cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אגנס (זמרת)
אגנס אמיליה קרלסון (בשוודית: Agnes Emilia Carlsson, ידועה בעיקר בשם הבמה אגנס; נולדה ב-6 במרץ 1988 בוונרסבורג שבשוודיה) היא זמרת ומוזיקאית שוודית. היא התפרסמה לאחר שניצחה בעונה השנייה של תוכנית המציאות איידול, הגרסה השוודית לתוכנית אמריקן איידול. היא חתמה על חוזה מוזיקה עם חברת סוני BMG איתה היא הוציאה שני אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעדי המוזיקה בשוודיה. בתחילת 2008 אגנס הודיעה שהיא עזבה את סוני, ושהיא חתמה על חוזה עם חברת ההקלטות העצמאית רוקסי רקורדינגס. באוקטובר 2008 היא הוציאה את אלבום האולפן השלישי שלה שהגיע למקום החמישי בשוודיה.
אגנס ציינה לא פעם שהזמר סטיבי וונדר שימש לה כמקור השראה, כמו גם הזמרות ויטני יוסטון וג'נט ג'קסון ששימשו לה השראה במוזיקה.
ההשתתפות באיידול
באביב 2005, בהיותה בת 17, אגנס נרשמה לאודישנים של התוכנית "איידול" שנערכו בגטבורג, שם היא ביצעה את השיר "Varje Gång Jag Ser Dig" של ליסה נילסון. ארבעת השופטים התרשמו מאוד מהקול העוצמתי שלה, והיא הצליחה לעבור לשלב ההופעות בתחרות. לאורך התוכנית היא המשיכה להרשים את השופטים והיא הגיעה לשלב חצי הגמר. לתדהמת השופטים, אגנס לא הצליחה להגיע להעפיל לשלב הגמר, אליו הגיעו 11 המועמדים הסופיים באמצעות הצבעות הקהל בבית. לאחר שאגנס כשלה להעפיל לשלב הגמר גם לאחר "גלגל ההצלה", השופטים החליטו להעביר אותה לגמר באמצעות שלב "בחירת השופטים".
Agnes
מיד לאחר זכייתה באיידול, אגנס חתמה על חוזה עם סוני. היא הוציאה את הסינגל הראשון שלה, Right Here, Right Now, שיצא ב-7 בדצמבר 2005. השיר הגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה בשוודיה כבר בשבוע הראשון, והוא שהה שם במשך שישה שבועות. השיר הגיע למעמד זהב כפול במהירות עם מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים. כעבור שבוע, בעודה בת 18, יצא אלבום האולפן הראשון שלה, Agnes, הנושא את שמה. האלבום זכה לביקורות חיוביות רבות, בהן נאמר שהאלבום חושף את הקול העוצמתי שיש לאגנס. האלבום הגיע למקום הראשון במצעדים בשוודיה, וזכה באלבום זהב עם מכירות של 40,000 עותקים כבר בשבוע הראשון.
במרץ 2006, במהלך סיבוב ההופעות שלה לקידום האלבום, היא הוציאה את הסינגל השני שלה "Stranded". למרות הביקורות החיוביות שקיבל, הסינגל לא הצליח מסחרית כמו הסינגל הראשון, והוא מוקם במקום ה-27 במצעדים. למרות זאת, האלבום המשיך לצבור הצלחה עם מכירות של למעלה מ-90,000 עותקים ברחבי שוודיה.
Stronger
הסינגל השלישי של אגנס "Kick Back Relax" יצא ב-7 בספטמבר 2006, אולם היא הופיעה איתו שבועיים קודם לכן בתוכנית הטלוויזיה "Sommarkrysset". השיר, שיצא בתור הסינגל הראשון מאלבום האולפן השני שלה, הגיע למקום השני במצעדי המוזיקה בשוודיה.
אלבום האולפן השני שלה, Stronger, יצא ב-11 באוקטובר, פחות משנה מאז יצא אלבום הבכורה שלה. כמו האלבום הקודם שלה, גם האלבום השני הצליח להגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה בשוודיה, כאשר האלבום נמכר בלמעלה מ-50,000 עותקים, וכן הוא זכה באלבום זהב.
זמרים רבים ברחבי העולם ביצעו גרסאות כיסוי לשיר "Love Is All Around" שמופיע באלבום השני. הזמרת הבולטת ביותר היא ריקי לי קולטר שהשתתפה בתוכנית אוסטרליין איידול. קולטר הגיעה למקום החמישי במצעדי המוזיקה באוסטרליה, והביצוע שלה הפך לאחד מהלהיטים המצליחים ביותר באוסטרליה לשנת 2007.
אגנס הוציאה את הסינגל השני שלה מהאלבום, "Champion" ב-15 בנובמבר 2006 והוא הגיע למקום ה-19 במצעדים בשוודיה.
Dance Love Pop
בתחילת שנת 2008 אגנס הודיעה שהיא עוזבת את חברות ההקלטות סוני בגלל "הבדלים יצירתיים", ושהיא חתמה על חוזה חדש עם חברה עצמאית בשם "רוקסי רקורדינגס".
ב-11 באוגוסט היא הוציאה את הסינגל "On and On", הסינגל הראשון מאלבום האולפן השלישי. הסינגל היווה את השינוי בסגנון המוזיקלי אליו עברה אגנס, ממוזיקת פופ ו-R&B אל מוזיקת דאנס וקלאב. הסינגל שהה 4 שבועות במקום ה-8 במצעד המוזיקה הרשמי בשוודיה, והגיע למקום הראשון במצעד מוזיקת הקלאב.
את אלבום האולפן השלישי שלה Dance Love Pop כתבה אגנס ביחד עם הפזמונאי אנדרס הנסון. האלבום יצא באופן רשמי ב-28 באוקטובר 2009, וכבר בשבוע הראשון האלבום מכר למעלה מ-10,000 עותקים כאשר הוא מגיע למקום ה-5 במצעדי המוזיקה. הסינגל השני מהאלבום, "Release Me" יצא ב-24 בנובמבר כשהוא מגיע למקום ה-9 בשוודיה.
מלודיפסטיבלן
בריאיון לעיתון השוודי "גטבורגספוסטן" שנערך באוקטובר 2008, הודיעה אגנס שהיא תשתתף בתחרות המלודיפסטיבלן שבוחרת את הנציג השוודי לאירוויזיון. הידיעה אושרה על ידי רשת השידור SVT.
אגנס הופיעה עם השיר "Love Love Love" שנכתב על ידי אנדרס הנסון. תחילה אגנס הודיעה שהיא תבצע את השיר ביחד עם הזמרת מרי סרנהולט, אולם לאחר שסרנהולט הודיעה שהיא תשיר לבד בתחרות, אגנס ביצעה את השיר לבד. אגנס העפילה לשלב הגמר, שם היא סיימה במקום ה-8 עם 40 נקודות. הסינגל "Love Love Love" יצא באופן רשמי ב-28 בפברואר בתור הסינגל השלישי באלבום, והגיע למקום הרביעי במצעדי המוזיקה בשוודיה.
הצלחה בינלאומית
בעודה מקדמת את השיר "Love Love Love" לקראת השתתפותה במלודיפסטיבלן, אגנס החלה להתפרסם יותר בזירה הבינלאומית. רוקסי רקורדינגס הוציאה את הסינגל "Release Me" ברחבי העולם, ובכך פרסמה את שיריה של אגנס לראשונה מחוץ לשוודיה. הסינגל פורסם לראשונה בדנמרק שם הוא הגיע למקום ה-6 במצעדים עם מכירות של למעלה מ-25,000 עותקים. השיר הפך ללהיט בבריטניה לאחר שאגנס הופיעה שם בטלוויזיה ובמועדונים. הסינגל הגיע למקום השלישי בחברת המצעדים הרשמית שם הוא שהה במשך שבועות רבים. לאחר 8 שבועות זכה הסינגל במעמד פלטינה עם מכירות של יותר מ--300,000 עותקים.
הסינגל השני של אגנס שהתפרסם בזירה הבינלאומית הוא "On and On" שהצליח במדינות רבות ברחבי אירופה. לעומת זאת, הסינגל השני שיצא בבריטניה הוא "I Need You" שהגיע למקום ה-40 בבריטניה, אולם הוא הצליח יותר ברחבי אירופה.
לאור ההצלחה של שני הסינגלים הקודמים באירופה ובעיקר בצרפת עם מכירות של יותר מ-160,000 עותקים, אגנס הוציאה את הסינגל "Sometimes I Forget" בצרפת ובשוודיה. חברת ההקלטות גפן רקורדס הודיעה ביולי 2009 שהיא חתמה על חוזה עם אגנס, ושהיא תוציא את הסינגל "Release Me" בארצות הברית. אגנס הופיעה עם השיר לראשונה בארצות הברית ב-27 באוגוסט 2009.
ב-19 ביוני 2010 אגנס הופיעה ביחד עם ביורן סקיפס בחתונה של ויקטוריה, נסיכת שוודיה והדוכס דניאל וסטלינג. לפי הצהובון השוודי Expressen, אגנס צפויה להוציא את אלבומה הרביעי במהלך שנת 2011, והסינגל הראשון מהאלבום צפוי לצאת במהלך קיץ 2011.
שו ג'יאיו
שו ג'יאיו (בסינית: 徐嘉余; נולד ב-19 באוגוסט 1995) הוא שחיין סיני, הוא סגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) ופעמיים ברציפות אלוף העולם (בודפשט 2017 וקוואנגג'ו 2019) במשחה ל-100 מטר גב ושיאן סין בשלושת המשחים בגב (50 מטר, 100 מטר ו-200 מטר).
