cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פורט המילטון
תוכנית אנדיקוט
ב-1885 הסמיכה מועצת הביצורים האמריקאית את מזכיר המלחמה ויליאם אנדיקוט לבחון את מערכת הביצורים של חופי ארצות הברית ולהציע שיפורים. במסגרת זו הציעה הוועדה של אנדיקוט גם את חידוש הביצורים של פורט המילטון. בין 1898 ל-1905 נערכו שינויים רבים במבצר שכללו הריסת חלק מהביצורים הישנים, בניית ביצורי בטון חדשים, הצבת תותחים חדשים והכפפת המבצר לפיקוד הצבאי של דרום ניו יורק. במסגרת שינויים אלו הוצבו במבצר המשודרג 41 תותחים ומרגמות מודרניים מסוגים שונים וסוללות ההגנה שנבנו עבור התותחים חרגו מעבר למבצר ההיסטורי. בחלק מהתותחים נעשה שימוש בטכנולוגיית "תותחים נעלמים" המאפשרת להעלות ולהוריד את התותח דבר המאפשר הגנה טובה יותר עליו.
מלחמת העולם הראשונה
במלחמת העולם הראשונה נערכו שינויים רבים במבצר. מגויסים חדשים רבים הגיעו להתאמן בבסיס הצבאי ולשם כך הוקמו במקום מבניים זמניים. במקביל הועברו החיילים שהיו מוצבים במבצר ליחידות ארטילריה ביבשת ובהמשך הועברו לחזית המערבית. גם רבים מהתותחים והמרגמות נלקחו לטובת המאמץ המלחמתי באירופה כשחלקם הורכבו על רכבות ואחרים על עגלות.
בין המלחמות
בסיום מלחמת העולם הראשונה לא הוחזרו למבצר התותחים שנלקחו משם במלחמה ותהליך צמצום הארסנל במבצר נמשך כשעוד תותחים הועברו למבצרים אחרים ו-2 תותחים הועברו למטרת אימונים במכללת ווסט פוינט. צמצום כוחו של המבצר הביא להפיכתו למבצר של הקו השני במערכת ההגנה על ניו יורק.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה כללה מצבת התותחים במבצר 4 תותחים בלבד. המחנה שימש בעיקר כמרכז גיוס ובהמשך הוצבו במקום תותחי נ"מ 90 מ"מ.
לאחר המלחמה
לאחר מלחמת העולם השנייה החליט צבא ארצות הברית שתותחים להגנת חופי המדינה אינם נדרשים עוד ואחרוני התותחים הוצאו מהמבצר. בתחילת שנות ה-50 הוצבו במקום ארבעה תותחי נ"מ 120 מ"מ כחלק מהמלחמה הקרה אך בתחילת שנות ה-60 הוצאו גם הם מהמבצר.
בעידן המודרני
נכון להיום משמש המחנה כבסיס למספר יחידות של צבא ארצות הברית כולל בסיס קליטה ומיון, מפקדה של חיל ההנדסה, תובלה וטיפול רפואי מוטס וכן בסיס של צבא המילואים של ארצות הברית והמשמר הלאומי.
המבנה ההיסטורי המקורי של המצודה הפך תחילה למועדון קצינים וכיום משמש כמועדון קהילתי. המוצב הקדמי בחזית המבנה ההיסטורי הפך למוזיאון צבאי. גם ביתו של רוברט אדוארד לי שוחזר ופתוח לביקורים. עם בניית גשר וראזאנו נארוז בשנות ה-60 נהרסו חלק מהמבנים של המחנה לטובת תשתית הגשר אך המבצר המקורי שרד.
המבצר ההיסטורי נרשם ב-1974 ב. מספר תותחים עתיקים הובאו והוצבו במחנה הצבאי ובסביבת האתר ההיסטורי כדי להנציח את מורשתו.
מבנה המבצר
המבנה המקורי של המבצר היה בצורת האות C כשהצד הקעור פונה לכוון הים והצד הקמור לכוון היבשת. המבנה בנוי כחומת סוגרים בת שתי קומות כשבכל קומה וכן על הגג הוצבו תותחים. בנוסף לפתחים בחומה עבור תותחים נפערו בה גם חלונות שאיפשרו לחיילי המבצר לירות החוצה. בצידה הקמור נחפרה תעלת הגנה כשבתוכה הוקמה עמדה שנועדה להגן מפני תנועת חיילי אויב בתעלה עצמה. בחזית המבצר הוקם מבצר קדמי שהגן על הכניסה למבצר מכיוון היבשה והוגן גם הוא על ידי תעלה.
טו הולוואי
טרל "טו" הולוואי (באנגלית: Terrell "Tu" Holloway; נולד ב-21 באוגוסט 1989) הוא שחקן כדורסל אמריקאי המשחק בעמדת הרכז. הולוואי שיחק כדורסל באוניברסיטת קסבייר באוהיו ולאחר מכן שיחק במספר קבוצות באירופה ובאמריקה הלטינית. שיחק שתי עונות בהפועל חולון,עמה זכה בגביע המדינה בכדורסל ב-2018 ועונה אחת במכבי ראשון לציון.
קריירת משחק
הולוואי גדל ושיחק כדורסל בבית ספר תיכון בהמפסטד, ניו יורק. לאחר מכן עבר לבית ספר תיכון בסינסינטי, אוהיו. הולוואי התחייב בתחילה לשחק כדורסל באוניברסיטת אינדיאנה אך לאחר שמאמנה של אינדיאנה התפטר בחר לשחק באוניברסיטת קסבייר שבאוהיו, שם שיחק בשנים 2008 - 2012 ושיתף פעולה עם ג'ורדן קרופורד ומארק ליונס. הולוואי הצטיין בשורות קסבייר וב-2017 נבחר להיכל התהילה של המכללה כאשר הוא מדורג במקום השישי ברשימת קלעי המכללה בכל הזמנים, שלישי באסיסטים וראשון באחוזי דיוק מקו העונשין.
ב-2011 נבחר הולוואי לשחקן השנה של ליגת האטלנטיק-10. בשנתו האחרונה בקסבייר השתתף הולואיי במשחק נגד אוניברסיטת סינסינטי במסגרתה פרצה קטטה המונית, בה היה מעורב גם יינסי גייטס ששיחק אז בסינסינטי. לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA ב-2012, שיחק הולוואי בליגת הקיץ, בתחילה במדי הטורונטו ראפטורס ולאחר מכן בדאלאס מאבריקס, אך הוא שוחרר מהקבוצה לפני תחילת העונה הסדירה.
בעונת 2012/2013 חתם הולוואי חתם על החוזה המקצועני הראשון שלו כאשר הצטרף לקבוצת אליאגה פטקים בליגת העל הטורקית. את העונה הבאה, עונת 2013/2014, התחיל הולואיי בקבוצת לובן ברס בליגה הבלגית אך הוא שוחרר ממנה במהלך העונה. בהמשך נדד הולוואי בקבוצות בפאורטו ריקו, ונצואלה ומקסיקו.
ב-2015 הצטרף הולוואי לאימוני טרום-העונה של הדאלאס מאבריקס ואחר כך עבר לקבוצת הבת שלה בליגה הפיתוח, הטקסס לג'נדס, ואף השתתף במשחק האול-סטאר של הליגה ב-2016. בקיץ 2016 שב הולואיי לוונצואלה. הולואווי התחיל את עונת 2016/2017 בקרמונה בליגה האיטלקית במדיה רשם 15.5 נקודות ו-4.4 אסיסטים בממוצע למשחק, אך הוא שוחרר מממנה לאחר שלא הסתדר עם מאמן הקבוצה.
בפברואר 2017 הצטרף להפועל חולון במקומו של קאליף וייאט הפצוע. לאחר מספר משחקים בהם עלה מהספסל, השתלב הולואיי בחמישייה הפותחת ועד תום העונה הסדירה העמיד ממוצע של כ-15 נקודות למשחק. בסדרת רבע גמר הפלייאוף, בה הודחה חולון על ידי מכבי חיפה, קלע בממוצע של 21.5 נקודות למשחק. בקיץ 2017 הצטרף הולואיי לקבוצת פיראטס דה קברדיאס (שם שיתף פעולה עם דונטה סמית' ומייק רוסאריו) וזכה עמה באליפות פוארטו ריקו. באותה עונה, לאחר מכן שב הולואיי לחולון לעונה נוספת, עונת 2017/2018 והעמיד ממוצעים של כ-15 נקודות למשחק במהלך העונה הסדירה ו-19 נקודות למשחק בפלייאוף. בפברואר 2018 היה שותף הולואיי לזכייתה של הפועל חולון בגביע המדינה בכדורסל לאחר ניצחון במשחק הגמר על מכבי תל אביב. הולואיי קלע 18 נקודות במשחק הגמר למרות פגיעה בקרסול. באותה עונה, הגיעה הקבוצה לגמר הפיינל פור, שם נוצחה על ידי מכבי תל אביב.
בקיץ 2018 חתם הולואיי בקבוצת איסטנבול BSB מליגת העל הטורקית. באיסטנבול העמיד הולואווי ממוצעים של כ-20 נקודות בליגה הטורקית וכ-16 נקודות ביורופקאפ. בקיץ 2019 חזר הולוואי לקבוצת פיראטס דה קברדיאס והגיע עמה לחצי גמר הפלייאוף של הליגה הפוארטו-ריקנית. לאחר מכן עבר לתקופה קצרה לקבוצת אינצ'ון מהליגה הדרום-קוריאנית. לקראת עונת 2019/20 הצטרף הולוואי לריטאס וילנה המתמודדת בליגת העל הליטאית. בקיץ 2020 עבור הולוואי לקבוצת אורמנספור המתמודדת בליגת העל הטורקית. בקיץ 2021 שב הולוואי לפיראטס וזמן קצר לאחר פתיחת עונת 2021/22 חזר הולוואי לישראל כאשר הצטרף למכבי ראשון לציון. הולואווי שוחרר מהקבוצה שבוע לפני תום העונה לאחר שאפסו סיכוייה של הקבוצה להישאר בליגה.
