cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טיטוס לאביינוס
שנותיו הראשונות
לאביינוס נבחר לכהן כטריבון הפלבס בשנת 63 לפנה"ס, במסגרת תפקידו הוא שימש כבן בריתו של פומפיוס ויצר את הקשר הראשוני עם יוליוס קיסר שגם הוא היה בן בריתו של פומפיוס. לאביינוס חוקק חוק שהעניק מספר תוארי כבוד לפומפיוס והחזיר את זכות בחירת הפונטיפקסים (כוהנים) לעם.
מלחמת גאליה
בזמן המלחמה לאביינוס שימש כיד ימינו של קיסר, דבר זה נכון במיוחד לתחילת המלחמה ואף הוא זה שקיסר מזכיר בספרו מלחמת גאליה. אחרי שקיסר חזר לאיטליה כדי לגייס תגבורת הוא השאיר את לאביינוס כאחראי על הביצורים ברון שנועדו למנוע את פלישתם של ההלווטים לגאליה.
לאביינוס המשיך לכהן כאחד מסגניו של קיסר כאשר מסע המלחמה התחדש. לפי פלוטרכוס הוא היה אחראי להבסתם וכיבושם של השבט הגאלי טיגוריני. לאביינוס פיקד על שני לגיונות במהלך ההתקפה המחודשת של קיסר על ההלווטים בקרב ביברקטה.
לאביינוס פיקד על הלגיון העשירי אקווסטריס ותשיעי בקרב סביס, שבמהלכו הוא הצליח להציל את קיסר כשזה נלחץ באגפו הימני על ידי הנרוונים.
משימתו הבאה של לאביינוס הייתה בטרוורים, שם הוטל עליו להבטיח את בריתם של הרמים, לדאוג שהבלגים המובסים לא יתמרדו והחשוב מכל לעצור את השבטים הגרמאניים במקרה שהאחרונים יחליטו לפלוש. לאביינוס גם פיקד על הלגיון השביעי קלאודיה והעשירי בעת המערכה להכנעת המורינים בשנת 55 לפנה"ס.
לאביינוס כנראה השתתף בניסיון הפלישה הראשון של קיסר לאי הבריטי. לאחר כישלון הניסיון הזה קיסר סבר שהוא צריך בסיס פעולה בטוח כדי להבטיח אספקה לכוחות הפלישה, לכן כאשר הוא פלש לבריטניה בשנית לאביינוס נשאר בגאליה עם שלושה לגיונות כדי להבטיח את האחיזה הרומאית בנמל ואת הספקת המזון לצבאו של קיסר. מאחר שלא היו כל ניסיונות למרידות לאביינוס התרכז בבניית ספינות ובשליחתם אל קיסר.
לאביינוס התגבר, למרות נחיתותו, על שבט הטרוורים בראשותו של אינדוטיומרוס (Indutiomarus) שמרד בשנת 54 לפנה"ס כנגד רומא ותכנן לאחר הבסתו של לאביינוס לחסל את בני בריתה הגאלים של רומא ולעורר מרד כללי בגאליה. בשנה שלאחר מכן הוא המשיך להילחם בקרובי משפחתו של אינדוטיאומרוס, שוב הוא היה בנחיתות מספרית ובנוסף לכך האויב ציפה להגעתה של תגבורת גרמאנית, לאביינוס הצליח למשוך אותם לקרב שהסתיים בתבוסתם.
לאביינוס נשלח, יחד עם ארבעה לגיונות, על ידי קיסר בשנת 52 לפנה"ס להילחם בשבט הפריסים, הוא כבש את מקלוסדום והתקדם במטרה לתקוף את לוטטיה כשקיבל הודעה על כך שצבאו של קיסר נקלע לצרות ולכן הוא בחר לסגת. לאביינוס הגיע לאגניקום ונלחם לצידו של קיסר כנגד הגאלים.
אחרי סיום המלחמה קיסר מינה את לאביינוס למושל גאליה קיסאלפינה.
מלחמת האזרחים
בזמן שלאביינוס שימש כמושלה של גאליה קיסאלפינה הסיעה האופטימאית, שהייתה מורכבת מיריביו של קיסר, פנתה אליו ושכנעה אותו להחליף את נאמנותו. דיו קסיוס כותב שהמעבר נגרם מכיוון שלאביינוס נטר לקיסר על כך שהוא ייחס את הישגיו הצבאיים לעצמו וסבר שהוא מצביא בדרגה שווה לקיסר. היסטוריונים כדוגמת תאודור מומזן נוטים לקבל את הסברו של דיו אולם מציינים שהתיאור הרווח של המהלך כ"עריקה" הוא לא הוגן ונובע מהטיה היסטוריוגרפית לטובתו של קיסר מאחר שלאביינוס בחר לתמוך בממשלה הלגיטימית כנגד מצביא שמרד בה.
לאביינוס עודד את פומפיוס להתייצב כנגד קיסר באיטליה אולם עם התקדמותו של קיסר הוא נסוג יחד עם כוחותיו של פומפיוס. פומפיוס מינה אותו למפקד חיל הפרשים בקרב פארסלוס, אחרי התבוסה המוחצת לאביינוס נמלט לאפריקה שם הוא הצטרף לכוחותיו של קאטו הצעיר ועסק בבנייה מחדש של חיל הפרשים.
כשקיסר נחת באפריקה בשנת 47 לפנה"ס, חיל הפרשים של לאביינוס נלחם בכוחותיו של קיסר בקרב רספוניה וכמעט ניצח אותו אולם פציעה שיבשה את תוכניותיו ואיפשרה לקיסר להימלט, כשבני בריתו הצטרפו אליו הוא המשיך את ההתקפה על קיסר והצליח להטיל עליו מצור ברספוניה.
בנקודה זאת התגלעה מחלוקת בין בעלי הברית, לאביינוס רצה לנצל את המומנטום ולתקוף את הקיסר בכל הכוח בעוד קווינטוס קייקיליוס מטלוס פיוס סקיפיו נסיקה רצה להסתפק בהמשך הטלת מצור על קיסר עד התשת כוחותיו. כתוצאה מן המחלוקת סקיפיו סירב להעמיד לטובת לאביינוס את חייליו ולכן כל התקפותיו על קיסר נכשלו. בסופו של דבר קיסר קיבל אספקה ותגבורת ושבר את המצור עליו. אחרי הכישלון בקרב תספוס לאביינוס נמלט לספרד שם הוא התאחד עם בנו הבכור של פומפיוס, גנאיוס פומפיוס ומונה לסגנו. לאביינוס פיקד על האגף הימני בקרב מונדה שבמהלכו הוא נהרג בשדה הקרב.
דרבן
ראו גם
}}
יחסי ניקרגואה–קולומביה
יחסי ניקרגואה–קולומביה הם היחסים הבילטרליים שבין רפובליקת ניקרגואה לבין רפובליקת קולומביה. היחסים בין המדינות התפתחו בצל המחלוקת על סן אנדרס ופרובידנסיה הממוקמים בים הקריבי בקרבת ניקרגואה, אולם הים שמסביב לאיים שייך לקולומביה מאז 1931, כשארצות הברית ששלטה אז בניקרגואה חתמה על הסכם שהעניק לקולומביה את השליטה על השטח.
מלחמה במרכז אמריקה
בשנת 1985, במהלך המהפכה הסנדיניסטית בניקרגואה, קולומביה הייתה חלק מקבוצת קונטדורה, יחד עם פנמה, ונצואלה ומקסיקו. מטרת הקבוצה, שנתמכה על ידי האו"ם, הייתה להביא לשקט בניקרגואה, אל סלוודור וגואטמלה, שהיו שרויות בסכסוכים פנימיים.
ארכיפלג סן אנדרס והמחלוקת הימית
קולומביה טוענת כי הסכמים שנחתמו ב-1928 וב-1930 תומכים בטענותיה בדבר ריבונות על האיים.
בית הדין הבינלאומי
ב-6 בדצמבר 2001 הגישה ניקרגואה תלונה רשמית נגד קולומביה בבית הדין הבינלאומי בניסיון לפתור את המחלוקת.
נשיא ניקרגואה, דניאל אורטגה, טען שקולומביה "רחוקה מדי" מסן אנדרס כדי שתהיה לה ריבונות על הארכיפלג, וכן האשים אותה בהיותה "אימפריאליסטית" ו"דוגלת בהתרחבות טריטוריאלית". ב-12 בדצמבר 2007 אורטגה הנחה את הצבא להיות ערוך לעימות מול קולומביה. בתגובה, קולומביה הודיעה שתחכה להחלטת בית הדין הבינלאומי ובינתיים התעלמה מנשיא ניקרגואה.
למחרת, התכנס בית הדין הבינלאומי כדי להודיע על החלטתו. בית הדין תמך בעמדת קולומביה בכל הנוגע לבעלות על הארכיפלג, אך הכריז בנוסף שיש לו סמכות שיפוט גם ביחס להיבטים האחרים שנוגעים לסכסוך הימי.
ב-19 בנובמבר 2012, בית הדין הכריע בתיק וקבע שקולומביה תשמור על ריבונותה בסן אנדרס ופרובידנסיה וכן באיים אחרים שהיו שנויים במחלוקת. כמו כן, הוא קבע גם את הגבולות הימיים, כך ש-40% מהמים מערבית לסן אנדרס יהיו שייכים לניקרגואה.
בספטמבר 2021 בית הדין שמע את עמדות הצדדים בדיון שעסק ב"הפרות הריבונות במי הים הקריבי". ניקרגואה טענה שקולומביה לא מצייתת להכרעת בית הדין, בשעה שקולומביה טענה שניקרגואה מפרה את ריבונותה ברייזל.