ביוגרפיה
שו נולד וגדל בוונג'ואו, ג'ג'יאנג. הוא החל ללמוד לשחות בגיל 4 על ידי אימו שהייתה שחיינית מקצועית והתמחתה בסגנון הפרפר. הוא בוגר של אוניברסיטת ג'יאו טונג שאנגחאי.
2012
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים שו במקום 28 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.26 דקות.
2013
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד באוגוסט 2013 סיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.13 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:56.42 דקות ובמקום עשירי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.84 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 53.63 שניות.
סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה שו במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בשיא לאומי חדש של 52.31 שניות, אחרי ראיין מרפי מארצות הברית שקבע שיא אולימפי חדש של 51.97 שניות ולפני דייוויד פלמר מארצות הברית (52.40 שניות).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בווינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית אדד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 50.02 שניות, אחרי מיץ' לרקין מאוסטרליה (49.65 שניות) ואנדריי שבסוב מרוסיה (49.69 שניות).
2017
באליפות סין שנערכה באפריל 2017 קבע שו במשחה ל-50 מטר גב שיא לאומי חדש של 24.42 שניות ובמשחה ל-100 מטר גב שיא לאומי חדש נוסף של 51.86 שניות, מאית השנייה לאט משיא העולם של ראיין מרפי (51.85 שניות).
אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2017 זכה שו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.44 שניות, לפני מאט גריוורס (52.48 שניות) וראיין מרפי (52.59 שניות), שניהם מארצות הברית. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם קנדה בשיא אסיה חדש של 3:41.25 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:38.56 דקות ואוסטרליה (3:41.21 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 52.37 שניות. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום חמישי, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.74 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 24.67 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:55.26 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:54.79 דקות ועלה ראשון למשחה הגמר.
2018
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב 49.26 שניות, אחרי ראיין מרפי (49.23 שניות) ולפני קלימנט קולסניקוב מרוסיה (49.40 שניות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 6:47.53 דקות, אחרי ברזיל שקבעה שאי עולם חדש של 6:46.81 דקות ורסיה (6:46.84 דקות), כשחיין שני הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:41.68 דקות.
2019
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 זכה שו במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.43 שניות, לפני יבגני רילוב מרוסיה (52.67 שניות) ומיץ' לרקין (52.77 שניות) ובכך הגן על תוארו. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אליפות חדש של 52.17 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.64 שניות וסיים חמישי בשלב המוקדמות במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.15 דקות, אך פרש מהמשך התחרות.
2021
באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים שו במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.51 שניות
סטורי מאסגרייב
סטורי מאסגרייב (בשם מלא באנגלית: Franklin Story Musgrave; נולד ב-19 באוגוסט 1935, בוסטון) היה אסטרונאוט ורופא אמריקני אשר לקח חלק בתוכניות חלל וטס לחלל 6 פעמים.
ביוגרפיה
סטורי מאסגרייב נולד בבוסטון למשפחה בעלת שורשים במסצ'וסטס שנציגיה הגיעו לארצות הברית באוניית "מייפלאואר". בשנת 1953 לאחר סיום בית ספר הוא נרשם לחיל הנחתים של ארצות הברית. מאסגרייב שירת בתפקידים שונים בקוריאה, יפן והוואי. בשנת 1958 הוא השתחרר והחל לימודים. מאסגרייב סיים לימודי מתמטיקה באוניברסיטת סירקיוז, תואר שני במדעי המחשב באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ולימודי רפואה באוניברסיטת קולומביה בשנת 1964. לאחר סיום לימודי רפואה הוא השתלם בבית חולים ובהמשך החל להתמחות ברפואת החלל. בתחום זה הוא כתב כ-25 מאמרים מדעים.
שירות בנאס"א
סטורי מאסגרייב נבחר ליחידת אסטרונאוטים באוגוסט 1967. הוא היה חלק של צוות שפיתח מעבורת החלל והיה חבר בצוות קרקע במספר משימות.
טיסת החלל הראשונה של מאסגרייב הייתה בשנת 1983 על מעבורת החלל צ'לנג'ר במסגרת משימה STS-6. במהלך טיסה זו הוא ביצע פעילות חוץ רכבית ראשונה. בשנת 1985 הוא טס שנית על מעבורת החלל צ'לנג'ר במסגרת משימה STS-51-F. בשנת 1989 הוא היה חבר צוות מעבורת החלל דיסקברי במסגרת משימה STS-33. בשנת 1991 מאסגרייב ביצע טיסה רביעית מעבורת החלל אטלנטיס במסגרת משימה STS-44. בשנת 1993 הוא טס במעבורת החלל אנדוור במסגרת משימה STS-61. במהלך טיסה זו הוא ביצע פעילות חוץ רכבית שלוש פעמים לצורך תחזוקת טלסקופ החלל האבל. טיסתו האחרונה בוצע בשנת 1996 במעבורת החלל אטלנטיס במסגרת משימה STS-80.
מאסגרייב פרש מנסא"א בשנת 1997.
פרסאידים
מטר פרסאידים (Perseids) הוא מטר מטאורים חזק המתקיים בין 17 ביולי ל-24 באוגוסט, כאשר כדור הארץ חולף דרך שובל האבק שמותיר אחריו השביט סוויפט-טאטל (Swift-Tuttle). הפרסאידים קרויים כך משום שנקודת ההקרנה (radiant) שלהם נמצאת בקבוצת הכוכבים פרסאוס.
מטר הפרסאידים הוא מטר המטאורים הנוח ביותר לצפייה בחצי הכדור הצפוני, גם לצופים שאינם מנוסים בתחום:
הפרסאידים של 2004
בשנת 2004 היו שני שיאים לפרסאידים. השיא הרגיל היה, כבכל שנה, ב־12 באוגוסט בערך בשעה UTC 11:00 (14:00 לפי שעון ישראל), כלומר לאחר הזריחה בישראל. אך היה גם שיא נוסף, ב־11 באוגוסט בשעה UTC 21:00 (חצות לפי שעון ישראל): בערך בזמן הזה חלף כדור הארץ דרך שביל־אבק חדש יחסית, שהושאר מאחור על ידי סוויפט-טאטל בשנת 1862. קצב המטאורים הנצפה בזמן הזה היה כ־60 מטאורים בשעה.
הפרסאידים של 2007
בשנת 2007 נצפה שיא למטר הפרסאידים ביום שני, ה-13 באוגוסט, בשעה 3:00 בקירוב, על פי שעון ישראל. יש לציין כי בשנה זו התצפית הייתה נוחה ביותר, שכן הירח היה במולדו ולא הפריע לצופים, שיכלו לצפות בפרסאידים גם מאזורים מיושבים (בעיקר בחופי הים).
הפרסאידים של 2009
בשנת 2009 ניתנו מספר תחזיות מפי אסטרונומים מובילים בתחום המטאורים, לפעילות חזקה מהרגיל של הפרסאידים. התחזיות התממשו, והופיעו שלושה שיאים שונים במהלך 24 שעות, בקז"ש של 160, 200 ו-220. עקב התחזיות המטר קיבל פרסום רב בעולם, אשר חלחל גם לישראל, למרות שהתנאים לראותו בשנה זו היו נחותים, עקב מופע ירח גדול, ובמיוחד בישראל, עקב שעות שיא לא מתאימות. לכן על אף הציפיות הגדולות, היה זה מטר פרסאידים חלש יחסית מנק' מבטו של צופה בישראל, שלא זכה "להרגיש" את ההתפרצויות.
הפרסאידים של 2012
ב-2012 ניתן היה לצפות בפרסאידים מישראל בלילות שבין 11 באוגוסט לבין 13 באוגוסט. במקומות שבהם לא היה זיהום אור ניתן היה לצפות במספר של עד כ-200 פרסאידים בשעה. בישראל היו מספר תצפיות מאורגנות, המרכזיות שבהן בפארק תמנע בשיתוף האגודה הישראלית לאסטרונומיה וברמת יששכר שבמועצה האזורית הגלבוע.
הפרסאידים של 2028
בשנת 2000 התפרסם מאמר מאת חוקר המטאורים אסקו לייטינן, אשר חזה את התפרצות הפרסאידים בשנת 2004. בנוסף, באותו מאמר נתן החוקר תחזית להתפרצות חזקה מאוד של הפרסיאדים בשנת 2028, שתגיע לרמה של סופת מטאורים, משמע, אלפי מטאורים בשעה. תנאי התצפית באותה שנה יהיו קשים מבחינת אור ירח, אך המופע עדיין צפוי להיות מרשים, והאזור האידיאלי בכדור הארץ לצפות ממנו יהיה בצפון יבשת אמריקה.
דונפלווה
דונפלווה (בהונגרית: Dunafalva) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם בדונפלווה אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,242 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 861 תושבים.
הכפר הוקם בשנת 1954.
637
נולדו
אשתו של מוחמד מריה
פול ז'ינייבסקי
רקע משפחתי
ז'ינייבסקי נולד בווינה בשנת 1926 כבן הצעיר של יוזף גינייבסקי, תעשיין בתחום מוצרי היגיינה טקסטיליים ושל שרה-פרל, בת למשפחה יהודית דתית בשם קסלר. מגיל צעיר פעל בתנועות נוער ציוניות. בשנת 1935 בעקבות התעצמות האנטישמיות באוסטריה היגרה המשפחה לבלגיה. אחיו אוטו, שנודע לאחר מכן בשמו המחתרתי "טוטו" ובשם העברי איתן גינת, היה ראש תנועת הסטודנטים הציונים בבלגיה ובשנת 1940 נמלט מפני הפולשים הנאצים לדרום צרפת. בשנים 1942 – 1944 ארגן שם ז'ינייבסקי הבכור את יחידות המחתרת הציונית, גדוד מונפלייה, גדוד גרנובל ו"הצבא היהודי", שעזרו להברחת יהודים והצלתם והשתתפו בפעולות חבלה נגד הכובש הנאצי.