ב-2022 שיחק הולוואי בקבוצת זאמלק בליגה המצרית למשך תקופה קצרת ולאחר מכן עבר לריאל אסטלי מניקרוגאה. בקיץ 2023 הצטרף לאגרחרוס דה סנטורסה בליגה הפורטו ריקנית.
משה אברהם יפה
הרב ד״ר משה אברהם (מוריס) יפה (כ"א בניסן ה'תרע"ז, 13 באפריל 1917 - ב' בסיוון ה'תשמ"ו, 9 ביוני 1986), הידוע בכינויו המייג׳ור, היה הרב הצבאי הראשי של הבריגדה היהודית בתקופת מלחמת העולם השנייה. בנוסף, היה מייסד, המנהל הכללי וחבר הנהלת היכל שלמה בירושלים, ולאחר מכן ייסד את בית הכנסת הגדול בירושלים. בנוסף הקים למעלה מ-60 בתי כנסת ומרכזים קהילתיים ברחבי הארץ והעולם.
ראשית חייו
נולד בסלפורד הסמוכה למנצ׳סטר באנגליה ב-13 באפריל 1916. הוריו, ר׳ זאב חב״ד ולאמו גולדה בת רבי שניאור זלמן אדלמן היגרו לשם מליטא. כאשר היה צעיר, עברה המשפחה מסלפורד לעיר מנצ׳סטר הסמוכה שם גדל. אף על פי שאביו היה רב, הוא לא רצה להתפרנס מהרבנות ולכן עבד במפעל לייצור מעילי גשם. בהמשך נבחר אביו לכהן כיושב-ראש (מיניסטר) של בית הכנסת המרכזי בעיר.
משה אברהם (מוריס) יפה, קיבל חינוך מסורתי, למד בבית ספר פרטי יהודי במנצ'סטר ובהמשך למד תורה בישיבת מנצ׳סטר. מגיל צעיר ספג משה את ערכי הציונות.
את הקריירה שלו החל כבר בגיל 13 כאשר התבקש למלא את מקומו של חזן שחלה, הוא הלך עם אביו לנהל את המשא ומתן הכספי, במהלכו שאל אביו האם בית הכנסת ייתן למשה שופר. נשיא בית הכנסת, שלא היה תלמיד חכם גדול ענה כי משה יצטרך להביא ״את הכלים של עצמו״. עבור משה זו הייתה חוויה קשה, להיווכח כי נשיא הקהילה אינו יודע מה זה שופר של ימים נוראים.
כבר מגיל צעיר היה משה ציוני דתי בעל הכרה רוחנית ופוליטית מפותחת. הוא היה פעיל במסגרת תנועת הציונות הדתית, ותרם רבות לקהילה היהודית בפעילותו. כבר מנעוריו היה מעורב בכמה וכמה תפקידים וערוצי עשייה: הוא היה בין המייסדים של תנועת ״תורה ועבודה״, הוא כיהן כיושב-ראש אזורי של התנועה במנצ׳סטר, ואף העפיל לתפקיד סגן יושב-ראש ההנהלה הארצית של התנועה. בהמשך עשייתו, נבחר כחבר הנהלת הוועד הציוני של יהודי מנצ׳סטר, כיהן כסגן יושב-ראש הסתדרות ״המזרחי״ - ״הפועל המזרחי״ בממלכה המאוחדת.
בנוסף על כל אלה, בזכות כישרונו המילולי הביא אותו להיות נואם מטעם משרד ההסברה של ממשלת בריטניה.
בשנת 1938, כשבאוויר כבר עולים פעמי מלחמת העולם השנייה, נשלח משה כנציג אוניברסיטת מנצ'סטר לוועידה בינלאומית בז'נבה שעסקה באנטישמיות. במרוצת השנים יהיה נושא האנטישמיות לאחד הבולטים מבין עיסוקיו.
השכלה
למד בישיבת מנצ׳סטר, ולאחר מכן השתלם בהשכלה כללית באוניברסיטת מנצ'סטר, למד תורת המשפט ובתום לימודיו הוסמך כעורך דין ועיתונאי.
במלחמת העולם השנייה
עם החלמתו התמנה לשמש כדובר ומרצה במיניסטריון לאינפורמציה, כנציג המועצה לשעת חירום של הרב הראשי של בריטניה. תחושת השליחות הביאה אותו להפסיק את השתלמותו ובשנת 1943 התנדב כרב צבאי בצבא הבריטי. בתחילת שירותו הוא כיהן במחוז היילנדס שבסקוטלנד.
כרב צבאי
כרב צבאי, התאקלם משה יפה במהירות במציאות הצבאית, ובעבודתו היום יומית ביצע מגוון משימות כגון ביקורים ביחידות, שיחות עם חיילי היחידה וגם בירור עניינים פרטיים עבור חיילים. בנוסף, היו גם ביקורים בבתי חולים ובתי כלא צבאיים, סידור גירושים ונישואים, משלוח בשר כשר לחיילים דתיים, הפצת עיתונים עבריים בין היחידות, והקמת ספריות קודש במתקנים הצבאיים השונים.
משה יפה הקדיש תשומת לב מיוחדת לעריכת ליל שבת, סדרי פסח, ותפילות בימים נוראים.
במזרח התיכון
בין השנים 1943–1944, הוצב במזרח התיכון, ובמסגרת שירותו היה אחראי על החיילים היהודים בצבא הבריטי שנכח בסוריה, לבנון ובקפריסין. על אף היותו של משה אברהם יפה איש צבא שאחראי, על פי תפקידו, רק לרווחתם של חייליו, הוא הקפיד תמיד לטפל גם בצרכי האזרחים היהודיים בלבנון והיה מעורב בכל קהילה וקהילה אליה הגיע במסגרת מסעותיו ברחבי המזרח התיכון.
רב צבאי ראשי לבריגדה היהודית
ב-8 בינואר 1946, קיבל הרב משה יפה מכתב מהרב הצבאי הראשי, הרב ברודי, שבישר לו כי נבחר לשרת כרב הצבאי הראשי של הבריגדה היהודית. חודש לאחר מכן, בפברואר 1946 נקרא הרב יפה ללונדון, על מנת לדון בהיבטים השונים של תפקיד הרב הצבאי בתקופה זו של סיום מלחמת העולם השנייה. היה ברור כי הטיפול בילדים העקורים, בשארית הפליטה ובמתי המעט ששרדו את השואה, יוטל על הרבנים הצבאיים - הרב יפה היה נכון לכך.
כאשר נכנס לתפקידו, יחד עם מילוי חובותיו הרשמיות הקדיש הרבה זמן ליצירת קשרים עם הקהילות המשתקמות באירופה המערבית ועם ריכוזי הפליטים בגרמניה ואוסטריה. הוא סייע רבות למרכזי ההכשרות החלוציים ולמוסדות החינוך לנוער היהודי. בפעילותו למען שארית הפליטה באירופה, לעיתים תוך חריגה ברורה מגבולות המותר לו בתוקף תפקידו הצבאי הביא לעלייתם המוצלחת של המוני ניצולי מחנות לישראל.
הברחת עקורים לארץ ישראל
במסגרת פעילותו הענפה של המייג׳ור יפה עבור שארית הפליטה באירופה, הוא פעל להברחת עקורים ושורדי שואה לישראל. הוא הוציא לפועל תוכנית של ״חילופי אישיות״: חייל יהודי היה לובש בגדים אזרחיים של עקור, והעקור היה לובש את מדיו של החייל, כך יכלו העקורים לעלות לארץ ישראל והחיילים הבריטיים היו נשארים מסווים במחנות העקורים השונים.לעיתים, ניצל המייג׳ור את תפקידו כדי לנסות ולעזור לעקורים נוספים - כך למשל, הוא פגש במחנה העקורים אישה יהודייה שנותרה לבד מכל משפחתה שנספתה בשואה, למעט אח אחד שנותר בחיים ושהה במחנה בצרפת. המייג׳ור יפה הבחין באישה, לקח אותה איתו אל המכונית הצבאית שהייתה ברשותו, והורה לנהג לנסוע לצרפת: מרחק מאות קילומטרים מהמקום בו שהו. כך, המייג׳ור יפה השתמש פעמים רבות בדרגתו, במכוניתו הצבאית ובהופעתו הרשמית כדי להצליח ולהגניב יהודים רבים, מחוסרי ויזות או סרטיפיקטים אל הריכוזים השונים של הסוכנות היהודית. כך למשל, כשנעצר באחד המקרים בתחנת גבול בדרך, נשאל בחשד מי היא האישה ששוהה בחלק האחורי של הטנדר בו נסע. המייג׳ור יפה ענה ללא השתהות כי זוהי מזכירתו. כאשר דרש החייל לראות את ניירות המעבר שלה הפנה אליו המייג׳ור יפה פנים זועפות, בטענתו כי היא ביצעה משימות רבות וקשות כל כך כל השבוע, ושתהיה זו חוצפה מבחינת החייל להפריע לשנתה. מתוך האסרטיביות, הנחישות והביטחון של המייג׳ור יפה, החייל נאלם דום ונתן להם לעבור.
