cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דם האלפים
הספר זכה להערכה ולפרסים רבים דוגמת הפרס ע"ש יאנוש א' זיידל המוענק בפולין לספרי מדע בדיוני ופנטזיה, והפרס ע"ש דייוויד גמל הבריטי. כמו כן, הספר תורגם למספר שפות נוספות, וביניהן אנגלית. עם זאת, תרגום עברי לספר עדיין לא יצא לאור.
רקע
בשנה שקדמה לתחילת האירועים המתוארים בספר, ממלכות הצפון היו שרויות בכאוס עקב המלחמה מול אימפריית נילפגארד. האימפריה, השוכנת בדרום היבשת, יצאה למסע כיבושים על מנת להתרחב צפונה. במהלך המלחמה, תקפו הנילפגרדאים את ממלכת סינטרה, וכתוצאה מכך, התאבדה מלכת סינטרה, קלנת'ה (אותה הקורא הכיר מקובץ הסיפורים "המשאלה האחרונה"), וזאת לאחר שציוותה על נכדתה סירילה "סירי" למצוא דרך להימלט מידי הכובשים ולמצוא את האדם שמהווה את "הגורל" שלה.
במהלך המתקפה, שלח קיסר נילפגארד, אמהר ואר אמרייס, את מרגליו הנאמנים בראשות אביר, ששמו לא ידוע אך מכונה לאורך הספר בתואר "האביר השחור", על מנת למצוא את סירי. הקיסר מעוניין בה לא רק עקב ייחוסה המלכותי, אלא גם עקב היותה בעלת כוח קסם רב טבוע מלידה הודות לכך שזורם בעורקיה דם אלפים. עם זאת, הם נכשלים בכך לאחר שכוחותיה המיוחדים מתפרצים ממנה ומונעים מהם להניח עליה את ידם.
בסופו של דבר, המלחמה מסתיימת בתבוסתה של אימפריית נילפגארד בידי כוח מאוחד של ממלכות הצפון, וזאת לאור אירועי קרב סוֹדֶן השני, קרב מכריע שהתרחש בגבעות סוֹדֶן סמוך לממלכות טמריה וסינטרה, בו השתתפו גם קוסמים רבים שסייעו להטות את הצד לטובת מלכי הצפון. עם זאת, האימפריה עדיין לא איבדה מכוחה, ולמרות הסכמי שביתת הנשק התוהו עודו משתולל, בזמן שהאחדות השבירה של ממלכות הצפון מופרעת על ידי יחידות גרילה של אלפים, גמדים ויצורים דמויי-אנוש נוספים, המכונות "סקויט'אל" ומבצעות פעולות טרור בעורף ממלכות הצפון, ומבקשות לנקום בבני האדם.
במהלך תקופה זו, פוגשת סירי במכשף (וויטצ'ר) גראלט מריוויה, שגורלה שזור בגורלו עקב "חוק ההפתעה". גראלט מחליט לאמץ אותה כבתו ולקחת אותה לעבר מבצר "קאר מורהן", בית הספר למכשפים, על מנת לאמן אותה בתורת הלחימה.
המצוד של ריינס
דנדליון (במקור הפולני: יסקיאר), טרובדור וחבר ותיק של גראלט, מתארח בפונדק בממלכת טמריה. במהלך שהותו שם, עוקב אחריו קוסם בשם ריינס, המנסה לדלות ממנו מידע על מקום הימצאם של גראלט ושל "הילדה הקשורה בגורלו", עליהם מרבה דנדליון לשורר.
לאחר שריינס מבין שלא יצליח לחלץ מידע מהמשורר תוך כדי שיחת חולין, לוכד אותו הקוסם בשבי ומענה אותו. עם זאת, דנדליון מחולץ מהשבי על ידי הקוסמת ינפר מוונגרברג, בת זוגו לחלופין של גראלט. במהלך הדו-קרב בין ינפר לריינס, פוצעת אותו ינפר פצע שיותיר בפניו צלקת בולטת במיוחד, אך ברגע האחרון מחולץ ריינס על ידי פורטל בין-ממדי מסתורי. השניים מסיקים שריינס אינו פועל לבד, ומשרת ככל הנראה אדון בעל כוחות קסם חזקים בהרבה.
סירי בקאר מורהן
סירי נלקחת על ידי המכשף גראלט מריוויה אל מבצר "קאר מורהן" בצפון הרחוק, בו שוכן בית הספר למכשפים, מקום בו מכשפים מתחילים את אימוניהם. סירי מתחילה את אימוניה המפרכים תחת פיקוחם והשגחתם של המכשפים שבמבצר, וביניהם למברט, אסקל, קואן, וווזמיר הזקן. סירי לומדת על מפלצות, וכיצד ללחום בהן, וכן עוברת אימונים באומנות השימוש בחרב ואימונים מפרכים נוספים.
במהלך תקופת האימונים, קורא גראלט לידידתו משכבר הימים, הקוסמת טריס מריגולד ממריבור, על מנת לסייע באימוניה של סירי. טריס חושדת בהם שהם מעוניינים להפוך את סירי למכשפה על ידי השתלת המוטציות הנדרשות, דבר אשר אינו ניתן לביצוע ללא קוסם מוסמך. טריס כועסת על המכשפים על כך שלא ידעו כיצד להתנהל עם נערה מתבגרת ולא זיהו את תהליכי ההתבגרות המינית שלה, וחשבו שיש בה "משהו לא בסדר". עם זאת, במהלך שהותה של סירי אצל טריס, מגלה טריס כי סירי היא למעשה "מקור" - מאגר של כוח קסם רב עוצמה שטבוע בה מלידה, ועליה ללמוד לשלוט עליו בהקדם. טריס מייעצת לגראלט לקחת אותה אל קוסמת מיומנת ממנה - ינפר.
גראלט מגלה לטריס כי הוא מעוניין לקחתה אל המקדש באלנדר, שם מצוי בית ספר בו תוכל לקבל סירי חינוך רגיל עם נערות בנות גילה.
סירי באלנדר
גראלט יוצא מקאר מורהן יחד עם טריס וסירי אל עבר המקדש באלנדר. במהלך המסע נופלת טריס למשכב והם מצטרפים לחבורת סוחרים בראשות הגמד יארפן זיגרין. השיירה מותקפת על ידי חוליית סקויט'אל, וגראלט מגלה שהשיירה הייתה מלכודת מטעם מלכי הצפון שביקשו לבחון את נאמנותם של הסוחרים הגמדים. בסופו של דבר הם מגיעים לאלנדר בשלום. בזמן שהותה באלנדר, מוטרדת סירי על ידי סיוטים חוזרים ונשנים המערבים בין היתר את "האביר השחור" מסינטרה.
אל המקדש באנלדר מגיעה הקוסמת ינפר מוונגרברג, ומתחילה לחנך אותה בתורת הקסם על מנת שתשלוט בכוחותיה, בתקווה שהסיוטים יפסיקו לרדוף אותה.
בינתיים, בטירה על גדות נהר הפונטאר, מתאספים מלכי הצפון: מלך אדירן, מלך טמריה, מלך רדניה, מלך קאדוון ומלכת ליריה וריוויה, לכינוס סודי על מנת לדון בהתארגנות הצבא הנילפגרדאי מחדש סמוך לגבולות שביתת הנשק. במהלך המועצה מתוודעים לכוונתו של הקיסר אמהר לשאת את סירי לאשה על מנת לזכות בכס המלכות בסינטרה בצורה לגיטימית, ועל כן הם מסכימים בשתיקה כי יש לחסל את סירי למען טובת הממלכה.
גראלט נגד ריינס
אחד מסוכניו החשאיים של הקיסר מדווח לו על הכינוס של מלכי הצפון. הקיסר אמהר מוציא פקודה כי יש להתנקש בחייו של גראלט, ומצווה כי הפקודה תישלח לקוסם ריינס. עם זאת, מצווה הקיסר לא לפגוע בינפר לרעה.
גראלט מסתייע בחברו דנדליון ובידידתו, חובשת בשם שני, על מנת לעלות על עקבותיו של ריינס. החבורה נופלת למארב של כנופיית שכירי חרב, וגראלט מחסל בקלות את מרבית המתנקשים שהופתעו מהעובדה שהם נשלחו ללחום במכשף ולא באדם רגיל. ריינס מגיע אף הוא, ובמהלך הדו-קרב ביניהם נפצע גראלט באורח קשה. למרות זאת, מתעקש גראלט לרדוף אחר ריינס, ששוב מחולץ על ידי פורטל שנפתח על ידי אדונו המסתורי. גראלט הפצוע מחולץ אף הוא משם על ידי הקוסמת פיליפה אילהארט, המשרתת את מלך רדניה, ומונעת ממנו להמשיך את המרדף על מנת שלא ימות מפצעיו. פיליפה מצליחה לחסל את המתנקש האחרון מהכנופיה שהצליח להמלט לפני כן מחרבו של גראלט.
סירי וינפר
סירי מתכוונת לעזוב את המקדש באלנדר יחד עם ינפר, המעוניינת לקחתה לבית הספר הגבוה לקוסמות במבצר "ארטוזה". לפני שהן עוזבות, סירי מתוודה בפניה כי בהתחלה היא לא אהבה אותה, ובפני הקורא מוצגת סדרת פלאשבקים המתארת את היחסים בין ינפר לסירי מאז שהגיעה ינפר לאלנדר ועד רגע זה, וכיצד התפתחו היחסים ביניהן מאי-נעימות הדדית למערכת יחסים של אהבת אם לבתה.
