם יחסי החוץ שבין ספרד לפולין.
היסטוריה
תחילת הקשר בין התרבויות החל עוד בימי הביניים המאוחרים. בתקופה זו נסעו סוחרים ונזירים רבים בין שתי המדינות. דיפלומטים פולנים הגיעו לספרד עוד במאה ה-16. ספרד הייתה המדינה הראשונה שמחאה על חלוקת פולין הראשונה שבוצעה בשנת 1772. לאחר סיום החלוקות בשנת 1795 השגריר הספרדי היה מהאחרונים שעזבו את ורשה בירת פולין. למרות זאת, במלחמת חצי האי שהתרחשה בשנים 1809–1814 בין ספרד לכוחות נפוליאון בונפרטה, היו מתנדבים פולניים דווקא בצבאותיו של נפוליאון. במהלך מלחמת האזרחים בספרד התנדבו פולנים רבים למלחמה.
בתקופה המודרנית
יחסי החוץ הנוכחיים בין המדינות החלו בשנת 1919, לאחר מלחמת העולם הראשונה. רק בשנת 1977, כ-32 שנה לאחר מלחמת העולם השנייה, שוקמו היחסים בין המדינות, לאחר שהשלטון הפולני לא הכיר במשטרו הפשיסטי של פרנסיסקו פרנקו. בשנת 1992, לאחר סתיו העמים וסיום השלטון הקומוניסטי בפולין, נחתמו חוזים חדשים בין המדינות אשר חיזקו את שיתוף הפעולה.
כיום ספרד ופולין משתפות פעולה פעמים רבות במסגרת האיחוד האירופי והן נחשבות לידידות חמות. המיעוט הפולני בספרד מונה כ- 130,000-150,000 תושבים.
תרבות
לספרד הייתה השפעה משמעותית על התרבות הפולנית, במיוחד על הספרות. יצירות ספרדית רבות תורגמו לפולנית. אחד מן המשוררים הלאומיים של פולין, יוליוש סלובצקי הושפע מן התרבות הספרדית. ספרד נחשבת ליעד תיירותי פופולרי עבור פולין.
כלכלה
בסוף שנת 2011, היחסים הכלכליים בין המדינות הסתכמו ב-6.25 מיליארד אירו. ספרד היא המשקיעה הזרה ה-11 בגודלה בפולין, עם השקעות בשווי 4 מיליארד אירו.
אסקימו לימון (סדרת סרטים)
אסקימו לימון היא סדרת סרטים ישראלית ובה 9 סרטים וסרט ספין אוף אחד, שהוקרנו בשנים 1978–2001.
הסרט הראשון בסדרה, "אסקימו לימון", יצא בשנת 1978. הסרט, בבימויו של בועז דוידזון ובכיכובם של יפתח קצור, יהונתן סגל, צחי נוי וענת עצמון, היה לסרט הישראלי המצליח ביותר מבחינה מסחרית מאז ומעולם, והפך לסרט פולחן. הצלחתו הרבה הביאה להפקת סדרת סרטי המשך.
שם הסרט מבוסס על שלגון, שהיה נפוץ בתקופה.
דבורה קידר גילמה בסרטי הסדרה (1–6) את סוניה, אמא של בנצי, אמא פולנייה סטריאוטיפית, קשה ושתלטנית. מנשה ורשבסקי גילם בסרטי הסדרה (1–5) את רומק, אביו של בנצי, הנשלט בידי סוניה.
לאחר מכן יצאו סרטים נוספים בסדרה, שנשענים על משחקם של קצור, סגל ונוי כשמולם צוות של שחקני משנה המשתנה מסרט לסרט. הידוע מבין סרטים אלו הוא "ספיחס" (1982), שבו כיכב השחקן יוסף שילוח ביוצרו דמות סטריאוטיפית של מפקד בשירות קבע ממוצא פרסי. בנוסף השתתפו: משה איש כסית ודבורה בקון.
לדידם של רוב המבקרים, סרטי ההמשך נפלו ברמתם מהסרטים הראשונים בסדרה, ועל אף הצלחתם בקופות, הם היו רחוקים מלשחזר את הישגי הסרט הראשון. החלק השלישי בסדרה, "שפשוף נעים", מכר 570,000 כרטיסים בישראל ו-1,757,426 במערב גרמניה. הרביעי, "ספיחס", הביא לבתי-הקולנוע 660,000 צופים בארץ ו-1,293,759 בגרמניה.
בשנת 1983 יצא לאקרנים הסרט "סבבה" שלא היה חלק מסדרת אסקימו לימון באופן רשמי, אך יש המתייחסים אליו כאל "אסקימו לימון 4.5", כאשר הסרט יצא בין "ספיחס" (אסקימו לימון 4) לבין "רומן זעיר" (אסקימו לימון 5). את הסרט ביים צבי שיסל, וממנו נעדרו קצור וסגל. העלילה התמקדה בעלילותיו של צחי נוי בצבא. הסרט מכר 320,000 כרטיסים בארץ ו-285,000 בגרמניה המערבית.. הסרט היה מעין המשך וספין אוף לסרט "ספיחס" שיצא שנה קודם, יחד עם השחקנים יוסף שילוח, דבורה בקון ומשה איש כסית.
את הסרט החמישי בסדרה, "רומן זעיר", כבר לא ביים בועז דוידזון (אשר הסתפק בכתיבת התסריט) ושרביט הבימוי נמסר לדן וולמן. הוא נצפה בידי 309,000 איש בישראל ו-973,357 בגרמניה המערבית. הסרט השישי, "הרימו עוגן", בוים בחלקו על ידי וולמן שהוחלף ביואל זילברג בשל חילוקי דעות מול ההפקה, מכר 279,000 כרטיסים בארץ ו-546,437 בגרמניה המערבית. הסרט השביעי והשמיני בסדרה בוימו על ידי במאים זרים (וולטר בנרט וריינהרד שוובינסקי). סרטים אלו היו דוברי גרמנית, וזאת עקב הצלחתם שם. השביעי, "אהבה צעירה" (שהופץ בישראל בגרסה מדובבת לעברית), מכר 530,211 כרטיסים בגרמניה המערבית והשמיני, "בלוז לקיץ" (שלא הופץ בישראל), הביא 168,758 צופים לבתי הקולנוע באותה מדינה.
בשנת 1982 יצאה גרסה אמריקאית לסרט הראשון ושנכתב ובוים על ידי דווידזון שנקרא "The Last American Virgin".
בשנת 2001 יצא הסרט "אסקימו לימון החגיגה נמשכת" שהיה ניסיון לעדכן את הסדרה תוך שימוש בשחקנים צעירים (ניקי גולדשטיין, עידו לב ואלעד סטפנסקי). הסרט, שבוים בידי צבי שיסל, היה הצלחה קופתית, עם 152,869 כרטיסים שנמכרו, תסריט הסרט הורכבה משלל קטעים מכל סדרת הסרטים המקורית.הסרט זכה להצלחה רבה שיצא לאקרנים, אך לא בקנה המידה לה זכה הסרט הראשון בסדרה.
צחי נוי הוא השחקן היחיד ששיחק בכל עשרת הסרטים בסדרה, כולל בסרט "סבבה" שהיה "ספין אוף" לסרט "ספיחס" שיצא לאקרנים שנה קודם, וכן הופיע בגירסה המחודשת של סדרה הסרטים, בסרט "אסקימו לימון החגיגה נמשכת".
קובי אוז
קובי אוז (נולד ב־17 בספטמבר 1969) הוא זמר־יוצר, פזמונאי, מלחין, מוזיקאי, סופר, מחזאי, שדרן רדיו ומפיק מוזיקלי ישראלי. לעיקר פרסומו זכה מחברותו בלהקת "טיפקס", שבה הוא הסולן וכותב השירים העיקרי.
נעוריו ותחילת דרכו
אוז נולד בשדרות בשם יעקב אוזן, למשפחה של יוצאי תוניסיה. חלק משנות ילדותו עברו עליו במושבה גן יבנה. כשהיה בן 15, שינה את שמו לקובי אוז והחל לנגן בעיירה שבה נולד.
אוז ניגן בעיקר כקלידן בהרכבים שונים, בהם להקת שפתיים, אבל עם שירותו בצה"ל החל לנסות את כוחו כאומן סולו. ב־1988 הוציא תקליט שדרים ראשון, ובו השירים "סילונים" ו"אל תלכי", שלא זכו להצלחה בתחנות הרדיו. גם שירי הסולו הבאים שהוציא, "לספור כבשים" ו"גשם של שטן", לא זכו לתשומת לב מיוחדת.
מכיוון שידע לנגן רק בקלידים ובסינתיסייזרים, הבין במהרה שהצלילים שהפיק לא יישמעו היטב בעולם הרוק הישראלי המתעורר והחל לנגן עם נגנים אחרים, שמאוחר יותר התגבשו להרכב "טיפקס". אוז הפך למנהיג הלהקה, לסולנה, לכותב המילים ולמלחין העיקרי בה.
טיפקס
להקת "טיפקס" נוסדה ב־1988, וב־1992 יצא אלבומה הראשון, "שביל קליפות הגרעינים". עד לפירוקה בשנת 2008 הוציאה הלהקה תשעה אלבומי אולפן. הרכב הלהקה השתנה פעמים רבות לאורך שנות פעילותה, אך חלק ממקימיה, ובהם אוז, נותרו בה לאורך כל התקופה. אוז היה סולן הלהקה כמעט בכל שיריה, וכתב והלחין כמעט את כולם. רבים משירי הלהקה הפכו ללהיטים וזכו להצלחה במצעדי הפזמונים, מה שהתבטא בין היתר בשלוש זכיות שלה בתואר "להקת השנה" במצעדי הפזמונים השנתיים של רשת ג', ובזכייתו של השיר "יושבים בבית קפה" שכתב והלחין אוז בתואר "שיר השנה" בגלי צה"ל בשנת 2001.