הצלת הילדים עם הרב הראשי הרצוג
בשנת 1946 הגיע לבלגיה הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, שהיה הרב הראשי של ארץ ישראל, על מנת לאתר ילדים ניצולי שואה שהופקדו במהלך המלחמה אצל משפחות נוצריות. מטרת ביקורו הייתה לאתרם, להשיבם אל חיק היהדות ולהעלותם לארץ ישראל. המייג׳ור יפה ליווה אותו בעת ביקורו. מכיוון שבהרבה מנזרים וכנסיות סירבו הכמרים לגלות מי מן הילדים יהודי, הציע יפה כי הרב הרצוג יקרא את קריאת ״שמע ישראל״, ובוודאי שכל הילדים היהודיים יענו את המשך הפסוק, ״ה׳ אלוקינו ה׳ אחד״. בכל מנזר ומנזר אליו הגיעו, זעק הרב הרצוג את הפסוק, הילדים שענו סומנו כיהודים והועלו לארץ ישראל.
נישואין בין חיילים מארץ ישראל לניצולות שואה
המייג׳ור יפה פעל על מנת להשיא ניצולות שואה לחיילים יהודיים, מכיוון שלאחר הנישואין קיבלו החייל ואשתו אוטומטית רשות לעלות לארץ ישראל. נישואים אלה היו רשמיים מבחינה חוקית, אך למעשה היו פיקטיביים. המייג׳ור יפה השיא עשרות זוגות כאלו, ובחלק מהמקרים ערך בעצמו את החופה והקידושין.
בתום השירות
בחודש ינואר 1947, קיבל המייג׳ור יפה תעודת שחרור מן הצבא הבריטי. לאחר שפשט את המדים חזר משה במרץ לפעילותו הציבורית באנגליה. אחרי שש שנות מלחמה הממלכה הבריטית הייתה עסוקה בתקופה זו בהתאוששות ושיקום. בשנת 1946 עובר שלמה זלמן שרגאי, חבר הנהלת ההסתדרות הציונית ללונדון, עם שחרורו של יפה הוא מזמין אותו לעמוד בראש המשרד ולנהל את פעילותו. שרגאי ויפה השקיעו מאמצים רבים בהסברה של העמדה היהודית-דתית-ציונית בקרב חוגים נוצריים בבריטניה, ופעלו רבות להשמיע את קולם נגד סגירת חופי ארץ ישראל בפני שארית הפליטה וניצולי השואה.
המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית
חושיו הפוליטיים המחודדים של יפה, וסגולת יחסי הציבור שלו משכו את תשומת ליבם של ראשי הציונות באותם ימים: דוד בן-גוריון, חיים ויצמן ומשה שרת - הם הביאו לכך שמשה יפה התמנה כחבר המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית בלונדון. במסגרת תפקידו זה פרסם מאמרים רבים להסברת השאיפות של התנועה הציונית, בין היתר בעיתון רב ההשפעה הדיילי מייל, ובהמשך הפך לאחד מכותביו הקבועים.
העלייה לישראל
בתחילת שנת 1948, אחרי תקופה של פעילות רבה בתחום ההסברה באנגליה, החליט יפה לעלות לישראל. בארץ, כבר ידעו אנשי המזרחי, הסוכנות היהודית ומשרד החוץ כי בכוונתו להגיע לישראל. בעצתו של משה שרת, שר החוץ הראשון של מדינת ישראל, הגיע יפה ירושלים. הוא החל את דרכו כמנהל המחלקה לקשרי חוץ במרכז העולמי של המזרחי, במהלך תקופה זו יצא לביקורים במדינות שונות וגייס כספים עבור ״קרן ארץ ישראל״ של המזרחי שעסקה במימון, פיתוח והקמה של מוסדות חינוך בארץ ישראל. הוא נהיה יושב ראש הנהלת המזרחי והפועל המזרחי בירושלים, חבר הוועד הפועל של המפדל בישראל, חבר ועדת הפיתוח והתיירות של עיריית ירושלים וחבר מפקדת הג"א בעיר. באותה תקופה החל לעבוד גם בלשכה הראשית של הקרן הקיימת לישראל כסגן מנהל המחלקה לארצות דוברות אנגלית.
יפה הפך להיות דובר מבוקש של גופים ומוסדות בארץ ובעולם, שביקשו ייצוג של ישראל הנלחמת על חייה. כאשר שר החוץ שרת רצה לשגר את הדיפלומטים והשגרירים הראשונים, שייצגו את מדינת ישראל ברחבי העולם, הביא בפניהם את הרב ד״ר משה אברהם יפה, להרצות בפניהם.
היכל שלמה ובית הכנסת הגדול
בשנת 1952, ד״ר משה יפה חש בהיעדר מבנה ממלכתי, נישא ומרומם לב שיאכלס את ההנהגה הדתית והשתלבותה במעשה הלאומי. יפה לא יכל לסבול את תחושת השוליים והזניחות שאפיינה את מנהיגות הרבנות הראשית, שאמורה להיות סמל רוחני ריבוני לעולם היהודי כולו. לכן, יזם ד״ר יפה את הקמת בניין ״היכל שלמה״, מקום מושבה של הרבנות הראשית לישראל. בעזרתו של סר יצחק וולפסון, הצליח להשלים את הבניין המפואר ולהופכו למרכז למוסדות דתיים, רוחניים וחברתיים רבים. ד״ר יפה פיקח מקרוב על הבנייה, כאשר כל צעד וצעד בתכנון היה מאושר על ידו, גם בגלל האחריות הציבורית שלקח על עצמו וגם מפני שידע כי הוא היה האדם בו נתן סר וולפסון, אשר מימן את הקמת הבניין, את אמונו.
משה יפה הביע רבות, בעל פה ובכתב את דעתו בעניין נחיצותו הדחופה של בית כנסת מרכזי בירושלים. חזונו היה להקים בית כנסת גדול ומפואר. גישתו של יפה הייתה שכמו שבכל עיר בירה באירופה, ישנה קתדרלה גדולה ומפוארת המייצגת את הדרה של העיר, כך צריך להיבנות בית כנסת מפואר בירושלים. את הדחף לתחילת עבודתו קיבל יפה דווקא מקבוצה של תלמידים צעירים מטבריה, שלאחר שסיירו בהיכל שלמה, שאל אותם יפה אם התרשמו ממשהו מסוים, ואילו הם ענו לו כי התרשמו מבית הכנסת, אך לדעתם הוא היה צריך להיות גדול יותר. יפה החל לגייס את קשריו בעולם על מנת להקים בית כנסת כזה - שיעמוד במרכזה של ירושלים. טקס הנחת אבן הפינה, שהתקיים ב-24 ביולי 1969 היה מרשים במיוחד ובו נכחו נשיא המדינה, ראש עיריית ירושלים, הרבנים הראשיים, שרי הממשלה וראשי קהילות מהתפוצות.
חייו האישיים
בשנת 1949 הגיע יפה לבית משפחת אהרונסון בתל אביב כדי למסור ד״ש מבן משפחתם שלמד איתו במנצ׳סטר. שם, פגש יפה את אלה, אחות של חברו מאנגליה, השניים התאהבו ולאחר שלושה חודשים החליטו להינשא. מדהים היה שיפה, בן 33 בלבד, כבר טווה קשרים עם רבים מאוד מנכבדי העולם היהודי. יפה עזב את דירתו ברחוב אוסישקין בתל אביב, ואחרי החתונה הזוג עבר להתגורר בירושלים.
לשניים נולדו שלושה ילדים: הבכור זאב מרדכי והתאומים שניאור זלמן (זלי) ואלי.
בדצמבר 2022, כסלו תשפ"ב, נחנכה כיכר על שמו בשכונת מלחה בירושלים, סמוך לאיצטדיון טדי ולארנה, בטקס רשמי מטעם עיריית ירושלים ובמעמד ראש העיר משה ליאון.
ראש וייר
ראש וייר (באנגלית: Veier Head) הוא לשון יבשה גבוהה, המכוסה שלג, והמהווה את הקצה הדרומי ביותר של חצי האי ג'ייסון, בחוף אוסקר השני - החוף המזרחי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
היסטוריה
מגלה הארצות הנורווגי קארל אנטון לארסן מיפה את חוף אנטארקטיקה באזור זה ב-9 בדצמבר 1893.
לשון היבשה התגלתה על ידי סורן אנדרסן (Søren Andersen) הקצין הראשון של הספינה ג'ייסון בה הפליגו.
חצי האי נקרא על שם הספינה, ולארסן קרא ללשון היבשה "האי ויירואן" על שם ויירואן (Veierøen), עיר הולדתו בנוורגיה.
גליקוזילציה
גליקוזילציה היא התהליך האנזימטי הקושר קבוצת סוכר למולקולה אחרת. המולקולה השנייה יכולה להיות סוכר אחר ליצור רב סוכר או חלבון או ליפיד. גליקוזילציה יוצרת את אחד מארבעת רכיבי היסוד הקיימים בכל התאים (יחד עם חומצות גרעין, חלבונים ולפידים). בנוסף, היא משמשת למודיפיקציה של חלבונים לאחר התרגום. רוב החלבונים המיוצרים ברשתית התוך-פלזמית עוברים לאחר מכן גליקוזילציה.
קשקול
קשקול (בטורקית: Keşkül) הוא פודינג מוצק על בסיס חלב שקדים הנפוץ בטורקיה.
הקינוח מורכב מחלב שקדים, קמח אורז, עמילן תירס וסוכר שאותם מערבבים יחד, מרתיחים ומכניסים לקירור.
נהוג להגיש את הקינוח כשהוא קר ובליווי תה או קפה טורקי.
השם קשקול הוא נגזרת של המילים קשקול פוקרה (Keşkül Fukara) שפירושם בטורקית קערת הקבצן.
צב מצחין
צָב מַצְחִין (שם מדעי: Sternotherus; מכונה גם צב המושק) הוא סוג של צבים אמריקאים ממשפחת צבים מבאישים.
