cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מורטל קומבט (זיכיון)
הסדרה הראשית
החל מהמשחק - "מורטל קומבט: ברית קטלנית", שיצא בשנת 2002. השתנתה שיטת מתן השמות למשחקים, ובמקום מתן מספרים עוקבים לגרסאות החלו המפתחים לתת שמות לכל משחק. הייתה זו גם התקופה שבה המשחקים הופצו לשווקים בקונסולות הביתיות בלבד, והוא שוחרר לקונסולות פלייסטיישן 2, Xbox ו-Gamecube. בשעה שארבעת המשחקים הראשונים שמרו על משחקיות במישור דו-ממדי, "ברית קטלנית" היה המשחק הראשון בסדרה שכלל משחקיות בגרפיקה תלת-ממדית מלאה. טרנד זה נמשך למשך שני המשחקים הבאים - "מורטל קומבט: הטעיה" ו"מורטל קומבט: ארמגדון" משנת 2004. "מורטל קומבט: ללא מעצורים" שוחרר לקונסולת Playstation Portable בשנת 2006 עבור "מורטל קומבט: הטעיה". בשנת 2008, חברת מידוויי הפיצה את אנתולוגיית האוסף Mortal Kombat Kollection, אשר כללה את שלושת המשחקים "מורטל קומבט: הטעיה", "מורטל קומבט: נזירי השאולין" ו"מורטל קומבט: ארמגדון".
המשחק השנים עשר והאתחול השני, מורטל קומבט 1, הוכרז ועתיד לצאת לשוק ב-19 בספטמבר 2023.
משחקי ספין-אוף
בנוסף למשחקי הלחימה יצאו שלושה משחקי הרפתקה אשר שימשו כספין אוף לסיפור מורטל קומבט. הראשון מביניהם - "מיתולוגיות מורטל קומבט: סאב-זירו" הופץ בשנת 1997 לפלייסטיישן ולנינטנדו 64, והסיפור שבו התמקד בסאב-זירו המקורי בי-האן בתקופת זמן שלפני המשחק הראשון. המשחק הבא, "מורטל קומבט: כוחות מיוחדים", יצא בשנת 2000 עבור קונסולת הפלייסטיישן, וגולל את סיפורו של מייג'ור ג'אקס בריגס במשימתו להשמיד את כנופיית הדרקון השחור. בשנת 2005 יצא משחק הרפתקה שלישי, "מורטל קומבט: נזירי השאולין" לפלייסטיישן 2 ולאקס-בוקס, ובו סופר על לו קאנג וקונג לאו במציאות חלופית שבין המשחק הראשון לשני. משחק נוסף היה אמור לצאת בעקבותיו בשם "מורטל קומבט: אש וקרח", בכיכובם של סקורפיון וסאב-זירו, אך הוא בוטל עקב בעיות תקציב.
"מורטל קומבט נגד יקום די.סי." היה משחק קרוס-אובר המשלב בין זיכיון מורטל קומבט לבין יקום DC של חברת DC קומיקס. הוא הופץ בשנת 2008 לפלייסטיישן 3 ולאקס-בוקס 360. בשנת 2013, אד בון קיווה לפיתוחו של משחק קרוס-אובר בין מורטל קומבט לסטריט פייטר, אך למרות התכתבויות עם חברת קאפקום, לא ניתן היה ליישב את בעיית חוסר ההתאמה שבהצגת האלימות הגרפית במורטל קומבט. זאת ועוד, מפתח משחקי סטריט פייטר יושינורי אונו ציין שסדרת משחקי מורטל קומבט שונים מאוד ממשחקי סטריט פייטר. רעיונות נוספים שהיו לאד בון למשחקי קרוס-אובר היו עם משחקי Killer Instinct ויקום מארוול.
סרטי קולנוע ואנימציה
סדרת משחקי מורטל קומבט זכתה לשני עיבודים קולנועיים בשנים 1995 וב-1997 - סרטי הלייב אקשן "מורטל קומבט" ו"מורטל קומבט 2". שני הסרטים פותחו בשותפות של חברת Treshold Entertainment וניו ליין סינמה, ובניגוד לסרטים אחרים לא הוקרנו בידי מבקרים טרם צאתם. הסרט הראשון יצא לאקרנים ב-18 באוגוסט 1995 והפך להצלחה קופתית למרות ביקורות מעורבות מהמבקרים, עם הכנסות של כ-70 מיליון דולר בארצות הברית ומעל ל-122 מיליון דולר ברחבי העולם. הוא זכה למעמד קאלט בקרב מעריצי המשחקים ועזר לקדם את הקריירה של הבמאי פול וו. אס. אנדרסון. הסרט השני, לעומתו, לא התקבל יפה בעיני מעריצים ומבקרים, וזכה להכנסות של כ-36 מיליון דולר בארצות הברית ו-51 מיליון דולר ברחבי העולם.
בשנת 2010, הבמאי קווין טנצ'רון ביים סרט קצר בן שמונה דקות בשם "מורטל קומבט: לידה מחדש" (Mortal Kombat: Rebirth), בכיכובם של מייקל ג'יי וייט כג'אקס וג'רי ריאן כסוניה בלייד. סרט קצר זה שימש כפרויקט קונספט לטנצ'רון בבואו להציע סרט אתחול לאולפני האחים וורנר. מאוחר יותר, טנצ'רון אישר שאף על פי שהסרט הקצר הוא אינו רשמי, את העלילה לסרט כתב אורן עוזיאל, שגם כתב תסריט לסרט מורטל קומבט שלישי. שנה לאחר מכן, חברת ניו ליין סינמה והאחים וורנר יצאו בהצהרה לפיה טנצ'רון נשכר לביים סרט בכתיבתו של עוזיאל. אולם, טנצ'רון עזב את הפרויקט בשנת 2013.
ב-12 באפריל 2020 יצא סרט אנימציה באורך מלא בשם "אגדות מורטל קומבט: נקמתו של סקורפיון" בהפצת האחים וורנר, והוא סווג בסיווג צפייה R בשל האלימות הגרפית שבו.
בשנת 2015, הבמאי ג'יימס ואן נשכר לעמוד בפני הפקתו של פרויקט חדש בזיכיון הסרטים של מורטל קומבט, באומרו שהוא אינו מתכוון למהר עם ההחלטה הזאת. סיימון מק'קויד נשכר לביים את הסרט החדש בנובמבר 2016, עם גרג רוסו כתסריטאי. במאי 2019, הסרט נכנס לשלבי פרה-פרודקשן, כאשר שלב הצילומים נועד להתרחש בדרום אוסטרליה מאוחר יותר באותה שנה. תאריך היציאה המשוער של הסרט נקבע ל-15 בינואר 2021, אולם הפרויקט נדחה בעקבות מחלת נגיף קורונה 2019. ביולי 2019 החל שלב הליהוק, כאשר ג'ו טסלים לוהק לתפקיד סאב-זירו, לודי לין לתפקיד לו קאנג, מיכד ברוקס לתפקיד ג'קסון בריגס, טדאנובו אסאנו לתפקיד ריידן, סיסי סטרינגר לתפקיד מיילינה, ג'סיקה מקנמה לתפקיד סוניה בלייד, ג'וש לאוסון לתפקיד קיינו, צ'ין האן לתפקיד שאנג טסונג והירויוקי סנאדה לתפקיד סקורפיון. הפקת הסרט החלה בספטמבר 2019, ומקס הואנג מצוות הפעלולנים של ג'קי צ'אן נבחר לגלם את קונג לאו. הצילומים הסתיימו ב-13 בדצמבר 2019. ב-15 בינואר 2021 שוחררו תמונות ראשונות מהסרט, שקיבל סיווג צפייה R בשל האלימות שבו. קדימון הסרט יצא ב-18 בפברואר 2021, עם תאריך הפצה בשירות הסטרימינג HBO Max ב-23 באפריל 2021.
סדרות טלוויזיה
זיכיון מורטל קומבט הביא להפקתן של שתי סדרות טלוויזיה בידי חטיבת הטלוויזיה של ניו ליין סינמה ובהפצת Treshold Entertainment - סדרת אנימציה משנת 1996 בשם "מורטל קומבט: מגני הממלכה" (Mortal Kombat: Defenders of the Realm), אשר יצאה בישראל בקלטות וידאו עם דיבוב לעברית כשנתיים לאחר מכן, וסדרת לייב אקשן בשם "מורטל קומבט: כיבוש", ששודרה בין השנים 1998–1999. שתי הסדרות נמשכו כעונה אחת בלבד.
בשנת 2010, שירות הסטרימינג Warner Premiere הזמין סדרת רשת המבוססת על הסרט הקצר "מורטל קומבט: לידה מחדש". לסדרה קראו בשם "מורטל קומבט: מורשת" (Mortal Kombat: Legacy) וגם היא בוימה בידי קווין טנצ'רון. בסדרה כיכבו קספר ואן דיין כג'וני קייג', מארק דקסקוס כקונג לאו, בריאן טי כלו קאנג, הארי שום ג'וניור כסאב-זירו, איאן אנתוני דייל כסקורפיון וקרי הרויוקי טגאווה שב לגלם את דמותו של שאנג טסונג מהסרט הראשון. עונתה הראשונה של הסדרה יצאה בחינם ל-Youtube באפריל 2011, ואילו העונה השנייה ב-2013.
