cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יהודה ליב לוין
יהודה ליב לוין (בכתיב יידי: לעווין; בר"ת: יְהַלֵּ"ל או יְהָלַ"ל; תר"ה, 1844, מינסק, האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה) – דצמבר 1925, קייב, אוקראינה הסובייטית) היה פובליציסט, מסאי, משורר וסופר משכיל עברי, מראשוני חיבת ציון.
חייו ויצירתו
לוין נולד בעיר הפלך מינסק שברוסיה הלבנה, באימפריה הרוסית (בירת בלארוס) למשפחה חסידית שורשית, מלומדת ומכובדת. אביו ר' ברוך חיים היה סוחר אמיד ולמדן מופלג שהתייחס אל הצדיק ר' שלמה חיים פרלוב מקוידנוב (קאָיידינאָוו), ואמו מרים הייתה בתו של הצדיק ר' משה מקוברין. באופן טבעי למד לוין בחדר ובישיבה.
בשל תסכולו מדרך החיים של יהודי זמנו, ובעיקר בשל סלידתו מהאיבה ששררה בין חצרות החסידים השונות ובין חסידים ומתנגדים, פנה לוין לתנועת ההשכלה היהודית והחל לקרוא וללמוד ספרים שאינם עוסקים ביהדות ובתורה: "ואז שנאתי את התלמוד ויהי לי כולו כאבן סיזיפוס ליגע בשר ונפש חינם". הוא הושפע מאליעזר בן-יהודה והחל לכתוב בעברית. את שיריו הראשונים, המבקרים את אורח החיים היהודי, פרסם פרץ סמולנסקין בעיתונו "השחר". מ-1865 היה לוין מבין הכותבים הקבועים ב"המליץ", והתחבר ל"אגודת מזכרת משה", שממנהּ צמחה תנועת חובבי ציון.
בין השנים 1887–1918 חי לוין בעיירה טומשפול שבאוקראינה, ועבד לפרנסתו בבית החרושת לסוכר של משפחת ברודסקי.
בנוסף להיותו משורר וסופר, פעל יהל"ל כמתרגם; עם תרגומיו נמנה הרומן "טנקרד" לבנג'מין דיזראלי, המספר על אציל אנגלי ושמו טנקרד היוצא למסע מיסטי אל הר סיני, תחת השם "נס לגויים".
בקונגרס הציוני השישי (1903) היה לוין בין ה"טריטוריאליסטים", תומכי תוכנית אוגנדה שהציע הרצל, משום שסבר כי לא תהיה אפשרות להקים מדינה מודרנית בארץ ישראל היות שהשתלטות אנשי הדת עליה תהיה בלתי נמנעת.
בזקנתו סבל ממצוקה חומרית ניכרת ונרדף על ידי היבסקציה.
מטילדה
{{פירושונים|
ראו גם
}}
צ'ופצ'יק
צ'ופצ'יק היא מילת סלנג בעברית, שמשמעה דבר קטן, או תוספת קטנה. מקורה במילה הרוסית чубчик ("צ'ובצ'יק"), שפירושה קווצת שיער קטנה בקדמת הראש. {{פירושונים|
מאלי במשחקים האולימפיים לנוער
משחקי הקיץ
המשלחת הראשונה של מאלי למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והייתה המשלחת הגדולה ביותר שמאלי שלחה עד כה. המשלחת כללה שבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים אתלטיקה, טאקוונדו וכדורסל וסיימו במקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים: אתלטיקה, טאקוונדו ושחייה. המשלחת לא הגיעה להישגים והשתתפותה היא סמלית.
אמיר דדון
אמיר דדון (נולד ב-16 בנובמבר 1975) הוא זמר-יוצר, פזמונאי, מלחין, מעבד מוזיקלי, מוזיקאי ושחקן ישראלי. זוכה "פרס אקו"ם" בתחום המוזיקה.
ביוגרפיה
דדון נולד וגדל בבאר שבע. בילדותו החל לנגן בגיטרה ובפסנתר. בנעוריו עבר להתגורר עם משפחתו באילת, שם הצטרף למספר להקות נוער מקומיות. בשנת 1994 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם בחטיבת גבעתי. לאחר שירותו הצבאי עבר להתגורר בתל אביב.
בשנים 1992–1994 החל את דרכו המוזיקלית כחבר בלהקת 059 מאילת. בשנת 1998 היה חבר בלהקת "פרה קדושה", שהוציאה אלבום אחד בשם "Two Good". מהאלבום הצליח השיר "רגע" בו דדון היה הסולן, והשיר "שמש". דדון השתתף בהלחנה ובכתיבת השירים באלבום.
בשנת 2008 ביצע את השיר "שאריות של החיים" באלבום "בין קירות ביתי" של "הפרויקט של עידן רייכל". השיר יצא גם כסינגל וזכה להצלחה רבה. כמו כן הקליט בשנה זו גרסת כיסוי לשיר "עומד על צוק" של להקת היי פייב, אשר שימשה כשיר הפתיחה של הטלנובלה "חשופים".
בשנת 2011 קיבל דדון את "פרס אקו"ם" בקטגוריית "תגלית השנה". באותה שנה הקליט את שיר הפתיחה "נגד הרוח" (עיבוד מחודש לשירו של שלום חנוך) עבור הדרמה "סימני שאלה", ואת השיר "תן לי קצת ממך" (עיבוד מחודש לשירה של קורין אלאל) יחד עם יזהר אשדות. השיר זכה להצלחה גדולה בתחנות רדיו רבות.
בשנת 2013 הוציא דדון את אלבום הסולו השני, "יש אין סוף". מאלבום זה יצאו הסינגלים "לא סתם", "רק לא לאחר", "יש אין סוף", "שומדבר" ו"בגלגול אחר". באותה שנה שיתף דדון פעולה פעם נוספת עם עידן רייכל, כאשר שר באלבום של הפרויקט "רבע לשש" את השיר "חיים פשוטים". באוגוסט 2013 הופיע כמופע פותח במופע האיחוד של להקת כוורת בפארק הירקון. עוד באותה שנה שיתף פעולה עם שלמה ארצי, אותו ליווה בקולות רקע באלבומו "אושר אקספרס".
בשנת 2016 התארח באלבומו של שלמה ארצי "קצפת", ושר עם ארצי ולהקת הגבעטרון את השיר "גבעה אחת".
ביולי 2016 דדון לוהק לגלם את ז'אן ולז'אן - התפקיד הראשי במחזמר "עלובי החיים" שעלה בתיאטרון הבימה בהמשך אותה שנה.
ב-7 ביולי 2017 עלה בתיאטרון הבימה קברט הרוק "לילה 1 באפריל", בהשתתפותו של דדון. את הקברט כתבה קרן פלס (המככבת לצדו), וביים משה קפטן.
ב-18 בנובמבר 2018 הוציא את השיר "בנאדם", סינגל ראשון לקראת אלבומו הרביעי. ב-19 ביוני 2019 הוציא את הסינגל "עדיין ילד". ב-22 בספטמבר באותה שנה הוציא את הסינגל "בין קודש לחול" במשותף עם שולי רנד. ב-11 אוגוסט 2020 הוציא את השיר "אבא".
ב-8 בפברואר 2021, 11 שנה אחרי שיצא השיר, הוציא דדון קליפ לשיר "כמעט שנה (חולה הביתה)" מאלבומו הראשון. ב-30 במאי 2021 הוציא את השיר "הרוח הטובה".
ב-1 באוגוסט 2023 הוציא לאחר שנתיים לראשונה שיר חדש בשם "מעגל החיים", שהגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט.
חיים אישיים
לאחר שירותו הצבאי נסע דדון לטיול ארוך במזרח, וכשחזר עבד בשלל עבודות מזדמנות. בין השאר היה ברמן, שליח פיצה ומורה לגיטרה. דדון עבד בתור מדריך בפנימיה לקידום נוער בסיכון, שלימים העיד כי זו הייתה העבודה המשמעותית ביותר עבורו.
במזרח הכיר דדון את גרושתו, קרן, ולהם שני ילדים משותפים, הבכורה היא הדוגמנית נויה דדון.
ב-2017 החל לשמור שבת, וכיום מוגדר כמסורתי.
סגה מגה דרייב
סגה מגה דרייב (באנגלית: Sega Mega Drive) אשר ידועה באמריקה בשם סגה ג'נסיס (Sega Genesis) היא קונסולת משחקים של חברת סגה שיוצרה לראשונה ביפן בסוף שנות השמונים. הקונסולה נמכרה תחת השם "סגה ג'נסיס" בצפון אמריקה, משום שחברת סגה לא הצליחו להשיג את זכויות היוצרים לשם "מגה דרייב" באזור זה. הקונסולה משתייכת למשפחת הקונסולות מהדור הרביעי. המתחרה העיקרית של המגה דרייב הייתה קונסולת הסופר נינטנדו. מבין המשחקים הבולטים שיצאו לקונסולה ניתן למנות את סוניק הקיפוד (1+2), Wonder Boy, מורטל קומבט, רחובות הזעם, ו-James Pond 2.
תוכנית ד'
תוכנית ד' הייתה תוכנית שהוכנה על ידי ארגון "ההגנה" במרץ 1948, במהלך השלב הראשון (התקופה השנייה) של מלחמת העצמאות. הרעיון מאחורי תוכנית זו היה מעבר מאסטרטגיה הגנתית לאסטרטגיה התקפית, יצירת רצף טריטוריאלי יהודי בשטח שהוכר כמדינה היהודית על פי תוכנית החלוקה ויצירת מצב שיקל על כוחות ההגנה לבלום את פלישת צבאות ערב.
