cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Midjourney
פרסומים ושימוש בMidjourney
התוכנה שימשה את המגזין הבריטי The Economist ליצירת השער הקדמי של גיליון ביוני 2022.
באיטליה, העיתון המוביל Corriere della Sera פרסם קומיקס שנוצר עם Midjourney על ידי הסופר Vanni Santoni באוגוסט 2022.
צ'רלי וורזל השתמש ב-Midjourney כדי ליצור שתי תמונות של אלכס ג'ונס עבור הניוזלטר של ורזל ב, אך וורזל אמר שהשימוש בתוכנה היה "טעות".
באוגוסט 2022 שודר פרק של "השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר" שכלל קטע בן 10 דקות על Midjourney.
תמונת Midjourney בשם Théâtre d'Opéra Spatial זכתה במקום הראשון בתחרות האמנות הדיגיטלית ביריד מדינת קולורדו 2022.
ג'ייסון אלן, שכתב את התיאור שהוביל את Midjourney ליצור את התמונה, הדפיס את התמונה על קנבס והכניס אותה לתחרות באמצעות השם "ג'ייסון מ. אלן דרך מידג'ורני".
אלן לא התנצל, והתעקש שתמונתו עולה בקנה אחד עם חוקי התחרות. שני שופטי הקטגוריה לא היו מודעים לכך ש-Midjourney משתמשת בבינה מלאכותית כדי ליצור תמונות, אף על פי שלאחר מכן אמרו שגם אם הם היו יודעים זאת, הם היו מעניקים לאלן את הפרס בכל מקרה.
בדצמבר 2022, נעשה שימוש ב-Midjourney ליצירת ספר ילדים. הספר, שכותרתו אליס וניצוץ, מציגה נערה צעירה שבונה רובוט שמפתח מודעות. היוצר, אמאר רישי, בילה שעות בשינוי ההנחיות של Midjourney, ודחה מאות תוצאות שנוצרו כדי לבחור בסופו של דבר 13 איורים לספר. גם המוצר וגם התהליך עוררו ביקורת: "הבעיה העיקרית... היא שהוא הוכשר מעבודות של אמנים. אלו היצירות שלנו, הסגנונות הייחודיים שלנו שיצרנו, שלא הסכמנו להשתמש בהם", כתב אחד האמנים.
ניקלאס לידסטרם
ניקלאס אריק לִידְסְטְרֶם (Nicklas Erik Lidström; נולד ב-28 באפריל 1970 באווסטה, שוודיה) הוא שחקן הוקי קרח שוודי מקצועני לשעבר בעמדת המגן, הנחשב בעיני רבים למגן הטוב ביותר בעולם לאורך מרבית תקופתו כשחקן פעיל ולאחד המגינים הטובים בכל הזמנים.
לידסטרם שיחק בדטרויט רד וינגס מאז שהחל את קריירת ה-NHL שלו ב-1991, ושימש כקפטן הקבוצה מעונת 2005/06 ועד פרישתו ממשחק פעיל ב-2012. עם הרד וינגס זכה 4 פעמים בגביע סטנלי. בתחום הפרסים האישיים זכה לידסטרם 7 פעמים בגביע נוריס, גביע מגן העונה ב-NHL, בשני רצפים של שלוש זכיות כל אחד וזכייה נוספת, שביעית, ב-2011 כשהוא בן 41. הוא השחקן האירופי הראשון שזכה בגביע סטנלי כקפטן, האירופי הראשון שזכה בגביע קון סמיית' - גביע ה-MVP של הפלייאוף, והאירופי הראשון ששיחק ב-1500 משחקי NHL בקריירה. בכל שנות משחקו במדי הרד וינגס לא החמיצה הקבוצה את הפלייאוף ולו פעם אחת.
במדי נבחרת שוודיה זכה באליפות העולם ב-1991 ובמדליית זהב באולימפיאדת טורינו (2006).
ב-2015 התקבל להיכל התהילה של ההוקי קרח.
שנים ראשונות
לידסטרם החל לשחק הוקי קרח בקבוצה קטנה בעיירת הולדתו, וב-1987 החל לשחק בקבוצת ההוקי קרח של העיר וסטרוס, בליגה העילית השוודית (Eliteserien). בשלוש עונות בקבוצה שיחק לידסטרם 103 משחקים, כבש 12 שערים ומסר 30 אסיסטים. הוא נבחר על ידי דטרויט רד וינגס בסיבוב השני, במקום ה-53 הכללי, בדראפט של 1989, אך הגיע ל-NHL רק לקראת עונת 1991/92.
בדטרויט רד וינגס
בעונתו הראשונה ברד וינגס הוכיח לידסטרם את יכולתו כשכבש 11 שערים ומסר 49 אסיסטים מעמדת המגן, תוך שהוא מראה יכולת החלקה משובחת וראיית משחק ברמה גבוהה מאוד, שסייעו לו לפתח סגנון הגנתי שנסמך פחות על כח לעומת מגינים אחרים, ולכן גם מיעט לבצע עבירות יחסית למגן. הוא הוכיח גם כושר גופני יוצא דופן, כך שיכל להישאר על הקרח זמן רב יותר משחקן ממוצע, ויכולת מסירה ברמה גבוהה באופן מיוחד. ביצועיו בעונתו הראשונה הפכו אותו לאחד המועמדים המובילים לזכייה בגביע קאלדר - גביע רוקי העונה ב-NHL, אם כי בהצבעת הזכייה סיים במקום השני ולא זכה בגביע.
מאז ועד פרישתו ממשחק פעיל נשאר לידסטרם במדי הרד וינגס, למעט בתחילת עונת 1994/95 כאשר סכסוך עבודה בין הליגה לשחקניה הביאה להשבתת מגן של הליגה מצד בעלי הקבוצות, שגרמה לדחיית פתיחת הליגה ולקיצור העונה במספר חודשים. במהלך השביתה שמר לידסטרם על כושר משחק במדי קבוצת נעוריו, וסטרוס השוודית.
לידסטרם המשיך לשמור על תפוקה יציבה והפך לאחד המגינים המובילים של הרד וינגס, כאשר בעונת 1996/97 זכה עם הקבוצה בפעם הראשונה בגביע סטנלי.
שישה ימים לאחר אותה זכייה נפצע כוכב ההגנה של הרד וינגס, ולדימיר קונסטנטינוב, באורח קשה בתאונת דרכים. לידסטרם נכנס בהצלחה לנעליו של קונסטנטינוב והפך למגן המוביל של הקבוצה, שזכתה בגביע סטנלי שני ברציפות.
בתחילת המאה ה-21 הפך לידסטרם למגן המוביל בליגה כולה, כמעט ללא מתחרים. בין עונות 2000/01 ו-2002/03 זכה בשלושה גביעי נוריס כמגן העונה ב-NHL - הראשון מאז בובי אור שהגיע להישג זה. בתווך עזר להוביל את הרד וינגס לגביע סטנלי נוסף בעונת 2001/2002, בה נבחר גם ל-MVP של הפלייאוף וזכה בגביע קון סמיית' - האירופי הראשון שעשה זאת. הוא הוסיף שלוש זכיות רצופות נוספות בגביע נוריס בין עונות 2005/06 ו-2007/08. מאחר שהליגה לא שוחקה בעונת 2004/05 בשל סכסוך עבודה עם השחקנים, הרי שלידסטרם זכה בשישה גביעי נוריס בתוך שבע עונות.
בתווך, לאחר עונת 2005/06, פרש הקפטן הוותיק של הרד וינגס, סטיב אייזרמן, מפעילות, ולידסטרם ירש אותו כקפטן הרד וינגס. כשהרד וינגס זכו שוב בגביע סטנלי בעונת 2007/08 הפך לידסטרם לקפטן האירופי הראשון המוביל קבוצה לזכייה בגביע סטנלי.
עונה אחת לאחר מכן הוביל לידסטרם את הרד וינגס לגמר גביע סטנלי פעם נוספת, אולם הפעם כשלו הרד וינגס בסדרת הגמר מול פיטסבורג פינגווינס. במהלך העונה היה מעורב במקרה משמעתי נדיר עבורו, כאשר בחר להיעדר ממשחק ה"אול-סטאר" של ה-NHL בטענת פציעה למרות שנבחר לשחק בו. על כך הושעה על ידי ה-NHL ממשחק אחד.
את עונת 2009/10 פתחו הרד וינגס במשחקים בסטוקהולם. במהלך המשחקים בסטוקהולם הוענק ללידסטרם תואר "שגריר כבוד של שוודיה".
למרות ששקל לפרוש לאחר העונה, החליט להמשיך ולשחק גם בעונת 2010/11. במהלך השנה קבע הישג היסטורי עבורו כאשר לראשונה בקריירה כבש שלושער, בגיל 40. בסיום העונה זכה בפעם השביעית בגביע נוריס.
ב-2015, לאחר תקופת ההמתנה המקובלת של 3 שנים מפרישתו, התקבל לידסטרם להיכל התהילה של ההוקי קרח.
בנבחרת שוודיה
לפני הצטרפותו לרד וינגס הספיק לידסטרם לשחק במספר הזדמנויות בזירה הבינלאומית. הוא שיחק בנבחרת הצעירה של שוודיה באליפות העולם עד גיל 20 ב-1988.
