cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חטא בעל פעור
הנקמה במדיָן
משה גייס 12,000 לוחמים, 1000 מכל שבט, והם הרגו כל זכר בוגר במדיין, כולל חמשת מלכיהם (שאחד מהם הוא אביה של כזבי בת צור). כאשר שבו הלוחמים עם השבי והשלל, ובכללו הביאו את בנות מדיין, כעס משה על שלא המיתו את הבנות שהן היו הגורם העיקרי לחטא ולעונש, וצווה עליהם להמית כל זכר בטף וכן כל אשה ש"יודעת איש למשכב". הלוחמים עשו כדבריו והותירו רק בנות קטנות בתולות.
הרחבת הסיפור
חז"ל מוסיפים פרטים נוספים בתיאור מעשהו של פינחס, בהתאם להלכה המתירה להמית אדם מישראל הבועל גויה ללא משפט, תוך כדי מעשה העבירה:
בנות מואב ומדיָן
סיפור החטא פותח בתיאור הזנות עם בנות מואב: אולם בכל המשך הסיפור, ובעיקר באזכוריו בפרשות פינחס ומטות ביחס לציווי הנקמה במחטיאים, מוזכרות דווקא בנות מדיָן: ,,. הפרשנים עמדו על השינוי, ונתנו לכך מספר הסברים. יש אומרים שגם בנות מואב וגם בנות מדיין היו שותפות בחטא, אך ה' לא צווה לנקום במואבים מפני שעם ישראל הוזהרו כבר קודם לכן מלפגוע בהם בשל קרבתם המשפחתית אליהם שהם בניו של לוט, ולכן רק במדיינים הוטל על ישראל לנקום נקמת ה'. ויש אומרים שה' לא צווה להינקם מהמואבים משום שהם עשו כן מחמת הפחד מישראל, או משום שישראל כבשו את ארץ סיחון שכבש את השטח ממואב, ואילו מדיין הכניסו עצמם ל'מריבה' שאינה קשורה אליהם, ולכן נענשו. ויש אומרים שה' לא צווה להכות את המואבים משום שעתידה רות המואביה סבתו של ישי אבי דוד המלך להוולד לעם המואבי. יש אומרים שבנות מואב לא פיתו את ישראל, אלא עם ישראל יזמו את הזנות. ואילו המדייניות פיתו את עם ישראל לזנות עימן, ולכן נענשו. ויש אומרים שרק בנות מדיין השתתפו בחטא, אך הואיל והגיעו אל ארץ מואב שהייתה בקרבת מְקום חנייתם של ישראל, ערבות מואב, נדמו לבני ישראל כמואביות.
מטרת הפיתוי
בפרשיה המתארת את החטא לא מוסבר המניע של הבנות לפתות את ישראל לזנות ובגידה בה' בכך שישתחוו לבעל פעור. אמנם בפרשת מטות מסופר שכאשר משה נוכח לדעת שהלוחמים השבים ממלחמת הנקמה במדיין לא הרגו את הנשים, הוא טוען כלפיהם:. למדו מכאן חז"ל שמאחורי מעשה הפיתוי והחטא עמד בלעם בן בעור, שיעץ לבלק מלך מואב שאם רצונו לגרום למגפה בעם ישראל שתחליש את כוחם ותמנע את המלחמה עמו, עליו להכשילם בזימה, שזהו חטא השנוא על אלוהי ישראל, ויגרום לחרון אפו עליהם:
שכרו של פינחס
בשכר מעשהו של פינחס, הבטיח לו ה':. במובנה ומהותה של ברית זו נחלקו הפרשנים. מפשט הפסוקים נראה, וכן הסבירו כמה פרשנים, שהכוונה היא שהובטחה לפינחס ולזרעו הכהונה הגדולה. ואכן רוב שנותיו של המשכן ובית המקדש הראשון שימשו בניו של פינחס בכהונה הגדולה. יש אומרים, על פי מדרש חז"ל, שכאשר נמשחו אהרן וארבעת בניו לכהונה, כבר נולד פינחס, והואיל ולא נמשח עימם, לא נחשב לכהן, אלא רק הבנים שנולדו לארבעת בני אהרן לאחר משיחתם לכהנים. ולאחר מעשהו של פינחס קבע ה' שגם הוא וזרעו ייחשבו לכהנים.
אזכורים בתנ"ך
במקרא קיימים מספר אזכורים נוספים של חטא בעל פעור: בנאומו של משה בספר דברים, הוא מוכיח לעם ישראל שמי שדבק בה' זוכה לברכה, ומי שבוגד בו וחוטא בעבודה זרה - נענש בהשמדה:. בעקבות בניית המזבח בעבר הירדן המזרחי על ידי בני שבטי ראובן וגד, באים נציגי שאר השבטים אליהם ומאשימים אותם בבגידה בה'. בין היתר הם אומרים להם:. כאשר הנביא הושע מוכיח את ממלכת ישראל על כפיות טובתם כלפי ה' בבוגדם בו על אף יחסו הטוב והאוהב כלפיהם, מדמה זאת הושע למעשה בעל פעור שגם בו הייתה כפיות טובה ובגידה של עם ישראל כלפי ה':. גם בתהלים ק"ו, שם מסופר על עלילות בני ישראל במדבר, מוזכר חטא בעל פעור :.
הקבלה לחטא העגל
ניתן להבחין בדמיון רב בין שני חטאי הסגידה לאל נכר, שחטאו ישראל בעת שהותם במדבר - חטא העגל וחטא בעל פעור.
חטא נדב ואביהוא
הרב יונתן גרוסמן טוען שבין חטא בעל פעור לחטא נדב ואביהוא, ניתן למצוא קוים מקבילים, כאשר המרכזי שבהם הוא ששניהם מצאצאי אהרן הכהן ומקנאים לה'. נדב ואביהוא חטאו כשהקריבו אש זרה שלא צוו בחנוכת המשכן, ומתו בשל כך. הרב גרוסמן מצביע על דמיון לשוני בביטויים שונים החוזרים על עצמם בשני הסיפורים, וכן על העובדה ששני החטאים קורים באוהל מועד, וכל העדה סביבו רואה את החטא הנעשה - ואת החוטאים נהרגים. הזוהר כותב שפנחס הוא גלגול של הבנים ומעשהו היה התיקון שלהם, הזוהר שם לב גם לדמיון הלשוני ואומר "מה להלן אש זרה, אף כאן אישה זרה" (ח"ג, נז ע"ב) וכך עומד גם הוא על  הדמיון בין שני הסיפורים.
גביע הנשיאים
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ג'אנל מונה
ג'אנל מונה (באנגלית: Janelle Monáe; נולדה ב-1 בדצמבר 1985) היא שחקנית, זמרת, פזמונאית, ראפרית, מפיקה ורקדנית אמריקאית. מונה הייתה מועמדת לשישה פרסי גראמי.
מוזיקה
ב-2007 חתמה מונה על חוזה בחברת התקליטים של שון קומבס "Bad Boy Records" והוציאה מיני אלבום בשם "(The Chase) Metropolis: Suite I". ב-2010 יצא לאור אלבום האולפן הרשמי הראשון שלה הנקרא בשם "The ArchAndroid". האלבום הוא אלבום קונספט המהווה המשך למיני אלבום של מונה. אלבום האולפן השני של מונה, "The Electric Lady", יצא לאור בספטמבר 2013.
משחק
בשנת 2016 גילמה את מרי ג'קסון בסרט "מאחורי המספרים" לצידם של טראג'י פ. הנסון, אוקטביה ספנסר וקווין קוסטנר. ב-2017 שיחקה בסרט הדרמה "אור ירח". ב-2018 שיחקה בדרמה "ברוכים הבאים לעולם שלי" של הבמאי רוברט זמקיס. ב-2019 נתנה את קולה לדמותה של מנדי בסרט האנימציה "אגלי דולס", ודיבבה את דמותה של פג בסרט "היפהפייה והיחפן", ובאותה שנה שיחקה בסרט הביוגרפי " הדרך לחופש", אודות חייה של הפעילה הארייט טאבמן.
בשנת 2020 תככב במותחן האימה "אנטבלום", בדמותה של ורוניקה הנלי.
חיים אישים
באפריל 2022 יצאה מונה מהארון כא-בינארית, ואמרה כי "אני לא רואה את עצמי כאישה בלבד... אני רק רואה את כל מה שאני. מעבר לבינאריה."
Joanne
Joanne (בעברית: ג'ואן) הוא אלבום האולפן החמישי של זמרת הפופ האמריקאית ליידי גאגא. האלבום יצא לאור ב-21 באוקטובר 2016, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס וסטרימליין. גאגא שיתפה פעולה עם מספר מפיקים במהלך כתיבת האלבום, בהם מארק רונסון, רד וואן, ג'ף בהסקר, ובלוד פאפ. האלבום מורכב ממוזיקת קאנטרי ופופ שמבליטה את יכולותיה הוואקליות של גאגא ומבחינה מילולית מדבר על רגשות, משפחה, וחיים עם מותה של דודתה ג'ואן סטפני ג'רמונטה שהשפיעה רבות על האלבום.
ביציאתו קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה והפך לאלבומה הרביעי ברציפות של גאגא שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית לצד המצעדים בארגנטינה, ברזיל, מקסיקו, יפן, קוריאה הדרומית והעשירייה הפותחת ביותר מ-25 מדינות. Joanne הועמד לפרס גראמי בקטגוריית אלבום הפופ הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-60 יחד עם "Million Reasons" ו-"Joanne" אשר הועמדו לפרס ביצוע הפופ הטוב ביותר, בו זכה הסינגל השלישי.
