cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אובינס
היסטוריה גאולוגית
הר הגעש הוא הר געש מורכב הבנוי על רמה גבוהה שנבנה מסלעי מחדרים ואיגנימבריט מתקופות האוליגוקן-מיוקן (נאוגן). אובינס מורכב משני מבנים שמחלקים את שתי תקופות ההתפרצות העיקריות. הראשון הוא הר געש נמוך שגובהו מתחת ל-600 מטרים המכונה אובינס 1 שהיה פעיל עד לפני 376,000 שנים. אובינס 1 התמוטט ויצר מפולת סלעים שהגיעה למרחק של עד 12 קילומטרים במורד הנהר ריו אובינס. ההתמוטטות לוותה בהתפרצות שיצרה שכבות של איגנימבריט בלתי מולחם, שהצטברו עד לעובי של 150 מטרים ולמרחק של עד 7 קילומטרים דרומית מהפסגה. שכבות בעובי של עד 100 מטרים של אפר געשי/פומיס מילאו את העמקים הקדומים סביב ההר עד למרחק של 6 קילומטרים. אובינס 1 כוסה בחרוט תלול יותר שגובהו מעל 900 מטרים המכונה אובינס 2 הפעיל מלפני 376,000 שנים ועד היום. בין לפני 25,000 שנים ללפני 9,700 שנים נוצרה קלדרה בפסגת אובינס 2 שקירותיה בגובה של עד 300 מטרים הבנויים מלבה שעברה התמרה הידרותרמית וקרקעיתה מרוצפת בערימה של לפילי ואפר בעובי של 20 מטרים. מורפולוגיה זו נוצרה עקב התפרצויות תכופות בשלהי ההולוקן מתוך לוע פנימי צעיר יותר. גובה הלוע הפנימי פחות מ-200 מטרים וניכרים בו סימנים בולטים של התמרה הידרותרמית וסדקים למכביר. מספר רב מאוד של התפרצויות התרחשו בתוך הקלדרה שבפסגה במהלך 9,700 השנים האחרונות. ההתפרצות הפליניאנית האחרונה התרחשה בין שנת 1000 לשנת 1160 והיא יצרה משקעים של פומיס אנדזיטי בעובי של 25 סנטימטרים שנתגלו במרחק של 40 קילומטרים דרומית-מערבית לפסגה. במאמר שכתבו תורה (Jean-Claude Thouret) ואחרים נטען שמבחינה גרוויטציונית החרוט שבמרכז הקלדרה בלתי יציב.
Over the Top
בישראל, ספקי שירות ה-"OTT" הם פרטנר תקשורת עם פרטנר TV, סלקום עם סלקום TV.
Yes הטלוויזיה בלוויין מספקת שירותי OTT עם Sting TV ו-Yes+, ואילו HOT עם Next TV ו-HOT Smart, אך שתיהן ממשיכות לשדר במקביל את תוכני הטלוויזיה באמצעות טכנולוגיות השידור המסורתיות.
אובינס
התפרצויות במאה ה-21
ב-22 באפריל 2006, לאחר הפסקה של קרוב ל-40 שנים, התפרץ ההר, בהתפרצות שבה נפלטו אפר וגזים געשיים נהרגו חיות משק וממשלת פרו הכריזה על מצב חירום ופינוי התושבים מאזור ההר. ב-18 באפריל 2014, בעקבות התפרצות שבה נוצר עמוד התפרצות בגובה 4 קילומטרים הורתה ממשלת פרו שוב על פינוי תושבים מהאזור.
סיכונים
ההתפרצויות האחרונות מלמדות שאובינס מהווה סיכון חמור ללפחות 5,000 תושבים המתגוררים ברדיוס של 15 קילומטרים מהפסגה. הסכנות בהתפרצות עתידיות כוללות ממטרים של טפרה, מפלות כתוצאה מהתמוטטות המדרון הדרומי הבלתי יציב של ההר, זרמים פירוקלסטיים ולהארים. אם תתרחש התפרצות פליניאנית כדוגמת ההתפרצויות שהתרחשו בהולוקן היא עלולה לסכן גם את חיי מיליון התושבים המתגוררים בארקיפה, כ-60 קילומטרים מערבית להר.
Over the Top
היתרון של החברות המספקות שירותים אלו הוא היעדר הצורך לערב גורם צד שלישי: במקום לספק את תכניה למפעיל מסוים של שידורי טלוויזיה, מספקות החברות את התכנים ישירות למשתמש, וכך הן חוסכות את כל העלויות שהיה עליהן לחלוק עם מפעיל הטלוויזיה, כיוון שאין צורך בתיווך בין ספקיות השירותים הללו למשתמשיהן.
המקשר (סרט)
המקשר (באנגלית: The Go-Between) הוא סרט קולנוע בריטי מסוגת דרמה רומנטית משנת 1971 בבימויו של ג'וזף לוסי עם ג'ולי כריסטי, אלן בייטס ודומיניק גארד בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי הרולד פינטר והוא מבוסס על הרומן "המקשר" של ל.פ. הרטלי משנת 1953.
הספר עובד גם לסרט טלוויזה של ה-BBC בשנת 2015, למחזה, למחזמר ולאופרה.
תקציר העלילה
השנה 1900, הנער ליאו קולסטון (דומיניק גארד) מוזמן על ידי חברו ללימודים מרקוס מודסלי (ריצ'רד גיבסון) לבלות עם משפחתו העשירה באחוזת המשפחה בנורפוק. ליאו מתוודע לבני המשפחה - גברת מודסלי (מרגרט לייטון), מר מודסלי (מייקל גוף) ובתם מריאן (ג'ולי כריסטי), אחותו הגדולה של מרקוס.
בני המשפחה הם חמורי סבר וליאו מפתח קשר עם מריאן המחבבת אותו. היא משוחחת איתו בחיבה ולוקחת אותו לקנות לו בגדי קיץ בנוריץ'. מרקוס נתקף בחצבת וליאו מורחק ממנו ומתחיל לטייל בסביבה. הוא נכנס לחווה סמוכה, נפצע בברכו ומטופל על ידי בעל החווה, טד ברג'ס (אלן בייטס). ליאו מודה לו ובתגובה מבקש ממנו טד להעביר מכתב למריאן אבל לשמור זאת בסוד ולא לגלות לאף אחד.
מריאן מנהלת רומן סודי עם טד. ידוע לה שהוריה לא יאפשרו לה להמשיך איתו בגלל הבדל המעמדות הגדול בתקופה הוויקטוריאנית ובגלל שהם מייעדים אותה לויקונט יו טרימינהאם (אדוארד פוקס) בעל צלקת בפנים ממלחמת הבורים, אותו היא אינה אוהבת.
ליאו ממשיך להיות המקשר בין טד למריאן למרות חוסר רצונו. אף אחד אינו חושד ברומן הזה פרט לגברת מודסלי בחושיה האימהיים החדים.
גרגוריוס השלושה עשר
גרגוריוס השלושה עשר (בלטינית: Gregorius XIII; 7 בינואר 1502 – 10 באפריל 1585) היה האפיפיור בין השנים 1572–1585. נודע בעיקר בשל הלוח הגרגוריאני שנקבע בימיו.
המקשר (סרט)
תקציר העלילה
כולם מתאספים באולם הגדול כדי לחגוג לליאו יום הולדת 13. בחוץ מתחוללת סופה וכולם מחכים למריאן. ליאו מכבה 13 נרות על העוגה ומריאן עדיין איננה. גב' מודסלי משערת היכן היא נמצאת. היא אוחזת בליאו ושניהם רצים בגשם שוטף לחוותו של טד ומוצאים באסם את טד ומריאן מתעלסים.
טד מתאבד ביריה כעבור זמן קצר.
הסרט מדלג 50 שנה. ליאו המבוגר (מייקל רדגרייב) מגיע לבקר את מריאן הקשישה. בכניסה הוא מבחין בנכד שלה, דניס. מריאן היא כעת אלמנה וליאו עדיין רווק מזדקן. הטראומה של אותו קיץ פגעה בו נפשית ולכן לא הצליח להקים משפחה. מריאן מבקשת ממנו שיהיה שוב מתווך, הפעם בינה לנכד שלה המתנכר לה. היא מבקשת ממנו שיגלה לנכד את כל הפרשה. לשאלתה למי דומה הנכד עונה ליאו ללא היסוס "לטד ברג'ס".
גרגוריוס השלושה עשר
ביוגרפיה
גרגוריוס נולד בבולוניה (כיום באיטליה) בשם אוגו בואונקומפאני. הוא למד משפטים באוניברסיטת בולוניה, הוסמך ב-1530 והפך לפרופסור למשפטים באותה אוניברסיטה. בין תלמידיו היו: אלסאנדרו פארנזה, רג'ינאלד פול וקארלו בורומאו. ב־1538 הוזמן לרומא על ידי האפיפיור פאולוס השלישי שמינה אותו לעוזרו. הוא נתמנה על ידי האפיפיור פאולוס הרביעי לחבר לשכת האפיפיור. מאוחר יותר נתמנה על ידי האפיפיור פיוס הרביעי לקרדינל ולנציגו לוועידת טרנטו. הוא שימש כשליח האפיפיור פיוס החמישי אל פליפה השני, מלך ספרד, ומאז עמד איתו בקשרים במשך כל חייו.
המקשר (סרט)
פרסים
הנער דומיניק גארד זכה בפרס באפט"א לשחקן החדש המבטיח ביותר
הרולד פינטר זכה בפרס באפט"א לתסריט הטוב ביותר
אדוארד פוקס זכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה, ג'ולי כריסטי הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי.
