cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NXT TakeOver XXX
עלילות
ב-22 ביולי בפרק של התוכנית NXT, האלוף הכפול, קית' לי, הרהר על הקריירה שלו ועל כל ההזדמנויות שאותן קיבל במהלך השהות שלו בארגון ואף אמר שעכשיו זה הזמן לשלם את חובותיו ולהעביר את הזכות להבא בתור, לכן, הוא פינה את התואר בהתנדבות כדי לאפשר למתאבקים אחרים לקבל הזדמנות לזכות בחגורת אליפות זו על מנת להתמקד בהגנותיו על אליפות ה-NXT. כתוצאה מכך, הג'נרל מנג'ר של NXT, ויליאם ריגל, הודיע שתתקיים סדרת קרבות משולשים, שהמנצח בכל קרב יעפיל לקרב סולם מחומש אשר ייערך באירוע NXT TakeOver XXX ויקבע את אלוף צפון אמריקה החדש. כבר באותו הערב, ברונסון ריד ניצח את ג'וני גרגאנו ורודריק סטרונג כדי להעפיל ראשון לקרב זה. שבוע לאחר מכן, דקסטר לומיס הצטרף לריד בקרב הסולם לאחר שגבר על פין באלור וטימותי טאצ'ר, אך לאחר מכן הוסר מהקרב בשל פציעה בקרסול. ב-5 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT, דמיאן פריסט היה השלישי שהעפיל לקרב לאחר שניצח את אוני לורקאן ונציג NXT UK, רידג' הולנד. עקב פציעתו של לומיס, ריגל הודיע שיתקיימו שני קרבות יחידים אשר יקבעו מי ימלא את מקומו של לומיס ומי יהיו שני המשתתפים האחרונים בקרב הסולם המחומש. המתאבקים בקרבות היחידים היו אלו שהפסידו בקרבות המשולשים, אך לא הוצמדו או הוכנעו בהם. ב-12 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT, קמרון גריימס הצטרף לריד ופריסט כמשתתף הרביעי לאחר שניצח את קושידה וולווטין דרים. שני המשתתפים האחרונים שהעפילו לקרב הסולם המחומש היו ג'וני גרגאנו ווולטין דרים, זאת לאחר שניצחו את רידג' הולנד ופין באלור, בהתאמה.
ב-5 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT, דקוטה קאי ניצחה את ריאה ריפלי בקרב אשר קבע את זהות המועמדת לתואר אליפות הנשים של NXT של איאו שיראי. בעקבות ניצחונה, קרב בין שיראי לקאי נקבע לאירוע NXT TakeOver XXX.
ב-23 ביולי, במהלך תוכנית הרדיו של פאט מקאפי ב-CBS, אדם קול נקלע לעימות עם מקאפי לאחר שהאחרון הקניט את קול ואף לעג לשיעור הקוהמ שלו, מה שהוביל לסדרת קללות מצד קול, כשהוא דחף בנוסף את אחד המפיקים בדרכו החוצה. ב-27 ביולי, טריפל H הציע למקאפי ליישר את ההדורים עם קול ב-5 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT. במהלך הקרב על אליפות הזוגות של NXT, שבו אימפריום (פביאן אייכנר ומרסל ברטל) הגנו על חגורות האליפות נגד בובי פיש וקייל אוריילי, מקאפי ששימש כפרשן אורח, לעג לקול שעמד בפינת הזירה של חבריו לקבוצת The Undisputed Era ואף נקלע לעוד עימות נגד האחרון, שהסתיים בכך שמקאפי בעט בראשו של קול, זאת לאחר שקול הוחזק על ידי צוות האבטחה. כתוצאה מהבעיטה, מקאפי נזרק מחוץ למתחם אוניברסיטת פול סייל. יום לאחר מכן, טריפל H הציב אתגר בפני מקאפי בשמו של קול, שבו השניים יתמודדו אחד מול השני באירוע NXT TakeOver XXX; אתגר שמקאפי נענה אליו בחיוב מאוחר יותר.
לאחר שהפריע לרעת פין באלור בקרב שלו נגד ולווטין דרים על הזכות להעפיל לקרב הסולם המחומש עבור אליפות צפון אמריקה הפנויה של NXT, ויליאם ריגל הודיע ב-19 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT, שטימותי טאצ'ר יתמודד מול באלור באירוע NXT TakeOver XXX.
ב-19 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT, קרב זוגות משולש נקבע למופע המקדים לאירוע NXT TakeOver XXX ובו תוכרע זהות הטוענים לכתר לאליפות הזוגות של NXT נגד אלופי הזוגות, אימפריום (פביאן אייכנר ומרסל ברטל) בין בריזנגו (פאנדנגו וטיילר בריז), דני בורץ' ואוני לורקאן ולגאדו דל פנטסמה (חואקין ויילד וראול מנדוזה).
מופע מקדים
המופע המקדים הכיל קרב אחד בודד, ובו בריזנגו (פאנדנגו וטיילר בריז) ניצחו את דני בורץ' ואוני לורקאן ואת לגאדו דל פנטסמה (חואקין ויילד וראול מנדוזה) בקרב זוגות משולש אשר קבע את הטוענים לכתר לאליפות הזוגות של NXT.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח עם קרב יחידים בין פין באלור לטימותי טאצ'ר. באלור ניצח בקרב לאחר שביצע על האחרון את מהלכי ה-Coup de Grâce וה-1916.
לאחר מכן, ברונסון ריד, קמרון גריימס, דמיאן פריסט, ג'וני גרגאנו וולווטין דרים התמודדו ביניהם בקרב סולם מחומש על אליפות צפון אמריקה של NXT הפנויה. לקראת אמצע הקרב, ריד ביצע על גריימס, גרגאנו ופריסט את מהלך ה-Suicide Dive, מה שהוביל ליציאתה של אשתו של גרגאנו, קנדיס לאריי, אל הזירה כדי לבדוק את מצבו של בעלה. לאריי החלה להיות מעורבת בקרב כאשר היא מנעה מגריימס לשים את ידיו על התואר. כמו כן, היא ניסתה למנוע מריד לעשות זאת, אך כשהיא טיפסה על גבו בעודם שניהם על מעלה הסולם, ריד ביצע את מהלך הספלאש על גרגאנו תוך כדי שלאריי נמצאת על גבו. בסיום, גרגאנו הצליח להתאושש והוא היה נמצא ביחד עם פריסט על הסולם כאשר שניהם שמו את ידם על התואר. חגורת האליפות יצאה מוו התלייה ושניהם החזיקו בה במטרה ליטול את הניצחון בקרב. לבסוף, גרגאנו נפל מהסולם לאחר שפריסט בעט בו, מה שהוביל לכך שפריסט אחז בחגורה וכתוצאה מכך הפך לאלוף צפון אמריקה החדש של NXT.
אז, אדם קול התמודד מול פאט מקאפי. האחרון קפץ מהחבל העליון אל מחוץ לזירה על קול ועל חברי קבוצת The Undisputed Era, על חבריו לקבוצת ה-NFL ועל מספר בכירי WWE וצוות אבטחה. לאחר מספר מתקפות מפתיעות מצד מקאפי, קול נטל את השליטה בקרב, כשביצע על מקאפי את מהלך הפיגר פור לג לוק. מקאפי הצליח לחמוק מניסיון הכנעה זה ואף לבעוט בראשו של קול, מהלך שלא הספיק לו כדי להשיג את הניצחון בקרב. לעומת זאת, קול ביצע את מהלך הפנמה סאנרייס והצמיד את מקאפי לניצחון.
בקרב הלפני אחרון, איאו שיראי הגנה על אליפות הנשים של NXT נגד דקוטה קאי (שלוותה לקרב על ידי ראקל גונזלס). קאי פתחה בקרב בסערה, כשהשתמשה במספר בעיטות. קאי המשיכה ליטול את השליטה בקרב לאחר ששמה לעצמה למטרה לפגוע בידה של שיראי. כששיראי נשענה על אחת מפינות הזירה, קאי הייתה בדרכה לבעוט בפניה, לעומת זאת, היא בעטה בפניו של השופט, שעמד באותו המקום, מה שהוביל לאיבוד הכרתו. שיראי ניצלה את המצב וביצעה על קאי את מהלך המונסולט, אך מיד לאחר מכן הותקפה על ידי גונזלס, שמצידה ביצעה עליה את מהלך הפאמפהאנדל אורנג'. קאי הצמידה את שיראי לאחר מהלך זה תוך כדי שגונזלס גררה את השופט לבצע את הספירה, אך שיראי הצליחה לצאת מניסיון הצמדה זה לאחר שתי שניות בלבד. לאחר מכן, שיראי ביצעה את מהלך המונסולט על גונזלס וקאי שהיו מחוץ לזירה. שיראי השיגה את הניצחון בקרב לאחר שביצעה את מהלך המונסולט פעם נוספת, ניצחון שהקנה לה הגנה מוצלחת על התואר. לאחר הקרב, שיראי הותקפה על ידי גונזלס, עד שריאה ריפלי הגיעה ונחלצה לעזרת שיראי תוך כדי שריפלי ניהלה קרב מבטים מול גונזלס.