ספרות
מספר חוברות קומיקס של מורטל קומבט התבססו על סדרת משחקי הווידאו, ביניהם שני עיבודים רשמיים לשני המשחקים הראשונים, באיורו של ג'ון טוביאס, ואשר פורסמו בחזית מכונות הארקייד בזמן יציאתם. בשנת 1994, חברת ההוצאה לאור מאליבו קומיקס החלה בהרצה רשמית של חוברות קומיקס בעולם מורטל קומבט שנמשכה עד לאוגוסט 1995, בהן שתי מיני סדרות בנות שישה חלקים כל אחת (Blood and Thunder ו-Battlewave) וכן מספר מיני-סדרות המתמקדות בדמויות שונות. שתי חוברות נוספות נכתבו - האחת כדי לקשר בין האירועים של שלושת המשחקים הראשונים למשחק הרביעי והשנייה כפריקוול למשחק הקרוסאובר נגד יקום DC. מיני-סדרה חדשה בשם Blood Ties נכתבה בשנת 2015 לפני צאתו של המשחק "מורטל קומבט אקס" עם סתימת חורים בעלילה: גנבת התליון של שינוק, איך הנזו הסשי הפך לסקורפיון המוכר וסיפור חייו של טקדה, כולל כעסו על אביו קנשי. בנוסף, גם לשני סרטי הקולנוע נכתבו עיבודים ספרותיים.
מוזיקה
בשנת 1994 נכתב אלבום טכנו בשם "מורטל קומבט: האלבום" בהשראת המשחק הראשון בידי ההרכב המוזיקלי "האימורטלס" עבור חברת התעופה וירג'ין אמריקה. נעימת הנושא המרכזית והאייקונית "טכנו סינדרום" יצאה לראשונה ב-1993 כסינגל ומאוחר יותר נעשה בה שימוש גם בכותרות הפתיחה של סרטי הקולנוע. לכל סרט היה פסקול משלו (ביניהם הלהיט הקצבי Mortal Kombat: Original Motion Picture Soundtrack) וכן גם המשחק השני (Mortal Kombat II: Music from the Arcade Game Soundtrack). המשחק משנת 2011 הביא השראה להפקתו של הפסקול Mortal Kombat: Songs Inspired by the Warriors ואשר כלל מוזיקה אלקטרונית.
מדיות נוספות
בשנת 1995 יצא סרט האנימציה "מורטל קומבט: המסע מתחיל" (Mortal Kombat: The Journey Begins). הסרט השתמש בהנפשה מסורתית, לכידת תנועה ו-Computer-generated Imagery כדי להסביר את המקורות של כמה מהדמויות המרכזיות בסדרה, והוא שימש כפריקוול לסרט הקולנוע הראשון. מופע בימתי בשם Mortal Kombat: Live Tour נמשך בין השנים 1995-1996 וכלל הופעות תיאטרליות של דמויות מורטל קומבט באולם המוזיקה רדיו סיטי, ניו יורק. חברת בריידי גיימס מדורלינג קינדרסלי השיקה משחק קלפים של משחקי מורטל קומבט בשנת 1996. משחק זה ספג ביקורת שלילית בשל היותו תואם כושל למשחקי הקלפים Magic: The Gathering.
מכירות
מורטל קומבט הוא אחד מזיכיונות משחקי הלחימה המצליחים ביותר בהיסטוריית משחקי הווידאו, והוא מתחרה על מקומו עם זיכיונות נוספים כ-Tekken של בנדאי נאמקו וסטריט פייטר של קאפקום. הזיכיון הניב רווחים של למעלה מ-4 מיליארד דולר לקראת סוף שנות ה-90, ו-5 מיליארד בשנות האלפיים. משחק מצליח במיוחד היה "מורטל קומבט 2", שהיקף המכירות לסוף השבוע הראשון ליציאתו היה ראשון מסוגו בתעשיית משחקי הווידאו, בכך הביס רווחים של סרטי קיץ שוברי קופות של אותה תקופה. למרות זאת, משחקי מורטל קומבט נמכרו בהיקף נמוך מאוד ביפן (טוביאס האשים בכך את ה"אמריקניזציה" שבעיצוב הדמויות שלהם).
מעל ל-6 מיליון עותקים נמכרו ממשחקי מורטל קומבט עד לשנת 1994, מעל ל-26 מיליון עד לשנת 2007, והיקף הרווחים עבר את ה-30 מיליון עד לשנת 2012. שני המשחקים האחרונים בסדרה, "מורטל קומבט" של שנת 2011 ו"מורטל קומבט אקס" של שנת 2015 היו לנמכרים ביותר של חברת NetherRealm Studios, עם 6 מיליון עותקים שנמכרו מהמשחק הראשון ו-5 מיליון עותקים מהמשחק השני. נכון לשנת 2015, מעל ל-35 מיליון עותקים נמכרו מהמשחק "מורטל קומבט אקס".
רייטינג, ביקורות ופרסים
מהדורת הגיימינג של ספר השיאים של גינס לשנת 2008 העניקה לסדרת מורטל קומבט שבעה שיאי עולם, כולל "סדרת משחקי הלחימה המצליחה ביותר". זאת ועוד, הזיכיון מחזיק בעשרה שיאי עולם לשנת 2011, ביניהם "הקמפיין הפרסומי הגדול ביותר למשחק וידאו" (עבור "מורטל קומבט 3"), "הסרט בעל ההכנסות הגבוהות ביותר שמבוסס על משחק מכות" (עבור הסרט משנת 1996) ו"פסקול הספין-אוף המצליח ביותר במשחקי וידאו" (עבור פסקול הסרט הראשון). מספר חברות הוצאה לאור תיארו את סדרת המשחקים כאחת מהזיכיונות החשובים ביותר אך גם האלימים ביותר בהיסטוריית משחקי הווידאו. בשנת 2011, אתר האינטרנט GameSpy ציין ש"לא ניתן להכחיש את מקומה של סדרת משחקי מורטל קומבט בהיסטוריית משחקי הווידאו".
מורשת והשפעה תרבותית
לפי אתר האינטרנט IGN, "מספר חקיינים הציפו את שוק משחקי הווידאו במהלך שנות ה-90 ואת אולמות הארקייד במשחקים רוויי דם כמו Time Killers, Survival Arts ו-Guardians of the Hood. משחקי מורטל קומבט הביאו לשגשוג במשחקי מניפולציה התנהגותית, גם בקונסולות ביתיות וגם במכונות הארקייד, כש"כולם עסוקים בקרבות כדי לראות מי יוציא הכי הרבה דם על מסכים בעלי רזולוציה נמוכה". שיבוטי מורטל קומבט הראויים לציון במהלכי הקרב האלימים שלהם ובשדונים דיגיטליים הם Bio F.R.E.A.K.S, BloodStorm, Cardinal Syn, Catfight, Eternal Champions, Kasumi Ninja, Killer Instinct, Mace: The Dark Age, Primal Rage, Tattoo Assassins, Thrill Kill, Ultra Vortek, Way of the Warrior ומשחקם של מידוויי גיימס War Gods. ג'ון טוביאס ציין כי "כמה ממוצרי החקיינות של אותה תקופה הלכו כלעומת שבאו בעיקר משום שרמת האלימות שבהם משכה תשומת לב, אך גם משום שאם אין מספיק תוכן עלילתי אז המשחק לא ישרוד".
סדרת המשחקים והדמויות שבה זכו למספר התייחסויות בתרבות הפופולרית, כמו באלבומה Metal Kombat for the Mortal Man של להקת הקאברים Powerglove מז'אנר הפאוור מטאל, או שם הפרק "מודל קומבט" בסדרת הקומדיה "עובדים מצטיינים". לפי מגזין קומפלקס בשנת 2012, "מורטל קומבט הפך לתופעה מחוץ לחוגי הגיימינג, והיה מוכר דיו כדי להיות מוזכר בסיטקומים (מלקולם באמצע, נשואים פלוס) וסרטים (כריסטיאן סלייטר משחק ב"מורטל קומבט 4" בסרט עד החתונה זה יעבור)".
משחק תחרותי
משחקי לחימה היו ז'אנר פופולרי בקרב טורנירים מאז סוף שנות ה-90. סדרת מורטל קומבט זכתה למקום נכבד בטורנירים של ספורט אלקטרוני מהגדולים בעולם, כמו אבולושן צ'מפיונשיפ וקומבו ברייקר 2017, וכן טורנירים מקומיים וכאלה המתרחשים אונליין. המשחק משנת 2011 הפך לפופולרי מאוד בטורנירים שכאלה מאז יציאתו. אולם, בין השנים 2014 ל-2017, המשחק לא נכלל בזירת הטורנירים משום שהחברה המפתחת NetherRealm Studios התמקדה בפיתוח משחקי "Injustice: Gods Among Us". משחקי מורטל קומבט חזרו לקומבו ברייקר בשנת 2018.
חקיקה ואיסורים
סדרת משחקי מורטל קומבט היו נושא למחלוקת בתעשיית משחקי הווידאו, כמו גם מספר הליכים משפטיים, לרוב עקב תוכן אלים מידי. בעקבות שימוע קונגרס בסוף שנת 1993 בנושא תכנים שאינם מתאימים לילדים, הדבר הוביל להקמתו של ארגון אוכף תכנים ושיטות המדרוג Entertainment Software Rating Board ו-Australian Classification Board, המסווגות משחקים לפי תוכנם. מספר משחקים בסדרה, כמו גם הפרסום שנעשה להם, קיבלו צנזורה או שנאסר למוכרם במספר מדינות כמו אוסטרליה, גרמניה ודרום קוריאה (הסנאט האוסטרלי אסר על מכירתו של המשחק משנת 2011). המשחק הראשון עבר צינזור לקונסולות של חברות סגה ונינטדו, כולל הגיים-בוי והגיים-גיר, והמשחק השני עבר צנזורה לקונסולות הניידות ול-Sega master system כך שלא מוקז דם אמיתי והפינישים "רכים יותר". אולם במכשירים של סגה על ידי "קוד דם" ניתן היה להסיר את הצנזור מהמשחק הראשון ואף לזרוק את היריב לקוצים ברקע "the Pit".