מחלוקות ימיות שלא נפתרו
העיתון הקולומביאני El Espectador כתב שניקרגואה יכולה להשיג טריטוריה זו רק על ידי יציאה למשפט חדש לפתרון הגבולות הימיים שלא נקבעו קודם לכן. לשם הגדרת הגבול השתמשה קולומביה במרידיאן 82° בעוד ניקרגואה מעוניינת להתרחב ולהשיג טריטוריות נוספות.
נשיא קולומביה לשעבר אלווארו אוריבה הביע את דעתו לפיו קולומביה צריכה להוכיח שגם האיים רונקאדור, סרנה וקיטוסואנו הם חלק ממנה. זאת מכיוון שבאמנה שנחתמה ב-1928 לא נקבע דבר בנוגע אליהם, בגלל שקולומביה התחרתה עליהם עם ארצות הברית. כמו כן הוא טען שקולומביה כבר הייתה נדיבה כלפי ניקרגואה כשוויתרה למענה על השליטה בחוף היתושים.
יחסי איראן–ליכטנשטיין
יחסי איראן–ליכטנשטיין הם יחסי החוץ בין איראן לבין ליכטנשטיין.
סקירה כללית
בין שתי המדינות לא מתקיימים כלל יחסים דיפלומטיים. אזרחי ליכטנשטיין הנזקקים לשירותים קונסולריים באיראן יכולים לפנות לשגרירות שווייץ בטהראן, האמונה על הגנת האינטרסים של ליכטנשטיין בחו"ל מתוקף הסכם שנחתם בשנת 1919.
סנו אלגרה
סנו שרי נורוזי (בשוודית: Snoh Sheri Nowrozi; נולדה בשם שחרזאד פולאדי ב-13 בספטמבר 1987), הידועה בשם הבמה סנו אלגרה (Snoh Aalegra), היא זמרת ופזמונאית שוודית.
ביוגרפיה
אלגרה נולדה ב-13 בספטמבר 1987 באופסלה, שוודיה להורים פרסים. היא גדלה בעיר אנקופינג, לאחר שעברה לשם עם אמה בעקבות גירושי הוריה. מאוחר יותר, עברו לסטוקהולם. היא החלה לכתוב מוזיקה בגיל 9. בשנת 2001, בגיל 13, חתמה אלגרה על הסכם פיתוח אמנים עם סוני מיוזיק שוודיה. בסופו של דבר, עזבה את סוני שוודיה בלי שפרסמה מוזיקה לאורך כל העסקה.
ב-2009, אלגרה החלה את הקריירה המוזיקלית שלה והשתמשה בשם הבמה "שרי". ב-16 בפברואר 2009 הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Hit and Run". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-12 במצעד הסינגלים השוודי. ב-4 בדצמבר 2009 הוציאה את הסינגל השני שלה, "U Got Me Good", שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים השוודי. באפריל 2010, תחת שם הבמה "שרי", הוציאה את אלבום האולפן First Sign, תחת חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק שוודיה.
ביולי 2014, הופיעה לראשונה בשמה החדש, "סנו אלגרה", והשתתפה באלבום האולפן העשירי של קומון, Nobody's Smiling, בשיר "Hustle Harder". באוקטובר 2014 הוציאה את סינגל הבכורה שלה תחת שם הבמה "סנו אלגרה", "Bad Things", בו השתתף קומון גם כן. בנובמבר 2014 הוציאה את מיני-אלבום הבכורה שלה, There Will Be Sunshine.
ב-8 באפריל 2016 הוציאה את המיני-אלבום Don't Explain. ב-2017 יצאה לסיבוב ההופעות הראשון שלה באמריקה הצפונית, בתמיכה של הזמר דניאל סיזר. ב-20 באוקטובר 2017 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Feels, בו משתתפים וינס סטייפלס, ויק מנסה, לוג'יק וטימבוקטו. את הסינגל "Time" מתוך האלבום דגם דרייק בשירו "Do Not Disturb" מתוך המיקסטייפ More Life. בסתיו 2018 יצאה לסיבוב הופעות באמריקה הצפונית לתמיכה באלבום.
באוגוסט 2019 הוציאה אלגרה את אלבומה השני, Ugh, These Feels Again, אותו החשיבה כהמשך לאלבומה הקודם Feels. האלבום הגיע למקום השלישי במצעד המכירות של אלבומי ה-R&B, למקום השישי במצעד אלבומי ה-R&B, ולמקום ה-73 במצעד הבילבורד 200. הסינגל "I Want You Around" הגיע למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B למבוגרים.
ב-9 במרץ 2020 הוכרז כי אלגרה חתמה על חוזה הקלטות עם רוק ניישן ויוניברסל מיוזיק גרופ בשותפות עם הלייבל הנוכחי שלה, ארטיום רקורדס, והוציאה את הסינגל הראשון שלה תחת הלייבלים, "Dying 4 Your Love". ביוני 2021 הכריזה על אלבומה השלישי, Temporary Highs in the Violet Skies ותאריך צאתו, 9 ביולי 2021.
ב-2 באוגוסט 2023 הוציאה את הסינגל "Sweet Tea".
הימלבלאו
{{פירושונים|
קישורים חיצוניים
}}
יחסי פפואה גינאה החדשה–שווייץ
יחסי פפואה גינאה החדשה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין פפואה גינאה החדשה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין פפואה גינאה החדשה כוננו ב-1976 לאחר שהנהיגה שווייץ מדיניות חדשה השואפת לקשרי חוץ עם כמה שיותר מדינות ברחבי העולם. שיתופי פעולה העיקריים שבין שתי המדינות מתבצעים בפורומים בינלאומיים שונים דוגמת האומות המאוחדות.
פפואה גינאה החדשה מרוויחה מהתרומה השווייצרית לפרויקטים למען אזור האוקיינוס השקט, בו נמצאת פפואה גינאה החדשה, בעיקר בתחום השמירה על האקלים.
חוקרים ואמנים בתחומים שונים מפפואה גינאה החדשה יכולים להגיש בקשה למזכירות המדינה למחקר וחדשנות בחינוך השווייצרית ולקבל את מלגת ההצטיינות הממשלתית ללימודים גבוהים בשווייץ. בסוף שנת 2012 התגוררו בפפואה גינאה החדשה 111 שווייצרים, מהם שלושים מחזיקים באזרחות כפולה של פפואה גינאה החדשה ושל שווייץ.
הולדן קופה 60
הולדן קופה 60 (באנגלית: Holden Coupe 60) היא מכונית על, שהוצגה כמכונית קונספט בתצורת קופה, אשר הוצגה על ידי יצרנית המכוניות האוסטרלית GM הולדן בע"מ  חברת בת של קונצרן ג'נרל מוטורס האמריקאית, בשנת 2008.
טליט תקשורת
טליט תקשורת (באנגלית: Telit Communications PLC) היא חברה רב לאומית, העוסקת בפיתוח וייצור מערכות תקשורת עבור יישומי האינטרנט של הדברים ותקשורת בין מכונה למכונה (M2M). מניות החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בלונדון.
הקמת החברה והנפקה
טליט הוקמה בשנת 1986 בעיר טריאסט באיטליה בשם Telital, כחברה שסיפקה שירותי פיתוח הנדסי לחברות תקשורת רב לאומיות. בשנת 1997 החברה החלה לייצר מוצרים לתעשיית התקשורת הסלולרית, תחת שם המותג שלה. והחלה לספק מכשירי טלפון ניידים לחברת טלקום איטליה. בתחילת שנות ה-2000 סיפקה החברה חסות לקבוצת הכדורסל פלקנסטרו טריאסטה.
בשנת 2002, נרכשה טליט על ידי דאי טלקום, חברת בת של פולאר השקעות מישראל, תמורת 10 מיליון אירו. דאי טלקום הוקמה בישראל בשנת 2000 כחברה לשיווק מכשירי טלפון ניידים מתוצרת חברת יונדאי הקוריאנית, אותם סיפקה בעיקר לחברת פלאפון תקשורת. בנוסף גייסה החברה 15 מיליון אירו מקרן ההשקעות של קבוצת אדמונד דה רוטשילד, הגיוס נעשה לפי שווי של 75 מיליון אירו. לאחר הרכישה החלה דאי טלקום לשווק את המכשירים של טליט, בין היתר חתמה על עסקת מכשירים גדולה, בהיקף של עשרות מיליוני שקלים עם פלאפון, וגם המשיכה לספק מכשירי טלפון ניידים לחברת טלקום איטליה. בנוסף החלה לשווק גם את הטלפונים הניידים של אלקטל בישראל באופן בלעדי, לאחר חברת יונדאי החליטה למכור את קו ייצור הטלפונים ולצאת מהתחום.
מיזם נוסף שהקימה החברה, היה שירות בפריסה ארצית להטענת יתרה של טלפונים ניידים הפועלים בתוכנית פריפייד, בשותפות שווה עם החברות ריטליקס וליפמן הנדסה אלקטרונית בשנת 2005 עקפה טליט את סאני, יבואנית סמסונג, בהיקף המכירות לפלאפון וסיפקה כ-270 אלף מכשירים (שהיו כ-50% מסך רכישות המכשירים שביצעה פלאפון באותה שנה).
במרץ 2005, הנפיקה את מניותיה בבורסת AIM, בורסת משנה לחברות הזנק של הבורסה לניירות ערך בלונדון, וגייסה כ-8 מיליון דולר לפי שווי חברה של 32 מיליון דולר.
