cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שירות ייעוץ לאזרח
שי"ל הוקם בחיפה בשנת 1956, על פי דגם של ה-CAB-Citizens Advice Bureau הבריטי, ובהמשך בערים רבות בארץ. ב-1975 משרד הסעד דאז (תחת שר הסעד מיכאל חזני) פרש את חסותו על הארגון שהופעל עד אז רק על ידי מתנדבות (בעיקר) והוא הפך לחלק מהמשרד הממשלתי.
הדיוויזיה ה-84 (ורמאכט)
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-2 בפברואר 1944, והועמדה תחת פיקוד ארווין מני. הדיוויזיה הוצבה בחוף תעלת למאנש כחלק מהארמייה ה-15, ולחמה במהלך המערכה בנורמנדי ובמהלך קרב פאלז, שם הושמדה הדיוויזיה. הדיוויזיה הוקמה מחדש באזור הריין התחתון, ולחמה בקרבות בגרמניה, ובתחילת מרץ 1945 הושמדה שוב בלחימה באזור הווזל.
קלמן מנחם שפירא
הרבי מכהן כרב בבית הכנסת אש קודש, ברמת בית שמש א'.
שירות ייעוץ לאזרח
שירותי הארגון
השירות מפעיל נכון ל-2017 כ-68 לשכות ב-51 יישובים רחבי הארץ, וכ-1000 מתנדבים, מתוכם כ-100 פועלים בסיוע בבתי המשפט. את הייעוץ וההכוונה נותנים מתנדבים חלקם אנשי מקצוע בתחומי מקצועם (עורכי דין, רואי חשבון וכו') וחלקם מתנדבים ממקצועות שונים, העוברים השתלמויות שנתיות שונות במסגרת שי"ל, בנושאי עבודה, זכויות אזרח, צרכנות, יחסים בין-אישיים ועוד. כמו כן פעילים בשי"ל סטודנטים למשפטים, כלכלה ומנהל עסקים מאוניברסיטאות ומכללות שונות, הנותנים ייעוץ ראשוני, מסייעים במילוי טפסים ובמכתבים לפונים, ללא ייצוג משפטי. פעילותם בשי"ל נחשבת לחלקם כקרדיט בלימודים ומזכה לעיתים במלגה. כל השירותים, כולל ייעוץ טרום משפטי הניתן על ידי עורכי הדין וסטודנטים למשפטים, ניתנים ללא תשלום, לכל פונה, בלי קשר לגובה הכנסתו.
קלמן מנחם שפירא
ביוגרפיה
הרבי נולד בתל אביב. למד בנעוריו בישיבת תל אביב, בישיבת קול תורה בירושלים, בישיבת סלבודקה בבני ברק ובישיבת מיר בירושלים. מכהן כאדמו"ר מפיאסצנה במרכז חסידי "אש קודש", הממוקם ברמת בית שמש, בו גם מצוי בית הכנסת הגדול של הקהילה.
שירות ייעוץ לאזרח
שירותי הארגון
בשנת 2017 היו למעלה מ - פניות למוקד הטלפוני של שי"ל ומספר הפניות הולך וגדל מאז שנסגר מוקד המידע של בתי המשפט ב-2010. שי"ל קשור גם למוקד המצוקה 118 של משרד הרווחה.
סבינה כריסטיאנסן
סבינה כריסטיאנסן (בגרמנית: Sabine Christiansen; נולדה ב-20 בספטמבר 1957) היא עיתונאית ומגישת טלוויזיה גרמנייה.
ביוגרפיה
כריסטיאנסן נולדה בעיירה במדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה, לאחר סיום לימודיה בתיכון היא עבדה מ-1976 ועד 1982 כדיילת אוויר בלופטהנזה, לאחר מכן החלה לעסוק בעיתונות ברשת הטלוויזיה הציבורית "Norddeutscher Rundfunk" שמרכזה בהמבורג עד 1985.
קלמן מנחם שפירא
ביוגרפיה
הכתרתו של הרבי שפירא ב-כ"ח באלול תשנ"ז, 30 בספטמבר 1997 התקיימה עם פטירת אביו, במעמד הרב הראשי הרב ישראל מאיר לאו, נציגי המשפחה ונציגי חסידות פיאסצנה. הרבי מדפיס ומפיץ את ספרי החסידות (אש קודש, חובת התלמידים ועוד) של אדמו"רות פיאסצנה.
שירות ייעוץ לאזרח
שירותי הארגון
שי"ל הפעיל אתר אינטרנט, אליו גלשו מדי שנה כמיליון וחצי פונים שחיפשו מידע המאוחסן באלפי דפי המידע באתר. כמו כן הופעל באתר פורום לשאלות. ב-1 באוקטובר 2017 נסגר אתר שי"ל וגם הפורום.
סבינה כריסטיאנסן
ביוגרפיה
מ-1987 ועד 2004 היא הגישה את מהדורת החדשות המרכזית של ARD ברוטציה על מגישים נוספים.
קלמן מנחם שפירא
משפחתו
הרב קלמן מנחם הוא בנו של האדמו"ר הרב אלימלך שפירא, שהיה האדמו"ר מפיאסצנה-גרודז'יסק, ונכדו של הרב ישעיהו שפירא שנקרא האדמו"ר החלוץ, ממייסדי את תנועת הפועל המזרחי. האדמו"ר החלוץ היה אחיו של האדמו"ר מפיאסצנה (קלונימוס קלמיש שפירא) שניספה בשואה.
שירות ייעוץ לאזרח
שירותי הארגון
מספר הפניות הרב ביותר נעשה ללשכות של שי"ל הפזורות בכל רחבי הארץ, ניתן לקבל בהן ייעוץ פנים אל פנים וכן ייעוץ טלפוני.
סבינה כריסטיאנסן
ביוגרפיה
מ-1998 ועד 2007 הנחתה את תוכנית האירוח הנקראת על שמה בערוץ "Das Erste". במסגרת התוכנית היא אירחה ידוענים רבים מגרמניה ופוליטיקאים מובילים. בין היתר היא ראיינה את ג'יימס בייקר, טוני בלייר ואת הילרי וביל קלינטון.
קלמן מנחם שפירא
משפחתו
אשתו דובא גיטל נפטרה בי"ב בטבת ה'תשע"ט (2018) עקב מחלה קשה.
סבינה כריסטיאנסן
ביוגרפיה
ב-2006 היא נסעה לראיין את ג'ורג' ווקר בוש בבית הלבן, וזה היה הריאיון הארוך ביותר שהעניק הנשיא במהלך לכהונתו לערוץ טלוויזיה זר שאינו אמריקאי.
ב-2002 וב-2005 היא הגישה את העימות הטלוויזיוני לקראת הבחירות הכלליות לקנצלר גרמניה. העימות היה בין גרהרד שרדר לבין אדמונד סטוייבר ואנגלה מרקל.
קלמן מנחם שפירא
משפחתו
לרבי 5 ילדים. בנו הבכור, הרב יהודה, נשוי לבתו של האדמו"ר מקרלין (רבי ברוך שוחט). בנו יוחנן נשוי לבת של האדמו"ר מסדיגורא בתו אלישבע נשואה לנכד של האדמו"ר מסלונים ושני בנים נוספים יוסף ואלימלך.
לרבי שני אחים: הרב דוד שפירא, רב שכונת בית הכרם בירושלים, וד"ר ישעיהו (שייקה) שפירא איש חינוך וניהול הגר באלון שבות. אחיינו אמוץ שפירא הוא כתב לענייני משפט בכאן 11 ואחיין נוסף הוא הרב הראל שפירא, מייסד ומנהל את 'פורטל הדף היומי'.
סבינה כריסטיאנסן
ביוגרפיה
מ-2006 ועד 2008 הגישה את התוכנית "תפילה גלובלית עם סבינה כריסטיאנסן", שעלתה בערוץ CNBC, והאורח הראשון בתוכנית היה דונלד רמספלד.
ב-1997 היא מונתה לשגרירת רצון טוב עבור ארגון קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים.
היא זכתה במספר פרסים על עבודתה, וב-2008 זכתה באות מטעם מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
מסוף אלוף שדה
מסוף אלוף שדה הוא מסוף אוטובוסים בעיר רמת גן, הנמצא בסמוך למחלף אלוף שדה. במסוף עוברים קווי אוטובוס רבים והוא מהווה מקום מרכזי להחלפת קווים, בעיקר מקווים העוברים על כביש 4 לכיוון תל השומר.
שמירה על השלום
שמירה על השלום מתייחסת לפעולות הננקטות במטרה ליצור תנאים לשלום בר-קיימא.
בין המדינות החברות באו"ם ישנה הבנה כללית כי כוח לשמירה על השלום, שנמצא באזורים בהם הלחימה הסתיימה, יכול לסייע לצדדים ליישם את ההתחייבויות עליהם חתמו בהסכמי השלום. סיוע שכזה יכול לבוא לידי ביטוי בדרכים שונות וכולל: צעדים בוני אמון, תמיכה אלקטורלית, חיזוק שלטון החוק, ופיתוח כלכלי וחברתי. בהתאם לכך, כוחות שמירת השלום של האומות המאוחדות (ידועים גם בכינוי "הקסדות הכחולות" או "הכומתות הכחולות") יכולים לכלול חיילים, שוטרים ואנשי צוות אזרחיים.
האו"ם אינו הגורם היחיד המשתתף במשימות לשמירה על השלום. כוחות לשמירה על השלום שאינם מקרב האו"ם כוללים את כוח קוסובו של נאט"ו ואת כוח המשקיפים הרב-לאומי בסיני וכוחות נוספים מטעם האיחוד האירופי כדוגמת EUFOR RCA ברפובליקה המרכז-אפריקאית.