לאחר המעבר ל-NHL מיעט לידסטרם לשחק בנבחרת, כיוון שהטורנירים בהם השתתפה התנגשו עם פלייאוף ה-NHL אליו עלו הרד וינגס בכל שנותיו בקבוצה. ב-1994 זכה עם שוודיה במדליית ארד באליפות העולם. בקיץ 1996 השתתף לידסטרם בגביע העולם בהוקי קרח, המפעל שהחליף את גביע קנדה.
ב-1998, עם פתיחת אולימפיאדת החורף לשחקני NHL, שיחק לידסטרם במדי הנבחרת באולימפיאדת נאגנו והודח עם נבחרת שוודיה ברבע הגמר מול היריבה המושבעת, נבחרת פינלנד. הוא הוסיף והשתתף בנבחרת גם באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) בה שוב הודחה שוודיה ברבע הגמר - הפעם בהפסד מפתיע לנבחרת בלארוס.
לאחר מכן השתתף באליפות העולם ב-2004, אליה הצטרף בשלבים המתקדמים לאחר שהרד וינגס הודחו מפלייאוף ה-NHL. שוודיה עם לידסטרם בהרכבה נוצחה במשחק הגמר בידי נבחרת קנדה.
לאחר שהשתתף במדי הנבחרת גם באולימפיאדת ונקובר (2010) הודיע על פרישה מהזירה הבינלאומית.
סטטיסטיקה בקריירה המקצוענית
מקרא: מש - משחקים; שע - שערים; אס - אסיסטים; נק - נקודות; ד"ע - דקות עונש (על הרחקות בשל עבירות).
יוליסס (גשושית)
יוליסס היא גשושית לחקר השמש שנבנתה על ידי סוכנות החלל האירופית ושוגרה באמצעות מעבורת החלל דיסקברי (משימה STS-41) ב-6 באוקטובר 1990 בשעה 11:47:15. התכנון המקורי היה לשגר את הגשושית ב-1986 עם מעבורת החלל צ'לנג'ר, תוכנית שלא יצאה לפועל עקב אבדנה של המעבורת בהתפוצצות בעת המראתה. משקלה בעת ההמראה היה כ־370 ק"ג, כולל 33.5 ק"ג הידראזין (עבור כוונון עדין של הגשושית). הפרויקט היה מיזם משותף של נאס"א וסוכנות החלל האירופית. היא תוכננה על ידי סוכנות החלל האירופית ונבנתה על ידי חברה Dornier Flugzeugwerke בגרמניה.
יוליסס נועדה להקיף את הקטבים של השמש. לשם הגעה ליעדה נעזרה ב-8 בפברואר 1992 בכח המשיכה של צדק. אל האזור שמעל קוטב השמש הגיעה ב-13 בספטמבר 1994. ב-1 במאי 1996 הגשושית עברה דרך זנב של שביט C/1996 B2. בספטמבר 2005 הגיעה לנקודה הקרובה ביותר אל פני השמש, ואל הקוטב הדרומי ב-27 בנובמבר 2000.
במהלך 2008 איבדה את כוחה וה-30 ביוני 2009 היה היום האחרון בו פעלה הגשושית.
דרום קרליה
דרום קרליה (בפינית: Etelä-Karjala; בשוודית: Södra Karelen) הוא אזור בדרום פינלנד, הגובל בצפונו בצפון קרליה ובסאבו הדרומית, במערב בקימנלקסו ובמזרח - ברוסיה (הרפובליקה של קרליה ומחוז לנינגרד). בירת האזור היא לאפנראנטה.
יישובים
בדרום קרליה שוכנות תשע רשויות מקומיות (קונטה), מהן שתי ערים (מודגשות):
סמל דרום קרליה
שלט האצולה של קרליה הוצג לראשונה בשנת 1562 ומאז החל לשמש את אזור קרליה השוודי. דרום קרליה וצפון קרליה עדיין משתמשות בשלט האצולה ובסמל זה, כשהגרסה המקורית משמשת את האזור הצפוני, ואת הדרומי - גרסה מעט שונה.
בסמל ניתן לראות שתי זרועות - הימנית (המערבית) מכוסה בשריון ומחזיקה חרב ישרה, והשמאלית (מזרחית) אוחזת בחרב מעוקלת. הסמל מייצג את המאבק ארוך השנים בין שוודיה לרוסיה בשליטה על קרליה.
טבע
אזור דרום קרליה מתאפיין בגופי מים רבים ומגוונים, יערות וביצות.
השטח המכוסה במים נאמד בכ-20% מכלל האזור וכולל, בין היתר, את אגם סאימה, תעלת סאימה, נהר ווקסי, ימת לדוגה ונהר קימי.
75% משטח האזור מכוסה יערות. העצים האופייניים הם עצי אורן.
בדרום קרליה מצויה אוכלוסיית גדולה של אייל קורא, וכמו כן דובים וזאבים. באגם סאימה ניתן למצוא אוכלוסייה של כ-300 כלבי ים טבעתיים של סאימה, מין המצוי בסכנת הכחדה.
סובוליבקה
בשנת 1897 נמנו בכפר 1,121 יהודים. במהלך התקופה הסובייטית הצטמצמה האוכלוסייה היהודית ביישוב, והגיעה ערב מלחמת העולם השנייה לכ-400 איש. בתקופה זו פעלו בכפר מועצת יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.
ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש הכפר בידי הגרמנים, ובספטמבר שלאחר מכן רוכזו כל יהודיו בגטו שהוקם בו, בו הועסקו בעבודות כפייה.
באפריל 1942 שולחו כמאה יהודים מהגטו שבכפר למחנה עבודה, וב-27 במאי 1942 נרצחו 382 היהודים שנותרו בגטו.
וולו
וולו (אמהרית: ወሎ) היה מחוז מרכזי בצפון מרכז אתיופיה.
בעבר נקרא האזור בשם אמהרה והחל מן המאה ה-17 ואילך, בעקבות התיישבות שבט הוולו מהאורומו באזור, הוא החל להיקרא על שמם, כלומר וולו.
לאחר שחרורה של אתיופיה במהלך מלחמת השחרור האתיופית במלחמת העולם השנייה על ידי בעלות הברית בשנת 1941, המחוזות אזאבו, לסתה, ראיה, וג ויג'ו נוספו לוולו. וולו כללה גם את צ'יפדום קללו שהייתה לנפה בתוכה.
עם אימוץ החוקה החדשה בשנת 1995 וולו נחלק בין המחוזות האתניים החדשים, חצי מהמחוז שהיה מיושב בעפרים סופח למדינת עפר, לנפה השנייה, חלק קטן בצפון סופח למחוז תיגראי הדרומית שבמדינת תיגראי והיתר סופח למדינית אמהרה וחולק לשני מחוזות - דרום וולו וצפון וולו.
מטאליק בלוז
מטאליק בלוז הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של דני ורטה (נוקיו), שצולם בהמבורג ובתל אביב ויצא לאקרנים בשנת 2004. הסרט דורג במקום השני (אחרי הכלה הסורית) ברשימת הצפייה של סרטי הקולנוע בישראל בשנת 2005 עם כ-50,000 צופים.
עלילה
הסרט עוסק ביחסי גרמניה–ישראל, בטראומת השואה ובזיכרון הקולקטיבי הישראלי דרך סיפור מסעם של שני סוחרי מכוניות ישראלים. שמואל (אבי קושניר), בן לניצולי שואה, ועוזרו סיסו (משה איבגי) רוכשים מערבי המזדמן למגרש המכוניות רכב מפואר מסוג "לינקולן קונטיננטל לימוזין" וזאת לאחר שהתברר להם שהמכונית נדירה ושערכה בגרמניה רב. השניים שחולמים על התעשרות מהירה נוסעים לגרמניה יחד עם המכונית. כשהם מגיעים, סיסו מתקשה להסתדר בלא שום ידע באנגלית או בגרמנית. השניים מגלים לאכזבתם שלא כל רכב שמור ומטופח יכול להחשב לרכב אספנים והמחיר המוצע להם עבורו נמוך משמעותית ממה שקיוו להרוויח. מנקודה זו ואילך הצרות נופלות על השניים בזו אחר זו. שמואל מאבד את הארנק שלו ורכבם מושחת בידי גנבים. כשהם נותרים כמעט חסרי כול, הם מוכנים להיפטר מהמכונית במחיר קנייתה ולו רק כדי להציל את כספם ובעיקר את כבודם.
השתלשלות האירועים מעמידה את חברותם של השניים במבחן ומבהירה לשמואל, בן הדור השני לשואה, שהוא לא מצליח להפריד בין גרמניה של היום לגרמניה הנאצית.
פרסים ופסטיבלים
בשנת יציאתו היה הסרט מועמד לפרסי אופיר בקטגוריות הסרט, השחקן הראשי, שחקן המשנה, התסריט והעריכה הטובים ביותר. הסרט זכה בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר (משה איבגי). בנוסף, זכה הסרט בפרס התסריט בפסטיבל הקולנוע ירושלים. כמו כן, הסרט פתח את פסטיבל הסרטים הישראלי בפריז והוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, מונטריאול, ורשה, ליסבון, ולנסיה, מוסקבה, סן פרנסיסקו וסיאטל.
עונת 2001/2002 בליגת המשנה ההולנדית
עונת 2001/2002 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-46 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. בסיום עונה זו, R.B.C רוסנדאל, זוולה ואקסלסיור רוטרדם העפילו לליגה הראשונה.
