cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ח'אלד מנסור
ח'אלד סעיד שחאדה מנסור (בערבית: خالد سعيد شحادة منصور, תעתיק מדויק: ח'אלד סעיד שחאדה מנצור; 14 באוגוסט 1975 – 6 באוגוסט 2022) היה טרוריסט פלסטיני, מפקד הגזרה הדרומית של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ברצועת עזה. חוסל על ידי צה"ל בסיכול ממוקד במבצע עלות השחר.
ביוגרפיה
ח'אלד סעיד שחאדה מנסור נולד ברפיח שברצועת עזה ב-14 באוגוסט 1975. הוא הצטרף לתנועת הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני במקביל לפרוץ האינתיפאדה הראשונה ב-1987.
לאורך השנים היה מעורב בפיגועים רבים, בהם הפיגוע ביולי 2004 שבו נפצע באורח בינוני מפקד החטיבה הדרומית באוגדת עזה, אל"ם פנחס זוארץ.
היה אחראי בין היתר על תיק המנהרות ופיקד על היחידה הרקטית של הג'יהאד. במהלך מבצע שומר החומות במאי 2021 היה אחראי על ירי רקטי כבד לעבר העורף הישראלי, בעיקר לעבר הערים אשדוד ואשקלון, ופעל לממש מתווים התקפיים נגד כוחות צה"ל ונגד ישראלים.
ב-6 באוגוסט 2022 נהרג בתקיפה אווירית של צה"ל ב"מבצע עלות השחר". עמו נהרגו ככל הנראה שני מחבלים נוספים ששהו לצדו בזמן התקיפה: ח'טאב עמאצי, מפקד חטיבת רפיח בג'יהאד האסלאמי, וזיאד אל-מדלל, סגנו של מנסור.
ג'יימס שרמן
ג'יימס סקולקרפט שרמן (באנגלית: James Schoolcraft Sherman; 24 באוקטובר 1855 - 30 באוקטובר 1912), היה סגן נשיא ארצות הברית בתקופת כהונתו של הנשיא ויליאם הווארד טאפט. קודם לתפקיד זה כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם ניו יורק וכראש עירייה.
חייו
שרמן נולד ביוטיקה שבניו יורק, בנם של העסקן הפוליטי ריצ'רד שרמן ומרי לבית שרמן. הוא התחנך בבתי ספר פרטיים ובשנת 1878 סיים לימודים בקולג' המילטון. לאחר מכן הוא למד משפטים ובשנת 1880 הוסמך לעריכת דין. שרמן עסק בתחום כשכיר בעיר הולדתו, לצד כהונתו כנשיא חברת ההשקעות "Utica Trust & Deposit Co." וחברת "New Hartford Canning Co.".
בשנת 1884 נבחר שרמן לראש עיריית יוטיקה ובשנים 1887–1891 הוא כיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית. בשנת 1891 הוא הפסיד בהתמודדותו מחדש לתפקיד, אך הוא שב לכהן בבית הנבחרים בשנת 1893 וכהונתו נמשכה עד ל-1909. שנים ספורות כיהן שרמן כיו"ר הוועדה לטיפול בענייני האינדיאנים. בשנת 1898 הוא היה בין המועמדים לתפקיד יו"ר בית הנבחרים, אך בחר לקבל על עצמו מינוי מטעם נשיא ארצות הברית ויליאם מקינלי וכיהן בתפקיד בכיר בנמל ניו יורק. בתפקיד זה הוא החזיק זמן קצר בלבד לאור מחאת התושבים במחוז בחירתו.
בשנת 1908 התמודד שרמן לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית, תחת המועמד לנשיאות ויליאם הווארד טאפט. הוא כיהן בתפקידו בשנים 1909–1912 והציג מועמדותו לכהונה נוספת, אך נפטר ימים ספורים טרם יום הבחירות.
תל פולג
תל פּוֹלֵג הוא תל עתיק בקרבת אודים, בתחומי שמורת שער פולג, דרומית לשפך נחל פולג. הוא נמצא כ-6 ק"מ דרומית לנתניה וממוקם על גבעת כורכר ברום של 25 מטרים מעל פני הים.
המיקום הגאוגרפי
האתר ממוקם בסמוך לדרך הים (וִיָה מַארִיס) העתיקה, דבר אשר תרם רבות ליישוב מבחינה כלכלית. תל פולג לא היה התל היחיד במקום אלא חלק מגוש של ארבעה יישובים אשר כולם הוקמו בתקופת הברונזה. שלושת היישובים הנוספים הוקמו מערבה לתל פולג כיישובי-בת: ח'רבת חילפים, ח'רבת פלגית (בשפך נחל פולג) ותל עשיר. יישובים אלו נחשפו בתחומי מכון וינגייט לספורט. יישוב נוסף התגלה 3.5 ק"מ מדרום-מזרח לתל פולג: תל זוריקיה.
ההתיישבות באתר
תל פולג היה מיושב ברצף החל מתקופת הברונזה התיכונה ועד לתקופה הרומית.
במהלך תקופת הברונזה התיכונה עברה פולג תהליך משמעותי של ביצור, שבמסגרתו נבנתה בה מצודה מוקפת חפיר בצִדה הצפוני של העיר. מצודה זו היוותה חלק ממערך הגנת הגבול הצפוני של ממלכת אפק הקדומה.
החל מתקופת הברונזה המאוחרת, דרך התקופה הישראלית ועד לתקופה הפרסית התקיים במקום יישוב פרזות (יישוב שאינו מוקף בחומה).
בתקופה הרומית החל לפעול במקום מפעל ייבוש הביצות של אגן נחל פולג; בעקבות זאת הועמק החפיר הכנעני בצידה הצפונה של פולג והחל לשמש בתור תעלת ניקוז, שאת שרידיה ניתן לראות עד היום בתחומי האתר.
מפעל ייבוש הביצות המשיך לפעול בפולג עד לתקופה הערבית הקדומה, עת נסתמה תעלת הניקוז והוזנחה. כתוצאה מכך, חזרו הביצות לאגן הפולג, מה שגרם לנטישת יישובי האזור.
בתקופה העות'מאנית התקיים במקום יישוב ערבי קטן בשם ח'רבת אלפאליק ומדרום לו יישוב נוסף בשם ח'רבת א-זבאבידה.
גילוי האתר וחקירתו
בשנות ה-50 של המאה ה-20 התבצעה בתל חציבת כורכר גדולה, אשר פגעה בו קשות. בעקבות החציבה התגלו שרידי היישוב הראשונים במקום. בשנות השבעים נערכו במקום מספר עונות חפירה קצרות בראשות פרופ' רם גופנא ואיתן איילון, אשר חשפו ממצאים ארכאולוגיים רבים, בהם מגדל שמירה גדול מתקופת הברונזה, תעלת הניקוז, החפיר ומספר יסודות של בתים ובורות מהתקופה הישראלית.
חופית גדולה
החופית הגדולה (שם מדעי: Calidris tenuirostris) היא מין עוף מסוג חופית שבמשפחת החרטומניים. זהו מין החופית הגדול ביותר. מקור השם המדעי של הסוג מגיע מיוונית עתיקה: kalidris או skalidris, הוא מונח שאריסטו השתמש בו לתיאור מספר עופות מים אפורים. שם המין  tenuirostris בא מלטינית. פירוש המילה tenuisהוא "דק", ו- rostrum פירושו "מקור" (מקור-דק).
בישראל החופית הגדולה היא מזדמנת נדירה ביותר. נצפתה בארץ פעמיים בלבד.
תיאור
אורכה הממוצע של החופית הגדולה הוא 26–28 ס"מ, מוטת כנפיה כ-58 ס"מ ומשקלה הממוצע 55 גרם. הנקבות גדולות יותר מהזכרים. למין זה רגליים קצרות כהות ומקור דק כהה באורך בינוני שמעוקל מעט כלפי מטה וקצהו מעט ירוק. לבוגר בעונת הרבייה יש חלקים עליונים מנוקדים אפרפרים, עם מספר נוצות אדומות. על הפנים, הגרון והחזה שלו כתמים שחורים רבים, וגם כמה פסים על גבו. בחורף נוצותיו הופכות להיות אחידות בצבע אפור חיוור בחלק העליון. מין זה דומה מאוד למין חופית להקנית. בנוצותיו בעת עונת הרבייה, יש לו מאפיינים בולטים של פנים, צוואר וחזה אדומים. כאשר הוא בלבוש חורף הוא ניתן להבדיל אותו גם על ידי ממדיו הגדולים יותר, מקורו הארוך יותר ויותר פסים על חלקיו התחתונים.
החופית הגדולה יכולה לחיות עד כ-17 שנים, והיא מתחילה להתרבות בערך בגיל 3-2.
תפוצה ומרחב מחיה
סביבת הרבייה של החופית הגדולה היא טונדרה בצפון-מזרח סיביר. היא מקננת על הקרקע, ומטילה כארבע ביצים בבור שהיא חופרת באדמה. בסתיו היא נודדת דרומה דרך דרום אסיה כדי לחרוף באוסטרליה. מין זה עף בלהקות עצומות בזמן הנדידה. הוא נצפה במספרים נמוכים במערב אלסקה ברוב השנים, וגם הגיע כמין תועה לקולומביה הבריטית, אורגון, מערב וירג'יניה, ומיין.