צבים אלה חיים בביצות ובריכות לאורך אמריקה הצפונית מדרום קנדה עד מקסיקו. הם בעלי שריון נמוך דמוי-קערה ואורכם מגיע עד 14 ס"מ. הם בעלי צבעים דהויים עם ראש גדול ומפוספס בעל מקור קרני קשיח.
הם קיבלו את שמם עקב צורת ההתגוננות שלהם מטורפים באמצעות פליטת ריח חזק המבריח את הטורף. עם זאת מצבים אלה אפשר להכין ריח מושק, מה שנתן להם את שמם השני.
הצבים הם טורפים הניזונים ממגוון חסרי חוליות, דגים ונבלות. חלק מהצבים יאכלו גם צמחייה.
למת החמישה
במתמטיקה, ובמיוחד באלגברה הומולוגית וביישומים אחרים של התורה של קטגוריות אבליות, למת החמישה היא למה בעלת חשיבות בנוגע לדיאגרמות קומוטטיביות. למת החמישה תקפה לא רק בקטגוריות אבליות אלא למשל גם בקטגוריית החבורות.
נוסח פורמלי
נניח כי נתונה הדיאגרמה הקומוטטיבית הבאה בקטגוריה אבלית כלשהי (או לחלופין בקטגוריית החבורות): למת החמישה טוענת כי אם השורות בדיאגרמה זו הן מדויקות, ואם m ו-p הם איזומורפיזמים, l הוא אפימורפיזם ו-q הוא מונומורפיזם, אזי גם n הוא איזומורפיזם.
למת החמישה נובעת מידית מזוג למות הדואליות זו לזו הנקראות למות הארבעה. ניסוחן של למות הארבעה: וכי m ו-p הם אפימורפיזמים ו-q הוא מונומורפיזם, אזי n הוא אפימורפיזם. וכי m ו-p הם מונומורפיזמים ו-l הוא אפימורפיזם, אזי n הוא מונומורפיזם.
הוכחה
הוכחת למות מסוג זה נעשית על ידי מרדף דיאגרמות: מעבר של איברים בדיאגרמה בעזרת מורפיזמים, תוך שימוש בתכונות שלהם. זוהי שיטה נוחה להוכחת טענות כלליות בתורת הקטגוריות, התלויות בתכונות שונות של מורפיזמים. ההוכחה עצמה לרוב טריוויאלית ומשתמשת כמעט ישירות בהגדרות.
הלמה הראשונה
כדי להוכיח ש-n הוא על, נניח ש-a_1 \in C'. נסמן a_2=t(a_1). השורה התחתונה מדויקת ו-, ולכן u(a_2)=0. נתון ש-p על, לכן יש a_3 \in D כך ש-p(a_3)=a_2, ונסמן. לכן, לפי התחלפות הריבוע הימני נקבל q(a_4)=0, ומכך ש-q חח"ע נקבל a_4=0. השורה העליונה מדויקת, לכן יש a_5 \in C כך ש-h(a_5)=a_3, ונסמן (שימו לב שלא נובע ש-n(a_5)=a_1!). כעת, לפי התחלפות הריבוע האמצעי, נקבל כי, ומכך ש-t הומומורפיזם נובע . מדויק השורה התחתונה, נובע שקיים a_7 \in B' כך ש-. נתון ש-m על, ולכן יש a_8 \in B כך ש-m(a_8)=a_7. נסמן . לבסוף, לפי התחלפות הריבוע השמאלי . בסך הכל, שני האיברים  שניהם מתקבלים בתמונת n, ולכם גם סכומם (מפורשות, ).
ההוכחה על הדיאגרמה:
הלמה השנייה
התמלול וההוכחה המלאה היא בדומה לעיל. ההוכחה על הדיאגרמה:
בסוף ההוכחה, מכך ש-m חח"ע נובע ש-a_3=a_7, ולכן לפי דיוק השורה העליונה a_1=0.
רחוב יוספטל (בת ים)
ברחוב זה שוכן הקניון המסחרי הראשי של העיר שמכונה "קניון בת ים" ותחנת הרכבת בת ים - יוספטל. ברחוב שוכן גן הנ"ד, שנחנך בשנת 1977 לזכרם של 54 חללי אסון הנ"ד בבקעת הירדן. ברחוב קיימת הספרייה העירונית של העיר בת ים.
רחוב יוספטל עובר בשכונות רבות, בהן רמת יוסף, שיכון ותיקים, רובע עסקים, מרכז העיר, דרום מערב ורמת הנשיא.
לצד הרחוב קיימת קופת חולים מאוחדת, גני ילדים רבים ובתי ספר חרדים-דתיים וחילוניים. הרחוב כולל מעל 120 בתים.
העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2021)
האירוע הראשון במהלך העימותים היה ב־30 במרץ 2018 (יום האדמה). צה"ל ומשמר הגבול נערכו בכוחות מתוגברים בציר הוברס סביב רצועת עזה ופעלו מול הפרות סדר אלימות וניסיונות לפגוע בהם. האירועים נמשכים מאז, וכוללים גם שיגור עפיפוני תבערה מרצועת עזה לישראל במטרה להצית שטחים ישראליים מעבר לגדר. כתוצאה מכך התרחשו מאות שריפות בעוטף עזה ואלפי דונמים של שדות ועצי חורש נשרפו. בנוסף לירי צלפים לעבר המפגינים הגיב צה"ל בירי טנקים לעבר עמדות חמאס וג'יהאד אסלאמי והפצצות של מטוסים ומסוקים.
בנוסף לעימותים לאורך הגדר ושיגור בלוני תבערה, שהתקיימו לאורך כל התקופה, פרצו מפעם לפעם הסלמות קצרות, שהתבטאו בירי רקטות ופצמ"רים לעבר ישראל, ותקיפות של חיל האוויר ברחבי רצועת עזה.
היקף ההרוגים והפצועים הפלסטינים בהפגנות הוא הגבוה ביותר בסכסוך הישראלי־פלסטיני מאז מבצע צוק איתן. בעימותים נהרגו למעלה מ-300 פלסטינים. מתוך ההרוגים כשליש הם אנשי זרועות צבאיות או מנגנוני ביטחון של ארגוני טרור וחצי בעלי זיקה לארגוני טרור, וכשישית אזרחים חסרי זיקה ארגונית. כמו כן, נפצעו כ־17,000 פלסטינים, רובם משאיפת גז מדמיע ומיעוטם מאש חיה שנורתה על ידי חיילי צה"ל כאשר ניסו לעבור את גדר הגבול.
בצד הישראלי, לצה"ל שני חיילים הרוגים וחמישה אזרחים ישראלים נהרגו בהתקפות טרור פלסטיניות. בנוסף, מאות ישראלים נפצעו.
לאורך כל התקופה התקיימו מגעים עקיפים, בתיווכה של מצרים, בין ישראל לחמאס, במטרה להרגעה נקודתית במקרים של ירי רקטות והתקפות חיל האוויר, וכן להגיע להסדרה לטווח ארוך יותר. כמו כן הייתה מעורבת במגעים קטר, שמימנה, באישור ישראל, אספקת דלק לרצועת עזה והעברת כספים למימון פעילות ממשל חמאס.
העימותים דעכו בתקופת מגפת הקורונה אך הסלימו מחדש באמצע 2021. מקובל לתחום את סדרת העימותים של השנים 2018–2021 במבצע שומר החומות, שהחל ב-10 במאי 2021 ונמשך כשבוע וחצי.
רקע
מ-1996 מתקיימת מדי שנה ביום העצמאות צעדה של פלסטינים ישראלים בגבולות ישראל בשם "צעדת השיבה". צעדה זו נועדה לציין את הגירוש או הבריחה של מאות אלפי-פלסטינים במהלך מלחמת 1948, וקוראת לזכות השיבה. בעקבות הטלת הסגר על רצועת עזה עלו חששות בדבר צעדה של תושבי עזה, המונים כ-2 מיליונים, לעבר הגדר שהוקמה מסביב לרצועה. כבר ב-2011 הייתה התארגנות לקיום צעדות שיבה בעזה, בגדה המערבית, בגבולות ישראל הצפוניים עם סוריה ולבנון ובתוך ישראל עצמה. בהפגנות אלו אלפי פליטים פלסטינים סורים קראו לזכות השיבה, מהם כ-4 נהרגו מירי צה"ל. הפגנות התרחשו גם בבקה אל-גרביה, יפו, כפר קאסם וטייבה.
התארגנות ברצועת עזה
יש הזוקפים את יוזמת ההתארגנות בשנת 2018 לזכות פוסט בפייסבוק שכתב אחמד אבו ארתימה, פעיל חברתי ועיתונאי עזתי, שבו תהה מה יקרה אם אלפי עזתים, רבים מהם צאצאי פליטים, ינסו לחצות את הגבול ולהגיע לבתי אבות אבותיהם, כשהם אינם חמושים. לפי חסן אל־כורד, ממארגני הפעילות, עומדת מאחורי היוזמה ועדה שבה חברים 20 איש, רובם אנשי שמאל אך גם נציגים המזוהים עם חמאס. בראש הוועדה עומד ח'אלד בטש, איש הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. בפועל לאחר חילוקי דעות עם המארגנים המקוריים, השתלט שלטון חמאס על ההתארגנות לאחר התחלת העימותים, בשביל ללחוץ על ישראל. חמאס מימן את ההסעות ואת האוהלים, אך למרות זאת נמנע מלקחת אחריות מלאה על האירועים, שאף שבאירועים תהיה השתתפות של כל הפלגים והקפיד על כך שהסיסמאות יעסקו בשיבה ויונפו רק דגלי פלסטין ולא דגלי וסמלי חמאס.