רקע וכתיבה
גאגא כינתה את האלבום על שם דודתה המנוחה, ג'ואן סטפאני גרמונטה שנפטרה ב-18 בדצמבר שנת 1974, בגיל 19 בשל סיבוכים הנובעים ממחלת הזאבת. גאגא, ששמה האמצעי הוא ג'ואן מהשם המלא, סטפני ג'ואן אנג'לינה גרמונטה, שמה לב כי למותה של דודתה יש השפעה עמוקה על משפחתה, אף על פי שהיא נולדה כמעט כ-12 שנה לאחר מותה. השפעתה של דודתה הייתה דומיננטית על משפחתה ועל עבודתה ובאלבום הבכורה שלה The Fame משנת 2008, הכיל שיר עם המשפט "רגעה של ג'ואן" ברשימת ההשמעה. גאגא מזכירה את ג'ואן על כך שעזרה לה להתגבר על בעיות התמכרות, והקדישה לה את מסע ההופעות "The Fame Ball Tour". היא אף קעקעה את תאריך מותה על שרירי זרועה השמאלית, בין שורות של פסוק מתוך שיר של המשורר ריינר מריה רילקה. הוריה פתחו מסעדה בשם "הטרטוריה של ג'ואן" בניו יורק בשנת 2012. גאגא מציינת לעיתים קרובות שג'ואן הייתה "אחת הדמויות החשובות ביותר בחייה", אף על פי שהן מעולם לא נפגשו. לאחר מכן גאגא ורונסון כתבו את השיר "Joanne" והחליטו לקרוא לאלבום באותו השם, מה שהופך אותו מחווה למענה.יחד עם חשיפת כותרת האלבום, גאגא חשפה את כריכתו, שמראה את צדה השמאלי מול רקע כחול עם כובע ורוד רחב שוליים. הכובע תוכנן על ידי הכובען גלאדיס טמז, אשר גילה גם הוא מקור נוסף של השראה מאחורי הכיוון הכללי של ג'ואן. הכובען הסביר לאתר האמריקאי, "דיילי ביאסט" שהכובעים שעיצב עבור גאגא קיבלו השראה מהזמרת האנגלית מריאן פיית'פול. הוא הוסיף כי "היא הייתה הראשונה שביקשה את הכובע הזה בוורוד, כי זה הצבע האהוב עליה". טמז כינה אותו "ליידי ג'ואן" והוסיפה כי להעדפתה היא שינתה הצורות, את הצבע, והסרט שמקיף אותו באמצע.
כותרת
גאגא קראה לאלבום על שם ג'ואן סטפני גרמונוטה, אחות אביה אשר נפטרה ב-18 בדצמבר 1974, בגיל 19 עקב סיבוכים הנובעים ממחלת הזאבת. גאגא, ששמה האמצעי הוא ג'ואן (סטפני ג'ואן אנג'לינה גרמנוטה), זיהתה את מותה של דודתה כהשפעתה עמוקה על משפחתה ועל עבודתה. גאגא אמרה כי ג'ואן עזרה לה בהתגברות על בעיות ההתמכרות שלה והקדישה לה את סבב ההופעות הראשון שלה The Fame Ball Tour בשנת 2009. היא קעקעה את תאירך מותה על שריר זרועה השמאלית, ביו שורוק של פסוק משיר של הזמרת ריינר מריה רילקה. הוריה של גאגא פתחו מסעדה בשם טרטוריית ג'ואן בניו יורק בשנת 2012. היא אמרה כי אף על פי שמעולם לא פגשה אותה, ג'ואן הייתה "אחת הדמויות החשובות בחייה". לאחר שכתבה את השיר "Joanne" יחד עם מארק רונסון, הם החליטו להשתמש בשם ככותרת האלבום כמחווה למותה. לצד חשיפת כותרת האלבום, גאגא חשפה את יצירת עטיפתו, אשר מורכבת מתמונה של הפרופיל השמאלי שלה, כאשר היא חובשת כובע ורוד לצד רקע כחול.
רקע
ב-17 באוגוסט 2016, פרסמה גאגא בעמוד האינסטגרם שלה 12 תמונות המרכיבות יחד את הכיתוב "Lady Gaga", "Perfect Illusion", "New Single", "September" שרומזות על סינגל חדש שיצא בחודש ספטמבר. ב-9 בספטמבר 2016, יצא השיר "Perfect Illusion", כסינגל הראשון מאלבום האולפן החמישי שלה. ב-15 בספטמבר של אותה שנה, חשפה בריאיון עם זיין לואו בתוכנית הרדיו שלו שהאלבום יצא ב-21 באוקטובר 2016 רשמית וייקרא "Joanne". ב-5 באוקטובר, יצא השיר "Million Reasons" כסינגל שיווקי מהאלבום. ב-17 באוקטובר 2016, דלף האלבום במלאו לאינטרנט. ב-9 בפברואר 2017, יצא לארו הווידאו קליפ לשיר מתוך האלבום "John Wayne".
נושאים והשראות
נושא המשפחה הוא הנושא המרכזי באלבום. גאגא אמרה כי הוא "עובר על כל רגשות החיים". תוך כדי כתיבתו, היא ראתה בעיני עצמה נערה המתהלכת באמצע הארץ, שתבין את מילותיה באלבום, ותמצא בו קשר אנושי. כדי להשיג זאת, אמרה בראיון לערוץ "E!" כי היא החליטה "להקיף מגוון של ז'אנרים הכוללים מעבר בין קאנטרי ופאנק, פופ, דאנס, רוק, ומוזיקה אלקטרונית". פטירתה הטרגית של דודתה ג'ואן גרמונטה היוותה השראה רגשית לשירים מתוכו כמו כן למילותיהם. על זהותו של האלבום השפיעו בנוסף נושאים כגון אובדן, שברון לב, תסכול, רצון, ונוסטלגיה. גאגא הבהירה שעם צאת האלבום היא רוצה "לצאת אל העולם ולהביא איתי את הסיפורים העמוקים ביותר שיש לי בחיי ולהפוך אותם לשירים שאני מקווה שיגעו באנשים בצורה עמוקה ומשמעותית על חייהם ועל הסיפור האישי שלהם".
גאגא אמרה כי משחקה בסדרה אימה אמריקאית השפיע על תהליך היצירה של Joanne והוסיפה בראיון כי "חזרתי למשהו שהאמנתי בו כל כך הרבה, וזו אומנות החושך". הופעתה בתוכנית השפיע גם על שירתה ואמרה כי "תקשיב" יותר מאותו רגע למוזיקה ואז תכתוב. היא הוסיפה כי אלבום ידבר פחות על התקופה הכואבת שלה בתקופת Artpop ויוסיף לה יותר בהירות, "עכשיו אני חושבת יותר מה אני רוצה לומר ומה אני רוצה להשאיר על כדור הארץ וזה פחות ביטוי לכל הכאב שלי". לאחר מכן אמרה כי הוא יהווה פורקן עבורה ויקל עלייה מ-"הכאב והייסורים שחשה בציפיות התמידיות שהיו לאנשים מהמוזיקה שלה".
השראות נוספות לכתיבת האלבום היו הגברים בחייה של גאגא, החל מאביה ג'ו גרמונטה וארוסה לשעבר טיילור קיני. היא אמרה כי באמצעות "הרוח הסוררת" שלה היא רוצה להבין את מערכות היחסים השונות שעברה, ואמרה כי Joanne "איננו אלבום עצוב, אלא אלבום שמגלה אותי מאוד כאישה". קווין פאלון מהאתר "The Daily Beast" אמר כי "המעשה בהיותה של ליידי גאגא הטביע את המוזיקה המבריקה שלה, וחשיבותה ביססה את ההנאה הפשוטה בלהיות מעריץ שלה. זו האותנטיות שלה מעל כל המוזרות שלה, והעיסוק האומנותי הנעלה שדיבר אלינו". הוא סבר כי עם האלבום גאגא הצליחה להציג את עצמה כ-"אמנית מתפתחת שיכולה להציג רגשות חשופים בשירים שלה".
מוזיקה ומילים
כיוון שגאגא לא רצתה להגביל את המוזיקה באלבום לאף ז'אנר מסוים, הוא כולל סגנונות מז'אנר הרוק עד מוזיקת קאנטרי. מבחינת הפקתו, Joanne המשיך את הגישה "המופשטת" למוזיקה שגאגא נקטה בעקבות Artpop, והדגישה את שירתה ואת כתיבת השירים. בראיון למגזין הרולינג סטון, אמרה כי השירים מורכבים מ-"סיפורים על משפחתי, על אחותי, על אבי ואחותו, המשפחה של אימי, מערכות היחסים שלי עם גברים, והכישלונות שלי". ג'ו לינץ ממגזין הבילבורד תיאר את האלבום כ-"אקלקטית סגנונית של אוסף של רוק מתנשא, בלדות מופנמות וחריצים נשמתיים וריקודים". הוא נפתח בשיר "Diamond Heart" הקובע את צליל האלבום. השמע האוטוביוגרפי שלו משמע את עבודותיה הקודמות ומדבר על תקופתה של גאגא כרקדנית גו-גו בניו יורק. השיר השני, "A-Yo", כולל נגיעות של מוזיקת קאנטרי ומזכיר את המוזיקה המושמעת בברים, עם מחיאות כפיים ידניות כפולות ומקצבים מודגשים. מבחינה מילולית זו מטפורה לקיום יחסי מין. את מוזיקת הקאנטרי, שהושגה באמצעות חזרה על שני אותם אקורדים, משלימות קולות הרקע של המפיק BloodPop בקולות צעקה. עם תחילת השיר Joanne הנושא את כותרת האלבום, הקצב הכללי יורד. בליווי גיטרה בלבד וכלי הקשה מינימליים, גאגא שרה מילים "לבביות" על דודתה ז'ואן המנוחה. היא תיארה את השיר כ-"לב הנשמה האמיתי של האלבום".
