cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
זילוח
CT
המפתח לפירוש סיטי פרפוזיה בשבץ מוחי הוא ההבנה וזיהוי הגורם לאוטם (הנקרא core zone שבו זילוח הדם פחות מ-25%) וזיהוי הפנומברה (אזור שבו הזילוח מועט יותר מהמצב הרגיל אך מאפשר פעילות תקינה של התאים והנוירונים). נוירונים אשר נמצאים בפנומברה יכולים לשרוד עד כמה שעות לאחר האוטם ולכן משמעות ההבדלה בין שני האזורים חשובה מאוד. הפרמטרים אשר משתמשים בהם על מנת להגדיר את שני האזורים הם:
אזור האוטם מוגדר לפי הפרמטרים כאשר: MTT עולה, CBF הוא מתחת ל-30% מהפעילות הרגילה וCBV הוא מתחת ל-40% מהפעילות הרגילה. אזור זה מוגדר כלא ניתן להצלה לעומת אזור הפנומברה אשר נחשב לאזור בעל אפשרות לתיקון כיוון שתהיה ירידה מתונה ב-CBF ו-CBV יהיה בגדר הנורמלי או אפילו יעלה עקב יכולת אוטורגולציה.
אלון גור אריה
מרצה
הוא כותב טור אישי ב-ynet – סדרת כתבות על תולדות יוצרי הקומדיות הקולנועיות הגדולות בהיסטוריה ותופעות קולנועיות מעולם הקומדיה.
זילוח
CT
נקודות חשובות:
אלון גור אריה
מרצה
בתקשורת אלון מנחה אירועים מיוחדים בתקשורת עם זיקה לקולנוע וקומדיה, איחוד שחקני "מבצע סבתא" בסינמטק ת"א, ערב עם יוצרי הסדרה "הפרלמנט" בסינמטק ירושלים, ערב עם הבמאי אבי נשר והשחקן אדיר מילר בהפקת איגוד התסריטאים, מפגש עם ד"ר רפי קישון להקרנת גרסה אלטרנטיבית באנגלית לסרט "תעלת בלאומילך" וכדומה.
זילוח
MRI
זרימת הדם וחילוף החומרים של רקמות אנושיות נבדקו על ידי עוקבים ברפואה גרעינית במשך שנים רבות ונחקרים כעת בעזרת טומוגרפיה פליטת פוזיטרון (PET). לטכניקות אלה חסרה מרחביות, רזולוציות זמניות וספציפיות. שיטות רדיולוגיות עדכניות כוללות בדיקות זילוח ב CT וב MRI. בדיקת זילוח MRI ניתן לבצע עם חומרי ניגוד חיצוניים כמו גדוליניום או ללא הזרקה של חומר ניגודי.
אלון גור אריה
הופעות נוספות בתקשורת
מתארח בתוכניות רדיו שונים על יצירתו, קולנוע וקומדיה. ביניהם הגשת משדר טקס האוסקר 2014 בגלי צה"ל עם ענבל גזית ושוב ב-2015 וב-2016. דיבר על נושאי קולנוע בתוכנית "המילה האחרונה" בהגשת ג'קי לוי ואברי גלעד ובתוכנית "גידי גוב וחברים" ברדיו תל אביב. השתתף בסדרה "הקרנה פרטית" בערוץ הקולנוע הישראלי בשנת 2020 שעוסקת באבני דרך בקולנוע הישראלית. ספיישל רדיופוני אודות וודי אלן. אורח חוזר בתוכנית הרדיו "פסטיבל כאן" בהגשת דני מוג'ה ויונתן גת. תוכניות טלוויזיה כמו "חיות במה", "חיות במה צוחקות" בטלוויזיה החינוכית.
חיים אישיים
אלון גור אריה נשוי, אב לשניים ומתגורר בגבעתיים.
זילוח
MRI
זילוח מתייחס למעבר דם עוקרי לניקוז ורידי דרך מחזור הדם. זילוח הכרחי לאספקת התזונה לרקמות ולפינוי התוצרים של חילוף החומרים. זילוח יכול להיות מושפע ממספר תהליכי חולי המשפיעים על רקמה ספציפית. מכאן שמדידת השינויים בזילוח יכול לעזור באבחון של מחלות מסוימות, ניטור ומעקב על מנת להעריך את התגובה לטיפול הניתן. סוכנים פרה-מגנטיים כמו גדוליניום גורמים לקיצור של זמני T1,T2 של הרקמה או האזור שעליו הולכים חומרי הניגוד. ירידה בזמן הרפיה של T1 בתמונות T1 משוקללות מביאה להגברת האותות או התבהרות. קיצור זמן ההרפיה של T2 בתמונות T2 או T2 משוקללות מביאות לירידות או להשחרת אות. חומר ניגוד המבוסס גדוליניום עובר במערכת חילוף החומרים בריכוז גבוה תהיה ירידה באות ברקמות סמוכות מרגישות מגנטית שגורמות לקיצור זמן T2*- זמן הרפיה. ההנחה כי ירידת האות תהיה פרופורציונלית לזילוח. בהתחשב בקבוע הריכוז של החומר הניגוד, ככל שיש יותר כלי דם קטנים לכל ווקסל הרקמה ירידת הסיגנל תהיה גדולה יותר ירידת האות. כך המיקרו-ווסקולריות או הזילוח היחסי של אותו אזור או רקמה יכולים להיקבע על ידי בדיקת MRI זילוח/פרפוזיה.יש 3 שיטות לביצוע בדיקת זילוח ב MRI:
23FM
עלילה
העלילה מתרחשת מאחורי הקלעים של תחנת רדיו 23FM ומתמקדת בחבורת צעירים העובדים, מפיקים ומשדרים בתחנת הרדיו ומתמודדים עם הלחץ שמאחורי השידור, עם התקציב המוגבל, מערכות יחסים, תחרויות ומאבקי כוח.
חומר הלימוד לבגרות ללשון מועבר דרך עלילה קומית הפונה לצעירים ולמבוגרים גם יחד.
אורחים
בכל פרק מתראיינים בתוכנית הרדיו אנשי תקשורת ואורחים מפורסמים כמו ג'קי לוי, רזי ברקאי, שאנן סטריט, שלמה גרוניך, מרב מיכאלי, אבשלום קור ואישים נוספים.
יתרון ביתיות
בספורט קבוצתי, יתרון ביתיות מתאר את היתרון שיש לקבוצה במשחק בית - כאשר היא משחקת במגרשה הביתי נגד קבוצה יריבה ("מארחת"), עקב היכרות טובה עם המתקן (מגרש, אצטדיון, אולם ספורט וכו') בו מתקיים המפגש, הקהל התומך, הקרבה הגאוגרפית למתקן ועוד. בסדרות פלייאוף מתאר יתרון הביתיות את המצב בו קבוצה אחת מארחת יותר משחקים בביתה מאשר יריבתה, ובדרך כלל גם את משחק הפתיחה והמשחק המכריע.
יתרונות הקבוצה הביתית
ברוב משחקי הספורט הקבוצתיים, קבוצה אשר משחקת או מארחת במגרשה הביתי נהנית מיתרון משמעותי לעומת הקבוצה היריבה. בעקבות כך, בענפים שונים ישנם חוקים רבים לקביעת הקבוצה המארחת במהלך משחקים מכריעים (כמו פלייאוף). בענפים בהם יש שלב פלייאוף בו משחק אחד בשיטת הנוקאאוט, כמו בליגת ה-NFL, הקבוצה אשר מארחת את המשחק מקבלת דחיפה משמעותית מהקהל, דבר שהקבוצה היריבה לא זוכה לו. בענפים בהם יש שלב פלייאוף בשיטת בית וחוץ, כמו כדורגל, הקבוצות מחליפות ביניהן את הביתיות, כך שכל קבוצה מארחת את יריבתה פעם אחת במגרשה הביתי. בענפים בהם יש סדרת פלייאוף, כמו בליגת ה-NBA וה-MLB, בעלת מספר אי-זוגי של מפגשים, הקבוצה בעלת יתרון הביתיות תארח מפגש אחד יותר, דבר שעשוי להעניק יתרון משמעותי לניצחון בסדרת המשחקים. גם בטורנירים בינלאומיים, כמו גביע העולם בכדורגל, ניתן לראות כי לקבוצה המארחת יש יתרון על שאר הקבוצות..
השגת והפסד יתרון ביתיות
במהלך העונה הסדירה קבוצות משחקות מספר שווה של משחקי בית וחוץ, לשמירת הערך הספורטיבי על ידי קיזוז יתרון הביתיות. במהלך משחקי הפלייאוף מוענק יתרון הביתיות מוענק לקבוצה שסיימה עם המאזן או המיקום הטוב יותר במהלך העונה הסדירה. בתחרויות מסוימות, כמו בשלבים המוקדמים של גביע ה-FA האנגלי, נקבע יתרון הביתיות בהטלת גורל.
בענפים בהם יש סדרת פלייאוף הסדרה מכילה מספר אי-זוגי של מפגשים, דבר הגורם לכך שקבוצה אחת מארחת מפגש אחד יותר מיריבתה. קבוצה בעלת יתרון ביתיות היא קבוצה אשר תזכה בסדרת הפלייאוף אם בכל המשחקים הנותרים בסדרה תנצח הקבוצה הביתית. אם הקבוצה אשר אמורה לארח משחק אחד יותר מפסידה בביתה ראשונה, בפועל היא מאבדת את יתרון הביתיות לטובת יריבתה, מכיוון שבמצב שנוצר אם במשך כל המשחקים הנותרים בסדרה תנצח הקבוצה הביתית, תהיה היריבה זו שתנצח עם תום הסדרה. יתרון הביתיות יכול להמשיך להחליף צדדים במהלך כל הסדרה, בכל פעם שהקבוצה הנהנית ממנו מפסידה.
אריק גרטס
אריק גרטס (נולד ב-18 במאי 1954 ברקם, בלגיה) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת המגן, וכיום מאמן כדורגל.