מבנה
על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, 17 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפה, היורדת מליגת העל, R.B.C רוסנדאל ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצה במקום ה-1 העפילה לליגה הראשונה. 4 הקבוצות המדורגות ושתי הקבוצות במקומות 2 ו-3 שובצו לשני בתי פלייאוף יחד עם הקבוצות שסיימו במקומות 16 ו-17 בליגת העל, בבית הפלייאוף שובצו 3 קבוצות מליגת המשנה וקבוצה אחת מליגת העל, אשר שיחקו צמד משחקים כנגד 3 היריבות בבית, 6 בסך הכל ובסיומן הראשונה בכל בית זכתה בכרטיס לעונה הבאה בליגה הראשונה.
לא בתל אביב
לא בתל אביב הוא סרט הקולנוע העצמאי של נוני גפן, הסרט יצא לבתי הקולנוע ב-13 בדצמבר 2012. הוא נרכש להפצה מסחרית בצרפת.
עלילה
מיכה (נוני גפן) הוא מורה צעיר להיסטוריה שמפוטר מעבודתו בגלל צמצומים והוא חוטף באיומי אקדח את אנה, אחת מתלמידותיו (יערה פלציג). הוא מחזיק אותה בביתו והיא מתאהבת בו ומחליטה להישאר איתו, למרות שהיא יכולה להימלט. הוא רותם אותה לסייע לו לכבוש את ליבה של היפהפייה השכונתית (רומי אבולעפיה).
ההפקה
"לא בתל אביב" צולם בווידאו דיגיטלי והומר לשחור לבן במהלך העריכה. נוני גפן, הבמאי והתסריטאי, שגם משחק בסרט בתפקיד הראשי מעולם לא למד קולנוע באופן רשמי, אלא שיחק בסרטים, עבד כעוזר הפקה ותסריטאי ולמד מן הניסיון והקריאה. הוא כתב תסריט, פגש את המפיק איתי תמיר (שהפיק את הסרטים "השוטר", "וסרמיל" ו"התגנבות יחידים"), שהתלהב ממנו והם עבדו ביחד על הסרט.
קרן הקולנוע הישראלי השקיעה בסרט 50 אלף שקל, במסגרת מסלול התמיכה לסרטים עצמאיים וגפן הבמאי ותמיר המפיק השקיעו סכום זהה מכיסם. אנשי הצוות והשחקנים עבדו ברובם בהתנדבות. הסרט צולם כולו בקריית טבעון.
כדי לחסוך בתקציב השתמשה ההפקה באמצעים שונים: במקום לשכור מצלמת רחף על גבי מנוף, נתלה הצלם בין שתי מכוניות. בזמן הצילום הצוות קיבל ארוחות צהריים מחדר האוכל של אחד הקיבוצים בסביבה, מכיוון שגפן הוא בן המועצה האזורית זבולון. הם לנו בבתי ההורים של חברי ילדותו של גפן.
בתום הצילומים נדרש כסף נוסף, הם קיבלו סיוע מקרן הקולנוע, אך משהסכום לא הספיק, גייסו כסף באמצעות האינטרנט. העלו קדימון לאתר ההשקעות "אינדיגו". הם הבטיחו למשקיעים תגמולים שונים. הם הצליחו לגייס בדרך זו למעלה ממאה אלף שקל מכמאתיים אנשים.
הסרט זכה לביקורת של טוד מק'ארתי בעיתון הוליווד ריפורטר.
אודי אדירי
אודי (אהוד) אדירי (נולד ב-19 בינואר 1977) הוא מנכ"ל משרד האנרגיה לשעבר.
אדירי גדל בהרצליה ולמד בתיכון הראשונים בעיר. החל את דרכו המקצועית במשרד ממשלתי בשנת 2005 עם הצטרפותו לאגף התקציבים במשרד האוצר. באוקטובר 2013 מונה לסגן הממונה על אגף התקציבים במשרד האוצר, האחראי לתחומי התשתיות והחליף את שאול מרידור בתפקיד. בנובמבר 2017 מונה למנכ"ל משרד האנרגיה.
במסגרת תפקידו ריכז את עבודת ועדת ששינסקי הראשונה לבחינת מדיניות התגמולים על גז טבעי ונפט וכן את ועדת ששינסקי השנייה לבחינת מדיניות תמלוגים ממשאבי טבע (למעט גז ונפט). בנוסף, עסק בעבודתו באוצר במתווה הגז, קידום החשמל הפרטי בישראל, רפורמה במשק המים לחקלאות, רפורמה בתחבורה הציבורית ובנמלים, גיבוש תוכנית החומש לחברה הבדואית וקידום תחרות בשוקי המזון הטרי.
בשנים 2017–2020 היה אדירי אחראי גם על תחום משק המים (עד להקמת המשרד למשאבי מים), במסגרת זו קידם תוכנית להתמודדות עם הבצורת, רפורמה במקורות ועמד בראש ועדת בדיקה שמינה השר שטייניץ לבדיקת רמת המליחות במתקני ההתפלה.
חיים אישיים
אדירי נשוי ואב לשלושה. גר בהוד השרון.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1884
הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1884 היו הבחירות ה-25 לנשיאות ארצות הברית, ונערכו ביום שלישי, 4 בנובמבר 1884. זאת הייתה הפעם הראשונה מאז 1856 בה המועמד הדמוקרטי נבחר לנשיאות. מסע הבחירות כלל השמצות והכפשות אישיות.
מושל ניו יורק גרובר קליבלנד ניצח בקושי את הסנאטור הרפובליקני לשעבר, ג'יימס בליין ממיין וסיים את רצף ההפסדים הארוך ביותר לאחת מהמפלגות המרכזיות בהיסטוריה הפוליטית האמריקנית: שישה הפסדים רצופים במערכות בחירות.
ניו יורק הכריעה את הבחירות, כשהעניקה לקליבלנד את 36 האלקטורים שלה בהפרש של 1,047 קולות מתוך 1,171,312 קולות.
מועמדים רפובליקניים
הרפובליקנים כינסו את הוועידה הלאומית שלהם בשיקגו, בין 3 ביוני עד 6 ביוני, כשהסנאטור ויושב ראש בית הנבחרים לשעבר, ג'יימס בליין, הנשיא צ'סטר ארתור והסנאטור ג'ורג' אדמונדס מובילים במירוץ למועמדות. ארתור עדיין היה אהוד בתוך המפלגה, אולם לא ניסה להילחם על המועמדות בצורה רצינית בגלל מצב בריאותו החמור (הוא מת לבסוף בנובמבר 1886). בליין הוביל בסיבוב הראשון, כשארתור במקום השני ובליין במקום השלישי. הסדר לא השתנה בסיבובים הבאים, ובליין התחיל לצבור קולות, עד שזכה לרוב בסיבוב הרביעי ונבחר להיות המועמד. אחרי שבחרו בבליין, הוועידה בחרה בג'ון לוגן בתור מועמד לתפקיד סגן הנשיא.
הגנרל המהולל ממלחמת האזרחים, ויליאם שרמן, הוזכר בתור מועמד פוטנציאלי, אך הוציא את עצמו מהמירוץ בנאום שנודע לימים כ"הצהרת שרמן": "לא אקבל את מועמדות המפלגה ואם אבחר - לא אשרת בתפקיד". גם רוברט טוד לינקולן, מזכיר המלחמה ובנו של אברהם לינקולן, נחשב למועמד מוביל, אולם הוא סירב להתמודד.
מועמדים דמוקרטיים
כשהדמוקרטים התכנסו בשיקגו בין 8 ביולי עד 11 ביולי 1884, גרובר קליבלנד, מייצג הרפורמיסטים הצפוניים ותומכי הכסף היציב (בניגוד לתומכי האינפלציה), היה המועמד המוביל. אף על פי שנציגי הטמאני הול התנגדו לו, הם היו מיעוט בקרב המשלחת מניו יורק. הטמאני הול ניסו לשבור את התמיכה בקליבלנד, אך נאום מצד סנאטורים שאמרו שיש לתמוך בקליבלנד בגלל אויביו, הכריע את הכף.
בסיבוב הראשון, קליבלנד הוביל עם 392 קולות, אך עדיין לא הצליח להגיע למספר הקולות המינימלי למניעת סיבוב נוסף. מאחוריו היו תומאס בייארד מדלאוור עם 170 קולות, אלן ת'רמן מאוהיו עם 88, סמואל רנדל מפנסילבניה עם 78 קולות, וג'וזף מקדונלד מאינדיאנה עם 56. רנדל פרש והעביר את תמיכתו לקליבלנד. הדרומיים העבירו את תמיכתם לקליבלנד גם כן, ותמיכה זאת הספיקה כדי לתת לקליבלנד 683 קולות, לעומת 81.5 לבייארד ו45.5 לתומאס הנדריקס מאינדיאנה. הנדריקס נבחר פה אחד לתפקיד סגן הנשיא, לאחר ששאר המועמדים לתפקיד פרשו.
המפלגה האנטי-מונופוליסטית
הוועידה הלאומית של המפלגה האנטי-מונופוליסטית התרחשה בשיקגו, כדי להתנגד לתאגידים החדשים שנוצרו. 200 צירים מ-16 מדינות הגיעו, כש-61 מהן באו ממישיגן ומאילינוי.
