cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הונדה e
עיצוב והיסטוריה
רכב בגרסה קדם סופית הוצג בהופעת בכורה עולמית בתערוכת הרכב בז'נבה במרץ 2019. העיצוב של הרכב הוא אבולוציה של רכב הקונספט Urban EV. הונדה ציידו את הרכב בידיות פתיחה לדלתות שטוחות (Flush mounted) ומראות צד קומפקטיות מבוססות מצלמה כדי לפשט את המראה החיצוני של הרכב. כדי לאפשר טעינה של הרכב מכל צד, שקע הטעינה של הרכב נמצא במרכז חלקו הקדמי של הרכב, היכן שניתן למצוא מכסה מנוע ברכבים מבוססי מנוע בעירה פנימית. רכב בגרסת ייצור המונית הוצג בתערוכת IAA 2019 שנערכה בעיר פרנקפורט, גרמניה בספטמבר 2019. הפרויקט הובל על ידי קוההי היטומי. צוות העיצוב חוץ של הרכב נוהל על ידי קן סהרה וצוות עיצוב הפנים נוהל על ידי אקינורי מיואי.
לפי היטומי, ה-e התקבל בהתנגדות משמעותית מצד החברה; שאר המנהלים בהונדה, חששו מהטווח התיאורתי הקצר של הרכב, וטענו כי נדרש נפח סוללה גבוה יותר, אולם צוות הפרויקט התעקש להשתמש בסוללה קטנה כדי להשלים את התצורה הכללית של רכב קטן ממדים לשימוש עירוני, בעוד שסוללה גדולה הייתה דורשת הגדלת ממדי הרכב או פגיעה במרחב המחיה של הנוסעים ברכב. המשוב החיובי שהתקבל עם הצגת רכב הקונספט Urban EV אישר את המשך הפרויקט והוצאה לפועל של תוכנית הייצור הסופית של הרכב.
מפרט וביצועים
ה-e מאובזרת במנוע חשמלי המותקן על הסרן האחורי של הרכב, בעל הספק של 100 או 113 קילו ואט (134 או 152 כ"ס בהתאמה). לפי מבחנים של הונדה, הרכב בעל יכולת תאוצה של 0–100 קמ"ש בכ-8 שניות. ה-e יכלול "מצב ספורט" לחידוד תגובת דוושת התאוצה, ובנוסף, יכלול מצב "שליטה בדוושה אחת", המאפשר נהיגה בדוושה אחת בלבד, כאשר חוסר לחיצה על דוושת התאוצה יפעיל מערכת עצירה אוגרת אנרגיה, אשר תחזיר חלק מהאנרגיה בחזרה לסוללת הרכב ותבלום את הרכב באמצעות המנוע החשמלי, ללא שימוש כלל בדוושת הבלם (למעט בעצירה מוחלטת). שמועות על גרסה בעלת ביצועים גבוהים הופרכו על ידי הונדה בבכורת הרכב בפרנקורט.
לסוללת הרכב המבוססת ליתיום-יון קיבולת של 35.5 קוט"ש, המספקת טווח של עד כ-220 ק"מ לפי מידע פנימי של הונדה. ה-e כוללת שקע טעינה משולב מסוג Combo 2, המאפשר טעינה של AC וטעינה מהירה של DC, בהתאם למקור הכוח. בשימוש בטעינה מהירה של DC, ניתן לטעון 80% מטווח הרכב בחצי שעה. הונדה הכריזו על תחנת טעינה משלהם, המאפשר טעינה בקצב של 7.4 קילו ואט (חד-פאזי) או 22 קילו ואט (תלת-פאזי), בהתאם למקור הכוח. שימוש במקור כוח של 32 אמפר מאפשר טעינה מלאה של סוללת הרכב בתחנת הטעינה של הונדה בכ-4 שעות.
תכונות
לוח המחוונים של הרכב, הנמתח למלוא הרוחב של פנים הרכב, כולל 5 מסכים, כשאחד מהם, אשר גודלו 8.8 אינץ', מציג נתוני נהיגה לנהג, 2 מסכים נוספים, גודלם 12.3 אינץ' הם מסכים לצורך מערכת המולטימדיה של הרכב, ו-2 המסכים הנותרים, 6 אינץ' למסך, משמשים לתצוגה מחליפה במקום מראות הצד, במערכת שהונדה מכנים "Side Camera Mirror System". 2 מסכי המולטימדיה יכולים להציג יישומים שונים בכל מסך וניתן להחליף את המוצג במסכים בהתאם לצורך. מערכת המולטימדיה כוללת תמיכה ב-Android Auto ו-Apple CarPlay. הרכב מאובזר בנוסף בעוזרת האישית של הונדה, המשתמשת בלימוד מכונה המאמן את הזיהוי הקולי שלה. הזיהוי הקולי מופעל באמירה של צירוף המילים "אוקי הונדה", עם הפקודה לאחר מכן.
תגובות
התגובות של הציבור ושל העיתונות היו מאוד חיוביות, הן עקב סגנון הרטרו של הרכב והן עקב פונקציונליות נרחבת ואבזור מרשים.
החל מ-20 במאי 2019, ניתנה האפשרות ללקוחות באנגליה ובמספר מדינות אירופה, בין היתר גרמניה, צרפת ונורווגיה, לשלם מקדמה של כ-3,600 ש"ח, הניתנת לזיכוי, ולבצע הזמנה מוקדמת של ה-e. כבר בימים הראשונים הונדה קיבלו כ-25,000 הזמנות מוקדמות לרכב, כשכ-6,500 מהן הוזמנו באנגליה. לקראת ספטמבר באותה השנה המספר כבר גדל לכ-40,000 הזמנות.
כוח ההגנה העצמית האווירי של יפן
חיל האוויר של יפן (ביפנית:  航空自衛隊 (קוקו ג'יאייטאי), תרגום: "כוח ההגנה-עצמית האווירי של יפן", באנגלית: Japan Air Self-Defense Force או JASDF) הוא הזרוע האווירית של כוחות ההגנה של יפן אשר מופקדים על הגנת המרחב האווירי של יפן וכן למשימות אחרות בתחומי התעופה והחלל.
בשנת 2013 הוערך גודל החיל ב-50,324 חיילים ו-777 כלי טיס, מתוכם 373 מטוסי קרב.
היסטוריה
יפן סיימה את מלחמת העולם השנייה תחת כיבוש אמריקאי, אף על פי שבתחילתה הייתה אחת המעצמות הגדולות בעולם.
כאשר הסתיימה המלחמה, אושר ליפנים להחזיק כוח שיטור בלבד, בניגוד לכוח צבאי משמעותי. כמו כן, נאסר עליהם לרכוש או לייצר נשק כבד. אולם, כבר בשנת 1950 הקימה יפן צבא, כחלק מהתפשטות המלחמה הקרה. יחד עם זאת, השלטון ביפן החליט לקבוע סעיפים בחוק, המגבילים את הצבא מלפעול מעבר לתחומי המדינה, למעט משימות בחסות האו"ם, שיהיו הגנתיות או הומניטריות. מפה מגיע השם הרשמי של הצבא: "כוחות ההגנה העצמית של יפן".
ולכן אף כיום על החיל עדיין נאסר לרכוש מפציצים אסטרטגיים.
בשנת 2018 מיסה מצושימה קיבלה רישיון טייסת קרבית והפכה לטייסת ראשונה בחיל.
נכון לשנת 2022 החיל מבוסס על מטוס מקדונל דאגלס F-15 איגל שמיוצר ביפן לפי רישיון מהחברה שפיתחה את המטוס.
ציוד
ליפן 62 מטוסי F-2, שהם למעשה מטוסי F-16 משופרים; 155 מטוסי F-15; ו-71 מטוסי פנטום. לחיל מערך מתקדם ללוחמה אלקטרונית והגנה אווירית המתבסס על מטוסי איוואקס והוקאיי. גם מערך התובלה נחשב לגדול ומתקדם, ובו ניתן למצוא 25 מטוסי קוואסקי C-1 מתוצרת עצמית, שנועדו גם ללוחמה אלקטרונית, מטוסי בואינג ועוד.
כיום עובדים בחיל האוויר היפני על פרויקט של מטוס דור 5 מתוצרת יפן, X-2 שינשין.
הפצצת בית הספר בבחר אל-בקר
הפצצת בית הספר בכפר בחר אל-בקר התרחשה ב-8 באפריל 1970 במהלך מלחמת ההתשה, כאשר מטוס פנטום של חיל האוויר הישראלי הפציץ בית ספר בכפר בחר אל-בקר שמדרום לפורט סעיד במצרים. בתקיפה נהרגו כ-46 ילדים ונפצעו יותר מ-50 ילדים. בית הספר עצמו הוחרב לאחר שפצצות ושני טילי אוויר-קרקע פגעו בקומה הראשונה של בית הספר, שהכילה שלוש כיתות לימוד.
ההתקפה נחשבת לגורם תורם להחלטת ישראל להשעות תקיפות עומק אחרות שתכננה במסגרת מבצעי פריחה.
התקיפה
המתקפה התנהלה במסגרת סדרת תקיפות לעומק מצרים בשם מבצעי פריחה, שכללה גם את ההפצצה המוקדמת של מפעל אבו זעבל, שם נהרגו 80 עובדים. בעוד שממשלת ישראל הודתה באופן מיידי בהפצצת המפעל, הפצצת בית הספר הוכחשה שוב ושוב על ידי שר הביטחון, משה דיין ושגריר ישראל באומות המאוחדות, יוסף תקוע. תקוע ודיין טענו כי המודיעין הישראלי אסף תמונות של בית הספר באמצעות לוויין ריגול ועל פי הממצאים שלהם בית הספר היה ממוקם בתוך בסיס צבאי.
