cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יוהנס דידריק ואן דר ואלס
משוואת המצב של ואן דר ואלס
ואן דר ואלס עצמו טען כי הייתה זאת המסה של רודולף קלאוזיוס "על אודות טבע התנועה שאנו מכנים חום" (1857), אשר הובילה אותו למציאת משוואת המצב של גז. באותה העת שבה חקר ואן דר ואלס את תחום מעבר מצבי הצבירה במולקולות, המולקולות נחשבו להמוני נקודות נושאות מסה שאינן תופסות מרחב ומכאן שההצעה ש"הטמפרטורה אינה אלא האנרגיה של תנועתם (המולקולה)" נתקלה בהתנגדות חריפה, אך שגויה, מצידו של הכימאי כריסטופורוס הנדריקוס דידריקוס בייס באלוט. הוא ציין כי קצב ערבוב הגזים על ידי דיפוזיה, כפי שהציע קלאוזיוס, היה איטי בהרבה ממה שעולה בקנה אחד עם המהירויות הגבוהות והנתיבים הישרים הנדרשים על ידי התאוריה הקינטית של הגזים.
קלאוזיוס זנח במהירות את ההנחה המקורית שלו שמולקולות הגז הן בעלות גודל קטן מדי עבור חישוב וטען במקום זאת כי למולקולות הגז יש גדול די כך שאינן יכולות לנוע למרחק רב מבלי להתנגש האחת בשנייה. הנחה זאת הובילה לתפיסה הבסיסית של טווח תנועה חופשי ממוצע של מולקולות גז. קלאוזיוס אכן ציין כי אינטראקציות בין - מולקולריות השומרות על המולקולות בקשר של צביר בנוזל היו זהות לאלה הפועלות בין מולקולות במצב צבירה גז, אך היו חזקות במיוחד כאשר היה לחץ גבוה באוויר.
קלאוזיוס השתמש ברעיון זה כדי להבדיל את המצב הגזי מהמצבים הנוזליים והמוצקים של החומר. ואן דר ואלס הבין שלפי אותה ההנחה היא למעשה צריכה להוביל ל'המשכיות של מצב הנוזל ומצב הגז' ובכך לזהות את הכוחות המאחדים. כך הוא שינה את משוואת הגז האידיאלי, אשר מניח שהמולקולות קטנות עד לכך שלא ניתן לחשבן ואין להן כוחות הפועלים ביניהן. משוואת הגז האידיאלי קובעת כי PV=nRT, כאשר הלחץ P, הטמפרטורה המוחלטת T, נפח הגז V וכמות הגז במולים n בעוד R הוא קבוע הגזים האוניברסלי.
ואן דר ואלס ציין כי הלחץ על דפנות המכל שבו נעשה הניסוי חלש יותר כאשר המולקולות הפוגעות בדפנות נמשכות לאחור בשל משיכה מצידן של מולקולות אחרות. הוא גם הצביע על כך שהנפח האמיתי הזמין למולקולות הגז יהיה קטן יותר מכיוון שלמולקולות יש גודל סופי מוחלט והן תופסות של נפח מוחלט. כלומר, כדי שמשוואת הגז האידיאלי תהיה תקפה יש להגדיל את הלחץ P ולהוריד את נפח הגז V. הוא הציג שני קבועים a ו-b כדי לבצע תיקון זה והציע את המשוואה הקרויה על שמו:
לפי המשוואה הנפח שתופסות מולקולות הגז הוא ביחס ישיר למספר המולים והלחץ תלוי ב-, מספר המולים ליחידת נפח, מה שמוביל למונחים המתקנים כפי שהוסברו על ידי ואן דר ואלס. ואן דר ואלס היה משוכנע בקיומם של מולקולות בעלות ערך מוחלט כפי שהדהד כאשר נאם: "הרי זה ברור לחלוטין שבכל מחקרי הייתי די משוכנע בקיומן האמיתי של מולקולות, שמעולם לא התייחסתי אליהן כאל שבר של דמיון, ואפילו לא כמרכזים אקראיים של כוחות נבדלים. ראיתי אותם כגופים בפועל." משוואת ואן דר ואלס לא רק הובילה להבנה יסודית של מצבי החומר, היו לה השלכות מעשיות. בטקס הענקת פרסי נובל ב-10 בדצמבר 1910, אמר פרופ' או מונטליוס, נשיא האקדמיה המלכותית השוודית למדעים: "הנדסת הקירור המודרנית, שהיא כיום גורם כל כך חזק בכלכלה ובתעשייה שלנו, מבססת את השיטות החיוניות שלה בעיקר על המחקרים התאורטיים של ואן דר ואלס."
קבועים
הקבוע a הוצג על ידי ואן דר ואלס כדי להסביר את העובדה שיש כוחות משיכה בין מולקולות. כתוצאה מכך כל כוחות המשיכה הבין -מולקולריים כונו כוחות ואן דר ואלס. טיבם של כוחות אלה לא הובן במלואו לאורכה של המאה ה-19 וואן דר ואלס לא הזכיר דבר עליהם מעבר לפיתוח היסודי של קשרי ואן דר ואלס. הקבוע השני b מוביל מייצג את הנפח של קשרי ואן דר ואלס ביחס לאטומים/מולקולות. כאשר גזים מתעבים יוצרים נוזלים ולאחר מכן מתפתחים לכדי מצב צבירה מוצק, המולקולות צמודות האחת לשנייה. ניתוח מבנה המולקולה הגאומטרי יכול להוביל לאומדן מדויק של המרחקים בין אטומים ממולקולות שכנות שאינן קשורות באופן כימי. לינוס פאולינג ניתח מספר רב של מבנים כאלה והציג את 'רדיוס ואן דר ואלס' באטומים כמודל למטרות פיתוח מחקר שונות.
'רדיוס ואן דר ואלס' מגדיר רדיוס מינימלי לכל סוג אטום כך שאטומים אחרים שאינם מחוברים בסביבה אינם יכולים להימשך לאטום המדובר. לאחר פאולינג, הרמן בונדי גזר את רדיוס ואן דר ואלס להתאמה מדויקת עבור סוגי אטומים שונים ותרם לפיתוח של השימוש ברדיוס. גזים ממשיים לא מתנהגים בדיוק כפי שמצפים מהם, ואף במקרים מסוימים הסטייה יכולה להיות גדולה מאוד. לדוגמה, גזים אידיאליים לעולם לא יהיו נוזלים או מוצקים, לא משנה כמה הם יקוררו או יידחסו. שינויים של משוואת הגז האידיאלי, כפי שגזר ואן דר ואלס, התכוונו לכך.
קשרי ואן דר ואלס
בהמשך למחקרו של ואן דר ואלס על אודות המולקולות והפרש מצבי הצבירה בהן, חקר גם קשרים בין מולקולריים. ואן דר ואלס גילה את הקשר הבין מולקולרי הקרוי על שמו, קשר ואן דר ואלס. לפי קשרי ואן דר ואלס אלקטרונים מתרוצצים באופן אקראי סביב גרעיני אטומים במולקולות, וכאשר מתקבצים רוב האלקטרונים בצד אחד של המולקולה נוצר קוטב מטען שלילי באותו הצד בעוד בצד שבו ישנו חיסרון באלקטרונים נוצר קוטב חיובי. מצב זה הוא מצב של דו-קוטב רגעי, אשר נוצר באופן אקראי. כאשר ישנה מולקולה נוספת אשר בתנועה הקרבה לעבר המולקולה ובה הדו-קוטב רגעי, האלקטרונים בצידה של המולקולה הקרוב אל ריכוז האלקטרונים בתוך המולקולה בעלת הדו-קוטב הרגעי נדחים, וכך נוצר גם במולקולה הקרבה מצב דומה של דו-קוטב רגעי.
קשרי ואן דר ואלס קיימים בכל צביר מולקולות, ובהמשך התגלה כי במולקולות בעלות אלקטרושליליות גבוהה במיוחד (כוללות אטומים של חמצן O או חנקן N ואו פלואור F), ייתכן ויתקיים בנוסף לכך גם קשר מימן, החזק יותר מקשר ואן דר ואלס ממוצע.
חוק המצבים ההדדיים
הנחה נוספת לגבי גזים אמיתיים שקבע ואן דר ואלס הייתה שכל הגזים במצבים התואמים צריכים להתנהג באופן דומה. המצב המקביל בו בחר ואן דר ואלס להשתמש להוכחת הטענה היה מצב מופחת, המבוסס על סטיית תנאי החומר מהתנאים היסודיים שלו. במסגרת חוק המצבים ההדדיים קבע ואן דר ואלס כי החוק תקף באופן אוניברסלי על כל הגזים. אף על פי שהלחצים והנפחים בפועל עשויים להיות שונים, נאמר כי שני גזים נמצאים במצבים מקבילים אם הלחץ, הנפח והטמפרטורה המופחתים שלהם זהים. ואן דר ואלס בכך טען כי מצבם של הגזים והנוזלים פחות או יותר זהה, למעט גורם הדחיסות שקשור לנקודה הקריטית של החומר.
גורם הדחיסות בנקודה הקריטית של החומר, אשר הוגדר לפי ואן דר ואלס במשוואה להלן:, כאשר c מייצג את הנקודה הקריטית, מוערך להיות לקבוע עצמאי מכל מצב מקביל בין שני גזים שונים והיוצא דופן בחישוב חוק המצבים ההדדיים. לפי המשוואה Tc היא הטמפרטורה של הנקודה הקריטית, Pc היא לחץ הנקודה הקריטית, vc היא הנפח של הנקודה הקריטית, R הוא קבוע הגז ו-\mu היא המסה של המולים.
