cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המנצחים (סרט)
הפקה
הסרט צולם בישראל ומחוצה לה, בין יוני 2021 לדצמבר אותה שנה. הוא הופק על ידי "אפיקים מאוחדים סרטים", שלום אייזנבך סרטים וחברת "אלדי פאי". הסרט נתמך על ידי קרן רבינוביץ לאומנויות, קרן כדר, רשת 13, משרד התרבות האוקראיני ומשקיעים פרטיים. הוא מופץ בישראל על ידי חברת יונייטד קינג.
באפריל 2023 פורסם הסינגל "מעולם לא היית כאן" מתוך הסרט, בביצוע של עמית פרקש.
עונת 1924/1925 בליגה האיטלקית הראשונה
עונת 1924/1925 בליגה האיטלקית הראשונה הייתה העונה ה-25 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-5 באוקטובר 1924 והסתיימו ב-23 באוגוסט 1925.
בולוניה זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בסיום העונה 3 קבוצות מהצפון ו-2 קבוצות מהדרום ירדו לליגה השנייה. במקומן לליגה הראשונה העפילו 2 קבוצות מהצפון.
צפון איטליה
בתחרות השתתפו 25 קבוצות.
הקבוצות אורגנו ב-2 בתים. 12-13 קבוצות בכל בית. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחי הבתים נפגשו במפגש כפול לקביעת הקבוצה שתעלה לגמר ארצי.
במפגש מנצחי הבתים גנואה נפגשה עם בולוניה 1:2 ו-2:1 בסיכום מפגש כפול. לאור כך נערכו משחקים נוספים - שתיים הסתיימו בתיקו לאחר הארכה, ובמשחק השלישי (חמישי בסך הכל) בולוניה ניצחה 2:0 ובכך העפילה לגמר ארצי.
דרום איטליה
בתחרות השתתפו 16 קבוצות.
בסיום שלב זה הקבוצות אורגנו ב-2 בתים ומנצחי הבתים נפגשו בגמר אזורי. בגמר אזורי אלבה רומא ניצחה את אנקוניאטה 1−0, ו-3−1 ועלתה לגמר ארצי.
משחקי הגמר
משחקי הגמר נערכו ב-16 באוגוסט וב-23 באוגוסט. בולוניה ניצחה את אלבה רומא 2−0 ו-4−0 וזכתה באליפות.
כדורגלנים מצטיינים
מריו מנוצי מליבורנו כבש 19 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
למידה מבוססת משחק
למידה מבוססת משחק היא סוג למידה המשתמשת במשחק ככלי להעברת והטמעת התכנים הרצויים. באופן כללי, למידה מבוססת משחק מתוכננת לאזן בין הנושא או התוכן הנלמדים למשחקיות וליכולת של השחקן ליישם את הנושא בעולם האמיתי.
היסטוריה
משחקים שימשו ככלי למידה מזה זמן רב. באמצעות משחק השחמט אצילים בימי הביניים למדו אסטרטגיות מלחמה. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, מתנדבים מרוד איילנד שיחקו קריגספיל אמריקאי, שהומצא ב-1812 כאימון לקציני מלחמה פרוסים. בשנת 1837 הומצא על ידי פרידריך פרבל גן הילדים, שהתבסס על למידה דרך משחק.
הפן הביולוגי
במהלך המשחק מייצר המוח מוליך עצבי (נוירוטרנסמיטר) בשם דופמין. הסיבה להיווצרות אותו דופמין נעוצה במוטיבציה, והרצון לשחק. אותה זרימת דופמין מעודדת יצירת קישורים בין תאי עצב, כלומר - מעודדת את תהליך הלמידה.
למידה באמצעות משחקי מחשב
משחקי מחשב מתוכננים כך שכיף לשחק בהם. בעשורים האחרונים הם מחליפים בהדרגה משחקים מסורתיים יותר במסגרת פעילויות הפנאי, וצוברים פופולריות רבה בקרב ילדים ומתבגרים. כל משחק מחשב שיוצר עוררות ודורש מידה מסוימת של מאמץ מנטלי עשוי לשפר את הכישורים הקוגניטיביים של השחקן.
ההתעניינות בבחינת הרלוונטיות וההיתרונות בשימוש במשחקי וידאו לצורך למידה, נובעת בין היתר, מתסכול משיטות הלימוד הקיימות ומהפוטנציאל הטמון בכמות הרבה של האנשים המשחקים במשחקים אלו ומיכולתם של המשחקים לספק חוויית למידה אקטיבית.
אנשים מדווחים כי הם נהנים לשפר את הכישורים שלהם דווקא באמצעות משחק המאפשר להם לעלות ברמות הקושי. אחת הסיבות לכך היא היכולת של המשחק לעורר את חוויית הזרימה, שהיא מצב תודעתי מהנה המתגמל בזכות עצמו.
לעיתים קרובות במשחקים קיימים אלמנטים פנטזיונים הרותמים את השחקנים לפעילות לימודית דרך סיפור מסגרת. משחקי וידאו חינוכיים יכולים להעניק מוטיבציה לתלמידים, ולאפשר להם לפתח מודעות לנסיבתיות. התלמידים מסוגלים להביע עצמם כאינדיבידואלים במהלך הלמידה.
על פי ון אק, הגישה המעודדת אינטגרציה של משחקים מסחריים בתוך הכיתה היא היעילה ביותר מבחינת זמן ועלות. מחקרים אקדמיים שונים נעשו כדי לאפיין אילו מיומנויות נרכשות באמצעות סוגי משחקים שונים.
יתרון בולט לגישה המעודדת יצירת משחקים על ידי התלמידים עצמם הוא מעורבות התלמידים - מה שהופך אותם למשתתפים פעילים בלמידה עצמה, ולפותרי בעיות. כמו כן הם נדרשים לאינטראקציה חברתית מורכבת, הכוללת סיוע והפריה הדדית.
על פי ג'יימס פ. גיי, משחקי וידאו הם הכלי האולטימטיבי ללמידה באמצעות מתודולוגית של למידה מתוך חוויות חוויות הנרכשות מתוך פתרון בעיות. על אף שאין מדובר בשיטת למידה חדשה, אלא בשיטה ידועה אשר אינה חפה מחסרונות, לדידו של ג'יימס פ. גיי פלטפורמת משחקי הווידאו היא פלטפורמה המכילה פתרון לחסרונות השיטה, שעה שמשחקי הווידאו מספקות למשתמש חוויות מעוצבות היטב ללמידה כחלק ממתודה של פתרון בעיות.
למידה באמצעות משחקי מחשב מעוררת, בין היתר, אתגר למציאת שיטה מהימנה למדידת הלמידה, כזו שאינה מסתמכת על הצורך של הנבדק להיזכר בחוויה אותה חווה כאשר שיחק במשחק המחשב. פולר א. וקיוסאק ב. מציעים שיטה למדידת הלמידה מתוך משחקי מחשב המבוססת על שתי שיטות פסיכו-פיזיקליות: מעקב עין (Eye tracking) וספירת התדירות של מצמוצים אנדוגניים, כאשר טכנולוגיית מעקב עין מבוססת על מתקן אינפרא אדום העוקב אחר תנועות אישונים ויכול לזהות באילו נקודות במסך המשחק מתמקד ולכמה זמן, וממידע זה ניתן להסיק על חלקים בהם המשחק נתקל בקושי ועל כמות עיבוד המידע שהתרחש. מצמוץ העיניים הוא סממן נוסף לקיומם של תהליכים קוגניטיביים כאשר ידוע שמצמוצים אנדוגניים (כאלה המתרחשים במהלך תפיסה, תגובה או עיבוד מידע) מתאפיינים באמפליטודה (העוצמה) הנמוכה ביותר ובמשך הזמן הקצר ביותר. ניתן למדוד את תדירות ומשך המצמוצים באמצעות אלקטרודות המונחות בקרב עיניו של הנבדק ומודדות את הפעילות החשמלית של השרירים הלוונטיים (שיטת EOG).
מאפיינים במשחקים דיגיטליים התורמים ללמידה
נמצא כי משחקי מחשב, מעבר לפעילות הפנאי המהנה שבשימוש בהם, עוזרים לבנות כללים ללמידה, כאלה שמותאמים למאה ה-21 ויכולים להפוך את הלמידה לפעילות מהנה היוצרת מוטיבציה פנימית אצל התלמידים. להלן מספר אלמנטים משחקיים ותרומתם הפדגוגית ללמידה:
משגר
Lance (homonymie)
לב אריה
עלילה
ליאון גולטייר (ואן דאם), משרת כצנחן בלגיון הזרים הצרפתי ומוצב בדג'יבוטי. מכתב המבשר כי אחיו הצעיר, שחי בלוס אנג'לס עם אשתו ובתו, גוסס וסובל מכוויות קשות בכל גופו. גולטייר, שלאור הבשורה הקשה ערק מן הלגיון ונמלט לארצות הברית, אינו מספיק להגיע בטרם נפטר אחיו. במטרה לסייע לאלמנתו של אחיו ולבתה הקטנה נאלץ גולטייר ללחום בקרבות זירה מחתרתיים ולא חוקיים המתקיימים ברחבי העיר, שעל זהות המנצח בהם מהמרים וצופים עשירי החברה הגבוהה להנאתם. את הקרבות מנהלת סינתייה, אישה יפה וחסרת מעצורים הרואה ביכולות הלחימה הגבוהות של גולטייר פוטנציאל לרווח כספי גדול. מצבו של גולטייר הופך מורכב עוד יותר משום ששניים מאנשי הלגיון דולקים בעקבותיו ללוס אנג'לס כשהם נחושים להחזירו למשפט. גולטייר, וחברו היחיד ג'ושוע אלדריג' (פייג'), נדרשים לתמרן בין הסיכונים במטרה לסייע לאלמנה ולנצח את היריבים בזירה ומחוצה לה.
