cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גלידת תל חנן
גלידת תל חנן היא רשת גלידריות ישראלית. ראשיתה בגלידריה שנוסדה בשנת 1961 בשכונת תל חנן בעיר נשר (אז מועצה מקומית קטנה) על הכביש הראשי שהוביל מחיפה לעמק יזרעאל (היום ברחוב דרך השלום בתל חנן). הגלידריה נוסדה בבית ערבי, שנשאר מבתי הכפר הערבי בלאד א-שייח' במרכז השכונה. בשנות ה-90 של המאה ה-20 נהרס המבנה, והגלידריה עברה למבנה לא רחוק משם, בדרך בר יהודה (כביש 752) מול המרכז המסחרי של שכונת תל חנן.
היסטוריה
בשנת 1961 נפתחה ביישוב על הכביש הראשי חנות לממכר גלידה בשם "גלידת תל חנן" גלידה אמריקאית רכה בטעם וניל ובתוספת קצפת וסירופים בטעמים מגוונים. החנות נפתחה במקום בו שכן לפני כן "קפה מסעדה רובין" בקונספט אמריקאי, וכללה דלפק גדול עם כיסאות בר לישיבה ליד הדלפק. גלידת תל חנן היוותה מקום בילוי מרכזי לתושבי היישוב והיישובים בסביבה. המבנה המקורי שבו נפתחה חנות הגלידה היה מבנה בית אבן ערבי אשר נהרס עם השנים. החנות קיימת עד היום בשכונה במבנה תעשייתי על הכביש הפנימי, וכן מחזיקה הגלידריה ארבעה סניפים נוספים ברחבי הארץ. בשנות ה-60 של המאה ה-20 נפתח מול גלידת תל חנן גלידריה מתחרה בשם "גלידת קולורודו" באותו קונספט. הגלידריה נפתחה בבית ערבי ושכנה מול גלידת תל חנן בצידו הדרומי של הכביש הראשי. חנות זאת נסגרה במהלך השנים.
לרשת מספר חנויות וחנויות לשעבר. החנות הראשית שוכנת בדרך בר יהודה 103 בעיר נשר. סניף בגבעת אולגה בתחנת דלק על כביש 2, סניף אור עקיבא-בנימינה, סניף דלית אל-כרמל. בנוסף היו מספר סניפים שנסגרו במשך השנים. סניף שנסגר ליד צומת קריית אתא בשדרות ההסתדרות 265, חיפה., סניף שנסגר בטיילת בת גלים, מכונת מכירת גלידה בתחנה המרכזית באילת.
Twice
2016–2017: הפופולריות הגוברת, סיבוב ההופעות הראשון והבכורה היפנית
Twice הופיעו בטקס ה-68 של גאסון ("68th Kōhaku Uta Gassen"), טקס פרסי סוף שנה הנחשב ביותר ביפן אשר מופק על ידי NHK.
דיסקוגרפיה
{{שני טורים|
מיני-אלבום
}}
To My Wonderful One
To My Wonderful One (בעברית: "לאחת המופלאה שלי") הוא האלבום העשירי של הזמר האמריקאי טוני בנט. את האלבום הוציאה חברת התקליטים קולומביה רקורדס לאור, בפברואר 1960, לאחר שהוקלט בחודש אוקטובר אשתקד.
היריבות בין מכבי תל אביב לבין הפועל ירושלים
היריבות בין מכבי תל אביב לבין הפועל ירושלים (מכונה גם הקלאסיקו הישראלי בכדורסל) הוא הכינוי ליריבות בין שניים ממועדוני הכדורסל הגדולים בליגת העל בכדורסל: מכבי תל אביב והפועל ירושלים. אף שאינו משחק דרבי במובנו הנכון, כל משחק בין שתי הקבוצות מהווה ליריבות ומתיחות שרק הדרבי התל אביבי משתווה לו.
הקבוצות נפגשו ביניהן 134 פעמים, מהן מכבי ניצחה ב-106 משחקים בעוד הפועל ירושלים ניצחה רק ב-28 מהם. עם זאת, היריבות מהווה בעיקרה יריבות על רקע עירוני בין עיר המטרופולין תל אביב לעיר הבירה ירושלים, הוביל להתפתחותה של היריבות בין הקבוצות. במשחקים בין הקבוצות קיימים לעיתים קרובות עימותים מילוליים ולעיתים אף פיזיים.
N-אציל הומוסרין לקטון
N-אציל הומוסרין לקטון (באנגלית: N-Acyl homoserine lactone ובקיצור AHL או N-AHLs) הוא סוג של מולקולת איתות המעורבת בחישת מניין אצל חיידקים גראם שליליים. חישת צפיפות היא יכולת תקשורת בין חיידקים המאפשרת תיאום התנהגות חברתית המבוססת על צפיפות האוכלוסייה. מולקולת האיתות מביאה למעבר בין שתי תבניות שונות של ביטוי גנים - מהתנהגות אינדיבידואלית בצפיפות חיידקים נמוכה להתנהגות חברתית בצפיפות חיידקים גבוהה.
מבנה
ה-N-AHL מורכב מקבוצת אציל בעלת שרשרת חומצות שומן (R) משתנה, הקשורה בקשר אמידי להומוסרין לקטון. קיימות אפשרויות רבות לזהותה של שרשרת ה-R, דבר היוצר מגוון מבני רחב של מולקולות N-AHLs המסונתזות על ידי חיידקים שונים ואפילו על ידי אותו החיידק עצמו. אורכה של שרשרת האציל יכול לנוע בין 4 ל-16 פחמנים, לרוב על ידי הוספה של שתי יחידות פחמניות בכל פעם (,, וכן הלאה); שרשרת R בעלת 16 פחמנים מסונתזת למשל על ידי החיידק Rhodobacter capsulatus. בנוסף, לפחמן השלישי של שרשרת האציל יכולה להתווסף קבוצת קרבוניל, וזו יכולה להיות במצב מחומצן (עם קבוצת הידרוקסיל) או במצב מחוזר.
חוקרים מצאו מאפיין נוסף בשרשרת ה-R הקיים אצל מינים שונים והוא קשר כפול באמצע השרשרת, למשל אצל החיידק Rhodobacter sphaeroides, לו שרשרת R בעלת 14 פחמנים וקשר כפול בין פחמנים 7-8. מאפיין זה נתגלה גם אצל החיידק Rhizobium leguminosarum, גם לו שרשרת R בעלת 14 פחמנים (אם כי מיקום הקשר הכפול לא נתברר במדויק).
בשנת 2000 גילתה לראשונה קבוצת חוקרים אצל אותו החיידק, Rhizobium leguminosarum, שרשרת אציל-HSL בעלת 7 פחמנים. מקורה של תגלית מפתיעה זו של מספר פחמנים אי זוגי בשרשרת האציל, טרם נתברר די צורכו.
בראד רפנספרגר
בראדפורד ג'יי רפנספרגר (באנגלית: Bradford Jay Raffensperger; נולד ב-18 במאי 1955) הוא פוליטיקאי, מהנדס אזרחי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כמזכיר המדינה ה-29 של מדינת ג'ורג'יה, מאז ינואר 2019. טרם היבחרו לתפקיד זה היה חבר בבית הנבחרים המדינתי של ג'ורג'יה כנציג מחוז הבחירה ה-50 של המדינה.
רפנספרגר זכה לתשומת לב לאומית בעקבות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, כאשר שערורייה הכתה גלים בארצות הברית במסגרתה דחק הנשיא דונלד טראמפ בראפנספרגר להטות את ספירת הקולות בג'ורג'יה לטובתו, במהלך שיחת טלפון מוקלטת בין השניים ב-2 בינואר 2021. לאחר שיחת טלפון זו, צייץ טראמפ בטוויטר כי רפנספרגר "לא מוכן או לא מסוגל להשיב על שאלות" בדבר הונאת בחירות לכאורה. בתגובה הצהיר רפנספרגר כי "האמת תצא לאור". אחר כך התקיימה מסיבת עיתונאים במשרד מזכיר המדינה ובה ניתן הסבר נקודתי על טעויות עובדתיות בטענות הנשיא.
תחילת דרכו
רפנספרגר נולד במאי 1955. באוניברסיטת מערב אונטריו שבקנדה הוא השלים לימודי תואר ראשון בהנדסה אזרחית, ואחר כך קיבל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת המדינה של ג'ורג'יה. רפנספרגר הוא מנכ"ל "Tendon Systems, LLC", חברהחברה לקבלנות והנדסה הפועלת בקולומבוס שבג'ורג'יה ובמחוז פורסיית'. במסגרת עבודתו במגזר הפרטי גרף ראפנספרגר הון אישי בסך כ-26.5 מיליון דולר אמריקני. במשך כל חייו היה רפנספרגר ועודנו חבר המפלגה הרפובליקנית. בשנים 2012–2014 היה חבר במועצת העירייה של ג'ונס קריק. הוא התפטר בנובמבר 2014 כדי להתמודד בבחירות ביניים לייצוגמחוז הבחירה ה-50 של בית הנבחרים המדינתי בג'ורג'יה.
ב-2015 נבחר לתקופת כהונה מלאה בבית הנבחרים. בבית הנבחרים העניק רפנספרגר את חסותו לחקיקה שבלמה את האפשרות של חברי רשות מבצעת במחוזות ג'ורג'יה להרוויח לכיס הפרטי משיעבוד נכסים. בעבר, נציב המיסים של מחוז פולטון גבה באופן אישי עמלות משעבוד מסים ומכירות של עיזבונות לארגונים פרטיים, מה שאפשר לו לצבור כ-200 אלף דולר אמריקני במשך תקופה בת ארבע שנים. חקיקה זו קטעה מצב זה. רפנספרגר יזם גם צעד לתיקון חוקת ג'ורג'יה לייסוד מחוז בג'רוג'יה שבעבר התקיים אך מאחור יותר התמזג עם מחוז אחר, מה שיפצל את מחוז פולטון ל"מחוז מילטון" השוכן בשטחי צפון המחוז דהיום.
