cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חג שמח (סרט)
עלילה
האב פאלמר נשלח בחזרה לקהילה שלו והגדוד שלו מפורק כאות בושה. למרות הדגשת האנושיות והרצון הטוב של הפסקת האש, הוא ננזף על ידי הבישוף, שלאחר מכן מטיף דרשה אנטי-גרמנית למגויסים חדשים, בה הוא מתאר את הגרמנים כבלתי אנושיים ומצווה על המתגייסים להרוג כל אחד מהם. האב פאלמר שומע את הדרשה ומסיר את הצלב שלו כשהוא עוזב. אודבר נענש בכך שנשלח לוורדן, והוא ננזף על ידי אביו הגנרל. בהתלהמות שהגיעה לשיא, אודבר הצעיר מפרגן לאביו, ואינו מביע חרטה על האחווה בחזית, וסלידתו מאזרחים וממונים שמדברים על הקרבה אך אינם יודעים דבר על המאבק בשוחות. הוא גם מודיע לגנרל על הנכד החדש שלו אנרי. נרגש מהגילוי הזה, הגנרל ממליץ אז "גם לנסות ולשרוד את המלחמה הזו בשבילו".
הורסטמאייר וחייליו, הכלואים ברכבת, מקבלים הודעה מיורש העצר הגרמני כי הם יישלחו לחזית המזרחית, ללא רשות לראות את משפחותיהם כשהן עוברות דרך גרמניה. לאחר מכן הוא רוקע על המפוחית של יורג ואומר שהורסטמאייר אינו ראוי לצלב הברזל שלו. עם יציאת הרכבת, הגרמנים מתחילים לזמזם שיר בריטי שלמדו מהבריטים, "L'Hymne des Fraternisés/ I'm Dreaming of Home".
אוטו מאן
מאן נוטה להסתבך עם החוק, אך עם הילדים הוא מוצא שפה משותפת ומסתדר איתם היטב.
בעונות הראשונות מאן נהג ללא רישיון, עד שהתאומות בובייה (שעובדות במשרד התחבורה) דאגו לו לרישיון.
הוא נוהג להסתובב כל היום עם הווקמן שלו ולשמוע שירים, הוא אוהב שירי רוק ורוק כבד והוא מעריץ את מטאליקה.
ינה פלודי
ינה פלודי (במקור ואטרסדורף, (בהונגרית: Faludi Jenő; דווצ'ר, 22 בנובמבר 1873 - בודפשט, 17 באוקטובר 1933) היה במאי תיאטרון הונגרי-יהודי בנו של גאבור פלודי, אחיו התאום של שאנדור פלודי וגיסו של הכלכלן ומהנדס ינה ואז'וני שהיה נשיא חברת רכבות הונגריה (מ.א.ב).
ביוגרפיה
פלודי נולד במשפחה יהודית כבנם של גאבור פלודי (1846–1932), מנהל ובמאי תיאטרון, ויוזפה לוי (1846–1894). את לימודיו סיים בבודפשט ולאחר שסיים את לימודיו בגימנסיה נרשם לאוניברסיטת בודפשט ללימודי משפטים והפך דוקטור למשפטים בשנת 1897 ולעורך דין בשנת 1900. בשנת 1902 נבחר כעורך הדין של התאחדות השחקנים הארצית ובמשך 15 שנים השתתף באופן אינטנסיבי בעבודת ההתאחדות. הוא הפסיק את העיסוק המשפטי שלו בשנת 1911 והתיישב במועצת המנהלים של תיאטרון הקומדיה של בודפשט, שם עבד כמנהל אמנותי תחת הניהול של אביו, גאבור פלודי, עד 1921. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה (1914) התגייס לצבא בדרגת סגן מילואים, שירת במלחמה במשך 33 חודשים והיה מפקד בית הספר למתנדבים בבודפשט. בשנת 1917 השתלט אביו על "התיאטרון העירוני" (Városi Színház). אז ינה פלודי השתחרר משירותו הצבאי כדי לארגן את סגל השחקנים החדש של התיאטרון. בשנת 1924 הפך למנהל האמנותי של חמישה תיאטראות שהתאחדו, ובשנת 1925, לאחר כישלון האיחוד, הפך למנהל האמנותי של "התיאטרון ההונגרי" (Magyar Színház) עד שנת 1929. כמנהל תיאטרון התאפיין בחיפוש אחר אפשרויות אמנותיות חדשות, עם מטרה מוגדרת ואנרגיה בלתי נדלית.
הוא הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
אשתו הייתה אילקה שטרן (1879–1974), איתה התחתן ב־7 במאי 1902 בבודפשט.
חיים כהן (גבעתי)
חיים כהן (נולד ב-1983) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה. קודם לכן שימש מפקד עוצבת השרון, קצין אג"ם של עוצבת הפלדה ומפקד גדוד שקד.
זיהוי פלילי
זיהוי פלילי (מז"פ – מחלקת זיהוי פלילי, באנגלית: Forensic science או Forensics) הוא מקצוע התמחות משטרתי וענף בין-תחומי בקרימינולוגיה, חקר הפשיעה. מטרתו של הזיהוי הפלילי היא לסייע למערכת המשפט ולכוחות הביטחון בפתירת פשעים, תוך שימוש בשיטות מדעיות מתחומים רבים. בכל כח משטרה מודרני קיימת מעבדה לזיהוי פלילי (מז"פ).
חיים כהן (גבעתי)
ביוגרפיה
בשנת 2017 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד שקד, תפקיד בו שירת עד שנת 2019. בהמשך מונה לקצין אג"ם של עוצבת הפלדה בין השנים 2019–2021. ב-5 באוקטובר 2021 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת השרון, ושימש בתפקיד עד 23 במרץ 2023. ב-16 באפריל 2023 מונה למפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה.
כהן נשוי ואב לשלושה.
זיהוי פלילי
עיסוקי הזיהוי הפלילי
במעבדה לזיהוי הפלילי עובדים בנוסף אנשי מקצוע רבים המסייעים במלאכה: צלמים, לבורנטים ואנשי מחשבים ותקשורת, למשל.
לעיתים נדרשת המעבדה לזיהוי פלילי לחקירת תאונות, אשר טרם ידוע אם נגרמו בשל עבירה כלשהי.
כמספרן הרב של שיטות הפשיעה, כך מספרם של תחומי העיסוק של הזיהוי הפלילי. בהם ניתן למנות:
פרדוקס הקשת
פרדוקס הקַשָּׁת הוא פרדוקס פיזיקלי, המתייחס למסלולו של חץ הנורה מקֶשֶׁת, ולפיו חץ עשוי להגיע אל מטרתו, אף על פי שבעת הירי הוא היה מכוון מעט ימינה או שמאלה מהמטרה.
המונח נטבע בשנות ה-30 על ידי רוברט אלמר (Robert P. Elmer, 1877–1951) שהיה קַשָּת ונשיא התאחדות הקַשתוּת של ארצות הברית.
פרדוקס הקשת רלוונטי אך ורק לקשתות לא ממרכזות (non-centershot bows), היינו קשתות מהעת העתיקה, שבהן החץ יוצא מימין או משמאל לקשת, ועל כן בעת הירי החץ איננו נמצא במישור אחד יחד עם המיתר המתוח. בקשתות מודרניות, שבהן החץ נמצא באותו מישור עם המיתר המתוח, פרדוקס זה איננו רלוונטי.
הסבר לתופעה
המיקום המדויק שבו יפגע החץ תלוי בגורמים רבים: הכוח שהופעל וכיוונו, מידת האלסטיות של גוף החץ, המרחק מהמטרה ועוד. ככל שהגוף החץ אלסטי יותר כך פרדוקס הקשת יבוא לידי ביטוי רב יותר. בדוגמה שבתרשימים 1-3: ככל שגוף החץ אלסטי יותר - כך הוא צפוי לפגוע ימינה יותר.
מועצה אזורית גוש עציון
מועצה אזורית גוש עציון היא מועצה אזורית הנמצאת מדרום מערב לירושלים, והיא המועצה האזורית הראשונה בה הוקמו יישובים, בשטחי יהודה ושומרון, לאחר מלחמת ששת הימים. בתחומי המועצה 21 יישובים, (פרט לאפרת שהיא מועצה מקומית נפרדת). ממוצע המרחקים בין היישובים הוא 11 ק"מ. המועצה קיבלה מעמד מוניציפלי בשנת 1980. בתחומי המועצה 25 בתי־ספר (16 בתי ספר יסודיים ו- 9 תיכונים) מאז פברואר 2017 מכהן שלמה נאמן כראש המועצה.
גאוגרפיה
המועצה נמצאת בשטח הררי וסלעי, בגובה של מעל 900 מטר מעל פני הים. עקב גובה המקום, מזג האוויר בחורף הוא קר מאוד וגשום, ולעיתים מושלג.
בדומה לשאר המועצות האזוריות ביהודה ושומרון, שטח השיפוט של המועצה כולל את שטחי היישובים היהודיים בלבד, ללא רצף קרקעי ביניהם, בשטח שגבולותיו הם:
השטח של גוש עציון הוא כ-69,000 דונם
על פי מפה רשמית של המינהל האזרחי שהתפרסמה בעיתון "הארץ" בשנת 2009 גוש עציון גדול היום פי 7 משטחו ההיסטורי. בעיתון נכתב:
בין השנים 1999 ל-2011, הכפילה המועצה האזורית את אוכלוסייתה, מכ-9,000 תושבים לכדי למעלה מ-20,000.
רקע היסטורי וחברתי
היישוב הראשון באזור גוש עציון, שנקרא "מגדל עדר", הוקם בשנת 1927 על ידי משפחות מעולי תימן, משפחות אשכנזיות, ותלמידי ישיבה ממאה שערים – שמו להם למטרה להקים יישוב חרדי, המתפרנס בכבוד מחקלאות. היישוב ננטש וחרב במאורעות תרפ"ט בשנת 1929.
