cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פטר מירום
ביוגרפיה
מירום היה נשוי לחנה עד מותה בשנת 2000, והיה אב לשלושה.
Surtur Rising
מבצעים
אמון אמארת'
פטר מירום
ביוגרפיה
מירום נפטר ב-20 בפברואר 2022, בגיל 102.
צילומי פטר מירום וארכיונו האישי הם חלק מאוסף בוקי בועז לצילום.
אובסיי טמקין
אובסיי טמקין (Owsei Temkin; 6 באוקטובר 1902 מינסק - 18 ביולי 2002, ארצות הברית) היה היסטוריון של הרפואה יהודי אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
קורות חיים
טמקין נולד במינסק ב-6 באוקטובר 1902 למשפחה יהודית. בשנת 1905 משפחתו עברה, עקב הפוגרומים, ללייפציג, שם אביו פתח חנות לכלי נגינה. בשנת 1922 החל טמקין ללמוד רפואה באוניברסיטת לייפציג. הוא לקח גם קורסים באנגלית, בפילוסופיה ובזואולוגיה. טמקין החל בשנת 1925 לקחת קורסים אצל הנרי זיגריסט (Henry Sigerist) בהיסטוריה של הרפואה וכתב את התזה שלו בנושא "מושגי המחלה אצל היפוקרטס" תחתיו הנחיית של זיגריסט. בשנת 1927 סיים את לימודיו ושנה לאחר מכן הוסמך כרופא. אולם טמקין לא פנה לפרקטיקה של הרפואה ובמקום זה החל לשמש כעוזר מחקר של זיגריסט. בשנת 1932 נבחר זיגריסט לעמוד בראש המרכז הראשון להיסטוריה של הרפואה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור שבארצות הברית. בין השנים 1958 ל-1968 שימש כמנהל המכון.
טמקין זכה במדליית ולץ' (welch medal) בשנת 1952 ובפרס סרטון (sarton prize). במשך עשרים שנה ערך את כתב העת Bulletin of the History of Medicine. עד שנותיו האחרונות, חרף קשיים רפואיים המשיך במחקריו. הוא היה נשוי לליליאן, אותה פגש בלימודים ואב לשתי בנות. אחת מבנותיו, ג'ודית' (Judith T. Irvine), היא פרופסור לאנתרופולוגיה באוניברסיטת מישיגן. הוא היה חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ובאקדמיה הלאומית למדעים.
בשנת 1968 יצא ספר מאמרים לכבודו, "Medicine, science, and culture: historical essays in honor of Owsei Temkin". נפטר בשנת 2002 בגיל 99.
רינגולי
על השיר
"רינגולי" נכתב על ידי שייקה פייקוב, והולחן על ידי בעז שרעבי, שהוציא באותה השנה גרסת כיסוי משלו לשיר, ונורית הירש, שעבדה רבות עם הצמד אילן ואילנית במרוצת השנים. ב-21 ביוני 1971 נכנס לראשונה למצעד הפזמונים השבועי של קול ישראל במקום ה-11. ב-5 ביולי עלה למקום השלישי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. ב-16 באוגוסט, לאחר שמונה שבועות צעידה רצופה, יצא מהדירוג השבועי. במצעד השנתי של התחנה הופיע כשיר ה-24. בנוסף, הגיע למקום החמישי בשיאו במצעד הסינגלים של גלי צה"ל.
סכן (פייטן)
רבי סכן (מכונה גם שכניה החזן) היה פייטן שפעל בארץ ישראל, בשלהי המאה העשירית וראשית המאה האחת עשרה.
שמו
במסמכים שנתגלו בגניזה הקהירית הוא מכונה לעיתים 'סכן' ולעיתים 'שכניה החזן', אך בפיוטיו הוא חותם בשמו הערבי 'סכן', בדומה לפייטנים נוספים מהתקופה המזרחית המאוחרת שחתמו בפיוטיהם בשמם הערבי. אך בניגוד לפייטנים אחרים, סכן לא חתם בשמו העברי באף אחד מפיוטיו שהגיעו לידינו.
