cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תלמיד חכם שסרח
חזרתו למוטב
הרדב"ז מסייג את הקביעה כי החכם יכול לחזור למשרתו: אם העבירה הייתה במסגרת חייו הפרטיים של החכם - די בענישה על ידי בית הדין כדי להניח שחזר בתשובה ויכול הוא להמשיך לשמש במשרתו; אבל אם העבירה התבצעה במסגרת תפקידו ותוך ניצול מעמדו המיוחד - יש להעבירו מתפקידו, כדי למנוע המשך ביצוע העבירה, "עד שיתברר שעשה תשובה שלימה".
לימוד תורה מרב חוטא
כאמור, בתלמוד נאמר שאם הרב אינו נוהג כשורה: "אל יבקשו תורה מפיהו". מאידך, התלמוד מספר על רבי מאיר שלמד תורה מאלישע בן אבויה שיצא לתרבות רעה. בתלמוד אף מופיע תיאור סוריאליסטי של שיחה בדברי תורה בין רבי מאיר לבין אלישע בעוד זה רוכב על סוסו בשבת. התלמוד מבחין בין "תלמיד גדול" בתורה היודע להבחין בין טוב לרע ("רבי מאיר רימון מצא, תוכו אכל וקליפתו זרק") לבין "תלמיד קטן", שעבורו הלימוד מרב שאינו הגון עלול לגרום נזק.
הרמב"ם פוסק:, ואינו כותב את ההיתר ל"תלמיד גדול". למרות זאת, הרמב"ם עצמו בפתיחה לספרו מורה נבוכים רומז להיתר זה. יש אומרים שהרמב"ם חשש שהיתר זה ינוצל שלא כראוי, על ידי תלמידים קטנים שיחשבו את עצמם לגדולים. הרב משה פיינשטיין מסייג את הדברים, וקובע שמותר לשיר את הניגונים שכתב אדם זה בטרם יצא לתרבות רעה. הוא מוכיח זאת מאזכורו של אלישע בן אבויה במשנה (מסכת אבות פרק ד משנה יג). כמו כן, לאחר חזרתו בתשובה ניתן לשוב וללמוד ממנו, כדברי הרמב"ם: "עד שובו למוטב".
כריסטיאן נורגארד
כריסטיאן ת'רס נורגארד (בדנית: Christian Thers Nørgaard; נולד ב-20 במרץ 1994) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת הקשר בברנטפורד ובנבחרת דנמרק.
קריירת מועדונים
נורגארד, התחיל את בקבוצות כדורגל מקומיות ובגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של לינגבי בולדקלוב. ב-20 בנובמבר 2011 נורגארד ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2-2 נגד קוגה. בינואר, נורגארד חתם לשלוש וחצי שנים בהמבורג מהבונדסליגה תמורת 400 אלף אירו. נורגארד, שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון בעוד שבקבוצה הבוגרת לא זכה לדקות משחק.
ב-21 באוגוסט 2013, נורגארד חתם בברונדבי לארבע שנים. בינואר נורגארד חתם על חוזה חדש בקבוצה שלפיו ישחק בקבוצת עוד שנתיים וחצי. נורגארד היה שותף לזכייה של הקבוצה בגביע הדני בעונת.
ב-19 ביולי 2018 נורגארד חתם לארבע שנים בפיורנטינה מהסרייה א' תמורת 3.5 מיליון אירו. בפיורנטינה, שיחק עונה אחת בה רשם 6 הופעות בליגה.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, נורגארד שיחק בכל הנבחרות הצעירות של דנמרק ורשם בהן 73 הופעות בסך הכל. ב-8 בספטמבר 2020 נורגארד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 0-0 נגד. ב-9 באוקטובר 2021 נורגארד הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–4 נגד.
נכלל בסגל נבחרת דנמרק לטורניר מונדיאל 2022.
טקס פרסי אוסקר ה-45
טקס פרסי אוסקר ה-45 (באנגלית: 45th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1972 נערך בדורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-27 במרץ 1973. הנחו את הטקס השחקנים קרול ברנט, מייקל קיין, צ'רלטון הסטון ורוק הדסון.
סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות
width="20px"|
סנט תומאס (נבדה)
סנט תומאס (באנגלית: St. Thomas) שבמדינת נבדה שבארצות הברית היא עיר רפאים. העיר ניטשה כאשר, בעקבות בניית סכר הובר, עלו מימי אגם מיד והציפו את העיר.
העיר מצויה כיום מתחת לפני האגם ומהווה חלק מאתר הנופש הלאומי אגם מיד.
היסטוריה
שרידי העיר נראים מתחת למימי האגם, בשנות בצורת, כאשר גובה פני האגם נמוך יחסית. שרידים אלה נחשבים כאתר היסטורי מוגן, והם מוגנים על ידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
יחסי טאיוואן–סין
יחסי טאיוואן–סין מתייחסים ליחסים המדיניים בין הרפובליקה הסינית שבאי טאיוואן לבין הרפובליקה העממית של סין. בין המדינות אין יחסים דיפלומטים או הכרה מאחר שכל אחת מהן טוענת לבעלות על סין כולה.
תקופת הרפובליקה הסינית
הרפובליקה הסינית הוקמה בשנת 1912 לאחר נפילת שושלת צ'ינג במהפכת שינהאי, שהחלה בהתקוממות ווצ'אנג.
בשנת 1928 החל צ'יאנג קאי שק, במערכה צבאית לאיחוד הרפובליקה תחת שלטון אחד. שלו היו שותפים גם גורמים קומניסטיים. צ'יאנג אמנם הצליח להשתלט על סין. אולם, היה עימות פנימי מתמשך בין הצבא הסיני ברשותו, לבין המפלגה הקומניסטית הסינית, תוך כדי שבשנת 1937 פרצה מלחמת סין–יפן השנייה. שהפכה מהר מאוד לחלק ממלחמת העולם השנייה. מהר מאוד הבנו הסינים כי עליהם להתאחד כנגד האויב היפני. על כן, הוזנח העימות הפנימי בין שתי המפלגות.
בשנת 1945, נגמרה מלחמת העולם השנייה, ועמה גם מלחמת סין-יפן השנייה. לאחר גמר המלחמה חזרו שתי המפלגות לעימותים, שהתדרדרו לכדי מלחמת אזרחים שהסתיימה בשנת 1949, ובהשתלטות הצבא הקומונסטי על כל שטחי סין היבשתית, ברחו חברי מפלגת קוומינטנג לאי טאיוואן. והקימו בה ממשלה חדשה, בראשות צ'יאנג קאי שק, שהצטמצמה לאי טאיוואן להאיים הסמוכים לו. כל אחת משתי המדינות שנוצרו התעקשה שהיא הרפובליקה הסינית המקורית.
הקמת המדינה עד שנת 1971 ועזיבתה את האומות המאוחדות
לאחר מלחמת האחים בסין, והקמתה של טאיוואן בתור מדינת איים נפרדת, טאיוואן החלה להתנהג כמדינה נפרדת, אך עם זאת עדיין לא הכריזה עצמאות. מדינות רבות בעולם החלו להכיר בטאיוואן, אך עם זאת הייתה התנגדות רבה מצד הרפובליקה העממית של סין, שעדיין מגדירה רשמית את האי טאיוואן כאחד מ-32 מחוזותיה.
טאיוואן הייתה חברה באו"ם, ושלחה אליו נציג מטעמה.
משנת 1971 ועד היום
באוקטובר 2021 פלשו 38 מטוסי קרב סיניים למרחב האווירי של טאיוואן במהלך ציון יום השנה להקמת הרפובליקה על ידי הסינים. טאיוואן הזניקה מטוסי קרב ופרסה מערכות טילים.
ב-2 באוגוסט 2022 ביקרה יו"ר בית הנבחרים האמריקאי ננסי פלוסי בטאיוואן, צעד שמביע את תמיכתה של ארצות הברית בעצמאותה. בעקבות זאת ב-4 באוגוסט, יומיים לאחר מכן, פתחה סין בתרגיל צבאי גדול המדמה השתלטות על המרחב הימי והאווירי של טאיוואן, והטלת מצור על המדינה.
ב- 9 באוגוסט 2022 טאיוואן הודיעה על פתיחת תרגיל צבאי משלה, והודיעה "שסין מתכוונת לפלוש לאי". בתגובה לכך הסינים האריכו את התרגיל הצבאי שלהם מסביב לטאיוואן.
איחוד מחדש
בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוקמה בטאיוואן מפלגה נוספת פרט לקוומינטנג, המפלגה הפרוגרסיבית הדמוקרטית. המפלגה, הדוגלת באיחוד עם הרפובליקה העממית של סין, זכתה בבחירות בשנת 2000. מאז חלו תהפוכות רבות בממשל הטייוואני. עם זאת, בשנת 2019 העביר הפרלמנט הטייוואני חוק שנועד להילחם בהתערבות הרפובליקה העממית של סין במדינה, חוק זה עורר את חמתה של הרפובליקה העממית של סין, התומכת באיחוד עם טאיוואן.
סינת'ווייב
סינת'ווייב (באנגלית: Synthwave, מכונה לעיתים גם Outrun, Retrowave, ו-Futuresynth ) הוא מיקרוז'אנר של מוזיקה אלקטרונית המתבסס ברובו על מוזיקת פסקולים של סרטי אקשן, מדע בדיוני ואימה משנות ה-80 של המאה ה-20. השפעות נוספות כוללות השפעות מהמדיה ומוזיקת משחקי וידאו שהופקה במהלך אותו העשור. מוזיקאי סינת'ווייב מונעים לרוב מנוסטלגיה של תרבות שנות ה-80 ומנסים לשחזר את האווירה שאפיינה את התקופה.
