cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גמר גביע המדינה בכדורגל 2012
מכבי חיפה
מכבי חיפה החלה את דרכה בסיבוב ח' עם מפגש חוץ באצטדיון וסרמיל מול מכבי באר שבע מתחתית הליגה הלאומית. בדקה ה-37 הצליחה חיפה לעלות ליתרון משער נגיחה של הבלם אדין צוצאליץ' לאחר כדור נייח. בדקה ה-81 הבטיחה חיפה את הניצחון עם שער של אייל משומר בפנדל, לאחר עבירה ברחבה על סיידו יאיא. שתי דקות לתוך תוספת הזמן צימקה באר שבע מרגליו של אדיר דנין, ובסיום 2–1 לאורחת.
חיפה שוב זכתה להגרלה מול נציגת הליגה הלאומית, ויצאה למשחק חוץ באצטדיון לויטה מול הפועל כפר סבא. חיפה לא הצליחה להתעלות על יריבתה על אף פערי הרמות, ולאחר הזמן החוקי וההארכה עמדה התוצאה על שוויון 0–0, והמשחק הלך להכרעה בדו-קרב בעיטות עונשין. לאחר שתי בעיטות עמדה התוצאה על שוויון 1–1, כאשר ניר דוידוביץ' הודף את הבעיטה הראשונה של איתי עוזרי, וחן עזריאל נעצר אצל בן רהב בבעיטה השנייה של חיפה. לאחר שוויון 3–3 בתום ארבע בעיטות לכל קבוצה, החמיץ רן יצחק עם בעיטה למשקוף, וסארי פלאח דייק מנגד בדרך ל-4–3 של חיפה בסיום.
ברבע הגמר שיחקה חיפה בפעם השלישית ברציפות מול נציגה מליגת המשנה, כאשר אירחה באצטדיון קריית אליעזר את הפועל נצרת עילית. אלון תורג'מן העלה את חיפה ליתרון מהיר כבר בדקה השישית מבישול של יניב קטן. בדקת הסיום של המחצית השנייה החזיר תורג'מן בבישול לקטן, שקבע את תוצאת הסיום, 2–0 לחיפה.
חצי הגמר באצטדיון רמת גן הפגיש בין מכבי חיפה למועדון ספורט אשדוד. חיפה עלתה ליתרון בדקה השלושים משער של דלה ימפולסקי, שבעיטתו פגעה בניר ביטון ועלתה בקשת מעל השוער אופיר מרציאנו בדרך לרשת. ארבע דקות בלבד עברו, ואשדוד איזנה כאשר כדור חופשי מחצי מגרש של דוד רביבו מצא את הראש של ביטון, שקבע 1–1. בדקה החמישים קבע יניב קטן את תוצאת המשחק עם בעיטה ממרחק אל חיבורי הקורות, 2–1 לחיפה בסיום.
לפני המשחק
הפועל תל אביב הגיעה למשחק כסגנית האלופה, עירוני קריית שמונה, שהקדימה את הפועל בפער רב בראש הטבלה. מאמן הקבוצה, ניצן שירזי, התמנה לתפקיד רק כחודש לפני תחילת משחקי הגביע, כמחליפו של דרור קשטן המפוטר. במהלך העונה התפשטה מחאה רחבת היקף של קהל הקבוצה נגד הבעלים אלי טביב, שהשפיעה גם על סגל השחקנים, כאשר בין היתר חסרה הפועל את שי אבוטבול שהושעה בעקבות ראיון בו תקף את טביב (ובכל מקרה צפוי היה להיעדר עקב פציעה). שירזי עלה עם חלוץ בודד, עומר דמארי, ובהגנה בין היתר שיחקו הוותיקים ואליד באדיר ויגאל אנטבי.
מנגד, היה זה משחקו האחרון של אלישע לוי בקדנציה בת ארבע עונות כמאמן מכבי חיפה. הירוקים של לוי לא הצליחו להתברג בקרבות הצמרת וסיימו את העונה במקום החמישי בלבד, וקיבלו הזדמנות לסיים את העונה עם תואר בו לא זכו מאז 1998. לוי עלה במערך התקפי שכלל את יניב קטן, ויאם עמאשה ומוחמד גדיר בחוד, כאשר בהגנה פותחים צמד הבלמים הזר יוריצה בולייאט ואדין צוצאליץ'.
מחצית ראשונה
ההזדמנות הראשונה הגיעה בדקה ה-17. קפטן חיפה, יניב קטן, בעט מכ-16 מטרים אך אפולה אדל קלט. כרבע שעה מאוחר יותר דרשה חיפה כדור נייח סמוך לרחבה בעקבות נגיעת יד של מירקו אורמוש, אך השופט אלון יפת סימן להמשיך.
בדקה ה-43 התקרבה חיפה פעם נוספת לכיבוש, כאשר הרחקה לאחר כדור קרן הגיעה לטאלב טוואטחה, שעבר את השומר ובעט כדור עוצמתי שפספס במעט את המסגרת.
המחצית הראשונה, שהתאפיינה ביכולת חלשה מצד שתי הקבוצות, הסתיימה ללא שערים, שוויון 0–0 בהפסקה.
מחצית שנייה
המחצית השנייה נפתחה עם בעיטה של גוסטבו בוקולי שהחמיצה את המסגרת כבר בתוך שלושים שניות.
בדקה ה-54 הגיעה הפועל להזדמנות ממשית לכיבוש שער, כאשר סיידו יאיא התקשה בהרחקת כדור קרן, וקפטן הפועל ואליד באדיר בעט במספרת מתוך הרחבה אך החמיץ במעט את המסגרת. דקה לאחר מכן הגיע דמארי להזדמנות אחרי שעבר את צוצאליץ', אך סיים את ההתקפה בבעיטה מחוץ לרחבה שלא איימה על ניר דוידוביץ'.
מיד לאחר השער עלה דלה ימפולסקי מהספסל במקומו של גדיר, ובדקה ה-62, כשהוא שלוש דקות בלבד על המגרש, הבקיע בעצמו את שער השוויון. טוואטחה הגביה כדור מאגף שמאל אל עומק אגף ימין של הרחבה, ימפולסקי התרומם מעל אנטבי ונגח כדור קשתי לפינה הרחוקה, אדל נכנע וחיפה איזנה לשוויון 1–1.
חיפה ניסתה להשלים מהפך ובדקה ה-75 טוואטחה פרץ לרחבה משמאל ובעט למסגרת, אך הכדור הלך למרכז השער ונעצר בקלות על ידי אדל.
בדקה ה-84 כמעט השיגה הפועל את שער הניצחון, כאשר טוטו תמוז המחליף הסתובב ובעט מכ-25 מטרים אך דוידוביץ' קלט.
שתי דקות בתוך תוספת הזמן השיגה הפועל את שער הניצחון. סלים טועמה הכניס כדור עומק לנוסא איגיבור והשאיר אותו לבד מול השוער. אייל משומר, ששכב פצוע ברחבה, שבר למעשה את קו הנבדל ואיגיבור כבש בנגיעה מול דוידוביץ'. 2–1 בסיום להפועל תל אביב, שזוכה בגביע בפעם השלישית ברציפות.
לאחר המשחק
במעמד ההנפה, הזמין הקפטן ואליד באדיר את יגאל אנטבי ואת שי אבוטבול, שהיה מושעה על ידי ההנהלה וישב ביציע במהלך המשחק, להניף עמו את הגביע. סלים טועמה פנה להנהלת הקבוצה כדי לאשר את נוכחותו של אבוטבול במעמד ההנפה, ועל אף סירובו של טביב נכח אבוטבול בכל מקרה בהנפה ובחגיגות על כר הדשא. לא היה זה האירוע היחיד שהעיד על המתיחות בין שחקני ואוהדי הקבוצה לבין הבעלים אלי טביב. בראיון בפאנל ערוץ הספורט אצל מודי בר-און, עמרי אפק, יהונתן כהן ומשה פרימו, סיפק טביב מספר הצהרות חסרות תקדים. בין היתר הודיע על עזיבת המועדון בעקבות התנהגות הקהל, והעיד כי ספג איומים מגורמים עברייניים עקב סירובו לשדרג את חוזהו של אבוטבול. לקראת סיום הראיון הגיח טוטו תמוז והטיח קללות בבעלי קבוצתו שלו לעיני המצלמות. כמו כן, הצהיר סלים טועמה בראיון לאחר המשחק כי מדובר ב"שמחה מאופקת", כאשר הוא מכוון את הדברים ליחסים בין טביב לשחקניו.
בצד המפסיד התעורר זעם רב על המהלך שהוביל לשער הניצחון של הפועל, ובמיוחד על כך ששחקני הפועל לא עצרו את המשחק כאשר משומר שכב פצוע על הדשא, ובעקבות כך גם השיגו יתרון בכך שלא נשרקה עבירת נבדל במסירה לכיוונו של איגיבור. ההפסד בגמר אף קבע שחיפה, ששיחקה באותה העונה בשלב הבתים של הליגה האירופית, כלל לא תשחק באירופה בעונה הבאה. בעקבות העפלתה של הפועל לאירופה דרך הליגה, מי שקיבלה את הכרטיס היא מכבי נתניה, שסיימה את העונה במקום הרביעי בליגה.
יחסי אוקראינה–סרביה
יחסי אוקראינה–סרביה הם יחסי החוץ בין סרביה לאוקראינה. סרביה כיורשת ישירה הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה הכירה באוקראינה ב-15 באפריל 1994 ושתי המדינות כוננו באותו יום יחסים דיפלומטיים.