על השירים הבולטים שכתב אוז ללהקה נמנים "הרבי ג'ו כפרה", "בתוך נייר עיתון", "זמנים קטנים", "התחנה הישנה", "מה עשית", "יש לי חברה", "איזה עולם" (שיר הפתיחה הנודע של "שמש") "עוד שבת", "סתם", "למה הלכת ממנו", "שלוש בלילה", "יושבים בבית קפה", "כמו לפני עשרים ושנה", "ריקודי עמבה" ו"פרח השכונות". בשנת 2000 זכה בפרס אקו"ם לפזמונאי.
בינואר 2007 החליטה ועדה מטעם רשות השידור על חברי להקת טיפקס כנציגי ישראל לתחרות האירוויזיון, שהתקיימה ב־10–12 במאי בהלסינקי, בירת פינלנד. השיר "כפתור אדום" ("Push the Button"), שכתב והלחין אוז, נבחר להיות השיר שבוצע בתחרות. הבחירה נעשתה על ידי צופי ערוץ 1 וצוות שופטים מיוחד בעל ניסיון בתוכני אירוויזיון. השיר סיים בחצי הגמר במקום ה־24 עם 17 נקודות, וכיוון שלא סיים בין עשר המדינות בעלות הניקוד הגבוה ביותר בחצי הגמר, לא זכה להעפיל לגמר תחרות האירוויזיון.
בסוף שנת 2008 הודיעו חברי טיפקס על פירוק הלהקה. באוקטובר 2014 חזרה טיפקס לפעילות.
פעילות במקביל לטיפקס
בשנת 1993 הגיש פינה בתוכנית המוזיקה "מהקליפייה באהבה" בערוץ 2, לצד אברי גלעד ושרון קנטור.
לאורך שנות העבודה עם "טיפקס" עבד אוז עם אומנים נוספים. בתחילת שנות התשעים עיבד עם חברי להקת "כנסיית השכל" אחדים משיריה, שנכללו באלבום הבכורה של הלהקה, "דברים בלחש", שיצא ב־1992. ב־1996 הלחין את פסקול המחזה "קומדיה של טעויות", ששיריו גם הופצו על גבי תקליטור בשם "שירים לעיר אפזוס מאת קובי אוז". לאלבומה של גלי עטרי "גלידה", שיצא ב־1998, כתב והלחין את השיר "שיר אהבה מסובך".
ב־1999 הפיק אוז את האלבום "כנסיית השכל" של להקת "כנסיית השכל", עיבד את שיריו יחד עם חברי הלהקה, ובשניים מהם גם השתתף בהלחנה. האלבום כלל להיטים רבים, ובהם "היינו עושים אהבה" ו"למיה יש אקדח". "כנסיית השכל" הייתה מהלהקות הראשונות שהוחתמו בחברת ההפקה שהקים אוז, "לבנטיני", שמטרתה "לקדם אליטת אמנים אלטרנטיבית אשר תהווה בסיס לצליל אותנטי של הישראליות החדשה". באותה שנה הקליטה להקת "טיפקס" עם שרית חדד את השיר "כשאני איתך אני כמו דג", שכתב והלחין אוז. השיר נכלל הן באלבומה של חדד "כמו סינדרלה" והן באלבומם של "טיפקס" "דיסקו מנאייק".
בשנת 2000 הלחין אוז את מוזיקת הרקע ואת השירים למחזה "נאסר א־דין". באותה שנה השתתף בעיבודי השירים באלבום הבכורה של חיים אוליאל, "סנדוק לעג'ב". אוז הלחין גם מספר שירים עבור האלבום, ובהם להיטו הגדול ביותר, "סימני סערה", למילים של המשורר שמעון אדף. בהמשך אותה שנה הפיק אוז את אלבום הבכורה של להקת הדג נחש, "המכונה של הגרוב". אוז השתתף בעיבודי השירים עם חברי הלהקה, ושלושה מהם גם הלחין עמם: "לא מוותר", "עבריין" ו"צעצוע". את השיר "הדג נחש" מהאלבום הלחין ביחד עם חברו ללהקת טיפקס מאיר עמר ("ביג אם"). תרומתו של אוז להפקת האלבום תוארה בשיר "לא מוותר":.
לאלבומה של שרית חדד "לעשות מה שבא לי", שיצא בשנת 2000, כתב והלחין את השיר "כמעט הולכת". בשנת 2001 יצא אלבומה של חדד "אשליות מתוקות", ובו שבעה שירים שאוז כתב והלחין. עליהם נמנו הלהיטים "אשליות מתוקות", "תשתוק תשתוק" ו"יאללה לך הביתה מוטי", שנבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' לשנת תשס"א. בשיר אחד באלבום השתתפו אוז ולהקת "טיפקס" בשירה: "תיזהרי ממנו". באותה שנה הפיק אוז את האלבום "אהבה כתומה" של הצמד נערי רפול. אוז השתתף בעיבודי השירים באלבום עם שני חברי הצמד, איתי זילברשטיין ומאיר עמר ("ביג אם"), שהיה חבר באותה עת גם ב"טיפקס". לאלבומה של גלי עטרי "חבק אותי לאט" מ־2003 כתב והלחין את השיר "אני נשארת כאן".
בשנת 2004 הוציא אוז אלבום סולו ראשון, "דמעות וים", שנוצר בעקבות תהליך הפרידה מאשתו הראשונה. על אף שאוז היה החתום היחיד על האלבום, השתתפו בו בנגינה כל חברי להקת "טיפקס" באותה עת. כדי להפריד בין פעילות הלהקה לבין אלבום הסולו של אוז, יצא האלבום בחברת "הליקון", בניגוד לאלבומי הלהקה, שיצאו בחברת "הד ארצי". בין שיריו המוכרים של האלבום היו "זיכרונות" ו"אם תעזבי אותי".
עוד ב־2004 השתתף בעיבודי השירים באלבומם השני של "נערי רפול", "נמלים". לאלבומה של שרית חדד "מיס מיוזיק", שיצא ב־2005, כתב והלחין את השיר "אכלו לי שתו לי". השיר בוצע גם בגרסה שונה במעט באלבומה של "טיפקס" "רדיו/מוזיקה/עברית", שיצא כעבור שנה. בשנת 2007 הפיק את אלבומו של חמי רודנר "מכונת השירים הגדולה", והשתתף בעיבודי שיריו. לאלבומו של שמעון בוסקילה "מרגיש את זה", שיצא באותה שנה, כתב את מילות השיר "בימים עברו".
בשנת 2018 הגיש את תוכנית הדוקו בנושא מוזיקה "צליל מכוון" ששודרה בערוץ כאן 11.
באוקטובר 2019 החל להשתתף בפרסומת למשחק ווינר של המועצה להסדר ההימורים בספורט לצד חנן סביון וגיא עמיר.
בשנת 2020 ביצע את הקריינות בסדרה התיעודית "שמיים בצבע אדום" בערוץ כאן 11.
בתחילת חודש פברואר 2022 זכה אוז במקום הראשון בתוכנית "מאסטר שף ספיישל VIP" ששודרה בערוץ קשת 12.
במרץ 2022 השתתף בסדרת הרשת אני אמחק אותך, במסגרתה המוזיקאי רועי לבס יצא למסע נקמה באוז וניסה להדיח אותו מלהקת טיפקס.
כסופר
אוז פרסם שני רומנים: משה חוואטו והעורב ב־1996 ועבריין צעצוע ב־2002. שניהם יצאו בהוצאת קשת. בשני ספריו שם אוז במרכז העלילה את השוליים החברתיים, והוא מעצב טיפוסים ביזאריים וצבעונים. הביקורת העריכה את השימוש בשפה של אוז, והשילוב בין הומור ורצינות, רגישות ובוטות ואותנטיות "ילידית" ותרבותית.
קריירת סולו
בפברואר 2010 הוציא אוז אלבום סולו שני, "מזמורי נבוכים", בעקבות מופע אקוסטי באותו השם. האלבום כולל שירים חדשים שהוגדרו על ידי אוז כ"נעים באזור הערפילי שאינו דתי ואינו חילוני". בשיר "אלוהיי" אף שולבה הקלטה ישנה של פיוט ששר רבי ניסים מסיקה (רבי שניישן), סבו של אוז מצד אמו, שהיה פייטן תוניסאי, אליו היה מאוד קשור. באלבום נכללה גם גרסה מחודשת לשירה של להקת "טיפקס" "הרבי ג'ו כפרה".
במקביל לשני האלבום מופיע אוז במשותף עם פייטנים וזמרים חסידיים, כאברהם פריד, דניאל זמיר, הרב דוד מנחם והתזמורת האנדלוסית.
ביום העצמאות ה־61 של מדינת ישראל נבחר להדליק אחת משתים עשרה המשׂואות בהר הרצל, עבור תרומתו לתרבות העברית בתל אביב.
בשנת 2012 החל אוז להשתתף בסדרת הדוקו־ריאליטי "גולסטאר", המשודרת בערוץ HOT3. בחודש נובמבר באותה השנה תיאטרון באר שבע העלה את המחזמר "פרח השכונות" המבוסס על שירים שכתב והלחין אוז. באותה השנה כתב עם יוני רועה את השיר "כמה כמה" עבור שרית חדד.
הוא חתן פרס ליבהבר לשנת 2012, שמעניק מכון שכטר למדעי היהדות. הפרס הוענק לו על תרומה משמעותית להשגת סובלנות דתית ופתיחות תרבותית בישראל.
