cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
WWE Clash at the Castle
עלילות
ב-5 באוגוסט בפרק של התוכנית סמאקדאון, שיינה בייזלר ניצחה בקרב גונטלט, שהקנה לה קרב מול ליב מורגן על אליפות הנשים של סמאקדאון באירוע Clash at the Castle.
לאחר שביאנקה בלאייר הגנה בהצלחה על אליפות הנשים של Raw מול בקי לינץ' באירוע סאמרסלאם, היא נקלעה לעימות עם קבוצה חדשה בהנהגתה של ביילי אשר ביצעה את חזרתה מפציעה לצד דקוטה קאי ואיאו סקיי. בפרק העוקב של התוכנית Raw, האחרונות התערבו בקרב בין אלכסה בליס לאסקה. בלאייר הצטרפה למתרחש, כשעמדה לצד בליס ואסקה. שבוע לאחר מכן בתוכנית, ביילי, קאי וסקי איתגרו את בלאייר, בליס ואסקה לקרב שלוש נגד שלושה באירוע Clash at the Castle, שנענה בחיוב על ידי בלאייר.
באירוע סאמרסלאם, מאט רידל היה אמור להתמודד מול סת' "פריקין" רולינס, לעומת זאת, הקרב ביניהם בוטל לאחר שרידל ספג פציעה (כחלק מהעלילה) שנגרמה עקב תקיפתו של רולינס בפרק האחרון של Raw לפני קיום האירוע. באירוע עצמו, מנגד, רידל הופיעה וקרא לרולינס לזירה, כשהשניים נאבקו זה מול זה, כשבסיום התיגרה רולינס יצא עם ידו על העליונה לאחר שביצע על רידל את מהלך הסטומפ. ב-15 באוגוסט בפרק של התוכנית Raw, רידל חשף שהוא כשיר להתחרות. מאוחר יותר באותו הערב, רידל נקלע לתיגרה נוספת עם רולינס לפני שאיתגר אותו לקרב באירוע Clash at the Castle, שהפך בסופו של דבר לרשמי.
מופע מקדים
המופע המקדים הכיל קרב אחד בודד, ובו מאדקאפ מוס והסטריט פרופיטס (אנג'לו דוקינס ומונטז פורד) התמודדו מול אוסטין ת'יאורי ואקדמיית אלפא (צ'אד גייבל ואוטיס) בקרב שלושה נגד שלושה. בסיום, פורד ביצע על גייבל את מהלך ה-From the Heavens כדי להעניק לקבוצתו את הניצחון.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב שלוש נגד שלוש בין קבוצת Damage CTRL (ביילי, דקוטה קאי, איאו סקיי) לאלופת הנשים של Raw, ביאנקה בלאייר, אלכסה בליס ואסקה. ביילי הצמידה לספירת שלוש את אלופת הנשים של Raw לאחר שאיאו סקיי ביצעה עליה את מהלך המונסולט.
אז, גונתר (שלווה לקרב על ידי קבוצת אימפריום, שאוחדה מחדש (לודוויג קייסר וג'ובאני וינצ'י)) הגן על האליפות הבין יבשתית נגד שיימוס (שלווה לקרב על ידי The Brawling Brutes (רידג' הולנד ובוץ')). עוד לפני שהקרב החל, קבוצת אימפריום ניהלה קטטה עם קבוצת The Brawling Brutes (ללא גונתר ושיימוס, בהתאמה) עד שהם יצאו מהזירה. במהלך הקרב, שיימוס ביצע על גונתר את מהלכי ה-White Noise והסלטיק קרוס, שלא הספיקו לו כדי להשיג את הניצחון. כששיימוס ניסה לבצע על גונתר את מהלך הסיום שלו, הברוג קיק, הוא נעצר באמצע הביצוע עקב בעיות הגב שנגרמו לו במהלך ההתמודדות. גונתר ניצל זאת בדקות שבאו לאחר מכן וביצע על הטוען לכתר האירי את מהלכי הפאוורבומב והלריאט שהספיקו לו על מנת להגן על התואר בהצלחה.
בקרב שבא לאחר מכן, ליב מורגן הגנה על אליפות הנשים של סמאקדאון נגד שיינה בייזלר. בסיום, מורגן ביצעה על הטוענת לכתר את מהלך הסיום שלה, ה-Ob-Livion ולאחר מכן הצמידה אותה לניצחון, שהקנה לה הגנה מוצלחת על התואר.
בקרב הרביעי, אדג' וריי מיסטריו (שלוו לקרב על ידי דומיניק מיסטריו) התמודדו בקרב זוגות מול קבוצת The Judgment Day (פין באלור ודמיאן פריסט) (שלוו לקרב על ידי ריאה ריפלי). ריי ואדג' ביצעו על אדג' את מהלכי ה-619 והספיר בהתאמה כדי לנצח בקרב. לאחר הקרב, דומיניק תקף גם את אדג' וגם את אביו, ריי, צעד שבישר על מעברו לדמות הרעה.
בקרב הלפני אחרון, מאט רידל התמודד מול סת' "פריקין" רולינס. במהלך הקרב, רולינס השתמש במהלכים מהארסנל של שותפו של רידל, רנדי אורטון, כשביצע עליו את מהלך ההאנגמנ'ס DDT. מחוץ לזירה, רידל הטיח את רולינס בשולחן השדרנים ואף ניסה לתקוף אותו בעזרת כיסא, מתקפה שממנה רולינס חמק. כשרידל חזר אל הזירה, רולינס ביצע את מהלך הסטומפ. האחרון ביצע פעם נוספת את אותו המהלך, הפעם מחבל הזירה האמצעי, מהלך שהספיק לו כדי לנצח.
הקרב המרכזי
בקרב המרכזי, רומן ריינס הגן על אליפות ה-WWE האוניברסלית הבלתי מעורערת נגד דרו מקינטייר. כשריינס ניסה לבצע על מקינטייר את מהלך אגרוף הסופרמן, מקינטייר חמק מכך וביצע במקום את מהלך ה-Future Shock DDT. אלוף העולם ביצע על מקינטייר את חניקת הגיליוטינה, אך האחרון הצליח לצאת מחניקה זו. כשמקינטייר ביצע על ריינס את מהלך הסיום שלו, ה-Claymore, ריינס פגע בשופט הקרב, שבתגובה התעלף. אוסטין ת'יאורי רץ אל הזירה על מנת לפדות את החוזה שבתוך מזוודת כסף בבנק שלו, אולם המתאגרף המקצועי ויליד הממלכה המאוחדת, טייסון פיורי, שישב בשורה הראשונה בקהל, עילף אותו בעזרת אגרוף. מקינטייר ביצע פעם נוספת על ריינס את מהלך ה-Claymore, אך גם זה לא עזר לו כדי להפוך לאלוף החדש. בתגובה לביצוע מהלך אגרוף הסופרמן מצידו של ריינס, הטוען לכתר הגיב במהלך ספיר משלו. מקינטייר ביצע שוב את מהלך ה-Claymore, אך נציג המותג NXT, סולו סיקואה, בן דודו הצעיר של ריינס, הגיח לפתע וגרר את השופט מחוץ לזירה. ריינס ניצל את המתרחש לטובתו וביצע על מקינטייר את מהלך הספיר, שהספיק לו כדי לרשום ניצחון והגנה מוצלחת על התואר. לאחר הקרב, פיורי נכנס לזירה ולחץ את ידו של ריינס. לאחר מכן, הוא עזר למקינטייר לעמוד על רגליו, עד שהשניים שרו ביחד עם הקהל שירים מקומיים.
ביקורות
האירוע קיבל ביקורות חיוביות בקרב המבקרים והצופים, כשהקרב שעמד בראש הביקורות אלה היה הקרב על האליפות הבין יבשתית.
העיתונאי של Wrestling Observer Newsletter, דייב מלצר, העניק לקרב זה ציון של 5 מתוך 5 כוכבים, דבר שהפך אותו לקרב השני של ה-WWE בעל ציון זה בשנת 2022. כמו כן, הקרב המרכזי קיבל ציון של 4.5 כוכבים, בעוד שהקרב בין רולינס לרידל קיבל ציון של 4.25 כוכבים.
היא רק רוצה לרקוד
היא רק רוצה לרקוד הוא פזמון שכתב והלחין דורון מדלי וביצעו בדואט עומר אדם ומשה פרץ.
רקע
השיר יצא לאור ביולי 2015 ונכלל במופע המשותף "מהפכה" של עומר אדם ומשה פרץ, בשיתוף רקדני "SPIRIT OF THE DANCE".
השיר במקצב אירי בליווי כינורות, עוסק בבחורה שדבר לא מעניין אותה מלבד לרקוד.
בתחילת השיר פונה קול נשי (של הדוגמנית ההולנדית קים פינסטרה שהתארחה באותה העת אצל המפיק הנרי, שעיבד את השיר) לשניים ואומר: "משה, עומר, אני רוצה לרקוד", כמו"כ בסוף השיר היא פונה אליהם "רגע, פיניטו"?
השיר הושמע באליפות אירופה בהתעמלות אמנותית כאשר מתעמלות נבחרת ישראל ביצעו תרגיל לצליליו, וכן באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ובתחרויות נוספות מחוץ לישראל.
הצלחה
במצעד העברי השנתי לשנת התשע"ו (2016) של גלגלצ הגיע השיר למקום השלישי.
בשנת 2018 זכה השיר במקום הראשון במצעד שארגן רדיו ללא הפסקה לרגל 70 שנה למדינת ישראל.
