cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלפונס מוכה
ביוגרפיה ואמנותו
ב-1887 עבר מוכה לפריז, והמשיך את לימודיו באקדמיות לאמנות, בעודו עובד כמעצב גרפי של מודעות ושערים למגזינים מצוירים. ב-1894 עיצב כרזה ליתוגרפית של השחקנית המובילה שרה ברנאר ל"תיאטרון הרנסאנס". כרזה זו הביאה לו פרסום רב והזמנות עבודה רבות נוספות. מוכה היה צייר פורה, והוציא תחת ידו זרם של ציורים, כרזות, מודעות, איורים לספרים ולמגזינים, וכן עיצובים לתכשיטים, שטיחים, ניירות טפט ותפאורות לתיאטרון, כולם בסגנון שנודע כ"אר נובו". עבודותיו הציגו לעיתים קרובות נשים נאות וצעירות בתנועות זורמות, כשהן עטופות בגלימות ובצעיפים, לרוב מוקפות בפרחים, שלעיתים יצרו צורת הילה מסביב לראשן, באופן שהזכיר איקונוגרפיה דתית. סגנונו הפך מודל לחיקוי. מוכה עצמו השתדל להרחיק את עצמו מכל סגנון, והתעקש כי עבודותיו נובעות לא מנאמנות לסגנון אמנותי, כי אם מזרימה פנימית. הוא הכריז כי האמנות היא אך דרך להתקשרות רוחנית ולא עוד. מכאן התסכול שחש סביב הפרסום והתהילה שלהם זכו האלמנטים המסחריים של עבודתו.
מוכה שהה בארצות הברית בין 1904 ל-1910, ולאחר מכן שב לצ'כיה והתיישב בפראג, בה עיצב את התיאטרון לאמנויות היפות ובניינים נוספים בעיר.
כאשר קיבלה צ'כוסלובקיה את עצמאותהּ, לאחר מלחמת העולם הראשונה, עיצב מוכה את בולי הדואר ושטרות הכסף של המדינה החדשה.
מוכה בילה שנים רבות בעבודה על יצירה שאותה ראה כחשובה ביותר: האפוס הסלאבי (Slovanská epopej) – סדרת ציורי ענק המתארת את ההיסטוריה של העמים הסלאביים, שהוענקה לעיר פראג ב-1928. הציורים מוצגים בארמון העיר מוראבסקי קרומלוב, ומזה שנים מתקיים פולמוס ער בעניין העברתם לגלריה מיוחדת בפראג, בהתאם להוראותיו של הצייר.
בשנת 1931 יצר ויטראז' בקתדרלת ויטוס הקדוש בפראג בסגנון אר נובו.
עליית הפאשיזם בשנות ה-30 הביאה להכרזת עבודותיו של מוכה, כמו גם הלאומנות הסלאבית שלו, כ"ריאקציונריות". כאשר כבשו הנאצים את צ'כוסלובקיה בשנת 1939 נאסר מוכה על ידי הגסטאפו. במהלך המעצר חלה בדלקת ריאות. לאחר שיחרורו לא החלים, ומת כתוצאה מזיהום בריאותיו.
בעת מותו נחשב סגנון האר נובו של מוכה כמיושן. בנו, ייז'י מוכה, הקדיש את חייו לכתיבה על אביו ולהחזרתו לתודעת הציבור. העניין בסגנונו של מוכה פרח בשנות ה-60, ומאז נשאר מוכה בתודעתם של ציירים ומעצבים. "מוזיאון מוכה" בפראג מציג תערוכות קבע העוסקות באמן וביצירתו.
סימוני תנועה בכביש
סימון כבישים היא שיטה המשמשת להכוונת נהגים והולכי-רגל בדרך באמצעות שרטוט קווים וסימנים על דרך ובעיקר על כביש. שיטה זו נלווית לשתי שיטות נוספות להכוונת הנהגים והולכי-הרגל: רימזור ותימרור.
סימון כבישים מורה כיצד לנהוג או ללכת בקטעי הדרך השונים; כך לדוגמה קו רציף במרכז הכביש מורה על איסור לעקוף רכב תוך שימוש בנתיב הנגדי, וקו מקוטע - על היתר. קו בצבע צהוב מורה על שולי הדרך, וקו כפול בצבע זה מורה על נתיב תחבורה ציבורית. קו כתום מורה על סימון זמני של כביש שנמצא תחת עבודה. קווים מלבניים עבים הנמתחים אופקית בין שני צידי הכביש מורים על מעבר חצייה.
ישנם סימונים בצידי הכביש המיועדים לתחום את החניות.
בישראל התחום נמצא תחת אחריות החברה הלאומית לדרכים.
טכניקת הצביעה
לצורך הסימון משתמשים בצבעים שזמן הייבוש שלהם קצר ומקדם החיכוך שלהם גבוה. את הצבעים מיישמים בשיטת האיירלס.
סנט מר אגליז
סנט מר אגליז (בצרפתית: Sainte-Mère-Église) היא קומונה במחוז מאנש בצפון מערב צרפת, בחבל נורמנדי.
היא מוזכרת לראשונה בכתבים לטיניים במאה ה־11 בשם Sancte Marie Ecclesia (כנסיית מרי הקדושה) ובנורמנית בשם Saincte Mariglise. הייתה מעורבת במלחמת מאה השנים ובמלחמות הדת בצרפת.
במלחמת העולם השנייה
חשיבותה ופרסומה של העיירה היה במלחמת העולם השנייה. בגלל קרבתה לחופי הנחיתה יוטה ואומהה ושליטתה על כביש בו יכלו הגרמנים להעביר כוחות להדיפת הנוחתים בחופים אלה, היה צורך לכבוש אותה טרם הנחיתה.
המשימה הוטלה על הדיוויזיה המוטסת ה־82 ועל הדיוויזיה המוטסת ה־101. הצנחנים הוטסו למקום במטוסי C-47 Skytrain ("רכבת־שמיים") ובגלל טעות צנחו בתוך העיירה בשעה 1:40 ב־6 ביוני 1944. השריפות שפרצו בעיירה עקב הפגזתה האירו את המקום ועשו את הצנחנים מטרות קלות לגרמנים על הקרקע.
המקרה המפורסם הוא של הצנחן ג'ון סטיל מרגימנט הצנחנים ה־505 שמצנחו נתקע במגדל הכנסייה והוא נשאר תלוי במשך שעתיים וצפה בקרב שמתחתיו. הוא דימה את עצמו כמת ונשבה על ידי הגרמנים אך הצליח להימלט וחזר ליחידתו. הוא עוטר בכוכב הארד ובלב הארגמן. בסרט היום הארוך ביותר מגלם את תפקידו השחקן רד באטנס.
כיום מוצגת על מגדל הכנסייה, בובת צנחן התלוי על מצנח.
סמל העיירה מורכב מאריה הזהב - סמל דוכסות נורמנדי, מעליו כנסיית סנט מר אגליז ומעליה שני מצנחים.
ב־1964 נפתח במקום מוזיאון הכוחות המוטסים בטקס בנוכחות הגנרלים מת'יו רידג'וויי וג'יימס גאווין. במוזיאון יש שלושה ביתנים:
איזביצקי
איזביצקי הוא שם משפחה פולני.
גמר ליגת האלופות 2004
גמר ליגת האלופות 2004 התקיים בפלטינס ארנה בגלזנקירכן, גרמניה ב-26 במאי 2004, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת היא פורטו מפורטוגל, שניצחה במשחק את קבוצת מונקו, השייכת לנסיכות מונקו ומייצגת את צרפת, בתוצאה 0–3. את השערים לפורטו כבשו קרלוס אלברטו, מצטיין המשחק דקו ודמיטרי אלניצ'ב.
פורטו הגיעה לגמר בפעם השנייה בתולדותיה, זכתה בתואר בפעם השנייה, ולראשונה מאז, אז ניצחה בגמר את באיירן מינכן. בכך היא השוויתה את הישגה של נוטינגהאם פורסט מאנגליה, עם מספר הזכיות הגבוה ביותר ללא הפסד בגמר, עם שתי זכיות. היא הייתה לקבוצה הראשונה מפורטוגל שמגיעה לגמר ליגת האלופות מאז בנפיקה ליסבון בעונת. למונקו הייתה זו הופעת הבכורה בגמר ליגת האלופות, והיא הפכה לקבוצה הצרפתית הרביעית בהיסטוריה שמופיעה בגמר המפעל (אחרי אולימפיק מרסיי, סטאד ריימס וסנט אטיין). בפעם הראשונה מאז הקמת ליגת האלופות, ולראשונה מאז גמר גביע אירופה לאלופות 1991, לא הופיעה בגמר אף נציגה מאנגליה, גרמניה, ספרד או איטליה.
שתי הקבוצות נחשבו לאנדרדוג מובהק במהלך הטורניר, ושתיהן הדיחו בשלב הנוק-אאוט של הטורניר אלופות אירופה לשעבר, כשפורטו הדיחה את מנצ'סטר יונייטד מאנגליה בשמינית הגמר, ומונקו הדיחה את שיאנית הזכיות ריאל מדריד מספרד בשלב רבע הגמר. את שתי הקבוצות הדריכו מאמנים צעירים ומבטיחים, כשאת מונקו הדריך דידייה דשאן, ואת פורטו הוביל ז'וזה מוריניו. יומיים לאחר הזכייה חתם מוריניו בקבוצת צ'לסי האנגלית.
לפורטו היה זה תואר אירופי שני ברציפות, לאחר זכייתה בגביע אופ"א בעונת, גם כן תחת הדרכתו של מוריניו.