מאז הכרזת העצמאות של קוסובו בשנת 2008, אוקראינה גילתה כבוד לשלמותה הטריטוריאלית של סרביה בגבולות 1945.
מאז ספטמבר 2011 יכולים סרבים ואוקראינים לשהות במדינה האחרת עד 30 יום ללא אשרות.
היסטוריה ויחסים אתניים
בסרביה ישנם ארגונים אוקראינים רבים. למיעוט הלאומי האוקראיני יש מועצה לאומית משלו בנובי סאד. הם קשורים קשר הדוק עם רוסינים פנוניאנים. יש ארגונים אוקראינית-רוסינים ביישובים Inđija, סרמסקה מיטרוביצה, ורבאס, קולה, Đurđevo, רוסקי קרסטור, שיד, Kucura וסובוטיצה. על פי מפקד האוכלוסין 2002 היו 5354 אוקראינים אתניים בסרביה 15,905 רוסינים, בעיקר המתגוררים וויבודינה.
במהלך המאה ה-19 היו בשטחה של אוקראינה של ימינו שני אזורים המאוכלסים על ידי סרבים - סרביה החדשה וסלבו-סרביה. על פי צו הסנאט הרוסי מ-29 במאי 1753, הוצעו האדמות החופשיות של אזור זה להתיישבות לעמים בני עדות נוצריות אורתודוקסיות על מנת להבטיח הגנה ופיתוח אזור זה בערבות הדרום. סלובו-סרביה נשלטה ישירות על ידי הסנאט הרוסי. המתיישבים הקימו בסופו של דבר את רגימנט ההוסרים באחמוט ב-1764. בשנת 1764 הפכה סלבו-סרביה לסוורסקי דונץ אויזד של פלך יקטרינוסלב (במחוז דניפרופטרובסק המודרני שבאוקראינה). על פי מפקד האוכלוסין בשנת 2001 חיו באוקראינה רק 623 סרבים (219 דיברו סרבית, 104 דיברו אוקראינית, 218 דיברו רוסית ו-68 שפה אחרת).
יחסים פוליטיים
סרביה ואוקראינה פעלו בפגישות דו-צדדיות. בינואר 2001 ביקר נשיא אוקראינה ליאוניד קוצ'מה בבלגרד ונפגש עם נשיא הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, ווייסלב קושטוניצה. ראש הממשלה דרגישה פשיץ' ביקר באוקראינה בספטמבר 2001. נשיא סרביה ומונטנגרו סבטוזר מרוביץ', ביקר באוקראינה בנובמבר 2003. סגן ראש ממשלת סרביה, בוז'ידאר צ'ליץ', נפגש עם אולכסנדר טורצ'ינוב, סגן ראש הממשלה הראשון בקייב לאחר הפגישה השנתית של EBRD, שם דנו בהסכם הסחר החופשי העתידי ובמצב בקוסובו. נשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו ביקר בסרביה ביוני 2009, במהלך הפסגה ה-XVI של ראשי מדינות מרכז אירופה בנובי סאד.
שר החוץ של סרביה, גוראן סבילנוביץ' ביקר באוקראינה בפברואר 2002. שר ההגנה האוקראיני, יבנה מרצ'וק, ביקר בסרביה בפברואר 2004. שר החוץ האוקראיני, קוסטיאנטין גרישצ'נקו, ביקר בסרביה באוקטובר 2004. בינואר 2005 שר החוץ הסרבי ווק דרשקוביץ' ביקר באוקראינה לרגל חנוכת הנשיא ויקטור יושצ'נקו. דרשקוביץ' ביקר שוב באוקראינה ביוני 2005 ובמרץ 2006. שר החוץ האוקראיני בוריס טרסיוק ביקר בסרביה בינואר 2006 וארסני יאצניוק ביקר בסרביה ביולי 2007.
זורן שאמי, יו"ר האספה הלאומית, פגש את יו"ר הפרלמנט האוקראיני וולודימיר ליטווין, במהלך מושב האספה הפרלמנטרית של ארגון שיתוף הפעולה הכלכלי בים השחור בקייב ביוני 2005.
ראש-העיר של בלגרד, ראדמילה חרוסטאנוביץ, ביקר בקייב ביוני 2002.
בכירים סרבים ואוקראינים קיימו פגישות חשובות גם בזירות רב-צדדיות. החשוב ביותר היה הפגישה בין הנשיאים קוצ'מה וקוסטוניקה בפסגת כדור הארץ 2002 ביוהנסבורג.
פורה, ארגון נוער אזרחי מאוקראינה, הוכשר על ידי חברי הארגון הדומה הסרבי - "אוטפור!". תנועת אוטפור עזרה להפיל את משטרו של סלובודן מילושביץ' במהלך 5 באוקטובר והם אימנו את חברי פורה בארגון המהפכה הכתומה נגד משטרו של ליאוניד קוצ'מה.
בשנת 2008, לאחר שהפרובינציה הסרבית קוסובו הכריזה באופן עצמאי על עצמאות כרפובליקה של קוסובו, יו"ר הפרלמנט לענייני חוץ, אולה בילורוס, הצהיר כי "אוקראינה תגבה את עמדתה של סרביה בקוסובו". ראש הממשלה יוליה טימושנקו אמר כי על אוקראינה להמציא מושג כיצד להתייחס לנושא קוסובו, כתופעה ייחודית בעולם, או בהקשר לקיומם של טרנסניסטריה, אבחזיה, דרום אוסטיה ואזורים בדלניים אחרים.
נשיא אוקראינה, ויקטור ינוקוביץ' הצהיר ב-4 ביוני 2010 כי ההכרה בעצמאות אבחזיה, דרום אוסטיה וקוסובו מפרה את החוק הבינלאומי, "מעולם לא הכרתי באבחזיה, בדרום אוסטיה או בעצמאות קוסובו. זו הפרה של החוק הבינלאומי".
סלביצה סוקיץ' דז'נוביץ', יו"ר האספה הלאומית, פגש את יושב ראש הפרלמנט האוקראיני וולודימיר ליטווין באוניברסיטת קייב ביולי 2010. הם חתמו על מסמך על שיתוף פעולה בין הפרלמנטים של אוקראינה וסרביה ב-7 ביולי 2010. באפריל 2011 ביקר יושב ראש הפרלמנט האוקראיני וולודימיר ליטווין בסרביה.
במאי 2011 ביקר שר החוץ של סרביה ווק ג'רמיץ' באוקראינה וחתם על פטור מוויזה בין שתי המדינות.
בנובמבר 2011 ביקר ראש ממשלת אוקראינה מיקולה אזארוב בסרביה לפסגת יוזמת מרכז אירופה.
נשיא סרביה בוריס טאדיץ' ביקר באוקראינה בנובמבר 2011.
יחסים כלכליים
בשנת 2007 הייצוא מסרביה היה בשווי 97.7 מיליון דולר והיבוא מאוקראינה היה מעל 274,000,000 דולר. בשנת 2008 המסחר בין המדינות צמח ב-71%.
אוקראינה וסרביה יחתמו על הסכם סחר חופשי בסתיו 2009. אוקראינה תומכת בכוונת סרביה להצטרף לארגון הסחר העולמי.
בחודש אפריל 2023 בעקבות הדלפת מסמכים מהפנטגון נחשף כי על אף שסרביה הייתה אחת המדינות היחידות באירופה שסירבו להטיל סנקציות על רוסיה בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, הייתה מוכנה לספק לכוחות האוקראינים נשק.
תרבות וחינוך
סרביה ואוקראינה חתמו על הסכם לשיתוף פעולה בתחומי החינוך, התרבות והספורט ב-24 בינואר 1996. על בסיס הסכם זה נחתמה בפברואר 2002 תוכנית לשיתוף פעולה בין שתי המדינות לתקופה 2002–2004. הוסכם על הרחבת הסכם זה גם לשנת 2005 באמצעות החלפת אמנות דיפלומטיות.
בשנת 2004 נחתם הסכם שיתוף פעולה בין הוועדה הממלכתית לארכיונים של אוקראינה לבין הארכיון של סרביה ומונטנגרו. כמו כן מאז 2005 קיימת אמנת שיתוף פעולה בספרייה הלאומית ורנדסקי באוקראינה והספרייה הלאומית של סרביה.
שיתוף פעולה הגנתי
אוקראינה וסרביה חתמו על אמנה בנושא שיתוף פעולה צבאי ב-4 בנובמבר 2003 ואושרו באוגוסט 2004. בהתבסס על אמנה זו התקיימו ארבע ישיבות של קבוצות עבודה לשיפור שיתוף הפעולה. העדיפויות שקבעו שני הצדדים הם מודרניזציה הדדית של הצבא, פיתוח וייצור נשק וציוד צבאי, מעורבות חברות סרביות בטיהור תחמושת רדיואקטיבית באוקראינה, פעולה משותפת בשווקים שלישיים, חילופי מידע, התייעצויות מומחים והכשרת צוותים צבאיים.
ייצוג מגדרי במשחקי ווידאו
ייצוג מגדרי במשחקי ווידאו הוא נושא הנחקר בלימודי מגדר, לרוב בהקשר של סקסיזם במשחקי ווידאו. הנושא כולל בחינת אחוזי הייצוג של מגדרים שונים וכיצד הם מוצגים כאשר הם מופיעים. במשחקי וידאו פופולריים מרבית הדמויות הן גברים גדולים ושריריים. הייצוגים שנבחרים נובעים בין היתר מהעדפות של קהל היעד המשפיעות על מכירות.
