cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שלמה זלמן קלוניצקי (קליין)
קורות חייו
אביו מת בנעוריו, אמו שהייתה שם ודבר ליהודי קובל - מוסד סעד לנזקקים - שלחה את הנער עם התבגרותו ללמוד בישיבות מובחרות ועד לישיבת סלבודקה שבעיר קובנה שבליטא הגיע, שם הוא נעשה תלמיד מובהק של רבי יצחק אלחנן ספקטור. בקובנה הוא התחתן עם אסתר בת ר' אליהו חרניסון. שלמה עסק בתורה ובהוראה. כישרון מיוחד היה לו להוראה, הוא לימד ויסד בתי אולפנה בפולין ושימש ראש ישיבת קובנו בשלהי מלחמת העולם הראשונה היגר בעקבות בתו לאטלנטה בארצות הברית ומשם עבר לניו יורק, שם הסתופף בחברת סופרי העיתון האידישאי "פארווערטס" והמשיך בהוראת דקדוק עברי ותלמוד. הוא חיבר הרבה ספרים בנושאים תורניים ובלשניים, ומהם הוציא לאור את הספרים: "אוצר טעמי חז"ל"- ניו יורק תרצ"ט, ואת ספר הלימוד "מלון דקדוקי". בתקופה זו חתם את שם משפחתו קלוניצקי-קליין.
את ספרו עב הכרס "אוצר טעמי חז"ל - לעניינים, לסיפורים ולמצוות שבתורה" כתב קלוניצקי-קליין בניו יורק. הספר יצא לאור בשנת 1939 ומכיל חמישה חלקים, על פי חמשת חומשי תורה. בהקדמה לספר מסביר קלוניצקי שאת לקט טעמי חז"ל שאסף וביאר הפריד ל-4 מינים שונים "כשלכל אחד יש לו מטרה אחרת ותפקיד אחר ואין לערבבם יחד". כשרק את הראשון מביניהם הוציא לאור "מפני שמין זה הוא דבר השוה לכל נפש". שלושת הכרכים הנוספים שהשלים הם: טעמי חז"ל ללשונות שבתנ"ך, טעמי חז"ל לשמות הנמצאים בתנ"ך, וטעמי חז"ל לסמיכות עניינים ידועים זה לזה וסמיכות פרשיות זו לזו.
קודם לספר זה חיבר את ספרו "מלון דקדוקי" שראה אור בא"י רק בשנת 1941 בהוצאת הספרים "מצפה": ספר לימוד עברית הכולל את כל המילים שיש בהן הרכב של חלקי דבור שונים עם משמעויותיהם והוראותיהם השונות, לפי התנ"ך, המשנה והמדרש. ספר עזר ושימוש למורים, מתלמדים ולכל שוחרי הלשון העברית ודקדוקה.
לבני הזוג קלוניצקי נולדו 3 ילדים. הצעיר מבניהם הוא הבן יעקב קליין שחי בסינסינטי ארצות הברית. הבת הבכורה מלכה נישאה להנרי אלכסנדר וגרו באטלנטה, ארצות הברית. הבת השנייה היא מאשה, אשת נתן כהן שחיה במונטריאול, קנדה. לבני הזוג נולדו שני ילדים: הבת אסתר והבן לאונרד כהן המשורר והזמר הנודע. אביו של לאונרד כהן נפטר בגיל צעיר וסבו שלמה קלוניצקי לקח אותו תחת חסותו והקנה לו דעת.
השפעתו של קלוניצקי על יצירתו של לאונרד כהן
על תרומתו של שלמה קלוניצקי לעיצוב אישיותו של המשורר ליאונרד כהן כתב המראיינת לוראן כהן:
הרב שלמה קליניצקי, היה מוכר גם בכינוי "שר הדקדוק" - הוא פרסם לקסיקון למילים נרדפות עבריות - כתב בין השאר כרך של 700 עמודים בשם "אוצר טעמי חז"ל, תזאורוס של פרשנויות תלמודיות" שכהן נוהג להראות לעיתונאים ולחוקרים המתעניינים בהשפעותיו הספרותיות העיקריות.
גרג הפלי
גרגורי "גרג" הפלי (באנגלית: Gregory "Greg" heffley) הוא הגיבור הראשי בסדרת הספרים "יומנו של חנון".
בסדרה
גרג הוא תלמיד חטיבת ביניים אמריקאי, אשר מודאג בדרך כלל מרמת הפופולריות שלו וכיצד הוא נראה בציבור. הוא מכור למשחק וידאו ואוהב להתבטל. גרג חושב שאין לו כישרון מיוחד, מלבד משחקי וידאו וציור קומיקס.
אף על פי שהוא נחשב ל"חנון", התנהגותו בעייתית במקרים רבים, ולא פעם הוא מכניס את עצמו ואת סביבתו לצרות. בדרך כלל גרג מחפש למצוא מישהו כדי שיוכל להטיל עליו את האשמה, וכמעט אף פעם לא מודה בהיותו לא בסדר. הוא נחוש להיות מפורסם כשיגדל, ומדמיין זאת במוחו פעמים רבות.
ראולי, חברו הטוב, נאמן לגרג אם כי קצת ילדותי. שני החברים הטובים רבים ומשלימים פעמים רבות אך מבלים הרבה ביחד אחרי הלימודים. הוריו של ראולי טוענים שגרג מהווה השפעה שלילית לבנם, שכן הוא בעל ציונים נמוכים והוא ממעט להקשיב להוריו.
רודריק, אחיו הגדול, תמיד מצליח לענות אותו בדרכים שאף נער אחר לא היה מעלה על הדעת. הוא חבר בלהקה בשם "חיתול טעון", אם כי הוא כותב על המסחרית שלו "חיתול תאון". הלהקה שלו מתאמנת במרתף של בית משפחת הפלי, ליד חדרו של רודריק.
מני, אחיו בן השלוש, אהוב על הוריו במיוחד ואף פעם לא מקבל עונש על מעשיו שלפעמים גורמים לגרג צרות רבות.
אמו של גרג, סוזן, היא מורה וגננת לשעבר. היא יודעת שגרג בחטיבת ביניים אבל מתייחסת אליו כאל ילד קטן. היא מנהלת טור שבועי על הורות בעיתון המקומי ולא פעם כותבת על גרג.
אביו של גרג, פרנק, לא מעריץ כל כך את גרג. בנוסף הוא מכור לג'אנק פוד ומתעניין רבות בכל מה שקשור במלחמת האזרחים האמריקנית. הוא מחזיק בחדר הכביסה שדה קרב מיניאטורי של מלחמת האזרחים ומבלה שם רבות.
כרטיס מנוקב
כרטיס מנוקב או כרטיס ניקוב הוא כרטיס נייר ששימש עד אמצע שנות ה-70 לשמירה של נתונים בכלל וכאמצעי קלט בפרט (ובמידה פחותה - כאמצעי פלט).
מקובל לייחס את המצאת הכרטיסים המנוקבים לתעשיית אריגי המשי בעיר ליון שבצרפת. ב-1801 הציג יצרן האריגים ז'וזף מארי ז'אקאר את נול האריגה האוטומטי התעשייתי הראשון שפעולתו הייתה מבוקרת על ידי כרטיסים מנוקבים מחוברים זה לזה. מחטי האריגה עוברות רק במקום שיש בו נקב, כל כרטיס הכיל הוראות לאריגת שורה אחת, ובשיטה זו אפשר לארוג דוגמאות מורכבות מאוד של בדי ג'קארד (שנקראים על שם הממציא) ובדים עשירים אחרים כדוגמת ברוקד. קדמו לז'קאר מפתחים אחרים בתעשיית האריגים בליון שהשתמשו בכרטיסים מנוקבים, ביניהם בזיל בושון (Basile Bouchon) וז'אק ווקאנסון (Jacques Vaucanson).
הכרטיס המנוקב כאמצעי לעיבוד נתונים הומצא בשנת 1887 על ידי האמריקאי הרמן הולרית', והוא נכנס לשימוש במפקד האוכלוסין שנערך בארצות הברית בשנת 1890. גודל הכרטיס היה זהה לגודלו של שטר של דולר באותה עת, כך שארגזים ומגרות ששימשו לאחסון של דולרים התאימו גם לאחסון כרטיסים מנוקבים שהכילו 24 טורים, 12 שורות בכל טור.
בשנת 1928 יצרה חברת IBM כרטיס גדול יותר, בן 80 טורים ו-12 שורות. השורות סימנו את עשר הספרות ועוד שתי שורות עיליות, אשר סייעו ביצירת אותיות. צירוף ניקוב של שורות הספרות עם ניקוב השורות העיליות, יצר אותיות וסימנים מיוחדים. קופסה סטנדרטית של כרטיסי ניקוב כללה 2,000 כרטיסים. לאחסון כמויות גדולות של כרטיסים נבנו ארונות מגירות, שבהם מקום לאלפי כרטיסים.
כאמצעי פלט, בכל אחד מ-960 המקומות על הכרטיס ניתן היה למקם סיבית אחת משום שכל מקום כזה יכול היה להיות באחד משני מצבים: מנוקב או לא מנוקב.
העברת הקלט מטפסים אל כרטיסים מנוקבים נעשתה באמצעות מכונת ניקוב. בתפעול מכונות הניקוב עסקו בעיקר נשים, שכונו נקבניות.
עד תחילת שנות ה-70 ובעיקר לפני המצאת המחשב, שימשו מכונות מיוחדות (ציוד לעיבוד נתונים) לעיבודם של כרטיסים מנוקבים:
עד אמצע שנות השבעים של המאה ה-20 היווה הכרטיס המנוקב את אמצעי הקלט העיקרי למחשב. הוא הוחלף בסוף שנות השבעים על ידי התקליטון, שהביא להיעלמות הכרטיס המנוקב והמכונות שטיפלו בו.