אלימות במציאות
בעקבות הטבח בתיכון קולומביין בשנת 1999, נשיא ארצות הברית, ביל קלינטון ציין כי "משחקים כמו מורטל קומבט, קילר אינסטינקט וDOOM - אותם משחקים ששיחקו בהם שני הנערים האחראים לטבח שקיפח את חייהם של רבים בעיירה הקטנה בקולורדו - הופכים את הילדים שלנו למשתתפים פעילים באלימות מדומה".
באותה שנה, ברזיל אסרה על מכירתם של משחקים כמו מורטל קומבט, קארמהגדון, פוסטל וארבעה משחקי ירי בגוף ראשון לאחר תקרית ירי במרכז השופינג מורומבי בסאו פאולו.
בעקבות הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק בשנת 2012, מנכ"ל איגוד הרובאים הלאומי ויין לה'פייר האשים משחקי וידאו אלימים, ביניהם מורטל קומבט, כתורמים לתקריות ירי המוני בארצות הברית.
גזענות ופמיניזם
כמה מבקרים קבעו שמשחקי מורטל קומבט סקסיסטים וגזענים, בעיקר כלפי הדמויות האסייתיות שבו, וכוללים סטריאוטיפים על בסיס אתניות. מרשה קינדר, פרופסורית לתאוריה ביקורתית מאוניברסיטת דרום קליפורניה, הוקיעה את המשחקים "מורטל קומבט 2" ו"מורטל קומבט 3" משום שהם עודדו מיזוגיניה, לדעתה. היא הוסיפה וציינה כי "כמה מהאפשרויות האלימות ביותר הן נגד נשים. בנוסף, כמה ממהלכי הפטאליטי אירוטיים במיוחד. ג'סטין קאסל והנרי ג'נקינס, מלומדים בחקר אמצעי תקשורת ציינו בספרם From Barbie to Mortal Kombat כי סדרת המשחקים מייצגת את "עולם הסייבר הנערי של האגרסיות, פעולה וגופות מתים".
שלך
שָׁלָך או שלך מערבי (שם מדעי: Pandion haliaetus) הוא מין דורס יום יחיד בסוגו שבתת-משפחת השלכים, שלעיתים נחשבת למשפחה עצמאית, והוא קרובו לסוג של השלך המזרחי.
השם הלטיני בא מן האגדה אודות פנדיאון (Pandion), ששתי בנותיו הפכו לציפורי שיר, והוא עצמו בדמות עוף דורס נשלח לרדוף אחריהן. Haliaetus בא משילוב המילים "ים" (Halos) ו"עיט" (Aetos) יחדיו.
מראה
אורכו של השלך נע בין 56 ל-64 ס"מ. מוטת כנפיו היא 145 - 170 ס"מ. הנקבה גדולה במקצת מהזכר. דורס בגודל בינוני עד גדול, שכנפיו ארוכות וזנבו בינוני עד קצר. הראש קטן למדי, הכנפיים נטויות בזווית ברוב התנוחות. בעת גלישה כפופות הכנפיים בצורה חדה, דבר המקנה לו הופעה המזכירה שחף גדול. השלך מבלבל בזיהויו לעיתים עם החיוויאי, אך השלך קטן באופן ניכר.
צבע הגוף חום כהה למעלה ולבן למטה. הראש לבן עם פסים חומים כהים מהעין לצוואר. לנקבה טבעת של כתמים חומים על צווארה. כתמים שחורים צובעים את פרקי ידיו, גחונו מבהיק בלבן. צבעיו מזכירים שחפים. רגליו מוצקות ועטויות קשקשים רבים.
תפוצה
השלך הוא אחד מדורסי היום השכיחים ביותר בתפוצתם , אשר חורף או מקנן בכל היבשות למעט אנטארקטיקה. בישראל הוא חולף וחורף במספרים קטנים.
אזורי מחיה
השלך כמעט ולא נצפה רחוק ממקורות מים, חוץ מבעונת הנדידה. הוא ימצא באיים, אגמים, נהרות וחופי ים. מעדיף עצים גבוהים בסמוך למקורות המים המשמשים לקינון.
התנהגות
השלך צד על פי רוב לבדו, בשעות בוקר מוקדמות ואחר הצהריים. שלכים בודדים זקוקים ל־3-1 דגים ביום, שלך עם צאצאים זקוק ל־8-6 דגים ביום.
לשלך מבנה גוף המייחד אותו לציד דגים: ברגליו ובטופריו מספר קוצים המונעים מהדג הנאבק להשתחרר בקלות. השלך יכול לסובב אצבע אחת אחורנית, וכך מתפקדות 4 אצבעותיו כשתי צבתות. המקור חזק ומותאם לקריעת גוף הדגים ולסילוק הקשקשים. הנוצות צפופות ומשומנות ומונעות הירטבות בעת צלילה למים.
רבייה וגידול הצאצאים
בעונת החיזור, כדי להודיע לנקבה שהוא מוכן לזיווג, מבצע הזכר "ריקוד בשמים" כשמקורו דג או חומר לקינון. השלכים מקננים בקרבת מקום לבני מינם, אם המזון מאפשר זאת. השלך מונוגמי ונשאר עם הנקבה כל חייו, וכן הם חוזרים יחדיו אל הקן מדי שנה. נצפו קבוצות של שלשות: זכר משותף לשתי נקבות המקננות בסמוך.
קני השלך ידועים בגודלם הרב. בכל שנה מוסיף הזוג עוד חומר לקן. ככל שהקן גדול יותר כך קטנים סיכוייו ליפול עקב הרוחות העזות. הקן הגדול והמגושם נבנה על ידי הזכר והנקבה, ונמצא כ-3 עד 18 מטרים מעל הקרקע. הוא מורכב מענפים וזרדים אך גם מחבלים, עצמות, צדפות, חתיכות פלסטיק ושאר מיני פסולת, שלעיתים אף מסוכנים לגוזלים.
השלכים מעדיף לקנן בעצים מתים וחסרי עלים מאחר שאלו מסתבכים בנוצותיהם. כמו כן עץ חשוף מאפשר לשלך להבחין בטורפים המנסים להגיע לקינו. בהיעדר עצים מתים בקרבת מקור מים, יבנה השלך את קינו על גבי עצי מחט, צוקים ועל פלטפורמות קינון מלאכותיות כעמודי טלפון וחשמל.
גודל התטולה הוא בדרך כלל 3 ביצים, עליהן דוגרת הנקבה במשך 33 יום, הזכר עוזר לעיתים בדגירה אך בעיקר מביא מזון אל הקן. ביצי השלך כגודל ביצי תרנגולת. צבען קרם-לבן עם כתמים חומים ושחורים. לאחר הבקיעה, נשארת הנקבה צמודה לגוזלים כ-40 יום והזכר מביא מזון ודואג להגנה היקפית.
כעשרה ימים לפני עזיבת הקן מתחילים השלכים הצעירים להתאמן בתעופה. הם מקפצים מעל הקן עד שהרוח לוקחת אותם לטיסתם הראשונה. הוריהם יחוגו בקרבת הקן, יאמנו את גוזליהם בתפיסת דגים, על ידי השלכת דג אל המים. הגוזלים מסוגלים לתפוס את מזונם כבר אחרי גיחתם הראשונה, אך הוריהם ימשיכו לדאוג להם עוד שבועות מספר.
השלכים מגיעים לבגרות מינית לאחר 3 שנים.
תזונה
השלך ניזון בעיקר מדגים. לעיתים יתפוס צפרדעים, נחשים, עופות ויונקים קטנים.
את הדגים תופס ברפרפו מעל המים בטפיחות כנף רפויות וכבדות, ורגליים משתלשלות כלפי מטה. או שהוא גולש ואחר-כך צולל כשהראש מקדים, הרגליים נזרקות קדימה ולמטה, ואז יורד מתחת לפני המים תוך התזת מים אדירה לכל הכיוונים.
השלך והאדם
האדם פגע באזורי המחיה של השלך: הזרמת ביוב למקורות המים, זיהמה אותם ופגעה בדגים, מזונם העיקרי. כריתת עצים בקרבת מקורות מים, וכן כריתת עצי הגשם בהם חורף השלך, פגעו באוכלוסיות רבות. כימיקלים באוויר, במיוחד הדי די טי, פגעו באוכלוסיית השלכים בישראל וכן בארצות הברית. כימיקל זה שהגיע לשלך דרך הדגים, גרם לקליפת הביצה להיות דקה ולהישבר בעת הדגירה. בשנות ה-70, אז הופסק השימוש המאסיבי בדי די טי, ניצלו השלכים מכליה.
כיום מוגן השלך על ידי הרשויות בארצות הברית. מיזמים רבים נעשים בקרבת מקורות מים, כבניית פלטפורמות מלאכותיות לקינון והבאת דגים פוריים ועמידים לבריכות השלכים.
ביהדות
ביהדות, השלך מוזכר כאחד מן העופות הטמאים שאסורים באכילה: "וְאֶת אֵלֶּה תְּשַׁקְּצוּ מִן-הָעוֹף לֹא יֵאָכְלוּ שֶׁקֶץ הֵם: ...וְאֶת הַכּוֹס וְאֶת הַשָּׁלָךְ וְאֶת הַיַּנְשׁוּף".
ועדת שרים לעניין מוכנות הזירה האזרחית למצבי חירום
ועדת שרים לעניין מוכנות הזירה האזרחית למצבי חירום היא ועדה בממשלת ישראל, בראשות שר הביטחון המוסמכת לעסוק במוכנות הזירה האזרחית למצבי החירום השונים, לרבות בנושאי התגוננות אזרחית וכן בתרחישים אזרחיים כגון רעידות אדמה ואסונות טבע ובכלל זה בהיערכותם וכשירותם של הגורמים הממשלתיים ובהם הגורמים הממשלתיים האופרטיביים, למימוש אחריותם במצבי החירום השונים.
עבודת הוועדה מרוכזת על ידי המטה לביטחון לאומי בתיאום עם מזכירות הממשלה.
