cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נשים יהודיות באתיופיה
תפקיד האם המחנכת במדינת ישראל
חינוך הילדים בחברה האתיופית ותפקידן של הנשים בתחום זה, עברו אף הם שינוי משמעותי בתהליך ההשתלבות החברה הישראלית. באתיופיה, מעורבותה של המשפחה בכלל ושל נשות המשפחה בפרט בחינוך הילדים הייתה גבוהה מאוד. עיקר חינוכם של הילדים התקיים בתוך המסגרות המשפחתיות והקהילתיות תוך שיתוף הילדים במשימות השייכות לעולם המבוגרים. תפקידו העיקרי של חינוך הילדים בקהילה היהודית באתיופיה היה לשמר את הסדר החברתי ואת היציבות הקהילתית תוך שמירה על משמעת חזקה עלייתם לישראל, העמידה את ההורים העולים מאתיופיה בפני מערכת שונה מאוד של ערכים ותפישות אשר גרמה לשנויים משמעותיים בתפקידיהם של ההורים בחינוך הילדים שכאמור, במדינה החדשה התחנכו בעיקר בתוך מסגרות חינוכיות ולא על ידי הוריהם בבית.
במקרים רבים אנשי חינוך ראו באימהות העולות מאתיופיה כבלתי מעורבות בחינוך ילדיהן, כמי שמזניחות את ילדיהן בשל קשיי הקליטה שהם חוות ומשום כך מטילות את מלוא כובד האחריות לחינוך ילדיהן על המוסד החינוכי. בפועל, מחקרים איכותניים מראים כי אימהות עולות מאתיופיה ממשיכות לראות את עצמן אחראיות על חינוך הילדים שלהן גם כאשר הם מתחנכים במסגרות חינוך פורמליות. עוד עולה כי אימהות אתיופיות ממשיכות להיות מעורבות בחינוך ילדיהן, יש להן דעות ברורות לגבי ציפיותיהן מהגננת וכי הן מחפשות דרכים להשפיע על חינוך ילדיהן בגן. האימהות העולות בראש ובראשונה היו מעוניינות לשמר את האחריות האימהית שלהן בחינוך ילידיהן וסירבו לקבל תפישה שלפיה חינוך הילדים עובר לידי הגננת. אימהות עולות מאתיופיה גילו יוזמה בהכרת גן הילדים הישראלי ועשו זאת בדרך הלמידה המסורתית באתיופיה והיא- התבוננות. הן למדו דרך ההתבוננות על תחושותיהם ותגובותיהם של הילדים לפני ואחריי ההליכה לגן וכן בחנו בצורה זו את השתלבותם הרגשית והחברתית. האימהות האתיופיות ראו בתפקיד הגננת כבעל משמעות רבה שכן ילדיהם נהגו כפי שחינכה אותם הגננת בשעות השהייה בגן. משום כך האימהות הצרו על כך שבגנים אין התייחסות בשום מובן לתרבות האתיופית ולמנהגיה וכי הגננת כלל לא מכירה את התרבות ממנה הילדים והוריהם הגיעו. כמו כן, אף על פי שנשים אתיופיות רבות הצהירו על יחסים חיוביים בינן לבין הגננות הן נתקלו בקשיים משמעותיים בתקשורת עמן שכן מידע חיוני אודות ילדיהן הועבר דרך הכתוב בשפה העברית. גם בעת אספות במוסדות החינוך, אימהות אתיופיות התקשו מאוד להבין את דבריה של הגננת\ המורה אשר לא התאימה את עצמה אל קשיי השפה שחוו ומשום שהתביישו בבורותן השפתית, נמנעו הנשים מלומר לגננת\ מורה שלא הבינו את דבריה. האחריות להבנת המסרים של אנשי החינוך היו מוטלים על כתפייה של האם האתיופית בלבד ויתרה מזו, במהלך אספות ההורים, אנשי החינוך לא הביעו התעניינות בדרכי החינוך של האימהות העולות אלא ניסו ללמדן כיצד לטפל בילדים על פי הנורמות המקובלות בישראל. אימהות אלו חשו תסכול גדול בשל קשיי השפה וכן בשל אי הבנת הנורמות והמושגים החינוכיים אשר לאורן פעלו אנשי החינוך בארץ, אך למרות זאת חיפשו דרכים שונות להבין וללמוד את הנעשה בגן. הן נעזרו בילדיהן אשר הפגינו ידע נרחב יותר בשפה עברית וכן באנשים בסביבה אשר שימשו עבורן כמתורגמנים.
אלימות כנגד נשים
נשים אתיופיות חוו אלימות מצד אביהן ובעליהן באופן שהוא כמעט דרך קבע. אלימות נתפשה כדרך לגיטימית ומקובלת העונה על הצורך להענשת אישה אשר סררה או לא נשמעה לקול אביה או בעלה. כאשר האלימות כנגד האישה הייתה קיצונית או כזו אשר מהווה סכנה לחייה יכלה לאישה לברוח למשפחת מוצאה ולקבל שם מקלט אם משפחתה הסכימה לכך, או לחלופין לפנות לזקני השבט אשר בכוחם לפסוק לגבי גורלה של המשפחה.
יחסי כוחות מגדריים במדינת ישראל
פיצול המשפחה המורחבת כחלק מקליטת יהודי אתיופיה במדינת ישראל גרם לכך שנשים אתיופיות איבדו את היכולת של משפחתן לתמוך בהן או לקבל אותן כאשר ביקשו לברוח מהבעל האלים. מבחינת תפקידי המגדר בתוך המשפחה, המציאות החברתית-תרבותית בישראל יצרה הבדלים משמעותיים בתהליכי התירבות שעברו הנשים לעומת הגברים העולים מאתיופיה. הנשים האתיופיות ראו בתרבות החדשה כמושכת הרבה יותר מזו אשר ממנה הגיעו. הן זכו לתגמולים מהביטוח הלאומי עבור גידול ילדיהן והשלמת הכנסה באמצעות כסף אשר הופקד לחשבון הבנק שלהן. במקביל, הנשים האתיופיות פוגשות בנשים ישראליות אשר עובדות במקומות עבודה כגון משרד הרווחה, משרדי התעסוקה וכן בסניפי הבנק ואלו מייצגות עבורן מודל נכסף אשר אליו הן שואפות. הנשים האתיופיות לומדות במציאות החדשה כי האלימות אשר הן חוות או עלולות לחוות מצד בעליהן היא עבירה פלילית ועל כן נוטות לאמץ את הנורמות השוויוניות בחברה החדשה. האינטגרציה המהירה של הנשים לעומת הגברים העולים מאתיופיה לחברה הישראלית יוצרת מקרים רבים בהם מפתחים הגברים תלות בנשותיהם. עבור גבר אשר גדל והתחנך בתרבות פטריאכית בה הוא בתפקיד דמות הסמכות הבלעדית, כוחה ומעמדה החדש של האישה, מהווה עבורו איום משמעותי על תפיסת זהותו העצמית. החשש אשר חווה הגבר האתיופי מהשלכות המציאות החדשה בנוגע למעמדו החדש אינו רק בקרב משפחתו הגרעינית אלא גם בקרב גברים אתיופים אחרים שמא ינהגו כלפיו בחוסר כבוד אף על פי שהם בעצמם "סובלים" מאותה הבעיה. על מנת לשמור על מעמדם פעלו הגברים האתיופים בדרך אשר הייתה מוכרת להם בתרבות המוצא והיא על ידי כוחנות ואלימות. נשים אתיופיות רבות חוות אלימות קשה - המגיעה עד כדי מקרים של רצח - מצד בעליהן בשל תהליך התירבות אשר הציב את הגבר האתיופי בעמדת כוח נחותה משל אשתו בניגוד למעמדו בארץ מוצאו. השילוב שבין הקשיים בהליכי התירבות אותם חווים הגברים האתיופים ובין החברה הפטריארכלית והמצ'ואיסטית אשר ממנה הם מגיעים, מוביל להפרעות נפשיות קשות בקרב גברים יוצאי אתיופיה אשר גורמות בין היתר לרצח נשים רבות בקהילה האתיופית על ידי בעליהן, ולהתאבדות הבעלים לאחר הרצח. בשל המאפיינים הפטריארכליים המאופיינים בחשיבותה של פרטיות היחידים ובפתרון סכסוכים משפחתיים בתוך הקהילה עצמה, בשנים הראשונות לעליית הקהילה האתיופית, נשים רבות בוחרות שלא להגיש תלונה כאשר הן חוות אלימות קשה מצד בעליהן. עם השנים גדל מספר התלונות שמגישות נשים במשטרה כנגד בעליהן, עובדה המצביעה על כך שנשים אתיופיות מבינות שלא רק שאלימות כנגדן אינה מקובלת בחברה הישראלית אלא שהיא גם מהווה עבירה פלילית.
מוחמד עמורה
ES סטיף
עמורה גדל במחלקת הנוער של ES סטיף מליגת העל האלג'יראית. ב-17 בפברואר 2020 ערך עמורה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83 והבקיע שער בניצחון 3-0 על בורג' בועריריג' במסגרת המחזור ה-18 בליגה לעונת.
לוגאנו
לקראת עונת חתם עמורה בלוגאנו מליגת העל השווייצרית. ב-17 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 1-0 על נשאטל גזמאקס במסגרת הסיבוב השני של הגביע השווייצרי. ב-23 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 1-1 נגד גראסהופרס ציריך במסגרת המחזור השביעי. ב-2 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על לוזאן במסגרת המחזור התשיעי בליגה.
קריירה בינלאומית
ב-17 ביוני 2021 ערך עמורה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלג'יריה, כשהוא מבקיע ארבעה שערים בניצחון 5-1 על נבחרת ליבריה במשחק ידידות.