הז'אנר התפתח באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 על ידי מפיקי מוזיקת האוס צרפתים, כמו גם מוזיקאים צעירים יותר שקיבלו השראה ממשחק הווידאו Grand Theft Auto: Vice City שיצא לשווקים בשנת 2002. הז'אנר זכה לפופולריות רבה במיוחד לאחר שמוזיקת סינת'וויב כיכבה בפסקול הסרט "דרייב" משנת 2011 (שכלל כמה מהשירים הנודעים ביותר בז'אנר) ובסדרת הטלוויזיה "דברים מוזרים" אשר עלתה לשידור לראשונה בנטפליקס ב-2016.
מוזיקת סינת'ווייב היא ברובה אינסטרומנטלית, ובדרך כלל מכילה אלמנטים קלישאתיים משנות ה-80 כמו תופים אלקטרוניים, סינתיסייזרים אנלוגיים, ואפקטים שונים שנועדו לדמות את ההפקות המוזיקליות והאווירה של אותה התקופה, עם זאת, מוזיקת סינת'ווייב משלבת גם טכניקות הפקה מודרניות ומשלבת גם אלמנטים מז'אנרים מוזיקליים מודרניים של מוזיקה אלקטרונית.
טבוריתיים
טַבּוּרִיתִיִּים (שם מדעי: Crassulaceae) היא משפחה מסדרת הבקעצוראים (Saxifragales) ששויכה בעבר לסדרת הוורדנאים. המשפחה כוללת 67 סוגים ומקיפה עשבים חד-שנתיים או רב-שנתיים, בני שיח ושיחים שעליהם בשרניים ואוגרי מים (סוקולנטים). תפוצת המשפחה רחבה באזורים ממוזגים וטרופיים, במיוחד במחוזות הרריים, ומצומצמת מאוד בדרום אמריקה ובאוסטרליה. מינים רבים של המשפחה נפוצים באזורים צחיחים ובין סדקים במחשופי סלעים קשים בזכות שלוש תכונות: יכולת אגירת מים בעלים ובגבעולים, שכבות אפידרמיס וקוטיקולה עבות, ומניעת אובדן מים (סגירת הפיוניות ביום) בתהליך הטמעה ייחודי המכונה CAM. בישראל גדלים 15 מיני בר מ-5 סוגים שונים, ומספר מינים זרים הוכנסו כצמחי נוי בעיקר כצמחי בית.
מאפיינים
העלים על פי רוב בשרניים, פשוטים, תמימים, מסורגים, לעיתים נדירות נגדיים ולפעמים מסודרים בשוֹשֶנֶת (rosette) צפופה בתחתית הגבעול. הלוואים נעדרים. העלים על פי רוב יושבים ולעיתים רחוקות הם בעלי פטוטרת ארוכה (טבורית).
התפרחת על פי רוב היא תִּפְרַחַת מְסֻיֶּמֶת שנישאת בראשי הגבעולים או בחיק העלים או תפרחת אשכול או דמוית-שיבולת, או פרחים בודדים בחיקי העלים. הפרחים נכונים, בעלי שחלה עלית, דו-מיניים, והעטיף כפול עם צינור פרח משתייר (בפרי). על פי רוב מספר עלי הגביע ועלי הכותרת 4 או 5 לעיתים רחוקות פחות או יותר מכך. מספר האבקנים כמספר עלי הכותרת או כפול ממנו. אם הוא כפול אז האבקנים מסודרים בשני דּוּרִים. העלים מופרדים או מאוחים בבסיסיהם או מאוחים לצינור. עלי השחלה כמספר עלי הכותרת, מכל עלה שחלה עולה עמוד עלי. צופנים דמויי קשקשים מצויים בבסיס עלי השחלה שנותנים צוף רב וזמין. המאביקים בדרך כלל זבובים. הפרי הוא דּוּרִים של מפוחיות.
המשפחה מאופיינת במסלול הטמעה ייחודי - CAM (Crassulacean acid metabolism) - המותאם לחיסכון במים. שם המסלול נקרא על שם משפחת הטבוריתיים בשפה האנגלית Crassulaceae.
תפוצה עולמית
משפחת הטבוריתיים כוללת 46 סוגים וכ-1,500 מינים הצומחים בדרום אפריקה, במרכז אסיה, באגן הים התיכון וכן במקסיקו. התפוצה רחבה באזורים ממוזגים וטרופיים, במיוחד במחוזות הרריים, ונדירה בדרום אמריקה ובאוסטרליהו.
מספר צמחים בני משפחת הטבוריתיים נפוצים גם כצמחי נוי בישראל ושאר העולם.
הלמוט קוסטר
הלמוט קוסטר (בגרמנית: Helmut Koester; 18 בדצמבר 1926 – 1 בינואר 2016) היה חוקר גרמני-אמריקאי של הברית החדשה ושל הנצרות הקדומה בבית הספר לדתות של הרווארד. עבודת המחקר שלו עסקה בעיקר בתחומי פרשנות הברית החדשה, היסטוריה של הנצרות הקדומה, וארכאולוגיה של התקופה נוצרית המוקדמת.
חייו
קוסטר היה כומר מוסמך של הכנסייה הלותרנית. ב-1953 נישא לגיזלה הרסוביץ (Gisela Harrassowitz), שעמה היו לו ארבעה ילדים. היו לו שלושה נכדים. הוא מת ב-1 בינואר 2016 בגיל 89.
עבודתו המחקרית
בדיסטרציה שלו (שפורסמה בשם Synoptische Überlieferung bei den Apostolischen Vätern, כלומר "מסורת סינופטית באבות האפוסטוליים"), קוסטר הוכיח שחומר רב במה שנקרא "האבות האפוסטוליים" המקביל לאלמנטים בבשורות הסינופטיות אינו בהכרח משקף תלות בצורה הכתובה הידועה לנו של בשורות אלו. הייתה זו הארה משמעותית ביותר, שאיתה היה כל מחקר עוקב על מסורת הבשורות הנוצריות היה צריך להתמודד. בין ספריו הרבים הבאים, שני כרכי "Introduction to the New Testament" ("מבוא לברית החדשה") שכתב הפכו לעבודה מצוטטת.
רחוב הלל
היסטוריה
הבניין הראשון ברחוב, בניין בית הספר שמידט, נבנה בין השנים 1880 - 1886. מרבית הבניינים ברחוב נבנו בתקופת המנדט הבריטי ומשקפים את הסגנון האדריכלי של התקופה. האזור היה חלק ממתחם "גן אנטימוס" (לעיתים נכתב גם כ "גן אבטימוס" - על שמו של נזיר יווני אורתודוקסי שגר במקום ועיבד את האדמה) שנקנה מהפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים על ידי חברת הכשרת היישוב, שהתפתח לאזור המשולש. באזור רחוב הלל חברת הכשרת היישוב הקימה מספר מבנים ומכרה או חכרה חלק מהמגרשים, עליהם הוקם בית היולדות סדובסקי ברחוב הלל 14 שנחנך בשנת 1933, מולו נחנך "בית החינוך לילדי עובדים ע"ש ח' ארלוזורוב בירושלים" באותה שנה ומלון עדן מצידו השני של הרחוב ב-1938.
בתקופת המנדט רחוב הלל היה חלק מרחוב בצלאל. לאחר הקמת המדינה שונה שם הרחוב ונקרא על שם הלל הזקן, ובסמוך לו מקבילו, רחוב שמאי, על שם שמאי הזקן. בין רחוב הלל לרחוב שמאי מקשר רחוב דרום (על שם החנות והוצאת הספרים של מיכל יצחק רבינוביץ' שחרבה בפיגוע ברחוב בן-יהודה ב-1948). רחוב זה נקרא בסלנג הירושלמי "הפסאז'" ושיכן בעבר את קולנוע אורנע וקולנוע אוריון ובתי עסק רבים אחרים, כמו גם את משרדי מינהל מקרקעי ישראל. ברחוב הלל עצמו שכנו מספר בתי קולנוע. עוד בתקופת המנדט שכן בקצהו מדרום-מזרחי, בפינת רחוב שלומציון המלכה, קולנוע רקס. בין שנות החמישים לשנות התשעים שכנו בו בתי הקולנוע "אורגיל" ו"רון". בשנות ה-50 הוקם "בית הכשרת הישוב" העומד במרכז הרחוב (באתר בו שכן בית היולדות סדובסקי) שימש כמשרדיה של חברת הכשרת הישוב טרם הופרטה ונמכרה לאיש העסקים יעקב נמרודי, שהעביר את המשרדים לתל אביב.
אתרים ומבנים לאורך הרחוב
הרחוב הוא עסקי ומסחרי ברובו, ולאורכו חנויות, בתי קפה, פאבים ובנייני משרדים. ברחוב ממוקמים הסניפים הראשונים והמקוריים של שתי רשתות בתי קפה מוכרות, שהחלו את דרכן ברחוב הלל ועם הזמן צמחו והתפשטו ברחבי הארץ - ארומה אספרסו בר וקפה הלל (שהרחוב העניק לו את שמו). עסקים נוספים שהתחילו דרכם ברחוב הלל הם רשת החנויות "שש", פיצת "צ'ילי", רשת New Deli ועוד. מבנים אחרים לאורך הרחוב אכלסו, וחלקם עודם מאכלסים, שלוחות ואגפים של משרדי ממשלה שונים כמו גם את לשכת העיתונות הממשלתית בבית אגרון.
מבנים בולטים וראויים לציון לאורך הרחוב הם:
במהלך שנת 2006 בוצעו עבודות תשתית נרחבות שנעשו כחלק מפרויקט שיקום מרכז העיר ירושלים. רחוב הלל הפך לרחוב משולב עם מדרחוב, שבו נתיב אחד בלבד לכלי רכב - מרחוב המלך ג'ורג' עד כיכר החתולות. שיפוץ זה נעשה בתכנונה של אדריכלית הנוף יעל מוריה.