הורן (עיר)
היסטוריה
מועצת העיר מורכבת מ-35 נציגים, כאשר המפלגות הגדולות הן מפלגת העבודה (5 נציגים), דמוקרטים 66 (4 נציגים) ומפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה (4 נציגים).
אריק גרטס
גרטס שיחק עבור הקבוצה המקומית ברקם, סטנדרד ליאז', מילאן, מאסטריכט ופ.ס.וו. איינדהובן. במהלך הקריירה שלו זכה גרטס בעונת 1987–1988 בליגת האלופות, כמו גם פעמיים באליפות בלגיה ושש אליפויות בהולנד. אף על פי ששיחק כמגן, הוא היה ידוע בשל יכולת התקפית מיוחדת: הוצאות חוץ ארוכות טווח. לזכותו של גרטס ישנן 82 הופעות בינלאומיות במדי נבחרת בלגיה, דבר שמדרג אותו במקום השני במספר ההופעות בנבחרת, שבנוסף כבש גם שני שערים במדיה.
כמאמן, הוא עבד בהצלחה רבה במדינות שונות ובמועדונים שונים - ליירסה, קלאב ברוז', פ.ס.וו. איינדהובן, קייזרסלאוטרן, וולפסבורג, גלאטסראיי ומרסיי. בעונת 1996–1997 הוא זכה באליפות בלגיה עם ליארסה, וב-1998–1999 עשה זאת שוב הפעם עם קלאב ברוז'. הוא זכה גם פעמיים באליפות הולנד כמאמן (1999–2000, 2000-2001) עם איינדהובן. בעונת 2005–2006, הוא זכה באליפות טורקיה עם גלאטסראיי. באותה עונת אליפות, גלאטסראיי צברה את מספר הנקודות הרב ביותר בהיסטוריה של הליגה הטורקית הבכירה. במאי 2007, גרטס עזב את טורקיה. ב-25 בספטמבר 2007, הוא מונה רשמית למאמנה של אולימפיק מארסיי.
לפרויג
לפרויג או לאפרויג (באנגלית: Laphroaig) הוא ויסקי סינגל מאלט המיוצר באי איילה שנמצא במערב סקוטלנד.
בתהליך הייצור, שלב ההלתתה מופסק באמצעות עשן. בדומה לסוגים אחרים של ויסקי מהאי איילה, מוסיפים לחומרי הבעירה של האש כבול מקומי מהאי, אשר נותן את הטעם האופייני של כבול עשיר במלח ויוד מאצות ים. הלפרויג הוא אחד מסוגי הוויסקי בהם טעמו של הכבול עשיר ביותר ביוד ומלח ים, וכנראה שהוא גם הוויסקי המעושן ביותר. בעבר היה יישון הוויסקי בחביות מתבצע בקרבה לים, זאת כי נאמר שסביבה זו מוסיפה לטעם ולארומה של הוויסקי מעין מליחות ים. למרות זאת, כמו רוב מותגי הוויסקי באי איילה בימינו, מתיישן הוויסקי במחסנים ביבשת ולא על האי. הטעמים המיוחדים מגיעים מהעישון הכבד של הלתת ומהמים העשירים שבהם עושים שימוש במזקקה, לאחר שזרמו דרך מרבצי הכבול העשירים שמצפון למפרץ המזקקה.
ויסקי זה הוא ככל הנראה הוויסקי הסקוטי המעושן ביותר (כ-60 חלקים למיליון) ואיתו באותה נשימה נספרים בדרך כלל שכניו לחוף וגם לרמת העישון המאלטים של מזקקות לגבולין וארדבג ברמות עישון דומות ובעלות טעם כבול ייחודי לאיילה.
בשל טעם היוד החזק במשקה, הוא שווק כבעל תכונות רפואיות והיה הוויסקי היחידי שיובא ונמכר חוקית בתקופת היובש בארצות הברית.
היסטוריה
מזקקת לפרויג (משמעות השם לפרויג בגאלית סקוטית היא "החלל היפהפה ליד המפרץ הרחב") נפתחה לראשונה בשנת 1815 על ידי האחים אלכס ודונלד ג'ונסטון. האחים ג'ונסטון היו מומחי ערבוב ויסקי (או בקיצור McCrae's) השייכים לשבט מקדונלד. האחים ג'ונסטון שינו את שמם לאחר כישלון המרד היעקוביטי והתיישבו על האי איילה. המזקקה נוהלה על ידי משפחת ג'ונסטון עד לשנת 1887 ולאחר מכן הועברה הבעלות על המזקקה למשפחת הנטר. משפחת הנטר ניהלה את המזקקה עד לשנת 1954 על ידי לן הנטר. לאחר מותו של לן הנטר (שלא היו לו ילדים), הבעלות על המזקקה הועברה לאחד ממנהליה, בסי ויליאמסון.
לאחר מכן המזקקה נמכרה לארגון ללונג ג'ון ב-1960 והפכה לחלק מתאגיד ענק, "אלייד דומיק" (Allied Domecq). בשנת 2005 נרכשה החברה שוב על ידי תאגיד הענק "פורצ'ן ברנס".
מאז 1994 היה לפרויג הוויסקי הראשון בעל התוית "Royal Warrant" (בתרגום חופשי: יקיר המלך) שקיבל באצולה מהנסיך מוויילס אשר הכריז כי לפרויג 15 הוא המשקה האהוב עליו מכל, במהלך סיורו במזקקה. מזקקות אחרות שזכו לתוארי כבוד כגון "by royal appointment" גם הוסיפו את התואר לשמן (רויאל בראקלה ורויאל לוכנגר).
צ'ארלסטון (מחול)
הצ'ארלסטון הוא סוג של ריקוד ג'אז ממשפחת ריקודי הסווינג שהיה נפוץ בעיקר בשנות ה-20. הריקוד דרש תנועת רגליים ואגן מהירה ואנרגטית והיה לסמל הדור הצעיר של "עידן הג׳אז" בין שתי מלחמות העולם (תקופה שנקראת גם "שנות העשרים הסוערות").
הריקוד, הבנוי על מקצב ג'אז, הופיע במסבאות בלתי-חוקיות (speakeasy) בדרום ארצות הברית בתקופת היובש. אף על פי שהבסיס הקצבי נבע ממוזיקה אפרו אמריקאית או קובנית (לפי ניתוחו של המוזיקולוג גונתר שולר, מדובר בסוג של הבנרה) נפוץ הריקוד בקרב לבנים. היה זה בתחילה ריקוד סולו של נשים שנחשב מיני, מגרה ובלתי מוסרי, מאוחר יותר נוצרו גם גרסאות ריקוד זוגיות וקבוצתיות. כמו כן נוצר שילוב של צ'ארלסטון וסטפס שהיה תובעני ומורכב.
בשנות ה-20, לאחר הצלחת The Charleston המקורי, נפוצו עוד ועוד הקלטות של שירי צ'ארלסטון לריקודים. הקצב של שירים אלה היה מהיר (יותר מ 200–250 פעימות לדקה) והם נוגנו על ידי הרכבי תזמורות לריקודים (ביג בנד מוקטן שכלל כ-10 נגנים בכלי נשיפה וחטיבת קצב שכללה תופים, קונטרבס ופסנתר או גיטרה). הריקוד שולב הן במופעי וודוויל כמופע ראווה (שם נדרשה מהרקדניות המופיעות גם להטוטנות ויכולת ריקוד ואקרובטיקה) והן במסיבות פרטיות, באולמות ריקודים ובבתי קפה (שבשל תקופת היובש מילאו את מקומם של הברים) בהם ניגנו צ'ארלסטון לריקודים עבור קהל המבלים.
Epica (אלבום)
Epica הוא אלבום האולפן השישי של להקת הפאוור מטאל האמריקנית קמלוט. האלבום יצא לאור בשנת 2003 והוא האלבום קונספט הראשון של קמלוט. האלבום הזה, כמו האלבום שבא אחריו (The Black Halo) מבוססים שניהם על הפאוסט של גתה. שם האלבום היווה השראה לשם הלהקה בעלת שם זהה.
Center of The Universe
השיר הראשון באלבום (הפרולוג הוא קטע קצר בלבד) נקרא "Center of The Universe" ("מרכז היקום") בו אנו נחשפים למוחו ונפשו של אריאל. אנו למדים שאריאל מחפש אחר אמת נצחית כלשהי והוא יודע שמישהו במקום מסוים חייב לדעת אותה. הוא מרגיש שכל עוד לא ימצא אותה אין לחייו משמעות והוא בודד גם בביתו שלו ("מרכז היקום"). לכן, מחליט אריאל לצאת למסע בחיפוש אחר האמת הנצחית שתיתן לו שלוות נפש.
Farewell
השיר הבא, "Farewell" ("פרידה") מספר על אריאל שמנתק את כל קשריו עם בני האדם ונפרד מהם (כולל מאהובתו הלנה) כהכנה למסע. אחרי שאריאל נפרד מכולם הוא מתחיל את מסעו - הוא לוקח ספינה שתיקח אותו אל מעבר לאוקיינוס בתקווה שימצא שם את האמת שלו ואף פעם לא יחזור לביתו.
The Edge Of Paradise
בשיר "על סף גן עדן" ("The Edge of Paradise") אריאל שלא הצליח עד כה למצוא את התשובה מתמכר לסמים קשים דרכיהם הוא חווה הזיות. בפעם הראשונה הוא גם נחשף לחיזיון בו מופיעה דמותו של מפיסטו לרגע אחד. אריאל מבין שסגנון החיים הנוכחי שלו וכוחו שלו בלבד לא יצליחו להשיג את משאלת ליבו.
Wander
השיר השישי, "תהייה" ("Wander") מספר על דיכאונו העמוק של אריאל במהלך החורף. הוא מבין שהוא נכשל במסעו ואת הכאב שבניתוק הקשרים עם האנשים שאהבו אותו בחייו הקודמים. הוא נזכר בהלנה אהובתו ומצר על כך שנפרד ממנה במקום להישאר ולהיות איתה ביחד.
