cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אוסטרליה במלחמת העולם הראשונה
מורשת המלחמה
ההשפעה הגדולה ביותר של המלחמה על החברה האוסטרלית היא ככל הנראה ההשפעה הפסיכולוגית. האובדן הכבד השפיע עמוקות על רבים באופן ישיר ואתרי זיכרון למלחמה נבנו בכל רחבי הארץ, שכן לאנשים היה חשוב לשמור את זכר המתים. עם זאת, למרות ההיקף הגדול של תרומתה של אוסטרליה למאמץ המלחמתי, היו אוסטרלים רבים שלא חוו את הלחימה באופן ישיר. מי שהבין זאת ואף חווה את המלחמה באופן אישי, היה צ'ארלס בין, שלקח חלק משמעותי בכתיבתה ובעריכתה של סדרת הכרכים "ההיסטוריה הרשמית של אוסטרליה במלחמה" (Official History of Australia in the War of 1914–1918), והדגיש את הצורך לזיכרון לאומי והיה אחד מאלה שפעלו להקמתה של אנדרטת המלחמה של אוסטרליה בקנברה. חוויית המלחמה הנציחה גם מושגים רבים בנוגע לדמותה של הזהות הלאומית האוסטרלית שמתקיימת עד ימינו. עבור אוסטרלים רבים, תפקודם של החיילים, בעיקר במהלך מערכת גליפולי הכושלת, סייע להבליט את עלייתה של האומה כחברה של ממש בקהילה הבינלאומית ולהדגשת האמונה ביכולתם הטבעית של האוסטרלים כחיילים. עמדתם של אוסטרלים רבים כלפי המלחמה כשלעצמה הושפעה אז גם היא. הייתה סלידה נרחבת מההרס בקנה מידה רחב ומאובדן החיים והובע הרצון שאלה לא יתרחשו עוד. במובנים רבים גישה זו הובילה לשאננות כללית בסוגיות צבא וביטחון לאחר המלחמה וניתן לטעון שהיא גרמה לחוסר המוכנות של האומה האוסטרלית למלחמה הבאה ואף ניתן להבחין בתופעות אלו באסטרטגיה האוסטרלית עד ימינו אלה.
סטטיסטיקה
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירתו מעל 421,809 איש בשירות צבאי, שמתוכם 331,781 שירתו מעבר לים. מעל 60,000 אוסטרלים איבדו את חייהם במלחמה ו-137,000 נפצעו, שיעור אבדות מהגבוהים בקרב מדינות האימפריה הבריטית. עלות המלחמה עבור ממשלת אוסטרליה הסתכמה ב-188,480,000 ליש"ט.
פנק
פֶנֶק או שועל המדבר (מערבית: فَنَك, תעתיק: פַנַכּ; אנגלית fennec; שם מדעי: Vulpes zerda; סינונים Fennecus zerda) הוא המין הקטן מכל השועלים ומכל המינים במשפחת הכלביים.
מאפיינים
קרובו האבולוציוני הקרוב ביותר של הפנק הוא שועל צוקים, אולם הפנק שונה באופן מהותי משאר מיני השועלים, הן גנטית והן התנהגותית. לפנק 32 זוגות כרומוזומים, לעומת 35 ו-39 בשאר מיני השועלים. הפנק חי בלהקות, בעוד שאר מיני השועלים הם חיות מתבודדות.
לפנק דרכים רבות לשרוד במזג אוויר המדברי העוין. ביום הוא מתחפר במהירות בחולות ויוצר שם מנהרות המשמשות הגנה הן מטורפים והן מהשמש. הוא צד את טרפו בלילות. מזונו מורכב מכל הבא ליד, ומאחר שאינו יכול להיות בררן במדבר, הוא צד אף בעלי חיים הקרובים לגודלו, כגון נחשים ועקרבים. מזון שאינו נאכל בו-במקום נשמר במחילות.
סימן ההיכר של הפנק הוא אוזניו הגדולות במיוחד. בנוסף להיותו בעל חוש שמיעה מצוין, משמשות האוזניים לקירור גופו, בשל היותן משטח נרחב הבא במגע עם האוויר. הפנק כמעט ואינו מקרר את גופו כדרך הכלביים (על ידי הלחתה - אידוי מים מדרכי הנשימה), ומחקרים הראו כי בשיטה זו הוא חוסך נוזלים רבים. עיניו הגדולות והחומות ואפו הקטן משווים לו מראה גורי.
הפנק מסוגל לקפוץ ממצב מנוחה לגובה מטר. כך הוא יכול לתפוס חרקים במהירות, בלי להבריח אותם בתנועות מיותרות.
ליגת העל האסטונית
הפרמיומליגה (באסטונית: Premiumliiga) היא ליגת הכדורגל הבכירה באסטוניה. הליגה החלה להתקיים בשנת 1921, עם קבלת העצמאות בפעם הראשונה מרוסיה הסובייטית, אך האליפות נפסקה בשנת 1940 עם כיבוש השטח על ידי ברית המועצות. הליגה הוקמה שנית בשנת 1992 עם פירוק ברית המועצות ועצמאותה של אסטוניה.
בליגה משחקות עשר קבוצות, חלקן מקצועניות וחלקן לא, המתמודדות ביניהם במשך ארבעה סיבובים. הליגה נפתחת בחודש מרץ ומסתיימת בחודש נובמבר, ובסופה יורדת הקבוצה המדורגת אחרונה לליגה השנייה. הקבוצה שדורגה ראשונה בליגה השנייה עולה לליגה הבכירה, ואילו הקבוצה שסיימה במקום השני מתמודדת על הזכות לעלות ליגה במשחק פלייאוף מול הקבוצה שסיימה במקום התשיעי בליגה הבכירה.
הקבוצות בליגה
להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל האסטונית בעונת 2023:
אליפות רפובליקת אסטוניה (1921–1944)
אליפות הכדורגל הארצית הראשונה באסטוניה נערכה ב-1921, ושוחקה בטורניר נוק-אאוט בין ארבע קבוצות (שלושה מטאלין ואחת מנרבה), והסתיימה בניצחונה של "VS ספורט טאלין" שהמשיכה לזכות ב-4 מתוך שש העונות הבאות. ב-1923 זכתה קלאב טאלין וב-1926 זכתה טאלינה JK כאשר האליפות הייתה באותה מתכונת של נוקאאוט, אך הוגדלה לאט מ-4 קבוצות ל-7 קבוצות. ב-1928 השתתפו שמונה קבוצות וזכתה JK טאלינה פעם נוספת. ב-1929 החלה להתקיים מתכונת של ליגה במקום נקאאוט כאשר כל קבוצה שיחקה פעם אחת נגד השנייה וזכתה ספורט טאלין בפעם השישית. בהמשך זכתה קלאב טאלין בפעם השנייה וספורט טאלין משלימה תשע אליפויות עם זכיות בעונות 1931–1933, כאשר מתקיימת מתכונת ליגה. מעונת 1934 ועד 1939 זכתה אסטוניה טאלין ב-5 אליפויות ברצף כאשר "אולימפיה טרטו" קוטעת את הרצף ב-1940. ב-1941 לא התקיימה ליגה בגלל מלחמת העולם השנייה ובעונות 1942 ועד 1944 התקיימה ליגה חלקית ולא רשמית.
אליפות אסטוניה הסובייטית (1945 - 1991)
בזמן שליטת ברית המועצות באסטוניה SSR, לכל רפובליקה סובייטית הייתה אליפות רפובליקה אזורית, ומעליה הייתה ליגת המשנה הסובייטית, ממנה היו מעפילות הקבוצות מכל ברית המועצות הסובייטית לליגה הבכירה, ליגת העל הסובייטית. הקבוצות האסטוניות לא הצליחו כמעט להעפיל לליגה הבכירה, למעט קבוצה אחת קאלב טאלין (כיום נקראת JK טאלינה קאלב), ששיחקה בליגה 2 עונות (ב-1960–1961) ולא זכתה להצלחה.
שאר הקבוצות האסטוניות הגיעו רק לליגת המשנה אחרי שזכו באליפות המקומית אך לא הצליחו לעלות לליגת העל.
טבלת אליפויות הליגה הסובייטית האזורית באסטוניה לפי קבוצה
אלו הקבוצות שזכו באליפויות המקומיות באסטוניה הסובייטית בין השנים 1945–1991.
הליגה האסטונית הבכירה העצמאית (החל מ-1992)
לאחר שאסטוניה החזירה עצמאות מלאה התאחדות הכדורגל האסטונית העצמאית החדשה (ה-EJL) פתחה את הליגה האסטונית הבכירה ובאותה העונה הפכה ההתאחדות לחברה רשמית בפיפ"א ואופ"א, והליגה מתקיימת מאז.
דומנל מק קאוסטנטין
דומנל מק קאוסטנטין (בגאלית סקוטית: Domnall mac Caustantín) היה, ככל הנראה, מלך דאל ריאטה בראשית המאה התשיעית.
קורות חיים
הדואן אלבאנאך מציין כי דומנל שלט כ-24 שנים, בין אאד פינד ושני מלכים בשם קונל: קונאל מק טאידג וקונאל מק אאדאין.
מייניסטרך טוען כי אביו של דומנל היה קאוסטנטין - שם נדיר בממלכת הפיקטים. לאור נדירות השם מדובר באציל היחיד שנשא שם זה - קאוסטנטין מק פרגוסה (בנו של פרגוסה), מלך הפיקטים בין השנים 792–820.
לאור העובדה שאאד פינד נפטר בשנת 778 וכי אחיו, פרגוס מק אכדאך מלך אחריו בדאל ריאטה, ככל הנראה דומנל לא שלט בממלכה קודם לשנת 781. הכרוניקות מציינות כי מלך בשם דוקוירכה נפטר בשנת 792 וקונל מק טאיידג בשנת 807 ועל כן לא סביר שמלכותו של דומנל נמשכה 24 שנים. מאידך, ייתכן שמלכותו נמשכה בין שנת 811 ו-835 (תחילת מלכותו של אאד מק בואנטה) - תקופה באורך המתאים אשר בה לא ידועים שמות המלכים ששלטו בדאל ריאטה.