מרגרט לייטון זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה.
גרגוריוס השלושה עשר
ביוגרפיה
ב-1572, עם מות האפיפיור פיוס החמישי, נבחר אוגו בואונקומפאני לאפיפיור בשם גרגוריוס השלושה עשר, בחירה שהושפעה מתמיכתו של פליפה השני. מומחיותו בשטחי המשפט והניהול הייתה לו לעזר רב בקבלת החלטות. הוא היה נחוש בדעתו ליישם את המלצות ועידת טרנטו. הוא מינה ועדה כדי לערוך מחדש את רשימת הספרים האסורים על ידי הכנסייה הקתולית, עמד על כך שהבישופים יתגוררו במחוזות כהונתם, ביטל את מועצות הקרדינלים והמיר אותן בוועדות בעלות תפקידים מוגדרים. בזכות אישיותו הצליח להאדיר את כוחו של האפיפיור על חשבון הקרדינלים.
גרגוריוס השלושה עשר תמך בישועים בכל רחבי אירופה, והקים למענם בתי ספר שהפכו למרכזים חשובים להכשרת כמרים, ובהם הקולג' הגרמני והקולג' האנגלי ברומא. הוא דאג להעביר את האוניברסיטה האפיפיורית (שנוסדה ב-1551) לאתר חדש ברומא, ושמה של אוניברסיטה זו הוסב על שמו ל - האוניברסיטה הישועית העתיקה בעולם.
שמו של גרגוריוס השלושה עשר נודע בעיקר בשל הלוח הגרגוריאני. הוא הכריז באמצעות צו שאחרי 4 באוקטובר 1582 יבוא 15 באוקטובר 1582, וכך קוצרה שנת 1582 בעשרה ימים. הבעיה הייתה שב, שהיה נהוג מאז שנת 45 לפנה"ס, השנה הייתה ארוכה מדי, ובמשך השנים נוצר פער של עשרה ימים בחישוב מועד טקס חג הפסחא וטקסים נוצרים אחרים.
מדיניות החוץ של גרגוריוס השלושה עשר הייתה מכוונת נגד הפרוטסטנטים. הוא עודד את פליפה השני מלך ספרד לשלול את הכתר מאליזבת הראשונה מלכת אנגליה. אף שלא היה לו חלק בטבח ליל ברתולומאוס הקדוש, ערך ברומא אחרי הטבח טקס הודיה לאלוהים על הצלת צרפת וכס האפיפיור מן הסכנה הגדולה, והורה לטבוע מטבע מיוחד לציון תבוסתם והשמדתם של ההוגנוטים.
כדי לממן את תוכניותיו - הקמת בתי ספר לישועים, דיכוי ההוגנוטים ושלילת הכתר מאליזבת - החרים אחוזות רבות במדינת האפיפיור בתואנות משפטיות. הדבר גרם להתנגדות האצולה שארגנה כנופיות לצורך שוד וביזה בערים ובדרכים. כתוצאה, לא ניתן היה לגבות כספים וזרימת הזהב לרומא נפסקה. גרגוריוס השלושה עשר נאלץ לבטל את צווי ההחרמה ומת מושפל ב-1585. אחרי מותו נבחר לאפיפיור סיקסטוס החמישי.
הטיית הנסיין
ברוב המקרים, הטיית הנסיין אינה מודעת או מכוונת. נתונים שגויים עשויים להיות מופקים מטעויות 'תמימות' כמו עיגול כלפי מעלה או למטה בכיוון של תוצאה רצויה או התייחסות לתוצאות דו-משמעיות כאילו הן תומכות בתוצאה הרצויה. ישנם גם מקרים של הטיה מכוונת של נתונים. כדי להימנע מהטיה כזו, יש צורך במחקר סמיות כפולה, שבו גם הנסיין וגם מושאי הניסוי אינם מודעים למשמעות התוצאות. (אם כי גם ניסויים לבדיקת התופעה עלולים להיות מוטים) כמו כן הטיית הנסיין עלולה להיגרם בגלל חוסר ידע בסטטיסטיקה.
בעולם המחקר, הטיית הנסיין מתרחשת כאשר תוצאות הניסוי לגבי תוצאות המחקר מטעות את תוצאות המחקר. דוגמאות להטיית הניסוי כוללות השפעות מודעת או לא מודעת על התנהגות הנושא, כולל יצירת מאפייני ביקוש המשפיעים על נושאים, ושינוי או הקלטה סלקטיביים של תוצאות הניסוי בעצמם.
דוגמאות
דוגמאות להטיית הנסיין כוללות את סיפורו של הנס החכם. סוס שהתפרסם ב"יכולתו האינטלקטואלית" יוצאת הדופן לענות נכונה על שאלות אריתמטיות וכן אפקט הות'ורן, שנמצא במחקר על גורמים להגדלת תפוקת עובדים במפעל.
רוזנטל (1966) הראה, בסדרת מחקרים אשר התמקדה באפקט זה, כי לאינטראקציה בין הנסיין לבין הנבדק יש השפעה על תוצאות המחקרים. חיוך שמעניק הנסיין לנבדקת הוא דוגמה קלאסית לאינטראקציה זו. רוזנטל הבחין בין קטגוריות שונות של אפקט הנסיין, ביניהן: אפקט בין-חברתי, אפקט פסיכו-חברתי ואפקט "נבואה המגשימה את עצמה".
המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה
המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה (בקיצור: פּוּ"ם) נוסדה ב־31 במאי 1954 ונועדה להכשרת קצינים בכירים בצה"ל. החל משנת 2017 מכשירה גם נגדים.
המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה היא מוסד הדרכה לקצונה הבכירה ביותר בצה"ל. המוסד משרת את שלוש זרועות הצבא – הים, האוויר והיבשה – ומתקבלים אליו קצינים מדרגת סגן ועד דרגת אלוף-משנה, ונגדים בכניסה לקבע מובהק ובכניסה למסלול בכיר.
היסטוריה
250px|ממוזער|טקס הסיום של הקורס לפיקוד ומטה כללי (פו"ם) מחזור ס"ו על שם [[יגאל אלון לדרג המבצעי.
מימין לשמאל בשורה הקדמית: רפי מילוא, אביב כוכבי, איתי וירוב ודדו בר כליפא.
מימין לשמאל בשורה השנייה: יואל סטריק, עמיקם נורקין, אורי גורדין, תמיר הימן וליאור כרמלי.
מאי 2020]] ב-31 במאי 1954 נפתחה המכללה לאחר הכנות שנמשכו כשנה.
ב-1969 שולבו לימודים אקדמאים במסגרת שיתוף פעולה עם אוניברסיטת תל אביב. כיום מתנהלים הלימודים בחסות אוניברסיטת חיפה.
ב-1989 הוחלט על שינוי מתכונתו של הקורס הארוך לזרוע היבשה ושמו שונה לברק. הקורס בוסס על יסודות מקצועיים-עיוניים לקצינים מבצעיים ומוכר בחלקו לתואר ראשון.
ב-1 בספטמבר 1991 אוחדו הפו"ם והמכללה לביטחון לאומי ועברו לפיקודו של מפקד המכללות במחנה דיין אשר בגלילות.
בשנים 1994–1999 פעל קורס ארוך נוסף לקציני היבשה מחץ (מחשבה צבאית) ונועד לבעלי תואר אקדמאי.
בשנת 1998 בוטלו קורסי המטה הקצרים לשלוש הזרועות והוחלט על קיום קורסים קצרים המשולבים לכל הזרועות יחדיו.
ב-2001 הוחלט לאחד את כל הקורסים הקצרים לקורס אחד בשם אפק וקורס ברק הפך לקורס חובה לצורך תפקיד מג"ד.
ב-2009 הוחלט להחליף שם ממשולב לכללי (פיקד ומטה כללי) פו"ם כללי.
ב-2016 מגיע לפקד על הקורס אל"ם אליעזר טולדנו ומחליף את השם לפו"ם אלון על שם של יגאל אלון.
ב-2017 תמיר היימן מחזיר לפו"ם מילה כללי אבל מפקד פו"ם לא מוותר על אלון ופו"ם הופך לפיקוד ומטה כללי על שם יגאל אלון.
ב-2021 מחליפים שם לבית הספר למלחמה אבל ממשיכים להזדהות בשם הקודם של פו"ם אלון.
בית הספר לפיקוד לנגדים
בשנת 2017 נפתח בית הספר לפיקוד לנגדים (במקור בית הספר לנגדים), במסגרתו החלו בחודש אוקטובר שני קורסים שתפקידם הכשרת הנגד בציר הפיקודי: קורס כניסה לקבע מובהק (ארבעה שבועות) וקורס פיקוד ומטה לנגדים במינוי בכיר (שישה שבועות), המהווים תנאי לקידום לקבע מובהק (רב-סמל ראשון) או מינוי למסלול הבכיר. על בית הספר מפקד קצין בדרגת סגן-אלוף. עד ליולי 2019 פעלו בכל קורס שני צוותים ובסך הכל ארבעה צוותים בשני הקורסים. במהלך שנת הפעילות הראשונה הכשיר בית הספר למעלה מ-500 בוגרים בשני הקורסים. ביולי 2019 התעצם בית הספר ובכל קורס נוסף מפקד צוות, כך שבסך הכל פועלים בבית הספר שישה צוותים, שלושה בקורס פו"ם 'גדעון' ושלושה בקורס 'איתן'. מפקדו של כל צוות הוא רב-סרן או רב-נגד. מפקדי הצוותים הם עמיתים עליהם מפקד מפקד בית הספר. השונות (קצין/נגד) מצביעה על כך שפיקוד ניתן ללמוד גם מקצינים וגם מנגדים.