במרץ 2015 הוציא אלבום בשם "חלום עקבותיך" קאברים לשירים של אריק איינשטיין, שהוקלט בפרויקט מיוחד של כמה הופעות בפני קהל מצומצם בסלון ביתו של אוז.
בשנת 2019 הוענק לאוז אות בן-גוריון מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ב-17 באוגוסט 2023 יצא לאור השיר "כתונת הפסים 2023" בו השתתף לצד אמנים ישראלים רבים אחרים.
חיים אישיים
בשנת 1999 נישא אוז לשחקנית אביטל אברג'יל. ביולי 2003 השניים התגרשו. בשנת 2005 נישא אוז בשנית לשירה ארד, דיג'יי, עורכת וידאו ושחקנית בעברה. בשנת 2009 הם התגרשו.
בשנת 2010 נישא בשלישית לבת שבע מזרחי. לזוג נולדו תאומות ב־2010, ב־2012 נולדה להם בת וב־2014 נולד להם בן. מתגורר בתל אביב.
בדצמבר 2018 פורסם שהיה מבין מייסדיה של מפלגת גשר בראשות אורלי לוי-אבקסיס.
גביע ווינר בכדורסל 2016/2017
גביע ווינר בכדורסל לעונת 2016/2017 היא התחרות ה-11 להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל.
הגמר
הפועל ירושלים זכתה בגביע ווינר הרביעי שלה, לאחר ניצחון בגמר על מכבי תל אביב.
פנדורה
פנדורה (ביוונית: Πανδώρα; הלחם של המילים πᾶν, פאן – "כּל" ו-δῶρον, דורון – "מתנה") היא דמות במיתולוגיה היוונית, האישה הראשונה שעוצבה על ידי זאוס כחלק מהעונש שלו למין האנושי על כך שגנבו ממנו את סוד האש.
המיתוס
על פי הסיודוס, הטיטאן אפימתאוס היה אחראי על מתן תכונה חיובית לכל חיה. אך כאשר הגיע הזמן לתת לאדם תכונה חיובית - לא נשאר דבר. פרומתאוס, אחיו, הרגיש שכיוון שהאדם עליון לכל החיות האחרות, עליו לקבל מתנה ייחודית. לכן, גנב פרומתאוס את האש מזאוס ומסר אותה לאדם.
זאוס התרגז ויצר את האישה כעונש לאדם. האלים קראו לה פנדורה (פאן-דורה), שפירושו מתנת כל האלים. היא קיבלה מהם את מתנותיהם: הפיסטוס עיצב אותה מחימר ונתן לה צורה, אפרודיטה נתנה לה יופי, ואפולו נתן לה כישרון מוזיקלי ואת היכולת לרפא. אחריהם נתן לה זאוס תיבה, אמר לה לא לפתוח אותה לעולם, ונתן לה את הסקרנות.
פרומתאוס הזהיר את אחיו אפימתאוס לא לקבל מתנות מהאלים, אך האחרון לא הקשיב לאחיו, וכשפנדורה הגיעה אליו, הוא התאהב בה והתחתן איתה.
עד אז, המין האנושי חי בעולם מושלם ללא דאגות. אפימתאוס אמר לפנדורה לא לפתוח את התיבה לעולם. אולם, יום אחד, סקרנותה של פנדורה גברה עליה, והיא פתחה את התיבה. במעשה זה שחררה פנדורה את כל האסונות (כדוגמת הדבר, העצב, העוני והפשע) לעולם. פנדורה מיהרה לסגור את התיבה, אך לא רק שלא הועילה כלל בסגירת התיבה, מכיוון שכל האסונות כבר השתחררו ממנה, הסגירה אף הזיקה, מכיוון שכלאה בתוך התיבה את התקווה שהייתה בה. העולם נשאר עגום וקר לתקופה ארוכה, עד שפנדורה פתחה את התיבה שנית ושחררה את התקווה (אלפיס, ἐλπίς) לעולם. סיפור זה אמור להסביר את המקור לאסונות בעולם ואת המקור לתקווה שבאה חרף האסונות.
בתם של אפימתאוס ופנדורה היא פירה, שהתחתנה עם דאוקליון. שניהם היו היחידים ששרדו את המבול. הם יצרו מחדש את בני האדם מאבנים שזרקו מאחורי גבם.
חווה ועץ הדעת
סיפורה של פנדורה מזכיר את סיפור גן עדן שנזכר בתורה: אלוהים ברא את חווה והביא אותה אל האדם. האישה התפתתה לאכול מהעץ היחיד שנאסר עליה - עץ הדעת טוב ורע. כתוצאה מכך באו על המין האנושי צרות רבות.
המדרש רבה (י"ט י') ממשיל את סיפור עץ הדעת לאישה שבעלה אוסר עליה לגעת בחבית המלאה נחשים ועקרבים, וחברתה שמגיעה לביתה לשאול ממנה חומץ משכנעת אותה להכניס את ידה פנימה.
אמנם בשונה מסיפורה של פנדורה, חווה נבראה כדי להיות בת זוגו של האדם ולא נבראה מראש כעונש. אלמנטים נוספים של דמיון ושוני קשורים לתוכן של תיבת פנדורה: במיתוס הוטמנו בתיבה צורה, יופי, כישרון מוזיקלי ויכולת לרפא, ואילו במעשה בראשית הכישרון המוזיקלי מקורו באדם עצמו ("ושם אחיו יובל הוא היה אבי כל תפש כנור ועוגב"), וכוחות היצירה אינם נובעים מהחטא אלא מהתפתחות המין האנושי ("וְצִלָּה גַם הִוא יָלְדָה אֶת תּוּבַל קַיִן לֹטֵשׁ כָּל חֹרֵשׁ נְחֹשֶׁת וּבַרְזֶל").
תיבת פנדורה
כאשר ארסמוס מרוטרדם תרגם את הסיפור של הסיודוס על פנדורה ללטינית, הוא החליף בין πίθος (פיתוס, כד) ל-πυξίς (פיקסיס , תיבה).
המושג "תיבת פנדורה" הוא מטבע לשון או ניב. פתיחתה של "תיבת פנדורה" פירושה חשיפתה או מימושה של שרשרת דברים לא נעימים, של צרות, או של בעיות מורכבות, שהיה עדיף להתעלם ממנה, שלא לחשוף אותה ושלא לדבר עליה.
כיום נעשה שימוש במטבע לשון זו אך ורק כביטוי בעל משמעות שלילית והרת אסון, תוך התעלמות מחלקו השני של הסיפור המיתולוגי, הימצאותה של "התקווה" בתחתית התיבה.
על שמה
האסטרואיד 55 Pandora שהתגלה בשנת 1858, והירח פנדורה של שבתאי נקראים על שמה.
בשנת 2021 התרחשה ההדלפה של מסמכי פנדורה: במסגרת סדרת תחקירים עיתונאיים בין-לאומיים, פורסמו 11.9 מיליון מסמכים שחשפו שערוריות פיננסיות רבות ברחבי העולם.
נמל התעופה הבין-לאומי קפיטל (מצרים)
נמל התעופה הבינלאומי קפיטל (בערבית: مطار العاصمة الدولي) הוא נמל תעופה בינלאומי, המשרת את בירת מצרים החדשה. הנמל צפוי להקל על הלחץ בנמל התעופה הבינלאומי של קהיר ונמל התעופה הבינלאומי ספינקס שמשרתים את קהיר וערי האזור.
היסטוריה
נמל התעופה נחנך על ידי נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי ונפתח ב-9 ביולי 2019 לתקופת ניסיון בת חודש. רק ב-2020 החלה פעילות מסחרית ומסודרת בנמל התעופה.
מתקנים
בנמל התעופה הבינלאומי קפיטל יש בניין ראשי המשתרע על שטח של כ-5,000 מטרים מרובעים וכן מתקנים נוספים שמטרתם לשרת את הציבור, נוסעים במטוסים פרטיים וחברות נפט.
בניין הטרמינל משתרע על שטח של כ-3,500 מטרים מרובעים ומדי שעה עוברים בו כ-300 נוסעים, בנוסף לכך בנמל תעופה יש כ-45 בנייני שירות ומנהלה, מקומות חנייה למטוסים ומגדל פיקוח.
בית הספר לאמנויות תל אביב
בית הספר לאמנויות - קמפוס אריסון הוא בית ספר יסודי וחטיבת ביניים בתל אביב המתמקד בתחומי האמנות כחלק מהלימודים בבית הספר.
היסטוריה
בית הספר נוסד ב-1984 על ידי יעל העליון, שגם שימשה כמנהלת בית הספר עד מותה בשנת 2002. לאחר מכן התמנתה סגניתה, גילה חנונה, למנהלת בית הספר וכיהנה בתפקיד זה עד לשנת 2006. מאז סיום תפקידה, מנהלת בית הספר היא אורית קרובינר, עד ל-2017, בה משרת המנהל עברה לאודי קליין.
קמפוס בית הספר מכיל את בניין החטיבה הצעירה (שמכונה "החממה") שבו לומדים תלמידי כיתות א' - ג'. בניין "הקמפוס" שבו לומדים תלמידי כיתות ד׳ עד ט', אודיטוריום על שם תד אריסון ואגף עיוני אשר נתרם על ידי קרן אריסון בראשות שרי אריסון.
המגמות בהן מרחיבים התלמידים את לימודיהם בבית הספר הן קולנוע, מחול, אמנות חזותית ודיגיטלית, תיאטרון ומוזיקה. האחרונה מתחלקת לשני מסלולים: מסלול המוזיקה קלאסית ומסלול מוזיקת הג'אז. במגמות מלמדים אמנים פעילים.
