cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אבישי כהן (חצוצרן)
תקופת ECM
אלבומו החמישי, "Naked Truth", שוב בהרכב הרביעייה, יצא בשנת 2022. האלבום, המורכב מסוויטה בת שמונה חלקים, מסתיים בקטע דיקלום באנגלית (בקולו של כהן) לשיר בשם "Departure" ("פרידה") של המשוררת זלדה. עם יציאתו זכה האלבום לביקורות מאוד מחמיאות שהתפרסמו בתקשורת באירופה, ואף כאלבום החודש בג'אז ב גרדיאן הבריטי.
שיתופי פעולה והרכבים מוזיקליים נוספים
ב-2007 הקים כהן את ההרכב "Triveni" (מפגש שלושה נהרות קדושים בסנסקריט) עם עומר אביטל והמתופף נאשיט וייטס. במסגרת הרכב זה הוציא כהן 3 אלבומים.
כהן הוא אחיהם הצעיר של נגני כלי הנשיפה יובל כהן וענת כהן. הם מנגנים ומופיעים יחד תחת השם "שלושת הכהנים" והוציאו ארבעה אלבומים, אלבומם משותף הראשון,"3 Cohens", יצא לאור ב-2004. יחד הם מופיעים באירועים מוזיקליים מגוונים למשל פסטיבל הג'אז ירושלים.
היה חבר קבוע ב"San Francisco Jazz Collective" במשך 6 שנים, בין השנים 2009–2015.
פעילות מוזיקלית נוספת
בשנת 2015 נבחר כהן כמנהל האמנותי של פסטיבל הג'אז הבינלאומי בירושלים. הפסטיבל, שנערך תחת חסותו של פסטיבל ישראל, מצליח להביא מאז מדי שנה לא מעט אמנים בינלאומיים מובילים מהארץ ומהעולם, וליצור ביניהם שיתופי פעולה מסקרנים.
פרסים והוקרה
2012 - זוכה פרס לנדאו לאמנויות הבמה למבצע בתחום מוזיקת הג'אז
בורגווארד RS
בורגווארד RS (בגרמנית: Borgward RS) היא מכונית מרוץ (מושב לנהג בלבד), אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית "Goliath-Werk G.m.b.H" בין השנים 1952–1958.
תודה (שיר של דיקלה)
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השמיני במצעד של מדיה פורסט, והרביעי במצעד של רדיו אמצע הדרך.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי דיקלה לבדה, הולחן על דיקלה ועדי רותם והופק על ידי דיקלה, רותם ורוני בראון. מאקו אמרו על השיר כי: "בשונה משירים אחרים שהוציאה על שיברון לב, בחדש דיקלה מראה שהיא נמצאת במקום מתקדם יותר ושהיא מוכנה לסלוח לאהוב שלה על שנטש אותה".
בנוסף לכך, הודיעה דיקלה ברשתות החברתיות כי השיר יהיה הסינגל השני מתוך אלבומה השישי. מרגע צאתו של השיר נכתב המשפט המסמל אותו "תודה אהובי שהלכת ממני." על שלל מקומות וחפצים ביניהם; ספסלים, קירות וכולי. את התמונות העלתה דיקלה לאינסטגרם שלה.
וידאו קליפ
בסמוך ליציאתו של השיר כסינגל, העלתה דיקלה לערוץ היוטיוב הרשמי שלה קליפ אנימציה, המציג בתוכו דמות אישה מצוירת אשר הולכת ברחוב שומם, משם היא ממשיכה ללכת למקומות שונים בהם ניתן לראות כרזות אשר בתוכם כתובים משפטים שונים הקשורים למילות השיר ואת עטיפתו של הסינגל.
בסוף הקליפ, ניתן לראות את אותה האישה פוגשת לאחר מסעה הארוך בחור מסתורי אשר לובש חולצה בצבע אדום. צבע החולצה מסמל אהבה.
נורת'רופ גראמן
נוֹרְתְ'רוֹפּ גְּרָאמֶן (באנגלית: Northrop Grumman Corporation) הוא קונצרן ספנות, תעופה, חלל וביטחון, תוצאה של רכישת גראמן על ידי נורת'רופ. החברה, הממוקמת במטרופולין וושינגטון די. סי. שבווירג'יניה, ארצות הברית, היא יצרנית מערכות־ביטחוניות השלישית בגודלה בעולם, יצרנית מערכות המכ"ם הגדולה ביותר (עם למעלה מ-850 מתקני מכ"ם קרקעיים), והיצרנית המובילה בעולם של כלי שיט. נכון לשנת 2017, העסיקה למעלה מ-67,000 עובדים בכמה מאות אתרים בארצות הברית ומחוצה לה. נכון לשנת 2010, "נורת'רופ גראמן" מדורגת במקום ה-61 ברשימת פורצ'ן 500 של חברות תעשייתיות אמריקניות.
היסטוריה
נורת'רופ קורפוריישן נוסדה במקור ב-1939 בקליפורניה, וב-1985 התאגדה מחדש בדלאוור. ב-1994 התמזגה נורת'רופ איירקראפט עם גראמן איירוספייס ליצירת חברת "נורת'רופ גראמן". שתי החברות היו מבוססות קודם לכן בתעשיית ייצור כלי הטיס, וגראמן התפרסמה בשל בניית מודול הירח של אפולו. החברה החדשה רכשה את ווסטינגהאוס אלקטרוניק סיסטמס ב-1996, יצרנית מערכות מכ"ם גדולה. "לוגיקון", קבלנית מערכות מחשוב ביטחוניות, הצטרפה ב-1997. קודם לכן, "לוגיקון" רכשה את "גאודיינמיקס קורפוריישן" במרץ 1996 ואת "סיסקון קורפוריישן" בפברואר 1995.
המיזוג בין "נורת'רופ גראמן" ומתחרתה "לוקהיד מרטין", לא אושר על ידי הממשל האמריקני ב-1998, דבר שהאט את המיזוג בתעשיית הביטחון. אולם ב-1999, רכשה החברה את "טלדיין ראיין", שפיתחה מערכות למעקב, איסוף מודיעין, וכלי טיס בלתי מאוישים (כטב"ם). היא רכשה גם את "קליפוניה מיקרווייב" ואת "דאטה פרוקורמנט קורפוריישן", באותה שנה. ישויות אחרות שנרכשו כוללות את "אינטר-נשיונל ריסרץ' אינסטיטוט" (1998), "פדרל דאטה קורפוריישן" (2000), "נוויה אוויאיישן אס" (2000), "קומפטק ריסרץ'" (2000) ואת "סטרלינג סופטוואר" (2000). ב-2001 רכשה החברה את "ליטון אינדוסטריז" (Litton Industries), מספנה וספקית של מערכות אלקטרוניות ביטחוניות לצי האמריקני. במהלך תהליך הרכישה, נוצרה חברת החזקות חדשה, "NNG". החברה התמזגה עם "נורת'רופ גראמן" באמצעות החלפת מניות הדדית באפריל 2001. "נורת'רופ גראמן" ו"ליטון" נהפכו לחברות-בת של חברת ההחזקות החדשה. חברת "נורת'רופ גראמן קורפוריישן" המקורית שינתה אז את שמה ל"נורת'רופ גראמן סיסטמס קורפוריישן". חברת ההחזקות, NNG, שינתה את שמה ל"נורת'רופ גראמן קורפוריישן".
מאוחר יותר באותה שנה, "ניופורט ניוס שיפבילדינג" (אחת משתי יצרניות הצוללות הגרעיניות) נוספה לחברה. וב-2002, רכשה "נורת'רופ גראמן" את "TRW", יצרנית מערכות חלל ולייזר. באותה התקופה, בוצעו רכישות רבות קטנות יותר.
"נורת'רופ גראמן" ו"בואינג" שיתפו פעולה בתכנון קונספט רכב החלל החדש Crew Exploration Vehicle של נאס"א, אך החוזה לבניית הרכב הוענק בסופו של דבר ל"לוקהיד מרטין".
בשנת 2011 העתיקה החברה את מיקומה מלוס אנג'לס למטרופולין עיר הבירה וושינגטון די. סי. בווירג'יניה, עקב רצונה להיות קרובה לגורמי הצבא והממשלה.
חטיבות
"נורת'רופ גראמן שיפ סיסטמס" (NGSS - Northrop Grumman Ship Systems) היא חטיבה של חברת "נורת'רופ גראמן" העוסקת בבניית אוניות קטנות ובינוניות. סקטור נפרד של "נורת'רופ גראמן", "נורת'רופ גראמן ניופורט ניוז", אחראי לצוללות גרעיניות, נושאות מטוסים ו"נושאות־על".
NGSS מורכבת משתי חברות עבר: "אינגלס שיפבילדינג" ו"אבונדל שיפיארד".
בין היתר, בנתה NGSS את שלוש ספינות הטילים סער 5 עבור חיל הים הישראלי.
מוצרים ימיים
מוצרים רבים של "נורת'רופ גראמן" מיוצרים על ידי יחידות עסקיות נפרדות. "ניופורט ניוז שיפבילדינג" (Newport News Shipbuilding) מייצרת את כל נושאות המטוסים של ארצות הברית, והיא החברה היחידה המסוגלת לייצר "נושאות־על" מדגם נימיץ. החברה מייצרת גם אחוז גדול מהצוללות הגרעיניות של ארצות הברית. סקטור נפרד, "נורת'רופ גראמן שיפ סיסטמס" (Northrop Grumman Ship Systems), אחראי על יצור ספינות מלחמה וכלי שיט מסחריים וצבאיים רבים אחרים, כולל שוברות קרח, ספינות תדלוק, וספינות משא. בשיתוף עם "סיינס אפליקשיינס אינטרנשיונל (Science Applications International). נורת'רופ גראמן מספקת גם שירותי הנדסה וארכיטקטורה ימית כמו גם שירותי אחזקה ימיים.
