cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סקרמוש (סרט)
תקציר העלילה
אנדרה מורו (סטיוארט גריינג'ר) הוא ממתנגדי המשטר. הוא בידידות עם שחקנית התיאטרון לנור (אלינור פארקר) אבל היא מחליטה להינשא לאדם עשיר. אנדרה הודף את הארוס מהכרכרה ומגיע לבית הוריו המאמצים ז'ורז' דה ולמורין (לואיס סטון) כאן הוא נפגש עם "אחיו" פליפה (ריצ'רד אנדרסן) שהוא עומד מאחורי השם "ברוטוס רופוס". חייליו של דה מן ובראשם האביר דה שברילן (ריצ'רד וילקוקסון) באים לעצור את פליפה אך הוא מצליח לברוח. אנדרה מגלה מעורך דינו כי אביו הוא המרקיז דה גברילק. הוא נפגש עם פליפה ושניהם נוסעים לגברילק. בדרך הם פוגשים באלין שמרכבתה התקלקלה ואנדרה מתאהב בה אך לצערו מתברר לו היא אחותו. הם מגיעים לבית גברילק ומתברר שהוא מת ואנדרה מנחם אותה.
דה מן ואנשיו עוצרים את פליפה ודה מאן מזמין אותו לדו-קרב והורג אותו. אנדרה מצליח לברוח מגיע לתיאטרון ומשתתף בהצגה כסקרמוש ביחד עם לנור לאחר שהשחקן האמיתי נרדם בגלל שתייה. הרודפים נהנים מההצגה ולא מזהים את אנדרה.
אנדרה נשבע לנקום בדה מאן ולוקח שיעורים בסיוף. הוא מסכים להיבחר לפרלמנט כדי שיפגוש שם את דה מאן כנציג האריסטוקרטים. לנור ואלין מונעות מדה מן להגיע לישיבות ואנדרה נאלץ להתמודד נגד הנציגים האריסטוקרטים שמזמינים אותו לדו-קרב ומביס את כולם.
לבסוף מתברר לו שדה מן יגיע עם אלין להופעה של התיאטרון. אנדרה משחק בתור סקרמוש וכולם צוחקים. בסוף ההצגה הוא מסיר את המסיכה פונה לדה מן שיושב ביציע ומציע לו דו-קרב.
מתחיל דו-קרב שעובר בכל חלקי התיאטרון (הארוך ביותר בקולנוע) לבסוף עומד אנדרה לנעוץ את החרב בבטנו של דה מאן אך נרתע ונותן לו לעזוב.
אביו המאמץ של אנדרה מגלה לו שאביו האמיתי הוא גם אביו של דה מאן, כלומר הם אחים.
כעת יכול אנדרה להתחתן עם אלין והם נוסעים בכרכרה. לנור זורקת להם פרחים ונפנית לקצין צעיר שאוחז בבטנו (נפוליאון).
מס (פירושונים)
{{פירושונים|* מס – תשלום הנגבה מתושבים ומאזרחים לטובת כלל הציבור. אישים:
ראו גם
}}
לבנון במשחקים האולימפיים לנוער
לבנון משתתפת בכל המשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הלבנונים מדליית ארד אחת בטאקוונדו. לבנון משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער, אך ההשתתפות היא בעיקר סמלית ועד היום, לא זכה ספורטאי נוער אולימפי לבנוני במדליה במשחקי החורף.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של לבנון למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה חמישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. המשלחה הגיעה להישג בענף הטאקוונדו, בה היא זכתה במדליית ארד (בנים עד 73 ק"ג). בענף הג'ודו העפילה הג'ודוקא, קארן צ'מאס, לשלב חצי הגמר (בנות עד 63 ק"ג). נציגים נוספו התחרו גם בענפים סיף ושחייה.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים. בניגוד לאולימפיאדת הנוער סינגפור, נציגה בענף הטאקוונדו לא זכה במדליה והפסיד בשלב רבע הגמר. המשלחת לראשונה התחרתה בענף האתלטיקה במסגרת המשחקים האולימפיים לנוער.
משחקי החורף
ההשתתפות של לבנון במשחקי החורף האולימפיים לנוער היא בעיקר סמלית. לבנון השתתפה לראשונה באולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012) ושלחה משלחת המונה שני ספורטאים, גולש וגולשת, שהתחרו בענף הסקי אלפיני. באולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016) שלחה לבנון בשנית משלחת המונה שני ספורטאים, גולש וגולשת, שהתחרו בענף הסקי אלפיני.
יחסי עומאן–רוסיה
יחסי עומאן–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין רוסיה לעומאן.
סקירה כללית
עומאן הייתה בעלת ברית של הגוש המערבי במהלך המלחמה הקרה. ברית המועצות תמכה במורדים מרקסיסטים כמו החזית העממית לשחרור עומאן בעומאן במהלך מרד דופאר בשנות השישים והשבעים, והביאה להידרדרות היחסים בין עומאן לברית המועצות. המורדים הובסו בעזרת בריטניה על ידי ממשלת עומאן. עומאן לא קיימה יחסים עם ברית המועצות בתקופה זו. לאחר תקופה ארוכה כוננו עומאן וברית המועצות יחסים דיפלומטיים ב-5 בפברואר 1986 ועדיין מקיימים יחסים נייטרליים ברובם. אולם מאז עסקת פורצת דרך של אופ"ק, עומאן ורוסיה נהיו בעלות ברית פעילות במפרץ הפרסי.
יחסי החוץ של אוזבקיסטן
אוזבקיסטן הצטרפה לחבר המדינות בדצמבר 1991. עם זאת, היא מתנגדת להשתלבות ונסוגה מהסדר הביטחון הקולקטיבי של חבר המדינות בשנת 1999. מאז אותה תקופה, אוזבקיסטן השתתפה בכוח שמירת השלום של חבר העמים בטג'יקיסטן ובקבוצות מאורגנות של האו"ם. לסייע בפתרון הסכסוכים הטג'יקים והאפגנים, שבהם היא רואה איום על היציבות שלה עצמה. אוזבקיסטן היא תומכת פעילה במאמצים של ארצות הברית נגד הטרור העולמי והצטרפה לקואליציות שעסקו באפגניסטן ובעיראק גם יחד (אם כי בשנת 2005, היחסים עם ארצות הברית היו מתוחים לאחר התסיסה במאי 2005, ואוזבקיסטן דרשה מארצות הברית לעזוב את קארשי-ח'נאבד). אוזבקיסטן חברה באו"ם, במועצת השותפות האירו-אטלנטית, בשותפות לשלום ובהארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE). כמו כן היא משתייכת להארגון לשיתוף פעולה אסלאמי (OIC) והארגון לשיתוף פעולה כלכלי, הכולל 7 מדינות ממרכז אסיה: פקיסטן, אוזבקיסטן, קזחסטן, טורקמניסטן, אפגניסטן, קירגיזסטן וטג'יקיסטן. היא חברה מייסדת ונשארה מעורבת באיחוד מרכז אסיה, שנוסד עם קזחסטן וקירגיזסטן, ואליו הצטרפה במרץ 1998 טג'יקיסטן.
בשנת 1999 הצטרפה אוזבקיסטן לברית GUAM (גאורגיה, אוקראינה, אזרבייג'ן ומולדובה), שהוקמה בשנת 1997 (מה שהפך אותה לGUUAM באופן זמני עד לפרישה של אוזבקיסטן בשנת 2005). אוזבקיסטן חברה גם בארגון שאנגחאי לשיתוף פעולה (SCO) ומארחת את מבנה האזור האנטי-טרור של ה-RATS בטשקנט. אוזבקיסטן הצטרפה גם לארגון החדש לשיתוף פעולה מרכז אסייתי (CACO) בשנת 2002. ה-CACO מורכב מאוזבקיסטן, טג'יקיסטן, קזחסטן וקירגיזסטן.
ביקורים באוזבקיסטן
אנטי טורונן, ראש המחלקה למזרח אירופה ומרכז אסיה במשרד החוץ הפיני, הוביל משימת ממצאים של האיחוד האירופי לטשקנט, אוזבקיסטן ב-29 באוגוסט 2006. סגן שר החוץ האוזבקי ציין כי ממשלת אוזבקיסטן מעוניינת בשיחות עם האיחוד האירופי בביקור בהלסינקי, פינלנד ביוני 2006, רגע לפני שקיבלה פינלנד את נשיאות האיחוד. עיתונאים ברדיו אירופה החופשית שוחחו עם טורונן ב-1 בספטמבר. טורונן אמר כי הביקור אינו חד משמעי, אך מבטיח דיו שהאיחוד האירופי "ינתח" כדי לבדוק אם ניתן לסלק את הסנקציות שהוטלו על אוזבקיסטן. ביקורו של טורונן באוזבקיסטן היה הביקור הראשון באיחוד האירופי מאז אוקטובר, אז הוטלו סנקציות לאחר שממשלת אוזבקיסטן סירבה לאפשר חקירה בינלאומית על הטבח באנדיז'ן.
