cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יאקוב בראפמן
ספר הקהל
בספר חלק אחד ובו מאמרים ומבואות וחלק שנו שבו תעודות היסטוריות, ההיסטוריון יצחק לויטץ טען שברפמאן לא זייף תעודות כלל והן מקוריות.
הספר תורגם לצרפתית, פולנית וגרמנית והודפס במספר מהדורות.
פוסטוסוכוס
פוסטוסוכוס (שם מדעי: Postosuchus) הוא סוג של זוחל גדול אוכל בשר מהקבוצה Loricata שבארכוזאוריה. הוא היה קרובם הרחוק של התנינאים, וקרובו של הפרסטוסוכוס, שקדם לו. הפוסטוסוכוס תואר ב-1985 ומשמעות שמו היא: "התנין של פוסט " בטקסס, בו התגלו ממצאיו לראשונה.
מאפיינים
הפוסטוסוכוס חי לפני כ-201–221 מיליון שנה בתקופת הטריאס באמריקה הצפונית. הוא דמה במראהו לתנין יבשתי גדול עם לסתות גדולות מלאות שיניים. אורכו הגיע ל-4–5 מטרים, גובהו ל-1.5 מטרים ומשקלו ל-250–300 ק"ג. יצור זה היה איטי ובעל עור קשקשים עבה. בניגוד לתנינים המודרניים היה הפוסטוסוכוס מסוגל להתרומם על שתי רגליים כדי לנוע מהר.
הפוסטוסוכוס חי בטריאס המאוחר, בערבות היבשות של טקסס והאזורים סביבה, והיה טורף על גדול בתקופה שקדמה להופעת הדינוזאורים. הוא טרף יצורים קטנים ממנו כמו תראפסידים מהקבוצה דיצינודונטים (Dicynodontia) שהיו נפוצים בתקופתו וגם ארכוזאורים אחרים כמו הדסמטוסוכוס.
הפוסטוסוכוס נכחד לאחר תקופת הטריאס, יחד עם קרוביו.
יאפטוס (ירח)
יאפטוס (אנגלית: Iapetus) הוא אחד מירחי כוכב הלכת שבתאי. יאפטוס הוא הירח השלישי בגודלו במערכת ירחי שבתאי. הירח התגלה על ידי ג'ובאני דומניקו קאסיני בשנת 1671.
גילוי
יאפטוס נצפה לראשונה על ידי ג'ובאני קאסיני באוקטובר 1671. קאסיני צפה בירח ממערב לשבתאי. בחלוף כמה חודשים ניסה לצפות ביאפטוס מצידו המזרחי של שבתאי, אך לא הצליח לזהותו. רק בשנת 1705 הצליח קאסיני לצפות ביאפטוס בצד המזרחי של שבתאי בעזרת טלסקופ מתקדם יותר, ומצא אותו עמום יותר בשתי יחידות עוצמת הארה.
גינתר בלובל
ביוגרפיה
הוא נולד בחלק המזרחי של גרמניה, אזור שלימים הפך לחלק מפולין, וב-1945 היגרה משפחתו בשל התחזקותו של הצבא האדום באזור. במהלך הימלטותם, הם עברו בדרזדן, אשר כמה ימים לאחר הגעתם לשם, בין 13 בפברואר עד 15 בפברואר, הופצצה במסגרת ההפצצות של מלחמת העולם השנייה על גרמניה. כמה שבועות מאוחר יותר נהרגה אחותו בת ה-19 מהפצצות אוויריות במהלך נסיעתה ברכבת ונקברה בקבר אחים. ב-1954, הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון, והוא לא הורשה להמשיך ללימודים מתקדמים משום שהוא נחשב ל"קפיטליסט". כיוון שזה היה לפני ההקמה של חומת ברלין הוא עבר לפרנקפורט, שבצדה המערבי של גרמניה.
יאפטוס (ירח)
גילוי
קאסיני שיער כי ליאפטוס יש צד בהיר וצד כהה, וכי הוא נמצא במצב של הקפה סינכרונית עם שבתאי. כתוצאה מכך הצד הבהיר של יאפטוס פונה אל כדור הארץ כשהירח נמצא מערבית לשבתאי, ואילו הצד הכהה פונה אל כדור הארץ כשהוא נמצא מזרחית לשבתאי. השערותיו של קאסיני התגלו מאוחר יותר כנכונות. החלק הכהה של יאפטוס נקרא על שמו של קאסיני.
גינתר בלובל
ביוגרפיה
נפטר בניו יורק ב-18 בפברואר 2018.
יאפטוס (ירח)
מאפיינים
קוטרו 1,460 ק"מ (לשם השוואה - קוטרו של הירח שלנו, הוא כ-3,474 ק"מ). מרחקו משבתאי כ-3,561,300 קילומטרים.
פני השטח של יאפטוס מתייחדים בתופעה יוצאת דופן: חציים האחד בהיר מאוד ואילו חציים השני כהה מאוד. קיימות שתי השערות המנסות להעלות הסברים אפשריים לתופעה זו. האחת מנסה להסביר את התופעה באמצעות ירח אחר של שבתאי – פבה. פבה עשוי מחומר כהה. ייתכן שגופים קטנים מן החלל פגעו בפבה ופגיעתם גרמה להתזת חומר ממנו החוצה, לחלל. חומר זה הגיע לירח יאפטוס, הצטבר עליו בהדרגה והאזורים שכוסו בו הפכו לכהים. כך נוצר החלק הכהה של יאפטוס. השערה אחרת טוענת שהתפרצויות של חומר כהה מתוך פנים הירח יאפטוס עצמו הן שגרמו לכך. ההתפרצויות גרמו להתזת חומר כהה על-פני הירח ולהפיכתם של האזורים עליהם נחת החומר, לכהים.
גינתר בלובל
מחקר
ב-1975 שופרה התאוריה, והם דיברו על קישור של הריבוזום לחלבון המופרש שמתורגם ואלה כקומפלקס לחלבון ממברנה שנמצא על הרשתית התוך-פלזמית (signal recognition particle receptor). בנוסף, באותו מודל הם הוסיפו נוכחות של פפטידאז שיכול לחתוך את האזור שגורם לקישור לחלבון שמעביר את החלבון המופרש. ב-1979 מחקר נוסף באותה מעבדה הראה שיש בנוסף לרצף כניסה לרשתית התוך-פלזמית גם רצף שגורם ליציאה משם (stop transfer sequence). כך, חלבונים ממברנליים יכולים להיווצר באותה מערכת כמו חלבונים מופרשים, אולם מתאפשרת חיבור לממברנה. הם הראו בניסוי שמדובר באותה מערכת שעובדת בחלבונים מופרשים וממברנליים.
יאפטוס (ירח)
מאפיינים
ליאפטוס רכס הרים בקו המשווה. רכס זה נמשך לאורך כ-1,300 ק"מ, רוחבו כ-20 ק"מ, והגובה הממוצע הוא כ-13 ק"מ. הפסגות הגבוהות של רכס זה מתנשאות לגובה של יותר מ-20 ק"מ, מה שמציב אותם ברשימת ההרים הגבוהים ביותר במערכת השמש. הרכס אינו רציף וכולל גם פסגות מבודדות. הרכס התגלה על ידי הגשושית קאסיני-הויגנס בשנת 2004. לאורך הרכס ניתן למצוא מכתשי פגיעה רבים מה שמעיד על כך שהרכס אינו צעיר.
תאוריה אחת למקורם של הרים אלו היא שבצעירותו, יאפטוס סבב מהר יותר סביב עצמו. מהירות הסיבוב, יחד עם הקפתו את שבתאי, נתנה לכדור צורה פחוסה שהגדילה את שטחו. מאוחר יותר הואטה מהירות הסיבוב של הכדור ופני השטח שלו קפאו. כתוצאה מכך פני השטח של הירח הקר קטנו והחומר העודף נערם באזור קו המשווה.
גינתר בלובל
מחקר
בהמשך, סטודנט אחר בודד את ה-signal recognition particle (SRP), החלבון שנקשר לרצף שגורם להעברה לתוך הרשתית התוך-פלזמית. אחרי המחקר הזה מצאו שיש חלבון שהוא הומולוג ל-SRP בחיידקים. בהמשך מצאו שיש קולטן ל-SRP על הקרום של הרשתית התוך-פלזמית (signal recognition particle receptor). בצורה זו מתאפשרת הספציפיות של המעבר לרשתית התוך-פלזמית ולא לאברונים תאיים אחרים. ב-1986 הצליחו לבודד את הפפטידאז שחותך את הרצף החלבוני ששולח לרשתית התוך-פלזמית.
יאפטוס (ירח)
מקור השם
יאפטוס קרוי על שמו של הטיטאן יאפטוס מן המיתולוגיה היוונית. בטרם קיבל את שמו נקרא "שבתאי 8".
גינתר בלובל
מחקר
אחת המטרות של המעבדה של בלובל הייתה ליצור ליפוזומים, שהם בועיות שמורכבות ממבנה של קרום כפול, שיכילו את החלבון שחושבים שגורם להעברה לממברנה, ואז להראות שאכן יש את המעבר לתוך הליפוזומים. העברה שכזו תוכיח שמדובר בחלבון המסוים הזה שמאפשר את ההעברה לתוך האברון. ב-1990 הצליחו ליצור מחדש ליפוזומים כאלה. מחקרי המשך בוצעו במעבדה של רנדי שקמן, שזכה על כך גם הוא בפרס נובל מאוחר יותר.
יאפטוס (ירח)
מקור השם
קאסיני קרא ל-4 הירחים שגילה (טתיס, דיוני, ריאה ויאפטוס) "הכוכבים של לואי" כאות כבוד למלך לואי ה-14.