בין שני הצדדים, כמו גם בעלי בריתם, קיימת מחלוקת ביחס למניע ההתקפה וכתוצאה מכך לייעודה המתאים. בעוד שהצד המצרי ובעלי בריתם הערביים טוענים כי מדובר בפשע מלחמה שמטרתו הייתה לכפות על המצרים הפסקת אש ,מקורות ישראליים ובעלי בריתם מהמערב רואים בכך טעות אנוש שנבעה מכך שישראל חשבה שבמיקום בו שכן בית הספר היה בסיס צבאי של מצרים.
אחרית דבר
ב-2016 דווח כי ישראל שילמה פיצויים בגין האירוע וזאת כדי לקדם את היחסים בין המדינות.
מילטון ריבס
מילטון ריבס (באנגלית: Milton Reeves; 25 באוגוסט 1864 - 4 ביוני 1925) היה חלוץ תעשיית הרכב בארצות הברית, הוא החזיק מעל ל-100 פטנטים בתחום תעשיית הרכב.
ביוגרפיה
מילטון ריבס נולד בחוות באינדיאנה. בשנת 1879 הוא עבד במנסרה בעיר קולומבוס. הוא שם לב לבלאי גדול של חלקים. לאחר ניסיונות רבות הוא פיתח תיבת הילוכים רציפה ששיפרה את רמת פעילות המתקן.
בשנת 1868 ריבס ואחיו רכשו חברת הנדסה שפיתחה מכונות שונות. בשנת 1879 שמה של החברה שונה ל-Reeves & Co.
ריבס נמנה עם בוני המכוניות הראשונות בארצות הברית. זה הייתה מכונית עם 4 גלגלים ועם מנוע בעל 6 כוחות סוס. הנסיעה המתועדת הראשונה הייתה בשנת 1897. באותה שנה הוא קיבל פטנט על עמם פליטה לרכב. בנסיעה לאינדיאנפוליס הרכב הגיע למהירות של כ-25 קמ"ש ובהמשך גם ל-48 קמ"ש. בשנת 1898 בהיעדר מכירות החברה הפסיקה לעסוק בייצור מכוניות.
החברה המשיכה בייצור תיבת הילוכים רציפה עד לשנת 1955 כאשר נרכשה על ידי Rockwell Automation.
בשנת 1911 ריבס הקים חברה Reeves Sexto-Octo Company. הוא תכנן Reeves Sexto-Octo בעלת 8 גלגלים. המכונית הייתה מצוידת במנוע בעל 40 כוח סוס. בהיעדר מכירות תוכנן דגם עם 6 גלגלים בלבד אך גם הוא היה כישלון מסחרי.
ריבס נפטר בשנת 1925.
הוחלפו בלידתן
הוחלפו בלידתן (באנגלית: Switched at Birth) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית שהועלתה לראשונה ב-ABC Family. זוהי סדרת דרמה העוסקת בשתי נערות ממעמדות חברתיים שונים. האחת גדלה בבית אמיד, ואילו השנייה שאיבדה את שמיעתה בילדותה, חיה עם אם חד הורית בשכונת עוני. הסדרה משלבת ברובה שפת סימנים אמריקאית לכן מתאימה גם לכבדי שמיעה ולחירשים.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ YES drama, בסלקום tv, וב-VOD של HOT.
סקירת סדרה
בארצות הברית, העונה הראשונה שודרה בהפסקות כשלושה חלקים, כשבכל חלק 10 פרקים. עונות 2–4 שודרו בהפסקות בשני חלקים כל אחת (10 פרקים בחלק בממוצע). בסוף העונה השלישית שודר פרק מיוחד לכבוד חג המולד שאינו המשך ישיר של עלילת פרק הסיום של אותה העונה.
בישראל, העונה הראשונה פוצלה וקודמה כשתי עונות. העונה הראשונה בישראל כללה 10 פרקים והעונה השנייה כללה 20 פרקים. לכן, בישראל, הסדרה כוללת 6 עונות ולא 5 עונות כמו במקור.
עבד אל-רחמן בן עוף
משפחה
אביו היה עוף בן עבד עוף, ואמו הייתה אל-שפאא בנת עוף.
אחים ואחיות
אחיו היו עבד אללה ואל-אסווד, ואחיותיו היו עאתכּה והאלה.
נשותיו
עבד אל-רחמן נשא כ-15 נשים, ובניהן היו אום כלת'ום בנת עוקבה וחביבה בנת ג'חש.
בניו
בניו היו סאלם אל-אכבר, מוחמד, אבראהים, חמיד, אסמאעיל, מען, עומר, זיד, ערווה אל-אכבר, סאלם אל-אסע'ר, אבו בכר.
בנותיו
בנותיו היו אום אל-קאסם, חמידה, אמת אל-רחמן, אמת אל-רחמן אל-סוע'רא, אמנה, מרים, אום יחיא, ג'וויריה.
פטירה
עבד אל-רחמן בן עוף נפטר בגיל 72, באל-מדינה.
סטנלי לוין
סטנלי לוין (1921–1991) היה רופא ילדים ישראלי, פרופסור לרפואת ילדים, מנהל מחלקת ילדים בבית החולים על שם שוויצר, מנהל מחלקת ילדים בבית החולים פוריה, מנהל מחלקת ילדים בבית החולים קפלן (1958–1985).
קורות חיים
לוין נולד ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. לוין בוגר בית הספר לרפואה באוניברסיטת וויט ווטר סטרנד (White Water Strand) ביוהנסבורג בשנת 1945. בתום לימודיו, לוין התחיל להתמחות בכירורגיית ילדים.
בתחילת שנת 1948 גויס לוין בחשאי לארגון ההגנה בארץ על ידי השליח יואל פלגי. ב-5 במאי 1948 קיבל לוין הודעה שתוך שבוע יוטסו לארץ ישראל הוא, ד"ר ג'ק מדלי רופא פנימי, ומהנדס הרדאר ראובן יופה, במטוס מדגם ססנה השייך לבלגיה. ב-15 במאי 1948, ביום שלאחר הכרזת העצמאות, בתום המנדט הבריטי בשעה שאחרון החיילים האנגלים עזב את חופי חיפה, נחתו השלושה בשדה התעופה של חיפה שם המתין להם ד"ר חיים שיבא.
במלחמת העצמאות לוין נשלח מיד כרופא צבאי לחזית הדרום לחטיבת גבעתי שלחמה נגד המצרים. הוטל על לוין לפתוח בית חולים חטיבתי של 10 מיטות במושבה גדרה. לרשותו העמידו אחות ו-10 סניטרים שלא היו כשרים להילחם וללא ידע בסיעוד. בסיפרו של יהושע בר יוסף, "בכל מאודם", מתואר אירוע בו הגיעו ביום אחד עשרות פצועים מהקרבות, ד"ר לוין ביצע באופן רצוף 28 ניתוחים, במשך 36 שעות, מבלי לעזוב את חדר הניתוח. כעבור כחודש, בעזרת תושבי גדרה הפך בית החולים של 10 מיטות לבית חולים שדה של 100 מיטות. ב-23 בנובמבר 1948 התחתן לוין עם האחות יוכי (יוכבד) אשכנזי מיסוד המעלה.
בסיום מלחמת העצמאות התחיל לוין לעבוד במחלקת הילדים בחיפה. בתחילת 1951 פתח לוין את מחלקת הילדים בבית החולים על שם שוויצר בטבריה. באותה תקופה פרצה מגפת שיתוק ילדים בארץ ולוין נשלח על ידי משרד הבריאות לדנור, קולורדו, בארצות הברית להתמחות בנושא. בתחילת 1953 חזר לוין ארצה, והתמנה למנהל מחלקת הילדים בבית החולים ע"ש שוויצר. כשבית החולים שוויצר נסגר, המשיך לוין בתפקידו כמנהל מחלקת הילדים בבית החולים פוריה.
בשנת 1956 נשלח לוין שנית להשתלמות במחלות ילדים ומחקר אימונולוגי לבית החולים האוניברסיטאי ג'ונס הופקינס בבולטימור, מרילנד, בארצות הברית. בסוף שהותו של לוין בבולטימור הוצע לו מהנהלת קופת חולים כללית לחזור לארץ, להקים ולנהל מחלקה שנייה לילדים בבית החולים קפלן ברחובות. את המחלקה הראשונה ניהל ד"ר יונס.
משנת 1958 ועד צאתו לגמלאות ב-1985 ניהל מחלקת ילדים, בנוסף הקים בבית החולים מכון מחקר למחלות ילדים. לוין עסק באבחון המחלה התורשתית אטקסיה טלנגיאקטזיה
לוין כיהן כראש אגודת רופאי הילדים בארץ ונבחר כיושב ראש "המכון למחקר הפידאטרי האירופאי". לאחר צאתו לגמלאות בשנת 1985, יצא לוין ללונג איילנד, ניו יורק, וכיהן כסגן מנהל "בית החולים לילדים ע"ש שניידר" בלונג איילנד שם גם הקים וניהל את מחלקת "האתיקה הרפואית לילדים".
לוין נפטר ב- 1991.
יעקב ישראל הופקוביץ
הרב יעקב ישראל הופקוביץ (נולד בכ"א בתמוז תשי"ב, 14 ביולי 1952) הוא סופר, מחבר ספרי ילדים ומו"ל.
ביוגרפיה
יעקב הופקוביץ נולד בישראל לרבי ישעיהו ולאה הופקוביץ. לאחר נישואיו היה אברך בכולל אברכים.
הרב הופקוביץ הוציא לאור קרוב ל-300 ספרים בעברית, בעיקר לציבור החרדי. חלק מספריו תורגמו לאנגלית. הוא כתב ספרים בנושאי המועדים ושבתות, ספרי מוסר ואגדות, וספרים העוסקים בחינוך. הוא מתמקד בספרות ילדים, והתפרסם בעיקר בשל סדרת ספרי פרשת השבוע הפרשה מספרת לי.