דה ויקנד
אייבל מקונן טספיי (באנגלית: Abel Makkonen Tesfaye; נולד ב-16 בפברואר 1990), הידוע בשם הבמה דה ויקנד (The Weeknd), הוא זמר-יוצר ומפיק מוזיקלי קנדי. ב-2010 העלה באופן אנונימי מספר שירים ליוטיוב תחת השם "The Weeknd". במהלך שנת 2011 הוציא שלושה מיקסטייפים שזכו לביקורות חיוביות. ב-2012 הוציא אוסף אולפן בשם Trilogy, המכיל את שירי שלושת המיקסטייפים. האלבום יצא דרך חברות התקליטים ריפבליק רקורדס ו-XO.
ב-2013 יצא אלבום הבכורה שלו Kiss Land, שכלל את הסינגלים "Kiss Land" ו-"Live For". אלבומו השני, Beauty Behind the Madness, שהפך לאלבומו הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, כלל בתוכו את הסינגלים "The Hills" ו-"Can't Feel My Face" שהגיעו למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100. בשנת 2019 הוציא את הסינגל "Blinding Lights" מתוך האלבום After Hours, שהגיע אף הוא למקום הראשון בבילבורד הוט 100. שנתיים אחרי הוצאתו הוכר השיר כסינגל המצליח ביותר בכל הזמנים במצעדי הבילבורד.
ביוגרפיה
אייבל מקונן טספיי נולד בטורונטו שבקנדה, כבן יחיד להורים אתיופים-נוצרים. הוריו היגרו מאתיופיה בשנות ה-80. אביו עזב אותו כשהיה תינוק, ואמו עבדה במספר עבודות כולל סיעוד וקייטרינג. בילדותו האזין למגוון רחב של ז'אנרים, כולל מוזיקת נשמה, היפ הופ, פאנק, אינדי רוק ופוסט-פאנק, והושפע בעיקר ממייקל ג'קסון. מכיוון שאביו נטש אותם ואמו עבדה, סבתו מצד אמו הייתה זו שטיפלה בו וגידלה אותו בילדותו. כתוצאה מכך, הוא מדבר אמהרית שוטפת. סבתו נהגה לקחת אותו להתפלל בכנסייה האתיופית האורתודוקסית.
טספיי אמר כי הוא אימץ את שם הבמה "The Weeknd" (בתרגום חופשי: "סוף השבוע") לאחר שנשר מהתיכון בגיל 17 (יצא לחופשת סוף שבוע ומעולם לא חזר): "עזבתי את הבית ושכנעתי את חבר שלי לעשות את אותו הדבר. בסוף שבוע אחד, גררנו מזרנים מהבתים של ההורים שלנו ותקענו אותם בתוך וואן של חברים. מעולם לא חזרנו הביתה". איות השם שונה על מנת למנוע בעיות זכויות יוצרים עם להקה קנדית שכבר משתמשת בשם The Weekend. לאחר שעזב את הבית, שכר דירה ברחוב ספנסר 65 פארדייל שבטורונטו. הזמר חשף כי הבית בו הוא וחבריו נהגו לערוך מסיבות גדולות שכללו המון אלכוהול וסמים כגון מריחואנה וקוקאין, היווה השראה למיקסטייפ הראשון שפרסם, House of Balloons.
טספיי ציין שהתחיל לעשן מריחואנה בגיל 11, ולאחר מכן המשיך לסמים קשים יותר כגון קוקאין, אקסטזי ואוקסיקודון. הוא למד בבית ספר בתוכנית שבמהלכה נדרשו התלמידים לדבר צרפתית לאורך כל יום הלימודים, ולכן הוא דובר צרפתית עד היום.
קריירה
בשנת 2011 החל להעלות שירים ליוטיוב בצורה אנונימית תחת השם "The Weeknd" ותחת חברת התקליטים "XO". טספיי הוציא לאור שלושה מיקסטייפים: House of Balloons ,Thursday ו-Echoes of Silence. במהלך אותה התקופה, החל לצבור לעצמו בסיס מעריצים גדול בעיקר בטורונטו. בנובמבר 2012, יצא לאור אלבום אוסף של שלושת המיקסטייפים בשם Trilogy. האלבום זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים.
בשנת 2015 הוא זכה לפריצה הגדולה ונכנס למיינסטרים העולמי, תחילה כאשר הזמרת אריאנה גרנדה הוציאה את השיר "Love Me Harder" כסינגל בו הוא משתתף. השיר הגיע למקום ה-7 במצעד הבילבורד הוט 100 והפך לשיר הראשון שלו שדורג בעשירייה הפותחת במצעד. מאוחר יותר, שירו "Earned It" יצא כסינגל וכחלק מפסקול הסרט "חמישים גוונים של אפור". השיר הפך במהרה ללהיט והגיע ולמקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100.
במאי 2015 הוציא את הסינגל "The Hills" שהפך ללהיט בהדרגתיות והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. ביוני 2015 יצא הסינגל "Can't Feel My Face" שהפך במיידיות ללהיט ולאחד מהשירים הבולטים מאותה השנה. השיר הגיע למקום הראשון במדינות שונות ובהן ישראל וארצות הברית. ב-28 באוגוסט הוציא את אלבומו השלישי, Beauty Behind the Madness, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, ובמצעדים שונים ברחבי העולם. לאחר צאת האלבום, בנובמבר, יצא הסינגל "In the Night", איתו הוא הופיע בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט. השיר הגיע למקום ה-12 בארצות הברית ובקנדה.
ביוני 2016 הופיע כמופע חימום קבוע באירופה יחד עם הראפר ביג שון בסיבוב ההופעות העולמי של ריהאנה, Anti World Tour. במהלך אותה השנה, התארח גם בשיר "FML" של קניה וסט מתוך אלבומו The Life of Pablo, ובשיר "" של ביונסה, מתוך אלבומה Lemonade.
ב-21 בספטמבר 2016, חשף דה ויקנד שהוא עובד על אלבום חדש שייקרא Starboy וצפוי לצאת ב-25 בנובמבר. ב-22 בספטמבר 2016, יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום שנושא את שם האלבום, בהשתתפות דאפט פאנק. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 וזכה להצלחה עולמית. ב-29 בספטמבר, יצא הסינגל השני מתוך האלבום, "False Alarm". ב-25 בנובמבר הוציא את האלבום, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 ואף הועמד לפרס גראמי לאלבום האורבני הטוב ביותר.
ב-30 במרץ 2018 הוציא את המיני-אלבום My Dear Melancholy, שהגיע למקום הראשון במצעדי הבילבורד 200, מצעד האלבומים הבריטי ומצעד האלבומים הקנדי.
ב-27 בנובמבר 2019 יצא הסינגל הראשון מתוך אלבומו השישי, "Heartless". יומיים לאחר מכן, יצא הסינגל השני מתוך האלבום, "Blinding Lights". שני השירים היו ללהיטים והגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. ב-13 בפברואר 2020 דה וויקנד העלה סרטון קצר לאינטרנט ובו חשף כי האלבום ייקרא "After Hours". כמה ימים לאחר מכן, יצא הסינגל השלישי מתוכו, "After Hours". האלבום יצא ב-20 במרץ 2020, והגיע למקום הראשון בבילבורד 200, ואף במצעדים שונים ברחבי העולם. באותה השנה, הופיע ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.
ב-7 בפברואר 2021 דה ויקנד הוביל את מופע המחצית של אירוע הסופרבול LV. באותה השנה, יצא הרמיקס לשירו, "Save Your Tears", בשיתוף פעולה עם אריאנה גרנדה, שהיה לשיתוף הפעולה השלישי של השניים (לאחר "Love Me Harder" ו-"Off the Table"). השיר היה לשירם השישי של השניים בהתאמה שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
ב-29 ביוני 2021 נמסר שדה ויקנד יככב בסדרת דרמה של HBO בבימויו של סם לווינסון. טספיי יהיה שותף להפקה ביחד עם לווינסון, ג'וזף אפסטין ורזא פהים.
ב-7 בינואר 2022 הוציא את אלבום האולפן החמישי שלו Dawn FM.
בשנת 2023 יככב לצדה של לילי-רוז דפ בתפקידים הראשיים בסדרת הדרמה "The Idol", אותה אף יצר בשיתוף עם סם לוינסון עבור רשת הטלוויזיה HBO.
חיים אישיים
טספיי החל לצאת עם הדוגמנית של ויקטוריה סיקרט בלה חדיד בתחילת 2015. ב-11 בנובמבר 2016 הזוג נפרד. בינואר 2017 דווח כי הזמר החל לצאת עם סלינה גומז. באוקטובר 2017 הזוג נפרד.
ניוז אוף דה וורלד
ניוז אוף דה וורלד (אנגלית: News of the World) היה צהובון ארצי שנוסד בשנת 1843 בבריטניה. העיתון נסגר ב-2011 על רקע שערוריית האזנות סתר, והגיליון האחרון שלו הופיע ב-10 ביולי 2011.
היסטוריה
ניוז אוף דה וורלד יצא לאור לראשונה ב-1 באוקטובר 1843 על ידי ג'ון בראון בל בלונדון. הוא נמכר במחיר הנמוך של שלושה פני ורכש לו קוראים רבים בקרב מעמד הפועלים. כבר בשנת 1912 הגיע העיתון למחזור שנתי של 2 מיליון דולר. תפוצת העיתון גדלה בתחילת 1920 לשלושה מיליון עותקים וב-1939 לארבעה מיליון. הצלחת העיתון הובילה להקמת עיתוני יום ראשון דומים, כמו הדיילי מייל, הדיילי אקספרס והדיילי מירור.
