cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלדו סרנה
קריירת משחק
בעונה זו זכה סרנה לכמות נכבדת יותר של הופעות, אך לא שוב לא הצליח להתבלט וכבש שני שערי ליגה בלבד, שניהם בהפסד קבוצתו 2–4 לפיורנטינה. לעומת זאת, בגביע האיטלקי הפך סרנה לדמות מכרעת, כשאת שערו היחיד במפעל באותה עונה כבש בשלב הגמר, בו פגשה אינטר את טורינו. סרנה כבש את שער הניצחון במשחק הביתי, בו גברה אינטר 0–1 על יריבתה, ולאחר שוויון 1-1 במשחק הגומלין, זכתה אינטר להניף את הגביע. על אף השער החשוב, החליטה אינטר להשאיל את סרנה פעם נוספת, הפעם ליריבתה העירונית מילאן, ששיחקה אז בליגת המשנה בעקבות פרשת הטיית משחקים בה הואשמה. אף על פי שמעבר שחקנים בין היריבות היה בדרך כלל טעון, העובדה כי סרנה לא הוכיח את עצמו ולא נחשב שחקן משמעותי עבור אינטר, בנוסף לגילו הצעיר (22), גרמו למעבר להתקבל בשלום על ידי שני המחנות.
סרנה שיחק במילאן בעונת, והעפיל עימה מהמקום הראשון בחזרה לליגה הבכירה. בסיום העונה חזר לאינטר, והפעם הצליח להשתלב בצורה טובה יותר בקבוצה. הוא כבש שמונה שערים ב-28 משחקי ליגה, ואף זכה לזימון בכורה לנבחרת איטליה. עם זאת, הוחלט להשאילו פעם נוספת, על מנת לשפר את יכולת הסיום שלו. הייתה זו העונה הרביעית בה יצא מאינטר בהשאלה, ובפעם הראשונה היעד היה קבוצה מהסרייה א', טורינו. עונת ההשאלה של סרנה בטורינו, עונת, הייתה מוצלחת עבור החלוץ ועבור הקבוצה. טורינו סיימה את העונה במקום השני בליגה, מקום אחד מעל אינטר, וסרנה אף כבש מול קבוצת האם שלו במחזור החמישי של העונה, במשחק שהתקיים בטורינו והסתיים בשוויון 1-1. היה זה אחד מתוך תשעת שערי הליגה של סרנה באותה עונה, שהפכו אותו למלך שערי הקבוצה בליגה.
עם סיום העונה, ובמסגרת עסקת העברתו של מרקו טארדלי מיובנטוס לאינטר, עשה סרנה את הדרך ההפוכה והגיע ליובנטוס. סרנה רשם הצלחה תחת המאמן ג'ובאני טרפטוני ולצידם של כוכבים כמו מיכאל לאודרופ, גאטאנו שיראה ומישל פלאטיני, וכבר בעונת הבכורה שלו במדי יובנטוס זכה עימה באליפות איטליה, לראשונה בקריירה שלו. סרנה היה למלך שערי הקבוצה בכל המסגרות, עם 20 שערים, מתוכם 11 שערי ליגה, שני בקבוצה רק לפלטיני שכבש 12 שערים. באותה עונה זכתה יובנטוס גם בתואר הגביע הביניבשתי. היא ניצחה בדו-קרב פנדלים את ארחנטינוס ג'וניורס, לאחר שוויון 2-2 בתום הארכה. סרנה כבש את הפנדל השלישי לזכות קבוצתו בדו-קרב. עונה אחר כך עזב טרפטוני את יובנטוס, אך סרנה שמר על יציבות ביכולתו, וכבש עשרה שערי ליגה ו-16 שערים בכל המסגרות, יותר מכל שחקן אחר בקבוצה, שסיימה את העונה במקום השני בטבלה.
לאחר שתי עונות ביובנטוס, לקראת עונת, נרכש סרנה בשנית על ידי אינטר מילאנו, שם התאחד עם מאמנו בעונה הראשונה ביובנטוס, טרפטוני. עונת השיא שלו הגיעה שנה לאחר מכן. בעונת זכתה אינטר באליפות איטליה, השנייה של סרנה, שהפעם היה בורג מרכזי בקבוצה. הוא כבש 22 שערי ליגה, שיא קריירה עבורו, וסיים כמלך השערים של הליגה. עם פתיחת העונה שלאחר מכן, זכתה אינטר בתואר הסופר קאפ האיטלקי, לאחר שניצחה את סמפדוריה בתוצאה 0–2. סרנה כבש את השער השני לזכות קבוצתו. בעונת זכתה אינטר בגביע אופ"א, על אף שער אחד בלבד של סרנה במהלך הטורניר. סרנה פתח במשחק הראשון מתוך צמד משחקי הגמר מול רומא, אך החמיץ את הגומלין.
לקראת עונת השלים סרנה מעבר נוסף ליריבה העירונית, מילאן. הפעם המהלך נתפס על ידי אוהדי הקבוצה כבגידה, והתקבל על ידם בכעס. עם מילאן זכה סרנה בשתי אליפויות וסופר קאפ איטלקי נוסף, אך הוא כמעט ולא זכה לדקות. במרוצת שתי העונות רשם סרנה במצטבר עשר הופעות בלבד, בהם לא הצליח לכבוש. בסיום עונת, פרש סרנה ממשחק בגיל 33.
נבחרת איטליה
סרנה החל את דרכו בנבחרת האולימפית של איטליה, אותה ייצג ב-1984 באולימפיאדת לוס אנג'לס. סרנה כבש את שערה הראשון של איטליה במשחקה הראשון בטורניר, בניצחון 0–1 בשלב הבתים על. איטליה סיימה במקום הרביעי בטורניר. סרנה זומן לראשונה לנבחרת איטליה על ידי המאמן שהדריך אותו באולימפיאדה, אנצו ביארזוט, בהמשך אותה שנה, וערך את הופעת הבכורה שלו במדיה ב-8 בדצמבר, בניצחון 0–2 על במשחק ידידות. ב-5 בפברואר 1986 כבש סרנה את שער הבכורה שלו במדי איטליה בהופעתו הרביעית, בה הפסידה נבחרתו ל בבית בתוצאה 1–2, במסגרת משחק ידידות. בהמשך אותה שנה, זומן סרנה על ידי ביארזוט לסגל איטליה למונדיאל 1986, אך לא זכה לדקות משחק במהלך הטורניר.
לקראת מונדיאל 1990, אותו אירחה איטליה, זומן סרנה לסגל על ידי המאמן אזליו ויצ'יני. הוא זכה לדקות ראשונות בטורניר רק בשלב שמינית הגמר מול, כשעלה כמחליף בדקה ה-52. המשחק התקיים ביום הולדתו ה-30 של סרנה, שכבש את שערה השני של נבחרתו בדקה ה-83. המשחק הסתיים בניצחונה של איטליה בתוצאה 0–2. בשלב רבע הגמר, בו ניצחה איטליה את בתוצאה 0–1, עלה סרנה מהספסל בדקה ה-70. גם בחצי הגמר מול עלה סרנה כמחליף לאחר 70 דקות, ונותר על המגרש עד לסיום ההארכה, שהסתיימה בשוויון 1-1, והמשחק הגיע לדו-קרב פנדלים. לאחר שרוברטו דונאדוני החמיץ את הפנדל הרביעי של איטליה, ודייגו מרדונה כבש את הרביעי של ארגנטינה, בעט סרנה את הבעיטה החמישית והמכרעת, שנהדפה על ידי סרחיו גויקוצ'אה. סרנה ירד מהמגרש כשהוא ממרר בבכי. סרנה טען פעמים רבות כי הוא לא רצה לבעוט פנדל בדו-קרב, אך מאחר שאף שחקן אחר לא התנדב לבעוט, בחר בו המאמן ויצ'יני בלית ברירה. סרנה לא שותף במשחק על המקום השלישי, בו ניצחה איטליה את.
ב-22 בדצמבר 1990, כחצי שנה לאחר המונדיאל, ערך סרנה את הופעתו האחרונה במדי איטליה, בניצחון 0–4 על בלימסול במסגרת משחק ידידות. סרנה כבש צמד במשחק, וסיים את דרכו הבינלאומית עם 24 הופעות, בהן כבש חמישה שערים.
ריגאץ'
ריגאץ' (בהונגרית: Rigács) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בריגאץ' מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 231 ובשנת 2020 רק 190 תושבים.
יהודי ריגאץ'
בריגאץ' חיו יהודים בתקופות זמן שונות. חלק מהיהודים ילידי הכפר נרצחו בשואה.
הדה סטרן
הדה סטרן, במקור - הדוויג לינדנברג (בגרמנית: Hedwig Lindenberg) (באנגלית:Hedda Sterne,  4 באוגוסט 1910 – 8 באפריל 2011) הייתה ציירת אמריקאית, יהודייה ילידת רומניה, חברה פעילה באסכולת הציור של ניו יורק. יצירותיה נקשרות תכופות לזרם האקספרסיוניזם המופשט והסוריאליזם
קורות חייה
הדה סטרן נולדה בשנת 1910 בבוקרשט, בירת רומניה כהדוויג לינדנברג כבת למשפחה יהודית. הוריה היו אאוג'ניה לבית וכסלר וסימון לינדנברג, מורה לשפות זרות. אחיה הבכור והיחיד, אדוארד לינדנברג (1973-1908) נודע לימים כמנצח בפריז.
הדוויג לינדנברג למדה עד גיל 11 בבית הוריה, ואחר כך נשלחה למכון "שואזי- מנגרו" (Institutul de domnişoare „Choisy-Mangâru), בית ספר פרטי לבנות בבוקרשט. בסוף שנות ה-1920 היא נסעה בתדירות לווינה, בה למדה קורסים לקרמיקה במוזיאון לתולדות האמנות. ב-1929 היא נרשמה לאוניברסיטת בוקרשט כדי ללמוד את ההיסטוריה והפילוסופיה של האמנות אצל מורים ידועים כמו טודור ויאנו, מירצ'ה פלוריאן ונאיה יונסקו. ב-1932 לינדנברג התחתנה עם איש העסקים פרידריך (פריץ) שטרן (1982-1905)  שנודע מאוחר יותר כפרדריק (פרד) סטאפורד, והפסיקה את לימודיה הפורמליים. ב-1941 בימי השואה ורדיפות היהודים ברומניה, סטאפורד עזר לה להגר לארצות הברית. בשנת 1943 התחתנה הדה, שנקראה כבר הדה סטרן, עם האמן סול סטיינברג, מאייר מפורסם בניו יורקר שנולד כמוה ברומניה. השניים נפרדו ב-1960.