נכון לדצמבר 2021 השיר השיג 47 מיליון צפיות ביוטיוב (23 מיליון צפיות בערוץ היוטיוב של פרץ, ו-24 מיליון בערוץ היוטיוב של עומר אדם).
יחסי פפואה גינאה החדשה–רוסיה
יחסי פפואה גינאה החדשה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה לבין הפדרציה הרוסית.
היחסים בין המדינות
פגישה עסקית תחת הכותרת "רוסיה - פפואה גינאה החדשה: פרספקטיבות של שיתוף פעולה" נערכה ב-13 במאי 2019, בפורט מורסבי, פפואה גינאה החדשה, שאורגנה על ידי קרן מיקלו-מקלאי בתמיכת משרד החוץ של הפדרציה הרוסית, לשכת המסחר והתעשייה של פורט מורסבי, חברת "מקליי השקעות", בהשתתפות קהילת העסקים של פפואה גינאה החדשה.
את הפגישה פתח מנהל קרן מיקלו-מקלאי לשימור מורשת אתנוקולטורלית, ניקולאי מיקלו-מקלאי, שהדגיש את המשמעות ההיסטורית של אירוע זה המסמן שלב חדש ביחסים הכלכליים הדו-צדדיים בין שתי המדינות שלנו. לאחר מכן הוא נתן את הבמה לשגרירת רוסיה, ליודמילה וורוביבה, שהצביעה על הדברים הבאים: פסגת ה-APEC שהתקיימה בנובמבר 2018 הייתה הצלחה גדולה. במסגרת הפסגה התקיימו מספר שיחות מהותיות בהן משתתפים התלבטו בסוגיות רלוונטיות. השגרירה הודתה לניקולאי מיקלו-מקלאי על אירוח הפגישה והמאמצים הנמרצים לחיזוק השותפות בפפואה גינאה החדשה. כמו כן היא ציינה שהמדינות מקדמות את סדר היום המשותף על בסיס יציב ומתקדם, והפגישה הזו מייצגת תוצאה של הסכמים קודמים. השגרירה הפנתה את תשומת הלב לעובדה שהעבודה להקלה על הפטור ההדדי מדרישות הוויזה בעיצומה, מה שאמור להגביר את זרם התיירים מרוסיה. פפואה גינאה החדשה היא מדינה שיש לה פוטנציאל כלכלי עצום, והיא אחת היצואניות המובילות של תה, קפה, תבלינים, פירות ים ופולי קקאו. בנוגע לתחום החינוכי וההומניטרי, קיימים כבר יעדים מסוימים שאנו מוכנים לפעול עליהם: היינו, תוכניות חילופי סטודנטים אשר יאפשרו לסטודנטים של PNG ללמוד ברוסיה, ובניית בית חולים במאדנג.
GAZ-2330 Tigr
GAZ-2330 Tigr (רוסית: ГАЗ-2330 Тигр) הוא רכב שטח צבאי מתוצרת גא"ז הרוסית.
הרכב מספק מקום לעד 10 אנשים ובעל מנוע Cummins מסוג B205 20 טורבו זידל ובעל 205 כוח סוס.
הרכב פותח בתחילת המאה ה-21 לפי הזמנת חברה מאמירויות המפרץ. בסופו של דבר הוא לא סופק, אך בידי המפעל נותר תכנון שמתאים לייצור סדרתי. לאחר הצגת הרכב למפקדי מערכת הביטחון הרוסית למפעל הועברו הזמנות לייצור. כיום משמש בעיקר את צבא היבשה הרוסי והכוחות המיוחדים.
דיסאוטונומיה משפחתית
דיסאוטונומיה משפחתית היא מחלה תורשתית חשוכת מרפא. הפגיעה מהמחלה היא רב-מערכתית ומתבטאת בחוסר תיאום ושליטה על התפקודים הרצוניים והבלתי רצוניים של הגוף. הפגיעה מתחילה כבר בתקופה העוברית, ונגרמת מהתפתחות בלתי שלמה או הרס של סיבי העצבים של המערכת האוטונומית העצבית.
מערכת העצבים בגוף האדם נחלקת לשני חלקים: "מערכת העצבים הרצונית", הנשלטת על ידי רצונות אדם, ו"מערכת העצבים הלא רצונית" (המכונה גם "מערכת העצבים האוטונומית"), אשר מעצבבת את האיברים בגוף האדם אשר אינם תחת שליטה, כגון שריר הלב, מערכת העיכול, כלי הדם והרפלקסים. "דיסאוטונומיה משפחתית" פוגעת במערכת העצבים הלא-רצונית (האוטונומית) ומכאן שמה, "דיס-אוטונומיה". משמעות הדבר היא שמערכת העצבים הלא-רצונית לוקה בתפקודה וגורמת בעקיפין לפגיעה במערכת התחושתית (הסנסורית) ובמערכת השרירית (המוטורית).
שכיחות המחלה
המחלה תוארה לראשונה בשנת 1949 על ידי שני רופאים בשם ד"ר קונרד ריילי וד"ר ריצ'רד דיי, ונקראה בעבר על שמם: תסמונת "ריילי דיי".
דיסאוטונומיה משפחתית מועברת לילד באמצעות הוריו המעבירים לו את הגן. הם בעצמם יכולים להיות בריאים, אך נשאים של המחלה.
שיעור נשאות המחלה אצל יהודים אשכנזים גדול כפי 100 משכיחותה בשאר אוכלוסיית העולם, והיא נשא אחד מכל 38 אנשים.
בעולם כולו כשלוש מאות וארבעים חולים המאובחנים כאשר כמאה ושלושים מהם בישראל. עד לפני שנים אחדות החולים לא שרדו את תקופת הילדות, ותוחלת החיים הייתה מתחת לגיל 20. הודות לטיפול הרפואי, כמחצית מהחולים כיום הם בגירים, חלקם רכשו מקצוע והקימו משפחה. החולה המבוגר ביותר בישראל הוא בן 57.
תסמינים
התסמינים בפעוטות ישנה הופעה של כתמים אדומים בעור בשל שטפי דם ושכיחות גבוהה של לידות עכוז.
בהמשך גיל הילדות התסמינים כוללים: טונוס שרירים נמוך, קשיי יניקה ומציצה, קושי בשמירה על חום גוף, בכי ללא דמעות, גודש בדרכי הנשימה הגורם לשאיפת נוזלים ומזון לקנה הנשימה ולדלקת ריאות.
בבגרות חווים החולים תסמינים נוספים כגון: איחור בהתפתחות מוטורית, איחור בדיבור ובהתפתחות רגשית. כמו כן קיימות תופעות של תנודות רציניות בלחץ דם, פרכוסים והקאות, דום נשימה בשל חוסר תיאום במנגנון הבליעה, רפלוקס קיבתי ושטי, עלייה במשקל, לשון חלקה וחוסר בפקעיות טעם, הפחתה בתחושות כאב, חום וקור, דלקות ריאה חוזרות, הזעה מרובה וריר מוגבר, רפיון שרירים הגורם לבעיות ביציבה ובהליכה, עקמת גבית ושברים בעצמות הנובעים מרככת, מבנה גוף נמוך, כפות ידיים קרות ונפוחות.
עם זאת, ההתפתחות השכלית תקינה, ורוב החולים לומדים במסגרות חינוך רגילות, למרות שחלקם סובלים מלקות למידה ואיחור התפתחותי ורגשי. כדי למנוע מהחולים לחץ אשר גורם להתקף, הם מקבלים לעיתים הקלות בלימודים. ישנה התערבות טיפולית בתחום שפה ולמידה.
אבחנה של התסמונת
המחלה ניתנת לאבחון כיום במסגרת בדיקת סקר גנטית לאיתור נשאות סמויה. זוהי בדיקת דם יעילה ופשוטה. עקב השכיחות הגבוהה של הנשאים בקרב ישראלים, בדיקת סקר זו מסובסדת בישראל במסגרת סל הבריאות. את הבדיקה עורך אחד מבני הזוג, כאשר בכוונתם להוליד ילד משותף. במידה ותוצאת הבדיקה שלילית (כלומר בן הזוג הנבדק איננו נשא) אזי אין צורך לבצע בדיקה בבן הזוג השני. זאת כיוון שחולים נולדים אך ורק לזוג הורים אשר שניהם נשאים. אף במקרה של שני הורים נשאים הסיכוי להיוולדו של צאצא חולה הוא 25%.
אם נערכה בדיקת דם, ישנם סימנים נוספים היכולים להעיד על קיומה של המחלה באדם, בהם:
אם הייתי צריכה
אם הייתי צריכה הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הישראלית אודיה, שיצא לאור ב-25 בנובמבר 2021. אודיה כתבה והלחינה את השיר, והוא הופק על ידי משה בן אברהם ואופק יקותיאל.
הצלחה מסחרית
במצעד הרשמי של גלגלצ, הגיע השיר למקום השביעי ובהעשירייה הגיע למקום השלישי. בשירות הסטרימינג ספוטיפיי, זכה השיר להצלחה מתונה בצאתו והגיע בבכורה למקום ה-171 במצעד השבועי בישראל, עם 30,890 השמעות שצבר באותו השבוע. בסופו של דבר, הגיע השיר בשיאו למקום השביעי במצעד במרץ 2022, ובסיכום השנתי של הפלטפורמה לשנת 2022 הגיע למקום ה-11. בסיכום השנתי של אפל מיוזיק, הגיע השיר למקום החמישי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר יצא לצד הסינגל עצמו ב-25 בנובמבר 2021. נכון לדצמבר 2022, לקליפ למעלה מ-14.4 מיליון צפיות.
בונים ולוחמים (אוניית מעפילים)
בונים ולוחמים הייתה אוניית מעפילים שארגן המוסד לעלייה ב' של ההגנה.
