cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נחשים
תזונה
לנחשים אין שִיני לעיסה ולכן עליהם לבלוע את הטרף בשלמותו. כדי להתגבר על מכשול זה פיתחו רוב הנחשים אמצעי מיוחד: הנחשים פורקים את לסתותיהם וכך מגדילים את רוחב פתיחת הפה שלהם ומאפשרים למזון גדול להיכנס. לאחר הכנסת המזון לגופם, מערך שרירים מפותח מוחץ את הטרף ומחליף את שיני הלעיסה.
ישנם נחשים המתמחים באכילת ביצים ומשתמשים בתחבולה זו כדי לבצע את המלאכה. הם פורקים את לסתותיהם ומרחיבים את פיהם לגודל עצום. אז, הם משתמשים בחוליותיהם כדי לשבור את הביצה. את תוכן הביצה הם מעכלים ואת קליפתה פולטים.
ציד
נחשים משתמשים בשיטות ציד שונות ומגוונות כהתחפרות והסוואה. את טַרְפָּם הם ממיתים בשתי דרכים מרכזיות:
הכשה
כ-600 מבין כ-4,000 מיני הנחשים בעולם הם ארסיים. ההכשה נעשית בשתי דרכים: הארס מיוצר בבלוטות הארס הנמצאות בראש הנחש. הוא מוזרם לשני הארס כאשר מופעל עליהן לחץ. ארס הנחש מורכב בעיקר מחלבונים וממינרלים, וזה גורם מספר תוצאות קשות בגוף הקרבן. מטרתו העיקרית של הארס היא לשתק את הקרבן או את הטרף, אולם הוא גם מתחיל את תהליך העיכול מבפנים כאשר הוא מֵמֵס את האיברים החיוניים (כלי דם וכו'). הגוף נכנס להלם והכליות עלולות לקרוס תחת עומס הרעלים. הארס מוחדר בנשיכה או הכשת השיניים אל רקמה או שריר ומתפשט בגוף באמצעות מערכת הלימפה. יש נחשים אשר ארסם פוגע במערכת העצבים של הקרבן, ויש אשר גורמים לפגיעה במחזור הדם ולהשפעה ישירה על רקמות הריאה של הטרף ומציפים את ריאותיו. במקרה זה הטרף ימות מחנק, הרעלת דם או שטפי דם פנימיים וסיבוכים הנובעים מכך.
יש מיני נחשים, כגון קוברה יורקת, אשר משתמשים בארס גם כדי לנטרל את אויביהם ללא הכשה וללא מגע ישיר כלל. נחש זה מתיז ארס אל עיניו של המאיים עליו, והארס מנטרל מיד את ראיית הפולש או הטורף. במגע עם העיניים, הארס עלול לגרום עיוורון. הארס מותז כאשר הנחש מכווץ את השריר המקיף את בלוטת הארס במהירות ותוך כדי כך ניתז הארס דרך בלוטת הארס אל השיניים החוצה, למרחק של מספר מטרים.
חנק
נחשים ההורגים את טרפם בחנק הם נחשים שאינם ארסיים. נחשים אלה כורכים עצמם סביב טרפם בתנועה מהירה ולוחצים על בית חזהו כך שבכל פעם שהוא מוציא אוויר הם מהדקים את לחיצתם ויוצרים מצב חנק יעיל שבסופו של דבר מביא למות הטרף. הנחש חונק את טרפו עד שהוא מפסיק לחוש בדופק הטרף. הפסקת הנשימה לבדה אינה משמשת אבחנה, כי אילו היה הנחש מפסיק לחנוק את הקרבן בשלב זה, ייתכן שהיה חוזר לנשום באמצע אכילתו, דבר שהיה מסכן את הנחש. הפסקת הדופק היא אבחון מהימן יותר למותו של הטרף. סברה אחרת, הנעשית מקובלת יותר בקרב חוקרי זוחלים, גורסת שלפחות חלק מנחשי החנק (ביניהם האנקונדה) מביאים למות טרפם בדרך שונה: הלחץ החזק המופעל על הטרף גורם לחסימת כלי הדם בגופו ולהפסקת הזרימה הסדירה של הדם. כתוצאה מכך, הטרף מת מדום לב.
אויבים
לנחשים שבטבע יש לא מעט אויבים. עמם נמנים החיוויאי, החתול, גירית הדבש, שאף פיתחה עמידות לרעלי נחשים מהמסוכנים כפתן וקוברה. הקיפוד והנמייה פיתחו חסינות לארס הצפעים ולנחשים מסוכנים אף יותר כגון : ממבה וקוברה. האויב הגדול ביותר הוא ככל הנראה נחשים אחרים.
תפוצה
הנחשים פרוסים על כל היבשות למעט אנטארקטיקה ונמצאים בכל המדינות בעולם מלבד איסלנד, אירלנד וניו-זילנד. הנחשים מעדיפים ארצות חמימות, בארצות שבהן החורף קר מדי הם נכנסים לתרדמת חורף. רוב הנחשים חיים ביבשה, אולם ישנם גם נחשי מים החיים בים. הנחש הגדול ביותר הוא פיתון מרושת (Malayopython reticulatus), שמגיע עד לעשרה מטרים וחי בדרום-מזרח אסיה, ואילו הנחש הקטן ביותר הוא נימון ברבדוס (Tetracheilostoma carlae), שארכו כעשרה סנטימטרים והתגלה בשנת 2006 באי ברבדוס באיים הקריביים.
מיני נחשים בישראל
בישראל 41 מיני נחשים. ביניהם, תשעה ארסיים. בשנת 2018 נערך סקר לבחירת "הנחש הלאומי של ישראל" ובסופו נבחר לקבל את התואר צפע מצוי, המכונה גם "צפע ארצישראלי".
הנחשים בישראל מחולקים ל-9* משפחות:
מינים ארסיים
רוב נחשי ישראל אינם ארסיים, אך 7 מיני משפחת הצפעיים, הפתן השחור, והצפעון השחור הם ארסיים ומסוכנים לאדם. המין בעל הארס הקטלני ביותר החי בארץ הוא שרף עין גדי שאין נסיוב נגד הארס שלו.
הערכה המבוססת על דיווחים חלקיים מצביעה כי מדי שנה מתרחשים בין 200–300 מקרי הכשה כאשר יותר מ–95% ממקרים אלו הם הכשות של צפע מצוי. רוב המקרים בין אפריל עד ספטמבר, ולמעלה ממחציתם מסתיימים במוות או פגיעה קשה. כ-300 הכשות חיות מחמד ובעלי חיים שונים מטופלים מדי שנה באמצעות וטרינרים.
הנחשים הארסיים הם:
הנחשים ביהדות
הנחש מופיע לראשונה בתנ"ך ב, בסיפור על גירוש אדם וחוה מגן עדן: . הנחש מתואר כיצור ערמומי וחלקלק המפתה את חוה לעבור על הציווי האלוהי ולאכול מעץ הדעת. חווה אכן מתפתה, ומפתה גם את בעלה. בעקבות המעשה, אדם וחוה מגורשים מגן עדן, וגם הנחש נענש: .זהו סיפור אתיולוגי, שכוונתו היא להסביר מדוע הנחש זוחל על גחונו ואין לו רגליים כמו לשאר החיות, ומדוע הנחש טועם בלשונו את הקרקע. סיפור זה קיבע את תדמיתו של הנחש כחיה רעה, ארסית, חלקלקה וערמומית. בעקבותיו, ההלכה והמסורת היהודיים מביעים סלידה עזה מנחשים. כך למשל, בבתי כנסת בהם מופיעים סמלי השבטים מוחלף סמל שבט דן מנחש למאזניים, מחשש שמראה הנחש עלול לגרום לנשים להפיל. מים מגולים, היינו שהושארו חשופים ללא השגחה, אסורים לשתייה מחשש שנחש הטיל בהם ארס.
חרף תדמית זו, בספר במדבר מופיע סיפור נְחַשׁ הַנְּחֹשֶׁת אשר הציל את העם: מסופר כי במהלך הדרך שעברו בני ישראל במדבר, הם באו בטענות כלפי משה ואלוהים: בתגובה, שילח אלוהים בעם את, שהפילו בנשיכתם חללים רבים. העם הודה שחטא, וביקש ממשה שיתפלל ויעצור את המכה, ואז הורה אלהים למשה להכין את נחש הנחושת שירפא את האנשים שהוכשו:.
הנחש הוא סמלו של שבט דן שהתברך על ידי יעקב "יהי דן נחש עלי דרך שפיפון עלי אורח הנושך עקבי סוס ויפול רוכבו אחור".
משה הפך את מטהו לנחש באחד המופתים שהציג בפני פרעה להדגמת כוחו של אלוהי ישראל.
הנחשים בתרבות
תרבויות קדומות רבות יחסו לנחש כוחות ריפוי, ותכונותיו המרפאות הפכו אותו גם לסמלו של אל הרפואה במיתולוגיה היוונית - אסקלפיוס. מכאן נפוץ סמל הנחש ברפואה.
הנחש בעל הנוצות, קצלקואטל, היה אל מרכזי בקרב העמים הילידיים של מרכז אמריקה.
אחיזת נחשים הוא פולחן דתי אשר נהוג מאז שנות ה-20 של המאה ה-20 במספר קטן של כנסיות פנטקוסטיות בארצות הברית לצורכי היטהרות. הפולחן מנומק על ידי מובאות מכתבי הברית החדשה. במאה ה-19 שימש פולחן זה מטיפים נודדים באזורים כפריים כהוכחה לטענותיהם בדבר כוחו של האל לחולל פלאים.