רד בול ארנה (ניו ג'רזי)
רד בול ארנה הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בהריסון שבניו ג'רזי, ארצות הברית. האצטדיון מכיל 25,000 מקומות ישיבה. קבוצת הכדורגל ניו יורק רד בולס מארחת באצטדיון זה את משחקיה הביתיים.
בניית האצטדיון החלה ב-2006 והסתיימה ב-2010. עד לסיום בנייתו קבוצת ניו יורק רד בולס אירחה את משחקיה הביתיים באצטדיון ג'איינטס. האצטדיון מארח מספר רב של הופעות ותחרויות כדורגל. האצטדיון נמצא במרחק של בין 15 דק' - 20 דק' לאצטדיון מטלייף.
קרל דורמן
קרל וילם פרדריק מרי דורמן (Karel Willem Frederik Marie Doorman; 23 באפריל 1889 – 28 בפברואר 1942) היה אדמירל הולנדי, אשר פיקד במלחמת העולם השנייה על הכוח הימי של בעלות הברית בקרב ים ג'אווה מול הצי היפני במרץ 1942 ונהרג במהלכו.
ראשית חייו
דורמן נולד באוטרכט למשפחה קתולית של חיילים מקצועיים. בגיל 17 החל את לימודיו במכללה של הצי המלכותי ההולנדי, וב-1910 הוסמך לקצין. בשנה שלאחר מכן יצא לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים ושירת על סיפון אוניות שעסקו במיפוי חופי גינאה החדשה. ב-1914 שב להולנד וב-1915 אושרה בקשתו להצטרף לזרוע האווירית של הצי ההולנדי, והוא היה לאחד הימאים הראשונים שהוסמכו כטייסים. בשנים 1917-1921 שימש כמדריך טיסה ובשנים 1919-1921 פיקד על בסיס אווירי של הצי בצפון הולנד. כהכרה על היכולת הארגונית שהפגין הוענק לו ב-1922 עיטור אביר מסדר אורנג'-נסאו.
פציעת זרוע וקיצוצי תקציב אילצו את דורמן לפרוש מטיסה. מ-1921 עד 1923 למד בבית הספר הגבוה של הצי בהאג ואז הוצב במחלקת הצי בבטאוויה (לימים ג'קרטה) שבאיי הודו המזרחיים ההולנדיים. ב-1926 הוצב כקצין באונייה ושימש בה כקצין תותחנות ובהמשך כקצין הראשון. ב-1928 שב להולנד ושירת כקצין מטה במחלקת הצי בהאג.
ב-1932 קיבל דורמן לראשונה פיקוד על אנייה ופיקד על אנייה להנחת מוקשים ושתי משחתות. ב-1934 שב לתפקיד מטה בהולנד וב-1937 הועלה לדרגת קברניט ופיקד באיי הודו המזרחיים ההולנדיים על שתי סיירות. בשנת 1938 מונה למפקד הזרוע האווירית של הצי באיי הודו המזרחיים ההולנדיים.
דורמן התחתן פעמיים, ונולדו לו ארבעה ילדים (שלושה מהם בנישואיו הראשונים).
מלחמת העולם השנייה
ב-16 במאי 1940 קודם דורמן לדרגת תת-אדמירל וחודש לאחר מכן מונה כמפקד שייטת האניות של הצי ההולנדי באיי הודו המזרחיים ההולנדיים. ספינת הפיקוד שלו הייתה הסיירת הקלה דה רויטר (De Ruyter). בראשית 1942, לאחר פתיחת המלחמה עם יפן בדרום מזרח אסיה, מונה למפקד הכח הימי בזירה של בעלות הברית - ארצות הברית, בריטניה, הולנד ואוסטרליה.
דורמן יצא בראש הכוח עליו פיקד לקרב נגד הצי היפני בקרב ים ג'אווה ב-27 בפברואר 1942. שייטת בעלות הברית הובסה בקרב זה (5 סיירות משלה טובעו לעומת משחתת יפנית אחת שניזוקה). גם הסיירת דה רויטר נפגעה מטורפדו וטבעה. דורמן יכול היה להיחלץ ממנה אך בחר להישאר על סיפונה ונספה, יחד עם מרבית אנשי הצוות.
הצי ההולנדי קרא שלוש אוניות על שמו של דורמן - ב-1946, ב-1948 וב-1991. רחוב נקרא על שמו בעיר רוטרדם ובערים נוספות ברחבי הולנד.
Sunny Afternoon
Sunny Afternoon  (בעברית: אחר הצהריים שמשי) הוא שיר שנכתב על ידי ריי דייוויס ובוצע במקור על ידי להקת הקינקס. השיר הופיע מאוחר יותר באלבום Face to Face וכן כשיר הנושא באלבום האוסף שלהם ב-1967. בדומה לשיר Taxman של הביטלס, השיר מתייחס למס הפרוגרסיבי של ממשלת הלייבור הבריטית בראשות הרולד וילסון.
רקע
"Sunny Afternoon" נכתב לראשונה על ידי ריי דייוויס כאשר הוא היה חולה בביתו.
דייוויס אמר על מילות השיר "הדרך היחידה שיכולתי לתאר את מה שהרגשתי הייתה באמצעות אריסטוקרט שירד מגדולתו שעשה את עושרו מכסף ישן בניגוד לעושר שאני יצרתי לעצמי." על מנת למנוע מהמאזינים להזדהות עם גיבור השיר, אמר דייוויס "הפכתי אותו לנבל שנלחם בחברתו אחרי לילה של שכרות ואכזריות."
הפצה
השיר שוחרר כסינגל ב-3 ביוני 1966 ונכנס למקום הראשון מצעד הסינגלים הבריטי ב-7 ביולי 1966 ונותר שם במשך שבועיים. השיר גם נכנס למקום הראשון באירלנד ב-14 ביולי 1966. בארצות הברית, הוא נכנס למקום 14 בבילבורד הוט 100 בסתיו 1966. הקליפ של השיר הוא בהשתתפות הלהקה בסביבה קרה ומשולגת.
"Sunny Afternoon" ממוקם במקום 200 ברשימת מאתיים השירים הגדולים של שנות השישים של פיצ'פורק השיר נכלל ואף מופיע ככותרת של מחזמר הוסט אנד "Sunny Afternoon".
קלט
בתחום המחשוב והאוטומציה, קלט הוא כלל הנתונים המגיעים אל המחשב או אל מכשיר אוטומטי אחר, מן העולם שמחוצה לו. אמצעי קלט הם כלל האמצעים להזנת המחשב, או המכשיר האוטומטי האחר, בנתונים כאלה.
כיוון שרבות ממשימות המחשב מתבססות על נתונים שמקורם בעולם שמחוצה לו, הרי תנאי בסיסי לפעולתו התקינה של המחשב היא אספקת נתונים אלה בצורה אמינה וקלה ככל האפשר.
הקלדת נתונים
בראשית ימי המחשב הקלט העיקרי של המחשב היה טקסטואלי, ולהזנתו למחשב שימשו מכונות ניקוב, שלהן הייתה מקלדת (דומה ביסודה לזו של מכונת כתיבה) והקלדה עליה יצרה סוג של פלט, כרטיסים מנוקבים או סרטים מנוקבים שאותם קרא המחשב באמצעות אמצעי קריאה מתאים. כדי לוודא את נכונות ההקלדה היו נהוגות שיטות אחדות:
בדומה לכרטיסים המנוקבים, נוצר גם קלט על-גבי סרט מנוקב. בסוף שנות השישים פעלו גם מכונות להקלדה על-גבי סרט מגנטי.
מלאכת ההקלדה המתוארת לעיל נעשתה על ידי מי שעיסוקם בכך, בדרך כלל נשים שמקצוען נקרא "נקבנית" ואחר כך "קלדנית", שקיבלו את הנתונים על-גבי טפסים.
קריאה ישירה של מסמכי מקור
לצמצום מלאכת ההקלדה פותח ציוד שאיפשר קריאת נתונים ישירות ממסמכי מקור מסוימים, כגון קורא אופטי, קורא דיו מגנטית (קריאת תווים מגנטית) וקורא סימנים שסומנו בעיפרון על-גבי טופס מתאים.
הזנה על ידי המשתמש
בסוף שנות השמונים החל מעבר הולך וגובר להזנה של נתונים ישירות על ידי המשתמשים, באמצעות מסוף המחובר למחשב מרוחק או באמצעות מחשב אישי. צורה זו של הזנת נתונים צמצמה מאוד את הצורך בקלדניות, אם כי יש מהן שעוסקות בכך עד היום (2005).
התרחבות השימוש בממשק משתמש גרפי הביאה להתפתחות סוג חדש של אמצעי קלט, אמצעי ההצבעה שהבולט בהם הוא העכבר. אמצעים אלה משמשים לבחירה ישירה מתוך אפשרויות המוצגות על-גבי המסך, תוך דימוי הצבעה על האפשרות הנבחרת. אמצעי הצבעה בולטים אחרים הם מסך מגע, שמאפשר בחירת האפשרות הרצויה, מתוך אפשרויות שמוצגות על-גביו באמצעות נגיעה באצבע או בעט במיצג, משטח מגע - אמצעי שחוסך מקום ביחס לעכבר, ג'ויסטיק (או שטיח ריקוד), שנכון לשנת 2010 כבר כמעט ואינו בשימוש וכדור עקיבה, שנכון לשנת 2010 משמש כמעט ורק אנשים עם לקות תנועה.