הסנקציות הדיפלומטיות כללו איסור על קשרים פוליטיים, קיצוץ סיוע ואיסורי ויזה על גורמים שהופקדו על האירועים באנדיז'אן ועל הכיסוי שלהם. טורונן אמר, "ישנם הרבה מאוד מקרים פתוחים בנושא זכויות אדם, ועלינו לבדוק כעת היטב מה באמת נעשה ואילו המלצות של הקהילה הבינלאומית יושמו. הם הצביעו על כך שיהיו אפשרויות לחדש שוב את הדיאלוג ברמת השרים, שהם עשויים להיות מוכנים לדון שוב בכל ההיבטים ביחסי האיחוד האירופי והאוזבקים, כולל האירועים באנדיז'ן. זה יהיה חלק מהערכת הערכת משטר הסנקציות ועל בסיס הערכה זו החלטה על גורל הסנקציות ייעשה באמצע נובמבר." טורונן אמר כי הביקור התנהל "בצורה חלקה" וכי שר החוץ האוזבקי ולדימיר נורוב הציע "קבלת פנים חמה". משלחת האיחוד האירופי נפגשה עם גורמים ממשרד המשפטים, משרד היועץ המשפטי לממשלה וחברי פרלמנט אוזבקים באווירה "טובה למדי". הוא הדגיש כי "הנושא האמיתי" עבור האיחוד האירופי הוא תגובתה של הממשלה האוזבקית לטבח באנדיז'ן ולהפרות של זכויות האדם. "ובכן, נראה שכרגע הנושא עם החקירה הבינלאומית אינו עומד על הפרק ככזה. הם פתוחים במידה מסוימת לדון ברמה המומחית על האירועים שהתרחשו באנדיג'אן ועלינו לראות כעת מה זה מסתכם, אילו צעדים קונקרטיים בכיוון זה ניתן לנקוט. הסוגיה האחרת היא שהם מוכנים כעת לעסוק בזכויות אדם, לקיים דיאלוג כלשהו לזכויות אדם או מפגשים קבועים בנושאי זכויות אדם, אשר בפני עצמם מהווים אות חיובי."
אף על פי שלא היה בטוח מה הביא את ההזמנה לפקידי האיחוד, אמר כי אוזבקיסטן מנסה להתגבר על בידודה. לדבריו, היחסים בין רוסיה לאוזבקיסטן ופיתוח אפשרי של האיחוד האירופי של עתודות האנרגיה האוזבקיות לא "נדונו באופן ישיר", אך "אפשר להניח בטווח הרחוק שהם מצפים להשקעה של האיחוד האירופי בתחום זה." אם יוסרו הסנקציות, פגישה של "מועצת שיתוף פעולה" עם שר החוץ נורוב תתקיים בבריסל בהמשך הסתיו.
הסכמים משפטיים עם מדינות המפרץ
ב-31 במרץ 2009 הסכימו אוזבקיסטן וסולטנות עומאן על מסגרת חוקית המגנה על השקעות עומאניות במרכז אסיה, ומבטיחה כי סחר משתי המדינות יהיה חופשי מכפל מס. ממשלת הסולטנות מנהלת מדיניות פיזור כלכלי והפרטה כבר כמעט עשור, לאחר שחתמה על הסכם דומה עם שלושים משותפות הסחר האחרים שלה.
יחסי אירלנד–קוסובו
יחסי אירלנד–קוסובו הם יחסי החוץ בין אירלנד לקוסובו. קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008 ואירלנד הכירה בה ב-29 בפברואר 2008.
יחסים
ב-20 במאי 2011 הגיש שגריר אירלנד ג'ון דדי, המוצב בבודפשט שבהונגריה, את כתב האמנתו בפרישטינה בירת קוסובו.
פליטים
בשנת 1999 קלטה אירלנד 1,000 פליטים קוסוברים. מספר זה זכה לביקורת מצד נציבת זכויות האדם של האו"ם ונשיאת אירלנד לשעבר מרי רובינסון שכינתה זאת, השאננות והאנוכיות של האירים בקבלתם של 1,000 פליטים בלבד מקוסובו.
צ'יאנשוזאורוס
צ'יאנשוזאורוס (שם מדעי: Qianzhousaurus; מילולית: "הלטאה של גאנג'ואו") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הטירנוזאוריים, אשר חי בדרום סין לפני 66–72 מיליון שנה במהלך המאסטריכט שבקרטיקון העליון ונכחד עם הכחדת הקרטיקון הגדולה.
מאפיינים
דינוזאור זה התגלה בחפירות בקרבת העיר גאנג'ואו שבמחוז ג'יאנגשי בדרום סין ותואר בידי החוקר לו ג'ונצ'נג בשנת 2014. הוא היה בעל מראה דומה לאליוראמוס ממדבר גובי ושניהם היו שונים משאר בני משפחתם, בעלי מראה קדום יותר המזכיר מינים כמו הדריפטוזאורוס. הם קובצו לשבט עצמאי - Alioramini, שבט המצוי בין המינים הדומים לטירנוזאורוס והטרבוזאורוס לבין האלברטוזאורוס והגורגוזאורוס.
בתרבות
הצ'יאנשוזאורוס מופיע בסדרה כוכב פרהיסטורי שם הוא צד קוריתורפטור.
אנטרופיית צאליס
האנטרופיה של טסאליס בתרמודינמיקה סטטיסטית היא הכללה של האנטרופיה הסטנדרטית של בולצמן-גיבס, אשר הוצעה על ידי קונסטנטינו טסאליס בשנת 1988 עבור המקרה של מערכות לא אקסטנסיביות. אנטרופיית טסאליס ודומותיה נלמדות לרוב בהקשר של פיזיקה סטטיסטית, אך מושג האנטרופיה חשוב לא רק בפיזיקה תרמודינמית וסטטיסטית, אלא גם בתורת האינפורמציה, באנליזה מתמטית ובתורת ההסתברות.
רקע
הביטוי המתמטי לאנטרופיית טסאליס הוא, במקרה בדיד, עבור מערכת עם N מצבים אפשריים ופונקציית הסתברות P:
ועבור המקרה הרציף, עם המשתנה המקרי X ופונקציית צפיפות ההסתברות p(x):
כאשר- פרמטר חסר יחידות הנקרא אינדקס האנטרופיה, ומאפיין את דרגת האי אקסטנסיביות של המערכת. אין שיטה כללית לדעת מהו ערכו של אינדקס האנטרופיה, והוא בדרך כלל מוערך על ידי ניסויים. k קבוע חיובי אשר מגדיר את היחידות הפיזיקליות של הערך הנמדד.
===תכונות ===
== מערכת לא אקסטנסיבית == נתבונן בשתי מערכות בלתי תלויות, A,B, כך שבמקרה הבדיד הצפיפות המשותפת של המצבים היא-
אנטרופיית טסאליס של מערכות בלתי תלויות כאלו מקיימת-
וכן ניתן לראות כי אנטרופיית המערכת הכוללת לא מקיימת אקסטנסיביות, אלא במקרה בו q=1. == אנטרופיית טסאליס היחסית == נניח כי הן שתי פונקציות הסתברות המקיימות, ו-. כעת, נגדיר את אנטרופיית טסאליס היחסית בין, : ;
כאשר: ;
יחסי מרוקו–רוסיה
יחסי מרוקו–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין רוסיה לממלכת מרוקו.
יחסים מוקדמים
באופן יחסי היחסים הדו-צדדיים בין רוסיה למרוקו היו טובים מאוד מאז המאה ה-18. ואז היחסים ההדדיים החלו עם חילופי טובין בין האימפריות של הסולטאן מוחמד בן עבדאללה והקיסרית קתרין השנייה.
בשנים המאוחרות של הקיסרות הרוסית היא תמכה בעמדות הקולוניאליות הצרפתיות במרוקו.
בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, ברית המועצות לא חתמה על פרוטוקול טנג'יר.
המלחמה הקרה
במהלך המלחמה הקרה, מרוקו הייתה אחת משותפות המסחר החשובות ביותר של ברית המועצות באפריקה.
בשנת 1978 ברית המועצות השקיעה רבות בתעשיית הכרייה של מרוקו.
במלחמת סהרה המערבית, ברית המועצות תמכה בחזית פוליסריו ובאלג'יריה. בהקשר זה אמר המלך חסן השני בשנת 1980 כי מרוקו וברית המועצות "במלחמה".
יחסים עכשוויים
לרוסיה שגרירות ברבאט, ומשרד קונסולרי בקזבלנקה. מרוקו מיוצגת ברוסיה על ידי שגרירותה במוסקבה.
הנשיא הנוכחי ולדימיר פוטין ביקר במרוקו בספטמבר 2006 במטרה לחזק את הקשרים הכלכליים והצבאיים בין רוסיה למרוקו. היחסים בין מרוקו לרוסיה עדיין בפיתוח מתמיד, בעוד שהסחר בין המדינות הגיע לשני מיליארד דולר בשנת 2011. במרץ 2016 ביקר המלך מוחמד השישי ממרוקו ברוסיה ונפגש עם הנשיא פוטין. שני הצדדים חתמו על הסכם להגנה הדדית על מידע סודי.
על פי התקשורת המרוקאית, רוסיה תומכת בעמדת מרוקו בעימות בסהרה המערבית.
לאחר ירידה משמעותית בתיירות מאירופה, משרד התיירות של מרוקו מתכנן למשוך אליו יותר מטיילים מרוסיה.
פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה
פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה (בגרמנית: Friedrich I, Kurfürst von Sachsen; 11 באפריל 1370 - 4 בינואר 1428), היה מרקיז מייסן בין השנים 1407–1428, והנסיך הבוחר מסקסוניה בין השנים 1423–1428.