צביקה אונגר
צביקה (צבי) אונגר (נולד ב-1929) הוא ניצול שואה, מדליק משואה ביד ושם ביום הזיכרון לשואה ולגבורה תשס"ח, ממקימי קיבוץ מלכיה.
צביקה הוביל יחד עם אשתו נעמי אונגר מאבק בתאונות אימונים בצה"ל בעקבות מותו של בנם בתאונת אימונים. פעילותם הובילה לשינוי בתיקי תרגילים, נהלים והוראות בצה"ל, ולראשונה בישראל – להקמת ועדה לחקר ולמניעת תאונות בצה"ל: ועדת יעקב לפידות. בעקבות האירועים כתב עם אשתו את הספר "קרעים על ניצנים".
ילדותו ונעוריו
אונגר נולד בשנת 1929 בסוסנוביץ שבפולין למשפחה חרדית של 11 נפשות. הורי אביו היו מרדכי שמואל אונגר שהיה שוחט, בודק ומוהל וסבתו גיטל לאה. כשפרצה מלחמת העולם השנייה, אביו, יליד שצ'קובה, פעל לגיוס תרומות לרכישת מטוסים לצבא פולין. ב-1 בספטמבר 1939 נמלטה המשפחה מביתה, לעיירה וורזיסלב בפולין, מקום הולדתה של אמו. שם נשארה המשפחה כשנתיים עד לפלישת הגרמנים. המצב הכלכלי היה בכי רע, אבא המשפחה לא עבד וכדי להקל על המצוקה החליטו ההורים בשנת 1941 לשלוח את אונגר ושניים מאחיו אל קרובי משפחה לפרידה שהייתה אמורה להיות זמנית. שם שהה עם קרוביו בגטו זוויירצ'ה. אונגר חי שם כשנה וחצי.
באוגוסט 1943 נרצחו אחרוני היהודים בגטו. כחמישים נשים, זקנים וילדים, חלקם מבני משפחתו, ניסו להסתתר בעליית הגג אך נתפסו כעבור כמה ימים ונשלחו הישר לבירקנאו. כמה אנשים בודדים, בהם אונגר ובן דודו, הושארו בגטו במשך כחודש כדי לעבוד בחיסול בתי חרושת לטקסטיל.
בספטמבר 1943 נשלחו אונגר ובן דודו בקרון לאושוויץ. באושוויץ קיבלו את פניהם חיילי אס.אס, יהודים מזונדרקומנדו וכלבים תוקפניים. השלב הבא היה סלקציה: הצעירים נשלחו שמאלה להשמדה והבוגרים יותר נשלחו ימינה לעבודה. בעצת אסיר יהודי ותיק הוא זייף את גילו וטען שהוא בן 18. בדרך זו הצליח אונגר לעבור את הסלקציה ונשלח לבדו למחנה A. במהלך שמונת החודשים הבאים, בעת שהותו במחנה, הוא נאלץ לעמוד לעיתים תכופות בסלקציות שערך ד"ר מנגלה. על מנת להינצל, הוא הסתתר פעמים רבות מתחת לדרגשים.
לאחר כשמונה חודשים, במאי 1944, הועבר אונגר למחנה בירקנאו, למחנה D. זה היה מחנה עבודה בו גרו 24 אלף אסירים. שם עבד בסחיבת עגלה ענקית שעברה במחנה ועליה הועמסו חפצים. באותה התקופה התוודע לאנשי הזונדרקומנדו שגרו במחנה והיה עד למרד שלהם, שבמהלכו הם פוצצו קרמטוריום. באירוע זה נהרגו שלשה אנשי אס.אס והאסירים מהזונדרקומנדו נתלו במרכז המחנה בנוכחות כל האסירים ששהו במחנה.
בינואר 1945 חששו הגרמנים מפני הצבא הרוסי המתקדם. הם החליטו לפנות את אושוויץ ובירקנאו, והחלו להצעיד את האסירים בצעדת המוות לגרמניה. לאחר עשרה ימי צעידה הועלו האסירים על רכבת והובאו לבוכנוואלד.
ב-11 באפריל 1945 שחררו האמריקנים את המחנה. איש מבני משפחתו של אונגר לא שרד. עם השחרור, אושפז אונגר בבית חולים. לאחר מכן הועבר לצרפת בסיוע OSE, ארגון יהודי לסיוע לילדים, ושוכן במוסד לילדים ליד פריז. בשנת 1947 עזב את המוסד והצטרף להכשרת "פועלי ציון" בדרום צרפת, לקראת עלייתו ארצה. לאחר כמה חודשי הכשרה הוא נשלח לקורס של ההגנה במרסיי ושם עבד עם אנשי "עלייה ב".
העלייה לארץ ישראל
ב-פברואר 1948, בעלייה ג', מצויד בתעודה מזויפת, עלה אונגר לארץ ישראל. הוא הצטרף לחברת הנוער בקיבוץ רמת הכובש ואיתם נלחם במלחמת העצמאות.
ב-מרץ 1949 עלו כמה גרעינים של הפלמ"ח יחד עם שתי חברות נוער והם הקימו את קיבוץ מלכיה. במלכיה לא היה דבר מלבד רוחות חזקות. בשנה הראשונה הם סיקלו אדמות, הכינו קרקע לחקלאות ועסקו בייעור באזור. הפרנסה הייתה עבודת חוץ בקיבוצי עמק הירדן, אשדות יעקב, אפיקים, כנרת וגינוסר שם גם ישנו חלק מהזמן עד שהקיבוץ הוקם והיה ראוי למגורים.
במהלך השנים למד אונגר בקורס מרכזי משק בעין חרוד, בסמינר דו-שנתי להשכלה באפעל, ואף סיים קורס מנהל עסקים. בקיבוץ מלכיה עסק בהנהלת חשבונות והיה מרכז המשק.
משפחתו
ב-1953 נישא אונגר לנעמי, אף היא ניצולת שואה. לבני הזוג נולדו ארבעה בנים ועשרה נכדים.
פעילות למניעת תאונות אימונים בצה"ל
ב-1 במאי 1984 נהרג ניצן, בנם של צביקה ונעמי, בעת שירותו הצבאי בפלוגת בני הקיבוצים בנח"ל. ניצן נהרג מפליטת כדור בעת תרגיל של סיירת הצנחנים בבקעת הירדן. בעקבות מותו, החליטו צביקה ונעמי לצאת לדרך "כשבליבם החלטה נחושה לעצור את הכדור הבא". והם פתחו במאבק בתאונות אימונים בצה"ל. מטרתם הייתה להעלות את סוגיית הבטיחות באימונים לראש סדר היום.
המסע התחיל לאחר המשפט הראשון שנערך לקצינים שהיו אחראים על תרגיל הסיירת. בעת ביקור של הרופא הגדודי בביתם, קם צביקה ואמר: "אני רוצה להיות כן אתכם. מבחינתי הפיקוד הגבוה אחראי לאשמת המפקדים הישירים. אתם אחראים אישית לפירוק המשמעת ביחידה המובחרת הזו.... ההשלמה עם התאונות היא פשע ראשוני, וההתחמקות מעמידה בדין, היא חטא שאליו התרגלנו... על ההורים להכין את תרמיליהם, לקחת איתם לחם ומים, לעזוב את בתיהם ולצאת לדרך. עלינו לתפוס אחריות על חיי הבנים שלנו. קשה להשלים עם כך שלזה הגענו, אבל זה מה שיש". כך החלה העבודה וב-3 במרץ 1985, התקיימה פגישה בלשכת הרמטכ"ל, משה לוי, ביוזמתם של ורדה פומרנץ ובן ציון פרחי. פגישה נוספת נערכה עם נשיא המדינה חיים הרצוג שאף כתב הקדמה לספר "לעצור את הכדור". בפגישתו עם נשיא המדינה אמר צביקה: "אנחנו נמנעים להופיע באמצעי התקשורת פן ניתפס כיוצאים למאבק בצה"ל. משפחות החיילים, והרי כל הישראלים הם אלה, מחפשים קול של מנהיג, שיאמר דברים ברורים על משמעת, על דרכי אכיפתה, ועל הצו הבלתי מתפשר לשמור על החיים באימונים..." ב-12 ביולי 1985, הועבר תזכיר ליאיר צבן עם סיכום הפגישות שנערכו עד אז עם אישים כגון: האלוף יוסי פלד, תת-אלוף יורם גלבוע (צ'וצ'ו), אלוף אמנון ליפקין-שחק, אלוף עמוס ירון, שר הביטחון יצחק רבין, שאמר במהלך הפגישה: "... יש לך זכות מלאה לדרוש ועדה בכנסת ולהפגש איתה. ועדת חוץ וביטחון חייבת להקים מתוכה תת-ועדה למניעת תאונות אימונים, כפי שהקימה ועדות שמלוות את צה"ל בנושאים אחרים"., מתן וילנאי ועוד ולאחר הגשת התזכיר ואישורו, הוא הועבר לשתי ועדות: ועדת החוץ והביטחון וועדה לענייני ביקורת המדינה.
ב-1 ביולי 1987, הופיע דו"ח מבקר המדינה שנכתב בידי המבקר טוניק, ובו פרק על צה"ל שנשא את השם: "חוסר משמעת - והתוצאות".
בתחילת 1990, בעקבות פעילותם של צביקה ונעמי מינה הרמטכ"ל דן שומרון ועדה לבחינת תאונות האימונים בצה"ל, בראשות האלוף יעקב לפידות. הוועדה החליטה על הקמת אגף בטיחות במטכ"ל, והוחלט שימונה קצין בטיחות לנושא הארטילריה, אשר ילווה כל תרגיל מבצעי וייתן אישור לפתיחת אש. ועדה זו חקרה את הדרכים למניעת תאונות בצה"ל. הייתה זו הוועדה הראשונה שטיפלה בנושא בדרג ובהיקף כזה.