השתתפות בשמירת השלום
מגילת האומות המאוחדות קובעת כי על מנת לסייע בשמירה על שלום וביטחון בעולם, כל המדינות החברות באו"ם נדרשות להקצות כוחות מזוינים למועצת הביטחון. מאז 1948 כ-130 מדינות תרמו כוחות צבא ומשטרה לפעולות שמירת השלום. ההערכה היא כי מיליון חיילים ואזרחים שירתו תחת דגל האו"ם ב-56 השנים האחרונות. נכון ל-2008, 113 מדינות הקצו כ-88,862 חיילים ושוטרים למשימות האו"ם.
נכון לדצמבר 2021, 4,173 אנשים ממעל 100 מדינות נהרגו בעת ביצוע תפקידם במשימות שמירת השלום.
שריון לוחות מקסימיליאן
שריון לוחות מקסימיליאן הוא מונח מודרני לסגנון של שריון לוחות גרמני מתחילת המאה ה-16, שכנראה הופיע לראשונה בשריון לוחות שהוכן עבור מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. השריון מאופיין בקסדת ארמט (Armet) וקסדות דומות עם מגן עיניים (visor) מתרומם; רכסים (fluting) צרים ומקבילים בצורה דמוית מניפה המכסים את רוב חלקי השריון); חריטות; עיצוב הנלקח מתגליפים; שריון קיראס (שריון חזה, בטן וגב) חד במותניים וסבטון (מעין נעל משוריינת) בעלת קצה מרובע.
לפי גרסה אחרת, שם השריון קשור דווקא למקסימיליאן השני, שכן שריון המקסימיליאן האחרון הוכן במיוחד עבורו ב-1557, כ-17 שנה אחרי שיצא משימוש כללי.
השריון תוכנן כדי לחקות את הביגוד מלא הקפלים שהיה עד אופנתי באירופה. צו האופנה שהתפתחה במאה ה-15 באירופה היה להכין שריון שלא רק סיפק הגנה מרבית, אלא גם היה יפה מבחינה חזותית. שריון מקסימיליאן שילב את סגנון השריון המעוגל של איטליה עם סגנון הרכסים הגרמני.
על המונח
לא כל שריון שנעטה על ידי מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה היה שריון בסגנון מקסימיליאן. השריון המפורסם ביותר שנעטה על ידי מקסימיליאן היה שריון לוחות גותי, שנעטה על ידו כאשר היה נסיך צעיר ומאוחר יותר הוצג כמתנת חתונה מכובדת לדודו זיגמונד. מקסימיליאן הראשון נהפך לקיסר האימפריה הרומית הקדושה ב-1493 ומת ב-1519, אך שריונות מקסימיליאן קלאסיים ידועים מ-1515 ועד 1525, ושריון בעל צורה דומה אך עם פחות רכסים שהיו גם שונים יוצר עוד ב-1500.
סגנון שוט זוננברג מסורתי
דגמים מוקדמים של שריון מקסימיליאן - שהיו חסרי רכסים ורכסים בסגנון wolfzähne ("שיני זאב"), השונים מהרכסים של שריון מקסימיליאן קלאסי - וניתן היה לעטותם עם קסדת סאלט (האופיינית לשריון הגותי) נקראים שריון "שוט-זוננברג" (Schott-Sonnenberg) על ידי אוקשוט (Oakeshott). שריון מסורתי זה היה בשימוש בשנים 1500–1520 ואילו שריון מקסימיליאן אמיתי היה בשימוש בשנים 1515–1525. היסטוריונים אחרים לא מפרידים לחלוטין בין סגנון שוט-זוננברג לסגנון מקסימיליאן.
שריון איטלקי "alla tedesca" (דמוי גרמני)
שריון "alla tedesca" (דמוי-גרמני) איטלקי היה שריון איטלקי מהשנים 1500–1515 עם רכסים ולוח חזה בצורת שריון מקסימיליאן. הוא כלל מגני אגן ורגליים (tassets) שנמשכו עד הברכיים ונלבש עם קסדת סאלט עם מגן עיניים. סוג זה של שריון נחשב בידי אוקשוט כסוג של שריון שוט-זוננברג שהוכן על ידי איטלקים עבור השוק הגרמני.
קווים מקבילים לשריון kastenbrust מאוחר
אוקשוט טוען ש: "זה מעניין לגלות שצורת הקיראס של סגנון שוט-זוננברג הייתה נחזתה בגרמניה כחצי מאה מוקדם יותר לפני שהיא הופיעה באופן אמיתי. מספר דמויות על מצבות וציורים מ-1400–1500 מראים לוח חזה מעוגל ביותר דמוי בולבוס - כפי שאמרתי (עמוד 82), זה היה לעיתים קרובות אלטרנטיבה לסגנון Kastenbrust המרובע."
שריונות כאלה מהחצי הראשון של המאה ה-15 מופרדים על ידי אוקשוט משריון kastenbrust כשריון alwite. ברם, היסטוריונים אחרים מתייחסים לשריון זה כאל סוג של שריון kastenbrust.
טקטסדה
טקטסדה (בהונגרית: Taktaszada) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית טקטסדה נמצאת בירידה שנים רבות מ-2,112 תושבים בשנת 1990 עד 1,863 תושבים בשנת 2018 (ירידה של מעל 10%).
בטקטסדה חיו מעט יהודים ובמקום היה בית קברות יהודי.
הקוטר המערבי המהיר
הקוטר המערבי המהיר (ברוסית: Западный скоростной диаметр) הוא כביש אגרה עירוני בסנקט פטרבורג.
"הקוטר המערבי המהיר" נבנה בשלבים. בניית הכביש התחילה בדצמבר 2005 ובדצמבר 2016 נפתח כל הכביש לתנועה. אורכו של הכביש 46.6 ק"מ. הכביש נמצא לאורך החלק המערבי של סנט פטרסבורג שמוביל למפרץ הפיני ומחבר את נמל הים של סנט פטרסבורג ואת מתחמי ההובלה העיקריים של העיר עם כביש הטבעת של סנקט פטרבורג ויוצא למדינות הבלטיות, סקנדינביה ואזורי רוסיה.
שורש 176
שורש 176, או מיאן בּוּ (בסינית: 面部, פיניין: Miànbù) הוא השורש המאה שבעים-ושישה של הכתב הסיני. פירושו "פנים" או "צד", וכן "אטריות". הוא אחד מתוך 11 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מתשעה קווים.
במילון קאנגשי יש 66 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
בסינית מפושטת, 面 משמש גם כצורה המפושטת של 麵/麪 - "אטריות" או "קמח".
משחק אסטרטגיה
משחק אסטרטגיה הוא משחק שעל מנת לנצח בו יש צורך בקביעת תוכנית פעולה, דהיינו אסטרטגיה.
המשחק יכול להיות משחק קופסה, משחק וידאו או משחק מחשב. רבים ממשחקי האסטרגיה הם משחקי חשיבה, כך גם שחמט נחשב למשחק אסטרטגיה משום שיש צורך באסטרטגיה כדי להביס את היריב להכניע את המלך. גם ברידג' נחשב למשחק אסטרטגיה. ישנם משחקי מחשב רבים העוסקים באסטרטגיה, רבים מהם משחקי פעולה ומלחמה, כמו משחקי המחשב סטארקראפט, Age of Empires, בהם על מנת להביס את היריב יש צורך בלחימה מחושבת, למשל אם צבא מועט תוקף צבא גדול, יש צורך בהתקפה מחושבת, כמו הקפת והפתעת היריב. לעיתים יש במשחקי אסטרטגיה גם אלמנט של מזל, לדוגמה: במונופול נדרשת חשיבה אסטרטגית של השחקן, אך הניצחון תלוי גם בתוצאות זריקת הקוביות.
אסטרטגיה במשחק הברידג'
משחק הברידג' מורכב משני שלבים: שלב ההכרזה ושלב המשחק. בכל אחד מהשלבים מפעילים שחקנים אסטרטגיות.
בשלב ההכרזה יכול כל אחד מהשחקנים לבחור באסטרטגיה, למשל: אסטרטגיה של הקרבה, כלומר: הכרזת חוזה שהוא יודע שייכשל בביצועו, אבל התוצאה עשויה להיות טובה יותר מביצוע משחק על ידי היריבים. הקושי הוא לתאם אסטרטגיה בין שותפים. בשלב המשחק משתתפים שלושה שחקנים. הכרוז עשוי לבחור אסטרטגיה על מנת לזכות במספר הלקיחות, שאליו התחייב בשלב ההכרזה. נדרשת אסטרטגיה של המגנים על מנת למנוע ממנו לבצע את החוזה. האסטרטגיה של המגנים בברידג' היא נושא מורכב, משום שייתכן מצב בו כל אחד מהמגנים פועל באסטרטגיה שונה.
משחק אסטרטגיה במחשב
משחק אסטרטגיה ממוחשב הוא סוגה של משחקי מחשב, השם דגש על שימוש בחשיבה שיטתית ויצירתית להשגת מטרות, תכופות על ידי תכנון קדימה של צעדים וצפי תגובת היריב. רבים מהמשחקים כוללים פן כלכלי ואקספלורטיבי (חקר הסביבה). לרוב המשחקים מחולקים בשני קריטריונים, המשחק מבוסס תורים או שמא מתרחש בזמן אמת, והשני הוא האם על השחקן להתמקד באסטרטגיה או בטקטיקה.
שימור שחלות
שימור שחלות הוא אחד ההליכים לשימור פוריות בקרב נשים המועמדות לטיפול כימותרפי או קרינתי. במהלכו מוקפא מקטע של רקמת שחלה.