ביוגרפיה
פרידריך נולד בדרזדן לפרידריך השלישי, רוזן תורינגיה וקתרינה מהנברג בתו של היינריך השמיני, רוזן הנברג-שלויזינגן. במלחמת הערים הגרמניות בשנת 1388 תמך פרידריך בפרידריך החמישי, רוזן העיר נירנברג, ובשנת 1391 סייע למסדר הטבטוני במלחמתו כנגד ולדיסלאב השני, מלך פולין. פרידריך תמך ברופרכט השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ במאבקו נגד ונצל, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, משום שהלה לא נתן לו את אחותו לאשה.
בשנת 1407 מת דודו וילהלם הראשון, מרקיז מייסן, ופרידריך עלה לשלטון במקומו, יחד עם אחיו וילהלם השני, מרקיז מייסן ובן דודו פרידריך הרביעי, רוזן תורינגיה. בשנים 1410 ו-1415 חלקו ביניהם פרידריך ושאר היורשים את הנחלות. פרידריך לחם בכל מאודו בהוסיטים, ומשום כך כשמת אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה ללא ילדים קיבל פרידריך את נסיכות הבוחר מסקסוניה. פרידריך המשיך להילחם נגד ההוסיטים, ובשנת 1426 איבד כמעט את כל צבאו בקרב אאוסיג. לאחר מותו של אחיו וילהלם השני, מרקיז מייסן בשנת 1425 ירש אותו פרידריך, ובכך החזיק בידיו את כל נחלות בית וטין למעט רוזנות תורינגיה.
ב-4 בינואר 1428 מת פרידריך באלטנבורג, ובנו פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו, יחד עם בניו הצעירים זיגיסמונד מסקסוניה, היינריך מסקסוניה ווילהלם השלישי, רוזן תורינגיה.
דוהרת
דוהרת הוא סרט דרמה פסיכולוגי אמריקאי משנת 2020 שבוים על ידי ג'ף באנה. התסריט נכתב על ידי באנה עצמו עם אליסון ברי. מככבים בו ברי, דבי ראיין, ג'ון ריינולדס, מולי שאנון, ג'ון אורטיז ופול רייזר.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-27 בינואר 2020. הסרט שוחרר לצפייה ב-7 בפברואר 2020 בשירות הסטרימינג נטפליקס.
עלילה
שרה היא בחורה מופנמת וביישנית שחיה חיים שלווים ועובדת בחנות למלאכת יד. לעיתים קרובות היא עולה לקבר של אמה, שהתאבדה שנה קודם. בנוסף, היא נוהגת לבקר בחוות הסוסים בה נהגה לרכוב בילדותה, והיכן שנמצאת הסוסה שלה לשעבר, וילו. הביקורים התדירים של שרה מעצבנים את בעל החווה. ביום הולדתה, שרה ניסתה להציע למדריכה בשיעור הזומבה אליו היא הולכת, לצאת אחרי השיעור, אבל הניסיון נכשל לאחר ששרה לא הצליחה להסביר את עצמה בפני המדריכה. כששותפתה של שרה לדירה, ניקי, מבחינה בשרה לבדה ביום הולדתה, היא מזמינה את דארן, השותף של בן הזוג שלה, לדאבל דייט. הארבעה מעשנים מריחואנה ושותים. שרה מאזינה בקפידה כשדארן חושף פרטים על עצמו ועל מערכת היחסים הקודמת שלו, אבל הדייט נקטע כששרה מתחילה לדמם מהאף. כשדארן עוזב, לשרה יש חלום מוזר בו היא שוכבת בחדר לבן יחד עם גבר ואישה נוספים במרחק קצר ממנה מנותקים מסביבתם.
בבוקר שלמחרת ניקי מתעוררת ומוצאת את שרה ישנה על ריצפת הסלון וסימני שריטה ארוכים על הקיר. דארן חוזר לדירה כדי לאסוף את רכבו ומזמין את שרה לדייט. בעבודה שרה מדממת מהאף שוב. בעודה מחלימה, היא מזהה את האדם מהחלום שלה מתהלך בחוץ. מאוחר יותר, שרה מעבירה את אחר הצהריים שלה עם חברת הילדות שלה הת'ר שסובלת מחבלה במוח שקרתה לה בזמן רכיבה על סוס, חבלה שגורמת לה להתקפים חוזרים ואובדן זיכרון לטווח קצר.
סדרה של צירופי מקרים מוזרים פוגשים את שרה. בזמן הנסיעה הביתה, שרה עוצרת באור אדום ליד אתר עם מתקני מים ולאחר מכן מוצאת עצמה במטבח עם הברז מטפטף, לא מצליחה לספור את הזמן שעבר. היא שומעת אישה מדברת באופן מעומעם בחדר הסמוך, כשאין אף אחד בבית, והיא מגלה שהרכב שלה נגנב מחניון הבניין.
גארי, אביה החורג והעשיר של שרה, מתריע לה שהרכב נמצא בחניון גרירה (הרכב רשום על שמו). הוא מביא את שרה לקחת את הרכב, ונהג הגרר מיידע אותם שהרכב ננטש באמצע הכביש בסמוך אתר מתקני המים.
מאוחר יותר, שרה ככל הנראה הולכת מתוך שינה אל מחוץ לדירתה ומתעוררת כשהיא עומדת על מדרכה ועם איבוד זמן לא מוסבר. הבוס שלה, ג'ואן, מציעה ששרה תלך לראות רופא, בהתחשב בהיסטוריה הרפואית של משפחתה של שרה, הכוללת לקות בבריאות הנפש.
שרה משוכנעת, בעקבות עלילת משנה בסדרת הפנטזיה "כור המצרף" בה היא צופה לעיתים קרובות, שהיא נחטפה על ידי חייזרים וייתכן ששובטה. בעקבות הדמיון היוצא דופן לסבתה שנפטרה, שרה חוששת שהיא שיבוט של סבתה. בינתיים, היא עוקבת אחר האיש מהחלום, רון, לחנות אינסטלציה בבעלותו. בזמן דייט עם דארן, שרה באופן חולני מציגה את אמונתה על היותה משובטת וגורמת לו להסיע אותה לקבר אמה כדי לחפור לקחת דגימת DNA. כשדארן מרגיש אי נוחות, שרה מאשימה אותו שהעליל עליה ומאיימת עליו עם מספריים כשיעזוב את המקום וישאיר אותה שם.
בביתה, שרה מתלבשת בשמלת סבתה. היא גונבת את וילו מחוות הסוסים והולכת איתה לתוך היער. בקרחת היער, שרה עוצרת ונשכבת על הארץ. מיד לאחר מכן מופיעה ספינת חלל. שרנהיא מרחפת אל עבר השמיים ונעלמת.
הפקה
ביוני 2019 הוכרז שאליסון ברי תככב בסרט בבימוי של ג'ף באנה על סמך תסריט שהוא כתב יחד עם ברי. ג'יי דופלאס ומארק דופלאס שימשו כמפיקים בפועל תחת "האחים דופלאס הפקות", כאשר נטפליקס המפיצה.
שחרור
הבכורה העולמית הייתה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-27 בינואר 2020. שוחרר לצפייה ב-7 בפברואר 2020 בנטפליקס.
דבליאצ'ה
דֶבֶּלְיָאצָ'ה (בסרבית: Debeljača, בסרבית בכתב קירילי: Дебељача, בהונגרית: Torontálvásárhely - טורונטאלוואשארהיי) הוא כפר בסרביה בשטח הרשות המקומית קובאצ'יצה אשר במחוז באנאט הדרומי שבפרובינציית וויבודינה.
היסטוריה
היישוב מתועד לראשונה בכתובים החל מהמחצית השנייה של המאה ה-17. היה זה יישוב ובו מספר משפחות אריסות שעסקו בחקלאות. במחצית המאה ה-18 נכלל היישוב בחזית הספר של ממלכת הבסבורג ולמקום הגיעו תושבים ממוצא סרבי ועמם נמנו אנשי צבא ובני משפחותיהם. בהמשך, עם שינוי קו חזית הספר נטשו הסרבים את המקום, ובשלהי המאה ה-18 הגיעו למקום מתיישבים ממוצא הונגרי. מאוחר יותר עבר האזור לחזקת האימפריה האוסטרו-הונגרית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך מספר ימים. אזור דבליאצ'ה נותר בחזקת הגרמנים עם מרבית סרביה, ונוהל על ידי ממשלת בובות שכונתה "ממשלת ההצלה הלאומית" בראשות הגנרל מילאן נדיץ'. לאחר המלחמה נכלל הכפר דבליאצ'ה בשטחי יוגוסלביה, ולאחר התפרקות יוגוסלביה עבר לחזקת סרביה.
הקהילה היהודית
קהילה יהודית נאולוגית התקיימה בדבליאצ'ה מהמחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1895 הוקם בית הכנסת הקהילתי וכן תלמוד תורה. עוד הוקם בית עלמין. ב-1931 התגוררו בכפר 225 יהודים, שהיוו 3.75 אחוזים מכלל האוכלוסייה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 148 נפשות. יהודי הכפר נרצחו בשואה, רובם בסיימישטה ובטופובסקה שופה ומקצתם נורו למוות באזור פנצ'בו. בית הכנסת הוחרב על ידי הגרמנים. לאחר המלחמה לא חודשה הפעילות הקהילתית. נכון ל-2002 עמד על תילו מבנה בית הכנסת וכן אותרו בכפר שרידי בית העלמין היהודי.