פורטו
בהגרלת שלב הבתים שובצה פורטו בבית ו', יחד עם ריאל מדריד, אולימפיק מרסיי ופרטיזן בלגרד. לאחר תיקו במשחק החוץ מול פרטיזן והפסד ביתי לריאל מדריד, לאחר שכבר הובילה במשחק, השכילה פורטו לצבור נקודה אחת בלבד בשני המשחקים הראשונים. אמנם, הקבוצה ידעה להתאושש ורשמה רצף של שלושה ניצחונות רצופים, ביניהם שני ניצחונות רצופים מול מרסיי, ובמחזור הסיום, לאחר שכבר הבטיחה את עלייתה, סיימה בתיקו מול ריאל מדריד. פורטו כבשה בכל אחד ממשחקי שלב הבתים לפחות שער אחד, וסיימה שנייה בטבלת הבית.
בשלב שמינית הגמר פגשה פורטו את אלופת אירופה לשעבר, מנצ'סטר יונייטד. המשחק הראשון נערך באצטדיון הדרגאו, ביתה של פורטו. מנצ'סטר יונייטד הובילה במשחק, אך פורטו רשמה מהפך מרשים עם שני שערים של בני מקארתי, והגיעה לגומלין ביתרון של שער. במשחק הגומלין באולד טראפורד כבש פול סקולס שער יתרון עבור מנצ'סטר, שהקנה לה יתרון בשערי חוץ בסיכום שני המשחקים, אך בדקה האחרונה כבש קושטיניה שער שוויון דרמטי ששלח את פורטו לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה פורטו את אולימפיק ליון מצרפת, שהייתה לקבוצה השנייה מתוך שלוש קבוצות צרפתיות שפורטו פגשה במהלך הטורניר. פורטו ניצחה במשחקה הביתי בתוצאה 0–2, ובמשחק הגומלין הובילה פעמיים, מצמד שערים של מאניש, אך ליון הצליחה להשוות פעמיים בדרך לשוויון 2-2, שהספיק לפורטו כדי להעפיל לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה פורטו קבוצה מפתיעה נוספת, דפורטיבו לה קורוניה מספרד. השער היחיד בשני המשחקים נכבש במשחק הגומלין באצטדיון ריאזור, ביתה של לה קורוניה, כשבדקה ה-60 כבש דרליי בפנדל והעלה את פורטו לגמר עם 0–1 בסיכום שני המשחקים.
מונקו
בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה מונקו בבית ג', לצידן של דפורטיבו לה קורוניה, פ.ס.וו. איינדהובן וא.א.ק. אתונה. לאחר שני ניצחונות, בחוץ מול איינדהובן (1–2) ובבית מול א.א.ק. אתונה (0–4), הפסידה מונקו בחוץ משער בדקות הסיום, 0-1 ללה קורוניה. במשחק הבא, אירחה מונקו את לה קורוניה, והפעם הביסה אותה בתוצאה 3–8, שיא השערים למשחק בעידן ליגת האלופות. חלוץ הקבוצה, דדו פרשו, כבש ארבעה שערים באותו משחק. מונקו המשיכה לשתי תוצאות תיקו וסיימה את שלב הבתים עם 11 נקודות והמקום הראשון בבית, כשהיא מקדימה את לה קורוניה בנקודה אחת.
בשלב שמינית הגמר פגשה מונקו את לוקומוטיב מוסקבה הרוסית. במשחק הראשון, באצטדיון לוקומוטיב, מונקו הפסידה בתוצאה 1–2, אך ניצחון ביתי 0–1 משער של פרשו בגומלין העלה אותה בזכות שערי החוץ לשלב רבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה מונקו את קבוצת הפאר הספרדית, ריאל מדריד. מונקו הגיעה לאצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד כאנדרדוג מובהק, והצליחה להוביל במחצית בתוצאה 0–1 משער של סבסטיאן סקילאצ'י, אך ריאל מדריד הפכה את התוצאה במחצית השנייה עד ליתרון של 1–4. פרננדו מוריינטס, שהושאל באותה העונה מריאל מדריד למונקו, כבש מול קבוצת האם שלו שבע דקות לסיום כדי לקבוע 2–4. במשחק הגומלין באצטדיון לואי השני, ביתה של מונקו, ריאל מדריד הובילה 0–1 משערו של ראול, שקירב אותה לחצי הגמר, אך מהפך מרשים של מונקו, שהחל בשער שוויון של לודוביק ז'ולי בתוספת הזמן של המחצית הראשונה, והמשיך בשער נוסף של ז'ולי ושער נוסף של מוריינטס מול קבוצת האם שלו, קבעו ניצחון 1–3 והעלו את מונקו לחצי גמר המפעל בזכות שערי חוץ.
בחצי הגמר שוב הפגינה מונקו יכולות קאמבק מרשימות. היא פגשה את צ'לסי מאנגליה, וניצחה 1–3 במשחק הבית. במשחק הגומלין בסטמפורד ברידג', צ'לסי כבר הובילה 0–2, תוצאה שהייתה מעלה אותה בזכות שערי החוץ, אך מונקו חזרה והשוותה ל-2-2, על מנת להעפיל לראשונה בתולדותיה לגמר המפעל.
מחצית ראשונה
מונקו פתחה את המשחק בצורה טובה, כשכבר לאחר שתי דקות, קפטן מונקו לודוביק ז'ולי יצא להתקפה מתפרצת, אך שוער פורטו, ויטור באיה, יצא כ-20 מטר משערו והרחיק את הכדור. לאחר 23 דקות, ז'ולי נפצע והוחלף על ידי דדו פרשו. סרט הקפטן הועבר לג'וליאן רודריגז. בדקה ה-39 נכבש השער הראשון במשחק והיחיד במחצית הראשונה. כדור שהוגבה על ידי פאולו פריירה לכיוון הרחבה מאגף ימין, מצא את קרלוס אלברטו, חלוצה של פורטו שהיה אז בן 19 בלבד, שהצליח להשתלט ולבעוט את הכדור הקופץ בתוך הרחבה לפינה הגבוהה של שוער מונקו, פלביו רומא. במהלך החגיגות הוריד השחקן את חולצתו, וספג כרטיס צהוב, אחד מבין שלושה שנשלפו במשחק - כולם לחובת פורטו. המחצית הגיעה לסיומה בתוצאה 0–1 לפורטו.
מחצית שנייה
המחצית השנייה נפתחה כשפורטו נסוגה אחורה ומזמינה את מונקו להתקיף. חסרונו של ז'ולי הורגש, מונקו חסרה יצירתיות בחלק הקדמי, ונתפסה שוב ושוב במלכודת הנבדל של פורטו. בסך הכל נתפסה מונקו 19 פעמים בנבדל במהלך המשחק. כעבור שעה של משחק, הוחלף כובש השער קרלוס אלברטו בדמיטרי אלניצ'ב. 11 דקות אחר כך, בדקה ה-71, איבד פרננדו מוריינטס כדור עמוק בחלק המגרש של פורטו, שיצאה למתפרצת, ובסיומה חילופי מסירות בין אלינצ'ב לדקו הסתיימו בבעיטה מדויקת של דקו מתוך הרחבה אל הרשת. ארבע דקות בלבד אחר כך, התקפה מתפרצת נוספת של פורטו הגיעה לדרליי, שמסר לרחבה כדור שפגע בסבסטיאן סקילאצ'י, שנכנס לשחק רק שלוש דקות קודם לכן. הכדור הקופץ הגיע לאלניצ'ב שפרץ לבד לגמרי באגף שמאל של הרחבה, והמחליף הוסיף שער שלישי לזכות קבוצתו עם בעיטה חזקה וגבוהה מול רומא שיצא לעברו. היה זה השער שקבע את תוצאת הסיום, 0-3 לפורטו שזוכה בתואר השני בתולדותיה.
עונת 2000/2001 בליגת העל בכדורגל
עונת 2000/2001 בליגת העל הייתה העונה השנייה של ליגת העל כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 12 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 3 סיבובים בני 11 משחקים כל אחד - 33 מחזורים בסה"כ. לאחר שלב זה הליגה פוצלה לשני בתים וקבוצות בכל בית שיחקו ביניהן. בכך מספר המחזורים הכולל היה 38. בעקבות הקטנת הליגה מ-14 קבוצות בעונה הקודמת, הקבוצה היחידה שעלתה לליגת העל לקראת עונה זו הייתה הפועל צפרירים חולון. העונה החלה ב-12 באוגוסט 2000 והסתיימה ב-26 במאי 2001. העונה הסדירה הסתיימה בזכייה של מכבי חיפה באליפות, אחרי 7 שנים ללא התואר, וקשר הקבוצה יוסי בניון היה המבשל המצטיין בליגה עם 12 בישולים ונבחר לכדורגלן העונה בישראל. לרגל זכייתה של חיפה באליפות נכתב השיר "הנה היא עולה". מלך השערים של העונה היה אבי נמני ממכבי תל אביב עם 25 שערים.
בסיום העונה בני יהודה תל אביב והפועל צפרירים חולון ירדו ליגה. הקבוצות שעלו מהליגה הלאומית לליגת העל בתום העונה היו הפועל באר שבע ומכבי קריית גת.
אדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג
אדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג (בגרמנית: Prinzessin Adelheid zu Hohenlohe-Langenburg; 20 ביולי 1835 - 25 בינואר 1900), הייתה אשתו של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, ואמה של אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה.
ביוגרפיה
אדלהייד נולדה ב-20 ביולי 1835 בלנגנבורג, לארנסט הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ולפאודורה, נסיכת ליינינגן, בתם של אמיך קרל, נסיך ליינינגן וויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד.