העיתון, שעסק מאז היווסדו בשערוריות ופשעים, הגיע בשנת 1950 למחזור שבועי של תשעה מיליון עותקים והפך לעיתון הנמכר בעולם. איל התקשורת האוסטרלי רופרט מרדוק רכש את העיתון בשנת 1969. העיתון יצא מאז לאור על ידי קבוצת "ניוז גרופ ניוזפייפרס" השייכת ל"ניוז אינטרנשיונל", חברת בת של תאגיד החדשות של רופרט מרדוק, והיה פרסום-אחות לעיתון "סאן" של יום ראשון.
ממוצע המכירות של העיתון עמד על 2.6 מיליון עותקים לשבוע נכון לאפריל 2011. ב-16 בספטמבר 2010 הוכרז כי האתר המקוון של העיתון ימוקם מאחורי Paywall.
אופי העיתון
העיתון התרכז בסקופים על חייהם של ידוענים וחדשות פופוליסטיות. חיבתו של העיתון לשערוריות מין זיכתה אותו בכינוי "News of the Screws" ו-"Screws of the World". העיתון גם רכש לו מוניטין של חשיפת הסלבריטאים כמשתמשי סמים או פושעים, כשהוא מציב אנשי פנים ועיתונאים בתחפושת כדי לספק וידאו או ראיות תוך צילום האירוע, וכן האזנות סתר בטלפון בחקירות המשטרה. בין היתר, חשף העיתון שהשחיין האמריקני מייקל פלפס עישן סמים; שהנסיך הארי התחפש לחייל נאצי במסיבה; שמשחקי קריקט "נמכרו" ועוד.
וואשו
וואשו (באנגלית Washoe, ספטמבר 1965 - 30 באוקטובר 2007) הייתה שימפנזה אשר הייתה לחיה הראשונה שתקשרה באמצעות שפת הסימנים, כחלק מניסוי בנושא רכישת שפה אצל בעלי חיים.
וואשו נולדה במערב אפריקה ב-1965, וניצודה על ידי חיל האוויר האמריקאי למטרת ניסויים בתוכנית החלל. היא נקראה "וואשו" על שם מחוז וואשו שבנבדה, המקום שבו גודלה ובו למדה את שפת הסימנים.
ניוז אוף דה וורלד
פרשת האזנות הסתר
את מקומו ירש קולין מיילר, עורך לשעבר של "סאנדיי מירור" שעבד עד לאחרונה ב"ניו יורק פוסט". עורכים קודמים של העיתון כוללים בין השאר את פירס מורגן ורבקה וייד, שהחליפה את פיל הול בשנת 2000.
וואשו
בשנת 1967, החלו אלן וביאטריס גרדנר בפרויקט ללימוד שפת הסימנים לוואשו, באוניברסיטת נבדה. ניסיונות קודמים ללמד שימפנזות לחקות שפה אנושית קולית נכשלו. בני הזוג גרדנר האמינו שניסיונות אלו היו פגומים משום ששימפנזות לא מצוידים ביכולת הפיזית להפיק את הצלילים לחיקוי שפה אנושית. הפתרון שלהם היה לאפשר לקופים לתקשר באמצעות מחוות גופניות. במהלך חייה למדה וואשו כ-350 מילים בשפת הסימנים האמריקאית.
ניוז אוף דה וורלד
פרשת האזנות הסתר
במהלך שנת 2011 נפתחה חקירה משטרתית שנייה בקשר להאזנות סתר שבוצעו עבור כתבים בעיתון. ביולי 2011 התברר כי העיתון הזמין כ-4000 האזנות סתר. בין היתר, התברר שחוקר פרטי פרץ לקו הטלפון של נערה בריטית שנחטפה ונרצחה, מילי דאולר, ומחק הודעות מתא הדואר שלה, ובכך שיבש הליכי חקירה של המשטרה וגרם להוריה של הנערה להאמין שהיא עדיין בין החיים. בהמשך התברר שהעיתון הזמין האזנות סתר גם למשפחות של קורבנות הפיגוע ב-7 ביולי 2005 בלונדון, והאזין לשיחות של משפחות של חיילים שנהרגו בפעולות צבאיות בעיראק ובאפגניסטן, ולשורה ארוכה של ידוענים ונבחרי ציבור. פרסום ההאשמות הוביל לתגובה ציבורית קשה ואובדן הכנסות מפרסום, ומספר מפרסמים גדולים השעו את פרסומותיהם בעיתון.
וואשו
מאז 1980 חייתה וואשו באוניברסיטת מרכז וושינגטון וב-30 באוקטובר 2007 מתה וואשו בגיל 42.
ניוז אוף דה וורלד
פרשת האזנות הסתר
בעקבות השערורייה, הודיע ג'יימס מרדוק, בנו של רופרט מרדוק ב-7 ביולי 2011 כי המהדורה של ה-10 יולי 2011 תהיה המהדורה האחרונה של העיתון. סגירת העיתון התקבלה באנגליה בציניות, ופורשה כניסיון של מרדוק לטהר את שמו, לקראת ההחלטה במכרז אלו פנה, לרכישת ענק התקשורת B-SKY-B. בעקבות המשך הלחצים הפוליטיים והציבוריים, הודיע מרדוק ב-13 ביולי 2011 כי הוא מסיר את הצעתו לרכישת רשת סקיי.
בעקבות הפרשה הודיע ראש הממשלה דייוויד קמרון על הקמת ועדת חקירה בראשות שופט, לבחון את הכשלים בחקירה הראשונה של המשטרה, את שנעשה בעיתון, ואת הקשרים בין הון לשלטון ובעיתונות בפרט. ב-17 ביולי 2011, נעצרה המנכ"לית המתפטרת של ניוז אינטרנשיונל רבקה ברוקס בחשד להאזנות הסתר ולעבירות שחיתות. למחרת נמצאה גופתו של שון הור, לשעבר כתב הצהובון ואחד מחושפי האזנות הסתר. ראש הסקוטלנד יארד פול סטיבנסון התפטר מתפקידו בעקבות הפרשה וספיחיה.
וולפיר, מלך מרסיה
וולפיר (אנגלית עתיקה: Wulfhere; מת בשנת 675) היה מלך מרסיה מסוף שנות ה-50 של המאה השביעית ועד 675. הוא היה המלך הנוצרי הראשון של כל מרסיה, אך לא ידוע מתי וכיצד התנצר. עלייתו סימנה את קץ השליטה של אוסויו מנורת'מבריה על דרום אנגליה, ווולפיר הרחיב את השפעתו על מרבית שטח זה. הקרבות שלו נגד הסקסונים המערביים הובילו לשליטה מרסיאנית במרבית עמק התמזה. הוא כבש את האי וייט ואת עמק מאון ונתן אותם למלך אטלויל מדרום סקסוניה. הייתה לו גם השפעה בסארי, אסקס וקנט. הוא נישא לאאורמנהילד, בתו של מלך קנט, אאורבנברט.
אביו של וולפיר, פנדה, נהרג בשנת 655 בקרב וינויד, כאשר נלחם נגד אוסויו מנורת'מבריה. פידה, בנו של פנדה הומלך תחת פיקוחו של אוסויו, אך נרצח שנה לאחר מכן. וולפיר הגיע לכס המלוכה כאשר אצילים מרסייניים ארגנו מרד נגד השלטון של נורת'מבריה בשנת 658, ודחקו את השליטים מטעם אוסויו.
פואנקינוס
פואנקינוס הוא שם משפחה יהודי הקיים בקרב יהודי צפון אפריקה. משמעותו לא ברורה, אך הוצע קשר למילה "פיניקים".
אלגברה רלציונית
אלגברה רלציונית (Relational algebra) או אלגברת היחסים או אלגברה טבלאית, היא פורמליזם המשמש לצורך כתיבת שאילתות על מסדי נתונים הבנויים בצורה של טבלאות. הפורמליזם מבוסס על לוגיקה מסדר ראשון ועל תורת הקבוצות.
אלגברת היחסים דומה במעט לאריתמטיקה. אריתמטיקה עוסקת בערכים מספריים, ומתירה עליהם פעולות חשבון. אלגברת היחסים אף היא מאפשר להפעיל פעולות (אופרטורים) על ערכים, אלא שהערכים בהם עוסקת אלגברת היחסים הם "יחסים" (relations) או "טבלאות". באלגברה ישנם שישה אופרטורים בסיסיים, אשר כל אחד מהם מקבל כקלט טבלה אחת או יותר, ומחשב מאלו טבלה חדשה, שבדרך כלל תהיה שונה מהטבלאות הנתונות בקלט.
טבלה היא קבוצה של ערכים מסוג רשומה. האלגברה עוסקת בטבלאות עצמן, ואינה מאפשרת גישה לרשומות בודדות שבטבלה. כל הרשומות שבטבלה חייבות להיות בעלות מבנה זהה: חייב להיות בהן אותו מספר שדות, ולשדות אלו חייבים להיות בדיוק אותם שמות. לשני שדות שונים לא יכול להיות אותו שם.
מבנה הטבלה, הוא קבוצת שמות השדות של הרשומות המופיעים בה.
כך למשל, טבלה יכולה להיות רשימת קשר המשמשת להעברת פרטי התקשרות בין הוריהם של ילדים בכיתה מסוימת. הרשומות שבטבלה מכילות מידע לגבי אותה רשימת השדות. בדוגמת רשימת הקשר, סביר ששדות אלו יהיו: שם הילד, שם האב, שם האם, כתובת, מספר טלפון של האב, ומספר טלפון של האם. הקבוצה המכילה את ששת השמות הללו, היא בדיוק המבנה של טבלת רשימת הקשר.