בשנת 1935 הקים איש העסקים החרדי שמואל הולצמן שעמד בראש חברת 'אל-ההר', את היישוב כפר עציון על שמו (הולץ בגרמנית הוא עץ, מכאן מילה עציון), ואף תכנן להקים שני יישובים נוספים. לאחר כשנה פרצו מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, בשנת 1936, והמקום ננטש.
ניסיון ההתיישבות השלישי היה בשנת 1943, על ידי צעירים דתיים מ'קבוצת אברהם' שחידשו את היישוב כפר עציון, הפעם כקיבוץ דתי. לאחר שנתיים, ב-1945, הוקם הקיבוץ הדתי משואות יצחק, בשנת 1946 הוקם הקיבוץ הדתי עין צורים, ובשנת 1947 הוקם הקיבוץ רבדים של תנועת הקיבוץ הארצי.
האזור היה במשך כ- 20 שנה תחת שלטון ירדני. עם תום מלחמת ששת הימים בשנת 1967, מיד לאחר החזרת השליטה על שטחי גוש עציון לידי מדינת ישראל, עלו יתומי גוש עציון למקום, והקימו מחדש את קיבוץ כפר עציון.
בתחילה סופקו שירותם מוניציפליים ליישובי הגוש דרך מועצה אזורית מטה יהודה, שב-1973 מוסדו בשם מועצת יישובי יהודה ובנימין. במאי 1979 הוקמה המועצה רשמית, שהתנהלה באופן ישיר מול משרד הפנים.
מבחינת תעסוקה, רבים מהמתגוררים בגוש עובדים בירושלים, דבר המתאפשר בקלות בזכות מערכת כבישים מסודרת, כולל כביש המנהרות. תחומי תעסוקה נוספים הם שירותים ותיירות.
יישובי המועצה
הרשימה על פי אתר המועצה האזורית. אוכלוסיית היישוב על פי נתוני הלמ"ס לשנת 2022.
רב המועצה
באוגוסט 2021 התמנה הרב יוסף צבי רימון, תושב אלון שבות, לרבו של גוש עציון.
פרסום והוקרות
בין השנים 2003 - 2017, זכתה המועצה האזורית גוש עציון בפרס ניהול תקין, מאת שר הפנים.
בשנים 2014 - 2017, זכתה המועצה האזורית גוש עציון בהוקרה כאחת מ-10 הרשויות הירוקות בישראל, על ידי ארגון CLEANTECH - הוועדה והתערוכה הבינלאומית.
בשנת 2021 זכתה המועצה האזורית באות הצטיינות בעידוד העלייה לארץ, מטעם ההסתדרות הציונית ומשרד העלייה והקליטה.
אודרה וודז'יסלאב
אודרה וודז'יסלאב שלזיה (פולנית: Odra Wodzisław Śląski) הוא מועדון כדורגל פולני שהוקם בעיר וודז'יסלאב שלזיה.
הופעות באירופה
המועדון אשר הוקם בשנת 1922, הוא אחד הוותיקים בפולין בפרט ובאירופה בכלל. הקבוצה ערכה את הופעתה הראשונה באירופה בגביע האינטרטוטו בעונת 1997. אז, כאשר המפעל החל בשלב הבתים המקדים, פגשה הקבוצה בשלב הבתים באולימפיק ליון מצרפת, ראפיד בוקרשט מרומניה, אוסטריה וינה מאוסטריה וז'ילינה מסלובקיה. לאחר ניצחון על אוסטריה וינה, תיקו עם ז'ילינה והפסדים לליון ובוקרשט הקבוצה סיימה במקום השלישי בשלב הבתים וכיוון שרק הקבוצה הראשונה בבית עלתה לשלב הבא, הודחה המפעל בשלב זה.
בעונת 1997/98 שיחקה הקבוצה במוקדמות גביע אופ"א, אז פגשה בשלב המוקדם הראשון בקבוצת פודבה ממקדוניה וניצחה אותה בסיכום המשחקים. בשלב המוקדם השני פגשה הקבוצה בקבוצת רוטור וולגוגרד מרוסיה והפסידה לה בשני המשחקים ולכן הודחה גם הפעם מהמפעל.  הקבוצה חזרה לאירופה בגביע האינטרטוטו בעונת 2003, כאשר פגשה בסיבוב הראשון בקבוצת שמרוק רוברס מאירלנד אך הפסידה לה בשני המשחקים והודחה מהמפעל.
נכון ל-2022, ההופעה האחרונה של הקבוצה באירופה הייתה בגביע האינטרטוטו בעונת 2004, אז הוגרלה בסיבוב הראשון מול קבוצת דינמו מינסק מבלארוס אך הפסידה לה בסיכום המשחקים והודחה גם הפעם מהמפעל.
הפועל אילת
הפועל "יוסי אברהמי" אילת היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר אילת. המתמודדת בליגת העל בכדורסל.
לקבוצה יש מחלקת נוער בקבוצות שונות: קבוצת בוגרים שנייה, קבוצת נוער אחת, שלוש קבוצות נערים, ארבע קבוצות ילדים, שתי קבוצות קט-סל ואקדמיה ובית ספר לכדורסל.
היסטוריה
בתום עונת 1987/1988 העפילה הקבוצה לליגה הארצית (עם המאמן חנן קרן). בתחילת עונת 1990/91 הצטרף לקבוצה המאמן אריק שיבק ובסיום העונה העפיל איתה לליגת העל. בסגל הקבוצה נכללו: שרון דרוקר, בילי מילר, משה אגמי, אייל חי, זוהר צימבליסט הוותיק והאחים חנן וזוהר אלביליה.
לאחר שהעפילה מהליגה השנייה, הפועל אילת החלה לשחק בשנת 1991/1992 לראשונה בתולדותיה בליגת העל בכדורסל והמאמן שיבק המשיך לשנתיים נוספות. הקבוצה שיחקה בליגת העל בשנים 1991–1999.
בעונת הקבוצה הצליחה לראשונה להעפיל לפלייאוף העליון לאחר שסיימה במקום הרביעי; היא פגשה בחצי הגמר את מכבי תל אביב והפסידה לה.
עונת 1998 הייתה שנתה הגדולה של הפועל אילת, היא סיימה את הליגה הסדירה במקום השלישי, ניצחה את מכבי ראשון לציון 2–3 בסדרת רבע הגמר, ניצחה את רעננה 1–3 בסדרת חצי הגמר ללא יתרון ביתיות, והגיעה לגמר הפלייאוף נגד מכבי תל אביב. היא אמנם הובסה במשחק הראשון והשלישי ביד אליהו, אבל הצליחה למתוח את מכבי תל אביב במשחק השני באילת, ולאחר שאילת הובילה ברוב שלבי המשחק ניצחה מכבי 85–89.
בתחילת שנת 2000 נקלעה הקבוצה לקשיים כספיים כבדים, שבעקבותיהם ירדה לליגה השנייה. הקבוצה התפרקה בהמשך והוקמה מחדש בליגה האחרונה.
בסיום עונת 2004/2005 העפילה הקבוצה לליגה הארצית.
בחודש אוקטובר 2008 עברה הקבוצה לשחק באולם הספורט בגין החדש באילת, המכיל 1,690 מקומות ישיבה. בנוסף, המועדון מפעיל מחלקת נוער וילדים ובה תשע קבוצות בגילאים שונים.
בעונת זכתה הקבוצה בגביע האיגוד לאחר ניצחון כפול בגמר מול מכבי קריית ביאליק.
בחודש יוני 2012, החליט איש העסקים דורון הרציקוביץ' לתמוך כלכלית במועדון כדי להעמיד תקציב מתאים לחזרה לליגה הבכירה ורכש את הזכויות של מ.כ. הבקעה. ובכך הקבוצה חזרה לליגת העל.
בעונת 2012/2013 סיימה הקבוצה במקום השלישי והגיעה עד לחצי גמר הפלייאוף, בו הפסידה למכבי חיפה 3-2 בסדרה. בעונה שלאחר מכן הגיעה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע המדינה בכדורסל, והפסידה בו למכבי תל אביב בתוצאה 73 - 80.
ב-17 ביוני 2015 ניצחה את מכבי תל אביב 79:76 והדיחה אותה בסדרת חצי גמר הפלייאוף, כשהיא מוחקת פיגור של 2:0, בדרך ל־2:3 היסטורי בסדרה, והעפילה לגמר הליגה, אך הפסידה להפועל ירושלים בשני משחקי הגמר.
בעונת 2016/2015 הפסידה הקבוצה בגמר גביע ווינר. בליגה הסדירה, סיימה הקבוצה במקום החמישי והעפילה לפלייאוף. בסדרת רבע הגמר ניצחה את עירוני נהריה 3:0 בסדרת הטוב מחמש והעפילה לפיינל פור, בו הפסידה בשלב חצי הגמר להפועל ירושלים בתוצאה 82:78.
בשנים הבאות המשיכה אילת להתמודד בצמרת הליגה דרך קבע, וזאת למרות ירידה בתקציב הקבוצה עקב עזיבת הבעלים דורון הרציקוביץ` ופטירתו של מנהל הקבוצה מוטי אמסלם ממחלה קשה. בספטמבר 2019 הוסיפה לקבוצה את השם "יוסי אברהמי" הנותן את החסות הראשית למועדון.
השתתפות באירופה
הקבוצה החלה להשתתף במסגרת גביע קוראץ' בעונת 1993/1994, ובהמשך בגביע ספורטה, במסגרתו הצליחה הקבוצה להגיע לשמינית הגמר והודחה על ידי קבוצת הפאר היוונית פנאתינייקוס (בה שיחקו אז דינו ראדג'ה, ביירון סקוט, אנטוניס פוטסיס, פרג'יסקוס אלברטיס ועוד) אחרי שאילת הצליחה לנצח במשחק הראשון.