נשים מהוות כמחצית משחקני משחקי הווידאו. למרות זאת, מרבית הדמויות במשחקי וידאו פופולריים הן גברים. על אף קיומן של דמויות נשים בולטות כגון לארה קרופט, קיים תת-ייצוג לנשים במשחקי וידאו. הייצוג הנשי הקיים במשחקים הוא לרוב כדמויות משניות, מוחפצות מינית, אשר תואמות תפקידי מגדר מסורתיים וסטראוטיפים כגון "העלמה במצוקה". גברים במשחקי וידאו מיוצגים גם הם באופן סטראוטיפי, בדגש על מבנה גוף גדול ושרירי. זהויות מגדריות אחרות כמעט ואינן מופיעות במשחקי וידאו.
מחקרים מצביעים על כך שהאופן בו מגדר מיוצג במשחקים עשוי להשפיע על התפיסות המגדריות של השחקנים. בנוסף, בנות צעירות מעדיפות לגלם דמות נשית במידה גבוהה מזו שבנים צעירים מעדיפים לגלם דמות גברית. בממוצע, משחקים בעלי דמות ראשית שהיא אישה מוכרים פחות עותקים מאלה עם דמות ראשית שהיא גבר, ויש להם גם תקציבים שיווקיים נמוכים יותר.
דמוגרפיה של שחקנים
סקר של חברת גאלופ משנת 2008 הצביע על כך שמחצית משחקני הווידאו האמריקאיים הם גברים, ומחצית הן נשים. בשנת 2014, נשים היוו 52% משחקני הווידאו בבריטניה, ו48% משחקני הווידאו בספרד. על פי מחקר שנערך בשנת 2008 על ידי מרכז המחקר פיו, "99% מהבנים ו-94% מהבנות משחקים משחקי וידאו."
גברים ונשים כאחד משחקים משחקי וידאו, אך מחקרים מצביעים על הבדלים מגדריים בהעדפת הפלטפורמה והז'אנר של המשחקים. הוועדה לדירוג תוכנות בידוריות מדווחת כי בשנת 2010, 80% מהנשים ששיחקו בקונסולות שיחקו ב-Wii, 11% ב-Xbox 360 ו-9% ב-פלייסטיישן 3.
מחקר שנערך על ידי חברת פלארי בשנת 2013 בדק את ההבדלים המגדריים בהעדפות משחקי הסלולר. נשים היוו 60-80% משוק משחקי הסוליטר, מכונות המזל, משחקי ניהול זמן וסימולציה ומשחקי חידונים. לעומת זאת, גברים היוו 60-80% משוק משחקי האסטרטגיה, משחקי היריות, קרבות הקלפים, משחקי המירוץ ומשחקי הפעולה.
מחקר של חברת SuperData Research שנערך בשנת 2014 מצא את ההבדלים המגדריים הבאים בהעדפות משחקי וידאו: נשים מהוות 57.8 אחוזים משוק משחקי הסלולר, 53.6 אחוזים משוק משחקי ה-RPG ו-50.2 אחוזים משוק משחקי הווידאו. המחקר מצא כי גברים מהווים 66 אחוזים משחקני משחקי רשת מרובי משתתפים, 66 אחוזים משחקני משחק ירי בגוף ראשון, ו-63 אחוזים משחקני הקונסולות.
שכיחות
מחקר שנערך בשנת 2006 על ידי וירג'יניה טק מצא שיש יותר דמויות גבריות מאשר דמויות נשיות מתוך הדמויות בהן השחקן יכול לשחק. מחקר שנערך בשנת 2007 מצא שגברים מוצגים בתדירות גבוהה הרבה יותר מאשר נשים על גבי עטיפות של משחקי וידאו המיועדים לקונסולה.
בשנת 2012 במדגם שערך EEDAR שמנה 669 משחקי פעולה, משחקי יריות, ומשחקי תפקידים, 300 (45%) מהמשחקים סיפקו את האפשרות לשחק דמות נשית, אך רק ל-24 (4%) הייתה דמות ראשית נשית בלבד. EEDAR מצא בשנת 2010 כי ל-10% מהמשחקים הייתה דמות ראשית לא ממוגדרת.
לפי כתבה משנת 2015 בוושינגטון פוסט, מבין 50 משחקי הריצה המובילים לסלולר, ל-98% מהמשחקים בעלי דמות ראשית ממוגדרת הייתה דמות ראשית גברית, מתוכם 90% היו חינמיים. כ-46% מהמשחקים הללו הציעו אפשרות של דמות ראשית נשית, ורק 15% הציעו אותן בחינם. על מנת לשחק כדמות נשית, נדרש בממוצע לשלם $7.53, הרבה יותר מהעלות של המשחקים עצמם.
התפתחות
סמוס, הדמות הראשית במשחק מטרויד (1986) והמשכיו, מוזכרת לעיתים קרובות כדמות הנשית הראשונה במשחק וידאו פופולרי בה ניתן לשחק. עם זאת, משחקי וידאו מוקדמים אחרים גם כללו דמות נשית בהן ניתן לשחק, כגון גברת פאק-מן (1982), ברבי (1984), ועוד.
מחקרים על שכיחותן של דמויות נשיות במשחקי וידאו החלו להתפרסם בכתבי עת סוציולוגיים, חינוכיים ותרבותיים כבר בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים. למשל, בשנת 1979 התפרסם מחקר ב-The Psychological Record שמצא שכאשר שיחקו במשחק תחרותי מול מחשב, 90% מהנבדקים ו-85% מהנבדקות תפסו את המחשב כגברי. בשנת 1983 התפרסם בכתב העת Psychology Today מחקר שמצא שדמויות נשיות הופיעו רק באחד מכל שבעה משחקים. בכתב העת Sex Roles הוצע שהנוכחות המופחתת של דמויות נשיות מרמזת על מעמד משני של נשים במשחקי וידאו, והודגש שכאשר יש דמויות נשיות במשחקים, הן לבושות בצורה חושפנית ומינית יותר מאשר הדמויות הגבריות.
לארה קרופט, גיבורת טומב ריידר (1996), היא דוגמה בולטת ומוכרת לדמות בדיונית נשית וחזקה. מאז הצגתה בשנת 1996, זכתה דמותה של קרופט לביקורת בשל גודלו הלא מציאותי של החזה שלה ולבושה החשוף, והיוותה קרקע פורייה להתנגשות עמדות על מגדר, מיניות, העצמה והחפצה. יוצרי המשחק טוענים שהיא לא תוכננה מתוך מחשבה על שיווק, וטענו שהם מופתעים למדי מהפיכתה לסמל מין נערץ. במשחק טומב ריידר: אגדה, דמותה של לארה עברה עיצוב מחדש משמעותי, לכאורה כדי להפוך אותה למינית פחות.
בשנת 2013 הוצגו נשים בתפקידים ראשיים במספר משחקים עטורי פרסים כמו The Last of Us (שנת 2013), ביושוק לנצח (2013), טומב ריידר המחודש (2013), ו-Beyond: Two Souls (2013). במחקר שנערך על משחקים אלה נמצא כי אף על פי שהדמויות הנשיות המובילות במשחקים אלה הצליחו לערער סטריאוטיפים מגדריים, נשים עדיין היו מוגבלות על ידי גברים בנרטיבים, בייחוד בכך שנתפסו כזקוקות להגנה על ידם.
בשנת 2014, החל דיון במדיה העוסקת במשחקי וידאו על השמטת האפשרות לבחור לשחק כדמות נשית במשחקים מובילים כגון Assassin's Creed ו-Far Cry, גם במשחקים החדשים בסדרה. דיון זה הצביע על שינוי בגישה של התעשייה לגיוון בייצוג במשחקי וידאו, לצד תשומת לב לצמיחה של קהל היעד של משחקי וידאו ככללותם אל מעבר לקהל הליבה הקודם שהורכב בעיקר מגברים צעירים.
בשנת 2018, טריילר ההכרזה של Battlefield V, שכלל אישה בריטית כלוחמת בחזית המלחמה, גרר תגובות נגד חריפות מצד מעריצי הסדרה, שמחו על הייצוג הנשי במשחק בטענה שהוא לא מדויק היסטורית. ישנם כתבים בתחום משחקי הווידאו שטענו שתגובות הנגד האלו מונעות דווקא ממיזוגניה, ולא מחשש לדיוק ההיסטורי של המשחק.
כדמויות משניות
דמויות נשיות במשחקי וידאו מגלמות לעיתים קרובות את תפקיד העלמה במצוקה, כאשר הצלתן היא מטרת המשחק. הנסיכה זלדה מהמשחק האגדה של זלדה, בתו של הסולטאן במשחק הנסיך הפרסי, והנסיכה פיץ' בסדרת משחקי מריו מהוות כולן דוגמאות פרדיגמטיות למצב זה. מאז ראשית סדרת משחקי מריו בשנת 1981 ועד לשנת 2013, הנסיכה פיץ' הופיעה ב-14 ממשחקי סופר מריו הראשיים ונחטפה ב-13 מהם. המשחקים הראשיים היחידים בהם היא לא נחטפה היו ההוצאות הצפון-אמריקאיות של סופר מריו 2 וסופר מריו עולם-3D, בהם היא הייתה דמות שניתן לשחק. הנסיכה זלדה הפכה לדמות בה ניתן לשחק בכמה משחקים מאוחרים יותר של סדרת משחקי האגדה של זלדה. איורים על אריזות משחקי וידאו מראים פעמים רבות נשים הזקוקות להצלה, ויש הטוענים שאריזות אלה מחזקות סטריאוטיפים מגדריים קיימים ואפליה כלפי נשים.
