cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מבצע קציצה
הנצחה
בנובמבר 2021 הציבה האגודה היהודית-אמריקאית לשימור היסטורי, בשיתוף אגודת החיילים והחיילות היהודים לשעבר ומנהלת רובע האקני בלונדון, לוח זיכרון המנציח את הפרשה, ליד חדר המתים של של האקני - המקום היחיד שבו התאחדו השחקנים הראשיים: שני קציני המודיעין, מונטגיו וצולמונדליי, הגופה, חוקר מקרי המוות, ונהג המרוצים שהסיע את הגופה.
ראו גם
מדיה וקבצים בקטגוריה  בויקיפדיה האנגלית
סימוכין
המקור לסימוכין הבאים הוא: בן מקנטייר, מבצע קציצה: פרשיית הריגול האמיתית ששינתה את מהלכה של מלחמת העולם השנייה, תרגום מאנגלית כרמית גיא, תל אביב: עם עובד, 2010
בואינג RC-135
בואינג RC-135 (באנגלית: Boeing RC-135) הוא משפחה של מטוסי ריגול וסיור מתוצרת חברת בואינג האמריקאית. דגם ה-RC-135W ריבר ג'וינט משמש את חיל האוויר של ארצות הברית ואת חיל האוויר המלכותי.
המטוס פותח על בסיס הבואינג C-135 סטרטוליפטר במטרה לשמש את מטרות פיקוד האוויר האסטרטגי ונכנס לשירות בחיל האוויר של ארצות הברית בתחילת 1964.
דגם ה-RC-135W ריבר ג'וינט משמש למשימות סיור ואיסוף מודיעין אותות. מערכות האלקטרוניקה מיוצרות על ידי חברת L3 Technologies (לשעבר ריית'און מערכות). במהלך הפעילות הוא מכיל כ-30 אנשי צוות טיסה ומערכות אלקטרוניות.
אדוארד פון גבהרדט
אדוארד פון גבהרדט (בגרמנית: Eduard von Gebhardt; 13 ביוני 1838 – 3 בפברואר 1925), היה צייר גרמני ופרופסור באקדמיה לאמנות בדיסלדורף.
ביוגרפיה
גבהרדט היה בנו של פרדיננד תיאודור פון גבהרדט (1803–1869), ווילהלמין (1808–1880), המכונה מינה. לאחר התיכון הוא למד באקדמיה של סנט פטרסבורג במשך שלוש שנים מגיל 16 ובילה שנתיים בטיולים ובכן שהה בקרלסרוהה, שם למד בבית ספר לאמנות.
בשנת 1860 הגיע לדיסלדורף, שם הפך לתלמידו של וילהלם זון והחליט להישאר בדיסלדורף כשכנו המיידי של זון שלידם גרו ציירים נוספים. בקיץ 1872 נישא גבהרדט לקלרה יונגניק (1851–1897).
גבהרדט הפך לפרופסור באקדמיה של דיסלדורף בשנת 1873 והכשיר סטודנטים רבים. לרגל יום הולדתו ה -70 ארגנה גלריה אדוארד שולט בברלין, תערוכת גדולה לכבודו. גבהרדט קיבל מדליית זהב בתערוכת האמנות הגדולה בברלין בשנת 1918, והעיר דיסלדורף העניקה לו אזרחות כבוד.
הוא נפטר בשנת 1925.
קברו של גבהרדט נמצא בבית הקברות הצפוני בדיסלדורף.
יצירה
נטייתו לציור פנתה מלכתחילה לנושאים דתיים, אך הוא רצה לתת לציור הדתי תוכן לאומי בקשר לתפיסת האמנות הריאליסטית בתקופתו. הוא טיפל בסצינות המקראיות מנקודת מבטם של המאסטרים ההולנדים והגרמנים במאות ה-15 וה-16. הוא העניק לדמויות לא רק את המראה של אנשי התקופה ההיא, אלא גם אפיין אותם על פי הדפוסים האמנותיים של אותו הזמן.
הוא צייר סצנות מן הרפורמציה, ובמנזר הסיסטרסיאני לשעבר בלוקום ניתן לראות שישה ציורי קיר: "סצנות מחיי המשיח". ציורי קיר של נושאים דומים ניתן למצוא בכנסייה בדיסלדורף.
גבהרדט צייר גם דיוקנאות רבים וטובים, וזכה במדליית זהב בברלין, דרזדן, מינכן, וינה ופריז; ונבחר לחבר באקדמיות אנטוורפן, ברלין, בריסל, מינכן ווינה.
סמבורו (קבוצה אתנית)
סמבורו (Samburu) נכללים בין העמים הנילוטים באזור צפון מרכז קניה וקשורים לאנשי שבט המסאי. אלו נוודים למחצה, אשר בעיקר מגדלים בקר, אך גם מגדלים ושומרים על כבשים, עזים וגמלים. שמות נרדפים לאנשי הסמבורו הם לוקופ (Lokop) או לויקופ (Loikop). לשמות אלו יש מגוון רחב של משמעויות אשר ביניהם "שומרי הקרקעות". לא כל המשמעויות מקובלות על אנשי הסמבורו. אנשי הסמבורו מדברים בשפת הסמבורו, המשתייכת למשפחת השפות הנילו-סהריות, שהן ענף בשפות הנילוטיות. בשטחם של אנשי הסמבורו פארקים ושמורות אשר הידועה שבהן היא השמורה הלאומית סמבורו.
ביגוד
הגברים בני שבט הסמבורו לובשים בד סביב המותניים, לעיתים קרובות בצבע ורוד או שחור, המזכיר חצאית סקוטית. הם מעטרים עצמם בשרשראות ובצמידי יד ורגל, בדומה אנשי המסאי. הלוחמים של השבט בדרך כלל שוזרים את השיער בצמות ארוכות ובגיל מבוגר יותר הם מגלחים אותן. נשות הסמבורו נוהגות ללבוש שתי פיסות בד בצבע כחול או סגול. פיסת בד אחת כרוכה סביב המותן והשנייה עוטפת את החזה. נשים בדרך כלל מגלחות את שיערן, ועונדות הרבה שרשראות וצמידים.
בעשור האחרון חל שינוי בסגנונות הלבוש המסורתי. הגברים עשויים ללבוש כעת את הלבוש המסורתי, או שהם עשויים ללבוש בד משובץ בצבע ירוק-כחול כהה סביב המותן הנקרא קיקוי (kikoi), כאשר מתחת לבד זה הם לובשים מכנסיים. הלוחמים כיום לובשים בד שעשוי להיות בצבע פרחוני או בצבעי הפסטל. יש נשים שעדיין עונדות שתי חתיכות של בד כחול או אדום, אם כי כיום אופנתי יותר ללבוש בגדים עם דפוסי חיות או פרחים. נשים גם לעיתים קרובות עשויות ללבוש גופיות קטנות וחצאיות משובצות.
מזון וחברה
אנשי הסמבורו הסתמכו על עדריהם כמזון וכרכוש שניתן לסחור בו כדי לקבל בתמורה מזון אחר משכניהם. לפני התקופה הקולוניאלית היוו חלב פרות, עזים וכבשים מצרך יומיומי. במאה העשרים ואחת, בקר ובהמות בית ממשיכים להיות חיוניים לכלכלת אנשי הסמבורו ולמערכת החברתית שלהם. החלב משמש בתזונה היומיומית של אנשי הסמבורו בתצורות שונות: טרי, מותסס או מוחמץ. לעומת זאת, בשר נאכל בעיקר באירועים טקסיים או כאשר הפרה קרובה למותה. מרכיב מזון נוסף הוא קמח תירס, שלרוב יאכל כדייסה. שתיית תה היא מרכיב עיקרי בתזונה ונהוג לשתות אותו עם כמויות רבות של סוכר וחלב. אנשי הסמבורו משתמשים גם בדם של בעלי החיים הנשחטים לצורך מזונם.
דת
אנשי הסמבורו מאמינים כי האלוהים ששמו נקאי (Nkai) מהווה מקור של הגנה מפני כלל הסכנות הקיימות. במקרים מסוימים אלוהים יכול גם להעניש. דוגמה לכך היא כאשר תלמיד מבטא חוסר כבוד כלפי אחד מזקני השבט ובתגובה המבוגר מקלל את התלמיד. הכעס של הזקן נתפס כפנייה לאלוהים, והוא זה שמחליט אם הקללה אכן מוצדקת. במקרה כזה של התנהגות חסרת כבוד התלמיד צריך להגיש מנחה ולבקש בדרך זו את ברכתו של הזקן. המנחה מפייסת את הזקן ומחזירה את ההגנה של אלוהים. עם זאת, מקרה שבו זקן שבט מקלל תלמיד אינו נפוץ ומתרחש רק במצבים קיצוניים. לפי המסורת הדתית של אנשי הסמבורו, לאל נקאי תפקיד פעיל וחשוב בחייהם. אין זה נדיר שילדים צעירים, ובמיוחד נשים, חווים חזיונות של האל. חלק מילדים אלה מקבלים בהמשך חייהם מוניטין של נביאים. חוץ מנביאים אלו, לאנשי הסמבורו יש אנשי פולחן אשר נקראים לויבונוק (loibonok) אשר תפקידם להדריך לוחמים, לבטל מזל רע ולמצוא את הגורמים למחלות.
מבצע זיקוקית ב
מבצע זיקוקית ב הייתה תקיפה שביצע חיל האוויר הישראלי במסגרת מלחמת ההתשה על נמל ע'רדקה במצרים בתגובה לפגיעה של צוללנים מצריים בספינות ישראליות בנמל אילת. בתקיפה הוטבעה מקשת של חיל הים המצרי.