בבסיס הכשרת הנגדים בבית הספר נמצאת לבנת הפיקוד והמנהיגות השזורה לאורך תוכני ההכשרה כולה ובמסגרת זו מתקיימות סדנאות תפיסת תפקיד, פיקוד ומנהיגות. מעבר לכך נלמדים בבית הספר יסודות המקצוע הצבאי, לצד נתיב החינוך.
בשלהי שנת הפעילות הראשונה שונה שמה של המסגרת ונקבע כי תקרא: בית הספר לפיקוד לנגדים, כך ששם זה יבטא את עיקר תפקידו של בית הספר בהכשרת הנגדים בציר הפיקודי.
במהלך שנת 2019 נקבע כי שם קורס הכניסה לקבע יקרא "איתן" וקורס הכניסה למינוי הבכיר יקרא "פו"ם גדעון".
עד חודש פברואר 2020 הוסמכו בבית הספר כ-1,000 נגדים. בחודש ינואר 2021 כבר הוסמכו למעלה מ-1,300 נגדים בשני הקורסים. בחודש ינואר 2021 התחלף מפקד בית הספר לפיקוד לנגדים סא"ל אוהד נוימן ואת הפיקוד תפסה סא"ל שירן אשר.
ביקורת
בשנות ה-2000 התגברה הביקורת על תהליך הכשרת הקצינים בצה"ל באופן כללי ועל המכללה לפיקוד ולמטה בפרט, בעיקר לאחר הכישלון הפיקודי במלחמת לבנון השנייה ומסקנות ועדת וינוגרד. עיקר הביקורת היא על כך שצה"ל לא מעניק לקציניו הכשרה מקצועית מספקת וההשכלה הדרושה להם למילוי תפקידם. ההכשרה היא קצרה ולא מעמיקה. מערכת ההשכלה הצבאית ברוב צבאות העולם המערבי בנויה מכמה נדבכים. שהראשון בהם נמשך בדרך כלל שלוש או ארבע שנים, כך נוהג בהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית (ווסט־פוינט), האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט של הצבא הבריטי והאקדמיה הצבאית סן-סיר של הצבא הצרפתי. לעומת זאת, קורס קצינים בבית הספר לקצינים של צה"ל מקביל בתכניו ובאורכו לבתי הספר למש"קים בצבאות המערב. כשהקצין בצה"ל מגיע למכללה לפיקוד ומטה הוא רוכש בפועל ידע שהיה אמור ללמוד באקדמיה הצבאית, וגם זאת באופן חלקי ומקוצר.
בין השאר ביקרו את הכשרת הקצינים בצה"ל:
הר וייס
הר וייס (באנגלית: Mount Weiss) הוא הר המהווה חלק מרכס וינסטון צ'רצ'יל בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
גובהו של ההר 3,090 מטרים מעל פני הים, והוא ממוקם בעמק נהר סאנוואטפה בשטח הפארק הלאומי ג'ספר.
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1972, והוא נקרא על שם ג'ו וייס (Joe Weiss) אשר במשך 45 שנים חקר את אזור ג'ספר.
הטיפוס על ההר
הראשונים שטיפסו לפסגת ההר היו ה. ל. פורר (H.L. Fuhrer) ורעייתו ו-ב. מרטין (B. Martin) בשנת 1971.
מפלגות בגרמניה
מפלגות בגרמניה, מוגדרות על פי החוק הגרמני כהתארגנויות של אזרחים שמטרתן להתמודד לפרלמנט במדינה אחת או יותר או ברמה הפדרלית. מפלגה שואבת את כוחה מחברייה, והיא חייבת להיות בעלת חוקה ומנגנון פנימי דמוקרטי, בנוסף חייבת מפלגה להציג מצע הכולל את ערכייה ומטרותיה. מפלגות שפועלות תחת היסודות הדמוקרטיים של המדינה, אסורות.
מתום מלחמת העולם השנייה יש בגרמניה באופן מסורתי שתי מפלגות גדולות, שהשלטון ביניהן מתחלף לסירוגין, ועוד מספר מפלגות קטנות, אשר לעיתים משתתפות בקואליציה עם אחת משתי המפלגות הגדולות: המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה והמפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית.
מפלגות הימין הקיצוני
בגרמניה קיימות ארבע מפלגות מרכזיות המרכיבות את הימין הקיצוני:
בשנת 2004 חתמו המפלגה הנציונל-דמוקרטית ואיחוד העם הגרמני הסכם של אי-תחרות בבחירות, בשנת 2005 הם איחדו כוחות ורצו ביחד בבחירות הלאומיות, עד עתה הרפובליקנים סירבו להצטרף להסכם.
צבעי המפלגות
המפלגות בגרמניה מזוהות לרוב עם צבעים, שנעשה בהם שימוש נרחב בתקשורת ובשיח הפוליטי המקומי. להלן מפתח הצבעים:
תשדיר שירות
תשדיר שירות הוא פרסומת המשודרת ברדיו או בטלוויזיה, ושנועד לקדם שירות הניתן לציבור על ידי גוף ציבורי או לקדם ענף מסוים במשק, מבלי לציין את שמו של מותג מסוים. זאת, בניגוד לפרסומות רגילות, שנועדו לקדם גופים פרטיים ואת מוצריהם.
עם תשדירי השירות הניתנים על ידי גופים ציבוריים ניתן למנות את תשדירי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, הקוראים לציית לחוקי התנועה, תשדירי שירות המזהירים את הציבור מפני חפצים חשודים (חלקם פורסמו על פי סעיף 46 לחוק רשות השידור הקובע שהממשלה זכאית שהודעותיה ישודרו על ידי רשות השידור), או תשדירים של האגודה למלחמה בסרטן המזהירים מפני נזקי העישון או החשיפה לשמש.
עם תשדירי השירות שנועדו לקדם ענף מסוים ניתן למנות תשדירים המעודדים את התיירות בעיר מסוימת או תשדירים שנועדו לקדם את מכירתם של פירות או ירקות.
בניגוד לטלוויזיה, בתחנות הרדיו הממלכתיות של קול ישראל מותר שידורן של פרסומות מסחריות. בתחנת גלי צה"ל, שבה אין פרסומות מסחריות הותר לשדר תשדירי שירות. בעקבות עתירה שהוגשה לבג"ץ על ידי מספר תחנות רדיו אזורי, עוגנה בחוק סמכותה של גלי צה"ל לשדר תשדירי שירות. הדבר נעשה בהוראת שעה שנחקקה ב-2005, והוארכה מאז מספר פעמים.
וידאל הצרפתי (הצוף דבש)
רבי וידאל הצרפתי השני (ה'ש' 1540 - ה'ש"פ -1619), היה מורה צדק, ואב בית דין בקהילת המגורשים בעיר פאס, ראש ישיבה בעיר, מחבר ספרים רבים. נקרא גם בתואר "סיניור"
קורותיו
רבי וידאל זה, הוא למעשה הראשון הידוע לנו שנולד כבר בפאס ונכדו של רבי וידאל הראשון מגולי ספרד. ידוע כנין ונכד לרש"י ורבנו תם ודרכו לדוד המלך. נולד לרבי יצחק הצרפתי, שכיהן כדיין ומורה צדק בפאס. למד תורה מרבותיו - רבי אברהם עוזיאל, ואביו רבי יצחק.
אב בית הדין
בשנת ה'ש"ן לערך, נתמנה לדיין בבית הדין הרבני, ולאחר מכן גם כאב בית הדין, בתפקיד זה כיהן כשלושים שנה עד לפטירתו. כיהן עמו בבית הדין רבי אהרן אבן חיים עד שעלה רבי אהרן לארץ ישראל. רבי וידאל נושא ונותן עם חכמי עירו הרבנים: אהרן אבן חיים, שאול שמואל סירירו מחבר הספר "דרושי מהרש"ש", יהודה עוזיאל השני מחבר הספר "בית העוזיאלי", רבי סעדיה בן ריבוח, רבי שמואל אבן דנאן, רבי יחיא בירדוגו, רבי יצחק אבן צור, ועוד. עמהם רבי וידאל חתום על פסקי דין ותקנות בין השנים ה'שנ"ב–ה'שע"ז.
כמו כן רבי וידאל כיהן בראשות ישיבת "תלמוד תורה" שהייתה בעליית בית הכנסת "תלמוד תורה" בעיר, ושימש כשליח ציבור קבוע בבית הכנסת.
גדלותו
בספר "מלכי רבנן" לרב יוסף בן נאיים מסופר, שבחודש ניסן שנת ה'שע"ג, הייתה אז שנת בצורת גדולה, ויבשו כל התבואות ועצי השדה. וגזרו תענית גשמים על הציבור ביום כ"ז ניסן והמשיכו אף בראש חודש אייר, שלא כדעת חכמים ואמרו תפלת "כל נדרי" שלוש פעמים, והורידו לפני התיבה את רבי וידאל הצרפתי, ודרש בציבור וכלשון הספר:, מרוב החרדה. ועוד המשיך לדרוש להם במשלים שונים עד שגעו ובכו כל העם. ודרש גם בשפה הערבית והניח אפר על ראשו ועל ספר התורה, ונכנע לב הציבור לאביהם שבשמיים, ובסוף ירדו להם גשמים ברצון.