Interlude II - Omen
קטע מעבר נוסף. קטע איטי שמייצג את אריאל בשעתו הקשה ביותר. אריאל עם כל הכאב והצער מתכוון להתאבד - אבל למפיסטו, שלא זכה בהתערבות שלו (לא לקח את נשמתו של אריאל) יש תוכניות אחרות.
Descent Of The Archangel
במהלך ליל ירח מלא, מפיסטו נחשף בפני אריאל כמלאך שבא לעזור לו (הדבר מיוצג בשיר על ידי הפתיח שמכיל שימוש בסקסופון וקלידים). מפיסטו מציע לאריאל עסקה - הוא ישרת את אריאל בחייו ויתן לו את כל הכוח בעולם כדי שאריאל ימצא את התשובה אותה הוא מחפש ותמורת זאת כאשר אריאל ימות מפיסטו יזכה לשמור את נשמתו של אריאל.
אריאל מפותה מהעסקה אך בכל זאת מחליט לדחות את הצעתו של מפיסטו.
Interlude III - At The Banquet
אריאל מוצא עצמו מועבר אל טירתו של מפיסטו שם זה האחרון עורך לכבודו משתה.
A Feast For The Vain
בטירתו של מפיסטו, אריאל נהנה מלילה של הוללות ושיכרות שמשכיחות את כל דאגותיו. לבסוף מסכים אריאל לעסקה של מפיסטו אך בשינוי תנאי אחד: רק אם אריאל יחווה רגע בו הוא ירצה להיתלות לעד (רגע אחד של אושר עילאי שלא יירצה להיפסק) רק אז נשמתו של אריאל תועבר למפיסטו אחרי מותו.
Lost & Damned
"אבוד וארור" ("Lost & Damned") מספר על החלטתו של אריאל להמשיך במסעו בעזרת עזרתו של מפיסטו ולנטוש את הלנה. הוא לא רוצה לתת להלנה לפגוש את מפיסטו ודרכיו הנוראיות ולכן מחליט לנטוש אותה לטובת מסעו, כדברי השיר - "לאהבה אין משמעות בשבילי, אם יש מקום גבוה יותר להיות בו" (גבוה במשמעות של אושר ודעת - "Love means nothing to me, if there is a higher place to be"). בסוף השיר אריאל נוטש סופית את הלנה באמצע הלילה מבלי ידיעתה וממשיך במסעו.
תחבורה ציבורית ברוסיה
התחבורה הציבורית ברוסיה מתבצעת במגוון אמצעי תחבורה לרבות אוטובוסים, מוניות, מוניות שירות ורכבות בין עירוניות.
Epica (אלבום)
Helena's Theme
הלנה שמגלה שאריאל עזב אותה מחליטה להתאבד מפני שבלי אריאל אין משמעות לחייה והיא תמשיך לאהוב את אריאל גם לאחר המוות. הלנה מטביעה את עצמה בנהר (וגם את ילדם אותו היא נושאת ברחמה למרות שאינה מודעת לעובדה שהיא בהיריון) ובכך שמה קץ לחייה. מסופר שגם הלנה וגם הילד שטרם נולד עולים לגן עדן.
תחבורה ציבורית ברוסיה
את התחבורה הציבורית מנהל באופן ריכוזי משרד התחבורה, באמצעות השירות הפדרלי לפיקוח על התחבורה, אשר באחריותו מתן זיכיונות ורישיונות למפעילים פרטיים ופיקוח על הביצוע, הגדרת מסלולי הקווים ותדירותם, קביעת תעריפים והסדרת אמצעי התשלום.
Epica (אלבום)
Interlude IV - Dawn
בקטע המעבר הרביעי אנו שומעים את הכרוז העירוני שמספר שהלנה התאבדה בנהר וברחמה ישנו תינוק שגם הוא מת.
תחבורה ציבורית ברוסיה
התחבורה הציבורית במדינה היא מהמפותחות והמגוונות בעולם ומשולבים בה מפעילים ציבוריים ופרטיים.
Epica (אלבום)
The Mourning After (Carry On)
בשיר "האבל שאחרי (חייבים להמשיך)" ("(The Mourning After (Carry On") אריאל חולם חלום שבו הלנה מתאבדת בנהר, בדיוק כמו שקרה במציאות. הוא יודע שחלומו אמיתי לאחר שאימת את הדברים עם הכרוז העירוני. הוא מופתע מהתאבדותה שלקחה את גם את בנו שטרם נולד, עליו לא ידע. למרות כל הצער והבדידות שהוא חש, אריאל יודע שהוא חייב להמשיך במסע שלו שכן אחרת הלנה מתה לשווא - והוא אינו מסוגל לשאת את הבושה שהיא התאבדה בשבילו ואילו הוא לא ישלים את מסעו.
III Ways To Epica
מפיסטו משכנע את אריאל להמשיך את מסעו (כדי שאריאל יגיע לאותו רגע של אושר עילאי ומפיסטו ינצח בהתערבות) בטענה שמותה של הלנה הוא אחת התוצאות של "משחק באש" (במילות השיר - "When you play with fire you must anticipate some burns", "כשאתה משחק באש אתה חייב לצפות לכוויות"). הוא מבקש מאריאל את אמונו המוחלט שבו שכן כל הרגשות האנושיים (כמו תשוקה ואהבה) הם ביסודם הרסניים. הלנה, כעת בגן עדן, אומרת שרק אהבה היא הכוח האמיתי שכוחות רשע אינם יכולים להביס ולכן רק האהבה היא ה"אמת הנצחית" אותה מחפש אריאל. אריאל המדוכא מאשים את אלוהים בצערו וכעת לאחר התאבדותה של הלנה הוא מרגיש אינו ראוי לגאולה.
תחבורה ציבורית ברוסיה
מוסקבה
החברות מוסגורטרנס ומוסטרנסאבטו מפעילות את שירותי התחבורה הציבורית בעיר מוסקבה.
Epica (אלבום)
III Ways To Epica
כאן תם הסיפור של אריאל באלבום Epica. באלבום ישנו שיר בונוס נוסף שאינו קשור לסאגת אריאל. האלבום הבא של הלהקה, The Black Halo, הוא המשך ישיר למסעו של אריאל בחיפוש אחר האמת הנצחית וממשיך בדיוק בנקודה שבה הסתיים האלבום Epica.
תחבורה ציבורית ברוסיה
סנקט פטרבורג
PassajirAvtoTrans היא חברת האוטובוסים הגדולה בעיר ובפרבריה ומפעילה קווים לצפון מערב רוסיה.
פוניקולר
הפוניקולר של ולדיווסטוק הוא קו הפוניקולר היחיד ברוסיה שמתפקד כתחבורה ציבורית. אין גישה ציבורית לקו הפוניקולר הפועל בסוצ'י, מכיוון שהוא מיועד רק להסעת נופשים לסנטוריום המקומי. פוניקולר נוסף שפעל בעבר בעיר, גם הוא פרטי, הופסק החל משנת 2019.
בתקופה מסוימת פעלו גם פוניקולרים בסבטלגורסק (מחוז קלינינגרד) ובניז'ני נובגורוד. בתחילת המאה ה-21 ממשלת מחוז ניז'ני נובגורוד קיבלה החלטה להחיות את אחד משני הפוניקולרים שפעלו בעיר בשנים 1896 עד שנות העשרים של המאה העשרים. ההנחה הייתה ששני קרונות, המיוצרים בסגנון "רטרו", ינועו מכיכר האחדות העממית לקרמלין של ניז'ני נובגורוד, אך נכון למרץ 2013 לא הוחל בעבודה ליישום החלטה זו.
עלויות וסבסוד
בשנת 2020 משרד התחבורה של רוסיה הציג תוכנית שנועדה להפוך את התחבורה הציבורית לתחבורה ציבורית בחינם עד שנת 2035, במקביל להפיכת כבישי רוסיה לכבישי אגרה ובאופן זה לממן את התחבורה הציבורית.
חלופות
לאורך שנים בייחוד מאז התפרקות ברית המועצות, הממשלה הפדרלית השקיעה רבות בתשתיות לרכב פרטי, כדוגמת הוספת נתיבים או סלילת כבישים מהירים, דבר שהוביל לפערים משמעותיים בזמני נסיעה לטובת הרכב הפרטי, הן במטרופולינים והן באזורי פריפריה, במה שתרם לגידול בהיקף פקקי התנועה, בייחוד בערים הגדולות.
ליקויים וביקורת
במקומות שונים דווח על אוטובוסים יחסית ריקים שיוצאים מיישובים, תדירות נמוכה של קווים או היעדר של חלופות ישירות לעומת קווי מאספים שזמן הנסיעה שלהם ארוך משמעותית מה שיוצר עדיפות לנסיעה ברכב פרטי.
רפאל לוי
רפאל לוי (הלוי) סגל מהנובר (בגרמנית: Rafael Levi; ה'תמ"ה, 1685 – ב' בסיון ה'תקל"ט, 17 במאי 1779) היה מתמטיקאי ואסטרונום יהודי-גרמני, מחבר "תכונת השמים".
קורות חיים
רפאל לוי נולד ב. התייתם בגיל צעיר מאביו, יעקב יוסף לוי. למד בישיבת פרנקפורט על נהר מיין, ואחר כך למד בכוחות עצמו מדעים ושפות. עבד כמנהל חשבונות אצל יהודי החצר בהנובר. אחר כך משך את תשומת לבו של לייבניץ, שהיה איש החצר בהנובר, והפך לתלמידו ובן-חסותו והיה דר בביתו במשך שלש שנים. בהמשך היה מורה לפילוסופיה, למתמטיקה ולאסטרונומיה.