בעבר נערכו מיונים לבית הספר, והתקבלו ילדים מכל רחבי תל אביב שהוכרו כבעלי כישרון אמנותי. ב-2017 אסר משרד החינוך על קיום מיונים לבתי ספר יסודיים, ומאז הקבלה לבית הספר היא באמצעות הגרלה.
תלמידי בית הספר השתתפו לצד נתן דטנר בקטעי משחק בתוכניות הטלוויזיה "תופסים ראש" ששודרה בערוץ הראשון בשנים 1988–1991. עם משתפי התוכנית שהפכו לימים לשחקנים מוכרים נמנו יוני ואלון אמגור, טל ועידו מוסרי, ריקי בליך, אורי אומנותי, אוהד קנולר ודנה דבורין. עם בוגרים נוספים של בית הספר לאמנויות שזכו לפרסום בבגרותם נמנים מיכאל הנגבי, בן ארצי, מאיה מרון, רועי חן, אלון עדר, אניה בוקשטיין, גאיה טראוב, תמר עמית יוסף, יובל סגל ותמיר גינזבורג.
בשנת 1998 הופק ערב מחווה לנתן אלתרמן בשם "כוכבים בחוץ" בהשתתפות תלמידי בית הספר לצד דטנר ובתו שרון דטנר, מיקי קם, דני ליטני ודנה דבורין.
יעל העליון, מייסדת בית הספר, נהגה לכתוב סיפורים. מאז מותה, התקיימו בבית הספר מדי שנתיים תחרות סיפורים קצרים לזכרה. הסיפורים נבחרו על ידי צוות שופטים המורכב ממורים ואנשי רוח.
שמוליק צ'יזיק
שמואל (שמוליק) צ'יזיק (5 בספטמבר 1945 – 16 באפריל 1987) היה פזמונאי, מלחין וזמר ישראלי. צ'יזיק עבד עם הזמר אריאל זילבר, אך כתב והלחין שירים גם לאמנים נוספים.
צ'יזיק זכה להכרה מועטה יחסית, על אף ששיריו היו ללהיטים ואחדים מהשירים שכתב המשיכו להתפרסם גם לאחר מותו.
זכה פעמיים בפרס "כינור דוד".
שנות הארבעים עד שנות השישים
צ׳יזיק נולד לאסיה לבית לוינסקי ויצחק חרפי (צ'יזיק), מחלוצי התעופה בארץ ישראל, למשפחה בת שני ילדים. הוא החל לכתוב שירים כבר מגיל צעיר, ובגלל עבודתו של אביו נאלץ לחיות תקופה מסוימת עם הוריו באפריקה ובשיקגו. הוא שהה קצרות בישראל לאחר פטירת אביו בסוף שנות ה-50 ועבר עם משפחתו ללוס אנג'לס.
צ׳יזיק התגייס לצה"ל, אך לא השתלב במסגרת, ושהה באירופה, מתוך כוונה לשוב לארצות הברית. לבסוף, בגיל 20, החליט צ'יזיק לשוב לישראל.
שמוליק חיבר עם אריאל זילבר שירים בשפה האנגלית, וב-1974 הלחין את שירו הראשון בעברית, "ג'וליה", לפסטיבל שירי הילדים. אולם השיר לא התקבל לתחרות.
שנות השבעים
פריצתו הגדולה של צ'יזיק הייתה בשנת 1976, כשכתב והלחין את השיר "רוצי שמוליק". חבר להקת תמוז, אריאל זילבר, קיבל מצ'יזיק את השיר והציע אותו לשאר חברי הלהקה, אך אלה דחו אותו בטענה שאינו רוקיסטי ולא תואם את רוח הלהקה. זילבר החליט להקליט את השיר באופן עצמאי בעזרתו של חיים רומנו והשיר הפך מהר ללהיט שהתנגן ללא הפסק בתחנות הרדיו. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' נבחר השיר כ"שיר השנה".
בשנת 1977, היה צ'יזיק בתקופה הפורייה בחייו. זילבר המשיך להקליט משיריו, בהם "איך עפות המחשבות", "שיר הזרוק" (שהלחין זילבר) ועם להקת ברוש את "דמעות זולגות על חלוני". באותה שנה הקליט יגאל בשן שני שירים יחד עם צ'יזיק: "She May Be Yours" שכתבו והלחינו שניהם ביחד ו-"My Suzanne" בלחן משותף של שניהם, שתורגם מאוחר יותר, בשנת 1981, ל"סיוון", שהיה להיט גדול, ובוצע על ידי בשן עם עיבוד ונגינה של להקת "ברוש".
שנות השמונים
בשנת 1980 הלחין והקליט עופר אקרלינג את השיר "בחברה להגנת הטבע" שכתב צ'יזיק, אך ההקלטה לא פורסמה. כעבור שנתיים, בשנת 1982, הקליט אריאל זילבר את לחנו של צ'יזיק לשיר, בביצוע שהפך ללהיט גדול.
להיט בולט אחר של צ׳יזיק משנות השמונים הוא "שרית הספרית", בביצוע להקת הנח״ל. לשיר הוקלטו גם ביצועים נוספים.
חבריו של צ'יזיק דחפו אותו לבצע את שיריו בעצמו ובאוקטובר 1984 הוציא צ'יזיק תקליטון סינגל ובו שני שירים שהקליט באולפני "טריטון": "אף אחד לא מזיל דמעה" ו"מישהו אוהב אותך". בהקלטת הסינגל השתתפו יוצאי להקת "תמוז" - יהודה עדר, שגם היה אחראי על העיבודים וההפקה המוזיקלית של התקליטון ואיתן גדרון בגיטרות, אלון אולארצ'יק בבס, אלון הלל בתופים, משה לוי באורגן האמונד, יהודית רביץ ומזי כהן בקולות. השיר "אף אחד לא מזיל דמעה" הושפע משירו של בוב דילן "Just Like A Woman". חברת התקליטים סי.בי.אס ניסתה לפרוץ לשוק הסינגלים עם סינגל זה.
למרות כישרונו כפזמונאי, לא זכה צ'יזיק להצלחה בקנה מידה נרחב.
צ'יזיק נפטר ביום חמישי י"ז בניסן חול המועד פסח תשמ"ז, ב-16 באפריל 1987, מסיבוכים של מחלת לב כלילית שהוחמרה על ידי צריכה מסיבית של סיגריות, משקאות חריפים וכדורי שינה, והובא למנוחות ביום שלישי כ"ב בניסן תשמ"ז, ב־21 באפריל 1987, בבית העלמין בקריית גת. הוא נטמן לצד אביו יצחק חרפי שהיה ממקימי העיר המקומית.
לאחר מותו, המשיכו אמנים רבים להקליט את שיריו של צ׳יזיק. יזהר אשדות הלחין והקליט את ״מה תאמרי״, שהפך ללהיט גדול.
ב-2010, יותר מ-20 שנה לאחר מותו, הוציא פיטר רוט אלבום בשם "שר צ'יזיק", המוקדש כולו לשיריו של צ'יזיק.
ביוני 2015, הוציא אריאל זילבר את השיר "לאן פנתה אהבתנו", אותו כתב והלחין צ'יזיק בשנות ה-60. זה היה הסינגל הראשון שיצא מתוך אלבומו החדש של זילבר. האלבום, "מישהו", שמורכב כולו משיריו של שמוליק צ'יזיק, יצא במרץ 2016 וזכה להצלחה גדולה בתחנות הרדיו. השירים: "מישהו", "לאן פנתה אהבתנו" ו"הלוואי ויכולתי" יצאו מאוחר יותר גם כן כסינגלים.
בשנת 2020 רועי זילבר, בנו של אריאל זילבר, ערך רמיקס ל"אף אחד לא מזיל דמעה", ביים וידאו קליפ לרמיקס והפיץ אותו.
סטנלי כהן (סוציולוג)
סטנלי (סטן) כהן (23 בפברואר 1942 – 7 בינואר 2013) היה פרופסור לסוציולוגיה ולקרימינולוגיה שפעל באנגליה ובישראל. בישראל, עמד בראש המכון לקרימינולוגיה/הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים בשנות ה-80 וה-90.
כהן תרם לפיתוח המושג פאניקה מוסרית.
ביוגרפיה
כהן נולד ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. אביו היה ממוצא יהודי-ליטאי. כהן גדל ביוהנסבורג בימי משטר האפרטהייד וקיבל, בנוסף לחינוך הכללי, גם חינוך ציוני. הוא למד לתואר ראשון בעבודה סוציאלית וסוציולוגיה באוניברסיטת ויטווטרסראנד. ב-1963 נסע לאנגליה ולמד לדוקטורט בבית הספר לכלכלה של לונדון (LSE). ב-1967 קיבל מינוי כמרצה באוניברסיטת דרהאם, וב-1972 עבר לאוניברסיטת אקסטר.
כהן היה פעיל בשנות ה-70 גם בפיתוח חומרי למידה עבור האוניברסיטה הפתוחה באנגליה. אחת מתלמידותיו באוניברסיטה העברית, מימי אייזנשטדט, שכתבה בהדרכתו עבודת מ.א, התמנתה לימים כנשיאת האוניברסיטה הפתוחה בישראל. תלמידות נוספות שלו, שכתבו בהדרכתו עבודות דוקטורט, מלמדות באוניברסיטאות ישראליות: נדירה שלהוב-קיבורקיאן ואלינה לאור קורן.
כהן היה נשוי לרות, ולו שתי בנות: יהודית (ג'ודית) וג'סיקה (מתרגמת מעברית לאנגלית, תרגמה בין היתר את ספרו של דויד גרוסמן, סוס אחד נכנס לבר).