תזונה
החופית הגדולה מחפשת מזון בחופים ומקומות בוציים ומרימה מזון שאותו מזהה בעזרת ראייה. בעונת הרבייה ניזונה בעיקר מתוצרי צמחים שונים, כגון סוגים שונים של אוכמניות וצנוברי אורן גמדי (Pinus pumila). את האפרוחים היא מזינה גם בחרקים ועכבישים. במהלך החורף והנדידה היא ניזונה גם מצדפות עד גודל של 36 מ"מ וגם מחלזונות, סרטנים, תולעים טבעתיות ומקווצי עור שהיא מוצאת בקווי החוף.
סכנות
מצב השימור של מין זה מוגדר בסכנת הכחדה (EN). הגורם העיקרי לכך הוא אובדן בתי גידול שבהם עוצרת חופית זו בנדידתה מעל הים הצהוב. צמצום בבתי גידול בים הצהוב גורם לירידה מתמשכת בכמות האוכלוסייה של עופות מים. כ-65% מבתי הגידול על קו החוף של הים הצהוב נעלמו ב-50 השנים האחרונות. הם נעלמים בקצב של כאחוז אחד בשנה מאז שנות השמונים בעקבות התפתחות החקלאות והגידול באזור. פיתוח זה הביא לצמצום בתי גידול ביצתיים, גרם לזיהום סביבתי (לדוגמה, דלק מזהם שהגיע מהים אל קווי החוף), צמצם זרימת נהרות והעלה את כמות ההפרעות האנושיות.
מאמצי שימור
החופית הגדולה כלולה בהסכם השימור של עופות המים האפריקאים-אירואסיתיים הנודדים AEWA
אוכלוסייה
בשנת 2006 הוערך כי מספר הפרטים בטבע הוא כ-380,000. אך עם חזרתו של השפל בחופי סימנגואם שבקוריאה הדרומית (חופים שהיו תחנת עצירה מרכזית של החופית הגדולה בעת הנדידה) נעלמו קרוב ל-90,000 פרטים מהאזור. סקרים נוספים בקוריאה אישרו כי החופיות לא חלפו באזור. הפרטים הנעדרים לא נמצאו גם באוסטרליה, ולכן התקבלה ההשערה, כי החופיות שהיו אמורות להגיע לחופי סימנגואם נספו. כתוצאה מכך נקבעה הערכה חדשה למספר הפרטים בשנת 2007, והיא בין 292,000-295,000 פריטים.
על פי מעקבים באוסטרליה וניו זילנד אוכלוסיית החופית הגדולה הולכת וקטנה בקצב מהיר.
תל זוריקיה
תל זוּרֵיקִיָה הוא אתר ארכאולוגי באגן נחל פולג, מדרום לקיבוץ תל יצחק. גובהו 25 מטר מעל פני הים והוא נחלק לשני חלקים, צפוני ודרומי.
בחלק הצפוני של האתר נמצאו שרידי בנייה מהתקופה הפרסית וחרסים רבים. במקום זה התקיים במאה ה-19 יישוב ערבי קטן בשם ח'ירבת א-זוריקיה.
בחלק הדרומי נערכו חפירות בין השנים 1978-1979 בהנהלת רם גופנא, בהן נחשפו שרידי מצודה מתקופת הברונזה: חומות, מבנים ומגדל. מצודה זו היוותה חלק ממערך ההגנה של ממלכת אפק הכנענית, בדומה לתל פולג הסמוך.
האתר ממוקם באופן אסטרטגי לצד מעברה קדומה בביצות הפולג ובקרבתו נובע המעיין עין א-זוריקיה. בימי מלחמת העולם הראשונה נערך במקום קרב בין הטורקים והגרמנים לבין הבריטים לאחר צליחת הירקון. במפות בנות התקופה כונה המקום Zerkiye Crossing.
קישורים חיצוניים
ימין|ממוזער|230px|אגן נחל פולג במפה בריטית מ-1918, ותל זוריקיה במרכזו
איירון מיידן
איירון מיידן (באנגלית: Iron Maiden; בתרגום: בתולת הברזל) היא להקת הבי מטאל בריטית שנוסדה בשנת 1975, ממובילות תנועת הגל החדש של ההבי מטאל הבריטי. נחשבת לאחת מהלהקות המוערכות והמשפיעות ביותר בתחום המטאל.
איירון מיידן הוקמה ביוזמתו של הבסיסט והמלחין סטיב האריס שכתב באופן חלקי או מלא את רוב שירי הלהקה. לאיירון מיידן יש דמות של יצור מפלצתי מצויר הידוע בשם אדי, אשר הופיע על גבי עטיפות כל אלבומיה עד 2009. בשנה זו, יצא הפסקול של סרטם "Iron Maiden: Flight 666", המלווה את מסע ההופעות שלהם מ-2008 ועל העטיפה נראים חברי הלהקה בלבד. אדי עצמו הפך לסמלה של הלהקה.
היקף מכירותיה של איירון מיידן נאמד בלמעלה ב-100 מיליוני עותקים ברחבי העולם, מה שהופך אותה לאחת מלהקות הרוק והמטאל המצליחות ביותר בהיסטוריה. הלהקה הוציאה עד כה סך כולל של 36 אלבומים, בהם 17 אלבומי אולפן, 9 אלבומי הופעות, 5 מיני אלבומים ו-8 אלבומי אוסף. אלבומיהם זכו להגיע מספר פעמים למעמד אלבום זהב ופלטינה.
מוזיקה, ליריקה ושירה
חברי להקת איירון מיידן יוצרים מוזיקה כבדה, עמוקה ומלודית, הכוללת קטעי סולו אינסטרומנטליים ארוכים והרמוניות מורכבות של גיטרות חשמליות ותופים, עם דגש חזק על גיטרה בס. הגיטריסטים של הלהקה מתחלקים ביניהם בקטעי הסולו. יש לציין גם את אלבומם Seventh Son of a Seventh Son משנות השמונים, שעשה שימוש חדשני לאותה תקופה בקלידים ובסינתיסייזר, שלא היו מקובלים במוזיקת המטאל עד אז (אך בלהקת איירון מיידן מעולם לא נכלל קלידן כחבר להקה קבוע). מאפיין נוסף ביצירתם הוא השימוש הנרחב שעושה סולן הלהקה ברוס דיקינסון בסולם הפנטטוני בשירתו.
המוזיקה של איירון מיידן מגוונת למדי, וסגנון הלהקה עבר שינויים רבים בין אלבומיה השונים, בהתאם לתחלופת חברי ההרכב במשך השנים. הזאנ'ר העיקרי של הלהקה הוא מטאל קלאסי, אך בין הז'אנרים אליהן התקרבה הלהקה נכללים גם הארד רוק, רוק מתקדם, פרוגרסיב מטאל ועוד. סגנונה של הלהקה יכול להיות מחולק לפי השינוי בעמדת הסולן. אם בתקופה המוקדמת של הלהקה, בה פול דיאנו היה הסולן, נטו השירים לסגנון יותר "קופצני" ו"קליל" בתכנים ובמוזיקה, סגנונם העמיק והתבגר עם כניסתו של הסולן ברוס דיקינסון ללהקה. בשנות התשעים, כשבלייז ביילי החליף את דיקנסון כסולן - סגנון הלהקה פנה עוד יותר אל תכנים פילוסופיים ומהורהרים, ואל מוזיקה שקטה יותר ופחות כבדה, סגנון זה נשאר גם לאחר חזרתו של דיקנסון אל הלהקה.
בין הלהקות שהשפיעו על חברי הלהקה נכללות להקות הרוק הכבד הבריטיות דיפ פרפל, בלאק סבאת' ולד זפלין, שנחשבות ל"אבות המטאל".
אדי
עם תחילת דרכה איירון מיידן שיווקה עצמה באמצעות יצור מפלצתי מצויר, אשר סטיב האריס אף טרח לתת לו שם: אדי ("Eddie"), או בשמו המלא, אדי הראש ("Eddie the Head"). למרות שאדי מתואר מדי פעם כ"דמוי-זומבי" או כשלד של זומבי בעיתונות, הוא לובש מסווה שונה הנוגע לנושאים של אלבומים מסוימים ולסיבובי ההופעות העולמיים המקבילים להם, והופיע בין היתר בתור סייבורג (Somewhere in Time), מומיה מצרית (Powerslave) ומתמודד נפש שעבר לובוטומיה (Piece of Mind). אמנם אדי עצמו מכוער בכוונה, אך האיור נעשה ברמה גבוהה בידי המאייר דרק ריגס כאשר הדגש הושם על פרספקטיבה ומשחקי אור וצל, כך שהאיור נראה בעל עומק. אדי הפך לסמל המסחרי של הלהקה, ומטרתו העיקרית הייתה לשאת בלחץ התקשורתי הרב במקום חברי הלהקה עצמם. בובה של אדי מופיעה עם הלהקה בהופעות חיות. כמו כן אדי מופיע על כל אחד ואחד מ-15 אלבומיה, בכל פעם בצורה אחרת.
בהדפסה המחודשת משנת 1999, דיוקנו של אדי מהאלבום הראשון חולק לרצועות צרות אשר התחברו זו לזו כשכל הדיסקים הונחו, זה לצד זה, בסדר כרונולוגי. מארז מהודר של כל הדיסקים בתצוגה תואמת על גבי מעמד בצורת ראשו של אדי יצא במהדורה מוגבלת באותה השנה.
הקמת הלהקה
בשנת 1975 נגן הבס סטיב האריס והגיטריסט דייב מארי הקימו להקת הארד רוק. האריס קרא ללהקה איירון מיידן, "בתולת הברזל", על שם מכשיר עינויים מימי הביניים שהופיע בסרט האיש במסכת הברזל, בו צפה. במשך ארבע שנים הופיעה הלהקה הצעירה במועדונים ברחבי אנגליה, אך עדיין לא הוציאה אלבומים.