התקיפה
יום למחרת התקיפה המצרית, ב-6 בפברואר 1970 החל מהשעה 16:00 יצאו בהפרשי זמן של דקות זה מזה 18 מטוסי תקיפה ישראלים מדגם סקייהוק מטייסות 102, 109 ו-115 לעבר מעגן ע'רדקה כשהם חמושים בפצצות לשימוש כללי סימן 82 ובכוורות רקטות. המטוסים הסתדרו בזוגות כאשר הזוגות מגיעים בזה אחר זה אל מעל לנמל במטרה לפגוע בספינות של חיל הים המצרי. הזוג הראשון הבחין במקשת מדגם T-43 (ספינה להנחה ושליה של מוקשים ימיים) מחוץ לנמל והטילו עליה את החימוש. הפצצות נפלו אל הים בקרבת המקשת ולא גרמו לה נזק. הזוג השני הטיל את חימושו ואחת הפצצות פגעה ישירות במקשת וגרמה לה נזק אך לא הטביעה אותה. המקשת המצרית הפגועה החלה בתנועה ונצמדה לספינה אזרחית ששהתה בקרבתה ובכך מנעה מהזוגות הבאים להמשיך ולהפציץ אותה. הזוגות הבאים הגיעו כמתוכנן אל מעל הנמל אך נמנעו מלתקוף את המקשת וביצעו פטרולי המתנה ותצפית לאיתור ספינות צבאיות אחרות מעל מעגן ע'רדקה ונמל ספג'ה הסמוך. בחלוף דקות אחדות ומשנראה היה למפקד המקשת המצרית שהמתקפה עליו נפסקה ניסה לחמוק פנימה אל הנמל. בשלב זה ולאחר שהתרחק מהספינה האזרחית פתחו שוב ארבעה זוגות מטוסי הסקייהוק ביעפי הפצצה אך לא הצליחו לפגוע בה. שלושת זוגות המטוסים האחרונים שהגיעו אל מעל הנמל הצליחו לפגוע במקשת מספר פגיעות קשות ובעודם מבצעים את היעפים נטתה המקשת על צידה וטבעה.
במהלך התקיפה נורתה לעבר המטוסים אש נ"מ קלה שלא פגעה בהם. במקביל למטוסי הסקייהוק, הוזנקו זוג מטוסי מיראז' 3 ישראליים במטרה להגן על מטוסי הסקייהוק מפני מיירטים מצריים אולם במהלך כל התקיפה לא הזניק חיל האוויר המצרי מטוסי יירוט.
תוצאות התקיפה
מקשת מצרית טובעה וכ-80 חיילים מצריים נהרגו. לצה"ל לא היו נפגעים.
קישורים חיצוניים
מקשת מצרית טובעה בים סוף, מעריב, 8 בפברואר 1970
הילה קנובלר
ביוגרפיה
נולדה וגדלה בירושלים למשורר והכימאי פרופ' אבנר טריינין ולפילוסופית רבקה שכטר. למדה באוניברסיטה העברית בירושלים ובבית הספר לרפואה שבמרכז הרפואי הדסה. במשך שנתיים התמחתה בבית החולים הר סיני בניו יורק. בתקופה זו, בד בבד עם התמחותה הרפואית, החלה לעסוק בשירה.
יבגניה מדבדבה
יבגניה ארמנובה מדבדבה (ברוסית: Евгения Армановна Медведева; נולדה ב-19 בנובמבר 1999) היא מחליקה אמנותית רוסייה בעבר. מדבדבה היא סגנית אלופה אולימפית (2018), פעמיים ברציפות אלופת העולם (2016 ו-2017), פעמיים ברציפות אלופת אירופה (2016 ו-2017) ופעמיים ברציפות אלופת רוסיה (2016 ו-2017).
הילה קנובלר
ביוגרפיה
בשנת 1996 יצא לאור קובץ שיריה בקונטרס לשירה "הנה", בעריכת נתן זך. בשנת 2007 יצא ספרה "טבע אחר".
יבגניה מדבדבה
מדבדבה זכתה גם באליפות העולם לנוער בשנת 2015 והיא המחליקה על הקרח הראשונה בהיסטוריה שזכתה בתחרות יחידים באליפות הבוגרת, שנה לאחר זכייתה באליפות הנוער.
הילה קנובלר
ביוגרפיה
פרופ' קנובלר היא רופאה בכירה ומומחית בתחום האנדוקרינולוגיה והמטבוליזם, וכיום היא מנהלת היחידה למחלות מטבוליות וסוכרת במרכז הרפואי קפלן ברחובות. היא מזכירת החברה לחקר, מניעה וטיפול בטרשת עורקים, וכן חברת ועדת הוראה קלינית בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית.
נשואה לפסיכיאטר ד“ר חיים קנובלר, סגן מנהל בית החולים לחולי נפש כפר שאול ולשעבר ראש מחלקת בריאות הנפש בצה"ל, ולהם בת ובן. מתגוררת ברחובות.
יבגניה מדבדבה
בשיאה הייתה מדורגת ראשונה בדירוג של האיגוד הבינלאומי להחלקה. היא התאמנה תחת בריאן אורסר הקנדי אך עקב מגפת הקורונה, שבמהלכה נמנע ממנה לחזור להתאמן בקנדה, חזרה להתאמן אצל אטרי טוטברידזה, כשבעבר תכננה לעבור לקנדה ולפרוש בה כדי לאמן במועדון הקריקט של טורונטו.
ביוגרפיה
מדבדבה נולדה במוסקבה ב-19 בנובמבר 1999. אמה הייתה מחליקה על הקרח ואביה הוא ארמני במוצאו, ארמן בבסיאן. הוריה התגרשו בצעירותה.
קריירה
מדבדבה מתאמנת על הקרח מגיל 3 ותחילה לימדו אותה ילנה פרוסקורינה, ליובוב יאקובלבה וילנה סליבאנובה. בשנת 2008 הצטרפה לבית הספר לספורט אולימפי מספר 37 במוסקבה, שנהפך אחר כך למועדון סמבו 70, בהדרכתה של אטרי טוטברידזה.
מדבדבה התמודדה לראשונה בתחרויות הלאומיות בשנת 2012 משהשתתפה באליפות רוסיה בהחלקה על הקרח וסיימה במקום השמיני ומוקמה במקום הששי בתחרויות הנוער. היא סבלה מציעה במהלך העונה ולא הצליחה להתמודד באליפות הבוגרת. היא סיימה במקום הרביעי באליפות הלאומית לנוער בשנת 2013.
בעונת 2013/14 התחרתה בסדרת גראן פרי לנוער וזכתה במדליית זהב לראשונה בריגה, לטביה ולאחר מכן בגדנסק, פולין. היא העפילה לגמר הגראן פרי בפוקואוקה, יפן וזכתה במדליית ארד. באליפות רוסיה בהחלקה על הקרח ב-2014 היא סיימה במקום השביעי. בינתיים נפצעה המחליקה מריה סוצקובה ומדבדבה נשלחה להחליפהּ באליפות העולם לנוער בסופיה, בולגריה. היא סיימה במקום השלישי בשני מקטעים וזכתה במדליית ארד, בעוד ילנה רדיונובה וצ'חאנוביץ' זכו בזהב וכסף בהתאמה, בכך רוסיה שוב לקחה את כל שלוש המדליות הבכירות באליפות העולם לנוער.
בעונת 2014/15 מדבדבה זכתה במדליית זהב בעונת הגראן פרי לנוער ובאירוע השני שנערך באוסטרבה, צ'כיה היא סיימה במקום השני והעפילה לגמר הגראן פרי בברצלונה, ספרד וסיימה במקום הראשון בתוכנית הקצרה והציבה שיא עולמי של 67.09 נקודות בתוכנית הקצרה של אליפות הנוער לנשים. בתוכנית החופשית היא סיימה ראשונה וזכתה במדליית זהב. באליפות רוסיה לשנת 2015 היא סיימה שלישית וזכתה במדליית ארד ובמדליה לאומית ראשונה שלה.
באליפות העולם לנוער בשנת 2015 שנערכה בטאלין, אסטוניה, מדבדבה סיימה ראשונה והציבה שיא עולם חדש של 68.48 נקודות וזכתה במדליית זהב כשהיא לא סופגת שוב נפילות במהלך העונה.
בעונת 2015/16 מדבדבה יכולה הייתה להתחרות ברמה הבינלאומית הבוגרת והיא החלה את העונה בזכייה במדליית זהב בטורניר אונדרי נפלה בסדרת הצ'אלנג'ר של איגוד ההחלקה הבינלאומי שנערך באוקטובר 2015. באותה עונה התחרתה בתחרות Skate America וסיימה ראשונה בתוכנית הקצרה ובמקום השני בהחלקה חופשית וזכתה במדליית זהב. היא זכתה גם במדליית כסף בתחרות הגראן פרי של גביע רוסטלקום באותה שנה.
בינואר 2016 התמודדה באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בברטיסלבה וזכתה במדליית זהב, כשבנות ארצה רדיונובה ואנה פוגורילאיה זוכות בכסף וארד בהתאמה, כשרוסיה שוב זוכה בכל שלוש המדליות הבכירות בענף.
במרץ 2016 זכתה במדליית זהב באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בבוסטון, ארצות הברית והציבה שיא עולמי חדש של 150.10 נקודות וניקוד כולל של 223.86 שהיווה שיא אישי ובהפרש של 8.47 נקודות מהמחליקה במקום השני אשלי וגנר. לאחר שזכתה באליפות העולם לנוער ב-2015, מדבדבה בת ה-16 הייתה למחליקה הראשונה בתחרויות יחידים שזוכה באליפות העולם לבוגרים שנה לאחר זכייתה באליפות העולם לנוער.