מושג הפאניקה המוסרית
מחקרו של כהן על תרומת התגובה של אמצעי התקשורת להבניה של תופעות סוטות, נחשב בעיני מדעני חברה רבים כתרומתו התאורטית החשובה ביותר של כהן לתאוריה של הסטייה החברתית. בשנת 1964, כשכהן היה דוקטורנט צעיר באנגליה, הוא צפה בהתנגשויות בין שתי קבוצות צעירים של, בעיירה באזור החוף של דרום-אנגליה. להתרשמותו של כהן, היה מדובר בקטטות שגרתיות בין צעירים, אך הדיווחים בעיתונות היו סנסציוניים ומנופחים לדעתו. כהן בדק באופן קפדני את הראיות העיתונאיות, את הדיווחים מבית המשפט, ואת דוחות המעצרים, והצליח להראות שההתפרעויות שעליהן דיווחה התקשורת, היו למעשה מינוריות למדי. כהן טען שדיווחי התקשורת יצרו תחושת סכנה ואווירה של פחד כאילו כללי המוסר של החברה נמצאים בסכנה. התקשורת, בדיווחיה, גרמה להבנייה חברתית של צורות חדשות של תרבויות-נוער שונות, ולא רק דיווחה עליהן. הניסיונות לפקח על צעירים בבריטניה של שנות ה-60, רק גרמו לכך שהן נעשו פופולריות יותר. התהליך של תיוג חברי קבוצה כ'אויבי העם' בניסיון לפגוע במעמדם רק השיג תוצאות הפוכות. הסיקור התקשורתי המופרז היה חלק מפאניקה מוסרית - מושג שמשמש מאז במדעי החברה לתיאור תגובת-יתר חברתית כלפי קבוצה חברתית מסוימת, או כלפי סוג מיוחד של התנהגות שנתפש כסוטה.
מחקריו עם לורי טיילור
כהן שיתף פעולה, בשנות ה-70, בפרויקט מחקרי שנערך בבית הסוהר של דרהאם, עם הסוציולוג הבריטי לורי טיילור מאוניברסיטת יורק. שיתוף הפעולה ביניהם הניב שלושה ספרים: "הישרדות פסיכולוגית", "ניסיונות בריחה" ו"סודות הכלא".
התנגדות לפיקוח חברתי מיותר ותמיכה בגישת האנטי-פסיכיאטריה
כהן הושפע, בהיותו דוקטורנט בבית הספר לכלכלה של לונדון, מ, ומהביקורות של גישת אנטי-פסיכיאטריה לגבי עודף הפיקוח החברתי המופעל על ידי גורמי הטיפול למיניהם. בקורתו בתחומים אלו מסוכמת בספרו "דימויים של פיקוח חברתי". בספר, הוא מדמה את הפיקוח החברתי והמקצועות הטיפוליים לרשת דייגים. לטענתו, רשת זו של פיקוח חברתי הולכת וגדלה עם הזמן, ובמקביל - צפיפותם של חוטי רשת-הפיקוח הולכת וגדלה, כך שפחות ופחות "דגים" יכולים לחמוק מלהיתפס ברשת. מסקנתו: יש להתנגד לתהליך המביא יותר ויותר אנשים להכניס לטיפול קטגוריות שלמות של אנשים אחרים באוכלוסייה.
מצבים של הכחשה
עופר אדרת מצטט במדור "אחרי מות" דברים שאמר כהן (לגבי המצב של הכחשה בישראל) : "כל המרכיבים של אוניברסיטה נורמלית נמצאו במקומם בהר הצופים - סטודנטים, קורסים, סילבוסים, ספריות, מחלקות, פקולטות - אבל מעת לעת חשתי תחושה מעורפלת של פרנויה, כאילו משהו לא בסדר. הוקל לי כשגיליתי כי לא היו אלה רק הפנטזיות האוטיסטיות שלי"..."התחושה הייתה כמו בסרט שתוכנן לפרטיו ובו אין כיבוש, אין אינתיפאדה והאוניברסיטה שוכנת בניו זילנד. אני זוכר טקס הענקת תארים בפקולטה למשפטים. שר המשפטים דיבר על הערך המוחלט של שלטון החוק. מחוץ לאוניברסיטה יכולת להריח את הגז המדמיע ולצפות בעשן מהכפר עיסאוויה הסמוך".
הפאלאס של אובורן הילס
הפאלאס של אובורן הילס, הידוע יותר בכינויו הפאלאס, היה אולם ספורט ותרבות השוכן באוברון הילס שבפרברי העיר דטרויט במדינת מישיגן, בארצות הברית. האולם נפתח ב-13 באוגוסט 1988, ושימש עד שנת 2017 בתור מגרשה הביתי של קבוצת דטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA. בין השנים 1988–2009 שימש בתור מגרשה הביתי של דטרויט שוק מליגת ה-WNBA. תכולת האולם נעה בין 20,804–24,276 בהתאם לסוג האירוע שנערך בו.
האולם נפתח בדיוק לקראת עונת האליפות של הדטרויט פיסטונס ב-1988. קודם לכן הקבוצה אירחה באולמות "דטרויט אולימפיה" ו"קובו ארנה" הוותיקים. מאז פתיחת הפאלאס הקבוצה זכתה בו בשלוש האליפויות שלה ב-1989, 1990 ו-2004. חוץ מאירועי ספורט האולם אירח גם הופעות של אמנים רבים, בהם הלהקות פוליס, לד זפלין והזמרת מדונה. בשנת 2004 קרתה באולם תקרית אלימה המונית בזמן משחק כדורסל בין הדטרויט פיסטונס לאינדיאנה פייסרס שבמהלכה שחקני אינדיאנה רון ארטסט וסטיבן ג'קסון התקוטטו עם שחקני ואוהדי הדטרויט פיסטונס.
בשנת 2017 עזבה דטרויט פיסטונס את האולם ועברה לארח את משחקיה הביתיים בליטל סיזרס ארנה.
ביוני 2019 דווח שהמתחם ובו האולם נמכר לצורך פיתוח מחדש כאזור משרדים. פעולות ההריסה החלו בפברואר 2020 והסתיימו ב-11 ביולי של אותה שנה.
זלוב
תולדות היישוב
האזכור הראשון של העיירה הוא משנת 1441. בראשית המאה ה-19 התיישבו בעיירה פליטים צ'כים, אשר פיתחו את כלכלת היישוב, שהתבססה על אריגה וטקסטיל.
יהודי זלוב
יהודים התיישבו בעיירה מראשית המאה ה-19 והשתלבו בתעשיית הטקסטיל המקומית. מסוף המאה ה-19 הפכה הקהילה היהודית בעיירה לעצמאית.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,816 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של אגודת ישראל ושל החוגים הציוניים.
ב-6 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות. במקביל להימלטות יהודים מהעיירה, הגיעו אליה אלפי פליטים יהודים מהסביבה (למשל משצ'רצוב), ומספר יהודיה הגיע עד מרץ 1941 לכ-6,000 עד 7,000 איש. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. מהגטו נחטפו יהודים לעבודות כפייה, חלקן התבצעו במחנות עבודה. באביב 1942 נתלו בפומבי עשרה מיושבי הגטו.
ב-13 ביוני 1942 בוצעה בגטו שבעיירה אקציה, בה גורשו חלק מיושביו למחנה ההשמדה חלמנו. באקציה נוספת שנערכה באוגוסט 1942 גורשו מאות יהודים מהמקום לגטו לודז', ואחרים ישירות לחלמנו.
We
We (מעוצב באותיות גדולות: WE) הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי הישראלי סטטיק ובן-אל תבורי בשיתוף הזמרת הישראלית מירי מסיקה. השיר יצא לאור ב-20 בפברואר 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים Mobile1 Music.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי סטטיק, ג'ורדי ומירי מסיקה, הולחן על ידי סטטיק וג'ורדי והופק על ידי ג'ורדי. השיר הוא בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנונות הראפ והים-תיכוני. כמו כן, השיר משלב בתוכו מילים בשפה הצרפתית.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה לשיר, בוים על ידי רומן בוצ'אצקי והועלה לערוץ היוטיוב של סטטיק ותבורי ב-20 בפברואר 2020.
בפחות מיממה, צבר הקליפ של השיר למעלה מ-100 אלף צפיות.
ביקורת
דודי פטימר ציין לטובה את ההפקה המוזיקלית של השיר והפזמון הקליט. אך עם זאת הביע אכזבה מחלקה של מסיקה בשיר. לדבריו "התוספת של מסיקה נתפסה בעיניי די מיותרת ומינימליסטית". בסיום הביקורת ציין כי לדעתו השיר הוא "להיט תורן נטול משמעות וחשיבות מוזיקלית". יוסי חרסונסקי ציין לטובה את ההשקעה בקליפ, אך כתב כי "לא מדובר בשיר, אלא בשרבוט מילים". חרסונסקי ביקר גם הוא את מסיקה בחומרה וקבע כי "היא עוד גימיק בהפקת הפעלולים של הצמד".
טאינארה
"טאינארה" דה סוזה דה סילבה (בפורטוגזית: Tainara de Souza da Silva; נולדה ב-21 באפריל 1999) היא כדורגלנית ברזילאית, המשחקת בעמדת הבלמת בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים ובנבחרת ברזיל.
קריירת מועדונים
סאו פרנסיסקו
ב-2016 הצטרפה טאינארה לסאו פרנסיסקו ובכך החלה את קריירת כדורגל הבוגרים.
