cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יעקב גורדין (פילוסוף)
קורות חיים
יעקב גורדין נולד בעיר דווינסק (דינבורג, דאגובפילס - לטביה) בשנת 1896 וגדל בבית משכילי. בגיל 15 קיבל תעודת בגרות. בגיל 19 סיים תואר ראשון במחלקה לתרבויות שמיות בפקולטה ללשונות המזרח באוניברסיטת פטרוגרד (סנקט פטרבורג, לנינגרד). בגיל 24 זכה לתואר מוסמך מהמחלקה לפילוסופיה באוניברסיטה זו. במקביל ללימודיו האוניברסיטאיים הצטרף לקבוצתו של הברון גינזבורג וב"קורסים הגבוהים ללימודי המזרח" שנוסדו על ידו, שם למד את מחשבת ימי הביניים ביהדות ובתוכם קבלה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה היגר מרוסיה לגרמניה והצטרף לאסכולה הניאו קאנטיאנית באוניברסיטת מרבורג, והתקבל כשותף בקרן הרמן כהן. במקביל כתב דפים באנציקלופדיה יודאיקה של יעקב קלצקין. ב-1929 פרסם את הספר "המשפט האינסופי" בו עימת בין הגל להרמן כהן.
ב-1933 היגר גורדין לצרפת ולימד בבית המדרש לרבנים של צרפת. במהלך המלחמה הסתתר מכיוון שהיה מהגר ממזרח אירופה, אך פעל במסגרת תנועת ההתנגדות הצרפתית, באמצעות תנועת הצופים היהודיים בצרפת, בשביל לסייע ליהודים נוספים במעמדו.
עם תום המלחמה עמד בראש קבוצת המורים והמדריכים הבוגרים שהקימה את בית הספר לקאדרים באורסי, שם פגש ברינה נהר (אשתו של אנדרה נהר), ברב יהודה ליאון אשכנזי ודחק בו לעסוק בלימוד מדרש ותנ"ך. באותה תקופה פגש את עמנואל לוינס ויצר את הקשר הראשוני בינו לבין מר שושני.
עונת 2022/2023 בליגת האלופות
עונת 2022/2023 בליגת האלופות של אופ"א הייתה העונה ה-68 בה התקיים טורניר הכדורגל שמאורגן על ידי אופ"א, והעונה ה-31 במתכונת החדשה מאז שונה שם הטורניר מגביע אלופות אירופה למועדונים לליגת האלופות.
הזוכה בתואר, מנצ'סטר סיטי, תשחק נגד זוכת הליגה האירופית בסופר קאפ האירופי, תקבל כרטיס לשלב הבתים בעונת 2023/2024 ותעפיל לגביע העולם למועדונים 2023.
משחק הגמר נערך באצטדיון אטאטורק באיסטנבול, טורקיה. האצטדיון היה אמור לארח במקור את גמר 2020 אך בעקבות מגפת הקורונה הוא הועבר לאצטדיון חלופי בליסבון, לאחר מכן הוא היה אמור לארח את גמר 2021 אך שוב בעקבות מגפת הקורונה הוזז משחק הגמר לאצטדיון חלופי בפורטוגל.
בעקבות מונדיאל 2022 שהתקיים בקטר החל מ-21 בנובמבר 2022 ועד 18 בדצמבר 2022 התקיימה פגרה ארוכה מהרגיל בין שלב הבתים לשמינית הגמר שנמשכה מ-2 בנובמבר 2022 ועד 14 בפברואר 2023.
בעונה זו השתתפה במפעל קבוצה ישראלית אחת, מכבי חיפה, שזכתה בעונת 2021/2022 בליגת העל.
העפלה
77 קבוצות מ-53 מתוך 55 התאחדויות הכדורגל החברות באופ"א השתתפו בעונת 2022/2023 בליגת האלופות (היוצאות מהכלל הן רוסיה, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, וליכטנשטיין, לה אין ליגה מקומית). דירוג ההתאחדויות מבוסס על דירוג הליגות של אופ"א ומשמש לקביעת מספר הנציגות מכל התאחדות.
ב-28 בפברואר מועדוני הכדורגל ונבחרות הכדורגל של רוסיה הושעו מכל התחרויות של אופ"א ופיפ"א, כתגובה לפלישתה לאוקראינה. ב-2 במאי 2022 אישרה אופ"א כי המועדונים הרוסיים לא ישתתפו בתחרויות הכדורגל של אופ"א בעונת 2022/2023.
דירוג הליגות
הדירוג לעונת 2022/23 הוא דירוג הליגות לשנת 2021, שמביא בחשבון את ביצועי נציגות הליגה בליגת האלופות ובליגה האירופית בעונות 2016/2017 עד 2020/2021.
מלבד המקומות המוקצים לליגה, ייתכן שקבוצות נוספות יקבלו מקום בליגת האלופות:
חלוקת הקבוצות לפי שלב
עקב השעייתן של קבוצות הכדורגל הרוסיות מכל המפעלים האירופיים, התבצעו בעונה זו השינויים הבאים:
משום שהזוכה בליגת האלופות בעונת 2021/22 (ריאל מדריד) העפילה לליגת האלופות דרך הליגה המקומית, בוצעו השינויים הבאים:
הקבוצות
מיקום הקבוצה בליגה המקומית של העונה הקודמת מוצג בסוגריים
שלב המוקדמות הראשוני
שלב המוקדמות הראשוני הורכב משני חצאי גמר ב-21 ביוני 2022 וגמר שהתקיים ב-24 ביוני 2022. הגרלת המשחקים התקיימה ב-7 ביוני 2022. המנצחת העפילה לשלב המוקדמות הראשון, בעוד שלוש הקבוצות האחרות הועברו לשלב המוקדמות השני בקונפרנס ליג.
שלב המוקדמות הראשון
הגרלת הסיבוב הראשון התקיימה ב־14 ביוני 2022. שלב זה הורכב מ־30 קבוצות ששיחקו זו נגד זו בשני סיבובים, כאשר 15 המנצחות בסיכום שני המשחקים העפילו לשלב המוקדמות השני. מבין הקבוצות המפסידות, 13 הועברו לשלב המוקדמות השני בקונפרנס ליג, ו־2 הועברו לשלב המוקדמות השלישי בקונפרנס ליג, בחלוקה שנקבעה מראש בהגרלה. 29 קבוצות העפילו ישירות לשלב זה, והקבוצה הנותרת היא המנצחת בגמר שלב המוקדמות הראשוני. הקבוצה הראשונה שעלתה בגורל אירחה את הסיבוב הראשון. הסיבוב הראשון התקיים ב־5–6 ביולי, והסיבוב השני התקיים ב־12–13 ביולי 2022.
שלב הפלייאוף
הגרלת סיבוב הפלייאוף התקיימה ב-2 באוגוסט 2022. הסיבוב הראשון התקיים ב־16–17 באוגוסט, והסיבוב השני התקיים ב־23–24 באוגוסט 2022. בסך הכול השתתפו בסיבוב זה 12 קבוצות, והן חולקו לשני מסלולים: הקבוצות שיחקו זו כנגד זו בשני סיבובים בשיטת בית-חוץ, כאשר המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה לשלב הבתים בליגת האלופות, והמפסידה הועברה לשלב הבתים בליגה האירופית. הקבוצה שעלתה ראשונה בגורל אירחה את המפגש הראשון.
שלב הבתים
הגרלת שלב הבתים נערכה ב-25 באוגוסט 2022. 32 קבוצות השתתפו בשלב זה, 26 שהעפילו ישירות לשלב זה ו-6 המנצחות בשלב הפלייאוף, והן חולקו ל-8 בתים בני 4 קבוצות. הקבוצות חולקו לארבעה דרגים בני 8 קבוצות, לפי הכללים הבאים: במסגרת ההגרלה, הקבוצות מחולקות לשמונה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד. כל בית כולל קבוצה אחת מכל דרג כאשר שתי קבוצות מאותה מדינה אינן מוגרלות לאותו הבית. כמו כן, מסיבות פוליטיות, הוחלט כי קבוצות מאוקראינה ומבלארוס לא יוגרלו לאותו הבית, אך למעשה אלופת בלארוס, שחטיור סליהורסק, נשרה כבר בשלב המוקדמות הראשון. כמו כן, לפני ההגרלה יצרה אופ"א צמדים של קבוצות מאותה מדינה, שלא יוגרלו לאותה קבוצת בתים (א'–ד' או ה'–ח'), כך שהקבוצות לא תשחקנה באותם ימים, מטעמים מסחריים של זכויות שידור. הצמדים הבאים הוכרזו על ידי אופ"א, לאחר שהושלמה ההעפלה לשלב הבתים:
כל יום משחקים התפרס על שני ימים (שלישי-רביעי), כאשר שמונה משחקים של בתים א'–ד' נערכו ביום אחד, ושמונה משחקים של בתים ה'–ו' ביום האחר. בכל יום, שני משחקים נערכו בשעה 19:45, ושאר ששת המשחקים בשעה 22:00. מחזורי המשחקים התקיימו ב־6–7 בספטמבר, 13–14 בספטמבר, 4–5 באוקטובר, 11–12 באוקטובר, 25–26 באוקטובר ו־1–2 בנובמבר 2022 אף קבוצה לא שיחקה יותר משני משחקי בית או שני משחקי חוץ ברציפות, וכל קבוצה שיחקה משחק בית ומשחק חוץ במחזור המשחקים הראשון והאחרון.