האופרטורים היסודיים על טבלאות המוגדרים באלגברת היחסים הם:
בעזרת ששת האופרטורים היסודיים, ובאמצעות אופרטורים נוספים, שאינם אלא קיצורי דרך להפעלת האופרטורים היסודיים, ניתן לבצע חישובים מורכבים ביותר על טבלאות. כך למשל, אם נסתכל שוב על הטבלה הענקית שנוצרה באמצעות המכפלה הקרטזית של רשימת הקשר בטבלת מרחקי הרחובות מבית-הספר, ונבחר מתוכה באמצעות אופרטור הבחירה את הרשומות שבהם הכתובת מכילה את שם הרחוב, נקבל טבלה חדשה שתספק לנו מידע על המרחק של כל ילד מבית הספר. אם נרצה, נוכל לסלק מטבלה זו שדות מיותרים באמצעות אופרטור ההטלה.
על אף הכח הרב של אלגברת היחסים, ישנן פעולות שאי אפשר לבצע בה. בדוגמה שלנו למשל, אי אפשר לחשב את המרחק הממוצע של מגורי הילדים מבית הספר, וזאת משום שהאלגברה אינה כוללת אופרטורים לסיכום שדות המופיעים ברשומות שונות. לא ניתן גם להשתמש באלגברה כדי לבחור ילד אקראי מהכיתה, משום שהאלגברה אינה עוסקת ברשומות בודדות.
אלגברת היחסים אינה מאפשרת יצירת ביטויים המפעילים אופרטור מסוים מספר בלתי חסום של פעמים. כתוצאה מכך, לא ניתן להשתמש באלגברה כדי לייצר את רשימת כל הדרכים להקיף את העולם בטיסה, גם אם נתונות לנו טבלאות המתארות את כל הטיסות כולן. הקושי הוא בכך שמספר הטיסות שבהן אפשר להקיף את העולם אינו חסום.
כלכלת בלארוס
כלכלת בלארוס היא אחת העשירות מבין מדינות ברית המועצות לשעבר. בלארוס הייתה רפובליקה סובייטית במשך כ-70 שנה וקיבלה עצמאות עם פירוק ברית המועצות. השנים הראשונות היו קשות מבחינה כלכלית עקב מחסור בחומרי גלם והניתוק משוקי הייצוא המסורתיים. מאז עצמאותה הממשלה נוקטת מדיניות פרו-רוסית דבר המזכה אותה בהטבות והקלות מצד רוסיה כמו אנרגיה במחירים נמוכים.
סקירה כללית
התאגיד הממשלתי הבלארוסי לנפט וכימיה אחראי על כ-30% מייצור התעשייתי.
צמיחה כלכלית
בשנים הראשונות שלאחר קבלת העצמאות מברית המועצות חוותה כלכלת בלארוס רגרסיה חמורה, שהתבטאה בצמיחה שלילית, עקב מחסור בחומרי גלם והקשיים במעבר מכלכלה מתוכננת לכלכלת שוק. הנשיא הנוכחי אלכסנדר לוקשנקו שעלה לשלטון בשנת 1994 שינה את המצב. מדיניותו הכלכלית הכוללת המרצה מלאכותית של הביקושים על ידי העלאת שכר, פיקוח מחירים, כמו גם האינטגרציה עם רוסיה. על אף שהצמיחה גבוהה בשנים האחרונות, היא אינה צפויה להימשך לטווח הארוך, עקב היעדר תנאים מוקדמים לגידול ההיצע שיענה על הביקושים שהממשלה ממריצה באופן בלתי טבעי.
מדיניות תקציבית
מאז 1999 התקציב נמצא באיזון או בגירעונות קטנים. את חוק התקציב מגיש נשיא בלארוס לפרלמנט הבלארוסי שצריך לאשר אותו לצורך חתימה סופית של הנשיא. יישום התקציב בעייתי עקב תיקונים רבים של הנשיא באמצעות צווים. ההוצאות החוץ תקציביות הן גבוהות. בשנת 2004 הפעילות החוץ-תקציבית (quasi-fiscal) גדלה וכללה בין השאר העלאת שכר, מתן אשראי והלוואות לדיור. עיקר התקציב מתרכז בהוצאות חברתיות וכולל תמיכה רחבה בחברות. מאזן תקציבי לפי שנה (באחוז התמ"ג):
מדיניות מוניטרית
מדיניות שער החליפין היא רצועת ניוד נעה (crawling band). המטבע עם המשקל המרבי בסל אליו קשור הרובל הבלארוסי הוא הרובל הרוסי. בעשור הראשון שלאחר התפרקות ברית המועצות סבלה המדינה מהיפר-אינפלציה. בשנת 1999 עמד שיעור האינפלציה על 293.7% בעוד שבשנת 2004 עמד על 18.1%. שיעור האינפלציה רשם ירידה חדה מ-108.7% בשנת 2011 ל-21.8% בשנת 2012, בין היתר בעקבות הידוק המדיניות בתגובה למשבר.
קישורים חיצוניים
বেলারুশ
אפיי יודו
אפיידם פרידיי "אפיי" יודו (באנגלית: Ekpedeme Friday "Ekpe" Udoh; נולד ב-20 במאי 1987 באדמונד, אוקלהומה שבארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי-ניגרי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת וירטוס בולוניה מליגת העל האיטלקית.
קריירה טרום-מקצוענית
אודו החל את הקריירה בקבוצת הכדורסל של תיכון אדמונד סנטה פה בעיר הולדתו. אחרי סיום התיכון הוא התחייב לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מישיגן, בה שיחק במשך שתי עונות. לאחר מכן שיחק למשך עונה נוספת בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ביילור שבוייקו, טקסס. ממוצעיו בכל תקופתו במכללות עמדו על 8.4 נקודות, 6.3 ריבאונדים, 1.5 אסיסטים ו-2.5 חסימות למשחק בממוצע. חלק מהתארים שבהם זכה בשנים אלו היו היכללותו באזכורי הכבוד של נבחרת האול-אמריקן של אסושיאייטד פרס, ובחירות לחמישייה השנייה, לחמישיית ההגנה, לרוקי העונה ולחמישיית הרוקיז של הביג 12.
גולדן סטייט ווריורס
אחרי שלוש שנים בלבד במכללות ויתר יודו על שנתו הרביעית ונרשם לדראפט ה-NBA 2010, בו נבחר במקום השישי הכללי על ידי גולדן סטייט ווריורס. עונתו הראשונה של יודו ב-NBA נפתחה רק בדצמבר, עקב פציעה בשורש כף היד. בסך הכל בעונתו הראשונה כמקצוען שיחק יודו 58 משחקים, בהם קלע 4.1 נקודות והוריד 3.1 ריבאונדים - בתוספת 1.5 חסימות, על פני 17.8 דקות למשחק בממוצע. עונתו השנייה הופרעה על ידי שביתת שחקנים, שבמהלכה עבר לשחק בבני השרון מליגת העל הישראלית - בה הספיק לשחק משחק אחד בלבד לפני סיום השביתה, בו קלע 22 נקודות, הוריד 16 ריבאונדים, מסר 3 אסיסטים וחסם 3 זריקות. בשאר העונה שיחק יודו בווריורס, כשהוא משחק במשך 21.8 דקות ב-38 משחקים.
מילווקי באקס
במרץ 2012 הועבר יודו בטרייד יחד עם קוואמי בראון ומונטה אליס למילווקי באקס, בתמורה לאנדרו בוגוט ולסטיבן ג'קסון. במילווקי שיחק שתיים וחצי עונות, בהן קלע 4.2 נקודות למשחק, הוריד 3.6 ריבאונדים למשחק, חסם 1.2 חסימות למשחק, מסר 0.7 אסיסטים למשחק וחטף 0.5 חטיפות למשחק.
לוס אנג'לס לייקרס
אחרי סיום הקדנציה במילווקי עבר לעונה אחת בלוס אנג'לס קליפרס, בה שיחק רק 33 משחקים.
פנרבחצ'ה
לקראת עונת חתם יודו בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית, שהגיעה בעונה הקודמת לשלב הפיינל פור ביורוליג. בעונתו הראשונה בקבוצה הוביל אותה יחד עם בוגדן בוגדנוביץ' ויאן וסלי לגמר היורוליג בו הפסידה לצסק"א מוסקבה, וזכה איתה בטרבל מקומי, שכלל אליפות, גביע וגביע נשיאים (סופר קאפ). ברמה האישית נכלל יודו בעונה זו בחמישייה השנייה של העונה ביורוליג, כשהעמיד מדד יעילות ממוצע של 16 נקודות מדד. בעונת עלה יודו מדרגה, כאשר המדד הממוצע שלו ביורוליג עומד על 20.1, והוא נבחר להיכלל בחמישיית העונה ביורוליג יחד עם חברו לקבוצה בוגדנוביץ', שהוביל אותה יחד איתו בפעם השלישית ברצף לפיינל פור, ובפעם השנייה ברצף לגמר המפעל, שבסיומו זכתה פנרבחצ'ה בגביע אירופה הראשון בתולדותיה, ויודו נבחר ל-MVP של פיינל פור היורוליג. יודו גם נכלל בעונה זו ברשימת המועמדים לתואר שחקן ההגנה של היורוליג, אך הפסיד את התואר לאדם האנגה מסאסקי בסקוניה.
בייג'ינג דאקס
ביולי 2019 עזב יודו את ה-NBA כשחתם על חוזה בבייג'ינג דאקס מליגת העל הסינית.
ברברה עמיאל
ברברה ג'ואן עמיאל, הברונית בלאק מקרוסהרבור (באנגלית: Barbara Joan Estelle Amiel, Baroness Black of Crossharbour; נולדה ב-4 בדצמבר 1940) היא סופרת, בעלת טור, עיתונאית ואשת חברה יהודיה בריטית בעלת דעות שמרניות. אשתו (בנישואיה החמישיים) של איל התקשורת לשעבר קונרד בלק וסגנית הנשיא באימפריית התקשורת שלו, קונצרן ההוצאה לאור "סאן טיימס מדיה גרופ" (הולינג'ר אינטרנשיונל). זוכת פרס אדגר לסופרי מתח ומסתורין.