הקרב המרכזי
הקרב המרכזי של הערב הפגיש את אלוף ה-NXT, קית' לי, שהגן על תואר האליפות נגד קאריון קרוס (שלווה לקרב על ידי סקרלט). מתחילת הקרב, קרוס שם לעצמו למטרה לפגוע בידו של לי. הוא המשיך לשלוט בקרב, כשביצע מספר מהלכי הכנעה ואף את מהלך הדומסדיי סאיטו, שלא הספיקו לו כדי להשיג את הניצחון והזכייה בתואר. בסופו של דבר, לי ביצע קאמבק מול קרוס, כשהפך את הבריח על היד שלו לפאוורבומב ואז למהלך הספיריט בומב, שגם עבורו לא הספיקו כדי לנצח. קרוס שלט בקרב פעם נוספת, כשהוא ביצע על לי את מהלך הקרוס ז'קט, שכמעט גרם לאלוף להתעלף. עם זאת, הוא הצליח להישאר בהכרה ולצאת ממהלך ההכנעה לאחר שהוא הגיע לחבל התחתון. לי ניסה לבצע על קרוס מהלך מהחבל העליון, אך האחרון הצליח לחמוק מניסיון זה ולנצל זאת לטובתו בביצוע מהלך הדומסדיי סאיטו בפעם השנייה, הפעם מהחבל העליון. לאחר מכן, קרוס הצמיד את לי לניצחון, שהקנה לו זכייה באליפות ה-NXT בפעם הראשונה בקריירה שלו כבר באירוע הטייקאובר השני שלו.
תוצאה לאורך זמן
לאחר שהאירוע הסתיים, ארגון ה-WWE דיווח שקרוס סבל מפריקת כתף במהלך הקרב המרכזי נגד קית' לי. באירוע סאמרסלאם, דווח שלי יעבור למותג Raw. בפרק העוקב של התוכנית NXT, קרוס פינה את התואר עקב פציעה זו. כתוצאה מכך, הג'נרל מנג'ר של התוכנית, ויליאם ריגל, הודיע בהמשך הערב שארבעת אלופי ה-NXT לשעבר: ג'וני גרגאנו, פין באלור, אדם קול ותומאסו צ'אמפה יתמודדו בקרב מרובע איש הברזל של 60 דקות ב-1 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT על התואר הפנוי.
עוד באותה התוכנית, בריזנגו ניצחו את אימפריום וזכו באליפות הזוגות של NXT, חגורת האליפות הראשונה שלהם ב-WWE.
בקרב המרכזי של התוכנית, קאי וגונזלס ניצלו לטובתן את הסחת הדעת של מרסדס מרטינז, כאשר הן גברו בקרב זוגות על ריאה ריפלי ואיאו שיראי.
בן דניאלס
בן דניאלס (באנגלית: Ben Daniels; נולד ב-10 ביוני 1964) הוא שחקן אנגלי. בתחילה התפרסם כשחקן תיאטרון, ב-1991 הוא היה מועמד לפרס איבנינג סטנדרד לשחקן המשנה הטוב ביותר והיה מועמד לפרס לורנס אוליבייה על הופעתו במחזה "Never the Sinner", וב-1994 על הופעתו במחזה "900 Oneonta". ב-1998 היה מועמד לפרס התיאטרון של MEN על משחקו במחזה "Martin Yesterday". ב-2001 זכה בפרס אוליבייה על הופעתו במחזה "כולם היו בניי" מאת ארתור מילר.
הופעת הבכורה של דניאלס בברודוויי הייתה ב-2008 במחזה "יחסים מסוכנים" עליו היה מועמד לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר. בטלוויזיה הופיע דניאלס בסדרות פופולריות כמו "קצוות מפוצלים" (2002–2005), "המלכה הבתולה" (2005), "חוק וסדר: בריטניה" (2009–2011), "גן עדן לנשים" (2013) ו"בית הקלפים" (2013–2014).
ביוגרפיה
הוא למד בבית הספר "מנור פארק" בננטון קרוב לקובנטרי. לדבריו לימודי הדרמה "נתנו לו קול". מ-1980 ועד 1982 למד דרמה בסטרטפורד קולג', ועבר בחינות A-levels בלימודי התיאטרון ובספרות אנגלית, ונכח בהופעות של הלהקה השייקספירית המלכותית. אחר כך למד משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA) במשך שלוש שנים.
קריירה
אחד מתפקידיו הראשונים של דניאלס היה בדמות ג'סטין הייוורד, סולן להקת המודי בלוז, בשנות העשרה שלו בוידאו קליפים של הלהקה לאלבום "Your Wildest Dreams" (מ-1986) והאלבום "I Know You're Out There Somewhere" (מ-1988). תפקידו הראשון בקולנוע היה בסרט "לו היית כאן" משנת 1987 ב-1992 הופיע בפרק "Cascade", אודות התרסקות מטוס, בסדרה הדרמה "חדר מיון" ושיחק בתפקיד טייס המשנה במטוס. הוא השתתף בתוכניות דרמה רבות בטלוויזיה הבריטית בהן בתפקיד רובין בעיבוד לרומן "הלשון האבודה של העגורנים" (1991), הדמות של יהונתן בסרט הטלוויזיה "דוד" משנת 1997 שהיה מועמד לפרס אמי, פין ביוואן בסדרה "קצוות מפוצלים" (2002–2005), וניקולאס ברוקלהרסט במיני-סדרה "The State Within" של ה-BBC. ב-2008 הופיע דניאלס בסדרה "הדרך לקנדלפורד", הפקה של ה-BBC המבוססת על ספריה האוטוביוגרפיים למחצה של פלורה תומפסון.
דניאלס גילם גם דמויות של אנשים חיים כמו ד"ר יוזף ביהלר בסרט "הפתרון הסופי", דרמה משנת 2001 המגוללת את אירועי ועידת ואנזה שבה התקבלה החלטת הפתרון הסופי. ב-2005 גילם את הסופר והעיתונאי איאן פלמינג, יוצרו של ג'יימס בונד, בסרט "Ian Fleming: Bondmaker". עוד באותה שנה שיחק בתפקיד פרנסיס וולסינגהם במיני-סדרה "המלכה הבתולה". ב-2007 גילם את הסופר סאקי ב-. בנוסף שיחק בתפקיד אורח בסדרות דרמה אחדות בהן "Soldier Soldier" (ב-1992), "A Touch of Frost" (ב-1992), "Outside Edge" (מ-1994), וב"ספוקס" (2005).
לקהל הצופים בארצות הברית נחשף דניאלס בהופעתו בסרט "משהו יפה" משנת 1996 בתפקיד טוני, החבר של סנדרה. ב-1997 שיחק דניאלס בתפקיד חייל צרפתי בשם אוגוסטין רובר בסרט העצמאי "קסם במדבר". בבימויה של לאוויניה קורייר (Lavinia Currier). הסרט היה מועמד לפרס "Golden Seashell". סרטי קולנוע נוספים בהם השתתף היו "הגשר" (1992), "אני רוצה אותך" (1998), "מדליין" (1998) ו-"Doom - הסרט" (2005). הוא דחה תפקידים בסרט "הפטריוט" ובסרט "מעבר לגבול הסכנה" שניהם משנת 2000 כי לא התאימו לו.
על הבמה הופיע דניאלס במחזות "סוף טוב הכול טוב" ו"כטוב בעיניכם" בשנים 1999 ו-2000. ב-1994 גילם את מרקוציו בעיבוד טלוויזיוני של "רומיאו ויוליה". ב-1994 שיחק במחזה "מחכים לגודו" וב-"900 Oneonta", עליו היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר של האיבנינג סטנדרד. ב-1998 שיחק במחזה "Martin Yesterday", והיה מועמד על תפקידו לפרס התיאטרון של "מנצ'סטר איבנינג ניוז" לשחקן הטוב ביותר. עוד הופיע במחזות "עירום" (1998), "Tales From Hollywood" (ב-2001), "שלוש אחיות" (2003), "איפיגניה באאוליס" (2004), "The God of Hell" (מ-2005) וב-"ברווז הפרא" (2005–2006). ב-2006 שיחק בתפקיד לורן במחזה "תרז ראקן".
ב-2001 זכה דניאלס בפרס בחירת הצופים של אתר Whatsonstage.com, ובפרס אוליבייה לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו במחזה "כולם היו בניי" מאת ארתור מילר. עוד קודם ב-1991 הוא היה מועמד לפרס אוליבייה על הופעתו בתפקיד ריצ'רד לוב במחזה "Never the Sinner" בתיאטרון פלייהאוס. ב-2008 הצליח להגשים שאיפה ישנה להופיע בניו יורק, והופיע לראשונה בברודוויי בתפקיד ויקונט דה ולמונט בהפקה מחודשת של המחזה "יחסים מסוכנים". הצגת הבכורה הייתה ב-1 במאי 2008. דניאלס היה מועמד לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי על הופעתו במחזה. עוד שיחק דניאלס בתפקיד אלכס הרינגטון במחזה "Outside Edge" מאת ריצ'רד האריס.
חיים אישיים
דניאלס הוא הומוסקסואל מוצהר וחי בדרום לונדון. הוא ציין: "יציאה מהארון? מעולם לא הייתי בפנים". בן זוגו הוא השחקן איאן גלדר. הם הכירו ב-1993 בהפקה של "Entertaining Mr Sloane" מאת ג'ו אורטון. דניאלס היה בטוח בנטייתו המינית כבר בנעוריו, אולם לא שוחח על כך עם הוריו. הוא היה זהיר ולא הזכיר את נטיותיו גם כשסיים את לימודיו בבית ספר למשחק מכיוון שבאותה תקופה כולם חששו ממחלת האיידס, והייתה תגובת נגד הומופובית. בגיל 24 החליט לצאת מהארון כשהופיע במופע צדקה של המחזה "עקומים" מאת מרטין שרמן.
ילנה באטורינה
ילנה ניקולייבנה באטורינה (ברוסית: Елена Николаевна Батурина; נולדה ב-8 במרץ 1963) היא אשת עסקים רוסייה, בעלים של תאגיד השקעות ובנייה גדול אינטקו.