התוויות
מטרתה של הקפאת רקמת שחלה היא לאפשר לנשים לשמר את פוריותן מעבר לגבול הטבעי של פוריות האישה, או במקרים בהם פוריות האישה עלולה להיות בסיכון בעקבות טיפולים אונקולוגיים. במקרה של חולות אונקולוגיות, היתרון בהליך זה הוא שאין צורך לעבור טיפול הורמונלי לגירוי השחלות, וההליך יכול להתבצע באופן מיידי. כמו כן, ההליך יכול להתבצע גם בנערות צעירות שטרם קיבלו את הווסת החודשי. ב-2016 דווח על מקרה ראשון בו ילדה אישה עובר בריא לאחר שעברה תהליך זה בילדותה, בגיל 9. הליך זה יכול להיות פתרון עבור נערות הסובלות מכשל שחלתי מוקדם.
הקפאה
תוצאת ההליך היא הקפאה של מקטע שחלה, המכיל אלפי ביציות ראשוניות במצב תרדמה. ניתן להקפיא באופן יעיל את רקמת השחלה ולשמור על חיותה במשך שנים רבות. הקפאת רקמת שחלה מבוצעת בעולם במרכזים רבים, ואלפי נשים עברו עד היום את ההליך. הוצאת רקמת השחלה נעשית בפעולה כירורגית לפרוסקופית שאינה דורשת הכנה. הרקמה המכילה אלפי זקיקים לא בשלים הנלקחת מהשחלה עוברת תהליך של הקפאה איטית בחנקן נוזלי. את מקטע השחלה פורסים לרצועות קטנות. אם הניתוח בוצע בחולה אונקולוגית. חלק מהדגימות נשלחות לבדיקה פתולוגית לשלילת הימצאות תאי סרטן. מקטעי השחלה המוקפאים מכילים ביציות המוקפות בתאי גרנולוזה ותאי טקה החיוניים לשמירה על איכות הביציות. את תהליך ההקפאה שורדות כ-70 אחוזים מהביציות שהוקפאו. מרקמת השחלה ניתן למצות ביציות ולהבשילן במעבדה לקראת תהליך הפריה חוץ-גופית.
הפשרה
כשמעוניינים להשתמש ברקמה היא עוברת הליך של הפשרה, ואז היא מושתלת בחזרה בגוף האישה במיטת השחלה, בדופן הבטן או במקום אחר מתחת לעור. עם הזמן מתחילה רקמת השחלה לייצר ביציות חדשות, מה שמאפשר קליטת הריון טבעית. הליך זה נחשב עדיין לניסיוני משום שאף על פי שהוא נעשה מאות פעמים ברחבי העולם, השתלת רקמת השחלה חזרה בוצעה במספר קטן הרבה יותר של מקרים.
נוהל בדיקות טרם ההשתלה
לפני השתלת רקמת שחלה שהוקפאה אצל נשים שהיו חולות בסרטן, יש לוודא שרקמת השחלה שהוקפאה לא מכילה גרורות על מנת שלא תיגרם חזרה של המחלה במקרים של נשים שהיו חולות בלוקמיה או בסרקומה על שם יואינג במהלך ביצוע ההקפאה. השתלה עצמית של רקמת שחלה עלולה גם להוות סיכון לחזרת המחלה גם בסוגי סרטן אחרים, כמו סרטן הקיבה, סרטן המעי הגס וסרטן רירית הרחם.
מתוך 58 נשים רק אצל שתיים נתגלתה מעורבות שחלתית בהדמיה מקדימה. ההיסטולוגיה לפני הליך ההקפאה לא הראתה סימני מחלה מינימלית אצל אף אחת מהנשים ולאחר ההפשרה נמצאה בדיקת ריאקציית שרשרת של פולימרז חיובית רק באישה אחת עם היסטוריה של לויקמיה מילואידית כרונית. בדיקה זו מנעה השתלת קטעי רקמה חזרה בגוף האישה. מסקנות המחקר הזה היו כי שילוב אמצעי הבדיקה האלו ימנעו הקפאת רקמת שחלה עם מעורבות אונקולוגית ויאפשרו השתלת רקמה ללא שארית מחלה.
היסטוריה
השתלת רקמת שחלה מוקפאת בוצעה לראשונה על ידי ד"ר קוטלוג אוקטאי, בשנת 1999. בספטמבר 2004 דיווח פרופסור דונז מבלגיה על לידה תקינה לאחר הליך זה. בשנת 1997 נלקחו רקמות ממעטפת השחלות במטופלת עם לימפומת הודג'קין והוקפאו בחנקן נוזלי. לאחר מכן עברה האישה טיפולי כימותרפיה שגרמו לה לכשל שחלתי מוקדם. הרקמות הושתלו חזרה בגוף האישה בשנת 2003, וחמישה חודשים לאחר מכן נראו סימנים של מחזור ביוץ רגיל. אחת עשרה חודשים לאחר מכן נכנסה האישה להריון טבעי שהסתיים בלידת ולד חי. עם זאת, נשמעו טענות שאבחון הכשל השחלתי המוקדם היה שגוי.
גלן ג'ונסון
גלן מקלאוד קופר ג'ונסון (באנגלית: Glen McLeod Cooper Johnson; נולד ב-23 באוגוסט 1984) הוא כדורגלן עבר אנגלי  אשר שיחק בעמדת המגן הימני. סגנון משחקו של ג'ונסון התאפיין בתמיכה רבה בהתקפות קבוצתו ולעיתים הוא תפקד גם כקשר.
קריירת המועדונים
ג'ונסון נולד בגריניץ' שבלונדון והחל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של וסטהאם יונייטד, אליה הצטרף בשנת 2000, בגיל 15. באוגוסט 2001 הוא חתם על חוזה מקצועני לשלוש שנים במועדון בגיל 16 בלבד, וקיבל את החולצה מספר 23 בקבוצה הבוגרת. במהלך עונת שיחק ג'ונסון בקביעות במדי קבוצת המילואים של וסטהאם, אך לא ערך אף הופעה בקבוצה הבוגרת. לאחר שלא שותף בקבוצה גם בתחילת העונה הבאה, הוא הושאל ליריבתה העירונית של וסטהאם, מילוול, אשר שיחקה בליגה השנייה בחשיבותה.
במדי מילוול ערך ג'ונסון את הופעת הבכורה שלו בקריירת הבוגרים, ולאחר שבעה חודשים בקבוצה עבר בחזרה לווסטהאם שהייתה זקוקה לו בסגלה. הוא שיחק לראשונה במסגרת הפרמייר ליג בינואר 2003, כאשר נכנס כמחליף לאדוארדו סיסה במשחק בו הפסידה קבוצתו לצ'רלטון אתלטיק. עד לסיום עונת שיחק ג'ונסון 15 פעמים בליגה במדי וסטהאם, והלך ונעשה לשחקן חשוב יותר בקבוצה ככל שהלכה והתקדמה העונה. אף על פי כן, הקבוצה ירדה בסיום העונה לליגת המשנה.
על אף שחתם על חוזה מחודש בווסטהאם במהלך אותה שנה, הצטרף ג'ונסון ביולי 2003 לצ'לסי, ששילמה תמורתו 6 מיליון לירות שטרלינג. הוא היה שחקן הרכש הראשון של הבעלים החדש רומן אברמוביץ', אשר שאף להפוך את הקבוצה לאחת מהחזקות באנגליה. את הופעת הבכורה שלו בצ'לסי הוא ערך במשחק החוץ מול מ.ש.ק. ז'ילינה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות, ואת שער הבכורה שלו הבקיע במשחק הגומלין של אותו מפגש.
במהלך עונת שותף ג'ונסון על ידי המאמן ז'וזה מוריניו בארבעה משחקי ליגה בלבד. על אף שהיה המגן הימני הטבעי היחיד בסגל הקבוצה לצד פאולו פריירה, מוריניו פתח בקביעות עם פריירה בעמדה זו, וגם התחרות שנתן ז'רמי המגוון על דקות המשחק בעמדה זו לא הטיבה עם ג'ונסון. מאחר שלא הגיע למספר המשחקים הנדרש, הוא לא לקח חלק בטקס המדליות של צ'לסי בזכייתה השנייה הרצופה באליפות.
כתוצאה מהפיחות במעמדו בצ'לסי הושאל ג'ונסון לפורטסמות' ביוני 2006. הוא חזר לצ'לסי כעבור עונה אחת והשתתף עמה במשחק מגן הקהילה, אך ב-31 באוגוסט 2007 חתם על חוזה לארבע שנים בפורטסמות', ששילמה תמורתו 4 מיליון ליש"ט. כבר מפתיחת דרכו בפורטסמות' הפך ג'ונסון לאחד מהשחקנים החשובים בקבוצה. בסיום עונתו הראשונה הוא זכה עם הקבוצה בגביע האנגלי, לאחר שפתח בהרכב במשחק הגמר נגד קארדיף סיטי.
ביוני 2009 עבר ג'ונסון לליברפול בתום משא ומתן מתמשך, תמורת סכום של 18 מיליון ליש"ט. בדצמבר אותה שנה הוא מתח רצועה בברכו במשחק מול אסטון וילה, מה שהוביל להערכת מאמנו, רפאל בניטס, כי הוא ייעדר לחודש לפחות, כשבפועל שב לשחק רק בחודש מרץ. ג'ונסון היה שותף לכשלונה של ליברפול באותה עונה, שהודחה כבר בשלב הבתים של ליגת האלופות וסיימה במקום השביעי בלבד בפרמייר ליג.
ב-12 ביולי 2015 חתם לשנתיים בסטוק סיטי.