תרגומים
נכון ל-2021, הספר עדיין לא תורגם לעברית. עם זאת, הספר תורגם לאנגלית, ויצא לאור בשנת 2008 בהוצאת Gollancz הבריטית, ושנה לאחר מכן בהוצאת Orbit האמריקנית.
נוסף על התרגום האנגלי, תורגם הספר לשפות רבות, ביניהן צ'כית, רוסית, ליטאית, בולגרית, צרפתית, גרמנית, איטלקית, ספרדית, פורטוגזית ואף לטורקית.
עיבודים
גרסה מוקלטת של הספר יצאה לאור בפולין בשנת 2014. בהפקת ההקלטה השתתפו כ-79 שחקני קול, תוך שימוש במוזיקה ואפקטים מיוחדים.
כמו כן, הספר משמש כבסיס עלילתי לעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "המכשף" בהפקת נטפליקס, שיצאה לאור בדצמבר 2021. עם זאת, ישנם הבדלים רבים בין עלילת הספר לבין עלילת העונה השנייה של הסדרה, ביניהם תוספת של מספר פרטי עלילה שלא היו קיימים בספר לפני כן, השמטות לא מעטות ושינויים בקורותיהן של דמויות שונות. ההבדלים הרבים זכו לביקורת קשה מצד הצופים.
נמרוד ברגמן
נמרוד ברגמן (נולד ב-1976) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה
נמרוד ברגמן נולד וגדל בקריית מוצקין. בצה"ל שירת במשך שלוש שנים בנ"מ. בתום שירותו הצבאי טייל והתגורר במשך שנתיים בחו"ל. עד גיל 25 הוא לא התעניין במיוחד בתיאטרון. בשלהי שנת 2000 שב לישראל ובאוקטובר 2001 התחיל ללמוד בבית צבי. במהלך לימודיו שקל בשלב מסוים לעזוב את המשחק. צפייה בהצגה "פרגודים", בבימויה של אופירה הניג ובכיכובו של דורון תבורי, הובילו להחלטתו הסופית להיות שחקן. הוא בוגר מחזור מ"ב שנת 2004 בבית צבי. בשנה השלישית ללימודיו בבית צבי נמרוד ברגמן כיכב בתפקיד הראשי בהצגה "ציד המכשפות" של ארתור מילר, בבימויו של גדי רול, בתיאטרון הספרייה. אחר-כך שיחק בתפקיד ז'אן המשרת ב"הלילה הקצר ביותר בשנה"; זהו עיבוד של עידו ריקלין למחזה "העלמה יוליה" של סטרינדברג שהוצג בתיאטרון בספרייה. במחזה המקורי מסופר על רומן בין בת האצולה העלמה יוליה לבין המשרת שלה ז'אן, ערבוב בין המעמדות שהיה אסור לפי הקודים החברתיים בתקופת המחזה.
דורון תבורי, שבאותה עת מונה למנהלו האומנותי של תיאטרון חיפה, צפה ב"הלילה הקצר ביותר בשנה" והזמין את ברגמן להצטרף לתיאטרון חיפה, בו שיחק במספר הפקות, בהן "הדוכסית של אמלפי" מאת ג'ון וובסטר, בבימויו של גדי רול. לאחר פרישתו של תבורי מחיפה, ברגמן שב לתיאטרון הספרייה, בו שיחק בשתי הפקות שייקספיריות: "הסוחר מוונציה", ו"ריצ'רד השלישי", בבימויו של ארתור קוגן, בו כיכב בתפקיד הראשי, הופעה שזכתה לשבחים רבים מהמבקרים. באותה עת ברגמן גם לימד בבית צבי.
ב-2007 אופירה הניג התמנתה למנהלת האומנותית של תיאטרון אנסמבל הרצליה וברגמן שיחק ברוב הצגות התיאטרון בתקופתה. לאחר עזיבתה של הניג את תיאטרון הרצליה בשלהי 2011, ברגמן התפטר מהתיאטרון והחל ללמוד לתואר ראשון בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
מאז תחילת עבודתו בתיאטרון ועד היום ברגמן עשה במקביל פרויקטים עצמאיים עם דורון תבורי. הם ערכו קריאות מבוימות של מחזות, בהם "קין" על פי לורד ביירון ביד יצחק בן-צבי במסגרת פסטיבל "חגיגה עברית", "משפט האיש שלא נלחם" בתיאטרון הערבי-עברי ביפו, "המשוגע והנזירה" מאת סטניסלב איגנסי ויטקביץ' בזירה הבין-תחומית בירושלים.
ב-2010 ברגמן כתב את הסאטירה "כל האמת על שייקספיר" וכיכב בה בתיאטרון הרצליה. זו הייתה תגובתו לגל ההפקות של המחזות השייקספירים שרווחו בתיאטראות הרפרטואריים באותה תקופה, תופעה שהוא בירך עליה מאיחד וראה בה נקודת מבחן לתיאטרון מאידך. המופע ניסה לאתגר את הצופה לקריאה חדשה ופוסט-מודרנית של שייקספיר.
ב-2011 נמרוד ברגמן שיחק בתיאטרון הרצליה בהצגה בת שעתיים וחצי בשם "מפגש באינסוף". זהו עיבוד של דורון תבורי לרומן "מפיסטו" של קלאוס מאן בשיתוף עם אמן הוידאו-ארט יוחאי אברהמי. המחזה מגולל את סיפורו של הגיבור הראשי הנדריק הפגן, בן דמותו של גוסטף גרינדגנס. גרינדגנס היה בשלב מסוים האיש הקרוב ביותר לקלאוס מאן, נישא לאחותו וכנראה היה בקשרים רומנטיים עם קלאוס מאן עצמו. לימים הפך לכוכב העל של התיאטרון הגרמני ויקיר המשטר הנאצי אותו שירת; זאת בשעה שקלאוס מאן נמלט מגרמניה מאימת המשטר. היה זה פרויקט שסיפר את סיפורו של גרינדגנס וכן את סיפורו של מאן, כפי שבאו לידי ביטוי בכתבים של שניהם. הסאבטקסט של ההצגה דן בתפקידו של האמן בחברה, והיא נעשתה בתקופה שהתיאטראות בישראל החלו להופיע באריאל.
נכון לפברואר 2013 גילם ברגמן את דמותו של מנלאוס בהצגה "איפגניה", פרי עטו של אוריפידס, בבימויו של גדי רול, שמוצגת בתיאטרון באר שבע. כמו כן הוא משתתף בפרויקט "בארץ הגלעד – האודיסיאה של אוליפנט". הפרויקט הציג לראשונה ב-23/22 ביוני 2012. זוהי מעין ביוגרפיה היסטורית של לורנס אוליפנט שדורון תבורי ערך ועיבד ביחד עם אמן הווידאו-ארט יוחאי אברהמי במשך ארבע שנים. זהו מיצג שאורכו תריסר שעות, המחולק בהשראת האודיסיאה ל-24 חלקים, ומציג היבטים שונים של הקולוניאליזם הבריטי. בנוסף לכך הוא השתתף בפרויקט הבינלאומי של אופירה הניג "זוז, אתה מסתיר לי את השמש", שהציג במדינות שונות בעולם.
ב-2015 גילם ברגמן את בריק במחזה "חתולה על גג פח לוהט" בתיאטרון בית לסין וב-2016 גילם באותו תיאטרון את הגבר המסתורי/תומי/המוות במחזה "אהבת מוות". ב-2017 שיחק במחזה "הים הכחול העמוק" בתיאטרון בית לסין.
משחק
תיאטרון בית ליסין
תיאטרון באר שבע
תיאטרון אנסמבל הרצליה
תיאטרון חיפה
תיאטרון הספרייה
הפקות עצמאיות
קישורים חיצוניים
ראיונות עם ברגמן
באטמן: מות המשפחה
מות המשפחה (באנגלית: Death of the Family) הוא אירוע קרוסאובר ביקום DC שפורסם בחוברות הקומיקס באטמן בידי חברת DC קומיקס בין אוקטובר 2012 לפברואר 2013 למשך 5 חוברות בהרצת באטמן ו-18 חוברות קשורות. את הסיפור כתבו בין היתר סקוט סניידר, סקוט לובדל וגייל סימון, באיורם של אמנים כגרג קאפולו.
עלילת הסיפור עוסקת בחזרתו של הג'וקר ליקום DC לאחר היעלמות ממושכת, ונקמתו במשפחת העטלף ובבאטמן. שם האירוע הוא מחווה לקשת סיפור בה היה מעורב הג'וקר, "מוות במשפחה". האירוע נכתב לא רק בחוברות באטמן אלא גם בחוברות באטגירל, באטמן ורובין, קאטוומן, קומיקס בלשי, נייטווינג, הברדס האדום ופורעי החוק, קאטוומן, יחידת המתאבדים והטיטאנים הצעירים.
היסטוריה פרסומית
חזרתו של הג'וקר פורסמה בתחילת יולי 2012. האירוע עצמו התפרש על כל חוברות משפחת העטלף, וגרם לקרוסאובר בין חוברות "הברדס האדום ופורעי החוק" לבין "הטיטאנים הצעירים" המתמקד ברובינים ג'ייסון טוד וטים דרייק. בתערוכת הקומיקס והבידור בשיקגו 2014, כותב סדרת באטמן הראשית ומפקח החוברות הקשורות סקוט סניידר ציין כי עלילה זו היא חלק ראשון בעלילת הג'וקר שלו. סניידר פרסם את ההמשך, "באטמן: סוף המשחק", בסוף 2014.
