cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עלקת הבילהרציה
עלקת הבילהרציה חיה בשלבים השונים של מחזור חייה במים מתוקים וכטפילה בגוף יונק ובגוף חילזון. היא גורמת למחלת הבילהרציה בבני אדם ויונקים אחרים. העלקת זוהתה בשנת 1851 במצרים, על ידי הפתולוג הגרמני תיאודור מקסימיליאן בילהרץ, וב-1908 מופה מחזור החיים שלה על ידי המדען הברזילאי דה סילבה פיראז'ה (Manuel Augusto da Silva Pirajá).
מחזור חיים
מחזור החיים של עלקת הבילהרציה אופייני מאוד למחלקת העלקות. יש בו שלב רבייה מינית, שלב רבייה א-מינית, פונדקאי ביניים ופונדקאי סופי. בניגוד לחלק מהטפילים ממערכת התולעים השטוחות (כגון שרשורים) ישנו שלב פעיל במעבר מטפיל לטפיל.
עלקת הבילהרציה מתחילה את חייה בגוף הפונדקאי הסופי, שם היא מוטלת כביצה המופרשת בצואה או בשתן (תלוי במין העלקת). כאשר היא מגיעה לסביבת מים מתוקים הביצה בוקעת, וממנה מגיח מירצידיום (עובר עטוף בריסים). המירצידיום בוקע לזחל לאחר מספר ימים, ושוחה בחופשיות במים עד לפוגשו בחילזון (לרוב בובילי), חודר לגופו, מתנחל בו וניזון ממנו. בגוף החילזון הנגוע מתפתח הזחל לשק נבגים (ספורוציט אם), בו מתרחשת רבייה א-מינית. שלב ההתנחלות בחילזון מסתיים כאשר שק הנבגים מתבקע.
השפעות העלקת על החילזון הן הרות אסון מנקודת מבטו. הוא אומנם נעשה חזק וגדול וקונכיתו מתעבה ביחס לחילזון לא נגוע, אבל הוא גם הופך עקר עקב השפעת הטפיל.
כאשר שק הנבגים מתבקע (נקרא רדיה בשלב זה), מגיחים ממנו צרקריות, שלב לא בוגר בעל ריסים וזנב תנועה, השוחות בחופשיות במים. בשלב זה הצרקריות תרות אחר יונק (אדם במקרים רבים) שיהווה את פונדקאי סופי עבורן. כאשר הצרקריה מוצאת פונדקאי (שטבל במים, תולעים שטוחות חייבות סביבה מימית), הן קודחות בבשרו, משירות את הזנב והופכות לשיסטולות, המתפתחות לתולעים בוגרות מזוויג מסוים.
כאשר זכר ונקבה פוגשים זה את זה הם נודדים לאיבר בבטן הפונדקאי, שם הנקבה נכנסת לכיס מין בגוף הזכר (שם היא תשכון כל חייה) והזכר נצמד בעזרת כפתור הצמדה לדופן מעי או למערכת השתן, ניזון ממזון הפונדקאי, והזוג עוסק בהתרבות אינטנסיבית. בשלב סופי זה מתחילה מחלת הבילהרציה אצל היונק כתגובה חיסונית להטלת הביצים.
תפוצה
הבילהרציה נפוצה באזורי מקווי מים מתוקים, בעיקר במקומות בהם תנאי הסניטציה גרועים והפרשות מגיעות אל מקורות המים.
ניתן למצוא אותה באפריקה ממצרים עד כמעט דרום אפריקה, באמריקה הדרומית, בעיקר באזור אגן הניקוז של נהר האמזונאס, ובאזורים בדרום-מזרח אסיה. סרטן הנהרות האפריקאי הוא הטורף הטבעי של העלקת הבילהרציה ולכן מנצלים אותו להקטנת האוכלוסייה שלה.
נחל הירקון מוגדר כאזור סיכון (כיום אינו נגוע עקב הזיהום הרב שהרג את החלזונות בנחל).
דיידונה מ'באלה מ'באלה
דיידונה מ'באלה מ'באלה (בצרפתית: Dieudonné M'bala M'bala; נולד ב-11 בפברואר 1966), הידוע בשם הבמה דיידונה, הוא שחקן, קומיקאי ופעיל פוליטי צרפתי אנטישמי, אנטי-ציוני ופרו-פלסטיני. נודע כמפיץ תנועת הקנל (quenelle), שהיא למעשה הצדעה הפוכה במועל יד.
ביוגרפיה
דיידונה נולד בשנת 1966 לאב מנהל חשבונות מקמרון, דיידונה ז'וזף מ'באלה, בן למשפחה מהכפר אולאמה ולאתניה אוונדו, ולאם צרפתייה ברטונית, ז'וזיאן גריה (Grué),סוציולוגית וציירת. האב נטש את המשפחה כשדיידונה היה תינוק. גודל על ידי אמו ביישובים קרובים לפריז בסביבה שאהדה בעיקר את מפלגות השמאל ולמד בבתי ספר קתוליים. אחר כך התחנך בבתי ספר התיכוניים "לאקנאל" בסו ו"מישלה" בוואנב, בלי לסיים בגרות. בצעירותו בשנות ה-90 הופיע דיידונה בצמד יחד עם אריק סמוּן, ידיד ילדות ממוצא יהודי במופעי סטנדאפ קומדי. לאחר מכן התחיל דיידונה בקריירת סולו מוצלחת, שנבנתה על העיסוק בגזענות ובאנטישמיות בצרפת, ועם הזמן, הביקורת שלו נגד גזענות הפכה לגזענות בעצמה.
בתחילת המאה ה-21 ניסה להתמודד מספר פעמים לנשיאות צרפת, ללא הצלחה. הוא ניסה להתמודד ב-2004 לפרלמנט האירופי מטעם רשימת "אירו-פלסטין" אך פרש בעקבות סכסוך עם חברי הרשימה. בשנת 2009 הוביל רשימה אנטי ציונית שהתמודדה לבחירות בפרלמנט האירופי.
במאה ה-21 הפך לפעיל אנטישמי בולט ולמכחיש שואה, ואף הורשע שמונה פעמים בבית משפט בעוון הסתה אנטישמית. בעקבות פעילותו האנטישמית הגוברת, הודיעו ראשי ערים רבים בצרפת בינואר 2014 כי יאסרו עליו להופיע בשטחיהן.
בינואר 2015 נעצר לחקירה לאחר שבעקבות מתקפות הטרור במשרדי המגזין "שרלי הבדו" בפריז ולאחר מכן במרכול יהודי בעיר, שבוצעו על ידי טרוריסטים אסלאמיסטים ונרצחו במהלכם 17 איש, דיידונה כתב בדף הפייסבוק שלו "ככל שזה נוגע לי, אני מרגיש שאני שרלי קוליבאלי", כשהוא רומז בכך לסיסמת התמיכה במגזין "אני שרלי" וכן לשמו של המחבל, אמדי קוליבאלי, שביצע את הפיגוע במרכול היהודי. ב-18 במרץ הורשע ב"התייחסות בסלחנות לטרור" (Condoning) ונגזרו עליו שני חודשי מאסר על תנאי וקנס של 30 אלף אירו. בנובמבר 2015 הורשע בבלגיה בעקבות התבטאויות אנטישמיות, ונדון לחודשיים מאסר בפועל.
בדצמבר 2018, על רקע "מחאת האפודים הצהובים" פרסם דיידונה סרטון ביו-טיוב בו טען שהיהודים חוגגים ושמחים כאשר תושבי צרפת סובלים, זאת על רקע הדלקת נרות חנוכה ברחבה שלפני מגדל אייפל. כן כינה את נשיא צרפת עמנואל מקרון, שעבד בעברו בבנק רוטשילד, "מקרון רוטשילד" ועושה דברם של "היהודים העשירים".
ביולי 2019 נדון לשתי שנות מאסר ולקנס של 200,000 אירו, בגין עבירות של העלמת הכנסות והלבנת הון.
קישורים חיצוניים
Jean-Louis Beaucarnot - Dieudonné et les faussaires en généalogie, La revue française de généalogie, 10.1.2014 -כתבה המבטלת את התאוריה לפיה אמו של דיידונה הייתה כביכול ממוצא יהודי אלזסי
טיילור היקס
טיילור רובן היקס (באנגלית: Taylor Reuben Hicks; נולד ב-7 באוקטובר 1976) זמר מוזיקת נשמה, מוזיקאי אמריקני. זוכה העונה החמישית של אמריקן איידול.
היקס נולד בברמינגהאם, אלבמה. הוא נולד עם שיער בלונדיני, לאחר מכן שיערו השתנה לחום כהה/שחור, וכשהיה בן 13 שיערו הפך לאפור. ב-1995 נרשם היקס לבית ספר למוזיקה והתחיל להוציא דיסקים עצמאיים לבדו.
היקס השתתף בעונתה ה-5 של אמריקן איידול לאחר שעבר את האודישנים בלאס וגאס. במהלך העונה שר היקס שירים רבים אשר התאפיינו בסגנונו המיוחד.
לבסוף, ב-24 במאי 2006, גבר היקס על המתמודדת נגדו, קתרין מקפי עם יותר מ-63.4 מיליון קולות, והפך לזוכה אמריקן איידול המבוגר ביותר.
מיד לאחר הניצחון בתוכנית, הוציא היקס את הסינגל הראשון שלו "Do I Make You Proud", אשר זינק מיידית למקום הראשון במצעד הסינגלים בארצות הברית. אלבום הבכורה שלו יצא ב-12 בדצמבר 2006, זמן מה לאחר שחרור הסינגל הראשון מתוכו. כחודש לאחר יצא האלבום, הוא זכה למעמד של דיסק זהב לאחר שמכר מעל חצי מיליון עותקים בארצות הברית לבדה. בינואר 2008 הודיעה חברת תקליטי RCA כי היקס שוחרר מההסכם להפקת תקליטים עם החברה.