נבחרת לאומית
בצעירותו ערך ג'ונסון 14 הופעות בנבחרת אנגליה עד גיל 21, בה שיחק בשנים 2003–2006. בנובמבר 2003 הוא הופיע לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת של אנגליה, במשחקה מול נבחרת דנמרק, כאשר נכנס כמחליף 16 דקות מהפתיחה במקומו של גארי נוויל הפצוע.
לאחר שהפגין יכולת חלשה במשחק ידידות מול דנמרק באוגוסט 2005, איבד ג'ונסון ללוק יאנג את מקומו כמחליף של גארי נוויל בנבחרת. הוא לא נכלל בסגל אנגליה למונדיאל 2006, ומאז אותו משחק לא זומן כלל לנבחרת בשארית תקופתו של המאמן סוון יוראן אריקסון או תחת סטיב מקלארן. הוא הוחזר לסגל הנבחרת בינואר 2008, לאחר מינויו של פאביו קאפלו לתפקיד. תחת קאפלו הפך ג'ונסון לשחקן קבע בנבחרת אנגליה וסייע לה להעפיל לטורניר מונדיאל 2010. במשחק מול נבחרת אנדורה הוא מסר ארבעה בישולים ונבחר לשחקן המצטיין בניצחון 0-6. הוא השתתף גם בניצחון 1-5 על נבחרת קרואטיה שהבטיח לאנגליה את ההעפלה לטורניר.
אלכסנדר מילר
קארל אלכסנדר מילר (בגרמנית: Karl Alexander Müller; ) היה פיזיקאי שווייצרי ממוצא יהודי. חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1987, ביחד עם יוהנס גאורג בדנורץ, על גילוי מוליכי על בטמפרטורה גבוהה.
ביוגרפיה
חקר את אפקט הול בבדיל. בי.ב.מ. התמקד בחקר SrTiO3 (סטרונציום טיטנאט) ומבני פרובסקיט דומים.
במסגרת מחקרו בתחום מוליכות-על בטמפרטורות גבוהות, השיג יחד עם יוהנס גאורג בדנורץ הישגים במוליכות-על.
ב-1983 בדנורץ ומילר החלו לחקור באופן שיטתי את התכונות החשמליות של חומרים קרמיים המבוססים על תחמוצות של מתכות מעבר, וב-1986, הם הצליחו לגלות מוליך על (LaBaCuO) שהטמפרטורה הקריטית שלו להולכת-על היא 35 מעלות קלוין, 12 מעלות יותר מהשיא הקודם של הולכת על. הגילוי הזה הוביל למחקרים נוספים של הולכת על בטמפרטורה גבוהה על חומרים נחושתיים עם מבנים דומים ל-LaBaCuO, במהרה גילו תרכובות כמו BiSrCaCuO שהטמפרטורה הקריטית עבורו היא 107 מעלות קלוין ו-YBaCuO שעבורו הטמפרטורה הקריטית היא 92 מעלות קלוין.
בשנת 1987 גאורג בדנורץ ואלכסנדר מילר זכו ביחד בפרס נובל לפיזיקה "על פריצת הדרך החשובה בגילוי מוליכות על בחומרים קרמיים".
מילר התחתן עם אנגבורג מרי לואיז וינקלר. לשניים נולדו בן ובת.
1803 בגרמניה
נולדו
(קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1803)
נפטרו
(קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1803)
תרומה גדולה
תרומה גדולה היא מצווה מהתורה להפריש לכהן מהיבול.
יבול אשר לא הופרשו ממנו תרומה נקרא טבל. יבול אשר הופרשו ממנו תרומות ומעשרות כדין, נקרא בלשון המשנה "מתוקן".
התרומות בתורה
החובה להפריש מהיבול החקלאי מופיעה בתורה במספר מקומות:
בספר במדבר פרק י"ח, פסוקים ח'-כ', נדונו הזכויות של הכהנים עבור עבודתם בבית המקדש, ובין השאר נאמר:
מכיוון שנאמר בתורה, "רֵאשִׁית דְּגָנְךָ תִּירֹשְׁךָ וְיִצְהָרֶךָ, וְרֵאשִׁית גֵּז צֹאנְךָ--תִּתֶּן-לוֹ", ועוד נאמר: "עַשֵּׂר תְּעַשֵּׂר, אֵת כָּל-תְּבוּאַת זַרְעֶךָ, הַיֹּצֵא הַשָּׂדֶה, שָׁנָה שָׁנָה". למדו חז"ל: מה דגן ותירוש ויצהר הם מאכל אדם וגידולם מן הארץ ויש להם בעלים שנאמר "דגנך", כך כל כיוצא בהם מאכלים מגידולי קרקע בגבולות ארץ ישראל חייבים בתרומות ומעשרות לפני אכילתם, והיא מצוות עשה מן התורה.
לדעת רוב הראשונים, רק חמשת מיני דגן, יין ושמן - חייבים בתרומות ומעשרות מהתורה. בתקופה מאוחרת יותר תיקנו חז"ל להפריש תרומות ומעשרות גם על יבול משאר פירות האילן וממיני הקטניות והירקות.
התרומה ניתנת לכהן, שצריך לאוכלה בטהרה ורשאי לחולקה עם אשתו, בנותיו הרווקות ועבדיו הכנענים (וכמובן, כהנים אחרים), אך היא אסורה לאכילה לערלים. העונש על אכילת תרומה טמאה, או אף על אכילת תרומה טהורה על ידי זר - הוא מיתה בידי שמים. דין תרומה טמאה הוא השמדה, אך עם זאת, רשאי הכהן להפיק הנאה מהתרומה בשעת השמדתה, כל עוד זוהי צורה רגילה לאותה תרומה (כגון האכלת שעורים לבהמה, או הדלקת נר בשמן זית), שאיננה אכילה.
שיעור הנתינה
מהתורה אין לתרומה שיעור, ולכן אומר התלמוד במסכת קידושין, שאפילו חיטה אחת פוטרת שדה שלם, אך במשנה במסכת תרומות נאמר שחז"ל קבעו לה מידה. לדעת בית הלל (שהלכה כמותם) המינימום שיש להפריש הוא אחד חלקי שישים מהיבול, אך זוהי "עין רעה". אחד חלקי חמישים - זו עין בינונית, ואחד חלקי ארבעים - זו עין טובה, כלומר נדיבה. אף על פי שקבעו שיעור לתרומה, אין להפריש אותה בכמות מדויקת, אלא מפרישים על פי אומד (=הערכה) בלבד. יש הסוברים שטעם האיסור לתרום לפי מדידה הוא כדי שיתרום בעין יפה. ויש הסוברים שיש חשש שאם יתרום לפי מדידה ייתן יותר ממה שתכנן וייחשב כ"מוסיף על המעשרות" שמעשרותיו מקולקלים.
וכך כותב הרמב"ם במשנה תורה, בהלכות תרומות: . בהמשך הפרק פוסק הרמב"ם, שכיוון שבזמנינו אי אפשר לאכול את התרומה בטהרה וצריך לשורפה, יש לחזור לנהוג כמו הדין המקורי מן התורה, ולהפריש כל שהוא. וכן פסק רבי יוסף קארו בשולחן ערוך.
בעניין שיעור המקסימום שניתן להפריש ויחשב תרומה, חלקו התנאים במשנה במסכת תרומות. הדעה שנפסקה להלכה היא דעתם של רבי עקיבא ורבי טרפון ש"אין שיעור בתרומה" - כלומר כל אחד יכול לתת כפי רצונו מעל למינימום המצוין לעיל, אך לא את כל הגורן.
אכילתה
תרומה גדולה, מותרת באכילה רק לכהנים טהורים וכשהיא טהורה. אסור לקלקלה ולטמאה.
עבור מי שאינו כהן, תרומה נחשבת עבורו לאיסור אכילה. מפני חשיבותה של התרומה, חכמים הוסיפו כלל לפיו בהתערבות של תרומה עם שאר אוכלים מותרים לא מספיק רוב של מזון היתר כנגד התרומה, אלא נדרש שיהיה פי 100 מכמות התרומה.
תרומה שנטמאת
מצווה לשרוף תרומה טמאה. כוהנים אינם רשאים לאכול תרומה כזו, ואין הם רשאים לעשות בה כל שימוש אחר. אולם שלא כמו במקרים אחרים בהם קיים ציווי על שרפת חפץ מסוים, משרפת התרומה מותר לכוהנים ליהנות; מותר להתחמם באש שרפת התרומה או לבשל עליה.
שמן תרומה שנטמא נקרא "שמן שרפה", הואיל ועומד הוא לשרפה. אף על פי שמצווה לשרפו, אין להדליקו ביום טוב. בטעם הדבר נחלקו אמוראים: רב חסדא סובר שהדבר אסור משום שאין שורפים קדשים ביום טוב, ואילו רבה סובר שהטעם הוא גזירה משום הדלקתו בערב שבת.
תרומה גדולה בזמן הזה
בזמן הזה, מפרישים תרומה אך לא נותנים אותה כדין המקורי, וזאת מכמה סיבות:
לפיכך, הנוהג כיום הוא שהתרומה ותרומת המעשר, שאסורות באכילה ובעלות קדושה, מוצנעות בצורה מכובדת (בדרך כלל על ידי הנחתן בפח הזבל, לאחר עטיפתן בשקית אטומה). אולם, יש חולקים באמרם שאף על פי שהדור כולו טמאי מתים, ניתן האפשרות שהכהן יהנה מחפץ התרומה על ידי חום שריפתה או סיכת שמן מהמתן וככך אין למנוע מלתת מתנת תרומה גדולה אל כהן. וכן יש פוסקים שסוברים שאין צורך בכהן מיוחס לנתינת תרומה גדולה אלא די בכהן מוחזק.