בשנת 1852 זמן קצר לאחר שנפוליאון השלישי הוכתר כקיסר צרפת, הוא ביקש את ידה של אדלהייד, שהייתה אחייניתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ובכך לקדם ברית בין צרפת לבריטניה. ויקטוריה ובעלה אלברט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה לא התלהבו מהרעיון, ובשל כך סירבו הוריה להצעה.
ב-11 בספטמבר 1856 התחתנה אדלהייד עם פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, ממנו נולדו לה 7 ילדים. בתחילה התגוררו בני הזוג באחוזת דולציג בפרוסיה, אולם לאחר מותו של פרדריק השביעי, מלך דנמרק עברה המשפחה לקיל, בעקבות טענתו של בעלה פרידריך לדוכסות שלזוויג-הולשטיין. לאחר מלחמת שלזוויג השנייה סופחו הדוכסויות לפרוסיה, והמשפחה חזרה לאחוזת דולציג. בשנים שלאחר מכן התגוררו בני המשפחה לסירוגין באחוזת דולציג, גותה ואחוזת המשפחה בפרימקנאו.
בשנת 1880 מת בעלה פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, ובשנת 1881 התחתנה בתה אוגוסטה ויקטוריה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג עם וילהלם, נסיך פרוסיה. לאחר נישואי בתה עברה אדלהייד להתגורר בדרזדן, שם העסיקה את עצמה בעיקר בציור ובמוזיקה. בשנת 1888 הוכתרו בתה וחתנה לקיסרי גרמניה, וב-25 בינואר 1900 מתה מריה אדלהייד בביתה בדרזדן.
משפחתה
ב-11 בספטמבר 1856 התחתנה אדלהייד עם פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
אנג'י דיקנסון
אנג'י דיקנסון (באנגלית: Angie Dickinson; נולדה ב-30 בספטמבר 1931) היא שחקנית אמריקאית זוכת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה לשנת 1974 על תפקידה בסדרת המשטרה "אשת משטרה". דיקנסון היא כוכבת הסרטים "ריו בראבו", "האחד עשר של דני אושן", "קפטן ניומן" ו"לבוש לרצח".
ביוגרפיה
דיקנסון נולדה בשם אנג'לינה בראון בעיר קולם שבדקוטה הצפונית למשפחה ממוצא גרמני קתולי. בתם של פרדריקה ולאו הנרי בראון שהיה עורך העיתון המקומי בעיר. היא גדלה בעיר ברבנק שבקליפורניה ולמדה ב"מכללה הקהילתית גלנדייל". דיקנסון היא בעלת תואר בעסקים מהמכללה הקתולית הפרטית "מכללת הלב הטהור" שבלוס אנג'לס.
שינתה את שמה לאנג'י דיקנסון לאחר שנישאה בשנת 1952 לשחקן הפוטבול ג'ין דיקנסון.
קולנוע
דיקנסון החלה את הקריירה הקולנועית שלה בשנות ה-50 במערבון "Gun the Man Down" בהפקתו של ג'ון ויין ובסרט המלחמה של סמואל פולר "שער סין". היא התגלתה לראשונה במערבון "ריו בראבו" של הווארד הוקס בתפקיד האישה המסתורית "נוצות" ובסרט הפשע של לואיס מיילסטון "האחד עשר של דני אושן" בתפקיד ביאטריס אשתו של דני אושן (פרנק סינטרה). דיקנסון זכתה למעמד של שחקנית מוערכת בתעשיית הסרטים במהלך שנות ה-60 בזכות תפקידיה בדרמה הקומית "קפטן ניומן", בתור הרופאה הצבאית לוטננט פרנסי קורם, בדרמה של ארתור פן, "המרדף", בתור רובי אשתו של השריף קאלדר (מרלון ברנדו), בסרט המלחמה "הטל צל ענק" בתור אמה, אשתו האלוף דוד מרכוס (קירק דאגלס) ולצידו של הכוכב לי מרווין, בסרטי הפשע "הרוצחים " של דון סיגל, בתור שילה פאר האישה של ג'וני נורת' (ג'ון קסאווטס) ו-"Point Blank" (1967) של ג'ון בורמן.
לאחר מספר שנים בהן התמקדה בקריירת טלוויזיה חזרה דיקנסון בשנת 1980 לתעשיית הקולנוע לאחר שנבחרה על ידי הבמאי בריאן דה פלמה לאחד מהתפקידים הראשיים במותחן "לבוש לרצח". דיקנסון הופיעה בסרט בתפקיד עקרת הבית קייט מילר לצידו של מייקל קיין וזכתה על הופעתה בפרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר. מבקרי הקולנוע ציינו את המעבר שעשתה דיקנסון מכוכבנית לגיטימית בצעירותה לסמל מין בבגרותה.
בשנת 2000 השתתפה דיקנסון בדרמה "תעביר את זה הלאה" בתפקיד גרייס אמה של האם החד הורית ארליין מק'קיני (הלן האנט). בשנת 2001 השתתפה בתפקיד קטן בשובר הקופות המצליח "אושן 11", דיקנסון הייתה לשחקנית היחידה שהופיעה בסרט זה וגם בעיבוד הקודם "האחד עשר של דני אושן".
טלוויזיה
דיקנסון החלה את קריירת המשחק שלה כשחקנית אורחת בטלוויזיה. היא התפרסמה ככוכבת טלוויזיה מוערכת לאורך שנות ה-70 בזכות משחקה בתור שוטרת משטרת לוס אנג'לס, סמלת סוזן "פפר" אנדרסון, בסדרת הדרמה "אשת משטרה". הסדרה הייתה להצלחה בארצות הברית ובעולם ועל תפקידה בסדרה זכתה דיקנסון בשנת 1974 בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.
דון בייקון
דונלד ג'ון בייקון (באנגלית: Donald John Bacon; נולד ב-16 באוגוסט 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת נברסקה, מאז 2017. טרם היבחרו לקונגרס שירת בחיל האוויר של ארצות הברית בין השנים 1985–2014, והשתחרר בדרגת בריגדיר גנרל.
ביוגרפיה
בייקון הוא במקור מאילינוי, בנם של דון וג'ואן בייקון מבורבונה (Bourbonnais). הוא גדל בחווה חקלאית שביישוב מומנס וסיים את לימודיו באקדמיה הבפטיסטית גרייס בקאנקקי.
בייקון למד באוניברסיטת צפון אילינוי וקיבל מינוי קבע בכוחות המזוינים של ארצות הברית באמצעות תוכנית ROTC של חיל האוויר האמריקאי, ובשנתו האחרונה כסטודנט התמחה במשרדו של אדוארד רל מדיגאן בוושינגטון הבירה. בקריירה הצבאית שלו התמחה בלוחמה אלקטרונית, מודיעין צבאי, סיורי לוחמה ועניינים ציבוריים, והוסמך כ"מאסטר בניווט". הוא שירת כמפקד כנף בבסיס רמשטיין שבגרמניה ובמטה הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית בשבסיס חיל האוויר אופוט בנברסקה, כמפקד להק ומפקד טייסת בבסיס חיל האוויר דייוויס–מונת'אן (Davis–Monthan) באריזונה, וכמפקד טייסת שילוחים בעיראק.
בייקון השלים לימודי תואר שני ממכללת המלחמה הלאומית של האוניברסיטה לביטחון לאומי, ומאוניברסיטת פיניקס. במשימתו האחרונה שירת כמנהל אסטרטגיית מודיעין, מעקב וסיור במטה חיל האוויר של ארצות הברית בפנטגון. בשנת 2014 פרש בייקון מחיל האוויר של ארצות הברית. במהלך 29 שנותיו בחיל האוויר עוטר במדליית השירות המצוין של חיל האוויר, פעמיים בלגיון ההצטיינות ובכוכב הארד. בשנת 2009 אף נבחר למפקד חיל האוויר המצטיין באירופה. בטרם נכנס לפוליטיקה של ארצות הברית היה עוזרו של חבר הקונגרס ג'ף פורטנברי.
בבחירות 2016 זכה בייקון בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס השני של נברסקה בבית הנבחרים של ארצות הברית, מחוז בחירה המורכב מרובע עירוני ופרוורי באזור המטרופולין של אומהה. מערכת הבחירות בין בייקון לנציג המחוז המכהן, בראד אשפורד הדמוקרטי, נחשבה לצמודה, עם יתרון קל לאשפורד. במהלך הבחירות הודיע כי אין בכוונתו להצביע למועמד מפלגתו לנשיאות דונלד טראמפ. ב-8 בנובמבר 2016 ניצח בייקון את אשפורד, אחרי שגרף 48.9% מקולות הבוחרים לעומת 47.7 האחוזים שגרף אשפורד. הוא היה הרפובליקני היחיד שהביס נציג דמוקרטי מכהן בבחירות 2016 לבית הנבחרים.
לאחר היבחרו ב-2016 בייקון הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2017. במהלך כהונתו הראשונה כיהן כחבר בוועדת החקלאות ובוועדת ביטחון המולדת של בית הנבחרים, כמו גם בוועדת הכוחות המזוינים. הוא הצביע עם המפלגה הרפובליקנית ובהתאם לעמדת הנשיא דונלד טראמפ ברוב המכריע של הזמן (96.9% ו-94%, בהתאמה). בייקון נבחר מחדש בבחירות 2018, ובקונגרס ה-116 המשיך לשמש כחבר בוועדת החקלאות ובוודעדת הכוחות המזוינים. במושב זה עלה דירוגו הדו-מפלגתי למקום ה-31 בידי מרכז לוגאר, ועם המפלגה הרפובליקנית הצביע ב-87.5% מהזמן. בייקון מתנגד להפלות אלא אם מדובר בהכרח כדי להציל את חיי האם, תומך בבניית חומת טראמפ לאורך גבול ארצות הברית–מקסיקו, והביע תמיכה בהכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל.