איתן הבר אמר כי בישראל חיות כמה עשרות, אולי אפילו מאות משפחות שאינן יודעות כי את חיי בניהן הן חייבות לאונגר מקיבוץ מלכיה."אונגר ונעמי הסתערו על צה"ל ולא הרפו, עד ששונו בזכותם תיקי תרגילים, נהלים והוראות". ב-25 ביולי 1990 ציטט חיים אורון בישיבה המאתיים וחמש של הכנסת השתים עשרה מדברי אונגר ונעמי אונגר וציין כי מאבקם פעילות למניעת תאונות אימונים בצה"ל הוא אחת הסיבות להקמתה של ועדת האלוף לפידות.
אונגר ונעמי כתבו יחד ספר בשם: "ניצנים על קרעים".
פרנסואז דולטו
פרנסואז דולטו (בצרפתית: Françoise Dolto; 1908–1988) הייתה רופאת ילדים ופסיכואנליטיקאית צרפתית.
ביוגרפיה
דולטו נולדה בשם פרנסואז מארט (Marette) למשפחת מלוכה ימנית אמידה וקתולית-מסורתית בפריז. אימה, Suzanne Demmler, הייתה ביתו של מהנדס, ואביה, Henri Marette, היה מהנדס גם הוא, שהפך בהמשך לתעשיין. דולטו הייתה הבת הרביעית במשפחה של שבעה.
כתינוקת טופלה לעיתים קרובות על ידי אחות אירית; הוריה היו צריכים ללמוד לדבר באנגלית כדי לגרום לה לחייך. הוריה פיטרו את האחות כאשר היא הייתה בת שמונה חודשים. אליזבת רודינסקו ( Élisabeth Roudinesco) תארה את החינוך המסורתי אותו קיבלה כמאוד קתולי, ימני-קיצוני.
המורה האישי שלה קיבל הכשרה בשיטות של Friedrich Froebel. כשהיא הייתה בת שמונה, הדוד והסנדק שלה Pierre Demmler מת במלחמת העולם הראשונה. כשהיא הייתה בת 12, היא הושפעה מאוד ממות אחותה הגדולה ז'קלין, שהייתה הבת המועדפת על אימה. אימה שקעה לתוך מצב של דיכאון והאשימה אותה על כך שלא התפללה מספיק על חיי אחותה. אימה של דולטו הרגישה שלבנות אין אופק אחר אלא זה של נישואין, ולכן אסרה עליה להמשיך בלימודיה. בגיל 16 היא התעמתה עם אימה, שלא רצתה שתעשה בגרות מכיוון שזה ימנע ממנה להינשא. למרות זאת, דולטו החלה לימודיה ב- Lycée Molière בפריז וסיימה את התואר הראשון בפילוסופיה ב-1924–1925. ב-1930 היא קיבלה תואר בסיעוד. שנה לאחר מכן, היא החלה את לימודי הרפואה ביחד עם אחיה פיליפ, כשהיא "משלמת את לימודיה עם הכסף אותו הרוויחה".
דולטו נחשבה על ידי מישל פוקו לאחת החותמות הבולטות על העצומה הצרפתית נגד החוקים שעסקו בגיל ההסכמה (French petition against age of consent laws).
לדולטו נולדו שלושה ילדים: קרלוס (1943-2008); גרגואר (1944-) וקתרין (1946-).
דולטו חלתה במחלת ריאות ב-1984. היא נפטרה ב-25 באוגוסט 1988 ונקברה בבית הקברות Bourg-la-Reine לצד בעלה בוריס. זהו גם מקום קבורתו של בנם, קרלוס, שנפטר ב-2008. על מצבתה כתוב: "אל פחד!"
פסיכואנליזה
ב-1932 מארק שלומברגר הציג את דולטו בפני הפסיכואנליטיקאי רנה לפורג (Laforgue), שכבר החל לטפל באחיה פיליפ שנה קודם לכן. היא הייתה שותפה בתחילת הפרוידיאניזם הצרפתי. בסוף פברואר 1934, היא החלה אנליזה של שלוש שנים עם לפורג, שהייתה לו השפעה גדולה על חייה, בכך שעזר לה להשתחרר מהנוירוזה שלה - הקשורה להשכלתה, למקורותיה ולאימה הדיכאונית. לפורג חשב שלדולטו ישנה נטייה לאנליזה והציע לה להפוך לאנליטיקאית, רעיון אותו היא דחתה בהתחלה שכן הקדישה את עצמה לרפואה.
במהלך הכשרתה הרפואית, תוך שהיא עובדת עם ד"ר ג'ורג' הויאר, היא פגשה את סופי מורגנשטרן, שהייתה הראשונה שטיפלה בילדים בצרפת באמצעות הפסיכואנליזה, ושהפכה ברבות הימים למנטורית שלה.  דולטו החלה להקשיב לילדים חולים שהגיעו אליה לטיפול, והחלה להתמחות בפסיכולוגיה של ילדים, כרופאת ילדים פסיכואנליטית. המטופלים שלה היו בעיקר ילדים שסבלו מפסיכוזות, שאיתם היא החלה לפתח את אופן הטיפול הייחודי שלה.
ההתמחות שלה הייתה ללמוד על השלבים המנטליים המוקדמים של תינוקות וילדים, ובעיקר בהתנסויות הראשונות שלהם בתקשורת באמצעות גופם. היא הדגישה את ההיבטים הגופניים של הדיאדה אם-תינוק, והדגישה את החשיבות שבתצפית ובהבנה של אופני התקשורת שבהם משתמשים ילדים עם בעיות פסיכולוגיות, לקויות למידה וקשיים חברתיים. עבודתה על דימוי-הגוף הלא מודע - האופן שבו ילדים משתמשים בשפת-גוף לפני השפה האקטואלית - הייתה בעלת השפעה מיוחדת, שאחר כך עברה פיתוח נוסף על ידי מוד מנוני. לאחרונה עבודתה תורגמה לאנגלית על ידי Francoise Hivernel.
דולטו הייתה ידידה קרובה ובת ברית של ז'אק לאקאן, אותו ליוותה בהקמת ה- École Freudienne de Paris. היא טענה ש"זה היה בקרב אלה שעברו אנליזה אצל לאקאן שמצאתי את היכולת הטובה ביותר להבין ילדים... ונכונות להבין את הצרכים של הילדים, אפילו הצעירים ביותר, כסובייקטים בעלי איווי להתבטא".
מכללת אורט סינגאלובסקי
מכללת אוֹרט סינגאלובסקי תל אביב (מכללת אורט סינגאלובסקי לטכנולוגיה מתקדמת ומדעים ) עוסקת בהכשרתם של טכנאים והנדסאים בתחומים טכנולוגיים-מקצועיים שונים ובהכשרתם של סטודנטים ביחידה ללימודי תעודה. המכללה שייכת לרשת אורט ישראל נקראת על שמו ולזכרו של מקימה ד"ר אהרון סינגאלובסקי. המכללה שוכנת בתל אביב בקמפוס סינגאלובסקי, המשתרע בין הרחובות דרך משה דיין לדרך הטייסים.
בשנת 1961 נפתח במכללה המסלול הראשון להכשרת הנדסאי חשמל ואלקטרוניקה. אחריו נפתחו עוד מסלולים בתחומים טכנולוגיה וניהול, עיצוב ואדריכלות, ומקצועות פארא-רפואיים. בעשור השני של המאה ה-21, אפשרויות ההשכלה במכללה מגוונות:
היסטוריה
מכללת אוֹרט סינגאלובסקי נמנית עם מכללות ארגון אורט, הארגון אשר נוסד בשנת 1880 ברוסיה כדי לספק ליהודים הכשרה מקצועית, וכך יוכלו לעסוק בחקלאות ובמלאכה. המכללה נקראת על שמו של ד"ר אהרון סינגאלובסקי ממייסדי ארגון אורט העולמי וממנהיגיו, מייסד אורט ישראל ומקים רשת בתי הספר של אורט במדינת ישראל.
בשנת 1948 נשכר ביפו בניין נטוש, והוא שימש בראשיתו מקום הכשרה בעיקר לחיילים משוחררים. בינואר 1949 נפתח מסלול ערב, שתלמידיו עבדו בשעות היום כדי להתפרנס, ובערב למדו כדי לרכוש השכלה טכנית. היו אלה בתחילה קורסים קצרים שבאו להחזיר למשוחררים הרגלי עבודה, היכרות עם כלי עבודה וטיפול בחומרים שונים.
בשנת 1958 עברו בית הספר ומרכז ההכשרה לקמפוס תל אביבי חדש, בשכונת יד אליהו, ושם המוסד שונה מ"אורט יפו" ל"אורט יד סינגאלובסקי".
בשנות השישים הקימה רשת אורט בתי ספר להנדסאים, שחייבו את הארכת הלימודים בשנתיים נוספות לאחר בחינות הבגרות. צה"ל היה זקוק למתגייסים שעברו הכשרה טכנולוגית, ולכן הסכים לדחיית מועד הגיוס של בוגרי בתי הספר הללו לצורך קיום עתודה טכנולוגית, בדומה להסדר העתודה האקדמית שנעשה עבור צעירים בגיל גיוס שלמדו באוניברסיטאות. המחזור הראשון של מסלול ההנדסאים ב"אורט יד סינגאלובסקי" סיים את לימודיו ב-1966.
בשנת 1997 הוחלט על הפרדת הקמפוס למכללה לטכנאים והנדסאים ("המכללה הטכנולוגית") ולקריית החינוך אורט סינגאלובסקי, בית ספר שש-שנתי. שנתיים אחר-כך צורף "אורט קריירה" למכללה הטכנולוגית כיחידה ללימודי תעודה.