המצב לאחר החלטת האו"ם
ב-29 בנובמבר 1947 החליט האו"ם על תוכנית החלוקה, שכללה את סיום המנדט הבריטי בארץ ישראל ואת הקמתן של מדינה עברית ושל מדינה ערבית בשטחה. יום לאחר מכן, ב-30 בנובמבר 1947,כתגובה למתקפה של הלח"י עשרה ימים לפני כן, תקפו ערבים ביריות אוטובוס יהודי בקרבת פתח תקווה, הרגו חמישה מנוסעיו ופצעו שבעה. ביריות אלה נפתחה מלחמת העצמאות, שנמשכה כשנה ושבעה חודשים.
בתחילת המלחמה תקפו ערביי ארץ ישראל בשתי זירות עיקריות. האחת בערים המעורבות כגון חיפה וירושלים, והשנייה את קווי התחבורה של היהודים. המטרה האסטרטגית של הערבים: ליצור טרור ברחבי הארץ שיגרום להפסקת עלייה, לעזיבת יישובים יהודיים ולהתנוונות היישוב היהודי בארץ. פעולות המיקוש, מחסומי דרכים ומארבים שהציבו בדרכים השונות, גרמו לניתוק אזורים שלמים ממרכז הארץ כמו פרוזדור ירושלים, הגליל המערבי, הגליל המזרחי, הנגב ועוד. בכך נעשה המעבר מתל אביב לירושלים, מחיפה ליישובי הגליל המערבי, מטבריה לגליל המזרחי, מעפולה לעמק בית שאן ומרחובות דרומה לנגב לכמעט בלתי אפשרי. יישובים מסוימים אף נותקו לגמרי מיתר חלקי הארץ.
האסטרטגיה שבה נקטו מנהיגי היישוב היהודי ו"ההגנה" בארבעת חודשיה הראשונים של המלחמה, הייתה בעיקר של התגוננות. הטקטיקה הייתה: ארגון הובלת התוצרת מהיישובים המנותקים ושליחת אספקה אליהם בשיירות מוגנות בעזרת משוריינים. ההמתנה למשלוחי נשק גדולים שהוזמנו והניסיון לשמור על כל נקודת התיישבות יהודית בארץ, מנעו את האפשרות לרכז כוחות גדולים. עיקר המאמץ הצבאי הושקע בשימור הקשר עם היישובים המבודדים, בתחילה באמצעות מתן אבטחה צמודה למכוניות בודדות ובהמשך, באמצעות נסיעה בשיירות ובמכוניות משוריינות.
המשבר ביישוב היהודי
במרץ 1948 החמיר מאוד מצבו של היישוב היהודי. מספר יישובים בצפון הארץ ובדרומה נותקו לגמרי משאר יישובי הארץ והפכו למובלעות בשטחים ערביים, וגם ירושלים הייתה נתונה לסירוגין במצור. מספר ההרוגים היהודים בארץ ישראל עלה על 1,100 ומצבור הנשק שעמד לרשות היישוב היהודי, לנוכח הסכנה של פלישת צבאות ערב עם סיום המנדט הבריטי (ב-15 במאי), היה דל ביותר.
המשבר הצבאי פגע גם במעמדה של הציונות בזירה הבינלאומית. גברו הקולות שהטילו ספק ביכולתו של היישוב היהודי להגן על עצמו. הנציגים הערבים באו"ם דרשו לבטל את החלטת החלוקה ואליהם הצטרף נציג קולומביה שגרס כי קיום ההחלטה איננו אפשרי לנוכח התנגדות הערבים. חמור מכל היה השינוי במדיניות ארצות הברית, שהציעה הפסקת הפעולות לחלוקת ארץ ישראל וקביעת משטר נאמנות זמני, כדי להביא לרגיעה בסכסוך.
אגירת מים בירושלים
ב-15 במרס 1948 רשם דוד בן-גוריון ביומנו תחת הכותרת "אגירת מים בירושלים" : " - כמות המים שיש בירושלים ליישוב היהודי (בסוף פברואר) : 1. בורות שעברו לרשות ועדת החירום 30,000 קוב (ממ"ע), לפי 10 ליטרים ליום תספיק ל-30 יום, לפי 5 (צמצום) - ל-60 יום. [ --- סעיפים 2–6, פירוט בורות אפשריים נוספים ובריכות ---]. סך הכל - 165,000 קוב. יספיק ברווח ל-165 יום, צמצום ל-330 יום.
גיבוש התוכנית
מטרות התוכניות כללו התארגנות מחדש של יחידות "ההגנה" ומעבר למבנה של חטיבות ופיקודים; והבטחת העורף לקראת המצב שיוצר לאחר עזיבת הבריטים והפלישה הצפויה של צבאות ערב על ידי השתלטות על אזורי הארץ שיועדו להיכלל בשטח המדינה היהודית וכן על אזורי ההתיישבות היהודית שמחוץ לגבולות שנקבעו בהחלטת האו"ם על מנת ליצור רצף טריטוריאלי יהודי שיקל להגן עליו. השתלטות זו תוכננה על ידי ביצור היישובים היהודיים, תפיסת משלטים סביב היישובים ובדרכים, השתלטות על כפרים ערבים באזורים אלה, הריסת כפרים עוינים וגירוש תושביהם, התבססות בערים מעורבות, תפיסת תחנות משטרה ובסיסים בריטיים, השתלטות על עורקי תחבורה ראשיים בארץ ופעולות כיבוש בשטח האויב.
אחת ההנחיות התייחסה לכפרים הערביים באזורים בהם הופעלה התוכנית. הוראות דומות ניתנו ביחס לשכונות הערביות בערים המעורבות:
יש היסטוריונים הטוענים כי סילוק הערבים מתחומי המדינה היהודית היה המטרה העיקרית של התוכנית. חלקם סבור כי מטרת תוכנית ד' הייתה להשתלט על שטחי המדינה הערבית המיועדת ומניעת הקמתה. לדעת ההיסטוריון יואב גלבר קריאה כזו במסמכים מתמקדת בסעיף אחד ומוציאה אותו מהקשרו. לדבריו, סעיפים אלו הנוגעים להתנהגות עם האוכלוסייה הערבית הם משניים בתוכנית שעיקרה היה היערכות לפלישה הצפויה של צבאות ערב. בנוסף, הוא טוען כי קיימת התעלמות מכך שההנחיה לגרש כפריים התייחסה רק לאלו שיגלו התנגדות פעילה וילחמו ולא למי שייכנע לאנשי ההגנה, וזאת מתוך כוונה למנוע מלוחמים ערבים להפוך את הכפרים לבסיסים נגד היישובים היהודים הסמוכים.
ההיסטוריון בני מוריס כותב בספרו על מלחמת העצמאות: בנוסף הוא מדגיש:
הפעלת התוכנית
תוכנית ד' הייתה מיועדת להפעלה מיד לאחר עזיבת הבריטים, אך מכיוון שהבריטים עזבו את הארץ בהדרגתיות, התוכנית לא הופעלה כמקשה אחת והמבצעים בחלק הראשון של אפריל נועדו לפתרון בעיות מקומיות דוחקות ללא קשר לתוכנית ד'. עם זאת, מבצעים אלה תואמים לעקרונות תוכנית ד'.
ארגון הכוחות של "ההגנה" וריכוזם בחטיבות וגדודים, העמיד את היישוב היהודי בעמדת יתרון אל מול הכוחות של ערביי ארץ ישראל ועוזריהם מצבא ההצלה ומיחידות האחים המוסלמים. הקרבות בחודשים אפריל ומאי, שחלקם היה במסגרת תוכנית ד', הוכיחו יתרון זה.
ההגנה עברה מהתגוננות למבצעים יזומים, והראשון בהם היה מבצע נחשון, שנפתח ב-5 באפריל 1948, שמטרתו הייתה להסיר את המצור על ירושלים הנתונה במצב קשה ולפתוח את הדרך לירושלים על ידי השתלטות על הכפרים הערביים בדרך לעיר. הצלחתם של מבצע נחשון, שנמשך שבוע ימים, ומבצע הראל שנערך מיד אחריו הייתה חלקית, שכן ב-20 באפריל שבה ונחסמה הדרך לירושלים, אך עם זאת, ירושלים הנצורה קיבלה אספקה חיונית לקיומה. במהלך המבצע התרחשה פרשת כיבושו של הכפר הערבי דיר יאסין על ידי ארגוני האצ"ל והלח"י, שבו נהרגו כ-100 עד 120 (יש מחלוקת על המספר המדויק, ומיד לאחר שאירע, פרסמו הן הערבים והן האצ"ל מספרים גבוהים בהרבה) מתושבי הכפר. הפרשה יצרה זעזוע רב בארץ ובעולם, והגבירה, ככל הנראה, את תופעת הבריחה של תושבי הכפרים הערביים, שגבלו בהתיישבות יהודית. במקביל לקרב סביב ירושלים תקף צבא ההצלה הערבי בפיקודו של קאוקג'י את משמר העמק במטרה לכבשה, לחסום את הדרך מואדי מילק לחיפה ולהתאחד עם הכוחות הערביים שם. קרב משמר העמק היה הקרב הראשון בו רוכז כוח ערבי גדול של אלפי לוחמים, שנעזר בתותחי שדה ושריוניות שהפגיזו את משמר העמק. בתחילה הקיבוץ התגונן בכוחות עצמו, אך אחר כך חברו לו תגבורות. הבריטים התערבו ופינו את הילדים מהקיבוץ. לאחר שיצחק שדה נטל את הפיקוד ורוכזו כמה מאות לוחמים, עבר הכוח היהודי להתקפה וכבש אתרים שולטים וכפרים ערביים בסביבה. לבסוף, כעבור עשרה ימי קרבות קשים, הכריע הכוח היהודי את צבא ההצלה וניתק את חיפה הערבית מהכוחות שבג'נין.