עונות
עונות הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי אביב גפן ולהקת התעויוט. השיר יצא לאור בשנת 1996 על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל מתוך אלבומו החמישי של גפן, "המכתב". השיר נכתב והולחן על ידי גפן, ועובד על ידי גפן, משה לוי וחברי התעויוט.
רקע ותוכן
אופיו המוזיקלי של השיר "עונות" הוא קצבי ושמח יחסית, כאשר אחד הכלים המרכזיים שמשמשים בו הוא חמת חלילים סקוטית. לקראת סוף השיר אף מתנגן בחמת חלילים קטע מהשיר הסקוטי-פטריוטי "Scotland The Brave", שהיה מועמד להיבחר כהמנון הלאומי של סקוטלנד.
אך עם זאת, תוכן השיר דווקא עוסק באהבה נכזבת: השיר מתאר את סיפור האהבה של אביו של גפן, המשורר יהונתן גפן, ואמו, המפיקה נורית גפן. כל בית בשיר מתייחס בנפרד לכל עונה מארבע עונות השנה, לפי הסדר, ומספר מנקודת מבט של כל תקופה במהלך השנה על היחסים ביניהם: החורף עם ההתחלה הפשוטה והאהבה, האביב עם הלידה של בנם (אביב גפן), שעל פי השיר סימל "תקופת ביניים", הקיץ שמביא איתו התרחקות, פרידה ובדידות, ולבסוף הסתיו, שעם הגעתו חוזר גפן בבקשת סליחה. השיר נחתם במשפט "כמו הטבע, גם ללב ארבע עונות".
בתוכנית האירוח המוזיקלית "חי בגימל מהיכל התרבות – שלומי שבן מארח" של כאן גימל, סיפר גפן כי השיר "עונות" מבוסס על שיר שכתב כשהיה בן שבע, כשהוריו נפרדו.
קופרטינו
קופרטינו (באנגלית: Cupertino) היא עיר במחוז סנטה קלרה שבקליפורניה, בארצות הברית. העיר משתרעת מהקצה המערבי של עמק סנטה קלרה ועד לרגלי הרי סנטה קרוז. העיר ממוקמת בצמוד לסן חוזה ומשמשת כפרוור שלה. נכון לשנת 2010 התגוררו בקופרטינו 58,302 איש.
פרוור זה מכונה לעיתים "לב" עמק הסיליקון, משום שבמקום שוכן המטה העולמי של חברת אפל. המטה שוכן באתר Apple Park שהוא מבנה עגול המאכלס כ-13 אלף עובדים. חברה נודעת אחרת השוכנת במקום היא סיגייט טכנולוגיות.
שמעון הורונצ'יק
שמעון הורונצ'יק (ביידיש: שמעון האָראָנטשיק; 13 ביוני 1889 - ספטמבר 1939) היה סופר יידיש.
ביוגרפיה
הורונצ'יק נולד בווילון שבפולין למשפחה חסידית. בגיל 8 התייתם מאביו ובמשך שלוש שנים התחנך אצל סבו. אחרי מות סבו חזר לאמו. הוא למד בבתי מדרש, ובכמה ישיבות. בגיל 17 התחיל לעבוד כפועל בבית חרושת לתחרה בעיר קאליש, שם התחבר עם הדעות הסוציאליסטיות. הוא התגורר בעיר זו עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה. בזמן מרחץ הדמים שהגרמנים ביצעו בקאליש באוגוסט 1914 הוא שרד בקושי. הוא היה התשיעי בקבוצה שבה הגרמנים ירו בכל עשירי. אירוע זה השפיע על כל חייו. מקאליש נסע ללודז' ומשם לסומפולנו. שם התחתן והתפרנס מחנות מכולת. על פי בקשת אשתו עזב את המכולת והם עברו להתגורר בוולוצלאווק בה היה לה אח אמיד. שם כתב את ספרו פארפלאנטערטע וועגן. במשך כמה שנים גר הורונצ'יק בפריז ובבלגיה וחזר משם לוורשה במאי 1939. בתחילת ספטמבר נמלט מוורשה במטרה להגיע לווילנה. הוא התאבד במחצית ספטמבר 1939 אחר שאיבד את בנו בדרך. הוא נקבר בעיירה קאלושין, על פי מאמר לזכרו שנכתב על ידי ישראל ראבון. השמועה על כך מתועדת ביומנו של חיים אהרן קפלן בתאריך 16/9/1939 (מקור: https://benyehuda.org/read/8460#fn:35).
יצירתו
בהשפעתו של המשורר הרשלה דנילוביץ, שעבד גם הוא בבית החרושת לתחרה, התחיל הורונצ'יק לכתוב שירים והתחבר לחוג הסופרים המקומי. בשנים 1918-1920 כתב שירים שנכנסו ברובם לספרו הראשון פעלדבלומען, ורשה, 1921. אחרי כן עבר לכתוב פרוזה. כתיבתו זו הייתה בליוויו של הסופר יצחק מאיר וייסנברג. הוא פרסם שורה ארוכה של סיפורים בכתבי העת של וייסנברג וגם בהיינט ובדער מאמענט.
ב־1924 פרסם את ספרו: פארפלאנטערטע וועגן: אדער, צווישן די חורבות פון ידישן לעבן בעריכתו ובהוצאה לאור של וייסנברג. הספר תיאר את חורבנה הפיזי והרוחני של יהדות פולין תחת השלטון הגרמני במלחמת העולם הראשונה. הספר הכעיס את קהילת סופרי יידיש ואפילו גרם לשנאה להורונצ'יק בגלל פרק 46 בו שהיווה כתב פלסתר כנגד שורה ארוכה של סופרי יידיש. כמו כן הוא תקף, בצורה קשה,את איגוד הסופים והעיתונאים ואת קולטור-ליגע. רבים מהסופרים זיהו את עצמם בנכתב. התברר שפרק זה לא נכתב על ידי הורונצ'יק כי אם על ידי וייסנברג. כתוצאה מכך הוטל על הורונצ'יק חרם שקט מצד סופרי יידיש. חלק מן הסופרים ידעו שלא הורונצ'יק כתב את הפרק וביקשו ממנו שיתנער בפומבי מן הפרק, אך הוא לא היה יכול משום שוייסנברג היה פטרונו והמו"ל שלו. ב־1927, אחרי שפורסמה על ספרו זומפ סקירה מאוד שלילית בליטערארישע בלעטער), הוא ניסה להתאבד במערכת העיתון בשתיית רעל). רק אחרי זמן רב כששלום אש כתב עליו שבחים הוסר החרם והוא התקבל כבן בית בקהילת סופרי יידיש.
אחרי שהחרם בוטל פרסם הורונצ'י'ק מספר רב של יצירות בעיתונות: בהיינט, דער מאמענט, פאלקסצייטונג, וולאצלאווקער טאגבלאט ואחרים. יצירותיו מצטיינות בריאליזם שלהן.
הורונצ'יק מבטא בספריו בצורה מדויקת את אירועי חייו. בספרו אין גערויש פון מאשינען תיאר את תהליך הפרולטריזציה בעיירות הקטנות. הוא מתאר בספר את חורבנה של התעשייה הזעירה היהודית וכן את מאבקו של הפועל היהודי ושל ההמון היהודי לאור מהפכת 1905. הורונצ'יק עשה מאמץ לתאר ברומנים הגדולים שלו בצורה ריאליסטית את הכוחות המניעים את התנועה המהפכנית ותיאר את כל מה שעיניו רואות.
הורונצ'יק הוא הראשון בספרות יידיש שמביא דמויות של נשים מהפכניות: טעמערל, זינא ודורה בספרו 1905 הן דמויות כאלה.
ספרו הביוגרפי ביים שוועל שהתפרסם בוורשה ב־1936 עשה רושם גדול. הוא מתאר שם מאות דמויות של יהודים ושל לא יהודים בפולין, פריז ובמקומות אחרים באירופה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.
אבי נמני
אבי נמני (נולד ב-26 באפריל 1972 בעיר חולון) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק שנים רבות כקפטן בקבוצת מכבי תל אביב ובנבחרת ישראל. נמני שיחק בעמדת הקשר ההתקפי עם המספר 8 על חולצתו. נמני מחזיק במקום השלישי בטבלת מלכי השערים של ליגת העל בכל הזמנים ובמקום הראשון בטבלת מלך השערים של מכבי תל אביב. בין השנים 2009–2011 שימש נמני כמאמנה של מכבי תל אביב. כיום משמש נמני כסוכן שחקנים וכפרשן כדורגל בטלוויזיה.
השנים הראשונות
נמני הצטרף בגיל 9 למחלקת הנוער של מכבי תל אביב, וכבר מההתחלה כישרונו בלט והוא השתתף במשחקים של קבוצות גיל הגדולות ממנו במספר שנים. כשהיה בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב זומן נמני לנבחרת האולימפית על ידי צמד המאמנים יצחק שניאור ויעקב גרונדמן (ש"ג). את הבכורה בקבוצה הבוגרת עשה בעונת 1989/1990 תחת אימונו של ניסים בכר, כשעלה לשחק במשחק הליגה נגד הפועל כפר סבא. כבר במשחקו הראשון בקבוצה הבוגרת היה נמני רכיב מרכזי בניצחון, כאשר בישל שער ונשרק פנדל לזכות קבוצתו לאחר עבירה עליו. בעונת 1990/1991 הפך נמני לשחקן הרכב, כאשר צבי רוזן הפקיד בידיו את הקישור ההתקפי של הקבוצה. במהלך אותה עונה כבש נמני את שערו הראשון במדי מכבי תל אביב במשחק נגד מכבי שעריים במסגרת גביע הטוטו, ואת שערו הראשון בליגה הראשונה במשחק נגד הפועל ירושלים. שערים אלו היו הראשונים מתוך 174 שערים שכבש נמני במדי מכבי תל אביב, אשר שמים אותו בראש טבלת מלך השערים של הקבוצה בכל הזמנים.