מספר משחקים מציגים דמות נשית כבת ברית או עוזרת של הגיבור הגברי. כמה מהדמויות האלה, כמו אדה וונג מהאויב שבפנים ומונה סאקס ממקס פיין, הפכו לדמויות בהן ניתן לשחק במשחקים מאוחרים יותר בסדרות שלהן. אלכס ואנס, גיבורה משנית במשחק Half-Life 2, זכתה לשבחים על האישיות והאינטליגנציה שלה, מה שאפשר לשחקנים להתחבר אליה באופן שלא מתבסס על המראה החיצוני שלה בלבד.
בשנת 1998, אוניברסיטת מישיגן סטייט ניתחה 33 משחקים פופולריים לקונסולות נינטנדו וסגה מגה דרייב. הממצאים מראים שרק ב-15% מהמשחקים הייתה דמות נשית כגיבורה או דמות בה ניתן לשחק. ב-41% מהמשחקים לא היו דמויות נשיות כלל, ובשאר הן היו בתפקיד קורבנות או אובייקטים מיניים.
במחקר על ייצוג מגדרי במשחקי וידאו שבחן 12 משחקים, הניתוח הראה דומיננטיות של דמויות גבריות במשחקים. 13 מתוך 22 הדמויות במחשקים שנבדקו (כ - 60%) היו גברים. בין הדמויות הראשיות הייתה התפלגות מגדרית שווה (6 גברים; 6 נשים), אך דמויות המשנה התחלקו ל-70% גברים ו-30% נשים. החוקרים במחקר זה העידו על נטייה של הדמות הראשית להיות בעמדת פיקוד, כאשר הנרטיב של המשחק סובב סביבם. זה עולה בקנה אחד עם תכונות גבריות כגון מנהיגות ועצמאות, הניתנות לדמויות הראשיות הנשיות יחד עם תכונות מיניות שמוסיפות להן פן סקסי ומושך.
כדמות הרעה
אחד הדמויות הרעות הנשיות הראשונות במשחקי וידאו היא המלכה האפלה במשחק Battletoads (1991) והמשכיו. SHODAN, אינטליגנציה מלאכותית עם קול נשי ופנים נשיות, הייתה הדמות הרעה במשחק System Shock (1994), וזכתה לשבחים כאחת הדמויות הנשיות הזכירות ביותר במשחקי וידאו בכלל. דמות רעה נשית קלאסית נוספת היא Ultimecia, האנטגוניסט הראשי ב-Final Fantasy VIII (1999).[47] בנוסף, GLaDOS, הבינה המלאכותית המטורפת במשחק פורטל (2007), היא אנטגוניסטית שזכתה לשבחים מצד מבקרים כאחת הדמויות הטובות ביותר בשנות האלפיים.
סקסואליזציה
ייצוגן של נשים במשחקי וידאו הוא תחום מעורר מחלוקת במחקר אקדמי מאז תחילת שנות השמונים. בין הנושאים שחוזרים במאמרים ובדיונים בנושא הם החפצה מינית של דמויות נשיות והדגשת המיניות שלהן על מנת לפנות לקהל היעד הגברי. בנוסף, ישנו עיסוק במידת עצמאותן של דמויות נשיות מהדמויות הגבריות באותו המשחק. ההחפצה המינית של נשים כרוכה בשימוש בגוף הנשי באופן שהופך אותו למושא של מבט או תפיסה מינית על ידי אחרים, מה שמצמצם את הדמויות הנשיות לאובייקט מיני בלבד. מחקרים על חשיפה לייצוגים מחפצנים של נשים במדיה (בטלוויזיה ובמגזינים) בחן את האפשרות שייצוגים אלה מצמצים את החמלה הגברית כלפי נשים, ומגביל את התפיסה של נשים על הרצונות שלהן והתאמתן לתפקידים שונים.
שכיחות
במחקר שנערך בשנת 2005, נוצרה הבחנה בין שלושה סטריאוטיפים עיקריים של דמויות נשיות במשחקי וידאו: המינית, בעלת הלבוש החושפני, וחזון של יופי. המחקר העלה כי למעלה מ-80% מהדמויות הנשיות במשחקי וידאו תואמת לאחד התיאורים הללו. יותר מרבע מהדמויות הנשיות גילמו את כל שלושת הסטריאוטיפים בבת אחת. צורה שכיחה נוספת של ייצוג נשי שעלתה במחקר זה היא השילוב של אגרסיביות ומיניות, כאשר התוקפנות של הדמות הנשית הוצגה באופן ארוטי. על פי הסוציולוגית טרייסי דייץ, דמויות נשיות מיוצגות לעיתים קרובות באופן סטיראוטיפי, הנוגע בדרך כלל למיניות שלהן וכולל התמקדות ביופי של הדמויות ובמשיכה כלפיהן. לפי ניתוח שערכו דאונס וסמית', מבין הדמויות בהן ניתן לשחק והדמויות הרלוונטיות לעלילה ב-60 המשחקים הנמכרים ביותר בשנת 2003, הרוב היו גברים. הדמויות הנשיות היו לרוב מחופצנות ומיניות. הדמויות הנשיות במשחקים שנותחו היו עירומות-למחצה או בעלות פרופורציות גוף לא מציאותיות יותר מאשר הדמויות הגבריות. מחקר שבחן 225 אריזות של משחקי וידאו, מצא שהאיורים מקצינים יתר על המידה את גופן של הדמויות הנשיות והגבריות כאחד, אך השינוי היה קיצוני יותר עבור הדמויות הנשיות (בעיקר גודל החזה), ובמידה רבה יותר עבור דמויות נשיות ראשיות.
מחקר שנערך בשנת 2011 בנושא זהות מגדרית וייצוג מגדרי במשחקי תפקידים דיגיטליים מצא כי היפר-מיניות, שלעיתים קרובות באה לידי ביטוי באווטרים הנשיים שהמשחק מציע, נוטה להשפיע לרעה על שחקנים שנוטים להזדהות בצורה עמוקה עם הדמות שלהם. המחקר מצא כי נושא זה מאשש את העמדה הסקסיסטית לפיה כוחה של האישה, במשחק או מחוצה לו, נובע מהמיניות שלה.
עם זאת, מחקר שנערך בשנת 2016 ובדק 571 משחקים שפורסמו בין השנים 1984 ל-2014 מצא כי ההחפצה המינית של דמויות נשיות הייתה בשיאה בין השנים 1990 ל-2005, ומאז נמצאת במגמת ירידה משמעותית. בנוסף, נמצא כי לא היה הבדל משמעותי במידת ההחפצה המינית של דמויות נשיות בין משחקים המדורגים לגילאי 13 ומעלה לבין אלה המדורגים לגילאי 17 ומעלה על ידי ה-ESRB, דבר המצביע על כך שהחפצה מינית של נשים במשחקים מקובלת כל כך עד שהיא לא נחשבת כלא ראויה לילדים. במשחקי תפקידים ממוחשבים, שפופולריים יותר בקרב נשים, ישנה פחות החפצה של דמויות נשיות מאשר במשחקי פעולה ולחימה.
צורות
דמויות נשיות רבות במשחקי וידאו מוקדמים (כמו גברת פאק-מן) זהות לדמות גברית קיימת, למעט סמן חזותי לנשיותן, כגון קשתות ורודות, שפתון וריסים ארוכים.
ביקורת כלפי דמויות נשיות נוטה לעסוק בנטייה שלהן להוות מושא של המבט הגברי. למשל, מודעת פרסומת למשחק הלחימה Soulcalibur V עוררה מחלוקת בשל היותה תקריב של שדיה של דמות נשית במשחק עם כיתוב. במשחקי המשך הן של Soulcalibur והן של Tekken, המתרחשים מספר שנים לאחר המהדורה המקורית, הדמויות הגבריות התבגרו ויוצגו כמבוגרים יותר, אך כל הדמויות הנשיות נותרו באותו גיל או הוחלפו על ידי בנותיהן. משחקים רבים, במיוחד משחקי לחימה, כוללים גם אנימצייה שגורמת לחזה של דמויות נשיות לנוע בצורה מוקצנת.
אלימות נגד נשים
ישנה ביקורת כלפי משחקי וידאו בשל האלימות נגד נשים המתוארת בהם. לדוגמה, המשחק Dead Island: Riptide משנת 2013 עורר מחלוקת כאשר המהדורה המיוחדת של "פיתיון הזומבים" עבור המשחק כללה פסל של פלג גופה העליון של אישה מבותרת בעלת חזה גדול בביקיני חושפני. בנוסף, המשחק Grand Theft Auto V ספג ביקורת רבה על האלימות כלפי נשים המיוצגת בו, עד כדי כך שחנויות מסוימות באוסטרליה סירבו להחזיק את המשחק במלאי.
המשחק Custer's Revenge משנת 1982 נודע לראשונה בכך שהוא מכיל אזכורים של אונס ושל כמה קבוצות אינדיאניות. ארגון הנשים הלאומי מתח ביקורת על אזכורים אלה בטענה שהם פוגעניים וגזעניים. דוגמה עכשווית יותר הוא המשחק טומב ריידר, משחק האתחול לסדרת משחקי טומב ריידר שיצא ב-2013, שקיבל ביקורת על כך שנעשה בו שימוש באונס ככלי לפיתוח הדמות של לארה קרופט. יוצרי המשחק הכחישו כי הסצנה המדוברת מתארת ניסיון אונס.