בדירוג המיליארדרים העולמיים, שערך מגזין פורבס ב-2019, ילנה בטורינה, עם הון של 1.2 מיליארד דולר, שומרת על מעמד האישה העשירה ברוסיה זו השנה ה-14 ברציפות.
לאחר שמכרה את אינטקו, בשנת 2011 העבירה בטורינה את העסק שלה לחו"ל.
ילנה בטורינה היא אלמנתו של ראש עיריית מוסקבה לשעבר יורי לוז'קוב.
תחנת וולז'סקאיה
תחנת וולז'סקאיה (ברוסית: Волжская) היא תחנה של הרכבת התחתית של מוסקבה בקו ליובלינסקו-דמיטרובסקאיה.
התחנה ממוקמת בין שלושה רובעים טקסטילשצ'יקי, ליובלינו וקוזמינקי של המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי של מוסקבה.
תחנת וולז'סקאיה נפתחה ב-28 בדצמבר 1985, והיא ממוקמת בין התחנות פצ'טניקי וליובלינו.
תחנת וולז'סקאיה קיבלה את שמה משדרת וולז'סקי הסמוכה. היא אחת התחנות הרדודות ביותר במטרו של מוסקבה, ממוקמת בעומק של 8 מטר.
רותנית מערבית
רוּתֶּנית מערבית או רותנית ישנה (рѹсьскъ ѩзыкъ, "לשון רוּס") הייתה שפה סלאבית מזרחית. בצורתה הגבוהה, הכתובה, שימשה לצרכים מנהליים בדוכסות הגדולה של ליטא מן המאה ה-14 ועד למאה ה-17. במשלב עממי, דוברה בפי תושביהן הסלאבים של נחלות הדוכסות, גם לאחר הקמת האיחוד הפולני-ליטאי והעברת שטחיה באוקראינה לכתר פולין. השפות האוקראינית והבלארוסית התפתחו מתוכה.
עד המאה ה-13 היה המרחב הלשוני של הסלאבים המזרחיים (רוּתֶּנים) מאוחד למדי, קודם תחת רוס של קייב ולאחר מכן תחת כיבושי המונגולים: סלאבונית כנסייתית עתיקה שימשה כשפה הכתובה הגבוהה, והעם הפשוט דיבר במגוון ניבים מקומיים. אבל התפשטותה המהירה של ליטא, שכבשה את קייב ב-1321 וסיפחה את כל הנחלות המערביות, יצרה בידול ברור בין חלקו המזרחי של המרחב למערבי. הצד המערבי ספח השפעות רבות מהשליטים החדשים, קודם רק הליטאים ואחר כך גם הפולנים שבאו עמם בברית, הן ברמת הדקדוק והאיות והן בלשון המדוברת. לליטאים לא הייתה שפה כתובה משל עצמם ונתיניהם הסלאבים עלו עליהם בהרבה במספרם; כשם שאימצו מהם את הנצרות האורתודוקסית, בערך באמצע המאה ה-14 הפכו השליטים את הרותנית ששימשה את האחרונים ללשון המנהלית הרשמית. היא התבססה על הסלאבונית הכנסייתית, אך הכילה יסודות רבים מהניבים המקומיים כמו גם השפעות ליטאיות ובהדרגה, גם פולניות. בעוד שנתיני הדוכסות קראו לה "רותנית" (רוּס'קי), שכניהם במרחב המזרחי שנותר תחת השפעה מונגולית ובו עלתה מוסקבה ככח הגדול – אלו השתמשו בנגזרת משלהם לשפה הכנסייתית לצורכי מנהלה, שהיה בה אחוז נמוך יותר של השפעות מהלשון המדוברת במוסקובי; גרסה זו נותרה בשימוש עד לתִּקנוּן הרוסית המודרנית במאה ה-18 – כינו אותה "ליטאית". האלפאבית היה הכתב הקירילי הישן. הרותנית הליטאית שימשה לדיפלומטיה, לתקשורת החצר עם הנתינים ובכל צורכי היום-יום. כשם שהושפעה מהניבים המקומיים כך השפיעה עליהם חזרה, והבידול בין שני המרחבים הלשוניים הסלאביים במזרח ובמערב התחדד ככל שהאריך הפיצול הפוליטי ביניהם.
ג'ורג' וושינגטון (אונייה, 1798)
ג'ורג' וושינגטון (באנגלית: USS Geroge Washington), הספינה הראשונה בצי האמריקני שנשאה את שמו של הנשיא ג'ורג' וושינגטון, הייתה אוניית מפרשים קלת־חימוש שדורגה כסְלוּפּ. הייתה זו אוניית סוחר במקורה, שהושקה ב-1793 בפרובידנס, רוד איילנד. היא נקנתה על ידי מחלקת הצי ב-12 באוקטובר 1798 במסגרת ההכנות למלחמה עם צרפת. האונייה הוסבה לתפקידה החדש תחת פיקוחו של קפטן סיילס טולבוט ונמסרה לפיקודו של קפטן פטריק פלצ'ר.
המלחמה הבלתי רשמית עם צרפת החלה ביולי 1798. בתחילת דצמבר הפליגה "ג'ורג' וושינגטון" אל דומיניקה באיי הודו המערבית, שם הצטרפה אל שייטת בפיקודו של קומודור ג'ון בארי, שהגנה על האינטרסים המסחריים של ארצות הברית באזור. במשך חודשים אחדים ליוותה אוניות סוחר אמריקניות בנתיב מסיינט קיטס אל טובאגו, ויחד עם הקאטר "פיקרינג" חילצה משביין שתי אוניות אמריקניות שנתפסו על ידי פריבטירים צרפתיים: הבריג "פייר אמריקן" (Fair American) ב-29 באפריל 1799 והסקונר "פרנסיס" (Francis) ב-1 במאי 1799.
באמצע 1799 הפליגה אל ניופורט, רוד איילנד, כדי להצטייד במזון ובמים, ולאחר שהות קצרה יצאה שוב לים. הפעם הוטל עליה לשוט לאורך החוף דרומה עד צ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית, בחיפוש אחר פריבטירים צרפתיים, ואחר כך לסייר ליד סנטו דומינגו ולהגן שם על אוניות סוחר אמריקניות. באוקטובר 1799 שבה "ג'ורג' וושינגטון" לארצות הברית לצורך תיקונים נרחבים.
באפריל 1800 נלקחה אל פילדלפיה והוכנה ליציאה לים בפיקודו של קפטן ויליאם ביינברידג'. ארצות הברית, שחסרה צי מלחמתי חזק, בחרה באותו זמן להבטיח את שלום אוניות הסוחר שלה מפני התקפות הפירטים הברברים של צפון אפריקה באמצעות תשלום כופר כסף שנתי לשליטיהם. ב-8 באוגוסט הפליג ביינברידג' עם מטען של סחורות וקורות עצים עבור הדיי של אלג'יריה. "ג'ורג' וושינגטון" הגיעה בשלום ליעדה בספטמבר, והיא אוניית המלחמה האמריקנית הראשונה שנכנסה אל הים התיכון. זאת ועוד, ביינברידג' נאלץ להיכנע לאיומיו של הדיי ולהוביל באונייתו את מתנותיו לסולטאן בקונסטנטינופול. הוא מחה נמרצות, אך לנוכח לועי התותחים הרבים בחוף ואיומיו של הדיי, שאי אפשר היה לטעות ברצינותם, כי ינקום באוניות הסוחר האמריקניות, נאלץ להסכים וב־20 באוקטובר הפליג מאלג'יר. "ג'ורג' וושינגטון" שבה אל אלג'יר ב-21 בינואר 1801, ולאחר ביקור באליקנטה שבספרד הפליגה חזרה לארצות הברית ונכנסה לנמל ב-19 באפריל 1801.
לאחר סדרת תיקונים הוכנה האונייה שנית להובלת הכופר השנתי לאלג'יר. היא הפליגה לדרכה ב-20 ביולי 1801 בצוות חסר, והגיעה לאלג'יר דרך מאלאגה ב-5 באוקטובר 1801. בדרכה חזרה פקדה כמה נמלים באיטליה ובצרפת, ושבה אל פילדלפיה בסביבות 15 באפריל 1802.
במאי 1802 נמכרה "ג'ורג' וושינגטון" על ידי סוכן הצי בפילדלפיה.
חורחה לנדבורג ג'וניור
חורחה דייוויד לנדבורג ג'וניור (באנגלית: Jorge David Lendeborg Jr.; נולד ב-21 בינואר 1996) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, יליד הרפובליקה הדומיניקנית.
ראשית חייו
לנדבורג נולד בסנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית, ועבר למיאמי, פלורידה שבארצות הברית, בסביבות גיל ארבע.
קריירה
את הופעת הבכורה שלו במשחק הוא עשה בסרט "הארץ" משנת 2016. מאז הוא הופיע בסרטי גיבורי העל של היקום הקולנועי של מארוול, ספיידרמן: השיבה הביתה משנת 2017 ובסרט ספיידרמן: רחוק מהבית משנת 2019. הוא שיחק בקומדיה הרומנטית באהבה, סיימון משנת 2018, ובסרט באמבלבי בו שיחק לצד היילי סטיינפלד. לנדבורג הופיע גם בסרטם של רוברט רודריגז וג'יימס קמרון, אליטה: מלאך קרב, משנת 2019.
בשנת 2020 שיחק בסרטו הראשון של ג'ון לגוויזאמו כבמאי "חשיבה ביקורתית" בתור איטו.