מייקל ג'יי וייט
מייקל ג'יי וייט (באנגלית: Michael Jai White; נולד ב-10 בנובמבר 1967) הוא שחקן קולנוע ורב-אמן לחימה אמריקאי. התפרסם בתור האפריקני-אמריקני הראשון לגלם דמות של גיבור-על בדמותו של אל סימונס בסרט הלייב אקשן "ספון".
אורלוצ'קה
אורלוצ'קה (ברוסית: Уралочка) הוא מועדון כדורעף נשים המייצג את מחוז סברדלובסק. הוקם בשנת 1966 והתמודד באליפות ברית המועצות מאז עונת 1967/1968. עד 2001 נקרא אורלוצ'קה והוא הטוב ביותר ברוסיה כשלרשותו זכייה ב־25 אליפויות לאומיות (14 מהן מאז 1991).
מייקל ג'יי וייט
ביוגרפיה
וייט נולד בברוקלין, ניו יורק והתחנך בברידג'פורט, קונטיקט.
אורלוצ'קה
המועדון מארח את משחקיו בהיכל הספורט "מטאלורג-פורום" בניז'ני טגיל, אך גם מארח כמה משחקים בהיכל לסוגי ספורט קבוצתי ביקטרינבורג. מאמן הקבוצה משנת 1969 ועד היום הוא ניקולאי וסילביץ' קרפול.
בעונת 2021/2022 העפילה לרבע גמר גביע CEV.
מייקל ג'יי וייט
קריירת משחק
לאחר הופעה קצרה כחייל עתידני בסרט הפעולה "חייל אוניברסלי" לצד ז'אן-קלוד ואן דאם ודולף לונדגרן, פריצת הדרך של וייט במשחק הייתה בשנת 1995 בסרט ביוגרפי מרשת HBO על חייו של המתאגרף מייק טייסון. לאחר הופעה בסרט הפשע-קומדיה עתיר הכוכבים "שני ימים באל. איי", וייט גילם את דמותו של אל סימונס, והפך לשחקן האפרו-אמריקני הראשון שזוכה לגלם תפקיד ראשי בסרט גיבורי-על. הוא חזר שוב לשחק לצידם של ואן דאם ולונדגרן בסרט ההמשך ל"חייל אוניברסלי", ובשנת 2001 השתתף לצידו של סטיבן סיגל בסרט "בשם החוק". כמו כן, ביצע עבודות דיבוב לסדרות אנימציה כמו "סטאטיק שוק" ו"ליגת הצדק". וייט הפגין את כישורי הלחימה שלו בסרט הפעולה "אלוף ללא עוררין 2" לצד אמן הלחימה סקוט אדקינס.
לאחר מספר תפקידים קטנים כמו בסרט "להרוג את ביל חלק 2" (בסצנה שנחתכה מהגרסה הסופית) ובוידאו קליפים של באסטה ריימס, טוני ברקסטון, ניקי מינאז' וקלווין האריס, וייט הופיע בתפקיד המאפיונר גאמבול בסרט "האביר האפל" משנת 2008. הופיע בתפקיד ראשי בסרט "דם ועצם" ובקומדיית הבלאקספלויטשן "דינמיט שחור" משנת 2009.
הופיע בדמותו של ג'קסון בריגס בסרטוני רשת קצרים של הבמאי קווין טנצ'רון המבוססים על משחקי המחשב "מורטל קומבט". בשנת 2011 ביים וייט את סרטו הראשון, סרט אמנויות הלחימה המשולבות "לעולם אל תיכנע 2".
קריירת לחימה
וייט החל להתאמן באמנויות לחימה יפניות בגיל שבע, בניהם: הג'ו ג'וטסו והשוטוקאן.
כאמן לחימה, וייט מחזיק בחגורה שחורה בשבע שיטות לוחמה מזרחיות - שוטוקאן, טאקוונדו, גוג'ו ריו, קיוקושינקאי, וו-שו, אמנות הלחימה הקוריאנית טונג סו דו וקובודו אוקינאווי.
קאנג סאונג-ג'ין
קאנג סאונג-ג'ין (בקוריאנית: 강성진; נולד ב-26 במרץ 2003 בקוריאה הדרומית) הוא כדורגלן דרום קוריאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סיאול מליגת העל הדרום קוריאנית ובנבחרת קוריאה הדרומית.
נעה שחם
נעה שחם (נולדה ב-30 בדצמבר 1984) היא משוררת, יועצת, מורה ומרצה ישראלית ללשון. לשעבר עורכת לשונית בתאגיד השידור הישראלי. חברה בקבוצת "כֻּלָּנָה", חבורה פואטית הכותבת, עורכת ומופיעה יחד במיצגי פרפורמנס.
קאנג סאונג-ג'ין
קריירת מועדונים
קאנג גדל במחלקת הנוער של סיאול, ומשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הדרום קוריאנית החל משנת 2021.
נעה שחם
ביוגרפיה
נעה שחם היא בתם של אילת, עובדת סוציאלית וגיורא שחם, מנהל הרשות הממשלתית למים ולביוב. נולדה וגדלה במושבה כנרת. לה ארבעה אחים.
קאנג סאונג-ג'ין
קריירה בינלאומית
ב-20 ביולי 2022 ערך קאנג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוריאה הדרומית, בניצחון 3-0 על נבחרת סין במסגרת אליפות מזרח אסיה. ב-24 ביולי הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת, צמד שערים בניצחון 3-0 על נבחרת הונג קונג במסגרת הטורניר.
משוט
משוט הוא כלי המשמש להנעת כלי שיט על ידי חתירה. המשוט בנוי ממוט ארוך אשר בקצהו האחד משטח המכונה כף או להב. החותר אוחז בקצה השני של המוט. המשוט בדרך כלל מחובר לדופן הסירה באמצעות מלגז, אשר מעביר את הכוח המופעל על המשוט אל הסירה. במערכת זו (הידועה כמנוף מהסוג השני), המים משמשים כנקודת משען.
נעה שחם
ביוגרפיה
למדה בתיכון בית ירח. בשנת 2012 סיימה בהצטיינות תואר ראשון בחוג לתרבות העברית במגמת לשון עברית ופילוסופיה יהודית וכן את התוכנית ללימודי תעודה בעריכה לשונית באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2014 סיימה את מסלול השירה השנתי בבית הספר "הליקון". בשנת 2015 סיימה סדנת עריכה למתקדמים בבית הספר "הליקון", את תוכנית הסבת אקדמאים להוראת ספרות בסמינר הקיבוצים וכן את תוכנית העמיתים לאמנים ב"עלמא בית לתרבות עברית".
משוט
החותר יושב בדרך כלל כאשר פניו אל ירכתי כלי השיט, רוכן כלפי הירכתיים, ואז נועץ את להב המשוט במים. אז נשען החותר לאחור ומושך את ידית המשוט לכיוון החרטום, פעולה אשר גורמת ללהב לגרוף מים לכיוון הירכתיים, ובכך לספק לכלי השיט דחף קדימה.
נעה שחם
ביוגרפיה
חברה, יחד עם ליאל אלכסנדרה אדמון, מירלה משה-אלבו ושי שניידר-אילת, בקבוצת "כֻּלָּנָה" (כשם הספר שכתבה) - חבורה פואטית הכותבת, עורכת ומופיעה יחד במיצגי פרפורמנס.
שיריה פורסמו בעיתונים "הארץ" ו"ידיעות אחרונות" ובכתבי העת: "הליקון", "מעין", משיב הרוח, "הפתיליה", "לכל הרוחות" ו"ערבילית". שיר שכתבה פורסם באנתולוגיה "עורי שפת עבר" - 2000 שנות שירה על השפה העברית.
משוט
סוג אחר של משוט, הידוע בעברית בכינוי משוט אינדיאני, אינו מחובר לכלי השיט. למשוט מסוג זה כף אחת או שתיים, החותר אוחז בו בשתי ידיו, וחותר כאשר פניו קדימה. במשוט זה משתמשים לדוגמה בקיאק (עם שתי כפות) או בקאנו (עם כף אחת). באנגלית יש הבחנה שמית בין שני סוגי המשוטים: משוט רגיל הוא, בעוד משוט אינדיאני הוא.
במשך אלפי שנים היו כלי שיט מונעים בכוח הרוח על ידי מפרשים, או בכוח השרירים על ידי משוטים. כלי שיט עתיקים מסוימים נעזרו בשני אמצעי ההנעה, כתלות במהירותה וכיוונה של הרוח (ראה ספינת משוטים). כיום נפוץ השימוש במשוטים לכלי שיט המשמשים לפעילות פנאי, תחרויות ספורט, או בסירות קטנות המשמשות להצלה או תחבורה למרחק קצר.
נעה שחם
ביוגרפיה
שחם לימדה בעירוני ד' בתל אביב. הייתה מורה לספרות ומורה בתוכנית להעשרת מחוננים ומורה לעברית כשפה שנייה בתיכון הכפר הירוק.
משוט
היסטוריה
משוטים היו בשימוש החל מהתקופה הנאוליתית. משוטים מעץ, המתוארכים כ-6,000-6,500 שנה לפני זמננו, נמצאו באתר ארכאולוגי המיוחס לתרבות ה"המודו" () בסין. בשנת 1999 נמצא ביפן משוט באורך 63.4 ס"מ, המתוארך כ-6,000 שנה לפני זמננו. בשנת 2010 נמצא בקוריאה הדרומית משוט עשוי עץ אורן באורך 181 ס"מ, אשר תוארך לכ-7,000 שנה לפני זמננו.
נעה שחם
ביוגרפיה
מלמדת לשון באולפן עברית.