בעונת 1991/1992 השיג נמני את התואר הקבוצתי הראשון שלו, כאשר זכה עם מכבי תל אביב באליפות תחת הדרכתו של אברהם גרנט. בעונה זו ערך גם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק נגד נבחרת חבר המדינות העצמאיות, כאשר גם כאן היו אלו הש"ג אשר זימנו אותו. במהלך עונה זו שותף נמני במשחק הדרבי ההיסטורי ב-23 בנובמבר 1991 בו ניצחה מכבי בתוצאה 4:0, בו כבש שער בדקה ה-42 של המשחק ובנוסף בישל את השער הרביעי לאלי דריקס. בעונת 1992/1993 זכה נמני בגביע הטוטו, והיה שוב שותף במשחק דרבי בו ניצחה מכבי את הפועל בתוצאה 4:0 בתאריך 10 באוקטובר 1992. בעונת 1993/1994 זכה נמני בגביע המדינה הראשון שלו, לאחר ניצחון בגמר נגד הפועל תל אביב. בעונת 1994/1995 זכה נמני באליפות השנייה שלו.
הפיכתו לסמל
עונת 1995/1996 הייתה מוצלחת במיוחד עבור נמני ומכבי תל אביב, כאשר זכה עם הקבוצה בדאבל. במחזור ה-26 יצאה מכבי תל אביב למשחק חוץ באצטדיון קריית אליעזר נגד מכבי חיפה מולה התמודדה על תואר האליפות. באותו משחק כבש נמני שער בדקה ה-80, ובכך עזר לקבוצתו להשלים ניצחון 3:1 חשוב בדרך לתואר. במחזור ה-29 נפגשה מכבי נגד בית"ר ירושלים במשחק שבו נקודה מספיקה לקבוצה כדי להבטיח את האליפות. בדקה ה-54 קיבל נמני מסירה מניר קלינגר, נכנס לתוך הרחבה ועבר את שוער בית"ר איציק קורנפיין, ומזווית קשה כבש את שער הניצחון (0–1 למכבי תל אביב). במשחק גמר גביע המדינה נגד עירוני ראשון לציון היה נמני אחד מהכובשים לזכות מכבי. לקראת סוף עונת 1996/1997, במהלך משחק נגד נבחרת בלארוס, כבש נמני את שערו הראשון מתוך 17 במדי נבחרת ישראל.
בעונת 1998/1999 עבר נמני לשחק בקבוצת אתלטיקו מדריד הספרדית, אולם לאחר 7 הופעות בלבד במדי הקבוצה ובעקבות פציעה, חזר נמני למכבי תל אביב עוד במהלך אותה עונה, וזכה איתה בגביע הטוטו השני שלו. בתחילת שנת 2000 הושאל נמני לקבוצת דרבי קאונטי האנגלית להתרשמות. לאחר 4 הופעות ואף על פי שכבש שער במדיה, החליטה הקבוצה שלא לרכוש אותו והוא שב למכבי תל אביב.
בתחילת עונת 2000/2001 מונה שלמה שרף למאמן מכבי תל אביב. בעקבות המשחק במחזור השני נגד הפועל חיפה, פרץ ריב בין נמני לשרף, שבעקבותיו פוטר שרף. לאחר המהלך חתם ניר לוין בקבוצה, ואיתו זכה נמני בגביע המדינה פעם נוספת לאחר ניצחון על מכבי פתח תקווה שבו כבש נמני את השער השלישי במשחק. בעונה זו זכה גם בתואר מלך השערים של ליגת העל עם 25 כיבושים. בעונת 2001/2002 זכה נמני בגביע מדינה נוסף לאחר דו-קרב בעיטות עונשין נגד מכבי חיפה, שבו נמני כבש את הפנדל האחרון שהעניק למכבי את הגביע.
בעונת 2002/2003 התמנה ניר קלינגר למאמן מכבי תל אביב. במהלך רוב העונה היה נמני לשחקן ספסל שבחלק מהמשחקים אף לא שיחק כמחליף, אך לקראת סוף העונה נפצע ברוך דגו, ונמני חזר להרכב הקבוצה ואף הוביל אותה לאליפות נוספת, הרביעית של נמני תוך כדי שהוא כובש 6 שערים ב-3 מחזורי הסיום של העונה.
החזרה למכבי תל אביב
בעונת 2005/2006 חזר נמני למכבי תל אביב ואליו הצטרפו גם אייל ברקוביץ' וג'ובאני רוסו. את עונה זו סיים בראש טבלת מלך השערים של מכבי תל אביב. ב-25 באוגוסט 2007 כבש נמני את שערו ה-194 והאחרון בליגה הראשונה במסגרת המחזור השני של ליגת העל בעונת 2007/2008 נגד מכבי פתח תקווה, ובכך עבר את משה (קיש) רומנו במקום השלישי בטבלת מלך השערים של כל הזמנים. לאחר ששיחק בחמשת המחזורים הראשונים לא נכלל נמני בסגל הקבוצה במשחקים הבאים ואף חדל להתאמן, אולם לאחר שאוהדים רבים הפצירו בו להופיע למשחק פרישה, ב-17 במאי 2008 עלה נמני לשחק בפעם האחרונה כשנכנס בתוספת הזמן מול מכבי פתח תקווה לקול תשואות הקהל. מאז פרישתו, על אף שהדבר לא הוכרז רשמית על ידי מכבי תל אביב, אף שחקן לא זכה לשחק במדי המועדון עם הספרה 8 על הגב, והלכה למעשה הספרה "הופרשה" יחד עם נמני באותו משחק.
שיאים אישיים
נמני הוא כובש השערים המצטיין של מכבי תל אביב בכל הזמנים עם 174 שערים בליגה הראשונה ב-379 משחקי ליגה. הוא גם ממוקם במקום השלישי בטבלת מלך השערים של כל הזמנים עם 194 כיבושים ב-429 משחקים. כמו כן כבש 17 שערים ב-80 הופעות בנבחרת ישראל, בה שיחק לראשונה בגיל 20. במוקדמות מונדיאל 2006 חלק את תפקיד קפטן הנבחרת יחד עם אריק בנדו וסיים כסגן מלך השערים של הנבחרת עם שער אחד פחות מיוסי בניון. במהלך הקריירה שלו זכה נמני בארבע אליפויות, ארבעה גביעי מדינה ופעמיים בגביע הטוטו, כולם עם מכבי תל אביב.
קריירת אימון
בתחילת עונת 2007/2008 שימש נמני בתפקיד ניהולי במכבי תל אביב (ג'נרל מנג'ר) והיה אחראי בין השאר על המשא ומתן עם שחקנים במקביל לקריירת המשחק שלו. בעונת 2008/2009 מונה נמני למנהל הספורטיבי. בנובמבר 2008 פוטר המאמן רן בן שמעון, ונמני, 6 חודשים לאחר פרישתו ממשחק פעיל ואף על פי שאין ברשותו תעודת מאמן, מונה למנג'ר הקבוצה, כשתחתיו המאמן מרקו בלבול. נמני הוליך את מכבי תל אביב לזכייה בגביע הטוטו. באוקטובר 2009 עזב המאמן מרקו בלבול והחל מחודש נובמבר שימש בתפקיד ניר לוין וזאת על מנת למלא את הוראת אופ"א המחייבות לפחות מאמן אחד עם תעודת פרו.
לקראת תחילת עונת 2010/2011, הוביל אבי נמני שינוי כולל במערכת של מכבי תל אביב. יחד עם בעלי הקבוצה מיטשל גולדהאר, נמני הרכיב סגל חדש בקבוצה בתקציב שיא של למעלה מ-100 מיליון שקלים. לצוות המקצועי צורף יוסי מזרחי, ונמני חזר לעמדת המנהל המקצועי של הקבוצה. ב-4 בינואר 2011 פוטר נמני מתפקידו על ידי גולדהאר.
כסוכן שחקנים
לאחר עזיבתו את הקבוצה, פתח נמני בקריירה של סוכן שחקנים. ב-28 במרץ 2011 הקים נמני את חברת "נימ-גרופ ספורט מנג'מנט בע"מ", זאת במקביל לעבודתו כפרשן בכלי תקשורת שונים. נמני משמש לעיתים קרובות כפרשן גם במשחקים בהם משחקים שחקנים המיוצגים בסוכנותו, פעולה שעוררה ביקורת ודרישה לגילוי נאות. הוא עובד בסוכנות בשיתוף עם עו"ד גיא פרימור שהוא סוכן מורשה מטעם פיפ"א והם מייצגים שחקנים בכירים רבים בישראל.
תארים
כשחקן כמאמן
כפר הנוער ניצנים
כפר הנוער ניצנים, היה כפר נוער ישראלי שפעל משנת 1949 ועד שנת 1989.
ההקמה
בקרבת המקום נותרו גם בניינים הרוסים של מחנה בריטי גדול, וחלק מכפר הנוער התבסס על כניסה למבנים משופצים של אותו מחנה. בסיוע הסוכנות היהודית בנו ושיפצו המתיישבים הראשונים וקבוצת החניכים הראשונה את המבנים במקום, תוך הוספת מבנה חדר אוכל ואירועים, רפת, לול, מוסך לכלים חקלאיים, נגריה, מסגריה, מכבסה עצמאית ועוד מבני שירותים ומנהלה. במשך הזמן נוספו מבנים נוספים, ביניהם בית ספר ומבני פנימייה, נחפרה באר שהעבירה מים למגדל המים שנותר עוד מימי המחנה הבריטי. כמו כן הותקן גנרטור שסיפק חשמל לזמן מוגבל בשעות הלילה.