בעניין ההיערכות לרעידות אדמה, פועלת לצד ועדת השרים ועדת ההיגוי הבין-משרדית לרעידות אדמה.
מבנה הוועדה וסמכויותיה
הרכב הוועדה הנוכחי ותחום סמכותה נקבעו בהחלטת הממשלה מס' 118 מיום 12 בפברואר 2023.
נחמה אדלרבלום
נחמה "נימה" אדלרבלום (באנגלית: Nima Adlerblum; 4 באוגוסט 1881 – 25 ביולי 1974) הייתה פילוסופית יהודייה, מחנכת, סופרת, ופעילה ציונית; בתו של הרב חיים הירשנזון, ותלמידה-עמיתה של ג'ון דיואי. עסקה בפילוסופיה יהודית של ימי הביניים, בחינוך, בהיסטוריה אמריקאית, ובפילוסופיה של ההיסטוריה.
ביוגרפיה
עברה עם משפחתה לקונסטנטינופול ולמדה בבית-ספר תיכון צרפתי. לאחר מכן למדה באוניברסיטת "אליאנס" בפריז. בשנת 1904 עברה בעקבות משפחתה לארצות הברית. סיימה תארים ראשון, שני ושלישי בפילוסופיה באוניברסיטת קולומביה.
תזת הדוקטורט שלה, שחיברה בהנחיית פרדריק וודברידג' ובעזרת הפילוסוף ג'ון דיואי, "לימוד של גרסונידס בפרספקטיבה נכונה שלו", היא מונוגרפיה העוסקת בפרספקטיבה בלימוד פילוסופיה יהודית, בחיי הרלב"ג ויצירתו, ברלב"ג כמלומד, ובפרשנות נכונה של הגותו בהתאם לסביבה היהודית בה חי בתקופתו, תוך קריאה ללימוד פילוסופיה יהודית לפי תוכנה הפנימי ביחס לחיים היהודיים ולא כפי התאמתה כביכול לשיטות פילוסופיות זרות. לדעתה, פילוסופיה יהודית אינה פילוסופיה סתם וגם לא פילוסופיה דתית, אולם הדת היהודית היא תורה מוסרית של החיים.
הייתה חברה טובה של הנרייטה סאלד. ייסדה את התכנית לחינוך ותרבות לאומי בהסתדרות הציונית הדסה, ועמדה בראש התוכנית בשנים 1922–1935, והייתה חברה בוועד המנהל. הדגישה את חשיבות הנאמנות והרגישות של נשים יהודיות בשמירה על האידיאלים והחזון של היהדות.
חיברה ספרים, ופרסמה מאמרים בכתבי-עת ובאנציקלופדיות. הייתה חברה באגודה האמריקאית לפילוסופיה, ובמוסד הבינלאומי לאמנויות וספרות.
במהלך מלחמת העולם השנייה, לבקשת ארגון יהודי אמריקאי, טסה לאיטליה ובעזרת קשריה הצליחה להביא לשחרורם של 250 פליטים יהודים שנכלאו שם.
פעלה להפצת הפילוסופיה של דיואי באמריקה הלטינית, ובשנת 1948 כיהנה כיו"ר הוועדה הבינלאומית לחגיגות יובל התשעים שנה להולדתו.
חיברה מאמרים רבים לסדרת הספרים "נוטרי מורשתנו" בעריכת הרב לאו יונג.
בשנת 1914 נישאה לישראל אדלרבלום, ונולדה להם בת יחידה. בשנת 1971 שבה עם בעלה לא"י. בהתחלה התגוררו בהרצליה, ולאחר מכן בירושלים. לפני פטירתה בגיל 92, חיברה את מאמרה האחרון, הקדמה לאוטוביוגרפיה של לאו יונג.
אוזנן מנומר
אוזנן מנומר (שם מדעי: Euderma maculatum) הוא סוג של עטלף קטן-בינוני במשפחת הנשפוניים שחי באמריקה הצפונית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1891 על ידי הזואולוג האמריקני ג'ואל אסף אלן מהמוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע בתור מין של אוזנן מפרשי ושנה לאחר מכן קיבל מעמד של טקסון מונוטיפי. זהו מין עטלף נאה ונדיר למדי שמתאפיין באוזניים ענקיות ונפוץ בדלילות מקנדה עד למקסיקו.
תיאור ואנטומיה
האוזנן המנומר מתאפיין בגוף קומפקטי, ראש קטן ועגול וכנפיים קצרות, רחבות ושקופות. הגולגולת עדינה עם חרטום ולוע קצרים ומעוגלים. העיניים והאף קטנים ועל הגרון יש כתם קירח עגול. האוזניים שלו ארוכות, רחבות ודמויות מפרש, והן ענקיות גם ביחס לסוגי אוזננים אחרים ונחשבות לגדולות ביותר בסדרת העטלפים ביחס לגוף: אורכן כמחצית עד שליש מאורך גופו הכולל של האוזנן. האוזניים מתעגלות אחורה והצידה, עמוסות בכלי דם, שקופות חלקית ועם 15 רכסים רוחביים. הן בעלות צפירים גדולים וייחודיים בצורת אליפסה שנראים כזוג נוסף של אוזניים.
אורך הראש והגוף של האוזנן המנומר: 66–115 מ״מ, אורך הזרוע 48–51 מ״מ, אורך האוזן 45–50 מ״מ ואורך הזנב 47–50 מ״מ; משקלו 15–20 גרם ומוטת כנפיו עד 35 ס״מ. קרום התעופה האחורי ארוך, רחב וחרוטי, והוא עוטף לחלוטין את הזנב הדקיק והארוך.
הפרווה של האוזנן המנומר ארוכה ורכה. צבעה צבעוני ביחס לעטלפים, ומנוגד לחלוטין בין הצד העליון לתחתון: הצד העליון בצבע שחור עמוק או שחור-אפור, בעוד שהצד התחתון והצוואר צבועים בלבן בוהק. סימני ההיכר של המין שהעניקו לו את שמו, הם שלושת הכתמים הלבנים הגדולים שמעטרים את הצד העליון השחור; שני כתמים ממוקמים מאחורי הכתפיים, והכתם השלישי בסמוך לזנב. הצביעה הייחודית באה לידי ביטוי גם בראש: הפנים שחורות, החוטם והלוע חומים-אדמדמים, בעוד שהסנטר והלחיים בצבע לבן בוהק. האוזניים בולטות גם הן בצבען: האפרכסות והצפירים בצבע ורוד חיוור-סלמון עד צהבהב, וקצה האפרכסות כחלחל או שחרחר. הכנפיים בצבע אפור חיוור או ורדרד והזרועות והרגליים בצבע חום או בורדו.
תפוצה
האוזנן המנומר מצוי בדרום ומערב אמריקה הצפונית; טווח התפוצה שלו כולל את פרובינציית קולומביה הבריטית בדרום-מערב קנדה, מדינות מערב ארצות הברית: וושינגטון, איידהו, מונטנה, אורגון, ויומינג, יוטה, נבדה, קולורדו, קליפורניה, ניו מקסיקו, אריזונה וטקסס, והמדינות המקסיקניות: באחה קליפורניה, סונורה, צ'יוואווה, קואווילה, דורנגו, סקטקס, נואבו לאון, טמאוליפס, סן לואיס פוטוסי,  אגואסקליינטס, חליסקו, גואנחואטו, אידלגו וקרטרו.
אקולוגיה
בשל דרישות בית הגידול, האוזנן המנומר נפוץ בדלילות על פני טווח התפוצה שלו ונחשב לנדיר למדי. כתוצאה מכך, המין לא נחקר רבות בטבע ואין עליו מידע רב. האוזנן פעיל בשעות הלילה, חי בדרך כלל בבדידות בתוך נקיקי סלעים וסדקים ונראה בקבוצות לעיתים רחוקות. האוזננים שומרים על מרחק של חצי ק״מ עד ק״מ אחד מהשני באזורי מצוקים המשמשים ללינה, ומבצעים מדי לילה נדידה של 10–35 ק״מ לעבר אתרי האכלה ובחזרה. בין שעות הציד בתחילת הלילה ובסופו יש מספר שעות שמנוצלות למנוחה בתוך אתר ההאכלה. בנוסף לנדידה הלילית, הם עשויים לנדוד מהשפלה למדרונות ההרים במהלך הקיץ. בניגוד לעטלפים רבים, פעילות האוזננים המנומרים אינה מושפעת מאור הירח. האוזננים מתקשרים ביניהם באמצעות קולות, ומפגשים אגרסיביים נדירים למדי ומתרחשים בעיקר בסכסוכי גבולות.
האוזנן ניזון מחרקים ותר אחריהם בעיקר בשטחים פתוחים. בדומה לעטלפי חרקים אחרים, האוזנן המנומר מאתר את טרפו באמצעות איכון-הד; עם זאת, הוא משתמש בקריאות הד בתדר נמוך במיוחד של 12.7-9 קילוהרץ. קריאות ייחודיות אלה שאינן אופייניות לעטלפים, מיועדות לתפיסת עשים וחגבאים גדולים שאינם מסוגלים לשמוע בתדר נמוך כזה ומאפשרות לו גם לאתר טרף ממרחקים גדולים. מחקר מצא שבגיחת ציד האוזנן צד חרק אחד כל 45 שניות, ועיקר גיחות הציד מתרחשות בין 23:00 ל-3:00 לפנות בוקר.
עונת הרבייה של המין היא בסתיו. בסביבות יוני או יולי, האוזננית ממליטה גור יחיד שמשקלו כ-20% ממשקל גופה. הגור נולד ללא הכתמים המאפיינים את הבוגרים וללא אוזניים מפותחות ונגמל לאחר שלושה חודשים.