פעילותה האמנותית
עוד בילדותה אהבה סטרן להישאר בבית כדי לצייר ולקרוא. את כשרונה האמנותי גילה מקס הרמן מקסי שהמליץ לאביה לשלוח אותה לשיעורי אמנות. אביה רשם אותה לשיעורי ציור ופיסול אצל פריץ שטורק שהיה באותה תקופה פרופסור מכובד בקונסרבטוריון לאמנויות יפות בבוקרשט. מאוחר יותר בימי הקיץ נסעה הדה לקשיעורים ליצירה בקרמיקה בווינה ולקורסים לציור בפריז, בין השאר בסטודיו של פרנאן לז'ה. למדה גם למשך שלוש שנים היסטוריה ופילוסופיה של האמנות באוניברסיטת בוקרשט, בלי לסיים. בשנות ה-1930 ציירה בין היתר סקיצות אופנה ושקלה לפנות ללימודי עיצוב אופנה. בסטודיו שלה בעליית גג התמסרה בעיקר לציורים בסגנון סוריאליסטי ששידרו אווירה של אגדה, כמו כן יצרה קולאז'ים, תמונות נוף עירוני, רישומי עירום נשי וגברי (כאחד המודלים שלה הראשונים היה בעלה הראשון, פריץ שטרן), ציירה גם דיוקנאות או דיוקנאות עצמיים, עם קריצות לסוריאליזם על ידי התמקדות בחלקי גוף מסוימים כמו העיניים או הפה). פיסלה פסלים בעלי סגנונים גאומטריים, ומיזוג סגנונות שונים כמו השפעות של ברנקוזי ושל אר נובו., כפי שציין האוצר קוסמין נסוי, שגילה יחד עם אשתו, אואנה נסוי, מאגר יצירות ותעודות של האמנית, הנמצאים כיום בארבעה אוספים פרטיים ושפרסם ספר עליה (Hedda Sterne - The Discovery of Early Years 1910-1941) בתקופה שבה נוכחות הנשים באמנות הרומנית הייתה מאוד מצומצמת, התבלטה הדה שטרן בעיקר בפסליה. טודור ויאנו כתב בשנת 1938 מאמר בכתב העת "האמנות והטכניקה הגרפית" המוקדש לפיסול הרומני בין המאה ה-19 למאה ה-20 - החל מקרל שטורק ועד להדה שטרן. אחרי שהציגה בשני סלונים רשמיים בבוקרשט (1932 ו-1931) ובתערוכה אישית לפיסול ואמנות קישוטית באולם מוצרט בבוקרשט, ב-1938 השתתפה הדה שטרן ב Salon des Surindépendants בפריז. שלושה פסלים שהציגה בבוקרשט שרדו עד היום.
ב-1963 זכתה סטרן במלגת פולברייט ושהתה בעזרתה בוונציה. בשובה לניו יורק הצליחה לעמוד בלחצים שהופעלו עליה ליצור סגנון יותר ייחודי "עקבי" ומסחרי. היא נרתעה מאוד מהרעיון ליצור לעצמה "קריירה" של אמן והעדיפה ללכת לפי רחשי ליבה. יצירותיה משנות ה-1960 משקפות את עניינה בתחום התפיסה החזותית, הסמיוטית, האקזיסטנציאליזם והמדיטציה.
חיים פרטיים
הדה סטרן דיברה באופן שוטף רומנית, אנגלית, צרפתית וגרמנית. כמו כן ידעה גם איטלקית וספרדית.
חאבייר פינולה
חאבייר אוראסיו פינולה (בספרדית: Javier Horacio Pinola, נולד ב-24 בפברואר 1983 באוליבוס שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת המגן השמאלי ומשמש כעוזר מאמן בריבר פלייט. פינולה שיחק במרבית הקריירה שלו בנירנברג, בה שימש קפטן. לפינולה שתי הופעות במדי נבחרת ארגנטינה.
קריירת מועדונים
פינולה החל את קריירת הבוגרים שלו במועדון צ'קאריטה ג'וניורס מליגת העל הארגנטינאית, ובשנת 2002 עבר לאתלטיקו מדריד. פינולה השתייך לסגל אתלטיקו מדריד במשך חמש שנים, אך ברוב הזמן היה מושאל או שיחק בקבוצת המילואים, וערך רק שתי הופעות בקבוצה הבכירה של אתלטיקו מדריד. בשנת 2004 יצא פינולה להשאלה במולדתו ארגנטינה, כאשר שיחק בראסינג קלוב, שם ערך 54 הופעות. בשנת 2005 הושאל פינולה לנירנברג מהבונדסליגה לתקופה של שנתיים. עונת ההשאלה השנייה, 2006/07, הייתה עונת שיא עבור פינולה, שסיים עם נירנברג במקום השישי בבונדסליגה, וזכה עם הקבוצה בגביע הגרמני לאחר ניצחון 3-2 בגמר על שטוטגרט בהארכה. ניצחון זה מנע משטוטגרט לזכות בדאבל באותה עונה. פינולה שיחק בגמר זה 115 דקות. בדרך לזכייה בגביע, פינולה הבקיע שני שערים ובישל שניים נוספים במסגרת הגביע הגרמני באותה עונה. בתום ההשאלה לנירנברג, נרכש פינולה על ידי הקבוצה מאתלטיקו מדריד, וחתם על חוזה קבוע. עם זאת, כבר לאחר עונת הזכייה בגביע, נירנברג ופינולה נשרו אל הבונדסליגה השנייה בעונת 2007/08, כאשר פינולה ערך בעונה זו 19 הופעות בלבד. נירנברג ופינולה שבו לבונדסליגה כעבור עונה אחת בלבד, ונשארו בה חמש עונות רצופות, בהן פינולה היווה שחקן חשוב במערך ההגנתי של נירנברג ומונה אף לקפטן הקבוצה. בעונת 2013/14 פינולה נשר עם נירנברג בפעם השנייה לבונדסליגה השנייה, ונשאר במועדון עונה נוספת, 2014/15, אותה סיימה הקבוצה במקום התשיעי בלבד, ולא עלתה לבונדסליגה. בתום עונה זו, על אף שהוצע לו להאריך את חוזהו, בחר פינולה לעזוב את נירנברג לאחר עשר עונות רצופות במועדון, בהן צבר 260 הופעות ליגה והבקיע שבעה שערים.
ביוני 2015 חתם פינולה ברוסאריו סנטרל מליגת העל הארגנטינאית, והציג יכולת טובה מאוד, שהקנתה לו מקום בסגל נבחרת ארגנטינה.
ביוני 2017 חתם בריבר פלייט ושותף כשחקן הרכב במשחק הראשון של הקבוצה באותה עונה, במסגרת שמינית גמר גביע ליברטדורס מול גוארני הפרגוואית.
קריירה בינלאומית
פינולה שיחק בנבחרותיה הצעירות של ארגנטינה, ובשנת 2003 זכה עם נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 באליפות דרום אמריקה לנבחרות צעירות. בשנת 2007 זומן פינולה לראשונה לסגל נבחרת ארגנטינה הבוגרת על ידי המאמן אלפיו באסילה לצמד משחקי ידידות, מול נבחרות שווייץ ואלג'יריה. נגד אלג'יריה ערך פינולה את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים, שגם הייתה הופעתו היחידה עד לשנת 2016. בשנה זו, תשע שנים לאחר הזימון הקודם, זומן פינולה על ידי המאמן חרארדו מרטינו לצמד משחקים במוקדמות מונדיאל 2018, מול נבחרות צ'ילה ובוליביה. פינולה שיחק 90 דקות במשחק הניצחון 2-0 על נבחרת בוליביה. זו הייתה הופעתו השנייה בלבד במדים הלאומיים, ומאז, נכון לדצמבר 2018, לא ערך הופעות נוספות.
תארים
עם נירנברג:
עם ריבר פלייט אליפות ארגנטינה: 2023
עם נבחרת ארגנטינה בכדורגל עד גיל 20:
דווין ג'ורג'
דווין ג'מאר ג'ורג' (באנגלית: Devean Jamar George; נולד ב-29 באוגוסט 1977) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1999–2010. לאורך 11 עונותיו בליגה זכה ב-3 אליפויות כשחקן לוס אנג'לס לייקרס (2000–2002), והעמיד ממוצעים כוללים של 5.6 נקודות ו-3.1 ריבאונדים למשחק.
כלכלה מעגלית
כלכלה מעגלית היא גישה כלכלית החותרת למניעת בזבוז, על ידי ניצול מרבי של חומרי גלם או אנרגיה. זוהי "מערכת רגנרטיבית בה מצמצמים את השימוש במשאבים, את פליטת הפסולת ואת אובדן האנרגיה על־ידי האטה, סגירה וצמצום מעגלים של אנרגיה וחומר. ניתן להשיג זאת בעזרת תכנון ארוך טווח, תחזוקה, תיקון, שימוש חוזר, ייצור חוזר, תיקון ומיחזור." כלכלה מעגלית תוכננה כאלטרנטיבה למודל הליניארי של "לקחת, להשתמש/לצרוך, לזרוק", ורואה בו מודל בזבזני, המתבסס על שימוש בכמויות גדולות של חומרים, תוך התעלמות מזמינותם (העתידית) ומההשפעות של צריכתם והשלכתם. ההנחה בבסיס הכלכלה המעגלית היא שעקב סופיות המשאבים בכדור הארץ, המודל הליניארי אינו בר קיימא. לכן מציעה הכלכלה המעגלית שינוי בשרשרת האספקה כך שכל משאב ינוצל באופן מרבי לפני שיסיים את תפקידו בכלכלה. מודל זה מאופיין במיצוי ובשימוש חוזר מרבי במשאבים מרמת המוצר, דרך מרכיביו, ועד חומרי הגלם מהם הוא מיוצר.