האוכלוסייה
צוות העובדים במקום מנה בעלי מקצוע בתחום ההדרכה והחינוך, מדריכים מקצועיים בתחומי החקלאות (גן ירק, גן נוי, פלחה, רפת ולול), הנגרות, האגרומכניקה ומאוחר יותר תחומי מקצוע ימיים. במקום עבדו גם אנשי מנהלה בתחום שירותי הסעדה וניהול חדר האוכל, מסגריה, חשמלאות, מכבסה מקומית, מרפאה עם רופא ואחות, מזכירות ועוד.
קבוצת הנוער הראשונה הייתה מורכבת בעיקר מנערים ונערות ניצולי השואה ממזרח אירופה. במהרה הצטרפה אליה קבוצת נוער מטורקיה. באותה שנה (1949) הגיעו לניצנים מאה יתומי מלחמה מבלגיה שעלו ארצה עם כל הציוד של בית היתומים שלהם. בראשם עמדו המנהלת שלהם, עדה וינטראוב, וחלק ממחנכיהם מבלגיה.
לאחר מותו של מנהל הכפר דב שיבר, מונה במקומו רפאל בלומנפלד. מאוחר יותר מונה אהרון ויינטראוב (בנה של עדה ויינטראוב) לתפקיד מנהל בית הספר, וזאת לאחר שפרופסור אריה לוי עבר לתחום האקדמיה והמחקר. הצוות המחליף אימץ גישות חינוכיות מתקדמות תוך שילוב רב-תרבותי מוצלח בקרב בני הנוער וחניכי הכפר.
הפעילות
אתר כפר הנוער שוקם אט אט. הבתים ההרוסים תוקנו, מבנים חדשים הוקמו ואלפי עצים ניטעו באזור, שהנהפך לגן פורח.
כפר הנוער התפתח בראשיתו כבית ספר חקלאי. חניכיו למדו ועבדו בכל ענפי המשק המגוון והעשיר. בשנות השישים נפתחה בכפר גם מגמה ימית על שתי מחלקותיה, סיפון ומכונאות ימית. בוגרי המגמה הימית שירתו בחיל הים, שתמך בכפר בציוד ובמדריכים.
סגל כפר הנוער ניצנים אימץ מדיניות ייחודית של חינוך, שהתבססה על מודל בית הספר החם והתומך (בניגוד למודל בית הספר האינסטרומנטלי הקר), תוך יישום גישה אמפאטית כלפי התלמידים והחניכים. חניכים אלה באו מכל קצוות תבל, עזבו משפחות בהן גדלו בחו"ל, נמצאו בתהליכי גיל ההתבגרות, וחלק לא קטן מהם חווה חוויות טראומטיות במקומות מוצאם. החניכים אוגדו במסגרות של קבוצות הדרכה וחניכה לפי קבוצות גיל, וקיבלו באמצעות סוכני חיברות ( מדריכים צמודים, מטפלות ואימהות בית ומדריכים מקצועיים של ענפי המשק) תשומת לב מרבית. סדר היום בכפר התבסס על חלוקת הפעילות לשתי משמרות שפעלו במקביל: בראשונה עסקו התלמידים בלימודים בבית הספר ובמקביל קבוצה אחרת עבדה בענפים המגוונים שהיו בכפר. לאחר ארוחת הצהריים התחלפו הקבוצות ביניהן והמשיכו בפעילות . לאחר שעות הפעילות נכנסו לתמונה המדריכים ואמהות הבית שביצעו פעולות חברתיות להנחלת ערכים, וסיוע בהכנת שיעורי בית בשעות הערב והלילה.
על רקע המדיניות החינוכית שנסקרה לעיל, אימץ הצוות החינוכי תלמידים חלשים ונתן להם ליווי צמוד וסיוע רב בתחום הלימודי, האישי והחברתי על מנת לשפר הישגים ולהקל על ההסתגלות החברתית בחברה ממוצא רב תרבותי. לגישה זו יצא מוניטין בקרב גורמי חינוך ואקדמיה והיא הוכיחה עצמה כמוצלחת מאוד לאור ההישגים שאליהם הגיעו הרבה בוגרים של כפר הנוער, שתפסו עמדות מכובדות בחברה הישראלית - במוסדות הרוח, התרבות והשלטון.
הנחלת ערכי ציונות והכנה לחיי חברה בוגרים במדינת ישראל התבצעה בכפר הנוער ניצנים גם באמצעות קיום טקסים רבים עם מסרים ברורים: בכל יום שישי לאחר הפעילות התבצעה הכנה לקראת כניסת השבת, החניכים היו ממרקים ומנקים את חדריהם, התלבשו בבגדים חגיגיים, וקיבלו בשעות הערב את צוות ההנהלה שעבר בכל חדר, שאל לשלומם והתעניין במצבם. לאחר מכן התכנסו כל החניכים בבית הכנסת לתפילת השבת ולאחר מכן עברו לחדר האוכל לארוחת שבת חגיגית שכללה סקירה אודות פרשת השבוע והעברת מסרים חינוכיים עם תוכני אקטואליה. למחרת בבוקר הייתה פעילות חברתית במגרשי הספורט או בריכת השחיה ולקראת ערב קוימה בחדר האוכל סעודה שלישית שבמהלכה סופרו מדרשים, אגדות וסיפורי יהדות.
לקראת כל חג שהיה מתקרב בוצעו הדרכות ופעילויות ענפות, לרבות קיום טקס מרכזי לקבלת החג, שהיה עשיר בתכנים חינוכיים וערכיים. אחד הטקסים המעניינים ביותר בו הונחלו ערכים דמוקרטים היה טקס חג הפורים : חודש לפני שהחג הגיע נחלקו החניכים לשתי מפלגות שהתחרו זו בזו על תואר מלך הפורים. מדי ערב ניהלו המפלגות היריבות, שהוקמו על ידי שתי השכבות הבוגרות, תעמולה מפלגתית שהתבססה בעיקר על מערכונים מחיי הכפר וחוויות שבני הנוער חוו, מודעות היתוליות, ופעילות מצחיקה. שבוע לפני חגיגת הפורים המרכזית התקיימו בניצנים בחירות דמוקרטיות לכל דבר ועניין, עם קלפיות ופתקי הצבעה. המפלגה המנצחת המליכה את מלך הפורים אשר במהלך מסיבת הפורים ישב על הבמה, בחר לעצמו מלכה מקרב החניכות, סקר מצעד תחפושות מפואר והצגה מצחיקה של החוג הדרמטי, ולאחר מכן השתתף עם כל חניכי הכפר במסיבת ריקודים עד אור הבוקר.
מודל טקסים דומה אפיין גם את יתר החגים בכפר. ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל נערך טקס משותף עם חברי קיבוץ ניצנים שכלל עליה לקברי חללי ניצנים והנחת זרים, ולאחר מכן כניסה לחגיגת יום העצמאות שכללו הדלקת משואה באמצעות לפיד שהוצת בקיבוץ ונישא על ידי רצים אל כפר הנוער. בחג השבועות נערך טקס הבאת הביכורים, גם הוא בשיתוף עם קיבוץ ניצנים.
"כפר הנוער ניצנים" היה ידוע במופעיו האמנותיים, בהצגות התיאטרון שלו ובחוגים הרבים שהתקיימו בו ובהם החוגים לארכאולוגיה ולטבע שהתבססו על חולות ניצנים העשירים בממצאים. המוזיאון הארכאולוגי שהוקם בבית הספר הוכר על ידי המוסדות הרשמיים.
סגירת הכפר
בעקבות צמצום מספר החניכים בעליית הנוער, סגר כפר הנוער את שעריו בשנת 1989 לאחר ארבעים שנות פעילות חינוכית. יתרת הילדים שלמדו בכפר הועברו לפנימיות אחרות בארץ. במהלך השנים התחנכו בו כעשרת אלפים נערים ונערות.
האתר והמבנים בו הוכרז כאתר לשימור ובמבנה ה"ארמון" הוקם בית ספר שדה "שקמים". במקום הופעלה פנימיית דתית של בנות ובסוף שנות ה-90 הוקם היישוב הקהילתי הדתי "ניצן". בסמוך פועל כיום גם בית ספר שדה שקמים.
במתחם נמצאות כיום אנדרטאות ללוחמי מלחמת העצמאות, בהן אנדרטת "יד לאישה הלוחמת" וכן עמדות משוחזרות מן המלחמה.
מתי טוכפלד
מתניה חיים (מתי) טוכפלד (נולד בי"ז באב ה'תשל"ז, 1 באוגוסט 1977) הוא עיתונאי ישראלי. הפרשן הפוליטי של עיתון ישראל היום. חסיד חב"ד.
קורות חיים
טוכפלד נולד בגבעתיים לדבורה ולעיתונאי מיכאל טוכפלד, משפחה דתית לאומית. למד במכללה האקדמית יהודה ושומרון באריאל וסיים תואר ראשון במדעי המדינה ותקשורת באוניברסיטת בר-אילן.
שירת בחטיבה 7 שיל חיל השריון בגולן, והשתתף כאיש מילואים במלחמת לבנון השנייה.
בשנת 2000 החל את דרכו העיתונאית בעיתון "מקור ראשון", בסיקור תחום הפוליטיקה והמשפט. כשנה אחר כך הצטרף לחסידות חב"ד, ובהמשך עזב את העיתון. היה כתב במקומון מלאבס של רשת שוקן, באתר "חדשות מחלקה ראשונה" וברדיו קול חי. נבחר כאחד משלושת מזכירי תא כתבי הכנסת, בבחירות שנערכו בקרב כלל הכתבים הפרלמנטריים בישראל.