לא ידועות פסיקות רבות ממנו, אך פסיקות מועטות נשתמרו בתוך ספריו. אחת מפסיקות אלו היא הכרעתו במחלוקת הראשונים אודות מניין חוטי התכלת בציצית. רבי וידאל מכריע כדעת הראב"ד שיש לצבוע בתכלת חוט אחד שלם מחוטי הציצית. הכרעה זו לא הייתה הכרעה למעשה בזמנו של רבי וידאל, אלא פסיקה תאורטית בלבד.
חכמי ארץ ישראל מזכירים אותו לשבח.
בנו, הוא רבי יצחק הצרפתי השני, שירש אותו בראשות בית הדין, כמו כן בנו נתמנה לראשות הישיבה בעיר וקיבל את תפקיד ה'נגידות' על היהודים.
שיטת לימודו
רבי וידאל היה מחד מעמיק, וכמו שהעיד עליו החיד"א: ועוד העיד:. אך מאידך היה מתרחק מ'פלפולי סרק' וכמו שהעיד על עצמו:  וכן העיד עליו נכדו רבי אהרן הצרפתי שכתב:  אולם מאידך היה מעיין ומפלפל (כשצריך) גדול, וכמו שהעיד עליו רבי אהרן הצרפתי: לשושלת משפחתו כפי שמצויה בידי המשפחה ומגיעה, ראו כאן
Adrenaline (שיר של שיינדאון)
"Adrenaline" (בעברית: אדרנלין) הוא הסינגל החמישי מתוך Amaryllis, אלבומה הרביעי של להקת הרוק שיינדאון. השיר יצא לאור כסינגל ב-13 באוגוסט 2013.
וידאו קליפ
הוידאו קליפ הרשמי של השיר יצא לאור ב-30 באוקטובר 2013 בערוץ היוטיוב הרשמי של הלהקה. הקליפ כולל צילומים של הופעות שקיימה הלהקה במסגרת סיבוב ההופעות "Carnival Of Madness" שנערך ב-2013, וצולם על ידי רוב פן. בקליפ נכללים הן צילומי וידאו והן תמונות סטילס מההופעות. ברנט סמית מסר שהלהקה כל כך נהנתה לראות את המעריצים במהלך סיבוב ההופעות, שהחליטה להקדיש את הקליפ החמישי מהאלבום Amaryllis לצילומי ההופעות והמעריצים.
שימושים במדיה
השיר שימש כנעימה הרשמית של טורניר חוקי אקסטרים 2012 של ה-WWE שנערך באפריל 2012, וכן כנעימה הרשמית של טורניר המונסטר טראקס, "Extreme Attitude".
קשת המשאלות
קשת המשאלות היא עמותה שמטרתה להגשים משאלות של חולים, בכל הגילאים, המתמודדים עם מחלות קשות או מרותקים למיטותיהם. בנוסף, העמותה מקדמת מודעות וחינוך לטיפול תמיכה פליאטיבי (הקלה פיזית ונפשית) בחולים סופניים.
כל משאלה מתוכננת בקפידה בתיאום עם הצוות הרפואי המטפל ובשיתוף מתנדבי העמותה. ביצוע המשאלות נעשה באמצעות רכב ייעודי, בהתאם למצב הרפואי, ללא עלות לחולה או למשפחה. במידה והחולה הוא ילד, ניתן גם להשתמש באמבולנס ליצנים המיועד להסיע ילדים המקבלים טיפולים רפואיים אינטנסיביים, לאתרים ואירועים לפי משאלתם. הנסיעה באמבולנס הליצנים היא בליווי ליצנים רפואיים מקצועיים מארגון רופאי חלום ובלווי צוות רפואי במידת הצורך.
הרקע להקמת העמותה
העמותה הוקמה בספטמבר 2012. הרעיון להקמת העמותה 'יובא' לישראל מהולנד על ידי יעל גרא, הולנדית במקור שהקימה את ביתה בישראל.
בהולנד הוקמה עמותת 'Stichting Ambulance Wens' שמטרתה למלא משאלות לחולים סופניים.
העמותה בהולנד החלה את עבודתה כשברשותה אמבולנס אחד. כיום לעמותה מעל 6 אמבולנסים שפועלים כל ימות השנה.
בישראל המודעות הנמוכה ל'סוף טוב' בחיי החולה וקיומו של טיפול פלאטיבי אינם מעודדים הוצאת חולים למילוי משאלות אחרונות ולפיכך שמה לה העמותה למטרה לקדם את המודעות לנושא.
כ-99% ממחזור הפעילות מוקדש למילוי משאלות וביצוע פעולות לקידום מטרות העמותה.
העמותה מופעלת על ידי מתנדבים בלבד.
אשלים (פירושונים)
{{פירושונים|
סנגיראן
סנגיראן (אינדונזית Sangiran) הוא אתר ארכאולוגי בעמק הנהר סולו (Bengawan Solo) במרכזו של האי ג'אווה באינדונזיה, אשר התפרסם במאובנים רבים של הומו ארקטוס שנמצאו בו, מהעתיקים ביותר שנמצאו עד כה.
אשלים (פירושונים)
ראו גם
}}
סנגיראן
הסטרטיגרפיה של אזור סנגיראן מכסה תקופה של שני מיליוני שנים מאז סוף הפליוקן. בשכבות הפליסטוקן הקדום והתיכון נמצאו מאובנים וכלי-אבן רבים. חמישים מאובנים השייכים לאדם הקדום (הומו ארקטוס וכן Meganthropus palaeo, הגדרה ישנה למאובנים דומים להומו ארקטוס אך גסים יותר) נמצאו במקום. עוד נמצאו מאובני בעלי חיים וצמחים, וכן כלי אבן מתקופת האבן הקדומה, כלים עשוים מעצם וגרזנים מתקופת האבן החדשה.
החפירות במקום נערכו על ידי גוסטב פון קניגסוולד (Gustav Heinrich Ralph von Koenigswald) החל בשנת 1934.
זכריה בראשי
חכם זכריה בראשי (נטען כי נולד בשנת ה'תר"ס, אפריל 1900, ללא סימוכין רשמיים - 6 במרץ 2017, ח' באדר ה'תשע"ז) היה דרשן ירושלמי, בעל אות "יקיר ירושלים" (1980). נודע בעיקר בשל גילו המבוגר.
ביוגרפיה
נולד בכפר בראשי שבכורדיסטן לשמחה ולאליהו. נטען כי נולד בשנת 1900 (ה'תר"ס) (טענה שלפיה היה האדם המבוגר ביותר בישראל עד לתאריך מותו), אך טענה זו לא הוכחה באמצעות מסמכים רשמיים. אביו עסק בין היתר באריגת שטיחים והוא למד ממנו מלאכה זו והתפרנס ממנה.
למד בתלמוד תורה בכורדיסטן ונהג לדרוש בפני הציבור. בשנת 1934 (ה'תרצ"ד) ניסה להשיג אישור עלייה לארץ ישראל, ובשנת ה'תרצ"ו (1936) הצליח לעלות.
לאחר עלותו התחיל לעבוד בעבודות בניין והמשיך לדרוש בבתי כנסת. הוא נמנה בין מקימי הארגון של יהודי כורדיסטן בישראל וכן עם המוציאים לאור של כתב העת של יהודי כורדיסטן הנקרא "התחדשות" שהופיע במספר כרכים.
משנת 1950 (ה'תש"י) עבד בעיריית ירושלים במחלקת החינוך. שנים מאוחר יותר הכשיר עולים לעבוד כפועלים מטעם העירייה. בשנת ה'תש"ל (1970) היה בין חברי מועצת הפועלים בירושלים, חבר מרכז העובד הדתי ופעיל במסגרת ארגון הגמלאים. בשנת 1980 (ה'תש"ם) נבחר להיות אחד מ"יקירי ירושלים" עקב פועלו למען העיר ירושלים ולמען העדה הכורדית. הוא קיבל את האות מידי נשיא המדינה, יצחק נבון ומראש עיריית ירושלים, טדי קולק.
"תעודת אזרח ותיק של כבוד" ניתנה לו מטעם סגנית השר לאזרחים ותיקים, לאה נס בשנת 2012.
אשתו ושלושה משמונת ילדיו נפטרו בחייו.
הלך לעולמו ב-6 במרץ 2017 (ח' באדר ה'תשע"ז), ונקבר בהר המנוחות.
אברהם שטאל
ביוגרפיה
אברהם שטאל (Abraham Stahl) נולד בקיץ 1933 בהאג שבהולנד להורים יוצאי מזרח אירופה. בשנים 1942 עד 1945, בעת מלחמת העולם השנייה, שהה במחנות ריכוז בהולנד ובגרמניה יחד עם אמו, אחותו ואחיו. בשנת 1948, בגיל 15, עלה לארץ ישראל בעליית הנוער עם אחותו. בארץ הגיע לכפר הנוער הדתי בכפר חסידים, שם למד עברית וחלק מהתיכון. בגיל 18 נקטעו לימודיו עם הגיוס לנח"ל. על כן, במהלך השירות בקיבוץ טירת צבי, שמר בלילות, ובימים למד בהתכתבות, ועד סיום שירותו קיבל תעודת בגרות. עם שחרורו למד במכללה הדתית למורים בגבעת וושינגטון, וקיבל תעודת הוראה.
בשנת 1955 נישא לשושנה וַלְק, בתו של המחנך יוסף ולק. במשך שלוש השנים שלאחר מכן גרו ולימדו ביישובים לוזית ונס הרים שבפרוזדור ירושלים, שהיו אז יישובים חדשים שהוקמו על ידי עולים מצפון אפריקה ומכורדיסטן.
