cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שלום נגר
ביוגרפיה
בשנת תשמ"ג (1983) התמנה לרב העיר אריאל. הוא כיהן כרב ראשי יחיד לעיר. תחת רבנותו הוקמו באריאל שבעה עשר בתי כנסת לעדות השונות ונוסדו מסגרות שונות של שיעורי תורה. כמו כן הקים מכון בר מצווה, וכרב יחיד לימד בשלושת הנוסחים לשלוש העדות. הקים מערכת כשרות ומערכת נישואין, וכרב יחיד השיא את בני שלוש העדות. פסק בשאלות הלכה לכל עדה על פי דיניה ומנהגיה.
במשך השנים ביקר במדינות שונות בעולם וסייע ליהודי הקהילות במישור הרוחני וההלכתי. הוא הקים גרעין תורני בברלין וכן בית הכנסת ליהדות ספרד, שבו מכהן כרב תלמידו הרב אברהם דעוס. כמו כן הקים קהילה תורנית בקאן שבצרפת. בין המדינות שפעל בהן: דנמרק, רוסיה, אנגליה וונצואלה.
בשנת תש"ע (2010), לאחר עשרים ושבע שנות רבנות, החליט לסיים את תפקידו כרב העיר אריאל. לאחר פרישתו מהרבנות באריאל הוא עומד בראש כולל "מדרש יחיאל" בראש העין, עוסק בכתיבה ובפעילות חברתית, תורנית והלכתית.
פועלו התורני וחיבוריו
במשך שנים רבות אסף וליקט כתבי יד רבים ועתיקים, ובהם כתבי יד של הרמב"ם בפירושו למשניות בכתב עברי בלשון ערבי, תכאליל, תיג'אן בכתב יד מתימן. כמו כן נמצאים ברשותו כתבי יד מתימן של מדרשים, הלכות ושו"תים.
הפרלמנט ההלני
הפרלמנט ההלני (יוונית: Βουλή των Ελλήνων – "הפרלמנט של ההלנים") הוא הרשות המחוקקת ביוון.
בפרלמנט, השוכן בבירת יוון, אתונה, ישנם כ-300 נציגים הנבחרים מדי ארבע שנים בבחירות מחוזיות. הפרלמנט בנוי בשיטה של בית מחוקקים חד-ביתי. במהלך השנים 1844-1863 ו-1927-1935 היו בפרלמנט כשני בתים. כיום המפלגה הגדולה בפרלמנט היא מפלגת המרכז-ימין דמוקרטיה חדשה, שמטעמה יש 159 נציגים.
החוקה אינה קובעת מספר מדויק של חברי פרלמנט, אלא רק שבפרלמנט יהיו בין 200 ל-300 נציגים. כיום, לפחות 250 נציגים נבחרים באופן יחסי במחוזות, ועד 50 נציגים נבחרים בטופס כללי מרשימת המפלגה הגדולה ביותר, על מנת להשיג יציבות. המועמדים חייבים להיות בני 25 ומעלה ובעלי אזרחות יוונית. הם זכאים לחסינות פרלמנטרית.
כיום ישנן שש ועדות קבועות בפרלמנט:
בנוסף על כך, ישנן ועדות משנה וועדות מיוחדות.
היסטוריה
אמנם יוון השיגה את עצמאותה בשנת 1821, הפרלמנט הראשון רק בשנת 1843, כ-22 שנים לאחר קבלת העצמאות. זאת לאחר שאותון המלך יצר מונרכיה חוקתית ובה פעל פרלמנט בעל שני בתים, שיפעל תחת המלך. לאחר מרד עממי שהתרחש באוקטובר 1862, המלך גורש מיוון והופסקה השיטה המונרכית. בתקופה זו היה בית אחד בפרלמנט אשר נבחר מדי ארבע שנים.
החוקה של שנת 1911 חיזקה את המודרניזציה של הפרלמנט, עיקרון שלטון החוק ואת זכויות האדם, תוך הגנה של הביטחון האישי, יצירת חינוך חינם לכלל הציבור, הפקעת אדמות למען חקלאים עניים וכיבוד זכות הקניין. בשנת 1927 חודשה החוקה וקבעה כי הפרלמנט ייבחר פעם ב-5 שנים, חיזוק זכויות האדם (כגון חופש העיתונות) ויצירת מעמד למפלגות בתוך הפרלמנט.
בשנת 1952 ניתנה זכות בחירה לנשים. לאחר המשטר הצבאי התקיים משאל עם ובו 69.18% מהעם בחרו בשיטת הדמוקרטיה פרלמנטרית על פני שיטת המונרכיה החוקתית. בשנת 1975 נוצרה חוקה המבוססת ברובה על החוקות של צרפת משנת 1958 ועל החוקה של גרמניה המערבית.
גלי רשף
גלי רשף (נולד ב-15 ביוני 1960) הוא תאורן קולנוע ושחקן ישראלי.
ביוגרפיה
רשף נולד וגדל בקיבוץ יגור. הוא למד קולנוע באוניברסיטת תל אביב במשך שנתיים אך לא סיים את התואר, והתחיל לעבוד כעוזר לתאורן מייקי ענברי במספר סרטי קולנוע וביניהם נשיקה במצ"ח, אבא גנוב 3, וסרטו של עמוס קולק, "להב חצוי", בכיכובה של פיי דאנאוויי. בשנת 1992 היה עוזר תאורן בסרט סיפורי תל אביב, שצולם על ידי אמנון זלאייט, צלם עימו רשף הרבה לעבוד בהמשך. ב-1993 עבדו השניים יחד בסרט זהר, סרטו הראשון של רשף כתאורן ראשי, ב-1995 בסרט לילסדה, וב-1996 בסרט "נשים" של הבמאי משה מזרחי. ב-1997 עבד רשף בין היתר כתאורן בסרט עפולה אקספרס. ב-1998 עבד לראשונה עם הצלם דוד גורפינקל בסרט מסוכנת, ובהמשך גם בסרטים האסונות של נינה, איש החשמל, מלח הארץ, "פרחים של מרציפן", וסיפור גדול.
בעשור השני של המאה ה-21 עבד רשף במספר רב של סרטים עם אמנון זלאייט, ביניהם בלדה לאביב הבוכה, כידון, זינוק בעלייה, תפוחים מן המדבר, ציפורי חול, וג'נקשן 48. רשף גם עבד במספר סרטים עם הצלם שי גולדמן, ביניהם השוטר בשנת 2011 ומפריח היונים משנת 2013, ובעוד סרטים רבים כמו סוכריות של יוסף פיצ'חדזה, לא פה, לא שם של מייסלון חמוד, המילים הטובות של שמי זרחין, וסרטו של פאבל לונגין מ-2019, עשו.
במקביל לעבודתו הקולנועית, עבד רשף בהרבה הפקות טלוויזיוניות, בהן החמישייה הקאמרית, חדר מלחמה, חיים אחרים, חברות, נבסו, אקדמיית החממה, מנאייכ וג'ודה. בשנת 1993 לקח חלק בבימוי הסדרה סטרייט ולעניין לצד הבמאי הראשי ערן ריקליס.
כשחקן הופיע רשף בסדרות תמרות עשן, סרוגים, המיוחדת ולאבד את אליס, וכן שיחק בסרטים בננות ו"פרחים של מרציפן". בשנת 2018 שיחק בסרט הסטודנטים "נתק" שהתקבל לתחרות סרטי הסטודנטים בפסטיבל הקולנוע בקאן.
חיים אישיים
רשף היה נשוי לכנרת טריפון ולהם שני ילדים משותפים. לאחר גירושיו רשף יצא מהארון וחי כיום עם בן זוג.
בנו הוא השחקן ארד טריפון-רשף.
טיסה 1492 של אירופלוט
טיסה 1492 של אירופלוט הייתה טיסה אשר בוצעה במטוס סוחוי סופרג'ט 100 שהתרסק ב-5 במאי 2019 בעת שהיה בדרכו מנמל התעופה שרמטייבו במוסקבה לנמל התעופה מורמנסק (אנ') שברוסיה. המטוס חזר לנמל התעופה שרמטייבו 30 דקות לאחר ההמראה כדי לבצע נחיתת חירום. הכנפיים והגוף האחורי של המטוס התלקחו בנחיתה, והמטוס גלש מעבר למסלול הנחיתה. 41 אנשים נהרגו.
המטוס
המטוס המעורב בתאונה היה סוחוי סופרג'ט 100 רוסי. המטוס נשא את הרישום RA-89098 ואת המספר הסידורי של היצרן 95135, וטס לראשונה ביוני 2017.
חקירה
על חקירת ההתרסקות אחראית ועדת התעופה הבין-מדינתית ברם אליה צורפו גם גופי החקירה של ועדת החקירות הפדרלית ומחלקת התחבורה של הסניף המוסקבאי של הוועדה שהאשימו את אירופלוט בהפרת חוק בטיחות הטיסה שגרם למותם של יותר משני אנשים. על פי מסקנות ראשוניות של הוועדה ייתכן שהטייסים לא פעלו על פי נוהלי הבטיחות, לאחר שנודע כי המטוס נחת במהירות של 287 קמ"ש, חריגה משמעותית מ-240 קמ"ש המוגבלים למהירות נחיתה.
ב-6 במאי 2019 הוועדה הודיעה כי היא בודקת כמה גרסאות לגבי הגורמים להתרסקות, בין השאר בחנה החקירה מספר גרסאות, כולל כשירות לא מספקת של הטייסים, משדרים ואנשי התמיכה, כשל בציוד והמטוס או תנאי מזג אוויר קשים (לאחר שדווח שהמנועים ספגו שתי מכות ברק, 28 דקות לאחר ההמראה).
