cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך
פוליטיקה
בחוגים ליברלים באותה התקופה הועלה רעיון כי המלך יוותר על כסאו, נסיך הכתר וילהלם יוותר על כל זכויותיו לכתר ואוגוסטה תשמש כעוצרת לבנם הצעיר עד שיגיע לבגרות. במאי 1848 נפגשה לראשונה האספה הלאומית של פרנקפורט כדי לדון באיחודה של גרמניה. הנסיך וילהלם חזר מגלותו בחודש שלאחר מכן ובשנת 1849 הוא מונה כמושל הכללי של מחוז הריין. בשנת 1850 וילהלם עבר יחד עם משפחתו להתגורר בקובלנץ.
אוגוסטה נהנתה מהחיים בקובלנץ, שהזכירו לה את ילדותה בוויימאר. באותה התקופה בנם פרידריך למד בבון הסמוכה והיה לנסיך הפרוסי הראשון שקיבל השכלה אקדמאית. ארמונם בקובלנץ היה נחשב לסובלני וליברלי והוא אירח רבים מהוגי הדעות הליברלים של התקופה. בשנת 1856 בתם לואיזה בת ה-17 נישאה לפרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן ובשנת 1858 בנם פרידריך נישא לוויקטוריה, הנסיכה המלכותית. אוגוסטה הייתה מאושרת על נישואי בנה עם בתה של המלכה ויקטוריה והאמינה כי הנסיכה ויקטוריה, שהתחנכה במדינה מתקדמת כבריטניה, תכוון את פרידריך לכיוון מונרכיה דמוקרטית בגרמניה.
מלכת פרוסיה
בשנת 1858 הנסיך וילהלם מונה לעוצר בשם אחיו לאחר שפרידריך וילהלם עבר מספר אירועי שבץ ולא יכול היה עוד להנהיג את ממשלתו, ובני הזוג שבו לברלין. לאחר מותו של פרידריך וילהלם בשנת 1861 ללא ילדים וילהלם הוכתר כוילהלם הראשון, מלך פרוסיה ואוגוסטה הוכתרה למלכת פרוסיה. וילהלם מיהר לפזר את ממשלתו של אחיו ולשים במקומה ממשלה ליברלית שכללה שרים מחצר המלוכה בקובלנץ. יריביו השמרנים של המלך ראו בכך את השפעתה של אוגוסטה, אולם למעשה השפעתה על בעלה הייתה קטנה וחודשים ספורים לאחר מכן וילהלם פיזר את ממשלתו החדשה. המלך מינה כראש הממשלה החדש את אוטו פון ביסמרק, אותו שנאה אוגוסטה וראתה בו כאויבה.
אוגוסטה נחרדה ממדיניות החוץ של ביסמרק שהביאה לפרוץ מלחמת שבעת השבועות נגד אוסטריה. באותה התקופה אוגוסטה התרחקה יותר ויותר מבעלה, בעוד שביסמרק החל לדבר עליה סרה בפרלמנט. המלכה החלה לסבול שוב מהתקפים מאנים-דיפרסיים ונסעה לעיתים תכופות לבאדן-באדן כדי להבריא. אוגוסטה גם התרחקה מכלתה, ויקטוריה, שהתקרבה לביסמרק ולדעותיו. עם זאת המלכה אהבה מאוד את נכדה וילהלם, לימים וילהלם השני, קיסר גרמניה, והתעניינה רבות בחינוכו. במהלך המלחמה ייסדה אוגוסטה את איגוד הנשים הלאומי, שדאג לחיילים פצועים וחולים.
קיסרית גרמניה
בשנת 1870 פרצה מלחמה נוספת בה האשימה אוגוסטה את ביסמרק, מלחמת צרפת–פרוסיה, שבסופה הוכתרו וילהלם ואוגוסטה כקיסרי גרמניה. אוגוסטה ראתה בכתר הקיסרי כתבוסה אישית, שכן היא רצתה שהאיחוד הגרמני יגיע על ידי "כיבוש מוסרי" ולא על ידי שפיכות דמים. בשנותיה האחרונות אוגוסטה השלימה עם ביסמרק משום שהאמינה כי הוא האדם היחיד שיכול לתמוך בנכדה האהוב, וילהלם.
בשנותיה האחרונות סבלה אוגוסטה ממחלת השיגרון וביוני 1881 נפצעה כאשר נפלה מכרכרה ונותרה תלויה בכיסא גלגלים. למרות זאת היא המשיכה למלא את חובותיה המלכותיות. הקיסרית השלימה עם בעלה לפני יום הולדתו התשעים בשנת 1887, והקיסר מת שנה לאחר מכן. בנה פרידריך מת 99 ימים בלבד לאחר אביו מסרטן הגרון והיא ראתה את נכדה וילהלם הופך לקיסר גרמניה.
הקיסרית אוגוסטה מתה ב-7 בינואר 1890, בגיל 78, ונקברה במאוזולאום של שרלטנבורג לצד בעלה.
צאצאיה
בני הזוג הולידו שני ילדים: בין צאצאיה היו פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן, ויקטוריה, נסיכת באדן, גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה,ווילהלם השני.
יחסי סין–סנט וינסנט והגרנדינים
יחסי סין–סנט וינסנט והגרנדינים הם היחסים שבין הרפובליקה העממית של סין ושל סנט וינסנט והגרנדינים. בין שתי המדינות לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים נכון לשנת 2022.
סקירה כללית
סנט וינסנט והגרנדינים כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סין מאז 1983 ושמרה עליהם עד היום. בשנת 2016, היקף הסחר הדו-צדדי היה בשווי 42.236 מיליון דולר, מתוכם סין ייצאה בשווי 41.794 מיליון דולר וייבאה בשווי 442,000 דולר, גידול משנה לשנה של 140.8%, 139.1% ו-606.8% בהתאמה.
פלסיבו (להקה)
פלסיבו (באנגלית: Placebo) היא להקת רוק אלטרנטיבי בריטית, אשר נוסדה ב-1994. חברי הלהקה הם בריאן מולקו (סולן וגיטריסט) וסטפן אולסדל (גיטריסט ובסיסט). עד 2015, שימש סטיב פורסט כמתופף הלהקה.
הקמת הלהקה
פלסיבו הוקמה על ידי הזמר והגיטריסט בריאן מולקו והבסיסט סטפן אולסדל, אשר הכירו כשלמדו יחד בבית הספר האמריקאי שבלוקסמבורג, אם כי דרכיהם לא הצטלבו עד לשנת 1994 – כאשר פגשו זה בזה באורח מקרי ברכבת התחתית של לונדון. באותה תקופה הופיע מולקו בבר מקומי. אולסדל הגיע, לבקשתו, לאחת מהופעותיו ובעקבות זאת החליט להצטרף למולקו ולהקים להקה.
הלהקה שהוקמה נקראה בהתחלה "Ashtray Heart", שם שנלקח מאחד משיריו של המוזיקאי האמריקאי דון ואן וליט, אך לאחר זמן קצר שונה השם לפלסיבו. באותה העת פעלו להקות רבות שנשאו שמות של סמים, ופלסיבו שיקפה את התופעה.
אלבום הבכורה, 1994–1998
בתחילת דרכה לא היה ללהקה מתופף קבוע, ואת התפקיד נשאו במקביל סטיב יואיט ורוברט שולצברג. כשחתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם חברת "קרולין רקורדס", חתם שולצברג על החוזה כמתופף הרשמי מכיוון שיואיט היה מחויב ללהקה אחרת (Breed). שולצברג השתתף בהקלטת סינגל הבכורה של הלהקה, וכן בהקלטת אלבום הבכורה המצליח של הלהקה הנושא את שמה, Placebo. האלבום יצא ב-17 ביוני 1996 והגיע למקום ה-5 במצעד המכירות הבריטי. שולצברג עצמו פוטר בשל חילוקי דעות באוגוסט 1996, ערב הופעת הבכורה הטלוויזיונית של הלהקה. מאוחר יותר, תפס יואיט את מקומו כמתופף הלהקה.
שנה לאחר מכן חידשה הלהקה את שירם של טי רקס ומארק בולאן "20th Century Boy", שנועד לפסקול של הסרט ולווט גולדמיין. בסרט זה אף הופיעה הלהקה בתפקיד קטן. הקשר של דייוויד בואי עם הלהקה לא פסק – באותה שנה, הקליטו פלסיבו יחד עם דייוויד בואי את השיר "Without You I'm Nothing", בהפקתו של טוני ויסקונטי. בנוסף, הופיעה הלהקה עם בואי בטקס פרסי המוזיקה הבריטית בשנת 1999 עם השיר 20th Century Boy.
1998–2000
ב-1998 הצטרפה הלהקה לחברת התקליטים המצליחה Virgin Records ובנובמבר של אותה שנה הוציאה את אלבומה השני, שזכה להצלחה רבה, Without You I'm Nothing. האלבום, שזכה להצלחה בבריטניה, הביא ללהקה פרסום רב גם בארצות הברית. סינגלים שליוו את האלבום, שיר הנושא "Every you, every me" ו-"Pure Morning", הפכו ללהיטים מצליחים והגיעו שניהם לראשי מצעדי הפזמונים בבריטניה. על אף שהלהקה שרה באנגלית, הפכה דווקא צרפת למוקד הצלחת הלהקה, ועקב כך הקליטה הלהקה מספר גרסאות משיריה בשפה הצרפתית. הסינגל Every you, every me גם הופיע בפסקול הסרט Cruel intentions.
אלבומה השלישי של הלהקה, שיצא בשנת 2000, Black Market Music, כלל נגיעות קלות של סגנונות מגוונים כדוגמת היפ הופ ודיסקו ששולבו בסגנון המוזיקלי המרכזי של הלהקה – רוק. שלושה משירי האלבום זכו להצלחה גדולה: "Taste in Men", "Special k ו-"Slave to the Wage".