מצב שימור
האוזנן המנומר מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור "ללא חשש" (LC), לאור תפוצתו הרחבה, אוכלוסייתו הגדולה, נוכחותו במספר רב של אזורים מוגנים והעדר אינדיקציות לירידה משמעותית במספריו. האיומים עליו הם שימוש יתר בקוטלי חרקים, זיהום מקורות מים על ידי פסולת של מפעלים אזרחיים וצבאיים או מי שפכים עירוניים, הרס בית גידול באמצעות כרייה וחציבה והפרעה אנושית לתרדמת חורף. המין נדיר למדי בטווח התפוצה הדרומי שלו. ארגון IUCN סבור ששימור מצוקים ומישורים פתוחים הם הדרך הטובה ביותר להגן לאורך טווח על האוזנן המנומר.
ז'ואקים ברוגה
ז'ואקים ברוגה אי ארס (בקטלאנית: Joaquim Brugué i Heras, נקרא לעיתים בשם הספרדי "חואקין" (Joaquín); 18 ביולי 1931; באניולס שבספרד - 5 באוקטובר 2001; ברצלונה שבספרד) היה כדורגלן ספרדי-קטלאני ששיחק בשנות ה-50 של המאה ה-20 במדי ברצלונה בעמדת הבלם.
קריירה
ברוגה נולד וגדל בעיירה באניולס, שבקרבת ז'ירונה שבקטלוניה. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצה של העיירה, באניולס. ב-1949 הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה, מהבכירות בכדורגל בספרד. כעבור שנה הועבר למשך שנה לאספנייה אינדוסטריאל, ששימשה הלכה למעשה קבוצת מילואים לברצלונה. כעבור שנה שב לקבוצה, והוא זכה למעט הזדמנויות בשנותיו הראשונות בברצלונה. את הופעת הבכורה בליגה הספרדית ערך ב-9 בדצמבר 1951, בניצחון 2 - 0 אצל לאס פאלמס. כעבור שבוע הופיע פעם נוספת ואחרונה לעונה זו, וברצלונה זכתה בסיום העונה, עונת 1951/1952, בדאבל - זכייה באליפות ובגביע. בעונה הבאה שותף ב-6 משחקי ליגה ובשני משחקים בגביע, וברצלונה השלימה זכייה שנייה ברציפות בדאבל. בעונת 1953/1954 שיחק לסירוגין בברצלונה ובליגה השנייה במדי אספנייה אינדוסטריאל כמושאל, על מנת לצבור דקות משחק.
בעונת 1954/1955, כאשר גוסטאו ביוסקה סבל מפציעה חמורה, תפס ברוגה את מקומו במרכז ההגנה של ברצלונה. במהלך עונה זו ערך 26 הופעות בליגה, וקבוצתו סיימה במקום השני. בתחילת העונה הבאה המשיך לשחק בהרכב הקבוצה, אך כשביוסקה החלים, ברוגה מיעט לשחק. את שערו הראשון והיחיד בליגה הספרדית הבקיע ברוגה ב-1 בינואר 1956, אז ניצחה ברצלונה את אספניול, יריבתה העירונית, בתוצאה 3 - 0. בעונת 1955/1956, עם דומנק בלמניה כמאמן, שב ברוגה למלא תפקיד משמעותי בהרכב הקבוצה. ב-23 בספטמבר, בניצחון 7 - 3 על אתלטיקו מדריד, הבקיע ברוגה שער עצמי לרשת קבוצתו. בסך הכול הופיע ב-24 משחקי ליגה בעונה זו, אך ברצלונה הגיעה למקום השלישי בלבד. בסיום העונה זכה עם ברצלונה בגביע הספרדי, כשברוגה אף פותח במשחק הגמר ב-16 ביוני 1957 בו גברה ברצלונה על אספניול בתוצאה 1 - 0.
בעונה הבאה פתח ברוגה ב-11 משחקי ליגה בלבד. לקראת סוף העונה הוחלף בלמניה בהלניו הררה. עמו זכתה הקבוצה בגביע ערי הירידים הודות לכך שגברה על לונדון XI בתוצאה המצטברת 8-2, כשברוגה פותח בגומלין שהסתיים בניצחון 6 - 0. לאחר מכן השתתף ב-5 משחקים בגביע, אך ברצלונה הודחה על ידי אתלטיק בילבאו בחצי הגמר. במשחק נגד סביליה ב-1958 נפצע באופן חמור, פציעה שסימנה את סוף הקריירה שלו. כעבור מעל לשנה, הוא שיחק בעוד שני משחקים, והוא פרש מכדורגל, בהיותו בן 28 בלבד. בסך הכול, הן במסגרות רשמיות ובן במשחקי ידידות, הופיע ברוגה 140 פעמים במדי ברצלונה, בהן הבקיע 7 שערים.
בנוסף להיותו שחקן ברצלונה, ערך ברוגה הופעה בודדת במדי נבחרת קטלוניה, הנבחרת הלא רשמית של חבל הארץ, ב-1958.
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קוריאה הצפונית
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קוריאה הצפונית (בקוריאנית: 조선사회민주당; בקצרה; KSDP) היא מפלגה בקוריאה הצפונית אשר משתפת פעולה עם מפלגת השלטון "מפלגת הפועלים של קוריאה". המפלגה הוקמה ב-3 בנובמבר 1945 בשם המפלגה הקוריאנית הדמוקרטית על ידי יזמים, סוחרים, אמנים, כמה איכרים ונוצרים, מתוך קבוצות של אנשים אנטי-אימפריאליסטים ואנטי-פידואליסטים אשר שאפו ודרשו לחסל את הכיבוש היפני בקוריאה ולבנות חברה דמוקרטית. כיום היא חלק מהחזית הדמוקרטית לאיחודה של קוריאה, ברית נומינלית של מפלגות הנשלטת על ידי מפלגת הפועלים של קוריאה.
היסטוריה
המפלגה הוקמה בפיונגיאנג על ידי צ'ו מאן-סיק ב-3 בנובמבר 1945 בתור המפלגה הקוריאנית הדמוקרטית. היא קיבלה תמיכה מייד לאחר הקמתה על ידי אנשי עסקים נוצרים ואינטלקטואלים, וכמו כן גם קיבלה תמיכה מפועלים, והכילה בתוכה כחצי מיליון תומכים שבועות בודדות לאחר הקמתה. עם זאת, המפלגה הואשמה בעשיית מהומות אנטי-קומוניסטיות ואנטי-סובייטיות, ולאחר שצ'ו התנגד לתוצאות ועידת מוסקבה בדצמבר (שהייתה תחת תמיכתם של הקומוניסטים והסובייטים), הוא נעצר על ידי הסובייטים. מעצרו של צ'ו הוביל לכך שרבים ממנהיגי המפלגה עברו לסיאול שבקוריאה הדרומית, שם הקימו מפקדה חדשה; המפלגה מינתה חמישה מועמדים לבחירות לאספה החוקתית בדרום קוריאה במאי 1948, וזכתה למושב אחד, בתפוסה של יי יון-יונג.
בקוריאה הצפונית השתלטה המפלגה על ידי הנהגה חדשה בראשות הקומוניסט צ'ו יונג-גון ובעקבות זאת הצטרפה לחזית הדמוקרטית לאיחודה של קוריאה, ולאחר מכן הפכה לכפופה למפלגת הפועלים של קוריאה. מועמדיה קיבלו 35 מושבים בבחירות באוגוסט 1948 ואחד עשר ב-1957 וב-1959, וב-1960 נסגרו כל משרדי המפלגה על ידי הממשלה. לאחר מכן מושבי המפלגה צומצמו לארבעה מושבים ב-1962 ולאחר מכן למושב אחד ב-1967 וב-1972. ב-1980 המפלגה אימצה את שמה הנוכחי.
בבחירות 1990 המפלגה זכתה ל-51 מושבים. היו לה 52 מושבים לאחר הבחירות ב-1998 ו-50 לאחר הבחירות ב-2009. היא זכתה לאותו מספר מושבים בבחירות 2014.
אידאולוגיה
המפלגה הדמוקרטית הקוריאנית שינתה את שמה למפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קוריאה הצפונית בשנת 1981. הסיבה הסבירה לשם החדש הייתה שהאידאולוגיה הסוציאל-דמוקרטית נחשבה לאידאולוגיה מקובלת, אפילו ראויה להערצה, בעולם המערבי. מאז, המפלגה שימשה לתעמולה צפון קוריאנית המכוונת לאוהדיה זרים. בגלל האידאולוגיה הסוציאל-דמוקרטית לכאורה, המכוונת לזרים, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית משתמשת כמכשיר תעמולה הרבה יותר מהמפלגה הקטנה החוקית האחרת, מפלגת צ'ונדואיסטית צ'ונגו. בשנות ה-90 פרסמה המפלגה כתב עת בקוריאנית ובאנגלית. מגזינים אלו ביקשו לשכנע בו-זמנית זרים שלצפון קוריאה יש מערכת רב-מפלגתית עם מפלגות עצמאיות, אך באופן פרדוקסלי, מפלגות קטנות בצפון קוריאה תומכות במפלגת השלטון.
תאורטית, המפלגה דבקה בסוציאל-דמוקרטיה לאומית ההולמת את התנאים ההיסטוריים והמאפיינים הלאומיים של קוריאה והמוטו הפוליטי הבסיסי שלה הוא "עצמאות, ריבונות, דמוקרטיה, שלום והגנה על זכויות אדם".
היא חלק מהחזית הדמוקרטית לאיחודה של קוריאה, ובקואליציה עם מפלגה עצמאית אחרת, מפלגת צ'ונדואיסטית צ'ונגו, העומדת לצד מפלגת הפועלים של קוריאה.