רקע
לאחר אירועי "פלאשפוינט" ושכתוב יקום DC, הג'וקר הופיע לראשונה כאשר נכלא בידי באטמן בארקהם אסיילום. למעשה הייתה זו תוכנית להיפגש עם הנבל "יוצר הבובות", שהסיר מהג'וקר את פניו כבקשתו ותלה אותן בתאו. הוא ברח מארקהם, ולא נראה ביקום DC במשך שנה. הוא חזר כעבור שנה, כאשר השקיף על בניין משטרת גות'אם סיטי.
עלילה ראשית
על מנת להראות את חזרתו לעיר, הג'וקר תוקף את בניין משטרת גות'אם והורג 19 שוטרים. הוא מפיץ אזהרה טלוויזיונית באמצעות בנו של קורבנו הראשון, כי הוא עומד להרוג את ראש העיר האדי בערב זה. השוטרים שהוצבו להגן על האדי נהרגו בידי שילוב חומרים כימיים, אך האדי שרד. חקירתו של באטמן הובילה אותו למפעל אייס כימיקלים, שם הג'וקר הושחת ונוצר, ונתקל באדם המחופש לברדס האדום. הוא נזרק לבור כימיקלים ריק בידי הברדס האדום, שחשף את עצמו כהארלי קווין. הארלי הזהירה את באטמן שהג'וקר השתנה, הוא ברח מהבור לפני שהתמלא ובמקום אחר, הג'וקר תקף את אלפרד פניוורת'.
לאחר שגילה על חטיפתו של אלפרד, באטמן מסיק כי הקורבן הבא של הג'וקר הוא המפקח ג'יימס גורדון. הוא מציל את גורדון לאחר שהורעל בידי הג'וקר, ומגיע למאגר גות'אם, שם נאבק בג'וקר לראשונה. הג'וקר מגלה כי הוא שיחזר את מפגשם, פוצץ את המאגר, ובכך הרג חפים מפשע ופצע את נייטווינג. הג'וקר כולא את באטמן, מתחיל בתוכניתו להרוג את משפחת העטלף כדי לפגוע בו וטוען שהוא יודע את זהויותיהם הסודיות. בסיפור השני, הג'וקר מזמין את הפינגווין לאירוע בארקהם אסיילום.
באטמן בורח ותוקף את הג'וקר, שמנטרל אותו ובורח. באטמן נמצא בידי משפחת העטלף - דיק גרייסון/נייטווינג, ג'ייסון טוד/הברדס האדום, טיים דרייק/רובין האדום, דמיאן ויין/רובין וברברה גורדון/באטגירל - ונלקח למערת העטלף, שם הוא מתוודה שמצא כרטיס ג'וקר במערה. למרות שדחה את האפשרות שהג'וקר איתר אותם, משפחת העטלף חוששת מכך ומאשימה את באטמן. לאחר שהתאושש באטמן חקר את שומרי ארקהם, שהודיעו לו כי הג'וקר מחכה לו. בסיפור השני, הג'וקר משתלט על ארקהם ונפגש עם איש החידות הכלוא.
לאחר שפגש את מיסטר פריז, הדחליל ופני חימר, באטמן מוצא את הג'וקר עם איש החידות, הפינגווין ודו-פרצוף. הג'וקר מראה לו סרטון וידאו המציג את משפחת העטלף, ואומר לבאטמן כי יצטרך לשבת על "כס המלכות" שלו על מנת להציל את חייהם. הוא מתחשמל, ומתעלף. בסיפור השני, דו-פרצוף דורש לעזור במותו של באטמן, אך נכלא יחד עם הפינגווין ואיש החידות.
מאוחר יותר במערות המובילות למערת העטלף, הג'וקר מקיים ארוחת ערב מדומה. באטמן ומשפחת העטלף נלכדו, נכפתו, נחבשו בפניהם ונשפך עליהם בנזין. אלפרד שטוף המוח משרת אותם עם מגש המכיל לכאורה את פניהם הכרותות. כאשר הג'וקר מאיים להציתם, באטמן בורח, מפעיל את הלהבות אך מפוצץ חור בתקרת המערה ומציף אותה. כאשר באטמן משחרר אותם והם מורידים את תחבושותיהם, הם מגלים כי פניהם לא נכרתו. באטמן רדף אחר הג'וקר עד לקצה תהום, שם הג'וקר התאבד לכאורה בקפיצה כאשר באטמן שיקר לו כי הוא יודע את זהותו הסודית. באטמן מגלה כי הג'וקר רימה גם אותו לחשוב כי הוא יודע את זהויותיהם של משפחת העטלף, אשר נלחמו אחד בשני בהשפעת גז הג'וקר עד שההשפעה בוטלה. מאוחר יותר באחוזת ויין, באטמן אומר לאלפרד כי לאחר שמצא כרטיס ג'וקר במערת העטלף, הוא התעמת עם הג'וקר בארקהם כברוס ויין וגילה כי הג'וקר לא יודע עליו ועל מערת העטלף.
באטגירל
כחלק מתוכניתו של הג'וקר, אמה של באטגירל הותקפה בביתה בידי אנשיו ונחטפה. באטגירל מקבלת שיחת טלפון ככל הנראה מהג'וקר, שמזהיר אותה כי שלח גם אחריה תוקפים; היא מביסה את אנשיו, והמתקשר מגלה כי הוא יודע את זהותה הסודית. באטגירל מוצאת את הג'וקר מחזיק את אמה באולם באולינג, שבו כל האנשים נהרגו. לאחר קרב נגד הג'וקר, באטגירל מגלה כי המתקשר הוא אחיה הפסיכופת ג'יימס, שהוביל אותה לג'וקר על מנת להציל את אמם. הג'וקר מציג בפני באטגירל את אצבעה הקטועה של אמם, ומבקש ממנה בהומור להינשא לו לפני שברח. באטגירל החליטה להתעלם מחוקיו של באטמן וללכת להרוג את הג'וקר. היא מאתרת אותו בכנסייה מלווה באנשיו ובכומר, על מנת להינשא לה, וגורם לג'יימס להגיע. לאחר חתונה הומוריסטית הג'וקר מנסה לקטוע את גפיה של באטגירל, כשלפתע ג'יימס מגיע על מנת לשחרר את אמם ומאפשר לבאטגירל להילחם באנשיו של הג'וקר. ג'יימס בגד בבאטגירל ועילף אותה, וגילה כי סחר בה תמורת אמם.
באטמן ורובין
דמיאן, בנו של באטמן הידוע כרובין, מתעלם מהוראותיו של אביו להישאר במערת העטלף ויוצא לחקור את חטיפתו של אלפרד. חקירתו הובילה אותו לגן החיות של גות'אם, שם הוא נלכד בידי הג'וקר, שהאשים אותו ואת משפחת העטלף כ"מעמסה" שהורידה מערכו של באטמן. הוא מציג בפני דמיאן את באטמן המאופר כג'וקר, ואומר כי עליו להורגו. דמיאן מסרב ובוחר למות, אך הג'וקר הורג את באטמן. הוא מגלה כי באטמן היה מתחזה, ומעלף את דמיאן עם גז.
קאטוומן
קאטוומן הושכרה בידי מעסיק מסתורי לגנוב כלי שחמט גדולים, וגנבה כלי שהכיל בתוכו אדם חי לפני שהתפוצץ. היא הצילה יתום צעיר שנלכד באחד מן הכלים, והתעמתה עם הג'וקר שהתגלה כמעסיקה. הג'וקר תוקף אותה שוב ושוב, ומאשים אותה בכך שבאטמן נאלץ להצילה ומנסה לשכנע אותה לשבור את לבו על מנת שיעשה למרוכז יותר לפני שהם נפרדים.
קומיקס בלשים
למרות חיפושיו אחר הג'וקר, באטמן נאלץ להילחם בפני חימר, אשר נשלט בידי פויזן אייבי לחשוב שהוא בעלה על מנת שישמש שומר ראש. באטמן מוציא את פני חימר משליטתה ומבריח אותו לביוב, ובינתיים הג'וקר מאלץ את הפינגווין לעזור לו בתוכניתו. הפינגווין שולח את אחד מאנשיו להחליפו זמנית כראש ארגון הפשע, והוא קורא לעצמו "הקיסר הפינגווין". הוא כורת ברית עם פויזן אייבי, המותקפת בידי פני חימר המשוחרר. כנופיות פשע רבות קמות בגות'אם בהשפעת הג'וקר, ביניהן "ליגת החיוכים". באטמן מאתר אחד מחברי הכנופיה, ושאר החברים חוזרים למנהיגם הקובע כי עבודתם רק החלה. בינתיים, הקיסר הפינגווין משתלט על העולם התחתון בגות'אם, הורג את יריביו ומאשים את הג'וקר במותם.
נייטווינג
הג'וקר הורג ליצן בקרקס בו הופיע בעבר נייטווינג, ומוציא את מאהבתו לשעבר של נייטווינג מכלא בלאקגייט. במהלך חקירת מותו של הליצן, נייטווינג נתקל במאהבתו לשעבר, ששונתה בידי הג'וקר והולבשה בתלבושת נייטווינג מאולתרת. היא נהרגת לאחר קרב קצר, כאשר רעל הג'וקר דוחה את גופה. נייטווינג מוצא הודעה בגופתה, המזמינה אותו ל"מסיבה" בקרקס בו הופיע. בקרקס נייטווינג ניצב מול גופות חברי הקרקס המתים, כשלפתע כולם מתעוררים לחיים, תוקפים את נייטווינג בהשפעת רעל הג'וקר ומעלפים אותו.