פעילותו בימי הכיבוש הנאצי בצרפת
באפריל 1943 סימון לויט, מנהיג אחר של המחתרת הציונית בצרפת, שביקר בבריסל גייס את פול לארגונו והביא אותו לגרנובל שהייתה עדיין בשליטה איטלקית. ז'ינייבסקי בחר לעצמו את השם המחתרתי פול וידאל, והצטרף ל"גדוד גרנובל" של ה-MJS, שהוקם על ידי אחיו הבכור ובאותה עת היה עדיין תחת פיקודו. הוא ניהל במסגרת הקבוצה Armée juive (צבא יהודי) פעילות ענפה של זיוף מסמכים ותעודות שנועדו לסייע ליהודים להימלט. כמו כן ארגן פעולות חבלה נגד הכובש.
בשנת 1944 עקב פציעה בתאונת אופניים התאשפז בבית החולים סן פול דה גרנובל, וחדר האשפוז שלו הפך גם הוא לחדר מלחמה של ארגונו. באותה שנה התגורר ז'ינייבסקי ביישוב רוסן ד'איריאז (סן מרטן ד'איריאז' St Martin d'Uriage) שבמחוז איזר. לאחר שנקלע שם לתקרית בין הרזיסטאנס לאנשי מיליציה של משטר וישי נלקח על ידי האחרונים, כבן ערובה יחד עם אחרים. ז'ינייבסקי ניצל בנס מהוצאה להורג הודות לשיחה בנושאי ספרות עם אחד משוביו שהחליט בעקבותיה לפוטרו מעונש.
אחיו, איתן גנות, ד"ר לכימיה, עלה לישראל ולימד באוניברסיטה העברית. פול חי רוב שנות חייו בצרפת והיה אוהד נלהב של מדינת ישראל. חלק גדול ממאמריו וספריו עסקו בישראל, בסכסוך הישראלי-ערבי ובמאבק האידאולוגי נגד אויביה של ישראל.
המשפט נגד ז'ינייבסקי
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 נתבע ז'ינייבסקי על ידי ארגון לאומני צרפתי, "הברית הכללית נגד הגזענות ולמען כיבוד הזהות הצרפתית והנוצרית" AGRIF (Alliance générale contre le racisme et pour le respect de l'identité française et chrétienne). התובעים טענו שבמאמר שכתב בנושא האנציקליקה של האפיפיור יוחנן פאולוס השני "וריטאטיס ספלנדור" (פאר האמת) משנת 1993, הוא הוציא את דיבתה של הנצרות בכלל ושל הצרפתיות בפרט, רעה, על ידי הבעת דעתו כי האנטישמיות הכנסייתית הכינה תשתית שעליה צמח הרעיון של אושוויץ וישומו.
בשנותיו האחרונות פרסם ז'ינייבסקי באתר Le Lien Israel diaspora ובכתב העת Israël magazine.
דעות שנויות במחלוקת
ז'ינייבסקי היה פולמוסן מוכשר והתגייסותו בכל מאודו להגנת מה שראה כאינטרסים של מדינת ישראל ושל העם היהודי, עוררה התנגדות חריפה בקרב יריביו. יריבים אלה באו משני קצות הקשת הפוליטית, הן מהשמאל היהודי והצרפתי, כמו ולדימיר רבי או פייר וידאל נאקה למשל, שקרא לו "ליצן גזעני" והן מהימין האנטישמי.
כתיבתו הפוליטית של ז'ינייבסקי הוכתמה במידה לא מבוטלת עקב פרסומיו בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, שהציגו באור חיובי היבטים מסוימים של מדיניות האפרטהייד של הלבנים בדרום אפריקה, בייחוד בנוגע להקמת הבנטוסטנים, שבהם ראה ז'ינייבסקי הזדמנות להגדרה עצמית של האדם השחור.
פול ז'ניינבסקי נפטר ב-2011 השאיר אישה, קלר, ובת, איזבל.
קישורים חיצוניים
Anonymes ,Justes, Persécutés durant la periode nazie (אלמונים, צדיקים ונרדפים בימי הכיבוש הנאצי)
נבחרת פנמה בכדורגל
נבחרת פנמה בכדורגל, הידועה בכינוייה לוס קאנאלרוס (Los Canaleros - אנשי התעלה), היא נבחרת הכדורגל הלאומית של פנמה. לאחר שנים רבות ב-CONCACAF נבחרת פנמה מתחילה לעבור שינוי לטובה והרשימה מאוד במוקדמות מונדיאל 2006 כאשר הגיעה עד שלב ההעפלה האחרון אך הפסידה בתחרות הבתים של צפון אמריקה. נבחרת פנמה סיימה 3 פעמים במקום השני בגביע הזהב בשנת 2005, 2013 ו־2023.
פנמה העפילה לראשונה בתולדותיה למונדיאל 2018 ובו הפסידה בכל משחקיה לבלגיה, אנגליה ותוניסיה. בהפסד 6:1 ל, כבשה פנמה את שערה הראשון במסגרת גביע העולם בכל הזמנים. השער נכבש על ידי הקפטן פליפה באלוי.
בשנת 2009 זכתה הנבחרת בגביע UNCAF לאומות (כיום קופה סנטרואמריקנה).
שיאי שחקנים
נכון ל-29 במרץ 2023.
פייטוזאוריים
פייטוזאוריים (שם מדעי: Phytosauridae) היא משפחה של זוחלים נכחדים מקבוצת הזאוריה אשר חיו בסוף תור הטריאס עד תחילת היורה, בעידן המזוזואיקון. למרות מראם דמוי התנין הם אינם היו קרובים לתנינים או לאף זוחל מודרני.
מאובני זוחלים פרימיטיבים אלה נמצאו באירופה, ארצות הברית, ברזיל, תאילנד, הודו, גרינלנד ומדגסקר. הם היו מכוסי אוסטאודרם ובעלי לסתות צרות מלאות שיניים מחודדות בדומה לתנינים וסברו שהיו אוכלי דגים, אם כי גיוונו בחיות יבשתיות. למרות דמיון הם לא היו קרובים לתנינים ולא השתייכו לארכוזאוריה, הקבוצה בה העופות, הדינוזאורים והתנינים, אף שהיו קרובים אליה. הדמיון לתנינים נובע מאבולוציה מתכנסת עקב אורח חיים דומה. בדומה לתנינים הם היו הטורפים העיקריים של הטריאס בארצות מוצאם.
הסכם נרצ'ינסק
הסכם נרצ'ינסק (ברוסית: Нерчинский договор; בסינית: 尼布楚條約) היה ההסכם הראשון שנחתם בין רוסיה לבין סין.
ההסכם נחתם ב-27 באוגוסט 1689 בעיר נרצ'ינסק בין פיודור גולובין (Фёдор Алексеевич Головин), שליחו של הצאר פיוטר הגדול, לבין סונגגוטו, שליחו של קיסר סין קאנגשי. ההסכם שם קץ לעימות בין רוסיה הצארית לבין האימפריה הסינית שנמשך מ-1683 ועד 1689. הסינים, שחששו מברית בין הרוסים לבין המונגולים המערביים המכונים דְזוּנְגַרִים או כיום קלמיקים, שאיימו על האימפריה הסינית מצפון מערב, הציעו לרוסים הסכמה אי התקפה. נוסח ההסכם נקבע במשא ומתן שניהלו שליחיו של קאנגשי בסיוע הישועים, ז'אן-פרנסואה ז'רביון (Jean-François Gerbillon) ותומאש פריירה (Thomas Pereira), שפעלו כיועצים וכמתורגמנים. ההסכם נכתב ברוסית, במנצ'ורית, ובלטינית, אבל יש הבדלים גדולים בין הגרסאות בשפות אלו. לא נוצרה גרסה רשמית בסינית של ההסכם.
בהסכם הוגדרו הגבולות בין המדינות ותנאי המסחר. בין השאר, רוסיה איבדה גישה לים יפן ולמצודות בנהר אמור. במהלך מלחמת האופיום השנייה באמצע המאה ה-19, ניצלה רוסיה את חולשתה של סין ואת הישגי המערב ובתמורה למעורבותה כמתווכת היא קיבלה חזרה את השטחים אותם איבדה במסגרת הסכם נרצ'ינסק בצפון סין במסגרת חוזה אייגון ב-1858 והסכם פקין ב-1860.
תמרון תעופתי
תמרון תעופתי הוא תמרון של מטוס קרב שנועד להביא אותו לעמדת שליטה או חמיקה מול מטוס קרב עוין או של מטוס קל שנבנה במיוחד למטרות פעלולים ותצוגות אוויריות.
תמרונים אלו באים לביטוי הן בחלק ההתקפי והן בחלק ההגנתי של קרב אווירי ולחלופין, בתצוגות אוויריות ותחרויות טיסה ופעלולים.