שינוי במיקוד העסקי
לאחר ההנפקה שינתה החברה את המיקוד העסקי שלה את השליטה בפעילות החברה בישראל בתחום מכשירי הקצה (דאי טלקום) תמורת כ-6.5 מיליון אירו. המפעל באיטליה הפסיק לייצר טלפונים ניידים והתרכז בייצור מודולים להעברה סלולרית של נתונים, בעיקר עבור קריאה מרחוק של מוני חשמל, מודולים המעבירים את נתוני הצריכה. ופתרונות דוגמת מערכת המאפשרת לברז מים בשדה להעביר נתונים על כמות המים העוברת בו וקצב הזרימה. המערכת מאפשרת לחקלאי לפתוח ולסגור את הברז מרחוק במידת הצורך.
באפריל 2007 מכרה בעלת השליטה פולאר השקעות כמחצית מאחזקותיה בטליט לפי שווי של כ-40 מיליון דולר בלבד. כשמכרה 28% ממניות טליט למנכ"ל עזי כץ וקבוצת משקיעים פרטיים מאיטליה תמורת 10 מיליון דולר. ואחר כך מכרה בהדרגה את על אחזקותיה בחברה.
צמיחה באמצעות רכישות
בקיץ 2015, לאחר שמניותיה של טליט זינקו בתוך שנתיים ב-330%, הגיע שווי החברה לכ-600 מיליון דולר. מנכ"ל ומייסד החברה עוזי כץ הגדיל את החזקותיו בטליט מ-13% ל-20%. באוקטובר 2015, זכתה החברה בחוזה בסך 220 מיליון דולר בבריטניה, במסגרת פרויקט להתקנה של מונים חכמים בבתים ובעסקים בבריטניה. מטרת הפרויקט הייתה לחבר את צרכני הגז והחשמל של בריטניה למונים חכמים. באוגוסט 2017, לאחר 17 שנים בתפקיד, התפטר כץ מתפקידו כמנכ"ל, לאחר שאתר השקעות חשף כי התחמק מכתב אישום נגדו בארצות הברית, בתחילת שנות ה-90, בנוגע להונאת משכנתאות. את כץ החליף כמנכ"ל מנהל הכספים של החברה יוסי פייט.
במרץ 2019, טליט השלימה את מכירת חטיבת הרכב שלה לחברה סינית תמורת 105 מיליון דולר, החטיבה שנמכרה היוותה כ-20% מהכנסות טליט, וכללה 120 עובדים.
מטרופולין (אלבום)
מטרופולין הוא אלבום הבכורה של הפרויקט המוזיקלי שהפיק עופר מאירי, מטרופולין, שיצא באמצע 2005. בפרויקט משתתפים אמנים ישראלים רבים בשילוב נגינות מלודיות, סינתיסייזרים וכלי מיתר.
הפקה
"מטרופולין" מורכב מ-13 קטעים "שנכתבו בעיר של מהר, סיפוקים מידיים, מהגרים וחיים בעתיד לא ברור", כהגדרת הקומוניקט של האלבום. באלבום שרים שורה של אמנים מוכרים כדוגמת דנה ברגר, אפרת גוש ורוני אלטר, וכן מאירי עצמו. ההפקה המוזיקלית של האלבום משלבת בין רוק לצ'ילאאוט וטריפ הופ, והציג צלילים אשר טרם נשמעו בסצנת המוזיקה העברית.
בסוף 2005 יצא האלבום במהדורה עם שני שירים נוספים - עיבוד מחודש לשיר "מלאכים", וגרסת כיסוי לשירו של שלום חנוך "בלי לומר מילה", אותו חידשה הלהקה לכבוד מצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ.
בפברואר 2006 זכה האלבום בתואר "אלבום השנה" בטקס פרסי עמ"י של ערוץ 24. מהאלבום נמכרו כ-30,000 עותקים.
טכנאי שיניים
טכנאי שיניים (מכונה גם טכנאי מעבדת שיניים או טכנאי דנטלי) הוא איש מקצוע רפואי המתכנן, מפתח ובונה מכשירים לשיקום השיניים בהתאמה אישית ובהוראת רופא שיניים. כחלק מתפקידו הוא גם אחראי לתיקון מכשירים שהתבלו או נשברו במהלך הזמן.
המקצוע אינו טכני במהותו אלא אומנותי ואף אמנותי משום שעיקר המקצוע הוא בעיצוב אסתטי לשיפור מראה הפה והשיניים. המקצוע דורש הבנה נרחבת בתכונות חומרים כימיות ופיזיות, שימוש במכשירים רבים לפיסול ועיצוב החומרים, הבנה אנטומית במבנה הפנים והלסת וכו'.
היסטוריה
ראשית המקצוע עתיקת יומין כאשר נמצאו תותבות שייצרו העם האטרוסקי במאה ה-6 ומאה ה-4 לפנה"ס. גם ברומא העתיקה ייצרו שיניים מלאכותיות ותותבות שמתוארכות למאה ה-1 ומאה ה-2 לפנה"ס.
פעילות
ישנם ארבעה תחומים עיקריים בתחום טכנאות השיניים:
רופא השיניים נמצא בקשר עם טכנאי השיניים על ידי מרשמים, רישומים ומידות שנלקחו מהמטופל. ההיבט החשוב ביותר בעבודתו היא יצירת יציקת שיניים באמצעות הכנת תבנית גבס מהטבעה דנטלית של המטופל כדי ליצור העתק אנטומי של המטופל. טכנאי יכול להשתמש בגבס זה לבניית מכשירים בהתאמה אישית.
החוק אוסר על הטכנאי לגעת בפה המטופל בעצמו, גם במקרה ונדרשים ביצוע הטבעה דנטלית או מדידה נוספת לתיקון, והוא פועל על פי הנחיית רופא השיניים המבצע בפועל את התקנת התותבת לאחר ייצורה.
לבושם של הטכנאים אינו נקבע בחוק אך הנוהג המקובל הוא לבישת חלוק לבן בדומה לאנשי צוות רפואי אחרים.
הכשרה
הלימודים כוללים בין השאר מבוא לרפואת שיניים, יסודות האנטומיה, תורת החומרים, פיזיקה וכימיה כלליים, שיקום הפה והתנסות מעשית בעבודה במעבדה. הטכנאי לומד בנוסף גם על חומרים דנטליים ומניעת זיהומים ועל חקיקה הנוגעת לתחום. ניתן להתמחות באחד או יותר מחמישה תחומים: אביזרים אורתודנטיים; כתרים וגשרים; תותבות מושלמות; תותבות חלקיות; וחרסינה.
סמכותם והיקף פעילותם של הטכנאים, נקבעו בתקנות רופאי השיניים.
טכנאי השיינים מיוצגים באמצעות אגודת טכנאי השיניים שהוקמה בישראל ב-1933 וחברים בה כ-4,000 טכנאים וכאלף בעלי מעבדות שיניים.
סיכונים
טכנאי השיניים נחשף בעבודתו לסיכונים רבים בהם זיהומים ופגיעות פיזיות. ההטבעות הדנטליות המשמשות להכנת שיניים תותבות, שתלים, גשר וכו', מגיעות לעיתים עם שאריות רוק ודם. דבר זה חושף את הטכנאי למחלות המטופל שעשוי להיות חולה במחלה מידבקת כמו איידס ודלקת כבד ולכן מבוצע חיטוי להטבעה. שימוש בציוד מגן וכפפות מפחית את הסיכון להידבקות. במהלך העבודה, נחשפות ידי הטכנאי לחומרים כימיים שונים ובהם חומצות. שאיפת חומרים אלו עשויים לסכן אותו ולפגוע בריאותיו.
חגיגות
ברחבי העולם מציינות מדינות אחדות את יום טכנאי השיניים כגון 15 בפברואר באורוגוואי, 24 במרץ בארגנטינה ו6 במאי בצ'ילה.
לואיס ברגאן
לואיס ברגאן (בספרדית: Luis Barragán; 9 במרץ 1902 – 22 בנובמבר 1988) היה האדריכל המקסיקני החשוב ביותר במאה ה-20.
ביוגרפיה
ברגאן נולד בגוודלחרה ב-1902. הוא סיים את לימודיו בהנדסה אזרחית בשנת 1923 ולמד אדריכלות בעצמו ומניסיונו. למרות שלא היה בעל תואר באדריכלות עסק בכך רוב חייו ואף זכה בפרס פריצקר היוקרתי בשנת 1980.
ברגאן היו ידוע כמינימליסט ששילב בין אדריכלות מודרנית לסגנון המקסיקני המסורתי. האדריכלות שלו בולטת בצבעוניות ובחומריות שלה. הוא השפיע על אדריכלים רבים באמריקה הלטינית ביניהם האדריכל הנודע ריקרדו לגורטה.
ביתו הפרטי של ברגאן במקסיקו סיטי, שהיה גם הסטודיו לאדריכלות שלו, הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
אימפריית סונגהאי
אימפריית סונגהאי הייתה מדינה במערב אפריקה אשר מתחילת המאה ה-15 ועד לסוף המאה ה-16 הייתה אחת מהאימפריות האפריקאיות הגדולות ביותר אי פעם. האימפריה נשאה את שמה של הקבוצה האתנית השולטת סונגהאי ובירתה הייתה גאו, שחלשה על מדינה קטנה מהמאה ה-11. לב האימפריה שכן במקום עיקולו של נהר הניז'ר, במדינות ניז'ר ובורקינה פאסו. הסונגאי יישבו את גאו בשנת 800 לערך. ב-1340 ניצלה המדינה את חולשתה של אימפריית מאלי, וביססה את עצמאותה. לאחר שסכסוכי ירושה העמיקו את המשבר במאלי הצליחה אימפריית סונגהאי להרחיב את שטחה מערבה לאורך הסאהל. ב-1591 הובסה האימפריה על ידי מרוקו בהנהגת אחמד אל-מנסור והיא התמוטטה.