איינטרכט פרנקפורט, שהעפילה לשלב הבתים לאחר זכייתה בליגה האירופית בעונת, ערכה את הופעת הבכורה שלה בשלב הבתים של ליגת האלופות. זו גם הפעם הראשונה בה חמישה מועדונים גרמנים שיחקו בשלב הבתים. בסך הכול השתתפו בעונה זו 15 אלופות ו־17 מועדונים נוספים.
בית ו'
עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה, קבוצות אוקראיניות נדרשו לארח את משחקיהן במדינות נייטרליות עד להודעה חדשה, ולכן שחטאר דונצק תארח את משחקי הבית שלה באצטדיון יוזף פילסודסקי שבוורשה, פולין, במקום אצטדיונה הביתי דונבאס ארנה שבדונצק, אוקראינה (שלמעשה לא שימש את הקבוצה החל מ־2014, עם פריצתה של ההתקוממות הבדלנית באוקראינה).
שלב הנוקאאוט
בשלב הנוקאאוט, הקבוצות יוגרלו למשחקים ראש בראש בשיטת בית-חוץ, למעט משחק הגמר שיתקיים באצטדיון נייטרלי וללא משחק גומלין. המנצחת בסיכום שני המשחקים תעפיל לשלב הבא. הגרלת המשחקים תתקיים באופן הבא:
שמינית הגמר
הגרלת שמינית הגמר התקיימה ב־7 בנובמבר 2022. הסיבוב הראשון התקיים ב־14, 15, 21 ו־22 בפברואר, והסיבוב השני ב־7, 8, 14 ו־15 במרץ 2023.
רבע הגמר
הגרלת רבע הגמר התקיימה ב־17 במרץ 2023. הסיבוב הראשון נערך ב־11 ו־12 באפריל, והסיבוב השני ב־18 ו־19 באפריל 2023.
חצי הגמר
הגרלת חצי הגמר התקיימה ב־17 במרץ 2023. הסיבוב הראשון התקיים ב־9 ו־10 במאי, והסיבוב השני ב־16 ו־17 במאי 2023.
הגמר
הגמר נערך ב־10 ביוני 2023 באצטדיון אטאטורק שבאיסטנבול, טורקיה. הגרלת הקבוצה שתוגדר כמארחת לצרכים מנהליים התקיימה ב־17 במרץ 2023.
סטטיסטיקות
הסטטיסטיקות אינן כוללות את שלבי המוקדמות והפלייאוף אלא רק החל משלב הבתים.
בעונה זו הובקעו 372 שערים ב־125 משחקים, ממוצע של שערים למשחק.
תומאס בארטלי
תומאס ולס בארטלי (באנגלית: Thomas Welles Bartley; ) היה פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית מאוהיו, שכיהן כמושל אוהיו ה-17. לאחר בארטלי כיהן כמושל המדינה אביו, מרדכי בארטלי, וזהו אחד המקרים הנדירים בארצות הברית שבו אב יורש את בנו במשרה נבחרת.
קריירה
בשנים 1839–1841 כיהן בארטלי כחבר בבית הנבחרים של אוהיו, ולאחר מכן ועד 1845 כחבר הסנאט של המדינה. ב-1843 הוא נבחר כיושב ראש הסנאט.
ב-15 באפריל 1844, כאשר התפטר וילסון שאנון מתפקידו כמושל אוהיו כדי לקבל על עצמו את תפקיד שגריר ארצות הברית במקסיקו, החל בארטלי לכהן כמושל במקביל לתפקידו בסנאט. הוא כיהן בתפקיד בשארית תקופת הכהונה המתוכננת של שאנון עד 3 בדצמבר אותה שנה. בארטלי שאף לזכות במועמדות המפלגה הדמוקרטית בבחירות של אותה שנה כדי להיבחר בזכות עצמו, אך הוא הפסיד בבחירות שהתקיימו בוועידה המפלגתית המדינתית בקול אחד, ונמנע מלהתמודד מול אביו, שקיבל את מינוי המפלגה הוויגית. בהמשך כיהן בארטלי בתקופת כהונה שנויה במחלוקת כשופט בבית המשפט העליון של אוהיו בשנים 1852–1859.
ב-1863 עבר בארטלי ממנספילד לסינסינטי כדי לעסוק שם בעריכת דין, ולאחר מכן ב-1867 לוושינגטון הבירה.
חיים אישיים
תומאס בארטלי נפטר ב-20 ביוני 1885 בוושינגטון הבירה. הוא נטמן בבית הקברות גלנווד שבוושינגטון.
שמעון שפירא (משורר)
ביוגרפיה
נולד בליטא. למד ב"חדר", אצל מורה פרטי ובוגר הגימנסיה העברית "אור" בעיר וילקומיר. בשנת 1929 נכנס לשורות בית"ר, במשך שלוש שנים היה מפקד פלוגות הכשרה של בית"ר בליטא. שירת בצבא ליטא. ב-1937-1940 עבד כמורה בבית הספר העברי "תרבות" בעיירה פזלבה.
ב-1941 נאסר על ידי הנ.ק.ו.ד. עקב פעילותו הציונית והובא לצפון סיביר, לעבודות פרך בכריתת עצים ביערות בחורף, ובבניית רפסודות בקיץ. 16 שנים עבד במחנות שונים של מערכת הגולאג. ב-1957 שוחרר ועזב את סיביר. מיד הגיש לשלטונות בקשה לעלות לישראל, אולם, לאחר חודשיים קיבל תשובה שלילית, וב-9 השנים הבאות הגיש כל שנה בקשות עלייה לישראל, וב-1966 קיבל היתר יציאה מברית המועצות ויחד עם אשתו ושלושת ילדיו עלה ארצה. ב-3 באפריל 1966 אושר כאסיר ציון על ידי הוועדה לאסירי ציון, שעל יד הסוכנות היהודית, ונרשם כחבר בארגון אסירי ציון מברית המועצות.
בארץ עבד כפקיד בבנק ישראלי לתעשייה ובבנק הבינלאומי הראשון.
שיריו התפרסמו בעיתון "ברקאי" שביוהנסבורג בקובץ "למדשנים ושיר" ובספר "בלהב המאבק". מאז הוציא לאור ספרי שירה נוספים:
נפטר במאי 2008.
היד המלוקקת (אגדה אורבנית)
היד המלוקקת (מאנגלית: The Licked Hand) הידועה גם בשמות "ליקוק מכלב" או "גם בני אדם יכולים ללקק" היא אגדה אורבנית בעלת מספר גרסאות. האגדה הופיעה לראשונה על גבי דפוס בפברואר 1982.
עלילה
ילדה צעירה נשארת בבית לבדה בפעם הראשונה, כאשר רק הכלב שלה מארח לה לחברה. הילדה מקשיבה לחדשות ושומעת על רוצח שמסתובב חופשי בשכונה בה היא מתגוררת. הילדה נבהלת, נועלת את הדלתות והחלונות בביתה, אך שוכחת לנעול את החלון במרתף הבית. הילדה נכנסת למיטתה ביחד עם כלבה ונותנת לו לישון למרגלות המיטה. במהלך הלילה, הילדה מתעוררת למשמע רעשי טפטוף שמגיעים מחדר הרחצה בבית. הרעשים מפחידים את הילדה, אבל היא מפחדת לצאת מהמיטה ולגלות את מקור הרעש. במטרה להרגיע את פחדיה, הילדה שולחת את ידה לתחתית המיטה לכיוון כלבה ומרגישה ליקוק על כף ידה. בבוקר למחרת, הילדה מתעוררת והולכת לחדר הרחצה במטרה לשתות מים ומגלה באמבטיה את גופת כלבה שהושחטה ואת דמו מטפטף על האריחים. על קיר החדר נכתב "גם בני אדם יכולים ללקק" בעזרת דמו של הכלב.
גרסאות אחרות לאגדה מציגות אישה זקנה במקום ילדה צעירה. גורלו של הכלב גם הוא משתנה, החל מהיותו תלוי בחדר האמבטיה בפשטות ועד לגופת כלב מרוטשת. לעתים, המשפט נכתב על רצפת האמבטיה או על המראה מאשר על הקיר. חלק מהגרסאות כוללות את הורי הילדה שחוזרים לבית ומוצאים את הרוצח שמסתתר במרתף הבית, בארון בחדר השינה של הילדה או מתחת למיטתה. גרסאות אחרות כוללות את הורי הילדה שחוזרים לבית בבוקר ושואלים אותה אם הלילה עבר בשלום, כאשר היא מספרת להם שהכלב הרגיע אותה, הם מופתעים ומסבירים לה שהכלב סגור בתוך מרתף הבית או קשור בחצר. בחלק מהגרסאות הסיפור מסתיים כאשר הרוצח מעולם לא נמצא או כאשר הילדה מתה.
שמורת אלוני שמואל
שְׁמוּרַת אַלּוֹנֵי שְׁמוּאֵל היא שמורת טבע סמוך למעיין עין פטלים, בקצה הצפוני של נחל לוז ומתחת להר שמואל. גודל השמורה 15 דונם, השטח בו מרוכזים האלונים הוא כדונם וחצי, השמורה נמצאת ממערב לגדר ההפרדה. שם השמורה, אלוני שמואל, נקרא בשל קרבתה לקבר שמואל הנביא.
בשמורה נמצאת חורשה קטנה של עצים עתיקים - שישה עצי אלון מצוי ועץ אלה ארץ-ישראלית. האלונים שבשמורה הם מהגדולים ביותר בישראל, שלושה מהם מגיעים לגובה כ- 15 מטר, והיקף הגזע של הגדול שבהם הוא 4 מטר.
ליד האלונים הוקמו ספסלי בטון גדולים, סמוך לאלונים קיים בור מים, ופורחים שדות של סתוונית ירושלים. ב-2009 מת אחד האלונים העתיקים, כנראה בגלל חרקים שנטפלו לגזעו.
