cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אין מולטיפליקיבוס קוריס
אין מולטיפליקיבוס קוריס (לטינית In Multiplicibus Curis) היא האנציקליקה החמש-עשרה שפרסם האפיפיור פיוס השנים עשר, והיא ניתנה באחוזתו בקסטל גנדולפו ליד רומא, ביום 24 באוקטובר 1948. האנציקליקה מתמקדת במלחמה בארץ ישראל. האפיפיור הביע בה את תקוותו לסיומה ולשלומם של המקומות הקדושים. שמה של האנציקליקה, המונה עשרה סעיפים, נגזר משלוש מילותיה הראשונות שמשמעותן "בין העניינים הרבים הטורדים (את הכס הקדוש)".
בראשית דבריו עמד האפיפיור על מקומה הייחודי של ארץ ישראל בראש דאגותיו, בשל המלחמה הנמשכת בה והגורמת לסבל אנושי כבד (סעיף 1). הוא הביע את דאגתו מהרס מבנים קדושים ואת חששו מפגיעה במקומות הקדושים המרכזיים (סעיף 2). האפיפיור עמד על מאמצי הוותיקן למנוע את הקרבות עוד בטרם פרצו, וקבע כי שלום יושג רק אם יתבסס על עקרונות האמת והצדק (סעיפים 3 ו-4). האפיפיור התייחס לסיוע שמגיש הכס הקדוש לנפגעי פעולות האיבה ולפעולותיו למענם במדינות הקתוליות (סעיף 5), וכן עמד על חשיבות התפילה למען שלומם ולמען שלומם של המקומות הקדושים (סעיפים 6 ו-7). הוא הפציר במקבלי ההחלטות לשים את לבם לירושלים ולהעניק ערובות מתאימות לביטחונם ולשלומם של המקומות הקדושים בה, וציין את הצורך בהבטחת גישה חופשית לכל המקומות הקדושים בארץ ישראל ובמתן ערובות שיבטיחו את חופש הפולחן בה (סעיף 8). האפיפיור סיים את האנציקליקה במשאלה כי העלייה לרגל של הנוצרים למקומות הקדושים תתחדש בקרוב (סעיף 9).
מקסימיליאן מיטלשטאדט
קריירה
מיטלשטאדט ערך את הופעת הבכורה שלו ב-2 במרץ 2016 במשחק בונדסליגה נגד איינטרכט פרנקפורט.
קריירה בינלאומית
מיטלשטאדט הוא כדורגלן נוער של נבחרת גרמניה.
תארים
הרטה ברלין מתחת לגיל 19
רמת אלגר
רמת אלגר (באנגלית: Elgar Uplands) היא רמה, בחלקו הצפוני של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
הרמה מתנשאת לגובה של 1,900 מטרים מעל פני הים.
הרמה ממוקמת בין מעבר טאפטס (שמצפון לה), לבין קרחון סאליבן (שמדרום לה).
גילוי ומיפוי הרמה
הרמה התגלתה ומופתה באופן חלקי לראשונה מן האוויר, על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בשנת 1937.
הרמה מופתה מחדש בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.
הרמה צולמה על ידי לוויני לנדסט של ארצות הברית בפברואר 1975.
מקור השם
הרמה נקראת על שמו של המלחין האנגלי סר אדוארד אלגר; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.
יוסף דורפמן (שחמטאי)
יוסף דורפמן (ברוסית: Иосиф Дорфман) (נולד ב-1 במאי 1952 בז'יטומיר (אז בברית המועצות כיום באוקראינה) הוא שחמטאי סובייטי-צרפתי ממוצא יהודי.
קורות חיים
יוסף דורפמן נולד בזיטומיר. בעל תואר שני בהנדסת מכונות מהמכון הפוליטכני בקייב. שירת בצבא ברית המועצות.
החל משנת 1975 דורפמן השתתף באליפות ברית המועצות בשחמט ובשנת 1977 זכה במקום הראשון ביחד עם בוריס גולקו.
במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20 השתתף בתחרויות רבות. בשנת 1978 הוענקה לו דרגת רב אמן.
בשנת 1978 הוא סיים במקום שני בפולין (ניצח מיכאיל צייטלין). הוא ניצח בתחרויות בוורשה בשנת 1984 ובלבוב בשנת 1983. בשנת 1985 הוא ניצח בתחרות במוסקבה.
בשנים 1984 ו-1988 דורפמן היה עוזר של גארי קספרוב בהתמודדות על תואר אלוף העולם בשחמט.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 דורפמן עבר לצרפת. בשנת 1998 הוא ניצח באליפות צרפת בשחמט.
דורפמן חיבור מספר ספרים על שחמט.
יוסף דורפמן באולימפיאדת השחמט
בין השנים 1998 ל-2004 השתתף דורפמן ב-3 אולימפיאדות שחמט:
מצר גיברלטר
מצר גיברלטר (בערבית: مضيق جبل طارق; בספרדית: Estrecho de Gibraltar; באנגלית Strait of Gibraltar) הוא מצר ים המפריד בין אירופה לאפריקה ומקשר בין האוקיינוס האטלנטי לבין הים התיכון. בצדו הצפוני (האירופי) שוכנות ספרד והמושבה הבריטית גיברלטר, ובצדו הדרומי (האפריקאי) - מרוקו והעיר סאוטה (מובלעת בשליטה ספרדית בצפון מרוקו). בעת העתיקה נודעו הצוקים שבכניסה המזרחית למצר בשם "עמודי הרקולס". במצר מצויים מספר איים קטנים, כמו האי פרחיל, שיש מחלוקת בין ספרד ומרוקו על השליטה בו.
מקור השם גיברלטר בשמו של המצביא המוסלמי טארק אבן זיאד, שחצה את המצר בשנת 711 בדרכו לכיבוש ספרד הוויזיגותית. צוק גיברלטר נקרא על שמו, ג'בל טארק (ג'בל בערבית: הר), שם ששובש עם הזמן לגיברלטר.
כנתיב השיט היחיד המקשר בין האוקיינוס האטלנטי לים התיכון, הייתה למצר גיברלטר חשיבות אסטרטגית רבה. חשיבות השליטה בו הוכרה כבר בתקופה הפיניקית (מהמאה העשירית לפנה"ס).
עומקו של המצר הוא כ-300 מטר, ורוחבו בנקודה הצרה ביותר כ-14.4 ק"מ.
בשנים האחרונות נבדקת האפשרות לכריית מנהרה מתחת למצר, שתאפשר מעבר יבשתי בין אירופה לאפריקה. בסוף 2003 נחתם הסכם בין ספרד למרוקו, לבדיקת ישימות הנדסית, גאולוגית וכלכלית לחפירת מנהרת רכבת מתחת למצר.
חצייה בשחייה
חציית מצר גיברלטר היוותה אתגר לשחיינים, מאז שנת 1928. בגלל הזרמים בים, מסלולי השחייה אינם בדרך הקצרה ביותר, אלא מטריפה לחופי מרוקו, מרחק של 16.5 עד 22 קילומטר. באפריל 1928 חצתה מרצדס גלייטזה את המצרים בניסיון הרביעי שלה, לאחר ששנה קודם לכן חצתה את תעלת למאנש.
עד שנת 1949 הייתה השחייה איטית יחסית והשחיינים השיגו זמן ממוצע של מעל 11 שעות. בשנת 1948 חצה שחיין מפרו את המצר ב-9 שעות ו-20 דקות. בספטמבר 1953 חצתה את המצר השחיינית פלורנס צ'דוויק בזמן שיא של חמש שעות ושבע דקות. בשנת 1955 חצה את המצר סאקונדו קאסטלו בפחות מ-5 שעות. בשנים 2000–2012 עמד זמן השחייה הממוצע על 4:31 שעות.
גאוגרפיה של גאורגיה
גאורגיה גובלת בצפון עם רוסיה (וכן בשטחים אוטונומיים שלא מוכרים בקהילה הבינלאומית) מדרום גובלת גאורגיה בארמניה, אזרבייג'ן וטורקיה.
האזור המזרחי הוא הררי ברובו, ובו עמקים רחבים של נהרות. אגן הקורה העילית הוא בעל אקלים יבשתי, חם בקיץ וקר בחורף. בעמקים הצפוניים של מזרח גאורגיה מגדלים חיטה; העמקים הדרומיים של האזור משופע בכרמים. האזור המערבי הוא סובטרופי גשום, שחלק גדול ממנו הוא אגן הנהר ריוני המשתרע על 310 ק"מ ומשתפך לים השחור. האקלים באזור זה הוא חם-לח בקיץ וקר-לח בחורף. חלק גדול מהאזור מכוסה ביערות והוא מרובה ביצות. אגן ריוני (מישור קולכתי) וחוף הים השחור הם אזורי חקלאות סובטרופית הכוללים גידולי גפן, תה, הדרים, טבק, במבוק ואקליפטוס. הגידול החקלאי העיקרי הוא תירס.
הנהרות הגדולים בגאורגיה הם עשירי מים ובעלי זרימה מהירה ומקורות המים הם הרי הקווקז המושלגים והקרחונים. זרימת המים האיתנה בכל ימות השנה הביאה לייסוד תחנות כוח הידרואלקטריות רבות.
מחצביה העיקריים של גאורגיה הם: מנגן ליד צ'יאתורה שמרבציו הם מהעשירים בעולם, פחם בנפת טק'יבולי ובנפת טקורצ'לי שבמחוז אימרתי, שמן אדמה בערבת שיראק שבקאחתי.
נוף עוצר נשימה יחד עם נוחות אקלימית בחלקים מסוימים בגאורגיה הביא להתפתחות מקומות מרפא ונופש שחלקם מצטיינים במעיינות מרפא מינרליים.