סטודנטים תומכי ישראל
סטודנטים תומכי ישראל (באנגלית: Students Supporting Israel - SSI) היא רשת סטודנטיאלית פרו-ישראלית אשר תומכת במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית בגבולות בני-הגנה. נכון ליוני 2015, לארגון ישנם 48 תאים ברחבי ארצות הברית, קנדה ואוסטריה הפועלים בתיאום. הארגון הוקם בשנת 2012 במדינת מינסוטה, ארצות הברית, וב-2016, משרדיו הראשיים שוכנים בעיר מיניאפוליס.
מייסדי הארגון הם אילן סינלניקוב, נאור ביטון וולריה צ'ייזין.
מטרת הארגון
מטרתם של "סטודנטים תומכי ישראל" היא לשנות את השיח האנטי-ישראלי שאותו חווים לדעתם סטודנטים בקמפוסים על ידי הקניית האפשרות להשמיע עמדות בעד ישראל, כחלק מתנועה ארצית חזקה. אחד מיעדי התנועה הוא להראות לסטודנטים כי הם אינם לבד במאבקם נגד מה שהם רואים כדמונזיציה של ישראל בקמפוסים ברחבי העולם.
הישגים ופרסי הוקרה
ב-2015 הארגון זכה בפרס של קונסוליית ישראל בשיקגו לפעילות פרו-ישראלית יוצאת דופן. בשנת 2014, SSI זכה בפרס דוד בר-אילן של ארגון CAMERA ובפרס השנתי של ארגון ציוני אמריקה.
אירוע שנוי במחלוקת במכללת אוגסבורג - מינסוטה
אגודת הסטודנטים במכללת אוגסבורג, מכללה לות'רנית פרטית במינסוטה, מנעה מתא של SSI להירשם כארגון סטודנטים רשמי בקמפוס. כחלק מתהליך הרישום נשאלו הסטודנטים שתומכים בישראל האם הם אינם מתביישים לתמוך בעמדה "מנוגדת לצדק".
עונת 2023/2024 בליגת העל ההולנדית
עונת 2023/2024 היא העונה ה-68 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה, העונה החלה ב-11 באוגוסט 2023 וצפויה להסתיים ב-19 במאי 2024.
מבנה
הליגה כוללת 18 קבוצות שישחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זוכה באליפות והקבוצות במקומות 17 ו-18 יורדות לליגת המשנה. הקבוצה שתסיים במקום ה-16 תתמודד בפלייאוף ירידה בשיטת פיינל פור כנגד הקבוצות שהעפילו מפלייאוף ליגת המשנה. על ניצחון מוענקות 3 נקודות, על תיקו נקודה אחת ועל הפסד לא מוענקות נקודות.
קבוצות ואצטדיונים
מתוך 18 הקבוצות שמשתתפות בעונה זו, 15 המשיכו מהעונה שעברה. אליהן התווספו שתי המסיימות ראשונות בליגה ההולנדית השנייה זוולה והראקלס אלמלו שהחליפו את המסיימות בשני המקומות האחרונים בעונת 2022/2023. אלמיירה סיטי שסיימה במקום השלישי בליגת המשנה, העפילה גם היא לאחר שניצחה בפלייאוף העלייה והחליפה את אמן שסיימה במקום ה-16 בעונת 2022/2023.
טבלת הליגה
מעודכן ל-13 באוגוסט 2023
פלייאוף הירידה
אל הפלייאוף יעפילו 3 קבוצות שעברו את שלב הפלייאוף העליון של ליגת המשנה והקבוצה שסיימה במקום ה-16 בליגת העל לטורניר בשיטת פיינל פור כאשר המנצחת תשחק בעונת 2024/2025 בליגת הבכירה.
פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית
פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר (באנגלית: Air Force Global Strike Command ובקיצור AFGSC) הוא פיקוד מרכזי בחיל האוויר של ארצות הברית הכפוף לפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית. ייעוד הפיקוד הוא לספק יכולת הרתעה אסטרטגית, יכולת תקיפה גלובלית ותמיכה בלחימה.
היסטוריה
הפיקוד הוקם בעקבות ממצאי ועדת חקירה בראשות ג'יימס ר' שלזינגר על התנהלות חיל האוויר עם כלי הנשק הגרעיניים שברשותו. הפיקוד ממשיך את פעילותו של פיקוד האוויר האסטרטגי שנסגר ב-1992.
בתחילת 2009 הוקמה מפקדה זמנית בבסיס חיל האוויר בולינג שבוושינגטון די. סי., אליה הועברו סמכויות ויחידות מפיקוד החלל של חיל האוויר ומפיקוד הקרב של חיל האוויר. הפיקוד קיבל אחריות על כל המפציצים האסטרטגיים בעלי יכולות נשיאת נשק גרעיני ואחריות על הטילים הבליסטים הבין-יבשתיים. במהלך 2009 התמקמה מפקדתו הראשית בבסיס ברקסדייל בלואיזיאנה.
מדצמבר 2022 מפקד על הפיקוד גנרל תומאס בוסייר.
ארגון, יחידות, כלי נשק וכלי טיס
הפיקוד כולל כ-31,000 חיילים. האמצעים העיקריים כוללים טילים בליסטיים בין-יבשתיים LGM-30 מיניטמן, מפציצים חמקניים B-2 ספיריט, מפציצים B-52 סטרטופורטרס, מפציצים B-1 לנסר, מטוסי בקרה בואינג E-4 ומסוקי בל יואי.
היחידות העיקריות שלו הן:
מרי מקארתי
מרי ת'ריס מקארתי (21 ביוני 1912, סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית - 25 באוקטובר 1989, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית) הייתה סופרת, מבקרת, ופעילה פוליטית אמריקאית.
ראשית דרכה
נולדה בסיאטל לרוי ווינפילד מקארתי ומארת'ה ת'ריס מקארתי (לבית פרסטון), ונתייתמה בגיל 6, כששניהם מתו במגפת השפעת ב-1918. היא ושלושת אחיה (בהם השחקן קווין מקארתי) גדלו באומללות במיניאפוליס אצל הורי אביה, ובהשגחת דוד ודודה שלהם ייחסה לימים קשיחות והתעללות.
כשהמצב הפך בלתי נסבל, עברה לגור עם הורי אמה בסיאטל. סבה מצד אמה, הרולד פרסטון, היה עורך דין מצליח, אשר ניסח את אחד החוקים הראשונים בארצות הברית להבטחת פיצויים לעובדים בגין פציעה בעבודה. מקארתי ייחסה לסבה השפעה על עמדותיה השמאליות. לימים חיברה מקארתי ספר זכרונות בשם "Memories of a Catholic Girlhood". אחיה, קווין, כּיכּב בסרטים "מותו של סוכן" (1951) ו"פלישת חוטפי הגופות" (1956).
מקארתי סיימה את לימודיה התיכוניים בסיאטל, ועברה לפוקיפסי, ללמוד במכללת ואסר, שם סיימה תואר ראשון בשנת 1933. באותה תקופה הפכה אתאיסטית ועזבה את הכנסייה הקתולית. על אף זאת, העריכה את החינוך הקלאסי שהוענק לה, שהזין את האינטלקט שלה כל חייה והניח מסד לחיי היצירה שלה. היא ראתה בהשתחררות מן האמונה ובמאבקיה עם רשויות הדת חלק מהותי מאופייה.
קריירה
בניו יורק היא התחברה לחוגים קומוניסטיים בראשית שנות השלושים, אך עוד באותו עשור דחתה את הקומוניזם של ברית המועצות, הביעה סולידריות עם לאון טרוצקי לאחר משפטי מוסקבה, והתנגדה במרץ לסופרים ומחזאים שהיא החשיבה לתומכים בסטליניזם.
היא החלה לפרסם בכתבי העת Partisan Review, The Nation, The New Republic, Harper's Magazine, וב-The New York Review of Books. עד מהרה רכשה לה מוניטין של מבקרת חדה, שנלחמה על חירות יצירתית ועל זכותה להתעלות מעל אידאולוגיה. בשנות ה-50 של המאה ה-20 הייתה מבקרת ליברלית של מקארתיזם וקומוניזם גם יחד. היא החזיקה בדעות ליברליות על תרבות ועל שררה, התנגדה למלחמת וייטנאם בשנות ה-60, ואף ביקרה בווייטנאם מספר פעמים במהלך המלחמה. בריאיון ל-BBC אמרה שאין מקרה מתועד אחד של רצח נשים או ילדים דרום-וייטנאמיים בידי לוחמי וייט קונג.
מקארתי לימדה במכללת בארד בשנים 1946–1947, ושוב בין 1986 ל-1989. כמו כן לימדה במשך שנה במכללת שרה לורנס בניו יורק.
רומן הביכורים שלה, The Company She Keeps, זכה לשבחים מצד הביקורת כרומן שערורייתי, שמתאר את החוג החברתי של האינטלקטואלים בניו יורק בשלהי שנות ה-30 של המאה ה-20 בכנות חסרת מעצורים. לאחר שרכשה מוניטין כמבקרת וכמחברת סאטירה, זכתה מקארתי גם בהצלחה מסחרית כשהרומן The Group משנת 1963, המתאר קבוצה של סטודנטיות במכללת ואסר, צעד ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס במשך קרוב לשנתיים תמימות. יצירתה מתאפיינת בכתיבה מדויקת ובעירוב מורכב של אוטוביוגרפיה ובדיון.
יש הסוברים שדמותה חסרת-הטאקט של גרטרוד ברומן Pictures from an Institution מאת רנדל ג'רל מבוססת על מקארתי בשנה שבה לימדה במכללת שרה לורנס, שם לימד גם ג'ארל באותה עת.