ויטוריה
טאינארה ביססה את קריירת כדורגל הבוגרים שלה ב-2017, כשהצטרפה למועדון ויטוריה מליגת העל הברזילאית לנשים. את העונה סיימה הקבוצה במקום ה-16 מה שהוביל לירידתה לליגה השניה. בעונה שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום השני בבית ב' בסיבוב המוקדמות, ובכך העפילה לסיבוב הגמר. לצמד משחקי הגמר העפילה הקבוצה לאחר שהדיחה את אינטרנסיונאל פורטו אלגרה בחצי הגמר. בגמר הפסידה טאינארה יחד עם קבוצתה למינאס ברזיליה. כיוון שסיימה במקום השני בדירוג הכללי, העפילה הקבוצה חזרה לליגה הראשונה.
סנטוס
ב-2020 הצטרפה טאינארה ליריבת ויטוריה, סנטוס, איתם הגיעה למקום השני בסיבוב הגמר בליגה הברזילאית.
פלמייראס
בעונה הבאה הצטרפה הבלמת למועדון פלמייראס מליגת העל הברזילאית. יחד עם הקבוצה הגיעה טאינארה לגמר הליגה הברזילאית, בו הפסידה 4:1 לקוריניתיאנס בסיכום שני המשחקים.
בורדו
בינואר 2022 הצטרפה טאינארה למועדון בורדו מליגת העל הצרפתית, במדיו שיחקה ב-10 משחקי ליגה. את הופעת הבכורה שלה בקבוצה ערכה ב-22 בינואר 2022, בניצחון 3:1 על קבוצת הנשים של סטאד ריימס.
באיירן מינכן
קריירה בינלאומית
טאינארה ערכה את הופעת הבכורה שלה במדי נבחרת ברזיל ב-18 בפברואר 2021, בניצחון 4:1 על נבחרת ארגנטינה במסגרת גביע SheBelieves. ביוני 2022 זכתה יחד עם נבחרת ברזיל בקופה אמריקה.
הישגים ותארים
ויטוריה
סנטוס
נבחרת ברזיל
היולט פקארד
הִיוּלֶט-פָּקַארְד (באנגלית: Hewlett-Packard Company), המוכרת בעיקר כ-HP, היא חברה אמריקאית רב-לאומית טכנולוגית, שמרכזה בפאלו אלטו, קליפורניה. תחומי הפעילות העיקריים שלה הם מחשבים (חומרה, תוכנה ושירותים), הדפסה (מדפסות ומכונות דפוס) והדמיה דיגיטלית (סורקים ומצלמות דיגיטליות).
ב-1 בנובמבר 2015 התפצלה החברה לשתי חברות: HP אנטרפרייז (המוכרת בשם HPE) שמתמקדת במגזר העסקי, ומספקת לו שרתים, שירותים ותוכנה, ו-HP Inc שמתמקדת במגזר הצרכני, ומספקת לו מחשבים ומדפסות.
מ-1939 עד שנות השבעים
HP נוסדה ב-1939 על ידי ויליאם היולט ודייוויד פאקרד, שסיימו שניהם את לימודיהם באוניברסיטת סטנפורד ב-1934, כיצרנית מכשירי בדיקה ומדידה. המוצר הראשון שלהם היה מתנד (אוסצילטור) קול מדויק, דגם 200A. חדשנותם הייתה בשימוש בנורה כנגד מיוצב-טמפרטורה בחלק קריטי של המעגל. זה אפשר להם למכור את דגם 200A ב-54.40 דולר, בשעה שהמתחרים מכרו מתנדים יציבים פחות ב-200 דולר. אחד מלקוחותיהם הראשונים הייתה חברת דיסני, שרכשה שמונה מתנדים מדגם 200B (תמורת 71.50 דולר לאחד) לשימוש בבדיקת מערכות קול לסרט "פנטסיה".
ב-1968 HP הייתה הראשונה שהשתמשה במונח "מחשב אישי", בפרסומת למכונת חישוב שולחנית. אך בהמשך שינתה את המונח למחשבון שולחני (desktop calculator), ולא מחשב (computer). לדברי ביל היולט "אילו היינו קוראים לו מחשב, מומחי המחשבים של לקוחותינו היו דוחים אותו מכיוון שהוא לא נראה כמו מחשב של יבמ. לכן קראנו לו מחשבון, וכל השטויות האלה נעלמו".
גננת
גננת או גַּנָּן הוא אדם העוסק בהוראה במסגרת גן ילדים, ואחראי על הלמידה של תלמידיו, כחלק מתהליך החינוך.
היולט פקארד
מ-1939 עד שנות השבעים
החברה זכתה להערכה עולמית בזכות מגוון מוצרים. היא הציגה את ה"מחשבון האלקטרוני המדעי" הראשון ב-1972 (ה-HP-35), את ה"מחשבון הניתן לתכנות" הראשון ב-1974 (ה-HP-65), ואת המחשבון ה"אלפאנומרי, ניתן לתכנות ולהרחבה" הראשון ב-1979 (ה-HP-41C).
גננת
סוגי תפקידים לגננות
בגני הילדים כולל צוות הגננות לרוב שני סוגי בעלי תפקידים:
היולט פקארד
מ-1939 עד שנות השבעים
HP מוכרת כמייסדת הסמלית של עמק הסיליקון, אף על פי שלא פעלה בתחום המוליכים-למחצה עד הקמת חטיבה שעסקה בתחום, ב-1960 לערך.
משנות השמונים והלאה
HP-150 של חברת היולט פקארד שיצא לשוק בשנת 1983 היה המחשב האישי המסחרי הראשון שבו שולב מסך מגע.
ב-1984 הציגה HP מדפסות הזרקת דיו ולייזר שולחניות. יחד עם קו הסורקים שלה, מוצרים אלה התפתחו מאוחר יותר למוצרים רב-שימושיים, כגון מדפסת/סורק/מכונת-צילום/פקס ביחידה אחת.
גננת
סוגי תפקידים לגננות
גננת שילוב או גננת שי"ח היא גננת בעלת הכשרה בחינוך מיוחד העובדת עם ילדים מתקשים הלומדים במסגרת גנים רגילים, בשיתוף עם גננת האם של הגן. היא עובדת במספר גני ילדים, כאשר בכל אחד מהם היא עובדת עם ילד בודד או עם קבוצה. על מנת לקבל סיוע של גננת שילוב, יש צורך לעבור ועדת שילוב.
תרומה התפתחותית
הגננת מעורבת בתהליכים התומכים בהתפתחות ולמידה. תהליכים אלו הם ממאפייני הגיל הרך ומתקיימים באינטראקציות שונות של הילד. ההתפתחות החברתית והחיברות של הילד. הקשרים הבין אישיים הראשונים מתחילים בגיל הינקות במסגרת המשפחה. הגננת, יחד עם דמויות מטפלות אחרות כמו שמרטף או או-פר מהווה מקור שני לקשרים משמעותיים עם אנשים בוגרים עבור הילד.
הכשרה בישראל
התעודות הללו הוכרו על ידי משרד החינוך לצורך קבלת רישיון הוראה. עם זאת, עם כניסת רפורמת "אופק חדש" למערכת החינוך בישראל, נדרשת השלמה מתעודות אלו לתואר ראשון B.Ed או B.A.
היולט פקארד
משנות השמונים והלאה
ב-1987 הוכר המוסך בפאלו אלטו שבו החלו היולט ופקארד את העסק שלהם, כציון דרך היסטורי של מדינת קליפורניה. עם זאת, עסקי ציוד הבדיקה והמדידה של HP פוצלו ממנה ב-1999 לחברה בשם "אג'ילנט".
ב-2001 רכשה HP את חברת אינדיגו, חלוצת הדפוס הדיגיטלי ויצרנית מכונות הדפוס הדיגיטליות שמרכזה בישראל, והפכה אותה לחטיבת הדפוס הדיגיטלי של החברה שכונתה HP Indigo.
גננת
הכשרה בישראל
לאחר השלמת לימודי הוראה באחת מהמכללות המוכרות, נדרשת הגננת המוסמכת לעבור שנת סטאז' במשרד החינוך, שנה זו מוקדשת לליווי תוך הדרכה ופיקוח מוגברים. בשנה זו מקבלת הגננת הצעירה גננת ותיקה המלווה וחונכת אותה לאורך השנה. הליווי כולל מפגשים בתדירות קבועה בהם מועלים קשיים וצרכים של הגננת המתמחה, בנוסף מתקיים הליך הדרכתי על ידי מדריכה כוללת בגני הילדים המלווה את הגננת לקראת ביקורי המפקחת ובהכנת תכנים לימודים ותוכניות שונות. שנת הסטאז' ייחודית למשרד החינוך ואינה נדרשת בעבודה בבעלות פרטית (מחוץ למשרד החינוך).
צוות מסייע
צוות הגן מורכב לצד הגננות גם מצוות מסייע שכולל סייעות, סייעות משלימות, בנות שירות לאומי ומתנדבים.
היולט פקארד
משנות השמונים והלאה
במרץ 2002 הודיעה החברה שתחדל לייצר מחשבונים מדעיים ופיננסיים – קו מוצרים ושוק שהחברה ייסדה שלושים שנה לפני כן. ואולם, ב-2003 חזרה לשוק הזה עם כמה דגמים חדשים.
מלאי
מלאי או מלאי עסקי הוא מונח בתחום מנהל עסקים וחשבונאות המתייחס לחומרים וסחורות זמינים הנמצאים בבעלות העסק המשמשים אותו לצורך פעילותו העסקית השוטפת.
היולט פקארד
משנות השמונים והלאה
HP היא מהמובילות בתעשייה בתמיכה בקוד פתוח ובלינוקס. עובדים רבים של החברה תורמים באופן פעיל, חלקם בתוקף תפקידיהם בה, למיזמי קוד פתוח.