הקוברה של פוגצ'וב
הקוברה של פוגצ'וב הוא תמרון טיסה העושה שימוש בתמרוניות־על לאחר הזדקרות. התמרון מהווה הדגמה של שליטה במאזנות יציבות בזווית התקפה גבוהה ויכולת תאימות גבוהה של המנוע וכונסי האוויר של המטוס עצמו. התמרון מאפשר פניות מהירות מאוד שיכולות לגרום להתקפה להיכשל, או להביא את הטייס לתנוחה בה הוא יכול לתקוף בעצמו. הקוברה נחשב אחד התמרונים הקשים והדרמטיים ביותר המבוצעים במפגנים אוויריים בעולם. לא כל מטוס מסוגל לבצע אותו. התמרון קרוי על שמו של ויקטור פוגצ'וב (Ви́ктор Пугачёв), טייס ניסוי של מטוסי סוחוי.
Piriform
פירוש המילה "Piriform" בעברית הוא "צורת אגס", ומכאן סמליל החברה, המורכב משמהּ הלועזי, ומציור של אגס המשובץ בו.
על החברה
Piriform עוסקת בתחום תוכנות אופטימיזציה של מחשב. בין היתר היא מתמחה בהאצת מהירות המחשב, ובטיחות ופרטיות במחשב. לחלק מהתוכנות של החברה קיימות גרסאות מוגבלות, המופצות בחינם.
פרטים:
תוכנות מוכרות
בין היתר, סיפקה Piriform מספר תוכנות שצברו פופולריות רבה בקרב קהל היעד של תוכנות מיטוב מחשבים, בשל אמינותן וביצועיהן המרשימים לאורך זמן.
תוכנות מוכרות:
משחק גילים
משחקי גיל או אייג' פליי הוא סוג של משחק תפקידים שבו אדם מתנהג כאילו הוא בגיל אחר, או מתייחס לאחר כאילו היה בגיל אחר. משחקי גיל מתרחשים אך ורק בין בגירים, ודורש הסכמה מכל המשתתפים.
משחקי גיל יכולים להיות מיניים או לא מיניים, תלוי ברצון המשתתפים.
המשתתפים יכולים לגלם כל גיל, החל מתינוקות וכלה בקשישים. לרוב, המשתתפים מגלמים גיל צעיר יותר מגילם האמיתי.
משחק גילים מיני
משחק תפקידים גילי יכול להיות מיני ברמות שונות. כאשר הוא מיני, הוא נחשב לפטיש. בתוך מערכות יחסים המשלבות שליטה, משחקי גיל יכולים להעצים את הדינמיקה, ולאפשר למשתתפים להרגיש יותר בנוח עם הדומיננטיות או הכניעה שלהם.
משחק גילים מיני נקבע על ידי פסיכולוגים שאינו נחשב או קשור לפדופיליה. המשיכה המינית היא בין 2 בגירים בלבד, אשר לפחות אחד מהם נהנה מהתנהגות הנחשבת לילדותית.
מערכת יחסים גילית
משחק גילים יכול להתקיים לבד, כאשר המשתתף מגלם את הגיל המנטלי הרצוי באמצעות אביזרים, התנהגות ומשחקים שונים.
עם זאת, ישנן מערכות יחסים המבוססות על אינטראקציה בין-אישית, לרוב בין "גדול" לבין "קטן" או "אמצעי". מערכת יחסים זו נקראת מערכת יחסים Caregiver-Little, ובקצרה CGL.
יונה גורן
יונה גורן (7 בפברואר 1921 – 26 בדצמבר 1996) היה עורך דין, פעיל בלשכת עורכי הדין בישראל, חבר מועצת העיר אשקלון ופעיל טבעוני וחברתי.
משחק גילים
מערכת יחסים גילית
ישנן מספר ואריאציות המתבססות על מגדר המשתתפים. הידועה מבין הואריאציות היא DDLG, שזהו קיצור עבור Daddy Dom- Little Girl, אשר בה הדמות המטפלת היא דמות אבהית, והקטנה מגלמת ילדה צעירה.
יונה גורן
ביוגרפיה
יונה גורן נולד ב-7 בפברואר 1921 בעיירה דליטין בגליציה המזרחית שבפולין. בספטמבר 1935 עלה עם משפחתו לארץ ישראל, בה התגוררו בתל אביב. בנובמבר 1947 נישא לחנה (לבית אחבר), ולזוג נולדו שישה ילדים.
משחק גילים
מערכת יחסים גילית
שאר הואריאציות הן:
מערכות יחסים אלו לעיתים משלבות יחסי שליטה, בהן הדמות המטפלת היא גם הדמות השולטת בסיטואציה, והדמות הקטנה היא גם הדמות הכנועה.
יונה גורן
ביוגרפיה
בסוף שנת 1947, ערב מלחמת העצמאות, גויס לתפקיד אלחוטאי בחיל האוויר לאור הידע שרכש קודם לכן בטלגרפיה ומורס מתוקף עבודתו בדואר פלשתינה א"י. פעמיים כיהן כחבר הוועד המרכזי של לשכת עורכי הדין ופעמיים כחבר המועצה הארצית של הלשכה. בשנת 1953 עבר לאשקלון, שם עבד, ומילא שורה של תפקידים ציבוריים. בשנת 1953 סיים את לימודיו במחזור הראשון של הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1955 הוסמך כעורך דין מטעם לשכת עורכי הדין בישראל.
נפטר בט"ז בטבת תשנ"ז, 26 בדצמבר 1996 בהיותו כבן 75 שנים. השאיר אחריו 6 צאצאים שנים מהם עורכי דין. אחד מבניו הוא הרב עמי גורן שחזר בתשובה בצעירותו, ומשמש כיום כרב קהילה חרדית "אור שמואל" בצפת.
פעילותו
היה חבר הוועד המרכזי של תנועת הצמחונים והטבעונים בישראל ושליח תנועת הצמחונים בקונגרסים בינלאומיים. יזם והקים את המרכז הטבעוני הגדול ביותר בישראל (מלון "איתני הטבע").
היה חבר מועדון "רוטרי", חבר "בני ברית" ו"הבונים החופשיים". היה פעיל באגודת אל סם, שופט בבתי הדין המשמעתיים של עורכי הדין, יזם של קופת גמ"ח וסעד לנזקקים, חבר בהנהלת האגודה לטיפוח תרבות וחברה של יהודי תימן בישראל ויו"ר האגודה לגרי-צדק.
הנצחה
על שמו נקרא רחוב "יונה גורן" באשקלון.
הערות שוליים
https://www.goren.ml/index.html
אליפות האמריקות בכדורסל 1992
אליפות האמריקות בכדורסל 1992 הידועה גם בשם טורניר האמריקות 1992 היא האליפות החמישית שנערכה על ידי פיב"א אמריקה.
באליפות השתתפו 10 נבחרות. מטרת התחרות הייתה גם לקבוע את הנבחרות שיקבלו זכות להשתתף באולימפיאדת 1992.
ארצות הברית זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה.
מתכונת התחרות
תחילה נערכו משחקי העפלה אזוריות:
תחילה המשחקים נערכו בשני בתים. בהמשך, שש נבחרות המשיכו בפלייאוף לקביעת הנבחרות שיעפילו לאולימפיאדה.
קישורים חיצוניים
נתונים מאתר פיב"א
אוליביה קוק
אוליביה קייט קוּק (באנגלית: Olivia Kate Cooke; נולדה ב-27 בדצמבר 1993) היא שחקנית אנגלייה, שהתפרסמה בשל תפקידה בתור אמה דקודי בסדרת הדרמה "בייטס מוטל" (2013–2017), בתור בקי שארפ במיני-סדרה "יריד ההבלים" (2018) ובשל תפקידה בסרטו של סטיבן ספילברג "שחקן מספר אחת" (2018).
ביוגרפיה
קוק נולדה וגדלה באולדהאם, מנצ'סטר רבתי שבממלכה המאוחדת, למשפחה נוצרית-אנגלית. אביה, ג'ון קוק, הוא שוטר בגמלאות, ואמה לינדזי היא אשת מכירות. יש לה אחות צעירה ממנה, אלינור. הוריה התגרשו כשהייתה ילדה, והיא ואחותה גרו עם אמם. קוק למדה בבית הספר רויטון וקרופטון ולמדה דרמה בקולג' שש-שנתי אולדהאם. היא עזבה לפני שסיימה את בחינות ה- A-levels כדי להופיע בסדרה "האפלה".
מגיל צעיר השתתפה קוק בשיעורי בלט והתעמלות. בגיל 8 החלה לשחק בתוכנית דרמה בעיר הולדתה בשם "סדנת התיאטרון של אולדהאם". במשך שנים הופיעה כחלק מאנסמבל, עד שבגיל 17 כיכבה בתפקיד מריה בהפקה של הקולג' למחזמר "סיפור הפרברים". זמן קצר אחר כך כיכבה בתפקיד ראשי בתיאטרון אולדהאם במחזה "Prom: The Musical", רימייק של סיפור סינדרלה.
בגיל 14 נרשמה בסוכנות כישרונות במנצ'סטר שדרכו הופיעה בפרסומות אחדות. ב-2012 הופיעה בווידאו קליפ של "Autumn Term" של ואן דיירקשן בתפקיד סטודנטית הרוכבת עם הארי סטיילס. אף על פי שהסוכן הניא אותה מלהירשם לבית ספר למשחק, מכיוון שהיה לה כבר עבודה בתחום, היא לא נרתעה ונסתה להתקבל לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). היא הגיעה לשלב האחרון של הבחינות, אבל לא התקבלה.
