cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טיסה 8633 של סצ'ואן איירליינס
לאחר התקרית
אנשי הצוות של טיסת 8633 של סצ'ואן איירליינס זכו לשבחים כגיבורים על ידי התקשורת הציבורית והקברניט, ליו צ'ואנג'יאן, קיבל פרס של 5 מיליון יואן (569,400 ליש"ט). לא ננקטו צעדים אחרים כתוצאה מהתקרית.
אנשי הצוות והטייסים ממשיכים לעבוד בחברת Sichuan Airlines וחברת התעופה ממשיכה להפעיל את טיסה 3U8633 באותו מסלול. המטוס B-6419 תוקן והוחזר לשירות ב-18 בינואר 2019.
בתרבות הפופולרית
התקרית עובדה לסרט "הקברניט", בבימויו של אנדרו לאו. הסרט, שיצא במהלך 70 שנה לרפובליקה העממית של סין בשנת 2019, דורג במקום השני בקופות במהלך החג הלאומי.
ארמון הופבורג
הופבורג
ארמון האחדות
ארמון האחדות (בטג'יקית: Кохи Ваҳдат) הוא מבנה בדושנבה, בירת טג'יקיסטן. הוא מיועד לקיום אירועים ומשמש בתור מטה המפלגה השלטת של המדינה.
האולם הראשי של הארמון מיועד ל-1,714 מקומות.
הארמון הוקם ב-1975, עוד בתקופה הסובייטית, עם חנוכתו ניתן לו שם "בית לחינוך פוליטי". עם פירוק ברית המועצות שונה יעודו. בשנת 2000 הסתיימו שיפוצים במבנה והוא קיבל את שמו הנוכחי. בארמון מתקיימים אירועים ממלכתיים ותכופות הוא נשכר לצורך קיום ועידות בינלאומיות.
ב-2007 התרחש פיגוע סמוך לארמון. בנובמבר אותה שנה הונחה פצצה בתוך שקית פלסטיק ליד אחת החומות של הארמון. הנפגע היחיד היה גבר כבן 77 שהרים את השקית, דבר שגרם לפיצוץ.
מערבל הגאים
מְעַרְבֵּל הַגָאִים (באנגלית: Mixer Assembly) הוא מכלול במערכות בקרת טיסה מכניות המשמשות לתיאום של משטחי היגוי.
במסוקים מערבל ההגאים משמש להפיכה של פקודות היגוי קולקטיב וסייקליק בצירים גלגול ועלרוד לפקודה ליניארית לשלושה מפעילים ראשיים שמחוברים למכלול הדיסקה.
במטוסים המערבל משמש לתיאום פקודה להגאים שיש להם שימושים מרובים, לדוגמה אלוונים במטוסים בעלי כנף דלתא המשמשים לניהוג בציר עלרוד וגלגול; תיאום פקודה בגלגול להגאי גובה ומאזנות בעיקר במטוסי קרב בהם הגאי הגובה מסייעים למאזנות בגלגול; ותיאום פקודה למשטחי פלפרון המשמשים לניהוג בציר הגלגול וכמדפים.
יהודית גרינשפן
יהודית גרינשפן (נולדה 15 בפברואר 1933) היא מעצבת במה ישראלית, אמנית ויוצרת של אביזרי במה, מסיכות ובובות, אותן עיצבה עבור תיאטראות, להקות מחול וגופים רבים נוספים. את יצירותיה המוכרות ביותר יצרה עבור הטלוויזיה החינוכית - "אוזה" "נולי" "שבי" ו"בץ" (פרפר נחמד), הערוץ הראשון - הבובות "צ'ומפי" ו"אינשם" (3, 4, 5 וחצי) ומסיכת החתול שמיל, וערוץ הילדים - הדמויות של אולי ויולי.
ראשית חייה
נולדה למשפחת מוצ'ניק בעיר לוניניץ שבבלארוס (אז תחת שלטון פולין). בהיותה בת שנתיים עלו הוריה לארץ ישראל והשתקעו בשכונת מונטיפיורי בתל אביב. אמה עבדה כתופרת ואביה כחלבן.
כנערה הייתה חברה בתנועת השומר הצעיר ב"קן מרכז" שבתל אביב. בשנת 1951 התגייסה לנח"ל ויצאה להגשמה בקיבוץ סאסא. שם עבדה כרפתנית. בקיבוץ פגשה את בעלה. לאחר השרות הצבאי שבה לתל אביב. גרינשפן למדה הוראה לגיל הרך בסמינר הקיבוצים והוסמכה כגננת.
קריירה אומנותית
את הקריירה כמעצבת החלה במקרה, כשנרתמה לעזור לחברה בהכנת אביזרים לתפאורה בקומדיה "רוזנים ואביונים" (1960) בתיאטרון הקאמרי, בהנחיית אריה נבון. עבודתה זכתה להצלחה והיא המשיכה לעבוד עבור התיאטרון. ב-1963 התבקשה להכין מסיכות עבור ההצגה "גיבור היום". הייתה זו הפעם הראשונה בה התנסתה ביצירת מסיכות, אותן יצרה תוך לימוד עצמי.
ב-1974 התבקשה על ידי הבמאי מייקל אלפרדס ליצור את המסיכות למחזה משרתם של שני אדונים שהועלה בתיאטרון החאן. המסיכות אותן יצרה הביאו להכרה נרחבת בה כיוצרת ייחודית בתחום התיאטרון. ב-1982 קיבלה מלגה מקרן התרבות אמריקה-ישראל להשתלמות ב בלונדון. ב-1988 השתלמה אצל האמן האיטלקי דונטו סרטורי (Donato Sartori) בפדובה.
עד 2019 לימדה עיצוב אביזרים ומסיכות בסמינר הקיבוצים.
בשנת 2011 הוצגו עבודותיה במוזיאון וילפריד ישראל לאמנות ולידיעת המזרח שבקיבוץ הזורע.
בשנת 2015 זכתה בפרס הבמה לילדים ונוער למפעל חיים.
על יצירתה
יצירתה של גרינשפן ייחודית בשיתוף הפעולה שבינה לבין יוצר המופע. מסכותיה ואביזריה שימשו לא רק כעזרים, אלא היוו לא פעם מקור השראה הן ליוצרים והן למבצעים. המסיכות שיצרה הפכו לחלק מגוף האומן המופיע איתן, ובכך הפכה שותפה ליצירות עצמן, כשעבודותיה משפיעות על הכוריאוגרפיה ועל הבימוי. בין ההתמחויות שלה יצירת מסיכות "נייטרליות", נעדרות תכונות, הניתנות לפרשנות ולשינויים ללא הגבלה.
חיים אישיים
לגרינשפן נולדו שני ילדים. זמן קצר לאחר לידתם התגרשה. מתגוררת בתל אביב.
בתביעה שהגישה נגד הטלוויזיה החינוכית בגין אי מתן קרדיט על יצירותיה נפסק בשנת 2018 כי תפוצה בסך 125 אלף ש"ח.
חם-יחיד
חם-יחיד (או בשמה הלועזי המקובל: one-hot) היא קבוצת סיביות בה כולן 0 פרט לסיבית יחידה שערכה 1 (כלומר, היא הסיבית ה'חמה'). על אותו עיקרון יישום אחר הוא קר-יחיד בו כל הסיביות הן 1 פרט לסיבית אחת ויחידה שערכה 0 (אם כי לא נהוג להשתמש בו). עיקרון זה עומד בבסיס קידוד חם-יחיד שמהווה שיטה שימושית ונפוצה מאוד בתחום למידת מכונה.
קידוד חם-יחיד
בעוד שהמשתנים: עלות ביטוח רפואי, גיל ו-BMI הם משתנים מספריים, המשתנים "האם המבוטח מעשן", "מין" ו"מיקום מגורים" אינם מספריים. כדי להתגבר על בעיה זו ולאפשר בכל זאת למידת מכונה על משתנים אלו, נצטרך לקודד בצורה כלשהי את המידע הלא מספרי במשתנים האלו למידע מספרי. דרך נפוצה היא קידוד חם-יחיד שהיא למעשה קידוד לפי מציין: עבור כל משתנה לא מספרי נוסיף עמודה יחידה לכל ערך שהוא יכול לקבל, זאת למעשה העמודה המציינת את הערך, כלומר ערכה יהיה 1 אם ערך המשתנה תואם לזה של העמודה.
למשל, עבור הדוגמה שלנו, נראה כיצד נראה ביצוע קידוד על המשתנה "מקום מגורים" בהנחה שהוא יכול לקבל את הערכים: מושב, כפר ועיר: כפי שניתן לראות מן הדוגמה, עבור משתנה שקודד אכן כל שורה, שמייצגת ישות, היא חם יחיד: יש שם רק עמודה אחת בה הסיבית היא 1, והשאר הם 0.
בלמידת מכונה, בה מתייחסים לכל עמודה בתור תכונה (Attribute), נהוג לכנות את התכונות (העמודות) החדשות שנוצרו עקב קידוד חם-יחיד בתור "תכונות דמה" (dummy attributes).
אם נבצע קידוד חם-יחיד לכל משתנה לא מספרי בטבלת הנתונים, נקבל למשל את הטבלה הבאה: ואכן ניתן לראות כי כל המידע שהופיע בהתחלה בטבלה, הוא עכשיו בצורה מספרית – צורה שאותה אלגוריתם של למידת תוכנה מסוגל לעבד.
ג'ייק אייבל
ביוגרפיה
בשנת 2010 הופיע אייבל בשובר הקופות של כריס קולומבוס "פרסי ג'קסון וגנב הברק" בתפקיד לוק קסטלאן בנו של האל הרמס וחברו של פרסי ג'קסון (לוגאן לרמן). ב-2011 שיחק בסרט הנעורים הבדיוני "אני מספר ארבע" בתור מארק ג'יימס, האקס הבריון של הצלמת שרה הארט (דיאנה אגרון). בשנת 2018 שיחק בשלושה פרקים מתוך הסדרה "ג'ון הנבל" בדמותו של טריי.