ספרו "תכונת השמים" (אמסטרדם תקט"ז; נדפס מחדש כמה פעמים במאה העשרים) עוסק באסטרונומיה, ובו ביאור להלכות קידוש החודש של הרמב"ם; כן פרסם לוחות אסטרונומיים שונים ומאמרים גרמניים במתמטיקה. בחיבור שנשמר בכתב יד הוא עוסק בחישוב הקץ וקובע את זמני הגאולה ותחיית המתים.
כאחד מן המשכילים המוקדמים ראה חשיבות דתית בחשיפת היהודים לחידושי המדע המודרני ובהפחתת הבערות אצלם. הוא עמד בקשר עם אנשי תנועת ההשכלה המאורגנת: התכתב ונפגש עם משה מנדלסון, והיה מורהו של יצחק אייכל.
הפניום
הַפניום (באנגלית: Hafnium) הוא יסוד כימי מסדרת מתכות המעבר שסמלו הכימי Hf ומספרו האטומי 72.
תכונות
הפניום הוא מתכת מעבר בצבע אפור בעלת ברק מתכתי, עמידה בפני קורוזיה ודומה מבחינה כימית לזירקוניום (פרט לצפיפותו, שגבוהה פי שניים מזו של זירקוניום). תכונותיו מושפעות מריכוז הזירקוניום שבו ותהליך הפרדתם כרוך בקושי רב. להפניום פונקציית עבודה נמוכה יחסית של 3.9 אלקטרון-וולט.
הפניום קרביד הוא חומר בינארי (מורכב משני חלקים, כמו NaCl) בעל עמידות גבוהה מאוד בפני חום - טמפרטורת התכתו היא 3310 מעלות צלזיוס.
היסטוריה
ההפניום זוהה על ידי דירק קוסטר (Dirk Coster) וג'ורג' דה הוושי ב-1923 בקופנהגן שבדנמרק. זמן קצר לאחר גילויו, הדמיון בין הפניום לזירקוניום נחזה והוא זוהה במהלך אנליזה ספקטרוסקופית של זירקון בנורווגיה.
הפניום מתכתי בודד לראשונה על ידי יאן הנדריק דה בּוּר (Jan Hendrik de Boer) בעזרת יוד וטונגסטן.
אמצעי זהירות
על אף שרוב האנשים לא יתקלו בהפניום בחייהם, יש להתייחס אל תרכובותיו כאל חומרים רעילים (גם אם הם לא מסוכנים). אבק הפניום מתכתי יכול להתלקח באופן ספונטני באוויר ולכן מצריך הקפדה על כללי זהירות.
מחלת השתל נגד המאכסן
מַחֲלַת הַשֶּׁתֶל נֶגֶד הַמְּאַכְסֵן (באנגלית: Graft versus host disease, ובראשי תיבות: GVHD) הוא סיבוך נפוץ לאחר השתלת רקמה אלוגנית. בדרך כלל המחלה נפוצה לאחר השתלת מח עצם או תאי גזע, אך המונח מתייחס גם לכל השתלת רקמה אחרת. תאים חיסוניים (תאי דם לבנים) שברקמה המושתלת מזהים את הגוף כגורם זר ולכן תוקפים את תאי הגוף. מחלת השתל נגד המאכסן יכולה להתפרץ גם אחרי עירוי דם, במקרה שלתוצרי הדם לא הייתה התאמה טובה.
גורמים
ישנם שלושה קריטריונים שכולם חייבים להיכלל במחלת השתל נגד המאכסן:
אחרי השתלת מח עצם מופיעים תאי עצם ברקמה המושתלת, או שנוצרו במח העצם החדש או שהוכנסו לגוף הנמען בכוונה תחילה, ומתחילים לתקוף את הרקמות של נמען ההשתלה. תאי ה T מייצרים הרבה ציטוקינים, כולל TNF-α ואינטרפרון גמא (IFNγ). מגוון רחב של אנטיגנים יכולים ליזום GVHD, וביניהם האנטיגן הלויקוציטי HLAs. בכל מקרה, מחלת השתל נגד המאכסן יכולה לקרות אפילו כאשר יש להשתלה התאמה מלאה לגוף הנמען. לקרובי משפחה בעלי התאמת HLA או לבעלי התאמת HLA שאינם קרובים יש לעיתים קרובות חלבונים גנטיים שונים (הנקראים אנטיגנים היסטוקומפטיביליטים), שיכולים להתבטא על ידי סיבוך בשם MHC, שבו נראים האנטיגנים של הגוף כגורם זר ומגרים את התגובה החיסונית כנגד הגוף.
תאי T של התורמים שנמצאים בשתל, הם בעלי חשיבות למניעת המערכת החיסונית השיורית של הנמען מדחיית השתל של מח עצם (מארח-נגד-שתל) - כלומר חשובים למניעת התהליך ההפוך. נוסף על כך, בעוד שהשתלת מח עצם נערכת לעיתים קרובות לטיפול בסרטן, בעיקר לוקמיה, התאמת תאי T המושתלים הוכחה כבעלת השפעה על מחלת השתל נגד המאכסן. חלק גדול ממחקרים עדכניים על השתלת מח עצם עוסק בניסיונות להפריד את ההיבטים הבלתי רצויים של תאי T המושתלים (כמו התפתחות של GVHD ), מהשפעתם הרצויה כנגד הגידול הסרטני.
סוגים
במושגים קליניים, מחלת השתל נגד המאכסן נחלקת לסוג אקוטי וכרוני:
ביטוי קליני
במקרים הקלאסיים, מחלת השתל נגד המאכסן החריפה מאופיינת בנזק סלקטיבי לכבד, לעור, לרירית או למערכת העיכול. מחקרים חדישים מצביעים על כך שלאחרונה איברים חדשים הפכו ליעד של מחלה זו כולל איברים במערכת החיסון עצמה (התימוס, מח העצם והמערכת האמטופיוטית), ולעיתים גם הריאות. ניתן להשתמש בסממנים ביולוגים לזיהוי מחלת השתל נגד המאכסן, כמו סימנים מחשידים על העור.
מחלת השתל נגד המאכסן החריפה במערכת העיכול יכולה לגרום לדלקת פנימית חמורה, קריעת הקרום הרירי, שלשולים קשים, כאבי בטן, בחילות והקאות. ניתן לאבחן זאת כל ידי בדיקת ביופסיה פנימית. בכבד המחלה נמדדת על ידי רמת הבילירובין אצל חולים אקוטיים. על העור היא מתבטאת בפריחה, לעיתים בצורת תחרה. נזק לרירית הנרתיק יכול להתבטא בכאב חמור ומפחיד, ומופיע גם אצל חולים כרוניים וגם אצל חולים חריפים. נזק זה יכול לגרום לחוסר יכולת לקיים יחסי מין.
מחלת השתל נגד המאכסן החריפה מדורגת לפי דירוג כולל של כל איבר בנפרד (עור, כבד ובטן) מ-1 עד 4. למטופלים עם דירוג 4 של נעשתה בדרך כלל אבחנה לא טובה. אם המחלה חמורה ודורשת דיכוי מוחלט של מערכת החיסון, הכולל סטרואידים וחומרים נוספים על מנת לטפל במחלה, המטופל יפתח זיהומים קשים כתוצאה מדיכוי מערכת החיסון וייתכן כי ימות מהזיהום.
בחלל הפה, חולי מחלת השתל נגד המאכסן החולים בסרטן הפה יסבלו ברמה חמורה יותר לעומת חולי סרטן הפה שלא סובלים מהמחלה.
מחלת השתל נגד המאכסן הקשורה לעירוי
סוג זה של מחלת השתל נגד המאכסן נובע מעירוי דם לא מטוהר אצל נמענים מדוכאי מערכת החיסון. מצב זה יכול לקרות גם כאשר תורם הדם הוא הומוזיגוטי והנמען הוא הטרוזיגוטי מבחינת הפלוטיפ של HLA. סוג זה מתבטא בשיעור תמותה גבוה יותר בעקבות ההשפעה של רקמת הלימפה במח העצם. בכל אופן, הביטויים הקליניים דומים למחלת השתל נגד המאכסן הנובעת מהשתלת מח עצם רגילה.
מחלת השתל נגד המאכסן בהשתלות תימוס
ניתן לומר שהשתלת התימוס גורמת לסוג מיוחד של מחלת השתל נגד המאכסן כי תאי התימוס החדשים יכולים לייצר תאי T הזהים לאלו של התורם, ותאי T אלו עלולים לזהות את הגוף של הנמען כגורם זר ולתקוף אותו. מצב זה הוא למעשה מחלה לא ישירה כיוון שלא התאים שבתוך הרקמה עצמם הם הגורם לזה, אלא תאים ברקמה שיוצרים את תאי הT של הנמען כזהים לתאי T של התורם. מצב זה יכול להיראות כמתקפת חיסון עצמי של מספר איברים, בהתאם לשוני בין תאי ה-T של הנמען לאלו של התורם. מחלה אוטואימונית מתפתחת לעיתים קרובות לאחר השתלת תימוס, ומתרחשת ב-42% מהמקרים במשך השנה שלאחר ההשתלה. בכל אופן, עצם הצורך בהשתלת תימוס מגביר באופן משמעותי את הסיכוי למחלה אוטואימונית, ולכן עובדה זו מסבירה באופן חלקי אחוז ניכר זה.
מניעה
רקמה המבוססת על DNA מאפשרת מגוון רחב יותר של התאמות HLA בין תורמים לחולים, דבר שהוכח כמוריד את הסיכוי להחמרה של מחלת השתל נגד המאכסן ומגדיל את זמן ההישרדות שלאחר ההשתלה. תאי T שבדם הטבורי )UCB) לא מגיעים לבגרות חיסונית, והשימוש בתאי גזע מסוג UCB בהשתלות מצד תורמים ללא קרבת דם, הוכח כיעיל יותר בטיפול במחלת השתל נגד המאכסן מאשר בשימוש בתאי T רגילים בין תורמים ונמענים בעלי קרבת דם.