יחסי הפיליפינים–סרביה
יחסי הפיליפינים–סרביה הם יחסי החוץ בין הפיליפינים וסרביה.
סקירה כללית
הפיליפינים ויוגוסלביה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-28 בפברואר 1972. בין השנים 2016–2018 יוצגה הפיליפינים בסרביה באמצעות הקונסוליה בבודפשט, הונגריה, אולם ב-26 ביוני 2018 היא פתחה קונסוליה בבלגרד.
לקרוס במשחקים האולימפיים
לקרוס היה ענף במשחקים האולימפיים באולימפיאדת סנט לואיס (1904) ובאולימפיאדת לונדון (1908). בהמשך, נערכו תחרויות ראווה בעוד שלוש אולימפיאדות: אולימפיאדת אמסטרדם (1928), אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) ואולימפיאדת לונדון (1948). בתחרויות השתתפו נבחרות של גברים בלבד.
יחסי הפיליפינים–סרביה
סקירה כללית
נכון לשנת 2018 ישנם 76 פיליפינים המתגוררים ועובדים בסרביה, רובם נשואים לסרבים והקימו שם את משפחותיהם.
לקרוס במשחקים האולימפיים
היסטוריה
באולימפיאדת סנט לואיס השתתפו שלוש קבוצות לקרוס, שלא היו נבחרות לאומיות. שתיים מהן היו מועדוני לקרוס מקומיים (מועדון הקנדי מוויניפג ומועדון אמריקני מהעיר המארחת סנט לואיס). קבוצה שלישית, אף היא מקנדה, הורכבה כולה מאינדיאנים בני מוהוק. בשלב חצי הגמר גברה הקבוצה מסנט לואיס על קבוצת המוהוק 0-2, ובמשחק הגמר גברה הקבוצה מוויניפג על הקבוצה מסנט לואיס 2-8 וזכתה במדליית הזהב.
דניאל (פריץ) פייזר
ביוגרפיה
פייזר נולד בויצהאנאוזן, גרמניה, אביו היה משפטן, ופריץ היה הבן השני מתוך שלושה בנים ובת. המשפחה עברה לאושווגה, פריץ למד בבית ספר יהודי ובתיכון גרמני. פייזר התקבל לבית ספר לרפואה במינכן, המשיך בברלין המשיך בברסלאו, ומשם עבר לגטינגן.
לקרוס במשחקים האולימפיים
היסטוריה
באולימפיאדת לונדון השתתפו שתי נבחרות בסך הכל, המארחת בריטניה ונבחרת קנדה. נבחרת שלישית, דרום אפריקה, הייתה אמורה להשתתף גם כן, אך ביטלה את השתתפותה. במשחק היחיד שנערך גברה קנדה על בריטניה 10-14.
גם במשחקי הראווה שנערכו בין 1928 ל-1948 השתתפו נבחרות משלוש מדינות אלו בלבד (ארצות הברית בשלושתן, בריטניה באמסטרדם ובלונדון בלבד, וקנדה באמסטרדם ובלוס אנג'לס בלבד).
דניאל (פריץ) פייזר
ביוגרפיה
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, בהיותו סטודנט לרפואה בשלב מתקדם התנדב לצבא, שירת בקליניקה הכירורגית של גטינגן ומשם הועבר לחזית הבלגית. חזר לברלין וסיים את לימודי הרפואה. בגטינגן התמחה בכירורגיה.
בשנת 1917 התחתן עם אליסה לבית נוטמן מקטוביץ. בנו, עלי, נולד בשנת 1919,בנו גדעון בשנת 1921 ובתו, עלמה מרים, בשנת 1927.
בשנים 1923–1924 התמחה בגיניקולוגיה, בנוסף למומחיות בכירורגיה. בשנת 1925 הקים וניהל מחלקה גינקולוגית בת 15 מיטות בבית חולים פרטי באושווגה.
בסוף שנות העשרים של המאה ה-20 רכש פייזר פרדס בפרדס חנה. ד"ר הלל יפה יעץ לפייזר לנסוע לארץ-ישראל. באוגוסט 1932 עלה לארץ-ישראל עם רעייתו אליסה, בניו עלי וגדעון וביתו עלמה מרים. פייזר התיישב בחיפה, והתמנה בשנת 1932 למנהל המחלקה הכירורגית, ולמנהל בית החולים "הדסה". פייזר היה הראשון בארץ שהכניס את שיטת ה"מסמור" לקבוע ברך. נקט שיטות ייחודיות לטיפול בשחפת.
פייזר טיפל בפצועים ללא משוא פנים. במלחמת העצמאות טיפל במאות פצועים. פייזר ארגן דיוניים קליניים, הרצאות, הדרכות של רופאים צעירים ליד "מיטת החולה", ובמשותף עם פרופ' מכס מרכוס מבית החולים הדסה (תל אביב), פרופ' פאול נתן מבית חולים בילינסון, ופרופ' אדוארד גורדון יוסף (ג'וזף) מבית חולים הדסה בירושלים יזם את המפגשים המשותפים של בכירי הכירורגים מכל הארץ.
פייזר הקים את הסניף הישראלי של "ארגון הכירורגים הבינלאומי" ושימש נשיאו.
על שמו רחוב בחיפה. מתלמידיו : הפתולוג, פרופ' ברוך (בלה) גלי.
כריסטיאן פיצ'וגין
כריסטיאן "כריס" פיצ'וגין (נולד ב-18 ביולי 2001) הוא שחיין ישראלי, שיאן ישראל במשחה ל-100 מטר חזה ובמשחים ל-50 מטר חזה ול-100 מטר חזה בבריכת 25 מטר וחבר נבחרת ישראל בשחייה.
דניאל (פריץ) פייזר
משפחתו
בנו, הפרופ' עלי פייזר, מרופאי הרובע היהודי במלחמת העצמאות, מייסד ומנהל המחלקה לנוירוכירורגיה בבית החולים רמב"ם.
כריסטיאן פיצ'וגין
ביוגרפיה
פיצ'וגין נולד וגדל בקריית אתא בנם הבכור מתוך שניים של אולגה ואנטון פיצ'וגין. הוריו עלו לישראל כזוג צעיר בשנת 2000. הוא התאמן בקבוצת הפועל קריית אתא בהדרכתו של אלכס ברוניקוב. בכיתה ט' החל ללמוד בבית החינוך המשותף חוף השרון ולהתאמן בפנימיית המחוננים במכון וינגייט בהדרכתם של לירן וקנין, אהוד סגל, לוקה גברילו, קאיו קאייביץ' ולאוניד קאופמן. מאז שסיים את לימודיו התיכוניים בווינגייט הוא מתאמן בקבוצת ירושלים רבתי בהדרכת מנו מאי.
דניאל (פריץ) פייזר
משפחתו
גיסו, בעלה של אחותו לואיזה, שהייתה המזכירה של ההתאחדות הציונית בפרנקפורט הפרופ' ואלטר פלק. היה מנהל מחלקת הילדים של בית החולים הממשלתי בחיפה.
כריסטיאן פיצ'וגין
2018
באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט בסוף יולי 2018 סיים פיצ'וגין במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.92 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:06.01 דקות.
דניאל (פריץ) פייזר
משפחתו
אחיינו הפרופ' ראובן פייזר ניהל שנים רבות את מחלקת נשים בבית חולים הקריה בתל אביב.
כריסטיאן פיצ'וגין
2018
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בסוף דצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:02.82 דקות, אחרי תומר גולדפדן מהפועל עמק חפר (1:00.74 דקות) ויבגני ממין מהפועל דולפין נתניה (1:00.80 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.49 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 28.43 שניות.
דניאל (פריץ) פייזר
משפחתו
רעייתו אליסה נפטרה בשנת 1942. השאירה 3 ילדים: עלי, גדעון ועלמה מרים.
כריסטיאן פיצ'וגין
2019
באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט בסוף יולי 2019 הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.75 שניות ובמקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.02 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 1:04.30 דקות.
דניאל (פריץ) פייזר
משפחתו
פייזר נשא לאישה את דורותי (דולי) לבית גרודזינסקי, ב־1943 נולדה רחל, וב־1944 נולד יואל.
כריסטיאן פיצ'וגין
2020
בתחרות קיץ שנערכה בווינגייט (בריכת 25 מטר) בסוף אוגוסט 2020 סיים פיצ'וגין במקום שני במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.0 שניות, אחרי תומר גולדפדן (27.01 שניות) ולפני דניאל יוסיפוב מהפועל אולימפ נתניה (28.48 שניות) ובמקום שלישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.30 דקות, אחרי תומר גולדפדן (59.10 שניות) ויעקב טומרקין ממכבי אשדוד (59.45 שניות).
בתחרות מבחן לאולימפיאדה שנערכה בדצמבר 2020 סיים פיצ'וגין במקום שני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.35 דקות, אחרי תומר גולדפדן (1:01.91 דקות) ולפני יהונתן רום ממכבי חיפה (1:03.28 דקות). בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 1:02.32 דקות ועלה ראשון למשחה הגמר.