חיים אישיים
ב-9 בנובמבר 2013 הבל התחתן עם הסופרת אלי ווד. ב-29 במרץ 2013, השניים הוציאו את השיר הראשון שלהם, "Black Magic".
ב-15 ביוני 2019 הודיעו בני הזוג בחשבון האינסטגרם כי הם מצפים לילדם הראשון. ב-22 בנובמבר 2019 הודיעו בני הזוג כי איבדו את בנם, אוון אלווין הבל, ב-7 בנובמבר 2019.
בפברואר 2021, נולד לזוג ילד נוסף, הנרי אלווין הבל.
קבינט העלייה והקליטה
ועדת השרים לענייני עלייה וקליטה (המוכרת כ"קבינט העלייה והקליטה" או כ"קבינט הקליטה") היא ועדת שרים מיוחדת האמונה על תיאום בין משרדי הממשלה לגורמים רלוונטיים אחרים בפעולות הכרוכות בענייני עלייה, עידוד עלייה וקליטתם המיטבית של העולים החדשים ושילובם בחברה הישראלית בכל תחומי החיים.
מנכ"ל משרד העלייה והקליטה ממונה על ריכוז התיאום והמעקב אחר החלטות הוועדה.
היסטוריה
הקבינט הוקם לראשונה ב-30 במרץ 2003 בימי ממשלת ישראל ה-30. בראש הועדה עמדה שרת העלייה והקליטה ציפי לבני.
הקבינט הוקם שוב ב-20 באפריל 2009, בהחלטת ממשלת ישראל ה-32. הפעם בראשו עמד סגן ראש הממשלה ושר החוץ אביגדור ליברמן.
הקבינט הוקם מחדש בהחלטת הממשלה ה-37 מס' 275 מיום 5 במרץ 2023, בראשות שר העלייה והקליטה אופיר סופר.
לטיסיה
לטיסיה (בספרדית: Leticia) היא עיר נמל, בירת מחוז אמסונאס והעיר הדרומית ביותר בקולומביה. העיר ממוקמת על הגדה המערבית של נהר האמזונאס, ונמצאת בין משולש הגבולות של קולומביה, פרו וברזיל.
גאוגרפיה
העושר הטבעי של לטיסיה ניכר במגוון העצום של מינים של בעלי חיים וצמחים בעיר: 860 מינים של ציפורים, 140 מיני דו-חיים, 85 מינים של יונקים, 147 מיני זוחלים ו -6,800 מיני צמחים. הטמפרטורה הממוצעת בה היא 27°C.
לטיסיה היא גם הבמה לירידים ופסטיבלים שתמצאו בלתי נשכחים. פסטיבל אחד חשוב מאוד הוא פסטיבל המלגות של האמזונס, שנחגג בחודש יולי עם פעילויות ספורט, מוזיקליות, תרבותיות, בילויים וקולינריה בהן המבקרים והמקומיים יכולים ליהנות מהפולקלור האמזוני. יש גם את הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה פופולרית באמזונס, שמתקיים בדרך כלל בסוף נובמבר ומציג את המקצבים המוזיקליים של התרבות האמזונית.
בלטיסיה יש גם אפשרויות לאוהבי תיירות והרפתקאות אקולוגיות, המציעה מספר עצום של פעילויות כמו טיפוס על עצים, טיול דרך היער, הפלגה בנהר האמזונס, תצפית בצומח ובעלי חיים, או הצטרפות למשלחת במורד הנהר למרחקים מקומות בלב הג'ונגל.
ברנט רנו
ברנט רנו (באנגלית: Brent Renaud; 2 באוקטובר 1971 – 13 במרץ 2022) היה עיתונאי, סופר, יוצר סרטים דוקומנטריים וצלם עיתונות אמריקאי. עד לשנת 2015 היה חבר מערכת עיתון הניו יורק טיימס. נהרג במהלך קרב אירפין באוקראינה כאשר סיקר את הפלישה הרוסית לאוקראינה.
מותו
ב-13 במרץ 2022 רנו נורה ונהרג על-ידי חיילים רוסיים באירפין שבמחוז קייב, אוקראינה, כאשר סיקר את הפלישה הרוסית לאוקראינה. שני עיתונאים נוספים נפצעו והובהלו לבית החולים. זהו המוות הראשון של עיתונאי זר במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה.
תיקון בונפרוני
בסטטיסטיקה, תיקון בונפרוני הוא אחד ממספר שיטות המשמשות על מנת להתמודד עם בעיית ההשוואות המרובות. השיטה נקראת על שם המתמטיקאי האיטלקי קארלו אמיליו בונפרוני, בשל השימוש שעשה ב"אי-שוויונות בונפרוני" (Bonferroni inequalities) בשנת 1936. עם זאת, השימוש המודרני בתיקון בונפרוני מיוחס דווקא למתמטיקאית האמריקנית אוליב ג'יין דאן, שתיארה בצורה מפורטת את הפרוצדורה של תיקון בונפרוני בצמד מאמרים שפרסמה ב-1959 וב-1961.
הסבר כללי
בדיקת השערות סטטיסטיות היא תהליך המבוסס על ניסוח השערה שאותה אנו רוצים להפריך, לה קוראים "השערת האפס", איסוף נתונים, ולבסוף ניתוח סטטיסטי של הנתונים על מנת לבדוק אם אכן ניתן לדחות את ההשערה ברמת ודאות מספקת. רמת המובהקות מייצגת את הסיכוי לכך שאנו נדחה את השערת האפס למרות היותה נכונה. לכן, אם אנו רוצים לדחות את ההשערה ברמת ודאות של 1-\alpha (למשל 95%), עלינו לקחת רמת מובהקות של \alpha (למשל 5%). רמת המובהקות מייצגת את הסיכוי לטעות מסוג I, הנחשבת לטעות שהסיכויים להתרחשותה חייבים להישאר נמוכים מאוד (בדרך כלל 5% או 1%).
כשמבצעים בדיקת השערות מרובות במקביל (נניח למשל שישנן n השערות שנבדקות), הסיכוי שלנו לבצע טעות מסוג I באחת מהן לפחות הופך להיות גדול בהרבה מרמת המובהקות שבה בחרנו עבור השערה בודדת. על מנת להתמודד עם בעיה זו, תיקון בונפרוני מציע להקטין את רמת המובהקות עבור כל בדיקה בודדת מ-\alpha ל-\alpha / n, ועל ידי כך לגרום לרמת המובהקות (הסיכוי לטעות מסוג I) של הבחירה המרובה, להיות שווה בקירוב ל-\alpha המקורית שבה החוקרים חפצים.
לדוגמה: אם רמת המובהקות הנדרשת היא  (5%), ומתבצעת בדיקה של 50 השערות במקביל, אז לפי תיקון בונפרוני צריך לקחת רמת מובהקות של   (0.1%) עבור כל השערה, כדי שהסיכוי לטעות מסוג I של בדיקת כל ההשערות יחד תהיה בקירוב 5%.
הגדרה
נניח ש- היא משפחה של השערות ו- הם ערכי ה-p-value המתאימים לאותן השערות (השערה נדחית אם ורק אם ה-p-value שלה נמוך מ-\alpha). הסיכוי לטעות מסוג I בבדיקת כל משפחת ההשערות ביחד (Family-wise error rate, FWER) היא ההסתברות לדחות לפחות השערה אחת H_{i} למרות היותה נכונה, כלומר הסיכוי לעשות לפחות טעות אחת מסוג I.
תיקון בונפרוני קובע שאם נחליט לדחות את השערת האפס לכל השערה בודדת רק עבור, ה-FWER יהיה בהכרח לא-גדול מ-\alpha, כלומר שהתיקון "שולט" על ה-FWER. ההוכחה עושה שימוש בחסם האיחוד :
ללא צורך בהנחה שישנה תלות או אי-תלות בין ערכי ה-p-value.
הכללה
במקום לקבוע רמת מובהקות קבועה של \alpha / m עבור כל אחת מההשערות הנבדקות, ניתן לבדוק את ההשערות עם רמות מובהקות אחרות בתנאי שהסכום של כולן הוא \alpha. למשל, אם אנחנו מעוניינים ברמת מובהקות של 0.05 ויש לנו שתי השערות, במקום לבחור ברמת מובהקות של 0.05/2 = 0.025 עבור כל אחת, ניתן לבחור עבור אחת מהן ברמת מובהקות של 0.04 ועבור השנייה רמת מובהקות של 0.01.
רווחי סמך
ניתן להשתמש בתיקון בונפרוני על מנת לתקן רווחי סמך. אם מעוניינים למצוא n רווחי סמך ברמת סמך כוללת של 1- \alpha, יש לקבוע עבור כל רווח בודד רמת סמך של כדי להגיע לרמת הסמך המבוקשת עבור כל הרווחים יחדיו.
אלטרנטיבות
ישנן דרכים אחרות על מנת לשלוט ב-FWER (הסיכוי לטעות מסוג I בבדיקת משפחת השערות). לדוגמה, שיטת הולם-בונפרוני היא שיטה "חזקה" יותר לשליטה ב-FWER מאשר תיקון בונפרוני, כלומר שהעוצמה הסטטיסטית שלה תמיד גדולה לפחות כמו זו שמתקבלת בתיקון בונפרוני, אך לעיתים גדולה יותר. בניגוד לתיקון בונפרוני, שיטה זאת אינה שולטת על תוחלת כמות הטעויות מסוג I במשפחת ההשערות הנבדקות (אלא רק על הסיכוי לכך שתהיה לפחות טעות אחת).