מונטה
מונטה (בצרפתית Monthey) היא עיר בעלת 17,000 תושבים, השוכנת בעמק הרון, בירת מחוז מונטה בקנטון ואלה, בשווייץ.
ספורט
בשנת 2005 אירחה מונטה את משחקי החורף של הפסטיבל האולימפי האירופי לנוער.
ערים תאומות
למונטה יש מספר ערים תאומות, והן:
Brand New Eyes
brand new eyes ("עיניים חדשות לגמרי") הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק האמריקנית פאראמור, שראה אור ב-29 בספטמבר 2009 בחברת Fueled by Ramen.
האלבום הופק בידי רוב קוואלו והוקלט ב-Hidden Hills בקליפורניה בין ינואר ומרץ 2009. האלבום כיכב בראשי המצעדים במדינות רבות בכל העולם, והפך לאלבום המצליח ביותר של הלהקה עד כה. האלבום זכה בתואר תקליט זהב בארצות הברית בינואר 2010.
רקע, כתיבה והפקה
בתחילת 2008, לאחר שיצא לאור האלבום הקודם (Riot!) פרסמו חברי הלהקה פוסט בבלוג הרשמי שם ציינו שהם סובלים מ"בעיות פנימיות", מה שהוביל, בשילוב עם שבוע שלם של ביטול הופעות, לתהיות באשר לעתיד הלהקה בין המעריצים. מעט לאחר מכן, נפתרה הבעיה וחברי הלהקה הצהירו שהבעיה הייתה קשורה בכך שאף פעם אין להם זמן לדבר על דברים. מאוחר יותר ספרה היילי בראיון על הספקות שליוו אותה עם כתיבת החומר לאלבום ועל פחדיה שלא לפגוש את ציפיות המעריצים.
הלהקה ככלל התייחסה לכתיבת האלבום כטיפול קבוצתי, שעזר להם להתגבר על ההבדלים בין החברים. כשהמילים היו מונחות על השולחן היה להם קל יותר לערוך שיחות ולפתור על המאבקים הפנימיים שעברו על כל אחד מהם, באמצעות שיחה על הדברים שהביאו אותם להקים להקה ולעסוק במוזיקה מלכתחילה.
פאראמור עברו שישה שבועות באולפני Emac שבעיר הולדתם, פרנקלין (טנסי), שם הם עבדו על הפקה מוקדמת של האלבום, לראשונה בלי הנחיית מפיק מקצועי. ביקור שערך המפיק רוב קוואלו עזר לשכנע את הלהקה באיכות החומר, שעלתה לדבריו על זו של אלבומיהם הקודמים. למרות שהתכנון המקורי היה להקליט את האלבום בנאשוויל, הוא הוקלט עם קוואלו בקליפורניה, בסוף מרץ 2009. ההפקה נסתיימה במאי אותה שנה, ומיד לאחר סיומה יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות עם נו דאוט.
קידום ושחרור
הסינגל הראשון מהאלבום, "Ignorance", יצא להורדה דיגיטלית ב-7 ביולי, באותו יום בו האלבום יצא להזמנה מוקדמת באתר הלהקה הרשמי. "Brick by Boring Brick", הסינגל השני ראה אור בנובמבר 2009. עטיפת האלבום, תמונה של פרפר שהפרידו ממנו את כנפיו, קשורה לשורה "The angles were all wrong / Now she's ripping wings off of butterflies" משיר זה. אחריהם ראה אור "The Only Exception" (ב-19 באפריל 2010) ו"Careful" צפוי להשתחרר ב-5 ביולי 2010.
האלבום הופץ בשתי גרסאות: גרסת CD סטנדרטית, וכן גרסת deluxe, חבילת תוכן מיוחדת שראתה אור במהדורה מוגבלת בכל העולם. בגרסה המורחבת הופיעו גרסאות אקוסטיות ל-Where The Lines Overlap ול-Ignorance, בדיסק המקורי ובתקליט ויניל, ביטאון באורך 40 עמודים שכתבה היילי, פוסטר אקסקלוסיבי, סיפרון שהכיל את מילות השירים, תמונות של חברי הלהקה וכן דיסק DVD באורך 30 דקות שהציג קטעים מאחורי הקלעים. האלבום היה מהראשונים שנכנסו ל-iTunes LP.
Brand New Eyes נכנס למצעד Billboard 200 לאחר שמכר 175,000 עותקים בשבוע הראשון.
ביקורות
איון לוסי ממגזין בילבורד כתב גם הוא ביקורת מעודדת ואמר: "למרות שבאלבום החדש אין את התמימות והנאיביות שהפכה את האלבומים הקודמים לכה חביבים, הבגרות החדשה הזו מספיקה לסט משכנע של שירים." קאת'י ריי ממגזין Big Cheese העניקה לאלבום ציון של 5/5 וכתבה ש"Brand New Eyes הוא נקודת ציון ענקית בדרכה של להקה צעירה, אינטליגנטית וכנה, שראויה להרבה יותר הכרה במיינסטרים."
ב-Alternative Press העניקו לאלבום ציון של 4.5/5 והכותב, סקוט הייזל, הילל את השיפור מהאלבום הקודם; "Riot! היה מלא מעל הקצה באופן מגוחך, עם החלק השני שנשכח בתוך שנייה. eyes מדהים את המאזין מההתחלה לסוף, עם השיר הקופצני "Looking Up" והרצועה העוצמתית "All I Wanted" שניצנצו כמו יהלומים משאר האלבום (המבריק גם הוא)." שרה בי, כתבת ה-BBC, סיכמה את הביקורת שלה ב"אם לא אהבתם את פאראמור לפניו, האלבום כנראה לא ישפיע על דעתכם. הם עושים את סוג המוזיקה העוצמתי-מסחרי, מעין אימו-פופ, שאוהבי המוזיקה כל כך אוהבים לשנוא. בכל אופן, בתור אלבום מהסוג הזה Brand New Eyes טוב מאוד. חצוף וחסר נימוס, אבל מקסים."
Rock Sound "ההפתעה הגדולה באלבום מגיע ברצועות המינימליות שחותמות אותו "Misguided Ghosts" ו-"All I Wanted", שם מודגשים עדינות קולה של היילי מול התזמור הדליל. התוצאה ללא רבב." הכותב, פיי לואיס סיכם ב"פאראמור היא להקה צעירה שגדלה בצל עין הציבור, וזה מה שהפך אותה לחזקה אפילו יותר ואת Brand New Eyes לאלבום הטוב ביותר שלה עד כה." ג'ון דולאן מה-Rolling Stone נתן לאלבום 3 כוכבים מתוך 5. כמו NME, הוא ביקר את הרצועות האיטיות יותר: "כאילו הילדים החמודים מהבלוק מתקשים להפוך למקצוענים." מגזין Spin העניק ללהקה 4 מתוך 5 כוכבים: "האלבום החדש של פאראמור, Brand New Eyes, מזכיר תקופה כנה ואמיתית יותר."
ב-Drowned In Sound נתנו לאלבום ציון של 8/10, וכתבו שהוא "לא פורץ גבולות." לעומת זאת, נכתב שם גם ש"[...] אם אתה כבר ביקורתי, זה לא הולך לשכנע אותך אחרת. הגענו להבנה ולהצהרה על הכישרון המוזיקלי ואריכות הימים הפונטיאצלית של המוזיקה של פאראמור. הם הרשו לעצמם לגדול בלי לאבד את התמימות והאופטימיות שהפכו אותם לכל כך מבוקשים." דן סלסור מ-Kerrang! נתן לאלבום ציון 4/5 וטען ש"אפשר לומר שב-Brand New Eye הקליטו פאראמור את הצליל המוגמר והמרגש ביותר בקריירה שלהם."
ק.ק. ולוצלאווק
מועדון כדורסל ולוצלאווק או '''ק.ק. ולוצלאווק (בפולנית: Klub Koszykówki Włocławek או KK Włocławek), הידוע מטעמי חסות בשם אנוויל ולוצלאווק (Anwil Włocławek'''), הוא מועדון כדורסל פולני מהעיר ולוצלאווק, המשחק בליגת העל הפולנית וביורופקאפ.
המועדון זכה שלוש פעמים באליפות פולין בכדורסל ב-2003, 2018 ו-2019. המועדון זכה גם בארבעה גביעי פולין ושלושה תוארי הסופר קאפ הפולני. במפעלים האירופים זכה המועדון באליפות הליגה הצפון אירופית וביורופקאפ.
היסטוריה
בעונת 2017–18, הקבוצה סיימה במקום הראשון בעונה הסדירה עם מאזן 24–8. בפלייאוף, אנוויל ניצחה ברבע הגמר את טורוב זגורצלץ ואת האלופה המכהנת ז'לונה גורה בחצי הגמר. ב-4 ביוני 2018, ווולוצלאווק זכתה בתואר האליפות השני שלה לאחר שניצחה את סטאל אוסטרוב ויילקופולסקי 65–73 במשחק 6 של הגמר. שחקן הקבוצה קמיל לשינסקי, שהעמיד ממוצעים של 10.8 נקודות ו-4.8 אסיסטים בסדרה, נבחר ל- MVP של הגמר.
בעונת 2018–19, ערכה ולוצלאווק את הופעת הבכורה שלה בליגת האלופות בכדורסל. בבית א', המועדון השיג מאזן 4–10 שלילי והוא לא עבר את העונה הסדירה. בפלייאוף היא הדיחה את המדורגת ראשונה בעונה הסדירה ארקה גדיניה בחצי הגמר, 3–2. בגמר, הקבוצה ניצחה את טורון בשבעה משחקים כדי לשמור על האליפות. במשחק 7 המכריע ניצחה ולוצלאווק 77–89 אף על פי שהמשחק היה בטורון.