קורות חייו
לא ידועים פרטים רבים על קורות חייו של רבי סכן ומה שידוע עליו מבוסס על פיוטיו ועל מסמכים בכתיבת צאצאיו שנתגלו בגניזה הקהירית.
מפיוט שכתב רבי סכן לחג שמיני עצרת ובו עסק גם בענייני שמיני עצרת (בקשת גשם) וגם בענייני שמחת תורה (עיבוד פייטני של פסוקי פרשת וזאת הברכה), הסיק פליישר שרבי סכן התגורר בקהילה בארץ ישראל שבה לא נוהג יום טוב שני של גלויות ונחוגו בה שמיני עצרת ושמחת תורה באותו יום, מה שהצריך את רבי סכן לחבר פיוט המציין את שני המאורעות יחד.
מפיוטיו של רבי סכן עולה שעל אף שקהילתו הייתה קהילה ארץ-ישראלית, הם נהגו לקרוא את התורה לפי החלוקה הבבלית ולא לפי החלוקה התלת שנתית שהייתה נהוגה בארץ ישראל הקדומה. תופעה זו עולה גם מפיוטיהם של פייטנים ארץ ישראלים נוספים, שכן בתקופה זו עברו רוב הקהילות לשיטת הקריאה הבבלית. אך המיוחד במנהג הקריאה של רבי סכן הוא שלא רק שחלוקת הפרשות הרגילות בקהילתו של רבי סכן הייתה בבלית אלא גם בחגים היו הקריאות בתורה על פי מנהג בבל; בדבר זה שונה מנהגו של רבי סכן ממנהגם של קהילות ארץ ישראליות אחרות שעברו למנהג הבבלי בכל שבתות השנה לבד מהחגים, שבהם המשיכו לקרוא את הקריאות המסורתיות של בני ארץ ישראל.
פליישר העלה השערה שבשנת 1013 כאשר בנו דויד-דאוד היגר למצרים, היגר גם רבי סכן איתו וחי את שנות חייו האחרונות בקהילה היהודית בפוסטאט.
על פי תעודות מהגניזה הסיק גויטיין שרבי סכן נפטר בין שנת 1013 לשנת 1022.
עוד שיער גויטיין, שרבי סכן הגיע לזקנה מופלגת שכן נינו בשר בן יפת הסופר כבר כתב מסמך משפטי בבית הדין של פוסטאט בשנת 1030 כחמש עשרה שנה לאחר פטירת רבי סכן.
משפחתו
רבי סכן השתייך למשפחת חזנים וסופרים שפעלה בארץ ישראל ומצרים במשך מספר דורות. מכיוון שהשם 'סכן' נפוץ בקרב יהדות איראן, שיער גויטיין שייתכן שמוצא משפחתו היה בפרס, ומשם היגרה המשפחה לארץ ישראל.
יצירתו
בגניזה הקהירית שרדו כ-15 פיוטים בלבד של רבי סכן, אך ייתכן שכתב פיוטים נוספים שלא נשתמרו, וכן ייתכן שחלק מהפיוטים האנונימיים בגניזה הם מיצירתו אך הוא לא חתם בהם את שמו.
כל פיוטיו הם פיוטים בודדים שנועדו להשתלב כמרכיבים בקומפוזיציות גדולות יותר, מה שמלמד שבקהילתו של רבי סכן נהגו לומר מערכות פיוטים קבועות אך מדי פעם הפייטנים נהגו להחליף את אחד ממרכיבי המערכת הקדומה בפיוט חדש פרי עטם. תופעה זו קיימת גם ביצירתם של פייטנים מזרחיים מאוחרים אחרים ובמיוחד בפייטנותו של רבי יוסף אל-ברדאני שפעל בבגדאד בדורו של רבי סכן.
כל פיוטיו נועדו להשתלב בתוך מערכות היוצר (חוץ מאחד מפיוטיו שהוא קיקלר שנועד להשתלב בתוך קדושתא ליום כיפור). התמקדותו של רבי סכן בעיקר במערכת היוצר ופחות בקרובות היא תופעה המשותפת גם לפייטנים נוספים בתקופת הפייטנות המזרחית המאוחרת.