למקארתי היה סכסוך רב שנים עם המחזאית ליליאן הלמן, מאז סוף שנות ה-30, על רקע חילוקי הדעות ביניהן לגבי משפטי מוסקבה ותמיכתה של הלמן בארגוני "החזית העממית" השונים שטיפח סטלין. מקארתי הכעיסה את הלמן במיוחד כשאמרה בתוכנית הטלוויזיה המופע של דיק קאווט "כל מילה ש[הלמן] כותבת היא שקר, לרבות ה"א הידיעה וו"ו החיבור". הלמן הגיבה בתביעת דיבה על סך 2.5 מיליון דולר, שלא הסתיים בחייה של הלמן. במהלך המשפט דעך כוכבה של הלמן בשל תשומת הלב המרובה שניתנה לטענות נגדו, שהציגו מקארתי ותומכיה. לימים חיברה נורה אפרון מחזה על הסכסוך בין השתיים, בשם Imaginary Friends.
פרסים וכיבודים
מקראתי זכתה בפרס הורייזן בשנת 1949, ובשתי מלגות גוגנהיים, בשנת 1949 ושוב ב-1959. היא הייתה חברה במוסד הלאומי לאמנויות ולמדעי הרוח, ובאקדמיה האמריקאית ברומא. בשנת 1973 נבחרה לשאת את הרצאת הויזינחה באוניברסיטת ליידן, תחת הכותרת "התיתכן ספרות גותית?". באותה שנה נבחרה לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. בשנת 1984 זכתה במדליה הלאומית לספרות ובמדליה על שם אדוורד מקדאוול.
קשרים חברתיים
מקארתי חדלה מקשר עם כמה מעמיתיה ב-Partisan Review על רקע שינוי דעותיהם לכיוון שמרני לאחר מלחמת העולם השנייה. על אף זאת, שמרה על קשרי ידידות כל חייה עם המבקרים דווייט מקדונלד, פיליפ רב, פ"וו דופי, עם ההוגה הפוליטי והאקטיביסט ניקולה קיארומונטה, ועם הסופרת והמסאית אליזבת הרדוויק.
מקארתי קיימה ידידות קרובה עם ההוגה חנה ארנדט, וניהלה חליפת מכתבים ענפה ואינטלקטואלית עמה. לאחר מות ארנדט, הייתה מקארתי למנהלת עזבונה הספרותי של ארנדט, עד מותה שלה בשנת 1989.
חיי משפחה
מקארתי נישאה ארבע פעמים. בשנת 1933 נישאה להאראלד ג'ונסרוד, שחקן תיאטרון. זמן קצר לאחר מכן קיימה רומן מחוץ לנישואים עם פיליפ רב. בשנת 1938 עזבה את רב ונישאה למבקר אדמונד וילסון, ולזוג נולד בן, רעואל וילסון. בשנת 1946 נישאה לבודן ברודווטר, שעבד באותה עת בניו יורקר. בשנת 1961 נישאה מקארתי לדיפלומט ג'יימס ר' וסט.
מותה
מקארתי מתה לאחר מאבק בסרטן הריאה, ב-25 באוקטובר 1989, בעיר ניו יורק.
נימונה (סרט)
נימונה (באנגלית: Nimona) הוא סרט הרפתקאות אמריקאי-בריטי מסוגת מדע בדיוני בהנפשה ממוחשבת, המבוסס על רומן גרפי בעל אותו שם מאת אן. די. סטיבנסון. הסרט מבוים על ידי ניק ברונו וטרוי קוואן, ומופק על ידי רוי לי, קרן ריאן וג'וליה זאקארי.
במקור, הסרט הופק על ידי Blue Sky Studios, אולפן הנפשה לשעבר של אולפני המאה ה-20, כאשר הבמאי שלו היה פטריק אוסבורן והוא היה צפוי לצאת לאקרנים בשנת 2020, אולם לאחר רכישת האולפן על ידי חברת וולט דיסני, הפקת הסרט נעצרה עקב נושא הלהט"ב בסרט. לאחר ש-Blue Sky Studios נסגרו, הפקת הסרט בוטלה.
ב-11 באפריל 2022 הוכרז כי Annapurna Pictures הקימו את הפרויקט לתחייה, כאשר חברת DNEG מפיקים את הסרט ומנפישים אותו. הסרט יצא ב-30 ביוני 2023 בשירות הסטרימינג נטפליקס וזכה לביקורות טובות .
עלילה
בממלכה ימי-ביניימית-עתידנית, האזרחים מוגנים על ידי המכון לאבירי עילית, שהוקם על ידי הגיבורה האגדית גלורת', שלפני אלף שנים ניצחה "מפלצת שחורה גדולה" וסגרה את הממלכה בחומה גבוהה להגנתה.
באליסטר רוח-עוז, יחד עם איש סודו ואהובו אמברוזיוס אור-קורן, צאצא של גלורת', עומדים שניהם לקבל תואר אבירות; באליסטר עומד להיות הפשוט הראשון שזכה לתואר אבירות, שכן המלכה ואלרין מנסה לשנות את המסורת כך ש"כל אחד יכול להיות גיבור". במהלך הטקס, ואלרין נרצחה על ידי יריית לייזר מסתורית מחרבו של באליסטר, אשר נחשד מיד כרוצח וניצוד על ידי המכון ומנהלתו, לאחר שאמברוזיוס נאלץ לחתוך את זרועו הימנית של באליסטר.
עם זרוע תותבת רובוטית חדשה, באליסטר מסתתר וזוכה לביקורה של נימונה, נערה משנה צורה מסתורית מתבגרת, שנרדפת בשל כוחותיה. כיוון שהיא מוצאת דמיון בינה לבין באליסטר, נימונה מציעה את עצמה בתור הסיידקיק החדשה שלו.
כדי לטהר את שמו של באליסטר, הצמד חוטף את דייגו, נושא הכלים שנתן לו את נשק הרצח. דייגו נותן להם ראיות שחושפות שמנהלת המכון היא הרוצחת; היא התנגדה לכך שהמלכה תשנה את המסורת בכך שהיא מאפשרת לפשוטי העם להפוך לאבירים, מחשש שמעשה זה יוביל לנפילתה של הממלכה. באליסטר ונימונה חוזרים למכון, ומטעים את המנהלת בכך שנימונה מתחזה לאמברוזיוס. המנהלת מודה במעשיה ובאמת, מה שמוביל לסערה ציבורית.
מנהלת המכון, שמזהה את כוחותיה של נימונה, מגלה באמצעות מגילות עתיקות שנימונה היא המפלצת השחורה הגדולה שהובסה על ידי גלורת'. היא משתמשת בזה כדי לשכנע את הציבור שבאליסטר השתמש בכוחותיה של נימונה כדי לזייף את הוידוי. אמברוזיוס נפגש עם באליסטר וחושף את עברה של נימונה, ומתעקש שהשניים הונו על ידה. בהלם מהגילוי, באליסטר מתווכח עם נימונה ומטיל ספק בחברותם; נימונה חשה נבגדת, ונמלטת אל היער.
כשהיא נעצרת בבאר ישנה נטושה, נימונה נזכרת בעברה: לפני אלף שנים, היא וגלורת' היו החברות הכי טובות בילדותן, עד שנימונה השתמשה בכוחותיה בכפר של גלורת' והואשמה בהיותה מפלצת. תוך כדי תקיפת נימונה בקלשון ולפידים, כפרי הצית בטעות את הכפר. במקום להגן על חברתה, גלורת' המפוחדת מאשימה את נימונה בכאוס, ומגרשת אותה מהכפר.
עם נטישתו של באליסטר ובעוד הבגידה של גלורת' מהדהדת בראשה, נימונה הזועמת נשברת, הופכת למפלצת השחורה והגדולה, ותוקפת את העיר, מתוך כוונות לשים קץ לחייה על ידי שיפוד של עצמה בחרב הפסל של גלורת'. בינתיים, המנהלת מורה לירות תותח לייזר מהחומה כדי להרוג את נימונה, אבל אמברוזיוס מוחה, בידיעה שירי הלייזר לעיר יהרוג אזרחים חפים מפשע.
רגע לפני שנימונה מנקבת את לבה, באליסטר עוצר אותה ומתנצל בפניה. נימונה משתנה בחזרה לצורת האדם כשהם מתחבקים ומתפייסים. מנהלת המכון מתכוננת לירות בתותח בעצמה. כדי להציל את הממלכה, נימונה לובשת צורה כמו עוף חול אדום ענק וטסה כדי לחסום את ירי התותח, ולכאורה משמידה את עצמה ויחד עם הריגתה של מנהלת המכון. הפיצוץ הורס את החומה תוך כדי, כך וחושף מאחוריו עמק יפהפה והררי.
זמן מה לאחר מכן, הממלכה עוברת מספר שינויים: הפרצה בחומה ההרוסה הפכה לדרך סחר, נימונה, שנחשבת למתה, ובאליסטר זוכים לכבוד כגיבורים, ובאליסטר משחזר את יחסיו עם אמברוזיוס. מאוחר יותר, בזמן שהוא מבקר במחבוא הישן שלו, נימונה מופיעה מול באליסטר המאושר.
פיתוח
ביוני 2015, 20th Century Fox Animation רכשה את הזכויות לעיבוד סרט אנימציה של נימונה, קומיקס אינטרנט מאת אן. די. סטיבנסון. פטריק אוסבורן היה אמור לביים, מתסריט של מארק היימס.
הסרט היה אמור להיות מופק על ידי חברת הבת לשעבר של פוקס, Blue Sky Studios, לצד Vertigo Entertainment. ביוני 2017, פוקס המאה ה-20 תכנן כי הסרט עתיד לצאת לאקרנים ב-14 בפברואר 2020.