קלט מולטימדיה
המעבר למערכות מולטימדיה הביא לשלל אמצעי קלט מתאימים:
בנוסף לכל אמצעי הקלט שתוארו לעיל, המשמשים אך ורק לקלט (או בעיקר לקלט), קיימים אמצעים לאחסון נתונים, המשמשים לרישום פלט ההופך אחר כך לקלט. אמצעים אלה הם סרט מגנטי, קלטת, דיסק קשיח, תקליטור וכדומה.
סו-וויד
סו-וויד (בצרפתית: Sous-vide; "תחת ואקום") היא שיטת בישול מזון המתבצעת על ידי אטימתו בשקית פלסטיק ריקה מאוויר והנחתו באמבט מים - או בסביבה בעלת טמפרטורה מבוקרת - למשך זמן ארוך יחסית (בדרך כלל שעה עד 6 שעות, אך לעיתים אף 48 שעות או יותר). ייחודה של השיטה הוא בבישול השווה שהיא מייצרת הן בשכבות המזון הפנימיות והן בחיצוניות, כך שחלקו החיצוני לא מתייבש ולא מתבשל יתר על המידה. טמפרטורות הבישול בשיטה זו נמוכות בהרבה מאלה המקובלות בשיטות בישול אחרות; ובדרך כלל נעות סביב 55–60 מעלות צלזיוס לבשר, וגבוהות יותר עבור ירקות.
היסטוריה
השיטה תועדה לראשונה בשנת 1799 על ידי סר בנג'מין תומפסון ('הרוזן רמפורד'), למרות שבתיאורו הוא השתמש דווקא באוויר כאמצעי להעברת החום. השיטה התגלתה מחדש על ידי מהנדסים אמריקאים וצרפתים באמצע שנות ה-60 והתפתחה לשיטת שימור מזון מסחרית. השיטה אומצה בשנת 1974 על ידי ז'ורז' פראלו, שהשתמש בה עבור מסעדת טרואגרו, בעיר רואן שבצרפת. פראלו גילה כי כאשר בישלו באופן זה כבד אווז הוא שמר על מראהו ועל שומניו, והיה בעל מרקם יותר טוב. עוד חלוץ בשימוש בסו-וויד היה ברונו גוסו, שחקר לעומק את השפעות הטמפרטורות השונות על מיני מזון שונים והיה ידוע בכך שלימד שפים מובילים כיצד להשתמש בסו-וויד. בתור המדען הראשי של חברת Cuisine Solutions, גוסו חקר את זמני הבישול והטמפרטורות המתאימים לסוגי מזון שונים.
מאפייני השיטה
אטימת מזון בשקיות פלסטיק שומרת בצורה טובה יותר על המיצים והארומה שלו. כמו כן, הוספת תבלינים לתוך שקית הבישול גורמת לטעמים להשתלב טוב יותר מאשר בצורות בישול אחרות.
משום שהמזון נמצא במים הנשמרים בטמפרטורת המזון הרצויה בסוף הבישול - בדומה לבישול באמצעות בן-מארי - הוא לא יכול להתבשל יתר על המידה: ברוב שיטות הבישול הקונבנציונליות (צלייה, אפייה וכו') המזון חשוף לחום גבוה בהרבה מהטמפרטורה הפנימית הרצויה עבורו, ולכן יש להרחיקו ממקור החום עוד לפני שהוא מגיע לטמפרטורה זו. לעומת זאת, כאשר מבשלים את האוכל בטמפרטורה אחידה, ניתן לשלוט בצורה מדויקת על מידת העשייה שלו. בנוסף, באמצעות שליטה בטמפרטורה ובמשך הבישול, ניתן לבשל בצורה אחידה מרכיבים בעלי צורה או עובי לא סטנדרטים.
בישול סו-וויד מבטיח אוכל עסיסי יותר, משום שבטמפרטורות הבישול הנמוכות דפנות התאים המרכיבים אותו לא מתפרקות. בנוסף, בבישול בשר, רקמות הקולגן הקשות מתמוססות והופכות לג'לטין - מבלי שהחלבונים בבשר יעברו דנטורציה ויגרמו לנוזלים להתנקז אל מחוץ לבשר. מנגד, כאשר מדובר בירקות, בישול בטמפרטורות הנמוכות מנקודת הרתיחה של המים מאפשר לבשל אותם לגמרי (ואפילו לפסטר אותם) מבלי לפגוע במרקם הפריך שלהם.
מחקרים שהשוו בישול קטניות ודגניים במים לעומת בישולם בסו-וויד, מצאו כי הערכים התזונתיים של המוצרים נשמרים טוב יותר כשאלו מבושלים בסו-וויד. מנקודת מבט קולינרית, בישול המזון בסביבה חסרת אוויר הוא אמצעי ולא מטרה; אולם הוואקום מאפשר לאחסן את המזון, כשהוא אטום ובקירור, למשך זמן ארוך יחסית - מבלי שיתחמצן.
פרדינן דה סוסיר
פרדינן דה סוסיר (בצרפתית: Ferdinand de Saussure; 26 בנובמבר 1857 – 22 בפברואר 1913) היה בלשן שווייצרי יליד ז'נבה שהניח את היסודות להתפתחויות רבות בבלשנות במאה העשרים. הוא ראה בבלשנות ענף של מדע כללי של סימנים, והציע לקרוא לו סמיולוגיה. הרצאותיו משלושה קורסים תחת הכותרת "קורס בבלשנות כללית" (צרפתית: Cours de linguistique générale), אשר לימד בין השנים 1907–1911, נערכו לספר על סמך רשימות של תלמידים והתפרסמו לאחר מותו ב-1916 על ידי שארל באיי ואלבר סשהיי (Sechehaye). עבודה זו הפכה לאחד מיסודות הבלשנות המודרנית. בשנת 1996 נתגלו בז'נבה כתבי יד שונים שהשאיר דה סוסיר ובהם כתב יד של חיבור בלשני שמעולם לא פרסם. כתבים אלו נוסכים אור חדש על זוויות שונות בשיטתו הפילוסופית.
מושגי יסוד של דה סוסיר
דה סוסיר טבע מושגי יסוד רבים שהפכו למקובלים בבלשנות המודרנית. בין המונחים שטבע: המונח לאנג מנוגד למונח פארול.
אולם דה סוסיר לא הסתפק בהבחנה זו. לטענתו, ישנה שרירותיות מסוימת בעצם בחירת המסומן - מובן המילה. דה סוסיר טען שמסומנים נקבעים, בין השאר, באמצעות הבדלים בינם לבין מסומנים אחרים. משמעותה של מילה אינה תלויה רק בעולם, אלא קשורה גם לשפה עצמה. מושגים נמדדים ביחס למושגים אחרים.
המילה "חם", לדוגמה, מתארת טווח מסוים בסולם הטמפרטורות. טווח זה נקבע, בין השאר, על פי מושגים אחרים כ"חמים" ו"לוהט". בשפות שונות מתארת המילה "חם" טווח טמפרטורות שונה במקצת. כלומר, המושג נקבע בהתאם ליחסו למושגים אחרים באותה מערכת לשונית.
בנוסף לכך, הגיע דה סוסיר לפריצת דרך משמעותית בצעירותו בתחום ה"מסורתי" יותר של בלשנות היסטורית, כאשר הציג תאוריה בהתפתחות של הלשונות ההודו-אירופיות הידועה בשם תאוריית הלועיים. בניסיון לפתור סוגיה בהתפתחות שורשים יוצאי דופן בפרוטו-הודו-אירופית, הציע דה סוסיר כי מקורם של שינויי תנועות לא סדירים בשפה הפרוטו-הודו-אירופית נובעים מצליל עתיק שהיה שם ונעלם. חוקרים שבאו אחריו העלו את האפשרות כי מדובר בעיצורים לועיים, שנעלמו מאוחר יותר. רק לאחר מותו של דה סוסיר, ב-1916, כשפוענחה השפה החתית והתגלתה כשפה הודו-אירופית קדומה ביותר, התגלו בה מאפיינים המאשרים את תאוריית הלועיים. יש הטוענים כי בתאוריה זו השפיע דה סוסיר באופן מכריע על הבלשנות ההיסטורית והמתודיקה שלה.
איך להיות רוסי (סדרת טלוויזיה)
איך להיות רוסי (ברוסית: Как я стал русским) היא סדרת טלוויזיה קומית רוסית (סיטקום) שהופקה על ידי YBW וחברת MyWay Production.
פרק הבכורה של הסדרה שודר ב-2 בנובמבר 2015 בערוץ STS. הפרק האחרון שודר ב-2 בדצמבר 2015. סדרת הטלוויזיה זכתה להצלחה גדולה בסין. במרץ 2017 התברר כי על בסיס הסדרה יצולם סרט באורך מלא בהפקה משותפת של רוסיה וסין. הסרט יצא להפצה נרחבת בבתי הקולנוע ברוסיה ב-7 בפברואר 2019.
עלילה
אלכס וילסון, עיתונאי בהוצאת אמריקן פוסט בניו יורק, כתב מאמר פרובוקטיבי על חבר קונגרס אמריקני, שלאחריו הוא נאלץ לעזוב לזמן מה. הוא נשלח לנסיעת עסקים ארוכת טווח לרוסיה, אלא שעל רוסיה הוא לא יודע כלום ומכיר רק דעות קדומות שאיתן גדל וסיפרה לו סבתו, שהיגרה לארצות הברית מרוסיה לפני שנים רבות.
לאלכס מחכה גם סיפור אהבה ברוסיה: כבר ביום הראשון הוא פוגש את אניה, בה הוא מתאהב ממבט ראשון.