ביקורת על מדיניות הממשלה
בניגוד לתיאורה הרגיל בתעמולה הרשמית של המדינה, לזמן קצר באמצע שנות השמונים עד סוף שנות ה-80, היו בכתב העת של המפלגה טקסטים שהעלו ביקורת על מדיניות הממשלה. טקסטים אלו כללו קריאות לתמיכת לאנשים עם מוגבלות או לשיפור מערכת העצומות, כמו גם העלאת היתרונות הפוטנציאליים של מתן אפשרות ליותר ממועמד אחד בכל מחוז בחירות ולאפשר לבוחרים להחליט מי ייבחר. אנשים מאמינים כי ייתכן שהצהרות אלו נקשרו לליברליזציה קצרה של מערכת המשפט של צפון קוריאה שהתרחשה בערך באותו הזמן.
Free (אלבום)
Free (בעברית: חופשייה) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. האלבום יצא לאור באפריל 1999, על ידי חברות התקליטים CNR מיוזיק, FM רקורדס וסטאר רקורדס. האלבום עצמו הופץ בשלוש מהדורות שונות – אירופאית, יפנית וישראלית, הנבדלות זו מזו בתוכנן.
רקע
לאחר זכייתה באירוויזיון 1998 עם השיר "דיווה", הוחתמה אינטרנשיונל על חוזה הקלטות בחברת התקליטים הבין-לאומית סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. עוד בטרם הזכייה הספיקה להוציא בישראל אלבום אוסף באותו שם בהוצאת IMP רקורדס, שכלל מיטב מלהיטיה לאורך השנים לצד גרסאות רמיקס חדשות, הקלטות שלא ראו אור קודם לכן ושירים שהתפרסו באופן רשמי אך לא הופיעו באף אחד מאלבומיה. אלבום זה היה האוסף הראשון בדיסקוגרפיה של הזמרת. בנוסף ראה אור האוסף The Album, שהפצתו הייתה שנויה במחלוקת והובילה לסכסוך משפטי בין אינטרנשיונל לחברת התקליטים הליקון עם קריאה למעריציה שלא לרכוש אותו. הראשון מביניהם זכה להצלחה ארצית ונמכר בלמעלה מ-150,000 עותקים בסך הכול.
בסופו של דבר גם היחסים עם סוני מיוזיק עלו על שרטון והחוזה עמם בוטל, בעקבות מה שהוגדר כליקויים בהתנהלות. לאחר מכן הקליטה דנה גרסת כיסוי לשירה של ברברה סטרייסנד "Woman in Love", שנכללה באלבום המחווה ללהקת בי ג'יז Bee Gees Tribute Album / Gotta Get A Message to You שראה אור בחברת פולידור רקורדס, והשתתפה כאורחת באירוויזיון 1999 שהתקיים בירושלים, חרף התנגדותם של גורמים חרדים. בהופעתה, שהתקיימה על רקע מגדל דוד, ביצעה גרסה חדשה לשיר "דרור יקרא" מאומפטמפה וגרסת כיסוי לשירו של סטיבי וונדר "Free". בתחרות זו ניצחה שוודיה עם הנציגה שארלוט פרלי. לאחר ההכרזה התקיים טקס הענקת פסל הזכייה שעוצב על ידי יעקב אגם. הפסל היה עשוי אלומיניום מוזהב ושקל כ-7 ק"ג, ועוצב כמחווה למנורת שבעת הקנים. במהלך הטקס אירעה תקרית זוטא כאשר דנה, שנקראה להגיש את הפסל לפרלי ולא הייתה מודעת לכובדו הרב, מעדה עמו. לפסל עצמו לא נגרם נזק. בריאיון לגלובס שהתקיים ב-2 ביוני באותה שנה, טען אגם כי התקרית אירעה משום שהבמאים התנהלו בצורה רשלנית ולא נענו לדרישותיו לקיים חזרה על הטקס. דנה מצדה סיפרה כעבור שנים כי נוסף על תקרית הנפילה, נוצר סכסוך בינה לבין פרלי, שטענה כי הנפילה הייתה מתוכננת מראש ונועדה למקד את תשומת ליבה של התקשורת בדנה במקום בה. סכסוך זה הגיע לסיומו במרץ 2019, כאשר השתיים הופיעו בגמר המלודיפסטיבלן עם הדואט "Diva to Diva", והוכרז רשמית במאי של אותה שנה בהופעה נוספת של השתיים עמו, שהתקיימה במועדון האומן 17 בתל אביב-יפו. בהופעה זו שוחזר טקס הענקת הפסל בנוכחותם של אגם ויגאל רביד (שהנחה את אירוויזיון 1999) ללא הנפילה.
הקלטה וקידום
ב-6 במאי, כחודש לאחר צאת המהדורה הראשונה של האלבום באירופה, ראתה אור כסינגל שני מתוכו גרסת הכיסוי לשיר "Free". הסינגל הופץ בשתי מהדורות שונות – בין-לאומית וישראלית. המהדורה הבין-לאומית כללה את גרסת האלבום לצד שלוש גרסאות רמיקס, ובמהדורה הישראלית החליפה את הרמיקסים גרסת אודיו של הופעת האורח של דנה באירוויזיון 1999 עם שיר זה ועם השיר "דרור יקרא". בניגוד לקודמו, זכה "Free" להצלחה רבה יותר ובפרט לפופולריות בקרב הקהילה הגאה. על כך סיפר מנהלה האישי של דנה, שי כרם, בראיון לתוכנית "אירופה לשלוש דקות" (ששודרה בכאן 11):
לשיר צולם וידאו קליפ רשמי שלא שודר בישראל, והווידאו מההופעה באירוויזיון 1999 היה החלופה שלו. הוא זכה בתואר "קליפ השנה".
שלושת הסינגלים הבאים מתוך האלבום ראו אור בישראל בלבד, כאשר שניים מתוכם היו שירים מקוריים, וכולם למעט האחרון נכללו בכל מהדורותיו:
הפקה והפצה
האלבום הופק על ידי הצמד ההולנדי Bolland & Bolland (האחים רוב ופרדי בולנד) יחד עם הפקה נוספת ועבודות רמיקס של עופר ניסים, וכמצוין ראה אור בשלוש מהדורות שונות - אירופאית, יפנית וישראלית. המהדורה האירופאית יצאה באפריל 1999 והופצה בין השאר בהונגריה, פולין, בולגריה, רוסיה, רומניה, יוון ודרום אפריקה, ומאוחר יותר גם בדנמרק (ב-2001), תחת שלושה מספרים קטלוגיים שונים על ידי הלייבלים CNR מיוזיק, FM רקורדס וסטאר רקורדס. המהדורה היפנית ראתה אור בינואר 2000 בחברת נטוורק רקורדס, והישראלית ראתה אור חודשיים לאחר מכן, בחודש מרץ, דרך NMC. בעוד רשימת השירים כמעט זהה בין שלושת המהדורות (ובמקרה של המהדורות הבין-לאומיות גם סדר הרצועות), בכל אחת מהן מופיעים עיבודים שונים של השירים ורצועות בונוס שונות. בעטיפת המהדורות הבין-לאומיות מוצגת דנה כשהיא לבושה בשמלת ויניל שחורה ואוחזת ברצועה הקשורה לצווארו של גמל שלמה ענקי, כאשר עטיפת המהדורה הישראלית מציגה פעמיים את תמונתה של דנה בקירוב מימין ומשמאל כשדמותו של החרק נעדרת. כמו כן, המהדורה היפנית היא היחידה אליה מצורפת חוברת עם מילות השירים, המהדורה האירופאית היא היחידה שהופצה גם על גבי קלטת אודיו, והמהדורה הישראלית היא היחידה הכוללת גם תוכן מולטימדיה למחשב האישי בנוסף לתוכן שמע.
בניגוד לציפיות, האלבום Free לא זכה להצלחה רבה ונחל כישלון מסחרי. בסך הכל הוא מכר כ-10,000 עותקים בישראל, וכ-50,000 עותקים מחוצה לה. לאחר צאת המהדורה היפנית, בעקבות חוסר ההצלחה הבין-לאומית וחילוקי דעות אמנותיים, נפרדו דרכם של דנה ועופר ניסים, והמהדורה הישראלית ראתה אור ללא מעורבותו. מאותו רגע, המנהל האישי של דנה הוא שי כרם.
חוטוניים
חוּטוֹנִיִּים (שם מדעי: Trichonotidae) הם משפחת דגים מסדרת הדקראים ובתוכה סוג יחיד - חוּטוֹן (Trichonotus) בו 10 מינים החיים בימים טרופיים רדודים ברחבי האזור האינדו-פסיפי. דגים אלה הם קרובי משפחה של הצלופחוליים ודומים להם.
אורכם של החוטוניים 10–20 סנטימטרים וגופם דק ומפותל באופן המזכיר חוט ומכאן שמם. יש להם סנפירים קטנים ודקים, גופים צבועים ומנוקדים וראשים מוארכים בעלי עיניים גדולות ולסתות ארוכות עם שפתיים בולטות. לזכרים יש כמה קרני סנפיר בולטות מאחורי עורפם הניצבות מעל הגוף.
הזכרים נמצאים בקרבת הרמון של נקבות והם מצויים בקרבת הקרקעית, שוכבים רוב זמנם. לעיתים הם עולים להיזון מזואופלנקטון ושוחים עד 3 מטרים מעל הקרקעית. הם לא מתרחקים לעולם מהחול הקרקעי.
משחק אדטיבי
בתורת המשחקים משחק אדטיבי הוא משחק בצורה קואליציונית.
הגדרה פורמלית
משחק נקרא משחק אדטיבי אם לכל  קואליציה לא ריקה \;S\; מתקיים.
לכל קואליציה \;S\;, הווקטור המוגדר ע"י:.
זהו וקטור התשלומים היחיד במשחק העומד בתנאים הדרושים להיותו בליבה, ולכן וקטור התשלומים היחיד בה.