איריס שור
איריס שור (נולדה ב-1981) היא אדריכלית, יזמית ומרצה ישראלית.
ביוגרפיה
נולדה ברעננה, שירתה בחיל המודיעין, למדה ארכיטקטורה בבצלאל.
ב-2007 לאחר סיום הלימודים הקימה יחד עם טל וייס, ויונתן סרוסי את חברת ויזואל טאו. החברה פיתחה מערכת הפועלת על גבי האינטרנט, שיצרה אלטרנטיבה לתוכנות השרטוט המקצועיות בדו-ממד ותלת-ממד ששימשו עד אז מהנדסים בהליך הפיתוח. המערכת אפשרה למהנדסים ולאדריכלים לבנות מודלים ולשתף את המידע באמצעות האינטרנט. ב-2009 נמכרה החברה לחברת Autodesk האמריקאית בסכום של 25 מיליון דולר. אחרי הרכישה עבדה בחברה במשך כשנתיים כמנהלת מוצר.
בשנת 2012 הקימה בשותפות את חברת אובר אופס לטיפול ובקרה של קוד תוכנה.
ב-2015 הקימה את חברת אוריבי Oribi, שפיתחה טכנולוגיה לאופטימיזציה של קמפיינים שיווקיים באמצעות סיפוק תובנות מתקדמות על ערוצי השיווק ועל המסרים בהם משתמשות חברות. החברה נמכרה ל-LinkedIn בכ-90 מיליון דולר, ומאז עובדת שור כמנהלת מוצר בחברה.
נבחרה ל-"50 הנשים המשפיעות של גלובס 2022".
נבחרה ל-"70 השיאניות של ישראל" על ידי מערכת "לאשה" של שנת ה-70 למדינת ישראל, כאישה שעשתה אקזיט בגיל הכי צעיר.
חיים אישיים
נשואה ואמא לשני בנים. מתגוררת ברמת השרון.
אדלר (תואר אצולה)
אֶדְלֶר (בגרמנית: Edler - "אציל") הוא היה תואר אצולה הנמוך ביותר בין "תוארי אצולת השירות" במרחב הגרמני, האימפריה הרומית הקדושה ויורשותיה. הוא נמצא מתחת לתואר ריטר. תואר אדלר נמצא מעל אצולה ללא תארים שמורשים להוסיף רק von ("של", סיומת -י) לפני שם משפחה. התואר בוטל בשנת 1919.
בימי הביניים, תחת השיטה הפיאודלית (באירופה ובמקומות אחרים), מי שהחזיקו בנחלה היו בדרך כלל בני האצולה, לכן תואר האצולה כלל את שם הנחלה עם קידומת "פון" (von) או "צו". במאות ה-18, ה-19 ותחילת המאה ה-20 נוהג הענקת "תוארי אצולת השירות" (Nobles of the Robe) הפך לנפוץ, ומתוך מסורת, על מנת להדמות לתוארי האצולה האחרים, גם תואר אדלר בא עם קידומת "פון" או "צו" לפני שם המשפחה, במקום שם הנחלה הפאודלית.
אבוליה
אַבּוּלְיָה (לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: רִפְיוֹן הָרָצוֹן; בלועזית: Abulia או Aboulia; ביוונית: αβουλία – אי רצון), הוא מונח המתאר מצב נוירופסיכיאטרי פתולוגי של שיתוק כוח הרצון, איבוד המוטיבציה ואיבוד היכולת ליזום פעולות מונחות מטרה, לקבוע מטרות ולהחליט החלטות. המונח היפרבוליה (Hyperbulia) מציין את המצב ההפוך של אבוליה.
מבחינה פילוסופית ישנו הבדל גדול בין תרגום המונח ל"רפיון הרצון" לבין תרגומו ל"אי רצון". רפיון הרצון הוא מצב מוכר ברפואה במקרים של הפרעות פסיכולוגיות כגון דיכאון סכיזופרניה דמנציה ועוד, שבהם נחלש כח הרצון. היעלמות מוחלטת של כח רצון היא רעיון מופשט שלמעשה לא יכול להיות קיים אצל בן אנוש בצורה מוחלטת. אי רצון מוחלט פירושו היעלמות החוויה והזהות, וגם אם נראה שהוא יכול להתקיים לרגעים מסוימים מצב תמידי שלו לא אפשרי. ישנה היחלשות בכוח הרצון או עיוותים שלו אך לא יתקיים מצב של חוסר רצון מוחלט.
לאיבוד הרצון והתשוקה קיים גם היבט חיובי בהשקפות שונות בבודהיזם ודתות קרובות, המוזכרת כדרך המביאה את האדם למצב של נירוונה.
היסטוריה של המונח
המונח הופיע לראשונה בספרות הפסיכיאטרית ב-1847 לערך, אז הוגדר כ"היעדר של רצון, סוג של אי-שפיות, שבו התסמין הוא דומיננטי". הפסיכולוג הצרפתי תאודול ריבו תיאר מצב זה במחצית השנייה של המאה ה-19, כ"מחלה טהורה של רצון, בהּ היכולת של הפרט לעשות מעשה – בוטלה, והוא או היא צומצמו לפרט של 'שכל טהור'". נוירופסיכולוגים רבים באותה תקופה הסכימו על הרעיון של אבוליה, אך הייתה מחלוקת לגבי השאלה אם הפרעה זו נגרמת בשל ליקוי בקוגניציה, כתוצאה של תפקוד לקוי במערכת ספציפית בתוך המוח האחראית על המוטיבציה. בתחילת המאה העשרים היו שהשתמשו במונח זה בהקשר משפחתי, כגון בטענות של הורים כלפי ילדיהם הבוגרים או הסטודנטים באשר ל"אבוליה" שלהם. למרות זאת, המונח הנוירופסיכיאטרי של הפרעות הרצון לא היה בשימוש רב בתקופה זו, ועד סוף מלחמת העולם הראשונה הוא לא הופיע בסיווגים פסיכיאטרים.
לוק קנארד
לוק דאגלס קנארד (באנגלית: Luke Douglas Kennard; נולד ב-24 ביוני 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע עבור ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA.
קריירת תיכונים מכללות
בשנת 2015 החל קנארד ללמוד ולשחק באוניברסיטת דיוק, אלופת טורניר המכללות בעונה הקודמת. בעונתו הראשונה בקבוצת האוניברסיטה קלע 11.8 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, וסייע לדיוק להעפיל לשלב שמינית גמר טורניר המכללות (NCAA Sweet Sixteen). בעונת 2016/2017, עם דעיכתו של גרייסון אלן ועזיבתו של ברנדון אינגרם ל-NBA, הפך קנארד לקלעי המוביל של הקבוצה (19.5 נקודות למשחק), אך היא הודחה כבר בסיבוב השני כשהפסידה במפתיע מול אוניברסיטת קרוליינה הדרומית. בסיום אותה עונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American), והודיע על עזיבת האוניברסיטה לאחר שנתיים בלבד.
דטרויט פיסטונס
בדראפט ה-NBA 2017 נלקח קנארד על ידי דטרויט פיסטונס בבחירה ה-12, לצד שלושה מחבריו בדיוק – ג'ייסון טייטום (בחירה שלישית), הארי ג'יילס (בחירה 20) ופרנק ג'קסון (בחירה 31). ב-10 בדצמבר 2018 קלע קנארד שיא קריירה של 28 נקודות במשחק מול פילדלפיה 76'. בפלייאוף 2019 הודחו הפיסטונס בסיבוב הראשון מול מילווקי באקס (0–4), אך קנארד עצמו הציג יכולת מצוינת עם 15.0 נקודות בממוצע למשחק, ואף הוביל את כל שחקני הפלייאוף עם 60% קליעה לשלוש.
במשחק הראשון של עונת קלע קנארד שיא קריירה חדש של 30 נקודות, בניצחון הפיסטונס מול אינדיאנה פייסרס. באותה עונה פרץ עם ממוצעי שיא של 15.8 נקודות ו-4.1 אסיסטים למשחק, אולם שותף ב-28 משחקים בלבד בשל דלקת גידים בברכו.
לוס אנג'לס קליפרס
לקראת עונת הועבר ללוס אנג'לס קליפרס, במסגרת טרייד משולש בו הייתה מעורבת גם ברוקלין נטס. בדצמבר 2020 חתם בקליפרס על הארכת חוזה ל-4 עונות נוספות, החל מעונת, בסך כ-64 מיליון דולר.
ממפיס גריזליס
ב-9 בפברואר 2023 הועבר בטרייד לממפיס גריזליס. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעתו הבכורה בהפסד לבוסטון סלטיקס.