ٹ
ٹ  (ב-IPA: [ʈ]; בדוונאגרי: ट) היא האות השמינית באלפבית של שפת האורדו. צורתה נגזרת מהאות ت|תא (ت), כאשר הנקודות מוחלפות במעין טא (ط) קטנה המשמשת לסימון עיצור כפוף. האות מכונה לעיתים גם "ט כבדה" או "ט הודית". ערכה באבג'ד הוא 400.
חסידיסטוק
חסידיסטוק היא תוכנית דוקו על גיבורי התרבות של המוזיקה היהודית העכשווית בארץ ובעולם. בין חסידים אדוקים מבית לחוזרים בתשובה, בין יקירי המגזר לאלה שמורדים בו, מנקודות מבט שונות: אמונה, להקות, מחאה, להיטים וקול. הסדרה היא בעריכת אסף גלאי ואבידע ליבני, ובתמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי.
רשימת הנשים (איסלנד)
רשימת הנשים (באיסלנדית: Samtök um kvennalista) הייתה מפלגה פוליטית שפעלה בין השנים 1983–2000. המפלגה שמה בראש מעייניה את הפמיניזם.
בשנת 1999 כרתה המפלגה ברית יחד עם עוד שלוש מפלגות אחרות (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, הברית העממית והתעוררות לאומית) ובשנת 2000 הריצה המשותפת הביאה לאיחוד מלא בין המפלגות שנקראו הברית הסוציאל-דמוקרטית. יחד עם זאת, אחרי ההחלטה להביא לאיחוד מלא בין ארבע המפלגות, כמחצית מרשימת הנשים עזבה את המפלגה אל מפלגת השמאל הירוק.
אינגיביירג סולרון גיסלדוטיר, מי שהייתה שרת החוץ, ראשת עיריית רייקיאוויק ויושבת ראש הברית הסוציאל-דמוקרטית, התחילה את דרכה הפוליטית ברשימת הנשים.
ישיבות חסידי חב"ד ליובאוויטש
ישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש הוא שמה של רשת ישיבות חב"ד מסוג ישיבה קטנה וישיבה גדולה, הממוקמות במספר ערים בישראל. הישיבה המרכזית היא ישיבה גדולה בעיר צפת, שהיא גם הישיבה החב"דית הגדולה בעולם המונה כ-450 תלמידים בישיבה המרכזית, ועוד כ-500 בסניפיה. סניפי הישיבה קיימים גם בערים: חיפה, נצרת עלית וישיבה קטנה נוספת בעיר צפת. רשת הישיבות משתייכת לזרם המשיחיסטי בחב"ד.
שם הישיבה
הישיבה הגדולה בצפת נקראה תחילה בשם ישיבת תומכי תמימים, אך על פי הוראת הרבי מלובביץ' שונה שמה לישיבת חב"ד ליובאוויטש. בשנת ה'תשמ"ז כתב הרבי במכתב את שמה של הישיבה ישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש כשהוא מסביר בפירוט כל מילה מהשם, וכך נקבע שמה. לישיבה שתי שמות נוספים 'בית מנחם' (משמש את הפנימייה) ו'בית לוי יצחק' (משמש כשם כולל לכל המוסדות).
היסטוריה
בשנת ה'תשל"ז הציע הנהלת ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בישראל לרב אריה ליב קפלן, שליחו של הרבי מלובביץ' לצפת, להקים ישיבה חב"דית בעיר. הרב קפלן שאל את הרבי מלובביץ' שהשיב להצעה בחיוב.
כבר שנה קודם לכן, בשנת ה'תשל"ו, שלח הרבי מלובביץ' כעשרה שלוחים לירושלים ועשרה שלוחים לצפת, כחלק מהם מונו לרבניה. לתפקיד ראש הישיבה מונה הרב יוסף יצחק וילשנסקי.
הישיבה נפתחה באייר ה'תשל"ז (1977), קבוצת בחורים מישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד עברה ללמוד בישיבה החדשה. בתחילה, הבית מדרש הוקם בבית הכנסת וויז'ניץ-תוניס בעיר העתיקה. כעבור שנה נקבע מקום זה לבית כנסת הרידב"ז, אולם הלימוד התרחב משמעותית בשנת תשס"ב ושוב בשנת תשע"ח.
בהמשך התרחבה הישיבה, ומוסדות נוספים הוקמו בערים שונות, כחלק מהרשת: שתי ישיבות בנצרת עלית, ישיבה בחיפה, וישיבה קטנה נוספת בצפת.
הישיבה הגדולה בצפת
בניין הפנימייה היה תחילה במלון 'הרצליה' ואחר כך עבר בשנת ה'תשמ"ד למלון 'רקפת'. כעבור שנים הבניין נקנה על ידי הישיבה, בסיוע יוסף יצחק גוטניק. בתחילת שנת ה'תשע"ח לאחר מאבק משפטי ארוך על הבעלות של הבניין הוצא צו פינוי מאת ההוצאה לפועל המורה לפנות את הפנימיה עד לסוף 2017. יום לפני הפינוי המיועד, בעזרת ראש העיר אילן שוחט וחברי העירייה שעבדו על חידוש המגעים של הישיבה עם הבעלים על מנת להגיע לפשרה לטובת שני הצדדים, הושהה הפינוי. בהמשך לכך הצליחה הישיבה להגיע להסדר על מנת לרכוש את המבנה, אך לשם כך נדרש ממנה לגייס 24 מיליון ש"ח עד לסוף ינואר 2018. בעקבות כך פתחה הישיבה בקמפיין גיוס כספים על מנת להשיג את הסכום, ובו הושג הסכום והמבנה נרכש.
בישיבה שוכן כולל בו לומדים כעשרים אברכים.
מחלקה לבעלי תשובה
בשנת ה'תשל"ח הוקמה בישיבה מחלקה לבעלי תשובה. המחלקה מנוהלת כיום בידי הרב יוסף דניאל.
מחלקה לדוברי אנגלית
בישיבה מחלקה לתלמידים בני חוץ לארץ, בעיקר מארצות הברית. המחלקה הוקמה בשנת ה'תשל"ט ונוהלה על ידי הרב יעקב רייצס. כיום המחלקה מנוהלת על ידי הרבנים יונתן הסופר, יהודה ליפסקר ולוי ווילשאנסקי.
שערי ישיבה
בישיבה שתי מערכות הוצאה לאור של קובצי חידושים תורניים, פרי תלמידי הישיבה. אחת מוציאה ספרים מדי שנה לקראת סופה. השנייה מוציאה קבצים מעת לעת במהלך השנה.
הישיבה הקטנה בצפת
בשנת ה'תשמ"ח הקימה הישיבה גם מסגרת לתלמידים צעירים יותר, בראשה עמד הרב יצחק אייזיק לנדא. בשנת ה'תשנ"ט נסגרה הישיבה ונפתחה מחדש בשנת ה'תשס"ט במבנה של סוכנות היהודית וכיום ברשות מוסדות "יתד התשובה", בהתחלה שכרה קומה אחת ובהמשך עוד קומה ועוד קומה. בסוף שנת תשע"ט רכשה הישיבה מחוסר מקום את מלון רון שבעיר שעמד למכירה. בישיבה קטנה (נכון לה'תשפ"ג) לומדים כ-195 תלמידים. הישיבה קטנה מנוהלת על ידי הרבנים מנחם מנדל פרידמן, לוי יצחק ניסילביץ' וישראל וילשאנסקי.
הישיבות בנוף הגליל
הישיבה הוקמה בשנת ה'תשס"ד על ידי הרב מנחם מנדל נחשון. במקום פועלת ישיבה גדולה לבחורים בגילאי 17–20 ובנוסף קיים מכון סמיכה לאלו שרוצים ללמוד הלכה כדי לקבל הסמכה לרבנות. בשנת ה'תשס"ט נפתחה במקום גם ישיבה קטנה לבחורים בגילאי 16-14 ונכון לשנת ה'תש"פ לומדים בישיבה גדולה כ-50 תלמידים ובישיבה קטנה כ-30 תלמידים.
הישיבה בחיפה
הישיבה הוקמה בשנת ה'תש"ס על ידי הרב מנחם מנדל וילשנסקי העומד בראשה. הישיבה מקבלת כ-30 בחורים מהישיבה בצפת בגילאי 18 שמתחלפים בכל חצי שנה. הדגש בישיבה זו הוא היציאה למבצע תפילין בכל יום בשבוע. בין רבניה נמנים הרב אסף חנוך פרומר והרב יהושע ליפש.
אבן הירח (מיני-סדרה, 2016)
אבן הירח (באנגלית: The Moonstone) היא סדרת דרמה בהפקת King Bert Productions עבור ערוץ BBC1. זהו עיבוד של הרומן באותו שם מאת וילקי קולינס, שת"ס אליוט כינה אותו הרומן הבלשי הגדול הראשון. בסדרה מככבים ג'ושואה סילבר וג'ון תומסון.