דווין ג'ורג'
אוניברסיטת אוגסבורג
ג'ורג' נולד במיניאפוליס שבמינסוטה, ובין השנים 1995–1999 למד באוניברסיטת אוגסבורג שבמיניאפוליס. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, אשר השתתפה בליגת המכללות השלישית (NCAA Division III), קלע 23.5 נקודות ואסף 9.0 ריבאונדים בממוצע למשחק.
כלכלה מעגלית
הכלכלה המעגלית שואפת להציג חלופה כלכלית אטרקטיבית וישימה, ובתחילת המאה ה-21 החלה לקבל התייחסות בחזונם הכלכלי של מקבלי החלטות במגזר הציבורי והעסקי. הטמעת המודל נוגעת בכל שחקן במערכת הכלכלית – כל ארגון, חברה, צרכן או עירייה – המודל רואה בכולם בעלי תפקיד והשפעה.
דווין ג'ורג'
לוס אנג'לס לייקרס
בדראפט ה-NBA 1999 נבחר ג'ורג' בבחירה ה-23, על ידי לוס אנג'לס לייקרס. בכל 3 עונותיו הראשונות בלוס אנג'לס זכה עם הלייקרס באליפות ה-NBA; בשלבי הפלייאוף של עונות ו- מיעט לשחק ותרם 2.3 נקודות בממוצע למשחק בלבד, ובפלייאוף  הפך לחלק אינטגרלי מרוטציית הקבוצה, וקלע 5.0 נקודות למשחק כשחקן הספסל הבולט ביותר של הלייקרס. ב-3 בנובמבר 2002 קלע שיא קריירה של 25 נקודות בניצחון קבוצתו מול פורטלנד טרייל בלייזרס. לאורך פלייאוף 2004 שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצדם של ארבעה חברי היכל התהילה של הכדורסל לעתיד – שאקיל אוניל, קובי בראיינט, קארל מלון וגארי פייטון – וסייע לקבוצה לחזור למעמד גמר ה-NBA. בסדרת הגמר עצמה הפסידו הלייקרס מול דטרויט פיסטונס, בתוצאה 1–4.
כלכלה מעגלית
מודלים של כלכלה מעגלית שואפים לנתק את הקשר בין התפתחות כלכלית, לצריכת משאבים ממקורות מתכלים, ובכך להשיג יעדים כגון צמיחה כלכלית ויצירת מקומות עבודה, תוך צמצום נזקים והשפעות סביבתיות. חסידי הכלכלה המעגלית רואים במודל זה ככזה שממקסם יעילות, ולפיכך ממזער סיכונים כלכליים ואקולוגים.
דווין ג'ורג'
דאלאס מאבריקס
באוגוסט 2006, לאחר 7 עונות עם הלייקרס, חתם ג'ורג' על חוזה בדאלאס מאבריקס. בעונתו הראשונה בקבוצה רשמה דאלאס את מאזן הניצחונות הטוב בתולדותיה, 67–15, אולם הודחה מהפלייאוף כבר בסיבוב הראשון, על ידי גולדן סטייט ווריורס (2–4). בעונת העפיל עם המאבריקס לחצי גמר האזור המערבי בפלייאוף.
כלכלה מעגלית
הכלכלה המעגלית, תוך התבססות על רעיונות 'מעריסה לעריסה', מחלקת את רכיבי המוצר לשני סוגים – אלו הקרויים "ביולוגיים", המתוכננים לחזור לביוספרה ללא יצירת סיכונים, תוך חידוש של משאבי הטבע, ואלו הקרויים "טכניים", המתוכננים כך שיהיו בשימוש שוב ושוב, מבלי להיכנס לביוספרה. לפיכך, כל אחד מן החומרים מאופיין במחזור חיים ושימוש שונה. ניתן לומר בכלליות כי חומרים/מוצרים ביולוגיים "נצרכים", ובמוצרים/חומרים טכניים "משתמשים".
דווין ג'ורג'
גולדן סטייט ווריורס
לקראת עונת הועבר לטורונטו ראפטורס כחלק מטרייד משולש, במסגרתו נשלחו לטורונטו גם הידו טורקוגלו ואנטואן רייט, בעוד ג'רי סטקהאוס נשלח לממפיס גריזליס, ושון מריון, כריס האמפריז וניית'ן ג'וואי נשלחו למאבריקס. כשלושה שבועות לאחר מכן, בטרם שיחק עבור הראפטורס, הועבר ג'ורג' בטרייד נוסף לגולדן סטייט ווריורס, בתמורה למרקו בלינלי. בסיום עונתו היחידה בגולדן סטייט פרש ג'ורג' ממשחק, בגיל 32.
כלכלה מעגלית
שיטת חשיבה זו מציבה אתגר טכנולוגי, פוליטי וסוציולוגי לחברה האנושית. חסידי המודל מעריכים שהוא יהיה מאוד מתגמל עבור הראשונים שיהיו חלק ממנו ויהפכו למנועי הצמיחה שלו. כלכלה מעגלית היא שינוי תפיסה, הסתכלות על חומרי גלם, מוצרים, שיטת מכירות ויחסים עם לקוחות, והסתכלות על כל מחזור החיים של המוצר, בניסיון לשפרו בכל שלב.
מודלים עסקיים
הכלכלה המעגלית חותרת למודלים עסקיים, בהם האחריות והתמריץ ליצור מוצר חסכוני ולשמירתו, נותרות בידי היצרן. תמריץ זה יכול להיות מושג, למשל על ידי השארת הבעלות על המוצר בידי היצרן. כך, באמצעות שינוי מודל עסקי ממכירה לחכירה או לצריכה שיתופית, נוצר מנגנון בו מוצר יעיל סביבתית יעיל גם כלכלית עבור הרוכש והיצרן. דוגמה נוספת היא מעבר למכירת שירותים במקום מכירת מוצרים.
להלן מספר מודלים עסקיים לרכש מעגלי, היכולים לייצר את אותה זהות אינטרסים בין היצרן ללקוח.
תוכן ועיצוב
כדי שניתן יהיה להאריך את משך השימוש בחומרי הגלם גם לאחר שחיקתו של המוצר עצמו, יש להכניס שיקולים אלו כבר בשלב תכנון המוצר או השירות. בכלכלה ליניארית תפקיד העיצוב רלוונטי בעיקר לשלבי המכירה והשימוש של המוצר ושם הוא מסתיים. בכלכלה מעגלית לעומת זאת, תפקיד העיצוב רלוונטי לכל שלבי המוצר – הפקת משאבים, ייצור, שימוש וסוף חיי המוצר שלמעשה אינם אמורים להיגמר אלא אמורים להיכנס למחזור חיים חדש. תפקיד העיצוב חשוב להבנה לאן ואיך המוצר, מרכיביו וחומר הגלם ממנו הוא מיוצר מגיעים למפעל הייצור שוב ואיך ניתן להפיק מהם תועלת בשנית, שלישית והלאה. תוכן ועיצוב הם גורמים מאוד חשובים בלוגיסטיקה הפוכה ועיצוב נכון אמור לסייע באיסוף של המוצר ובהחזרתו אל שרשרת האספקה לקראת שימוש חוזר/שיקום ושיפוץ/מיחזור ועוד.
שיתופי פעולה
אחד האתגרים העומדים בפני מעבר של חברות למודלים כלכליים של כלכלה מעגלית, הוא הצורך בשיתוף פעולה בכמה שלבים בדרך, מול גורמים שונים. אם חברה מתחילה תהליך פיתוח מוצר כך שיתאים לכלכלה מעגלית, עליה ליזום שיתופי פעולה שונים על מנת להבטיח פתרון לאורך כל שרשרת החיים של המוצר, החל מחומרי הגלם עצמם, דרך הייצור, מול הלקוחות, ולאחר מכן גם בגלגולים הנוספים של חומרי הגלם. כל הפעולות הללו דורשות שיתוף פעולה חוצה מגזרים וסקטורים.
היכולת של חברה ליצור שיתופי פעולה כאלו היא גורם מפתח להצלחה ביישום כלכלה מעגלית, וחסם עיקרי במעבר. עם זאת, ככל שיותר חברות ומוסדות יפתחו פלטפורמות שמתאימות לכלכלה מעגלית, כך כניסה של שחקנים חדשים תהייה קלה יותר.
לוגיסטיקה הפוכה
על מנת לנצל את המוצר בסוף חייו, ולהחזירו לכלכלה המעגלית יש להגיע אליו או לאספו. לשם כך יש להשתמש בלוגיסטיקה הפוכה. אם בעבר הדגש הלוגיסטי היה בכיוון אחד (מהיצרן ללקוח), הרי שבמצב בו המוצר יכול לשמש חומר גלם למוצר הבא, נדרשת גם חשיבה לוגיסטית על הבאתו בחזרה – אל היצרן או אל הלקוח הבא. מודלים לוגיסטיים (הפוכים) מחייבים גישה הוליסטית, הלוקחת בחשבון את תכנון ועיצוב המוצר, ניטור ופיקוח לאורך שרשרת האספקה במהלך שלב השימוש, ניהול מלאי, שיחזור המוצר ושיווקו מחדש בשוק.
התפתחות הכלכלה המעגלית
הכלכלה המעגלית בנויה ומשלבת מספר תפיסות שהתפתחו בעשורים האחרונים.
כלכלת ביצועים
בשנת 1976 ביצע ואלטר שטאהל, יחד עם ז'נבי רדאיי (Genevieve Reday), מחקר עבור וועדה של האיחוד האירופי. המחקר, שקיבל את הכותרת: "הפוטנציאל להחליף כוח אדם בתמורה לאנרגיה" ('The Potential for Substituting Manpower for Energy'), היה ההתייחסות הראשונה למושג אותו כינה שטאהל "לסגור את הלולאה". כינוי זה היה דימוי להפיכת היחס למוצר מ"קו ישר" ל"מעגל".