בעונת 2022–23 ולוצלאווק זכתה לראשונה ביורופקאפ לאחר ניצחון בצמד משחקים על שולה באסקט.
בלוגו של המועדון מופיע כלב רוטוויילר. הלוגו כולל כוכב בלוגו עבור כל אליפות PLK.
תחרויות מקומיות
ליגת הכדורסל הפולנית
הגביע הפולני בכדורסל
הסופר קאפ הפולני בכדורסל
תחרויות אירופיות
גביע ספורטה:
גביע קוראץ': יורופקאפ: הליגה הצפון אירופית:
ביד חזקה ובזרוע נטויה
בְּיָד חֲזָקָה וּבִזְרוֹעַ נְטוּיָה הוא מושג ביהדות, המוזכר בתנ"ך במספר מקומות. המושג מייצג את שימושו של האלוהים בכוחו למען העם היהודי.
אזכורים
ב (פרשת וארא), לאחר תלונתם של עם ישראל על כך שפרעה מכביד את ידו עליהם, לאחר כל פנייה של משה אליו, למשל, הכנת לבנים מבלי שניתן להם תבן, אלוהים אומר למשה כי פרעה עצמו יוציא את עם ישראל ממצרים, ואלוהים יוציא אותם "ביד חזקה ובזרוע נטויה".
ב, מופיע המושג כחלק מפנגרמה, משפט הכולל את כל האותיות באלפבית, אחת מהשתיים המופיעות בתורה: "או הנסה אלהים, לבוא לקחת לו גוי מקרב גוי, במסת באתת ובמופתים ובמלחמה וביד חזקה ובזרוע נטויה, ובמוראים גדלים: ככל אשר-עשה לכם ה' אלהיכם, במצרים - לעיניך".
בעשרת הדיברות מופיע המושג כהצדקה לדיבר הרביעי על שמירת השבת:
המושג חוזר גם ב, בעת הציווי על מעשר הפירות הראשונים (ביכורים): "וַיּוֹצִאֵנוּ ה' מִמִּצְרַיִם בְּיָד חֲזָקָה וּבִזְרֹעַ נְטוּיָה וּבְמֹרָא גָּדֹל וּבְאֹתוֹת וּבְמֹפְתִים".
המושג מצוטט גם בהגדה של פסח:
משמעות
אלוהים יראה את כוחו הרב גם לבני ישראל וגם לאומות הגויים, כדי להראות להם את מסירותו לעמו. לשם כך הקשה אלוהים את לב פרעה.
מלאני לינסקי
מלאני ג'יין לינסקי (באנגלית: Melanie Jayne Lynskey; נולדה ב-16 במאי 1977) היא שחקנית ניו זילנדית. את הופעת הבכורה שלה על המסך עשתה בסרט "יצורים שמימיים" (1994) וזכתה לשבחים על גילומה של הרוצחת המתבגרת פולין פארקר. מאוחר יותר היא הופיעה בהפקות בינלאומיות שונות, כולל "עכשיו ולתמיד" (1998), "יחידה במינה" (1999), "גן הדובדבנים" (אנ') (1999), "חופשיות על הבר" (2000) ו"אין כמו אלבמה" (2002). לאחר המעבר לארצות הברית, לינסקי נודעה כשחקנית אופי, וזכתה להכרה בשל שילוב של פרויקטים קולנועיים כגון "חשיפה" (אנ') (2003), "גיבורי הדגל" (2006), "תלוי באוויר" (2009), "צלו של ביל" (אנ') (2009), "כמה טוב להיות פרח קיר" (2012) ו"אל תסתכלו למעלה" (2021).
בטלוויזיה, לינסקי זכתה לפרסום עם גילומה של רוז בסיטקום "שני גברים וחצי" (2003–2015) ברשת CBS, וגילמה את מישל פירסון בסדרה "כולנו יחד" (אנ') (2015–2016) ברשת HBO. לאחר שכיכבה בתור מולי סטרנד בעונה הראשונה של "קאסל רוק" (2018) ברשת הולו, לינסקי הופיעה בתור רוזמרי תומסון במיני-סדרה "גברת אמריקה" (2020 ) מבית FX וגילמה את בטי גור במיני-סדרה "קנדי" (אנ') (2022); גם הוא של הולו. כיום היא מגלמת את שאונה בסדרה "הצהובות" (2021–הווה) מבית שואוטיים, שעבורו הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת דרמה לשנת 2022.
ביוגרפיה
לינסקי נולדה בעיר ניו פלימות' בניו זילנד, לקיי לינסקי, אחות לשעבר, וטים לינסקי, מנתח אורתופדי. היא הבכורה מבין חמישה אחים, ויש לה שלושה אחים ואחות אחת. שם המשפחה שלה הוא אירי.
במהלך ילדותה, משפחתה של לינסקי עברה לאנגליה לשנה לפני שחזרה לניו זילנד. במהלך לימודיה בבית הספר התיכון הייתה מעורבת במחלקה לדרמה ובהצגות בבית הספר. לאחר התיכון למדה לינסקי באוניברסיטת ויקטוריה בוולינגטון.
1994–2002: תחילת קריירת משחק
לינסקי עשתה את הופעת הבכורה שלה כשחקנית בגיל 16, בכיכובה לצד קייט וינסלט בסרט "יצורים שמימיים" של פיטר ג'קסון, מותחן דרמה פסיכולוגי. הסרט זכה לשבחים עם יציאתו לאקרנים בשנת 1994.
על כיכובה בסרט לינסקי נבחרה לשחקנית הטובה ביותר בטקס פרסי הסרטים של ניו זילנד בשנת 1995.
לאחר פער של שנתיים - שבמהלכן למדה באוניברסיטה, הייתה לה הופעת קמע בסרט "The Frighteners" של פיטר ג'קסון (1996). לינסקי השיגה תפקיד ראשי בסרט הדרמה העצמאי "Foreign Correspondents", שצולם בלוס אנג'לס ב-1997 וזכה לתשומת לב בזכות השימוש שלו במימון המונים, אסטרטגיה שנחשבה ל"פורצת דרך" באותה תקופה. באותה שנה, היא לוהקה לתפקיד אחותה החורגת של דרו ברימור בסרט "עכשיו ולתמיד". הסרט זכה להצלחה מסחרית עם יציאתו לאקרנים ב-1998.
ב-1999 הופיע לינסקי בארבעה סרטים: קומדיית הנוער "Detroit Rock City"; עיבוד ל"גן הדובדבנים" של אנטון צ'כוב; דרמת הגנגסטרים הבריטית "Shooters"; ולהיט הפולחן "יחידה במינה". לאחר מכן, לוהקה לתפקיד החברה הטוב ביותר של פייפר פראבו בקומדיה הרומנטית "חופשיות על הבר", וחזרה לניו זילנד כדי לככב בתפקיד אליס בסרט "Snakeskin", שהוקרן בפסטיבל קאן.
בשנת 2002, השתתפה בקומדיה הרומנטית "אין כמו אלבמה" לצד ריס וית'רספון. לאחר מכן, היא הופיעה לצד קייטי הולמס במותחן הפסיכולוגי "Abandon". באותה שנה, היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה ב-"Rose Red", מיני סדרה שנכתבה על ידי סטיבן קינג.
2003–2011: תפקידי משנה ו"שני גברים וחצי"
בשנת 2003, לינסקי שיחקה את התפקיד של איימי ברנד - כתבת ב"ניו ריפבליק" - ב"חשיפה". מאוחר יותר באותה שנה, היא קיבלה את תפקידה של רוז, השכנה הערמומית אך החביבה של צ'ארלי הארפר (בגילומו של צ'ארלי שין) בסיטקום של רשת CBS, "שני גברים וחצי". לאחר שהופיעה בתחילה בפרק הפיילוט כהופעת אורח, לינסקי הפכה לדמות ראשית, והמשיכה להופיע לעיתים קרובות במהלך שתי העונות הראשונות של התוכנית. אף על פי שעזבה את צוות השחקנים הראשי בשנת 2005 כדי להתרכז בעבודת קולנוע - היא המשיכה להופיע בסדרה עד סיומה בחודש פברואר 2015.
בשנת 2006 הופיעה לינסקי בסרט המלחמה בבימויו של קלינט איסטווד, "גיבורי הדגל". בשנה שלאחר מכן, היא גילמה את אחת הדמויות הראשיות - אישה שנואשת להתרחק מבעלה המתעלל - בסדרת הטלוויזיה "דרייב", אשר בוטלה על ידי FOX באמצע העונה הראשונה שלה.
כמו כן, ב-2009, לינסקי הופיעה כארוסתו ההריונית של אדוארד נורטון בקומדיה השחורה "צלו של ביל" של טים בלייק נלסון - וכאחותו הצעירה של דמותו של ג'ורג' קלוני בסרט "תלוי באוויר". האחרון, שביים ג'ייסון רייטמן, היה מועמד בשש קטגוריות - כולל הסרט הטוב ביותר - בטקס האוסקר ה-82.
בשנת 2010, ללינסקי היה תפקיד ב"Helena from the Wedding". בשנה שלאחר מכן, היא שיחקה לצד קורט ראסל בדרמת הספורט "משחק חוזר", וקיבלה שבחים על הופעתה בסרט "ווין ווין", שם שיחקה לצד פול ג'יאמטי.
2012–2016: מעבר לתפקידים ראשיים
ב-2012 הופיעה לינסקי לצד סטיב קארל בקומדיה "דרושה חברה לסוף העולם", והיה לה תפקיד בתור דודה הלן בסרט ב"כמה טוב להיות פרח קיר", דרמה המבוססת על רומן בעל אותו שם.