נשוי ואב לארבעה ילדים. תושב ירושלים.
הר וסאליוס
הר וסאליוס (באנגלית: Mount Vesalius) הוא הר הממוקם צפונית מערבית לנקודת מקלאוד באי לייז', בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 765 מטרים מעל פני הים.
ההר מתנשא מעל קרחון פלייסטור (המנקז את ההר), שנמצא מצפון-מערב לו.
גילוי ומיפוי ההר
ההר מופיע בתרשים של ממשלת ארגנטינה משנת 1950.
מקור השם
בתרשים הארגנטיני אין להר שם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה בשנת 1960.
ההר נקרא על שם אנדריאס וסאליוס, רופא וחוקר אנטומיה פלמי, אשר כתב יצירה פורצות דרך בנושא האנטומיה האנושית, ונחשב לאבי האנטומיה המודרנית.
השם ניתן על ידי הוועדה, בדומה לאתרים רבים נוספים באזור, אשר נקראו על שם חלוצים בתחום הרפואה.
יחסי לוב–מרוקו
יחסי לוב–מרוקו הם היחסים הדו-צדדיים בין לוב ומרוקו, שתי המדינות הן חלק ממדינות ערב השוכנות באפריקה והמגרב. לוב מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט ואילו מרוקו מחזיקה בלוב שגרירות בטריפולי, שהותקפה על ידי לוחמי דאעש בשנת 2015.
תחילת היחסים
לוב ומרוקו חולקות קשר קרוב יחסית מימי קדם. שתיהן מדינות מגרב והיו בעבר תחת כיבוש ערבי, ואף גם אימצו מאוחר יותר את האסלאם. עם זאת, הקשר בין המדינות לאחר מכן נגזר על ידי אירועים היסטוריים שונים: מרוקו המשיכה להתפתח לממלכה ערבית-ברברית עצמאית עם זהות מובחנת; בזמן שלוב הפכה להיות חלק מהאימפריה העות'מאנית. בסוף תקופת האימפריה העות'מאנית שתי המדינות היו תחת קולוניזציה, לוב נשלטה תחת האיטלקים ומרוקו תחת הצרפתים והספרדים. לוב הייתה הראשונה בקרב מדינות המגרב שזכתה לעצמאות, לאחר מלחמת העולם השנייה והתבוסה האיטלקית; ואילו מרוקו חיכתה עד 1956 כדי להשיג עצמאות מוחלטת מצרפת וספרד. מאז, לוב ומרוקו כוננו יחסים.
לאחר העצמאות
שתי המדינות היו יחד בתחילה מונרכיות, כאשר אידריס הראשון, מלך לוב ומוחמד החמישי, מלך מרוקו חלקו יחסים אישיים חזקים. עם זאת, גל מאסיבי של פאן-ערביזם גרם לנפילתה של משפחת הסנוסים בלוב; אך מקביליהם המרוקאים הצליחו לשרוד בתוך יחסים סוערים.
מאז, מרוקו ולוב נכנסו לפרק מתוח, שכן לוב הייתה תחת שלטונו של מועמר קדאפי. איבה אישית בין שני השליטים הסלימה במהרה לסכסוך לאומי. קדאפי התערב בסוגיית סהרה המערבית ותמך בחזית פוליסריו; מאידך, חסן השני ביחסיו הסודיים עם ישראל גרם למתחים בין שתי המדינות. בשנת 1987 התגלה כי קדאפי תכנן להתנקש בחסן השני, דבר שמעולם לא התממש. אי האמון של קדאפי כלפי חסן השני, ובהמשך, כלפי מוחמד השישי, הניע את קדאפי לאמץ השקפה שונה מהמלך המרוקאי; למרות ששתי מדינות נהגו לכרות ברית פוליטית ב-1984 (התפרקה לאחר פגישה ב-1986 בין חסן השני עם שמעון פרס).
המתיחות בין לוב למרוקו התקררה עם שילובה מחדש של לוב בקהילה העולמית, אך עדיין חוסר האמון בין שתי מדינות היה גבוה. כאשר ביקר מוחמד השישי בלוב בשנת 2001, התגלה כי קדאפי כינה אותו "הבן שלי", שנתפס כעלבון למשפחת המלוכה המרוקאית. מרוקו המשיכה לשמור על מדיניות אוריינטציה פרו-מערבית ייחודית ואילו לוב תחת קדאפי שמרה על מדיניות לא יציבה. סטייה זו תישאר עד 2011.
אחרי המהפכה הלובית
מלחמת האזרחים בלוב 2011 התרחשה כאשר לובים הפגינו נגד הדיקטטורה של קדאפי, וכתוצאה מהאביב הערבי, מרוקו ספגה גם היא מחאה. עם זאת, מרוקו מיהרה לתמוך במורדים בלוב נגד ממשלת קדאפי והוקיעה אותו בליגה הערבית; ובנוסף המלך מוחמד השישי הציע רפורמות פוליטיות. לאחר שהמלחמה הסתיימה במותו של קדאפי, ציפתה מרוקו לתקווה גדולה של קשר גובר בין שתי מדינות. עם זאת, האלימות בתוך לוב הסלימה במהרה למלחמת לוב בשנת 2014, שהפילה את חלקה הגדול של המדינה. מרוקו, שוב, פעלה כשותפה לפתרון בעיות דיפלומטיות בתוך סיעות יריבות לוב שונות, ותיווך את עסקת הסיעה בהנהגת האו"ם בשנת 2015 כדי להקים ממשלת אחדות.
אולם לאחרונה, בשל חששה הגובר של מרוקו מפני השפעתה הגוברת של אלג'יריה בלוב, וניסתה להשיג את תמיכתה, מכיוון שאלג'יריה היא היריבה של מרוקו בצפון אפריקה.
שילה אדלר
שילה אדלר (נולד ב-8 ביולי 1979) הוא איש ניהול ישראלי. המכהן כראש מינהל ההתיישבות במשרד הבינוי והשיכון. קודם לכן שימש כסמנכ"ל תכנון ופיתוח תשתיות וכמשנה למנכ"ל משרד התחבורה, מנכ"ל מועצת יש"ע ויו"ר הנהלת המכינה קדם-צבאית בני דוד בעלי. מפקד חטיבה במילואים.
ראשית חייו ושירות צבאי
שילה אדלר הוא דור רביעי למשפחת רקובר ודור שישי למשפחת מנדלבוים. נולד ב-1979 בחיספין שברמת הגולן לרב שמעון אדלר בנו של מתתיהו אדלר ולשלומית וגדל בירושלים. אביו היה ראש החמ"ד ודיקן תוכנית מנדל למנהיגות חינוכית. לאחר לימודי התיכון, למד במכינה קדם-צבאית בני דוד שבעלי, והוא עומד בראש עמותת המוסדות.
פעילות ציבורית
בין השנים 2007 - 2010 שימש אדלר כמנהל אתר בעיר דוד, עמותת אלע"ד
לאחר מכן שימש כמנכ"ל הגרעין התורני בלוד, והיה שותף להכפלת מספר משפחות הגרעין תוך שהוא הופך אותו לגרעין הגדול בישראל. במסגרת תפקידו ניהל אדלר את המתנ"ס "דנוור", המתנ"ס הגדול ביותר בעיר, והקים בית קפה חברתי. הקים יחד עם ראש הוועדה הקרואה תא"ל (במיל') אילן הררי את סיירת האופניים המשטרתית בעיר. בשנת 2014 היה ראש מטה השר לאזרחים ותיקים אורי אורבך.
אדלר היה חבר מליאת המועצה אזורית בנימין, חבר הנהלה ויו"ר וועדת הכספים שלה. כמו כן, היה פעיל בפורומים למען חוק המילואים וחבר פורום מנהיגים צעירים שליד נשיא המדינה, בתקופת הנשיא שמעון פרס. באוגוסט 2015 מונה למנכ"ל מועצת יש"ע. ביולי 2018 סיים את תפקידו זה. בסוף יולי 2018 התמודד על ראשות מועצה אזורית מטה בנימין והפסיד לישראל גנץ.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת מונה ליועץ אסטרטגי של ראש הממשלה בנימין נתניהו.
בנובמבר 2020 מונה למשנה למנכ"ל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, במסגרת תפקידו מונה בפברואר 2021 במהלך סגר הקורונה, ליו״ר ועדת החריגים לאישור כניסה ויציאה לישראל וממנה.
בחודש מרץ 2021 מונה במכרז, בנוסף לתפקידו כמשנה למנכ"ל, לתפקיד סמנכ"ל תכנון ופיתוח תשתיות במשרד התחבורה. במסגרת תפקידו שימש גם כמפקח הארצי על התעבורה. ביוני 2021 הגישה התנועה לאיכות השלטון תביעה לבית הדין האזורי לעבודה בירושלים, בדרישה לבטל את המינוי בטענה כי הוא אינו עומד בתנאי הסף של המכרז לתפקיד, לפיו על המועמדים להציג ניסיון ניהולי בתקציב של 50 מיליון שקל במשך שש שנים. בינואר 2022 נדחתה העתירה כנגד המינוי.
בחודש אפריל 2022 פורסם כי אדלר צפוי לסיים את תפקידו ולהתמנות לתפקיד ראש מינהל ההתיישבות במשרד הבינוי והשיכון. הוא החל למלא תפקיד זה במאי 2022.
השכלה וחיים אישיים
בעל תואר ראשון בחינוך ותואר שני במדע המדינה מטעם אוניברסיטת בר-אילן ובוגר תוכנית מעוז לפיתוח מנהיגות ציבורית והכשרת מנהלים של אוניברסיטת הרווארד בבוסטון.