לשימוש בתאי גזע המטופויטיים שמקורם בכבד לשם בניית מח עצם חדש יש את אחוז ההצלחה הגבוה ביותר על פי מחקרים עדכניים. כמו כן, מחלת השתל נגד המאכסן יכולה להימנע על ידי השתלת מח עם תאי T מדוללים. בכל אופן, סוגים אלו של השתלות במטרה להחליש את האפקט של מחלת השתל נגד המאכסן עלולים לעלות בסיכון גבוה יותר של תגובה סרטנית, כישלון קליטה וכשלים חיסוניים. במחקר רב-נושאי, שלוש שנים לאחר ההשתלה, אין הבדל בתאי הדם של השורדים בין אלו שקיבלו השתלות מדוללות תאי T לאילו שקיבלו השתלות תאי T רגילות.
טיפול
סטרואידים במתן תוך-ורידי, כמו פרדניזון, לאחר ההשתלה, הם הטיפול הבסיסי של מחלת השתל נגד המאכסן, הן חריפה והן כרונית. מטרת השימוש בסטרואידים היא לדכא את המתקפה החיסונית של תאי T על רקמות הנמען. בכל אופן, בכמויות גדולות, הדיכוי החיסוני הזה מגדיל את הסיכון לזיהומים וגידולים סרטניים. מכאן, קיימת שאיפה לתת את המינון המדויק ביותר של סטרואידים, שמחד גיסא יעזור לדכא את המערכת החיסונית, ומאידך לא יפגע בה ברמה מסוכנת.
קיימים מספר ניסויים קליניים למחקר מחלת השתל נגד המאכסן, למניעה ולטיפול. ב-17 במאי 2012 הודיעה חברת "אוזיריס טרפוטיקס" כי רגולטורי בריאות קנדיים אישרו את התרופה "פרושימל", תרופה האמורה להינתן לילדים שלא הגיבו לטיפול בסטרואידים. פרושימל היא תרופת תאי הגזע הראשונה שהוכחה כיעילה למחלה כלל מערכתית.
איליושין Il-14
ממוזער|שמאל|200px|Il-14M איליושין Il-14 (קוד דיווח נאט"ו: קרייט; Crate) היה מטוס תובלה דו-מנועי סובייטי רב תכליתי אשר טס לראשונה בשנת 1950. אף שבעיקרו שימש כמטוס תובלה, יוצרו כמה גרסאות שלו כמטוס נוסעים.
פיתוח וייצור
המטוס פותח כתחליף למטוסי ליסונוב Li-2 ואיליושין Il-12. הוא מונע בעזרת שני מנועי בוכנה עגולים (רדיאליים) מסוג שבצוב ASh-82T-7 בעלי 1,900 כוחות סוס. במשך השנים שופר תכנונו של המטוס והוא זכה בכנף חדשה ומייצב כיוון זוויתי יותר.
משנת 1950 עד אמצע שנות ה-80 יוצרו כ-1,500 מטוסי Il-14: כ-1,200 - במפעלי התעשייה האווירית הסובייטית במוסקבה ובטשקנט, 200 מטוסים יוצרו במפעלי חברת "אוויה" הצ'כוסלובקית ו-80 מטוסים יוצרו בדרזדן שבמזרח גרמניה. היה זה מטוס אמין למדי שהיה בשימוש נרחב באזורים כפריים בשל יכולתו לפעול משדות תעופה באיכות נמוכה.
שימוש
המטוס היה בשירות חברות התעופה הבאות: אארופלוט, בולגריה אייר, CAAC, צ'ק איירליינס, קובנה, אינטרפלוג, אייר סרביה, לוט, מאלב, Mongolian Airlines - UVS-MNR (Air Mongol), Tabso, טארום, Ukamp (קוריאה הצפונית), Yeman Airlines.
המטוס גם היה בשימוש חילות האוויר של המדינות להלן: אלבניה, אלג'יריה, אפגניסטן, ברית המועצות,הודו, יוגוסלביה, מזרח גרמניה, מצרים, סוריה, סין, עיראק, פולין, צ'כוסלובקיה, קוריאה הצפונית, קובה.
מטוסים ספורים שרדו במצב טיסה ברוסיה, וחלקם משמש למשימות תובלה בעוד אחרים שייכים למועדוני תעופה ולטייסים חובבים.
תאונות עיקריות
במהלך השנים מטוסי Il-14 היו מעורבים ב-70 תאונות (נכון לשנת 2006).
עונת 2007/2008 בפרמייר ליג
עונת 2007/2008 הייתה העונה ה-16 של הפרמייר ליג, הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-11 באוגוסט 2007 והסתיימה ב-11 במאי 2008.
הליגה הבכירה כללה 20 קבוצות. סנדרלנד, בירמינגהאם סיטי ודרבי קאונטי היו הקבוצות שעלו מפוטבול ליג.
עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
מנצ'סטר יונייטד זכתה באליפות בפעם ה-17 בתולדות המועדון.
בסוף העונה לפוטבול ליג ירדו רדינג, בירמינגהאם סיטי ודרבי קאונטי. במקומן לליגה הבכירה עלו וסט ברומיץ' אלביון, סטוק סיטי והאל סיטי (בפעם הראשונה בתולדות המועדון).
טפסות
טפסות הן תבנית שלתוכה יוצקים בטון. תפקידן לתמוך בבטון הנוזלי ולשמור על צורתו בזמן היציקה, עד אשר הבטון יתמצק ויהיה חזק דיו לשאת את משקלו באופן עצמאי. פרק זמן זה נמשך בדרך כלל 24 שעות. לאחר שהבטון מתמצק, מפרקים את הטפסות.
מלבד מתן צורה לבטון, על הטפסות לעמוד בלחץ הבטון, השואף להישפך כלפי חוץ. מסיבה זו, כחלק מעבודת הטפסנות, בונים תמיכות המונעות מהטפסות להתפרק לאחר יציקת הבטון לתוכן. תמיכות אלה יכולות להיות מוטות אלכסוניים (כמו בתמונה) או מוטות פלדה קצרים המחברים את הלוחות דרך חלל היציקה ונמתחים כאשר הלוחות נלחצים כלפי חוץ (לאחר מכן הם נשארים בתוך הבטון הקשה). פעמים רבות קורה, שהטפסות לא נבנו היטב, ולכן, הקרשים נבקעים מלחץ הבטון. לעיתים, שלדת העץ צפה למעלה ואז הבטון פורץ מתחת. במקרים אלו, כסף רב מתבזבז, הן עלות הבטון והן שעות עבודה רבות יורדות לטמיון.
המרד על הקיין
המרד על הקיין (באנגלית: The Caine Mutiny) הוא ספרו של הסופר היהודי הרמן ווק, אשר יצא לאור בשנת 1952. הספר הוסרט פעמיים, והומחז. כן זכה הספר בפרס פוליצר בשנת 1952. זהו סיפורו של צעיר בן טובים, המשרת כקצין על שולת מוקשים באוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה, תחת פיקודו של מפקד קשוח ומעורער בנפשו. המדובר ביצירתו המוערכת ביותר של ווק, ובתיאור אותנטי ומהימן של החיים על סיפונה של ספינה בעת מלחמה, של היחסים האנושיים הנוצרים בין אנשי הצוות, והרגשות שחשים האנשים המנותקים מביתם וממשפחתם, ונמצאים בשוליו של העימות האנושי הגדול בהיסטוריה - מלחמת העולם השנייה. הספר הוא למעשה שיר הלל לצי האמריקני ולמשרתים בו, כאשר המסר העולה מדפי הספר הוא כי כאשר בימי השלום האזרחים עושים למחייתם וחיים את חייהם, אנשי הקבע של הצי שומרים על המולדת, ועושים את העבודה הקשה והבלתי זוהרת, אך ההכרחית. מסר זה, והפטריוטיזם העולה מן הספר (כמרבים מספריו של ווק), כמו גם סיפור האהבה השגרתי למדי המשמש לספר כמסגרת, אינו מצליח לטשטש את ההישג הספרותי שביצירת הדמויות הבלתי נשכחות המאכלסות את הספר, ובראשן דמותו של הקפטן פיליפ פרנסיס קוויג, אשר טירופו, פחדנותו, והתעמרותו בכפופים לו, דוחפים את אנשי הצוות של הספינה למרד כנגדו. המצבים המתוארים בספר מוכרים היטב לכל מי ששירת אי פעם בצבא, בים, ביבשה או באוויר.
עלילת הספר
הסיפור מסופר דרך עיניו של ויליס סיוארד קית' (המכונה "וילי") צעיר ממשפחה אמידה המתגייס לצי ארצות הברית בתחילת מלחמת העולם השנייה, על מנת להימנע מלשרת בצבא ארצות הברית. קית' הוא צעיר בעל השכלה ומעמד חברתי, ונחן בכישרון לחרוז ולאלתר תוך נגינה על פסנתר. בטרם התגייס לצי פגש במיי וין, זמרת ממוצא איטלקי, שאת שירתה ליווה בפסנתר בעת ששרה במועדון לילה. אמו, הרואה בבת המהגרים האיטלקים שידוך לא ראוי לבנה, מנסה להפריד ביניהם.
באקדמיה של הצי עובר קית' תלאות, בשל אופיו הילדותי ונטייתו להסתבך בצרות. עם סיום קורס הקצינים וקבלת דרגת אנסיין (המקבילה לסגן משנה בצה"ל), מוצב קית' לשרת בשולת מוקשים ישנה בשם "קיין". בטרם עלה על האונייה, הצליח קית' לתפוס את עינו של האדמירל, וזה מותיר אותו בבסיס עורפי, על מנת שישעשע אותו בנגינתו. אך לאחר מספר חודשים, מקבל קית' את הבשורה על מות אביו מסרטן ומחליט, בפרץ של רגשות אשמה, לעזוב את המפקדה ולשרת על האונייה. כאשר עולה קית' על סיפון האונייה, הוא מתרשם מהעזובה והלכלוך השוררים בה, אותם הוא מייחס לכשלונו של מפקד האונייה הוותיק, לוטננט קומנדר (דרגה המקבילה לרב-סרן בצה"ל) ויליאם דה-פריס, להשרות משמעת בחייליו.