ויקטור יעקובי
ויקטור יעקובי (בהונגרית: Jacobi Viktor; בודפשט, 22 באוקטובר 1883 – ניו יורק, 12 בדצמבר 1921) היה מלחין יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה
ויקטור יעקובי נולד בבודפשט במשפחה יהודית. אביו היה ד"ר שמואל יעקובי "בכינויו: שַמוּ" (1844–1913) עורך דין, המייסד, ונשיא הכבוד של חוג השחמט של פשט, ואמו הייתה וילמה ברַכפלד (1850–1896), ילידת לובשברני. הם התחתנו ב-12 ביוני 1878 בבודפשט. כבר כתלמיד תיכון זכה יעקובי להצלחה עם הקומפוזיציות שלו. באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט הוא היה תלמידו של יאנוש קוסלר, מוזיקאי שהלך בעקבות אסכולת ברהמס. יעקובי למד שם לפחות שנתיים אקדמיות (1903/4 ו-1904/5). הוא למד בקורסים יחד עם אמריך קלמן, אלברט סירמאי וליאו ויינר. יעקובי סגד מן ההתחלה למוזיקה הקלה יותר של האופרטות. כבר במהלך השנים הסטודנטיאליות שלו חיבר את היצירה הבימתית הראשונה שלו, "הנסיכה הנחושה", שהוצגה ב-17 בדצמבר 1904. מאז ועד 1914 הוא הופיע עם אופרטה חדשה כמעט כל שנה, הפזמונאי הנפוץ ביותר שלו היה פרנץ מרטוש. בהשפעת גל ההונגריזציה בתחילת המאה, הוא סימן את היצירה הזו כמחבר בשם כ"יאקאבפי" (Jakabfi). כתוצאה מההצלחה הגדולה שלו הוא עזב את האקדמיה לאחר שנתיים אקדמיות כנראה, ושקע בהלחנת אופרטה עם הידע שרכש עד אז. כמעט מדי שנה פרסם יצירה מצליחה נוספת, בדרך כלל עם הליברית של פרנץ מרטוש. ביצירות הראשונות שלו ניסה להתאים את סגנון המוזיקה לטעם של הזמר ההונגרי שרווח אז בתיאטרון קיראי, אחר כך, בתקווה להצלחה בינלאומית, הוא פנה לסגנון מערבי, אך לא לאופרטה האוסטרו-הונגרית בת זמנו, אלא התחיל להשתמש באלמנטים של ג'אז והביט לעבר העולם האנגלו-סכסי. הסגנון אכן הביא לו את התוצאה המקווה. ההצלחות הגדולות ביותר שלו הגיעו: "יריד הבנות" (באנגלית נקרא: The Marriage Market) ו"סיבּיל". עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא היה עסוק בהכנת הבכורה של "סיביל" בלונדון, אך גורש מבירת בריטניה כאזרח של מדינת אויב. הוא עבר לארצות הברית, שם עבד על בתרגום הצלחותיו התיאטרליות למקומיות ובהלחנת קטעי פסנתר. הוא הפך לאחד מהספקים של בימות ברודוויי. בשיתוף פעולה עם הכנר והמלחין היהודי-אוסטרי פריץ קרייזלר כתב יצירה (Apple Blossoms). הוא ערך ביקור נוסף באירופה בשנת 1920, אך נפטר מסרטן דם בגיל 38 בבית החולים לנוקס היל (Lennox Hill Hospital) בשנה שלאחר מכן.
הוא זכה להצלחה עם האופרטות שלו עוד בחייו בארץ הולדתו ושתי היצירות העיקריות שלו נותרו ברפרטואר הן בהונגריה והן מחוצה לה, אם כי על פי הסטטיסטיקה של האופרהבייס (Operabase, שהוא מאגר מקוון של מופעי אופרה, בתי אופרה ומבצעים בעצמם או של סוכניהם), בין השנים 2004–2020, שתי יצירות המופת שלו הוצגו רק בהונגריה כמה פעמים. (יריד הבנות הוסרט שלוש פעמים (1918, 1941, 1982)). קבלת הפנים של יצירותיו שנכתבו באמריקה הייתה הרבה אחרי ההצלחות שלו בבודפשט. בנוסף לסיביל, רק Apple Blossoms זכתה להצלחה גדולה, אך קושרים את זה יותר לשמו של פריץ קרייזלר.
אדולף שלאביץ
אדולף שלאביץ (בגרמנית: Adolf Schlabitz; 7 ביוני 1854 – 4 בספטמבר 1943) היה צייר דיוקנאות וז'אנר גרמני.
ביוגרפיה
הוא נולד כילד שני של יצרנית סבונים.
בשנים 1875 - 1882, הוא למד באקדמיה הפרוסית לאמנויות, בין היתר אצל פאול תומאן, קארל גוסו וארנסט הילדברנד. בעזרת מלגה, שהוענקה על ציורו של משפט בבית המשפט המחוזי ברסלאו, הוא הצליח להמשיך את לימודיו באקדמיה ז'וליאן בפריז, אצל ז'ול-ז'וזף לפבר וגוסטב בולאנז'ה. לאחר מכן נערכו נסיעות במספר מקומות באירופה ובארצות הברית.
ב-1921 פרש לגמלאות והתגורר בביתו בבריקסלג. ב-1935 הצטרף לקהילת הסטודיו קלוסטרסטרסה, שירות שסיפק שטח סטודיו לאמנים. בגיל שמונים ואחת, הוא היה החבר המבוגר ביותר בקהילה.
הוא נפטר בביתו ב-1943, בן שמונים ותשע, ונקבר בגרוס וורטנברג.
לסבית קטלנית
לסבית קטלנית הוא פסטיבל קולנוע לסבי ישראלי עצמאי המתקיים מדי שנה החל משנת 2008.
רקע
את הפסטיבל יזמו הפעילות הגאות ענת ניר ודנה זיו, המארגנות אותו יחד עם מבקרת הקולנוע והפעילה הפמיניסטית ליאור אלפנט, המתפקדת כמנהלת האמנותית של הפסטיבל. לפני הקמת הפסטיבל אורגנו מספר ערבי קולנוע לסבי עצמאיים בהם הוקרנו סרטים שנוצרו על ידי חברות של המארגנות. בעקבות הביקוש הנרחב וההצלחה הגדולה שנחלו אותם ערבים, החליטו מארגנותיו להפיק את הפסטיבל.
פעילות
פסטיבל לסבית קטלנית הציב לעצמו למטרה לקדם את היצירה הלסבית הנשית על גווניה, ומקרין סרטים קצרים וארוכים במגוון רחב של ז'אנרים, ובמקביל מקיים תערוכת אמנות נשית של יוצרות ואוצרות מתחלפות. למרות זאת, כבר הוצגו בפסטיבל סרטים של נשים סטרייטיות ואף של גבר אחד, אך מרבית הסרטים המוצגים בפסטיבל נוצרו בידי נשים לסביות וביסקסואליות.
בכל שנה נבחרים נושא וכותרת חדשים לפסטיבל המשקפים את אופי הסרטים והיצירות המוצגים בו ומופק סרט לסבי קצר בן דקה עד שתי דקות המשמש כפרומו לפסטיבל. הפסטיבל מתקיים במקומות שונים בישראל, בהם קולנוע רב חן, סינמטק ירושלים, בר האוזן השלישית ועוד.
בשנת 2009 השיקה האוזן השלישית מקבץ DVD תחת הכותרת "לסבית קטלנית 3" המרכז שבעה סרטים לסביים קצרים שהוקרנו בפסטיבל. בשנת 2013 הציע הפסטיבל בשיתוף עם קרן רבינוביץ מענק בסך 6,500 ש"ח לתסריט או סרט לסבי בתהליך עבודה. את הבקשות למענק בחנה ועדת לקטורים שהורכבה מנשים בלבד.
ג'יימס פראט וג'ון סמית'
ג'יימס פראט (1805–1835) וג'ון סמית' (1795–1835) היו שני האנשים האחרונים שהוצאו להורג באנגליה באשמת מעשה סדום. הם נעצרו באוגוסט 1835, לאחר שנטען כי הם נצפו מקיימים יחסי מין הומוסקסואליים בחדרו של אדם אחר. בנובמבר אותה שנה הם נתלו מול כלא ניוגייט בלונדון.
ביוגרפיות
ג'ון סמית' נולד ב-1795 בסאות'ווארק כריסטצ'רץ', לונדון. הוא תואר בזמן הליכי בית המשפט ובדיווחים בעיתונים כעובד לא נשוי. עם זאת, מקורות אחרים מציינים שהוא היה נשוי ועבד כמשרת.
מעצר
ויליאם בוניל היה גבר כבן 68, שהתגורר כ-13 חודשים בחדר שכור בבית ליד דרך בלקפריירס שברובע סאת'ק שבלונדון. בעל הבית הצהיר שלבוניל היו מבקרים זכרים תכופים, שבדרך כלל באו בזוגות, וחשדותיו התעוררו בשעות אחר-הצהריים של ה-29 באוגוסט 1835, כשפראט וסמית' באו לבקר את בוניל.
המשפט וביצועו
פראט, סמית' ובוניל נשפטו ב-21 בספטמבר 1835 באולד ביילי, בפני הברון גורני, שופט שהיה לו את המוניטין להיות עצמאי ואקוטי, אך גם קשה. פראט וסמית' הורשעו לפי סעיף 15 לחוק העבירות נגד האדם 1828, שהחליף את חוק מעשה סדום מ-1533, ונידונו למוות. ויליאם בוניל הורשע ונגזרו עליו 14 שנות גלות. במשפט עצמו, מספר עדים העידו על אופיו הטוב של ג'יימס פראט, אך אף אחד מהעדים לא התייחס או העיד על ג'ון סמית'. הרשעתם של שלושת הגברים נשענה כולה על דבריהם של בעל הבית ואשתו, ללא כל ראיות נוספות. פרשנים מודרניים מטילים ספק בעדותם, בהתבסס על שדה הראייה הצר שמספק חור המנעול, ועל כך שחלק מהמעשים בלתי אפשריים מבחינה אנטומית.