גאורגיה היא חלק ממדינות הקווקז (כמו גןם ארמניה ואזרבייג'ן). היא קשורה למדינות ותרבויות אירופאיות כמו יוון ורוסיה, ודתה היא הדת הנצרות האורתודוקסית היא מבין המקומות הראשונים שקיבלו את הנצרות כדת הלאומית. בנוסף להיסטוריה ולתרבות, לגאורגיה קשרים גאופוליטיים הדוקים עם אירופה המודרנית.
הערות שוליים
জর্জিয়া (রাষ্ট্র)
Stingray iConcerts
Stingray iConcerts הוא ערוץ טלוויזיה קנדי המשדר הופעות מוזיקליות חיות באורך מלא מז'אנרים שונים של מוזיקה. הערוץ נמצא בבעלות Stingary Digital.
היסטוריה
Stingray Concerts הוקם כחברה עצמאית על ידי ג'ף שולץ ומייקל שימבו בספטמבר 2003, ונקרא בשם "Concerts TV". במקור היא הייתה זמינה באופן בלעדי בארצות הברית בלבד והתמקדה בשידור הקלטות של הופעות מוזיקליות.
בינואר 2009, במאמץ להרחיב את הצעת הטלוויזיה שלה, רכשה חברת Rack Entertainment את החברה במחיר לא ידוע.
בחודש אוגוסט 2010 נמכרה החברה ל-Stingary Digital. לאחר המכירה הודיעה Stingary כי יש בכוונתה להרחיב את השידורים למדינות נוספות בארצות הברית ובקנדה. כמו כן מטה החברה הועבר למטה חברת Stingary במונטריאול שבקנדה.
Concerts TV החלה לשדר על גבי ספקי טלוויזיה קנדים במהלך שנת 2011.
בחודש נובמבר 2015 החברה מותגה מחדש תחת השם Stingary Concerts כחלק מיוזמה נרחבת של חברת סטינגרי לקבץ את כל הערוצים שלה תחת מותג זהה. מאוחר יותר הערוץ התמזג עם ערוץ iConcerts, ערוץ שסטינגרי רכשה בסוף אותה שנה ושם הערוץ שונה ל-Stingray iConcerts ב-23 בפברואר 2017.
בישראל
בישראל שודר הערוץ בבלעדיות מאז 29 בנובמבר 2017 ועד 30 באוקטובר 2018 בשירות Smart tv.
ונדה
ונדה (באנגלית ובאפריקאנס: Venda) או בשמה הרשמי רפבוליקת ונדה (בשפת הונדה: Riphabuliki ya Venda) הייתה בנטוסטן בצפון מזרחה של דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד. ממשל עצמי נוסד בונדה בשנת 1973, ובשנת 1979 העניקה לה דרום אפריקה עצמאות. היא השתרעה באזורי הגבול עם זימבבואה ומוזמביק, על שטחה של הפרובינציה טרנסוואל. ונדה גבלה מדרום עם הבנטוסטנים גאזאנקולו ולבווה. האוכלוסייה השלטת בונדה היו בני הונדה. עיר הבירה הייתה תוהויאנדו. ונדה הגיעה לקיצה בשנת 1994, אז עם נפילת האפרטהייד היא אוחדה מחדש עם דרום אפריקה. כיום שטחה מהווה חלק מפרובינציית לימפופו.
פלימות' ארגייל
מועדון כדורגל פלימות' ארגייל (אנגלית: Plymouth Argyle Football Club) היא קבוצת הכדורגל הבכירה של העיר פלימות', השוכנת בדרום-מערב אנגליה. הקבוצה משחקת בצ'מפיונשיפ, ליגת המשנה באנגליה. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא הום פארק, המונה 20,922 מושבים.
כינויה של הקבוצה הוא הצליינים (הפילגרימז, The Pilgrims) על שם מספרם הרב של תושבי פלימות' שעזבו את אנגליה לטובת העולם החדש ב. המייפלאואר, הספינה המקומית בה השתמשו המהגרים, מעטרת את סמל המועדון. מדיה הירוקים-כהים של פלימות' מייחדים אותה כאחת משתי הקבוצות היחידות ב אשר משחקות בצבע זה. בנוסף, זוהי הקבוצה המקצוענית הדרומית והמערבית ביותר באנגליה.
היסטוריה
המועדון נוסד כקבוצה חובבנית בשנת 1886, כשהוא מאמץ את השם מועדון הכדורגל ארגייל. המועדון לא הצליח להתרומם וסדרה של כישלונות הביאה לפירוקו המוחלט בשנת 1894. שלוש שנים לאחר מכן הוקם מחדש והיה לחלק ממועדון הספורט ארגייל אתלטיק. בשנת 1903 התמקצע המועדון ואימץ את שמו הנוכחי, פלימות' ארגייל. השם ארגייל מקורו ככל הנראה ברגימנט של הצבא הבריטי, ארגיל אנד סות'רלנד היילנדרס, שחנה סמוך לפלימות'. עם זאת, היו שטענו כי מקור השם הוא במסבאה האהובה על מייסדי המועדון, The Argyle Tavern. אחרים הצביעו על כך שמקור השם הוא ברחוב ארגייל טראס שבפלימות'.
הום פארק, מגרשה הביתי המקורי של פלימות' ארגייל מיום כינונה כמועדון מקצועני, הושמד על ידי הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה. האצטדיון שוקם לאחר המלחמה, אולם מאמצים כבירים להרחיבו נעשו בשנים האחרונות, ושני יציעים חדשים נבנו במיוחד בשנת 2002.
המועדון מעולם לא הצליח להעפיל לליגה האנגלית הבכירה, ורוב שנותיו עברו בליגות הנמוכות, האזוריות והחובבניות. את ההישג המשמעותי הראשון בתולדותיה רשמה הקבוצה בשנת 1959, כאשר זכתה באליפות הליגה האנגלית השלישית והעפילה לליגה האנגלית השנייה, אף שלא הצליחה לשרוד בה זמן רב. בשנים הבאות התנדנה הקבוצה בין הליגה השלישית והרביעית.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 אימנו מספר מאמנים ידועים את הקבוצה, ביניהם ג'ון גרגורי, פיטר שילטון וניל וורנוק, ונחלו הצלחות מעורבות. לגדולה שבהן אחראי ניל וורנוק, אשר הצליח לזכות בפלייאוף העלייה לליגה השלישית בשנת 1996.
באוקטובר 2000 מונה המאמן הסקוטי פול סטארוק למנג'ר הקבוצה. סטארוק הוביל את הפילגרימז לזכייה מוחצת באליפות הליגה האנגלית הרביעית בעונת, כשהקבוצה צוברת 102 נקודות - שיא בתולדות המועדון והליגה. סטארוק הוסיף להצליח, אך לקראת סוף עונת, כשפלימות' מוליכה את הליגה האנגלית השלישית בהפרש ניכר, עזב את מועדונו מזה כארבע שנים לטובת קבוצת הפרמייר ליג סאות'המפטון. מחליפו בתפקיד, בובי ויליאמסון, השלים את המשימה וזכה באליפות הליגה השלישית לעונת 2003/04. כך העפילה פלימות' לליגת המשנה מהליגה הרביעית בפרק זמן בן שלוש שנים. את עונתו השלמה הראשונה כמאמן סיים ויליאמסון במקום ה-17, מרחק חמישה מקומות מהקו האדום. מאז ועד עונת מונו ארבעה מאמנים שונים, והאחרון בהם היה פול סטארוק שהחל את עבודתו במועדון בנובמבר 2007.
בסיום עונת 10/2009 נשרה פלימות' ל ובחלוף שנה נוספת ירדה ל ובכך השלימה ירידה של שתי ליגות בשתי עונות בלבד. בעונה הבאה היא כמעט ירדה לנשיונל ליג, הליגה החמישית באנגליה, אחרי שסיימה את העונה במקום ה-21 כשהיא מרוחקת רק שתי נקודות מהירידה. גם בעונת 14/2013 נאבקה הקבוצה נגד הירידה לליגה החמישית, ורק נקודה הפרידה בינה לקבוצה שירדה ליגה.
מצבה של הקבוצה השתפר לאחר מכן ובעונות 15/2014 ו-16/2015 השתתפה הקבוצה בפליאוף על ההעפלה לפוטבול ליג הראשונה (הליגה השלישית), כשבעונת 16/2015 העפילה הקבוצה לגמר הפלייאוף בו הפסידה לווימבלדון.
בעונת 17/2016 העפילה הקבוצה לפוטבול ליג הראשונה אחרי 6 שנות היעדרות. בחלוף שנתיים נשרה הקבוצה חזרה לפוטבול ליג השנייה לאחר שסיימה את העונה במקום ה-21.
בסיום עונת 2019/2020 חזרה פלימות לפוטבול ליג הראשונה אחרי שנה אחת של היעדרות לאחר שסיימה את העונה במקום השלישי.
בסיום עונת 2022/2023 סיימה הקבוצה במקום הראשון בפוטבול ליג הראשונה ושבה לצ'מפיונשיפ.
לילי שרון
לילי שרון (לבית צימרמן; 7 במרץ 1937 – 25 במרץ 2000) הייתה רעייתו השנייה של אריאל שרון, אלוף בצה"ל, שר, ולימים ראש ממשלת ישראל ה-11.
ביוגרפיה
לילי צימרמן נולדה בבראשוב שברומניה, אחת מששת ילדיהם של יקותיאל יהודה (לאופולד) צימרמן ויהודית (אידה) צימרמן לבית כהנא. אורח החיים בביתם היה דתי. בשנת 1947 עלתה לארץ ישראל יחד עם שלושה מאחיה, והחלה ללמוד בפנימיית מוסינזון בשרון. הוריה עלו בשלב מאוחר יותר.