בשנת 2019 קרא בייקון לחיל ההנדסה של צבא ארצות הברית לייעל את תגובתו לשיטפונות במערב התיכון ודחף לסבסד תשלומי מסים עבור שטחים חקלאיים שהוצפו ועבור ובסיס חיל האוויר אופוט. הוא מתנגד ללגליזציה של סמים קלים ותומך בביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. בייקון נחשב לתומך נלהב של הרפובליקה הסינית, וב-2019 ביקר בטאיפיי ביחד עם יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית פול ראיין וחבר הקונגרס סלוד קרבחאל לשם ציון 40 שנה ל"חוק היחסים עם טאיוואן".
הבחירות הכלליות בגרינלנד 2009
הבחירות הכלליות נערכו בגרינלנד ב-2 ביוני 2009. מפלגת האופוזיציה אינואיט אטקטיגיט הפכה לגדולה ביותר בפרלמנט, וזכתה ב-14 מתוך 31 המושבים. ב-12 ביוני, מנהיג אינואיט אטקטיגיט, קופיק קלייסט, הפך לראש הממשלה הגרינלנדי הראשון שאינו ממפלגת סיומוט.
שיטת הבחירות
31 חברי הפרלמנט נבחרו בשיטה היחסית על פי מחוזות בחירה.
גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה
גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה (בגרמנית: Georg Fürst zu Schaumburg-Lippe; 10 באוקטובר 1846 – 29 באפריל 1911) היה נסיך שאומבורג-ליפה בין השנים 1893–1911.
ביוגרפיה
גאורג נולד ב-10 באוקטובר 1846 בביקבורג שהשתייכה לנסיכות שאומבורג-ליפה, והיה בנם של אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה והרמינה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתו של גאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט.
ב-29 באפריל 1911 מת גאורג, ובנו אדולף השני, נסיך שאומבורג-ליפה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
ב-16 באפריל 1882 התחתן גאורג עם מריה אנה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
פזי
{{פירושונים|
מבנה היקום
מבנה היקום הוא אחד הנושאים בתולדות המדע שבהם תפיסת העולם של האדם עברה שינויי פרדיגמה רבים במיוחד, והוא אחד מהנושאים המרכזיים באסטרונומיה ובקוסמולוגיה.
היקום הגאוצנטרי
אחת התאוריות הראשונות על מבנה היקום הייתה של דמוקריטוס, שטען כי היקום מכיל עולמות מרובים, אולם טענתו נשכחה ונדחתה בפני המודלים של אריסטו ואפלטון.
על בסיס התאוריה של פרמנידס חשב אריסטו, שהיה תלמידו של אפלטון, כי היקום בנוי מספירות מושלמות שעליהן יושבים הכוכבים, כאשר כדור הארץ נמצא במרכז. סביבו נמצאים היסודות הנאצלים, אדי האדמה, המים, האוויר והאש; אחריהם באים כוכבי הלכת במסלולם, ומעל לכול, תחום ההרמוניה האלוהית היוצרת את התנועה הסיבובית של מערכת השמים. תצפיות על שינוי בבהירות הכוכבים ומה שנראה כתנועת הכוכבים לאחור (אסטרולוגים רואים בנסיגת ונוס דוגמה למקרה כזה) לא תאמו לתאוריה. בשל כך הורחבה התאוריה לכזו שבה הכוכבים נמצאים על ספירות השוכנות על הספירות המרכזיות. בתאוריה של אריסטו היה שימוש ב-55 ספירות.
עוד לפני אריסטו, הפיתוגראים טענו כי השמש נמצאת במרכז היקום. הם הסיקו זאת מסיבות הקשורות לתיאורית ארבעת היסודות. האש נחשבה ליסוד בסיסי יותר מהאדמה ולכן נציגתה, השמש, הייתה צריכה לקבל מקום מרכזי יותר.
המודל ההליוצנטרי
קופרניקוס שחי באמצע האלף השני, העמיד את השמש במרכז המערכת, כשסביבה אמורים לנוע כדור הארץ ועמו כל כוכבי הלכת השייכים למערכת שעתידה להיקרא ברבות הימים "מערכת השמש". (מערכת השמש כוללת גם גרמי שמים קטנים יותר כגון אסטרואידים, שביטים ועוד)
סן (פירושונים)
ראו גם
}}
מבנה היקום
המודל ההליוצנטרי
קופרניקוס פרסם את תורתו לקראת סוף ימיו, בספר שנקרא "על הסיבובים" (שנכתב במקור בלטינית); השהיית פרסום הספר נועדה למנוע ממנו עימות עם הכנסייה הנוצרית. הזזת כדור הארץ ממרכזיותו הייתה למעשה קריאת תיגר על הכנסייה, שמרכזיותו של כדור הארץ תאמה את תפיסתה. מכיוון שבמאה ה-13 הכנסייה עברה מהפכה ועברה מהתבססות על אפלטון לאמונה בכתבי אריסטו, היא חששה שערעור הקונספציה הגיאוצנטרית יערער גם את מעמדה המרכזי בקרב ציבור מאמיניה ובציבור הרחב.
בעת פרסומו של קופרניקוס היה המודל נחות עדיין מול המודל הגיאוצנטרי, שהניב תחזיות מדויקות יותר למיקומם של כוכבי הלכת, השמש והירח בשמים. קפלר שיכלל את המודל של קופרניקוס בהחלפת המסלולים המעגליים במסלולים אליפטיים ובנסחו את חוקי קפלר. המודל של קפלר הניב תחזיות מדויקות לאין שיעור מאלו של המודל הגיאוצנטרי. תוצאות מדויקות אלו הובילו לאימוץ נרחב של המודל ההליוצנטרי.
ג'ורדנו ברונו, שהיה פחות זהיר מקופרניקוס, הרחיב את תורתו וטען כי היקום הוא אינסופי ונטול מרכז, ומכיל מערכות שמש רבות. חוסר זהירות זה, בפיתוח תאוריות שאינן מקובלות על הכנסייה, הוביל להעלאתו על המוקד.
אסטרונומיה מכנית - הפיזיקה של המאה ה-17
מי שנתן את הבסיס המתמטי למודל של קופרניקוס היה המדען יוהאנס קפלר, שחי במאות השש-עשרה והשבע-עשרה. שלושת חוקיו בדבר תנועת כוכבי הלכת במסלולם במערכת השמש קידמו מאוד את האסטרונומיה בפרט ואת המדע בכלל. קביעת קפלר כי תנועת כוכבי הלכת סביב השמש אינה במעגל מדויק, כי אם במסלולים אליפטיים, שברה מוסכמות ואמונות.
מדענים בונים על קודמיהם ומכינים את ההמשך לבאים אחריהם. כך היה עם גלילאו גליליי, שהמשיך למעשה את גיבוש תפיסת העולם של קודמיו, כשגולת הכותרת של עבודתו המדעית הייתה בניסוי ובצפייה. הוא השתמש בטלסקופ שבנה, ולמעשה הוכיח בתצפיותיו קבל עם ועדה כי "אמיתות מקודשות" המבוססות על הגיגים פילוסופיים ואמונות דתיות, ואפילו חישובים מתמטיים, אינם משתווים לתמונה אחת. בתצפיותיו על השמש ראה לראשונה את הכתמים שעליה, ובזאת כאילו הוכיח שגם היא אינה מושלמת.
הפילוסוף רנה דקארט שיער שמערכת השמש למעשה אינה ייחודית, וכי קיימות עוד שמשות עם מערכות משלהן (רעיון שפיתח לפניו ג'ורדנו ברונו).
אייזק ניוטון, שרואים בו את ממשיכו של גליליאו, יצר למעשה את מדע המכניקה הקלאסית. שלושת חוקיו בדבר יחסי הגומלין בין כוח, זמן ותנועה, יצרו תמונה חדשה של המציאות הפיזיקלית. גילויו את הכבידה ככוח אוניברסלי, הרחיב את אופקיו של המדע והאדם בצורה משמעותית ביותר בין היתר, בפיתוח הרעיון שהכוח המושך את התפוח לאדמה הוא אותו כוח הקיים בין גרמי השמים ומושכם זה אל זה.
מי שלמעשה קבע סופית באמצעות תצפית טלסקופית כי קיימים איי עולמות רבים מספור מלבד שביל החלב, שהוא צביר עצום של שמשות שהשמש לה אנו שייכים נמנית עליו, היה האסטרונום אדווין האבל, שעל שמו נקרא טלסקופ החלל הידוע. הוא אף הניח את היסוד למודל של התפשטות כללית של היקום במדידת ההיסט לאדום של גלקסיות רחוקות. תופעה זו היא ביטוי אופטי לתהליך התרחקות הגלקסיות זו מזו, שמוסבר במודל "המפץ הגדול". לפי מודל זה היקום התחיל בנקודה אחת של אנרגיה אינסופית, אשר אינה תלויה בחוקי המדע, תופעה המכונה "ייחודיות". מנקודה זו התפרץ היקום ומאז הוא מתרחב. האבל, שחי במחצית הראשונה של המאה ה-20, מסמל את המהפכה שחלה בחשיבה המדעית תוך מחצית אלף אחת, אותה החל קופרניקוס.