במחקר בחנו שטאהל ורדאיי מודלים כלכליים ש"סוגרים לולאות", תוך הדגמה כיצד עשויים מודלים אלו של כלכלה המעגלית להשפיע על יצירת מקומות עבודה חדשים, תחרותיות, חיסכון במשאבים, ומניעת יצירת פסולת. במחקר הציעו שטאהל ורדאיי מודלים עסקיים לכלכלה מעגלית, והדגימו את האפקטיביות האפשרית שלהם.
אקולוגיה תעשייתית
אקולוגיה תעשייתית היא חקר החומר ואנרגיה שנמצאים בשימוש בתעשייה, תוך ניסיון ליצור מערכת שעובדת בשיתוף פעולה, בתוך עולם התעשייה, בה גורמים שונים בתעשייה יוצרים ביניהם קשרים שיוצרים מעין "מערכת אקולוגית תעשייתית". מטרת גישה זו, שזכתה להכרה בסוף שנות ה-80, היא ליצור תהליכי "לולאה סגורה", שבה פסולת של גורם אחד הופכת למשאב עבור גורם אחר, ובכך לחסל את הרעיון של תוצר לוואי בלתי רצוי. אקולוגיה תעשייתית מאמצת ראייה מערכתית, שבה עיצוב תהליכי ייצור מתבצע על פי אילוצים אקולוגיים מקומיים, תוך הסתכלות על ההשפעה הגלובלית שלהם מלכתחילה. מסגרת זו מכונה גם "מדע הקיימות". אקולוגיה תעשייתית מנסה לשלב רווחה כלכלית עם רווחה חברתית ואקולוגית.
קפיטליזם טבעי
מושג הקפיטליזם הטבעי נטבע בשנת 1999 בספר קפיטליזם טבעי שכתבו פול הוקן, אמורי לובינס  והנטר לובינס  בשנת 1999. מושג הקפיטליזם הטבעי קורא תיגר על "הקפיטליזם התעשייתי" המסורתי, ומבקש להתייחס לעולם הטבע כמעין בנק חומרים הכולל קרקע, מים, אוויר ויצורים חיים. בספר מתארים המחברים את חזונם ובו כלכלה גלובאלית שבה האינטרסים הסביבתיים והעסקיים חופפים, והכלכלה מתפתחת לאור תלות בין ייצור תעשייתי של מוצרים, לבין תחזוקה ושימור ההון הטבעי שמספק את חומרי הגלם לאותו ייצור תעשייתי.
לקפיטליזם הטבעי ארבעה עקרונות:
כלכלה כחולה
"כלכלה כחולה" הוא מושג שנהגה לראשונה על ידי יושב ראש Ecover ואיש העסקים הבלגי גונטר פאולי, ומתואר באריכות בספרו כלכלה כחולה  משנת 2010. רעיון הכלכלה הכחולה הוא ליצור פתרונות מדעיים שייטיבו במקביל עם הסביבה, החברה והכלכלה. בעקבות הספר נוסדה תנועה שיוצרת ב"קוד פתוח" דוח על בסיס מקרי בוחן ספציפיים, במטרה להגדיל את מאגר הפתרונות האפשריים, תוך שמירה על 21 העקרונות של התנועה. הדוח, שמכפיל את תוכנו ככל שהתנועה מתרחבת, מתאר כ-100 יוזמות חדשניות שיכולות ליצור כ-100 מיליון משרות ב-10 השנים הקרובות ומתארת הרבה דוגמאות מנצחות של פרויקטים שכוללים שיתופי פעולה חוצי מגזרים וסקטורים.
הולנד
הולנד הייתה מהמדינות החלוציות בתחום הכלכלה המעגלית.
נמל התעופה סכיפהול שבאמסטרדם, התקשר עם פיליפס בחוזה לרכישת תאורה בשיטת ה-Pay per Service Unit, שבה הלקוח משלם עבור כל אספקת תאורה ברמה מסוימת שהוגדרה בין הצדדים ללא הגדרה כיצד תושג עוצמת ופריסת התאורה הזו. פיליפס מתקינה את התשתיות (אמצעי התאורה והמעגלים החשמליים), מספקת את התחזוקה ומשלמת את חשבון החשמל. בצורה כזאת, לפיליפס יש תמריץ לספק מוצר עם מחזור חיים ארוך (כי המוצר נותר כל הזמן בבעלותה), תחזוקה וצריכת אנרגיה מינימליים, ובעת הצורך יכולת תיקון נוחה ומהירה. יישום מודל הרכש המתואר לעיל, הביא לירידה בצריכת האנרגיה ובצורך בתחזוקה שוטפת, דבר שהתבטא בהפחתה בהוצאות לתאורה בשדה התעופה סכיפול, בהשוואה למודל הקודם בו נקנו נורות והשדה היה אחראי לתחזוקתן וגריטתן.
ארגון Rijkswaterstaat הוא גוף ממשלתי השייך למשרד התעשייה והסביבה של הולנד (תרגום מילולי: ניהול משאבים ומים), שאחראי על ניהול, תחזוקה, בנייה ועיצוב של התשתיות הגדולות בהולנד, כגון מערכת הכבישים הארצית, מערכת המים והביוב הארצית. הארגון ביצע רכישה מעגלית של 56 מדים לדיילות ודיילים. תקופת העבודה היא עונת הקיץ, כאשר הם מלווים את ענף השיט המשפחתי. תחת אותו הסדר, הארגון בחר להחכיר את המדים לעונה אחת בלבד, כאשר בסוף העונה העובדים מחויבים להחזיר את המדים. הספק מעביר את המדים דרך מכונה המפרקת את הבגד ליצירת בד חדש שממנו יתפרו בגד חדש. גם במקרה של המודל הזה, הספק נשאר בעל הבגד והבד ממנו הוא עשוי. הפרויקט היה חלק מפיילוט דו-שנתי, הנעשה בתמיכת הארגון REBus, הנתמך חלקית על ידי האיחוד האירופי. זהו המיזם הראשון בסגנון זה שלקחה בו חלק ממשלת הולנד.
ישראל
בשנת 2017 הוקם במכללת אפקה להנדסה המכון לכלכלה והנדסה מעגלית. המכון משמש מקור ידע ופלטפורמה לפיתוח פתרונות טכנולוגיים הנדסיים ועסקיים שיאפשרו מעבר למערכת כלכלית מעגלית.
המכון חבר בקרן אלן מקארתור, מהווה נציגות ישראלית לאקדמיה בתחום זה, ומסייע לגופים ישראלים להשתתף בפעילות הבינלאומית של הקרן.
בשנת 2019 החל משרד הכלכלה והתעשייה פיילוט של פרויקט "סימביוזה תעשייתית" שנועד לבחון אפקטיביות של שיתוף פעולה בין מגזרים שונים, בהם ממיין חברות תעשייה בהתאם לחומרי הגלם שנפלטים כתוצרי לוואי של פעילות החברה ולחומרי הגלם להם הן זקוקות, בניסיון ליצור הצלבות שיועילו לכל הצדדים. לאחר שנה סיכם משרד הכלכלה והתעשייה את הפיילוט וציין בדו"ח קרוב ל-70 עסקאות בסגנון זה שנחתמו בין מפעלים אלו. העסקאות הובילו על פי ההערכות בדו"ח לחיסכון של מעל ל-10 מיליון ש"ח למשק, ובמקביל מנעו הטמנה של מעל ל-23 אלף טונות פסולת. במשרד הוגדר הפיילוט כהצלחה, והוחלט להאריכו ולהגדילו בהדרגה, ולהשקיע בו תקציב שנתי של 5 מיליון ש"ח.
מיחדוש והשמשת מוצר ליישום שונה
טכנולוגיית ™NUF של חברת NUFiltration מבוססת על פטנט יישומי עולמי, העושה שימוש חוזר במסנני דיאליזה שסיימו את תפקידם כמכשור רפואי, ומשמישה אותם מחדש כמסנני מים. NUFiltration מספקת מתקנים להפקת מי שתייה למדינות מתפתחות, מסננים לבריכות שחייה, מתקני מיחזור מים לחממות ובריכות דגים ומתקנים תעשייתיים לשדרוג מי קולחין. מאחר שהשימוש המקורי במסנן הוא לצרכים רפואיים, הוא עובר עוד במתכונתו הראשונה תהליכי בקרת איכות הקפדניים ביותר, כך שממברנות המסנן מהוות מחסום לטווח רחב של חומרים מזהמים. NUFiltration אוספת את הפילטרים מבתי חולים ומכוני דיאליזה בישראל ובאיטליה - בישראל לבדה נזרקים מדי שנה כמיליון מסננים מסוג זה - ומבצעת להם מחדוש, במהלכו המסננים עוברים תהליך חיטוי על פי הפרוטוקול המחמיר ANSI/AAMI/RD47:2008.
מיחזור מים בשיעור הגבוה בעולם
במדינת ישראל מיוצרים מדי שנה כ-530 מיליון מ"ק שפכים. השפכים המטוהרים המשמשים להשקיה נקראים קולחין. שיעור השבת הקולחין בישראל עומד על כ-75%, מרביתם לשימוש חקלאי. מדובר בשיעור ההשבה הגבוה בעולם. ההשבה מתבצעת באמצעות כ-135 מפעלים, המספקים כ-355 מיליון מ"ק בשנה. כמות זו מהווה כ-31% מסך המים המסופקים לחקלאות וכ-18% מסך המים המסופקים במדינה לכל השימושים. ישראל מובילה בתחום מיחזור המים בעולם.