את אריאל שרון, אז קצין זוטר בצה"ל, הכירה לילי לראשונה בערך בשנת 1949 כמי שהיה בן זוגה של אחותה הבכורה מרגלית (גלי). עם התקרב מועד גיוסה של לילי לצה"ל, ביקשו הוריה הדתיים שלא תתגייס, אך היא חשה מחויבות להתגייס, ואכן עשתה כך. את שירותה בצה"ל עשתה בחטיבת הצנחנים, שם שימש שרון (שבינתיים נישא למרגלית) כמפקד גדוד.
עם שחרורה מצה"ל עברה לתל אביב, שם למדה ציור במכון אבני. כל חייה חיבבה מוזיקה ואמנות ואף הייתה פוליגלוטית.
במאי 1962 נהרגה אחותה מרגלית שרון בתאונת דרכים, ולילי נרתמה לסייע לשרון האלמן ולבנו בן ה-5 גור שהתגוררו בצהלה. שהותה הקרובה של לילי בביתו של שרון הביאה להתפתחות מערכת יחסים זוגית בין השניים, אשר נישאו בשנת 1963. הרב בחתונתם היה שלמה גורן. עם נישואיה לאריאל שרון, הפסיקה לילי את לימודיה במכון אבני, והחלה לעבוד במחלקה לזיהוי פלילי במשטרת ישראל בתור קצינת מודיעין.
בראשית 1970 מונה שרון לאלוף פיקוד הדרום, והמשפחה עברה לבאר שבע. באוקטובר 1973, במהלך מלחמת יום הכיפורים, שב לשרת בצה"ל כמפקד אוגדת המילואים 143. זמן קצר לאחר המלחמה נערכו הבחירות לכנסת השמינית ושרון נבחר לחבר כנסת מטעם הליכוד. מעט לפני שחרורו מצה"ל, רכשו בני הזוג נחלה בחוות שקמים, שם הקימו את ביתם.
מאז כניסתו לפוליטיקה, ייעצה לילי לבעלה. היא הצטרפה לנסיעותיו ברחבי העולם, להופעותיו בתקשורת, ונהגה להתבטא באופן ציבורי בנושאים פוליטיים. בראיון לשרית ישי לוי בספטמבר 1988 אמרה:
בפברואר 1999 אובחנה כחולה במחלת הסרטן. היא נפטרה ב-25 במרץ 2000 בבית החולים תל השומר בגיל 63, פחות משנה לפני הבחירות המיוחדות לראשות הממשלה, בהן נבחר אריאל שרון לראש ממשלת ישראל ה-11. עם פטירתה נאמרו עליה הספדים מהימין ומהשמאל הפוליטי.
לילי שרון נקברה בגבעת הכלניות המשקיפה על חוות שקמים, ולימים נקבר לצדה גם בעלה (למרות שהיה זכאי לקבורה בחלקת גדולי האומה). על שמה נקרא פארק לילי שרון למרגלות תל עכו.
רוברטו פרפומו
רוברטו אלפרדו פרפומו (בספרדית: Roberto Alfredo Perfumo; 3 באוקטובר 1942 - 10 במרץ 2016) היה כדורגלן ומאמן ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם.
פרפומו היה מגדולי בלמי ארגנטינה בכל הזמנים, ומסמליה של קבוצת ראסינג קלוב. לפרפומו 37 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה, אותה ייצג בשני טורנירי מונדיאל.
פרפומו היה פרשן כדורגל ברשת ESPN.
קריירת משחק
פרפומו החל את דרכו בקבוצת הנוער של ריבר פלייט. ב-1961 החל את קריירת המשחק בקבוצה הבוגרת של ראסינג קלוב. במדי ראסינג הפך פרפומו לאחד משחקני המפתח, כשהקבוצה נהנתה מתקופה מוצלחת במהלך שנות ה-60, עם זכייה באליפות ארגנטינה, גביע ליברטדורס (לאחר ניצחון בגמר על נסיונל) והגביע הביניבשתי (לאחר ניצחון על סלטיק). תחת המאמן חואן חוסה פיסוטי הפך פרפומו לאחד מטובי הבלמים והמגנים בארגנטינה.
ב-1971 עבר פרפומו לקרוזיירו מליגת העל הברזילאית, במדיה זכה בשלוש אליפויות מחוזיות, ועימה סיים במקום השני בליגה ב-1974. פרפומו חזר לארגנטינה ב-1975, כשחתם במדי ריבר פלייט של המאמן אנחל לברונה. במדי ריבר זכה פרפומו באליפויות המטרופוליטנו והנסיונל של 1975. ב-1977 זכה עימה פעם נוספת באליפות המטרופוליטנו.
פרפומו פרש ממשחק פעיל ב-1978, בגיל 36.
נבחרת ארגנטינה
פרפומו החל את דרכו בנבחרת ארגנטינה בכדורגל בשנת 1964, לאחר שבאותה שנה ייצג את ארגנטינה באולימפיאדת טוקיו.
פרפומו זומן על ידי חואן קרלוס לורנסו לסגל ארגנטינה לקראת מונדיאל 1966 באנגליה. פרפומו פתח בהרכב הנבחרת בכל ארבעת משחקיה בטורניר, שהסתיימו בהדחה ברבע הגמר על ידי הנבחרת המארחת.
לאחר שכשל להעפיל עם נבחרתו למונדיאל 1970 במקסיקו, הוביל פרפומו את הסגל של ולדיסלאו קאפ למונדיאל 1974 בגרמניה המערבית כקפטן הנבחרת. הוא פתח בכל שלושת משחקיה של ארגנטינה בשלב הבתים הראשון, בהם הפסידה ל בתוצאה 3-2, גברה על בתוצאה 4-1, וסיימה בשוויון 1-1 עם, במשחק בו כבש פרפומו שער עצמי. בשלב הבתים השני, פתח פרפומו בתבוסה 4-0 ל, במשחק בו צבר כרטיס צהוב שני בטורניר, שבעקבותיו לא שותף בהפסד 2-1 ל. הוא לא שותף גם במשחקה האחרון של ארגנטינה בטורניר, 1-1 עם. פרפומו סיים את דרכו בנבחרת לאחר המונדיאל.
בסך הכול רשם פרפומו 37 הופעות במדי הנבחרת, ללא שערים.
קריירת אימון
לאחר פרישתו, ב-1981, אימן למשך תקופה קצרה את סרמיינטו, אך סיים את תפקידו לאחר תקופה קצרה בעקבות היכולת החלשה של קבוצתו. ב-1991 הוביל למשך תקופה קצרה את המועדון בו התפרסם כשחקן, ראסינג קלוב. במהלך השנתיים שלאחר מכן, אימן לתקופות קצרות את קלוב אולימפיה מפרגוואי, חימנסיה לה פלאטה הארגנטינאית ואינדפנדיינטה סנטה פה הקולומביאנית.
חייו האישיים
ב-10 במרץ 2016 נפטר פרפומו כתוצאה מחבלות בראשו שספג לאחר שמעד במדרגות מסעדה בבואנוס איירס.
יחסי בוליביה–קולומביה
יחסי בוליביה–קולומביה הם היחסים הבילטרליים הנוכחים וההיסטוריים בין המדינה הרב-לאומית של בוליביה לבין רפובליקת קולומביה. שתי המדינות הללו הן חברות ארגון מדינות אמריקה וקהילת האנדים.
קולומביה
הקונסוליה הכללית של קולומביה נמצאת גם היא בלה פאס.
אליזה קלפהק
הרבה  אֶלִיזָה קלַפְּהֶק  (בגרמנית: Elisa Klapheck; נולדה ב-10 בדצמבר 1962 בדיסלדורף, שבגרמניה) היא רבה רפורמית בקהילה היהודית של פרנקפורט ופרופסור ללימודי יהדות באוניברסיטת פאדרבורן.
ביוגרפיה
אליזה קלפהק נולדה בדיסלדורף, ללילו לאנג, יהודייה ילידת רוטרדם, ולקונרד קלפהק, צייר גרמני, שהתגייר מאוחר יותר. גדלה בדיסלדורף ובהולנד. למדה מדע המדינה, משפטים ויהדות באוניברסיטאות ניימכן, המבורג וברלין. לאחר מכן עבדה כעיתונאית ועורכת בשני יומונים בברלין (די טאגסצייטונג ו-Tagesspiegel). בשנת 1997 נבחרה לשמש כדוברת הכתובה של הקהילה היהודית בברלין וערכה גם את כתב העת של הקהילה. בשנת 1999 יזמה עם שתי נשים נוספות את "בית דבורה" (de:Bet Debora) בברלין, סימפוזיון, שהפגיש רבניות, חזניות וחוקרות בנושאים יהודיים. באותה שנה גם פרסמה ביוגרפיה על רגינה יונאס, הרבה הראשונה בגרמניה ובעולם. הוסמכה לרבנות ב-2004 בארצות הברית ובשנים 2005–2009 שימשה כרבה הראשונה בקהילה היהודית "בית החידוש" באמסטרדם. בית החידוש היא קהילה עצמאית לבעלי/ות רקע יהודי, מצד האם או מצד האב.
בשנת 2009 חזרה לגרמניה ומאז היא רבה של "המניין השוויוני" (en:Partnership minyan) בקהילה היהודית של פרנקפורט על המיין. הסרט התיעודי הגרמני "קול אשה: הרב הוא אשה" משנת 2010 מתעד ארבע רבניות, קלפהק ביניהן.
קלפהק חברה במועצת הרבנים של גרמניה (ARK) וכותבת בקביעות על נושאים רבניים בעיתון הקהילה היהודית של גרמניה.
באנגלית
Elisa Klapheck. In: Jewish Women: A Comprehensive Historical Encyclopedia.