תולדותיה
נבנתה בשנים 1944–1945 כאונייה משא ממונעת עשויה עץ, מצוידת במנוע דיזל אנסלדו (Rodina) (מספר סיבובי מדחף 350 במהירות רגילה); מסוגלת למהירות 7.5 קשר.
רכישה והכנה
האונייה נרכשה על ידי אנשי המוסד לעלייה ב' יהודה ארזי ועדה סירני בעיר סבונה באיטליה, ונרשמה על שם פינטר, יהודי שהתגורר באיטליה. בינואר 1946 יצאה להפלגת העפלה תחת השם "אנצו סירני". לאחר שהגיעה לנמל חיפה הוחרמה על ידי השלטונות הבריטים ושוחררה לאחר מאבק משפטי. האונייה שהייתה מוכרת לבריטים חזרה לאיטליה, והוכנה להפלגת העפלה נוספת, הפעם תחת השם "בונים ולוחמים", שאפיין את רוח הזמן, ערב יציאת הבריטים מארץ ישראל.
בהפלגה השתמשו בחדרים ובציוד שהוכנו בהפלגתה כ"אנצו סירני". המעפילים שוכנו באונייה במחסן הגדול, היחידי בה. צוות הימאים ומפקדי האונייה התגורר בתאים נפרדים. כמו כן, היה באונייה חדר אוכל ותא בחרטומה. מפקד האונייה היה איש הפלי"ם משה רבינוביץ' ולצדו פנחס דפני, איש הפלי"ם גם הוא, והגדעוני היה שמשון לוטן. מכשיר הקשר שעמד לרשותם היה מתוצרת ההגנה; נבנה על ידי רענן (רני) רובינשטיין, אשר שירת אז ביחידה 544 של הצבא הבריטי. רב החובל ושבעת המלחים היו איטלקים.
המעפילים
הוחלט כי נמל ההעמסה של המעפילים על סיפון האונייה יהיה בעיירה באקאר צפונית לבלגרד, יוגוסלביה. המעפילים, כ-1,002 נפש, באו מבולגריה. הם נבחרו על פי מפתח מפלגתי: מפא"י - 207, השומר הצעיר - 204, מכבי צעיר - 86, ציונים כלליים - 226, רוויזיוניסטים- 80, החלוץ - 174, הבלתי מפלגתיים - 35, השאר לא היו מאורגנים. בין המעפילים היו רבים מבוגרי בית הספר "אורט" סופיה, וכן בעלי מקצועות חופשיים: רופאים, מהנדסים, רוקחים, ואקדמאים אחרים, בעלי מלאכה בתחומים שונים רובם צעירים עד גיל 30. הם נאספו בכמה מחנות באתרים שונים בבולגריה והועברו לסופיה. ב-14 בפברואר 1948 יצאו ברכבת מיוחדת עד לנמל ההעמסה. כמו כן, שני כלי שיט אמריקאים: "פייר" ("Fire") ו"ספיד" ("Spead") שהפליגו מרומניה, היו מעורבים בהגעת המעפילים. המעפילים עלו לאונייה בשעות הלילה, היישר מן הרכבת שחנתה במרחק כ-500 מטר מהאונייה. לאחר שעלו כולם אל הסיפון, נקבעו תפקידים, והאחריות על ניהול חיי היומיום הייתה בידי מנהיגי המעפילים.
ההפלגה
"בונים ולוחמים" הפליגה מיוגוסלביה בשעה 8:30 ב-18 בפברואר 1948. נתיב ההפלגה של האונייה החל בבאקאר אל ספלטו, שם ירדו ימאי-נווט ומעפיל חולה. משם המשיכה האונייה דרך מיצר אוטרנטו (Otranto) בין אלבניה לאיטליה, לאורך החוף היווני, האיים האִיוניים קפלוניה (Cephalonia) וזנטה (Zante) לאורך חוף חצי האי פלופונז, כף מטפן, עד האי ספינזה (Sapientza) משם לאי קיטרה (Kithira) כף סידרוס (Sidheros) בקצה הצפוני – מזרחי של כרתים, ומשם לכיוון חופי הארץ.
ב-28 בפברואר בשעה 9:00, בהיות האונייה מול חוף ניצנים, התגלתה על ידי מטוס בריטי, ואחר כך הגיעה משחתת בריטית. מפקד האונייה הנחה את המעפילים שלא להתנגד או לגרום לעימות עם הכוחות הבריטים. בשעה 16:50 עלו חיילים בריטים על סיפון האונייה, ועד לשעות הערב היו חמש משחתות נוספות בקרבתה. לא התחולל עימות בין הכוחות הבריטים לבין המעפילים, והאונייה הפליגה תחת משמר לנמל חיפה. כאשר עלו הבריטים לאונייה נכנס מפקד האונייה למחבוא שהוכן, והמלווה השני ירד עם המעפילים אל החוף. שניהם חולצו על ידי צוות פועלים חברי "ההגנה" שעבדו בנמל וקשרו את האונייה אל מזח שבו.
המעפילים גורשו אל מחנות המעצר בקפריסין.
נטלי מארי נלסון
נטלי מארי נלסון או בשמה לאחר הנישואים נטלי מארי קויל (באנגלית: Natalie Marie Coyle; נולדה ב-19 בספטמבר 1984) היא מתאבקת אמריקאית. היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיעה תחת שם הבמה איווה מארי. כמו כן, מארי היא שחקנית, מעצבת אופנה ודוגמנית.
החיים שלפני
איווה מארי נולדה בוולנאט קריק, קליפורניה, לאמא ממוצא מקסיקני ולאבא ממוצא איטלקי. מארי היא הבת הצעירה במשפחה, לצד שלושה אחים גדולים בשם נתן, ניל וניק. בילדותה רצתה להיות כדורגלנית, אך התכנונים שלה נקטעו בעקבות פציעה בקרסול בתקופתה בתיכון בשנת 2002. איווה מארי בעלת תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני בניהול משאבי אנוש, לאחר מכן עברה ללוס אנג'לס במטרה להתחיל בקריירה בדוגמנות ובמשחק.
WWE (2013–2017)
איווה מארי חתמה על חוזה פיתוח והועברה למתחם האימונים של ה-WWE באורלנדו, פלורידה כדי להתאמן. במאי 2013 היא הצטרפה לתוכנית Total Divas שמשודרת ב ומסקרת את החיים הפרטיים של המתאבקות של ה-WWE מחוץ לזירה. כבר לאחר שבועיים של אימונים, מארי קודמה לרוסטר הראשי. היא צבעה את שיערה לצבע אדום ואימצה את שם הבמה איווה מארי שתחתיו הופיעה. את הופעת הבכורה שלה ערכה ב-1 ביולי במסגרת פרק של Raw בקטע שנערך מאחורי הקלעים. ב-22 ביולי איווה מארי הופיעה ביחד עם כוכבות הסדרה Total Divas בתוכניתו של המיז "MizTV", שבה סטרה לג'רי לולר לאחר שהאשים אותה שהיא מנסה ליצור שם לעצמה ובמהלך זה איווה הפכה לדמות הרעה והשנואה על הקהל. צוות הכוכבות של הסדרה נגרר לפיוד נגד AJ לי שלעגה לבנות, ולמעשה הפכה שוב את מארי לדמות הטובה ביחד עם התאומות בלה (ברי וניקי בלה). איווה מארי השתתפה בקרבות שלוש על שלוש, שאחד מהם כלל ניצחון שבו איווה הצמידה את טמינה. באירוע סדרת ההישרדות קבוצת הכוכבות של הסדרה Total Divas (שכללה את איווה מארי) ניצחה את קבוצת "הדיוות האמיתיות" (AJ לי, אלישה פוקס, אקסנה, קייטלין, רוזה מנדס, סאמר רה וטמינה סנוקה) בקרב הדחות מסורתי. כמו כן, בתוכנית Raw יום לאחר מכן, ניצחו אותן שוב.
לאחר שלושה חודשים של היעדרות מהמסך, איווה מארי חזרה ב-14 בפברואר 2014 בתוכנית סמאקדאון כשהיא מנצחת בקרב היחידים הראשון שלה את אלישה פוקס. ב-6 באפריל במסגרת האירוע הגדול של השנה, רסלמניה 30, השתתפה מארי בקרב של 14 דיוות על אליפות הדיוות, אך בקרב זה האלופה AJ לי הצליחה לשמור על התואר. ב-26 במאי בתוכנית Raw איווה מארי ניצחה את סאמר רה. איווה מארי הפסידה פעמיים לאלופת הדיוות, AJ לי, בקרבות שאינם היו על התואר. איווה מארי שבה לדמות הרעה בחזרה כשהיא מעורבת בעלילה בין סטפני מקמהן שמטילה סדרה של עונשים והתעללויות על התאומות בלה. ב-7 באוגוסט בפרק של NXT איווה מארי נוצחה על ידי ביילי. הודות לעזרה מפייג', מארי ניצחה את אלופת הדיוות, AJ לי, בקרבות שהתואר לא היה מונח על הכף, אחד דרך הצמדה בתוכנית Raw ואחד דרך פסילה בתוכנית סמאקדאון. לאחר חודש של חוסר פעילות, איווה מארי כתבה בדף האינסטגרם שלה ב-9 בנובמבר שהיא מחלימה מפציעה. באחת מהתוכניות של הסדרה Total Divas הפציעה התגלתה כתוצאה מקרע באחד משתלי החזה שלה. מארי שבה לזירה ב-9 במרץ כשהיא מלווה לזירה את המתאבקת סאמר רה לקרב נגד AJ לי. לאחר מכן נעדרה שוב מפעילות, משום שהתאמנה עם אלוף הזוגות של ה-WWE לשעבר, בריאן קנדריק.