לקסוס LF-Z קונספט
לקסוס LF-Z קונספט (באנגלית: Lexus LF-Z Concep) היא מכונית קונספט חשמלית במרכב קרוסאובר, שהוצגה על ידי לקסוס במרץ 2021.
סקירה כללית
הקונספט LF-Z היא מציגה את העידן החשמלי של לקסוס, הקונספט מציג גם את מערכת הנהיגה האוטונומית של לקסוס שתשווק בדגמים החדשים של לקסוס, דגם הקונספט מציג גם את העיצוב והתכנון של לקסוס להצגת 20 דגמים חדשים או מחודשים מתוכם 10 חשמליים וה-10 הנותרים יהיו היברידים פלאג-אין. המכונית הראשונה של לקסוס שהתבססה עליה היא הלקסוס RZ.
מפרט טכני
דגם הקונספט כולל מנוע חשמלי המספק כ-540 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ, סוללת ליתיום יון בקיבולת 90 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 600 ק"מ. את הסוללה שבדגם ניתן לטעון באמצעות מטען מהיר DC עד להספק של 150 קילוואט, זה יאפשר טעינה של 10–80 אחוז מקיבולת הסוללה בזמן של כ-30 דקות. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 200 קמ"ש.
אליפות העולם בכדורסל 2002
אליפות העולם בכדורסל 2002 (באנגלית: FIBA World Championship 2002) היא טורניר כדורסל בינלאומי שנערך באינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית בין התאריכים 29 באוגוסט – 8 בספטמבר, אורגן על ידי פדרציית הכדורסל הבינלאומית. יוגוסלביה זכתה בטורניר בפעם השנייה ברציפות לאחר שהדיחה את ארצות הברית ברבע הגמר וגברה במשחק הגמר על ארגנטינה בתום הארכה בתוצאה 77-84. גרמניה זכתה במדליית הארד לאחר שהביסה את ניו זילנד 94-117.
הנבחרות המשתתפות
16 הנבחרות שהעפילו לטורניר הגמר:
השלב המוקדם
שלוש המובילות בכל בית מעפילות לשלב המוקדם השני ויחולקו לבתים ה' ו-ו'. המסיימת במקום הרביעי בכל בית תשובץ לפלייאוף על מקומות 13-16.
השלב המוקדם השני
בשלב זה תוצאות השלב המוקדם נכללות ונבחרות שנפגשו לא נפגשות שוב. הנבחרות שהעפילו מבתים א' ו-ב' משובצות בבית ה' והנבחרות שהעפילו מבתים ג' ו-ד' משובצות בבית ו'. ארבע הנבחרות הראשונות בכל בית (לאחר שקלול שני השלבים המוקדמים) מעפילות לרבע הגמר. שתי הנבחרות הנותרות מכל בית משובצות לפלייאוף על מקומות 9-12.
בית ה'
2 בספטמבר 2002 3 בספטמבר 2002 4 בספטמבר 2002
בית ו'
2 בספטמבר 2002 3 בספטמבר 2002 4 בספטמבר 2002
שלבי הגמר
הנבחרות המפסידות ברבע הגמר משובצות בפלייאוף על מקומות 5-8.
שפרוולד
השְפְּרֵה-וַאלְד (גרמנית: Spreewald, "יער השפרה", על שם הנהר שְפְּרֵה; בסורבית: Błóta, ביצות), או "ונציה הירוקה" הוא אזור בדרום-מזרח מדינת ברנדנבורג שבגרמניה, 100 ק"מ מדרום-מזרח לברלין. שטח השפרוולד הוא שילוב של אדמות בור מוצפות וכבול, שבהם נפרשים תעלות ויובלים באורך כולל של כ-970 ק"מ. שטחו של היער הוא 3,173 קמ"ר.
האזור מתאפיין במספר מינים ייחודיים, והוכרז ב-1991 על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית. באזור מתגוררים 285,000 איש, ואחוז גבוה של אוכלוסייה הוא ממוצא סורבי.
אתרי תיירות מרכזיים
ליבנאו (Lübbenau) הוא היישוב הראשי בכל מתחם השפרוולד. הוא נוסד עוד בימי הביניים והאזכור הראשון שלו הקיים עד ימינו הוא משנת 1315. היישוב עצמו הוא מרכז התיירות הראשי אליו מגיעים עשרות אלפי תיירים מדי שנה. אחד מהכינויים שנתנו לה לאורך השני היה: "עיר המלפפונים", בזכות תעשיית המלפפונים המסורתית הקיימת בה עד היום.
גל השרפות בצ'ילה (2023)
החל ב-30 בינואר 2023, החלה סדרה של שרפות יער בצ'ילה. בתחילת פברואר, התפתח גל השרפות ל-406 שרפות שונות, כמה עשרות מהן סווגו כ"שריפות של התראה אדומה". השריפות שרפו יותר מ-300,000 דונם, והובילו ל-24 הרוגים, מה שגרם לממשלה להכריז על מצב חירום במספר אזורים במדינה.
רקע
צ'ילה סובלת ממגה בצורת מאז 2010 - הקשה ביותר מזה אלף שנים. תנאי הבצורת הללו מחמירים את שרפות הקיץ מכיוון שהצמחייה הופכת דליקה יותר.
השרפות התרחשו במקביל לגל חום חסר תקדים בדרום המדינה, כשהטמפרטורות הגיעו ל-40 מעלות צלזיוס באזורים מסוימים.
רנה גארו מאוניברסיטת צ'ילה אמר כי הטמפרטורות הגבוהות ביותר מונעות על ידי רוחות פולצ'ה הנושבות ממזרח, אשר נתקלות באקלים חם יותר.
שר הפנים, מנואל מונסלב, אישר כי 17 בני אדם נעצרו על כך שאולי הבעירו שרפות על ידי פעולות כמו ריתוך או שריפת צמר.
בעוד שהשרפות עשויות להיגרם ישירות על ידי אלמנטים אנושיים, תנאי הבצורת הבסיסיים שתרמו לחומרת השריפות יוחסו לתערובת של החמרה בתנאי שינויי האקלים ודפוס מזג האוויר באוקיינוס השקט הידוע בשם La Niña. אף על פי שלדרום אמריקה יש היסטוריה ארוכה של בצורת, צ'ילה היא בין הפגיעות ביותר להשפעות של אירועי מזג אוויר קיצוניים, שינויים בטמפרטורות וגשם עונתי, שרפות בר ועליית מפלס הים (הצפות). תכנון טריטוריאלי לקוי נחשב גם לאחד הגורמים בהתפשטות השרפות.
בסוף אוגוסט 2022, כריסטיאן ליטל, מנהל תאגיד היערות הלאומי (CONAF), הסביר בקונגרס הצ'יליאני כי קיים סיכון גדול לשרפות בר, גדולות אשר יתרחשו בו זמנית, מאוקטובר 2022 עד ינואר 2023. נטען שמכיוון ששנת 2022 הייתה שנה עם גשמים משמעותיים, צמח עשב רב שעלול לייצר שרפות בעונה היבשה. ועדת החקלאות של הקונגרס עודכנה על ידי תאגיד היערות הלאומי בתחזית חמורה יותר בתחילת ינואר 2023.
על פי אומדן של תאגיד היערות הלאומי כ-41% מהשרפות באזורי ניובלה, ביוביו ו- אראוקניה, מיולי 2022 ועד סוף פברואר 2023, היו מעשה ידי אדם ומכוונות. ברמה הלאומית באותה תקופה 25% מהשרפות נחשבות על ידי תאגיד היערות הלאומי כמכוונות.
התיאוריה לפיה השרפות מתפשטות באמצעות חיות בר כגון ארנבות אשר בוערות באש הוזכרה על ידי גורמים רשמיים, אך הידע על כך מבוסס בעיקר על אנקדוטות ומומחי יערות מפקפקים בתיאוריה הזו.
נכון ל-18 בפברואר 2023, כ־256 שרפות בערו ברחבי המדינה בעוד ש-151 נוספות היו בשליטה. לאחר תקופה של הפוגה, שריפות החלו להתלקח ב-18 בפברואר בדרום מרכז צ'ילה. עד 20 בפברואר הודיע השירות הלאומי למניעת אסונות ותגובה כי 173 מוקדים כובו, אך 70 עדיין פעילים.
נפגעים
ממשלת צ'ילה דיווחה על לפחות 24 הרוגים מהתפרצות השרפות בפברואר, לפחות 11 מהם בעיירה סנטה חואנה שבביוביו. שני הרוגים נהרגו כאשר מסוק של שירותי חירום התרסק ב-3 בפברואר, והרג את הטייס והמכונאי שלו, ושלישי היה כבאי אשר נפגע ממשאית בזמן שעבד באירוע. לפחות שלושה בני אדם נפצעו באורח קשה בשרפה ב-18 פברואר.
תגובה פוליטית
בפברואר הכריז משרד הפנים של צ'ילה על מצבי חירום בשלושה מחוזות: אראוקניה, ביוביו וניובלה. נשיא צ'ילה גבריאל בוריץ' ביקש סיוע מהמדינות השכנות ברזיל, ארגנטינה ואורוגוואי.