תגובות
לאחר התקרית איירופלוט ביטלה ארבע טיסות שונות של מטוס הסוחוי שתוכננו ל-8 במאי: טיסה משרמטייבו למינסק, משרמטייבו לריגה, מרוסטוב על הדון למוסקבה וטיסה רביעית ממוסקבה לפרם, לא דווח על סיבות הביטולים, אך לפחות בשתיים מהטיסות התגלו כשלים טכניים בניסיונות ההמראה של המטוסים.
This Christmas, Aretha
Caroling, Caroling: Christmas with Natalie Cole (בעברית: חג המולד הזה, אריתה) הוא אלבום אולפן ה-36 ואלבום חג מולד הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית אריתה פרנקלין. האלבום יצא לאור ב-14 באוקטובר 2008, על ידי חברת התקליטים DMI רקורדס, לכבוד חג המולד. מתוך האלבום לא יצאו סינגלים.
האלבום מכיל בתוכו הקלטות מחודשות של שירי חג מולד ידועים כמו "Silent Night" ו-"Hark! The Herald Angels Sing".
ביקורת
אלבום חג המולד זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. קלמן אנדי מ-AllMusic סקר את האלבום ואת השירים שנכללו בו, תוך שהעניק לו דירוג של שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול. ב-MSN Music הוענק לו ציון גבוה יותר, של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול.
ב-The Toronto Star סקרו את האלבום גם כן, תוך שהעניקו לו ציון של שלושה כוכבי זהב מתוך ארבעה בסך הכול.
ונדה מקסימוף (היקום הקולנועי של מארוול)
ונדה מקסימוף (באנגלית: Wanda Maximoff) היא דמות בדיונית בזיכיון של היקום הקולנועי של מארוול (MCU), המגולמת על ידי אליזבת אולסון. הדמות מבוססת על דמות בעלת אותו שם במארוול קומיקס. מיכאלה ראסל גילמה את ונדה מקסימוף בצעירותה.
ונדה מתוארת כפליטה סוקוביאנית, שמתנדבת יחד עם אחיה התאום פייטרו לעבור ניסויים על ידי הידרה. אבן המחשבה מגבירה את היכולות הטלקינטיות הטבעיות שלה ואת התמרון האנרגטי המכונה קסם כאוס. ונדה מתעמתת עם הנוקמים אך מאוחר יותר מצטרפת אליהם. היא מפתחת מערכת יחסים רומנטית עם ויז'ן עד שהוא מת במהלך העימות עם תאנוס. לאחר שהיא הושבה לחיים, ונדה מתערערת נפשית ומשתמשת ביכולותיה כדי ללכוד את העיירה ווסטוויו במציאות כוזבת שהיא יוצרת לטעמה. דבר זה גורם לה להתעמת עם .S.W.O.R.D ועם אגתה הארקנס, מה שגורם לה לבטא את זהותה הנבואית העתיקה כמכשפת השני (Scarlet Witch). לאחר ששחררה את ווסטוויו בעל כורחה, היא סופגת את היכולות של הארקנס ומשתלטת על ספר הדארקהולד, שבו היא משתמשת מאוחר יותר כדי לאתר גרסאות חלופיות של ילדיה, בילי וטומי מקסימוף, אותם יצרה במציאות הכוזבת. לאחר שהושחתה על ידי הדארקהולד, היא מבקשת לספוג את יכולת התנועה ברב-יקום של אמריקה צ'אבז, כשהיא מסתכסכת עם בעל בריתה לשעבר סטיבן סטריינג'. ונדה משתלטת על גרסה חלופית שלה מארץ-838 וטובחת בחברי האילומינטי עד שהיא מתעמתת עם גרסאות של ילדיה מארץ-838. ונדה המלאת רגשות אשם ממוטטת את הר וונדגור על עצמה והורסת את כל העותקים של הדראקהולד ברחבי הרב-יקום.
נכון לשנת 2023, ונדה הופיעה בשישה סרטים: "קפטן אמריקה: חייל החורף" (סצנת אמצע הכתוביות), "הנוקמים: עידן אולטרון", "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק" ו"דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף". הדמות מופיעה בתפקיד ראשי במיני-סדרה "וונדה-ויז'ן". כמו כן, הדמות הופיעה בסדרה "מה אם...?".
ראשית חייה
ונדה מקסימוף נולדה בשנת 1989 בסוקוביה, מזרח אירופה. היא לא מודעת לכך שנולדה מכשפה ועוסקת בלא יודעין בקסם כישוף בסיסי. ונדה גדלה עם אחיה התאום פייטרו והוריה אולג ואירינה בדירה קטנה במהלך מלחמה. בזמן הזה היא נהנתה לצפות בקומדיות מצבים אמריקאיות, שאביה מכר קופסאות DVD שלהן כדי שהמשפחה תוכל לתרגל דיבור באנגלית בתקווה להגר לאמריקה. אולם, הוריה נהרגו כאשר טיל פגע בדירה שלהם ואילו ונדה ופייטרו היו לכודים בהריסות במשך יומיים. כאשר טיל שני של תעשיות סטארק נחת בדירה, הוא מעולם לא התפוצץ משום שוונדה הטילה ללא ידיעתה כישוף שהפך את הטיל לנפל, אבל התאומים חיו בפחד שהוא יתפוצץ עד שחולצו. הטראומה מהחוויה הזו התמקדה בסמליל הבולט של תעשיות סטארק שהוטבע על הטיל. זה הותיר את התאומים עם אמונה עזה שסטארק עצמו אחראי למות הוריהם. מוות שנגרם ממכירת כלי הנשק של החברה שלו שמהם הוא הרוויח.
שנים מאוחר יותר, כבני נוער, ונדה ופייטרו השתתפו במחאות פוליטיות בעירם, לפני שבסופו של דבר התנדבו לתוכנית של הידרה בפיקוח ברון וולפגנג פון סטרוקר. הארגון חשף את התאומים ומשתתפי ניסוי רבים אחרים לאבן המחשבה, כאשר ונדה ופייטרו היחידים ששרדו. ונדה צברה יכולות על-חושיות בזמן שהקסם שלה התגבר. במהלך הניסויים, ונדה זכתה להצצה על עצמה בתור מכשפת השני.
הפיכה לנוקמת
בשנת 2015, עם הגעתו של סטיב רוג'רס לבסיס של סטרוקר, ונדה נקראת לסייע בלחימה נגדו על ידי סטרוקר. אחר כך היא מוצאת את טוני סטארק ושותלת במוחו חזיון מטריד. זמן קצר לאחר מכן, אולטרון כורת ברית עם ונדה ופייטרו, תוך ניצול שנאתם כלפי סטארק. ביוהנסבורג, ונדה מכניעה את רוג'רס, נטשה רומנוף, תור וברוס באנר עם חזיונות מטרידים. אולם, היא לא מסוגלת להכניע את קלינט ברטון, מכיוון שהוא מנטרל אותה לזמן קצר. בעקבות זאת, אולטרון, ונדה ופייטרו נוסעים לסיאול, שם אולטרון משתמש באבן המחשבה כדי לאלץ את ד"ר הלן צ'ו להשתמש בטכנולוגיית הרקמות הסינתטיות שלה, בוויברניום ובאבן המחשבה כדי ליצור לו גוף חדש. בזמן שאולטרון מעלה את עצמו לגוף החדש, ונדה קוראת את מחשבותיו ומגלה את תוכניתו להכחדת האנושות. פייטרו והיא פונים כנגד אולטרון ומאחדים כוחות עם רוג'רס כדי לעצור את אולטרון.
לאחר שנודע לרוג'רס על תוכניתו של סטארק להעניק לגוף חיים, הוא חושש מה סטארק יעשה עם הגוף, ולוקח את ונדה ופייטרו למגדל הנוקמים כדי לעצור את סטארק. בזמן שרוג'רס וסטארק נלחמים, ונדה נלחמת בבאנר, אבל תור מגיע לפתע והופך את הגוף לַ"חזון". ונדה ופייטרו מספרים לנוקמים על מזימתו של אולטרון והם מחליטים לנסוע לסוקוביה, שם אולטרון השתמש בוויברניום שנותר שלו כדי לבנות מכונה שמסוגלת להרים חלק גדול מעיר הבירה לשמיים, מתוך כוונה לרסק את אותו חלק לכדור הארץ ולגרום להכחדה עולמית. ונדה המומה מתפקידה בתוכנית של אולטרון עד שברטון מתיידד איתה ומעודד אותה להצטרף אליהם במאבק לעצירת אולטרון. ונדה מתנדבת להגן על ליבת המכונה מפני אולטרון, אך נוטשת את תפקידה כדי להרוס את הגוף הראשי של אולטרון לאחר שחשה במותו של פייטרו, מה שמאפשר לאחד הרובוטים של אולטרון להפעיל את המכונה. ויז'ן מציל את ונדה מהעיר הקורסת. לאחר מכן, ונדה מגיעה למתחם הנוקמים, שם היא מצטרפת לנוקמים, לצד סאם וילסון, ג'יימס רודס וויז'ן.
זמן מה לאחר מכן, ונדה צופה בקומדיות מצבים בחדר השינה שלה, כאשר היא זוכה לביקור של ויז'ן, שמנחם אותה על מותו של אחיה פייטרו, ומבטיח לה שהצער שהיא חשה על אובדן משפחתה אומר שהיא עדיין אוהבת אותם.