תיקון שמרני מדי
יש שני גורמים עיקריים שעלולים לגרום לכך שרמת המובהקות של הבדיקה המרובה עם תיקון בונפרוני תהיה קטנה מ-\alpha:
חלוקה למשפחות
במסגרת תיקון בונפרוני, צריך קודם כל להחליט איך לקבץ את ההשערות הנבדקות ל"משפחות" (families) של השערות שלגביהן הגיוני שנרצה שיהיה למשפחה כיחידה אחת טעות מסוג I (\alpha) שאינה עולה על ערך מסוים. על מנת להמחיש את הצורך בחלוקה למשפחות, נסתכל על חוקר המבצע שני מחקרים שונים ובשניהם מבצע בדיקת השערות - מחקר אחד עוסק בחקר התנהגות לווייתנים, והאחר עוסק בתכונות של מוליכים חשמליים. ברור שבמצב זה אין צורך לקבץ את ההשערות משני הניסויים ולעשות לשניהם ביחד את תיקון בונפרוני. עם זאת, בניגוד למקרה קיצוני זה, ישנם מצבים רבים בהם לא ברור האם יש לפצל השערות למספר משפחות או להשאירן ביחד באותה משפחה, או באיזה אופן לפצל אותן למספר משפחות.
הביקורת על תיקון בונפרוני היא שאין כללים ברורים ומוסכמים על הכל לגבי איך לבצע את החלוקה למשפחות, וכן שאופן החלוקה למשפחות עשוי לשנות באופן מהותי את תוצאות הבדיקה - מה שאומר שתוצאות הבדיקה עשויות להיות מושפעות מבחירה מסוימת שאינה טריוויאלית לגבי אופן החלוקה.
יחסי ספרד–קוסובו
יחסי ספרד–קוסובו הם היחסים שבין ממלכת ספרד לרפובליקה של קוסובו.
סקירה כללית
קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008, אולם ספרד היא המדינה היחידה במערב אירופה שאינה מכירה בקוסובו, שכן בספרד יש מחלוקות דומות עם התנועה העצמאית הקטלאנית בקטלוניה, ועם הממלכה המאוחדת על גיברלטר, והיא חוששת שהכרתה בקוסובו תתן לגיטימיות לתנועות הבדלניות בשטחה.
גדולה מהחיים (סרט, 2018)
גדולה מהחיים (באנגלית: ) הוא סרט התבגרות קומי אמריקאי משנת 2018 בבימויה של אן פלטשר על פי תסריט מאת קריסטין האן. הסרט מבוסס על רומן באותו השם מאת הסופרת ג'ולי מרפי. בסרט מככבות דניאל מקדונלד בתפקיד ווילודין "וויל" / "דאמפלין" דיקסון, ג'ניפר אניסטון בתפקיד אמה רוזי דיקסון ואודיה רש כחברתה הטובה ביותר, אלן "אל" דרייבר.
תקציר העלילה
וילודין "ויל" דיקסון (דניאל מקדונלד) היא נערה כבדת משקל, אשר לא מרגישה קרובה לאמה רוזי (ג'ניפר אניסטון), מלכת יופי לשעבר וסלבריטאית מקומית שכל עולמה הוא תחרויות יופי מקומיות. ויל מבלה חלק ניכר מילדותה בחברתה של דודתה לוסי (הילרי בגלי), כבדת משקל אף היא, שבפועל היא זו שמגדלת ומחנכת אותה. לוסי מכירה לוויל את אלן דרייבר (אודיה רש), שהופכת לחברתה הטובה ביותר. באמצעות שיריה מעוררי ההשראה של דולי פרטון, לוסי מעניקה לוויל תחושה של ביטחון עצמי, עד אשר לוסי מתה בפתאומיות. על אף ניסיונותיה, רוזי לא מצליח להתחבר לוויל, שמפתחת תחושות של אנטגוניזם, מבוכה וזלזול מעיסוקיה המרובים כל כך של רוזי בתחרויות יופי. וויל מתעמתת עם אמה, ומאשימה אותה שהיא מתביישת בה בשל המראה החיצוני שלה. המתח בין וויל לאלן עולה, והשתיים רבות.
בין חפציה הישנים של לוסי, וויל מוצאת טופס הרשמה לתחרות יופי שלוסי מילאה כשהייתה בת 16 אך מעולם לא הגישה. וויל מחליטה, כמחאה כלפי אמה וכהוקרה כלפי דודתה, להירשם לתחרות. לאחר שוויל נרשמת, נרשמות שלוש תלמידות נוספות מבית ספרה של וויל - אלן, מילי מיקלצ'וק (מדי ביילו) גדולת הגוף והאנה פרז (בקס טיילור-קלאוס) הפמיניסטית. רוזי מרגישה שוויל לועגת לה ולכל תעשיית התחרות, ומזהירה אותה שהתחרות קשה הרבה יותר מכפי שהיא חושבת. בו (לוק בנווארד), שעובד ביחד עם וויל במסעדה מקומית, מזמין אותה לדייט והשניים מתנשקים, אולם וויל נבהלת ועוזבת בפתאומיות.
וויל מוצאת בין חפציה של לוסי עלון ובו פרסומת ל-Southern Comfort - בר מקומי. היא מגיעה למקום עם חברותיה, ומגלה שבמקום מופיעות מלכות דראג המחופשות לדולי פרטון. וויל מתיידדת עם לי וויין (הארולד פרינו), אחד ממלכות הדראג שהיה חבר טוב של לוסי. ההכנות לקראת תחרות היופי נמשכות, וכאשר וויל וחברותיה מתקשות באימוניהן לקראת החלק של תחרות הכישרונות, לי מסייע להן ומאמן אותן. כאשר מגיע ערב התחרות, וויל מופיעה במופע מחווה לדולי פרטון, אך על אף שהוא מוצלח - היא נפסלת מלהשתתף בתחרות משום שהפרה את אחד החוקים. וויל ואלן מתפייסות, כמו גם וויל ובו אשר מתנשקים. הסרט מסתיים במפגש של כל הדמויות ב-Southern Comfort, כשהן שרות לשירי דולי פרטון.
הפקה
צילומי הסרט החלו ב-21 באוגוסט 2017 בקובינגטון, ג'ורג'יה והם הסתיימו באוקטובר.
הפצה
בספטמבר 2018 רכשה נטפליקס את זכויות ההפצה של הסרט. הסרט יצא ב-7 בדצמבר 2018.
תגובות וביקורות
על פי אתר האינטרנט Rotten Tomatoes, לסרט יש דירוג של 85% על סמך 59 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.5 נקודות מתוך 10. על פי דעת הרוב, נכתב כי הסרט, באמצעות "פסקול יציב וקאסט נהדר", הוא "[סרט] דרמה מתוקה ומרוממת שיש בו את כמות הרכיבים המספיקה על מנת להיות סרט אמין". באתר Metacritic לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 53 מתוך 100, המבוסס על דעות של 16 מבקרים, המעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
Day & Age
Day & Age הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק האמריקאית הקילרס. האלבום יצא לאור ב-18 בנובמבר 2008 והופק על ידי הלהקה יחד עם סטיוארט פרייס. האלבום קודם על ידי סיבוב ההופעות "Day & Age Tour".
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של בריטניה, לאחר שמכר שם מעל ל-200,000 עותקים בשבוע הראשון להוצאתו, ואף הגיע למעמד של פלטינה מרובעת. עטיפת האלבום מופיעה על האריזות של מכשיר האייפוד קלאסיק של חברת אפל.
הפקה
הלהקה החלה בכתיבת שירים לאלבום במהלך סיבוב ההופעות "Sam's Town tour". במהלך הכנת האלבום, הקליטה הלהקה מספר דמואים בלאס וגאס ושלחה אותם למפיק סטיוארט פרייס, שעבד יחד איתה על הפקתו. לדברי סולן הלהקה, ברנדון פלאוורס, האלבום הוא ממשיך את אלבומה הקודם של הלהקה, Sam's Town. כשנשאל על משמעות שם האלבום, ענה פלאוורס: "אני לא יודע. אתה מחכה לרגעים. אני פשוט חיכיתי שזה יגיע, וידעתי שזה [Day & Age] השם המתאים כשזה הגיע". שם האלבום מופיע בשני שירים הנכללים בו: "Neon Tiger" ו-"The World We Live In".
בספטמבר 2009 אמר פלאוורס על האלבום: "זה מתיישב היטב עם שני אלבומים האחרים שלנו. 'Human' הוא אחד השירים הטובים ביותר שלנו עד כה. אני חושב שעדיין לא יצרנו את האלבום הטוב ביותר שלנו, וזה משמח אותי, לדעת שזה עוד יגיע".
קרחון גריגורוב
קרחון גריגורוב (באנגלית: Grigorov Glacier; בבולגרית: Григоров ледник) הוא קרחון בצד הדרומי של רכס סטאוורצי שבחצי האי אלבנה, באי ברבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 1.8 קילומטרים ורוחבו 1.3 קילומטרים.
הקרחון מנקז את המורדות המזרחיים של הר קאבזה וזורם לכיוון דרום-מזרח ונשפך אל מפרץ היל, מערבית לנקודת קוסטור.
גילוי ומיפוי הקרחון
הקרחון מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980.
מקור השם
הקרחון נקרא על שמו של המדען הבולגרי סטמן גריגורוב שגילה את החיידק לקטובצילוס בולגריוס המשמש בייצור יוגורט.
הקרחון נקרא, בדומה לאתרים רבים אזור, על שם של חלוץ בתחום הרפואה.
השם ניתן ב-3 בינואר 2010.