קריירה
אחרי שקוק שיחקה בתיאטרון אולדהאם, השתדלה המלהקת בוורלי קוך להשיג לה תפקידים בטלוויזיה. ב-2012 כיכבה בשתי מיני-סדרות של ה-BBC: "האפלה" בתפקיד הבת של הדמות שגילם כריסטופר אקלסטון, וב"הסוד של קריקלי הול" בתפקיד מורה צעירה בבית יתומים בשנות הארבעים של המאה העשרים. קוק סיפרה שמתאים לה יותר להופיע בטלוויזיה מאשר בתיאטרון, ושהיא חשה מבוכה מהמחוות המוגזמות שנדרשות לעיתים על הבמה. על אף היותה טירונית במשחק היא התבלטה בין שחקניות אירופיות בתהליך הליהוק של הסרט "הדוממים" שיצא לאקרנים באפריל 2014, שנתיים אחרי צילומי הסרט.
ב-2012 אחרי סיום צילומי "הדוממים" רכשה לעצמה סוכן בלוס אנג'לס. אחרי קריאת תיאורי התפקיד של הסדרה "בייטס מוטל", הפריקוול של "פסיכו", היא שלחה הקלטת מבחן לתפקיד אמה דיקודי. שלושה שבועות אחר כך קיבלה קוק את התפקיד של אמה, התפקיד הראשון שלה בארצות הברית. היא התאכזבה שהמפיקים הפכו את אמה לילידת מנצ'סטר, משום שחששו מהמבטא שלה. אבל היא נעזרה בשחקן האנגלי פרדי היימור שהוא בעל ניסיון קודם במבטא אמריקאי. מאז חושבים בטעות שהיא אמריקאית. קוק גם תרמה קטעי וידאו קצרים לבלוג הבדיוני של אמה.
סרט הקולנוע השני של קוק היה "האות" יחד עם ברטון ת'ווייטס ולורנס פישבורן שהוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים סאנדנס בשנת 2014. קוק כיכבה בתפקיד היילי פיטרסון, סטודנטית אמריקאית ב-MIT שעוברת לקאלטק, ונתקלת באירועים מוזרים יחד עם החבר שלה והחברה הטובה שלה. באוקטובר 2014 שיחקה קוק בתפקיד ראשי בסרט "הסיאנס", סרט איימה המבוסס על משחק לוח של חברת הסברו. תפקיד הפרוטגוניסט היה משימה גדולה עבור קוק שהופיעה כמעט בכל סצנה. הסיפור מתרכז בקבוצת חברים המשתמשת בלוח ה-Ouija כדי לתקשר עם חבר שנפטר. על אף שהסרט קיבל ביקורות שליליות, הוא הצליח מאוד בקופות וההכנסות היו כ-102.5 מיליון דולר ברחבי העולם.
בהמשך הופיעה קוק בסרט "אני וארל וזאת שעומדת למות". סיפור חניכה מאת ג'סי אנדרוז על פי רומן באותו שם. קוק גילחה את שיער ראשה כדי לגלם את הדמות הנשית הראשית שנאבקת במחלת הלוקמיה. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים סאנדנס והוא זכה בפרס השופטים וכן בפרס הצופים. עוד ב-2015 דיבבה קוק את המפלצת מלוך נס עבור פרק בסדרה "השוטר גרזן", שנכתב על יד ניק אופרמן שכיכב לצדה בסרט "אני וארל וזאת שעומדת למות".
קוק שיחקה בתפקיד הראשי בסרט דרמה העצמאי "Katie Says Goodbye" לצדם של ג'יימס בלושי, מיריי אנוס, כריסטופר אבוט ומרי סטינבורגן. הסרט עוסק בקייטי, מלצרית בת 17, המנסה להתגבר על העוני ולהתחיל חיים חדשים בסן פרנסיסקו על ידי עיסוק בזנות. בהמשך כיכבה בעיבוד הקולנועי של ספרו של פיטר אקרויד "Dan Leno and the Limehouse Golem", תעלומת רצח בסגנון גותי, לצדם של ביל ניי ודאגלס בות'. שני הסרטים הוקרנו לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו של 2016. אחר כך כיכבה במותחן "Thoroughbreds" לצדם של אניה טיילור-ג'וי ואנטון ילצ'ין. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים סאנדנס של 2017.
קוק לוהקה לתפקיד ארטמיס במותחן המדע בדיוני "שחקן מספר אחת" של סטיבן ספילברג, שיצא לאקרנים במרץ 2018. עוד היא מככבת בסרט הדרמה של דן פוגלמן "Life Itself" לצדם של אוסקר אייזק, אוליביה ויילד, סמואל ל. ג'קסון.
חיים אישיים
קוק מתגוררת בעיר ניו יורק שבארצות הברית. היא ידידה טובה של השחקן תומאס מאן, שכיכב לצדה בסרט "אני וארל וזאת שעומדת למות", ושל שותפיה לסדרה "בייטס מוטל", השחקן פרדי היימור והשחקנית ניקולה פלץ.
סם סמית'
סמואל פרדריק "סם" סמית' (באנגלית: Samuel Frederick "Sam" Smith; נולד/ה ב-19 במאי 1992) הוא/היא אישיות בריטית העוסקת בשירה, אשר זכתה לתודעה בציבור לראשונה בזכות השיר "Latch" שהגיע למקום ה-11 במצעד הסינגלים הבריטי. סמית' מזדהה כג'נדרקוויר ובכינוי הגוף "they". שיתוף הפעולה שנעשה על ידי סמית' עם הדי ג'יי Naughty Boy בשיר "La La La" הוביל לפרסום בין-לאומי והגיע למקומות הראשונים במצעדים העולמיים. האלבום הראשון של סמית' "In the Lonely Hour" שהוקלט ב-Capitol Records יצא ב-26 במאי 2014.
ב-2014 הוענקו לסמית' פרס הבריטס ו-Sound of 2014 של ה-BBC. ב-2015 הוענקו לסמית' ארבעה פרסי גראמי בקטגוריות הקלטת השנה, שיר השנה, אלבום הפופ של השנה ותגלית השנה.
ביוגרפיה
סמית' נולד כזכר בשם סמואל לפרדריק סמית' וקייט קסידי. סמית' גדל/ה בשכונה מרוחקת בלונדון, עבד/ה בחנות מקומית לעצים, ולמד/ה בבית ספר קתולי. בוגר/ת מגמת תיאטרון. במשך שנים למד/ה פיתוח קול וכתיבה אצל נגנית הג'אז הבריטית ג'ואנה עדן.
סמית' בוגר/ת של הנוער המוזיקלי בתיאטרון בריטניה וכיכב/ה בהפקה שלהם בשנת 2007 – "הו! קרול!" לפני כניסתו/ה לתיאטרון, סמית' השתתפ/ה בלהקות ג'אז. הפסנתרן ג'ואנה עדן לימד את סמית' שירה וכתיבת שירים.
לסמית' הייתה גינקומסטיה בילדותו ובגיל 12 עבר/ה שאיבת שומן.
2012–2013: הפריצה
באוקטובר 2012 יצא הסינגל הראשון של סמית' "Latch", השיר הגיע למקום ה-11 במצעד הסינגלים הבריטי, בפברואר יצא הסינגל השני "Lay Me Down" שגם דורג במצעד. בהמשך השנה יצא השיר "La La La" ביחד עם Naughty Boy, שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. בקיץ 2013 יצא המיני-אלבום הראשון של סמית' ששמו Nirvana ובו ארבעה שירים. השיר הראשון במיני-אלבום "Safe with Me" הופק על ידי "Two Inch Punch" ושודר לראשונה ברדיו בתוכנית MistaJam של BBC Radio 1Xtra ב-24 ביולי 2013.
השיר השני במיני-אלבום נקרא "Nirvana" והופק על ידי קרייז והואקס וג'ונתן קריק. המיני-אלבום כולל גם גרסה אקוסטית של סמית' לשיר "Latch", וגרסה חיה ל-"I've Told You Now". ב-25 בנובמבר 2013 יצא "Together" ביחד עם נייל רוג'רס וג'יימס נייפייר כסינגל היחיד מתוך, Settle: The Remixes.
2014–2016: In the Lonely Hour
בדצמבר 2013 נודע שאלבום הבכורה של סמית' ייצא ב-26 במאי 2014 בשם In the Lonely Hour. האלבום הגיע למקום ראשון במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום השני בבילבורד 200, ובנובמבר האלבום הפך לאלבום השני הנמכר ביותר בארצות הברית לשנת 2014 אחרי האלבום 1989 של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
בינואר 2015, האלבום הפך לאלבום השני הנמכר ביותר בממלכה המאוחדת לשנת 2014 אחרי האלבום x של אד שירן.
במרץ 2015, שיר הנושא של הסרט "ספקטר" מסדרת ג'יימס בונד נכתב והושר על ידי סמית'. השיר שנקרא "Writing's on the Wall", בהלחנתו של מוזיקאי הסרט תומאס ניומן זיכה את סמית' בפרס גלובוס הזהב ופרס אוסקר לשיר המקורי הטוב.
2016–2018: The Thrill of It All
במהלך שנת 2016 התפרסמו על ידי סמית' תמונות מתוך אולפן תוך כדי עבודה על מוזיקה חדשה והוכרז על שיתוף פעולה יחד עם אדם למברט.
האלבום השני של סמית' The Thrill of It All הופיע במקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי ובבילבורד 200 והפך לאלבום הראשון של סמית' בארצות הברית שהגיע למקום הראשון. ב-20 במרץ 2018, החל סיבוב ההופעות "The Thrill of It All Tour" באירופה, אמריקה הצפונית, אסיה, ניו זילנד ואוסטרליה. ב-27 במרץ 2018 יצא השיר "Pray" בהשתתפות הראפר לוג'יק. ב-17 באוגוסט יצא השיר "Promises" ביחד עם קלווין האריס. השיר הפך ללהיט השביעי של סמית' שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי והשיר הראשון של סמית' שהגיע למצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי. ב-21 בדצמבר, יצא הסינגל "Fire on Fire", שנכלל באלבום פסקול של הסדרה "גבעת ווטרשיפ".