במופעי רחוב באסיה וצפון אפריקה, במיוחד בהודו, נפוץ מופע מסוג היפנוט נחשים. המאלף חולב מראש את ארסו של הנחש או עוקר את שיני הארס שלו. נחשים כגון קוברה או צפע המשמשים במופעים אלו, חירשים לחלוטין לצלילי חליל הפונגי, בו מנגן המאלף, או שהם מסוגלים לשמוע צלילים מסוימים בלבד; הנחש אינו מכיש את מאלפו בשל התנועה הבלתי פוסקת של החליל אחריה הוא עוקב, התנהגות שנראית לצופה מהצד כמעין ריקוד של הנחש.
בסדרת ספרי הארי פוטר הנחש משמש כסמל לרוע: זהו הסמל של בית סלית'רין והחיה האהובה על לורד וולדמורט, שיכול אף לדבר עם נחשים (יכולת שבה ניחן גם הארי פוטר עצמו). בנוסף לכך, בספר הארי פוטר וחדר הסודות, וולדמורט משתמש במפלצת דמוית־נחש בשם "בסיליסק" כדי להטיל אימה על הוגוורטס.
C/2011 L4 (פאנסטארס)
שביט C/2011 L4 ("פנסטארס") הוא שביט לא מחזורי שנראה בעין בלתי מזוינת, והגיע לפריהליון שלו ב-10 במרץ 2013. בהירות נראית השביט בפריהליון הייתה 2.
השביט התגלה ביוני 2011 במצפה הכוכבים Pan-STARRS שבהוואי. כאשר השביט התגלה, הוא היה בבהירות נראית 19. במאי 2012 השביט הגיע לבהירות 13.5, וניתן היה להבחין בו באמצעות טלסקופים חובבניים גדולים מאזורים בהם זיהום האור נמוך. באוקטובר באותה השנה קוטר ההילה הוערך בכ-120,000 קילומטרים, בערך פי 10 מקוטר כדור הארץ. שביט פנסטארס עבר בנקודה הקרובה ביותר לכדור הארץ ב-5 במרץ 2013, במרחק של כ-1.09 יחידות אסטרונומיות.
בתחילה, שוער שבהירות השיא של השביט תהיה בסביבות 0 (בדומה לכוכבים וגה, ארקטורוס וקפלה). באוקטובר 2012 שוער שבהירות השיא שלו תהיה 4- (בדומה לכוכב הלכת נוגה בשיאו), אך תוך זמן לא רב ההערכות חזרו להיות דומות להערכות הראשוניות. בפועל, בהירותו בפריהליון הייתה 2. לפי הערכות גסות של תצפיתנים חובבים בהירות השביט עלתה במעט דווקא כשבוע לאחר הפריהליון והגיעה לדרגה 1.
ככל הנראה לקח לשביט מיליוני שנים להגיע לאזור הפנימי של מערכת השמש מעננת אורט. לאחר שיעזוב את האזור הפלנטרי של מערכת השמש, מעריכים שאורך המחזור ("השנה") שלו יהיה כ-105,000 שנות ארץ.
מתיאס אבאלדו
מתיאס איזיקיאל אבאלדו מניואו (בספרדית: Matías Ezequiel Abaldo Menyou; נולד ב-2 באפריל 2004) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקיצוני הימני בדפנסור ספורטינג.
קריירה
אבאלדו החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של דפנסור ספורטינג, וב-4 בדצמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, בהפסד קבוצתו 0–1 לסרו. בתום העונה העפיל עם קבוצתו לליגת העל האורוגוואית.
קריירת נבחרות
בינואר 2023 שיחק עם נבחרת אורוגוואי בכדורגל עד גיל 20 באליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20, שם סיימה הנבחרת כסגניתה של ברזיל. אבאלדו שיחק גם בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2023, כבש שני שערים בשלב הבתים וסייע לנבחרתו לזכות בגביע.
תחנת קרופוטקינסקאיה
תחנת קרופוטקינסקאיה (ברוסית: Кропоткинская) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו סוקולניצ'סקאיה.
תחנת קרופוטקינסקאיה נפתחה ב-15 במאי 1935, כחלק מהקטע הראשון במטרו של מוסקבה.
בעתיד התחנה תהיה קשורה במעבר עם תחנת וולחונקה של קו קלינינסקו-סולנצבסקאיה.
חסן-י סבאח
חסן-י סבאח (בפרסית: حسن صباح; גם חסן א-צבאח (בערבית: حسن الصباح); 1050–1124) השתייך לזרם הניזארי בשיעה והיה מייסד ומנהיג תנועת החשישיון.
קורותיו ידועות בעיקר מאסופת ביוגרפיות שיעיות שמבוססת בחלקן, כנראה, על אוטוביוגרפיה של חסן עצמו, על פיהם נולד בקום שבבפרס בסביבות 1050 ומת ב-1124. משפחתו הייתה שיעית והשתייכה ככל הנראה לזרם התריסרי, מוצא משפחתו הוא מכופה שבדרום עיראק ובהמשך עברו לראי שם הייתה השפעה אסמאעילית משמעותית, וולאחר מכן עבר לקהיר שנשלטה על ידי הח'ליפות הפאטמית האסמאעילית. בדרכו למצרים שארכה שנתיים עבר באספהאן ובדמשק. בהמשך חייו היגר לאזור הרי אַלבֻּרְז שם הקים לעצמו עדת מאמינים שפעלה ככוח של מתנקשים מאומנים שנקראו "חששים" (حشاشين) אשר קנו לעצמם שביתה במצודה העתיקה אַלַמוּת.
במצרים, חסן נקלע למריבת ירושה בין בני הח'ליף אל-מסתנצר. חסן עמד לצד בנו הבכור ניזאר ולכן נמנה עם בני הזרם הניזארי. אולם, לצד יריבו אלמסתעל, עמד המצביא הארמני בדר אלג'מאלי. לאחר עלית אלמסתעל לשלטון, נכלא חסן אך נמלט (או שוחרר) בשעה שהתמוטט המינרט של בית הכלא. הוא נמלט, או גלה, והגיע לחלב וממנה חזרה לאצפהאן ב-1081. חסן המשיך את דרכו כדעי (מעין תועמלן) של הזרם הניזארי וקנה לו שליטה בחבלי ההרים של דילם. הוא הסית את תושבי הכפרים וקנה בעורמה את המצודה העתיקה והחסונה של אלמות (קן הנשר). בימיו במצודה, התמסר חסן ללמדנות והקים עדת מאמינים שהובאו במסתורי האמונה האסמאעלית ולצד זאת אומנו להתנקש באויבי השיעה במסירות הנפש, עד כדי כך שיצאו להם מוניטין שהם מסממים את עצמם לפני כן בחשיש, ועל כן נקראו "חששים".
המקורות על אודותיו
קורותיו של חסן ידועות בעיקר ממקור פרסי בשם סרגוזשת-י סיידנא, אסופת ביוגרפיות פנטסטית (סגנון כתיבה מקובל בעולם האסלאמי בימי הביניים) של שיעים מפרס. הביוגרפיה (סירה) של חסן מבוססת כנראה על אוטוביוגרפיה שנכתבה על ידו ושהייתה בעלת אופי פנטסטי גם כן על מנת לשרת את מטרת הדעוה (תעמולה) שלו. גם ספר זה לא השתמר, אך נודע בחלקו ממובאות אצל סופרים מאוחרים, עטא-מלכ אל-ג'ויני ורשיד א-דין פצ'ל-אללה. בשנים הארוכות שהיה באלמות, כתב חסן דברים נוספים, אך אלו אבדו בידי המונגולים. כפי הנראה נכללה בכתביו גם מסה על תעלים - ידע המסתורין של הדת האסמאעלית - אשר נשתמרה בחלקה בכתבים מאוחרים יותר.
מִקום לראי
לאחר לידתו בקום, חסן גדל והתחנך כשיעי מהזרם התריסרי. הוא היה בן למשפחה ערבית שהגיעה מתימן עם הכובשים של דרום עראק (ארצות הסוואד). אבותיו התיישבו בעיר כופה שנודעה כמרכז שיעי חשוב, אך אביו, עלי בן מחמד בן ג'עפר א-צבאח אל-חימיארי, עקר ממנה לקום בשל הלחץ הכבד של השלטון הסוני האומי והעבאסי על תושבי העיר ובשל חשיבותה של העיר לאמונה התריסרית, לפיה האימאם הנעלם יופיע בעיר זו עצמה באחרית הימים. עם זאת, בגיל צעיר עקרה משפחתו לעיר ראי, שם התחנך חסן. העיר ראי הייתה מרכז של למדנות ושל עשיה בכל האמנויות וכן בכל קשת האמונות הסוניות והשיעיות, ובכלל זה השיעה הקרמטית, שהייתה מקורבת לשיעה האסמאעלית שהייתה דת השלטון במצרים.
חסן נתחנך בביתו עד גיל 17, ונעשה בקי בקריאת תווי היד, לשון פרסית, הגות, אסטרונומיה, מתמטיקה וגאומטריה, שהיו המדעים הפופולריים והמפותחים ביותר בפרס האסלאמית של התקופה, לאחר פיתוחם על ידי הפרסים על בסיס ידע שהשתמר בתרבויות יוון והודו הקרובות שקדמו לכיבוש האסלאמי או לאימפריה הסאסאנית שקדמה לה, או עמדו בשכנות עמן.