מוצרי תעופה וחלל
סקטור נורת'רופ גראמן מערכות תעופה וחלל (Northrop Grumman Aerospace Systems) אחראי לפיתוח, תכנון וייצור מוצרי תעופה וחלל. סקטורים נפרדים, כגון טכנולוגיית החלל, מייצרים כלי טיס עבור ארצות הברית, ומדינות אחרות, בהם המפציץ האסטרטגי "B-2 ספיריט", מטוס הריגול E-8C, כלי הטיס הבלתי מאויש (כטב"ם) "RQ-4 גלובל הוק", ומטוס האימון העל-קולי "T-38 טאלון", הנמצאים בשירות חיל האוויר האמריקני. בצי האמריקני משרתים כלי טיס תוצרת "נורת'רופ גראמן" כגון ה- "BQM-74 צ'אקר", "C-2 גרייהאונד", "E-2C הוקאיי", וה- "EA-6B פראולר". כלי טיס רבים כגון ה- "F-5 טייגר", "T-38 טאלון", "E-2C הוקאיי", נמכרו למדינות אחרות. "נורת'רופ גראמן אלקטרוניק סיסטמס" (Northrop Grumman Electronic Systems) מייצרת ומתחזקת את מערכת ה"אייוואקס" לפיקוח אווירי עבור ארצות הברית והממלכה המאוחדת. "פארק אייר סיסטמס" (Park Air Systems), חברת-בת של "נורת'רופ גראמן", מייצרת ציוד ניווט אווירי, בקרה אווירית, ותקשורת עבור כלי טיס בממלכה המאוחדת.
סקטור טכנולוגיית החלל אחראי על בניית לוויינים עבור נאס"א, מערכות הנעה, ומטעני משימה, כמו גם מערכות שונות להגנה באמצעות לייזר כחלק מיוזמת ההגנה האסטרטגית ("מלחמת הכוכבים"). מערכות שיגור רקטות מיוצרות על ידי סקטור טכנולוגיית המידע.
ביולי 2023 הקימה נורת'רופ גראמן מפעל שנקרא HCC, ויתמקד בפיתוח המנוע לטיל שיוט היפרסוני של חיל האוויר האמריקאי, טיל שמפותח בשיתוף פעולה עם חברת ריית'און. המנוע המפותח ע"י נורת'רופ גראמן יהיה מסוג scramjet, מנוע נושם אוויר אשר לוכד ודוחס אוויר במהירויות על-קוליות, מעל מאך 1. אוויר זה בשילוב עם דלק, מספק דחף לטיל ומאפשר לו לטוס למרחקים ארוכים יותר ביעילות רבה יותר ממערכות הנעה אחרות.
מוצרים אחרים
"נורת'רופ גראמן אלקטרוניק סיסטמס" מייצרת מכ"מי שליטה ובקרה להגנה אווירית, ולניהול מרחב אווירי. מכ"מים אחרים משמשים את ה-"F-16" וכלי טיס צבאיים אחרים, או בפיקוח על שדה הקרב כמו ה-ARL. כמו כן משווקת את לייטנינג ( Litening, סימולו AN/AAQ-28) - פוד המשמש לניווט מטוסי קרב, לאיתור מטרות והכוונת חימוש מונחה.
"רמוטק" (Remotec), חברת-בת של "נורת'רופ גראמן", מייצרת כלי רכב בלתי מאוישים ורובוטי חבלה לסילוק פצצות וחומרי נפץ ולטיפול בחומרים מסוכנים, בהם סדרת הרובוטים המצליחה רמוטק אנדרוס. מוצרים קטנים רבים אחרים מיוצרים על ידי "נורת'רופ גראמן", כגון אמצעי ראיית לילה וציוד לאבטחת תקשורת.
שירותים
בנוסף למוצריה, נורת'רופ גראמן מספקת שירותים צבאיים ולא צבאיים, בדרך-כלל לגופים ממשלתיים. היא ספקית שרותי טכנולוגיית המידע העיקרית לממשל הפדרלי של ארצות הברית, לדוגמה. "וינל" (Vinnell), חברת-בת של "נורת'רופ גראמן", מספקת שרותי הדרכה ותקשורת לכוחות המזוינים של ארצות הברית.
מדינות רבות אחרות העניקו ל"נורת'רופ גראמן" חוזים למיזמים רחבי היקף. ב-2005 החברה זכתה במכרז בשווי 2 מיליארד דולר מוירג'יניה לשיפור רוב הפעולות בתחום מערכות המידע במדינה. מאוחר יותר באותה שנה, הממלכה המאוחדת שילמה 1.2 מיליארד לנורת'רופ גראמן, כדי שזו תספק שרותי אחזקה להבטים שונים של מערכות המכ"ם ההגנתיות.
נורת'רופ גראמן מבצעת גם משימות שונות במלחמה בסמים. החברה שולחת מטוסים לריסוס קוטלי עשבים על שדות קוקאין חשודים בקולומביה ועל שדות פרג באפגניסטן.
סלסטה, תמיד סלסטה
סלסטה תמיד סלסטה (בספרדית: Celeste Siempre Celeste) היא טלנובלה ארגטינאית בת 180 פרקים. טלנובלה זו היא המשך לטלנובלה המצליחה סלסטה. כוכבי הטלנובלה הם: אנדריאה דל בוקה ו. טלנובלה זו ממשיכה מהנקודה בה הופסקה בחלק הקודם. גם הפעם דורה בארט היא האנטיגוניסטית אך אנדריאה דל בוקה מגלמת גם היא אנטיגוניסטית.
שיר הנושא של הטלנובלה: "Necesito Tu Nombre" (אני זקוקה לשמך), נכתב על ידי אנריקה טורס, הולחן על ידי קרלוס נילסון ובוצע על ידי אנדריאה דל בוקה.
עלילה
סלסטה ופרנקו נשואים באושר ומגדלים יחד באחוזה את לוקאס, בנם הקטן. באירוע מצער, סלסטה נחטפת בארגונה של טרסה וסקונטי, אמו של פרנקו. בזמן החטיפה מנסים לאנוס את סלסטה אך היא מצליחה לברוח, ובעת בריחתה, היא נופלת, מקבלת מכה בראש ומתאשפזת בביה"ח. כשהיא מתעוררת היא מגלה שהיא איבדה זכרונה. כולם חושבים שהיא מתה כולל פרנקו ההרוס. כשפרנקו מבקר בכנסייה, הוא פוגש את קלרה, הדומה כשתי טיפות מים לסלסטה, לאחר שקלרה פוגשת בכנסייה את פרנקו, היא מנסה לפתות אותו כדי לקחת את כספו. לבסוף, פרנקו מבקש ממנה להתחזות לסלסטה, ולצבוע את שיערה לצבע השיער של סלסטה, והוא מביא אותה לאחוזה בטענה שהיא איבדה את הזיכרון. בינתיים, סלסטה האמיתית, מאושפזת בבי"ח ללא זיכרון, כאשר אמדאו, מוצא אותה, ואומר לה שהיא אשתו. בשל כך, סלסטה הולכת איתו בתור קלרה ועומדת לחיות חיים שאינם שייכים לה. האם פרנקו וסלסטה יפגשו שוב?
טרסה, בינתיים, מגלה שהיא גוססת מאיידס ומנצלת את המצב ומביאה לאחוזה עורך דין מושחת שכל מטרתו היא לגזול את ההון של משפחת ויסקונטי לאחר מותה של טרסה. טרסה גם מביאה לאחוזה את רוברטה, משרתת ממורמרת ואנוכית אשר גם היא שמה עין על רכושה של טרסה. יש לרוברטה מנהג להתחזות לטרסה ולחבוש פאות גם כן. כשטרסה מתה, בית משפחת פררו הופך לגיהנום עבור פרנקו ואאידה.
באחוזה של משפחת פיצ'מילו, מתגוררים אמדאו, ראש המשפחה. יחד אתו מתגורר גם ולנטין, אחיו חלש האופי. גידו הוא בנו של אמדאו אך הוא סובל מטרשת נפוצה ותחביבו לצייר ציורים. באחוזה גם גרה קורה, משרתת קשוחה אך עם לב טוב. כאשר סלסטה האמיתית מגיעה לאחוזה אחרי שאמדאו ראה אותה והבין שהיא סובלת מאובדן זיכרון, בהתחלה היא מתקבלת לא בצורה ידידותית אך בהמשך גידו מתאהב בה, קורה מצליחה לאהוב אותה, וסלסטה עצמה מנסה להשכין שלום בבית משפחת פיצ'מיליו. בסופו של דבר, ולנטין מגלה סוד שאמדאו שמר מפניו כל השנים. תיבת הפנדורה נפתחת, והבית מתפרק. גידו מת, וקורה נותרת לבדה עם אמדאו. סלסטה ופרנקו מתאחדים שוב יחד עם לוקאס והפעם לתמיד.
ז'בוקריץ'
ז'בוקריץ' (באוקראינית: Жабокрич; בפולנית: Żabokrycz) הוא כפר במחוז ויניצה שבאוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
יהודי ז'בוקריץ'
בשנות העשרים של המאה ה-20 נמנו בכפר כ-900 יהודים. קודם לכך, תושבים יהודים רבים עזבו את הכפר לאחר רדיפות מצד איכרים וחיילים אוקראינים. ערב מלחמת העולם השנייה פעלו בכפר קולחוז יהודי, מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.
ב-20 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש הכפר בידי הגרמנים, וכעבור שבוע אלו נרצחו בו 435 יהודים, מהם פליטים רבים, תוך ביזת בתי היהודים במקום.
