cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דגל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
הדגלים הקודמים
הדגל הקודם האחרון אומץ בשנת 1997. הוא דומה לדגל אשר היה בשימוש מ-1960 עד 1963. במקור, הכוכבים בצד שמאל ייצגו את ששת אזורים של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אך מאז נוספו עוד ארבעה אזורים עצמאים ועיר עצמאית אחת (קינשאסה, הבירה). הדגל מבוסס על הדגל שבמקור היה בשימוש על ידי האיגוד האפריקאי הבינלאומי של המלך לאופולד השני (ארגון שהיה אמור להיות ארגון הומניטרי, אך תפקד בעיקר בתור חזית לניצול אינטרסים כלכליים בקונגו על ידי המלך לאופולד) והונף לראשונה ב-1877. העיצוב המקורי של הדגל נוצר לכאורה על ידי החוקר המפורסם הנרי מורטון סטנלי והוא מורכב מרקע כחול עם כוכב זהוב בעל חמש פינות במרכזו, כאשר הכוכב אמור לסמל את "אור הציויליזציה" אשר בוהק כעת בעוז באפריקה האפלה. אותו עיצוב היה בשימוש בדגל של מדינת קונגו החופשית לאחר שהטריטוריה הוכרה רשמית כרכוש פרטי של המלך לאופולד השני בועידת ברלין.
לאחר קבלת עצמאות מבלגיה ב-30 ביוני 1960, אותו עיצוב בסיס נשאר אך ששת הכוכבים נוספו על-מנת לסמל את ששת האזורים של המדינה באותה העת. עיצוב זה היה בשימוש רק שלוש שנים, משנת 1960 עד שנת 1963.
הדגל של הרפובליקה השנייה של קונגו (שמה של הטריטוריה בתחילת שלטונו של מובוטו ססה סקו), נהיה הדגל הרשמי לאחר שמובוטו ייסד את הדיקטטורה שלו. דגל זה נמצא בשימוש משנת 1963 עד שנת 1971 והורכב מאותו כוכב זהוב אשר הוקטן ונמצא בפינת ההנפה של הדגל עם פס בצבע צהוב ואדום חוצה אלכסונית את הדגל.
דגל זה שונה שוב לאחר שמובוטו החליט לשנות את שמה של המדינה לזאיר ב-1971. דגלה של זאיר (הירוק למטה) נוצר כחלק מניסיונו של מובוטו להחזיר את המדינה למדינה מאפיינים אפריקאים ונותר בשימוש עד נפילת שלטונו ב-1997.
המסע לעמק החלומות 10: הנדידה הגדולה
המסע לעמק החלומות 10: הנדידה הגדולה (באנגלית: The Land Before Time X: The Great Longneck Migration) הוא סרט דרמת הרפתקאות מוזיקלית מונפשת שיצאה ישירות לווידאו משנת 2003 והסרט העשירי בסדרת "המסע לעמק החלומות".
עלילה
לליטלפוט יש "סיפור שינה" (חלום) מבשר רעות שבו הוא רואה את "המעגל הגדול" (השמש) נופל מהשמיים, וכשהוא מזכיר זאת בפני סבו וסבתו, הם מגלים שהם חולקים את אותה חוויה, עם סבא שלו. מקונן שהם צריכים ללכת לאנשהו. ליטלפוט מסבירה את מצבו לחבריו והם מתעניינים. מונחים רק על ידי האינסטינקט שלהם, הם עוזבים למחרת. מתוך סקרנות, סרה, ספייק, דאקי ופיטרי עוקבים אחריהם. במהלך הטרק שלהם, ליטלפוט כמעט נאכל על ידי סרקוסוכוס בזמן שהוא משחק בביצה, אבל סופרזאורוס בשם סו מצילה את חייו בכך שהיא דורכת על הטורף ומצטרפת אליו ואל סבו וסבתו, כשהיא מונעת על ידי אותו חוש כמוהם. עד מהרה מצטרפים אליהם עשרות ארוכי-צוואר אחרים שחשים את אותם אינסטינקטים. בינתיים, חבריו של ליטלפוט מותקפים על ידי הסרקוסוצ'וס באותה ביצה שליטלפוט וסבו וסבתו עברו בה, אך הם מצליחים להימלט. באותו לילה הם ישנים ליד מה שנראה כסלע גדול. למחרת בבוקר, הם מגלים שה"סלע" היה דספלטוסאורוס אפור ישן, שמתעורר ורודף אחריהם. הם בורחים למערה קטנה ופוגשים את פאט, אפטוזאורוס קשיש.
ליטלפוט, סבו וסבתו וסו מגיעים למכתש גדול שבו נאספו מאות ארוכי-צוואר. שם הוא פוגש לראשונה את אביו האבוד, ברון. ברון מספר לליטלפוט כיצד הוא הופרד מאמו של ליטלפוט במהלך "רעידת האדמה" הגדולה (רעידת אדמה) שהתרחשה בסרט הראשון. במהלך שיטוטיו בחיפוש אחר ליטלפוט, ברון הפך למנהיג של עדר של צוואר ארוך ולשומר של ברכיוזאורוס צעיר ושובב, שורטי, שמקנא בליטלפוט שלוקח את כל תשומת הלב של אביו. בינתיים, פאט מספר לחברים של ליטלפוט שארוכי-הצוואר מונעים על ידי מסורת הכוללת ליקוי חמה, שנלקח כסימן לכך שהשמש תישלח להתרסק לתוך כדור הארץ על ידי "מעגל הלילה" (הירח). בכל ליקוי חמה, צווארים ארוכים מכל רחבי העולם מתאספים במקום אחד כדי למתוח את צווארם למעלה ו"לתפוס" את השמש, כדי שיוכלו להניע אותה בחזרה לשמיים. זמן קצר לאחר מכן, פאט נכנס לבריכת לבה, אשר שורפת את רגלו קשות, אך הוא עדיין מסוגל לזוז כשהם בורחים משדה הלבה.
ביום הליקוי, ליטלפוט מתעוררת לראות את שורטי נוסעת על קירות המכתש ובורחת, למרות שהתעלמה ממנה על ידי ברון. הוא משיג את שורטי ומשכנע אותו להישאר; הם מתפייסים ומסכימים לראות את עצמם כאחים. רגעים לאחר מכן, חבריה של ליטלפוט מופיעים, כשדספלטוזאורוס חום רודף אחריהם. פאט מגן על הילדים אבל הוא מאט ברגלו השרופה. ברון ממהר לעזרתם ומסוגל להפיל זמנית את החד-שן, ואז מגיעים דספלטוזאורוס ירוק ושלישי והדספלטוזאורוס האפור. סבא וסבתא של ליטלפוט מצטרפים למאבק ומביסים את חד-השן הירוק. ברון נלחם שוב בחד-השן החום בעוד פאט נלחם באפור. ברגע שכל שלושת החדי-השן מובסים, הליקוי מתחיל, והחושך הפתאומי מאלץ את חדי-השן לסגת לקראת הסוף.
ליטלפוט, סבו וסבתו, ברון, שורטי, סו ופאט תופסים את מקומם בין שאר ארוכי-צוואר, שהתאספו כולם על גבי קירות המכתש. הם מצליחים "לתפוס" את השמש, וכולם מתמוגגים עם סיום הליקוי. עם השלמת משימתם, עדרי ארוכי-הצוואר השונים יוצאים לדרכם הנפרדת. סו עוזבת עם אולטראזאורוס. חבריה של ליטלפוט מבקשים מפאט לבוא לגור איתם בעמק הגדול, והוא מסכים בחיוב. ליטלפוט מהסס בתחילה לעזוב את ברון, מכיוון שהוא מנהיג של עדר נודד, אך בסופו של דבר הוא מבין שהוא שייך לעמק הגדול. כשהוא מקבל זאת, ברון עוזב עם שורטי והעדר שלו, ומבטיח לשמור על קשר עם ליטלפוט ולבקר אותו. ליטלפוט חוזר לעמק עם חבריו, סבו וסבתו ופאט.
הפקה
הסרט ידוע בעולם כ"הנדידה הגדולה", מאשר "הגירה הגדולה ארוכת הצוואר". זה היה הסרט הראשון בסדרה שעשה שימוש מלא בדינוזאורים שנוצרו בהנפשה ממוחשבת.
יחס גובה-רוחב
למרות שסרט זה הוצג במסך מלא ב-DVD ברחבי העולם (מכיוון שזה יחס הגובה -רוחב שבו הסרט נוצר), הסרט משודך למסך רחב אנמורפי (חתוך את החלק העליון והתחתון של התמונה) ב-DVD בעברית בישראל.
שיווק
הסרט היה נושא לדחיפה שיווקית מסיבית עבור יוניברסל. לפני יציאתו של הסרט התשיעי בסדרה "המסע אל המים הגדולים", יוניברסל תיזמרה מבצע ליום השנה ה-15 בין יציאת הסרטים ה-9 ל-10, כולל יציאות מחודשות של DVD של ערכים קודמים בזיכיון, אירועי "המסע לעמק החלומות" בפארקי שעשועים יוניברסל, והציגו סחורה כמו מדחום אוזן "המסע לעמק החלומות" ויצירת מועדון על שם הדמות הראשית ליטלפוט עם ניוזלטרים ופעילויות.