ביוני 2008, חתם היקס על חוזה בחברת התקליטים "ונגאורד". ב-12 באוגוסט הוא הוציא אלבום אוסף בשם "Early Works". ב-10 במרץ 2009, יצא אלבומו השני "The Distance".
סלים השני
סלים השני (בטורקית עות'מאנית: سليم ثانى; בטורקית: II. Selim; 28 במאי 1524 − 12 בדצמבר 1574) היה הסולטאן האחד-עשר של האימפריה העות'מאנית ושלט בה מ-1566 ועד מותו ב-1574. הוא היה בנו של סולימאן הראשון ואשתו החוקית הורם סולטאן.
חודרן קינטי
חודרן קינטי או חודר שריון קינטי (מכונה בעברית גם ח"ש, חודר שריון וגם חץ, על שום צורתו. שם רשמי בצה"ל: ח"ש-חץ) הוא פגז שאינו מכיל חומר נפץ ומשתמש באנרגיה קינטית על מנת לחדור שריון של רכב קרבי משוריין ולהסב נזק לחללו הפנימי.
מאחר שחודרנים קינטיים נעדרי חומר נפץ ומנגנון החדירה והסבת הנזק שלהם מתבסס על מהירותם הרי שיש צורך בכלי ירי המסוגל להעניק להם מהירות גבוהה. כלי ירי שכזה יתאפיין בבית-בליעה גדול שיוכל להכיל כמות נכבדת של חומר-נפץ הודף ולעמוד בלחצים ובחום כתוצאה מהפעלתו כמו-גם בקנה ארוך מספיק כדי לאפשר לקליע הקינטי לצבור מהירות גבוהה כתוצאה מדחיפת גזי הבעירה. לכן, כיום, חודרנים קינטיים נמצאים בשימוש בעיקר כתחמושת של טנקים, שבהם התותח הראשי מסוגל לספק את התנאים הללו ולא כחימוש עבור תותחים קטנים או נשק אישי.
סלים השני
בשנותיו האחרונות של אביו, באמצעות תככים בתמיכת חונכו האישי, לאלה מוסטפא פאשה, סלים הרחיק את אחיו ויריבו, שהזאדה באיזיט, המועדף על הסולטאן, והשיג את הוצאתו להורג באימפריה הספווית (איראן) יחד עם ארבעת ילדיו.
חודרן קינטי
אמצעי ירי נוסף, העושה שימוש בקליעים קינטיים, הוא התותח האלקטרומגנטי, אולם הקליעים אותם הוא יורה אינם פגזי "חודרן קינטי" שבהם עוסק ערך זה.
מבנה ואופן פעולה
החודרן עשוי ממתכת כבדה, לרוב טונגסטן או אורניום מדולדל, והוא מעוצב כמוט מחודד שבקצהו, בגרסאות הנורות מקנה חלק קדח, סנפירי יצוב. מכיוון שקוטר החודרן קטן בהרבה מקוטר התותח היורה אותו עטוף החודרן במנעלים (Sabot), שתפקידם לייצב את החודרן בקנה התותח ולהתאימו לקוטר התותח בשלב האצת החודרן בקנה בזמן הירי. לאחר יציאת החודרן מהקנה נפרדים ממנו המנעלים ונושרים, מרחק קצר מהתותח, לאחר שסיימו את תפקידם והחודרן ממשיך במעופו אל המטרה.
סלים השני
סלים השני לא גילה עניין בשלטון והתמסר לחיי הוללות, אורגיות ומסיבות שיכר, שהעניקו לו את הכינוי "השיכור" (Sarhoş). כונה גם "הצהוב" (Sarı) בשל שיערו הבלונדיני. הוא הותיר את מלאכת השליטה לשריו, ובמיוחד לסוקולו מהמט פאשה (Sokollu Mehmed Paşa) הסרבי, אשר הצליח לכרות ב-1568 הסכם עם מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לפיו מסר האחרון את השלטון במולדובה ובוולאכיה לעות'מאנים ושילם להם מס שנתי. מאידך ספגו העות'מאנים תבוסה מידי האימפריה הרוסית במלחמת רוסיה-טורקיה, 1568-1570. המצור ששמו על אסטרחן נהדף והצי העות'מאני הושמד ב-1570 בסערה. גם בחזיתות האחרות של האימפריה התפלגו הישגי העות'מאנים במידת הצלחתם. קפריסין נכבשה ב-1571, אך הצי העות'מאני ספג מפלה קשה בקרב לפנטו ביוון ב-7 באוקטובר 1571. הוא שוקם בתוך חצי שנה בלבד והשליטה הטורקית בים התיכון נשמרה. ב-1574 שוב כבשו העות'מאנים את תוניסיה מידי הספרדים ששלטו בה במשך שנתיים בלבד.
סלים השני, ששלט באימפריה משך 8 שנים בלבד, נבדל בכל מובן מאביו, סולימאן המפואר, ויש הרואים בימיו את סיום תקופת עלייתה של האימפריה העות'מאנית, גם אם נכונו לה יותר ממאה שנים נוספות של שגשוג יחסי.
בתרבות הפופולרית
בסדרת הטלוויזיה הטורקית "הסולטאן", מגולם שחזאדה סלים על ידי השחקן הטורקי אנגין אוזטורק.
חודרן קינטי
מבנה ואופן פעולה
האנרגיה הקינטית של החודרן תלויה במסה ובריבוע המהירות. כלומר, הגורם המשמעותי הוא המהירות. מכאן שכדי לספק לחודרן יכולת חדירה טובה יותר למטרה ויכולת לגרום בה לנזק רב יותר ישנה חשיבות לשמר את מהירותו של החודרן בזמן מעופו אל המטרה, כדי לשמר לרגע הפגיעה כמה שיותר מהאנרגיה הקינטית שהוענקה לו בירי (עיקרון שאיננו חשוב בעיצוב פגז בעל מטען חלול לדוגמה). לכן, החודרן מעוצב כגוף צר כדי להקטין את הגרר הנוצר כתוצאה מחיכוך החודרן באוויר לאחר יציאתו מהקנה. הקטנת הגרר מאפשרת לחודרן לשמר כמה שיותר ממהירותו בזמן המעוף ולכן, כתופעת לוואי רצויה, גם משפרת את דיוקו.
בנוסף לזאת, ככל שהחודרן צר יותר כך קטן שטח המגע שלו עם מיגון המטרה במהלך ניסיון החדירה אליה. שטח המגע בין קצה החודרן ובין מיגון המטרה הוא האזור שבו מתנגד המיגון לתנועת החודרן ו"מנסה" לעוצרו. מכאן שבאזור זה מתהווים לחצים וכוחות חיכוך אדירים, הבאים לידי ביטוי בטמפרטורות גבוהות ביותר ובלחצים מכניים עצומים. תנאים קיצוניים אלו שוחקים ומפוררים את קצהו הקדמי של החודרן ככל שהוא מעמיק לחדור לתוך המיגון, מאטים אותו וגורמים לפיזור גדול יותר של כוח החדירה שלו. מכאן שעיצוב החודרן כגוף צר יותר והקטנת שטח המגע כאמור, לא רק משמרות את מהירותו בזמן המעוף אלא אף מסייעות לחודרן להעמיק ולחדור לתוך מיגון המטרה.
מהטעמים הללו נדמה, אם-כן, כי ככל שיעוצב החודרן כגוף צר וארוך יותר כך ישתפר תפקודו. אולם, לא כך היא ומסתבר כי אליה וקוץ בה: ככל שהחודרן צר וארוך יותר כך נפגעת יציבותו בזמן המעוף ו'ציר הגוף' שלו (ציר האורך העובר במרכזו) נוטה לסטות מ'ציר התנועה' שלו. סטייה זו, ההולכת ומחריפה במהלך המעוף, לא רק פוגעת בדיוק הפגיעה במטרה של החודרן, אלא אף מאטה אותו משמעותית (בגלל הגדלת הגרר באוויר) ומביאה גם למצב בו החודרן פוגע במיגון המטרה כשהוא בזווית למישור המיגון. שתי תופעות המפחיתות משמעותית את יכולת החדירה שלו לתוך המיגון. מסיבה זו במהלך תכנון מבנהו של החודרן יש לשמור על מבנה צר וארוך, כדי לשפר את סיכוי החדירה למטרה, אך להימנע ממבנה ארוך וצר מדי, כדי שלא לפגוע ביציבות המעוף.
לחץ הגזים מהקנה מאיץ את החודרן, ולרוב מהירות הלוע, המהירות בה עוזב החודרן את הקנה היא בסביבות 970 מטרים לשנייה. הירי מעניק לחודרן אנרגיה קינטית גבוהה מאוד (סדר גודל של 6-7 מגה-ג'אול אחרי הפרדת המנעלים), ולרוב הלחץ בו פוגע החודרן במטרה הוא בסביבות 3,500 קילוגרם לסנטימטר רבוע. ככל שהמרחק גדול יותר מהירות החץ והאנרגיה הקינטית שלו יורדות, אך מרבית החודרנים יעילים עד לטווח של 6 קילומטרים.