ב-1 בספטמבר 1941, סופח הכפר לחבל טרנסניסטריה הרומני, והועברו אליו מגורשים יהודים מבוקובינה ומבסרביה, אשר רוכזו בגטו מוקף גדר תיל שהוקם במקום. כתוצאה מהצפיפות, מהרעב ומתנאי המחיה הקשים בגטו, נפטרו רבים מיושביו. בד בבד, נשלחו יהודים מהגטו לעבודות כפייה. באמצע מרץ 1944 שוחרר הכפר בידי הצבא האדום, ובכך נמנע ניסיון חיסול של שארית יושבי הגטו.
אדם קדמון (קבלה)
אדם קדמון, או בקיצור המקובל: א"ק (הוגים: aq), הוא מושג בקבלה, המתאר את הדרגה הראשונה שהשם ברא (ובלשון הקבלה - "האציל", מכיוון שעד סוף עולם האצילות נחשבו העולמות לאלקות ולא לבריאה נפרדת) לאחר הצמצום. אך אין בדרגה זו דרגה של ממש מאחר שאינה גשמית, שהיא הבריאה הראשונה שהשם ברא, וממילא היא הכי פחות גשמית מכולן.
כמו כל העולמות - שכל אחד מהם מכיל את העולמות הבאים אחריו, גם העולם הזה מכיל את כל הבאים אחריו, וכיון שהוא הראשון, הרי שכולם באים אחריו ובעצם - הוא מכיל את כולם. הוא נקרא "אדם קדמון" משום שהוא בצורת אדם, כביכול, ו"קדמון" - כי הוא הראשון לכל הברואים.
בקבלת האר"י
על פי קבלת האר"י, אדם קדמון מקבל את חיותו ישירות מהקו הנמשך אל תוך החלל הפנוי, שנוצר לאחר הצמצום. ישנם מקובלים, ביניהם הרב שלמה אלישיב בעל הספר לשם שבו ואחלמה, וכן רבי ישראל סרוג בתורת המלבוש שלו, המדברים על בחינות המקשרות בין אדם קדמון לבין האין-סוף. מתוך חמשת העולמות א"ק, אצילות, בריאה, יצירה ועשיה, א"ק מקביל לפרצוף אריך אנפין. הא"ק כולל בתוכו עסמ"ב (ע"ב ס"ג מ"ה ב"ן), וכל אחד כלול מטנת"א (טעמים נקודות תגין אותיות), המאירים מגופו החוצה דרך נקביו. עולם העקודים יצא מטעמים דס"ג (דרך אח"פ), ועולם הנקודים - מנקודות דס"ג (דרך העיניים של אדם קדמון ואחר כך תשלום שם מ"ה מן המצח). מכיוון שא"ק הוא הנברא הראשון, וממילא גם - הנשגב ביותר - ממעטים ללמוד וללמד עליו, עד כדי כך שכמעט שלא נכתב בספרים דבר על אורותיו הפנימיים, אלא רק על הארות היוצאים ממנו דרך נקביו.
במחקר
הסבר אחר הביא פרופ' גרשם שלום, המתאר את אדם קדמון כחיץ בין החלל הפנוי לבין אור אינסוף.
נקע מולד של מפרק הירך
נקע מולד של מפרק הירך (באנגלית: Developmental Dysplasia of the Hip, ובקיצור DDH; נקרא גם Congenital Dislocation of Hip, ובקיצור CDH), היא תופעה המתרחשת לרוב בלידה. מדובר בפריקה מלאה או חלקית של מפרק הירך, או בפיגור בהתפתחות גג מפרק הירך תקופה קצרה לאחר הלידה.
גורמים
נקע במפרק הירך נפוץ במקרים בהם הרחם צר וצפוף ו/או שהתינוק גדול יחסית, או במקרים של לידת עכוז. המנח התקין של מפרק הירך כאשר הוא במגע עם שקע תואם באגן. כאשר החיבור בין עצם המפרק לשקע אינו תקין, פרק הירך, שאמור לשאת את מירב משקל האדם, לא יתפקד כראוי.
Anthology 3
Anthology 3 הוא אלבום אוסף כפול של להקת הביטלס שיצא בשנת 1996 כחלק מהאוסף המשולש The Beatles Anthology. האלבום כולל קטעים נדירים וחלופיים מהשנתיים האחרונות של פעילותם. הוא כולל קטעים מזמן הקלטת האלבום הלבן עד להתפרקותם, אחרי ההקלטות לאלבום Let It Be ב-1970.
נקע מולד של מפרק הירך
גורמים
שכיחות התופעה היא כשני מקרים לאלף לידות, והיא מתגלה לרוב בשלב מוקדם. בלידות עכוז שכיחות התופעה גדולה יותר.
Anthology 3
רשימת השמעה
כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, למעט אם צוין אחרת.
נקע מולד של מפרק הירך
גורמים
חוסר אבחון ואי מתן טיפול מהיר בתופעת פריקת הירך עלולים לגרום להתפתחות לא תקינה של הרגל, שעשויה להוביל לצליעה, לקיצור הרגל, לגדילה עקומה של המפרק ולחוסר שוויון וא-סימטריה בירכיים ובאגן ולהתפתחות דלקת מפרקים ניוונית של מפרק הירך.
אבחון
אבחון פריקה בתינוקות מתבצע על ידי בדיקה גופנית של רופא, בבדיקת אולטרה סאונד או בצילום רנטגן (תלוי בגילו של התינוק הנבדק). בישראל, נבדקים תינוקות על ידי רופא לאחר הלידה באמצעות מישוש והסתכלות על מבנה העצמות של התינוק וחיפוש של א-סימטריה בין קפלי הישבן והמפרקים הגמישים. במקרה של חשש לנקע, נשלח התינוק לאבחון אולטרה-סאונד. המשך ההשגחה מבוצע במסגרת התחנות לבריאות המשפחה (טיפת חלב).
טיפול
הטיפול בתופעה מתבצע במספר אופנים שכיחים:
לכל השיטות מטרה דומה; פיסוק של הירכיים, כדי לקבע את ראש עצם הירך ולהחזירו למקומו הטבעי. ברוב המקרים הבעיה נפתרת זמן קצר לאחר השימוש בשיטות אלו, אולם במקרים מסוימים מגבסים את רגליו של התינוק (מהחזה ועד הרגליים). במקרים מסובכים וחריגים אף יותר, מבצעים אקט כירורגי; שיחזור של מפרק הירך, תוך שינוי המבנה הגרמי שלו על ידי חיתוך העצם וחיבורה בעמדה המקנה לפרק יציבות בתוך שקע האגן.
ההחלטה באיזו שיטה להשתמש מתבצעת בהתאם למצב המפרק, חומרת הבעיה ומשך הזמן לאחר הלידה שבה התפתחה הבעיה.
ארנסט בורגניין
ארנסט בורגניין (באנגלית: Ernest Borgnine, בעברית הוא נקרא גם ארנסט בורגנין) 24 בינואר 1917 - 8 ביולי 2012) היה שחקן קולנוע אמריקאי, שהשתתף בכ-190 תפקידי קולנוע וטלוויזיה. הוא זכור ממשחקו בסרטים "תחנת זברה אינה עונה", לפי ספרו של אליסטר מקלין, ו-"12 הנועזים", ובמיוחד מדמותו של קווינטון מקייל מסדרת הטלוויזיה "הצי של מקייל".
על משחקו בסרט "מרטי" משנת 1955 זכה בורגניין בפרס אוסקר, בפרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א. בשנת 2009 הוענק לו פרס מפעל חיים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ברוד איילנד על השתתפותו בסרטים "מעתה ועד עולם", "מרטי", "12 הנועזים" ו"צוות ללא שליטה".
ביוגרפיה
ארנסט בורגניין נולד כארמס אפרון בורנינו בהאמדן, קונטיקט למהגרים איטלקים, קרלו בורגנינו ואנה בוזלי. הוריו התגרשו כשהיה בן שנתיים. אמו עברה לגור עמו באיטליה, אך לאחר חמש שנים חזרה לארצות הברית, וארנסט החל את לימודיו.
לאחר סיום בית ספר תיכון הצטרף בורגניין לשורות הצי האמריקאי בשנת 1935, ושוחרר ב-1941, אך בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס מחדש ושירת כתותחן בצי עד שנת 1945. במהלך שירותו הצבאי זכה במדליית שירות ההגנה האמריקאי, במדליית המערכה האמריקאית, במדליית הניצחון במלחמת העולם השנייה ועוד. בשנת 2004 זכה בדרגת כבוד של נגד מתקדם בצי האמריקאי לאות הוקרה על שירותו ועל תמיכתו הרבה במלחי הצי ומשפחותיהם בעולם כולו.
בשנת 1951 עבר להתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה, לאחר שסיים בית ספר למשחק בעיירת מולדתו.
במקביל לתפקידים מגוונים בסרטי קולנוע, לצד כוכבי עבר כקירק דאגלס, מקסימיליאן של ולי ואן-קליף, בורגניין השתתף גם בסדרות טלוויזיה כגון "הצי של מקייל" ו"זאב מעופף", וכן בשלושה המשכונים טלוויזיוניים ל-"12 הנועזים", וכמו כן בהופעות אורח בסדרות "בית קטן בערבה", "ג'אג", "ווקר" ופרק סיום הסדרה "ER".
בינואר 2011 הוענק לו פרס גילדת שחקני המסך על מפעל חיים.
היה נשוי חמש פעמים. אחת מנשותיו הייתה הזמרת את'ל מרמן. לבורגניין שלושה ילדים משתי נשים.