בשנת 2013, לינסקי כיכבה ב-"The Big Ask", דרמה קומית עצמאית. תפקידה הבא היה ב"חג מולד שמח", שם גילמה את קלי. הסרט משך תשומת לב בגלל היותו מאולתר כמעט לחלוטין. מאוחר יותר באותה שנה, היא הופיעה כחברה הטוב ביותר של איימי פולר בסרט "באים ביחד", ושיחקה בתפקידים ראשיים ב-"We'll Never Have Paris" ו-"Goodbye To All That". לאחר מכן, היא דיבבה את ביאטריס למיני-סדרה של Cartoon Network, "הגן המסתורי".
מ-2015 עד 2016, לינסקי גילמה את מישל פירסון בסדרה "Togetherness" של HBO, שהתמקדה בחייהם של שני זוגות שחיים תחת קורת גג אחת. התוכנית - שנוצרה על ידי האחים דופלאס - רצה במשך שתי עונות, וזכתה לשבחים על העלילה האינטימית שלה ועל ההופעות של צוות השחקנים שלה. ההופעה זיכתה את לינסקי במועמדות לפרס בחירת מבקרי הטלוויזיה. במרץ 2016, פורסם כי HBO החליטה לא לחדש את הסדרה לעונה שלישית.
על תפקידה ב-"The Intervention", לינסקי קיבלה את פרס חבר השופטים הדרמטי האמריקאי להופעה אישית בפסטיבל הסרטים סאנדנס. הסרט היה הופעת הבכורה בבימויה של השחקנית קליאה דובאל, שכתבה את דמותה של אנני, אלכוהוליסטית עצבנית, במיוחד עבור לינסקי.
2017-הווה: המשך הקריירה, שבחים ו"הצהובות"
בשנת 2017 השתתפה במותחן הפשע של נטפליקס, "לא מרגישה בבית בעולם הזה", וההופעה של לינסקי זכתה לשבחים רבים על ידי המבקרים.
בשנת 2018 היה ללינסקי תפקיד מרכזי בדרמה העצמאית "סאדי", כשגילמה אישה שנאבקת לגדל את בתה בזמן שבעלה נמצא באפגניסטן. לאחר מכן, היא הופיעה בתפקיד הראשי של מולי סטרנד בעונה הראשונה של "קאסל רוק", סדרת אימה פסיכולוגית המבוססת על דמויות מהרומנים של סטיבן קינג. הסדרה עלתה בהולו ביולי 2018 וזכתה לביקורות חיוביות.
בין אפריל למאי 2020, לינסקי כיכבה יחד עם קייט בלאנשט במיני-סדרה בת תשעת החלקים "גברת אמריקה", דרמה פוליטית שבמרכזה הקריירה של הפעילה השמרנית פיליס שלאפלי.
בשנת 2021 לינסקי שיחקה את התפקיד הראשי של האנה בסרט הקומדיה "Lady of the Manor". בהמשך אותה שנה היא השתתפה בסרט הסאטירה-פוליטי "אל תסתכלו למעלה" שביים וכתב אדם מקיי עבור שירות הזרמת המדיה נטפליקס. עוד בשנת 2021 היא החלה לככב בסדרה "הצהובות" בתור שאונה, שעלתה לשידור ב-14 בנובמבר 2021 ברשת שואוטיים, היא מככבת בסדרה לצד כריסטינה ריצ'י וג'ולייט לואיס. לינסקי קיבלה שבחים הן מהמבקרים והן מהצופים ואף קיבלה מועמדות לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת דרמה לשנת 2022.
חיים אישיים
בשנת 2001, לינסקי פגשה את השחקן האמריקאי ג'ימי סימפסון (אנ') במהלך צילומי המיני-סדרה "Rose Red", בו הופיעו שניהם. הם התארסו ב-2005 ונישאו ב-14 באפריל 2007, בכנסייה באגם הייז (אנ'), ליד קווינסטאון, ניו זילנד. לינסקי הגישה בקשה לגירושין מסימפסון ב-25 בספטמבר 2012, תוך ציון הבדלים בלתי ניתנים לגישור. הגירושין הסתיימו ב-23 במאי 2014.
בפברואר 2017, לינסקי הודיעה שהיא מאורסת לשחקן האמריקאי ג'ייסון ריטר, איתו היא יצאה ארבע שנים. בדצמבר בשנה שלאחר מכן, הם הפכו להורים לבת. הם התחתנו בשנת 2020. לינסקי מתגוררת עם משפחתה בלוס אנג'לס.
היא חברה קרובה של קליאה דובאל, אותה פגשה כשהופיעו יחד בסרט "יחידה במינה" משנת 1999. לינסקי הפכה לצמחונית בגיל עשר לאחר שלמדה על גידול כבשים, אך כעת הוא מזדהה כפסקטריאנית. היא סובלת ממיסופוניה.
היינריך רותמונד
היינריך רותמונד (בגרמנית: Heinrich Rothmund; 6 ביולי 1888, אוסטר - 8 באפריל 1961, ברן ) היה מפקד משטרת הזרים הפדרלית של שווייץ בין השנים 1919 ו-1955.
חיים ופעילות
רותמונד למד משפטים בציריך, ברן ולייפציג וקיבל דוקטורט ב-1916 מאוניברסיטת ציריך. באותה שנה הצטרף למינהל משק המלחמה של הממשל הפדרלי. בין השנים 1919 ל-1929 היה ראש המשרד הפדרלי למשטרת זרים. מ-1929 עד 1954 היה מפקד מחלקת המשטרה החדשה של מחלקת המשפטים והמשטרה הפדרלית (FDJP), בה שולבה משטרת הזרים ב-1933. מ-1929 עד 1931 רותמונד מילא תפקיד מפתח בניסוח חוק המגורים וההתיישבות (ANAG - Gesetzes über Aufenthalt und Niederlassung). ב-6 עד 15 ביולי 1938 הוא ייצג את שווייץ בוועידת אוויאן.
במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא היה אחד האנשים העיקריים האחראים ליישום מדיניות הפליטים של המועצה הפדרלית בשל תפקידו כמפקד משטרת הזרים.
ב-1945 מונה על ידי המועצה הפדרלית כנציג שווייץ בוועדה הבין-ממשלתית לפליטים (Intergovernmental Committee on Refugees - IGCR) בז'נבה, תפקיד אתו מילא עד 1947. הוא גם היה ציר זמני בוועדת ההכנה של ארגון הפליטים הבין-לאומי (IRO).
מדיניות הפליטים לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה
לאחר כישלונה של ועידת אוויאן ביולי 1938, שבה שווייץ הציעה את עצמה כמדינת מעבר לפליטים אך אף מדינה אירופית לא הייתה מוכנה לקבל אותם, החליטה המועצה הפדרלית ששווייץ חייבת לשלוט בזרימת הפליטים.
ההגבלה הראשונה של כניסת הפליטים התרחשה עם החלטת המועצה הפדרלית (BRB) מ-17 באוקטובר 1939. על מנת לשלוט טוב יותר בהגירה ומכיוון שהמועצה הפדרלית לא רצתה ולא יכלה לסגור את הגבולות, ה-BRB עשה הבחנה בין "פליטים פוליטיים" מוכרים ל"מהגרים" שנאלצו לעזוב שוב את שווייץ, הבחנה שניתנה לשיקול הדעת של משטרת ההגירה. ניתן היה להוציא ויזה רק אם הייתה ערובה שהזר יעזוב את שווייץ. לאחר הגיוס הכללי במאי 1940, היה צורך לאשר אשרות מראש במשטרת ההגירה. הנוהג הזה הוחלש בגלל מחאות פוליטיות ומתוך התחשבות בתיירות. במרץ 1940 החליטה המועצה הפדרלית להסיר את האיסור על מהגרים גברים בעבודה בשכר ולהקים עבורם מחנות עבודה בהנחיית מחלקת המשטרה.
לאחר ועידת ואנזה בינואר 1942, ניסו פליטים יהודים נוספים להיכנס לשווייץ בקיץ 1942. לאחר ביקורים בגבול שווייץ בהרי היורה ובעקבות דו"ח המועצה הפדרלית מ-4 אוגוסט (בהתייחס להחלטתה מ-17 באוקטובר 1939), הוציא רותמונד ב-13 באוגוסט 1942 הוראת מחסום גבול לפליטים "לא פוליטיים". חבר המועצה הפדרלי אדוארד פון שטייגר אישר את ההוראה. רותמונד חשש ששווייץ, כ"אי באירופה", לא תוכל לקלוט מאות אלפי יהודים נמלטים ואמר כי יש להתמקד בביטחון של אותם פליטים שכבר נקלטו. הוא חשב על יותר מ-400,000 פליטי מלחמת האזרחים בספרד, שברחו ב-1939 והוחזקו במחנה המעצר גירס ובמחנות מעצר צרפתיים אחרים בתנאים קטסטרופליים.
תגובת דעת הקהל לחסימה המוגברת הניעה את חבר המועצה הפדרלי פון שטייגר ב-23 באוגוסט להקל על מדיניות סירוב הכניסה. כניסתם של לפחות 20,000 בני אדם בגבול נמנעה, או שם הועברו לידי הנאצים במהלך המלחמה, למרות שהיו תחת איום מוות. ההבחנה המשפטית בין פליטים צבאיים לאזרחים הכילה סמכויות שיקול דעת, במיוחד במקרה של עובדי כפייה שנמלטו מדרום גרמניה, ביניהם חיילים ואזרחים שבויים. עובדי כפייה פולנים וסובייטיים שברחו הוחזרו באופן קבוע לגרמניה עד 1944, מצב שהיה דומה לזה של הפליטים היהודים.