נכון לשנת 2000 היו למכללה כ-11,000 בוגרים בשלושה מסלולי לימוד לתואר טכנאי או הנדסאי: בית הספר התיכון הוציא עד אותה שנה כ-9,000 בוגרים, ורובם המכריע היה בעלי תעודות בגרות.
מנהלים
ניהול קריית החינוך אורט סינגאלובסקי (בית הספר התיכון, לימים בית הספר השש-שנתי, והמכללה הטכנולוגית): בין מנהלי חטיבת הטכנאים וההנדסאים, בהיותה חלק מקריית החינוך: גב' עדנה גולן (1992-1982); ד"ר כרמלה דקל (1997-1993)
לאחר הפרדת המוסדות בשנת 1997, ניהול המכללה הטכנולוגית:
המכללה בשנות ה-2000
נכון לשנת הלימודים תשע"ג, לומדים במכללה כ-2,200 סטודנטים ואלה התארים המוענקים לבוגריה במסלולים השונים:
בקמפוס המכללה פועלים ספרייה אקדמית, קפיטריה, משרדי אגודת סטודנטים וחדרי מחשבים, לצד סדנאות למקצועות החשמל, אנרגיה, מכונות, הידרוליקה ופנימטיקה, עיצוב ועוד. המכללה מחזיקה בתקן ISO 9001.
בראש המכללה עומד מר יוסי יאשי, האחראי לתפקודה הכולל של המכללה, פיתוח של המטרות האסטרטגיות והטמעתן, פיתוח מוניטין וקביעת מיצוב המכללה וכן בדיקת תכנון הלימודים מתוך ראיית המטרות והמגמות האסטרטגיות. בצוות ההנהלה חברים המנהלת האדמיניסטרטיבית, ראשי המחלקות, דקאן הסטודנטים וראש היחידה ללימודי תעודה.
מסלולי הלימוד ותחומי הלימוד
המכללה משתפת פעולה במסלולי הלימוד השונים עם משרד החינוך וחילות צה"ל, עם משרד הכלכלה ועם חברות מובילות במשק.
לימודי טכנאים והנדסאים - עתודה טכנולוגית בחסות משרד החינוך
הלימודים מתנהלים במגמות אלקטרוניקה, חשמל, תוכנה ותעשייה וניהול. תוכנית הלימוד לטכנאים והנדסאים נקבעת על ידי משרד החינוך בהתייעצות עם אנשי מקצוע המובילים במשק. משך הלימודים לקראת תואר הנדסאי הוא כשנה וחצי. במערך הטכני של צה"ל יש ביקוש לטכנאים ולהנדסאים בתחומי האלקטרוניקה, החשמל, תעשייה וניהול ותוכנה. אחד היתרונות שבוגרי העתודה הטכנולוגית זוכים לו הוא הניסיון התעסוקתי שהם רוכשים במהלך שירותם הצבאי בחילות השונים.
לימודי הנדסאים בחסות מה"ט
הלימודים המתקיימים בחסות המכון הממשלתי להכשרה בטכנולוגיה ובמדע שבמשרד הכלכלה מתנהלים במגמות אלה:
לימודי תעודה
הלימודים ביחידה נמצאים תחת פיקוח מקצועי מטעם המכללה או מטעם הגורמים המקצועיים המוסמכים, וחלק מהקורסים מוכרים לגמול השתלמות.
השלמה מהנדסאי לתואר B.A במדעי החברה במסלול לוגיסטיקה
במכללת אורט סינגאלובסקי תוכנית להשלמת תואר ראשון אקדמי – B.A במדעי החברה במסלול לניהול לוגיסטיקה או במסלול לניהול טכנולוגיה של אוניברסיטת בר-אילן. הלימודים בשני מסלולים אלה מיועדים להנדסאים הרוצים להשלים לימודיהם לתואר ראשון.
19 בספטמבר
19 בספטמבר הוא היום ה-262 בשנה (263 בשנה מעוברת), בשבוע ה-38 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 103 ימים.
ננסי מייס
ננסי רות מייס (באנגלית: Nancy Ruth Mace; נולדה ב-4 בדצמבר 1977) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת קרוליינה הדרומית. בעבר כיהנה כחברת בית הנבחרים של מדינת קרוליינה הדרומית מטעם מחוז הבחירה ה-99 של המדינה. בנובמבר 2020 לקונגרס האמריקאי, לאחר שניצחה את נציג המחוז המכהן ג'ו קנינגהם. מייס היא האישה הראשונה שהשלימה את לימודיה ב"המצודה" (The Citadel), האקדמיה הצבאית של קרוליינה הדרומית.
ביוגרפיה
מייס נולדה בפורט בראג שבקרוליינה הצפונית, בתם של ג'יימס אמורי מייס, קצין בצבא ארצות הברית ושל רעייתו המורה אן מייס. בשנת 1999 היא הפכה לאישה הראשונה שסיימה את לימודיה באקדמיה הצבאית של קרוליינה הדרומית, "המצודה" (The Citadel), עם קבלת תואר ראשון במנהל עסקים. מייס המשיך ללימודי תואר שני בעיתונות ותקשורת המונים באוניברסיטת ג'ורג'יה. בשנת 2001 מייס חיברה את הספר "בחברת גברים: אישה במצודה", שהוצא לאור בידי הוצאת הספרים "סיימון ושוסטר". הספר מגולל את חוויותיה כאישה הראשונה שהשלימה מסלול צוערות באקדמיה הצבאית של קרוליינה הדרומית. בשנת 2008 ייסדה מייס חברה לייעוץ עסקי בשם "קבוצת מייס".
ב-3 באוגוסט 2013, הכריזה מייס כי תתמודד למועמדות המפלגה הרפובליקנית לייצוג קרוליינה הדרומית בסנאט של ארצות הברית, לקראת בחירות 2014. מייס זכתה ב-19,560 קולות, שהיוו 6.2% מקולות הבוחרים בבחירות המקדימות. היא לא הצליחה לגבור על הסנאטור הרפובליקני המכהן לינדזי גרהאם. במהלך שנת 2016, עבדה במטה הבחירות של דונלד טראמפ בקרוליינה הדרומית במסגרת הבחירות לנשיאות ארצות הברית שהתקיימו באותה השנה.
ב-18 בספטמבר 2017 הודיעה מייס ​​על התמודדותה בבחירות המיוחדות למחוז הבחירה ה-99 בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית שהתפנה עם עזיבתו של ג'יימס מריל, שהתפטר מוקדם יותר באותו החודש בעקבות כהגשת כתב אישום נגדו והסדר טיעון בגין מספר הפרות אתיקה. היא קיבלה 49.5% מהקולות בבחירות המקדימות הרפובליקניות ב-14 בנובמבר, אך בכל זאת לא הצליחה להימנע מהליכה לסיבוב מכריע. בסיבוב השני היא זכתה ל-63% מהקולות ונבחרה למועמדת מפלגתה. בבחירות הכלליות ניצחה את סינדי בוטרייט, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, ונכנסה לתפקידה ב-23 בינואר 2018. ב-6 בנובמבר 2018, יום בחירות אמצע הכהונה, נבחרה לתקופת כהונה מלאה.
בשנת 2019, מייס קראה לכלול חריגים לאונס ולגילוי עריות בהצעת חוק לאיסור הפלות שהתקבלה בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית. בנאום שנשאה בפני מליאת בית הנבחרים חשפה מייס כי נאנסה בגיל 16. היא הצהירה כי היא מתנגדת להפלות, אך אינה מאמינה כי לממשלה הזכות לומר לקורבן אונס או גילוי עריות כי אין לו הזכות להפלה. נוסף על כך, מייס נתנה את חסותה להצעת חוק המתגדת לקידוח ימי בחופי קרוליינה הדרומית, ויצאה חוצץ נגד יוזמתו של הנשיא טראמפ להוציא לפועל קידוחים ימיים לחופי המדינה. מייס זכתה בציון 100% לכל החיים מ"מצביעי השימור של קרוליינה הדרומית" על דפוס הצבעותיה נגד קידוחים ימיים ובדיקות סיסמיות. מייס קיבל את פרס גיבור משלם המיסים לשנת 2019 מהארגון השמרני "מועדון הצמיחה" בקרוליינה הדרומית. במאי 2020 חתם הנרי מקמסטר, מושל קרוליינה הדרומית, על הצעת החוק של מייס שהובילה לאיסור על כבילת אמהות הרות שנתונות תחת מאסר בבתי הכלא במדינה.
ביוני 2019 מייס הודיעה שתתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של קרוליינה הדרומית, שבמרכזו שוכנת העיר צ'ארלסטון. נציג המחוז המכהן, ג'ו קנינגהם מהמפלגה הדמוקרטית, נבחר לייצג את המחוז בנובמבר 2018, חרף ניצחונו של דונלד טראמפ את הילרי קלינטון בפער בן 13% במהלך הבחירות לנשיאות ב-2016. בבחירות המקדימות שהתקיימו ב-9 ביוני 2020, נבחרה עם 57.5% מהקולות, ובבחירות הכלליות גברה מייס על קנינגהם. כהונתה החלה ב-3 בינואר 2020 עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
ליברטי פרופשיונלס
ליברטי פרופשיונלס (באנגלית: .Liberty Professionals F.C) היא קבוצת כדורגל מהעיר דנסומן שבגאנה. הקבוצה הוקמה בשנת 1996 והחלה את דרכה תחילה בליגה הגאנאית השנייה. לאחר שנתיים העפילה לליגה הבכירה. מאז עלייתה לליגה בכירה הקבוצה היא קבוצת מרכז טבלה שידועה בכישרונות הרבים המשחקים בה והיוצאים לליגות הבכירות באירופה.