קוטרם של חודרנים מודרניים הוא 2–3 סנטימטרים ואורכם 40–60 סנטימטרים. למעשה, ככל שהטכנולוגיה מתפתחת, החודרים מעוצבים כך שיהיו צרים יותר וארוכים יותר, כדי להשיג גם מסה מרבית וגם גרר מינימלי, אך ככל שהיחס אורך\קוטר גדל, כך קשה יותר לייצב את החץ מבחינה אווירודינמית. באופן מסורתי, ראשי קרב מיוצבים באוויר על ידי סחרור, ולכן מרבית התותחים עד לשנות ה-90 של המאה ה-20 עשו שימוש בקנה מחורק. אולם כאשר אורכו של ראש הקרב גדול פי 6 מקוטרו, הסחרור אינו יעיל, ראש הקרב מאבד מיציבותו והעדר היציבות פוגעת בדיוק. מסיבה זו, החודרן מיוצב על ידי סנפירים. תותחים בעלי קנה מחורק יכולים לירות חודרנים על ידי קיומה של טבעת מסתחררת, שמטרתה מניעת בריחת גזים מהקנה והסתחררות במגע עם הסלילים, במקום החודרן והמנעלים. החודרן עשוי לרוב ממתכת כבדה או מתרכובות, אך הם חייבים להיות מחומרים בעלי צפיפות גבוהה. לכן, משתמשים בטונגסטן, טונגסטן קרביד או אורניום מדולדל במסג עם ניקל, אבץ או שניהם. לחודרנים קינטים העשויים מאורניום מדולדל יש אפקט נוסף, כיוון שהשברים מתלקחים במגע עם האוויר לאחר הפגיעה וגורמים להצתה של תחמושת ודלק. יתרון נוסף של חודרנים קינטיים העשויים אורניום מדולדל הוא תכונת החידוד העצמי של חומר זה. חידוד עצמי משמעו שהקצה החודר של מוט האורניום נשחק במהלך החדירה בצורה השומרת על מבנה חד בקצהו וכך גדל עומק החדירה המקסימלי. גם חודרנים רגילים, כאשר פוגעים וחודרים דרך שריון הטנק, ממירים חלק מהאנרגיה הקינטית שלהם לחום ומחדירים שברי פגז ושברי שריון בטמפרטורות של בין 500 ל-1,500 מעלות צלזיוס אל תוך חלל הטנק ובכך פוגעים במערכות ובצוות, לעיתים קרובות עד כדי השבתה מלאה של הטנק ופגיעה באנשי הצוות.
להבות חביבה
לַהֲבוֹת חֲבִיבָה הוא קיבוץ המשתייך לתנועת הקיבוץ הארצי, אשר נמצא במועצה אזורית מנשה ונקרא על שמה של חביבה רייק.
היסטוריה
הקיבוץ נוסד בשנת 1949 על האדמות שכיום יושב עליהן מושב שדה יצחק על ידי חברי השומר הצעיר שעלו מצ'כוסלובקיה. ב-1951 עבר למקומו הנוכחי על אדמות ח'רבת ג'למה, שהיה כפר קטן שסופח לישראל בהסכמי רודוס. תושביו פונו ממנו ב-1950, וב-1952 ביקשו לחזור אליו תושביו ולקבל חזרה את רכושם ואף עתרו בנושא לבית המשפט העליון, שקבע כי "הרחקת המבקשים מאדמותיהם נעשתה ללא כל יסוד חוקי וללא כל הצדקה". עם זאת, חזרתם נמנעה על ידי הרשויות וב-1953, בהוראת צה"ל ובתקציב מיוחד שהופנה לנושא, פוצצו אנשי להבות חביבה את בתי הכפר שנותרו.
להבות חביבה הוא אחד מהיישובים הדרומיים ביותר של המועצה האזורית מנשה.
ב-1975 במסגרת מהלך של "חברת נוער", עברו להתגורר בקיבוץ 30 יהודים יוצאי ארצות האסלאם שעלו ב"עליית הנוער".
בקיבוץ נמצא מועדון ברלה בו מתקיימות הופעות רבות. לקיבוץ אופי חילוני. בשנות ה-2000 עבר תהליך הפרטה ומתקיים כיום במודל של קיבוץ מתחדש. במהלך השנים האחרונות קלט הקיבוץ משפחות רבות, כחברות מן המניין.
הקיבוץ מתפרנס מחקלאות, גידולי שדה, מטעי אבוקדו, רפת משותפת ועוד.
מושבת חלל
מושבת חלל היא התיישבות אנושית המוקמת מחוץ לכדור הארץ, על כוכב לכת, ירח, אסטרואיד או בחלל עצמו. הרעיון למושבות חלל קיים כבר שנים רבות במדע הבדיוני וחוקרים רבים בחנו רעיונות בנושא, אך היום לא קיימת מושבת חלל (אם כי קיימת תחנת החלל הבינלאומית).
המטרה העיקרית של מושבות חלל היא לפתור את בעיית גידול האוכלוסייה בכדור הארץ בעתיד הרחוק. אך אם יוקמו בעתיד הקרוב מושבות חלל הן ישמשו, כנראה, בעיקר למחקר החלל וכתחנות ביניים בדרך למקומות רחוקים יותר.
תכנון מושבת חלל
כיום יש כמה דגמים למושבת חלל. כל דגם ממשי צריך למלא אחר הדרישות הבאות:
התכנון צריך להתחשב גם בכך שבניית מושבת חלל עצמה היא תהליך מורכב, יקר ואפשר לשלוח רק מעט חומרים לבניית המושבה בכל פעם. (משום שהטילים הקיימים אינם יכולים לשאת הרבה משקל).
חומרים
כדי לבנות מושבות בחלל (ולא על כוכבי לכת או על ירחים), יש צורך בכמות גדולה מאוד של חומרי בנייה. האפשרות לשגר את החומרים האלו מכדור הארץ היא לא מעשית, כתוצאה מכמות החומרים והמחיר הגבוה. עלו הצעות להפיק חומרים מהירח, אסטרואידים ושביטים ליד כדור הארץ לצורך בניית מושבה במסלול סביב כדור הארץ, או מכוכב הלכת עצמו עליו התחנה נבנית.
אנרגיה
מושבות החלל יזדקקו למקורות אנרגיה קבועים לצורך תפקודן. מקורה של אנרגיה זו לא יוכל להיות כדור הארץ עקב אותה מגבלת שינוע מכדור הארץ אל עבר החלל. אפשרות אחת הינה הפקת אנרגיה סולארית מקרינת השמש: בחלל אין לילות, עננים או אטמוספירה, ולכן כמות האנרגיה הסולארית שאפשר להפיק מהשמש גדולה בהרבה מאשר על פני כדור הארץ. אנרגיה נוספת ישימה להפקה בחלל היא אנרגיה גרעינית אך ישנה בעיה להעביר חומרים רדיואקטיביים לחלל באמצעות שיגור רקטי שעלול להשתבש ולפזר חומרים רדיואקטיביים ברחבי כדור הארץ.
תקשורת
תקשורת בין מושבות החלל לבין כדור הארץ, ובין מושבות החלל לבין עצמן תהיה נחוצה. אם המושבות יהיו קרובות לכדור הארץ אפשר יהיה להעביר מידע דרך הלוויינים שמקיפים את כדור הארץ. אך אם המושבות יהיו רחוקות יותר (במסלול סביב השמש, לדוגמה), יהיה קושי בהעברת מידע. הזמן שייקח למידע להגיע לכדור הארץ ינוע בין 7 ל-44 דקות, ולכן תקשורת מיידית תהיה בלתי אפשרית. אפשרויות תקשורת אחרות, כמו דואר אלקטרוני, עדיין יהיו אפשריות.
תמיכה בחיים
על מושבות החלל לכלול מערכות המאפשרות תנאי חיים כמו בכדור הארץ: אספקת אוויר, מים, מזון, אור, חשמל, כבידה, וטמפרטורות נוחות. לצורך כך, תהיה במושבת החלל מערכת אקולוגית סגורה אשר תקיים את כל התנאים הללו (מלבד כבידה מלאכותית), ויהיה צורך למחזר מים, מזון וחמצן. אפשר גם לגדל צמחים בתוך מושבת החלל כדי להפיק חמצן. הפחמן הדו־חמצני שייפלט על ידי יושבי תחנת החלל יזין את הצמחים, והצמחים יפלטו חמצן. הטכנולוגיה הקרובה ביותר הקיימת היום היא של צוללות גרעיניות, שמאפשרות לצוות לשהות מתחת לפני המים במשך חודשים.
הגנה מקרינה
בחלל נמצאות כמויות גדולות מאוד של קרינה, אשר יפגעו במתיישבים במושבות החלל, אם לא תהיה להם הגנה קבועה. בכדור הארץ, האטמוספירה מספקת את ההגנה מפני הקרינה, אך במושבות חלל יהיה צורך בכמות גדולה של חומר שתהיה מסוגלת לחסום את הקרינה. לא תהיה בעיה להפיק כמות גדולה זו משאריות האסטרואידים אשר שימשו קודם לכן כמקור לחומרים אחרים, אך יהיה קושי גדול בתמרון המושבות אם המסה שלהן תהיה כל כך גדולה. בנוגע להתיישבות על מאדים, מוצע פתרון של מחסה מלאכותי בסגנון איגלו לצורך הגנה זו.
כבידה מלאכותית
במושבות החלל יהיה צורך ליצור כבידה מלאכותית הדומה לזו שעל־פני כדור הארץ. ישנן מספר אפשרויות לעשות זאת. האפשרות הקלה ביותר לביצוע היא בניית מושבת חלל אשר תסתובב סביב עצמה, ושתושביה יחיו על צדה הפנימי של המעטפת שלה, כמו גליל, טורוס או כדור. הסיבוב יפעיל כוח מדומה (המכונה "כוח צנטריפוגלי") על כל העצמים שיימצאו בחלק הפנימי של המעטפת, וכתוצאה מכך תיווצר אשליה של כבידה. צורה זו של כבידה מלאכותית עשויה לגרום למספר בעיות:
שתי הנוסחאות הבאות מתארות את הקשר בין הכבידה ביחס לכדור הארץ (g: ערך של 1, לדוגמה, מראה שהכבידה המלאכותית שוות ערך לכבידה על כדור הארץ), רדיוס הסיבוב במטרים (R) ומספר הסיבובים סביב עצמה שתעשה המושבה בדקה (rpm):
כך, לדוגמה, אם מעוניינים בכבידה של 1g וסיבוב אחד כל דקה (כדי למנוע סחרחורות ובחילות) רדיוס הסיבוב צריך להיות בערך 890 מטרים.