ועדת ברז'ייה - ועדת מומחים עצמאית לנושא שווייץ במלחמת העולם השנייה (UEK) - נוסדה ב-19 בדצמבר 1996 על ידי המועצה הפדרלית של שווייץ והגיעה למסקנה - בדו"ח הסופי שלה משנת 2002 - כי חקיקת הפליטים השווייצרית באותה תקופה לא התיישבה עם עקרונות של מדינה חוקתית.
הערכה היסטורית
כשרותמונד הבין שהביקורת על מדיניות הפליטים המגבילה ברכבות הילדים לשווייץ השפיעה לראשונה על ארגון הסיוע של הצלב האדום, הוא יעץ להנהלת ארגון הסיוע לילדים לתעל את כל הביקורת למשטרת ההגירה, בטענה שאומס זה לא צריך ליפול על הצלב האדום.
אמירות אנטישמיות יוחסו לרותמונד: ב-1919 הזהיר מפני "ייהוד" שווייץ; הוא סבר שקליטת פליטים יהודים עלולה לעורר אנטישמיות בקרב האוכלוסייה ושהכורח להתמודד עם יהודים שנכנסים למדינה, היא סיבה בפני עצמה לאנטישמיות. סטפן קלר (Stefan Keller) טען שרותמונד הדגיש שהוא "נלחם בגידול בהסתננות זרה במשאבים של משטרת ההגירה במשך עשרים שנה" ואיים שכאשר מחלקת המשפטים והמשטרה הפדרלית (FDJP) "יסיימו עם המהגרים" "יהודי שווייץ יבואו אחריהם".
באמצע שנות ה-50, לאחר שהתקשורת פרסמה האשמות נגד רותמונד, שגרמו לחקירות פרלמנטריות, קארל לודוויג (1889-1967) כתב דו"ח חקירה רשמי על מדיניות הפליטים של שווייץ במהלך ואחרי מלחמת העולם השנייה מטעם המועצה הפדרלית. בשנת 1997 פורסמה מהדורה חדשה של "דוח לודוויג". נקבע כי הטענות לא הוכחו.
רותמונד ביקר מ-12 באוקטובר עד 6 בנובמבר 1942 בברלין וב-21 באוקטובר במחנה הריכוז זקסנהאוזן וכתב דוח סודי לבונדסראט השווייצרי בסוף ינואר 1943.
חותמת יהודית (חותמת J)
צו החותמת היהודית יוחס לרותמונד בהסתמך על מאמר בעיתון השווייצרי Beobachter (המשקיף) מ-31 במרץ 1954. מחקרים עדכניים מלמדים כי חותמת זו הוכנסה כתוצאה מהסכם בין שווייץ לגרמניה בהתבסס על הצעה של הרשויות הגרמניות, שכך מנעו את הכנסת הדרישה לאשרה מצד המועצה הפדרלית של שווייץ לכל אזרח גרמני. ב-1998, ה-Beobachter מיתן את ההאשמה של רותמונד וטען שרותמונד התנגד להכנסת החותמת היהודית ב-1938 וללא הצלחה פעל במועצה הפדרלית לדרישת ויזה כללית לגרמנים, כפי שכבר היה במקרה של האוסטרים.
Towards the Sun
Towards the Sun (בעברית: לקראת השמש) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה מתוך הפסקול Home, של הסרט בית. הוא נכתב על ידי טיאגו קרוואלהו, גארי גואו וריהאנה, ויצא ב-24 בפברואר 2015 כסינגל המוביל של הפסקול. השיר הוא בלדת פופ עם השפעות מז'אנר ה-R&B וכולל בתוכו תוכן ומילים חיוביות ואופטימיות. ההרכב של השיר הושווה ליצירות של הלהקה הבריטית קולדפליי ושיתוף הפעולה שלהם עם ריהאנה בשיר "Princess of China" מ-2012.
רקע וכתיבה
ביוני 2012, נודע כי ריהאנה תככב בתפקיד ראשי בסרט "בית", לצד השחקן האמריקאי ג'ים פרסונס. בספטמבר 2012, פוקס המאה ה-20 ואולפני ההנפשה של דרימוורקס הודיעו כי הסרט ייצא לאקרנים ב-27 במרץ 2015. ב-2014, דיווח מגזין וראייטי כי בנוסף לדיבוב, יצרה ריהאנה אלבום קונספט לסרט שייצא ב-17 במרץ 2015. מאוחר יותר התברר כי הפסקול של הסרט יכלול גם שירים של הזמרות צ'רלי XCX, ג'ניפר לופז וקייזה.
בבו קובו
בבו (אליעזר) קובו (נולד ב-27 בפברואר 1951 בבולגריה) הוא איש עסקים ויזם נדל"ן ישראלי. בשנת 2015 הוערך הונו, ברשימת עשירי ישראל שפרסם המגזין "פורבס ישראל", בכ-1.4 מיליארד שקל (יחד עם בנו עודד קובו). הורשע וישב בכלא בגין אונס.
ביוגרפיה
קובו נולד בשם זרי דוד קובו בסופיה, בולגריה לדוד ואסתר קובו. בילדותו עלתה המשפחה לישראל והתיישבה ביפו, שם גדל. אמו נתנה לו את כינוי החיבה בֶּבוֹ. הוריו היו סוחרי בגדים, ובגיל צעיר הצטרף לעסק המשפחתי וניהל חנות בגדים. בשנת 1974, כשהיה בן 23, נשלח להונג קונג, לנהל את עסקי יבוא הבגדים של המשפחה. קובו יצר במהירות קשרים בקהילה העסקית המקומית, ונכנס לשותפות בחברה לייצור ושיווק בגדים מהמזרח הרחוק עם יזם בריטי בשם ריצ'רד קרינג.
באפריל 1978 הוגש נגד קובו כתב אישום על אונס אישה שהכיר באוקטובר 1977 בהרצליה. בינואר 1979 פורסם באמצעי התקשורת בישראל שקובו הורשע בבית המשפט המחוזי בתל אביב ונידון למאסר בפועל של שנתיים וחצי (שהופחתו לבסוף לשנה וחצי). לאחר שחרורו חזר לעסקי הבגדים והחל גם לעסוק בהשקעות בנדל"ן בארצות הברית.
בשנות ה-80 יזם והקים שוק פשפשים בפלורידה (Opa Lacka Flea Market), ומכר אותו למיליארדר לי קה שינג תמורת 120 מיליון דולר.
בעשור הראשון של המאה ה-21 החל להשקיע גם בנדל"ן בישראל.
בשנת 2006 הגיש תביעת דיבה בסך 10 מיליון שקל נגד עיתון "אנשים". זאת בעקבות פרסום כתבה בה נכתב כי שמו האמיתי הוא ויקטור עטיה וכי יש לו עבר פלילי שכולל הרשעה מ-1988 על סחר והחזקת סמים. בתביעת הדיבה שהגיש טען קובו כי מדובר בפרסום שקרי שהסב לו נזק רב, בעיקר עקב עיתוי הפרסום, בימים בהם היה מצוי בעיצומו של משא ומתן לגיוס מימון לצורך בניית פרויקט נדל"ן בלונדון. כהגנה טען העיתון שהוא הורשע באונס ובכל מקרה לא נהנה משם טוב. קובו ניסה למנוע פרסום סעיפים בכתב ההגנה המתייחסים להרשעתו באונס, אך בית המשפט קבע שעובדה זו רלוונטית לתביעת הדיבה. בינואר 2008 הגיע להסדר פשרה, בו נקבע כי בתמורה לדחיית תביעת הדיבה שהגיש נגד העיתון, יקבל קובו את הזכויות בשם העיתון "אנשים" (שפשט את הרגל ונסגר כבר קודם). בנוסף התנצלו העורך והכתבים על פרסום הכתבה.
חיים אישיים
בשנת 1973 נישא לרות ברכה. בנו הבכור עודד קובו נולד בהונג קונג ב-1974. לבני הזוג נולדו גם שתי בנות רוני, מעצבת בגדים בעלת המותג Torn by Ronny Kobo, ודנה, מעצבת תכשיטים ובעלת המותג Ruby Kobo. משנת 2005 נמצא בזוגיות עם הדוגמנית מירי בוהדנה בזמן שעדיין היה נשוי, ולהם שלושה ילדים. ב-2020 הם נישאו. הם מתגוררים בארסוף מאז 2015. קודם לכן התגורר במתחם מרינה הרצליה.
קישורים חיצוניים
ספרו על משפחת קובו:
קתדרלת טין
היסטוריה
במאה ה-11 נבנתה הכנסייה בסגנון האדריכלות הרומנסקית עבור הסוחרים הזרים שבאו לאזור. בשנת 1256 נבנתה כנסייה חדשה במקום, הפעם בסגנון גותי. הבנייה של הכנסייה הנוכחית החלה במאה ה-14 בסגנון גותי מאוחר תחת השפעה של מאתיאס מאראס ופטר פארלר. בתחילת המאה ה-15 הבנייה כמעט הושלמה ורק הצריחים והגג היו חסרים. הכנסייה הייתה בשליטת ההוסיטים לזמן מה והייתה גם מקום מושבו של הארכיבישוף של פראג.