תקציר עלילה
רייצ'ל ורינדר, צעירה אנגלייה, מקבלת בירושה יהלום הודי גדול במתנה ליום הולדתה ה-18. את היהלום מעניק לה דודה, קצין בריטי מושחת ששירת בצבא בהודו. ליהלום יש ערך דתי רב והוא גם בעל ערך כספי גדול, ולכן שלושה כוהנים הינדים מקדישים את חייהם למציאתו והשבתו למקדש ממנו נלקח. יום ההולדת של רייצ'ל נחגג במסיבה גדולה ובין האורחים נמצא בן דודה פרנקלין בלייק. באותו ערב היא עונדת את אבן הירח, ושלושה להטוטנים הודים רואים אותה. באותו לילה היהלום נגנב מחדר השינה של רייצ'ל, ומתחילה תקופה של מהומה, אומללות, אי הבנה וחוסר מזל. העלילה מתארת את המאמצים להסביר את הגנבה, לזהות את הגנב ולהתחקות אחר מיקום היהלום.
אנה אולסון
אנה אולסון (באנגלית: Anna Olson; נולדה ב-4 במאי 1968) היא שפית קונדיטורית מקנדה, בעלת תוכניות טלוויזיה וספרי בישול פופולריים.
ביוגרפיה
אנה אולסון נולדה בשנת 1968 באטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית. משפחתה היגרה בילדותה לטורונטו שבקנדה. בזכות סבתה היא נחשפה לעולם הבישול והאפייה, והיא זו שלימדה את אנה את רזי השפה הקולינרית.
אולסון מעולם לא חשבה להתמקצע וללמוד את התחום הקולינרי. לאחר לימודי התיכון, למדה לתארים מתקדמים במדעי המדינה וסוציולוגיה בקנדה. לאחר הלימודים עבדה כמנהלת השקעות בשוק ההון, תחום שהיה לה קשה, תובעני ומתיש וכדי להפיג את הלחץ מהעבודה הייתה נכנסת למטבח לבשל ולאפות לוא דווקא כדי לאכול, אלא לשם התאווררות והתרעננות. בהפסקות הצהריים שלה, אולסון הסתובבה בשוק סנט לורנס בטורונטו וחיפשה מרכיבים שונים והשראה לארוחת ערב הבאה שלה. לאחר שלושה חודשי עבודה, החליטה לפרוש מעבודתה בשוק ההון ולהרשם ללימודי בישול ואפייה ברוד איילנד ארצות הברית.
לאחר ניסיונות של כמה שנים בעבודה בתחום הבישול ברחבי ארצות הברית מצאה את מקומה במסעדה שעל גדות מפלי ניאגרה, בצד הקנדי, שם עבדה במשך שבע שנים ושם גם הכירה את בעלה השף מייקל אולסון. בראיונות עמה היא מודה לא אחת על שחוותה זמנים מאתגרים כאשר כמעט ולא נכנסו הזמנות, והקינוחים שלה פשוט התקלקלו. אז העלתה רעיון להעביר קורסים לקהל הרחב שבהם היא יכולה לחלוק את הידע הרב שלה וסודות מהתחום הקולינרי. הקורסים זכו להצלחה רבה.
אולסון פרסמה מעל לשמונה ספרי בישול ואפייה כאשר בשניים מהם השתתף בכתיבה בעלה מייקל. יש יותר משבע תוכניות טלוויזיה בכיכובה ביניהן "אופים עם אנה אולסון" ו"טרי עם אנה אולסון", שמשודרים בשלוחה הקנדית של ערוץ "Food Network" האמריקאי. גם בישראל התוכניות שלה משודרות בערוצי בישול ואפייה בערוצים השונים.
הסדנאות, תוכניות הטלוויזיה והספרים הקנו לה מעריצים ועוקבים רבים ברחבי העולם. ספריה תורגמו לשפות רבות והמתכונים שלה התפרסמו במדורי אוכל במקומות רבים בעולם.
למרות עיסוקה בקונדיטוריה היא דוגלת באורח חיים בריא הכולל תזונה בריאה עם הרבה פירות וירקות והקפדה על אימוני כושר וספורט.
אולסון ביקרה בישראל בשנת 2017 כדי לקדם את התוכנית "אולסון מככבת" בסלקום tv בהנחייתה וגם על מנת ללמוד על מאפי וקינוחי המזרח התיכון.
מטרה קשוחה
מטרה קשוחה (באנגלית: Hard Target) הוא סרט מתח ופעולה משנת 1993 בכיכובם של ז'אן-קלוד ואן דאם לאנס הנריקסן, ארנולד ווסלו, ינאסי באטלר ווילפורד ברימלי. היה זה סרטו הראשון בארצות הברית של הבמאי ג'ון וו.
עלילה
נטאשה ביינדר מגיעה לניו אורלינס בחיפוש אחר אביה הנעדר דאגלס, יוצא חיל הנחתים שלחם במלחמת וייטנאם, אשר עזב אותה בהיותה קטנה וחי כחסר בית בעיר. לעזרתה נחלץ צ'אנס בודרו (ואן דאם), יוצא סיירת חיל הנחתים אשר עוטר על אומץ ליבו בכוכב הכסף, העובד כמלח בצי הסוחר. עד מהרה מגלים השניים כי אביה נרצח בידי כנופיית פושעים אשר מוציאה אל הפועל מרוצים לחיים ולמוות, במהלכם ניצודים חסרי בית יוצאי צבא בידי בעלי ממון עם תאוות הרג.
וולפגנג ובר
וולפגנג ובר (בגרמנית: Wolfgang Weber, נולד ב-26 ביוני 1944 בשלאבה שבגרמניה, כיום סלאונו שבפולין) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בפ.צ. קלן בעמדת המגן.
קריירת מועדונים
ובר החל לשחק בפ.צ. קלן בשנת 1963, והעביר בקבוצה את כל הקריירה שלו. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, 1963/64, זכה ובר עם קלן באליפות הבונדסליגה, בעונת הבכורה של הבונדסליגה כליגה הראשית של גרמניה המערבית. בעונת 1964/65 איבדה קלן את האליפות לורדר ברמן בפער של שלוש נקודות בלבד. עם השנים תרומתו של ובר לקבוצה הלכה וגברה, ובשנת 1968 סייע לקבוצה לזכות בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 4-1 בגמר על בוכום. בשנות ה-70 פ.צ. קלן הפכה לחברה קבועה בצמרת הגרמנית, אך נשארה ללא תארים משמעותיים שנים ארוכות, בגין השליטה בבונדסליגה של באיירן מינכן ובורוסיה מנשנגלדבך, והפסידה בשלושה גמרי גביע. בשנת 1970 ובר לקח חלק בהפסדה של קלן בגמר הגביע הגרמני 2-1 לקיקרז אופנבך, בשנת 1971 הפסידה הקבוצה 2-1 בגמר לבאיירן מינכן, ובשנת 1973 קלן איבדה הן את הבונדסליגה לבאיירן מינכן כשסיימה במקום השני, והן את הגביע הגרמני לבורוסיה מנשנגלדבך, כשהפסידה בגמר 2-1. בכל אחד משלושת הגמרים ובר שיחק 90 דקות. בתקופה זו ובר שיתף פעולה בקבוצה עם שחקנים כוולפגנג אובראט, היינץ פלוהה, דיטר מילר והאנס להר, ובשנת 1977 פ.צ. קלן זכתה בתואר לראשונה מזה זמן רב, כשהניפה את הגביע הגרמני לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על הרטה ברלין. ובר לא שיחק בגמר זה. עונתו האחרונה של ובר בקריירה הייתה 1977/78. בעונה זו זכתה פ.צ. קלן בדאבל היסטורי, כאשר קטעה רצף של שלוש אליפויות של בורוסיה מנשנגלדבך, וזכתה בגביע לאחר ניצחון 2-0 על היריבה המושבעת פורטונה דיסלדורף. בעונה זו ובר מיעט לשחק, ופרש בסיומה ממשחק פעיל, לאחר שהופיע במדי הקבוצה ב-356 משחקי ליגה והבקיע 21 שערים.
קריירה בינלאומית
ובר שיחק בנבחרת גרמניה המערבית בשנת 1964, וצבר 53 הופעות במדים הלאומיים, בהן הבקיע שני שערים. השער הזכור ביותר של ובר היה בגמר מונדיאל 1966 כאשר הבקיע את השער שהשווה את התוצאה ל-2-2 מול נבחרת אנגליה, שניצחה לבסוף 4-2 בהארכה. ובר השתתף עם גרמניה המערבית גם במונדיאל 1970 בו סיימה גרמניה המערבית במקום השלישי. הופעתו האחרונה של ובר בנבחרת נערכה בשנת 1974.
קריירת אימון
לאחר פרישתו, ובר התנסה באימון, ואימן את ורדר ברמן בין השנים 1978 ו-1980.
תארים
עם פ.צ. קלן:
בית על הגדה
בית על הגדה (שם רשמי — בית הממשלה, ברוסית: Дом на набережной) הוא מתחם מגורים הנמצא ברובע יאקימנקה במוסקבה.
בית על הגדה נבנה בשנת 1931 על גדת ברסנבסקאיה של נהר מוסקבה. אנדרטה של אדריכלות קונסטרוקטיביזם. עד 1952 היה זה בניין המגורים הגבוה ביותר במוסקבה. בניין זה ידוע כמגורי האליטה הסובייטית, שסבלה במהלך הדיכוי הסטליניסטי.
שמואל כהנא
שמואל כהנא (נולד ב-1902; קמיאנקה בפלך פודוליה שבאוקראינה בבית חסידי לאומי - תש"ם טבת 1980; ירושלים) הוא יקיר ירושלים בתחום התרבות והאמנות בירושלים.