הערות שוליים
קטגוריה:ילידי 1962 קטגוריה:רבניות קטגוריה:רבנים רפורמים גרמנים קטגוריה:יהודים גרמנים קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בגרמניה
סגן ראש ממשלת רוסיה
סגן ראש ממשלת רוסיה (ברוסית Заместитель Председателя Правительства Российской Федерации) הוא תפקיד פוליטי בכיר ברוסיה, החמישי בחשיבותו לאחר הנשיא, יושבי ראש שני בתי הפרלמנט וראש הממשלה.
את התפקיד יכול למלא גם שר, במקביל לחובותיו המיניסטריאליות. סגן ראש הממשלה מתמנה ו/או מפוטר על ידי הנשיא בהמלצת ראש הממשלה. תפקידו לבצע תיאום בין זרועות הרשות המבצעת הפדרלית. לתפקיד סגן ראש הממשלה ממונים אוטומטית מזכיר הממשלה ושר האוצר הרוסי.
סגן ראש הממשלה הוא חבר בקבינט ואומנם מכהנים למעלה מבעל תפקיד אחד כסגני ראש הממשלה אך רק הסגן הראשון לראש הממשלה הוא ממלא מקום ראש הממשלה במקרה שראש הממשלה אינו יכול לכהן בתפקידו. לרוב ממונים סגני ראש ממשלה להתעסק בתחום מסוים, למשל סגן ראש הממשלה לענייני כלכלה, או סגן ראש הממשלה לענייני רווחה.
נכון לנובמבר 2020 בתפקיד זה מכהנים 9 אנשים (לחלקם יש תפקיד נוסף) ואחד בעל תואר "הסגן הראשון".
אליפות איטליה הפתוחה (טניס)
אליפות איטליה הפתוחה בטניס (Italian Open; נקראת באיטלקית Internazionali d'Italia או מטעמי חסות Internazionali BNL d'Italia) הידועה גם בשם רומא מאסטרס לטורניר הגברים, היא טורניר טניס שנתי הנערך ברומא, איטליה. האליפות היא אחד מהטורנירים היוקרתיים ביותר שמשוחקים על משטח החימר, שנייה רק לאליפות צרפת הפתוחה: טורניר הגברים הוא מסבב המאסטרס העולמי 1000 של ה-ATP, ואילו טורניר הנשים הוא טורניר פרמייר 5 בסבב ה-WTA. טורנירי הנשים והגברים שוחקו בשבועות נפרדים עד שנת 2011, ומאז אוחדו והם משוחקים בו-זמנית. הטורניר נערך בשבוע השני של חודש מאי, ונחשב לטורניר הכנה לאליפות צרפת הפתוחה, המתחילה כשבוע לאחר סיומו.
שיא הזכיות לגברים שייך לרפאל נדאל עם עשרה תארים, ובנשים לכריס אוורט עם חמישה בסך הכל.
זוכי העבר
רשימת הזוכים המובאת כאן היא מתחילת העידן הפתוח בטניס, בשנת 1969.
אלכסנדרו פאפאנה
אלכסנדרו "אלכס" פאפאנה (ברומנית: Alexandru Papană ;18 באוקטובר 1906 בוקרשט, רומניה - 17 באפריל 1946 לאס וגאס, נבדה, ארצות הברית) היה טייס ממוצא רומני שהיגר לארצות הברית בשנת 1936.
ברומניה
בצעירותו התאמן אלכס פאפאנה בסייף ובטניס, התחרה בספורט מזחלות הקרח וזכה במדליית זהב בשנת 1933 ובמדליית ארד בשנת 1934. היה גם שוער בקבוצת Colţea Bucureşti. בשנת 1928 קבל רישיון טיס ובשנת 1931 רשם את שיא הגובה בטיסה לאותה שנה. בשנת 1936 רשם את שיא המהירות בנסיעה במכונית מבוקרשט לברשוב. בתחרויות אולימפיאדת לייק פלאסיד הוא זכה במקום הרביעי. אלכסנדרו פאפאנה השתתף במשחקים האולימפיים של שנת 1936 בגרמניה והתחרה בטיסה כנציג רומניה. הזכייה במקום ה-12 הביאה עמה הזמנה להשתתף בתחרות אווירית בלוס אנג'לס בארצות הברית.
בארצות הברית
פאפאנה ומטוסו טסו מפרנקפורט אשר בגרמניה לניו יורק בארצות הברית על סיפון הצפלין הינדנברג באוגוסט 1936. מניו יורק ללוס אנג'לס טס במטוסו תוך זכייה במרוץ הטייס בין שתי הערים. בלוס אנג'לס זכה בתחרות האווירית הלאומית. בדצמבר אותה שנה סיים במקום שני בתחרות טייס ממיאמי, פלורידה להוואנה, קובה.
בשנת 1937 השתתף פאפאנה בתחרות אווירית בקליבלנד, אוהיו בה התחרה בעמיתו הרוזן הגנברג שטס במטוס מאותו הדגם ומטוסו התרסק בתחרות. הגנברג השתמש במטוסו של פאפאנה בטיסה של יום המחרת. מטוסו של פאפאנה נפגע ונהרס בריצת ההמראה בשנת 1940 בשדה התעופה של שיקגו, אילינוי. המטוס ניזוק אך פאפאנה נטש ללא פגע.
לאחר שמטוסו נהרס
אלכס פאפאנה היה טייס ניסוי בחברת נורת'רופ שהייתה יצרנית מטוסים מובילה בזמנה. חלק מטיסות הניסוי שערך תועדו בכתב העת פלאינג (Flying). בין יתר טיסות המבחן שערך, טס במטוס ה P-61 Black Widow ששימש כמטוס קרב של חיל האוויר האמריקני במהלך מלחמת העולם השנייה.
אלכס פאפאנה נישא לראשונה בשנת 1928 בבוקארסט לדינה אשתו שנפטרה ב-5 בספטמבר אותה שנה במהלך לידה. הוא התחתן בשנית עם ג'ין האקר ב-30 באפריל 1945 בבוורלי הילס, קליפורניה אך נישואים אלה לא עלו יפה. פאפאנה שם קץ לחייו ברעל לאחר שנטש את מכוניתו 27 קילומטר דרומית ללאס וגאס, נבדה. גופתו של פאפאנה נמצאה על ידי הרשויות שישה ימים לאחר מותו עם מכתב התאבדות.
המטוס לאחר מותו
המטוס נמכר לקולונל מייק מרפי שזכה בטיסה במטוס זה בתחרות בשנת 1938 ושוב בשנת 1940 לאחר שהמטוס עבר שיפוץ ושדרוג. בשנת 1946 נמכר המטוס לטייס אמריקאי אחר ושמו בוורלי הווארד. המטוס נצבע מחדש בלבן ובאדום וטס בהצלחה רבה בתחרויות ובהדגמות עד שנת 1971 תחת מספר רישוי חדש N15696. ב-17 באוקטובר 1971 בגריוויל, צפון קרוליינה, עשה הווארד תאונה קטלנית והמטוס נהרס כמעט כליל.
המטוס נבנה מחדש על ידי משפחת הווארד ונתרם למוסד הסמית'סוניאן (המוזיאון הלאומי לתעופה וחלל בארצות הברית) בשנת 1973. המטוס מוצג בצבעי לבן ואדום במרכז סטיבן פ. אודבר הייזי בשדה התעופה הבינלאומי דלס בוושינגטון, שהוא חלק ממוזיאון האוויר והחלל הלאומי בארצות הברית.
מרד
מרד או מרי (התקוממות) הוא סירוב להכרה בסמכות. מונח כללי זה מקיף אוסף של התנהגויות, החל מאי ציות אזרחי ועד לניסיונות מאורגנים ואלימים להרוס סמכות מבוססת.
שימוש נפוץ במונח הוא כדי לתאר התנגדות חמושה כנגד ממשלה מבוססת, או שלטון כובש. אבל הוא יכול לתאר גם תנועת התנגדות לא אלימה. אלו המשתתפים במרידות מכונים "מורדים".
מרד על כלי שיט
שימוש אחר במונח הוא כדי לתאר קשירת קשר - (תכנון) לבצע סירוב לפקודה חוקית, ביחידה צבאית או בכלי שיט אזרחי.
בעידן מגלי הארצות, מראשית המאה ה-15 עד לראשית המאה ה-17, נערכו מרידות רבות במטרה להדיח קפטנים (מפקדים) של ספינות - למשל במסעותיהם של פרדיננד מגלן והנרי הדסון. המרידות הידועות ביותר, שאף הוסרטו לקולנוע, הן המרד על הבאונטי, שפרץ על ספינה בריטית בשנת 1789 במטרה להדיח את הקפטן ויליאם בליי, והמרד על אוניית הקרב פוטיומקין שפרץ על ספינה רוסית בשנת 1905 כחלק ממהפכת 1905.
כיום מרד בכלי שיט מוגדר כאשר לפחות שלושה אנשי צוות משתמשים בנשק חם על מנת ליטול את הפיקוד על כלי השיט. בתגובה על מעשה מרד, יש בסמכות רב החובל להשתמש בנשק חם רק לצורך דיכוי המרד, וזאת רק אם היה שימוש בפועל בנשק חם מצד המורדים (או איום ממשי על שימוש בנשק כזה).
Power User
Power User הוא משתמש במחשב אישי שיש לו יכולת חלקית לבצע משימות תכנות, בכלים שנועדו למשתמש מסוגו.
ה-Power User כותב בעצמו תוכניות פשוטות הנדרשות לעבודתו ללא צורך בעבודה של תוכניתנים או מנתחי מערכות. משתמש מסוג זה הוא בדרך כלל איש מקצוע מומחה בתחומו והעיבודים הנכתבים על ידו נכתבים בכלי פיתוח פשוטים בעלי פונקציות בסיסיות מוכנות בתחום הקרוב לעיסוקו.