בוב ומייק בריאן
התאומים בוב בריאן ומייק בריאן (באנגלית: Bryan brothers; נולדו ב-29 באפריל 1978; מכונים גם "הבריאנים") הם טניסאי זוגות אמריקאים הנחשבים יחדיו לצמד הטוב בהיסטוריה של טניס הזוגות. השניים משתפים פעולה כזוג מאז תחילת דרכם, הם זכו יחד ביותר מ-100 תארים ומדורגים יחד במקום הראשון בדירוג הסבב העולמי לזוגות. הם זכו יחד בשישה עשר תוארי גראנד סלאם לזוגות - שלושה בווימבלדון, שישה באוסטרליה הפתוחה, חמישה בארצות הברית הפתוחה ושניים בצרפת הפתוחה. האחים בראין זכו 4 פעמים בקריירה שלהם בטורניר סוף השנה שנחשב כטורניר הטניס החמישי בגודלו לאחר ארבעת הגרנד סלאמים. הם מתמחים במיוחד בטורנירים על משטחים קשים, אך זכו בתארים ובתארי גראנד סלאם על כל המשטחים.
למרות היותם תאומים זהים, יש ביניהם שוני ביד החובטת - מייק הוא ימני, ובוב שמאלי.
הם האלופים האולימפיים בטורניר הזוגות (לונדון 2012).
קריירה
בוב ומייק בריאן היו מהנערים הבולטים בטניס בארצות הברית, וזכו יחד במעל ל-100 טורנירי זוגות לנערים, בהם אליפויות ארצות הברית עד גיל 14 ועד גיל 16. התאומים זכו פעמיים ברציפות באליפות ארצות הברית עד גיל 18 במשטח חימר ב-1995 ו-1996, וכך הפכו לצמד הראשון מזה 30 שנה ששומר על תואר אלופי הזוגות באירוע זה.
הבריאנים החלו את הקריירה המקצוענית שלהם בגראנד סלאם אליפות ארצות הברית הפתוחה ב-1995, והפסידו בסיבוב הראשון לגרנט קונל ופטריק גלבריית'. ב-1996 הם קיבלו מלגת טניס מאוניברסיטת סטנפורד, ושיחקו במסגרתה עד שנת 1998. הם סייעו לנבחרת המכללה לזכות באליפות ה-NCAA בשתי השנים שלהם בה, ובנוסף זכו באליפות ה-NCAA לזוגות ב-1998, ובכך הפכו לתאומים הראשונים שעושים זאת מאז שנת 1946. הם סיימו את השנה במקום הראשון בדירוג המכללות לזוגות.
באותה שנה השניים ניצחו לראשונה בטורניר מקצועני, בטורניר ה-ATP באטלנטה, נגד טרבור קרונמן ודייב רנדול. הם הגיעו עד לרבע גמר הטורניר. בהמשך הם הגיעו עד לחצי גמר טורניר ה-ATP בוושינגטון די. סי., וזכו בשני טורנירי צ'אלנג'ר באפטוס ובברבנק.
בשנת 2000 הם עברו לראשונה סיבוב בטורניר גראנד סלאם, כאשר גברו על דייוויד אדמס וג'ון-לפנייה דה ג'ייגר בסיבוב הראשון של אליפות ארצות הברית הפתוחה, והגיעו לרבע גמר הטורניר. הם העפילו לשלושה חצאי גמר של טורנירי ATP ולשני רבעי גמר נוספים, וברמת הצ'אלנג'ר זכו בתואר אחד באפטוס, והגיעו לשלושה גמרים נוספים בסן אנטוניו, ברבנק וראנצ'ו מיראג'.
ב-2001 נחלו בוב ומייק בריאן הצלחה גדולה, כאשר זכו בארבעה טורנירי ATP, הראשון מביניהם בממפיס, מבין חמישה גמרים שהגיעו אליהם במהלך השנה. בכך הם הפכו לתאומים הראשונים אי פעם שזוכים ביחד בארבעה תארים בשנה אחת. בנוסף, הם רשמו הצלחה בטורניר וימבלדון היוקרתי כשהעפילו לראשונה בקריירה שלהם לחצי גמר גראנד סלאם, וסיימו את השנה במקום השביעי הדירוג ה-ATP השנתי לזוגות, עם מאזן של 45 ניצחונות ו-23 הפסדים. ב-2002 הם זכו לראשונה בקריירה בתואר מסדרת המאסטרס, לאחר שניצחו את מרק נואל ודניאל נסטור בגמר הטורניר בטורונטו, והוסיפו זכייה בעוד ארבעה תוארי ATP. הם סיימו את השנה במקום השלישי בדירוג הזוגות העולמי.
בשנת 2003 זכו הבריאנים בתואר הגראנד סלאם הראשון שלהם, באליפות צרפת הפתוחה, לאחר שניצחו את פול האריס ויבגני קפלניקוב ולא שמטו מערכה לאורך כל הטורניר. הם זכו גם בחמישה תוארי ATP והגיעו עד לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה. ב-8 בספטמבר 2003 הם עלו למקום הראשון בדירוג העולמי לזוגות, בו החזיקו במשך מספר שנים רצופות. הם אף זכו בטורניר גביע המאסטרס היוקרתי של סוף השנה ביוסטון, ושיחקו לראשונה עם נבחרת ארצות הברית בגביע דייוויס, מול הנבחרת של סלובקיה.
הבריאנים הגיעו לשיא חדש בקריירה שלהם של שבע זכיות בטורנירי ATP בשנת 2004, באדלייד, ממפיס, אקפולקו, טורניר קווינס, לוס אנג'לס, בזל ואליפות סבב המאסטרס העולמי, הגיעו לגמר בארבעה טורנירים אחרים. הם התחרו בטורניר הזוגות של אולימפיאדת אתונה, אך הודחו ברבע הגמר על ידי הצ'יליאנים פרננדו גונזאלס וניקולאס מאסו, שזכו לבסוף בטורניר. הם סיימו שנה מוצלחת נוספת עם זכייה שנייה ברציפות בגביע המאסטרס. ב-2005 הם הגיעו לראשונה בקריירה שלהם לגמר גראנד סלאם אליפות אוסטרליה הפתוחה, כחלק מהגעתם לגמר בכל ארבעת טורנירי הגראנד סלאם באותה שנה. הם הפסידו בשלושה מגמרים אלו (באוסטרליה, בצרפת ובווימבלדון), אך ניצחו בגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה, והשיגו זכייה ראשונה בגראנד סלאם זה. ב-2006 הם זכו באליפות אוסטרליה הפתוחה ובווימבלדון, ובכך השלימו זכייה בכל ארבעת טורנירי הגראנד סלאם בקריירה.
הבריאנים זכו להצלחה נוספת ב-2007, כאשר זכו באליפות אוסטרליה הפתוחה. הם זכו לאחר מכן בטורניר ה-ATP בלאס וגאס, לאחר ניצחון בגמר על אנדי רם ויוני ארליך, ובטורניר המאסטרס היוקרתי במיאמי, לאחר ניצחון על מרטין דאם וליאנדר פאאס, והמשיכו לזכייה ב-11 תארים בסך הכול בשנה זו. הם הגיעו גם עד לגמר טורניר וימבלדון, אך לא הצליחו להשלים זכייה בתואר גראנד סלאם נוסף. מלבד הצלחתם האישית הם זכו עם נבחרת ארצות הברית בגביע דייוויס, תוך שהם מנצחים את איגור אנדרייב וניקולאי דווידנקו כחלק מהניצחון בגמר על נבחרת רוסיה. הם נעדרו מגביע המאסטרס באותה שנה, בשל פציעתו של מייק בריאן.
הבריאנים פתחו את שנת 2008 עם מספר הפסדים בטורנירים, אך הצליחו לזכות בטורניר המאסטרס במיאמי כתואר הראשון שלהם בשנה זו. הם זכו באליפות ארצות הברית הפתוחה באותה שנה, והשלימו זכייה בשלושה תוארי מאסטרס ותואר ATP אחד. באולימפיאדת בייג'ינג הם זכו במדליית הארד בטורניר הטניס לזוגות, לאחר שניצחו את ארנו קלמנט ומיכאל לודרה במשחק על המקום השלישי. בראשית 2009 הם זכו בתואר גראנד סלאם נוסף, באליפות אוסטרליה הפתוחה, אך בהמשכה איבדו את המקום הראשון בדירוג העולמי. בסיום השנה הם זכו בגביע המאסטרס, לאחר ניצחון בגמר על אנדי רם ומקס מירני, וחזרו למקום הראשון בעולם. באולימפיאדת לונדון הם זכו בזהב ולאחר מכן הם זכו בכל ארבעת הגראנד סלאמים ברצף והם הזוג היחיד בהיסטוריה שעשה זאת.
בעקבות פציעתו של בוב בריאן ב-2018 חבר מייק לג'ק סוק וזכה עמו באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה.
מרים אולינובר
מרים אוּלינובר (בכתיב יידי: אולינאָווער; 1894, לודז' – 1944, אושוויץ) הייתה משוררת יידיש שפעלה בעיר לודז' שבפולין בתקופה שבין מלחמות העולם.
תולדות חייה
מרים אולינובר נולדה בעיר לודז' בבית יהודי מסורתי. קיבלה חינוך מסורתי וסיימה שם את בית הספר העממי. ב-1916 החלה לפרסם משיריה: ראשית ביומון של לודז', "לאָדזשער טאָגבלאט", שבו עבדה, ובהמשך, בשנת 1920, כינסה אותם בקונטרס בשם "געזאנגען" ('שירים'). עם הופעתו עורר הספר רושם רב. מבקרי הספרות של אותה התקופה כתבו ששיריה הצטיינו בנוסח עממי ובטבעיות ובנעימות, שלא היו כמוהם בשירת היידיש אז.