מספר ימים אחר כך, ב-18 באפריל, כבשו כוחות גולני את טבריה, ותושביה הערבים ברחו בחסות צבאית בריטית. היא הייתה העיר המעורבת הראשונה שעברה לשליטת "ההגנה". שלושה ימים אחר כך, ב-21 באפריל, נכבשה חיפה בתוך 24 שעות על ידי כוחות כרמלי ומרבית תושביה הערבים נמלטו ממנה.
מיד אחר כך התרחשו מבצעים נוספים : מבצע יבוסי לפריצת המצור על נווה יעקב, עטרות והר הצופים בירושלים (22 באפריל עד 1 במאי), מבצע חמץ לכיבוש יפו (27 עד 30 באפריל), מבצע יפתח לכיבוש צפת והגליל העליון המזרחי (28 באפריל עד 29 במאי), מבצע מכבי להמשך פריצת הדרך לירושלים, מבצע ברק להשתלטות על דרום השפלה ומבצע קלשון להשתלטות על אזורי המפתח שפינו הבריטים ברגע האחרון בירושלים (14–15 במאי).
תוצאות המעבר להתקפה
מנהיגים ערבים רבים ברחו מהארץ וההנהגה הערבית המקומית התפוררה. הבהלה בציבור הערבי הייתה רבה והחשש מפני הלוחמים העבריים הלך וגדל. בנוסף, חל שינוי דרמטי גם במצבם של הכוחות העבריים, שאורגנו בחטיבות וחימושם השתפר, ובכך היוו תשתית להקמת צה"ל בסוף מאי 1948.
בשלב זה של מלחמת העצמאות ניצח היישוב היהודי את ערביי ארץ ישראל, אולם היה זה ניצחון חלקי בלבד שכן בסיומו נותרה הדרך לירושלים חסומה ובנוסף, ערב הקמת המדינה, ב-13 במאי, נפל גוש עציון והוחלט לפנות מספר נקודות התיישבות יהודיות נוספות.
מספר הנופלים ביישוב היהודי בתקופת יישום תוכנית ד' עמד על 1,253, מתוכם כ-500 אזרחים.
BlackBerry PlayBook
BlackBerry PlayBook הוא מחשב לוח (טאבלט) של חברת בלקברי (לשעבר RIM). המכשיר הופץ לראשונה לקהל ארצות הברית ב-19 באפריל 2011, ביום שחרורו נמכרו כ-50,000 יחידות.
המכשיר מבוסס על מערכת ההפעלה BlackBerry Tablet OS. להבדיל ממכשירי בלקברי קודמים, מערכת זו מבוססת על QNX Neutrino (ולא על BlackBerry OS), ומריצה יישומים שפותחו בעזרת Adobe AIR. חברת RIM הכריזה כי תתמוך ביישומים של מערכת ההפעלה אנדרואיד דרך חנות האפליקציות שלה BlackBerry World.
למכשיר קישוריות Wi-Fi ובלוטות' 2.1, גודל המסך הוא 7 אינץ'. למכשיר מצלמה קידמית באיכות 3 מגה פיקסל ומצלמה אחורית באיכות 5 מגה פיקסל. המכשיר מגיע בנפחים של 16, 32 ו-64 GB ומשקלו 425 גרם.
למערכת ההפעלה של המכשיר אין תמיכה בעברית בפרט, ובהצגה וכתיבה של שפות הנכתבות מימין לשמאל בכלל.
גביע העולם למועדונים 2016
הצעות לאירוח הטורניר
תהליך הגשת ההצעות לאירוח הטורניר החל בפברואר 2014. המדינה שהצעתה זכתה, נבחרה לארח את אליפות העולם לקבוצות כדורגל 2015 ואת אליפות העולם לקבוצות כדורגל 2016.
המדינות הבאות הגישו הצעות לארח את הטורניר:
יפן אושרה רשמית כמארחת של אליפות העולם לקבוצות כדורגל 2015 ואליפות העולם לקבוצות כדורגל 2016 ב-23 באפריל 2015.
אצטדיונים
שני אצטדיונים נבחרו לארח את הטורניר: אצטדיון ניסאן (האצטדיון הבינלאומי יוקוהמה) ואצטדיון הכדורגל של סויטה.
קבוצות משתתפות
הקבוצות שהשתתפו בטורניר הן:
קרל הרמן פרנק
קרל הרמן פרנק (בגרמנית: Karl Hermann Frank; 24 בינואר 1898 – 22 במאי 1946) היה מנהיג נאצי גרמני מחבל הסודטים, שתיפקד כמושל בפועל של צ'כיה לפני ובזמן מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
פרנק נולד ב-24 בינואר 1898 בעיר קרלסבד (כיום קרלובי וארי). אביו היה לאומן גרמני, מתומכיו של הפוליטיקאי הלאומני גאורג פון שנרר, וחינך אותו לשנאת צ'כים ולאנטישמיות מגיל מוקדם. לאחר שנכשל בלימודיו בבית-הספר למשפטים באוניברסיטה הגרמנית בפראג, פרנק התגייס לצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית בסוף מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה, החל לעסוק במכירת ספרים בקרלסבד, עיר מולדתו, הצטרף למפלגה הנאצית ונבחר לפרלמנט הצ'כוסלובקי מטעמה. ב-1 באוקטובר 1938 סופח חבל הסודטים לגרמניה ופרנק מונה להיות ראש אזור - "גאולייטר" (בגרמנית: Gauleiter) של המפלגה הנאצית בצ'כולובקיה. הקיצוניות שלו מצאה חן בעיני היינריך הימלר, שמינה אותו לאס.אס.-בריגדפיהרר בנובמבר 1939.
לאחר הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה במרץ 1939 וכינון הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה, מונה פרנק לכהן כמפקד המשטרה, הוענק לו תואר "מזכיר המדינה של הפרוטקטורט", והוא הועלה לדרגת אס.אס.-גרופנפיהרר (המקבילה לדרגת תת-אלוף) תחת קונסטנטין פון נויראט. למרות שהיה כפוף לנויראט, פרנק החזיק בכוח האמיתי בפרוטקטורט בזכות הכרתו המעמיקה את הצ'כים ותודות לתמיכתו של הימלר. כמזכיר המדינה ומפקד המשטרה, פרנק נקט במדיניות של רדיפת הצ'כים. הוא לחץ עד שהביא למאסרו של ראש ממשלת בוהמיה ומוראביה, אלויס אלייש, ובמקביל חתר בסתר להוריד את נויראט ממעמדו. כשנויראט הודח מעמדתו בספטמבר 1941, פרנק קיווה לקבל את תפקיד הרייכספרוטקטור אך זה הועבר לריינהרד היידריך. למרות שתחילה יחסי העבודה בין פרנק להיידריך היו עוינים, השניים שמו בצד את חילוקי הדעות ושיתפו פעולה ביניהם.
גם כשנרצח היידריך ב-4 ביוני 1942 בידי אנשי המחתרת הצ'כית, תפקיד הרייכספרוטקטור לא הועבר לפרנק אלא לקורט דליגה. דליגה ופרנק עבדו ביחד בחיסול הכפרים לידיצה ולז'אקי על יושביהם כדי לנקום בצ'כים את דמו של היידריך. בתקופה זו, פרנק נודע באכזריותו במילוי תפקידו. אפילו אדולף אייכמן הגדירו כשונא יהודים "בנוסח יוליוס שטרייכר". תחת דליגה פרנק המשיך לחזק מעמדו עד כי כשוילהלם פריק קיבל את משרת הרייכספרוטקטור ב-1943, פרנק היה הקצין החזק ביותר בבוהמיה ומוראביה.
באוגוסט 1942 הוא מונה ל-"מושל המדינה" בבוהמיה ומוראביה. ביוני 1943 הוא קודם לדרגת אס.אס.-אובר-גרופנפיהרר (אלוף), גנרל המשטרה וגנרל הואפן אס.אס.
לאחר מלחמת העולם השנייה
הוא נתלה בפומבי בחצר בית הכלא פנקרץ שבפראג מול קהל של 5,000 איש ב-22 במאי 1946.
נטליה מלקון
נטליה סולדד מלקון פרדו (בספרדית: Natalia Soledad Melcon Prado; נולדה ב-17 בדצמבר 1990 בבואנוס איירס) היא שחקנית טלוויזיה ארגנטינאית. מלקון מוכרת בעיקר ממשחקה בטלנובלות של כריס מורנה: "קטנטנות" ו"פינת אור".
קריירה
ב-1999 התחילה מלקון לשחק בסדרה "קטנטנות" שם שיחקה את נטליה "טלי" רמוס פצ'קו אקבדו למשך 3 עונות (1999–2001) ולאחר מכן שיחקה גם בקטנטנות: הסרט ובמחזמר של הסדרה על במות ארגנטינה.
בשנת 2003 שיחקה נטליה בספין אוף של "קטנטנות" - "פינת אור" את נטליה "טלי" טולדו. בפסח 2004 הגיעו לישראל כל כוכבי הסדרה "פינת אור" להופעה בהיכל נוקיה בתל אביב. ההופעה הייתה בלעדית לישראל, שכן בארגנטינה הסדרה לא נחלה הצלחה גדולה כמו בישראל.