"John Wayne" האלקטרוני, מציג קטעים של גאגא פונה לבוקר במשפט "אני פשוט אוהבת קאבוים, אני יודעת שזה רע, אבל אני, כאילו, אני פשוט יכולה לתלות את הגב שלי על הסוס שלך ואתה יכול ללכת קצת יותר מהר?". שירתה מלווה בגיטרה והשיר רומז על מערכות היחסים הקודמות שלה בהשוואה לשחקן ג'ון וויין. השיר "Dancin 'in Circles" הוא שיר פופ המורכז מקצב ריקוד, ומילים על בילוי טוב לבד. הוא תואר על ידי ניקולס מוג'יקה מעיתון העסקים, "International Business Times" כ-"מתאר אוננות" בעודו משווה אותו למוזיקה של גוון סטפני. מילות השיר מתארים את גאגא רוקדת לבדה בשעת לילה מאוחרת מפנטזת על מאהב מעברה ומאוננת, "שכבתי, נגעתי בעצמי כדי להעביר את הזמן, אני מרגישה למטה, הלוואי והיית שלי". לדברי מארק סאבאג מאתר "BBC Music" השיר "Perfect Illusion" הוא שיר דיסקו רוק, שהולחן סביב רצף אקורדים אשר לדעתו הוביל ל-"תחושת דחיפות משכנעת". הרכבו מורכב מ-"פסוקים פועמים, ופירוק גיטרה ווקאלי לפני פזמונו האחרון, בו גאגא חוזרת על שם השיר מספר פעמים". בשיר "Million Reaons" גאגא מדברת על "אהבה אשר אינה מחזיקה מעמד". ובו משולב ניגון פסנתר וגיטרה. בפזמונו גאגא אומרת "אתה נותן לי מיליון סיבות לתת לך ללכת, אתה נותן לי מיליון סיבות לעזוב את התוכנית". לטום ראסמוסן ממגזין Vice אמר כי "לשיר יש את ההשפעה החזקה ביותר על מוזיקת הקאנטרי מבין כל השירים ב-"Joanne".
"Sinner's Prayer" מורכב מכלי פעמונים ושריקות והוא תערובת של מוזיקת קאנטרי, R&B ופופ. במילותיו מדבר על רגישותה של גאגא אשר רוצה בן זוגה שיאהב את האופי האמיתי שלה". השיר התשיעי, "Come to Mama" מושפע במנגינתו משעות השבעים ומדבר על קבלת כל אדם כפי שהוא ומוסיף גם התייחסות דתית לברית החדשה ולתנך בתקופת תיבת נח. ב-"Hey Girl" הוסיפו המפיקים BloodPop ומארק רונסון הפקת פאנק שתלווה את השירה הבולטת של גאגא ושל פלורנס וולש. השיר האחד עשר, "Angel Down" נכתב בהשראת מותו של טרייבון מרטין, שנורה למוות על ידי ג'ורג 'צימרמן בשנת 2012. בו גאגא שרה מילים כגון, "יריות נורו ברחוב, על ידי הכנסייה בה היינו נפגשים".
סינגלים
"Million Reasons", יצא בתחילה כסינגל השיווקי הראשון, אך לאחר שגאגא הופיעה עם השיר מספר פעמיים והוא קיבל השמעות ברדיו הפך לסינגל השני הרשמי מתוך האלבום. הסינגל השיווקי השני שהפך ליחיד מהאלבום נבחר להיות "A-Yo", שהיה זמין להורדה ב-18 באוקטובר 2016, שלושה ימים טרם יציאת האלבום. פעולות קידום המכירות עבור האלבום, החלו כאשר הסינגל "Perfect Illusion" יצא כסינגל הראשון שאיתו הופיעה ב-10 בספטמבר 2016 במועדון בשם "Moth Club" בלונדון. באותה הופעה ביצעה בנוסף גרסת פסנתר ללהיט "Bad Romance". גאגא צרפה את "Perfect Illusion" בתוך הטריילר של העונה השישית של התוכנית "American Horror Story: Roanoke", ופרסמה בחנות "Apple Music" מספר פרסומות לקניית האלבום והתראיינה בתוכנית "Good Morning America" והעיתון "The New York Times".
הופעות חיות
ב-22 באוקטובר 2016, הופיעה עם השירים Million Reasons ו-A-Yo בתוכנית Saturday Night Live בליווי פסנתר וגיטרה בשיתוף פעולה עם זמרת הליווי הילרי לינדסי. מבקר המגזין "Paste" כינה את גאגא "כשחקנית וזמרת מדהימה, שיודעת איך מוזיקה חיה אמורה להישמע" לאחר הופעתה בתוכנית. ב-25 באוקטובר 2016 הופיעה בתוכנית הקריוקי "The Late Late Show with James Corden" שם שרה את להיטיה הקודמים ואת שני הסינגלים מהאלבום, "Perfect Illusion" ו-"Million Reasons". במהלך התוכנית גאגא דיברה על מופע הסופרבול שתופיע בו בפברואר שנת 2017 ועל רישיון הנהיגה שקיבלה ב-2016 ואף ניסתה להנהיג את המכונית. הופעתה בתוכנית קיבלה מעל ל-49 מיליון צפיות ב-YouTube. כשבוע לאחר ההופעה, טסה גאגא ליפן כדי לקדם את Joanne שם. היא הופיעה בתוכנית "Sukkiri" וביצעה גרסת פסנתר ל-Perfect Illusion, את השיר Joanne ב-News Zero, ושילוב של Perfect Illusion, Million Reasons, ו-A-Yo בתוכנית "SMAP×SMAP". בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית של 2016, הופיעה עם Milion Reasons בליווי גיטרה ורקע פרחוני. זו היא ההופעה שלה בטקס מזה ארבע שנים מאז שנת 2013 עם השיר, Do What U Want. בילבורד דירג את המופע כשלישי הטוב ביותר באותו הערב וקרא לו "מופע של ביצועיים מהדהדים".
סיבוב הופעות
ב-5 באוקטובר 2016 יצאה גאגא למיני סיבוב הופעות בשם, "Diva bar Tour" בחסות "Bud Light". הסיבוב כלל כ-3 הופעות סך הכול בניו יורק, נאשוויל, ולוס אנג'לס בין 5 באוקטובר ל-27 באותו החודש. כול המופעים הוצאו בדף הפייסבוק של "Bud Light" ובחשבונה הפרטי של גאגא להזרמת מדיה. שתי הופעות מהסבב עם השירים A-Yo ו-Million Reasons הועלו לאתר ה-Vevo של גאגא וקיבלו כ-1.8 ו-6.3, מיליון צפיות בהתאמה.
ב-5 בפברואר 2017 זמן קצר לאחר הופעתה במופע המחצית של הסופרבול LI הודיעה גאגא שתצא למסע הופעות רשמי לקידום האלבום בשם, Joanne World Tour. המסע התחיל ב-1 באוגוסט 2017 ואמור להסתיים בשנת 2018. כבר בתחילת ה-18 ההופעות הראשונות של הסבב הוא קיבל מעל ל-49 מיליון הכנסות מתוך כ-58 הופעות סך הכול. הסבב הוכתר כסבב המצליח ביותר של אמן סולו ושל זמרת לשנת 2017 עם מעל ל-83 מיליון הכנסות. בסופו של דבר, גאגא ביטלה את 10 ההופעות האחרונות בסיבוב ההופעות שלה בעקבות התקפי פיברומיאלגיה. ב-2 ההופעות האחרונות של סיבוב ההופעות גאגא צילמה את סיבוב ההופעות באופן מקצועי, מה שמרמז על DVD של סיבוב ההופעות שיצא בקרוב. סה"כ עם סיבוב הופעות זה, גאגא הופיעה 49 פעמים, עם הכנסות של 94.9 מיליון דולר ועם מעל ל-841,935 כרטיסים שנמכרו.
סרט תיעודי
ב-8 בספטמבר 2017 יצא לאור הסרט תיעודי הראשון של גאגא בשם, "Gaga: Five Foot Two" המראה את תהליך הפקתו והוצאתו של האלבום, עם צילומים מאחורי הקלעים של הקלטת הסינגלים ושיחות אישיות של גאגא עם משפחתה. בסופו ניתן לראות את ההכנות להופעתה בטקס המחצית של מופע הסופרבול LI ב-5 בפברואר באותה שנה. הסרט זכה בקטגוריית הסרט התיעודי הטוב ביותר בטקס פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV לשנת 2018.
ביקורת
האלבום קיבל ביציאתו כ-68 נקודות מתוך 100 באתר Metacritic שהתבסס על כ-27 מבקרי מוזיקה. העיתונאי הבריטי ניל מק'ורמיק נתן לאלבום כארבעה כוכבים מתוך חמישה בסקירתו שפורסמה בדיילי טלגרף. סטיבן תומאס ארלוויין מהאתר AllMusic העניק ל-Joanne סקירה חיובית בעיקר שכללה שלושה וחצי כוכבים מתוך חמישה. אותו דירוג של כוכבים ניתן לאלבום במגזין הרולינג סטון שאמר על האלבום שהוא "בית הספר הישן של שנות התשעים, אלבום רוק רך, שכבד על הגיטרה אקוסטית", והוסיפו כי "על כל הלהיטים והחסרונות שלה, Joanne הוא תזכורת מבורכת למה העולם צריך את גאגא מסביב". כתב של האתר "The A.V. Club" שיבח את האלבום ואמר כי "לא רק שהשירים, "Diamond Heart", "John Wayne", "Sinner's Prayer" "Hey Girl", הם הטובים הטובים ביותר באלבום, הם מדגישים את עוצמת הקול של גאגא".