הגג הושלם ב-1450 והצריח הצפוני זמן קצר לאחר מכן. פסל של ייז'י מפודבראדי, מלך בוהמיה ששלט בכנסייה באותו זמן הוצב על הגג מתחת לגביע ענקי - סמלם של ההוסיטים. המגדל הדרומי הושלם רק ב-1511. בשנת 1626, לאחר הקרב על ההר הלבן, פסלו של ייז'י מפודבראדי והגביע הענק הוסרו מהכנסייה והוחלפו בפסלה של מריה הקדושה עם הילה מזהב מעליה שנוצקה מהגביע שהומס. ב-1679 הכנסייה נפגעה על ידי ברק והשריפה שפרצה בעקבות זאת כילתה את הקמרונות העתיקים והייחודיים; לאחר מכן הוחלפו לקמרונות בארוק רגילים.
עם בניית קתדרלת ויטוס הקדוש בטירת פראג, עבר מושב הבישוף לקתדרלה החדשה.
עבודות שיפוץ, רסטורציה ושימור נערכו בשנים 1876–1895 ובשנים 1973–1995. עבודות שחזור ושיפוץ פנים הכנסייה נערכות אף עד היום.
עונת 1929 בלה ליגה
עונת 1929 הייתה העונה הראשונה של לה ליגה, הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-10 בפברואר 1929 והסתיימה ב-23 ביוני 1929.
ברצלונה זכתה בתואר האליפות הראשון שלה.
ראסינג סנטנדר לאחר משחקי המבחן המשיכה בליגה הבכירה גם בעונת 1929/1930.
כדורגלנים מצטיינים
השוער המצטיין של העונה הוא: ריקרדו זאמורה ( ספרד), אספניול, שספג 24 שערים ב-15 משחקים.
קורטני
{{פירושונים|
תורת התשובה בחסידות אשכנז
תורת התשובה היא אחת מהמקורות המרכזיים בהם ניתן למצוא את דרכי המחשבה החדשים ואת עיקרי תורת המוסר אותם פיתחו חסידי אשכנז. תורה זו אף ידועה כאחת מהתורות הסגפניות והקיצוניות ביותר שניתן למצוא בעולם היהודי.
רקע
חסידות אשכנז היא זרם רעיוני-דתי יהודי, שהתפתח באמצע המאה ה-12, בשנים קשות ליישוב היהודי באותו אזור. לשיא פריחתה הגיעה חסידות אשכנז בין השנים 1150–1250. החל משנת 1096 אזור הריין היה תחת גזרות ורדיפות מצד הצלבנים, ועל כן כל אחד מראשי חסידות אשכנז חווה במהלך חייו בין שניים או שלושה גלים של רדיפות כלפי יהודים. כך נוצרה אצלם תודעה היסטורית שמציאות זו של מסעי הצלב, הגזרות והמוות הרב על קידוש השם שהתלווה אליהן, כל אלו הן מציאות קבועה. לתפיסתם, כך היה בעבר, כך יהיה גם בעתיד וזה הוא אופייה של ההיסטוריה.
חסידות אשכנז הונהגה על ידי שלושה הוגים מרכזיים, אשר השתייכו למשפחת קלונימוס, משפחה שהגיעה לאזור הריין מאיטליה והנהיגה את קהילות שפירא, וורמייזא ומגנצא (קהילות שו"ם). שלושת מנהיגי החסידות היו ר' שמואל החסיד, בנו של קלונימוס משפירא (כונה "החסיד הקדוש והנביא"), אשר חי באמצע המאה ה-12 ורק מעט מכתביו שרדו. בנו ר' יהודה החסיד מוורמייזא (כונה "החסיד") מת ב-1217. מספר מכתביו שרדו, אך רובם נחשבים לסיכומי דבריו שנרשמו על ידי תלמידיו. הוא נחשב לדמות המרכזית בחסידות אשכנז ולמחברו העיקרי של "ספר חסידים", ספר שנחשב להיות החיבור העיקרי של תנועת חסידות אשכנז. ר' אלעזר בן יהודה מוורמייזא (כינה עצמו "הקטן") מת בין השנים 1223–1232, ורבים מאוד מכתביו שרדו. הוגים אלו יצרו תורת מוסר יהודית חדשה, ובנוסף עסקו בתורות סוד ודנו בסודות האלוהות, העולם והאדם. בכתביהם ניתן לראות פעילות רחבה שמשלבת הלכה, עיון, מוסר וסוד. שלושתם יחדיו מכונים "חוג משפחת קלונימוס".
מבחינה היסטורית הייתה חסידות אשכנז תופעה מכוננת בהתפתחות הדתית של יהדות אשכנז, ולמעשה התופעה הדתית המשמעותית היחידה בתולדותיה של יהדות גרמניה עד למאה השבע-עשרה. אך נראה שהרעיונות התאולוגיים והפילוסופיים של החסידות היו בעלי השפעה מזערית על היהדות. למעשה, מה שחדר בצורה חזקה ומשמעותית לעולם היהדות מהגותה של התנועה הוא הצד המעשי שלה, כלומר תורת המוסר, שיטת התשובה והמיסטיקה של התפילה.
סוגי התשובה
לתפיסתם של חסידי אשכנז, החטא פועל על המציאות בשני אופנים: ראשית, החטא מהווה עלבון לאל ושנית הוא פוגע בנפשו של החוטא. מאפיין נוסף של החטא, לתפיסתם, הוא שהחטא תמיד כרוך בהנאה. כתוצאה ממאפיינים אלו של החטא נגזרות גם מטרות התשובה שהן: לפצות את האל על העלבון שנגרם לו בביצוע החטא ו"לתקן" את נפש החוטא. שתי מטרות אלו מושגות באמצעות התשובה, שדרך עשייתה נקבעת בהתאם למידת ההנאה שנגרמה לחוטא מביצוע החטא.
ספר חסידים מחלק את שיטת התשובה לארבעה מושגים הידועים גם כ"סוגי תשובה" והם: "תשובת הגדר", "תשובה הבאה", "תשובת הכתוב" ו"תשובת המשקל". ארבעת המושגים האלו נחלקים לשתי קבוצות כאשר כל עשיית תשובה מכילה מרכיב אחד מהצמד הראשון ומרכיב אחד מהצמד השני.
הצמד הראשון עוסק ביחס בין החוטא לחטא. לאדם החוטא ישנן שתי אפשרויות פעולה: האחת היא "תשובת הגדר" והיא לעשות "סייג", כלומר גדר, בינו לבין החטא. החוטא שהחליט לשוב בתשובה מקבל עליו מיני סייגים ופרישויות שמטרתן להרחיקו ממצב בו יעמוד שוב בפני האפשרות לחטוא. אפשרות אחרת העומדת בפני החוטא היא לעשות את ההפך הגמור - "תשובה הבאה". בצורת תשובה זו מעמיד עצמו החוטא באותם תנאים בהם עמד בעבר, נכשל וחטא. הפעם מתגבר החוטא על יצרו, ומראה בכך את התשובה שעשה (לדוגמה: מתייחד עם אשה שחטא עימה בעבר ועומד בניסיון).
מקורותיה של תורת התשובה
במחקר כיום קיימת מחלוקת באשר למניעים שתרמו להיווצרות של תורת התשובה בחסידות אשכנז. במחקר מצביעים על שישה גורמים שונים כעל מקור ההשפעה העיקרי להיווצרותה של תורת התשובה:
ממדי קיומה בפועל של תורת התשובה
על השאלה באיזה היקף, אם בכלל, פעלו אנשים לאורן של שיטות התשובה וההגות של חסידות אשכנז ישנה מחלוקת במחקר. ישנם חוקרים הסוברים שהריטואלים של תורת התשובה היו נפוצים ונהגו בממדים גדולים. את טענתם הם מבססים לא רק על העדויות שיש בידנו מכתבי החסידים עצמם (אשר אליהן ניתן אולי להתייחס כהטפות מוסר תאורטיות בלבד), אלה אף על תיאורים רבים של אירועים שהתרחשו הלכה למעשה וגרמו לפרסום שמה של חסידות אשכנז. סיפורים אלו מצויים בידנו במספר רב של מקורות אליהם לא ניתן להתייחס כהטפות מוסר תאורטיות בלבד. לפיכך סבורים אותם חוקרים כי ריטואלים אלו של תורת התשובה אכן רווחו והתרחשו בפועל בצורה רחבה.
לעומתם ישנם חוקרים אשר טענתם הפוכה בתכלית. חוקרים אלו סוברים שאל ריטואלים אלו יש להתייחס כריטואלים שנשארו בבחינת תאוריה בלבד, כ"נוסחאות" שעברו מספר לספר ומדור לדור מבלי שאי פעם מישהו אכן פעל על פיהן. חוקרים אלו סומכים את טענתם על "כתבי התשובה" שמעידים באופן ברור שדווקא תעניות מבוקר עד ערב היו דרך התשובה שהייתה נהוגה בפועל. לעומת זאת, בספר התשובה לא ניתן למצוא אזכורים להתגלגלויות בשלג וייסורים דומים, לא ביחס לתשובת הכתוב ולא ביחס לתשובת המשקל. לטענתם הסיגופים המתוארים בסיפורים אלו היו אידיאל בלבד, ומעולם לא באמת ננקטו הלכה למעשה.
מסמך קניג
מסמך קניג (הידוע גם בשם דו"ח קניג) היה מסמך חסוי ופנימי שחיבר ישראל קניג באפריל 1976 עבור ממשלת ישראל.
המסמך הציג מספר יעדים אסטרטגיים וצעדים טקטיים שמטרתם היא לצמצם את כמותם וכן את השפעתם של ערביי ישראל הגרים באזור הגליל. קניג תיאר את הדבר כ"מחשבה אובייקטיבית שמבטיחה את האינטרס היהודי באופן ארוך טווח ואת הצורך בלבחון את אפשרות דילול ריכוזי האוכלוסייה הערבית הקיימים".