לעיתים קרובות ניתנות למשתמשים מסוג זה הרשאות לביצוע שינויים במערכת, כולל אצל משתמשים אחרים, למשל התקנת תוכנות עבורם.
דוגמאות: סטטיסטיקאים או כלכלנים הכותבים בגיליון אלקטרוני כגון Excel או מפתחים עיבודים סטטיסטיים ב-SAS או ב-SPSS; מתמטיקאים או פיזיקאים המפתחים תוכנה ב-Matlab.
ג'ו קלארק
ג'ו קלארק (באנגלית: Charles Joseph "Joe" Clark; נולד בהיי ריבר באלברטה ב-5 ביוני 1939) היה ראש ממשלת קנדה מ-4 ביוני 1979 עד ל-3 במרץ 1980.
ביוגרפיה
בוגר אוניברסיטת אלברטה. בשנת 1972 נבחר לפרלמנט. בשנת 1976 נבחר לראש המפלגה השמרנית-פרוגרסיבית. בשנת 1979 בגיל 39 בלבד נבחר לראשות-הממשלה. היה ראש הממשלה הצעיר ביותר בתולדות קנדה והראשון שנולד במערב המדינה.
קלארק עמד תשעה חודשים בלבד בראש ממשלת מיעוט שלא הצליחה לזכות באמון הפרלמנט לאורך זמן. בבחירות חדשות שנערכו בפברואר 1980 הפסידה המפלגה השמרנית-פרוגרסיבית בראשותו, ומנהיג הליברלים פייר טרודו חזר לשמש בתפקיד ראש-הממשלה. קלארק שימש בתפקיד ראש האופוזיציה עד שנת 1983.
ראש ממשלת קנדה (1979–1980)
ב-4 ביוני 1979, יום לפני יום ההולדת ה-40 שלו, הושבע קלארק כראש ממשלת קנדה והקים את הממשלה השמרנית הראשונה מאז התבוסה של ג'ון דיפנבייקר בבחירות 1963.
הממשלה שהקים הייתה ממשלת מיעוט ונסמכה על התמיכה של מפלגת "האשראי החברתי", שלה היו שישה מושבים בבית הנבחרים, או של המפלגה הדמוקרטית החדשה, שלה היו 26 מושבים. מנהיג האופוזיציה, טרודו, אמר שהוא יתן לשמרנים הפרוגרסיביים סיכוי למשול, אך הוא הזהיר את ראש הממשלה מפני פירוק פטרו-קנדה, תאגיד שהיה באותה עת בבעלות ממשלתית ואשר ספג ביקורת באלברטה, פרובינציית הבית של קלארק.
למפלגת "האשראי החברתי" היו פחות מ-12 מושבים, מספר המושבים הדרוש לקבלת מעמד רשמי של מפלגה בבית הנבחרים. עם זאת, תמיכה של ששת נציגי המפלגה הקטנה הייתה יכולה להספיק כדי לתת לממשלתו של קלארק רוב בבית הנבחרים. קלארק הצליח לפתות את חבר הפרלמנט ריצ'רד ג'נל מ"האשראי החברתי" לחבור אליו, אך לממשלתו עדיין חסרו חמישה מושבים על מנת להשיג רוב. עם זאת, קלארק החליט שהוא ימשול כאילו יש לו רוב וסירב לשתף פעולה עם רשימת האשראי החברתי.
כיוון שממשלתו הייתה ממשלת מיעוט, לא הצליח הממשל של קלארק להגיע להישגים או ליצור שינוי משמעותי. ממשלתו ניסתה לקדם חקיקה בנושא חופש המידע, שבמסגרתה הוגדרה הזכות של אזרחים לגישה למידע של רשויות ממשלתיות. הממשלה נפלה לפני שתהליך החקיקה הושלם, אך ממשלת טרודו שקמה לאחר מכן קידמה על בסיס ההצעה חוק דומה, שנכנס לתוקף ביולי 1982.
אף על פי שהבחירות נערכו במאי, מושב הפרלמנט לא נפתח עד אוקטובר, תקופה ארוכה באופן בלתי-רגיל שבה הפרלמנט לא היה פעיל. הממשלה ספגה ביקורת רבה, בין השאר על ניסיונה הכול לקיים את הבטחת הבחירות להעביר השגרירות הקנדית בישראל מתל אביב לירושלים. בשנת 2017 נחשפו מסמכים שמעידים על כך שחברי הממשלה פחדו שהמהלך יוביל למפולת כלכלית בעקבות תגובה צפויה של ערב הסעודית.
קלארק ייצג את קנדה ביוני 1979 בפסגת ה-G7 החמישית בטוקיו. על פי הדיווחים, בהשוואה לקודמו, היה לקלארק קשר טוב יותר עם נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר, שהתקשר לקלארק לאחל לו בהצלחה בבחירות של 1980.
נפילת הממשלה
במהלך מערכת הבחירות של 1979 הבטיח קלארק להפחית מיסים כדי לעורר את הכלכלה. עם זאת, לאחר שנכנס לתפקידו, הוא הציע תקציב שמטרתו העיקרית לרסן את האינפלציה על ידי האטת הפעילות הכלכלית, וכן הציע מס של 4 סנט לליטר על בנזין על מנת להפחית את הגירעון התקציבי.
הפועל בני לוד
הפועל בני לוד רכבת היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר לוד, המשחקת בליגה ג'.
ג'ו קלארק
נפילת הממשלה
סירובו של קלארק לעבוד עם מפלגת האשראי החברתי, בשילוב עם מס הבנזין, פגע ביכולתו להעביר את התקציב, שהובא בפני בית הנבחרים בדצמבר 1979. ב-13 בדצמבר הציע בוב ריי, מבקר האוצר של המפלגה הדמוקרטית החדשה, להציג תיקונים להצעת חוק התקציב והצהיר שלא קיימת תמיכה בתקציב כפי שהוא. הליברלים תמכו בתיקון שהוצע. חמשת חברי הפרלמנט של מלפגת האשראי החברתי דרשו כי ההכנסות מהמס החדש על הדלק יוקצו לקוויבק ונמנעו בהצבעה כשקלארק סירב לבקשתם. כתוצאה מכך, הצעת התיקון התקבלה ברוב של 139–133.
בחירות 1980
לאחר נפילת הממשלה, חזר פייר טרודו להנהיג את המפלגה הליברלית. טרודו סחף את הליברלים חזרה לשלטון בבחירות בפברואר 1980 עם 147 מושבים, כנגד 103 לשמרנים הפרוגרסיביים. הקמפיין של הליברלים התמקד בהפרת הבטחות הבחירות מצד קלארק, ובאונטריוף שבה איבדו השמרנים 19 מושבים, הם תקפו את מס הגז שהנהיגה ממשלת קלארק. המפלה באונטריו הספיקה כדי להביא לחילופי השלטון. ממשלתו של קלארק כיהנה בסך הכל תשעה חודשים פחות ביום.
הפועל בני לוד
היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 1997 על ידי איחוד של שתי קבוצות - "בני לוד" ו"רכבת לוד", ששיחקו בליגות הנמוכות וייצגו את שכונות פרדס שניר ושכונת הרכבת בעיר.
את עונת 2006/2007, עונת הבכורה של הקבוצה בליגה הלאומית התחיל כמאמן הקבוצה יעקב הלל, שהעלה אותה לליגה הלאומית, אך לאחר פתיחה רעה, התפטר הלל לאחר מספר מחזורים. במקומו מונה המאמן רמי לוי שנכשל אף הוא והתפטר לאחר שבועות בודדים בתפקיד. לאחר כשבועיים הוחלט למנות את ערן קוליק למאמן הקבוצה. במחזור הסיום שיחקה בני לוד נגד הפועל רעננה והייתה צריכה תוצאת תיקו כדי להישאר בליגה, אך נקלעה לפיגור מוקדם של 0–2, ממנו הצליחה לחזור כמה דקות לפני סיום המשחק ולסיים בתוצאה 2-2, ובזכות כך להינצל מירידה לליגה הארצית. בעונה זו הגיעה בני לוד הגיעה בפעם הראשונה לשלב שמינית הגמר בגביע המדינה, בו פגשה את מכבי חיפה באצטדיון קריית אליעזר, אך למרות משחק טוב הפסידה הקבוצה 1–2 לאחר הארכה.
למרות ההצלחה בעונה הקודמת, החליטה בני לוד שלא להאריך את חוזהו של קוליק בתום העונה, ואת עונת 2007/2008 התחיל כמאמן הקבוצה מישל דיין, שאימן בעונה הקודמת את שתי הקבוצות שירדו לליגה הארצית: הפועל ירושלים והפועל אשקלון. דיין נכשל גם בבני לוד ופוטר באמצע העונה, ובמקומו מונה שוב ערן קוליק למאמן הקבוצה. עם קוליק כמאמן, רשמה הקבוצה ניצחונות רבים.
את עונת 2008/2009 התחיל כמאמן הקבוצה גילי לנדאו, אך הוא נכשל וסיים את תפקידו, לאחר שהקבוצה רשמה בשבעה מחזורים חמישה הפסדים ושתי תוצאות תיקו. במקומו מונה למאמן ערן קוליק, ולאחר מכן אימן את הקבוצה ניסן יחזקאל. בנובמבר 2010 פוטר מאמן הקבוצה נג'ואן גרייב אחרי חודשים ספורים בהם אימן, ובמקומו מונה סלימאן אזברגה.
בעונת 2011/2012 הדיחה בני לוד את בית"ר ירושלים בסיבוב ח' של גביע המדינה בבעיטות הכרעה, והודחה בשלב שמינית הגמר על ידי הפועל תל אביב. בעונת 2012/2013 הודחה בני לוד בשלב שמינית הגמר על ידי בני סכנין.