בסקירה של שלושה מתוך חמישה כוכבים עבור המגזין "Slant Magazine", סאל צ'ייקומאני מתח ביקורת באלבום על הבלדות המופרזות שלו ועל היעדרם של קרסים חזקים, אך נראה שהוא עקבי וממוקד יותר מ-Artpop משנת 2013. אנדי גיל מהעיתון הבריטי The Independent נתן לאלבום שלושה כוכבים מחמישה ואמר כי, "כול הרוק של האלבום עובד בעיקר, "A-Yo" ו-"John Wayne". אך "Perfect Illusion" משעמם. אחת מהביקורות השליליות על האלבום היו ממיקאל ווד מהעיתון, "Los Angeles Times" שאמר כי, "חסרים סיפורים חזקים, יש תרגילים סגנונים של גאגא בלבד". ריץ 'ג'וזוויק שנתן סקירה של Joanne למגזין "Spin" טען "שלא מצא את האבולוציה המוזיקלית שגאגא הציג באלבום כאותנטי והוסיף "זה מובן ש-Joanne מוצא את גאגא מבצעת אותנטיות... הדימוי כאן הוא האשליה, באמת.. אינו מושלם כפי שהוא מוצג בקפידה". הכתב גרג קוט מהעיתון, "Chicago Times" העניק לאלבום כשני כוכבים מתוך ארבעה והוסיף, "גאגא נשמעת כאילו היא מנסה יותר מדי עם Joanne" ואמר בהמשך את ביקורתו על הפרשנות החברתית בשירים כמו, "Come to Mama" ו-"Angel Down".
ג'ון קרמנסיה מהעיתון, "The New York Times" אמר על האלבום "שהצליל הבסיסי של האלבום לא בא בהפתעה". "ליידי גאגא תמיד הייתה פשוט זמרת ממוקדת מדי". הוא כתב. "Joanne אינו נועז או רדיקלי וזה הגיוני, כתגובה לעברה וגם לפופ המפוספס שסובב אותה, האלבום פשוט מבולבל ולא מובן". בישראל האלבום קיבל ביקורות מעורבות, הכתב רז ישראלי מהאתר "Nrg" אמר "ברגע שגאגא הפסיקה עם התחפושות והגימיקים ששיגעו את העולם, היא הפסיקה לעניין, האלבום מתון, שגרתי, ומשעמם. גאגא השאירה את המוזיקה למישהי הרבה פחות מגניבה". בניגוד לביקורת השלילית, הכתב גל אוחובסקי סקר את האלבום באתר "Mako" וטען "שהאלבום הוא לא רע בכלל, גאגא ממציאה את עצמה מחדש שוב כזמרת רוק פופ בוגרת שכוחה בלדות עוצמתיות, Joanne מחזיר אותה למשחק".
אמריקה הצפונית
בארצות הברית "Joanne" הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 לאחר שמכר מעל 170,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו בארצות הברית וקיבל כ-26 מיליון הזרמות מדיה. בכך הפך לאלבומה הרביעי במקום הראשון במצעד לאחר, Born This Way, Artpop, ו-Cheek to Cheek והיא הפכה לזמרת היחידה שמחזיקה בארבעה אלבומים במקום הראשון במצעד לאחר שנת 2010. האלבום גם היה לאלבום הנשי השני עם מכירת העותקים הגדולה ביותר בשבוע הראשון ליציאתו בשנת 2016 כאשר במקום הראשון האלבום Lemonade של הזמרת ביונסה. בשבועו השני מכירת האלבום ירדו ב-70% ומכרו כ-61,000 עותקים ולכן האלבום ירד למקום החמישי במצעד. נכון לחודש אפריל 2017, האלבום מכר מעל 515,000 עותקים בארצות הברית והוכתר כתואר פלטינה. לאחר הופעתה של גאגא במופע המחצית של הסופרבול LI, האלבום עלה מהמקום ה-66 למקום הראשון במצעד לאחר שמכר כ-71,000 עותקים. בקנדה Joanne הגיע למקום השני במצעד האלבומים לאחר שמכר כ-17,000 עותקים ביציאתו, כאשר במקום הראשון נמצא האלבום "You Want It Darker" של הזמר לאונרד כהן. ב-4 בנובמבר 2016 האלבום כתואר זהב על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות של קנדה". כמו בארצות הברית גם בקנדה האלבום עלה ממקומו לאחר הופעתה מהמקום החמישים וארבע לשני.
אירופה ואוקיאניה
בבריטניה האלבום הופיע לראשונה במקום השני במצעד האלבומים הרשמי עם מכירות שבועיות של כ-26,694 כאשר בפסגת המצעד נמצא אלבום האוסף של אלביס פרסלי, "The Wonder of You". במצעד אלבומי הזרמות המדיה האלבום גם הגיע למקום השני, למקום הראשון במצעד ההורדות, ולמקום החמישי במצעד מכירת האלבומים הפיזיים. בשבוע השני האלבום ירד למקום ה-14 במצעד הרשמי עם מכירות של כ-9,602 עותקים. נכון לפברואר 2017, האלבום מכר מעל 90,624 עותקים במדינה והוכתר כאלבום כסף על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות של בריטניה". לאחר הופעתה בסופרבול LI האלבום עלה למקום ה-11 מהמקום ה-88 במצעד הרשמי עם מכירות של כ-5,282 עותקים.
מורשת והשפעה
אנדרו אונטרברגר ממגזין הבילבורד אמר במאמרו, "מיילי סיירוס, Malibu, ואלבום חדש. האם זו תהיה הגרסה של סיירוס ל-Joanne של ליידי גאגא? בעודו אומר שהתיאורה של סיירוס על אלבומה החדש ("Younger Now") "נשמע מוכר בקריאה ראשונה" וכי הוא "לא כל כך שונה מהרטוריקה שאומצה על ידי כוכבת פופ אחרת שממוקמת במרכז (גאגא) שקדמה לה בחזרתה, המוזיקה החדשה של סיירוס לוקחת אותה למסלול דומה". מליסה אנגלמן כתבה במאמרה באתר "Odyssey", "האם מיילי סיירוס העתיקה מליידי גאגא?", כאשר טוענת כי "מיילי לוקחת רמז מ-"Mother Monster" כדרך לבעוט את הקריירה שלה מלבד האנה מונטנה". במהלך סקירת אלבומה האחרון של הזמרת קשה, "Rainbow" ספנסר קורנהאבר מ-"The Atlantic" אמר כי "כמו גאגא עם Joanne בשנה שעברה, קשה נסחרת בחבטה אלקטרונית למכשירים אנלוגיים ולג'אנרים שלמעשה או לא, קל יותר להיתפס כ"אותנטית". רוק אנד רול, קאנטרי, ומוזיקה עממית וגם כמו גאגא, היא מנסה לבצע את הסיבוב הזה בזמן שהיא מתמוטטת, אבל לא לגמרי נוטשת את התדמית הקודמת שלה".
בכתיבתו למגזין, "Vanity Fair" ג'וש דובוף אמר "לכאורה ג'סטין טימברלייק מזכיר את התחושה של התקופה בה Joanne יצא לאור, אשר מבחינה אסתטית היה הדבר הבולט ביותר כובע הבוקרים הוורוד אשר חבשה בכריכת האלבום ובהופעות הקידום שלו ברחבי העולם. ולאחרונה נראה כי מיילי סיירוס וקשה עברו מצליל פופ ממוקד יותר למשהו שורשי יותר. גארי טראסט כתב במאמרו בבילבורד על "Million Reasons", "האם ליידי גאגא מחזירה שוב את תקופת הווקאליות שלה? הבלדה אשר מונעת על ידי קולה החזק של גאגא ממשיכה להתפרץ ברדיו". באותו מאמר, רוב לוקאס מתחנת הרדיו "WTSS" "ראה את השיר כחלק מתמונה מוזיקלית גדולה יותר בהתחשבות במשמעות של השיר הרועם בהם שורת המילים "אני משתחווה לתפילות" מראה ווקאליות חזקה". בנוסף אמר כי "אנחנו נכנסים לעידן חדש של בלדות מסורתיות ושירה גדולה".
סלמנקה (כדורגל)
אוניון דפורטיבה סלמנקה (בספרדית: Unión Deportiva Salamanca) היה מועדון כדורגל ספרדי שפעל בעיר סלמנקה מהקהילה האוטונומית קסטיליה ולאון. המועדון שיחק לאחרונה בליגה הספרדית השלישית בעונת.
Joanne
מורשת והשפעה
אמניות כמו נואה סיירוס ונלי פורטדו הודו בהשפעה שהייתה להן על תהליך הכתיבה של אלבומם. בריאיון עם מגזין "V", נואה אמרה כי היא "נתקעה ב-Joanne", והוסיפה כי "גאגא הרגה את זה והשנה, עם האלבום היא באמת עוררה בי השראה גדולה". במגזין הרולינג סטון היא אמרה כי "מוזיקת הקאנטרי שבתוך Joanne שימשה חלק גדול בתהליך כתיבת אלבומה בחודשים האחרונים". נלי שיתפה בחשבון האינסטגרם שלה כי "אני על הפסנתר היום, בגלל ההשראה המוזהבת שאת מביאה". בראד ויט מבילבורד הכתיר את הכובע הוורוד של Joanne כאביזר הכרת הפופ של השנה".
סלמנקה (כדורגל)
סלמנקה פעלה במשך תשעים שנים, ושיחקה במצטבר 12 עונות בליגה הבכירה. הקבוצה, שכונתה "לוס צ'ארוס", אירחה את משחקיה באצטדיון הלמנטיקו בעיר, ושיחקה בצבעי שחור ולבן.
היסטוריה
סלמנקה הוקמה במקור על ידי סטודנטים אירים והחלה לשחק בתחרויות חובבניות כבר בשנת 1907. ב-16 במרץ 1923 נוסדה הקבוצה באופן רשמי על ידי מי שהיה אז ראש העיר סלמנקה, פדריקו אנאיה, שגם היה לנשיא הקבוצה הראשון. בעונת החלה לשחק בליגת המשנה הספרדית.