אוריון (קבוצת כוכבים)
GJ 3379 הוא הכוכב הקרוב ביותר בקבוצת כוכבים זו.
מאפיינים בולטים
קבוצת הכוכבים אוריון עשירה בכוכבים בהירים ובגרמי שמיים עמוקים. כוכביה החשובים הם: מלבד ביטלג'וז וריגל, הכוכבים העיקרים במערכת אוריון דומים זה לזה בגיל ובתכונות. דבר זה מלמד שייתכן שמקורם משותף.
חץ הצפון
השימוש הידוע ביותר הוא למציאת כוכב הצפון באמצעות "חץ הצפון". הזווית החדה בחגורת הצייד (הזווית בין הקו: ζ באוריון, ε באוריון, δ באוריון והקו η באוריון, δ באוריון) נראית כראש חץ, והקצה העליון של החרב (הקו: δ, M42 באוריון) נראה כגוף החץ. החץ מצביע תמיד על כוכב הצפון בסטיה של קצת מעל 10 מעלות.
גרמי שמיים עמוקים
"חרבו" של אוריון תלויה על "חגורתו", ומורכבת מהכוכבים ι (יוטא) באוריון, θ (תטא) באוריון, 42 באוריון ו-45 באוריון. θ באוריון הוא כוכב משושה, וגם בטלסקופ קטן ניתן לראות ארבעה מכוכביו, שמכונים "טרפז" ונמצאים בלב ערפילית אוריון (M42). זוהי ערפילית מרהיבה שניתן לזהות בעין לא-מזוינת כעצם שאינו כוכב. ניתן לצפות בה באמצעות משקפת.
עוד ערפילית ידועה היא ערפילית ראש הסוס, IC 434, ליד ζ באוריון (אלניטק). היא מכילה ענן אבק אפל שצורתו נותנת לערפילית את שמה.
מלבד ערפיליות אלו, סקירת אוריון בטלסקופ קטן תגלה עושר רב של גרמי שמיים עמוקים מעניינים, ביניהם M43 וערפילית הלהבה.
היסטוריה
אוריון זוהה כבר בימי-קדם בזכות כוכביו הבוהקים, אם כי תרבויות שונות ראו אותו באופנים שונים. השומרים הקדמונים ראו בדגם הכוכבים האוריוני 'כבשה', בעוד הסינים הקדמונים הכניסו את אוריון לגלגל המזלות בן 28 המזלות שלהם, קסיו (宿). כנראה בשל חגורת אוריון, שמה הסיני של הקבוצה הוא שן (參), כלומר שלוש (ראה קבוצות כוכבים סיניות). במצרים העתיקה הכוכבים נחשבו מנחה לאל אוסיריס. שלוש הפירמידות הגדולות בגיזה תואמות לחגורת אוריון, קרי - אוסיריס.
בספרות היהודית
בתנ"ך מופיעה קבוצת הכוכבים "כסיל" בספר איוב ובעמוס, ויש המזהים שמדובר באוריון. המילה המקראית היא במשמעות טיפש או מכוסה עיניים: "החכם - עיניו בראשו, והכסיל - בחושך הולך" (קהלת) "ואת היותרת על הכסלים" (ויקרא). אם אמנם אוריון הוא זיהוי כסיל, הרי שמשמעותו מכוסה, וזאת משום שהופעתו בחורף בימים מעוננים. במדרש בתלמוד הבבלי (ברכות, פרק הרואה), הכסיל מזוהה עם הקיץ דווקא. לכן, היו שזיהו את כסיל בקבוצת המחרשה הקטנה - השם הקדום לעגלה הקטנה.
בפיוטים ימי ביניימים שונים מופיע הכסיל, כאחד מהמראות הבהירים, כך לדוגמה בפיוט מראה כהן ליום הכיפורים. בספרות הקבלה לכסיל יש כוחות חימום - בעקבות המדרש, ובעיקר במשמעותו השנייה כרשע במשלי ואיוב.
במיתולוגיה היוונית
על קבוצת הכוכבים אוריון ישנם מספר סיפורים במיתולוגיה היוונית. לפי סיפור אחד, אוריון הכריז על עצמו כצייד הגדול ביותר בתבל. הרה, אשת זאוס, שמעה זאת והחליטה להמיתו. לצורך כך היא משלחת את העקרב לרצחו, ואוריון אכן נעקץ למוות על ידי העקרב. רחמיו של זאוס נכמרו על אוריון, והוא מחליט לשימו בכיפת השמיים. הרה, מצדה, שמה בשמים את העקרב, כקבוצת הכוכבים עקרב, אך עומדת בתנאי שמציב זאוס, והוא ששני היריבים לא ייפגשו לעולם. ובאמת, כאשר אחת משתי קבוצות הכוכבים הללו זורחת, השנייה כבר שקעה - וכך שני היריבים לעולם אינם נפגשים.
סיפור אחר מספר שהאלה ארטמיס התאהבה באוריון עד כדי כך שהיא שכחה מחובותיה כאלת הירח. אפולו, אחיה, לא אהב זאת ולכן החליט לעשות מעשה. הוא גרם לה לשלוח את אחד מחציה נושאי-המוות אל אוריון מבלי שתדע. אוריון מת, ולאחר שנודע לה הדבר, ארטמיס העבירה אותו לשמים.
ייתכן שבמקרה זה שם מערכת הכוכבים קדם לאגדה, משום שהוצע ששם מערכת אוריון בא מאורו-אנא האכדי, ושהאגדה נבעה ממיקום המערכת בכיפת השמיים.
לפי מספר מקורות קבוצת אוריון מורכבת למעשה משלושה גופים בעלי שלוש זרועות, שתי רגליים מסועפות ואחת מרכזית וקטנה, ושלושה גופים תחומים במותניים. יחד עם גופים נוספים במזל מאזניים (שביל החלב, קבוצות הכוכבים ג'ירף, לינקס, תאומים, כלב גדול ועגלון), ייתכן שזהו מוצא האגדה על גריאון, שמהווה את אחת משתים עשרה המטלות של הרקולס.
יחסי גרמניה–סרביה
יחסי גרמניה-סרביה הם מערכת היחסים המורכבת שבין העמים והממשלות של הרפובליקה של סרביה לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. כ-505,000 סרבים חיים בגרמניה נכון ל-2014.
אוריון (קבוצת כוכבים)
במיתולוגיה היוונית
המסתכל בשמיים יוכל לראות את החגורה כחגורתו של אוריון, מצפון לחגורה 2 כוכבים אשר הם כתפיו של אוריון ומעליהם משולש אשר הוא ראשו. מדרום לחגורה 2 כוכבים אשר הם רגליו של אוריון וביניהם כת הקשת שלו אשר מסומנת ב-3 כוכבים. ממזרח לכתפו הימנית של אוריון מס' כוכבים היוצרים קשת. הקשת מכוונת אל פר.
יחסי גרמניה–סרביה
עצמאות סרביה וקונגרס ברלין
בשנות השישים והשבעים של המאה ה-19 קמו באזור הבלקן תנועות פאן-סלאביות רבות ששאפו לאחד את כל הישויות הסלאביות הקטנות שהיו תחת שלטון האימפריה העות'מאנית, לישות פאן-סלאבית אחת גדולה. רוסיה, שראתה עצמה כ"מגנת הסלאבים", תמכה בתנועות בפאן-סלאביות אלה.
האימפריה האוסטרו-הונגרית התנגדה לחוזה מכיוון שפגע במעמדה בבלקן ונתן לבוסניה והרצגובינה אוטונומיה. גרמניה, רוסיה ואוסטרו-הונגריה באותה התקופה היו חברות בברית צבאית. בעקבות חששותיה של גרמניה ממלחמה בין השתיים והשארתה פגיעה ארגנה גרמניה את קונגרס ברלין ולחצה על רוסיה ואוסטרו-הונגריה להשתתף בו בטענה שהיא המעצמה היחידה ללא אינטרסים בבלקן. גרמניה שהייתה מעצמה חשובה מאוד ביבשת עם כלכלה מפותחת ואוכלוסייה גדולה לחצה על המעצמות להשתתף בקונגרס.
בקונגרס הוחלט להשאיר בתוקף את ההחלטה בחוזה סן סטפנו ולהעניק לסרביה את עצמאותה יחד עם מונטנגרו, רומניה ובולגריה שקיבלה אוטונומיה בלבד. שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים ב-18 בינואר 1879 לאחר הכרתה של גרמניה בסרביה.
הרצח בסרייבו ומלחמת העולם הראשונה
ב-28 ביוני 1914 נרצחו ביריות בעיר סרייבו, בירת בוסניה והרצגובינה שתחת שלטון אוסטרו-הונגריה, יורש העצר האוסטרו-הונגרי הארכידוכס פרנץ פרדיננד ואשתו סופיה, דוכסית הוהנברג.
הרוצח, גברילוֹ פּרינציפּ, אחד מחבורה של שישה בוסנים וסרבים, היה חבר בתנועת המחתרת הסרבית "היד השחורה", ששמה לה למטרה להפריד את תת-הקבוצה של העמים הסלאבים, דוברי השפות הסלאביות הדרומיות, מהאימפריה האוסטרו הונגרית - ולאחדה תחת שלטון יוגוסלביה.
הרצח, המכונה "הירייה שנשמעה ברחבי העולם", היה העילה לפריצת מלחמת העולם הראשונה, והוא נחשב ליריית הפתיחה שלה. האימפריה האוסטרו-הונגרית ניצלה את הברית הצבאית שלה עם גרמניה והאימפריה העות'מאנית וכך הרכיבה את קבוצת מעצמות המרכז, שנלחמה נגד מדינות ההסכמה, סרביה בתוכן. המלחמה ידועה באבדות הקשות שבה, 3.1 מיליון אזרחים משתי המדינות נהרגו, 2 מיליון מגרמניה ו-1.1 מיליון מסרביה.