הסכמי סוקוביה
בשנת 2016, ונדה מצטרפת לרוג'רס, רומנוף ווילסון במשימה בלאגוס כדי למנוע משכיר החרב ברוק רומלאו להשיג נשק ביולוגי. רומאלו מפעיל חגורת נפץ בניסיון להרוג את רוג'רס, אבל ונדה כולאת את הפיצוץ, הודפת אותו כלפי מעלה, והורגת בטעות, לאימתה, מספר עובדים הומניטריים מוואקאנדה. כתוצאה מכך, מזכיר המדינה של ארצות הברית, תדאוס רוס, מודיע לנוקמים שהאומות המאוחדות מתכוננות להעביר את הסכמי סוקוביה, אשר יפקחו על פעילות הצוות. סטארק מרתק את ונדה למתחם הנוקמים, שם ויז'ן משגיח עליה והשניים מתחילים לפתח רגשות רומנטיים אחד כלפי השנייה.
לאחר שרוג'רס ווילסון פועלים ללא אישור כדי לעזור לבאקי בארנס, הם שולחים את ברטון לאסוף את ונדה וסקוט לאנג לפני שהם מתקבצים מחדש בנמל התעופה בלייפציג, גרמניה. ונדה עוזרת באופן משמעותי לצוות שלה במהלך הקרב, ומגינה עליהם מפני הצוות של סטארק. לאחר שרוג'רס ובארנס בורחים, ונדה, ברטון, וילסון ולאנג נתפסים ונכלאים ברפסודה, מתקן כליאה צף. בסופו של דבר, הם נמלטים כאשר רוג'רס פורץ למתקן ומשחרר אותם.
מלחמת האינסוף והשיבה לחיים
בשנת 2018, ונדה וויז'ן החלו במערכת יחסים רומנטית ומסתתרים באדינבורו, סקוטלנד. אולם, הם מותקפים על ידי פרוקסימה מידנייט ולהב עורב, חברים במסדר השחור שנשלחו להשיג את אבן המחשבה. רוג'רס, וילסון ורומנוף מצילים אותם ולוקחים אותם בחזרה למתחם הנוקמים, שם הם מתאחדים עם רודס ובאנר. בעודם שם, ויז'ן מבקש מוונדה להשמיד את האבן, אך היא מסרבת כי זה יהרוג אותו. רוג'רס מציע לנסוע לואקאנדה, אשר מאמין שיש להם את המשאבים להסיר את האבן מבלי להרוג את ויז'ן. בעוד שורי עובדת לחלץ את אבן המחשבה מויז'ן, על ונדה מוטלת המשימה להישאר מאחור ולפקח על הפעולה עד שהאבן תוסר. אף על פי כן, היא עוזבת כדי לסייע לנוקמים במאבקם נגד הפולשים, והורגת את פרוקסימה מידנייט בתהליך. כשתאנוס מגיע לקחת את אבן המחשבה בעצמו, ונדה הורגת בחוסר רצון את ויז'ן ומשמידה את האבן. אולם תאנוס משתמש באבן הזמן כדי לבטל את הפעולה ולתלוש את אבן המחשבה המשוקמת מהמצח של ויז'ן. הוא מפיל את ונדה המבועתת ומפעיל את כפפת האינסוף. ונדה מתפוררת לאבק לצד מחצית מכל היצורים החיים ביקום.
בשנת 2023, ונדה מושבת לחיים ומצטרפת לקרב של הנוקמים ובני בריתם נגד גרסה חלופית של תאנוס וצבאו. לאחר מכן, ונדה משתתפת בהלוויה של סטארק, שהקריב את חייו כדי לעצור את תאנוס, ומתאחדת עם ברטון.
ההקס ותוכנית ונדה-ויז'ן
ביום המחרת, ונדה הולכת למטה הראשי של .S.W.O.R.D כדי להשיג בחזרה את גופתו של ויז'ן. עם זאת, לאחר שנפגשה עם המנהל בפועל של .S.W.O.R.D, טיילר הייוורד, מראים לה את ויז'ן המפורק והיא מבינה שהיא כבר לא יכולה לחוש אותו. היא עוזבת ונוסעת לעיירה הפרברית ווסטוויו, ניו ג'רזי כדי לצפות במגרש ריק שויז'ן רכש בשנת 2018 כדי שהשניים "יזדקנו בו". מרוב צער, ונדה משחררת בטעות גלים של קסם כאוס שהופך את ווסטוויו למציאות כוזבת בנושא קומדיית מצבים, ומבודדת את העיירה מהעולם החיצון דרך מחסום משושה, שמאוחר יותר נקרא "הקס". היא יוצרת גרסה חדשה של ויז'ן שאינה בעלת כל זיכרונות קודמים ומתחילה לחיות איתו בהקס כזוג נשוי טרי שמנסה לחיות את חיי הפרברים האידיאליים שלהם.
בזמן שהיא מנסה להתיידד עם שכניה (נאלצת בכאב לשחק תפקידים סטראוטיפיים של קומדיית מצבים) ומסתירה את הכוחות שלה ושל ויז'ן, ונדה נכנסת להריון הנראה לעין. כשההריון מתקדם בקצב מואץ, היא נתקלת במוניקה רמבו, שהסתננה להקס ומכונה "ג'רלדין", ונעזרת בה בעת לידת התאומים טומי ובילי. עם זאת, רמבו מזכירה את פייטרו ואת מותו בידי אולטרון, מה שגורם לוונדה לגרש אותה מווסטוויו. כאשר ויז'ן חוזר כמה דקות לאחר מכן, הוא מופיע לזמן קצר כגווייה לפני שוונדה מאפסת אותו.
ניצודה על ידי .S.W.O.R.D
כשהילדים של ונדה מתבגרים במהירות, .S.W.O.R.D שולחים מזל"ט חמוש לווסטוויו בניסיון להרוג את ונדה. זועמת, היא יוצאת מההקס, מזהירה את הייוורד לעזוב אותה בשקט, ומדגישה את הנקודה בכך שהיא מהפנטת את סוכניו להפנות אליו את הרובים שלהם. רמבו, שמזדהה עם ונדה, מנסה להציע עזרה, אך נדחית.
בחזרה בווסטוויו, ונדה נקלעת לוויכוח סוער עם ויז'ן כשהוא מגלה את האמת לאחר ששחרר לזמן קצר את אחת מקורבנותיה של ונדה וקרא הודעה רשמית של .S.W.O.R.D בעבודה. הוויכוח נקטע כאשר מופיע גבר שטוען שהוא פייטרו וונדה מקבלת אותו לזמן קצר לחייה. במהלך פסטיבל ליל כל הקדושים בעיר, ונדה מגלה ל"פייטרו" שהיא לא זוכרת מה קרה לה מלבד הרגשה בודדה וריקה, מה שגרם לה כנראה ליצור את ההקס. כאשר נודע לוונדה שויז'ן פרץ את המחסום וגוסס, היא מרחיבה את ההקס כדי להציל את חייו. תוך כדי התהליך היא גם קולטת פנימה עמדה של .S.W.O.R.D ואת דרסי לואיס.
הקרב על ווסטוויו
בעקבות התרחבות ההקס, ונדה מתחילה לאבד שליטה על המציאות השקרית ומתחילה להתמוטט נפשית. רמבו חוזרת לווסטוויו כדי להזהיר את ונדה מפני התוכנית של הייוורד להחזיר לחיים את ויז'ן ולהפוך אותו לנשק, אך ונדה הזועמת מסרבת להקשיב ומנסה לגרש אותה פעם נוספת. כאשר רמבו מתנגדת להשתמש בכוחותיה החדשים, "אגנס", שכנתה של ונדה, מתערבת ולוקחת את ונדה לביתה. שם היא חושפת את זהותה האמיתית בתור הקוסמת אגתה הארקנס. אגתה כופה על ונדה לחיות מחדש את הזיכרונות הטראומטיים ביותר שלה, על ידי איום על חייהם של טומי ובילי, כדי ללמוד כיצד יצרה את ההקס. בסופו של דבר, הארקנס משחררת את ונדה, ולועגת לה על כך שלא ידעה את מלוא היקף היכולות שלה. היא חושפת שוונדה היא "מכשפת השני" האגדית, שמפעילה קסם של כאוס ומסוגלת לשנות את המציאות באופן ספונטני ולשזור יחד מספר לחשים ברמה גבוהה הפועלים באופן אוטומטי.
בעוד ונדה נלחמת בהארקנס, האחרונה סופגת את הקסם שלה. הן נקטעות לזמן קצר על ידי ויז'ן של הייוורד, אבל ויז'ן של ונדה מרחיק אותו. הן ממשיכות את הקרב ביניהן, והארקנס חושפת כי ונדה חזקה אפילו יותר מהקוסם העליון ושהיא מיועדת להרוס את העולם בתור "מבשרת הכאוס". הארקנס משחררת את אזרחי ווסטוויו מהשפעתה של ונדה, מה שמאפשר להם לגלות לוונדה שהכישוף שלה גרם להם לחוות את היגון והסיוטים המודחקים שלה. המומה, ונדה מאבדת בטעות שליטה על כוחותיה פעם נוספת וכמעט חונקת את כולם למוות. נחרדת ממה שעשתה, ונדה מפילה את ההקס כדי שהאזרחים יוכלו לברוח, אך מחזירה אותו לאחר שויז'ן, בילי וטומי מתחילים להיעלם.