רכישה על ידי דיסני ועיכובים
במרץ 2019, חברת וולט דיסני השלימה את רכישת פוקס, ואז במאי 2019, הסרט נדחה ל-5 במרץ 2021. בנובמבר 2019, הסרט נדחה שוב ל-14 בינואר 2022. עד 2020 הייתה הודעה שהסרט ישוחרר ב-2022, סטיבנסון הצהיר ביוני 2020 שהסרט עדיין מתרחש , ואמר את אותו הדבר בפודקאסט של אוגוסט 2020. באוגוסט של אותה שנה, Den of Geek דיווח שסרט האנימציה עדיין היה אמור לצאת לאקרנים ב-2022, אך לא סיפק פרטים נוספים, כאשר Deadline Hollywood דיווח אותו הדבר באוקטובר.
ביטול ותוצאות
ב-9 בפברואר 2021, דיסני הודיעה כי היא סוגרת את אולפני Blue Sky Studios, וכי הפקת הסרט בוטלה.
בעקבות ההכרזה, סטיבנסון אמר שזה היה "יום עצוב" ושהוא מאחל את הטוב ביותר לכל מי שעבד באולפני בלו סקיי, בעוד אוסבורן אמר שהוא "שבור לב באמת" שהאולפן סוגר את שעריו. מגיב ה-Webcomics, גארי טירל, מתח ביקורת על ההחלטה ואמר, "[דיסני] יכלה לאפשר סוג שונה מאוד של גיבורה צעירה. . . אני מתאבל על אלה שהיו מוצאים חזון של עצמם בגרסת אנימציה". עובדים אנונימיים ב-Blue Sky שהתראיינו ל- Business Insider קוננו על ביטול הסרט, כינו אותו "קורע לב", בטענה שהסרט "לא נראה כמו שום דבר אחר בעולם האנימציה", ואמרו שהם מאמינים שהוא לעולם לא "יהיה". הושלם ושוחרר". הסרט היה אמור להיות השימוש הראשון ב-Blue Sky's Conduit, מערכת שאפשרה לאמנים "למצוא, לעקוב, לגרסאות ולבקר את איכות היצירה שלהם". לו היה נוצר, זה היה הסרט הראשון של בלו סקיי עם ייצוג להט"ב, שכן כמה אנשי צוות אישרו ל- BuzzFeed News שלסרט הייתה סצנת "אני אוהב אותך" בין בליסטר בלקארט ואמברוזיוס גולדלואין.
מקורות אמרו ל-CBR כי הסרט "75% הושלם". עובד אחד הצהיר כי לפני ביטול הסרט "בדרך" להסתיים עד אוקטובר 2021. אנימטור לשעבר ב-Blue Sky, ריק פורנייה, הצהיר שהאולפן "מאוד מאוד קרוב" לסיים את הסרט, אבל שהם "גילו שזה פשוט לא ניתן לביצוע".
נקר עקוד
נקר עקוד (שם מדעי: Dendrocopos major) הוא מין של עוף ממשפחת הנקריים החי ברחבי יערות אירואסיה מבריטניה עד יפן וגם בצפון אפריקה במרוקו ותוניסיה. הוא קרובו לסוג של הנקר הסורי המצוי בישראל ובעל גוונים דומים.
נימונה (סרט)
ביטול ותוצאות
במרץ 2022, על רקע המחלוקת על מעורבותה של דיסני בהצעת החוק "אל תגיד הומו" של פלורידה וחוסר ביקורת מהמנכ"ל בוב צ'אפק עד לאחר שהצעת החוק עברה, שלושה חברי צוות בלו סקיי לשעבר הצהירו שהסרט קיבל דחיפה מהנהגת דיסני. מרוכז סביב נושאי הלהט"ב של הסרט ונשיקה חד מינית.
חידוש הסרט
ב-11 באפריל 2022, הוכרז שאולפני Annapurna Pictures בחרה את נימונה מוקדם יותר השנה, ותוציא אותה בנטפליקס ב-2023. גם המדבבים של הסרט נשארו, עם צירופו של יוג'ין לי יאנג אשר ידבב את האביר סֶר אַמְבְּרוֹזִיוּס חֶלְצִיפַּז. ניק ברונו וטרוי קוואן הוכרזו כבמאים החדשים של הסרט, לאחר שביימו בעבר את סרטו האחרון של אולפני בלו סקיי, "מרגלים לא רגילים" משנת 2019. קויין החל לעבוד על הסרט במרץ 2020. ברונו וקווין היו מעורבים מאוד בסרט, ופעלו כבמאים, לפי הצוות של אולפני בלו סקיי DNEG Animation הוכרז על השתלטות על האנימציה של הסרט במקביל לרכישת Netflix/Annapurna. לא הרבה ממה שבלו סקיי עשתה נשאר שלם, רק 2 מקטעים שעברו גם הם דרך DNEG, רוב הסרט הוחל מאפס. הסיפור ש-75% מהסרט גמור הומצא למעשה לאחר שהסרט בוטל על ידי דיסני על מנת לעודד את הקנייה של הסרט. הפקת הסרט הסתיימה ב-1 באוקטובר 2022.
נקר עקוד
מאפיינים
אורכו של נקר זה 21 עד 25 סנטימטרים, מוטת כנפיו 25 עד 40 סנטימטרים ומשקלו 75 עד 95 גרם. הוא בעל נוצות שחורות בעלות טלאים לבנים, חזה ובטן לבנים והראש שחור עם מקור אפור נוקשה ומעליו בליטה לבנה. העורף אדום, וכך גם אזור השת. הרגליים אפורות בעלות ארבע אצבעות מופרדות לשני חלקים.
הנקר הוא מטפס מומחה המשתמש ברגליו כדי לנוע בינות לענפי העצים ולחפש חרקים שונים, לרוב זחלים, אך גם חרקים בוגרים ועכבישים. לעיתים הנקר גם יאכל ביצים וגוזלים של עופות אחרים, בעיקר של ירגזיים הנפוצים ביערות.
הנקרים הם מונוגמיים בעונת הרבייה, אך בעונה שלאחריה כל זוג יחפש שותף חדש. הנקרים מקננים בחורי עצים שהם יוצרים במקורם, בעומק 25 עד 35 סנטימטרים ובתוכו הנקבה מטילה ארבע עד שש ביצים לבנות.
תת-מינים
החוקרים חלוקים על כמות התת-מינים של הנקר, כאשר מספר התת-מינים עומד על בין 14 ל-30 על פי בדיקות מיטוכונדריות. ישנם חוקרים הרואים בחלק מהתת-מינים, מינים עצמאיים.
תת-המינים הם:
איילמר האלדיין
סר ג'יימס איילמר לוות'ורפ האלדיין (באנגלית: Sir James Aylmer Lowthorpe Haldane; 17 בנובמבר 1862 - 19 באפריל 1950) היה גנרל הצבא הבריטי ממוצא סקוטי.
ראשית חייו
האלדיין נולד לד"ר דניאל ראת'רפורד האלדיין ואשתו שרלוט אליזבת מבית לות'ורפ, והיה נצר ממשפחה של אריסטוקרטים סקוטיים מכובדים, הממוקמים בגלניגלס. הוא היה בן דודו של ריצ'רד האלדיין, ויקונט האלדיין הראשון, שר המלחמה 1905–1912, שהיה אחראי על רפורמות האלדיין.
בספטמבר 1882, לאחר שלמד באקדמיה באדינבורו ובמכללה הצבאית המלכותית, סנדהרסט, האלדיין הוסמך כקצין בריטי ברגימנט ההיילנדים גורדון. ב-18 בפברואר 1886 הועלה לדרגת לוטננט, וב-8 באפריל 1892 הועלה לדרגת קפטן.
בין 1894 ל-1895, האלדיין היה חלק מכוח השדה וזיריסטן והשתתף במשלחת צ'יטרל. הוא נשלח כדי למגר את מרד אפרידיס במערכה בטירה בשנתיים הבאות (1897–1898), קיבל את אות השירות המצוין (DSO) ב-20 במאי 1898, ומאוחר יותר באותה שנה מונה לשלישו של מפקד הודו המזרחית. האלדיין לחם במלחמת הבורים השנייה בדרום אפריקה, שם נלקח כשבוי. בעודו כלוא בפרטוריה, הוא תכנן את הבריחה שהפכה את וינסטון צ'רצ'יל למפורסם. האלדיין לא הצליח להימלט באותו זמן ובהמשך התלונן על חוסר היחס של צ'רצ'יל לאלה שהיו צריכים לברוח אתו. עם זאת, אחר כך הצליח האלדיין בבריחתו שלו.
האלדיין מונה לתפקיד קצין מטה במחלקת המודיעין במשרד המלחמה ב-27 ביוני 1901, הועלה לדרגת מייג'ור ב-23 ביולי 1902, וקיבל דרגת ייצוג של לוטננט קולונל למחרת. הוא היה נספח צבאי עם הצבא היפני הקיסרי מיולי 1904 עד ספטמבר 1905 במהלך מלחמת רוסיה-יפן, וליווה כוחות יפניים למנצ'וריה.
ב-16 במרץ 1906 הוא קיבל את תואר עמית מסדר האמבט, וב-29 באוקטובר 1906 הועלה לדרגת קולונל. בשנים 1906–1909 שימש כעוזר מנהל המודיעין הצבאי. ב-1 באוקטובר 1909 קודאלדאן הועלה לדרגת בריגדיר, ובשנת 1910 מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-10.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
האלדיין לחם במלחמת העולם הראשונה ובמהלך קרב איפר הראשון מונה למפקד הדיוויזיה ה-3, אז חלק מחיל המשלוח הבריטי. הוא קיבל פיקוד על הקורפוס ה-6 בצרפת בשנת 1916, ופיקד עליו עד סוף המלחמה.
מיניאטורות דינוזאורים
דגמי ובובות דינוזאורים נמכרים בחנויות צעצועים, בחנויות מקוונות כלליות, באתרים כמו eBay, בחנויות מקוונות ייעודיות כגון EverythingDinosaur, בחנויות משחקים חינוכיים ובחנויות של מוזיאוני טבע (בשלושת האחרונים ניתן למצוא בובות דינוזאורים באיכות גבוהה יחסית).