We're Good
We're Good הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית דואה ליפה. השיר יצא לאור ב-11 בפברואר 2021, על ידי חברת תקליטים וורנר רקורדס, כסינגל ראשון מתוך האלבום Future Nostalgia: The Moonlight Edition.
רקע והוצאה
לאחר צאתו של אלבום האולפן השני שלה Future Nostalgia, הכריזה ליפה כי תוציא מהדורה מחודשת לאלבום, ובהמשך הכריזה כי תוציאו בשנת 2021. בנובמבר 2020, ליפה חשפה כי הסינגל הראשי שלו יצא בתחילת 2021, שיכלול קליפ שצולם בחודש אוקטובר. ב-3 בפברואר 2021, הכריזה ליפה רשמית על צאת השיר, שכותרתו "We're Good", ותאריך יציאתו ב-11 בפברואר.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי הבמאים הישראלים וניה הימן וגל מוג'ה ופורסם בערוץ היוטיוב של ליפה ב-12 בפברואר 2021, בסמוך לצאת הסינגל עצמו.
זילנדיה
זילנדיה היא יבשת ש-94% משטחה נמצאים מתחת למי האוקיינוס השקט, גאולוגים אמריקנים משערים שזו היבשת השמינית במספר בכדור הארץ. עם זאת לא קיים גוף מדעי רשמי המכיר ביבשת זו.
גאוגרפיה
זילנדיה מורכבת ברובה משני רכסים כמעט מקבילים, מופרדים על ידי בקע כושל, שבו התפרקות הבקע של היבשת נעצרת והופכת לגראבן מלא. הרכסים מתנשאים מעל קרקעית הים לגבהים של כ-1500 מטרים, עם כמה איים סלעיים המתנשאים מעל גובה פני הים. הנקודה הגבוהה ביותר בה היא כנראה הר קוק. הרכסים הם סלע יבשתי, אך גובהם נמוך יותר מיבשות רגילות. בעוד שעומק האוקיינוס השקט הוא בין ארבע לחמישה קילומטרים, ממוקמת זינלנדיה בעומק של כאלף מטר בלבד. עם זאת, עד לפיתוח יכולת טכנולוגית לצילום כולל של שטח כה גדול, לא ניתן היה להבחין בה כמאסה אחת. לפי מדענים באיגוד הגאולוגים האמריקני, גודלה של זילנדיה חמישה מיליון קילומטרים רבועים, כמעט כגודלה של יבשת אוסטרליה.
הטענה לכך שזילנדיה היא יבשת בפני עצמה, נטענה על ידי ניק מורטימר והאמיש קמפבל בספרם משנת 2014, שכותרתו Zealandia: Our continent revealed תוך ציטוט של ראיות גאולוגיות ואקולוגיות התומכות בהצעה.
הבחנה אטימולוגית בין יבשת ליבשה
למרות הקרבה המילולית בין המילים "יבשה" ו"יבשת", בגאולוגיה ניתן להגדיר "יבשת" גם אם היא איננה יבשה וחלקה העיקרי מכוסה במים. יחידה גאולוגית תוגדר כיבשת אם היא עונה על ההגדרות הבאות:
סינתיה רות'רוק
סינתיה רות'רוק (באנגלית: Cynthia Rothrock; בסינית מסורתית: 羅芙洛; נולדה ב-8 במרץ 1957) היא אמנית לחימה ושחקנית אמריקאית, שהופיעה בסרטי אמנויות לחימה רבים.
חייה, אמנויות לחימה והישגים
סינתיה רות'רוק נולדה בווילמינגטון, דלאוור, וגדלה בסקרנטון, פנסילבניה. היא זכתה חמש פעמים ברציפות (בלתי מובסת) באליפות העולם בקראטה בקאטות ובנשק בשנים 1981–1985. אלו הן תחרויות שלא כוללות קרבות, אלא תצוגה של ביצוע תנועות קרב, ולכן אינן מחולקות בנפרד לגברים ולנשים, אלא פתוחות לשני המינים גם יחד.
היא בעלת שש חגורות שחורות באמנויות לחימה של המזרח הרחוק, בכללם טנגסודו הקוריאנית, טאקוונדו (קוריאנית), Eagle Claw (סינית), וו-שו (סינית עכשווית), שאולין צפוני סיני מסורתי (Northern Shaolin) ופאי לום טאו קונג פו (סינית עכשווית). היא הגיעה לחגורה שחורה דאן שש בטנג סודו מו דוק קוואן ב-2006, נבחנה בידי רב האמן רוברט קובלסקי וזכתה בחגורה שחורה דאן שבע ובראשות ארגון I.T.M.A. היא גם עובדת כמדריכת אמנויות לחימה, והנשק האהוב עליה הוא חרבות מגל (hook swords).
קריירת הסרטים
סינתיה רות'רוק גרה בצפון קליפורניה עד 1983, שם היא עבדה עם קבוצת התצוגה של החוף המערבי. כשחברת הסרטים Golden Harvest חיפשו בלוס אנג'לס אחרי ברוס לי הבא. גולדן הרבסט בחנו את יכולותיה של רות'רוק וחתמו איתה על חוזה. כעבור שנתיים (1985) היא עשתה את סרט אמנויות הלחימה הראשון שלה Yes, Madam (הידוע גם בשם Police Assassins או Line of Duty Part 2), שבו גם כיכבה מישל יאו. הסרט זכה להצלחה בקופות. רות'רוק נשארה בהונג קונג עד 1988 ושיחקה שם בשבעה סרטים. ייתכן שהיא השחקנית הלבנה הראשונה שהופיעה אי-פעם בתפקיד ראשי, בתפקיד הגיבורה, בסרט סיני. באותה עת, התפקיד האופייני ללבנים בסרטים סיניים היה או של רשעים או של בדחנים.
רות'רוק נהייתה אחד מהאנשים הלבנים היחידים שהגיעו למדרגת כוכבות אמיתית בתעשיית הסרטים ההונג קונגית המקומית Hong Kong film industry, לפני שהם הצליחו בארץ מולדתם. המפיק פייר דייוויד הזמין את רות'רוק לעבור ולעבוד בתעשיית הסרטים האמריקאית. הוא הציע לה לככב לצד צ'ד מקווין. בסרט Martial Law, שהיה ההפקה הראשונה של רות'רוק בארצות הברית. במשך עשר השנים הבאות הייתה לה קריירה מצליחה בסרטי פעולה מסוג ב'. בין שלושים הסרטים בהם הופיעה היו: China O'Brien ו- China O'Brien 2, Guardian Angel, Honor & Glory, No Retreat, No Surrender 2 ו- Prince of the Sun. רות'רוק שיחקה גם כברטה ג'ו בסרט הטלוויזיה משנת 1997 The Dukes of Hazzard: Reunion. היא הייתה ההשראה לגיבורת משחקי הווידאו סוניה בלייד
מסדרת מורטל קומבט ודיבבה בסדרת ההנפשה Eek the Cat.
רות'רוק הצהירה ש"לאורך חיי, פתחתי את הדלת לנשים אחרות לקחת חלק (בסרטי אמנויות הלחימה). אני הייתי האשה הראשונה שהיה על השער של מגזין קרטה והאשה הראשונה שניצחה בתחרות לגברים."
חייה האישיים
לסינתיה רות'רוק יש בת בשם סקי והיא שותפה בבעלות על מכון לאמנויות לחימה בסטודיו סיטי, קליפורניה, שהוא חלק מרשת המכונים להגנה עצמית של "יונייטד סטודיו" (United Studios of Self Defense).
החתונה
החתונה (בגרמנית: Die Hochzeit) היא האופרה הראשונה של המלחין הגרמני ריכרד וגנר. האופרה מעולם לא הושלמה.
וגנר החל בהלחנה לאחר שסיים את כתיבת הליברית בשנת 1832 כשהוא בן 19 בלבד. הוא נטש את העבודה על האופרה והשמיד את הליברית לאחר שאחותו הביעה בפניו את שאט נפשה מסיפור העלילה. רק שלושה קטעים שרדו מן העבודה המקורית.
מן הקטעים ששרדו מתברר כי סיפור העלילה נסוב סביב ההכנות לחתונתם של אדה וארינדל (שתי דמויות שיופיעו שוב כדמויות הראשיות באופרה השנייה שכתב והושלמה במלואה-הפיות). החתונה היא "חתונת נוחות" פוליטית ואינה מונעת מאהבתם של בני הזוג. בערב החתונה מופיע קדולט, אהובה האמיתי של אדה לפגישה עימה, אך היא דוחה אותו, ובניסיון לשמור על כבודה דוחפת אותו מעבר למעקה המרפסת אל מותו. בהלוויתו של קדולט מתמוטטת אדה שעדיין מאוהבת בו ומתה משברון הלב.
אף על פי שמן הבחינה המוזיקלית העבודה על האופרה רק החלה בטרם ננטשה, הרי שמבחינה טקסטואלית ניתן למצוא חלקים משותפים עם האופרה הפיות. מכאן ניתן להניח כי חלקים משמעותיים ומהותיים מתוך הלחן האפשרי מצאו גם הם את דרכם לתוך האופרה השנייה של המלחין.
מקום שקט (משחק וידאו)
מקום שקט (באנגלית: A Quiet Place) הוא משחק וידאו מסוגת הרפתקאות, הישרדות אימה שמפותח על ידי חברת iLLOGIKA הקנדית וחברת EP1T0ME האמריקאית ומופץ על ידי Saber Interactive, אשר עתיד לצאת לאור במהלך שנת 2022 למערכת ההפעלה Microsoft Windows.
עלילת המשחק, הכוללת הרפתקת הישרדות אימה, מתרחשת ביקום הבדיוני של שני הסרטים הראשונים בסדרת "מקום שקט" ("מקום שקט" משנת 2018, ו"מקום שקט 2" משנת 2020). אולם המשחק לא יהיה עיבוד של הסרטים, אלא יתאר סיפור שונה בתכלית, ודמויות בני משפחת אבוט לא יופיעו בו.