משוט
היסטוריה
המשוטים הקדומים ביותר היו כנראה משוטים אינדיאנים אשר שימשו לחתירה בסירות קאנו אשר נוצרו על ידי ריקון גזעי עץ. חוקרים משערים שישוב האיים הגדולים בים התיכון בתקופת האבן (לפני כ-10,000 שנה) הצריך ספינות מורכבות אשר עשו שימוש במשוטים אינדיאניים וכנראה גם במפרשים.
נעה שחם
פעילות חברתית
שיריה של שחם השתתפו ב"פרויקט נערה", פרויקט ביוזמת שרי שביט ועיריית בת ים, שתכליתו ליצור קשר ומגע של נוער במצוקה עם קריאה וכתיבה של שירה. הייתה שותפה בהפקת סרטון רשת, בו ניצולי שואה קוראים להתערבות מידית ולהפסקת הרג ילדים וחפים מפשע במלחמת האזרחים בסוריה. הסרטון פורסם באתר "הצינור" בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה בשנת 2017, וזכה לפופולריות רבה. לימדה לשון בבית אבות.
חיים אישיים
שחם נמצאת בזוגיות עם אורי, ומתגוררת בקריית טבעון. אם לבן.
משוט
היסטוריה
בשנת 1926 נמצא במחוז דובנסי אשר בגרמניה משוט אינדיאני שאורכו 52 ס"מ, אשר נחשב לאחת העדויות המוקדמות ביותר לשימוש בכלי שיט בתקופה המזוליתית. תיארוך פחמן-14 שנעשה בשנת 2008 מגלה שמשוט זה נוצר לפני כ-8,500 שנה.
עדויות רבות לשימוש במשוטים (בהם החתירה עם פנים לירכתיים) בספינות נהר, נמצאו בצורת ציורים, תחריטים, ומודלים, מהממלכה המצרית הקדומה. עדויות אלו מתוארכות החל מהמאה ה-27 לפני הספירה.
מהעת העתיקה ועד ימי הביניים שימשו ספינות משוטים כספינות המלחמה העיקריות בים התיכון.
משוט עץ
באופן מסורתי, משוטים היו עשויים מעץ. צורתו של המשוט היא כשל מוט ארוך אשר בסופו להב שטוח. המקום בו מתחבר המשוט לסירה נקרא צוואר, ובו נמצאת טבעת מעובה הנקראת קולר, אשר מונעת מהמשוט מלהשמט מבעד למלגז. החותר אוחז בידית המשוט אשר לה קוטר נוח לאחיזה. לעיתים נוהגים לעטוף את צוואר המשוט, הבא במגע רצוף עם המלגז, בציפוי עור הנקרא "עורית". ציפוי זה מגן על צוואר המשוט מפני שחיקה ומשפר את אחיזת המשוט במלגז. במשוט מאוזן, מוסיפים לחלק אשר נמצא בתוך הסירה, בין הידית לצוואר, משקולת אשר גורמת לזרוע וללהב להרגיש הרבה יותר קלים. לדוגמה, במשוט באורך 2 מטרים נמצא מרכז הכובד כ-30 ס"מ מחוץ לסירה. יש מספר דרכים לבנות את המשקולת: אחת היא לעבות את המשוט באזור זה בשכבת עץ, השנייה היא לקדוח חור בתוך מוט המשוט ולהכניס לתוכה משקולת עופרת. משוט מאוזן הוא נוח יותר לחתירה לטווח ארוך.
משוט המשמש לתחבורה
כיום משוטים משמשים לתחבורה בסירות קטנות בלבד. משוטים אלה משתנים באורכם ועיצובם, אורכם הוא כ- 2-3 מטרים, והם עשויים עץ, אלומיניום, פלסטיק, או חומרים מרוכבים כגון פיברגלס.
בעת העתיקה ספינות משוטים אשר שימשו לתחבורה או מלחמה צוידו במשוטים ארוכים ביותר, אשר הגיעו עד 12 מטרים. לעיתים אוישו משוטים ארוכים כאלה על ידי יותר מחותר אחד.
משוט לחתירה ספורטיבית
בחתירה ספורטיבית מקובלים שני סגנונות: "חתירת משוטים" - בה אוחז כל חותר בשני משוטים, ו"חתירה בהינף" בה אוחז כל חותר במשוט אחד בשתי ידיו. אורכם של המשוטים המשמשים בחתירת משוטים נע בין 275 ל-292 ס"מ. משוטים המשמשים בחתירה בהינף ארוכים יותר ואורכם נע בין 362 ל-378 ס"מ. רוחבו של להב המשוט הוא כ-25 ס"מ ואורכו כ-50 ס"מ. נקודת החיבור של המשוט למלגז נמצאת בכ- 1/3 האורך בין הידית לקצה הלהב. בנקודה זו נמצא שרוול מחומר פלסטי (ורוד בתמונה משמאל) ועליו מותקן הקולר (חום בתמונה משמאל).
בעבר היו המשוטים עשויים עץ, אולם כיום הם עשויים מחומרים מרוכבים כגון פלסטיק (אפוקסי או פוליאסטר) המחוזק בסיבי זכוכית (פיברגלס) או סיבי פחמן. השימוש בחומרים מרוכבים אפשר להקטין את משקל המשוט באופן משמעותי. במקביל, השימוש בחומרים מרוכבים חולל התפתחות במבנה הלהב. עד שנות החמישים מבנה הלהב היה צר וארוך (כיום הוא נקרא הלהב ה"סטנדרטי"). בשנת 1959 הוצג בתחרות בעיר מאקון אשר בצרפת עיצוב חדש על ידי נבחרת החתירה של מערב גרמניה. להב זה הוא יותר רחב ופחות ארוך, ונראה כפרח הצבעוני (טוליפ - Tulip). להב זה נודע מאז כלהב ה"מאקון" או "טוליפ", ושלט בחתירה הספורטיבית עד 1991, אז הוצג על ידי חברת Concept2 מבנה להב חדש, אסימטרי, הידוע בכינויו "להב גרזן" (Cleaver או Hatchet). השימוש בלהב הגרזן שיפר את מהירות הסירה במרבית התנאים, ואימוצו היה מיידי. באולימפיאדת ברצלונה ב-1992 כבר השתמשו כל הצוותים שעלו לגמר בתחרויות החתירה בלהב זה. כיום כל צוותי החתירה התחרותיים משתמשים בלהב הגרזן. בלהב המאקון משתמשים לעיתים מתלמדים ומתחילים כיוון שהוא נוח יותר לשימוש.
משוט אינדיאני
משוט אשר אותו אוחז החותר בשתי ידיו ומשמש להנעת כלי שיט ללא שימוש בנקודת משען בגוף הסירה, מכונה בעברית משוט אינדיאני (באנגלית - Paddle). משוטים כאלה משמשים בחתירה בקיאק ובקאנו, לדוגמה. משוט מסוג זה בנוי ממוט אשר בקצהו האחד כף ובקצהו השני ידית (כמו בקאנו), או ממוט אשר בשני קצותיו מותקנת כף (כמו בקיאק). השימוש במשוט מסוג זה נעשה בישיבה, כריעה, או עמידה, כאשר פניו של החותר לכיוון התקדמות כלי השייט (זאת בניגוד לסירת משוטים שם גבו של החותר פונה לכיוון ההתקדמות). בקיאק ינעץ החותר את הכפות לסירוגין בצד ימין ובצד שמאל על מנת לשמור על כיוון ההתקדמות. בקאנו ינעץ החותר את המשוט לסירוגין בצד ימין ובצד שמאל על מנת לשמור על כיוון ההתקדמות. לעומת זאת, בקאנו תחרותי החתירה מתבצעת רק בצד אחד על מנת לשמור על מהירות החתירה. על מנת לשמור על הכיוון עושים פיתול עם המשוט.
לדוגמה, המשוט המשמש בגלשן חתירה בעמידה (סאפ\SUP) בנוי מכף אחת, מוט, וידית בצורת T. אורך המשוט הוא בין 1.6 ל-2.2 מטר, קוטר המוט הוא בין 2.5 ל-3.25 ס"מ. אורכו של המוט צריך להיות מותאם לגובהו של החותר. המוט והכף עשויים בדרך כלל מפלסטיק (אפוקסי) מחוזק בסיבי זכוכית או סיבי פחמן. במשוטים זולים עשוי המוט מאלומיניום והכף מפלסטיק PVC. במהלך החתירה אוחזת יד אחת בידית בראש המשוט, בעוד היד השנייה אוחזת במוט, כ-60 ס"מ נמוך יותר. מנח הידיים תלוי בצד אשר בו ננעצת הכף: כאשר חותרים עם הכף בצד ימין, יד שמאל אוחזת בידית ויד ימין אוחזת במוט. כאשר חותרים עם הכף בצד שמאל, מנח הידיים הפוך.
גשר גרובנור
גשר גרובנור (באנגלית: Grosvenor Bridge), המכונה גם גשר הרכבת ויקטוריה (באנגלית: Victoria Railway Bridge), הוא גשר רכבת מעל נהר התמזה בלונדון. הגשר נמצא בין גשר ווקסהול לבין גשר צ'לסי, ומקשר בין פימליקו וצ'לסי בגדה הצפונית של הנהר, לבין שכונת ניין אלמס ובאטרסי בגדה הדרומית של הנהר. בסמוך לגשר נמצאים בית החולים המלכותי צ'לסי בגדה הצפונית של הנהר, ותחנת הכוח באטרסי ופארק באטרסי בגדה הדרומית.