סיבות להקמת מושבת חלל
התועלת שבהקמת מושבת חלל היא בעיקר במניעת צפיפות ודלדול משאבים בכדור הארץ, אך יש לרעיון זה יש כמה יתרונות נוספים:
מיקום מושבת חלל
קיימים כמה מיקומים אפשריים למושבת חלל: יש הטוענים כי מושבות החלל הראשונות צריכות להיות מבנים אשר יהיו במסלול קרוב לכדור הארץ, ולא מושבות על כוכבי לכת. במקרה זה, ישנם כמה מיקומים אפשריים למושבות החלל.
מסלול הקפה סביב כדור הארץ
אחת האפשרויות למיקום של מושבות חלל היא במסלול הקפה סביב כדור הארץ, דבר אשר יאפשר קרבה גדולה לכדור הארץ ותקשורת מהירה. במסלול סביב כדור הארץ יש אור שמש (שבו ניתן להשתמש להפקת אנרגיה) כל הזמן, בעוד שבכוכבי הלכת, אור השמש נחסם לפחות חצי מהזמן. בנוסף, בתנאי חוסר כבידה אפשר יהיה לבנות את מושבות החלל בקלות רבה יותר, ואפשר יהיה לשלוט ברמת הכבידה (המלאכותית).החיסרון היחיד במסלול סביב כדור הארץ הוא מחסור בחומרים. את החומרים אפשר להביא מכדור הארץ (אך הדבר יקר), או שאפשר להביא את החומרים מאסטרואידים ושביטים קרובים לכדור הארץ, אשר מכילים את רוב החומרים הנחוצים.
נקודות לגראנז'
נקודות לגראנז' הן חמש נקודות שמתייחסות לשני גופים גדולים המפעילים כבידה, ובהן אפשר למקם גוף קטן מאוד ביחס לשני הגופים, כך שהגוף הקטן יישאר במקומו ביחס לשני הגופים האחרים. כך, אפשר למקם מושבות חלל בחמש נקודות לגראנז' שבין כדור הארץ לירח. לנקודות אלו ייקחו ימים אחדים להגיע עם הטכנולוגיה הנוכחית, ואור השמש יהיה זמין להן כמעט כל הזמן.
את מושבות החלל אפשר יהיה גם למקם בנקודות לגראנז' שבין השמש לכדור הארץ, אך רק L1 ו־L2 יהיו בטווח הגעה שיימשך כמה ימים מכדור הארץ. בטכנולוגיה שקיימת היום יידרשו מספר חודשים כדי להגיע לשאר הנקודות. בנקודות אלו אור השמש יהיה זמין כל הזמן. אולם, כדי לשמור על מסלול המושבות בנקודות L1-L3 יידרשו תמרונים מתמידים, ובנקודות L4 ו־L5 נוטה להצטבר אבק, ולכן נקודות אלה פחות מתאימות למושבות חלל ממה שחשבו בהתחלה.
בוגוד
בוגוד (בלטינית: Bogud; ביוונית: Βογούας; ? - 31 לפנה"ס), מלך מאוריטניה מטעמה של הרפובליקה הרומית. לעיתים נקרא גם בוגוס (Bogus).
תולדות חייו
בוגוד היה בנו של בוקכוס (Bocchus), מלך מאוריטניה ששלט בחסות הרומאים. לאחר מות אביו הוא עלה למלוכה בשותפות עם אחיו בוקכוס השני, כשבפועל הממלכה הייתה מחולקת לשני חלקים שבכל אחד מהם אחד האחים שלט.
עם פרוץ מלחמת האזרחים ברומא בין יוליוס קיסר לפומפיוס צידדו בוגוד ואחיו בקיסר. בשעה שקיסר נלחם כנגד פומפיוס ביוון בשנת 48 לפנה"ס הגיש בוגוד סיוע למושלה של היספניה בייטיקה קווינטוס קסיוס לונגינוס בדיכוי מרד שבפרץ בחיל המצב הרומאי שהיה מוצב בפרובינקיה.
לאחר רצח קיסר באידו של מרץ 44 לפנה"ס צידד בוגוד במרקוס אנטוניוס, דבר שהביא לקרע עם אחיו שהפך לחסידו של אוקטביוס. בשעה שבוגוד שהה בהיספניה בשנת 38 לפנה"ס פרץ נגדו מרד ביוזמת אחיו והוא איבד את חלקו בממלכה לבוקכוס, שהפך למלך על כל מאוריטניה לאחר שאוקטביוס נתן את אישורו להפיכת החצר.
בוגוד הצטרף לאנטוניוס במלחמתו באוקטביוס ביוון, הוא הגן על העיר מטוני שבפלופונסוס, אולם הובס על ידי כוחותיו של אוקטביוס בפיקודו של מרקוס ויפסניוס אגריפס. בוגוד נפטר בשנת 31 לפנה"ס.
ווז' (מחוז)
ווז' (בצרפתית: Vosges) הוא מחוז בצפון צרפת. הוא אחד מהמחוזות המרכיבים את חבל גראנד אסט. את שמו קיבל מהרי הווז' שנמצא במזרח המחוז.
מחוז ווז' היה אחד מ-83 המחוזות הראשונים שנוצרו במהלך המהפכה הצרפתית ב-4 במרץ 1790. כשליש משטח מהמחוז עבר לשליטת הפרוסים ב-1871 בעקבות כניעת צרפת במלחמת צרפת–פרוסיה. השטח הוחזר לצרפת לאחר מלחמת העולם הראשונה במסגרת חוזה ורסאי.
הרי הווז' זורם נהר המוזל מדרום המחוז לצפונו שם הוא ממשיך אל מחוז מורת ומוזל בדרכו אל נהר הריין.
מימון טרור
חקיקה ורגולציה נגד מימון הטרור
לרוב, מסתמכים ארגוני טרור על כספים שהתקבלו ממקורות שאינם לגיטימיים, דהיינו כספים שהושגו במהלך ביצוע עבירות, ובפרט סחר בסמים, הברחות, סחר לא חוקי בנשק, מעשי מרמה, ומעשי סחיטה. במקרים אלה, מבוסס המאבק במימון טרור גם על התשתית המשפטית למאבק בהלבנת הון. בשונה מהמאבק בהלבנת הון שבו הדגש הפלילי הוא על מקור הכספים, מתמקד המאבק במימון טרור ביעד של הכספים, כאמור, פעולות טרור וארגוני טרור.
החלטה 1373 של מועצת הביטחון של האו"ם מ-28 בספטמבר 2001 קובעת, בין השאר, כי על כל המדינות:
בשל החשיבות הגדולה בסיכול ערוצי מימון הטרור, כחלק מהמאמץ המקומי והבינלאומי לסיכול פעילותם של ארגוני טרור, ובעקבות פיגועי 11 בספטמבר, בשנת 2001 ארגון ה-FATF (Financial Action Task Force) החליט לשלב את המאבק במימון טרור עם המאבק בהלבנת הון. זאת, לנוכח הדמיון הרב בטכניקות ובדפוסי פעולה המיושמים על ידי ארגוני הפשיעה וארגוני הטרור לשם העברת כספים תוך הסתרת מקורם וייעודם; ולנוכח העובדה כי גורמים רבים, כדוגמת העברות כספים חוצות גבולות, מקשות על איתור הערוצים הכספיים המשמשים למימון טרור ומצריכים רמה גבוהה של שיתוף פעולה בין-לאומי, בו השתלבה גם ישראל.
בשנת 2001 נחקק בארצות הברית "חוק הפטריוט", שהפרק השלישי שלו עוסק בסיכול טרור באמצעות מניעת הלבנת הון.
כחלק מהמאבק במימון הטרור נחקק בישראל, שהוחלף בשנת 2016 ב. ביישום חוקים אלה עוסקת הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור.
לחימה במימון הטרור
בנוסף לחקיקה המיועדת למניעת מימון לטרור נעשות פעולות לחימה, בידי כוחות צבא וארגוני מודיעין, לשם פגיעה במימון הטרור. דוגמאות לכך:
שמואל עמאר
רבי שמואל עמאר (ה'תק"ץ, 1830 - י"ח באלול ה'תרמ"ט, 14 בספטמבר 1889) היה דיין, משורר, ומקובל בעיר מקנס שבמרוקו, מחבר הספרים "דבר שמואל" ו"שמע שמואל".
ביוגרפיה
רבי שמואל נולד בעיר מקנס שבמרוקו, היה ידוע בחוכמתו ובהתמדתו בלימודו ועסק במסחר. בשנת ה'תרל"א, 1871 נפטר אחיו רבי אברהם עמאר אשר היה רבה הראשי של העיר מקנס, חכמי העיר פנו לרבי שמואל עמאר בבקשה לקבל עליו את רבנות העיר, בתחילה סירב, אך לאחר בקשות חוזרות והסכם כי לא יקבל מהקהילה שכר על משרתו הסכים לקבל עליו את המשרה, בה כיהן עד פטירתו בי"ח באלול ה'תרמ"ט (1889). לאחר פטירתו בנו רבי שלום התמנה לדיין תחתיו.
משפחתו
רבי שמואל נישא בראשונה לאסתר בת אליעזר טובי אך היא נפטרה בשנת ה'תרי"ג, 1853, זמן קצר לאחר נישואיהם. אחר כך נשא את רבקה בת רבי מרדכי טולדאנו ונולדו לו בנו שלום ובתו מזל טוב, בשנת ה'תרל"א (1871) נפטרה גם רבקה, ורבי שמואל נשא את לונה טולדאנו ונולדה להם בתו זוהרה. לאחר זמן נשא רבי שמואל גם את פריחה בת רבי לוי טולדאנו ונולד להם בנו רבי רחמים שלמה.