בורגניין נפטר בגיל 95. הוא החזיק בדרגה ה-33 בנוסח הסקוטי של הבונים החופשיים.
החוף המערבי (ניו זילנד)
החוף המערבי בניו זילנד (West Coast) הוא חבל בחוף המערבי של האי הדרומי של ניו זילנד. שטחו של החבל הוא 23,276 ק"מ רבועים ומתגוררים בו 30,500 תושבים, עובדה שהופכת אותו לחבל הדליל ביותר בניו זילנד. הערים המרכזיות בחבל הן גריימות' (Greymouth), וסטפורט (Westport) והוקיטקה (Hokitika).
חבל החוף המערבי משתרע על פני 600 ק"מ בין חופו של ים טסמן במערב לאלפים הדרומיים במזרח ובין קהורנג'י בצפון לאוורואה בדרום. הפארק הלאומי פיורדלנד והאזור שסביבו שייכים גם הם לחוף המערבי מבחינת גאוגרפית, אך כיוון שהדרך שמחברת אותו אל שאר החבל חוצה את האלפים הדרומיים ועוברת דרך אוטגו וסאות'לנד, האזור שסביב פיורדלנד שייך לסאות'לנד. רוב שטחו של החבל מחורץ וטרשי ומכוסה בצמחייה עבותה ואף ביערות גשם אך קיימים גם אזורים מישוריים יותר בהם מתרכזת מרבית אוכלוסיית החבל. כמות המשקעים בחבל החוף המערבי היא הגבוהה ביותר בניו זילנד ומגיעה ל-9,000 מ"מ גשם בשנה.
באפריל 1997 תוכננה כריתת עצים לאורך החוף. פעילי איכות הסביבה הפגינו באמצעות ישיבה על עץ, וחברת הכריתה פגעה במפגינים בעזרת הליקופטר, כנראה במזיד.
חלוקה מנהלית
מבחינה מנהלית החבל מחולק לשלוש רשויות אזוריות, כולן מחוזות.
פול ריקר
פרויד ופילוסופיה
בעמודיו הראשונים של הספר, מבקש ריקר לטעון שלמילים ולמשפטים ישנה יותר ממשמעות אחת וזה מתוך המקום של ריבוי המשמעויות שהמהלך ההרמנויטי נדרש. ריקר מציב במרכז הניתוח שלו את המשפט, וטענתו המרכזית הראשונה נוגעת בקשר שבין המילה למשפט: המשפט מצמצם משמעויות מסוימות שהמילה יכולה להחזיק, אולם גם פותח את עולם המשמעות לשדה נרחב יותר. יש כאן כיווץ באלמנטים מסוימים ופתיחה של אחרים. חלק מהמשמעויות הן, כמובן, על פני השטח אולם חלקן גם מתחתיו (זה הבסיס שעליו נבנית התזה על הרמנויטיקה של חשד והרמנויטיקה של אמונה). מבחינת ריקר, הטקסט קורא לנו לחקור אותו, וזאת על בסיס תפיסה מסוימת של השלם. כדי להבין את השלם, עלינו להיכנס מעט לגישה הפנומנולוגית של ריקר: הפנומנולוג מחפש את המהות בתופעות ובחוויות השונות. המהות הזו מתגבשת מתוך ההבנה שלנו את החוויה, והיא מתגבשת אצל הפנומנולוג בכלים של אינטואיציה. ההרמנויטיקן נוסח ריקר מגלה בעזרת האינטואיציה איזושהי מהות אותה הוא מנסה לפענח שלב אחר שלב באמצעות שני כלים הרמנויטיים: ההרמנויטיקה של החשד וההרמנויטיקה של האמונה. שני הכלים ההרמנויטיים הללו, אותם מיד נציג, מתבססים על קריאה מדוקדקת ועל ניתוח פרשני מסוג ה-exegesis (מה שבשיח התלמודי זכה לשם "סוד"). שני סוגי ההרמנויטיקות הללו, מודה ריקר, לא מסוגלים להבין את הטקסט במלואו: הם משנים במידה מסוימת את המהות אותה אנו מבינות ומבינים. לכן, הרעיון הוא להשתמש בשני הכלים גם יחד, כדי שיאזנו האחד את השני וימנעו מאיתנו להיחשף להטיות קיצוניות.
בהרמנויטיקה של חשד, ששמה המדויק יותר הוא "הרמנויטיקה של דה-מיסטיפיקציה" (ואותה ריקר עזב כעשר שנים מאוחר יותר, ראו בהמשך), הרעיון הוא לחתור מתחת למשמעויות שעל פני השטח בתופעה הנראית מתוך מטרה לחשוף את המשמעויות החבויות. בהרמנויטיקה של אמונה, הרעיון הוא להאמין לטקסט המנותח ועל בסיס זה לשאול לאן טיעוניו מכוונים, לאן רעיונותיו מאפשרים להגיע. עם ההרמנויטיקה מהסוג הראשון מזהה ריקר שלושה אדונים (מרקס, ניטשה ופרויד), אולם מהר מאוד הוא מוסיף שגם שלושתם מבצעים הרמנויטיקה משני הסוגים. הבחירה בהם כאדונים של חשד מבוססת על הכלים החדשים שהם בחרו לפתח ולהציע, ולא על סך פרשנויותיהם.
גראמן
גראמן איירקראפט אנג'ינירינג קורפוריישן (באנגלית: Grumman Aircraft Engineering Corporation, תרגום לעברית: תאגיד לייצור מטוסים גראמן) הייתה יצרנית אמריקנית מובילה של כלי טיס צבאיים ואזרחיים במאה ה-20. במהלך השנים שונה שם התאגיד לגראמן איירוספייס קורפורשיין (באנגלית: Grumman Aerospace Corporation, תרגום לעברית: תאגיד האוויר והחלל גראמן).
התאגיד נוסד ב-1929 על ידי לירוי גראמן עם ג'ייק סווירבול. קיומה העצמאי הסתיים ב-1994, אז התאחדה עם נורת'רופ קורפורשיין לחברת נורת'רופ גראמן.
היסטוריה
לירוי גראמן ואחרים עבדו עבור לואנינג איירקראפט אינג'ינירינג בשנות ה-20 של המאה ה-20, אך כאשר זו נרכשה על ידי קיסטון איירקראפט ופעילותה עברה מניו יורק לפנסלווניה, הקימו גראמן ושותפיו (אדמונד ווארד פור, ויליאם שוונדלר, ג'ייק סווירבול וקלינט טואל) חברה משלהם במפעל ישן של קוקס-קלמין איירקראפט, בבולדווין, לונג איילנד, ניו יורק.
החברה נרשמה כעסק ב-5 בדצמבר 1929, ופתחה את שעריה ב-2 בינואר 1930. בתחילת דרכה עסקה בריתוך צינורות אלומיניום עבור שלדי משאיות, ובניסיון לזכות במכרזים של הצי האמריקני. גראמן תכננה את המטוס האמפיבי הפרקטי הראשון עם כן נסע מתקפל עבור הצי, דבר שהכניס את גראמן לתוך שוק התעופה. כלי הטיס הראשון של גראמן נבנה גם הוא עבור הצי, ה-FF-1, מטוס דו-כנפי עם כן-נסע מתקפל. בהמשך פיתחה מספר עיצובי מטוסים מוצלחים אחרים. כשהחברה גדלה, היא עברה לוואלי סטרים, ובהמשך לפארמינגדל, ולבסוף ביית'פייג', כולן ממוקמות בלונג איילנד. מוצריה של גראמן נחשבו לכה אמינים עד שהחברה כונתה לעיתים "גראמן איירון וורקס" ("Grumman Iron Works") ("גראמן חרושת ברזל").
במהלך מלחמת העולם השנייה, זכתה החברה להכרה על מטוסי הקרב F4F ויילדקט ו-F6F הלקט, ובשל מפציץ הטורפדו TBF אוונג'ר. מטוס הסילון הראשון של גראמן, ה-F9F פאנת'ר, הפך למבצעי ב-1949, אך ההצלחה הגדולה של החברה לאחר המלחמה הגיעה בשנות השישים עם ה-A-6 אינטרודר ובשנות השבעים עם ה-F-14 טומקט.
גראמן הייתה גם הקבלנית הראשית של מודול הירח של חללית אפולו שהנחיתה אדם על הירח במסגרת תוכנית אפולו. הם זכו במכרז ב-7 בנובמבר 1962, ובנו בסך-הכל 13 מודולי ירח. כשהתקרבה תוכנית אפולו לקיצה, הייתה גראמן אחת המתחרות העיקריות במכרז לתכנון ובנייה של מעבורת החלל, אך הפסידה לרוקוול.
ב-1969, שינתה החברה את שמה ל"גראמן איירוספייס קורפוריישן", וב-1978 מכרה את חטיבת גראמן-אמריקן לגאלפסטרים איירוספייס. סיומה של המלחמה הקרה בתחילת שנות התשעים והצורך הפוחת בהוצאות ביטחון שבא בעקבותיו, הובילו לגל של מיזוגים של חברות תעופה וחלל. ב-1994 התמזגה החברה עם נורת'רופ ליצירת נורת'רופ גראמן.
ג'וניור ברידג'מן
לאחר פרישתו ממשחק החזיק בבעלות על סניפים רבים של רשתות המזון המהיר Wendy's ו-Chili's, ומאז שנת 2016 משמש כבעלים של חברת "הארטלנד קוקה-קולה". הונו של ברידג'מן מוערך בכ-600 מיליון דולר.
קריירת תיכונים ומכללות
ברידג'מן נולד וגדל בעיר שיקגו המזרחית שבאינדיאנה. בשנת 1971 הוביל את קבוצת הכדורסל של "תיכון וושינגטון" לזכייה באליפות ליגת התיכונים של אינדיאנה, לאחר שסיימה את העונה עם מאזן מושלם 29–0.