Maniac (שיר של קונאן גריי)
Maniac (בעברית: מניאק) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האמריקאי קונאן גריי, כרצועה השלישית מתוך אלבום בכורתו, Kid Krow. השיר נכתב על ידי גריי, יחד עם מפיקו, דן ניגרו. השיר יצא לאור ב-24 באוקטובר 2019 על ידי חברת התקליטים "ריפבליק רקורדס", כסינגל השלישי מתוך האלבום. השיר הוסמך לפלטינה באוסטרליה, ארצות הברית, ברזיל וקנדה. בתחילת 2020, השיר הצליח ברדיו להיטים עכשוויים הבנילאומי. נכון למרץ 2020, השיר עומד על 90 מיליון השמעות בספוטיפיי. השיר צבר פופולריות רבה בפלטפורמת הטיקטוק, ונכנס למצעד 25 הטרנדים המובילים של האפליקציה.
רקע וכתיבה
גריי החל לכתוב את השיר לאחר שקיבל הודעות טקסט מבת זוגו לשעבר בה היא מתנצלת שהפיצה שמועה עליו. לאחר הוצאת השיר, גריי כינה את השיר כ"שיר המוקדש לאקסים פסיכופתיים". מדליין רוט מ-MTV כתבה על השיר כי: "השיר הוא כמו בלדה סאטירית משנות ה-80. הטקסט של גריי משונה והפכפך".
גשר גרובנור
היסטוריה
שני הגשרים נהרסו ונבנו מחדש מפלדה בין השנים 1963–1967.
Maniac (שיר של קונאן גריי)
ביקורות
הלן ארליך ממגזין המוזיקה "Affinity" כתבה על תיארה את השיר כ"גלגול עיניים מלא זעם". אף על פי שהשיר הוצא רשמית באוקטובר 2019, השיר נכלל ברשימת השירים הטובים ביותר לשנת 2020 של הבילבורד.
קוורטו (משחק לוח)
קוורטו הוא משחק לוח לשני שחקנים, שפותח על ידי המתמטיקאי השווייצרי בלייס מולר בשנת 1991.
מהלך המשחק
שני השחקנים משחקים לסירוגין, כאשר אין חשיבות לזהות השחקן המתחיל. בכל תור, אחד מהשחקנים בוחר את אחד מ-16 כלי המשחק ונותן אותו לשחקן היריב. השחקן שקיבל כלי, מניח את הכלי שקיבל על אחת המשבצות הפנויות שעל הלוח, לבחירתו. מטרת המשחק היא להניח את הכלי הרביעי בשורה, טור או אלכסון, כך שייווצר רצף של 4 כלים בעלי מאפיין משותף אחד לפחות. כאשר נוצר רצף כזה, המשחק נגמר והשחקן שהניח את הכלי הרביעי הוא המנצח. לדוגמה, שחקן 1 בוחר את הכלי העגול, הכחול, המלא והקטן, ומעניק אותו לשחקן 2. שחקן 2 לוקח את הכלי ומניח אותו על המשבצת שבפינה הימנית העליונה של הלוח. שחקן 2 בוחר את הכלי המרובע, הכחול המלא והגדול, ומעניק אותו לשחקן 1. שחקן 1 לוקח את הכלי ומניח אותו על המשבצת השנייה מימין בשורה העליונה של הלוח. כעת יש אפשרות לנצח במשחק על ידי השלמת השורה העליונה בעזרת שני כלים כחולים או שני כלים מלאים.
השותפות הכלכלית האזורית המקיפה
עקב מגפת הקורונה נחתם ההסכם בשיחת ועידה בווידאו. וייטנאם אירחה את הוועידה. הצדדים הביעו תקווה שההסכם יעזור למדינות השותפות להתגבר על המשבר הכלכלי שפרץ עם התפשטות המגפה. בהסכם נקבע שהשותפות בין המדינות שיאשררו את ההסכם תיכנס לתוקף 60 יום אחרי שלפחות 6 מדינות החברות באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה ו-3 מדינות שאינן חברות באיגוד יאשררו את ההסכם. ב-2 בנובמבר 2021, עם אשרור ההסכם על ידי אוסטרליה וניו זילנד, מלאו התנאים לכניסת השותפות לתוקף ב-1 בינואר 2022. נכון אפריל 2023, מתוך 15 המדינות שחתמו על ההסכם, רק מיאנמר לא אשררה אותו.
תוכן ההסכם
ההסכם מפחית מכסים על מוצרים רבים, אך מאפשר למדינות השותפות להגן על ענפים שהן מחשיבות לחשובים או רגישים באופן מיוחד. בנוסף, הוא מאפשר לקבוע כללים אחידים לגבי מקור המוצר, לפיהם מוצרים שאחוז מסוים מתכולתם יוצר באזור לא יהיו כפופים למכס, מה שאמור להקל על יצירת שרשרות אספקה. ההסכם לא עוסק בהרחבה בזכויות עובדים, הגנת הסביבה וכללים לגבי סובסידיה ממשלתית. לפי הערכה של פיטר פטרי ומייקל פאלמר, עד 2030 צפוי ההסכם לתרום בין 186 ל-209 מיליארד דולר בשנה להכנסה הגלובלית. זהו הסכם הסחר הראשון בין סין, יפן וקוריאה הדרומית, שלוש מהכלכלות הגדולות באזור ובעולם.
ההסכם מורכב מ-20 פרקים, כאשר כל אחד מהפרקים עוסק בפן אחר של שיתוף פעולה כלכלי. יחד, הפרקים נועדו להעמיק את הקשרים הכלכליים בין המדינות ולהשלים את ההסכמים שעליהם חתומות המדינות במסגרת חברותן בארגון הסחר העולמי. תוכן ההסכם כולל הכרה בכך שהמדינות החתומות עליו נמצאות בשלבים שונים של התפתחות כלכלית, כאשר חלק מהצדדים הם מדינות מפותחות ואחרים הם מדינות מתפתחות. מסיבה זו ההסכם מאפשר גמישות ויחס מיוחד למדינות למדינות שכלכולתיהן מפותחות פחות, במיוחד עבור קמבודיה, לאוס, מיאנמר ווייטנאם.
הפרק הראשון בהסכם עוסק בהגדרות כלליות ובהצהרה על מטרת ההסכם, שהיא ייסוד שותפות כלכלית מודרנית, מקיפה, באיכות גבוהה למען התועלת ההדדית של כל הצדדים. השותפות נועדה להרחיב את המסחר וההשקעות האזוריים, וכן לתרום לצמיחה הכלכלית העולמית.
הפרק השני עוסק במסחר בטובין. הוא כולל התחייבויות שמטרתן להגביר את פתיחות הכלכלות באזור למסחר. הוא קובע כללים לגבי תעריפי מכס על מוצרים שונים וכללים לגבי חסמים אחרים למסחר, כולל הסרה של מגבלות כמותיות, הגברת השקיפות לגבי חסמים והסדרה של רישיונות, אגרות ובירוקרטיה הקשורים ליבוא ויצוא. בנוסף, הפרק קובע הסדרים לתהליכי דיון לגבי חסמים למסחר בינלאומי ולגבי הסכמים עתידיים הקשרים בענפים ספציפיים.
הפרק השלישי עוסק בכללים הנוגעים למקור המוצר וסימון מדינת מוצא. מטרת הפרק היא לקבוע כללים אחידים לגבי אלו מוצרים מקורם במדינות השותפות להסכם ועל כן זכאים להטבות הקשורות בו. הסדרה של תחום זה חשובה במיוחד עבור תאגידים בינלאומיים שמנהלים שרשרות אספקה ביותר ממדינה אחת שחברה בשותפות. המצב לפני כניסת ההסכם לתוקף הוא שלמדינות שונות יש קריוטריונים שונים לגבי איזה חלק ממוצר חייב להיות מיוצר באזור על מנת ליהנות מהטבות מכס. ההרמוניזציה של הכללים אמורה להקל על התנועה של מוצרי ביניים (מוצרים שאינם סופיים) בין מדינות. הפרק קובע כללים גם לגבי אריזה ושילוח של חומרי גלם, חלקים וכלים.
הפרק הרביעי עוסק בהסדרה של רשויות המכס ומטרתו להבטיח פישוט, שקיפות ועקביות בפעולת רשויות אלה. בנוסף, הוא קובע כללים ספציפיים לגבי מוצרים מתכלים, כולל הבטחה שמוצרים אלה ישוחררו מרשויות המכס בתוך שש שעות מהגעתם. הפרק מאפשר למדינות הפחות מפותחות ליישם את ההבטחות האלה בתהליך רב שלבי.
הפרק החמישי עוסק בסניטריה ובריאות. מטרתו היא לקבוע מסגרת אחידה לרגולציה בנושאים אלה, על מנת להגן על הבריאות של בני אדם, בעלי חיים וצמחייה תוך מזעור הפגיעה במסחר. הפרק מדגיש את חשיבות של שקיפות, שיתוף פעולה ובנייה של יכולות בתחום.
הפרק השישי מסדיר את הרגולציה הטכנית, כולל תקנים מחייבים. מטרתו היא לעודד יישום של הסכמי ארגון הסחר העולמי בתחום, תוך עידוד הבנה הדדית של תקנים ורגולציה טכנית במדינות השונות. הוא מעודד יישום של תקינה בינלאומית ומאפשר שיתוף פעולה דו-צדדי או רב-צדדי בתחום.
הפרק השביעי עוסק באמצעי בטחה (safeguard measures), שמטרתם לאפשר למדינות זמן להסתגל לתרות חיצונית ולהתגונן מפני חשיפה פתאומית של תעשיות לתרות. בנוסף הפרק כולל כללים להתגוננות מפני תחרות לא הוגנת, ובכלל זאת היטלים נגד היצף והיטלים משווים כנגד סובסידיות ממשלתיות. הפרק מאשר ומרחיב א הכללים הקבועים בעניין זה בהסכמי ארגון הסחר העולמי.