בעונת עלתה הקבוצה לליגת המשנה. לאחר העפלתה, מינתה הקבוצה את המאמן חוסה לואיס גרסיה טראיד, שבעונתו הראשונה כמאמן הקבוצה העלה אותה ליגה בפעם השנייה ברציפות. בעונת ערכה הקבוצה של טראיד את הופעת הבכורה שלה בליגה הבכירה. ב-8 בספטמבר 1974 שיחקה הקבוצה את משחקה הראשון אי פעם בליגה הראשונה, וגברה בו 2-0 על אלצ'ה. את העונה סיימה הקבוצה, מעל לכל ציפיותיה, במקום השביעי בטבלה - שנותר, עד לפירוקה, מיקומה הגבוה ביותר אי פעם. בעונת רשמה את הישג השיא שלה בגביע הספרדי, כשהעפילה לחצי הגמר. בדרכה הדיחה הקבוצה, בין היתר, את רקראטיבו ולבה ואת ריאל סרגוסה, עד שהודחה על ידי אתלטיק בילבאו.
סלמנקה שרדה שבע עונות רצופות בליגה הבכירה, עד שנשרה לליגת המשנה בסיום עונת. היא הצליחה לחזור תוך עונה אחת בלבד לליגה הבכירה, בה שיחקה שתי עונות נוספות. החל מעונת ירדה הקבוצה שתי ליגות בתוך שתי עונות, ובעונת  שיחקה בליגה השלישית לראשונה מזה 13 שנים. בסיום עונת, לאחר כעשור בו שיחקה בליגות המשנה, סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה השנייה, והתמודדה בפלייאוף על מקומה בליגה הבכירה מול אלבסטה במשחק הראשון נוצחה סלמנקה בביתה 2-0, אך השלימה מהפך מרשים עם ניצחון חוץ של 5-0 וחזרה לליגה הבכירה לאחר 12 שנים.
כבר בעונת החזרה שלה לליגה הבכירה נשרה הקבוצה חזרה לליגת המשנה מהמקום האחרון בטבלה, אך חזרה לליגה הבכירה תוך עונה אחת, בה לראשונה זכה שחקן הקבוצה בתואר מלך השערים. היה זה פאולטה, שכבש 19 שערי ליגה וזכה בתואר הפיצ'יצ'י של ליגת המשנה. גם חזרה זו התבררה כלא מוצלחת והחזיקה מעמד לשתי עונות בלבד. בסיום עונת, שהייתה ה-12 והאחרונה בתולדותיה בליגה הבכירה, נשרה הקבוצה חזרה לליגת המשנה, ולא הצליחה לחזור עוד לליגה הראשונה.
בסיום עונת, עונה בה ספגה עשרה הפסדים רצופים ושני חילופי מאמנים, ירדה הקבוצה לליגה השלישית, שם שיחקה במשך שתי עונות עד שבסיום עונת פורקה כתוצאה מחובות כספיים כבדים.
הטיסה לירח
הטיסה לירח (בצרפתית: Objectif Lune) הוא הספר ה-16 בסדרת הקומיקס טינטין מאת ארז'ה. רצועות הקומיקס של הספר הוצגו לראשונה בשנת 1956 בצבע.
הספר תורגם לעברית בשנת 1969 על ידי אריה חשביה.
עלילה
טינטין וקפטן האדוק מגיעים לאחוזת מרלינספייק, שם מספר להם נסטור שלפני שלושה שבועות ביקר זר אצל פרופסור קלקולוס, ולאחר שעה ארוכה של דיבורים ארז הפרופ' את מזוודתו והלך עם הזר.
כעבור כמה דקות מגיע מברק מקלקולוס, המספר להם שהוא נמצא בסילדאביה והם מוזמנים להצטרף אליו.
טינטין, הקפטן ושלגי נוחתים בסילדאביה, שם מקבל את פניהם אדם המציג את עצמו כשליחו של קלקולוס ואומר להם לבוא אִתו. הם נוסעים אתו ובדרך עוברים מחסומי צבאיים שונים, עד שמגיעים למתחם בו שוהה קלקולוס. הפרופסור מראה להם את המתחם - מרכז "ספרודז" למחקר אטומי, מציג בפניהם את עוזרו האישי פרנק וולף ומספר להם כי הוא הוזמן למרכז כדי לעמוד בראש המחלקה האסטרונאוטית, תחום בו הוא מתמחה, ותוכניתו היא להנחית אדם על הירח. הוא מסביר להם כי הזמין אותם כדי שיצטרפו לטיסתו לירח. כמו כן הוא מציג בפניהם את מנהל המרכז, מר בקסטר.
למחרת מלווה פרנק וולף את טינטין, שלגי והאדוק לסיור. הוא מראה להם את הכור האטומי, בו הופכים מטילי אורניום למטילי פלוטוניום, ואת הטיל, איקס-פלר-6, שקלקולוס מתכנן לשלוח לירח כדי לאסוף מידע חיוני לטיסתם.
בלילה חודר מטוס בלתי מזוהה לשטח האווירי של מרכז ספרודז, ומוריד שלושה צנחנים. צנחן אחד נהרג ואילו שני האחרים לא נתפסו.
למחרת מגיעים צמד הבלשים השלומיאליים תומסון ותומפסון למתחם. טינטין מודיע למר בקסטר שברצונו להתאוורר בטיפוס על ההרים שסביב המרכז. הוא מטפס על ההרים ומגיע אל אחד מפתחי האוורור של המתחם. הוא ממתין ללילה, ואכן בלילה הוא רואה אדם בלתי מוכר, כנראה אחד הצנחנים, מקבל משהו מבעד לפתח האוורור. הוא מאיים על הצנחן באקדח, אבל הצנחן השני שלא נראה יורה בו, והוא מאבד את ההכרה ומתאשפז במרפאת המרכז.
קפטן האדוק ומר בקסטר מגיעים לבקר את טינטין במרפאה, ובקסטר אומר לטינטין שהם עושים מאמצים לאתר את הבוגד שבמתחם.
כעבור מספר חודשים בעת סיור בטיל, שכמעט מוכן לטיסה, פרופסור קלקולוס נופל, מקבל מכה בראשו ומאבד את זיכרונו. לאחר מאמצים רבים מצליח האדוק להשיב את זכרונו כאשר קרא לו גולם.
לאחר מספר שבועות, מכנס מר בקסטר את כל המשתתפים בטיסה ומודיע להם שההכנות הסתיימו, ובעוד שבוע בשעה 1:34 אחר חצות הם ימריאו לירח.
ביום המיועד יוצאים טינטין, שלגי, האדוק, קלקולוס ווולף לאזור השיגור ועולים לטיל. הטיל ממריא בהצלחה, אך כל מי ששהה בטיל התעלף מלחץ האוויר שנוצר בהמראה. אנשי ספרודז מנסים ללא הרף ליצור קשר עם הטיל, אולם ללא הועיל.
עלילת הספר ממשיכה בספר "החוקרים על הירח".
פיתוח הספר
כבר בשנת 1947, בזמן שעבד על אסירי השמש, שקל ארז'ה את הרעיון של הרפתקה על הירח ורצה לכתוב את הספר מייד לאחר שיסיים את אסירי השמש, אך אשתו ז'רמיין וחברו הקרוב מרסל דאיי שכנעו אותו לסיים קודם את ארץ הזהב השחור, שהיה מצויר בחציו. בניסיון לדייק בהיבטים המדעיים של הספר, התייעץ ארז'ה עם ידידו המדען ברנרד הוולמנס וקרא ספרים ומאמרים שונים על אסטרונאוטיקה. כמו כן נעזר בתמונות ותרשימים של טילים, והתכתב בנושא עם הפיזיקאי אלכסנדר אננוף. הוא שאף שהספר יהיה מציאותי ככל האפשר: "ללא חייזרים, ללא מפלצות, לא הפתעות."
את טיל הירח ביסס ארז'ה על עיצוב הרקטה V-2, אשר פותחה על ידי מדענים גרמנים במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא קנה דגם של הרקטה ולקח אותו עימו לפריז, שם הראה את הדגם לאננוף ושאל אותו אם טיל הירח עשוי להיראות כך. לאחר מכן, במהלך ציור הקומיקס, הוא ועוזריו נעזרו במודל זה כדי לשרטט את טיל הירח.
המורכבות והאורך של העלילה התישו את ארז'ה עד כדי כך שהסתכן בהתמוטטות עצבים, לכן החליט לקחת הפסקה של שמונה עשר חודשים. הוא הסביר את היעדרותו במכתב שנשלח משווייץ בה שהה, וצירף ציור בו הוא מציג את עצמו עייף, שמוט בכורסה, וציוריו זרוקים על האדמה.
נו סרנדר (2009)
נו סרנדר (2009) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling. האירוע נערך ב-20 בספטמבר 2009 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע החמישי בסדרת אירועי נו סרנדר. באוקטובר 2017, עם השקת רשת ה-Global Wrestling Network, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון.
תשעה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, AJ סטיילס ניצח את הרננדז, קורט אנגל, מאט מורגן וסטינג בקרב מחומש וזכה באליפות העולם במשקל כבד של TNA. עוד ברשימת הקרבות, ביר מאני, אינק (ג'יימס סטורם ורוברט רוד) ו-Team 3D (בראדר ריי ובראדר דיבון) ניצחו את המיין איבנט מאפיה (בוקר טי וסקוט סטיינר) והבריטיש אינווייז'ן (ברוטוס מגנוס ודאג ויליאמס) בקרב לית'ל לוקדאון, וסריטה וטיילור ויילד ניצחו את הביוטיפול פיפל (מדיסון ריין וולווט סקיי) והפכו לאלופות זוגות הנוקאאוטס הראשונות בתולדות TNA.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מתוכניות Impact.
הדר גד
ביוגרפיה
הדר גד נולדה בקיבוץ עין חרוד מאוחד. גדלה בבאר שבע ובקיבוץ כרמיה.