אלבום הבכורה - Iron Maiden
במשך ארבע שנות קיומה הראשונות, השתנה הרכב הלהקה מספר פעמים, וב-14 באפריל 1980, עם הרכב שונה לגמרי מהמקורי, הוציאה הלהקה אלבום בכורה אשר נקרא כשמה - Iron Maiden. סולן הלהקה היה הזמר פול דיאנו, שהגיע במקור מסצנת להקות הפאנק, אשר נוצרה באנגליה שלוש שנים קודם לכן.
אוגוסט השני, מלך פולין
פרידריך אוגוסט השני "החזק" (בגרמנית: August II. der Starke; 12 במאי 1670 – 1 בפברואר 1733) היה הנסיך בוחר (קורפירסט) של סקסוניה מ-(1694) ומלך פולין מ-1697. שני בניו המפורסמים ביותר היו אוגוסט השלישי, שקיבל את תואר הנסיך הבוחר מסקסוניה ומלך בפולין אחריו והיה בנה של המלכה, ומוריס דה סאקס, בנה של אחת מפילגשיו, הרוזנת אורורה מקניגסמרק, שהיה המצביא של צרפת במהלך מלחמת הירושה האוסטרית.
איירון מיידן
אלבום הבכורה - Iron Maiden
האלבום "Iron Maiden" זכה להצלחה באנגליה. כבר בשנה השנייה לצאת האלבום, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות אשר הגיע עד יפן, שם כונה "Maiden Japan" - משחק מילים המהווה מחווה לדיפ פרפל, אשר הוציאה ב-1972 אלבום הופעה חיה בשם Made In Japan.
אוגוסט השני, מלך פולין
בצעירותו
אוגוסט נולד ב-12 במאי 1670 בדרזדן, ליוהאן גאורג השלישי לבית וטין ולנסיכה אנה סופיה מדנמרק. בשנת 1691 מת אביו יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ואחיו הבכור יוהאן גאורג הרביעי, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה במקומו לשלטון. בשנת 1693 התחתן אוגוסט עם כריסטיאנה אברהרדינה מברנדנבורג-ביירוית. בשנת 1694 מת אחיו יוהאן גאורג הרביעי, הנסיך הבוחר מסקסוניה מהאבעבועות השחורות, ואוגוסט עלה במקומו לשלטון.
איירון מיידן
"Killers", עזיבתו של דיאנו והצטרפותו של דיקינסון
ב-2 בפברואר 1981 הוציאה איירון מיידן אלבום שני, אשר נקרא בהתאם לתדמית הלהקה, Killers ("רוצחים"). על עטיפת האלבום מופיע אדי כשבידו גרזן, ואת חולצתו מושכות מלמטה שתי ידיים אנושיות, ידי הקורבן הגוסס. האלבום "Killers" דומה מאוד לקודמו בסגנון: שמח, מהיר, לא מגוון, ואף כולל שני שירים אינסטרומנטליים. אף על פי כן, נכשל Killers במכירות ומכר הרבה פחות מקודמו. במהלך מסע הופעות עולמי שאחרי צאת האלבום, החליטו חברי הלהקה לפטר את הסולן, פול דיאנו, כיוון שהיה עולה על הבמה כשהוא עייף ומסומם.
אוגוסט השני, מלך פולין
שנות המלכות בפולין
בשנת 1697 נבחר אוגוסט למלך פולין הקתולית, וכתוצאה מכך היה עליו לנטוש את דתו הפרוטסטנטית ולהמירה בדת הקתולית.
איירון מיידן
"Killers", עזיבתו של דיאנו והצטרפותו של דיקינסון
את מקומו של דיאנו תפס הזמר ברוס דיקינסון, סולנה של להקת ההבי מטאל האנגלית סאמסון. דיקינסון התגלה כבעל קול חזק ועמוק. החל מאותם השנים ואילך, מפיק הלהקה היה מרטין בירץ'.
אוגוסט השני, מלך פולין
שנות המלכות בפולין
לאחר היבחרו היה עליו להתמודד עם קשיים רבים - ראשית, כנגד הצרפתים, שטענו על כשרות הבחירות ותבעו את השלטון בפולין לטובת הנסיך פרנסואה לואי, נסיך קונטי. לאחר שגבר באמצעים פוליטיים על בעיה זו, החלה תקופת מלכותו בהצלחה יחסית - הוא סיפח לפולין את אזור קמניץ פודולסק. לאחר כמה שנים החלה מלחמת הצפון הגדולה, בה אולץ לוותר על כיסאו על ידי קרל השנים עשר מלך שוודיה, שהיה גיסו (1706), לאחר תבוסות של הצבא הסקסוני לשוודים בקרבות בקלישוב ובפולטוסק. לאחר שלוש שנים, בהן היה סטניסלאב לשצ'ינסקי מלך פולין כוסאל שוודי, חזר אוגוסט למלוך בפולין, לאחר תבוסת שוודיה בקרב פולטבה (1709) לרוסיה בראשותו של פטר הגדול ובריחתו של קרל לטורקיה.
איירון מיידן
The Number of the Beast
ב-29 במרץ 1982, הוציאה איירון מיידן אלבום שלישי – The Number of the Beast ("המספר של החיה") עם הסולן החדש דיקנסון. הצטרפותו של דיקינסון שינתה את הסגנון של איירון מיידן. עד להצטרפותו, שיריה של איירון מיידן התאפיינו כשירים קלים, קצרים וקופצניים. דיקינסון עצמו העריץ את איירון מיידן של דיאנו בשל דמיונה לאגדת הרוק כבד דיפ פרפל אותה העריץ גם, אך כשהצטרף בעצמו ללהקה הביא עמו רוח חדשה ואחרת לגמרי. דיקינסון, עם קולו הגבוה והמהדהד ועם שירתו העצובה והרצינית הפך את איירון מיידן ללהקה יותר "כבדה" בעלת שירים ארוכים יותר, כבדים יותר ואף מעט מלנכוליים יותר. איירון מיידן ויתרה על תדמית הרחוב השמחה וה"עבריינית" של דיאנו ואימצה במקומה תדמית של להקה כבדה ואף מעט "שטנית".
אוגוסט השני, מלך פולין
שנות המלכות בפולין
אוגוסט שאף להפוך את פולין למלוכה תורשתית, במקום הבחירות שנהגו עד אז. למרות שלהלכה דבר זה לא עלה בידו, בכל זאת בנו, אוגוסט השלישי, הוא זה שעלה על כיסאו (1733), בעיקר בשל לחץ מצד האוסטרים.
איירון מיידן
The Number of the Beast
השיר המפורסם ביותר מהאלבום הוא שיר הנושא. לפני תחילת השיר, מושמעת הקראה של הקטע מהברית החדשה, אשר אומר כי 666 הוא מספר השטן, או כמו שהוא מכונה בספר, המספר של החיה. בפזמון הקליט והסוחף של השיר, דיקינסון צועק: “666 – the number of the beast!”. השיר לווה בקליפ, אשר בו מופיע אדם מחופש ל"אדי", אשר הפעם מייצג את השטן. השיר הפך להיות לאחד השירים המוכרים והמזוהים ביותר של 'איירון מיידן'.
אוגוסט השני, מלך פולין
אישיותו
המלך אוגוסט השני כונה גם "החזק" או "הרקולס הסקסוני". הוא נודע כאיש בעל כוחות פיזיים כבירים וכלוחם ללא חת. אחד משעשועיו היה שבירת פרסות סוסים או צלחות כסף, כדי להפגין את כוחו הרב. לצד זה, הוא אהב מאוד את האמנות, ובזמנו הפכה דרזדן, בירת סקסוניה, לאחת הערים המפוארות באירופה.
איירון מיידן
The Number of the Beast
שיר מפורסם נוסף שהפך ללהיט בקרב מעריצי הלהקה היא Run to The Hills שמתאר את פלישת האדם הלבן לאמריקה וכיבושה מהאינדיאנים. השיר נחלק לשני חלקים, כאשר הוא מציג את נקודת המבט של שני הצדדים לעניין. שיר זה הוא אחד מהשירים פופולריים של הלהקה, והוא מנוגן, במרבית סיבובי ההופעה שלה, לרוב כהדרן.
אוגוסט השני, מלך פולין
אישיותו
אוגוסט נודע כאדם הרודף אחר תאוותיו. הוא החזיק פילגשים רבות, כאשר החשובה שבהן הייתה הרוזנת אננה קונסטנציה, שקיבלה את התואר "הנסיכה קוזל" ולמעשה הייתה המלכה בפועל במשך שנים רבות, על אף שהמלכה הייתה בחיים. כך קרה שהיו לאוגוסט, על פי אומדן, כ-370 ילדים. נוסף על כך, היה אוגוסט ידוע גם כאדם לא יציב ולעיתים קרובות השיב רעה תחת טובה. ראש ממשלת סקסוניה, שהיה ידידו הנאמן ועזר לו רבות, נאסר על ידו ללא סיבה במבצר קניגשטיין, וכך קרה גם לרבים אחרים מאנשי המלוכה.
איירון מיידן
The Number of the Beast
שירים מפורסמים נוספים מהאלבום: "The Prisoner" ("האסיר") ו-"Hallowed Be Thy Name", בשניהם הדובר הוא אסיר. הראשון מבוסס על סדרת טלוויזיה האסיר, ואילו האחרון מתאר את ייסוריו הנפשיים של הנידון למוות המחכה להוצאתו להורג. השיר השני "Hallowed Be Thy Name" מנוגן גם הוא ברוב סיבובי ההופעות של הלהקה.