כיום, פוסק הרמב"ם, שיעור ההפרשה הוא כל שהוא (שם, בהמשך ההלכה) מאחר שכולנו טמאים בטומאת מת, וכהן טמא אסור בתרומה בין אם מדובר בתרומה טמאה או טהורה (שם, פ"ז ה"א). וכך נפסק גם להלכה ב:
תרומה גדולה היא התרומה היחידה מתוך כל התרומות והמעשרות שהעונש ללוי או ישראל אם אכל אותה במזיד הוא מיתה בידי שמים, אבל אכילה בשוגג מחייבת את האוכל לשלם קרן (הסכום הכסף שהתרומה הנאכלת שווה) וחומש מלבר, כלומר מבחוץ (תוספת של רבע מן הסכום של הקרן, כלומר ריבית של-25%).
מסכת תרומות משישה סדרי משנה נסובה בעיקר על "תרומה גדולה".
תחבולות להפטר מהתרומה
ידועה התחבולה שננקטה בתקופות רבות כדי להפטר מהתרומות ומעשרות, להכניס את התבואה דרך גגות כדי שלא יכנסו דרך הפתח ויתחייבו במעשר. תחבולה זו ספגה ביקורת בתלמוד, כאדם הרוצה להפטר מן המצוות.
קיימת תחבולה מיוחדת, להפטר על הפרשת התרומה מעשירית מהתבואה. לפי חידושו ההלכתי של ריש לקיש,. כלומר, אם הפריש אדם מעשר ראשון לפני שהפריש את התרומה ממנו, לפני המירוח שאז חלה חובת התרומה על התבואה, פטור חלק המעשר בתרומה. בעוד שאם היה בעליו של התבואה מפריש ממנו בראש ובראשונה את התרומה, נמצא היה שחלק התרומה שהופרש היה כולל גם את חלק המעשר, הרי שכעת נפטר חלק המעשר והותר באכילה אף על פי שלא הופרשה ממנו תרומה.
הפסוק ממנו נלמד דין זה הוא בחומש במדבר:, מכאן למד ריש לקיש , כלומר לא ייתכן שעל המעשר יחול חיוב נוסף של תרומה, מלבד החיוב הרגיל של תרומת מעשר.
למרות זאת, אם המעשר הופרש לאחר שכבר חלה חובת התרומה על התבואה, במצב שהתבואה כבר נתמרחה בכרי ונחשבה כמוכנה, במקרה כזה חלה על המעשר גם חובת תרומה גדולה. אודות כך התקיים דיון בדור מאוחר יותר, בין רב פפא לרבו אביי, כשרב פפא שואל אותו כיצד תיתכן הלכה זו בהתאם עם דרשתו של ריש לקיש. אביי הסביר לו כי קיים פסוק אחר, המלמד דין הפוך, מפסוק הנאמר ללויים (שלהם ניתן המעשר ראשון):. תיבת כל באה ללמד שעל הלויים להפריש מהמעשר את כל התרומות האפשרויות, קרי: אף תרומה. ומכיוון שפסוק זה מהווה סתירה לדרשתו של ריש לקיש עלינו להעמיד את דרשתו של ריש לקיש באופן המסתבר יותר - כאשר המעשר הופרש במצב של טרום-חיוב ולא במצב זה שהמעשר הופרש לאחר שכבר חלה על התבואה חיוב תרומה שמסתבר שבמצב זה חייבה התורה להפריש תרומה
מר שושני
מר שושני (כונה גם פרופסור שושני או החכם שושני; בצרפתית: Monsieur Chouchani; 9 בינואר 1895 כ"ה בטבת תרנ"ה, בריסק, – כ"ו בטבת תשכ"ח, 26 בינואר 1968, דוראסנו, אורוגוואי) היה חכם יהודי מסתורי, שלטענת רבים שמו המקורי היה הלל פרלמן. שושני לימד תלמידים רבים בכמה ארצות - בשיעורים ובאופן אישי, בהם אישים ידועים. תלמידיו מתארים אותו כתלמיד חכם ופילוסוף פנומנלי, בעל ידיעות מופלגות בכל מקצועות היהדות ובייחוד בתלמוד ובקבלה, וכן במתמטיקה, פיזיקה, תולדות הפילוסופיה, דתות העולם, שפות, ספרות ועוד.
זהותו
"מר שושני" היה דמות מסתורית ששמה האמיתי ורבים מפרטיה הביוגרפיים אינם ברורים, בשל החשאיות שהקפיד עליה ביותר. פרופ' שלום רוזנברג ואחרים סבורים כי מדובר בהלל פרלמן, כיוון שמר שושני סיפר לו כי למד אצל הרב קוק ונסע לארצות הברית, ובאגרותיו של הרב קוק מופיעה דמות בלתי מוכרת בשם זה שפרטיה מתאימים לתיאור זה. אמנם באיגרות אלו, הממוענות לפרלמן עצמו ולרב מאיר בר-אילן מכנה אותו הרב קוק "החתן", וככל הידוע מר שושני לא התחתן מעולם, אולם כינוי זה משמש ביידיש גם עבור מי שהגיע לפרקו ועדיין לא השתדך. פרופ' רוזנברג, כמו גם נכדו של עמנואל לוינס, משוכנעים בזיהוי זה ושניהם אף קראו לאחד מבניהם "הלל" על שמו.
אלי ויזל כתב באוטוביוגרפיה שלו כי שמו המקורי היה מרדכי רוזנבאום, אך לא הוסיף פרטים על כך, אף על פי שלדבריו אסף פרטים רבים מאנשים שונים. ייתכן שמקור השם בעובדה שמר שושני השתמש מאז אוגוסט 1952 בתעודת לידה מרוקאית שנתן לו אדם בשם "מרדכי בן שושן" (רוזן = שושן). יש הטוענים כי השתמש בכינוי זה כדי להזדהות עם מרדכי, 'איש יהודי' משושן הבירה. ד"ר יעל לוין כתבה כי מסתבר שויזל העדיף לשמור על סודו של רבו, ולכן נקב בשם זה. היא טוענת שאלי ויזל עצמו ידע ששמו האמיתי הוא הלל פרלמן, ויזל עצמו כתב במאמר בצרפתית כי פגש את אחיינו של מר שושני לאחר מותו והוא סיפר לו את זהותו האמיתית, אחיין זה היה כנראה הרב מאיר מינץ ממונסי אחיינו של הלל פרלמן. מינץ מת בשנת תשמ"ח אך אשתו אישרה כי הוא זיהה את דודו. במאמר אחר פרסמה לוין עדויות נוספות ביחס לשושני וכן תמונה בלתי מוכרת של פרלמן שצולמה בסביבות שנת 1912, המשמשת ראיה נוספת לזהות שבין פרלמן לשושני.
חייו
על פי השמועה, עוד כילד התפרסם שמו של שושני כבעל זיכרון פנומנלי, והוריו ערכו עמו מופעים שבהם הופגנו יכולותיו. יש הסוברים שבשל הטראומה שנגרמה לו במופעים הוא אימץ בהמשך את אורח החיים המיוחד שלו.
הוא שמר בקנאות על פרטיותו ועל שמו, וכדי להסתיר את זהותו קרא לעצמו "שושני". יש המספרים כי מעולם לא ראוהו עולה לתורה, כדי שלא ייוודע שמו האמיתי. העיתונאי היהודי-הצרפתי שלמה (סלומון) מלכה, שכתב עליו ספר בצרפתית, הכתירו בכותרת המשנה "חידת המורה של המאה העשרים".
במשך חייו הסתובב שושני כנווד ערירי ברחבי העולם: באירופה, בארץ ישראל, בארצות הברית, באורוגוואי, ובארצות נוספות.
על פי הסברה ששושני הוא הלל פרלמן, עולה שהוא שהה בארץ ישראל למד בישיבת מאה שערים ומשם נשלח ללמוד אצל הרב קוק בישיבת אוצר חיים (ישיבת הרב קוק ביפו), ואחר נסע לארצות הברית. איגרת שכתב אליו מופיעה באגרות הראי"ה, וכן איגרת נוספת (אגרות הראי"ה חלק ב' עמ' שכט, איגרת תשל"ג) אותה שלח בשנת ה'תרע"ה (1915) לרב מאיר בר-אילן ששהה אז בארצות הברית. באיגרת, בה הוא מכנה את פרלמן "ידידי החביב החתן הרב החריף ובקי שלם ורב תבונות", הוא מבקש שיסייע לו, כיוון שפרלמן לא מכיר שם איש וחבל לאבד כישרון כזה בשל צרות הפרנסה.
בין השנים 1947–1952 שהה שושני בצרפת. באותן שנים שימש כמורה פרטי. באותן השנים לימד כמה מגדולי אנשי הרוח היהודיים של צרפת, בהם הפילוסוף עמנואל לוינס, פרופ' אנדרה נהר, הרב יהודה ליאון אשכנזי ("מניטו"). הוא קיים בביתו לימוד בספר נפש החיים לר' חיים מוולוז'ין. לימוד זה היה בתשלום, לדבריו במטרה שהתלמידים יעריכו את השיעור. השיעור היה מתחיל בשעות הקטנות של הלילה ונמשך עד הבוקר.
לאחר מכן הגיע לישראל, בה שהה בקיבוץ בארות יצחק ובמקומות נוספים. בין השנים 1955–1956 התגורר שושני שוב בצרפת, ולאחר מכן עבר לדרום אמריקה, והתגורר במונטווידאו.
קשר עלום ולא ברור היה לו עם האדמו"ר מלובביץ' האחרון, רבי מנחם מנדל שניאורסון, אשר ישנן עדויות כי דרש בשלומו על ידי אנשים שהכירוהו באורוגוואי. כמו כן, חלק ממחברותיו שפורסמו הן מחברות שהונפקו על ידי המרכז לענייני חינוך, ארגון בראשו עמד האדמו"ר.