הפרק השמיני עוסק במסחר בשירותים, ומטרתו היא להרחיב את הפתיחות למסחר במגזר זה. לפרק שלושה נספחים: נספח על שירותים פיננסים, שמאפשר למדינות להשתמש ברגולטורים כדי להבטיח את השלמות והיציבות של המערכת הפיננסית; נספח על שירותי טלקומוניקציה, שמפרט חובות שונות הקשורות לפתיחות שוק הקומוניקציה ולייתכנות של שיתוף פעולה בתחום; ונספח על שירותים מקצועיים, שמטרתו להקל על האספקה של שירותים מקצועיים ולעודד פיתוח של תקינה אחידה בתחומים מוסכמים כמו חינוך.
הפרק התשיעי עוסק בתנועה בין מדינות של בני אדם הקשורים למסחר ולעסקים. הפרק העשירי עוסק בהשקעות. הפרק ה-11 עוסק בקניין רוחני ומרחיב מעט את הכללים הקבועים בעניין זה בהסכם TRIPS של ארגון הסחר העולמי. עם זאת, ההגנה על קניין רוחני מצומצמת יותר מזו שביקשה ארצות הברית במשא ומתן על הסכם הסחר הטראנס-פסיפי. הפרק ה-12 עוסק במסחר אלקטרוני. הוא מחייב את הצדדים ליצור מסגרת חוקית שתקל על פיתוח מסחר אלקטרוני, כגון הגנה על פרטי צרכנים. הצדדים הסכימו לא לגבות מכס על מסחר אלקטרוני.
צדדים נוספים
ארצות הברית אינה שותפה להסכם. תחת ממשל ברק אובמה קידמה ארצות הברית את השותפות הטראנס-פסיפית, שלא כללה את סין ונועדה, בין השאר, להוות משקל נגד להשפעה הסינית באזור, אך ארצות הברית נסוגה מהסכם זה תחת ממשל דונלד טראמפ. מומחים ראו בשותפות הכלכלית האזורית המקיפה הישג לסין, שמגביר את השפעתה האזורית ויקשה על ארצות הברית לחדש את רעיון השותפות הטראנס פסיפית ללא שיתוף סין. חלק מהמדינות השותפות להסכם חתומות גם על ה-CPTPP, ההסכם המקיף והפרוגרסיבי לשותפות טראנס-פסיפית.
מכרז Vickrey-Clarke-Groves
מכרז Vickrey–Clarke–Groves הוא סוג של מכירה פומבית סגורה המציעה לקונים מספר פריטים וכל קונה מגיש הצעת מחיר שונה לכל פריט. במכירה זו כל פריט מוקצה בצורה האופטימלית החברתית וכל קונה זוכה לכל היותר בפריט אחד. במנגנון זה כל קונה משלם את הנזק שהוא גורם לקונים האחרים ובכך מובטח שהאסטרטגיה הטובה ביותר עבור הקונה היא להציע את המחיר האמיתי שהקונה מעדיף לשלם עבור כל פריט ופריט. מנגנון זה הוא הכללה של מכרז מחיר שני עבור מספר רב של פריטים.
הגדרה פורמלית
אם הקונה b_i זוכה בפריט t_j אז המחיר שעליו לשלם לפי מנגנון VCG מוגדר להיות. הביטוי הראשון הוא ערך הפונקציה החברתית שמתקבל כאשר הקונה b_i אינו משתתף במכירה, הביטוי השני הוא ערך הפונקציה החברתית כאשר גם הקונה וגם הפריט t_j אינם משתתפים במכירה. כלומר, הביטוי השני הוא הערך המתקבל מכל שאר המשתתפים במכירה כאשר b_i השתתף במכירה והביטוי הראשון הוא הערך המתקבל מכל שאר המשתתפים במכירה כאשר b_i לא השתתף במכירה. לכן ההפרש ביניהם הוא הנזק שb_i גורם לשאר הקונים.
על סמך ההגדרות הנ"ל, אם הערך האמיתי של הפריט t_j בעיני הקונה b_i הוא A, אז התועלת המתקבלת לקונה b_i במכירה היא (הערך שהקונה מרוויח מהפריט פחות התשלום על הנזק שנגרם לשאר הקונים).
דוגמה
נניח שבמכירה מוצעים שני תפוחים וקיימים שלושה קונים. קונה א' רוצה תפוח אחד ומציע עבורו 5 ש"ח. קונה ב' מעוניין גם בתפוח אחד ומוכן לשלם עבורו 2 ש"ח. קונה ג' רוצה שני תפוחים ומוכן לשלם 6 ש"ח עבור שניהם בתנאי שהוא זוכה בשניהם (ולא בתפוח אחד בלבד). תחילה נעריך את תוצאת המכירה כאשר בוחרים בהצעות היקרות ביותר לכל פריט: קונה א' וקונה ב' זוכים כל אחד בתפוח אחד. כעת, כדי לחשב את התשלומים שעליהם לשלם עבור הנזקים שגרמו לקונים האחרים, נחשב את השפעת ההצעה על שאר הקונים. לפי התוצאה כרגע, התועלת של לקוח ב' היא 2 ש"ח. נניח ולקוח א' לא היה משתתף במכרז, לקוח ג' היה זוכה עם תועלת של 6 ש"ח ולכן לקוח א' משלם 6-2=4 ש"ח. בעבור לקוח ב': התועלת של לקוח א' כרגע היא 5 ש"ח והתועלת של לקוח ג' היא 0, נניח ולקוח ב' לא היה משתתף במכרז, לקוח ג' היה זוכה עם תועלת של 6 ש"ח ולכן לקוח ב' משלם 6-5=1 ש"ח. התוצאה הייתה זהה אם לקוח ג' לא היה משתתף ולכן הוא אינו חייב לשלם דבר.
הוכחת האופטימליות של אמירת האמת
נבחר קונה אחד באופן שרירותי b_1 ונתמקד בו. יהי v_i הערך האמיתי שהקונה מציעה לפריט t_i. נניח, בה"כ, שאם b_1 מציע את הערכותיו האמיתיות, מנגנון VCG מקצה לו את פריט t_1. נשים לב תחילה שלהצעותיו של b_1 אין השפעה על ערך התועלת שלו, בהנחה שהוא זוכה באותו פריט, מכיוון שהתועלת של b_1 בלתי תלויה בערכים האחרים.
הביטוי הראשון הוא הערך המקסימלי המתקבל של פונקציית התועלת החברתית כש b_1 זכה בפריט t_1. הביטוי השני הוא הערך המקסימלי של פונקציית התועלת החברתית כש b_1 זכה בפריט t_j. מכיוון שאנחנו מניחים שמנגנון VCG הקצה לb_1 את הפריט t_1 אז הערך של הביטוי הראשון הוא הגדול יותר ולכן מתקבל.
מקרה כללי יותר
ישנה הבחנה כללית יותר למנגנון VCG. נתבונן בקבוצה A היא קבוצת התוצאות האפשריות של n קונים המציעים ערכים שונים לכל תוצאה. ניתן לבטא זאת כפונקציה:
המבטאת לכל קונה i את הערך שנתן לכל תוצאה אפשרית. במכרז זה, כל קונה מציע את הערכותיו שלו ומנגנון VCG בוחר את האפשרות a \in A שממקסמת את וגובה מחיר p_i המוגדר באופן הבא:
כאשר. כלומר h_i היא פונקציה התלויה רק בהצעות של הקונים האחרים. תנאי זה מספיק להבטיח אמירת אמת כאסטרטגיה שלטת
אפשר לקחת, לדוגמה, אבל אז כל המחירים המתקבלים יהיו שליליים. באופן כללי במכירות אנחנו מעדיפים שהלקוחות ישלמו מאשר שהמכרז ישלם לקונים. הפונקציה:
נקראת Clarke pivot rule. ויש לה שתי תכונות מעניינות:
המועצה המרכזית האוקראינית
המועצה המרכזית האוקראינית (באוקראינית: Українська Центральна Рада) הייתה גוף פאן-אוקראיני שאיחד את הארגונים האוקראינים הפוליטיים, התרבותיים והמקצועיים החל מתקופת שלהי מלחמת העולם הראשונה. בהמשך הפכה המועצה המרכזית לגוף המחוקק והמנהל של הישות המדינית האוקראינית.
ההיסטוריונים האוקראינים ולרי סמננקו וליודמילה רדצ'נקו מציינים כי הראדה המרכזית הייתה למעשה טרום פרלמנט, והצהירה ללא הרף על כוונתה להעביר את השלטון לאספה המכוננת הכל-אוקראינית. הפעילות בפועל של הראדה המרכזית מחולקת לארבעה שלבים:
הרכב המועצה המרכזית
המועצה המרכזית בחרה מבין חבריה 58 נציגים, שהרכיבו את המועצה הקטנה, שתפקדה כממשלה אוקראינית. במועצה הקטנה היו 58 נציגים, 18 מתוכם נציגי מיעוטים.
ריפ קרל
ריפ קרל (Rip Curl) היא יצרנית אוסטרלית גדולה לציוד גלישת גלים. החברה נוסדה בשנת 1969 על ידי דאג וורבריק ובריאן סינגר בטורקי, ויקטוריה, אוסטרליה וייצרה תחילה גלשנים.
בשנת 1970 התחילו לייצר חליפות גלישה, עם דגש על הפיכת טכנולוגיית צלילה לחליפות המתאימות לגלישה.
כיום ריפ קרל מייצרת לא רק ציוד גלישה אלא גם הלבשה כללית, הלבשת טיפוס הרים, משקפיים, שעונים, הנעלה, תיקים ומוצרים שונים.
ריפ קרל הפכה לאחד ממותגי הגלישה הגדולים ביותר באוסטרליה, אירופה ודרום אמריקה.
חנויות ריפ קרל
בנוסף למכירה לאלפי מפיצים עצמאיים מסביב לעולם, ריפ קרל מפעילה חנויות באוסטרליה, צרפת, ארצות הברית, קנדה, אנגליה וישראל.