בסוף המלחמה לאחר ניצחונן של מדינות ההסכמה הוקמה ישות פאן-סלאבית-דרומית הנקראה יוגוסלביה, בתרגום חופשי, ארץ הסלאבים הדרומיים. המדינה כללה בתוכה את המדינות מקדוניה, סלובניה, סרביה, מונטנגרו, קוסובו, בוסניה והרצגובינה וקרואטיה.
יוגוסלביה וגרמניה
ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה תקף צבא גרמניה הנאצית את יוגוסלביה, המבצע המכונה "מלחמת אפריל" החל בהפצצה אווירית רחבת היקף של צבא גרמניה בבלגרד. הצבא תקף את סרביה במסגרת תורת הגזע שאומרת שבני הרומה והיהודים שהיו קיימים בסרביה הם הנחותים ביותר והסלאבים גם הם גזע נחות שמסוגל רק לשמור על התרבות ולא לקבל אותה על עצמו. התוצאות היו קשות ונהרגו 17,000 בני-אדם בהפצצות בלבד. לאחר ההפצצות החלו התקפות חיל שריון וחיל רגלים ב-12 באפריל ויוגוסלביה נכנעה ב-14 באפריל בפועל, אך באופן רשמי ב-16 באפריל.
תוצאת הפלישה הייתה הקמת ממשלת בובות תחת שלטונו של מילאן נדיץ'. לבסוף, בשנת 1945 הצבא הבריטי והצבא האדום כבשו את יוגוסלביה במתקפה משולבת, ולאחר קרבות עקובים מדם עם כוחות מדינות הציר, ברית המועצות ובריטניה נתנו לה עצמאות.
בין השנים 1968–1971 התרחשה הגירה מסיבית של לגרמניה, הן המזרחית והן המערבית של עובדים זרים מיוגוסלביה. מספר העובדים שהגיעו לגרמניה באותה התקופה עמד על 370 אלף. רבים כאלו התיישבו בגרמניה לצמיתות, והיוו את הגרעין של המיעוט הסרבי והבוסני הגדול שקיים בגרמניה. הסרבים נפוצים בעיקר בבאדן-וירטמברג ובבוואריה שהם האזור הדרומי בגרמניה.
מלחמות יוגוסלביה
בשנות ה-90 של המאה ה-20 חלו תהפוכות באירופה כולה על רקע התמוטטות הגוש המזרחי וברית המועצות. הבאה בתור ליפול הייתה הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. באופן עקרוני הייתה המדינה במעמד מדינה נייטרלית תחת שלטונו של יוסיפ ברוז טיטו אך בעקיפין תמכה בברית המועצות עקב התמיכה הגלויה של ברית המועצות ורוסיה בסלאבים לאורך השנים. המשטר במדינה היה סוציאליסטי עד קומוניסטי והתמוטט עקב התאסלמות מסיבית באזור, קיימות קבוצות בדלניות וקיימות קבוצות אתניות חדשות מתוך הסלאבים.
המשטר הפאן-סלאבי לא הסכים לקבל את הבדלניות שפרצה בארצו, את הקבוצות החדשות ואת ההתאסלמות המסיבית שהייתה עקב כך פרצו מלחמות יוגוסלביה. מלחמות יוגוסלביה היו סדרת עימותים אלימים, שהתרחשו בין השנים 1991 ו-2001. העימותים גבו את מספר הקורבנות הגבוה ביותר מאז מלחמת העולם השנייה.
גרמניה תמכה לאורך כל הדרך במדינות המורדות ולחמה לצד נאט"ו במלחמת בוסניה כנגד הסרבים, המלחמה הובילה לעצמאות בוסניה והרצגובינה. גרמניה השתתפה גם בהפצצות של נאט"ו על יוגוסלביה בשנת 1999 במלחמת קוסובו. תוצאת ההפצצות הייתה התערבות האו"ם במלחמה וממשל האו"ם בקוסובו למשך 8 שנים עד להכרזת העצמאות של קוסובו בשנת 2008.
היחסים במאה ה-21
קיימים חילוקי דעות בין סרביה לגרמניה על מעמדה של קוסובו. גרמניה, בניגוד לישראל, הכירה בקוסובו ב-20 בפברואר 2008, וכוננה איתה יחסים ב-27 בפברואר 2008. גרמניה היא התורמת השנייה בגודלה לקוסובו לאחר ארצות הברית.
סחר
יחסי המסחר בין השתיים הם יחסים משמעותיים ושווי הייצוא הגרמני לסרביה עמד ב-2014 על 2.2 מיליארד דולרים אמריקאים. הייצוא כלל מני סוגי סחורות והסחורות המשמעותיות ביותר שייוצאו היו מכוניות וחלקי כלי רכב. גם הייצוא הסרבי לגרמניה נחשב משמעותי ועמד בשנת 2014 על 1.75 מיליארד דולרים אמריקאים. הייצוא כלל בעיקר פירות משומרים, כבלי חשמל, ועזרים חשמליים לגידול צמחים. הסחר בין השתיים נמצא במגמת עלייה מאז העשור הראשון של המאה ה-21.
אישים
נגיד הבנק הלאומי הסרבי ג'ורג'ה ואיפרט היה ממוצא גרמני.
תיירות
מאז 19 בדצמבר 2009, אזרחים סרבים יכולים לנוע באופן חופשי בתוך אזור שנגן ללא צורך בוויזה למשך 90 ימים אם יש להם דרכון ביומטרי. ישנן התנגדויות לחוק זה מצד גרמניה עקב הפחד מהגירה מסיבית של בני רומה שנפוצים במיוחד בסרביה למדינתם.
אזרחים גרמנים יכולים לשהות בסרביה שלושה חודשים ללא אשרה.
סמסונג גלקסי S4
Samsung Galaxy S4 (בתעתיק לעברית: סמסונג גלקסי אס 4) הוא טלפון חכם מתוצרת חברת סמסונג, הדור הרביעי בסדרת הטלפונים החכמים Samsung Galaxy S. המכשיר הוצג לראשונה ב-14 במרץ 2013, והוצגו בו שיפורים במצלמות, ברזולוצית המסך וגודלו, משקלו וכמו כן הוצגה במכשיר טכנולוגיית 'מעקב-עין' מתקדמת. המצלמה האחורית של המכשיר ברזולוציית 13 מגה-פיקסלים, והמסך שלו בגודל 5 אינץ' (127 מ"מ) ברזולוציה של 1080p. שיווק המכשיר החל ב-26 באפריל 2013 על 327 רשתות בעולם וב-155 מדינות, ובתאריכים מאוחרים יותר במדינות נוספות. לאחר שבועיים מאז הצגתו, הוא הוזמן ביותר מ-10 מיליון הזמנות מראש. למכשיר יש גרסת מיני.
בנובמבר 2013 סמסונג גלקסי אס 4 קיבל עדכון גרסה לאנדרואיד 4.3. במאי 2014 סמסונג קיבל עדכון נוסף לגרסה לאנדרואיד 4.4.2. בתאריך 21 ביוני 2014 פורסם ב'ידיעות אחרונות' כי הסוללות בישראל של ה-Samsung Galaxy S4 מתפוצצות ו"מתנפחות".
תוכנה
המכשיר משתמש במערכת ההפעלה אנדרואיד לניידים, עם ממשק משתמש גרפי (GUI) מותאם אישית של סמסונג. למכשיר מספר טכנולוגיות מתקדמות:
חומרה ועיצוב
המכשיר משווק ברחבי העולם במספר דגמים והם נבדלים בשינויים במעבד, תקני תקשורת סלולרית שונים, תפוצה באזורים מסוימים בעולם וכדומה. שני הדגמים הבולטים ביותר הם GT-i9500 ו-GT-i9505: דגם ה-GT-i9500 בעל מפרט הכולל מעבד Exynos 5410, המורכב מארבע ליבות Cortex-A15 בתדר 1.6GHz לביצועים גבוהים וארבע ליבות Cortex-A7 דלות-הספק בתדר 1.2GHz לביצועים נמוכים; השימוש בליבות בדגם זה משתנה בהתאם לצורך המשתמש, ולמען חיסכון בסוללה: כשיש ביקוש לביצועים גבוהים הליבות החזקות פועלות, וכשיש ביקוש לביצועים נמוכים, הליבות החלשות פועלות, אם כי שמונה הליבות יעבדו תמיד, אך בפעולות כבדות המעבד החזק יהיה הדומיננטי בעוד המעבד החלש יעבוד בתדר נמוך ולהפך. בדגם GT-i9505 פועל מעבד סנאפדרגון 600 המורכב מארבע ליבות Krait 300 בתדר 1.9GHz. בניגוד ל-GT-i9500, ה-GT-i9505 תומך בתקן LTE. גודל מסך המכשיר הוא 4.99 אינץ', עם 441.46 פיקסלים לכל אינץ' בודד ומצויד בטכנולוגית PenTile RGBG Full HD Super AMOLED. בסוללת המכשיר מובנית יכולת תקשורת טווח אפס (NFC) המאפשרת ביצוע תשלומים בחנויות המאפשרות זאת. בנוסף, סמסונג הכריזה על שיווק אביזרים נלווים למכשיר וביניהם משטח לטעינה אלחוטית, שבעזרתו המכשיר נטען כשהוא מונח עליו.
המכשיר משווק בצבעים שחור ולבן, וממדיו הם 136.6 מ"מ אורך, 69.8 מ"מ רוחב ו-7.9 מ"מ עובי. נפחי האחסון שבמכשיר עומדים על 16GB, 32GB או 64GB, וניתן להרחיבם ל-64GB נוספים באמצעות כרטיס זיכרון מסוג microSD.