הצלת מזון
מיחזור תרופות
שירותי בריאות כללית נותנת מענה בתחום הלוגיסטיקה ההפוכה לאיסוף תרופות להשמדה. איסוף התרופות הוא אתגר לא פשוט לחברות התרופות עקב הפיזור הרב של "המוצרים" והעדר היכולת לעקוב אחריהם ולבצע איסוף מסודר, בהתאם לקופת החולים בה חבר החולה. שרותי בריאות כללית פתרה את הנושא באמצעות מתן פתרון גורף ללא תלות ביצרן ובלקוח – היא הציבה מתקנים לאיסוף התרופות במרפאותיה, ומזמינה את הלקוחות להביא את התרופות "בסוף מחזור חייהם" אל מתקני הכללית, בלא תלות בשייכות של הלקוח לקופת חולים זו או אחרת וללא תלות בהאם התרופה נמכרה על ידי הכללית או על ידי קופת חולים אחרת.
מיזם למינוף סטראט-אפים בכלכלה מעגלית
בשנת 2019 נפתח בכפר סבא אקסלרטור במטרה לחזק סטארט-אפים שעוסקים בתחום הכלכלה המעגלית.
בריטניה
פיילוט שבוצע מטעם ממשלת בריטניה, במטרה להצליב חברות תעשייה שזקוקות לחומרי גלם מסוימים, עם חברות אחרות שחומרי גלם אלו מיוצרים כתוצרי לוואי במפעליהן, נערך בעשור השני של המאה ה-21, ובמהלך 5 שנים נחסכו כ-400 מיליון ליש"ט למשק הבריטי.
האיחוד האירופי
האיחוד האירופי קיים במהלך השנים 2020-2016 תוכנית לקידום כלכלה מעגלית בהשקעה של כ-10 מיליארד יורוכלכלת הממלכה המאוחדת.
בשוק הפרטי, בשנת 2019 מספר בנקים אירופאים השיקו יזמה משותפת להשקעה במיזמים של כלכלה מעגלית באיחוד האירופי. השותפות הקצתה להשקעות אלו 10 מיליארד יורו למשך 5 שנים. מיזם ההשקעות יתמקד בין היתר במיזמים שעשויים להאריך חיי מוצר ובעיצוב מוצרים באופן שיצמצם פסולת ויאפשר מחזור קל יותר בתום השימושכלכלת הממלכה המאוחדת.
החיפושית בהילוך גבוה
החיפושית בהילוך גבוה (באנגלית: Herbie: Fully Loaded, בתרגום: הרבי בטעינה מלאה) הוא סרט של חברת וולט דיסני שיצא ב-2005. הסרט הוא הסרט החמישי בסדרת סרטי הרבי (Herbie). הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-22 ביוני 2005 ובישראל ב-28 ביולי 2005.
עלילת הסרט
בתחילת הסרט מופיעה ההיסטוריה של הרבי כאשר עם הניצחונות וההצלחות ולאחר מכן את הירידה ביכולת. הסרט עצמו מתחיל כאשר הרבי נלקח למגרש הגרוטאות של דייב המשוגע (ג'רמי רוברטס) ששם אמורים לגרוט אותו. הרבי מנסה לברוח ממגרש הגרוטאות אך לא מצליח בכך ו"נרקב" בו. בסצנה אחר כך רואים את מגי פייטון (לינדזי לוהן) מקבלת תעודה בסיום לימודי הקולג' ואביה ריי פיטון סניור (מייקל קיטון) לוקח אותה למחרת למגרש הגרוטאות שבו נמצא הרבי. מגי הולכת לחפש מכונית והרבי מנסה להרשים אותה כדי שהיא תיקח אותו. מגי מתלהבת מניסאן אבל בלי להבין למה ובניגוד לרצונה היא יוצאת משם עם הרבי, לאחר מכן מגי נפגשת עם קווין (ג'סטין לונג) שמציע למגי לקחת את הרבי לנסיעה ומגי נגררת למסיבה שבאזור.
בזמן הזה טריפ מארגן מרוץ שבו מי שיעלה לשלב הגמר יתחרה נגדו, כשהרבי ומגי (שמתחזה לבחור בשם מקס) מנצחים את כולם ומגיעים לגמר בערב לפני בגמר טריפ בה לשוחח עם מגי ונותן לה נסיעת מבחן במכונית הנאסקאר שלו. לאחר שמגי נוסעת טריפ מנסה להרוס את הרבי אבל הרבי מתגרה בו והוא לא מצליח. כתוצאה מכך טריפ מציע למגי שהמרוץ מחר לא יהיה רק על פרס כספי אלא גם על המכוניות אחד של השני (כלומר מי שזוכה במרוץ לוקח את המכונית של המפסיד) ומגי מסכימה להצעה אף על פי שהיא מתלבטת מעט. למחרת ביום המרוץ הרבי מתחיל לכעוס על מה שהיה אתמול ולא רוצה להתחרות אבל לבסוף הוא כן מתחרה. במהלך המרוץ טריפ ומגי צמודים אבל כשמגי אומרת להרבי "herbie come on i want his stock car" (קדימה הרבי אני רוצה את המכונית שלו) הרבי נעלב ומחליט לעצור כדי להפסיד במכוון. לאחר מכן נחשף פרצופו האמיתי של מקס והרבי בהתאם להסכם נלקח לטריפ ואחר כך העניינים הולכים ומסתבכים מאחר שאבא של מגי הגיע למרוץ גם הוא וגילה שבתו שיקרה לו. הרבי בינתיים נלקח לדרבי הריסות על ידי חברו של טריפ קראש "ג'ימי סימפסון) בו המטרה היא להשמיד אותו, הנהגים האחרים מתנגשים בהרבי והורסים אותו. בינתיים מגי וחברתה כריזמה מגיעות לאירוע ומגי אחרי שחברתה מסיחה את הדעת של אחד השומרים נכנסת למגרש ומגורמת להרבי לנסוע שוב ומצליחה לחלץ את הרבי משם אחרי שהיא הרסה את מכוניתו של מי שהיה אמור למחוץ את הרבי עם משאית ענק אחרי שהיא קפצה עליו עם הרבי. לאחר מכן מגי מגיעה שוב למוסך של קווין ובו היא מגיעה עם הרבי כשהוא מפורק כמעט לגמרי מהמכות אותן הוא ספג בדרבי הריסות ו"מתעלף" על רצפת המוסך. למחרת קבוצת פייטון מנסה להתקבל למרוץ הנאסקאר הקרוב ומליחה בדקה התשעים אבל אחרי שהיא מצליחה ריי פייטון ג'וניור (ברקין מאייר) מתרסק ובבית החולים מסתבר שהוא אינו כשיר לנהוג. עקב כך כל מי שנמצא שם מנסה לשכנע את מנהל קבוצת פייטון ריי פייטון סניור על כך שמגי תנהג במרוץ (אף על פי שריי פייטון ג'וניור לא יכול להשתתף הוא הצליח להיכנס למרוץ) אבל ריי פייטון סניור מתנגד בחריפות ולמרות ניסיונותיה של מגי במיוחד אף אחד מהם לא מצליח לשכנע אותו זאת. בסצנה שלאחר מכן רואים את מגי יישובה ליד הרבי ההרוס במוסך של קווין וקווין מספר לה שהוא לא יוכל לתקן את הרבי בגלל שהוא לא שילם את חובותיו לספקים שלו. אלא שלאחר מכן מופיע אחיה של מגי ריי פייטון ג'וניור עם קבוצת המכונאים של קבוצת פייטון ומבשר למגי שהם בחרו בה שתנהג למחרת. מגי נרגשת מאוד אבל כשאחיה ריי פייטון אומר לה שצריך לעבוד ולתקן את מכונית המרוץ אותה הוא ריסק במהלך מקצה הדירוג מגי אומרת שהיא לא מוכנה להתחרות בשום מכונית חוץ מבהרבי והמכונאים של הקבוצה הופכים את הרבי למכונית שיכולה להתחרות ב"נאסקאר".
ביום המרוץ רואים את טריפ מורפי מרואיין בביטחון גבוה אך כשהוא רואה את הרבי שוב הוא פונה לשניים מאנשי הצוות שלו ושואל אותם איך הרבי הגיע לפה אחרי הניסיונות לחסל אותו. לאחר מכן במרוץ הרבי ומגי מתחילים לאט אבל לאט לאט הם מתחילים לצבור מקומות וכשהם מגיעים לטריפ חבורה של נהגים מתחילה לחבוט בהרבי בניסיון להוציא אותו מהמרוץ. במהלך החבטות בהרבי מגיע אבא של מגי למירוץ ואחרי שהיא אומרת שהיא בצרה אבא שלה נותן לה עידוד והיא מטפסת על הנהג שלפניה ועוקפת אותו. אבל אז נוצרת בעיה חדשה: עקב כל החבטות שקיבל הרבי מאבד לחץ שמן ומותיר אחריו שמן על המסלול. כתוצאה כל הנהגים נכנסים לעצירות של תדלוק והחלפת צמיגים. קבוצת פייטון נראית מיואשת אבל כשהספונסרית היחידה שנותרה, סאלי, (שריל היינס) שואלת מה קורה איתם במרוץ ומגלים שהיא הגיעה עם האוטו שלה שהוא פולקסווגן חיפושית מהדור החדש הם לוקחים את הרדיאטור ממנו ומרכיבים אותו בהרבי וככה הם מצליחים לחזור למירוץ. כשהמירוץ מתחדש הרבי ומגי מתחילים לעקוף את המכוניות שלהן הם הפסידו מקומות בגלל התקלה ומגיע מהמקום האחרון עד לטריפ מורפי, אבל כשהוא ומגי מגיעים לטריפ אבל בהקפה האחרונה שהרבי ומגיע כמעט עוקפים את טריפ טריפ מנסה להוציא אותם מהמרוץ כשהוא חובט בהם לעבר הקיר ומקלקל את הרדיאטור של הרבי. בפעם האחרונה שבה טריפ מנסה לחבוט בהרבי מגי בולמת וטריפ נכנס בקיר ומתהפך וחוסם את המסלול. אחרי שנראה שעומדת להיות תאונה גדולה בגלל שהרבי היה בדיוק מאחורי טריפ הוא נוסע על הגדר וחוצה את קו הסיום ראשון. לאחר מכן רואים את החגיגות של קבוצת פייטון ושלוקחים את טריפ באמבולנס עקב כך שחושבים שהוא משוגע בגלל שהוא רוצה להרוס את החיפושית עצמה. לסיום רואים את הרבי בקטע האחרון של הסרט מתאהב בחיפושית החדשה שהרדיאטור שלה נלקח בשביל שהרבי יוכל לסיים את המרוץ.