מר שושני נפטר מהתקף לב בכ"ו בטבת תשכ"ח, 26 בינואר 1968, בדוראסנו שבאורוגוואי, במהלך סמינר לחניכי בני עקיבא ולמורים דתיים. בשעת מותו היה על ידו תלמידו שלום רוזנברג. בכיסו נמצא פתק ובו מספר טלפון בשווייץ של אדם שהכירו. כאשר התקשרו למספר הטלפון, התברר כי אותו אדם נפטר ב-24 שעות קודם לכן. בכך נותרה אישיותו עלומה גם אחרי מותו.
מר שושני נקבר במונטווידאו שבאורוגוואי. על מצבתו נכתבו, על ידי הסופר אלי ויזל, בין היתר, השורות הבאות: "הרב והחכם שושני ז"ל / לידתו וחיו סתומים בחידה / נפטר ביום שבת קודש כו טבת תשכ"ח".
אישיותו
מר שושני לא היה אדם קל, והיה חריף ועוקצני. עמנואל לוינס, שמר שושני פתח בפניו את שערי התלמוד, כינה אותו בשם "מורה מופלא ואכזרי". אחד מתלמידיו סיפר שבתקופה שבה הכיר את שושני, הוא לא שמר על מראהו החיצוני, לא הקפיד להחליף בגדים ולא התרחץ. אשת לוינס לא הסכימה ששושני ילמד אותו בביתם, ולכן היו לומדים ברציפי הרכבת התחתית.
הרב קוק מתאר את הלל פרלמן כ"אחד הצעירים היותר מצוינים... חריף, בקיא, שלם ורב תבונות". תלמידיו מציינים קודם כל את זכרונו המופלא, שלפי פרופ' רוזנברג הכיל את כל ספרי היסוד של היהדות בנוסף למתמטיקה, לפיזיקה ולפילוסופיה המודרנית.
מר שושני היה דמות נערצת על ידי מאות תלמידיו, עד שפרופ' שלום רוזנברג אמר כי "העולם נחלק לאלו שהכירו אותו, ולאלו שלא". כמורה הוא עורר אי-שקט בתלמידיו, ועודד אותם להשתפר ולהתקדם כל הזמן.
אלי ויזל כתב עליו ב'שיר המתים':
תלמידו עמנואל לוינס מספר שכשראהו לראשונה לא התרשם ממראהו, אך לאחר פגישה זו אמר "מה שהאיש הזה יודע-איני יודע, אך כל מה שאני יודע-הוא יודע". לוינס העריץ את שושני עד סוף ימיו, ואמר עליו כך: "כשהיה מלמד לא היה מונח ספר לפניו. הוא ידע הכול בעל פה, וכשהייתי מפענח בקושי את האותיות הקטנות בתוספות, הוא היה מפסיק אותי: 'אתה שם, בסוף השורה דילגת על מילה' … היה למר שושני כח דיאלקטי בלתי רגיל: כמות המושגים שהיה מסוגל לתפוס ולהרכיב בבת אחת הייתה משאירה רושם של פראות, בתגליותיה הבלתי צפויות". לוינס למד ממנו בצורה אינטנסיבית במשך כמה שנים עד שזה נעלם.
פרופ' שלום רוזנברג שמתייחס אל מר שושני כאל מורהו המובהק, ורואה בדמותו אחד מגדולי העולם, כינה אותו "סוקרטס ללא אפלטון". בריאיון למקור ראשון הוא אמר "אם אתה שואל אותי איך היה נראה תנא, איך היה נראה הגאון מווילנה, אז אני יודע - הוא!".
מר שושני לימד את תלמידיו בעל-פה, אך השאיר אחריו מחברות שחלקן נמצאו ברשותו של תלמידו, פרופ' רוזנברג. רוזנברג העיד כי פענוח הכתבים קשה מאוד עד בלתי אפשרי, כיוון שהם כתובים בדרך בלתי מובנת ולעיתים קרובות בקצרנות רבה. ב-2019 נמכרו שש מחברות במכירה פומבית תמורת כעשרים אלף דולר. בשנת 2021 נמסרו מחברותיו לספרייה הלאומית, וצילומיהן הועלו לאתר אינטרנט ייעודי.
לקריאה נוספת
Hanooch Ben Pazi, A Philosopher in the eye of the Storm, Monsieur Chouchani and Levinas's Nameless Essay", AJS Review 41:2 (November 2017), 315–331
הודיה סמט הר שפי, 'אש שחורה על גבי אש לבנה- דרך לימודו של מר שושני, כתבי היד של מר שושני'. עבודת מאסטר, המחלקה לפילוסופיה יהודית, בר-אילן, תשע"ו.
עדו בהט
טקסט=עדו בהט|ממוזער|עדו בהט, [[במאי קולנוע|במאי
צילום: הלית לוי |245x245 פיקסלים]] עדו בהט (נולד ב-18 ביולי 1961) הוא במאי ועורך סרטים תיעודיים.
ביוגרפיה
עדו בהט הוא דור שני בישראל; סבו, שלום בהט, היה מזכיר מועצת פועלי חיפה. אביו, בנימין בהט, עבד ב-IBM ואמו, עליזה בהט, הייתה ארכיטקטית.
עדו בהט נולד בתל אביב, הצעיר מבין שני אחים. בגילאים 5 עד 13 עבר להתגורר עם משפחתו בירושלים, לאחר מכן שבו לתל אביב. הוא בוגר תיכון חדש תל אביב.
בשנים 1979–1982 שירת ביחידת ההסרטה המרכזית של חילות היבשה. למד תלמוד ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. בתום שירותו הצבאי החל לעבוד כעורך, הפרויקט הגדול הראשון שלו היה עריכת תשדירי מערכת הבחירות של המערך בשנת 1984 בהפקת דן שילון.
בשלהי שנות השמונים וראשית שנות התשעים שימש כעורכם של מאות סרטי תדמית, תשדירי שירות ופרסומות; ביניהם עבור מפעל הפיס, מקורות, חברת החשמל, משרד החינוך, כור והמועצה לענף הלול.
במלחמת המפרץ הראשונה (1990 - 1991) ערך תשדירי חדשות לרשתות שידור מכל רחבי תבל בהפקת JSC, אולפני הבירה ירושלים. בשנת 1993 התחיל לביים ולהפיק סרטי וסדרות תעודה.
ביים, כתב תסריט וערך את קלטת הילדים "מעשה בחמישה בלונים", שזכתה לתפוצה רחבה מאוד, בכיכובם של ירון לונדון ונורית גלרון, בהפקת ים הפקות, הקלטת מבוססת על ספריה של הסופרת מרים רוֹת.
עדו בהט גרוש, אב לשני ילדים, יוני ומיה וכיום מתגורר בגבעתיים.
לאן נעלם השמאל? (2022) Where Did The Left GO?
הסופר ניר ברעם תמיד הייה אדם פוליטי. איש שמאל. אך בשנים האחרונות הוא חש שאין לו בית פוליטי, ושלערכים שהוא מאמין בהם אין ביטוי כיום. השאלה לאיפה נעלם המחנה הפוליטי שאליו השתייך כל חייו לא נותנת לו מנוח.
בימוי ותסריט: עדו בהט וניר ברעם. הפקה: סלוצקי תקשורת. עורך: עדו בהט. 60 דקות ,ערוץ 8
ילדים על תנאי (2020) A Waste Of Space
אושר, מישל ואיתן הוצאו בילדותם מבתיהם והועברו למסגרת של משפחות אומנה. אלו משפחות תומכות ויציבות, אך עם תאריך תפוגה נקוב - עת ימלאו 18 לנער/ה. הסרט מתלווה אל השלושה לקראת סיום השנה האחרונה במסגרת האומנה והשנה הראשונה לעצמאות. ללא החסות המגוננת של מסגרת האמנה שהתרופפה או פגה לחלוטין, הם חשופים ונידפים לכל רוח כאשר טראומות העבר הצרובות בנפשן עלולות להתפרץ.
סיגריה אחרונה עם רבין (2015) Last Cigarete With Rabin
במלאת 20 שנה לרצח ראש הממשלה יצחק רבין. הסרט שודר במסגרת הרצועה הדוקומנטרית 'הסיפור האמיתי'. במהלך הסרט חודרת המצלמה מבעד לפסקי הזמן אפופי העשן אל סוד אישיותו של האיש, וחושף באמצעות שורה של אישים שעישנו עם רבין סיגריה באירועים, שעות ומקומות שעיצבו את אופיו ואת החלטותיו.
בימוי, הפקה, תסריט ועריכה: עדו בהט ועדו צוקרמן. 60 דקות, ערוץ 1.
אז הרצל אמר (2008-2006) ?Did Herzl Really Say That
סדרה דוקומנטרית החוקרת את הזהות היהודית/ישראלית ומפשטת אותה לגורמים נפרדים הנבחנים כל אחד לעומק ולרוחב. המנחים, לימים פרופסורים, אורן הרמן וינאי עופרן, מפרקים את הסקטורים השונים בחברה ונפגשים בכל פרק עם אנשים מעניינים, ברובם לא ידועים, המגלים פנים רבות ומורכבות של הזהות הישראלית.
בימוי ועריכה: עדו בהט. הפקה: שולה שפיגל. 7 פרקים, 54 דק', ערוץ 8 מועמדות לפרס אופיר לסדרה הטובה ביותר 8–2007.