אבל ראי של התקופה הייתה גם מרכז של דעוה אסמאעלית שמקורה במצרים הפאטמית של התקופה. מרכז ההשפעה האסמאעלית באיראן הייתה אצפהאן. מחמת היות האסמאעיליות דת אזוטרית (דת מסתורין) היה מנגנון הדעוה האסמאעלי מאורגן בצורה הייררכית שהייתה מבוססת על שלושה מעגלים של היחשפות לסודות הדת, החל מדרגת הפידאי, המשך בדרגת הרפיק (רע, על שם רעי הנביא) ולבסוף הדאעי. חסן הושפע מרפיק בשם אמירה דראב, שחשף אותו לדיונים האזוטריים של התנועה, והוא המיר את אמונתו, נשבע אמונים לאימאם בקהיר, והוא בן 17. יצאו לו מוניטין והוא נועד ברמצ'אן של שנת 1072 עם הדעי הראשי של אזור הג'באל, עבד אל-מלכ בן אטאש, שהפך אותו לסגנו.
מראי לקהיר
על פי הנראה חסן לא מיהר לעזוב את ראי. הוא התלווה לאבן אטאש בדרכו לאצפהאן, שהייתה כאמור מרכז הדעוה האסמאעלית. נראה כי עודד אותו לעבור לאצפהאן גם הלחץ מצד נט'אם אל-מלכ, היועץ של הסלטאן הסלג'וקי, איש סוני ומתנגד לשיעה ולפאטמים. לאחר שהותו בעיר, הוא נשלח לקהיר. הוא התנהל בדרך היבשתית והגיע לקהיר רק כעבור שנתיים תמימות. לא ברור האם אמנם קהיר הייתה מגמת פניו מלכתחילה, שכן הוא עצר והשתהה במקומות שונים, שאינם על אם הדרך למצרים. אצפהאן הייתה התחנה הראשונה והעיקרית של מסעו, שם פגש אחד מידידיו משכבר, רסי אבו פצל. מכאן הגיע לאנטוליה, אך הוגלה משם בשל דעותיו לאחר ויכוחים ארוכים עם הקאצ'ים הסונים של האזור (אסיה הקטנה במאה ה-11 הייתה אף היא מעוז של הסונה). מכאן הגיע לדמשק שנותרה העיר הגדולה ביותר בין עראק למצרים, אך עם זאת הייתה מעוז של הסונה, ומכאן עבר למצרים, באוגוסט 1078. הוא שהה בקהיר ואחר גם באלכסנדריה שלוש שנים.
אפס חסן הגיע למצרים בקירוב למותו של האימאם אל-מסתנצר. חסן האמין בצדקתו של הבן הבכור של האימאם, ניזאר, ולכן תמך בעלייתו לשלטון על חשבון בנו השני, אלמסתעל. ברם, זה האחרון נתמך על ידי הוזיר ושר הצבא הארמני של השושלת, בדר אלג'מאלי. במסגרת מריבת הירושה, נכלא ניזאר בדמיאט ונהרג בכלא. גם חסן נכלא, אך אחרי מות ניזאר, כשהתמוטט הצריח (מינרט) של הכלא, נמלט חסן (או גורש, כי קריסת המגדל נראתה כאות מבשר רעות) ושולח ממצרים בדרך הים. על פי מקצת המקורות, הספינה נטרפה על חופי ארצות דמשק, וחסן הגיע לעכו וכיתת רגליו מזרחה חזרה לאצפהאן. מכל מקום, הוא הגיע לעיר ב-1081.
ספרות שווייצרית
הספרות השווייצרית היא כינוי מכליל לכמה ספרויות בשפות שונות, הנכתבות בשווייץ. כארבע שפותיה של מדינה זו, כך ניתן לחלק את הספרות השווייצרית לספרות בשפות גרמנית, צרפתית, איטלקית ורטו-רומאנית. על אף חלוקה זו, מאוחדים כל סופריה של שווייץ באיגוד אחד.
הספרות השווייצרית בשפה הגרמנית
הספרות של המרחב השווייצרי הדובר גרמנית היא, בדומה לספרות האוסטרית, יותר תולדה של חלוקה גאוגרפית מאשר מרחב ספרותי עצמאי. הסופרים השווייצרים הכותבים בגרמנית משתייכים למרחב התרבותי של גרמניה ובכך גם לספרות הגרמנית.
כבר בימי הביניים הייתה עשייה ספרותית במנזרים השונים ברחבי שווייץ. במנזר מורי נוצר בשנת 1250 מחזה חג הפסחא הראשון בשפה הגרמנית. מעט מאוחר יותר נכתב מחזה חג המולד הראשון בסנט גאלן. בציריך ובמקומות אחרים נכתבה שירה בארמונות האצילים.
במאה השש עשרה כתב אגידיוס טשודי את הכרוניקה השווייצרית. יצירה זו שימשה למחזאי והמשורר הגרמני פרידריך שילר כבסיס למחזהו "וילהלם טל".
אף שהספרות השווייצרית בשפה הגרמנית עמדה תמיד בצלו של המרחב הספרותי הפאן-גרמני, הרי שכמה מיצירותיה הצליחו להתפרסם בכל המרחב הדובר גרמנית, ביניהן עבודותיהם של גוטפריד קלר ("היינריך הירוק"), ירמיאס גוטהלף, פרידריך דירנמט, המשורר קונרד פרדיננד מאייר והמחזאי מקס פריש ("שטילר", "הומו פאבר"). שני סופרים שווייצרים, קרל שפיטלר והרמן הסה (שהיה גרמני-שווייצרי), היו בין הזוכים בפרס נובל לספרות. ספרי "היידי בת ההרים" מאת יוהנה ספירי מן המאה התשע עשרה הם בין הספרים הנמכרים ביותר בכל העולם בכל הזמנים, לאחר ספריה של אגתה כריסטי.
שפתה
בשווייץ הגרמנית דוברים רוב התושבים בעגות אלמאניות שונות, הנחשבות ביחד כגרמנית שווייצרית. אלא ששפת הכתיבה היא כמעט תמיד גרמנית תקנית, הנקראת "גרמנית שווייצרית גבוהה".
גל ראשון של כתיבה בעגות הדיבור התרחש סביב שנת 1900 בהשפעתו של איש הספרות המשפיע אוטו פון גריירץ. גל ממושך זה התבטא מאוחר יותר גם בשימוש בעגות של גרמנית שווייצרית בקולנוע, כחלק מתפיסה לאומית מתגוננת.
גל שני של שימוש בעגות הדיבור בעשייה התרבותית - בספרות, בשירה ובזמר הפופולרי - התחיל בשנות השישים בהשפעת זמרים פופולריים.
הספרות השווייצרית בשפה הצרפתית
בין היוצרים השווייצרים בשפה הצרפתית המשוררים פיליפ ז'קוטה וסופרים כמו שארל פרדינאן רמוז. ז'אן-ז'אק רוסו הוא במקור משווייץ בת ימינו. ביתה של מאדאם דה סטאל בקופה היה במאה השמונה עשרה אחד המרכזים הספרותיים של אירופה כולה.
הישרדות איי קמרינס
הישרדות איי קמרינס היא העונה החמישית של תוכנית המציאות הישראלית "הישרדות". עונה זו, שעלתה לשידור ב-14 בפברואר 2011, צולמה באי קרמואן שבקמרינס סור  (Caramoan Camarines Sur) בפיליפינים, מיד לאחר צילומה של העונה הרביעית. בעונה זו ניצחה אירית רחמים-בסיס, במקום השני והשלישי זכו גב פשטי ונטלי כבסה בהתאמה, ויניב רוחן זכה לתואר "חביב הקהל".
הגיית העברית
הגיית העברית היא האופן שבו העברית באה לידי ביטוי בפי דובריה. הגייתה של השפה העברית השתנתה במהלך אלפי שנות קיומה ובנוסף קיימים הבדלי הגייה בין אזורי מגורים שונים של העושים שימוש בשפה. מאז החייאת השפה העברית וביתר שאת עם הקמת מדינת ישראל, מקובלת ההגייה הישראלית.
במאה ה-19, מחדשי השפה העברית שאפו לאמץ את ההגייה היהודית-הספרדית, בייחוד זו שהייתה נהוגה בקהילה הספרדית של ירושלים. זאת משום היוקרה שממנה נהנתה הקהילה הספרדית של ירושלים באותם זמנים, ומשום שהגייתה הייתה קרובה למדי להגייה שמשתקפת בניקוד הטברני של המקרא, אף על פי שבהגייתה יש רק חמש תנועות בניגוד להגייה האשכנזית שיש בה שבע תנועות כמו בהגייה הטברנית. אלא שמרבית מחדשי השפה העברית ותומכיהם היו יהודים אשכנזים ממזרח אירופה, וההגייה העברית שהכירו הייתה שונה מאוד. על אף המאמץ להקנות לדיבור העברי החדש הגייה ספרדית, השפעת ההגייה האשכנזית קיימת בעברית ישראלית.
הגיית העיצורים בעברית
הגיית העיצורים בעברית המודרנית בהתאם להשפעות שספגה ובהשוואה לעברית הטברנית והעתיקה:
הערה: ברוב הקהילות בעלות ההגייה הספרדית לא הבדילו בין ת' דגושה לרפויה ואת כולם ביטאו כ-t. אצל חלק מיהודי עיראק ביטאו ת' רפויה כ-θ, כלומר כ-th אטומה או ث הערבית.
בהגיית העברית המקראית היו שני עיצורים אפשריים לאותיות ע|עי"ן וח|חי"ת. עיצור עינבלי ועיצור לועי. דוגמה לאות ע - מערב (maːʁrab) ועבד (ʕabad), ודוגמה לאות ח - חמשׁ (χamʃ) ומלח (malaħ). אך בסביבות השנים 200 לפנה"ס העיצורים העינבלים (ע-/ʁ/ ח-/χ/) התמזגו עם העיצורים הלועיים שלהם (ע-/ʕ/ ח-/ħ/) וכבר לא ניתן היה לשמוע את העיצורים הענבליים בעברית המקראית.