ביקורת
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות. המבקרים ציינו לטובה את בחירת הבדיחות וההלצות על הרפתקאותיו של אמריקאי ברוסיה. אף על פי שהדמות הראשית היא זר שמגיע לרוסיה, הוא לא הראשון שדמותו מוגחכת; היוצרים בחרו דרך פורמט הסדרה כסיטקום להציג גם את הרוסים בפני עצמם לא רק על יתרונותיהם אלא גם על מגרעותיהם וחסרונותיהם.
זדנק שטיבר
זדנק שטיבר (בצ'כית: Zdeněk Štybar; נולד ב-11 בדצמבר 1985) הוא רוכב סייקלו - קרוס ואופני כביש צ'כי הרוכב ב-Team Jayco–AlUla האוסטרלית. שטיבר נחשב לאחד הרוכבים הצ'כים הבולטים והטובים ב, הן בסייקלו - קרוס והן באופני כביש. בזכות הישגיו, שכוללים זכייה באליפות העולם בסייקלו - קרוס בשנת 2010, 2011, 2014, ניצחון בסטראדה ביאנקה (2015), אומלופ הט ניוסבלד (2019), E3 בינקבנק קלאסיק (2019). בנוסף לכך שטיבר ניצח בקטע בטור דה פראנס, ובוואלטה אספנייה.
קריירה
שטיבר נולד ב-1985 בפלאנה (צ'כיה). הוא התחיל את דרכו כרוכב סייקלו - קרוס, בשנת 2005 ו-2006 ניצח את אליפות העולם בסייקלו - קרוס עד גיל 23. ובשנת 2008 ו-2009 זכה במדליית כסף באליפות העולם בסייקלו - קרוס במקצה העלית. בשנת 2010 ניצח שטיבר את אליפות העולם בסייקלו - קרוס, שהתקיימה במולדתו, צ'כיה.
קוויק סטפ (2011 - 2022)
ב-2011 שטיבר הצטרף לקוויק סטפ הבלגית, והפך לרוכב הבלגי היחיד בקבוצה. הוא לא רשם הישגים בולטים בענף הכביש, אך ניצח בגרמניה את אליפות העולם בסייקלו - קרוס בפעם השנייה ברציפות.
2012: השתתפות ראשונה בגרנד טור
את עונת 2012 פתח שטיבר עם מקום שני במרוץ ארבעת הימים של דנקרק, ואף ניצח בקטע הרביעי במרוץ. הוא ניצח את הקטע השלישי ב. שטיבר נבחר לוואלטה אספנייה, ושימש בעיקר כפועל של חברי קבוצתו.
2013: ניצחון בקטע בוואלטה אספנייה
בעונת 2013 שטיבר החל להתנסות בקלאסיקות האביב, בעיקר בתור פועל של תום בונן, סילביאן שאבנל ואחרים. אך בפריז - רובה רשם את אחת התוצאות גדולות שלו בעונת 2013, מסיים במקום ה-6, 39 שניות אחרי פביאן קנצ'לרה המנצח. ניקי טרפסטרה, בן קבוצתו של שטיבר, סיים שלישי. בחודש אוגוסט, ניצח שטיבר את אנקו טור, לאחר שגם ניצח את הקטע ה-3 וה-7. כשישה ימים לאחר ניצחונו באנקו טור, זינק שטיבר לוואלטה אספנייה בפעם השנייה ברציפות. וגם ניצח את הקטע ה-7, לאחר שגבר על פיליפ ז'ילבר בספרינט. אבל בניגוד לפעם קודמת, הפעם שטיבר לא סיים את המרוץ ופרש במהלך הקטע ה-15.
2014: אלוף צ'כיה
שטיבר המשיך להראות יכולת טובה בקלאסיקות האביב, מסיים שביעי במילאנו - סן רמו, ו-5 בפריז - רובה. הוא ניצח את אליפות צ'כיה במרוץ כביש, את הקטע השני באנקו טור ואת המרוץ החד יומי "בינץ' - שימאי - בינץ'". הוא ניצח גם את אליפות העולם בסייקלו - קרוס, בפעם השלישית.
2016
שטיבר סיים שני בסטראדה ביאנקה, לאחר שהפסיד לפביאן קנצ'לרה בספרינט. הוא ניצח את הקטע השני וסיים שביעי בטירנו - אדריאטיקו. ברונדה ון פלנדרן הגיע שטיבר שוב בעשירייה הראשונה, הפעם במקום השמיני. לאחר שבשנתיים הקודמות היה חלק משמעותי מהמרוץ, בשנה הזאת שטיבר סיים במקום ה-110. שטיבר התחרה באופני כביש באולימפיאדת ריו, אך לא סיים את המרוץ. הוא התחרה בוואלטה אספנייה בפעם השלישית, וסיים במקום ה-60 הכללי. לקראת סוף העונה, סיים שני במרוץ "בינץ' - שימאי - בינץ'".
2017: שני בפריז - רובה
שטיבר סיים תשיעי בקורן-בריסל-קורן, ורביעי בסטראדה ביאנקה. בפריז - רובה, שטיבר נכנע לגרג ואן אוורמאט וסיים שני מתוך ספרינט בקבוצה של חמישה רוכבים. זה היה ההישג הטוב של שטיבר במרוץ עד כה. הוא ניצח בפעם השנייה את אליפות צ'כיה במרוץ כביש, הישגים אלו עזרו לשטיבר להיבחר לטור דה פראנס, בו סיים במקום ה-102 הכללי.
2018
שטיבר המשיך להיראות טוב בקלאסיקות האביב אך זה עדיין לא הספיק לו לניצחון באחת מהן, כאשר סיים שביעי בסטראדה ביאנקה, שמיני בגנט - וולגם, שישי בדווארס דור פלנדרן ותשיעי בפריז - רובה. הוא התחרה בג'ירו ד'איטליה 2018 שיצא לדרך מישראל, שימש כפועל של אליה ויוויאני וסייע לו לנצח בקטעים במרוץ. הוא סיים במקום ה-13 בבינקבנק טור, וניצח את קטגוריית הנקודות במרוץ. הוא סיים שישי בקלאסיקת ברטאן ובגרנד פרי קוויבק.
2019:ניצחון בE3 בינקבנק קלאסיק ובאומלופ הט ניוסבלד
בתחילת 2019 ניצח שטיבר את אומלופ הט ניוסבלד, לאחר שגבר על גרג ואן אוורמאט, טים ולנס, אלכסיי לוצנקו ודילן טונס בספרינט סיום. שטיבר רשם עוד הצלחה גם בE3 בינקבנק קלאסיק, מנצח בספרינט סיום את ווט ואן ארט, גרג ואן אוורמאט, ואלברטו בטיול. שטיבר סיים שמיני בפריז - רובה, וזינק בפעם הרביעית לוואלטה אספנייה. ההישג הבכיר שלו במרוץ היה מקום 3 בקטע ה-19.
איך להיות רוסי (סרט)
איך להיות רוסי (במנדרינית: 战斗民族养成记; ברוסית: Как я стал русским) הוא סרט קומדיה רומנטית סיני-רוסי משנת 2019 בבימויו של צ'יה האו ואקאקי סחלאשווילי, שנכתב על ידי אנדריי זולוטארב וליי גואנגלין ובכיכובם של דונג צ'אנג, ויטאלי חאייב, יליזבטה קונונובה וסרגיי צ'ירקוב. הסרט הוא עיבוד לסדרת הטלוויזיה הקומית הרוסית משנת 2015 באותו שם. הסרט הוקרן בבכורה ברוסיה ב-17 בינואר 2019, והוקרן בסין ב-24 בינואר 2019. הסרט עוקב אחר סיפורו של צעיר סיני ששמו פנג פנג המתחתן עם אשתו ועובר מבחן אצל חותנו הרוסי.
עלילה
פנג הוא בחור סיני המאוהב באירה הרוסייה, אלא שלהתחבב על אבי כלתו זו משימה לא קלה ופנג נוסע למוסקבה ומוצא שזו משימה קשה במיוחד.
הפקה
סרט זה צולם גם ברוסיה וגם בסין. הצילומים נערכו במוסקבה, בייג'ינג ושנחאי בשנת 2018.
שחרור
בנובמבר 2018 הודיעו המפיקים כי הסרט ייצא לאקרנים ב-24 בינואר 2019. אתר דובאן הסיני העניק דירוג 4.7 מתוך 10.
אברהם אביגדור
אברהם אביגדור (Abraham Bonet ben Meshullam; נולד ב-1350) היה פילוסוף ומקובל, רופא ומתרגם, בן יהדות פרובאנס במאה ה-14.
קורות חיים
אברהם אביגדור נולד בפרובאנס שבצרפת, כנראה בעיר ארל. את חייו הקדיש ללימודי רפואה ופילוסופיה, כשהוא מתרגם לעברית עם תוספות משלו כמה מהקלאסיקות הגדולות בתחומים אלו.
בנו שלמה המשיך את דרכו כמתרגם, ובשנת 1399, בהיותו בן 15 בלבד, סייע לו אביו לתרגם את עבודתו של ארנלדוס דה וילה נובה "De Judiciis Astronomiæ" (בתרגום חופשי: חוקי האסטרונומיה) מלטינית לעברית, תחת השם "פנים במשפט".
Express Yourself
Express Yourself (בעברית הביע את עצמך) הוא סינגל של הזמר-יוצרת האמריקאית מדונה. השיר יצא לאור ב-9 במאי 1989, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן הרביעי של מדונה, Like a Prayer. השיר הופיע גם באלבום האוסף של מדונה משנת 2009, Celebration. הוא הופיע גם בגרסת רמיקס באלבום האוסף שלה משנת 1990, The Immaculate Collection.