מדבדבה הוזמנה להתמודד בגביע אתגר הנבחרת (Team Challenge Cup) וסיימה במקום הראשון עם 77.66 נקודות ו-151.55 נקודות בהחלקה חופשית, 229.21 נקודות בסך הכל (במה שמהווה שיא עולם לא רשמי).
את עונת 2016/17 מדבדבה התחילה בהתמודדות בתחרות Skate Canada International. היא דורגה ראשונה וזכתה במדליית זהב והתמודדה בגמר הגראן פרי. והפכה למחזיקת שיא עולם בניקוד (79.21) שבעבר הוחזק על ידי מאו אסדה היפנית. בדצמבר 2016 זכתה שוב באליפות רוסיה בהחלקה על הקרח. בינואר 2017 מדבדבה התמודדה באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה באוסטרבה, צ'כיה וזכתה בפעם השנייה ברציפות באליפות אירופה. היא סיימה ראשונה וזכתה במדליית זהב, בעוד בת ארצה פוגורילאיה (-18.32) וסוצקובה (-37.19) סיימו במקום השני והרביעי. היא אף שברה את השיא של עצמה והציבה שיא עולמי חדש של 150.79 נקודות בהחלקה חופשית ו-229.71 נקודות בסך הכל. במרץ 2017 זכתה בפעם השנייה ברציפות באליפות העולם בהחלקה על הקרח, שוב שברה שיא עולמי והשיגה 233.41 נקודות בסך הכל והפכה לרוסייה השנייה בהיסטוריה שזוכה באליפות העולם בהחלקה על הקרח 2 פעמים, קדמה לה אירינה סלוצקאיה שהייתה היחידה עד כה.
באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה במוסקבה בינואר 2018 סיימה במקום השני. היא הייתה חלק מהמשלחת של הוועד האולימפי הבינלאומי של 169 ספורטאים רוסים שנשלחו להתחרות באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) והיא שברה שיא עולמי בתחרות הקצרה עם 81.06 נקודות וכעבור כמה ימים שברה את השיא של עצמה עם 81.61 נקודות, שיא שהחזיק 15 דקות בלבד לפני שאלינה זגיטובה שברה אותו עם 82.92. לאחר שסיימה שנייה בתחרות היחידה זכתה מדבדבה במדליית הכסף.
במרץ 2018 עברה לקנדה ועברה להתאמן אצל בריאן אורסר הקנדי. היא פתחה את עונת 2018/2019 בהתמודדות בטורניר Autumn Classic International בו סיימה במקום השני. באוקטובר 2018 התמודדה בגראן פרי של טורניר Skate Canada וסיימה במקום 7 בתוכנית הקצרה עם 60 נקודות, במה שנחשב להישג הגרוע ביותר שלה וכשלה להעפיל לגמר גראן פרי צרפת בנובמבר 2018 כשסיימה רק במקום הרביעי.
היא הופיעה בהופעת קמע בתפקיד עצמה, בסרט הקולנוע הקנדי "פֶּטְרִיכּוֹר" משנת 2019.
חייה האישיים
מדבדבה מעריצה את יבגני פלושנקו והיא הצהירה על עצמה כחובבת אנימה ומחבבת מאוד את סיילור מון ויורי על הקרח.
ג'יימס פטריק מק'גרנרי
ג'יימס פטריק מק'גרנרי (באנגלית: James Patrick McGranery; ) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם פנסילבניה, שופט מחוזי במחוז המזרחי של פנסילבניה והתובע הכללי של ארצות הברית.
קורות חייו
ג'יימס פטריק מק'גרנרי נולד בפילדלפיה כבנם של פטריק מק'גרנרי ושל בריג'יט לבית גאלנגר, שניהם מהגרים אירים. הוא למד בבתי ספר כנסייתיים ובבית הספר מאהר. בשנים 1917–1919 הוא שירת בגיס האווירי של צבא ארצות הברית כטייס תצפית וכשליש ברגימנט הרגלים ה-111. ב-1928 הוא סיים לימודי תואר בוגר במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת טמפל ובאותה שנה התקבל ללשכת עורכי הדין של פנסילבניה. מאז ועד 1937 הוא עסק בעריכת דין במגזר הפרטי בפילדלפיה.
קריירה
בשנים 1928–1932 היה מק'גרנרי חבר הוועידה המדינתית של המפלגה הדמוקרטית. ב-1931הוא התמודד ללא הצלחה על תפקיד התובע המחוזי של מחוז פילדלפיה וב-1934 הוא התמודד, גם ללא הצלחה, בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית. מק'גרנרי היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם פנסילבניה בשנים 1937–1943. ב-1939 הוא החל לייצג בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית. בשנים 1943–1946 הוא שימש כעוזר התובע הכללי של ארצות הברית במחלקת המשפטים בוושינגטון הבירה.
ביולי 1946 מונה מק'גרנרי על ידי הנשיא הארי טרומן כשופט בית המשפט המחוזי של המחוז המזרחי של פנסילבניה במקומו של השופט הארי אליס קלודנר. במאי 1952 הוא התפטר כדי להתמנות כתובע הכללי של ארצות הברית. בתפקיד זה הוא כיהן עד תום נשיאותו של טרומן בינואר 1953. מק'גרנרי ביטל את אשרת הכניסה של צ'ארלי צ'פלין לארצות הברית, כאשר הוא הואשם בנטיות קומוניסטיות. לאחר סיום כהונתו כתובע הכללי שב מק'גרנרי לעסוק בעריכת דין בוושינגטון עד למותו.
ג'יימס פטריק מק'גרנרי נפטר בפאלם ביץ', פלורידה ב-23 בדצמבר 1962. הוא נטמן בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
ארץ מולדת (שיר של ריטה)
ארץ מולדת הוא סינגל מתוך אלבום אוסף "תחנות בזמן" של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור במרץ 1996. השיר נכתב על ידי יהונתן גפן והולחן על ידי רמי קלינשטיין בשנת 1987. ריטה הקליטה את השיר בשנת 1996 לעיבוד של רמי קלינשטיין ולואי להב.
מאייר
מאייר הוא אמן המתמחה בשיפור תוכן כתוב על ידי יצירת איורים המספקים ייצוג חזותי התואם לתוכן הכתוב. האיור מאפשר להמחיש מושגים מורכבים שקשה לתאר במילים בלבד, וזו בין היתר הסיבה לכך שאיורים משולבים לעיתים קרובות בספרי ילדים.
מאיירים יכולים לאייר לצורך דפוס כמו להוצאות ספרים, מגזינים, עיתונים ופרסומים אחרים, או למוצרים מסחריים כמו טקסטיל, אריזות, נייר אריזה, כרטיסי ברכה, לוחות שנה, נייר מכתבים וכדומה.
מאיירים רבים עובדים כפרילנסרים וזוכים לתגמול על עבודותיהם ממו"לים (של עיתונים, מגזינים או ספרים) או ממשרדי הפרסום.
המיחשוב שינה באופן ניכר את ענף האיור כאשר מרבית האיורים המסחריים כיום הם איורים דיגיטליים אשר מיוצרים באמצעות מחשבים, משטחי רישום דיגיטליים וסורקים. עם זאת, טכניקות האיור המסורתיות עדיין פופולריות, בעיקר איורים המיועדים לספרים. טכניקות האיור המסורתיות כוללות בין היתר שימוש בצבעי מים, עפרון, עט דיו, איירבראש, צבע שמן, צבעי פסטל ותחריט עץ.
בעוד בספרי עיון, כגון ספרי ידיעת הטבע ומדע פופולרי, הדגש באיורים הוא על ריאליזם ודיוק, בספרי ילדים למאייר יש הרבה יותר חופש אמנותי.
מחוז ווטרפורד
מחוז ווטרפורד (באנגלית: County Waterford, באירית: Contae Phort Láirge) נמנה עם מחוזותיה הדרומיים של אירלנד. המחוז הוא הקטן במחוזותיה של פרובינציית מנסטר, ובאירלנד כולה הוא ה-21 בשטחו. המחוז שוכן לחופי הים הקלטי. בצפון גובל המחוז במחוז טיפררי, בצפון מזרח במחוז קילקני, במזרח במחוז וקספורד, ובמערב במחוז קורק.
עיר המחוז היא דנגרוואן (Dungarvan).
מקור שמו של המחוז באנגלית לקוח משמה של העיר הגדולה בו, ווטרפורד, ששמה נגזר מ-Veðrafjǫrðr או Vedrarfjord, שמשמעותם בנורדית עתיקה הוא פיורד הרוחות או פיורד הכבשים.
אוכלוסיית המחוז נאמדת בכ-116,176 תושבים נכון ל-2016.
תמרה קלינגון
תמרה קלינגון (נולדה ב-6 ביוני 1981) היא שחקנית וקומיקאית ישראלית.
קורות חייה
קלינגון נולדה בעיר קונוטופ שבאוקראינה וגדלה בעיר אומן עד לגיל שתים עשרה, שם למדה בבית ספר יהודי. אמה של קלינגון התאבדה בשנת 1993 לאחר שסבלה ממחלה נפשית. באותה שנה עלתה לישראל עם אביה והם התיישבו בעיר אשדוד. היא למדה בבית ספר בכפר סילבר ליד אשקלון. במקביל למדה בחוג ציור ושיחקה במשך חמש שנים בתיאטרון הנוער "יובנטה" של ד"ר מיכאל קיפניס, שם גמלה בליבה ההחלטה להיות שחקנית. בגיל 16 השתתפה בתחרות של הקראת שני מונולוגים וריקוד שנערכה באשדוד וזכתה בפרס לאמנים צעירים.
