cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ובאני בטיסטה אודיירנה
מחקר מדעי
ב-1636 הצטרף אודיירנה לקרלו וגוליו תומאס, דוכסי מונטקיארו, למושבם החדש בפלמה דה מונטקיארו. הם נתנו לו בית ושטח אדמה וכן מימנו את פרסומיו, והוא שירת אותם כאיש דת של הקהילה הקטנה. ב-1644 קיבל אודיירנה דוקטורט בתאולוגיה, שנה לאחר מכן קיבל תואר כומר בכיר וב-1655 מונה להיות מתמטיקאי החצר.
חקר מערכת השמש
בשנים 1646 ו-1653, אודיירנה צפה בשבתאי וצייר סקיצות מדויקות של כוכב הלכת וטבעותיו. בשנת 1656 הייתה לו התכתבות קצרה בנושא עם כריסטיאן הויגנס, ופרסומו "Protei caelestis vertigines sev. Saturni systema", משנת 1657, הוא אחת העבודות המוכרות ביותר שלו.
ב-1652 הוא צפה בליקויים של ירחי צדק, כמו גם במעברים של הצלליות שלהם על דיסקת כוכב הלכת. ב-1656 פרסם את עבודתו המוכרת ביותר, "Medicaeorum Ephemerides" - האפימריס (לוח השנה המתאר את תנועתם של גרמי השמים) הראשון של הירחים הגליליאניים, שהיה מבוסס על תאוריה משופרת של תנועת ירחי צדק, על פי תרומה של שלושה סוגי הפרעות מחזוריות, המקבילה לתאוריה פלנטרית מודרנית.
במאמרו משנת 1656, אודיירנה מתאר את הופעתם של השמש והירח, כולל כתמי שמש וליקויים.
עבודתו על ערפיליות
עבודתו של אודיירנה משנת 1654 - "אודות שביטים ועצמי השמיים הנערצים" - היא אולי המעניינת מכולן. לרוע המזל, עבדה זו זכתה להתעלמות ונשכחה עד שהתגלתה במאמר משנת 1985 (מאת סריו ושותפיו). אודיירנה סבר כי יש הבדל מהותי בין שביטים וערפיליות: עקב תנועתם ושינוי בהופעתם של שביטים, הוא סבר כי הם עשויים מחומר ארצי יותר, בעוד שערפיליות עשויות מכוכבים. בחלק הראשון של המאמר הוא עוקב אחר רעיונותיו של גלילאו אודות שביטים. בחלק השני, המעניין יותר, הוא מתאר רשימה של 40 ערפיליות בהן צפה, עם סקיצות ותרשימים למציאתן.
אודיירנה סיווג עצמים ערפיליים לשלוש קטגוריות, בהתאם ליכולת להפרידם לכוכבים : Luminosae - ניתנים להפרדה בעין לא מזוינת, Nebulae - נראים כערפיליות בעין אך ניתנים להפרדה בטלסקופ, Occultae - לא ניתנים להפרדה גם בטלסקופ. כ-25 עצמים מתוך רשימה זו זוהו עם גרמי שמיים עמוקים המוכרים לנו כיום (בעיקר צבירים פתוחים), בעוד שאחרים הם עצמים מדומים (asterisms) או מתוארים בפירוט שאינו מספיק לזיהוי.
השפעה מדעית והנצחה
למרות תגליותיו באסטרונומיה, שהיו מעניינות ואף מרשימות לתקופתו, תרומתו של אודיירנה הייתה בעלת השפעה מועטה על המדע באותה תקופה. שתי הסיבות העיקריות לכך היו כנראה בידודו היחסי - פרסומיו כמעט ולא היו מוכרים מחוץ לסיציליה - והעובדה שתאוריו האסטרונומיים נטו להיות מהולים באסטרולוגיה.
אודיירנה הונצח על ידי הקהילה האסטרונומית על ידי מתן שמו לאסטרואיד 21047, שקודם לכן סומן כ-1990 SE5.
קטלן (עקרב)
קטלן (שם מדעי: Androctonus) הוא סוג של עקרבים ממשפחת העקצניים החיים בצפון ומערב אפריקה, המזרח התיכון, הודו ורכס הינדו-כוש בפקיסטן. סוג זה מכיל מינים ארסיים המסוכנים לאדם וזהו מקור שמו המדעי של הסוג (מיוונית עתיקה: "andrós" - אדם, "kteínein" - "רוצח") וגם מקור השם העברי. הוא ידוע באנגלית בשם: "Fattail scorpion", עקב המבנה המגודל של הזנב.
עקרבים אלה שחורים עד צהובים שאורכם כ-10 ס"מ ובעלי זנב מוארך ועבה האוגר שומן. בקצה הזנב ישנו עוקץ חלול המופנה פנימה ומלא בנוירוטוקסינים חזקים מאוד היכולים להרוג. עם זאת המזון העיקרי שלהם הוא חרקים כמו צרצריים או תיקנאים וכן עכבישנים אחרים לרבות שאר עקרבים.
מיני סוג זה לרבות המינים קטלן דו-גוני וקטלן עב-זנב הורגים כל שנה אנשים רבים. עם זאת אפשר להפיק נסיוב מארסם וכך להציל חיים.
מינים
בסוג זה 29 מינים:
נגה ארז
נגה ארז (נולדה ב-26 בדצמבר 1989) היא זמרת, פזמונאית, ראפרית, מוזיקאית, מפיקה מוזיקלית ושחקנית ישראלית. יוצרת בז'אנר מוזיקת דאנס אלקטרונית (EDM).
ביוגרפיה
נגה ארז נולדה בשנת 1989, בת ליהודית ונמרוד ארז, וגדלה בקיסריה. היא החלה את דרכה המוזיקלית כחלק מקבוצות ולהקות כזמרת, קלידנית ומנגנת בכלי הקשה. למדה באקדמיה למוזיקה בירושלים. בצה"ל שירתה בלהקה צבאית.
קריירה
עם סיום שירותה הצבאי הייתה זמרת רקע בשירה של דנה אינטרנישונל, Ding Dong באירוויזיון 2011. השיר לא העפיל לגמר, והיה מקום 15 בחצי הגמר. בנוסף ניגנה בהרכב של עמית ארז The Secret Sea, והקימה שלישיית ג'אז. עבדה תחילה על אלבום ג'אז, אך במהרה שינתה כיוון ועברה לכתיבה והפקת מוזיקה אלקטרונית ובמקביל חיממה את הופעותיו של שלומי שבן. ארז התכוונה להוציא סינגלים בלבד, אולם לאחר שהצטרפה ללייבל הבינלאומי City Slang החלה לעבוד על אלבום.
ב-2 ביוני 2017, הוציאה תחת הלייבל City Slang את אלבום הבכורה שלה "Off the Radar" בשיתוף אורי רוסו, שהופק והוקלט ברובו באולפני דורית בתל אביב. האלבום קיבל חשיפה גבוהה בעולם, והיא הופיעה במגזינים הנחשבים בילבורד ו-NME. ארז הופיעה עם האלבום בפסטיבלי המוזיקה הנחשבים ברחבי העולם כמו הפרימוורה, Roskilde, SXSW ועוד. באותה שנה השתתפה בפסטיבל אינדינגב ה-11 לצד ג'ירפות, רוקפור, אסתר רדא, יהוא ירון וערן צור, אור אדרי, אלון עדר ועוד. השיר "Off the Radar" מהאלבום הראשון נכלל בפסקול של סדרה גרמנית מבית נטפליקס בשם "איך למכור סמים באינטרנט (במהירות)" מ-2019.
בנובמבר 2017, הודיעה חברת אפל ששירה של נגה ארז, "Dance While You Shoot", יוביל את הפרסום של החברה ל-Apple Music.
ב-2019, יצא אלבום הופעה בשם "Radar Reworked", אשר היה פרי שיתוף פעולה של ארז עם הקאמרטה הישראלית ירושלים. האלבום הוקלט בהופעה חיה בבית האופרה כחלק מאירועי "לילה אלקטרוני באופרה" במסגרת סדרת "השתקפויות". באותה השנה, הוציאה סינגל עם אקו בשם "Chin Chin", שאף הושמע על ידי בילי אייליש, במפגש עם מעריציה.
בפברואר 2020, הוציאה את הסינגל "Views". השיר נכלל באלבום השני שלה והוא מתייחס למעשה לתרבות הפופליזם וצפיות ביוטיוב. ביוני, הוציאה סינגל שני מתוך האלבום הבא שלה, בשם "NO News on TV". בספטמבר 2020, ביצעה גרסת כיסוי לשיר "הביאו את הסתיו" (במקור של איפה הילד) במסגרת המיזם "צו השעה".
בינואר 2021, הוציאה את הסינגל "End of the Road", ויחד עם צאתו הכריזה על שם אלבומה השני, Kids. בפברואר 2021, הופיע השיר "Views" בפרסומת ארצית בצרפת ונכנס למצעד 50 השירים המחופשים ביותר בפריז. באותה השנה, הצטרפה ארז לסדרה "פמת"א", המשודרת בכאן 11, בתפקיד אנה סנופקין.
באוקטובר 2021, הוציאה וידאו קליפ בשיתוף עם חברת "אמדוקס", בחלק ממיזם חידוש מיתוג החברה בשם "MAKE IT AMAZING". הווידאוקליפ היה בראש מדד הפרסומות של יוטיוב ו-ynet לחודש אוקטובר 2021. באותו השנה, זכתה בפרס אקו"ם לתגלית השנה.
ב-25 במאי 2022, יצא לאור הסינגל שלה "Nails", וב-16 בספטמבר 2022 יצא גרסת הרמיקס עם הראפרית המצליחה והנמכרת ביותר בעולם, מיסי אליוט.