לאחר מכן כתב מפקח על ביצוע החוק, הנסלי ווגווד , למזכיר הפנים, לורד ג'ון ראסל, וטען כי הוחל על אמירת המוות, וקבע כי:
ב-5 בנובמבר 1835, ביקרו צ'ארלס דיקנס ועורך העיתון ג'ון בלאק בכלא ניוגייט. דיקנס, שראה את פראט וסמית' בכלא, כתב דיווח על הביקור ברישומים מאת בוז :
הסוהר שליווה את דיקנס בביטחון אמר לו כי השניים יוצאו להורג. 17 אנשים נידונו למוות במשפטי ספטמבר ואוקטובר של אולד ביילי בגין עבירות שכללו פריצה, שוד וניסיון רצח. ב-21 בנובמבר, בכפוף לזכות המלכותית לחסד, 15 איש קיבלו חנינה (השניים שלא קיבלו היו פראט וסמית'). על אף שהיו פסקי דין מוות לגברים בגין מעשי סדום, שהוחלפו מאוחר יותר להגליה לאוסטרליה, פראט וסמית' לא קיבלו חנינה או הגליה לאוסטרליה, על אף שהוגשה בקשה שכזו למועצה המלכותית.
פראט וסמית' נתלו בכלא ניוגייט בבוקר ה-27 בנובמבר. קהל הצופים, שתואר בדו"ח בעיתון, היה גדול מהרגיל. זאת בשל שייתכן שתלייה זו הייתה הראשונה שהתרחשה בכלא ניוגייט לאחר כמעט שנתיים שלא נתלו במקום אנשים.
בדו"ח ההוצאה להורג ב-The Morning Post נכתב כי כאשר הובלו הגברים אל הפיגום, הקהל החל לקטר, וזה נמשך עד לרגע הוצאתם להורג. ייתכן והקיטור היה בשל אי-הסכמת הקהל על ההוצאות להורג, או לחלופין על אי-הסכמת הקהל על מעשיהם לכאורה של שני הגברים. על פי הדיווחים, ג'יימס פראט היה חלש מכדי לעמוד, והיה צריך להחזיק אותו זקוף על ידי עוזרי התליין בזמן שהתכוננו לתלות אותו.
האירוע היה בולט כל כך עד שנמכרה מודעה שהודפסה בפורמט רחב. המודעה תיארה את משפט הגברים וכללה גם את הטקסט שכביכול היה מכתב סופי, לטענת המפיצים, של ג'ון סמית' לחברו. ויליאם בוניל היה אחד מה-290 אסירים שהוגלו לאוסטרליה באוניית אסיה, שעזבה את אנגליה ב-5 בנובמבר 1835 והגיעה לארץ ואן דימן (כיום טסמניה) ב-21 בפברואר 1836. בוניל נפטר בבית החולים ניו נורפוק בארץ ואן דימן ב-29 באפריל 1841.
שארל פרדינן, דוכס ברי
שארל פרדינן, דוכס ברי (בצרפתית: Charles Ferdinand, duc d’Berry; 24 בינואר 1778 – 14 בפברואר 1820), היה בנו השני של שארל העשירי, מלך צרפת, ואביו של אנרי החמישי, מלך צרפת.
ביוגרפיה
שארל פרדינן נולד בוורסאי ב-24 בינואר 1778, כבנו השני של שארל פיליפ, אחיו הצעיר של מלך צרפת לואי השישה עשר. אמו הייתה מריה תרזה, נסיכת סבויה, בתם של ויטוריו אמדאו השלישי, מלך סרדיניה ומריה אנטוניה פרננדה, נסיכת ספרד ומלכת סרדיניה, ובתם של פליפה החמישי, מלך ספרד ואליזבטה פארנזה, המלכה הרעיה של ספרד.
בשנת 1792, התגייס שארל פרדינן לצבא המהגרים של בן דודו, לואי ז'וזף, נסיך קונדה.
ביוני 1795, דודו, רוזן פרובאנס הכריז על עצמו כמלך, תחת השם לואי השמונה עשר. בתחילת 1797, עבר שארל פרדינן לדוכסות בראונשווייג בתקווה להצטרף לצבא האוסטרי. לאחר תבוסת אוסטריה, נאלץ שארל פרדינן לברוח, והם מצאו מקלט במיטאו, קורלנד, תחת חסותו של פאבל הראשון, קיסר רוסיה.
בשנת 1801 עבר שארל פרדינן לבריטניה, שם התגורר במהלך 13 השנים הבאות, ואף קיים שם יחסים עם איימי בראון פרימן. בשנת 1814 חזר שארל פרדינן לצרפת, יחד עם דודו לואי השמונה עשר, מלך צרפת ושאר משפחתו. שארל פרדינן מונה למפקד הצבא, אולם לא הצליח לשמור על נאמנות חייליו, וכשחזר נפוליאון לצרפת, עזבו אותו חייליו והצטרפו לנפוליאון.
בשנת 1816 התחתן שארל פרדינן עם מריה קרולינה, נסיכת נאפולי וסיציליה, דוכסית ברי, בתו של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים, אך שניים מתו בינקותם. ב-13 בפברואר 1820 נדקר שארל פרדינן על ידי מתנקש ביציאתו מבית האופרה, ומת למחרת. כעבור 7 חודשים נולד בנו הרביעי אנרי, רוזן שאמבור, הידוע גם בשם אנרי החמישי, מלך צרפת.
משפחתו
בנוסף נולדו לשארל פרדינן תשעה ילדים נוספים מחוץ לנישואין, מנשים שונות. ארבעה מילדיו, ביניהם רוזן שאמבור, נולדו לאחר מותו.
The Princess and the Frog
The Princess and the Frog (Original Motion Picture Soundtrack) הוא הפסקול של סרט ההנפשה של דיסני, הנסיכה והצפרדע, אשר יצא לאור על ידי וולט דיסני רקורדס ב-23 בנובמבר 2009, יום אחד בלבד לפני היציאה של הסרט בניו יורק ובלוס אנג'לס. הוא מכיל עשרה שירים מקוריים ושבעה נעימות, כולם למעט אחד הולחנו ועובדו על ידי המלחין רנדי ניומן, שעבד בעבר עם המפיק בפועל של הסרט ג'ון לאסיטר בסרטים של פיקסאר, צעצוע של סיפור, באג לייף, צעצוע של סיפור 2, מפלצות בע"מ ומכוניות. השירים מבוצעים על ידי אמנים שונים שרובם הם מדבבים של דמויות בסרט. נעימות הסרט כוללות ז'אנרים בהשפעה אפרו-אמריקאית כולל ג'אז, בלוז וגוספל.
קרן רש"י
קרן רש"י היא קרן פילנתרופית הנמנית עם הקרנות הפרטיות המרכזיות בישראל. פעילותה מתמקדת בקידום מוביליות חברתית ושוויון הזדמנויות בפריפריה הגאוגרפית והחברתית, בעיקר בתחומי החינוך והרווחה, כבסיס לחוסן חברתי ולאומי.
שרון מרציאנו
שרון מרציאנו (נולד ב-29 בדצמבר 1972) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן, כשחקן היה מרציאנו מזוהה עם קבוצת הפועל ראשון לציון, בשורותיה שיחק ברוב הקריירה בליגת העל.
קרן רש"י
היסטוריה
קרן רש"י הוקמה ב-1984 על ידי גוסטב לוון (2008-1914), איש עסקים יהודי צרפתי ממשפחה בעלת מסורת ארוכה של מעורבות חברתית, שסבו נרסיס לוון לקח חלק פעיל בייסוד הארגון כל ישראל חברים (כי"ח-אליאנס) ועמד בראשו שנים רבות. לאחר שתרם מאז קום המדינה לפרויקטים שונים בישראל באופן פרטי, לרוב בעילום שם, הקים לוואן את קרן רש"י למימוש מטרותיו הפילנתרופיות לצד קרן נוספת – קרן סאקט"א. שתי הקרנות פעלו במקביל עד לאיחודן בשנת 1999 לקרן סאקט"א-רש"י, ששמה שונה מאוחר יותר לקרן רש"י. משנת 1990 פועלת הקרן כעמותה רשומה, אליה קשורות שמונה עמותות בת המתמחות בתחומים שונים. הוברט לוואן, אחיינו של גוסטב לוון, היה נשיא הקרן מראשיתה ועד אוקטובר 2018, אז נכנס לתפקיד בנו פרנסואה לוואן.
The Princess and the Frog
מתוך הפסקול יצא סינגל אחד בשם "Never Knew I Needed", אשר נכתב ובוצע על ידי ני-יו. לסינגל היה קליפ נלווה, והוא גם נשלח לרדיו הקצבי ב-27 באוקטובר 2009. השירים "Almost There" ו-"Down in New Orleans" מתוך הפסקול היו מועמדים לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-82, אך הפסידו לשיר "The Weary Kind" מתוך הסרט "לב לא שפוי". השיר "Down in New Orleans" היה גם מועמד לפרס הגראמי עבור השיר הטוב ביותר שנכתב לסרט קולנוע, טלוויזיה או מדיה חזותית אחרת בטקס פרסי הגראמי 2011.
שרון מרציאנו
קריירת משחק
מרציאנו החל דרכו במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בעונת 1990/1991 קודם לקבוצה הבוגרת, אך קיבל דקות מועטות ולא בלט. בעונת 1993/1994 החל לשחק בקבוצת הפועל ראשון לציון, בה היה שחקן הרכב והבקיע שערים מעמדת המגן וכן מעמדת הקשר. בעונת 1998/1999 עבר למכבי עירוני אשדוד, בה שיחק עונה אחת בלבד והשתתף במסע ההישארות שלה בליגת העל. בעונת 1999/2000 חזר להפועל ראשון לציון ושיחק בה עוד שלוש עונות. בעונת 2003/2004 ירד לליגה השנייה ושיחק בהכח רמת גן. בעונת 2004/2005 עבר לליגה א' להפועל נחלת יהודה ושיחק בה במשך 7 עונות ברציפות.