מסלול
מסלול יאפטוס סביב שבתאי הוא בלתי-רגיל. אף-על-פי שהוא אחד מירחי שבתאי הגדולים הוא רחוק משבתאי. מסלולו הוא המשופע ביותר מבין הירחים הטבעיים של שבתאי. רק בירחיו הלא-טבעיים של שבתאי (שנלכדו בכוח משיכתו מאוחר יותר) יש שיפועי מסלול חדים יותר, כדוגמה פובה (הסיבה לכך אינה ידועה).
גינתר בלובל
מחקר
בלובל בהמשך ניסה לפתור את המבנה של ה-Nuclear pore complex. חלבונים אלה הם גדולים במיוחד, 100 מיליון דלטון, נפוצים מאוד וסלקטיביים מאוד. Nuclear pore complexes יכולים להעביר מולקולות משני צדי הקרום של גרעין התא. כל אחד מהחלבונים מורכב מ-8 תת-יחידות. לצורך כך, במעבדתו מבטאים את החלבונים הללו בחיידקים, כלומר מוסיפים פלסמיד עם הגן לחיידקים וגורמים לכך שהחיידקים יתעתקו את הגנים ולבסוף יתרגמו אותם. לאחר מכן, הם מבודדים את החלבונים הללו, ומגבשים אותו ומנסים לפתור את המבנה תוך שימוש בקריסטלוגרפיה בקרני רנטגן. המבנים של חלק מהחלבונים הללו פוענחו כבר במעבדתו, ונתנו מידע על איך התעלות הללו פועלות. יש חשיבות רבה בתעלות אלה, ופגיעות בהן מובילות למחלות שונות בעכברים.
פילנתרופיה
גינתר בלובל נודע גם בתמיכתו האקטיבית בשיקום של דרזדן שבגרמניה. הוא עשה זאת באמצעות הקמה של "Friends of Dresden, Inc." ועמידה בראשה. הוא תרם את הכספים בהם זכה בפרס נובל לצורך שיקום העיר, ובייחוד לצורך בנייה מחדש של הפראואנקירכה (שהושלמה ב-2005) ובנייה של בית כנסת חדש.
רוברט בנטון
רוברט בנטון (באנגלית: Robert Benton; נולד ב-29 בספטמבר 1932) הוא במאי ותסריטאי אמריקאי, זוכה שלושה פרסי אוסקר ופרס גלובוס הזהב.
קורות חיים
בנטון נולד בוואקסאצ'י, טקסס ולמד באוניברסיטת קולומביה. הוא החל את דרכו בתעשיית הקולנוע כתסריטאי של הלהיט הקופתי "בוני וקלייד" (1967), סרט שקיבל 10 מועמדויות לפרס האוסקר, כולל לתסריט המקורי של בנטון. לאחר מכן, כתב בנטון את התסריט לסרטו של ג'וזף ל. מנקייביץ' "איש נוכל היה", בו כיכבו קירק דאגלס והנרי פונדה ולקומדיה "מה נשמע, דוק?", בכיכובה של ברברה סטרייסנד. לאחריהם פנה לבימוי.
שנתיים אחר כך ביים את הדרמה "מקום בלב", עליו זכה בפרס האוסקר על התסריט. בסרט, בנטון העלה זכרונות מילדותו בטקסס בימי השפל הכלכלי של שנות השלושים, ובו גילמה סאלי פילד אישה המתייצבת באומץ נגד המצוקות הכלכליות. סרט זה המשיך את הקו הפמיניסטי בו נקט בנטון ב"קרמר נגד קרמר". לאחר מכן ביים את הקומדיות "נאדין", שהתרחשה אף היא בטקסס, ו"לא פראייר של אף אחד", בו כיכב פול ניומן, עליו קיבל מועמדות לאוסקר לתסריט המעובד. כמו כן ביים שתי דרמות פשע "בילי בתגייט", בו עסק במעלליו של הגנגסטר הידוע לשמצה ו"סודות אפלים", שהיה מחווה לסרטי הבילוש הקלאסיים ולפילם נואר. לאחרונה ביים את דרמת המתח "הכתם האנושי" (2003), עיבוד לרומן הנודע של פיליפ רות.
כתסריטאי, התמקד בנטון מאז אמצע שנות השבעים בכתיבה לסרטים אותם ביים פרט לשובר הקופות "סופרמן" (1978), בו היה שותף לכתיבה גם הסופר מריו פוזו ולקומדיית הפשע "קרח דק" (2005), אותה גם הפיק.
The Good Witch
The Good Witch (בעברית: המכשפה הטובה) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הבריטית מייסי פיטרס. האלבום יצא לאור ב-16 ביוני 2023, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
ברווז באיקל
מאפיינים
אורכו של ברווז באיקל 39-43 ס"מ ומשקלו 500 גרם. לברווז לחיים צהובות המתוחמות בפסים לבנים ומאחורי האוזן עור ירוק. הכיפה והמקור שחורים והחזה ורוד מנוקד. הנקבות לעומת הזכרים המפוארים חיוורות ובעלות נוצות חומות-אדמדמות. מזכיר במראהו את השרשיר המצוי אך צבעוני יותר.
ואנס
ואנס (באנגלית: Vans) היא חברה אמריקאית המייצרת בעיקר נעלי סקייטבורד וסניקרס, ובשנים האחרונות החלה בייצור נעלי ספורט שונות. מושב החברה בדרום קליפורניה שבארצות הברית.
ברווז באיקל
מאפיינים
להקת הברווזים מצויה בקיץ בין הבריכות והנהרות שבטונדרה הסיבירית או ביצות בגדות היערות ונודדת דרומה בחורף לעבר אזורים נמוכים וחמימים יותר.
ואנס
היסטוריה
ואנס נוסדה בשנת 1966 על ידי פול ואן דורן ושמה היה "חברת הגומי של ואן דורן". החברה משווקת בתחומי גלישת הגלים, הסקייטבורד והפאנק-רוק. בשנים האחרונות ואנס החלה משווקת פריטים נוספים כגון ביגוד ואביזרי סקייטבורד.
ברווז באיקל
מאפיינים
בעבר הברווזים נמצאו בסכנת הכחדה עקב ציד כבד אך כיום הם מינים מוגנים והאוכלוסייה שוב גדולה. בדיקה שבוצעה ב-2010 מצאה 1.07 מיליון פרטים.
ואנס
היסטוריה
בשנות ה-80 איבדה ואנס רבים מלקוחותיה המרכזיים, כאשר התחילה לייצר נעלי כדורסל וכדורגל. כתוצאה מכך התאגיד פשט רגל בשנת 1984. ארבע שנים לאחר ההתאוששות מפשיטת הרגל קנתה את ואנס חברת הבנקאים McCown De Leeuw, ויצאה בהצהרה פומבית על כך בשנת 1991.
ואנס פתחה חנויות קמעונאות המכילות פארקי החלקת סקייטבורד מקורים וגדולים, והפתיחה הראשונה הייתה בשנת 1998 ב-"The Block at Orange". פארק ההחלקה הזה, כמו גם פארק החלקה נוסף באורלנדו הם היחידים שנשארו פתוחים עד היום.
בשנת 2004 נרכשה החברה על ידי "VF תאגידים", יצרני ג'ינס ליווי'ס וג'ינס Wrangler, בשווי של 396 מיליון דולר.
ואנס הם נותני החסות של ואנס וארפד טור, פסטיבל סקא/פאנק וספורט אתגרי המתקיים בארצות הברית מדי שנה מאז שנת 1995.
הפריט הידוע והפופולרי ביותר של ואנס הוא הנעליים שלהם, הפופולריות ביותר בסצנת הפאנק/רוק/סקייטבורד ובשנים האחרונות גם בסצנת האימו וההיפ-הופ.
בשנת 2010 נפתחה חנות הדגל הרשמית הראשונה של ואנס בישראל בקניון שבעת הכוכבים ומאוחר יותר באותה שנה גם בקניון איילון. כיום, קיימים ברחבי ישראל סניפים נוספים.
לאורה מונץ לייאל
לאורה מונץ לייאל (באנגלית: Laura Muntz Lyall; 18 ביוני 1860 – 9 בדצמבר 1930) הייתה ציירת אימפרסיוניסטית קנדית, שנודעה בזכות ציורי נשים וילדים.
ביוגרפיה ועבודה
לורה אדלין מונץ נולדה בספא לימינגטון, ווריקשייר, אנגליה בשנת 1860, אך משפחתה היגרה לקנדה בילדותה. היא גדלה בחווה במחוז מוסקוקה באונטריו. כצעירה, ההתעניינות של מונץ באמנות הביאה אותה ללמוד שיעורים בציור מויליאם צ'ארלס פורסטר מהמילטון ולחיות ולעבוד בבית הספר שלו.
הכרה אמנותית
עבודתה קיבלה הכרה בקנדה ומחוצה לה. מונץ הציגה את עבודתה בארמון האמנויות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי, ולאחר מכן בשנת 1894 בפריז. היא המשיכה להציג בתערוכות בינלאומיות רבות לאחר שובה מפריז, ועבודותיה זכו במדליית כסף בתערוכה הפאן-אמריקאית משנת 1901. לאחר מכן הוענק לה מדליית ארד בתערוכה העולמית בסנט לואיס ב -1904. היא הראתה 27 ציורים באקדמיה המלכותית הקנדית לאמנויות בין 1893 ל -1929. עבודותיה הושוו לעיתים קרובות עם אלו של בן זמנה וחברתה פלורנס קרלייל. גם הגלריה הלאומית של קנדה וגם הגלריה לאמנות באונטריו כוללות את יצירותיה.