כשסוכני .S.W.O.R.D תוקפים את ווסטוויו, בילי וטומי פורקים אותם מנשקם. באותו זמן, רמבו ולואיס מונעות מהייוורד, ונדה והארקנס לחדש את הקרב ביניהם. הארקנס סופגת לכאורה את כל הקסם של ונדה, אבל מבינה מאוחר מדי שוונדה שמה רונות מגן בגבולות ההקס כדי לנטרל את הקסם של הארקנס. ונדה, שתובעת את זהותה החדשה כמכשפת השני, לוכדת את הארקנס בזהות האגנס שלה לפני שהפילה לצמיתות את ההקס ונפרדת בדמעות ממשפחתה. ונדה נפגשת עם רמבו, שמגלה הבנה, כדי להתנצל ונשבעת להבין טוב יותר את כוחותיה. ונדה בורחת כדי לחיות בבקתה מרוחקת על צלע הר, שם היא חוקרת את הדארקולד כדי ללמוד יותר על כוחותיה לפני שהיא שומעת את "בניה" זועקים לעזרה.
מושחתת על ידי הדארקהולד
בסוף שנת 2024, ונדה הושחתה בהדרגה על ידי הדארקולד ולמדה על הרב-יקום. כמו כן, היא למדה שגרסאות "אמיתיות" חלופיות של בניה קיימות ביקומים אחרים. לאחר שהיא לומדת על אמריקה צ'אבז ועל יכולתה לנוע בחופשיות ברחבי הרב-יקום, ונדה שולחת בסתר יצורים רב-ממדיים אחרי צ'אבז במטרה להרוג אותה, לקחת את כוחותיה לעצמה, לנסוע למציאות חלופית שבה בניה חיים ולהרוג ולהחליף את הגרסה המקבילה שלה. כשסטיבן סטריינג' מבקש את עזרתה של ונדה בהגנה על צ'אבז, היא חושפת בטעות את הידע שלה על הילדה וכי היא הייתה זו שצדה אותה, מסבירה לו את תוכניותיה ודורשת מסטריינג' למסור לה את צ'אבז. סטריינג' מסרב, וונדה תוקפת את הקאמאר-טאג' והורגת את רוב המכשפים. הקוסם העליון, וונג, מזהה אותה כמכשפת השני ש"מיועדת לשלוט על הרב-יקום או להרוס אותו".
באמצעות הקסם של המקדש, ונדה מטילה מחדש את כישוף ההליכת-חלום ומשתלטת בהצלחה על גופה של גרסה מקבילה שלה מארץ-838. לאחר מכן היא פורצת למטה של האילומינטי וטובחת בהם, בעוד סטריינג' וצ'אבז בורחים בעזרתה של המדענית כריסטין פאלמר. השלישייה נכנסת למרחב שבין היקומים כדי למצוא את ספר הוישנטי, הניגוד של הדארהולד, אבל ונדה מופיעה, הורסת את הספר ומשתלטת על מוחה של צ'אבז, שולחת את סטריינג' ופאלמר ליקום שלאחר הפלישה, ופותחת פורטל חזרה לארץ-616.
בהר וונדגור, ונדה מתחילה לספוג את כוחותיה של צ'אבז אך מתעמתת עם סטריינג' שמשתמש בהליכת-חלום ומעודד את צ'אבז להאמין בעצמה ולהשתמש בכוחותיה כדי לפתוח פורטל לארץ-838. דרך הפורטל טומי ובילי רואים את ונדה חונקת את צ'אבז, נרתעים באימה, בורחים ממנה וזועקים לאמם האמיתית להגן עליהם מפני "המכשפה". כתוצאה מכך, ונדה מתמוטטת מצער, וכשגרסתה מארץ-838 מבטיחה לה ש"יאהבו אותם", היא מאפשרת לצ'אבז, וונג וסטריינג' לעזוב לפני שהיא משתמשת בכוחותיה כדי להרוס את הר וונדגור יחד עם כל העותקים של הדארקהולד על פני הרב-יקום, ולכאורה מתאבדת בתהליך.
ארץ-838
בשנת 2021, ונדה חיה חיי פרברים שלווים יחד עם ילדיה טומי ובילי. גרסה חלופית שלה מארץ-616, אשר מחפשת אחרי אמריקה צ'אבז ברחבי הרב-יקום, משתלטת עליה. ונדה אחוזת הדיבוק הורגת את חברי האילומינטי בדם קר, אך בסופו של דבר משתחררת מהכישוף. כאשר ונדה מארץ-616 מגיעה דרך שער רב-יקומי, ונדה מנסה להגן על ילדיה המבוהלים מפניה, מה שגורם לוונדה מארץ-616 להכיר בסבל שגרמה ולסיים את המצוד הקטלני שלה אחר צ'אבז.
יצירה ואפיון דמות
במאי 2013, ג'וס וידון ציין שחשב על סרשה רונאן בתור בחירה ראשונה עבור התפקיד, אך באוגוסט אותה שנה, אליזבת אולסן לוהקה לתפקיד. אולסן ציינה שכאשר וידון הציע לה את התפקיד, הוא אמר: "כשתלכי הביתה ותחפשי אותה בגוגל, רק דעי שלעולם לא תצטרכי ללבוש את מה שהיא לובשת בקומיקס".
על הופעת הדמות בסרט "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים", לדברי אולסן, הדמות "מוכיחה את עצמה ומתחילה להבין ולסתור את האופן שבו היא רוצה להשתמש ביכולות שלה". כשנשאלה על מערכת היחסים בין דמותה לויז'ן בסרט בהשוואה לקומיקס, אולסן אמרה, "אתה לומד קצת יותר על מה שמחבר [את מכשפת השני וויז'ן] בסרט הזה, ואני חושבת שיש כמה רגעים ממש מתוקים בין פול וביני, וזה יותר על איך הם מתייחסים זה לזו ועל הדמיון שלהם רק על סמך כוחות העל שלהם".
יחסי אוסטריה–גאורגיה
יחסי אוסטריה–גאורגיה הם יחסי החוץ בין אוסטריה לגאורגיה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1992 וגאורגיה פתחה את שגרירותה בווינה בשנת 1996. אוסטריה מיוצגת בג'ורג'יה באמצעות שגריר שאינו תושב שממוקם בווינה, ובאמצעות קונסוליית כבוד בטביליסי. גאורגיה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה וקונסולית כבוד בגראץ.
היסטוריה
בסוף מלחמת העולם הראשונה הייתה האימפריה האוסטרו-הונגרית, יחד עם מעצמות המרכז האחרות, הקיסרות הגרמנית והאימפריה העות'מאנית, אחת המדינות הראשונות והיחידות שהכירו בעצמאותה של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה ב-1918. השגריר הראשון היה גאורג פון און צו פרנקנשטיין.
במהלך מלחמת מלחמת גאורגיה–רוסיה ב-2008, שרת החוץ האוסטרי אורסולה פלסניק האיץ "ברוסיה לכבד את שלמותה הטריטוריאלית של גאורגיה, בהתחשב בהחלטה של האו"ם." אוסטריה גם אמרה כי ההתערבות הצבאית של רוסיה בגאורגיה ערערה ברצינות את אמינותה כשותפה אמינה של המערב.
הסכמים דו צדדיים
ההסכמים הבילטרליים הבאים קיימים:
ביקורים רשמיים
התרחשו ביקורים הבאים:
יום אפס סובלנות כלפי מילת נשים
יום אפס סובלנות כלפי מילת נשים (באנגלית: International Day of Zero Tolerance for Female Genital Mutilation) הוא מועד בין-לאומי של האומות המאוחדות המצוין מדי שנה ב-6 בפברואר. ציון המועד החל בשנת 2003 על ידי אקטיביסטיות מניגריה ומטרתו להעלות את המודעות לסוגיית מילת נשים בעולם ולהיאבק בה.
הרעיונות לייסוד יום זה החלו בשנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר שנודע כי יוניצף מתקצב רק כ-100,000 דולרים בשנה למען המאבק במילת הנשים, למרות ההיקף הנרחב של התופעה. התופעה קיימת בעיקר ב 30 מדינות באפריקה ובמזרח התיכון אך גם במדינות באסיה ובדרום אמריקה. נכון לשנת 2023, ישנן 4.32 מיליון נערות שנמצאות בסיכון לביצוע מילת נשים.
לאחר קמפיין נרחב בנושא, הוגדל התקציב משמעותית לעשרות מיליוני דולרים בשנה. עד מהרה גם ארגון הבריאות העולמי הצטרף ליוזמה.
יחסי דנמרק–סלובניה
בין ממלכת דנמרק לבין סלובניה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין דנמרק לסלובניה כוננו ב-20 בינואר 1992, וקודם עצמאותה של סלובניה כמעט ולא התקיימו יחסים בין המדינות.
היחסים בין סלובניה לדנמרק מתוארים כ"טובים", ושתי המדינות הן חברות מלאות בנאט"ו ובאיחוד האירופי. יש קהילה סלובנית קטנה בדנמרק, עם הצטרפותה של סלובניה לאיחוד האירופי, יותר סלובנים עברו לדנמרק.
יחסים דיפלומטיים
סלובניה מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן וקונסוליה באורהוס, ואילו דנמרק מחזיקה בסלובניה רק קונסוליה כללית בליובליאנה.
יוסף טולדאנו
הרב יוסף טולדאנו (נולד בתש"ט) הוא הרב של גבעת זאב, תלמידו המובהק של הרב הנזיר ומוציא לאור של חלק מספריו.
ביוגרפיה
נולד במרוקו לרבי שמואל טולידאנו ולרבנית זוהרה חיה. למד בישיבת מרכז הרב והיה לתלמידו המובהק של הרב דוד כהן ("הרב הנזיר"), ואף שימש אותו במשך מספר שנים.
רב היישוב גבעת זאב וראש ישיבה וכולל אברכים תפארת יעקב.
חתם מספר פעמים על "קול קורא", נגד פינוי יישובים ביהודה ושומרון ובפרט אודות בית הכנסת 'איילת השחר' בגבעת זאב. הוא אף הגיש עתירה נגד הריסת בית הכנסת.