הברדס האדום ופורעי החוק
הג'וקר מסמם את מאהבתו של הברדס האדום, ומזמין משטרה לדירתו. הברדס האדום ברח והלך להזהיר את באטמן, אך עולף בידי הג'וקר. כשהתעורר הג'וקר הראה לו פריטים מעברו, דוגמת הקליע שנורה באביו וכיצד מצא את גופתה של אמו, ברמיזה שהוא יודע את זהותו האמיתית. הברדס האדום נופל במלכודת, ונוחת בבור לצד רובין האדום. חבריו של הברדס האדום, ארסנל וסטארפייר, נוסעים לגות'אם על מנת לחלץ אותו ונתקלים בקבוצת טיטאנים הצעירים. ביחד הם מרפאים אזרחים שהודבקו ברעל הג'וקר, אך לא הצליחו לחלץ את חבריהם. הגעתם של הטיטאנים הצעירים וסיפורו של רובין האדום מתוארים בחוברות הטיטאנים.
יחידת המתאבדים
כאשר יחידת המתאבדים משתתפים בהלווייתו המדומת של דדשוט, גשם רעל הג'וקר מתחיל לרדת והארלי קווין היחידה שלא מתעלפת. הג'וקר מופיע ואומר לה שעליה לעזור לו בתוכניתו נגד באטמן מאיים עליה וחוטף אותה, והא מופיעה איתו למפעל אייס כימיקלים שהם היא מתלבשת כברדס האדום ותוקפת את באטמן. כאשר הארלי חזרה, הג'וקר תקף אותה וניסה לזרוק אותה לחומצה. הג'וקר מביס את הארלי וכובל אותה בחדר מלא בגופות רקובות הלבושות כמותה, וקובע כי היא לא הארלי קווין הראשונה ולא האחרונה. הוא עזב ואמר כי יחליט אם יהרוג אותה או לא, וכאשר חזר גילה שהיא ברחה וחזרה אל קבוצתה.
הטיטאנים הצעירים
הטיטאנים נוסעים לגות'אם על מנת לחלץ את רובין האדום, וחוקרים בעצתה של באטגירל זירות פשע קודמות של הג'וקר. כאשר קיד פלאש רץ בבניין דירות, הוא מפעיל תרכובת כימית של הג'וקר, שעולה לאוויר ומרססת אזרחים בגז הג'וקר. בעוד הטיטאנים הודפים את האזרחים, סטארפייר וארסנל מגיעים לעזור. בינתיים, הברדס האדום ורובין האדום מנסים לברוח ביחד. כאשר הברדס האדום יורה בג'וקר, הוא מתגלה ככפיל והיריות משחררות גז אשר מעלף אותם.
קוקו ביץ'
קוקו ביץ' (באנגלית: Cocoa Beach) היא עיר במחוז ברווארד בפלורידה שבארצות הברית. אוכלוסיית העיר מנתה 11,539 תושבים במפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך בשנת 2018.
היסטוריה
ההתיישבות הלא-ילידית הראשונה באזור הייתה על ידי משפחה של עבדים משוחררים לאחר מלחמת האזרחים האמריקאית. ב-1888, קבוצה של גברים מקקאו קנתה את השטח, שלא פותח עד שנקנה ב-1923 על ידי גאס אדוארדס, פרקליט העירייה של קוקו. הוא הפסיק לעסוק בעריכת דין כדי להקדיש את כל מאמציו לפיתוח האזור.
העיירה קוקו ביץ' הוקמה ב-5 ביוני 1925. גאס סי אדוארדס נבחר כראש העיר ושימש כנציב יחד עם ג'יי הייסטן.
בשנת 1939 היו בעיר 49 תושבים.
ב-29 ביוני 1957 הפכה קוקו ביץ' לעיר.
לאחר שתוכנית אפולו של נאס"א הגיעה לסיומה, ולפני שהחלה תוכנית מעבורת חלל, פוטרו עובדים רבים בעיר. ב-1975, עמד אחוז האבטלה בעיר על 14.3%. משפחות רבות איבדו את מקום עבודתן וחלקם אף עזבו את העיר.
פרס נבולה של שנת 2010 ניתן בעיר.
בשנת 2016, האחוזה הגדולה ביותר בעיר נהרסה בשריפה. היא נבנתה על החוף על ידי אל נוהארט ב-1975 והכילה  של שטח מגורים, חדרי שינה ו-12 חדרי רחצה. שוויה הוערך בכמה מיליוני דולרים.
גאוגרפיה
לפי הלשכה למפקד האוכלוסין של ארצות הברית, לעיר שטח כולל של. מתוכם הם קרקע ו- (67.49%) הוא מים. גובלת בעיר בצפון היא קייפ קנוורל. בדרום נמצא חוף סהר. במזרח נמצא האוקיינוס האטלנטי ( של חוף הים). במערב נמצא נהר הבננה.
אקלים
לקקאו ביץ' יש אקלים סובטרופי גשום.
דמוגרפיה
נכון למפקד האוכלוסין של שנת 2010, היו בעיר 11,231 נפשות. ב-2017 היו בעיר 11,733 נפשות. צפיפות האוכלוסין הייתה 2,552.1 תושבים למייל רבוע (985.5 לקמ"ר). היו 8,709 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 1,780.6 לקילומטר רבוע (687.6 לקמ"ר). ההרכב הגזעי של העיר היה 96.64% לבנים, 0.62% שחורים, 0.22% ילידים אמריקאים, 1.07% אסייתים, 0.06% תושבי האי השקט, 0.30% מגזעים אחרים ו-1.08% משני גזעים או יותר. היספנים ולטינים היו 2.52% מהאוכלוסייה.
תיירות
בשנת 2015 עסקים בעיר גבו 5.6 מיליון דולר מס תיירות, למעלה ממחצית ממס התיירים שנגבה במחוז ויותר מכל עירייה אחרת, 1.4 מיליון דולר.
שפה
השפה העיקרית המדוברת בחוף קקאו היא אנגלית, כאשר רק 9.8% מהאוכלוסייה דוברים שפות שאינן אנגלית בבית.
וארושלד
וארושלד (בהונגרית: Városlőd) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בוארושלד מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו ביישוב 1,454 תושבים, ובשנת 2019 מספר התושבים עמד על 1,258.
יהודי וארושלד
בוארושלד חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
יחסי נפאל–שווייץ
יחסי נפאל–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה
בין הרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים המסבים לשווייץ כבוד.
מאז שנות החמישים של המאה העשרים בין שתי המדינות התקיימה שותפות קרובה במגזר ההתפתחות של נפאל. שווייץ ונפאל כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים הרשמיים בשנת 1956.
לאחר לחצים מצד עמותות שווייצריות שפעלו בנפאל, שיתופי הפעולה למען האצת ההתפתחות של נפאל החלו באופן רשמי לאחר חתימה על הסכם דו-צדדי המכסה את תחום שיתוף הפעולה הטכנולוגי בין שתי המדינות. מאז שנת 1963 נפאל מהווה מדינה מועדפת של שווייץ לשיתוף פעולה להאצת ההתפתחות.
שווייץ שלחה סיוע הומניטרי לנפאל פעמים רבות לאחר אסונות טבע במדינה.
יחסים כלכליים
היחסים הכלכליים והמסחריים שבין נפאל לשווייץ אינם יחסים אינטנסיביים מאוד, וההשקעות השווייצריות הישירות בנפאל הן השקעות מזעריות.
ב-2016 חברות שווייצריות ייצאו טובין בסך 38.3 מיליון דולר אמריקאי לנפאל, בעיקר מכוניות, מוצרי פרמצבטיקה וציוד אלקטרוני. הייבוא השווייצרי מנפאל בשנת 2016 הסתכם ב-1.63 מיליון דולר אמנריקאי וכלל בעיקר טקסטיל וביגוד.
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1938
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1938, הייתה האליפות האזורית הראשונה שאורגנה על ידי פיב"א. האליפות נערכה ברומא, איטליה בין ה-12 באוקטובר ל-16 באוקטובר 1938.
נבחרת איטליה זכתה באליפות.
דירוג סופי
דירוג הזוכות נקבע בהתאם להפרשי סלים במשחקים בין שלוש הקבוצות.
מצר הרברט
מצר הרברט (באנגלית: Herbert Sound) הוא מצר ים בארכיפלג ג'יימס רוס, שלמול חופי חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
ראשיתו של המצר בין כף לכמן, וראש קלטי שמצפון-מערב, וקצהו בנקודת פולס איילנד שמדרום-מזרח.
המצר מפריד בין האי וגה והאי ג'יימס רוס; ומחבר את ערוץ הנסיך גוסטב עם מפרץ ארבוס וטרור.
גילוי המצר ומקור שמו
ב־6 בינואר 1843 קפטן ג'יימס קלארק רוס גילה מפרץ רחב מזרחית למצר.
רוס קרא למפרץ "מפרץ סידני הרברט" (Sidney Herbert Bay) על שם סידני הרברט, באותה עת המזכיר הראשון לאדמירליות.
המצר עצמו התגלה ומופה לראשונה על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של אוטו נורדנשלד.
נורדנשלד, שמיפה גם את המפרץ הסמוך, קרא למצר "מצר סידני הרברט" (Sidney Herbert Sound).
אזור המפרץ שגילה רוס קרוי היום "מפרץ ארבוס וטרור".