חלומו של אידיוט (2007) The Road To Wellville
לב סירקין, אביו של אחד הבמאים (דני סירקין), הוא אמן יליד מוסקבה. הוא עזב קרירה מפוארת בברית המועצות כשהגשים את חלומו ועלה לישראל בשנת 1972. בישראל יצר עשרות עבודות אמנות ציבוריות, כולם בנושאים יהודיים ותנכיים. אך הוא לא ידע להשתלב בממסד האמנותי המקומי, הביקורת התעלמה ממנו ושכרו היה זעום. בסרט הבמאים לוקחים עלייהם משימה כפולה- לספר את סיפורו של לב, ולסייע לו ליצור פסיפס ענק של יונת השלום בלב ירושלים.
בימוי: עדו בהט ודני סירקין. הפקה: דנה עדן ודני סירקין. ערוץ 8, 54 דק', הסרט זכה בציון לשבח בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
הרכבת התחתית של שנג'ן
הרכבת התחתית של שנג'ן (SZM, בסינית 深圳地铁) היא מערכת רכבות תחתית בעיר שנג'ן שבמחוז גואנגדונג שבסין. מנוהלת בידי חברת המטרו של שנג'ן (SZMC). המערכת נבנתה בשנת 1999 אך פתיחתה הרשמית הושהתה ל-28 בדצמבר 2004.
קו לְווֹבָּאו
תדירות הרכבת בשעות השיא היא חמש דקות ובשאר שעות היום בין 6 ל-8 דקות. מערכת אלקטרונית מציגה את זמני הגעת הרכבת בזמן אמת. ב-28 בדצמבר 2004 יצאה הרכבת בקו לראשונה לנסיעת מבחן וב-30 ביוני 2006 נפתח הקו לתנועה סדירה.
הרכבת יוצאת מתחנת לווחו ועוברת 30 תחנות עד לשדה התעופה של שנג'ן.
קו שֶׁהקוֹאוּ
הרכבת יוצאת מתחנת צְ'הוָאן לתחנת שִׂינשְׂיוֹ' ומתחברת עם קו לואובו פעמיים (בתחנת חלון העולם ובתחנת התיאטרון הגדול), עם קו לונְגגָאנְג בפֿוּטְייֵן ועם קו לונְגחְווָה ב"מרכז האזרחי".
הרכבת הראשונה בקו יצאה ב-28 בדצמבר 2010.
קו לונְגחְווָה
הרכבת יוצאת מתחנת פֿוּטְייֵן ועוברת 15 תחנות עד לצִ'ינְגחוּ. תדירות הרכבות בקו זה היא 8 דקות.
קו חְווָאנג'ונְג
הרכבת יוצאת מתחנת צְ'ייֵנהָאיוָאן ועוברת 27 תחנות עד לחְוָאנְגבֵּיילִינְג.
הפעלת הרכבת הקלה בתל אביב
באוגוסט 2017, זכתה קונסורציום "תבל" בהובלת חברת אגד החזקות - ובשיתוף שנג'ן מטרו ו-CCECC מסין, במכרז ההפעלה והתחזוקה של הקו האדום של המערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב.
Sahara
Sahara הוא אלבומה הראשון של הלהקה הישראלית אורפנד לנד. האלבום יצא לאור בשנת 1994. בשנת 2002 האלבום יצא בהוצאה מחודשת בתוספת שלושה שירי בונוס.
ליזה וייל
ליזה רבקה וייל (באנגלית: Liza Rebecca Weil; נולדה ב-5 ביוני 1977) היא שחקנית יהודייה-אמריקאית. ידועה בשל גילום דמותה של פריס גלר בסדרת הדרמה קומית של רשת The WB; "בנות גילמור", ובתור גילום דמותה של בוני וינטרבוטום בסדרת הדרמה המשפטית של רשת ABC; "המדריך לרוצח".
ביוגרפיה
וייל נולדה בעיר פסאיק שבניו ג'רזי, למשפחה של שחקנים. גדלה לתוך היהדות הרפורמית, וממשיכה לקיים אותה. הוריה, ליסה ומארק וייל, סיירו יחד איתה באירופה עם להקת הקומדיה שלהם, חברת המשוגעים של לונדון. וייל שאפה להפוך לארכאולוגית בשנותיה הצעירות, בגלל טרילוגיית הסרט "אינדיאנה ג'ונס". ב-1984, כשהייתה בת 7, משפחתה התיישבה בפרבר לנסדייל שבפנסילבניה, בו הוריה גרים עד היום.
וייל הייתה תלמידה ממוצעת בתיכון שהתמקדה יותר בקריירת המשחק שלה מאשר בלימודיה. וייל נהגה לנסוע לעיתים קרובות לניו יורק לאודישנים מקצועיים ושיחקה בהפקות אוף ברודוויי ובקהילה התיאטרלית של פילדלפיה לפני שהתמקדה בקריירה בקולנוע ובטלוויזיה. וייל היא בוגרת תואר ראשון בחוג לאמנויות מאוניברסיטת קולומביה.
קריירה
בשנת 2000 החלה לגלם את הדמות של פריס גלר בסדרת הדרמה קומית של איימי שרמן-פלדינו ברשת The WB; "בנות גילמור" בתור אויבה הלוחמנית של רורי שבסופו של דבר נעשות חברות במהלך התיכון והקולג'. דמותה הייתה דמות משנית בעונה הראשונה, ועם עליית העונה השנייה הצטרפה לקאסט השחקנים הראשי עד לסיומה של הסדרה בתום עונתה השביעית ב-2007.
בשנת 2007 שיחקה בתפקיד קטן בסרט "שנת הכלב", לצד לורה דרן. בשנת 2009 השתתפה בקומדיה "דג קטן, בריכה מוזרה" בכיכובו של זאק גאליפנאקיס.
בשנת 2012, החלה לגלם את הדמות של אמנדה טאנר, עוזרת הבית הלבן בסדרה הפוליטית של ABC "סקנדל", שנכתבה והופקה על ידי שונדה ריימס. לווייל היה תפקיד חוזר בעונה הראשונה של הסדרה.
בסוף פברואר 2014, לוהקה וייל לפרויקט נוסף של שונדה ריימס, כאשר לוהקה לתפקיד של בוני וינטרבוטום, העוזרת המסורה והנאמנה של אנאליז קיטינג (ויולה דייוויס) בסדרת הדרמה המשפטית של רשת ABC; "המדריך לרוצח", שעלתה בבכורה ב-25 בספטמבר 2014. וייל שיחקה בסדרה לכל אורך עונותיה (שישה סך הכל) עד לביטולה.
בשנת 2016 שבה לגלם את הדמות שהכי מזוהה עם וייל, פריס גלר במיני-סדרה "בנות גילמור: שנה בחייהן" שהופק עבור נטפליקס.
בשנת 2019 הצטרפה לקאסט של סדרת המקור של פריים וידאו "גברת מייזל המופלאה"; בעונתה השלישית, בתור קרול קין (דמות שנוצרה במחווה לבסיסטית קרול קיי, אם כי קיי הביעה התנגדויות לאופי הדמות ולתצוגת המשחק).
בשנת 2022 החלה לגלם את הדמות החוזרת של סוכנת ה-FBI קתרין רוסו בדרמת הפשע של FOX; "The Cleaning Lady".
חיים אישיים
וייל התחתנה עם השחקן היהודי-אמריקאי פול אדלשטיין בטקס יהודי רפורמי בנובמבר 2006. הם הכירו בעבר כאשר שיחקו יחד בתיאטרון. באפריל 2010 נולדה לזוג בת, ג'וזפין אליזבת וייל-אדלשטיין. וייל הגישה בקשה לגירושין מאדלשטיין במרץ 2016, תוך שהיא מציינת חילוקי דעות שהם בלתי ניתנים לגישור. הגירושין הסתיימו בנובמבר 2017.
מאמצע 2016 עד פברואר 2019 היא הייתה בזוגיות עם השחקן צ'ארלי ובר שכיכב לצידה בסדרה "המדריך לרוצח".
אחייניתה היא השחקנית סקרלט אסטבז.
סופטבנק
סופטבנק בע"מ (באנגלית: .SoftBank Corp, ביפנית: ソフトバンク株式会社, מסחר: TYO:9984 OTC Pink: SFTBF) הוא קונצרן יפני גדול, שבסיסה בטוקיו, ומתמקדת בניהול השקעות. הקבוצה משקיעה בעיקר בחברות הפועלות בענפי הטכנולוגיה, האנרגיה ופיננסים. היא גם מנהלת את קרן ההון-סיכון, קרן ויז'ן, בעלת הון נכסים של כ-100 מיליארד דולר. המשקיעים בקרן כוללים קרנות הון ריבוניות ממדינות במזרח התיכון.
סופטבנק נוסד בטוקיו בספטמבר 1981 על ידי מסיושי סאן, מיליארדר יפני שנחשב בין 10 היזמים המובילים בעולם, המשמש מנכ"ל ויו"ר הדירקטוריון. בפברואר 2020 היה שווי השוק מוערך בכ-110 מיליארד דולר.
ביולי 2021 מונה יוסי כהן לנציג סופטבנק בישראל.
הקלאסיקו (כדורסל)
סטטיסטיקות ראש בראש
נכון ל-20 ביוני 2023.
מוסול
מוֹסוּל (בערבית: الموصل, תעתיק מדויק: אלמוצל, בכורדית: مووسڵ/Mûsil) היא העיר השנייה בגודלה בעיראק ובירת מחוז נינוה בצפון-מערב המדינה. העיר משתרעת על שטח של 180 קילומטרים רבועים כ-350 קילומטרים מצפון-מערב לבירה בגדאד, על שני עברי נהר החידקל ובה חמישה גשרים המחברים בין שני עבריו. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2018 אוכלוסיית העיר מנתה כ-1.36 מיליון בני אדם.