חיים מאוחרים
לאחר מות אחותה בשנת 1915, היא חזרה לטורונטו והתחתנה עם גיסה צ'ארלס השני. כמו כן טפלה בילדי אחותה (היו לה 11 ילדים, אך רק מעטים נותרו בבית). לאחר מכן הקימה סטודיו בעליית הגג של ביתם והחלה לחתום על עבודותיה בשם הנשואים. בשנת 1921 היא נסעה עם בעלה לדבון, אנגליה ושם ציירה את הנוף שהיה חדש עבורה. המבקרים משבחים את הטיפול שלה באור ובצבע מאופק אם כי עשיר, הוכחה לכך שהיא הייתה יכולה להיות ציירת נוף מרכזית אם הייתה בוחרת בכך.
בשנת 1930 חלתה מונץ היא המשיכה לצייר עד מותה בהמשך שנת 1930. ליאל נקברה בטורונטו.
ססיליה מרגרט ניירן
ססיליה מרגרט ניירן (באנגלית: Cecilia Margaret Nairn;1791 – 4 ביוני 1857) הייתה פסלת בשעווה וציירת אירית. היא התמחתה בציור בצבעי מים והרבתה לצייר נוף ופרחים. ציוריה של ניירן הוצגו באקדמיה המלכותית היברניאן בשנים 1826–1851.
ביוגרפיה
נולדה בשם ססיליה מרגרט קמפבל ולמדה אמנות מאביה ג'ון הנרי קמפבל (1757–1829) שהיה בעצמו צייר. בגיל 18 החלה להציג את עבודתה בגלריות שונות. בשנת 1809 שלחה את עבודתה לתערוכה ברחוב הוקינס בדבלין לצפייה והמשיכה להוסיף ציורים לתערוכה זו עד 1821. לאחר תקופה זו, תרמה באופן משתנה את עבודותיה לאקדמיה המלכותית היברניאן בשנים 1826–1847 בעיירות קילרני וויקלו.
סמואל גלינדו
קריירת מועדונים
גלינדו התחיל את הקריירה שלו בריאל אמריקה המקומית. בינואר, גלינדו חתם בארסנל מהפרמייר ליג. בקיץ, גלינדו הושאל לסלמנקה. ב-15 באוקטובר 2010, גלינדו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד רקראטיבו ולבה. עונה לאחר מכן הושאל לז'ימנסטיק טרגונה ובעונה שאחריה ללוגו.
בינואר, גלינדו הושאל לחורחה וילסטרמן.
בקיץ, גלינדו חזר לארסנל והצטרף לקבוצת המילואים שלה, אך לא זכה לדקות משחק בה כיוון שלא השיג היתר עבודה.
ב-9 בינואר 2015, גלינדו הושאל לפורטוגזה, אמנם כעבור שבועיים חזר לארסנל מבלי ששיחק ולו דקת משחק אחת.
בקיץ, גלינדו חתם בקלאב פטרולרו. ב-26 בספטמבר 2015, הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 2–5 נגד קלאב סן חוסה.
בהמשך הקריירה שיחק בספורט בויס וורנס, דה סטרונגסט, קלאב סן חוסה (קדנציה שנייה) ואולווייס רדי.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, גלינדו שיחק בנבחרות הצעירות של בוליביה. ב-24 בפברואר 2010, גלינדו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–5 ל.
גלינדו, השתתף עם הנבחרת בקופה אמריקה 2019.
סנדוויץ' דה מיגה
עד ההגשה נשמרים הכריכים במקרר כשהם מכוסים היטב (למשל בניילון נצמד) על מנת למנוע חדירת לחות.
הם מוגשים קרים או קלויים, לארוחת שעת התה או כמתאבנים.
אוניברסיטת מינסטר
אוניברסיטת מינסטר (שם מלא: האוניברסיטה הווסטפאלית על שם וילהלם; בגרמנית: Westfälische Wilhelms Universität, בראשי תיבות: WWU) היא אחת האוניברסיטאות הגדולות של גרמניה, נכון ל-2016 מנתה האוניברסיטה 44,692 סטודנטים ו-15 פקולטות. היא קרויה על שם הקיסר הגרמני וילהלם השני. המזכירות נמצאת בארמון העיר מינסטר.
לאוניברסיטה אין צורת קמפוס. הפקולטות פזורות ב-285 בניינים שונים ברחבי העיר. לצד האוניברסיטה ישנם עוד שבעה מוסדות אקדמאיים במינסטר, מה שהופך אותה לעיר סטודנטים מובהקת. אם זה במחקר או במדע שימושי, אוניברסיטת מינסטר היא מהמובילות בגרמניה. לאוניברסיטה שם בינלאומי מכובד ולה כ-400 הסכמי חילופי סטודנטים עם אוניברסיטאות ברחבי העולם.
רוב הפקולטות, ביניהם לכלכלה ומשפטים נמצאות במרכז העיר, בין כיכר הקתדרלה והכיכר על שם פאול פון הינדנבורג, שם נמצא חלל ההרצאות הגדול (804 מקומות ישיבה) של האוניברסיטה, בו לרוב מתקיימות הרצאות של הפקולטה לכלכלה ומנהל עסקים. בית החולים האוניברסיטאי והפקולטה לרפואה נמצאות קצת מחוץ למרכז העיר. האוניברסיטה חברה ב-U15 (אוניברסיטאות בגרמניה).
היסטוריה
סיפורה של האוניברסיטה מתחיל עם מכינת הישועים שנוסדה ב-1588. אך רק ב-1780 היא נחנכה כאוניברסיטה עם ארבע פקולטות; משפטים, מדעי הרפואה, פילוסופיה ותאולוגיה. היום כאמור ישנם 15 פקולטות. היא נחנכה על ידי פרנץ פון פירסטנברג. ב-1805 הורחבה האוניברסיטה לאוניברסיטה הפרוסית של וסטפאליה. ב-1907 הוסב שמה והיא נקראה על שם הקיסר וילהלם השני.
פקולטות
בין הפקולטות באוניברסיטת מינסטר :
יחסי סלובניה–קנדה
יחסי קנדה–סלובניה הם יחסי החוץ בין קנדה לרפובליקת סלובניה. קנדה הכירה בעצמאות סלובניה בינואר 1992, וכיוננה יחסים דיפלומטיים שנה לאחר מכן. קנדה מיוצגת באמצעות שגרירותה בבודפשט, הונגריה, וכן באמצעות קונסוליה בליובליאנה. סלובניה מיוצגת בקנדה על ידי שגרירות האוטווה וקונסוליה כללית בטורונטו. שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו. ישנם יותר מ-35,000 סלובנים שגרים בקנדה.
ביקורים דיפלומטיים
מיקאל ז'אן, המושלת הכללית של קנדה, ביקרה בסלובניה באוקטובר 2009.
פדריקו ורה
פדריקו גבריאל ורה (בספרדית: Federico Gabriel Vera; נולד ב-24 במרץ 1998 בסנטה פה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אוניון מליגת העל הארגנטינאית.
קריירת מועדונים
ורה גדל במחלקות הנוער של באנקו פרובינסיאל ואוניון. בעונת הושאל לספורטיבו לאס פרחאס מהליגה הארגנטינאית השלישית. הוא ערך 11 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד. לאחר תקופת ההשאלה חזר ורה לאוניון, והחל לשחק במדי הקבוצה במסגרת ליגת העל הארגנטינאית.
עונת 1980/1981 בבונדסליגה
עונת 1980/1981 הייתה העונה ה-18 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-15 באוגוסט 1980 והסתיימה ב-13 ביוני 1981.
ארמיניה בילפלד, נירנברג וקרלסרוהה עלו מהליגה השנייה.
באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם השנייה ברציפות ובפעם השישית בתולדות המועדון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-16-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושלוש קבוצות עלו במקומן.
מינכן 1860, שאלקה 04 ובאייר אורדינגן ירדו לבונדסליגה השנייה.
כדורגלנים מצטיינים
קרל היינץ רומניגה (באיירן מינכן) שכבש 29 שערים זכה בתואר מלך השערים של הליגה בפעם השנייה ברציפות.
הרברט וימר
הרברט וימר (בגרמנית: Herbert Wimmer, נולד ב-9 בנובמבר 1944 באופן שבבלגיה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בבורוסיה מנשנגלדבך ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת הקשר.
וימר זכה עם בורוסיה מנשנגלדבך בחמש אליפויות הבונדסליגה, גביע גרמני, הסופר קאפ הגרמני וגביע אופ"א, ונחשב לאחד מגדולי השחקנים של הקבוצה בכל הזמנים. בנוסף, וימר זכה עם נבחרת גרמניה המערבית ביורו 1972 ובמונדיאל 1974.
קריירת מועדונים
וימר החל לשחק בקבוצה הבוגרת של בורוסיה מנשנגלדבך בשנת 1966. וימר שיחק במועדון במשך 12 עונות, בהן הבקיע 51 שערים ב-366 הופעות בבונדסליגה, נתון המציב אותו במקום השלישי בדירוג שיאני ההופעות של הקבוצה בכל הזמנים, אחרי ברטי פוגטס ואובה קאמפס. וימר שיחק בתור הזהב של בורוסיה מנשנגלדבך, עם שחקנים נוספים כברטי פוגטס, אלן סימונסן, יופ היינקס, גינטר נצר וריינר בונהוף. הוא היה קשר עם אוריינטציה הגנתית יחסית, על מנת לחפות על גינטר נצר בהגנה ולסייע לו בהתקפה, על אף יכולתו ההתקפית וכושרו הגופני המצוין, שזיכה אותו בתואר "ריאות הברזל". בשנת 1970 זכה וימר באליפות הראשונה שלו, כשבעונה הבאה השלים עם הקבוצה זכייה שנייה ברציפות באליפות הבונדסליגה. העשור של שנות ה-70 התאפיין במאבק מול באיירן מינכן על מרבית התארים בגרמניה, כאשר באיירן מינכן זכתה בשלוש אליפויות ברציפות בין השנים 1972-1974, ובורוסיה מנשנגלדבך זכתה בשלוש האליפויות הבאות, בין השנים 1975-1977, שווימר היה שותף לכולן, כמו גם בשתי סגנויות, בשנים 1974 ו-1978. בשנת 1973 זכה וימר עם הקבוצה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 2-1 בהארכה על היריבה המושבעת פ.צ. קלן. וימר הבקיע את השער הראשון של מנשנגלאדבך. בשנת 1976 זכה עם הקבוצה בסופר קאפ הגרמני, לאחר ניצחון 3-2 על המבורג.