ב-31 באוגוסט 2022, ארז שיתפה פעולה עם להקת הרוק ויזר בגרסה המחודשת לשירה של הלהקה "Records".
ב-16 וב17 בדצמבר לשנת 2022 ארז הייתה מופע הפתיחה ללהקת הבריטית Florence and the Machine בהיכל מדיסון סקוור גארדן, הנמצא במנהטן, ניו יורק.
חיים אישיים
בן זוגה ושותפה ליצירה של ארז הוא אורי רוסו, מפיק מוזיקלי שהיה בעבר חלק מההרכב "ספנסרוסו".
סגנון מוזיקלי
הסגנון המוזיקלי של ארז מושפע מהיפ הופ, מוזיקה אלטרנטיבית, אלקטרונית ופופ. היא משתמשת במערכת תופים אלקטרונית וסינתיסייזרים.
המרכז לחקר כוח המגן
המרכז לחקר כוח המגן (מייסודו של ישראל גלילי) היא עמותה רשומה אשר הוקמה בשנת 1985 ביוזמתו ובעידודו של ישראל גלילי, על ידי הארגון הארצי של חברי ההגנה, אגודת דור הפלמ"ח, ויד טבנקין. מטרת הקמת העמותה היא לתעד, לחקור, לפרסם וללמד את נושא ביטחון ישראל על כל מגוון הנושאים הכלולים בו. המרכז חוקר את נושאי הביטחון, תוך שימת דגש על גיבושו וצמיחתו של כוח המגן במדינה.
מעגל הקבוצות והקהילות השיתופיות
מעגל הקבוצות הוא פדרציה של קבוצות, קיבוצים עירוניים וקהילות על בסיס שיתופי-סוציאליסטי. הקבוצות החברות במעגל שונות באופי השיתוף וברמתו אך מוגדרות כשיתופיות וסוציאליסטיות. במעגל חברות שתים-עשרה קבוצות: חורש, שיטה ותמר מירושלים, קבוצת מפרש ורעות מחיפה, קבוצת אדמה מתל אביב, וקבוצת חרמש מפרדס חנה. שני הקיבוצים עירוניים - תמוז מבית שמש ומגוון משדרות, וקבוצות נמרוד, רוח וחמה מקיבוץ פלך.
את מעגל הקבוצות מרכזת נגה שמיר מקהילת רעות. היא החלה את תפקידה בספטמבר 2019.
התפתחות מעגל הקבוצות
מעגל הקבוצות נוסד ב-2001 על ידי חברי הקבוצות השיתופיות ואגף המשימות של התנועה הקיבוצית כגוף שמטרתו יצירת קשר בין קבוצות שיתופיות עצמאיות. בהתארגנות הראשונית היו חברים הקיבוצים העירוניים תמוז, מגוון ובית ישראל, קיבוצי תנועות הבוגרים רביד, אשבל, נערן ופלך, הקבוצות במגדל העמק ובנצרת עילית, שייסדו מאוחר יותר את קיבוץ משעול, וחברי קומונות עירוניות נוספות של תנועת הבוגרים של הנוער העובד והלומד (דרור ישראל). חברי מעגל הקבוצות במתכונתו המקורית נפגשו מספר פעמים מדי שנה והיו שותפים להפקת ימי עיון, ביניהם יום שעסק בנושא צמצום פערים חברתיים בישראל ויום נוסף שעסק בנושא: משיתוף לקבוצה לסולידריות בחברה הישראלית.
מוליק בר אשד, שליווה את מעגל הקבוצות בתחילת דרכו, דיווח על מטרת המעגל לאתר האינטרנט של התנועה הקיבוצית: "מעגל הקבוצות זוהי התארגנות בלתי מאורגנת של מאות חברה צעירים הרוצים לחיות חיים שיתופיים תוך עשייה וערבות הדדית. זה עשרות קבוצות הפזורות ברחבי הארץ, בעיירות הפיתוח, בשכונות המצוקה. הקבוצות מאורגנות בצוות וכמעט אין קבוצה דומה לשנייה. המשותף לכל הקבוצות כולן זה משימת החינוך בחברה הישראלית... פעילות חינוכית–ערכית – אולי תשובה אמיתית וכנה למערכת דתית".
בשנים האחרונות חלו מספר שינויים במעגל הקבוצות כשהעיקרי ביניהם הוא פרישתן של תנועות הבוגרים ממנו. במקביל, הצטרפו למעגל מספר קבוצות שיתופיות וקהילות בעלות אופי שיתופי חלקי. כתוצאה מכך, השתנה אופיו של המעגל וחלק מחבריו חשו שאינו משמעותי עוד. במהלך 2009 החל ניסיון מחודש להעניק משמעות למעגל ולמקד את המכנה המשותף של הקבוצות החברות בו סביב אורח חיים סוציאליסטי-שיתופי במסגרת של קבוצות עצמאיות.
פעילות
קבוצות המעגל הצטרפו ביחד למטה השיתופי בתנועה הקיבוצית ולחוג יסו"ד, והחליטו במשותף על מעורבות בארגון העובדים הדמוקרטי כח לעובדים. חלק מחברי המעגל ממלאים תפקידים שונים בארגון.
תחנת הרכבת התחתית כיכר טיימס/רחוב 42
תחנת הרכבת התחתית כיכר טיימס/רחוב 42 (באנגלית: Times Square–42nd Street/Port Authority Bus Terminal) היא תחנת רכבת תחתית במערכת הרכבת התחתית של ניו יורק הממוקמת מתחת לכיכר הניו יורק טיימס בצומת הרחובות 42, השדרה השביעית והשדרה השמינית במנהטן. זהו מתחם התחנה העמוס ביותר במערכת. במפקד שנערך בשנת 2017 עברו בתחנה באותה השנה 64,815,739 נוסעים.
קווים
מתחם התחנה מאפשר החלפה נוחה בין 13 קווים במערכת הרכבת התחתית:
היסטוריה
התחנה נפתחה ב-3 ביוני 1917, כחלק מהערכת הקווים של חברת המעבר המהיר אינטרבורו, רכבת התחתית הדומיננטית במנהטן, לסאות' פרי. השירות הוגש על ידי רכבת הסעות לתחנת פנסילבניה עד ששאר ההארכה נפתחה שנה לאחר מכן ב-1 ביולי 1918.
מגלן אפור
מגלן אפור (שם מדעי: Theristicus caerulescens) הוא מין של עוף מתת-משפחת המגלנים החי במרכז אמריקה הדרומית בדרום-מערב ברזיל, צפון ארגנטינה, מזרח בוליביה, פרגוואי ואורוגוואי. הוא דומה במראהו למגלן חום-צוואר ובעבר נחשב לתת-מין שלו.
תיאור
זהו מין גדול יחסית, באורך 71–77 ס"מ, בעל מוטת כנפיים באורך 397–450 מ"מ בזכרים ו-360–406 מ"מ בנקבות. מגלן זה בעל נוצות אפורות לאורך גופו ובעל גוונים של אפור-כחלחל, אפור-ירקרק או אפור-חום. ונוצות הגב מנומרות בחום-אפרפר. המגלן בעל ראש חום בגווני הגוף, אך מעט בהיר יותר ובעל בליטה לבנה בקדמת המקור. העיניים צהובות והמקור אפור-בהיר ומעט קצר ביחס למגלן. המגלן לרוב נראה על הקרקע ומעופף כצעד הגנה. עם זאת הוא מסוגל לעוף, דבר שהוא עושה בתעופה עם צוואר ישר ודאייה בעזרת כנפיו הארוכות.
מין זה נפוץ יחסית אך נצפה בחלקים מסוימים מתפוצתו יותר מאחרים וגם בהם לא נוטה להתבלט. הוא מצוי לאורך אדמות לחות כמו ביצות, בריכות, גדות יערות, שדות וערבות לחות ונצפה גם בפנטנל וערבות הצ'אקו של דרום ברזיל. הוא חי לרוב בגפו או בזוגות וכמעט ואינו נראה בלהקות גדולות מעל 6 פרטים. המגלן חורש בעזרת מקורו את הבוץ ומחפש טרף של חלזונות, חרקים ובעלי חיים קטנים אחרים, כשלעיתים קרובות הוא מחפש את מזונו במים.
הנרי כהן (ספורטאי)
הנרי כהן (בצרפתית: Henri Cohen; נפטר בשנת 1930) היה שחקן כדורמים יהודי-בלגי.
ביוגרפיה
באולימפיאדת פריז (1900) זכה כהן במדליית כסף בכדורמים במסגרת קבוצתו מועדון השחייה והכדורמים של בריסל. בטורניר השתתפו 7 קבוצות. בשלב רבע הגמר קבוצתו ניצחה 0-2 קבוצה מצרפת מועדון תלמידי נפטון מליל (קבוצה מס' 2). בשלב חצי הגמר קבוצתו ניצחה 1-5 קבוצה מצרפת, מועדון ליבלול (שפירית) מפריז. במשחק הגמר קבוצתו הפסידה 7-2 לקבוצת מועדון השחייה אוסבורן מבריטניה שזכתה במדליית זהב. במדליית ארד התחלקו שתי הקבוצות מצרפת, מועדון ליבלול (שפירית) מפריז ומועדון תלמידי נפטון מליל (קבוצה מס' 2).
האח הגדול (תוכנית טלוויזיה אוקראינית)
האח הגדול היא הגרסה האוקראינית של תוכנית המציאות האח הגדול המבוססת על התוכנית ההולנדית בעלת אותו שם שנוצר במקור בשנת 1997 על ידי ג'ון דה מול, מטעם חברת Endemol. התוכנית מבוססת על קבוצה של זרים, המכונים הדיירים, שגרה יחד, עשרים וארבע שעות ביממה ב"בית האח הגדול" המבודד מן העולם החיצוני. הם תחת מעקב צמוד ללא פרטיות במשך חמישה חודשים.