אגם בולזאיי
אגם בולזאיי (באנגלית: Bullseye Lake) הוא אגם קטן, המצוי במרכז עמק עגול שברכס אינסל, המצוי באזור העמקים היבשים מקמרדו, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
ייצוג מגדרי במשחקי ווידאו
ייצוג של גברים
גם דמויות גבריות מיוצגות באופן סטראוטיפי במשחקי וידאו. ייצוג של גבריות שחוזר על עצמו הוא פנטזיית הכוח. בייצוג זה, על אף שהגוף של הדמות מוצג באופן מחופצן והיפר-גברי, מאפיינים אלה נשללים אל מול סוכנות הדמות כדמות הראשית, גיבור הסיפור, וייצוג לכוחו של השחקן בתוך עולם המשחק.
אגם בולזאיי
אגם בולזאיי מצוי 8 קילומטרים צפונית-מזרחית מהר בוריאס.
ייצוג מגדרי במשחקי ווידאו
סטריאוטיפים ואלימות
גברים מיוצגים במשחקי וידאו כשריריים וגדולים. הראש, החזה, המותניים והיריכיים גדולים יותר אצל דמויות גבריות רבות מאשר אצל גברים במציאות. לעיתים קרובות, הדמויות הגבריות מאופיינות בתוקפנות ואלימות. יוצרי המשחק Grand Theft Auto V ספגו ביקורת על האופן שבו ייצגו נשים במשחק, אך גם על האופן שבו ייצגו גברים. יש המפרשים שתיים מהדמויות הראשיות במשחק, טרבור פיליפס ומייקל דה סנטה, כדמויות המתארות גברים ככלל כשקרנים, רמאים, בני זוג ואבות רעים, ופסיכופתים.
בכתבתו על סקסיזם במשחקי וידאו באתר GamesRadar, דייוויד יוטון ביקר כמה מהסטיראוטיפים הבולטים בייצוגים גבריים. בפרט, הוא התייחס לאפיון של גיבורי המשחקים כמעין אדם קדמון עם שרירים לא מציאותיים, רגשות המוגבלים לאגרסיביות, ומחסור בולט בלבוש בפלג הגוף העליון.
אגם בולזאיי
מקור השם
זהו שם תיאורי - "בולזאי" באנגלית משמעו - דבר שמצוי באמצע או במרכז; השם מתייחס למיקומו של האגם באמצע העמק.
ייצוג מגדרי במשחקי ווידאו
סטריאוטיפים ואלימות
בתוכנית PBS Game / Show, הודגש כי משחקי וידאו יכולים לקדם בקרב בנים וגברים אידיאל גוף בלתי סביר, חוסר יכולת להביע רגש, או לחץ להיות גברי ולהנהיג. בנוסף, הודגש כי הרוב המכריע של הדמויות שפועלים באלימות ונפגעים ממנה במשחקי וידאו הם גברים, בעוד שבדרך כלל נשים וילדים נותרים מוגנים.
"בינגו הגיבור הגברי", ניסוי מחשבה של מעצבת המשחקים אנה קריידר משנת 2014, נועד להראות כי דמויות רבות ובולטות של גיבורים גבריים מאופיינות באותם סטריאוטיפים. זאת, כיוון שניתן למלא עבורם כרטיס בינגו המכיל את התכונות הבאות:
סקסואליזציה של גברים
מבקרים רבים מצביעים על המבט הגברי כסיבה לכך שדמויות גבריות אינן מחופצנות מינית כמו דמויות נשיות, ומזכירים את ההנחה הרווחת בתעשיית משחקי הווידאו לפיה רוב הגיימרים הם גברים הטרוסקסואלים, ושעל חברות המשחקים לפנות אליהם.
דנטה דאגלס ממגזין Paste מגדיר שלוש דרכים באמצעותן דמויות גבריות עוברות סקסואליזציה:
ייצוג של דמויות להט"ביות
דמויות להט"ביות היו מיוצגות במשחקי וידאו כבר בשנות השמונים והתשעים. על אף שקיימת מגמה של התרחבות הייצוג הלהט"בי במשחקי וידאו, לעיתים קרובות הזהות של דמויות אלה אינה מתגלה במשחק עצמו, אלא רק במדיה משנית כגון קומיקס המבוסס על המשחק.
בהיסטוריה של משחקי הווידאו, תוכן להט"בי היה כפוף לחוקים ולתקנות שהשתנו עם השנים. חוקים אלה היו על פי רוב הטרוסקסיסטיים, בכך שהתייחסו להטרוסקסואליות כנורמלית אך צנזרו או לעגו להומוסקסואליות. נינטנדו וסגה באמריקה, יחד עם חברת Maxis האמריקאית, משטרו את תוכן המשחקים באמצעות דירוג תוכן שלא אפשר לנושאים להט"ביים לבוא לידי ביטוי באופן מלא, ולפעמים בכלל. חלק ממשחקי הווידאו היפניים, למשל, כללו במקור דמויות טרנס, כמו Birdo מהמשחק Super Mario Bros. 2, Poison מסדרת המשחקים Fight Final ו-Flea מהמשחק Chrono Trigger. בשל הקפדתה של נינטנדו באמריקה על תקני איכות שהגבילו ייצוג להט"בי, ונטייתה לתרגם משחקים באופן ששומר על חוויית המשחק ולא על משמעות מילולית, זהותן של דמויות אלה שונתה או נמחקה בתרגום.
תעשיית משחקי הווידאו נחשבת על ידי אנליסטים רבים כבעלת הטיה הטרונורמטיבית. לדברי אנשי מקצוע בתעשייה, הסיבות להטרונורמטיביות זו הן הדמוגרפיה של השחקנים, דעותיהם של יוצרי המשחקים, הסיכון לתגובת נגד מתוך התעשייה, ומגבלותיו של המדיום ביצירת סיפור.
תוכן להט"בי מבוסס-בחירה, כמו האפשרות במשחקי BioWare לפתח יחסים רומנטיים עם דמות מאותו המין של דמות השחקן, הוא ייצוג בעל סיכון נמוך, המופיע רק במשחקי ווידאו. כשישנו ייצוג להט"בי במשחק, זה לרוב באמצעות אפשרות בחירה זו, שמטילה את האחריות לייצוג על השחקנים במקום על המפתחים. מכיוון שז'אנרים כמו משחקי תפקידים ומשחקים מרובי משתתפים מאפשרים הכי הרבה בחירה מצד השחקן ואפשרויות לפתח יחסים רומנטיים, הם הז'אנרים עם הכי הרבה ייצוג להט"בי. דרך נוספת בה מתקיים ייצוג להט"בי במשחקים הוא באמצעות ייצוג עדין מאוד, או שניתן להימנע ממנו, כך שהוא פונה לקהל להט"בי מבלי להרחיק שחקנים הטרוסקסואליים או הומופוביים. דוגמה לכך היא סדרת משחקי The Sims.
הן אנשים מתעשיית משחקי הווידאו והן להט"בים המשחקים במשחקי וידאו מעדיפים שייצוג להט"בי יהיה חלק רגיל בנרטיב המשחק על פני ייצוג שהופך את הדמויות הלהט"ביות לחריגות או ייחודיות.
שחקנים ושחקניות להט"ביים משתמשים בפרשנות קווירית של מדיה על מנת לפצות על חוסר הייצוג הלהט"בי במשחקים. מחקר מצא שזו דרך נפוצה עבורם להתחבר לדמויות השחקן שנוצרו לרוב על מנת שיהיה קל לשחקנים גברים הטרוסקסואלים להתחבר אליהם.
נטייה מינית וזהות מגדרית מהוות רכיב חשוב במשחקי ווידאו מסוימים, כשהמגמה היא לעבר נראות גדולה יותר של זהויות להט"ביות. לוסיין סולבאן, גבר הומו וכותב המשחק Far Cry 3: Blood Dragon, אמר שדמויות הומוסקסואליות או לסביות לא יופיעו במשחקי וידאו בעתיד הנראה לעין, מלבד דמויות משניות מאוד או כאפשרות בחירה שאינה חובה כמו במשחקי Mass Effect ו-Dragon Age. בניגוד לחיזוי זה, דמותו של דוריאן פאבוס במשחק Dragon Age: Inquisition היוותה התקדמות משמעותית בייצוגן של דמויות הומוסקסואליות במשחקים, בכך שהנטייה המינית שלו השפיעה על אלמנטים עלילתיים המתרחשים ללא קשר לבחירה לממש את האפשרות לפתח איתו קשר רומנטי.
עם העלייה בכמות משחקי הווידאו הכוללים נושאים הקשורים לדמויות ונושאים להט"בים, הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (GLAAD) כוללת משנת 2018 קטגוריה למשחקי וידאו בטקס פרסי התקשורת שלה, עבור משחקים עם תוכן להט"בי יוצא מן הכלל.
העדפות של שחקנים
סקרים שנערכו בשנת 2015 על ידי מרכז המחקר Pew הראו כי 16% מהמבוגרים שמשחקים במשחקי וידאו מאמינים שרוב המשחקים מציגים נשים בצורה גרועה, לעומת 26% שלא מסכימים, ו-34% שאומרים שזה תלוי במשחק. בקרב אלו שאינם משחקים משחקי וידאו, 55% אינם בטוחים אם משחקים מציגים נשים בצורה גרועה או לא. הבדלים מינימליים נראו בין תגובות גברים ונשים.