2021
בתחרות גביע האיגוד שנערכה בווינגייט ב-31 במרץ 2021 קבע פיצ'וגין במשחה ל-100 מטר חזה שיא אישי חדש של 1:01.09 דקות, לפני תומר גולדפדן (1:02.77 דקות) ויהונתן רום (1:03.84 דקות) ובכך קבע את התוצאה השנייה בטיבה בישראל אחרי השיא הישראלי הוותיק בן ה-9 שנים של אמרי גניאל (1:00.96 דקות) ואת הקריטריון לאליפות אירופה בבודפשט באמצע מאי אותה שנה. באותה העת הוא היה שחיין החזה המהיר בישראל, ומועמד להשתתף במשחה השליחים 4x100 מעורב משולב (מיקס) ב בטוקיו. נוסף לכך, הוא קבע במשחה ל-50 מטר שיא אישי חדש של 27.90 שניות.
אלוף ישראל
באליפות ישראל שנערכה ביוני אותה שנה זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אישי חדש של 27.29 שניות לפני איתי גולדפדן מהפועל עמק חפר (27.32 שניות) ואחיו תומר גולדפדן מהפעול דולפין נתניה (28.26 שניות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:00.92 דקות, אחרי איתי גולדפדן שקבע שיא ישראלי חדש של 1:00.79 דקות וזכה בזכות להשתתף במשחקים האולימפיים ולפני אלכסנדר מקסוול לבד מהפועל דולפין נתניה (1:02.78 דקות).
שיאן ישראל (בריכת 25 מטר)
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בקאזאן, רוסיה ב-3 בנובמבר אותה שנה סיים במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 26.21 שניות, מאית אחת איטי מהעפלה לגמר. כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 26.45 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 17 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 58.11 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן 7 השנים ו-9 חודשים של גל נבו (58.69 שניות).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות בדצמבר אותה שנה הוא סיים במקום 13 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 26.46 שניות, במקום 23 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 58.49 שניות ובמקום 11 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יעקב טומרקין, איתן בן שטרית ודניס לוקטב בשיא ישראלי חדש של 3:30.75 דקות.
שיאן ישראל
בתחרות גביע האיגוד שנערכה בווינגייט ב-12 במאי 2022 הוא ניצח במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:00.37 שניות, שיפור לשיא בן השנה של איתי גולדפדן (1:00.79 דקות).
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 סיים במקום 11 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.42 שניות ובמקום 14 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:00.33 דקות.
חייו האישיים
בשנת 2020 השתתף פיצ'וגין בעונה השלישית של "נינג'ה ישראל", אך לא עבר את שלב המוקדמות.
פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה
פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה (בגרמנית: Friedrich II, Kurfürst von Sachsen; 22 באוגוסט 1412 - 7 בספטמבר 1464), היה הנסיך הבוחר מסקסוניה בין השנים 1428–1464, ורוזן תורינגיה בין השנים 1440–1445.
ביוגרפיה
פרידריך נולד בדרזדן ב-22 באוגוסט 1412, לפרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה וקתרינה מבראונשווייג-לינבורג בתו של היינריך המתון, דוכס בראונשווייג-לינבורג.
בשנת 1428 מת אביו פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ופרידריך עלה לשלטון במקומו, יחד עם אחיו הצעירים זיגיסמונד מסקסוניה, היינריך מסקסוניה ווילהלם השלישי, רוזן תורינגיה. בשנת 1433 חתם פרידריך על הסכם שלום עם ההוסיטים, ובשנת 1438 הביס אותם בקרב זלניץ.
לאחר מותו של היינריך בשנת 1435 ומינויו של זיגיסמונד בשנת 1440 לבישוף וירצבורג, חילקו ביניהם פרידריך ווילהלם את הנחלות בשנת 1445, פרידריך קיבל את נסיכות הבוחר מסקסוניה, ואילו וילהלם קיבל את רוזנות תורינגיה. סכסוכים על החלוקה הובילו בשנת 1446 למלחמת האחים הסקסונית, שהסתיימה בשנת 1451 בשלום נוימבורג. בשנת 1459 חתמו פרידריך ווילהלם על אמנת אגר יחד עם גאורגה פודבראדי, מלך בוהמיה, ובה סוכמו הגבולות בין בוהמיה לסקסוניה בשיא הרי ההארץ ובאמצע נהר האלבה, ואלו הגבולות עד ימינו בין צ'כיה לגרמניה.
ב-7 בספטמבר 1464 מת פרידריך בלייפציג, ובנו ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו, תוך שאחיו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את התואר דוכס סקסוניה. בשנת 1482 ירש ארנסט יחד עם אלברכט את רוזנות תורינגיה, ובשנת 1485 פוצלה הנחלה בין האחים; ארנסט קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה).
משפחתו
בשנת 1431 התחתן פרידריך עם מרגרטה מאוסטריה, בתם של ארנסט, דוכס אוסטריה וצימבורגיס ממזוביה, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
חושך
חושך הוא מצב המתקיים בהיעדר אור. עם זאת, נהוג להתייחס גם למקומות בעלי תאורה חלשה כאל חשוכים.
החושך מקושר עם הצבע השחור, משום שהוא כהה מאוד ונתפש באמצעות חוש הראייה כהיעדר אור המגיע לעין.
השפעה על מערכת הראייה
התפקוד של מערכת הראייה נפגע במצבי חושך משום שהיא נעזרת במידע חזותי, שמקורו באור המגיע לעין ונקלט על ידי תאים קולטי אור. רודופסין הוא קולטן המצוי בתאי הקנים של הרשתית. תאים אלו מסייעים במיוחד לראיה בתנאים של תאורה לקויה. עיוורון לילה הוא מצב שבו קשה עד בלתי אפשרי לאדם לראות באור נמוך או בחושך קל. מצב זה יכול להיגרם כתוצאה ממולד, מפציעה או מתת-תזונה (למשל, חוסר בוויטמין A).
הפגיעה במערכת הראייה משפיעה על תהליכי תפיסה שונים בדרכים שונות. מאחר שהתפיסה החזותית מבוססת על מערכת הראייה היא אינה יכולה להתקיים בהיעדר אור. עם זאת, התפיסה המרחבית אינה תלויה רק במערכת הראיה ולכן היא יכולה להתקיים גם בתנאי חושך. דוגמה לכך היא היכולת של עיוורים להתמצא במרחב ללא שימוש במערכת הראיה. התערוכה דיאלוג בחשכה מאפשרת להתנסות בהתמודדות בחיי היומיום ללא חוש הראייה.
מדיטציית חושך כוללת מספר טכניקות מדיטציה שבמהלכן מתרגל האדם מגע עם חשכה או עם צללים. העיקרון המנחה מאחורי המקור הבודהיסטי של הטכניקה הוא יצירת אלחוש בחלל תרגול הנעדר גירויים, אשר יתאים להתמרה של התת-מודע. על פי הגישה המודרנית תרגול החושך מאפשר לאדם להשתחרר מהלחצים הפסיכופיזיים הנגרמים לו על ידי תאורה מלאכותית.
בעלי חיים ליליים
קיימים בעלי חיים אשר מסוגלים להתמצא היטב בסביבה חשוכה על ידי מערכת ראייה רגישה במיוחד או פיצוי של חושים אחרים, כמו שמיעה. לדוגמה: דורסי לילה, עטלפים ועוד.
שעות החושך
הלילה הוא הזמן ביממה שבו אין אור שמש ולכן הוא נחשב לחשוך. הוא מתחיל לאחר שקיעת השמש ומסתיים בזריחתה, כאשר מתחיל היום. עם זאת, גם בלילה לא תמיד חל חושך מוחלט. הירח הוא מקור תאורה טבעי, אשר מחזיר לכדור הארץ חלק מקרינת השמש המגיעה אליו בשעות הלילה. הכוכבים הם מקור תאורה טבעי נוסף, אם כי חלש יותר בהשוואה לירח. אף על פי שתאורת הכוכבים כמעט ואינה מספיקה להתמצאות לכאלה שאינם מיומנים בכך, במשך מאות שנים ואפילו כיום אנשים רבים, בעיקר מלחים ונודדי דרכים, השתמשו בכוכבים ובירח כאמצעי ניווט בעת חשכה; בעיקר בכוכב הצפון.
מקומות חשוכים
החלקים העמוקים באוקיינוסים נקראים אזור התהומות והם חשוכים באופן קבוע משום שקרני השמש לא מגיעות אליהם.
חושך ואי החזרה של אור
ישנם מקרים בהם חומרים או עצמים מסוימים אינם מחזירים אור או בולעים אור.
כאמור, אחד המצבים המוכרים מחיי היום יום הוא הצבע השחור. פיגמנטים הסופגים אור יותר מאשר הם מחזירים אותו "נראים שחורים". אם מערבבים את שלושת צבעי היסוד בפרופורציות מתאימות, התוצאה מחזירה כה מעט אור עד שהיא נקראת שחורה.
אפקט עין העש נובעת מקיומו של מבנה בליטות זעיר, בגודל ננומטרי, על השכבה החיצונית של עין העש, היוצר התנהגות הזהה לזו של ציפוי אנטי-מחזיר. עקרון הפעולה של שכבה זו משמש בתעשיית האופטיקה לייצור ציפויים אנטי-מחזירים לעדשות ואלמנטים אחרים, בלי צורך בתוספת של שכבת חומר בעל מקדם שבירה שונה.
חומר אפל הוא חומר שאינו פועל על קרינה אלקטרומגנטית: הוא לא פולט, לא בולע ולא משקף אותה, לכן לא ניתן לצפות בו באופן ישיר. על-פי התאוריה המקובלת, החומר האפל מרכיב יחד עם האנרגיה האפלה כ-96% מן המסה של היקום.