הדיירים מתחרים על הימנעות מההדחה השבועית, עד שאחרון השותפים שנשאר בסוף העונה זוכה בפרס הגדול. הסדרה האוקראינית מוגשת על ידי אישיות הטלוויזיה אולגה גורבצ'בה, ומשודרת בערוץ K1.
התוכנית ספגה ביקורת על העירום הרב המוצג בה. המקלחות בתוכנית הן חסרות וילונות, פתוחות לחלוטין ומותקנות בהן מצלמות ולא קיים חדר הלבשה. תקריות של מסאז' טופלס, יחסי מין ומשימות מעודדות עירום, גרמו במספר מקרים לסערה בציבור האוקראיני.
האח הגדול 1
עונה זו החלה ב-18 בספטמבר 2011. היא כללה 20 דיירים ראשוניים, 19 אוקראינים ואחד ישראלי. הזוכה בתוכנית הייתה קריסטינה קוטביקאיה, סטודנטית מקייב שזכתה לאחר שגרפה 55% מהקולות בגמר. הרייטינג באירוע הפתיחה עמד על 0.25%.
שכווי שחור
שכווי שחור או שֶׂכְוִי הָעֹגֶן (שם מדעי: Tetrao tetrix) הוא מין עוף קרקע מקבוצת השכווים שבמשפחת הפסיוניים. הוא קרוב רחוק של התרנגול, החוגלה ותרנגול ההודו. הוא חי בטבע בערבות עשב ושדות בור וכן ביערות הטייגה, בצפון אירופה ואסיה.
צי
צי הוא קבוצת כלי שיט גדולה, המשמשת למגוון מטרות בעלות אופי אזרחי או צבאי. בראשית העת החדשה, מרבית הציים שימשו ללוחמה, למסחר ולמחקר גם יחד.
המילונאי ראובן אלקלעי חידש את המילה צִיּוֹן במובן צי קטן. <BR> {{פירושונים|
ראו גם
}}
קדמוני הפה
קדמוני הפה (שם מדעי: Protostomia) היא קבוצה גדולה של בעלי חיים הכוללת את מרבית בעלי החיים הקיימים כיום כמו תולעים נימיות, פרוקי-רגליים, תולעים שטוחות, תולעים טבעתיות ורכיכות.
תיאור
קדמוני הפה נבדלים מקבוצת שניוני הפה (Deuterostomia) בהתפתחות העוברית; בשניוני הפה הפתח הראשוני שנוצר בבלסטולה במהלך הפיכתה לגסטרולה יהפוך בהמשך לפי הטבעת בעוד שבקבוצת קדמוני הפה פתח זה יהפוך לפה; בעוד שבשניוני הפה ההתלמה (חלוקת התאים בעובר הצעיר) אינה דטרמיניסטית ורדיאלית, ההתלמה בקדמוני-הפה היא בדרך כלל דטרמיניסטית וספירלית; כמו כן, אופן יצירת חלל הקרביים (צלום; coelom) שונה - בשניוני-הפה חלל הקרביים מתפתח מכיסים בולטים פנימה מהקיר הדורסו-לטרלי של המעי הקדום, לעומת זאת בקדמוני-הפה חלל הקרביים מתפתח מנימים שצומחים מתוך המזודרם שאחר כך הופך לחלל פנימי (תהליך המכונה schizocoely).
מיון
האב הקדמון המשותף של קדמוני הפה ושניוני הפה היה כנראה בעל חיים דמויי תולעת. קדמוני הפה כוללים יותר מינים משניוני הפה והם התפצלו משניוני הפה לפני כ-600 מיליון שנה בתקופת האדיקר. הקבוצה כוללת את המערכות:
הטיית סטטוס קוו
הטיית סטטוס קוו, או הטיית שב ואל תעשה, היא הטיה קוגניטיבית רגשית של העדפת מצב העניינים הקיים על פני שינויו. מצב הבסיס הנוכחי (הסטטוס קוו) משמש כנקודת התייחסות, וכל שינוי מאותו בסיס נתפס כאובדן. הטיות קשורות הן שנאת הפסד ואפקט הבעלות.
היוריסטיקה המאפשרת להוכיח את הטיה זו במחקרים וכן מאפשרת לנסות להתגבר עליה הוא מבחן היפוך, בה הדילמה מוצגת מחדש כאשר המצב הקיים ואפשרות השינוי הפוכים.
דוגמאות להטיית שב ואל תעשה ניתן למצוא בנטייה שלא להתחסן מחשש לתופעות לוואי תוך התעלמות או הערכת חסר של הסיכון בהמשך המצב הקיים; בנטייתם של משקיעים לשמור על תיק השקעות קיים על פני שינויים; ובמידת התפוצה של הנוהג לתרום איברים בהתאם לחקיקת ברירת המחדל באותה מדינה (למשל, באוסטריה ברירת המחדל הקבועה בחוק היא שימוש באיברים להשתלה, ושיעור התורמים הוא 99.98%. בגרמניה ברירת המחדל הפוכה, ושיעור התורמים הוא 12%).
קרחון מאייטלנד
קרחון מאייטלנד או קרחון מאיטלנד (באנגלית: Maitland Glacier) הוא קרחון בחוף המזרחי של חצי האי האנטארקטי, באזור חוף באומן של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הקרחון זורם לאורך צידה המערבי של רמת היצ'קוק.
הקרחון נשפך אל מפרץ מובילויל שבחוף המזרחי של חצי האי האנטארקטי, בסמוך ממזרח למצוק ייטס שבחוף באומן.
גילוי ומיפוי הקרחון
הקרחון הופיע כאתר בעל צורה לא ברורה בתצלום אווירי שצילם סר יוברט וילקינס בטיסתו מעל האזור, שנערכה ב־20 בדצמבר 1928.
הקרחון הופיע באופן ברור יותר, בתצלומי אוויר שצילם לינקולן אלזוורת' ב-23 בנובמבר 1935 ובתצלומי אוויר שצולמו על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בשנת 1940.
הקרחון מופה לראשונה על ידי אוסבורן מאייטלנד מילר (Osborn Maitland Miller), מהחברה הגאוגרפית האמריקאית (American Geographical Society). מילר עשה שימוש בתצלומי האוויר שצולמו על ידי וילקין ועל ידי אלזוורת', לעריכת מפה ראשונה של אזור הקרחון.
הקרחון נסקר לראשונה על הקרקע, בחלקו התחתון בדצמבר 1958, ונסקר כולו בשנת 1960 על ידי משלחת חקר מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, אשר יצאה מהאי סטונינגטון.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1952 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של אוסבורן מאייטלנד מילר (Osborn Maitland Miller), מהחברה הגאוגרפית האמריקאית (American Geographical Society). מילר עשה שימוש בתצלומי האוויר שצולמו על ידי וילקין ועל ידי אלזוורת', לעריכת מפה ראשונה של אזור הקרחון.
גות'אם (כדורגל)
מועדון הכדורגל ניו ג'רזי/ניו יורק גות'אם (באנגלית: NJ/NY Gotham FC), ובקיצור גות'אם (באנגלית: Gotham FC), הוא מועדון כדורגל נשים מהריסון שבמדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית. המועדון הוקם בשם ג'רזי סקיי בלו (באנגלית: Jersey Sky Blue) בשנת 2006, ובין השנים 2008 עד 2020 נקרא בשם מועדון הכדורגל סקיי בלו (באנגלית: Sky Blue FC), ובקיצור סקיי בלו. המועדון הוא אחד מהמועדונים המייסדים של ליגת ה-NWSL ומשחק בה משנת 2013, ובעברו שיחק גם בליגת ה-WPS.
היסטוריה
מספר חודשים לאחר פירוק ה-WPS החליטה פדרציית הכדורגל של ארצות הברית על הקמת ליגה מקצוענית חדשה, ה-NWSL, וסקיי בלו נבחרה להיות אחת משמונה הקבוצות המייסדות. בעונתה הראשונה של הקבוצה בליגה היא סיימה במקום הרביעי, אך הודחה בחצי גמר הפלייאוף על ידי ווסטרן ניו יורק פלאש. בשתי העונות הבאות של הקבוצה ב-NWSL, לא הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף.
תארים
נכון לסוף עונת 2015:
אקס פקטור ישראל
The X Factor (אקס פקטור) ישראל, או אקס פקטור לאירוויזיון החל מעונתה הרביעית, היא תוכנית מציאות מוזיקלית ישראלית העוסקת בחיפוש אחר הכישרון הבא בעולם המוזיקה של ישראל ומופקת על ידי "אבוט המאירי". התוכנית בישראל מבוססת על הפורמט של התוכנית "The X Factor", שנוצרה על ידי סיימון קאוול והחלה את שידוריה בספטמבר 2004 בבריטניה. פירוש שם התוכנית הוא אותו גורם עלום (X) אשר יוצר כוכב מוזיקלי. התוכנית נחשבת לאחת מתוכניות המציאות המובילות בטלוויזיה בישראל, וזכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה 2013.
שופטי התוכנית בענות 1–3 הם: רמי פורטיס (בעונה הראשונה והשנייה), משה פרץ, עברי לידר, שירי מימון וסאבלימינל (בעונה השלישית). בניגוד לפורמט התוכנית בשאר העולם, בישראל כל צוות השיפוט מורכב מזמרים ולא מאנשי התעשייה המוזיקלית בישראל. האודישנים לעונה הראשונה החלו ב-5 במרץ 2013. במאי 2013, נבחרה הדוגמנית בר רפאלי להנחות את התוכנית. באוגוסט 2013, נבחרה מור סילבר להיות כתבת הדיגיטל של התוכנית. בנוסף נבחר עידו דנקנר לכתב השטח של התוכנית "מבזק ה-X". באוקטובר 2013, פורסם כי הזמר חן אהרוני ינחה את "מבזק ה-X" בזכיינית "רשת", ערוץ 2. התוכנית מלווה את האקס פקטור ומביאה למסך את כל הרגעים הגדולים מאחורי הקלעים וברחבי הרשת.