"The Number of the Beast" הוא האלבום הנמכר ביותר של איירון מיידן ונחשב לאלבום שבזכותו קיבלה את מעמדה. על אלבום זה נעשה פרק בתוכנית הדוקומנטרית "האלבומים הקלאסיים" ששודרה בישראל בערוץ 8.
Piece of Mind
בשל הצלחת "המספר של החיה" החליטו חברי הלהקה "להכות בברזל כל עוד הוא חם". האלבום הבא של הלהקה יצא ב-16 במאי 1983 ונקרא - Piece Of Mind, "חתיכת מוח" (משחק מילים על משקל Peace of mind, "שקט נפשי", ו"דעתי האישית" - give you a piece of my mind).
אוגוסט השני, מלך פולין
אורזולה קטרינה, "הנסיכה טשן"
הפילגש הראשונה שלקח לו אוגוסט הייתה אורזולה קטרינה (1680–1742), נסיכה גרמנית מאלטנבוכום, שנישאה (1695) לנסיך פולני, לובומירסקי, שמילא במשך השנים תפקידים שונים בפולין. היא הייתה אחיינית של הקרדינל של גניזן, שהיה מושל פולין עד לבחירת אוגוסט, ומראשי המפלגה הצרפתית. אוגוסט פגש בה מיד לאחר שהתמנה (1698), ומיד פעל אצל האפיפיור להתרת נישואיה ללובומירסקי. היא קיבלה מהמלך לאופולד הראשון את התואר "נסיכת המלוכה טשן" וב-1704 ילדה לו בן, יוהאן גאורג, שהיה מאוחר יותר מראשי חיל הפרשים הסקסוני.
איירון מיידן
Piece of Mind
זהו האלבום הראשון של הלהקה ביחד עם ניקו מק'בריין. האלבום מכיל מספר שירים בולטים, לדוגמה "Where Eagles Dare" ("היכן שהעיטים מעזים") המבוסס על סרט הפעולה הקלאסי הנשרים פשטו עם שחר, בכיכובו של קלינט איסטווד. הבלדה "Flight of Icarus" ("מעופו של איקרוס"), העוסק במיתוס היווני הטראגי על הנער שבנה לעצמו כנפיים וניסה לעוף. לפי השיר, ובניגוד למיתוס, אביו של איקרוס בגד בו ובכוונה שלח אותו אל מותו. השיר "The Trooper" ("הטוראי") מדבר על הסתערות הבריגדה הקלה. השיר הסוגר את האלבום, שנוטה מעט לסגנון הפרוגרסיב מטאל, הוא "To Tame a Land" ("לאלף ארץ") המבוסס על הרומן הבדיוני חולית של הסופר פרנק הרברט. עקב האשמת חברי הלהקה בשטניזם מצד בגלל האלבום הקודם, "המספר של החיה", בשיר "Still Life", לפני שהשיר מתחיל, ישנו "מסר סמוי" בהילוך אחורי שנאמר על ידי מתופף הלהקה ניקו מק'בריין, ובו הוא עושה חיקוי של אידי אמין, ואומר כתגובה למאשימים "אל תתערבו בדברים שאינכם מבינים", ומסתיים בשיהוק. השיר "Revelations" ("התגלות") כולל סגנון התיפוף מהיר יותר מהשירים הרגילים של איירון מיידן. שיר זה מתאר ממלכה שנמצאת במצב של מלחמה ובצורת ותושביה הגוועים מתפללים לאלוהים.
אוגוסט השני, מלך פולין
אורזולה קטרינה, "הנסיכה טשן"
שנה לאחר הלידה פגש המלך את הרוזנת אננה קונסטנציה, וגירש את אורזולה מחצרו. הוא פיצה אותה ב-250,000 טהלר. לאחר גירושה של אננה קונסטנציה מהחצר, חזרה אורזולה לדרזדן, ונתקבלה יפה, אף כי לא שבה לחיקו של המלך. לאחר כמה שנים של בדידות, נישאה אורזולה (1722), לנסיך מווירטמברג, שהיה מפקד בצבא הגרמני והסקסוני. לאחר 12 שנה נהרג בעלה בקרב, במלחמת הירושה הפולנית, כשלחם לצד אוגוסט השלישי. זה האחרון דאג לה לאחוזה פרטית ולקצבה שנתית מלכותית, עד למותה (1743) בשנת ה-63 לחייה.
איירון מיידן
Piece of Mind
החל מאלבום זה הרכב הלהקה נשאר קבוע למשך שש השנים הבאות.
Powerslave
ב-3 בספטמבר 1984 הוציאה לאור איירון מיידן את האלבום Powerslave, אשר על עטיפתו מצויר מקדש מצרי, ודיוקנו של אדי מחליף את פני הספינקס. בשיר הנושא של האלבום, הדובר הוא אל מצרי המביע תסכול על כך שהוא בן תמותה, בדיוק כמו בני האדם.
אוגוסט השני, מלך פולין
אננה קונסטנציה, "הנסיכה קוזל"
מבין פילגשיו הרבות, החשובה ביותר הייתה הרוזנת אננה קונסטנציה (1680–1765). בתחילה הייתה נשואה לרוזן הוים, אחד מידידיו הקרובים של המלך. הוא דאג להסתירה היטב מפניו, מאחר שהכיר היטב את מלכו. בפעם הראשונה בה ראה אותה המלך (1705), הוא התרשם מיופיה, הכריח את הרוזן הוים להפרד מאשתו תמורת תשלום ניכר, לקח את הרוזנת, ודאג שמלך גרמניה יעניק לה את התואר "הנסיכה קוזל", תוך הבטחה שלאחר מות המלכה הוא יכיר בה כאשתו החוקית.
איירון מיידן
Powerslave
שניים מהשירים המפורסמים מהאלבום הם השיר המהיר במקצבו "Aces High" וכן השיר "Two Minutes to Midnight" ("שתי דקות לחצות"). שניהם מדברים על מלחמה, בעוד הראשון רק מתאר אותה (הדובר בשיר הוא טייס בעת הקרב על בריטניה), השני מוקיע אותה. שיר נוסף באלבום הוא "Rime of the Ancient Mariner" ("שירת המלח הקדמוני"), המספר על ספינה שאבדה בים משום שרבצה עליה קללה. מילות השיר מבוססות על שירו של המשורר סמואל טיילור קולרידג'. אורכה של יצירה זו הוא מעל ל-13 דקות, וזהו השיר השני הארוך ביותר של איירון מיידן.
Live After Death
בשנת 1985 התקיימה הופעה גדולה של איירון מיידן בלונג ביץ' שבארצות הברית. הופעה זו הוקלטה לאלבום חי בשם Live After Death, אשר יצא ב-14 באוקטובר באותה שנה.
Somewhere in Time
ב-29 ביוני 1986 הוציאה איירון מיידן את האלבום Somewhere In Time ("היכנשהוא בזמן"). השירים הכי מפורסמים מהאלבום הם "Wasted Years" ("שנים מבוזבזות") ו "Heaven Can Wait" ("גן עדן יכול לחכות"), אשר הדובר בו מרגיש כי הוא גוסס אך מסרב לוותר על החיים. השיר האחרון והארוך ביותר באלבום היא "Alexander the Great" ("אלכסנדר הגדול"), המתארת את קורות חייו ומלחמותיו של אלכסנדר מוקדון.
"היכנשהו בזמן" מתאפיין בצליל גיטרות מיוחד במינו שמלווה את השירים השונים באלבום- אפקט chorus בשילוב דיסטורשן אשר משרה אווירה מסתורית.
אוגוסט השני, מלך פולין
יחסו ליהודים
אוגוסט החזיק אצלו כיהודי החצר את רבי יששכר ברנד להמן מהלברשטט, שעזר לו בהשגת הכסף שהיה נחוץ לו כדי לעלות על כיסא המלוכה, ולמעשה היה שר הכספים שלו, כאשר מיניסטריון הכספים לא היה מאויש להלכה.
איירון מיידן
Seventh Son of a Seventh Son
ב-11 באפריל 1988 הוציאה איירון מיידן את האלבום Seventh Son of a Seventh Son ("הבן השביעי של הבן השביעי"), אשר עוסק באגדה, לפיה היה מלך ולו 7 בנים. גם לבנו השביעי היו 7 בנים, והשביעי שבהם נועד להיות נביא זעם ופורענות עוד לפני שנולד. מבחינה רעיונית, השיר "The Prophecy" ("הנבואה"), אשר ממוקם אחרי שיר הנושא, הוא למעשה שיר המשך לשיר הנושא. הדובר בשיר הוא הבן השביעי, הנביא, אשר זועק לבני עירו שיקשיבו לו. המוטיב של נביא אמת שנוא, המוכיח את בני עירו על חטאיהם ומנבא פורענות, ובני העיר מסרבים להקשיב לו - מקורו בתנ"ך, בסיפורו של הנביא ירמיהו.
השירים המפורסמים ביותר מהאלבום הם "Can I Play With Madness" ("האם אני יכול לשחק בשיגעון"), "The Evil That Men Do" ("הרוע שאנשים עושים") ו-"The Clairvoyant" ("מגדת העתידות"). מבחינה מוזיקלית, "הבן השביעי" הוא אלבום שקט ומורכב יחסית, איטי ועדין בהרבה מקודמיו.