בצמוד לגדר אשר מסביב לרצועת עזה, הוקמו מאהלים כמחאה על הסגר ובדרישה לזכות השיבה. במאהלים אלו במהלך השבוע מתרחשות הפגנות, חתונות, ריקודים ומשחקי כדורגל וארוחות ציבוריות. במאהל מונפים שלטים בעברית ובאנגלית כנגד פעילות צה"ל בתגובה להפגנות.
במהלך השבוע שקדם לאירועי "צעדת השיבה" היה גידול במספר החדירות מרצועת עזה לישראל. להערכת המרכז למורשת המודיעין החדירות התבצעו בעידוד חמאס (או לכל הפחות בהעלמת עין מצדו), לשם העלאה מבוקרת של המתיחות עם ישראל".
חמאס ארגן נסיעות חינם באוטובוסים לאזור הגבול והעמיד לרשות המשתתפים אוהלים, מזון ושתייה, ואינטרנט אלחוטי. מתאם פעולות הממשלה בשטחים הזהיר את בעלי חברות האוטובוסים העזתיים מהשתתפות באירועים, אך חמאס כפה על בעלי החברות להסיע מפרי סדר לגדר וזאת באמצעות איומים, מעצרים, ושליחת נהגים מטעם הארגון שהשתלטו על האוטובוסים. על־פי דובר צה"ל, חמאס שילם לפלסטינים על־מנת שאלו יתקרבו לגדר בנוסף להשתתפות של מחבלים מוכרים.
במהלך העימותים והפרות הסדר הפלסטינים ביימו וזייפו פציעות ונפגעים, על מנת שאלה ישמשו כתעמולה נגד ישראל.
היערכות צה"ל
כוחות צה"ל בגזרה תוגברו באוגדה 162 ומספר יחידות מחיל הרגלים, בהן חטיבת גבעתי, וגדודי הנדסה קרבית. טנקי מרכבה הועמדו בכוננות. מאחורי קו המגע של צה"ל נפרשו שוטרי מג"ב. צה"ל פרש סביב מוקדי החיכוך עשרות צלפים, בהם צלפי יחידות מיוחדות, שמטרתם לנטרל באופן מדויק מחבלים פלסטינים שינסו לבצע ירי או הנחת מטעני חבלה בחסות ההפגנות, ומתפרעים פלסטינים שינסו לחבל בגדר או לחדור לשטח ישראל. חלק מהצלפים צוותו עם מתעדים מבצעיים בעלי מצלמה עם עדשת זום טלסקופית, על מנת לתעד ולהפליל את המטרה לפני שמתבצע ירי לעברה. מערך הצמ״ה חישף את השטחים בסמוך לגדר המערכת והציב גדר תיל נוספת מאחורי גדר הקבע. כמו כן, הצטייד צה"ל באמצעים לפיזור הפגנות, בהם אלפי רימוני גז מדמיע ורחפנים המאפשרים לנטר את המהומות מלמעלה ובעת הצורך להטיל רימוני גז מדמיע על המתפרעים. באמצע מאי החל צה"ל להפעיל גם רחפן שפיזר על המפגינים שקיות עם "מי בואש".
מהומות יום האדמה
בבוקר 30 במרץ 2018 החלו עשרות אלפי פלסטינים להגיע לשישה מאהלים שהוכנו מראש לאורך גבול הרצועה עם ישראל. במאהלים עצמם היו פעולות מחאה והפנינג משפחתי. אל הגדר הגיעו צעירים שיידו אבנים ובקבוקי תבערה והבעירו צמיגים. צה"ל הגיב בירי אמצעים לפיזור הפגנות, וירי צלפים כלפי מי שהוגדר על ידו כ"מסיתים מרכזיים". באחד המקרים תועד צעיר בן 18 שנורה בגבו ונהרג כאשר התרחק מהגדר. במהלך היום זיהה צה"ל ניסיונות לירי לעבר חיילי צה"ל בחסות המהומות, ובערב חוסלה חוליה בת 4 מחבלים שניסתה לבצע פיגוע ירי לעבר חיילי צה"ל בצפון הרצועה.
בסוף היום דיווחו הפלסטינים על 16 הרוגים מירי בעימותים עם צה"ל בגבול וכ־1,400 נפגעים, בהם פצועים קשה. הפלסטינים דיווחו שאחד מההרוגים הוא ג'יהאד אחמד פארינה, רב־סרן במשטרת עזה ומפקד בחטיבת עזה של החמאס. הפלסטינים דיווחו כי צה"ל תקף גם בירי ארטילרי עמדה השייכת לחמאס. חמאס אישר שחמישה מההרוגים הם אנשי הזרוע הצבאית שלו. צה"ל והשב"כ פרסמו רשימה שמית של 10 מההרוגים שזוהו כ"מחבלים בעלי רקע פח"עי מובהק" בזרוע הצבאית של חמאס ובארגוני טרור אחרים. גופות שניים מההרוגים נמצאות בידי צה"ל.
לאחר המהומות איתר צה"ל תיק מלא בבקבוקי תבערה בסמוך לגדר המערכת.
בלילה שבין 30 במרץ ל-31 במרץ בוצע ירי של שלושה פצמ"רים לעבר כוח צה"ל, ובתגובה צה"ל תקף עמדה של חמאס. בשעות הלילה זיהו בצה"ל ירי רקטה ממרכז הרצועה לעבר ישראל. על פי הידוע, הרקטה נפלה בשטח הפלסטיני.
תגובות
דוברים בהנהגה בישראל ובהנהגה הפלסטינית התייחסו לאירועים:
שרת החוץ של האיחוד האירופי פדריקה מוגריני קראה לחקור את הרג המפגינים בעזה ולסיים את הסגר על הרצועה.
מועצת הביטחון של האו"ם התכנסה לכינוס חירום בליל יומה הראשון של הצעדה. במהלך הכינוס הציעה כווית קריאה לחקירה עצמאית ושקופה של האלימות בעימותים והבעת צער על אובדן חייהם של פלסטינים חפים מפשע. מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש, קרא גם כן ל"חקירה עצמאית ושקופה" לאירועים, אך ארצות הברית הביאה לדחיית הצעה זו.
חקירה שכזו התרחשה בידי מועצת זכויות האדם של האו"ם, והגיעה למסקנה כי יש בסיס להניח שצה"ל ביצע פשעי מלחמה, בדמות ירי מכוון בילדים, נכים, עיתונאים וחובשים.
במהלך חודשי אפריל ומאי המשיכו ההפגנות ברצועה מדי יום שישי, כאשר חמאס משתלט יותר ויותר על ההפגנות שהחלו כפעילות עממית, ותוך איומים להסלמה ביום הנכבה ב-15 במאי.
14 במאי – ערב יום הנכבה והעברת שגרירות ארצות הברית לירושלים
ב־14 במאי, ערב יום הנכבה, ויום העברת שגרירות ארצות הברית לירושלים קרא חמאס לאזרחי רצועת עזה להגיע להפגנות בגבול הרצועה. בין 35,000 ל־40,000 פלסטינים הפגינו ב־12 מוקדים, תוך הבערת צמיגים, ויידוי אבנים. אירעו גם הפרחת עפיפוני תבערה וניסיונות חבלה בגדר המערכת. בצפון רצועת עזה ביצעה חוליית מחבלים פיגוע ירי. כוח מגלן השיב אש והרג 8 מאנשי החוליה. מול ההפגנות על הגדר השיב צה"ל בירי צלפים ותקף באמצעות מטוסי קרב וטנקים מספר חוליות מחבלים. חיל האוויר תקף מטרות של חמאס, בהן מחנה אימונים בג'באליה.
כתוצאה מהירי הישראלי נהרגו 61 פלסטינים, 50 מהם אנשי חמאס. 1,200 נפצעו ועוד רבים סבלו משאיפת גז מדמיע. במהלך היום זומן ראש הלשכה המדינית של החמאס, איסמעיל הניה, למצרים ונדרש לפעול להרגעת הרוחות ולהפחתת עוצמת המחאה. היה זה היום הקטלני ביותר ברצועת עזה מאז מבצע צוק איתן.
תגובות
מספר הנפגעים הרב ביום זה הביא לתגובות בינלאומיות אחדות:
יום הסלמה ומטחי ירי תלול מסלול על עוטף עזה
בבוקר 29 במאי, בשעה 7:00, ירה הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני מטח של 25 פצצות מרגמה אל עבר יישובי עוטף עזה, בתגובה על מותם של שלושה מפעילי הארגון יומיים קודם לכן. מרביתן יורטו על ידי כיפת ברזל ואחת מהן נפלה בחצר גן ילדים שהיה באותה שעה ריק מאדם. לא היו נפגעים. בצהריים (14:40) שוב ביצעו המחבלים הפלסטינים ירי תלול מסלול של רקטות (כולל רקטות ארטילריות תוצרת איראן) ופצמ"רים, כיפת ברזל יירטה ירי תלול מסלול מעל שדרות וחלקי יירוט נפלו מעל בית ספר בעיר. החל מהשעה 16:00 בערך שוב נורו מטחים של רקטות ופצמ"רים, ואזעקות צבע אדום נשמעו במועצה אזורית אשכול, מועצה אזורית חוף אשקלון, שדרות ואופקים. שישה ישראלים נפצעו קל־בינוני, חלקם בשל ריצה למחסה. מספר רקטות ופצצות מרגמה פלסטיניות פגעו במתקן תשתית של חברת החשמל המספק חשמל לרצועה וכתוצאה מכך הופסקה זרימת החשמל לחלקים נרחבים ברצועה. בערב שוב נשמעו אזעקות צבע אדום. למעלה מ־80 רקטות ופצמ"רים נורו אל עבר ישראל. במסיבת עיתונאים שנערכה בערב לקחו חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני אחריות על הירי. ירי הרקטות נמשך גם בלילה, למרות הדיווחים שארגוני הטרור הפלסטיניים הסכימו להפסקת אש בתיווך מצרי. בתגובה תקף צה"ל כ־40 מטרות טרור של חמאס והג'יהאד האסלאמי, בהן מנהרת טרור בדרום הרצועה ליד מעבר כרם שלום, שנחפרה במתווה ציר ה־ח', עברה דרך שטח מצרים וחדרה כ־900 מטר לתוך שטח ישראל. בשעות הצהריים המאוחרות השתלט חיל הים על ספינה קטנה מרצועת עזה שניסתה לשבור את הסגר על רצועת עזה ולחדור לישראל. בלילה שבין 29 במאי ל־30 במאי ירי הרקטות נמשך עד הבוקר שלמחרת. רקטה ששיגרו הפלסטינים התפוצצה בנתיבות ללא נפגעים. בתקיפות חיל האוויר במהלך אותו הלילה הופצצו 25 מטרות ותשתיות טרור נוספות למטרות שהופצצו במהלך היום של ארגון חמאס.