בשנים 1981–1983 למדה באקדמי דה לה גראנד שומייר בפריז. בשנים 1983–1987 במכון אבני בתל אביב, שבו התמחתה בטכניקות ההדפס האמנותי, בעיקר בתחריט. בשנים 1984, 1985, ו-1986 קיבלה מלגות לימודים מטעם משרד החינוך.
לאחר לימודיה שימשה כאסיסטנטית בסדנה להדפס בבית האמנים בתל אביב. לאורך השנים לימדה קורסים בציור ורישום בין היתר במרכז מאירהוף לחינוך לאמנות, ומדריכה סיורי גלריות ומוזיאונים.
בשנת 2016 זכתה בפרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית מטעם משרד התרבות והספורט.
היא אוצרת אמנות במוסף הספרות והאמנות של הספרייה הלאומית "המוסך". משמשת ראש החוג לאמנות במרכז האמנות בקמפוס היהודי-ערבי גבעת חביבה.
ציורי התפנים
ציורי התפנים של הדר גד התמקדו בחפצים היומיומיים ביותר – מברשות שניים בכוס זכוכית, תחתונים זרוקים, מאפרה, צלוחית עם תיונים משומשים, כלים מלוכלכים בכיור. החפצים הפכו בציורים לאתרים של זיכרונות, כאבים ושמחות פרטיים המכילים בקרבם את חוויותיהם של אנשים באשר הם. כך גם בסדרת ציורים אחרת שלה שעסקה בחפצים טריוויאליים לכאורה אך סמליים, כמו מלחיית מלח-ים שעליה כתוב היה "מלח הארץ", מגש כסף מזרח-אירופי ועליו שטרות ומטבעות, קרטון חלב וצנצנת דבש מפרדס חנה המונחים על מפת ישראל קטנה, מנות גפילטע פיש הנתונות בצלחות חרסינה, קומפוזיציות של ביצים ופיסת בד לבנה בעלת אמרה של שני פסים כחולים דקים, ואובייקטים: מעין כדורים העשויים מחיילי פלסטיק, טמפונים ואף תפילין הצבועים כולם בוורוד מתקתק.
הציור בבתי העלמין
במשך כתשע שנים נוסעת הדר גד לבתי העלמין בעמק יזרעאל, בית העלמין של קיבוץ עין חרוד מאוחד ובית העלמין של חלוצי העמק שלמרגלות הגלבוע. מתבוננת בנוף ומציירת את העצים, האבנים, והאור. "זו מעין סגירת מעגל עבורי, נולדתי בעין חרוד ולמרות שהורי עזבו את הקיבוץ כשהייתי בת חצי שנה, נשארתי קשורה למקום, מאז ילדותי ביקרתי הרבה ותמיד הרגשתי חלק מהנוף וממיתוס המקום. נוף בתי הקברות האפופים באתוס של העמק ורוויים בעלילות וגיבורים של הישוב הישן, ביניהם גם קברי הסבים שלי שהיו ממקימי הקיבוץ - אריה גד ואסתר בודקו, אחותו של האמן יוסף בודקו " אומרת גד. "נוף זה הוא מהבודדים שלא עברו שינוי מהותי מאז היותי ילדה. זהו ערש המיתולוגיה עליה גדלתי.
תהליך הציור נעשה ברובו בבית הקברות, אינני משתמשת בצילומים בעבודתי, אני משתדלת להתבונן ולרשום שם כדי לנסות לשמר את התחושה שבמקום המיוחד. כך אני מקווה שההתרגשות שבי, כשאני שם, עוברת אל העבודות". את הציורים הראשונים של בתי העלמין הציגה גד בבית יד לבנים שבבית ציזלינג, בעין חרוד מאוחד וכך מעניקה להם משמעות האוצרת ענת ציזלינג: "ועדיין עומדת בעינה השאלה על האוניברסליות של הרגשות האלה. מה מחבר את האדם, שאינו חי במקום, אל פינה זו? ומדוע יבחר אדם לצייר דווקא אותה, להגיע אליה מרחוק, להתבודד ולהתמודד בה עם מהותו? לנו, אנשי עין-חרוד, המארג הזה של חיים ומוות הוא טבעי ומושרש. במסע הלוויה נראה תמיד גם את הצעירים שותפים ולוקחים חלק. גם באזכרות נמצא לעיתים אנשים צעירים יותר, וכמובן, הם שותפים לטקסי האבלות בימי זיכרון. הריטואל הטקסי מחלחל ונספג בנפשם, במקומות שאולי לא יצליחו להגדירם במילים, אבל הוא מאפשר לזהות בכולנו את אחד משיאי הרגעים של חברות, הזדהות וכבוד למקום ולתושביו.." בשנת 2009 הציגה במשכן לאמנות בעין חרוד את "גוש, חלקה, שורה", תערוכה גדולה של ציורים אלה שציירה במשך שלוש שנים. גליה בר אור כתבה בקטלוג התערוכה: "...מרחב שנפרק ונבנה, בין נוף למתחם בנוי המעצב זיכרון, בין תשוקות וחלום של מי שחי כאן, להדי מחלוקות, פנטזיות ועקבות זהויות, דימוי ותחושה שממשיכים להפעים ולטרוד כאן ועכשיו. וככל שנפרקת תחושת הממש, הגופנית, התלת-ממדית של הציור הריאליסטי, ככל שמצטמצמת הפלטה של הצבעים ומשוטח המרחב, כך עולה ומחלחלת החושניות של הציור שמצליח ללכוד הוויה דקה, נדמה בלתי נתפסת, של מרחב בין מרחבים"
גם אחרי שהוצגה התערוכה ממשיכה גד לבוא פעם בשבוע לבתי הקברות בעמק חרוד, לשבת שם ולצייר את נוף המקום, כשהיא ממשיכה ומשלימה אותם בסטודיו. ציורים קטנים מסדרת ציורי בית העלמין בעין חרוד הציגה גד בגלריה העירונית בברייסך, פרייבורג, גרמניה. במשך השנים הציור הריאליסטי עבר שינוי, המרחב התפרק ונבנה, תלת הממדיות של הציור הריאליסטי הלכה והצטמצמה, כמו גם פלטת הצבעים.
מוקי צור מתאר את ציורי בתי הקברות: בציוריה יש ביטוי לניחומים שבצל העצים, הדממה וההתבוננות. היא נעה מציורי נוף מדויקים של העצים העבותים עד להעלאת פרטי פרטים ההופכים את הנוף לטקסטורה מורכבת. ציוריה חושפים את שירת הפרטים הארוגים זה בזה בקומפוזיציה מיוחדת. הלב מכוון למקום האמור לדבר בפרטיו. הצבעים שבהם מגולמות צמרות העצים ושירת העשבים מסביב נעשים אט אט לנוף צהוב השר את הפרטים בטקסט מורכב וכמעט מופשט של תנועות יסוד, של חללים המצטרפים לסבך המצביע על האדמה כמקור חיים. העלה שאיבד את חיבורו לעץ נושר ומרפד את האדמה. השורשים הבולטים, ולעיתים גם גזעים גדועים, מצטרפים אל אריג של זמן הפועם במקצב שונה. גד ממשיכה לצייר בבתי העלמין בעמק יזרעאל.
אדום
על תערוכת היחיד "אדום" שהציגה בגלריה רוטשילד לאמנות ב-2017, כותבת האוצרת סמדר שפי: גד חושפת אור בסכין החיתוך, מבהירה חלקים בציור, עוקבת-לא עוקבת אחר הרישום, והיא כמפסלת פני שטח מחוספסים, חומריים שיוצרים תחושה של בעירה פנימית. העבודות יוקדות, לא שקטות, משתנות.
האיכות הלוהבת, הטמפרטורה הגבוהה של הצבע פועלת כישות כמעט נפרדת מהדימויים. אלו, אוצרי סוד, נדמים כפסטורליים, אך הופכים טורדים: לפני בתים עם גגות רעפים עומדת גדר קוצנית, בינות עצים מתגלים כפרים. ככל שמאריכים בהתבוננות האיכות הרומנטית המסוימת שיש לציורים מתמוססת והדחיפות והעוצמה, הכאב והבוהק של התבוננות במה שמתחת לפני השטח, כמו געש שרק בקושי נותר מרוסן, מתפרץ לפני הצופים ביופי נורא.
הלימס של גרמאניה אינפריור
הלימס של גרמאניה אינפריור (בגרמנית: Niedergermanischer Limes) הוא הגבול לשעבר בין הפרובינקיה הרומית גרמאניה אינפריור לבין אזור גרמאניה. הלימס של גרמאניה אינפריור חילק את חבל הריין בין האזורים ממערב לגדה המערביית של הריין והולנד, שהיו חלק מהאימפריה הרומית, מהאזורים ממזרח לגדה המזרחית של הריין, שנשלטו באופן חלקי בלבד. הלימס של גרמאניה אינפריור הוא מונומנט ארכאולוגי, ומאז 2021 אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
בניית קטע לימס התחילה בתקופת הקיסר אוגוסטוס ובנו החורג המצביא נירון קלאודיוס דרוסוס, שהגדירו את הגבול הטבעי של הריין משנת 15 לפנה"ס. ויתור על כיבושים בגדה הימנית של הריין בשנת 16 לספירה הפך את הריין לגבול הקבוע של האימפריה הרומית. מספר רב של אחוזות כפריות (וילה רוסטיקה) ויישובים נבנו תחת הגנתם. שמותיהם ומיקומם של כמה מקומות הועברו דרך מפת פויטינגר ובאיטינראריום אנטונינוס בפרט.
הטופוגרפיה של הלימס של גרמאניה אינפריור
הלימס של גרמאניה אינפריור לא היה לימס מבוצר עם סוללות, חפירים, גדרות כלונסאות או חומות ומגדלי שמירה, אלא גבול נהר (בלטינית: ripa), בדומה לגבולות על הדנובה והפרת. קו הריין היה מאובטח באמצעות שרשרת מבצרים לחילות עזר.