איווה מארי חזרה ב-3 ביוני בפרק של NXT וציינה שהיא שבה כדי להתחרות על האליפות תוך כדי קריאות "בוז" רועשות של הקהל. שלושה שבועות לאחר מכן בקטע שצולם מאחורי הקלעים עם המנהל של התוכנית, ויליאם ריגל, דרש ממנה יותר תוצאות בשביל שיתן לה את מבוקשה וב-22 ביולי איווה מארי ניצחה את קאסי. איווה מארי החלה להתאבק במופעי NXT שלא משודרים בטלוויזיה ופיתחה פיוד נגד כרמלה, שאחד מהקרבות ביניהן היה ב-26 באוגוסט ובו מארי יצאה עם ידה על העליונה. רצף הניצחונות של איווה מארי נמשך כשהיא מנצחת מתאבקות כמו בילי קיי וליב מורגן. ב-18 בנובמבר איתגרה מארי את אלופת הנשים של NXT, ביילי, לקרב על האליפות. איווה מארי קיבלה את מבוקשה שבוע לאחר מכן, אך הפסידה בקרב לאחר שחברתה ניה ג'קס הפריעה לטובתה בקרב. באירוע NXT TakeOver: London, שנערך שבועיים לאחר מכן מארי ליוותה את ג'קס לזירה לקרב שלה מול ביילי על אליפות הנשים של NXT.
ב-13 בינואר 2016 בפרק של NXT איווה מארי התחרתה בקרב באטל רויאל אשר קבע את המועמדת לתואר האליפות, בקרב זה כרמלה ניצחה. ב-10 בפברואר מארי ניסתה להשיג נקמה על הניצחון של כרמלה ותקפה אותה ואת ביילי ביחד עם ניה ג'קס, עד לרגע שהמתאבקת אסקה הגיעה. שבועיים לאחר מכן מארי וג'קס גברו על ביילי וכרמלה בקרב זוגות. לאחר הפסקה קצרה מארי חזרה לזירה ב-27 באפריל לקרב, שלא היה על האליפות, נגד אלופת הנשים של NXT, אסקה, מה שלמעשה היה הקרב האחרון שלה ב-NXT. ב-28 במרץ בפרק של Raw איווה מארי הופיעה חזרה ועזרה לחברותיה לסדרה נגד התקיפה של לאנה, נעמי, טמינה, אמה וסאמר רה. כתוצאה מכך, נקבע קרב חמש על חמש באירוע המקדים לאירוע רסלמניה 32 בין קבוצת Total Divas (איווה מארי, ברי בלה, אלישה פוקס, נטליה ופייג') נגד קבוצת B.A.D. & Blonde (נעמי, טמינה, לאנה, אמה וסאמר רה). בקרב זה קבוצתה של מארי ניצחה לאחר שנעמי נכנעה לברי בלה. ב-19 ביולי במסגרת הדראפט המסורתי הועברה איווה מארי לתוכנית סמאקדאון ושבוע לאחר מכן אופיינה שוב כדמות הרעה לאחר שהיא מתעמתת עם נשות התוכנית. ב-18 באוגוסט הושעתה למשך 30 ימים, זאת בגללה שהפרה את תנאי ההעסקה של החברה.
ב-10 בפברואר 2017 איווה מארי הודיעה שיש לה תכנונים מחוץ להיאבקות וחמישה חודשים לאחר מכן בחודש יולי, נודע שמארי לא תהיה חלק מהעונה השביעית של הסדרה Total Divas. ב-4 באוגוסט ה-WWE שחררו את איווה מארי מהחוזה שלה.
השתתפותה במדיה ובטלוויזיה
בשנת 2014 איווה מארי נבחרה במקום ה-83 ברשימת "מאה הלוהטות" של המגזין מקסים. בשנת 2016 איווה מארי ביחד עם חברת Bellami Hair השיקה ליין משלה של תוספות שיער שנקרא TestaRossa. באותה שנה היא השיקה גם ליין אופנה משל עצמה בשם NEM Fashion.
בשנת 2019 השתתפה בגרסה האמריקאית של תוכנית המציאות "האח הגדול", בעונה השנייה של גרסת ה-VIP, שם הייתה למודחת השישית, כאשר זכתה במקום הראשון השחקנית מריסה ג'ארט וינוקור.
בשנת 2021 שיחקה המותחן הפעולה "מת להרוג" בכיכובו של ברוס ויליס. בשנת 2021 השתתפה בסדרת הדרמה המוזיקלית "Paradise City" מבית פריים וידאו, בהשתתפותם של בלה ת'ורן, קמרון בויס ודראה דה-מתאו.
חיים אישיים
ב-23 באוגוסט 2014 נישאה איווה מארי לג'ונתן קויל. לפני שהצטרפה ל-WWE, מארי הודתה שהיא הייתה בכלא למשך שלושה חודשים בעקבות סדרה של היתפסויות בנהיגה בשכרות.
פיטונס
הפיטונס (ספרדית: Pitons) הם שני פקקים געשיים תלולים – שרידיהם של הרים געשיים לחופי מפרץ סופרייר (Soufrière Bay), בסמוך לעיירה סופרייר בדרום-מערב סנט לוסיה באיים הקריביים, הכוללים את הפיטון הגדול (Gros Piton) שגובהו 770 מטר ואת הפיטון הקטן (Petit Piton) מדרום לו, הנישא לגובה של 743 מטר. בין שני ההרים מחבר רכס פיטון מיטאן (Piton Mitan), ובשנת 2004 הם הוכללו ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו.
האזור היבשתי
קוטר בסיסו של הפיטון הגדול הוא 3 ק"מ ושל הקטן הוא קילומטר בודד, והם שרידיהם של כיפות עשויות לבה שנוצרו בשוליו של הר געש אנדזיטי (אחד או יותר) שהתמוטט לפני כ-300,000 שנים, ועברו תהליכי בליה. שני ההרים שוכנים מעל קלדרה גדולה בקוטר של שבעה ק"מ, שחלקה תת-ימי. האזור הוא דוגמה לאופי ולהיסטוריה של פעילות געשית אנדזיטית לאורך קו המפגש בין לוחות טקטוניים המכונה הקשת הגעשית של האנטילים הקטנים. שני ההרים דומים זה לזה בגודלם, במידותיהם ובאופן היווצרותם, תופעה שאין לה אח ורע בשום מקום בעולם. ההרים נמצאים במרכזו של "אזור הניהול של הפיטונס" (Pitons Management Area או PMA), ששטחו הכולל עומד על 2,909 הקטאר. במקום אזור גאותרמי ובו מעיינות חמים, שרידים של זרמי לבה פירוקלסטיים, קלדרות ופתחים מהם מבעבעת גופרית.
הצמחייה באזור אופיינית ליער הגשם הטרופי וליער הגשם הממוזג, ועל שני ההרים השתמר החורש הטבעי בזכות מדרונותיהם התלולים והבלתי נגישים. לפחות 148 מיני צמחים זוהו בפיטון הגדול ו-97 על הפיטון הקטן וברכס המפריד ביניהם. הפאונה כוללת מספר מיני עופות, עטלפים, זוחלים, מכרסמים ודו-חיים, וכן מין של אופוסום, כולם אנדמיים.
בתחומי אזור השימור מתגוררים כ-1,500 תושבים שעיסוקם המסורתי בחקלאות נמצא בנסיגה. תחת זאת מתפתח במקום ענף של תיירות אקולוגית ומבקרים בו כ-200,000 איש מדי שנה.
האזור הימי
שטח של 875 הקטאר במימי הים הקריבי הסמוכים, שצורתו כשל רצועה באורך של 11 ק"מ וברוחב של עד קילומטר בודד, כלול בתחומי האזור המוגן. המדף היבשתי שוקע למעמקי הים במקום זה בצורת מדרון תלול, והוא מכוסה בסלעים ובחול. כ-60% מהשטח מכוסים בשוניות אלמוגים, והמקום הוכרז כשמורת טבע ימית ב-1986. בחלק הימי של אזור השימור נסקרו, בין היתר, 168 מיני דגים, 60 מיני צורבים, שמונה מיני רכיכות, 11 סוגים של קווצי עור ו-15 סוגי פרוקי-רגליים. סמוך לחופים נצפו גם צבי ים, ויונקים ימיים כמו גלובי שחורים וכרישים לווייתניים.
זיכרונותיו של שרלוק הולמס
זיכרונותיו של שרלוק הולמס (באנגלית: The Memoirs of Sherlock Holmes) הוא אוסף של סיפורים בלשיים על הבלש שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל. האוסף פורסם ב-1894.
רשימת הסיפורים
תריסר הסיפורים (11 במהדורה האמריקנית) בספר הם:
הפרשה של קופסת הקרטון
המהדורה הלונדונית הראשונה של הספר שיצאה לאור ב-1894 לא כללה את הסיפור הזה, למרות שכל תריסר הסיפורים הופיעו בסטרנד. הסיפור נכלל במהדורה האמריקנית הראשונה, אולם תוך זמן קצר היא הוחלפה במהדורה מתוקנת שבה הושמט הסיפור.
הסיבה להשמטה זו איננה ברורה. ככל הנראה, הסיפור הוסר מהמדורה הבריטית כיוון שדויל סבר שתכניו לא מתאימים לילדים צעירים. יש הטוענים כי זו הסיבה להשמטת הסיפור גם מהמדורה האמריקנית.