התוכנית עלתה לשידור בישראל ב-26 באוקטובר 2013, ובו פרק הבכורה של העונה זכה לכ-40% אחוזי רייטינג, התוכנית שודרה בערוץ 2 אצל זכיינית השידור רשת בעונה הראשונה זכתה רוז פוסטאנס מנבחרת הבוגרים של שירי מימון, למקום השני הגיעה עדן בן זקן מנבחרת הבנות של רמי פורטיס.
העונה השנייה עלתה לשידור ב-13 ביוני 2015, ובגמר שנערך ב-5 בספטמבר 2015 זכתה המתמודדת דניאל יפה מקטגוריית הבוגרים של רמי פורטיס.
העונה השלישית עלתה לשידור ב-18 באוקטובר 2017, תחילה בערוץ 2 ולאחר מכן ברשת 13 החדש, שעלה ב-1 בנובמבר. בעונה זו הצטרף לפאנל השופטים הראפר סאבלימינל, במקומו של רמי פורטיס שעזב. בגמר שנערך ב-30 בינואר 2018 זכתה המתמודדת עדן אלנה מקטגוריית הצעירים של עברי לידר.
ב-23 בדצמבר 2020 פורסם כי סיימון קאוול, יוצר הפורמט אקס פקטור, יצטרף לצוות השופטים בעונה הרביעית של אקס פקטור ישראל. ב-30 במאי 2021, פורסם כי קאוול ביטל את השתתפותו בתוכנית. שופטי העונה הרביעית היו אביב גפן, נטע ברזילי, רן דנקר, מירי מסיקה ומרגלית צנעני ואת העונה תנחה לירון ויצמן. ב-6 באפריל, תאגיד השידור הישראלי הכריז כי רשת 13 והתוכנית אקס פקטור ניצחו במכרז לבחירת הנציג לתחרות האירוויזיון.
שלבי האודישנים
אודישנים פתוחים נערכים לכולם כמה חודשים לפני עליית התוכנית. רק מי שעבר שלושה אודישנים בפני המפיקים יכול לעבור ולהופיע באודישן הבא מול השופטים ומול קהל גדול של 10,000 אנשים בהיכל נוקיה. התוכניות הראשונות בכל עונה כוללות את פרקי האודישנים עם השופטים בהם מופיעים המשתתפים הטובים ביותר, הגרועים ביותר והמוזרים ביותר. רק כאשר שלושה שופטים ומעלה מצביעים לו עובר המתמודד לשלב הבא, שלב מחנה האימונים.
שלבי מחנה האימונים
עונות 1–2: 80 מתמודדים העפילו לשלב מחנה האימונים ורק רבע מתוכם יעלו לשלב הבא. לאחר פינוי ראשון חצי מהם הולכים הביתה. לאחר מכן הם שרים בקבוצות, ולאחר מחנה האימונים נותרים המתמודדים, 20 במספר ואשר יחולקו לארבע קטגוריות: קטגוריית הבנים, קטגוריית הבנות, קטגוריית הלהקות וקטגוריית הבוגרים. עונה 3: בעונה השלישית 80 מתמודדים העפילו למחנה האימונים, כאשר הוא מתחיל משלב הקבוצות, ללא שלב הסולו. לאחר מיפוי של חצי מהמתמודדים, כל 40 המתמודדים שנשארו יחולקו לארבע קטגוריות: קטגוריית הבנים, קטגוריית הבנות, קטגוריית הלהקות, ובפעם הראשונה לקטגוריית הצעירים.
שלב הכיסאות (עונה 3)
40 המתמודדים אשר עברו את מחנה האימונים מתחלקים לקטגוריות 10 בכל קבוצה. שם יגלו מי יהיה השופט שלהם. בשלב הכיסאות יעלו כל הקטגוריות לשיר, כל אחת בתורה, כשעל הבמה 5 כיסאות. כל מתמודד מהקטגוריה שנבחרה ישיר בתורו, והשופט שלו יחליט האם לתת לו כיסא, או שלהדיח אותו ישר אחרי הביצוע שלו. גם אם המתמודד קיבל כיסא, המקום שלו בשלב הבא לא מובטח, כי השופט שלו יכול לתת את הכיסא שלו למתמודד אחר. רק כאשר כל הקטגוריה תסיים לשיר, 5 המתמודדים שיושבים על הכיסאות יעפילו לשלב בתי השופטים, ואילו 5 המתמודדים שלא קיבלו כיסא, יודחו.
שלב בתי השופטים
עונות 1–2: 20 המתמודדים אשר עברו את מחנה האימונים מתחלקים לקטגוריות 5 בכל קבוצה. בבתי השופטים מגלים בפנים מי השופט שיהיה מדריכם האישי ע"פ הקטגוריות שנקבעות באקראיות לכל שופט על ידי ההפקה. לבסוף לאחר ביצוע שני שירים, נבחרים 3 מתמודדים מכל קטגוריה שיעלו לשלב ההופעות החיות. עונה 3: 20 המתמודדים אשר עברו את שלב הכיסאות מתחלקים לקטגוריות 5 בכל קבוצה. המתמודדים יבצעו שיר אל מול השופט שלהם, ולאחר הביצועים של כל המתמודדים, נבחרים 3 מתמודדים מכל קטגוריה שיעלו לשלב ההופעות החיות.
שלב ההופעות החיות ומופעי הגמר
המתמודדים הסופיים לוקחים חלק בהופעות המשודרות בשידור חי. השלבים הסופיים מכילים הופעות חיות של המתמודדים מול השופטים ומול קהל. הקהל מצביע למתמודד האהוב עליו בזמן אמת, ולאחר מכן מודיעים על תוצאות הצבעת הקהל. במופעים משולבים לרוב רקדני רקע או קטעי סולו בהם המתמודד מופיע רק עם פסנתר או גיטרה. שני המתמודדים שקיבלו את מספר ההצבעות הנמוך ביותר, מתמודדים ראש בראש בשיר הצלה שלבסוף אחד מהם הולך הביתה.
עונה ראשונה
העונה הראשונה יצאה לדרך בישראל ב-26 באוקטובר 2013. השופטים בעונה זאת: רמי פורטיס, שירי מימון, משה פרץ ועברי לידר. הזוכה בעונה היא רוז פוסטאנס, מתמודדת פיליפינית.
נבחרת העונה
נבחרת העונה שהגיעה לשלב הופעות החיות
תוצאות ההופעות החיות
מקרא צבעים
התרחשויות בולטות בעונה הראשונה
עונה שנייה
העונה השנייה יצאה לדרך ב-13 ביוני 2015. גם את העונה הזו הנחתה בר רפאלי והשופטים הם רמי פורטיס, שירי מימון, משה פרץ ועברי לידר. הזוכה בעונה היא דניאל יפה, מנבחרת הבוגרים של רמי פורטיס, בעונה הזו היו באותה הקטגוריה גם מתמודדים צעירים.
נבחרת העונה
נבחרת העונה השנייה שהגיעה לשלב ההופעות החיות
תוצאות ההופעות החיות
התרחשויות בולטות במהלך העונה השנייה
עונה שלישית
ב-18 באוקטובר 2017 התחיל שידורה של העונה השלישית. בעונה זו הצטרף לצוות השופטים הראפר סאבלימינל, שמחליף את רמי פורטיס שעזב את התוכנית בתום שתי עונות. הזמרת עדן בן זקן (שזכתה במקום השני בעונתה הראשונה של התוכנית) החליפה למספר פרקים את שירי מימון שיצאה לחופשת לידה. בנוסף, התוכנית עברה להיות משודרת ברשת 13, בעקבות פיצול ערוץ 2 ב-1 בנובמבר. הזוכה בעונה היא עדן אלנה מנבחרת הצעירים של עברי לידר (שהחליפה את קטגוריית הבוגרים, שלא הייתה בעונה זו). הפרס לזוכה הוא סינגל בינלאומי.
שלב הכיסאות
הופעות המתמודדים בשלב הכיסאות
נבחרת העונה
נבחרת העונה השלישית שהגיעה לשלב הופעות החיות
עונה רביעית
ב-28 ביוני 2018, פורסם שהשופטת שירי מימון עזבה את תפקידה כמנטורית ב"אקס פקטור" ולא תמשיך לעונה הרביעית. מימון עברה לשפוט בתוכנית המתחרה של קשת 12, "הכוכב הבא לאירוויזיון". באותה שנה פורסם שעברי לידר ישפוט בעונה החדשה של "The Voice ישראל" (גם היא של רשת), לא ממשיך לעונה הרביעית. כמו כן, משה פרץ עזב גם הוא את התוכנית וחזר לשפוט בתוכנית "בית ספר למוסיקה". בנוסף פורסם על ידי "אקס פקטור ישראל" כי סיימון קאוול ישפוט בעונה הרביעית של התכנית יחד עם נטע ברזילי, מרגלית צנעני, אביב גפן, רן דנקר ומירי מסיקה. ב-6 באפריל 2021 הכריז התאגיד שנציג ישראל באירוויזיון 2022 ייבחר באמצעות התוכנית "אקס פקטור ישראל". מאוחר יותר פורסם שגם השיר לאירוויזיון יבחר בשלב הגמר של התחרות. את העונה מנחה לירון ויצמן. ב-30 במאי ביטל סיימון קאוול את השתתפותו בתוכנית. שידור התכנית החל ב-30 באוקטובר 2021.