תסמונת הכתף הקפואה
המנגנון של התסמונת והתפתחותה הוא התפתחות דלקת ורקמה צלקתית באזור מפרק הכתף. אבחנת התסמונת מתחילה בהופעת תסמינים, וממשיכה בבדיקה גופנית של החולה. האבחנה לרוב תתמך גם על ידי סריקת MRI של מפרק הכתף.
לרוב, חולפים התסמינים ללא התערבות חיצונית, אך תהליך ההחלמה עשוי לארוך אף מספר שנים. קיימים מספר טיפולים להקלה ולזירוז ההחלמה, אך יעילותם אינה ידועה. טיפולים אלו כוללים פיזיותרפיה, שימוש בסטרואידים (בהזרקה) ובנוגדי דלקת. קיימת אפשרות של טיפול בניתוח במצבים בהם לא חל שיפור במשך כמה חודשים, אך יעילותו של הניתוח נמוכה ושיעור המקרים בהם חלה הטבה מוערך בכ-4%.
סימנים ותסמינים
התסמינים כוללים כאבים בכתף והגבלה של טווח התנועה במפרק הכתף, אם כי תסמינים אלו שכיחים במחלות רבות נוספות בכתף. תסמין חשוב של כתף קפואה הוא דרגת הנוקשות הגבוהה במיוחד במפרק הכתף, שלעיתים קרובות כמעט ולא מאפשרת לבצע אף תנועות פשוטות. כאב הנובע מכתף קפואה בדרך כלל עמום כל עוד לא מזיזים את המפרק, ומחמיר בלילה.
גורמים
הסיבות לתסמונת הכתף הקפואה אינן מובנות לחלוטין, אולם ישנם מספר גורמים הקשורים לסיכון גבוה יותר. גורמי הסיכון כוללים פציעה או ניתוח המוביל לחוסר תנועה ממושך. גורמי סיכון נוספים כוללים מחלות מערכתיות רבות כמו סוכרת מסוג 1 ומסוג 2, שבץ מוחי, מחלות ריאה, מחלות בבלוטת התריס, מחלות לב, ומחלות אוטואימוניות.
ניתן לחלק את תסמונת הכתף הקפואה לשני סוגים הנובעים מהסיבה ממנה נגרמה:
פתופיזיולוגיה
המנגנון המחולל את התסמונת אינו מובן לחלוטין אך ידוע שיש בו מרכיבים דלקתיים ולייפתיים. התקשות קפסולת מפרק הכתף היא שלב משמעותי בהתפתחות התסמונת. התקשות זו היא זו תוצאה של רקמת צלקתית (הידבקויות) סביב קפסולת המפרק. כמו כן, עשויה להיות ירידה בכמות בנוזל הסינוביאלי במפרק, נוזל אשר מסייע למפרק לנוע בחופשיות. במפרק הכתף מדובר על התנועה שבין עצם הזרוע לבין עצם השכמה. ב"שלב הכואב" (שלב I) קיימות עדויות לציטוקינים דלקתיים (חומר המופרש מתאי דם לבנים) בנוזל המפרק. שלבים מאוחרים יותר מאופיינים ברקמה קולגנית צפופה בקפסולת המפרק.
אבחון
מכיוון שהתסמונת מאופיינת בהגבלה בתפקוד המפרק שלא ממקור מבני ישיר ידוע, ומחקרים לא מצאו בצורה עקבית שינויים ברקמות המפרק למעט שינויים דלקתיים כרוניים, האבחנה נעשית על ידי שלילת גורמים פתולוגים ידועים להפרעה בתנועה.
בדיקה גופנית
מטרת הבדיקה היא לאמוד את מידת ההפרעה בתנועה, ולשלול פגיעה באחד מהמפרקים האחרים באזור חגורת הכתפיים: הסטרנוקלביקולרי והאקרומיוקלביקולרי, ובנוסף בעמוד השדרה הצווארי. טווחי התנועה הנבדקים הם:
בהתאם לשלב וחומרת המחלה נצפים שינויים בטווחי התנועה ברמות שונות, כאשר בשלבי הקפיאה והקיפאון, ההגבלות בתנועה והכאבים באים לידי ביטוי בפעולות יומיומיות, ובבדיקה הגופנית זוויות התנועה הפעילה דומות לזוויות התנועה הפסיבית, ובנוסף נצפה כאב חד בסוף התנועה. יתר על כן, גם בבדיקה בהרדמה טווח התנועה זהה לזה שבהכרה. בבדיקה גופנית ניתן גם לבדוק האם ישנה דלקת בגיד על ידי הפעלת השריר כנגד התנגדות.
טיפול
הטיפול בתסמונת הוא בדרך כלל שמרני, מתמקד בהחזרת תנועת המפרק והפחתת הכאב, וכולל טיפול תרופתי, פיזיותרפיה, או במקרים מסוימים ניתוח. שלב ההחלמה יכול לארוך מספר חודשים, ואין עדויות חזקות לטובת הגישות הניתוחיות. תרופות מסוג נוגדי דלקת שאינם סטרואידים יכולות לעזור בהפחתת הכאב. גם קורטיקוסטרואידים יכולים לסייע במקרים מסוימים דרך הזרקה מקומית או בצורה סיסטמית. הסטרואידים בבליעה יכולים לסייע לטווח קצר בהרחבת טווח התנועה ולהפחית כאב, אך עלולים לגרום לתופעות לוואי לטווח הארוך, כמו היפרגליקמיה. נראה גם שזריקות הסטרואידים מועילות בטווח הקצר, ובהשוואה לפיזיותרפיה נמצאו דומות ביעילותן בהפחתת הכאב ושיפור תנועת המפרק. מחקרים לא הראו יתרון של זריקות מונחות אולטרה סאונד על פני זריקות אנטומיות ללא הדמיה.
התפקיד של פיזיותרפיה בתסמונת הכתף הקפואה עדיין לא הוכרע. פיזיותרפיה משמשת כטיפול התחלתי, עם שימוש בתרגילי טווח תנועה ובפיזיותרפיה ידנית שמטרתם להחזיר את הכתף לשימוש נורמטיבי ולשפר את תנועת המפרק. ניכר שהטיפול הפיזיותרפי עוזר בשלבי הקיפאון וההפשרה, אך לא בשלב הכאב המוקדם או בשלב הקפיאה שלאחריו. במטופלים אשר סובלים מהתסמונת במשך פחות משישה חודשים, מתן תרגילי בית בשילוב עם זריקות קורטיקוסטרואידים במינון נמוך יכול להיות יעיל. יכולה להיות הטבה מסוימת עם פיזיותרפיה ידנית ומתיחות כחלק מתוכנית ההחלמה והשיקום, אך עקב הזמן הממושך הדרוש, יש לשקול בזהירות תוכנית כזו. פיזיותרפיסטים יכולים להשתמש בטכניקה טיפולית של הנעת המפרק (Joint mobilization) ישירות על המפרק הגלנוהומרלי כדי להפחית כאב, לשפר תפקוד, ולהרחיב את טווח התנועה. מחקרים מסוימים הראו שגם מתיחות פסיביות אינטנסיביות יכולות לקדם החלמה. בחלק מהמחקרים תועדו התערבויות נוספות שכוללות אולטרה סאונד, תרפיה בגלים אלקטרומגנטיים בתדר גבוה, טיפולי לייזר וגירוי חשמלי, שנמצאו יעילות במקרים של הסתיידות רצועות הכתף, אך לא גרמו לשיפור אצל חולים בכתף קפואה. טכניקה אוסטאופתית נוספת בשם טכניקת ספנסר תועדה בשימוש אצל פיזיותרפיסטים, אך אין ראיות חזקות ששיטה כזו ושיטות מובליזציה אוסטאופתיות נוספות יכולות לשנות את מהלך המחלה.
אם האמצעים שהוזכרו לא צלחו, ישנן התערבויות אגרסיביות יותר כמו ניתוח שניתן לנסות. לעיתים משתמשים בהזזת הכתף בזמן הרדמה מלאה כדי לפרק הידבקויות. קיימת גם טכניקת הרחבה ארתוגרפית, אשר שנויה במחלוקת לפי חלק מהמחקרים, אך יש עדויות שהיא יכולה להיטיב עם החולים. ניתוח שבו חותכים את ההידבקויות הוזכר כטיפול במקרים חמורים וממושכים, ובדרך כלל מבוצע באמצעות ארתרוסקופיה. לעיתים יש גם צורך בהערכה כירורגית של בעיות אחרות בכתף, כגון קרע ברצועה. מקרים קשים יכולים גם להגיב לניתוח פתוח של חיתוך ההידבקויות. ניתוח כזה נותן למנתח את האפשרות לגלות את הבעיה שגורמת לקשיחות המפרק ולתקן אותה. שימוש בפיזיותרפיה בשיקום שאחרי הניתוח יכול לשפר את תוצאות הטיפול.
פרוגנוזה
רוב המקרים של כתף קפואה מוגדרים כמקרים שעוברים מעצמם ללא טיפול, כעבור תקופה שבין שנה לשלוש שנים. עם זאת, ב-20%–50% מהמקרים סובלים החולים מכאב ותחושת קשיחות במפרק לטווח ארוך.
תפוצה
שכיחות התסמונת נעה בין 2% ל-5% באוכלוסייה בריאה, אך שכיחותה בקרב חולי הסוכרת גבוהה יותר, ועומדת על 10%–35%. בנוסף, סיבוכים ידועים של ניתוחי חזה כוללים פגיעה בטווח התנועה של מפרק הכתף ותנועתיות מופחתת של היד שמאפיינת את המחלה. השכיחות קטנה מאוד בקרב ילדים ובקרב מבוגרים מתחת לגיל 40, והגבוהה ביותר בין הגילאים 40–70. כתף קפואה נפוצה יותר בקרב נשים מאשר גברים (70% מהחולים הן נשים בגילאים 40–60). חולים שלוקים בסוכרת, מחלות ריאה, מחלות לב, דלקת מפרקים שיגרונית, ושבץ הם בעלי סיכון גדול יותר לחלות. התסמינים בקרב חולי הסוכרת עלולים להיות ממושכים יותר מאשר בשאר האוכלוסייה.