הישגי הקבוצה בגרמניה תורגמו גם לזירה האירופית. בשנת השתתף 1973 וימר עם הקבוצה בגביע אופ"א, בו הקבוצה הגיעה לגמר והפסידה לליברפול במפגש כפול, כאשר במשחק הראשון ניצחה ליברפול בתוצאה 3-0, ובגומלין מנשנגלאדבך ניצחה רק 2-0. וימר שיחק 90 דקות בשני המשחקים. כעבור שנתיים הגיעה בורוסיה מנשנגלדבך שוב לגמר גביע אופ"א, הפעם מול טוונטה ההולנדית. המשחק הראשון הסתיים בתוצאה 0-0, ובגומלין בורוסיה מנשנגלדבך ניצחה בתוצאה 5-1. וימר שיחק 90 דקות במשחק הראשון ו-75 דקות בגומלין. בשנת 1977 הגיעה בורוסיה מנשנגלדבך לגמר גביע אירופה לאלופות, בו הפסידה בתוצאה 3-1, שוב לליברפול. וימר פתח בגמר זה, אך נפצע והוחלף בדקה ה-24 על ידי כריסטיאן קוליק. בשנת 1978 פרש וימר ממשחק פעיל עם שמונה תארים במדי בורוסיה מנשנגלדבך.
קריירה בינלאומית
לוימר 36 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, בהן הבקיע ארבעה שערים. וימר היה שותף לזכייה של נבחרת גרמניה המערבית ביורו 1972, בו הבקיע את השער השני במשחק הגמר מול נבחרת ברית המועצות, במשחק שהסתיים בתוצאה 3-0 לגרמניה המערבית, ונכלל בנבחרת מצטייני הטורניר. וימר שותף בשני משחקים במונדיאל 1974, בו זכתה הנבחרת לאחר ניצחון 2-1 במשחק הגמר על נבחרת הולנד, בו וימר לא שותף. וימר היה חלק מהסגל של גרמניה המערבית ליורו 1976, בו הפסידה הנבחרת לנבחרת צ'כוסלובקיה בפנדלים, לאחר 2-2 בתום 120 דקות. וימר הוחלף במשחק זה במחצית על ידי היינץ פלוהה. הופעה זו הייתה האחרונה של וימר במדים הלאומיים.
תארים
עם בורוסיה מנשנגלדבך:
עם נבחרת גרמניה המערבית:
תארים אישיים:
כוכב הדינוזאורים (סרט, 1977)
כוכב הדינוזאורים (באנגלית: Planet of Dinosaurs) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי אשר יצא ב-18 בנובמבר 1977 ובוים בידי ג'יימס שיי. הסרט עוסק בחבורת מגלים בפיקוד קפטן לי אשר נעו בחללית בחיפוש חיים מחוץ לכדור הארץ והם מוצאים כוכב רחוק שנות אור מכדור הארץ, אך בדרכם הם נוחתים נחיתת אונס והחללית שלהם מתרסקת לתוך עולם שומם, בו חיים יצורים פרהיסטוריים נכחדים ודינוזאורים טורפים והם נאלצים לשרוד לצידם.
עלילה
בעוד החללית של קפטן לי וצוותו, בה 9 אנשים: הקפטן לי נורסווית', מייק, ג'ים, נילה, הארווי ביילור, שארלוט, צ'אק, דרנה לי וסינדי, מוצאת כוכב חדש רחוק שנות אור מכדור הארץ היא מתנגשת בקרקע במהירות וקורסת וצוותו של קפטן לי נאלץ לחיות בכדור החדש ללא יכולת לחזור. בעוד הרדיו שלהם תקוע בחללית שטבעה באגם מקומי 2 מבני הצוות שוחים אליה אך אחת הבחורות בספינה, סינדי, נטרפת בידי טורף מיימי גדול והחבר הנותר שוחה ליבשה ללא הרדיו.
החבורה מתיישבת בקרבת כמה עצים ומגלה שכוכב זה הוא צעיר יותר מכדור הארץ ובעל מיני יצורים נכחדים כמו דינוזאורים. הם נתקלים בבוקר בברונטוזאורוס עצום המלחך צמחייה והם מגלים שהצומח רעיל ומיני דינוזאורים טורפים משוטטים באזור והדרך היחידה לברוח מהם הוא לעלות לרמה גבוהה. בעודם מטפסים, דרנה לי מחליקה כמעט ושומטת את המזון הארוז של בני החבורה ולמורת רוחם הקפטן מסרב לרדת כדי להחזיר אותו, אך קובע מחנה לא רחוק משם. באזור זה ישנם עכבישי ענק וגם כמה דינוזאורים מיוחדים כמו סטגוזאורוס, אורניתומימוסים זריזים וגם נקבת מקננת על ביצים של נקבת צנטרוזאורוס אשר הארווי גונב ממנה ביצים אך נתפס ונהרג בידיה.
בעוד קפטן לי חושב להתנחל באזור הרמה עד שיגיעו להציל אותם, ג'ים לא מאמי שיגיעו אליהם ובמקום זה רוצה להקים ציוויליזציה מחדש בכוכב לצד הדינוזאורים. הם בונים חומה כדי להתגונן מהיצור המסוכן ביותר באזור - הטירנוזאורוס הקטלני אשר חי במאורה על הרמה וניזון מדינוזאורים תושבי המקום. כשהטירנוזאורוס מוצא את החבורה הוא תוקף אותם וטורף את דרנה, כמו גם הורס את החומות שבנו.
כתוכנית ב' הם מקימים בסיס של חניתות עץ מופנות קדימה שלתוכם הם מנסים לפתות את הטירנוזאורוס להגיע והם אכן מצליחים לפתות אותו לרדוף אחריהם ובלי לשים לב להיתקע בחניתות הגדולות ולהיפגע למוות. במותו הוא כמעט מוחץ את ג'ים אך הוא מצליח להשתחרר. כשהטירנוזאורוס מת החבורה מחליטה להישאר על הרמה המבודדת מטורפים נוספים.
לאחר שנים באי הם פיתחי יישוב עם חקלאות מקומית ולצ'אק ושרלוט נולד ילד. בעוד שרלוט עוד מקווה שיום אחד יצילו אותם לנילה זה כבר לא משנה.
טרוטת האגמים
טרוטת האגמים (שם מדעי: Salvelinus namaycush) הוא מין של דג גרם ממשפחת הסלמוניים החי באמריקה הצפונית.
זהו מין של דג באורך של עד 130 סנטימטרים ומשקל מרבי של 43.5 קילוגרם. הוא הגדול בבני מיני הטרוטה. הוא גם הגדול שבסוג Salvelinus.
דג מאכל זה חי בטבע בנהרות ובאגמים של צפון אמריקה הצפונית מהחלק הצפוני של ארצות הברית, וברחבי אלסקה וקנדה. ואולם האדם הפיץ אותם ממולדתם גם לאירופה ולאמריקה הדרומית לדיג וספורט והופצו גם בארצות הברית לחלקים לא טבעיים שלהם, בעיקר סביב פארק ילוסטון, שם הם הובאו באופן חוקי, אך הופצו בהמשך בצורה שמזיקה לדגים האחרים, וכיום דרך כזו אסורה בחוק.
דגי הטרוטה ניזונים מבשר של כל יצור קטן מהם ויכולים לחסל את כל הפאונה הטבעית באגמים והנהרות אליהם חדרו, בעיקר הדגה הטבעית. הם גם גורמים להכלאה עם טרוטת ברוק (Salvelinus fontinalis) וזני הכלאיים נפגעים בהתרבותם.
קמוב Ka-226
קמוב Ka-226 (ברוסית: Камов-226, שם קוד דיווח נאט"ו: Hoodlum; בתרגום לעברית: בריון) הוא מסוק תובלה קואקסיאלי רב תכליתי מתוצרת חברת קמוב הרוסית (לשעבר סובייטית). המסוק נוצר כגרסה דו-מנועית של מסוק ה-Ka-126. המריא לראשונה ב-4 בספטמבר 1997 משדה ניסויים ליד העיר לובריץ עם הטייס ולדימיר לברוב.
מסוק זה שופר לעומת ה-Ka-26, שעליו התבסס, בכך שצויד בצמד מנועי טורבינת גז (מתוצרת מערבית), בניגוד לצמד מנועי הבוכנה מדגם М-14В26 המיושנים שהותקנו על ה-Ka-26. בשל כך, מסוק זה ניחן ביכולת נשיאת מטען משופרת, יכולת המראה בעומס גבוה יותר ובהפחתת הויברציות והרעש של המסוק. בדומה לכל מסוקי קמוב, גם מסוק זה בנוי במבנה של שני רוטורים קואקסיאליים ללא רוטור זנב.
שירות
מסוק זה נמצא בעיקר בשימוש ארגונים ממשלתיים וחברות ברוסיה, וביניהם:
בית הסוהר שקמה
בית הסוהר שקמה הוא מתקן כליאה הממוקם בשדרות התעשייה 5, באזור התעשייה הצפוני של אשקלון.