כתוצאה מכך הסיפור לא פורסם בארצות הברית במשך שנים רבות, והוא הוסף לאוסף הקידה האחרונה. גם כיום רוב המהדורות האמריקניות של הקאנון מכלילות את הסיפור בקידה האחרונה, בעוד שהמהדורות הבריטיות כוללות אותו בזיכרונותיו של שרלוק הולמס.
בנוסף, לאחר הסרת הסיפור נלקחה חלק מהפתיחה שלו, שבה הולמס קורא את מחשבותיו של ווטסון, והוספה לתחילת הסיפור "החולה הדייר". גם כיום ישנן גרסאות של "הפרשה של קופסת הקרטון" שפורסמו ללא הפתיחה המקורית.
קולין מקפרלן
קולין אנדרו איגנשוס פיטר מקפרלן (באנגלית: Colin Andrew Ignatius Peter McFarlane; נולד ב-15 בספטמבר 1961) הוא שחקן ומדבב אנגלי.
ביוגרפיה
מקפרלן נולד באפר קלפטון שבלונדון להורים מג'מייקה. הוא למד בפרס סקול בקיימברידג', ואחר כך סיים תואר בדרמה מאוניברסיטת לאפבורו.
קולנוע וטלוויזיה
מקפרלן גילם את מפכ"ל המשטרה ג'יליאן ב. לואב בסרטים "באטמן מתחיל" ו"האביר האפל". הוא הופיע פעמים אחדות בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". ב-2015 גילם את מורן בפרקים "Under the Lake" ו-"Before the Flood" בעונה התשיעית של הסדרה. עוד הופיע בעונה השלישית של סדרת הבת "טורצ'ווד" בפרקים "ילדי הארץ" בתפקיד נציג הצבא האמריקאי.
בטלוויזיה שיחק מקפרלן בסדרות כגון "השופט ג'ון דיד", "ג'ונתן קריק", "מוות בגן עדן", "האב בראון" ו"הולבי סיטי". עוד הופיע בשתי אופרות סבון פופולריות בבריטניה. בסדרה "איסטאנדרס" גילם את פקד בילוש אירווינג בקו עלילה בשם "מי רצח את לוסי ביל". בספטמבר 2010 הופיע בפרק בסדרה "קורוניישן סטריט" בתפקיד המנתח מר ג'ורדן.
מקפרלן הופיע בקביעות בסדרות טלוויזיה קומיות בהן תוכנית המערכונים "The Fast Show", הסדרה "רנדל והופקירק", "ג'יבס וווסטר", "שתי בירות וחבילת צ'יפס", "הארי ופול" והסיטקום "The Thin Blue Line". הוא שיחק בתפקיד המפקח נוריס בפרק "The Blackout" של הסדרה "Black Books", ובתפקיד המפקח טרנס בראון בפרק הראשון של הסדרה "דירק ג'נטלי". ב-2016 שיחק בתפקיד השופט בהפקה מחודשת של הסיטקום "Porridge".
הוא השתתף בתוכניות הטלוויזיה "M.I. High" ו-"Hounded" של ערוץ CBBC.
ב-2018 הופיע מקפרלן בסרט האימה "מטופל אפס" לצדם של מאט סמית ונטלי דורמר.
דיבוב
קולו של מקפרלן מוכר מתפקידיו בדמויות ג'יי ג'יי וסקיפ בגרסה המקורית של הסדרה "בוב הבנאי", וכן בתפקיד הקריין בשעשועון הטלוויזיה "The Cube" של רשת ITV. עוד דיבב את אלוהים ואת גוליית בסדרת האנימציה של סיפורי התנ"ך (Testament: The Bible in Animation). ב-1997 שיחק בתפקיד ג'ונה בסדרה "Captain Pugwash". עוד דיבב את ברספורד העגורן בסרט "תומס הקטר וחברים: מסע מעבר לסודור". תפקידי דיבוב נוספים היו בדמות ת'אדיוס ונט בסדרה המצוירת לילדים "התזמורת של אוסקר", הסוס אלביס בסדרה "Iconicles", ספארקי הדרקון בסדרה "מייק האביר", ודמויות אחדות בפרק "The Sweater" של הסדרה "העולם המופלא של גאמבול".
ב-2014 גילם מקפרלן את הגנרל טרנט סטון בתסכית הדרמה "Osiris" בהפקת Everybodyelse Productions.
משחקי וידאו
מקפרלן השתתף במספר רב של משחקי וידאו. הראשון היה בדמות ג'וזף ד. טנקה במשחק "Lifeforce Tenka" משנת 1997. עוד גילם את גרג בסדרת המשחקים "Buzz!", שיחק בתפקיד אוואלון סנטריפוג במשחק "LittleBigPlanet 2" משנת 2011, וסיפק דיאלוגים במשחק "באטמן ארקהם נייט". הוא שיחק בתפקיד "The Forgotten One" הנבל במשחק הווידאו "Castlevania: Lords of Shadow".
תיאטרון
ב-2013 הופיע מקפרלן יחד עם לני הנרי במחזה עטור השבחים "Fences" מאת אוגוסט וילסון בתיאטרון הדוכסית בווסט אנד הלונדוני.
חיים אישיים
ב-12 ביולי 1993 התחתן מקפרלן עם קייט. יש לו בן בשם ג'ושואה שכיכב בפרסומות לחברת ברקליס.
מטרופולין (להקה)
היסטוריה
"מטרופולין" החלה דרכה כפרויקט אולפן מוזיקלי בהפקתו של עופר מאירי, שקיבץ סביבו אמנים אורחים רבים.
אלבום הבכורה של הפרויקט, "מטרופולין", יצא בשנת 2005, בהשתתפות אפרת גוש, ברק גביזון ("מלכת הפלקט"), דנה ברגר, שרונה נסטוביץ', אמילי קרפל, קרני פוסטל, קרן מלכה, רוני אלטר ומאיה מאירי. מהאלבום יצאו הסינגלים "חזירים", "לא אומרת כלום", "לישון בלי לחלום" ו"מלאכים". לכבוד מצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ חידשה הלהקה את שירו של שלום חנוך "בלי לומר מילה", שצורף למהדורות המאוחרות יותר של האלבום ויצא גם הוא כסינגל. האלבום זכה להצלחה רבה ונמכרו ממנו כ-30,000 עותקים. בפברואר 2006 זכה האלבום בתואר "אלבום השנה" בטקס פרסי עמ"י של ערוץ 24. הצלחת האלבום וההופעות שבעקבותיו, הפכו את הפרויקט ללהקה.
בפברואר 2006 הוענק למאירי פרס הישג השנה למעבד על שם מרדכי זעירא מטעם אקו"ם, על העיבודים בפרויקט "מטרופולין". מנימוקי השופטים:
ב-23 באוגוסט 2007 יצא האלבום השני של הלהקה, "הסליל", העוסק בין השאר במדע בדיוני. ההרכב כולל את מאירי, ברק גביזון, דנה עדיני, אפרת גוש, רוני אלטר, ונגנים קבועים: אמיתי אשר, מיכאל פרוסט ותומר צדקיהו. מתארחים באלבום אביב גפן, ארקדי דוכין ועברי לידר. מהאלבום יצאו הסינגלים "אל תלכי", עם מאירי וגביזון כסולנים, "אין לי מקום", בביצועה של עדיני, "אחת שתיים שלוש" בביצועו של ארקדי דוכין שגם השתתף בכתיבת השיר ו"חוזר אלי" ששר עברי לידר. הופעת ההרצה עם שירי האלבום החדש התקיימה במועדון הזאפה ב-25 ביולי.
בינואר 2022 יצא הסינגל "כל הזמן זז" בהשתתפות מיכאל סוויסה, אפרת גוש ודנה עדיני.
טיש
טיש (ביידיש: שולחן) הוא אירוע הנערך בחצרות האדמו"רים החסידיים שבו עורך האדמו"ר שולחן בפני קהל חסידיו. טקס הטיש נערך בעיקר בשבתות וחגים, אולם גם בנסיבות שונות כמו סעודת מלווה מלכה וסעודות הילולה.
היסטוריה
מנהג הטיש הוא מנהג מקובל בקהילות חסידיות ונשען על רעיון של תנועת החסידות. בעבר היה מקובל שהחסידים באו אל האדמו"ר בעת שאכל את הסעודות בביתו, בו היו שרים ומתוועדים ביחד ושומעים דברי תורה.
בהמשך קיבל הטיש צורה משלו: הוא נערך בדרך כלל בבית המדרש, נקבע לו זמן לתחילתו ולעיתים אף לסיומו, התחדדו ההבדלים בין טישים שבתיים או באמצע השבוע, או בין טיש של ליל שבת לטיש סעודה שלישית. כמו כן בחצרות הגדולות מייעדים מקומות מיוחדים למבוגרים בקדמת השולחן, ולצעירים על הטריבונות. בחצרות מסוימות משתתפים בטיש כמה אלפי חסידים.
מדי פעם מגיעים לטיש גם יהודים שאינם חסידים.
שירה
בכל חסידות שרים שירים המיוחדים לה וקיימת מקהלה שתפקידה לשיר שירים מסוימים.
בחסידויות שונות נפוצים מיתוסים על ניסים שקרו על ידי שירת שירים שהלחינו אדמו"רים.
שיריים
בחסידות יש חשיבות גדולה לאכילת שיירי סעודתו של האדמו"ר.
מנהג הטיש הוא שהאדמו"ר אוכל את סעודתו לפני הקהל (הקהל אכלו לפני כן בביתם מיד אחרי התפילה ואחר זמן מתחיל הטיש, בו אוכל האדמו"ר את סעודתו כשהקהל נמצא ושר שירים) כשלאחר טעימתו שאר האוכל מחולק לחסידים.