נהר אירפין
נהר אירפין (באוקראינית: Ірпі́нь, ברוסית: Ирпе́нь) הוא נהר באוקראינה, יובל ימני של נהר הדנייפר. אורכו 162 ק"מ (101 מייל), ויש לו אגן ניקוז של 3,340 קמ"ר (1,290 מייל רבוע). הוא זורם דרך העיר אירפין.
היסטוריה
כרוניקות רבות מזכירות את הנהר בקשר לאירועים היסטוריים חשובים, כמו הקרב על נהר אירפין ב-1321, שבו הדוכס הגדול של ליטא גדימינאס השיג שליטה באזור.
במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022, הכוחות המזוינים האוקראינים הרסו את הגשר שחוצה מעל הנהר כדי לעצור התקדמות רוסית לעבר קייב.
נראוס
נֵרֶאוּס (יוונית: Νηρεύς) הוא אל ים עתיק במיתולוגיה היוונית.
במיתולוגיה
נראוס היה בנו הבכור של פונטוס (הים) וגאיה (האדמה), טיטאן אשר יחד עם דוריס היה אבי הנראידות, ויחד איתן התגורר בים האגאי. באיליאדה, הזקן מן הים הוא אבי הנראידות, למרות ששמו של נראוס לא מוזכר ישירות. נראוס מתואר, ממש כמו פרוטאוס, כבעל יכולת שינוי צורה וכוח נבואה, אשר עזר לגיבורים כמו הרקולס אם הצליחו לתפוס אותו למרות שינויי הצורה שלו. נראה כי נראוס ופרוטאוס (ה"ראשון"), היו שתי התגשמויות של אל־הים, אשר מקומו נתפס על ידי פוסידון כאשר זאוס גבר על קרונוס.
במהלך המאה ה-5 לפנה"ס הוחלף נראוס בהדרגה על ידי טריטון, אשר לא הופיע בהומרוס, בדימוי של המאבק שבין הרקולס לבין אל הים.
מאוחר יותר, על פי קטע פפירוס מקוטע, עצר אלכסנדר הגדול על שפת הים סיריאן, לפני קרב איסוס (333 לפנה"ס), והתפלל: "אני קורא לתטיס, נראוס ולנראידות, הנימפות של הים, ומתפלל לאל הים פוסידון, למי שהוא הורה להטיל לעבר הים את הקוודריגה."
נראוס היה ידוע בשל הכנות והיושר שלו:
נראוס היה אביהם של תטיס, אחת הנראידות, אשר הייתה אמו של הגיבור היווני הגדול אכילס, ושל אמפיטריטה, אשר נישאה לפוסידון.
שימוש מודרני
ב"פרסי ג'קסון וקללת הטיטאן" מופיע נראוס בתור חסר־בית זקן בנמל בסן פרנסיסקו אשר מתואר על ידי פרסי בתור "התאום הרשע של סנטה קלאוס". יש לו ריח חריף של אוקיינוס, אשר מבדיל בינו לבין שאר חסרי־הבית. הוא משנה את צורתו כשפרסי נצמד אליו כדי לקבל תשובות. למרות היותו יצור יווני המקושר לים, נראה כי אין הוא מבדיל בין חצי־אל של פוסידון לבין אלים אחרים.
מאוחר יותר הוא מופיע בקצרה ב"בן נפטון", כשהוא מזהה את פרסי בסן פרנסיסקו, ארבע שנים לאחר "קללת הטיטאן".
בסדרת הטלוויזיה "סטארגייט SG-1", אדון מערכת משני נקרא "נראוס". הוא היה מדען וממציא טכנולוגי.
במדעי המחשב, "נראוס" הוא שמה של שפה פורמלית שעוצבה כדי להגדיר מבני נתונים מופשטים.
האסטרואיד 4660 Nereus  שהתגלה בפברואר 1982 על ידי אלינור הלין, נקרא על שמו. הלין ויתרה על הזכויות לתת שם להאגודה הפלנטרית, שארגנה תחרות למתן השם.
הרווח הקטן של אבא
הרווח הקטן של אבא (באנגלית: Father's Little Dividend) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1951, בבימויו של וינסנט מינלי ובכיכובם של אליזבת טיילור וספנסר טרייסי. התסריט מבוסס על דמויות מספרו של אדוארד סטריטר, "אבי הכלה" (1949), ומשמש כהמשכון לסרט "אבי הכלה" משנת 1950 וכולל אותם משתתפים.
תקציר העלילה
סטנלי בנקס (ספנסר טרייסי) הוא עורך דין ואיש משפחה מהמעמד הבינוני המתגורר עם משפחתו בפרבר מבוסס עם אשתי אלי (ג'ואן בנט) ושני בנים. בתו הבכורה, קיי (אליזבת טיילור) נישאה לאחרונה לבאקלי דנסטן (דון טיילור) והם גרים בדירה קטנה.
קיי מודיעה להם שהיא בהריון ומיד מתחילים ויכוחים היכן יגורו. אלי רוצה שיגורו איתם אבל סטנלי לא מסכים. באותו זמן כבר מתכננים הוריו של באקלי, הרברט ודוריס, כי הזוג יתגורר בביתם המרווח. את הבעיה פותרים קיי ובאקלי בהודיעם כי רכשו בית חדש במשכנתא.
לאחר מזה מתחיל ויכוח בין ההורים על ריהוט הבית של הזוג הצעיר ולאחר מכן על השם שיינתן לתינוק/ת שייולד/תיוולד. קיי לא יכולה לשמוע את הוויכוחים האלה ונמלטת משם ורק סטנלי יכול לנחם ולעודד אותה.
באקלי משקיע עצמו בעבודה ונעדר שעות מהבית. קיי חושבת שהוא לא אוהב אותה ובוגד בה. היא נעלמת מהבית ובאקלי מזעיק את סטנלי באמצע הלילה. סטנלי מתקשר לחברת המוניות ומתברר שהיא נסעה אליהם. הם חוזרים לבית בנקס שם מוצא סטנלי את קיי ישנה בצר. הוא מנסה לפשר בין בני הזוג ומצליח.
באקלי מתקשר למשפחת בנקס ומודיע שהם בבית חולים. ג'אן נוהגת במהירות במכונית וכמעט גורמת לתאונת דרכים. לבסוף מסתבר זאת "אזעקת שוא" והבנקסים מקבלים קנס על חנייה במקום אסור בבית החולים.
לבסוף נולד בן אך סטנלי מתקשה להתקשר אליו כי הוא בוכה כל פעם שהוא לוקח אותו בידיו.
בסצנת הסיום של הטבלת התינוק מודיע החתן באקלי כי הם החליטו לקרא לו סטנלי בנקס דנסטן...
ויליאם קולינס
ויליאם קולינס (באנגלית: William Collins ; 8 בספטמבר 1788 – 17 בפברואר 1847) היה צייר נוף וז'אנר אנגלי. ציוריו הסנטימנטליים של אנשים עניים שנהנים מהטבע הפכו לאופנתיים לאחר מותו, בעיקר בשנות ה-70 של המאה ה-19.
ביוגרפיה
בשנת 1811, קולינס מכר תמונה למרקיז מסטפורד, ובשנה שלאחר מכן הפיק את היצירה שהפכה אותו למפורסם, "מכירת כבש המחמד". הוא הפך למפרנס העיקרי של משפחתו לאחר מות אביו ומצא כמה פטרונים, במיוחד סר תומאס פרימן היתקוט, סר ג'ון לסטר, סר רוברט פיל, סר ג'ורג' ביומונט ולורד ליברפול. בשנת 1814, שתי תמונות, זיכו אותו בתואר עמית באקדמיה המלכותית
בשנת 1815, ערך קולינס סיור ציור בחוף ליד קרומר והפיק תמונה בחוף נורפוק שנרכשה על ידי הנסיך יורש העצר בשנת 1817 הוא ביקר בפריז עם וושינגטון אלסטון וייצר כמה דיוקנאות בתקופה זו.
בשנת 1820 נבחר קולינס לאקדמאי מלכותי מלא (RA), כשהציג לתואר שלו את הציור "הדייגים הצעירים".
בספטמבר 1836 עזב קולינס את לונדון לאיטליה, שם שהה שנתיים, והעסיק את עצמו בקידום הידע שלו בציור, אך הוא נאלץ לחזור לאנגליה עקב מחלה. לאחר מכן החל לצייר סדרה של תמונות המתארות את החיים האיטלקיים, כולל "מטיילים עניים בפתח מנזר במפרץ נאפולי " ו"סצנה ליד סוביאקו", שניהם הוצגו באקדמיה המלכותית ב-1839.
מ-1840 עד 1842 קולינס היה ספרן באקדמיה המלכותית ובשנת 1843 עבר לבית גדול בהייד פארק גארדנס. ב-1840 ביקר בגרמניה וב-1842 באיי שטלנד, שהיוו השראה לסדרת איורים לרומן של סר וולטר סקוט.
בשנת 1846 הוצג "מוקדם בבוקר". ג'ון ראסקין הגיב על הציור, "מעולם לא ראיתי את הביטוי של אור השמש באוויר הצלול, בצורה מושלמת או נאמנה יותר".