ב-2005 חזרה לקבוצת כריס מורנה ושיחקה ב"אמור מיו".
הופיעה בתפקיד אורח ב"כמעט מלאכים".
בשנת 2014 נטליה הצטרפה ל"Soltera Pero Nunca Sola", ושיחקה בסדרה "סימנים" בתפקיד אורח בתור לולי.
הלשכה החשאית
הלשכה החשאית (Та́йная канцеля́рия) היה גוף החקירות הפוליטיות העיקרי ברוסיה של המאה ה-18. בשנים הראשונות הוא התקיים במקביל לפריקאז פראובראז'נסקי, שביצע משימות דומות. הלשכה בוטלה בשנת 1726, הוחזרה בשנת 1731 כלשכה לעניינים סודיים ומעקב (Канцеля́рия та́йных и ро́зыскных дел); חוסלה סופית בשנת 1762 על ידי פיוטר השלישי, אך במקומו באותה שנה הקימה יקתרינה השנייה את המשלחת הסודית, שמילאה את אותו תפקיד. לבסוף בוטל הגוף על ידי אלכסנדר הראשון.
פרובראז'נסקי והלשכה החשאית
אך עם מספר מצומצם של אנשים (לא יותר מעשרה אנשים), מחלקה כזו לא יכלה לכסות את כל התיקים הפליליים. הכיוון העיקרי לפעילותו הייתה רדיפת מתנגדים לצאר ולתמורות הפוליטיות של פיוטר הראשון.
בפברואר 1718 הוקמה הלשכה החשאית בסנקט פטרבורג והתקיימה עד 1726, במקביל לפעילותו של פריקאז פראובראז'נסקי במוסקבה והיא נוהלה גם על ידי רומודנובסקי. המחלקה הוקמה כדי לחקור את פרשת צארביץ' אלכסיי פטרוביץ' ואז הועברו אליה מקרים פוליטיים אחרים בעלי חשיבות; לאחר מכן שני הגופים התמזגו לגוף אחד שמרכזו היה במבצר פטרופבלובסקיה כאשר פיוטר הראשון, נכח לעיתים קרובות בחקירת ועינויי עבריינים פוליטיים.
הלשכה לעניינים סודיים ומעקב
לאחר פירוק הלשכה החשאית בשנת 1726, היא חידשה את עבודתה כלשכה לעניינים סודיים ומעקב בשנת 1731 בהנהגתו של אנדריי אושקוב. היא עסקה בחקירת פשעי מדינה ופשעי בגידה במולדת. המכשיר העיקרי לחקירה היה עינוי וחקירה. הלשכה צברה פופולריות רבה במהלך שלטונם של ארנסט פון בירון ואנה יוהאנובנה שחששה מקנוניה בצמרת השלטון. כ-4,046 אנשים נעצרו ועונו וזה היה גוף הבילוש והמשטרה החשאית של רוסיה באותה עת. עם מותה של אנה, הלשכה איבדה את השפעתה והייתה בסכנת סגירה. בסוף נובמבר 1741 ידע אושקוב שהיה אחראי על גוף זה על מזימות נגד המשטר, אך החליט שלא להפריע לקושרים. עם עלייתה לשלטון של בתו של פיוטר, הלשכה החשאית צבר שוב פופולריות והיא הפכה לסוכנות ריגול מרכזית. בשנת 1746 הפך אלכסנדר שובאלוב לראש הלשכה ותחת הנהגתו נכלאו חבריה הקרובים ביותר של יליזבטה: ז'אק שטארדי (1744), יוהאן לסטוק (1744 ו-1748), סטפן אפרקסין ואלכסיי בסטוז'ב (1758).
בסופו של דבר הלשכה בוטלה על פי מניפסט שהנפיק הקיסר פיוטר השלישי (1762).
המשלחת החשאית
יורשת הלשכה הייתה המשלחת החשאית תחת הסנאט - המוסד הממלכתי המרכזי באימפריה הרוסית, שהיה גוף החקירה הפוליטית (משנת 1762 ועד 1801). רשמית, בראש המוסד עמד הגנרל פרוקורור של הסנאט, אך למעשה כל העניינים היו בניהול המזכיר הראשי סטפן ששקובסקי. המשלחת בחנה קנוניות וסילי מירוביץ', ניהלה את התביעה הפלילית נגד אלכסנדר רדישצ'ב, פיקחה על משפטו של ימליאן פוגצ'וב וערכה עינויים, שנאסרו תחת פיוטר השלישי, הפכו שוב לנרחבים. לאחר עלייתו של אלכסנדר הראשון, תפקידיה של המשלחת פוצלו מחדש בין מחלקות הסנאט.
בתרבות הפופולרית
בסרטים היסטוריים ובסדרות מופיעות דמויות בולטות של הלשכה, בעיקר אושקוב וטולסטוי.
ינס בהרנסן
ינס בהרנסן הוא פוליטיקאי גרמני שכיהן כנשיא הסנאט וראש עיריית ברמן בין השנים 2005 ל-2015. מ-1 בנובמבר 2009 עד 31 באוקטובר 2010 הוא היה נשיא ה-בונדסראט. הוא שימש כנשיא גרמניה בפועל לאחר התפטרותו של הנשיא הורסט קלרר ב-31 במאי 2010 ועד לבחירתו של כריסטיאן וולף ב-30 ביוני 2010. בוהרנסן הוא עורך דין במקצועו ושימש כשופט בברמן בין השנים 1978–1995, אז הפך לפוליטיקאי במשרה מלאה.
ביוגרפיה
בוהרנסן נולד בגרופלינגן, אז מחוז פועלים של ברמן, להורים פעילים במפלגה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה של גרמניה (SPD) ובאיגודי עובדים. אביו, גוסטב בוהרנסן, קומוניסט שהפך לסוציאל-דמוקרטי, היה גם פוליטיקאי של ה-SPD ושימש כיו"ר קבוצת ה-SPD בפרלמנט של ברמן בשנים 1968–1971. בהרנסן הצטרף ל-SPD ב-1967. באוניברסיטת קיל, הוא למד משפטים, וסיים את לימודיו ב-1973, וב-ב-1977 באוניברסיטת המבורג. הוא עבד כשמאי בממשל של ברמן, לאחר מכן כשופט במשך 17 שנים, לפני שנבחר לפרלמנט של ברמן.
בשנת 1999 נבחר בוהרנסן לראש קבוצת ה-SPD של הפרלמנט של ברמן. ב-8 בנובמבר 2005, האספה המחוקקת של ברמן בחרה בבורנסן לראשות העיר לאחר שזכה בפריימריז הסוציאל-דמוקרטי לתפקיד שהתפנה עם התפטרותו של הנינג שרף. כראש עיר וראש הסנאט של ברמן.
מאוריטניה במשחקים האולימפיים לנוער
מאוריטניה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מאוריטני לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער המאוריטניים היא סמלית.
צב גופרי
צב גופרי (שם מדעי: Gopherus polyphemus) הוא מין צב מהסוג צב גופר החי בדרום ארצות הברית. צב זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע. הצב הוא גם הזוחל הלאומי של פלורידה. תחום מחייתו העיקרי הוא חורשי האורנים של פלורידה אך גם בג'ורג'יה, אלבמה, מיסיסיפי ובמזרח דרום קרולינה.
מאוריטניה במשחקים האולימפיים לנוער
משחקי הקיץ
המשלחת הראשונה של מאוריטניה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו באתלטיקה. הספורטאים לא הגיעו להישגים משמעותיים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט: אתלטיקה וטאקוונדו. המשלחת לא הגיעה להישגים וסיימו במקומות האחרונים.
צב גופרי
מאפיינים
זהו צב המגיע לאורך 20–30 ס"מ ולגובה שריון של 15–37 ס"מ. משקלו של הצב 2–6 קילוגרם והוא בעל דו-צורתיות זוויגית כשהזכרים בעלי שריון גבוה ודמוי גבעה והנקבות בעלות שריון שטוח יותר. צבע השריון חום-כהה עד אפור-שחור. הצעירים בעלי שריונות צהובים. לצב כפות רגליים גדולות המסייעות בחפירה ועליהם קשקשים קרניים המגוננים על הצב מפציעה.
הצבים חיים במחילות שחפרו באדמה אשר מגיעות לעומק של ארבעה מטרים ולאורך של 15 מטרים ומשמשות כאתר מקלט חשוב ללמעלה מ-360 מיני בעלי חיים שונים החיים בסביבת הצב. הצב מתחפר כדי להימלט ממזג האוויר השרבי ומשרפות הפורצות בפלורידה. הצבים הם אוכלי צמחים כמעט לגמרי וניזונים גם מעלים קשים כמו דקלים אך אוכלים גם נבלות וצואה. מים הם שותים רק לעיתים רחוקות.
נועם הלבבות
נועם הלבבות הוא חיבור של הרב אהרן ראטה, מייסד חבורת שומר אמונים. תוכנו נכתב בחרוזים. הספר נדפס לראשונה בסאטמאר בשנת תרצ"ד.
הספר עוסק בענייני אמונה, ביטחון, פרישות, שמחה, תפילה, התבוננות במעלת הקב"ה ובשפלות האדם, עם ישראל, חשיבותה של עבודת ה' ועוד.
בשער הספר נאמר:
סמארה ג'וי
סמארה ג'וי מקלנדון (באנגלית: Samara Joy McLendon; נולדה ב-11 בנובמבר 1999) היא זמרת ג'אז אמריקאית.