הקמה והיסטוריה
בית סוהר שקמה מבוסס על "מצודת טגארט", שהוקמה בשנת 1941 כתחנת משטרה כפרית (2nd Class Police Station), מזרחית לעיירה אל-מג'דל. לאחר קום המדינה שימש המתקן כתחנת המשטרה של העיר אשקלון וכלל בתוכו מתקן כליאה שנוהל בידי המשטרה והחזיק עצירים מהסביבה ומסתננים מרצועת עזה. במרץ 1964 ברחו מהכלא שלושה עצירים מרצועת עזה, שהסתייעו בעצירים יהודים להשתלט על שני השוטרים ששמרו על הכלא ולברוח.
בשנת 1969 נמסר המתקן לשירות בתי הסוהר והחל לשמש בעיקר לכליאת אסירים ביטחוניים שמספרם גדל עקב ריבוי פעילות טרור. בכלא הוחזקו קרוב ל-500 אסירים ביטחוניים, ברובם אסירי עולם ושפוטים לשנות מאסר ארוכות. ריכוז אסירי העולם בכלא אשקלון, נבע מכך שהוא כלל תאים יחסית קטנים שנחשבו יותר מתאימים לכליאת אסירי עולם. ביולי 1970 קיימו האסירים בכלא שביתת רעב. בשנת 1971 עלו תלונות רבות על מכות כלפי אסירים בכלא ובספטמבר 1971 הייתה התפרעות אסירים בכלא. האסירים טענו שההתפרעות נבעה מהיחס כלפיהם בכלא וכי שר המשטרה הודה שכלא אשקלון הוא הגרוע ביותר. בסוף אותה שנה ירד מספר האסירים שהוחזקו בכלא לכ-400.
בינואר 1972 נרצח בבית הסוהר אסיר בחשד לשיתוף פעולה, ובמאי 1972 נרצחו עוד שני אסירים על רקע דומה. בתחילת 1977 פתחו האסירים בכלא בשביתת רעב. בהמשך צורפו לאסירים הביטחוניים, אסירים פליליים ישראלים.
מבנה ופעילות
במתקן כלואים כ-500 אסירים השוהים ב-12 אגפים הכוללים אסירים ועצורים פליליים ישראלים ואסירים בהפרדות ובחקירה. וכן אסירים ביטחוניים, השפוטים לתקופות מאסר ממושכות. האגף הביטחוני מחולק לשניים: אגף חקירות של השב"כ ואגף תאי המאסר. במתקן משרתים כ-200 אנשי סגל, בהם אנשי ביטחון, מנהלה וטיפול.
במתקן ישנה פעילות חינוכית לאסירים הפליליים בלבד וכוללת: חוגי אומנות, קבוצות תקשורת, חינוך להורות וקבוצות דיון במגוון נושאים.
מפקד המתקן הוא בדרגת גונדר משנה, וסגנו בדרגת סגן גונדר.
הוויקינגים
הוויקינגים (באנגלית: The Lost Vikings) הוא משחק פלטפורמה למחשב, שיוצר על ידי חברת בליזארד (Blizzard) והופץ על ידי חברת אינטרפליי (Interplay). המשחק הופץ למחשב האישי, ולקונסלות סופר נינטנדו ומגהדרייב. הוא הופץ גם לקונסולה הניידת GBA.
ייחודו של המשחק בכך שהשחקן שולט בשלוש דמויות שונות, ועליו להשתמש ביכולות המיוחדות של כל דמות על מנת לפתור חידות ולהגיע לסוף השלב. בנוסף, ביכולתה של כל דמות לשאת עמה ארבעה חפצים, אשר יכלו לשמש לפתרון חידון, לריפוי הדמויות (לכל דמות היו שלוש נקודות פגיעה, ויכלה להגיע לכל היותר לארבע נקודות פגיעה) וכן לפגיעה באויבים. לא ניתן לשמור את המשחק, אך לכל שלב קוד אותו יכול השחקן להכניס, וכך להגיע לשלב מסוים.
דמויות המשחק
במשחק יש שלוש דמויות ולכל אחת יש כישורים משלה, הדמויות הן: בנוסף יכול אולף לאפשר לחבריו לעבור מקומות גבוהים בעזרת המגן שמשמש כמדרגה.
עלילת המשחק
לאחר ציד שגרתי בו מפגינים הגיבורים את יכולותיהם, הם פונים לישון. במהלך הלילה חוטף אותם טומאטור (Tomator) בעבור גן החיות האינטר-גלקטי שלו. כאשר מתעוררים השלושה, הם מוצאים עצמם על ספינת החלל של טומאטור. ההחלטה גומלת בלבם, לחזור לביתם.
במהלך המשחק, הדמויות נתקלות במכונת זמן, השולחת אותם לכל מיני מקומות, ולמעשה מחלקת את המשחק לעולמות שונים:
בסוף כל שלב הגיבורים משוחחים אחד עם השני, בדרך כלל שיחה הומוריסטית. הם גם משוחחים בכל עת שהם מגיעים לעולם חדש. בנוסף, יש מספר דמויות איתן ניתן לדבר במספר מהשלבים.
ראו גם
כמה משחקי תפקידים נוספים
אירם דריג'י
אירם דריג'י (בטורקית: İrem Derici; נולדה ב-21 במרץ 1987) היא זמרת-יוצרת טורקייה, אשר פועלת בעיקר בטורקיה. אירם דריג'י נולדה באיסטנבול, טורקיה והחלה את הקריירה שלה בשנת 2012.
בשנת 2016, הוציאה דריג'י את אלבום הבכורה שלה, Dantel. האלבום זכה להצלחה חסרת תקדים, וממנו יצא הלהיט "Evlenmene Bak" שצבר 170 מיליון צפיות ביוטיוב. שיר הנושא מתוך האלבום, זכה להצלחה רבה גם כן, כאשר נכנס לעשרות מצעדים. השיר "Dur Yavaş" שנכלל באלבום זכה להצלחה רבה. בין היתר, הוציאה את השיר "Kalbimin Tek Sahibine" שזכה להצלחה חסרת תקדים כאשר הפך לאחד מן הקליפים הטורקים הנצפים בהיסטוריה. כמו כן, דריג'י היא האמנית הטורקית הנצפית ביותר ביוטיוב.
בהמשך, הוציאה דריג'י את אלבומה השני, Sabıka Kaydı. בשנת 2019, הוציאה את אלבום גרסאות הכיסוי הראשון שלה, Mest Of.
ביוגרפיה
אירם דריג'י נולדה ב-21 במרץ 1987, באיסטנבול, טורקיה. דריג'י היא בתם של חולוסי דריג'י וג'יל אדיז. בגיל ארבע החלה דריג'י לנגן בפסנתר. בתחילת הקריירה שלה היא אף השתתפה בתוכנית הטלוויזיה O Ses Türkiye שם היא שרה ביחד עם כמה זמרים נוספים.
דריג'י למדה סוציולוגיה באוניברסיטת איסטנבול בילגי.
קריירה
בשנת 2012, הוציאה דריג'י את סינגל הבכורה שלה, "Bensiz Yapamazsın". ב-31 במאי 2013, הוציאה את "Düşler Ülkesinin Gelgit Akıllısı". כמה חודשים לאחר מכן, הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, İki. בפברואר 2014, הוציאה את "Neredesin Sen". ב-24 באפריל 2014 הוציאה את אחד מלהיטיה הגדולים ביותר, "Kalbimin Tek Sahibine". ביוטיוב צבר השיר 227 מיליון צפיות, ובכך עקף את "Prenses" של הדיסה והפך לקליפ הטורקי הנצפה ביותר בשנת 2014. באמצע אותה השנה, הוציאה את המיני-אלבום השני שלה, Üç.
לאחר מכן, בשנת 2015, הוציאה את השיר "Aşk Eşittir Biz" שזכה להצלחה רבה. בסמוך לכך, הוציאה את המיני-אלבום השלישי שלה, Değmezsin Ağlamaya. שנה לאחר מכן, הוציאה את השיר "Bambaşka Biri". בסמוך לכך הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Dantel. האלבום זכה להצלחה חסרת תקדים, וממנו יצא הלהיט "Evlenmene Bak" שצבר 170 מיליון צפיות ביוטיוב. שיר הנושא מתוך האלבום, זכה להצלחה רבה גם כן, כאשר נכנס לעשרות מצעדים. השיר "Dur Yavaş" שנכלל באלבום זכה להצלחה רבה. בשנת 2017, קיימה הופעה יחד עם אג'ה סצ'קין שהפכה לוויראלית כאשר צברה למעלה מ-3 מיליון צפיות. בתחילת שנת 2018, הוציאה את השיר "Hadi Gel".
ב-10 באוגוסט 2018, יצא אלבומה השני, Sabıka Kaydı. באותה השנה הקליטה מחדש את השיר "Bin Dereden", אשר נכלל באלבום הלהיטים, Yıldız Tilbe'nin Yıldızlı Şarkıları, Vol. 1. בשנת 2019, הוציאה אלבום גרסאות הכיסוי הראשון שלה, Mest Of. מתוך האלבום יצאו שני הסינגלים "Acemi Balık" ו-"Aşkımız Olay Olacak".
דיסקוגרפיה
{{שני טורים
מיני-אלבומים
}}
מרדכי עקיבא פרידמן
מרדכי עקיבא פרידמן (נולד ב-20 ביוני 1941) הוא פרופסור אמריטוס בחוג לתלמוד באוניברסיטת תל אביב, מופקד הקתדרה לתרבות היהודים בארצות האסלאם ולחקר הגניזה על שם יוסף וסיל מייזר וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. חתן פרס ישראל בהיסטוריה של עם ישראל לשנת ה'תשע"ט (2019).