באותה עונה שיחקו בה בין היתר מאיר טפירו, אמיר כץ, דרק המילטון, ג'ו דאוסן ואדי אליסמה.
דור הררי
דור הררי (נולד ב-31 במרץ 1989) הוא שחקן וזמר ישראלי.
הפועל אילת
קלעים מובילים
להלן רשימת הקלעים המובילים של הקבוצה במשחקי הליגה, נכון לסוף עונת 2017/2018.
דור הררי
ביוגרפיה
הררי גדל ברעננה ולו שני אחים קטנים תאומים. את שירותו הצבאי עשה כלוחם ביחידת מגלן. את לימודי המשחק החל בגיל 27 בסטודיו יורם לוינשטיין. לאחר מכן, השתתף במחזמר "גבירתי הנאווה" בהבימה.
הפועל אילת
אוהדים
להפועל אילת יש ארגון אוהדים יחיד בשם THE BLUE SHARKS (הכרישים הכחולים), הארגון הוקם בשנת 2015, והחליף את ארגון האוהדים South Shark (כריש דרומי).
דור הררי
ביוגרפיה
בשנת 2016 השתתף בסרט הסטודנטים "זאב מבוית".
בשנת 2019 שיחק בסרט הילדים "הרפתקה בשחקים". עוד באותה שנה השתתף בסדרה "ביום שהאדמה רעדה" בתפקיד דניאל דאהן.
בשנת 2020 שיחק בעונה השנייה של הסדרה תאג"ד בתפקיד בועז. בנוסף, שיחק בסדרה "לאבד את אליס".
בשנת 2021 גילם את לירז באומן בסדרת הדרמה "השוטרים" ואת דמותו של מפקד הפלוגה כפיר מועלם בסדרה "המפקדת".
משנת 2022 הררי מופיע ב כחלק מ"קבוצת הצעירים" של התיאטרון. במסגרת זו, הוא משחק בהצגות "רינגו" ו"שלום לך ארץ".
ב-2023 שיחק בסרט המוזיקלי "המנצחים".
מלבד המשחק, הוא מתופף בהרכב האינדי "Bones Garage" ואף הוציא ארבעה סינגלים ואלבום.
אישטוואן קבשי
אישטוואן קבשי (בהונגרית: Kövesi István; ואצראטוט, 14 באוקטובר 1911 – בודפשט, 1981) היה אספן אמנות משמעותי יהודי-הונגרי, קצב במקצועו, עם תהפוכות רבות ודרמטיות בחייו. על אף חוסר השכלתו האמנותית הוא הצליח לבנות את אחד האוספים הפרטיים הגדולים (230 פריטים) של תמונות ציירים הונגרים מהשורה הראשונה, תופעה ייחודית ואולי היחידה בתקופת הונגריה הקומוניסטית.
קורות חייו
לאחר חקיקת החוקים ה (אנטי) יהודיים (למשל החוק היהודי השני) במיוחד משנת 1939, הוא נלקח בשל מוצאו היהודי, תחילה למחנות שירות עבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) אחר כך נשלל ממנו כל רכושו, פרנסתו, ולבסוף גורש למחנה הריכוז מאוטהאוזן. הוא היה היחיד ממשפחתו ששרד וחזר ב-1945, במשקל 33 קילו עם מחלת הטיפוס. הוריו ואחיותיו נספו באושוויץ, בעוד אחיו, לפי הזיכרון המשפחתי, היה בין קורבנות טבח רכניץ שבוצע בטירת רכניץ על גבול אוסטריה-הונגריה.
קבשי, שאיבד את כל משפחתו, חזר לבית בכפר הולדתו כדי לגלות שהבית על תכולתו נבזז כולו. עד מהרה פגש את קלרה וייס בת כפרו, שחזרה הביתה מאושוויץ, שם הייתה עדה להשמדת רוב משפחת קבשי המורחבת. הם התחתנו בנובמבר 1946, פתחו מחדש את הקצבייה והחלו לעבוד גם במשק חקלאי שהקימו. נולדו להם שני ילדים, אבל כשהם התחילו להתבסס ולצבור רכוש ונכסים, הגיעה תקופת ההלאמה והיישוב מחדש במשטר הקומוניסטי. שוב נגזל כל רכושו וקבשי עבר עם משפחתו לאנגיאלפלד (רובע של בודפשט) והפך לעובד שכיר במפעל. עם זאת, הוא עדיין נמשך לסחר הבשר, וכשהוקלו ההגבלות על המגזר הפרטי, הוא לקח תחילה עבודה כעוזר של סוחר אווזים יהודי, ולאחר מכן ב-1957 לקח לידיו את הקצבייה הכשרה ברובע 13 בבודפשט מסוחר שברח לחו"ל מהונגריה במהלך המרד ההונגרי (ונקרא "עריק" בטרמינולוגיה של אז). כך הפך למנהל העסקים של מחלקת הבשר של הקהילה היהודית של בודפשט עד מותו. מאוחר יותר הצליח להשיג את הדירה שהייתה מעל החנות שלו ועבר לשם עם משפחתו. קבשי הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
פעילותו כאספן אמנות
עם שיפור מצבו הכלכלי התעורר בו מחדש העניין באפשרות ההשקעה החוקית היחידה שהייתה אז, באוצרות אמנות בעלי ערך לא גבוה וגם בציורים. בדירתו הקטנה נאספו עוד ועוד ציורים שנרכשו בשוקי יד שנייה. טעמה המצוין של אשתו גם סייע בידו להתגבר על המעידות הראשוניות שלו, והוא קנה תמונות איכותיות יותר ויותר. סוחר הבשר הסקרן והפתוח לדעת הציבור והמבקרים קיבל ברצון את עצת מכריו ושל השמאים המקצועיים, יצא למכירות פומביות, ועד מהרה השיג תמונות איכותיות מאוד שהלכו והושבחו כל העת. האוסף שלו עלה בסופו של דבר על 230 יצירות וכלל יצירות של ציירים הונגרים מהשורה הראשונה כמו לאיוש קשאק, שאנדור בורטניק, יאנוש ואסארי, יוז'ף ריפל-רונאי, יוז'ף קוסטה, יאנוש טורנאי, איז'אק פרלמוטר, אימרה אמוש, מרגיט אנה וילמוש אבא-נובאק. הוא הגיע לאמנים וכך ליצירותיהם דרך היכרות אישית איתם ואלה הסכימו למכור לו ישירות.
הנצחתו
לאחר עשר שנים של שכנוע, הסכימו יורשיו כי גלריית האמנות הגדולה והמפורסמת קיזלבך תיפתח תערוכה ב-25 עד 30 בנובמבר 2013. להצגת האוסף הייחודי והגדול של 230 התמונות. התערוכה זכתה להצלחה גדולה.
דלאוור בלו קואוטס
דלאוור בְּלוּ קוֹאוּטְס (באנגלית: Delaware Blue Coats) היא קבוצת כדורסל המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA ומסונפת לקבוצת פילדלפיה 76' מליגת ה-NBA. הקבוצה נוסדה בשנת 2007 כיוטה פלאש והייתה מסונפת לקבוצת יוטה ג'אז. באפריל 2013 פילדלפיה קיבלה את הזכויות על הקבוצה והעבירה אותה למיקומו הנוכחי.
2007-2011: יוטה פלאש
הקבוצה הוקמה על ידי היזם ברנדט אנדרסן והחלה לשחק בשנת 2007. שם הקבוצה נבחר על ידי האוהדים לאחר תחרות לבחירת השם בה השתתפו למעלה מ-21,000 אוהדים. יוטה ג'אז סייעה לבניית סגל הקבוצה כשמינתה לתפקיד הג'נרל מנג'ר את דייוויד פרידמן, ששימש כעוזר מאמן וכמנהל תחום הסקאוטינג בג'אז במשך 28 שנים. לתפקיד המאמן מונה ברד ג'ונס, ששימש כסקאוט בקבוצה והיה גם אחיינו של מאמן הג'אז, ג'רי סלואן. במקביל, קיימה הקבוצה שיתוף פעולה עם הבוסטון סלטיקס. ב-21 בדצמבר 2007 קלע מוריס אלמונד 51 נקודות במשחק בו ניצחה הקבוצה את אוסטין טורוס בתוצאה 116–118 והשווה את שיא הליגה. כחודש וחצי לאחר מכן שבר אלמונד את השיא, כשקלע 53 נקודות בניצחון 87–102 על בייקרספילד ג'אם. בסיום העונה חזר פרידמן לשמש כסקאוט בקבוצה וג'ונס שימש גם כמאמן וגם כג'נרל מנג'ר.
Living Out Loud
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הרביעי במצעד שירי הדאנס קלאב.
דלאוור בלו קואוטס
2007-2011: יוטה פלאש
את עונת 2008/09, עונתה השנייה בליגה, סיימה הקבוצה עם מאזן של 32 ניצחונות לעומת 18 הפסדים ועלתה לפלייאוף. בסיבוב הראשון ניצחה את בייקרספילד ג'אם ובסיבוב השני את דקוטה ויזארדס, הקבוצה עלתה לגמר אך הפסידה ללוס אנג'לס די-פנדרס, שזכתה באליפות.
ב-2009 הסלטיקס הפסיקו את שיתוף הפעולה עם הקבוצה, לאחר שבחרו לשתף פעולה עם קבוצת מיין רד קלאוס, שהצטרפה לליגה באותה שנה. בעקבות כך החלה הפלאש לשתף פעולה עם קבוצת אטלנטה הוקס.
Living Out Loud
רקע וכתיבה
ב-PopCrush זכה השיר לביקורת חיובית, תוך ששיבחו את הסגנון המוזיקלי והשינוי המוזיקלי שברוק קנדי עושה.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ברוק קנדי ב-27 במרץ 2017. את הקליפ ביימה שרה פארק.