ביוגרפיה
ג'וי נולדה ב-11 בנובמבר 1999 ברובע הברונקס בניו יורק למשפחה מוזיקלית. היא זכתה בפרס הווקאליסט הטוב ביותר בEssentially Ellington: תחרות ופסטיבל להקות הג'אז של בתי הספר התיכוניים.
בשנת 2019, היא זכתה בתחרות הג'אז הבינלאומית על שם שרה ווהן. היא עבדה עם המפיק מאט פירסון ובעודה סטודנטית בקולג' והקליטה את אלבום הבכורה שלה.
בשנת 2021 היא סיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה. ביולי היא הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה, Samara Joy.
בספטמבר 2022 היא הוציאה את אלבומה השני, Linger Awhile.
בשנת 2023 היא זכתה בשני פרסי גראמי: אלבום הג'אז הווקאלי הטוב ביותר על Linger Awhile ובפרס תגלית השנה בטקס פרסי גראמי ה-65.
הסופר קאפ האיטלקי 2015
הסופר קאפ האיטלקי 2015 היה המהדורה ה-28 של הסופר קאפ האיטלקי. הוא נערך ב-8 באוגוסט 2015, באצטדיון שאנגחאי, שבשאנגחאי, סין. לאחר שיובנטוס זכתה גם באליפות הסרייה א' לעונת 2014/15 וגם בגביע האיטלקי של אותה העונה, המשחק שוחק בין יובנטוס לבין סגנית מחזיקת הגביע האיטלקי, לאציו. יובנטוס ניצחה במשחק בתוצאה 2-0.
רקע
יובנטוס רשמה הופעה מספר 11 במעמד זה, כשמאזנה עמד על זכייה בשבעה גביעים לצד ארבעה הפסדים. לאציו רשמה את ההופעה השישית שלה במעמד זה, והראשונה מאז שנת 2013, כשמאזנה עמד על זכייה בשלושה גביעים לצד שלושה הפסדים. הקבוצות נפגשו פעמיים בהיסטוריה במסגרת מפעל זה (1998, 2013), כשכל אחת מהן מנצחת במפגש אחד.
קתדרלת סנט ג'ורג'
קתדרלת סנט ג'ורג' (באנגלית: St. George's Cathedral) היא קתדרלה אנגליקנית-אפיסקופלית השוכנת ברחוב דרך שכם במזרח ירושלים.
הקתדרלה שוכנת במתחם גדול שהוקם בשנת 1898 ובו גם אכסניה לצליינים וקולג', והיא משמשת כקתדרת הבישוף האפיסקופלי של ירושלים, האחראי על הדיוקסיה של ירושלים (ישראל, ירדן, סוריה ולבנון).
קולג' סנט ג'ורג' (St George’s College Jerusalem או SGCJ), שנוסד בשנת 1899, משמש כמוסד לימוד והשכלה. הקולג' התפרסם לאחר שמרדכי ואנונו קבע בו את מקום מגוריו, לאחר שחרורו ממאסר.
גרדיאנט
גְּרַדִיאֶנְט הוא הכללה של מושג הנגזרת בעבור חשבון אינפיניטסימלי של מספר משתנים. הגרדיאנט הוא אופרטור וקטורי המופעל על שדה סקלרי. הגרדיאנט של שדה סקלרי הוא שדה וקטורי המשייך לכל נקודה במרחב וקטור.
כיוון וקטור הגרדיאנט מצביע אל הכיוון בו השינוי בשדה הסקלרי מקסימלי (חיובי). גודל וקטור הגרדיאנט כשיעור השינוי המקסימלי.
אינטואיציה
נתבונן לדוגמה, באזור הררי. הגובה של כל נקודה ברכס ההרים יתואר על ידי פונקציה (שדה סקלרי). בכל נקודה, ניתן להסתכל על הכיוון בו השיפוע לפונקציה שהותאמה לה הוא הגדול ביותר. זהו, למעשה, הכיוון בו הגובה משתנה בצורה המהירה (החזקה) ביותר. אם נשחרר כדור בנקודה זו, הוא יתגלגל בדיוק לכיוון ההפוך (שיפוע חזק ביותר לכיוון השלילי). באופן זה, ניתן להתאים לכל נקודה וקטור בכיוון השיפוע הגדול ביותר, וגודלו נקבע על פי גודל השיפוע. וקטור זה הוא וקטור הגרדיאנט.
דוגמה נוספת היא בניית כבישים וגגות כך שהמים יתנקזו באופן יעיל. יש ליצור שיפוע קטן, על מנת שהמים יזרמו אל פתח הניקוז. המסלול שהמים מבצעים בדרכם אל המרזב, הוא הכיוון בו הגובה משתנה בצורה הכי מהירה, שהוא גם וקטור הגרדיאנט.
סימון
אם \ f פונקציה סקלרית והגרדיאנט שלה הוא פונקציה וקטורית \vec F, נסמן: כאשר {\nabla} מסמל את אופרטור הגזירה דֶל (סמל המשולש עצמו נקרא בשם "נבלה") המוגדר כווקטור של נגזרות חלקיות, כלומר:
מתוך ההגדרה נובע שהגרדיאנט הוא וקטור, כיוון שמכפלת וקטור (אופרטור הגזירה דֶל) בסקלר (הפונקציה הסקלרית) מחזירה וקטור (הגרדיאנט).
הגדרה פורמלית במרחב האוקלידי התלת־ממדי
במרחב אוקלידי תלת־ממדי, הגרדיאנט של שדה סקלרי כלשהו שמתואר על ידי קואורדינטות קרטזיות מוגדר כך: כאשר הם וקטורי היחידה המקבילים לצירים.
באופן כללי, עבור \ f פונקציה סקלרית כלשהי מעל מרחב וקטורי בעל \ n ממדים, ניתן להגדיר את הגרדיאנט כך:
דוגמה
דוגמה נוספת (חישובית):
יהי שדה סקלרי (הגזיר בכל מקום פרט ל-). אזי הגרדיאנט שלו (בקואורדינטות קרטזיות) הוא שכן .כדאי לשים לב שהחישוב הוא מיידי בקואורדינטות כדוריות, שם הגרדיאנט נתון על ידי הנוסחה ומאחר ש מקבלים ש- כצפוי, בשתי הדרכים קיבלנו תוצאה זהה.
גרדיאנט באנליזה על יריעות
את הגרדיאנט יותר טבעי להגדיר דווקא כפונקציונל הנקרא "דיפרנציאל":
פונקציונל זה מקבל וקטור v ומחזיר את הסקלר האות \mu הכתובה בכתיב עילי מייצגת אינדקס רץ שמייצג קואורדינטה של וקטור ולא חזקה.
במרחב עם מטריקה, אפשר להגדיר את הגרדיאנט כווקטור על ידי "העלאת אינדקסים", כלומר, על ידי התאמת וקטור {\nabla} f ל-df כך ש כאשר g היא המטריקה: תבנית ביליניארית סימטרית וחיובית בהחלט.
בקואורדינטות אפשר לכתוב את וקטור הגרדיאנט כך: כאשר g^{\mu \nu} הוא האיבר בשורה ה-\mu והעמודה ה--\nu של המטריקה ההופכית (כלומר: המטריצה ההופכית למטריקה, g-1) ו- הם הווקטורים המשיקים הפורשים את המרחב המשיק בנקודה.
גרדיאנט במערכת קואורדינטות אורתוגונליות כלשהי
נניח מערכת קואורדינטות אורתוגונלית. כלומר, וקטורי היחידה המתאימים מקיימים כאשר הוא הדלתא של קרונקר.
הווקטורים המשיקים הם.
נרשום צורה כללית לגרדיאנט של פונקציה סקלרית כלשהי f: ונמצא את המקדמים.
לשם כך נחשב את הדיפרנציאל של f:
מתקיים ש- אבל ולכן, כיוון שווקטורי היחידה המשיקים הם אורתוגונליים מתקיים מכיוון ש- בלתי תלויים נשווה מקדמים איבר איבר ונקבל ומכאן נקבל כנדרש.
הערה: ההכללה לממד כלשהו n מיידית. עובדים עם הצגת הסכומים כ-\Sigma ונותנים לכל אינדקס לרוץ מ-1 עד n.
הוכחה המבוססת על גאומטריה דיפרנציאלית
נניח מערכת קואורדינטות אורתוגונלית.
הווקטורים המשיקים הם: כאשר  הם וקטורים משיקים מנורמלים ו-h_i הם ה-scale factors.
הטנזור המטרי במקרה של קואורדינטות אורתוגונליות הוא מטריצה אלכסונית, ונזכור ש- כאשר היא המטריצה ההופכית ל-g.
נציב בהגדרת הגרדיאנט, (המעבר השלישי נעשה כי g^{ij} מטריצה אלכסונית, כאשר \delta^{ij} היא הדלתא של קרונקר) ובסך הכול נקבל
משפט הגרדיאנט
משפט הגרדיאנט אומר שאם היא שדה סקלרי (פונקציה  ) חלק מספיק (גזיר ברציפות), אזי לכל מסילה שמתחילה בנקודה כלשהי A ומסתיימת בנקודה כלשהי B האינטגרל הקווי על \nabla f לאורך המסילה לא תלוי במסילה עצמה אלא רק בנקודות הקצה ומתקיים
לשדה הווקטורי \nabla f קוראים "שדה וקטורי משמר" או בהקשר של פיזיקה "כוח משמר" ומתקיים
Voce – Sarah Brightman Beautiful Songs
רקע והפקה
Voce – Sarah Brightman Beautiful Songs מכיל את מיטב שיריה האהובים של ברייטמן, אשר הוקלטו ובוצעו על ידה במהלך הקריירה שלה, כדוגמת "A Question of Honour", "A Whiter Shade of Pale" ו-"Amazing Grace". ביפן, זכה אלבום האוסף להצלחה נאה, כאשר בשבוע צאתו נמכר שם בכ-31,278 עותקים.