סוגים ורמות של מיניאטורות דינוזאורים
סוגים ורמות של דגמים:
יצרנים ידועים
חברות המייצרות דגמי דינוזאורים באיכות גבוהה כוללות:
רבות מהחברות הללו מייצרות גם דגמים של בעלי חיים אחרים כגון חיות בר, חיות ים, חיות חווה וסוסים.
עצמאות (מוגבלות)
עצמאות, תלות ותלות הדדית הם מושגים הקשורים למוגבלות ומתייחסים למצבי תפקוד האדם הנכה כפי שהסביבה רואה אותו וכפי שהוא עצמו חווה זאת.
אדם מתחילת חייו מקבל זכויות בעת שמפגין עצמאות פיזית או תפקודית. כתוצאה מכך, בתרבות בה קיימת היררכיה לא גמישה שנותנת עדיפות לאספקט כלשהו (פיזי, חברתי או מנטלי), אנשים בעלי מוגבלות כלשהי, יקבלו פחות אוטונומיה וזכויות רק בשל היותם מוגבלים בתחום מסוים.
אנשים מוגבלים רבים רואים את הנגישות כשוות ערך לעצמאותם.
ספקטרום פוליטי
ספקטרום פוליטי היא מערכת לסיווג עמדות פוליטיות שונות בציר גאומטרי אחד או יותר.
ישנם מספר סוגים של ספקטרומטים פוליטיים. אחד מהספקטרומים הפוליטיים הנודעים ביותר הוא ציר שמאל וימין בפוליטיקה. בציר הימין—שמאל הקלאסי הקומוניזם והאנרכיזם נמצאים בדרך כלל בשמאל הקיצוני, הסוציאליזם נמצאים משמאל למרכז, הליברליזם במרכז, השמרנות מימין למרכז, והפשיזם בימין הקיצוני.
במדינה אסלאמית מודרנית למשל, ניתן לחלק את הספקטרום הפוליטי על בסיס סוגיית תפקיד הדת בממשל. המצביעים שסבורים שאנשי הדת צריכים להיות בעלי הסמכות לאכוף את החוק האיסלאמי במדינה, נמצאים בקצה אחד של הספקטרום הפוליטי, אלה התומכים בקיומה של חברה חילונית נמצאים בקצה ההפוך של הספקטרום הפוליטי, והמתונים מתפזרים בנקודות שונות באמצע.
יחסי בוטסואנה–ישראל
יחסי בוטסואנה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת ישראל לרפובליקת בוטסואנה. לישראל יש קשרים רשמיים עם בוטסואנה, אך אין לה שגרירות קבועה בה, וכך גם אין לבוטסואנה שגרירות בישראל. בין המדינות קיימים הסכמי שיתוף פעולה ברמה הממשלתית, וכן פעילות עסקית של המגזר הפרטי.
היסטוריה
היחסים בין המדינות שבו לקדמותם באופן רשמי בעת חתימת הסכמי אוסלו בין ישראל לאש"ף בשנת 1993. בפברואר 2012 התמנה שגריר ישראל לאפריקה הדרומית שמקום מושבו בנמיביה דן שחם לנציגה הדיפלומטי הרשמי של ישראל בבוטסואנה השכנה.
קשרים אזרחיים
שש חברות יהלומנות ישראליות פעילות במחוז גאבורון שבבוטסואנה ומעסיקות כאלף אזרחים בוטסואנים במכרות יהלומים.
בדצמבר 2012 הוחלט באוניברסיטת בן-גוריון לתמוך בהקמת מוסד חדש בבוטסואנה, בשם "אוניברסיטת בוטסואנה הבינלאומית למדע וטכנולוגיה". אוניברסיטת בן-גוריון תהיה אחראית על ההוראה ועל בניית יכולת המחקר של האוניברסיטה. סטודנטים מהמדינה האפריקנית יוזמנו לישראל כדי להשלים את לימודיהם לפני ההחזרה לבניית הצוות של האוניברסיטה. סטודנטים שיעברו הכשרה בישראל יוחזרו לבוטסואנה ויהוו את הצוות של האוניברסיטה המקומית.
בוטסואנה נלחמת בבעיית מדבור חמורה. ישראל הציעה כמודל למאבק בבעיה, פיתוחים טכנולוגיים בחקלאות ובהתפלה.
בוטסואנה היא אחת מחמש המדינות להן מתבצע עיקר הייצוא הישראלי באפריקה שמדרום לסהרה.
קארל טייקה
ביוגרפיה
קארל טייקה נולד בשטטין (אז חלק של האימפריה הגרמנית) למשפחת נפח. הוא היה הרביעי בין 14 ילדי המשפחה. בגיל 14 הוא התחיל ללמוד מוזיקה ובמיוחד נגינה בקרן יער. לאחר שנתיים של לימוד הוא התקבל כנגן בתזמורת.
בגיל 19 קארל טייקה התנדב לצבא האימפריה הגרמנית ושירת כנגן תזמורת ביחידה שהוצבה באולם. לאחר שלוש שנות שרות הוא התאכזב מהשרות הצבאי והשתחרר. הוא התחיל לעבוד במשטרת אולם והתחתן. בשנת 1895 הוא עבר למשטרת פוטסדם. באותה תקופה בפוטסדם היה ממוקם ארמון הקיסר.
בשנת 1908 בעקבות החמרת במצבו הבריאותי קארל טייקה עזב את המשטרה והחל לעבוד בדואר של לנדסברג אן דר ורתה. הוא נפטר בשנת 1922. בשנת 1939 אחד מכיכרות העיר קיבלה שם Carl-Teike-Platz.
בהתאם למקום מגוריו, תקופת פעילותו מחולקות ל-3 תקופות. בתקופת "אולם" הוא כתב את היצירה המפורסמת Alte Kameraden. בפוטסדם היו מוצבות יחידות מובחרות של האימפריה. בהתאם לנהוג באותה תקופה, כל מעבר של יחידה צבאית בעיר הייתה מלווה בתזמורת. באותה תקופה הוזמנו אצל טייקה יצירות מארש רבות.
יצירותיו זכו בפופולריות גם מחוץ לגבולות האימפריה הגרמנית בשנת 1914 הוא קיבל הזמנה לכתיבת מארש עבוד משטרת ניו יורק.
אריארתס השישי
חייו
אריארתס השישי עלה לשלטון בגיל צעיר, ומסיבה זו השלטון בפועל היה נתון בידי אימו נייסה ששימשה כעוצרת הממלכה. בנקודה מסוימת הרעילה נייסה את חמשת אחיו של אריארתס, אך אריארתס עצמו ניצל הודות לאנשים הנאמנים לשושלת שהרגו את נייסה. נסיבות אלו הובילו את מיתרידטס החמישי, מלך פונטוס לנסות להשיג שליטה בקפדוקיה. הוא חיתן את ביתו לאודיקה, עם אריארתס השישי בתקווה לשלוט באמצעותו על קפדוקיה. לאודיקה הולידה לו בת אחת ושני בנים: נייסה שנישאה לניקומדס השלישי מלך ביתיניה; אריארתס השביעי פילומטור ואריארתס השמיני אפיפנס.
סמליל יאנדקס
סמלילה של חברת יאנדקס מוצג בכל דפי האינטרנט של החברה, ובצורה בולטת במנוע החיפוש של החברה, בו הסמליל הוא האלמנט הגרפי שהוא כמעט היחיד והעיקרי. הסמליל זוכה לחשיפה של מאות מיליוני גולשים מדי יום, בעיקר מהפזורה הדוברת רוסית, המונה מאות מיליונים.
יאנדקס החליפה את הסמליל שלה פעמים מעטות. בדומה למה שגוגל נוהגת לעשות עם מנוע החיפוש שלה, יאנדקס מחליפה מפעם לפעם את הסמליל בווריאציה עליזה, לכבוד חג הנחגג באותו יום, יום הולדת של דמות היסטורית, אירועים חשובים וכדומה, בדומה לגוגל דודל.
היסטוריה
הסמליל הראשון של "יאנדקס" הופיע בשנת 1996 על מוצרי Yandex.Site ומוצרי Yandex.CD, לפני שהוכרז מנוע החיפוש באותו השם. הסמליל היה תוצרת בית ונוצר כאנלוגיה עם הסמליל של חברת CompTek.
מאז 1997, הסמליל עבור יאנדקס מעוצב על ידי אולפני לבדב ומאז שוחררו 4 גרסאות. מאז הגרסה האחרונה המותג מודפס בכתב קירילי ("Яndex" הוחלף ב-"Яндекс")
כיום הגרסה הרביעית, היא הסמליל כפי שהוא ברוסית.
סמליל חגיגי
בדומה לגוגל, מחליפה גם יאנדקס את הסמליל שלה לאיורים הקשורים לחגים, ימי הולדת של אנשים מפורסמים ואירועים מרכזיים. מסורת זו, השואבת השראה מגוגל דודל, נמצאת בשימוש מאז 2005.
לארי ספיקס
לארי מלווין ספיקס (באנגלית: Larry Melvin Speakes; 13 בספטמבר 1939 - 10 בינואר 2014) היה עיתונאי, עורך ודובר אמריקאי ששימש כדובר הבית הלבן בפועל משנת 1981 עד שנת 1987, תחת הנשיא רונלד רייגן.
ביוגרפיה
לארי מלווין ספיקס נולד בקליבלנד שבצפון מערב מיסיסיפי, בה בית החולים הקרוב ביותר לבית הוריו, הארי ארל ספיקס, בנקאי במקצועו ואתלין פרנסס פינצ'ר במריגולד שבמחוז בוליבאר, מיסיסיפי.