בסקר שנערך על ידי Quantic Foundry בשנת 2017 על 1,266 שחקנים, 89% מהשחקניות ראו בקיומה של האפשרות לשחק כדמות ראשית נשית דבר חשוב במידה מסוימת, חשוב במידה רבה, או חשוב ביותר. 64% מהשחקנים הגברים שהשתתפו בסקר הביעו את אותה עמדה. נשים וגברים שזיהו את עצמם כ"גיימרים הארדקור" ייחסו בממוצע חשיבות פחותה לאפשרות לשחק כדמות ראשית נשית ביחס לשחקנים מזדמנים יותר.
מחקר שנערך בשנת 2013 הראה כי אריזה של משחק וידאו המתארת דמויות נשיות בצורה מחפצנת ובתפקידים לא מרכזיים השפיעה באופן חיובי על המכירות.
תגובת ג'אריש-הרקסיימר
תגובת ג'אריש-הרקסיימר (באנגלית: Jarisch–Herxheimer reaction) היא תגובה של מערכת החיסון כנגד חומרים המתפזרים לגוף בעת פירוק של מיקרואוגניזמים בעקבות טיפול אנטיביוטי. האנטיביוטיקה גורמת לפירוק קרום התא של הפתוגן, ולשפיכה של התוכן התאי לזרם הדם, וכתוצאה מכך לתגובה סוערת של מערכת החיסון. תגובה זו עשויה לגרום לתחלואה קשה ואף לתמותה מכיוון שהיא מביאה לירידת לחץ דם ופגיעה באיברי מטרה. התגובה נגרמת בעיקר בעת טיפול בחיידקים ממחלקת ה-spirochaetes, ובמיוחד בחיידק שגורם למחלת העגבת, אך יכולה לקרות גם מחיידקים ומפרזיטים נוספים.
סימנים ותסמינים
התסמינים מתחילים תוך 24 שעות מהתחלת הטיפול באנטיביוטיקה ובדרך כלל עוברים ספונטנית תוך מספר שעות. הסמינים כוללים: חום, צמרמורת, ירידת לחץ דם, כאב ראש, דופק לב מהיר, נשמת, הסמקה, כאבי שרירים והחמרה בנגעים העוריים שנגרמו מהמחלה הראשונית.
פתופיזיולוגיה
ליפופרוטאינים המשתחררים מהחיידקים בעת פירוק קרום התא על ידי האנטיביוטיקה, הם ככל הנראה הגורם שמעורר את תגובת מערכת החיסון. התגובה החיסונית גורמת לשחרור נרחב של ציטוקינים דלקתיים, לרבות: TNF-alpha, IL-6 ו-IL-8.
טיפול
ברוב המקרים, תופעת ג'אריש הרקסיימר היא תופעה מוגבלת שעוברת בעצמה גם ללא טיפול תוך מספר שעות. בכל מקרה, נדרש לעקוב אחר החולים כדי לוודא שלא יפתחו תסמינים מסוכנים כגון ירידת לחץ דם חדה. במקרים הדורשים טיפול, בדרך כלל יש צורך בטיפול בתסמינים על ידי מתן נוזלים לשמירה על זילוח דם נאות לרקמות. בנוסף, ניתן לטפל בתרופות נוגדות דלקת לפי החומרה. במקרים קלים ניתן להסתפק בתרופות ממשפחת נוגדי הדלקת שאינם סטרואידים, ובמקרים קשים יותר גם בנוגדנים כנגד הציטוקין TNF-alpha.
היסטוריה
התופעה תוארה לראשונה על ידי שני רופאי עור שונים, אדולף ג'אריש מאוסטריה וקרל הרקסיימר מגרמניה, ונקראת על שמם. שני הרופאים תיארו את התסמינים שנגרמו לאחר טיפול במחלת העגבת על ידי כספית, תרופה שהייתה מקובלת בעבר לטיפול במחלה – טרם עידן גילוי האנטיביוטיקה.
שליו מזמר
שליו מזמר (שם מדעי: Dactylortyx thoracicus) הוא מין של עוף אמריקאי ממשפחת שלווי העולם החדש והוא המין היחידי בסוגו. מין זה מצוי במקסיקו ובאמריקה המרכזית ביערות הרריים באזורים הטרופיים והסובטרופיים.
מאפיינים
אורכו של השליו 20 ס"מ והוא בעל פנים כתומות, עיניים חומות וכרבולת שחורה בקצה ראשו. הגוף אפור ומנומר בשחור והחזה והבטן אדמדמים. פלג הגוף העליון אפור והוא מעט מוסווה בין העלים ביער. הוא עוף קולני וקיבל מכך את שמו.
השליו חי על קרקע היער אך מעופף גם לענפים הנמוכים ביער ומחפש מזון כמו פירות וזרעים על הקרקע, לעיתים בחבורה קטנה של שלווים.
השליו נמצא בעיקר באזורים הרריים שונים ממקסיקו עד גואטמלה.
מיון
לשליו המזמר 11 תת-מינים:
חוניינה אל-מוע'אירי
חוּנַיינָה אלְ-מוּעַ'איְרִי (השם המלא בערבית: حنينة بنت سلطان بن أحمد المغيرية; בתעתיק מדויק: חנינה בנת סלטאן בן אחמד אלמע'יריה) היא דיפלומטית עומאנית המשמשת מאז שנת 2007 כשגרירה שאינה תושבת של עומאן בארצות הברית. במהלך שהותה בארצות הברית למדה לתואר ראשון ותואר שני בכלכלה באוניברסיטת ניו יורק.
לפני מינויה לשגרירה בארצות הברית מילאה אל-מוע'אירי תפקידים רבים, בהם: עוזרת של היועץ הכלכלי של סולטן עומאן (בין השנים 1973–1974), חברה במשלחת הקבועה של עומאן לאו"ם (1984-1985), יועצת במשרד התעשייה והמסחר (1991–1996), ונציגת המרכז לקידום השקעות ופיתוח ייצוא של עומאן בניו יורק (1999-2005).
משחקי הרעב: בלדה לנחשים וציפורי שיר
משחקי הרעב: בלדה לנחשים וציפורי שיר (באנגלית: The Hunger Games: The Ballad of Songbirds and Snakes) הוא סרט פעולה-מדע בדיוני אמריקאי שמבוים על ידי פרנסיס לורנס על תסריט מאת מייקל לזלי ומייקל ארנדט, המבוסס על רומן באותו השם מאת סוזן קולינס. הסרט מהווה פריקוול לטרילוגיית "משחקי הרעב".
הסרט עתיד לצאת לבתי הקולנוע בארצות הברית ב-17 בנובמבר 2023.
תקציר העלילה
שנים רבות לפני שהפך לנשיא העריץ של פאנם, קוריולאנוס בן ה-18 הוא תקוותה האחרונה של שושלת סנואו, משפחה שירדה מגדולתה בקפיטול שלאחר המלחמה. עם התקרב משחקי הרעב לשנתם העשירית, סנואו הצעיר נבהל כאשר הוא ממונה לשמש המנטור של לוסי גריי ביירד, מיועדת ממחוז 12 העני. אולם, כאשר לוסי גריי שרה בהתרסה במהלך טקס האסיף, קוריולאנוס מבין שיש לו הזדמנות להטות את הסיכויים לטובתו. הם מלכדים את כישורי ההופעה שלה וההבנה הפוליטית שהתפתחה אצלו לאחרונה, ויחד מנהלים סנואו ולוסי מרוץ הישרדות נגד הזמן, שבסופו יתברר מי ציפור השיר, ומי הנחש.
פיתוח
באוגוסט 2017, נמסר כי מנכ"ל "סרטי ליונסגייט", ג'ון פלטהיימר, הביע עניין להפיק סרט ספין אוף לטרילוגיית "משחקי הרעב", והתכוון להקים סדנת כותבים כדי לבחון את הרעיון.
ביוני 2019, נמסר מטעם החברה כי מפיקים מטעמיה עובדים עם קולינס על היבטים הנוגעים לעיבוד קולנועי על בסיס רומן הפריקוול "בלדה לנחשים וציפורי שיר". באפריל 2020, אושר רשמית פיתוחו של סרט הפריקוול. בנוסף, נמסר כי את הסרט יביים פרנסיס לורנס, לאחר שהיה אמון על בימוי שלושת הסרטים הקודמים בסדרה, וכי התסריט ייכתב על ידי מייקל ארנדט, שיהיה אמון על הפקת הסרט בפועל לצד נינה ג'ייקובסון ובראד סימפסון. באוגוסט 2021, הצהיר דרייק הצהיר כי הפקת הסרט "מתקדמת היטב" ונמצאת בשלבי קדם-הפקה. ב-14 ביוני 2022, נמסר כי התסריט שוכתב על ידי התסריטאי מייקל לזלי על בסיס חלקים מתסריטו המקורי של ארנדט.
ליהוק
במאי 2022, נמסר על ליהוקם של טום בליית', ורייצ'ל זגלר לתפקידים הראשיים. ב-14 ביוני 2022, נמסר על ליהוקם של המיועדים מהמחוזות השונים של המנטורים שלהם. ב-15 ביוני 2022, נמסר על ליהוקו של ג'וש אנדרס ריברה. ב-21 ביוני 2022 נמסר על ליהוקן של חמש דמויות נוספות, וב-22 ביוני 2022, על ליהוקה של האנטר שפר. ב-16 בספטמבר באותה שנה נמסר על השלמת צוות השחקנים, עם צירוף 11 שחקניות ושחקנים: פינולה פלנגן, איזובל ג'ספר ג'ונס, פלורה לי טימאן, הונור גיליס, אייק אוניאמבו, קונסטנטין טאפט, ברן גורמן, סקוט פולאן, קארל ספנסר, מייקל גרקו ודניאלה גרוברט.