לקריאה נוספת
• GOUIRIC-CAVALLI, SOLEDAD, et al, THE FIRST RECORD OF THE CHIMAEROID GENUS EDAPHODON (CHONDRICHTHYES, HOLOCEPHALI) FROM ANTARCTICA (SNOW HILL ISLAND FORMATION, LATE CRETACEOUS, JAMES ROSS ISLAND), Journal of Vertebrate Paleontology, vol. 35, no. 5, 2015, pp. 1–12., https://www.jstor.org/stable/24524131. Accessed 26 Apr. 2021
• Reece, A. (1950), The Ice of Crown Prince Gustav Channel, Graham Land, Antarctica, Journal of Glaciology, 1(8), 404-409. https://doi:10.3189/S0022143000012703
• KELLNER, ALEXANDER W.A., RODRIGUES, TAISSA, COSTA, FABIANA R., WEINSCHÜTZ, LUIZ C., FIGUEIREDO, RODRIGO G., SOUZA, GEOVANE A. DE, BRUM, ARTHUR S., ELEUTÉRIO, LÚCIA H.S., MUELLER, CARSTEN W., & SAYÃO, JULIANA M.. (2019), Pterodactyloid pterosaur bones from Cretaceous deposits of the Antarctic Peninsula, Anais da Academia Brasileira de Ciências, 91(Suppl. 2), e20191300. Epub December 02, 2019. https://doi.org/10.1590/0001-3765201920191300
• Pirrie, D. (1994), Petrography and provenance of the Marambio Group, Vega Island, Antarctica, Antarctic Science, 6(4), 517-527. https://doi:10.1017/S0954102094000775
שיטת השחרור הרגשי
שיטת השחרור הרגשי (באנגלית: Emotional Freedom Technique - EFT) היא שיטת רפואה אלטרנטיבית פסאודו-מדעית שפותחה בשנות ה-80 בארצות הברית. השיטה מסתמכת על אזכורים ברפואה הסינית אודות "חסימות אנרגטיות" כסיבה למחלות ולבעיות, בשילוב עם שיטות פסבדו-מדעיות מערביות נוספות. בשיטת השחרור הרגשי המטופל מתופף באצבעותיו על נקודות בגופו שבהן עוברים לכאורה המרידיאנים, תוך אמירה מילולית המתארת את הבעיה, על מנת "לשחרר את זרימת האנרגיה" בגופו. קיימות מספר שיטות טיפול אלטרנטיביות המתייחסות למרידיאנים או "זרימת אנרגיה", אולם מעולם לא הוכח קיומם של ערוצי אנרגיה כאלה, ולא הוגדר טבעה של אותה אנרגיה לכאורה.
שתי סקירות מדעיות עדכניות העלו כי שיטת השחרור הרגשי יעילה באותה מידה כמו טיפול פלצבו. הסקירה הראשונה הזהירה מטפלים מפני שימוש בשיטה וקראה להם ליידע את הציבור אודות חוסר יעילותה. הסקירה השנייה הבהירה כי הממצאים המדעיים שנאספו עד כה מעלים בבירור כי השיטה חסרת תועלת ואין צורך במחקר נוסף בנושא.
תיאור השיטה
הוגי השחרור הרגשי הניחו כי כל הבעיות בגוף האדם - המחלות והתסמינים הגופניים והנפשיים - נובעות מחסימות בזרימה האנרגטית דרך המרידיאנים בגוף. מטרת השיטה היא לשחרור חסימות אלו ולהפחית את רמות החרדה והמתח. העוסקים בשיטה מציעים את השימוש בה למגוון רחב של מצבים, ביניהם פוסט-טראומה, כעסים, הפרעות אכילה (בולמיה ואנורקסיה), חרדות ופוביות, כאבים כרוניים, תסמינים פסיכוסומטיים, קשיים בשינה, מחסומים רגשיים, התנהגויות אובססיביות, ועוד. חלק מהטיפול מוקדש ללימוד טיפול עצמי על ידי המטופל.
האנרגיות בגוף
על פי הרפואה המזרח-אסיאתית, גוף האדם מתקיים תמיד בין ההרמוניה לדיסהרמוניה של אנרגיית הצ'י; כשהאיזון במערכת האנרגטית מתערער ונוצרות חסימות בזרימת האנרגיה לאורך המרידאנים, בא הדבר לידי ביטוי בצורת מחלות ובעיות גופניות או נפשיות. שיטות הטיפול המזרחיות המוכרות, כגון טאי צ'י, אקופונקטורה, צ'י קונג, ורייקי, מוגדרות כיום בתחום הרפואה המשלימה האנרגטית, ופועלות גם הן לשחרר ולשפר את זרימת האנרגיה. לעומתן, EFT מוגדרת בתחום הפסיכו-אנרגטי, שבה יש לשחרר את החסימות האנרגטיות וכן את החסמים הנפשיים והגופניים של המטופל.
אופן הטיפול
EFT מתבססת על האמונות הקיימות ברפואה הסינית לגבי מיקומם של המרידיאנים ושל נתיבי זרימת האנרגיה. המטופל, בהדרכת המטפל, מתופף באמצעות אצבעותיו על מיקומי המרידיאנים בגופו. עוצמת התיפוף ומהירותו משתנות לפי המטופל ואופי הבעיה שמצריכה פתרון. התיפוף נעשה תוך כדי אמירה של משפטים שמתארים את הבעיה וגורמים למטופל להתמקד ולהתרכז בה. ההתמקדות של המטופל בבעיה נועדה להביא להקלה ורגיעה. על פי השיטה, בסופו של התהליך אמורה להשתפר זרימת האנרגיה לאורך המרידיאנים, ומצבו של המטופל משתפר בהדרגה.
טכניקת אקופרסורה טאפאס מהווה דוגמה לטיפול מסוג זה.
נדולה
נדולה (באנגלית: Ndola), היא העיר השנייה בגודלה בזמביה מבחינת פיתוח התשתיות לאחר לוסקה (עיר הבירה) והשלישית מבחינת גודל האוכלוסייה, עם אוכלוסייה של 495,802 ( נכון ל־2021 ), לאחר לוסקה וקיטווה. העיר היא המרכז התעשייתי והמסחרי של אזור חגורת הנחושת, אזור מכרות הנחושת של זמביה, ובירת מחוז קופרבלט. העיר שוכנת 10 קילומרים מהגבול בין זמביה והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בעיר נמצא האצטדיון המודרני הראשון של זמביה, אצטדיון לוי מוונוואסה. המקומיים, מכנים את העיר בשם העיר הידידותית.
היסטוריה
האזור בו נמצאת נדולה היה אזור בו חיו בעבר אנשי שבט למבה בראשות הצ'יף הבכיר צ'יבלה, במאה ה-17, שהיגרו לאזור מקונגו. השם נדולה נגזר משם הנהר שמקורו בגבעות קלוקו ומתנקז לנהר קאפובו.
נדולה נוסדה בשנת 1904, על ידי ג'ון אדוארד "צ'יריפולה" סטפנסון שישה חודשים בלבד לאחר ליווינגסטון. נדולה היא התחנה השנייה העתיקה ביותר בתקופה הקולוניאלית של זמביה. נדולה הייתה בתחילה בומה ותחנת מסחר, שהיוו את ראשיתה כמרכז מנהלי ומסחרי.
קו הרכבת הראשי של רודזיה הגיע לעיר בשנת 1907, וסיפק שירותי נוסעים עד לדרום בולוואיו, עם קישור לקייפטאון שבדרום אפריקה. הקו הוארך לדרום קונגו ומשם בסופו של דבר התחבר למסילת בנגואלה שהגיעה לנמל לוביטו שבאנגולה הנמצא לחוף האוקיינוס האטלנטי. על מסילה זו עבר חלק ניכר מיצוא הנחושת של זמביה במשך שנים רבות. תחנת הרכבת של נדולה הפכה את העיר למרכז ההפצה והיצוא של זמביה.
לפני שנבנתה רשת הכבישים בשנות השלושים, מסלול הובלת הסחורות מנדולה עד קפאללה התבצע על נהר לואפולה, על גבי סירות ומשם לנהר צ'מבשי. זה היה נתיב הסחר העיקרי של אזור הצפון.
מורשת
בעבר נדולה הייתה המרכז התעשייתי הגדול ביותר של זמביה, בין המפעלים הגדולים שהיו בה היו: מפעל הרכבת הרכבים של לנדרובר, מפעל ייצור צמיגי דאנלופ, חברת ג'ונסון אנד ג'ונסון ויוניליוור. כלכלת נדולה התכווצה משמעותית בין השנים 1980 ל־2000. מפעלי החברות הגדולות נסגרו, נעלמו ומבני התעשייה נשארו כ"פילים לבנים" בלתי מאוכלוסים. נדולה עדיין לא החזירה לעצמה את התהילה הכלכלית של הימים שלפני 1980.
אוכלוסייה
בין השנים 2000–2010 אוכלוסיית העיר צמחה ב־1.88%. נכון לשנת 2015 הצפיפות בעיר הייתה 520.8 נפש לקילומטר רבוע.
גאוגרפיה
נדולה ממוקמת בחלק הצפוני של זמביה, כ־10 קילומטרים מדרום לגבול עם הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. היא מהווה את המרכז הניהולי של אזור כריית הנחושת בקופרבלט (חגורת הנחושת). היא בנויה בגובה של כ־1,304 מטרים מעל פני הים.
זיקוק נחושת ונפט
אין מכרות בנדולה עצמה, אבל המכרה הפתוח בבוואנה מקובווה נמצא כ־10 קילומטרים דרומית מזרחית למרכז העיר. בעבר הובאו נחושת ומתכות יקרות ממקומות אחרים בחגורת הנחושת לעיבוד בבתי זיקוק הנחושת והמתכות היקרות שהיו בנדולה. ייצוא הנחושת היווה 70–80 אחוזים מרווחי הייצוא של זמביה, על כן העיר חשובה מאוד לכלכלת המדינה.