חייו ופועלו
פרידמן נולד בפילדלפיה שבארצות הברית, סיים תואר הראשון מאוניברסיטת פנסילבניה שבפילדלפיה, ולמד בבית המדרש לרבנים באמריקה שבעיר ניו יורק, שם התמחה בתלמוד מפיו של הרב פרופסור שאול ליברמן, וקיבל תואר מוסמך למדעי היהדות והסמכה. לאחר מכן עשה דוקטורט באוניברסיטת פנסילבניה תחת הדרכתו של פרופסור שלמה דב גויטיין, וסיים בשנת 1969. נושא הדוקטורט היה חקר הכתובות לפי מנהג ארץ ישראל מן הגניזה.
הוא זכה בפרס יצחק בן-צבי על ספרו Jewish Marriage in Palestine, פרס העיר חולון לחכמת ישראל על ספרו 'ריבוי נשים בישראל' ופרס גולדשטיין-גורן למחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון, על ספרו 'הרמב"ם, המשיח בתימן והשמד'.
פרידמן נשוי למרים למשפחת שור ולהם ארבעה ילדים, ארבעה עשר נכדים ונינה. אחיו הגדול הוא חוקר התלמוד הפרופסור שמא יהודה פרידמן.
תיאור מחקריו
מוקד מחקרו של מרדכי עקיבא פרידמן הוא בחקר גניזת קהיר. הוא עוסק בחומר הקשור להלכה ותולדות היהודים בארצות האסלאם מתוך כתבי הגניזה, מן התקופה שלאחר התלמוד ובעיקר מן המאה ה-11 עד המאה ה-13.
Jewish Marriage in Palestine: a Cairo Geniza Study
הספר התפרסם בשני כרכים ובו הוא מנתח שישים ושבע כתובות מן המאות ה-10 וה-11. פרידמן גילה מחדש את נוסח הכתובה לפי מנהג ארץ ישראל על פי קטעי הגניזה. זהו נוסח שונה ממה שנועד מאז תקופת הגאונים על-פי שאר עדות ישראל, שהוא על פי מנהג בבל. בקטעים הללו של הגניזה יש מנהג שונה העשוי על פי התלמוד הירושלמי ומנהגי ארץ ישראל. הדבר בא לידי ביטוי בכמה עניינים:
לנוסח הכתובה אופי של חוזה הדדי בין החתן והכלה ולא רק שטר התחייבות חד צדדי של החתן כלפי הכלה, כפי שהיה נהוג על פי מנהג בבל. בהרבה כתובות נכתבו 'תנאי בית-הדין' התלמודיים, לרבות תנאי שלם העוסק בזכויות האישה לדרוש גירושין מבעלה שלא בטובתו אם שנאה אותו, ובתנאי הזה הנישואים נקראים 'שותפות'. בדורות ההם נכתבה הכתובה על פי הסכמה בין החתן והכלה ומשפחותיהם, וללא אחידות לגבי הנוסח. בין הדברים המשתנים מכתובה לכתובה הייתה רשימת כל הנדוניה, מכיוון שהאישה הייתה מביאה את כל החפצים להם נזקקה ואלו נרשמו פריט אחר פריט וערכו. הללו כללו בגדים וכלי מטבח.
בין התנאים הייתה התחייבות הבעל לפדות את אשתו אם נשבתה. הדבר מבוסס על התנאי הידוע מן המשנה, אבל כאן היו פיתוחים ולשונות נוספים, כגון החיוב לפדות אותה מכספו של הבעל ולא מכספה של האישה וכן לקחת אותה בחזרה לאישה גם אחרי השבי, אף-על-פי שאולי נאנסה בשבי.
La Ketouba de Cologne: Un contrat de mariage juif à Antinoopolis
המדובר בהשלמה לספרו הקודם של פרידמן, והיא כוללת מהדורה של כתובה שנכתבה באנטינואופוליס, מצרים, בשנת 417 לספירת הנוצרים, הידועה בשם 'הכתובה מקלן'. פרידמן הוציא אותה לאור ביחד עם מחברים נוספים, והיה אחראי לשיחזור ולפיענוח של חלק מן הכתובה ולביאור נוסח הטופס.
ריבוי נשים בישראל: מקורות חדשים מגניזת קהיר
ספרו זה של פרידמן עוסק בחקר הפוליגמיה בחברה היהודית בארצות האסלאם בימי הביניים על פי תעודות הגניזה. קודם לכן היה מקובל לחשוב שאף על פי שהפוליגמיה הייתה מותרת במזרח, כיוון שלא חל שם חרם דרבנו גרשום, הלכה למעשה איש לא לקח יותר מאישה אחת, כלומר שהחברה הייתה מונוגאמית. פרידמן גילה וההדיר עשרות תעודות שחושפות את המשפחה הפוליגאמית של היהודים בארצות האסלאם במאות ה-11 עד ה-13 בעיקר. התעודות האלה כתובות כמעט כולן בערבית יהודית.
מחקר זה גילה שאומנם רוב החברה חיה בנישואים מונוגאמיים, אולם זה מה שמקובל ברוב החברות הפוליגאמיות ואדם לקח אישה שנייה או יותר כאשר הראשונה לא ילדה ילדים, או אם חי בשתי ערים או בנסיבות אחרות מיוחדות כמו ייבום שאחיו מת והיה צריך לשאת את אשת אחיו. היו תנאים מיוחדים ששמרו על זכויות האישה במשפחה פוליגאמית, כמו דירה מיוחדת לכל אישה או זמן שווה עם הבעל.
בתוך זה התקיימו מסורות שונות והיה קיים הבדל בין ארץ ישראל לבבל. ההלכה על פי התלמוד הבבלי וגאוני בבל הקנתה זכות מלאה לאיש לשאת כמה נשים שרצה, אם יכול היה לפרנס אותן. אבל ההלכה הארצישראלית והמנהג על פיה היו שהאישה הראשונה הייתה זכאית לסרב לחיות במשפחה פוליגאמית ויכולה לדרוש שבעלה יגרש אותה, והוא היה חייב לשלם לה את מלוא כסף כתובתה. ספר זה תיאר את המציאות החברתית הזו, מסורת ההלכה וזכויות הנשים בחברה הפוליגמיות היהודית המסורתית.
הרמב"ם
פרידמן הרבה לעסוק בחקר הגניזה גם בחקר הרמב"ם ובנו ר' אברהם. בנושא זה הוא חקר ופרסם מחקרים רבים שבהם כתבי יד לא ידועים שכתב או חיבר הרמב"ם, לרבות שאלות ותשובות שכתב במו ידו, שלא היו ידועים מקודם ומכתבים מאת הרמב"ם. פרידמן פרסם מחקר על הרמב"ם כראש היהודים במצרים, מחקר על הרמב"ם כמורה על פי רשימות שכתבו תלמידיו בשיעורים שלו שגילה פרידמן בגניזה. פרידמן אף הרבה לחקור את רבינו אברהם בן הרמב"ם על פי תעודות הגניזה. במחקר הזה עלתה תמונה של רבנו אברהם כרפורמטור, מתקן תקנות בענייני תפילה ודברים נוספים במצרים. למשל רבינו אברהם תיקן נוסח תפילה אחיד לעדות השונות במצרים ולמעשה ביטל מנהגים ארצישראלים קדומים כמו קריאת התורה לפי המחזור התלת שנתי (בבבל היה מקובל לקרוא את התורה בשנה אחת).
הרמב"ם המשיח בתימן והשמד
בספר זה עוסק פרידמן בשלושה מוקדים הקשורים זה בזה: האחד, הרמב"ם כאיש הלכה ומנהיג הציבור. השני, המשיחיות בתקופה שלו. השלישי, השמד היינו, גזרות שנגזרו על היהודים להמיר את דתם מאונס או המרת הדת מרצון. שלושה מוקדים אלו היו קשורים זה בזה שהרי כתוצאה מגזרות השמד גברה הציפייה לביאת המשיח והיו משיחי שקר ברבות הימים ואחד המפורסמים שבהם היה טוען למשיחות אלמוני בתימן. מנהיגי יהודי תימן פנו לרמב"ם ושאלו אותו שאלה בענייני השמד שנגזר עליהם, כלומר, יהודים שחויבו למות או להמיר דתם. לגבי משיח השקר בתימן היו ליהודים ספקות שמא הוא משיח אמת. הרמב"ם הגיב לכך באיגרת תימן. הוא הוכיח שלא ייתכן שאותו אדם משיח אמת, אבל כדי שלא יתייאשו היהודים שם גילה להם סוד משפחתי ולפיו הנבואה הייתה צריכה לחזור לעם ישראל בשנת 1216-1215, וזו תהיה אחד הסימנים לביאת המשיח. פרידמן מצא בגניזה איגרות-שאלה ששלח חכם מבני תימן לר' אברהם בן הרמב"ם בשנת אתקכ"ז לשטרות (1215/6 לספירת הנוצרים), המתארות מחלוקת גדולה שנפלה בין יהודי תימן לרגל ציפייתם שבשנה ההיא תתממש ההבטחה שבבשורת הרמב"ם. לפי מסורות ידועות נכפה על הרמב"ם לקבל את האסלאם כלפי חוץ בצעירותו בעת שהותו בספרד. פרידמן ניתח מסורות אלו ולדעתו אין טעם לפסול אותן וייתכן שיש בהן אמת.
פרויקט "ספר הודו"
תחילת עבודתו של פרידמן על הפרויקט הייתה בשנת 1962, עת שימש עוזר הוראה לשלמה דב גויטיין. גויטיין עצמו התחיל את מחקר הגניזה, לה הקדיש את מרבית חייו, באיסוף ופענוח תעודות בקשר ליהודים שעסקו בסחר בהודו. בסיסם של יהודים אלה היה בארצות הים התיכון והם באו בעיקר מצפון אפריקה וממצרים, נסעו דרך תימן להודו ועסקו במסחר שהיה אחד מיסודות כלכלת ימי הביניים בארצות האסלאם ובאירופה. הם ייבאו מהודו תבלינים וסחורות יקרות כמו פלפל, מתכות ובדים יקרים שהיו מצויים רק במזרח והיה להם ביקוש גדול בארצות האסלאם ובאירופה. גם גדולי ישראל של אותה עת לא משכו ידם ממסחר ועסקו בסחר הודו. כך למשל אחיו של הרמב"ם, דוד בן מימון, נסע להודו ומת כשטבעה ספינתו באוקיינוס ההודי.