השיר הגיע למקום השני במצעד בילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב של ארצות הברית ובמצעד הסינגלים של קנדה, אירופה, איטליה ושווייץ. השיר זכה בפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר היה הקליפ היקר ביותר בכל הזמנים עם תקציב כולל של 5 מיליון דולר, אך בהמשך הקליפ של "Scream" של מייקל ג'קסון וג'נט ג'קסון שבר את שיאו.
גרסאות כיסוי לשיר
ב-25 ביוני 2021 ביצעה הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס את השיר במופע "Stand By You", מופע שיזמה לכבוד חודש הגאווה.
Liar
Liar הוא סינגל שהוקלט על ידי זמרת הפופ האמריקאית קמילה קביו. השיר יצא לאור ב-5 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס, כסינגל הראשון והפותח מתוך אלבום האולפן השני שלה, Romance.
השיר הגיע למקום ה-52 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קמילה קביו, אלי טמפוסי, אנדרו וואט, ג'ונתן בליון , ג'ורדן ג'ונסון, סטפן ג'ונסון, ג'ני ברגרן, ג'ונאס ברג'רן, מאלין ברג'רן, אולף אג'ברג וליונל ריצ'י והופק על ידי אנדרו וואט, דה מונסטרס אנד דה סטריינג’רס וג'ון בליון.
השיר כולל סימפול של השירים "All Night Long (All Night)" מאת ליונל ריצ'י ו"All That She Wants" מאת אייס אוף בייס ולכן ריצ'י והחברי ההרכב רשומים ככותבים של השיר.
השיר משלב את סגנונות הפופ, הסקא והמוזיקה הלטינית.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, הועלה לערוץ היוטיוב של קמילה קביו ב-5 בספטמבר 2019. בקליפ ניתן לראות את קביו מהלכת במקום מלא באש, תוך שהתפאורה של הקליפ בסגנון תקופת האדם הקדמון.
נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-65 מיליון צפיות.
דרוסקינינקאי (מחוז משנה)
מחוז-משנה דרוסקינינקאי משתרע על פני 452 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, קרוב ל-21,000 תושבים. העיר הגדולה ביותר במחוז המשנה היא העיר דרוסקינינקאי, המשמשת כמרכז המנהלי שלו.
שלמה אביגדור
שלמה בן אברהם אביגדור (נולד ב-1384) היה מתרגם עברי בן יהדות פרובאנס בסוף המאה ה-14.
קורות חיים
בסיוע אביו, אברהם אביגדור, תרגם כבר בגיל 15 את עבודתו של ארנלדוס דה וילה נובה "De Judiciis Astronomiæ" (בתרגום חופשי: חוקי האסטרונומיה) מלטינית לעברית, תחת השם "פנים במשפט". התרגום עודנו בכתב יד ולא נדפס.
ב-1399 תרגם את המאמר על הספֵירות של יוהנס דה סקרובוסקו לעברית תחת השם "מראה האופנים", הספר נודע גם בשם "ספר האשפירא הגדול"..
אליטא (מחוז משנה)
מחוז-משנה אליטא (בליטאית: Alytaus rajono savivaldybė, אליטוס) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא. בחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז אליטא.
מחוז-משנה אליטא משתרע על פני 1,404 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, למעלה מ-27,000 תושבים. העיר אליטא, שמוגדרת כמחוז משנה בפני עצמה, משמשת כמרכז המנהלי שלו ושל מחוז אליטא כולו.
היישובים הגדולים במחוז-המשנה (העיר אליטא עצמה אינה נחשבת חלק ממנו), הן העיירות סימנאס (שנקראה בפי יהודיה: סימנה) ודאוגאי (שנקראה בפי יהודיה: דאוג). 3 עיירות קטנות: בוטרימוניס (בוטרימאנץ), נמונאיטיס וקרוקיאלאוקיס. מלבדן ישנן במחוז-המשנה עוד 426 כפרים קטנים וחוות.
לוגיקה עסקית
בהנדסת תוכנה, ובפרט במערכות enterprise, לוגיקה עסקית (באנגלית: business logic) היא חלק ממערכת תוכנה שתפקידו לממש את הכללים העסקיים מ"העולם האמיתי". כללים אלו קובעים כיצד נתונים יכולים: להיווצר, להשתנות, להיות מוצגים, ומאוחסנים. לרוב, המושג מתאר את החלק בתוכנה אשר מכיל את האלגוריתמים הפונקציונליים שמטפלים בהעברת מידע בין בסיס נתונים לממשק משתמש.
נהוג להבחין בין הלוגיקה העסקית לבין יתר חלקי התוכנה שיכולים להוות את התשתיות, או שהם אחראים על פרטים כגון ניהול בסיס נתונים, הצגת ממשק משתמש, והחיבור הכללי בין חלקי המערכת השונים.
תפקידים והרכב
לוגיקה עסקית מורכבת מ:
דוגמה
בתור דוגמה, נחשוב על אתר אינטרנט למסחר אלקטרוני המאפשר למשתמשים להוסיף פריטים ל"עגלת קניות", להזין כתובת למשלוח ולספק מידע עבור אמצעי התשלום. הלוגיקה העסקית של אתר אינטרנט כזה עשויה לכלול את שלבי העבודה הבאים:
האתר גם יכלול כללים עסקיים כגון:
התוכנה שמרכיבה את אתר האינטרנט תכיל גם רכיבים אחרים שאינם נחשבים לחלק מהלוגיקה העסקית או הכללים העסקיים:
לוגיקה עסקית וארכיטקטורה רב-שכבתית
הלוגיקה העסקית יכולה להיות בכל אחד מחלקי התוכנה. לדוגמה, בהינתן פורמט מסוים של כתובת מגורים, ניתן ליצור בבסיס הנתונים טבלה עם עמודות המתאימות לשדות המפורטים על ידי הלוגיקה העסקית, ולהוסיף בדיקות תקינות על מנת לוודא שלא מוכנסים נתונים בלתי חוקיים.
הלוגיקה העסקית עשויה להשתנות לעיתים קרובות. לדוגמה, קבוצת הפורמטים המגדירים כתובות חוקיות למשלוח יכולה להשתנות כאשר סוחר באינטרנט מתחיל לשלוח מוצרים למדינות חדשות. מסיבה זו, בדרך כלל רצוי להפוך את הקוד שמממש את הלוגיקה העסקית למבודד יחסית, או בעל צימוד רפוי (loosely coupled). בזכות תכונה זו, סביר ששינויים בלוגיקה העסקית יצריכו פחות שינויים בקוד, ורק באחד מחלקי מערכת התוכנה. תוכנה הממומשת עם צימוד חזק (strongly coupled), מעלה גם את הסיכון שהמתכנת יבצע רק חלק מהשינויים הנדרשים בקוד, ויפספס חלקים אחרים מהמערכת, מה שיוביל לפעילות לא תקינה של התוכנה (באגים).
בדוגמה של אתר הקניות ברשת שניתנה למעלה, ה-controller יקבע את סדר דפי האינטרנט בתהליך ביצוע ההזמנה, וכמו כן הוא אחראי על ווידוא התקינות (ולידציה) של כתובת הדואר האלקטרוני, הכתובת למשלוח והמידע אודות אמצעי התשלום, במטרה לספק את כל הכללים העסקיים (במקום להשאיר את העבודה הזאת לבסיס הנתונים עצמו, או לקוד אחר "נמוך" יותר שתפקידו לתקשר עם בסיס הנתונים).
קיימות גם פרדיגמות אלטרנטיביות. לדוגמה, במקרה של ישויות עסקיות פשוטות יחסית, view ו-controller גנריים יכולים לגשת לאובייקטים של בסיס הנתונים, שהם עצמם מכילים את כל הלוגיקה העסקית הרלוונטית לגבי פורמטים תקינים ואילו שינויים אפשריים (ידוע בשם database model).
אשלי סקוט
אשלי מק'אול סקוט (באנגלית: Ashley McCall Scott; נולדה ב-13 ביולי 1977) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.
ביוגרפיה
סקוט נולדה במטיירי, לואיזיאנה, אך גדלה בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית.
קריירה
היא החלה את קריירת הדוגמנות שלה כנערה צעירה ועלתה לגמר בתחרות מראה השנה של עלית של שנת 1993. מיד לאחר מכן השתתפה בתצוגות אופנה במיאמי, פריז ולונדון.
בשנת 2001 הופיעה לראשונה בקולנוע בסרטו של סטיבן ספילברג "אינטליגנציה מלאכותית" ובאותה שנה החלה לשחק בתפקיד ראשי בעונה השנייה של הסדרה "מלאך שחור". ב-2002 שיחקה בסדרת האקשן של The WB, "ציפורי הטרף" בתפקיד ראשי של הלנה קייל, אך זו ירדה מהאוויר לאחר עונה אחת. ב-2003 הופיעה בסרט "ימ"מ יחידת פריצה", והנחתה את תחרות מראה השנה של עלית שנערכת מדי שנה על ידי סוכנות הדוגמנות עלית.
בשנת 2004 שיחקה ברט בסרט "אבודים" לצד ג'סטין הנרי, ב-2006 לוהקה לאחד התפקידים הראשיים בסדרה "יריחו" היא הופיעה גם בתפקידי אורח בסדרות "CSI: מיאמי" ו-"NCIS".
לה רינקונאדה (פרו)
גאוגרפיה
לה רינקונאדה נמצאת בנפת סן אנטוניו דה פוטינה שבמחוז פונו, בדרום-מזרח פרו. היא ממוקמת כ-20 ק"מ מערבית לגבול עם בוליביה, וכ-80 ק"מ צפונית לאגם טיטיקקה. העיר שוכנת למרגלותיו של הקרחון "La Bella Durmiente" ("היפהפייה הנמה"). העיר ממוקמת בגובה של 5,100 מטרים מעל פני הים, והיא גבוהה ב-700 מטרים ממקום היישוב השני בגובהו בעל אותו סדר גודל של אוכלוסייה (Cerro de Pasco, שבמרכז פרו).