בשנת תרפ"ב הופיע בהוצאת א. לוין אפשטיין בוורשה ספרה המפורסם, "דער באָבעס אוצר" ('אוצרה של סבתא'), בלוויית הקדמה מאת דוד פרישמן. היא הכינה גם חלק שני לספר, בשם "שבת", אך לא הספיקה להוציא אותו. הספר תורגם לעברית ב-1975.
בעת הכיבוש הנאצי והקמת הגטו בלודז' נגזרו גזרות קשות מאוד על תושביו, אך הפעילות התרבותית נמשכה, על אף היותה מסוכנת ובלתי-חוקית. סביב המשוררת מרים אולינובר התרכז חוג של סופרים ומשוררים יהודים, בהם הסופר ישעיהו שפיגל, הסופר והעיתונאי יוסף זלקוביץ', המשורר ש"ב שייביץ, המשוררת והסופרת חוה רוזנפרב, המשוררת והסופרת רבקה קויאטקובסקי ואחרים. החוג המשיך בפעילותו בביתה שברח' רמברנדט 13 בכל שנות קיום הגטו, עד להשמדה הסופית בשנת 1944. בשנת 1944 הובאה למחנה ההשמדה אושוויץ, ושם נרצחה. בשואה נספו גם בעלה זאב-וולף ובנותיהם דינה-רחל (נולדה ב-1915) והינדה-מחְלה (נולדה ב-1922).
קטעים משיריה של אולינובר הובאו עם יצירתו הנודעת של יצחק קצנלסון, "השיר על העם היהודי שנהרג", וכן בספרו של סופר היידיש יחיאל ישעיהו טרונק, "פולין, 1944–1953".
קישורים חיצוניים
מפרי עטה:
השפעות בריאותיות של עישון טבק
דו"ח של ארגון הבריאות העולמי משנת 2002 מעריך כי במדינות מפותחות ניתן לייחס לעישון 26% ממקרי המוות בקרב גברים ו-9% ממקרי המוות בקרב נשים. באופן דומה, הסוכנות הממשלתית CDC - "המרכז לבקרת מחלות ומניעתן" בארצות הברית מתארת את השימוש בטבק כ"סיכון בן-המניעה הבודד החשוב ביותר לבריאות אנושית במדינות המפותחות, וגורם חשוב למוות מוקדם בכל העולם".
עישון טבק נעשה במקור על ידי ילידים אמריקאים כאנתאוגן לשימוש טקסי מספר פעמים בודדות בשנה בלבד.
סיכונים בריאותיים עיקריים הנגרמים מעישון
הסיכונים הבריאותיים העיקריים בעישון טבק קשורים למחלות של מחזור הדם, והעישון הוא גורם סיכון עיקרי להתקף לב; מחלות של מערכת הנשימה כמו מחלת ריאות כרונית חסימתית ונפחת; וכן למחלות סרטן, במיוחד סרטן הריאה, סרטן הגרון והפה. לפני מלחמת העולם הראשונה סרטן הריאה נחשב כמחלה נדירה, ועם העלייה בפופולריות של עישון סיגריות לאחר המלחמה חלה עלייה חדה במקרים של סרטן הריאה.
ברחבי העולם, מתים מעישון כ-5 מיליון איש בכל שנה.
מקרים של אין-אונות הם גבוהים יותר בכ-85% בקרב גברים מעשנים יחסית לגברים שאינם מעשנים, והעישון הוא גורם מרכזי של אין-אונות. הסיכון המוגדל של אדם ללקות במחלה פרופורציונלי באופן ישיר לאורך הזמן שהוא מעשן ולכמות שאותה הוא מעשן; רוב המחקרים שהתפרסמו בנושא נזקי עישון בדקו כמויות גדולות כמו קופסה (20 סיגריות) או חצי קופסה. אין מספיק מידע אודות נזקי עישון של סיגריות בודדות ליום, למעט מחקר אחד, אשר גם הוא מדבר על 6 סיגריות ליום לגברים ו-3 לנשים. עם זאת, אם אדם מפסיק לעשן, הסיכוי למחלות יורדים בהדרגה כאשר הנזק שנעשה לגוף קטן.
חומרים הנמצאים בעשן הטבק
מוצרי הטבק שכוללים, סיגריות, סיגרים, טבק מקטרות ונרגילות מכילים כימיקלים רבים המצויים בעשן מוצרי הטבק ובטבק עצמו. העשן מכיל כ-4,000 כימיקלים, מאות מהם רעילים וכמה עשרות מהם מסרטנים. שלושת החומרים המסוכנים העיקריים בעשן הסיגריות הם ניקוטין, פחמן חד-חמצני ועטרן. חומרים נוספים המצויים בסיגריות הם: פורמלין, אצטון, קדמיום, חומצת ציאניד, DDT, בנזן, אמוניה, מתאנול ופנול.
השפעת פחמן חד-חמצני
אצל חולים הלוקים בתעוקת חזה והחשופים לפחמן חד-חמצני, קטנה היכולת לבצע מאמץ קל ללא כאב תעוקתי. נראה שהתהליך הטרשתי מואץ עקב נוכחות הפחמן החד-חמצני, בשל פגיעה באספקת החמצן לכלי הדם עצמם.
בשל קשירת הפחמן החד-חמצני לכדוריות הדם האדומות והוצאתן ממעגל הכדוריות המתפקדות, חש הגוף חוסר בכדוריות דם אדומות, ולכן הוא מגביר את ייצורן.
השפעת הניקוטין
הניקוטין הוא הגורם הממכר האחראי לתחושות שבגינן ממשיכים לעשן. זהו נוזל חסר צבע ההופך לחוּם לאחר שרפה ומקבל את הריח האופייני לטבק לאחר החשיפה לאוויר. ספיגת הניקוטין בגוף מתבצעת דרך העור, כמו גם דרך הפה והאף ושאיפה לריאות. השאיפה לריאות המתבצעת בזמן עישון סיגריות מביאה לריכוזים הגבוהים ביותר של ניקוטין בדם ובמוח, ובאופן המהיר ביותר - כעשר שניות חולפות מרגע שאיפת עשן הסיגריה עד להגעת הניקוטין למוח.
הניקוטין הוא אלקלואיד טוקסי המגרה ומדכא גנגליונים בעצב. הוא משחרר קטכולאמינים ולכן מעלה את לחץ הדם, קצב הלב, כיווץ שריר הלב, צריכת החמצן בשריר הלב, רגישות שריר הלב להפרעות קצב, כיווץ כלי דם היקפיים ואת רמתם של חומרים שונים בגוף, כגון סוכר, קורטיזול וואזופרסין. לפיכך מפריע העישון לפעולת תרופות שונות, כגון חוסמי בטא החוסמות קשירת כתכולאמינים לקולטנים מסוג β.
ניקוטין אחראי להשפעות רבות הגורמות לשינוי התנהגות ולתגובות של מערכת הלב וכלי הדם, הריאות ומערכת העיכול.
עטרן
עטרן הוא החומר המסרטן העיקרי שבסיגריה. עם עליית המודעות לנזקי העישון, סיגריות רבות החלו מוגדרות כדלות ניקוטין ועטרן, אך על פי מחקרים ההבדל מבחינת הורדת התחלואה עקב מעבר לסיגריות דלות ניקוטין ועטרן הוא מזערי ולא רלוונטי. כשמעשנים קופסה ליום במשך שנה, שוקעים כ-100 גרם זפת בריאות. זפת זו צריכה לצאת בליחה בזמן שיעול, לכן מעשנים רבים מפתחים שיעול קבוע בבוקר.
השפעות העישון המידיות
כבר לאחר הסיגריה הראשונה מתחיל הגוף להגיב לחומרים הרעילים שבסיגריה. הדבר מתבטא בדופק מואץ, לחץ דם גבוה, נשימה מוגברת וחומציות רבה יותר בקיבה. העישון יגרום לתחושת עוררות שתלווה בעליה בפעילות של מוליכים עצביים במוח ומערכת העצבים ובעיקר אצתיל כולין. כמו כן, בפעם הראשונה שבה אדם מעשן הוא עלול לחוש סחרחורת, בחילה והקאות. אצל המתמכר לעישון עלולה טמפרטורת הגוף לרדת (ראו היפותרמיה), במיוחד בקצה האצבעות עקב חסימת כלי הדם הקטנים, נימים. זפת שוקעת בנאדיות הריאות, ועולה רמתו בדם של הפחמן חד-חמצני.
הזדקנות ומוות
העשן מאיץ את תהליך ההזדקנות, העור מזדקן מהר יותר ומופיעים קמטים מגיל צעיר יותר. המעשנים מתים בממוצע 22 שנה מוקדם יותר. על פי נתוני משרד הבריאות, בישראל מתים מדי שנה כ-10,000 איש כתוצאה מהשפעות העישון (הרוג אחד בשנה לכל 168 מעשנים ישראלים). לפי הערכת ארגון הבריאות העולמי, בעולם כולו מתים מעישון יותר מ-3.6 מיליון בני אדם בשנה, מספר שחזוי לעלות ל-10 מיליון ב-2020.
מחלות ריאה ומערכת הנשימה
המחלות הראשונות הנקשרות לעישון הן דלקת הסמפונות הכרונית שמפריעה לחילופי גזים בריאות. הסובלים ממחלה זו משתעלים, בעיקר בבוקר, וכושרם הגופני הולך ויורד עד שכל מאמץ, אפילו הקל ביותר, הופך כמעט בלתי אפשרי עבורם בשל מיעוט החמצן בדם (בשל קשירת הפחמן החד-חמצני במקום החמצן, שהוזכרה לעיל). עישון לטווח ארוך גורם גם לקוצר נשימה, לכושר גופני ירוד, לזיהומים רבים ומחלות בדרכי הנשימה כגון הצטננות, דלקת ריאות ועוד.