נשוי להדסה, עובדת סוציאלית ויועצת בריאות טבעית במקצועה. לזוג שבעה ילדים, והם גרים ביישוב עלי.
קלייר קיגן
קלייר קיגן (באנגלית: Claire Keegan; נולדה ב-1968) היא סופרת אירית המתמחה בכתיבת סיפורים קצרים. סיפוריה פורסמו ב"ניו יורקר", ב-ב"גרנטה " וב-"The Paris Review". נכון לאוגוסט 2023 פרסמה 4 ספרים, 2 מהם תורגמו לעברית וזכו לביקורת חיובית.
ביוגרפיה
קיגן נולדה במחוז וויקלו באירלנד, בת צעירה במשפחה קתולית מרובת ילדים. בגיל 17 נסעה לניו אורלינס, לואיזיאנה ולמדה אנגלית ומדעי המדינה באוניברסיטת לויולה. היא חזרה לאירלנד ב-1992, ולאחר מכן עברה לקרדיף, ויילס, שם סיימה תואר שני בכתיבה יצירתית ולימדה סטודנטים לתואר ראשון באוניברסיטת ויילס. בהמשך קיבלה תואר M.Phil בטריניטי קולג' בדבלין.
אוסף הסיפורים הקצרים הראשון של קיגן, "אנטארקטיקה" יצא לאור ב-1999. הספר זכה בפרס רוני לספרות אירית ובפרס ויליאם טרבור. הספר ראה אור בעברית בהוצאת הוצאת תשע נשמות. ב-2007 התפרסם אוסף הסיפורים השני שלה, "ללכת בשדות הכחולים", וב-2010 פרסמה קיגן את הנובלה "Foster" ''(בעברית: אומנה). הנובלה זכתה בפרס הסיפור הקצר של Davy Byrnes לשנת 2009, הופיעה בגיליון של ניו יורקר,'' עובדה לסרט ויצא לאקרנים בשם "הנערה השקטה" במאי 2022. הסרט היה מועמד לאוסקר בקטגוריית הסרט הזר. ב-2015 יצא לאור בעברית הספר "ללכת בשדות הכחולים", שכולל את הנובלה Foster ושלושה סיפורים קצרים שנכללו במקור בספר "ללכת בשדות הכחולים". הספר פורסם בהוצאת זיקית בשנת 2015.''
בסוף 2021 פרסמה קיגן נובלה בשם "דברים קטנים כמו אלה", המתרחשת באירלנד באמצע שנות ה-80. הספר נבחר לפרס בוקר לשנת 2022 - הספר הקצר ביותר שזכה בפרס זה.
פרסים והצטיינות
קיגן זכה בפרס ויליאם טרבור הראשון, פרס רוני לספרות אירית, פרס אוליב קוק ופרס Davy Byrnes לשנת 2009. כן זכתה בפרס יו לאונרד, מלגת מקאוליי, פרס מרטין הילי, פרס קילקני ופרס טום גאלון. היא גם זכתה במלגת וינגייט לשנת 2002 וזכתה פעמיים בפרס פרנסיס מקמנוס. ב-2008 כיהנה כפרופסור אורח באוניברסיטת וילאנובה ולימדה במחלקה ללימודים קלטיים של מכללת סנט מייקל באוניברסיטת טורונטו במרץ 2009. בשנת 2019 היא מונתה כעמיתת כתיבה בטריניטי קולג' דבלין. פמברוק קולג' קיימברידג ' וטריניטי קולג' דבלין בחרו בקיגן כעמית המבקר של בריינה סטונטון לשנת 2021. 'הספר "דברים קטנים כמו אלה"' זה גם בפרס ORWELL לסיפורת פוליטית לשנת 2022.
Epilog
Epilog הוא אלבום האולפן השני של להקת הרוק המתקדם השוודית, אנגלגארד. האלבום כולו הוא יצירה אפלה קודרת ואינסטרומנטלית שלמה. אלבום זה סימל את תקופת הפעילות האחרונה של אנגלאגרד וניתן להבין זאת משם האלבום. לאחר האלבום הזה, הלהקה התפרקה, ורק לאחר 18 שנה הלהקה התאחדה ופועלת גם כיום.
ההוצאה לאור של האלבום
למרות ההוצאה המחודשת של האלבום ב-2003 על ידי חברת Exergy, האלבום מאז לא היה ניתן להשגה. רק ב-2010, הלהקה הוציאה את האלבום מחדש כאלבום כפול.
רשימת רצועות
כל הקטעים נכתבו על ידי אנגלאגרד
ג'ייד בירד
2017–2018: תחילת הקריירה
כשלמדה בשנה האחרונה בבית הספר BRIT, בירד הכינה דמו של 13 רצועות בחדר האמבטיה של חברתה. זמן קצר לאחר ששלחה את הדמו, היא הוחתמה אצל גלאסנוט רקורדס. ב-2017, היא הופיעה בסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית עם ברנט קוב. במרץ 2017, היא הופיעה בפסטיבל South by Southwest שהתקיים באוסטין, טקסס, ארצות הברית. במרץ 2017. מאוחר יותר בהמשך השנה, היא הופיעה עם פירסט אייד קיט, סון ליטל ולונדון גרמר. ב-2017, היא זכתה בפרס ANCHOR של פסטיבל ריפרבאן בהמבורג, גרמניה.
ב-7 ביולי 2017, היא הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, Something American. המיני-אלבבום זכה לביקורת חיובית ממספר מבקרי מוזיקה. בסוף 2017, היא הייתה מועמדת ב-"Sound of 2018".
ב-12 בינואר 2018, היא הוציאה את הסינגל "Lottery". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום הראשון במצעד האיירפליי האלטרנטיבי למבוגרים, ולמקום ה-34 במצעד 40 השירים למבוגרים.
ב-25 במאי 2018, היא הוציאה את הסינגל "Furious".
ב-1 בנובמבר 2018, היא הוציאה את הסינגל "Love Has All Been Done Before". בסוף 2018, היא הופיעה בסיבוב הופעות בבריטניה ובאירלנד.
2019: Jade Bird
ב-15 בינואר 2019, היא הוציאה את הסינגל "I Get No Joy".
ב-12 במרץ 2019, היא הוציאה את הסינגל "My Motto".
במרץ ואפריל 2019, היא הופיעה במספר הופעות של הוזייר בארצות הברית.
ב-19 באפריל 2019, היא הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, Jade Bird. האלבום זכה בעיקר לביקורת חיובית ממספר מבקרי מוזיקה.
ב-2019, היא הייתה מועמדת בקטגוריית אמן פורץ דרך בפרסי ההוקרה של המוזיקה האמריקאית.
ב-24 ביולי 2019, פורסם כי היא מועמדת בשלושה קטגורית בפרסי איגוד המוזיקה העצמאית, כאשר מאוחר יותר זכתה רק בקטגוריית אמן פורץ הדרך הבין-לאומי.
2020–הווה: Different Kinds of Light
היא סיימה לכתוב את אלבום האולפן השני שלה רק תשעה חודשים לאחר שהוציאה את אלבום הבכורה שלה, שאותו פרסמה כשנה מאוחר יותר. ב-29 במאי 2020, לאחר שביטלה סיבוב ההופעות שלה באותה שנה, בשל מגפת הקורונה, בירד השתתפה בהופעה וירטואלית בשידור חי, באולפן RE:Surface של מיקרוסופט. באוקטובר 2020, היא הופיעה בפסטיבל המוזיקה לבריאות הנפש, בשיתוף פעולה עם הברית הלאומית למחלות נפש. ב-4 בנובמבר באותה שנה, היא הוציאה את הסינגל "Headstart". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום החמישי במצעד האיירפליי האלטרנטיבי למבוגרים. ב-26 בנובמבר באותה שנה, היא הוציאה את הסינגל "Houdini".
ב-23 בפברואר 2021, היא הוציאה את הסינגל "Open up the Heavens". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-19 במצעד האיירפליי האלטרנטיבי למבוגרים.
ב-16 באפריל 2021, היא הוציאה את המיני-אלבום השני שלה, RCA Studio A Sessions.
ב-20 במאי 2021, היא הוציאה את הסינגל "Different Kinds of Light".
ב-22 ביוני 2021, היא הוציאה את הסינגל "Now Is the Time". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-27 במצעד האיירפליי האלטרנטיבי למבוגרים.
ב-13 באוגוסט 2021, היא הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, Different Kinds of Light.
חיים אישיים
בירד מגדירה את עצמה כפמיניסטית. היא מעריצה של קריאה, בפרט את יצירותיה של פטי סמית', בה השתמשה כהשראה לשמות שיריה. מאז 2018, היא נמצאת במערכת יחסים עם הגיטריסט לוק פרוסר. ב-2020, היא ביקרה את ההתנהלותה של ממשלת בריטניה במגפת הקורונה, ואת התייחסותה למוזיקאים, וקבעה כי: "אני אף פעם לא יכולה להבין מדוע אמנויות הן הדבר הראשון שצריך לעשות והדבר האחרון שצריך לחשוב עליו בכל הנוגע לפוליטיקה."
שמורת ים גדור
החי
החוף החולי משמש את צבות הים העולות אליו כדי להטיל את ביציהן, והאבקועים המגיחים מהקנים מבלים את השעות הראשונות בחייהם בתחומי השמורה הימית.
Viljans Öga
Viljans Öga הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק המתקדם השוודית, אנגלגארד שיצא לאור ב-2012. זה אלבום האולפן הראשון של הלהקה אחרי 18 שנה שלא פעלו יחד.