אוגוסט השני, מלך פולין
יחסו ליהודים
למעשה, לא היה אוגוסט קנאי לנושאים שבדת, ומעידה על כך העובדה שהיה בעת ובעונה אחת נסיך בוחר של סקסוניה הפרוטסטנטית ומלך פולין הקתולית.
איירון מיידן
חילופי גיטריסטים
אחרי יציאת "הבן השביעי" עזב הגיטריסט אדריאן סמית' את הלהקה לאחר שמונה שנים של שיתוף פעולה ופנה לקריירת סולו, במסגרתה הוא השתתף בפרויקטים של אומנים אחרים. את מקומו תפס גיטריסט חדש בשם יאניק גרס, שנוהג לקפוץ ולהתפרע על הבמה, תוך כדי פעלולים עם הגיטרה, כגון נגינה בעזרת הרגליים וכדומה. גרס הגיע מלהקת הליווי של איאן גילן, סולנה של דיפ פרפל.
No Prayer for the Dying
ב-1 באוקטובר 1990 הוציאה איירון את האלבום No Prayer for the Dying ("אין תפילה עבור המתים"), לראשונה ללא סמית' מאז אלבום הבכורה. שיר הנושא הוא שיר פילוסופי מבחינת הליריקה, ואיטי ושקט מבחינת המלודיה.
השיר הכי מפורסם מהאלבום הוא השיר "Bring Your Daughter... To The Slaughter" ("הבא את בתך... אל השחיטה"), שהיה לשיר הרוק הכבד הראשון אי פעם שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים הבריטי ונכלל בפסקול הסרט "סיוט ברחוב אלם 5". שיר בולט נוסף הוא השיר הסוגר את האלבום, "Mother Russia" (אמא רוסיה), המפאר את עוצמתה האימפריה הרוסית ובשורה האחרונה מברך על שחרור העם מידי השלטון הטוטליטרי של ברית המועצות.
Fear of the Dark
ב-11 במאי 1992 הוציאה איירון מיידן את האלבום Fear of the Dark ("פחד מהחושך"). השיר המפורסם ביותר מהאלבום הוא שיר הנושא שהפך לאחד מהשירים המפורסמים ביותר של איירון מיידן. הדובר בשיר הוא פרנואיד הלוקה בפוביה לחושך.
שיר מפורסם נוסף מהאלבום היא השיר "Afraid to Shoot Strangers" ("מפחד לירות בזרים"). השיר נכתב על רקע מלחמת המפרץ והוא מביע סלידה מזוועות המלחמה אך בד בבד את העובדה שלפעמים אין ברירה אלא להילחם ("The reign of terror corruption must end"). חלקה הראשון של היצירה מורכב משירה איטית, שקטה ונוגה של דיקינסון, על רקע ליווי שקט ומינורי. החלק השני הוא אינסטרומנטלי, טכני, מהיר ורועש. שני השירים האלו הם היחידים מהאלבום שמבוצעים בהופעות חיות אחרי 1993. שירים מפורסמים נוספים מתוך האלבום השיר "Be Quick or Be Dead" ("היֵה מהיר או שתהיה מת"), וכן הבלדה רוק "Wasting Love" ("אהבה מבוזבזת").
ההופעה בדונינגטון
בשנת 1992 התקיים פסטיבל רוק ליד הטירה דונינגטון שבאנגליה. להקות רבות הגיעו מארצות רבות להופיע בדונינגטון. המופע המרכזי היה ההופעה של איירון מיידן, אשר היווה את גולת הכותרת של הפסטיבל.
בהופעה זו הייתה אחד השיאים בקריירה של איירון מיידן. ההופעה הוקלטה ויצאה לאור בתור אלבום לא רשמי (בוטלג) בשם Live at Donington.
מכאן ואילך חלה ירידה בפופולריות של הלהקה, כחלק מהירידה בפופולריות של הרוק בכלל במהלך שנות ה-90.
אוסף ההופעות
אחרי ההצלחה של "פחד מהחושך" ושל ההופעה בדונינגטון, החליטו חברי הלהקה לקחת הפסקה, מה שלא מנע מהם לשחרר אוסף חדש. בשנת 1993 הוציאה הלהקה שני אוספי הופעות אשר נקראים בשם הכולל "A Real Live/Dead One", ואשר כוללים מספר שירים מדונינגטון.
עזיבתו של דיקינסון, הצטרפותו של ביילי ו-The X Factor
בשנת 1994, אחרי 12 שנים כסולן הלהקה, החליט ברוס דיקינסון לנסות קריית סולו ועזב את הלהקה. לתפקיד הסולן החדש של איירון מיידן נבחר הזמר בלייז ביילי, סולנה של להקת המטאל האנגלית וולפסביין.
The Best of the Beast
בשנת 1996 שחררה איירון מיידן את האוסף הכפול The Best of the Beast, "המיטב של החיה", שכלל 27 שירים של איירון מיידן מכל התקופות. כמות העותקים של דיסק זה הוא כמאה אלף עותקים, מה שהקנה לדיסק הזה את הכינוי "דיסק האוסף הנדיר ביותר".
Virtual XI
ב-23 במרץ 1998 הוציאה איירון מיידן אלבום שני עם ביילי- Virtual XI, אשר נעשה גם הוא בסגנונו העצוב והמאופק יחסית של הסולן החדש. אחד השירים הבולטים ביותר באלבום "The Clansman", המגלגל את סיפורו של ויליאם וולאס, מנהיג השבטים הסקוטים שלחמו למען עצמאות סקוטלנד מן הבריטים בסוף המאה ה-14. אחד החלקים הבולטים ביצירה הוא סולו מלודי של גיטרה חשמלית, המנוגן על ידי שני הגיטריסטים, גרס ומאריי, במקביל. בדומה ל-X Factor, גם Virtual XI לא הצליח במכירות.
שובם של סמית' ודיקינסון ו"Brave New World"
הזמר דיקינסון והגיטריסט סמית' הלחינו ביחד רבים מהשירים של איירון מיידן, וכאמור, זמן קצר אחרי שסמית' עזב, גם דיקינסון עזב. גם כשדיקינסון החל בקריירת הסולו, אשר זכתה להצלחה פחותה מסולן איירון מיידן, סמית' הלחין ביחד איתו חלק מהשירים, ואף ניגן בהם. בשנת 1999 החליטו שניהם לחזור ללהקת האם שלהם. בלייז ביילי עזב את איירון מיידן, והלהקה הוציאה אלבום חדש ב-29 במאי 2000, בשם Brave New World. כשחזר דיקנסון ללהקה, הביא איתו את הסגנון בו התמקד בקריירת הסולו - סגנון עצוב ושקט יותר. למרות העובדה שסמית' חזר, יאניק גרס נשאר בלהקה.
הסגנון של "עולם חדש מופלא" (על שם ספר פופולרי מאת אלדוס האקסלי, שחלק מהשירים נכתבו בהשפעתו) שונה בתכלית מכל מה שאיירון מיידן עשו עד אלבום זה. האלבום מכיל 10 שירים, ארוכים במיוחד ומפותחים מבחינה מלודית. האלבום חורג לא רק מהסגנון הכללי של איירון מיידן, אלא אף מסגנון המטאל המסורתי כולו לכיוון הפרוגרסיב מטאל. גם מבחינת התוכן, זהו אלבום קודר ושונה בתכלית מקודמיו: במקום שירים בנושאים היסטוריים ומיתולוגיים, המספרים על גיבורים נועזים וקרבות עקובים מדם - האלבום מכיל שירים פילוסופיים ועמוקים. שיר הנושא של האלבום הוא יצירה ארוכה, מינורית ושקטה יחסית, עם מילים על משמעות החיים. בהתאם, גם העטיפה של האלבום מצוירת בצבעים קרים של כחול-סגול כהה, בניגוד לעטיפות הצבעוניות והססגוניות אשר אפיינו את האלבומים הקודמים. בציור, נראה אדי כשהוא משקיף על לונדון עתידנית מבעד לעננים.
הפופולריות של איירון מיידן החלה לרדת עוד מאז השיא בהופעת דונינגטון, וחזרתם של סמית' ודיקינסון לא שינתה את המצב. גם Brave New World לא זכה להצלחה שלה זכו האלבומים משנות השמונים.
Rock in Rio
ההתעקשות של חברי הלהקה להוציא אלבומים נוספים בסוף שנות התשעים נראתה בעיני רבים כמאולצת ולא במקום, וחלק גדול ממעריצי הלהקה חשו שהלהקה מיצתה את עצמה.
אף על פי כן, בשנת 2001 איירון מיידן הוזמנה להופיע בפסטיבל הרוק השנתי רוק בריו בריו דה ז'ניירו, שבברזיל. בריו הופיעה הלהקה מול קהל גדול של כ-250 אלף איש. ההופעה הוקלטה לאלבום כפול בשם "Rock in Rio".
Dance of Death
ב-8 בספטמבר 2003 הוציאה איירון מיידן את האלבום Dance of Death ("ריקוד המוות"). בעוד שהאלבום הקודם, "עולם חדש מופלא", היה שונה באופן משמעותי מכל קודמיו ובלט בחוסר המסחור שלו, ובמנגינות הקודרות והמינוריות, הרי שב"ריקוד המוות" ישנה חזרה ברורה אל הסגנון הישן והמוכר של הלהקה. בדומה לאלבומים הקלאסיים שלה, "ריקוד המוות" הוא אלבום מלא אנרגיה, המאופיין במוזיקה מהירה בהרבה מ"עולם אמיץ חדש"; עם זאת, עדיין אפשר לראות באלבום "שאריות" של מלודיות עמוקות מהאלבום הקודם. אחד הדברים שמיוחדים באלבום הזה הוא השינוי העיקרי בסאונד: "הזזת" הבס והתופים לעמדות פחות מרכזיות לטובת שלוש הגיטרות.