בשנת 1973 פרסם גויטיין חלק מממצאיו בספרו האנגלי: Letters of Medieval Traders וכן במספר של מאמרים בכתבי עת מדעיים. בכרכים בהם שותף פרידמן לכתיבה ולעריכה ניתן למצוא מסמכים ותעודות המגלים כיצד התנהל הסחר וכיצד חיו הסוחרים, בני משפחותיהם, הקשרים ביניהם ובין שאר בני הקהילות היהודיות, בעיקר באזור הים התיכון. מרבית התעודות קשורות לשלושה סוחרים גדולים ובני משפחותיהם: הסוחר הראשון הוא יוסף לבדי, שמוצא משפחתו מלבדה בטריפולי, צפון אפריקה; השני הוא רבי מצ'מון הנגיד, נגיד היהודים בארץ תימן; והשלישי הוא אברהם אבן יג'ו מתוניסיה, אשר עשה כ-17 שנה בהודו, עסק ביבוא ויצוא והיה בעל בית מלאכה לכלי נחושת. הוא קנה שפחה הודית ושחרר אותה, והיא הייתה ככל הנראה אשתו ואם ילדיו. צאצאיו היו תלמידי חכמים, שעסקו גם הם בסחר הודו והתחתנו עם משפחות חשובות במצרים, ובין היתר עם משפחת הרמב"ם.
הממצאים והתעודות על שלושת הסוחרים הנ"ל יצאו לאור במהדורה אנגלית, בת 918 עמודים, בשנת 2008. המהדורה העברית איננה זהה לחלוטין למהדורה האנגלית, היא בת שלושה כרכים והיא יצאה לאור בין השנים 2009 - 2010. שני כרכים נוספים יצאו לאור בשנת 2013, בקשר לסוחר המצרי הגדול חלפון הלוי, חייו, מסעותיו ומערכת היחסים שהייתה לו עם ידידו הקרוב, המשורר רבי יהודה הלוי (ספר הודו ד', חלקים א' - ב'). כמו כן מתוכננים לצאת לאור כרך על הסוחר אבו זכרי כהן סגלמאסי, איש סגלמאסה (ספר הודו ה'); כרך נוסף על סוחרים אחרים (ספר הודו ו'); וכן כרך הכולל תעודות בעלות עניין כללי לסחר הודו (ספר הודו ז').
שונות
מלבד מחקרים על החברה היהודית בארצות האסלאם, פרסם פרידמן מחקרים רבים בתולדות ההלכה על-פי תעודות הגניזה, לרבות ההלכה הארץ-ישראלית ושאלות ותשובות מן הגאונים והראשונים מוקד אחר במחקריו של פרידמן הוא ספרות חז"ל והספרות המדרשית. המחקרים הללו נעשים על-פי ניתוח פילולוגי של המקורות ומתוך תשומת לב להתפתחות מושגים ומוסדות, אמונות ודעות וההשוואה לסביבה הלא-יהודית. גם תחומים אחרים במדעי היהדות, כגון חקר המקרא, באים לידי ביטוי בכמה מאמרים.
אורית הראל
אורית הראל (נולדה ב-1956) היא סופרת, עיתונאית ועורכת ישראלית. היא למדה פסיכולוגיה ועיתונאות באוניברסיטת תל אביב, עבדה כעיתונאית בעיתון מעריב, מלמדת עיתונאות ועורכת תוכניות רדיו. אחד מספריה, "זה לא שאני לא אוהבת", זכה בפרס הזהב מטעם אגודת המו"לים.
ביוגרפיה
אורית הראל נולדה ב-1956 בתל אביב-יפו. היא למדה בתיכון בליך ברמת גן ואת השירותה בצה"ל שלה עשתה בחיל המודיעין.
הראל עבדה בתור דיילת חברת אל-על, ובשנים 1986 עד 2007, הייתה עיתונאית במעריב, כתבת לענייני ספרות, עורכת מוסף התרבות, עורכת מוסף "סגנון, עורכת משנה של המגזין "סופשבוע" ועוד.
בפברואר 2007, עזבה הראל את מעריב, וקיבלה מינוי לדוברות משרד מבקר המדינה. היא ערכה והשתתפה בתוכניות אקטואליה ותרבות ברשת הרדיו הממלכתית "קול ישראל" וב-HOT3 בכבלים.
הראל פרסמה חמישה רומנים שזכו לפרסום, ובעיקר הספר "זה לא שאני לא אוהבת" שזכה בפרס הזהב מטעם אגודת המו"לים.
חיים אישיים
אורית הראל מתגוררת בתל אביב-יפו. אם לשתי בנות, שגדלו אצל אביהן.
מאסטה אייס
דובל קליר (באנגלית: Duval Clear; נולד ב-4 בדצמבר 1966), מוכר גם בשם הבמה שלו מאסטה אייס (Masta Ace), הוא ראפר אמריקאי מברוקלין, ארצות הברית. רבים משיריו של אייס אופיינו בפשטותם ודיברו על רגשות, הרהורים ועובדות על חיי אמריקאי ממוצע עירוני. יכולתו כאמסי הייתה גבוהה והוא השפיע המון על אמסיז שונים כגון אֶמינם.
קריירה
קליר הוא בוגר אוניברסיטת רוד איילנד (Rhode Island) וב-1987 הוא הכיר את Marley Marl בחופשת הקיץ. את הופעתו הראשונה הוא החל כמאסטה אייס בשיר "The Symphony" עם ג'וס קרו ביחד עם: Craig G, קול ג'י ראפ וביג דדי קיין באלבומו של מארלי מארל, הוא הוציא לאור סינגלים נוספים בהם הוא לוקח חלק כמו: "Keep Your Eyes on the Prize" ו-"Simon Says".
בין הופעתו הראשונה לבין אלבומו השני חש מאסטה מרירות רבה על תעשיית ההיפ הופ דאז שהחלה להתמסחר וגם חשיבותו של הגאנגסטה ראפ, רגשות אלו היו מורגשים באלבומו השני שיצא ב-1993 הנקרא "SlaughtaHouse". באלבום זה הוא מארח את חבריו Masta Ace Incorporated הכוללים את: Eyceurokk, Lord Digga, Paula Perry ו-Leschea, סינגלים מהאלבום הם:"SlaughtaHouse" ,"Saturday Nite Live" ,"Style Wars" ,"Jeep Ass Niguh" וגם הלהיט "Born to Roll", שנכנס למקום ה-23 במצעדי 100 השירים החמים של מצעדי הבילבורד. באותה השנה מאסטה הצטרף להרכב Crooklyn Dodgers כחבר צוות זמני בשבילו הסרט "Crooklyn" והקליט יחד עם Special Ed ו-Buckshot מבלאק מון את פסקול הסרט.
ב-1995 הוא הוציא ביחד עם חבריו להרכב את האלבום "Sittin' on Chrome", האלבום מאוד הצליח ואף נחשב להצלחה הכי גדולה של מאסטה מבחינת מכירות. האלבום הגיע ל-20 במצעד האלבומים הכי טובים בקטגוריית ה-R&B/היפ הופ של בילבורד. האלבום כלל את השירים: "The I.N.C. Ride" ו-"Sittin' on Chrome" ו-Born to Rol. לאחר הצלחת האלבום מאסטה אייס הסתכסך עם חבריו להרכב: Lord Digga ו-Paula Perry, מה שגרם להתפרקות ההרכב. אחרי המעידה הזו מאסטה אייס לא השמיע את קולו בחמש שנים הבאות.
הסינגל של מאסטה "Ghetto Like" גרם לאי הבנה בינו לבין הראפר המחתרתי Boogieman שגם הוא הוציא שיר עם שם דומה הנקרא: "Ghetto Love" שיצא לפני שירו של מאסטה. אי ההבנה הזו גררה אחריה דיסים כאשר בוגימאן פרסם דיס על מאסטה אייס הנקרא: "Just You Wait", מאסטה אייס הגיב לבוגימאן בדיס: "Acknowledge", ובנוסף מאסטה הוציא דיס על ההרכב The High & Mighty.
Disposable Arts הפך לאחד מהאלבום הטובים והמשובחים ביותר ב-2001, האלבום אופיין בסטייל המייחד את מאסטה וברעיון של האלבום המביא סיפור בדיוני המתעד את מאסטה שהיה בבית ספר לראפ סאטירי הנקרא "Institute of Disposable Arts". ב-JCOR רקורדס לא הסכימו שהאלבום יצא ולכן מאסטה הקים לייבל עצמאי ב-2005 הנקרא M3 ושם יצא לאור האלבום. השיר "No Regrets" גרם להרבה מאוד מעריצים של מאסטה להאמין שזהו אלבומו האחרון מכיוון שמאסטה אומר בשיר: "I don't know if it's the end, but yo, it might be", בתרגום חופשי: אני לא יודע אם זה הסוף, אבל היי, זה יכול להיות. שמועות על סיום הקריירה שלו פסקו כאשר מאסטה אייס חזר ב-2004 באלבום חדש הנקרא A Long Hot Summer עם אותו רעיון הדומה לאלבומו הקודם. שמועות נוספות על פרישתו של מאסטה חזרו אך גם אלו התפוגגו כאשר מאסטה הודיע על הקמת הרכב חדש בשם eMC הכולל אותו ואת Punchline ,Wordsworth,ובן חסותו Strick. בדצמבר 2006 מאסטה אייס אמר שיותר אינו מקליט סולו לבדו אלה רק עם ההרכב שלו eMC. ב-2008 יצא לאור האלבום של eMC הנקרא The Show וב-2012 יצא אלבומו MA Doom: Son of Yvonne.