במשך שנים הייתה מוסול מרכז לייצור הבד מוסלין. מוצר אחר שהעיר הצטיינה בייצורו היה שיש. במהלך שנות שלטונו של סדאם חוסיין נעשה ניסיון להפוך את אוכלוסיית העיר לערבית וזאת על ידי סילוקם מהעיר של הכורדים והושבת ערבים בבתיהם.
בעיר מוסול נמצאת אוניברסיטת מוסול שהיא בין מרכזי המחקר המובילים בעיראק. אוניברסיטה זו נוסדה בשנת 1967, אך הפקולטה לרפואה הייתה קיימת עוד משנת 1959.
מוסול תחת שלטון המדינה האסלאמית
באוקטובר 2016 פתח צבא עיראק במבצע לכיבוש העיר מידי ארגון המדינה האסלאמית.
ב-10 ביולי 2017 הכריז ראש ממשלת עיראק, חיידר אל-עבאדי באופן רשמי, על שחרור העיר מוסול מידי ארגון המדינה האסלאמית.
יהודי מוסול
העיר מוסול בגדת נהר החדקל, כאשר בגדתו השנייה נמצאת נינוה העתיקה. בנימין מטודלה ביקר בעיר בשנת 1165 ודיווח על שבעת אלפים תושבים יהודים שהיו במצב טוב. בראש קהילת היהודים עמד רבי זכאי שיוחס לשושלת בית דוד. בשנת 1289 ישב במוסול ראש הגולה אשר חתם על כתב תמיכה ברמב"ם. בשנת 1848 היו במוסול 450 יהודים ובשנת 1903 דווח על 1100 יהודים מתוך 45,000 תושבי העיר. מסורת יהודית טוענת שבעיר קבורים הנביאים עובדיה, יונה ונחום. במחוז בסביבות מוסול היו בשנת 1903 עוד כשלושת אלפים יהודים, בהם תושבי הכפר "בר תנורא" אשר כל תושביו יהודים.
את העלייה ההמונית של קהילת מוסול ליוותה פעילות מחתרתית. עלייתה של הקהילה התרחשה במסגרת מבצע "עזרא ונחמיה" בשנת 1951. רובם של הקהילה היהודית עזבה רכוש רב מאחור. חלק עלו ארצה עוד קודם המבצע בדרכים שונות.
אברהם קליר
אברהם קליר (8 ביולי 1903 - 8 בדצמבר 1985) היה תעשיין ואיש ציבור ישראלי. חתן פרס ישראל לשנת תשל"ז (1977) על תרומה מיוחדת לתעשייה.
מוסול
יהודי מוסול
כעת, מספר היהודים במדינה, על פי אומדן הסוכנות היהודית, הוא כשמונה נפשות.
אברהם קליר
חייו ופעילותו
קליר עלה לארץ ישראל בשנת 1934 ומיד פנה לעסקי תעשייה וייצור. את מפעלו הראשון הקים ברמת גן בשותפות עם שמואל זקס - "ארגמן מפעלים לצביעת טקסטיל בע"מ" - שהיה מפעל חייו, בו השקיע את מרב מרצו ובו יישם את רעיונותיו. "ארגמן" נמנה עם המפעלים הפרטיים הראשונים בארץ, שהנהיגו מועצות ייצור משותפות להנהלה ולעובדים, בהתבסס על שיטת הנורמות והפרמיות. הוא השקיע מאמץ רב ברווחת עובדיו והעניק מלגות לימודים לילדיהם. קליר נחשב לאחד הראשונים בקרב התעשיינים שמצא שפה משותפת עם ההסתדרות, למרות הביקורת שלו על ההסתדרות המחבלת בפריון העבודה ופוגעת במשק. בשנת 1962 השבית קליר מפעל של ארגמן בבני ברק בגלל ניסיון של ועד העובדים להתערב בהסדרי העבודה במפעל. בשנת 1966 נענה לקריאת הממשלה ליישם את מדיניות פיזור האוכלוסין ולהקים מפעלים בעיירות פיתוח. קליר העתיק ליבנה את "ארגמן", שהייתה, בינתיים, לתשלובת גדולה שהעסיקה מעל ל-1,000 עובדים..
קודם לכן, ב-1953, התנדב אברהם קליר לשמש מנהל מחלקת העור והטקסטיל במשרד האספקה והקיצוב. כאיש "הדולר לשנה", מילאו בשנים הראשונות למדינה מספר תעשיינים תפקידים בכירים בממשלה, חלקם ביוזמתם וחלקם ביוזמתה של ההתאחדות.
באפריל 1962 נבחר לנשיאות הוועד הארצי של קק"ל וקרן היסוד כנציג התאחדות התעשיינים. בפברואר 1962, קיבל על עצמו להיות יו"ר הנשיאות של התאחדות בעלי התעשייה, במקומו של יהודה בר נתן, לאחר שבתחילה סירב לקבל את התפקיד. במשך שנים רבות, לפני שנתמנה לתפקיד זה וגם לאחר שסיימו, מילא קליר תפקידים מרכזיים בהתאחדות ובמשך 20 שנה כיהן ברציפות כחבר הנשיאות.
קליר היה ראש הרשימה הפרוגרסיבית בבחירות למועצת עירית רמת גן. בשנים 1947-1953 היה חבר מועצת עיריית רמת גן מטעם המפלגה הפרוגרסיבית. בשנת 1949 ביקש לקדם בנייה לעולים חדשים בעיר, דרישה שתאמה את עמדת מפלגות הפועלים ונגדה את עמדת הסיעות האזרחיות בעיר.
בשנים הבאות שימש חבר במועצת המנהלים של בנק לאומי לישראל ושל מפעלי ים המלח. כמו כן, היה חבר הדירקטוריון של הטכניון, חבר מועצת הנאמנים של האוניברסיטה העברית בירושלים, חבר הנהלת "אורט" וחבר דירקטוריונים של חברות שונות. בשנת 1972 היה חבר ועדת החקירה בראשות השופט אלפרד ויתקון בעניין "נתיבי נפט".
ביוני 1976 העניקה ההתאחדות לאברהם קליר את "פרס התעשייה". שנה לאחר מכן, ביום העצמאות 1977, הוענק לו פרס ישראל "על שירות חיים למופת בעבודה ובתעשייה". הוא היה התעשיין הראשון שזכה בתואר הזה.
במרץ 1978, הגשים קליר רעיון נוסף - הקמת קרן למימון פרויקטים חברתיים למען הקשישים ונוער טעון טיפוח. הקרן הוקמה על ידי בנק לאומי לישראל לציון שנתו ה-75. אברהם קליר הועמד בראש הקרן.
ביום העצמאות 1985 נמנה קליר עם 12 מדליקי המשואות בהר הרצל, כמייצג דור המייסדים של התעשייה בארץ.
מפעל חיים אחר של קליר היה הקמתו של "בית צבי" ברמת גן, להנצחת זכרו של בנו, שנפל במלחמת העצמאות.
הדרך העולה מבית צבי להר הבנים נקראת משעול נעימה ואברהם קליר.
האיש הסגול
האיש הסגול (באנגלית: Purple Man) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס דרדוויל ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Daredevil #4 מאוקטובר 1964, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ו אורלנדו.
האיש הסגול הוא האלטר אגו של זבדיה קילגרייב, מרגל שבעקבות תאונה קיבל יכולת שליטה מוחית. קילגרייב הוא הנבל השני שנוצר בדפי חוברות דרדוויל, וזאת לאחר הינשוף. חוץ מדרדוויל, קילגרייב משמש גם כאויב של קבוצת ת'נדרבולטס, ג'סיקה ג'ונס ובעלה לוק קייג'.
את דמותו של קילגרייב בסדרת הלייב אקשן "ג'סיקה ג'ונס" מגלם השחקן דייוויד טננט.
מקור, הולדת קארה
לפי עדותו, זבדיה קילגרייב נולד ברייקה, קרואטיה/יוגוסלביה ונעשה מרגל עבור הגוש המזרחי. קילגרייב נשלח לחדור למחסן תחמושת של צבא ארצות הברית ולגנוב דוגמית מגז עצבים ניסיוני, ונתקל בחייל. החייל ירה לעבר קילגרייב כדור רובה, אך החטיא ופגע במכל שהחזיק את גז העצבים. תכולת המכל נשפכה על קילגרייב וגרמה לעורו, לשערו ולעיניו להיצבע בצבע סגול. הוא נחקר, והציע לחוקריו אליבי חלש ולא אמין. להפתעתו הרבה, חוקריו שחררו אותו. מקרים דומים אחרים הוכיחו לקילגרייב כי גז העצבים גרם לו לפתח יכולת שליטה מוחית, וזאת באמצעות פרומונים. הוא החל בקריירה פלילית, וכינה את עצמו "האיש הסגול". קילגרייב הגיע לניו יורק, שם הכריח אנשים לעשות את רצונותיו ובאמצעות כך שדד בנק. הוא פיתח שיגעון גדלות והתכוון לכבוש את העולם, אך הובס על ידי לוחם-הפשע דרדוויל שהצליח להתנגד לקילגרייב. הוא נשלח לכלא, אך נמלט והפך את סן פרנסיסקו לבסיס פעולותיו. למרות שקילגרייב לא אישר זאת, הוא פגש בפאב בבאפלו אישה בשם מלאני. הוא גרם לה לאהוב אותו, נישא לה ולבסוף התאהב בה. הוא שחרר אותה משליטתו במחשבה שהיא אוהבת אותו, אך הוא טעה והיא ברחה לטורונטו. קילגרייב לא הלך אחריה. היא ילדה את בתם קארה, אשר בגיל שלוש-עשרה עורה נצבע לסגול והיא פתחה את כוחותיו של אביה. היא קראה לעצמה "הילדה הסגולה", והצטרפה לקבוצת אלפא פלייט.