בעונת 2013/2014, אחרי מספר שנים באצטדיון שכונת התקווה, חזרה הקבוצה לשחק באצטדיון העירוני בלוד, לאחר ששופץ ושודרג בהתאם לתקני האירוח של הליגה הלאומית. בגביע המדינה הודחה בשלב שמינית הגמר על ידי בית"ר ירושלים.
ב-9 בדצמבר 2014 השיגה הפועל בני לוד את התואר הראשון בתולדותיה, כאשר זכתה בגביע הטוטו של הליגה הלאומית לאחר ניצחון 2–0 על בני יהודה.
בסיבוב ז' של גביע המדינה בעונת 2017/2018 נוצחה בני לוד על ידי בני מוסמוס מליגה ג' בבעיטות הכרעה והודחה מהמפעל.
ב-9 באוגוסט 2018 נפטר הבעלים ויו"ר הקבוצה מוחמד אזברגה (אבו סובחי) ממחלה קשה.
בסיום עונת 2019/2020 נשרה בני לוד לליגה א', לאחר 14 שנים ברציפות בליגה הלאומית. בסיום עונת 2021/2022 ירדה הקבוצה לליגה ב'.
בתאריך 14 באפריל 2023 הגיעה למשחקי המבחן בליגה ב' נגד בית"ר יבנה מליגה ג' מרכז, הובסה 0:4 ,ירדה לליגה ג' לאחר 25 שנים ובכך השלימה ירידת ליגה שניה ברצף.
תארים
גביע הטוטו (הליגה הלאומית): 2014/2015
לארס גוסטפסון
לארס גוסטפסון (בשוודית: Lars Erik Einar Gustafsson; 17 במאי 1936 – 3 באפריל 2016) היה פילוסוף, מחבר וחוקר שוודי.
חייו
גוסטפסון נולד בווסטרוס, סיים את לימודי התיכון שלו בגימנסית ווסטרוס והמשיך לאוניברסיטת אופסלה, וקבל את תואר המוסמך (licentiate) בשנת 1960 ואת הדוקטורט שלו בפילוסופיה תאורטית בשנת 1978. ב-1982 היגר לארצות הברית ושם התגייר. הוא חי באוסטין, טקסס, עד שנת 2003, וחזר לשוודיה. משנת 1983 כיהן כפרופסור באוניברסיטת טקסס באוסטין, שם לימד פילוסופיה וכתיבה יצירתית, עד לחודש מאי 2006, עם פרישתו לפנסיה.
גוסטפסון היה אחד הסופרים השוודיים הפוריים ביותר מאז אוגוסט סטרינדברג. מאז סוף 1950 הוא הפיק זרימה שופעת של שירה, רומנים, סיפורים קצרים, מאמרי ביקורת, ומאמרי מערכת. הוא גם זכה להכרה בינלאומית עם פרסים ספרותיים במדינות רבות ובהם: צרפת (Prix International Charles Veillon des Essais) בשנת 1983, דנמרק (Heinrich Steffens Preis) בשנת 1986, איטליה (Una Vita per la Litteratura) בשנת 1989, אמריקה (John Simon Guggenheim Memorial Foundation Fellowship for poetry) בשנת 1994, ועוד. כן היה מועמד לפרס נובל לספרות. כתביו החשובים תורגמו ל-15 שפות וג'ון אפדייק שיבח את ספרו של גוסטפסון מותו של כוורן בספרו Hugging The Shore המכיל אוסף ביקורת ספרותיות.
בעוד שבעיית הזהות נעשתה לנושא המגדיר את כתביו של גוסטפסון, הביקורת החברתית שלו לא פעם הכעיסה את האליטה התרבותית השוודית. כתוצאה מכך הוא נתפס כסופר שנוי במחלוקת בשוודיה ולא אומץ על ידי הממסד.
כשנשאל איפה הוא מוצא את ההשראה שלו, ענה גוסטפסון: "אני מקשיב. אני מקשיב ואני מסתכל. יצירתיות אינה יודעת כללים. אתה יכול לקבל את רעיון לרומן ממשהו שמישהו אומר קטן, או סתם פרצוף שאתה רואה. רב פעם אמר לי שכאשר אלוהים דבר אל משה בסנה, זה לא היה בקולו רועם, זה היה בקול חלש מאוד. אתה צריך להקשיב היטב לקול שאתה צריך להיות מאוד חד".
ז'ורדי ברתומיאו
ז'ורדי ברתומיאו אורתיאו (באנגלית: Jordi Bertomeu Orteu; נולד ב-15 בינואר 1959) הוא הנשיא, והמנכ"ל של חברת יורוליג בסקטבול, המנהלת את שני המפעלים הבכירים באירופה של כדורסל גברים, היורוליג והיורוקאפ.
ביוגרפיה
ברתומיאו נולד בשנת 1959, בעיר ברצלונה שבקטלוניה, ספרד.
בתאריך 25 בנובמבר 2008, החליטה ממשלת ליטא להעניק לברתומיאו גביע הוקרה על תרומתו לפיתוח וקידום הספורט במדינה.
בתאריך 2 בנובמבר 2021, לאחר הצבעה של קבוצות היורוליג, הוחלט על סיום תפקידו של ברתומיאו, אותו הוא צפוי לעזוב ב-30 ביוני 2022.
פרדוקס הספר
פרדוקס הַסַּפָּר הוא פרדוקס מפורסם, המיוחס לפילוסוף הבריטי ברטראנד ראסל. לגרסתו הפורמלית של הפרדוקס, שקרויה הפרדוקס של ראסל, נודעה השפעה רבה על חקר יסודות תורת הקבוצות.
הפרדוקס מביא אותנו למסקנה שהעיירה אינה קיימת: הנחות היסוד של הפרדוקס שגויות, ומכאן נובעת הסתירה. פרדוקס הספר הוא ניסוח פופולרי לאנטינומיה (סתירה פנימית) שאפשרית בהגדרת הקבוצה בתורת הקבוצות הנאיבית. לפי ההגדרה הנאיבית של מושג הקבוצה, קבוצת כל הקבוצות שאינן מכילות את עצמן כאיבר היא קבוצה קיימת. הגדרה זו מובילה לסתירה כיוון שהקבוצה הזו לא יכולה להכיל את עצמה, וכן גם לא יכולה שלא להכיל את עצמה. כדי להימנע מסתירות כאלו, פיתחו ארנסט צרמלו ואברהם הלוי פרנקל בתחילת המאה העשרים מערכת של אקסיומות שמתארות באופן ריגורוזי את מושג הקבוצה, וכך נמנעות מסתירות פנימיות. מערכת זו היא הבסיס לתורת הקבוצות האקסיומטית.
פרדיננד פון ריכטהופן
הברון פרדיננד פאול וילהלם פרייהר פון ריכטהופן (בגרמנית: Ferdinand Paul Wilhelm Freiherr von Richthofen; 5 במאי 1833 - 6 באוקטובר 1905) היה גאוגרף, שחקר בעיקר את המזרח הרחוק, מגלה ארצות ואיש מדע גרמני. ריכטהופן טבע את המונח "דרך המשי", לנתיב הסחר העתיק מן המזרח הרחוק למערב דרך מרכז אסיה.
ביוגרפיה
פרדיננד פון ריכטהופן נולד בבאד קרלסרוהה (Bad Carlsruhe) שבשלזיה הפרוסית (כיום פוקוי (Pokój) בדרום מערב פולין), ולמד רפואה בברסלאו (Breslau, כיום וורוצלב) ובברלין.
מסעותיו
ריכטהופן סייר בצעירותו באלפים של טירול ובקרפטים בטרנסילבניה. בשנת 1860 הוא הצטרף למשלחת אוילנבורג (Eulenburg), משלחת פרוסית אל המזרח הרחוק, שסיירה ביפן, סין, סיאם, ציילון, טאיוואן, ג'אווה, סלבס, הפיליפינים ובורמה. רוב התיעוד על ממצאיו במסע זה, אשר הסתיים ב-1862, אבד. שאיפתו של ריכטהופן לחקור את סין באופן מעמיק יותר, לא יכלה להתגשם באותה עת בשל מרד טאיפינג. בשנים 1862 עד 1868 עבד ריכטהופן כגאולוג בארצות הברית וגילה שדות זהב בקליפורניה. לאחר מכן הגשים את שאיפתו משכבר, וערך כמה מסעות לסין. כמו כן, הוא סייר ביפן, בבורמה ובג'אווה. במסעותיו לסין איתר, בין היתר, את ימת לופ נור.
קריירה אקדמית
בשנת 1875 ריכטהופן מונה לפרופסור לגאולוגיה באוניברסיטת בון, אם כי בשל מחקריו בסין, הוא החל למלא בפועל את תפקידו רק ב-1879. ב-1883 הוא מונה לפרופסור לגאוגרפיה באוניברסיטת לייפציג וב-1886 מונה לפרופסור לגאוגרפיה באוניברסיטת פרידריך-וילהלם (Friedrich-Wilhelms-Universität) בברלין (כיום אוניברסיטת הומבולדט), תפקיד אותו מילא עד מותו. להרצאותיו נמשכו סטודנטים רבים, שבחלקם הפכו לגאוגרפים חשובים לאחר מכן. הבולט שביניהם היה החוקר השוודי סוון הדין. כן שימש ריכטהופן כנשיא החברה הגאוגרפית הגרמנית וייסד את המכון ההידרוגרפי בברלין.
ביטוי מפורסם שריכטהופן טבע הוא "דרך המשי" (Seidenstraße). כן חידש את השימוש במושגים כורולוגיה וכורוגרפיה שמשמעותם חקר ותיאור, בהתאמה, של מכלול התופעות הגאוגרפיות באזורים קטנים.