חרומף זהוב
חֲרוּמַף זהוב (שם מדעי: Rhinopithecus roxellana) הוא מין של קוף ממשפחת קופים בעלי זנב המצוי בטבע רק ברפובליקה העממית של סין.
זהו קוף קטן שאורכו 48–68 סנטימטרים ומשקלו 11–12 קילוגרם. קופים אלה בעלי פרווה זהובה ובעלי פנים קטנות בעלות אזור עיניים כחול, אף קטן וסלוד ושפתיים גדולות לבנות. האוזניים קטנות וכמעט ולא נראות והעיניים שחורות. קופים אלה יכולים לקפץ לגובה רב והם בעלי פרווה עבה העוזרת להם להתמודד עם הקור. הזכרים גדולים יותר מהנקבות.
בניגוד לרוב הקופים, החרומפים אוהבים אזורים קרים שנמצאים במרכז סין, בגבהים 1,500–3,400 מטרים מעל פני הים. הם חיים באזור היערות ההרריים של סין ויכולים לעלות למעלה עד לקו העצים. הם שורדים על ידי אכילה של קליפת עצים ואכילת חזזיות. בקיץ הם ניזונים גם מעלים, פרחים ופירות. תזונתם צמחונית לגמרי.
החרומפים מצויים בסכנת הכחדה עקב פגיעה באזור מחייתם.
ויליאם בל סקוט
הוא צייר מחזור של נושאים היסטוריים מעורבים בסצנות מהתעשייה המודרנית עבור וולינגטון הול בנורת'מברלנד.
הוא לא צייר דיוקנאות רבים, אך דיוקנו של חברו אלגרנון צ'ארלס סווינבורן הוא דמותו האיקונית של הסופר. התחריטים שלו נועדו ברובם להמחשת ספריו.
ביוגרפיה
הוא נולד באדינבורו - בנו של החרט רוברט סקוט (1777–1841),ואחיו היה הצייר ההיסטורי דייוויד סקוט (צייר). כשהיה צעיר למד אמנות וסייע לאביו, ופרסם איורים במגזינים הסקוטיים.
בשנת 1837 נסע סקוט ללונדון. שם הוא התפרסם כאמן והתמנה בשנת 1844 לאמן בית הספר הממשלתי לעיצוב בניוקאסל און טיין. הוא מילא את התפקיד במשך עשרים שנה, ועבד בארגון הוראת אמנות במסגרת מחלקת המדע והאמנות. בניוקאסל ביקר סקוט את משפחת רוזטי. ג'ון פיני היה בין תלמידיו.
אחרי 1870 סקוט שהה הרבה בלונדון, שם קנה בית בצ'לסי, והוא היה ידיד אינטימי של דנטה גבריאל רוזטי ובאותה העת היה בסכסוך מתמשך עם ג'ון ראסקין.
הוא התפטר מהמינוי במחלקת המדע והאמנות בשנת 1885, ומאז ועד מותו עסק בעיקר בכתיבת זכרונותיו, "הערות אוטוביוגרפיות", שפורסמו לאחר מותו בשנת 1892.
עבודת אומנות
בנוסף לציורי שמן, בל סקוט עשה עבודות דקורטיביות רבות, בעיקר באולם וולינגטון. שם ליידי טרבליאן הזמינה אותו, לאחר שנתקלה בזיכרונותיו של אחיו דייוויד סקוט משנת 1850. הוא הפיק שמונה תמונות גדולות הממחישות את ההיסטוריה של נורת'ומבריה, עם דמויות בגודל טבעי, ונוספו להן שמונה עשר תמונות של "בלדת צ'יבי צ'ייס" בראשי הקשתות באולם. עבור טירת פנקיל הוא עיצב סדרה דומה, הממחישה את קורותיו ​​של ג'יימס הראשון באוטביוגרפיה מהמאה ה-15.
כתבים
שירתו של סקוט, שפרסם במרווחי זמן (בעיקר שירים, 1875, שאוירו על ידי תחריטים שלו ושל אלמה-טדמה), מזכירה את ויליאם בלייק והושפעה במידה ניכרת מרוזטי. הוא גם כתב ביקורת אמנותית וספרותית.
משפחה
בשנת 1839 נישא סקוט לטיטיה מרג'י נורקוי. הנישואים היו ללא ילדים.
בשנת 1860, בל סקוט ביקר בטירת פנקיל והחל שם בקשר עם תלמידתו הציירת אליס בויד, קשר שנמשך עד מותו בפנקיל בשנת 1890.
עולם החסידות
עולם החסידות הוא מגזין חרדי-חסידי אשר יצא לאור משנת ה'תשנ"ה ואילך, והופץ בקרב האוכלוסייה החרדית, בארץ ובחו"ל. בתחילה יצא המגזין לאור פעם בחודש, ובהמשך שני גיליונות מדי חודש, אולם הוא נסגר ברבות הימים. במגזין זה, כמו במגזינים דומים, לא היה כל תוכן פוליטי או כזה המכיל לשון הרע.
המגזין עסק בנושאים הנושקים בחלקם לתחום התורני. בנוסף היו במגזין כתבות צבע על דמויות שונות בעולם התורה והחסידות. המגזין כלל גם מוסף מיוחד לבית ולמשפחה.
רוב הכותבים בעיתון נשאו שמות עט.
חברת הביטוח הממלכתית הרוסית
חברת הביטוח הממלכתית הרוסית (ברוסית: Российская государственная страховая компания, בקיצור Росгосстрах, נהגה רוסגוסטראך) היא חברת ביטוח רוסית. עם יותר מ-25 מיליון לקוחות פרטיים ועסקיים, החברה נחשבת לחברת הביטוח הגדולה ביותר ברוסיה.
החברה הייתה במשך שנים המממנת הראשית של ליגת העל הרוסית בכדורגל.
מ.ק. 22
'''מ.ק. 22''' היא סדרת טלוויזיה מונפשת סאטירית ישראלית, זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה. הסדרה עוסקת בסאטירה על החברה הישראלית, תוך הצגת הרפתקאותיהם של חיילי אפסנאות בבסיס צה"ל בדיוני בו מאוחסן "נשק יום הדין הישראלי". עונתה הראשונה והיחידה של הסדרה עד כה שודרה לראשונה בערוץ ביפ החל מ-21 במרץ 2004. הסדרה היא סדרת הפריים טיים המונפשת הראשונה שהופקה בישראל, והיא נחשבת לאבן דרך בהתפתחותה של ההנפשה הישראלית.
משמעותו של השם "מ.ק. 22" היא "מחנה קבע 22". השם נבחר משום שהוא מזכיר בהגייתו את הביטוי "מלכוד 22".
יצירה
הסדרה נוצרה בהשראת חוויותיהם המשותפות של שניים מיוצריה, ירון ניסקי ודורון צור, במהלך שירותם הצבאי באגף האפסנאות. עוד לפני שהשתתפו ביצירתה של "מ.ק. 22", שיתפו ניסקי וצור פעולה בכתיבתו ועריכתו של עיתון הקומיקס "סטיות של פינגווינים". דמויותיה של הסדרה נוצרו תוך שימוש בהנפשת דו-מימד, בסגנון דומה לזה של הסדרה האמריקאית "סאות' פארק", אם כי הסדרה עושה שימוש גם בהנפשת תלת-מימד. הסדרה כולה מאוירת תוך הימנעות כמעט מוחלטת משימוש בקווים מעוגלים: כל עצם שבאופן טבעי אמור היה להיות מעוגל, מלבד קסדותיהם של החיילים וגלגליהם של כלי הרכב, מופיע בסדרה כמצולע. כך למשל מאוירת השמש כמרובע צהוב בשמים.
מטרתם הראשונית של יוצרי הסדרה הייתה יצירת סאטירה על ההווי הישראלי והצה"לי בסגנונו של הסרט "גבעת חלפון אינה עונה", תוך אימוץ סגנונה הסאטירי המוקצן של "סאות' פארק". בדומה ל"סאות' פארק", הסדרה שודרה בערוץ כבלים, דבר שאיפשר את שידורם של תכנים בוטים מן הרגיל. הסדרה אף אימצה לעצמה תניית פטור הומוריסטית הדומה לזו של "סאות' פארק". עם זאת, הסדרה הושפעה גם מסדרות אמריקאיות מונפשות נוספות, ביניהן "משפחת סימפסון" ו"פיוצ'רמה".
הסדרה מתוארת לעיתים כסדרה המונפשת הישראלית או העברית הראשונה, אולם תיאור זה אינו נכון מכיוון שקדמו לה הסדרות "משלים שועליים" ו"אגדות המלך שלמה" שעשו שימוש בהנפשת סטופ מושן בפלסטלינה.
תוכן
עלילת הסדרה מתמקדת בעלילותיהם של הרב"טים איתי שולמן ושלומי חנוכה, שני אפסנאים במ.ק. 22 – בסיס טילים גרעיניים סודי בדיוני בדרום ישראל. הסדרה מתאפיינת בהומור שחור, בוטה ומוקצן ונחשבת לבלתי תקינה פוליטית. בין השאר עוסקת הסדרה בהתבדחויות על חשבונם של נכים וערבים. כמו כן מבוטאים בסדרה מספר סטריאוטיפים שליליים ישראליים וצה"ליים, ביניהם "המזרחי הערס", "האשכנזי החנון", "נגד המשמעת הטיפש", "הש"ג האתיופי", ו"הערבי הישראלי המהווה גיס חמישי".