העיצור מכתשי, חוכך צדי, אטום [ɬ] היה קיים בהגיית העברית המקראית כאות שׂ שמאלית. בתקופה המאוחרת של העברית המקראית העיצור /ɬ/ התמזגה עם /s/. בעברית משנאית ובכל קריאות המסורת היהודיות מבטאים את האות שׂ שמאלית כ-/s/. רק בעברית שומרונית התמזגה העיצור /ɬ/ עם /ʃ/. השפות השמיות היחידות שבהן שרד העיצור /ɬ/ הן השפות הדרום ערביות המודרניות.
חוק הבג"ד כפ"ת ([b ɡ d k p t] ל[v ɣ ð χ f θ]) התפתח במהלך תקופת העברית המקראית, בעקבות ההשפעה החזקה של השפה הארמית. ייתכן שהחוק התפתח קודם בעיצורים האטומים עקב העובדה שבתעתיקי השמות בתרגום השבעים, שם האותיות בג״ד מתועתקות תמיד בביצוע הסותם, ואילו האותיות כפ״ת מתועתקות לעיתים בביצוע הסותם ולעיתים בביצוע החוכך , אך ביוונית אין כלל תעתיק אפשרי לביצוע החוכך של בג"ד.
כמו בשפות השמיות האחרות ההגייה של האות רי"ש הייתה עיצור מכתשי, מקיש [ɾ] ושל האות וי"ו הייתה עיצור וילוני שפתי, מקורב [w]. בעקבות ההשפעה של השפות האירופיות הפכה ההגייה של האות וי"ו לעיצור שפתי-שיני, חוכך, קולי [v] ושל האות רי"ש לעיצור ענבלי בעברית המודרנית.
המקרא מראה לפעמים הבלעות פונטיות ושינויים בהגייה. יש בו מילים הנכתבות בקיצור ובבליעת עיצורים. למשל, "למרות" (ישעיהו ג ח) במקום "להמרות", "לשמיע" (תהלים כו ז) במקום "להשמיע", "תומים" במקום "תאומים" (בראשית כה כד), "לגיד" (מלכים ב ט טו) במקום "להגיד", "חמה" (איוב כט ו) במקום "חמאה". במילה "מאתיים" האל"ף שותקת אבל כנראה נשמעה במקור. התנ"ך מראה חילופים בין עי"ן לאל"ף. למשל, משערים שהמילה "פתאום" באה מהשורש "פ-ת-ע". כתוב גם "מתאב" (עמוס ו ח) במקום "מתעב" ו"מגואל" בא מ"גועל". משערים שה"א הידיעה לא נבלעה במקור אחרי מילות היחס היות שבתנ"ך יש דוגמאות לכך. למשל, כתוב "ה' בהשמיים חסדך" (תהלים לו ו), "ויהי כהיום הזה" (בראשית לט יא), "ויבדילם אמציהו להגדוד" (דברי הימים ב כה י).
הגיית התנועות בעברית
בעברית ישראלית קיימות חמש פונמות תנועיות.
ההגיה האשכנזית היא מלעילית כללית וההגייה הספרדית (וגם התימנית) היא דקדוקית. הגיית התנועות בעברית המודרנית בהתאם להשפעות שספגה ובהשוואה לעברית הטברנית והעתיקה:
הדיוויזיה ה-291 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-291 (בגרמנית: 291. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חי"ר של הוורמאכט אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה באינסטרבורג באזור האימונים הצבאיים של אריס (דרום-מזרחית לקניגסברג, פרוסיה המזרחית) בפברואר 1940 כחלק מהגל השמיני.
הדיוויזיה השתתפה בהתקפה על צרפת אך לא מילאה שם שום תפקיד משמעותי. במהלך הרחבת ה-Heer בסתיו החטיבה איבדה 3 גדודי חיל רגלים (I / 504th, I / 505th ו-I / 506th) ואחד של ארטילריה (III / 291st) לטובת הדיוויזיה ה-306, אך יחידות אלו הוחלפו לפני שהדיוויזיה צורפה בתחילת 1941 לקבוצת ארמיות צפון כעתודת הארמייה ה-18. הדיוויזיה הצליחה להתקדם 44 קילומטרים ב-34 השעות הראשונות של המערכה במדינות הבלטיות, אך לאחר שקיבלה את משימת טיהור החוף הבלטי, היא נבלמה זמנית בבסיס הצי של ליבאו שם הדפו הנחתים הסובייטים ודיוויזיית הרובאים ה-67 את ניסיונם הראשון לכבוש את העיירה ב-25 ביוני. רק לאחר ארבעה ימים של לחימה בשטח בנוי כבשה הדיוויזיה את העיירה והמשיכה להתקדם במעלה החוף הבלטי לפני שהגיעו לריגה שכבר הותקפה מהמזרח על ידי פיליפ קלפל, מפקד הדיוויזיה ה-1 במהלך היום.
לאחר שסייעה באבטחת אסטוניה בחודשים יולי ואוגוסט, הדיוויזיה נפרסה באגף הימני של הקורפוס ה-38 סביב ראש הגשר באורניאנבאום בתחילת ספטמבר ופרצה את קו ההגנה הראשון של ברית המועצות סביב לנינגרד בפופשה לפני שפנתה צפונה וכבשה את פטרהוף על הכביש בחוף מפרץ פינלנד. לאחר הצלחה זו, החזית התמקמה בעמדות סטטיות שהשתנו מעט מאוד במשך כמעט שנתיים, אך באמצע אוקטובר הוסטה הדיוויזיה לחזית הארמייה ה-18 לאורך נהר וולכוב כדי להתנגד למאמצי הרוסים לפרוץ ללנינגרד הנצורה.
הדיוויזיה הורחקה לבסוף מהחזית בסוף דצמבר, אך נותרה במנוחה של רק כמה ימים לפני שארמיית ההלם השנייה של אנדריי ולסוב פתחה במתקפה עצומה בתחילת ינואר, שכוונה לקו הדק בין הדיוויזיות ה-61 וה-21. רגימנט הרגלים ה-505, תחת אוברסט לוהמייר נשלח לאטום את הפרצה, אך זו הייתה רק שאלה של זמן עד שתבוצע פריצה נוספת במקום אחר. "עניין של זמן" היה עשרה ימים, פריצת הדרך הייתה מעט דרומה, והייתה זו שוב הדיוויזיה ה-291 שעמדה בדרכם, אך למרות מזג האוויר הנורא, אנשיה עמדו איתנים מספיק בשביל שכוחות המשטרה והדיוויזיה ה-58 ינתקו את החדירה הרוסית, אם כי הלחימה בכיס נמשכה עד סוף יוני. לאחר שהביסו את חדירת ארמיית ההלם השנייה לחזית מעל נהר וולכוב, ולמרות חידוש ההתקפה על ידי הרוסים בגזרה אחרת, רק מצפון לעמדותיהם, הם הוחזקו בגזרה השקטה יחסית מצפון לנובגורוד עד ינואר 1943, אז הועברו לגזרת הקורפוס ה-59 בתחום הגזרה בין קבוצת ארמיות צפון וקבוצת ארמיות מרכז. במהלך החורף נשארה הדיוויזיה בעמדות הגנה סביב קורוטסן, ובפברואר כמעט הושמדה על ידי צבא הטנקים סמוך לשפטובקה. בחודש יוני הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית כחלק מהקורפוס ה-42 בדרום-מזרח פולין (גם השתתפה בלחימה בתוך קלחת הובה). הדיוויזיה לחמה כחלק מהקורפוס ה-42 במהלך מבצע ויסלה-אודר עד שהושמדה על ידי החזית האוקראינית הראשונה ליד צ'נסטוכובה באמצע ינואר 1945. חלק משרידי הדיוויזיה צורפו לדיוויזיה ה-6, והשאר צורפו לדיוויזיה ה-17.
דני שובבני: קרוז קונטרול
דני שובבני: קרוז קונטרול (באנגלית: Dennis the Menace: Cruise Control) הוא סרט הנפשה טלוויזיוני אמריקאי מסוגת קומדיה והרפתקאות, אשר מבוסס על סדרת ההנפשה "דני שובבני", סדרה המבוססת על רצועת קומיקס בעלת אותו שם. הסרט בוים על ידי פטריק א. ונטורה, נכתב על ידי סטיבן לינט וסידנה קלארק, והופק על ידי DIC Entertainment כחלק מסדרת הסרטים "DIC Movie Toons", כאשר הסרט הוא הרביעי בסדרה.
הסרט שודר לראשונה בארצות הברית בערוץ ניקלודיאון ב-27 באוקטובר 2002, כאשר זהו הפרויקט הראשון שמבוסס על רצועת הקומיקס לאחר מותו של האנק קטצ'אם, יוצר הקומיקס. בישראל הסרט הופץ לראשונה בשנת 2014 בדיבוב לעברית. אורך הסרט הוא כ-72 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.
תקציר העלילה
יורם, השכן הסובל של דני, מחליט לצאת לשייט בספינה יחד עם אשתו מרים, כדי להתרחק מדני שלא מפסיק לעשות לו בעיות. להפתעתו של יורם, דני, הוריו, כלבו וחבריו נמצאים גם על השייט, בו דני וחבריו מכירים נסיכה בשם ליאנה. בשיט, הנסיכה ליאנה הופנטה על ידי יועצה קרייגור, אשר רוצה את כס המלוכה ואת כל כספה. במהלך הסרט רואים כיצד דני וחבריו, גיל ונילי, עוזרים לנסיכה ליאנה ומצילים את המצב, בזמן שהם עושים שטויות ודברים מצחיקים.