היה ממייסדי מכון 'נזר דוד' להוצאת כתבי הנזיר ורבים מהספרים שהוציא המכון הם פרי ליקוט משיעורים שסיכם.
היה נשוי לרבנית מרגלית, בתו של רבי מאיר אבוחצירא, שנפטרה בשנת תשע"ד.
בניו הם הרב משה דוד - מנהיג קהילה בבאר שבע והרב שמואל שמעון טולידאנו - מנהיג קהילה באשדוד ובירושלים וראש מוסדות התורה והחסד בית מאיר.
הלנת שכר (הלכה)
דין זה אינו חל דווקא על יחסי שוכר-משכיר, אלא חל איסור לעכב כל חיוב שיש לאדם כלפי אחר. ההלכה רואה בחומרה הלנת שכר, וכפי שכתב הרמב"ם:
מקור מקראי
איסור זה מוזכר בשני מקומות במקרא: ומקור נוסף:
בפסוקים אלה כלולים כמה סוגי איסורים להם בסיס משותף אחד - האיסור לעכב השבת ממון של אדם המוחזק בידי אחר. מקרה של הלנת שכר הוא יישום פרטי, שבצורות שונות שלו יכולים לבוא לידי מעבר על כל חמשת האיסורים, כפי שקובע התלמוד: למעשה, אין מקרה מסוים בודד בו עוברים על כל חמשת האיסורים גם יחד, שכן לא ניתן לעבור על איסור "בל תלין" (המתייחס לשכר יום) ו"ביומו תתן שכרו" (המתייחס לשכר לילה) גם יחד, לשם דוגמה, אך התלמוד מתייחס לעוול שבהלנת שכר כסוג של עבירה עקרונית, שאודות הצורות השונות שלה קבע המקרא כי ניתן לעבור על חמישה איסורים.
מצוות עשה ביומו תתן שכרו
מלבד איסור הלנת השכר, הנותן לעובד את השכר ביום שסיים את העבודה, מקיים מצוות דאורייתא. העובר ולא נתן את שכר העובד בזמן שנתחייב, מלבד שעבר על הלאו הנ"ל של לא תלין, ביטל מצוות עשה זו.
פרטי הדין
המשנה מבחינה בין כמה סוגים של שכירים: "שכיר־יום", "שכיר־לילה", "שכיר־שעות" וקבוצה נוספת של שכירים - "שכיר־שבת", "שכיר־חדש", "שכיר־שנה" ו"שכיר־שבוע" (=אדם שנשכר לשבע שנים); כלומר, אדם שנשכר לעבודה במהלך היום וסיים אותה עם רדת הלילה, גובה את שכרו עד למחרת בבוקר, שנאמר "לא תלין פעולת שכיר אתך עד בקר". כך גם לגבי אדם שנשכר לעבודה במהלך הלילה וסיים אותה עם עלות היום, גובה את שכרו עד סוף היום, שנאמר "לא תבוא עליו השמש".
בשונה מהם מעט, אדם שנשכר לפי שעות, גובה את שכרו באותו חלק של היום בו הוא נשכר - אם נשכר ביום גובה עד לסיום היום, ואם נשכר בלילה גובה עד לסיום הלילה.
קבוצת השכירים שנשכרו למשך יותר מאשר יממה שלמה - שבוע, חודש, שנה או שבע שנים - הזמן בו חלה זכות הגבייה היא מסיום עבודתם, אך תלויה אם סיימו ביום או בלילה; אם סיימו במהלך היום - גובים עד לסיום היום, ואם סיימו במהלך הלילה - גובים עד לסיום היום שאחרי.
בדינים אלה המשנה קובעת עקרונית, כי חיוב התשלום חל בסיום העבודה ולא במהלכה, ולכן חישוב זמן איסור עיכוב התשלום מתחיל רק מסיום העבודה, ובהתאם לכללים הקבועים שמוזכרים במשנה.
מקרים בהם לא חל העשה
במשנה הובאו כמה הסתייגויות לאיסור זה: ראשית על השכיר לתבוע את שכרו, אך אם השוכר לא מודע לכך שהשכיר מעוניין בשכרו - לא חל איסור. בנוסף, אם בוצע תשלום באמצעות צד שלישי - "חנווני", בלשון המשנה - והחייב הורה לצד השלישי לשלם לשכיר - לא חל איסור.
מקרה ייחודי נוסף הוא שני שותפים ששכרו יחד פועלים, וסוכם כי אחד מהם ישגיח על עבודתם והאחר ישלם להם. הברייתא קובעת כי גם אם עוכב התשלום לפועלים אלה, מטעמים טכניים לא חל איסור הלנת שכר באופן פורמלי, שכן כדי שאדם יוגדר כעובר על איסור זה עליו להיות גם המעסיק בפועל וגם משלם השכר.
המשנה קובעת כי הפסוק שבספר ויקרא אינו חל על שכיר שהוא גר תושב, שכן בתחילת הפסוק כתוב "רעך" וגר תושב אינו נחשב "רֵע", ולעומת זאת הפסוק שבספר דברים חל גם על גר תושב, משום שכתוב בו במפורש "מאחיך או מגרך אשר בארצך בשעריך".
"בל תשהה"
חז"ל הרחיבו את גבולות תחולת האיסור הפורמלי שחל מדאורייתא, בהסתמך על עקרון "בל תשהה". כך לדוגמה התלמוד מסביר כי מדאורייתא, אדם המלין שכר עובר פעם אחת בלבד על האיסור - ברגע שבו הוא חייב לשלם ואינו משלם, אך חז"ל הרחיבו וקבעו כי חל איסור גם על השהיית התשלום ולא רק על נקודת הזמן החד-פעמית בה הוא היה חייב לשלם ולא שילם; וכהגדרת התלמוד: "עובר בבל תשהה".
יישום נוסף העולה מדברי חז"ל, הוא באשר לאדם המעכב את התשלום עד ל"יום השוק", בו יצטבר בידיו מספיק כסף כדי לשלם. עיכוב זה כשלעצמו אינו אסור, שכן השכירים מודעים לכך שהמעסיק צובר מספיק כסף רק ביום השוק ועל דעת כך הם נשכרים מראש, אך עם זאת כאשר הוא ממשיך לעכב את התשלום לאחר "יום השוק", חל איסור ההשהיה מדרבנן.
תאוריית הקפיצה האלסטית החוזרת
תאוריית הקפיצה האלסטית החוזרת היא הסבר לאופן שבו אנרגיה משתחררת במהלך רעידת אדמה.
התיאוריה וראשית ימיה
כאשר קרום כדור הארץ מתעוות, הסלעים משני צידיו של ההעתק (השבר) נתונים ללחץ גזירה. לאט לאט הם מתעוותים, עד שהמאמץ חורג מהקשיחות הפנימית שלהם. או אז הם נפרדים עם קרע לאורך ההעתק; התנועה הפתאומית משחררת אנרגיה מצטברת, והסלעים נצמדים חזרה כמעט לצורתם המקורית. המסה המוצקה בעבר מתחלקת בין שני הלוחות הטקטוניים הנעים לאט, האנרגיה המשתחררת דרך הקרום בגל סיסמי.
הגיאופיזיקאי הארי פילדינג ריד בחן במשך 50 השנים שקדמו לרעידת האדמה הגדולה בסן פרנסיסקו ב-1906, את מידת ההסטה של פני השטח לאורך שבר סן אנדראס. לאחר הרעידה, הוא מצא עדויות להסטה של בסך הכל 3.2 מ' במהלך אותה תקופה. הוא הגיע למסקנה שהרעידה הייתה כנראה תוצאה של הַחָזַרה האלסטית של אנרגיית המתח שנאגרה בסלעים משני צידי ההעתק. מדידות מאוחרות יותר באמצעות מערכת המיקום הגלובלית תומכות במידה רבה בתיאוריה של ריד כבסיס לתנועה הסייסמית.
שני הצדדים של העתק פעיל, אך נעול, נעים באיטיות לכיוונים שונים, כאשר אנרגיית מתח אלסטי מצטברת בכל מסת סלע שצמודה אליהם. לפיכך, אם כביש נבנה ישר על פני ההעתק כמו במצב Time1 של האיור, הוא ניצב להעתק בנקודה E, שבה ההעתק נעול. תנועת ההעתק הכוללת (חצים גדולים) גורמת לסלעים על פני ההעתק הנעול לצבור עיוות אלסטי, כמו במצב Time2. מעוות זה עשוי להיבנות בקצב של כמה סנטימטרים או מילימטרים בשנה. כאשר המתח המצטבר גדול מספיק כדי להתגבר על קשיחות הסלעים, כלומר, הסלעים לא יכולים יותר לאצור בתוכם את האנרגיה, התוצאה היא שבירה פתאומית, או קפיצה חזרה לצורה הכמעט מקורית. הטלטלה המורגשת על פני השטח כתוצאה מכך היא רעידת אדמה. תנועה פתאומית זו גורמת להזזה של פני הכביש, כפי שמוצג במצב Time3. האנרגיה האצורה משתחררת בחלקה כחום, בחלקה כשינוי הסלע, ובחלקה כגל סיסמי.