ספיקס הוא בעל תואר ראשון בעיתונאות מאוניברסיטת מיסיסיפי באוקספורד, מיסיסיפי. הוא שימש כעורך עיתון ה"אוקספורד איגל" (Oxford Eagle) בשנת 1961, ולאחר מכן בין השנים 1962 ל-1966 כעורך עיתון הבוליבאר קומרשיאל (The Bolivar Commercial) בקליבלנד, מיסיסיפי. בשנים 1966 עד 1968 עבד כמנכ"ל ועורך בהוצאת פרוגרס בלילנד, מיסיסיפי.
ספיקס נסע לוושינגטון די. סי. בשנת 1968, שם שימש כדוברו של הסנאטור הדמוקרטי ג'יימס איסטלנד ממיסיסיפי. במסגרת תפקיד זה עבד גם כדובר ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית וגם כמנהל מסע ההיבחרות מחדש המוצלח של הסנאטור בשנת 1972 נגד המועמד הרפובליקני, גיל קארמייקל. ספיקס החל את עבודתו בבית הלבן בשנת 1974; תחילה כעוזר בצוות התקשורת של הבית הלבן ועד מהרה הפך לדובר של היועץ המיוחד לנשיא ריצ'רד ניקסון בשיאה של פרשת ווטרגייט. עם התפטרותו של ניקסון מינה הנשיא פורד את ספיקס לעוזר דוברו של הנשיא. ספיקס שימש כדוברו של המועמד לסגנות נשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית ועמיתו למרוץ של הנשיא המכהן והמועמד לנשיאות ארצות הברית, ג'רלד פורד, בוב דול במהלך התמודדותו הלא מוצלחת ביחד עם פורד בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1976.
לאחר ששימש במשך תקופה קצרה כדוברו האישי של הנשיא פורד בשנת 1977, החל ספיקס לעבוד במגזר הפרטי כסגן נשיא חברת יחסי הציבור הבינלאומית היל אנד נואולטון (Hill & Knowlton). תפקיד בו שימש עד שנת 1981. לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1980, עבד בצוות התקשורת של קמפיין רייגן-בוש ומונה לסגן דובר הבית הלבן החדש, ג'יימס בריידי.
כשנורה ג'יימס בריידי בניסיון ההתנקשות בנשיא רייגן ב-30 במרץ 1981, הוא נשאר משותק בפלג גופו השמאלי ולא היה כשיר לשוב ולשמש כדובר הבית הלבן. אף על פי כן שמר על התואר "דובר הבית הלבן" למשך כל נשיאותו של רייגן. בהיעדרו של בריידי, ספיקס לקח על עצמו את תפקיד הטיפול בתדרוכי העיתונאים היומיים. ב-17 ביוני 1981, כחודשיים לאחר ניסיון ההתנקשות מונה ספיקס ל"סגן עוזרו של הנשיא וסגן דובר הבית הלבן". ב־5 באוגוסט 1983 מונה ספיקס ל"עוזרו של הנשיא וממלא מקום סגן דובר הבית הלבן", ונשאר בתפקיד זה עד ינואר 1987, אז התפטר. במקומו מונה מרלין פיצווטר. לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1988, שקל ספיקס לעבוד בקמפיינים של המועמדים הרפובליקניים לתפקיד המועמד הרפובליקני לנשיאות, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, ג'ק קמפ ואלכסנדר הייג; עם זאת, אנשי בוש מעולם לא חזרו אליו, ספיקס החליט כי קמפ היה "חם מדי" (כלומר מהיר מדי עם תשובה) לטלוויזיה, וגורם אחר בוושינגטון המליץ לו כי: "אתה יכול לעשות את זה (להצטרף לקמפיין של הייג) אם אתה רוצה, אבל תן לי לומר לך דבר אחד: אל הייג לא הולך להיות נשיא." לכן לא עבד בסוף עבורם.
ב-30 בינואר 1987 הוענקה לו מדליית האזרחים הנשיאותית על ידי הנשיא רייגן.
ספיקס כתב בספר זכרונותיו "Speaking Out" בשנת 1988 כי המציא פעמיים את ההצהרות שנתן לעיתונאים בעצמו וייחס אותן לנשיא רייגן. הצהרות אלה כללו הצהרה שניתנה לאחר שהופלה טיסה 007 של קוריאן אייר על ידי מטוס קרב סובייטי בשנת 1983 ועליה חבר הקונגרס האמריקאי, לארי מקדונלד והצהרה שניתנה במהלך פסגת ז'נבה  בין רייגן למנהיג ברית המועצות, מיכאיל גורבצ'וב בשנת 1985. ספיקס חשב כי דבריו של גורבצ'וב בפסגה היו מרשימים ביותר, בעוד דבריו של רייגן היו משעממים וחסרי השראה, ולכן הוא ביקש מעוזריו להמציא כמה ציטוטים, ליטש אותם בעצמו, ואז שחרר אותם לעיתונות כאילו היו הצהרותיו האמיתיות של הנשיא רייגן. גילויו של ספיקס, גרמו לשערורייה קטנה; העיתונאים התעצבנו על כך שהולכו שולל, ומרלין פיצווטר, יורשו של ספיקס כדובר הבית הלבן, כינה זאת "שערורייה" והתלונן כי הם מטילים בספק שלא בצדק את אמיתותן של הצהרות נשיאותיות אחרות שניתנות על ידי דובר הבית הלבן. ספיקס אמר "העברתי את רוח דבריו אם לא את דבריו", אך גם התנצל בפני רייגן באומרו כי "דבריי "סיפקו תחמושת לתותחי הביקורת על הנשיא רייגן, ששירתתי בנאמנות במשך 6 שנים." ספיקס עזב את עבודתו זה זמן קצר במריל לינץ' כתוצאה מהפרשה.
ספיקס נפטר בקליבלנד, מיסיסיפי ב-10 בינואר 2014 והוא בן 74, ממחלת אלצהיימר. גופתו נקברה כמה שעות לאחר מכן בבית העלמין בצפון קליבלנד.
PyQt
PyQt היא ספרייה בשפת התכנות פייתון לצורך שימוש בערכת כלי התצוגה Qt, אשר זמינה במספר מערכות הפעלה שונות.
הספרייה פותחה על ידי פירמת המחשוב הבריטית "RiverBank Computing", ומופצת כקוד פתוח תחת רישיון GPL. היא תומכת במערכת ההפעלה Microsoft Windows וכן במספר מערכות הפעלה מבית UNIX, שביניהן לינוקס ו-MacOS.
PyQt מממשת כ-440 מחלקות ויותר מ-6000 פעולות, שביניהן:
גרסאות
גרסה 4 של PyQt תומכת הן ב-Qt 4 והן ב-Qt5. לעומת זאת, גרסה 5 של PyQt תומכת רק ב-Qt 5, והוסרה בה התמיכה בפיצ'רים שהגיעו לסיומם ב-Qt 5.
תוכנות שמשתמשות ב-PyQt
להלן מספר תוכנות ראויות לציון אשר משתמשות ב-PyQt:
תוכנית Hello World
תוכנית Hello World פשוטה ב-PyQt5:
אוצר
אוצר הוא ריכוז של חפצים יקרים. פעמים רבות מתייחס הביטוי לריכוז כזה שנעלם, והושקעו מאמצים רבים לאיתורו. בהשאלה משמש המושג "אוצר" ככינוי מקוצר לאוצר המדינה - הגוף המטפל בכספיה של המדינה. גילוי אוצרות מוסדר לעיתים בחקיקה (למשל Treasure Act 1996 בבריטניה).
מפות אוצר
מפת אוצר, היא מפה אשר מראה את מיקומו או את מסלול ההגעה לאוצר. רובן כתובות על נייר או על קלף. קיימים הרבה מאוד סיפורים בדיוניים על מפות אוצר, שלרוב מסומנים באות "X" (שלא באמת שימש באוצר אמיתי) בגלל ספרו של רוברט לואיס סטיבנסון "אי המטמון" מ-1883.
מגילת הנחושת
מגילת הנחושת, אחת ממגילות מדבר יהודה, היא אחת הדוגמאות הקדומות ביותר למפות אוצר. בשונה מיתר המגילות הכתובות על גבי קלף, מגילה זו עשויה נחושת וחרוטה בה רשימת של 63 מטמונים מוחבאים הכוללים כמויות עצומות של זהב, כסף, מטבעות וכלים יקרי ערך, ומקומות מחבואם של אוצרות אלה (שמשקלם הכולל מוערך בכ-100 טונות). המגילה התגלתה בקומראן בשנת 1952 ומשערים כי נכתבה במחצית השנייה של המאה הראשונה.
לדוגמה המטמון הראשון המצוין במגילה:
שודדי ים
המקרה היחיד למעשה בו קושר שודד ים למפות אוצר היה אוצר שהטמין קפטן קיד באי גארדינר בסמוך ללונג איילנד שבניו יורק בטרם נתפס והוצא להורג. מרבית האוצר נמצא אולם חלקים מהאוצר לא התגלו, ובמשך השנים ניסו מחפשי אוצרות רבים להסתמך על מפות עתיקות בניסיון למצוא את האוצר.
בספרות ובקולנוע
חיפוש אוצרות הוא נושאם של ספרי הרפתקאות וסרטי הרפתקאות, ובהם:
מאדוקה אוקויה
מאדוקה אמיליו אוקויה (באנגלית: Maduka Emilio Okoye; נולד ב-28 באוגוסט 1999 בדיסלדורף שבגרמניה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת השוער בקבוצת וטפורד ובנבחרת ניגריה.
תחילת הקריירה
אוקויה נולד בדיסלדורף שבגרמניה לאב ניגרי ואם גרמנייה. הוא גדל במחלקות הנוער של DJK SC פלינגרן 08, פורטונה דיסלדורף, בורוסיה מנשנגלדבך ובאייר לברקוזן. בקיץ 2017 עבר לפורטונה דיסלדורף, והחל לשחק בפורטונה דיסלדורף II, קבוצת המילואים של המועדון, בה שיחק במשך שלוש עונות.