קרן רש"י
היסטוריה
הרמטכ"ל לשעבר רא"ל (מיל.) גבי אשכנזי שימש כיו"ר הוועד המנהל מפברואר 2012 ועד פברואר 2019 ומנכ"לית הקרן מספטמבר 2017 היא מיכל כהן. קדמו לה בתפקיד גבי ברבש ואלי אלאלוף. החל מינואר 2021 ממלא את תפקיד היו"ר שאול שני.
שרון מרציאנו
קריירת אימון
בשנת 2006 החל מרציאנו לאמן ילדים ונוער. תחילה במחלקת הנוער של מכבי שוהם. ולאחר מכן בהפועל נחלת יהודה ובקבוצת מ.ס חבל מודיעין. בעונת 2011/2012 החל להתנסות באימון בוגרים, כששימש עוזר מאמן בקבוצת מכבי השקמה/רמת חן מליגה א' דרום למשך עונה אחת. לאחר מכן אימן את מכבי באר יעקב למשך חצי עונת 2013/2014. בדצמבר 2013 המשיך את מחצית העונה בקבוצת הפועל מחנה יהודה מליגה א' דרום, בה אימן עד סוף עונת 2015/2016. בהדרכתו של מרציאנו הגיעה הקבוצה בשיאה למקום השישי.
קרן רש"י
תחומי פעילות
קרן רש"י עוסקת בייזום, תכנון וביצוע של מיזמים בתחומי החינוך, הרווחה והתעסוקה לצד פעילות בזירה הציבורית המכוונת להשפיע על סדרי העדיפות ועיצוב המדיניות בנושאים חברתיים. במיזמים של הקרן מושם דגש על פיתוח יכולות ותשתיות חברתיות שיבטיחו קיימות לאורך זמן, ועל יצירת רצף של מענים מלידה לתעסוקה:
כדי למנף את המשאבים להשגת השפעה גדולה יותר, הקרן עובדת בשותפות עם ארגונים רבים, ובמיוחד בשיתוף פעולה בין-מגזרי הכולל משרדי ממשלה וגופים ציבוריים, רשויות מקומיות וגופים פילנתרופיים בישראל ובחו"ל.
שרון מרציאנו
קריירת אימון
בחודש דצמבר 2016 חתם במכבי עירוני אשדוד מליגה ב' דרום ב'. בסיום העונה סיימה הקבוצה במקום הרביעי המוביל למשחקני המבחן לליגה א'. אך כשלה במשחק השלישי מתוך ארבע. בעונה שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום השני אך כשלה במשחקי המבחן ונשארה בליגה ב'.
קרן רש"י
אותות הוקרה
מאז הקמתה זכו הקרן ונציגיה זכו באותות הוקרה רבים, ביניהם פרס ישראל שניתן למנכ"ל הקרן אלי אלאלוף בשנת תשע"א, עיטור הנשיא שניתן לקרן בשנת 2012, אות יקיר השלטון המקומי 2012 ועיטור טדי קולק של הקרן לירושלים 2010. בשנת 2021 קיבלה קרן רש"י מעמד של גוף מייעץ למועצה לזכויות אדם של הוועדה הכלכלית-חברתית של האו"ם (ECOSOC).
עמותות ברשת רש"י
בשנת 2004 החלה קרן רש"י במהלך של הקמת עמותות בת כחלק מהתפתחותה לקרן ההמתמקדת ביזמות חברתית. כיום הקרן מהווה רשת ארגונית הכוללת מטה מרכזי ועמותות-חברות המתמחות בתחומי תוכן שונים. העמותות מפעילות רבים מן המיזמים של הקרן, וכן תוכניות נוספות בשיתוף עם הממשלה, רשויות מקומיות ושותפים אחרים. העמותות הקשורות לקרן רש"י הן:
שרון מרציאנו
קריירת אימון
בשנת 2018 עבר לאמן בקבוצת נערים א' של מכבי שוהם.
קרן רש"י
עמותות ברשת רש"י
עמותת תפנית בחינוך מתמקדת בהתערבויות בבתי ספר וגני ילדים בפריסה ארצית במסגרת מערכת החינוך הפורמלית.
בית יציב הוא קמפוס בבעלות משותפת של קרן רש"י ועיריית באר שבע המשמש כמרכז שירותים חינוכיים לתושבי העיר וסביבתה ומפעיל תוכניות לטיפוח מצוינות במדעים, טכנולוגיה ואנגלית לילדים ובני נוער במחוז הדרום.
שרון מרציאנו
חיים אישיים
מרציאנו מתגורר בבית עריף ומנהל את בית הדואר בשוהם.
קרן רש"י
עמותות ברשת רש"י
עמותת יחדיו עוסקת בפיתוח והפעלה של שירותים חברתיים ורווחתיים באזור הדרום, ביניהם מסגרות לילדים ונוער בסיכון ולאנשים בעלי צרכים מיוחדים, טיפול בנפגעי התמכרות ואלימות במשפחה, ועוד.
עמותת יעדים לצפון פועלת לקדם ולשפר את השירותים החברתיים לתושבי אזור הצפון, בדגש על אוכלוסיות חלשות ועל ילדים ובני נוער בסיכון. פעילות אגודת "מגדל אור", המסייעת לעיוורים ולקויי ראייה משנת 1957, הועברה לניהולה של עמותת יעדים לצפון בשנת 2011.
המרכז לחינוך סייבר יוזם ומפעיל תכניות להקניית ידע ומיומנויות בתחומי הסייבר והטכנולוגיה לנערים ונערות בפריפריה.
מרכז מעשה מתמקד בקידום ההתנדבות בקרב צעירים בפריפריה ככלי למוביליות חברתית ולבניית חברה אזרחית.
עמותת אופק היא גוף מוכר לגיוס, הכשרה, השמה וליווי של צעירים במסגרת שירות לאומי, אזרחי וקהילתי.
בית מעון
בֵּית מָעוֹן הייתה עיירה יהודית גדולה, אשר שכנה בסמוך לטבריה, ואשר התקיימה לאורך תקופת בית שני, המשנה והתלמוד, ועד התקופה העות'מאנית.
אתרה של העיירה הקדומה מזוהה בח'רבת נאצר א-דין, למרגלות תל מעון שבטבריה עילית.
תולדות היישוב
ראשון להזכיר את העיירה בכתובים הוא יוסף בן מתתיהו, בחיבורו חיי יוסף, שם ציין כי בית מעון שוכנת כ-4 סטאדיות מטבריה (דהיינו, פחות מקילומטר), וכי שהה בה בעת שהיה מסוכסך עם הנהגת טבריה בעת המרד הגדול.
העיירה נזכרת בתלמוד כיישוב השוכן מעל טבריה במגוון הקשרים. כך, לעניין עיבור ועירוב:. כך גם לעניין השוני בין מקומות בתנאי הפועלים:.
העיירה נזכרת בתלמוד בהיותה שוכנת מעל טבריה, על מנת להדגים את היחס שהתקיים בין שילה ובין משכן שילה, ומיקומה מעל טבריה שימש את חז"ל לא אחת להדגמת היחס שבין מקום נמוך לגבוה באופן כללי:, וכן.
העיירה נזכרת גם על ידי אלעזר הקליר כאחת מערי משמרות הכהונה בגליל, שם ישבה משמרת חֻפָּה. מיישוב זה הגיע גם האמורא מהדור השני יוסי מעוניא, אשר בדרשה אחת שנשא בבית הכנסת שבעירו פגע בכבוד הנשיאות, עד שריש לקיש נדרש לפייס בעניין את יהודה נשיאה.
בית מעון נזכרת בתלמוד הירושלמי גם לעניין תושביה שנהגו לשבת על ספסלים בטבריה ולקבץ נדבות.
בית הכנסת של בית מעון
בית הכנסת של בית מעון, הנזכר בשם "כנשיתא דמעון", נזכר רבות בתלמוד.
את בית הכנסת במקום נהג לפקוד בין היתר רבי יוחנן, גדול אמוראי טבריה, אשר הורה לאנשי בית מעון הלכות שונות: , וכן:.
וכן מובא:, וגם:.
בנוסף נזכר בית הכנסת של העיירה לשם הדגמת היחס שבין שילה והיישוב המקראי תאנת שילה:.
רציפות היישוב ומיקומו
היישוב היהודי בבית מעון המשיך להתקיים ברציפות אף מאות רבות של שנים לאחר תקופת התלמוד, ועדות לקיומה של בית מעון כיישוב עם קהילה יהודית מצויה עד שלהי המאה ה-16.
בראשית המאה ה-14 העיד אשתורי הפרחי בספרו כפתור ופרח כי בית מעון נמצאת במרחק של תחום שבת אחד מטבריה (כקילומטר אחד). לפי מידע זה, ועל פי התייחסותו של יוסף בן מתתיהו, מקובל לזהות את מיקומה של העיירה הקדומה בסמוך לקברו של רבי עקיבא, באתר הארכאולוגי ח'רבת נאצר א-דין שמצפון מערב לטבריה העתיקה, כאשר השם הקדום נדד ברבות השנים לראש ההר הסמוך בצורה תל מעין.
בבית מעון עברה הדרך הרומית שעלתה מטבריה לציפורי דרך בקעת יבנאל.
הטמנת פתקים בכותל המערבי
הטמנת פתקים בכותל המערבי היא מנהג של בקשות כתובות המופנות לבורא עולם, ששמים אותן בחרכים בין אבני הכותל.