2019–הווה: Love Goes
בינואר 2019 יצא הסינגל "Dancing with a Stranger" ביחד עם נורמני.
ב-21 ביולי 2023 פורסם הסינגל "Man I Am" מתוך הפסקול של הסרט "ברבי". ב-28 ביולי יצא הסינגל "Desire" עם קלווין האריס.
השפעות
אדל ואיימי ויינהאוס צוינו על ידי סמית' כהשפעות העיקריות. עוד צוינו הזמרות והמוזיקאיות: ליידי גאגא, כריסטינה אגילרה, ביונסה, ויטני יוסטון ומריה קארי.
חיים אישיים
במאי 2014 נודע מטעם סמית' על יציאה מהארון בתור הומו. בהמשך לכך, נודע שהשחקן והדוגמן ג'ונתן זייזל ניהל עם סמית' מערכת יחסים.
באוקטובר 2017 נודע מטעם סמית' על יציאה מהארון כג'נדרקוויר, תוך הסבר בו נאמר: "אני מרגיש/ה אישה בדיוק כמו שאני גבר". בספטמבר 2019 נודע מטעם ​​סמית' על החלטה לצאת כא-בינארי ולשנות את הכינוי המגדרי לצורת Singular they, תוך פרסום הצהרה בה נאמר: "אחרי חיים שלמים במלחמה עם המין שלי החלטתי לחבק את עצמי כמי שאני, מבפנים ומיבחוץ".
דיסקוגרפיה
{{שני טורים
אלבומי הופעה
}}
אדמונד השני, מלך אנגליה
אדמונד השני (וכן אדמונד איירונסייד, באנגלית: Edmund II of England; סביבות 990 – 30 בנובמבר 1016) היה מלך אנגליה מ-23 באפריל 1016 עד יום מותו. זכה לכינוי "איירונסייד" (בעל כוח הסבל) בזכות מאמציו להדוף את הפלישה הדנית של המלך קאנוט הגדול.
ביוגרפיה
אדמונד היה בנו השלישי של המלך אתלרד השני מאשתו הראשונה, אלפלאד מנורת'מבריה. אמו נפטרה לפני שנת 996, ואביו נישא פעמיים נוספות. אדמונד לא היה צפוי להיות מלך אנגליה, אך לאחר מותם של שני אחיו הבוגרים, הוא הפך ליורש העצר ב-1014 עם מות אחיו הבכור אתלסטאן. בין אדמונד לאביו החלו מאבקי כוח. אדמונד היה זה שהצליח ב-1015 להדוף את פלישתו של קאנוט הגדול ולכבוש מחדש את וסקס, ובמקביל הוציא אתלרד להורג שניים מבעלי בריתו של אדמונד - סיגפרת' ומורקאר. אדמונד, כצעד מחאה כנגד אביו, נשא לאישה את אלמנתו של סיגפרת', אלדגית'. אתלרד נפל למשכב ומת ב-23 באפריל 1016, ואדמונד ירש את כסאו, אך זכה לתמיכה מועטה בלבד מהאצולה של לונדון, שלאחר כיבוש וסקס בידי אדמונד הייתה נתונה במצור מצד כוחותיו של קאנוט, שהחל צובר אהדה ברחבי אנגליה, בייחוד בקרב האצולה של אזור סאות'האמפטון.
העימות בין קאנוט לאדמונד נמשך עד לתבוסתו של אדמונד ב-18 באוקטובר בקרב אסנדון (Assandun). בתום הקרב הצליחו שני המלכים לדון בתנאי השלום ביניהם, שהותירו את וסקס בידי אדמונד, והעניקו לקאנוט אדמות מצפון לנהר התמזה. בנוסף הסכימו השניים כי לאחר מותו של אחד מהם, יעברו השטחים שבשלטונו לשליטת האחר. אדמונד השני מת ב-30 בנובמבר 1016, על פי ההיסטוריון מהמאה ה-12 הנרי מהנטינגדון, נדקר אדמונד על ידי מתנקש, בעת שעשה את צרכיו בשירותים. ההיסטוריון מהמאה ה-12 ג׳פרי גאימר עולה בקנה אחד עם טענה זאת אך מספר כי המלך נורה על ידי חץ. לעומת זאת ה-Encomium Emmae Reginae שנכתב ב-1041 או 1042 אינו מתאר את מותו של אדמונד כרצח. לאחר מותו, שטחי שלטונו עברו לידי קאנוט שהפך למלך אנגליה. אדמונד נקבר במנזר גלסטונברי בסאמרסט, אך מקום קבורתו המדויק אינו ידוע, כיוון שככל הנראה נהרס בתקופת פיזור המנזרים. שני בניו של אדמונד - אדוארד הגולה (אביו של אדגר אתלינג) ואדמונד, נמלטו לאחר מותו להונגריה.
הורשה
{{פירושונים|
ראו גם
}}
חוף אומהה
המשימה הוטלה על דיוויזיית חיל הרגלים האמריקאית ה-1 המנוסה, בסיוע שני גדודי ריינג'רס ורגימנט מהדיוויזיה ה-29 ה"ירוקה". הכוחות הנוחתים נועדו לקבל סיוע מכוח שריון, שהורכב מטנקי שרמן אמפיביים, ומכוחות הנדסה קרבית שנועדו לפרוץ נתיבים בטוחים בין המכשולים הרבים שהציבו הגרמנים בחוף. הכוח הגרמני שהגן על החוף כלל יחידות מדיוויזיית החופים ה-716 ומדיוויזיית החי"ר ה-352, ותפקידו היה לבלום את הכוחות שינחתו בקו החוף, ולמנוע מהם ליצור ראש גשר על אדמת צרפת.
עד תום היום הראשון של הפלישה הצליחו הכוחות האמריקאים הנוחתים לבסס בלחימה קשה ראש גשר קטן באזור חוף אומהה, אך ספגו אבדות כבדות.
הצד הגרמני
חוף אומהה היה נוח להגנה בגלל הצוקים הגבוהים שהשקיפו על כל החוף ואפשרו לגרמנים לפגוע כמעט בכל נקודה ברצועת החוף. מחסור בחיילים גרם לכך שלא כל החוף היה מוגן ומבוצר, וכמעט לא היו עתודות, שיוכלו לבלום כוח שיבקיע את קו ההגנה הראשון. הגרמנים בנו ארבעה סוגי מכשולים בתוך המים על מנת לעצור כוח תוקף בעודו נמצא במים ולא לתת לו להתקדם אל החוף: המכשול הראשון היה כ-200 שערי ברזל באורך של שלושה מטרים כל אחד ועליהם מוקשים, שהיו מיועדים לעצור טנקים. 30 מטר מאחוריהם נמצא המכשול השני - גזעי עץ גדולים שהיו תקועים במים ועליהם מוקשים נגד טנקים. במרחק 30 מטר נוספים מוקם המכשול השלישי - כ-450 רמפות ממוקשות, שנועדו למנוע מנחתות להתקרב אל החוף. בנוסף להם היו במים מספר רב של מכשולים נגד טנקים מדגם קיפוד צ'כי. גם האזור שבין גדר החוף לבין הצוקים מולכד כולו במוקשים ובחוטי תיל. מערך ההגנה הגרמני על הצוקים מעל החוף כלל כ-60 מרגמות וכלי ארטילריה קלים, יותר מ-35 עמדות מקלע בבונקרים מבוצרים, 18 תותחים נגד טנקים ועוד כ-85 עמדות מקלע ונשק קל (לרבות עמדות צלפים) שמוגנו בשקי חול.
כוח הנחיתה האמריקאי
מפקד הנתיחה בחוף אומהה היה גנרל לאונרד ט. ג'רואו מפקד הקורפוס ה-5. תחתיו היו מפקד הדיוויזיה ה-1 גנרל קלארנס הובנר תחתיו היו: רגימנט 16 בפיקודו של קולונל ג'ורג' טיילור, רגימנט 18, ורגימנט 116 מהדיוויזיה ה-29 בפיקודו של בריגדיר גנרל נורמן קוטה, סגן מפקד הדיוויזיה.
חוף אומהה חולק ל-10 גזרות, שקיבלו את שמות הקוד: אייבל, בייקר, צ'ארלי, דוג גרין, דוג וייט, דוג רד, איזי גרין, איזי רד, פוקס גרין ופוקס רד. הכוח שנועד לנחות בחוף כלל שני רגימנטים של חי"ר (16 ו-116), בסיוע שני גדודי טנקים ושני גדודים של ריינג'רים. שעת השי"ן נקבעה לשעה 6:30 בבוקר, בזמן השפל בים. הרעשה ארטילרית במשך 40 דקות מספינות חיל הים ו-30 דקות של הפצצה מהאוויר על ביצורי החוף נועדו להקדים את הנחיתה, ולהקל עליה. טנקי השרמן האמפיביים, שנכללו בכוח הנחיתה, תוכננו להגיע לחוף חמש דקות לפני שעת השי"ן. בעקבותיהם ינחת הגל הראשון של חיל הרגלים מנחתות, ויטהר את עמדות ההגנה השולטות על החוף בסיוע הטנקים. בשלב שני נועדו לנחות פלוגות מיוחדות של חיל הנדסה, שתפקידן היה לטהר את החוף ממוקשים וממכשולים, לסמן נתיבים בטוחים לתנועה לכוח הנחיתה העיקרי, ולאפשר לספינות ולנחתות הגדולות יותר להנחית חיילים בחוף ביתר קלות בזמן של גאות חזקה.