אחת היצירות החשובות באלבום הוא שיר הנושא את שם האלבום - Dance of Death. זהו שיר עם מילים הומוריסטיות המתארות מצב מתוחכם ועצוב: אדם שיכור ומכור לאלכוהול ש"רוקד עם המוות". מבחינה מוזיקלית, היצירה מהווה שילוב בין הסגנון הקלאסי האנרגטי של איירון לסגנון הקודר של "עולם אמיץ חדש". היצירה אמנם ארוכה, מלודית ושקטה יחסית, אך עם זאת מלאת רגש.
A Matter of Life and Death
ב-28 באוגוסט 2006 הוציאה איירון מיידן את האלבום A Matter of Life and Death, הדומה בסגנונו העצוב והעמוק ל-Brave New World. על אף שאין מדובר באלבום קונספט, כל השירים באלבום (וכן עטיפתו) עוסקים בדת ובמלחמות. בסיבוב ההופעות הנלווה האלבום נוגן בשלמותו על הבמה. בדצמבר 2006 השתתפו איירון מיידן בתוכנית "Live from Abbey Road" במהלכה מקליטים אומנים שונים שני שירים באולפני אבי רוד (איירון מיידן ביצעו את "Hallowed Be Thy Name" ואת "Brighter Than a Thousand Suns"). החלק השני של סיבוב ההופעות כונה "A Matter Of The Beast" ונועד לחגוג 25 שנה לצאתו של האלבום "The Number of the Beast". במהלך ההופעות ביצעו איירון מיידן 5 שירים מ-"A Matter Of Life And Death" ו-5 נוספים מ-"The Number of The Beast". הם הופיעו במספר פסטיבלים גדולים באירופה וכמו כן ביקרו גם בהודו ובמזרח התיכון. הופעה גדולה במסגרת סיבוב ההופעות הייתה בפארק דונינגטון, בפעם הרביעית בקריירה שלהם.
Somewhere Back In Time ו-Flight 666
ב-12 במאי 2008 שחררה הלהקה אוסף בשם Somewhere Back in Time שמלקט שירים מ"תקופת הזהב" של הלהקה, כלומר מהשנים 1980–1989. במשך שנה וחודשיים הלהקה יצאה לסיבוב הופעות ברחבי העולם בו ניגנה שירים שלה משנות ה-80 שלא נוגנו בהופעותיה במשך זמן רב.
מטרת סיבוב ההופעות הייתה, לדברי חברי הלהקה, לתת הזדמנות למעריצים הצעירים לשמוע את החומר על הישן של הלהקה אותו היא כבר לא מבצעת בהופעות חיות. סיבוב ההופעות זכה להצלחה ברחבי העולם (למעלה מ-90 הופעות בהם צפו למעלה מ-2 מיליון איש) וחלקו הראשון צולם לסרט שיצא בשם Flight 666. כמו כן, יצא אלבום הופעה נוסף בשם Flight 666 – The Original Soundtrack שמכיל שירים מההופעות בחלק הראשון של סיבוב ההופעות.
The Final Frontier
אלבומם ה-15 במספר של איירון מיידן, The Final Frontier, יצא ב-16 באוגוסט 2010. ב-9 ביוני יצא הסינגל הראשון מהאלבום, 'El Dorado', והיה זמין להורדה בחינם מהאתר האינטרנט של איירון מיידן. שיר זה זכה בפרס גראמי לשנת 2011 על 'ביצוע המטאל הטוב ביותר'. זהו האלבום הארוך ביותר של איירון מיידן שנעשה עד כה, כאשר אורכו הוא 76 דקות ו-35 שניות.
בשנת 2011 הלהקה הוציאה את האוסף From Fear to Eternity שמכיל שירים של הלהקה שנכתבו בין 1990 ל-2010 (מ-No Prayer for the Dying ועד The Final Frontier).
The Book of Souls
ב-2014, יצאה הודעה מטעם הלהקה, כי לדיקינסון התגלה גידול סרטני בלשונו, ועכשיו מתאושש. נמסר שהוא קרוב להחלמה ונעשו הקלטות לאלבום חדש. ב-18 ביוני 2015, פורסמו שמו ועטיפתו של האלבום החדש אשר ייקרא Book of Souls. זהו אלבומה הכפול הראשון של הלהקה, והוא כולל את האפוס The Empire of Clouds אשר עולה על אורכו של Rime of the Ancient Mariner, כשאורכו הוא 18 דקות. השיר Tears Of a Clown הוקדש לזכרו של רובין ויליאמס.
באוגוסט 2015 שוחרר סינגל מהאלבום, בשם Speed Of Light (מהירות האור) שכלל קליפ בו דמותו של אדי מגלמת דמויות ממשחקי מחשב שונים. ב-4 בספטמבר האלבום יצא למכירה
Senjutsu
ב-15 ביולי 2021 יצא לאור הסינגל The Writing on the Wall מתוך אלבום האולפן החדש של הלהקה, שצפוי לצאת לאור ב-3 בספטמבר.
פרסים והשפעה
איירון מיידן נחשבת לאחת מלהקות הרוק והמטאל המשפיעות ביותר, שהגדירו את המושג "הבי מטאל", ובפרט את ההבי מטאל הקלאסי. הלהקה זוכה להערצה ברחבי העולם, אף בקרב אנשים שטרם נולדו בתקופה בה כתבה את יצירותיה המפורסמות. גם בעשור השני של המאה ה-21 נמכרים מיליוני חולצות, פוסטרים ואביזרים דומים של הלהקה ברחבי העולם. ערוץ המוזיקה VH1 דירג את איירון במקום ה-24 ברשימת "100 הגדולים ברוק הכבד". הלהקה זכתה במספר פרסים והוקרות במשך שנות קיומה, והם:
השפעות
לחברי הלהקה השפעות שונות. האריס מציין כהשפעות להקות הבי מטאל, הארד רוק ורוק מתקדם של שנות ה-70: בלאק סבאת', דיפ פרפל, אמרסון, לייק ופאלמר, ג'נסיס, ג'טרו טאל, לד זפלין, פינק פלויד, ת'ין ליזי, UFO, Wishbone Ash ויס.
הגיטריסטים של הלהקה מציינים גיטריסטים שונים כשהשפעות. מארי מציין את ג'ימי הנדריקס. סמית מציין את ג'וני ווינטר ופט טרוורס, גרס מציין את ריצ'י בלקמור.
דיקינסון שידוע כבעל קול אופראי עוצמתי, הושפע מזמרים כמו: ארתור בראון, פיטר האמיל, איאן אנדרסון ואיאן גילן.
האריס מתאר את הסגנון של הלהקה שכבר יותר פרוגרסיבי כיום כ"לא פרוגרסיבי כמו בסצנה המודרנית, אך יותר כמו דרים ת'יאטר בסגנון שנות ה-70".
מחוות לאיירון מיידן
עדות להשפעה הגדולה של המוזיקה של איירון מיידן על להקות מטאל מכל הסגנונות ניתן למצוא במספר אלבומי המחווה שנעשו לאיירון מיידן. אלבומי המחווה שנעשו לאיירון מיידן באים משלל תת-סגנונות במטאל, מהבי מטאל מלודי (בסגנון המקורי של איירון מיידן) ועד בלאק מטאל אגרסיבי. להקות מפורסמות רבות מקדישות שירים ומצבעים גרסאות כיסוי לשיריהם של איירון מיידן.
דיסקוגרפיה
{|
Spongiforma squarepantsii
Spongiforma squarepantsii הוא מין של פטרייה ממשפחת Boletaceae שהתגלה ביערות של מלזיה ב-2010 ושהתפרסמה לראשונה כמין חדש במאמר בכתב העת Mycologia במאי 2011.
הפטרייה שייכת לסוג Spongiforma הרומז לגופו דמוי הספוג של פרי הפטרייה (ספוריוקרפ), ושם המין squarepantsii מצביע על צורתה המזכירה את בובספוג מכנסמרובע (SpongeBob SquarePants). צפייה במשטח נושא נבגים של הפטרייה באמצעות מיקרוסקופ אלקטרוני, נדמתה בפני כותבי המאמר שדיווח על הפטרייה כ"דמוי קרקעית ים עם ספוגי ים צינוריים".
ריחו של המין מעופש.
הוא אחד מהפטריות שיכולות אחרי סחיטה לחזור לצורתן המקורית.
בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה בובספוג מכנסמרובע בפרק 13 לציון ליל כל הקדושים, רואים את מוחו של בובספוג, המזכיר את הפטריה.
מנדריבה לינוקס
סקירה
דובאל לקח את Red Hat Linux, שינה את שולחן העבודה ל־KDE, הוסיף תוכנית התקנה ידידותית, נקודה משמעותית כיוון שלינוקס נחשבה אז למערכת הפעלה שקשה להתקין. יכולת זיהוי החומרה האוטומטית של הפצה זו, ביחד עם הכלים לניהול מחיצות הדיסק, נחשבים לטובים מסוגם. לא מעט משתמשים בלינוקס הצליחו להתקין אותה לראשונה בסיועה של הפצה זו, לאחר ניסיונות כושלים עם הפצות אחרות.
מנדריבה זכתה מאז לפופולריות בקרב משתמשים חדשים בלינוקס ובמיוחד כאלה שנטשו את Windows במטרה לנסות מערכת הפעלה חלופית. תהליך הפיתוח של מנדריבה היה פתוח ושקוף לחלוטין.