בית הזיקוק לנפט הנמצא בנדולה מספק נפט מזוקק לכל המדינה. הוא הוקם מחדש בשנת 2001 לאחר שנפגע קשות משרפה בשנת 1999. חברת GL Africa Energy, באמצעות חברת הבת Ndola Energy Company Limited, מספקת חשמל בהספק של 105MW לרשת הלאומית של זמביה. כוח החשמל מופק מנפט כבד המסופק על ידי בית הזיקוק אינדיני נפט - The Indeni Petroleum refinery.
צינור הנפט מדאר א-סלאם (צינור טזאמה) מסתיים בבית הזיקוק שבעיר.
מחצבת אבן גיר
בנדולה נמצאות עתודות אבן גיר עצומות הנחשבות להומוגניות מסוגן בעולם. החציבה ועיבוד אבן הגיר מהווים אפוא חלק מהמרכיבים של כלכלת נדולה כמו שהנחושת בשאר חלקי המדינה, הגיר והסיד הם מרכיבים מרכזיים בייצור מלט; לייצור 100 קילוגרמים מלט מפעל המלט צריך 80 קילוגרמים גיר/סיד.
בין השנים 1974 ל־2009 סיפקה נדולה מעל 50% מהמלט של זמביה ממפעל הממוקם כ־5 קילומטרים דרומית מזרחית ממרכז העיר. המפעל נקרא מלט צ'ילנגה. מלט צ'ילנגה ניהלה שני מפעלים בזמביה: אחד נבנה בשנת 1949 בצ'ילנגה (מכאן שם חברת האם) והשני נבנה בשנת 1969 בנדולה. בשנת 2008, חברת האחזקות החדשה, זמביה מלט Lafarge, השלימה בנייתו של מפעל חדש Chilanga המפיק כמות כפולה מנפח הייצור של המפעל הישן בנדולה. באמצע 2009, המפעל החדש המשיך לצבור תאוצה לקראת כושר הייצור המלא שלו, עם זאת המפעל הישן בנדולה נותר שחקן משמעותי בתעשיית המלט באזור. השילוב של מרבצי הגיר העצומים ותשתיות התחבורה הקיימות שעוברות דרך נדולה שמרו על העיר כיעד אטרקטיבי להשקעה בייצור מלט ופעילויות נלוות.
מפעל עיבוד חשוב נוסף המבוסס על אבן גיר באזור הוא "נדולה ליים". נדולה ליים ממוקמת ליד שני מפעלי ייצור המלט. הוא מספק לתעשיית הכרייה כמו גם לחקלאים הדורשים סיד חקלאי. חברת Ndola Lime נמצאת בבעלותה המלאה של ZCCM Investment Holdings, חברת אחזקות ממשלתית באמצעותה שומרת ממשלת זמביה את האינטרס הפעיל שלה, בכרייה במדינה ובתעשייה הכבדה הקשורה לה.
לארבעת מפעלי העיבוד (מפעלי המלט, מפעל הסיד ובוואנה מקובווה ) יש זכויות כרייה על קרקע הממוקמת מסורתית לבני שבט הצ'יוולה. על כן ראש השבט, צ'יף צ'יוולה הוא בעל עניין משמעותי בתעשיות האלה ובכלכלה של נדולה.
חשמל
תחנת הכוח התרמית הנראית על קו הרקיע ליד תחנת הרכבת, נבנתה בכדי להניע את המכרות ובתי הזיקוק, היא הפסיקה לפעול בשנות השישים של המאה ה-20, ברגע שנכנסה לפעולה תחנה חדשה בנדולה. תחנת הכוח החדשה נבנתה בשני שלבים. החלק הראשון נכנס לעבודה בשנת 2013 והתחנה ספקה 55MW והחלק השני הוכנס לעבודה בינואר 2017. תחנת הכוח החדשה מספקת 105MW. תחנת כוח נוספת נבנתה ליד סכר קאריבה שעל גבול זימבבואה. התחנה פועלת מאז 1976, וכוללת ארבעה גנרטורים של 150 מגה-ואט (200,000 כ"ס) כל גנרטור בהספק כולל של 600 מגה -ואט (800 אלף כ"ס); בשנת 2013, הושלמה העבודה להרחבת התחנה תוך הגדלה הקיבולת ב־360 מגה-ואט נוספים (480,000 כ"ס) לכדי 960 מגה-ואט (1,290,000 כ"ס) בשלב זה נוספו שני גנרטרים נוספים של 180MW כל אחד.
החברה המצרית אלסווידי אלקטריק הצטרפה לקונסורציום של חברות מקומיות בראשות ZESCO Ltd (רשות אספקת החשמל בזמביה), והקימה מפעל לייצור שנאים ומפעל ייצור מדי חשמל בזמביה בשנת 2008. שני המתקנים הללו ממוקמים כ־5 קילומטרים דרומית למרכז העיר נדולה.
אַקלִים
בנדולה מתקיים אקלים סובטרופי לח, כלומר אקלים חם וממוזג. בחורף, יש פחות גשמים מאשר בקיץ. האקלים מסווג כ- Cwa על ידי מערכת קופן-גייגר. כמות המשקעים נעה בסביבות 1,131 מילימטרים בשנה.
העונה הרטובה מעוננת, העונה היבשה סוערת ובעיקר בהירה, והיא חמימה כל השנה. במהלך השנה, הטמפרטורה בדרך כלל נעה בין 9°C ל 34°C והיא לעיתים רחוקות מתחת ל־7°C או מעל 37°C.
העונה החמה נמשכת חודשיים, מה-14 בספטמבר ועד ה-12 בנובמבר, כשהטמפרטורה הגבוהה היומית הממוצעת היא מעל 32°C.
העונה הקרירה נמשכת כ-7 חודשים, מה-22 בדצמבר ועד ה-30 ביולי, כשהטמפרטורה הגבוהה היומית הממוצעת היא מתחת ל-26°C.
יום רטוב הוא יום עם לפחות 1.00 מילימטרים של משקעים. הסיכוי לימים רטובים בנדולה משתנה באופן משמעותי מאוד לאורך כל השנה.
העונה הרטובה נמשכת כ-4 חודשים, מה-18 בנובמבר עד ה-24 במרץ, עם סיכוי גדול מ־40% ליום נתון להיות יום רטוב. הסיכוי ליום רטוב מגיע לשיא של 80% ב־21 בינואר.
העונה היבשה נמשכת קרוב ל-8 חודשים, מה-24 במרץ עד ה-18 בנובמבר. הסיכוי הקטן ביותר ליום רטוב הוא 0% ב־19 ביוני.
תחבורה
בנדולה עובר קו מסילת הרכבת של רכבת זמביה. קו המקיים שירותי נוסעים ומטענים בין קיטווה וליווינגסטון דרך קבווה ולוסקה. מנדולה מסתעפים קווי רכבת נוספים למטענים המגיעים לעיירות באזור חגורת הנחושת כמו גם לעיר לובומבאשי שבהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
מסחר
בנדולה נמצא אחד העיתונים הלאומיים הגדולים במדינה, טיים זמביה Times of Zambia, כמו גם בית הדפוס של זמביה בשם Printpak. העיתון ובית הדפוס פועלים תחת חברה אחת בשם TimesPrintpak. בית הדפוס של הכנסייה הקתולית, Mission Press, גם הוא ממוקם גם בנדולה.
המטה של תאגיד שירותי הדואר של בזמביה (זמפוסט) והאצטדיון האולטרה מודרני של זמביה נמצאים בנדולה ( אצטדיון Mwanawasa לוי ). באצטדיון מתקיימים אירועי ספורט בינלאומיים שזמביה מארחת.
בנדולה נמצא הסניף המרכזי והיחיד בזמביה של הבנק המרכזי במדינה, בנק זמביה. לכל בנקים הגדולים בזמביה יש לפחות סניף אחד בנדולה. לקבוצת הביטוח הגדולה בזמביה, ZSIC (מבוטא "zeesk"), יש הרבה נכסים מסחריים בעיר.
ספורט ופנאי
כמו ערים רבות שבאזור חגורת הנחושת (קופרבלט), הספורט וחיי בילוי של נדולה נתמכו על ידי תאגידי הכרייה שבאזור. עם התפרקות תאגיד הכרייה זמביה המאוחדת-מכרות נחושת בע"מ (ZCCM). מתקני ספורט ובילוי רבים הידרדרו במהירות. עם זאת, מקומות ספורט משמעותיים שרדו והמשיכו להתקיים כמו מועדון הטניס של נדולה, בריכת השחייה של נדולה (ציבורית), אזור קניני Kanini הנמצא כ־3 קילומטרים ממרכז העיר הכולל מספר מועדוני ספורט ושדות משחקים כמו מועדון הגולף, מועדון הכדורגל של נדולה, מועדון הרוגבי ואחרים. בערך 10 קילומטרים צפונית-מערבית למרכז העיר, יש מסלול מרוצי מכוניות פופולרי בקרב חובבי הספורט המוטורי. בעיר מספר פארקים ירוקים לבילוי הנהנים מרמת תחזוקה בסיסית ביותר ופתוחים לקהל הרחב. חשיבות מיוחדת יש לאנדרטה באתר ההתרסקות של דאג המרשלד Dag Hammarskjöld הממוקמת כ־10 קילומטרים מצפון-מערב ממרכז העיר. בצפון מערב העיר, נמצא אצטדיון לוי מוונוואסה עם קיבולת של 50,000 מקומות ישיבה. נדולה היא ביתה של נבחרת הכדורגל הלאומית של זמביה זסקו יונייטד.
חינוך
אוניברסיטת נורת'רייז נוסדה בשנת 2003.
בתי הספר בנדולה מתפלגים כלהלן: 4 בתי ספר יסודיים, 8 בתי ספר תיכונים, 3 בתי ספר מקצועיים, בית ספר לאחיות, בית ספר לרפואה של אזור חגורת הנחושת ובית ספר בינלאומי.