בין השנים 1971–1975 למד באוניברסיטת לואיוויל, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן חבר היכל התהילה לעתיד, דני קראם. בעונת 1974/1975 הוביל את לואיוויל להעפלתה השלישית אי פעם לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, אך במשחק חצי הגמר הפסידה הקבוצה מול UCLA בתוצאה 74–75. לאורך 3 עונותיו בקבוצת האוניברסיטה רשם ברידג'מן ממוצעים של 15.5 נקודות, 7.6 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק
בדראפט ה-NBA 1975 נלקח ברידג'מן בבחירה השמינית על ידי לוס אנג'לס לייקרס, ומיד הועבר למילווקי באקס בטרייד ששלח ללייקרס את כרים עבדול-ג'באר. ברידג'מן הפך במהרה לאחד השחקנים הבולטים של הבאקס, וב-9 עונותיו הראשונות בקבוצה קלע 14.4 נקודות בממוצע למשחק. בעונות ו- סייע לבאקס להעפיל לגמר האזור המזרחי, אך בשתי הפעמים הפסידה מילווקי בתוצאה 1–4 (מול פילדלפיה ובוסטון, בהתאמה).
בספטמבר 1984, לאחר 9 עונות במילווקי, הועבר יחד עם מארקס ג'ונסון ללוס אנג'לס קליפרס, בתמורה לטרי קאמינגס, ריקי פירס וקרייג הודג'ס. בשתי עונותיו עם הקליפרס קלע 11.8 נקודות בממוצע למשחק.
במהלך עונת חזר לשחק עבור הבאקס, ובסיומה פרש ממשחק. בעת פרישתו היה שחקן הבאקס עם מספר המשחקים הרב ביותר בקבוצה (711), וכן ניצב במקום החמישי בתולדותיה בנקודות (9,892) ובמקום השישי בריבאונדים (2,642).
קריירה עסקית
לאחר קריירת המשחק החל ברידג'מן להשקיע ברשתות המזון המהיר Wendy's ו-Chili's, עד שהחזיק בבעלות על מעל 160 סניפים של Wendy's ומעל 120 סניפים של Chili's. בשנת 2016 מכר את החזקותיו ב-Wendy's וב-Chili's, והפך לבעלים של חברת "הארטלנד קוקה-קולה" אשר מייצרת ומפיצה את מוצרי קוקה-קולה במדינות קנזס, מיזורי, אילינוי ונברסקה.
בית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית
בית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית הוא המוסד השיפוטי הגבוה ביותר של הרשות הפלסטינית.מקום מושבו ברמאללה, בבית המשפט העליון יושבים כ-35 שופטים, בהם 21 מהגדה המערבית ו-14 מרצועת עזה. מהראשון בדצמבר 2009, עומד בראש בית המשפט השופט פאריד עבדאללה אסעד ג'אלד, אשר מתוקף תפקידו עומד גם בראש המועצה העליונה לצדק.
נחום ברוך גינצבורג
רבי נחום ברוך גינצבורג (תרמ"ב 1882, פוניבז' - ח' באב תש"א 1 באוגוסט 1941, יער ליד יאנובה), היה רב ליטאי. רבה האחרון של העיר יאנובה לפני השואה, ראש אגודת הרבנים בליטא, ומחבר סדרת הספרים "מקור ברוך".
ביוגרפיה
נולד בפוניבז' לרב צמח דוד גינצבורג. היה מוכר כבר בצעירותו במהירות הבנתו ובזיכרון טוב; הוא התייתם בגיל צעיר והרב נפתלי הרץ קרמר מחבר הספר "נועם המצוות", גידל אותו ולימד אותו את ראשית לימודיו. ומאוחר יותר אצל הרב שלמה עזרא מֵר. בשלב מסוים נסע ללמוד בישיבת סלבודקה. כשחזר לפוניבז' התקרב לרב העיירה רבי יצחק יעקב רבינוביץ ולמד אצלו. רבו זה, יחד עם הרב אליעזר גורדון רבה של טלז וראש הישיבה בה, סמכו אותו לרבנות.
זמן קצר לאחר פטירת רבה של העיירה הליטאית אופינה - הרב יהושע ליב שטיין - התארס עם בתו. הם נישאו בשנת תרס"ג, וגינצבורג הצעיר בן ה־21 התמנה על מקום חותנו כרב העיירה. במשך הזמן נעשה רבי נחום ברוך גינצבורג דמות בולטת בין רבני ליטא, ושימש כרבן של עיירות נוספות: וירז'ן, וקיברט. הוא לא הסתגר בארבע אמותיו, ובמקביל לכתיבת חידושיו שנדפסו מאוחר יותר בספריו, עסק בהיבטים נוספים של חיי הקהילה בעיירות בהן פעל, הרביץ תורה לבני הקהילות ושידל אותם להקפדה על ההלכה. בסוף תקופת קיברט, הביא לדפוס את ספרו "מקור ברוך" חלק א', שהקנה לו מעמד יוקרתי בישיבות הליטאיות.
בשנת 1930 התמנה כרבה של העיר יאנובה, משרה בה שימש עד להרצחו בשואה. הוא בא בכתובים עם גדולי חכמי דורו, כמו: רבי יצחק יעקב רבינוביץ', ועם בני דורו, כמו: רבי משה רוזין. ביאנובה הדפיס את החלק השני בסדרת ספריו "מקור ברוך". הוא התמנה לשמש כיושב ראש אגודת הרבנים בליטא, ובתפקידו זה עסק במטלות ציבוריות שונות. הכרך השלישי של "מקור ברוך", וספר על מסכת נידה, היו מוכנים אצלו לדפוס, אך לא הספיק להדפיסם.
בשנת 1939, לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה הנאצית דאג לארח ביאנובה את תלמידי ורבני ישיבת סלוצק - קלעצק. עם כניסת הגרמנים לעיר ב־26 ביוני 1941, הובל כהתעללות יחד עם רב נוסף בכיכר השוק המקומי כשהם מוכרחים להחזיק דגל אדום סובייטי לצורכי תעמולה, המעמד צולם. עם התארגנות הגרמנים לניצול יהודי העיר לעבודה, החלה משטרת העזר הליטאית, שפעלה בחסות הנאצים, בחטיפת גברים יהודים, ובביזה. ביולי של אותה שנה חויבו היהודים לשאת טלאי צהוב ונדרש מהם כופר בסך 150,000 רובל, הרב גינזבורג, כנציג הקהילה ניסה להסביר שלאחר שנתיים של כיבוש רוסי לא נותר בידי היהודים כסף. בתגובה הוא נלקח כבן ערובה. לאחר שחזר מן המעצר שבו עבר התעללות קשה, נלקח ביום ח' באב תש"א, 1 באוגוסט 1941, יחד עם שרידי הקהילה ונרצח בידי פשיסטים ליטאים. מקום קבורתו לא נודע בתחילה, אך בסתיו 1944, זיהתה אחת מתושבות העיר את רוצח בעלה, שרצח גם את רב העיר, ובעזרתו התגלתה גופתו ונקברה.
האיחוד
[[קובץ:US Secession map 1865.svg|שמאל|ממוזער|300px|מפת מדינות האיחוד והקונפדרציה בשנת 1865:
]] האיחוד (באנגלית: Union) במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית כלל 25-23 מדינות צפוניות מארצות הברית, ולחם בקונפדרציית המדינות של אמריקה שהוקמה ב-4 בפברואר 1861 על ידי 11 מדינות דרומיות שפרשו מארצות הברית. חמש מדינות שהתירו עבדות בארצות הברית לא הצטרפו לקונפדרציה ונותרו באיחוד: דלאוור, מיזורי, מערב וירג'יניה, מרילנד וקנטקי.
מדינות האיחוד
בפרוץ המלחמה כלל האיחוד 23 מדינות: אוהיו, אורגון, איווה, אילינוי, אינדיאנה, דלאוור, ויסקונסין, ורמונט, מיזורי, מיין, מינסוטה, מישיגן, מסצ'וסטס, מרילנד, ניו ג'רזי, ניו המפשייר, ניו יורק, פנסילבניה, קונטיקט, קליפורניה, קנזס, קנטקי ורוד איילנד.
במהלך המלחמה הצטרפו לאיחוד שתי מדינות נוספות: וירג'יניה המערבית ב-20 ביוני 1863 - בעקבות פילוג ממדינת וירג'יניה, ונבדה ב-31 באוקטובר 1864.
צבא האיחוד
עם פרוץ מלחמת האזרחים באפריל 1861, הצבא הסדיר של האיחוד כלל כ-16,000 חיילים ב-19 רגימנטים - עשרה של חיל רגלים, ארבעה של ארטילריה, שלושה של חיל רגלים רכוב ושניים של פרשים. הנשיא אברהם לינקולן יזם גיוס של 75,000 מתנדבים, וב-22 ביולי 1861 הקונגרס אישר גיוס של חצי מיליון מתנדבים.
בשיאו כלל צבא האיחוד כ-2.5 מיליון חיילים, רובם מתנדבים.
שארל שמברלן
שארל שמברלן עבד עם לואי פסטר במכון פסטר ובמהלך מגפה של טיפואיד, בפריז, בשנת 1884, פיתח פילטר בעל נקבים כל כך זעירים עד שחידקים לא יכלו לעבור דרכו. הפילטר נקרא על שמו, "פילטר שמברלן" או "פילטר שמברלן-פסטר". פילטר זה נחשב האוטוקלב הראשון.
כרים קאסם
כרים קאסם (בערבית: كريم قاسم), שנולד ב-8 באוקטובר 1986) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון מצרי, בן לאם יהודיה.