דמויות ומדבבים
בימוי הדיבוב העברי נעשה על ידי עמי מנדלמן, והופק על ידי יעל אללוף ודן שצברג. בנוסף דיבב בדיבוב העברי רועי קקון.
Harvest Moon: Friends of Mineral Town (משחק וידאו)
השחקן הוא חוואי שמטרתו היא להרוויח כסף בעזרת תחזוקת החווה, חקלאות וטיפול במקנה. המשחק הוא המשחק הראשון בסדרה שנוצר עבור הגיים בוי אדוונס והוא עיבוד למשחק בשם Harvest Moon: Back to Nature. גרסה מחודשת שנעשתה באנימציה ממוחשבת בשם Story of Seasons: Friends of Mineral Town נוצרה עבור קונסולת הנינטנדו סוויץ' ביפן באוקטובר 2019 והופצה על ידי האולפן Xseed Games ביולי 2020 ביחד גם גרסה למחשב האישי. החידוש הופץ גם לקונסולות ה-Xbox One ברחבי העולם וכן לפלייסטיישן 4 באוקטובר 2021. ביפן, גרסאות הפלייסטיישן 4 וה-Xbox One שוחררו בנובמבר 2021.
עלילה ומשחקיות
בתחילת המשחק השחקן יכול לבחור את שמו, תאריך יום ההולדת שלו, שם הכלב שלו ואת שם החווה.
לפי סיפור המסגרת, השחקן בתור ילד קטן התגורר בעיר הגדולה עם משפחתו ומגיע איתם לחופשה באזורים הכפריים. במהלך טיול, השחקן הולך לאיבוד ומגיע לחווה של איש זקן הנמצאת בעיירה "מינרל". האיש הזקן עוזר לשחקן ליצור קשר עם הוריו ומציע למשפחה להתארח בביתו מספר ימים מכיוון שאין לו משפחה משלו. במהלך החופשה בחווה, השחקן מתחבר לילדה אותה הוא פוגש בעיירה ומתיידד איתה. השחקן חוזר לעיר ושומר על קשר עם האיש הזקן בעזרת מכתבים. בהווה, השחקן גדל ומגלה שהמכתבים מהאיש הזקן הפסיקו להגיע ולכן הוא נוסע לעיירה על מנת לבדוק לשלומו. כאשר השחקן מגיע, הוא פוגש את ראש העיירה שמספר לו שהאיש הזקן מת חצי שנה קודם לכן ובצוואתו הוריש את החווה לשחקן. השחקן בוחר לקבל על עצמו את ניהול החווה והמשחק מתחיל.
השחקן מתחיל את המשחק כשברשותו מספר כלים (מעדר, מגל, פטיש, גרזן, מזלף, פדומטר וחכת דיג) ובאפשרותו להרוויח כסף על ידי ניקוי השדה החקלאי בחווה ושתילת ירקות אותם השחקן יכול למכור עבור כסף. בנוסף, השחקן יכול לגשת למכרה הסמוך לחווה ושם לכרות מינרלים שיעזרו לו בשדרוג הכלים שלו ומינרלים אותם הוא יכול למכור. בעזרת הכסף השחקן יכול לרכוש בעלי חיים כגון תרנגולות שמטילות ביצים, פרות שנותנות חלב (על השחקן לרכוש מתקן חליבה בנפרד) וכבשים שנותנות צמר (על השחקן לרכוש מספריים לגז).
התקשורת עם תושבי העיירה היא חלק אינטגרלי במשחק והשחקן יכול להתחבר ולהתיידד עם שלל התושבים שחיים בעיירה וכן להתחתן עם אחת מתוך שש הנשים הרווקות שגרות בעיירה. התיידדות עם התושבים מעניקה לשחקן מתכוני בישול שונים וכן ידע על ההיסטוריה האישית של כל דמות. לאחר שהתחתן עם אחת הרווקות בעיירה, רעייתו של השחקן יכולה להוליד לו בן.
המשחק מציע חיבור למשחק "Harvest Moon: A Wonderful Life" בקונסולת הגיימקיוב בעזרת כבל שמתחבר בין הגיימבוי אדוונס לגיימקיוב. בעזרת החיבור, השחקן מקבל בונוסים שונים כגון דוכנים ייחודיים שלא מופיעים במשחק הרגיל וכן בית קיץ על החוף.
השחקן מתחיל את המשחק כשברשותו כלב לו הוא יכול להעניק שם. בתחילת המשחק הכלב הוא גור, אולם לאחר חודשיים (כל חודש הוא עונה במשחק) הגור גודל לכלב בוגר. לאחר שהשחקן מתקשר עם ברלי (תושב בעיירה שמוכר פרות וכבשים לשחקן) הוא יכול לקבל מברלי סייח צעיר שאותו השחקן יכול לגדל. כעבור שנה, ברלי יחזור ויבדוק האם השחקן השקיע בטיפול בסייח (שבינתיים גדל לסוס בוגר) או הזניח אותו. בעזרת הסוס, השחקן יכול לרכוב ברחבי החווה (אך לא בעיירה עצמה) וכן להשתתף בתחרויות סוסים שנתיות ולהרוויח פרסים.
דמויות עיקריות
במשחק Friends of Mineral Town השחקנים (שמגלמים חוואי זכר) יכולים להתחתן רק עם הרווקות. במשחק More Friends of Mineral Town השחקנים (שמגלמים חוואית נקבה) יכולים להתחתן רק עם רווקים.
בגרסה המחודשת, כל דמויות הרווקים והרווקות הן ביסקסואליות והשחקנים יכולים להתחתן עם מי שירצו.
דמויות נוספות
עם דמויות אלו לא ניתן להתחתן.
Harvest Moon: More Friends of Mineral Town
Harvest Moon: More Friends of Mineral Town משמש כגרסה נשית, כאשר הדמות הראשית היא אישה שיכולה להתחתן עם שישה רווקים בעיירה.
סיפור המסגרת הוא שונה ובו השחקנית, שחיה בעיר קוראת מודעה בעיתון על חווה מטופחת ורווחית שמוצעת למכירה ומחליטה לקנות אותה. בהגיעה לחווה, השחקנית מגלה שהיא רומתה והחווה במצב מחפיר. בהבינה שהיא כבר מכרה את דירתה בעיר והתפטרה מעבודתה, השחקנית נאלצת להישאר בעיירה "מינרל" ולשקם את החווה, דרכה להרוויח כסף.
מלבד מין השחקנית, הרווקים איתם היא יכולה להתחתן וסיפור המסגרת, המשחק זהה כמעט לחלוטין למשחק המקור.
ביקורות
האתר IGN העניק למשחק ציון של 8.9 וציין לשבח את המעברים בין היום ללילה במשחק.
האתר IGN העניק למשחק Harvest Moon: More Friends of Mineral Town ציון של 8.5 וציין שאף על פי שאין כמעט שוני בין המשחק הזה למקור, הוא עדיין מספק חוויה מומלצת.
האתר GameRankings העניק למשחק Harvest Moon: More Friends of Mineral Town ציון של 79% על סמך 14 ביקורות.
חידוש
גרסה מחודשת שנעשתה באנימציה ממוחשבת בשם Story of Seasons: Friends of Mineral Town נוצרה עבור קונסולת הנינטנדו סוויץ' ביפן באוקטובר 2019 והופצה על ידי האולפן Xseed Games ביולי 2020 ביחד גם גרסה למחשב האישי. החידוש הופץ גם לקונסולות ה-Xbox One ברחבי העולם וכן לפלייסטיישן 4 באוקטובר 2021. ביפן, גרסאות הפלייסטיישן 4 וה-Xbox One שוחררו בנובמבר 2021.
ג'ייס נורמן
ביוגרפיה
ג'ייס לי נורמן נולד בכפר קוראלס (אנ'), ניו מקסיקו ובגיל שמונה עבר עם משפחתו ללוס אנג'לס, קליפורניה. יש לו שני אחים, זנדר וגלורי; יש לו שורשים ממוצא לבנוני ופוארטו ריקני.
ב-2018 סיים את לימודיו בתיכון אוק פארק (אנ') בקליפורניה.
קריירה
בשנת 2012 נורמן החל את קריירת המשחק שלו כאשר לוהק לאחד מפרקי סדרת הטלוויזיה "ג'סי" בערוץ דיסני. לאחר "ג'סי", שיחק בתפקיד אורח בסדרה "משפחת רעם" בערוץ ניקלודיאון. שניידר התלהב מנורמן והחליט ללהק אותו לתפקיד הראשי בסדרה "הסוכן הנרי", שעלתה לשידור בערוץ בשנת 2014.
לאחר ההצלחה הגדולה של התוכנית המשיך נורמן להופיע בסרטים רבים בערוץ ניקלודיאון, "רופוס", "אדם המפוצל", "רופוס 2", "נפלט לי". נורמן זכה חמש פעמים ברציפות בתואר "השחקן האהוב ביותר" בטקס הפרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון (2017–2021).
בלז מטווידי
בלז מטווידי (בצרפתית: Blaise Matuidi; נולד ב-9 באפריל 1987 בטולוז) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר ההגנתי.
קריירת מועדונים
מטווידי נולד בעיר טולוז להורים ממוצא אנגולי. הוריו עברו לגור בפונטנייה-סיר-בואה שליד פריז, שם החל לשחק בגיל שש בקבוצה העירונית. את שנות נערותו עשה במספר קבוצות עירוניות באיל-דה-פראנס, ואת שנתו האחרונה בקבוצות הנערים עשה בקבוצת טרואה בה גם התחיל לשחק בבוגרים בגיל 17. בשלוש שנותיו בטרואה שיחקה הקבוצה בליגה השנייה ובליגה הראשונה בצרפת. בסוף עונת 2007 ירדה טרואה לליגה השנייה, ומטווידי עבר לקבוצת סנט אטיין תמורת חצי מיליון אירו. הוא הציג בקבוצה יכולת משחק גבוהה, דבר שהביא את מאמן נבחרת צרפת לזמנו אליה בשנת 2010.