2000–2006
אלבומה הרביעי של הלהקה Sleeping with Ghosts יצא בשנת 2003, ושילב גם מעט מקצבי דאנס ואלקטרוני בסאונד הטיפוסי של הלהקה. שנה לאחר מכן, הוציאה הלהקה את הדי.וי.די, Soul mates never die, המתעד הופעה בה התארח פרנק בלאק מהפיקסיז.
באותה שנה יצא אוסף הסינגלים Once More with Feeling. השקת האוסף לוותה בהופעה חד פעמית בומבלי ארנה. בהופעה זו התארח סולן להקת הקיור רוברט סמית'. באוסף נכלל שיר חדש בשם "Twenty Years".
ביולי 2005 הופיעה הלהקה במסגרת קונצרט Live 8 בצרפת שם ניגנה שני שירים: "The Bitter End" ו-"Twenty Years". שנה לאחר מכן, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בבריטניה, לאחר שלא הופיעה בה שנתיים. הכרטיסים לכל מסע הופעות זה נמכרו תוך סוף שבוע אחד בלבד.
2006–הווה
בספטמבר 2005 סיימה הלהקה את הקלטת אלבומה החמישי, שיצא ב-13 במרץ 2006 ונקרא Meds. הסינגלים המצליחים מאותו אלבום היו: "Because I Want You", "Song To Say Goodbye" ו-"Infra-Red". באלבום נכללו שני דואטים עם שני סולני להקות מצליחות בארצות הברית: מייקל סטייפ, סולן להקת R.E.M. ואליסון מוסהרט, סולנית להקת The Kills. האלבום הגיע לראשי מצעדי המכירות באירופה ובאוסטרליה.
ב-2007, לאחר תקופה מסוימת בה הידרדרו היחסים בין חברי הלהקה, פרש סטיב יואיט מתפקיד המתופף, והלהקה יצאה לפגרה. באמצע 2008 אויש תפקיד המתופף על ידי סטיב פורסט האמריקני, אותו הכירו חברי הלהקה במהלך סיבוב ההופעות של Meds, בו תופף פורסט בלהקת החימום של המופע בארצות הברית.
השירים באלבום החדש התאפיינו בצליל חדש המציג התפתחות בסגנונה של הלהקה, החותר לכיוון של המנוני אצטדיונים. השיר הראשון באלבום, "Kitty Litter", נכתב כאשר הלהקה הייתה בתחילת דרכה, ורק באלבום הנוכחי עובד והוקלט. הצלחת האלבום הביא את הלהקה לזכייה ב-5 בנובמבר 2009 בפרס הלהקה האלטרנטיבית הטובה של השנה בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה.
בחודש יוני 2010 הופיעה הלהקה בישראל, בגני התערוכה בתל אביב.
לאחר הפסקה שלקחו חברי הלהקה, שבו לאולפן באמצע שנת 2012 להקלטת אלבומם השביעי. באוקטובר אותה שנה הוציאה הלהקה את המיני-אלבום B3 הכולל חמישה שירים.
ב-16 בספטמבר 2013 שוחרר אלבומה השביעי של הלהקה, Loud Like Love. האלבום, אשר הוקלט בלונדון, כולל עשרה שירים. סינגל ראשון מתוך האלבום, "Too Many Friends", שוחרר ביוני 2013. הקליפ לשיר זה נערך בשיתוף פעולה עם הסופר האמריקני ברט איסטון אליס. אליס שיתף פעולה עם הלהקה גם בקליפ לסינגל נוסף מתוך האלבום, "Loud Like Love", ששוחרר במרץ 2014. הסינגל השלישי ששוחרר מאלבום זה, ביוני 2014, הוא "A Million Little Pieces".
ב-2 בפברואר 2015 הודיעה הלהקה כי המתופף סטיב פורסט עזב את שורותיה. על פי ההודעה, היה הרקע לעזיבתו של פורסט רצונו להתמקד בקריירת המוזיקה האישית שלו. את מקומו בסיבובי ההופעות הבאים תפס מאט לאן (Matt Lunn). בסוף פברואר יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בבריטניה ובאירלנד, ובתום השנה הוציאה את אלבום ההופעה הראשון שלה MTV Unplugged, הכולל שירים מ-20 שנות פעילותה בגרסאות אקוסטיות.
ב-25 במרץ 2022 שוחרר אלבומה השמיני של הלהקה, Never Let Me Go. האלבום הגיע למקום הראשון במצעדי האלבומים של אוסטריה, גרמניה, הולנד ושווייץ, למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום הראשון במצעד אלבומי האינדי הבריטי.
פני (המפץ הגדול)
פני (באנגלית: Penny) היא דמות בדיונית בסדרת הטלוויזיה של ה-CBS, "המפץ הגדול". פני מגולמת על ידי השחקנית האמריקאית קיילי קווקו.
פני היא הדמות הנשית הראשית בסדרה. היא השכנה בצד השני של המסדרון של לאונרד הופסטטר ושלדון קופר, ומושא אהבתו העיקרי של לאונרד. יופייה ואישיותה של פני מהווים ניגוד לדמויות הגבריות הראשיות בסדרה, שכולם מדענים חנונים.
במקור, פני היא מאומהה, נברסקה. היא עובדת כמלצרית בצ'יזקייק פקטורי ושאיפתה היא להצליח בתור שחקנית. בהמשך נהפכת לאשת מכירות באותה חברת תרופות שברנדט עובדת בה.
אישיות
בניגוד לשאר הדמויות המרכזיות בסדרה, לפני אין השכלה גבוהה או ידע נרחב בתחומים שונים, והיא מפגינה רתיעה ושעמום מכל סוג של המדע. יש לה גם קעקוע בסינית מקועקע על הישבן. לדבריה, משמעות הקעקוע היא "אומץ" אך שלדון מגלה לה שמשמעותו "מרק". פני היא בעלת כישורים חברתיים טובים בהרבה משל המדענים ובקיאה מאוד בתרבות הפופ.
אף על פי שפני לרוב אדיבה, יש בה חספוס מסוים שמתעצם לעומת שאר הדמויות בסדרה. לאונרד השווה אותה לענק הירוק כשהיא מתרגזת, בעוד ששלדון פעם אמר לסטיוארט חברו שהיא "תהלום בו כמו וולברין חולה בכלבת" אם סטיוארט יעיר אותה.
לפני שכל ישר, ועם זאת כישורי הנהיגה שלה לקויים. היא מתעלמת מתמרורי עצור, נוהגת מהר מדי, אינה שולחת את הרכב לתיקון גם כאשר מהבהבת נורית אזהרה ואף לא תיקנה את מראת הצד בצד הנוסע במכונית שלה ב"במגרש חניה בהוליווד". לפני היו כמה היתקלויות עם החוק ומובהר שיש לה כמה דו"חות חניה שטרם שולמו.
בדיחה שחוזרת על עצמה לאורך הסדרה היא האהבה של פני למשקאות אלכוהוליים. למרות שהיא לא אלכוהוליסטית, נראה שהיא שותה יותר משאר הדמויות, דבר שמוביל לבדיחות בקרב החבורה. לדברי פני, היא שותה הרבה אחרי שרכשה את ההרגל מאביה, ששותה פחות ממנה. בפרק הסיום נחשף שהיא בהיריון.
שם משפחתה של פני לא נחשף. בפרק האחרון שלדון מציג אותה כ"פני הופסטטר".
משפחה
לא הרבה מוזכר על המשפחה של פני, מלבד אבא שלה וויאט (קית' קרדין) שמנסה לגרום לה להתנהג כמו בן, אבל על פי הדיווחים שלה ניתן להסיק שמשפחתה אינה מתפקדת. בפרק הפיילוט, פני סיפרה לראג' על אחותה שירתה בגיסה. בפרק אחר, פני הולכת עם החבר'ה לחנות הקומיקס לקנות מתנה לאחיינה בן ה-13.
כאשר אמו הפסיכיאטרית של ליאונרד שוחחה עם פני, פני חשפה בפניה כמה מבעיות הילדות שלה.
ידידות עם שלדון
פני ושלדון רבים לעיתים קרובות, אבל הם החברים הכי טובים. השחקן ג'ים פרסונס, אשר משחק את שלדון, תיאר את הדמויות כ"קטבים מנוגדים".
שלדון מעיר לעיתים קרובות על האינטליגנציה של פני, עבודתה כמלצרית וקריירת המשחק הכושלת שלה, אך הוא לא מבין שהערות אלו פוגעות. מצידה, פני לועגת לשגרה של שלדון. למרות ההבדלים ביניהם, השניים קרובים מאוד וממהרים לעזור האחד לשנייה ולעיתים קרובות עושים דברים כדי לגרום לשני להרגיש טוב יותר. דוגמה לכך היא האופן שבו פני מטפלת בשלדון ושרה לו כשהוא חולה, הסיוע ששלדון מגיש לפני כשהיא ננעלת מחוץ לביתה והמקרה שבו פני נותנת לשלדון לישון במיטה שלה. שלדון מיהר גם לעזור לפני כשהיא פרקה את הכתף והוא אף נהג למרות שאין לו רישיון. בנוסף, פני היא האדם הראשון ששלדון חיבק בתוכנית. הידידות בין השניים מעוררת לעיתים קנאה אצל איימי פארה פאולר, חברתו של שלדון).