אוטיזם
אוטיזם, הפרעה על רצף האוטיזם או הספקטרום האוטיסטי (באנגלית: Autism Spectrum Disorder ובקיצור ASD) הוא שונות נוירולוגית הנגרמת משילוב של גורמים סביבתיים, תורשתיים וגנטיים. זוהי תסמונת קלינית המתאפיינת בקשיים שונים בתחום הקשרים הבין-אישיים, בתחום החברתי, השפתי והתקשורתי. מאפיינים נוספים שבדרך כלל מופיעים אצל אוטיסטים הם התנהגות סטראוטיפית וחזרתית, תחומי עניין מצומצמים ובעיות בוויסות החושי ובוויסות הרגשי.
לפני 2013 היה נהוג לחלק את הספקטרום האוטיסטי למספר אבחנות נפרדות, שכללו אוטיזם קלאסי, תסמונת אספרגר, וקבוצת תסמונות בשם "הפרעה התפתחותית נרחבת" (באנגלית:Pervasive Developmental Disorder ובקיצור PDD). אולם לאחר פרסום ה-DSM-5 וה-ICD-11 בוטלו האבחנות הנפרדות, וכל האבחנות אוחדו לאבחנה יחידה בשם אוטיזם.
מכיוון שאוטיזם הוא ספקטרום, לא כל המאפיינים המזוהים עם אוטיזם מופיעים אצל כל אוטיסט. יתרה מכך, המאפיינים מתבטאים אצל כל אוטיסט בצורה שונה ובעצימות שונה. ישנם אוטיסטים בעלי צורכי תמיכה גבוהים, חלקם לא מדברים כלל, וכן אוטיסטים אחרים שצריכים מעט מאוד תמיכה מהסביבה. בנוסף, הצורך בתמיכה עשוי אף להשתנות אצל אותו האדם בהתאם לסיטואציה.
טרמינולוגיה
אוטיסטים רבים רואים באוטיזם חלק מהותי מזהותם, ולכן מעדיפים שימוש במינוח של זהות-תחילה ולא של אדם-תחילה, כלומר מעדיפים להתייחס לעצמם כאל "אוטיסט" ולא כאל "אדם עם אוטיזם". עם זאת, ישנם אוטיסטים וקרובים של אוטיסטים הטוענים כי המוגבלות משפיעה על חייהם בצורה כזו שהם מרגישים לקויים, ולכן הם מעדיפים לעשות שימוש במינוחים כמו "לקות" או "הפרעה" כדי להגדיר את מצבם.
במרוצת השנים, שיח על ריפוי אוטיזם או מונחים שהיו בשימוש בעבר כמו "סובל מאוטיזם", הפכו למקובלים פחות.
בקהילה האוטיסטית, השיח על תפקוד גבוה ועל תפקוד נמוך הוחלף בתיאור צורכי התמיכה של האדם. ישנם אוטיסטים שצריכים יותר תמיכה מהסביבה, וכאלו שפחות, והצורך בתמיכה עשוי להשתנות עם הזמן. חלוקה זאת נעשית גם על ידי ה-DSM-5 בו האוטיזם מחולק לשלוש קטגוריות שנקבעות לפי רמת התמיכה שהאוטיסט זקוק לה מהסובבים אותו. כמו כן, אוטיסטים רבים אינם רואים באוטיזם לקות, אלא שונות נוירולוגית.
ישנם שני מודלים שמגדירים את אופן ההתייחסות לאוטיזם: המודל הרפואי, ומודל המגוון הנוירולוגי. שני המודלים מתקיימים זה לצד זה, כאשר הראשון מקובל יותר בקרב אנשי מקצוע ומטפלים, והשני מקובל יותר בקרב הקהילה האוטיסטית. עם זאת, שיח שמשתמש בטרמינולוגיה המקובלת בקהילה האוטיסטית הפך לנפוץ יותר גם בקרב אנשי מקצוע וחוקרים.
המודל הרפואי
המודל הרפואי מתייחס לאוטיזם כאל קבוצה של הפרעות נוירו־התפתחויות. מודל זה שואף לשפר את מצבם של אוטיסטים באמצעות טיפול בסימפטומים שמקשים על התפקוד התקין שלהם בחברה. הטענה העומדת בבסיס מודל זה היא שבדומה להפרעות אחרות, מצבם של רוב האוטיסטים היה טוב יותר לולא היו אוטיסטים. המודל הרפואי מעודד מחקר לזיהוי הגורמים לאוטיזם, כדי לרפא ואף למנוע אוטיזם. הטיפול בגישה הזו נועד להפחית סימפטומים הפוגעים בתפקוד היומיומי של אוטיסטים.
מודל המגוון הנוירולוגי
מודל המגוון הנוירולוגי הוא מודל חברתי שבוחן כיצד אפשר להתאים את הסביבה לאנשים אוטיסטים. הטענה העומדת במרכז המודל היא שעל אף ששונות פיזית, חושית, אינטלקטואלית או פסיכולוגית עלולה להוות מגבלה, במקרים שבהם הסביבה תהיה מותאמת יותר למגוון ולשונות, השוני לא בהכרח יהווה מגבלה. על פי המודל, כדי להבין אוטיזם, יש להקשיב לחוויות של אוטיסטים.
מאפיינים
המאפיינים המגדירים את הספקטרום האוטיסטי הם מגוונים, ועשויים להתבטא אצל כל אוטיסט בצורה שונה, או לא להופיע כלל. אמנם ישנם אנשים באוכלוסייה הכללית שנמצא אצלם מאפיינים המזוהים עם אוטיזם, אך אין פירוש הדבר שהם אוטיסטים. הופעה של מספר תסמינים ביחד ומידת המובהקות שלהם הם אלו שקובעים אם אדם יוגדר כאוטיסט. מאפייני הספקטרום האוטיסטי מפורטים בספר האבחנות הפסיכיאטריות האמריקאי, ה-DSM 5, שיצא לאור בשנת 2013.
קושי בתקשורת בין-אישית
המאפיין המרכזי של אוטיזם הוא קשיים בתקשורת הבין-אישית.
אוטיסטים רבים מתקשים ביצירת קשרים חברתיים ובשמירה עליהם. בנוסף, לרבים מהם יש קושי בפירוש של תקשורת לא-מילולית, בהבנת סרקזם, בקריאת שפת גוף והבעות פנים, בשמירה על קשר עין בעת שיחה, ובתמלול רגשות.
אוטיסטים רבים רוצים לרכוש חברים ומנסים לעשות זאת, לעיתים ללא הצלחה. ישנם אוטיסטים שמתקשים בהבנת החוקים החברתיים המקובלים וחלקם עשויים להתבטא בכנות ובישירות שנחשבת בחברה לחסרת טאקט. מערכות יחסים חברתיות של אוטיסטים עשויות להיות שונות מאלו של נוירוטיפיקלים. פעמים רבות ילדים אוטיסטים אוהבים לשחק לצד ילדים אחרים, במקביל אליהם, ולא ביחד איתם. לאוטיסטים רבים יש תחומי-עניין ייחודיים שהם נוטים להתעמק בהם בצורה אינטנסיבית, ולדבר עליהם מבלי להבין האם הצד השני מעוניין בשיח או לא.
לעיתים, אינטראקציות חברתיות ואירועים המוניים יכולים להיות מתישים בעבור אוטיסטים, ולהוביל להצפה חושית או לתגובות כמו מלטדאון או שאטדאון. לכן, הקפדה על זמן שבו האדם נמצא לבדו חשובה לתחושת הרווחה של אוטיסטים רבים.
אצל ילדים אוטיסטים עשוי להיות איחור משמעותי בשימוש במחוות גופניות ובהצבעה לשם זיהוי חפצים או כיוונים בגיל הינקות. פעמים רבות העיכוב הוא זה שמוביל להבאת הילד להערכה התפתחותית ראשונית. כמו כן, אופייניים איחור בחיקוי, קושי במשחקי תפקידים, וקושי בהבנת מושגים חברתיים מופשטים כמו כסף. חלק מהאוטיסטים מתוארים כמנותקים ומופנמים, עסוקים בענייניהם, בעוד שחלקם יפגינו רצון לקשר חברתי אך יתקשו מאוד בהבנת חוקים חברתיים מקובלים.
דפוסי התנהגות חזרתיים
לרוב האוטיסטים ישנם דפוסים כלשהם של התנהגות חזרתית.
אוטיסטים נוטים להשתמש בהתנהגות חזרתית כמו חשחוש כדי להרגיע את הגוף ולהקל על הצפה חושית. חשחוש עשוי לכלול תנועות חזרתיות כמו נפנופי ידיים או הליכה במעגלים, וכן גירויים חושיים חזרתיים מסוגים אחרים כמו השמעת צלילים ושימוש במילים או בהזזת חפצים באופן חזרתי. החזרתיות יכולה להתבטא גם באופן מילולי בשימוש באקולליה – חזרה על מילים או על משפטים, וכן בציטוט משפטים ואף סצנות שלמות מתוך סדרות טלוויזיה או סרטים. חזרתיות מסוג מילולי עשויה להיות חלק מדרך התקשורת של אוטיסטים, ולחלופין עשויה להיחשב כסטימינג ולהופיע על מנת להרגיע.