בחירות 2018
במהלך בחירות 2018 בארצות הברית התמודד רפנספרגר התמודד על תפקיד מזכיר המדינה של ג'ורג'יה. בג'ורג'יה, מזכיר המדינה מפקח על הליכי הבחירות בארצות הברית המתקיימים במדינה והוא יושב ראש מועצת הבחירות המדינתית. מזכיר המדינה מפקח גם על רישום עסקים ועל רישוי תעסוקתי.
בבחירות מקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית התמודד רפנספרגר מול ראש עיריית אלפארטה (Alpharetta) לשעבר דייוויד בל אייל וחברי בית הנברים המדינתי באז ברוקווי וג'וש מקון. בפריימריז, רפנספרגר הגיע למקום הראשון ובל העפיל למקום השני. מכיוון שאף מועמד לא גרף לפחות 50% מהקולות, התקיים סיבוב שני מכריע (Runoff) בין רפנספרגר לבל אייל, בו ניצח רפנספרגר. במהלך מסע הבחירות התחייב רפנספרגר לצמצם את הבירוקרטיה המסואבת של הממשל המדינתי, לתמוך בחוקי זיהוי בוחרים והבטיח לקדם הצבת פתקי הצבעה מאומתים כאשר ג'ורג'יה תחליף את מכונות ההצבעה האלקטרוניות שלה
ביום הבחירות אמצע ב-6 בנובמבר 2018 גרף רפנספרגר את מרב קולות הבוחרים, והוביל על חבר בית הנבחרים של ארצות הברית לשעבר ג'ון בארו בפחות מאחוז אחד. גם הפעם התקיים סיבוב שני ב-4 בדצמבר, בו ניצח רפנספרגר פעם נוספת.
הבחירות המקדימות והכלליות ב-2020
בשנת 2020, הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית בג'ורג'יה, שנקבעו במקור ל-24 במרץ, הועברו ל-19 במאי (התאריך לפבחירות מקדימות שאינן נשיאותיות בג'ורג'יה), בשל מגפת הקורונה בארצות הברית. מאוחר יותר דחה רפנספרגר את הבחירות המקדימות בג'ורג'יה ל 9 ביוני בשל הסלמת משבר הקורונה. במהלך בחירות 2020 בג'ורג'יה, ביקש רפנספרגר למנוע מקלפיות ברחבי המדינה להדפיס גיבויים למסמכי זיהוי בוחרים ומתן מידע על הצבעה מרחוק במקרים שהקלפיות יתקשו להשתמש בטאבלטים לרישום בוחרים, שנקראו "דפדפות קלפיות" (Poll Pads), אשר היו בעייתיים בבחירות המקדימות של חודש יוני 2020 בג'ורג'יה. הרישום בטאבלטים גרמו לתורים ארוכים בקלפיות, וארגונים לזכויות הצבעה ביקשו גיבויים מנייר כדי למנוע סיכון לתוהו ובוהו ביום הבחירות למקרה שהטאבלטים יקרסו. ארגונים לזכויות בוחרים תבעו את רפנספרגר בבית משפט הפדרלי ואף הם השיגו צו משופט מחוזי שהורה לפקידי בחירות בג'ורג'יה להכין גיבויי נייר, אך צו זה בוטל על ידי בית המשפט הפדרלי ה-11 לערעורים של ארצות הברית.
כדי להגן על זכויות ההצבעה במהלך מגפת הקורונה, רפנספרגר כיוון את דיוור את ההצבעה מרחוק לכלל 6.9 מיליון המצביעים הרשומים בג'ורג'יה לקראת הבחירות המקדימות ביוני. אחרי שדייוויד רלסטון, יושב ראש בית הנבחרים של ג'ורג'יה, אמר כי שימוש מורחב בהצבעות מרחוק דרך דיוור אלקטרוני יהא "הרסני ביותר עבור הרפובליקנים והשמרנים בג'ורג'יה", הרפובליקנים במועצת הבחירות המדינתית קידמו חקיקה שנועדה לבלום את פקידי הבחירות מלשלוח אפשרות להצבעה מרחוק באמצעות דואר. רפנספרגר הדף את ההצעה ואמר: לאחר שנתקל בהתנגדות, האיסור המוצע חוסל בבית המחוקקים של ג'ורג'יה.
אמנם, רפנספרגר לא שלח בקשות להצבעה בדואר אלקטרוני לכל המצביעים הרשומים והפעילים בג'ורג'יה לבחירות ה בנובמבר 2020, בנימוק העלות הכספית של הדיוור. במקום זאת, רפנספרגר יצר פורטל מקוון לבוחרים בג'ורג'יה לבו יוכלו לבקש להצביע מרחוק. בונסף, הוא עודד את המצביעים לנצל הצבעה מוקדמת אישית דרך הדואר.
הבחירות הכלליות בנובמבר 2020 בג'ורג'יה התנהלו בצורה חלקה, והבעיות שפקדו את הבחירות המקדימות ביוני נמנעו. רפנספרגר זקף זאת לטובת מספר השיא של הבוחרים שהצביעו הצבעה מוקדמת, בדואר או במהלך תקופת ההצבעה המוקדמת של ג'ורג'יה בת שלושת השבועות. ג'ו ביידן, מועמד המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית, זכה בבחירות והיה לנשיא ארצות הברית הנבחר לאחר שהביס את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. הדמוקרטים זכו לראשונה בג'ורג'יה במהלך בחירות נשיאותיות מאז בחירות 1992.
לאחר הבחירות פרסמו עמיתיו של רפנספרגר, הסנאטורים הרפובליקנים דייוויד פרדו וקלי לפלר, הצהרה משותפת בה הטטיחו בו האשמות בדבר "כישלונות" וקראו להתפטרותו. פרדו ולפלר לא הציגו אף ראיה המבססת את טענותיהם, אותן העלו תחת לחץ הנשיא טראמפ שקידם תיאוריות קשר בנוגע לבחירות וגרס באופן כוזב כי הן זויפו ונגנבו בידי הדמוקרטים. פקידי ממשל הממונים על הבחירות בג'ורג'יה ומנהיגים רפובליקנים אחרים ציינו כי אין כל עדות להפרות חוק במהלך הבחירות. הן פרדו והן לפלר התמודדו לכהונה נוספת בסנאט של ארצות הברית אך לא הצליחו לגרוף את מרב קולות הבוחרים, מה שהוביל לסבבים שְנִיִים בג'ורג'יה נגד יריביהם הדמוקרטים — ג'ון אוסוף ורפאל וורנוק (בהתאמה) — ב-5 בינואר 2021, ביישורת האחרונה והמכריעה של הבחירות לסנאט ב-2020. רפנספרגר דחה את הקריאות להתפטרותו והצהיר:
עקב לחץ שהפעילו עליו עמיתיו הרפובליקניפ, הורה רפנספרגר על ספירה חוזרת ובקרה ברמה המדינתית של כל 5 מיליון הקולות בבחירות לנשיאות בג'ורג'יה, במסגרתן הוביל ביידן על טראמפ בכ-14,000 קולות. חיש מהר קמה ביקורת נרחבת על ההחלטה, כולל הארגון לזכויות הצבעה "קואליציה לממשל תקין", והצעד עליו הורה רפנספרגר — להמשיך את הספירה הידנית של הקולות — תואר כמונע מלחץ פוליטי מצדו של הנשיא טראמפ, והמתנגדים להחלטה גרסו כי ההחלטה מנגדת לחוק בג'ורג'יה. רפנספרגר הכחיש זאת, אם כי הוא אמר שחבריו למפלגה לוחצים עליו למצוא דרכים להחריג את ההצבעה החוקית. רפנספרגר אמר כי הסנאטור לינדזי גרהאם מקרוליינה הדרומית הפעיל עליו לחץ כשקרא לדחוץ פתקי הצבעה בדואר לטובתו של ביידן. אף על פי שגרהאם הכחיש טענה זו, פקיד בחירות רפובליקני אחר שנכח גם הוא בשיחה, גבריאל סטרלינג, אישש הצהרתו של רפנספרגר. דאג קולינס, חבר קונגרס רפובליקני שהפסיד בסיבוב הראשון של הבחירות לסנאט האמריקאי בג'ורג'יה ופיקח על פעולותיו של טראמפ בג'ורג'יה, טען באופן שקרי על הונאת בחירות במדינה, מה שגרם לרפנספרגר, הידוע בדרך כלל בדרכו המתונה, לקרוא לקולינס "שקרן" ו"שרלטן" בשל רטוריקה זו. הספירה הידנית החוזרת אישרה את ניצחונו של ביידן, כאשר ביידן גרף 2.47 מיליון קולות וטראמפ לעומתו 2.46 מיליון, בפער של 12,670 קולות (0.25%). ב-20 בנובמבר אישר רפנספרגר באורח רשמי את תוצאות ההצבעה הסופיות, ומושל ג'ורג'יה בריאן קמפ הנפיק את וידוא האישור של חבר האלקטורים במדינתו. טראמפ מצדו המשיך לקדם טענות כוזבות בנוגע להליך הבחירות לאחר אישור התוצאות. תומכי טראמפ אחדים הטרידו או איימו על רפנספרגר, אשתו ועוזרו סטרלינג, בין היתר באיומי מוות. סטרלינג קרא בפומבי לטראמפ לגנות את המעשים ו"להפסיק לעודד אנשים לבצע מעשי אלימות פוטנציאליים".