ריכטהופן הלך לעולמו בברלין ב-1905. אחיינו היה מנפרד פון ריכטהופן, "הברון האדום", טייס מפורסם ושיאן הפלות מטוסים במלחמת העולם הראשונה.
הנצחתו
כמו כן נקרא על שמו מעבר ריכטהופן, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
רוברט ניגמטולין
רוברט איסכנדרוביץ' ניגמטולין (רוסית: Роберт Искандерович Нигматулин, טטרית: Роберт Искәндәр улы Нигмәтулин; נולד ב-17 ביוני 1940) הוא מדען ואקדמאי סובייטי ורוסי המתמחה בפיזיקה ומתמטיקה.
ביוגרפיה
רוברט ניגמטולין נולד במוסקבה להורים ממוצא טטארי, איסכנדר ניגמטולין (1908-1980) וגליה גזיזובה (1914-2005). למד באוניברסיטת מוסקבה. אחיו הגדול של אביו מצד האב, גינאטוללא טרגולוב למד באוניברסיטת מוסקבה, היה פרופסור לרפואה והקים את האוניברסיטה הבשקירית לרפואה באופה. אחיו הצעיר של רוברט, בולאט (נולד ב-16 במאי 1944), גם הוא למד באוניברסיטת מוסקבה ונהיה מדען המתמחה בכימיה גרעינית ומתמטיקה.
ניגמטולין נשוי ואב לשניים.
הנדסת בדיקות תוכנה
הנדסת בדיקות תוכנה היא מקצוע נלמד העוסק בבדיקות תוכנה. בניגוד לתוארי הנדסה אחרים (בניין, תעשייה וניהול, חשמל, מכונות, אלקטרוניקה) אין תואר מהנדס בדיקות למעט תעודת הכשרה של קורס בדיקות תוכנה מתקדם. מהנדס תוכנה אינו מהנדס בדיקות תוכנה, אך הוא יכול להיות גם בודק תוכנה. על מנת להיקרא מהנדס בדיקות תוכנה יש לעבור קורס רשמי של בדיקות תוכנה (ISTQB למשל) והכשרות נוספות הקשורות לבדיקות תוכנה (בדיקות אוטומציה, SQL ועוד).
גאורגי אספרוחוב
גאורגי "גונדי" אספרוחוב (בבולגרית: Георги Аспарухов; 4 במאי 1943 - 30 ביוני 1971) היה אחד מגדולי הכדורגלנים הבולגרים בכל הזמנים.
קריירה
אספרוחוב היה חלוץ בקבוצת לבסקי סופיה בשנים 1959–1961 ובשנים 1963–1971. בשנים 1961–1963 הוא שיחק בקבוצת בוטב פלובדיב. בסך הכול שיחק אספרוחוב 247 משחקים בליגה איי - הליגה הבולגרית העליונה, בהם הבקיע 150 שערים. מועדונים אירופאים רבים, מהשורה הראשונה, ניסו להעבירו אליהם אך ללא הצלחה. אחת מנקודות השיא של אספרוחוב הייתה בשני משחקיה של לבסקי סופיה מול בנפיקה ליסבון (בה שיחק באותה עת אאוזביו) במסגרת גביע אירופה לאלופות בעונת 1965–1966. בנפיקה עלתה לשלב הבא לאחר תוצאות של 2:2 ו-3:2 כאשר אספרוחוב הבקיע את כל ארבעת השערים לזכות הבולגרים והיה גם לשחקן הזר הראשון הכובש שני שערים במגרש של המועדון הפורטוגזי. לאחר משחק זה התפרסמה לבסקי באירופה ובנפיקה ביקשה לרכוש את אספרוחוב. אולם, באותה עת, מסך הברזל עדיין היה קיים והיה זה בלתי אפשרי לכדורגלנים ממדינות קומוניסטיות לעבור ולשחק בקבוצות במערב אירופה.
אספרוחוב נהרג בתאונת מכונית ב-1971. בעת מותו היה הספורטאי האהוד והנערץ ביותר בבולגריה. כ-200,000 בולגרים השתתפו בהלווייתו שנערכה בסופיה. יחד איתו נהרג בתאונה כוכב נוסף של הכדורגל הבולגרי, ניקולה קוטקוב, שחקנה של לוקומוטיב סופיה. אספרוחוב זכה לאהדה גורפת בבולגריה, גם מצד אוהדי קבוצות יריבות וזאת, בשל משחקו שובה העין והיעיל באותה עת, ובשל אופיו החברותי. אצטדיונה של לבסקי סופיה נקרא כיום על שמו.
ארטבזוס השני מפריגיה
ארטבזוס השני מפריגיה (בפרסית עתיקה: אשבווזדה – Ašavazdah; ביוונית: Αρτάβαζος; 389 לפנה"ס – 325 לפנה"ס) היה אריסטוקרט פרסי חשוב מבית פרנקידים. בלט בעת מלחמותיו של אלכסנדר הגדול שבמהלכן צידד תחילה בשלטון הפרסי, אך לאחר רציחתו של דריווש השלישי בידי בסוס עבר לצדו של אלכסנדר הגדול ושירת אותו נאמנה.
תחילת הקריירה וגלות
בית הפרנקידים היה קשור בקשרי דם לשושלת המלוכה הפרסית. מייסד השושלת, פרנקס הראשון היה דודו של דריווש הראשון, שליט האימפריה הפרסית. השושלת שלטה בסטרפיה בשם פריגיה ההלספונטינית. הקריירה הפוליטית של התחילה כהמשך למרד הסטרפים שפרץ בשנת 372 לפנה"ס על רקע הרצון של הסטראפים המערביים לשמור על אוטונומיה רבה מהשלטון הפרסי המרכזי. הסטרפים המורדים הובסו על ידי ארתחששתא השני בשנת 362 לפנה"ס. אחיו הבכור של ארטבזוס, אריוברזנס, סטראפ פריגיה הלספונטינית, שהיה בין יוזמי המרד נהרג וארטבזוס היה לסטראפ במקומו.
ארטבזוס מרד מסיבה לא ברורה בשנת 358 לפנה"ס. במהלך המרד הסתייע ארטבזוס בצבא אתונאי תחת פיקודו של כארס. בעזרתם של בעלות הברית היווניות שלו הצליח ארטבזוס להביס את הצבא המלכותי בשני קרבות גדולים. ארתחשסתא השלישי שעלה לשלטון בשנת 358 איים על אתונה שאם לא תמשוך את ידיה מענייני פנים פרסיים, ישלח את ציו לעזרת המורדים באתונה שמרדו בשלטונה (357 לפנה"ס – 355 לפנה"ס). האיום היה ממשי ואנשי אתונה החזירו את צבאם. ארטבזוס ניסה לגייס תמיכה תבאית ושכר צבא שכירי חרב גדול שמנה 5,000 לוחמים תחת פיקודו של פמנס, אך אלה לא הצליחו להגיע בזמן. ללא תמיכה יוונית נחרץ גורל המרד של ארטבזוס. והוא נמלט לחצרו של פיליפוס השני, מלך מוקדון.
חזרה לפרס
ארטבזוס נותר בגולה במשך עשר שנים, אך בעזרת השתדלנות של החתן שלו, מנטור, הצליח להשיג חנינה מלכותית בזמן מלחמתו של ארתחשסתא במורד המצרי נכתנבו ושב לפרס בשנת 342 לפנה"ס. מעמדו הקודם הושב על כנו. בינתיים נפטר מנטור בשנת 340 לפהנ"ס וארטבזוס חיתן את בתו עם אחיו של מנטור, ממנון מרודוס.
מעט ידוע על מעשיו של ארטבזוס בזמן זה. רציחתו של ארתחשסתא השלישי יחד עם רבים מבני המשפחה המלכותית בידי השר הבכיר בגואס הותיר את כס השלטון ללא מלך חזק. השלטון עבר בירושה לנסיך הצעיר ארתחשסתא הרביעי, שתומרן על ידי בגואס. כתוצאה מכך התפתח מאבק בין שני טוענים בולטים: ארתשתא (הידוע יותר בשמו המלכותי דריווש השלישי) וארתחשסתא הרביעי, שבסופו ניצח דריווש. ייתכן שארטבזוס תמך בדריווש השלישי במאבק זה.. במהלך כיבוש האימפריה הפרסית על ידי אלכסנדר הגדול לא מוזכר ארטבזוס במפורש, אך ייתכן שהיה קצין הקישור בין הפרסים לשכירי החרב היוונים במלחמה, בהתחשב בכך שידע יוונית ובילה זמן רב במוקדון. בנו של ארטבזוס, פארנבזרוס, היה מפקד הצי הפרסי בים האיגאי.
בשירותו של אלכסנדר הגדול
ארטבזוס נותר נאמן לדריווש גם לאחר המפלה של דריווש בקרב גאוגמלה בסתיו 331 לפנה"ס. לאחר רציחתו של דריווש על ידי בסוס בשנת 330 לפנה"ס החליף צד ועקר למחנה המוקדוני. שם קשר קשרים הדוקים עם אלכסנדר הגדול במהלך הפלישה לאסיה התיכונה.
באסיה התיכונה השלטון הפרסי המרכזי היה חלש ולאחר מותו של דריווש התפרק לחלוטין. ראשי השבטים הבאקרטים והסוגדים, אוהבי החופש, הקימו ברית נגד אלכסנדר הגדול שביקש לצרף את האזור לאימפריה שלו. התפקיד של ארטבזוס במהלך הפלישה היה חיוני ביותר להצלחת הצבא המוקדוני. קשריו עם הפרסים וידיעת הלשון הפרסית סייעו לו לתקוע טריז בקרב ראשי השבטים באסיה התיכונה.