באחד הפרקים ("The Cooper Extraction") מעירה איימי שאלמלא שלדון, החבורה לא הייתה מכירה. פני מפתחת את הרעיון ואומרת שלאונרד לעולם לא היה מזמין אותה לצאת איתו. איימי טוענת שאם היא ולאונרד היו מחוץ לתמונה, פני הייתה מתחילה עם שלדון. בפרק אחר פני ושלדון עורכים ניסוי פסיכולוגי שאמור לגרום להם להתאהב זה בזו. שלדון עושה זאת כי הוא חושב שזו בדיחה, ופני מסכימה כי כך היא תוכל לשאול את שלדון שאלות אישיות ולקבל תשובות כנות. לבסוף, הם בוהים זה בזה למשך ארבע דקות ומחליטים שיש ביניהם אינטימיות קרובה שדומה ליחסים בין אח ואחות.
לעיתים נראה שבין פני ולאונרד לבין שלדון יש מערכת יחסים של הורים וילד.
תכונות חנוניות
לאורך הפרקים הוכח שכמה מתכונותיה חנוניות למדי, במכוון או שלא במכוון.
במקרה אחד, פני לעגה לרצונם של חבריה לאסוף צעצועי אספנות, אבל שלדון השיב לה על ידי ציון האוסף שלה של דובונים ודברים ילדותיים דומים.
פני הפגינה במספר מקרים ידע ב"מסע בין כוכבים" ובמלחמת הכוכבים, דבר שהפתיע אפילו אותה.
עבודה
התפקיד העיקרי של פני היא כמלצרית בצ'יזקייק פקטורי, אם כי באחד הפרקים בעונה הראשונה היא עובדת בתור ברמנית. בשנת 2010, כאשר השחקנית קיילי קווקו שברה את רגלה, פני הוצגה בעבודה כברמנית במשך מספר פרקים במהלך העונה הרביעית כדי להסתיר את הגבס שעל רגלה.
פני רואה את עצמה כשחקנית מקצועית וכל הזמן הולכת לאודישנים, אך לעיתים קרובות אינה מצליחה להיבחן או שהאודישן מתברר כשונה לחלוטין ממה שציפתה, כפי שקרה כאשר היא חשבה שהיא באודישנים לאוכל מסחרי לחתולים ובמקום זה התברר לה שהליהוק הוא בשביל פורנו. בפרק הבכורה בעונה 5, פני מתוסכלת מחוסר ההצלחה שלה כשחקנית, והיא שוקלת לזמן קצר לחזור לנברסקה עד שהיא מצליחה להתקבל לפרסומת למשחה נגד טחורים.
בעונה השביעית היא חווה משבר מקצועי שמשתלב עם המשבר המקצועי של שלדון.
בעונה השמינית, היא מתחילה לעבוד כמוכרת תרופות. בשלב כלשהו, מתוודע ללאונרד שפני מרוויחה יותר ממנו, והוא מתחיל להרגיש מעט מאוים.
יחסים
בפרק הראשון של הסדרה, פני עברה לגור במסדרון מול לאונרד ושלדון בגלל הפרידה מהחבר שלה, קורט, לאחר ארבע שנים ביחד. היא אמרה שהיא עדיין אוהבת אותו למרות בגידתו בה. קורט מופיע מספר פעמים נוספות כשהוא מנסה לחזור להיות יחד עם פני, והוא נחסם בדרך כלל על ידי לאונרד.
כבר מתחילת הסדרה, ההתאהבות של לאונרד בפני הפכה לכוח המרכזי שמניע את הסדרה. הווארד גם מגלה עניין בה אך נדחה על ידי פני פעם אחר פעם בגלל התנהגותו הגסה. ראג' גם כן מעוניין בפני אך מכיוון שאינו מסוגל לדבר עם נשים אלא אם כן הוא שיכור או חושב שהוא שיכור, קשר זה לא מתממש. שלדון הוא היחיד מבין ארבע הדמויות הגבריות הראשיות שלא הביע מעולם עניין רומנטי בה.
בניגוד לשאר הדמויות הראשיות, פני יוצאת לדייטים פעמים רבות, ויש לה קשרים רומנטיים רבים במהלך הסדרה. בפרק הפתיחה בעונה הרביעית, שלדון משתמש בחישובים של הסתברות כדי להעריך שפני יצאה עם כמעט 180 אנשים מאז שהיא התחילה לצאת בגיל 14, ושכבה עם "30.96" מהם (הוא מעגל את זה ל-31). פני הכחישה זאת בתוקף, אך נראית מדוכאת. לעיתים עולה מדבריה שהיא קלה להשגה.
בסדרה מוצע כאילו לאונרד הוא זה המעוניין בפני עד שלבסוף היא מסכימה ונוצר ביניהם קשר "כנגד כל הסיכויים", אף על פי שלמעשה לאונרד הוא, קרוב לוודאי, הבחור הנחמד ביותר איתו קיימה מערכת יחסים. ניתן לראות זאת במספר הזדמנויות ביניהן העובדה שפני מספרת לאביה שהיא ולאונרד שוב יחד, אף על פי שנפרדו, מכיוון היא רוצה שאביה יהיה מרוצה. כל הבחורים האחרים שפני פוגשת בסדרה הם בעיקר יפים אך לרוב אינם מתייחסים אליה כראוי או טיפשים. בשלב מסוים בסדרה בתקופה בה פני ולאונרד היו פרודים פני יצאה עם בחור בשם ז'אק בחור המתעניין במדע חרף העובדה שאינו מבין בנושא, דבר המוביל לירידות מצד ארבעת המדענים ובסופו של דבר לפרידה. בהמשך הסדרה מתברר שהקשר הוביל לנישואים, לאונרד הפציר בפני להתגרש מז'אק והיא אכן עשתה זאת.
לאונרד יוזם את חידוש הקשר ביניהם, בסוף העונה השביעית היא שוב מציעה לו נישואין והפעם הם מתארסים. בתחילת העונה התשיעית הם מתחתנים. בסוף העונה ה12 מתגלה שפני בהריון.
מפלגת שלטון
מפלגת השלטון או מפלגה שלטת במערכת פרלמנטרית דמוקרטית היא המפלגה או הקואליציה הפוליטית הנוכחית של הרוב בפרלמנט, המנהלת את ענייני המדינה. במדינות רבות אחרות ברפובליקה דמוקרטית מפלגת השלטון היא מפלגתו של הנשיא הנבחר הממונה על הרשות המבצעת של הממשלה. בתוך מערכת פרלמנטרית, הרוב ברשות המחוקקת מאפשר גם לשלוט על הרשות המבצעת, הממשלה, ובכך לא מותיר אפשרות להתנגד למפלגות שמהוות תחרות או חפצות לשלוט על הרשות המבצעת והמחוקקת של הממשלה, כמו במערכת נשיאותית בסגנון אמריקני, שם מפלגת הנשיא לא בהכרח יהיה לה רוב חקיקתי.
מפלגת שלטון משמשת גם לתיאור מפלגתן של מדינות בעלות מפלגה אחת, כמו המפלגה הקומוניסטית של סין ברפובליקה העממית של סין.
במניפסט הפוליטי שלו "הספר הירוק", תקף מנהיג לוב מועמר קדאפי את יכולתה של מפלגת השלטון. הוא השתמש בה כבסיס להתנגדותו לפוליטיקה החד מפלגתית. זוהי דוגמה לשיטות ורציונל שהדיקטטורות תומכות בהקמת חברה מונוליטית בלתי משתנה, שלטון רודני ואוטוקרטיה, ללא הזדמנויות של ממש להשתתפות האוכלוסייה בפוליטיקה.
מפלגות שלטון בולטות הן רוסיה המאוחדת ברוסיה, החזית הסנדיניסטית בניקרגואה, המפלגה הסוציאליסטית המאוחדת של ונצואלה, המפלגה הליברלית בקנדה, המפלגה הליברלית-דמוקרטית ביפן, מפלגת הפעולה העממית בסינגפור, בעת' בסוריה, המפלגה הדמוקרטית העממית בטג'יקיסטן, המפלגה הדמוקרטית של טורקמניסטן, מפלגת אזרבייג'ן החדשה, נור אוטאן בקזחסטן, מפלגת הצדק והפיתוח בטורקיה, מפלגת העם האוסטרית, המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית, ברית הסולידריות ההונגרית, מפלגת העצמאות באיסלנד, המפלגה הדמוקרטית באיטליה, המפלגה הפרוגרסיבית הסרבית.
בישראל, דוגמה למפלגת שלטון היא "מפא"י" ששלטה מאז הקמת המדינה ב-1948 ועד 1977, ו"הליכוד" ששלטה ברציפות בלעדית מאז 2009 עד 2020 ומאז עד 2021 שלטה יחד עם כחול לבן בממשלת חילופים.
גורגון (קומיקס)
זהו דף פירושונים על דמויות קומיקס בדיוניות, הנקראות "גורגון".
לוח השנה במגילות קומראן
לוח השנה במגילות קומראן הוא לוח שנה סכמטי-שבתי שבו אורך השנה קבוע ל-364 יום. הלוח נוצר בהשפעת לוח השנה המצרי האזרחי ומבוסס על האסטרונומיה הבבלית  בתוספת השפעות יווניות. מקורותיו היהודיים הם ספר מהלך המאורות וספר היובלים, והפירוט המלא של מאפייני הלוח מופיע במגילות מדבר יהודה שנמצאו בקומראן.