נבחרת העונה
נבחרת העונה הרביעית שהגיעה לשלב הופעות החיות
קישורים חיצוניים
מידע וכתבות: ביקורות:
האריסטוקרטים (מחזה)
האריסטוקרטים הוא מחזה דרמטי מאת עדנה מזי"א העוקב אחרי קורותיה של משפחת בן-כנען בשתי תקופות בפער של 20 שנים. תחילה בשנת 1953, אבי המשפחה יאיר בן-כנען הוא אלוף-משנה מוערך בצבא, העומד בפני פרישה, ומתכוון להיכנס לשורות המערכת הפוליטית. להתמסרות הטוטלית של אב המשפחה, הזוכה בתחילת הדרך גם לתמיכתה של רעיתו, יש מחיר כבד אותו משלמים שני ילדיו הקטנים. אחיו הצעיר של אלוף-משנה בן-כנען, רודי, הוא היפוכו הגמור; הומוסקסואל גלוי המנהל חנות פרוות בתל אביב, שנקלע לחובות כספיים.
החלק השני של המחזה מתנהל בשנת 1973, יאיר בן-כנען הוא כעת שר בממשלה, המתמודד עם התוצאות הקשות של התנהלותו וההשפעה של על בני משפחתו, ומייצג דור שלם של אנשים שהתמסרו להגשמת המפעל הציוני וזאת על חשבון היחסים עם בני המשפחה.
המחזה הועלה לראשונה על ידי תיאטרון הקאמרי בשנת 2010, בבימויו של עמרי ניצן, ובכיכובם של השחקנים: גיל פרנק, יחזקאל לזרוב, לימור גולדשטיין, הלנה ירלובה ודינה סנדרסון.
גלאוקופיטים
גְלָאוּקוֹפִיטִים (Glaucophytes) היא קבוצה קטנה ונדירה של אצות החיות במים מתוקים. הם שייכות לקבוצה ארכאפלסטידה, בה מיני איקריוטים דמויי-צמחים, אף שאינם צמחים אמיתיים.
הגלאוקופיטים מעסיקים כיום בעיקר ביולוגים החוקרים את התפתחות הכלורופלסטים, וזאת בשל מספר מחקרים הטוענים כי הם למעשה קבוצת הבסיס (Basal Group) הפילוגנטית של כל ה-Archaeplastida.
פיזיולוגיה
לגלאוקופיטים יש סוג מיוחד של כלורופלסטים הנקראים 'Cyanelles' או 'Cyanoplasts'. בניגוד לכלורופלסטים באורגניזמים אחרים, הם מוקפים פפטידוגליקן (הנמצא בדרך כלל רק בחידקים), מה שמאושש לדעת חוקרים את התאוריה שמקור הפלסטידים הוא באנדוסימביוזה של כחוליות. הגלאוקופיטים משתמשים כולם בתהליך הפוטוסינתזה בכלורופיל a. הגלאוקופיטים האדומיות והכחוליות, משתמשים כולם במבנה חלבוני ייחודי בשם פיקוביליזום (Phycobilisome) המגן מחשיפת-יתר לאור שמש. מנגנון זה אבד אצל הירוקיות ואצל צמחי היבשה. כמו באדומיות ולא כמו בירוקיות ובצמחים אחרים גם הגלאוקופיטים מאחסנים פחמן מקובע בציטוזול.
אצל הגלאוקופיטים הממברנה הפנימית (Cristae) של המיטוכונדריון שטוחה. למינים של הגלאוקופיטים שהם בעלי יכולת תנועה יש שני שוטונים בלתי שווים אשר מכוסים במבנה של מיקרו-צינוריות המזכיר שערות. מבנה דומה לזה נמצא בכמה מינים של אצות ירוקיות.
מיון
ידועים רק 13 מינים שונים של גלאוקופיטים, שאף אחד מהם לא נפוץ במיוחד בטבע. מינים אלה מחולקים לארבעה סוגים:
הגקלאוקופיטים סווגו בעבר במשפחה Oocystaceae, השייכת לירוקיות.
תגלת-פלאסר השני
תגלת-פלאסר השני (באכדית: Tukultī-apil-Ešarra תוקולתי-אפיל-אשארה) היה מלך אשור. הוא מלך בין השנים 967 לפנה"ס ועד שנת 935 לפנה"ס. הוא עלה לשלטון לאחר מות אביו המלך אשור-ראש-אישי השני (Ashur-resh-ishi II). מעט מאוד ידוע על תקופת מלכותו. לאחר מותו ירש אותו בנו המלך אשור-דן השני.
דיגלוסה
דיגלוסה (שם מדעי: Diglossa) הוא סוג של ציפורי שיר מקבוצת הטנגריים שבמשפחת הפרושיים, החיים באמריקה הדרומית, לרוב סביב מורדות הרי האנדים, עם שני מינים החיים גם באמריקה המרכזית. סוג זה קרוי גם קורע פרחים, עקב מנהגם של המינים שבמשפחה לחתוך חלקי פרחים ולשתות צוף שלא מפתח הפרח, מה שגורם לצמח נזק למעשה.
דיוויזיית תכאוור ה-23
דיוויזיית תכאוור ה-23 (פרסית : لشگر ۲۳ تکاور) היא דיוויזיית תכאוור (כוחות מיוחדים) של צבא היבשה של הרפובליקה האסלאמית של איראן שבסיסה בפרנדכ, במחוז רובאט כרים בפרובינציית טהראן.
היסטוריה
דיוויזיית הסיירים ה-23 החלה את פעילותה בשם בריגדת הכוחות המיוחדים ה-23. ב-1979 לאחר המהפכה, גדלה מבריגדה לדיוויזיה. בהמשך נפרדה בריגדת הכוחות המיוחדים המוטסים 65 (בריגדת NOHED) מהדוויזיה והפכה ליחידה עצמאית. בדיוויזיית הסיירים ה-23 יש כיום 2 חטיבות: חטיבת סיור 123 פרנדק וחטיבת סיור 223.
הקמה
בשנות ה-30, תכננה איראן להקים יחידת סיירים, השאה הטיל את המשימה על מנוכר חוסרודאד. היחידה הוקמה לראשונה כבריגדת קומנדו ונקראה בריגדת הכוחות המיוחדים 23 הרכב היחידה היה: חמישה גדודים מבצעיים, גדוד תמיכה, חטיבת תקשורת ופלוגת אימונים. שמה שונה ליחידה זו "חטיבת הכוחות המיוחדים המוטסים 23", ושנה לאחר מכן נוספו למבנה חטיבה 23 נוספו שתי יחידות נוספות, כוח שחרור בני ערובה ופלגת לוחמה פסיכולוגית.
פעילות
במהלך מלחמת איראן-עיראק, הדיוויזיה עסקה בעיקר בלחימה בחזית הצפונית לרבות סביב סרדשט, מערב אזרבייג'ן על מנת למנוע מכוחות צבא עיראק להתרכז בחזית הדרומית.
ב-8 בינואר 2020, דיוויזיית תכאוור ה-23 הייתה אחראית לירי בשוגג על טיסה 752 של Ukraine International Airlines מעל טהראן, והרגה את כל 176 האנשים שהיו על המטוס.
סאה (מידת נפח)
מידת הסאה שווה לשישה קבים ולשליש איפה. ונפחה הוא אחד מארבעים מנפח תיבה של אמה על אמה על שלוש אמות.
מידה זו משמשת גם לקביעת שטח בית סאה, על פי החישוב של שטח בו ניתן לזרוע סאה תבואה, שהם סך של אלפיים וחמש מאות אמות מרובעות (=חמישים על חמישים אמה).
מקור מידת הסאה
מידת הסאה היא מידה שהייתה נהוגה כבר בזמן התורה, ואף הוזכרה בתורה, בסיפור המקראי של 'שלושת המלאכים בבית אברהם', כאשר בזמן ביקור המלאכים בביתו ציווה אברהם לשרה:. בזמן חז"ל רווח השימוש במידה זו, ושיערו על פיה במקומות רבים במשנה ובתלמוד.
שיעור מידת סאה בימינו
בספרי ההלכה נחלקו האחרונים בשיעור ה'כביצה', כאשר שורש המחלוקת היא האם נתקטנו הביצים מכמות שהיו בזמן התלמוד. מחלוקת זו משפיעה אף על שיעור הסאה, מאחר ששיעור סאה אחת הוא שישה קבים, והקב שיעורו 24 ביצים, נמצא ששיעור ה'סאה' הוא 144 ביצים, ועל מנת לדעת מהי כמות מידת הסאה יש להכפיל את שיעור הביצה ב-144. ממילא אף מידת שיעור הסאה בשיעורי זמנינו תלוי בדעת אותם אחרונים מהו שיעור הביצה:
מטבע לשון
מידה זו הייתה נפוצה מאוד בזמן חז"ל, בעקבות כך הפך השימוש במידה זו למטבע לשון. מידה ה'סאה' אף הוזכרה לא אחת בתלמוד בהקשרים שונים:
This Is America
This Is America הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי דונלד גלובר, תחת שם הבמה המוזיקלי שלו צ'ילדיש גמבינו. השיר יצא לאור ב-5 במאי 2018, על ידי חברות התקליטים mcDJ ו-RCA רקורדס. השיר נכתב על ידי גלובר, הולחן על ידיו בשיתוף לודוויג גורנסון והראפר יאנג ת'אג, שגם מבצע קולות רקע בשיר, והופק על ידי גלובר וגורנסון. בשיר מופיעים קולות רקע של הראפרים יאנג ת'אג, סלים ג'קסמי מריי סרמרד, בלוקבוי JB, קוואבו ממיגוס ו-21 סבאג'. השיר עוסק בסוגיית אלימות הנשק בארצות הברית ובשיעור הגבוה של הירי ההמוני במדינה, לצד נושאים חברתיים אחרים, בהם גזענות ואפליה.