גוספלאן
ועד התכנון הממשלתי, הידוע גם בדרך כלל כגוספלאן (ברוסית: Госплан) הייתה הסוכנות הממשלתית אשר הייתה אחראית לתכנון המרכזי של הכלכלה בברית המועצות. הסוכנות הממשלתית נוסדה ב-1921 והתקיימה עד להתפרקות ברית המועצות ב-1991, מטרתה העיקרית של הגוספלאן הייתה ליצור ולנהל את תוכניות החומש אשר שלטו על הכלכלה הסובייטית.
רקע כלכלי
כדי להתאים למצב הנוראי ששרר במדינה, התפתחה מערכת כלכלית חדשה כדי לנסות להתאים למצב. המערכת הזאת תיזכר בהיסטוריה כקומוניזם מלחמתי. מועצת ההגנה של הפועלים והאיכרים, מועצה ממשלתית, נחפזה, תוך כדי שהיא מתמודדת עם צווארי בקבוק כלכליים, במאמץ מטורף לנסות לקיים את מה שנשאר מהתעשייה הרוסית בשם הצבא האדום, אשר שקע במאמץ מלחמתי עם התנועה האנטי-בולשביקית של הצבא הלבן, שנתמך על ידי ההתערבות הצבאית הזרה של הממלכה המאוחדת, צרפת, יפן, ארצות הברית, ומדינות אחרות. באזורים הכפריים, דרישות מזון, אשר נתמכו על ידי כוחות ברוטאליים, התרחשו תחת חסות קומיסריאט החקלאות העממי. (אשר לאחר מכן שונה שמו למשרד החקלאות והמזון)
באמצע הכאוס הזה הרעיון של תכנון כלכלי ארוך-טווח נשאר חלום אוטופי, בשנים הראשונות לקיומה של רוסיה הסובייטית. הרעיון הזה גרר תשומת לב רצינית רק ב-1920, לאחר שמלחמת האזרחים החלה להסתמן בניצחון של הבולשביקים. במרץ 1920 למועצת ההגנה של הפועלים והאיכרים ניתן שם חדש - מועצת העבודה וההגנה - ומשימת תכנון רחבה הרבה יותר.
המועצה נוסדה כוועדה של הסובנארקום, כדי שתובל על ידי הקומיסרים העממיים בעצמם, נציג של האיגודים המקצועיים הרוסים, וראש הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה. על המועצה הונחה התפקיד ליצור תוכנית כלכלית אחת עבור רוסיה הסובייטית ולכוון לכך שהקומיסארים העממיים יפקחו כדי להשלים את התוכנים, זאת הייתה הפעם הראשונה שלרוסיה הייתה תוכנית כלכלית כללית עם יעדים ברורים. כמו שההיסטוריון א.ה קר הבחין.
ועד התכנון הממשלתי, אשר היה ידוע גם כ"גוספלאן" נוסד כתת-מועצה מייעצת קבועה למועצת העבודה וההגנה, אשר לו ניתנה המטלה של יצירת תוכנית כלכלית מפורטת ומתן המלצות על ידי מומחים למקבלי ההחלטות במועצת העבודה וההגנה.
ייסודה
הגוספלאן נוסד רשמית על ידי צו הסובנארקום, מ-22 בפברואר 1921. באופן אירוני, הצו אושר באותו יום שבו התפרסמה כתבה שנכתבה על ידי המנהיג הסובייטי ולדימיר איליץ' לנין בפראבדה שבה ביקר את תומכי "התוכנית הכלכלית היחידה" עבור "דיבורי הסרק" ו"הדקדקנות המשעממת" שלהם וטען שתוכנית גואלרו לחשמול הלאומי הייתה "עבודה רצינית על שאלת התוכנית הכלכלית היחידה". עם זאת, חברים אחרים של הסובנארקום היו אופטימיים יותר. לנין הפסיד בטיעונו נגד הקמת מוסד נוסף לתכנון, הגוספלאן. כצעד פשרה, ראש תוכנית גואלרו, גלב קרז'ז'ינסקי מונה להיות ראש הגוספלאן גם כן.
בהתחלה הגוספלאן תפקד כגוף מייעץ, צוותה כלל רק 34 אנשים בזמן השקתו באפריל 1921. אותם עובדים נבחרו לפי בסיס ההתמחות האקדמית שלהם במגזרים מיוחדים בתעשייה, רק שבעה מהם היו חברים במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
מהר מאוד הגוספלאן נהיה תומך בירוקרטי מוביל לתכנון מרכזי והשקעה נרחבת בתעשייה הכבדה, בהשפעת ליאון טרוצקי, אחד מהאישים הפוליטיים הבולטים בסוכנות. ביוני 1922 צו חדש הרחיב עוד יותר את תחום הפעילות של הגוספלאן, ובכך הנחה את הסוכנות ליצור גם תוכניות ייצור "לטווח הארוך" וגם תוכניות ייצור "מיידיות".
התהוות
מתחים המשיכו בין הנארקומפין (משרד הפיננסים של רוסיה הסובייטית) והגוספלאן בתקופת הנא"פ, בזמן שהנארקומפין המליץ על ייצוא מוגבר של תבואה כאמצעי תמיכה במטבע על ידי איזון הייצוא והייבוא ובאותו זמן חיזוק השגשוג של האיכרים. בזמן שהגוספלאן הייתה תומכת עיקרית של מזון זול התפתחות מתוכננת של התעשייה.
במשך 1925 הגוספלאן התחיל ליצור תוכניות כלכליות שנתיות, אשר נודעו כ"מספרי שליטה" (контрольные цифры).
עבודת הגוספלאן עברה תיאום עם דירקטוריון הסטטיסטיקה המרכזי של ברית המועצות, הקומסריאט העממי של הכלכלה, והסובייט העליון של הכלכלה הלאומית, ומאוחר מכן עם הגוסבנק וועד האספקה הממשלתי (גוססנאב).
תוכנית חומש
עם השקתם של תוכניות החומש ב-1928, הגוספלאן נהיה אחראי עבור יצירתן וניהולן לפי היעדים אשר הוכרזו על ידי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
במשך שנות השלושים, דירקטוריון הסטטיסטיקה אוחד לתוך הגוספלאן, וב-3 בפברואר 1931 הגוספלאן נהיה גוף הכפוף לסובנארקום.
במאי 1955 הגוספלאן חולק לשתי ועדות: הוועד הממשלתי לתכנון מתקדם של מועצת השרים של ברית המועצות, והועד לתכנון כלכלי עכשווי של מועצת השרים של ברית המועצות.
בניין המטה המרכזי של הגוספלאן היה הבניין אשר משמש היום לדומה הממלכתית של רוסיה, במוסקבה.
בתי הספר למלאכת התחרה
בתי הספר למלאכת התחרה נוסדו ביוזמת "ארגון הנשים לעבודה תרבותית בפלשתינה" בתחילת המאה ה-20. הארגון נוסד ב-1907 בקונגרס הציוני השמיני בהאג. אחת ממטרותיו החשובות של הארגון הייתה מלחמה בסחר נערות. בתי הספר העניקו לנערות מקצוע שממנו יכלו להתפרנס.
היסטוריה
מייסדת בתי הספר הייתה שרה טהון, נציגת האיגוד בארץ. בשנת 1906 עברה טהון לתקופה קצרה לכפר הגרמני וינגנלופניץ שהקים פרנץ אופנהיימר, ולמדה מהאיכרים את עבודת הרקמה.
היא הקימה את בית הספר הראשון ביפו, בשנת 1908. לאחריו הוקמו בתי ספר גם בירושלים, בטבריה, בעקרון ובצפת. מספר התלמידות עלה בהתמדה והגיע לכמה מאות. ב-1913 מספר התלמידות עמד על 400.
בתי הספר
בית הספר הראשון הוקם ביפו ב-1908. בשנת 1910 הוקם בית ספר נוסף בטבריה, בעזרתו של משה גליקין. ב-1911 הוקם בית הספר בירושלים כמחלקה בבצלאל. ב-1911 הוקם בית הספר בעקרון, וב-1912 הוקם בית הספר בצפת בניהולה של הדסה קלוורי רוזנבליט.
הלימודים
לבתי הספר התקבלו תלמידות מגיל 12. רוב התלמידות הגיעו ממשפחות עניות, 90% מהן מעדות המזרח. לאחר מספר חודשים, יכלו התלמידות להרוויח מעבודתן, לעזור בכלכלת הבית ואף לעבוד בביתן.
בתי הספר עסקו גם בחינוך. הלימודים כללו עברית, הגיינה אישית והגיינה בבישול ובמטבח, התעמלות, זמרה ותפירה. כדי לתכנן דוגמאות חדשות, התלמידות למדו ציור. תוכנית הלימודים כללה גם ידיעת הארץ והלימודים הללו בוצעו באמצעות טיולים.
ההוצאות עבור לימודי התחרה לא היו רבות, והן כוסו על ידי מכירת העבודות. ההוצאות עבור הלימודים האחרים כוסו על ידי תרומות מארגון הנשים, מאגודת חובבי ציון, מהמשרד הארצישראלי ומתורמים נוספים שגויסו על ידי שרה טהון. במכתב אל הברונית רוטשילד היא מפרטת את ההוצאות: "מורים לעברית ומחנכות בבית ספר, חייטות, רופא, אחות לטיפול עיניים, ספרים וטיולים - בסה"כ 3000 פרנק לשנה".
ג'יימס קומי
ג'יימס בריין "ג'ים" קומי הבן (באנגלית: .James Brien "Jim" Comey Jr; נולד ב-14 בדצמבר 1960) משפטן אמריקני ואיש ממשל בכיר, ששימש כמשנה לתובע הכללי של ארצות הברית, סגן נשיא והיועץ המשפטי של חברת לוקהיד מרטין, וראש ה-FBI (ספטמבר 2013 - מאי 2017). במהלך כהונתו כראש ה-FBI הוביל את חקירת פרשת המיילים המסווגים של הילרי קלינטון וכן את חקירת קשרי מקורבי דונלד טראמפ עם ממשלת רוסיה בעת התערבותה בבחירות.