קלינגון סיימה את לימודיה בסטודיו למשחק ניסן נתיב בשנת 2005. ביחד עם תשעה מחבריה לכיתה הם הקימו את אנסמבל ציפורלה. קלינגון פעילה עד היום באנסמבל. לתקופה ערכה את העמוד הקומי של ציפורלה בעיתון "העיר". קלינגון מלמדת משחק במסגרת "ציפורלה", היא לימדה ב"עמותת עלם", לנוער בסיכון ומעבירה סדנאות ב"צופים ומלמדת במרכז לנוער "יהודה וישראל" של הרב מוטי גל.
במהלך לימודיה בניסן נתיב שיחקה בסדרה "אדומות" בערוץ הילדים ובתפקיד משני בסרט "אור" בבימויה של קרן ידעיה. לקראת סוף לימודיה שיחקה בתפקיד מרכזי בסדרה "ילדי CCCP", היא גילמה את דמותה של סבטה, אשתו של הגיבור הראשי.
שיחקה במחזה "כבר מזמן ויתרו עליה" בבימויה של נויה לנצט, במסגרת פסטיבל קריאה בבית ליסין.
בשנת 2014 שיחקה קלינגון בסרט "אפס ביחסי אנוש" בתפקיד אירנה.
בשנת 2019 שיחקה בסרט "המחשמלים" בתפקיד אנה, זמרת נכה בכיסא גלגלים.
המדרשה (כתב עת)
"המדרשה" היה כתב עת לאמנות בהוצאת בית הספר לאמנות של מכללת בית ברל.
הגיליון הראשון של כתב העת יצא בשנת 1998. כתב העת פעל כשנתון וכל גיליון הוקדש לנושא מרכזי. עד גיליון מס' 6 (יוני 2003) ערכה את כתב העת נעמי סימן-טוב ואילו לאחריו התמנה גלעד מלצר כעורך. הגיליון האחרון (גיליון 18, "שקרים ועבירות") יצא בסתיו 2015.
גריגורי בוריסוביץ' דרנובסקי
גריגורי בוריסוביץ' דרנובסקי ברוסית: Григорий Борисович Дерновский; 13 בספטמבר 1910 - 19 בינואר 1974 ) משתתף מלחמהעולם השנייה, מפקד רגימנט ארטילריה נגד מטוסים מס' 1181 של אוגדת התותחים החמישית בארמיית המשמר השביעית בחזית הערבות, שקיבל עיטור גיבור ברית המועצות, אלוף-משנה..
ביוגרפיה
נולד בכפר קולבו, כיום נפת נבלסקי שבמחוז פסקוב, במשפחת איכרים יהודית. קיבל השכלה תיכונית לא שלמה. עבד כמכונאי במפעל בלנינגרד. למד ברבפק באקדמיה למכונאות יערות.
עם תחילת הפלישה הגרמנית לברית המועצות היה בחזית. מפקד רגימנט התותחנים מס' 1181 נגד מטוסים (האוגדה החמישית לארטילריה נגד מטוסים, תחילה בארמייה ה-40 שבהמשך הועברה לארמיית המשמר השביעית, חזית הערבות), בדרגת מאיור התארגן וסיפק הגנה אווירית ליחידות של ארמיית המשמר השביעית בקרב קורסק ובצליחת דנייפר.
ב-5 ביולי - 24 בספטמבר 1943, גדוד הארטילריה נגד מטוסים בפיקודו הפיל תשע עשרה מטוסי לופטוואפה, ובצליחת נהר דנייפר ליד הכפר בורודאייבקה שבנפת ורחנדנייפרובסקי במחוז דנייפרופטרובסק הפיל שישה כלִי טיס נוספים.
היה בין הראשונים בין יחידות התקפיות שחצו דנייפר, לקח חלק בהדפת תקיפות נגד של חי"ר וטנקים במובלעת שייצרו בגדה הימנית של הנהר. בסך הכל, במהלך שנות המלחמה, רגימנט התותחנים מס' 1181 נגד מטוסים בפיקודו הפיל ארבעים ושישה מטוסים לרגע הענקת עיטור גיבור ברית המועצות ובהמשך בהענקת עיטור מלחמת המולדת צוינו עוד שתי הפלות בלחימה על שברומניה ובקבלת עיטור הכוכב האדום (שהומר מעיטור אלכסנדר נייבסקי) צוינו עוד 11 מטוסים שהופלו בפיקודו בקרבות על שטחה של הונגריה עד להגעת רגימנט צפונית-מזרחית לבודפשט: סך הכל במהלך המלחמה חמישים ותשעה מטוסי לופטוואפה לכל הפחות.
לאחר המלחמה המשיך לשרת בצבא הסובייטי. בשנת 1954 סיים את לימודיו בקורסים האקדמיים הגבוהים. מאז 1958, פולקובניק (הדרגה המקבילה לאלוף-משנה בצה"ל) שוחרר מהצבא הסדיר לכוחות המילואים.
נפטר ונקב בטאלין בבי הקברות (בתרגום "שביער").
Angeleyes
Angeleyes (או Angel Eyes) הוא שיר פופ שנכתב על ידי להקת הפופ השוודית ABBA בשנת 1979. השיר Angeleyes יצא לאור כאיי-סייד כפול עם Voulez-Vous בתוך אלבום שנקרא גם הוא Voulez-Vous. המילים והלחן נוצרו על ידי חברי להקת אבבא בני אנדרסון וביורן אולבאוס. השיר נהיה פופולרי במיוחד בממלכה המאוחדת והגיע למקום השלישי בטופ 40 בכל בריטניה.
פרד ספנסר
פרד ספנסר (באנגלית: Fred Spencer; 1 במאי 1904 – 11 בנובמבר 1938) היה אנימטור אמריקאי שעבד בוולט דיסני הפקות. הוא נחשב לבר סמכא על דמותו של דונלד דאק ואף כתב אנליזה רבת השפעה על הדמות.
ביוגרפיה
ספנסר התקבל לעבודה על ידי וולט דיסני בשנת 1931, שם הוא עבד לראשונה על מספר סרטים מצוירים בסדרת "מיקי מאוס". כבר בשנת 1932 החל להפיק באופן עצמאי רצועת קומיקס של מיקי מאוס, למרות שהוא לא היה קשור למחלקת הקומיקס בדיסני. האולפן אישר את הפרויקט והרצועה הופיעה בניוזלטר הלאומי של מסדר דה מולה.
דמותו של דונלד דאק הופיע לראשונה בשנת 1934, וספנסר החל להתמקד יותר בדונלד מאשר במיקי. ב-1935 כתב ספנסר ניתוח על דונלד אשר שימש כסטנדרט לכתיבה, איור והנפשה של הדמות. דפי המודל של ספנסר שנכללו בדוח מציגים גרסה מחודשת של דונלד בעלת מראה נמוך ועגול יותר - זהה במידה רבה למראהו היום. ספנסר כלל גם הערות על אישיותו וגינוניו של דונלד.
יחסי יפן–קפריסין
יפנים בקפריסין
על פי הלשכה היפנית המרכזית לסטטיסטיקה, באוקטובר 2017 התגוררו בקפריסין חמישים וחמישה אזרחים יפניים.
פרד ספנסר
ביוגרפיה
ספנסר הנפיש בשבעה סרטים קצרים של דיסני וכן בסרט באורך מלא הראשון של החברה, "שלגיה ושבעת הגמדים" (1937).
יחסי יפן–קפריסין
סחר
הייצוא הקפריסאי ליפן עמד על 51 מיליון ין בשנת 2017 וכלל בעיקר דגים, גבינות, פלסטיק ומוצרים כימיים. הייצוא היפני לקפריסין עמד על 20.6 מיליארד ין באותה השנה וכלל בעיקר אוניות וכלי רכב.
מלטיה
מלטיה (בטורקית: Malatya; בארמנית: Մալաթիա; ביוונית: Μαλάτεια; בסורית: ܡܠܝܛܝܢܐ; בכורדית: Meletî/مەلەتی - מלתי) היא עיר במזרח טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז מזרח אנטוליה. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסייתה מנתה 812,580 בני אדם.
העיר מיושבת מימי קדם. בחפירה ארכאולוגית, נמצא בתוך הריסותיו של ארמון-מקדש, פריט מיניאטורי דמוי-גלגל עשוי מחימר, אשר ייתכן והיה חלק מדגם זעיר-אנפין של עגלה. פריט זה תוארך לשנים שבין 3400-3100 לפנה"ס. האשורים ישבו בעיר, וסטראבון כותב כי העיר "נודעת בקדמותה". בשנת 303 בעיר הוצא להורג אקספדיטוס.
במהלך המאה ה-19 בעיר הייתה אוכלוסייה ארמנית משמעותית. כל הארמנים נהרגו או גורשו במהלך מהומות.
מרכז העיר הקדומה נמצא כיום בשטחה של העיר בטאלגאזי הסמוכה (העיר נקראה עד לפני עשורים אחדים "אסקמלטיה" - "מלטיה העתיקה", עד ששמה שונה).
לעיר נמל תעופה מקומי (בחודשי הקיץ משמש גם כנמל בינלאומי, עבור טיסות מגרמניה) ועובר בה קו רכבת המחברה לאנקרה ואיסטנבול. העיר מפורסמת בתוצרת המשמשים שלה, כאשר 50 אחוז מכלל תוצרת המשמשים הטריים ו-95 אחוז מהיבשים של טורקיה, מגדלת המשמשים הגדולה בעולם, באה מן העיר.