לשיר וידאו קליפ שבוים על ידי הירו מוראי, ששיתף פעולה עם גלובר פעמים רבות קודם לכן. השיר היה לשיר ה-31 שהגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לשירו הראשון של גלובר שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד. השיר הגיע גם לצמרת המצעדים באוסטרליה, קנדה וניו זילנד. השיר הועמד לארבע הקטגוריות בטקס פרסי גראמי ה-61: הקלטת השנה, שיר השנה, ביצוע הראפ/שירה הטוב ביותר והווידאו קליפ הטוב ביותר, תוך שזכה בקטגוריות הקלטת השנה ושיר השנה, ובכך הפך גמבינו לאמן ההיפ הופ הראשון שזכה בקטגוריות אלו, והשיר היה שיר הראפ הראשון שזכה בפרסים אלו.
תוכן השיר
השיר כולל מקהלה בסגנון גוספל וקולות רקע של ראפרים אמריקאים שונים: יאנג ת'אג, 21 סבאג', בלוקבוי JB, סלים ג'קסמי מריי סרמרד וקוואבו ממיגוס. המילים עוסקות בעיקר בתרבות האפרו-אמריקאית בארצות הברית ובאלימות נשק במדינה. השיר נוגע גם לנושא אלימות משטרתית והתנהגות בלתי הולמת. סטיבן קיארס מפיצ'פורק תיאר את השיר כשיר המייצג את "החבל הדק של להיות שחור".
כלי תקשורת דיווחו כי מאזינים שונים האשימו את גמבינו בגנבה ספרותית והצביעו על הדמיון בין השיר ל-"American Pharaoh" של ג'ייס הארלי. מ-CBS News נמסר, "השירים בעלי צליל דומה, ומשתפות נושאים דומים במילים". ג'ייס הארלי עצמו הצהיר כי הוא מרגיש שהשיר מושפע משירו, אך אין לו בעיה עם זה. מנהלו של גלובר, פאם רוטשטיין, הכחיש את הטענות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי הירו מוראי ופורסם בערוץ היוטיוב של גמבינו, במקביל לביצוע של גמבינו לשיר בתוכנית סאטרדיי נייט לייב. הקליפ צבר כ-12.9 מיליון צפיות תוך 24 שעות, ונכון ליוני 2023, הוא עומד על כ-883 מיליון צפיות. בראיון לניו יורק טיימס, אמר מוראי כי הקליפ הוא "תגובה למה שקורה בעולם". לדברי מוראי, הקליפ נוצר בהשראת הסרטים אמא! ועיר האלוהים.
הקליפ היה נושא לממים אינטרנטים רבים, כשהבולט מביניהם היה החלפת אודיו הקליפ, כך שנראה שגמבינו רוקד לצלילי שיר אחר.
הצלחה
השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לשיר ה-31 שעשה זאת. בשבוע הראשון לצאתו, צבר השיר כ-78,000 מכירות דיגיטליות ו-65.3 מיליון הזרמות בארצות הברית בלבד. גמבינו הוא השחקן זוכה פרס אמי השני ששירו הגיע למקום הראשון במעצד זה, לאחר ג'סטין טימברלייק, שעשה זאת עם "". השיר הגיע גם לצמרת מצעדי אוסטרליה, קנדה וניו זילנד.
ויג
{{פירושונים|
ראו גם
}}
הרי צ'יריקאווה
הרי צ'יריקאווה (באנגלית: Chiricahua Mountains) הם רכס הרים גדול בקצה הדרום-מזרחי של מדינת אריזונה בארצות הברית, חלק מפרובינציית אגן ורכס שבמערב ובדרום-מערב ארצות הברית וצפון-מערב מקסיקו. הרכס הוא חלק מהיער הלאומי קורונדו (Coronado National Forest). המקום הגבוה ביותר ברכס, פסגת צ'יריקאווה, מתנשא לגובה 2,975 מטרים מעל פני הים, בערך 1,800 מטרים מעל העמקים מסביבו. הרכס קרוי על שם שבט צ'יריקאווה של בני האפאצ'י, שהתגוררו בעבר באזור. בני השבט כינו את הרכס "ארץ הסלעים העומדים". צורות הסלעים המוזרות נוצרו כשרידים של הר געש שהתפרץ לפני 25 מיליון שנים. לאחר שהאפר הגעשי התקרר הוא יצר טוף ריוליטי שעבר סחיפה ועם הזמן נוצרו ממנו צורות יוצאות דופן של עמודים, צריחים ומגדלים. בשל יער עמודוני הסלע הוקם ב-1924 בהרי צ'יריקאווה המונומנט הלאומי צ'יריקאווה.
גאוגרפיה
רכס הרי צ'יריקאווה שוכן באזור הגבול בין אריזונה לניו מקסיקו ומדינת סונורה במקסיקו והוא אחד מ-40 איי שמיים, הכינוי לרכסי הרים מיוערים שבהם מזג האוויר קריר, המוקפים באזורי מדבר חמים וצחיחים. רכס הרי צ'יריקאווה ורכסי ההרים הקשורים אליו, יחד עם עמק סולפור ספרינגס (Sulphur Springs Valley) במערב ועמק סן סימון (San Simon Valley) במזרח, מהווים את המחצית המזרחית של מחוז קוצ'יז בדרום-מזרח אריזונה. בקצה הדרומי של הרי צ'יריקאווה מתחילים הרי פדרגוסה (Pedregosa Mountains), ובדרום-מערב הרי סוויסהלם (Swisshelm Mountains). הקצה הצפון-מערבי של הרי צ'יריקאווה ממשיך כהרי דוס קבזס (Dos Cabezas Mountains), מעבר למעבר אפאצ'י (Apache Pass) והאתר ההיסטורי הלאומי פורט בואי (Fort Bowie National Historic Site). במערב מתנשא רכס הרי דרגון (Dragoon Mountains), ובמזרח הרי פלונסייו (Peloncillo Mountains).
אורך רכס הרי צ'יריקאווה 56 קילומטרים ורוחבם המקסימלי 34 קילומטרים. המקום הגבוה ביותר ברכס, פסגת צ'יריקאווה, מתנשא לגובה 2,975 מטרים מעל פני הים, בערך 1,800 מטרים מעל העמקים מסביבו. הגובה הממוצע של הפסגות ברכס הוא 1,800 מטרים מעל פני הים. קניון קייב קריק במורדות המזרחיים הוא משכן לתחנת המחקר של דרום-מערב ארצות הברית השייכת למוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע, ולעיירות הקטנות פורטל ופרדייז
היישוב הגדול הקרוב ביותר הוא טומבסטון באריזונה במרחק 64 קילומטרים מהרכס. הגישה להרי צ'יריקאווה והיער הלאומי קורונדו היא דרך וילקוקס (Willcox) מצפון, דאגלס (Douglas) מדרום ורודיאו (Rodeo) בניו מקסיקו ממזרח. כביש בין-מדינתי 10 שכיוונו ממזרח למערב עובר כ-16 קילומטרים צפונית לרכס.
צמחייה ובעלי חיים
הרי צ'יריקאווה הם אזור מגוון ביולוגית, הכולל מספר איי שמיים. וחמישה מתוך תשעה "אזורי חיים" מצויים בהרי צ'יריקאווה. סלעי הריוליט שגונם אפור עד חום-סגול מכוסים בכתמי חזזיות בגוונים של ירוק וכתום, שעבורם, ככל הנראה, תנאי החיים אידיאליים על הסלע הגעשי. בגבהים שבין 1,600 מטרים לכמעט 3,000 מטרים מוצאים מיני צמחים ובעלי חיים תנאי מחיה אופטימליים: 169 מיני עופות נצפו ברכס זה, חלקם הם מינים מקסיקניים שעבורם דרום אריזונה הוא הגבול הצפוני של אזור התפוצה שלהם. בהם: קוליברים וקתרטס תרנגולי החיים ביערות האלונים, הצפצפות, הברושים, אורני הזפת ואשוחי דאגלס. בעלי חיים נוספים הראויים לציון הם: אוצלוט, יגואר, פומת ההרים, ארמדיל טאטו, דוב שחור אמריקני ואייל פרדי לבן-זנב. סבך השיחים מתחת לעצים, כולל ענבי דוב (Arctostaphylos) ממשפחת האברשיים, שענפיהם בגוון אדום-חום. פרחי בר רבים של קקטוסים, ויוקה מתקיימים באזור המאופיין על ידי עונות המתחלפות בין גשומות ליבשות. זהו אקלים שונה מהותית מהאקלים המדברי או המדברי למחצה שסביב ההרים, ומשום כך מכונים ההרים איי שמיים.
מורדות ההרים המדבריים מתאפיינים בצמחיית מדבר אופיינית הכוללת, בין השאר: לענה משוננת (Artemisia tridentata), אגבה, ינבוט (Prosopis), יוקה, הצמח Dasylirion wheeleri (באנגלית desert spoon) ממשפחת האספרגיים וסוגים שונים של דשא. זהו בית גידול לזוחלים רבים, כמה מינים של עכסנים, הלודרמה מרירית, צב המדבר (Gopherus agassizii), ואחד מסוגי הסלמנדרה היבשתית הגדולים ביותר, הסלמנדרה המנומרת (Ambystoma tigrinum). גם אזור זה עשיר במיני עופות, כולל הקוקייה הרצנית הידועה מהסרטים המצוירים.