הבה
הֵבֵּה (ביוונית עתיקה: Ἥβη; מילולית: "נעורים") הייתה אלת הנעורים במיתולוגיה היוונית. שימשה גם כנושאת גביע האלים באולימפוס, והגישה להם אמברוסיה ונקטר. היא הייתה בתם של זאוס, ראש האלים, ושל אשתו הרה, ואחותם של אל המלחמה ארס, אלת הלידה איליתיה ואל האש והנפחים הפייסטוס.
הבה התחתנה עם הרקולס לאחר שזה זכה למעמד של אל, וחתונה זו ציינה את הפיכתו לבן אלמוות. את תפקידה כמשרת האלים ירש הנסיך הטרויאני גנימדס.
בקרב הרומאים נודעה כיובנטאס, ומקדשים לכבודה הוקמו בגבעת הקפיטולין ובקירקוס מקסימוס. נערים צעירים נהגו להעניק לה מטבע כאות תודה, לאחר הפעם הראשונה שבה לבשו טוגה של גברים.
כוכב הלכת המינורי הבה 6, שהתגלה ב-1 ביולי 1847, קרוי על שמה.
שוורצוואלדשטדיון
שווארצוואלדשטדיון (בגרמנית: SchwarzwaldStadion; בתרגום לעברית: אצטדיון היער השחור) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם במזרח העיר פרייבורג שבגרמניה, על גדות נהר הדרייזם, אשר שימש את קבוצת פרייבורג המקומית בשנים 1954–2021. האצטדיון בעל תכולה של כ-24,000 צופים למשחק, כאשר 14,000 מתוכם הם מקומות ישיבה והיתר מקומות עמידה. במשחקים בינלאומיים בהם יציעי עמידה אינם אפשריים, עומדת תכולת האצטדיון על כ-18,000 מקומות ישיבה.
משטח האצטדיון קצר בארבעה מטרים מהקריטריונים של אופ"א לקיום משחקים בשלבים מתקדמים של טורנירים תחת חסותה, דבר המאלץ קבלת אישור מיוחד לקיים משחקים בשלבים אלה בעת הצורך.
היסטוריה
אצטדיונה הקודם של קבוצת פרייבורג היה וינטרשטדיון, בו עשתה הקבוצה שימוש החל משנת 1928. בשנת 1936 נאלצה הקבוצה לעזוב את האצטדיון, אשר הוסב למסלול המראה של הלופטוואפה, הזרוע האווירית של הוורמאכט. לאחר מלחמת העולם השנייה, לקבוצה לא היה מגרש ביתי משלה, והיא נאלצה לעשות שימוש במגרש של מועדון הספורט המקומי, טורנרשאפט. בשנת 1953 קיבל מועדון הכדורגל של פרייבורג שטח לטובת בניית אצטדיון אשר נחנך באופן רשמי ב-1 בספטמבר 1954 ונקרא "דרייזמשטדיון".
ב-1970 נבנה היציע הדרומי של האצטדיון, אשר הוסיף לתכולתו 480 מקומות ישיבה מקורים. לאחר העפלת הקבוצה לבונדסליגה השנייה בשנת 1978, עלה הצורך להגדיל את תכולת האצטדיון. בשנת 1980 נבנה היציע המרכזי, אשר הוסיף לתכולת האצטדיון 1,800 מקומות ישיבה. כמו כן, הורחב יציע העמידה של האצטדיון. בתום העבודות עמדה תכולת האצטדיון הכללית על כ-15,000 צופים למשחק.
לאחר העפלת הקבוצה לבונדסליגה בשנת 1993, הותקנו באצטדיון זרקורים. כמו כן, היציע המזרחי קורה והורחב ב-1,580 מקומות ישיבה. בשנת 1995 הורחבה תכולת היציע המרכזי לכ-5,000 צופים על ידי הוספת מקומות ישיבה ועמידה. בפגרת החורף של עונת 1994/1995 החל להיבנות יציע חדש בצידו הדרומי של האצטדיון, אשר נחנך ביולי 1995. בתום העבודות עמדה תכולת האצטדיון על כ-18,000 צופים. בשנת 1999 התקבע האצטדיון על תכולתו הנוכחית, לאחר הרחבת היציע הצפוני וחידוש היציע המזרחי. בתום העבודות עמדה תכולת היציע הצפוני על כ-6,000 מקומות עמידה, ושל היציע המזרחי על כ-7,000 מקומות ישיבה. כמו כן, כללו העבודות גם את קירוי היציעים, וכן הוספה של אזורים לבעלי מוגבלויות ביציע המזרחי.
בשנת 2004 רכשה חברת האנרגיה, באדנובה (Badenova), את זכויות השם של האצטדיון, ושמו שונה ל"אצטדיון באדנובה". באותה שנה נערכו שיפוצים באצטדיון במסגרתם הותקנו על גג האצטדיון לוחות סולאריים, המייצרים 250,000 ואט-שעה בשנה. משטח הדשא עבר להיות מחומם גם הוא בצורה ידידותית לסביבה, באמצעות מנוע סטרלינג. כמו כן, כללו השיפוצים את שדרוג אזור ה-VIP והקמה של מתחם אוהדים בצדו הצפוני של האצטדיון.
האצטדיון אירח מספר משחקים של נבחרות גרמניה השונות. כמו כן, במהלך מונדיאל 2006 שימש האצטדיון בתור מגרש האימונים של נבחרת הולנד.
באוקטובר 2021 עזבה פרייבורג את האצטדיון וחנכה את אצטדיונה החדש, אצטדיון אירופה פארק, המונה 34,700 מקומות ישיבה.
גברים
עד כה ערכה נבחרת גרמניה ארבעה משחקי ידידות באצטדיון: נבחרת גרמניה עד גיל 21 ערכה משחק ידידות אחד באצטדיון:
נבחרת הולנד ערכה באצטדיון משחק אימון נגד נבחרת מקסיקו, כהכנה למונדיאל 2010:
נשים
נבחרת הנשים של גרמניה בכדורגל ערכה משחק ידידות אחד באצטדיון:
לסוטו במשחקים האולימפיים לנוער
לסוטו משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מלסוטו לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער מלסוטו היא סמלית.
משחקי הקיץ
המשלחת הראשונה של לסוטו למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. ספורטאי המשלחת העפילו לחצי הגמר במשחה 50 מטר שחיית חזה נערים בענף השחייה, אך לא הגיעה להישגים בענפים אתלטיקה וטאקוונדו. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה המשלחת הגדולה ביותר שלסוטו שלחה עד כה ומנתה שבעה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים. ספורטאי המשלחת העפילו לגמר ריצת 100 מטר נערים וסיימו במקום ה-16 בענף האתלטיקה. ביתר המקצים ובענף האופניים המשלחת לא הגיעה להישגים.
מפלגת הפועלים הגרמנית
מפלגת הפועלים הגרמנית התקיימה בין ינואר 1919 לפברואר 1920.
היסטוריה
מפלגת הפועלים הגרמנית נוסדה ב-5 בינואר 1919 בעיר מינכן על ידי אנטון דרקסלר, יחד עם גוטפריד פדר, דיטריך אקרט וקארל הרר.
היא התפתחה מתוך תנועת עובדים בשם Freier Arbeiterausschuss für einen guten Frieden (קהילת פועלים חופשיים לשלום טוב), אשר דרקסלר הקים ב-1918. בהמשך אותה שנה שוכנעו דרקסלר וחברים פוליטיים נוספים על ידי עיתונאי וחבר באגודת תולה בשם קארל הרר להקים את Politischer Arbeiterzirkel (מעגל הפועלים הפוליטי). החברים נפגשו לעיתים קרובות ודנו בנושאי לאומיות ואנטישמיות כנגד היהודים. את העידוד להקים את מפלגת הפועלים הגרמנית בדצמבר 1918, קיבל דרקסלר מהמנטור שלו, ד"ר פאול טאפל. טאפל היה מנהיגו של האיגוד הכול-גרמני (איגוד פאן-גרמני), דירקטור בחברת מאן, וחבר באגודת תולה. עם הקמת מפלגת הפועלים הגרמנית בינואר 1919, נבחר דרקסלר ליושב ראש והרר מונה ל"יושב ראש רייך", תואר כבוד. במאי נכחו רק 10 חברים בישיבה, באוגוסט נכחו 38 חברים בלבד בישיבה.
חברותו של אדולף היטלר
לאחר שמלחמת העולם הראשונה הסתיימה, חזר אדולף היטלר למינכן. מכיוון שהיה ללא השכלה פורמלית וניסיון תעסוקתי, הוא ניסה להישאר בצבא במשך זמן רב ככל האפשר. ביולי 1919 הוא מונה ל-Verbindungsmann (סוכן המודיעין) של Aufklärungskommando (סיור קומנדו) של הרייכסווהר, במטרה להשפיע על חיילים אחרים וכדי להסתנן למפלגת הפועלים הגרמנית. בעוד הוא עקב אחר הפעילות מפלגת הפועלים הגרמנית, נמשך היטלר לרעיונות האנטישמיים, לאומניים, אנטי-קפיטליסטיים, אנטי-מרקסיסטיים  של המייסד דרקסלר. היטלר השתתף בפגישה שנערכה ב-12 בספטמבר 1919, והיה מעורב בוויכוח פוליטי סוער שהתעורר בה. דרקסלר שהתרשם מהיטלר הזמין אותו להצטרף למפלגה, היטלר התקבל רשמית באותו היום והפך לחבר ה-55 במפלגה.