פיוטיו של רבי סכן מיועדים לחגים או להזדמנוית מיוחדות (כגון לשבתות ארבע פרשיות ותלתא דפורענותא וכן לאירועים כמו ברית מילה או אבלות), ייתכן שבקהילתו לא נהגו לומר פיוטים בשבתות רגילות, או שבשבתות רגילות נהגו להשתמש במערכות יוצר של פייטנים קדומים יותר ורק בהזדמנויות מיוחדות ראה רבי סכן צורך לעטר את התפילה ביצירות חדשות משלו.
סגנונו
פיוטיו של רבי סכן כתובים בשפה פשוטה ואינם מתהדרים ברמיזות סבוכות ומילים נדירות, בכך דומה סגנונו של רבי סכן לסגנונו של רבי שלמה סולימאן אלסנג'ארי שפעל כמאה שנה לפניו. סגנונו הפשוט של רבי סכן, שונה מאוד מסגנונו של בן דורו ומקומו רבי שמואל בן הושענא שכתב מחזור יוצרות לכל השנה ורמת פיוטיו גבוהה בהרבה מרמת פיוטיו של רבי סכן וסגנונו מושפע מסגנונו של רס"ג. פליישר טוען, שסגנונו הפשוט של רבי סכן היה הסגנון המקובל בארץ ישראל בתקופה זו ורבי שמואל בן הושענא הוא שהיה חריג בנוף תקופתו בכך שעסק בכתיבת פייטנות גבוהה וחידתית ולא בשפה רדודה אך מובנת כשאר הפייטנים.
בגופי היוצר של פיוטיו יש רק מחרוזת קדוש אחת בניגוד למקובל אצל פייטנים אחרים לכתוב לפחות שתי מחרוזות המתחלפות ביניהן. פליישר משער שהסיבה לכך היא שרבי סכן שימש בקהילה קטנה שלא הייתה בה מקהלה ולכן מחרוזות הקדוש נאמרו מפיו של החזן כמו שאר חלקי הפיוט ולא הייתה סיבה לגוון בהם.
כנהוג בפייטנות המזרחית המאוחרת, כל הבתים בגופי היוצר של רבי סכן מסתיימים בסיומות מקראיות. הסיומות לקוחות בדרך כלל מקריאת התורה של אותו יום ולעיתים הסיומות הם פסוקים העוסקים בענייני היום שלוקטו ממקומות שונים בתנ"ך. יוצרותיו לפסח מעוטרים גם בפתיחות מקראיות ממגילת שיר השירים, תופעה נפוצה בפייטנות המזרחית ואף בפייטנות המרכז ארופית.
תפוצת פיוטיו
פיוטיו של רבי סכן היו נפוצים יחסית בקהילות המזרח בתקופת הגניזה, ורובם מועתקים בכמה כתבי יד ובכמה הקשרים שונים. פליישר משער שהסיבה לתפוצת פיוטיו היא לשונו הפשוטה והעממית שהתאימה לצרכיהם של בני הקהילות הקטנות שחיפשו פיוטים ברמה קלילה ופשוטה יותר מיצירותיהם הלמדניות והמסובכות של רב סעדיה גאון ורבי שמואל השלישי שהיו נהוגות בקהילות הגדולות.
הקיקלר שכתב רבי סכן ליום כיפור הוא הנפוץ בפיוטיו ושרד בכעשרה כתבי יד שונים. ברוב כתבי היד מובא הקיקלר בתוך קדושתא פרי עטו של הפייטן הקדום והמפורסם רבי אלעזר הקליר, כתחליף לקיקלר המקורי שנכתב בידי הקליר. באחד מכתבי היד שמביאים קיקלר אחר פרי עטו של רבי שלמה סולימאן אלסנג'רי מצוין שיש לשיר אותו במנגינת הקיקלר של רבי סכן, מה שמראה על פרסומו הרב של הקיקלר של רבי סכן, שכן מעתיקי כתבי היד נהגו לציין בראש שיר פחות מוכר שמנגינתו זהה למנגינתו של שיר מוכר יותר.