חזרתיות עשויה להתבטא גם בתחומי העניין האוטיסטיים, שנוטים להיות צרים יחסית ולא שגרתיים. תחומים נפוצים הם רכבות, מכוניות, דגלים, לוחיות רישוי, מספרים, ודינוזאורים. אוטיסטים רבים מתעמקים בתחומי העניין שלהם בצורה שעשויה להיראות אובססיבית ואינטנסיבית, ולכן בדרך כלל יהיה להם ידע מעמיק מאוד בנושאים הללו, והם יכירו פרטים מיוחדים ושוליים. אוטיסטים עשויים להיקשר לחפצים, לעיתים יוצאי דופן כמו אבנים או אביזרי ניקוי, וחלקם מתחזקים אוספים שעשויים להיות קשורים לתחום העניין שלהם. אוטיסטים רבים מספרים כי העיסוק בתחומי עניין כאלו תורם לרווחתם הנפשית ולהרגשה חיובית, וחלקם מנתבים את תחומי העניין שלהם ללימודים, לעבודה בתשלום, להתנדבות או לעיסוקים משמעותיים אחרים. עיסוק בתחום העניין עשוי לספק ודאות שאוטיסטים זקוקים לה, כמו גם נושא לשיחה, דבר המקל על התחלת שיחה והרגשת ביטחון באירועים חברתיים, ולעזור לאדם להירגע.
ילדים אוטיסטים עשויים להביע עניין בחלקים מסוימים של החפץ, כמו בעיניים של בובה. הם עשויים לשחק בצורה סטראוטיפית שלעיתים כוללת סידור בשורה של חפצים תוך שמירה על תבנית מסוימת.
לאוטיסטים רבים חשובה ההיצמדות לשגרה מסודרת, בין היתר מכיוון שאצל אוטיסטים קיים קושי עם מעברים, אפילו בין ביצוע של שתי פעולות שונות, וכן קושי עם שינויים, שעשויים לגרום לחרדה. ההיצמדות לשגרה עשויה לכלול ביצוע פעולות מסוימות בזמנים קבועים, העדפות ספציפיות במזון ובלבוש, או ביצוע טקסים סמליים סביב רוטינות ופעולות קבועות בסדר היום. הכנה מראש לשינוי וויזואליזציה של מצבים שונים (למשל צפיה בתמונות ובסרטונים של מקום חדש לפני הביקור בו) יכולות לעזור עם הקושי.
הפרעה בוויסות החושי
הפרעה בוויסות החושי וקושי עם גירויים חושיים, אופייניים לכ-96% מהאוטיסטים. השינויים במערכת החושים יכולים להתבטא בתת-רגישות או ברגישות יתר, כאשר בכל אחד מהחושים התופעה יכולה לבוא לידי ביטוי בצורה אחרת, כלומר ייתכן שאצל אותו האדם תהיה למשל רגישות יתר של חוש המישוש, ותת-רגישות של חוש הטעם.
אוטיסטים עשויים להתנהג בצורה שלא תמיד נראית קשורה לגמרי להבדל בגירוי התחושתי, על אף שעודף הגירויים הוא הגורם המרכזי להתנהגות. אדם שמתקשה לעבד מידע חושי עלול לחוות הצפה חושית, כך שגירויים רבים מדי עלולים לגרום ללחץ, לחרדה ואף לכאב פיזי אצל אותו האדם. ההצפה החושית עשויה לגרום לסימני מצוקה, לחוסר יכולת לתקשר, ואף למלטדאון.
תת-רגישות
תת-רגישות היא הנטייה לסף גירוי תחושתי גבוה, כך שחלק גדול מהגירויים בחיי היומיום אינם נקלטים במוח. במצב זה, האדם זקוק לכמות גדולה מאותו גירוי על מנת לעורר אצלו תגובה.
תת-רגישות של חוש השמיעה עשויה לגרום לקשיים לשמוע קולות מסוימים, ותת-רגישות של חוש הריח עשויה לגרום לאדם לא להריח ריחות מסוימים, ולהשתמש בפעולות כמו ליקוק בשביל להצליח להבין באופן תחושתי את האובייקט שמולו. אנשים בעלי תת-רגישות של חוש הריח עשויים להימשך לריחות חזקים כמו בישום, ותת-רגישות של חוש הטעם עשויה להתבטא באהבה לטעמים חזקים ולחריפות, ולעיתים באכילה של חפצים לא אכילים הידועה כתסמונת פיקה.
רגישות יתר
בחוש הראיה, רגישות יתר עשויה לגרום לרגישות לאורות בהירים ובפרט לתאורת פלואורסצנט. בחוש השמיעה, רעש והמולה עשויים להישמע חזקים מכפי שהם, והצליל עשוי להתעוות. משקפי שמש ועמעום התאורה עשויים לעזור לרגישות יתר של חוש הראיה, ואטמי אוזניים ייטיבו עם הרגישות בחוש השמיעה. רגישות יתר בחוש הריח עשויה לגרום לריחות להיתפס כעזים ולגרום לרפלקסי הקאה. אנשים עם רגישות יתר של חוש הריח עשויים להימנע ממפגש עם אנשים בעלי ריחות חזקים. מגוון המאכלים שאוטיסטים מוכנים לאכול עשוי להיות מוגבל בגלל טעמים חזקים.
רגישות למגע
רגישות למגע היא מאפיין בולט אצל אוטיסטים רבים, כאשר מגע מסוג מסוים עלול להיות בלתי נסבל בעבורם, בעוד שמגע מסוג אחר עשוי להרגיע. אוטיסטים רבים מעדיפים מגע חזק. תחושת לחץ פיזי, למשל כזה שנוצר על ידי שמיכת כובד, עשויה להקל על חלק מהאנשים בזמן הצפה.
אנשים בעלי תת-רגישות של חוש המישוש עשויים להיות בעלי סף כאב גבוה, ולגעת באחרים במגע חזק ולוחץ, למשל לחבק בצורה חזקה.
רגישות יתר למגע עשויה לגרום לאנשים בעלי רגישות יתר לפרש כל מגע, גם עדין, כגורם לכאב או לחוסר נוחות. המגע של בגדים על העור עשוי להפריע להם, וחלקם יפתחו העדפה לבגדים שעשויים מחומרים מסוימים או בעלי מאפיינים ספציפיים כמו היעדר תוויות, הדפסים, רוכסנים, מכפלות או כפתורים. פעמים רבות הרגישות למגע מתבטאת גם ברגישות למרקמים, ובפרט לאלו של אוכל, ועשויה להוביל לאכילה בררנית.
מודעות לגוף ושונות מוטורית
לכ-80 אחוזים מהאוטיסטים יש קושי מוטורי. השוני עשוי לבוא לידי ביטוי בעמידה קרובה מדי לאדם אחר בזמן שיחה או בהתנגשות לא מכוונת בחפצים ובאנשים, ובאופן כללי בסרבול או בקושי לתכנן תנועה. בנוסף, ישנם אוטיסטים שמתקשים עם מוטוריקה עדינה כמו שמירה על שיווי משקל, ביצוע מיומנויות המצריכות תיאום עין-יד, ושימוש בחפצים קטנים. כמו כן, לעיתים הפרופריוספציה של אוטיסטים מתבטאת באופן שונה מזו של נוירוטיפיקלים.
קשיים בשפה
אצל חלק מהילדים האוטיסטים קיים איחור בהתפתחות השפה. פעמים רבות, האיחור גורם להורים להביא את הילד להערכה התפתחותית ראשונית, אם כי מאז פרסום ה-DSM-5, איחור שפתי כבר לא נכלל במאפיינים הנדרשים לאבחון אוטיזם. לחלק מהאוטיסטים יש איחור בשלבי רכישת השפה עד כדי חוסר יכולת לרכוש שפה ללא התערבות קלינית. ישנם ילדים שקיימת אצלם נסיגה פתאומית ומהירה במרכיבי השפה עד לכדי אילמות ודיספרקסיה. בנוסף, אצל חלק מהאוטיסטים קיימים אידיוסינקרטיה, אקולליה או אילמות סלקטיבית, בהתאם לנסיבות האנושיות הסביבתיות או הנושאיות.
אצל אוטיסטים אחרים, לעומת זאת, אין כמעט איחור שפתי והשפה יכולה להיות פונקציונלית ואפילו מתקדמת ולכלול שימוש רב בביטויים מליציים או במשלב לשוני גבוה.
נסיגה תפקודית גדולה וחד פעמית בגיל צעיר
אצל חלק מהילדים האוטיסטים ניתן לראות סממנים אופייניים לספקטרום האוטיסטי כבר בשנה הראשונה והשנייה לחייהם. אלה עשויים להתבטא בהימנעות מיצירת קשר עין, בחוסר תגובה לקריאה בשם, בהיעדר הצבעה על חפצים, במיעוט בתקשורת חברתית, ובעניין דל בסביבה לצד התנהגות סנסורית לא רגילה או התנהגות סטראוטיפית. כשליש מהילדים האוטיסטים יתפתחו באופן תקין עד גיל שנה וחצי ויפתחו שפה של מספר מילים או משפטים קצרים, אך בסביבות גיל זה יופיעו נסיגה או עצירה בהתפתחות, אובדן שימוש בשפה וחוסר עניין חברתי.
למידה מסוג Bottom-Up
אנשים שאינם אוטיסטים נוטים ללמוד ולהתייחס להכללות ולמושגים לפני שהם ניגשים לפרטים – סוג חשיבה המכונה חשיבה top-down. בסוג החשיבה הזה, אנשים מנתחים את המידע שהם צורכים מהסביבה קודם כל על פי ידע וניסיון קודם, ולא על פי התמקדות בפרטים.