מוות
קולינס נפטר ממחלת לב, ב-17 בפברואר 1847. הוא נקבר בבית הקברות של כנסיית סנט מרי, פדינגטון, שם הוקמה אנדרטה בצורת צלב על ידי אלמנתו. הקבר עומד כעת מבודד, בצד הצפוני של גני סנט מריס, לאחר הפיכת חצר הכנסייה לפארק ציבורי בשנת 1881. הוא הושחת וצלב השיש נהרס והכתובת נשחקה.
קולינס הותיר שני בנים, המבוגר היה הסופר וילקי קולינס, שכתב ביוגרפיה על אביו בשם "זכרונות חייו של ויליאם קולינס" (1848), וצ'ארלס אלסטון קולינס הצעיר ביותר, שגם הוא היה צייר.
קולינס הציג באקדמיה המלכותית מדי שנה מ-1807 עד 1846 (סה"כ 124 תמונות) והציג 45 תמונות במוסד הבריטי. יצירותיו מופיעות באוספים במוזיאון ויקטוריה ואלברט ובמוזיאון טייט בלונדון ובאחרים.
סיבוב (פירושונים)
{{פירושונים|
שרלוט ברגמן
שרלוט ברגמן (1903–2002) הייתה אספנית ונדבנית ישראלית ילידת בלגיה.
קורות חיים
שרלוט ברגמן נולדה באנטוורפן לאב סוחר יהלומים יליד פולין. בבגרותה התחתנה עם לואיס ברגמן, אדריכל אנגלי שאיתו חלקה אהבה לטיולים ואומנות. הזוג ברגמן התגוררו שנים רבות בלונדון ונסעו לראשונה בשנות העשרים לישראל ולמזרח התיכון. שרלוט ולואיס יצרו קשרים עם אמנים רבים, בהם פבלו פיקאסו, הנרי מור ורבים אחרים. הם היו מקורבים לראול דופי, חבר שלעיתים קרובות הצטרף לבני הזוג במסעותיהם. בני הזוג אספו דוגמאות לאמנותו של דופי, כולל דיוקן שצייר את שרלוט. אמנים אחרים שנאספו על ידי הזוג כללו את בראק ושאגאל, כמו גם את אנטל בירו.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שרלוט ולואיס ברגמן שהו בארצות הברית ומעולם לא חזרו להתגורר באנגליה. שרלוט איבדה רבים מבני משפחתה במהלך השואה. בני הזוג ברגמן התגוררו בניו יורק והתערו באירועים ובחברה המקומית. דירתם הפכה לסלון למוזיקה, אמנות ופוליטיקה והם נהיו לתומכים נלהבים של התנועה הציונית ומדינת ישראל.
עלייה ארצה
לאחר מותו של לואיס ברגמן בשנת 1955, שרלוט המשיכה לאסוף יצירות אמנות חדשות. בעקבות מלחמת ששת הימים היא עלתה לארץ. ביחד עם טדי קולק היא חלקה חזון משותף של הקמת מוזיאון לאומי בירושלים, והייתה מעורבת בהקמת מוזיאון ישראל. בארץ היא הפכה לתורמת בשלל עניינים, לעיתים בצורה אנונימית.
בשנות השבעים של המאה ה-20, ברגמן בנתה את בית הקבע שלה בשטח המוזיאון, בעידודו של טדי קולק. ברגמן מיקמה שם את אוספי האמנות והאתנוגרפיה שלה. בדיוק כמו שעשתה בניו יורק, גם בירושלים, שרלוט אירחה אירועי חברה וקיבלה בברכה מבקרים מהארץ ומהעולם לביתה.
מותה
ב-17 ביולי 2002 נפטרה שרלוט ברגמן בחדר השינה שלה, המכונה היום החדר של הנרי מור. הבית וציוריו, פסליו, קרמיקה ועבודות על נייר הועברו בירושה למוזיאון ישראל. שרלוט ברגמן ביקשה שהבית ישמש מקום לאירועים מיוחדים, כפי שהיה בחייה, החדר משקף בית של חובבי אמנות בסוף המאה העשרים, כמו חדרים תקופתיים אחרים במוזיאון.
דייוויד וולף
דייוויד וולף (באנגלית: David Alexander Wolf; נולד ב-23 באוגוסט 1956, אינדיאנפוליס, אינדיאנה) הוא רופא ממוצא יהודי ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.
ביוגרפיה
דייוויד וולף נולד באינדיאנפוליס וגדל בלואיוויל. בשנת 1978 הוא סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל באוניברסיטת פרדו. בשנת 1982 הוא סיים לימודי רפואה ונקלט בחיל האוויר של ארצות הברית כרופא-מנתח. בשנת 1983 הוא החל לעבוד במרכז החלל ג'ונסון בו עסק בחקר חוסר כבידה. במהלך העבודה הוא קיבל 15 פטנטים ופרסם מספר רב של מאמרים מדעיים.
שירות בתחום החלל
בשנת 1990 דייוויד וולף נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא ביצע מספר תפקידים במערכות קרקעיות. בשנת 1993 הוא השתתף במשימת STS-58 כמומחה משימה של מעבורת החלל קולומביה (ג'ון בלאהה היה מפקד צוות). המטרה העיקרית של המשימה הייתה בדיקת השפעת חוסר כבידה על פעילות ובריאות אנשי הצוות. בהמשך וולף למד רוסית ועבר קורס הדרכה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. במשימת STS-86 בשנת 1997 (ג'ים ות'רבי היה מפקד צוות) הוא הגיע לתחנת החלל מיר והיה חבר של משלחת קבועה על התחנה. וולף שהה בתחנת החלל כ-4 חודשים במהלכה עשה ניסויים בתחומים שונים כולל פעילות חוץ רכבית. בשנת 1998 וולף חזר לכדור הארץ במשימה STS-89. באוקטובר 2002 וולף טס לחלל כמומחה משימה של STS-112 על מעבורת החלל אטלנטיס (ג'פרי אשבי היה מפקד צוות). מטרת המשימה להרכיב את חלק ה-S1 והמשך בניית תחנת החלל הבין-לאומית. להשלמת המשימה וולף ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-20 שעות. ביולי 2009 וולף טס לחלל כמומחה משימה של STS-127 על מעבורת החלל אנדוור (מארק פוליאנסקי היה מפקד צוות). מטרת המשימה הייתה להרכיב את חלק חדש בתחנת החלל הבין-לאומית. להשלמת המשימה וולף ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-19 שעות.
לאחר פרישה מנאס"א
לאחר שירות פעיל כאסטרונאוט פרש מנאס"א בשנת 2012. הוא חזר לעיר בו נולד ועוסק בפעילות ציבורית.
קרל החמישה עשר, מלך שוודיה
למרות שהוא ידוע בשוודיה כקרל החמישה עשר (וכך גם היה מוטבע שמו על מטבעות נורווגים מהתקופה), הוא למעשה המלך השוודי התשיעי ששמו היה קרל, עקב העובדה שאחד מקודמיו, קרל התשיעי, מלך שוודיה (מלך בשנים 1604–1611), אימץ את המספור הנ"ל על פי היסטוריה אגדית של שוודיה.
ראשית חייו
קרל נולד ב-3 במאי 1826 בארמון סטוקהולם ובעת לידתו הוענק לו התואר דוכס סקונה. הוא היה בנם הבכור של אוסקר הראשון, מלך שוודיה ושל ז'וזפין מלוכטנברג. ב-1841, העניק לו סבו, קרל הארבעה עשר, דרגת קצונה. לאחר שאביו עלה לכס המלוכה ב-1844, הוא מונה להיות הנגיד של אוניברסיטת אופסלה ושל אוניברסיטת לונד וב-1853 הוא מונה להיות נגיד האקדמיה המלכותית השוודית לאומנויות. ב-11 בפברואר 1846 הוא התקבל להיות חבר כבוד של האקדמיה המלכותית השוודית למדעים.
ב-19 ביוני 1850 הוא נישא ללואיזה, נסיכת הולנד, אחייניתו של וילם השני, מלך הולנד, מצד אביה ואחייניתו של וילהלם הראשון, קיסר גרמניה, מצד אמה. בין קרל ולואיזה היה שוני רב. בעוד שהיא הייתה מאוהבת בבעלה, הוא העדיף נשים אחרות. בין פילגשיו הידועות נמנו הרוזנת ז'וזפין ספארה, וילהמינה שרדר והשחקניות האנה סטירל ואליזה האוסר. זו האחרונה הייתה השחקנית המפורסמת ביותר בשוודיה בתקופת מלכותו והוא זנח את אשתו לטובתה. עם זאת, יחסיו עם בתו, לוביסה, היו חמים וקרובים.
מלך שוודיה ונורווגיה
בהיותו נסיך הכתר, גרם אופיו הגס של קרל תחושה לרבים לחשוש מעלייתו לכס המלוכה. עם זאת, הוא התגלה כאחד המלכים הסקנדינבים האהודים ביותר וכמונרך חוקתי במלוא מובן המילה. תקופת מלכותו תיזכר בשל הרפורמות המגוונות והמרחיקות לכת שהונהגו בה. חוקים רבים הופעלו תחת הנחייתו של המלך שהמוטו שלו היה "הארץ תיבנה באמצעות החוק" (Land skall med lag byggas). קרל גם סייע ללואיס גרהרד דה גיר לבצע את הרפורמה שלו בפרלמנט של שוודיה ב-1866. הוא גם העניק חירות לנשים על ידי חקיקת חוק גיל הבגרות לנשים לא נשואות ב-1858. אחותו, הנסיכה יוג'יני, הייתה האישה הראשונה בשוודיה שהוכרזה כבוגרת במסגרת חוק זה.