דלאוור בלו קואוטס
2007-2011: יוטה פלאש
בסיום עונת 2010/11 הודיעה הקבוצה על השעיית הפעילות שלה לאחר שאנדרסן מכר את חלקו בקבוצה ולא נמצא קונה אחר.
2013-2018: דלאוור 87'
ב-27 באפריל 2013 קיבלה קבוצת פילדלפיה 76' את הזכויות על הקבוצה. פילדלפיה שינתה את שם הקבוצה לדלאוור 87' בשל העובדה שדלאוור הייתה המדינה הראשונה שאשררה את החוקה האמריקאית בשנת 1787. ברנדון ויליאמס מונה לג'נרל מנג'ר הראשון של הקבוצה ורוד בייקר מונה למאמן.
לפני פתיחת עונת 2014/15 נקרא בייקר לשמש כסקאוט עבור פילדלפיה ובמקומו מונה קווין יאנג, שאימן את הקבוצה בעבר. במהלך העונה שיפרה הקבוצה את מאזנה, כשניצחה ב-20 משחקים. במהלך העונה צורפו לקבוצה ויקטור ראד וג'ורדן מקריי, שנבחר באותה שנה בדראפט על ידי פילדלפיה ושיחק במדי דלאוור 13 משחקים.
בשנת 2018 שינתה הקבוצה את שמה ל"דלאוור בלו קואוטס".
ממשלת ישראל השלושים ושבע
ממשלת ישראל השלושים ושבע (מכונה גם ממשלת נתניהו השישית) היא ממשלת ישראל הנוכחית בראשות בנימין נתניהו. הממשלה קיבלה את אמונה של הכנסת העשרים וחמש והושבעה ב־29 בדצמבר 2022, ה' בטבת ה'תשפ"ג, ומכהנים בה 33 שרים ו-6 סגני שרים.
רקע
מערכת הבחירות לכנסת העשרים וחמש הייתה החמישית בישראל בתוך ארבע שנים, לאחר ארבע מערכות בחירות שלא הביאו לכינונה של ממשלה יציבה ומתפקדת לאורך זמן. מערכות הבחירות האלו באו לאחר כעשור שבו בנימין נתניהו כיהן כראש הממשלה. מול נתניהו התייצבו מפלגות שהתנגדו להמשך כהונתו, בהובלת יאיר לפיד ובני גנץ ומנעו ממנו להקים ממשלה פעם נוספת, כאשר מאידך היעדר רוב מוצק של מפלגות ציוניות המתנגדות לנתניהו הביא לכך שלא קמה ממשלה חלופית. בתווך היו מפלגות שלא זיהו עצמן עם אף אחד מן הצדדים בשלב כלשהו.
לאחר מערכת הבחירות השלישית, ובתוך מגפת הקורונה, החליטו נתניהו וגנץ להקים יחדיו ממשלת אחדות, ויזמו את מודל ממשלת חילופים. ואולם, ממשלה זו התפרקה לאחר כשנה ומדינת ישראל הלכה למערכת בחירות רביעית בתוך שלוש שנים.
ב־13 ביוני 2021 הוקמה ממשלת ישראל השלושים ושש, ובראשותה עמדו נפתלי בנט כראש הממשלה ויאיר לפיד כראש הממשלה החלופי. הממשלה נתמכה על רוב קואליציוני צר בן שמונה סיעות.
במהלך כהונת הכנסת העשרים וארבע פחת בהדרגה הרוב הקואלציוני שעליו התבססה הממשלה, עד שב־20 ביוני 2022 הודיעו בנט ולפיד על מיצוי הניסיונות לייצב את הקואליציה ועל החלטתם להוביל לפיזור הכנסת ולעריכת בחירות. החוק לפיזור הכנסת התקבל ב־30 ביוני והבחירות נקבעו ל־1 בנובמבר. תוצאות הבחירות הביאו להכרעה בדבר חזרת נתניהו לתפקיד ראש הממשלה, כאשר הגוש שבראשותו זכה ב־64 מושבים בכנסת.
הקמת הממשלה
ב־9 בנובמבר 2022 החל נשיא המדינה יצחק הרצוג בסבבי ההתייעצויות עם נציגי הסיעות שנבחרו לכנסת, בדבר זהות המועמד להרכבת הממשלה.
ב־15 בנובמבר 2022 הושבעה הכנסת העשרים וחמש, כאשר המגעים לכינון הממשלה החלו עוד קודם לכן.
בהתאם לתוצאות הבחירות וכפי שהיה צפוי מהן, המליצו 64 חברי הכנסת על בנימין נתניהו (32 חברי הליכוד, 11 חברי ש"ס, 7 חברי יהדות התורה, 7 חברי הציונות הדתית, 6 חברי עוצמה יהודית וחבר אחד מטעם נעם).
בעד ראש הממשלה המכהן, יאיר לפיד, המליצו 28 חברי הכנסת (24 חברי יש עתיד ו-4 חברי מפלגת העבודה), ו־28 חברי הכנסת לא המליצו על אף מועמד (12 חברי המחנה הממלכתי, 6 חברי ישראל ביתנו, 5 חברי רע"ם ו־5 חברי חד"ש-תע"ל).
בהתאם להמלצות נציגי הסיעות, הטיל הרצוג על נתניהו ב־13 בנובמבר את מלאכת הרכבת הממשלה, וניתנה לו תקופה של 28 ימים בהתאם לחוק-יסוד: הממשלה. בתום תקופה זו, ולאחר שביקש נתניהו לקבל הארכה של 14 ימים נוספים, הקציב לו הרצוג 10 ימי הארכה. ב־21 בדצמבר, מעט לפני תום תקופת המנדט שניתנה לנתניהו, הוא הודיע לנשיא כי עלה בידו להרכיב ממשלה. ההודעה על כך נמסרה לכנסת ב־26 בדצמבר, ומועד ההשבעה נקבע ל־29 בדצמבר. ההסכמים הקואליציוניים נחתמו באופן סופי ב־28 בדצמבר והונחו על שולחן הכנסת בו ביום.
בבוקר ה־29 בדצמבר כונסה הכנסת לישיבה לצורך כינון הממשלה, ובשעות אחר הצהריים התקיימה הצבעה לבחירת אמיר אוחנה לתפקיד יושב ראש הכנסת. לאחר מכן התקיימה ההצבעה על הבעת האמון בממשלה שהוצעה. בהבעת האמון בממשלה תמכו 63 חברי כנסת (ח"כ יעקב טסלר שהה מחוץ לישראל בזמן ההצבעה), ונגדה הצביעו 54. הממשלה קיבלה את אמון הכנסת, ושריה נשבעו אמונים מיד לאחר מכן.
קווי היסוד של הממשלה
להלן קווי היסוד של הממשלה:
סיעות הקואליציה
מספר חברי הקואליציה: 64 ח"כים.
הרכב הממשלה
בממשלה זו מכהנים 20 שרים חדשים: מאיר פרוש, איתמר בן גביר, יצחק גולדקנופף, יואב קיש, חיים ביטון, ניר ברקת, אורית סטרוק, אופיר סופר, עמיחי אליהו, יצחק וסרלאוף, יואב בן צור, עמיחי שיקלי, עידית סילמן, מיכאל מלכיאלי, שלמה קרעי, מיקי זוהר, גלית דיסטל-אטבריאן, רון דרמר, מאי גולן ומשה ארבל.
חילופי שרים וסגני שרים
• לפי הסיכומים בסיעת הליכוד, בחלוף שנה לכהונת הממשלה יחל אלי כהן לכהן כשר האנרגיה וישראל כץ יחל לכהן כשר החוץ; ובחלוף שלוש שנים לכהונת הממשלה, יתחלפו בחזרה בתפקידיהם, עד לסוף כהונת הממשלה.
נשים בממשלה
בממשלה זו מכהנות 7 נשים – מתוכן 6 שרות: וסגנית שר אחת:
יוצאי מערכת הביטחון
בממשלה זו מכהנים שני שרים ששימשו בדרגת תת-אלוף ומעלה בצה"ל, ואחד כראש ארגון ביטחוני:
הבחירות הכלליות בגרינלנד 2002
הבחירות הכלליות נערכו בגרינלנד ב-3 בדצמבר 2002. סיומוט נותרה המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט, וזכתה ב-10 מתוך 31 המושבים.
יואכים המרלינג
יואכים המרלינג (בגרמנית: Joachim Hämmerling; 9 במרץ 1901, ברלין – 5 באוגוסט 1980, וילהלמסהאפן) היה בוטנאי גרמני ומרצה באוניברסיטה. בין השנים 1924–1940 למד באוניברסיטת ברלין מדעי הטבע וגם תקופה קצרה באוניברסיטת מרבורג.
המרלינג ידוע בעיקר בזכות סדרת הניסויים שביצע בין שנות השלושים לשנות החמישים של המאה העשרים באצת האצטבולריה, שהוכיחו כי המידע הגנטי של התא מצוי בגרעין. מאז הפכו ניסויו לחומר הנלמד במסגרת בית הספר בשיעורי הביולוגיה ובאוניברסיטאות בכל רחבי העולם.
אום עלי
אום עלי (בערבית מצרית: أم على) הוא קינוח מסורתי מהמטבח המצרי הנחשב לקינוח לאומי של מצרים. הקינוח דומה לפודינג לחם, אך אינו מכיל ביצים. הקינוח מוגש כמאכל חם או קר, ונהוג לאכול אותו במהלך הרמדאן כחלק מסעודת האפטאר.
לקינוח גרסאות רבות במצרים. בירדן ובעיראק קיימת גרסה הנקראת "חומיאה".