התאבדות בסיוע רפואי
התאבדות בסיוע רפואי (באנגלית: Assisted suicide) הוא סוג של התאבדות אשר מבוצעת בסיוע אדם אחר. המונח מתייחס לרוב להתאבדות שמבוצעת בסיוע רופא (Physician-assisted suicide), שהוא התאבדות המבוצעת בסיוע של רופא או מטפל רפואי אחר. במדינות בהן התאבדות בסיוע רפואי מותרת על פי חוק, כאשר רופא המוסמך לכך קובע שאדם כשיר על פי חוק לסיים את חייו/חייה באמצעות התאבדות בסיוע רופא, בדרך כלל יכתוב הרופא למטופל מרשם רפואי עם מינון קטלני של תרופות.
במרבית תחומי השיפוט ברחבי העולם, סיוע לאדם להתאבד נחשב על פי החוק לפשע. אנשים שתומכים בקיום של התאבדות בסיוע רופאים, קוראים לרוב לוודא שאלו שיסייעו לאנשים לסיים את חייהם, יהיו פטורים מהעמדה לדין פלילי בגין הריגה או פשעים דומים.
התאבדות בסיוע רפואי היא חוקית במדינות מסוימות, בנסיבות מסוימות, כולל במדינות קנדה, בלגיה, הולנד, לוקסמבורג, קולומביה, שווייץ, באזורים מסוימים בארצות הברית, בפורטוגל ובמדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. ברוב אותן המדינות או האזורים האנשים שמעוניינים לבצע התאבדות בסיוע רפואי חייבים לעמוד בקריטריונים מסוימים, כמו מחלה סופנית, לוודא שהם כשירים לקבל החלטה זו, ולוודא שהם הביעו את רצונם שוב ושוב לסיים את חייהם.
יש החוששים מבקרה בלתי מספקת על ההחלטות לסיוע רפואי להתאבדות.
נשפון דק אוזן
נשפון דק-אוזן או נשפון נטרי (שם מדעי: Myotis nattereri) הוא מין של עטלף חרקים קטן במשפחת הנשפוניים ובסוג נשפון המצוי ברחבי אירופה, בצפון אפריקה ובמזרח התיכון. בישראל נמצא מהצפון ועד ירושלים, השפלה וחבל לכיש. שמו המדעי והאנגלי של העטלף הם על שם החוקר ג'ונתן נטר (Johann Natterer). בישראל נמצא תת-המין Myotis nattereri hovelii, הקרוי של שם האורניתולוג חיים חובל, וייתכן שמדובר במין נפרד Myotis hovelii .
מאפיינים
אורכו של העטלף 40–51 מ"מ ,משקלו 5–11 גרם ואורך אמתו 42-39 מ"מ. הוא בעל גוף כהה עם בטן לבנה וכנפיים וזנב חומים. אוזניו צרות וארוכות מראשו. צפיר האוזן ארוך וצר. אקולוקציה בתת-במין הישראלי מאופיינת בסיגנל FM בתדר 120-20kHz.
העטלף שוכן במשך היום במערות, בחורבות ואף בגזעי עצים. ניתן למצוא מין זה מגובה פני הים ועד הרים בגובה 2 ק"מ.
ההזדווגות מתרחשות בסתיו והנקבה ממליטה גור אחד באביב.
תזונה
עטלפים אלה הם אוכלי חרקים הפעילים בלילה וצדים זבובאים, שעירי כנף, דבוראים, עכבישאים שונים ויאכלו גם חיפושיות, עשים, פשפשים, צבתנאים ונדלים. הטרף נתפס תוך כדי מעוף, או על ידי ליקוט מהקרקע או מהצמחייה. ידוע כמומחה בלכידת עכבישים ישירות מן הרשת.
ג'ק הנדרי
ג'ק וויליאם הנדרי (נולד ב-7 במאי 1995) הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אל-איתיפאק מליגת העל הסעודית, ובנבחרת סקוטלנד.
קריירה
ג'ק הנדרי הצטרף לקבוצת פרטיק ת'יסל באוגוסט 2014. הוא שיחק באופן קבוע בקבוצת המילואים של ת'יסל, לפני שערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ביום האחרון של עונת 2014/15, בשוויון 0-0 מול מאת'רוול ב-23 במאי 2015. ב-1 בספטמבר 2015, חתם הנדרי בויגאן את'לטיק. במרץ 2016, הוא הצטרף לקבוצה מהליגה השלישית באנגליה, שרוסברי טאון בהשאלה עד תום העונה. ב-31 באוגוסט 2016, הצטרף הנדרי למילטון קינס דונס, בהשאלה עד ינואר 2017. ב-4 באוקטובר 2016, ערך הנדרי את הופעת הבכורה שלו במילטון קינס דונס, כששיחק בניצחון 0-1 במסגרת גביע הפוטבול ליג על פיטרבורו יונייטד. ב-2017, חתם הנדרי על חוזה ל-2 שנים עם דנדי. הוא שיחק באופן קבוע והפך לשחקן מפתח בדנדי בעונת 2017/18. סלטיק החתימה את הנדרי על חוזה ל-4.5 שנים ב-31 בינואר 2018. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בהפסד 1-0 לקילמרנוק ב-3 בפברואר. ב-31 באוגוסט 2021, חתם הנדרי בקבוצת קלאב ברוז' הבלגית על חוזה ל4 שנים. ב-26 ביולי 2023, חתם הנדרי בקבוצה הסעודית אל-איתיפק על חוזה עד 2026, יחד עם חברו לשעבר בסלטיק, מוסא דמבלה.
נבחרת לאומית
במרץ 2018, הנדרי זומן לראשונה לסגל נבחרת סקוטלנד לצמד משחקי ידידות מול נבחרות קוסטה ריקה והונגריה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-27 במרץ, בניצחון 0-1 על נבחרת הונגריה.
לאחר מכן הוא נכלל בסגל סקוטלנד ליורו 2020, והבקיע את שערו הבינלאומי הראשון במשחק ידידות לקראת הטורניר נגד נבחרת הולנד.
קרב סוורודונצק
קרב סוורודונצק היה קרב צבאי מתמשך בין הכוחות המזוינים של אוקראינה לבין הכוחות המזוינים של רוסיה על השליטה בעיר סוורודונצק שבמחוז לוהנסק שבאוקראינה. הקרב החל ב-2 במרץ 2022, והוא חלק מהמתקפה על מזרח אוקראינה בפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022.
בתחילת הלחימה העיר הופגזה ורוב אוכלוסייתה עזבה. במאי 2022, ניסו הכוחות הנתמכים על ידי רוסיה ורוסיה לכתר את העיר ולאחר שכשלו בכך הסתערו עליה. עד 14 ביוני 2022, כוחות רוסים השיגו שליטה על רוב העיר. ב-24 ביוני 2022, יחידות אוקראיניות קיבלו פקודה לסגת מהעיר, מה שאותת על סיום אפשרי של הקרב ועל נפילת העיר לידי הכוחות הנתמכים על ידי רוסיה ורוסיה. למחרת, השתלטו הרוסים על העיר במלואה.
רקע
סוורודונצק היא עיר במחוז מחוז לוהנסק שבאוקראינה. היא משמשת כמרכז המנהלי בפועל של מחוז לוהנסק לאחר כיבוש העיר לוהנסק ב-2014 על ידי המורדים הפרו-רוסים.
מהלך הקרב
ב-28 בפברואר 2022, בסביבות השעה 15:00, החלו כוחות רוסיים לשגר רקטות לעבר סוורודונצק.
ב-2 במרץ החלה לחימה כמעט בכל הכפרים שליד סוורודונצק. כוחות רוסיים המשיכו לשגר רקטות לעבר העיר. באזור השעה 15:20 באותו יום ניסו כוחות רוסיים להיכנס לתוך העיר, אך נהדפו.
העיר הופגזה לפי האוקראינים, כולל במקומות אזרחיים.
ב-12 במרץ הודיע משרד ההגנה הרוסי כי חיילי הרפובליקה העממית של לוהנסק הגיע לפאתי סוורודונצק. למרות נאמר שהם חסמו את החלקים המזרחיים והדרומיים של סוורודונצק.
ב-16 במרץ טען משרד ההגנה הרוסי כי חיילי הרפובליקה העממית של לוהנסק, המשיכו בפעולות התקפיות ונלחמו בגבולות הצפוניים-מערבים, הצפוניים-מזרחיים והמזרחיים של סוורודונצק.
בתחילת אפריל, פגזים ורקטות נחתו בסוורודונצק ב"מרווחים קבועים ומתמשכים". דווח באוקראינה על כמה התקפות נגד מתקנים אזרחיים שהתרחשו בסוורודונצק. ב-18 באפריל, רוסיה חידשה את המתקפה שלה במזרח אוקראינה, ופתחה בתקיפות אוויריות לתוך סוורודונצק. לאחר קרבות קשים, כוחות רוסים הצליחו להתקדם אל פרברי העיר.
ב-22 באפריל, המצב הצבאי סביב סוורודונצק נותר זהה. העיר הייתה בשליטת הצבא האוקראיני, רוב האוכלוסייה פונתה, חלק נכבד מהתשתיות הושמד. למחרת, טען המטה הכללי של הכוחות המזוינים של אוקראינה בפייסבוק כי הכוחות הרוסיים התכוננו למתקפה על סוורודונצק. ב-29 באפריל, דובר הרפובליקה העממית של לוהנסק, רודיון מירושניק, אמר כי חיילי הרפובליקה נכנסו לסברודונצק והחלו קרבות רחוב. עד סוף אפריל, רוב האוכלוסייה האזרחית של העיר נמלטה.