קרל היה תומך נלהב בסולידריות של שלוש הממלכות הסקנדינביות ונאמר שידידותו עם פרדריק השביעי, מלך דנמרק, הובילה אותו להבטיח לסייע לדנמרק ערב מלחמת שלזוויג השנייה ב-1864, החלטה שייתכן שתחת הנסיבות הייתה שגויה ובלתי מוצדקת. עם זאת, חוסר המוכנות של הצבא השוודי והקשיים הנסיבתיים, אילצו את קרל לשאוף לנייטרליות מוחלטת.
ב-1872, לאחר מותה של אשתו שנה קודם לכן, הגה קרל תוכנית שנויה במחלוקת להינשא לרוזנת הפולניה מריה קרנסיסקה. תוכניתו זו זכתה הן להתנגדות בקרב משפחת המלוכה והן בקרב חוגי הממשלה, אך היא נגדעה באיבה עקב מותו של המלך.
קרל החמישה עשר מת במאלמה ב-18 בספטמבר 1872.
משפחתו
מאשתו, לואיזה, נסיכת הולנד, נולדו לקרל שני ילדים. בן - הנסיך קרל אוסקר, דוכס סדרמנלנד שמת בינקותו, ובתו, לוביסה, נסיכת שוודיה, שנישאה למלך דנמרק. מותו בטרם עת של בנו החוקי היחיד גרם לכך שלאחר מותו של קרל עבר הכתר השוודי לאחיו הצעיר אוסקר השני.
שבועות ספורים לפני מותו של קרל, ילדה בתו לוביסה את בנה השני. הנסיך הצעיר של דנמרק הוטבל בשמו של סבו. ב-1905 ירש נסיך זה את כתר נורווגיה כהוקון השביעי. מלך נורווגיה הנוכחי, האראלד החמישי, הוא בן-נינו של קרל החמישה עשר דרך אביו ואמו.
אף לא אחד ממלכי שוודיה שמלכו אחרי קרל החמישה עשר היה צאצא שלו. עם זאת, צאצאיו ישבו על כיסאות המלוכה בדנמרק, לוקסמבורג, יוון, בלגיה, ונורווגיה.
מבצע צור ישראל
מבצע "צור ישראל" היה מבצע להעלאתם של צאצאי יהודי אתיופיה שחלקו הראשון החל ב-3 בדצמבר 2020 ותם ב-15 במרץ 2021. חלקו השני חודש בהחלטת ממשלת ישראל השלושים ושש ב-28 בנובמבר 2021, והסתיים ב-12 יולי 2023. המבצע נעשה בשיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית.
מקור השם
שם המבצע נבחר בשל שלוש סיבות מרכזיות: מועד תקופת התחלת המבצע בחג החנוכה, ציון המושג "צור ישראל" המופיע בחתימת מגילת העצמאות וציון התפילה לשלום המדינה.
רקע
סוגיית הממתינים מזרע ישראל באתיופיה היא אחת הסוגיות הלאומיות המורכבות והכאובות בעבור הקהילה האתיופית בישראל. משפחות רבות הגיעו לישראל בזמן שקרוביהם נותרו מאחור והמתינו שנים רבות לעלות ארצה. מרבית הממתינים עזבו את הכפרים בהם חיו והתגוררו סביב שני מתחמים באדיס אבבה ובגונדר, חלקם כבר מאז שנות ה-90, שם חיו בתנאי מחיה קשים, בחוסר ודאות ובציפייה להתאחד עם בני משפחותיהם. רבים מהם נסמכו כלכלית על קרוביהם בישראל או על כספי תרומות, וזאת לאחר שעזבו את רכושם ואדמתם עם הגעתם למתחמים.
עם התפרצות נגיף הקורונה בעולם הוחרף מצבם של הממתינים. המשבר הכלכלי שנלווה למשבר הבריאותי הוביל להתייקרות מחירי המזון באתיופיה ולכך שרבים מהממתינים סבלו מתת תזונה, בהם שנמצאו בסיכון חיים ממשי. בנוסף לכך, הסיוע הכלכלי אותו קיבלו חלק מהממתינים ממשפחותיהם שנמצאות בישראל כמעט ופסק גם הוא, כיוון שהמשפחות אשר סייעו התקשו כלכלית גם הן.בדו"ח שפורסם על ידי ד"ר מוריס הרטשטיין, מומחה ישראלי לרפואת עיניים שהתנדב במחנות באתיופיה, עלה כי עוד לפני התפרצות מגפת הקורונה סבלו הממתינים מתת-תזונה חריגה לפי הקריטריונים של ארגון הבריאות העולמי, ומאז ההתפרצות החמיר מצבם הבריאותי. בין היתר, נמצא כי כ-50% מילדי הקהילה היהודית סבלו מבעיות של תת-תזונה. מבחינת סטיית תקן, לא עמדו הילדים ברף מבחינת גובה, משקל ומשקל ביחס לגובה. לדברי ד"ר מוריס "אנחנו עומדים בפני אסון הומניטרי, מאות ילדים במצוקה של ממש מתת-תזונה. ילדים עם ראש גדול מדי ויד רזה כמו קיסם."
בחודש אוקטובר 2020 פרצה באתיופיה מלחמת תיגראי, כתוצאה ממנה מצאו עצמם ממתיני העלייה שמחנה העלייה בגונדר בסכנה. בנוסף, מכת ארבה שפגעה ביבולים הגבירה את מצוקת הממתינים במחנות. מצב זה של הממתינים באתיופיה. מטה המאבק להעלאת יהודי אתיופיה קיים מספר הפגנות לאור המצב באתיופיה, בהשתתפות אלפי מפגינים ובדרישה מהממשלה לקיים מבצע להעלאת כלל הממתינים.
החלטת ממשלה מספר 429 "צור ישראל"
ב-12 באוקטובר 2020 התקיימה ישיבת ממשלה, ובה נקבע כי 2,000 ממתינים יועלו עד לסוף חודש ינואר 2021. בהחלטה פורטו הקריטריונים לעלייה, ולפיהם יאושרו המועמדים אשר הוריהם נכנסו לישראל מכוח החלטות קודמות בעוד שהילדים נותרו באתיופיה. עוד הודגש בהחלטה, כי מועמדים אלו יוכלו להביא יחד עמם את בני זוגם הנשואים להם, את ילדיהם הקטינים, את ילדיהם הבגירים שהם רווקים וללא ילדים, ואת ההורה האחר שאינו בארץ.
עוד הוחלט בממשלה כי שרת העלייה והקליטה פנינה תמנו שטה תגיש מתווה המשך להעלאתם הכוללת של כלל הממתינים במחנות באתיופיה, אך בשל פיזור הממשלה לא יצאה החלטה זו לפועל.
תקציב ההחלטה עמד על כ-380 מיליון שקלים. ב-15 במרץ 2021 הסתיים המבצע, לאחר שהובאו לישראל 2,000 עולים מאתיופיה.
מרבית הממתינים לא נתפשים כיהודים לפי הרבנות בישראל, אולם הם מוגדרים "זרע ישראל" ועם הגעתם לארץ הם עוברים "גיור לחומרא". הגעתם ארצה מתאפשרת באמצעות חוק הכניסה לישראל ובהחלטת ממשלה בלבד. החלטת הממשלה, כמו קודמותיה, לא הושתתה על חוק השבות ותכליותיו, אלא על חוק הכניסה לישראל ועל הנסיבות ההומניטריות שנוצרו לאורך השנים".
ההחלטה קבעה עוד כי משרדי העלייה והקליטה ומשרד הפנים יגבשו מתווה כולל לסיום סוגיית הממתינים באתיופיה. יוקם צוות בין-משרדי שיבחן את זכותם של יתר הממתינים וייתן תשובה סופית מי זכאי להגיע לישראל. המטרה היא סגירת מתחמי ההמתנה באתיופיה וחזרה לבחינה הרגילה של עמידה בתנאי חוק השבות עבור המבקשים לעלות מאתיופיה.
התחדשות המבצע
לאחר כשנה של הפסקה, ב-1 ביוני 2022 התחדש המבצע בהעלאתם של 181 עולים, ולמחרת עוד 160 עולים נוספים.
מתחילת המבצע ועד 1 בדצמבר 2022 הועלו 1,550 ממתינים.
ב-14 ביולי 2023 עלו אחרוני העולים במבצע, ומתחילת המבצע עלו 5000 עולים. בשלב זה אין היערכות להעלאת עולים חדשים אשר מספרם נאמד בכ-9000 מבקשים.
אל נבקש
"אל נבקש" (מוכר כ"אל נבקש (יש דברים נסתרים)" ו"אל נבקש (דברים נסתרים)") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי זוהר ארגוב. הוא יצא לאור בשנת 1987 כחלק מאלבום בעל אותו השם, על ידי חברת התקליטים האחים ראובני. את השיר כתבה תמי לוי ללחן של משה נגר.
השיר נחשב לאחד משירי החותם של ארגוב והוא הוקלט עשרות פעמים במרוצת השנים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי תמי לוי והולחן על ידי משה נגר עבור זוהר ארגוב, כחלק מאלבומו, אל נבקש (דברים נסתרים). נגר הלחין לארגוב באותה העת גם את "מה לך ילדה". שירים אלו היו ללהיטים ופרסמו את ארגוב לראשונה. בשנת 1987, חיבר לארגוב את התקליט הדרך הברוכה, שהיה לתקליטו האחרון.
במקור ראשון סקרו את ארגוב ואת "אל נבקש" בפרט וכתבו:.
קסם של הורים - הסרט: טימי טרנר, תתבגר!
טימי טרנר, תתבגר! הוא סרט טלוויזיה המבוסס על סדרת הטלוויזיה, קסם של הורים. הסרט שודר לראשונה ב-9 ביולי 2011 וב-12 ביוני 2012 או 2013, בערוץ ניקלודאון האמריקאי. הסרט נוצר כדי לציין עשור מאז שודר הפרק הראשון של הסדרה. בניגוד לסרטי הסדרה הקודמים, הסרט היה שילוב של אנימציית CGI ושל לייב אקשן. מספר הצופים בשידור המקורי של הסרט, עמד על 5.8 מיליון אנשים.