מלאי
בדרך כלל המלאי מתחלק לארבעה סוגים:
היולט פקארד
משנות השמונים והלאה
ב-2005 פוטרה מנכ"לית החברה, ומי שעמדה בראש המיזוג השנוי במחלוקת עם קומפאק, קרלי פיורינה. היא גם הייתה האשה הראשונה ששימשה כמנכ"ל בחברה הנכללת במדד דאו ג'ונס. במקומה מונה מרק הרד (Mark Hurd). באותה שנה רכשה החברה עוד חברה ישראלית בתחום הדפוס, סאיטקס ויז'ן שהתמחתה בהדפסה בפורמט רחב. בשנה זו העסיקה החברה 151,000 עובדים בכל העולם.
מלאי
ספירת מלאי
ספירת מלאי נעשית בכל עסק בו מתקיימת תנועת מלאי של חומרי גלם וסחורות. אף שבעסקים מודרניים נעשה ניהול המלאי באמצעות מערכות מידע, שאמורות לתת מידע מדויק על כמות הפריטים שבמלאי, נעשית גם ספירה בעין, היינו: עובדי החברה (בדרך כלל בפיקוח רואה חשבון) סופרים את הפריטים אחד אחד.
היולט פקארד
משנות השמונים והלאה
ב-2010 רכשה HP את חברת 3COM ומותג H3C והכניסה את עצמה לראש רשימת ענקיות מוצרי התקשורת בעולם. כיום HP משמשת כייצרן וכפתרון תקשורת מערכות המתקדמות בעולם. הכניסה לשוק יצרה תחרות עזה עם חברת הענק סיסקו מערכות.
מלאי
ספירת מלאי
הספירה נדרשת משתי סיבות עיקריות:
היולט פקארד
משנות השמונים והלאה
חברת HP (לצד חברות נוספות) הואשמה בדו"ח אמנסטי מינואר 2016 בשימוש בקובלט שנכרה על ידי ילדים בקונגו, המועסקים בפרך, בתנאי סכנה ועושק החל מגיל 7.
מלאי
ספירת מלאי
ספירות מלאי מתנהלות בדרך כלל בסוף שנת מס, סמוך לתאריך הקובע, ב-31 בדצמבר. עסקים רבים נוהגים להימנע מכל פעילות אחרת ביום של ספירה, ואף לסגור את העסק בפני לקוחות וספקים במהלך הספירה.
היולט פקארד
פיצול החברה
לפי תוכנית שהתגבשה שנה קודם לכן, ב-1 בנובמבר 2015 התפצלה החברה לשתי חברות: HP אנטרפרייז (המוכרת בשם HPE) שמתמקדת במגזר העסקי, ומספקת לו שרתים, שירותים ותוכנה, ו-HP Inc שמתמקדת במגזר הצרכני, ומספקת לו מחשבים ומדפסות.
מלאי
המלאי בחשבונאות
המלאי הוא מרכיב מרכזי במאזן החשבונאי של העסק.
היולט פקארד
פיצול החברה
ב-2016 רכשה HP Inc את חטיבת המדפסות של סמסונג המעסיקה למעלה מ-6,000 עובדים. ההסכם עם סמסונג נועד להגדיל את סל המוצרים של HP בתחום המדפסות המציעות תפוקת הדפסה וצילום גבוהים יותר, המתאימות בעיקר לצרכים של שוק המשרדים והחברות.
מלאי
המלאי בחשבונאות
את ערכו של המלאי יש להביא בחשבון במסגרת הניהול הכספי של העסק, לשם חישוב רווחיו או הפסדיו. מאחר שהמלאי מהווה חלק מהוצאות הקניה של העסק, יש להפחית את שוויו מסך כל הוצאות הקניה.
היולט פקארד
פיצול החברה
בינואר 2017 רכשה HP אנטרפרייז את חברת SimpliVity תמורת סכום של כ-650 מיליון דולר.
מלאי
המלאי בחשבונאות
כאמור חובת ניהול מלאי נדרשת על פי התקנות, אך חובה זו לא קיימת על פריטים שערכם נמוך במיוחד. כך למשל חנות למכשירי כתיבה אינה חייבת לנהל רישומים על כל עיפרון או מחק שנקנו ונמכרו.
חישוב ערך מלאי
ערך המלאי נקבע על פי שווי העלות או שווי מימוש נטו – הנמוך ביניהם. לעיתים יש ויכוח עם פקיד השומה על שווי המלאי, בעיקר על פריטים שניזוקו או שאין סיכוי שיימכרו (מלאי מת). כדי להימנע מכך נוהגים בעלי עסקים למכור אותם לפני תום שנת המס, אפילו במחירים הנמוכים מהעלות.
חישוב ערכו של המלאי קשור במועד רכישתו. פריט מסוג מסוים במלאי הגיע למלאי במועדים שונים, ולכן נרכש במחירים שונים. לקביעת ערכם של הפריטים שבמלאי מקובלות מספר שיטות חשבונאיות:
ניהול מלאי
ניהול מלאי הוא תחום רחב, עם היבטים רבים:
תחזוקה וניהול המלאי הם חלק חשוב בניהול עסק המאחסן בשטחו מלאי סחורות וחומרי גלם. מנהל המלאי הוא בדרך כלל מנהל מחסן, ולרשותו כלי שליטה שונים:
יכולתו של מנהל המחסן לשלוט על כל פריטי המלאי תורמת לעסק בכמה תחומים:
היולט פקארד
פיצול החברה
בספטמבר 2016 הודיעה חברת מיקרו פוקוס האנגלית על כוונתה למזג אליה את מגזר התוכנה של HP אנטרפרייז והרכישה הושלמה בספטמבר 2017
חטיבת התוכנה של HP
HP הייתה פעילה גם בתחום התוכנה, לאחר רכישת חברת מרקורי, הקימה HP חטיבת תוכנה על בסיס השלד הארגוני של מרקורי. חטיבת התוכנה מייצרת תוכנות לאופטימיזציה של טכנולוגיה עסקית עבור שוק מערכות המידע, שכולל כלי ניהול מערכות נתונים, תקשורת ואחסנה.
התוכנות הן משני סוגים מרכזיים, תוכנות עבור בדיקה (Application) ותוכנות עבור שלב התפעול (Operation). כלל המערכות מסוגלות לפעול בתיאום זו עם זו.
תוכנות הבדיקה
בין התוכנות הנ"ל קיימות התוכנות QC, PC לבדיקת מערכות, NNM להצגת מצב רכיבי התקשורת, ו-BAC לבדיקת חוויית המשתמש.
תוכנות התפעול
בין התוכנות הנ"ל קיימות התוכנות
הרווארד (מטוס)
נורת' אמריקן אוויאיישן הרווארד (באנגלית: North American Harvard, נקרא גם T-6 Texan, ראו להלן) היה מטוס אימון חד-מנועי שיוצר בארצות הברית על ידי חברת נורת' אמריקן אוויאיישן. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש ההרווארד כמטוס לאימון מתקדם בהכשרת טייסי הקרב של חילות האוויר של צבא ארצות הברית, צי ארצות הברית, חיל האוויר המלכותי הבריטי וחילות האוויר של חבר העמים הבריטי. גם לאחר המלחמה ועד לשנות ה-70 המשיך המטוס למלא תפקיד זה בחילות אוויר רבים בעולם.
היולט פקארד
אתרי פעילות בישראל
לחברה מספר אתרי פעילות בישראל:
הרווארד (מטוס)
למטוס ניתנו סימולים וכינויים שונים. בגיס האווירי של צבא ארצות הברית ובחילות האוויר של צבא ארצות הברית ניתן למטוס הסימול AT-6, ואילו בצי ארצות הברית סומל המטוס SNJ. בחילות האוויר של בריטניה ושל חבר העמים הבריטי כונה המטוס הרווארד, וזהו השם בו נודע בדרך כלל מחוץ לארצות הברית. לאחר 1962 זכה המטוס לסימול מחודש בארצות הברית ונקרא T-6.
היולט פקארד
אתרי פעילות בישראל
ב-1 בנובמבר 2015, עם התפצלות החברה האם בארצות הברית, התפצל בהתאם גם סניף החברה בישראל.
הרווארד (מטוס)
מטוס ההרווארד תוכנן במשך שנתיים ובשנת 1935 המריא אב-הטיפוס. במלחמת העולם השנייה הוגבר קצב ייצור המטוסים כדי לספק את הדרישה להכשרת טייסים. בסך הכל נבנו 17 אלף מטוסי הרווארד מדגמים שונים, והם נמכרו ל-55 חילות אוויר שונים. המטוס הוסב בשלב מסוים למטוס תקיפה, וחיל האוויר האמריקאי אף השתמש בו במלחמת קוריאה. גם בעשור השני של המאה ה-21 ישנם מטוסי הרווארד רבים במצב טיסה ואחרים בתצוגות סטטיות. מטוסי הרווארד שימשו בסרטים רבים כמדמים את מטוס הקרב של הצי הקיסרי היפני מיצובישי A6M זירו.
פיתוח
באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20 פיתחה חברת נורת' אמריקן אוויאיישן מטוס אימון שסומל NA-16. מטוס זה המריא לראשונה ב-1 באפריל 1935, והיה בסיס לשורת מטוסי אימון, בהם BT-9 וכמה תת-דגמים. דגם משופר של מטוס זה, שסומל NA-26, היה הצעתה של החברה במכרז של הגיס האווירי של צבא ארצות הברית למטוס קרב "בסיסי" במרץ 1937. ההצעה זכתה במכרז, והמטוס נכנס לייצור סדרתי. 180 מטוסים ראשונים סופקו לגיס האווירי בסימול BC-1 ו-400 סופקו לחיל האוויר המלכותי, ושם נקראו הרווארד I. הצי המלכותי הבריטי קיבל 16 מטוסים שהותאמו לדרישותיו, וסומלו SNJ-1, ו-61 מטוסים נוספים שבהם הותקן מנוע שונה ולהם ניתן הסימול SNJ-2.