מנהיגותו
רבי שמואל שימש במשרת ראש אב בית הדין בעירו, ובבית דינו ישבו: רבי שלום משאש (סבו של רבי שלום משאש), רבי יעקב בירדוגו, רבי רפאל דוד בירדוגו, ורבי רפאל אבן צור. רבי שמואל היה ידוע בגאונות הרבה ובכוחו הגדול בפסק ובהלכה. בשבתו בדין עסק רבי שמואל גם בבעיות האישיות אשר העסיקו את אנשי עירו והיה ידוע בליבו החם ורגישותו למצוקותיהם, הוא השתמש בכספו האישי לרווחת אנשי עירו ובעיקר לטובת העניים והנזקקים. התכתב גם עם בית הדין בעיר "רבאט", עם הרב יוסף בירדוגו, והרב אברהם צבע.
במקנס ישנו בית כנסת קטן על שם רבי שמואל, הנקרא בפי תושבי העיר היהודיים "אסליווא אזג'ירא".
זיקתו לארץ ישראל
חלומו של רבי שמואל היה לעלות לארץ ישראל ולהתיישב בה, אך הוא לא זכה להגשים את חלומו. בימי חייו פעל רבות למען החזקת היישוב היהודי בארץ ישראל ולטובת השד"רים אשר הגיע לעירו ושהו בה, הן בכסף והן במתן עצות אשר יועילו להם בשליחותם.
יצירתו
רבי שמואל כתב ספרים רבים והיה משורר אשר פיוטיו נתפרסמו והיו לשירי עם בקרב בני עירו, אחד מפיוטו הידועים הוא פיוט הודיה בשם "ארוממך אלי ואודה את שמך", על גזרה אשר נגזרה על בני עירו והתבטלה ביום פורים. וכן שירו המופיע כהקדמה לספר "משפטים ישרים" לרבי רפאל בירדוגו ובו הוא חתום בשם "רבי רפאל ן' צור" אך שמו רמוז בסוף ההקדמה "אני שמואל עמאר".
פלורנס (אסטרואיד)
גילוי
פלורנס התגלה ב-2 במרץ 1981 על ידי האסטרונום אמריקאי "בובי" שֶלטֶה ג'ון באס באמצעות מצפה הכוכבים סיידינג ספרינג באוסטרליה. שמו ניתן לו על שם פלורנס נייטינגייל.
מסלול ומאפיינים
פלורנס מסווג כאסטרואיד שעלול לסכן במסלולו את כדור הארץ ולהתנגש בו ( Potentially hazardous PHA),  וזאת כי המרחק המינימלי החזוי בין מסלולו למסלול כדור הארץ הוא פחות מ-0.05 יחידות אסטרונומיות.
מעברים ליד כדור הארץ
האסטרואיד פלורנס חלף קרוב לכדור הארץ ב-1 בספטמבר 2017. בזמן החליפה היה מרחקו מכדור הארץ 0.04357 יחידות אסטרונומיות, שהם 6,517,979 ק"מ. במעברו ליד כדור הארץ הוא נראה בבהירות נראית מקסימלית של 8.7 ב-30 באוגוסט, ונשאר בבהירות של עד 10 עד 15 בספטמבר 2017. ניתן לצפות באסטרואיד בעזרת טלסקופים במעברו מדרום לצפון דרך קבוצות הכוכבים דג דרומי, גדי, דלי ודולפין. מעבר זה הוא הקרוב ביותר מאז 1890. תחזיות המסלול אומרות כי עד שנת 2500 הוא לא יחלוף שוב בקרבה כזו לכדור הארץ.
שרפה (עם)
שֶׁרְפָּה היא קבוצה אתנית החיה במרומי רכס ההימלאיה בנפאל. מקור השם הוא במילה הטיבטית ཤར་པ། ("שר") שפירושה הוא "מזרח", ובמילה "פה" שפירושה הוא "אנשים".
בני השרפה היגרו ממזרח טיבט לנפאל ב-300–400 השנים האחרונות. כיום חיים כ-150,000 בני שרפה, רובם בנפאל, אך חלקם בטיבט ובהודו (בעיקר בערים דרג'ילינג וקלימפונג במערב בנגל). 93% מהם משתייכים לדת הבודהיסטית. שפת בני השרפה דומה במידה רבה לטיבטית.
השרפה וטיפוס הרים
בני השרפה היוו נכס בעל חשיבות רבה לחוקרים הראשונים של אזור ההימלאיה. רבים מהם שימשו להם כמורי דרך וכסבלים בתנאים הקיצוניים של הפסגות והשבילים הגבוהים של האזור. כיום המושג 'שרפה' הפך שם נרדף של כמעט כל מדריך או סבל המועסק על ידי משלחת טיפוס בהימלאיה. השרפה הנפאלים נוטים להדגיש את ההבדל בינם לבין סבלים שאינם בני עמם. השרפה בדרך כלל מועסקים בתפקידי הדרכה ופיקוד, ומקבלים על כך תשלום וכבוד רב יותר מהאחרים המשמשים כנשאים, סבלים ובתפקידים שונים פחותי אחריות.
בן השרפה הידוע ביותר הוא מטפס ההרים טנזינג נורגיי, שהיה הראשון שהגיע לפסגת האוורסט, יחד עם שותפו הניו זילנדי אדמונד הילרי. גם באבו צ'ירי שרפה ידוע כמטפס מוכשר.
מחקרים הראו כי השרפה עמידים בפני מחלת גבהים יותר מכל קבוצה אתנית אחרת בעולם גם אם לא ביקרו מעולם בהימלאיה. וישנם מספר מחקרים גנטיים הטוענים כי מקור של מאפיין זה של השרפה הוא תורשתי ותוצר של התאמה רב דורית לסביבות דלות בחמצן. מחקרים אלו מצאו מבנה המוגלובין היעיל יותר בהולכת חמצן ויצור כמעט כפול של חנקן חמצני, כמו גם העדר בצקת ריאות כתוצאה משהיה בסביבות ממועטות חמצן.
יחסי אוקראינה–פולין
אוקראינה היא המדינה עם המספר הגדול ביותר של קונסוליות פולניות.
היסטוריה
שורשיהם של היחסים בין שתי המדינות במאות ה-16 וה-17, כאשר שטחה של אוקראינה של ימינו, על האוקראינים שבו, היו חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי, ואף קודם לכן התקיימו קשרי ידידות בין ממלכת פולין לממלכת גליציה-ווהלין.
לאחר מלחמת העולם הראשונה פרצה מלחמת פולין-אוקראינה בין הרפובליקה העממית של אוקראינה לבין הרפובליקה הפולנית השנייה, ובשנת 1920 נחתם חוזה ורשה (1920) שבו נחתמה ברית בין המדינות כנגד רוסיה הסובייטית. בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הייתה פולין עצמאית, ואילו אוקראינה הייתה חלק מברית המועצות. במהלך מלחמת העולם השנייה היו שתי המדינות תחת כיבוש גרמני, ולאחר המלחמה פרצו התלקחות של מתחים אתניים, ביניהן מעשי טבח בפולנים בווהלין ובגליציה המזרחית ומבצע ויסלה, שבו גורשו עשרות אלפי אוקראינים מפולין.
בתקופת ברית המועצות כמעט ולא היו יחסים ישירים בין הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית לרפובליקה העממית הפולנית, אולם לאחר נפילת ברית המועצות כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים.
ב-13 באוקטובר 1990 הסכימו פולין ואוקראינה על "הצהרה על היסודות והכיוונים הכלליים בפיתוח היחסים הפולנים-אוקראינים". סעיף 3 של הצהרה זו אמר כי לאף מדינה אין טענות טריטוריאליות נגד השני, ולא תהיה כזו בעתיד. שתי המדינות הבטיחו לכבד את זכויותיהם של המיעוטים הלאומיים בשטחם ולשפר את מצבם של המיעוטים בארצותיהם.
פולין תמכה באופן נלהב באוקראינה לאורך התקופה הסוערת של יברומאידאן ומשבר קרים (2014). הממשלה הפולנית תמכה בסנקציות נגד רוסיה על פעולותיה באוקראינה, ואף הכריזה כי לא תכיר בסיפוח חצי האי קרים על ידי רוסיה. בשנת 2014 שר החוץ הפולני ראדוסלב סיקורסקי טען כי בשנת 2008 נשיא רוסיה,  ולדימיר פוטין, הציע לראש ממשלת פולין דונלד טוסק לחלק את אוקראינה בין פולין לרוסיה. מאוחר יותר הצהיר סיקורסקי כי דבריו פורשו יתר על המידה, וכי פולין אינה משתתפת בסיפוחים.
למרות זאת, קיימות מחלוקות בין המדינות בנוגע לגבי צבא המורדים האוקראיני (UPA) ומעשי הטבח של פולנים בווהלין ובמזרח גליציה. ביולי 2016 ה"סיים" הפולני העביר החלטה, שנכתבה על ידי מפלגת חוק וצדק, שקובעת את ה-11 ביולי ליום זיכרון לאומי לקורבנות רצח עם, וציין כי למעלה מ-100,000 אזרחי פולין נרצחו במהלך מתקפה מתואמת על ידי UPA. נשיא אוקראינה פטרו פורושנקו הביע צער על ההחלטה, בטענה כי זה יכול הוביל לגרום ל"ספקולציות פוליטיות". בתגובה, חבר הפרלמנט האוקראיני אולסקי מוסי העביר טיוטת החלטה הקובעת את ה-24 במרץ כ"יום הזיכרון של קורבנות רצח העם של המדינה הפולנית נגד אוקראינים השנים 1919–1951". בתגובה, יושב ראש הסנאט הפולני סטניסלב קרצ'בסקי גינה את ההחלטה.
בשנת 2016 נדחתה לפי המלצות של משרד החוץ האוקראיני, הקרנה מיוחדת של הסרט הפולני ווהלין על ידי המכון הפולני בקייב לחברי פרלמנט אוקראינים, בשל חששות כי זה עלול לשבש את הסדר הציבורי.