בנג'מין באטלר נבחר להיות המועמד. באטלר רצה לזכות לתמיכה מצד הדמוקרטים והרפובליקנים, ולנסות לגרום להם לתמוך ביותר כסף מנייר, אולם רק מפלגת השטרות בחרה בו.
המפלגה לא בחרה סגן לבאטלר, וקיוותה שוועידות אחרות יבחרו במועמד.
מפלגת השטרות
בפעם השלישית, מפלגת השטרות כינסה ועידה לאומית. צירים מ-28 מדינות וממחוז קולומביה הגיעו. הוועידה בחרה בבאטלר כמועמד לנשיאות, על פני ג'סי הארפר, יו"ר המפלגה. אבשלום ווסט נבחר לסגנו, והמפלגה האנטי-מונופוליסטית תמכה בו.
באטלר קיווה לאחד כוחות עם מפלגות המיעוט בכל מדינה ולאחד תומכים. אולם הפעילים במפלגות הגדולות סירבו לחצות את השורות.
מפלגת הזכויות השוות
קבוצה קטנה של נשים, שלא היו מרוצות מהתנגדות המפלגות הגדולות למתן זכות בחירה לנשים, החליטו על הקמת מפלגה משל עצמן.
מפלגת הזכויות השוות כינסה את הוועידה שלה בסן פרנסיסקו, קליפורניה ב-20 בספטמבר. בלווה לוקווד, עורכת דין בוושינגטון, די.סי, החליטה להיות מועמדת מטעם המפלגה. דוברת הוועידה, מריאטה סטו, נבחרה לסגניתה.
מפלגת האיסור האמריקנית
מפלגת האיסור האמריקנית התכנסה בבניין ימק"א בשיקגו. 150 צירים הגיעו, כולל משקיפים רבים. המפלגה התנגדה לתנועת הבונים החופשיים, תמכה בחקיקת חוק יובש, התנגדה לפוליגמיה ותמכה בבחירות ישירות לנשיאות. ג'ונתן בלנצ'רד היה דמות בולטת בתוכה, והפיץ במדינות הצפוניות את בשורתה.
שמה של המפלגה שונה מ"המפלגה האמריקנית" ל"מפלגת האיסור האמריקנית". המפלגה הייתה ידועה בתור המפלגה האנטי-מייסונית בבחירות הקודמות. רוב הצירים תמכו בג'ון סנט. ג'ון, מושל קנזס לשעבר, אולם חששו שדבר זה יפגע בו בתוך מפלגת האיסור. מנהיגי המפלגה תמכו בסמואל פומרוי, סנאטור לשעבר מקנזס, והם הסכימו לפרוש מהמירוץ אם ג'ון סנט. ג'ון יהפוך למועמד של מפלגת האיסור. יחד עם פומרוי נבחר ג'ון קונאנט מקונטיקט.
ג'ון סנט. ג'ון אכן נבחר בתור מועמד מפלגת האיסור, ופומרוי וקונאנט פרשו מהמירוץ ותמכו בו.
מפלגת האיסור
תומכי מפלגת האיסור התכנסו בפיטסבורג, פנסילבניה. 505 צירים מ-31 מדינות בחרו בג'ון סנט. ג'ון לנשיאות ובויליאם דניאל לסגנות הנשיאות. המצע של המפלגה התרכז באיסור על שתיית משקאות חריפים.
מסע הבחירות
מסע הבחירות התמקד באופי האישי של כל מועמד. ג'יימס בליין לא הצליח להיבחר להיות מועמד בשתי מערכות הבחירות הקודמות, בגלל מכתבים שנחשפו וקבעו, לכאורה, שבליין הסכים לפעול לטובת חברות מסחריות גדולות במהלך פעילותו בקונגרס. אחד מהמכתבים הסתיים בשורה "שרוף את המכתב", והדמוקרטים התחילו לצעוק "שרוף את המכתב!". בעסקה אחת, קיבל בליין סכום של 110,150 דולרים- סכום השווה כיום למיליון וחצי דולרים, על פעילותו למען הקצאת שטחים לחברות הרכבת. הדמוקרטים ומתנגדי בליין בתוך המפלגה הרפובליקנית אמרו שבליין לא אמין. קליבלנד, לעומת זאת, היה ידוע בתור "גרובר הישר" בגלל היושרה האישית שלו: בתוך שלוש שנים הוא הפך לראש עיריית באפלו, מושל ניו יורק, וצמצם את כמות השוחד של הטמאני הול.
רבים טענו שלא היה עוד מועמד מאז ג'ורג' וושינגטון שהיה ישר כל כך. אולם ביולי הרפובליקנים מצאו כתם מעברו של קליבלנד: הם האשימו אותו בכך שהיה לו ילד בלתי חוקי מתקופתו כעורך דין בבאפלו. קליבלנד הנחה מיד את תומכיו לספר רק את האמת. הוא טען ששילם דמי מזונות ב-1874 לאישה שטענה שגידלה את ילדו, אוסקר פולסום קליבלנד. האישה עצמה קיימה יחסים עם כמה גברים, כולל אוסקר פולסום, ידידו של קליבלנד. קליבלנד היה הרווק היחיד מבין האישים שיכלו להיות האב, ולכן לקח אחריות על כך. לפני הבחירות, התקשורת הרפובליקנית פרסמה תצהיר מצד האישה שטענה שעד קליבלנד חייה היו טהורים, ושכל ניסיון של קליבלנד להתחמק מהאבהות הוא שקר.
מסע הבחירות של קליבלנד החליט לדבוק בכנות: הודו שקליבלנד קיים מערכת יחסים עם האישה וממנה נולד הילד. הם טענו שאין הוכחות לכך שקליבלנד היה האב, ושלקח אחריות על המעשה. לבסוף, הם הראו שהאם לא נלקחה לבית משוגעים, אלא נעלמה. תומכי בליין גינו את קליבלנד, ויצרו את הסיסמה "אמא, איפה אבא?" (לאחר הבחירות, הדמוקרטים הגיבו ב"בבית הלבן, חה חה חה!"). אך מסע הבחירות של קליבלנד הצליח בזכות בקרת הנזקים, והמירוץ נשאר צמוד עד ליום הבחירות. למעשה, כמה רפובליקנים שלא תמכו בבליין החליטו לתמוך בקליבלנד, ונודעו בכינוי "Mugwumps". הם תמכו בקליבלנד בשל יושרתו לעומת השחיתות של בליין.
בשבוע האחרון למסע הבחירות, מסע הבחירות של בליין הוכתם. בפגישה רפובליקנית שבליין נכח בה, קבוצה של מטיפים אמריקניים מניו יורק גינו את ה"Mugwumps". הדובר של המטיפים אמר שה"Mugwumps" מוכנים לעזוב את הרפובליקנים ולתמוך במפלגה שמזוהה עם "רום, רומאיות ומרד". בליין והעיתונאים לא שמו לב לכך שהאמרה כוונה נגד הקתולים, אבל הדמוקרטים כן שמו לב, ודאגו שהסיפור יופץ. אמרה זאת פגעה בבליין בניו יורק בקרב הקהילה הקתולית והאירית, כך שבליין הפסיד שם בהפרש זעום.
בנוסף לכך, נטען שמועמדותו של ג'ון סנט. ג'ון עזרה לניצחונו של קליבלנד בניו יורק. כיוון שתומכי חוק היובש היו רפובליקניים ברובם, הרפובליקנים ניסו לשכנע את ג'ון לפרוש. לאחר שלא הצליחו, הם השמיצו אותו. לכן הוא התאמץ מאוד והצליח לקחת קולות מהמפלגה הרפובליקנית במקומות שתמכו בחוק היובש והעדיפו אותו על פני בליין.
אנדריי באל
אנדריי מיכאילוביץ' באל (באוקראינית: Андрій Міхайлович Баль; 16 בפברואר 1958 – 9 באוגוסט 2014) היה כדורגלן אוקראיני ששיחק בעיקר בקבוצת דינמו קייב ובנבחרת ברית המועצות. בנבחרת ברית המועצות שיחק 20 משחקים וכבש שער אחד, מול ברזיל במונדיאל 1982.
בתחילת שנות ה-90 שיחק באל בישראל, בקבוצות מכבי תל אביב ובני יהודה תל אביב. לאחר שפרש ממשחק פעיל פנה לקריירת אימון, שימש כעוזרו של מאמן מכבי חיפה, גיורא שפיגל, והוביל יחד עמו את הקבוצה לזכייה באליפות ללא הפסד בשנת 1994. בשנת 1998 מונה לעוזר מאמן מכבי הרצליה, ולאחר מכן שימש כמאמן הראשי של הכח רמת גן.
בשנת 2000 חזר למולדתו, שימש כעוזר מאמן דינמו קייב, ולאחר שאימן את וורסקלה פולטבה מונה בשנת 2003 לעוזר מאמן נבחרת אוקראינה, תפקיד אותו מילא עד שנת 2007. בשנת 2009 מונה למאמנה הראשי של צ'רנומורץ אודסה, ובשנת 2011 שב לתפקיד עוזר מאמן נבחרת אוקראינה, וכמו כן שימש כמאמנה הזמני של הנבחרת.
באל נפטר בגיל 56 ב-9 באוגוסט 2014, לאחר שסבל מאירוע לב בעת משחק כדורגל ותיקים בקייב.