תפקידו של ארטבזוס לא היה דיפלומטי בלבד. הוא קיבל פיקוד עצמאי על יחידות צבאיות גדולות ופיקד עליהן בהצלחה במאבק נגד השבטים הבאקטרים והסקיתים. בנוסף, קיבל את תפקיד המושל של באקטריה. הוא קבע את מושבו בבירת הסטראפיה, באקטרה (בלך המודרנית), אך לא נותר בתפקידו זמן רב וביקש לפרוש בגלל גילו המתקדם.
ארטבזוס נפטר זמן קצר לאחר סיום המלחמה בבאקטריה. ידוע שבניו המשיכו לשרת את אלכסנדר ואת הדיאדוכים. קשריו עם אלכסנדר הגדול היו מצוינים והוא הצליח לחתן את בתו ברסינה בפעם השלישית, הפעם לאלכסנדר עצמו, ממנה נולד לו ככל הנראה בנו הרקלס בשנת 327 לפנה"ס.
קדרים
בגלל קרבת המחצבה שבהר ליישוב עצמו הועבר היישוב בשנת 1987 למיקומו הנוכחי המרוחק מהמחצבה.
איירבוס זפיר
איירבוס זֵפִיר (באנגלית: Airbus Zephyr) היא סדרה של כלי טיס בלתי מאוישים קלים, המונעים על ידי אנרגיה סולארית.
פיתוח
הזפיר תוכנן ונבנה במקור בשנת 2003 על ידי קבלן ההגנה בריטי, QinetiQ.
בהדגמה שנערכה בשנת 2008 עבור צבא ארצות הברית, גרסה קטנה יותר של הזפיר (זפיר 6) ביצעה שיא עולמי בלתי רשמי לטיסה בלתי מאוישת הארוכה ביותר, אולם הטיסה, שנמשכה 82 שעות בגובה לא קבעה שיא רשמי מכיוון שפקידי הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה לא היו מעורבים בטיסה.
הזפיר 7 מחזיק בשיא הסיבולת הרשמי של כלי טיס בלתי מאויש ללא טייס. בטיסה בין התאריכים 9–23 ביולי 2010, שנמשכה 336 שעות, 22 דקות ו -8 שניות (14 יום, 22 דקות, 8 שניות).כלי זה יכול לטוס במשך חודשים בזכות האנרגיה הסולארית והסוללות הנטענות שלו.
תביעות שיא אומתו על ידי הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה למשך טיסה ולגובה, בגובה 21,562 מטר. שיא זה יותר מהכפיל את שיא הסיבולת הקודם בטיסה בלתי מאוישת.
מערכת זפיר נמכרה ל-EADS Astrium (כיום איירבוס הגנה וחלל) במרץ 2013, שם הוטסה מחדש בהצלחה כחלק מתוכנית הפסאודו-לווינית בגובה רב (HAPS).
בשנת 2014 המטוס טס במשך 11 ימים בחורף, ומאוחר יותר בסמוך למרחב האווירי האזרחי.
בנובמבר 2015, בבית הנבחרים, ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון בנאום הצהיר כי בריטניה אמורה להציב כלי טיס בלתי מאויש בפיתוח בריטי שיטוס בקצה האטמוספירה של כדור הארץ ויאפשר לפקח על יריבינו במשך שבועות ארוכים, ולספק מודיעין קריטי לכוחות המזוינים שלנו.
בפברואר 2016 דווח על רכישה של שני מטוסי זפיר 8. באוגוסט 2016 אישר משרד הביטחון הבריטי את רכישת פלטפורמת זפיר 8 השלישית.
בקיץ 2018 בטיסת הבכורה מאריזונה, זפיר S טס במשך 25 יום 23 שעות 57 דקות, כמעט כפליים מטיסת השיא הקודם- של 14 יום.
המל"ט השתמש בסוללת Amprius ליתיום-יון עם סיליקון nanowire אנודות בחוזק 435 וואט שעה לק"ג אנרגיה לעומת 300–320 וואט שעה לק"ג עבור אנודות גרפיט קונבנציונלי. יעילות גבוהה, קל משקל וגמיש מטאמורפי הפוך (IMM) מרובה צומת אפיטקסיאלי (ELO) GaAs גיליונות תאים סולאריים המיוצרים על ידי MicroLink Devices סיפקו לאנרגיה הסולארית כוחות ספציפיים העולים על 1,500 וואט/ ק"ג ועוצמות שטח הגדולות מ -350 וואט/מ"ר.
בשנת 2018 תוכננה ל- זפיר 8, הידוע גם בכינויו זפיר S, בדיקת טיסה בקנה מידה מלא עבור גרסת זפיר T בעלת הזנב כפול שמטרתה יכולת מעקב ותקשורת ימית.
עיצוב
ה-זפיר 6 בנוי מסיבי פחמן ומשתמש באנרגיה סולארית כדי להטעין סוללת ליתיום-גופרית במהלך היום, שמפעילה את המטוס בלילה. המטוס תוכנן לשימוש כממסר תצפית ותקשורת.
הכטב"ם יכול לטוס באזור מסוים לתקופות ממושכות תוך דגש מיוחד על יישומיו האזרחיים והצבאיים הפוטנציאליים כפלטפורמת תצפית ותקשורת בכדור הארץ. במהלך היום, זפיר משתמש בתאים הסולארים הנפרשים על כנפיו כדי להטעין סוללות ליתיום-גופרית בעלות הספק גבוה ולהניע שתי מדחפים. בלילה, האנרגיה המאוחסנת בסוללות מספיקה כדי לשמור על הכטב"ם בשמיים. הגרסה הראשונה קיבלה סוללה של 3 קוט"ש.
זפיר 7 היה גדול כבד ב53 ק"ג ומסוגל לטוס בגובה מרבי של בין 65,000 ל-70,000 רגל, נדרשים חמישה אנשי צוות קרקעיים בשיגור, לעומת שלושה שנצרכו בעבר לזפיר 6.
לזפיר 8 יהיו בערך 24 ק"ג סוללות ו- 5 ק"ג מטען, ויהיה קל יותר ב-30 אחוז וסוחב 50 אחוז יותר סוללות מאשר הזפיר 7. מוטת כנפיו באורך 28 מטר.
מבקר מערכת הביטחון
יחידת מבקר מערכת הביטחון היא יחידה במשרד הביטחון המשמשת כגוף ביקורת על מערכת הביטחון, לרבות צה"ל, יחידות הסמך המסווגות והבלתי מסווגות של משרד הביטחון, וכן התאגידים הממשלתיים שבאחריות שר הביטחון. מבקר מערכת הביטחון מתמנה בהחלטת ממשלה על ידי המלצה של שר הביטחון וכפוף לו במישרין, הרמטכ"ל ומנכ"ל משרד הביטחון רשאים להציע נושאים לביקורות.
הקמת היחידה
הבסיס להקמת היחידה הונח כבר ב-1956 על ידי ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון. על פי חזונו של בן-גוריון, נחוץ שמערכת הביטחון תהיה נתונה לביקורת ופיקוח על ידי בעל תפקיד, אשר אינו כפוף לאיש מלבד שר הביטחון. היחידה הוקמה בשנת 1976 כחלק מלקחי מלחמת יום הכיפורים ובעקבות המלצות ועדת אגרנט. על פי החלטת הרמטכ"ל ושר הביטחון שבאה לידי ביטוי בהוראות הפיקוד העליון (2.0607): היחידה "מהווה גוף ביקורת, פיקוח וייעוץ, שבאמצעותו עומדים שר הביטחון, הרמטכ"ל ומנכ"ל משרד הביטחון על הכשירות, הכוננות, הסבירות והחוקיות של פעילות מערכת הביטחון על כל מרכיביה."
תפקידי היחידה
חזונה של יחידת מבקר מערכת הביטחון הוא להוות גוף ביקורת מרכזי ומשפיע במערכת הביטחון, לצורך מימוש יעדיה ולשיפור מוכנותה בשגרה ובחירום. ייעוד היחידה לסייע לשר הביטחון לפקח על פעילות המערכת, לטובת ביצוע משימותיה ועמידה ביעדיה, באמצעות ביקורות ומתן חוות דעת וייעוץ מקצועיים.
תפקידיה המרכזיים של יחידת מבקר מערכת הביטחון:
בעלי תפקידים ונהלים
למבקר מערכת הביטחון מתמנה בדרך כלל קצין במילואים בדרגת תת-אלוף.
למבקר שני סגנים:
היחידה נחלקת למחלקות וצוותים בפיקוד קצינים בדרגת אלוף-משנה. בין השאר:
בצה"ל, מקבל סגן הרמטכ"ל את דו"חות המבקר לפעולה, והוא האחראי לרכז ולעקוב אחר הטיפול בהם.
בסוף שנת 2011 הוקמה בצה"ל יחידת מבקר פנים-ארגונית בראשה מבקר הכפוף ישירות לרמטכ"ל וייעודו להוות מבקר פנימי שייבחן את תחומי הכשירות בצה"ל, מוכנותו של צה"ל, כוננותו למילוי משימותיו ואופן ניהולו התקין והיעיל של הארגון. כמו כן נקבע שהוא ירכז עבודת המטה לצורך הכנת התייחסות צה"ל הרשמית לדו"חות מבקר המדינה ולדו"חות מבקר מערכת הביטחון.
תאולוגיה
תאולוגיה (מיוונית: theos אלוהים, logos עיון ובעברית: תוֹרַת הַאֶמוּנָה) היא חקר האלוהות (בפרט זו המסווגת כתאיסטית) וכן יחסי האדם והאלוהים וזאת באופן שיטתי על פי אמות מידה שהוחלט עליהן באסכולה מוגדרת, רציונליות או שאינן רציונליות.