תחילת היממה
לדעת שמריהו טלמון כותבי המגילות שמרו את השבת מזריחה לזריחה, כיממה הרגילה בלוחות השנה של מצרים העתיקה וכן בבית המקדש לפי חז"ל, שמתחילה בבוקר, וכנלמד מסדר ימות השבוע בבריאת העולם ובפרשת המן, ולא משקיעה לשקיעה כמניין ימי החודש אצל העמים השמיים, שמתחיל בערב, כמו שמופיע בימי המועדים בתנ"ך (יש חוקרים הסוברים שאלו עריכות מתקופת שיבת ציון), וכן בספר היובלים. מגילת ברכות לימי החודש (4Q503) מזכירה את מנוחת השבת בליל שבת, כדעת חז"ל שהיום הולך אחר הלילה, כי מגילה זו מציגה מסורת תפילה כללית שהייתה בקרב היהודים ואינה שייכת לחיבורים הכתתיים של קהילת קומראן. מגילת המקדש ומגילת מקצת מעשי התורה מחשיבות את יום אכילת הקרבנות עד השקיעה, כיומו של שכיר וכימי טומאה. בניגוד לפשט הכתוב ולדברי חז"ל.
הלוח השמשי
המרכיב העיקרי של הלוח (ובספר היובלים - הבלעדי) הוא שנה שמשית בת 364 ימים, המחולקת לארבע תקופות שכל אחת בת 91 יום בדיוק. כל תקופה מורכבת משלושה חודשים של 30 יום, ויום נוסף הנקרא 'אות', שמסיים את התקופה ונספר כיום 31 בחודש שלפניו. היום המתחיל את התקופה נקרא 'יום תקופה'. לחודשים אין שמות אלא הם ממוספרים כמו חודשי הלוח העברי ברוב ספרי התנ"ך. שמות התקופות הם: קציר (אביב), קיץ, זרע (סתיו), דשא (חורף). משך כל תקופה הוא בדיוק 13 שבועות, ולכן ימי השבוע זהים בחודשים המקבילים בתקופות השונות. החודש הראשון בכל תקופה מתחיל ביום רביעי, שבו נבראו המאורות, החודש השני בכל תקופה מתחיל ביום שישי, והחודש השלישי בכל תקופה מתחיל ביום ראשון. היום המסיים את התקופה הוא תמיד יום שלישי. לפי ספר מהלך המאורות, האחד בחודש הראשון הוא יום השוויון האביבי, האחד בחודש הרביעי הוא יום ההיפוך הצפוני, האחד בחודש השביעי הוא יום השוויון הסתוי, והאחד בחודש העשירי הוא יום ההיפוך הדרומי. תיאור זה אינו מתאים למציאות כיוון שהזמנים בין הנקודות אינם זהים. בנוסף, מכיוון שאורך השנה הטרופית הוא כמעט 365.25 ימים, הלוח צובר פער של כיום ורבע מדי שנה. יש טוענים שהיה מנגנון עיבור שנה כדי להתאים את הלוח לעונות השנה ואטיין נודט אף טען שברכת החמה היא שריד למחזור עיבור, אבל בכל הצעותיהם יש קשיים ניכרים ובראשם ההתנגדות העזה של מקורות הלוח לכל סטייה מהערך של 364 יום בשנה. כנראה הלוח שמר על יציבות ולא הייתה בו התאמה למציאות באופן סדיר, אם כי ייתכן שנעשו מדי פעם תיקונים אד הוק. עדת קומראן התעלמו מההבדלים בין לוח השנה שלהם למציאות, כי מכיוון שהתנזרו מפולחני המקדש, לא היו מביאים ביכורים ולא היו כפופים לעונות השנה. הפער הוסבר בספר מהלך המאורות כסטיית הטבע מהדרך הרצויה עקב חטאי בני האדם.
חגים נוספים
במגילת המקדש נוספו עוד חגים:
בספר היובלים כל יום תחילת תקופה הוא יום זיכרון וחג. צוואת לוי הארמית מתארכת את לידות ארבעת ילדיו לימי התקופות: בסוף מגילת התהילים הגדולה, נכתב שדוד המלך חיבר שיר מיוחד לכל אחד מארבעת הימים ה-'פגועים' כמו שחיבר שיר מיוחד לכל שבת ולכל ראש חודש ול-18 ימים טובים, אלא שאין קורבן מוסף מיוחד לימים הפגועים ולכן נקראים על שם התפילה. לא ברור האם הכוונה לימי תחילת התקופה או לימי סיום התקופה. ייתכן שאלה הם ארבעת שירי הלחש הכוללים את תהילים צ"א הנקרא בגמרא 'שיר של פגעים'. מלבד השיר, כל שבת קיבלה מספר משלה, כיוון שכל שבת נחשבה כמועד בפני עצמו.
בשבת
אין חג שחל בשבת, בהתאם לכתוב בספר ברית דמשק: אל יעל איש למזבח בשבת כי אם עולת השבת כי כן כתוב "מלבד שבתותיכם". עם זאת, מגילת המקדש מפרטת גם את מוספי היום הרביעי של חג הסוכות שחל תמיד בשבת לפי לוח זה. ייתכן שמגילת המקדש אינה חלק מכתבי עדת היחד ואף לא השתמשה בלוח השנה שלהם, או שנכתבה על ידי כת נפרדת משאר עדת היחד, כמו ספר היובלים שמתיר הקרבת עוד קרבנות בשבת. מחלוקת פנימית נוספת ניכרת בכך שרק חלק מהמגילות מציינות מועדים נוספים על המועדים הכתובים בתורה. לדעת יעקב שלום ליכט, הלוח כולו היה שנוי במחלוקת בתוך עדת היחד ולא כולם קיבלוהו. לדעת יונתן בן-דב לא ייתכנו מחלוקות פנימיות לגבי לוח השנה, מפני שהוא גורם עיקרי לפילוג משאר העם. כנגדו טען מיכאל ירוסלב קלוקובסקי שאין כל הוכחה לפולמוס מפלג בעניין הלוח. גם יהודה שיפמן טען שאם היה כך היה מחבר מגילת מקצת מעשי התורה מתייחס בתוך איגרתו לעניין הלוח. יששכר שטרן האריך לטעון שרק בתקופת הנצרות הפך לוח השנה לעניין פולמוסי מפלג.
ספר היובלים מתארך את שמיני עצרת ל-22 בחודש השביעי. את הסתירה בין ספר מלכים לדברי הימים ניתן ליישב שבתקופת בית ראשון וגלות בבל עדיין לא חגגו את שמיני עצרת וכותב ספר דברי הימים תיקן את התאריך כדי להתאימו לשיטת המקור הכהני.
הלוח הירחי
בכמה מגילות מופיע לוח שנה ירחי שמותאם עם לוח השנה העיקרי במחזור של 3 שנים. החודשים האי זוגיים הם בני 29 יום והחודשים הזוגיים הם בני 30 יום, שנה של 12 חודשים כאלה נמשכת 354 ימים שזה 10 ימים פחות מאורך שנה של 52 שבתות, כעבור 3 שנים ההפרש מצטבר ל-30 יום ואז מוסיפים עוד חודש בן 30 יום וכך נשלם מחזור תלת-שנתי של 1092 יום שבו שנת החמה ושנת הלבנה תואמות. החודש הירחי הראשון במחזור מתחיל ביום הראשון בחודש השמשי הראשון בשנה הראשונה. אורך החודש הממוצע בלוח זה הוא 29 ימים 12 שעות 19 דקות וכ-27.6 שניות, קצר ב-24 דקות וכ-35.5 שניות מהזמן המדויק. הפרש זה גורם לסטייה של יום אחד תוך חמש שנים בין הירח בלוח לירח הנצפה (חודש שלם בכ-140 שנה), הסטייה בין הלוח לתנועות השמש והירח בפועל מוזכרת כבר בספר מהלך המאורות. לדעת יוסף אלימלך באומגרטן הלוח הירחי שימש לצרכים ליטורגיים, לדעת יונתן בן-דב שילוב הירח במערכת סכמטית כוללת נועד לתת תוקף לחשבון הזמנים האלוהי שעמד בבסיס הרעיוני של עדת היחד.
דוק
בחלק מהמגילות מוזכר אירוע ירחי בשם 'דוק' או 'דוקה' שחל 13 יום לפני תחילת החודש. חוקרים רבים טוענים שהכוונה לראיית הירח החדש ושהאירוע של תחילת החודש הוא מילוא הירח. יונתן בן-דב הוכיח שהכוונה לתחילת התמעטות הירח - הפעם הראשונה שבה הוא שוקע אחרי הזריחה, ושהאירוע של תחילת החודש הוא ראיית הירח האחרונה (שבה מסתיים החודש בלוח השנה המצרי הירחי). בשונה מספר מהלך המאורות שמתחיל את החודש ביום ראיית הירח החדש, וכן ממגילה 4Q503 שמתחילה את החודש בליל ההתקבצות, שהוא הלילה שבין הראייה האחרונה של הירח הישן לפנות בוקר לראייה הראשונה של הירח החדש בערב.
באחד מפיוטי אלעזר בירבי קליר מופיעה המילה 'דוק' בהתייחסות לירח. לפי מנחם קיסטר משמעות המונח היא החלק החשוך בירח.