במרץ 2021 העביר בית המחוקקים של ג'ורג'יה (שבשליטת המפלגה הרפובליקנית) הצעת חוק שמאוחר יותר נחתמה בספר החוקים המדינתי בידי המושל בריאן קמפ, אשר הסירה את תפקיד יו"ר מועצת הבחירות המדינתית מתפקידיו של מזכיר המדינה של ג'ורג'יה. החוק העביר את השליטה על ראשות מועצת הבחירות אל בית המחוקקים עצמו.
שיחת טראמפ–רפנספרגר
ב-2 בינואר 2021 התקיימה שיחת טלפון בת כשעה בין נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לרפנספרגר. הקלטה של השיחה הושגה בידי העיתון "וושינגטון פוסט" ופורסמה יום לאחר מכן. בהקלטת השיחה הופעל לחץ על רפנספרגר להטות את תוצאות הבחירות במדינת ג'ורג'יה לטובתו של טראמפ. שיחת הטלפון הראתה כי טראמפ ניסה, ללא הועיל, ללחוץ על רפנספרגר במטרה להטות בבירור את התוצאות. טראמפ הוקלט באומרו "אני רק רוצה למצוא 11,780 קולות". רפנספרגר דחה שוב ושוב את ניסיונותיו של טראמפ ללחוץ עליו. השיחה שהוקלטה הודלפה בידי העיתונאי קארל ברנסטין, שביחד עם בוב וודוורד חשף ב-1972 את פרשת ווטרגייט אשר הובילה להתפטרותו של הנשיא ריצ'רד ניקסון. ברנסטין כינה את שערוריית טראמפ–רפנספרגר "גרועה בהרבה מווטרגייט" ואמר שבכל נשיאות אחרת היא תביא להדחה, הרשעה, ודרישות דו-מפלגתיות להתפטרות הנשיא.
בריאיון עיתונאי ששודר במהדורת Good Morning America של ABC News ב-4 בינואר 2021, הודה רפנספרגר בשיחת הטלפון ועמד על כך שטראמפ היה אחראי לרוב הדיבורים, ותיאר את טענות הונאת הבחירות של טראמפ כשגויות. באותו היום, מנהיגי המפלגה הדמוקרטית בבית הנבחרים שהאמינו שטראמפ "עוסק בשידול, או בקשירת קשר לביצוע פשעי בחירות אחדים", ביקשו מה-FBI לחקור את האירוע. בנוסף, בעוד מספר רפובליקנים בבית הנבחרים ניסו להגן על פעולותיו של הנשיא בקשר לבחירות בג'ורג'יה, הדמוקרטים החלו ליזום הליך הדחה נוסף נגד טראמפ.
שון קלי
ג'ון ג'יימס 'שון' קלי (באנגלית: John James Sean Kelly; נולד ב-24 במאי 1956) הוא רוכב אופני כביש אירי בעבר. קלי נחשב לאחד הרוכבים הגדולים בכל הזמנים, ולרוכב המצליח ביותר בשנות ה-80, בזכות הישגיו שכוללים: ניצחון ב-וואלטה אספנייה ב-1988, בקטגוריית הנקודות במרוץ ב-1980, 1985, 1986 ו-1988, וניצח 16 קטעים במרוץ עצמו. קלי ניצח 7 פעמים ברציפות ב-פריז - ניס (82'-88'), פעמיים ב-מילאנו - סן רמו, לייז'–בסטון–לייז', פריז - רובה, טור דה סוויס וב-וולטה אה קטלוניה. בנוסף לכך, ניצח שלוש פעמים ב-ג'ירו די לומברדיה, קריטריום אינטרנשיונל, וב-טור של חבל הבסקים. ב-טור דה פראנס, קלי ניצח בחמישה קטעים וארבע פעמים בקטגוריית הנקודות (1982, 1983, 1985, 1989). לקלי גם שתי מדליות ארד מאליפות העולם, באליפות שהתקיימה ב-שאמברי ב-1989, ובאליפות שהתקיימה בגודווד ב-1982. בסך הכל, קלי ניצח ב-193 מרוצים מקצועיים.
חיים אישיים וקריירה מוקדמת
הוא התחיל לרכוב על אופניים לאחר שאחיו החל לרכוב עליהם לבית ספר, הוא השתתף במרוצי חובבנים לבני גילו. בגיל 16, קלי ניצח את אליפות אירלנד עד גיל 19 במחוז דאון. ובשנת 1973, שיחזר את ההישג.
קלי ושני רוכבים אירים נוספים, היו אמורים להתחרות ב-דרום אפריקה לקראת אולימפיאדת מונטריאול אך השתמשו בשמות בדויים בגלל איסור בינלאומי להתחרות בדרום אפריקה, כמחאה על האפרטהייד. אבל הם התגלו והושעו לשישה חודשים, לאחר מכן, השלושה הושעו לכל החיים מהמשחקים האולימפיים.
לאחר תום ההשעייה, קלי ניצח ג'ירו די לומברדיה לחובבים. הניצחון הרשים שני מנהלי קבוצות צרפתיים, וקלי חתם אצל מהם, ז'אן די גריבאלדי, בקבוצתו שנקראה "פלנדריה-ולדה-לטינה".
1979 - 1981
בעונת 1979, עבר קלי לקבוצת ספלנדור, שהוקמה על ידי אחד מרוכבי פלנדריה לשעבר, מישל פולנטייר. שכרו שודרג לכ-£30,000 כולל בונוסים. קלי ניצח את גרנד פרי דה קאן, לאחר שהקדים את וולטר פלנקיירט ואת הנק לוברדינג. בנוסף לכך, הוא ניצח שני קטעים ב-וואלטה אספנייה באותה עונה.
בעונת 1980, קלי סיים רביעי ב-מילאנו - סן רמו, שני ב-E3 בינקבנק קלאסיק ושלישי ב-מרוץ אמסטל גולד. ב-וואלטה אספנייה, הוא ניצח חמישה קטעים וניצח את קטגוריית הנקודות במרוץ וסיים רביעי כללי, 3:31 דקות לאחר פאוסטינו רופרז המנצח. ב-טור דה פראנס, הוא ניצח שני קטעים וסיים שני בקטגוריית הנקודות. בנוסף לכך, ניצח במרוץ החד יומי שלושת הימים של ברוז'-דה פאנה. בעונה הבאה, קלי הציג דומיננטיות במרוצי האביב, כאשר סיים 7 בחץ ברבנט, 6 ב-מרוץ אמסטל גולד, 8 ב-רונדה ון פלנדרן ו-4 ב-לה פלש ואלון. הוא ניצח את הקטע השני ב-דופינה ליברה, ואת הקטע ה-15 ב-טור דה פראנס.
1982 - 1983
קלי הצטרף בחזרה לקבוצה של ז'אן דה גריבאלדי, שהפעם היא סם - פראנס לואר. ראשית, הוא ניצח ב-פריז - ניס, לאחר שניצח ארבעה קטעים במרוץ. הוא ניצח את הקטע ה-12 ב-טור דה פראנס, ואת קטגוריית הנקודות במרוץ לאחר שהקדים את ברנאר אינו. הוא זכה במדליית ארד ב-אליפות העולם בגוודווד, לאחר שרק ג'וזפה סרוני וגרג למונד הקדימו אותו. בעונת 1983, קלי ניצח בפעם השנייה ברצף ב-פריז ניס, וניצח גם שלושה קטעים במרוץ עצמו. הוא ניצח ב-טור דה סוויס, וב-טור דה פראנס, קלי לא ניצח אף קטע אך רשם את התוצאה הכללית הטובה ביותר שלו, כאשר סיים שביעי. הוא ניצח את המונומנט הראשון בקריירה שלו ב-אוקטובר, כאשר גבר על שמות גדולים כמו אלוף העולם לאותה שנה גרג למונד ואדרי ואן דר פול ב-ג'ירו די לומברדיה.
1984-1985
עונת 1984 נחשבת לגדולות בקריירה של קלי, הוא ניצח בפעם השלישית ברצף ב-פריז - ניס, מקדים את סטפן רוץ' ו-ברנאר אינו. הוא סיים שני ב-מילאנו - סן רמו, מנצח את הספרינט מהפלוטון לאחר שפרנצ'סקו מוזר מנצח בבריחת סולו. הוא ניצח את מרוץ קריטריום אינטרנשיונל, לאחר שגם ניצח שלושה קטעים במרוץ. הוא סיים שני ב-רונדה ון פלנדרן, וניצח את הטור של חבל הבסקים ושלושה קטעים בטור. ב-8 באפריל, רשם קלי את אחד מהישגיו הגדולים בקריירה, כאשר ניצח את ה-מונומנט הצרפתי הבכיר, פריז - רובה, גובר על רודי רוז'יירס בספרינט. שבוע לאחר מכן, הוא ניצח גם ב-לייז'–בסטון–לייז'. הוא ניצח קטע וסיים רביעי ב-טור דה סוויס. ב-טור דה פראנס, הוא סיים חמישי כללי, ושני בדירוג הנקודות. קלי ניצח שני מרוצים חד יומיים בצרפת, פריז - בורז', וגרנד פרי דה פלואה. קלי רשם ניצחון בעוד מרוץ קטעים, כאשר בספטמבר ניצח את וולטה אה קטלוניה וארבעה קטעים נוספים במרוץ. בנוסף לכך, ניצח בפריז - טור ובקריטריום די סה.
עונה אחר כך, ב-1985, ניצח בפעם הרביעית ברצף ב-פריז - ניס. מקדים שוב את בן מדינתו, סטפן רוץ'. הוא ניצח שני קטעים ב-, וסיים שביעי ב-מילאנו - סן רמו. לאחר הניצחון בעונה הקודמת במרוץ, הפעם הוא סיים רק במקום השלישי ב-פריז - רובה. הוא ניצח שלושה קטעים ב-וואלטה אספנייה, וסיים תשיעי כללי וניצח שוב את קטגוריית הנקודות. קלי המשיך להתקדם ב-טור דה פראנס, הוא סיים בעונה הזו במקום הרביעי הכללי, 6:26 דקות מברנאר אינו המנצח, וניצח שוב את קטגוריית המאיצים. ב-וולטה אה קטלוניה, הוא סיים שני כללי וניצח את הקטע השני. הוא ניצח את הטור של אירלנד, ועוד שני קטעים במרוץ. הוא ניצח בפעם השנייה ברצף בקריטריום די סה, וב-ג'ירו די לומברדיה.