היסטוריה
תחילת המנהג של הטמנת פתקים בכותל המערבי המכילים תפילות ובקשות כתובות לאלוהים בסדקי הכותל המערבי התרחשה בראשית המאה ה-18, ונובעת מהמסורת היהודית כי השכינה נמצאת בכותל המערבי. עם זאת, קיימת מחלוקת בשאלה האם מותר על פי ההלכה להכניס פתקי נייר אל סדקי הכותל.
בספר "מסעות ירושלים", שנדפס בשנת תרצ"א, מיוחס המנהג לרב חיים בן עטר, שהורה לאדם עני להניח פתק בין אבני הכותל, ובכך לזכות לפרנסה.
כיום
כיום מוטמנים בכותל המערבי מאות אלפי פתקי תפילה או משאלות מדי שנה, על ידי מבקרים בכותל ועל ידי נציגים המקבלים בקשות דרך הקרן למורשת הכותל המערבי.
שירותים מקוונים - שלח פתק לכותל
השירותים המקוונים מציעים למבקשים לשלוח את בקשתם בדואר אלקטרוני, פקס או הודעות טקסט ולאחר מכן בקשתם מודפסת ומונחת בכותל. נכון לניסן תשפ"ג, אפריל 2023 נשלחו למעלה מ-830000 פתקים.
הפתקים המונחים בכותל כתובים כמעט בכל שפה. אורכם של הפתקים משתנה ממילים ספורות לבקשות ארוכות מאוד. הם נכתבים על מגוון רחב של ניירות, כולל נייר צבעוני, נייר מחברת ועוד.
פינוי הפתקים
פעמיים בשנה - לקראת ראש השנה ולקראת חג הפסח, מפנים רב הכותל ועוזריו את הפתקים שנותרו בכותל, כדי לפנות מקום לפתקים חדשים. מלאכת הפינוי נעשית בעזרת מקלות עץ ולא מתכת, מחמת הזהירות שלא יפגעו אבני הכותל.
כדי לכבד את הפתקים וכדי למנוע בזיון של פתקים שנכתבו בהם דברים קדושים הפתקים נאספים ומועברים לגניזה בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
אנשים בולטים שהניחו פתקים בכותל
המסורת של הטמנת פתקים בכותל לא אומצה על ידי הנצרות או דתות אחרות, אך עם זאת מספר אפיפיורים עלו לכותל והטמינו פתקים בין הסדקים בין האפיפיורים שעלו היה יוחנן פאולוס השני בשנת 2000, בנדיקטוס השישה עשר בשנת 2008. בפתק שנכתב על ידי יוחנן פאלוס השני נכתבו הדברים הבאים:.
מספר אישי ציבור אמריקניים עלו גם הם לכותל והטמינו שם פתקים ביניהם הילרי קלינטון בשנת 2005, הסנאטור ברק אובמה בשנת 2008. הפתק שהטמין אובמה הודלף למעריב (צעד שספג ביקורת רבה הן בישראל והן בארצות הברית) ובעקבות הדליפה המשטרה חקרה את העניין.
ב-22 במאי 2017 הפך הנשיא האמריקאי, דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית הראשון שביקר בכותל במהלך תקופת כהונתו, והטמין פתק בין אבני הכותל. גם סגנו של טראמפ, מייק פנס ביקר בכותל ב-2018 והטמין בו פתק.
כריסטי ברינקלי
כריסטי ברינקלי (באנגלית: Christie Brinkley; נולדה ב-2 בפברואר 1954) היא דוגמנית אמריקנית, הידועה במיוחד בכך שדיגמנה שלוש פעמים על השער של גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד בשלהי שנות ה-70 וראשית שנות ה-80, בשל החוזה הממושך שלה עם CoverGirl ובשל נישואיה למוזיקאי בילי ג'ואל.
החזקותיה הכספיות נאמדות ב-80 מיליון דולר, בעיקר בהיותה הבעלים של נדל"ן, חלקים ניכרים ממנו בהמפטונס.
שנותיה הראשונות
נולדה בשם כריסטי לי הדסון (באנגלית Christie Lee Hudson) במונרו, מישיגן. ברינקלי היא בתם של הרברט ומרג'ורי הדסון. אמה עברה לקליפורניה, שם נישאה לתסריטאי הטלוויזיה דון ברינקלי, וכריסטי אימצה את שם משפחתו של אביה החורג. ברינקלי למדה בבית הספר התיכון פליסיידס, בפסיפיק פליסיידס, קליפורניה, וסיימה ללמוד ב-1972. במשך הזמן, גרה משפחתה בברנטווד, לוס אנג'לס. ברינקלי למדה בלה ליצ'י דה לוס אנג'לס ועברה לפריז ללמוד אמנות ב-1973.
קריירה
ברינקלי נתגלתה ב-1973 בידי הצלם האמריקני ארול סויר בסניף דואר בפריז. הוא צילם את תמונותיה הראשונות והציג אותן לג'ון קזבלנקה מסוכנות הדוגמנות עלית בפריז. ברינקלי אמרה אז: "ביסודו של דבר אני גולשת מקליפורניה. מעולם לא נראיתי כדוגמנית." אחרי שהתחילה לדגמן עבור עלית, שם פגשה ברינקלי את הצלם הצרפתי פטריק דמארשלייה, היא שבה לקליפורניה, ובסיום פגישתה עם נינה בלאנצ'רד, מנהלת סניף איילין פורד בלוס אנג'לס, היא חתמה על שלושה קמפייני פרסום לאומיים.
אחרי כן היא הופיעה פעמים רבות על השער של גלאמור, ביחד עם חוזה בן עשרים שנה עם חברת הקוסמטיקה CoverGirl, החוזה הארוך ביותר בהיסטוריה בתעשיית הדוגמנות. ב-2005 חתמו CoverGirl עם ברינקלי שוב, ותמונותיה הופיעו במודעות במגזין ובפרסומות בטלוויזיה למוצרים לטיפוח העור.
ברינקלי הופיעה על 500 שערים של כתבי עת, בכללם: ווג האמריקני, ניוזוויק, רולינג סטון, אסווייר, הרפרס בזאר, קוסמופוליטן, גלאמור והגיליון הנמכר ביותר של לייף מאז ומעולם (תצלום). היא הייתה חתומה על חוזים גדולים עם שאנל מספר 19, Prell, מאסטר קארד, Breck, דיאט קוקה קולה, אנהאוזר-בוש, Got Milk?, Healthy Choice, מקס פקטור, ניסן, Noxema, רבלון Clairol, Borghese Cosmetics, Danskin, Nu Skin, Yardley of London, Halston, ווג, גוטקס ו-Black Velvet ועם מגזינים נוספים.
ברינקלי הגישה בטלוויזיה את התוכנית Celebrity Weddings InStyle התוכנית בעלת שיעור הצפייה הגבוה ביותר בהיסטוריה של Lifetime' והופעתה בסדרה Mad About You של רשת NBC זכתה לשיעור הצפייה הגבוה ביותר עבור פרק בן חצי שעה, מאז סיום הסדרה משפחת קוסבי.
ב-1983 הופיעה ברינקלי ב-Today Show בארבע תוכניות, שם היא נתנה עצות בענייני יופי, וב-1992 קיבלה סדרת טלוויזיה משל עצמה Living in the 90's - With Christie Brinkley, תוכנית יומית בת חצי שעה ברשת ה-CNN.
ברינקלי הופיעה עוד בטלוויזיה בכללם זה בתוכניות מיוחדות של גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד. ובקליפ הווידאו של בילי ג'ואל (Uptown Girl, Keeping the Faith, All about Soul, River of Dreams, A Matter of Trust and Leningrad) ושל מיק ג'ונס Just Wanna Hold.
ב-1983 ברינקלי כתבה ואיירה ספר בנושא בריאות ויופי בשם Christie Brinkley's Outdoor Beauty and Fitness Book, שנכלל ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
ברינקלי עיצבה בגדים עבור Simplicity Pattern ובמרץ 1994 סייעה לעצב, עבור המותג Nouveau Eyewear, את המותג שלה של משקפי ראייה ומשקפי שמש שנקרא Christie Brinkley Perspectives שנמכר ברחבי העולם. ברינקלי הופיעה לצידו של צ'אק נוריס במשך זמן רב בסדרת פרסומות טלוויזיה לקידום מכירות של ציוד כושר ביתי של חברת Total Gym.
באביב 1998 היא שיווקה תחת שמה בושם בשם Believe. חברת Swank מייצרת קולקציית תכשיטים שלה.
ברינקלי הייתה אחת משלוש הדוגמניות שחברת הצעצועים Matchbox Toys עיצבה לפיהן בובות בסדרה המכונה The Real Model Collection.
ברינקלי איירה את העטיפה של אלבום הפלטינום המשולש של בילי ג'ואל triple platinum album River of Dreams. עבור זאת העניק לה המגזין רולינג סטון את התואר "עטיפת האלבום הטובה ביותר של השנה."
האתר AskMen.com בחר בברינקלי במקום השלישי ברשימת עשר דוגמניות העל המובילות של כל הזמנים.
חייה האישיים
ב-1982 ניהלה ברינקלי רומן עם אוליבייה שאנדון דה בראיי, יורש חברת השמפניה מואה א-שאנדון. השניים נפגשו ב-Studio 54 בעיר ניו יורק במסיבה לקידום לוח שנה בו דיגמנה ברינקלי.
שאנדון נהרג שנה לאחר מכן, ב-2 במרץ 1983, בהתנגשות מכונית מרוץ במהלך אימונים.
כריסטי ברינקלי נישאה ארבע פעמים:
ברינקלי נהפכה לצמחונית בהיותה בת שלוש עשרה והשפיעה על כל משפחתה שתיהפך לצמחונית.