יחסים דיפלומטיים
אוקראינה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה, ו-10 קונסוליות בבידגושץ', חלם, גדנסק, קרקוב, לובלין, פשמישל, ז'שוב, שצ'צ'ין, ורוצלב וז'לונה גורה. מאידך, פולין מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב ו-5 קונסוליות בחרקוב, לוצק, לבוב, אודסה, וויניצה.
איזומורפיזם (סוציולוגיה)
בסוציולוגיה כלכלית, איזומורפיזם (דִּמְיוֹן צוּרָה) הוא מונח המתאר את הדמיון המבני הקיים בין ארגונים הפועלים בשדות מוסדיים שונים.
במאמר משנת 1983 הסוציולוגים פול דימאג'יו וולטר פאוול טענו שהדמיון בין ארגונים בחברות מודרניות רב מהצפוי. שני החוקרים התבססו על הטענה של הסוציולוג מקס ובר שבחברות מודרניות תהליכי בירוקרטיזציה מייצרים "כלוב ברזל", המגביל את חירותו של האדם. במאמרם זיהו שני החוקרים שלושה מנגנונים המייצרים דמיון רב בין ארגונים. המנגנון הראשון הוא מנגנון של איזומורפיזם (דִּמְיוֹן צוּרָה) כפוי - מנגנון זה מבוסס על הכוח של מוסדות פוליטיים ומוסדות ללא כוונת רווח (בייחוד קרנות נדבנות) לקבוע סטנדרטים שבהם ארגונים חייבים לעמוד כדי לפעול או לזכות במימון. המנגנון השני הוא איזומורפיזם מימטי – מנגנון זה מבוסס על הנטייה של ארגונים לחקות ארגונים אחרים בתנאים של אי-ודאות. המנגנון השלישי הוא מנגנון נורמטיבי – מנגנון זה מבוסס על הנטייה של עובדים בארגונים בשדה נתון להיות בעלי הכשרה מקצועית דומה, המובילה בתורה להתנהגות ארגונית דומה.
איזומורפיזם בתעשיית העיתונות
מושג זה זכה לפיתוח תאורטי ובחינה אמפירית ניכרת במדעי החברה. למשל, בתחום העיתונות נמצא שאתרי חדשות בוחרים לסקר בעמודי הבית שלהם אירועים ותופעות זהים, וכי ניתן להסביר דמיון זה בעזרת הנטייה של עורכים באתרי החדשות השונים לעקוב באינטנסיביות אחרי עמודי הבית של מתחריהם. עם התגברות הדומיננטיות של רשתות חברתיות דוגמת פייסבוק וטוויטר, גברה היכולת שלהן לכפות על ארגוני חדשות להשתמש בפורמטים מסוימים ליצירה ולהפצה של חדשות בשל הקהל הרב שהן מפנות לארגונים אלו. יש הגורסים שההשפעה האיזומורפית של רשתות חברתיות היא תוצר של ההתבססות שלהן על אלגוריתמים. כך, למשל, קמו שורה של ארגוני חדשות אמריקאיים דוגמת באזפיד וברייטבארט שמשתמשים בכותרות מושכות (קליקבייט) כדי לעודד שיתוף של התכנים שהן מפיקות והקלקה עליהם.
יהודה בלנגה
יהודה (אודי) בלנגה (נולד ב-1977) הוא חוקר ומרצה במחלקה ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת בר-אילן. כיהן כחבר בוועד המנהל של האגודה הישראלית ללימודי המזרח התיכון והאסלאם (אילמ"א) וכחוקר אורח במרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה של אוניברסיטת תל אביב . בלנגה הוא חוקר ופרשן מוכר במיוחד בנושאי סוריה, מצרים ויחסי המעצמות למזרח התיכון  . כותב טורים באתרי החדשות ynet ומקור ראשון ובשנת 2019 הוציא את הספר "ארצות הברית, ישראל ומצרים: דיפלומטיה בצל ההתשה, 1969-70".
ביוגרפיה
בשנת 2015 סיים את הפוסט-דוקטורט שלו בלימודי המזרח התיכון במרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה של אוניברסיטת תל אביב. במסגרת עבודתו שם התמקד בלנגה במלחמת האזרחים בסוריה.
עם פרוץ האביב הערבי בשנת 2011 החל בלנגה לכתוב טורי פרשנות על המזרח התיכון באתרי החדשות nrg, ynet, מקור ראשון וישראל היום.
החל מינואר 2021, משתתף בסדרה התיעודית "אויבים", בהפקת Kuma Studios, ומשודרת ב-כאן 11, בתור מומחה לסוריה ולמצרים.
חיים אישיים
משנת 2003 נשוי לאיה ואב לשלושה ילדים.
פרסים והישגים
בשנת 2014 נכלל ברשימת "105 הצעירים המבטיחים של הציונות הדתית" של המגזין "מוצש".
מחקריו
מחקריו מתמקדים במשטר, בצבא ובחברה של מצרים וסוריה, וכן במעורבות הצבאית והפוליטית של שתי המעצמות הגדולות, ארצות הברית וברית המועצות, במזרח התיכון. כמו כן, מאז 2015 הוא החל לחקור את השפעות הפוליטיות והחברתיות של הכדורגל במזרח התיכון. מלבד מספר רב של מאמרים בכתבי עת, בלנגה הוציא לאור ספר אחד, והשתתף בכתיבתם של שני ספרים בתחום מחקריו.
דנות
דנות חברה להשקעות בע"מ הייתה חברת החזקות ישראלית שהוקמה בנובמבר 1979 על ידי קבוצת תעשיינים ואנשי עסקים, והשקיעה בעסקים קיימים ובעסקים שהקימה. בשנת 1985 נקלעה לחובות וקרסה.
11 מייסדי החברה, בהם אישים בולטים בכלכלת ישראל, הם אבא פרומצ'נקו ומרק מושביץ מ"עלית", אויגן פרופר מ"אסם", אהרון סחרוב מ"סהר", דב לאוטמן מ"דלתא גליל תעשיות", איש העסקים דוד יגלום מז'נבה, תעשיין הטקסטיל מגרמניה הרברט גוטליב, יוסף פקר מ"פקר פלדה", קבלן הבנייה יחזקאל נוסבאום מ"אשטרום", קבוצת אלייד, שמואל (סמי) יוחננוף מגדות וסמי כהן, איש עסקים מברזיל, שהשקיעו מיליון דולר כל אחד ולקחו הלוואה מבנק לאומי. זמן מה לאחר הקמתה הצטרף למשקיעים בה לסלי פורטר, בעל רשת הסופרמרקטים האנגלית "טסקו". יו"ר הדירקטוריון של "דנות" היה מרק מושביץ ולמנכ"ל החברה מונה דוד גולן.
בתחילת 1980 הסכימה "דנות" לרכוש 50% מבנק כללי תמורת כשלושה מיליון דולר, אך עסקה זו בוטלה.
בשיתוף עם בנק לאומי הקימה "דנות" בנק להשקעות בשם "לאומי ושות'", אך כעבור זמן מה מכרה את חלקה לבנק לאומי.
באפריל 1980 רכשה "דנות" את השליטה בחברת פ.י.ב.י. אחזקות, החברה האם של הבנק הבינלאומי הראשון, בעזרת הלוואה שקיבלה מבנק לאומי, ומרק מושביץ מונה ליו"ר הדירקטוריון של "פ.י.ב.י. אחזקות" ושל הבנק הבינלאומי הראשון. בהמשך אותה שנה גייסה החברה 95 מיליון שקל בהנפקת ניירות ערך בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בסוף 1982 התקיים משא ומתן למכירת השליטה ב"פ.י.ב.י. אחזקות" לבנק המזרחי המאוחד, אך עסקה זו לא הבשילה.
בסוף 1980 הוקמה חברת הבת "דנות תעשיות" להשקעות בתעשייה. למנכ"ל החברה מונה פלג תמיר, ויו"ר הדירקטוריון שלה היה דב לאוטמן..
בשנת 1981 הוקמה חברת הנדל"ן "אשדנות", כשותפות בין "אשטרום" ל"דנות".
בשנת 1983 רכשו "דנות" ובנק לאומי שני שלישים ממניות חברת "קרגל".
עוד השקיעה החברה בחברות "דנות רוזנווסר" לייצור שרשראות זהב, "זיקה" לייצור אלקטרודות, "אומיקרון" לייצור ציוד רפואי, "ליהקום" לייצור מערכות תצוגה גרפיות למחשבים, ו"מנוף מערכות" לפיתוח תוכנה.
"דנות" הקימה רשת מקומונים בשם "רחוב ראשי", אך זו קרסה לאחר זמן קצר, וגרמה ל"דנות" הפסד של כשני מיליון דולר. הפסד של יותר מ-10 מיליון דולר נגרם ל"דנות" מהשקעתה בחברת "דנות ניירות ערך".
ב-1984 נקלעה "דנות" לקשים כלכליים וב-1985 נכנסה לפירוק. מכירת נכסיה שימשה להחזר חלק מחובותיה.
תוכנית עתידים
תוכנית עתידים היא תוכנית חינוכית בישראל, שנוסדה על ידי צה"ל, בשנת 2000 במטרה להגדיל את שילובם של בני נוער מצטיינים מישובי הפריפריה הגאוגרפית-חברתית בישראל במסלולי העתודה בצה"ל. בשנת 2002 לאור הבנה כי נדרש לייצר תשתית מאפשרת הוקמה עמותת ידידי עתידים.
כיום עתידים פועלת במטרה להביא לייצוג שווה של אוכלוסיית הפריפריה ובני האוכלוסיות הייחודיות במוקדי מצוינות בצה"ל, בהייטק, בתעשייה ובשירות המדינה. פעילות זו מגוונת ופועלת במספר מסלולים המכוונים לתואר אקדמי רכישת מיומנות הכוללת ידע מדעי או טכנולוגי, עבור מועמדים המיועדים לשירות ביטחון, לבוגרי שירות צבאי או שירות לאומי.