היסטוריה
העדות הקדומה ביותר לנוכחות אנושית בסביבת הרי צ'יריקאווה הם אתר ארכאולוגיים מתרבות קלוביס כדוגמת אתר דבל אדובי (Double Adobe Site) ביובל וייטווטר דרו (Whitewater Draw) של רקר קריק (Rucker Creek), צפונית לדאגלס. אתרים מהתקופה שאחרי קלוביס של תרבות קוצ'יז, תרבות קדם-קרמית נוספת, המתוארכת בין 3,000 ל-200 לפני הספירה הוגדרה מאתרים סביב הרי צ'יריקאווה, כולל "קניון קייב קריק" (Cave Creek Canyon). בעקבות המעבר לקרמיקה נתגלו מאפיינים קרמיים מציינים של תרבות מגיון והגרסה המקומית שלה, תרבות מימברס (Mimbres culture), כשהם משתרעים על התקופה מ-150 לפנה"ס ועד 1450 לספירה. שבט צ'יריקאווה של האפאצ'י, השתלט על האזור סביב שנת 1500. העימותים עם המתיישבים הלבנים הובילו למלחמת גרילה בשנים 1886-1862, אותה הנהיגו קוצ'יז וג'רונימו שהסתיימה בכניעה של האפאצ'י. מרבית התושבים בחרו לעבור ב-1913 לשמורה של שבט המסקאלרוס של בני האפאצ'י.
זיכיון הכרייה הראשון המתועד בהרי צ'יריקאווה היה זיכיון "האוצר החבוי" (Hidden Treasure) שנרשם ב-1881 והכרייה בהרים נמשכה בהפסקות עד ההווה כשהפעילות הרבה ביותר התרחשה בשנות ה-20 ושנות ה-50 של המאה ה-19.
במאה ה-21 החלו סוחרי סמים ומבריחי מהגרים להשתמש בהרי צ'יריקאווה כשהם מציבים צופים על הפסגות להתריע בפני סיורים של משטרת הגבולות.
גאולוגיה
הרי צ'יריקאווה הם גוש מבני מורם של פרובינציית אגן ורכס. סלע האם בהרי הוא מהפרקמבריון ומעליהם סלעי משקע מהפלאוזואיקון והקרטיקון סביב מתחם קלדרה שנוצרה בהתפרצויות געשיות ומחדרים לפני 25-35 מיליון שנים. ההתפרצות הגדולה האחרונה, לפני 27 מיליון שנים, יצרה את קלדרת טרקי קריק (Turkey Creek Caldera) והשקיעה 600 מטרים של אפר געשי שהתגבש לטוף ריוליטי מולחם. סחיפה שהתרחשה אחר-כך יצרה רכסי הרים מכוסים במגדלי אבן, צריחי אבן ועמודי אבן המכונים עמודוני סלע (באנגלית hoodoo) המתרוממים מתוך היערות, ואינם נופלים ביופיים מעמודוני הסלע המפורסמים של הפארק הלאומי ברייס קניון. תוואי נוף טבעיים אלו, שהשתמרו במונומנט הלאומי צ'יריקאווה, בנויים מטוף קניון ריוליט.
רצועה ברוחב בין קילומטר לשלושה קילומטרים של סלעי משקע המשתרעת מדרום-מזרח לצפון-מערב מדרומית לפורטל דרך פרדייז (Paradise) ועד להרי דוס קבזס היא המקור למרבצי מינרלים.
המכרה הגדול ביותר שנחפר בנפת קליפורניה של הרי צ'יריקאווה היה מכרה הילטופ (Hilltop mine) שכלל שלושה מפלסים מקושרים באורך של 6,100 מטרים.
פיגוע הירי בכביש באר שבע-אילת
פיגוע הירי בכביש באר שבע-אילת היה פיגוע ירי שביצעו מחבלים מסתננים מירדן ביום שני, י"ב אייר תשט"ז (23 באפריל 1956). בפיגוע נרצחו ארבעה יהודים.
הפיגוע
ביום שני, י"ב אייר תשט"ז, נסעו ארבעה ישראלים עובדי תה"ל ברכב, מעין יהב אל באר מנוחה. כחלק מעבודתם. בדרכם, על כביש באר שבע-אילת, הותקפו בירי על ידי מסתננים מירדן, שעמדו במארב. ארבעת הנוסעים נרצחו.
הנרצחים היו יגאל דה-טולדו (בן 28), אלכסנדר וילנסקי (בן 59), אליהו סוקניק (בן 50) ודניאל עפר (בן 26).
מרכז פריץ הבר לדינמיקה מולקולרית
מרכז פריץ הבר לדינמיקה מולקולרית (באנגלית: Fritz Haber Center for Molecular Dynamics, ובראשי תיבות FHRC) הוא מרכז מחקר באוניברסיטה העברית בירושלים העוסק בתחום הדינמיקה המולקולרית. המרכז נוסד בשנת 1981 על ידי פרופ' רפאל לוין, ונכון ל-2022 עומד בראשו פרופ' רועי בר.
היסטוריה ופעילות
המרכז הוקם מיסודן של קרן מינרווה המשתייכת לאגודת מקס פלאנק וכן האוניברסיטה העברית בירושלים. הוא נקרא על שם הכימאי היהודי-גרמני פריץ הבר, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1918 ואבי לוחמת הגזים הגרמנית במלחמת העולם הראשונה.
המרכז מאגד שורה של חוקרים וסטודנטים מהאוניברסיטה העברית העוסקים בדינמיקה מולקולרית. מרבית החוקרים הם כימאים תאורטיים אך חלקם עוסקים גם בפיזיקה ובביוכימיה. כמו כן, המרכז מקיים קשרי מחקר עם חוקרים מגרמניה.
ייעודו המקורי של המחקר היה להתמקד בדינמיקה מולקולרית של תגובות, שעמדה אז בחזית העיסוק של המחקר הכימי. במרוצת השנים, תחום הדינמיקה המולקולרית התרחב משמעותית והפך לחלק אינטגרלי כמעט בכל תהליך פיזיקלי וכימי. בהתאם לכך, הורחבו גם תחומי עיסוקו של מרכז פריץ הבר, הנוגעים כיום גם בספקטרוסקופיה, במדע החומרים, בביופיזיקה ובטכנולוגיה קוונטית.
מטרת המחקר במרכז כיום היא לפתח שיטות עיוניות ויישומיות מתקדמות בדינמיקה מולקולרית על כל ענפיה: שליטה קוהרנטית קוונטית, עירורי מעבר מטען, דינמיקה של אטו-שניות, דינמיקה "מחוספסת", דינמיקה אלקטרונית קוונטית בננו-גבישים, דינמיקה במערכות ביופיזיקליות, דינמיקת מעבר פרוטון בסביבת מים וכן "חוטי פרוטונים" בחלבונים. מעבר לפעילות המחקרית השוטפת, מקיים המרכז סמינרים וכנסים עיתיים שונים.
המרכז כפוף לוועדת היגוי ישראלית-גרמנית המנחה את פעילותו. הוועדה, שמתכנסת אחת לשנתיים בישראל, מדווחת לקרן מינרווה באשר לתכנון ותקצוב המרכז ועל הפעילויות השונות בו. בכל כינוס שכזה נערך סימפוזיון מדעי בו משתתפים חברי המרכז.
וסטרן ניו יורק פלאש
מועדון כדורגל וסטרן ניו יורק פלאש (באנגלית: Western New York Flash) הוא מועדון כדורגל נשים מבאפלו, ארצות הברית.
מאז 2013 משחקת הקבוצה בליגת ה-NWSL, ובעברה שיחקה גם בליגת ה-WPS.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 2008, ובתחילה שיחקה בליגת המשנה האמריקאית - הדבליו-ליג. בשנת 2011 הצטרפה הקבוצה לעונה השלישית של ליגת ה-WPS, והתחזקה בכוכבות כמו מרטה וכריסטין סינקלייר. השתיים הובילו את הקבוצה למקום הראשון בתום העונה הסדירה, ובסוף הפלייאוף גם לזכייה באליפות הליגה. סינקלייר אף נבחרה לשחקנית המצטיינת של משחק הגמר. ב-18 במאי 2012 הודיעה הנהלת ה-WPS על פירוק הליגה בעקבות מחסור חמור במשאבים כלכליים - דבר שגרם לווסטרן ניו יורק פלאש להשעות את פעילותה.
נוסחת פנמן
נוסחת פנמן (באנגלית: Penman equation) היא משוואה המתארת התאדות פוטנציאלית ממים או מקרקע. היא פותחה על ידי המטאורולוג הבריטי הווארד פנמן בשנת 1948. ההתאדות היא גורם קריטי המשפיע על משק המים. בתהליך האידוי נגרעים מים מהקרקע ומהצמחייה ולפיכך יש למלא את הגירעון באמצעות השקיה.
וסטרן ניו יורק פלאש
תארים
נכון לסוף עונת 2015:
נוסחת פנמן
הנוסחה
כאשר:
בהצבת יחידות MKS מתקבלת ההתאדות ביחידות של ק"ג למטר בריבוע לשנייה.
ג'אווה (שפה)
ג'אווה היא השפה של עם הג'אווה. השפה מדוברת בחלקים המזרחיים והמרכזים של האי ג'אווה שבאינדונזיה אך יש גם כמה אזורים של דוברי ג'אווה בחוף הצפוני של מערב האי. זוהי שפת האם של יותר מ-75,500,000 אנשים. שפת ג'אווה הוא חלק ממשפחת השפות האוסטרונזיות, והיא דומה לכמה שפות מלאיות. רוב דוברי ג'אווה מדברים גם אינדונזית למטרות רשמיות, למטרות מסחר ולצורך תקשורת עם שאר התושבים באינדונזיה. מחוץ לאינדונזיה, יש כמה דוברי ג'אווה במדינות שכנות כמלזיה וסינגפור וכן מיעוט באזורים אחרים. השפה נכתבת בעיקר באלפבית של ג'אווה.