1986-1988
ב-1986, קלי הצטרף לקבוצת "קאס" הצרפתית. הוא ניצח בפעם החמישית ברצף את פריז - ניס, הפעם הקדים את אורס זימרמן השווייצרי. הוא ניצח שנית ב-מונומנט מילאנו - סן רמו, הוא ניצח שנית גם ב, והוסיף גם ניצחונות בשלושה קטעים במרוץ. קלי ניצח בפעם השנייה במונומנט, פריז - רובה. הוא עלה לראשונה על הפודיום ב-וואלטה אספנייה, כאשר סיים שלישי, 5:19 דקות אחרי אלברו פינו המנצח. בנוסף לכך, קלי ניצח שני קטעים ואת קטגוריית הנקודות. הוא סיים חמישי באליפות העולם ב-קולורדו, וניצח בפעם השנייה את ה-וולטה אה קטלוניה.
1989-1991
קלי הצטרף לקבוצת פי.די.אם ההולנדית, וניצח ב-לייז'–בסטון–לייז', את קטגוריית המאיצים ב-טור דה פראנס (סיים תשיעי כללי). ובאליפות העולם בשאמברי, הוא סיים שלישי לאחר שגרג למונד ודימיטרי קוניישב גברו עליו בספרינט סיום.
בעונת 1990, ניצח קלי שנית ב-טור דה סוויס, וגם את הקטע ה-4 במרוץ. הוא סיים שלישי ב-קלאסיקה סן סבסטיאן. ב-1991, הוא לא זינק לקטע ה-11 ב-טור דה פראנס ובכך פרש מהמרוץ. הוא ניצח שוב את הטור של אירלנד, ובפעם השלישית את ג'ירו די לומברדיה.
1992-1994
קלי הצטרף לקבוצת לוטוס - פסטינה הצרפתית. הוא ניצח בפעם השנייה את מילאנו - סן רמו ב-1992. את עונתו האחרונה כמקצוען העביר בקבוצת קאטאוונה.
לאחר הפרישה
קלי הוא פרשן בערוץ יורוספורט, שהייתה מעורבת באקדמיה שקלי הקים. ב-2006, הקים קבוצה אירית מקצוענית ראשונה שנקראה על שמו. הרוכבים שם היו ממוצא אירי ובלגי והגיעו מהאקדמיה שקלי הקים. הוא מעורב באירועי צדקה, ואף הוקם טור חובבים על שמו שכלל אלפי משתתפים. בנובמבר 2013, אוניברסיטת דבלין סיטי נתנה לקלי דוקטורט כבוד על פועלו בספורט האירי. ב-2013, הוציא קלי את האוטוביוגרפיה שלו.
איוונה מטסוי
אִיוַונֶה מָטְסוּי (ביפנית: 松井 石根; 27 ביולי 1878 – 23 בדצמבר 1948) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי, אשר במהלך מלחמת סין–יפן השנייה פיקד על חיל המשלוח לשאנגחאי. במהלך הקרב על שאנגחאי והקרב על נאנג'ינג הוא הותיר לצבאו לבצע זוועות באוכלוסייה האזרחית והיה שותף מרכזי לטבח נאנג'ינג. על פועלו במהלך המלחמה, בית הדין הבין-לאומי הצבאי למזרח הרחוק קבע בשנת 1948 כי מטסוי מורשע בפשעי מלחמה ועל כן הוא הוצא להורג בתלייה.
שנותיו הראשונות
בין 1904 ל-1905 הוא השתתף במלחמת רוסיה-יפן, וראה פעולה צבאית במנצ'וריה (צפון-מזרח סין). באוגוסט 1904 הועלה לדרגת קפטן. בנובמבר 1906 סיים את לימודיו במכללת המטה הצבאי במקום הראשון בין תלמידי כיתתו. בין ינואר 1907 לאפריל 1911 שירת כמוצב צבאי במושבות היפניות בבייג'ינג ובשאנגחאי שהיו למעשה בתוך שטחי שושלת צ'ינג; בעודו שם, בנובמבר 1909, הוא הועלה לדרגת מייג'ור.
ב-1913 וב-1914 ביקר בהודו-סין הצרפתית ובאירופה כנציג הצבא היפני. באוגוסט 1918 הועלה לדרגת לוטננט קולונל והוצמד לרגימנט החיל רגלים ה-22. בין דצמבר 1915 לפברואר 1919 חזר מטסוי לשרת בשאנגחאי.
ביולי 1918 הועלה לדרגת קולונל. בין השנים 1921 ל-1922 צורף לצוות כוח המשלחת בולדיווסטוק, שלחם נגד כוחות הצבא האדום הבולשביקי בסיביר במסגרת מלחמת האזרחים ברוסיה. בעודו נלחם בסיביר פיתח התנגדות עזה לאידאולוגיה הקומוניסטית, כמו רבים ששירתו לצידו. בין השנים 1922 ו-1924 שירת בצפון מזרח סין כראש סוכנות השירותים המיוחדים של חרבין, יחידת מודיעין שהייתה מקושרת למסילת ברזל יפנית בתוך סין.
בשנת 1923 הועלה לדרגת לוטננט גנרל. בין השנים 1924–1925 מטסוי שירת כקצין הפיקוד של חטיבת הרגלים ה-35. בין השנים 1925 ו-1928 הוא היה ראש הלשכה השנייה של המטה הכללי של הצבא. בשנת 1928 הוא צורף למטה הכללי הראשי של הצבא, ועסק ביחסים עם צבאות אירופאים. בשנת 1929 קיבל את הפיקוד על האוגדה ה-11 של הצבא הקיסרי.
מטסוי היה סימפתי לאידאולוגיה המיליטנטית האנטי-דמוקרטית של הקצינים הצבאיים אשר פלשו נגד דרישות הממשלה למנצ'וריה לאחר תקרית מוקדן וכבשו אותה במהלך שנת 1931. מטסוי הפך לראש הפיקוד על הכוחות היפנים בטאיוואן בשנת 1934, נוסף על כך הוא הועלה לדרגת גנרל וקיבל את עיטור מסדר החרצית. בשנת 1935 יצא מטסוי לגמלאות.
מלחמה בסין
לאחר תקרית גשר מרקו פולו והקרב על בייג'ינג-טיינג'ין, מטסוי גויס מחדש במסגרת גיוס מילואים שהחל עקב תחילת מלחמת סין–יפן השנייה. הוא הושם כמפקד הראשי של כוח המשלחת לשאנגחאי, כוח יפני מרכזי אשר הגיע אל הקרב על שאנגחאי מצפון לעיר בעוד הקרב כבר נראה אבוד ליפנים. ההפרש האדיר בין היכולת הצבאית ורמת המיומנות של הכוחות הביאה לכך שלאחר מספר חודשי לחימה, כוחות חיל המשלחת הפכו את הכלים, הצליחו לכבוש את חופי העיר ונעו מערבה. צ'יאנג קאי שק, המנהיג בפועל של סין הלאומית (קוומינטנג) הורה על נסיגה לבירה נאנג'ינג.
לקראת סוף 1937, בהנהגת מטסוי בוצעה התקדמות מסיבית של הכוחות היפנים לעבר נאנג'ינג. במהלך הקרב על נאנג'ינג הוקצו כוחות סינים מועטים מבחינה יחסית למען שימור רוב הכוחות להמשך המאבק מאוחר יותר אך הכוחות המעטים שהושמו לחמו בעקשנות על עיר הבירה שלהם. בפרט, בריגדת צוערים על ההר הסגול לחמו עד נפילתם אחרונם, על פעולה זאת מטסוי עצמו גילה את הערכתו וטען כי "בריגדת הצוערים של נאנג'ינג הפגינה התנגדות אמיצה בהחלט."
עם נפילתה הסופית של הבירה הסינית מטסוי היה מבין האחראים על הסדר הקמתו של 'צבא אזור מרכז סין' והקמת ממשלת ואנג ג'ינג-ויי, ממשלת בובות יפנית במרכז סין. מתחת לפני השטח, מטסוי היה מבין האחראים על טבח נאנג'ינג, חייליו ביצעו פרעות בסינים והוא בתגובה נהג להעלים עין. ב-10 בפברואר 1938 במסגרת קריאה כללית להשבת חלק מהכוחות, מטסוי נקרא בידי המטה הכללי לשוב ליפן והוא הוחלף בשונרוקו האטא. עם שובו מטסוי חזר לגמלאות.
בהמשך שירת בתפקיד הטקסי של נשיא מרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי.
משפט
עם כניעת האימפריה היפנית החלה תקופת הכיבוש אמריקאי ביפן אשר במסגרתו נפתח בית הדין הבין-לאומי הצבאי למזרח הרחוק שחיפש אחר פושעי מלחמה בשורות הצבא היפני הקיסרי. מטסוי הובל לחקירות והוא הורשע בביצוע פשעי המלחמה מסוג B ו-C.
טענותיו של מטסוי כי לא נודע לו על המתרחש בנאנג'ינג ולא היה לא כל קשר למאורע לא התקבלו בידי שופטי בין הדין הצבאי ועל כן ב-23 בדצמבר 1948 הוא הוצא להורג בתלייה בכלא סוגאמו בטוקיו.