נזק לרכוש ולסביבה
לפחות 800 בתים נהרסו בשרפות, לפי ממשלת צ'ילה. כמעט 300,000 דונם נשרפו לפי דו"ח של שרת הבריאות, איכות האוויר באזורים שנפגעו התדרדרה משמעותית עקב עשן השרפות. ב-7 בפברואר 2023, עשן מהשריפות נסחף מעל הבירה סנטיאגו. חברת עיסת הנייר הענקית של צ'ילה CMPC אישרה כי למעלה מ-10,000 דונם מהמטעים שלה נפגעו מהשרפות, וחלק ממפעלי העיבוד שלה הפסיקו את עבודתם.
לוחמי האש
מספר מדינות שלחו עזרה לצ'ילה לכיבוי השרפות:
מרדכי בן-פורת
מרדכי בן-פורת (12 בספטמבר 1923 – 3 בינואר 2022) היה פעיל ציוני, פוליטיקאי ישראלי, שר וחבר הכנסת; חתן פרס ישראל לשנת ה'תשס"א (2001).
ביוגרפיה
בן פורת נולד בבגדאד בעיראק ולמד שם בבית ספר תיכון. בשנת 1942 הצטרף לתנועת "החלוץ" הציונית שפעלה בעיראק במחתרת וב-1945 עלה ארצה, וגויס ל"הגנה" ב-1947. סיים את קורס הקצינים הראשון של צה"ל ב-1948 והשתתף במלחמת העצמאות כמפקד פלוגה. בשנים 1951-1949 היה ממארגני עליית יהודי עיראק. בתחילת 1950 הוא היה פעיל בחקיקת חוק שלילת האזרחות שהתיר לכל יהודי לצאת מעיראק בתוך שנה, בתנאי שיוותר על אזרחותו ולא יורשה לחזור לעיראק לעולם. נעצר ארבע פעמים על ידי השלטונות העיראקיים (1951-1950).
בן פורת למד מדע המדינה באוניברסיטה העברית וכן מנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. היה נשוי לרבקה וינבסקי, ולאחר פטירתה נישא לנחמה ממשפחת בן-ש"ך. אב לשלוש בנות. בתו עדית נשואה לסופר, איש העסקים והספורט, יצחק חייק.
קריירה פוליטית
בשנים 1969-1955 היה ראש המועצה המקומית אור יהודה וייסד שם את המרכז למורשת יהדות בבל. ב-1975 הוא ייסד את "הארגון העולמי של יהודים יוצאי ארצות ערב והיה לנשיא הארגון. ב-1979 יצא בשליחות הסוכנות היהודית לסייע להעלאת יהודי איראן. היה יו"ר עמית של ההנהלה העולמית של הארגון העולמי של יהודים יוצאי ארצות-ערב משנת 1975.
בשנת 1965 נמנה עם מייסדי רפ"י ובעקבות זאת נעשה ניסיון באור יהודה להדיחו מראשות המועצה, אולם הניסיון כשל ובן פורת הצליח להקים קואליציה חלופית עם המפד"ל. בנובמבר 1965 נבחר בן פורת לכנסת השישית מטעם רפ"י ובמקביל זכתה רפ"י בראשותו ב-4 מתוך 11 מנדטים במועצת אור יהודה והוא היה לראש המועצה לאחר שהקים קואליציה בראשותו.
ב-1968 הצטרף עם רפ"י (ללא בן-גוריון) למפלגת העבודה ונבחר מטעם המערך לכנסות השביעית והשמינית. בכנסת השמינית היה לסגן יושב ראש הכנסת, ישראל ישעיהו-שרעבי. לקראת הבחירות לכנסת ה-9 הקים את התנועה להתחדשות ציונית חברתית, אך המפלגה לא עברה את אחוז החסימה. לקראת הבחירות לכנסת ה-10 הצטרפה תנועתו למפלגת התנועה להתחדשות ממלכתית בראשות משה דיין, ובן פורת שובץ במקום השני ברשימת המפלגה לכנסת ונבחר לכנסת. לאחר פטירתו של משה דיין התפלגה הסיעה ובן פורת הקים סיעה שתייצג את מפלגתו. הסיעה הצטרפה לממשלת מנחם בגין ובן-פורת כיהן כשר בלי תיק. בממשלת יצחק שמיר, לאחר ששמיר החליף את בגין, נשאר בן-פורת שר בלי תיק בממשלה, אך פרש מהממשלה לקראת תום כהונתה, על רקע נסיונותיו שלא צלחו להביא להקמת ממשלת אחדות לאומית. עם זאת, בן פורת הצהיר שימשיך לתמוך בקואליציה אך יצביע בכל נושא לגופו של עניין.
בבחירות לכנסת ה-11, התמודד בן פורת במסגרת התנועה להתחדשות ציונית חברתית אך הרשימה לא עברה את אחוז החסימה, שוב. בשנת 1988 הצטרף לליכוד. בבחירות לכנסת השלוש עשרה ב-1992 הוצב במקום ה-52 (הבלתי ריאלי) ברשימת הליכוד.
לאחר פרישתו מן החיים הציבוריים
ב-1996 פרסם בן פורת אוטוביוגרפיה בשם "לבגדאד וחזרה".
בשנת 2001 הוענקו לו פרס ישראל על "מפעל חיים ותרומה מיוחדת לחברה ולמדינה" ו"אות הוקרה" על שם מנחם בגין על פעילותו למען מדינת ישראל. ב-2003 הוענק לו פרס בן-גוריון על "מפעל חיים ותרומה מיוחדת לחברה ולמדינה". ב-2005 הוענק לו "פרס שופר החרות" מאת קהילת אולבני שבארצות הברית.
בכתבת תחקיר של עמנואל רוזן במסגרת yes דוקו שפורסמה בשנת 2012, נטען, שבן-פורת מחזיק במרכז למורשת יהדות בבל מסמכים שונים על רכוש של פליטים יהודים מעיראק. בין היתר נטען בכתבה, שמסמכים המוחזקים במרכז מורשת יהדות בבל אינם מועברים למשפחות, ואותן משפחות אף אינן יודעות על קיומם של המסמכים.
ב-2018 פרסם אוטוביוגרפיה בשם מארץ הולדת לארץ מולדת: פרקים מחיי.
באור יהודה נקרא רחוב על שמו עוד בחייו. ב-2023 נחנכה "שדרת בן פורת" בשכונת "רמת השקמה" ברמת גן ובה לוח הנצחה לבן פורת ותמונתו וציור על ארון תקשורת - מבצע עזרא ונחמיה.
בן-פורת נפטר בביתו ברמת גן ב-3 בינואר 2022, בגיל 98. הותיר אחריו שלוש בנות ונכדים.
ריב"ש
רבי יצחק בר ששת ברפת (או פרפט) (ה'פ"ו, 1326 - ה'קס"ח, 1408) (מכונה רִיבָ"שׁ, ולעיתים ריצב"ש), מן הראשונים. מגדולי חכמי ספרד במאה ה-14, תלמידם של הר"ן, רבי חסדאי קרשקש הראשון (סבו של רבי חסדאי קרשקש) ורבי פרץ הכהן.
הריב"ש נודע בזכות תשובותיו ההלכתיות, שמהן נפסקו הלכות רבות בשולחן ערוך.
תולדות חייו
הריב"ש נולד בעיר ברצלונה (או, לפי גרסה אחרת, בוולנסיה) שבספרד בשנת ה'פ"ו (1326 לספה"נ). בברצלונה למד תורה מפי ר' פרץ הכהן וכן מר' חסדאי קרשקש. רבו המובהק היה הר"ן, שנחשב בתקופתו לגדול הדור. עוד בחיי רבותיו יצא שמו של הריב"ש כאחד מחכמי הדור, ונשלחו אליו שאלות אף מקהילות רחוקות. אולם, באותה תקופה הוא סירב לקבל על עצמו משרת רבנות, והעדיף לעסוק במסחר.
בתקופת שהייתו בברצלונה העלילו עליו ועל רבותיו – הר"ן, ר' חסדאי ונכבדים נוספים בקהילה – עלילת שווא. הם נאסרו למשך חמישה חדשים, שבסופם השתחררו לאחר שנמצאו חפים מפשע.
לאחר זמן מה בסביבות שנת ה'ק"מ נעתר הריב"ש לקבל על עצמו את עול הרבנות בעיר סרגוסה. בעודו בסרגוסה נפטר עליו בנו והוא בן שמונה שנים בלבד. שם גם שמע על מותם של אחיו הצעיר ושל אמו שהיו בברצלונה. לאחר ארבע שנים, בהן שימש כרב בסרגוסה, החליט לעזוב את העיר בעקבות מחלוקות ומדנים שהתעוררו בקהילה. הוא עבר לעיר קלעת איוב (קלטיוד), על אף הפצרותיהם של אנשי קהילת סרגוסה שיישאר בעירם. לאחר תקופה קצרה העתיק את מושבו לוולנסיה, שם כיהן ברבנות. בשנת ה'קנ"א (1391 לספה"נ), בעקבות הפרעות ביהודי ספרד, נאלץ הריב"ש לברוח לאלג'יר והיה לרב בקהילה היהודית במקום.