מחלות סרטן
בנוסף לסרטן הריאה ישנה למעשנים סכנה מוגברת לחלות בסרטן הפה, הגרון והוושט, זאת עקב מרכיב הזפת המסרטן המצוי בסיגריה. כן נמצא קשר ודאי בין העישון לבין סרטן שלפוחית השתן.
מחקרים הראו על אפשרות לקשר בין עישון לסרטן הלבלב, הקיבה, הכליה, צוואר הרחם וסרטן הדם (לוקמיה).
מחלות לב וכלי דם
בנוסף, גורם עישון לטווח ארוך לכיבי קיבה, להשפעות על הפוריות אצל גברים ונשים ולהירפאות איטית יותר ממחלות ופצעים, דבר שנגרם עקב מיעוט ויטמין C בדם, ויטמין אשר חיוני לריפוי פצעים ומחלות. עישון מעלה את הסיכויים לחלות במחלת קרוהן, וגם מחמיר את מצב החולים. מחקרים סטטיסטיים הראו שחולי קרוהן שמעשנים סובלים מהתקפים רבים יותר, סיבוכים, וניתוחים חוזרים.
עישון וסוכרת
מספר מחקרים מראים כי מעשנים נמצאים בסיכון מוגבר לחלות בסוכרת, לעומת לא מעשנים.
חולי סוכרת ככלל, נמצאים בסיכון להופעת סיבוכים טרשתיים (יחד עם היפרכולסטרמיה ויתר לחץ דם) בסיכון גבוה פי 2–3 מאשר אוכלוסייה אחרת.
נמצא קשר בין עישון סיגריות עם פגיעה כלייתית (נפרופתיה) בכלל ובחולי סוכרת מסוג 1 בפרט. ישנו קשר ברור בין עישון לאין-אונות, קשר שייתכן שאף מוגבר בקרב חולי סוכרת.
מהנ"ל עולה שהשמנת יתר ויתר לחץ דם עלולים להתגבר בקרב מעשנים חולי סוכרת ולהגדיל תחלואה ותמותה. בנוסף, עישון סיגריות מביא להפרשת קטקולאמינים (אפינפירין), הורמון גדילה וקורטיזול. כל אלו מעכבים הפרשת אינסולין וכתוצאה מכך צריכת האינסולין על ידי אותו אדם תגדל.
השפעות על פוריות, עוברים וילודים
עובר של אישה מעשנת סובל מעליית קצב הלב ולחץ הדם, הפחתה בתנועות הנשימה ופגיעה בהתפתחות (ראו אמבריולוגיה). כאשר אישה מעשנת בזמן ההריון גדל הסיכון ללידת פג, ללידה של תינוק במשקל נמוך באופן חריג, מוות עוברי ועוד.
השפעות אסתטיות
הניקוטין גורם לכתמים צהובים על השיניים, על האצבעות ועל כל דבר נוסף שהוא בא איתו במגע (קירות, חלונות, בגדים וכולי).
רבים מהאנשים שאינם מעשנים מוצאים כי ריח הפה של מעשנים מצחין. משום כך, בין היתר, עישון נחשב לפעמים כגורם שיכול להקטין משיכה מינית של אדם לא מעשן כלפי מעשן.
השפעות על החושים
בנוסף לנזקים שהוזכרו כבר, לעישון יש השפעות גם בתחומים אחרים. עישון פוגע בחושים השונים: הפגיעות בחושים יכולות לבוא בעוצמות שונות, לעיתים אחרי פרק זמן ארוך של עישון אך לפעמים גם אחרי תקופה קצרה בלבד.
נזקי העישון הפסיבי
עישון פסיבי (או עישון כפוי) הוא שאיפת עשן סיגריות על ידי אדם שאינו מעשן, בשל הימצאותו ליד אדם מעשן. גם אנשים החשופים לעישון כפוי סובלים מנזקי בריאות. דו"ח של איגוד הרופאים האמריקאי מ-2006 מצא מספר משמעותי של סיכוני בריאות למעשן הכפוי. לפי הדו"ח כל כמות של חשיפה לעישון פאסיבי היא מסוכנת.
תמותה
על פי נתוני משרד הבריאות, 1500 ישראלים מתים מדי שנה עקב עישון פסיבי. לפי הערכת איגוד הרופאים האמריקאי עישון מיד שנייה גורם למוות של 2,000-3,000 אנשים שאינם מעשנים בארצות הברית מדי שנה.
מחלות לב
איגוד הרופאים האמריקאי מצא כי עישון מיד שנייה גורם גם למחלות לב, וכי אנשים מבוגרים שאינם מעשנים ונחשפו לעשן סיגריות בעבודה או בבית הם בעלי סיכון מוגבר של 25-30% לחלות במחלות לב. אפילו חשיפה מעטה לעישון מיד שנייה יכולה להיות להגדיל באופן משמעותי את הסיכון. דבר זה נכון במיוחד עבור אנשים בעלי סיכון מוגבר למחלות לב ואנשים שכבר יש להם בעיה בלב. לפי הערכת האיגוד עשרות אלפי אנשים מתים מדי שנה בארצות הברית ממחלות לב בגלל עישון מיד שנייה.
סרטן ריאות
איגוד הרופאים האמריקאי מצא כי עישון מיד שנייה הוא גורם מסרטן. אנשים מבוגרים שאינם מעשנים ונחשפו לעשן סיגריות בעבודה או בבית היו בעלי סיכוי מוגבר ב-20-30% לחלות בסרטן ריאות.
תופעות מיידיות
ישנן גם תופעות מיידיות שפוגעות במעשנים פאסיביים. אחרי חשיפה לעשן סיגריות, נתגלו אצל מעשנים פסיביים תופעות כגון גירויים באף, בעיניים ובדרכי הנשימה, גירוד וצריבה בעיניים, נזלת, עיטוש, יובש בפה, שיעול, כאב ראש, עייפות וסחרחורת.
קשיי נשימה
אצל מעשנים פסיביים, כמו אצל מעשנים, עלולים להתעורר קשיי נשימה, בייחוד במצבים של מאמץ גופני.
השפעות על מערכת הנשימה של ילדים
איגוד הרופאים האמריקאי מצא כבר ב-1986 כי יש השפעות של עישון כפוי על מערכת הנשימה של ילדים ותינוקות. בשנת 2006 עדכן האיגוד כי ההשפעות הן חמורות יותר משהיה מקובל לחשוב וכי מחלות נשימה חמורות כמו ברונכיטיס ודלקת ריאות יכולות להגרם מעישון כפוי, וכן לשורה של תסמינים ובעיות במערכת הנשימה ומערכות הקשורות לה כמו זיהומים במערכת הנשימה, שיעולים, ליחה, דלקת סימפונית, התקפי קצרת דחופים וחמורים יותר, האטה בגדילת הריאות, ודלקת אוזניים.
מחקרים הראו כי ילדים החיים במשפחות שבהן לפחות אחד מההורים מעשן, חולים בתדירות גדולה פי שניים מילדים להורים לא מעשנים.
מוות בעריסה
עישון של האם בזמן ההריון מגדיל את הסיכון של תינוק למוות בעריסה פי 3 יחסית לתינוק שאימו לא מעשנת. חשיפה לעישון בזמן ההריון עלולה להשפיע על התפתחות המוח והריאות של העובר. לפי דו"ח של איגוד הרופאים האמריקאי, (פרק 5, עמודים 180-194), חשיפה למבוגרים מעשנים מקושרת עם מקרי מוות בעריסה. ריאות של תינוקות שמתו ממוות בעריסה הכילו ריכוזים גבוהים יותר של ניקוטין ושל קוטינין (סמן ביולוגי לחשיפה לעישון מיד שנייה) מאשר ריאות של תינוקות שמתו מסיבות אחרות. תינוקות החשופים לעישון כפוי של אחד ההורים נמצאים בסיכון כפול למוות בעריסה.
סיגריות "קלות"
אין שום ממצאים אמינים לפיהם סיגריות "קלות" ("לייט") או "דלות עטרן" הן בטוחות יותר מסיגריות רגילות.
מעבר לכך, נטען כי סיגריות "לייט" דווקא מגבירות את הסיכון למוות. מאחר שסיגריות אלו דלות בניקוטין, המעשן זקוק ליותר סיגריות כדי לספק את אותה הכמות לה הוא רגיל, עקב כך הוא מכניס לגופו יותר מהרעלים הקטלניים והמסרטנים.
תועלת אפשרית
בין המחקרים שנעשו:
אזהרה מפני נזקי העישון
במדינות רבות בעולם מחייב החוק את יצרניהם ומשווקיהם של מוצרי טבק לתת אזהרה מפני נזקי העישון על כל חפיסה של מוצרי טבק ועל כל פרסומת למוצרי טבק. בישראל נקבעה חובה זו בחוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק, תשמ"ג-1983, ובצו שהוצא מכוח חוק זה נקבעו 13 נוסחים של אזהרות, החל מ"מחקרים רפואיים קובעים כי עשן הסיגריות פוגע בבריאות ילדיך" וכלה ב"מחקרים רפואיים קובעים כי 75% מהתקפי הלב עד גיל 45 הם בקרב מעשנים". מדי חודשיים יש להחליף את האזהרה המוצגת על הקופסאות, כך שמעשן קבוע יחשף בהדרגה לכל האזהרות.
נידוי (הלכה)
בהלכה, נידוי הוא אחד מהעונשים שיש בסמכות בית דין לגזור במקרים מסוימים.