בשנת 1958 עברו בני הזוג לירושלים, שם שטאל למד באוניברסיטה העברית לתואר ראשון בחינוך ובספרות אנגלית. בשנת 1960 הדרימו ליישוב אבן שמואל שבחבל לכיש, שהיה אז יישוב צעיר שנבנה כמרכז אזורי עבור מושבי העולים החדשים שקמו בשנות החמישים בחבל. אברהם לימד בבית הספר האזורי באבן שמואל, והקים מדרשה למדריכי נוער, שאותה ניהל עד שנת 1964.
בשנת 1965, חזר עם אשתו וארבעת ילדיהם לירושלים. בשנת תשכ"ז קיבל תואר שני (עבודת הגמר: "לשונם של בני עדות המזרח: ההבדלים הלשוניים בין בני תרבות המזרח ובני תרבות אירופה - מהותם ומקורם"), ובשנת תשל"א-1971 קיבל תואר דוקטור בחינוך, עם דיסרטציה בנושא "מבנה הלשון הכתובה אצל ילדים: בני התרבות המזרחית והתרבות האירופית ומשמעותו לקידום ילדים טעוני טיפוח בישראל". כמו כן עבד באגף לתרבות תורנית במשרד החינוך. במסגרת עבודתו באגף הוציא ספרים המיועדים למדריכי נוער - "שבת בשבתו", ובו שיחות על פרשת השבוע, ו"פרקי אבות" על פרקי אבות, שיצא במקור בחוברות נפרדות ורק בהמשך אוגד לספר. בשני הספרים הללו יש רעיונות לדיונים המשלבים את המקורות היהודיים עם תרבויות העולם. השכלתו הרחבה ושליטתו בשפות רבות, איפשרה לו להביא חומר מגוון וייחודי.
מסוף שנות ה-60 ועד פרישתו לגמלאות ב-1995 עבד בבית הספר לעובדי הוראה בכירים של משרד החינוך, שבו נערכו השתלמויות למנהלים ומפקחים.
במקביל, מתחילת שנות השבעים עד 1994, כיהן כמרצה בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית, ובמשך רוב שנות עבודתו שם שימש כראש המגמה לדידקטיקה.
בין השנים 1979 עד 1988, ניהל את המכון להדרכה בשדה של החברה להגנת הטבע, ששכן בהר גילה, ובו עסק בהכשרה דידקטית של המדריכים, כולל הכרה של מקורות היהדות, ובניית ספרייה בנושאי הדרכה. בשירות המילואים שירת בענף השכלה של קצין חינוך ראשי, ועבד עם מורות חיילות שעבדו בהקניית הלשון העברית והשכלת יסוד לחיילים הזקוקים לכך.
בהשפעת עבודתו במושבי עולים מעדות המזרח בפרוזדור ירושלים ובחבל לכיש, החל כבר בשנות השישים להיאבק על שילוב התרבות של עדות המזרח במערכת החינוך. בשנת 1976 יזם את הקמת המרכז לשילוב מורשת יהדות המזרח במשרד החינוך. בשנים 1974–1978 שימש כיועץ בתוכנית הטלוויזיה החינוכית "הילדים משכונת חיים" – התוכנית הראשונה שיוחדה לתלמידים טעוני טיפוח, ושבלטה בה השתתפות ילדים בני עדות המזרח. במשך כל השנים האלה הוציא פרסומים הן בנושא של עדות ישראל והן בתחום של תלמידים טעוני טיפוח והאינטגרציה בחינוך. בשנת 1996 קיבל את פרס החינוך בבית הנשיא על מפעל חיים על עבודתו החלוצית בתחום שילוב מורשת יהדות המזרח בחינוך.
שטאל שלט בשפות רבות, ובשנותיו האחרונות התחיל לכתוב ספרים בתחום הלשון. הוא הספיק להוציא שני ספרים בתחום זה: "מילון דביר דו-לשוני אטימולוגי לערבית מדוברת ולעברית", וכן ספר בשם "מוצא המילים", העוסק במקורן של מילים נפוצות בעברית, מרבדים שונים שלה.
חמש שנים לאחר פטירתו יצא ספרו "מוצא השמות", ספר שסיים לכתוב ימים ספורים לפני מותו. עיזבון של מאות ביטויים שאסף היו לעזר בכתיבת המילון של רוביק רוזנטל, "מילון ביטויים של העברית החדשה". ב"מילון הצירופים" של רוזנטל, שיצא לאור ב-2009, נעשה שוב שימוש רב בעזבונו של שטאל.
אברהם שטאל נפטר באביב 2000 ממחלה ממארת, בגיל 67.
יון פו-סאן
יון פו-סאן (בקוריאנית: 윤보선; ) היה מדינאי קוריאני שכיהן כנשיאהּ השני של קוריאה הדרומית מאוגוסט 1960 ועד מרץ 1962. החליף בתפקיד את לי סינג-מן, וכיהן עד שהוחלף על ידי פאק צ'ונג-הי, כתוצאה מהשתלטותו על המדינה במאי 1961.
חייו
יון נולד בעיר קטנה במחוז דרום צְ'הוּנגצְ'הַאנג שבמערב קוריאה הדרומית, אז חלק מקוריאה. הוא למד באוניברסיטת אדינבורו שבסקוטלנד. הצטרף לפוליטיקה לאחר מלחמת העולם השנייה, תחילה כמזכיר בכיר בהנהגה הדרום-קוריאנית, ולאחר מכן כראש עיריית סיאול. עם שחרורה של קוריאה הדרומית במלחמה, שירת כשר המסחר שלה, ומספר שנים מאוחר יותר, ב-1955, היה שותף להקמת המפלגה הדמוקרטית הקוריאנית. לאחר שנשיאה הראשון של המדינה, לי סינג-מן, הודח בעקבות מחאה עממית ודמוקרטית, נבחר ב-13 באוגוסט 1960 כנשיא.
לאחר שהפסיד לפאק צ'ונגהי, התנגד יון לשלטונו הטוטליטרי, והתמודד נגדו פעמיים, ב-1963 וב-1967, אך הפסיד בשתי הפעמים. ב-1980 פרש מפעילות פוליטית אקטיבית.
הוא היה פרסביטריאני באמונתו.
רנדי פלגלר
השכלה
למד משחק באוניברסיטת ביילור אצל הסופר-במאי דרק האס, בוגר האוניברסיטה.
Criminal (שיר של לינדזי אל)
Criminal (בעברית: פושע/ת) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית לינדזי אל, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, The Project. השיר יצא לאור ב-11 בדצמבר 2017, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים ברוקן בו רקורדס.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי לינדזי אל, פרד וילהלם וכריסטופר סטיבנס והופק על ידי כריסטיאן בוש. "Criminal" הוא שיר בסגנון הקאנטרי פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון קאנטרי רוק, בדומה לשאר שירי האלבום, The Project. בילי דיוקס מ-Taste of Country, תיאר את "Criminal" כ"שיר פוטנציאלי עבור הרדיו".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-16 מיליון השמעות.
הצלחה מסחרית
"Criminal" זכה להצלחה חסרת תקדים, כאשר כבש את פסגת מצעד שירי הקאנטרי של קנדה בסמוך לצאתו, דבר שהפך אותו לשיר הסולו הנשי הראשון של זמרת קנדית שהצליח לעשות זאת, מאז שנת 2008. במצעד כל הפורמטים של קנדה (המאחד בתוכו כמו פורמטים שונים), הגיע למקום ה-19.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של לינדזי אל ב-8 באפריל 2018, כמה חודשים לאחר שיצא כסינגל. הוא בוים על ידי ווס אדוארדס. בתחילת הקליפ, ניתן לראות מנהל בית כלא, שצועק על חבורת אסירות העומדות בשורה. בהמשך, מגולל הקליפ את סיפורה של אל בשילוב הקונספט של הקליפ עצמו.
נכון למרץ 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-2 מיליון צפיות.
חאריס אלקסיו
במהלך הקריירה שלה הקליטה חאריס אלקסיו כ-35 אלבומים אישיים והשתתפה בכ-80 אלבומים משותפים עם אומנים רבים. מבין שיריה שזכו לפרסום והצלחה בקנה מידה בינלאומי ניתן להזכיר את "הטנגו של נפלי" (גרסה יוונית לEvora Tango הקנדי), "רחוב אריסטוטלוס", "הגל", "הכל מזכיר לי אותך".
ביוגרפיה
חאריס אלקסיו נולדה בתבאי במרכז יוון בשם חאריקליה רופאקה (Χαρίκλεια Ρούπακα) לאם ילידת פיראוס ולאב יליד תבאי. סבתהּ וסבהּ מצד אמהּ היו פליטים מסמירנה (איזמיר) שבאסיה הקטנה. איפיגניה, אמהּ של חאריס, הייתה עקרת בית והאב, תנאסיס, פירנס את המשפחה כאיכר. האם שרה את שירי אתיק ושירים ידועים מהתקופה ואילו האב, הדוד והדודה שרו שירי סמירנאייקה. כך שאבו הילדים את אהבתם למוזיקה. בגיל 8 מת אביה. איפיגניה עזבה את הכפר אל העיר אתונה, על מנת למצוא מקור פרנסה. לימים תכתוב ותלחין חארולה את "הבלדה של איפגניה" ("I balada tis Ifigeneias"), שיר אוטוביוגרפי אותו הקדישה לאמהּ לאחר מותה:
באתונה החיים לא היטיבו עמן. האם פתחה מכולת, שם העבירה חארולה שעות רבות לצד אימה בעוד שאחיה מצא תעסוקה בנמל. חארולה חשה צורך למצות את עצמה ונרשמה לבית ספר תיכון שם למדה אנגלית, צרפתית ופריטה על גיטרה. לאחר מכן עמדה בהצלחה במבחני קבלה לפקולטה לדרמה ותיאטרון והתקבלה ללימודים. המשחק, כך תווכח במהרה, לא נועד עבורה והיא נטשה את הלימודים. אחיה שהחל בינתיים לעסוק במוזיקה פנה אליה בהצעה מזדמנת אשר נענתה אליה מיד בחיוב. חייה קיבלו תפנית משמעותית.