בשנת 2023 זכתה התוכנית בתואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בר-אילן.
צה"ל במרכז
עתידים פועלת בקרב אלפי מועמדים לשירות ביטחון מהפריפריה הגאוגרפית והחברתית במטרה לעודד, לחשוף ולסייע בידיהם להשתלב במסלולי מצוינות אקדמיים בצה"ל תוך עבודה עם גורמים שונים בצה"ל, משרדי ממשלה בדגש על משרד החינוך עמותות וגופים רבים ומגוונים. מנהלת עתידים בצה"ל ממוקדת בשער הכניסה לצה"ל, המנהלת הצבאית מספקת ליווי ומעטפת רחבה ללומדים. ברגע נתון ישנם למעלה מ-1300 לומדים באקדמיה בתוכניות השונות. הלומדים באקדמיה מקבלים תמיכה אקדמית, מעטפת חברתית סיוע כלכלי בהתאם לזכאותם האישית והכנה לשירות משמעותי, הליווי של המנהלת הצבאית ממשיך לשיבוץ ביחידות וכן לאחריו. עמותת ידידי עתידים פועלת בנוסף בשער היציאה מצה"ל בתוכניות רבות ומגוונות כולל ארגון הבוגרים של עתידים המונה למעלה מ-7500 בוגרים (5278 נכון לפברואר 2022 הם בוגרי המסלול הצבאי) ובשיתוף פעולה עם גורמים נוספים בצה"ל (מקצוע לעתיד) ומשהב"ט (הקרן לחיילים משוחררים). פעילות עתידים הביאה לגידול משמעותי בייצוג הפריפריה בעתודה האקדמית שעלה לממוצע של 30% מכלל מתקבלים לעתודה ואחוז זה נשמר ע"פ למעלה מעשור.
הרקע להקמה
לאור אופייה הייחודי של יחידה 81 באמ"ן, ההיקף והמגוון של בוגרי העתודה והאקדמיה המשרתים ביחידה, וכן לאור ההבנה כי יש בחיבור לטכנולוגיה יכולת משמעותית לסייע במשימה, הוחלט כי מנהלת עתידים תוקם ביחידה 81. משימתה, להביא לייצוג שוויוני של האוכלוסייה המצטיינת והאיכותית מהפריפריה במסלולי האקדמיה בצה"ל. הפעילות מתמקדת באיתור וחשיפה לצד ליווי אוכלוסיית הלומדים עד לחזרתם לשירות כולל הכוונת פעילות שותפים במרחב האזרחי.
היעדר תשתית המאפשרת רכישת תעודת בגרות מדעית איכותית, כזו, היכולה לאפשר לבנות ולבני הפריפריה להגיע לאקדמיה ולמסלול העתודה, יצרה את ההבנה כי נדרש מהלך עמוק יותר עבורו הוקמה עמותת 'ידידי עתידים' בסיוע ובתמיכה של איש העסקים איתן ורטהיימר. העמותה פועלת בשיתוף פעולה ייחודי עם מנהלת עתידים בצה"ל בהתאם לדירקטיבות המטה הכללי. משימתה הראשונה של העמותה הייתה הקמת תוכנית 'קדם עתידים'. היעד שהגדיר רא"ל במיל' שאול מופז שנמנה עם מייסדי העמותה היה להגיע עד שנת 2020 ל־40 אלף מסיימי תוכנית קדם עתידים. בפועל בשנת 2020 היקף המסיימים בתוכנית הגיע לכ-55,000.
קדם עתידים והשותפות עם משרד החינוך
פועלת בקרב תלמידים מצטיינים (חמישון עליון) בני הפריפריה הגאוגרפית-חברתית, ברי גיוס, הלומדים בשנתונים ט'-י"ב. המטרה, לחזקם בלימודי המדעים והטכנולוגיה ולסייע בידם לסיים את התיכון עם תעודת בגרות מדעית - טכנולוגית איכותית. בנוסף, פועלת התכנית לחיזוק רכיבים אישיותיים והעצמה. בתוכנית "קדם עתידים" משתתפים בכל שנתון בין 2500 -ל-3000 תלמידים מצטיינים בקרב כ-100 תיכונים בפריפריה. בשנת 2010 הצטרף משרד החינוך לתוכנית, כאשר בשנת 2016 התכנית עברה להפעלת האגף למחוננים ומצטיינים, כך שבפועל במשך תקופה בת מספר שנים חלק מהישובים הופעלו על ידי עמותת ידידי עתידים ואחרים דרך משרד החינוך. משתתפי תוכניות קדם עתידים ותוכניות המצוינות מהווים את המסה הקריטית בפוטנציאל המתקבלים למסלולי העלית, האקדמיה, הטכנולוגיה ולמקצועות האיתור בצה"ל. בשנת 2020 בעקבות משימת "הכפלת עתידים" הוחלט לשנות את מודל הפעילות של עמותת עתידים ואגף למחוננים ומצטיינים. נוצר מודל חדש בו משרד החינוך מפעיל לבדו את תוכנית "קדם עתידים" בתיכונים ועמותת ידידי עתידים עברה להפעלת תוכניות מצוינות א-פורמליות נוספות לתלמידות ותלמידים מצטיינים מהפריפריה.
בשנת 2022 נוצר חיבור המכוון להרחבה נוספת של פעילות עתידים ביחד עם "התכנית הלאומית לקידום מצוינות טכנולוגית מדעית בפריפריה" הפועלת תחת הסמנכ"ל לטכנולוגיה במשרד החינוך הפועלת ב26 רשויות.
המבנה המנהלי של עתידים
תוכנית עתידים פועלת, במקביל, באמצעות גוף צבאי (מינהלת "עתידים" בצה"ל) וגוף אזרחי (עמותת "ידידי עתידים"). מינהלת עתידים מובילה את מסלולי "עתידים" בצה"ל. עמותת "ידידי עתידים" מובילה את תוכניות בגילאי התיכון המכוונות לשער הכניסה לצה"ל והן נושאות השם עתידים לצה"ל. וכן תוכניות לשער היציאה ולאוכלוסיות נוספות בחברה הישראלית שאינן מתגייסות.
המסלולים השונים במינהלת עתידים בצה"ל
משימתה איתור מועמדים לשירות ביטחון וליווי סטודנטים וסטודנטיות במסלולים אקדמיים בצה"ל. למועמדים מספר מסלולים המאפשרים לבוגרי תיכון מצטיינים מהפריפריה לרכוש השכלה אקדמית טרם גיוסם לצה"ל ולאחר מכן לשרת בצה"ל כאנשי מקצוע אקדמאים.
בשנת 2022 החלה עתידים להציעה סיוע במיונים למסלולי העלית תלפיות וחבצלות. כמו כן הכוון מקצועי, השתתפות במימון פסיכומטרי וסיוע באיבחון מכון פוירשטיין והכוונת סיוע וליווי למכינות קדם צבאיות בשותפות עם עמותת ידידי עתידים.
מסלול העתודה – קצונה אקדמית
תוכנית כלל צה"לית רחבה במסגרתה רוכשים את התואר האקדמי לפני השירות, ומתגייסים כקצינים אקדמאים העוסקים בתחום הנלמד. החל מהשנה השנייה בלימודים הסטודנטים מחויבים בפעילות בת 60 שעות המוגדרת כ"הושטת יד לאחור" - הדרך של עתידים לסייע לנוספים למצוא כיוון לעתידם. הלומדים במסלול זוכים לליווי חברתי ואקדמי הניתן להם על ידי חונך אישי וכן לסיוע כלכלי לזכאים לצד מחשב נייד הניתן על ידי התוכנית ופעילויות הכנה לצה"ל לקראת שירותם כקצינים וכקצינות. במסלול העתודה האקדמית מתגייסים לצה"ל לאחר הלימודים ומשרתים את שנות שירות החובה בהתאם לקבוע בחוק (נשים/גברים) ולאחר מכן משרתים 36 חודשי שירות קבע.
ההרשמה לעתודה מול מיטב מסתיימת עבור אלו הלומדים בי"ב בסופו של חודש פברואר מדי שנה, הקבלה מותנית בפסיכומטרי 590, ובהמשך נדרש אישור קבלה מהמוסד האקדמי בו תבקשו ללמוד ומעבר של איבחון לאור הצורך במעבר עתידים בקורס קצינים.
המכינה הקדם־אקדמית
מסלול שהוקם לאלו שעונים על הקריטריון של אוכלוסיית עתידים. המכינה פועלת בטכניון, באוניברסיטה העברית, ובאוניברסיטת בן-גוריון. מטרת המכינה, לאפשר לאלו שאין בידם נתוני כניסה לאקדמיה, לשפר הישגים לקראת כניסה למסלול העתודה בשנה שלאחר המכינה. במהלך השנה לומדים אנגלית, מתמטיקה ומקצוע מדעי נוסף, משפרים את הישגים בבחינה הפסיכומטרית, ולומדים לתעודת מכינה המהווה תחליף לתעודת הבגרות. משך המסלול שנה אקדמית.
מסלול פעמי עתידים - לימודי הנדסה בשתי פעימות לימודים
מסלול הכולל לימודים לתואר אקדמי בשתי פעימות, וכולל הכשרה בתחום ההנדסה או מדעי המחשב ברמה העיונית והמעשית. מטרת המסלול היא לאתר ולהכשיר את מהנדסים/בוגרי מדמ"ח ליחידות טכנולוגיות מובחרות בצה"ל.
המשתתפים והמשתתפות במסלול מחויבים לחתימה של 36 חודשי שירות בקבע. במסגרת התוכנית מתחייבים ליציאה לקורס הקצינים - כך שבסוף המסלול הבוגרים הם קצינים, מהנדסים ובעלי ניסיון.