אקלים
בשל גובהה של העיר, האקלים בה הוא אקלים אלפיני/טונדרה (ET לפי שיטת קפן). הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא כ-1.25 מעלות צלזיוס, הטמפרטורה הממוצעת בחודש החם ביותר היא פחות מ-10 מעלות צלזיוס, ואילו הממוצע השנתי של הטמפרטורה המזערית היומית הוא כ-(6-) מעלות צלזיוס בלבד. אקלים זה לא מאפשר קיום של עצים וצמחייה מפותחת, והעיר נמצאת הרחק מעל קו העצים. חרף קרבתה היחסית של העיר לקו המשווה (כ-14 מעלות מדרום לקו המשווה), מזג האוויר בה דומה יותר לזה שבמערב גרינלנד. הקיץ בעיר גשום ומושלג, החורף יבש, וכמות המשקעים הממוצעת השנתית היא כ-707 מ"מ.
כלכלה ודמוגרפיה
בין השנים 2001 ל-2009, בשל עליית מחירי הזהב בעולם, התחולל תהליך של בהלה לזהב, ואוכלוסיית העיר צמחה ממצב של עיירת כורים קטנה עד לכ-30,000 נפש. על פי שיטת העבודה במכרה, הכורים עובדים כל החודש ללא תשלום, וביום האחרון בחודש הם מורשים לקחת עמם עפרה בכמות שהם יכולים לשאת בעצמם - ולקוות שהיא תכיל זהב. העסקה של נשים במכרה אסורה.
בעיר לא קיימות תשתיות ביוב ותברואה.
קרחון ביוור (ארץ אנדרבי)
קרחון ביוור (באנגלית: Beaver Glacier) הוא קרחון רחב בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה.
ראשו של הקרחון ממוקם בבסיסו של הר קינג.
הקרחון זורם לכיוון מערב ונשפך אל תוך מפרץ אמונדסן, בין קרחון אוסטר והר גלידל.
הקרחון נשפך בסמוך לאי ביוור, הקרוי על שם הקרחון.
גילוי הקרחון
משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בפיקודו של פ. וו. קרון (P W Crohn) הגיעה אל הקרחון ב־28 באוקטובר 1956.
מקור השם
המשלחת קראה לקרחון על שם מטוסי הביוור (de Havilland Canada DHC-2 Beaver) ששימשו את המשלחת בחקירת חופי אנטארקטיקה באזור זה.
לקריאה נוספת
• Charles Swithinbank, Mowson Coast and Enderby Land, Antarctica, Issue 1386, Part 2, P 77
• Ute Christina Herzfeld, Atlas of Antarctica: Topographic Maps from Geostatistical Analysis of Satellite Radar Altimeter Data, P 83
שרדר (תוכנת שחמט)
שרדר היא תוכנת שחמט מסחרית ומנוע שחמט שפותח בגרמניה על ידי סטפן מאייר-קאלן ב-1993. תוכנת שרדר זכתה באליפות העולם בשחמט למיקרו-מחשבים ב-1996 ו-2000, באליפות העולם בשחמט למחשבים ב-1999 ו-2003, באליפות העולם בשחמט מהיר בשנים-2002, 2003, 2004, 2005, 2007, ובאליפות העולם בשחמט לתוכנות ב-2010.
ב-24 בינואר 2007, ברשימת מד כושר CEGT (תחרות מנועי השחמט הגדולה), דיפ שרדר 10.0 סיים במקום החמישי עם מד כושר 2855 – 5 נקודות מתחת ל-LoopMp, ו-22 נקודות מתחת דיפ פריץ 10 ו-160 נקודות מתחת למדורגת מספר 1 ריבקה 2.1, בעלת מד כושר 3015.
פרסים
תוכנת שרדר זכתה במספר תחרויות שחמט למחשבים מאז תחילת דרכה:
פלטפורמות
שרדר היא אחת מתוכנות השחמט הבודדות שזמינות לא רק עבור Windows ו-Mac OS, אלא גם עבור לינוקס. שרדר זמינה גם ב-iPhone, iPad ו-Android.
משחק לדוגמה
המשחק הבא שוחק בין שרדר (בכלים השחורים) נגד List באליפות העולם בשחמט למחשבים ב-2003. שרדר מקריב כלי בתמורה ליוזמה חזקה בעמדה מורכבת מאוד, עמדה שקשה עבור מחשב לחשב עד הסוף.
קרחון ביוור
{{פירושונים|
קנדה
}}
רודולף פון זבוטנדורף
רודולף פרייהר פון זבוטנדורף (בגרמנית Rudolf Freiherr von Sebottendorf; 9 בנובמבר 1875 - 8 במאי 1945; הזדהה לפעמים גם בשם "ארווין טורה") היה מוציא לאור, איש תורת הנסתר, אנטישמי, מייסד אגודת תולה, וממבשרי הנאציזם.
נולד בוויירצה (במחוז הפרוסי של שלזיה) בשם אדם אלפרד רודולף גלאואר (Glauer). אביו היה נהג קטר, והוא זכה להשכלה טכנית. עבד כמסיק באונייה שהפליגה בקו שבין נמל ברמן לניו יורק. ב-1901 נסע לאימפריה העות'מאנית ועבד כמהנדס. ב-1905 חזר לדרזדן ושם נישא לקלרה ווס, וכעבור שנתיים התגרש ממנה. ב-1908 או 1909 נשפט כנוכל וזייפן.
ב-1911 קיבל אזרחות עות'מאנית ואומץ על ידי הברון פון זבוטנדורף. מאז נשא את שם המשפחה פון זבוטנדורף והיה זכאי לתואר פרייהר. השתתף במלחמת הבלקן הראשונה ולאחר סיומה חזר לגרמניה, שם קנה אחוזה בסמוך לדרזדן. בשל לאומיותו העות'מאנית לא גויס לצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה. ב-1915 נישא לברטה אנה איפלנד, בתו של סוחר עשיר מברלין, וחייו התבססו גם על ההון שקיבלה אשתו.
השפעות מיסטיות
זבוטנדורף הוציא לאור בגרמניה מגזין אסטרולוגי וחיבר ספרים בנושאים אסטרולוגיים אזוטריים.
הקמת אגודת תולה
ב-1916 יצר קשר עם המסדר הגרמאני ומונה למנהיג התנועה המקומית בבוואריה. במקביל הקים את אגודת תולה האנטישמית, שהאשימה את היהודים ב"קונספירציה יהודית" שבגללה הפסידה גרמניה במלחמה והיא זו שעומדת מאחרי מהפכת נובמבר והשיטה הסובייטית. ב-5 בינואר 1919, אנטון דרקסלר, מפעילי תולה, יחד עם קרל הארר ופעילי תולה אחרים, הקימו את מפלגת הפועלים הגרמנית, שהייתה הבסיס ל"מפלגת הפועלים הגרמנית הלאומית הסוציאליסטית" (המפלגה הנאצית). זבוטנדורף היה גם הבעלים של העיתון "פלקישר באובכטר", שנרכש על ידי המפלגה הנאצית בדצמבר 1920.
עד אז, זבוטנדורף עזב את אגודת תולה ואת בוואריה, אחרי שהואשם ברשלנות לכאורה שאפשרה את מסירת שמותיהם של כמה אנשי מפתח באגודת תולה לידי הממשלה של הרפובליקה הסובייטית הבווארית קצרת הימים. זבוטנדורף ברח מגרמניה לשווייץ ואז לשטח טורקיה.
חייו המאוחרים
בתחילת 1933 חזר לגרמניה, שם פרסם אסופת מסמכים על המפלגה הנאצית בתחילת דרכה, עוד לפני שהיטלר עצמו הצטרף לתנועה, ועל הארגונים שהובילו להקמתה "Bevor Hitler kam: Urkundlich aus der Frühzeit der Nationalsozialistischen Bewegung". היטלר, שלא היה מוכן להודות בקיומם של איגודים ואנשים שסללו את הדרך לפניו, לא אהב את הפרסום. זבוטנדורף נעצר, אך הצליח להימלט ובשנת 1934 חזר לטורקיה.
זבוטנדורף היה סוכן של המודיעין הצבאי הגרמני באיסטנבול הנייטרלית בשנים 1942–1945. כנראה התאבד בקפיצה לבוספורוס ב-8 או 9 במאי 1945.
אנדראה טרינקיירי
אנדראה טרינקיירי (באיטלקית: Andrea Trinchieri; נולד ב-6 באוגוסט 1968 במילאנו, איטליה) הוא מאמן כדורסל איטלקי.
קריירה
בעונת החל לשמש לראשונה בתפקיד מאמן ראשי בליגה הראשונה באיטליה, כשמונה לעמוד בראש קבוצת פלקנסטרו קאנטו. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה זכה בפרס מאמן השנה של הסרייה א' בכדורסל. בעונתו השלישית והאחרונה בקבוצה זכה איתה בסופר קאפ האיטלקי בכדורסל. לאחר מכן עבר לאמן את אוניקס קאזאן מליגת ה-VTB. בינואר החל לאמן את נבחרת יוון בכדורסל, ושימש בתפקיד זה במשך עונה אחת. גם בקאזאן אימן עונה אחת, בה הגיע עם הקבוצה לגמר היורוקאפ וזכה בגביע הרוסי. בנוסף זכה טרינקיירי בעונה זו בתואר מאמן העונה ביורוקאפ. בסיום העונה עבר לאמן את ברוז במברג מהבונדסליגה בכדורסל. בעונתו הראשונה בקבוצה הפסיד טרינקיירי את האליפות ברבע גמר הפלייאוף, והאלופה לא הייתה במברג בפעם הראשונה מאז. באירופה הגיעה הקבוצה לשלב 32 האחרונות ביורוקאפ, אחרי שנשרה משלב הבתים ביורוליג. בשתי עונותיו הבאות בקבוצה זכה עמה באליפות, והגיע בראשונה לשמינית גמר היורוקאפ ובשנייה לשלב ה"טופ 16" ביורוליג.