חור שחור הוא גוף כה מסיבי שהאור אינו יכול לברוח ממנו. לכן גם אי אפשר לצפות בו ישירות, אלא רק לשער את מיקומו בעקבות ההשפעות שהוא יוצר על סביבתו.
חושך ושינה
אנשים רבים מתקשים להירדם במקום מואר ולכן כדי למנוע נדודי שינה נהוג להחשיך את החדר בו מתכוונים לישון. החושך מעורר את הפרשת ההורמון מלטונין אשר משפיע על תהליכים רבים בגוף, וביניהם מחזור השינה.
באופן טבעי האדם משתמש בשעות הלילה החשוכות לצורך שינה, בהתאם לשעון הביולוגי שלו. עם זאת, השעון הביולוגי ועיתוי השינה מושפעים גם מתאורה מלאכותית. מסיבה זו, דפוסי השינה בעולם המודרני שונים מאלו שהיו קיימים בעבר, ומשתנים גם בהתאם לתרבות. שעון ביולוגי שאינו מתואם עם שעות החושך עלול ליצור את תסמונת פאזת השינה הדחויה.
החושך משפיע גם על המחזור היומי של צמחים. בתופעה המכונה ניקטינסטיה העלים, העלעלים או עלי הכותרת אשר נפתחים ביום ופונים כלפי האור, נסגרים בשעות החושך של הלילה.
השפעה רגשית
לחושך יכולה להיות השפעה רגשית על האדם.
משום שהחושך פוגע ביכולת של האדם להעריך את סביבתו דרך חוש הראייה הוא עלול לעורר פחדים מהלא-נודע. ניקטופוביה היא פחד לא רציונלי מהחושך. פחד זה שונה מפוביות אחרות בכך שהסובל מניקטופוביה אינו פוחד ישירות מגורם הפוביה (החושך), אלא מהסכנות שהוא עלול לטמון בחובו. זהו אחד הפחדים הנפוצים ביותר, בעיקר בקרב ילדים.
שהייה ממושכת מידי בחושך יכולה לפגוע במצב רוח. דיכאון עונתי הוא דיכאון המופיע בעיקר בעונת החורף, בעקבות הצמצום בשעות האור בעונה זו. זוהי תופעה שכיחה יותר באזורים שבהם שעות החושך ארוכות יחסית, כגון בארצות סקנדינביה, שם כ-10% מהאוכלוסייה עלול ללקות בה.
חושך ותאורה מלאכותית
האדם יצר דרכים מלאכותיות ליצירה של אור בתנאי חושך. האש הייתה אחד המקורות הראשונים לאור והיא שימשה גם לחימום ובישול. בתחילה הודלקה האש במדורה נייחת ואחר כך התפתחו כלים שאפשרו לנייד אותה, כמו לפיד, נר ומנורת שמן.
בתחום הצילום נעשה שימוש במבזק לצורך הארת סביבות חשוכות, אך לעיתים קרובות הוא יוצר אפקט עיניים אדומות בצילומי פנים.
בנוסף לתאורה המלאכותית האדם פיתח גם אמצעי ראיית לילה, אשר נועדו לסייע למערכת הראייה בתנאים חשוכים.
חושך בתרבות
פעמים קרובות משתמשים במילה "חושך" או "אופל" כסמל לרוע, באופן המנוגד לאור אשר מסמל את הטוב והנאור.
לדוגמה:
חושך בתנ"ך וביהדות
בסיפור הבריאה שבפרשת בראשית מצוין שבמצב ההתחלתי של העולם היה "חושך על פני תהום". מהותו של החושך עומדת בפולמוס ותיק בקרב אישי המחשבה והקבלה ביהדות. יש האומרים שהחושך הוא בריאה וכלשון הפסוק: "יוצר אור ובורא חושך" ויש החולקים ואומרים שלשון בריאה אינו מכריח עשיית יש מאין, וסילוק האור הגורם לחושך נחשב גם הוא כבריאה.
ביסטהייברסור
ביסטהייברסור (שם מדעי: Bistahieversor) המכונה גם הבהמה של ביסטי הוא סוג של דינוזאור טורף, אשר חי בסוף הקרטיקון לפני 74.5 מיליון שנה. הדינוזאור הוא קרובם של הטירנוזאוריים ונכלל במשפחה לעיתים רבות, אך כיום מעריכים שהוא אינו שייך למשפחה אלא לקבוצה הקרובה אאוטירנוזאורים. מקור שמו הוא משפת הנאוואחו ופירושו: "המשמיד של ביסטי". הוא מכונה כך עקב הימצאו בשטחי ביסטי/דה-נא-זין. הסוג כלל מין אחד - Bistahieversor sealeyi.
מאובניו נתגלו ב-1998 בניו מקסיקו, ארצות הברית, ונחשבו למאובנים של דספלטוזאורוס, אך ב-2010 הוחלט שמאובנים אלה שייכים לסוג חדש. הממצאים נתגלו כללו שרידי צעירים ובוגרים, בעיקר של הגולגולת. הביסטהייברסור חי מדרום להרי הרוקי שגרמו לבידודו מטירנוזאורים צפוניים יותר.
דינוזאור זה דמה לטירנוזאורוס אך היה קטן יותר, באורך תשעה מטרים ומשקל של לפחות 1 טונה. הוא היה בעל גולגולת קצרה וקלה יותר ובעל 64 שיניים, פתח עין מוגדל ומפרק מורכב לאורך המצח, אשר עזר לקבע את הגולגולת. ייתכן שגופו היה מכוסה נוצות אך לא נמצאו לכך ראיות מהמאובנים.
אליעזר צבי צווייפל
אליעזר צבי צְוַוייפֶל (בכתיב יידיש, שנהג בזמנו: צווייפעל; 15 באפריל 1815, מוהילב על הדנייפר – 21 בפברואר 1888, גלוחוב, רוסיה) היה סופר, משורר, מתרגם, חוקר ומורה עברי. פרסם מאמרים רבים בעיתונות העברית ושימש שנים רבות מורה לדת ואגדה בבית המדרש לרבנים בז'יטומיר. על אף היותו שייך לעידן ההשכלה העברית, שביקרה בדרך כלל את תנועת החסידות, היה הראשון שניסה לפשר בין הזרמים השונים, וספרו: "שלום על ישראל" סלל את הדרך למשכילים וסופרים רבים אחרים, שהתקרבו לעולם החסידות וספרותה, כגון י.ל. פרץ, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי וש"י עגנון.
קורות חייו
אליעזר צבי הכהן צווייפל נולד בשנת 1815 במוהילב. קיבל חינוך תורני אצל אביו, דוד בן יקותיאל, אשר לימד אותו תלמוד וגם את תורת חסידות חב"ד. בעקבות גל של "נישואי בהלה", השיא אותו אביו בגיל צעיר מאוד (12), והנישואים לא צלחו. צווייפל נאלץ לנדוד בערים ועיירות שונות, הן כדי לעקוף את חוק המדינה שאסר נישואים מוקדמים, והן כדי להתיר את הנישואים. נדודיו אלו הפגישו אותו עם אנשים רבים מזרמים שונים, והוא הרבה להתעמק בספרות ההגות וההשכלה ולפרסם מאמרים ומחקרים בנושאים שונים. באודסה התוודע גם לבצלאל שטרן, מי שהיה תלמידו של יוסף פרל ומנהל בית הספר העברי הראשון באודסה.
כשנפתח בית המדרש לרבנים בז'יטומיר, בשנת 1847, הוא החל ללמד שם לימודי דת ואגדה, והתמיד במשרה זו עד שנסגר המוסד בשנת 1873. במהלך תקופה זו גם פרסם את מרבית חיבוריו.
ספרו הראשון, "מינים ועוגב", שכלל מכלול מעורב של שירים, מליצות, דברי מחקר, דרשות, תרגום ממשלי קרילוב - יצא בווילנה, 1858, וספג ביקורת חריפה מפי ש.י. אברמוביץ, הוא מנדלי מוכר ספרים, שהיה תלמידו לשעבר של צווייפל. בספרו הראשון "משפט שלום" תקף מנדלי את הספר "מינים ועוגב"; הוא לא אהב את הערב רב של הלקט שבחר צווייפל להציג בספרו ותקף אותו ואת סופרי הדור הישן על כך שהם מזלזלים בקוראים ובמבקרים. למעשה, טוען שמואל פיינר, הייתה זו מערכה ידועה של הדור הצעיר שמתקומם כנגד הדור המיושן והמקובע, ולא נותן ידו לזרם המתמרד של ההשכלה הרדיקלית. "מינים ועוגב", לדעת יוסף קלוזנר, היה "שמרני בעיני המשכילים ומשכיל בעיני האדוקים". מנדלי כעס במיוחד על קביעתו של צוויפל שההשכלה "גוזלת מאיתנו אמונה, חיי נצח ואלוהים חיים". לא ייתכן להאשים את ההשכלה "הנאורה" בטיעון שכזה, התמרמר. הפרסומים השונים עוררו הד רב בעיתונים "הכרמל" ו"המליץ", וקלוזנר סבור שפולמוס זה נתן את הדחיפה העיקרית לקריירת הכתיבה של צווייפל.