בישראל חנות ריפ קרל משותפת עם חברת גולף ולא פועלת לבדה.
אירוויזיון 1961
אירוויזיון 1961 היה הפעם השישית בה התקיימה תחרות הזמר ה"אירוויזיון" המשודרת באמצעות רשת ה"אירוויזיון" מטעם איגוד השידור האירופי.
זו הפעם הראשונה שהתחרות התקיימה ביום שבת, כאשר מתחרות אירוויזיון 1963 נקבע הדבר באופן רשמי והפך למסורת שנמשכת עד היום. זו הפעם השנייה שהתחרות התקיימה באותו אולם - שנתיים בלבד לאחר ש"היכל הפסטיבלים" אירח את התחרות בשנת 1959. אולם הבמה שופצה והוגדלה לקראת התחרות הנוכחית והייתה גדולה בהרבה מזו של שנת 1959 ובכלל מבמות התחרויות הקודמות. הבמה קושטה בפרחים, כביטוי לגישה החדשה שאימצו איגוד השידור האירופי והמדינות המארחות בהפקת במות גדולות ומרשימות. עם זאת, רק החל מאירוויזיון 1970 נעשה שימוש בתפאורה חדשנית ומשוכללת ובטכנולוגיה חדישה.
משתתפות בתחרות
יוגוסלביה, ספרד ופינלנד הצטרפו לתחרות, למרות ביקורות שונות שטענו כי לא ראוי שיוגוסלביה וספרד ישתתפו עקב משטרי הדיקטטורה ששררו בהן באותה תקופה. ספרד השתתפה מאירוויזיון זה ואילך מבלי להיעדר מאף תחרות עד היום. פינלנד הקפידה להשתתף גם היא, אולם זכייתה הראשונה הייתה אחרי 45 שנות השתתפות בתחרות אירוויזיון 2006. יוגוסלביה זכתה פעם אחת, על ערש התפרקותה, בתחרות אירוויזיון 1989. המשטר בספרד תחת שלטונו של הרודן פרנקו הוסיף לעורר בעיות באירוויזיון 1969 שנערך בספרד, כאשר אוסטריה פרשה מהתחרות מתוך עיקרון לא לשלוח מטעמה נציגים למדינה הנשלטת על ידי דיקטטורה. 13 המדינות מהתחרויות הקודמות השתתפו כולן בתחרות זו. כך עלה בשנת 1961 מספר המדינות המשתתפות באירוויזיון והיו בסך-הכל 16 שירים.
מהלך התחרות
ספרד כמשתתפת חדשה פתחה את התחרות עם הזמרת קונצ'יטה באוטיסטה שעלתה לבמה בשמלה מהודרת שהבליטה את הופעתה ושרה שיר קצבי שכלל גם קצת תנועות ריקוד. שיטת ההצבעה נשארה כמו בתחרויות הקודמות: עשרה שופטים מכל מדינה העניקו, כל אחד, נקודה לשיר האהוב עליהם פרט למדינתם. מופע הביניים שלאחר הצגת השירים המתחרים היה של שני האמנים טסה בומונט ומקס בוצוני. עם תום ההצבעה זכתה לוקסמבורג בתחרות בפעם הראשונה. הייתה זו זכייתה הראשונה של לוקסמבורג מתוך חמש, כאשר עוד תזכה בתחרויות בשנים 1965, 1972, 1973 ו-1983.
שירי התחרות
לאחר שבשתי התחרויות הקודמות זכו שירים קצביים-מתונים ועליזים, ניצחה לוקסמבורג בתחרות זו עם שיר שקט ואיטי יותר, כמסורת השירים הזוכים בתחרויות הראשונות. אולם בניגוד למסורת שירי האהבה, נטען כי השיר הזוכה, שמשמעותו בעברית היא "אנחנו האוהבים", מדבר בעצם על אהבה בין שני גברים והמכשולים שעל אהבתם להתמודד עמם. כמו בתחרויות אירוויזיון אחרות, גם בשנה זו שימש פסטיבל סן רמו לבחירת השיר שייצג את איטליה באירוויזיון. וכמו כן, גם בתחרות זו השיר שייצג את איטליה הפך ללהיט.
אוברייסל
מחוז אוֹבֵרֵייסְל הוא מחוז במזרח הולנד. המחוז גובל במזרח עם גרמניה, בצפון עם מחוז דרנתה, בצפון-מערב עם פריסלנד, במערב עם פלבולנד ובדרום עם חלדרלנד. עיר בירת המחוז היא זוולה והעיר הגדולה ביותר במחוז היא העיר אנסחדה. במחוז שוכן הכפר חיטהורן הנקרא גם "ונציה של הולנד" מכיוון שבחלק הישן שלו לא נבנו שבילים, ולכן התחבורה היחידה בכפר נעשתה על ידי שיט בתעלות. כיום, חיטהורן הוא אחד מהכפרים המתויירים והידועים ביותר בהולנד. ישנם במחוז שני פארקים לאומיים בצפון-מערב, המשמרים פרחי כבול וצמחי ביצות שבהם חיות עופות מים.
המחוז נודע לראשונה כמלכותו של אוברסטייט, חלק מהתחום החילוני של הבישופים של אוטרכט, והוא נמכר לצ'ארלס החמישי בשנת 1527 ושולב בשלטונות ההולנדיים של ההבסבורגים. אובראיסל הייתה אחת משבע המחוזות המקוריים של הולנד. בתקופת ימי הביניים העיירות קמפן, דוונטר וזווולה - היו מהחשובות בהולנד, עד עליית אמסטרדם בערך בשנת 1500.
במחוז 1,116,374 תושבים, והוא המחוז השביעי במספר התושבים בהולנד. שטח המחוז עומד על 3,325 קמ"ר, והוא הרביעי בגודלו בהולנד. צפיפות האוכלוסין במחוז עומדת על 398 איש לקמ"ר, הצפיפות השביעית בגודלה בהולנד.
התחנה המרכזית של לוד
התחנה המרכזית לוד היא מסוף האוטובוסים המרכזי של העיר לוד. נמצאת בחלקה הצפוני של העיר, בלב העיר העתיקה.
בעיר מתוכננת הקמת תחנת אוטובוסים מרכזית חדשה בצמוד לתחנת הרכבת.
ב-25 בינואר 2019 נפתח מסוף תחבורה חדש בסמוך לתחנת הרכבת לוד, זוהי תחנה מרכזית זמנית עד להקמת התחנה המרכזית החדשה. התחנה פועלת במקביל לתחנה הישנה.
מבנה התחנה
התחנה היא אי תנועה גדול ובו שישה רציפים כאשר רציף 2 הוא רציף הורדה. מסביב לאי תנועה ישנם מקומות חנייה לאוטובוסים המשתמשים בעיקר את מפעילת הקווים המקומית, חברת "קווים". בתחנה אין שירותים לנוסע כגון כספומט, שירותים וקיוסק אך ישנן מספר מסעדות וקיוסקים בסביבת התחנה. בנוסף מהמסוף יוצאים קווי אוטובוס עירוניים ללוד, רמלה, תל אביב והמרכז.
שירות בתחנה
מקרא סימנים:
מאזן הגירה
מאזן הגירה (או: מאזן דמוגרפי) הוא ההפרש בין מספר המהגרים לאזור מסוים לבין המהגרים ממנו, או ההפרש בין הגידול באוכלוסייה מסוימת לפיחות בה. הוא משמש לתיאור הגידול או הפיחות בגודל האוכלוסייה באזור בפרק זמן מסוים. מצב בו מאזן ההגירה חיובי נקרא "הגירה חיובית" והוא מתבטא בגידול בכמות התושבים. מאזן הגירה שלילי נקרא "הגירה שלילית", וקיומו מצביע על פיחות האוכלוסייה. מצב בו מאזן ההגירה מאוזן לגמרי ומצביע חוסר שינוי בגודל האוכלוסייה במקום מסוים, הוא נדיר ביותר.
פרק הזמן הנפוץ ביותר למדידה במסגרת מאזן הגירה הוא שנה.
שימוש
מאזן ההגירה, בדומה לתחלופת תושבים, משמש לעיתים כמדד להצלחת האזור, כאשר הגירה חיובית מצביעה על הצלחתו מאחר שהרצון לעבור אליו גדול. הגירה שלילית מצביעה על כישלון האזור, רצון של תושבים לברוח ממנו ובריחה של מי שיש לו האמצעים לעשות זאת.
מאזן ההגירה משמש גם למדידת הגדילה או הקטינה של אוכלוסיות או ציבורים, והטיותיו השונות יכולות לרמז על עתידם ולכן גם על גודל השפעתם.
מאזן ההגירה גם יכול לשמש לתיאור השינוי בגודל האוכלוסייה של בעלי חיים בבית גידול מסוים. גורמים כמו מינים פולשים והתחממות גלובלית משפיעים רבות על מאזן הגירה מסוג זה.
באחוזים
לעיתים קרובות מחושב מאזן ההגירה באחוזים מסך תושבי האזור, על פי הנוסחא הבאה:
מאזן ההגירה באחוזים = 100 * מאזן ההגירה \ מספר התושבים הכללי לפני התקופה המדודה.
לדוגמה: אם בעיר כלשהי מאזן הגידול בתקופה מסוימת היה 100%, ניתן ללמוד שאוכלוסייתה הכפילה את גודלה בתקופה זו. אם ביישוב מסוים היה מאזן ההגירה באחוזים בתקופה מסוימת שווה ל-100%-, סימן שהיא ננטשה אז והפכה לעיר רפאים.
מאזן ההגירה בשיטה זו, המחושב באחוזים, משמש על מנת לבטא את הגידול או הפיחות באזור ביחס לגודלו, בעיקר על מנת להשוות גדילת שתי ערים שונות ביחס לגודלן, או שתי מדינות או ציבורים שונים.