ב-25 ביולי 2011 חתם לשלוש שנים במועדון פריז סן-ז'רמן, לאחר שסנט אטיין מכרה אותו בעסקה משולבת תמורת עשרה מיליון אירו, כשבמקביל השחקן ז'רמי קלמאן עושה את הכיוון ההפוך. בפריז סן-ז'רמן המשיך לשפר את יכולותיו והיה לאחד השחקנים המרכזיים שהובילו לזכייתה של הקבוצה באליפות בעונת 2012/13. בתום אותה עונה נבחר לשחקן העונה של הליגה. יכולותיו הגבוהות המשיכו גם בעונת 2013/14, בה זכתה פריס סן-ז'רמן באליפות שנייה ברציפות, תוך שבירת שיא הנקודות ושיא הניצחונות בעונה אחת.
ב-18 באוגוסט 2017 חתם מטווידי בקבוצת יובנטוס מהליגה האיטלקית על חוזה לשלוש שנים תמורת סכום המוערך ב-20 מיליון אירו.
ב-11 באפריל 2018, במשחק השני של רבע הגמר, במסגרת עונת 2017/2018 בליגת האלופות, כבש את שערו הראשון בליגת האלופות בניצחון קבוצתו 1–3 על ריאל מדריד באצטדיון סנטיאגו ברנבאו.
ב-13 באוגוסט 2020 חתם באינטר מיאמי מה-MLS. בינואר 2022 שוחרר מהקבוצה.
ב-23 בדצמבר 2022 לאחר שלא שיחק במשך שנה מאז שוחרר מאינטר מיאמי, הודיע על פרישה מכדורגל.
קריירת נבחרות
מטווידי החל לשחק ב-2006 בנבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21. בשורותיה הופיע 19 פעמים, עד לשנת 2009.
ב-2010 הצטרף למשחקי הנבחרת הבוגרת של צרפת, וסייע לה לעלות ליורו 2012. בטורניר עצמו, תחת המאמן לורן בלאן, לא שותף כלל, והיה לאחד משני השחקנים הצרפתיים היחידים (יחד עם מתייה ולבואנה) שלא שותפו כלל.
משנת 2012, בנבחרתו של המאמן דידייה דשאן ובמקביל לשיפור ביכולותיו המקצועיות, הפך לבורג מרכזי בנבחרת צרפת וסייע לה לעלות למונדיאל 2014, ואף היה בסגל הקבוצה לטורניר.
במדי הנבחרת כבש מטווידי תשעה שערים ב-77 הופעות.
פאול לאונהרדט
קריירה
אף על פי שבשיאו היה לאונהרדט מסוגל לנצח את עילית השחמטאים בתקופתו, הוא היה שחקן עם פרופיל נמוך וללא ניצחונות בתחרויות רבות, ולכן נשכח מרוב הספרים.
בין שחמטאי הצמרת שניצח בזכות סגנונו הפראי והתוקפני היו זיגברט טאראש, סבלי גריגורייביץ' טרטקובר, אהרון נימצוביץ', גזה מארוצי וריכרד רטי. בין השנים 1905 ל-1920 זכה במספר פרסי יופי על משחקיו.
במספר תחרויות חזקות סיים לאונהרדט במקומות גבוהים: בתחרות קופנהגן 1907 ניצח, לפני גזה מארוצי וקרל שלכטר וכך זכה בתואר אלוף ארצות הצפון.  באותה שנה הגיע למקום השלישי בתחרות קרלסבד 1907, אחרי עקיבא רובינשטיין וגזה מארוצי. בתחרות גטבורג 1909 הגיע למקום השני, אחרי מילן וידמר. באותה שנה הגיע למקום השני אחרי רודולף שפילמן בתחרות סטוקהולם.
בדו-קרבות סיים לאונהרדט בתיקו עם רודולף לומן +4 -4 =2 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), ניצח את ג'יימס מורטימר +5 -0 =3 בשנת 1904 בלונדון, ניצח את הקטור שוסמית' +5 -0 =1 בשנת 1905 בלונדון, הפסיד לז'ק מיזס +1 -5 =1 בשנת 1905 בלונדון, הפסיד לרודולף שפילמן ששנת 1906 במינכן +4 -6 =5, הפסיד לפרנק מרשל +1 -2 =4 בשנת 1911 בהמבורג, הביס את אהרון נימצוביץ' +4 -0 =1 בשנת 1911 בהמבורג וניצח את משה לובצקי +5 -1 =1 בלייפציג בשנת 1913.
כמומחה לשלב הפתיחה כתב לאונהרדט מונוגרפיה על הפתיחה הספרדית "Zur Spanische Partie" בשנת 1913. מספר רב של הסתעפויות בפתיחה מיוחסות אליו בפתיחה הספרדית, הסיציליאנית, פונציאני, גמביט אבנס וההגנה הסקנדינבית.
יונה רסין
יונה ("יון") רסין (ט' באב תרס"ב, 12 באוגוסט 1902 – ו' בטבת תש"ח, 19 בדצמבר 1947) היה שומר, אמן השפה הערבית, ממקימי "אגודת השומרים" ומפקד בכיר ב"הגנה".
ילדותו
בשנת 1913, בהיותו בן 11, נלקח מביתו, על אף התנגדותה הנחרצת של האם, והובא ארצה כדי ללמוד בגימנסיה הרצליה. האב הפקיד בבנק סכום כסף גדול עבור שכר הלימוד והוצאות הכלכלה ושב לאוקראינה, כשהוא מבטיח לחזור ולקחת את בנו בסוף שנת הלימודים לחופשה. ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, נותק הקשר עם המשפחה בחרסון, ורסין, הילד, נשאר בארץ לבדו.
כבר בתחילת לימודיו בגימנסיה החלה נובטת בו אהבה עזה לארץ ישראל ולנופיה, החי והצומח, מרחבי החולות והים. בשנת 1917 גירש השלטון הטורקי את תושבי תל אביב צפונה. גימנסיה הרצליה, על מוריה ותלמידיה, נדדה והגיעה ליישוב שפיה. רסין אומץ על ידי משפחתו של מיכאל הלפרין והושפע רבות מרעיונותיו ומחזונו של האיש, אשר טמן בלבו את הכמיהה לגאולת אדמות ארץ ישראל, שמירתן ויישובן בידי יהודים.
בתום חמש שנים של לימודים, אזל הכסף שהופקד על שמו בבנק, והוא נאלץ לעזוב את הגימנסיה ולדאוג בעצמו למחייתו.
ראשית שמירה בארץ ישראל
בן 16 החל את עבודתו כשומר בפרדס גולדברג (יצחק גולדברג). רסין למד את השפה הערבית לעומקה ונודע בקרב הערבים בשם "חווג'ה דאוד" - השומר היהודי המטיל חיתתו על גנבים ושודדים. שמר בהרטוב וביהודה. בימי הפרעות ארגן את ההגנה על שכונת נווה שלום בתל אביב.
עם ייסודה של "עיר גנים" - רמת גן - התמנה לשומרה הראשון. שומרי הסביבה היו נקבצים אליו כדי ללמוד מניסיונו ולהקשיב לעצותיו. וכך כותב עליו האלוף אליהו בן חור בספרו "לצאת את הגדר": "פגשתי את יונה רסין במחצית השנייה של שנות העשרים. רסין היה שומר ברמת גן, וגם אני התפרנסתי כשומר. רסין סיפר לי כי ארגון "השומר" לא הסתפק בשמירה סטאטית, אלא יצא אל מחוץ לגדר, לשדה, לקראת האויב, וגם פשט על בסיסיו. לדבריו, צבא צריך ניידות ושליטה במרחב. הוא לימד אותי רכיבה קרבית על סוס, א"ש (אימוני שדה) יום וא"ש לילה. יום אחד אמר לי: "דבר אחד אל תשכח, אליהו, הלילה הוא ידיד האמיצים". אני לא שכחתי והשתדלתי להעביר זאת גם לאחרים".
לשומרים היה נשק חוקי. רסין ארגן אותם להגנה מרחבית בסביבה והשתמש בהם גם כזרוע מודיעינית.
"חבר'ה טראסק" ו"קבוצת הרועים" בשייח' אבריק
רסין, צעיר הבחורים בקבוצה התל אביבית שנקראה "חבר'ה טראסק", יזם את הקמת "קבוצת הרועים" בעמק יזרעאל. בשנת 1927 עלה עם כמה מחברי ה"טראסק" לאדמות שייח' אבריק, שם חברו לאלכסנדר זייד ומשפחתו. הקבוצה עסקה בגידול צאן ובשמירה על שדות המרעה.
רסין חיבר ועיבד עשרות מנגינות מזרחיות, והיה מן המחברים הבולטים של שירי הרועים שנוצרו במקום. הוא הרבה לשהות באוהלי הבדואים וביישובים הערביים ונודע כבורר בסכסוכים, עורך סולחות ומונע נקמות דם, תוך שמירה על יחסי אמון וידידות כנים וארוכי טווח. בתקופה זו הפך למוכתרה המוכר של שייח' אברייק. רסין חקר את השפה הערבית לפני ולפנים, התמצא במנהגים, בתרבות ובפולקלור, ונחשב לבר-סמכא בכל הקשור לערביי הארץ.