נפוצים מנהגים בחסידיות לשלוח מאכל מיוחד לחתנים שהשתדכו באותו שבוע ולהורים שנולדו להם ילדים באותו שבוע וכן לבחורים שיש להם חגיגת בר מצווה שהם מקבלים את השיריים לאחר שאומרים דבר תורה לאוזני האדמו"ר (ביידיש "פשעטיל").
צ'טומל
צ'טומל (בספרדית: Chetumal ) היא בירת מדינת קינטנה רו והמרכז האדמיניסטרטיבי של המועצה האזורית אוטון פ. בלנקו במקסיקו. צ'טומל שוכנת בחוף מפרץ צ'טומל, בצדו המערבי של חצי האי יוקטן ובקרבת הגבול של מקסיקו עם בליז.
היסטוריה
מקור העיר צ'טומל הוא בעיר צ'אקטמל (במאיה יוקטקית: Chactemàal או Ch'aak Temal; נהגה ) בקרבת המקום בו צ'טומל נמצאת כיום שהייתה מיושבת על ידי בני המאיה והייתה מרכז האזור של דרום קינטנה רו וצפון בליז בתקופה הפרה-קולומביאנית. השם עוות במקורות האירופאים וזהו מקור השם "צ'טומל".
הספרדים כבשו את העיר בסוף המאה ה-16 לאחר מספר ניסיונות כבישה כושלים ותושביה שועבדו. צ'אקטמל ננטשה סופית במהלך מרד של התושבים בני המאיה באמצע המאה ה-19, ותושביה המקסיקנים ברחו לקולוניה הבריטית הונדורס הבריטית (כיום בליז).
האזור עדיין נשלט אז על ידי המורדים בני המאיה גם בסוף המאה ה-19 ונשיא מקסיקו באותו זמן פורפיריו דיאס החליט לשים קץ למצב. בנוסף הוא רצה לקבע את הגבול עם הונדורס הבריטית בנהר אונדו בהתאם להסכם שנחתם ב-1893. דיאס שלח משלחת בראשות איש הצי המקסיקני אוטון פ. בלנקו כדי לייסד מוצב שיפקח על האזור. בלנקו גם יצר קשר עם הפליטים המקסיקנים שברחו להונדורס הבריטית והזמין אותם להקים במקום עיר מחודשת. ב-5 במאי 1898 נוסדה העיר המודרנית תחת השם "פאיו אוביספו".
שלושה הוריקנים בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20 החריבו את העיר כמעט לחלוטין והרגו מאות אנשים. היא נבנתה מחדש עם יסודות חזקים יותר לאחר מכן.
חינוך
בצ'טומל פועלים מספר אוניברסיטאות ומוסדות להשכלה גבוה, בהם אוניברסיטת קינטנה רו והמכון הטכנולוגי של צ'טומל.
תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי של צ'טומל, הנמצא במרחק של 2 קילומטרים מהעיר.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1856
הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1856 היו הבחירות השמונה-עשרה לנשיאות בתולדות ארצות הברית, ונערכו ביום שלישי, 4 בנובמבר 1856. הנשיא היוצא פרנקלין פירס הובס בניסיונו להיבחר כמועמד הדמוקרטי שוב. ג'יימס ביוקנן, שהיה פוליטיקאי מנוסה והיה השגריר בבריטניה, נבחר במקומו.
העבדות הייתה העניין החשוב בבחירות, והמפלגה הוויגית, שהייתה אחת משתי המפלגות המרכזיות מאז שנות השלושים, התפרקה. הוקמו מפלגות חדשות: המפלגה הרפובליקנית, שהתנגדה להרחבת העבדות, והמפלגה האמריקנית או "אלו שאינם יודעים דבר" (שהתעלמה מהעבדות והדגישה התנגדות להגירה ולקתוליות), ניסו להחליף את מעמד הוויגים כאופוזיציה הראשית. המפלגה הרפובליקנית בחרה בג'ון פרימונט מקליפורניה כמועמדה הראשון לנשיאות. אלו שאינם יודעים דבר תמכו בנשיא לשעבר, מילרד פילמור מניו יורק.
פרימונט התנגד לחוק קנזס נברסקה, והתנגד להרחבת העבדות. ביוקנן הזהיר שהרפובליקנים הם קיצוניים שניצחונם יוביל למלחמת אזרחים. הדמוקרטים הדגישו את גישת "ריבונות העם" (המדינות יחליטו בעצמן האם העבדות תהיה חוקית בהן) בנוגע למדינות החדשות. ביוקנן השיג יותר קולות מיריביו, ואת רוב האלקטורים, וכך ניצח את פילמור ופרימונט, שקיבל פחות מ-1,200 קולות במדינות תומכות העבדות, כולם מדלאוור וממרילנד. התוצאות בחבר האלקטורים אכן סימלו שהרפובליקנים יכולים לזכות בבחירות הבאות בכך שיזכו בעוד שתי מדינות – כמו פנסילבניה ואילינוי.
מועמדים
בבחירות הנשיאותיות ב-1856 התמודדו שלוש מפלגות, למרות שגם מפלגות אחרות היו פעילות. הוועידות המפלגתיות מסודרות בסדר הפופולריות של המפלגות.
מועמדים דמוקרטיים
המפלגה הדמוקרטית נפגעה קשות מהפסדיה בבחירות לקונגרס. הסנאטור סטיבן דאגלס מאילינוי, שתמך בחוק קנזס נברסקה, נכנס למירוץ כדי להתמודד מול הנשיא פרנקלין פירס. הצירים מפנסילבניה המשיכו לתמוך ב"בן המועדף" שלהם, ג'יימס ביוקנן.
מספר מועמדים נשקלו כמועמדים לסגנות, אבל חלקם פרשו. אחד מהם היה ג'ון ברקינרידג' מקנטקי. הוא נבחר להיות אלקטור, אולם המשלחת מורמונט תמכה בו והוא נבחר בסיבוב השני כמועמד לתפקיד סגן הנשיא.
מועמדים מהמפלגה הרפובליקנית
המפלגה הרפובליקנית נוצרה בתחילת 1854 כדי להתנגד לחוק קנזס נברסקה. במהלך הבחירות לקונגרס, הרפובליקנים הצליחו להכניס 13 נציגים לקונגרס וב-1855 שלושה מועמדים מהמפלגה זכו בתפקיד מושל. המפלגה ספגה קבוצות רבות שהתנגדו לדמוקרטים.
הוועידה הרפובליקנית הלאומית הראשונה התרחשה בפילדלפיה בין ה-17 ביוני ל-19 ביוני. הוועידה אישרה מצע שהתנגד לעבדות וקראה להפעלת סמכות הקונגרס בנוגע לעבדות בטריטוריות, סיום הפוליגמיה באזורים מורמוניים, ומימון ממשלתי לסלילת מסילת רכבת יבשתית. ג'ון פרימונט, ג'ון מקלין, ויליאם סיוארד, סלמון צ'ייס וצ'ארלס סאמנר התחרו על המועמדות, אולם השלושה האחרונים פרשו. מקלין גם רצה לפרוש, אולם המשלחת מפנסילבניה, בהנהגת תדיאוס סטיבנס, מנעה זאת. פרימונט ניצח את ג'ון מקלין ונבחר להיות המועמד לנשיאות בעוד שויליאם דייטון ניצח את אברהם לינקולן ונבחר להיות המועמד לסגנות הנשיאות.
מועמדים של המפלגה האמריקנית
המפלגה האמריקנית נוצרה כמפלגה האמריקנית הנייטיביסטית על ידי מנהיגי תנועת "שאינם יודעים דבר". המפלגה ספגה את רוב הוויגים שלא תמכו ברפובליקנים ב-1854, וב-1855 כבר ביססה את עצמה בתור חלופה לדמוקרטים. המפלגה הצליחה להכניס לבית הנבחרים 35 נציגים מתוך 76 שהריצה בבחירות לקונגרס ב-1855. הם גם הצליחו למנות את נתניאל בנקס לדובר הבית.
הוועידה הלאומית של המפלגה האמריקנית התרחשה בין ה-22 בפברואר עד ל-25 בפברואר 1856 בפילדלפיה, פנסילבניה. ב-1855, מנהיגי המפלגה החליטו לא לנקוט עמדה בסוגיית העבדות, אך הצירים של המפלגה מאוהיו היו מתנגדים חריפים לעבדות. הוועידה סגרה את הסניף באוהיו ופתחה אותו שוב עם מנהיגים מתונים יותר. הצירים ממדינות הצפון זעמו כשגילו שהצעתם, למנוע מועמדות מאדם שיתנגד לאיסור העבדות מצפון לקו הרוחב '36°30, נפלה. התמיכה של המפלגה בצפון (פרט לניו יורק) נפגע.
רק מילרד פילמור, הנשיא לשעבר, זכה לתמיכה. הוא לא היה במדינה כשנבחר למועמדות. הוא השיג 179 מתוך 234 קולות. הוועידה בחרה באנדרו דונלסון מטנסי להיות סגנו, עם 181 קולות לעומת 30 למועמדים אחרים ו-24 שנמנעו.