הומלופסיים
הומלופסיים או נחשי הגדות (Homalopsidae) היא משפחה של נחשים מסדרת הקשקשאים החיים בדרום-מזרח אסיה ובצפון אוסטרליה במים מלוחים או מליחים וכן על החופים וביצות המנגרובים שלהם. הם קרוביהם הרחוקים של הזעמניים ובעבר נכללו כתת-משפחה שלהם.
כל המינים הם טורפים שלחלקם חיישנים מיוחדים על "קרניים" מעל הראש, דרכו הם חשים את טרפם הכולל דגים, חסילונים, סרטנים וכדומה. אורכם הממוצע 1-1.5 מ' והם בעלי ראש ועיניים קטנות, נחיריים הפונים כלפי מעלה, זנב רחב העוזר בשחייה וגוף מוסווה במים.
מינים אלה אינם ארסיים וקוטלים את הטרף על ידי נשיכתו בחוזקה ובליעתו. הם בעלי נשיכה מאוד לא נעימה שעלולה להזדהם.
מגלן הסוואנה
מַגְלָן הסָוָואנָה המכונה גם מגלן הדדה (שם מדעי: Bostrychia hagedash) הוא מין של מגלן ממשפחת הכפניים החי באפריקה.
מאפיינים
אורכו של מגלן זה 76 ס"מ ומשקלו 1,250 גרם והוא בעל נוצות אפורות כהות, כנפיים חומות שבאמצעם ירוקים. הראש והצוואר כהים עם פס לבן מעל הסנטר, המקור מעוקל ואדום וקצוותיו שחורים. העיניים גדולות ושחורות. צוואר המגלן כבד וקצר והגוף עגלגל עם רגליים קטנות חומות ואצבעות ורודות.
המגלן חי בביצות וערבות עשב וכן סוואנות ברחבי אפריקה עד לדרום אפריקה. המגלן חי גם באזורים עירוניים ובפארקים.
הוא מסנן עם מזונו יצורי מים קטנים כתולעים, וכן חרקים גדולים, עכבישים, צפרדעים, דגים ולטאות. הוא ניזון גם מחלזונות ומפירות גדולים כמו אבוקדו.
פרוטתליטיס
פרוטתליטיס (שם מדעי: Protathlitis) הוא סוג של דינוזאור במשפחת הספינוזאוריים שחי בקרטיקון תחתון באירופה שלפני 129.4 עד 125 מיליון שנה מזמננו.
סוג זה ידוע מממצאי מאובנים מתצורות ארכילס דה מורלה שבמחוז קאסטיון בספרד. לצידו התגלה הספינוזאור הקרוב Vallibonavenatrix, באזור בו כנראה נמצאו מספר גדול של ספינוזאורים. הממצאים כללו רק שרידים מועטים של חוליות זנב וגב וחלק קטן מהלסת התחתונה. הוא היה טורף גדול מאוד באורך של 10 עד 11 מטרים ומשקל של כשני טונות בקירוב, כך שאולי היה טורף-על.
סוג זה תואר ב-2023 בידי החוקרים Santos-Cubedo ועמיתיהם והוא נקרא על שם המילה היוונית: "Protathlitis" - שפירושה: "אלוף". השם ניתן לציון ניצחון הקבוצה הספרדית ויאריאל בעונת 2020/2021 בליגה האירופית באותה שנה בה התגלה הדינוזאור. הסוג מכיל מין יחיד - Protathlitis cinctorrensis, שנקרא על שם העיירה הקרובה.
אף שלא ברור כיצד חי ייתכן שדמה מאוד לקרובו הבריוניקס והיה צייד דגים שחי לאורך הביצות הקדומות.
אצטדיון ליברטדורס דה אמריקה
אצטדיון ליברטדורס דה אמריקה (בספרדית: Estadio Libertadores de América; עד שנת 2005 נקרא הדובלה ויסרה) הוא אצטדיון כדורגל באבז'אנדה, שבפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה.
האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל הארגנטינאית אינדפנדיינטה.
פריאטיניים
פריאטיניים (שם מדעי: Pareatidae) היא משפחה של נחשים וקרובי משפחתם של הזעמניים. לעיתים הם גם כלולים משפחת הזעמניים. הם חיים ביערות בסין, יפן, דרום אסיה ודרום-מזרח אסיה.
בני המשפחה קטנים עד בינוניים בגודלם ואורכם עד 80 ס"מ. הם בעלי ראשים קטנים ועיניים גדולות ומזכירים את בני משפחת למפרופידיים. הם ניזונים בעיקר מתולעים וחלזונות, אתם הם צדים על ידי שיניהם הקצרות בתוך הלסת הקטנה שלהם.
משפחה זו מבוססת בעיקר על מחרקים מולקולריים שהוציאו אותה ממשפחת הזעמניים על בסיס מעט נתונים. ישנם חוקרים הרואים בהם תת-משפחה של זעמניים.
רות וינטראוב
ביוגרפיה
מאמריה של וינטראוב עוסקים בנושאים מגוונים. היא מציעה פתרונות חדשים לשורה של פרדוקסים מוכרים (פרדוקס ההגרלה, פרדוקס בוחן הפתע ופרדוקס הערימה). במאמריה על דייוויד יום, הפילוסוף האמפיריציסטי החשוב בן המאה ה-18, היא בוחנת אספקטים שונים בהגותו ומציעה פרשנות חדשה לרבים מהמהלכים שהוא מביא ב'מסכת על טבע האדם'. בין השאר, היא מגנה על פרשנות אידיאליסטית לשיח על העולם החיצון, שיש לה השתמעויות מרחיקות לכת על מבנה החלל והסיבתיות; מציגה הבהרות חשובות לעקרונות מרכזיים בתורתו האמפיריציסטית "עיקרון ההעתק" ועקרונות הקישור (אסוציאציה); ופרשנות חדשה לטיעון הספקני שלו נגד התבונה, שלאורה הטיעון נראה לטענתה יותר מוצלח משנהוג לחשוב, חשוב לא פחות מהטיעון הספקני המפורסם שלו נגד האינדוקציה. במאמרה 'לוגיקה לאקספרסיביסטים' (באנגלית: 'Logic for Expressivists'), מציעה וינטראוב לוגיקה להיגדים מוסריים כשהם מפורשים פירוש אקספרסיביסטי, לפיו הם מבטאים את יחס הדובר, ולא כטענות על עובדות מוסריות אובייקטיביות. הלוגיקה הזו מאפשרת להסביר את העובדה שהיגדים מוסריים מתפקדים בטיעונים דדוקטיביים כמו טענות רגילות.
"האתגר הספקני"
בספרה "האתגר הספקני" ('The Sceptical Challenge') בוחנת וינטראוב את מהותו של האתגר הספקני כשהוא במיטבו וראוי להתייחסות אינטלקטואלית רצינית. האתגר שהיא מאבחנת הוא ספקנות רדיקלית, לפיה אמונותינו לא רק שאינן מהוות ידיעה, אלא אינן אפילו מוצדקות (סבירות). הספקנות הרצינית מגובה על ידי טיעונים ספקניים, כמו אלה שניתנו על ידי סקסטוס אמפיריקוס, רנה דקארט ודייוויד יום. בחלקו הראשון של הספר, וינטראוב מציגה את כללי הדיון בינינו לבין הספקן: את האסטרטגיה של הספקן שיש לקחת אותו ברצינות ואת האופן בו יש להגיב אליו. לאחר אבחון כללי הדיון באתגר הספקני, מציעה וינטראוב, בחלקו השני של הספר, תשובות אפשריות לטיעונים הספקניים החשובים ביותר.
יחיאל לימור
ביוגרפיה
נולד בתל אביב ב-4 בפברואר 1943 ועבר בילדותו לירושלים. למד בגימנסיה רחביה, התגייס לצה"ל ושירת ככתב צבאי של השבועון במחנה.
בעיתונות
בתום השירות הצבאי, בשנת 1963, החל לעבוד כעיתונאי בסניף ירושלים של מעריב, שהיה אז העיתון הנפוץ במדינה, ומילא שורה של תפקידי כתיבה ועריכה. בין השאר, שימש ככתב מדיני וכשליח העיתון בלונדון, ערך את מוסף סוף השבוע של מעריב וכן את ירחון את, ובמסגרת זו השיק גם את העיתון לילדים צ'ופר (ששמו הוסב מאוחר יותר למעריב לילדים). הוא נמנה עם מקימי מחלקת החדשות בגלי צה"ל והיה כמ"מ ראש המחלקה (במסגרת שירות המילואים שלו).
באקדמיה
במקביל לעבודתו העיתונאית סיים את לימודיו לתואר ראשון בהיסטוריה ומדע המדינה ולתואר שני (בהצטיינות) בתקשורת, שניהם באוניברסיטה העברית בירושלים. על עבודת הגמר שלו לתואר שני, שעסקה ביחסים בין חברי הכנסת לאמצעי התקשורת הוענק לו הפרס הראשון מטעם האגודה לחקר הפרלמנטריזם בישראל.
בשנת 2000 הגיש את עבודת הדוקטור שלו באוניברסיטת בר-אילן בהנחיית פרופ' שמואל ליימן-וילציג וד"ר דינה גורן. נושא העבודה הוא מועצת העיתונות בישראל ובתפקידיה בשלושים וחמש השנים הראשונות לקיומה.
בשנת 1994, עם פתיחת הלימודים בתקשורת במוסדות להשכלה גבוהה בישראל, הצטרף כמרצה לסגל המחלקה לתקשורת באוניברסיטה העברית וכן לסגל בית הספר לתקשורת במסלול האקדמי במכללה למנהל. כעבור שנתיים הצטרף לחוג לתקשורת באוניברסיטת תל אביב. כעבור שנים אחדות נתבקש לעמוד בראש בית-הספר לתקשורת במכללה האקדמית ספיר ולאחר מכן הקים את בית הספר לתקשורת במכללת אריאל ועמד בראשו (עד 2008). במקביל, המשיך ללמד באוניברסיטאות תל אביב ובר-אילן.