Lukas Graham (אלבום, 2012)
Lukas Graham (בעברית: לוקאס גרהאם) הוא אלבום הבכורה של להקת הפופ הדנית לוקאס גרהאם, הקרוי על שמה. האלבום יצא לאור ב-26 במרץ 2012 על ידי חברת התקליטים קופנהגן רקורדס. האלבום נכנס במצעד האלבומים הדני והגיע למקום הראשון, בו החזיק 15 שבועות, והגיע למעמד שש פעמים פלטינה. במהדורה המקורית של האלבום יצאו שלושה סינגלים – "Ordinary Things", ו"Criminal Mind"; במהדורה הבינלאומית החדשה נוסף הסינגל.
מספר שירים מאלבום זה הוכנסו גם לאלבום השני של הלהקה, שגם נקרא "Lukas Graham", עבור המהדורה החדשה שלו.
יון ניקולאסקו
יון ניקולאסקו (ברומנית: Ion Nicolaescu; נולד ב-7 בספטמבר 1998) הוא כדורגלן מולדובי המשחק בעמדת החלוץ בהירנפיין מליגת העל ההולנדית ובנבחרת מולדובה, מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים.
קריירת מועדונים
באוגוסט חתם בשחטיור סליהורסק מליגת העל הבלארוסית, בה שיחק שנתיים ואף זכה עמה באליפות בעונתו השנייה במועדון.
לקראת עונת הצטרף לוויטבסק, במדיה רשם את עונת השיא שלו בקריירה בה כבש תשעה שערים ב-18 משחקי ליגה עד לאמצע העונה.
ב-16 בספטמבר 2020 חתם בדונאיסקה סטרדה מליגת העל הסלובקית.
בינואר הצטרף למכבי פתח תקווה מליגת העל בהשאלה עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישה בסיום העונה. לאחר עונה זו חזר לקבוצתו דונאיסקה איתם שיחק במוקדמות הליגה האזורית, והוסיף לשחק בנבחרתו הלאומית.
ב-23 בספטמבר 2022 חתם בבית"ר ירושלים מליגת העל עד לסיום העונה, עם אופציה לעונה נוספת.
באוגוסט 2023 נמכר תמורת כ-1.2 מיליון אירו להירנפיין מליגת העל ההולנדית.
קריירה בינלאומית
ב-8 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מולדובה בהפסד 0–4 ל. ב-3 בספטמבר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1–1 עם. ביוני 2023 הבקיע צמד בניצחון 3–2 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2024 והפך למלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים.
פלורה רובסון
פלורה מקנזי רובסון (באנגלית: Flora McKenzie Robson; 28 במרץ 1916 – 7 ביולי 1984) הייתה שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה בריטית.
ביוגרפיה
היא סיימה בהצטיינות את האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה והחלה להופיע על הבמה ב-1921 אולם הקריירה שלה קרטעה כי נאמר לה שזקוקים לשחקניות יפות. בגיל 23 ויתרה על הבמה והחלה לעבוד כפקידת מחלקת רווחה. הבמאי טיירון גאתרי הכיר בכשרונה והזמין אותה להצטרף להפקה שלו של שש נפשות מחפשות מחבר מאת לואיג'י פירנדלו. הצלחתה בהצגה זו הזניקה את הקריירה הבמיתית שלה. היא הופיעה בעשרות הצגות בבריטניה ובארצות הברית.
רובסון גילמה במספר סרטים מלכות וקיסריות. פרסומה בבריטניה גדל לאחר שגילה את דמותה של אליזבת הראשונה בשני סרטים.
קיסריות נוספות שגילמה:
ב-1939 שיחקה בסרט "אנקת גבהים" לצידו של לורנס אוליבייה.
באותה שנה שיחקה בסרט "Saratoga Trunk" בתור משרתת מהאיטי ב"השחרת פנים" לצידם של גרי קופר ואינגריד ברגמן. על תפקידה בסרט זה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
ב-1947 שיחקה בסרט "נרקיס שחור", ב-1972 שיחקה ב"עליסה בארץ הפלאות" בתור מלכת הלבבות. ב-1963 שיחקה כמסיונרית בסרט "שבע נשים". ב-1965 שיחקה בתור אם מנזר קתולי בסרט "אנשים מופלאים במכונות מעופפות".
ב-1966 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "דייוויד קופרפילד" בתפקיד בטסי טרדווד.
ב-1978 שיחקה בסרט "עלובי החיים".
סרטה האחרון היה "התנגשות הטיטנים" (1981).
ב-1952 הוענק לה תואר קומנדר במסדר האימפריה הבריטית (CBE) שהועלה ב-1960 ל"דיים קומנדר" (DBE).
חיים אישיים
רובסון לא נישאה ולא הקימה משפחה. היא מתה בביתה בברייטון מסרטן בגיל 82. שתי אחיותיה, שילה ופלורה מתו באותה תקופה.
הייד פארק (שיקגו)
הייד פארק (באנגלית: Hyde Park) הוא אחד מ-77 תתי-אזורים של העיר שיקגו אשר נמצא בחלק הדרומי של העיר לאורך שפת אגם מישיגן, כ-11 קילומטרים דרומית לאזור הלופ שבמרכז העיר שיקגו.
באזור הייד פארק ישנם מספר מוסדות להשכלה גבוהה, כולל אוניברסיטת שיקגו, האיגוד התאולוגי הקתולי, בית הספר הלותרני לתאולוגיה של שיקגו והסמינר התאולוגי של מק'קורמיק. באזור הייד פארק נמצאים גם מוזיאון המדע והתעשייה, ושניים מארבעת האתרים ההיסטוריים הלאומיים של העיר שיקגו – הכור הגרעיני המלאכותי הראשון בעולם אשר מכונה "Chicago Pile-1", ובית רובי.
הייד פארק ידועה במיוחד כמקום בו נערכה בשנת 1893 התערוכה העולמית הגדולה ביותר במאה ה-19. בתחילת המאה ה-21 זכה אזור הייד פארק לפרסום רב בשל היותו המקום בו נהג לגור בעבר נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, שלפני שהתמודד לנשיאות ארצות הברית, בתקופה בה הוא היה מרצה בכיר במשך 12 שנים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת שיקגו. באזור הייד פארק נבנה בהווה גם המרכז הנשיאותי על שם ברק אובמה.
פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2018
טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2018 התקיים ב-20 באוגוסט 2018, באולם המוזיקה רדיו סיטי, ניו יורק סיטי שארצות הברית. במהלך הטקס היו קארדי בי וטיילור סוויפט לאמנים עם המספר הרב ביותר של הזכיות, תוך שקארדי בי הייתה לאמנית עם מספר המועמדויות הגבוה ביותר, 12 בסך הכול.
זכיות ומועמדויות
ב-23 ביולי הכריזו על המועמדויות בטקס, תוך שפורסם כי אריאנה גרנדה וטיילור סוויפט הן האמניות עם המספר הרב ביותר של המועמדויות.
הזוכים רשומים ראשונים ומודגשים בכתב בולט
טרישה בראון
טרישה בראון (25 בנובמבר 1936 – 18 במרץ 2017, באנגלית Trisha Brown, נולדה בשם Patricia Ann Brown) הייתה כוריאוגרפית, רקדנית ואמנית חזותית. יצירותיה ומחקרה התנועתי של בראון תרמו רבות לשבירת מסורות במחול הבימתי המודרני ולהתפתחות שפה תנועתית מופשטת שמזוהה עם המחול העכשווי. עיקר חדשנותה של בראון הוא בשימוש בתרגילי אימפרוביזציה ככלי המרכזי בתהליך היצירה, וכן בעבודה אינטרדיסציפלינרית ושיתופי פעולה עם אמנים מתחומים שונים. בראון מזוהה עם סצנת האוונגרד של שנות ה-60 וה70 של המאה העשרים בניו-יורק. בראון פעלה גם בתחום האמנות הוויזואלית, וציוריה הוצגו במוזיאונים וגלריות רבות.
קורות חיים
בראון נולדה ב-25 בנובמבר 1936 באברדין, וושינגטון. בהיותה בת 11, החלה בראון ללמוד מחול - היא למדה ג'אז, סטפס, בלט ואקרובטיקה. היא למדה מחול מודרני במילס קולג' שבאוקלנד, קליפורניה, שם התנסתה בשיטותיהם של מרת'ה גרהאם ולואיס הורסט (Horst), וכן למדה מחול אפריקאי אצל רות בקפורד (Beckford). בצעירותה עבדתה בראון עם כוריאוגרפים מובילים בסצנת המחול המודרני כגון מרס קנינגהם וחוזה לימון. בין השנים 1958-1960 לימדה בראון מחול מודרני בקולג' בפורטלנד, אורגון. בשנים אלו נחשפה בראון יותר ויותר לטכניקות אימפרוביזציה, כגון שיטת האימפרוביזציה של אן הלפרין (Ann Halperin). בעידוד חברותיה הרקדניות איבון ריינר וסימון פורטי (Forti), עברה בראון לניו יורק ב-1961.
בניו יורק, השתתפה בראון בסדנאות הקומפוזיציה הכוריאוגרפית של רוברט דאן (Dunn), שמהן קם הקולקטיב שהקים את תיאטרון המחול ג'אדסון (Judson Dance Theater). הקבוצה פעלה בכנסיית ג'אדסון, היא כנסייה פרוטסטנטית הדוגלת בתמיכה באמנות ומעורבות חברתית בשכונת גרין וילג' בניו יורק. הקבוצה מנתה רקדנים, כוריאוגרפים, אמנים חזותיים, מוזיקאים ואנשי קולנוע ופעולתה נחשבת למהפכנית, שכן שינתה לחלוטין את פני המחול. תיאטרון המחול ג'אדסון פעל לשם שבירת הגבולות של המחול הבימתי כפי שהוגדר על ידי המחול המערבי הקלאסי והמודרני, ויצר את אבני הבניין של המחול הפוסטמודרני תיאטרון המחול ג'אדסון פעל לזמן קצר בלבד, אולם שיטת העבודה האינטרדיסציפלינרית והשאיפה להרחיב את הלקסיקון התנועתי המקובל במחול המשיכו לאפיין את עבודותיה של בראון לאחר מכן.