המשמרות
מגילות רבות מתארכות את מועדי הלוח, וכן מאורעות היסטוריים, על פי מחזור משמרות הכהונה, שהונהג בבית המקדש השני בעת חנוכת המקדש ונהגו במקדש לציין תאריכים על פיו. המשמרות מתחלפות מידי שבת בצהריים. יום השבת נחשב במגילות כתחילת השבוע של המשמר הנכנס, ולא כסוף השבוע של המשמר היוצא כמקובל למנות את יום השבת כסוף השבוע. מחזור המשמרות נמשך 24 שבועות ברצף ללא תלות בתאריך. אורך השנה הוא 52 שבועות שהם 2 מחזורים ועוד 4 שבועות, כך שבשש שנים שהן שני מחזורי ירח יש בדיוק 13 מחזורי משמרות. המחזור השש-שנתי נקרא 'עדיה'. השנה הראשונה במחזור מתחילה ביום רביעי במשמרת גמול (המשמרת ה-22), השנה השנייה מתחילה במשמרת ידעיה, השנה השלישית במשמרת מימין, הרביעית במשמרת שכניהו, החמישית במשמרת ישבאב והשישית במשמרת הפצץ. במגילת מלחמת בני אור בבני חושך מוזכרים "אבות העדה שנים וחמישים", מספר הזהה למניין שבתות השנה, ו"ראשי משמרות שישה ועשרים", דהיינו שתי משמרות יותר מהמחזור המוכר. לדעת מיכאל חיוטין, מגילת המלחמה מתארת חזון אפוקליפטי המנוגד לסדר הנהוג. לדעת טוביה כהנא, הכוונה שבחצי שנה עוברות 26 משמרות כולל אלה שחוזרות על עצמן. לדעת חנן אשל, מחבר המגילה קבע סדר נפרד לשנת שמיטה כדי לשלב את מחזור המשמרות עם מחזור השמיטה.
שמיטה ויובל
מגילה 4Q330 מציינת את המשמרת המכהנת בתחילת כל שנה ומונה את השנים לשמיטה ואת השבוע ביובל (שבוע = 7 שנים. כמו ב). מגילת האותות (4Q319) מציינת את תחילת מחזורי הירח על פני שישה יובלות (כל יובל 49 שנים) לפי שנות השמיטה. המחזור הראשון מתחיל במשמרת גמול בשנה שאחרי שנת שמיטה, שהיא גם שנת היובל הראשון ושנה ראשונה ליובל השני, כדעת רבי יהודה בגמרא ובהתאם למסורת הגאונים שכך נהגו בבית שני. לפיכך המניין מהיובל השני עד השביעי ואות שכניה אחר השמיטה נמנה כאות 17 ביובל הרביעי ולא כאות הראשון ביובל החמישי. משך הזמן של מחזור זה (294 שנים * 364 ימים = 107016 יום), שהוא הזמן ששהה חנוך עם המלאכים, זהה כמעט ל-293 שנים טרופיות (ההפרש הוא פחות משעה).
שנות השמיטה והיובל הן חקלאיות ולכן מתחילות בסתיו, בעשירי בחודש השביעי שהוא יום הכיפורים המייצג את תום שנת החמה. אמנם בספר היובלים, שהוא כרונולוגיה ואינו מתייחס לשמיטה ההלכתית, השנים בשבוע וביובל מתחילות באחד בחודש הראשון. הצורך בחישוב היובלות נבע משאיפת אנשי העדה לקיים את מצוות היובל הכתובות בתורה שלא הונהגו בפועל בתקופת בית שני.
ייסוד הלוח
מספר חוקרים טענו שהלוח מעולם לא שימש בפועל אלא היה תאורטי בלבד, או לכל היותר לוח דתי-פולחני. הקושי בטענה זו הוא האזכורים של הלוח הלכה למעשה, בהקשר דתי או היסטורי. יהודה שיפמן טען שלא נעשה שימוש בלוח בפועל מעבר לתקופה קצרה שבה נכתבו המגילות.
אנני ז'ובר טענה שבתאריכי המאורעות בתנ"ך ניכרת הימנעות משבת והעדפה של שלושת הימים שבהם חלים החגים בלוח זה: ראשון, רביעי ושישי. מכאן שזהו הלוח שנהג בתקופת המקרא. כנגד השערה זאת הועלו כמה טענות: ג'יימס ונדרקם הוסיף וטען שהלוח הוחלף בלוח העברי רק בעקבות גזירות אנטיוכוס. כנגדו נטען:
חוקרים נוספים תיארכו את ייסוד הלוח לזמן גלות בבל ושיבת ציון. לדעת רון פלדמן, נחמיה מיסד את שמירת השבת השבועית - שהחליפה את יום הירח המלא ('שאפאטו' באכדית) - באמצעות לוח השנה השבתי של 364 יום. גם בדעות אלו יש קושי, כיוון שספרי התנ"ך מהתקופה הפרסית וכן מכתבי יב משווים את הלוח היהודי ללוח הירחי-שמשי של הממלכה האחמנית. לדעת פיליפ דייוויס, הלוח לא היה בשימוש בבית המקדש יותר מתקופה קצרה בזמן שיבת ציון. גם דעתו עומדת בניגוד לאופיה המהפכני של עדת קומראן.
כנראה הלוח נוסד לפני צו קנופוס שפרסם את אורך שנת חמה מדויקת, בשנה בה חל ראש חודש ניסן בסמוך ליום השוויון. ניתן לנסות לחשב באיזו שנה בדיוק נוסד הלוח באמצעות השוואה לתאריך החורבן במשמרת יהויריב, בהנחה שהכתבים מתעדים מציאות ולא מערכת סכמטית רעיונית בלבד.
שימוש מאוחר
יש טוענים כי ישו, שהושפע מהשקפותיו של יוחנן המטביל שפרש מהאיסיים הקרובים בדעותיהם לאנשי קומראן, נהג על פי לוח השנה שלהם. לכן בשנת 30 לספירה, 40 שנה לפני נפילת ירושלים וחורבן בית המקדש השני, אכל עם שנים-עשר השליחים את הסעודה האחרונה, שהייתה סעודת ליל הסדר לפי שלושת הבשורות הסינופטיות, ביום שלישי 4 באפריל בערב. ביום רביעי 5 באפריל נשפט, ולמחרת התרחשה צליבת ישו בערב פסח שחל לפי הסנהדרין ביום חמישי 6 באפריל.
אם אכן מעולם לא עיברו את השנה, הרי שהלוח נוסד בסביבות 260 לפני הספירה. שנת 267 לפני הספירה הייתה שנה ראשונה לשמיטה ובה חל ראש חודש ניסן ג'תצ"ד בסמוך ליום השוויון באמצע השבוע. לפי זה ניתן לתארך את ניסיון ההטעיה של הבייתוסים-איסיים לשנת ג'תשפ"ג - 23, שבה חל מולד הלבנה ביום שישי 9 באפריל, ושכרו עדי שקר כדי שיקבעו את ראש חודש ניסן בשבת ולא ידחוהו ליום ראשון.
חוקרים מסוימים טענו שהצום הנוצרי בימים רביעי ושישי וכן העברת השבת ליום ראשון נובעים מכך שהחגים בלוח זה חלים בימים אלו. לעומתם טען יששכר שטרן, ששימוש בלוח שנה אחר משאר היהודים היה מעורר פולמוס ולא מצאנו זכר לזה.
במהלך העת החדשה המאוחרת הועלו מספר הצעות הקוראות להנהגת לוח שנה רב שנתי המבוסס על אורך שנה של 364 יום. תקן התאריך השבועי של ארגון התקינה הבינלאומי, המשמש ממשלות ועסקים ברחבי העולם, מהווה למעשה צורה מסוימת של לוח כזה.
אסטרולוגיה
מגילה 4Q318 מציגה את גלגל המזלות על פני כל חודש, כל מזל נמשך יומיים או שלושה והמזל המתחיל הוא גם המסיים. סידור דומה נמצא בפרקי דרבי אליעזר פרק ז' ובברייתא דמזלות, ומתאים בקירוב לזמני היראות הירח על רקע כוכבי גלגל המזלות. שמות המזלות תואמים לשמות היווניים שהתקבלו גם בעברית ולא לשמות הבבליים. המגילה מכנה את החודשים בשמות הבבליים הנזכרים בספרי התנ"ך המאוחרים, ובכך היא ייחודית בין כתבי קומראן, מלבד אולי מגילות מעשי השליטים שייתכן שמזכירות את מרחשון ושבט. ייחודיות נוספת היא עצם היותה מגילה אסטרולוגית, דבר שלא נמצא בכתבי קומראן מלבד מגילת פיזיונומיה (4Q186 ). ייתכן שמגילה זו אינה כיתתית ולא חוברה בקומראן. המגילה מקבילה כל חודש למזל שאחרי המזל המקביל לו במסורת היהודית (אדר לטלה ושבט לדגים). פרט זה מתאים עם הטבלאות האסטרונומיות MUL.APIN, שמתחילות את גלגל המזלות בשור כיוון שבלוח הבבלי חודש ניסן מתחיל תמיד אחרי יום השוויון ובזמנם מזל שור היה קרוב יותר לנקודת השוויון עקב נקיפת ציר כדור הארץ. אורך השנה במגילה זו הוא 360 יום, כשנה האידיאלית שהונהגה במסופוטמיה לחישובים אסטרונומיים ומנהליים, ומשמשת גם כיום בעסקים. מידה זו עמדה בבסיס לוח השנה הקומראני של 364 יום, על פיה יוחסה לדוד המלך כתיבת 3600 מזמורי תהילים - 10 לכל יום, ואותה תוקף מחבר ספר מהלך המאורות. גם בתנ"ך כנראה חושבו תקופות לפי ערך זה.
דוכסות בורגונדיה
ב-1361 מת פיליפ הראשון דה רובר, דוכס בורגונדיה כשהוא בן 15 שנה בלבד כתוצאה מהידבקות במגפה. ב-1363 ז'אן השני, מלך צרפת מסר דוכסות זו לבנו פיליפ שמשל בשם פיליפ השני "האמיץ". באמצעות קשרי נישואין ודיפלומטיה הצליח פיליפ השני להרחיב את גבולותיה של דוכסות בורגונדיה. כאשר מת ב-1404, דוכסות בורגונדיה שלטה ברוזנות אינו (כיום פרובינציה במחוז ולוניה בדרום בלגיה), בפלנדריה, ארטואה (בצפון צרפת) ופראנש-קונטה (במזרח צרפת).