אלפבית
שפת הג'אווה נכתבת לרוב על ידי אותיות האלפבית של ג'אווה. אלפבית הג'אווה הוא אבוגידה - כל אחת מעשרים האותיות בשפה מייצגת הברה עם עיצור והתנועה אַ המבוטאת כ-/ɔ/. דיאקריטים שונים מתווספים מסביב לאות בכדי לציין שמדובר בתנועה שונה מ-[ɔ].
שפת הג'אווה יכולה להיכתב גם באלפבית הערבי והאלפבית הלטיני.
נשים יהודיות באתיופיה
נשים יהודיות באתיופיה בדומה לנשים בחברות מסורתיות ככלל, חיו במסגרת משפחתית פטריארכלית שבה מעמדן היה נחות משמעותית ממעמדו של הגבר במשפחה. הנשים היהודיות באתיופיה החזיקו בנוסף לכך במנהגים מסורתיים ודתיים שונים אשר שימרו את מעמדן החברתי והמשפחתי. עליתם של יהודי אתיופיה לארץ ישראל אופיינה בשינוי מעמדן של הנשים האתיופיות, בייחוד במסגרת המשפחתית, אך גם הציבה אותן בפני סכנת אלימות במשפחה בשל ערעור יחסי הכוחות הפטריארכלים בחברה הישראלית.
תפקידה של האישה במשפחה
בדומה לחברות מסורתיות אחרות, החברה באתיופיה מוגדרת כפטריארכלית. בשל כך המבנה המשפחתי באתיופיה מאופיין בחיים בקהילות המחולקות למשפחות מורחבות בהן גיל ומגדר הן המשתנים המשמעותיים המבטיחים סטטוס חברתי גבוה לגברים ומבוגרים. האישה, בדומה לילדים, נחשבת לרכושו של אביה ולאחר מכן לרכוש בעלה ומשום כך מחויבת לציית לגבר במשפחה. תפקידה של האם במשפחה היה בעיקר כרוך בעבודות הבית, טיפול בגידולים שסמוכים לבית וכן, גידול הילדים. האם באתיופיה נהגה לשמור על קרבה פיזית צמודה לתינוקה, כאשר הוא רכוב על גבה במשך שעות רבות ביום כאשר מגיל שנה ועד גיל שלוש האם לא נפרדה מתינוקה ושניהם נתפסו כיחידה אחת. בדומה לכלל המשפחות באתיופיה, גם במשפחות היהודיות בלטה הנחיתות המבנית הנשית באמצעות תפקידן המשני בכלכלת הבית ביחס לגבר, וכן בשל עיסוקן הביתי ותלותן הכלכלית באב המשפחה. בכל מקרה של סטייה, ולו הקלה ביותר בהתנהגות המתבקשת מנשים ומילדים, הגבר רשאי להענישם בכוח פיזי, דבר אשר נתפס בקרב הקהילה כולה כאקט לגיטימי. "חינוך" האישה בעזרת אמצעים אלימים נחשב כדבר שגרתי ולגיטימי, ובמצבים בהם אישה התווכחה עם בעלה או סירבה למלא את רצונו כולל סירובה לקיים עמו יחסי מין, נחשב הדבר כהצדקה לגיטימית להכאתה. מכיוון שהאב\ הגבר הוא מקור הסמכות הבלעדית במבנה המשפחתי בחברה האתיופית, תפקידיה של האישה חויבו להיות ברוחו של האב ולפי תכתיביו. כך למשל, אף על פי שמלאכת חינוך הילדים היה תפקידה של האם, עקרונות החינוך והתווית הערכים נעשו מכוח סמכותו של האב ועל פי מרותו בלבד. השקפת העולם הקהילתית של יהודי אתיופיה גרסה כי כלל ענייני הקהילה שייכים לקהילה בלבד כך שכל העניינים המשפחתיים צריכים להישאר בתוך המשפחה. כפועל יוצא מהשקפת עולם זו, רכילות או דיווח לאחרים על בעיות זוגיות או בתוך במשפחה נחשבו להתנהגות סוטה דבר אשר הגביל רבות את יכולתה של האישה להתמודד עם אלימות או ניסיונות לרצח אותם חוותה מצד בעלה.
מנהגי הנידה
כחלק מחוקי טהרת הדם נדרשו הנשים היהודיות להיטהר לאחר המחזור החודשי. טהרתן של הנשים בזמן נידה הובטחה באמצעות הימצאותה של בקתה מיוחדת לנשים נידות בכל כפר יהודי באתיופיה. באמהרית נקראו הבקתות "בקתת הקללה" (ימרם גוג'ו או מוגת גוג'ו) או "בקתת הדם" (יה דם גוג'ו). בקתות אלו הוצבו בשוליו של כל כפר ונחשבו מחוצה לו. על פי המסורת אישה מדממת נחשבה לטמאה ועליה להיות מנודה מהקהילה. משום כך על האישה בזמן נידה לשבת בבקתה המיועדת לכך (בקתת הקללה או בקתת הדם) עד שייעלם הדם מגופה. אישה בזמן מחזור ישבה בבקתה זו מרגע הופעת דם המחזור ועד שקיעת השמש ביום השביעי, גם אם הפסיקה לדמם קודם לכן. הנשים הורשו לצאת מהבקתה רק לשם עשיית צרכים, הבאת מים מהנהר או איסוף עץ להבערה. מכיוון שחל איסור גם על בני משפחתה של האישה בנידה לבוא עמה במגע, נשות משפחתה הניחו עבורה את ארוחותיה ליד גדר האבנים בכניסה לבית הקללה. הבגדים אשר על גופה ואף החפצים והכלים שבהם השתמשה האישה בנידה נחשבו טמאים והיו צריכים לעבור טיהור לאחר תקופת הבידוד, וכן נדרשה האישה לטבול בנהר בתום שבעת הימים לשהותה בבקתה.
יחסן של הנשים היהודיות באתיופיה כלפי בקתת הנידה הוא יחס אמביוולנטי עד היום. בעוד נשים מסוימות רואות בבקתת הנידה מקום של בריאות, אחווה נשית יהודית וכן מקום ללמידת האישה את הקשר עם גופה, נשים אתיופיות אחרות תופשות את הדרתן לבקתות הנידה כפעולה אשר מציבה אותן תחת מעמד של נחותות וסובלות. נשים אלו מתארות תחושות שליליות כגון פחד ורעב במהלך השהות בבקתת הנידה. אך בעוד יחסן האמביוולנטי של הנשים היהודיות באתיופיה כלפי בקתת הנידה, הגישה התאורטית השכיחה בשנות השמונים מייחסת את הדרת הנשים המדממות כביטוי לנחיתות נשית. תאוריה זו מבקשת לטעון כי טקסים המקושרים עם הגוף מייצגים סתירות חברתיות ושהגוף הפרטי והקולקטיב החברתי משקפים זה את זה בתחום הסימבולי. כך טיפול בטהרת הגוף משקף איומים חיצוניים ופנימיים על המבנה החברתי.
מנהגי הנידה במדינת ישראל
קליטתם של יהודי אתיופיה בישראל נעשתה באמצעות קליטה מתווכת, כלומר, במרכזי קליטה ולא באמצעות הענקת סל קליטה. המודל של קליטה מתווכת שימש בעיקר לקליטה של עולים בסיכון גבוה. מכיוון שקליטתם של עולי אתיופיה בוצעה באמצעות מדיניות נבדלת אשר יצרה תחושות של תלות, ניכור וחוסר שילוב חברתי, נמצאו העולים בסטטוס של חוסים במוסד טוטלי הנתונים בידיהם של פקידי הקליטה אשר החזיקו בידיהם את כלל המשאבים הנדרשים. בתוך מרכזי הקליטה נמצאו הסומכות אשר היו נשים מטעם הסוכנות שתפקידן היה ללוות את הנשים העולות בעיסוקיהן היומיומי, כאשר ההשלכות של הדבר באו לידי ביטוי בהתערבות רבה בחיי העולות ובמנהגיהן. כחלק מהתערבות זו סירבו הסומכות לאשר לנשים האתיופיות לקיים את מצוות הנידה כפי שנהגו לקיימה באתיופיה. כתוצאה מאיסור זה, חשו הנשים האתיופיות כי הן טמאות ומטמאות ועל כן נידו עצמן מהחברה וממשפחתן באמצעים שעמדו לרשותן כדוגמת הסתגרות במשך שבוע בתוך ארון בגדים.
אך לא רק גילויי הסתגרות הפגינו הנשים האתיופיות. חלק מהנשים הביעו גילויים המצביעים על מחאה אקטיבית כדוגמת ישיבה בחצרות מרכזי הקליטה ואכילה מקופסאות פלסטיק בלבד בזמן ימי הנידה. במרכזי קליטה מסוימים נשים בנידה התגוררו בחדר נפרד. מקרים מסוימים המתוארים במאמרם של שרעבי וסיקורל מצביעים על התנהגות אלימה מצדן של נשים אשר עמדו על רצונן לשהות במתחם נפרד בזמן נידה עד אשר אפשרו להן הסומכות שהות נפרדת. מאבקן של הנשים האתיופיות לקיום מנהגי הנידה, משמר בעיני התרבות הקולטת את מעמדן הנחות, אך נשים אתיופיות רבות ראו בקיום מנהגים אלו כביטוי לעוצמה ולעצמאות נשית. בעוד הסומכות ראו את עצמן כמי שמסייעות לנשים הללו להיפטר ממנהג ארכאי ובכך להשתלב בחברה הישראלית השוויונית, חשו הנשים האתיופיות כי הסומכות הדירו אותן ממרחב המבטא סוג של כוח אשר היה טמון במסורת בה החזיקו. מאפייני המנהג סייעו בתפישתו כמאפשר עצמאות ועוצמה לנשים, וכמרחב אשר סיפק לנשים אחווה ותמיכה קהילתית ואף הפוגה מתלאות היומיום.