החל מ-1962 ועד מותה העלתה בראון יותר מ-100 יצירות כוריאוגרפיות שונות. ב-1970 ייסדה את להקת המחול ע"ש טרישה בראון (Trisha Brown Dance Company). הלהקה פועלת עד היום, ומאז מותה של בראון ב-2017, היא משחזרת ומעמידה מחדש את יצירותיה בחללים ואתרים שונים לפי מתודות העבודה של בראון.
הופעתה הבימתית האחרונה של בראון הייתה ב-2008, ביצירתה I Love My Robots. ב-2012, פורסמה הודעה רשמית לפיה יצירותיה של בראון מ-2011 יהיו האחרונות שלה. לאחר מותה חשפה המנהלת המקצועית שלה שבראון חלתה בדמנציה וסקולרית ב-2011. בראון נפטרה ב-2017, בגיל 80, בסן אנטוניו, טקסס. בראון הייתה נשואה לאמן ברט באר (Barr) שנפטר ב-2016, לשניים ישנו בן וארבעה נכדים.
עבודתה המקצועית
בתחילת דרכה העצמאית, יצרה בראון יצירות סולו רבות, כשהראשונה מביניהן הייתה היצירה Trilium, בה השתמשה בשלוש משימות פשוטות: שכיבה, ישיבה ועמידה. כבר בשלב זה, בראון חקרה ביצירותיה את השימוש במשימות אלתור לצורך יצירת תגובות בימתיות כנות. כמו כן, בעקבות העבודה עם חברים אחרים בתיאטרון המחול ג'אדסון, בראון חקרה את היחסים בין הרקדנים וביניהם לבין הקהל. יצירותיה המוקדמות של בראון הוצגו לרוב בחללים אלטרנטיביים כגון גלריות, גגות בניינים, אגמים ועוד. יצירותיה המוקדמות הושפעו מהנוף העירוני של שכונת סוהו בניו יורק, בה הייתה מתיישבת "חלוצה". ביצירות אלו בא לידי ביטוי האופי המינימליסטי של יצירתה של בראון; יצירות אלו התרחשו ללא מוזיקה, כך שהקהל יכל להתמקד בצלילי תפיפות הרגליים וההתנשמויות של הרקדנים. יחד עם דחיית ה'הכרח' למוזיקליות, בראון דחתה ביצירותיה המוקדמות מאפיינים נוספים של המחול המודרני המסורתי, כגון תאטרליות, דרמטיות ותנועה 'מסוגננת'. לעומת אלו, בראון (כמו עמיתיה האוונגרדיסטים כגון סטיב פקסטון, איבון ריינר וסימון פורטי) שאפה ליצור בשפה תנועתית אבסטרקטית, תוך לקיחת השראה ממחוות גופניות יומיומיות. בראון הייתה לאחת הכוריאוגרפיות הראשונות שהציגו באופן קבוע בחללי תצוגה לאמנות חזותית כגון גלריות, תערוכות בינ"ל ומוזיאונים.
ב-1968 יצרה בראון את Planes, בה הרקדנים נעו בהילוך איטי על גבי קיר מדומה שיצרה בראון בעצמה, ועליו קובעו נקודות אחיזה לידיים ולרגליים. על גבי הרקדנים הנעים הוקרנה יצירת וידאו של ג'אד ילקוט ׂ(Yalkut) שגרמה לכך שהרקדנים יראו כאילו הם נופלים בחלל. יצירה זו מסמנת את תחילת האיגוד של יצירותיה בסדרות, להן קראה מחזורים (Cycles). למרות שרבים מן המחזורים הללו חפפו האחד את השני, בראון כינתה אותם בשמות (או בעת העלאת היצירה או באופן רטרואקטיבי) כדי לעצב את האופן בו העבודות הללו יובנו על ידי הקהל. Planes הייתה היצירה הראשונה במחזור (1962-1970) Equipment pieces, שנכללו בו יצירות שונות בהן התנועה הטבעית של הרקדנים הושפעה על ידי אביזר או מבנה חיצוני ומלאכותי. במחזור היצירות (1971-1975) Accumulations, יצרה בראון תוך שימוש בסדרות מתמטיות על מנת ליצור משפטים תנועתיים. היצירה הראשונה במחזור זה Accumulation, מהווה דוגמה לשפתה התנועתית של בראון, שמורכבת ממחוות יומיומיות פשוטות ותנועות שאינן טעונות במשמעות פרפורמטיבית ברורה.
עד שנת 1980, בראון עבדה בעיקר עם רקדניות נשים, רבות משותפותיה לאורך דרכה היו אמניות, הלהקה שהקימה כללה עד אז רק נשים והיא הושפעה מעוד מנשים יצירתיות וחזקות בסביבתה. כאשר החלה בראון לשלב רקדנים גברים ביצירותיה, היא נותרה נאמנה לשפה התנועתית שיצרה, שכללה מבעים אינטימיים של מגע שבוצעו באופן יומיומי ופשוט, בלא תיאטרליות ומשחקיות. בכך תרמה בראון לשבירת הדיכוטומיות המגדריות המקובלות במחול הבימתי.
במשך שנות השמונים ותחילת שנות התשעים המשיכה ליצור בראון יצירות חדשות, אותן קיטלגה בתוך מחזורי יצירה כבר מההתחלה. כמו כן, בראון העלתה באופן מחודש יצירות מעברה, תוך שינוי והתאמה תמידיים של תוכנם באופן המתאים אותם לאתר בו הועלה באופן מחודש.
לאחר שהופיעה בראון באופרה כרמן של ביזה ב-1987, היא החלה להתעניין בבימוי אופרה. כהכנה, החלה בראון לעבוד עם מוזיקה פוליפונית ביצירותיה, ובין 1995-1998 יצרה את מחזור היצירות Music Cycle, בו עבדה עם יצירות מאת יוהאן סבסטיאן באך ואנטון וברן. ב-1998, בראון הוזמנה על ידי ברנרד פוקרולה (Fouccroulle),, מנהל בית האופרה המלכותי של בריסל לביים את האופרה L'Orfeo של מונטוודרי. אף על פי שבראון לא ביימה אופרות בעבר, ההפקה הניסיונית עם האופרה של בריסל נרשמה כהצלחה. לאחריה, בראון ביימה 6 אופרות נוספות בעבור כמה מבתי האופרה הנודעים בעולם, ואף יצרה את הבלט O Zlozony/ O Composite לבלט האופרה של פריז ב-2004.
יצירתה בתחום הציור
למרות שעיקר פרסומה של בראון הוא מפעלה ככוריאוגרפית, היא זכתה להערכה גם כאמנית חזותית. רבים מרישומיה של בראון מהווים רישומי עזר ליצירתה הכוריאוגרפית, ציורים אלו משלבים טקסט, דמויות אנושיות, חזרתיות ולעיתים עשויים כהדפסים. ביצירות כגון Footworks #1 ו Footworks #2 הציור מתפקד הן כעזר לצורך תיעוד הפעולה התנועתית והן כמקבע על הדף רגע שבמחול היה לעד בר חלוף. ציוריה של בראון הוצגו במהלך חייה במגוון גלריות ומוזיאונים, וביניהם: הגלריה האוניברסיטאית של אוניברסיטת ייל (1974), הביאנלה בוונציה (1980), גלריית White Box, לונדון (2004), דוקומנטה XII (2007), מרכז וולקר לאמנות (2008). כיום חלק מיצירותיה שמורות באוספים של מוזיאונים כגון המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק (MoMa), מרכז וולקר לאמנות (Walker Art Center) ומוזיאון ג'ורג' פומפידו בפריז (Centre George Pompidou).
גייל הות'ורן
גייל הות'ורן (מאנגלית: Gale Hawthorne), הוא אחת מהדמויות הראשיות בטרילוגיית משחקי הרעב שנכתבה על ידי סוזן קולינס. גייל הוא החבר הטוב ביותר של קטניס ושותפה לציד. בסדרת הסרטים הוא מגולם על ידי ליאם המסוורת'.
ביוגרפיה
גייל הוא הבן הבכור במשפחת הות'ורן. לאחר מות אביו בפיצוץ מסתורי שאירע במכרות הוא נעשה למפרנס הראשי במשפחה. אמו האזל מצאה עבודה ככובסת לסוחרים. בעודו בן 14, הוא פוגש בקטניס בת ה-12 (שנה אחרי מות אביה), ומגלה שגם אביה נהרג באותו פיצוץ במכרות. גייל וקטניס מתחילים לצוד בניגוד לחוק ביער המקיף את מחוז 12 ולפרנס את משפחותיהם בכבוד. אט אט הם נעשו חברים טובים.