הליד כסף
הליד כסף הוא תרכובת הנוצרת בין כסף והלוגנים. התרכובת יכולה להיות ברומיד הכסף (AgBr), כלוריד הכסף (AgCl), יודיד הכסף (AgI) או מורכבת מפלואורידים (AgF, Ag2F, AgF2). הקבוצה מסומנת לרוב כ-AgX. החומרים הרגישים לאור בניירות וסרטי צילום הם הלידי כסף שאינם ממשפחת הפלואורידים.
הערות שוליים
Silber
לוטוס (יצרנית רכב)
לוטוס מכוניות (באנגלית: Lotus Cars) היא יצרנית מכוניות ספורט ומרוץ בריטית, שבסיסה בנורפוק שבאנגליה. היא הוקמה על ידי קולין צ'פמן בשנת 1948.
היסטוריה
החברה הוקמה רשמית ב-1952 אך ב-1948 קולין צ'פמן בנה את המכונית המרוץ הראשונה במוסך והוסיף לה את סמליל החברה. בין השנים 1958 ל-1994 השתתפה החברה במרוצי פורמולה 1 וניצחה במשך 7 פעמים.
לאחר מותו של קולין צ'פמן, מייסד החברה, נכנסה החברה לבעיות כלכליות ונמכרה לג'נרל מוטורס ולאחר מכן נמכרה לרומנו ארטיאולי ולאחר מכן נמכרה ל-DRB-HICOM, כיום היא נמצאת בבעלות יצרנית הרכב הסינית ג'ילי.
כיום מלבד ייצור מכוניות מתעסקת החברה בייעוץ הנדסי ופיתוח הנדסי.
ב-2022 השיקה החברה את לוטוס אלטרה הקרוסאובר הראשון של החברה והדגם החשמלי הראשון שלה בייצור סדרתי.
דפנה שפיגלמן
דפנה שפיגלמן דמבינסקי (נולדה ב-24 באפריל 1969) היא אשת תקשורת ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה
בשנת 2004 שיחקה שפיגלמן בסדרת הדרמה "חדר מלחמה" בערוץ 2. ב־2005 הגישה את תוכנית הבריאות של ערוץ 10 "I Fill" והחלה לכתוב למגזין "עלמה". בשנת 2006 הצטרפה לצוות השחקנים של תוכנית הנוער "השמיניה" בערוץ הילדים. בשנת 2007 שיחקה שפיגלמן בסרט "נודל" בבימויה של איילת מנחמי. ב-2010, החלה לכתוב בלוג באתר סלונה, אשר הייתה מבין מקימיו.
היא נמנית עם קבוצת מייסדי מפלגת יש עתיד בראשות יאיר לפיד ופעילה בה לקראת הבחירות לכנסת ב-2013. בבחירות ברשויות המקומיות בשנת 2013 נבחרה כחברת מועצת היישוב סביון בראש רשימת "בעד סביון" (בסך הכל זכתה הרשימה בשני מושבים). בבחירות 2018 התמודדה לראשות מועצת סביון מול מוטי לנדאו וזכתה ב-34.2% מהקולות ורשימתה זכתה בשנית ב-2 מנדטים.
כיכר החלומות
כיכר החלומות (במקור: "כיכר המיואשים") הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של בני תורתי. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2001. הסרט זכה לתמיכה כספית מקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב.
באותה שנה השתתף הסרט בפרס אופיר וזכה ב-5 קטגוריות, בהן הבמאי הטוב ביותר (בני תורתי) ושחקן המשנה הטוב ביותר (יוסף שילוח). בנוסף זכה הסרט במקום הראשון בפסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה שבצרפת, ובפרס התסריט בפסטיבל ולנסיה בספרד. הציג באירועי תרבות רבים בישראל ובעולם ופתח בפסטיבל סרטים ישראליים בהונג קונג.
מוזיקת הסרט, אותה הלחין שם טוב לוי, יצאה לאור בדיסק.
עלילה
הסרט מציג חיי שכונה דרומית קשת יום בתל אביב שבמרכזה פעל בעבר בית קולנוע שריכז את חיי התרבות ובעיקר את חלומות תושבי המקום.
בערב יום השנה למותו של מוריס מנדבון, בעל בית הקולנוע במקום, חולם בנו ניסים (ניר לוי) חלום שבו מצווה עליו אביו המנוח לפתוח מחדש את בית הקולנוע אותו סגר לפני 25 שנה. בעקבות כך, מחליטים האחים מנדבון, ניסים וג'ורג' (שרון רג'יניאנו), למרות התנגדותה של סניורה, אמם (יונה אליאן), להקרין במקום את הסרט ההודי הקלאסי "סאנגם", בכיכובו של אליל הקולנוע ההודי ראג' קאפור. אך לפני כן עליהם לחפש ולחקור מי מחזיק בעותק הנדיר של הסרט. כל תושבי השכונה נסחפים אל ההרפתקה, שבמהלכה האחים מגלים פרטים שלא ידעו על המשפחה ועל עברם.
הטבח בתיכון דאגלס
הטבח בתיכון מרג'ורי סטונמן דאגלס, התרחש בעיר פארקלנד שבמטרופולין אזור מיאמי בדרום פלורידה, ב־14 בפברואר 2018. נרצחו בו 17 בני אדם ו־14 אחרים אושפזו. היורה נעצר והועבר לבית חולים. זה האירוע הקטלני ביותר שאירע בבית ספר תיכון בהיסטוריה המודרנית של ארצות הברית.
הטבח
בין ההרוגים היו שלושה מבוגרים, חמישה תלמידים בגילאי 16-18 ותשעה תלמידים בגילאי 14-15.
היורה
היורה, שזוהה מאוחר יותר על ידי המשטרה כניקולס קרוז, בן 19, תלמיד לשעבר בבית הספר, שסולק ממנו בשל בעיות משמעת, נמלט בתחילה מהזירה עם תלמידים שנמלטו מבית הספר. הוא נתפס מאוחר יותר על ידי המשטרה והועבר לאשפוז בבית חולים. לאחר האירוע, התגלו בחשבון האינסטגרם שלו תמונות של כלי נשק ובאתרים אחרים איומים שכתב, ביניהם "אני רוצה לירות באנשים עם ה-AR-15 (דגם של רובה, ) שלי", "אני רוצה למות כשהרגתי מלא אנשים" ו"אני הולך להרוג אנשי אכיפת חוק". נציג של הממשל האמריקאי אמר כי הרובה ששימש את היורה, נקנה כדין, לאחר בדיקת רקע.
לאחר הטבח הודיע ה-FBI כי כחודש לפני מסע הירי קיבלו אנשי הסוכנות מידע (טיפ) שניקולס קרוז השיג נשק ומתכוון לתקוף, אך הוא לא טופל לפי הנהלים. בעקבות זאת קרא מושל פלורידה הרפובליקני, ריק סקוט, לראש ה-FBI כריסטופר ריי להתפטר מתפקידו.
באוקטובר 2021 הודה ניקולס קרוז באשמה במשפטו. גזר הדין היה אמור להינתן בחודש ינואר 2022 אך נדחה לפברואר, ואז לאפריל ול-21 ביוני, לבסוף הוא נדחה ל-27 ביוני ולבסוף ל-18 ביולי.
ב-13 באוקטובר 2022, המליץ חבר המושבעים לשופטת במשפטו של קרוז להטיל עליו מאסר עולם. לפחות אחד המושבעים התנגד לעונש המוות, ומאחר ובמדינת פלורידה הטלת עונש מוות מחייבת המלצה של כל חבר המושבעים - נידון קרוז למאסר עולם.
קירסטי קובנטרי
קירסטי ליי קובנטרי (באנגלית: Kirsty Leigh Coventry; נולדה ב-16 בספטמבר 1983) היא שחיינית זימבבואית, אלופה אולימפית בשתי אולימפיאדות רצופות במשחה ל-200 מטר גב ובעלת 7 מדליות אולימפיות. שלוש פעמים אלופת עולם במשחי הגב ובעלת 8 מדליות עולמיות. שיאנית עולם בעבר במשחים ל-100 מטר גב, ל-200 מטר גב (בריכה אולימפית), ל-200 מטר מעורב אישי ול-400 מטר מעורב אישי (בריכת 25 מטר).
ביוגרפיה
קירסטי קובנטרי נולדה בהארארה, בירת זימבבואה. היא למדה והתאמנה באוניברסיטת אובורן, אלבמה שבארצות הברית בהדרכתו של דייוויד מארש. בשנים 2003 ו-2004 עזרה לנבחרת השחייה של אובורן לזכות באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA).
באולימפיאדת סידני (2000) שחתה קובנטרי 4 משחים. במשחה ל-100 מטר גב היא סיימה בשלב חצי הגמר במקום ה-12 כללי בתוצאה של 1:02.54 דקות והייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה של זימבבואה בשלב זה. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי היא סיימה במקום ה-18 בתוצאה של 2:17.73 דקות. במשחה ל-100 מטר חופשי היא סיימה במקום ה-28 בתוצאה של 57.47 שניות ובמשחה ל-50 מטר חופשי היא סיימה במקום ה-36 כללי בתוצאה של 26.58 שניות.