תוך פחות משבוע, קיבל היטלר גלויה מדרקסלר בה מצוין באופן רשמי כי התקבל למפלגת הפועלים הגרמנית והוא נדרש להגיע ל"ועדת" פגישה במטרה לדון בנושא. היטלר נענה והשתתף ב"ועדה". . בדרך כלל, אנשי הצבא לא הורשו להצטרף למפלגות פוליטיות. אולם במקרה זה, להיטלר ניתן אישור מקפטן קרל מאייר. יתרה מכך, הותר להיטלר להישאר בצבא ולקבל את המשכורת השבועית שלו. באותו זמן לא היו למפלגה כרטיסי חבר - רק בינואר 1920 הונפקו כרטיסים כאלה לראשונה: היטלר קיבל את המספר 555. בפועל הוא היה החבר ה-55 (הספירה החלה מהמספר 501 במטרה להציג את המפלגה כגדולה יותר). היטלר טען במיין קאמפף כי היה החבר השביעי במפלגה (ולמעשה, הוא היה החבר השביעי בהנהלה של הוועד המרכזי של המפלגה). לאחר שנשא את הנאום הראשון עבור המפלגה ב-16 באוקטובר, הפך היטלר במהירות לנואם הפעיל ביותר של המפלגה. הנהגת המפלגה העריכה את כישורי הרטוריקה והתעמולה של היטלר. עם תמיכתו של אנטון דרקסלר, היטלר הפך להיות ראש התעמולה במפלגה בתחילת 1920. היטלר העדיף את התפקיד הזה, הוא ראה בתעמולה את הדרך להביא לאומיות לציבור.
ממפלגת הפועלים הגרמנית למפלגה הנאצית
חברי המפלגה המעטים נכבשו במהרה באמונותיו הפוליטיות של היטלר. הוא ארגן את המפגש הגדול ביותר של 2,000 אנשים, ב-24 בפברואר 1920 במינכן. בניסיון להפוך את המפלגה לרלוונטית יותר לחלקים רחבים באוכלוסייה, שונה שם המפלגה למפלגת הפועלים הגרמנית הלאומית-סוציאליסטית (המפלגה הנאצית) ב-24 בפברואר. קארל הרר התפטר מהפלגה עקב חילוקי דעות עם היטלר על המהלך.
חברים
חברי מפלגה מוכרים:
יצחק מינקובסקי
הרב יצחק מינקובסקי (תקמ"ח, 1788 – ט' בחשוון תרי"ב, נובמבר 1851) היה רבה של קרלין ומחבר הספר קרן אורה על התלמוד הבבלי.
ביוגרפיה
נולד במינסק לרב אהרן, מנכבדי העיר ובנו של רבי ברוך משקלוב. משפחתם הייתה משפחת רבנים מיוחסת, ואבי משפחתם רבי לייב ממינסק כונה על שם זאת "רבי לייב בעל התוספות".
הוא ואחיו רבי יעקב, נודעו בילדותם כמתמידים וחריפים. בבחרותם למדו בישיבת וולוז'ין אצל רבי חיים מוולוז'ין. נישא לשיינא אסתר. אחיו רבי יעקב התקבל למשרת רבנות בצעירותו, ואילו הוא סירב לקבל על עצמו רבנות על אף שקיבל הזמנות רבות, ועסק במסחר, בעיר מגוריו שרשוב. תושבי העיירה כיבדוהו, ואף כינו את בית המדרש בו למד על שמו. לאחר תקופה ירד מנכסיו והוצרך לעבור לגור ליד אחיו בקרלין, שם אירחו ותמך בו הגביר שאול לוין (חותנו של רבי יעקב מאיר פדובה רבה של בריסק). בתקופה זו למד יחד עם אחיו בחברותא.
לאחר פטירת אחיו רבי יעקב בשנת תר"ה נאות לבקשת אנשי קרלין, וקיבל במקומו את משרת הרבנות. הוא נהג לקום לפנות בוקר ולעסוק בחוכמת הנסתר ובמשנה, לאחר תפילת שחרית העביר שיעור בגמרא לבחורי הישיבה, ולאחר מכן למד כשהוא עטור בתפילין של רבנו תם עד לחצות היום, אז פנה לאכול פת שחרית. לאחר מנוחה קצרה חזר ללימודו עד לתפילת מנחה, ואחריה למד תנ"ך. בניו מספרים שכשהיה אוסר מאכל של עני, היה מביא לו מחנותו מאכל אחר בתמורתו.
בשנות מגוריו בקרלין השלים את חיבוריו והכינם לדפוס, אך הוא נפטר בחטף, בגיל 62 בערך.
בניו אברהם, יעקב ברוך, משה שלום ודוד יהודה הוציאו את ספריו לאחר פטירתו. בהקדמת ספרו על מסכת זבחים, כתבו הקדמה ובה ביוגרפיה של אביהם ומשפחתם.
בתו זיסל, נישאה לרב אורי אורנשטיין, מראשי קהילת החסידים בארץ ישראל, ואבי משפחת אורנשטיין הירושלמית.
קרן אורה
חידושי תורתו הם בסגנון האחרונים כמו הפני יהושע והתורת חיים, אשר בשונה מראשוני האחרונים כמו המהרש"א שעסקו בעיקר בפרשנות, החלו לכתוב פירושים יותר חדשניים, וכן הציגו גם מהלכים חדשים בסוגיות התלמוד. הוא השקיע בפרט בחיבורו על סדר קדשים, שכמעט ואין עליו מפרשים ומגיהים. חיבורו על סדר קדשים אכן הפך לאחד הספרים היסודיים בלימוד סדר זה.
צב סגיר מצוי
צב סגיר מצוי (שם מדעי: Terrapene carolina) הוא מין של צב קטן מהסוג צב סגיר החי בדרומה של אמריקה הצפונית בדרום ארצות הברית וצפון מקסיקו. זהו זוחל לאומי של 4 ממדינות ארצות הברית.
יצחק מינקובסקי
קרן אורה
הספר נדפס לראשונה בווילנה בשנת תרי"ב על מסכתות יבמות והוריות ובשנת תרי"ז נדפס שם על מסכתות זבחים ומעילה, מאז נדפס בעשרות מהדורות. הספר על נדרים ונזיר יצא בדפוס ראם בשנת תרכ"ט.
צב סגיר מצוי
אורכו של הצב הסגיר והוא בעל קופסת שריון עבה בעל צירים המקיפה אותו מכל אבריו, כולל מלמטה, ועוזרת לו להתגונן מאויביו וכן הצב דומה מאוד לצבי יבשה אך לא קרוב אליהם. לצב מקור דמוי-שן גדולה המעוקלת מטה והוא בעל עיניים צהובות גדולות מוקפות טבעות. צבע הצב צהוב עד ירקרק וצבע השריון חום-כתום ולפעמים כהה יותר.
הצב מצוי ביערות נשירים, ערבות לחות וביצות והצב מצטיין בשחייה, אך בניגוד לרוב צבי הביצות הוא מעדיף לחיות על היבשה. מזונו כולל צמחים ובעלי חיים כמו שבלולים, תולעים, חרקי מים ואף נבלות.
הצב מצוי בסכנה בטבע עקב פיתוח ופגיעה בבית גידולו ועקב בניית כבישים מהירים, בהם צבים רבים נדרסים. כיום הוא מין מוגן בארצות הברית ומקסיקו.
המעגל הסודי (סדרת טלוויזיה)
המעגל הסודי (באנגלית: The Secret Circle) היא סדרה אמריקאית על-טבעית ודרמה המשכית, המבוססת על סדרת ספרים בעלי אותו השם. הסדרה מתמקדת בקאסי בלייק, אשר מגלה שהיא מכשפה ומצטרפת לעוד חמישה מכשפים ומכשפות בני גילה כדי ליצור מעגל כשפים.
תקציר העלילה
לפני 16 שנה פרצה שרפה במעבורת ימית, שגבתה את חייהם של אימהות ואבות לשישה ילדים. ההורים הללו היו בעלי דם מכשפים, ובעקבות מותם הוריהם לקחו את יכולות הקסם של מי שנותר בחיים. מאז המבוגרים, וההורים שנותרו בחיים לא אמרו דבר לילדיהם, שהועבר אליהם דם מכשפים בירושה.
הסדרה נפתחת בסיפורה של קאסי. בעקבות מות אמה, אמיליה, עוברת קאסי בלייק לצ'אנס הרבור שבוושינגטון כדי לגור עם סבתה, ג'יין. צ'ארלס מייד רוצח את אמיליה כדי לגרום לקאסי לעבור לגור עם סבתה. במהלך ניסיונותיה להסתגל למקום החדש, חבריה לכיתה מגלים לה שהיא באה משושלת ארוכה של מכשפות ושהם יכולים להשלים יחד איתה, לראשונה, מעגל. תחילה קאסי מסרבת להאמין, אך לאחר שהיא מגלה ספר ישן של לחשים אשר היה שייך לאמה המנוחה היא משנה את עמדתה. אמיליה הסתירה את היותה מכשפה מכיוון שהיא לא רצתה שקאסי תחבור למעגל כמוהה.