בעונת העפילה במברג ליורוליג עקב זכייתה באליפות בעונה הקודמת. בעונה זו זכתה הקבוצה באליפות גרמניה בפעם השלישית ברציפות, אך התקשתה לנצח משחקים צמודים ביורוליג, שהיוו נתח גדול ממפגשיה במסגרת האירופית. גם בגלל סיבה זו סיימה הקבוצה במקום ה-13, שלא מוביל לפלייאוף. במהלך עונת עבר טרינקיירי ניתוח בכתפו, כאשר בנקודת הזמן הזו הקבוצה עומדת על מאזן שלילי של 6:11, שבחלקו הושפע מפציעות רבות של שחקני סגל בכירים ועזיבתם של אחרים בקיץ. מאז ניתוח זה הוא לא שב לעמוד על הקווים במשחקי הקבוצה, והחליף אותו עוזרו איליאס קנצוריס. ב-19 בפברואר סיים טרינקיירי את תפקידו בקבוצה, כאשר היא מנצחת רק שלושה מ-15 משחקיה האחרונים בכל המסגרות, כשקנצוריס מחליף אותו.
בנובמבר 2018 מונה טרינקיירי למאמן קבוצת פרטיזן בלגרד הסרבית.
סגנון אימון
טרינקיירי נחשב לאחד המאמנים הטובים באירופה במונחי אינטליגנציית אימון וראיית משחק. כינויו הוא "הפרופסור", עקב יעילותם של התרגילים שהוא מנהיג. קבוצותיו נחשבות לקבוצות המשחקות "כדורסל של מאמן" - שוטף וממושמע. מערכי התרגילים שלו זכו להערכה רבה בעולם, ואף בליגת ה-NBA.
תארים
,
לזדיי (מחוז משנה)
לזדיי (בליטאית: Lazdijų rajono savivaldybė) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, השוכן בדרום המדינה על גבול בלארוס ופולין. בחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז אליטא.
מחוז-משנה לזדיי משתרע על פני 1,309 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, למעלה מ-21,000 תושבים. העיר הגדולה ביותר במחוז המשנה היא העיר לזדיי, המשמשת כמרכז המנהלי שלו.
וריאנה (מחוז משנה)
וריאנה (בליטאית: Varėnos rajono savivaldybė) הוא אחד מ-60 מחוזות המשנה של ליטא, השוכן בדרום המדינה על גבול בלארוס. בחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז אליטא.
מחוז-משנה וריאנה משתרע על פני 2,218 קמ"ר. ב-2014 מנתה אוכלוסייתו כ-24,000 תושבים. העיר הגדולה ביותר במחוז המשנה היא העיר וריאנה, המשמשת כמרכז המנהלי שלו.
תולעת שרוך הנעל
תולעת שרוך הנעל (Lineus longissimus) היא אחת מבעלי החיים הידועים הארוכים ביותר, עם פרטים באורך של עד 55 מטרים. הריר שלה רעיל.
טקסונומיה
תולעת שרוך הנעל ממוינת במערכת תולעים שטוחות.
תיאור
התולעת עשויה להגיע לאורך גדול מאוד, אך רוחבה נע בדרך כלל בין 5 ל-10 מילימטרים בלבד. צבע הגוף הוא חום עם פסים אורכיים בהירים. הריר מכיל רעל עצבי חזק המשמש כהגנה נגד טורפים. כאשר נוגעים בתולעת היא מייצרת כמויות גדולות של ריר סמיך בעל ריח חריף.
פרט שנשטף לחוף בעקבות סערה קשה ליד סנט אנדרוס, סקוטלנד, בשנת 1864, היה ארוך יותר מ-55 מטרים, יותר ארוך מהפרט של מדוזת רעמת האריה הארוך ביותר שנמצא - בעל החיים הארוך ביותר המוכר למדע עד אז, עם זאת התיעוד של האורך הקיצוני הזה צריך להילקח בעירבון מוגבל, כי גופות התולעים גמישות ביותר, ויכולות להימתח בקלות ליותר מהאורך המקורי שלהם.
בית גידול
את תולעת שרוך הנעל ניתן למצוא בחופים חוליים, חופים בוציים, ובבריכות סלעים.
וילי אליאס
ויליאם (וילי) יהודה אליאס (על פי רוב: וילי י' אליאס; באנגלית: William Y. Elias; 23 בינואר 1933 – 21 באוגוסט 2015) היה מוזיקולוג ומלחין ישראלי, המנכ"ל-המייסד של המכון למוסיקה ישראלית (ממ"י) (1961–1989) והעורך הראשי של המכון, מנכ"ל מקהלת רינת ומרצה במוסדות שונים להשכלה גבוהה.
ביוגרפיה
נולד בבגדאד שבעיראק וב-1951 עלה לישראל. רכש השכלה מוזיקלית נרחבת. עבד כמנהל מחלקה בבנק, עד שבשנת 1961 היה למנהלו הראשון של המכון למוזיקה ישראלית (ממ"י). הוא שימש כמנכ"ל המכון וכעורכו הראשי במשך קרוב ל-30 שנה, עד 1989. בשנים 1982–1987 כיהן כנשיא האיגוד הבינלאומי למרכזי מידע למוזיקה (International Association of Music Information Centres, IAMIC), שבו חבר המכון למוזיקה ישראלית, המשמש גם כמרכז המידע למוזיקה בישראל.
בשנת תשל"ד קיבל תואר שני במוזיקולוגיה מאוניברסיטת תל אביב; עבודת הגמר שלו, שנערכה בהדרכת פרופ' הרצל שמואלי, הייתה בנושא "הריצ'רקאר למרדכי סתר: היבטים מוזיקליים ודרמטיים".
התמחה בתיווי מוזיקלי ובפונומטריקה של המבע. שיטה זו, שפיתח, מנתחת את דפוסיהן הפונטיים של שפות שונות על מנת ללמד אנשים העוברים משפה לשפה לדבר נכון.
אליאס התגורר בתל אביב. נפטר ב-2015, בגיל 82.
קרחון ביוור (מדף הקרח רוס)
קרחון ביוור (באנגלית: Beaver Glacier) הוא קרחון בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
קרחון ביוור מנקז את הרי החוף של רכס רכס המלכה אלכסנדרה מעט צפונית מערבית להר פוקס ונשפך אל מדף הקרח רוס בנקודת מקאן.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד.
הקרחון נקרא על שם מטוס הביוור "העיר אוקלנד" (City of Auckland), שהתרסק באזור זה בינואר 1960.
המטוס, שהיה מטוס חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד, העביר באותה עת משלחת סקר גאולוגי ממדף הקרח רוס אל רמת הקוטב.
בעלים ונשים
בעלים ונשים (באנגלית:  Husbands and Wives) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה-דרמה בבימויו של וודי אלן. מלבד אלן עצמו בסרט משחקים גם מיה פארו, סידני פולאק, ג'ודי דייוויס, ג'ולייט לואיס וליאם ניסן. הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר; שחקנית המשנה הטובה ביותר עבור דייוויס והתסריט המקורי הטוב ביותר עבור אלן. הסרט יצא מעט אחרי פרידתם של אלן ושל פארו בעקבות הרומן של האחרון עם ביתה המאומצת של פארו, סון-אי פארווין, וכך היה סרטם האחרון ביחד לאחר שיתוף פעולה ב-13 סרטים. צלם הסרט, קארלו דה פאלמה השתמש בטכניקות ייחודיות לסרט כמו מצלמת יד תוך כדי ניסיון לדמות לסרט פן דוקומנטרי. זהו סרטו הראשון של אלן כבמאי בחברת ההפקה "סרטי טריסטאר", לאחר עבודה ארוכת שנים עם החברות "יונייטד ארטיסטס" ו"סרטי אוריון" (שכעת התאחדו ל"מטרו גולדווין מאייר").
עלילת הסרט
הסרט מגולל את סיפורם של שני זוגות; ג'ק (סידני פולאק) וסאלי (ג'ודי דייוויס), וגייב (וודי אלן) וג'ודי (מיה פארו). עלילת הסרט מתחילה כאשר ג'ק וסאלי מודיעים לגייב ולג'ודי שהם החליטו להיפרד. האחרונים לוקחים זאת קשה, אך הם בכל זאת יוצאים לבלות עימם. לאחר מספר שבועות, סאלי הולכת לדירה של עמית שביחד הם מתכננים לצאת לאופרה ולמסעדה. בדירה היא מתקשרת לג'ק ומגלה תוך כדי שיחה שהוא החל לצאת עם מישהי חדשה. סאלי מאשימה אותו בניהול רומן במהלך נישואיהם.
בינתיים, גייב מפתח חברות עם אחת הסטודנטיות שלו, ריין (ג'ולייט לואיס). הוא נותן לה לקרוא נובלה שהוא החל לכתוב. היא מחמיאה לו על עבודתו, אך לא חוסכת ביקורת מליקויי היצירה. גייב מגיב בהתגוננות כלפי הביקורת של ריין.