שלב מבחני האיכות של הגרסה בפיתוח היה בדרך כלל קצר ואינטנסיבי. החל בגרסה 9.0 מחזורי העדכון התארכו והחל מגרסת 2006 - גרסה רשמית חדשה יצאה אחת לשנה. מגרסת 2007 חזרו במנדריבה להוציא גרסה עדכנית אחת לשישה חודשים (כל גרסה זוכה לתמיכה במשך שנה שלמה ורכיבי הבסיס נתמכים במשך שנה וחצי). משתמשים המעוניינים לבחון גרסאות בטא יכולים להיעזר ברשימות הדיוור של הפרויקט ולרוב הם צפויים לקבל מענה תוך פרק זמן קצר על שאלות רלוונטיות או על דיווח על באג.
זהו מאפיין מהותי של עולם הקוד הפתוח המאפשר למשתמשים כניסה לחצר האחורית של הפרויקטים השונים. המשתמשים בוחרים לעיתים להתפשר על יציבות לטובת גרסאות עדכניות של התוכנות שבהן הם מעוניינים.
באפריל 2005 שונה שם החברה ממנדרייק למנדריבה, בעקבות האיחוד עם Connectiva הברזילאית.
לקראת סוף העשור הראשון של המאה ה-21 נקלעה החברה לקשיים כלכליים. בשנת 2010 רכשה חברת NGI הרוסית את השליטה בחברה. בעקבות כך פוטרו רבים מעובדיה.
ב-18 בספטמבר 2010 החליטה קבוצה של מפתחים לשעבר - ואחרים מקהילת המשתמשים - על פיצול של מנדריבה תחת השם מגאיה.
מנדריבה הייתה ההפצה הראשונה שהשתמשה בגרסה 5 של מערכת ניהול החבילות RPM (החל מגרסה 2011).
מנדריבה לינוקס איננה בפיתוח. במקום זאת, קיימת הפצת OpenMandriva שמהווה ההמשך הישיר של מנדריבה.
גרסאות
לאחר גרסה 10.1 החליטה החברה לקרוא לגרסאות על-שם שנת ההוצאה. גרסת 2005 יצאה באביב 2005. בסתיו 2005 יצאה הגרסה שנקראה 2006. החל מאותה שנה יצאה הגרסה החדשה של כל שנה בסתיו שלפני כן, ואילו באביב יצאה גרסת תחזוקה ("גרסת האביב"). עם זאת, לשנת 2010 יצאה גם גרסת תחזוקה נוספת בשם 2010.2 בסוף השנה.
מגֵאיה
ב־18 בספטמבר 2010 החליטה קבוצה של מפתחים לשעבר - ואחרים מקהילת המשתמשים - על פיצול של מנדריבה תחת השם מגֵאיה (Mageia). ב-1 ביוני 2011 יצאה הגרסה הראשונה. הפצה זו עדיין מבוססת על גרסה 4 של מנהל החבילות rpm בניגוד לגרסה 5 שבגרסת הפיתוח של מנדריבה.
התקנה
התקנת התוכנה נעשית דרך אתר המחזיק מאגר חבילות לגישה באמצעות תוכנית ניהול החבילות הסטנדרטית במנדריבה, URPMI או Smart.
למנדריבה כאמור תוכנית התקנה גרפית. ניתן לבצע את ההתקנה בעברית, על ידי בחירת שפת ההתקנה במסך.
אתר הפרויקט מציע מבחר מדריכים מצולמים, שמתאימים גם להתקנה ישירה של מנדריבה, וביניהם גם מדריך התקנה.
ישראל
מנדריבה הקדישה תשומת לב לתמיכה במגוון שפות, בין השאר גם עברית. בתחילת שנות ה-2000 הייתה זו הפצת לינוקס פופולרית, וקהילת משתמשים נאמנה נשארה גם בהמשך.
בשנת 2004 נוצרה גרסה ישראלית בשם "אחד" (1), הכוללת התקנה בסיסית של מנדריבה עם מספר שינויים קטנים לשיפור התמיכה בעברית ובדיסק בודד (שהחליף את השלושה שנדרשו).
בסוף שנת 2007 נפתחה נציגות רשמית של ההפצה בישראל תחת השם "מנדריבה ישראל" וזו החלה את פעילותה בשנת 2008, אולם הפסיקה אותה בהמשך.
רן בן שמעון
רן בן שמעון (נולד ב-28 בנובמבר 1970) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן.
קריירה ככדורגלן
בן שמעון גדל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה, ובשנת 1987 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, שם שיחק לצידו של אחיו הבכור, החלוץ אסי בן שמעון. במכבי פתח תקווה שיחק עד עונת, עמה זכה פעמיים בגביע הטוטו של הליגה הארצית (אז הליגה השנייה), ובעונתו האחרונה זכה עמה בגביע הטוטו של הליגה הלאומית (אז הליגה הראשונה) אחרי ניצחון 1:2 על מכבי תל אביב במשחק הגמר, בו כבש בן שמעון את השער השני לזכות מכבי פתח תקווה בבעיטה חופשית מדויקת.
בהפועל חיפה הפך בן שמעון למנהיג, וזכה לכינוי "5 לב אדום" מצד אוהדי הקבוצה. כמו כן, שימש כקפטן הקבוצה והגיע לשיאו בעונת האליפות של הפועל חיפה בשנת 1999 תחת הדרכתו של המאמן אלי גוטמן. בשנת 2000 מאמן הקבוצה גיא לוי רצה לשחרר את בן שמעון מהקבוצה, אך בלחץ רובי שפירא והאוהדים חזר בן שמעון להתאמן עם הקבוצה והצדדים שבו לשתף פעולה. באותה עונה זכה עם הפועל חיפה בגביע הטוטו.
בן שמעון עוד הספיק לשחק בהפועל פתח תקווה ובבני יהודה תל אביב, ובשנת 2003 פרש ממשחק פעיל. בן שמעון ניחן בבעיטה חזקה ומדויקת והיה אמון על ביצוע הבעיטות החופשיות בקבוצותיו. ממצבים אלה כבש מספר שערים במהלך קריירת המשחק.
נבחרת ישראל
לזכותו של בן שמעון 34 הופעות בנבחרת ישראל. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-9 בספטמבר 1992 במשחק ידידות מול נבחרת פולין, ולאחר מכן שיחק במדי הנבחרת במוקדמות מונדיאל 1994 ומוקדמות מונדיאל 1998. את הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-13 בנובמבר 1999, בהפסד 0–5 לנבחרת דנמרק במסגרת משחקי הפלייאוף של מוקדמות יורו 2000.
קריירה כמאמן
לאחר פרישתו, החל כמאמן קבוצת הנוער של מכבי תל אביב, ובשנת 2005 מונה למאמן הפועל חיפה, אותה עזב לאחר שנכשל במאמציו לעלות עם הקבוצה לליגת העל.
בעונת 2006/2007 אימן את עירוני קריית שמונה בליגה הלאומית וזכה עמה בגביע הטוטו לליגת המשנה. בתום העונה העלה את הקבוצה לליגת העל לראשונה בתולדותיה. בעונת 2007/2008 הוביל בן שמעון את הקבוצה הצפונית למקום השלישי בליגה, שהקנה לה כרטיס לגביע אופ"א.
ב-12 באפריל 2009 חזר בן שמעון לאמן את עירוני קריית שמונה לאחר התפטרותו של אלי כהן בעקבות הידרדרותה לתחתית הטבלה. בן שמעון לא הצליח להציל את הקבוצה מירידה לליגה הלאומית, אך בעונת 2009/2010 זכה עמה שוב בגביע הטוטו לליגה הלאומית, ובתום העונה הוביל אותה בחזרה לליגת העל. בעונת 2010/2011 הוביל בן שמעון את עירוני קריית שמונה לזכייה בגביע הטוטו, והגיע עמה לחצי גמר גביע המדינה. בעונת 2011/2012 זכה עמה בגביע הטוטו בפעם השנייה ברציפות, ובתום העונה הוליך את עירוני קריית שמונה לאליפות הראשונה בתולדותיה. בסיום אותה עונה עזב בן שמעון את הקבוצה בעקבות חילוקי דעות עם בעלי הקבוצה, איזי שרצקי.
לקראת עונת מונה למאמנה של א.א.ק. לרנקה הקפריסאית, ובתום העונה הוביל את הקבוצה למקום הרביעי בליגת העל הקפריסאית.
ב-20 במאי 2013 מונה בן שמעון למאמן הפועל תל אביב. בעונה זו לא הצליח להעפיל לשלב הבתים בליגה האירופית עם הקבוצה, שאף הודחה מגביע המדינה בשלב מוקדם. בליגה סיימה הקבוצה את עונת 2013/2014 במקום הרביעי, וב-26 במאי 2014 סיים בן שמעון את תפקידו בהפועל תל אביב.
ב-11 ביוני 2014 מונה בן שמעון למאמן מכבי פתח תקווה, ובעונת 2014/2015 הוביל את הקבוצה לפלייאוף העליון, והיא סיימה במקום השישי. כעבור שנה וחצי בתפקיד, לאחר חילוקי דעות עם ההנהלה, החליט בן שמעון להתפטר מתפקידו כמאמן הקבוצה.