הכנה
את האום עלי מכינים ממאפה (לחם או כל מאפה אחר) שנפרס לחתיכות. את החתיכות מערבבים עם פיסטוקים, קוקוס טחון, צימוקים והרבה סוכר. על התערובת יוצקים חלב, לעיתים מעורבב עם שמנת, ולאחר מכן מפזרים קינמון. לבסוף, נאפית התערובת בתנור עד להזהבתה.
מסורת
מקור המנה במצרים של ימי הביניים. על פי המסורת, לאחר ששג'ר א-דור נכשלה במזימתה לרצוח את אייבכ ואף נהרגה בעצמה, אום עלי, אשתו הראשונה של אייבכ, ביקשה מכל הטבחים והנשים המצריות להמציא את הקינוח הכי טעים שהם יוכלו ליצור. המתכון שנבחר הופץ ברחבי מצרים במטרה לחגוג את מותה של שג'ר א-דור. הקינוח זכה לפופולריות רבה, ונקרא מאז על שמה של אום עלי.
אלהרר
אלהרר הוא שם משפחה יהודי, מצפון אפריקה.
בית הסוהר אופק
בית הסוהר אופק הוא כלא ובית מעצר בישראל לבני נוער עד גיל 18.
היסטוריה
בתחילה היה "אופק" אגף לנוער בכלא השרון ובשנת 2001 הפך לכלא עצמאי. כלא אופק עבר בשנת 2003 למבנה חדש באותו מתחם שאמור לענות על צרכיה המיוחדים של אוכלוסייתו ולהכיל עד 240 אסירים. הכלא נוסד על ידי ד"ר אילי גולדברג (דוקטור בקרימינולוגיה).
החל משנת 2022 הכלא אוחד עם בית הסוהר הצמוד לו, בית הסוהר רימונים. מפקד בית הסוהר רימונים-אופק הוא מפקד שני המתקנים, בדרגת תת-גונדר.
על פי דו"ח ועדת פלמור, ב-2016 18.5% מהקטינים הכלואים במתקן היו בני העדה האתיופית. ב-2019 נתון זה ירד ל-7% (חמישה אסירים בלבד). מספר האסירים בכלא ירד באופן משמעותי בשל חלופות מעצר מ-150 אסירים ל-70 אסירים בלבד.
מעצר וחקירות קטינים
על פי החוק בישראל אסור לחקור ילד שטרם הגיע לגיל 14 בתחנת משטרה. בהתעורר הצורך בחקירה כזאת, יגיע חוקר נוער לסביבת הילד כדי לחקרו והוא לא יכלא גם אם יוכח שהוא אשם.
נער בגיל 13 ומעלה יילקח לתחנת המשטרה וייחקר שם על ידי חוקר נוער. אפשר לעצור נערים בגילאים 13-14 למשך 12 שעות ונערים בגילאים 15-17 למשך 24 שעות. אפשר להאריך את המעצר לתקופה זהה נוספת, באישור השוטר הממונה על תחנת המשטרה. ישנה גם אפשרות להארכת מעצר לזמן מוגבל בהחלטת בית משפט.
פעילות בכלא אופק
בתקופת הכליאה בכלא אופק לומדים הנערים בבית ספר הנמצא במרכז החינוך של בית הסוהר כחלק מחוק חינוך חובה לקטינים, הנערים לומדים 4-6 שעות ביום בכיתת לימוד. בשעות הפנאי הנערים משתתפים בפעילויות חינוך חברתי קהילתי ובקבוצות טיפוליות כחלק מתוכנית השיקום שלהם. באופק מתקיימים אימוני כדורגל, פעילות תנועת נוער (של הצופים), טיפול בעזרת בעלי חיים בפינת החי של בית הסוהר, פרויקט צהלה- זהו מיזם התנדבותי המהווה כלי שיקומי, מופעל על ידי עמותת "צהלה" ובשיתוף סגל בית הסוהר, הרעיון הוא לגייס את הנערים לשיקום וכן לייצר מעבר יישיר מבית הסוהר לאזרחות ולרבות גיוסם לצבא.
באופק קיים גם מרכז קשב הנותן מענה לנערים עם הפרעת קשב וריכוז ומכוון אותם להצלחה בלימודים ונותן להם כלים להתמודדויות שונות כגון תקשורת בינאישית, כישורי חיים ועוד.
לרשות הנערים קיימת קנטינה בה הם יכולים לרכוש מזון מעבר למזון המסופק על ידי הנהלת הכלא. הנערים הכלואים מקבלים דמי כיס חודשיים לצורך קניות בקנטינה, בהתאם לגילם.
מאיר רוסטון
מאיר רוסטון (באנגלית: Murray Roston; נולד ב-10 בדצמבר 1928) הוא חוקר ספרות, פרופסור אמריטוס לספרות אנגלית באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה
רוסטון נולד בלונדון ב-10 בדצמבר 1928. הוא זכה במלגה ללימודי קלאסיקה באוניברסיטת קיימברידג' ולאחר סיום התואר פנה לספרות אנגלית באוניברסיטת לונדון. הוא עלה לישראל ב-1956 למשרת מרצה באוניברסיטת בר-אילן, שם כיום הוא פרופסור אמריטוס. רוסטון לימד מספר פעמים כפרופסור אורח באוניברסיטת סטנפורד וכן באוניברסיטת וירג'יניה. בשנים 1988–1990 כיהן כדקאן הפקולטה למדעי הרוח בבר-אילן. בשנת 1999 נתמנה רוסטון כפרופסור אורח בקביעות באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ולימד שם כל שנה שלישית. רוסטון חבר במספר רב של ועדות מערכת וועדות ייעוץ אקדמיות וכן ניהל את התוכנית למדעי הרוח באוניברסיטה הפתוחה.
סרנה גורדון
ביוגרפיה
גורדון נולדה בלונדון, ליועץ הנדל"ן סטרת'רן גורדון ולשופטת השלום ניקולה מרי גורדון. היא למדה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) באותה שנה יחד עם ג'יין הורוקס, והשתיים היו לחברות טובות. אחרי הלימודים הן היו שותפות לדירה בבייזווטר וחגגו את יום הולדת השלושים במסיבה בגראוצו' קלאב.
מאיר רוסטון
מחקר
רוסטון הוא חוקר בינתחומי, מחבר של סדרת ספרים הבוחנים כיצד שינויים בני התקופה באמנות החזותית יכולים להאיר את הבנתנו בהתפתחויות מקבילות בספרות. הוא פרסם שישה ספרים על יחסי הגומלין עם האמנות וכן כמה ספרים על מגוון נושאים, מהרנסאנס עד התקופה המודרנית. ספרו האחרון The Comic Mode in English Literature נבחר על ידי המגזין היוקרתי Choice לרשימת הספרים האקדמיים המצטיינים לשנת 2012.
סרנה גורדון
ביוגרפיה
בשנת 2011 נפרדה גורדון מבעלה טים לורנס. השניים מנהלים יחד את הסניף הבריטי של מכון הופמן, המציג תוכנית פסיכולוגית שייסד בוב הופמן ב-1967. לבני הזוג יש שני בנים.
מאיר רוסטון
חיים אישיים
בשנת 1956 נישא רוסטון לאמונה לבית משפחת לרמן. זמן קצר לאחר מכן הם עלו לישראל, חיו במשך תקופה ארוכה בקריית אונו ולאחרונה עברו לנורדיה, סמוך לנתניה. לזוג שלוש בנות, ירדנה, מרצה לאמנות (נשואה לפרופ' אלכסנדר לובוצקי), נינה ויונית, חמישה עשר נכדים וארבעים ושבעה נינים. אחותו ג'ויס הייתה נשואה לפרופ' אהרן הראל-פיש.
סרנה גורדון
ביוגרפיה
ב-2013 התחתנה גורדון עם אדם דאגלס, סוחר בספרים עתיקים, בארונדל שבמערב סאסקס.
מאיר רוסטון
עריכה
העולם השקספירי: ילקוט עיונים חדשים לציון יובל ה-400 להולדת שקספיר. עם הספר, 1965, 283 עמודים.
דוד פינסקי
דוד פינסקי (5 באפריל 1872, ט בניסן תרל"ב – 11 באוגוסט 1959, ז' באב תשי"ט) היה מחזאי וסופר יידיש, מגדולי מחזאי היידיש של המאה ה-20.
ביוגרפיה
דוד פינסקי נולד במוהילב שברוסיה הלבנה (בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית), עבר למוסקבה בצעירותו והמשיך לווינה להשלמת לימודי הרפואה; אך ביקור אצל י"ל פרץ בפולין שינה את מסלול חייו. הוא החל את עבודתו כמורה בוורשה, ושם גם נדפסה יצירתו הראשונה ביידיש, הסאטירה "דער גרויסער מענטשן-פריינד", (יידיש: "אוהב האדם הגדול"). הוא התקרב בוורשה אל יוצרי היידיש הגדולים, ופרסם מיצירותיו הראשונות בעיתונים של מרדכי ספקטור וי"ל פרץ. בוורשה גם התמסר לעבודה ציבורית בתנועת הפועלים היהודית.
בשנת 1896 המשיך לברלין בדרכו מערבה, ובשנת 1899 היגר לארצות הברית והשתקע בניו יורק. באמריקה ובניו יורק פרחה יצירתו הסיפורית והמחזאית, ופינסקי הפך לאחד מגדולי המחזאים ביידיש. מחזותיו הוצגו במאות במות בכל רחבי התפוצה היהודית. מחזהו המפורסם "היהודי הנצחי" הוצג על ידי תיאטרון "הבימה" הצעיר, (בימוי: ווסייוולוד מצידובלוב, תפאורה: גיאורגי יאקובלוב, מוזיקה: אלכסנדר קריין), בשנת 1906. והמחזה היה השני בכלל מחזותיו של התיאטרון, והקנה ל"הבימה" פרסום ויוקרה.