האדם המנודה לא מצטרף לזימון, ואין רואים בו אחד מעשרה למניין לכל דבר שבקדושה, אין יושבים בתוך ארבע אמותיו (כשני מטר), ואם הוא מת כשהוא מנודה לא מספידים אותו ולא מלווים את מיטתו. בית הדין של אותה העיר אף שולח אבן לשים על ארונו כביכול לבצע בו סקילה.
את מי מנדים
ישנם שני סוגים של נידוי: האחד הוא נידוי פרטי, שיכול אפילו תלמיד לנדות את מי שביזה בפניו את רבו או אביו. נידוי זה מחייב רק את מי שאינם חכמים. הסוג השני הוא נידוי על ידי בית דין, שמחייב את הכלל.
ישנן עשרים וארבע עילות לנידוי (על פי הרמב"ם, הלכות ת"ת, פרק ו'):
ההבדלים בין שני סוגי הנידויים
חכם המנדה לכבוד עצמו מחייב רק את הפחותים ממנו לנהוג באיש נידוי, אבל רבו של המנדה, או הנשיא אינם מחויבים לנהוג בו נידוי. והנידוי הזה תקף רק לעיר הספציפית בה הוא נמצא ולא לכל ישראל. ומתיר החכם המנדה את הנידוי בכל עת שרוצה.
לעומת זאת המנודה על ידי בית דין חייבים כל ישראל לנהוג בו נידוי, כולל הנשיא, עד שיחזור בתשובה מהדבר שנידהו ויתירו לו נידויו.
דינים שנוהג המנודה
אסור למנודה להסתפר או לכבס את בגדיו כמו דיני האבל, אך מותר לו ללמוד וללמד עם אחרים. כמו כן מותר לעשות עמו עסקים, לעומתו אדם שעשו עליו חרם אסור אף בכל אלו.
על המנודה לבקש שיתירו לו נידויו, מי שלא ביקש התרה לאחר שלושים יום מנדים אותו שוב, אם עדיין לא ביקש התרה עושים עליו חרם.
איך מנדים ומתירים הנידוי
כדי להחיל נידוי אומרים חברי בית הדין: "פלוני (זה) בשמתא (נידוי)". ואז מחויבים כולם לנהוג בו כמנודה. ומתירים לו ואומרים: "שרוי לך, מחול לך", ואם הוא לא נמצא בפניהם אומרים "שרוי לו, מחול לו".
מקרים מפורסמים של נידוי
התנא רבי אליעזר בן הורקנוס המכונה רבי אליעזר הגדול שהיה תלמידו של רבי יוחנן בן זכאי ורבו של רבי עקיבא נודה על ידי חבריו לאחר שלא הסכים לפסוק כמותם בעניין תנורו של עכנאי. בגמרא מסופר על הוויכוח בו רבי אליעזר מכשיר את התנור וחבריו אוסרים, ולא עוזרות לו כל הראיות שמביא, כולל בת קול שיצאה מן השמים כמותו וחבריו טוענים "לא בשמים היא", הקביעה ההלכתית מסורה לתלמידי החכמים. רבי אליעזר שמסרב לקבל דעתם מנודה ורבי עקיבא תלמידו הוא זה אשר מספר לו על דבר הנידוי.
עד יום מותו היה רבי אליעזר בנידוי ורק לאחר מותו התיר רבי יהושע את נדרו ויכלו לקברו בכבוד הראוי לו.
מקרים מפורסמים נוספים בתלמוד היו עקביא בן מהללאל וישו, שהיה תלמידו של יהושע בן פרחיה. האחרון נידה אותו עקב הערה מיותרת על עיניה של מי שארחה אותם. ישו ניסה לשוב לרבו, ולהתיר את נידויו, אבל הוא הבין לא נכון את דחייתו של יהושע (שהיה באמצע קריאת שמע), ועזב את יהדותו והחל לעסוק בכשפים.
מקרה מפורסם של נידוי היה נידויו של ברוך שפינוזה על ידי הקהילה היהודית באמסטרדם.
משה טבנקין
תולדות חייו
כשהיה בן חמש עבר משה עם משפחתו לעין חרוד. היה ילד פלא: כתב שירים ופזמונים בגיל מאוד צעיר, ובהיותו בר מצווה כבר ביים הצגת ילדים בעין חרוד. אחדים משירי ילדותו הפכו לחלק מטקסי החגים בקיבוצו. התנדב לפלמ"ח ושימש כקצין התרבות של חזית הצפון במלחמת הקוממיות. בסיום המלחמה למד באוניברסיטה העברית בירושלים ולאחר מכן גם באוניברסיטת תל אביב. שנים רבות היה מורה בקיבוצו ואף ניהל שם את בית הספר האזורי. הרצה על נושאי חינוך וספרות במסגרות שונות בארץ. שיריו המוקדמים התחבבו מאוד על קהל הקוראים. רבים מהם כונסו באנתולוגיות, הוקראו בטקסים שונים ואף הולחנו בידי מלחינים שונים כגון צבי סנונית, דני ליטני, שלמה ארצי ומתי כספי. שירתו המבוגרת היא בבחינת אכזבת מה לקוראים. הוא לא הדביק את משוררי דורו הידועים, ושירתו נשארה פשטנית, אדולסצנטית, רומנטית מדי. בשנותיו האחרונות עסק בעיקר בפעילות ציבורית, התמסר לתנועה למען ארץ ישראל השלמה, ונפטר ממש תוך פעילותו האינטנסיבית בתנועה.
ספר שיריו הראשון, "שירים", נדפס בתש"ג (1943). הספר זכה לתהודה רבה ונדפס במהדורות רבות ובעשרות אלפי עותקים. משה טבנקין נתפרסם בשעתו גם כסופר ילדים אהוד, ופרסם שירים סיפורים ומחזות לילדים ובני נוער.
טבנקין נפטר בקיבוצו עין חרוד מאוחד.
התקשרי אלי
התקשרי אלי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי חיים אוליאל בהשתתפות גלי עטרי. את השיר הוציאה לאור בשנת 2002 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השישית באלבום האולפן השני של אוליאל, תני לו ללכת.
על השיר
"התקשרי אלי" נכתב והולחן על ידי אוליאל, והופק על ידי מאיר עמר. ב-1 בספטמבר הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע לאחר מכן דורג במקום ה-11. ב-6 באוקטובר עלה למקום העשירי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. ב-27 באוקטובר, לאחר ארבעה שבועות צעידה, יצא מהמצעד.
קפה הלל
קפה הלל היא רשת בתי קפה, ואספרסו בר בישראל.
היסטוריה
רשת קפה הלל הוקמה ב־1998, על ידי קובי ויוסי שרף, אב ובנו. הסניף הראשון נפתח ברחוב הלל בירושלים, ונוהל על ידי חנית שרף, אחותו של יוסי שרף וביתו של קובי. לטענתם הם רצו ליצור בית קפה בעל אווירה "ירושלמית" נינוחה המגיש קפה ואוכל ברמה עולמית. בתחילת שנת 2000 נפתח סניף נוסף בבעלות קובי ושרף ושותפים נוספים, אף הוא בירושלים ברחוב יפו.
רוב הסניפים מנוהלים על ידי זיכיונות, כאשר רק שניים או שלושה בתי קפה נמצאים בבעלות ישירה של החברה.
הרשת מפעילה בנוסף לסניפיה, קונדיטוריה מרכזית המספקת מוצרי מאפה ועוגות לסניפים וכן מערך ייבוא של קפה איטלקי המיוצר באופן בלעדי עבור "קפה הלל".
בפברואר 2012 נסגר סניף הרשת ברחוב אבן גבירול בתל אביב בעקבות תחקיר של חדשות ערוץ 10 שהעלה ממצאים חמורים.
הרשת מונה כיום למעלה מ-25 סניפים ברחבי הארץ. קפה הלל מוכר קפה במותג פרטי משלו. בנוסף לכשלים רבים וממצאים חמורים, נודע הסניף הראשי בבעלותו של יוסי שרף כמקום עבודה שניצל ופגע בזכויות עובדים.
הבוורלי הילבילים
הבוורלי הילבילים (באנגלית: The Beverly Hillbillies) היא קומדיית מצבים אמריקאית אשר שודרה מה-26 בספטמבר 1962 עד 7 בספטמבר 1971 ברשת CBS.
הסדרה זכתה לפופולריות רבה בתקופת שידורה, ועד היום היא נחשבת לאחת מקומדיות המצבים הנצפות ביותר בהיסטוריה הטלוויזיונית של ארצות הברית. הסדרה הייתה מועמדת מספר פעמים לזכייה בפרסי אמי אך בסופו של דבר לא זכתה בהם. בשנת 1993 יצא סרט קולנוע המבוסס על הסדרה.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ המזרח התיכון.
תקציר עלילת הסדרה
בני משפחת קלאמפט: ג'ד, בתו אלי מיי ו"סבתא" (אמו של ג'ד) הם אנשי כפר (המכונים הילבילים) עניים המתגוררים בבקתה קטנה בין ההרים, עד שלפתע ג'ד רץ לצוד אוכל למשפחה עם רובה ציד אך פגע בבור מלא נפט ולא ידע שהוא הפך למיליונר, חברת הנפט שכנעו אותם לעבור לבוורלי הילס, קליפורניה לאחוזה גדולה עם תשלום של יותר מ-20 מיליון דולר שזה שמור היטב בבנק של בוורלי הילס. הם הסכימו לעבור בסופו של דבר, הם עזבו עם המשאית הישנה של הבת דודה של ג'ד, פרל בודין שבנה ג'תרו בודין היה הנהג וגם הפך לחלק ממשפחת קלאמפט. הם הגיעו לבוורלי הילס, אבל משום צורת החיים הפרימיטיבית שלהם, הם נחשבים זרים בשביל העולם המודרני. למרות זאת הם לאט התחילו להתרגל. הם הכירו את מילבורן דרייסדל שהוא שכנם ומנהל הבנק בבוורלי הילס שגם שומר על כספם ואת ג'ין האת'וואי המזכירה של דרייסדל.