קית' אינו מוצא חן בעיני דה-פריס, והשניים מתנגשים כאשר מוצא דה-פריס כי קית' התרשל בחובתו לפענח מסר קרבי מקודד שהגיע אל האונייה. מסתבר כי המסר מבשר על החלפתו של דה-פריס בליוטננט קומנדר פיליפ פרנסיס קוויג. כאשר מגיע קוויג אל האונייה, מתרשם קית' כי המדובר בדמות חזקה המסוגלת להוביל את האונייה אל הקרב, ולהשרות בקרב אנשיה משמעת וכבוד באופן ראוי. עם זאת, כאשר מגיעה הקיין למעגן בסן פרנסיסקו, מכריח קוויג את הקצינים למכור לו את מנות המשקה החריף שהוקצבו להם, ומנסה להבריחו בארגז סגור אל מחוץ לאונייה. כאשר המלחים, מביאים בשוגג לנפילת הארגז הכבד אל הים, הוא מטיל את האשמה על קית', אם כי את הפקודת להעברת הארגז נתן הוא עצמו, ומכריח את קית' לשלם תמורתו, באיום כי אם לא יעשה כן ימנע ממנו לרדת אל החוף. וילי קונה את חופשתו בכסף. במהלך החופשה הוא פוגש את מיי וין ושוכב עמה, אך לאחר מכן מחליט כי אין לו עתיד עם נערה ממעמד נמוך. הוא מחליט לנתק את הקשר עמה ולא לענות עוד למכתביה.
כאשר מתחילה הקיין את משימותיה הקרביות בחזית הפסיפית במלחמה, מאבד קוויג את אמונם של חברי סגל הקצינים בשורת תקריות: הוא העלה את האונייה על שירטון עם הפלגתה הראשונה, והאשים בכך מלח פשוט בשם סטילוול. הוא ניתק כבל של מטרת תותחים כאשר היה שקוע בנזיפה במלח על כי זנב חולצתו היה מחוץ למכנסיים, ולא שם לב כי האונייה חגה בעיגול מסביב למטרה. הוא שם לו לקורבן את סטילוול, וכולא אותו בשל נפקדות. כאשר האונייה תחת אש הוא מקפיד להיות בצידה של האונייה הבטוח מאש האויב. כאשר האונייה מקבלת משימת ליווי לסירות נחיתה לפלישה לאטול קוואג'אליין, הוא נוטש את הסירות מרחק רב מן החוף, ומנסה לסמן להן את הדרך באמצעות כתם סימון צהוב אותו הוא משליך על הים. אירוע זה מביא לו את הכינוי "צהובכתם הזקן". הוא מסתגר בחדרו, בטענה כי הוא סובל ממיגרנה, ומתמכר להרגל של טלטול מיסבי כדור בידיו. גנבת תות שדה מן המטבח הופכת אצלו לאובססיה, והוא ממרר את חיי הצוות בניסיון לעלות על זהות הגנב. כאשר המתח בספינה עולה, מסרבים רוב חברי סגל הקצינים לתמוך בקוויג, פרט לחובל הראשון, קצין בשם מאריק, איש צי הסוחר לשעבר, הרואה לעצמו עתיד בצי גם לאחר סיום המלחמה.
מאריק נמצא תחת השפעתו של קצין הקשר, איש מילואים בשם טום קיפר, אינטלקטואל בעל יומרות לכתיבת רומן עב-כרס, ואחד מהחותרים העיקריים תחת סמכותו של קוויג. קיפר משכנע את מאריק כי קוויג איבד את שפיות דעתו, וכי לפי תקנה 184 לתקנות הצי יש למאריק סמכות להחליפו.
מאריק מתחיל לתעד את התנהגותו של קוויג ביומן, ומנסה להביא את היומן לידיעת האדמירל ויליאם הלסי מפקד הצי השלישי של ארצות הברית, אך נסוג מכך ברגע האחרון, בשל אזהרתו של קיפר כי פעולותיו אלו יכולות להראות כמרידה. סמוך לאחר מכן נקלעת הקיין לסופת טייפון, המטביעה שלוש משחתות מן הצי. בשיא הסופה מתאבן קוויג ומאבד את יכולת הפעולה. מאריק מחליט כי הוא מסכן את הספינה ומורה לו לרדת מגשר הפיקוד. באותה המשמרת משמש קית' כקצין משמרת, ומקבל את פקודותיו של מאריק, תוך התעלמות מקוויג. הקיין ניצלת מן הסופה, בשל יכולתו הגבוהה של מאריק, אך משנודע דבר החלפתו של קוויג, נעצרים מאריק וקית' בשל חלקם בעניין.
מאריק וקית' מואשמים במשפט צבאי בהתנהגות הנוגדת את הסדר והמשמעת, סעיף קל יחסית לעומת האשמה במרידה. מסתבר כי קוויג נבחן על ידי שלושה פסיכיאטרים צבאיים ונמצא שפוי לחלוטין. למורדים מתמנה סניגור יהודי בשם בארני גרינוולד, המביע את דעתו כי מאריק וקית' פעלו שלא כהלכה, אך למרות זאת מקבל את הגנתם.
הטקטיקה של גרינוולד במשפט מתמקדת בחקירה נגדית מקיפה של קוויג. קוויג נשאל על כל התקריות הקטנות, על תקרית התותים, על חיתוך כבל הגרירה, ושאר התקריות. הפרקליט המיומן העומד מול איש הצי הבלתי מתוחכם מצליח ליצור בקרב השופטים את הרושם כי אכן אין המדובר באדם המתאים לפיקוד על ספינה בימי מלחמה. המשפט מסתיים בזיכויים של קית' ומאריק. על אף זיכוים של קית' ומאריק, מאבד מאריק את הסיכוי להמשיך בקריירה צבאית לאחר המלחמה. קוויג מועבר לשרת בבסיס אספקה באיווה, ווילי ממשיך לשרת על הקיין.
עם סיום המשפט מוזמנים גרינוולד, קית' ומאריק למסיבה לרגל פרסום ספרו של קיפר, שהצליח למכור את הזכויות לספרו למוציא לאור ידוע. גרינוולד מופיע כשהוא שיכור, מאשים את קיפר כי הוא פחדן, שהסית את מאריק למרוד בקוויג רק בשל טינתו האישית לקברניט, ומסביר כי אנשים כקוויג, המשרתים בצבא ובצי גם בימי שלום, הם הערובה היחידה לביטחונם של אזרחים כקיפר, הרואים אותו כנחות מהם. גרינוולד אומר כי לא האיש הנכון הוא שהועמד למשפט ושופך את כוס המשקה שלו על פניו של קיפר.
קית' חוזר לשרת על הספינה בימים האחרונים של המערכה על אוקינאווה. רוב הקצינים ששירתו על הספינה בימי קוויג כבר אינם משרתים בה עוד. קיפר הוא הקפטן, ואילו קית' הוא החובל הראשון. באופן אירוני, התנהגותו של קיפר כקפטן מזכירה מאוד את התנהגותו של קוויג. כאשר נפגעת הספינה מטייס קמיקזה מתאבד, מתפקד קית' באופן הראוי לקצין צי. קיפר נוטש את הספינה, אך קית' נותר על הסיפון ומצליח להצילה.
קיפר משתחרר מהשירות עם תום המלחמה, וקית', שאינו ותיק כמוהו, נותר זמן קצר נוסף בשירות, והופך להיות הקפטן האחרון של הקיין. כאשר מגיע הדואר אל האונייה, נמצאים בו שני מכתבים עבור קית'. מדליה על תפקודו בזמן התקפת הקמיקזה, ומכתב נזיפה על חלקו במרד. מסתבר כי לאחר זיכויו ערער הצי לערכאה גבוהה יותר, וזו מצאה כי יש לנזוף בקית'.
ה"קיין" מסיימת את מסעה בניו ג'רזי. קית' מחליט לנסות ולמצוא את מיי וין, ולחדש את היחסים עמה. הוא מגלה כי היא חברתו לחיים של מנצח תזמורת פופולרי, וזאת לאחר שהבינה כי קית' לא רוצה עוד בקשר עמה. קית' משכנע את מיי וין כי התבגר, והוא ראוי לאהבתה, ולנוכח מצעד ניצחון המוקדש לצי, ברור לו שמיי תקבל את הצעתו, על אף היסוסיה.
הנקודה היהודית
כברבים מספריו של ווק, לספר "נקודה יהודית". עורך הדין שממונה להגן על הגיבור, הוא היהודי בארני גרינוולד. הוא מצליח לזכות את הגיבור מאשמת המרד, במשפט הצבאי שנערך לו, תוך השחרת דמותו של המפקד קוויג, וגורם לו להראות על דוכן העדים כאדם בלתי שפוי, אשר אינו ראוי לפיקוד. לאחר מכן במסיבה שעורכים הקצינים המורדים לרגל זיכוים מאשמת המרד מסרב גרינוולד להשתתף בשמחה, ומסביר לגיבור הספר כי אמנם על מנת להציל את הקצינים המורדים היה עליו להשחיר את דמותו של המפקד קוויג, איש צבא הקבע (רובם של הקצינים הם אנשי מילואים בעלי קריירות אזרחיות), אך קוויג הוא הגיבור האמיתי, שכן בזמן שקדם למלחמה, בעת שכל הקצינים היו שקועים בחייהם האזרחיים ובקריירות שלהם, שירת קוויג על סיפונן של ספינות קרב כאיש צבא הקבע, והיה בין הגורמים היחידים שמנעו, כדברי גרינוולד, מהרמן גרינג, להפוך את אמו של גרינוואלד "לסבון בו ינקה את עכוזו השמן". הצגת דמותו של ברני גרינוולד כפרקליט יהודי ממולח באופן סטריאוטיפי מחד, ומצד שני כאדם בעל ראיה חודרת, ואזכורה של השואה, והמלחמה באדולף היטלר, באנטישמיות ובגזענות כמטרה האנושית האמיתית במלחמה, הופכים את הספר ליצירה בעלת משמעות יהודית מיוחדת.