ברינקלי מתגוררת בלונג איילנד בסאג הרבור, ניו יורק. בעבר התגוררה בבריג'האמפטון ובאמאגנסט, לונג איילנד.
פעילויות נוספות
כמו כן, מעורבת ברינקלי בפעולות כנגד השימוש בנשק גרעיני ובתעמולה נגד ההפעלה מחדש של High Flux Beam Reactor (HFBR), שממוקם במעבדה הלאומית בברוקהייבן.
בפברואר 2007 הובהלה ברינקלי לניתוח בגב על מנת לתקן שבר בדיסק שאירע במהלך טיול סקי באספן, קולורדו, בדצמבר 2006.
גירושיה מקוק
עורך דינה במשפט היה רוברט סטפן כהן, פרקליט גירושים מוביל. משפט הגירושים שנערך בקיץ 2008 זכה לסיקור נרחב בצהובונים, בחלקו בגלל הודעתו של קוק שהוא נאף עם דיאנה ביאנקי בת ה-18. עניינה של העיתונות והציבור גבר כשהתברר שקוק הציע לביאנקי $300,000 בתקווה לסכל תביעה משפטית ושהוא בזבז אלפי דולרים מדי חודש על פורנוגרפיה באינטרנט.
ברינקלי וקוק התפשרו מחוץ לבית המשפט ביולי 2008, כשברינקלי שילמה לבעלה הרביעי $2.1 מיליון בתמורה למשמורת על שני ילדיהם ו-18 נכסים שהיו במחלוקת בהמפטונס. בנוסף לכך, זכה קוק בזמן משמורת על ילדיהם. פרטים נוספים מהסדר הטיעון נותרו חסויים. הילדים עמדו בתשומת הלב הציבורית כשהדוגמנית לשעבר טענה שקוק נקט בכוח פיזי רב כלפי ילדיהם כשלא היה שבע רצון או בתור עונש. אלקסה ריי ג'ואל, בתה של ברינקלי מבעלה לשעבר בילי ג'ואל העידה על התנהגות כזאת כלפיה, אותה קוק הכחיש.
ביולי 2008, מינה בית המשפט פסיכיאטר, שידבר במהלך משפט החסות של גירושיה הרביעיים של ברינקלי, והעיד שבעוד שהוא מאמין שברינקלי צריכה לזכות במשמורת על ילדיה וילדיו של קוק, הרי שגם היא וגם קוק זקוקים לתרפיה. גירושיה מפיטר קוק קיבלו תוקף רשמי ב-3 באוקטובר 2008.
2019 ברפובליקה הדומיניקנית
אירועים בשנת 2019 ברפובליקה הדומיניקנית.
סיידובה סומה
סיידובה גוינין סומה (בצרפתית: Seydouba Guinéenne Soumah; נולד ב-11 ביוני 1991) הוא כדורגלן גינאי המשחק במועדון ספורט כווית בעמדת הקשר ההתקפי.
אייאקס קייפטאון (2008 - 2011)
סיידובה סומה החל את דרכו במועדון הכדורגל הדרום אפריקאי אייאקס קייפטאון בגיל 15 בשנת 2008 במחלקת הנוער. בשנתו הראשונה הושאל ל"איי קאפה ספורטינג" ושנה לאחר מכן הושאל ל"מועדון כדורגל קייפ טאון". ב-22 בינואר 2011, עשה את הופעת הבכורה במועדון מקצועני כאשר ניצחה אייקס קייפטאון 3-0 את "פלטינום סטארס". הוא שיחק 10 משחקים בקבוצה באותה עונה והבקיע שער אחד עד שהושאל ל"אוניברסיטת פרטוריה" מהליגה הארצית הראשונה בדרום אפריקה.
ניטרה (2012 - 2013)
בפברואר 2012 חתם סומה ל-3 שנים במועדון הסלובקי ניטרה ששיחק באותה תקופה בליגה הראשונה. ב-9 במרץ 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד מ.ש.ק. ז'ילינה. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה חודש לאחר מכן במשחק מול קבוצת הכדורגל א.ס. טרנצ'ין. בעונה זו שיחק 22 משחקים והבקיע 6 שערים.
סלובן ברטיסלאבה (2013 - 2014)
לאחר העונה הטובה בניטרה, עבר סומה תמורת 150,000 יורו לסלובן ברטיסלאבה, אשר נחשבת לאחת הקבוצות החזקות בסלובקיה. ב-16 במרץ 2013 שיחק לראשונה במשחק נגד דוקלה באנסקה ביסטריצה. בעונתו הראשונה הוא זכה עם הקבוצה בדאבל. ב-2 באוקטובר 2014, עשה סומה את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית במשחק של ברטיסלאבה נגד נאפולי. את השער הראשון בליגה האירופית הבקיע במשחק של הקבוצה כנגד יאנג בויז.
קאדסיה (2015 - 2016)
ביולי 2015 הושאל סומה לקבוצה הכוויתית קאדסיה. הוא הבקיע 14 שערים ב-20 משחקים וזכה באליפות המדינה.
סלובן ברטיסלאבה (2016 - 2017)
לאחר עונת ההשאלה חזר לסלובן ברטיסלאבה. משחקו הראשון מאז שחזר היה מול פרטיזן טירנה במוקדמות הליגה האירופית. במהלך העונה החל סומה להפוך לבורג מרכזי בקבוצה, הוא האריך את חוזהו והיה חלק מרכזי מהזכייה בגביע הסלובקי באותה שנה ואף הבקיע שער בגמר. הוא סיים את העונה כמלך השערים בליגה (עם 20 שערים) ונבחר ל-11 המצטיינים השנתיים בליגה.
פרטיזן בלגרד (2017 - 2018)
ביולי 2017, הצטרף לפרטיזן בלגרד אשר שילמה עליו 1.65 מיליון יורו. את משחקו הראשון עשה ב-22 ביולי מול הקבוצה מאקבה סאבאק, שבוע לאחר מכן הבקיע את שערו הראשון בפרטיזן בניצחון 2-1 כנגד מועדון הכדורגל ג'בור איבנג'יקה. באותה שנה הבקיע בתיקו 2-2 כנגד אולימפיאקוס במוקדמות ליגת האלופות. בעונה זו כבר 3 שערים ב-26 משחקים.
מכבי חיפה (2018)
ב-14 בספטמבר 2018 הצטרף סומה למכבי חיפה בעסקת השאלה לעונה עם אופציית קניה והוא לובש את מספר החולצה 18. משחק הבכורה שלו היה בהפסד 2:1 למכבי פתח תקווה ב-22 בספטמבר כאשר עלה מהספסל בדקה ה-86.
ב-11 בנובמבר, במשחקו הרביעי בקבוצה, בישל לראשונה בניצחון 2:1 על הפועל חדרה.
נבחרת
ב-9 ביוני 2013, שיחק 85 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה במשחק נגד נבחרת מוזמביק. את שערו הראשון בנבחרת הבקיע ב-10 בספטמבר 2013 במשחק נגד נבחרת מצרים. את השלושער הראשון כבש ב-15 בנובמבר 2014, במשחק נגד נבחרת טוגו.
בשנת 2015 השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות, הוא היה בורג מרכזי בנבחרת באותו טורניר ואת שערו הראשון בטורניר כבר במשחק נגד נבחרת קמרון.
מועדונים
סלובן ברטיסלאבה:
קאדסיה:
פרטיזן בלגרד:
האורטוריה של גאורגיוס הקדוש (פדובה)
האורטוריה של גאורגיוס הקדוש (באיטלקית: Oratorio di San Giorgio) היא קפלה או אולם תפילה קתולי בסגנון גותי בפדובה, אזור ונטו, בצפון-מזרח איטליה. היא ראויה לציון בשל ציורי הפרסקו שבתוכה. ביולי 2021 נכלל המבנה על ידי אונסק"ו בין אתרי המורשת העולמית כחלק מהאתר מחזורי הפרסקו של פדובה מהמאה ה-14.
היסטוריה
האורטוריה נבנתה בתחילה כמבנה העומד בפני עצמו על ידי המרקיז ריימונדינו לופי דה סורניה (marchese di Raimondino Lupi da Soragna) בשנת 1376 כקפלת הקבורה המשפחתית. האורטוריה נמצאת באותו כיכר שבו נמצא המבנה המרשים של בזיליקת סנט'אנטוניו בפדובה. הקירות הפנימיים מכוסים במחזור של עשרים ושניים ציורי פרסקו, בהזמנתו של ריימונדינו דה לופי, המתארים סצנות מחייהם של גאורגיוס הקדוש, קתרינה מאלכסנדריה, לוצ'יה הקדושה מסירקוזה (הקדושים המגנים של משפחת לופי דה סורניה) וישו. קיר המזבח מציג את צליבת ישו, והתקרה היא קמרון חבית המעוטר בכוכבים. במקור, היה במרכז המבנה גם הסרקופג של המרקיז ריימונדינו שהוצב על מבנה אדריכלי שהיה עטור עשרה פסלים של בגודל טבעי של דה לופי ומשפחתו. מבנה מרשים זה הגיע כמעט עד התקרה. עם זאת, בסוף המאה השש עשרה, המבנה פורק וכל שנותר כעת הוא הסרקופג, המוצב לאורך הקיר הימני, ושברי פסלים.
את ציורי הפרסקו השלימו האמן ושותפיו, כולל  ו שהשלימו את מחזור הפרסקו בשנת 1384. במהלך המלחמות הנפוליאוניות כוסו הציורים בסיד עד שנחשפו מחדש בשנת 1837. כתוצאה מכך, רבים מהם ניזוקו.