משחקי הרעב
הופעתו הראשונה של גייל במשחקי הרעב היא ביער, שם הוא מספר לקטניס שהשיג לחם מהמאפייה במסחר עם אביו של פיטה תמורת בשר סנאי. שניהם צוחקים על המבטא המוזר של אזרחי הקפיטול, ומעלים גם את נושא משחקי הרעב. גייל מציע לקטניס לעזוב את המחוז ולגור ביחד ביער. הם מוותרים על הרעיון כי לא יוכלו לקחת את משפחותיהם איתם. ביער גייל מספר לקטניס על הסיכויים שאינם נמצאים לטובתו, שמו מופיע 42 פעמים בהגרלה. כאשר קטניס מתנדבת לקחת את מקומה של פרים במשחקי הרעב פרים מנסה לעצור את קטניס כי היא לא רצתה שהיא תפגע. כשמגיע הזמן להיפרד מהקרובים, גייל מגיע ואומר לה שהיא יכולה לנצח, היא יכולה לצוד, וקטניס מבקשת ממנו לשמור על משפחתה, שלא יגוועו ברעב. גייל בוחר שלא לצפות בתחילת המשחקים ויושב ביער. כשקטניס במשחקים, גייל ממלא את תפקידה כראש המשפחה ודואג להביא לפרים ואמה בשר-ציד באופן קבוע. גייל רואה המשחקים בטלוויזיה בבית הספר ובמסכים הגדולים בכיכר, כואב לו לראות את קטניס סובלת. קטניס משחקת את הרומן עם פיטה וכשהיא חוזרת בניצחון מהזירה, רגשותיה לגבי גייל מבולבלים ביותר, וגייל נפגע מאוד מהפגנות הרומן של קטניס לפיטה בזירה ואז מבין שזה מפריע לו כי הוא בעצם מאוהב בה.
התלקחות
בהתלקחות גייל בן 18, ומעתה הוא מורשה לעבוד במכרות הפחם של מחוז 12. הוא מתחיל בעבודתו ומצליח לכלכל את משפחתו, אך בעקבות עבודתו החדשה, הוא וקטניס מתראים פעם אחת בשבוע ביום ראשון, בעת הצייד בימי ראשון. באחד מימי הצייד, גייל מנשק את קטניס ביער ואומר שהוא היה חייב לעשות את זה, לפחות פעם אחת. הנשיקה המסתורית דווחה לנשיא סנואו, שמגיע לביתה של קטניס ומציב בפניה איום ממשי לחיי הקרובים לה וביניהם עונש מוות לגייל, ובהמשך שיחתם הנשיא מבהיר בפניה שעליה לשכנע אותו ואת אזרחי פאנם כולה שהיא מאוהבת מעל הראש בפיטה. קטניס מבינה שלא תוכל להיפגש עם גייל לעולם, ומעלה בפניו את הרעיון שהוא הציע שנה לפני-כן, לברוח מהמחוז עם משפחותיהם. גייל מאוד מרוצה בתחילת השיחה, אך בעת שהוא שומע שהתחילו התקוממויות במחוזות אחרים, הוא מסרב. בסוף שיחתם הוא מחליט שהוא לא יזניח את חבריו וישאיר אותם נתונים לחסדי הקפיטול. גייל זורק את הכפפות שקטניס נתנה לו שהיו שייכות לסטייליסט שלה, סינה, בטענה שהוא לא רוצה דבר שיוצר בקפיטול. הוא חזר למחוזו ואוכף השקט החדש, רוֹמוּלוּס תְ'רד, העניש אותו בעונש של יותר מארבעים מלקות, על הבאת צייד לא-חוקי. קטניס מנסה לחסום את ההצלפות, ותוך כדי כך חוטפת מלקה אחת על לחייה סמוך לעינה. פיטה והיימיטץ' מתערבים גם הם ומגנים על קטניס. בהמשך, גייל מועבר לבית משפחת אוורדין לטיפול המסור של פרים ואימה. כשהגיע ממאגר המנצחים ההודעה על הגמול הרבעוני ה-3 (משחקי הרעב ה-75), זכר אחד ונקבה אחת מנצחים מכל מחוז, הוא הבין שקטניס חוזרת לזירה. במשחקי הרעב ה-75, גייל פינה רק כ-10% מאוכלוסיית המחוז (בערך 800 איש) לאחר השמדתו של מחוז 12, הוא פינה אותם לכיוון האחו, והם צפו במחוז העולה בלהבות ולבסוף מחוז 13 הציל אותם והעניק להם מקום מגורים ומזון. בסוף הספר גייל מספר לקטניס שמחוז 12 הושמד ושפיטה בידי הקפיטול.
עורבני חקיין
בספר השלישי בטרילוגיה, היחסים בין קטניס לגייל שבים להיות מה שהיו, והם חוזרים להיות ידידים טובים. במהלך הספר גייל שם לב כי קטניס לא תוכל להמשיך בהובלת המהפכה כל עוד היא יודעת שפיטה נתון לחסדי הקפיטול, לכן בעזרת משלחת, יוצא להציל את פיטה והמיועדים האחרים, מתוך ידיעה כי קטניס תיאלץ להתמודד עם הבחירה בינו לבין פיטה. בספר כתוב כי קטניס נישקה את גייל מספר פעמים. יום אחד, כאשר ישבו ליד המדורה במחוז 13, אמר גייל כי לנשק את קטניס מרגיש כמו לנשק שיכורה, כי כאשר שאל אותה על מחשבותיה, היא ענתה שאינה יודעת. באותו מצב גייל מספר על הבנות הרבות שנישק. לאחר שהם מצליחים לפרוץ לקפיטול, קווין, נשיאת מחוז 13, מוציאה הוראה להצניח פצצות על ילדי הקפיטול. גייל וביטי (המיועד ממחוז שלוש) יזמו את הרעיון לפצצות ביחד. כאשר פרים - אחותה של קטניס באה לעזור לילדי הקפיטול שנפגעו, מתפוצצת לידה פצצה, והיא נפגעת ומתה. קטניס מרגישה רע כי גייל יזם את הרעיון, והיא יודעת כי תמיד תקשר את גייל למות אחותה. גייל עובר למחוז 2, שם הציעו לו עבודה, כדי להקל על קטניס בבחירה בינו לבין פיטה, וכדי שלא תיזכר במות אחותה בכל פעם שתראה אותו. לאחר שגייל עוזב, אומרת קטניס כי היא מרגישה הקלה. הספר מסתיים בכך שפיטה וקטניס מתחתנים, לאחר 15 שנה קטניס מוכנה להביא ילדים ונולדים להם בן ובת. לא ידוע מה עלה בגורלו של גייל.
וילפריד זייפרט
וילפריד זייפרט (בגרמנית: Wilfried Seyferth; 21 באפריל 1908 – 9 באוקטובר 1954) היה שחקן גרמני.
ביוגרפיה
וילפריד זייפרט נולד בדרמשטט למשפחת רופא. הוא למד בגימנסיה בעיר הולדתו. לאחר סיום בית הספר הוא למד רפואה במשך שלושה סמסטרים אך עזב את הלימודים. וילפריד זייפרט קיבל הכשרה אמנותית בבית הספר לדרמה של התיאטרון הגרמני בברלין. שם ערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 1929 ואז נסע לפרנקפורט.
בשנת 1936 שב לברלין ושיחק שוב בתיאטרון.
במקביל לעבודתו בתיאטרון וילפרס זייפרט השתתף בסרטים רבים. חלקם נאסרו להקרנה לאחר סיום מלחמת העולם השנייה בגלל שהיו חלק של תעמולת הנאציזם וגרמניה הנאצית.
בשנת 1946 נסע לשלוש שנים לציריך. הוא ביצע הופעות אורח בפסטיבל זלצבורג, פסטיבל טירת היידלברג ופסטיבל רוהר. זייפרת שיחק בעיקר בקלאסיקות מאת שייקספיר, לסינג, צקכוב, גוגול וכו'.
בשנות ה-50 הוא שיחק נאצים בשתי ההפקות בארצות הברית.
זייפת נפטר כתוצאה מתאונת דרכים. הוא היה נשוי מספר פעמים, אשתו אחרונה הייתה אווה אינגבורג שולץ. בנו מנישואיו לטטג'אנה איוואנוב, אנדראס זייפרת שחקן תיאטרון גרמני.
וילפריד זייפרת נקבר בבית העלמין הישן בדרמשטט.
קארזון
קארזון הוא אתר אינטרנט ישראלי המציג מידע על על מחירי כלי רכב חדשים. האתר מופעל על ידי חברת קארזון טכנולוגיות בע"מ.
היסטוריה
חברת קארזון טכנולוגיות הוקמה בשנת 2018 על ידי אמיר ווינשטוק, המייסד של אתר הנדל"ן מדלן. בשנת 2019 השיקה החברה את אתר קארזון.
קארזון מנגישה מידע על רכבים, הכולל מידע על מחירונים, מחירונים היסטוריים והנחות שנתנו במבצעי מכירות ולמועדוני צרכנים, על מנת לשפר את ההחלטות שמבצעים רוכשי כלי רכב ולצמצם את תופעת אפליית המחירים בתחום .
החברה אוספת ומנתחת מידע ממספר מקורות: משרד התחבורה, אתרי יבואני כלי רכב, פרסומי מבצעים והנחות בערוצים השונים, לקוח סמוי, רשתות חברתיות ומידע המוזן על ידי גולשי האתר, בנוסף למאגרי מידע שהחברה מפיקה בעצמה.
ריימונד לי
ביוגרפיה
לי נולד בעיר ניו יורק ועבר ללוס אנג'לס בגיל צעיר. במקור הוא רצה ללמוד קינסיולוגיה, אך שינה ללימודי משחק באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בלונג ביץ'. הוא גם הקים את להקת התיאטרון "ארבעת הליצנים".
קריירה
בשנת 2016 הוא כיכב במחזה של קווי נגוין "Vietgone" במועדון התיאטרון במנהטן. הוא זכה בפרס עולם התיאטרון באוף ברודוויי על הופעת הבכורה שלו כקוואנג נגווין, פליט וייטנאמי שמהגר לארצות הברית.
בשנת 2022 יצא הסרט "העיר האבודה", בו גילם את השוטר גומז.