מר בר רב הונא
ישיבת סורא
ישיבת סורא הוקמה בתחילת תקופת האמוראים בידי רב. בסוף ימי האמוראים הייתה ישיבת סורא לישיבה הדומיננטית ביותר בבבל, בראשותם של רב אשי, מר בר רב אשי ורבינא, ובה נערך התלמוד הבבלי.
הישיבה נסגרה בתקופת הסבוראים, בעקבות פרעות ממושכות כנגד היהודים, הן מצד האמגושים, קנאי דת הזורואסטריות, הן מצד פעילי תנועתו הדתית-חברתית של מזדק, והן מצד השלטון הסאסאני שהושפע מהגורמים הללו. ישיבת סורא סבלה מהמצב המעורער של היהודים בבבל עוד בסוף תקופת האמוראים ובתחילתה של תקופת הסבוראים, ונסגרה לפרק זמן של כמה שנים. ניסיון לחדש אותה בימי הסבוראים, בראשותו של רב עינא, לא החזיק מעמד לאורך זמן והישיבה נסגרה שוב. ישיבת פומבדיתא המקבילה הצליחה להתקיים במחצית הראשונה של תקופת הסבוראים, אבל גם היא נסגרה זמן מה לאחר פטירתו של ראש הישיבה, רב סימונא (ד'ש' - 540), ועברה לעיר פירוז-שבור הסמוכה לנהרדעא. בשנת ד'שמ"ט (589), בעקבות שיפור במצב היהודים בבבל, נפתחה ישיבת פומבדיתא מחדש, בעיר פומבדיתא, בראשות רב חנן מאישקיא.
כשנתיים לאחר מכן נפתחה מחדש גם הישיבה בסורא, בראשותו של רב מר בר רב הונא. לדעה הרווחת, הרואה ברב חנן מאישקיא את תחילת תקופת הגאונים, היה רב מר בר רב הונא הגאון הראשון בסורא, במקביל לרב מרי בר רב דימי, הגאון השני בפומבדיתא (אחרי רב חנן מאישקיא), ולרב חנינאי מבי גיהרא, ראש ישיבת פירוז-שבור.
כמו בתקופת האמוראים, הייתה ישיבת סורא מאוד משמעותית בתקופת הגאונים. לאחר הכיבוש המוסלמי נפתחו שערי המסחר בין בבל למערב והיו שיירות נוסעים מצויות בין הארצות, דבר שאִפשר שליחת שאלות לגאוני בבל מכל קצוות הפזורה היהודית. השאלות עסקו בכל תחומי היהדות, והשואלים נענו בתשובות גאוני בבל וחכמי הישיבות, שנשלחו אליהם. גאוני ישיבת סורא, כמו גם גאוני ישיבת פומבדיתא, השיבו אלפים רבים של תשובות, והראשון מביניהם שנשתמרו ממנו תשובות הוא רב ששנא. ישיבת סורא העמידה בראשה גאונים מפורסמים, שביניהם רב יהודאי גאון, רב נטרונאי גאון, רב עמרם גאון, רב סעדיה גאון ורב שמואל גאון בר חפני.
תיארוך
רב שרירא גאון, באיגרתו לחכמי קהילת קירואן, אשר שאלוהו על סדר ראשי הישיבות בתקופת התלמוד ולאחריה, מנה את ראשי הישיבות לתולדותיהם. בפתח תקופת הגאונים הציג את שני גאוני פומבדיתא הראשונים, ולאחר מכן את גאון סורא הראשון:
לפי נוסחת רוב כתבי היד של איגרת רב שרירא גאון, תחילת פעילותו של רב מר בר רב הונא כראש ישיבה הייתה בשנת תתק"ב לשטרות, היא שנת ד'שנ"א (591). חוקרים אחדים אחזו בנוסחה אחרת המופיעה במקצת כתבי היד - תתק"כ, אות כ|כ"ף במקום ב|בי"ת. לפי נוסחה זאת, פתיחת ישיבת סורא בראשות רב מר הייתה בשנת ד'שס"ט (609).
שנת פטירתו של רב מר בר רב הונא לא נמסרה באיגרת רב שרירא גאון, אבל יש מהחוקרים שציינו את פטירתו בשנת ד'שע"ד (614), ויש מי שציין בשנת ד'ש"פ (620).
הגאון הסוראי הראשון
מקובל לציין את ראשיתה של תקופת הגאונים ברב חנן מאישקיא, גאון פומבדיתא הראשון (ד'שמ"ט - 589). רב מר בר רב הונא היה, לשיטה זו, הגאון הראשון בסורא. הם מתבססים על דברי רב שרירא גאון באיגרתו, שפותח את רשימת ראשי הישיבות במילים (בתרגום מארמית) "ואלו הגאונים שהיו בישיבתנו". יש החולקים על קביעה זו, ותקופת הגאונים התחילה - לשיטתם - מאוחר יותר, כמאה שנים לאחר מכן. דעה זו מתבססת על דבריו של רבי אברהם אבן דאוד (ראב"ד), שבספרו "ספר הקבלה" מונה חמישה דורות של סבוראים ומציין את סיומה של התקופה בשנת ד'תמ"ט (689), עם פטירתו של רב ששנא, ראש ישיבת סורא. לדבריו, אחר כך התחילה תקופת הגאונים.
בין כך ובין כך, באיגרת רב שרירא גאון משמעותו של התואר "גאון" היא ראש ישיבה (כך היו ראשי הישיבות נקראים בתקופת הגאונים), ורב שרירא משתמש בתואר זה באופן שוטף ביחס לראשי הישיבות מרב חנן ואילך. על כן מקובל להתחיל את סדר הגאונים ברב חנן מאישקיא (בפומבדיתא) וברב מר בר רב הונא (בסורא), ויש מי שמחשיב את החכמים עד לרב ששנא גם כסבוראים וגם כגאונים.
הראב"ד, אשר מנה בספרו "ספר הקבלה" את רב חנן מאישקיא הפומבדיתאי בין חכמי הדור השלישי של הסבוראים, לא הזכיר את רב מר.
יש מי שציין שרב הונא, אביו של רב מר, הוא רב הונא המוזכר במחזור ויטרי כ"סוף סברה", דהיינו סוף תקופת הסבוראים, יחד עם רב גיזא. לפי דעה זו, היה רב הונא אחרון הסבוראים ובנו, רב מר, ראשון גאוני סורא. הזיהוי הזה מעורפל, שכן המסורת על "סוף סברה" נשנה במספר ספרים עתיקים, וכמעט בכל אחד מהם גרסה שונה בשמות החכמים. בנוסף לכך, אין כל ראיה לזיהוי של רב הונא הסבוראי עם אביו של רב מר, מלבד השם הזהה, שם שהיה נפוץ בתקופה זו.
אחרי פטירתו של רב מר בר רב הונא התמנה לגאון בסורא רב חנינא גאון.
אום ניילוק
אום ניילוק (באנגלית: Nyloc; הלחם של: Nylon ו Lock), המכונה גם אום נעילה מניילון, אום נעילה פולימרי, או אום מעצור אלסטי, הוא מעין אום נעילה עם צווארון ניילון המגביר את החיכוך על הברגה.
הצווארון מניילון ממוקם בקצה האום, עם קוטר פנימי (ID) קטן מעט מהקוטר העיקרי של הבורג. הברגה לא חותכת לתוך תוסף הניילון, עם זאת, התוסף מתעוות בצורה אלסטית על הכריכות כאשר מופעל לחץ הידוק. התוסף נועל את האום כנגד הבורג כתוצאה מחיכוך, הנגרם מכוח הלחיצה הרדיאלי הנובע מעיוות הניילון. אומי ניילוק שומרים על יכולת הנעילה שלהם עד 121°C.
עקב יכולת הנעילה המצוינת של האומים, הם משמשים במערכות עם תנאים "קשים" כגון רעידות חזקות ותכופות או מצבים אחרים בהם אומים רגילים אינם יכולים להחזיק מעמד זמן רב.
השקל כמטבע בר-המרה
מטבע השקל הישראלי נכלל ברשימת 17 המטבעות בני-ההמרה בעולם. היכללות זו משקפת את חופש הסחר העולמי המלא בשקל.
היסטוריה
תהליך הפיכת השקל החדש למטבע בר-המרה החל בתחילת המאה ה-21, עם שחרור הדרגתי של חסמים ומגבלות על השקל. ההליך קיבל תנופה עם מינויו של סטנלי פישר לתפקיד נגיד בנק ישראל במאי 2005. ביוני 2006 הגיעו לישראל בהזמנתו של סטנלי פישר, ראשי בנק CLS, לביצוע בדיקה של מצבה המוניטרי של ישראל. בביקור הוצבו שני תנאים אחרונים לצירוף השקל למטבעות בני המרה:
ב-26 במאי 2008 צורפה ישראל רשמית למערכת הסליקה הבינלאומית, ה-CLS, ובכך הפך השקל הישראלי למטבע בר-המרה. הדבר מאפשר ביצוע עסקאות בינלאומיות בשקלים. בנקים זרים יכולים לפתוח חשבונות שקליים ללקוחותיהם, ולבצע המרות בין שקלים למטבעות אחרים בלי הגבלה ובלי להזדקק לקשר כלשהו לישראל.