אך הפולמוס העיקרי שעורר צווייפל היה בעקבות ספרו "שלום על ישראל" שיצא בארבעה כרכים בשנים 1868–1873. בניגוד לרוח תנועת ההשכלה, שהייתה עוינת לתנועת החסידות, צוויפל ראה בחסידות חוליה בשרשרת היהדות והציג את צדדיה היפים, מנסה לפשר בין כל פלגיה של היהדות. פרסומו של הספר פתח דיון נוקב שהתפרסם במאמרי נגד מתלהמים לצד מאמרים תומכים משבחים, והדבר תרם לא מעט לפרסומו של הספר.
בניגוד לפולמוסים, שעוררו לעיתים ספריו, צווייפל היה ידוע כאיש שלום, אוהב שלום ורודף שלום, המנסה תמיד לפשר בין הקצוות. תלמידיו בבית המדרש לרבנים אהבו את המורה, שלא הייתה לו כל הכשרה מדעית, אך היה ידוע כאיש אשכולות ותיבל את הוראתו באגדות ובהומור.
אליעזר צבי צווייפל נפטר בשנת 1888, והוא בן 73.
שלום על ישראל
הספר "שלום על ישראל" היה הספר העברי הראשון מתקופת ההשכלה שצידד בזכותה של החסידות. צווייפל אסף חומר רב מהספרות החסידית ובאמצעותו ניסה להוכיח, שהתנועה החסידית מייצגת תפיסת עולם פילוסופית עמוקה. השקפה זו עמדה בניגוד לעמדה המשכילית מחד גיסא, ולעמדת הממשלה הרוסית מאידך גיסא, והספר לא עבר את הצנזורה בז'יטומיר. הצנזור בקייב היה מתון יותר ואישר את הוצאת הספר לאחר שצוויפל עידן קמעה את התוכן. הספר יצא בז'יטומיר בשנת 1868.
המשכילים לא אהבו את הספר. אברהם גוטלובר הוציא פרסום בשם "תולדות הקבלה והחסידות" שנועד להתקיף את ספרו של צווייפל. חיים זליג סלונימסקי, שהיה גם הצנזור וגם מנהל בית המדרש לרבנים, שבו עבד צווייפל כמורה, פרסם בעיתונות מכתב אפולוגטי על פרסום הספר, והיה חשש רציני למשרתו של צווייפל בבית המדרש. לצד האוטוביוגרפיה של צווייפל בספר "אוצר הספרות" כתב המו"ל (ש. א. גראבער) על יציאת הספר והוסיף כמה מילים על התגובות הקשות שעורר הספר: "וימררוהו ורבו וישטמוהו חבריו המורים, ויוציאו גם דבת הספר רעה אל הממשלה"
שנה לאחר צאתו של החלק הראשון של הספר יצא חלקו השני, בו הוא מודיע שלשווא קצפו עליו המקטרגים, שהרי כל כוונתו הייתה "לבטל את המחלוקות, לשתק את המריבות ולעשות שלום בין מתנגדים, חסידים ומשכילים". שני החלקים הבאים יצאו בשנת 1873, שנה בה גם נסגר בית המדרש לרבנים. פולמוס ער התנהל מעל דפי העיתונים והפרסומים השונים. החשש שהתעורר בעקבות הספר היה שייווצר הרושם בציבור שההשכלה עתידה להביא לידי הרס היהדות המסורתית, אם לא יחשפו ויבליטו את המרגליות הטובות שבספרות העתיקה. אין פלא, אפוא, שרבים מהמשכילים נזעקו להגן לא רק על דרכם והשקפת עולמם, אלא על המסורת של מלחמתם בחסידים, כפי שהתבטאה ביצירותיהם של רבים מחבריה, כמו למשל יצחק ארטר, יוסף פרל, פרץ סמולנסקין, ישראל אקסנפלד ואחרים.
יוסף קלוזנר מתרשם שהפולמוס הביא ברכה לספרות העברית, ולו רק מעצם העובדה שמאמרים רבים התפרסמו בעקבותיו בשפה העברית. במהלך השנים השתנתה כליל הגישה של רוב המשכילים, החוקרים והסופרים, והיחס אל החסידות השתנה. השינוי התבטא היטב בכתביהם של שמעון דובנוב, י.ל. פרץ, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, מרטין בובר ואחרים.
הערכת תרומתו
נחום סוקולוב, שהכיר היטב את צוויפל והחשיבו לאחד מרבותיו, כותב, שצוויפל היה מרוקם עם תקופתו - תקופת ספרות ההשכלה, כמו הרמח"ל ורבי יעקב עמדין עם דורותיהם . והיה שונה משאר סופרי ההשכלה, בכך שלא הייתה לו כמוהם נטייה מיוחדת לדבר פרטי ומיוחד, אלא איחד את כל הנטיות - כל מה שבדורו. הדור יכול היה לראות בצוויפל את פנימיותו, ואת הכיוון אליו הוא הולך: אל ההתאחדות הלאומית. צוויפל היה המבשר. השקפתו הסינתטית נתפסה על ידי רבים כ"פסיחה על שתי הסעיפים", מורך לב, חוסר הכרעה, כי לא הבינו את מעלתה. צוויפל הבין מתוך מידותיו והשכלתו ו-"אפיקורסיותו", מסביר סוקולוב, שאין המשכילים כל האומה, אין הרבנים כל האומה, אין החסידים כל האומה, ואין המתנגדים כל האומה, אלא כולם חלקים של אומה אחת; וכחכם וחוקר וסופר, הוא עמל ויצר מתוך שאיפה לחבר את החלקים. אם צוויפל נשתכח כל כך, קובע סוקולוב, הרי זה מפני שנחל ניצחון גדול כל כך בהתקבל רעיונותיו. סוקולוב, וכן פרישמן, גם מציינים שצוויפל הוא אבי הסגנון החדש של הספרות העברית.
אליעזר שביד מדגיש את ראשוניות של צווייפל בניסיון לפרסם משנה סדורה של הפלגים השונים ביהדות ובחתירתו לאיחוד ביניהם. שמואל פיינר קובע בפשטות שכל מחקר היסטוריוגרפי מודרני בחסידות צריך להתחיל בספרו של צווייפל: "שלום על ישראל". רחל אליאור, חוקרת החסידות והקבלה, מציינת בספרה על הבעל שם טוב, שהמשכיל אליעזר צווייפעל, מחבר "שלום על ישראל", היה ראשון המשכילים הליטאים שטרח לקרוא בספרי החסידים ולא רק בכתבי מתנגדיהם.
ראש וילקוקס
ראש וילקוקס (באנגלית: Wilcox Head) הוא לשון יבשה, באזור קאסואיצופ שבצפון-מערב גרינלנד.
גאוגרפיה
לשון היבשה בולטת מהאי קיאטאסואק, התוחמת את הקצה הדרומי של מפרץ מלוויל; כאשר הקצה השני של מפרץ מלוויל הוא כף יורק - 297.5 קילומטרים לכיוון צפון-מערב, בצפון מפרץ באפין.
בחודשי החורף (ינואר עד אפריל) מכוסה מפרץ מלוויל במדף קרח מראש וילקוקס ועד כף יורק. עוביו של מדף זה מתעבה ממטר בחודש ינואר, ועד שני מטרים בחודש מרץ.
החל מחודש יוני מתחיל הקרח להישבר, עד שנוצרת תעלה שניתן להפליג בה בין ראש וילקוקס לבין בסיס חיל האוויר ת'ול.
קבוצה של ארבעה איים קטנים, שגובהם נע בין 60 ל-120 מטרים מעל פני הים, מצויים במרחק של 60 עד 20 קילומטרים בכיוון צפון - צפון-מערב מראש וילקוקס.
לקריאה נוספת
• NATIONAL GEOSPATIAL-INTELLIGENCE AGENCY, Sailing Directions for West Coast of Greenland, Volumes 16-968, P 325
• David Boertmann, Nicholas Per Huff eldt, SEABIRD COLONIES IN THE MELVILLE BAY NORTHWEST GREENLAND, Scientific Report from DCE – Danish Centre for Environment and Energy 2013, P 14
• W. W. ROWLEE and K. M. WIEGAND, A LIST OF PLANTS COLLECTED BY THE CORNELL PARTY ON THE PEARY VOYAGE OF I896., BOTANICAL GAZETTE
20 בספטמבר
20 בספטמבר הוא היום ה-263 בשנה בלוח הגרגוריאני (264 בשנה מעוברת). עד לסיום השנה נשארו עוד 102 ימים.
אלגוריתם חמדן
במדעי המחשב, אלגוריתם חמדן (באנגלית: Greedy Algorithm) הוא אלגוריתם המתבסס על היוריסטיקה לפיה בוחרים את האפשרות הטובה ביותר הנראית לעין בשלב הנוכחי, מבלי לקחת בחשבון את ההשפעה של צעד זה על המשך הפתרון. אלגוריתמים חמדנים נפוצים בפתרון בעיות מיטוב, בהן מנסים למצוא את הפתרון הטוב ביותר.
יעילות
לעיתים כאשר לא ניתן למצוא את הפתרון האופטימלי בזמן סביר, שימוש באלגוריתם חמדן עשוי לתת קירוב טוב לפתרון המיטבי בזמן קצר. בהתחשב בעובדה שבעיות אופטימיזציה רבות הן NP-קשות, שימוש באלגוריתמים חמדניים יכול להיות יעיל במיוחד.
במקרים מסוימים האלגוריתם החמדן הוא גם האלגוריתם האופטימלי. כלומר, סדרת בחירות חמדניות נותנת לפעמים את הפתרון האופטימלי הכללי לבעיה. למשל, האלגוריתם של פרים למציאת עץ פורש מינימלי בגרף.