לפי התוכנית נועדו הכוחות הנוחתים בחוף אומהה להשלים את ההשתלטות על ביצורי החוף הגרמניים בתוך כשעתיים מתחילת הנחיתה. לאחר מכן הם היו אמורים להתארגן מחדש במסגרת גדודים, כדי להמשיך את המתקפה ולפתוח את צירי התנועה מהחוף לעומק היבשה. עד סוף היום היו הכוחות באומהה אמורים לבסס לעצמם ראש גשר בעומק 8 קילומטרים ולחבור אל כוחות הקורפוס הבריטי, שנועד לנחות בחוף גולד.
בסך הכול כלל הכוח שנועד לנחות בחוף אומהה יותר מ-34,000 חיילים ו-3,000 כלי רכב, בסיוע שתי אוניות מערכה, 3 סיירות, 12 משחתות ו-105 ספינות נוספות.
המתקפה
מיד עם תחילת המתקפה השתבשו תוכניות הכוח התוקף. ההרעשה המקדימה שביצע חיל הים האמריקאי כמעט ולא הייתה אפקטיבית ולא הצליחה לנטרל את המגינים בעמדותיהם המבוצרות היטב. הפצצות האוויר החטיאו לחלוטין את מטרותיהן בשל עננות רבה. בגלל המים הסוערים, התהפכו 10 נחתות עוד לפני שהגיעו לחוף. בנוסף, בשל העשן והערפל התקשו משיטי הנחתות למצוא את יעדיהם ונסחפו מזרחה בגלל הגלים הסוערים.
נחיתת החיילים
מתוך 9 הפלוגות שנחתו בגל הראשון, רק פלוגה אחת מלווה בריינג'רס הגיעה ליעדה. שאר הפלוגות התפזרו לכל עבר ופתחו פערים גדולים בין אחת לשנייה. הבלבול גרם לכך שחיילים רבים איבדו את היחידות האורגניות שלהם ולא ידעו בדיוק מה הם אמורים לעשות. כשהחיילים יצאו מהנחתות הם היו צריכים לעבור כ-100 מטרים במים עמוקים שהגיעו לפעמים עד לצווארם, ועוד כ-200 מטרים מקו החוף עד לחומת הים, שסיפקה להם מחסה מסוים. עשרות חיילים טבעו במים העמוקים בגלל המשקל הגדול שנשאו על עצמם, כשלא הצליחו להפעיל בזמן את חגורת ההצלה שלהם. אלה שהצליחו להגיע לחוף נתקלו באש כבדה ביותר של ארטילריה, מרגמות, ובמיוחד מקלעים שהסבו את מרבית האבדות. האובדן של מפקדים רבים גרם לחוסר ארגון בקרב החיילים שלרובם זו הייתה טבילת האש הראשונה.
סרט דביק לחזה
סרט דביק לחזה (ידוע גם בשם סרט להרמת חזה, סרט אופנה נושם, רצועת הדבקה לעיצוב חזה, סרט דבק לחזה, טייפ לחזה ובסלנג "Boob tape") הוא סרט דביק דו צדדי, חלק ואלסטי, המשמש להצמדת הקצוות של שמלת סטרפלס או חלק עליון למחשוף או לצד השדיים או על הכתפיים לאבטחה רצועות חזייה מהחלקה, על מנת לשמור על פריט הלבוש במקום ולמנוע תאונת מלתחה. סרט דו צדדי דומה, משמש כסרט הדבקה גם לייצוב של פאה נכרית לראש (הבטחת כיסוי שיער או ביקיני מרקין ).
חוף אומהה
נחיתת החיילים
האבדות הכבדות ביותר היו בקרב החיילים שנחתו בחלק המזרחי של חוף אומהה בגזרת פוקס גרין, שם חלק מהפלוגות איבדו יותר מחצי מכוחן עד שהצליחו להגיע לחומת החוף. בחלק המערבי של החוף, בגזרת דוג גרין, ספגו הכוחות הנוחתים 120 אבדות תוך כ-15 דקות מתחילת הנחיתה, כולל המפקדים. שאר החיילים חיפשו מחסה מאחורי המכשולים וחיכו לתגבורת.
סרט דביק לחזה
נשים רבות, כמו משתתפות בתחרויות יופי, יוצרות מחשוף על ידי שימוש בסרט מתחת ולרוחב החזה שלהן, כשהן מתכופפות קדימה ומושכות את שדיהן בחוזקה יחד ולמעלה.
חוף אומהה
גל תקיפה שני
בשעה שהמתקפה בחוף נמשכה והמטרות עדיין לא הושגו, החל להגיע הגל השני של התוקפים בשעה 7:00 עם מספר גדול בהרבה של חיילים, כלי נשק כבדים ומפקדות ניידות, אולם גם הם נתקלו בתנאים דומים לאלו של הגל הראשון. התגבורת שהגיעה עם הגל השני השיגה מעט הקלה בכך שפשוט היו לגרמנים הרבה יותר מטרות על שטח רחב יותר בחוף, מה שגרם לכוח האש שלהם להתפזר יותר ולא להיות מרוכז. אבל הניצולים מהגל הראשון לא יכלו לספק מספיק אש חיפוי, והחיילים שנחתו בגל השני המשיכו לספוג אבדות רבות מאוד. בנוסף, הכישלון לפנות מכשולים ושבילים הוסיף לקשיים של הגל השני, בגלל הגאות החזקה שהסתירה את המכשולים שהיו בתוך הים.
סרט דביק לחזה
סוגי הסרט המשמשים, כוללים סרט דביק רפואי, סרט מיקרופורי כירורגי וסרט אתלטי. חלק מהסרטים גם משתמשים ברצועת בד עבה מתחת לשדיים עם דבק בקצוות כדי להחזיק אותו במקומו. יש טרנסג'נדרים המשתמשים בסרט דומה להשטחת השדיים, בדומה לביינדר.
חוף אומהה
גל תקיפה שני
בגל השני נחת קולונל ג'ורג' טיילור מפקד רגימנט 16 שתפס פיקוד על החיילים של רגימנט 16 בחוף והובילו אותם להתקדם בקריאה שעל החוף יישארו רק "המתים ואלה העומדים למות". על חלקו של טיילור בכיבוש חוף אומהה עוטר בצלב השירות המצוין. בנוסף, בריגדיר גנרל וויליאם ווינמן סגן מפקד הדיוויזיה ה-1, תפס פיקוד על הנעשה בחוף, והחליט על הפסקת קידום כוחות כבדים ועל הנחיתה של רגימנט 18.
סרט דביק לחזה
שימוש בטכניקות לא נכונות או סרט עם דבק חזק מדי עלול לגרום לפציעות כגון פריחות, שלפוחיות ותלישת עור. על כן, בעת ההסרה יש להרטיב מעט את גב הסרט במים או בשמן, כנדרש.
חוף אומהה
גל תקיפה שני
במקביל נחתו בריגדיר גנרל נורמן קוטה, סגן מפקד הדיוויזיה ה-29. וכן קולונל צ'ארלס קנאם מפקד רגימנט חי"ר 116. שתפסו פיקוד על החיילים של רגימנט 116 בחוף והובילו אותם להתקדם לעבר עמדות הגרמנים. דבר זה איפשר את פריצת הכוחות ויצירת ראש גשר שאיפשר הנחתת כוחות שריון. על חלקו של קוטה בכיבוש חוף אומהה עוטר בצלב השירות המצוין.
המצב הגרמני
בשעה 13:35 דיווחה הדיוויזיה ה-352 הגרמנית שהמתקפה האמריקאית נעצרה והתוקפים נהדפו בחזרה אל הים. אבל כמה שעות לפני כן, ב-7:35, דיווח רגימנט החי"ר ה-726 לפיקוד הגרמני ש-100 עד 200 לוחמים אמריקאים חדרו דרך מערך ההגנה שלו, והחלו לתקוף את רשת התעלות והביצורים, ששלטה על החוף. האבדות בקרב המגינים התחילו לתפוח ובאותה שעה ביקש הרגימנט ה-916 תגבורת לחוף. הבקשה לסיוע נדחתה בגלל שכל הכוחות הגרמניים באזור היו עסוקים בהדיפת נחיתות בעלות הברית, והתגבורת הוחשה למקומות אחרים. צוות קרב מאייר, כוח העתודה הנייד היחיד שעמד לרשות הפיקוד הגרמני המקומי, נשלח בתחילה לטפל בדיווחים על צנחנים אמריקאים, שהונחתו באזור בשעות הלילה, ולאחר מכן נשלח מזרחה לכיוון חוף גולד (שם נחתו הבריטים) עקב קריסת מערך ההגנה הגרמני שם.