בתי הספר למלאכת התחרה
העבודות ומכירתן
בשנת 1911 תכננה שרה טהון מסע מכירות של עבודת התחרה כשנסעה עם בעלה לקונגרס הציוני בבזל. היא מכרה מוצרים בפולין ובגרמניה, קשרה קשרים עם סוחרים וחזרה לישראל מרוצה מהתוצאות. בצלאל שץ הציג את העבודות במגוון תערוכות שארגן - ב-1911 באודסה, ב-1912 וב-1914 בלונדון וכן בתערוכה ב-1914 בניו יורק.
ג'יימס קומי
ביוגרפיה
קומי נולד ביונקרס שבמדינת ניו יורק, בגיל 10 עבר עם משפחתו לעיירה אלנדייל שבניו ג'רזי. ב-1977 הוא ואחיו הצעיר נכלאו והוחזקו תחת איומי אקדח בידי אנס שפרץ לביתם, השניים הצליחו להימלט ולהזעיק את המשטרה.
בתי הספר למלאכת התחרה
העבודות ומכירתן
העבודות היו מקוריות, כללו מוטיבים יהודיים והצטיינו בסגנון מזרחי שעדיין לא היה מוכר מחוץ לארץ ישראל. בכל מקום שהוצגו, זכו העבודות להצלחה רבה, ובתי הספר קיבלו הזמנות מפירמות שונות בכמויות שלא יכלו לספק במועד.
ג'יימס קומי
ביוגרפיה
ב-1982 סיים לימודי תואר ראשון בלימודי דתות ובכימיה בקולג' ויליאם ומרי וב-1985 סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת שיקגו.
קומי נשוי ואב לחמישה.
קריירה משפטית
לאחר לימודיו שימש עוזרו המשפטי של השופט ג'ון מ. ווקר בבית המשפט הפדרלי לערעורים במנהטן, שם נחשף לפשע המאורגן של חמש המשפחות והחליט להיות תובע. בתפקידו הבא עבד בפירמת עורכי הדין Gibson, Dunn & Crutcher בניו יורק. ב-1987 מונה לעוזר התובע של מחוז דרום ניו יורק וב-1993 הוביל את התביעה של ג'ון גמבינו, ראש המאפיה המקומית באשמת סחיטה באיומים ורצח. לאחר המשפט עבר לריצ'מונד שבווירג'יניה ובמשך שלוש שנים שימש שותף בפירמת עורכי הדין McGuire Woods עם התמחות בהגנות במשפט הפלילי ובליטיגציה מסחרית. במקביל לימד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ריצ'מונד.
ב-1996 מונה לעוזר התובע של מחוז מזרח וירג'יניה. במסגרת זו טיפל בתיק הפיגוע במתחם חיילי ארצות הברית בחובאר והביא להגשת 14 כתבי אישום נגד חשודים בפעולות טרור. כמו כן שימש יועץ משפטי לוועדת סנאט בפרשת וייטווטר בה היו מעורבים בני הזוג הילרי וביל קלינטון. בעקבות פיגועי 11 בספטמבר מונה בינואר 2002 לתובע מחוז דרום ניו יורק, תפקיד בו נדרש להוביל תביעות נגד פעילי טרור ומשלחיהם. במקביל לפעילות המלחמה בטרור, הוביל מאבק בעבירות צווארון לבן, משרדו הגיש שורת כתבי אישום נגד מנהלי חברות ובנקאי השקעות בהם של חברת Adelphia, WorldCom ו-Imclone וכן כתב אישום נגד מרתה סטיוארט שהסתיים בהרשעתה. הוא הוביל את בדיקת החנינה שהעניק נשיא ארצות הברית ביל קלינטון למארק ריץ' והחליט שלא להגיש כתב אישום בנושא.
בדצמבר 2003 מונה על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש למשנה לתובע הכללי של ארצות הברית, תפקיד בו כיהן עד אוגוסט 2005. בשנת 2004 שימש לפרק זמן ממלא מקומו של התובע הכללי ג'ון אשקרופט והתעמת עם בכירים בבית הלבן לאחר שסירב לאשר פעילות האזנות הסתר ללא צווים של הסוכנות לביטחון לאומי, ויחד עם ראש ה-FBI רוברט מולר איים להתפטר אם לא יבוצעו בה שינויים, שאכן בוצעו לבסוף על ידי הנשיא בוש.
לאחר שעזב את משרד המשפטים מונה לסגן נשיא והיועץ המשפטי של חברת לוקהיד מרטין, ב-2011 עבר לשמש יועץ משפטי בקרן הגידור ברידג'ווטר.
ראש ה-FBI
קומי נבחר על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה לכהן כראש ה-FBI, ביולי 2013 אושר בסנאט מינויו לתקופה של 10 שנים וב-4 בספטמבר החל לכהן בתפקיד.
ביולי 2016 הודיע כי ה-FBI החליט לסגור את החקירה נגד מזכירת המדינה לשעבר הילרי קלינטון בפרשת המיילים המסווגים. ב-28 באוקטובר 2016, כ-11 ימים לפני הבחירות לנשיאות בהן התמודדה קלינטון, הודיע על פתיחת החקירה מחדש עקב גילוים של מיילים נוספים. יומיים לפני הבחירות הודיע כי החליט שלא לשנות את ההמלצה המקורית שלא להעמיד לדין את קלינטון. שתי החלטות אלו מיקדו נגדו ביקורת מצד גורמים במערכת הפוליטית, בתחילה מצד המפלגה הרפובליקנית ותומכי דונלד טראמפ ואחר כך מצד המפלגה הדמוקרטית ותומכי קלינטון. לאחר הבחירות האשימה קלינטון את קומי בהפסדה.
ב-20 במרץ 2017 הודיע קומי כי ה-FBI חוקר את המעורבות הרוסית בבחירות, כולל תיאום פוטנציאלי בין ממשלת רוסיה לקמפיין של טראמפ. ב-9 במאי 2017 פוטר על ידי טראמפ לאחר פרסום דו"ח סגן התובע הכללי רוד רוזנשטיין שהמליץ להדיח את קומי עקב תפקודו בחקירת שרת הדואר האלקטרוני של הילרי קלינטון. רוזנשטיין האשים את קומי בהתנהגות החורגת מהנהלים כאשר דיבר על החקירה במסיבת עיתונאים ב-5 ביולי 2016 וכן על המכתב ששלח לקונגרס, 11 ימים לפני הבחירות לנשיאות, בו הודיע על פתיחת החקירה מחדש.
לאחר פיטוריו החליט רוזנשטיין למנות תובע עצמאי מיוחד לחקירת פרשת ההתערבות הרוסית בבחירות והקשרים עם הממשל, ולתפקיד מונה ראש ה-FBI שקדם לקומי, רוברט מולר. לאחר מכן דווח בהניו יורק טיימס כי מזכר שכתב קומי בפברואר 2017 טען כי טראמפ ביקש ממנו לסגור את החקירה של היועץ לביטחון לאומי לשעבר, מייקל פלין, וכי טראמפ אמר לדיפלומטים רוסיים בשיחה בחדר הסגלגל כי פיטורי "קומי המטורלל" הורידו "לחץ מרוסיה". ב-8 ביוני 2017 העיד קומי בפני ועדת המודיעין של הסנאט, במסגרתה האשים את טראמפ וממשלו כשקרנים וכן שהנשיא עודד אותו לסגור את החקירה הפלילית של פלין.
באפריל 2017 נבחר על ידי הטיים מגזין כאחד ממאה האנשים המשפיעים בעולם.
בשנת 2020, כהונתו של קומי כראש ה- FBI עובדה למיני סדרה של רשת Showtime בשם "The Comey Rule"; הוא גולם על ידי ג'ף דניאלס.
We Are Domi
We Are Domi, הידועה גם בשם Domi (לעיתים מסוגננת כ-DOMI), היא להקת אלקטרופופ נורווגית-צ'כית, שהוקמה ב-2018, במהלך לימודיהם במכללת לידס למוזיקה. הלהקה מורכבת מהסולנית הראשית דומיניקה האשקובה, הגיטריסט קספר האטלסטָּה, והקלידן בנימין רקסטָּה.
לאחר שהלהקה נבחרה בקדם-אירוויזיון הצ'כי, בדצמבר 2021, הלהקה ייצגה את צ'כיה באירוויזיון 2022 ואף העפילה לגמר עם השיר "Lights Off".
היסטוריה
We Are Domi הוקמה בשנת 2018 במכללת לידס למוזיקה, לידס, הממלכה המאוחדת, שחבריה הם מצ'כיה ומנורווגיה.
ב-2021, הלהקה הוכרזה כאחת משבעת המתמודדים של קדם-אירוויזיון הצ'כי לאירוויזיון 2022. ב-16 בדצמבר 2021, We Are Domi הוכרזה כזוכת הקדם, לאחר שקיבלה סך של 21 נקודות. ב-12 במאי 2022 ביצעה להקת We Are Domi את "Lights Off" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. עם תום הקראת התוצאות דורגה במקום ה-22 עם 38 נקודות.
ז'וז'איז'קו
ז'וז'איז'קו (בספרדית: Llullaillaco, בהגייה צ'יליאנית יוּיַאיְיַאקוֹ) הוא הר געש שכבתי רדום ברכס הרי האנדים על גבול ארגנטינה (פרובינציית סלטה) וצ'ילה (מחוז אנטופגסטה). הוא שוכן ב, אזור של פסגות געשיות גבוהות על רמה גבוהה קרוב למדבר אטקמה, אחד המקומות הצחיחים בעולם. זהו הר הגעש הפעיל השני בגובהו בעולם אחרי אוחוס דל סלאדו.