כרים נולד בקהיר שבמצרים וסיים את האוניברסיטה האמריקאית בקהיר במגמת תיאטרון. בנוסף לערבית הוא דובר גם אנגלית וצרפתית. אביו הוא במאי סרטים ותיק וסבו מצד אביו היה ראש הפקולטה למדעים באוניברסיטת קהיר. אימו הייתה סגנית ראש קהילת יהודי מצרים. כרים רואה עצמו יהודי, אך לא ציוני.
כרים התגלה לקולנוע בשנת 2006 ומאז כיכב ביותר מעשרה סרטי קולנוע מספר סדרות טלוויזיה ומחזה תיאטרון.
המודל הטופוגרפי
המודל הטופוגרפי הוא מודל פסיכואנליטי שהוצג על ידי זיגמונד פרויד ב-1899 בספרו הנודע "פשר החלומות".
מבנה המודל
המודל הטופולוגי מחלק את הנפש לשלוש השכבות הבאות:
בכל רגע נתון ישנו פתח למעבר ישיר בין המודע לבין הסמוך למודע. לעומת זאת קיימת חציצה איתנה בין הסמוך למודע לבין הבלתי מודע.
הוכחות לקיומו של הבלתי מודע
זיהוי קיומו של הבלתי מודע מתאפשר באמצעות סימפטומים מרמזים:
שלמה דשן
שלמה דשן (1935 – 8 במרץ 2020) היה פרופסור לאנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב. מראשי החוקרים לתרבות עדות המזרח בישראל ובעיקר קהילת יהדות תוניסיה ואנתרופולוגיה רפואית בנושאי נכות. פרסם ספרים בישראל, בבריטניה, בצרפת ובארצות הברית.
ביוגרפיה
דשן למד באוניברסיטה העברית בירושלים סוציולוגיה ויהדות, ובשנת 1968 סיים דוקטורט באוניברסיטת מנצ'סטר. רבים מספריו של דשן נכתבו בשיתוף עם חברו לספסל הלימודים החל מהשנה הראשונה באוניברסיטה, פרופסור משה שוקד, כשכל אחד חוקר בנפרד, אולם חלק ממחקריהם פורסמו במשותף. ב-1983 פרסמו את הספר "עיוני המזרח", עיונים אנתרופולוגיים על העבר וההווה לשאלת הזהות העצמית של עדות ישראל יוצאי צפון אפריקה, תימן, סוריה, כורדיסטן, איראן, גאורגיה, הודו ושל יהודי מדינות אחרות.
בשנת 1998 ערכו דשן ושוקד את המקראה "החוויה הבין תרבותית" להוראת האנתרופולוגיה, אשר עוסק בשיטות עבודתו של האנתרופולוג לצד לקט מחקרים נבחרים בתחומי חברה ותרבות מעולם הסמלים, הסדרי כוח וקיום חומרי, משפחה וחברות. עוד בין נושאי הספר: האמונה בקדושים אצל יוצאי צפון־אפריקה, שירה בציבור בקרב "יורדים" בניו־יורק, ארגון המאהל הבדווי בלוב, אמונות האפריקנים בכישוף, כלכלת הכפר המקסיקני, קהילות של עולים ממרוקו, מתוניסיה, מכורדיסטן ומחבר העמים, מצוקות של הורים לילדים חריגים, והמחויבות המתמשכת לקוד הכבוד בחברה הערבית בישראל.
ספרם "דור התמורה" משנת 1999 הוא המסמך האתנוגרפי הראשון בעברית אודות חיי הדת, המשפחה, הקהילה והעדה של יוצאי מרוקו ותוניסיה במפגשם עם החברה הישראלית. הספר סוקר את דמות החברה המסורתית בקהילות הרי האטלס ודרום תוניסיה, הדתיות של יוצאי צפון אפריקה, קודש וחול בעלייה-לרגל למירון, לשאלת ההסתגרות העדתית של יוצאי תוניסיה, תמורות בחלוקת העבודה בין גברים ונשים במשפחות של יוצאי מרוקו, וסקירה של פירוד הדורות ביחסי אבות ובנים בקהילת יוצאי הרי האטלס.
בשנת 1996 יצא לאור ספרו "במקל מתקפל", שבו הוא מציג מחקר על עולמם של אנשים עיוורים בישראל.
נפטר במרץ 2020.
קוואדרטריקס
קוואדרטריקס הוא עקום המוגדר באופן הדינמי הבא:
הפילוסוף היווני פרוקלוס מייחס את יצירת הקוואדרטריקס להיפיאס מאליס. הקוואדרטריקס קרוי לעיתים "הקוואדרטריקס של היפיאס".
הקוואדרטריקס אינו ניתן לבנייה באמצעים הסטנדרטיים של הגאומטריה, סרגל ומחוגה, אך כבר המתמטיקאים של יוון העתיקה גילו בו עניין, משום שכאשר עומד לרשותנו קוואדרטריקס, ניתן לפתור באמצעותו שתיים מהבעיות הגאומטריות של ימי קדם:
שתי בעיות אלה העסיקו מתמטיקאים במשך כאלפיים שנה, ורק במאה ה-19 הוכח שהן לא פתירות, כלומר אין דרך לבצע את הבניות הנדרשות. חוסר היכולת לפתור בעיות אלה הוביל להמצאת כלים שיאפשרו את פתרונן, ובהם הקוואדרטריקס.
במערכת צירים קרטזית, שבה ABCD הוא ריבוע יחידה שקודקודו A נמצא בראשית הצירים, המשוואה של הקוואדרטריקס היא.
מהגדרת הקוואדרטריקס נובע שהיחס בין שתי זוויות שקודקודן A וקרן אחת שלהן היא הצלע AB, שווה ליחס שבין גובהי נקודת החיתוך של הקרן האחרת עם הקוואדרטריקס. כדי לחלק זווית כזו לשלושה חלקים שווים, די בהעברת מקביל לצלע AB בגובה השווה לשליש הגובה של נקודת החיתוך של הקרן האחרת. נקודת החיתוך של מקביל זה עם הקוואדרטריקס נותנת את הנקודה שדרכה תעבור הקרן האחרת של הזווית השווה לשליש הזווית הנתונה. בציור שמשמאל, לחלוקת הזווית EAB לשלושה חלקים שווים, יש לחלק את הקטע GF לשלושה חלקים שווים, ולהעביר מקביל לצלע AB דרך הנקודה שבשליש הגובה של GF.
על-פי המתמטיקאי היווני פפוס, המתמטיקאי היווני דינוסטרטוס השתמש בקוואדרטריקס לתרבוע העיגול.
מלניזם
מֵלַנִיזְם (או בעברית: שְׁחֹרָנוּת) היא תופעה של כמות גבוהה של פיגמנטים שחורים (או כמעט שחורים) בעור, בנוצות או בשיער של בעל חיים, כתוצאה מנוכחות מלנין בכמות רבה.
בניגוד לחיות אחרות מאותו מין, הפרט הנגוע במלניזם שחור לגמרי, כמו למשל פנתרים שחורים. מלניזם הוא תופעה הפוכה ללבקנות ולאוציזם שבהן יש העדר מלנין. מבחינה גנטית, התופעה מתייחסת לפנוטיפ שבו הפיגמנטציה של בעל חיים מבוטאת כולה. אצל בני אדם, ביטוי למצב הוא המחלה מלנוזיס (שחמת). קיים גם מצב של מלניזם כביכול (או פסאודו-מלניזם) שבו קיימת הגברה או הגדלה של אזורים בעור שבהם יש פיגמנטציה ונראה כאילו יש רצף ביניהם. מלניזם הוא לעיתים קרובות תוצאה של מוטציה גנטית, אבל יכול לנבוע גם מגורמים אחרים, כמו חשיפה לטמפרוטורות קיצוניות בזמן ההריון, שגורם לשינוי בשעתוק או בתרגום הגנטי. מלניזם יכול גם להיות מושפע משינויים סביבתיים והמקרה הידוע נקרא "מלניזם תעשייתי"- כך למשל, במקרה של מלניזם בעש "המודד המפולפל" בבריטניה, דבר המשמש גם כדוגמה לברירה טבעית.
נורת'רופ
נורת'רופ הייתה יצרנית כלי טיס מובילה בארצות הברית, שפעלה בשנים 1939–1994 (בהמשך לפעילות שהחלה ב-1927).
ג'ק נורת'רופ ייסד שלוש חברות שנקראו על-שמו. הראשונה הייתה אוויון ב-1927, אשר הפכה ב-1929 לחברת-בת של יונייטד איירקראפט אנד טרנספורט קורפוריישן בשם "נורת'רופ אוויאיישן קורפוריישן". חברת האם העבירה את פעילותה לקנזס ב-1931, וכך ג'ק, ביחד עם דונלד דאגלס, הקים את נורת'רופ קורפוריישן שמוקמה באל סגאנדו, קליפורניה, ושייצרה מספר תכנונים מוצלחים, כולל הגמא והדלתא. אולם, קשיים בעבודה הובילו לפירוק החברה על ידי דאגלס ב-1937, והמפעל נהפך לחטיבת אל סגאנדו של דאגלס איירקראפט קומפני.
נורת'רופ עדיין רצה בחברה משלו, וכך ב-1939 ייסד את "נורת'רופ קורפוריישן".
ב-1994, חלקית עקב ההפסד במכרז לתוכנית ה-ATF ללוקהיד מרטין והורדתה מהפרק של הצעתם לפיתוח מטוס ה-JSF, התמזגה החברה עם גראמן ליצירת נורת'רופ גראמן.