דגמים
למכשיר נוצרו דגמים שונים על ידי סמסונג. ביניהם:
דגמים שונים
כל הדגמים השונים הם וריאציה של הדגם ה-LTE הבינלאומי.
ביקורות על המכשיר
באתר GigaOM, כתב הטכנולוגיה קווין טופל ציין שהוא ממליץ על המכשיר "ללא היסוס" ושהוא "הטלפון שמגדיר את סמסונג". אתר הטכנולוגיה CNET, שסקר את המכשיר, גילה שקובצי המערכת שלו תופסים 7.5GB מזיכרון האחסון הפנימי שלו; בתגובה, יח"צנית סמסונג מסרה ש"על מנת להציע את החוויה האולטימטיבית למשתמשים שלנו אנחנו כוללים במכשיר חריץ הרחבה לכרטיס זיכרון microSD חיצוני". אולם דרך המכשיר ניתן להעביר רק קובצי מידע כמו תמונות וסרטונים אל כרטיס הזיכרון החיצוני, ולא ניתן להתקין עליו אפליקציות. הבלוגר רן בר-לוי כתב שלמרות בעיות מסוימות שהרגיש כמו איכות שיחה נמוכה והתחממות יתר, "המכשיר הוא עדיין ספינת דגל רצינית מאוד בשוק".בתחילת יוני 2013, יצא עדכון תוכנה אשר מאפשר להעביר אפליקציות לכרטיס זיכרון באופן מובנה.
מכירות
לאחר כחודש מאז שהוצג לראשונה, המכשיר נמכר ביותר מ-10 מיליון יחידות. בעקבות זאת, המכשיר הוכתר כסמארטפון הנמכר ביותר של חברת סמסונג, עד לכניסת מכשיר הגלקסי אס 5 (שממנו נמכרו בתוך שבועיים 10 מיליון יחידות).
נמק
נֶמֶק (בלועזית: גַּנְגְּרֵנָה, Gangrene. בשלב החמור יותר והמסוכן, הוא מכונה בעברית מַק), הוא מוות נרחב של רקמות בגוף כתוצאה מזיהום או חוסר חמצן.
נמקים שכיחים בקצוות הגוף, ובעיקר בגפיים. נמק יכול להיגרם כתוצאה:
נמק עלול להוות סכנת חיים. תאי הגוף מקבלים באופן שגרתי אותות מתאים סמוכים ברקמה, אותות המעודדים אותם להמשיך במחזור התא ובפעילות המטבולית השוטפת. כשתאים רבים מתים הם מפסיקים לשלוח אותות לתאים הסמוכים, וכך מתפשט הנמק - לעיתים במהירות רבה.
עד לאחרונה לא ניתן היה לטפל בנמקים. הפתרון ההכרחי היה (ועדיין, במרבית המקרים) להיפטר מהרקמה הנמקה. דבר זה מתבצע באמצעות:
במקרה של זיהום חיידקים, טיפול מסיבי באנטיביוטיקה יכול לשפר את המצב.
שיטות חדשות לטיפול בנמקים מתמקדות בשחזור כירורגי-פלסטי של האיבר הפגוע, ובמיוחד בשחזור כלי הדם שנהרסו.
חיידקים מסוימים, במיוחד מינים מסוימים בסוגים Streptococcus ו-Staphylococcus, המכונים לעיתים "חיידקים טורפים", מסוגלים לגרום לזיהומים נרחבים הגורמים לנמק. זיהומים אלו ידועים בהתפשטותם המהירה, המגיעה ל-3 ס"מ בשעה. שיעור התמותה עומד על כ-20%. כשהזיהום לא מטופל, המוות ודאי (שיעור תמותה של 100%).
שער המוגרבים
שער המוגרבים (מכונה גם: שער הרמב"ם וגם שער הלל) הוא שער למתחם הר הבית, הנמצא בצידו הדרומי של הכותל המערבי. כיום, זהו השער היחיד משערי הר הבית, שדרכו נכנסים להר מבקרים לא מוסלמים. השער כונה כך על שם שכונת המוגרבים, שנהרסה בעבודות להרחבת רחבת הכותל המערבי לאחר מלחמת ששת הימים.
כ־20 מטרים מתחת לשער נמצא מעבר חסום בשם שער ברקלי.
היסטוריה – התיישבות המוגרבים בירושלים
עוד בראשית ימי הביניים ביקרו בארץ ישראל עולי רגל מוסלמים מהמגרב. ההיסטוריון והגאוגרף מוג'יר א־דין ציין כי השכונה נוסדה ב-1193 על ידי בנו של צלאח א־דין, אל־אפדל איבן צלאח א־דין, כהקדש (ווקף) עבור יוצאי המגרב. הוא ייסד שם מדרסה שנקראה "אל־אפדליה" על שמו, ועם השנים היא הפכה למסגד שייח' עיד, על שמו של אחד ממנהיגי העדה המוגרבית בן המאה ה-17. שייח' עיד נקבר בתוך המסגד, וזה הפך למוקד עלייה לרגל, בעיקר עבור הסופים. בחפירות שנערכו במקום בראשית המאה ה-21 זוהו שרידיו של השייח'. בהמאה ה-12 הרחיבו תורמים מוגרבים את הרובע. ב־1303 הוקמה בשבילם אכסניה מיוחדת שנקראה על שם אבו מידיאן הקדוש. באותה שנה הוקמה בו גם הזאווייה המסמודית על ידי תורם מסמודי. ב־1320 הוקמה במקום זאווייה נוספת על ידי נכדו של המלומד הסופי שעיב אבו מדין. בשכונה התגוררו צאצאי המורים שגורשו מספרד ב־1491, וזכו בזכויות מיוחדות תמורת השמירה על הר הבית ומסגדיו.
מעלה המוגרבים וגשר המוגרבים
סוללת עפר – "מעלה המוגרבים" – הובילה אל השער, והייתה בנויה על גבי הבית היחיד של שכונת המוגרבים שלא נהרס (משום שהיה רשום בטאבו כקדוש). עקב התמוטטות של אחד מהקירות התומכים של הסוללה, שחיברה בין רחבת הכותל לשער המוגרבים, בעקבות שלגים ורעידת אדמה קלה, בחודש פברואר 2004, הוחלט לפרקה. לפיכך, נבנה גשר עץ שנועד לאפשר את הגישה להר הבית באופן זמני. בינואר 2005, החליטה ממשלת ישראל על תוכנית לשיקום השער והסוללה, על ידי הקרן למורשת הכותל המערבי, שתכננה במקום גשר מונומנטלי. בתחילת 2007, הוחל בפירוק הסוללה לצורך עבודות ארכאולוגיות, שרק לאחריהן ניתן יהיה להתחיל בעבודות הבנייה. פעולות אלה לוו במהומות מצד ערביי ישראל והפלסטינים, תוך קריאות חריפות מצד מנהיג הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית, ראאד סלאח.
בהחלטת רשות הרישוי בירושלים מ־4 בנובמבר 2009, הוחלט להעניק היתר ל"הקמת גשר זמני לעלייה לשער המוגרבים למשטרת ישראל". בהיתר צוין כי "האישור הוא זמני עד שתתוקן ותחוזק סוללת העפר שעליה נמצאת הגישה הקבועה להר הבית"
באוקטובר 2011, הודיע מהנדס עיריית ירושלים, שלמה אשכול, להנהלת הקרן למורשת הכותל על קיום סכנה מיידית לגשר, העובר מעל עזרת הנשים שבכותל, שתפוסתה עומדת על כ־2,000 מתפללות. חודשיים לאחר מכן שלח מכתב שני עם צו לסגירה מיידית של הגשר. באוגוסט אותה שנה, הקימה הקרן למורשת הכותל המערבי גשר עץ גדול כחלופה לגשר שנסגר, אך שבועיים לאחר מכן, ב-11 בדצמבר 2011, פורק הגשר לאחר לחצים מצד בית המלוכה הירדני, שאיימו במשבר מדיני על כך שהגשר הוקם ללא תיאום. כמחאה על החלטת הממשלה ביצעו למחרת 40 "נערי גבעות" פעולת "תג מחיר" בגבול ירדן. חברי "גרעין שכם" פרצו את גדר המערכת בין ישראל וירדן, בקרבה לגשר אלנבי, השתלטו על בנין בשטח ההפקר וסירבו להתפנות ממנו.
נכון ל־2021, אף שאושרה תוכנית בסמכות ועדה מחוזית, ואף על פי שהוצאו היתרים לבניית גשר הקבע, הגשר "הזמני" עדיין קיים, והוא משמש למעלה מ־16 שנים, לעליית יהודים להר הבית בניגוד לדין – ללא היתר ובסתירה לתוכניות במקום. המטה לביטחון לאומי בוחן נושא זה, שהוא סוגיה מדינית מורכבת, ובתום הבחינה תועבר המלצת המל"ל לדרג המדיני.
מהנדס הקרן למורשת הכותל, התריע במכתבו מ־2 במאי 2021, כי העץ שממנו עשוי הגשר נמצא במצב יובש קיצוני, אורך חיי העץ מוגבל, וכי יש להחליפו בגשר פלדה. לאחר ארבעה ימים בלבד, כתב ואישר את השימוש בגשר המוגרבים באופן זמני – והוסיף שהגשר נמצא יציב ובטוח לשימוש בתקופה הקרובה, כלומר ימי התפילה של ט' באב, ושהקרן צריכה לעבות את מערך הכיבוי ולדאוג לציר פינוי אם מתרחש אסון. זאת, בעקבות אסון מירון, שהתרחש בלג בעומר, אותה שנה.