קוטוב מינאר
קוּטוּב מינאר (באורדו: قطب مینار, בהינדית: क़ुतुब मीनार) הוא מגדל עתיק במתחם קוטוב שבדלהי, זהו המינרט הבנוי מלבנים הגבוה ביותר בעולם, גובהו 72.5 מטר, קוטר בסיסו במפלס התחתון הוא 14.32 מטרים, וקוטר הרצפה בקומה העליונה הוא 2.75 מטרים. במשך השנים שחלפו מאז בניתו נטה המגדל מעט ולכן המגדל נמצא במעקב מהנדסים. העלייה לקומותיו העליונות נאסרה לאחר תאונה בה 45 ילדי בית-ספר נהרגו עקב בהלה בשעת הפסקת חשמל ב-1981. אחת ההשערות היא שהמגדל קרוי על שמו של קוטוב אוד-דין אייבכּ שהתחיל לבנותו. יש גם דעות שהוא נקרא על שם הקדוש קוטוב אוד-דין בח'תיאר כּאכּי שביקר במקום בזמנו של יורשו של אייבכ, אילטוטמיש.
את יסודות המגדל הניחו הראג'פוטים של הממלכה ההינדית האחרונה בדלהי, אולם את בנייתו התחיל קוטוב אוד-דין אייבכּ (באורדו: قطب الدین ایبک) ב-1193 כסמל לניצחונו על הראג'פוטים והגדיר את המגדל כסמל לניצחון האסלאם על הכופרים. המגדל מהווה דוגמה לאדריכלות הינדו-אסלאמית. המינאר כנראה לא שימש לקריאת מואזין כי גובהו לא מאפשר לשמוע את קריאתו של אדם המצוי בראשו.
קוטוב אוד-דין אייבכ היה עבד טורקי לשעבר, משבט אייבכ, שהתחיל את הקריירה כע'למאן (غلمان - עבדים זרים שנרכשו בצעירותם וחונכו על ברכי האסלאם כקציני צבא ממלוכיים) והגיע לעמדת פיקוד על הצבא ולניהול הטריטוריה של המנהיג האפגאני מוחמד גהורי בהודו, אייבכ ייסד את השושלת הממלוכית של דלהי. לאחר מותו של מוחמד גהורי בשנת 1206 ללא יורש עצר, נלחם קוטוב אוד-דין אייבכ נגד יריביו ותפס את השלטון באימפריה. הוא קבע את עיר הבירה הראשונה שלו בלאהור ומאוחר יותר במקום בו הוקמה מאוחר יותר העיר דלהי. המינאר הוא אחד המבנים הראשונים שנבנו בדלהי תחת השלטון הסולטאני, למבנה יש גם משמעות פוליטית - גובהו ועוצמתו היו אמורים להראות לתושבי הסולטנות את כוחם של האסלאם ושליחיו הסולטאנים, להראות את עליונותו של המגדל ושל האסלאם על המקדשים ההינדים ועל ההינדואיזם, סמל פוליטי למתן לגיטימציה והמחשת האחידות של המוסלמים סביב הדת והתפילות, אחידות שהייתה אמורה להעלים את העובדה שלמוסלמים אין מדינה משותפת ואף לא שפת דיבור משותפת. כלומר, מרחב קדוש משותף סמלי ללוחמים מרקע מגוון.
אייבכ נפטר אחרי שהשלימו את הקומה הראשונה. את שלוש הקומות הבאות בנה חתנו ויורשו אילטוטמיש. על פי כתובות שונות במבנה, הבניה ותיקוני המבנה נמשכו לסירוגין עד 1368, שנה בה נבנתה כיפה מעל המינרט ולשם כך נבנו מחדש שתי הקומות העליונות. במאה ה-19 התמוטטה הכיפה כתוצאה מרעידת אדמה. נבנתה כיפה חליפית אולם הוחלט להסיר אותה וכיום המבנה הוא ללא כיפה.
במגדל חמש קומות, בכל קומה יש מרפסת המעוטרת בעיצוב דמוי חלת דבש. שלוש הקומות התחתונות מצופות באבן חול אדומה ושתי הקומות העליונות בנויות מאבן חול שבה משובצות אבני שיש.
בסמוך למגדל נמצאת תחנת המטרו החדשה – תחנת קוטוב מינאר.
בית יעקב הישן
בית יעקב הישן הוא בית ספר ותיכון חרדי בירושלים, המשתייך לחוגי העדה החרדית. בית ספר זה הוא בית הספר החרדי לבנות הראשון שנפתח בירושלים ושמו היה "בית יעקב". לאחר כניסתה של רשת בית יעקב לחינוך העצמאי, נוסף לשם בית הספר הכינוי "הישן". אין לבלבל עם הסמינר הישן, המשתייך לרשת "בית יעקב" של אגודת ישראל.
היסטוריה
בעבר ביהדות האורתודוקסית והחרדית לא היה נהוג לשלוח את הבנות למוסד לימודי, ואת ידיעותיהן והשכלתן רכשו בביתן.
בשנת תרס"ג בצל מאבקי החינוך ביישוב הישן בירושלים, החליטו "אגודת בני תורה בירושלים", לייסד גן ילדים לבני היישוב הישן, כאלטרנטיבה למוסדות החינוך שנפתחו על ידי הציונים והמשכילים. החלטה זו לא יצאה לפועל למעשה. בשנת תרע"ח, החל הרב בן ציון ידלר שהיה מחברי האגודה, לפעול שוב בנושא, כשהפעם התגייס לעזרתו הרב יוסף חיים זוננפלד, ופתח בית חינוך לבנות בשם "חדר לבנות ישראל". בתחילתו עורר המוסד חשש בקרב יהודי היישוב הישן, שפחדו מחדשנות זו, והמוסד נפתח עם 10-15 בנות בלבד. המחנכת הראשונה הייתה נערה שהייתה בעלת גישה חינוכית. בראשיתו שכן ברחוב סלנט שבפאתי שכונת מאה שערים. בהמשך החלו חרדי ירושלים לשלוח יותר ויותר את בנותיהם למוסד והוא מנה מאות בנות. תוכני הלימוד היו תפילה, תורה, מוסר ודרך ארץ, דינים, כתיבה וחשבון. שפת הלימוד הייתה יידיש, והייתה הקפדה לא לומר אפילו "שלום" או "מורה" בעברית. כמו כן נפתח בית מלאכה ללימוד ריקמה ותפירה. באותן השנים כונה בית הספר על שם מייסדו "ר' בן ציון יאדלער'ס חיידר". המוסד התנהל בהשגחת הרב זוננפלד והרב יצחק ירוחם דיסקין ובתקנות בית הספר נכתב שבכל חצי שנה מנהלי בית הספר יערכו ישיבה יחד עם חברי הבד"צ לדון על ענייני בית הספר וחיזוקו.
בתקנון בית הספר נקבע שאין לקרוא למוסד "בית ספר" או "שוהלע" (בית ספר ביידיש), אלא "חיידר", כשם המוסדות המקבילים לבנים.
כיום
בית הספר והתיכון נמצאים כיום בפאתי שכונת בית ישראל, בסמוך לקריית שומרי אמונים. בית הספר נחשב לבין האדוקים שבמוסדות המשתייכים לעדה החרדית, למעט בנות ירושלים. בבית הספר לומדים בעיקר לימודי קודש הכוללים דינים, פירושי תהילים, פרקי אבות, חומש, ספרי מוסר ועוד וכן לימודי חול אשר נלמדים ברמה נמוכה יחסית לבית יעקב.
בבנין בית הספר יש אולם שמחות, המשמש בדרך כלל לאירועים קטנים, ולעיתים אף לעריכת חתונות.
בביתר עילית ובבית שמש נפתחו מוסדות בשם זהה.
חיזוי רעידות אדמה
חיזוי רעידות אדמה היא סוגיה בעייתית במדעי כדור הארץ. אין כיום יכולת למדעי כדור הארץ, להגיע לחיזוי אפקטיבי של התרחשות רעידת אדמה. עם זאת, מאז שנות ה-60 של המאה ה-20, נעשים כל העת מחקרים וניסיונות להגיע לרמה מסוימת של חיזוי. לא מעט מאלה מדגישים ששבירה בקרום כדור הארץ, הגורמת לרעידות האדמה, היא תהליך לא ליניארי, שרגיש מאוד לפרטים עדינים, הבלתי ניתנים למדידה, של מצב קרום כדור הארץ, ולא רק בסביבה הקרובה למוקד הרעידה, ועל כן חיזוי אפקטיבי אינו יכול להוות מטרה ברת השגה.
הבעיה העיקרית בתחום החיזוי היעיל
באופן עקרוני, חיזוי רעידות אדמה אינו שונה מחיזוי מזג אוויר. ההבדל העיקרי בין שני התחומים הוא מהירות התנועה של התופעה שאותה מנסים לחזות. גם חזאי מזג אוויר אינם יכולים לחזות אירוע אקלימי ברמה של יום או אפילו שבוע או חודש, אלא רק לאחר שהמערכת שמייצרת את התופעה האקלימית נוצרה (שקע ברומטרי, רמה ברומטרית וכיוצא בזה). מהירות המערכת האקלימית היא עשרות ואולי כמה מאות קילומטרים ביממה. מהירות "המערכת" שיוצרת את רעידת האדמה קרי, הגלים הסייסמיים היא אלפי קילומטרים בשנייה. זו אחת הסיבות להכרזתו של המכון הגאולוגי של ארצות הברית לפיה הוא מעדיף למקד את מאמציו בהפחתה ארוכת טווח של הסכנה והסיכון הסייסמיים על ידי סיוע בשיפור הבטיחות של מבנים, במקום על ידי ניסיון להשיג תחזיות לטווח קצר.