ז'וז'איז'קו נוצר במהלך שני שלבים שונים בפליסטוקן-הולוקן מתוך קילוחי לבה דקיטיים. הסלעים העתיקים ביותר הם בני כ-1.5 מיליון שנים. לפני כ-150,000 שנה, קרס האגף הדרום-מזרחי של הר הגעש, ויצר מפולת של חומר מפורר שהגיעה עד 25 קילומטרים מהפסגה. הסלעים המתוארכים הצעירים ביותר התפרצו לפני 5,600 ± 250 שנים באזור הפסגה, אך ישנם דיווחים על פעילות מהמאה ה-19.
הטיפוס המתועד הראשון על ההר היה ב-1950, אך על ההר ולמרגלותיו נמצאו עקבות של טיפוסים קודמים ומספר אתרים ארכאולוגיים. ז'וז'איז'קו הוא האתר הארכאולוגי הגבוה בעולם. ב-1999 נמצאו בפסגתו השרידים החנוטים של שלושה ילדים, הידועים בשם. משערים כי הם היו קורבנות אדם. באזור הפסגה נצפו עכברים, הממצא הגבוה ביותר בעולם של יונק.
שם
השם ז'וז'איז'קו נגזר מהמילה "ז'וזה" (llulla) בקצ'ואה שפירושה "מזויף", "שקר" או "מרמה" ו"יאקו (yaku) או "ז'אקו" (llaco) שפירושה "מים". שם זה מתייחס כנראה למי ההמסה מהשלג, הזורמים במורד המדרונות, אך לאחר מכן נספגים באדמה. תרגום נוסף באיימרה הוא "מים חמים".
גאוגרפיה וגאולוגיה
געשיות בהרי האנדים נגרמת על ידי הפחתה של לוח נסקה והלוח האנטארקטי מתחת ללוח הדרום-אמריקאי. לוח נסקה נוחת בקצב של 7–9 סנטימטרים בשנה, והלוח האנטארקטי בקצב של 2 סנטימטרים בשנה. הגעשיות אינה מתרחשת לאורכה של כל רצועת הרי האנדים. ישנם ארבעה אזורים נפרדים: האזור הגעשי הצפוני, האזור הגעשי המרכזי, האזור הגעשי הדרומי והאזור הגעשי אוסטרל. היווצרות מאגמה נובעת משחרור מים וחומרים נדיפים אחרים מהלוח המופחת, אשר מוזרקים לאחר מכן לתוך טריז המעטפת שמעל. האזורים הגעשיים מופרדים על ידי אזורים שבהם הלוח המופחת נוחת בזווית שטוחה יותר ואין בהם געשיות. הלוח השטוח הפרואני בין האזור הגעשי הצפוני והמרכזי קשור להפחתה של רכס נסקה, הלוח השטוח הפמפאני בין האזור הגעשי המרכזי והדרומי קשור להפחתה של רכס חואן פרננדס, והפער הגעשי הפטגוני בין האזור הגעשי הדרומי לאוסטרל קשור ל.
בהרי האנדים נמצאים כ-178 הרי געש, 60 מהם היו פעילים בתקופה היסטורית. בנוסף, קיימים בהרי האנדים קלדרות גדולות והרי געש מונוגנטיים (הרי געש הנוצרים במהלך התפרצות יחידה – ללא התפרצויות נוספות לעומת "הרי געש פוליגנטיים" המתפרצים שוב ושוב).
האזור
ז'וז'איז'קו הוא חלק מהאזור הגעשי המרכזי. לפחות 44 מרכזים געשיים עם פעילות היסטורית ו-18 הרי געש היוצרים קלדרות גדולות זוהו באזור הגעשי המרכזי. געשיות באזור הגעשי המרכזי מתרחשת בעיקר באלטיפלאנו וברכס המערבי (Cordillera Occidental). מספר הרי געש שם מגיעים לגבהים של למעלה מ-6,000 מטרים מעל גובה פני הים. סלעי איגנימבריט גדולים מהמיוקן המכסים משטחים גדולים הם חלק מהגאולוגיה האזורית. ז'וז'איז'קו ממוקם כ-300 קילומטרים מזרחית ל. אזור ודאטי-בניוף שוכן בעומק של 180 קילומטרים.
ז'וז'איז'קו שוכן בצפון-מערב האנדים הארגנטינאיים, לכיוון הקצה הדרומי של הפונה. הוא שוכן ב, אזור של פסגות געשיות גבוהות על רמה גבוהה קרוב למדבר אטקמה, אחד המקומות הצחיחים בעולם. הגבול בין ארגנטינה (הפרובינציה סלטה) לצ'ילה חוצה את הר הגעש.
17 ק"מ מזרחה לז'וז'איז'קו נמצא הר הגעש סרו רוסאדו (Cerro Rosado) מהמיוקן (5,383 מטר). מהר זה זרמו קילוחי לבה דקיטיים על מדרונותיו הצפוניים-מזרחיים והדרומיים בתקופת הפליוקן-רביעון. 20 קילומטרים מזרחית לז'וז'איז'קו, ומאחורי סרו רוסאדו נמצא הסלאר דה ז'וז'איז'קו (Salar de Llullaillaco, 3,750 מטר) מדבר מלח עם מעיינות חמים בגבולותיו המערביים והדרום-מערביים. בסלאר דה ז'וז'איז'קו ישנם שלושה מכרות נטושים: מכרה הבוראט: מינה אמליה (Mina Amalia), ומכרות המלח: מינה לואיסה (Mina Luisa) ומינה מריה (Mina Maria), ופרוספקציה חדשה יחסית של ליתיום "פרויקטו מריאנה" (Proyecto Mariana). הר מיטראל (Mitral, 5,015 מטר) שוכן דרומית-מערבית לז'וז'איז'קו והוא בגיל המיוקן. הוא כולל לוע הר געש סחוף הנפתח לצפון-מערב. הר איריס ( (Iris, 5,461 מטר) צפונית לז'וז'איז'קו בנוי מסלעי פליוקן. הרי געש נוספים בסביבה הם "דוס נסיונס" (Dos Naciones), "סרו סייה" (Cerro Silla) ו"סרו 5074" (Cerro 5074).
הר הגעש
ז'וז'איז'קו הוא הר געש שכבתי המתנשא לגובה של 2,200 מטר מעל השטח שמסביבו. להר יש צורה אליפטית, ממדיו: 23 על 17 ק"מ, ונפחו כ-37 עד 50 קילומטרים מעוקבים. הוא נוצר על ידי קילוחי לבה דקיטיים עבים שהתפרצו במהלך הרביעון. קילוחים אלו התפשטו למרחק מהר הגעש ויוצרים את פסגתו. יחידה עתיקה יותר נוצרה על ידי איגנימבריטים וזרמים פירוקלסטיים. קילוחי לבה עתיקים יותר משתרעים מערבה מהר הגעש ונקברו בחלקם על ידי משקעים קרובים יותר להר. קילוחים אלה מגיעים למרחק של 20 קילומטרים, ומהווים כ-70% משטח הר הגעש.
מדרונות הר הגעש תלולים למדי, עם עלייה בגובה של 1,800 מטרים לאורך של 3 קילומטרים בלבד במרחק אופקי. המדרונות הגבוהים יותר תלולים מאלו שבגובה נמוך יותר. לוע הר געש בגובה 6,100 מטרים נוצר בתחילת התפתחותו של הר הגעש ז'וז'איז'קו. הסחיפה הקטינה אותו לרמה. לוע זה מלא בשלג וקרח. הקרח מראה עדות להתחממות גאותרמית לאחרונה.
פסגת ז'וז'איז'קו נוצרת על ידי חרוט קטן עם כארבע כיפות לבה מחוברות, אשר מגיעות לאורכים של 1–3 קילומטרים ויש להן קירות תלולים. מפסגת הר הגעש בוקעים קילוחי לבה דקיטיים גדולים וצעירים. האחד משתרע מצפון להר הגעש והשני דרומית לו. אורכם הכולל הוא 4.5–8 קילומטרים ועובי חזיתות הזרימה שלהם הוא עד 15 מטר. מבחינה מורפולוגית, קילוחים אלו הן זרמי לבת טרשים, אַאַ, אדמדמים-שחורים וכוללים בלוקים בגדלים של 5 מטרים. קילוח הלבה הדרומי הוא באורך 6 קילומטרים והיה צמיג למדי כאשר התפרץ. הוא כמעט מגיע לכביש מדרום-מערב להר הגעש. קילוחים אלו כוללים סוללות ורכסים. בהתחלה הם תוארכו להולוקן, אך תיארוך ארגון-ארגון מצביע על כך שהם משלהי תקופת הפליסטוקן. כמה סימנים לפעילות קרחונים נמצאים באזור הפסגה.
לפחות שני שלבי בנייה מוכרים, ז'וז'איז'קו I וז'וז'איז'קו II. השלב הראשון מקורו בשני מרכזים ועבר סחיפה נרחבת מפעילות של קרחונים ומטאסומטיזם. דבר זה חל במיוחד על הר אסופררה אספרנטו (Azufrera Esperanto) בגובה 5,561 מטר ו-5 ק"מ צפונית לז'וז'איז'קו, שבו נשמר מעט חומר געשי מקורי ובו הסחיפה חשפה סלע לבן שעבר התמרה עמוקה. ז'וז'איז'קו II בצד הדרומי והצפון-מזרחי נשמר טוב יותר. קילוחי הלבה מגיעים לעובי של 500 מטר. קילוחי הלבה שלו פחות נרחבים מאלו של ז'וז'איז'קו I. משקעי זרמים פירוקלסטיים בעלי הרכב דומה לז'וז'איז'קו II נמצאים במדרון הדרומי של הר הגעש וייתכן שנוצרו לפני תחילת התפרצויות הלבה.