"דער אוצר" (יידיש: 'האוצר', 1905), מחזה מצוין שהוצג כמה וכמה פעמים במקומות שונים בעולם. המחזה בוים על ידי מכס ריינהארדט והוצג בברלין בשנת 1910. וכן הוצגו המחזות "אייזיק שפטל" (1899), "די מוטער", 'הָאֵם', 1901. במחזותיו תיאר את העולם היהודי הנקרע בין ישן לחדש, את מאבקי הפועל היהודי, החיים המיניים והאישיים של היהודי המודרני, ואת המשפחה היהודית המתפוררת.
לאחר מלחמת העולם השנייה, עם חורבן העם היהודי במזרח אירופה, בשנת 1949, עלה לישראל והשתקע בחיפה. מחזותיו האחרונים הם "שמשון", וה"מלך שאול", מחזות תנ"כיים, שכמעט לא הוצגו. ביתו הפך בית ועד לשרידי יוצרי היידיש שהתקבצו בארץ. את שנותיו האחרונות הקדיש לקידום תרבות היידיש בארץ ובעולם. בשנת 1952 קיבל אזרחות כבוד של העיר חיפה.
דוד פינסקי פרסם למעלה משבעים כרכים ביידיש, מחזות, רומנים, נובלות, ספרי זכרונות, מסות ומאמרים. לעברית תורגם רק חלק קטן מיצירתו.
פינסקי נפטר בחיפה ונקבר בבית עלמין חוף הכרמל.
על שמו של דוד פינסקי נקרא פרס תיאטרוני (פרס עיריית חיפה ע"ש דוד פינסקי) ורחוב בכרמל מרכזי בחיפה.
לקריאה נוספת
ביבליוגרפיה:
קישורים חיצוניים
יצחק פאנער בספרו "שלום אש אין זיין לעצטער היים " פרק שלום אש וועגן דוד פינסקי דפוס אורלי 1958. י
יוז'ף קלן
יוז'ף קלן (במקןר עד 1918 קליין, בהונגרית: Kelen József; 12 בינואר 1892, וליקי ביצ'קיב – 19 במרץ 1938, מוסקבה, מקום ההוצאה להורג קומונארק) היה מהנדס מכונות, סגן קומיסר עם, וקומיסר העם לאחר מכן, אחיו המבוגר של אוטו קורווין, הפוליטיקאי, בן דודו של פאל היידו, בעלה של הפוליטיקאית יולאן קלן. קלן נולד בכפר על גדה הימנית של נהר הטיסה. היום באוקראינה, אז בהונגריה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית.
ביוגרפיה
יוז'ף קלן נולד במשפחה יהודית. אביו היה ז'יגמונד קליין, אמו ברטה אייזנשטאדט  , הוא התוודע לתנועת הפועלים בברלין כשהיה שם סטודנט במכללה. בשנים 1910–1914 עבד כמרצה באיגוד העובדים המרקסיסטיים. במהלך מלחמת העולם הראשונה עבד כמהנדס בחברת החשמליות. הוא היה חבר בתנועה האנטי-מיליטריסטית (סוציאליסטים מהפכניים). ב־30 ביולי 1917 נשא לאישה את יולן בלומה פריד בבודפשט. הוא נעצר בינואר 1918 בגין הפצת עלונים. קלן היה אחד החברים המייסדים של מפלגת הקומוניסטים של הונגריה ה- KMP. הקמת ה- KMP נספרת ממועד הפגישה שהתקיימה בדירתו של קלן ברחוב וישגראדי ב־24 בנובמבר 1918, כאשר הוחלט לא רק להקים את ה- KMP, אלא גם לפרסם את "העיתון האדום". לאחר הכרזת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, מונה לסגן קומיסר העם לייצור סוציאלי, ומאפריל 1919 התמנה לקומיסר העם (שר בממשלה), לחבר ב"מועצה הכלכלית הלאומית" וב"וועדה המינהלית הפדרלית". הוא נעצר לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית, כאשר הגיעה אליו הידיעה כי אחיו הצעיר, אוטו קורווין, הוצא להורג. הוא נידון למאסר עולם במשפט של קומיסרי העם (משפט קומיסרי העם התקיים בשנת 1920 תחת ממשלת סימוני-סמאדאם וממשלת טלקי הראשונה. נושא המשפט היה פעילותם של עשרה קומיסרי העם של המועצה הממשלתית המהפכנית. מתוך 10 הנאשמים, 4 נידונו למוות והשאר למאסר עולם, אולם למרות ההרשעות הצליחו אלה לעזוב לרוסיה במסגרת "מבצע חילופי השבויים" הסובייטי-הונגרי. כך באוגוסט 1922 עבר קלן לברית המועצות במסגרת זו. שם עבד בקומיסריאט העם של התעשייה הכבדה. בשנים 1926–1931 היה ראש מחלקת ייבוא מוצרי חשמל במשלחת הסחר הסובייטית בברלין. לאחר שובו לברית המועצות, מונה לראש פרויקט התכנון (Tyeploenyergoprojekt) של תחנות הכוח התרמיות בכל רוסיה. ב־14 בינואר 1938 הוא נעצר במוסקבה באשמת ריגול ומעורבות בפעילות אנטי-מהפכנית. הוא נידון למוות והוצא להורג ב -19 במרץ 1938. שמו טוהר רק ב -19 בנובמבר 1955.
אברהם חמוי
הרב אברהם שלום חי חמוי (26 בנובמבר 1838 – 1886) (להלן הא"ח) היה פוסק הלכה, מקובל, פולמוסן ועיתונאי. חיבר כחמישים ספרים בתחומים מגוונים, מהם 16 ראו אור בדפוס. דמותו הייתה לוטה בערפל ובעשור האחרון החלו להתחוור קורות חייו והיקף יצירתו.
ראשית חייו
הרב אברהם שלום חי חמוי נולד בעיר חלב (אז בתחומי האימפריה העות'מאנית) לרב רפאל ורחל חמוי בט' כסלו ה'תקצ"ט (26 בנובמבר 1838). משפחתו המורחבת נודעה בחכמיה ולטענתו משפחתו התייחסה לבית דוד, כפי שהוא מציין זאת בספרו "אביעה חידות": " ח וטר מ גזע ישי  ו נצר משרשיו  י פרה [האותיות מודגשות במקור]" (ישעיהו, א', יא'). על טענה זו הוא חוזר בעוד מספר מקומות. בשנת תרכ"ד (1864) נשא אישה בשם בנות. כשנה לאחר מכן, בעקבות מותם של אשתו ובנו, שנפטרו ביום אחד. החל במסע נדודים בערים רבות ובארצות שונות. נדודים אלו מעוררים השתאות לנוכח היקפם והאינטנסיביות שלהם.
לאחר שנותר ערירי, נסע לאזמיר כדי ללמוד אצל הרב חיים פאלאג'י, שהוציא גם הוא ספר סגולות. בשהות זו שקד על לימודיו ואיסוף חומרים לספריו. בין השנים 1866 – 1868 חי הא"ח בירושלים וזכה להערכה רבה מחכמיה. לאחר שובו לאיזמיר הוציא לאור את ספר הסגולות הראשון "האח נפשנו" בשנת 1870. במקביל לפרסומו של ספר זה, הא"ח כתב בעיתונות התקופה. גם בעניינים מאגיים־רפואיים. הפרסום שקנה הפך הוביל אותו להיות מבאי ארמון הסולטאן. הצלחתו של הא"ח, בקרב האצולה המוסלמית, הייתה לצנינים בקרב הקהילה היהודית ועוררה כנגדו טענות בנוגע לחייו האישים ועיסוקיו המאגיים.
בשהותו בטורקיה נקלע הא"ח לעימותים עם נכבדי הקהילה ובתוכם גם הרב אברהם פלאג'י, שכנגדו נקט הא"ח לשון בוטה ואפשר שהדבר הוביל לגירושו.
מעבר לליוורנו
אברהם שלום חי חמוי יצא לליוורנו לשם המשך מפעלו הספרותי ובאמתחתו הון עצום במושגי אותה תקופה. בדרכו כל הונו נשדד. הודות לאישיותו הוא זוכה לתמיכת כלכלית מאישים מרכזיים בליוורנו ומדפיס את ספריו: "דבק מא"ח" בשנת 1874, הדומה בתכניו לספרו "האח נפשנו", "בית הבחירה'" בשנת 1875, מחזור לפסח בלווית דיני החג; נספח אליו מחזור "בית ה'" – 1875 לחג השבועות. במהלך שהות זו ביקר בספריות ואוספי ספרים פרטיים באירופה, מהם ליקט מתוך כתבי יד וספרים, חומרים לספריו. עיקר עבודת הליקוט נעשתה בספריות באיטליה. מליוורנו הוא חזר לאיזמיר ומדפיס את ספרו בלדינו "זכר עשה" -1877. בתקופה זו הוצע לו משרת "החכם באשי" בתימן ומשרת רב בגיברלטר. הצעות אלו לא מומשו, אולי משום סלידתו ממשרות רבנות ואולי משום עימותיו עם הנהגת הקהילה באיזמיר.
בין ליוורנו לצפון אפריקה ועוד מקומות
במקביל לשהותו בליוורנו הא"ח ביקר במספר מדינות בצפון אפריקה. ביולי 1879, שהה הא"ח באלג'יר באחת הערים הסמוכות לאוראן (והראן). בעיר עלומה זו טפלו על הא"ח, "פריצי הדור", האשמות קשות שאת טיבן אין הוא מפרט. בגינן של האשמות אלו הוא נחבש בבית האסורים עד לברור עניינו. את השתלשלות העניינים מוסר הא"ח בקצרה בקונטרס שהוא פרסם להגנתו - "לוחות העדות". זמן קצר לאחר שיצא מבית האסורים הוא נסע למרוקו, אליה הגיע בחודש אוקטובר 1879. הא"ח נדד בין ערי מרוקו, כפי שעולה מעדותו: ואזאן, מכנאס, רבאט, פס, מרקש, מלאל, מוגדור ועוד. בנסיעותיו במרוקו הוא לא התעלם מן המצב בו היו שרויים היהודים. כנוסע סקרן הוא מקדיש מקום בחיבוריו שאבדו לתיאור אורחות חייהם והגזירות הקשות אשר הוטלו עליהם.