מועמדים מהמפלגה האמריקאית הצפונית
אמריקנים צפוניים שהתנגדו לעבדות החליטו ליצור מפלגה אחרי שפילמור נבחר למועמד. הם ערכו ועידה בניו יורק סיטי ממש לפני הוועידה הרפובליקנית. מנהיגי המפלגה קיוו שיצליחו לשתף פעולה עם הרפובליקנים, כדי לנצח את ביוקנן. האספה התרחשה מה-12 ביוני עד ל-20 ביוני. כיוון שפרימונט היה המועמד המועדף על הרפובליקנים, המפלגה רצתה לתמוך בו, אולם חששו לפגוע בסיכוייו להיות מועמד רפובליקני. הצירים הצביעו למועמד ולא הצליחו להגיע לתוצאה. נתניאל בנקס נבחר בסיבוב העשירי כשהוא גובר על ג'ון פרימונט וג'ון מקלין, אולם היה ידוע שיפרוש מהמירוץ ויתמוך בפרימונט ברגע שיהיה מועמד. הצירים בחרו בפרימונט פה אחד בסיבוב הבא. מנהל האספה, ויליאם ג'ונסטון, נבחר כמועמד לסגנות הנשיאות אך פרש מאוחר יותר, כשהרפובליקנים והמפלגה האמריקאית הצפונית לא הצליחו למצוא פשרה בינו ובין ויליאם דייטון.
מועמדים מהמפלגה האמריקנית הצפונית הבדלנית
קבוצה של צירים מהמפלגה האמריקנית הצפונית פרשו מהאסיפה וערכו אספה משלהם בין ה-16 ביוני ל-17 ביוני. הם התנגדו לשיתוף פעולה עם הרפובליקנים. 19 צירים החליטו פה אחד לבחור ברוברט סטוקסטון כמועמד לנשיאות ובקנט' ריינור כמועמד לסגנות הנשיאות. המפלגה פרשה מהמירוץ לאחר מכן.
מועמדים מהמפלגה הוויגית
המפלגה הוויגית ניסתה להתאושש מהפסדיה מאז 1852. חצי ממנהיגי הוויגים בדרום עברו למפלגה הדמוקרטית, ואילו בצפון הוויגים הפסיקו להיות כוח משמעותי. המפלגה נשארה חזקה בניו יורק ובפנסילבניה בכך שהצטרפה לתנועה נגד העבדות.
האספה הלאומית הוויגית החמישית (והאחרונה) התרחשה בבולטימור בין ה-17 בספטמבר ל-19 בספטמבר. היו שם 150 צירים מ-26 מדינות. למרות שמנהיגי המפלגה רצו לשמור אותה בחיים, הם החליטו לתמוך, כמו המפלגה האמריקנית, בפילמור ובדונלסון. 150 הוויגים הצביעו פה אחד בתמיכה במפלגה האמריקנית.
קמפיין
אף אחד משלושת המועמדים נאם נאום בחירות. הרפובליקנים התנגדו להרחבת העבדות והשתמשו בסלוגן "חופש הדיבור, חופש העיתונות, ארץ חופשית, חופש האדם, פרימונט ולניצחון!". הרפובליקנים אמרו שהעבדות היא נגד הערכים הרפובליקניים. הדמוקרטים טענו שניצחון רפובליקני יביא למלחמת אזרחים.
המצע הדמוקרטי תמך בחוק קנזס נברסקה ותמך בזכויות המדינות. המפלגה תמכה בצירופה של קנזס כמדינת עבדות ותמכו בסיפוח קובה. הנושא המרכזי של המצע היה שהמדינות הדרומיות יפרשו אם הרפובליקנים ינצחו.
כיוון שפילמור נחשב למועמד בלתי בחיר, הוויגים תמכו בביוקנן. הדמוקרטים גם ניסו לכרות ברית עם הנייטיביסטים. פילמור והאמריקאים התעקשו שהם המפלגה הלאומית היחידה, כיוון שהדמוקרטים תמכו בדרום והרפובליקנים בצפון.
שערורייה קלה פרצה כשהאמריקנים הפיצו שמועה שפרימונט הוא ממוצא קתולי. הדמוקרטים ניצלו זאת, והרפובליקנים לא יכלו לפעול כנגד העניין: אמנם השמועות לא היו נכונות, אולם התנערות מהקתולים תפגע בסיכויים שלהם אצל הקתולים הגרמנים.
מסע הבחירות במדינות החופשיות היה שונה ממסע הבחירות במדינות העבדות. הצפון חווה מסע בחירות משולש, שבו פרימונט קיבל 45% לעומת 41% לביוקנן ו13% לפילמור. בצפון, פרימונט ניצח עם 114 אלקטורים מול 62. בדרום, פילמור וביוקנן היו המתמודדים היחידים, וביוקנן קיבל 56% לעומת 44% לפילמור. פרימונט זכה ל-0.1% בלבד. בחבר האלקטורים, ביוקנן קיבל 112 אלקטורים מול 8 לפילמור.
בכל המדינה, ביוקנן קיבל 174 אלקטורים, רוב, ולכן נבחר. מבין מדינות העבדות, פרימונט קיבל קולות רק בארבע מתוך ארבעה עשר: דלאוור (306), מרילנד (285), וירג'יניה (283) וקנטקי (314).
מצפה נטופה
מִצְפֵּה-נְטוֹפָה הוא יישוב קהילתי דתי בגליל התחתון, הממוקם על רכס הר תורען ושייך למועצה אזורית הגליל התחתון.
למרגלות היישוב ממערב נמצא הכפר בעינה נג'ידאת, למרגלותיו מדרום נמצא הכפר טורעאן, ולמרגלותיו ממזרח נמצאים מספר אתרים ארכאולוגיים מתקופת התלמוד, ובהם חורבת משכנה וחורבת עמודים.
היסטוריה
היישוב הוקם בשנת 1981 כהיאחזות נח"ל, ואוזרח בשנת 1983 על ידי 4 משפחות דתיות ותנועת אמנה, כחלק מגוש היישובים הדתיים בגליל התחתון.
שמו של היישוב נובע ממיקומו, הצופה על בקעת בית נטופה הנמצאת מצפון לו, הנזכרת מספר פעמים במקורות חז"ל.
באמצע העשור השני של המאה ה-21 היישוב מונה כ-230 משפחות דתיות עם כ-500 ילדים. הוא מחולק לשישה חלקים בלתי פורמליים: שלב א', שלב ב' שלב ג' ו-ג'2, קרוואנים וקרווילות ושכונת החורש המהווה בנייה רוויה. עם זאת, הבנייה של שלב ד' בעיצומה, נכון ל-2021. במקום פועל סניף של בני עקיבא, השייך למחוז צפון.
ביישוב אתר קליטה של ארגון "נפש בנפש". האתר מסייע בקליטתם בישראל של עולים חדשים מאנגליה וצפון אמריקה.
במצפה נטופה פועל יקב "יקבי נטופה", הממוקם ליד בית הכנסת הראשי של היישוב.
רב היישוב הוא הרב אליעזר אלטשולר.
משה דגן
משה דגן (פיבוש) (25 בינואר 1909 – 12 באוקטובר 1973) היה עיתונאי ועורך ישראלי.
חייו
דגן נולד בשם משה פיבוש בינואר 1909 בעיר יאשי שברומניה. למד משפטים באוניברסיטת בוקרשט. היה חבר "השומר הצעיר", ובשנת 1933 עלה לארץ ישראל כחלוץ עם קבוצה שעשתה הכשרתה בשער העמקים. היה חבר קיבוץ השומר הצעיר במגדיאל ועבד בחקלאות.
כעבור שנתיים, ב-1935, עם היווסדו של עיתון "הבוקר", עבר לעסוק בעיתונות. הוא עבד בעיתון שנים רבות, תחילה ככתב ואחר-כך כעורך חדשות. משנת 1943 היה עורך חדשות החוץ של "על המשמר", ומשנת 1952 היה עורך חדשות ב"הארץ" עד לפטירתו.
היה חבר הנהלת אגודת העיתונאים, וחבר הנהלת מועצת העיתונות בישראל מ-1966.
דגן היה נשוי לאסתר לבית צוקרמן, ילידת אונגני, חברת השומר הצעיר בבוקרשט שעלתה ארצה ב-1933, עד מותה ב-1957, והיה אב לשלושה: עודד, נורית ושלומית. בהמשך נישא לציירת ואמנית האמייל רות אַריון (1912–1988), ממייסדי כפר האמנים עין הוד, והיה נשוי לה עד מותו.
באביב 1973 חלה במחלת לב, ולאחר אשפוז ממושך, נפטר כעבור כחצי שנה בביתו שבעין הוד. נקבר בבית עלמין הדרום בחולון.
לוג'יק (ראפר)
סר רוברט ברייסון הול השני (באנגלית: Sir Robert Bryson Hall II; נולד ב-22 בינואר 1990), המוכר בשם הבמה שלו לוג'יק (באנגלית: Logic), הוא ראפר, זמר, פזמונאי, מפיק מוזיקלי ומחבר אמריקאי וידוע גם בשמות "בובי טרנטינו", "סינטרה הצעיר" ו"אלוהים".
לוג'יק גדל בגייטרסבורג שבמרילנד. כנער פיתח עניין במוזיקה, והחל את הקריירה שלו בתחילת 2009, כאשר הוציא את המיקסטייפים Logic: The Mixtape Young ו-Broke & Infamous. לאחר מכן חתם בחברת התקליטים Visionary Music Group והוציא דרכה 3 מיקסטייפים נוספים במהלך שלוש שנים. המיקסטייפ הרביעי שלו, Young Sinatra: Welcome to Forever, יצא לאור ב-2013 לשבחי הביקורת ואיפשר ללוג'יק לחתום חוזה הקלטות עם חברת התקליטים דאף ג'אם.