בסך הכל שוגרו לעבר ישראל כ־200 רקטות ארטילריות ופצצות מרגמה, כאשר רבות מהן יורטו בידי כיפת ברזל.
הסלמה בעוטף ביולי 2018
ב-13 ביולי נפצע קצין בצה"ל באורח בינוני מרימון יד שהושלך לעברו במהלך המהומות על גדר המערכת. פלסטיני בן 15 שניסה לטפס על הגדר נורה למוות.
ב-14 ביולי, בתגובה לפציעת הקצין יום קודם לכן, הפציץ צה"ל שתי מנהרות טרור, אחת בצפון הרצועה (באזור בית חאנון) והשנייה בדרומה (באזור רפיח). בלילה ביצע חמאס 17–33 שיגורים תלולי מסלול, רובם פצצות מרגמה, אל עבר עוטף עזה. כיפת ברזל ביצעה 5–6 יירוטים, אין נפגעים ישראלים. בעקבות הירי הכבד פרסם פיקוד העורף הנחיות חירום לתושבי עוטף עזה. בתגובה לירי תלול המסלול שביצעו הפלסטינים תקף חיל האוויר הישראלי 40 יעדי טרור של חמאס בעזה, בית לאהיא ורפיח וכן השמיד את בסיס המפקדה של גדוד בית לאהיא של חמאס. לטייסים ניתנה הנחיה להימנע מפגיעה בפעילי טרור ולכן מטוסי הקרב תקפו רק תשתיות ומבנים. בצהריים חידשו ארגוני הטרור הפלסטיניים את הירי הארטילרי (ירי תלול מסלול), ואזעקות צבע אדום נשמעו ביישובים רבים בעוטף עזה, בצה"ל זיהו לפחות 60 שיגורים. מאוחר בצהריים נורה כוח צה"ל, ללא נפגעים. צה"ל השיב אש לעבר החוליה וזיהה פגיעה. לפנות ערב רקטה פגעה בבית כנסת ריק בשדרות וגרמה לו נזק ורקטה נוספת פגעה בבית מגורים וגרמה לנזק ול-4 פצועים קל. חיל האוויר הפציץ מתקן אימונים רב-קומתי של חמאס במחנה א-שאטי שתחתיו הייתה מנהרת לחימה. לטענת משרד הבריאות הפלסטיני, בהפצצה נפצעו 12 פלסטינים ו-2 קטינים נהרגו. בסך הכל מאז 1:00 בלילה ועד 21:30 במוצאי שבת שיגרו ארגוני הטרור הפלסטיניים ובראשם חמאס כ-210 רקטות ארטילריות ופצצות מרגמה, כ-50 מהם יורטו על ידי כיפת ברזל. אחרי 23:00 דווח שהושגה הפסקת אש בתיווך מצרים.
ב-15 ביולי קצת אחרי חצות הפרו הפלסטינים את הפסקת אש. שתי פצצות מרגמה נורו לעבר מועצה אזורית אשכול, בתגובה תקף צה"ל את עמדת חמאס ממנה בוצע הירי. מאוחר יותר כיפת ברזל יירטה שתי רקטות נוספות ששוגרו אל עבר שדרות. בבוקר נהרגו 2 פלסטינים בפיצוץ בבניין במערב העיר עזה, נסיבות הפיצוץ אינן ברורות. במהלך היום המשיכו הפלסטינים להפריח עפיפוני תבערה ובלוני תבערה ונפץ, ואלה גרמו למספר שריפות. בצהריים פרצה שרפה ליד יד מרדכי כתוצאה מבלון תבערה וכשעה לאחר מכן נשרף שדה חומוס במועצה אזורית שדות נגב כתוצאה מבלון תבערה. במהלך היום ירו כלי טיס של צה"ל מספר פעמים אל עבר חוליות מפריחי עפיפוני ובלוני תבערה, ללא דיווחים על הרוגים. לפנות ערב החליט הקבינט המדיני-ביטחוני על פרישת סוללת כיפת ברזל בגוש דן וגיוס מילואים בשל ההסלמה במצב.
ב-20 ביולי נמשך טרור העפיפונים, הבלונים וההצתות. אחר הצהריים בוצע ירי צלפים על ידי כוח פלסטיני (עם רובה שטייר HS .50 בקליבר 0.5 אינץ') לעבר כוח צה"ל והרגו חייל - החלל הישראלי הראשון שנפל כתוצאה מאש עוינת באזור מאז מבצע צוק איתן. בתגובה תקף צה"ל בירי טנקים וכלי טיס שמונה עמדות חמאס. לפנות ערב הופעל מטען חבלה אל עבר כוח צה"ל. לפי הדיווחים הפלסטיניים, נהרגו ארבעה ונפצעו כ-120 בתקיפות צה"ל. בסביבות השעה 20:00 החל חיל האוויר הישראלי בתקיפה נרחבת ברצועת עזה. בתקיפה הושמדה מפקדת גדוד זייתון של החמאס ו-15 מבנים בה. בסביבות 20:37 החלו להישמע אזעקות צבע אדום ביישובי עוטף עזה. זוהו 3 שיגורים, מהם 2 יורטו על ידי כיפת ברזל. צה"ל המשיך בתקיפות, ומאוחר יותר השמיד חיל האוויר הישראלי גם את מפקדת גדוד ח'אן יונס של החמאס ו-25 מבנים בה, בהם מחסן כלי טיס בלתי מאוישים ותשתיות טרור תת-קרקעי. בגל התקיפה השלישית השמיד חיל האוויר את מפקדת גדוד אל-בורייג' של חמאס. בסך הכל הושמדו 60 מבני טרור. קצת אחרי חצות, בעקבות לחץ כבד של מצרים, הושגה הפסקת אש. לדברי גורם בכיר, חמאס התחייב להפסיק עם טרור העפיפונים, הבלונים וההצתות.
אוגוסט 2018
בליל 9 באוגוסט נמשך ירי רקטות לעבר ישראל מיום קודם. בחצות תקף כלי טיס של צה"ל כלי רכב פלסטיני ששימש לשיגור רקטות. בתקיפה נהרג איש חמאס שהיה קרוב משפחה של מפקד בכיר בחמאס. בהמשך הלילה תקף חיל האוויר הישראלי כ-140 מטרות של חמאס. במשך הלילה ובבוקר נורו מטחים של 80 רקטות לעבר נתיבות, כרם שלום ועוטף עזה. מוקדם יותר התפוצצה רקטה במפעל, באירוע יש פצועה קשה ופצוע קל. בסך הכל בוצעו 180 שיגורים ביממה זו. בבוקר צה"ל תקף עוד מספר מטרות חמאס וחיסל חוליית משגרי רקטות.
אוקטובר 2018
ב-17 באוקטובר בשעה 3:40 בלילה שוגרו מרצועת עזה שתי רקטות ארטילריות לעבר ישראל. רקטה אחת פגעה ישירות בבית בבאר שבע, פצעה 6 בני אדם קל וגרמה נזק כבד למבנה. הילדים ניצלו הודות לתושיית האם שפינתה אותם לממ"ד. רקטה שנייה נפלה בים בסמוך לגוש דן. בבוקר הפציץ חיל האוויר הישראלי כתגובה 20 מטרות בעזה, בהן מנהרת טרור של חמאס בדרום הרצועה. בבוקר החלו הפלסטינים בירי תלול מסלול אל עבר עוטף עזה ונשמעו אזעקות צבע אדום בגזרה. בסמוך לשעה 9:00 תקף חיל האוויר חוליית משגרי רקטות, מחבל אחד נהרג ו-4 נפצעו. לצמצום אחריות חמאס לשיגור הרקטות פורסמה ההערכה שהרקטות הופעלו עקב מכת ברק.
ב-27 באוקטובר שיגר הג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני (גא"פ) 34 רקטות לעבר ישראל. כ-13 יורטו על ידי כיפת ברזל והשאר נפלו בשטח פתוח. בתגובה הפציץ חיל האוויר בלילה 87 מטרות טרור ברצועת עזה. בין השאר נהרס בניין בן ארבע קומות, ששימש מטה של מנגנון הביטחון הכללי של חמאס. בעקבות מטח נוסף בבוקר הפציץ חיל האוויר 8 מטרות טרור של הגא"פ. בכל התקיפות לא היו נפגעים לפלסטינים. לדברי דובר צה"ל, ירי הרקטות נעשה בהוראת סוריה ואיראן, ישנם פרשנים ישראלים ששללו קביעה זו.