לוח השנה במגילות קומראן
אסטרולוגיה
טבלאות המקבילות למגילה זו, אלא שבהן ניסן מתחיל במזל טלה, מופיעות בכתבי יד החל מתחילת המאה ה-12.
דוכסות בורגונדיה
לעמדתה של דוכסות בורגונדיה נודעה חשיבות רבה במלחמת מאה השנים בין צרפת ואנגליה. היריבות בין דוכסי בורגונדיה לבין בית המלוכה הצרפתי איפשרה לאנגליה להשתלט על צרפת. ב-1415 הנרי החמישי מלך אנגליה פלש לצרפת עם צבאו, בעוד שז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה לא השתתף בהגנה על ממלכת צרפת. ב-1430, כוחותיו של פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה תפסו את ז'אן ד'ארק שנמכרה לאנגלים והועלתה על המוקד ב-1431.
כשמת פיליפ השלישי ב-1467, הגיעה בורגונדיה לשיא עוצמתה, כדוכסות שהשתוותה במעמדה לממלכות מערב אירופה. 1477 נהרג בנו, שארל הראשון, דוכס בורגונדיה, בקרב על העיר נאנסי, שהייתה בירת דוכסות לורן. לואי האחד עשר, מלך צרפת השתלט על דוכסות בורגונדיה. מארי מבורגונדיה, בתו של שארל הראשון, נישאה למקסימיליאן הראשון, ארכידוכס אוסטריה, ונחלותיה של בורגונדיה בפלנדריה ובארצות השפלה עברו לידי בית הבסבורג. כך הקיץ הקץ על דוכסות בורגונדיה שהתקיימה 589 שנה.
לוח השנה במגילות קומראן
13 חודשים
יש טוענים שבספר היובלים נעשה שימוש גם בלוח שנה שבו 13 חודשים שבכל אחד יש רק 28 ימים, שהם בדיוק 4 שבועות, כל החודשים מתחילים ביום ראשון, וספירת העומר מתחילה במוצאי שביעי של פסח, כמנהג ביתא ישראל. ההסבר לנוכחות לוחות שנה סותרים בספר אחד הוא כי ניכר שספר היובלים עבר עריכה ואינו כתיבה מקורית. אין הוכחה חותכת לקיומו של לוח זה, לעומת אזכורים מפורשים בספר היובלים שמתאימים ללוח המוכר מספר מהלך המאורות ומגילות קומראן, לכן הצעה זו נדחתה על ידי רוב החוקרים.
בספר חנוך ב' פרק י"ט נמנים 90 יום מא' בניסן עד ו' בתמוז, מה שמעיד על חודשים בני 28 יום בלבד.
באיין-אולגי
באיין-אולגי (במונגולית: Баян Өлгий, בקזחית: Баян Өлгей) הוא אחד מ-21 האיימאגים (מחוזות) של מונגוליה. זהו האיימאג המערבי ביותר. בירת האיימאג היא אולגי. הויטן-אול, ההר הגבוה ביותר במונגוליה (4374 מ') ממוקם בצפון האיימאג, סמוך לגבול הרפובליקה העממית של סין.
בזיירים
הקזחים של באיין אולגי ידועים במיומנותם בבזיירות (ציד בעזרת עופות דורסים), בעיקר בשימוש בעיטים זהובים. בעבר היה נחשב הציד באמצעות עיטיים לספורט של האליטה ברחבי אסיה המרכזית, אך כיום הקזחים של באיין אולגי הם כמעט היחידים העוסקים בכך שלא על מנת לשמש אטרקציה לתיירים.
מאיטריי רמקרישנן
מאיטריי רמקרישנן (באנגלית: Maitreyi Ramakrishnan; נולדה ב-28 בדצמבר 2001) היא שחקנית קנדית, המוכרת בשל תפקידה בתור דיווי וישווקומאר בסדרת הקומדיה של נטפליקס, "אמת או חובה" ובדיבוב דמותה של פרייה בסרט "אדומה אש" (2022) של פיקסאר.
קורות חיים והשכלה
רמקרישנן נולדה וגדלה בעיר מיסיסוגה שבפרובינציית אונטריו בקנדה. היא ממוצא טמילי הודי מסרי לנקה, ומשפחתה הגיעו לקנדה כפליטים לאחר מלחמת האזרחים בסרי לנקה. היא החלה לשחק בהצגות בית הספר כשהייתה בכיתה י'. היא החליטה להמשיך בקריירת משחק כשהייתה בשנתה האחרונה בבית הספר התיכון וקיבלה את התפקיד הראשי בסדרה אמת או חובה פחות משנה לאחר מכן. היא דחתה את קבלתה לתוכנית התיאטרון באוניברסיטת יורק בטורונטו על מנת להתמקד בצילומי הסדרה.
קריירה
רמקרישנן מגלמת את דיווי וישווקומאר, התפקיד הראשי בסדרה אמת או חובה של נטפליקס. בשנת 2019 היא נבחרה על ידי מינדי קלינג, יוצרת הסדרה, מתוך 15,000 מועמדות שניגשו לאודישנים לסדרה. רמקרישנן יצרה את קלטת האודישן שלה בספרייה מקומית, באמצעות המצלמה של אמה, ובסופו של דבר התבקשה לשלוח ארבעה סרטונים נוספים, לפני שעשתה אודישן בלוס אנג'לס שלאחריו הציעו לה את התפקיד. רמקרישנן הייתה בת 17 כשלוהקה לסדרה וזהו תפקיד המשחק הראשון שלה. הליהוק שלה זכה לתשומת לב תקשורתית משמעותית, במיוחד בקנדה,  הן בשל אופי ליהוקה והן בשל זהותה הקנדית-טמילית.
הופעתה בתוכנית זכתה לביקורות חיוביות, ומגזין וראייטי אף כתב כי זו הייתה "הופעה פורצת דרך".
בשנת 2022 עשתה קריירת דיבוב ראשונה כאשר דיבבה בסרט האנימציה "אדומה אש" של פיקסאר את פרייה, אחת מחברותיה הטובות של מיי-לי, הדמות הראשית בסרט.
דילוגי אותיות בתורה
דילוגי אותיות בתורה היא טכניקה לחיפוש מילים או משפטים בעלי משמעות בחמישה חומשי תורה (או בתנ"ך בכללותו ואף בתרגומיו) באמצעות דילוגים קבועים בין האותיות. כדי לעשות זאת יש לבחור נקודת התחלה ומספר קבוע כלשהו עבור מספר האותיות שיש לדלג בכל פעם. לעיתים נעשה שימוש ביותר ממספר אחד כדי לקבל מילים שונות המוצפנות בקטע טקסט מסוים. דוגמה לכך ניתן לראות בתמונה שבה המילים Bible ו-Code התקבלו בשני מפתחות דילוג שונים. השיטה מוכרת גם בשם הצופן התנכ"י, בעקבות ספר פופולרי בשם זה מאת מייקל דרוזנין, המציג את השיטה.
רעיון הצופן התנ"כי משמש לעיתים ארגוני חזרה בתשובה, כדי לטעון כי התנ"ך נכתב בהשראה אלוהית (אם כי דרוזנין ייחס את ההצפנה לחוצנים בעלי יכולת טכנולוגית מתקדמת). גם מיסיונרים נוצרים עוסקים במציאת מסרים מוצפנים הקשורים בישו.
בשנת 1994 פרסמו שלושה חוקרים ישראלים - ד"ר דורון ויצטום, פרופ' איליה ריפס ויואב רוזנברג - מאמר בכתב-העת Statistical Science הטוען כי החריגות הסטטיסטית של חיפוש שמות רבנים בני זמננו שנלקחו מהאנציקלופדיה היהודית בספר בראשית היא מעבר לגדר הסביר. המסקנה מהמחקר הייתה כי המידע הוצפן במכוון בטקסט המקראי על ידי אלוהים כדי לגלות את העתיד לבוא או כדי ללמד או להורות על נושאים שונים, והם מייחסים משקל רב למסרים המתגלים במקרא. המחקר זכה בפרס איג נובל לספרות לשנת 1997. קבוצה של מתמטיקאים אחרים גילתה כשלים באיסוף הנתונים, לטענתם האופן בו בחרו החוקרים מתי להשתמש בשם המלא של רב ומתי בכינוי,היה חיפוש מוקדם של ההופעות ורק אז בחירת השמות כך שיתאימו לטקסט עליו חיפשו. הקבוצה פרסמה מאמר שהראה תוצאות אפילו מרשימות יותר בטכניקת איסוף נתונים זהה, עבור טקסט באורך זהה בספר "מלחמה ושלום".
וועדה של מתמטיקאים שהוקמה במסגרת המרכז לחקר הרציונליות באוניברסיטה העברית, בהשתתפותם של ישראל אומן והלל פורסטנברג, קבעה כי אין אישוש לכך שיש חריגה סטטיסטית במקרא ביחס לטקסטים אחרים והמחקר הראשוני לוקה בכשלים באופן בחירת הנתונים. גם מסקנות אלה אינן מוסכמות על הכל.
רקע טכני
דילוגי אותיות מתבססים על מרחק קבוע בין האותיות, נדרשת הגדרתה של פונקציית המרחק - הפונקציה המתאימה לכל זוג אותיות את המרחק ביניהן. במינוח מתמטי קרויה פונקציה כזו בשם מטריקה. לדילוג אותיות פשוט הטקסט כולו מסודר ברציפות כקו חד-ממדי ארוך. המרחק בין שתי אותיות הוא מספר האותיות שיש לנוע כדי להגיע מאות אחת אל האחרת. במילה "בראשית", למשל, המרחק בין האות "ב" לאות "ת" הוא 5, והמרחק מהאות "ב" אל עצמה הוא 0. בעת הצגת מילה שנוצרה בדילוגי אותיות, יש לציין את מרחק הדילוג.