משמעות הפיכת השקל לבר-המרה
להפיכת השקל למטבע בר-המרה משמעויות עסקיות המקלות במידה רבה על חברות ישראליות העוסקות במסחר בינלאומי. כך למשל, יכולה חברה ישראלית העוסקת ביצוא, לקבוע מחירים בשקלים, ולקבל העברות של שקלים מלקוחותיה. זאת בדיוק כפי שחברה אמריקאית נוקבת מחירים בדולרים ומקבלת תשלומים בדולרים. הדבר משמעותי בעיקר כאשר מתקיים מסחר עם מדינות שהמטבע שלהן אינו בר-המרה. שכן עד כה, המסחר היה כרוך במעבר דרך מטבע של מדינת צד שלישי (בדרך כלל דולר אמריקאי או אירו), והיה כרוך בעמלות רבות בדרך. ניקח למשל חברה ישראלית אשר מיצאת ללקוח בתאילנד. לפני שהשקל הפך בר-המרה, הייתה החברה צריכה לנקוב במחיר דולרי. הלקוח התאילנדי היה צריך לקנות דולרים, ולבצע העברה בינלאומית (העוברת דרך בנקים אמריקאים). החברה הישראלית הייתה מקבלת את הדולרים האמריקאים, וממירה אותם לשקלים. ניתן לראות שהטרנזקציה הזו מורכבת, וכמות רבה של עמלות משולמות לגורמים רבים הנמצאים בדרך מטעמים טכניים, אך אינם תורמים מאומה לעסקה. אפקט שלילי נוסף הוא שהצעת המחיר ניתנת בערך הנקוב במטבע של מדינת צד שלישי, הדבר מכניס לעסקה גורם נוסף של סיכון מטבעי הנובע מתנודות בערך המטבע של מדינה זו, וזאת למרות שהעסקה אינה קשורה אליה כלל. באופן מעשי, תהליך נקיבת מחירים בשקלים לצורך יצוא, הוא תהליך שייקח זמן, שכן הוא כרוך בהסתגלות של קהל הלקוחות בחו"ל למטבע החדש.
עסקאות יבוא יכולות אף הן להרוויח מכך שהשקל הוא בר-המרה, אך באופן פחות בולט, שכן באופן טבעי, המחירים שננקבים על ידי חברות בחו"ל יהיו במטבעות נפוצים, המקובלים יותר במסחר בינלאומי. אך אם עסקת יבוא מול מדינה שהמטבע שלה אינו בר-המרה, תהיה נקובה בשקלים, הרי שהחיסכון שתואר לעיל תקף גם כאן.
עבור הציבור הרחב, המשמעות של צעד זה אינה גדולה. אמנם התייר הישראלי יכול לצאת את גבולות ישראל עם שקלים במקום להצטייד במטבע זר, ולהחליף את השקלים בבנקים ואצל חלפני כספים בחו"ל, אך הדבר היה אפשרי במקומות נבחרים גם קודם לתאריך זה, והיה ונשאר בלתי כדאי שכן עמלות ההחלפה בישראל קטנות יותר ואמצעי התשלום החלופיים כגון כרטיסי אשראי נוחים וכדאיים יותר.
אריה אגמון
אריה אגמון (30 ביוני 1938 - פברואר 2004) היה צייר, במאי קולנוע, מפיק טלוויזיה ומרצה ישראלי.
ביוגרפיה
אריה אגמון למד ציור במכון אבני. לאחר מכן למד אמנות בפריז, והמשיך ללימודי תואר שני ודוקטורט בקולנוע בסורבון שבפריז. משנת 1969 הופיעו ציוריו בתערוכות בפריז, אנגליה ובישראל.
עסק במחקר על ההיסטוריה של הקולנוע הישראלי. שימש משנות ה-70 כמרצה לאמנות ולקולנוע באוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת חיפה, סמינרים ומכללות.
משנת 1976 עבד אגמון כבמאי ומפיק בטלוויזיה החינוכית. יצר עשרות סרטים תיעודיים, תוכניות טלוויזיה וכתבות.
צ'ודניב
צ'ודניב (אוקראינית: Чуднів; יידיש: טשודנאוו) היא עיר במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה.
היסטוריה
העיר מוזכרת לראשונה במסמכים משנת 1416.
ב-1660, בין התאריכים 27 בספטמבר ל-4 בנובמבר, התנהל במקום קרב צ'ודנוב, אשר היה חלק ממלחמת רוסיה–פולין (1654–1667), והסתיים בניצחון פולני.
יהודי העיר
בין השנים 1906 - 1908 כיהן בעיר רבי אברהם יהושע השיל טברסקי (צ'ודנוב) כאדמו"ר מלויעב, ולאחר מכן עבר לגור במאזיר.
מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי העיר
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-4,000 יהודים, כמחצית מתושביה. ב-7 ביולי 1941 נכבשה העיר בידי הוורמאכט, ויהודיה רוכזו בגטו שהוקם בה, בו סבלו מרעב, מחובת ביצוע עבודות כפייה וממעשי התעללות ורצח.
ב-9 בספטמבר 1941 הובלו במשאיות כ-900 מיהודי הגטו שבעיר לבורות ירי בפארק המקומי, שם נרצחו. ב-16 באוקטובר 1941 רצחו הגרמנים והשוטרים האוקראינים בבורות סמוכים למעלה מ-1,700 יהודים נוספים מהגטו, תוך קבורת חלק מהילדים בחיים. ב-21 באוקטובר 1941 חוסל סופית גטו צ'ודניב.
דמוגרפיה
להלן טבלה הממחישה את התפתחות האוכלוסייה בעיר:
אני אוהב אותך (שיר של חיים אוליאל)
על השיר
"אני אוהב אותך" נכתב והולחן על ידי אוליאל, והופק על ידי מאיר עמר. ב-3 בנובמבר הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע לאחר מכן דורג במקום ה-20. ב-8 בדצמבר עלה למקום התשיעי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. ב-29 בדצמבר, לאחר שבעה שבועות צעידה, יצא מהמצעד.
פקח העמסה
פקח העמסה (באנגלית: Loadmaster) הוא איש צוות אוויר במטוס תובלה כבדה האחראי על תא המטען ומשימותיו.
תפקידיו של פקח העמסה
אחריות הפקח מתחילה בתכנון העמסת המטען למטוס, כך שינוצל חלל תא המטען במלואו וישמרו מרכז הכובד המתוכנן של המטוס והאיזון הדרוש למטוס לצורך טיסה יציבה, תוך התייחסות לשינויים שעלולים להתרחש באוויר.
בנוסף אחראי הפקח על העמסת המטען למטוס, בעזרת סדרה של כלים כבדים (מלגזות, טרקטורים ועוד), ואבטחתו לטיסה על מנת למנוע נזקים לציוד, לנוסעים ולמטוס בזמן הטיסה, כל זאת תוך התחשבות בכוחות ה-G הפועלים בזמן טיסה בתמרונים שונים של המטוס.
במהלך הטיסה ועל הקרקע, אחראי הפקח על תפעול מצבי חירום שונים במטוס יחד עם שאר הצוות, בדגש על חירומים המתרחשים בתא המטען (אש, עשן, תקלות שונות).
בחיל האוויר הישראלי
פקחי העמסה בחיל האוויר הישראלי משרתים כסדירים בטייסות התובלה 103 ו-131 ביחידה 757 ובטייסת 120 המוצבות בבסיס נבטים, במטוסי קרנף, שמשון וראם. הם מוגדרים כלוחמי חוד בצה"ל.
במטוסי הקרנף והשמשון פקחי העמסה מהווים צוות טיסה הכרחי. במטוס הראם פקחי העמסה טסים כצוות במשימות הטסת מטען ונוסעים.
הכשרה
קורס פקחי העמסה מתקיים בבית הספר לפקחי העמסה המהווה חלק מיחידה 757. כל קורס מונה כ-6 חניכים שמחולקים לשתי מגמות, שמשון וקרנף.
כלל פקחי ההעמסה הם פרחי טיס שהודחו מקורס הטיס בשלבי המכין והבסיסי לאחר 10 או 15 טיסות (צ'ק 10 ו-15) וטירונות. המועמדים מגיעים ליחידה ועוברים סדרת ראיונות שלאחריה נבחרים חניכי הקורס. מסלול ההכשרה מאתגר במיוחד וכולל בתוכו קורסים ייחודיים ונגיעה הן בעולם האווירי והן בעולם הקרקעי.
הקורס שאורך כשנה מחולק לשלושה חלקים עיקריים:
השלב הקרקעי - בשלב זה החניכים עוברים לימודים קרקעיים (למ"ק) ובמקביל מתמקצעים בהעמסה למטוסים. בנוסף בשלב זה החניכים עוברים הכשרה כלוחמים הכוללת מילוט ימי ויבשתי, קורס צניחה, ניווטים, מסעות ועוד. בסוף השלב החניכים מתחילים לטוס בטייסות ולומדים את יסודות הטיסה.
קורס קצינים - בשלב זה החניכים מבצעים הכשרה לקצונה בבה"ד 1. בסיום קורס הקצינים החניכים מקבלים סיכת מ"מ.
השלב האווירי - שלב זה מתמקד בעיקרו ברכישת מיומנות הטיסה וההעמסה ובהסמכה למשימות שונות (הטסת כוחות, לוחמים וציוד). במקביל החניכים עוברים השלמה חיילית בבית הספר לקצינים של חיל האוויר וביחידה 757.
הקורס נחתם בטקס הנערך בבית הספר לקצינים של חיל האוויר בו מקבלים החניכים את דרגות הסג"ם. כיומיים לאחר מכן מקבלים החניכים את כנפי הפקח בטקס הנערך ביחידה.