נובמבר 2018
ב-11 בנובמבר נכנס כוח מיחידה מובחרת של צה"ל לאזור ח'אן יונס, ובהתקלות עם מחבלי חמאס נהרגו סגן-אלוף מחמוד ח'יר א-דין ושבעה מחבלים, בהם מפקד גדוד ח'אן יונס בגדודי עז א-דין אל-קסאם. מטוסי חיל האוויר תקפו באזור לשם סיוע לכוח הקרקעי. בעקבות התקרית נורו עשרות רקטות לעבר יישובי עוטף עזה. כיפת ברזל יירטה כמה מהן, והירי הוביל לביטול הלימודים בעוטף עזה ולהשבתת הרכבת בקו אשקלון-באר שבע.
ב-12 בנובמבר בשעות אחר הצהריים החלו ארגוני הטרור הפלסטיניים בירי כבד של רקטות על עוטף עזה, שדרות, נתיבות, אשקלון, מועצה אזורית הר חברון, קריית גת ואזור ים המלח. במשך היום ועד חצות ביצעו המחבלים כ-400 שיגורים של רקטות ופצמ"רים, עשרות מהם יורטו על ידי כיפת ברזל. מירי הרקטות נפצעו למעלה מ-20 אזרחים ונגרם נזק למספר בתים. כמו כן שיגרו מחבלי חמאס טיל נגד טנקים על אוטובוס ופצעו קשה חייל ישראלי. בתגובה לירי הכבד תקף חיל האוויר הישראלי למעלה מ-70 מטרות טרור, בהן נהרגו 3 פלסטינים, וכן הפציץ את תחנת הטלוויזיה של חמאס. בעקבות המשך הירי כבד בוטלו הלימודים גם באשקלון, אשדוד, באר שבע וחבל לכיש.
דניאל גולמן
ד"ר דניאל ג'יי גולמן (באנגלית: Daniel Jay Goleman; נולד ב-7 במרץ 1946) הוא פסיכולוג ועיתונאי יהודי-אמריקאי, עוסק בתחום של אינטליגנציה רגשית, אינטליגנציה חברתית, מנהיגות וחינוך.
העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2021)
נובמבר 2018
ב-13 בנובמבר המשיך הירי על ישראל. פגיעה בבניין באשקלון גרמה להרוג פלסטיני, פצועה אנוש ופצועה קשה. במהלך הלילה תקף חיל האוויר 80 מטרות טרור נוספות, בהן: מנהרת טרור התקפית, מטה המודיעין הצבאי של חמאס ומטה לביטחון פנים של חמאס. בבוקר השמיד חיל הים הישראלי מספר כלי שיט של הכוח הימי של חמאס, וכלי טיס ירה מהאוויר בחוליית משגרי רקטות והרג את אחד מאנשיה. כמו כן, חיל האוויר השמיד 4 רבי-קומות בעזה. בשעות אחר הצהריים הושגה הפסקת אש בתיווך מצרים.
דניאל גולמן
קורות חיים
גולמן נולד בסטוקטון, קליפורניה. הוא בנם של שני מרצים יהודים בקולג'ים. גולמן קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד. ביצע פוסט-דוקטורט בהודו, ועל מסעו כתב את ספרו הראשון "The Varieties of the Meditative Experience" ב-1977 (פורסם מחדש בשם "The Meditative Mind" ב-1988).
העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2021)
מרץ 2019
ההסלמה החלה בעקבות ירי רקטות M-75 פלסטיניות, בשתי תקריות שונות, על מרכז ישראל. בתגובה תקף צה"ל מטרות טרור רבות ברצועת עזה, בהם מנהרות תת-קרקעיות ובנייני מטה של חמאס. בתקיפות נהרגו 5 מחבלים פלסטיניים. מירי הרקטות הפלסטיני נפצעו מספר אזרחים ישראלים ונגרם נזק לרכוש.
דניאל גולמן
קורות חיים
היה עורך בכיר בכתב העת "Psychology Today" מ-1984 היה עיתונאי למדעי ההתנהגות והמוח בניו יורק טיימס.
העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2021)
מאי 2019
בתחילת מאי 2019 התרחשה הסלמה נוספת, שכונתה "גן סגור". במהלך ההסלמה שיגרו המחבלים הפלסטינים כ-690 רקטות, טילי נ"ט ופצצות מרגמה אל עבר ישראל, כאשר טווח הירי נע מבאר שבע בדרום, דרך עוטף עזה ועד לאשדוד ויבנה בצפון. בתגובה תקף צה"ל מטרות טרור רבות, רובן של חמאס אך גם של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, ברצועת עזה ובעיקר בלב העיר עזה. בין המטרות שהושמדו היו מספר בניינים רבי-קומות ששימשו כמטות של הזרועות והיחידות השונות של חמאס. בהסלמה נהרגו ארבעה אזרחים ישראלים וכ-25 פלסטינים, מתוכם לפחות 19 מחבלים. איש הכספים של חמאס, שהיה פעיל בהברחת כספים מאיראן, חוסל בסיכול ממוקד.
דניאל גולמן
קורות חיים
גולמן הוציא לאור את ספרו "אינטליגנציה רגשית" ב-1996, שהפך לרב-מכר ותורגם ל-40 שפות. בספר העלה גולמן על סדר היום את המודעות לפסיכולוגיה ולרגשות של האדם כגורם עיקרי להצלחה בחיים. עד אז היה מקובל לראות באינטליגנציה קוגניטיבית ובמבחן ה-IQ כפרמטר עיקרי למדד האישיות ולהצלחה בחיים. גולמן קרא תיגר על תפיסה זו ובמידה רבה הצליח לשנותה. הוא טען שלא רק חוכמתו ותבונתו השכלית של האדם חשובות להצלחתו, אלא גם התובנות הרגשיות שלו ויחסו הרגשי כלפי עצמו וכלפי העולם. לדוגמה, בני אדם שלוקים בכעס, חרדה, דכדוך עמוק או משתתפים במערכות יחסים בעייתיות, מתקשים בחיים לא פחות ממי שניחנו במנת משכל נמוכה מהממוצע.
העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2021)
ספטמבר 2019
ב-6 בספטמבר 2019, במהלך ההפגנות על הגדר, נורו למוות 2 מחבלים פלסטינים שהתפרעו על הגדר ואיימו על לוחמי צה"ל, אחד מהם בן 14. כתגובה נורו בלילה 5 רקטות כאשר אחת נפלה בשטח פתוח בשדרות. כתגובה לירי צה"ל תקף מספר עמדות צבאיות ברצועת עזה. יום לאחר מכן ב-7 בספטמבר רחפן חצה מרצועת עזה לשטח ישראל והטיל מטען על ג'יפ צה"לי ללא נפגעים. בתגובה צה"ל תקף עמדה צבאית ברצועת עזה. ב-8 בספטמבר נורו 2 רקטות, אחת מהם נפלה בשטח פתוח בישראל. יומיים לאחר מכן, במהלך ביקורו של ראש הממשלה, בנימין נתניהו, באשדוד, נשמעו אזעקות צבע אדום בערים אשדוד ואשקלון. במהלך אירוע זה נורו 2 רקטות שיורטו על ידי מערכת כיפת ברזל, וראש הממשלה בנימין נתניהו פונה בזמן נאומו באשדוד.
דניאל גולמן
קורות חיים
רעיונות דומים ביטא גולמן גם בספרו "אינטליגנציה חברתית", שיצא ב-2006.
העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2021)
סטטיסטיקת ירי תלול מסלול
להלן נתוני ירי תלול מסלול מצד מחבלים פלסטינים מרצועת עזה נגד ישראל, מתחילת שנת 2018 ומפרוץ העימותים בסוף מרץ.
דניאל גולמן
קורות חיים
גולמן זכה בפרסים רבים על כתיבתו, בהם פרס על הישגיו העיתונאיים מטעם אגודת הפסיכולוגים האמריקאית. היה מועמד פעמיים לפרס פוליצר.
העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2021)
סטטיסטיקת ירי תלול מסלול
הערה: ירי תמ"ס בלתי מזוהה מציין ירי תלול מסלול שלא זיהו או לא פרסמו האם הוא פצצת מרגמה או רקטת קרקע-קרקע.
הרוגים ופצועים
מאז 30 במרץ 2018 ועד אוגוסט 2019 נהרגו 308 פלסטינים ברצועת עזה, מהם 212 בהפגנות האלימות על גדר המערכת. מעל 28,000 אלף עזתים נפצעו, כמחצית מהם מגז מדמיע וכ-7,400 מתוכם מירי צלפים.
על פי נתונים וניתוח של מרכז המידע למודיעין ולטרור שבדק את התפלגות ההרוגים במהומות על גדר המערכת, נכון ל-16 בינואר 2019 כ-50% מהם (97 הרוגים) מזוהים עם חמאס, כ-20% (39) עם פתח, כ-10% (15) עם ארגונים אחרים, וכ-20% (37) חסרי השתייכות ארגונית. כ-30% מההרוגים (59) השתייכו לזרועות צבאיות של ארגוני הטרור, מתוכן 45 הרוגים הם פעילי הזרוע הצבאית של חמאס, 6 פעילי גדודי חללי אלאקצא של פתח ו-6 של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. מחבלים רבים נהרגו בניסיונות פיגוע ליד הגבול ובהפגזות צה"ל על עמדות חמאס. מחבלים נהרגו גם בתקיפות אוויריות של צה"ל, שבאו בתגובה לסבבי הסלמה וירי רקטות על עוטף עזה.