קריד 3
קריד 3 (באנגלית: Creed III) הוא סרט קולנוע מסוגת דרמת ספורט משנת 2023 בבימויו של מייקל בי. ג'ורדן על פי תסריט שכתבו קינן קוגלר וזאק ביילין. בסרט חוזרים לככב מייקל בי. ג'ורדן, טסה תומפסון, פלוריאן מונטינו, ווד האריס ופלישיה רשאד יחד עם ג'ונתן מג'ורס. סילבסטר סטאלון שכיכב בסרטים הקודמים בתפקיד רוקי בלבואה, הפעם לא ישתתף כשחקן בסרט אך ישמש כאחד המפיקים.
הסרט הוא התשיעי בזיכיון סרטי רוקי, אך מהווה גם ספין אוף מהסדרה המקורית וסרט המשך לקריד 2.
שמואל כהנא
ילדותו
סבו היה שוחט ומוסמך לרבנות, אביו היה סוחר אמיד ויושב ראש האגודה הציונית בעיירה. בבית זה ספג אהבה לתרבות יהודית ולארץ ישראל. בן שש עשרה היה כאשר ארגן להקת חובבים שהעלתה מחזות ביידיש והוא שמש לחשן כנהוג בימים ההם.
קריד 3
עלילה
לאחר אירועי הסרט השני, אדוניס "דוני" קריד משגשג הן בקריירת האגרוף והן בחיי המשפחה שלו. כאשר חבר ילדות וילד פלא אגרוף לשעבר, דמיאן "דיים" אנדרסון, צץ מחדש לאחר שריצה עונש מאסר ארוך בכלא, הוא להוט להוכיח שהוא ראוי לקרב שלו בזירה. העימות בין חברים לשעבר הוא יותר מסתם ריב. על מנת להסדיר את התוצאה, דוני חייב לשים את עתידו על הקו לקרב בדיים - לוחם שאין לו מה להפסיד.
השראה
מייקל בי. ג'ורדן ציטט סדרות אנימה כמו Megalobox, נארוטו, האג'ימה נו איפו ו-דרגון בול זי כהשפעות כבדות לכוריאוגרפיית הקרב. (מקור)
שמואל כהנא
ילדותו
עם ראשוני העלייה השלישית עלה גם הוא דרך רומניה לארץ ישראל, עבד כפועל בנין בכל מיני עבודות חלוציות קשות, יסד קבוצת "אבניה" למפעלי בנין בתל אביב, השתתף בהגנת נוה שלום במאורעות תרפ"א ונפצע ביריות שוטרים ערביים, התגורר זמן מה בשכנות ליוסף חיים ברנר, שיעץ לו לעלות לירושלים ולעסוק שם בתיאטרון, שאליו נמשך בכל לבו.
פועלו התרבותי בירושלים
התוודע אל סופרים מחזאים, אמנים ואנשי רוח, חלם על פיתוח אמנות הבמה בארץ, ארגן הצגות ומופעים והביא לירושלים גלריה מובחרת של אמנים, שחקני תיאטרון, נגנים, זמרים, חזנים שחוללו מהפכה בחיי הרוח והתרבות של היישוב העברי בארץ, שעדיין היה בחיתוליו. בין אלה שאת מופעיהם ארגן: התיאטרון של מרים ברנשטיין-כהן, התיאטרון של דוידוב, יאשה חפץ, זיגמונט טורקוב, יוסלה רוזנבלט, יאן פירס, זבולון קווארטין, מוריס שוורץ, גולינקין, האופרה עם אדיס דה פיליפ.
ממיסדי התזמורת הפילהרמונית יחד עם ברוניסלב הוברמן. על פועלו זה קבל תואר יקיר ירושלים.
אינוקנטי סמוקטונובסקי
ביוגרפיה
אינוקנטי סמוקטונובסקי נולד למשפחת איכר בכפר בקרבת העיר טומסק שבדרום סיביר. משפחתו שהייתה ממוצא בלארוסי נקראה "סמוקטונוביץ'". בשנת 1929 המשפחה עברה לטומסק ואחר כך לקרסנויארסק. בתחילת מלחמת העולם השנייה אביו גויס ונהרג במהלך שנת 1942.
לאחר גיוס ראש המשפחה לצבא, אינוקנטי הצעיר עזב את בית הספר, סיים קורס חובשים ועבד בבית חולים צבאי. בינואר 1943 הוא גויס ולאחר סיום הטירונות השתתף בקרב קורסק. בדצמבר 1943 נפל בשבי אך הצליח להימלט בינואר 1944. אינוקנטי סמוקטונובסקי הוסתר על ידי משפחה מקומית ובפברואר 1944 הצטרף לקבוצת פרטיזנים. במאי 1944 הצטרף לכוחות הצבא האדום, השתתף בקרבות סביב ורשה וסיים את המלחמה בשטח גרמניה. על השתתפות בקרבות הוענק לו פעמיים עיטור האומץ.
לאחר שחרור מהצבא סמוקטונובסקי חזר לקרסנויארסק. תחילה רצה ללמוד במכון ליערנות אך בסופו של דבר החל ללמוד משחק בסטודיו למשחק ליד התיאטרון המקומי. כיוון שתקופת מה הוא היה בשבי הגרמני, סמוקטונובסקי היה מוגבל מלהגיע לערים הגדולות. לכן ביקש להתקבל כשחקן בתיאטרון עירוני בעיר נורילסק שבצפון סיביר. רוב שחקני התיאטרון שם היו משוחררי גולג. בשנת 1951 בלחץ הנהלת התיאטרון הוא החליף את שמו ל"סמוקטונובסקי".
בשנת 1952 סמוקטונובסקי עבר למחצ'קלה בקווקז ואחר כך לוולגוגרד בהם שיחק בתיאטרון המקומי.
לאחר מותו של יוסיף סטלין בוטלו המגבלות על שבויים לשעבר וסמוקטונובסקי יכול היה להגיע למוסקבה. הוא ניסה להתקבל בתיאטראות העיר אך ללא הצלחה יתרה. הוא הצליח להתקבל לתיאטרון זוטר וקיבל תפקידים משניים בלבד. בהיותו במוסקבה הוא התחיל להופיע גם בקולנוע.
התפתחות הקריירה
במקביל להצגות חדשות בתיאטרון סמוקטונובסקי המשיך לשחק בקולנוע. לאור לוח הזמנים הצפוף יחסיו עם טובסטונוגוב התקררו ובשנת 1960 סמוקטונובסקי עזב את התיאטרון.
בשנת 1972 סמוקטונובסקי הוזמן לתיאטרון מאלי במוסקבה ושיחק בו מספר שנים. בשנת 1976 הוזמן על ידי אולג יפרמוב לתיאטרון האמנותי. תוך זמן קצר הוא הפך לשחקן מוביל של התיאטרון.
בנוסף הוא היה קריין שירים. ביחד עם מיכאיל קוזקוב וסרגיי יורסקי השתתף בהכנת סדרת תקליטים "שירה רוסית במאה ה-18 - מאה ה-20".
סמוקטונובסקי המשיך לעבוד בקולנוע, בין היתר שיחק בסרט הרוסי-איטלקי "עיניים שחורות" משנת 1987 של הבמאי ניקיטה מיכאלקוב לצד שחקנים איטלקים מובילים כמו מרצ'לו מסטרויאני, סילבנה מנגנו ואיזבלה רוסליני.
הוא נפטר ב-3 באוגוסט 1994 ממחלת לב ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.
המשפחה
סמוקטונובסקי היה נשוי לשלומית קושניר (ביתה של שירה גורשמן). מנישואים אלו נולדו לזוג שלושה ילדים. הבת הבכורה נפטרה כחצי שנה לאחר לידתה.
מערכת לניהול למידה
מערכת לניהול למידה (באנגלית, LMS - Learning Management System) היא תוכנה לניהול, תיעוד, מעקב, דיווח, אוטומציה והעברה של קורסים חינוכיים, תוכניות הדרכה או תוכניות למידה ופיתוח. מערכת לניהול למידה מאפשרת רישום לומדים, מעקב אחר התקדמות בלמידה, ביצוע מטלות ומעקב ציונים. מערכות ניהול הלמידה נוצרה ישירות מהתפתחות הלמידה המתקושבת. הן התמודדו עם גידול מסיבי בשימוש עקב הגידול בלמידה מרחוק במהלך מגפת הקורונה.
מטרה
מערכת לניהול למידה (LMS) היא סביבה ממוחשבת, אשר נותנת מענה לכל הפעילויות המנהליות הקשורות בתהליכי למידה או הדרכה. כל מערכת לניהול למידה טיפוסית מנהלת מסד נתונים ומערכת הרשאות של לומדים ופרופילים. היא מאפשרת קטלוג של קורסים, מרכזת ומעבדת את תוצאות הלמידה באמצעות מבחנים או מטלות ומספקת דוחות לדרג המנהל את ההדרכה. מעקב אחר תוצאות הלמידה וריכוזן אל מערכת אחת הוא כלי לצורך הערכת הידע בארגון וניצול טוב יותר של הידע של העובדים מחד, והשלמת פערים הקיימים בידע מאידך. מערכות ניהול ידע משולבות במוסדות חינוך והשכלה גבוהה וכן בחברות מסחריות ומאפשרות לארגון להיות ארגון-לומד.