בסיום הקורס החניכים מחולקים לטייסות ומתחילים את הכשרתם המבצעית.
שירות בחיל
לאחר סיום הקורס פקחי העמסה מצטרפים כקצינים לוחמים מן המניין לטייסות המבצעיות (103 ו-131) לצד הטייסים, הנווטים והמכוננים שסיימו קורס טיס. לאחר כשנה וחצי בתפקיד עוברים הפקחים לשירות הצ"ח ביחידה 757 או במטה המבצעי של חיל האוויר.
סיכת פקח העמסה בחיל האוויר
הסמל המרכזי בסיכת כנפיים הוא סימון מרכז מסה אשר מרמז למהות המקצוע של פקח העמסה. סיכת הפקח עברה מספר שינויים עד שהתייצבה על הסיכה הקיימת כיום.
ג'ון קארו
זכה בגביע הנורווגי ב-1997 עם קבוצת וולרנגה ובאליפות נורווגיה שנתיים אחר-כך (1999) עם קבוצת הפאר הנורווגית רוזנבורג. לאחר ההצלחה בנורווגיה עבר לוולנסיה מספרד, שם שיחק במשך מספר עונות לפני שעבר לרומא בהשאלה. לאחר מכן עבר לבשיקטאש, וכעבור עונה עזב לאולימפיק ליון, בה ערך את הופעת הבכורה בסופר קאפ הצרפתי, ולאחר מכן עבר לאסטון וילה. בינואר 2011 הושאל לסטוק סיטי. באוגוסט 2011 חתם בווסטהאם יונייטד. באוקטובר 2013 הודיע על פרישה מכדורגל.
לזכותו של קארו 91 הופעות בנבחרת נורווגיה.
קארו הוא בן לאב מהגר מגמביה ואם נורווגית.
דימר
בכימיה, דימר (מיוונית: די - שתיים, מר - יחידה) היא מולקולה או תצמיד (קומפלקס) של מולקולות המורכב משתי יחידות פשוטות יותר - מונומרים. במובן זה ניתן לראות בדימר פולימר קצר מאוד. שתי יחידות הבסיס יכולות להיות זהות, אז מכונה הדימר הומודימר, או שונות ואז הוא מכונה הטרודימר. יצירת דימר ממולקולה אחת נקראת דימריזציה, והפעולה ההפוכה לה נקראת דיאסוציאציה.
דימרים קוולנטים
דימרים מולקולריים נוצרים לרוב על ידי תגובה בין שתי תרכובות זהות. 2A -> A-A. בדוגמה זו, מונומר "A" עבר דימריזציה לדימר "A-A".
הרבה מולקולות אורגניות קטנות, מהמוכרות פורמלדאהיד, יוצרות בקלות דימרים.
כימיה של פולימרים
בהקשר של פולימרים המונח דימר מתייחס למולקולה בעלת פולימריזציה מדרגה 2, ללא קשר לסטויכיומטריה או לתגובות דחיסה. יחס זה שימושי אשר באים לנתח סוכרים. לדוגמה: צלוביוז הוא דימר של גלוקוז, זאת למרות שבריאקציית היצירה שלו נוצרים מים, דבר אשר היה מעמיד אותה כביכול בהקשר של תגובות הידרוליזה.
במקרה זה לדימר יש סטויכיומטריה שונה מזוג המונומרים.
כמו סוכרים גם חומצות אמינו יכולות ליצור דימרים. במקרה זה הדימרים נקראים דו-פפטידים. דוגמה לדו-פפטיד הוא ה-Glycylglycine. דו-פפטיד זה מורכב משתי מולקולות גליצין המחוברות זו לזו בקשר פפטידי. דוגמאות נוספות הן אספרטם וקרנוזין.
רעידת האדמה באיזמיט (1999)
בליל 17 באוגוסט 1999 פקדה את צפון־מערב טורקיה רעידת אדמה במגניטודה 7.4 בסולם מגניטודה לפי מומנט, ואשר נודעה לאחר מכן כרעידת האדמה באיזמיט (או קוג'אלי) (1999), ובקיצור רעידת איזמיט או רעידת קוג'אלי (טורקית İzmit veya Kocaeli depremi). קוג'אלי הוא שמה של הנפה בה נמצא מוקד רעידת האדמה, ואיזמיט או קוג'אלי הם שמות חליפיים לבירתה.
העתק צפון אנטוליה
העתק צפון אנטוליה (בטורקית: KAFK, Kuzey Anadolu Fay Hattı) הוא העתק החוצה את טורקיה מאזור ימת ואן במזרח ועד ים השיש במערב, ומקביל, פחות או יותר, לחופי הים השחור שמצפון למדינה.
כבר במאה ה-4 תיעד ההיסטוריון הרומי אמיאנוס מרסלינוס את רעידת האדמה אשר התרחשה אור ליום 24 באוגוסט 358 ופגעה בכ-150 ערים לאורך ההעתק, מפונטוס במזרח ועד מקדוניה במערב. ברעידת אדמה זו חרבה העיר ניקומדיה (עיר הבירה של ביתיניה ואיזמיט המודרנית), ובתיה שהיו בנויים על מורדות הגבעות, התמוטטו וקרסו על אלה שניצבו תחתיהם. בעקבות רעידת האדמה פרצה בעיר שרפה אשר כילתה אותה לחלוטין במשך חמישה ימים.
רעידות האדמה לאורך ההעתק תועדו באופן עקבי למדי החל במאה ה-10 לספירה לפחות, ונתגלה כי הן מתרחשות בהקבצים הנמשכים כמה עשרות שנים בכל פעם, כשבכל הקבץ מתקדמות רעידות האדמה לאורך ההעתק בכיוון אחיד, מזרחה או מערבה, וגורמות לרעידות הבאות. ההעתק הוא גבול חילוף (Transform boundary) בין לוחות, ולוח אנטוליה מדרום לו נע מערבה בקצב של עד 20 ס"מ בשנה ביחס ללוח האירו-אסיאתי שמצפון לו.
הקבץ רעידות האדמה האחרון החל באמצע המאה ה-20, ועד סופה נמנו שבע רעידות אדמה במגניטודה 7.0 לפחות. רעידת אדמה במגניטודה 7.9 התרחשה בעיר ארזינג'אן (Erzincan) במזרח אנטוליה ב-26 בדצמבר 1939, והיא נחשבת לרעידת האדמה הקשה ביותר שפקדה את טורקיה במאה ה-20 (מספר הקורבנות הרשמי הוא 32,962, אך קיימות הערכות של עד 160,000 הרוגים). מאז התקדמו רעידות האדמה מערבה, וב-22 ביולי 1967 רעדה האדמה במגניטודה 7.2 סמוך לעיר אדאפזרי (Adapazarı) שבנפת סקריה (Sakarya ili). הנפה הצמודה לאחרונה ממערב היא נפת קוג'אלי שלחופי מפרץ איזמיט בים השיש. בהתאם למודל החיזוי, צפויה הייתה רעידת אדמה חזקה להתרחש באזור זה של צפון מערב טורקיה במהלך הרבע האחרון של המאה ה-20 או בתחילת המאה ה-21.
האזור
האזור הוא גם אחד ממרכזי התעשייה החשובים בטורקיה, וחלק ניכר מהתעשייה הכבדה במדינה, ובכלל זה תעשיות רכב, פלדה, מלט, נייר ותעשייה פטרוכימית, מתרכז בו. כך לדוגמה טיפל מפעל הזיקוק "טיפרש" (Tüpraş, Turkish Petroleum Refineries) בקרפז (Körfez) ממערב לעיר איזמיט, בשליש מכמות הנפט במדינה, והיה המתקן התעשייתי הגדול בטורקיה והשביעי בגודלו באירופה.
באזור הניצב בפתחו המזרחי של גשר היבשה הצר בין אסיה לאירופה, עוברים כל צירי התחבורה היבשתית (כבישים ומס"ב) בין אנטוליה ואיסטנבול, והלאה ממנה לתראקיה ולאירופה.
אירועי ליל 17 באוגוסט 1999
בליל 17 באוגוסט 1999 בשעה 03:01:37 השתחרר הלחץ שנבנה לאורך העתק צפון אנטוליה ברעידת אדמה אלימה במגניטודה 7.4. מוקד הרעש (Epicenter) היה בעומק של 17 ק"מ מתחת לעיר גלג'יק (Gölcük), קילומטרים ספורים מדרום לעיר איזמיט ולמפרץ איזמיט. רעידת האדמה גרמה לתנועה לאורך קרע של כ-150 ק"מ בהעתק צפון אנטוליה, מדוזג'ה (Düzce) במזרח, דרך מפרץ איזמיט, ועד לים השיש במערב. לאורך הקרע נמדדו העתקים של 2.5 עד 4 מטרים, ושיא של 5.7 מטרים סמוך לאקיאזי (Akyazı) מזרחית לאיזמיט. רעידת האדמה נמשכה 45 שניות והורגשה גם באנקרה ובאיזמיר, מרחק של מאות קילומטרים מהמוקד.
מיד לאחר רעידת האדמה נסוגו מימיו של מפרץ איזמיט לאורך שני צידיו, ולאחר מכן פגע בהם גל צונאמי שהתנשא לגובה ממוצע של 2.5 מטרים ועד 4 מטרים בגלג'יק עצמה. הנזק הקשה ביותר מגל הצונאמי התרחש בחופי הערים קראמורסל (Karamürsel) וגלג'יק ובבסיס חיל הים הטורקי הסמוך לאחרונה, וחלק מהאזור שקע תחת המים עקב תזוזות הקרקע ושקיעתה.