לנה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
הפרלמנט של מונטנגרו
הפרלמנט של מונטנגרו הוא הרשות המחוקקת של מונטנגרו. הוא מונה כ-81 נציגים החברים בבית מחוקקים חד-ביתי ונבחרים פעם ב-4 שנים בשיטה של ייצוג יחסי (כלומר כל מפלגה מקבלת מספר מושבים יחסי בהתאם לאחוז היחסי של הקולות שקיבלה בבחירות), בדומה לשיטה בישראל. כניסה לפרלמנט שווה כ-6,000 קולות. כיום, ישנן כ-15 מפלגות בפרלמנט (כ-5.333 נציגים בכל מפלגה בממוצע), ועוד כנציג עצמאי. המפלגה הגדולה ביותר היא "המפלגה הדמוקרטית של הסוציאליסטים במונטנגרו" אשר מחזיקה מטעמה כ-30 נציגים. הפרלמנט הוא זה שבוחר את ראש הממשלה אשר מועמד על ידי הנשיא ואת שרי הממשלה. הפרלמנט גם מעביר את כל החוקים במדינה, מאשרר אמנות בינלאומיות, ממנה את השופטים בכל הערכאות, מאמץ את התקציב ומבצע תפקידים אחרים כפי שנקבע על ידי ועדת החוקה. הפרלמנט יכול להעביר הצבעת אי-אמון בממשלה בתמיכת רוב הנציגים.
הפרלמנט הוקם לראשונה בשנת 1905 והתקיים עד סיפוח מונטנגרו ליוגוסלביה אחרי מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918. הוא חזר להתקיים אחרי מלחמת העולם השנייה.
רשימת המבורכים
רשימת המבורכים (בגרמנית: Gottbegnadeten-Liste) הייתה רשימה שהופצה בשנת 1944 על ידי משרד התעמולה הנאצי ואשר כללה את שמותיהם של 1,041 אמנים מתחומי האמנות השונים אשר סגנון עבודתם תאם את השקפתו של המשטר בנושא זה.
היסטוריה
כבר מימיו הראשונים של השלטון הנאצי נקבעה רשימת אמנים אשר סגנון עבודתם תאם את השקפתו של המשטר באשר לטיבה ואופיה של האמנות הרצויה מבחינתו. עם תחילתה של מלחמת העולם השנייה, הוכנה רשימה של אמנים מתחומים שונים כגון ציירים, פסלים, מוזיקאים, סופרים, ואדריכלים אשר שוחררו מחובת השירות הצבאי אך התגייסו למערך התעמולה הממשלתי ליצירת אומנות מגויסת לטובת המשטר ולהאדרת שם הנאציונל-סוציאליזם.
החל משנת 1943, עם התקדמות המלחמה, ותבוסותיה של גרמניה בחזיתות השונות, הוחל במדינה מצב של "מלחמה כוללת", כלומר גיוס מוחלט של כל המשאבים לטובת המשך ההישרדות של המשטר. תיאטראות נסגרו, ואמנים רבים גויסו לשירות צבאי או ממשלתי אחר. באותה העת היו רשומים ב"לשכת הרייך לתרבות" שמותיהם של כ-140,000 אמנים אך רק 1041 מתוכם הוכרו כ"מבורכים" והורשו להמשיך בעבודתם האמנותית ובתנאי שתכוון כולה לטובת המשימה של חיזוק רוחם של החיילים, הציבור והמשטר. בקרב הרשימה היה רוב מוחלט לשחקני קולנוע ומקצועות נלווים לתעשייה זו, כגון תסריטאים ובמאים, במטרה לאפשר יצור מוגבר של סרטי תעמולה עבור המשטר.
האמנים אשר זכו להכלל ברשימת המבורכים קיבלו לידיהם כתב מינוי אשר משחרר אותם משירות צבאי אך מחייב אותם לשרת את המדינה באמצעות כישרונם האומנותי כמיטב יכולתם על פי דרישות משרד התעמולה.
לקראת סוף שנת 1944 כאשר קיצו של המשטר הנאצי נראה קרוב מתמיד, התחזק הצורך בגיוס של משאבים זמינים נוספים וגם כמה מן המוזכרים ברשימת המבורכים קיבלו צווי גיוס לשירות.
מבין רשימת המבורכים ניתן למנות את האמנים הבאים:
בני הרבנים
בני הרבנים (באנגלית: The Rabbis' Sons) הוא הרכב מוזיקלי בתחום המוזיקה החסידית, שפעל בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 בארצות הברית. הלהקה נחשבת מאבני היסוד של המוזיקה החסידית-יהודית שהתפתחה במחצית השנייה של המאה ה-20.
היסטוריה
הלהקה הורכבה מארבעה תלמידי ישיבת חפץ חיים וישיבת רבינו יצחק אלחנן בארצות הברית: ברוך חייט (צ'ייט), לייבל שרפמן, איצי וינברג ומיכאל צייטלין, יחד עם דוויד נולמן, בנו של חזן ידוע. מנהיג הלהקה היה ברוך חייט, שאף הלחין את שיריה. בתקליט השני של הלהקה הופיעו רק שלושה.
הלהקה ביצעה שירי נשמה שקטים ומלודיים, בסגנון הפולק רוק, שרווח באותה תקופה בארצות הברית. לאורך שנות פעילותה הוציאה הלהקה חמישה אלבומים של מוזיקה חדשה ואלבום אוסף אחד. חלק מהשירים הפכו ללהיטים עולמיים ונחשבים נכסי צאן ברזל במוזיקה היהודית, ובהם: "הללו את ה' כל גוים", "מי האיש החפץ חיים" (המוכר בישראל כיום בביצוע חוה אלברשטיין) ו"טוב להודות", הלקוחים מספר תהילים, ו"רבות מחשבות", הלקוח מספר משלי.
בתחילת שנות ה-70 התפרקה הלהקה. צ'ייט המשיך את פעילותו המוזיקלית והקים את ההרכב של "קול סלוניקה", ששילב שירים חסידיים עם מוטיבים של מוזיקה יוונית. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 התאחדה הלהקה מחדש והופיעה במופע המוזיקלי "אוואנט" שנערך בארצות הברית.
במשך השנים בוצעו שירי הלהקה על ידי זמרים והרכבים מוזיקליים אחרים, ובהם צמד רעים ("מי האיש").
גן עדן האבוד: רצח הילדים בגבעת רובין הוד
גן עדן האבוד: רצח הילדים בגבעת רובין הוד (באנגלית: Paradise Lost: The Child Murders at Robin Hood Hills) הוא הראשון מבין שלושה סרטים דוקומנטריים, שיצאו בשנים 1996, 2000 ו-2011 בערוץ HBO. הסרטים עוסקים במשפטם של שלישית מערב ממפיס, שהואשמו ברציחתם של שלושה ילדים בני שמונה, בעיירה מערב ממפיס בארקנסו בשנת 1993.
רקע
ב-5 במאי 1993 בשעות הערב, דווח על שלושה ילדים בני שמונה נעדרים: כריסטופר באיירס, סטיבן הובס ומייקל מור. לאחר שלא נמצאו במשך קרוב ל-20 שעות, נמצאו נעליים של ילד בתעלת ניקוז ליד גבעות רובין הוד בעיירה, שהובילו לגופותיהם הכבולות והחבולות של שלושת הילדים.
כחודש לאחר מכן, ב-7 ביוני, נחקר ג'סי מיסקלי במשך 12 שעות בנושא הרצח. בשלב מסוים, מיסקלי, בעל מנת משכל נמוכה, הודה שהיה עם הילדים ורדף אחרי מייקל מור שניסה לברוח. בנוסף, טען שהיה עם דמיאן אקולס וג'ייסון בולדווין. להגנתו טענת ההגנה של מיסקלי הייתה כי הודאתו הייתה כפויה. מיסקלי תוחקר ארוכות כאשר רק 46 דקות מהחקירה מתועדות בהקלטה, בנוסף בהודאתו הוא טוען שהילדים נרצחו בשעה שהם עוד היו בבית הספר. לאחר ההודאה נעצרו בולדווין ואקולס, אשר לשניהם היו תיקים במשטרה על ונדליזם וגנבה. הם היו ידועים כנערים שמתלבשים באופן גותי ושומעים מוזיקת מטאל.
תקציר העלילה
ב-1993, הגיעו במאי הסרט לעיירה מערב ממפיס ברצון ליצור סרט על הנערים הרוצחים. לאחר כשישה חודשים של המתנה, קיבלו אישור ממשטרת מערב ממפיס לראיין את שלושת החשודים. בריאיון עם ג'סי מיסקלי, טוען מיסקלי, שלא רצח אף אחד, ושהיה לו קשה לענות לשאלות חוזרות כל הזמן. הוא טען שרצה שיפסיקו להציק לו ושהוא יוכל לחזור להיות עם אביו.
מיסקלי הועמד לדין ראשון. טענות ההגנה היו שהודאתו הייתה כפויה, והם הביא מספר עדים שיחזקו את טענתם. מיסקלי הורשע ברצח מדרגה ראשונה של מייקל מור, וברצח מדרגה שנייה של סטיבי בראנץ' וכריסטופר באיירס. נגזרו עליו מאסר עולם ועוד 40 שנה בבתי הכלא של מדינת ארקנסו.
אקולס ובולדווין הועמדו לדין יחד אחר כך. לפי החוק האמריקאי, לא ניתן היה להשתמש בהודאתו של מיסקלי במשפטם. התביעה ניסתה להוכיח שדמיאן אקולס היה חבר בכת השטן ושהרצח בוצע כפולחן שטני. כעד תביעה, הובא ד"ר דייל גריפיס, מומחה בכתות. ההגנה טענה שד"ר גריפיס, שקיבל את התואר שלו בהתכתבות, אינו יכול לקבל מעמד עד מומחה, אך טענה זו נדחתה על הסף. ההגנה הביא ילדה אשר טענה ששמעה את אקולס מתרברב בכך שרצח את שלושת הנערים והוא מתכוון לרצוח עוד שניים לפני שיסגיר עצמו. בנוסף, הביאה התביעה עד שהיה עם אקולס בבית הכלא לנוער שטען שאקולס אמר לו שהוא רצח את הילדים. העד השלישי היה ידוע כשקרן פתולוגי, אך עדיין נלקחה עדותו בחשבון. אף על פי שלא ניתנה שום ראייה בנוגע לנוכחותם של בולדווין או אקולס באזור הרצח, או כל ראייה אחרת שתקשר אותם לרצח באופן ישיר, שניהם הורשעו ברצח מדרגה ראשונה של שלושת הילדים. על דמיאן נגזר גזר דין מוות בזריקה, ועל בולדווין מאסר עולם ללא חנינה.