כקצב
מאזן ההגירה נמדד לעיתים כקצב, על פי הנוסחא הבאה:
קצב מאזן ההגירה (או מאזן ההגירה באחוזים) = מאזן ההגירה (או מאזן ההגירה באחוזים) \ מספר השנים בטווח המדידה.
שיטה זו משמשת בעיקר על מנת להשוות את ההגירה בין שתי תקופות שונות, אשר בדרך כלל הן באורכים שונים.
כמגמה
מגמת קצב ההגירה מוצגת בדרך כלל כפונקציה רציפה על גרף, נמדדת באחוזים (על מנת להשוות בין קבוצות), ועיון בה יכול להצביע על עתיד קצב מאזן ההגירה.
מגמה זו משמשת רבות על מנת לנסות ולחזות גידול או קיטון במאזן ההגירה של אוכלוסייה מסוימת, דבר שישפיע בתוך מספר שנים על גודל אותה אוכלוסייה בתוך האוכלוסייה הכללית.
קריאה נכונה של מגמה זו מראה לנו, בפועל, את עתיד גודלם של ציבורים. ניתן לנסות ולחזות בה גדילה של ציבורים מסוימים באוכלוסייה, או את הפיכתם לדומיננטיים בה.
מגמה זו משפיעה ישירות על עצם קיומו והיקפו של איום דמוגרפי, ושינוי בה יכול להאט אותו וכן לעצור אותו כליל.
גורמים משפיעים
גורמים רבים יכולים להשפיע על מאזן ההגירה, ביניהם:
מצ'רטה (נפה)
נפת מצ'רטה (באיטלקית: Provincia di Macerata) היא נפה במזרחו של מחוז מארקה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 2,774 קמ"ר, ובשנת 2009 התגוררו בה 324,188 נפש. בירתה של הנפה בעיר מצ'רטה.
הנפה גובלת בנפת אנקונה במחוז מארקה בצפון, בנפת פרמו במחוז מארקה בדרום, באסקולי פיצ'נו במחוז מארקה בדרום-מערב, בנפת פרוג'ה במחוז אומבריה במערב ובים האדריאטי במזרח.
חלב בעת העתיקה
החלב בעת העתיקה הוא מוצר מן החי, אשר היווה מרכיב חשוב בתפריט היום-יומי והטקסי של חברות ותרבויות קדומות מסוימות.
החלב הוא תוצר משני, אשר מופק מיונקים ממין נקבה, ללא צורך בהריגתם, מה שמאפשר לאדם לנצלם מספר רב של פעמים. בקבוצה המוצרים המשניים, נכללים גם תוצרי הלווי של החלב, הצמר והביצים, כמו גם הכוח שניתן להפיק מן החיות למטרות עבודה באדמה ונסיעה.
העדויות הקדומות ביותר לצריכת החלב, זוהו לראשונה באמצע האלף הרביעי לפנה"ס במסופוטמיה, אם כי ביות העז, הכבש והבקר תועד כבר באלף השמיני לפנה"ס. בדרום הלבנט, החליבה מתחילה כבר בתקופה הנאוליתית, אולם מתגברת כבר בתקופה הכלקוליתית, ובתקופת הברונזה הקדומה נחשבת כבר לחלק מהצריכה היומית והפולחנית של האדם.
מהפכת המוצרים המשניים
מהפכת המוצרים המשניים היא תופעה המתארת את השינויים הכלכליים והחברתיים של המזרח הקרוב ואירופה בתקופה הכלקוליתית ותקופת הברונזה הקדומה. היא מסבירה כי שינויים אלו נובעים מחידושים באופי תוצרי בעלי החיים המבויתים, והיא התמקדות במוצרים המשניים, הכוללים את החלב, הצמר, המחרשה וכוח בעל החיים. בעוד שגידול חיות המשק המבויתות וניצולם כמוצר ראשוני (כלומר לבשר) החל בתקופה נאוליתית (האלף ה-11 לפנה"ס), ראשית החקלאות ויישובי הקבע, ניצול המוצרים המשניים החל הרבה יותר מאוחר, בתקופה הכלקוליתית (כ-6,000 לפנה"ס באנטוליה, 5,000 לפנה"ס בדרום הלבנט), כאשר המבנה החברתי והיישובי היה מגובש יותר. החליבה החלה מוקדם יותר משאר המוצרים. זה אומר כי לא מדובר בהשלכות מידיות, שכן ישנה הפרדה של כמה אלפי שנים בין שתי המהפכות.
למהפכת המוצרים המשניים היו גם השלכות אקולוגיות משמעותיות, שכללו התרחבות גאוגרפית של היישובים כמו גם יצירת התיישבויות חדשות. ניתן לראות את העלייה המהירה בכמות הכפרים הכלקוליתיים, לעומת התקופה הקודמת. ההתרחבות הגאוגרפית גרמה גם לסילוק יערות. סביבה חדשה זו התאימה יותר גם לגידול עדרים, דבר שהוביל גם לחדירה לאזורי השוליים.
האדם היה יכול להפיק חלב מן העזים, הכבשים והבקר טרום הביות, אם כי בקנה מידה קטן יותר. ולא רק זאת, ההנקה עצמה הייתה מופסקת עם גמילת העגל. כתוצאה מכך, החליבה הייתה פוגעת בהתבגרותו. זה אומר, שלאדם היה צורך בטכנולוגיה מפותחת, אשר תאפשר את תהליך החליבה בקנה מידה רב יותר.
עדויות לחליבה
עדויות קדומות המתארות חליבה, ניתנות לפירוש לפי מספר פרמטרים. ראשית, דפוסי הרג עשויים לשמש מתכון לזיהוי מחלבות, על בסיס ההנחה כי שיעור גבוה של שחיטות בעלי חיים צעירים מאוד יכולים להצביע על כך שהחלב הופנה לצריכה אנושית. כמו כן, גם בדיקות איזוטופיות של שאריות על כלי חרס מאפשרות להבחין שרידי שומן חלב. בדיקות אלו מציינות כי החלב נוצר כבר בשלבים הקדומים של התקופה הנאוליתית. בנוסף, קיימות גם עדויות כתובות ואיקונוגרפיות, המתארות את תהליך החליבה, כמו גם תיאורי חיבוץ חמאה וגבינה.
עדויות כתובות ואקונוגרפיות
תיאורי כבשים ועזים בעת חליבה ועדויות כתובות ידועות כבר מן האלף הרביעי והשלישי לפנה"ס.
מסופוטמיה
התיעוד הקדום ביותר לייצור חלב מגיע מהמאות הקדומות ל-3000 לפנה"ס במסופוטמיה, בעיקר מתקופת אורוכ המאוחרת  (3100–3000 לפנה"ס), רובן מטקסטים אדמיניסטרטיביים הכתובים בכתב פרוטו-יתדי. זאת אף על פי שבתקופה הקודמת, כמעט ולא היו אזכורים של חלב וגבינות. זה עשוי להצביע על התרחבות השימוש במוצרי חלב בשלב זה. הבקר והעז נחשבו לחיות משק שכיחות, אולם ישנן עדויות גם לחליבת כבשים באותה מידה. בתקופה בבלית הקדומה (2000–1600 לפנה"ס) ישנה ירידה בשכיחות אזכורי מוצרי החלב, והן נהיות נדירות במקורות הבבליים והאשוריים. הסיבה לכך היא ככל הנראה כי החלב מחמיץ במהירות באקלים החם של מסופוטמיה הקדומה, וכתוצאה מכך כמעט ולא נצרך על ידי מבוגרים. מוצרי החלב, בעיקר הגבינות והחמאה, הוענקו לתינוקות וילדים, וכחלק מטקסים דתיים כמנחות לאלים. במקורות השומרים, הוזכר כי מוצרים אלו נעשו מחלב חמוץ. החמאה הוכנה בתוך כלי חרס, אף על פי שבתקופות מאוחרות יותר, זה הוסב לשקי עור, ושקים אלו כמעט ולא הוזכרו במקורות הקדומים.
במקדש של נינכורסג האלה האם של ההרים, בתל אל-עובייד, ישנו התיאור המוקדם ביותר של חליבה, המתוארך לתקופה השושלות המוקדמות (2650–2370 לפנה"ס), והוא של אפריז המתאר פרות הנחלבות בנוכחות עגליהם, ובחלק אחר תיאור של חיבוץ חמאה. באופן לא שגרתי, חליבת הפרות מתוארת מאחור, כמקובל אצל עיזים וכבשים, ולא מהצד. ניתן להציע כי נוהג חליבת הכבשים והעיזים נעשה לפני, וכי חליבת הבקר היא תופעה מאוחרת יותר.
מצרים
במצרים, האלה חתחור הייתה בעלת תפקיד האם של הפרעה השולט. מתפקידה היה גם לסייעה בלידה המלכותית ולספק חלב לנסיך החדש. למשימת הספקת החלב הייתה חשיבות רבה, שכן לפי האמונה רק באמצעות חלב אם אלוהי, יוכל הילוד להפוך לפרעה אמיתי. לעיתים נמצאו תיאורים של הנסיך שותה את חלבה של חתחור, כאשר היא מתוארת כפרה. ניתן לראות זאת בקברה של חתשפסות, הנמצא בדיר אל-בחרי אשר במצרים, כאשר היא שותה את החלב ישירות מחתחור.
ישנם אזכורים רבים לשימוש בחלב למטרות רפואיות, כעצמו או כתוספת עם עוד רכיבים. החלב שימש גם כמנחה בטקסים דתיים. באסטלות מן התקופה התלמיית, מוזכר החלב עם כמות גדולה של בשר בקר, אווזים, יין, בירה וקטורת כמנחות לאלים.