פחות משבועיים לאחר המאורע, סאלי וג'ק מחליטים לחזור אחד לשנייה. הם נפגשים לארוחת ערב אצל גייב וג'ודי. לאחר מכן, גייב וג'ודי רבים על חוסר רצונה של ג'ודי לחלוק עם גייב את השירה שהיא כותבת. לאחר הוויכוח, ג'ודי מגלה לגייב כי היא לא חושבת שמערכת היחסים ביניהם יכולה להחזיק. בעקבות זאת, גייב עוזב את הדירה וג'ודי מתחילה לצאת עם מייקל.
גייב נותן לריין מתנה ליום הולדתה, אך כשהיא מבקשת ממנו לנשק אותה הוא מסרב. כשהוא חוזר לביתו הוא מבין שמערכת היחסים בינו לבין ג'ודי נהרסה. בינתיים, מייקל אומר לג'ודי שהוא זקוק לזמן לבד ושהוא עדיין חש רגשות כלפי סאלי. ג'ודי יוצאת בזעם מהדירה של מייקל, אך הוא מצליח לשכנע אותה להישאר עמו. לאחר שנה וחצי, הם מתחתנים.
בסוף הסרט, הקהל רואה שג'ק וסאלי חוזרים להיות ביחד למרות הבעיות במערכת היחסים שלהם. גייב עדיין נשאר לבד עקב סירובו להתחיל לצאת. הסרט מסתיים כאשר גייב פונה לקהל בלתי מוגדר, ושואל "אני יכול ללכת? זה נגמר כבר?".
צוות שחקנים
בסרט שיחקו גם בתפקידי משנה רון ריפקין ובליית' דאנר.
הכנסות
הסרט הוקרן לראשונה ב-18 בספטמבר 1992 והכניס בשבוע הראשון להקרנתו 3,520,550 דולר ב-865 תיאטראות (4,070 דולר ביחס לכל תיאטרון). במשך כל הקרנות הסרט, הוא הכניס כ-10.5 מיליון דולר בארצות הברית בלבד, מה שהפך אותו לכישלון קופתי ביחס לתקציב שעמד על 20 מיליון דולר. הסרט גם הוקרן בפסטיבל הסרטים בטורונטו.
ביקורות
הסרט זכה לביקורות מהללות של המבקרים, וביניהם; רוג'ר איברט מה"שיקגו סאן-טיימס", פיטר טראבס מה"רולינג סטון" ווינסנט קנבי מ"הניו יורק טיימס". הסרט קיבל ציון של 97% מהאתר "Rotten Tomatoes" על בסיס 37 ביקורות עם ציון ממוצע של 8.2/10.
אניקשט (מחוז משנה)
אניקשט (בליטאית: Anykščių rajono savivaldybė) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא. בחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז אוטנה.
מחוז-משנה אניקשט משתרע על פני 1,765 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, קרוב ל-27,000 תושבים. העיר הגדולה ביותר במחוז המשנה היא העיר אניקשט, המשמשת כמרכז המנהלי שלו. מחוז המשנה גובל במחוזות המשנה פוניבז' (מחוז פוניבז') ואוקמרגה (מחוז וילנה).
אמנות פרסית
האמנות פרסית או במקביל האמנות איראנית היא אחת ממורשות האמנות העשירות ביותר בהיסטוריה העולמית וכוללת תחומים רבים כמו: ארכיטקטורה, ציור, אריגה, קדרות, קליגרפיה, מתכת וסיתות. קיימת גם סצנה תוססת של אמנות איראנית מודרנית ועכשווית.
אגדת פנג הלבן
אגדת פנג הלבן (באנגלית: The Legend of White Fang) היא סדרת אנימציה קנדית-צרפתית, המבוססת על ספרו של ג'ק לונדון - "פנג הלבן". בישראל הסדרה שודרה בערוץ הילדים בשנת 1993, ומאוחר יותר בערוץ לוגי בשנת 2008.
אמנות פרסית
שטיחים פרסים
השטיחים הפרסים לרוב מיוצרים בעבודת יד, ומפורסמים בעולם כולו בשל צורת עיצובם, צבעוניותם והיותם סמל ליוקרה. השטיחים מהווים חלק חיוני באמנות ובתרבות הפרסית וניתן למצוא אותם כמעט בכל בית פרסי, כשלכל מחוז באיראן סגנון עיצוב שטיחים משלו. אורגי שטיחים רבים אורגים על פי זיכרון ודפוסי אריגה שעברו במשך דורות במשפחה.
מבחינה היסטורית נראה כי תחילת ייצור השטיחים הפרסים החלה בתקופת האימפריה האחמנית, בסביבות ראשית ה-500 לפנה"ס. הראיות המתועדות הראשונות על קיום השטיחים פרסיים מגיעות מטקסטים סיניים מראשית התקופה הסאסאנית. הסחר בשטיחים הפרסים היה במגמת עליה עד עת הכיבוש הערבי של פרס. לאחר הכיבוש המונגולי של פרס האמנות צמחה מחדש ובמיוחד במהלך תקופת השושלת הטימורית וההאילח'אנית. זוהו 19 סגנונות עיצוב שטיחים פרסים עיקריים: מונומנטים היסטוריים ומבנים אסלאמיים, הדפסי המלכות העבאסית, הדפסים ספירליים, הדפסים לכל כיוון, הדפסי גזירות, הדפסים מקשרים, הדפסי פייזלי, הדפסי עץ, הדפסים טורקמנים, הדפסי צייד קרקעי, הדפסי פרחים אירופים, הדפסי פנל, הדפסי אגרטלים, הדפסי דגים שלובים, הדפסי מחראבים, הדפסי פסים, הדפסים גאומטריים, הדפסים שבטיים והדפסים מורכבים.
ציורים ומיניאטוריות
במערות מחוז לורסתאן, מחוז פארס ובטפה סיאלכ התגלו ציורים דמויי חיות וצייד בני לכל הפחות 5,000 שנה. בתקופה טימור לנג, כמאל א-דין בהזאד הגהה סגנון ציור חדש. בתקופת שושלת קאג'אר שולבו סגנונות הציור האירופאים עם אלו הספווים, ויצרו סגנון ציור חדש כמו דוגמת ציוריו של כמאל אל-מלכ.
עבודות מתכת
ממצאים ארכאולוגיים בארץ ישראל נמצא כי אמנות הפיסול המלא באבן והקרמיקה של האחמנים הייתה דלה לעומת אלו של היוונים. אך כי אמנותם בתחום עבודת המתכת ובכלל זה הכפות, מסננות, קערות, תכשיטים וציפויי רהיטים בברונזה היה מצטיין. כשאמנות המתכת האחמנית כללה גם חיקויים מקומיים בזכוכית, בהט וחרס. האמנות האחמנית בכלי המתכת הרבתה לעסוק בתיאור בעלי חיים, תוך שילוב מוטיבים קדומים של כינוף מאשור, אוררטו ולוריסטאן. ישנם שני סוגים עיקריים של ריטוני מתכת אחמנים:
כלי חרס וקרמיקה
כלי החרס הפרסיים מתוארכים לתקופה הנאוליתית. כשאלפי כלי חרס נמצאו באתרים ארכאולוגים והיסטוריים איראנים, כמו בטפה סיאלכ וג'יפת.
מוזיקה
המוזיקה במרחב האיראני כוללת גם מוזיקות פולקלור מקומיות הייחודיות לקבוצות האתניות והתרבותיות השונות באזור, דוגמת הכורדים, האזארים והבלוצ'ים, המשתנות בהתאם לאזור הגאוגרפי בו הם חיים.
ספרות
הספרות, ובמיוחד שירת הפרוזה, היא חלק בלתי נפרד מליבת התרבות האיראנית, ובבתי הספר באיראן לומדים התלמידים יצירות מופת מגיל צעיר. בין המשוררים הגדולים של הפרוזה האיראנית נמנים: פירדוסי, עומר ח'יאם, חאפז, פריד א-דין עטאר, סעדי, נזאמי, סנאא'י, רודכי, ג'לאל א-דין רומי וג'אמי.
אדריכלות
הארכיטקטורה הפרסית היא מהעתיקות בעולם והיא השפיעה רבות על סגנונות אדריכלות ברחבי העולם, במיוחד על עולם האסלאם.
הגן הפרסי
מסורת הגן הפרסי וסגנונו קדומים מאוד והשפיעו על עיצוב גנים ותפיסות עיצוביות בעולם, מאנדלוסיה במערב וכלה בהודו במזרח.
קליגרפיה
הקליגרפיה שימשה לאיור ספרים, כלי חרס, כלי מתכת, ומבנים היסטוריים. יצירות מופת ספרותיות כמו השאהנאמה, הבוסתאן והגלסתאן של סעדי זכו לעיטורי קליגרפיה מרשימים ורבי ערך.
אומנות הח'אתם
אומנות קישוט פריטים שונים (קופסאות תכשיטים, רהיטים, מסגרות תמונה ומראות עץ) בה הפריטים מחופים ומקושטים בפריטי פסיפס מיוחדים כדוגמת שנהב, עצם, ברונזה, זהב, כסף או פיסות עץ צבעוניות. לכל מחוז באיראן סגנון עיצוב ייחודי משלו, וסגנונות הח'אתם משיראז ומאצפהאן הם המוכרים ביותר.
פסיפס מראה שבורה
אמנות העיצוב והעיטור של מבנים, פסלים וכלי חסר, בחלקי מראות שבורות מאוד פופולרי באיראן, וישנם מבנים שלמים המעוטרים בצורה זו.
איגנלינה (מחוז משנה)
איגנלינה (בליטאית: Ignalinos rajono savivaldybė) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, השוכן במזרח המדינה על גבול בלארוס, סמוך לגבול עם לטביה. בחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז אוטנה.