ב-6 במאי, אולכסנדר סטריוק, ראש הממשל הצבאי של סוורודונצק, אמר שהעיר כמעט מוקפת בכוחות רוסיה והרפובליקה העממית לוהנסק. הם ניסו להסתער על העיר דרך כפרים סמוכים וגם להשלים את כיתור העיר. לדבריו, בעיר נותרו כ-15,000 איש, שאוכלוסייתה מנתה כ-100,000 לפני המלחמה.
על פי רוב, הפסיקה רוסיה לאחר 12 במאי את התקפותיה הקרקעיות על סביבות העיר והגבילה את עצמה להפצצות ארטילריות. כוחות פרו-רוסים התמקדו במקום זאת בהשלמת כיתור העיר. לשם כך הם תקפו בקו החזית הצפוני סביב איזיום ובדרום לכיוון באחמות. ההתקפות הצפוניות התקדמו מעט עד לא, אך בדרום רוסיה עשתה התקדמות מוגבלת במהלך מספר ימים של לחימה כבדה. הלחימה התרכזה בעיקר במספר כפרים מסביב לעיר. לפי דיווחים, עד 24 במאי הלחימה בין כוחות רוסים ואוקראינים הגיעה לגבולות העיר סברודונצק. הצבא הרוסי כיתר את העיר משלושה כיוונים.
ב-28 במאי, דווח כי הכוחות הרוסיים הסתערו על העיר בלי לכתר את כולה. הכוחות הרוסיים המשיכו בהתקפות קרקעיות על השכונות הצפוניות. ראש העיר אמר כי לחימה התחוללה בתחנת האוטובוסים המרכזית של העיר.
ב-30 במאי, חיילים רוסיים נכנסו מפאתי העיר אל פנים העיר. לפי אוקראינה, הרוסים התקדמו בכמה רחובות לעבר מרכז העיר והחלה לוחמה בשטח בנוי. נאמר שלאזרחים לא היה כמעט מים וחשמל. אופן הלחימה הרוסי תואר על ידי המושל הצבאי האוקראיני, סרהי חיידאי, כהפגזה במשך כמה שעות ברצף ואז מתקפה. במקרה של כישלון, הם שבו להפגיז ולנסות לתקוף שוב, וכך זה עד שהם הצליחו לפרוץ את ההגנות האוקראיניות בנקודה מסוימת.
ב-31 במאי, כוחות רוסים שלטו "בסביבות חצי מהעיר" לפי ראש העיר האוקראיני, בעוד שרוסיה טענה כי היא מחזיקה בשליש ממנה. בערב הודיעה אוקראינה שרוב העיר נמצאה תחת שליטה רוסית. למחרת, ראש עיר אמר כי 60% מהעיר נמצאה תחת שליטת רוסיה, 20% תחת שליטה אוקראינית והשאר היה שטח הפקר. כמו כן, הוא הוסיף כי נותרו בעיר כ-12–13 אלף אנשים. לפי מושל לוהנסק, כמה חיילים אוקראינים נסוגו לעמדות מועילות יותר ומוכנות מראש. הוא אמר כי קל יותר להגן על ליסיצ'נסק השכנה מכיוון שהיא ממוקמת על גבעה, אך כוחות רוסים היו מפגיזים אותה עם ארטילריה ומרגמות.
המטה הכללי של אוקראינה דיווח כי גורמים בקורפוסים ה-1 וה-2 (הכוחות המזוינים של הרפובליקה העממית של דונצק והרפובליקה העממית של לוגנסק), ארמיות הנשק המשולבות ה-8, 58 וה-5 של רוסיה, דיוויזיית הטנקים ה-90 וכוחות מוטסים היו מעורבים בקרב.
ב-3 ביוני, הודיע מושל לוהנסק שמתקפת נגד אוקראינית הביאה לכך ש־20% משטח העיר סוורודונצק נכבש בחזרה על ידי צבא אוקראינה. הוא אמר: "האחוז (שהוחזק על ידי רוסיה) היה איפשהו בסביבות 70%, עכשיו כבר דחפנו אותם בכ-20% אחורה". למחרת, אמר שמחצית מהעיר הייתה בשליטה אוקראינית. החיילים הרוסיים נאלצו לצאת מהפרברים הדרומיים של העיר. כוחות אוקראינים ביצעו התקפות נגד נוספות בסברודונצק ב-5 ביוני, עצרו את ההתקדמות הרוסית וכבשו מחדש אזורים נרחבים של העיר. מושל לוהנסק, הצהיר כי הכוחות האוקראינים כבשו מחדש 70% מסוורודונצק מידי הכוחות הרוסיים ביומיים האחרונים.
למחרת, דווח שרוסיה שלטה ברוב העיר. רוסיה הגבירה את עוצמת הירי הארטילרי על העיר חישובים נוספים. ההסלמה הרוסית בירי הארטילרי בסוורודונצק ובסביבתה נועדה ככל הנראה לתמוך בפעולות רוסיות בתוך העיר עצמה ולמנוע מכוחות אוקראינים לפרוס ביעילות מילואים ולצבור אספקה חדשה באזורים תחת אש כבדה.
כוחות רוסים כנראה ביססו שליטה על רוב אזור המגורים של סוורודונצק וערכו תקיפות נגד עמדות אוקראינים באזור התעשייה ב-7 ביוני. למחרת, כוחות רוסים שלטו ברוב סוורודונצק והפגיזו את העיר השכנה ליסיצ'נסק, אמר מושל אזור לוהנסק. הוא אמר שהאוקראינים נדחקו לפאתי העיר בעקבות הפצצה רוסית על העיר.
עד אמצע יוני, כוחות רוסיים בודדו במידה רבה את הכוחות האוקראיניים בסוורודונצק מקווי הקשר שלהם והם תקפו ממספר כיוונים. כוחות רוסיים המשיכו לירות על יישובים הסובבים את העיר כדי לבודד עוד יותר את הכוחות האוקראיניים ולסבך את מאמצי הנסיגה או האספקה מחדש שלהם.
כוחות רוסים ביצעו מספר התקדמות מוצלחות ביישובים שמדרום מזרח לסוורודונצק ב-21 ביוני בשאיפה להימנע מחצייה קשה של נהר סברסקי דוניץ בדרך לליסיצ'נסק. הלחימה בסוורודונצק נמשכה במקביל כאשר אזור השליטה האוקראיני הצמצם למפעל הכימי אזוט. כוחות רוסים הגיעו לפאתיה הדרומיים של ליסיצ'נסק ומחזקים את ההתקבצות שלהם סביב סוורודונצק כדי להשלים את לכידת הן סברודונצק והן ליסיצ'נסק. ב-24 ביוני הכוחות האוקראיניים קיבלו הוראה לסגת מסוורודונצק,, מחשש לכיתור רוסי. למחרת, ראש העיר סוורודונצק אמר שהיא נכבשה במלואה על ידי הצבא הרוסי.
LK-99
LK-99 הוא חומר אפור שחור שיוצריו טוענים שהוא מוליך-על בטמפרטורת החדר ובלחץ אטמוספירי. ל-LK-99 יש מבנה משושה שהשתנה מעט מעופרת אפטיט ונטען שהוא מתפקד כמוליך-על מתחת ל-127 מעלות צלזיוס. החומר נחקר על ידי צוות של חוקרים קוריאנים: סוקביי לי, ג'י-הון קים ומספר חוקרים נוספים מהמכון קוריאה למדע וטכנולוגיה (KIST).
נכון ל-26 ביולי 2023, אין עדיין אישור ממקור חיצוני לכך שהחומר אכן מציג תכונות של מוליכות על. תהליך הסינתוז של LK-99 טרם עבר ביקורת של פרסום מאמר בכתב עת שעורך ביקורת עמיתים. המאמר פורסם לראשונה ב-ArXiv בתור עותק קדם-דפוס וסומן על ידי יוצריו כלא-שלם.
תרכובת כימית
ההרכב הכימי של LK-99 הוא בקירוב Pb 9 Cu(PO 4) 6 O כך - בהשוואה לעופרת-אפטיט טהור (Pb10 (PO 4) 6 O) - כרבע מיוני Pb(II) במיקום 2 של מבנה האפטות מוחלפים ביוני נחושת.
שם התרכובת
השם LK-99 הוא מראשי התיבות של המגלה לי וקים, ומשנת הגילוי (1999).זוג החוקרים עבד במקור עם פרופסור צ'וי דונג-שיק (최동식) באוניברסיטת קוריאה בשנות ה-90.
היסטוריית פרסום
לי וקים הגישו בקשת פטנט ב-2021 שפורסמה ב-3 במרץ 2023. בקשה לסימן מסחרי קוריאני עבור "LK-99" הוגשה ב-4 באפריל 2023 על ידי.
סדרה של פרסומים אקדמיים המסכמים ממצאים ראשוניים יצאה בשנת 2023, עם סך של שבעה מחברים על פני ארבעה פרסומים. הפרסום הראשון הופיע ב-arXiv ב-22 ביולי, ומפרט את Young-Wan Kwon, CTO לשעבר, כמחבר שלישי. טרום טרום שני רשום כסופר השלישי Hyun-Tak Kim, לשעבר חוקר ראשי במכון המחקר האלקטרוניקה והטלקומוניקציה ופרופסור ב-William & Mary.
תגובת הקהילה המדעית
מדעני חומרים וחוקרי מוליכי-על הגיבו בספקנות. למוליכי העל בטמפרטורה הגבוהה ביותר בזמן הפרסום הייתה טמפרטורה קריטית של 250 קלווין (-20 צלזיוס), ורק בלחצים של מעל 170 ג'יגהפסקל.
נכון ליולי 2023, הניסוי לא שוחזר, למרות הניסויים הראשוניים שהושלמו ב-2020. לאחר שקיבלו תשומת לב ציבורית ביולי 2023, כמה קבוצות ומעבדות עצמאיות החלו לנסות לשחזר את הסינתזה.