החבורה מתמודדת בהתחלה עם ציידי מכשפות שבאים לרדוף את החבורה, ברגע שהם כבלו את המעגל. בהמשך רודפים אותם שדים שזומנו לעיירה לפני 16 שנה, בשנה שבה הוריהם מתו. כמו כן, רודפים אותם מכשפים שמתו ברצח המוני שהיה אחראי עליו אביה של קאסי. באותו זמן צ'ארלס מייד ומנהלת בית הספר דון רוצחים את סבה של פיי, הנרי, ומנסים להשיב אליהם את כוחותיהם שנלקחו מהם.
גרג מקיו
גרג מקיו (באנגלית: Greg McHugh; נולד ב-5 בינואר 1980) הוא שחקן ותסריטאי סקוטי. מקיו הוא היוצר, הכותב וכוכב הסדרה הקומית "Gary: Tank Commander" של ערוץ BBC1. הוא שיחק בתפקיד הווארד בסדרה הקומית "בשר טרי" של ערוץ 4.
המעגל הסודי (סדרת טלוויזיה)
תקציר העלילה
בהמשך קאסי מגלה כי אבא שלה, ג'ון בלאקוול, חי וחושבת שבא לעזור לה. אבל היא מגלה שלאביה תוכניות אחרות: הוא דאג להקמת המעגל הנוכחי וכן היה אחראי שכל הנשים מהמעגל הקודם יכנסו להיריון כדי שהילדים שלהם יצרו את המעגל של הדור הבא (הדור של קאסי). מתגלה שהוא גם אביה של דיאנה אחרי שהכניס את אמא שלה, אליזבת', להיריון לפני שהיא נהרגה. ג'ון הכניס להיריון נשים נוספות מהעיירות ליד, כדי שיוכל ליצור מעגל ממכשפים עם כוחות אפלים בעלי דם בלאקוול בלבד. הוא מאחד קריסטלים מיוחדים שעוברים במשפחתם של כל אחד ואחת מחברי המעגל לגולגולת. בכוחה של הגולגולת להרוג את כל המכשפים האחרים, עד שיישארו רק המכשפים עם הדם שלו. אך בסופו של דבר דיאנה וקאסי גוברות עליו ומנצחות אותו לפני שהספיק להשמיד את כל שאר המכשפים. בסיום הפרק האחרון דיאנה עוזבת את המעגל ונוסעת עם החבר שלה לחו״ל. אדם קיבל את התפקיד להשמיד את הגולגולת, אך נראה שהוא משתמש בכוח שלה. ג'ייק נראה שהוא מקבל חפץ קסום מסבא שלו. פיי ומליסה נהנות מהכוחות המחודשים שלהן כדי לבלות. קאסי נראית בוחנת את כוחה, ובתמונה האחרונה רואים ארבעה נערים עומדים על רקע העירייה, מסומנים ביד שלהם, בסמל של בלאקוול. אלו האחים של קאסי ודיאנה שבאו להקים את המעגל.
גרג מקיו
ביוגרפיה
גרג מקיו נולד במורנינגסייד שבעיר אדינבורו שבסקוטלנד. אביו היה עובד מדינה ואימו הייתה מורה. הוא הצעיר במשפחה בת שלושה בנים.
המעגל הסודי (סדרת טלוויזיה)
הורדת הסדרה ומאבק המעריצים
ב-11 במאי 2012, THE CW ביטלה את הסדרה. בעקבות ביטול הסדרה, הוקם אתר אינטרנט בשם "הצילו את המעגל" על ידי קבוצת מעריצים של הסדרה. קמפיין כתיבת מכתבים הגיע אל THE CW, במטרה לעודד אותם לשקול מחדש את החזרת הסדרה לעוד עונה. עוד קמפיינים הושקו גם ברשתות טלוויזיה אחרות כמו MTV, ABC Family ו-Syfy. המפיק של "המעגל הסודי", אנדרו מילר, מכר במכירה פומבית פוסטר ובו צוות השחקנים כתמיכה בקמפיין. המעריצים ניסו לפנות לרשת ABC Family בנוגע לבקשה להעביר את הסדרה אליהם, אך ללא הצלחה, ובעקבות כך הופסקו ניסיונות קמפיין עבור העברת הסדרה לרשתות אחרות. קמפיין נוסף מכוון ל- Warner Bros הושק בעקבות הודעה כי העונה הראשונה בסדרה לא תשוחרר ב-DVD. החל מספטמבר 2012, "המעגל הסודי" הפך זמין ב- Netflix לצפייה ישירה. נכון ל-24 ביוני 2012, הקמפיינים השונים צברו מעל 85,500 חתימות. מאז ביטול התוכנית, המעריצים הצביעו במספר סקרים כי "זו התוכנית שהכי תחסר".
גרג מקיו
ביוגרפיה
מקיו למד בבית ספר היסודי סנט פיטר, ואחר כך בבית ספר התיכון St Thomas of Aquin. הוא למד מינהל עסקים באוניברסיטת סטירלינג, ולמד משחק באקדמיה הסקוטית המלכותית למוזיקה ודרמה בגלאזגו.
מקיו הופיע בתפקיד קטן בפרק "Faimly" בסדרה הקומית "Still Game" בדמות חבר המבקר חולה השוכב לצדו של וינטון אינגרם. בסרט הטלוויזיה "Not Safe for Work" שיחק מקיו בתפקיד ג'וש אלווי.
ב-2010 הופיע מקיו בפרק "Don the Musical" בסיטקום "How Not to Live Your Life". הוא שיחק בתפקיד רנדי, שחקן בתיאטרון חובבים המגלם את דמותו של צ'ארלי באביט בגרסת המחזמר של "איש הגשם". עוד ב-2010 השתתף בשני פרקים של הסדרה "Rab C. Nesbitt" בתפקיד ליאם.
ב-2011 הופיע מקיו בתוכנית ההתרמה "Red Nose Day" בה דיווח על גיוס הכספים בסקוטלנד שנערך עבור הקומיק ריליף.
ב-2014 הופיע מקיו בתפקיד מלקולם בסרט "Marvellous" של ה-BBC. מ-6 בדצמבר 2014 עד 11 בינואר 2015 שיחק מקיו בתפקיד סמי בהפקה מוזיקלית (pantomime) של "פיטר פן" בתיאטרון קינג'ס בגלאזגו.
ב-2016 וב-2017 גילם מקיו את אדי סקוט בסדרת הדרמה "סוג א'" של ערוץ BBC One.
מה-20 עד 22 באוקטובר 2016 שיחק שוב בתפקיד גארי בהפקה בימתית של הסיטקום "Gary: Tank Commander" באולם ההידרו בגלאזגו.
חיים אישיים
מקיו חי בהוב שבמזרח סאסקס עם אשתו קייטי. לבני הזוג יש שני ילדים.
מחוזות בהוטן
מבחינה מנהלית בהוטן מחולקת ל-20 מחוזות (dzongkhag). חלוקה זו נכנסה לתוקף בשנת 2009. בעבר הייתה נהוגה גם חלוקה ל-4 אזורי על (dzongdey): מזרח (כחול), דרום (ורוד),מערב (ירוק) ומרכז (צהוב). המחוזות מחולקים לנפות.
עולם צפוף
עולם צפוף הוא אלבומה השני של להקת הקליק, אשר יצא ב־1 ביוני 1983. מתוך האלבום התפרסמו הלהיטים "אל תדליקו לי נר", "כל האמת" ו"אני אבוד".
רקע
בשנת 1983 הצטרפה ללהקה הקלידנית רונה ורד, והיא השתתפה בהקלטות (אך לא נמנתה עם חברי הלהקה בתקליט). האלבום, כמו קודמו, התאפיין בטקסטים פרובוקטיביים, והוא עוסק בין היתר במין, בשיגעון ובמוות. בשיר "היי ילדון" יש התייחסות ראשונה להומוסקסואלים במוזיקה הישראלית. השיר "אל תדליקו לי נר" יצא תוך כדי מלחמת לבנון הראשונה, וקיבל משמעות נוספת כשנהפך להמנון לא רשמי של חיילים בלבנון. הוא מוקם במקום ה־34 במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשמ"ד, והשיר "כל האמת" הגיע למקום ה־11.
את הרצועה האינסטרומנטלית היחידה באלבום, "את מי את אוהבת", הייתה הלהקה נוהגת לבצע בהופעותיה בגרסה הכוללת מילים. תיעוד מוקלט של גרסה זו מופיע באלבום ההופעה החיה במועדון זמן אמיתי בתל אביב שראה אור בשנת 1988.
יורם עשת
יורם עשת-אלקלעי (נולד ב-28 באוקטובר 1950) הוא פרופסור מן המניין במחלקה לחינוך ופסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה. נחשב לאחד הפצועים הקשים ביותר של צה"ל במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה
עשת נולד בקיבוץ אורים. הוריו, שושנה אסא ושמואל אלקלעי, עלו מבולגריה בנערותם, כחברי תנועות נוער חלוציות (שושנה עלתה ב-1941 ושמואל ב-1944). הם היו בין מייסדי הקיבוץ בשנת 1946. בילדותו, הם עברו לכפר בילו. עשת למד בתיכון מאוחד רחובות (תמ"ר. כיום קריית חינוך ע"ש עמוס דה שליט), והיה חבר בתנועת השומר הצעיר ברחובות. את שירותו הצבאי עשה בגדוד 50 של הנח"ל המוצנח. לאחר שהשתחרר מהשירות, עבר עם אשתו ובנם להתגורר בבית ספר שדה חצבה, בו עבד כמדריך. במלחמת יום הכיפורים היה בכוח הצנחנים במילואים שצלח את תעלת סואץ בסירות גומי (מבצע אבירי הלב). ביומה ה-12 של המלחמה נפצע קשה מאוד בראשו במבואות איסמעיליה, על שפת תעלת המים המתוקים.