החברה התפרסמה בשנות הארבעים בשל ניסוייה בכנפיים מעופפות. אף על פי שהיו מספר דגמים בשלבי תכנון וביצוע ניסויי טיסה, רק המפציץ B-2 ספיריט משנות השמונים נכנס לייצור ולשירות מבצעי.
כלי טיס
נורת'רופ איירקראפט קורפוריישן:
נורת'רופ קורפוריישן (1), מאוחר יותר חטיבת אל סגאנדו של דאגלס:
נורת'רופ קורפוריישן (2):
אלף נשיקות לך, אהובתי
אלף נשיקות לך, אהובתי היא בלדה עברית שכתב אבשלום פיינברג על שני דפים ב-18 באוקטובר 1910. לדברי רבקה אהרנסון, הבלדה נכתבה עליה, אף על פי שבני הזוג הכירו רק בחודש דצמבר של אותה שנה. זהותה של הגברת שעליה נכתבה הבלדה לא התגלתה מעולם, אך ייתכן שהוא הקדיש לה אותה לאחר שהם הכירו. עם זאת, אהבתם של בני הזוג לא התממשה מעולם. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה אהרונסון נשלחה על ידי משפחתה אל מחוץ ליישוב העברי, ופיינברג נהרג בינואר 1917 בחצי האי סיני, בקרב יריות מול חיילים עות'מאנים.
ב-1986 התפרסם השיר "אלף נשיקות", בביצועו של יהורם גאון. השיר, שנכתב על ידי מירית שם אור והולחן על ידי צביקה פיק, מבוסס על בלדה זו.
דף ראשון
אלף נשיקות לך, אהובתי.
כך גומרים האוֹהבים את כל כל המכתבים שלאהוּבותיהם
הם כותבים.
אלף נשיקות לך אהובתי.
כך מתחיל אני את מכתבי אליך, אהובתי.
ומה-מאד מתאווה אני לנשקך:
אלף נשיקות, אהובתי.
ראשית-כל הייתי שם נשיקה גדולה על מצחך הלבן, כמו קשר באמצע המצח.
ומהנשיקה הזאת היו יוצאות הרבה-הרבה נשיקות אחרות בעיגול על המצח הזך ועל התלתלים השחורים כמו כותרת של נשיקות כמו ששׂמות למען התיפּוֹת היפות מחרוזה של פנינים.
ואחרי-כן הייתי לוחש לך בשני פרחי צדף ורוֹד, אזניך, שני סודות קצרים ומתוקים שהדם מצלצל עד אמצע הלב.
ובשפתי הייתי מחליק את ריסיך ועפעפּיך.
ואחרי זאת אני שם שתי נשיקות עגולות ומהירות ומצלצלות על שתי עיניך, כאשר שותים למען רווֹת כוס-יין בצמא בקיץ.
ועתה צריך להעמיק בגומות לחייך, לחפור ולחפור, וגם את הצלוחית הקטנטונת שבּקצה סנטרך הקטן.
ואחר צריך לאסוף את שפתותיך הוורודות אל תוך פי, ולשאוף ולשאוף ולנשום נשיקה עד אפס-כוח, עד שימלא החזה ולא ישאר שם מקום גם כחוט-השערה.
ועל צווארך השלגי, הזך, הרם והגמיש כצוואר הבּרבּוּר, ושתנועותיו מושכות ועדינות כתנועות ילדות-המים, צריך לשים חוטים-חוטים, מחרזות-מחרזות של נשיקות עד כדי לכסותו, וצריך לרדת עד השוּחה הקטנה שבּקצה הצוואר, שם במקום שהשמלה הטיפשה והמרשעת מכסה את הכל…
דף שני
ועל מפרקתך זכת-אור וכתפיך, ברד של נשיקות.
ועתה שים אשים ראשי על חזך ומצאתי את הנקודה המדויקה אשר שם דופק לבּך, ושמתי שפתי מולו, ודרך שמלותיך והעור והבּשר והדם והגידים אשאב בכוח את הלב ואמשכנו אלי ואַמהיר דפיקותיו, ריקודיו, כירכוריו: תק, תק-תק, תק-תק-תק.
ועל מסגרת חגורתך נשיקה.
ובגניבה על ברכיך הקטנות נשיקות.
ונשיקה על כל פרקה מפרקות אצבעותיך הלבנות והקטנות, שאין מקום עליהן בעד כל גודל שפתי הזוללות, וצמידי נשיקות על ידיך; ואל השרווּלים אתגנב ונשיקות על זרועותיך המבושמות והרעננות, חבלי אהבה לבנים.
ונשיקות לכל אחת מתנועותיך המקסימות, מצהלותיך המרנינות וגם נשיקות תנועות בלי מטרה ובלי תאוה בוערת, כאשר ישליכו פרחים על כלה עוברת.
והנה כוּסית בנשיקות, אהובתי, והנשיקות תשע-מאות תשעים-ותשעה נשיקות.
ועוד אחת נשארה נשיקה, רק אחת, וצריך שאֶשק הנשיקה האחרונה הזאת, ויהי-מה!
ועכשיו רום התאוה, פסגת החשק. איה, איה אהובתי מעיין האור המותח על כל אבריך, על כל תנועותיך, על כל מבטיך, את עדנת השמיים וקסם האור, אייהו מלא-אור מעיין האור?
את המעיין הזה הייתי רוצה למצוא ולשים שפתי בו, להדביק פי במעיין האור ולשתות עד רווֹת, וזאת היתה נשיקת האלף. אבל השמיים אינם בעד עיני החוטאות, האור איננו בעד שפתי הטמאות, הארציות, הסובאות, ועל כן תצרב נצח הנשיקה האי-אפשרית הזאת את שפתי ותעיק עד מוות את חזי התאֵב.
ועל כן אלף הנשיקות חסרות הן אהובתי, רק תשע-מאות תשעים-ותשע נשיקות יפתי.
אלף נשיקות לך כוכבי!
דוכסות נורמנדיה
דוכסות נורמנדיה הייתה תוצר של פלישות ויקינגיות לצפון מערב צרפת במאה ה-8. בשנת 911 המלך שארל העניק פייף לרולו, מנהיג הוויקינגים, בתמורה לנאמנותו כווסאל. נורמנדי קיבלה את שמה מאנשיו של רולו, הנקראו אנשי הצפון (נורסמן, או Normanni בלטינית).
בשיאה שלטה הדוכסות על אזור נויסטריה וחלק מברטאן וכן על איי התעלה. כיום אזור נורמנדיה ההיסטורי מחולק לשני חבלים נורמנדי עילית, ונורמנדי תחתית. איי התעלה נחשבים כיום לנסיכויות כתר בריטיות, ומלך אנגליה עדיין נחשב שם לדוכס נורמנדיה.
כשמתיישבים דוברי נורדית עתיקה הגיעו לאזור הם אימצו את התרבות והשפה הגאלו-רומאית של האוכלוסייה המקומית, כפי שמאוחר יותר אימצו הכובשים הנורמנים את השפה המקומית באנגליה. השפה הנורמנית שנוצרה בנורמנדי אימצה מילים רבות מהנורדית.
היסטוריה
בשנת 1066 הביס ויליאם דוכס נורמנדיה, שנודע מאוחר יותר כוויליאם הכובש, את המלך האנגלי הרולד גודווינסון בקרב הייסטינגס, והוכתר כמלך אנגליה במערכה שנקראה הכיבוש הנורמני של אנגליה. היחסים בין האנגלו-נורמנים לצרפתים הפכו למורכבים יותר לאחר הכיבוש הנורמני, שכן הדוכסים הנורמנים קיבלו את תארם ושטחיהם בתמורה לנאמנות וסאלית למלך צרפת, אולם כעת היו שווי ערך למלך כמלכי אנגליה. במאה ה-12, עם יסודה של השושלת האנגווינית, שלטו הנורמנים במחצית מצרפת ובכל אנגליה, אולם עדיין נחשבו טכנית לווסאלים של צרפת.
המלכים הנורמנים הזניחו את שטחיהם בנורמנדיה עצמה, שם חבו את נאמנותם למלך צרפת, והעדיפו לגבש את כוחם בממלכת אנגליה החדשה. עושרם הרב שימש לבניית קתדרלות, טירות וביסוס המשטר באנגליה ולא להגנת נורמנדיה, וכך הם ניכרו את האוכלוסייה המקומית והחלישו את הדוכסות בעוד כוחם של מלכי צרפת גדל. הדוכסות נשלטה כחלק מהממלכה האנגלו-נורמנית עד 1204 אז פיליפ השני, מלך צרפת כבש את כל שטחי הדוכסות מלבד איי התעלה.
במהלך מלחמת מאה השנים כבשו האנגלים מספר פעמים את נורמנדיה, אך ב-1468 החזיקו בה הצרפתים באופן סופי. המהפכה הצרפתית ב-1789 סימנה את קיצן של זכויותיה ההיסטוריות של הדוכסות, וב-1790 חולק השטח לחמישה מחוזות.
כיום ג'רזי וגרנזי מהווים את דוכסות נורמנדיה המודרנית. באיים אלו צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת מוכר כ"דוכס נורמנדיה".
We Were Happy
We Were Happy (בעברית: היינו שמחים) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך Fearless (Taylor's Version). השיר יצא לאור ב-9 באפריל 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שלושת השירים "That's When", "Don't You" ו-"Bye Bye Baby". השיר נכתב על ידי סוויפט וליז רוז והופק על ידה ועל ידי ארון דסנר. השיר זכה להצלחה נאה ברחבי העולם, אף על פי שנכתב במקור כמה שנים טרם הופץ ברחבי העולם.