במספר מקורות מתקופת הרדיפות נכתב שרבה של ולנסיה התנצר בעת הפרעות, ובמסמך אחד מפורש ששם הרב היה יצחק ברפת ושמו שונה לג'אומי די ולנסיה. על סמך מקורות אלו טען החוקר שהריב"ש הוטבל לנצרות בכפייה (אולם לאחר שברח לצפון אפריקה נשכחה פרשה זו לגמרי עד לגילויה על ידי היסטוריונים במאה ה-20), אך יש החולקים על כך. יש לציין, שעל פי הרבה פוסקים, וריב"ש בכללם, הטבלה לנצרות הנה עבירה שהדין הוא שצריך למסור עצמו למיתה ובלבד שלא יעשנה, עם זאת בתשובות הריב"ש ניכר יחס סלחני לאלו שהוטבלו לנצרות בעל כורחם, והוא קובע, למשל, שהם כשרים לעדות. על פי החוקרים הנ"ל, יש לראות יחס זה כנובע מההיסטוריה האישית של ריב"ש.
גם באלג'יר לא הניחו לריב"ש. אחד מפליטי ספרד שרצה להשתרר על הקהילה המקומית חתר תחת הריב"ש וניסה לגרשו מן העיר. אנשי הקהילה, שרצו לנדותו, נעצרו על ידי הריב"ש, שמחל על כבודו. אותו אדם הגדיל לעשות, עד שפעם אחת, כשבאה ספינה ובה ארבעים וחמישה יהודים פליטי מיורקה, הפציר בשר המקומי שלא יניחם לרדת. בשמעו דבר זה, נידה הריב"ש את האיש. על מנת להגן על הריב"ש מפני אותו אדם, השיג אחד מנכבדי הקהילה כתב דיינות מאת המלך, המאשר לריב"ש לדון ולהנהיג את קהילתו. הרשב"ץ, ששהה אף הוא באלג'יר באותה תקופה וחלק כבוד רב לריב"ש, התנגד לכתב הדיינות שניתן לו מאת המלך. כיון שכך, סילק עצמו ריב"ש מן הרבנות, ויותר לא הורה. עם זאת, רק לאחר מותו הסכים לקבל על עצמו הרשב"ץ את משרת הרבנות.
הריב"ש נפטר בשנת ה' קס"ח (1408 לספה"נ). יש רבים המציינים את פטירתו ביום ב' אלול. קברו, שנעקר ממקומו בעקבות הרחבת העיר, סמוך כעת לקברו של הרשב"ץ, שנעקר אף הוא. באתר נבנה ציון גדול לשניהם.
חיבוריו
מכל כתביו, נותרו בידנו רק תשובותיו של הריב"ש. קובץ תשובותיו מונה 517 תשובות (תקי"ז סימנים).
ר' יוסף קארו, בשו"ת אבקת רוכל (סימן ע"ג), מעיד שרבו, ר' יעקב בירב, היה מעדיף את תשובותיו של הריב"ש על פני פוסקים אחרים. ר' יוסף קארו אף מרבה להביאו בספרו בית יוסף.
מובאות שונות מייחסות לו פירוש על התורה, אבל ייתכן מאוד שמדובר בפירוש ר' יוסף בכור שור או בדרשות ר' יהושע אבן שועיב. נשתמרו גם מובאות מחידושיו לכמה ממסכתות הש"ס, בעיקר למסכת בבא מציעא בה הרבה השיטה מקובצת להביא מחידושי הריב"ש בכינוי 'הריצב"ש'.
קינת ברצלונה
שלש קינות כתב על קהילתו היהודית החרבה בברצלונה. בשלושתם מיחל הוא להחלפת הגלות הזמנית בבר-צלון בישיבת קבע בהר-ציון.
כך גם בקינתו "לשוד עירי גדול כים שברי" שם העיר חוזר בכל בית, לדוגמה:
ומסתיים:
גם בקינת "ארץ חפץ נדחיך" על געגועיו לציון החריבה, הוא משלב את הדימויים שהביא בקינות האחרות ובהן אותיות שמו יצחק, ברצלונה וציון כמו "ברוש" "צל". בשיר זה רומז לתקווה על פריצה מתוך ברצלון אל ציון: (אולי אחרי שעזב אותה לאלג'יר)
יחסו לקבלה
יחסו של ריב"ש לקבלה היה מורכב: מחד, היה הוא מתלמידי תלמידיו של הרמב"ן, מגדולי העוסקים בתורה זו. מאידך, לא ראה בעין יפה תופעות קבליות שונות בדורו אשר גבלו, לדעתו, בעבודה זרה. בתשובה המפורסמת שלו בנושא זה (שו"ת ריב"ש סימן קנ"ז) כתב נגד עיסוק בקבלה מצד אלו שלא קיבלו את הדברים מפי רבם. ריב"ש מתייחס למנהג המקובלים בני דורו לכוון בתפילה בכל פעם ל"ספירה" אחרת מעשר הספירות האלוהיות, ומביא על כך את דברי רבו, ר' פרץ הכהן: בהקשר זה ציטט דברים חריפים מפי אחד הרבנים בני דורו, שהשווה בין עשר הספירות בקבלה לבין "השילוש הקדוש" של הנצרות:
ריב"ש מספר כי דעתו של הר"ן, רבו, לא הייתה נוחה מעיסוקו של רבו, הרמב"ן, בקבלה: את תשובתו זו חותם ריב"ש במילים: אם כן, ריב"ש לא דחה לגמרי את חכמת הקבלה, בפרט לאורו של חכם נערץ כרמב"ן שהיה מנושאי דגלה, אך המעיט בה ככל הניתן. הוא קבע שראשית, אין לעסוק בחכמה זו ללא קבלה ישירה מפי רב, ושנית - "עדיין אולי". כלומר, גם לאחר שמיעה מפי רב, לא ברור שיש לעסוק בכך.
הכובען המטורף
הכובען (באנגלית: The Hatter), הידוע יותר בכינויו "הכובען המטורף" ("The Mad Hatter") הוא דמות המופיעה בספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" מאת לואיס קרול. הדמות מופיעה בפרק 7 בספר שבו מתוארת "מסיבת התה המטורפת". כמו כן דמותו של הכובען מופיעה בספר ההמשך "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם".
הכינוי "הכובען המטורף" הוא הכינוי הנפוץ של דמות זו, אף שבספרו של קרול נקראה הדמות רק "הכובען", אולם חתול צ'שייר מתאר את הכובען כ"מסובב על כל הראש" (בתרגום רנה ליטוין).
דמותו של הכובען ב"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות"
דמותו של הכובען מוזכרת לראשונה בפרק 7 בספר, שבו מתוארת מסיבת התה המתרחשת בחזית ביתו של הארנביב. אליס פוגשת את הכובען מתחת עץ, לצד שולחן ערוך לשעת התה, אשר סביבו ישבו הכובען המטורף, הארנביב והנמנמן.
השעונים בבית הארנביב ובידו אינם זזים, לדברי הדמויות, מאחר שהכובען "רצח את הזמן" כדברי מלכת הלבבות בעת שביצע שיר בפניה. הביטוי "רצח את הזמן" משמעו שיבש את קצב השיר. המלכה הורתה על הוצאתו להורג, אולם מאוחר יותר ביטל המלך את גזר הדין.
הכובען, הארנביב והנמנמן משנים את מקומם סביב לשולחן כל הזמן, חדים לאליס חידות, ושרים לה שירי איגיון.
בספר ההמשך, "מבעד למראה" מכונה הכובען בשם "Hatta" - קיצור של המילה "כובען" באנגלית, והוא מתואר על ידי המאייר ג'ון טניאל באופן זהה, כשהוא אוחז בידו כוס תה, על מנת להבהיר לקוראים שמדובר באותה דמות.
איורו של טניאל מתאר את הכובען שלראשו כובע ועליו פתק בו רשום "10/6" - משמעות ספרות אלה היא מחירו של הכובע - 10 שילינג וששה פנים - ובכך ברור היה לקורא הוויקטוריאני כי מדובר בכובען.
מקור הדמות
הבחירה בכובען כדמות במסיבת התה, התבססה על הביטוי המקובל "משוגע כמו כובען" (Mad as a Hatter), ובדומה, הדמות השנייה במסיבה - הארנביב (ארנב מרץ) נבחרה בהתבסס על הביטוי "משוגע כמו ארנב מרץ". מקורו של המונח בשיגעון שתקף כובענים בתקופה הוויקטוריאנית בשל הרעלת כספית כתוצאה מהשימוש בכספית בעת ייצור הכובעים. שאיפת אדי כספית הביאה להרעלה ולתסמינים הדומים למחלת נפש ובהם - ביישנות רבה, אובדן ביטחון עצמי, ורצון להסתתר. תופעות אלה אינן מציינות את התנהגותו של הכובען (אשר טירופו מתבטא באיגיון של דבריו), וקרול בחר בדמות הכובען על מנת להבהיר לקורא שמדובר במשוגע ולאו דווקא להציג את התסמינים המקובלים של הרעלת הכספית.
חידת הכובען
במהלך מסיבת התה, שואל הכובען את אליס את החידה המפורסמת: "למה דומה עורב לשולחן כתיבה?" ("Why is a raven like a writing desk?‎"). כאשר מתברר שאליס אינה יודעת את פתרון החידה, מודה הכובען (וכן הארנב) כי גם הוא אינו יודע את הפתרון. קרול לא נתן בספרו תשובה לחידה. סם לויד בספרו "אנציקלופדיה של החידות" הציע את התשובה: ואף פתרון האיגיון: קרול עצמו הציע כפתרון: "Enquiries have been so often addressed to me, as to whether any answer to the Hatter's Riddle can be imagined, that I may as well put on record here what seems to me to be a fairly appropriate answer, viz: 'Because it can produce a few notes, though they are very flat; and it is never put with the wrong end in front!' This, however, is merely an afterthought; the Riddle, as originally invented, had no answer at all." כלומר, לדבריו "בשניהם תווים נמוכים/שטוחים מאוד (very flat)" (הן התווים של העורב נמוכים, והן השולחן שטוח). אך הוא מודה שזו "חוכמה לאחר מעשה", ובמקור לא היה פתרון לחידה.