מסלול הלימס החל בשפך של לים הצפוני, בעיר  מערבית לאוטרכט בהולנד. הלימס היה צמוד לריין והסתיים בשפך הנחל לריין בעיירה, הגבול עם הפרובינקיה הרומית גרמאניה סופריור. על הגדה המזרחית הנגדית של הריין, התחיל הלימס של גרמאניה סופריור-רייטיה במבצר הקטן ריינברוהל (Rheinbrohl).
במסלול לאורך הריין עובר הלימס של גרמאניה אינפריור ארבעה סוגי נופים בעלי טופוגרפיה ומאפיינים טבעיים שונים. הקטע הדרומי והקטן ביותר, בין הנחל וינקסטבאך לאזור שסביב בון, שייך עדיין להרים של, בהם הנהר יוצר עמק צר יחסית בין רכסי ההרים הנמוכים של והרי האייפל. מבון, נפתח עמק הריין ל, שבגדה הימנית של הריין גובל קרוב יחסית לנהר ברכס הנמוך של ובדרום -מזרח ובמזרח עם הרי האייפל ורמות. בשפלת קלן יש קרקע לס פורייה והיא מתאפיינת באקלים מתון מאוד. לכן אין זה מפתיע כי בתקופה הרומית רוב העיירות הכפריות והווילות הכפריות (אחוזות) של גרמאניה התחתונה היו באזור זה. באזור מחנה הלגיון מתרחבת שפלת קלן ל, נוף של. רק מעט מערבית לגבול גרמניה-הולנד של ימינו, למשל באזור המחנה הלגיון, מתמזג מישור הריין התחתון עם אזור הביצות העשיר במים שנוצרו על ידי הנהרות ריין ומז ומסתיים עם שעל הים הצפוני.
התחלה ומערכות צבאיות התקפיות (50 לפנה"ס–16 לספירה)
הצבא הרומי הגיע לראשונה אל הריין, שהפך אחר כך לגבול הצבאי והפוליטי של האימפריה הרומית, תחת פיקודו של יוליוס קיסר במהלך מלחמת גאליה. בתוך אזור זה של גרמאניה התחתונה נוצר חלל מדיני, והוא היה כמעט ריק מאוכלוסייה בשל העובדה ששבט האבורונים שישב שם במקור הושמד על ידי קיסר בתגובה למרד האבורונים, והוא אוכלס מחדש על ידי התיישבותם של שבטי ה והאובים. מדיניות יישוב מחדש מוצלחת התבצעה תחת מרקוס ויפסניוס אגריפה, מושל גאליה פעמיים (39–38 ו-20–19 לפנה"ס). תחת אגריפה קודם פיתוח התשתית באופן אינטנסיבי, במיוחד באמצעות הרחבת רשת הדרכים. לא ידוע האם כבר נשקלה בנקודת זמן זו מדיניות של התרחבות מזרחה, אך על רקע חציית גבולות מתמשכות באמצעות מעברי הריין הגרמניים, ייתכן מאוד שזה היה אפשרי.
המצב השתנה מהותית לכל המאוחר עם התבוסה שנחל המצביא הרומי מרקוס לוליוס (17–16 לפנה"ס) מידי כוח משותף של שבטים גרמאנים (הטנקטרים, הסיקמברים והאוסיפים), שחצו את הריין וחדרו עמוק לתוך גאליה. כתוצאה מתבוסה זו המכונה "" הגיע אוגוסטוס באופן אישי לגאליה בשנת 16 לפני הספירה במטרה ליישב סוף סוף את "השאלה הגרמנית". הוא שהה באזור שלוש שנים, ולאחר שהביס את הרטים והשקיט את האזור שבין הרי האלפים לדנובה, ופרס מחדש משנת 15 לפני הספירה את הצבא בגאליה. קו הריין איבד את אופיו ההגנתי למדי לשעבר והפך לבסיס פריסה התקפי נגד האזורים הגרמאניים ממזרח לנהר. הכוחות ששוחררו לאחר המערכה האלפינית הועברו לריין, ומחנות הלגיונרים הוקמו בניימכן (Ulpia Noviomagus Batavorum) וב (Vetera). ההשערה, שהועלתה על ידי היסטוריונים בעבר, שהאוריינטציה ההתקפית יותר של המדיניות כלפי גרמניה בנקודת זמן זו הייתה מכוונת למעשה לכיבוש שטח גרמניה מהגדה המזרחית של הריין עד לאלבה, מוטלת בספק בספרות העכשווית.
כאשר אוגוסטוס חזר לרומא בשנת 13 לפני הספירה, הוא מסר את הפיקוד העליון לבנו החורג דרוסוס, שהתפרסם בשל מתקפה רחבת היקף נגד הטווטונים בשנים 12–9 לפני הספירה. דרוסוס הוביל בסך הכל ארבע מערכות צבאיות, כאשר הפעילויות העיקריות עברו לאזור שבט ה במהלך העימות. לאחר מותו המוקדם מנפילה מסוסו, נערכו מערכות צבאיות על ידי טיבריוס (9–6 לפני הספירה), לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס (בסביבות שנת 3 לפני הספירה), (סביב תחילת הספירה הנוצרית) ומשנת 4 לספירה שוב על ידי טיבריוס.
אולם באביב שנת 6 לספירה היה צריך לעצור את המבצעים מכיוון שמרד בפרובינקיה פאנוניה המכונה "מלחמת באטו" (בלטינית: Bellum Batonianum) הפך את נוכחות המצביא וחלק מהלגיונות להכרחיים שם. יורשו כמושל, פובליוס קווינקטיליוס וארוס (7–9) היה מצביא מוכשר פחות, ובשנת 9 הוא הוביל לתבוסת קרב יער טויטובורג שבו חוסלו לחלוטין שלושה לגיונות. בתקופה שלאחר מכן פינו הרומאים את כל חיל המצב מהגדה המזרחית של הריין והפחיתו משמעותית את שאיפותיהם הטריטוריאליות כלפי גרמניה. תחת טיבריוס, שחזר בחזרה אל הריין, הייתה המטרה כעת הרחבה וגיבוש גבול הנהר. מספר הלגיונות בריין הוגדל משישה לשמונה.
לאחר שטיבריוס חזר לרומא בשנת 12, קיבל גרמאניקוס את הפיקוד על הריין בשנה שלאחר מכן. הוא הכין התקפות נוספות בגרמניה על הגדה המזרחית של הריין, אך תחילה נאלץ לדכא מרד של הלגיונות בשנת 14, כנגד טיבריוס יורשו של אוגוסטוס. אז החלו הגיחות המורכבות בקנה מידה גדול לתוך גרמאניה מגנה (החלק שממזרח לריין). כאן הוביל גרמאניקוס את האגף הדרומי של הצבא הרומי שפעל ממוגונטיאקום, בעוד ש פיקד על קבוצת הצבא הצפוני שפעלה מווטרה.
לאחר שהמערכות הצבאיות היקרות לא הניבו את ההצלחה המיוחלת עד השנה 16, עצר טיבריוס את המתקפה והורה לגרמאניקוס לחזור לרומא.
מסיום ההתקפות ועד מותו של נירון (16–68)
בתקופה שלאחר מכן התפתח הריין התחתון לגבול הגנתי. הוא נשאר שליו יחסית כגבול זה במשך למעלה מחצי מאה. יוצאי דופן היו המרידות של האיידואים והטרוורים, שהתקוממו בגלל מיסים גבוהים, בשנת 21 לספירה והתקוממות של הפריזים מסיבות דומות בשנת 28 לספירה, שהסתיימה באובדן השטח הפריזי לרומא. שלטונו הקצר של קליגולה כמעט ולא השתקף בחבל הריין, למעט ייסודו של מבצר ואלקנבורג (Praetorium Agrippinae), שהתרחש כנראה בשנים 39–40. תקופתו של הקיסר קלאודיוס, שבשלטונו עבר מוקד המדיניות הצבאית הרומית מגרמאניה לבריטניה, התאפיינה בגרמאניה התחתונה בעיקר בהרחבת רשת הדרכים שחיברה בין המחנות הצבאיים השונים של הריין, כמו גם בהשלמת הלימס של גרמאניה אינפריור על ידי בניית מבצרים נוספים, במיוחד באזור הולנד של ימינו. עם זאת, היו גם עימותים עם השבטים הגרמאניים, כולל פלישה של שבט ה בשנת 47, אשר נהדפה על ידי. שלטונו של הקיסר נירון בחבל הריין כמעט ואינו מוחשי מבחינה ארכאולוגית, וכך היה גם מבחינה היסטורית. למעט ניסיונות ההתיישבות של הפריזים וה בשנים 57–58, שנבלמו על ידי המושל לוקיוס דוביוס אביטוס, כמעט ולא היו אירועים ראויים לציון.
שנת ארבעת הקיסרים והמרד הבטאווי (69–70)
מצב עניינים רגוע יחסית זה השתנה רק עם אירועי 69–70, שטלטלו את האימפריה כולה, שנת ארבעת הקיסרים, ו. בתקופה בעייתית זו, היה הריין אזור של האימפריה שהיה המעורב ביותר באירועים לצד המולדת האיטלקית.