בהגדרתה של מטריקה אין חשיבות לכיוון התנועה, כל עוד הוא קבוע, כלומר במילה "בראשית", למשל, המרחק בין האות "ב" לאות "ת" שווה למרחק בין האות "ת" לאות "ב". יש שיעדיפו להבדיל בין כיווני התנועה, ולסמן את המרחק בין האות "ת" לאות "ב" בסימן מינוס, כלומר 5-.
לאחר קביעת שיטת המדידה יש לקבוע את הטקסט הנבדק. כאשר מדובר בנוסח המקרא, אין זו החלטה פשוטה, משום שבנוסח המסורה ניתן למצוא ניואנסים זעירים, חסרי חשיבות מבחינת התוכן (כגון הכתיב "בן בעור" לעומת "בן בער"), אך רבי משמעות מבחינת הדילוגים בטקסט זה.
חיפושים מוקדמים
מקרה מוקדם בו תועד ייחוס משמעות לספירת האותיות, הוא של רבי בחיי בן אשר (1255 - 1340), אשר מצא כי בתחילת ספר בראשית דילוג בקפיצות של 42, מספר אותו קושרת הקבלה לבריאת העולם, יוצר את הביטוי בהר"ד הקשור למולד הירח. רבי משה קורדובירו, מחשובי מקובלי צפת במאה ה-16, מציין בספרו "פרדס רמונים" בשער הצרוף: "ידיעת סודות תורתינו הקדושה הוא על ידי הצירופים, והגימטריאות, והתמורות, וראשי תיבות, וסופי תיבות, ותוכי תיבות, וראשי פסוקים, וסופי פסוקים, ודילוג אותיות וצרוף אותיות".
במאה העשרים מצא הרב חיים מיכאל דב ויסמנדל דוגמאות נוספות במקרא, והן פורסמו לאחר מותו בספרו "תורת חמד". דוגמה: דוגמה נוספת היא המילה "תורה" בדילוג של 49 אותיות (מספר המרמז על 49 הימים שבין יציאת מצרים למתן תורה, שבהם יצאו בני ישראל ממ"ט שערי טומאה ונכנסו למ"ט שערי קדושה), בתחילת ספר בראשית ובסופו, בתחילת ספר שמות ובסופו, בתחילת ספר במדבר ובסופו, ובתחילת ספר דברים ובסופו. בספר ויקרא לא נמצא דילוג זה, אך במרכזו נמצא באותו דילוג השם המפורש.
השימוש במחשב למציאת דילוגי אותיות בעלי משמעות הפך משימה זו לפשוטה לאין שיעור, ואיפשר גישה חדשה לנושא זה, שפותחה בידי דורון ויצטום. הוא לא שם דגש על מספר אותיות משמעותי שבו מתרחש הדילוג, אלא על עיקרון חדש שקבע ריפס הנקרא "דילוג מינימלי".
ספרו של דורון ויצטום - המימד הנוסף
בשנת 1989 הוציא לאור דורון ויצטום את ספרו - "המימד הנוסף - על הכתיבה הדו-ממדית בתורה". הספר מציג את עקרונות מחקרו של ויצטום וממצאיו, ובפרט עקרון המינימום וטכניקת הכתיבה הדו-ממדית.
עקרון המינימום הוא שהדילוג המתאים למחרוזת הנבדקת הוא הקטן ביותר, כלומר אין דרך להגיע למחרוזת זו בדילוג קטן ממנו. התוצאה של העיקרון יוצרת מצב שככל שאורך המחרוזת גדול יותר, כך תגדל נדירות הממצא מעצם המצאו, וככל שאורך המחרוזת קטן יותר, כך תגדל נדירות הממצא מעובדת אי המצאו בשום מקום אחר בדילוג זהה או קטן יותר. כהמחשה לעקרון המינימום הוא מציג את הצפנת המילים "הגאון" "מוילנא" שהדילוג המינימלי שלהן נפגש בפסוק אחד: "כלנו בני איש אחד נחנו כנים אנחנו לא היו עבדיך מרגלים ויאמר אלהם..." (המילים נקראות מן הסוף להתחלה, הגאון בדילוג של 10 אותיות ומוילנא בדילוג של 7 אותיות). שני הדילוגים הללו הם המזעריים בחומש בראשית.
טכניקת הכתיבה הדו-ממדית לא נועדה להגדיל את מובהקות התוצאות מבחינה סטטיסטית אלא להקל על ההתרשמות מהן. אותיות התורה נפרשות ברצף ובצורה טבלאית כדי להקל על הערכת הצפיפות בין הממצאים שיש ביניהם שייכות עניינית.
בדברי הערכה המופיעים בספר כתב עלי מרצבך (שהיה ראש המרכז לייעוץ סטטיסטי על ידי המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן) כי:
את ההקדמה לספר כתבו ארבעה מתמטיקאים (כולם חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים): הלל פורסטנברג, איליה פיאטצקי-שפירו, דוד קשדן, ויוסף ברנשטיין. בדבריהם כתבו:
מאמרם של ויצטום, ריפס ורוזנברג
בשנת 1994 פרסמו שלושה ישראלים - דורון ויצטום (דוקטור לפיזיקה בהשכלתו), המתמטיקאי פרופ' איליה ריפס ויואב רוזנברג (שעסק רק בבניית התוכנה לצורך המחקר) - מאמר בשם Equidistant Letter Sequences in the Book of Genesis בכתב-העת Statistical Science. המאמר עסק בניסוי שערכו בטקסט העברי של ספר בראשית בתנ"ך קורן. בניסוי נבחר מדגם של צמדי מילים בעלי משמעות, וטענתם העיקרית של עורכי הניסוי הייתה כי לא סביר שהופעתם של צמדי מילים אלה בטקסט בדילוגי אותיות תתקבל באקראי.
מהלך הניסוי היה כדלהלן: ראשית, הם הגדירו ELS (מלשון Equidistant Letter Sequence, בעברית: מד"ש - מילה בדילוג שווה) כמילה שאותיותיה מופיעות בטקסט בדילוגים שווים. שנית, כותבי המאמר הגדירו "מרחק" בין שתי מילים בטקסט. לשם כך נמצא כל מופע של כל מילה בטקסט שעבורו גודל הדילוג הוא מינימלי, ולאחר מכן מחושב המרחק הקטן ביותר בין זוג אותיות מהמילים, כאשר הטקסט המכיל את המילים נכתב כמערך דו-ממדי והמרחק שנמדד הוא אורך ה"קו" שמחבר בין שתי האותיות. מכיוון שמרחק זה תלוי באופן שבו הטקסט נכתב במערך ובפרט באורך כל שורה במערך, מתבצע מיצוע על אורכים שונים (הנבחרים באופן כזה שה-ELS-ים ייראו בהם "קומפקטיים יחסית"). מרחק זה עובר תיקונים נוספים עד לקבלת פונקציה המהווה מדד למידת הקרבה בין שתי מילים בטקסט.
לאחר מכן בחרו כותבי המאמר ברשימת שמות של 32 רבנים מפורסמים מתוך ה"אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל" בעריכת פרופ' מרדכי מרגליות; הקריטריון לבחירתם היה אורך הערכים עליהם (בין 1.5 ל-3 טורים). לכל רב הותאם תאריך הלידה או תאריך הפטירה שלו (תאריך עברי, בשלוש דרכי כתיבה שונות - במבנה "בי"ט תשרי", "י"ט בתשרי" ו"י"ט תשרי", הבאות לציין את י"ט תשרי, זאת על פי הנחייתו של הבלשן יעקב אורבך). את האיות המדויק של השמות קבע פרופ' שלמה זלמן הבלין, ראש המחלקה לספרנות וביבליוגרפיה באוניברסיטת בר-אילן, שנימק את החלטותיו במאמר שהעביר להם מאוחר יותר. כותבי המאמר הגדירו שתי פונקציות \ P_1,P_2 שבאו לתאר את מידת הקרבה הכוללת של כל הצמדים של רב והתאריך המתאים לו (כאשר המרחק נמדד בין מספר דרכים שונות לכתיבת שם הרב ומספר דרכים שונות לכתוב את התאריך הרלוונטי עבורו) וכמו כן עבור תמורה \ \pi אפשרית של התאריכים (כלומר, "ערבוב" התאריכים כך שכל רב יקבל תאריך מהרשימה באופן אקראי) הוגדרו פונקציות מתאימות הבודקות את מידת הקרבה עבור הזוגות המתקבלים מהתמורה. לבסוף חישבו הכותבים את \ P_1,P_2 עבור הזוגות המקוריים ואת עבור 999,999 תמורות אקראיות. בדירוג הערכים שהתקבלו על פי מידת הקרבה התקבל כי \ P_1,P_2 היו במיקום גבוה מאוד (453 ו-5, בהתאמה), בשעה שציון אקראי היה אמור להיות בעל התפלגות אחידה בין מיליון הערכים המתחרים. הסיכוי לקבל תוצאה כזו הוא 5 או 453 למיליון, בהתאמה.
בנוסף נערך הניסוי באותו האופן גם על טקסטים אחרים: ערבובים שונים של ספר בראשית (ערבוב של כל האותיות; ערבוב מילים בתוך פסוקים; ערבוב פסוקים), טקסט של ספר ישעיהו, וחלק מהטקסט של התרגום העברי של "מלחמה ושלום". בכל הניסויים הללו לא התקבלה תוצאה דומה - המיקום בדירוג של \ P_1,P_2 היה נמוך משמעותית (הגבוה ביותר היה 211,777). מסקנתם של הכותבים הייתה כי לא ניתן לייחס את התוצאה שהתקבלה בספר בראשית לאקראיות.