בשנת 2010 הגישו השלושה ערעורים לבית המשפט העליון בארקנסו שקבע שיערך שימוע חדש ובמהלכו יבחנו ראיות חדשות. בתאריך ה-19 באוגוסט 2011, לאחר 18 שנים ו-78 ימים בכלא השלושה לבסוף משתחררים ממאסר.
Christmas Wish
Christmas Wish (בעברית: משאלת חג המולד) הוא אלבום אולפן ואלבום חג מולד השני של הזמרת-יוצרת הבריטית-אוסטרלית אוליביה ניוטון-ג'ון. האלבום יצא לאור באוקטובר 2007, על ידי חברת התקליטים סוני BMG, לכבוד חג המולד. מתוך האלבום לא יצאו סינגלים.
האלבום מכיל בתוכו הקלטות מחודשות של שירי חג מולד ידועים כמו "Silent Night" ו-"We Wish You a Merry Christmas".
הצלחה מסחרית
האלבום זכה להצלחה מסחרית נאה, כאשר דורג במקום ה-187 במצעד הבילבורד 200. במצעד האלבומים העצמאיים דורג במקום ה-21.
יחסי סוריה–רוסיה
יחסי סוריה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים שבן סוריה ורוסיה. לסוריה ולרוסיה מערכת יחסים איתנה ורבת שנים שראשיתה כבר בימי ברית המועצות. לרוסיה יש שגרירות בדמשק, ולסוריה שגרירות במוסקבה. רוסיה נהנית מיחסים היסטוריים חזקים, יציבים, וידידותיים עם סוריה, כפי שהיה לה עם רוב המדינות הערביות קודם פריצתו של האביב הערבי. המתקן הימי היחיד של רוסיה באזור הים התיכון ממוקם בנמל הסורי בעיר טרטוס והוא חלק מצי הים השחור שלה.
יחסים דיפלומטיים בין ברית המועצות וסוריה הוקמו ביולי 1944. ב-10 בפברואר 1946, ברית המועצות וסוריה חתמו על הסכם לכינון היחסים בין שתי המדינות, מה שהוביל להקמת השגרירויות על ידי שתי המדינות. בשנת 1971, על פי הסכם עם הנשיא חאפז אל-אסד, ברית המועצות הורשתה לפתוח את בסיס הצי הרוסי בנמל טרטוס, מתקן בו היא ממשיכה להשתמש עד היום. ב-8 באוקטובר 1980, סוריה וברית המועצות חתמו בנוסף גם על הסכם ידידות ושיתוף פעולה. האמנה פעלה במשך עשרים שנה, ומתחדשת באופן אוטומטי מדי חמש שנים, אלא אם אחד הצדדים יגרום לביטול ההסכם. האמנה מספקת התייעצויות קבועות על נושאים בילטראליים ורב-צדדיים בהם מוצאות שתי המדינות עניין, תיאום של תגובות במקרה של משבר, ושיתוף פעולה צבאי. האמנה נשארה בתוקף עד עצם היום הזה. בינואר 1992, ממשלת סוריה הכירה בפדרציה הרוסית כיורשת החוקית של ברית המועצות.
בשנים 2011–2012 השתמשה רוסיה בזכות הוטו שלה במועצת הביטחון של האו"ם כדי לבלום החלטות שונות שמקדמות מדינות מערביות וערביות, שמטרתם להטיל סנקציות אפשריות או התערבות צבאית נגד ממשלת סוריה. כן המשיכה רוסיה לספק כמויות גדולות של נשק שסוריה התחייבה לקנות קודם לכן. ב-30 בספטמבר 2015, העמיקה רוסיה את מעורבותה בלחימה בסוריה והציבה בסוריה מטוסי קרב וכוחות קרקע, שהשתתפו בלחימה לצד אסד, ותקפו קבוצות מיליטנטיות הלוחמות נגד הממשלה, במסווה לחימה בדאעש.
1944 - 1958
יחסים דיפלומטיים רשמיים בין ברית המועצות וסוריה הוקמו ביולי 1944. לאחר מלחמת העולם השנייה חזרה ברית המועצות להתעניין במזרח התיכון. שתי המדינות חתמו על הסכם סודי ב-10 בפברואר 1946, זמן קצר לפני הכרזת העצמאות הסורית ב-17 באפריל 1946, אז הסכימה ברית המועצות לספק עזרה צבאית בהיווצרות הצבא הערבי הסורי, ובתמיכה דיפלומטית ופוליטית בזירה הבינלאומית. במהלך המלחמה הקרה (1947 - 1991) התפתח קשר פוליטי חזק בין המדינות, וסוריה נחשבה לבעלת הברית של ברית המועצות כנגד המעצמות המערביות.
עד 1949 היה המצב הפוליטי בסוריה רגוע יחסית. בשנת 1949, לאחר מלחמת העצמאות הישראלית בה הייתה מעורבת סוריה, היא חוותה מספר הפיכות צבאיות ועלייה של מפלגת הבעת'. שלוש הפיכות התרחשו ב-1953, בהם הצבא היה מעורב פעמיים. בין 1946 ו-1956 סוריה נשלטה על ידי 20 ממשלות שונות, וקיבלה ארבע הצעות שונות של חוקה. הסכם אי-התקפה שנחתם ב-10 באפריל 1950 ביצר עוד יותר את קשרי ברית המועצות-סוריה. בתקופת המלחמה הקרה, כל סכסוך או מלחמה שפרצה במזרח התיכון פעלו כגורם שהוביל את סוריה לקשור קשרים הדוקים יותר עם ברית המועצות. בעקבות ההפיכה הצבאית ב-25 בפברואר 1954, מפלגת הבעת' נעשתה דומיננטית בפוליטיקה הסורית.
בשנות ה-50 הקימה ארצות הברית את ברית בגדאד (שכללה את הממלכה המאוחדת, טורקיה, איראן, עיראק ופקיסטן), במטרה ליצור חיץ פיזי בין ברית המועצות ובין מדינות המזרח התיכון ושדות הנפט באזור. הברית הביאה לקירוב דיפלומטי נוסף ביחסי ברית המועצות-סוריה, ובעיני הסורים נתפס ההסכם כברית נגדם עצמם. ואכן, בין ההשלכות של ברית בגדאד היה לא רק העמקת היחסים בין סוריה עם ברית המועצות, אלא גם הצטרפות של מדינות נוספות מהמזרח התיכון (כמו מצרים, סעודיה וירדן) לצד ברית המועצות.
1966 - משבר בסוריה
ההפיכה בסוריה בפברואר 1966 נתנה לברית המועצות את ההזדמנות לקדם את תמיכתה בסוריה, ומאז השתפרו יחסי המדינות לאין ערוך. משטר הבעת' נטה אז לכיוון סוציאליסטי יותר, והמפלגה הקומוניסטית בסוריה התחזקה.
בכינוס הוועידה ה-23 של המפלגה הקומוניסטית הסובייטית במרץ 1966 הפגינה ברית המועצות תמיכה נלהבת ונטולת סייגים בסוריה. שובו של מנהיג המפלגה הקומוניסטית, ח'אלד בקדש, לסוריה וצירוף חבר המפלגה הקומוניסטית לממשלה סימלו את הידוק היחסים בין שתי המדינות. הידוק הקשרים בין סוריה לברית המועצות בא לידי ביטוי מובהק בחתימתן על הסכם צבאי ב-2 במאי 1966, שגרמה לישראל להגיב מידית ב-19 במאי 1966 בפרסום ידיעה על אספקת מטוסים וטנקים מארצות הברית לישראל.
לאחר מהפכת הנאו-בעת', נאלצה ברית המועצות לאמץ קו אנטי-ישראלי ברור. תגובותיה החריפות של ישראל נגד משטר הניאו־בעת' בסוריה עוררו חרדות עמוקות בברית המועצות וגרמו לה לנהל תעמולה תקיפה נגדה. בחוששה מנפילת המשטר הסורי שישליך על כל השפעתה במזרח התיכון תמכה ברית המועצות באיחוד ערבי חזק יותר כאמצעי הרתעה כנגד ישראל. ביקור ראש הממשלה הסובייטי, קוסיג'ן, במאי 1966 במצרים נועד, בין היתר, להביא להתקרבות סורית-מצרית.
הפיכה נוספת שעברה המדינה ב-1970, שנקראה התנועה המתקנת, העלתה לשלטון את חאפז אל-אסד ב-13 בנובמבר 1970. בשנת 1971, על פי הסכם עם הנשיא חאפז אל-אסד, הורשתה ברית המועצות לפתוח בסיס צבאי של חיל הים שלה בנמל טרטוס (בסיס המכונה בפי רוסיה "נקודת תחזוקה ואספקה"), מהלך שמעניק לברית המועצות נוכחות יציבה במזרח התיכון. אלף קציני צבא ואנשי מקצוע סוריים רכשו את השכלתם ברוסיה בתקופת נשיאותו של אסד (1971 - 2000).