עם הקמת ישראל היום ב-2007 הצטרף לעיתון ככתב לענייני מפלגות. עסק בסיקור התחום הפוליטי והנעשה בלשכותיהם של ראש הממשלה והשרים, במרכזי המפלגות, חברי הכנסת ופעילי השטח. שימש ככתב הפוליטי של העיתון, ובעל טור שבועי קבוע העוסק בפרשנות פוליטית. באוגוסט 2018 החל לשמש כפרשן הפוליטי של העיתון.
ב"ישראל היום" חשף בין היתר, את פרשת הקמפיין המכפיש של יצחק הרצוג נגד שלי יחימוביץ' בפריימריז של מפלגת העבודה ב-2013, חשיפה שהביאה לחקירת משטרה וכתבי אישום ,את פרשת החוקר הפרטי שהפעיל נפתלי בנט נגד ראשי הבית היהודי, שורת חשיפות והקלטות על משבר המנהיגות בש"ס לאחר פטירת הרב עובדיה יוסף, ועוד.
התקרבות לחב"ד
בשנת ה'תשס"א, בתקופת עבודתו ב"מקור ראשון", החל טוכפלד להתקרב לחסידות חב"ד. התהליך החל כאשר שבת בבית חב"ד באפר וסט סייד במסגרת טיול בניו יורק, ובעקבותיה נשאר לחגוג את יום הכיפורים, סוכות, ושמחת תורה במרכז חב"ד העולמי - 770. לדבריו, שם השתכנע באמת בהנהגת ובמשיחיות הרבי. בעקבות שאלה ב"אגרות קודש", החל ללמוד עם חסיד חב"ד בשם מנחם שמח מלוד. התחתן, והפך לחסיד חב"ד.
במסגרת עבודתו החל גם לעסוק בפעילות חב"דית במשכן הכנסת בירושלים, ולנצל את קשריו להפצת יהדות. בשנת ה'תשע"ד יזם שיעור שבועי בספר התניא במזנון הכנסת, אותו הוא מוסר בעצמו, בהשתתפות חברי כנסת.
בשנת ה'תשע"ב עורר סערה, כשאמר בריאיון ברדיו קול ברמה ש"הרבי הוא נשיא הדור, והוא ממשיך להנהיג את חסידות חב"ד", וטען שבביקורו ב-770, ראה את הרבי מחב"ד. בהמשך סייג והבהיר את דבריו, והתעמת בעניין עם דובר חסידות חב"ד הרב מנחם ברוד. בהמשך השניים שהו יחד בשבת.
בסיוון ה'תשע"ח נסמך לרבנות.
רדיו
במשך תקופה קצרה ב-2012, הגיש תוכנית שבועית ברדיו גלי ישראל, ביחד עם אביו מיכאל. בשנת 2016 החל להגיש תוכנית שבועית-זוגית ברשת מורשת ביחד עם רעייתו. לאחר הקמת התאגיד התוכנית משודרת ב"כאן מורשת" בכל חמישי בלילה, ונקראת "הטוכפלדים".
ביולי 2020 התחיל להגיש את יומן הצהריים ברדיו גלי ישראל.
חיים אישיים
נשוי לנעמה, מנהלת פרסום ברשות הטבע והגנים ולזוג שישה ילדים. מתגוררים בגבעת מרדכי בירושלים.
נחשון אפריקאי
נחשון אפריקאי (שם מדעי: Anhinga rufa) היא מין עוף מים המשתייך לסוג נחשון ממשפחת הנחשוניים הקרובה לקורמורנים. הנחשון האפריקאי נפוץ בעיקר באזור אפריקה שמדרום לסהרה.
בעבר היה הנחשון האפריקאי נפוץ באזור הגליל ובעמק החולה וכתוצאה מהתייבשות האזור נעלם מישראל. הנחשון נמצא בסכנת הכחדה מכל אזור הסהר הפורה (איראן, עיראק וסוריה), בעקבות ייבוש הנהרות הגדולים, בניית סכרים והטיית הנהרות למטרות חקלאיות.
הנחשון האפריקאי מקנן בקן הממוקם על עץ ועשוי לרוב מענפים, והנקבה מטילה בין 3 ל-6 ביצים. לעיתים קרובות סמוכים אתרי הקינון לאלה של אנפות, קורמורנים ועופות מים אחרים. תזונתו של הנחשון האפריקאי מתבססת אך ורק על דגים.
הרקע לשפל הגדול
השפל הגדול היה משבר כלכלי חריף, שראשיתו הרשמית, ב"יום חמישי השחור", ב-24 באוקטובר 1929, כאשר נפלה הבורסה הניו יורקית בארצות הברית, והמשכו בשפל עמוק שנמשך עד פרוץ מלחמת העולם השנייה, ולפי טענותיהם של כמה חוקרים גם עד סיומה. המשבר נחשב אחד האירועים החשובים במאה ה-20, ודיון ער וסוער ניטש סביב הסיבות לו ולהתמשכותו.
עובדות יסוד
נפילת הבורסה באוקטובר 1929 באה אחרי כשמונה שנים של גאות כמעט רצופה, החל מאמצע שנת 1921. גאות זו באה אחרי שפל כלכלי קצר בארצות הברית, שהתרחש בעקבות מלחמת העולם הראשונה, ונמשכה, בהפסקות קצרות, עד יולי 1929.
בשמונה השנים של הגאות הכלכלית הייתה בארצות הברית אינפלציה. היצע הכסף הכולל התרחב מ-45.3 מיליארד דולר בתחילת התקופה, עד 73.23 מיליארד דולר בסיומה. עלייה זו, בשיעור של 62 אחוז, הייתה העלייה המשמעותית ביותר בהיצע הכסף בארצות הברית עד למאה העשרים ואחת. סך הכסף שבמחזור כמעט לא השתנה לאורך התקופה (3.68 לעומת 3.64 מיליארד דולר) והשינוי בכמות הזהב שבידי ארצות הברית היה מזערי. משמעות הדבר הייתה כי כמות האשראי הכוללת בשוק, שלא היה לה כיסוי בזהב, גדלה במידה ניכרת, תהליך הנחשב אינפלציוני במהותו.
הסיבות למשבר
ישנן כמה סוגיות עיקריות סביבן ניטש הוויכוח התאורטי בנוגע לסיבות למשבר, כשכל התאוריות הבולטות מייחסות תפקיד מרכזי לפעולותיו ולתפקודו של הבנק הפדרלי לפני פרוץ המשבר, בתחילתו ובהמשכו.
על פי התפיסה המוניטריסטית, כפי שהיא מבוטאת במיוחד על ידי מילטון פרידמן, היה הבנק הפדרלי גורם מרכזי בהתרחשות המשבר, בעיקר בגלל ניהול מדיניות כושל מצידו ו"הדפסת כסף" באמצעות מתן אשראי זול לבנקים. תפישה זו מקובלת היום על רבים, בין השאר משום שהסבריו של פרידמן תאמו היטב התפתחות משברים אחרים בתקופות שלאחר מכן.
גישה אחרת, שהייתה מקובלת מאוד בתקופת המשבר ובשנים שאחריו, היא זו בה החזיקו אנשי הניו דיל והקיינסיאנים, ובמידה מסוימת גם תומכי התאוריה המרקסיסטית. לפי גישה זו, תפקיד הבנק הפדרלי היה חשוב פחות, משום שהתהליכים שהתרחשו וגרמו למשבר היו מבניים וקשורים לאי-התאוששות הייצור העולמי אחרי מלחמת העולם הראשונה, בעיות מבניות בקפיטליזם, והיווצרות "ייצור יתר" שהביקוש המצרפי לא צמח במידה מספקת כדי להדביקו. גישה זו נתפסת היום כשגויה מיסודה מבחינה לוגית, מכיוון שבמערכת סגורה לא ייתכן ביקוש מצרפי קטן מהתל"ג\תמ"ג (ע' פרק ט"ו בספרו של פרופ' תומאס סאול "יסודות הכלכלה" הדן בנושא).
יעדי הבנק הפדרלי
בנק הרזרבות הפדרלי של ארצות הברית היה בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 מוסד צעיר. הוא נולד בעקבות חוק אוון-גלאס, שהועבר בקונגרס האמריקני ונחתם על ידי הנשיא וודרו וילסון ב-23 בדצמבר 1913. עם תום מלחמת העולם הראשונה ניצב הבנק בפני משימתו החשובה הראשונה.
ברוח זו, נכתב בדו"ח השנתי של הבנק הפדרלי לשנת 1923:
הבנק הפדרלי נתפש בעיני קובעי המדיניות וראשי הבנק כאחד, ככלי למתן סיוע כספי לעסקים באמצעות מדיניות אינפלציונית, במטרה לאושש את הכלכלה בתקופת שפל, ולהמריץ אותה עוד יותר בתקופות של גאות. תפקידו של הבנק באותה תקופה לא היה לווסת באמצעות רגולציה את הפעילות הכלכלית ולהגן על הבנקים במקרי חירום אלא לשמש כלי מדיניות. במקרה זה, כלי להרחבת האשראי העסקי.
המערכת הפוליטית והכלכלית
השפעתו על המדיניות הכלכלית חשפה את הבנק ללחצים מכיוונים שונים. בלטו ביניהם פוליטיקאים, קובעי מדיניות, ואנשי עסקים בכירים, אך לא נפקד גם חלקם של אנשים מתוך הבנק עצמו, שלחלקם היו עניינים וסדרי־יום אישיים אותם ביקשו לקדם. לחצים אלו שיקפו גם את רוח התקופה והתפישות שרווחו בה, כמו גם את המערך הפוליטי והחברתי של שנות העשרים, ואת התנאים הכלכליים הכלליים שבמסגרתם פעל הבנק הפדרלי.