שמעון סויסה (ראש מועצה)
שמעון סויסה (נולד ב-29 ביוני 1963) הוא ראש המועצה המקומית חצור הגלילית.
ביוגרפיה
בתקופת כהונתו גדלה אוכלוסיית היישוב מ-8,600 ל-11,000 תושבים, והוקמו שכונות במערב היישוב, כולל פיתוח השכונות הוותיקות ושיפור ניכר בחזות היישוב ובתדמיתו, כחלק מתוכנית כוללת של פיתוח הגליל, והפיכתה של חצור לעיר.
חיים אישיים
סויסה נשוי לענת, ואב לשלושה.
הונדה N-Van
הונדה N-Van (ביפנית: エヌ バン, באנגלית: Honda N-VAN) הוא מיניוואן קטן המוגדר בקטגוריית כלי הרכב ביפן "Kei car" מתוצרת יצרנית הרכב היפנית הונדה אשר מיוצר משנת 2018 ביפן
מערב אמסטרדם
רובע מערב אמסטרדם (בהולנדית: Amsterdam West) הוא אחד משמונה מחוזות של עיריית אמסטרדם, הולנד.
הרובע הוקם בשנת 2010 ומורכב מארבעה מחוזות, דה בארסייס (De Baarsjes), וסטרפארק (Westerpark), המערב הישן (Oud West) ובוס אן לומר (Bos en Lommer).
הרובע משתרע על שטח של 9.89 קמ"ר ונחשב לרובע הצפוף ביותר באמסטרדם.
היסטוריה
רובע מערב אמסטרדם הוא הרובע הצפוף ביותר באמסטרדם וממוקם ממערב לתעלת הסינגלחראכט.
תעלת סינגלחראכט הייתה הגבול של העיר אמסטרדם מאז המאה ה-17. הורדת החומה החיצונית המקיפה את סינגלחראכט במחצית השנייה של המאה ה-19, אפשרה התפתחותם של אזורי מגורים חדשים.
כחלק מתוכנית הפיתוח (Plan West) בין השנים 1920–1940, נבנו מספר שכונות חדשות:
השכונות הראשונות שנבנו היו ספארנדאמרמבורט (Sparndammerbuurt), זאהלדנבורט (Zeeheldenbuurt), סטאטסלידנבורט (Staatsliedenbuurt), פרדריק הנדריקובורט (Frederik Hendrikbuurt), קינקרבורט (Kinkerbuurt) ואוברטומבורט (Overtoombuurt). בין השנים 1990 ל-2010, שכונות אלה יצרו את רובע וסטרפארק (Westerpark) והמערב הישן (Oud West).
השכונות סביב כיכר סורינאמספליין (Surinameplein) וכיכר מרסטואפליין (Mercatorplein) יצרו את הרובע דה בארסייס (De Baarsjes), השכונה סביב כיכר הופדורפלין הפכה להופדורפלינבורט (Hoffddorppleinbuurt)
בסוף שנות ה-30 ותחילת שנות ה-40 נבנתה שכונת בוס אן לומר הממוקמת מצפון לשכונות מערביות אלה.
בשנת 2007, סימנה, שרת השיכון והדיור הגב' אלה בוחאלנר (Ella Vogelaar), את שכונת בוס אן לומר (Boss en Lommer) כשכונה מקופחת והכריזה על תוכנית שיקום שכונות.
מאליק האריס
מאליק האריס (באנגלית: Malik Harris; נולד ב-27 באוגוסט 1997) הוא זמר פופ גרמני-אמריקאי, ראפר וכותב שירים. מאליק הוא נציג גרמניה לאירוויזיון 2022 בטורינו עם השיר "Rockstars".
ביוגרפיה
מאליק נולד בלנדסברג על הלך לריקי האריס, מנחה ושחקן יליד ארצות הברית שפעיל בגרמניה. סבו מצד אביו היה זמר אופרה, סבתו מצד אמו הייתה פסנתרנית, ואביו ניגן בכלי נגינה רבים.
האריס החל את הקריירה המוזיקלית שלו עם שירי קאברים, כשהוא מלווה את עצמו בגיטרה, בה הוא מנגן מאז שהיה בן 13. בנוסף לנגינה בגיטרה, האריס לימד את עצמו איך לנגן על מקלדת אלקטרונית ותופים.
הסינגלים הראשונים שלו - Say the Name ו-Welcome to the Rumble הפכו ללהיטים במצעדי השידור ובפלטפורמות סטרימינג כמו ספוטיפיי. לאחר שהוחתם על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ, יצא לאור Like That Again בקיץ 2019, ואחריו יצא הסינגל Home.
מאליק האריס היה האמן הגרמני הראשון שנראה על שלט חוצות של כיכר טיימס בעיר ניו יורק במשך שבוע לקראת יציאת הסינגל שלו When We've Arrived באוקטובר 2020. אלבום הבכורה של האריס Anonymous Colonist יצא לאור באוגוסט 2021.
האריס נבחר ב-4 במרץ 2022 לייצג את גרמניה באירוויזיון 2022 בטורינו עם השיר Rockstars, לאחר שניצח בתחרות Germany 12 Points.
המהדורה ה-66 של האירוויזיון תתקיים בטורינו, איטליה ותורכב משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. כיוון שגרמניה חברה בחמש המדינות הגדולות, היא תעפיל לגמר אוטומטית. ב-25 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי גרמניה תצביע בחצי הגמר השני. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע על ידי מפיקי התחרות, כך ששירים דומים לא ישובצו בסמוך זה לזה. גרמניה הופיעה כמדינה ה-13, לפני ליטא ואחרי אוקראינה. לבסוף היא דורגה במקום ה-25 עם 6 נקודות בלבד.
הדיוויזיה ה-60 (בריטניה)
הדיוויזיה ה-60 (לונדון 2/2) של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה כחלק מהצבא הטריטוריאלי, דיוויזיה משלימה לדיוויזיה ה-47 (לונדון 1/2). ביולי 1916 נשלחה הדיוויזיה לצרפת, שם לחמה עד דצמבר במהלך הקרב על הסום. בדצמבר 1916 הועברה הדיוויזיה לחזית הבלקן, ולאחר כ-6 חודשים (ביוני 1917) הועברה הדיוויזיה לחזית סיני וארץ ישראל והפכה לחלק מחיל המשלוח המצרי. הדיוויזיה לחמה בקרב באר שבע ובכיבוש ירושלים. ביולי 1918 נלקחו חלק מיחידות הדיוויזיה לצורך תגבור הכוחות בחזית המערבית, והיא תוגברה ביחידות מצבא הודו הבריטית. הדיוויזיה לחמה בקרב מגידו ובמהלך הקרב בנחל תרצה, ולאחר המלחמה פורקה הדיוויזיה.
פצצה קופצת
פצצה קופצת היא פצצה המעוצבת כך שתקפץ על פני המים לעבר המטרה. מסלול הפצצה מחושב כך שתימנע ממכשולים מימיים כמו רשתות טורפדו, ומאפשר לקבוע מראש את מהירות הפגיעה ואת תזמון הפיצוץ, בדומה לפצצת עומק. ממציא הפצצה הראשונה מסוג זה היה המהנדס הבריטי ברנס ווליס. עבודות פיתוח הפצצות שלו שימשו את חיל האוויר המלכותי במבצע נזיפה במאי 1943 כדי לעבור סכרים גרמניים ולהתפוצץ מתחת למים. אפקט של פיצוץ כזה דומה לפיצוץ פצצת גרנד סלאם או טולבוי, שגם את שתיהן הוא המציא.
יהדות טרנסניסטריה
יהדות טרנסניסטריה היא הקהילה היהודית של טרנסניסטריה, חבל ארץ שהוקם כיחידה פוליטית שיצרו הנאצים והשתרע על פני כ-40,000 קילומטרים רבועים בדרום מערב אוקראינה, בין שני הנהרות הבוג והדניסטר. אזור זה היה טרם מלחמת העולם השנייה בשליטת ברית המועצות והשם ניתן לו לאחר שבמבצע ברברוסה כל האזור נכבש מאוקראינה הסובייטית על ידי מדינות הציר, ונמסר לרומניה על ידי היטלר כמתנת תודה על השתתפותה במלחמה נגד ברית המועצות. אזור זה היה גדול בהרבה מהאזור המכונה היום טרנסניסטריה, אז הוא גבל בדרום בים השחור, וכלל בתוכו את העיר אודסה שהוכרזה לבירתו.
ראשית הקהילה
ההיסטוריה של היהודים בטרנסניסטריה קשורה להיסטוריה של היהודים במולדובה, באוקראינה, ברומניה ובברית המועצות וכן למספר מדינות באזורים סמוכים. מאות בשנים היה חבל ארץ זה מרכז של חיי רוח וחיי קהילה יהודית בעלת זהות לאומית ברורה, ומניינה לפני מלחמת העולם השנייה, לפי מיפקד שנערך בשנת 1926, היה כ-300,000 מתוך אוכלוסייה כוללת של 2.5 מיליון.
השלטון הרומני
רומניה שלטה על שטחי טרנסניסטריה מ-19 באוגוסט 1941 עד 29 בינואר 1944 ולמעשה הייתה זו הפעם הראשונה שבה נשלטו שטחי טרנסניסטריה על ידי שלטון רומני. בין מבצעי הפשעים העיקריים בטרנסניסטריה היו הצבא הרומני והמשטרה הרומנית. פעולותיהם נבעו מהשינוי הפוליטי שנוצר עם פרוץ המלחמה. תולדות היהודים בטרנסניסטריה ממחישות את הצטלבותם של מניעים אנטישמיים במטרה להיפטר מהאוכלוסייה היהודית. עם הרוצחים נמנו הגרמנים המקומיים והאוקראינים. השילוב של רגשות אנטי-בולשוויקיים, היהודים היו מזוהים עם המשטר הקומוניסטי, והאדישות לאובדן חיי אדם, בעקבות הסבל הכללי של האוכלוסייה ומספרם הגבוה של חללי המלחמה כל אלה היוו קרקע להשמדה המונית בחבל ארץ זה.