מערכות לניהול למידה המספקות כלים ליצירת יחידות לימוד (מחוללים), ניהול כיתות, ניהול ידע ברמות שונות, ניהול פערי ידע והסמכות, התאמה מדויקת של ידע לשולחן העבודה של הלומד הבודד, ניהול חניכה, כלים מקוונים (צ'אטים ודומיהם), קהיליות למידה ועוד. המערכת יכולה להכיל גם אוסף של בנק מבחנים המאפשר לבדוק את רמת הידע של הלומד ולזהות את פערי הידע. בהתאם לפערי הידע, הלומד יקבל תכנים מותאים באמצעות לומדה או כלים אחרים.
יתרונות וחסרונות מערכות לניהול למידה
1. יתרונות מערכות לניהול למידה
ידידיה מאיר
ביוגרפיה
ידידיה מאיר נולד בעיר העתיקה בירושלים לרב אליאב מאיר, בנו של אהרן מאיר, מנכ"ל בנק המזרחי, ולזיוה, בתם של הרב שלמה ויהודית קוק. אחיו הוא הזמר והמוזיקאי יצחק מאיר.
מאיר גדל במושב גמזו, שם שימש אביו כרב היישוב עד שנת תשע"ו. הוא למד במוסדות חינוך דתיים לאומיים וחרדיים, בישיבת שעלבים ולאחר מכן בישיבת מערבא, ישיבת תפארת צבי וישיבת חכמת שלמה.
עוד בהיותו בישיבה גילה משיכה לעולם התקשורת. הוא החל לערוך מוזיקה ברשת א' של קול ישראל. בהמשך כתב טורים בשבועונים החרדיים "משפחה" ו"בקהילה", בשם "ידידיה מאיר", כאשר היה מוכר בישיבה בשם שלמה מאיר.
בצה"ל שירת תחילה ברבנות הצבאית, ולאחר שנה וחצי התקבל ככתב בשבועון הצבאי "במחנה".
מאיר היה שותף בהקמת "ערוץ התכלת" בטלוויזיה, ושימש יועץ לטלנובלה החרדית "החצר" בהפקת הערוץ. בשנת 2004, תקופת המכרז על ערוץ 2, הצטרף מאיר לזכיינית "טלעד" כיועץ לענייני מסורת ודת. כמו כן כתב טורי דעות באתר ynet.
ב-2009 הגיש תוכנית בערוץ 24 בשם "שורשים".
חיים אישיים
מאיר מתגורר עם אשתו, סיון רהב-מאיר וחמשת ילדיהם בירושלים.
באוגוסט 2019 נסע עם משפחתו לניו יורק, לשליחות מטעם "המזרחי העולמי", באפריל 2020 חזר לארץ עם משפחתו עקב מגפת הקורונה.
שפות הודו-אירופיות
השפות ההודו-אירופיות היא משפחת-על של שפות, הכוללת כ-150 שפות, הן המדוברות בפי כשלושה מיליארדי אנשים ברחבי העולם. שפות אלו מתחלקות למשפחות, אשר רובן נוצרו באירופה ובמערב אסיה.
קבוצת שפות זו כוללת, בין היתר, את השפות: בנגלית, אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, פורטוגזית, רוסית, איטלקית, פרסית והינדית, שלכל אחת מהן מעל מאה מיליוני דוברים ברחבי העולם, שפות אלה מפורסמות מאוד ברחבי העולם. שפות נוספות הנכללות במשפחת שפות זו, אשר מספר דובריהן מועט באופן יחסי, הן; אוסטית, אירית, יוונית, ארמנית ורומנית.
השפות ההודו-אירופיות הן משפחת שפות גדולה, אשר מחקרה הוליד את ענף הבלשנות המודרנית, ועל כן רבים מהמושגים אשר הבלשנות חוקרת ומנסה למצוא לקוחים ממבנים כלליים המצויים בשפות אלו.
היסטוריה
האפשרות כי קיים מקור משותף לחלק מהשפות ההודו-אירופיות הועלתה לראשונה ב-1647 על ידי מרקוס זוריוס ואן בוקסהורן, ששיער כי הגיעו מה"סקיתית", אך רעיונו לא נקלט ולא נחקר. ההיפותזה הוצעה שוב על ידי סר ויליאם ג'ונס, כאשר הוא שם לב לאוצר המילים ולמבנה התחבירי המשותף של הסנסקריט, הלטינית, היוונית והפרסית. השוואה מערכתית של השפות האלו ושל שפות עתיקות אחרות שנערכה בידי פרנץ בופ תמכה בתאוריה, וה"דקדוק ההשוואתי" של בופ, שהופיע בין 1833 ל-1852, נחשב כנקודת ההתחלה למחקר ההודו-אירופי כתחום אקדמי.
מתוך מציאת מילים דומות בשפות הודו-אירופיות שוחזרה שפה-אם משוערת, פרוטו-הודו-אירופית (PIE). ידועות למעלה מ-4,000 מילים בפרוטו-הודו-אירופית כמו גם חוקי דקדוק. לדוגמה, בפרסית המילה "בנאי" היא "באלדחצ'ן", והסיומת "חצ'אן" היא הסיומת לבעל-מקצוע; באנגלית - builder (תעתיק: בִּילְדֶר). מכאן שוחזר השורש המשותף הזהה בשני המקרים: "בלד".
השאלה המרכזית היא כיצד התפשטה משפחת שפות גדולה כל כך, מה היה האזור המקורי של הפרוטו-הודו-אירופית, והאם השפה הזו התפשטה כאשר האנשים שדיברו אותה היגרו ממקום למקום, או שמא השפה עצמה היא שעברה בשילוב עם ההגירה. השפה-האם האפשרית קרויה "פרוטו-הודו-אירופית". ישנה מחלוקת באשר למיקום הגאוגרפי של מקורה, אולם ישנם שני רעיונות מרכזיים כיום:
התומכים באפשרות הקירגיזית מתארכים את השפה-האם ל-4000 לפנה"ס, ואילו אלה התומכים בהצעה האנטלית מתארכים אותה לכמה אלפי שנים לפני כן, כשהם קושרים בין ההתפשטות של שפות הודו-אירופיות להתפשטות הנאוליתית של החקלאות.
היפותזה קורגנית
ההיפותזה הקורגנית הוצעה לראשונה על ידי מריה גימבוטאס בשנות ה-50 של המאה ה-20. על-פי היפותזה זו, השפה המקורית דוברה בתרבויות המישורים הכלכוליתיים באלף החמישי לפנה"ס, בין הים השחור לוולגה. חיזוק ניכר להשערה זו היא עובדת קיומן של מילים רבות בפרוטו-הודו-אירופית האופייניות לתרבות ששררה באזור שבין צפון הים השחור לים הכספי, ועוד יותר מכך העדרן הבולט של מילים המיוחסות לגידולים שהיו קיימים בתקופה זו באזוריים דרומיים יותר.
לא הוכח מעולם כי אנשי תרבויות אלו היו חברים בקבוצה הלשונית-תרבותית ההודו-אירופית, ועמים שהיו ידועים כחלק מהתרבות הזו (לדוגמה, ההודו-אריאנים, היוונים, האטרוסקים ואחרים) לא קברו את מתיהם אלא שרפו אותם. עובדה זו מטילה דופי בתאוריה.
להלן קו הזמן לפי התאוריה (כל התאריכים לפני הספירה):
היפותזה מתחרה
קולין רנפרו הציע שהתפשטותה של ההודו-אירופית קשורה למהפכה הנאוליתית, שהתפשטה בדרכי שלום לתוך אירופה מאסיה הקטנה בערך ב-7000 לפנה"ס. לפיכך, כל אירופה הנאוליתית הייתה דוברת הודו-אירופית, וההגירות הקירגיזיות לא עשו יותר מאשר להחליף שפה הודו-אירופית אחת באחרת.
תומאס גאמקרלידז ויצ'יסלב איבאנוס טענו כי המקור של ההודו-אירופית היא בימת אורמיה. הם הציעו שהארמנית היא השפה שנותרה במקום הלידה של ההודו-אירופית, בזמן שהשפות האחרות היגרו ממנה.
יש שהציעו את תאוריית המבול של הים השחור, כשהם מתארכים את תחילתו של ים אזוב לבערך 5600 לפנה"ס, כגורם הישיר של ההתפשטות ההודו-אירופית. אירוע זה התרחש בתקופה הנאוליתית, והוא מוקדם מדי כדי להתאים לארכאולוגיה הקירגיזית.
הבעיה העיקרית בהשערות אלו, שמקדימות את תאריך ההתפצלות מהשפה האם, היא שבשפת האם ההודו-אירופית מופיעות מילים רבות להמצאות מאוחרות יותר, כדוגמת רִתמה, יצול וגלגל.
קיימות גם תאוריות אחרות בעלות גװן לאומי שלפעמים גובל במיסטיקה לאומנית, כשלרוב השפה המקורית מוצבת במולדת של הוגה התאוריה. דוגמה אחת היא התאוריות ההודיות שאומרות כי הסנסקריט ההודי הגיע מתרבות עמק האינדוס, וטוענות כי הוא למעשה הפרוטו-הודו-אירופית, ושכל הניבים האחרים מגיעים ממנה. תאוריה זו אינה מקובלת ביותר. דוגמה אחרת היא תאוריית ההמשכיות הפלאוליתית, המוצעת על ידי תאורטיקנים איטלקים, שאומרים כי ההודו-אירופית צמחה מתרבויות אירופיות פלאוליתיות.