בחודש אפריל 1977, חאפז אל-אסד ביקר במוסקבה ונפגש עם מנהיגי ברית המועצות, ביניהם ליאוניד ברז'נייב, ואלכסיי קוסיגין, כסימן לביסוס ושיפור של היחסים בין סוריה עם ברית המועצות. בחודש אוקטובר 1980, סוריה וברית המועצות חתמו על חוזה של עשרים שנה של ידידות ושיתוף פעולה.
התפרקות ברית המועצות - 1991
עם היחלשותה הכלכלית של ברית המועצות מסוף שנות השמונים ואחרי קריסתה ב-1991 נוצר קרע בין המדינות, והקשרים, לפחות אלו הישירים, נותקו. סלע המחלוקת העיקרי בין רוסיה לסוריה היה חוב גדול של כ-13 מיליארד דולר בגין רכישת מערכות נשק סובייטיות, שהסורים התכחשו לו. גם מצד סוריה חל צינון ביחסיה עם רוסיה על רקע מה שכונה אז "בגידה בעניין הערבי". בעקבות כך התמיכה הכלכלית הרוסית נפסקה, אך הסיוע הצבאי והדיפלומטי נמשך. רוסיה המשיכה לספק נשק לסוריה, ולא פעם השתמשה בזכות הוטו שלה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות כדי להגן על בת חסותה. בשנת 1994 סיכמו הצדדים עקרונית על החזר החוב עד שנת 2015, ובאותה שנה ערך הנשיא חאפז אל-אסד ביקור ממלכתי ראשון במוסקבה לאחר התפרקות ברית המועצות. שני הצדדים דנו בעסקת נשק הכוללת מטוסי מיג-29 משופרים טנקי T-80 ועוד. בסופו של דבר העסקה לא יצאה אל הפועל בשל סירובה של מוסקבה להעניק לסוריה את תנאי התשלום הנוחים שהיו נהוגים בתקופה הסובייטית, והתעקשותה לקבל מסוריה את התשלום במזומן.
ב-10 ביוני 2000 מת חאפז אל-אסד, והוחלף על ידי בנו בשאר אל-אסד, שנבחר לנשיא במשאל עם, ברוב של למעלה מ-97% מהקולות.
החל מעליית הנשיא ולדימיר פוטין לשלטון במוסקבה, ובמסגרת מאמצי השיבה הרוסית למזרח התיכון וגיבוש החזית האנטי מערבית באזור, שינתה רוסיה את יחסה לסוריה. הקשרים בין שתי המדינות התחזקו במהלך נשיאותו של דימיטרי מדבדב, ומאז אימצה רוסיה גישה פרואקטיבית כלפי המשבר בסוריה. נשיא סוריה בשאר אל־אסד ביקר ברוסיה לראשונה בשנת 2005 ומאז היחסים בין המדינות הלכו והתהדקו. פריצת דרך בנושא החוב הסורי הושגה גם היא בהזדמנות זו, כאשר הרוסים הסכימו למחוק 73 אחוזים ממנה (9.8 מיליארד דולר). עם זאת, רוסיה דרשה מסוריה לשלם עבור אספקת נשק חדש, וכך היא קיבלה כמה נתחים רווחיים בשוק הגז הסורי. בתמורה למחיקת חובה העניקה סוריה לרוסיה דריסת רגל מחודשת בנמל הים טרטוס (להלן), ובכך הצליחה רוסיה לממש חלום בן מאות שנים, הקמת בסיס צבאי לחופו של הים התיכון.
מאז זיהתה סוריה שוב את רוסיה כשותפה מדינית חשובה, בפרט על רקע בידודה הבינלאומי. רוסיה מצדה הביעה לאורך השנים תמיכה גורפת בסוריה, תוך שהיא דוחה את ההאשמות כלפיה במגוון סוגיות בעייתיות, כגון התוכנית הגרעינית הסורית, פעילותה בלבנון, חימוש חזבאללה, תמיכתה בארגוני טרור ושיתוף הפעולה בינה לאיראן.
מעורבות רוסיה במהלך מלחמת האזרחים בסוריה
אחד הביטויים המובהקים לתמיכה זו ניתנה במהלך מלחמת האזרחים הסורית שהחלה בשנת 2011, אז נהנתה הממשלה הסורית מתמיכה בינלאומית של רוסיה וסין. רוסיה, יחד עם סין הצביעו בפברואר 2012 נגד הגינוי הרשמי של מועצת הביטחון של האו"ם כנגד ממשלת בשאר אל-אסד אשר תקפה לכאורה אזרחים בעיר חומס.
מלבד גיבוי דיפלומטי תמכה רוסיה בממשלה הסורית גם בפעילויות אקטיביות, החל מייעוץ צבאי בשלב הראשון, ולאחר מכן במשלוחי אמצעי לחימה, כלי טיס ותחמושת, זאת על אף הביקורות במערב.
שיתוף פעולה צבאי
מתקן חיל הים הרוסי בטרטוס, סוריה, הוקם במהלך המלחמה הקרה תחת ההסכם ב-1971 עם סוריה. זהו המתקן הימי היחיד של רוסיה באזור הים התיכון, והמתקן הצבאי היחיד שנותר מחוץ לברית המועצות לשעבר.
בשנת 1991, עם התפרקות ברית המועצות, הצי ה-5 בים התיכון, אשר הורכב מספינות מהצי הצפוני וצי הים השחור, הפסיק להתקיים. מאז מתקיימים לעיתים ביקורים של אוניות וצוללות הצי הרוסי לים התיכון. מאז התפרקות ברית המועצות הפך בסיס טרטוס לחלק מצי הים השחור.
מאז, רוסיה ויתרה לסוריה על שלושה רבעים מחובה, (9.8 מיליארד דולר מתוך 13.4) שנצבר רובו ככולו כתוצאה ממכירת נשק בעידן הסובייטי אז הייתה רוסיה ספקית הנשק העיקרית של סוריה, רוסיה וסוריה קיימו דיונים על האפשרות שרוסיה תפתח מחדש את בסיס הצי שלה ואף תגדיל אותו, כך שרוסיה תוכל לחזק את הנוכחות שלה בים התיכון. עם התדרדרות יחסיה של רוסיה עם המערב, על רקע המלחמה בדרום אוסטיה בשנת 2008, וכוונת ארצות הברית להציב מערכות הגנה מפני טילים על אדמת פולין הסכים הנשיא אסד להפוך את בסיס הצי בטרטוס לנמל קבע של אוניות מלחמה רוסיות הנושאות טילים גרעיניים. מאז 2009, רוסיה החלה לשפץ את בסיס צי טרטוס כולל העמקת הנמל במטרה לאפשר לאוניות מלחמה גדולות יותר לעגון בו.
ביוני 2013, סגן שר החוץ הרוסי, מיכאיל בוגדנוב אמר כי בסיס הצי הרוסי בטרטוס פּוּנַה. בוגדנוב צוטט כאומר כי "נכון להיום, למשרד ההגנה הרוסי אין אף אדם המוצב בסוריה. לבסיס אין שום חשיבות צבאית אסטרטגית". עם זאת, ב-1 באוקטובר 2015, משרד הביטחון הרוסי אמר כי צי האוויר הרוסי בסוריה כולל למעלה מ-50 מטוסי קרב ומסוקים בתחנתם בטרטוס.
מלבד הצי בתדמור, רוסיה מחזיקה, מאז 2013, בבסיס אוויר גם בעיר תדמור (פלמירה). בנוסף, נמל לטקיה שבסוריה משמש גם את צי הים השחור הרוסי.
ביטוי נוסף לשיתוף הפעולה הצבאי בין המדינות הוא נוכחותם של מומחים צבאיים רוסים בבסיסים שונים ברחבי המדינה. עדות לכך נמצאה בבסיס תל חארה שבקוניטרה בדרום סוריה, שנפל בידי כוחות האופוזיציה הסורית באוקטובר 2014, במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, ונמצאו בו מסמכים המעידים כי מדובר בבסיס מודיעין רוסי-סורי משותף.
מבחינת ישראל, שיתוף פעולה צבאי זה בין רוסיה לסוריה, ובמיוחד עסקאות הנשק בין הצדדים, גורם ללחץ בקרב גורמי הביטחון הישראלים. אלה טוענים כי הנשק אשר מוכרת רוסיה לסוריה - עושה את דרכו לידי חזבאללה ומשמש את הארגון במסגרת התנגשויות אלימות עם ישראל. (למשל, במלחמת לבנון השנייה, אז טילים אשר שימשו את חזבאללה היו רובם ככולם מתוצרת רוסיה). בינואר 2005 נוצר משבר ביחסי ישראל-רוסיה בעקבות פרסומים על מכירת טילי כתף מתקדמים לסוריה. חששה העיקרי של ישראל היה מפני זליגה של טילים אלה לידי חזבאללה. מלבד ישראל, גם הממשל האמריקאי הביע התנגדות נחרצת לעסקה ואף איים במרומז בהטלת סנקציות נגד סוריה אם העסקה אכן תתבצע. בביקור שערך נשיא רוסיה ולדימיר פוטין בארץ מספר חודשים לאחר מכן הוא התייחס לעסקת הטילים הנרקמת והודיע כי מדובר בטילים קצרי טווח (4.5 ק"מ בלבד), ולכן אין בהם כדי לסכן את ביטחונה של ישראל. כן גילה כי הטיל וטו על הצעה של הצבא ומערכת הביטחון הרוסיים למכור מערכות כלי נשק וטילים מתקדמים למדינות במזרח התיכון, ובכלל זה לסוריה.
עד 2022, הוקמו כמה בסיסים רוסיים בסוריה, כמו בסיסים ששכנו ליד לטקיה.