תרבות
בנדולה נמצא מוזיאון אזור חגורת הנחושת, עם אוסף אבני חן ומינרלים מאזור חגורת הנחושת.
אגמים קטנים שנוצרו על ידי סכרים שהוקמו ביובלי הנהרות קאפובו ואיטאווה הזורמים בדרום מזרח העיר, משמשים לשייט ולנופש.
תחנת הכוח התרמית הישנה, הנראית על קו הרקיע ליד תחנת הרכבת, מהווה אטרקציה תיירותית.
מקומות תפילה
מקומות התפילה בעיר, הן בעיקר כנסיות ומקדשים נוצריים ומסגדים מוסלמים.
אליהו פיינשטיין
רבי אליהו הלוי פיינשטיין (מכונה: רֶבּ אֶלֶ'ה פרוז'ינער; ז' בטבת ה'תר"ג, 10 בדצמבר 1842 - כ"ז בתשרי ה'תרפ"ט, 11 באוקטובר 1928) היה רב ליטאי, רבן של ערים שונות ברחבי ליטא, שהתפרסם בעיקר כרבה של עיר רבנותו האחרונה, פרוז'ני.
ביוגרפיה
הזוג נישא בח' בתמוז ה'תר"ך (1860), בשנים הבאות ישב בעירו של חותנו ועסק בהרחבת היקף ידיעותיו בתלמוד הבבלי והירושלמי. הוא עשה לו למנהג עד סוף ימיו, לסיים מדי שנה את שני התלמודים, ובלכתו ברחוב היה משנן משניות בעל פה.
בפסח תרכ"ג (1863) נפטר אביו, והוא התמנה תחתיו כרבה של סטרובין, במשרתו זו החזיק שבע שנים. הוא סירב להצעה לכהן כראב"ד בעיר בריסק לאחר פטירת הרב איסר יהודה מאלין. בשנת תר"ל (1870), עזב הרב יהושע רבינוביץ את רבנות העיר קלצק לטובת רבנות נעשוויז והרב פיינשטיין התמנה במקומו כרבה של קלצק. עם פטירת חמיו בתרל"ג נאלץ למלא את מקומו בקורליץ, עד שנת תרל"ט, אז התמנה כרבה של חסלוביץ וכיהן בה חמש שנים.
באספת הרבנים אחרי פרעות הסופות בנגב, היה המתנגד היחיד לפניית הרבנים לבקשת רחמים מאלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה, כי סבר שפרעות בסדר גודל כזה, בהכרח קיבלו סיוע ארגוני או הסכמה שבשתיקה מהממשל בסנקט פטרבורג, ולכן פנייה לממשל עלולה רק לפגוע במצב היהודים.
בשנת תרמ"ד (1884) עזב הרב ירוחם יהודה ליב פרלמן (לימים "הגדול ממינסק") את רבנות פרוז'ני לטובת רבנות מינסק, והרב פיינשטיין נקרא למלא את מקומו. הוא כיהן בתפקידו זה עד פטירתו בכ"ז בתשרי ה'תרפ"ט, 11 באוקטובר 1928.
ספרו "הליכות אליהו", סודר מכתביו לאחר פטירתו והוא כולל פרשנות וחידושים על משנה תורה לרמב"ם ושו"ת בענייני הלכה. הספר נדפס בשנת תרצ"ב.
משפחתו
הוא השיא את גיסתו, אחות אשתו, פייא גיטל דוידזון, לרב דוד פיינשטיין. בנם היה הרב משה פיינשטיין ונכדם הרב יחיאל מיכל פיינשטיין. גיס נוסף, היה הרב יעקב קנטורוביץ.
קוטלובקה
קוטלובקה (ברוסית: Котловка) הוא ראיון של המחוז הדרום-מערבי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח הראיון הוא 3.944 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 65,992 תושבים (2020).
לתבליט הראיון אופי הררי בולט עם הפרש גובה של עד 25 מטר. שני הנהרות הזורמים לכאן השפיעו רבות על תבליט הראיון. הגדול ביותר הוא קוטלובקה, אורכו 7.5 ק"מ. יובלו השמאלי של נהר קוטלובקה, אורכו 3.5 ק"מ, ששטחי מישור הצפה שלו הם אזורי טבע מוגנים.
אין תחנת מטרו אחת בשטח ראיון קוטלובקה. התחנות הקרובות ביותר הן התחנות נגורנאיה, נחימובסקי פרוספקט, אקדמיצ'סקאיה ופרופסויוזנאיה הממוקמות בראיונים הסמוכים, כמו גם תחנת קרימסקאיה של הטבעת המרכזית של מוסקבה, הממוקמת על הגבול הצפוני של הראיון.
אמנדה ליר
אמנדה ליר (בצרפתית: Amanda Lear; נולדה ב-18 ביוני 1939, סייגון) היא שחקנית, זמרת ודוגמנית צרפתייה.
ביוגרפיה
רוב המקורות מציינות שהיא נולדה ביוני 1939 בסייגון (אז בשליטה של צרפת). לפי תעודת הנישואים הבריטית שלה אביה היה קצין צרפתי (ככל הנראה בעל שורשים בריטים). לאור קונטרה אלט המיוחד של הזמרת קיימת השערה שהיא בעלת שורשים רוסים-אסיאתים. היא נולדה כבן בשם Alain Tapp. כילדה היא גדלה בדרום צרפת ובשווייץ. לפי חלק מהמקורות בשנת 1963 היא עברה ניתוח לשינוי מין. מעשית אין לכך הוכחות חד-משמעיות.
במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 אמנדה ליר הייתה מקורבת לסלבדור דאלי. בשנת 1965 היא התחתנה עם מורגן פול ליר הסקוטי והחליפה שם משפחתה בהתאם. בהמשך היא דגמנה עבור קרל לגרפלד וקוקו שאנל. מספר שנים ליר התגוררה בלונדון החוגגת. באותה תקופה היא ניהלה מערכת יחסים עם בריאן ג'ונס. בשנת 1968 היא לראשונה שיחקה בסרט. שנות ה-70 של המאה ה-20 בהמלצת דייוויד בואי היא התחילה קריירה של זמרת. השירים הראשונות שלה לא זכו להצלחה, אך בהמשך היא קיבלה חוזה ל-6 אלבומים חדשים. שירים שהיא שרה בסגנון דיסקו הגיעו לראש מצעדי הפזמונים באיטליה וגרמניה. אלבום של אמנדה ליד Sweet Revenge קיבל דרגת "זהב" בגרמניה וצרפת תוך מכירת מעל ל-4 מיליון העתקים.
בשנת 1979 היא התחתנה עם בן אצולה צרפתי. סלבדור דאלי היה נגד קשר זה ולכן היחסים בין החברים הוותיקים החלו להתקרר.
במחצית שנות ה-80 של המאה ה-20 אמנדה ליר החלה קריירה מוצלחת בטלוויזיה איטלקית. היא הייתה מנחה של מספר תוכניות טלוויזיה והצטלמה בסדרות טלוויזיה.
בשנת 1984 ליר פרסמה ספר My Life with Dalí על הקשר ארוך שנים עם הצייר. הספר יצא בצרפתית ותורגם לשפות נוספות.
אמנדה ליר המשיכה להוציא שירים חדשים, אך לא הצליחה לשחזר את ההישגים הקודמים.
בשנת 2000 בביתה התרחשה שרפה ובעלה נהרג (באותה עת אמנדה ליר הייתה באיטליה).
גביע סינקפילד 2017
גביע סינקפילד 2017 היא תחרות על בשחמט שנערכה בסנט לואיס שבמיזורי, ארצות הברית בין ה-14 באוגוסט ל-19 באוגוסט 2017. בתחרות, השתתפו עשרה רבי-אמנים, רובם מהשורה הראשונה בעולם, ביניהם סגן אלוף העולם, סרגיי קריאקין; ושני אלופי עולם לשעבר, גארי קספרוב ווישוואנתן אנאנד. התחרות ריכזה עניין רב בעיקר בזכות השתתפותו של קספרוב, אחד מהשחמטאיים הטובים בהיסטוריה, שחזר לשחק שחמט באופן מקצועי לאחר 12 שנים מעת פרישתו.
אמנדה ליר
ביוגרפיה
בשנת 2002 השתתפה בסרט הריקודים "Le défi" לצדה של השחקנית הצעירה סופיה בוטלה; בבימויה של הבמאית והכוריאוגרפית הספרדייה בלנקה לי (אנ').
במאה ה-21 ליר ממשיכה להצטלם בסרטים, לשיר ולהופיע בטלוויזיה. בשנת 2021 יצא אלבום חדש שלה Tuberose.
גביע סינקפילד 2017
בתחרות זכה לבון ארוניאן עם 24.5 נקודות מ-36 האפשריות, ברמת ביצוע ("פרפורמנס") של 2908 נקודות מד כושר. ארוניאן הקדים את סרגיי קריאקין והיקארו נקמורה, שצברו 21.5 נקודות כל אחד. קספרוב סיים במקום השמיני עם 16 נקודות, בהקדימו את אנאנד, שסיים במקום האחד לפני האחרון, עם 14 נקודות.
פרסים
קרן הפרסים עמדה על 150,000 דולר, לפי החלוקה הבאה:
חוקי התחרות
התחרות כוללת סיבוב בודד של משחקי שחמט מהיר ושני סיבובים של משחקי בזק.