אזכורים תרבותיים
הכובען מוזכר פעמים רבות בשירה ובספרות, ואף בסרטים קולנועיים אחרים:
במשחק "ג'אז הארנב 2" אחד מהאויבים שיש במשחק הוא זוחל בצבע ירוק הלובש חליפה ומתיז תה על השחקן כאשר הוא נמצא בטווח הראייה שלו. גם הוא מבוסס על דמותו של הכובען המטורף. דמותו מופיעה גם במשחק המחשב "Alice: Madness Returns" כמו כן במשחק bookworm adventures 2 קיים שלב שלם שמבוסס על מסיבת התה כשהכובען הוא הבוס.
כמו כן האסטרואיד "6735 Madhatter" שהתגלה ב-23 בנובמבר 1992 נקרא על שם דמות הכובען.
פרנק מק'קורט
פרנסיס "פרנק" מק'קורט (באנגלית: Frank McCourt; 19 באוגוסט 1930 - 19 ביולי 2009), היה מורה וסופר אירי-אמריקאי, זוכה פרס פוליצר לספרות ומוכר בשל ספרו האפר של אנג'לה, המתאר את ילדותו הענייה באירלנד.
תולדות חייו
פרנק מק'קורט נולד בברוקלין, ניו יורק למלאכי מק'קורט (1899–1985), חייל משוחרר של ה-IRA ולאנג'לה שיהאן (1908–1981), אירית קתולית מלימריק. בניו יורק נולדו למשפחת מק'קורט גם הילדים מלאכי (1931), התאומים אוליבר ויוג'ין (1932) ומרגרט (1935), שנפטרה בגיל 7 שבועות. לאחר מות אחותו הקטנה ובעקבות השפל הגדול, היגרה משפחתו בחזרה ללימריק. המעבר דרדר את המשפחה לעוני גדול יותר. אביו האלכוהוליסט התקשה להחזיק בעבודה, והמשפחה נתמכה בצדקה ובסעד. התאומים אוליבר ויוג'ין מתו בגיל צעיר ושני בנים חדשים נולדו - מייקל ואלפונסוס (אלפי). במהלך מלחמת העולם השנייה, כשמק'קורט היה בן 11, עזב אבי המשפחה לאנגליה לחפש עבודה ונטש את המשפחה ללא פרנסה. בספרו "האפר של אנג'לה" מתאר מק'קורט כיצד פעמים רבות התקיימו הוא ומשפחתו מגנבת אוכל וקיבוץ נדבות.
לימודיו של מק'קורט הסתיימו בגיל 14 לאחר שהקהילה הדתית בלימריק דחתה אותו. הוא נשאר בלימריק ועבד בעיקר כנער שליחויות עד שנת 1949, ובגיל 19 נסע באונייה לארצות הברית. בארצות הברית עבד כמנקה במלון, בפריקה וטעינה של משאיות בנמל ואף שירת בצבא האמריקני. על אף שלא הייתה לו תעודת בגרות, התקבל ללימודי הוראה באוניברסיטת ניו יורק בזכות חוק החיילים המשוחררים.
אחיו, מלאכי, פרסם גם הוא ספר המתאר את חיי המשפחה בלימריק.
פרסים
מק'קורט זכה בפרס פוליצר לשנת 1997 ובפרס National Book Critics Circle Award לשנת 1996 על ספרו "האפר של אנג'לה", בו הוא מעביר ביקורת על חיי העוני בלימריק.
עתידים מדיקל סנטר
עתידים מדיקל סנטר הוא מרכז רפואי הממוקם ברמת החייל שבצפון תל אביב ושייך לקבוצת "עיניים - דנאל". המרכז מפעיל כשישה חדרי ניתוח ועובדים בו כ-100 איש. המרכז הרפואי מתמקד במתן שירותי כירורגיה, אורולוגיה, גינקולוגיה, ניתוחים פלסטיים ורפואת שיניים. המרכז מיועד לטפל בפרוצדורות ניתוחיות שאינן כרוכות באשפוז של יותר מ-23 שעות.
המרכז הוקם על ידי ד"ר שמואל לוינגר וד"ר רונית לוינגר. מנהל המרכז הוא ד"ר דוד פרנקל. המרכז הרפואי עובד עם כלל קופות החולים (מלבד מכבי) וכן עם מספר מחברות הביטוח.
הגלקסיה הננסית פסל
הגלקסיה הננסית פַּסָּל היא גלקסיה ננסית אליפסואידית שנמצאת בקבוצת הכוכבים פסל במרחק של כ-173,000 שנות אור ממערכת השמש, והיא אחת מגלקסיות הלוויין הקרובות ביותר לשביל החלב. הגלקסיה התגלתה בשנת 1937 על ידי הארלו שייפלי והיא הגלקסיה האליפסואידית הננסית הראשונה שהתגלתה. מיקומה בקבוצת פסל קרוב לקוטב הדרומי של שביל החלב, היא רחוקה ממישור הגלקסיה ולכן בסביבתה יש מעט כוכבים וכמעט אין ענני גז ואבק שמסתירים אותה, כך שקל לצפות בה. בשל קרבתה היא לא נראית כערפילית אלא כאזור עשיר מאוד בכוכבים עמומים בסביבה דלת כוכבים.
יעקב לידסקי
יעקב לידְסקי (ברוסית (כתיב שלפני הרפורמה): Яков К. Лидскій; בכתב לטיני: J. Lidski; לעיתים לידסקין, ליצקין, Lidskin; 1868, סלונים, פלך גרודנה, רוסיה (רוסיה הלבנה) – 1 ביוני 1921, כ"ד באייר תרפ"א, ורשה, פולין) היה מוכר ספרים ומו"ל יהודי ורשאי, מחלוצי המו"לות של ספרות יידיש. מייסד הוצאת הספרים "פּראָגרעס" (פּרוֹגרֶס, 'קִדמה') בוורשה, שהייתה הראשונה שהוציאה לאור ספרות יידיש מודרנית, ושותף-מנהל בסינדיקט המו"לים הגדול "צֶנטרל–מרכז".
ראשית דרכו בעסקי הספרים: ממוסקבה לשיקגו
יעקב (יַנקל) לידסקי נולד בשנת 1868 בעיירה סלונים שבפלך גרודנה, רוסיה (רוסיה הלבנה). למד ב"חדר" ובישיבה. אביו, ר' קלמן (הכהן) לידסקי, ייסד בשותפות עם ר' יצחק יקימובסקי את המפעל החשוב ביותר של סופרות סת"ם בסלונים, שהייתה מרכז של ענף זה ברוסיה. מפעלו העסיק סופרים רבים, הפיץ את סחורתו בכל מזרח אירופה והסתייע בסניף הפצה בעיר מוסקבה. לידסקי התגורר מנעוריו במוסקבה, היה שם יד ימינו של אביו, שסחר במוצרי סת"ם וספרי תורה, והתגלה כמו"ל מוכשר. לאחר גירוש מוסקבה (גירוש היהודים מ"רוסיה הקדושה" לתחום המושב ב-1891) התפרקה השותפות של אביו. המצב בעיירת הולדתו היה בכי רע, ורבים היגרו לארצות הברית. לידסקי התגורר זמן מה בעיר מינסק, ואז נסע לארצות הברית והתיישב בשיקגו, שם היה בבעלותו בית מסחר לספרים ברחוב סאות' ג'פרסון 503 (וזמן מה גם במס' 507), והוא פתח בפעילות מו"לית ונמנה עם המו"לים הראשונים של ספרי יידיש בארצות הברית. הוא הוציא לאור (בשמו, 'י. לידסקין', J. Lidskin Co.‎) רומני שוּנד (רומנים עממיים) בהמשכים וכן ספרי תווים ופזמונים מן התיאטרון היידי, מכר עיתונים ביידיש וחוברות לימוד, וגרף רווחים. בשנים 1894–1895 ראו אור בהוצאתו קבצים של מילות פזמונים (ללא תווים) בעריכת הפזמונאי יצחק ריינגולד-תאומים, שלהם הוסיף פארודיות ביידיש שחיבר על פזמונים אמריקניים פופולריים. לידסקי ריכז את מכירת העיתונים היידיים: הוא סייע למהגרים היהודים לפתוח חנויות קטנות והפיץ להם עיתונים (הן מקומיים והן מניו יורק), ובכך הביא להפצתם בכל רחבי העיר. בנוסף כיהן כגזבר אגודת הספרות הקלאסית (היידית) (קלאסישער ליטעראטור-פעראיין) בשיקגו.
ורשה: בית מסחר הספרים ברחוב נאלבקי והוצאת "פרוגרס"
ב-1899 שב לרוסיה כשבאמתחתו סכום כסף ניכר של 2,000 רובל ואמהות-דפוס (מטריצות ) של ספרים יידיים שהתפרסמו קודם לכן באמריקה, והתיישב בעיר ורשה שבפולין הרוסית כנציג הוצאות הספרים היהודיות האמריקניות בשוק הספרים בפולין וברוסיה. בתוך כך סייע לפעילים רדיקליים להבריח ספרות אסורה לתוך האימפריה הרוסית. בנוסף, הוא רכש מאברהם קוטיק – מחלוצי התנועה הסוציאליסטית היהודית, מראשוני היידישיסטים (מצדדי היידיש) ואחד הראשונים שפעלו לפתח ספרות יידיש עממית ולקירוב האינטליגנציה היהודית ליידיש (ובנו של יחזקאל קוטיק) – את הוצאת הספרים שלו, שייסד בשנת תרנ"ה-1894 בשיתוף עם אלתר בּרֶסלֶר (ברעסלער), הוצאה שפרסמה סדרת ספרי מדע פופולרי ביידיש בשם "וויסענשאפטליכע פאלקס-ביכער" ('ספרים עממיים מדעיים', או 'ספרי מדע לעם').