בילדותה כונתה חאריקליה על ידי הוריה בשם החיבה "חארולה" אך כאשר החלה את דרכה בעולם המוזיקה בחרה בשם האמנותי "חאריס אלקסיו". עם צאת האלבום "השירים של חארולה" ("Ta tragoudia tis Haroulas") אותו הלחין עבורה חברה הטוב מנוס לואיזוס, הפך שמה בין לילה ל"חארולה".
לחאריס אלקסיו בן בשם מאנוס תאופילו מנישואיה הראשונים לאכילס תאופילו.
קריירה
לאורך כל שנות פעילותה בתחום המוזיקה, משמרת חאריס אלקסיו בעיקביות את מעמדה בצמרת, כשהיא שרה בקלילות רבה שירים בסגנונות וזרמים שונים של המוזיקה: דימוטיקו (δημοτικό) (שירי עם מיבשת יוון, בעיקר מכפריה), סמירנאיקו (σμυρνέικο) (שירי היוונים שחיו באסיה הקטנה וסמירני), רמבטיקו (Ρεμπέτικη μουσική), לאייקה (Λαϊκά) שירי עם, ניסיוטיקה (νησιώτικα) (שירים מאיי הים האגאי), בלדות, שירי ה"גל החדש", שירים במיקצבים לטיניים, פלמנקו, פופ, רוק, בלוז, ג'אז וכו.
שנות ה-70
תקופה של התנערות ממשטר הקולונלים וממגבלות הצנזורה, תקופה שהביאה איתה גל של שירים עם מסר פוליטי, ותקופה שה"רבטיקה" אשר נרדפה על ידי החוק, פרצה במלוא עוצמתה ואומצה על ידי סטודנטים ואינטלקטואלים. על רקע זה עשתה חאריס אלקסיו את צעדיה הראשונים בקריירה.
ההקלטות הראשונות של חאריס אלקסיו נעשו בשנת 1970 על תקליטי 45, עם השירים "כאשר אישה שותה" ("Otan pinei mia gynaika"), שיר של וואסיליאדי למילים של פית'אגורס ולאחריו השיר "הסיסמה הנגדית" ("To parasynthima") של אפוסטולוס קאלדארס. ב-1971, הקליטה חאריס אלקסיו שני שירים בהלחנת טוליס ווסקופולוס "Efyge i agapi" דואט שבו השתתף ווסקופולוס, והשיר "Pali monaho to paidi".
הקריירה שלה מקבלת תפנית משמעותית ב-1972 כאשר היא משתתפת בשלושה שירים באלבום של יורגוס דאלארס "אסיה הקטנה". המלחין אפוסטולוס קאלדארס שעבד על פרויקט הלחנת האלבום במלאת 50 שנה לטרגדיה של "אסיה הקטנה", פונה אל פית'אגורס לכתיבת המילים, ואל יורגוס דאלארס וחאריס אלקסיו להשתתף בו. האלבום הופך עד מהרה לפלטינום ולנמכר ביותר בשנות ה-70. אלבום היסטורי זה נכלל ברשימת MINOS-EMI כאחד האלבומים הטובים ביותר של המאה. לאחרונה יצא האלבום לאור במהדורה מחודשת, גם כדיסק וגם במהדורה מצומצמת. הביצוע המרגש של חאריס אלקסיו לשיר "מלך השיש" ("O Marmaromenos Vasilias") על קונסטנטינוס האחד עשר, משאיר חותמו על רבים עד עצם היום הזה. קאלדארס, אם כן, יכול היה לזקוף את הצלחתה של חאריס אלקסיו לזכותו.
באותה שנה 1972 מקליט יורגוס דאלארס את האלבום "לו היה לנו, מה לו היה לנו" ("Na' hame, ti na 'hame") בהלחנת מאנוס לואיזוס למילים של לפטריס פאפאדופולוס. חאריס אלקסיו אמנם נוטלת בו חלק קטן, היא מלווה בקול שני, אבל משמעותי ביותר. פגישה זו עם המלחין מאנוס לואיזוס תהיה תחילת דרכה של חברות אמיצה ופוריה שתלווה אותם לאורך כל חייו.
ב-1973 ממשיכה חאריס אלקסיו את שיתוף הפעולה עם יורגוס דאלארס והמלחין אפוסטולוס קאלדארס, הפעם עם המשורר לפטריס פאפאדופולוס. באלבום זה, "תְּפִלַּת עַרְבִית בִּיזַנְטִינִית" ("Vyzantinos Esperinos"), שרה חאריס אלקסיו ארבעה שירים. מסחרית, היה אלבום זה פחות מוצלח מקודמו.
ב-1974 מיקיס תאודוראקיס משתף אותה באלבומיו "אומה נבגדת" (Prodomenos Laos) בארבעה שירים, ובאלבום הנדיר של סטליוס קזנדזידיס "במזרח" ("Stin Anatoli"), שיצא לאור בנובמבר 1974 ונכתב עבור תנועות הסטודנטים, שם מלווה חאריס את סטליוס בקול שני. עבור חאריס זוהי שנת שיא במספר שיתופי-הפעולה שלה, כ-9 במספר, והללו רק הכשירו את הקרקע לקראת צאת אלבומה האישי הראשון בשנה שלאחריה.
באפריל 1974, יוצא לאור האלבום "בוקר טוב שמש" ("Kalimera Ilie"). זהו אלבום משותף בו משתתפים מספר אומנים, ביניהם חאריס אלקסיו, אותו הלחין מאנוס לואיזוס למילים של המשורר דימיטריס חריסטודולו. זהו אלבום עם מסר פוליטי מובהק שלא זוכה להצלחה מסחרית גדולה אבל העבודה המשותפת בין המלחין לזמרת רק מהדקת את החברות בין השניים.
באפריל 1975, חמש שנים לאחר ההקלטה הראשונה שלה, ולאחר עבודה אינטנסיבית עם אומנים מצליחים מהתקופה כגון דאלארס, דימיטרה גלני, יאניס פאריוס, ווסיליס פאפאקונסטנדינו, יוצא לאור אלבומה האישי הראשון של חאריס אלקסיו "12 שירי לאייקה" ("12 Laika Tragoudia"). האלבום מקבל מעמד זהב לאחר שנמכר ב-50,000 עותקים. האלבום מכיל בעיקר שירים עממיים ישנים, מלפני המלחמה שבזכות הקול והביצוע המיוחדים של חאריס, זכו להצלחה מחודשת, כגון "דימיטרולה" ("Dimitroula"). האלבום מכיל גם שירים מובחרים שחאריס הקליטה ב-1970 על תקליט 45 "כאשר אישה שותה" ו-"Pergamon". שני שירים נוספים ראויים לציון הם "כך, כפי שאתה מתנהל" ("Etsi pou to pas"), אחד השירים הראשונים בהלחנת יאניס וורדיס ושיר מצוין במקצב החספיקו של יורגוס זאמבטאס "בין ערביים" ("Souroupomata").
בדצמבר 1976 יוצא לאור האלבום "ימי ראשון של לאייקה" ("Laikes Kyriakes") בהלחנת סטאוורוס קויומטזיס. האלבום הופך להצלחה מסחרית גדולה ונמכר ביותר מ-50,000 עותקים. זהו אלבום שמכיל מצד אחד מספר שירי לאייקה טהורים כגון "אתה לועג לשחורים" ("Ta mavra koroideveis") "אותך הייתי בוחרת" ("Esenane tha dialega") "העיניים הכהות" ("Ta skoura matia"), ומצד שני מכיל גם בלדות בגוונים כגון "השנים עברו" ("Fygane ta hronia") ו"פינלופי" ("Pinelopi"). השיר "לבטח היה זה ה-12 במרץ" היה נבואי-טראגי משהו מאחר שבאותו תאריך בשנת 2005 הלך לעולמו המלחין סטאוורוס קויומטזיס. השירים "שנים כגשם" ("Hronia san vrohi") ו"עיניים שלי עיניים שלי" ("Matia Mou Matia Mou") נושאים את חותמו הייחודי של המלחין.
1979 הקריירה של חאריס אלקסיו נוסקת לגבהים חדשים עם צאת האלבום "השירים של חארולה" (Ta tragoudia tis Haroulas). המלחין מאנוס לואיזוס והמשוררים פיתאגורס ומנוליס רזוליס חוברים ליצירת אלבום שיכיל מספר שירי לאייקה שלימים יהפכו לקלאסיקה ברפרטואר שלה עד היום: "הכל מזכיר אותך" ("Ola se thymizoun"), "החייל" ("O Fandaros"), "טלי טלי טלי" ("Teli teli teli"), "דבר אינו הולך לאיבוד" ("Tipota den paei hameno"). אחיליאה תיאופילו, המפיק וחברו הטוב של מאנוס לואיזוס שעודד אותו להלחין את השירים הראשונים שלו בסגנון הלאייקה החדש, ביקש מהבוזוקאי כריסטוס ניקולופולוס להדגים ללואיזוס את האוסאק (ousak), ראסט (rast), חידג'אז (hitzaz), על מנת להגיע למקצב הנכון בשירים "החייל", ה"צועניה" ו"טלי טלי טלי". 24 שנים לאחר צאת האלבום, נזכר תיאופילו: "בשלבי השלמת האלבום הוציא מאנוס לואיזוס את המיץ מהנגנים להפיק את המיטב". לאחר עבודה משותפת של שנים, ביקשו מאנוס לואיזוס וחרולה להוציא אלבום שיהיה אישי ומיוחד. לא בכדי נקרא האלבום "השירים של חארולה" מאת מאנוס לואיזוס - את זה בדיוק ביקש להדגיש ולהעניק לה. על עטיפת האלבום ניראים השניים מחוייכים ומאושרים. בזכות החברות האמיצה הזאת בין השניים, העניקה חאריס אלקסיו לבנה את שמו של המלחין לאחר מותו ב-17 בספטמבר 1982.