שלושה מטוסים מדגם BC-2 נבנו, ואז הוחלף סימול המטוס ל-AT-6, שהיה מקביל לדגם BC-1A. כאמור, דגם זה כלל שינויים שונים בכנפיים, ובהם בשפת הזרימה ובקצוות שהפכו לרבועים ובהגה כיוון, שקיבל צורה משולשת. כך נוצרה צללית המטוס המוכרת. לאחר שינוי נוסף בחלקה האחורי של החופה ניתן למטוס השם הרווארד II על ידי חיל האוויר המלכותי וחיל האוויר המלכותי הקנדי. במסגרת הסכמי החכר והשאל סופקו 1,173 מטוסים מדגם זה לחילות אוויר אלו ולחילות אוויר נוספים של חבר העמים הבריטי, ורובם הופעלו בקנדה כחלק מהתוכנית של מדינות חבר העמים להכשרת טייסים במהלך המלחמה.
בסוף 1937 רכשה חברת מיצובישי היפנית שני מטוסים מדגם NA-16, והם נועדו להיות מדגימי טכנולוגיה. ייתכן שנרכש גם רישיון לייצור המטוס. על בסיס גרסה זו פיתחה חברת קיושו היקוקי את מטוס האימונים קיושו K10W (שנקרא בקוד בעלות הברית "אוק", Oak). המטוס היפני היה דומה באופן שטחי בלבד למטוס המקורי, ונבדל ממנו במבנה המטוס שהיה בנוי בשיטת מונוקוק (Monocoque), שבו העומס המבני נתמך במעטפת המטוס, להבדיל מההרווארד שבו הועבר העומס למערכת הקורות והתומכות שיצרו את הגוף. בנוסף, המטוס היפני היה במידות קטנות יותר. הצי הקיסרי היפני הפעיל מספר קטן של מטוסים מסוג זה במהלך המלחמה, מ-1942 ואילך. לאחר מלחמת העולם השנייה הפעיל חיל האוויר של יפן מטוסי AT-6.
דגם AT-6C היה מבוסס על גרסה NA-88 של חברת נורת' אמריקן אוויאיישן. 2,970 מטוסים מדגם זה סופקו לחילות האוויר של ארצות הברית, ו-2,400 לצי ארצות הברית בסימול SNJ-4. 726 מטוסים סופקו לחיל האוויר המלכותי ונקראו הרווארד IIA. בדגם AT-6D נעשו שינויים במערכות החשמליות; 3,713 מטוסים סופקו לחילות האוויר ו-1,357 מטוסים שסומלו SNJ-5 סופקו לצי ארצות הברית. 351 מטוסים מדגם זה סופקו לחיל האוויר המלכותי הבריטי, ונקראו הרווארד III; 564 מטוסים נוספים סופקו לזרוע האוויר של הצי המלכותי הבריטי. דגם AT-6G, SNJ-5 בסימול הצי, כלל שיפורים רבים, ובהם מערכת הידראולית משופרת וכן גלגל זנב ניתן להיגוי. דגם זה שירת בחיל האוויר ובצי בשנות ה-50 של המאה ה-20. הדגמים האחרונים של המטוס היו דגמי T-6F או SNJ-6; 25 מטוסים סופקו לחיל האוויר של ארצות הברית ו-931 לצי ארצות הברית. חברת קנדיאן קאר אנד פאונדרי (Canadian Car and Foundry) הקנדית ייצרה את הדגם הסופי, שנקרא הרווארד 4, וסופק לחיל האוויר המלכותי הקנדי, חיל האוויר של ארצות הברית, וללופטוואפה הגרמני.
בסך הכל יוצרו 15,495 מטוסי T-6, מכל הדגמים והגרסאות.
שירות מבצעי
במהלך מלחמת קוריאה הופעלו מטוסי טקסאן במשימות ניהול אש קדמיות. גם במלחמת וייטנאם הופעלו מטוסים אלו אם כי במספר מצומצם יותר. המטוסים במשימה זו כונו T-6 "מוסקיטוס".
לחיל האוויר הסורי היו במלחמת העצמאות 17 מטוסי הרווארד (מהם 12 היו שמישים) במסגרת טייסות 1 ו-2. המטוסים ביצעו גיחות סיוע אווירי קרוב וגיחות תקיפה כנגד מטרות שונות. לפחות מטוס אחד הופל באש נ"מ ישראלית. ב-10 ביולי 1948 היו שני מטוסי הרווארד סוריים מעורבים בקרב אוויר עם שני מטוסי קרב אוויה S-199 של חיל האוויר הישראלי. אחד מן המטוסים הסוריים הופל, והמקלען של המטוס השני הצליח לפגוע ב, אחד מטייסי S-199. מטוסו של בלוך התרסק והוא נפצע קשה, נפל בשבי, ומת בבית החולים בדמשק מפצעיו.
ב-16 ביולי 1948, בעת מבצע ברוש, הצליחו מגיני קיבוץ איילת השחר להפיל מטוס הרווארד סורי שהפציץ את הקיבוץ. המטוס התרסק על יד בית התינוקות ושני טייסיו נהרגו. שרידיו עדיין נמצאים בקיבוץ.
חיל האוויר היווני הפעיל במהלך מלחמת האזרחים ביוון שלוש טייסות של מטוסי T-6D ו-G, שסופקו על ידי ארצות הברית ובריטניה, במשימות סיוע אווירי קרוב, סיור וטיווח ארטילריה. לוחמי הגרילה הקומוניסטים שנגדם נלחם הצבא היווני כינו את מטוסי הטקסאן "חלבנים" (ביוונית: O Galatas), מכיוון שביצעו את משימותיהם מוקדם בבוקר. אחרי הופעת ה"חלבנים" ידעו לוחמי הגרילה כי צפויות תקיפות של מטוסי קרב.
חיל האוויר המלכותי הבריטי הפעיל מטוסי הרווארד נגד אנשי מחתרת המאו מאו בקניה, בשנות ה-50 של המאה ה-20. מטוסי ההרווארד הבריטיים נשאו פצצות בנות 20 ליברות (9 ק"ג) ומקלעים בגיחות אלו, שחלקן התבצע בגובה 20,000 רגל (כ-6,100 מטרים) מעל גובה פני הים. ההרווארד היה המטוס ששירת בשורות חיל האוויר המלכותי זמן רב יותר מכל מטוס אחר: מטוס הרווארד ששירת בו ב-1945 עדיין נותר בשירות בשנות ה-90 של המאה ה-20 במשימות ליווי לטיסות ניסוי של מסוקים.
מטוסי T-6G לחמו גם בשורות חיל האוויר הצרפתי במהלך מלחמת אלג'יריה, גם במקרה זה כנגד כוחות גרילה. המטוסים הופעלו במסגרת טייסות שנקראו "טייסת מטוסי סיוע קל" (Escadrilles d'Aviation Légère d'Appui) והיו חמושים במקלעים, פצצות ורקטות. בשיא פעילותם הופעלו המטוסים על ידי 38 טייסות.
בין 1961 ל-1975, במהלך המלחמה הקולוניאלית הפורטוגזית, הפעילה פורטוגל יותר ממאה מטוסים מדגם T-6G כנד תנועות גרילה במושבותיה השונות באפריקה. בשיא המלחמה היה גף של מטוסי T-6G בכל בסיס של חיל האוויר הפורטוגזי באנגולה, מוזמביק וגינאה הפורטוגזית (כיום גינאה ביסאו).
ב-16 ביוני 1955 הפציצו מטוסי SNJ-4 של הזרוע האווירית של הצי הארגנטינאי את כיכר פלאסה דה מאז'ו בבואנוס איירס. במהלך התקיפה התאסף במקום קהל גדול של אזרחים שבא להביע תמיכה בנשיא חואן פרון. התקיפה נועדה להיות השלב הראשון בהפיכה צבאית, והשתתפו בה בנוסף למטוסי SNJ-4 גם 5 מטוסי ביצ'קראפט AT-11, 3 ספינות מעופפות PBY קטלינה וארבעה מטוסי קרב גלוסטר מטאור של חיל האוויר הארגנטינאי. בתקיפה נהרגו 364 בני אדם, רובם אזרחים, ונפצעו קרוב ל-800. אחד ממטוסי הSNJ-4 הופל על ידי מטוס מטאור שהיה נאמן לממשלה. ניסיון הפיכה זה נכשל בסופו של דבר. מטוסי SNJ-4 השתתפו גם במרד הצי הארגנטינאי ב-1963, במהלכו תקפו טורי שריון של כוחות שהיו נאמנים לממשל. אף על פי שכמה טנקים נפגעו, נכשל המרד.
חיל האוויר הספרדי הפעיל גם הוא מטוסי T-6 כנגד כוחות גרילה באיפני וסביבתה, בדרום מרוקו, במהלך העימות שנקרא המלחמה הנשכחת, בשנים 1957–1958. מטוסי הטקסאן הוכיחו עצמם כמטוסים אמינים מאוד, בטוחים ובעלי שרידות גבוהה.
חיל האוויר הפקיסטני הפעיל מטוסי T-6G במהלך מלחמת הודו-פקיסטן ב-1971, לתקיפת כלי רכב לא משוריינים של הצבא ההודי.