בשנים 1928–1933 שמר בכפר יהושע. במאורעות תרפ"ט ארגן את השמירה בעמק יזרעאל ועמק זבולון. מאוחר יותר היה אחראי על ארגון השמירה, האימון וההדרכה בגוש תל מונד. בשנת 1932 היה מן היוזמים והמשתדלים אצל ראשי המוסדות הלאומיים להקמתה של "אגודת השומרים" בארץ ישראל.
בשירות "ההגנה"
רסין אימן וניהל קורסים למדריכים בנשק קל, ניווט, א"ש יום וא"ש לילה, טופוגרפיה, בליסטיקה וטקטיקה. הוא פיקד על מארבים באזור חיפה ויערות הכרמל, ונלחם פנים אל פנים נגד פורעים שחדרו ליישובים (קרב רמת יוחנן, 1938).
עם הקמת משטרת היישובים העבריים, מונה על ידי השלטון הבריטי לסרג'נט, ואימן את הנוטרים בעמק זבולון והסביבה. רסין היה בין מפקדי "ההגנה" שהשתתפו בעלייה לחניתה והגיע למקום בראש כוח לוחם. ב-1938 השתתף בפלגות הלילה המיוחדות של אורד וינגייט.
לאחר הטבח בטבריה נשלח על ידי "ההגנה" לפקד על העיר וסביבתה. ארגן את הגנת המקום על פי תפיסה חדשנית, בנה והקיף את העיר בקו של ביצורים, ועסק, כקצין הש"י, (שירות המודיעין של "ההגנה") בפריסת מערך מודיעיני נרחב באזור.
בשנים 1941–1943 שימש רסין כמפקד נפת ראשון לציון, אחראי על החי"ש וקצין ש"י של המחלקה הערבית בדרום. היה מפקד נפה בצפון, ובשנת 1946 שימש כקצין מטה בתפקידי ארגון שונים. בימי המאבק במנדט הבריטי, מונה לקצין זהירות וביטחון ארצי - אחראי על ה"סליקים" בארץ. רסין היה מראשי הש"י וטיפל באסירי "ההגנה" שעמדו אז למשפט ובאסירי כלא עכו. היה מהמתיישבים הראשונים בקריית חיים.
מותו
בן 45 שנים היה בנפלו. נקבר בבית הקברות של אגודת השומרים בשייח' אבריק. הותיר אחריו אישה, אהובה, ושלוש בנות. בתו, ציפי יניר רסין, כתבה ספר לזכרו.
הנצחתו
פעולת יאזור, מבצע צבאי של חטיבת גבעתי כונתה בשמו: "מבצע יונה". על שמו נקראו "מחנה יונה" (בשטח גן העצמאות בתל אביב, שימש את הבריטים כמחנה נופש לחיל האוויר המלכותי) ורחוב יונה ברמת-גן. לאחר מותו הוענקה לו דרגת סגן-אלוף.
הרופאים הצעירים (סרט, 1962)
הרופאים הצעירים (באנגלית: The Interns) הוא סרט קולנוע אמריקאי בשחור-לבן משנת 1962 בבימויו של דייוויד סוויפט, עם קליף רוברטסון, ג'יימס מקארתור, ניק אדמס, מייקל קאלאן וטלי סוואלס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "The Interns" של ריצ'רד פרד והוא מתאר את קורותיהם של סטאז'רים שהגיעו לשנת סטאז' בבית חולים עירוני גדול מבחינם התקדמותם ברפואה ויחסיהם עם המין השני, בעיקר עם אחיות בית החולים.
השחקנית חיה הררית מופיעה כסטאז'רית. זה סרטה האמריקאי השני והאחרון לאחר "בן חור".
תקציר העלילה
קבוצה של סטאז'רים מגיעה לבית החולים New North Hospital לשנת סטאז'. שני חברים קרובים - פול אוטיס (קליף רוברטסון) ולו וורשיפ (ג'יימס מקארתור) מתחילים את הסטאז' במחלקת המיילדות ולו מקבל בהצלחה את הלידה הראשונה שלו.
לו מחזר אחרי האחות גלוריה (סטפני פאוורס) ורוצה ולבנות איתה את עתידו אבל היא רוצה לתייר בעולם לאחר סיום לימודיה.
פול מתאהב בדוגמנית ליסה קארדיגן (סוזי פרקר). היא בהריון מגבר אחר ומבקשת מפול שיעזור לה לסיים את ההריון. פול גונב למענה גלולות לסיום הריון אך לו מבחין בו ומסגיר אותו ובכך נגמרת הקריירה של פול.
אלק קונסידין (מייקל קאלאן) רוצה להתמחות בפסיכיאטריה אצל ד"ר בוני לשם זה הוא מתחיל עם מזכירתו של בוני (קתרין בארד) המבוגרת ממנו. חברתו העשירה מילדרד (אן הלם) מגלה זאת ומנתקת את הקשר אתו. הוא משקיע עצמו בלימודים ונוטל כדורי מרץ. לבסוף הוא מתקבל להתמחות אך מקבל התמוטטות עצבים ונאלץ להפסיק את הסטאז'.
במחלקה שוכב חולה מר אאוור, הסובל מסירינגומיליה שגורמת לו לשיתוק מתקדם. הוא מבקש מהרופאים המתת חסד. לבסוף הוא נמצא מת במיטתו מהרעלת ברביטורטים. הנהלת בית החולים מכנסת את הסטאז'רים והם מוזהרים שאם לא יגלו מי נתן את הברביטורטים, הם יושעו מבקשותיהם להתמחות. הסטאז'רים חוקרים את גב' אאוור (אנג'לה קלרק) והיא מגלה להם שהיא זו שנתנה את התרופה לבעלה. הכל מסתדר יפה. הם מארגנים נשף סיום ובו מתפייסים פול ולו וגלוריה מסכימה לקשור את חייה עם לו.
כעת מגיעה לבית החולים קבוצה נוספת של סטאז'רים לשנת הסטאז' הבאה ולו מקבל אותם.
קאפרין
קאפרין (בצרפתית: Kaffrine; בוולופית: Kafrin) היא בירת מחוז קאפרין בסנגל. נכון לשנת 2013, אוכלוסייתה עומדת על 36,357 תושבים.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת במרכז סנגל, בגובה של כ־35 מטרים מעל פני הים. היא נמצאת כ־40 קילומטרים מהגבול עם גמביה, כ־55 קילומטרים מזרחית לקאולק וכ־215 קילומטרים מדרום־מזרח לדקר, בירת המדינה.
תחבורה
העיר ממוקמת על שני כבישים ראשיים: האחד חוצה את המדינה לרוחבה, בין דקר לטמבאקונדה ומשם לגבול עם מאלי, והשני מאזור הגבול עם גמביה לטובה.
בעיר תחנת רכבת, בה עוברת מסילת דקר–ניז'ר המחברת בין בירת סנגל דקר לבירת מאלי במקו.
כלכלה
תושבי העיר עוסקים בחקלאות. הגידולים הם: דוחן, בוטנים ותירס.
חוסלו מאטו
חוסה לואיס מאטו סנמרטין (בספרדית: José Luis Mato Sanmartín, נהגה: [xoseˈlwiz ˈmato sanmaɾˈtin]; הידוע בשם חוסלו (בספרדית: Joselu, נהגה: [xoˈselu]) נולד ב-27 במרץ 1990 בשטוטגרט, גרמניה), הוא כדורגלן ספרדי המשחק כחלוץ במועדון ריאל מדריד מהלה ליגה, בהשאלה מאספניול ובנבחרת ספרד.
סלטה ויגו
חוסלו החל את הקריירה המקצוענית שלו בעונת 2008/2009 בסלטה ויגו ששיחקה אז בליגה הספרדית השנייה, כשזכה לשתי הופעות בקבוצה הבכירה, אך את רוב העונה העביר בקבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה בליגה השלישית. בסוף קיץ 2009 נרכש על ידי ריאל מדריד, אך הושאל מיד לסלטה ויגו לעונה נוספת. בעונת 2009/2010 שיחק בליגה השנייה, וכבש ארבעה שערים ב-24 הופעות במדי סלטה, שסיימה רק במקום ה-12 בסיום העונה ולא העפילה לליגה הבכירה.
ריאל מדריד
בעונה לאחר מכן עונת 2010/2011 שב לריאל מדריד, אך שיחק בקבוצת המילואים של המועדון ריאל מדריד קסטיליה ואף היה מלך שערי הקבוצה יחד עם אלברו מוראטה, אך הקבוצה לא הצליחה לעלות לפלייאוף הליגה השלישית. ב-21 במאי 2011 קיבל זימון לקבוצה הראשונה להופעת הבכורה שלו בלה ליגה והוא נכנס כמחליף של כרים בנזמה בעשר הדקות האחרונות במשחק ביתי מול אלמריה, וכבש כמעט מיד מכדור רוחב של כריסטיאנו רונאלדו, וקבע 8–1 למארחים.
ב-20 בדצמבר 2011, בהופעתו הרשמית השנייה בקבוצה הבכירה, החליף את בנזמה בדקה ה-77 במשחק הביתי מול פונפראדינה, במסגרת בגביע המלך. גם בהופעתו השנייה במדי הקבוצה הבכירה של המועדון הוא כבש שער, שתי דקות בלבד לאחר שעלה מהספסל, שהעלה את ריאל ליתרון ל-4–1, במשחק שהסתיים בניצחון 5–1 בסופו של דבר.
בעונתו השנייה בקבוצת המילואים, עונת 2011/2012, הפך למוציא לפועל העיקרי של הקבוצה כשכבש 26 שערים, 19 בעונה הסדירה ושבעה בפלייאוף. וזכה בתואר מלך השערים של הליגה השלישית. עמו זכתה ריאל מדריד קסטיליה באליפות הליגה השלישית ועלתה לליגת המשנה לראשונה מזה חמש שנים.