לאחר שנכבשה טרנסניסטריה על ידי גרמניה ורומניה, הוסב שטחה לאזור ריכוז ליהודי בסרביה, בוקובינה וצפון מולדובה שגורשו בידי השלטונות הרומניים בהוראתו הישירה של יון אנטונסקו. הגירושים החלו ב-15 בספטמבר 1941, ונמשכו לסירוגין עד לסתיו 1942.
לטרנסניסטריה גורשו ב-15 בספטמבר 1941 יהודי בסראביה, ובוקובינה בהוראתו של שליט רומניה המרשל יון אנטונסקו. לפי האומדנים מספר היהודים אשר גורשו נע בין 150,000 עד 185,000 נפשות. על היהודים נאסר חופש התנועה ובחירת מקום המגורים, הם רוכזו בגטאות ובמחנות, ועל כולם חלה חובת עבודת כפייה "לטובת הציבור" חלק מיהודי בוקובינה גורש לעיירות בתחום אוקראינה (למשל לציבולווקה אליה גורשו כ-2,500 יהודים וכמה מאות לוורושילובקה) שסופח לטרנסניסטריה.
רומניה הייתה אחראית על השואה באודסה ובטרנסניסטריה, כמדינה היחידה, מלבד גרמניה הנאצית שניהלה עיר סובייטית גדולה במהלך מלחמת העולם השנייה. אודסה – באותה תקופה, אחד ממרכזי החיים והתרבות היהודיים הגדולים באירופה – הפכה למעשה ליודנריין (מונח נאצי האומר "נקי מיהודים"), למרות שבתחילת מלחמת העולם השנייה שליש מאוכלוסייתה הייתה יהודית.
שואת יהדות טרנסניסטריה
בשונה ממחנות הריכוז וההשמדה של הגרמנים, הרומנים לא ייעדו את הכלואים והמגורשים לעבודה ואף לא להשמדה מאורגנת, אלא הפקירו אותם לגורלם, ללא אספקת מזון, טיפול רפואי או הגנה מינימלית מתנאי אקלים קשים. המגורשים גוועו בהמוניהם ברעב, בקור ובמחלות. ניצולים העידו כי בהשוואה לשואת גרמניה הנאצית, שבה תוכננו הגירושים בקפידה, ממשלת רומניה לא התכוננה לשכן אלפי אנשים בטרנסניסטריה, שבה שהו המגורשים. במקום זאת אנשים הוצבו בצריפים בסיסיים ללא מים זורמים, חשמל או בתי שימוש. אלה שלא יכלו ללכת נותרו למות. בסך הכל פעלו בטרנסניסטריה כ-150 גטאות ומחנות.
באוקטובר ובנובמבר 1941 נרצחו באודסה כ-30,000 יהודים על ידי חיילים רומנים. טרנסניסטריה הייתה אתר של שני מחנות ריכוז וכמה גטאות שממשלת רומניה כינתה בזמן המלחמה "מושבות". כמו כן, רוב היהודים שנותרו בבסרביה (84,000 מתוך 105,000) ובצפון בוקובינה (36,000 מתוך 60,000) גורשו אליה. פרדוקס בולט הוא העובדה שרוב יהודי רומניה (375,000) שהיו תחת משטר אנטונסקו שרדו את מלחמת העולם השנייה.
באנציקלופדיה לשואה (מוזיאון לזכר השואה של ארצות הברית) נכתב כי אירועים דומים התרחשו במחנות דומנובקה ואחמטצ'טקה. מחנות אחרים, עם שיעורי תמותה גבוהים מאוד, היו בפצ'ורה ובופניארקה, האחרון יועד לאסירים פוליטיים יהודים שגורשו מרומניה.
הגירוש פסק ב-13 באוקטובר 1942 עם שינוי המגמה במלחמה כנגד ברית המועצות וכאשר אנטונסקו כבר לא היה בטוח בניצחון הגרמנים. כ-90,000 יהודים ממגורשי טרנסניסטריה נספו במהלך מלחמת העולם השנייה ועוד קודם לכן נספו עשרות אלפי יהודים שישבו במקום ונרצחו על ידי האיינזצגרופן.
ככלל את נוכחותם של המגורשים בטרנסניסטריה, במשך כשנתיים וחצי, אפשר לחלק לשלוש תקופות. מסתיו 1941 ועד אביב 1942, במהלכה מתו למעלה משליש מהם. מקיץ 1942 ועד אביב 1943 – תקופה בה המגורשים פיתחו יכולת עבודה מסוימת וקיבלו סיוע קבוע מהקהילה היהודית הרומנית. ולבסוף מקיץ 1943 ועד מרץ 1944 עם חזרתם של הסובייטים לאזור, תקופה שהובילה לתקווה אך הנסיגה הגרמנית, הובילה לכך שחיילים גרמנים עברו באזור ותקפו יהודית במחנות ובגטאות והובילו לאבדות רבות.
בעקבות מותם של עשרות אלפי היהודים בשטחה ידועה טרנסניסטריה כ-"אושוויץ הרומנית". עם זאת, בגלל היותה תחת שלטון רומניה ולא ישיר של גרמניה, הגיעו אליה פליטים יהודים שברחו מהנאצים ואף הצליחו להעלות ממנה ילדים פליטי חרב לארץ ישראל, במהלך המלחמה.
לאחר מלחמת העולם השנייה
לאחר המלחמה נשארו באודסה בין 80,000 ל-90,000 מתוך כ-180,000 יהודי העיר בזמן שהגרמנים והרומנים כבשו את העיר ב-16 באוקטובר 1941. יהודים רבים מתו מתנאים קשים, מרעב או ממחלות במהלך הגירושים לטרנסניסטריה או לאחר הגעתם. אחרים נרצחו על ידי יחידות רומניות או גרמניות, בטרנסניסטריה או לאחר שהוסעו לתוך אוקראינה הכבושה על ידי הגרמנים. רוב היהודים שנשלחו למחנות בטרנסניסטריה לא שרדו. אלה ששרדו, בסביבות 70,000, חזרו לרומניה. בשנים 1945–1946 בהן הותר להם לחזור.
בניגוד למחנות הריכוז וההשמדה שנבנו על ידי הגרמנים על אדמת פולין, אשר משמשים היום מוזיאונים ואתרי זיכרון, מחנות טרנסניסטריה היו מחנות מאולתרים, שלא נותר מהם זכר לאחר המלחמה.
הקהילה במאה ה-21
חרף מלחמת העולם השנייה והשמדת רבים מבני העם היהודי עדיין ישנה קהילה יהודית בטרנסניסטריה. ההשפעה היהודית נראית בכל רחבי המדינה. לחלק גדול מאוכלוסיית האזור יש אזרחות כפולה – כ-108 אלף אנשים הם בעלי אזרחות של מולדובה, 56 אלף הם אזרחי רוסיה וכ-44 אלף אזרחי אוקראינה. לאחר מלחמת העולם השנייה נפקדו בטרנסניסטריה כ-10,000 יהודים, מהם 2,430 בטירספול הבירה, ובתשעה יישובים הסמוכים לה, 350 יהודים בדובסרי והסביבה, 565 יהודים בריבניצה והסביבה ו-905 יהודים בבנדרי והסביבה, בטרנסניסטריה פועל בית כנסת מרכזי בטירספול הבירה וכן פועלים בתי כנסת ומרכזי חסד בערים בנדרי דובסרי ובריבניצה. מאז 1992 עלו לישראל 42,000 יהודים ממולדובה, חלקם מטרנסניסטריה.
בשנת 2022 בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, נערכו עבודות בבסיס צבאי ישן ליד טירספול בירת טרנסניסטריה. במהלך החפירות, התגלו בורות גדולים, מלאים באלפי גופות שנהרגו במקום בשנים שבין 1917–1930 תחת שלטונם של הרודנים לנין וסטלין, רוב ההרוגים: יהודים שהואשמו בהתנגדות למשטר הקומוניסטי. במקום אותרו גם מסמכים המתעדים את שמות ופרטי ההרוגים בכל אחד מבורות ההריגה, ואת הסיבה בגינה נחרץ גורלם למוות (בדרך כלל בירייה).
המסמכים מתארים את חייהם של היהודים תחת השלטון הקומוניסטי, את בתי הספר היהודיים שפעלו בהיחבא, את הניסיונות ליצור קשר עם ארגונים יהודיים בעולם, ואת ההתארגנויות המקומיות לקיים פעילות יהודית במסתור. כך למשל מופיע על אחד הנרצחים שהוא שימש כמורה בבית ספר יהודי, על שם אחר מופיע שעמד בקשר עם גורמים בפלשתינה וכן הלאה. בין ההרוגים במקום, גברים נשים וגם ילדים.
קיו סקמוטו
קיו סקמוטו (ביפנית: 坂本 九; נולד בשם היסשי אושימה; ביפנית: 大島 九; 10 בדצמבר 1941 - 12 באוגוסט 1985) היה זמר ושחקן יפני, הידוע מחוץ לגבולות יפן בעיקר בזכות להיטו הבינלאומי סוקיאקי, אותו שר ביפנית. סינגל שיר זה נמכר בלמעלה מ-13 מיליון עותקים והגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 בארצות הברית.