ווטפורד
ב-8 בנובמבר 2021 פורסם כי אוקויה חתם על חוזה לחמש עונות וחצי בווטפורד מהפרמייר ליג. הוא יעבור לווטפורד ב-1 בינואר 2022, ויושאל בחזרה לספרטה רוטרדם עד לסוף עונת 2021/2022.
קריירה בינלאומית
ב-13 באוקטובר 2019 ערך אוקויה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה, כשהחליף את פרנסיס אוזוהו הפצוע בדקה ה-63 בתיקו 1-1 נגד נבחרת ברזיל במשחק ידידות.
לואי נופי
לוּאי נופי (נולד ב-14 בינואר 1985, בנצרת, ישראל) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה ערבי-ישראלי.
דניאל אוונס (שחקן)
דניאל גווין אוונס (באנגלית: Daniel Gwyn Evans; נולד ב-31 ביולי 1973) הוא שחקן ובמאי ולשי.
תומאס ברדוורדין
תומאס ברדוורדין (באנגלית: Thomas Bradwardine; בעשור ה-1290 - 26 באוגוסט 1349) היה מדען, מתמטיקאי, פילוסוף, לוגיקן ותאולוג בריטי. יחד עם ויליאם מאוקאם היה ממובילי התנופה האינטלקטואלית באוניברסיטת אוקספורד, שהתבטאה בעיקר בעיסוק במתמטיקה ופיזיקה. בחקירותיו אחר גיבוש חוק טבע למהירות ותאוצה של גופים הגיע כמעט לניסוח מושג הגבול ולניסוח חוק הנפילה החופשית שנים לפני גלילאו גליליי. במקביל לעבודתו המדעית היה גם איש כנסייה ונבחר לכהן כארכיבישוף של קנטרברי, חודש בלבד לפני שמת כתוצאה ממגפת המוות השחור. כינויו בלטינית הוא Doctor Profundus (מורה מעמיק).
לואי נופי
ביוגרפיה
נופי גדל והתחנך בנצרת, בן הזקונים למשפחה נוצרית שיושבת בעיר מזה כ-14 דורות. לאביו עסק לתיקון רעפים, אמו עקרת בית. חוג התיאטרון בבית הספר הוביל אותו לעזוב בגיל 18 לתל אביב ללמוד משחק בבית צבי. זמן קצר לאחר שסיים את לימודיו בשנת 2007, לוהק לתפקיד בסרטו של ערן ריקליס, "עץ לימון", והופיע מאז בשלל הפקות, כולל "עספור", "דיג", "מטומטמת", "עבודה ערבית, "מזרח תיכון מרכז" ו"תמרות עשן".
דניאל אוונס (שחקן)
ביוגרפיה
אוונס נולד בעמק רונדה בדרום ויילס. הוא התחיל לשחק בגיל צעיר מאוד. כשהיה בן חמש או שש התחיל להשתתף בתחרות בפסטיבל איסטדפוד, והלך להופעות רבות של תיאטרון חובבים. בגיל שמונה כבר ידע שהוא רוצה להיות שחקן. בגיל 17 זכה בפרס על שם ריצ'רד ברטון בפסטיבל הלאומי של ויילס.
תומאס ברדוורדין
תולדות חייו
יליד סאסקס, בן למשפחת אצולה כפרית זעירה או בורגנית. את לימודי התאולוגיה עשה בבליול קולג' באוקספורד וב-1321 קיבל תואר דוקטור בתאולוגיה (doctor of divinity). באותה עת כתב את חיבורו החשוב בלוגיקה: Insolubles, בו הוא מנתח, לראשונה באופן שיטתי במערב, את פרדוקס השקרן.
דניאל אוונס (שחקן)
ביוגרפיה
אוונס סיפר בראיון: "המשפחה שלי עדיין גרה שם [בוויילס]. הם ליברליים מאוד, תודה לאל ... הם עודדו אותי."
תומאס ברדוורדין
תולדות חייו
לאחר שקיבל הזמנה לכהן כפרופסור, עבר לקולג' מרטון, שם עלה עד לדרגת ראש הפקולטה לתאולוגיה וצ'נסלור הקולג'. בקולג' זה פיתח את הגישה המתמטית לעיסוק בפיזיקה, בעקבות ההיררכיה של רוברט גרוסטסט, המעמידה את העיסוק במדעי הטבע על המתמטיקה. כאשר ציין אייזק ניוטון, 300 שנים מאוחר יותר, שראה למרחוק כיוון שעמד על כתפי ענקים, למרות שלא ציין זאת במפורש, הוא הכיר במסורת הארוכה של המתמטיקאים-פיזיקאים של קולג' מרטון (ה-Oxford Calculators), ובפרט בתרומתו של ברדוורדין.
דניאל אוונס (שחקן)
ביוגרפיה
למד בבית הספר "Ysgol Gyfun Garth Olwg" קרוב לפונטפריד, בית ספר תיכון בשפה הוולשית שבין בוגריו שחקנים רבים. למד בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בין 1991 ל-1994. לפני שסיים את הלימודים הצטרף ללהקה השייקספירית המלכותית. עם הלהקה הופיע בתפקידים קטנים במחזות "קוריולנוס" ו"הנרי החמישי". אחר כך גילם את ליסנדר בהפקה של אדריאן נובל של "חלום ליל קיץ" בסיבוב הופעות בניו יורק ובברודוויי.
לואי נופי
ביוגרפיה
בעקבות השתתפותו בזגורי אימפריה, החל לקבל זימון לאודישנים להפקות נוספות. הוא גילם דמויות בסרטים "להישאר בחיים", "ערבים רוקדים", "עלטה" ו"רוק בקסבה". הוא התפרסם גם בגילום דמויות בסרטים "בקבוק בים של עזה" ו"תחת אותה אש" בבימויו של סאמח זועבי, שליהק אותו גם לסרטו "איש ללא סלולרי". הוא הופיע גם בסרט קצר משנת 2009 בבימויו של יחזקאל לזרוב, "לשביה". השתתף גם בסרט "Pink Subaru" בבימויו של הבמאי היפני קזויה אוגאווה ובסרט "Miral" בבימויו של ג'וליאן שנאבל.
דניאל אוונס (שחקן)
ביוגרפיה
ב-1997 הופיע אוונס במחזה השנוי במחלוקת "Cardiff East" בתיאטרון המלכותי הלאומי, ובדמות פיטר פן במחזה "פיטר פן" לצדה של קלאודי בלקלי.
תומאס ברדוורדין
תולדות חייו
למרות שמשרתו איפשרה לו לעסוק במדע, היא לא השתלמה מבחינה כלכלית, לפיכך קיבל על עצמו ברדוורדין את תפקיד הכומר המוודה של אדוארד השלישי, מלך אנגליה, בחצרו והצטרף אליו במסעותיו לצרפת ובמצור על קלה (1346), תוך שהוא ממלא שליחויות דיפלומטיות שונות.
דניאל אוונס (שחקן)
ביוגרפיה
אוונס שיחק במחזות "הסוחר מוונציה" ו"טרוילוס וקרסידה" בבימויו של טרוור נאן, ולוהק לתפקיד ראשי באופרטה "קנדיד" בה כיכב גם סיימון ראסל ביל. זה היה התפקיד הראשון שבו הוא שר, ועליו היה מועמד לפרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר במחזמר לשנת 2000.
תומאס ברדוורדין
תולדות חייו
ב-1349 נבחר לכהן כארכיבישוף מקנטרברי, לאחר שקודמו בתפקיד מת מן המוות השחור בטרם נכנס לתפקידו. ברדוורדין יצא לקבל את ברכת האפיפיור קלמנט השישי באוויניון, אך בדרכו חזרה חלה במחלת הדבר ומת ברוצ'סטר. הוא נקבר בקתדרלת קנטרברי.
דניאל אוונס (שחקן)
ביוגרפיה
בנוסף למחזות שייקספיריים ותיאטרון מסורתי, שיחק אוונס גם בתיאטרון נסיוני. הוא הופיע בתיאטרון רויאל קורט בשני מחזות של שרה קיין: "מטוהרים" ו-"4.48 פסיכוזה".
תומאס ברדוורדין
תרומתו למדע
כאמור, ברדוורדין הלך בדרכו של רוברט גרוסטסט וביסס את העיסוק בפיזיקה על הניסוי ועל המתמטיקה, במקום על חקירה סכולסטית של הפיזיקה של אריסטו. המקום שהעניק למתמטיקה היה נרחב ומרכזי בתפיסתו. לדבריו:
דניאל אוונס (שחקן)
ביוגרפיה
אחרי ההצלחה של "קנדיד" לוהק אוונס שוב לתפקיד הדורש שירה, הפעם במחזמר "מתגלגלים" מאת סטיבן סונדהיים. על תפקיד זה זכה בפרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר במחזמר בשנת 2001.
תומאס ברדוורדין
תרומתו למדע
בניסוייו וחישוביו ניסח כללים עבור מקרים פרטיים של מה שנקרא מאז גליליאו, "נפילה חופשית". כך ניסח את כלל המהירות הממוצעת: גוף הנע במהירות קבועה עובר את אותו המרחק כמו גוף מואץ באותו פרק זמן, אם מהירותו היא מחצית המהירות הסופית של הגוף המואץ. בניסיונו לקרב את המהירות הממוצעת הגיע ברדוורדין כמעט לניסוח של מושג הגבול, אך חסרו לו הכלים של החשבון הדיפרנציאלי שינוסחו 300 שנה לאחר מכן.