בשנת תרס"א ייסד לידסקי את הוצאת הספרים "פּראָגרעס" (פּרוֹגרֶס, 'קִדמה'; בתחילה נכתב השם על דרך הגרמנית, "פּראָגרעסס"). שם ההוצאה ביטא באופן ברור את מטרתה. בהוצאה, הנחשבת להוצאת הספרים הראשונה שעסקה בספרות יידיש מודרנית, הופיעו שורה של ספרי מדע פופולרי מקוריים ומתורגמים, ולצדם ספרות יפה אירופית מתורגמת וספרות מקור יידית. העורך הראשון של ההוצאה היה המשורר אברהם רייזן. רבים מהספרים שראו אור בהוצאה בראשיתה היו הדפסות של ספרים שיצאו קודם בהוצאות אמריקניות או בהוצאת קוטיק, בהם הספר הראשון בסדרת 'וויסענשאפטליכע פאלקס-ביכער', "?" ('כיצד חיו אנשים לפני כמה אלפי שנים?') מאת בוריס פבלוביץ', בתרגום אברהם קוטיק וברסלר, ו"יוסף פערל: זיין ליטערארישע אונ אללגעמיינע ארבייט" ('יוסף פרל: פועלו הספרותי והכללי') מאת ברסלר.
בבית מסחר הספרים של לידסקי שברחוב נָאלֶבְקי (Nalewki), מרכז החיים היהודיים בוורשה, הוצע מבחר גדול של ספרים ביידיש מסוגים שונים: מדע פופולרי, ספרות יפה, ספרי לימוד שפות, מחזות, חוברות תווים למוזיקה יהודית, שירי עם, אלבומי תמונות ודברי דפוס אחרים ביידיש: תמונות, גלויות, כרטיסי ברכה. לידסקי ייבא ספרים ביידיש שיצאו לאור באמריקה ובבריטניה ממגוון סוגים: ספרי בדיון ועיון, ספרי לימוד ותווים. מלבד ספרי בדיון רבים תוצרת אמריקה, ובהם עיבודים רבים ליידיש מספרות העולם, אִפשר לידסקי לקהל יהודי מזרח אירופה – שיותר מ-1,200,000 מהם עתידים היו להגר לארצות הברית בשנים 1904–1914 לבדן – לרכוש ידע על אמריקה, באמצעות מבחר מגוון של ספרים: בחנותו נמכרו פרסומים ביידיש על ההיסטוריה של ארצות הברית, על החוקה האמריקנית ועל אישים ואירועים מרכזיים בהיסטוריה האמריקנית, רומנים מחיי אמריקה והמהגרים היהודים בה, וספרים ומילונים ללימוד השפה האנגלית מאת אלכסנדר הרכבי. בהיותו מקורב לחוגים הרדיקליים, הוסיף לידסקי לסייע למהפכנים היהודים לייבא ספרות סוציאליסטית.
הודות לזריזותו וליזמותו, הלכה ההוצאה והתפתחה והתרחבה – בעיקר בשנים שלאחר מהפכת 1905, יחד עם הגידול הכללי בביקוש לספרים ביידיש מצד קהל קוראים רחב. "פרוגרס" פרחה הודות לאיכותם הטובה של הספרים ולמבחר שהציעה, ועד מהרה הייתה להוצאת הספרים היהודית המובילה באימפריה הרוסית. במקביל קמו ועלו לו מתחרים, וב-1911 כבר פעלו במקביל אליו עוד כעשר הוצאות ספרים. בנוסף לספרים, הופיעו בהוצאה כתבי עת ושנתונים. כתב העת הספרותי "אייראָפּעאישע ליטעראטור" ('ספרות אירופית') בעריכת אברהם רייזן, שהחל בינואר 1910 כשבועון והמשיך כירחון, התמחה בתרגום יצירות ספרות גבוהה משפות אירופיות שונות. עם דעיכת הצלחתו של כתב העת שילב בו רייזן גם יצירות מקוריות ביידיש של סופרים מודרניים; אולם הוצאתו הופסקה לאחר הגיליון ה-39. השנתון "לידסקיס פֿאַמיליען קאַלענדאַר" ('לוח השנה למשפחה של לידסקי'; בשנה ב' נקרא "לידסקיס פֿאַמיליען־אַלמאַנאַך", 'השנתון למשפחה של לידסקי'), שהופיע בשנים 1908 ו-1909, הציע "מאמרים ספרותיים מדעיים, שירים, סיפורים, ביוגרפיות, בדיחות, אנקדוטות, סטטיסטיקות חשובות וידיעות שימושיות הנחוצות בכל בית ומשפחה" (בשנה השנייה, תר"ע, התפרסם גם "לידסקי’ס אילוסטרירטער און ליטערארישער טאשען-קאלענדאר", 'לוח-שנה כיס המאויר והספרותי של לידסקי'). עוד ראו אור: יאָהר־בוך "פּראָגרעס" ('ספר השנה "פרוגרס"', לספרות, מדע וביקורת, 1904), "דאָס יודישע וואָרט" ('המילה היהודית', לספרות, מדע, ביקורת וחיי החברה, קרקוב 1905), "קונסט און לעבען" ('אמנות וחיים', לספרות, ביקורת מדע ואמנות, 1908), "דאָס יאָהר" ('השנה', מאסף ספרותי, ורשה–ניו יורק 1910) והמאסף "פֿרײַע ערד" ('אדמה חופשית', ורשה–ניו יורק תרע"א 1911), כולם בעריכת רייזן, המאסף לספרות וביקורת "דער יונגער גײַסט" ('הרוח הצעירה') בעריכת נח פרילוצקי (תּרס"ט 1909), המאסף הספרותי "יודיש" בעריכת י"ל פרץ (תר"ע 1910) וכן חוברות מיוחדות לחגים.
בשנת 1910, לקראת מלאת 75 לסופר מנדלי מוכר ספרים, רכשו לידסקי והמו"ל הווילנאי שלמה שְׂרֶבֶּרְק את זכויות ההדפסה של כל כתבי מנדלי בסכום עתק של 10,000 רובל – שכר סופרים חסר תקדים בעולם היהודי – וייסדו את הוצאת "מענדעלע" ('מנדלי'), שהוקדשה להוצאה לאור של כל כתביו ביידיש ובלשונות אחרות. באותה שנה התאחדה עם "פרוגרס" הוצאת הספרים הקטנה "השחר" של מרדכי קפלן (נוסדה ב-1908).
שותף-מנהל בסינדיקט ההוצאה-לאור "צנטרל"
בשנת 1911 שיתוף הפעולה בין לידסקי, שרברק וקפלן עלה מדרגה, והוליד את סינדיקט ההוצאה-לאור "צֶנטרָל" (צענטראַל; נקראה גם בעברית: "מרכז"), שאיגד את המו"לים היידיים והעבריים הגדולים באימפריה הרוסית. בהוצאת הספרים המאוחדת התאגדו מלבד "פרוגרס" של לידסקי, "השחר" של מרדכי קפלן ו-"שרעבערק" של שלמה שרברק, גם ההוצאה העברית "תושיה" של בן אביגדור (א"ל שלקוביץ) והוצאת ב. שימין (כל החמישה ליטאים וכולם תושבי ורשה, למעט שרברק, שישב בווילנה). המו"לות היידית ב"צנטרל" רוכזה בעיקר על ידי לידסקי, והעורך שלו היה הסופר דוד קאסל. המחלקה העברית נוהלה על ידי שלקוביץ. בהוצאה המאוחדת, שישבה ברח' נוֹבוֹליפּקי 7, ראו אור יצירותיהם של גדולי הסופרים, ההיסטוריונים והפדגוגים העבריים והיידיים, כמו גם סדרת ספרי ילדים, סדרת ספרי נוער וכן ספרי לימוד ומקראות. "צנטרל" הייתה ההוצאה לאור היהודית הראשונה שקשרה קשרים עם קהילות יהודיות מחוץ לרוסיה (כולל בארצות הברית), והביאה להפצת ספריה ברחבי העולם. מלבד ספרים הופיעו בה דברי דפוס שונים, כמו לוח שנה שבו הופיעו ציורים בנושאים מקראיים, תצלומים של ארץ ישראל ואישים ידועים וכדומה, ואשר היה פופולרי ברחבי העולם היהודי במשך יותר מרבע מאה, וכן הגדות של פסח ואף כרטיסי "שנה טובה" אמנותיים שזכו להצלחה. בשנת תרע"ג (1912) נוסדה במסגרת "צנטרל" חברת "אחיספר" להוצאת ספרים עבריים, ביוזמתם של בעלי "תושיה", בן אביגדור ויעקב ראמברג. באותה שנה הוציאה "אחיספר" את המאסף "נתיבות" ("בימה חפשית לענייני החיים והספרות"). בראשית שנת 1914 לקחה ההוצאה תחת כנפיה את הוצאת היומון היידי הנפוץ "דער פריינד" (או "דאָס לעבן") בוורשה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נפסקה פעילות ההוצאה (ב-1923 התארגנה מחדש, ופעלה עד שנות ה-30).