התיאוריה לפי הסיפור המקראי
בתנ"ך בסוף פרשת נוח שבספר בראשית מסופר על מִגְדַּל בָּבֶל, לפי המסופר, בשחר האנושות התיישב ריכוז גדול של בני אדם בארץ שנער (דרום מזרח מסופוטמיה), ובנו בה מגדל גבוה. אלוהים לא ראה בעין יפה את בניית העיר והמגדל, בלבל את שפתם והפיצם בכל רחבי תבל. כתוצאה מכך חדלו בני האדם לדבר בשפה משותפת ונוצרו השפות השונות. על שם בלילת השפות נקראה העיר בשם "בבל".
סיפור עתיק זה (ללא קשר לדיון התאולוגי סביבו) מעניק תמיכה כללית לתיאורית השפות ההודו -אירופיות, ואף המיקום הגאוגרפי של "בבל" קרוב יחסית לנקודות הציון של התיאוריות הקודמות, ומציע נקודת ציון משלו בבבל.
פיטר פולס
פיטר פולס (נולד ב-6 בפברואר 1978) הוא מגיש טלוויזיה סלובני.
ביוגרפיה
פולס נולד בעיירה בצפון סלובניה, הוא ידוע כאחראי על הבידור ב-RTV, תחנת השידור הלאומית של סלובניה. מ-2010 הוא מנחה את סלובנייאן גוט טאלנט, הגרסה הסלובנית של America's Got Talent.
הוא הגיש מספר פעמים את תוצאות הניקוד הסלובני באירוויזיון, ונודע בדרך הקומית בה הציג את הניקוד:
בנוסף הוא הנחה מספר פעמים את תחרות EMA דרכה נבחר נציג סלובניה לאירוויזיון. בתחילת 2012 החל להנחות את הגרסה הסלובנית של אקס פקטור וב-2017 נבחר להנחות את הגרסה הסלובנית של "רוקדים עם כוכבים".
אלפא רומיאו 1900
אלפא רומיאו 1900 (באיטלקית: Alfa Romeo 1900) היא מכונית סלון, אשר יוצרה במספר תצורות ספורטביות, תוצרת יצרנית הרכב האיטלקית אלפא רומיאו אשר יוצרה באיטליה בין השנים 1950–1959.
שגרירות ישראל בטשקנט
שגרירות ישראל בטשקנט היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל לאוזבקיסטן. שגרירת ישראל באוזבקיסטן מאז 2020 היא זהבית בן הלל.
היסטוריה
ישראל הכירה בעצמאותה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית ב-1992, ושתי המדינות הכריזו על יצירת יחסים דיפלומטיים ב-10 באפריל 1992, כשבחודש מאי באותה שנה נפתחה השגרירות.
ב-30 ביולי 2004 בוצע פיגוע התאבדות משולש בשגרירות ישראל, שגרירות ארצות הברית ומשרד התובע הכללי של אוזבקיסטן, במהלכו התפוצץ מחבל מתאבד בכניסה לשגרירות והרג שני אנשי אבטחה מקומיים, ואנדרטה לזכרם הוצבה במקום.
ב-13 במאי 2005 היה ניסיון נוסף לפגוע באמצעות טרור בשגרירות, אך המחבל נורה ונהרג בפעולה משותפת של השוטרים המקומיים וצוות האבטחה של השגרירות.
וילהלם זאוטר
וילהלם זאוטר (בגרמנית: Wilhelm Sauter; 1 באפריל 1896 – 27 ביוני 1948) היה צייר גרמני, שנודע במיוחד בזכות ציורי המלחמה שלו.
ביוגרפיה
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר נסע להיידלברג בשנת 1913 במטרה להיות מורה לחינוך באמנות.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא הפך לחייל בגדוד החי"ר הגרמני מספר 169 בלהאר בשנת 1915. שנה לאחר מכן, הוא הוצב בסום ליד סרה. הוא נקבר בחיים על ידי פגז ארטילרי ואיבד חלקית את חוש השמיעה. חוויות המלחמה שלו הפכו מאוחר יותר לבסיס ליצירותיו המפורסמות ביותר.
לאחר שהות בבית החולים הצבאי הוא הועסק בבית הספר היסודי בברוכסל. בשנים 1918 עד 1920 למד בבית הספר לאמנויות בקרלסרוהה. בין מוריו היו קרל אייט, אוגוסט גרו, וולטר קון ופרידריך פהר.
לאחר סיום לימודיו היה מורה בבית ספר בוילינגן, ברוכסל, קרלסרוהה, ויינהיים ולדנבורג. ביוזמתו של הנס תומה התקיימה התערוכה הראשונה של עבודותיו של זאוטר במוזיאון האמנות של קרלסרוהה.
בשנות העשרים וילהלם זאוטר התחתן.
יצירה
וילהלם זאוטר יצר הרבה דיוקנאות, קטעי אמנות נוף ותמונות של חיילים במצבים שונים. הוא השתמש בטכניקת הציור וכן בציור תחריטים. ציורי המלחמה שלו משכו את תשומת ליבם של הנאצים. תמונותיו הוצגו בתערוכות שונות, כמו בתערוכת האמנות הרואית בברלין בשנת 1935, בתערוכת התרבות של מחוז באדן בשנת 1937, מספר פעמים בתערוכת האמנות הגרמנית הגדולה במינכן או בביאנלה בוונציה בשנת 1942. ציורי המלחמה שלו בתקופה זו פחות עגומים אך הרואיים יותר מיצירותיו הקודמות.
המוזיאון הצבאי באדן בקרלסרוהה רכש כמה מעבודות של זאוטר, כמו גם אדולף היטלר ופריץ טוד.
בשנת 1939 הוענק לווילהלם זאוטר פרס התרבות המחוזית.
בשנת 1941 מונה לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות, בקרלסרוהה, הוא עבד שם עד 1945.
יאקוב זדיק
יאקוב זדיק (ברומנית: Iacob Zadik; 8 בדצמבר 1867 – 8 באפריל 1970) היה גנרל רומני. זדיק לחם, בין השאר, במלחמת הבלקן השנייה במלחמת העולם הראשונה וב.
אלי אלבז
אלי אלבז (נולד ב-21 בינואר 1992) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת החלוץ בסקציה נס ציונה.
קריירה
אלבז התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל חיפה, וב-17 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון בליגת העל, בהפסד 0–1 לבית"ר ירושלים. בעונת 2012/2013 הפך לשחקן סגל קבוע בקבוצה הבוגרת, אך שותף רק בשמונה משחקי ליגה, בכולם כמחליף.
בינואר הושאל אלבז למכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית. ב-20 בינואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–2 על הפועל ראשון לציון, בו כבש צמד. אלבז סיים את העונה עם חמישה שערים בליגה ועוד אחד בגביע המדינה. לקראת עונת 2014/2015 סיכם אלבז על הארכת חוזהו גם לעונה זו. ב-8 בינואר 2015 חתם בעירוני טבריה עד לסיום העונה, וסיים את העונה עם 7 שערים במדי אחי נצרת ושער אחד במדי עירוני טבריה, אשר ירדה בתום העונה לליגה א'.
בתחילת עונת 2015/2016 חזר אלבז להפועל חיפה. ב-16 בדצמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1–1 נגד עירוני קריית שמונה במסגרת גביע הטוטו. ב-9 בינואר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 2–0 נגד מכבי נתניה. את עונת 2016/2017 התחיל בהפועל חיפה ואף שיחק וכבש במחזור הפתיחה בו הפסידה קבוצתו 2–3 להפועל אשקלון, אך ב-26 באוגוסט 2016 הושאל להפועל כפר סבא עד לסיום העונה, ובמדיה כבש תשעה שערים בעונה זו, אך בסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-30 ביוני 2017 חתם אלבז באפולון סמירניס מליגת העל היוונית, ובמדיה כבש שלושה שערים ב-18 הופעות ליגה.
ב-21 ביוני 2018 שב אלבז להפועל חיפה, וחתם על חוזה לעונה אחת. אלבז זכה עם הקבוצה בתואר אלוף האלופים לאחר שנכנס כמחליף בניצחון על האלופה הפועל באר שבע, ובמחזור הפתיחה של עונת 2018/2019 כבש שער בניצחון 5–0 על מכבי נתניה. ב-15 בינואר 2019 חתם במכבי פתח תקווה, במדיה כבש שער אחד ב-11 הופעות, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית ועזב את המועדון.
ב-3 באוקטובר 2019 חתם אלבז בבני סכנין מהליגה הלאומית לעונה אחת.
ב-1 בנובמבר 2020 חתם אלבז בסקציה נס ציונה.
ב-1 בספטמבר 2021 הצטרף אלבז להפועל אשדוד. ב-23 בדצמבר 2021 הושאל להפועל כפר שלם מליגה א'.
לראות אותך מאושר
לראות אותך מאושר הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מאיה בוסקילה. השיר יצא לאור ב-23 בפברואר 2014, על ידי חברות התקליטים א.מ מוזיקה בע"מ ואבי גואטה הפקות בע"מ, כסינגל שהיה צריך להיכלל באלבום חדש, אך לבסוף הופץ כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום ה-18 במצעד של רשת ג', התשיעי ברדיו אמצע הדרך, והשני במדיה פורסט.
רקע וכתיבה
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי הנרי. השיר הוא שיר בסגנון הפופ המשלב בתוכו גם את סגנון הדאנס. על הווידאו קליפ הרשמי שפורסם עבור השיר נאמר כי בינו לבין הווידאו קליפ של "Drunk in Love" של ביונסה וג'יי זי, יש דמיון רב.
יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב והעניק לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
וידאו קליפ
הוידאו קליפ הרשמי של השיר בוים על ידי הנרי שכתב, הלחין והפיק אותו, ופורסם ב-3 במרץ 2014. בקליפ ניתן לראות את בוסקילה, על גבי חוף ים ביחד עם בן זוגה. לאורכו ניתן לראות את השניים כשהם נמצאים בבית קפה.
בנוסף לכך, העלתה בוסקילה לפני צאת הקליפ את האודיו של השיר.
ארון הטיראן
ארון או אהרון הטיראן (ברומנית: Aron Tiranul ואהרון הוויווד, ברומנית: Aron Vodă, בסלאבונית: Apѡн вода) היה שליטה של נסיכות מולדובה פעמיים: בכהונתו הראשונה בין ספטמבר 1591 עד יוני 1592, ובכהונתו השנייה בין אוקטובר 1592 עד מאי 1595. הוא היה בנו של השליט אלכסנדרו לפושניאנו. הבויארים כינו אותו "ארון האיום". (Aron cel Cumplit). זוהה לעיתים עם שליט ממוצא יהודי בשם "אהרן אמנואיל" או "אמנואל אהרן", שהוזכר בכמה מקורות בני תקופתו. בעקבות עלייתו לשלטון כמינוי של הסולטאן העות'מאני פרץ מרוץ בלתי רשמי שבו המועמדים לכתר מולדובה התחרו ביניהם מי יעניק לטורקים שוחד יותר גדול ויעלו העלאות ללא תקדים במיסים (החאראץ') שהיו משלמים לשער העליון. על אף עוינותם של היניצ'רים כלפיו נהנה ארון וודה מתמיכת לובי חזק שכלל את: שלמה אשכנזי, אדוארד בארטון, הוג'ה סעדאדין אפנדי ופטריארך קונסטנטינופול, ירמיאס השני. חרף הצלחתו הפוליטית, שקע אהרן בחובות כבדים ואז הרשה לנושיו להתערב במישרין במדיניות הפסיקלית של מולדובה, תוך ניצול פוגעני של האיכרים משלמי מיסים. לבסוף יצא ארון נגד הבנקאים והורה על הוצאתו להורג של ברטולומאו ברוטי
בעקבות מעשים אלה והדיכוי ביד חזקה של המורדים בלפושנה ובאורחיי הודח ארון מכס הנסיכות בפקודת העות'מאנים. בסופו של דבר הוראה זו בוטלה כעבור חודשיים. בינתיים ביוני 1592 בתמיכה פולנית עלה זמנית לשלטון מורד בשם פטרו הקוזק (Petru Cazacul). הסולטאן העות'מאני התרעם על התערבות פולין בבחירת שליטי מולדובה ואיפשר לארון קבל את השלטון בחזרה. ארון נמצא בעת שלטונו השני בתלות הולכת וגוברת בתמיכתה של נסיכות טרנסילבניה. עלה שוב לכס מולדובה מולדובה כבן חסות כנוע של העות'מאנים, כשהוא נקט באמצעים נגד הפצת  הדת הקתולית  במדינתו וגירש את נציגי הישועים משטחה. אולם בחשאי התחיל לשאת ולתת על האפשרות שמולדובה תשתתף ב"ליגה קדושה" אנטי-עות'מאנית כשהוא הכריז על עצמו בן ברית של הכס הקדוש ושל האימפריה הרומית הקדושה תוכנית זו נתמכה גם על ידי טרנסילבניה שבהנהגת השליט ז'יגמונד באטורי ועל ידי ולאכיה בראשות מיכאי האמיץ. עם התחלת המלחמה הארוכה בטורקים (1606-1593) ב-1593 מולדובה הפכה לזירת מלחמה שנייה, כשפלשו בה החאן של קרים  והקוזקים מהסיץ' הזפורוז'י. אחרי משא ומתן ארוך הצליח ארון לכרות ברית עם הקוזקים. הוא סייע למיכאי האמיץ לאגף את הטורקים ולהרחיב את שליטתו  בבוג'אק ובצפון דוברוג'ה. במהלך העימות הורה ארון על שורה של מעשי טבח - כולל רציחתם של שוביים טורקים ושל 19 חלפנים יהודים.
על אף מחויבותו הצבאית והדיכוי על ידו של התקוממות פרו-טורקית, עורר ארון את חשדו אל באטורי. קשריהם נעשו מתוחים אחרי שארון סירב להישבע אמונים לחצר טרנסילבניה כשהעדיף שמולדובה תוכר בחלק מהאימפריה הרומית הקדושה. לפי הדיווחים ערער באטורי את יסודות ה"ליגה הקדושה" על ידי טענותיו כי לא ניתן לסמוך על השליט המולדבי. באטורי התחיל לסייע למפקד מולדבי בשם שטפן רזבאן לעצור את ארון ולתפוס את השלטון. ארון ומשפחתו הוגלו לקורונה (בראשוב) ואחר כך נכלא ביישוב וינצו דה ז'וס (אז אלווינץ) בטירת מרטינוצי. ארון מת שם, ככל הנראה מורעל. בנו החורג, מרקו צ'רצ'ל ("עגיל" ) שרד והגיע לחצר ולאכיה ולזמן קצר שימיש כממלא מקום של מיכאי האמיץ בנסיכות מולדובה.
שנו של ארון וודה נשמר בשמות של כנסיית בשם ארוניאנו ושל כפר בעל אותו שם שנמצאים קרוב ליאש. ארון נחשב למייסד בית הספר הרומני הראשון בבראשוב, ברובע שקיי.
ברק בדש
ברק בדש (נולד ב-30 באוגוסט 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה
בדש החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת הבוגרים של מכבי חדרה, משם עבר למכבי רמת עמידר. בינואר 2005 צד בדש את עינו של מאמן הפועל תל אביב דאז שייע פייגנבוים במהלך משחק אימון בין הקבוצות, והוא עזב את מכבי רמת עמידר והוחתם בהפועל תל אביב. עד תום עונת 2004/2005 כבש בדש שני שערים ב-14 הופעות בליגת העל, ולאחר מכן שוחרר מהמועדון.
בקיץ 2005 עבר בדש לבני יהודה תל אביב, ובמדיה שיחק שנתיים. בקיץ 2007 עבר להכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית, ובתום עונת 2007/2008 העפיל עם הקבוצה לליגת העל לאחר שכבש עשרה שערים בליגה הלאומית. בעונת 2008/2009 כבש שמונה שערים בליגת העל, אך בסופה ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית. לקראת עונת 2009/2010 חתם בדש במועדון ספורט אשדוד אך לא הצליח להשתלב בקבוצה, ובינואר 2010 עבר להפועל באר שבע, במדיה כבש שבעה שערים ב-13 משחקים.
ב-15 ביולי 2010 חתם בדש בקבוצת עירוני קריית שמונה. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע הטוטו וכבש ארבעה שערי ליגה, ובעונת 2011/2012 כבש שמונה שערי ליגה וזכה עם עירוני קריית שמונה באליפות הראשונה בתולדותיה. ב-30 באוגוסט 2012 הושאל בדש לקבוצה הבלגית ואסלנד-בוורן, וכבר כעבור יומיים, ב-1 בספטמבר, כבש לראשונה במדי קבוצתו החדשה, במשחק הניצחון על סרקל ברוז'. בעונה זו שיחק לצידו של גל שיש, ובסך הכל כבש שמונה שערי ליגה. ב-9 ביולי 2013 חזר בדש לעירוני קריית שמונה, ושיחק במדיה עוד חצי עונה, במהלכה כבש חמישה שערים.
ב-30 בינואר 2014 חתם בדש לעונה וחצי במכבי תל אביב, ששילמה עבורו חצי מיליון שקלים. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-9 בפברואר 2014 במשחק הבית נגד הפועל באר שבע כאשר עלה כמחליף בדקה ה-66. במשחקו השני בקבוצה כבש את שער הבכורה שלו במשחק חוץ נגד מכבי פתח תקווה. במשחק העונה מול הפועל באר שבע כבש בדש צמד בניצחון קבוצתו 2–0, ובסך הכל כבש שלושה שערי ליגה במדי מכבי תל אביב עד תום העונה, וזכה עם הקבוצה באליפות. בעונת 2014/2015 כבש שלושה שערי ליגה, וזכה עם הקבוצה בגביע המדינה, בגביע הטוטו ובאליפות שנייה ברציפות.
ב-1 בספטמבר 2015 חתם בדש בהפועל רעננה. בעונתו היחידה בקבוצה בקבוצה כבש שישה שערי ליגה, וסייע לה להעפיל לראשונה בתולדותיה לפלייאוף העליון. ב-8 בספטמבר 2016 חתם במכבי נתניה, לאחר שירדה לליגה הלאומית, ובסיום עונת 2016/2017 העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל. בעונת 2017/2018 שותף בתשעה משחקים כמחליף, וב-15 במאי 2018 הודיע על פרישה ממשחק פעיל ומונה למנהל מכבי נתניה.
חיים אישיים
ב-17 במאי 2009 נישא לשרון.
לודביק בלאס
לודביק בלאס (בצרפתית: Ludovic Blas נולד ב-31 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בסטאד רן שבליגת העל הצרפתית.
קריירה
בלאס הגיע לרמבוייה (קבוצת חובבנים) כבר בגיל 7 ובטל באופן קבוע ושיטתי בקבוצת הילדים, מאמנו שיבח את איכות וראיית המשחק שלו.