תגובות מוקדמות למאמר
הרולד גאנס, מתמטיקאי ובכיר ב-NSA לשעבר, חיפש מידע שונה סביב אותם אישים שהחוקרים הישראלים בדקו ובחן אם הערים שבהן האישים הנדגמים מוצפנות בקרבת שמם. לדבריו "גם הערים תאמו את שמות גדולי התורה בצופן התנכ"י". גאנס הרצה על ממצאיו בכנס הבינלאומי לזהוי צורות שהתקיים בהונג קונג בקיץ 2006.
מאז אותו פרסום, הפך עניין דילוגי אותיות בתורה לנושא שנוי במחלוקת, כשעצם הרעיון נתקל בביקורת קשה מצד ספקנים מדעיים ומתמטיקאים, כמו ברי סימון ושלמה שטרנברג. על פעילותם בתחום דילוגי אותיות בתורה ניתן לוויצטום, ריפס, רוזנברג ודרוזנין פרס איג נובל לספרות לשנת 1997.
מאמר התגובה ב-Statistical Science
ב-1999, המתמטיקאי האוסטרלי ברנדן מקיי, יחד עם המתמטיקאים הישראליים דרור בר-נתן וגיל קלעי והפסיכולוגית הישראלית מיה בר הלל, פרסמו מאמר ב-"Statistical Science", שבו טענו לפסילה גמורה ("fatally defective") של מאמרם של ויצטום, ריפס ורוזנברג. כשגולת הכותרת היא מציאת "דילוגי אותיות" בספר "מלחמה ושלום" במתאם גבוה עוד יותר ממה שנמצא בספר בראשית. טענותיהם העיקריות היו:
המחשה לבעייתיות של הניסוי הציגה מיה בר-הלל בהרצאה שהעבירה: אם קשת מצביע על חץ שירה ונעוץ בלב מטרה, אין זה מבטיח שהצלף אכן ירה את החץ אל המטרה ולא צייר את המטרה לאחר מכן סביב החץ. זוהי דוגמה לכשל הצלף הבודד שבו אירוע שהתרחש באופן אקראי מוצג כאירוע נדיר הדורש הסבר סיבתי לא אקראי. הבעיה שהעלו מקיי ושותפיו הוא שבשל "מרחב התמרון" שהם תיארו, התאפשר לכותבי המאמר המקורי לבחור מבין כל הרשימות האפשריות של כינויי הרבנים דווקא את הרשימה שמניבה תוצאות מרשימות. מקיי ועמיתיו לא טענו במפורש כי ויצטום וריפס זייפו במודע את תוצאות הניסוי, אלא שדי באפשרות שהייתה להם לבצע זיוף שכזה כדי להטיל בו ספק.
לאחר מאמר התגובה
ויצטום כתב תגובה מפורטת למאמר ההפרכה. תגובתו לא אושרה לפרסום ב-Statistical Science, והתפרסמה רק במכתבים למערכת של כתב העת למדע פופולרי "גליליאו", כתגובה למאמר הביקורת שפורסם בגיליון קודם. טענתו העיקרית היא שניצול "החופש" לו טענו המבקרים, היה משפר משמעותית את התוצאה של המחקר המקורי בהרבה מקרים, מה שמצביע על כך שהניסוי המקורי נעשה בהגינות וביושר. באתר האינטרנט שלו מציג ויצטום טענות נוספות, וברנדן מקיי בשיתוף עם גיל קלעי ואחרים פרסמו תגובות לטענותיו של ויצטום, כך שלעיתים היו כמה סיבובים של תגובות ותגובות נגד. במספר מקרים הודו קלעי וחבריו כי ויצטום העלה טענות מעניינות, ובנדון של האינטרפרטציה למחקר ה"וריאציות" אף שינו במידה מסוימת את הפרוש לממצאים שלהם. בין השאר נקט ויצטום בטכניקה בלתי מקובלת בוויכוח מדעי, כאשר הציע הימור על מיליון דולר אם רשימה שיכין מומחה מוסכם לא תצליח יותר בספר בראשית. ההצעה לא התקבלה על ידי מתנגדיו של ויצטום, כיוון שויצטום דרש שהמומחה המוסכם יכין את הרשימה על פי רשימת כללים שנקבעה על ידי הבלין, המומחה שעזר לויצטום בהרכבת הרשימות. על פי המתנגדים ייתכן שרשימת הכללים הוכנה כך שתביא להצלחת הרשימות, ולכן לא ניתן לתת בהם אמון.
ריפס גם הוא הגיב למאמר ההפרכה והתמקד בטענה כי ביד חוקרי הצופן ישנן שתי עבודות חדשות (אשר פורסמו גם באינטרנט והראשונה אף זכתה לפרסום מדעי), שכל אחת מהן נעשתה בזהירות מרבית ובאופן שכל טענות MBBK לגבי איסוף הנתונים אינן רלוונטיות לגביהן, זאת משום שנבחרו רק מילים שאין יותר מאופציה אחת לאיותן, בהיותן מילים תנ"כיות, ובשתי העבודות הללו התקבלה רמת מובהקות חריגה.
ועדה של מתמטיקאים בהשתתפותם של ישראל אומן והלל פורסטנברג בחנה את הטענה שניתן להוכיח חד-משמעית את קיומו של מידע סמוי במקרא, בשנים 1996 עד 1998 (הדוח נכתב מאוחר יותר). הוועדה ערכה ניסויים נוספים שנועדו להוכיח טענה זו, אך אלה לא הצליחו לאשש אותה. בריאיון לאתר nrg באוקטובר 2007 אמר אומן: פרופ' ריפס העלה טענות באשר לאופיה של הבדיקה אך לא הצליח לשכנע את חברי הוועדה להמשיך לעסוק במחקר.
רוב תומכי המחקר המשיכו לעסוק בו, בהם פרופ' דניאל מיכלסון, ד"ר אלכס רוטנברג מהאוניברסיטה העברית (מחבר הספר "והכל אמת" העוסק בכך), ד"ר משה כץ (מחבר הספר "באותיותיה ניתנה תורה"), ד"ר גיל טבעון (מחבר הספר "האמת שבצופן התורה"), ד"ר לייב שוורצמן, הרולד גאנז וצבי ענבל.
פרופ' רוברט הארליק, שהיה נשיא האיגוד הבינלאומי לזיהוי תבניות, בדק את הצופן זמן רב, השתכנע בקיומו, ואף תרם לו ניסוי חדש: הוא בדק האם מלבד הדילוג המינימלי, בו היה ידוע מראש כי רשימתו של הבלין, ששמשה את ויצטום וריפס, "מוצלחת" בפסוקי התנ"ך, ואילו רשימתו של מקי "מוצלחת" בספר מלחמה ושלום, ישנו מקום נוסף בו נמצאת התכנסות בין השמות לבין התאריכים המשויכים להם, והפעם בסדר דילוגים גדול יותר. כלומר - מה יימצא ב"דילוג מינימלי מספר 2", "דילוג מינימלי מספר 3" וכן הלאה. לדבריו, התוצאות היו מרשימות: רשימתו של ריפס הצליחה עד המבדק העשרים, בעוד רשימתו של מקי כשלה כבר במבדק השלישי . הארליק הרצה על הנושא בפני המשתתפים של הכנס הבינלאומי לזיהוי תבניות בשנת 2006, וביוזמתו הרצו שם גם שאר החוקרים של דילוגי אותיות בתורה. הארליק פיתח שיטות חדשות לחשיפת צפנים, המשמשות מאז את העוסקים בכך, בהן מיפוי המקרא לפי נושאים. בשיתוף עם הרב מתתיהו גלזרסון הוא חיבר ספר העוסק בכך שתורגם מאנגלית לצרפתית ולעברית, והחל משנת 2006 הוא משמש כנשיא "החברה הבינלאומית לחקר צפני התורה" שהוקמה ביוזמתו.
ספריו של דרוזנין
בעקבות מאמרם של ויצטום, ריפס ורוזנברג פרסם העיתונאי מייקל דרוזנין בשנת 1997 את ספרו הפופולרי "הצופן התנ"כי", שטען לא רק בזכות קיום הצפנים אלא אף על יכולתם לנבא אירועים בעתיד. בשנת 2002 יצא לאור ספר נוסף של דרוזנין, "הצופן התנ"כי 2 - הספירה לאחור!".
הפולמוס סביב ספרו של דרוזנין
בניגוד לדרוזנין, ויצטום קובע כי בשיטה זו, "אי אפשר לחזות את העתיד". ויצטום פרסם גם "ביקורת נוקבת על הבנתו של דרוזנין בנושא".
הטענה העיקרית שנשמעה נגד צפנים בתנ"ך מהסוג של דרוזנין היא שבין מספר גדול של תבניות מקריות ניתן למצוא גם כאלה שיש להן משמעות. לכן, תבניות דומות יוכלו להימצא בספרים נוספים מלבד התנ"ך. למרות שהסיכוי למצוא צופן מסוים בקטע טקסט מסוים הוא נמוך, הכמות העצומה של נקודות התחלה ומפתחות דילוג אפשריים גורמת לתופעה להיות כמעט בלתי נמנעת.
בתשובה לספרו של דרוזנין, פרסם ברנדן מקיי צפנים רבים ש"מצא" בספר "מובי דיק", בשיטת הדילוגים, הקשורים לאירועים עכשוויים. אחד הצפנים קשור לרצח רבין (אירוע שדרוזנין טען כי ניבא), וכולל את ראשי התיבות של יגאל עמיר, שם האוניברסיטה שבה למד (בר-אילן), והמילה "אוסלו" הקשורה למניע לרצח (הסכמי אוסלו).