במשחקי חבר העמים שנערכו במנצ'סטר, אנגליה בשנת 2002. זכתה קובנטרי במדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:14.53 דקות. בנוסף, היא סיימה פעמיים במקום החמישי, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:12.47 דקות ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.54 דקות. כמו כן היא סיימה במקום השביעי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 29.51 שניות.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה קובנטרי ב-3 מדליות. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.19 דקות, לפני סטניסלבה קומארובה מרוסיה (2:09.72 דקות) ורייקו נאקאמורה מיפן (2:09.88 דקות). במשחה ל-100 מטר גב היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 1:00.50 דקות, אחרי שיאנית העולם נטלי קוגלין מארצות הברית (1:00.37 דקות) ולפני לורה מנאודו מצרפת (1:00.88 דקות). במשחה ל-200 מטר היא זכתה במדליית ארד בתוצאה של 2:12.72 דקות, אחרי המנצחות יאנה קלוצ'קובה מאוקראינה (2:11.14 דקות) ואמנדה בירד מארצות הברית (2:11.70 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול בשנת 2005 זכתה קובנטרי ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. 2 מדליות זהב בסגנון הגב במשחה ל-100 מטר בתוצאה של 1:00.24 דקות, לפני אניה בושולטה מגרמניה (1:00.84 דקות) וקוגלין מארצות הברית שיאנית העולם (1:00.88 דקות) וב-200 מטר בתוצאה של 2:08.52 דקות לפני מרגרט הולצר (2:09.94 דקות) ונאקאמורה (2:10.41 דקות). 2 מדליות כסף במשחי מעורב אישי ב-200 מטר בתוצאה של 2:11.13 דקות, אחרי קייטי הוף (2:10.41 דקות) ולפני לארה קארול מאוסטרליה (2:13.32 דקות) וב-400 מטר בתוצאה של 4:39.72 דקות, שוב אחרי הוף (4:36.07 דקות) ולפני קייטלין סנדנו מארצות הברית (4:40.85 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בוויקטוריה, קנדה בשנת 2006 זכתה קובנטרי במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:13.21 דקות, אחרי ויטני מאייר והוף מארצות הברית וכן במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:12.34 דקות, אחרי נאקאמורה, הולצר וטאראמי איגאראשי מיפן.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן בשנת 2007 זכתה קובנטרי ב-2 מדליות כסף במשחים ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:07.54 דקות, אחרי הולצר (2:07.16 דקות) ולפני נאקאמורה (2:08.54 דקות). ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.76 דקות, אחרי הוף (2:10.13 דקות) וסטפני רייס מאוסטרליה (2:11.42 דקות).
במשחקי כל אפריקה שנערכו באלג'יר, אלג'יריה ביולי 2007 זכתה קובנטרי ב-10 מדליות (7 זהב, 3 כסף). מדליות זהב במשחים 50 מטר, 100 מטר ו-200 מטר גב. 50 מטר ו-800 מטר חופשי וכן 200 מטר ו-400 מטר מעורב אישי. מדליות כסף במשחים ל-100 מטר חזה ובמשחי שליחות 4x100 מעורב ו-4x200 מטר חופשי.
שבירת השיא העולמי הוותיק
ב-16 בפברואר 2008 קבעה קובנטרי את שיאה העולמי הראשון, במסגרת סבב תחרויות עולמי של גביע הפרס, בתחרות שנערכה בקולומביה, מיזורי. במשחה ל-200 מטר גב היא קבעה תוצאה של 2:06.39 דקות. השיא הוותיק בן ה-16 שנים וחצי היה שייך לקריסטינה אגרסגי מהונגריה, נקבע באוגוסט 1991 ועמד על 2:06.62 דקות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה קובנטרי ב-4 מדליות. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב כשהגנה על תוארה מהאולימפיאדה הקודמת, בשיא עולם חדש בתוצאה של 2:05.24 דקות (שיא העולם הנוכחי), שנייה סיימה שיאנית העולם הקודמת, הולצר מארצות הברית (2:06.23 דקות), ושלישית סיימה נאקאמורה (2:07.13 דקות). במשחה ל-100 מטר גב קבעה קובנטרי שיא עולם חדש בתוצאה של 58.77 שניות כבר בשלב חצי הגמר, אך בגמר היא לא הצליחה לממש את עליונותה וזכתה במדליית כסף בתוצאה של 59.19 שניות, אחרי קוגלין (58.96 שניות) ולפני הולצר (59.34 שניות). במשחה ל-200 מטר מעורב אישי היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 2:08.59 דקות שיפור לשיא העולם הקודם, אך ראשונה סיימה רייס בשיא עולם חדש 2:08.45 דקות ושלישית סיימה קוגלין (2:10.34 דקות). במשחה ל-400 מטר מעורב אישי היא זכתה במדליית כסף שלישית כשקבעה תוצאה טובה יותר משיא העולם 4:29.89 דקות, אך שוב ראשונה סיימה רייס בשיא עולם חדש 4:29.45 דקות ושלישית סיימה הוף, שיאנית העולם הקודמת (4:31.71 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009, סיימה קובנטרי במקום הראשון ב-200 מטר גב עם שיא עולם חדש, 2:04.81. מלבד הישג זה הייתה קובנטרי רחוקה משיאיה. היא סיימה במקום השני ב-400 מטר מעורב אישי בתוצאה 4:32.12 דקות. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי סיימה רביעית בתוצאה של 2:08.94 דקות, המנצחת במשחה זה הייתה אריאנה קוקורס מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש בתוצאה של 2:06.15 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום ה-8 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.74 שניות, בו החזיקה בשיא העולם, המנצחת ג'מה ספופורת' מבריטניה קבעה שיא עולם חדש (58.12 שניות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיימה קובנטרי במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:12.21 דקות, במקום 13 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.33 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 2:09.03 דקות ובמקום 14 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:42.52 דקות.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה קובנטרי במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:08.18 דקות ולא הצליחה לזכות בפעם השלישית ברציפות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:11.13 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 2:10.51 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 14 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.39 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:00.24 דקות. אחרי אולימפיאדת לונדון (2012) קובנטרי הודיע על פרישה.
קרוקט (משחק)
קרוקט (Croquet) הוא משחק המשמש הן כספורט תחרותי והן כבילוי, שעיקרו חבטה בכדור משחק קטן מפלסטיק או מעץ, באמצעות פטיש, דרך חישוקים המעוגנים בקרקע בצורת קשת, במגרש מדושא או במדשאה. המשחק פופולרי במיוחד בארצות דוברות אנגלית אך גם בצרפת. ייחודו של המשחק הוא שהוא בין סוגי הספורט היחידים בהם מתחרים גברים לצד נשים.
היסטוריה של הקרוקט
נראה שמקור המשחק במשחק צרפתי מימי הביניים בשם "mail" (פטיש בצרפתית עתיקה). המשחק הובא לבריטניה במהלך המאה ה-14. כפי הנראה שהגרסה המודרנית של המשחק הומצאה באירלנד בשנות השלושים של המאה ה-19, בהשפעת הקריקט והגולף, ומשחק כדור ופטיש בשם "פאל מאל". המשחק הגיע לאנגליה בשנות החמישים של המאה ה-19 וצבר פופולריות בקרב המעמד העליון, ומשם הגיע למושבותיה של אנגליה.
הקרוקט נפוץ כיום בקנדה, ארצות הברית, אוסטרליה, ניו זילנד וצרפת, ועל אף שמעולם לא הצליח למשוך את לב ההמונים, שמר במהלך השנים על קהל אוהדים ושחקנים מסור.
כללי המשחק
כללי משחק הקרוקט משתנים ממגרש למגרש, וזאת בשל הצורך להתאים לעיתים את המשחק למגרש שגודלו פחות מן הגודל הסטנדרטי. הכללים שיתוארו להלן הם הכללים הנהוגים במשחק "קרוקט ההתאחדות" (Association Croquet), והם הנהוגים במגרשים רבים, וכן במשחקים ברמה הבינלאומית.
משחק הקרוקט משוחק על מגרש דשא בצורת מלבן שגודלו 28 על 35 יארד (כ־26 מ' על 32 מ') ובו מסודרות שורות של חישוקים, ובמרכזו יתד. החישוק עשוי משני מוטות מתכת, המחוברים ביניהם בקשת. גובהו מעל פני האדמה הוא 12 אינץ' (כ-30 סנטימטר). הרווח בין מוטות המתכת הוא לכל היותר 4 אינץ' (כ-10 סנטימטר) ולכל הפחות 3 ו-3/4 אינץ' (כ-9 וחצי סנטימטר). היתד היא יתד מתכת עגולה, בקוטר אחד וחצי אינץ' (3.81 סנטימטר), וגובהה מעל פני האדמה 18 אינץ' (כ-46 סנטימטר). רוחבו של הכדור הוא 3 ו-5/8 אינץ', קרוב מאוד למרחק בין המוטות המרכיבים את הקשת.