במועצת העיתונות והתקשורת בישראל
לימור מכהן כנציג ציבור במליאת מועצת העיתונות והתקשורת בישראל ומשמש כחבר הנשיאות שלה. בשנת 2019 נבחר לכהן כיו"ר בית הדין לאתיקה של המועצה.
יחד עם חברת המועצה, ד"ר תהילה שוורץ אלטשולר, ניסח את תקנון האתיקה החדש של מועצת העיתונות, שאושר באוקטובר 2020. היה חלק מהצוות שניסח בשנת 2019 את תקנון האתיקה של תאגיד השידור ואת תקנון האתיקה של העיתון גלובס.
בשנים 2002–2006 כיהן לימור כיו"ר האגודה הישראלית לתקשורת.
הוקרה ופעילות ציבורית
בשנת 2000 זכה בפרס סוקולוב לעיתונאות ביחד עם אחיו, פרופ' רפי מן, על ספרם "עיתונאות - איסוף המידע, כתיבה ועריכה". ספר זה נהפך לספר היסוד בלימודי עיתונאות באוניברסיטאות, במכללות, בבתי ספר תיכוניים ואף בציבור הרחב.
בשנת 2019 הוענק לו עיטור "יקיר איגוד יועצי התקשורת ויחסי הציבור בישראל" כהוקרה על תרומתו האקדמית-מקצועית לתחום יחסי הציבור בישראל.
לימור כיהן כחבר במספר ועדות ציבוריות, וביניהן: הוועדה הציבורית (במינוי שר התרבות) לבדיקת נושא הצנזורה על סרטים והוועדה (במינוי שר המשפטים) לבחינת שאלות הנוגעות לפרסום פרטים מזהים בפסקי דין ובהחלטות של בתי המשפט ולעיון בתיקי בתי המשפט, וכן כנציג ציבור בדירקטוריון של תחנת רדיו ירושלים.
מחקריו
תחומי המחקר העיקריים של לימור הם תולדות התקשורת בארץ ישראל ובישראל, מפת התקשורת בישראל, אתיקה עיתונאית, היבטים מוסדיים של תקשורת ההמונים וכן יחסי ציבור. בשנים האחרונות מתמקד לימור במחקר על בולים כאמצעי תקשורת המונים. מאמר שלו, שנכתב עם עמיתו פרופ' אילן תמיר ופורסם בכתב העת Communication Theory, אף מציע לראות בבולים אמצעי תקשורת המונים, הן בגלל תפוצתם הנרחבת הן בגלל המסרים שהם נושאים עליהם.
לימור פרסם עשרות מאמרים אקדמיים וכן פרקים רבים בספרים, בישראל ומחוצה לה. על ספרו הראשון, המתווכים: אמצעי התקשורת בישראל 1948–1990, שנכתב עם פרופ' דן כספי, נאמר כי ספר זה "נהפך לקלאסיקה ביום הופעתו". במסגרת פעילותו האקדמית הדריך לימור סטודנטים רבים בעבודות הגמר שלהם לתואר שני וכן בעבודות הדוקטור. עם הסטודנטים שהודרכו על ידו בעבודת הדוקטור שלהם, שהוגשו באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת פאריס 8, נמנים: ד"ר רבקה נריה-בן-שחר, ד"ר עמוס נבו, ד"ר אסנת רוט-כהן, ד"ר גדי שבת וד"ר דורית צימנד-שיינר.
חיים אישיים
יחיאל לימור נשוי להיסטוריונית פרופסור אורה לימור מהאוניברסיטה הפתוחה. בנם הוא העיתונאי יואב לימור, ובתם גליה חוקרת קיימות וסביבה. הוא מתגורר בתל אביב. אחיו, ד"ר ניסן לימור (1944–2017), היה חוקר המגזר השלישי והשכלה גבוהה בישראל, ושימש מנכ”ל בית הנשיא וכן מנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה והוועדה לתכנון ולתקצוב. יש לו שני אחים למחצה: פרופסור רפי מן, היסטוריון וחוקר תקשורת, ואיזי מן, עורך תוכניות ושדר בקול ישראל. יש לו שני אחים נוספים.
עידו אמין
עידו אמין (נולד ב-1 בינואר 1956) הוא קומיקסאי, מוזיקאי, עיתונאי רשת ומחלוצי האינטרנט בישראל.
ביוגרפיה
אמין נולד בקריית שלום בשם עידו אילן. ב-1973 השתתף ביצירת פנזין קומיקס חתרני בשם "פריקי". לאחר מלחמת יום הכיפורים הועמדו לדין מחברי הפנזין באשמת הפצת דבר תועבה. בהמשך הם הורשעו בבית משפט השלום אך בית המשפט המחוזי זיכה אותם מכל אשמה.
בראשית שנות ה-80 תופף בהרכב "מ.ע.צ". בהמשך הנהיג את ההרכב "עידו אמין והרגשות שלו" שבו שר וניגן בגיטרות וקלידים. הקלטת היחידה של ההרכב יצאה בשנת 1990 ונקראה "לדיכאון ובחזרה". ב-1992 יצר את הטראק האלקטרוני "שיא הנתק הטוטאלי" בו סימפל קטעי דיאלוג מתוך הסרט "אדי קינג".
אמין עיצב את עטיפות הספרים "שירת הסירנה" (1991) ו"שתי שלגיות" (1994) של עירית לינור. פרסם קומיקס ואיורים בעיתונים "הארץ", "עיתון תל אביב" ו"העיר".
ב-1995 היה לבלוגר הישראלי הראשון. באותה שנה החל לכתוב את הטור "דו"ח אמין" במוסף "קפטן אינטרנט" של עיתון "הארץ". ב-1996 הקים את הפורטל "דפי רשת". ב-1997 הוציא לאור בהוצאת אופוס מדריך אינטרנט בשם "דפי רשת". בשנת 2000 עזב את העיתונות ועבר לעמק הסיליקון. ב-2004 הכתיר אותו "עכבר העיר" כאישיות המשפיעה ביותר באינטרנט הישראלי. ב-2011 חזר לישראל וכיום הוא עוסק ביצירת סרטוני הדרכה.
ב-2013 השתתף ביצירת תשדירי התעמולה של מפלגת מרצ לקראת הבחירות לכנסת ה-19.
ב-2014 זכה בפרס הראשון בתחרות Made for Web של איגוד המפיקים לקולנוע ולטלוויזיה, בשיתוף YouTube ובחסות משרד הכלכלה.
השתתף בתערוכות במוזיאון ישראל ("קומיקס" באגף הנוער, 1985, ו"זמן", אגף הנוער, 2000), במוזיאון תל אביב ("זמן אמת", 1991), ובמוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס ("X+Y", 2011, ו"פצעי בגרות", 2013).
פרמפייס
פרמפייס (באנגלית: Pramface) היא סדרת דרמה קומית של ערוץ BBC Three בכיכובם של סקרלט אליס ג'ונסון ושון מייקל וירי. את הסדרה כתב כריס רדי. העונה הראשונה הכוללת שישה פרקים בני חצי שעה שודרה לראשונה ב-23 בפברואר 2012. העונה השנייה, שהוזמנה על ידי ה-BBC עוד לפני שידור הסדרה, שודרה החל מ-8 בינואר 2018 עם פרק ראשון ספיישל באורך שעה, ושישה פרקים בני חצי שעה. העונה השלישית שודרה החל מ-25 בפברואר 2014, עם פרק כפול לסיום הסדרה. באוגוסט 2014 פורסם שלא הוזמנה עונה רביעית לסדרה.
תקציר עלילה
ג'יימי, מייק ובת' הם חברים טובים שיוצאים לחגוג במסיבה את סיום בחינות הבגרות שלהם (GCSE). לורה בת ה-18, בעידודה של חברתה הטובה דניאל, מפירה את הוראות הוריה שאסרו עליה לצאת מהבית, והולכת לאותה מסיבה. גם ג'יימי וגם לורה נחושים לבלות היטב. במהלך המסיבה הם נפגשים כששניהם שיכורים ומקיימים יחסי מין. למחרת ג'יימי כותב פתק ללורה ובו מספר הטלפון שלו. שבועות אחדים אחר כך לורה מגלה שהיא בהיריון, ושג'יימי הוא רק בן 16. הם עומדים להתחיל את חייהם אבל לא כפי שציפו שיקרה.
העונה הראשונה עוקבת אחרי חייהם של שני הצעירים, בני משפחותיהם וחבריהם, וכיצד עם מתמודדים עם ההורות הממשמשת ובאה והקשיים של ההיריון. העונה השנייה עוקבת אחר ההתמודדות שלהם בגידול התינוקת החדשה, אמילי.
קסנדוררמטיים
קסנדוררמטיים (Xenodermatidae) היא משפחה של נחשים וקרובי משפחתם של הזעמניים ושל הלמפרופידיים. הם חיים בטבע בהודו ובדרום-מזרח אסיה.
בני משפחה זו קטנים ומגיעים עד אורך 80 ס"מ. הם יצורי לילה בעלי עיניים גדולות והם מצויים ביערות לחים. הם אינם ארסיים וניזונים בעיר מחולייתנים קטנים.
בני המשפחה הם קרוביהם של הזעמניים, אך הם נחשבים גם לקרובים לאינפרא-סדרת נחשי נהרות.
ברווז הפרא
ברווז הפרא או אווז הפרא (בנורווגית: Vildanden) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי הנורווגי הנריק איבסן משנת 1884.
אודות המחזה
הצגת הבכורה של המחזה התקיימה בתיאטרון דֶן נָשונָלֶה סֶנֶה בברגן, נורווגיה, ב-9 בינואר 1885.
מקובל לחשוב שדמותו של אקדל הזקן מבוססת על אביו של איבסן, קנוד איבסן.