עלילת הסרט מתרחשת בעיר דימסדייל. גיבוריו הראשיים של הסרט, הם טימי טרנר, הגיבור המקורי של הסדרה קסם של הורים, וסנדקי הפיות שלו (קוזמו, וונדה ופוף). בסרט, טימי בן 23, ולא בן 10 (בהמשך 11), כמו בסדרה המקורית. בסרט, טימי עדיין לומד בכיתה ה', והמורה שלו הוא דנזל קרוקר כמו בסדרה המקורית. בהמשך הסרט, טימי פוגש את טוטי, והוא הכיר אותה מאז ילדותו ומתאהב בה. טריקסי טאנג, בה טימי מאוהב בסדרה המקורית, אינה מופיעה בסרט.
הסרט שודר בישראל ב-23 בנובמבר 2012 וב-18 בדצמבר 2013.
ביקורת
בהקרנת הבכורה ב-9 ביולי 2011, צפו בסרט 5.8 מיליון צופים. הסרט זכה להצלחה הגדולה ביותר מכל ספיישלי הסדרה. הסרט זכה לביקורת חיוביות רבות. הסרט היה הסרט בעל אחוזי הרייטינג הגבוהים ביותר בכבלים, ששודר בשבוע הקרנת הסרט. בעקבות הצלחת יצאו 2 סרטי המשך, אחד נקרא "קסם של חג מולד" והשני קסם של חופשה.
ארי פייס
ארי (אהרן) פייס (בהולנדית: Aäron (Arie) Pais; נולד ב-16 באפריל 1930 בהאג) הוא פוליטיקאי וכלכלן הולנדי ממוצא יהודי. היה פעיל במפלגת העבודה ההולנדית (PvdA) ואחר כך במפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה (VVD). כיהן כפרופסור באוניברסיטת אמסטרדם בשנים 1977–1981 כיהן כשר החינוך והמדע בממשלת ואן אכט הראשונה כשר הליברלי הראשון לחינוך מאז מלחמת העולם השנייה. בהמשך היה תקופה ארוכה חבר בבית הראשון (הסנאט) של הפרלמנט ההולנדי ובשנים 1982–1988 סגן יושב ראש הבנק האירופי להשקעות EIB. לאחר מכן התגייס לפעילות להגנת בעלי החיים והיה ליושב ראש איגוד הצמחונים של הולנד.
קורות חייו
אהרן "ארי" פייס נולד בשנת 1930 בהאג כצאצא למשפחה יהודית פורטוגזית (ספרדית). יחד עם הוריו ואחותו הוסתר בימי השואה בעיר ברנוולד. שאר בני המשפחה נרצחו. פייס למד בנעוריו בגימנסיה ווסיוס באמסטרדם ולאחר מכן למד לימודי כלכלה באוניברסיטה. עבד בהמשך ככלכלן. עשה דוקטורט תחת הדרכתו של פיטר דה וולף. (1962) בשנת 1948 הצטרף פייס למפלגת העבודה ההולנדית והתחיל את הקריירה הפוליטית כחבר במועצת העיר אמסטרדם מטעם מפלגה זו. אחרי שבדצמבר 1961 עזב את הלבוריסטים באפריל 1962 הצטרף למפלגה הליברלית - “מפלגת העם למען חירות ודמוקרטיה" (VVD). ב־1971 לה הצליח להיבחר כחבר בבית השני של הפרלמנט. בשנים 1974–1977 לימד כפרופסור לכלכלה ציבורית באוניברסיטת אמסטרדם. בספטמבר-דצמבר 1977 כיהן כחבר בבית הראשון של הפרלמנט (ה"סנאט") ובין אוקטובר-דצמבר 1977 עמד בראש וועדת הכספים שלו.
בשנים 1977–1981 כיהן ארי פיס כשר החינוך והמדע בממשלת ואן אכט הראשונה. כיורש התפקיד מהסוציאל-דמוקרט יוס ואן קמנאדה, היה פיס הליברלי הראשון שכיהן בתפקיד זה מאז מלחמת העולם השנייה. הוא ערך רפורמה של חטיבות הביניים ובתי הספר התיכוניים. לאורך כהונתו כשר התווכח רבות עם שר האוצר הנוצרי-דמוקרטי פרנס אנדריסן בנוגע לתקציב משרדו. בשנים 1981–1982 היה פייס חבר בבית הראשון של הפרלמנט ויושב ראש ועדת הכספים שלו. בשנים 1982–1988 כיהן כסגן יושב ראש הבנק האירופאי להשקעות EIB. התגייס להגנת בעלי החיים ונבחר ליושב ראש איגוד הצמחונים ההולנדים.
חייו הפרטיים
ארי פיס נשוי לדיפלומטית והפוליטיקאית אחיה סכו (Eegje Schoo) שכיהנה בשנים 1982–1986 כשרה בלי תיק לשיתוף פעולה בפיתוח. גיסו היה העיתונאי הנדריק יאן סכו, עורך ראשי של כתב העת Elsevier וסגן עורך ראשי של היומון de Volkskrant.
אנפה נמרית חשופת-גרון
אנפה נמרית חשופת-גרון (שם מדעי: Tigrisoma mexicanum) היא סוג של אנפה מהסוג אנפה נמרית, השוכנת בטבע בדרומה של אמריקה הצפונית ולאורך אמריקה המרכזית בין טקסס ומקסיקו ודרומה עד לצפון קולומביה, שבאמריקה הדרומית.
תיאור
אנפה זו קטנה יחסית באורך של 80 סנטימטרים ומשקל ממוצע של 1,200 גרם, כשהזכרים מעט יותר גדולים מהנקבות אך דומים להם במראה הכללי. האנפה בעלת נוצות אפורות מסורטטות בלבן לאורך הצד ותחתית הגוף וכן הכנפיים כשהחזה חשוף מנוצות, כשמה של האנפה. צבע החזה החשוך ירוק-צהבהב מוקף בפסים עבים לבנים ומצידיהם פס שחורה העובר לאורך צידי הגוף מתחתית העיניים. ראש האנפה אפור מאחורה עם עורף וכיפה שחורים ואזור עיניים ולחיים צהוב בולט וכן גם העיניים צהובות. המקור דק ואפור והסנטר והצוואר תחתיו צהובים. לאנפה זו גרון רחב יחסית וקצר, המזכיר מעט מראה שקנאי.
אנפה זו חיה לאורך גדות אגמים ונהרות טרופיים או סובטרופיים ולעיתים גם סמוך לחופים או בביצות מנגרובים. היא מצויה בבתי גידול פתוחים יותר משאר בני סוגה, ובהם היא מחפשת טרף איטי כמו דגים, חרקים, רכיכות ודו-חיים אותם היא צדה ובולעת במהירות.
האנפה חיה ביחידות או בזוגות ולא יוצרת להקות גדולות. הנקבה מקננת בקן על עץ, בו היא מטילה 2 עד 3 ביצים בעלות גוון ירקרק.
חטא בעל פעור
תיאור החטא
תיאור החטא מובא בתורה בספר :. תיאור זה מורכב משלושה חלקים של החטא: קשר אסור עם נשים נכריות, פיתוי לאכול מן הזבחים שהוקרבו לאלוהי מואב (פעור) והשתחוויה לעבודה זרה. עקב החשש שבני ישראל יעברו על שלושת חלקי החטא האלו, כבר לאחר חטא העגל הזהיר ה' את עם ישראל שלא יתפתו לכרות ברית עם הכנענים יושבי הארץ:.
שילוב של זנות עם פולחן אלילי היה נוהג מקובל ונפוץ בעבר, וככל הנראה גם באזור ארץ כנען, ומחשש לפיתוי לבגוד בברית עם ה' לטובת אל אחר בגלל הימשכות אחר התאווה, אסרה התורה כל קשר נישואין עם עמי הארץ, ואיסור מוחלט על הפעלת 'קדש' ו'קדשה' בארץ.
העונש
תיאור העונש המופיע בתורה מתחלק לשני חלקים:. כלומר הן עונש בידי אדם – הוצאה להורג של ראשי העם שהובילו את חטא בידי בתי הדין, הן עונש בידי שמיים – מגפה הפורצת במחנה ואשר ממיתה 24,000 מיושביו. אמנם באשר לחלקו הראשון של העונש, לא מפורש בכתוב אם הוא בוצע או לא; יש אומרים שהשופטים אכן ביצעו את ההוצאה להורג, ויש הסוברים שפינחס עצר את המגפה במעשהו, וכך שב חרון אף ה' מישראל ולא היה צורך בהוצאה להורג שנועדה להרתיע את החוטאים.
עצירת המגפה
לאחר פרוץ המגפה, בעיצומו של החטא, לקח זמרי בן סלוא ששימש בתפקיד נשיא בית אב בשבט שמעון, את כזבי בת צור, ביתו של אחד מלך מחוזי במדיין, אחד מחמשת מלכי מדיין, ולעיני משה ועם רב שנאסף אליו אל פתח המשכן, הכניס אותה אל אוהלו על מנת לשכב איתה שם. הכתוב מתאר מצב של חוסר אונים של ההנהגה לנוכח מעשה העזות של זמרי:. כאשר ראה זאת פינחס בן אלעזר בן אהרן הכהן, בן אחיינו של משה – הוא לקח רומח, נכנס לאוהלו של זמרי ודקר אותם למוות. בעקבות זאת חל זעזוע בקרב העם, שיצר רתיעה מהמשך הקשר עם בנות מדיין והביא לסיום המגפה.