ב-8 ביוני 2016 מונה בן שמעון למאמן בית"ר ירושלים. ב-30 ביוני התקיים משחקו הרשמי הראשון של בן שמעון כמאמן בית"ר ירושלים בתיקו 0–0 נגד סלובודה טוזלה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, ושבוע לאחר מכן ניצחה הקבוצה 1–0 במשחק הגומלין. בן שמעון הוביל את הקבוצה לשלב הפלייאוף של מוקדמות הליגה האירופית בפעם הראשונה בתולדותיה, ובו הודחה על ידי סנט אטיין. ב-5 בפברואר 2017 פוטר בן שמעון מתפקידו.
ב-14 בפברואר 2017 מונה בן שמעון למאמן מועדון ספורט אשדוד עד תום העונה, עם אופציה לעונה נוספת.
ב-5 ביולי 2017 מונה למאמן נבחרת קפריסין, ובמוקדמות יורו 2020 הוביל אותה למקום הרביעי בבית. בסך הכל אימן את הנבחרת ב-23 משחקים, מתוכם ניצח חמישה משחקים והפסיד ב-14 משחקים, ובינואר 2020 הסתיים חוזהו בנבחרת.
במאי 2023 הודיע על עזיבת מ.ס אשדוד.
חיים אישיים
בן שמעון נשוי בשנית. יש לו בת מנישואיו הראשונים ושני בנים מנישואיו השניים.
אחיו, אסי בן שמעון, הוא כדורגלן עבר גם כן.
ליידה
לֵיידָה (בקטלאנית: Lleida) או לֶרִידָה (בספרדית: Lérida) היא עיר בצפון ספרד, בירת הפרובינציה הקרויה על שמה, בקהילה האוטונומית קטלוניה. היא העיר השנייה בגודלה בקטלוניה, עם כ-119,000 תושבים בעיר עצמה ועוד 176,000 באזור המטרופוליני. נהר הסגרה עובר בה.
כלכלת העיר מתבססת בעיקר על חקלאות ותיירות.
האתר הבולט בעיר הוא הקתדרלה העתיקה (La Seu Vella), כנסייה בסגנון הרומנסקי מהמאה ה-13. אתרים נוספים הם בית העירייה, גם הוא מהמאה ה-13, כנסיית סן לורנסו מהמאה ה-12, בית החולים על שם מריה הקדושה (המאה ה-15) והקתדרלה החדשה (מסוף המאה ה-18).
יהודים
על פי הידוע, אלפונסו השני, לאחר כיבוש העיר מהערבים מסר ליהודי בשם יחיא בן דוד נכסים בעיר ומינה אותו לגזבר.
כך כותב פרופסור יצחק בער בספרו 'תולדות היהודים בספרד הנוצרית' (עמודים 33–34): "כי בחודש אוקטובר 1149, כבש נסיך ברצלונה, את העיר לרידה. אחד מבתי הכנסת של היהודים נהפך בשנת 1173 לכנסייה נוצרית. משנות השמונים ואילך נמצאה שכונת היהודים במקום מבוצר בתוך העיר, ומותר לשער שזה היה מקומה עוד בעת הכיבוש. חלק מבעלות העיר היה בידי אגודת הטמפלרים, אגודת אבירים נזירים שנוסדה לשם מלחמת הצלב בארץ ישראל, אבל גם בספרד מצאו להם מקום מלחמת הדת ולפעולה פוליטית וארגונית. גם הם הסתייעו בסוכנים יהודים בענייני כלכלה. בשנים הראשונות לאחר כיבוש לרידה, נתן פקיד האגודה ליהודים שונים באריסות עולמית קרקעות, שבעליהם הערבים גורשו ונושלו. בסדרי האדמיניסטרציה של המחוז הנכבש השתתף יחיא jafia בן דוד ממונתשון (monzon) היהודי הראשון המכונה בתעודות בתואר 'baiulus ,baile' גזבר – בתעודות העבריות, הוא הפקיד הממונה על הקניין הפרטי (patrimonum) של המלך. יחיא שירת בעיקר לפני המלך אלפונסו השני מארגוניה 1162–1196, בנו של ראמון ברנגר הרבעי. הוא חתם באותיות לטיניות על תעודות בענייני הנהלת מיסים וכספים על כתבי פיטורים ממסים, על תעודות יסוד של כפרים נוצריים חדשים, ונתן את הסכמתו למכירת קרקעות וחכירתן. שמו חתום על תעודה רשמית, הקובעת את תחומי העיר לרידה בידי שלטון המוסלמים. מכל האמור יוצא, שיהודי זה מילא תפקיד בחלוקת הארץ לנחלותיה. הוא עצמו קיבל בסביבת לרידה שטחי קרקע נרחבים. אלפונסו השני נתן לו בית מלאכה ובית קטן בעיר לרידה על יד הארמון של המלך והתיר לו להחכירם לנוצרים יהודים ומוסלמים. נוסף לכך היו לו מרתפי יין במבצר היהודים שבלרידה. סופו – הוסר מעל כנו, לרגל שינויים כלכליים שהמלך הטיל בפקידות שבעיר, פרטי המעשה ונסיבותיו – לא נודעו."
כמו כן ידוע כי חלק ממבצר העיר לרידה נקרא 'מצודת היהודים'.
על פי אנציקלופדיה יודאיקה, הייתה כנסייה בלרידה שנבנתה בתוך בית כנסת יהודי.
Festa Major – החגיגה המרכזית
חלה בתחילת מאי, במקביל לפסטיבל סאן אנאסטאסיו, הפטרון הקדוש של העיר. במהלך החגיגות מתבצעות המחזות של קרבות הנוצרים במוסלמים, מופע זיקוקין, ומיצג פרחים.
Aplec del Cargol – חגיגות החילזון
חגיגה גסטרונומית בה מתאספים תושבי העיר בפארק Camps Elísis ואוכלים מהמאכל המקומית המבוסס על חלזונות. החגיגות נערכות במהלך סוף שבוע משישי עד ראשון, כשבוע לאחר החג הקודם.
הטרוכרומיה
הטרוכרומיה (שם מלא: הטרוכרומיה אירידיום, באנגלית: Heterochromia iridum) היא תופעה אנטומית בעיניים, שבה קשתית עין אחת היא בעלת צבע שונה מקשתית העין השנייה (הטרוכרומיה מלאה), או מצב שבו חלק מקשתית העין הוא בעל צבע שונה מיתרת הקשתית (הטרוכרומיה חלקית). בעברית, אדם ששתי עיניו בעלות צבע שונה נקרא זַגְדָן, זוּגְדוּס או זַגְדוּם.
גורם
צבע העין ובפרט צבע הקשתית, נקבע בעיקר על פי ריכוז ופיזור פיגמנט המלנין ברקמת הקשתית. מכאן שכל שינוי בכמות המלנין בקשתית העין יתבטא בשינוי צבע העין. השינוי עשוי להתבטא בפיגמנטציית-יתר או בפיגמנטציית-חסר. פיגמנטציית-יתר מופיעה בדרך כלל לצד שגשוג-יתר של תאי הקשתית, בעוד שפיגמנטציית-חסר מופיעה לצד שגשוג-חסר של תאי הקשתית.
סוגי הטרוכרומיה
ישנם שלושה סוגים של הטרוכרומיה:
תפוצה
על אף שתופעת ההטרוכרומיה מוכרת בבני אדם (אלכסנדר הגדול, ועודד קטש למשל) הטרוכרומיה מלאה שבה עין אחת שונה בצבעה מן העין השנייה שכיחה יותר בחיות כגון חתולים (למשל בגזע ואן טורקי), כלבים (ובפרט מגזע האסקי סיבירי), סוסים ותאואים. הטרוכרומיה חלקית היא תופעה נדירה יותר מהטרוכרומיה מלאה ומצויה לרוב כביטוי למומים גנטיים כגון מחלת הירשפרונג (Hirschprung's disease) ותסמונת ורדנבורג (Waardenburg syndrome).
חלוקה
בנוסף להבחנה בין הטרוכרומיה מלאה, המשפיעה על מלוא צבע העין, לבין הטרוכרומיה חלקית, ישנו סיווג נוסף, מקובל יותר, המבדיל בין הטרוכרומיה מולדת לבין הטרוכרומיה נרכשת:
קללת ספרים
באיום בנידוי נבחרו פרטים יצירתיים ודרמטיים ככל האפשר. האיומים בדרך כלל נרשמו בעמוד הראשון או האחרון של כרך כחלק מהקולופון. קללות אלו נחשבו לעיתים קרובות להגנה היחידה על ספרים וכתבי יד נחשקים. עקב אמונתם של אנשים בקללות, האמינו שאם אדם גנב או קרע דף, ימות מוות מייסר. עם ראשית הדפוס, הקללות הפכו לטקסטים שרשומים בספרים ושאפשרו למשתמשים להצהיר על בעלות על הספר באמצעות שילוב של משאבים חזותיים וטקסטואליים. אזהרה, איום וקללה שולבו במדיום אחד.
דוגמה לקללת ספר: "אם מישהו לוקח את הספר הזה, מי יתן וימות; מי יתן ויהיה מטוגן במחבת; מי יתן ומחלה תיפול עליו וקדחת תכה בו; מי יתן ויישבר על גלגל עינויים וייתלה. אמן."
האיגוד הישראלי לשחמט
האיגוד הישראלי לשחמט הוקם ב-1935 ונקרא בשם האגודה השחמטית הארץ ישראלית, והוא מוביל ומרכז חלק נכבד מפעילות השחמט בישראל, לרבות כלל הליגות לשחמט במדינה. בין היתר, פועל האיגוד להפצת השחמט בישראל, לייצוג השחמטאים ומועדוני השחמט הישראלים בישראל ומחוצה לה.