דניאל אוונס (שחקן)
ביוגרפיה
עוד הופיע אוונס בתפקיד אריאל בהפקה של מייקל גרנדייג' של המחזה "הסערה" בתיאטרון קרוסיבל בשפילד, לצדו של דרק ג'קובי שגילם את פרוספרו. על הופעתו זו ועל תפקידו במחזה "רוחות" זכה בפרס איאן צ'ארלסון (Second Prize) לשנת 2003. עם הלהקה השייקספירית המלכותית שיחק במחזות "מידה כנגד מידה" ו"סימבלין".
תומאס ברדוורדין
תרומתו למדע
בספרו Tractatus de Proportionibus ("מאמר על היחסים") דן ברדוורדין בספרו של אאודוקסוס מקנידוס על היחסים בין גדלים ומפתח את הרעיון של פונקציות מעריכיות שפותחו לאחר מכן על ידי ברנולי ואוילר.
לואי נופי
ביוגרפיה
בשנת 2015 הופיע בסדרות התסריטאי ואטלנטיקה, ולוהק גם לתפקידי מפתח בסדרות שב"ס והשוטר הטוב. גילם תפקיד משנה גם ב"סטוקהולם".
תומאס ברדוורדין
תרומתו למדע
ברדוורדין עסק גם במנמוניקה ("אמנות הזיכרון") בספרו De Memoria Artificiali ("על הזיכרון המלאכותי").
דניאל אוונס (שחקן)
ביוגרפיה
אחרי שהוצג המחזה במנייר הועבר לתיאטרון וינדהאם הגדול יותר והמשיך להציג עד ספטמבר 2006. ההפקה זכתה בחמישה פרסי אוליבייה בהם השחקן הטוב ביותר לאוונס, השחקנית הטובה ביותר לג'נה ראסל, שהחליפה את קייסי, ופרס "ההפקה המוזיקלית המצטיינת".
תומאס ברדוורדין
תאולוגיה ופילוסופיה
מבחינת בעיית הרצון החופשי ביטא ברדוורדין את העמדה לפיה הידע האינסופי של האל איננו ידע במובן האנושי ואינו יכול לכפות על האדם פעולה ובכך מאפשר לאדם בחירה חופשית לפעול כרצונו.
דניאל אוונס (שחקן)
ביוגרפיה
בינואר 2008 הועלה המחזה "Sunday" בסטודיו 54 בברודוויי עם אוונס וראסל בתפקידים הראשיים, ועם צוות שחקנים חדש מלהקת התיאטרון ראונדאבאוט. הצגת הבכורה הייתה ב-21 בפברואר 2008 והופעת הסיום הייתה ב-29 ביוני. ההפקה המחודשת הייתה מועמדת לתשעה פרסי טוני אך לא זכתה באף פרס. אוונס היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר במחזמר, ראסל הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר במחזמר, וסם בונטרוק היה מועמד לפרס הבימוי. אוונס היה מועמד על תפקידו גם לפרס חוג המבקרים, לפרס דרמה ליג , ולפרס דרמה דסק.
לואי נופי
ביוגרפיה
משנת 2015 החל להופיע בהפקות בינלאומיות שונות, כולל בסדרות "ההבטחה", "הרודן" ובסרטי הקולנוע "בנו של האחר" ו-"Holy Lands" משנת 2019.
תומאס ברדוורדין
תאולוגיה ופילוסופיה
נושא מרכזי שהעסיק את ברדוורדין הן במישור התאולוגי והן במישור הפיזיקלי והאסטרונומי היה מושג האינסוף. הוא שילב את תפיסת היקום האינסופי בגישתו התאולוגית וקבע שהאל, שחירותו אינסופית, מתקיים ביקום אינסופי המורכב מריק ובו אינסוף עולמות, בהם מנחיל האלוהים את ממשלתו. האל הכל-יכול איננו מוגבל לא בשל הריק ובשל הפרדוקסים. דבר זה הפך את ברדוורדין להוגה פורץ-דרך מבחינה מחשבתית, שניפץ את תמונת העולם האריסטוטלית הסגורה והסדורה ואיפשר מחשבה רחבת-היקף.
דניאל אוונס (שחקן)
בטלוויזיה ובקולנוע
בטלוויזיה הופיע אוונס בהפקות של ה-BBC, בעיקר בדרמות תקופתיות. הוא שיחק בין השאר בסרט "תקוות גדולות" יחד עם יואן גריפית', במיני-סדרה "דניאל דרונדה" בכיכובו של יו דנסי ובמיני-סדרה "המלכה הבתולה" יחד עם אן-מארי דאף.
תומאס ברדוורדין
בתרבות
ג'פרי צ'וסר, בסיפורו של כומר הנזירה מתוך סיפורי קנטרברי ממקם את ברדוורדין בין אוגוסטינוס ובואתיוס בדיון על חופש הרצון.
עונת 2015/2016 בליגה הלאומית
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת על תיקו.
לואי נופי
ביוגרפיה
בשנת 2020 דובב בקולו את אלי כהן במהלך משפטו, בסרט התיעודי מבית כאן 11, "לוחם 566 - הסיפור שלא סופר על אלי כהן". באותה שנה החל להצטלם לסרט הקומי "Gaza Weekend".
תומאס ברדוורדין
קישורים חיצוניים
Andrew G. O'Connor, Thomas of Bradwardine, His Tractatus de Proportionibus: Its Significance for the Development of Mathematical Physics, in Speculum Vol. 33, No. 3 (Jul., 1958), pp. 385-387
דניאל אוונס (שחקן)
בטלוויזיה ובקולנוע
אוונס השתתף בתפקידי אורח בסדרות ותיקות כמו "ספוקס", "דיאל ופסקו" ו"רציחות במידסומר". ב-2005 שיחק בדמות דניאל לואלין בפרק ספיישל חג המולד של "דוקטור הו" בו הוצג דייוויד טננט בדמות הדוקטור העשירי. הוא גילם את מתיוס הקדוש בסדרת הטלוויזיה "The Passion" ששודר במסגרת שידורי השבוע הקדוש.
בימוי
ב-2005 ביים אוונס את הצגת התיאטרון הראשונה שלו, שני מחזות מאת פיטר גיל "Lovely Evening" ו-"In the Blue". בשנה שאחרי כן ביים את המחזה "אסתר" מאת ז'אן רסין בשפה הוולשית. עוד באותה שנה ביים קריאה של "Total Eclipse" מאת כריסטופר המפטון במופע לציון 50 שנה לתיאטרון רויאל קורט. ב-2007 הוא כיכב במופע זה שהוצג בתיאטרון "Menier Chocolate Factory".
ב-2007 ביים אוונס הפקת סטודנטים בגילדהול, את המחזה "Certain Young Men" מאת פיטר גיל. בהצגה השתתפו שמונה סטודנטים בשנה האחרונה ללימודיהם.
ב-8 באפריל 2009 פורסם שאוונס יחליף את סמואל וסט כמנהל האמנותי של תיאטראות שפילד. הוא התחיל לכהן בתפקיד בפברואר 2010 אחרי השיפוץ של תיאטרון קרוסיבל.
ב-2013 ביים אוונס את המחזה "ללכת עד הסוף" מאת סיימון ביופוי.
ב-2015 ביים את המחזה "American Buffalo" בתיאטרון וינדהאם, ואת המחזה "ספינת השעשועים" בתיאטרון קרוסיבל. את "ספינת השעשועים" ביים שוב ב-2015 בתיאטרון ניו לונדון כשהועבר לווסט אנד.
אוונס הוא גיי מוצהר מאז שהיה לשחקן. בריאיון לדיילי טלגרף בשנת 2014 אמר שלא היה לו קל בנעוריו, ושהציקו לו בבית הספר. עוד אמר "זה היה אסור בתקופה שגדלתי בה. הייתה אז תרבות מאוד מצ'ואיסטית והתחושה של חוסר שייכות הייתה קשה מאוד."
לואי נופי
ביוגרפיה
הוא השתתף בהצגה "הדור השלישי", בתיאטרון הבימה וגילם בהצגה אלף לילה ולילה בבימויו של נורמן עיסא.
המכון למחקר ולתיאום אקוסטי מוזיקלי (אירקאם)
מכון למחקר ולתיאום אקוסטי מוזיקלי (אירקאם) (בצרפתית: (Institut de Recherche et Coordination Acoustique/Musiq (IRCAM) הוא מכון לחקר המוזיקה בפריז, שייסד המלחין והמנצח הצרפתי פייר בולז, לפי הזמנת נשיא צרפת ז'ורז' פומפידו בשנת 1970. כמרכז לחקר מוזיקה חדשה וטכנולוגיות מקורבות לה, נועד להיבנות בצמוד למרכז פומפידו.
בשנת 1977 החל המכון לפעול בניהולו של בולז, שהמשיך בתפקידו זה עד 1992 ואז העביר אותו ללורן בייל. כמרכז רב-תחומי, בהתאם לחזונו של בולז, אורגן אירקאם בראשיתו בחמישה תחומים נפרדים - אלקטרו-אקוסטיקה, מחשב, פדגוגיה, כלי נגינה וקול - שבראש כל אחד מהם יעמוד מומחה לתחומו. בשנים 1981 ושוב ב-1984 התבצע ארגון מחדש, שפתר את בעיות החלוקה הראשונית ויצר מבנה יעיל יותר, ששמר על המטרות המקוריות והתמקד בעיקר בשני תחומים, הפקת מוזיקה ממוחשבת וחקר מוזיקת מחשב.
אירקאם מטפח מגוון רחב של פעילויות מוזיקליות. המחקר הטכני שהתבצע בו הניב תועלת רבה וקידם כלי חומרה ייחודיים, כגון מעבד שמע דיגיטלי 4X, שנבנה בראש ובראשונה כדי לענות על דרישותיו של בולז בחיבור "רספונסוריות" (1984), למערכות גנריות יותר.