צילומים
צילומי הסרט עתידים להתקיים במהלך קיץ 2022.
שיווק
ב-5 ביוני 2022, הופץ קדימון ראשון לסרט.
סטיבן קוק
סטיבן ארתור קוק (נולד ב-14 בדצמבר 1939), הוא מדען-מחשב ומתמטיקאי אמריקאי-קנדי שתרם רבות לתורת הסיבוכיות. כיום הוא פרופסור באוניברסיטת טורונטו.
מחקר
סטיבן קוק נחשב לאחד האבות המייסדים של תורת הסיבוכיות.
במאמרו מ-1971 "המורכבות של הוכחת משפט", קוק טבע פורמלית את המושגים של רדוקציה פולינומית ובעיות NP-שלמות, והוכיח את קיומה של בעיה NP-שלמה על ידי שהראה שבעיית הספיקות היא NP-שלמה. משפט זה הוכח באופן עצמאי על ידי לאוניד לוין בברית המועצות, ולכן מכונה משפט קוק-לוין. המאמר גם מציג פורמלית את הבעיה המפורסמת במדעי המחשב, שאלת P=NP.
פרסים
קוק זכה בפרס טיורינג בשנת 1982 על תרומתו לתורת הסיבוכיות.
אדם זגייבסקי
אָדָם זָגָיֶיבְסְקִי (בפולנית: Adam Zagajewski; 21 ביוני 1945 – 21 במרץ 2021) היה משורר, סופר, מתרגם ומסאי פולני. הוא חתן פרס נוישטאדט לספרות לשנת 2004, פרס שירת גריפין לשנת 2016, פרס מפעל חיים, פרס נסיכת אסטוריאס לספרות לשנת 2017 וזר הזהב לשירה לשנת 2018 בערבי שירה בסטרוגה. הוא נחשב למשורר המוביל בדור 68', או למשוררי הגל החדש הפולני.
אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג
אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג (בגרמנית: Albrecht II., Markgraf von Brandenburg; 1177 - 25 בפברואר 1220) היה מרקיז ברנדנבורג בין השנים 1205–1220.
ביוגרפיה
אלברכט נולד בשנת 1177, לאוטו הראשון, מרקיז ברנדנבורג ואדה מהולנד, בתם של פלוריס השלישי, רוזן הולנד ועדה מהאנטינגדון.
בשנת 1184 מת אביו אוטו הראשון, מרקיז ברנדנבורג, ונחלותיו חולקו בין הבנים, ואלברכט מונה לרוזן ארנבורג, אולם אחיו אוטו השני, מרקיז ברנדנבורג ערער על כך. בשנת 1189 יצא אלברכט למסע הצלב השלישי, ובשובו בשנת 1194 נכלא על ידי אחיו לתקופה קצרה. לאחר שחרורו היה אלברכט בשנת 1198 ממייסדי המסדר הטבטוני בעכו.
בשנת 1205 מת אחיו אוטו השני, מרקיז ברנדנבורג, ואלברכט עלה לשלטון במקומו. במהלך הסכסוך על כתר הקיסרות בין פיליפ משוואביה, מלך גרמניה לאוטו הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה תמך בתחילה אלברכט בפיליפ, אולם לאחר הירצחו בשנת 1208 עבר לתמוך באוטו, והלה אישר את חזקתו במרקיזות ברנדנבורג. במהלך שלטונו היה אלברכט מסוכסך עם אלברכט הראשון מקפרנבורג, ארכיבישוף מגדבורג, וכן איבד את נחלותיו בפומרניה לבני משפחת גריפין.
ב-25 בפברואר 1220 מת אלברכט השני, ונחלתו עברה לבניו יוהאן הראשון, מרקיז ברנדנבורג ואוטו השלישי, מרקיז ברנדנבורג. מכיוון שהיו קטינים, כיהן בתחילה אלברכט הראשון, ארכיבישוף מגדבורג כעוצר, ובשנת 1221 מונתה אלמנתו לעוצרת עד למותה בשנת 1225, ואז תפסו בניו את השלטון.
משפחתו
בשנת 1205 התחתן אלברכט עם מתילדה מגרוייטש, בתם של קונרד השני, מרקיז לאוזיץ ואלז'ביטה מפולין גדול, דוכסית בוהמיה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
עמית נגלר
עמית נגלר (נולד ב- 25 ביוני 1975) הוא סופר ישראלי, תסריטאי, סופר צללים ורעיונאי. זוכה פרס עידוד היצירה בתחום הספרות לשנת 2022 מטעם עיריית פ"ת.
ביוגרפיה
עמית נגלר נולד בחיפה וגדל בקריית אתא. בוגר תואר ראשון באוניברסיטה הפתוחה ותואר שני בהצלחה בחינוך ולימודי משפחה ממכון לנדר בירושלים. סיים בהצלחה לימודי תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים. ב-2003 סיים בהצלחה את בית הספר לקופירייטינג ACC אצל תרצה גרנות. בוגר המחזור השני של "המגירה" - בית הספר לכתיבה של הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר.
יצירתו
בשנת 2006 התפרסם ספרו הראשון לילדים "לאן נעלמו החלומות של החיות?" בהוצאת תמוז. הספר מספר על לוקה, כלבת ים שמנסה להשתלב ללא הצלחה בארץ החיות. הספר זכה להצלחה רבה ונלמד במספר מכללות לחינוך בנושא קבלת השני והשונה.
בשנת 2012 פורסם ספרו השני לילדים "פעם אבא פעמיים ילד". הספר מביא את חוויותיו של לביא עם אביו, שמרגיש שוב פעם ילד. באותה שנה פרסם את "זה הסוף", המשך לסיפור קצר של אתגר קרת. באותה שנה זכה אחד מסיפוריו בפעילות "מה אתם רוצים להיות כשתהיו גדולים?" של מפעל הפיס.
בשנת 2013 פורסם ספרו הראשון למבוגרים "אל תשאיר בלגן". 52 סיפורים קצרים על מצבים מהחיים.
בשנת 2014 פורסם ספרו השלישי לילדים, "סבא אושר". הספר תורגם ונמכר להפצה במקדוניה. איור מתוך הספר נבחר לפרסום פעילות חודש הקריאה בעיר רחובות. בשנת 2020 הספר התקבל ל סל תרבות של משרד החינוך.
בשנת 2016 פורסם ספרו "שנית אלייך נאסף", רומן מתח, שזכה לשבחים רבים ושהה מספר שבועות ברשימת הספרים הקוליים המושמעים ביותר של iCast. כן הגיע לרשימת רבי המכר הדיגיטליים של אינדיבוק.
בשנת 2019 פורסם ספרו "ביום טוב שומעים את השמש", רומן מקורי, שבו לראשונה בספרות העברית מסופר על גיבור (גבר) הסובל ממחלת טרשת נפוצה.
בשנת 2020 יצא הרומן "רגשות נעולים". הספר זכה לשבחי המבקרים, כבש את פסגת רבי המכר המושמעים של iCast ונבחר לרשימת ספרי ההאזנות המנצחים לשנת 2020.
בשנת 2022 פורסם ספרו "מאחורי סודות שקופים".
בשנת 2023 פורסם ספרו "עלילות בארי - למה דווקא לי?", ספר ראשון מסדרת ספרים לנוער צעיר ובו לראשונה בישראל הספר אויר גם באמצעות בינה מלאכותית. הספר מספר על בְּאֵרִי, תלמיד בכתה ד', ילד רגיל לכל הדעות. יום אחד הוא מגלה שמשהו בו השתנה. משהו איום ונורא בשׁבילו. או שׁלא?
בשנת 2023 פורסם ספרו "עלילות בארי 2 - מותר להתגעגע", הספר השני מסדרת ספרים לנוער צעיר. בארי רוצה לאמץ כלב אך הוריו לא מתלהבים. לבסוף כשהם מסכימים, הוא נאלץ להיפרד מכלבו מבלי שיהיה מוכן לכך.
עיסוקים נוספים
עמית מנחה סדנאות כתיבה ועוסק בכתיבת תכנים שיווקיים וכתיבה לאירועים. כתב טור בירחון מנטה בשם 'עשה את הדבר הנכון'
בשנים 2011-2018 כתב במדור הסטירה "בריחת המוחות" של אתר Nrg והעיתון מקור ראשון.
בשנים 2003-2013 עבד כרעיונאי במשרדי פרסום וקידום מכירות מובילים.
חייו האישיים
נשוי לאורית ואב לארבעה. מתגורר בפתח תקווה.
בשנת 2017 חשף בפוסט אישי בפייסבוק, את התמודדותו עם מחלת טרשת נפוצה בה חלה ביום הולדתו ה-24 והסתיר 18 שנים.
משנת 2020 מופיע עם מעט לעת מופע לקהל הרחב בו עמית מספר על ספריו ויצירתו. עם הרבה הומור עצמי הוא מביא זווית ייחודית ומקורית על מאחורי הקלעים של עולם הפרסום ועל האנשים והרעיונות מאחורי המילים.
אולודניז
אולודניז (בטורקית: Ölüdeniz) הוא כפר קטן ואתר נופש ידוע בריביירה הטורקית בדרום מערב המדינה, בגבול שבין הים התיכון לבין הים האגאי.
גאוגרפיה
באתר מצוי חוף חלוקים וכן לגונה מבודדת, שהיא שמורת טבע מוכרזת, ובה חוף חולי. מימיו של המקום מפורסמים בשל גוני הטורקיז והאקוומרין שלהם. האתר הוכר רשמית כחוף דגל כחול.