כדי להוכיח שאלגוריתם חמדן יוביל לפתרון אופטימלי ניתן להשתמש בתורת המטרואידים. במקרים רבים של בעיות שאפשר לפתור בגישה חמדנית, ניתן להציג מופע של הבעיה כמטרואיד שבו קבוצת הבסיס הוא אוסף כל האיברים שמתוכם ניתן לבחור (למשל, אוסף כל הצלעות בגרף) ואוסף הקבוצות הבלתי תלויות הוא בדיוק אוסף תתי קבוצות "חוקיות" לפי הגדרת הבעיה (למשל, צלעות שאינן מכילות מעגל, בבעיית עץ פורש מינימלי). לא כל בעיה שאפשר לפתור בגישה חמדנית היא בהכרח מטרואיד (לדוגמה - בעיית התרמיל השלם). ניתן להשתמש גם בהוכחה בדרך השלילה או בלמת החלפה, אך שיטות הוכחה אלו נוטות להיות פחות אלגנטיות.
דוגמאות
בעיית הסוכן הנוסע: סוכן מכירות רוצה לעבור במספר יישובים כדי למכור את הסחורה שלו. המטרה היא למצוא את המסלול הקצר ביותר שיעבור דרך כל היישובים. על פי שיטת האלגוריתם החמדן, הסוכן הנוסע צריך להסתכל בכל פעם במפה ולנסוע ליישוב הקרוב ביותר בו לא ביקר עדיין. במקרה זה שיטת האלגוריתם החמדן לא תיתן בהכרח את הפתרון הטוב ביותר. כפי שניתן לראות באיור, יכול להיות מצב בו הסוכן ידלג על יישוב מסוים משום שישנו יישוב אחר קרוב יותר, כך שיאלץ לחזור ליישוב עליו דילג בסוף המסלול ולעשות דרך ארוכה יותר.
בעיית בחירת פעילויות: יש לבחור פעילויות מתוך רשימה כך שלוח הזמנים יתמלא בכמה שיותר זמן פעילות. האלגוריתם יבחר בכל פעם את הפעילות הקרובה הארוכה ביותר, ישמור את שעת הסיום שלה ויחפש את הפעילות הבאה הארוכה ביותר אשר מתחילה לאחר השעה השמורה.
בעיית תרמיל הגב: יש לבחור את מספר המטבעות הנמוך ביותר הנדרש כדי להגיע לסכום של 36 אגורות, כאשר ערכי המטבעות הם: 20, 10, 5 ו-1. על פי שיטת האלגוריתם החמדן, בכל שלב נבחר המטבע שערכו הוא הגבוה ביותר, אך עדיין נמוך (או שווה), לשארית הסכום שעדיין לא חושבה, עד להשלמת הסכום.
בדוגמה זו, ניתן להראות כי עבור סדרת הערכים הנתונה וסדרות דומות לה, האלגוריתם החמדן הוא גם האלגוריתם האופטימלי, אך עבור סדרות ערכים אחרות אין זה כך.
קוד הופמן: בקידוד לשפה בינארית, יש לבחור בכל פעם את התו בעל השכיחות הגבוהה ביותר ולהגדיר לו את הייצוג המתאים כך שייצוג של תו לא יכיל בטעות תת-תווים בתוכו.
אלגוריתם ID3: אלגוריתם חמדן שמייצר עץ החלטה מקבוצת דוגמאות נתונה.
תומאס ה. ווטס
תומאס היל ווטס (באנגלית: Thomas Hill Watts; 3 בינואר 1819 – 16 בספטמבר 1892) היה מושל אלבמה ה-18 במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית בין השנים 1863 – 1865. בשנה וחצי שלפני כהונתו כמושל הוא שימש כתובע הכללי בממשלת קונפדרציית המדינות של אמריקה ("הקונפדרציה").
ראשית חייו
ווטס נולד בטריטוריית אלבמה ב-3 בינואר 1819, כבכור מבין 12 ילדיהם של ג'ון יוז ופרודנס היל שעברו לשם מג'ורג'יה כדי למצוא אדמות טובות יותר בספר. משפחתו הייתה ממוצא אנגלי וולשי. הוא למד בבית הספר התיכון של מחוז דאלאס וסיים בהצטיינות ב-1840 את לימודיו באוניברסיטת וירג'יניה. בשנה שלאחר מכן הוא עבר את מבחני לשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בגרינוויל, אלבמה. ב-1848 הוא העביר את משרדו המצליח למונטגומרי. הוא גם היה לבעל אחוזת מטעים מצליחה וב-1860 היו בבעלותו 179 עבדים.
קריירה פוליטית
מבחינה פוליטית אימץ ווטס עמדה בעד המשך קיומו של האיחוד במהלך שנות ה-50 של המאה ה-19, אך התפתחויות בהמשך העמידו את עמדותיו בספק, שכן ערב מלחמת האזרחים הוא לקח חלק במהלך לפרישתה של אלבמה מהאיחוד והיה אחד מחותמי כתב הפרישה של המדינה. ב-1861 הוא הובס בבחירות לתפקיד מושל המדינה על ידי ג'ון גיל שורטר והוא פנה לארגן את רגימנט הרגלים ה-17 של אלבמה, אך בהמשך התפטר כדי להתמנות לתובע הכללי של הקונפדרציה בקבינט של הנשיא ג'פרסון דייוויס.
מושל אלבמה
בספטמבר 1864 התמודד ווטס מול סוגיה סוערת נוספת: פתיחת המשא ומתן לשלום. סיעה בבית המחוקקים של אלבמה הציגה הצעת החלטה לטובת המשא ומתן. המושל ווטס ניצב גם בפני שעורי עריקה הולכים וגדלים, סוגיות זכויות המדינות כללו מחלוקת בנוגע לגיוס החובה של החניכים באוניברסיטת אלבמה, שאלת הפטור מגיוס חובה לפקידי המדינה, הגנתה של העיר מוביל, פריצת הסגר הימי וסחר הכותנה עם אירופה. במהלך חורף 1864 – 1865, היה על ווטס להתמודד עם הגידול במספר הנופלים במלחמה, בקריסת הממשל, בקץ התקווה לניצחון, כל אלו תרמו לשחיקה. ווטס היה מודע היטב לחוסר יעילותו ולחוסר האהדה הציבורית כלפיו באותה עת ולא עשה מאמצים להיבחר מחדש, אף על פי שהוא המשיך לדבר באופטימיות על המצב הצבאי. ווטס נעצר בעוון בגידה על ידי צבא האיחוד ביוניון ספרינג ב-1 במאי 1865. הוא שוחרר כמה שבועות לאחר מכן ושב למונטגומרי. 27 שנים לאחר מכן, ב-16 בספטמבר 1892 הוא נפטר במונטגומרי.
כתבי אוגרית
כתבי אוגרית הם אוסף של טקסטים עתיקים שנכתבו בכתבי יתדות בשמונה שפות לפחות, והתגלו משנת 1928 באוגרית, באתרים ראס שמרה וראס אבן האני. עד כה נמצאו כ־1,500 טקסטים ושברים. הכתבים נכתבו במאות ה־13 וה־12 לפנה"ס.
מיון
עד כה נמצאו כ־1,500 טקסטים ושברים, כולם מתוארכים למאות ה־13 וה־12 לפנה"ס. המפורסמים ביותר מבין כתבי אוגרית הם כחמישים השירים האפיים. הכתבים האחרים כוללים 150 לוחות המתארים את הפולחן והטקסים האוגריים, 100 מכתבים, מספר קטן של חוזים וטקסטים משפטיים אחרים (באכדית שנחשבה אז לשפת החוק), ומאות טקסטים מנהליים או כלכליים, בעיקר רשימות שמות וסחורות.
בית מעצר מג"ן-ניצן
בית מעצר מג"ן-ניצן הוא מתקן כליאה לאסירים ברמת ביטחון מרבית של שירות בתי הסוהר הנמצא ברמלה. בית המעצר ניצן נמצא בתוך מתחם בתי הסוהר ברמלה, בו נמצאים גם בית סוהר איילון ובית הסוהר נווה תרצה. הכלא יכול לקלוט עד 600 אסירים עצורים ושפוטים.
כתבי אוגרית
לוחות השירה
הכתבים הבולטים והארוכים ביותר שנמצאו באוגרית הם לוחות השירה. בין קובצי השירה הבולטים ניתן למנות את עלילות בעל וענת, אגדת כרת ואגדת אקהת, ובלוחות בודדים נמצאו שירת האלים הנעימים והיפים (הולדת שחר ושלם), נישואי ירח וניכּל, וקטעי שירה עלילתיים שקשה לשייכם לקובץ נרחב.
בית מעצר מג"ן-ניצן
בית המעצר פועל כשילוב של שירות בתי הסוהר ומשרד הבריאות ובתוכו מרוכזת פעילות השב"ס לטיפול בבריאות הנפש והפעילות האמבולטורית של השירות הפסיכיאטרי בשב"ס הנותן מענה טיפולי ליתר מתקני הכליאה ברחבי הארץ. כחלק מפעילות זו, פועל במקום בית חולים לחולי נפש. חברי הצוות הרפואי הם עובדי משרד הבריאות המסונפים למרכז הרפואי לטיפול במוח ובנפש מרחבים.