האלבום Everybody סימן פריצת דרך בקריירה שלו, בכך שהיה האלבום הראשון של לוג'יק שהגיע למקום הראשון בבילבורד 200 ולתואר אלבום פלטינה. האלבום הכיל גם את הסינגל "1-800-273-8255", שהגיע למקום השלישי בבילבורד הוט 100. שתי ההוצאות הבאות שלו - המיקסטייפ השישי שלו Bobby Tarantino II ואלבום האולפן הרביעי שלו YSIV - שיצאו לאור ב-2018 הופיעו בשני הגדולים בבילבורד 200, וקיבלו ביקורות חיובית בדרך כלל.
בשנת 2019 הוציא את אלבומו החמישי Confessions of a Dangerous Mind, שהגיע גם הוא למקום הראשון בבילבורד 200. הוא הכיל גם שיתוף פעולה עם אמינם בשם "Homicide", שהגיע למקום החמישי בבילבורד הוט 100.
מחוץ למוזיקה, לוג'יק הוציא רומן בשם Supermarket, שלווה בפסקול בעל אותו שם. הספר הפך לרב מכר של עיתון הניו יורק טיימס אך קיבל בדרך כלל ביקורות שליליות.
חיים אישיים
הול נולד בבית החולים שדי גרוב ברוקוויל לרוברט ברייסון הול, יליד מרילנד אפרו-אמריקאי ולאמא לבנה. הול בילה חלק ניכר מנעוריו בשכונת פארק הצבי המערבי בגייטרסבורג. אביו סבל מהתמכרות לקוקאין ואמו סבלה מאלכוהוליזם. אף על פי שאביו נעדר בתחילה בילדותו, לוג'יק הצליח להתחבר מחדש עם אביו בזכות קריירת הראפ שלו. במהלך שנות הנעורים המוקדמות שלו, היה לוג'יק עד לייצור ולסחר בקראק קוקאין שניהלו אחיו, כולל לאביו. לוג'יק טוען כי הוא יודע במדויק כיצד לייצר קראק קוקאין בעקבות התנסויות אלה. הוא למד בתיכון גייטרסבורג, אך לא סיים את לימודיו ובמהרה גורש לאחר שהפסיק להגיע לבית הספר בכיתה י'. לוג׳יק סיפר על כך: "התחלתי לעשות מעשים רעים ונכשלתי בכל מקצוע מלבד אנגלית, אז הם בעטו אותי מבית הספר, ויתרו עלי."
ב-22 באוקטובר 2015 התחתן לוג׳יק עם ג'סיקה אנדראה, זמרת וחברתו מזה שנתיים. במרץ 2018 הוא הודיע על פרידתם, והגיש בקשה לגירושין בחודש שלאחר מכן. אף על פי כן, הם נשארו חברים ולא ציינו את הסיבה לגירושיהם. לוג׳יק התחתן עם בריטני נואל בספטמבר 2019. יש להם בן אחד.
ללוג׳יק יש ערוץ יוטיוב שבו הוא מפרסם סרטונים של משחקי הווידאו האהובים עליו.
2005–2012: קריירה מוקדמת ומיקסטייפים שונים
בגיל 13 פגש לוגיק את סולומון טיילור, שבהמשך הפך לחונך שלו. לוג'יק התעניין בראפ והיפ הופ לאחר שצפה בסרט Kill Bill: Volume 1 בבימויו של קוונטין טרנטינו. פסקול הופק על ידי ריזה, חבר בקבוצת ההיפ הופ וו-טאנג קלאן. בעקבות זאת, לוג'יק החל להאזין לקבוצה, ובמהרה הביע חיבה עמוקה להיפ הופ. הלוג'יק קנה את האלבום של דה רוטס Do You Want More?!!!??! מאוחר יותר באותה השנה, מה שהניע את טיילור להביא ללוגיק מספר גדול של תקליטורים המכילים רצועות אינסטרומנטליות, כדי שיוכל לכתוב עליהן מילים. ב-2009, לוג'יק הופיעה תחת שם הבמה "פסיכולוג'יקל". הוא הוציא מיקסטייפ לא רשמי שכותרתו פסיכולוג'יקל - לוג'יק: המיקסטייפ תחת שם הבמה המקורי שלו. המיקסטייפ איפשר ללוג'יק לשמש כמופע הפתיחה של אמנים כמו פיטבול, EPMD, מת'וד מן, רדמן ולודאקריס בתערוכות שונות ברחבי מרילנד. זמן קצר לאחר מכן הוא קיצר את שם הבמה "פסיכולוג'יקל" ל"לוג'יק".
ב-15 בדצמבר 2010 הוציא לאור את המיקסטייפ השני שלו, Young, Broke & Infamous. המיקסטייפ התקבל היטב על ידי המבקרים והיה בראשיתו של לוג'יק לבסס את המיקסטייפים הבאים. כריס זארו, נשיא קבוצת Visionary Music Group, שמע את המיקסייפ והחתים את לוג'יק. המייסטייפ הורד יותר מ-250,000 פעמים בחברת ההפצה של המיקסטייפ DatPiff. ב-2011 לוג'יק הוציא את המיקסייפ השני שלו, Young Sinatra. המיקסטייפ משמש כפרק הראשון בכרונולוגיה של יאנג סינטרה - האלטר אגו של לוג'יק. המיקסטייפ זכה לשבחי ביקורת מפרסומים שונים. הווידאו קליפ לשיר "All I Do" שיצא באתר YouTube צבר למעלה ממיליון צפיות בשבוע שלאחר צאתו.
לאחר ההצלחה של שני הפרויקטים הקודמים שלו, ב-30 באפריל 2012 הוציא לאור את המיקסטייפ השלישי שלו Young Sinatra: Undeniable. המיקסטייפ מצטיין בזכות התייחסותו של לוג'יק לנושאים אישיים שונים, כולל עתידו, השימוש בסמים של אביו, גירושו מבית הספר ואמו שנדקרה. לאחר שחרורו של המיקסטייפ, לוג'יק השלים את סיבוב ההופעות הארצי הראשון שלו, Visionary Music Group Tour.
2012–2013: Young Sinatra: Welcome to Forever וחוזה ההקלטות עם דאף ג'אם
בתחילת 2013, לוג'יק הוצג במהדורה של XXL, ונכלל כחלק מרשימת "עשרת הדוברים הראשונים" של הפרסום, לצד האמנים טראוויס סקוט, טרינידד ג'יימס, דיזי רייט, אקשן ברונסון, ג'ואי באדאס, אנג'ל האזה, אנג'ל הייז, צ'ף קיף, קירקו בנגז וסקולבוי קיו. לוג'יק השלים את סיבוב ההופעות האירופי הראשון שלו במרץ 2013, ואישר שהמיקסטייפ הרביעי שלו, Young Sinatra: Welcome to Forever, ייצא לאור ב-7 במאי. הוא הודיע על סיבוב ההופעות הארצי השני שלו, Welcome to Forever Tour, לקידום הפרויקט. המיקסטייפ זכה להצלחה קריטית, כאשר המבקרים שיבחו את הפרויקט, כינו אותו "אלבום חופשי", וכן ציינו את הצמיחה המהירה של יכולתיו של הראפר ואת ההסתגלות שלו. המיקסטייפ קיבל מעל 700,000 הורדות ב-DatPiff.
ב־15 באפריל הוכרז כי לוג'יק חתם חוזה הקלטות עם דאף ג'אם, לוג'יק פרסם הצהרה פומבית על החתימה, ובה אמר "אני נרגש לעשות את הצעד הבא בקריירה שלי. זה מדהים עבור דאף ג'אם ו-Visionary Music Group לעבוד יחד, אני מאוד גאה להיות חלק מחברת התקליטים של ההיפ הופ הכי איקונית בכל הזמנים."
2013–2014: Under Pressure
ב-21 באוקטובר 2014,לוג'יק הוציא לאור את האלבום Under Pressure, האלבום מכר למעלה מ-70,000 עותקים בשבוע הראשון לאחר הופעת הבכורה במקום השני ב-Hot R&B/Hip-Hop Songs.
ב-12 בנובמבר ערך לוגיק את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה ב-The Tonight Show בכיכובו של ג'ימי פאלון כאשר ביצע את "I'm Gone" לצד דה רוטס, 6ix ודי ג'יי רטוריק.
2015–2016: The Incredible True Story ו-Bobby Tarantino
ב-8 בספטמבר 2015 לוג'יק הוציא את הטריילר לאלבומו השני הקרוב, והודיע כי האלבום ייצא בסתיו 2015.
ב־22 בספטמבר 2015 לוג'יק הוציא את השיר "Young Jesus", הסינגל הראשון מתוך האלבום, בו השתתף ביג לנבו. "Like Woah" ו-"Fade Away", הסינגלים הבאים מהאלבום, יצאו ב-14 באוקטובר וב-5 בנובמבר בהתאמה. The Incredible True Story יצא לאור ב-13 בנובמבר 2015, האלבום הגיע למקום ה-3 בבילבורד 200, ו-135,000 מכירות בשבוע הראשון של יציאת האלבום. האלבום גם הגיע למקום הראשון במצעד ה-Hot R&B/Hip-Hop Songs. זה היה גם האלבום השני של המסחרי של לוג'יק שזכה להערכה ביקורתית רחבה. כמו כן, הכריז על סיבוב ההופעות The Incredible True World Tour, שהתקיים באביב 2016.
ב־1 ביולי 2016 לוג'יק הוציא מיקסטייפ בשם Bobby Tarantino. המיקסטייפ כולל את הסינגלים "Flexicution" ו-"Wrist" בהשתתפות פושה טי. רוב שירי האלבום הופקו על ידי לוג'יק ו-6ix, המפיק הקבוע של לוג'יק.