אנשים אוטיסטים נוטים ללמוד ולהכליל בצורה הפוכה, באמצעות למידה מסוג שנקרא bottom-up. הם קודם לומדים ומבינים את כל הפרטים, ולאחר מכן מגבשים את התמונה הכללית. פעמים רבות, אוטיסטים הם בעלי יכולת טובה של תשומת לב לפרטים הקטנים. סוג הלמידה הזה עשוי להתבטא ברכישת מיומנויות בצורה שנראית לא ליניארית.
דוגמה לאופן שבו ההשפעות של חשיבה bottom-up באות לידי ביטוי בחיי היומיום היא האופן שבו אוטיסטים מזהים פנים. פרוסופגנוזיה, המכונה גם עיוורון פנים, שכיחה בקרב אוטיסטים. אנשים שיש להם עיוורון פנים עשויים לתפוס את הפרטים של הפנים, אבל מתקשים לזהות אותם באמצעות קישור לידע קודם.
יכולות ייחודיות ומאפיינים נוספים
חלק מהאוטיסטים יגלו יכולות יוצאות דופן, לעיתים בצורה שנראית לא מותאמת לגילם, בתחום אחד או יותר. לדוגמה: זיכרון פנומנלי למקומות, זיכרון לתאריכים, ידע סדרתי, היפרלקסיה (קריאה בגיל מוקדם), יכולות מתמטיות גבוהות, יכולות מוזיקליות יוצאות דופן, יכולות ציור וכישורי ראייה מרחבית (פאזלים, זיהוי דרכים). ישנם אוטיסטים בעלי תסמונת סוואנט.
אצל אחוז ניכר מהאוטיסטים, ישנם מאפיינים נוספים שמתלווים לאבחנה. עם זאת, מכיוון שאוטיזם הוא ספקטרום, אצל כל אוטיסט המאפיינים הנוספים יכולים להתבטא בצורה אחרת, או לא להתבטא כלל. בין המאפיינים הנוספים נכללים:
תופעות נלוות
בין 4% ל-17% מהילדים האוטיסטים חולים באפילפסיה, בעוד שבקרב מבוגרים אוטיסטים האחוזים עולים ל-20% עד 35%. שיעור האוטיסטים בקרב חולי האפילפסיה הוא 20%, וגם שיעור החולים באפילפסיה מבין האוטיסטים הוא 20%.
אוטיסטים סובלים יותר מהפרעות חרדה.
לעיתים מופיעים אצל אוטיסטים קשיים נוספים המפריעים לתפקוד. אלו כוללים הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות, מיקוד יתר, לעיתים קיים אי שקט פסיכומוטורי בולט, פגיעה עצמית ושחיקה.
לאוטיסטים ישנה גם שכיחות מוגברת של הפרעות אכילה, ובפרט הפרעת אכילה נמנעת ומגבילה ובררנות באוכל.
כ-70% מהאוטיסטים סובלים מהפרעות שינה שונות, שביניהן נדודי שינה, בעיות התעוררות, בעיות נשימה בשינה, בעיות במחזוריות השינה וכדומה. על פי האקדמיה האמריקאית לרפואת שינה, בעיות השינה הנפוצות ביותר קשורות לקשיים בהירדמות ללא שמירה על הרגלים קבועים לפני השינה.
לכ-46% עד 84% מהאנשים האוטיסטים יש בעיות הקשורות למערכת העיכול כמו רפלוקס קיבתי-ושטי, שלשולים, עצירות, מחלות מעי דלקתיות, ואלרגיות למזון. במחקרים נמצא כי ההרכב של חיידקי המעיים אצל אוטיסטים שונה מזה של נוירוטיפיקלים. הממצאים הללו העלו את שאלת ההשפעה של חיידקי המעיים על התפתחות אוטיזם.
אתגרים בסביבה נוירוטיפיקלית
כחלק מהחיים בסביבה לא מותאמת לצרכיהם, שבה מרבית הנורמות נקבעות על ידי נוירוטיפיקלים, אוטיסטים רבים חווים תגובות גופניות ונפשיות הנקראות שחיקה (Burnout), אינרציה (Inertia), מלטדאון (Meltdown) ושאטדאון (Shutdown). אוטיסטים רבים נדרשים ללמוד איך להתנהג בצורה מותאמת לחברה, ומסתירים את ההתנהגות הטבעית שלהם על מנת להשתלב. הפעולה הזו מוכרת בשם מיסוך (masking).
מיסוך
מיסוך, הידוע גם בשם מאסקינג (masking), הוא התנהגות שכיחה בקרב אוטיסטים שבה הם מסתגלים או מדכאים במודע או לא במודע את ההתנהגויות הטבעיות, את הרגשות ואת התגובות שלהם, כדי לעמוד בנורמות ובציפיות חברתיות. מיסוך יכול להתבצע באופן אוטומטי שכן הוא מתפתח לרוב מגיל צעיר כאמצעי להתמודדות עם מצבים חברתיים, על מנת להימנע מתגובות שליליות או משיפוטיות של אחרים. המיסוך עשוי לכלול חיקוי הבעות פנים, מחוות או דפוסי דיבור כדי להידמות לאנשים אחרים שאינם אוטיסטים.
המיסוך עוזר לאוטיסטים לנווט במצבים חברתיים, ליצור מערכות יחסים עם נוירוטיפקליים ולהצליח בסביבות מקצועיות. באמצעות התאמת התנהגותם לנורמות החברתיות, הם עשויים לחוות פחות אפליה, בריונות או בידוד חברתי. עם זאת, מחקר שנערך הראה שמיסוך לא שינה את ההתייחסות של לא אוטיסטים כלפי התנהגויות חברתיות של בני גילם האוטיסטים. גם כאשר אדם אוטיסט ממסך, אנשים לא אוטיסטים עדיין ירגישו שוני בהתנהגות שלו, ויעריכו אותו פחות אם הם לא ידעו שהוא אוטיסט. על פי המחקרים, ההטיה הלא מודעת הזו קיימת בחברה בעבור כל מי שמתנהג או חושב בצורה לא טיפוסית לפי אמות מידה נוירוטיפיקליות.
עם זאת, למיסוך יכולות להיות גם השלכות שליליות על בריאות הנפש ועל הרווחה האישית. ההכרח לדכא באופן מתמיד את הנטיות הטבעיות ולשמור על חזית נוירוטיפיקלית עשויים להוביל לקשיים נפשיים כמו לחץ מוגבר, חרדה ושחיקה. יתרה מכך, מיסוך עלול להקשות על אחרים לזהות את הקשיים של הפרט, מה שמוביל לאבחון מאוחר, לחוסר תמיכה בצרכים או לפרשנות שגויה של הצרכים של האדם. בסופו של דבר, בעוד שמיסוך עשוי לספק יתרונות לטווח קצר מבחינת קבלה ותפקוד חברתי, למיסוך ישנן גם השלכות שליליות ארוכות טווח.
לחברה יש חשיבות מכרעת לטפח סובלנות למגוון הנוירולוגי, לאפשר לאנשים אוטיסטים לבטא את עצמם בצורה אותנטית, ולגשת לתמיכה שהם צריכים מבלי להסתיר את ההתנהגות הטבעית שלהם.
אינרציה
אינרציה (Inertia) היא תופעה שבמסגרתה אוטיסטים חווים מצב של "תקיעות" ומתקשים לעסוק בפעילויות שהיו רוצים לעסוק בהן, או להפסיק לבצע את הפעולה הנוכחית שהם מבצעים. אוטיסטים מתארים את חווית האינרציה האוטיסטית כמשתנה בחומרה ובמשך הזמן. התופעה עשויה להיגרם על ידי מגוון גורמים כמו גירויים תחושתיים, חרדה או קשיים בתפקוד. האינרציה עלולה להוות אתגר בעבור אוטיסטים, והיא עשויה להפריע לתפקוד היומיומי שלהם, להקשות על ההתנהלות בעבודה, ואף לעצור בעדם מלגשת לטיפול.
מלטדאון
מלטדאון הוא תגובה עוצמתית ובלתי נשלטת לסיטואציה מציפה, שקיימת אצל חלק מהאוטיסטים. המלטדאון מהתבטא כהתפרצות רגשית אינטנסיבית ועלול לכלול בכי, צעקות, אגרסיביות או פגיעה עצמית. מלטדאון נובע ממצוקה שעשויה להיגרם כתוצאה משינויים לא צפויים, מסיטואציות חברתיות מסוימות, או מהצפה חושית. בעוד שהעוצמה והתדירות של מלטדאון יכולה להשתנות, הבנת הטריגרים ויישום אסטרטגיות התמודדות יכולים לעזור לנהל ולהקל על חייהם של אוטיסטים ועל סביבתם.
בניגוד להתקף זעם, מלטדאון הוא בלתי רצוני. התקפי זעם הם לעיתים קרובות בעלי מניעים מניפולטיביים, כאשר הילד לומד שהוא יכול להשיג את מבוקשו אם הוא בוכה או צורח. לעומת זאת, מלטדאון אוטיסטי הוא אינו מניפולטיבי, ונובע ממצוקה.
שאטדאון
שאטדאון, בדומה למלטדאון, הוא סוג נוסף של תגובה להצפה. השאטדאון מאופיין בנסיגה זמנית מאינטראקציה חברתית והוא כולל ירידה ביכולות התקשורתיות והקוגניטיביות. בניגוד למלטדאון, שמתבטא לעיתים קרובות כהתפרצות רגשית אינטנסיבית, שאטדאון מתבטא בנסיגה פנימה, כאשר הפרט הופך ללא תקשורתי ונדמה כמנותק. שאטדאון בדרך כלל נגרם כתוצאה מעומס חושי, מתשישות חברתית או ממצוקה רגשית, והוא משמש כמנגנון התמודדות אצל אוטיסטים עם מצוקה שהם חשים עקב ההצפה. במהלך השאטדאון, האדם עשוי להתקשות לעבד מידע, לקבל החלטות או לתקשר עם אחרים. השאטדאון עשוי להשתנות במשכו ובעוצמתו, ולהימשך בין דקות ספורות למספר שעות.