ביולי 1880 הא"ח חזר לגיברלטר. כנראה, כדי להחלים ממחלה שליוותה אותו זמן רב. טיבה של המחלה אינו ידוע. הוא התאשפז בבית חולים או במתקן בידוד, בלשונו "בית אספת חולים". חרף מחלתו הוא ממשיך בעבודת הכתיבה. בגיברלטר הוא מתרגם לספרדית ומוציא לאור את ספרו "גבר ישראל", ביחד עם ישראל גבאי.
במרץ 1881 חוזר הא"ח למרקש. בביקור זה הוא מחולל את "נס הורדת הגשם":
כפי שהוא מספר את הצלחה זו הוא מינף לשם ביטול גזירות שהוטלו על יהודי מרקש.
הודו בעיקר
בספטמבר 1881 הוא מגיע להודו ורכש במהירות מעמד מכובד בקהילה היהודית בהודו. בהתאם למעמדו, הוא מתארח אצל דוד ואלברט ששון, שהיה כנראה מיודד עמם.
פרס
בספטמבר 1884, הוא הגיע לעיר הנמל אבושהר שבפרס. ממנה הוא יוצא ועורך חקירות בערי פרס בנושאים המעניינים אותו, כמו החיפוש אחר מטבע "מרדכי הצדיק". בעיר המדאן הוא מוצא כתב יד עתיק בשם "חובות יהודה", חיבור דתי פילוסופי מן המאה ה-17 שחיבר אדם בשם יהודה בן אליעזר. הא"ח מתרשם עמוקות מספר זה, ולכן הוא מעתיק אותו. אל העיר אבושהר הוא ישוב מעט לפני מותו.
בגדד
בדצמבר 1884, הגיע הא"ח לבגדד. ידיעה על התפרסמה במוסף ה"פרח" "עלי הפרח". במוסף זה מתוארת כניסתו המרשימה של הא"ח לבגדד בלוית שני עבדים המהלכים לפניו. בבגדד התאכסן בבית ידידו משכבר הימים, רשב"ח [הרב שלמה בכור חוצין]. הוא גם מתיידד הרב עבדאללה סומך. בואו של הא"ח חולל התרגשות גדולה בקרב יהודי בגדד, כפי שמעידה עיתונות התקופה. הא"ח גם התקבל בכבוד רב בביתו של המושל הטורקי תקי אל דין, הידוע בתוארו ה"וואלי פאשה", עמו יוצר הא"ח קשרי ידידות. באחת השבתות נושא דרשה בבית הכנסת הגדול, דרשה שתועדה בעיתון ה"פרח". דרשה זו עוררה הדים בבגדד ויש בה כדי ללמד ממקור ראשון על יכולותיו הרטוריות ועל למדנותו של הא"ח,
הרושם העז שהותיר הביא את נכבדי הקהילה לבקש ממנו לדרוש גם בשבתות נוספות. מכיוון שכך, הוצעה לו משרת "חכם באשי" אחת הטענות לזכותו הייתה שליטתו בשפות: בערבית, בטורקית, בספניולית (לאדינו) ומעט צרפתית, וכן צוין כי הוא שוקד על לימודי אנגלית. על ההסכמה למינוי חתמו 4,000 איש. אולם הא"ח דחה הצעה זו. בעיתון ה"פרח" מסופר כיצד הא"ח לא היסס להתעמת עם מוסלמים שרצו להזיק ליהודים בבגדד, אפילו באופן פיזי. נוסף על כך, הוא השתמש בידידותו עם המושל הטורקי לתקן מספר עוולות שנגרמו ליהודי בגדד.
זמן קצר לאחר אירועים אלו נקלע הא"ח לעימות חריף עם ידידו הרב שלמה בכור חוצין, שאירח אותו בביתו. נסיבות העימות הזה לוטות בערפל כבד. העימות הגיע לפסים לא נעימים, עד מביכים. בעטיו של עימות זה הא"ח עזב את בגדד.
מרסי ותימן
בספטמבר 1885, הא"ח נמצא במרסיי. לעיר זו חזר לאחר היעדרות של כחמש שנים. אין מידע רב על שהותו במרסיי. זמן מה לאחר מכן נסע לתימן. הסיבה לנסיעתו נמצאת בדיון בו הוא עוסק בתפילה שנאמרת אחרי תקיעת שופר בראש השנה באשכנז. תפילה בה נאמר "ישוע שר הפנים". במחקרו על תפילה זו הוא קרא בספרו של הנוסע יעקב הלוי ספיר, "אבן ספיר", כי יהודי תימן משביעים בשמו של ישוע. ידיעה זו הסעירה את הא"ח והניעה אותו לנסוע בדחיפות לתימן:
"מ"ש (מה שכתב) אבן ספיר בחדרי תימן ראה שם ספרי קבלה ושם כתוב ישוע ן' מרים. ולא שלותי ולא שקטתי ולא נחתי עד שהלכתי לערי תימן ושם חקרתי על הדבר הזה." (אברהם חמוי, בית דין, ירושלים, תשמ"ו, דף קכו, ע"א)
יש לשער כי מה שמשך את הא"ח לתימן היו תיאורים נוספים פרי עטו של אבן ספיר אודות כתבי יד ומרשמים מאגיים, תיאורים המשיקים לתחומי העניין של הא"ח.
סוף דבר
מתימן נוסע הא"ח לבושהר, אשר כנראה שימשה כבסיס יציאה לחלק ממסעותיו. כמו כן נראה, כי להא"ח היה בעיר זו בית משלו, כפי שמשתקף מתוך תיאור הידיעה על מותו. באבושהר באה לידי סיום פרשת חייו סוערת וקצרה ובעיר זו נקבר. הידיעה על פטירתו הופיעה בעיתון "פרח" ביולי 1886. בן 47 היה במותו.
השפעתו
ספרי הא"ח זכו לפופולריות רבה. רוב ספריו זכו למספר מהדורות חדשות ובפרט ספרי הסגולות. הנפח הגדול של ספרי הא"ח העוסקים במאגיה מציב אותו כמקור בעל חשיבות רבה לספרות המאגית שנכתבה אחריו. זמן רב הא"ח כילה בהתחקות אחר כתבי יד מאגיים בספריות רבות בעולם ובאוספים פרטיים. מתוכם הדפיס מרשמים רבים, אשר ראו אור לראשונה בספריו. לדוגמה: "גורלות" ו"שאלות חלום". על כן גרשם שלום כינה אותו: "החובב של כל 'החכמות הרשומות' והנסתרות". עיון בספרי הסגולות, שיצאו לאור אחר מותו של הא"ח, מראה כי כתביו היוו עבורם מקור חשוב. במידה זו או אחרת, הוא ניצב כחוליה מקשרת בין הכתיבה המאגית שנשתמרה בכתבי יד הנמצאים בספריות ואוספים פרטיים לבין הספרות המאגית שנכתבה אחריו וראתה אור בדפוס לאורך השנים עד ימינו.
ספריו
כתב ספרים רבים, והמפורסמים שבהם הם סידורי הבתים, אותם הדפיס כהשלמת מלאכתו של רבי יהודה שמואל אשכנזי, מחבר סידורים בית עובד (סדור) ובית מנוחה:
בנוסף, חיבר את הספרים: אביעה חידות - סגולות יקרות, אורח ישרים, אחיטוב - דרושים, אחי יפת - רפואה, אחי נועם, אחי סמך, אחי עזר, פירוש התנ"ך, גבר ישראל, גר הייתי, גשמי רצון (תפלות לעצירת גשמים), דבק מאח, האח נפשנו, ואכלת ושבעת, וידעת היום, זכאי באמירתו, זכר עשה, חלב ודבש, ימלט נפשו, כופר נפשו, לדרש אלהים, מעלות טובות, נפלאים מעשיך, סיעתא דשמיא, עדת לאומים, שובו וחיו, דינא דמלכותא
עונת 1966/1967 בבונדסליגה
איינטרכט בראונשווייג זכתה בתואר האליפות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, קבוצה עם יחס גבוה יותר של שערים שנכבשו/שערים שנספגו הייתה מקבלת יתרון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות 17 ו-18 נשרו בסוף העונה לליגות אזוריות במקום שתי קבוצות מהליגות האזוריות שעלו במקומן. לקביעת העולות היה נערך טורניר בו השתתפו שתי קבוצות מחמש ליגות אזוריות, סך הכל 10 קבוצות.
פורטונה דיסלדורף ורוט-וייס אסן ירדו לליגות אזוריות לאחר עונה בודדת בונדסליגה.
כדורגלנים מצטיינים
לותר אמריך מבורוסיה דורטמונד כבש 28 שערים, והיה מלך השערים של הליגה עונה השנייה ברציפות, והפעם בצוותא עם גרד מילר מבאיירן מינכן, שגם הוא הבקיע 28 שערים.
גביע העולם בשחמט 2015
גביע העולם בשחמט 2015 הוא הטורניר השביעי של גביע העולם בשחמט שארגן פיד"ה. זהו טורניר יחידים הנערך לפי שיטת המפסיד יוצא, כולל 128 משתתפים והתקיים בין 10 בספטמבר ל-5 באוקטובר 2015 בבאקו, שבאזרבייג'ן.