בדומה לטניס, המשחק משוחק ביחידים או בזוגות. אדם אחד (או זוג אחד) מקבל את הכדורים הכחול והשחור, ויריבו מקבל את הכדורים האדום והצהוב. בכל תור, ניתן לשחק רק בכדור אחד, על פי בחירת השחקן, ויש להמשיך ולשחק בו עד לסוף התור. בכל תור מקבל השחקן חבטה אחת. אם הצליח להעביר את הכדור דרך אחד החישוקים ("להריץ חישוק" - run a hoop), או פגע בכדור אחר (פגיעה בכדור אחר נקראת "רוקט") יזכה בחבטה נוספת. אם פגע בכדור אחר, עליו לאסוף את הכדור שלו, להצמידו לכדור האחר בו פגע, ולחבוט בהם כשהם צמודים. זו "חבטת הקרוקט" שנתנה למשחק את שמו. לאחר חבטת הקרוקט ניתנת לחובט חבטה נוספת, בה עליו לנסות להריץ חישוק או להשיג רוקט. ניתן להשיג רוקט לגבי כל אחד משלושת הכדורים שהשחקן אינו משחק בהם (הכדור הנוסף שלו, וכדורי היריב) רק פעם אחת, עד שהשחקן מריץ חישוק, ואז הכדורים "משתחררים" וניתן לפגוע בהם שוב. מטרת המשחק היא להעביר את שני הכדורים דרך מעגל של שנים עשר חישוקים, ובסופו של דבר לפגוע ביתד מרכזית, הישג המעניק 13 נקודות לכל כדור. על פי הכללים הרשמיים מסתיים המשחק כאשר יש הסכמה בין השחקנים מי ניצח, והשחקנים עוזבים את המגרש, ומשחק אחר מתחיל בו.
שחקנים טובים מצליחים להעביר את הכדור דרך מספר חישוקים בכל תור, והטובים ביותר מצליחים להשיג סיבוב שלם בתור אחד. מכיוון שכך, קיימת גרסה "מתקדמת" של המשחק, בה נענש שחקן אם לא הצליח "להריץ" סדרה מסוימת של חישוקים באותו התור.
קרוקט תחרותי
אולימפיאדת פריז, בשנת 1900, כללה שלוש תחרויות קרוקט - זוגות, יחידים עם כדור אחד, ויחידים עם שני כדורים. פרט לשחקן בלגי שנפסל בשלב מקדמי, היו כל המשתתפים צרפתים. בתחרויות השתתפו שבעה גברים ושלוש נשים. על פי התיעוד שנותר מן התחרות עולה כי ייתכן שלזוג הצרפתי שזכה בתחרות הזוגות לא היו מתחרים. הייתה זו האולימפיאדה היחידה שכללה תחרות קרוקט. באולימפיאדת סנט לואיס שנערכה בשנת 1904 לא הייתה תחרות קרוקט, אלא תחרות בענף ספורט דומה שנקרא "רוק" (Roque). ה"רוק" שונה מקרוקט בכך שמשחקים אותו על מגרש קטן יותר, וחולי באמצעות פטישים קטנים יותר בעלי ראש מצופה אבן. ארצות הברית הייתה היחידה שהשתתפה בטורניר ה"רוק". התחרות היחידה הייתה תחרות יחידים, שמספר משתתפיה לא תועד. בהיעדר מתחרים, זכו האמריקנים בשלושת המקומות הראשונים. ביתר האולימפיאדות לא נכלל טורניר קרוקט.
בעולם קיימים מספר מועדונים המשחקים קרוקט תחרותי, והידוע מביניהם הוא "All England Lawn Tennis and Croquet Club" (מועדון מדשאת הטניס והקרוקט הכל אנגלי), המארח גם את אליפות וימבלדון בטניס.
ישנם מספר סוגי קרוקט בהם משחקים, כאשר ההבדלים ביניהם הם בשיטת הניקוד, סדר התורים, ומיקום החישוקים במגרש. "קרוקט ההתאחדות" ו"גולף קרוקט" הן צורות קרוקט בעלות כללים רשמיים שזכו להכרה בינלאומית. סוגים נוספים של קרוקט הם "מונדו קרוקט", "אקסטרים קרוקט" ו"קרוקט אופניים".
מעבר למשחקים ברמת המועדון ישנן אליפויות עולם וטורנירים בינלאומיים בהן משתתפות מדינות בעלות תרבות קרוקט כאנגליה, ארצות הברית, ניו זילנד ואוסטרליה. בין מדינות אלו נערך מדי שלוש או ארבע שנים טורניר "מגן הקרוקט הבינלאומי של מקרוברטסון". הממלכה המאוחדת היא הכוח המוביל בטורניר זה, וזכתה בו 13 פעמים מתוך 19 הפעמים בו התקיים.
אלוף העולם הנוכחי (2008) ב"קרוקט התאחדות" הוא כריס קלארק מהממלכה המאוחדת. אליפויות העולם מאורגנות על ידי WCF (World Croquet Federation - פדרציית הקרוקט העולמית), ומתקיימות אחת לשנתיים או שלוש. אליפות העולם הבאה תתקיים בשנת 2009 בפאלם ביץ' בפלורידה.
הקרוקט נחשב לספורט תחרותי מאוד. ייתכן שעובדה זו נובעת מכך שבניגוד לגולף, השחקנים מנסים לרוב להסיט את כדורי יריביהם לעמדות גרועות. עם זאת, משחק שלילי כשלעצמו אינו מהווה לרוב אסטרטגיה מנצחת ושחקן טוב יוכל להשתמש בכל ארבעת הכדורים על מנת לקדם את עמדתו, במקום להקשות על יריביו. הישג טוב בתחרויות בינלאומיות הוא צבירת 26 הנקודות האפשריות בשני תורים בלבד.
הקרוקט ייחודי בכך שבניגוד לסוגי ספורט רבים אחרים, גברים ונשים מתחרים זה בזה, ומדורגים יחדיו.
קרוקט "6 שערונים" אמריקני
גרסה פופולרית בארצות הברית ובקנדה היא קרוקט "6 שערונים" (six-wicket), המאורגן על ידי גוף בשם "התאחדות הקרוקט של ארצות הברית". המשחק דומה ל"קרוקט התאחדות" בשינויים אחדים, כאשר שני העיקריים שבהם הם כי יש לשחק בכדורים על פי סדר מסוים (כחול, אדום, שחור, צהוב), ושחוסר היכולת לשחק בכדור (לאחר חבטת "רוקט") אינו מסתיים עם סוף התור, אלא נמשך מתור לתור, עד לאחר שהכדור "משתחרר" לאחר שעבר דרך חישוק. שינויים אלו מביאים להעדפה של האסטרטגיה והתכנון על פני יכולת החבטה המדויקת, ומביאים להצלחת שחקנים זהירים והגנתיים על פני שחקנים תוקפנים בעלי יכולת חבטה. המשחק נחשב למאתגר יותר מבחינה אינטלקטואלית, ושחקניו מציינים כי בניגוד לקרוקט "התאחדות" במשחק זה האסטרטגיה תביס תמיד את היכולת הפיזית, מה שמאפשר גם לשחקנים בעלי יכולת פיזית נמוכה, אך כושר חשיבה ותכנון להצטיין בו. הבדל נוסף הוא כי ה"חישוקים" (hoops) בגרסה הבריטית נקראים "שערונים" (wickets). למשחק קיימות גרסאות שונות כגון "קנטאקי קרוקט" המשוחק על מגרש חמר.
קרוקט החצר האחורית
בארצות הברית ובקנדה הפך הקרוקט למשחק פופולרי, וכלי המשחק נמכרים באופן תדיר בחנויות לכלי בית וחנויות ספורט. כלים אלו כוללים 6 פטישים, 6 כדורים, 9 "שערונים" ושתי יתדות, הניתנים להצבה בחצר הבית לשם משחק של קרוקט ביתי. המשחק הנפוץ ביותר הוא "קרוקט רצח" (cut-throat) בו אין השחקנים מתחרים על נקודות אלא על מהירות, מי הראשון שיצליח להעביר את כל כדוריו דרך השערונים.
מונדו קרוקט
מונדו קרוקט הוא משחק הדומה לקרוקט רגיל, אך הוא משוחק במגרש גדול בהרבה בצורת הספרה 8, עם פטישים גדולים וכדורי באולינג. המשחק נוצר בשנת 1998 ומאז מתקיימת אליפות עולם מדי שנה בעיר פורטלנד במדינת אורגון, כאשר השחקנים לבושים כמו "הכובען המשוגע" מאליס בארץ הפלאות.
קרוקט אופניים
המשחק הגיע כנראה מאוסטרליה בתחילת המאה ה-20. המשחק קיבל צורה רשמית ב-1997 כאשר מייק פוג'מן מאנגליה וולפגנג ונדלינגר מאוסטריה המציאו מחדש את הספורט באוסטריה וקראו לו "Fahrradkrocket". בגרסה זו של המשחק השחקנים נוסעים באופניים, ואסור להם לגעת ברצפה באף חלק של גופם במהלך המשחק, וקיימת הגבלת זמן של 10 שניות לכל חבטה. מאפיינים אלו מביאים למשחק מהיר ותחרותי, המסתיים כאשר אחד השחקנים מצליח לפגוע ביתד שבסיום המסלול עם שני הכדורים שלו.
ואקו קרוקט
זו גרסה של "קרוקט החצר האחורית", המותאמת למשרדים ולמקומות סגורים. במקום שערונים ממתכת משתמשים בצינורות PVC.
הקרוקט באמנות ובספרות
משחק הקרוקט היווה השראה ליצירות רבות בתחום האמנות הפלסטית ובספרות. בין היתר היווה המשחק נושא לציוריהם של וינסלו הומר, אדואר מאנה, לואיז אבמה, פייר בונאר ונורמן רוקוול.
ספרו של הרברט ג'ורג' ולס "שחקן הקרוקט" השתמש במשחק כמטפורה לדרך בה האדם מתמודד עם שאלת קיומו.