על מנת להתאושש משאטדאון, האדם החווה אותו זקוק למרחב בטוח ושקט, ונטול גירויים במידת האפשר. סבלנות, הבנה ואמפתיה חיוניים בזמן שאדם חווה שאטדאון, כמו גם כיבוד הצורך של האדם בבדידות ובקלט חושי מופחת. באמצעות למידה של הטריגרים ניתן להפחית את התדירות ואת ההשפעה של השאטדאון.
בעיית האמפתיה הכפולה
בעיית האמפתיה הכפולה היא רעיון שהוצע על ידי הפסיכולוג הבריטי דמיאן מילטון בשנת 2012. מילטון טען שבעיות בתקשורת חברתית בין אוטיסטים לבין אלו שאינם אוטיסטים נגרמות, לפחות בחלקן, מכיוון ששני סוגי האנשים חושבים בצורה שונה זה מזה ומבינים את אלו שחושבים בצורה דומה להם, אך מתקשים להבין אנשים שחושבים אחרת. הרעיון מנוגד לתפיסה הרווחת שלפיה בעיות התקשורת נובעות מכך שלאוטיסטים יש יכולות הבנה חברתית פחותות מאלו של אנשים שאינם אוטיסטים. על פי הרעיון ישנן דרכים שונות לחוות את העולם ולפעול בו, וכל אחת מהן נכונה.
נשים אוטיסטיות
כ-80% מהנשים האוטיסטיות לא מאובחנות עד לגיל הבגרות מכיוון שרוב המחקר על אוטיזם נעשה על ילדים בנים ועל גברים, ולכן כלי האבחון מותאמים לאוכלוסיות הללו, ופחות מתאימים לאבחון נשים. אוטיסטיות רבות לומדות לחקות את צורת התקשורת המקובלת בחברה בצורה משכנעת יותר מאשר אוטיסטים. בנוסף, מחקרים העלו את הסברה שאצל בנות יש בדרך כלל פחות תנועות חזרתיות מאשר אצל בנים, וייתכן שהיכולת השפתית שלהן תהיה טובה יותר. פעמים רבות בנות נוטות להתפספס באבחון בין היתר מכיוון שהן ממסכות יותר, ותחומי העניין המצומצמים שלהן עשויים להיות תחומים שנחשבים ליותר מקובלים בחברה. עם זאת, גם אם ההיטמעות בחברה ממסכת את המאפיינים האוטיסטיים, פעמים רבות האינטראקציה החברתית עשויה להיות מתישה ומייגעת, ואוטיסטיות רבות מעדיפות מערכות יחסים חברתיות עם בנים על פני יצירת חברויות עם בנות.
אצל נשים אוטיסטיות רבות מופיעות הפרעות אכילה, ולמעשה 23% מהנשים שמפתחות הפרעות אכילה הן אוטיסטיות. מחקרים הראו שהטיפול המקובל לאנורקסיה עוזר פחות לאוטיסטיות שמאובחנות עם הפרעת האכילה.
לאוטיסטיות יש סיכוי גבוה במיוחד להיות מנוצלות במערכות יחסים. במחקר שנערך עלה ש-9 מכל 14 נשים שהשתתפו במחקר עברו התעללות מינית, כאשר חצי מהמקרים התרחשו במסגרת מערכת יחסים.
פתופיזיולוגיה
ידוע שמאפייני האוטיזם נובעים משינויים בשלל מערכות המוח, אך לא ידוע כיצד השינויים הללו גורמים לאוטיזם. ניתן לחלק את המנגנון המוחי שמאפיין אוטיזם לשני תחומים. הראשון הוא הפתופיזיולוגיה של מבני המוח והתהליכים הקשורים לאוטיזם, והשני הוא הקשרים הנוירופסיכולוגיים בין מבני מוח לבין ההתנהגות שבאה לידי ביטוי בפועל.
ישנן ראיות המצביעות על כך שגנים המשפיעים על התפתחות הסינפסות עשויים להיות מעורבים בהתבטאות של אוטיזם, והתופעה נחקרת בתיאוריות נוירו-ביולוגיות המתמקדות בקישוריות במוח ובהשפעות עצביות של התבטאות גנים. כמו כן, קיימות מוטציות נדירות שעשויות לגרום לאוטיזם על ידי שיבוש של מספר מסלולים סינפטיים, ובפרט של אלו המעורבים בהיצמדות תאים. נראה כי כל הטרטוגנים שנחשבים כגורמים לאוטיזם פועלים במהלך שמונת השבועות הראשונים מההתעברות, וישנן ראיות חזקות שמעידות על כך שבמקרים רבים אוטיזם קיים כבר בשלב מוקדם מאוד בהתפתחות.
באופן כללי, מחקרים נוירואנטומיים תומכים בתפיסה שאוטיזם עשוי להתבטא בהתפתחות מוגברת של אזורים מסוימים במוח ביחס לנורמה, לצד אזורים אחרים שמפותחים פחות. מחקרים אלו מצביעים על כך שאוטיזם עשוי להיגרם כתוצאה מתהליכי גדילה וגיזום חריגים של נוירונים בשלבים המוקדמים של התפתחות המוח – הן בשלבים טרום לידתיים והן אחרי הלידה – מה שמשאיר אזורים מסוימים במוח עם עודף נוירונים ואזורים אחרים עם מחסור בנוירונים. מחקרים מסוימים דיווחו על הגדלה בנפח המוח אצל אוטיסטים, ובפרט נצפתה הגדלה של ההמיספרות, של המוח הקטן ושל הגרעין הקאודטי, בעוד שנפח הקורפוס קולוסום הצטמצם, כאשר אחד המחקרים מצא שגודלו של האחרון השתנה בצורה לא לינארית ביחס לנפח המוח הכולל. מעבר לכך, אצל חלק מהאוטיסטים ישנה אבנורמליה אנטומית במגוון מבנים מוחיים כדוגמת האינסולה הקדמית או האמיגדלה. השינויים באמיגדלה מקושרים לחרדה, שהיא תופעה נפוצה אצל אוטיסטים.
במחקרים שהתבססו על דימות מוחי פונקציונלי, נמצא שבעת ביצוע משימות שמקושרות לתגובה רגשית ולתאוריה של התודעה, אצל האדם החציוני על הספקטרום האוטיסטי נצפית פעילות מופחתת באזורים הסומטו-סנסורים של קליפת המוח ובחריץ הרקתי העליון, בהשוואה לאדם החציוני בקבוצת ביקורת. ממצאים אלו עולים בקנה אחד עם ממצאי עבר המדגימים דפוסים חריגים של עובי קליפת המוח ושל נפח החומר אפור באזורים המדוברים אצל אנשים אוטיסטים.
גורמים
הגורמים המדויקים לאוטיזם אינם ידועים. ההנחה הרווחת היא שקיימות סיבות גנטיות, קוגניטיביות ועצביות למאפיינים השונים של אוטיזם. עם זאת, הסברה היא שאוטיזם הוא תופעה מורכבת, שלכל מאפיין שלה יש סיבה ברורה, ולעיתים קרובות הסיבות מתרחשות במקביל וגורמות למכלול המאפיינים להופיע. על אף שלא סביר שקיים גורם אחד לאוטיזם, גורמים רבים זוהו בספרות המחקרית ככאלו שעשויים לגרום להתפתחות אוטיזם. הגורמים הללו כוללים גנטיקה, גורמים טרום-לידתיים (כלומר גורמים במהלך ההריון או בינקות המוקדמת), מומים נוירואנטומיים וגורמים סביבתיים.
גנטיקה
לאוטיזם יש בסיס גנטי חזק, אך הגנטיקה של אוטיזם מורכבת ולא ברור האם היא מוסברת בצורה טובה יותר על ידי מוטציות נדירות בעלות השפעה משמעותית, או על ידי אינטראקציות נדירות מרובות-גנים של גנים נפוצים. מורכבות נוספת נוצרת מהשילוב של אינטראקציות גנטיות עם השפעות הסביבה ועם גורמים אפיגנטיים שאינם משנים את רצף ה-DNA אך הם תורשתיים ומשפיעים על התבטאות גנים. באמצעות ריצוף הגנום של אוטיסטים ושל הוריהם, הצליחו חוקרים לקשר גנים רבים לאוטיזם. עם זאת, לא זוהו מוטציות בודדות שמגדילות את הסיכוי לאוטיזם. בדרך כלל, לא ניתן לייחס אוטיזם למוטציה מנדלית בגן בודד או לאבנורמליות בכרומוזום בודד, ואף אחת מהתופעות הגנטיות הקשורות לאוטיזם לא הוכחה כגורמת לאוטיזם בפני עצמה. לכל גן מבין הגנים המועמדים שאותרו יש השפעות קטנות בלבד.
נכון ל-2018, המחקר של גורמים גנטיים לאוטיזם עבר מהתמקדות באללים בודדים להבנה שהגנטיקה של אוטיזם מושפעת ממספר רב של וריאנטים, חלקם שכיחים ובעלי השפעה קטנה, וחלקם נדירים ובעלי השפעה גדולה. הגן הנפוץ ביותר שנמצאו בו וריאנטים נדירים בעלי השפעה גדולה הוא CHD8, אך פחות מ-0.5% מהאוטיסטים הם בעלי מוטציה כזו.