המקום הוא פופולרי כאתר רחיפה בשל גובהו של הר באבאדאג (Babadağ) הסמוך (1,969 מטרים), המשמש כנקודת זינוק, ובשל המראה הנשקף ממנו. הוא פופולרי גם כאתר צלילה.
מאז 2010 משמש האתר כנקודת זינוק לתחרות אולטרה מרתון שנתית המתנהלת על תוואי הדרך הליקית.
פירוש שמו של האתר הוא ים המוות, כשהכוונה היא למימיו השקטים גם בעת סערות.
פניניית הציצה
מאפיינים
הפניניות הן קרובות רחוקות של התרנגולת והפסיונים החיות רק באפריקה. גופן שחור ומכוסה בנקודות דמויות פנינה, מהם קיבלו את שמן. אורכן של הפניניות עד 50 ס"מ ומשקלם עד 1,500 גרם. לפניניות רגליים חזקות וראשם חסר נוצות ובעל עור כחול, עיניים אדומות ומקור לבן. מעל הראש ישנה ציצה מזדקרת או כרבולת שחורה.
הפניניות חיות באזורי סוואנות ויערות ומחפשות פירות, עשבים ויצורים קטנים.
פנאיוטיס יאנאקיס
פנאיוטיס יאנאקיס (ביוונית: Παναγιώτης Γιαννάκης; נולד ב-1 בינואר 1959) הוא מאמן כדורסל יווני וכדורסלן מקצועני בעברו. כשחקן, שיחק בעיקר בעמדת הרכז, אך יכול היה לשחק גם בעמדת הקלע.
יאנאקיס החל את קריירת הכדורסל שלו במועדון יוניקוס ניקאיאס. לאחר מכן התקדם למועדון אריס סלוניקי, ובו שיחק במהלך מרבית הקריירה שלו. בשנותיו באריס סייע להוביל את הקבוצה לשלוש העפלות רצופות לפיינל פור היורוליג, בשנים 1988 – 1990, כמו גם לזכייה בגביע ספורטה (שאז נקרא הגביע האירופי של פיב"א), ב-1993.
בקיץ 1993 הועבר יאנאקיס למועדון היווני פאניוניוס, ושנה לאחר מכן הועבר למועדון היווני פנאתינאיקוס, שם היה שותף לזכייה באליפות היורוליג ב-1996. ב-3 בפברואר 2008 נבחר יאנאקיס כאחד מ-50 התורמים הגדולים ליורוליג במחצית המאה האחרונה, על ידי ועדת מומחים של היורוליג בסקטבול.
יאנאקיס היה, לצד ניקוס גאליס, פנאיוטיס פאסולאס ופאניס כריסטודולו, אחד מארבעת הכוכבים של נבחרת יוון בכדורסל, אשר שמה את יוון על מפת הכדורסל העולמית בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20. יאנאקיס היה קפטן הנבחרת, כשזאת זכתה במדליית הזהב באליפות אירופה בכדורסל 1987, ובמדליית הכסף, באליפות אירופה בכדורסל 1989. יותר מכך, יאנאקיס גם היה חלק חשוב בנבחרת יוון בכדורסל, כשזאת העפילה לשלב חצי הגמר באליפות אירופה בכדורסל 1993 ובאליפות אירופה בכדורסל 1995, כמו גם באליפות העולם בכדורסל 1994.
לאחר שהסתיימה קריירת המשחק שלו היה יאנאקיס המאמן של קבוצת הכדורסל המקצוענית מארוסי, אותה הוביל לצמרת ליגת העל היוונית בכדורסל. יאנאקיס גם היה המאמן הראשי של מעצמת היורוליג היוונית אולימפיאקוס פיראוס, אותה הוביל לפיינל פור היורוליג של עונת 2009/2010 ביורוליג, ואף כיהן כמאמן נבחרת יוון בכדורסל. תחת הדרכתו של יאנאקיס זכתה נבחרת יוון בכדורסל במדליית הזהב באליפות אירופה בכדורסל 2005, כמו גם במדליית הכסף באליפות העולם בכדורסל 2006, שם העפילו היוונים לגמר לאחר שניצחו את נבחרת ארצות הברית בכדורסל 101-95. יאנאקיס היה גם מאמן נבחרת הוותיקים של נבחרת סין בכדורסל.
שנותיו הראשונות
יאנאקיס נולד וגדל בשכונת עוני של ניקאיה, במטרופולין של אתונה. הוריו, דימיטריס, הבעלים של בית מלאכה לאופנועים ואִמו, קאליופה, אורגת במקצועה, הביאו לעולם חמישה בנים. פנאיוטיס היה הילד הצעיר במשפחה.
יאנאקיס החל לשחק כדורגל בשכונת מגוריו. הוא הראה נטייה חזקה מוקדמת לעיסוק בספורט, ונחשף להתנסות גם בכדורסל. הוא החל לצפות במשחקיו של מועדון הכדורסל המקומי, ומאוחר יותר פנה אליו המאמן הראשי של קבוצת הנוער של יוניקוס ניקאיאס, שביקש ממנו להצטרף לקבוצה.
יוניקוס ניקאיאס
יאנאקיס החל את קריירת המשחק במועדונים במדי הקבוצה הצעירה של יוניקוס ניקאיאס, ב-1971. המאמן הראשי שלו, יורגוס ואסילקופולוס, העביר את יאנאקיס מהקבוצה הצעירה לקבוצת הבוגרים המקצוענית ב-1972, כשיאנאקיס היה רק בן 13. המועדון שיחק אז בליגה היוונית השנייה. ב-1975 העפילה הקבוצה לליגת העל היוונית. יכולותיו יוצאות הדופן של יאנאקיס במדי יוניקוס ניקאיאס משכו אליו את תשומת לבם של אנשי מקצוע רבים מעולם הכדורסל.
ב-24 בינואר 1981, שיחקה יוניקוס ניקאיאס, שהובלה בידי יאנאקיס בן ה-22 באותה העת, נגד אריס סלוניקי, אותה הוביל ניקוס גאליס. אריס ניצחה במשחק צמוד, בתוצאה 114-113. המשחק נחקק בדפי הזיכרון של הכדורסל היווני המקצועני, בשל העובדה שגאליס קלע בו 62 נקודות, ויאנאקיס קלע 73, כשהם משיגים את הישגי הקליעה הרביעי והשני בהיסטוריה, בהתאמה, לשחקן במשחק אחד, במשחק על אליפות ליגת העל היוונית בכדורסל.
בוסטון סלטיקס
ב-1981, מאמן הכדורסל האמריקני דיק דיוקשייר, אשר אימן את יאנאקיס בנבחרת יוון בכדורסל, הזמין את יאנאקיס לעבור לארצות הברית, על מנת לשחק כדורסל בליגת מכללות בברוקליין, מסצ'וסטס, כחלק מקבוצת הכדורסל של ה-Hellenic College Holy Cross Greek Orthodox School of Theology. דיוקשייר האמין שיאנאקיס מוכשר מספיק על מנת לשחק בליגת ה-NBA. באותה העת, הבוסטון סלטיקס השתמשו במתקנים של הקולג' בו הוזמן יאנאקיס לשחק, למחנה האימונים שלהם. דיוקשייר האמין שאם יאנאקיס יתאמן עם נבחרת הקולג' באותו הזמן שהסלטיקס נמצאים באולם, יהיה לו סיכוי להיכלל בסגל של הסלטיקס. יאנאקיס הסכים בסופו של דבר לעבור לארצות הברית, והצטרף לקבוצת הכדורסל של הקולג'.
בזמן שהתאמן בקבוצת הכדורסל של הקולג' שלו, הבחינו הסלטיקס ביאנאקיס, והזמינו אותו להצטרף לקבוצה לליגת הקיץ של 1981. עם זאת, במהלך אימוני הקיץ סבל יאנאקיס מפציעה בברך אשר סיכנה את המשך קריירת הכדורסל שלו; יאנקיס נאלץ לעבור מספר ניתוחים בברך, ונדרש גם לתקופת שיקום ממושכת. לאחר שהתאושש מהפציעה, סיים יאנאקיס את העונה עם 25 נקודות למשחק, במדי קבוצת הקולג' שלו. באותה העת חזר יאנאקיס ליוון, שם סיים את העונה עם קבוצתו הקודמת, יוניקוס ניקאיאס, כשהוא מסייע לה להימנע מלרדת ליגה.
בסופו של דבר נבחר יאנאקיס על ידי הבוסטון סלטיקס בדראפט של 1982, בסיבוב התשיעי כבחירה ה-205 בסך הכל. יאנאקיס לקח חלק באימוני טרום עונת 1982/1983 של הבוסטון סלטיקס. כשבוע לפני תחילת העונה הסדירה, העבירו הסלטיקס בטרייד את הסנטר דייב קאונס למילווקי באקס, בתמורה לרכז קווין באקנר. עם הצטרפותו של באקנר לקבוצה, לא נזקקו עוד הסלטיקס לרכז. בשלב זה ביקשו הסלטיקס מיאנאקיס להצטרף לקבוצת ה-CBA שלהם, כדרך לבחון את יכולתו להתאים את עצמו לסגנון המשחק האמריקאי, עם הסיכוי שיזכה בחוזה בליגת ה-NBA, ויצטרף לשאר הקבוצה בהמשך. עם זאת, יאנאקיס סירב להצעה וחזר ליוון, שם שיחק בכל יתר המשך הקריירה שלו.