התיאור הידוע והאהוב ביותר של הקרוקט בספרות העולם הוא תיאור משחק הקרוקט באליס בארץ הפלאות, יצירתו של לואיס קרול. השחקנים במשחק זה משתמשים בקיפודים ככדורים ובציפורי פלמינגו כפטישים. הקלפים משמשים כ"שערונים". המשחק מתואר כמשחק של החברה הגבוהה, ובו משתתפות הדוכסית והמלכה, הממשיכה להורות במהלך המשחק על עריפת ראשי המשתתפים במשחק.
גיבורה ספרותית אהובה אחרת בספרות הילדים המשחקת בקרוקט היא בילבי בת גרב גיבורת ספרה של אסטריד לינדגרן.
צד אפל יותר למשחק הקרוקט חשף סטיבן קינג בספרו "הניצוץ", בו משתמש הגיבור שיצא מדעתו ג'ק טורנס בפטיש קרוקט על מנת לפגוע בקורבנותיו. עם זאת, בגרסה הקולנועית שבוימה על ידי סטנלי קובריק, הוחלף פטיש הקרוקט בגרזן.
ברומן המדע הבדיוני הקומי מלבד הכלב, מאת קוני ויליס, מתואר הקרוקט כמשחק ויקטוריאני טיפוסי. נד הנרי, שהוצנח ללא הכנה אל המאה ה-19, מצפה למשחק תרבותי ורגוע ומגלה כי נערה ויקטוריאנית מחונכת לכאורה אך תחרותית ומפונקת, משחקת קרוקט באלימות ותוך רמייה.
התנגשות הטיטאנים (סרט, 2010)
התנגשות הטיטאנים (באנגלית: Clash of the Titans) הוא סרט פעולה ופנטזיה אמריקאי משנת 2010, בבימויו של לואי לטריה ובכיכובם של סאם וורת'ינגטון וג'מה ארטרטון. הסרט מבוסס על סרט בעל אותו שם משנת 1981. במהלך הפקת הסרט הוחלט להמיר את סוג הסרט לגרסת "3D". לסרט יצא סרט המשך בשם "זעם הטיטאנים" באביב 2012.
עלילה
עלילת הסרט מתבססת באופן חופשי על המיתולוגיה היוונית ומציגה דמויות מיתולוגיות, בהן האלים זאוס והאדס, הגיבור פרסאוס ויצורי פלא כמו פגאסוס ומדוזה.
בסצנת הפתיחה נראה דייג בשם ספירוס המוצא ארון קבורה שבו טמונים ילד חי, פרסאוס, ואישה מתה, דאנאה. הוא מחליט לגדל את הילד. בבגרותו פרסאוס ומשפחתו עדים להריסת פסלו של זאוס על ידי חיילים מארגוס הקוראים מלחמה נגד האלים. האל האדס מופיע ומשמיד את כל הנוכחים מלבד פרסאוס שנלקח מאוחר יותר לארגוס. שם מתנהל דיון בין המלכה לבתה על המלחמה כנגד האלים שבעיצומה המלכה מתחצפת כלפי האלים. האדס מופיע שנית ומודיע שעקב התחצפותה של המלכה, הוא יהרוס את העיר אם לא תוקרב בתה תוך עשרה ימים לקראקן. בנוסף הוא חושף שפרסאוס הוא בן אלים. בעקבות זאת פרסאוס נשלח עם קבוצת חיילים למכשפות הסטייג'ין כדי שהן תוכלנה לגלות לו איך להביס את הקראקן. בדרך זאוס מציע לבנו מקלט על ידי הפיכתו לאל, אך הוא מסרב. כשהוא מגיע למכשפות הן אומרות לו שכדי להרוג את הקראקן צריך לערוף את ראשה של מדוזה. כמו כן הן אומרות לו שבמהלך המלחמה הוא ייהרג. כשהאדס שחרר את הקראקן הוא חשף את מזימתו להפלת זאוס שבעבר כלא אותו בשאול. לבסוף פרסאוס מנצח את הקראקן ומגלה את האדס בחזרה לשאול.
הפקה
הסרט צולם בכמה מיקומים, כולל בפארק הלאומי טיידה בספרד.
הכנסות
בשבוע הראשון הסרט הכניס כ-61 מיליון דולר תוך כדי עקיפת הסרט "הדרקון הראשון שלי". בנוסף הסרט שמר על מקומו עוד שבוע נוסף ואף הביס את הסרט "דייט לילי". נכון ל-30 במרץ 2015 הסרט הכניס בארצות הברית כ-163,214,888 דולר וכ-330,000,105 דולר מחוץ לארצות הברית. נכון ל-ספטמבר 2010, הסרט היה השביעי המכניס ביותר ב-2010.
ליפאז
ליפאז הוא אנזים אשר מזרז הידרוליזה (פירוק) של שמנים ושומנים (ליפידים). הליפאז הוא חלק מקבוצת אנזימים שנקראת אסטרזות - אנזימים המפרקים אסטרים.
תפקיד בבני אדם
בבני אדם, הלבלב משחרר ליפאז אל תוך המעי הדק, האחראי לפירוק השומנים שבמזון וספיגתם בגוף. הלבלב משחרר אנזימים נוספים אל המעי הדק ובהם עמילאז ופרוטאז. כמויות קטנות של האנזים מופיעות גם ברוק.
חוסר בהפרשת האנזים עלול לגרום להפרשת השומן בצואה, ריבוי שלשולים שומניים, עד לכדי תופעה המכונה סטיאטוריאה, תוך פגיעה ברירית המעיים.
שחרור פגום של אנזימי הלבלב עשוי להגרם למשל על ידי דלקת כרונית של הלבלב והטיפול הרפואי מתבצע באמצעות תחליפי אנזימים, המופקים מלבלב חזיר. תחליפים אלה אינם מרפאים את המחלה, אך מחזירים את מחזור העיכול לסדרו. השם הכללי לתכשירים אלה הוא פאנקריאטין. ברוב המקרים ימליץ הרופא המטפל על תזונה דלת שומן ועשירה בחלבון ובפחמימות.
בעיה בהפרשת אנזים הליפאז ניתן לגלות באמצעות בדיקת דם.
שימושים בתעשייה
לליפאז שימושים רבים בתעשיות המזון (מסומן על אריזות מזון במספר E E1104), הכימיה והביוטכנולוגיה. מספר דוגמאות הן ייצור ביו דיזל (דלק חלופי משמן צמחי); בתעשיית המזון, שינוי הרכב ומיקום חומצות שומן למטרת ייצור תרכובת מזון לתינוקות, שימושים שונים בייצור מוצרי חלב, וכן ייצור חומרי טעם וריח; ייצור תרכובות כימיות שונות למטרות רפואיות, לחקלאות וכחומרי ניקוי. חומרים כמו תרופות הם לעיתים קרובות תרכובות כירליות כאשר רק אחת מהצורות רצויה, והשימוש בליפאז מאפשר לייצר את הצורה הרצויה בלבד. מקורם של אנזימי ליפאז תעשייתיים רבים הוא במיקרואורגניזמים כמו חיידקים או פטריות.
איש הנצח (סדרת טלוויזיה)
איש הנצח (באנגלית Highlander: The Series) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת פעולה/פנטזיה שמבוססת על סרט משנת 1986 באותו השם. היא המשך לסרט הראשון עם מספר שינויים: קונור מקלאוד (כריסטופר למברט) לא באמת מקבל את הפרס למרות שהוא עדיין בן אלמוות ונותן ליורש שלו, דאנקן מקלאוד (אדריאן פול), את מקומו. בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 ולאחר מכן ב-AXN בשידורים חוזרים.
עלילה
כמו בסרט, הסדרה מלווה את איש הנצח, שתמצית חייו מוצגת בפתיח הסדרה; איש הנצח הוא דאנקן מקלאוד אשר נולד בשנת 1592 ברמות סקוטלנד כבן-אלמוות. ב-400 השנים הבאות לאחר מכן היה דאנקן לוחם, מאהב ונווד שנאלץ להילחם עם בני-אלמוות אחרים על הזכות להמשיך ולחיות. בקרבות אלה על חייהם המנצח לוקח את ראשו של יריבו ויחד אתו, את כוחו. קורותיהם של בני האלמוות מתועדים בידי אגודה של בני אנוש שנקראת "Watchers", שעוקבת אחרי בני האלמוות השונים בעולם.
פרולוג
באחד הלילות פורץ אל החנות נער מתבגר, המתפרנס ממעשי גנבה מזדמנים, בשם ריצ'י ריאן (סטן קירש). דאנקן, החש בנוכחות בן אלמוות אחר, מגיע לזירת הפשע ומאתגר את ריצ'י לקרב. בעוד טסה מפצירה בו להניח לנער מגיח לפתע סלאן קווינס ומאתגר את דאנקן לקרב, ולאחריו מופיע קונור מקלאוד (כריסטופר למברט), בן שבטו מורו וחברו הוותיק של דאנקן. שני בני האלמוות האחרונים מנהלים קרב קצר במהלכו ריצ'י בורח וסלאן נמלט מהזירה למשמע סירנות המשטרה.
לאחר כמה ימים נתפס ריצ'י ודאנקן מגיע לבקרו בתחנת המשטרה. דאנקן מציע לריצ'י שלא יסגירו למשטרה וזאת בתנאי שלא יספר על מה שאירע בליל הפריצה לחנות העתיקות.