רקע והפקה
"We Were Happy" היה שיר שלא יצא לאור, המפרט את רגשות האשמה של סוויפט עקב התאהבות בבחור מסוים, תוך שהוא מפרט גם את תחושותיה של סוויפט לגבי העתיד שלהם יחד. הוא נכתב בשנת 2005 עם ליז רוז ונועד במקור להיכלל באלבומה השני של סוויפט, Fearless. ב-3 באפריל 2021, הודיעה בטוויטר כי הוא ייכלל ב-Fearless (Taylor's Version).
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8 מיליון השמעות.
ביקורת
"We Were Happy" ספג ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. ב-BuzzFeed הוא דורג כשיתוף הפעולה ה-15 הטוב ביותר של טיילור סוויפט.
קרדיטים וצוות
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל.
עמנואל נחשון
עמונאל נחשון (נולד ב-1961 בפריז, צרפת) הוא דיפלומט ישראלי, המכהן כסמנכ"ל משרד החוץ לענייני דיפלומטיה ציבורית. בין היתר כיהן כשגריר ישראל בבלגיה ובלוקסמבורג.
ביוגרפיה
למד משפטים באוניברסיטה העברית. ב-1992, בתום לימודיו, הצטרף למשרד החוץ הישראלי. בין השנים 1994 ועד 1996 כיהן כמזכיר שני בשגרירות ישראל בקראקס שבוונצואלה. בהמשך היה נחשון אחראי ליחסי ישראל עם הפרלמנט האירופי כחלק מהמשלחת הישראלית למוסדות האיחוד האירופי בבריסל.
ב-1999 מונה ליועץ במחלקת מערב אירופה במשרד החוץ. בין השנים 2000–2002 שימש כסגן דובר משרד החוץ. בין השנים 2002–2006 שימש כציר של שגרירות ישראל באנקרה, טורקיה. ב-2006 מונה לראש מחלקת דיפלומטיה ומשפט אזרחי במשרד החוץ.
החל מאוגוסט 2009 שימש כציר המדיני בשגרירות ישראל בברלין וכסגן השגריר. עמד בראש השגרירות בין נובמבר 2011 למרץ 2012, בהיעדרו של שגריר קבוע, עד למינויו של יעקב הדס לתפקיד, אז חזר לשמש כסגן השגריר.
מונה לדובר משרד החוץ באוגוסט 2014, כשהחליף בתפקיד את יגאל פלמור. בספטמבר 2019 מונה רשמית לשגריר ישראל בבלגיה ושגריר לא-תושב בלוקסמבורג, וסיים את כהונתו ב-2022. במרץ 2022 הוחלט למנותו לסמנ"כל משרד החוץ לענייני דיפלומטיה ציבורית והוא החל את כהונתו ביוני באותה שנה.
דובר חמש שפות: עברית, אנגלית, צרפתית, גרמנית וספרדית. נשוי למיכל פילוסוף, דיפלומטית ישראלית ועובדת משרד החוץ.
אנו נושאים לפידים
"אנו נושאים לפידים" הוא שיר חנוכה ציוני אשר נכתב בשנות השלושים המוקדמות על ידי אהרן זאב והולחן בידי מרדכי זעירא. השיר מושר בטקסים ציוניים רשמיים שונים.
יצירת השיר
מילות השיר נכתבו על ידי אהרן זאב, משורר ומחנך באחד מבתי החינוך של זרם העובדים, ולימים קצין חינוך ראשי בצה"ל, למצעד חנוכה שהונהג שם. ברבות הימים זכה הזמר להצלחה והפך לשיר חנוכה כללי ומקובל. השיר מושר מדי שנה בעת הדלקת המשואות ביום העצמאות בהר הרצל. לעיתים המנגינה מנוגנת במצעדים צבאיים בישראל בנוסף למארש צה"ל.
תוכן השיר
השיר בכללו מתאר עבודה קשה ומאומצת עד ההגעה למטרה ("בסלע חצבנו עד דם ויהי אור").
מקובל לראות במילות השיר תכנים כופרים במסורת ובכללם:
טמלה
טָמָלֶה (הומר לאנגלית מ-tamales, צורת הרבים ל-Tamal [ta'mal] בספרדית; מנאוואטל, tamalli) הוא מאכל מסורתי מסו-אמריקאי המורכב ממסה (בצק עמילני, בדרך כלל מבוסס תירס) שמאודה או מבושלת בעטיפת עלי בננה. לא נהוג לאכול את העטיפה והיא נזרקת לפני האכילה. טמלה יכול להיות ממולא בבשר, גבינות, פירות, ירקות, צ'ילי. המילוי עשוי להיות מתובל.
ישנם עקבות היסטוריים לטמלה עוד בימי שבט המאיה, אשר הכינו אותם עבור משתים עוד בימי התקופה הפרה-קלאסית של בני המאיה (250 - 1200 לפנה״ס). בני המאיה קראו גם לטורטייה וגם לטמלה באותו השם, utah.
הגיוון בשפות הילידים במסו-אמריקה הוביל ליצירת מילים מקומיות רבות לתיאור הטמלה, חלקן בשימוש גם היום. צורת היחיד של Tamales בספרדית היא tamal. המילה האנגלית ״טמלה״ היא גזירה לאחור של tamales.
אצטק
בתקופה הפרה קולומביאנית, האצטקים אכלו טמלה הכוללים את המרכיבים הבאים: תרנגול הודו, פלמינגו, צפרדעים, אקסולוטל מקסיקני, גופר כיס, ארנבות, ביצי הודו, דבורים, דבש, קמח תירס, דלעת ושעועית, כמו גם ללא מילוי.
מאיה
בתקופה הפרה קולומביאנית, בני המאיה אכלו טמלה.
מקסיקו כיום
במקסיקו, טמלה הוא מאכל ניחומים פופולרי. הוא נאכל כארוחת בוקר או ערב, ולעיתים קרובות מלווה באטולה או מאכלים נוספים.
ברברה קינגסולבר
ברברה קינגסולבר (באנגלית: Barbara Kingsolver; ילידת ה-8 באפריל 1955) היא סופרת, משוררת ומסאית אמריקאית.
ביוגרפיה
קינגסולבר נולדה באנאפוליס שבמרילנד, וגדלה בעיירה קרלייל שבקנטקי. בגיל 7 אביה, רופא במקצועו, העביר את המשפחה ללאופולדוויל שבקונגו, כיום קינשאסה, בירת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הוריה עבדו בתפקידי בריאות ציבוריים והמשפחה חיה בתנאים בסיסיים, ללא חשמל או מים זורמים.
לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים החלה בלימודי פסנתר קלאסיים באוניברסיטת דפאו באינדיאנה, אך עברה ללימודי ביולוגיה, וקיבלה תואר ראשון בשנת 1977. במהלך לימודיה הייתה מעורבת במחאות סטודנטים נגד מלחמת וייטנאם. לאחר קבלת התואר עברה לצרפת לשנה ולאחר מכן השתקעה בטוסון, אריזונה, שם נרשמה בשנת 1980 ללימודי תואר שני באקולוגיה וביולוגיה התפתחותית. עם סיום התואר החלה לעבוד ככתבת מדעית באוניברסיטת אריזונה, ובמקביל עבדה ככתבת פרילאנס בעיתונים ובכתבי עת.
באמצע שנות ה-80 החלה לעסוק גם בכתיבה בדיונית, ואף זכתה בתחרות סיפורים קצרים בעיתון בפיניקס.
ב-1985 נישאה לראשונה, וב-1987 נולדה בתה הבכורה, קמיל. במהלך מלחמת המפרץ עברה לטנריפה, בין היתר בגלל ההתנגדות להשתתפות האמריקאית בלוחמה. ב-1992 חזרה לארצות הברית והתגרשה מבעלה. בשנת 1994 קיבלה תואר דוקטור של כבוד מהאלמה מאטר שלה, וכן נישאה בשנית לסטיבן הופ, וב-1996 נולדה בתה השניה, לילי. בשנת 2004 עברה עם משפחתה לחווה במחוז וושינגטון בווירג'יניה, שם הם מתגוררים עד היום. בשנת 2008 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד נוסף מאוניברסיטת דיוק.
בשנת 2005 היא ומשפחתה פצחו בניסוי בן שנה שבמסגרתו אכלו רק תוצרת מקומית, וניסוי זה תועד בממואר רב המכר שלה Animal, Vegetable, Miracle (טרם תורגם לעברית).
כתיבתה
הידע המדעי של קינגסולבר ניכר בכתיבתה, והיא נוטה לכתוב על מקומות בהם חיה בעבר. עם זאת, כתיבתה איננה אוטוביוגרפית והיא מרבה להדגיש זאת בראיונות. יצירותיה הן אידיאליסטיות ברובן וזיקתה לאקטיביזם מורגשת בהן.
קינגסולבר זכתה במספר רב של פרסים, לרבות המדליה הלאומית למדעי הרוח, פרס אורנג', פרס בייליז לסיפורת מאת נשים ופרס הלוס אנג'לס טיימס לספרות והייתה מועמדת לפרס פוליצר. כל אחד מספריה מאז 1993 כיכב ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
בשנת 2000 ייסדה בעצמה פרס ספרותי בשם פרס בלוות'ר, שמטרתו לקדם ספרות הקוראת לשינוי חברתי. הפרס, על סך 25 אלף דולרים במימון פרטי מלא של קינגסולבר, מוענק בשנים זוגיות לסופרים שטרם פרסמו מיצירתם, וכולל גם התחייבות לפרסום בהוצאה גדולה.
בשנת 2022 פרסמה את ספרה Damon Copperhead שהפך מיד לרב מכר. באוקטובר אותה שנה זכתה בפרס פוליצר על כתיבתה ביחד עם הסופר הרנן דיאז על ספרו נאמנות.