הגעשיות באזור הגעשי המרכזי עשויה להיות מושפעת מסממנים עמוקים, השולטים היכן נוצרים הרי געש ומערכות גאותרמיות. סממנים כאלה משתרעים באלכסון על פני הקשת הגעשית ומלווים בסימנים געשיים במרחקים ניכרים מהקשת. אחד מהסממנים הללו, ארצ'יברקה (Archibarca), עובר מתחת לז'וז'איז'קו ומזוהה גם עם מרבץ הנחושת של, , , , והקלדרה של הר. סממנים אחרים כוללים את קלמה-אל טורו (Calama-El Toro).
מקורם של כמה עמקים יבשים בז'וז'איז'קו, כולל "קברדה דה לאס סוריטס" (Quebrada de las Zorritas) במדרון הצפון-צפון-מזרחי, "קברדה אל סלאדו" (Quebrada El Salado) ו"קברדה ז'וז'איז'קו" (Quebrada Llullaillaco) במדרון הצפון מערבי, ו"קברדה לה ברדה" (Quebrada La Barda) במדרון הדרום מערבי. ה"קברדה ז'וז'איז'קו" מתנקז לתוך מדבר המלח של סלאר דה פונטה נגרה מצפון-מערב להר הגעש. הר הגעש אינו מושפע יחסית מסחיפת מים משום שמעט מאוד גשמים יורדים על ההר. בצד הצפון-מערבי של ההר יש אגם בגודל 9 דונם הנקרא "לאגו ז'וז'איז'קו" (Lago Llullaillaco). בגובה 6,170 מטר מעל גובה פני הים זהו אחד האגמים הגבוהים בעולם.
מפולת של חומר מפורר
מפולת גדולה התרחשה בהיסטוריה של הר הגעש בשלהי הפליסטוקן, נראה שנגרמה מפעילות געשית. מפולת סלעים זו התחוללה באגפים המזרחיים-דרום-מזרחיים של הר הגעש לשטח ארגנטינה של ימינו. תחילה על פני מדרון תלול של 20° על הר הגעש, התפצלה מסביב לסרו רוסאדו ונכנסה ל"סלינה דה ז'וז'איז'קו" (Salina de Llullaillaco), 25 קילומטרים מזרחית לפסגה, המשתרעת עד 5 ק"מ לתוך מדבר המלח. העובי של קצה המפולת מגיע ל-10 מטרים מעל מדבר המלח באונה הדרומית של המפולת. חלק מהמפולת תועל בעמק בין סרו רוסאדו להר געש ללא שם דרומה יותר. כשהמפולת הגיעה לסרו רוסאדו היא טיפסה כ-400 מטרים, ובעיקר המשיכה לזרום לדרום-מזרח אל נתיב המפולת הראשי, כשרק זרם קטן המשיך לצפון-מזרח. חלק מהמפולת שטיפסה במעלה ההר התמוטטה מאוחר יותר לאחור מעל משקעי המפולת הראשית. בניגוד להר הגעש צפונה יותר, צלקת המפולת בז'וז'איז'קו כמעט שאינה נראית למרות גודלה הגדול של הקריסה. היא התמלאה במידה רבה מאוחר יותר על ידי קילוחי לבה וחומר מפורר געשי.
מפולת זו חולקה לארבעה פציאס וכוללת צורות נוף כמו סוללות בגובה של עד 50 מטרים, רכסים אורכיים וסימני הטיפוס של המפולת על סרו רוסאדו. מקורם של רכסים אלה עשוי לנבוע מפני השטח שמתחת למפולת שאינם אחידים. פני השטח של המפולת מכוסים בפצצות געשיות באורך של פחות ממטר אחד, בלוקים באורך של יותר מ-2 מטר, אבנים וסלעים דמויי חצץ. סמוך למתלול ההתמוטטות על ז'וז'איז'קו נמצאים הגושים הגדולים ביותר בגדלים של עד 20 מטר. בסך הכל, שולי המפולת פריכים מאוד והמשטח מכוסה בגבנונים.
מרבץ המפולות מכסה משטח של כ-165 קילומטרים רבועים. נפחו נאמד ב-1–2 קילומטרים מעוקבים ומהירותו ב-45–90 מטרים לשנייה. תחום מהירות זה דומה לזה של מפולות החומר המפורר בקולימה, והר סנט הלנס. המפולת התרחשה לא יאוחר מלפני 156,000 – 148,000 ± 5,000 שנים, היא עשויה לחפוף לקילוח הלבה בן 48,000 השנים. כמה סלעים געשיים עדיין היו חמים בזמן ההתמוטטות, מה שמעיד על כך שפעילות געשית התרחשה מיד לפני ההתמוטטות. מפולת קטנה יותר שלא תוארכה התרחשה בצד הצפון-מזרחי.
מפולות כאלה נפוצות בהרי געש, שם הן מתחוללות בגלל המבנה התלול הנוצר מקילוחי לבה הנערמים זה על גבי זה. בדרך כלל לא ידוע מה גורם להתמוטטות, אף שעל פי החשד יש ל תפקיד בכך. הרי געש נוספים באזור עם קריסות גזרה הם: לאסטריה,, , סוקומפה, ו. גם בהרי הגעש סרו רוסאדו ומייאדו (Mellado), הקרובים לז'וז'איז'קו, יש עדויות להתמוטטות גזרה.
קרחונים ותופעות פריגלציאליות
בשנת 2006 קבעה מנהלת המים הכללית של צ'ילה שיש שבעה גופי קרח נפרדים על ההר. קרחונים קטנים נמצאים מעל גובה של 6,000 מטרים. מקורות אחרים טוענים שאין קרחונים על ז'וז'איז'קו, מה שיהפוך אותו להר הגבוה בעולם ללא קרחונים. אף שדווח ב-1958 על גוש קרח במדרון המערבי בין 5,600–6,500 מטרים, ובשנת 1992 היה גוף קרח שעם זאת חסר כל עדות לתנועת קרחונים. עם זאת, יש בז'וז'איז'קו שדות שלג הקשורים לקפאת-עד באדמה. בגובה 1–1.5 מטר קיימים מעל גובה של 5,000 מטר, במיוחד באזורים מוגנים יותר. שלג מכסה את השטח מעל גובה 5,400–5,800 מטרים. ערוצונים שנמצאים באזור נוצרו כנראה מנגר מי הפשרת השלגים. שדות השלג בז'וז'איז'קו מספקים מים לסלאר דה פונטה נגרה. המחסור בקרחונים הוא תוצאה של האקלים היבש, שכן הגבוהה והאוויר היבש מאפשרים לכל השלג להתאדות לפני שהוא יכול ליצור קרחונים.
יש השערה שבמדרון הצפון-מערבי קיים קרקס קרחוני. פעם האמינו כי בז'וז'איז'קו היו שלושה קרחונים גדולים, אך ה"מורנות" הן למעשה מרבצי מפולות בוץ. עם זאת, במהלך הפליסטוקן הקרחונים הגיעו עד לגובה של 5,100 מטרים במדרון הצפון-מערבי. קילוחי הלבה הציפו חלק מהמשטחים הקרחונים וייתכן שקילוחי הלבה גרמו להמסה של קרחונים. מספר תוואי נוף קרחוניים במקומות אחרים נהרסו על ידי מפולות בוץ במהלך פעילותו האחרונה של ז'וז'איז'קו. ייתכן אולי שבז'וז'איז'קו אולי לא היו קרחונים בכלל במהלך הפליסטוקן.
תופעות נצפו בז'וז'איז'קו, החל בגובה 4,300 מטר ועד למקסימום בסביבות 5,100–5,400 מטרים בצד הצ'יליאני ו-5,350–5,700 מטרים בצד הארגנטינאי. שם מפותחים ו (היווצרות של מישורים וטרסות בסביבות פריגלציאליות), כולל אדמה בצורת אונות וסוללות בלוקים. צורות קרקע אלו מופו בצד הצפון-מערבי של הר הגעש. נפוצה גם היא. קפאת-עד נמצאת בגובה רב יותר. צורות יבשות של זחילה על תשתית קפואה וקריופלנשן נצפו גם על הרי הגעש איריס ומיטרל. מלבד פני שטח בהשפעה פריגלציאלית, הקרקע בז'וז'איז'קו נוצרת בעיקר על ידי סלעי לבה וחומר מפורר, אשר נקברים לעיתים קרובות על ידי טפרה.
הרכב
בז'וז'איז'קו יש בעיקר סלעי פרץ דקיטיים עם תכולת אשלגן בינונית, כאשר סלעים הופכים ליותר פלסיים ככל שהם צעירים יותר. דגימות הסלע שנלקחו מז'וז'איז'קו הן לרוב פורפיריות או ויטרופיריות, עם מסת אם זגוגיתית או מיקרו-גבישית. הפנוקריסטים הם בעיקר פלגיוקלז, כאשר פנוקריסטים מאפיים נשלטים על ידי אורתופירוקסן וכמויות קטנות יותר של ביוטיט, קלינופירוקסן והורנבלנדה. אילמניט, מגנטיט ו קיימים גם הם, מגנטיט במיוחד בלבות מחומצנות עתיקות יותר. כמה פנוקריסטים מראים עדויות להיסטוריה מורכבת. הקוורץ נדיר. לבות עתיקות יותר פיתחו צבע אדום ומכילות ברזל מחומצן בצורה של המטיט. הלבות מז'וז'איז'קו I אפורות. צורן דו-חמצני מהווה 65-67% מהרכב הסלעים.