נקודה זו בולטת עוד יותר במחזה "המשפט הצבאי של המרד על הקיין", עיבוד לתיאטרון של ווק לספרו, בו הופך גרינוולד לדמות הראשית, בעוד שבספר הוא מופיע רק לקראת סיומו.
תרגומי הספר לעברית
הספר יצא לאור במהדורה עברית מספר פעמים. לראשונה בשנת 1954 בהוצאת נ. טברסקי, בתרגומו של צבי טל. בשנת 1984 יצאה לאור בהוצאת משרד הביטחון מהדורה בתרגומו של עמשי לוין בסדרת "אדם בקו האש".
עיבודים לתיאטרון ולקולנוע
הספר הומחז על ידי הרמן ווק כדרמת בית משפט והפך ללהיט בברודוויי בכיכובו של הנרי פונדה, ואף עלה מספר פעמים על הבמות בישראל, בפעם הראשונה בשנת 1954, בתיאטרון הבימה בבימויו של פיטר פריי, ובהשתתפות אהרן מסקין ומישא אשרוב. גרסתו המומחזת של הספר, השונה מאוד מן הספר עצמו, הוסרטה בשנת 1988 בכיכובו של אריק בוגוסיאן בתפקיד הראשי של עורך הדין ברני גרינוולד.
באוגוסט 2022 נמסר שהבמאי ויליאם פרידקין יביים גרסה קולנועית עכשווית של המחזה, עבור "פרמאונט גלובל" ורשת הטלוויזיה "שואוטיים". את דמות הרב-חובל קוויג יגלם בסרט קיפר סאת'רלנד. פרידקין הסביר שבעיבוד החדש שלו, הוא הסיט את העלילה ממלחמת העולם השנייה ומפרל הארבור, למפרץ הפרסי ומצר הורמוז. שלב הצילומים צפוי להתחיל בינואר 2023.
הספר עובד לקולנוע בשנת 1954, כ"המרד על הקיין" שביים אדוארד דמיטריק, בכיכובם של המפרי בוגרט כקפטן קוויג, חוזה פרר כבארני גרינוולד, ורוברט פרנסיס בתפקיד קית'. הסרט היה בין שוברי הקופות המצליחים ביותר באותה השנה, והועמד לשבעה פרסי אוסקר: לסרט הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (המפרי בוגרט), שחקן המשנה הטוב ביותר (טום טולי), התסריט המעובד הטוב ביותר, המוזיקה המקורית הטובה ביותר (מקס שטיינר), העריכה הטובה ביותר והסאונד הטוב ביותר. הסרט לא זכה באף אחד מהפרסים.
דיו לבא מן הדין להיות כנדון
דיו לבא מן הדין להיות כנידון (בקיצור: "דיו") הוא כלל הגבלה על שימוש בכלל קל וחומר ללימוד. הכלל קובע כי אי אפשר ללמוד מהקל אל החמור כך שחלק מהתכונות הנלמדות יהפכו בחמור ליותר חמורות ממה שהן בקל, אלא הן יישארו באותה דרגת חומרה.
הסבר הכלל
אחת מהמידות בהן התורה נדרשת, היא מידת 'קל וחומר', כאשר במקרה 'קל' נאמר דין מסוים, אזי במקרה שחמור ממנו הדין נותן שיהיה את אותו הדין. ועל כך נאמר הכלל 'דיו לבוא מן הדין להיות כנידון', לומר: "דיו" (=די לי לנלמד) "מה הדין" (=מקל וחומר) - "להיות כנידון" (שיהיה כדין מי שלמד ממנו), ולפיכך אין לנו להחמיר בדין החמור יותר ממה שהחמרנו בדין הקל, ודי לנו במה שהחמרנו עליו מכח הקל וחומר.
מקור
מקור לדין 'דיו' נלמד בתלמוד מדברי הקב"ה למשה: . לאחר שמרים מצטרעת, ה' אומר למשה שעליה ל'היסגר' מקל וחומר, שהרי אילו אביה היה יורק בפניה כדי לבזותה, הייתה מסתגרת שבעה ימים, אזי קל וחומר הוא שבמקרה שהשכינה הכלימה אותה, שתצטרך להיסגר שבועיים? והרי היא נסגרה שבעה ימים בלבד, מכאן שדיו לבא מן הדין להיות כנידון, ואין לנו להחמיר להסגירה יותר מאילו הכלימה אביה.
שיטת רבי טרפון והמחלוקת
רבי טרפון סובר, שבמקרה שעל ידי שנדרוש את הכלל "דיו" - הקל וחומר יופרך, כלומר המשמעות היחידה שתהיה לקל וחומר תהיה רק אם לא נשתמש בכלל "דיו", לא נדרוש "דיו". הגמרא במסכת בבא קמא מסבירה שבמקרה של מרים, לא כתוב שתצטרך אפילו שבעה ימים, והקל וחומר יכול היה להוסיף לה שבועיים, ועל כך נאמר "דיו" ומוריד שבעה. אבל במקרה שבו הדין הנלמד בקל וחומר יעלם לגמרי, לא דורשים "דיו".
חכמים סוברים כי הפסוקים סותרים את שיטת רבי טרפון, כי כתוב שבעה כבר בלי הקל וחומר,, ולכן אם תדרוש "דיו" הקל וחומר יופרך ולמרות זאת דורשים בפסוק "דיו", וזו קושיה לרבי טרפון. רבי טרפון עונה על כך שהפסוק נועד ללמד שבאמת תיסגר רק שבעה ימים ולא שבועיים.
חכמים טוענים שיש עוד פסוק,, ולכן תשובתו של רבי טרפון אינה כלום. רבי טרפון עונה על כך כי הפסוק השני בא ללמד שבכל מקום דורשים "דיו", ולא רק כאן משום כבודו של משה, שהרי מרים הייתה אחותו ואין זה כבודו שתיסגר שבועיים.
הגמרא מביאה את המחלוקת הזו כדי להסביר את המשנה בבבא קמא שבה מדובר על שור המזיק, ומחלוקת התנאים היא האם ישלם נזק שלם ברשות הניזק או רק חצי נזק.
אדואר לובה
אדואר לובה (בצרפתית: Édouard Loubet; נולד ב-25 בספטמבר 1970) הוא שף צרפתי.
ביוגרפיה
לובה נולד בסאבואה. אמו, קלוד לובה, היא אשת עסקים שהקימה בתי-מלון ברחבי תבל, בכלל זה רלה א שאטו באלפים. למד שנה וחצי אצל מארק ורה. בגיל 22 רכש מקום בכפר לורמראן בחבל לוברון והקים בו מסעדה בשם "לה מולן דה לורמארן". בגיל 24 קיבל כוכב במדריך מישלן האדום, ב-1999, בגיל 28 קיבל שני כוכבים. ב-1999 זכה ב-17 נקודות בגו מיו, ב-2000 הועלה ל-17 נקודות. הוא הקים מלון ובסוף שנות התשעים צורף לרשת רלה א שאטו. כיום (2010) הוא מחזיק בשני כוכבים במישלן ו-18 נקודות בגו מיו. המסעדה כלולה במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
ללובה כיום (2010) אחוזה בשם "דומן דה קאפלונג, מזו אדואר לובה" הכוללת שלושה בתי מלון: "לה בסטיד דה קאפלונג", "לה פרם דה קאפלונג", ו"גלינר דה לורמארן" ולהם מצורפים בריכה וספא. במסגרת האחוזה גם מסעדתו שאת שמה שינה ל"רסטוראן אדואר לובה", בבעלותו גם מסעדת קיץ בשם "ארבע העונות". הוא מקיים במקום סדנאות בישול ויין.
מטבחו של לובה נשען על צירופים יצירתיים בירקות ובעשבים. ברשותו גינה בת 20 דונם בה הוא מגדל ירקות ועשבי תיבול וחווה נוספת בת 20 דונם בה הוא מגדל בעלי חיים לצורכי מסעדותיו. הם אלו המספקים את רוב חומרי הגלם למסעדתו, בתוספת עשבים אותם הוא מלקט בשדות הסביבה.
עמנואל שילה
ביוגרפיה
שילה הוא בנו של הרב דניאל שילה, שהיה רבה של קדומים. למד בישיבת ירושלים לצעירים, בישיבת קדומים, במרכז הרב ובכולל של הרב שמואל טל בנוה דקלים, ממנו צמחה מאוחר יותר ישיבת תורת החיים.
חיים אישיים
שילה נשוי לרבנית עידית, ראש מדרשת שיל"ת באלוני שילה וראש בית המדרש במכללת שערי משפט. אב לשמונה ומתגורר בקרני שומרון.
אחד מבניו הוא ממוביליו מחאת הקו האדום בשנת 2022.
אחיו הם: הרב ידידיה והרב ישעיהו - מלמדים בתלמוד תורה מורשה. הרב חברון - ראש ישיבת עתניאל לצעירים. מבין גיסיו נמנה הרב ניצן בראונר (בן דודו של אשת הרב אביהוא שורץ)
יוסף אירגס
רבי יוסף בן עמנואל אירגאס (אירגאז) (ה'תמ"ה 1685 – ג' בסיוון ה'ת"ץ 1730), רב ומקובל איטלקי, מגדולי הלוחמים בנחמיה חיון ובשבתאות בכלל.