שנות ה-80
ביוני 1980 יוצא לאור האלבום "השחר מפציע" ("Ksimeronei"), בהלחנת אנדוניס וארדיס. זהו האלבום הראשון שוארדיס מלחין בשלמות ועבור מבצע אחד. מאז אלבומו הראשון ב-1976 הוא התפרסם בהלחנת שירים שהפכו ללהיטים עבור זמרים גדולי שם. ב-1975 הלחין וארדיס עבור חארולה את השיר "כך, כפי שאתה מתנהל" ("Etsi pou to pas") מתוך אלבומה "12 שירי לאייקה". בנוסף משתפים השניים פעולה בתחילת דרכם כאשר חארולה שרה במועדוני ה"בואט" של הפלאקה בעוד אנדוניס וארדיס מלווה אותה בגיטרה וקול שני. באלבום "השחר מפציע" משתדל וארדיס להלחין אלבום שישווה בסגנונו לזה של "שירי חארולה" עמו נחלה הצלחה. באלבום זה כותבת חאריס אלקסיו לראשונה את המילים לשני שירים, השיר שנושא את שם האלבום "Ksimeronei" והשיר האחרון באלבום "אני הולכת" ("Fevgo"). שיר בולט נוסף הוא שיר שהושמע רבות "נטשת אותי כמו עיר" ("M' afises san poli") במקצב הזייבקיקו.
ב-1981 מקליטה חאריס אלקסיו את האלבום "שירי המְכוֹרָה שלי" ("Ta tragoudia tis gis mou"). זהו אלבום המכיל שירי דימוטיקה, שירי פלקלור עממיים, אותו מקדישה חאריס כמחווה לילדי מחוזה, תבאי, ולאביה.
באפריל 1982 יוצא לאור האלבום "חיי סובבים סחור-סחור" ("I zoi kyklous kanei"). האלבום מכיל שירים של היוצרים חאריס אלקסיו, מנוס אלפתריו, כריסטוס ניקולופולוס, ניקוס קסידאקיס, מנוליס רסוליס ועוד.
באפריל 1983 יוצא לאור האלבום "החדשים" ("Ta tsilika") שמכיל שירים מאסיה הקטנה, שירי סמירנאיקה אותנטיים, שירי פולקלור מסורתיים מהתקופה 1900–1945 ששרו בין היתר רוזה אשכנזי וריטה אבדזי. שם האלבום הוא רעיון של לפטריס פאפאדופולוס. מקור השם בטורקית cil=בעגה "חדש". את העיבוד לאלבום מבצע המלחין הבוזוקאי כריסטוס ניקולופולוס. באלבום משתתפים בקול שני יורגוס סאריס, אחיה של חאריס, יורגוס דאלארס ואגאתונאס יעקובידיס.
ב-1984 יוצא לאור האלבום "אהבה אזרחית" ("Emfylios Erotas") ללחן של כריסטוס ניקולופולוס ולמילים של מאנוס אלפטריו, איליה קאטסוליס ואחרים והאלבום נוחל הצלחה עם השירים "העובדה היא אחת" ("Mia einai i ousia") "צעד צעד" ("Vima vima"). שני שירים באלבום הולחנו על ידי חארולה, "הבלדה של איפיגניה" ("I balada tis Ifigeneia") שהוא שיר אוטוביוגרפי שכתבה חאריס עבור אימה והשיר "Ola gyrizoun". האלבום מקבל מעמד זהב.
באפריל 1986 יוצא לאור אלבום אשר לימים יהפוך לאחד ה"יהלומים" בדיסקוגפיה היוונית: "האהבה היא סיחרור" ("I agapi einai zali") ללחן של תאנוס מיקרוטסיקוס ולמילים של המשורר ניקוס קאבאדיאס ששיריו נשאו מסרים פוליטיים חזקים. האלבום נמכר ביותר מ-100,000 עותקים ושיריו היו להיטים שהושמעו בתחנות הרדיו הממשלתיות בתקופה ההיא ולאחר מכן. המאפיין את האלבום הוא התיזמור היוצא מן הכלל והביצוע המרגש של חאריס לשירים "Erotiko", שיר שמנוליס מיציאס שר לראשונה ב-1982. כמו כן ראויים לציון השירים "אלני" ("Eleni"), "המכתב" ("To gramma") לוח השחמט" ("To skakiera"), "תיאטרון הצלליות" ("Theatro Skion") ו"המניפה הקטנה סגלגלה שלי" ("Mikri mou mov vendalia"). בשני שירים אחרים "I agapi einai zali" ו-"Eipamai na mi hathoume" מלווה יורגוס דאלארס את חארולה בקול שני.
ב-13 בספטמבר 1985, מתקיים מופע הצדעה לזכרו של המלחין מנוס לואיזוס במלאת 3 שנים למותו, באצטדיון האולימפי באתונה לעיני 12,000 צופים, נבחרי העם והממשלה. במופע זה משתתפים חאריס אלקסיו, יורגוס דאלארס, דימיטרה גאלאני, וואסיליס פאפאקונסטנדינו, ויאניס קאלאטזיס. ממופע זה יופק אלבום כפול ובו צילומים מהמופע והמילים שנשא המשורר לפטריס פאפאדופולוס בערב זה: "יקירי, עברו כבר שלוש שנים מאז שמאנוס לואיזוס עזב אותנו. אך בשלוש שנות היעדרותו הוא לא נעדר אפילו לרגע מקירבנו. הוא היה וקיים איתנו בכל יום. אולי אפילו חזק יותר מבעבר היות שעכשיו אנו מבינים יותר ויותר ולעומק מי היה האדם שאיבדנו. מי היה המוזיקאי, המלחין, האדם שנאבק, והחבר. למאנוס הייתה עדינות נדירה, רגישות נדירה, וטוב לב. ואת העדינות הזאת, הרגישות הזאת וטוב הלב הזה, האהבה לזולת אנו מוצאים בכל שיריו. באומנות שלו. אומנות הרחוקה מהזרקורים ומהרעש, רחוקה מהמיסחור, רחוקה מהאופנה, רחוקה מהזולות. אבל מאנוס לא הייתה בו רק עדינות וטוב לב, היה לו חזון. מאבק והקרבה. לכן הוא היה תמיד נוכח במאבק לדמוקרטיה, חופש, זכויות הפרט וצדק חברתי. הוא תמך בנרדפים ובחלשים".
ב-1987 יוצא לאור האלבום "חאריס אלקסיו בשירים לא צפויים" ("Haris Alexiou Se Aprovlepta Tragoudia") בניצוחו של מאנוס חג'ידאקיס המכיל 12 שירים ללחנים של נינו רוטה, קורט וייל, תאנוס מיקרוטסיקוס, טונדאס ומאנוס חג'ידאקיס. מספר שירים ראויים לציון: "ווא חאביבי", שיר עממי נוצרי מלבנון, "העגור" שיר עממי רוסי עם מילים של המשורר יאנוס ריצוס ו"הסתבכתי עם גבר קשוח" ("m' emplekse enas mortis").
ב-1988 יוצא לאור האלבום "הלילה מצריך אהבה" ("I nyhta thelei erota")שמכיל 12 השירים שהולחנו על ידי כריסטוס ניקולופולוס למילים של המשורר לפטריס פאפאדופולוס.
ב-1989 משתתפת חאריס אלקסיו במופע המוזיקלי "ההצגה מתחילה" ("I Parastasi arhizei") באתונה ובסלוניקי עם דימיטרה גלני ויאניס פריוס. ממופע זה יצא לאור אלבום הנושא את שם המופע.
שנות ה-90
האלבום הראשון של העשור החדש 1990 הוא "מי-קולון אלו נשמרים לשנים" ("Krataei Hronia Afti I Kolonia") בהלחנת ת'אנוס מיקרוטסיקוס למילים של המשוררת לינה ניקולאקופולו. בין השירים שזכו להצלחה גדולה הם הבלדות "רצפת ריקודים זרחנית" ("Mia pista apo fosforo"), "המטלפן", "שלא יהיה אכפת לך".
ב-8 באוקטובר 1990 משתתפת חאריס אלקסיו במופע חגיגי באצטדיון השלום והאחווה לציון 20 שנות פעילותה בענף המוזיקה. מלבדה, משתתפים במופע זה אמנים גדולים מהתקופה: יאניס פאריוס, יורגוס סאריס, דימיטרה גלני, תאנוס מיקרוציקוס, כריסטוס ניקולופולוס, אלקיסטיס פרוטופסלטי, יורגוס זאמבטאס, מלינה מרקורי, אז מועמדת לראשות העיר אתונה, ועוד.