סרגיי קריאקין ניצח בגמר את פטר סבידלר לאחר 10 משחקים (ניצח בשלב הבליץ). משתתפי הגמר העפילו לתחרות המועמדים 2016.
מבנה התחרות
בכל סיבוב שני השחקנים משחקים ביניהם שני משחקים רגילים כאשר כל אחד משחק משחק אחד בשחור ואחד בלבן. קיימת הגבלת הזמן של 90 דקות לכל אחד ולאחר המסע ה-40 תוספת של 30 דקות. כל מסע, מתחילת המשחק, מזכה בתוספת של 30 שניות. שני המשחקים האלו משוחקים באותו יום. אם בתום שני המשחקים התוצאה היא תיקו, למחרת מתקיימים משחקים מהירים עד להכרעה. המשחקים המהירים משוחקים לפי הסדר הבא:
המנצח בהתמודדות בכל סיבוב עולה לשלב הבא בתחרות והמפסיד מודח ממנה.
שלב הגמר ודו-קרב על המקום השלישי כלל 4 משחקים.
משתתפי התחרות - המדורגים ראשונים לפי מד כושר
מגנוס קרלסן, וסלין טופאלוב, וישוואנתן אנאנד ודינג לירן שהיו יכולים להעפיל לתחרות הודיעו שלא מעוניין להשתתף.
ארונגו
ארונגו הוא אחד מ-13 המחוזות בנמיביה. הוא נקרא של שם הר ארונגו, נקודת ציון ידועה בנמיביה ובאזור, הנמצא צפונית לסווקופמונד. ארונגו גובל באוקיינוס האטלנטי במערב, ובשאר צדדיו גובל במחוזות הבאים:
מחוזות בחירה
בארונגו ישנם 7 מחוזות בחירה:
דמוגרפיה
ע"פ מפקד האוכלוסין בנמיביה לשנת 2001, אוכלוסיית ארונגו היא 107,663 איש (50,040 נשים ו- 57,616 גברים; 115 גברים על כל 100 נשים), ושיעור הגדילה השנתי הוא 1.3%. שיעור הפריון הכולל הוא 3.2 ילדים לאישה. 80% מאוכלוסיית ארונגו מתגוררים בערים, ו-20% מתגוררים בכפרים. שטחה של ארונגו הוא 63,579 קמ"ר, והצפיפות היא 1.7 איש לקמ"ר.
האוכלוסייה בארונגו מורכבת מהגילאים הבאים: 11% מהאוכלוסייה הם מתחת לגיל 5; 18% בגילאים 5-14; 64% בגילאים 15-59; 6% מעל גיל 60. כלל האוכלוסייה בארונגו מתחלקת ל-27,496 משקי בית, עם שיעור ממוצע של 3.8% איש למשפחה. בראש 35% ממשקי הבית עומדת אישה, וב-65% עומד גבר. השפות המדוברות ביותר בבית הם שפת האובמבו (34% ממשקי הבית), אפריקאנס (22%) ונאמה (21%).
שיעור התעסוקה בארונגו לשנת 2001, היה 66% (71% מגיל 15+). מתוך אוכלוסייה הלא-עובדת שמעל גיל 15, 34% היו סטודנטים, 34% עקרי/עקרות בית ו-31% פרשו לגמלאות.
תוחלת החיים היא 59 שנים לנשים, ו-54 שנים לגבר. בגילאים שמתחת ל-15, 3% התייתמו מאמם, 5% התייתמו מאביהם, ו-1% התייתם משני ההורים. 4% מהאוכלוסייה סובלים מנכויות שונות: 21% מהם חרשים, 41% עיוורים, 10% עם ליקויי דיבור, 10% עם נכות ביד, 22% עם נכות ברגל ו-4% עם בעיות נפשיות.
הבחירות לכנסת
הבחירות לכנסת הן ליבה של שיטת הממשל בישראל, שהיא דמוקרטיה פרלמנטרית, שיטה שבה סמכותו של השלטון, הממשלה, נובעת מן האמון שמביעה בו הכנסת (הפרלמנט הישראלי), שנבחרה על ידי אזרחי המדינה.
הבחירות נערכות בשיטת בחירות יחסית-ארצית, ומספר המושבים שכל רשימה מקבלת בכנסת יחסי למספר המצביעים בעבורה (בתנאי שתעבור את אחוז החסימה). הבוחרים מצביעים עבור רשימה ולא עבור אדם מסוים ברשימה. בחלק מהמפלגות מתקיימות בחירות מקדימות (פריימריז) על פיהן נבחרים מועמדי מפלגות אלו לכנסת בתהליך בחירה ישירה על ידי חברי המפלגה. ישנן מפלגות שבהן מוסדות המפלגה (על פי רוב "מרכז המפלגה") בוחרים את המועמדים. במפלגות החרדיות המועמדים נקבעים על ידי מנהיגיהן הרוחניים.
הבחירות לכנסת אמורות להתקיים אחת לארבע שנים, אך הכנסת יכולה להקדימן, וכמו כן יכול ראש הממשלה ליזום את הקדמתן בהליך מיוחד. בנסיבות מסוימות עשויה הכנסת לכהן יותר מארבע שנים.
שיטת הבחירות
מאז הבחירות הראשונות לאספה המכוננת, שהפכה לכנסת הראשונה, אשר נערכו ב-25 בינואר 1949, נערכו כל מערכות הבחירות לכנסת לפי אותה שיטת בחירה בשינויים קלים בלבד.
שני חוקים עיקריים עוסקים בשיטת הבחירות לכנסת: חוק יסוד: הכנסת משנת 1958 וחוק הבחירות לכנסת, משנת 1969. לחוק זה נוספו תיקונים רבים במשך השנים, רובם עוסקים בעניינים טכניים הקשורים להליך ההצבעה במטרה לאפשר לבעלי זכות הצבעה רבים יותר לממש את זכותם. כמו כן ברבות ממערכות הבחירות נחקקו חוקי הוראת שעה שבאו לענות על צרכים מיוחדים שהתעוררו לפני מערכת בחירות זו או אחרת, (למשל בבחירות לכנסות ה-15, ה־16 וה־17 ובבחירות המיוחדות ב-2001). הוראות שעה נדרשות במיוחד בעת הקדמת הבחירות, כדי לקצר הליכים שלא נותר די זמן להשלימם, וכדי לקבוע לוח-זמנים חדש להליכים האלה.
חוק נוסף, חוק הבחירות (דרכי תעמולה), התשי"ט-1959, קובע את כלליה של תעמולת הבחירות.
מאז נחקק חוק המפלגות בשנת 1992, רק מפלגות הרשומות כחוק רשאיות להשתתף בבחירות ולהגיש רשימת מועמדים.
עקרון הכלליות
עקרון הכלליות מבטיח את הזכות הפעילה של כל אזרח ישראלי בוגר להצביע, ואת הזכות של כל אזרח ישראלי בוגר להיבחר. הזכות לבחור כמעט שאינה מוגבלת, אבל יש מגבלות על הזכות להיבחר.
בישראל נהוגות ארבע מגבלות עיקריות על זכות הבחירה – על הבוחר להיות אזרח ישראלי, עליו להיות תושב קבע בישראל, עליו להיות בן 18 שנים לפחות, והוא צריך להימצא בישראל ביום הבחירות (אלא אם כן הוא נמצא בחו"ל בשליחות המדינה). החוק אמנם קובע הליך לשלילת זכות הבחירה במקרים מיוחדים, אך עד כה לא נעשה בו שימוש. בעבר נמנעה מאסירים ומעצירים היכולת להצביע באופן טכני – לא אפשרו להם להגיע לקלפיות שבהן הם רשומים. תיקון לחוק הבחירות לכנסת משנת 1992 מחייב הצבת קלפיות גם בבתי סוהר ובבתי מעצר.
הזכות להיבחר מוגבלת יותר – על המועמד לעמוד בכל התנאים לקבלת זכות בחירה, אבל עליו להיות בן 21 שנים לפחות. חוק יסוד: הכנסת שולל את הזכות להיבחר מבעל עבר פלילי "שנידון, בפסק דין סופי, לעונש מאסר בפועל לתקופה העולה על שלושה חודשים וביום הגשת רשימת המועמדים עדיין לא עברו שבע שנים מיום שגמר לרצות את עונש המאסר בפועל, אלא אם כן קבע יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית כי אין עם העבירה שבה הורשע, בנסיבות העניין, משום קלון".
המחזיקים בתפקידים מסוימים, כמו נשיא המדינה, מבקר המדינה, שופטים ודיינים, קצינים בצבא קבע ועובדי מדינה בכירים, אינם רשאים להיות מועמדים לבחירה, אלא אם התפטרו מתפקידם שישה חודשים (בבחירות המתקיימות במועדן) או 100 ימים (בבחירות מוקדמות) לפני הבחירות, לפי המצוין בחוק; קצינים מדרגת אלוף ומעלה (או מקבילה לה במערכות האחרות) אינם יכולים להיות מועמדים במשך 3 שנים בבחירות ראשונות שלאחר השחרור; חיילים אחרים בצבא קבע וחיילים וקצינים בשירות סדיר יושהה שרותם הצבאי מיום הגשת המועמדות עד יום הבחירות, ואם נהיו לחברי הכנסת, כל זמן היותם חברים בה.
עקרון הארציות
הבחירות נערכות בכל הארץ בעת ובעונה אחת, והקולות מכל הארץ מרוכזים ומסוכמים בחישוב אחד, בניגוד לשיטה של מחוזות-בחירה שבה הבחירות מתנהלות בכל מחוז בנפרד. למעשה, לעניין מניית הקולות וחישוב התוצאות, מדינת ישראל כולה היא אזור בחירה אחד. אזרח ישראלי יכול להצביע בכל קלפי מוכרת בארץ ובעולם מבלי שהדבר ישפיע על חלקו בקביעת התוצאות.