קורות חייו
נולד בליוורנו בשנת תמ"ה (1685), לרבי עמנואל רב הקהילה. למד תורה בעיר בישיבתו של רבי שמואל די פאס והתפרסם בגאונותו בגיל צעיר. את חכמת הקבלה למד אצל רבי בנימין הכהן ויטאלי, תלמיד רבי משה זכות, במשך שבעה שבועות. לאחר מכן התיישב בעיר פיזה והקים בה ישיבה בשם "נוה שלום". כן יסד בעיר זו שתי קרנות צדקה: "מוהר הבתולות" ו"מלביש ערומים". בשובו לליוורנו מונה לרב הקהילה.
התפרסם בגדלותו בתורה ורבנים רבים מאיטליה וצרפת היו מריצים אליו שאלותיהם והוא היה משיב להם בלשון ברורה ובקיצור נמרץ. החשוב שבתלמידיו היה רבי מלאכי הכהן, מחבר הספר האנציקלופדי יד מלאכי.
התפרסם בשל ספרו הקבלי החשוב שומר אמונים, בו הוא מברר את אמיתות הקבלה. הספר בנוי כדיאלוג בין שאלתיאל, חכם תלמודי, ליהוידע, מקובל. בספר זה מתווכח רבי יוסף עם רבי עמנואל חי ריקי שהיה ממצדדי ה"צמצום כפשוטו". ספרו של רבי יוסף אירגאס נחשב ספר יסוד בקבלה ולמייצג הבולט ביותר של מצדדי ה"צמצום שלא כפשוטו". כדי להבדיל בין ספר זה לבין ספר "שומר אמונים" שחיבר הרב אהרן ראטה, נהוג לכנות את הראשון בשם "שומר אמונים הקדמון".
כמו כן חיבר שו״ת בהלכה בשם דברי יוסף.
הלך לעולמו בליוורנו בג' בסיוון ה'ת"ץ (1730) בגיל ארבעים וחמש.
משפחתו
בהיותו בגיל שמונה עשרה נשא לאישה את בת אחות אמו, ממנה נולדו לו שלשה בנים ושלש בנות, ביניהם בניו רבי אברהם ורבי עמנואל.
מלחמתו בשבתאות
בשנת 1710 הגיע לליוורנו השבתאי המפורסם נחמיה חייא חיון וניסה לקבל ממנו הסכמה על ספרו, אך רבי יוסף אירגאס עמד על טיבו וגרשו מהעיר. חיון הגיע לאמסטרדם והדפיס שם ספרי התקפה חריפה נגדו. הרב אירגס השיב לו בשני ספרי פולמוס בשם תוכחת מגולה והצד נחש שהדפיס בלונדון בשנת 1715.
בשנת 1730, בעת הפולמוס נגד רבי משה חיים לוצאטו שלח מכתבים לרבי ישעיה בסאן, רבו של רמח"ל, על מנת לתהות על קנקנו, אך לא הספיק להכריע בעניין לפני מותו.
בז מצוי
בז מצוי (שם מדעי: Falco tinnunculus) הוא עוף דורס השייך למשפחת הבזיים. בני מין זה נפוצים ברחבי אירופה, אסיה ואפריקה. הבז המצוי הוא הציפור הלאומית של בלגיה.
אטימולוגיה
מקור השם העברי בז מהתלמוד. מקור השם הלטיני נגזר מ-falc שמשמעו חרמש, על שם מקורו וטפריו המעוקלים, ו-tinnulus שמשמעו מצלצל או הד (בדומה לפעמון), בשל קריאותיו הקצרות והחדות של הבז שחוזרות על עצמן. בשל קריאות אלו בני האדם נהגו להחזיקו בכלובים על מנת להרחיק להקות יונים. שמו בערבית הוא 'צאקר אל ג'ראד', שמשמעו "בז החגבים". שמות עתיקים לבז המצוי מהמאה ה-17 הם windfucker וגם windhover שמשמעם, בתרגום חופשי, "המרפרף בכנפיו" בשל מנהגו לרפרף בכנפיו במקום.
תפוצה
זהו הבז הנפוץ בבזי ישראל, הן כמקנן והן כחולף-חורף ברוב חלקי הארץ, אינו שכיח ביערות צפופים ובמדבריות חשופים. הוא שכיח יותר בחבל הים תיכוני. הבז המצוי הוא דורס סתגלן, ונפוץ בעולם מרום של 400 מטר מתחת לפני הים ועד 3,500 מעל פני הים, בחלקים ניכרים של יבשת אירופה אסיה ואפריקה למעט הסהרה ואגן קונגו בתחומי אקלים מגוונים ממדבריים ועד ממוזגים-קרים למעט טונדרה.
הבז המצוי בישראל, הן המקנן והן החולף, דומה לתת-מין F.t.tinninculus השכיח באירופה ובאסיה עד סיביר ומונגוליה. הבז המצוי בנגב ובסיני קטנים ובהירים יותר ודומים יותר לתת-מין F.t.rupicolaeformis המקנן בחצי האי ערב, סודאן ומצרים. ישנה השערה כי התת-מין הישראלי הוא גרסת ביניים של תת-מינים אלו.
בשנות החמישים והשישים הבז המצוי היה בסכנת הכחדה בשל ההרעלות ההמוניות של חיות הבר. אולם מאז נפסקו ההרעלות אוכלוסייתו התאוששה בצורה מרשימה ובבתי קומות רבים אפשר לשמוע את צווחותיהם האופייניות בתקופת האביב. כיום הבז המצוי נפוץ בישראל ומספריו נאמדים באלפים רבים והוא הדורס הנפוץ ביותר בישראל. השכיח בבזים החנוטים של מצרים העתיקה הוא הבז המצוי, שנחשב למקודש. לאל המצרי הורוס ראש בדמות בז.
מראה
אורך גופו 30–34 ס"מ, מוטת כנפיו 70–80 ס"מ. משקל הזכר כ-150 גרם, והנקבה כ-190 גרם. בדומה ליתר מיני הבזים, לבז המצוי כנפיים וזנב ארוכים. הנקבה וגם הזכר בצבע חום מנוקד בשחור ואפור כהה. אצל הזכר הנקודות קטנות יותר, הצבע החום נוטה במעט לאדמדם ועל הלחי, מגלגל העין, יורד פס שחור, לזכר בוגר צבע הראש אפרפר. ראשה של הנקבה בצבעי הגוף, כנפי הנקבה רחבות וקהות יותר משל הזכר. בז אדום דומה מאוד לבז המצוי, שניהם מקבוצת הבזים המרפרפים בכנפיהם, הבז המצוי חי בגפו או בזוג ואילו הבז האדום חברותי יותר וימצא בלהקות.
תזונה
מזונו של הבז המצוי מגוון ומשתנה בהתאם לבית גידולו; הוא צד ציפורי שיר, מכרסמים, זוחלים וחרקים כגון חגבים נדלים וחיפושיות, לגוזלים בקן ההורים מביאים בעיקר ציפורים קטנות, מכרסמים ולטאות. הבז המצוי מאתר את טרפו כשהוא נח על עמדה שולטת וגבוהה או תוך כדי מעוף כשהוא סורק את הטריטוריה שלו. כשהוא מבחין בטרפו, הוא מרפרף בכנפיו במקום כשראשו מקובע ועיניו נעוצות במטרה, צולל מטה לשלב ביניים שם הוא מרפרף שוב ואז צולל מטה במהירות לעבר טרפו. יש פעמים שהבז צולל מיד לעבר טרפו, כמו לעבר דרורים. לאחר שדרס את טרפו, אם הוא מספיק קטן הוא יעוף כשטרפו בטפריו לעבר תחנת אכילה, מצוק גבוה, עמוד או עץ שם יאכל את טרפו בבטחה.
רבייה
הזוגות מונוגמיים, החיזור והזיווג מתחיל בחודש ינואר והקינון החל מסוף פברואר ועד יוני. הם אינם בונים קינים, אלא משתמשים בתוואי שטח קיימים, החל משקערוריות במצוקים וכלה באדניות בבתים. הנקבה מטילה 3 עד 6 ביצים אדמדמות מנוקדות במשך כמה ימים, ודוגרת עליהן כחודש. במשך תקופת הקינון הזכר מוצא עמדת תצפית אל מול הקן. הוא מביא לשם מזון לנקבה, ולעיתים מחליף אותה בדגירה. עם הבקיעה הגוזלים עטופים בפלומה לבנה, כאשר מתחת לה צומחות נוצותיהם. בתחילה הנקבה נשארת בקן ודוגרת עליהם, אבל ככל שהם גדלים, היא נמצאת פחות זמן בקן, ומצטרפת לזכר בהבאת מזון, אותו היא קורעת בשביל להאכיל את הגוזלים. אחרי כחודש הגוזלים מסוגלים לעוף. בשלב זה צבעי נוצותיהם דומים לאלה של הנקבה, ללא קשר למינם.
ראול אלפונסין
ראול אלפונסין (בספרדית: Raúl Ricardo Alfonsín; 12 במרץ 1927 – 31 במרץ 2009) היה מדינאי ועורך דין ארגנטינאי אשר שימש כנשיא ארגנטינה מ-10 בדצמבר 1983 עד 7 ביולי 1989. היה נשיא ארגנטינה הראשון אשר נבחר באופן דמוקרטי עם תום תקופת המשטר הצבאי בארגנטינה. ב-1985 הוענק לו אחד מפרסי נסיך אסטוריאס על שיתוף פעולה בינלאומי.
נעוריו ותחילת דרכו המדינית
אלפונסין נולד בעיר צ'סקומוס (Chascomús) שבמזרח חבל בואנוס איירס להורים קתולים. לאחר סיום בית הספר היסודי החל לומד באקדמיה הצבאית ע"ש גנרל סן מרטין, שם סיים כקצין זוטר בתום חמש שנות לימוד. בשנת 1945 הצטרף למפלגת האיחוד האזרחי הרדיקלי (Unión Cívica Radical), תנועה ליברלית-סוציאליסטית. את לימודי המשפטים סיים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת בואנוס איירס בשנת 1950 ושב לעיר הולדתו כעורך דין. באותה שנה אף התחתן עם מריה לורנזה ברנקיה.