שח-מהיר
הסיבוב נערך בשלושת הימים הראשונים, כאשר בכל יום שוחקו שלושה סבבים. הסיבוב נערך בשיטת ליגה, כאשר כל שחקן שיחק נגד כל אחד ממשתתפי התחרות האחרים משחק אחד בלבד. זהות השחקן ששיחק בכלים הלבנים נקבע בהגרלה.
לכל שחקן הוקצבו 25 דקות לכל המשחק ותוספת של 10 שניות לכל מסע החל מהמסע הראשון.
ניצחון הקנה לשחקן המנצח שתי נקודות, תיקו זיכה בנקודה בודדת לכל יריב, והמפסיד לא קיבל אף נקודה.
בזק
שני הסיבובים נערכו בשני הימים האחרונים של התחרות. בכל יום נערכו תשעה סבבים בשיטת ליגה, לפיה כל שחקן התמודד עם שאר השחמטאים בתחרות פעמיים - פעם בלבן ופעם בשחור.
לכל שחקן הוקצבו 5 דקות לכל המשחק ותוספת של 3 שניות לכל מסע החל מהמסע הראשון.
טקס פתיחה ומסיבת עיתונאים
השתתפותו של קספרוב בתחרות וחזרתו מפרישה ריכזה את תשומת הלב בטקס הפתיחה. מנגד, קספרוב טען שחזר רק לחמשת ימי התחרות ושהוא לא מתכוון לחזור לשחק באופן מקצועי לאחר התחרות. כמו כן הוסיף קספרוב, שאת הכסף שירוויח בתחרות יתרום לעמותות שמאכילות ילדים רעבים באפריקה. קספרוב גם אישר את דבריו של נקמורה אשר טען שקספרוב לא הפייבוריט לנצח בתחרות, אך יהווה אתגר עבור כל השחקנים.
היום הראשון לתחרות
ביום הראשון נערכו שלושת סבבי 1–3 של משחקי שח-מהיר. בסבב הראשון בלט במיוחד לבון ארוניאן, אשר ניצח את יריבו דויד נבארה באופן מרשים ובכך הצהיר כוונות להמשך התחרות.
קספרוב שיחק טוב ובסגנונו המרהיב, אך 12 שנים של היעדרות מתחרויות וגם גילו המתקדם הותירו את חותמם. קספרוב התקשה לשחק במהירות ונקלע בכל המשחקים למצוקת זמן. למרות זאת, קספרוב בכלים השחורים סיים בתיקו נגד סגן אלוף העולם, סרגיי קריאקין, וכן בשני המשחקים הנותרים סיים בתיקו.
בסוף היום הראשון הבטיח קספרוב שבמשחקים הבאים ישחק באופן יותר אגרסיבי, זאת לאחר שביום הראשון העדיף לשחק באופן הגנתי גם בעמדות שהיה יכול לשחק מסעים נועזים.
היום השני לתחרות
ביום השני נערכו שלושת סבבי 4–6 של משחקי שח-מהיר.
את משחקי היום השני פתח קספרוב במשחק טוב בכלים השחורים נגד לבון ארוניאן וסיים בתיקו. במשחק השני מימש קספרוב את הבטחתו ובמשחק נגד יאן שיחק קספרוב באגרסיביות ויצא להתקפה נועזת, אך שגויה והפסיד את משחקו הראשון בתחרות.
בסבב השלישי, המשחק בין אלופי העולם לשעבר והיריבים המושבעים קספרוב ואנאנד, משך את תשומת הלב. הציפייה הייתה למשחק התקפי ואגרסיבי, אך השחקנים אכזבו במשחק ידידותי ללא שום זכר ליריבות בין השניים. דרמה קלה נרשמה במשחק כשהשחקנים הסכימו על תיקו טרם הושלמו 30 מסעים והשופט נאלץ להפעיל מחדש את השעון והשחקנים השלימו 30 מסעים והסכימו על תיקו.
אל-ג'ועראנה
אל-ג'ועראנה (בערבית: الجعرانة) הוא כפר במחוז מכה, בחלקה המערבי של ערב הסעודית. הכפר ממוקם כ-30 קילומטרים צפונית-מזרחית לעיר מכה.
היסטוריה
הכפר אל-ג'ועראנה הוזכר על ידי ההיסטוריון הערבי בן המאה השמינית אל-ואקדי בספרו "ספר ההיסטוריה והמלחמה" (בערבית: كتاب التاريخ والمغازي). על-פי אל-ואקדי, מוחמד ביקר בשני אתרי פולחן בכפר: "מסג'ד אל-אקצא" ("המסגד הקיצון") ומסג'ד אל-אדנה ("המסגד הקרוב ביותר").
בשורות טובות (שיר של אגם בוחבוט והפשוטע)
בשורות טובות הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אגם בוחבוט, בהשתתפות אושיית הרשת הפשוטע. הוא יצא לאור ב-6 ביוני 2022, על ידי חברת התקליטים Y.V פרודקשנס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים הישראלי של המדיה פורסט.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי הפשוטע, שיר הדס מאיר, רון ביטון וסתיו בגר, שגם הפיק אותו. בוחבוט הצהירה כי הרווחים מתוך השיר נתרמו עבור בית דרור, בית מחסה עבור נערים על הקשת הלהט"בית.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-145 אלף השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של פורסם ב-6 ביוני 2022, ביום צאת השיר בערוץ היוטיוב הרשמי של בוחבוט. בקליפ השתתפו מספר שחקנים ישראלים ביניהם אורנה בנאי, ענת מגן-שבו, אוריאל יקותיאל, עידו ברטל, בן יוסיפוביץ', שחר טבוך, בר מיניאלי, ציונה פטריוט, קיי לונג, טליה ברטפלד, אוריאן ספיבק, סוזי בום, טלולה בונט, וג'ונה ראס.
נכון לנובמבר 2022 מונה סרטון הקליפ למעלה מ-4 מיליון צפיות ביוטיוב.
Into the Unknown
ביקורת
מגזין סלייט טען כי השיר "תוכנן לספק את אותה אופוריה של מאבק פנימי ואחריו שחרור קתרטי". העיתון דיילי טלגרף הציע כי יש לשיר אותן תכונות קליטות כמו קודמו, אך עם הזמן יגיד אם מעריציו הצעירים של הסרט יקבלו אותו כלהיט.
גרסת פאניק! אט דה דיסקו
להקת הרוק האלטרנטיבי האמריקאית, פאניק! אט דה דיסקו, הוציאה גרסת כיסוי לשיר ב-4 בנובמבר 2019. השיר הופיע בכתוביות הסיום של הסרט לשבור את הקרח 2.
Listen Before I Go
Listen Before I Go (בעברית: תקשיב לפני שאלך) הוא שיר שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש, ומופיע באלבום הבכורה שלה,. השיר יצא לאור ב-29 במרץ 2019, על ידי חברות התקליטים דארק-רום רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, ביחד עם האלבום עצמו.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-63 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר בדומה ל-"", "Bad Guy" ו-"Wish You Were Gay" נכתב על ידי בילי אייליש, ביחד עם פיניאס או'קנול שגם הפיק אותו. בקנדה קיבל השיר את מעמד הזהב, על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים.
הצלחה
במרץ 2019, עלה האודיו הרשמי של השיר לערוץ היוטיוב של בילי אייליש. באודיו ניתן לראות את עטיפת האלבום בו נכלל השיר. נכון ליוני 2021, מונה הצפיות של האודיו עומד על למעלה מ-46 מיליון צפיות. קליפ המילים של השיר צבר למעלה כ-15 מיליון צפיות.
בין היתר, הצליח השיר לצבור למעלה מ-155 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
ננדוס
ננדוס (באנגלית: Nando's) היא רשת מסעדות דרום אפריקאית המתמחה במאכלים פורטוגזים, בעיקר בעופות צלויים בתיבול חריף. הלוגו של הרשת הוא סמל פורטוגזי מפורסם, תרנגול ברצלוס.
היסטוריה
בשנת 1993 רכש את השליטה ברשת איש העסקים דיק אנטהובן. בנו רובי היה אחראי על הרחבת הרשת לבריטניה ובהמשך לשאר העולם. בשנת 2000 כבר הפעילה הרשת 300 סניפים ב-15 מדינות, כולל ישראל.
בשנת 2003, החלה הרשת לשווק את הרטבים שלה בארצות הברית, אך רק בשנת 2008 החלה להקים סניפים של המסעדות במדינה.
בשנת 2012 פתחה את הסניף ה-1,000 שלה.
נכון לשנת 2020 הרשת מפעילה כ-1,000 סניפים, מתוכם כ-400 נמצאים בממלכה המאוחדת.
פעילות בישראל
הרשת החלה לפעול בישראל בשנת 1993 בשם "ננדוס צ'יקנלנד". "ננדוס" הישראלית הייתה בבעלות שווה של האחים דניאל וקני ברוזין (קרובי משפחה של המייסד רוברט ברוזין) ושל הרשת העולמית. עד שנת 1998 פתחה הרשת 5 סניפים ואחר כך החלה לפתוח סניפים נוספים באמצעות זכיינים. בשנת 2003 היו לרשת 15 סניפים בישראל. הרשת גם שיווקה את העופות ואת הרטבים שלה ברשת קו-אופ צפון.
באוגוסט 2004 חתמה על הסכם חסות עם קבוצת הכדורגל בני סכנין בסך 500 אלף שקל, לעונת המשחקים 2004–2005.
בסוף 2005 רכש את הרשת איש העסקים יובל דורון, באמצעות חברת האחזקות שהקים, "אדי גלובל", שהחזיקה גם ברשתות "פיצה מטר" ו"מקסיקנה". קני ברוזין נשאר בתפקיד המנכ"ל ועזב ביוני 2006.