תקציר העלילה
המערכה הראשונה נפתחת בארוחת ערב בביתו של וורלא האב, תעשיין וסוחר עשיר. האורחים הוזמנו על ידי בנו, גְרֵגֶרְס וורלא, שזה עתה שב לבית אביו אחרי שהתגורר בסמוך למפעל של אביו, בו עבד. שם נודע לו על גורלו של חברו לשעבר לכיתה, ייאלמר אקדל. ייאלמר נשא לאישה את גינה, משרתת צעירה שעבדה במשק ביתו של וורלה. וורלה האב ארגן את השידוך בכך שסיפק לייאלמר בית ומקצוע כצלם. גְרֵגֶרְס, שאימו הלכה לעולמה, מאמין שגינה ואביו ניהלו ביניהם רומן, ומתמלא זעם בשל כך שחברו הוותיק חי חיים של שקר.
ארבע המערכות הנותרות מתרחשות בביתו של ייאלמר אקדל. בתחילה נדמה שאקדל חי חיים נעימים ונוחים. אביו של ייאלמר מתפרנס מהעתקת מסמכים בשביל וורלה. ייאלמר מנהל סטודיו מצליח לצילום פורטרטים. גינה מסייעת לו לנהל את העסק ובנוסף לכך היא מנהלת את משק הבית. שניהם אוהבים מאוד את בתם הדוויג. מייד בתום המסיבה גְרֵגֶרְס נוסע לביתם, שם הוא מתוודע למשפחה. ייאלמר מתוודה על כך שהדוויג היא מקור שמחתו ומקור צערו הגדולים ביותר, מכיוון שראייתה מידרדרת בהדרגה והיא עומדת לאבד את מאור עיניה. המשפחה נלהבת להציג לפניו את עליית הגג, שבה הם מגדלים בעלי חיים שונים כמו שפנים ויונים. היקר מביניהם הוא ברווז הפרא שהצילו. הברווז נפצע בידי וורלה האב, שגם ראייתו מידרדרת. הוא ירה בכנפו של הברווז, שצלל לקרקעית האגם. כלבו של וורלה משה אותו מהמים, וחרף פצעיו מהירייה ומשיניו של הכלב, אקדל הזקן טיפל בברווז עד שהחלים.
גְרֵגֶרְס שמאס בדרכו הנלוזה של אביו, מחליט להיפרד ממנו לצמיתות והוא שוכר חדר בבית משפחת אקדל. ביום המחרת, הוא נוכח לדעת ששקרים נוספים מרחפים מעל ראשם של בני משפחת אקדל, פרט לרומן של גינה עם אביו. ייאלמר מספר לו שהוא אינו שולח את בתו הדוויג לבית הספר בשל ראייתה, אולם הוא אינו מלמד אותה בעצמו ומניח לנערה להימלט לתוך עולם דמיוני באמצעות תמונות שהיא רואה בספרים. במהלך שיחתם גְרֵגֶרְס שומע ירייה בעליית הגג, והמשפחה מסבירה שאקדל הזקן משתעשע בכך שהוא יורה בשפנים ובציפורים בעליית הגג, ולפעמים ייאלמר מצטרף אליו לציד. הפעילות מאפשרת לאקדל לשמר בליבו את התשוקה לציד מימים עברו. ייאלמר מספר גם על "המצאתו הגדולה", עליה אין הוא מרחיב את הדיבור. היא קשורה לצילום, והוא בטוח שהיא תאפשר לו לשלם את חובותיו לוורלה ולבסוף להפוך אותו ואת משפחתו לעצמאית לחלוטין. על מנת לעבוד על המצאתו, הוא נוהג להשתרע על הספה ולהרהר בה.
במהלך ארוחת הצהריים, שאליה מצטרפים גְרֵגֶרְס וכן רלינג ומולוויק, ששוכרים אף הם חדרים בבית, וורלא האב מגיע ומנסה לשכנע את בנו לשוב הביתה. גְרֵגֶרְס עומד על כך שהוא אינו יכול לחזור ושהוא יחשוף בפני ייאלמר את האמת. אביו סבור שייאלמר לא יהיה אסיר תודה בשל התערבותו של גְרֵגֶרְס. לאחר שהוא עוזב, גְרֵגֶרְס מבקש מייאלמר להתלוות אליו להליכה, שם הוא חושף לפניו את האמת בדבר הרומן של גינה עם אביו.
כשייאלמר שב הבייתה, הוא מתרחק מאשתו ומבתו. הוא דורש לטפל בעתיד בכל עסקי הצילום בעצמו, ולא לקבל עזרה מגינה. הוא גם דורש לנהל את ענייני הכספים של המשפחה, שעד עתה גינה ניהלה אותם. גינה מתחננת לפניו שישקול זאת מחדש, ומסבירה שעם כל הזמן שהללו יגזלו ממנו, לא ייוותר בידו זמן לשקוד על המצאתו. הדוויג מוסיפה שלא ייוותר בידו די זמן לטפל בברווז הפרא. נרעש כתוצאה מהחדשות ששמע מגְרֵגֶרְס, ייאלמר זועם על ההצעה ואומר שהוא מעוניין למלוק את צווארו של הברווז. ייאלמר שואל את גינה אם ניהלה רומן עם וורלא האב והיא מתוודה שעשתה כן, אולם היא עומדת על כך שהיא מאוד אוהבת את ייאלמר.
בעיצומו של הוויכוח, גְרֵגֶרְס חוזר, מופתע מכך שהזוג אינו מאושר מכך שהשקר אינו מרחף עוד מעל ראשם. גברת סרבי מגיעה לביקור ובידה מכתב עבור הדוויג ובפיה החדשות שהיא עומדת להתחתן עם וורלא האב. במכתב כתוב שוורלא ישלם לאקדל הזקן שכר של 100 קרונות לחודש עד מותו. לאחר מותו, הגימלה תעבור להדוויג לשארית חייה. החדשות מרעות את מצב רוחו של יילמאר, והוא מגיע למסקנה שייתכן שהדוויג היא בתו של וורלא. הוא אינו מסוגל לראות את פניה של הדוויג ויוצא מהבית לשתות לשוכרה ביחד עם רלינג ומולוויק. גְרֵגֶרְס מנסה להרגיע את הדוויג ומציע לה להקריב את ברווז הפרא בשביל לשמח את אביה. הדוויג נואשת לזכות מחדש באהבתו של אביה ונאותה לבקש מסבה לירות בברווז האהוב עליה בבוקר המחרת.
ביום המחרת, רלינג מגיע ומספר למשפחה שיילמאר נשאר ללון בחדרו. הוא נחרד ממה שגְרֵגֶרְס חולל, ומגלה שלפני זמן רב הוא שתל במוחו של יילמאר את רעיון ההמצאה כ"שקר חיים", כדי לטעת בו תקווה שתמנע ממנו מלשקוע בייאוש. הם מתווכחים בעוד יילמאר מגיע לאסוף את חפציו כדי לעזוב את הדירה. הוא המום ממספר החפצים שעליו לארוז. הדוויג שמחה לראותו, אולם יילמאר אינו מתייחס אליה. הרוסה, הדוויג נזכרת בברווז הפרא והולכת לעליית הגג ובידה האקדח. לאחר שנשמעת ירייה, המשפחה מניחה שאקדל הזקן צד בעליית הגג, וגְרֵגֶרְס מניח שהוא ירה בברווז עבור הדוויג. הוא מספר על הקורבן ליילמאר, שהדבר נוגע לליבו. כשאקדל הזקן יוצא מחדרו, המשפחה נוכחת לדעת שלא ייתכן שהוא ירה בעליית הגג. הם נחפזים לעליית הגג ורואים את הדוויג שוכבת על הרצפה. אף אחד לא מוצא פצע, ורלינג בודק אותה. הוא מגלה שהכדור חדר לחזה, פגע בלבה והיא מתה במקום משטף דם פנימי. יילמאר מתחנן לפניה שתתעורר לחיים כדי שתוכל לראות עד כמה הוא אוהב אותה. המחזה מסתיים כשרלינג וגְרֵגֶרְס מתווכחים שוב. גְרֵגֶרְס מחזיק בדעה שהדוויג לא מתה לשווא, מכיוון שהכאב עורר את כל האצילי שבו. רלינג מלגלג על הרעיון ועונה לו.
המחזה בתיאטרון המקצועי הישראלי
1. אווז הפרא, תיאטרון הבימה, הצגת בכורה: 5 בדצמבר 1954, מספר הצגות: 21
2. ברווז הפרא, תיאטרון באר שבע, הצגת בכורה: 1987, מספר הצגות: 42
עיבודים
המחזה עובד לסרט קולנוע בידי טנקרד איבסן, נכדו של המחזאי, ב-1963. עיבודו של מקס פאבר, בבימויו של אלן ברידג'ס, הציג במסגרת סדרת "מחזה החודש" של ה-BBC, ב-1971. סרט גרמני, שכתב וביים Hans W. Geißendörfer, יצא לבתי הקולנוע ב-1976. גרסה אנגלית מאת Tutte Lemkow הופק באוסטרליה בידי פיליפ עמנואל, בבימויו של הנרי ספרן ב-1983. שמות הגיבורים הומרו לאנגלית. בסרט כיכבו ג'רמי איירונס וליב אולמן. הפסקול המקורי הולחן בידי סיימון ווקר. הפסקול הוקלט והופק בתקליטור בידי סיימון ווקר, פיליפ פאוורס וג'ון סטיבן לאשר והופץ בידי חברת Southern Cross Records.
סם מונדי
קרל "סם" אפטינג מונדי השלישי (באנגלית: Carl "Sam" Epting Mundy, III) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, בתפקידו האחרון שירת כמפקד כוחות חיל הנחתים בפיקוד מרכז של ארצות הברית.
ביוגרפיה
מונדי הוא בנו של הגנרל קרל מונדי ג'וניור ששירת כמפקד ה-30 של חיל הנחתים בשנים 1991–1995.
באוגוסט 1983 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת אובורן והתגייס לחיל הנחתים בו הוכשר כקצין חי"ר. שירת במפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בגדוד השני של דיוויזיית הנחתים הראשונה. הוא השתתף ב"מבצע החזרת התקווה" בסומליה ובמלחמת המפרץ.