בשנת 2021 עודכנו המסלולים בתוכנית פעמי עתידים (כלל המסלולים מותנים בהליך מיון מקדים)
תוכנית קדם עתידים (גילאי 13–18)
התוכנית בשיתוף משרד החינוך ומיועדת לקידום ועידוד המצוינות בקרב בני נוער מובילים בפריפריה. ומאפשרת להם לרכוש תעודת בגרות מדעית איכותית תוך דגש על העצמה אישית וחברתית, תגבור לימודי, וחשיפה לתעשייה ולאקדמיה בדגש על מקצועות ההנדסה והמדעים.
עתידים לתעשייה ולמגזר העסקי (גילאי 21–30)
התוכנית נועדה לעודד ולסייע לבני הפריפריה המצטיינים, לאחר שירות צבאי/לאומי, לרכוש השכלה אקדמית איכותית במוסדות להשכלה גבוהה בתחומי ההנדסה והמדעים,. הסטודנט זוכה לתמיכה הכוללת מימון לימודים ומחיה, מחשב נייד, ליווי אישי וחניכה בתחום לימודיו, וכן להתנסות והשתלבות לאורך כל שנות הלימודים בחברה מובילה בשוק.
עתידים צוערים לניהול תחבורה
מיזם משותף של עמותת ידידי עתידים, משרד התחבורה, וחברות התשתיות הממשלתיות של ישראל, המיועד בעיקרו לתושבי הפריפריה הגאוגרפית והחברתית, הבא למלא פער משמעותית הקיים בישראל בין הצורך במהנדסים ומומחים, בעלי השכלה גבוהה בתחום התחבורה, לבין מספר הסטודנטים הפונים ללמוד תחומים אלו במוסדות איכותיים.
תוכנית ההכשרה כוללת, לימודים לתואר ראשון במסגרת הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית – מסלול תחבורה בטכניון. במהלך לימודיהם יקבלו הסטודנטים מימון שכר לימוד מלא, מלגת קיום חודשית, מחשב נייד וליווי אישי ואקדמי. הסטודנטים מתחייבים לעבוד למשך ארבע שנים מתום התואר במשרד התחבורה או בחברות הממשלתיות העוסקות בתחבורה בישראל.
תוכנית הנדסאי עתידים
תוכנית זו משלבת כיתת הנדסאים עם חברה תעשייתית מלווה אשר מיד לאחר 17 חודשי לימוד כל בוגרי הכיתה ישולבו בה כהנדסאים. עד כה, נפתחו, מעל 10 כיתות ייחודיות במכללה הטכנולוגית באר שבע ובמכללת אורט בראודה.
תוכנית לסטודנטים עולים בודדים – TakeOff
תוכנית לצעירים בוגרי צבא/שירות לאומי אשר הוכרו בצה"ל כחיילים בודדים. משתתפי התוכנית הם עולים בודדים הנמצאים בארץ בגפם. הסטודנטים ירכשו מקצוע בתחומי ההנדסה והמדעים. במקביל יזכו לתמיכה הכוללת מימון לימודים ומחיה, מחשב נייד, ליווי אישי וחניכה בתחום לימודיהם, וכן להתנסות והשתלבות לאורך כל שנות הלימודים בחברה מובילה בשוק.
עתידים צוערים לשלטון המקומי
התוכנית מתמקדת בהכשרת צוערים לשירות ברשויות המקומיות הסובלות מחוסר כוח אדם איכותי. התוכנית לתואר ראשון מתקיימת באוניברסיטת בן-גוריון. התוכניות לתואר שני באוניברסיטת חיפה ובטכניון, מתקיימות בתחום בינוי ותכנון ערים.
תוכניות עתידים למגזר הערבי והחרדי
במסגרת פעילותה של העמותה באוכלוסיות ייחודיות, מנהלת העמותה שתי תוכניות נוספות למסלולי ההנדסה: תוכנית נ.ע.מ – נוער ערבי מצטיין, המתקיימת בטכניון מתוכם 75% מושמים בתעשייה, והשנייה, חלמי"ש – חרדים לומדים מקצועות יישומים, המיועדת ללומדי הנדסה מהמגזר החרדי. כיום לא מתקבלים סטודנטים חדשים למסלולים אלו.
עתידים צוערים למשרדי ממשלה
התוכנית שהחלה לפעול בתחילת שנות ה־2000 הוקמה על מנת לשפר את פני המגזר הציבורי בישראל, על ידי הכשרת קבוצת מנהיגות וניהול מקצועי בתחומי המנהל הציבורי. משתתפי התוכנית למדו מנהל ומדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית ובמקביל עברו הכשרה חוץ אקדמית איכותית הכללה סדנאות, הרצאות, וסמינרים עם מנהיגים בתחום המגזר הציבורי. לאחר סיום התואר הושמו המשתתפים במשרדי הממשלה השונים. בשנת 2012 נסגרה התוכנית תחת עמותת ידידי עתידים ועברה להיות תוכנית ממשלתית תחת נציבות שירות המדינה. כמו כן היא שינתה את שמה ל'צוערים לשירות המדינה'.
הערות שוליים
__ללא_עריכה__ __לחיפוש__
בעיית הלוגריתם הבדיד
באלגברה חישובית ובקריפטוגרפיה, בעיית הלוגריתם הבָּדִיד (דיסקרטי) המסומנת בקיצור DLP (באנגלית: Discrete Logarithm Problem), היא מציאת המעריך x בהינתן הבסיס g והתוצאה h כך שמתקיים h=g^x, בקיצור x=\log_{g}h כאשר h,g ו-x הם מספרים שלמים.
בניגוד ללוגריתם רגיל מעל המספרים הממשיים שאותו קל לחשב בשיטות המסתמכות על קירוב, קשה לחשב לוגריתם בדיד בקבוצה סופית של מספרים שלמים מודולו שלם כלשהו הנקרא מודולוס. בעיית הלוגריתם הבדיד בחבורה ציקלית משוערת מזה כמה עשורים כבעיה מתמטית קשה והיא הבסיס למספר אלגוריתמים חשובים בהצפנת מפתח ציבורי כמו פרוטוקול דיפי-הלמן ואלגוריתם חתימה דיגיטלית DSA.
חבורה ציקלית
תהי \mathbb{G} חבורה סופית מסדר m. עבור כל איבר קבוצת החזקות של g: היא תת-חבורה ציקלית של \mathbb{G} שהסדר שלה הוא השלם הקטן ביותר i המקיים g^i=1. קל לראות שהרצף חוזר על עצמו כי g^i=g^0 וכן g^{i+1}=g^1 וכן הלאה. במקרה זה g נקרא יוצר או איבר פרימיטיבי (שורש פרימיטיבי). אם m ראשוני אז \mathbb{G} היא צקלית וכל איבריה פרט ל-1 הם יוצרים שלה. לעומת זאת סדר החבורה הכפלית אינו ראשוני (למעט אם n=1,2,3,4,6). לדוגמה לפי אוילר היא מסדר. לא כל האיברים של חבורה זו הם יוצרים שלה, רואים ש-2 למשל אינו יוצר של החבורה כי והסדר שלו הוא 4 (כלומר אם מעלים את 2 בחזקת i עבור i=1,2,3,... רואים שמתקבלת חבורה ציקלית עם ארבעה איברים שחוזרים על עצמם). כן רואים שלפי חוקי החבורות סדר תת-חבורה תמיד מחלק של סדר החבורה. אם \mathbb{G} היא חבורה ציקלית מסדר ראשוני q, קיים יוצר של החבורה כך שמתקיים  (למעשה יכולים להיות יוצרים רבים). במילים אחרות, עבור כל שלם קיים שלם ייחודי  המקיים g^x=h. אם החבורה \mathbb{G} מובנת מההקשר קוראים ל-x "הלוגריתם הבדיד" של h בבסיס g ואפשר לכתוב זאת בקיצור \log_gh. כמו כן אם g^{x'}=h עבור שלם כלשהו x' אז. הסיבה שהלוגריתם נקרא כאן "בדיד" נובעת מהעובדה שהוא נלקח מעל חבורה סופית, זאת בניגוד ללוגריתם רגיל שטווח הערכים שלו הוא מעל קבוצה אין סופית.
חוקי הלוגריתמים
לוגריתם בדיד מציית לחוקי הלוגריתמים הרגילים. למשל, \log_g1=0 (כאשר '1' הוא איבר יחידה של \mathbb{G}) וכן:
הגדרה פורמלית
הגדרה פורמלית של בעיית הלוגריתם הבדיד היא: ביתר פירוט, נתון אלגוריתם פולינומי יעיל \mathcal{G} שמקבל את 1^n ומחזיר את החבורה \mathbb{G}, הסדר שלה q ויוצר. ונתון הניסוי הבא:
ניסוי לוגריתם בדיד :
בהגדרה פורמלית, אומרים שבעיית הלוגריתם הבדיד (המסומנת בקיצור DLP) קשה לפתרון ביחס ל-\mathcal{G} אם עבור כל אלגוריתם פולינומי הסתברותי \mathcal{A} קיימת פונקציית זניחות \text{negl} כך שמתקיים: במילים, ההשערה היא שקיימת חבורה \mathbb{G} שבה בעיית DLP קשה לפתרון מבחינה חישובית למעט בהסתברות זניחה.
דוגמה במספרים קטנים
אם p = 97 אז היא חבורה ציקלית מסדר \ n = 96. אם ניקח יוצר של למשל \ \alpha=5. בהינתן השלם \ 35, הבעיה היא למצוא \ x המקיים, היות ש- , אז ב-.
הכללה של בעיית הלוגריתם הבדיד
נתונה חבורה ציקלית מסדר ראשוני q, המסומנת ב-\mathbb{G}, ונתונים n יוצרים. בהינתן איבר כלשהו, בעיית ייצוג הלוגריתם הבדיד (discrete logarithm representation problem) בקיצור DLREP, היא למצוא n-יה  כך ש-. n-יה כזו נקראת הייצוג של ביחס ל-.