ב-2009 עבר בלאס למונטרוז' (קבוצת חובבנים) שם הוא נצפה על ידי מספר מועדונים ביניהם מונקו וגנגאן, הוא נקנה על ידי גנגאן שם עבר בין כל קבוצות הגילאים לפני שהגיע לקבוצה הבוגרת במחנה ההכנה לעונת 2015/2016.
מאמן נבחרת העתודה, קלוד מישל העריך במיוחד את האיכות הטכנית של בלאס ואת יכולת ביצוע הבחירות הנכונות במהירות. על מנת לשפר את בעיות ההגנה ההגנתית שלו, הוא שיחק בקביעות במרכז ההגנה עם הקבוצה השנייה, אף על פי שהנתונים שלו יותר התאימו לקשר או אפילו לפליימייקר. הוא ערך את הופעותיו הראשונות בליג 1 בעונת 2015/2016 וחתם על חוזהו המקצועי הראשון באוקטובר 2015, את משחקו הראשון הוא שיחק ב-6 בדצמבר באותה שנה מול בורדו. את שערו הראשון הבקיע במחזור ה-24 של העונה ב-3 בפברואר 2016 בניצחון 4-0 על טרואה, מאז הוא משחק בדרך כלל באגף ימין אבל לפעמים משחק גם במרכז.
ב-2 בספטמבר 2019 בלאס חתם על חוזה לחמש שנים בנאנט. הוא הבקיע לראשונה בנאנט שהבקיע צמד בניצחון ההיסטורי של נאנט 8-0 על מועדון הכדורגל פריז, את שערו הראשון בליג 1 הבקיע שבוע לאחר מכן בניצחון 3-2 על סנט אטיין.
קריירת נבחרות
בלאס שיחק בנבחרות הצעירות של צרפת מגיל 17 עד גיל 20, הוא התפרסם כשהיה חלק משלישית הקישור שכללה את קיליאן אמבפה וז'אן קווין אוגוסטין באליפות אירופה עד גיל 19 ב-2016. באלס כבש שני שערים בטורניר כולל אחד בגמר מול נבחרת איטליה.
תרבות מונגולית
רבים מתושבי מונגוליה חיים עדיין באופן מסורתי, לכן ניתן גם כיום לראות מאפיינים של תרבות הנוודים העתיקה במונגוליה המודרנית. מאפיינים מסורתיים אלו מתבטאים בכל תחומי התרבות - לדוגמה, כלי הנגינה מותאמים למסעות ארוכים. החוקרים חלוקים ביניהם האם התרבות הסינית השפיעה על המונגולית או להפך, אך ברור כי בין התרבויות הייתה קיימת אינטראקציה משמעותית.
לבוש
הלבוש המונגולי המסורתי נקרא דל (Deel), והוא גלימה ארוכה בעלת צווארון גבוה, המשמשת את המונגולים לעבודה היומיומית וגם לימי חג. לכל קבוצה אתנית במונגוליה דל משלה הנבדל בצבע, בחיתוך ובעיטורים.
לפני המהפכה, היה לכל מעמד חברתי במונגוליה דל משלו. האיכרים לבשו דל פשוט ללא עיטורים, הכוהנים לבשו דל צהוב וארוך בעל ברדס, ואילו האצילים התהדרו בדלים עשויים משי.
כיום, המונגולים העירוניים לבושים באופן מערבי, אך הדל עדיין נפוץ באזורים הכפריים.
מוזיקה מסורתית
המוזיקה המונגולית המסורתית נקראת חומאי (Khoomei) שפירושה "שירה גרונית". כמשתמע משמה, שירת החומי מופקת מעומקי גרונו של האמן, וזמרי חומי מנוסים מסוגלים להשמיע מנעד רחב של קולות בו זמנית.
סוג שירה אחר נקרא אורטין דו (Urtyn Duu) - כלומר, "שירים ארוכים". חלק משירים אלה מכילים למעלה מ-20,000 בתים, אותם צריכים הזמרים לשנן בעל פה. מרבית הנושאים לשירים נוגעים לאהבת המולדת ולנופיה של מונגוליה, או נושאי אהבה ומשפחה.
כלי הנגינה המונגולי המסורתי נקרא "מורין חור" (Morin Khuur), כלומר "כינור בעל ראש סוס". זהו כלי מיתר עשוי עץ, שראשו מגולף בצורת סוס ושני מיתריו עשויים שערות סוס.
מוזיקה מודרנית
כיום חשופים המונגולים יותר מבעבר לתרבות מערבית, בעיקר הצעירים באולן בטור. הרכבים מוזיקליים רבים במונגוליה מתאפיינים בהשפעה מערבית חזקה - זמרי סול, היפ הופ, רוק ולהקות בנים.
ספורט
תרבות הפנאי והספורט מתמקדת בענף ההיאבקות. כללי ההיאבקות המונגולית פשוטים, וקובעים כי מותר לעשות הכול, כל עוד שום חלק מהגוף פרט לרגליים או לידיים נגע באדמה. ב-11 ביולי בכל שנה נערך פסטיבל הנאדאם, בו נערכות תחרויות היאבקות וענפי ספורט אחרים. בנאדאם נערך גם מרוץ סוסים לילדים בגילאי 4–9, הנחשב לאחד הקשים בעולם.
מזון ושתייה
האוכל הוא חלק משמעותי בתרבות המונגולית. באופן מסורתי אוכלים המונגולים רק מוצרי חלב - יוגורט, גבינות וכדומה. בחורף אוכלים המונגולים כמעט אך ורק בשר, שמקורו מגוון ויכול להיות של כבשים וגם של סוסים וגמלים. את בשר הסוס אוכלים המונגולים בתחילת החורף מכיוון שהוא רווי שומנים. שני המאכלים המסורתיים הבולטים במונגוליה הם ה"בוז" (כיסוני בשר כבש מאודים) וה"חושור" (בוז מטוגן).
המשקה המסורתי של המונגולים הוא האיראג, העשוי מחלב סוסות מותסס ומכיל 4% אלכוהול. הגשת איראג לאורח היא סמל לכבוד. כמו כן, בהשפעת הרוסים, נפוצה מאוד הוודקה במונגוליה, במיוחד בטקסים דתיים.
ניפסי האסל
ארמיאס ג'וזף אסגדום (באנגלית: Ermias Joseph Asghedom; 15 באוגוסט 1985 - 31 במרץ 2019), הידוע בעיקר בשם הבמה ניפסי האסל, היה ראפר אמריקאי, כותב שירים, יזם ופעיל חברתי מלוס אנג'לס, קליפורניה. אלבום הבכורה של האסל יצא לשווקים בפברואר 2018 וזכה להצלחה מסחרית, והיה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית אלבום הראפ של השנה בטקס פרסי גראמי של שנת 2019.
חיים אישיים
ארמיאס ג'וזף אסגדום נולד בלוס אנג'לס לאנג'ליק סמית, אפרו-אמריקאית, ודוייט אסגדום, שהיגר מאריתריאה לארצות הברית ב-1985. אסגדום גדל בדרום לוס אנג'לס, בשכונת קרנשו מרובת הכנופיות. בגיל 14 הצטרף האסל לכנופיית הקריפס. בגיל 19 אביו של אסגדום לקח אותו ואת אחיו לטיול בן שלושה חודשים באריתריאה אשר במהלכה הכיר את משפחתו. אסגדום היה אסיר תודה לאביו על הטיול שלטענתו עורר בו את רוח היזמות והאקטיביזם.
אסגדום קיבל מחבריו את הכינוי 'ניפסי האסל' על שם הקומיקאי והמשורר ניפסי ראסל (אנ').
האסל היה בזוגיות משנת 2013 עם השחקנית ואושית הטלוויזיה האמריקאית ממוצא יהודי לורן לונדון. לזוג נולד ילד ב-31 באוגוסט 2016. ללונדון ילד מקשר קודם עם הראפר ליל ויין, להאסל ילדה מקשר קודם. בשנת 2018 הונו האישי הוערך ב-8 מיליון דולר.
מותו
ב-31 במרץ 2019 נורה האסל מספר פעמים במגרש החניה מול חנות הבגדים שבבעלותו בדרום לוס אנג'לס בסביבות השעה 15:25. האסל נפגע חמש פעמים בגבו ופעם אחת בראשו. שני עוברי אורח נפצעו גם הם מהירי. אריק הולדר, בן ה-29, שהתעמת עם האסל מוקדם יותר באותו יום, נעצר והואשם ברצח ב-2 באפריל 2019.
הלווייתו המתוקשרת נערכה ב-11 באפריל 2019, בהיכל סטייפלס סנטר וכללה אלפי משתתפים, ביניהם ידוענים רבים, והועברה בשידור ישיר. לאחר מכן, ארון הקבורה הובל בתהלוכה חסרת תקדים בדרום לוס אנג'לס לעיני ההמון המריע.
זופיה אבני
זופיה (מרטה) אבני (בפולנית: (Zofia Avni (Wieczorek); 25 באפריל 1915- 22 בינואר 2006), הייתה חסידת אומות העולם מפולין, שהצילה יהודים במהלך השואה ומלחמת העולם השנייה.
קורות חיים
זופיה נולדה בפולין למשפחה נוצרית-קתולית והשתייכה למעמד הבינוני. אמה עסקה בסיוע לנזקקים ואביה עבד במפעל להכנת כובעים, ונפטר כאשר זופיה הייתה בת 17. לאחר מות אביה עבדה זופיה בעבודות מזדמנות כמוכרת בחנות בגדים וכעוזרת צלם. בשנת 1937 התחתנה זופיה עם יהודי בשם פרץ, ולשניים נולדה בת.