תקיפת הצוקים
בסביבות השעה 7:30 שרידי פלוגה ג' מגדוד הריינג'רס השני שנחתו בגל הראשון באגף הימני של אומהה, הצליחו להגיע עד לגדר החוף והתחילו לטפס על הצוקים. ביחד עם קבוצת חיילים נוספת הם עברו את הצוקים, חיסלו את ההגנה ופתחו את אחת היציאות הראשונות מהחוף אל עבר וירוויל. באזור אחר של החוף, בשעה 7:50, אחת הפלוגות גם היא מהגל הראשון הצליחה להגיע עד לגדר החוף, ובעזרת מוקשי צינור הם פרצו את ההגנה ואת גדר התיל והחלו להתקדם לעבר הצוקים. לאחר כחצי שעה נוספו אליהם מספר פלגות שהצליחו לעבור את חלוקי החוף וביחד הם ביססו לעצמם אחיזה בצוקים. עד השעה 9:00 יותר מ-600 חיילים אמריקאים מחולקים לקבוצות קטנות הגיעו עד לצוקים והמשיכו משם לתוך היבשה. מערך ההגנה הגרמנית על החוף החל להתפרק והמגינים החלו לברוח במקומות מסוימים, תוך שהם סופגים אבדות רבות. גם התנגדות מערך ההגנה בתוך היבשה הייתה חלשה מאוד והתבססה על כיסי התנגדות קטנים בכוח של מחלקות וכיתות, אף על פי שאלו הצליחו לעכב פעמים רבות את ההתקדמות האמריקאית.
ביסוס ראש גשר
למרות החדירה לתוך היבשה המטרות העיקריות לא הושגו עדיין. השבילים, שהיו הכרחיים לתנועת כלי רכב מהחוף לתוך היבשה, עדיין לא נפתחו, והגרמנים המשיכו להילחם בעקשנות. בכל מקום שבו כלי הרכב נחתו הם נתקלו ברצועת חוף צרה מאוד וללא כל הגנה מאש אויב, וב-8:30 הוחלט להשהות את כל נחיתת כלי הרכב. הדיווח המקורי מאומהה היה: "לטנקים היו חיים מאוד קשים שם...". אחד המפקדים של גדוד החי"ר השני אמר: "הטנקים הצילו את היום. הם ירו על הגרמנים ללא רחמים, וקיבלו אותו דבר בחזרה." כשהשעות עברו ההגנות בחוף הושמדו לאט לאט, הרבה פעמים על ידי טנקים. כשהם מפוזרים לאורך כל החוף, לכודים בין המים לבין גדר החוף הגבוהה, וללא תקשורת בין המפקדים נאלצו הטנקים לפעול כל אחד לבד.
סוף היום
לאחר החדירה לתוך היבשה, נלחמו קבוצות קטנות של חיילים והשיגו התקדמות מעטה מאוד. בתום יום הפלישה עומק ראש הגשר האמריקאי לא עלה על 2.5 ק"מ באזור העיירה קולוויל במזרח, ופחות מזה במערב באזור העיירות סט. לורנט ווירוויל. עדיין נותרו מספר כיסי התנגדות גרמניים, וכל ראש הגשר היה בטווח הארטילריה הגרמנית. מתוך 2,400 טונות של ציוד שתוכנן לנחות באומהה ביום הפלישה, רק 100 טונות הונחתו. אבדות הכוחות האמריקאים שנחתו בחוף אומהה הוערכו בכ-3,000 (אין אומדן מדויק) הרוגים, פצועים ונעדרים, ולפי מחקר אחד היו אף כבדות בהרבה. גל הנחיתה הראשון ספג הכי הרבה אבדות בחי"ר, מהנדסים וטנקים. הדיוויזיה ה-352 הגרמנית ספגה בסך הכל כ-1,200 הרוגים, פצועים ושבויים במהלך יום הלחימה, כ-20% מכוחה, חלקם לא במסגרת הלחימה סביב חוף אומהה. השילוב של אבדות כבדות של האמריקאים בתחילת המבצע ושל הקושי להתקדם דרך ההגנות כמעט גרם לגנרל עומר בראדלי לנטוש את אומהה, לעומת פילדמרשל מונטגומרי ששקל להסיט את החיילים מאומהה לחוף גולד.
בני שליטא
בני שליטא (נולד ב-13 בנובמבר 1934) הוא איש ציבור ישראלי שכיהן כראש המועצה המקומית מנחמיה וכחבר הכנסת.
ביוגרפיה
בני שליטא נולד בחיפה בשנת 1934. שירת בצנחנים בסדיר ובמילואים. בגיל 22 נבחר לראשות המועצה המקומית מנחמיה והיה ראש המועצה הצעיר ביותר שנבחר בישראל לתפקיד. שימש בתפקיד זה ברציפות במשך 36 שנים, עד שנת 1992. בשנת 1981 נבחר לכנסת מטעם הליכוד, כנציג המפלגה הליברלית (אם כי במקור היה חבר המפלגה הפרוגרסיבית ואף הוצב ברשימת המפלגה בבחירות לכנסת הרביעית) והוא כיהן בכנסת עד שנת 1988. בכנסת היה חבר בוועדת הכלכלה ובוועדת החוץ והביטחון, ובכנסת ה-11 היה גם חבר בוועדת הכספים.
שליטא נבחר בפעם האחרונה לראש מועצת מנחמיה בשנת 1989 אך כיהן עם מועצה לעומתית בה היה רוב לאופוזיציה. במהלך הקדנציה הועלו נגדו טענות לאי סדרים כספיים ובעקבות זאת הורה שר הפנים על פיזור המועצה ועריכת בחירות חדשות שהביאו להחלפת שליטא על יד נציג האופוזיציה. כעבור מספר שנים דרש שליטא משר הפנים להדיח את מחליפו ולמנות למנחמיה ועדה קרואה, ומבוקשו נתמלא.
בשנת 1993 הוגש נגד שליטא כתב אישום שייחס לו שלושה אישומים של שחיתות ציבורית. בית משפט השלום זיכה אותו משניים מהאישומים, אך הרשיע אותו בשלישית, לפיה הוא דאג שהמועצה המקומית מנחמיה תשכור משרד פרסום כביכול עבור המועצה, כשבעצם המטרה הייתה קידום בחירתו לרשימת הליכוד לכנסת בבחירות 1988. על שליטא נגזרו שישה חודשי מאסר על תנאי וקנס כספי. שליטא ערער לבית המשפט המחוזי, שזיכה אותו מחמת הספק ב-31 בדצמבר 2002. בית המשפט קבע שחלו פגמים בהרשעתו ועל כן היה ראוי להחזיר את הדיון לבית משפט השלום לדיון חוזר. אולם, בהתחשב בזמן שחלף ופרישתו מפעילות ציבורית הוחלט לזכותו מחמת הספק.
לאחר פרישתו מהכנסת היה חבר הנהלת גמלאי הכנסת ונאבק כנגד המלצות ועדת גרונאו לצמצם הטבות (כמו טלפון ועיתון חינם) לגמלאי הכנסת.
ארשקצ'נאד
ארשקצ'נאד (בהונגרית: Érsekcsanád) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.
יהודי ארשקצ'נאד
יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20 והיו כפופים לקהילה היהודית בקישקרש. יהודים מהכפר נרצחו במהלך שואת יהודי הונגריה.
ילידי המקום
יוז'ף גרצר (1897 – 1945) היה "מלך החידות", כותב חידות יהודי-הונגרי ומזכירו של הסופר הגדול היהודי פרידייש קארינתי. ניספה בשואה.
מס הכנסה שלילי
מס הכנסה שלילי (המכונה גם "מענק עבודה") הוא מענק שהמדינה נותנת לעובדים בעלי הכנסה נמוכה, לשם עידוד השתתפות בשוק העבודה. הצורך במתן מענק נובע מכך שברמות ההכנסה הנמוכות, פטור ממס אינו משמעותי מאחר שהן לא מגיעות לסף המס. מס הכנסה שלילי מצטרף לכלים אחרים שבאו להבטיח הכנסה מינימלית, ובהם שכר מינימום והשלמת הכנסה. מס הכנסה שלילי נחשב על ידי תומכיו כרעיון חלופי לקצבאות שאינן מותנות בעבודה.
הרעיון של מס הכנסה שלילי פותח בשנות ה-40 של המאה ה-20 על ידי הפוליטיקאית הבריטית ג'ולייט ריס-ויליאמס, ובשנת 1962 המשיך בכך הכלכלן מילטון פרידמן, בספרו "קפיטליזם וחירות".
מס הכנסה שלילי בישראל
מס הכנסה שלילי שולם לראשונה בישראל בשנת 2008, על פי נתוני שנת 2007. בישראל משולם המענק באמצעות רשות המיסים על פי נתוני שנת המס הקודמת למועד התשלום. מס הכנסה שלילי משולם מכוח החוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מס הכנסה שלילי), התשס"ח-2008.
מטרת המענק
מטרת המענק מוצגת בדברי ההסבר להצעת החוק:
כללי קבלת המענק
תנאים לקבלת המענק:
גובה המענק, למי שמתקיימים בו כל התנאים האמורים לעיל, הוא פונקציה של ההכנסה החודשית הממוצעת. פונקציה זו עולה בשלב ראשון, קבועה בשלב שני, ויורדת בשלב שלישי, בתחומי ההכנסה האמורים לעיל. המענק המרבי יינתן למי שהכנסתו הממוצעת לחודש היא בין 3,140 ש"ח ל-4,190 ש"ח. לעובד שלו שלושה ילדים לפחות, המענק המרבי הוא בסך 420 ש"ח לחודש, ולעובד שלו שני ילדים או פחות, המענק המרבי הוא בסך 290 ש"ח לחודש.
בגין עבודה בשנת 2012 ואילך יוגדל מענק מס הכנסה שלילי ל-150% מגובהו הרגיל, לעובדת שהיא אם לילד אחד או יותר ולעובד שהוא אב במשפחה חד-הורית לילד אחד או יותר.
בחוק נקבעו כללים להפחתת המענק כאשר לעובד הייתה הכנסה נוספת וכאשר לבן זוגו הייתה הכנסה מעבודה או הכנסה נוספת.