באוגוסט 2021, נדחתה עתירת הנשים המתפללות בקביעות בכותל לבג"ץ, לאסור המשך שימוש בגשר וביצוע עבודות בו, ואשר הוגשה לקראת חודש הסליחות, ובשל הסכנה הנשקפת למתפללות.
מועדי פתיחה למבקרים
שער המוגרבים פתוח למבקרים בכול ימות השנה למעט ימי שישי ושבת וחגים מוסלמים. עד שנת 2000, היה השער פתוח גם בשבתות. אחרי 3 שנים שההר היה סגור למבקרים בין השניים 2000 ל-2003 (למעט מוסלמים), נפתח מחדש לחמישה ימים בלבד.
הערות שוליים
Gates of the Temple Mount
מייק ביבי
קריירה
ביבי שיחק בצעירותו כדורסל במסגרת בית הספר שדו מונטיין מפיניקס שבאריזונה, ולאחר מכן הצטרף לקבוצתה של אוניברסיטת אריזונה. בשנה הראשונה שלו באוניברסיטה, ב-1997, הוא הוביל את קבוצתו לזכייה בטורניר אליפות המכללות, לאחר שקלע 20 נקודות במשחק הגמר של הטורניר מול אוניברסיטת קנטקי. בעונתו השנייה, 1998, הוא המשיך להצטיין במדי האוניברסיטה ונבחר לשחקן המצטיין של אזור ה"פאסיפיק-10".
לאחר שתי עונות במכללות החליט ביבי להצטרף לליגת ה-NBA, ונבחר במקום השני הכללי בדראפט הליגה על ידי קבוצת ונקובר גריזליס. בעונתו הראשונה במדי ונקובר,, שהייתה עונה מקוצרת בשל שביתת שחקני ה-NBA, השיג ביבי ממוצעים מכובדים של 13.2 נקודות, 6.5 אסיסטים ו-2.7 ריבאונדים, וזכה בבחירה לחמישיית הרוקיז של העונה. גם בשתי העונות הבאות המשיך ביבי להציג יכולת משחק טובה, אך ונקובר לא רשמה הצלחות משמעותיות בתקופתו בה.
לפני עונת הועבר ביבי ב לקבוצת סקרמנטו קינגס, כאשר סקרמנטו העבירה בתמורה לוונקובר את ג'ייסון ויליאמס וניק אנדרסון. בעונתו הראשונה בסקרמנטו הגיע ביבי לראשונה לפלייאוף והוביל את הקבוצה להעפלה לסדרת הגמר של האזור המערבי, שם הפסידה ללוס אנג'לס לייקרס. הופעותיו של ביבי באותה סדרה בה קלע 20.3 נקודות למשחק, ובמיוחד סל הניצחון שקלע במשחק החמישי, נתנו לו תדמית של שחקן המתמחה ברגעים חשובים.
ביבי המשיך להיות מהשחקנים המצטיינים של סקרמנטו גם בעונות הבאות, והקבוצה העפילה בקביעות למשחקי הפלייאוף. עונת הייתה טובה במיוחד עבורו, כאשר הוא קלע 18.4 נקודות בממוצע למשחק. הוא סייע לסקרמנטו לנצח את דאלאס מאבריקס בסיבוב הפלייאוף הראשון, ואף קלע שיא קריירה בפלייאוף של 36 נקודות במשחק החמישי בסדרה. בעונות ו- הוא שיפר את ממוצעי הנקודות שלו ל-19.6 ו-21.1 בהתאמה. ב-2007, לראשונה בתקופתו של ביבי בקבוצה, סקרמנטו לא הצליחה להעפיל לפלייאוף.
בפברואר 2008 עבר ביבי בטרייד לאטלנטה הוקס תמורת לורנזן רייט, אנתוני ג'ונסון, שלדן ויליאמס וטיירון לו. ביבי סייע לאטלנטה להעפיל באותה עונה למשחקי הפלייאוף לראשונה מזה עשר שנים. הצטרפותו של ביבי לאטלנטה סייעה להפיכת הקבוצה לאחת מהחזקות במזרח הליגה, והקבוצה הגיעה עד לחצי גמר האזור המזרחי בפלייאוף בעונת.
ב-24 בפברואר 2011 עבר ביבי בטרייד לוושינגטון ויזארדס ביחד עם מוריס אוונס וג'ורדן קרופורד בתמורה לקירק היינריך והילטון ארמסטרונג. מייק ביבי קנה את חוזהו ב-6 מיליון דולר מוושינגטון ויזארדס, והצטרף למיאמי היט, עם ההיט, הגיע ביבי עד לגמר ה-NBA שם הפסידו המיאמי 4-2 לדאלאס מאבריקס.
האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע
האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע (בהונגרית: Színház- és Filmművészeti Egyetem) היא אוניברסיטה לתיאטרון וקולנוע הפועלת בבודפשט, הונגריה. בית הספר נוסד בשנת 1865 ובשנת 2000 קיבל מעמד של אוניברסיטה.
ב-31 באוגוסט 2020 התפטרה הנהלת האוניברסיטה, במחאה על מינוי חבר נאמנים שמונה על ידי ויקטור אורבן, הפוגע, לדעתם, בחופש האקדמי של המוסד. בעקבות כך נערכו בבית הספר מחאות שונות.
בנדיני 1300
בנדיני 1300 (באיטלקית: Bandini 1300) היא מכונית מרוץ מבית בנדיני שיוצרה בפורלי שבאיטליה, בשנת 1980.
לבנדיני 1300 היה גג פתוח, 2 מושבי נוסעים, מרכב מפיברגלס ומנוע אחורי.
בשנת 1980 נבחרה "בנדיני 1300" כמדורגת מספר 39, בין 100 המכוניות הטובות בעולם.
Bennett/Berlin
Bennett/Berlin (בעברית: בנט/ברלין) הוא אלבום האולפן ה-41 של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט. את האלבום הוציאה לאור בשנת 1987 חברת התקליטים קולומביה רקורדס. כל שירי האלבום נכתבו על ידי אירווינג ברלין.
שער למזרח
השער למזרח, הידוע גם בשם שער המזרח, הוא הבניין השני בגובהו בעיר סוגא'ו, שבמחוז ג'יאנגסו, במזרח סין אחרי סוג'או IFS. המגדל נועד להוות סמל לשער לעיר המדגיש את חשיבותה המתמשכת של סוג'או בסין המודרנית של המאה ה-21. המגדל בגובה 302 מטרים, וממוקם בלב מחוז סין-סינגפור סוז'ו תעשייתי (SIP) של סוג'או. הבנייה החלה ב-2004 והסתיימה ב-2016 בעלות של 700 מיליון דולר. מיקומו מציין במדויק את ההצטלבות של הציר ההיסטורי מזרח-מערבי של העיר העתיקה של סוז'ו עם הגדה המערבית של אגם ג'ינג'י.
ביקורת
אף על פי שהעיצוב שלו נועד לייצג שער, השער למזרח ספג לעג מצד גולשים סיניים רבים וגם מכלי תקשורת המונים מערבית, בטענה כי הוא "דומה לזוג מכנסיים". ציון הדרך הוביל אפוא לשלל פרודיות באינטרנט.
גורי הג'ונגל
גורי הג'ונגל (באנגלית: Jungle Cubs) היא סדרת טלוויזיה מונפשת, בת שתי עונות ו-21 פרקים, ששודרה במקור בטלוויזיה החל מ-5 באוקטובר 1996 עד 10 בינואר 1998. בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 במסגרת רצועת השידור "זמן דיסני" במהלך שנות התשעים. הסדרה מהווה פריקוול לסרט ההנפשה משנת 1967 - "ספר הג'ונגל".
תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתמקדת בדמויות הכלליות מהסרט: באלו הדוב, בגירה הפנתר, קא הנחש, שירחן הטיגריס, האטי הפיל ולואי האורנגאוטן כשהיו ילדים ולפני הגעת מוגלי לג'ונגל.
מחיר האנרכיה
מחיר האנרכיה הוא מונח מתורת המשחקים, המתאר את השוני בתועלת המקסימלית החברתית ואת התועלת של נקודת שיווי משקל במשחק נתון.
בדרך כלל האופיטמום החברתי לא מושג משום שכל שחקן מעוניין לשפר את תועלתו האישית.
מחיר האנרכיה הוא מדד, המציין את ההבדל בין רווח בגישה אנוכית של כל שחקן לבין רווח המושג בגישה, המתחשבת באופטימום החברתי. מחיר האנרכיה מוגדר כיחס בין הרווח החברתי האופטימלי לבין שיווי משקל נאש הגרוע ביותר. במילים אחרות, עבור כל שיווי משקל נאש זהו היחס בין התועלת החברתית המקסימלית שניתן להשיג לבין התועלת החברתית הגרועה ביותר שניתן להשיג.
המחיר ה"טהור" של האנרכיה מתייחס רק לשיווי משקל נאש טהור, דהיינו שיווי משקל בו כל השחקנים נוקטים באסטרטגיות טהורות בלבד, ולא באסטרטגיות מעורבות או רנדומיות. יש לשים לב כי שיווי משקל מעין זה לא תמיד קיים.
את המונח הציע חוקר מדעי המחשב כריסטוס פאפאדימיטריו. מחיר האנרכיה מהווה מדד חדש לאיכות שיווי משקל.
הגדרה מתמטית
בהינתן משחק G=(N,A,u), ננסה למקסם את התועלת החברתית, דהיינו את התועלת של כלל המשתתפים במשחק. יש פונקציות רבות, המתארות את התועלת החברתית, מביניהן:
פונקציה "תועלתנית"
פונקציית שיויון-זכויות
האופטימום החברתי ממקסם את w(a) על-פני כל פרופילי הפעולה a \in A.