מספר חודשים לאחר מכן, ב-1991 יוצא אלבום כפול לאור "הלילה שלנו - הופעה חיה" ("I Diki Mas Nihta - Live") המכיל הקלטות מתוך מופע זה. למרבית הצער האלבום אינו כולל את האומנים האחרים שהשתתפו במופע. חלק הארי מהמופע כלל קטעים שהלחינו עבורה מאנוס לואיזוס, כריסטוס ניקולופולוס, ת'אנוס מיקרוטסיקוס, אפוסטולוס קאלדארס, אנדוניס וארדיס, מאריוס טוקאס, יאניס ספאנוס, ויאניס מארקופולוס, מגוון רחב שבהחלט משקף את ציון ה-20 - לקריירה שלה. כמו כן מכיל האלבום מכיל תמונות רבות מהמופע.
1991 מופיעה חאריס אלקסיו בתיאטרון "אטיקון" בתוכנית שנקראת "בשלוש מערכות". במערכה הראשונה מבצעת חאריס אלקסיו שירים של מאנוס חג'ידאקיס, ברטולט ברכט, מאנוס לואיזוס, תאנוס מיקרוטסיקוס, שירים שהיא כתבה והלחינה ואוסף מהרפרטואר שלה.
בסתיו 1991 הופיעה חארולה במועדון "רקס" עם קוסטאס חאטזיס. הקלטות מהמופע שובצו באלבום "חאריס אלקסיו שרה חאטזי". בין המשוררים לפטרי פאפאדופולו ואפטיחיה פאפאיואנופולו. השיר "קאלימבה" "ריקוד הגשם" נכתב למילים של חארולה. במקביל מקליטה חארולה את השיר "האהבה כירח מלא" ("Panselinos o erotas") לפס-קול הסרט "הצעד המטאורי של החסידה" של הבמאי תיאו אנגלופולוס ובהלחנת אלני קאראינדרו.
1992 חאריס אלקסיו מתחילה לעבוד עם חברת התקליטים POLYGRAM בסגנון חדש עם צליל אלקטרוני. הקלטת "בברכת הקדושים" ("Di' Efhon") בהלחנת ניקוס אנדיפאס למילים של לינה ניקולאקופולו זוכה להצלחה מסחררת עם להיטים כגון "למות או לחיות" ("Na ziso i na pethano") "קוסמת" ("Magissa") ו"אני בנעורי" ("Ego sta niata mou"). המכירות עוברות את 120,000 עותקים. ב-1994 ממשיכים חאריס אלקסיו וניקוס אנדיפאס בשיתוף פעולה, הפעם עם לפטריס פאפאדופולוס וארי דאבאראקי באלבום הנקרא "היי!" ("!EI"). באותה שנה היא מבצעת את "מה שיהיה" ו"הדרכים" ("Oi dromoi") של דימיטרי פאפאדימיטריו ושל לינה ניקולאקופולו.
ב-1995 יוצאת חארולה אלקסיו עם אלבום חדש "רחוב נפלי 88" שהלחינה וכתבה (ושיר אחד של ואסיליס ציצאני). האלבום נמכר בכ-100,000 עותקים וכמה שירים הופכים ללהיטים כמו "תו קטן" ("Minoraki") "ירח מלא" ("Panselinos"), "נפשות וגופים" ("Psyhes kai somata") "הגברים עוברים אמא" ("Oi andres pernoun mama"). עבור אלבום זה זכתה חאריס אלקסיו באות הוקרה צ'ארלס קרוס בצרפת. במקביל "רחוב נפליס" ("Odos Nefelis") חודר לעשרת הראשונים במצעדי הפזמונים בבריטניה לשבועות רבים.
ב-1996 יוצא לאור אלבום "סיור בעולם" ("Gyrizontas Ton Kosmo"), המכיל שירים מתוך הופעות חיות שהוקלטו בין השנים 92–96. אחד השירים הראויים לציון באלבום הוא השיר "אם יש אלוהים" ("Theos an einai") ללחן של גוראן ברגוביץ' ומילים של לינה ניקולאקופולו. השיר בגרסה העברית יצא לאור ב-1994 באלבומה של עפרה חזה המנוחה והוא מוכר בשם "אלוהי" או "כל הנשמה". את המילים כתבו בצלאל אלוני ועפרה חזה והלחינו גוראן ברגוביץ' ועפרה חזה בעיבוד עופר מאירי. "כל הנשמה" או "אלוהיי" הוא שיר הנושא של סרט צרפתי בשם "המלכה מרגו" ("La Reine Margot"). שירים נוספים שהיו ללהיטים הם "קופסת הטבק" ("I tabakiera") "אנשים בודדים" ("Anthropoi monahoi"),ו"הטנגו של נפלי" ("To tango tis nefelis"), השיר "הטנגו של נפלי", במקור לחן של לורינה מק'קניט הקנדית, הידוע בשם "הטנגו של אבורה", עבורו כתבה חאריס אלקסיו את המילים, את "עבור טאנגו אחד" ("Gia ena tango"), מילים ולחן של חארולה, ו"תחזיק מעמד עד הסוף" ("Krata gia to telos"), של פאנדליס תאלאסינוס ואיליה קאצוליס. במקביל היא כותבת את השיר "To kleidi" לאנדוניס וארדיס. פרט נוסף מעניין הקשור לאלבום הוא הסיפרון בכריכת קרטון עבה שהכיל בתוכו את האלבום וכמו כן עשרות תמונות של חאריס אלקסיו ממופעים על במות העולם. על גבי שני דפים המכילים כשמונה צילומים מביקורה בישראל ניראית חארולה מצולמת עם יהודה פוליקר, בביקור בירושלים העתיקה, על רקע ירושלים ההררית ועם מוזיקאים וכמרים אורתודוקסים.
ב-1997 יוצא לאור האלבום "נשיקה לעולם" ("A kiss to the world" "Ena Fili Tou Kosmou - Live"). האלבום כולל שירים ישנים מתוך הופעות חיות ועוד ארבעה שירים חדשים, ביניהם "שיר הסנונית" ("To tragoudi tou helidoniou") אותו כתבה והלחינה חאריס אלקסיו עבור התינוקת הקפריסאית אנסטסיה, שנקראה על שם אביה (אנסטסיוס "טאסוס" איסאק) אותו לא זכתה להכיר. טאסוס נהרג על ידי אספסוף מהימין הטורקי ב-11 באוגוסט 1996.
בקיץ 1997, נעתרת חאריס אלקסיו להזמנת הוועד למשחקי האולימפיאדה, "אתונה 2004", להשתתף במופע בגבעת פְניקה בסמוך לאקרופוליס. המופע זכה להצלחה כה מרובה שהוא נערך שנית באותו מקום.
1998 "משחק האהבה" ("To Paihnidi Tis Agapis") הוא אלבומה השני של חאריס אלקסיו עם שירים שאת כולם הלחינה וכתבה. את הקלטת האלבום עשתה באולפני Guillaume Tell בפריז עם אומנים יוונים וזרים.
בעשור הראשון של המאה ה-21
בספטמבר 2000 יוצא לאור האלבום "לחישות" ("Psythyri"), בן מבצעת חאריס אלקסיו בלדות כאשר קולה החם והמרגש מלוּוה על ידי גיטרה קלאסית, פסנתר ואקורדאון. האלבום מכיל שירים של ניקולא אסימו, וואסיליס פאפאקונסטנדינו, יורגוס אנדראו, אקיס פאנו, סטאמטיס קראונאקיס ואפילו אטיק. בין השירים הראויים לציון הם "אל תשאל את השמיים" ("Mi ton rotas ton ourano"), שיר משנת 1959 שהלחין מאנוס חאג'ידאקיס למילים ביוונית של יאניס יואנידיס עבור פס-קול הסרט "אי הגיבורים" בביצוע ראשון של ג'ני קארזי. ועוד שיר הראוי לציון הוא "מעט פירורי אהבה אני מבקשת ממך" ("Liga psyhoula agapi sou girevo") בסגנון בלוז-ג'אז. עם אלבום זה חותמת חאריס אלקסיו את שיתוף הפעולה עם חברת התקליטים PolyGram.
דצמבר 2000, תחילת המילניום וחודשים ספורים לאחר צאת האלבום "לחישות" לאור, יוצאת חאריס אלקסיו עם אלבום חדש תחת המותג של חברת ההפקה שהקימה Estia [באלבום זה: Haris Productions & Sony]. שם האלבום "אור מוזר" ("Parakseno fos"). בין היוצרים, ניקוס אנדיפאס, ת'אנוס מיקרוטסיקוס, ניקוס פורטוקאלגלו, כריסטוס ניקולופולוס, לינה ניקולאקופולו, אנדוניס ורדיס, מאנוס אלפתריו, יורגוס זאמבטאס וואזו אלאיאני. גם מקומה של חארולה כיוצרת לא ניפקד. בשנית כתבה מילים לשיר של לורינה מק'קניט "נשקני" ("Fila me"), וכמו כן, כתבה והלחינה את השיר "שיהיה לי טוב, שיהיה לך טוב, שאוהב אותך" ("Na 'ame kala, na se kala, na s' agapo") ואת המילים לשיר "אני רוצה אותך כאן" ("Edo se thelo") ללחן של אנדוניס וארדיס. שני דואטים באלבום: עם סזן אקסו הטורקיה בשיר שסזן עצמה הלחינה ועוד דואט עם הזמר הקפריסאי העולה מיחאליס חאטזיאניס.
בדצמבר 2001 פותחת חאריס אלקסיו את עונת החורף במועדון "סינה קראמיקוס" עם זמר הרוק והמלחין לברנטיס מאחריטסאס, הזמרת ליזטה קלימרי ולהקת "אנמוס". הקלטות מתוך מופע זה ישובצו באלבום שיצא לאור ב-2002 שנקרא "חאריס אלקסיו בסינה קרמיקוס" ("Cine Kerameikos").