הופנהיים 1899 והשאלה לאיינטרכט פרנקפורט
בסיומה של העונה הטובה זכה להתעניינות מכמה מועדונים באירופה, וב-8 באוגוסט 2012 חתם על חוזה לארבע שנים במועדון הגרמני הופנהיים מהבונדסליגה. ב-16 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה כששיחק 30 דקות בהפסד החוץ 3–5 לפרייבורג. ואת שער הבכורה שלו במועדון הוא כבש עשרה ימים לאחר מכן בניצחון 3–0 של הופנהיים על שטוטגרט מעיר הולדתו. בסך הכול כבש חמישה שערים ב-25 הופעות ליגה במדי הופנהיים בעונת 2012/2013, שסיימה במקום ה-16 והייתה צריכה להתמודד בפלייאוף על מקום בליגה הבכירה מול פ.צ. קייזרסלאוטרן מהבונדסליה השנייה. הופנהיים ניצחה בסיכום צמד המשחקים ונותרה בליגה הבכירה.
בתום עונתו הראשונה בהופנהיים הודה חוסלו שהוא מתקשה להסתגל לסביבתו החדשה ולכן הושאל לאיינטרכט פרנקפורט לקראת עונת 2013/2014. תחת מאמנו החדש בפרנקפורט ארמין פה, חזר לפרוח, וכבש 14 שערים ב-33 הופעות בליגה, כשהמועדון סיים במקום ה-13. גם בליגה האירופית המועדון נחל הצלחה כשהצליח לעבור את שלב הבתים, והודח בשלב 32 האחרונות על ידי פורטו הפורטוגלית בעקבות שערי חוץ.
הנובר 96
ב-9 ביוני 2014 חתם חוסלו בהנובר 96 על חוזה לארבע שנים. בעונתו היחידה בקבוצה הוא כבש שמונה שערים ב־30 הופעות בליגה ועשרה שערים ב-32 הופעות בכל המסגרות.
סטוק סיטי והשאלה לדפורטיבו לה קורוניה
ב-31 באוגוסט 2016 שב לגליסיה והצטרף לדפורטיבו לה קורוניה, בהשאלה לעונה אחת. ב-10 בדצמבר 2016 הוא כבש את השערים הראשונים שלו בלה קורוניה, כאשר כבש צמד בשתי דקות כשעלה כמחליף במשחק שהסתיים בסופו של דבר בהפסד 2–3 לריאל מדריד. בסך הכול כבש חמישה שערים ב-20 הופעות בליגה, ושישה שערים ב-24 הופעות בכל המסגרות במדי לה קורוניה לפני שנפצע בגיד האכילס וסיים את העונה בסוף אפריל.
ניוקאסל יונייטד
ב-16 באוגוסט 2017 הצטרף לניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג כשחתם על חוזה לשלוש שנים. את הופעת הבכורה שלו במדי ניוקאסל הוא ערך ארבעה ימים לאחר מכן כשעלה כמחליף בהפסד 0–1 להאדרספילד טאון במסגרת המחזור השני לעונה. את שערו הראשון הוא כבש במחזור הבא בניצחון הביתי 3–0 על ווסטהאם יונייטד ב-26 אוגוסט. ובסך הכול כבש ארבעה שערים ב-30 הופעות בליגה.
בעונת 2018/2019, החתימה ניוקאסל שני חלוצים חדשים, סלומון רונדון ויושינורי מוטו. בעקבות כך מיעט חוסלו להופיע וכבש רק שני שערים ב-16 הופעות ליגה ועוד שער בגביע. אך במרץ כבר היה מחוץ לסגל לחלוטין, מה שסימן את דרכו החוצה מהמועדון.
דפורטיבו אלאבס
ב-15 ביולי 2019 שב ללה ליגה וחתם בדפורטיבו אלאבס הבאסקית על חוזה לשלוש שנים. בעונתו הראשונה באלאבס הרשים כשכבש 11 שערים ב־36 הופעות בליגה, עזר לקבוצה להישאר בליגה הבכירה, וסיים כמלך שערי הקבוצה בצוותא עם לוקאס פרס. גם בעונה הבאה המשיך להרשים כששוב סיים כמלך שערי הקבוצה עם 11 שערים הפעם ב-37 הופעות ועזר לאלאבס לשרוד בליגה הראשונה. עונת 2021/2022 הייתה עונת שיא ברמה אישית עבורו כשכבש 14 שערים ב-37 הופעות והפך למלך השערים של אלאבאס בלה ליגה. עם זאת, הקבוצה סיימה במקום האחרון בטבלה, ונשרה לליגה השנייה. וחוזהו של חוסלו תם בסיום העונה.
אספניול והשאלה לריאל מדריד
ב-27 ביוני 2022 חתם על חוזה לשלוש שנים באספניול מהלה ליגה. את עונתו הראשונה במועדון הוא סיים עם 16 שערים ב-33 משחקי ליגה, במקום השלישי בטבלת הכובשים המצטיינים, ואף זכה בפרס סארה לכובש הספרדי המצטיין בליגה, אך קבוצתו נשרה אל ליגת המשנה בתום העונה.
ב-19 ביוני 2023 חזר לאחר 11 שנה לריאל מדריד והושאל עד לסוף העונה.
נבחרת ספרד
ב-17 במרץ 2023 זומן חוסלו להרכב נבחרת ספרד לקראת משחקי מוקדמות יורו 2024 מול נורווגיה וסקוטלנד. בהופעת הבכורה שלו מול נורווגיה ב-25 במרץ כבש חוסלו שני שערים, וסייע לספרד להבטיח ניצחון 3–0. ב-15 ביוני כבש את שער הניצחון בחצי גמר ליגת האומות מול איטליה, שהסתיים בתוצאה 1–2.
סטטיסטיקות קריירה
מעודכן ל-28 במאי 2023
נבחרת
מעודכן ל-15 ביוני 2023
תארים
ריאל מדריד
אגם דויראן
אגם דוֹיְרָאן (בבולגרית: Дойранско езеро, במקדונית: Дојранско Езеро), הוא אגם המשתרע של שטח של 43.1 קמ"ר, בשטח מקדוניה הצפונית וחבל מערב מקדוניה המצוי ביוון. במערבו מצויה העיר המקדונית דויראן, בצפונו מורדות הרי בלאסיצה ובדרומו העיר דויראני ביוון.
אזור האגם, היה הקו הדרומי של החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה והיווה תפאורה לשלושה קרבות קשים בין כוחות בריטיים ויווניים מצד מדינות ההסכמה וכוחות צבא ממלכת בולגריה שנלחמו לצד מעצמות המרכז. בסמיכות לאגם קיימים אנדרטה להנצחת הקרבות ושני בתי עלמין, האחד בריטי והאחד יווני.
מבחינת החי והצומח, ישנם זוחלים, עופות מסוגים שונים ובאגם עצמו רכיכות מיני בעלי חיים ספוגיים, מיני דו-חיים ודגי מאכל כגון קרפיון. מרבית העצים הסמוכים לאגם הם עצי ערבה ושקמה. באזור הצפון מזרחי של האגם, קיים יער עצי אלון ושמורת ציפורים נודדות.
האגם ממוקם בין הלוחות הטקטוניים של הר קרקיני והאזור מועד לרעידות אדמה.
ימין רדיקלי בישראל
הימין הרדיקלי בישראל (או הימין הקיצוני בישראל) הוא כינוי נפוץ לארגונים ואישים מן הימין הפוליטי בישראל בעלי דעה רדיקלית, אשר חותרים לשינויים משמעותיים במשטר או באופי התרבותי בישראל, תומכים בשלילת זכויות מערבים או בגירושם, או תומכים בביטול אופייה הדמוקרטי של מדינת ישראל. יחד עם זאת, לא פעם ישנו קושי בהגדרה מהו "רדיקלי".
הגדרה
ישנו פולמוס סביב הגדרת המושג "ימין רדיקלי". בעוד שבעבר הנטייה הייתה לצמצם את המושג ולהגדירו באמצעות מאפיין אחד - התנגדות להגירה ולמהגרים, התפתחה החל מסוף המאה ה-20 תפיסה הגורסת כי מדובר ברעיון רחב יותר, המשקף מנעד של אידאולוגיות. בישראל היה מקובל במשך שנים לצמצם את המושג ולהגדירו רק על פי רעיון המקסימליזם הטריטוריאלי, במסגרת הדיון סביב מעמדם של יהודה ושומרון וחבל עזה. אהוד שפרינצק היה הראשון שהרחיב את ההגדרה, והצביע על כך שהימין הרדיקלי בישראל מורכב משילוב של כמה רעיונות מרכזיים: אולטרה-לאומיות, אי-לגליזם, אי קבלת הדמוקרטיה והפלורליזם כתפישות עולם מעצבות במדינה, קסנופוביה, אפליה אתנית ודרוויניזם חברתי.
היסטוריה
קיים קושי לקשור תנועות ימניות רדיקליות עם תנועות היסטוריות, כיוון שסיווג תנועות היסטוריות כימין רדיקלי אינו חד משמעי, לאור העובדה שתיחום הרדיקלית הוא יחסי לתקופה ולקשת הדעות בשיח הציבורי. לכן, חלק מהתנועות שבעבר בזמנן נחשבו רדיקליות נחשבות היום בתוך הקונצנזוס ולהפך. בנוסף לכך, לא קיימות היום תנועות ימין רדיקלי שהן המשך היסטורי של תנועות מהעבר. למרות זאת חלק מהימין הרדיקלי מושפע מתנועות היסטוריות.