יוניברסל סיטי (קליפורניה)
יוניברסל סיטי (באנגלית: Universal City) הוא אזור לא מאוגד הממוקם באזור עמק סן פרננדו אשר במחוז לוס אנג'לס, שבמדינת קליפורניה אשר בארצות הברית. כ-1.7 קמ"ר באזור זה משתייכים לחברת יוניברסל פיקצ'רס, אשר היינה אחת מחמשת אולפני הסרטים הגדולים ביותר בארצות הברית. משרדיה הראשיים של חברת יוניברסל פיקצ'רס נמצאים במיקום זה. כ-70 אחוזים מהרכוש של חברת יוניברסל פיקצ'רס נמצאים בתוך האזור הלא מאוגד הזה, בעוד שה-30 האחוז הנותרים נמצאים בתחומי העיר לוס אנג'לס. יוניברסל סיטי מוקפת בעיקר בעיר לוס אנג'לס בעוד שהפינה הצפון-מזרחית של אזור זה נמצא בסמוך לעיר ברבנק.
מינהל הביון (קובה)
מינהל הביון (בספרדית: Dirección de Inteligencia, בראשי תיבות: DI) היא סוכנות המודיעין העיקרית של קובה. הסוכנות אחראית לכל פעילויות איסוף המודיעין ופעילויות הריגול מחוץ למדינה.
היסטוריה
הסוכנות הוקמה בסוף שנת 1961 וידועה גם תחת הקיצור G2. עד 1982 נודעה הסוכנות בשם מינהל הביון הכללי (Dirección General de Inteligencia ,DGI) אשר כפוף למשרד הפנים הקובני וכולל שישה מחלקות תחת חטיבת המבצעים וחטיבת התמיכה.
מפקדו הראשון של הארגון היה מנואל פיניירו לוסאדה, ממנהיגי המהפכה הקובנית. הק.ג.ב סייע בארגון הביון הקובני, בפרט, בהכשרת קצינים של סוכנות ביון זו. לאורך כל ההיסטוריה שלה, היה הגוף פעיל בסיוע לתנועות שמאל, בעיקר באמריקה הלטינית, אפריקה והמזרח התיכון.
המספר הכולל של האנשים העובדים בגוף זה מגיע על פי ההערכות ל-15,000 איש.
סטייסי אברמס
סטייסי איבון אברמס (באנגלית: Stacey Yvonne Abrams, נולדה ב-9 בדצמבר 1973) היא פוליטיקאית, עורכת דין, סופרת ופעילה חברתית אמריקאית, חברת המפלגה הדמוקרטית. כיהנה בבית הנבחרים של ג'ורג'יה משנת 2007 עד 2017, ושימשה כ"מובילת המיעוט" משנת 2011 עד 2017. הקימה בשנת 2018 את הארגון החברתי Fair Fight Action שנלחם בדיכוי מצביעים.
בשנת 2018 הייתה אברמס המועמדת הדמוקרטית לתפקיד מושלת ג'ורג'יה, ובכך הייתה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שהייתה מועמדת למשרת מושלת בארצות הברית מטעם מפלגה גדולה. היא הפסידה בבחירות לבריאן קמפ, בקמפיין בחירות שאופיין בטענות לדיכוי מצביעים מטעם קמפ. בפברואר 2019 הייתה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שנושאת נאום תגובה לנאום מצב האומה.
בבחירות 2022, התמודדה שוב מטעם המפלגה הדמוקרטית על תפקיד מושל ג'ורג'יה מול המושל המכהן בריאן קמפ, והפסידה שנית, כשזכתה ב-45.9% מקולות המצביעים.
ראשית חייה
אברמס נולדה כאחות השנייה מבין שישה אחים, לרוברט וקרולין אברמס, במדיסון שב, וגדלה בגולפורט שבמיסיסיפי. לאחר מכן עברה המשפחה לאטלנטה, ג'ורג'יה, שבה רכשו הוריה תארים אקדמיים באוניברסיטת אמורי והפכו לאחר מכן לכמרים מתודיסטיים. היא סיימה את לימודי התיכון בהצטיינות, ובמהלך לימודיה עבדה ככתבנית בקמפיין בחירות לקונגרס. בגיל 17 קיבלה תפקיד של כותבת נאומים על סמך העריכות שעשתה תוך כדי הקלדה ככתבנית.
בשנת 1998 רכשה תואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת טקסס באוסטין. בשנת 1999 קיבלה תואר דוקטור במשפטים מאוניברסיטת ייל.
קריירה עסקית ומשפטית
לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר למשפטים, עבדה אברמס כעורכת דין בתחום המיסים בפירמת סאת'רלנד, אסביל וברנאן באטלנטה, ובה עבדה בדגש על ארגונים פטורים ממס, ענף הבריאות ומימון ציבורי. בשנת 2010, בעודה חברה בבית הנבחרים של ג'ורג'יה, הייתה אברמס שותפה להקמת חברת השירותים הפיננסיים NOW Corp., ושימשה בארגון סגנית נשיא בכירה.
אברמס אף הייתה שותפה להקמת חברת Nourish בע"מ המתעסקת בתחום המשקאות, בדגש על משקאות לתינוקות ולפעוטות, וכמו כן משמשת יושבת הראש חברת הייעוץ המשפטית Sage Works, שמייצגת לקוחות כגון קבוצת הכדורסל אטלנטה דרים מה-WNBA.
קריירה פוליטית
בשנת 2002, בגיל 29, מונתה אברמס לתפקיד סגנית פרקליט העירייה באטלנטה.
בית הנבחרים של ג'ורג'יה, 2007-2017
בשנת 2006 התמודדה לתפקיד נציגת המחוז ה-89 בבית הנבחרים של ג'ורג'יה. היא התמודדה בפריימריז הדמוקרטיים מול חבר בית המחוקקים לשעבר ג'ורג' מדוקס והפעיל הפוליטי דקסטר פורטר. היא ניצחה את שני יריביה וזכתה בפריימריז עם 51% מהקולות. אברמס שימשה נציגת המחוז ה-89, שכולל חלקים מהעיר אטלנטה ומחוז דקלאב שאינו נמצא בתחום שיפוט של רשות מקומית כלשהי. בבית הנבחרים שימשה בוועדות הקצבאות, האתיקה, הוועדה המשפטית הלא-אזרחית, ועדת חוקה וועדת דרכים ופעולות (Ways & Means).
בנובמבר 2010 בחרה אספת הבוחרים הדמוקרטית באברמס להחליף את דובוס פורטר לתפקיד מובילת המיעוט, כשהיא מנצחת את וירג'יל פלוד בהתמודדות. פעולתה המשמעותית הראשונה בתפקיד הייתה לשתף פעולה עם המושל הרפובליקני נייתן דיל בייסוד תוכנית מלגת HOPE. היא הייתה שותפה ב-2011 בחקיקת החוק ששימר את תוכנית המלגה על ידי הפחתת סכום התשלום שהמלגה מעניקה לסטודנטים מג'ורג'יה ועל ידי מימון הלוואה בריבית נמוכה, בשיעור 1%, לסטודנטים מהתוכנית.
לפי מגזין טיים, אברמס יכולה ״להתפאר בצדק על כך שעצרה במו ידיה את עליית המיסים הגדולה ביותר בהיסטוריה של ג'ורג'יה״. ב-2011 טענה אברמס כי הצעה רפובליקנית להפחית במס הכנסה תוך העלאת המס על שירותי כבלים, תוביל בסך הכול לעלייה בתשלום המיסים בקרב מרבית האזרחים. היא ביצעה ניתוח של הצעת החוק שהראה כי 82% מתושבי ג'ורג'יה ייאלצו לשלם סך מס גבוה יותר, והניחה עותק של הניתוח על שולחנם של כל אחד מחברי בית המחוקקים. בשל כך נפלה ההצעה לאחר מכן.
אברמס גם עבדה לצידו של המושל דיל על רפורמות בתחום המשפט הפלילי שהפחיתה בעלויות הכליאה מבלי להגדיל את רמת הפשיעה, ועבדה לצד רפובליקנים על חבילת המימון הגדולה ביותר בתולדות המדינה לתחבורה ציבורית.
בשנת 2013 היא ייסדה את "פרויקט ניו ג'ורג'יה" (בראשו עומדת אוסה אופות). מטרת הפרויקט הוא לעודד בני מיעוטים להירשם לבחירות ובכך להגדיל את מעורבותם בקהילה.
ב-25 באוגוסט 2017 פרשה אברמס מבית הנבחרים כדי להתמקד בקמפיין הבחירות לתפקיד מושלת ג'ורג'יה.
הקמפיין למשרת מושלת ג'ורג'יה, 2018
אברמס התמודדה לתפקיד מושלת ג'ורג'יה בשנת 2018. בפריימריז של המפלגה הדמוקרטית התמודדה מול סטייסי אוונס, שהייתה גם היא חברה בבית הנבחרים של ג'ורג'יה, קרב שכינו כלי התקשורת בשם ״קרב הסטייסיות״. אברמס נתמכה על ידי ברני סנדרס וארגון Our Revolution. ב-22 במאי היא זכתה במועמדות המפלגה הדמוקרטית למשרה, ובכך הייתה לאישה השחורה הראשונה בתולדות ארצות הברית שהייתה המועמדת של מפלגה גדולה לתפקיד מושלת.
אחרי שזכתה בפריימריז, זכתה לתמיכתן של מספר דמויות פוליטיות משמעותיות, ובהן הנשיא לשעבר ברק אובמה.
כשבוע לפני יום הבחירות, ביטל המועמד הרפובליקני ומזכיר המדינה של ג'ורג'יה בריאן קמפ את העימות ביניהם שנקבע שבעה שבועות לפני כן כדי להיות נוכח בעצרת של דונלד טראמפ. קמפ האשים את אברמס בביטול, בטענה שהיא לא הסכימה לקבוע תאריך חדש לעימות. אברמס הגיבה, ״אנחנו מסרבים להתייחס בזלזול לתושבי ג'ורג'יה, לקחת אותם כמובן מאליו ולבטל את שהבטחנו להם. העובדה שבראין קמפ מסרב לעמוד בהבטחותיו אין משמעה שמישהו אחר צריך גם לעשות כן״.