במהלך העימותים ישראל איבדה חייל מירי צלף פלסטיני בעימותים על גדר המערכת. בחודש מאי 2019 נהרגו 4 אזרחים ישראליים: 3 מהם מירי רקטות פלסטיניות ואחד מפגיעה ישירה של טיל נ"ט מדגם קורנט ברכבו.
עתירה לבג"ץ
אחת הנקודות שהיו נתונות לדיון ציבורי היא מדיניות הפתיחה באש של הצבא, לפיה ירי מוצדק לא רק כלפי מי שמהווה איום ישיר בעצמו, אלא גם על מי שמתפקד כ"מסית מרכזי". ב־15 באפריל 2018 עתרו לבג"ץ מספר ארגוני שמאל ובהם האגודה לזכויות האזרח, יש דין, גישה, המוקד להגנת הפרט ועדאלה, בדרישה לבטל את הנוהל ולאסור ירי על מפגינים שאינם מסכנים חיי אדם באופן מיידי. העותרים טענו שגם אם ניתן לסווג את האזור כאזור לחימה, אירועי צעדת השיבה הם אזרחיים במהותם ולכן הפרדיגמה הרלוונטית אינה דיני הלחימה אלא דיני אכיפת החוק. בתשובתו לבג"ץ טען צה"ל שיש לדחות על הסף את העתירה הן משום שהירי חוקי לפי החוק הישראלי והדין הבינלאומי, והן משום שהעותרים הציגו תמונת מצב מסולפת כאילו מדובר באירועים אזרחיים מובהקים, ולא במהומות אלימות שבחסותן מתבצעים פיגועי טרור מסכני חיים. משכך, לטענת צה"ל המסגרת המשפטית הרלוונטית להוראות הפתיחה באש היא פרדיגמת דיני הלחימה.
דיון ציבורי התפתח גם סביב שאלת פירוש המושג "מסית מרכזי", משהיו שטענו שהחיילים בשטח אינם מבינים את המושג ומחילים את הגדרת המסית באופן שגוי. נטען כי לא פעם ישראל נמנעת ממעצרים ומהקמת מכשולים גם במקום שהם אפשריים, ומעדיפה להתבסס על ירי, חרף היותו אמצעי פחות מידתי.
בג"ץ קיבל את עמדת צה"ל ודחה את העתירה פה אחד ובין השאר נימק:
פיצוי בהתאם לתקנות מס רכוש וקרן פיצויים
בגין הנזק הישיר (שריפת שדות, נזק לרכוש מירי רקטות ופצמ"רים) שנגרם ליישובי עוטף עזה ניתן, כמקובל, פיצוי בהתאם לתקנות מס רכוש וקרן פיצויים. ב-10 ביוני 2018 הודיעה רשות המיסים על מתן פיצויים למי שעיסוקו בענף המלונאות ויחידות אירוח, בשל נזק עקיף בגין ביטולי הזמנות בתקופה 29 במאי 2018 עד 2 ביוני 2018.
הממשלה נמנעה במשך כל התקופה מהכרזה על מצב מיוחד בעורף והכרזה על יישובים כיישובי ספר, צעדים שהיו מאפשרים מתן פיצוי נרחב יותר לתושבים הנפגעים, כגון פיצוי על אובדן ימי עבודה. בדצמבר 2018 אישרה ועדת הכספים תקנות למתן פיצוי בשל נזק עקיף כגון אובדן שעות עבודה.
ההסברה והמערכה התקשורתית בעת העימותים
תוצאות אלה הובילו לביקורת על יעילות ההסברה הישראלית.
אלכסנדר פופ
קורות חיים
שירתו המקורית, שהקנתה לו את מעמדו כמשורר החשוב ביותר של התקופה, היא שירת שנינה סאטירית. הדבר הולם את תקופתו: שנות פעילותו של פופ הן שנות השיא והבשלות של הנאו קלאסיציזם האנגלי, שהשנינה, ההפתעה, האלגנטיות, ההישענות על דגמים יווניים-רומיים וההקפדה הז'אנרית הן מערכיו הבסיסיים. שנינה זו, wit, הייתה בסביבתו הפואטית של פופ מושג תאורטי מרכזי שמשמעיו רבים: שירה, יצירה, דמיון ספרותי, ברק, ברק-כזב, כישרון – ושנינה כפשוטה: מענה-לשון מפולפל, חד ומכתמי.
אלכסנדר פופ נפטר בשנת 1744, ככל הנראה, כתוצאה ממחלת השחפת בה חלה.
פרוטאוגליקן
פרוטאוגליקן (אנגלית: Proteoglycan) הוא סוג מיוחד של חלבון הקשור לקבוצות סוכר רבות. לפרוטאוגליקן ליבה חלבונית המחוברת לשרשרת פחמימנית אחת או יותר של גליקוזאמינוגליקן (GAG). קישור לקבוצות סולפט וחומצה יורונית גורם לשרשרות להיות טעונות שלילית בתנאים פיזיולוגיים.
ניתן לסווג את הפרוטאוגליקנים על פי השרשרת המחוברת אליהם:
ניתן גם לסווג על פי גודל. דוגמה לפרוטאוגליקן גדול הוא אגרקן (aggrecan), הפרוטאוגליקן המרכזי בסחוס. ישנה קבוצה של פרוטאוגליקנים קטנים עשירים בלאוצין המכונים SLRP ראשי תיבות של small leucine rich repeat proteoglycans.
תפקיד בגוף
פרוטאוגליקנים מהווים רכיב מרכזי במטריצה החוץ-תאית (ECM) של תאי בעלי חיים. הם יוצרים קומפלקסים גדולים יחד עם פרוטאוגליקנים אחרים וסיבי המטריצה. יש להם תפקיד גם בקישור למולקולות טעונות חיובית (כגון נתרן, סידן ואשלגן) ולמים ולבקרה על תנועה המולקולות דרך המטריצה. יש ראיות גם על השפעה של הפרוטאוגליקנים על הפעילות והיציבות של חלבונים ומולקולת סיגנל במטריצה. היכולת הספציפית של כל פרוטאוגליקנן נגזרת מאופי הליבה החלבונית וסוג השרשרת הפחמימנית שלו.
סינתזה
הרכיב החלבוני של פרוטאוגליקנים מסונתז על ידי ריבוזומים ונשלח לרשתית התוך-פלזמית ועובר גליקוזילציה בגולג'י. הפרוטאוגליקן השלם נעטף בוזיקולה ויוצא למטריצה החוץ תאית.
מחלות
חוסר היכולת לפרק פרוטאוגליקנים מאפיינת קבוצת מחלות גנטיות הנקראות מוקופוליסכרידוזות. אובדן הפעילות של אנזימים מסוימים בליזוזום שבאופן נורמלי מפרקים גליקוזאמינוגליקנים גורר הצטברות של פרוטאוגליקנים בתאים. ההצטברות יכולה לגרום למגוון תסמיני מחלה, בהתאם לסוג הפרוטאוגליגן המצטבר.
זכויות בעלי חיים
זכויות בעלי חיים, או שחרור בעלי חיים, הוא עקרון פילוסופי ומוסרי לפיו יש לראות בבעלי חיים נוספים מלבד האדם כבעלי זכויות העומדות בפני עצמן, ולא כרכוש הנמצא בבעלות האדם, או חפץ דומם שניתן לפגוע בו. בבסיס גישה זו קיימת ההנחה כי בעלי חיים הם משתתפי מוסר ולכן הימנעות מפגיעה בזכויות בעלי החיים עומדת בפני עצמה, ולא כאקט של התחשבות מצד בני האדם ממניעים אנתרופוצנטרים.
בין התחומים בהם טענה זו חשובה נמצאים החקלאות התעשייתית, תעשיית האופנה (יצרני עור, פרווה, צמר), ניסויים בבעלי חיים, פגיעה בשטחים פתוחים ובשטחי מחיה של חיות בר על ידי פעילות אנושית, ותעשיות שעושות שימוש בבעלי חיים לצורכי בידור. המונח משמש גם בדיון על סבל של חיות בר.
מושג
את המושג 'זכויות בעלי חיים' ניתן להבין בשני אופנים שונים:
במובן הצר, המושג 'זכויות בעלי חיים' מתאר את הגישה הספציפית המשלבת בין הרעיון של מעמד מוסרי לבעלי חיים לבין תאוריה מוסרית הנשענת על הרעיון של זכויות, כפי שהתפתח בהגות הליברלית. לפי מובן זה, לבעלי חיים יש מעמד מוסרי מתוקף זכויות טבעיות כגון הזכות לכבוד. תורתו של פיטר סינגר, הנשענת על תאוריה של אינטרסים ולא על תאוריה של זכויות, לא יכולה במשמעות צרה זו להיות מובנת כתאוריה העוסקת בזכויות בעלי חיים. לעומת זאת, הגותו של הפילוסוף טום ריגן הנשענת על תאוריה מוסרית דאונטולוגית, ובאה לידי ביטוי בספרו 'הטיעון לזכויות בעלי חיים' מהווה את הדוגמה הבולטת ביותר למובן צר זה של המושג 'זכויות בעלי חיים'.
סקירה
הרעיון היסודי של תפיסת זכויות בעלי חיים, הוא כשמה - שלבעלי חיים יש זכויות יסודיות, שאינן תלויות בהשתייכותו של יצור חי למין ביולוגי שונה, ולפיכך מעשים כגון אכזריות לבעל חיים פוגעים בזכות הבסיסית, אפילו אם אינם מתבצעים כהתעללות לשמה, אלא בהצדקה של שירות אינטרס אנושי כלשהו. בשל כך, התנועה לזכויות בעלי חיים מתנגדת לכל פגיעה בבעלי חיים, גם אם היא מבוצעת לשם אינטרס אנושי כלשהו, כגון מזון מהחי, או לבוש מעורן או מפרוותן של חיות.