בתחילת שנת 68 התמרד, מושל הפרובינקיה גאליה לוגדוננסיס, נגד נירון. אף על פי שהוא הובס על ידי, הלגאטוס בגרמניה העליונה, כרת וינדקס בינתיים ברית עם גלבה, מושל הפרובינקיה היספניה טארקוננסיס. גלבה הוכרז כקיסר באפריל 68 ובתחילה קיבל את אישור כל המושלים והלגיונות וכן של הסנאט הרומי. אולם בשל כמה החלטות כוח אדם לא פופולריות, הוא קומם עליו עד מהרה את הצבא הרומי בגרמאניה התחתונה נגדו, שבתורו הכתיר ב-2 בינואר 69 את ויטליוס לקיסר. על מנת להבטיח את תביעתו לכס המלוכה ברומא, צעד ויטליוס עם חלקים גדולים מהצבא בשני טורים לאיטליה. ביניהם היו שמונה קוהורטות של חיל העזר של הבטאווים. בסך הכל נסוגו כ-70,000 חיילים מהמחוזות המערביים תוך שהם חושפים בצורה ניכרת את אבטחת הגבול. לאחר הצלחתו הראשונית של ויטליוס, שניצח ב-14 באפריל 69 בקרב בדריאקום את אותו מושל הפרובינקיה לוסיטניה לשעבר, שהפיל את גלבה ב-15 בינואר 69 והפך ליורשו. שמונה הקוהורטות של הבטאווים (כ-4,000 איש) נצטוו לחזור לגבול הגרמני. הם עברו להתגורר בקסרקטין במוגונטיאקום בקיץ 69. בערך באותו זמן (ב-1 ביולי 69) הוכרז טיטוס פלאביוס אספסיאנוס כקיסר נגד ויטליוס במזרח האימפריה, בפרובינקיות מצרים, סוריה ויהודה וכן באזורי הדנובה; חייליו צעדו לעבר רומא.
כאשר ויטליוס הטיל אז מיסים באזורים השבטיים של הבטאווים וה, שנתפשו כשרירותיים, על מנת לחזק את כוחותיו לקראת הסכסוך הקרב עם אספסיאנוס, התקוממו הבטאווים והקנאנפטים יחד עם הפריזים בהנהגתו של האציל והמפקד הבטאווי גאיוס יוליוס קיוויליס. בתחילה, הצטרף קיוויליס בחוכמה לכאורה לצד אספסיאנוס נגד ויטליוס במלחמת האזרחים. משלחת ענישה של הרומאים (תומכי ויטליוס) בראשותו של מוניוס לופרקוס, מפקד הלגיון החמישה עשר פרימיגניה הסתיימה באסון, מכיוון שבמהלך הקרב החליפו חילות העזר הבטאווים צדדים וחילות העזר של האוביאניים והטרוורים נמלטו. שרידי החיל הצליחו להציל את עצמם ולהגיע למבצר בווטרה רק בקושי רב.
המרד תפס תאוצה כאשר, במהלך קיץ 69, צעדו שמונה הקוהורטות של הבאטווים שהיו מוצבים במוגונטיאקום צפונה וחברו לכוחותיו של קיוויליס. קיוויליס השביע אותם לשמור אמונים לאספסיאנוס ועתה קרא לכוחות בווטרה להצטרף לכוחות של השושלת הפלאבית (משפחתו של אספסיאנוס). חיל המצב הוותיק, עם זאת, נשאר נאמן לוויטליוס. חומות ומחנות המחנה חוזקו, אך לא הייתה מספיק צידה במחנה כדי לעמוד במצור ממושך. לאחר ניסיון תקיפה ראשון שנכשל, עברו כוחותיו של קיוויליס, שכבשו בינתיים מהרומאים את כל האזור משתי גדות הריין, לצור על המבצר. הצי של קיוויליס שלט גם בנהר הריין עצמו, וכתוצאה מכך הורעב חיל המצב במחנה. צבא חילוץ המורכב מחיילי הלגיון החמישה עשר פרימיגניה בפיקודו של גאיוס דיליוס ווקולה (Gaius Dillius Vocula) הוצעד מדרום, התאחד במחנה הצבאי נובאיסיום (Novaesium) עם הלגיון השישה עשר גאליקה, אך לא העז לחדור הלאה לאזור שמסביב לווטרה. בינתיים צבאו של קיוויליס גדל ללא הרף כשקיבל זרם מתנדבים כמעט מכל אזורי גרמאניה והחל לכסות את שטחי המורינים, המנפים, האובירים והטרוורים, כלומר לבזוז את כל חבל הריין עד למוזל ולחוף הים הצפוני. טבעת המצור סביב וטרה התחזקה עוד יותר.
בערך באותה תקופה ניצח אספסיאנוס בקרב בדריאקום בצפון איטליה ב-24 באוקטובר 69. הידיעה על כך, כמו גם בקשתו של אספסיאנוס לקיוויליס להפסיק את פעולות הלחימה, היו אמורות להגיע לריין התחתון בתחילת נובמבר של אותה שנה. אף על פי כן הבטאווי התעלם מכך, ובמקום זאת שלח חלק מחייליו נגד ווקולה והמשיך במצור על וטרה. ווקולה ניצח את הכוחות שנשלחו נגדו וצעד אל וטרה ושחרר אותה מהמצור. עם זאת, מצב האספקה נותר בלתי יציב, המורדים עדיין שלטו באזור שמסביב ווקולה לא הצליח לרדוף אחרי כוחותיו המובסים של קיוויליס. ווקולה השאיר בווטרה חיל מצב בן 1,000 חיילים ששימשו לאבטחת האפסניה, ונסוג לנובאיסיום. קיוויליס שב והטיל מצור על המחנה בווטרה בסוף דצמבר 69. כאמור, ווקולה נסוג לנובאיסיום כשהוא נרדף על ידי קיוויליס, שכבש את גלדובה ופרשיו הגיעו עד נובאיסיום. בחודשים הבאים התרחשו אירועי המלחמה העיקריים בדרום הריין, שם התקוממו כמה שבטים גאליים, כולל הטרוורים, נגד שלטונו של אספסיאנוס יחד עם הלגיונות ששמרו אמונים לוויטליוס. הכוחות שנשארו במחנה הלגיון וטרה נכנעו לאחר שהצידה אזלה במרץ 1970.
אספסיאנוס הקים בינתיים כוח משלוח של תשעה לגיונות לגרמניה. התוכניות לכבוש מחדש את השטחים של הריין הוכנה על ידי ובוצעו בהצלחה על ידי אפיוס אניוס גאלוס (Appius Annius Gallus) באזור הריין העליון וקווינטוס פטיליוס קריאליס (Quintus Petillius Cerialis) באזור הריין התחתון. ביולי 70 נערך "הקרב בווטרה" המכריע, שנמשך יומיים, ולאחר קרב אחרון בסתיו 70 הלחימה הסתיימה סוף סוף במשא ומתן לשלום.
מהקיסרים הפלאבים עד הקיסרים החיילים (71–284)
בשל ההתנהגות של רוב היחידות על הריין במהלך העימותים הקודמים, אורגנו מחוזות צבא הריין מחדש לחלוטין. לאחר מכן, התקופה הפלאבית באזור הריין נותרה שקטה יחסית למעט שני אירועים: בסביבות 77–78 הוביל גאיוס רטיליוס גאליקוס (Gaius Rutilius Gallicus) מערכה נגד הברוקטרים בהשתתפות הלגיון השישי, שבמהלכו נתפסה מגדת העתידות וֶלֶדֵה שהובילה את המרד. במהלך המרד של אנטוניוס סטורנינוס נגד דומיטיאנוס בשנת 89, הלגיונות של הריין נותרו נאמנים לקיסר והיו מעורבים בחלקם בדיכוי המרד על ידי הלגאטוס של גרמאניה התחתונה אולוס בוקיוס לאפיוס מקסימוס (Aulus Bucius Lappius Maximus).
אפילו בתקופת חמשת הקיסרים הטובים המשיך גבול הריין להיות שליו והפרובינקיה של גרמאניה אינפריור (גרמאניה התחתונה) החלה לפרוח כלכלית. אם תחילה פרס טראיאנוס את הכוחות של הצבא בגרמאניה התחתונה כפי שהיה קיים מאז הפלאבים, עד מהרה הוא צמצם את מספר הלגיונות בריין התחתון מארבעה לשלושה (מחנות בונה, וטרה ונוביומגוס) ולכל המאוחר מסביבות 104 רק לשניים (בונה ווטרה). גרמאניה התחתונה לא הושפעה מ, שהשפיעו קשות על הפרובינקיות גרמאניה סופריור ורייטיה. קלודיוס אלבינוס שעתיד להכריז על עצמו קיסר מאוחר יותר התמודד בקלות עם פלישה גרמנית קלה. המדיניות המיטיבה של (שושלת הקיסרים שהתחילה עם ספטימיוס סוורוס) כלפי חייליהם הבטיחה שגשוג גובר של הלגיונרים וכוחות העזר בפרובינקיות של הגבול. בניגוד לגרמאניה העליונה, גרמאניה התחתונה לא הושפעה באופן ישיר מהופעתם הראשונה של שבטי האלמאנים, אך סיפקה כוחות להתקפת הנגד של קרקלה בשנת 213. עם הקמת היחידות המכונות Numerus נעשה שימוש בסוג שירות חדש בפעם הראשונה. ייתכן שההתקפות הגרמאניות על אזור הריין התחתון כבר התרחשו בידי יורשיו של קרקלה, אלאגבאלוס ואלכסנדר סוורוס, אולם, הריין לא הושפע במידה רבה כמו גרמאניה סופריור מהפלישה האלמאנית הגדולה הראשונה בשנת 233.
המבנה
פריסת הכוחות הפרטניים מראה עד כמה הבינה ההנהגה הצבאית הרומית כיצד להתאים את עצמה לדרישות הצבאיות-גאוגרפיות והתפעוליות. הקטע הדרומי ביותר של הלימס של גרמאניה אינפריור בין מבצר למחנות הלגיון של בון לא היה מאובטח באמצעים צבאיים. הגדה המזרחית של הריין הייתה נטולה התנחלויות יחסית, והמכשול הטבעי שעמק הריין מייצג בקטע זה היה הגנה מספקת כנגד גישת אויב.