גם האופן שכתב רבי סכן לחג השבועות התחבב על הקהילות. פייטן מאוחר בשם אהרון לקח פיוט זה והחליף את הבית האחרון של הפיוט וחתם בו את שמו בלי לשנות את שלושת הבתים הראשונים שבהם נותרה חתימתו של רבי סכן. פייטן נוסף בשם עמרם שהיה מאוחר לשניהם הוסיף לפיוט לאחר שלושת הבתים מאת רבי סכן והבית מאת אהרון שתי בתים נוספים שבהם כלל את האקרוסטיכון 'עמרם חזן'. הפיוט שרד בכמה כתבי יד שנתגלו בגניזה גם בנוסחו המקורי כפי שיצא מתחת ידו של רבי סכן, וגם בשתי גרסאותיו המאוחרות.
Eazy-Duz-It
Eazy-Duz-It הוא אלבום סולו הבכורה של הראפר Eazy-E מלהקת N.W.A שיצא בשנת 1988 ונחשב לאחד מאלבומי הראפ המשפיעים ביותר בכל הזמנים.
תוכן האלבום
אלבום זה הוא גם אלבום הבסיס לאלבום המהפכני של להקת N.W.A בשם Straight Outta Compton שכן הרבה "סקרצ'ים" (קטעי מילים או משפטים שמכניסים בעריכה של שיר אחר) שמופיעים באלבום הם בעצם שייכים ל־Eazy-Duz-it.
את כל השירים כתבו להקת N.W.A עצמה כאשר רק שיר אחד נכתב על ידי Eazy בעצמו אך את כל השירים הוא מבצע בעצמו.
האלבום נחשב גם לאחד מאלבומי הגנגסטה ראפ המצחיקים ביותר שכן Eazy בדמותו הקשוחה משתדל לשלב במילותיו הומור רב.
רשימת שירים
כל השירים הופקו על ידי ד"ר דרה וDJ Yella שני הסינגלים מאלבום זה הם "We Want Eazy" והלהיט "Eazy-Er Said Than Dunn".
אזכורים בתרבות הפופולרית
השיר "Eazy-Er Said Than Dunn" מופיע בפסקול המשחק Grand Theft Auto: San Andreas בתחנת הרדיו Radio Los Santos.
השיר "No More ?s" מופיע בפסקול המשחק Grand Theft Auto V בתחנת הרדיו West Coast Classics.
SPIE
SPIE (The International Society for Optical Engineering) היא אגודה מדעית בינלאומית להנדסה אופטית.
אודות
האגודה הוקמה בראשון ביולי 1955 בקליפורניה כ-Society of Photographic Instrumentation Engineers. בשנת 1964 שונה שמה ל-Society of Photo-Optical Instrumentation Engineers. בשנת 1981 שונה שם האגודה ל-SPIE—The International Society for Optical Engineering ומשנת 2007 היא מתקראת SPIE. נכון ל-2011 באגודה חברים יותר מ-180,000 אנשים מ-170 מדינות.
האגודה מפעילה את SPIE Digital Library, ספרייה וירטואלית ובה יותר מ-313,000 מאמרים בנושאים הקשורים לפעילות האגודה.
האגודה מחזיקה הוצאה לאור בשם SPIE Press אשר מוציאה ספרות מקצועית בנושאים שונים הקשורים לפעילות האגודה. כמו כן היא מפרסמת מגזין, היוצא ארבע פעמים בשנה בשם SPIE Professional Magazine. כמו כן האגודה מוציאה לאור מספר כתבי עת מקצועיים, בהם: Optical Engineering, Journal of Electronic Imaging, Journal of Biomedical Optics, Journal of Micro/Nanolithography, MEMS, and MOEMS, Journal of Photonics for Energy, Journal of Applied Remote Sensing, Journal of Nanophotonics ו-SPIE Letters Virtual Journal.
כמו כן האגודה מעניקה מספר פרסים, בהם: George W. Goddard Award, President's Award, Gold Medal of the Society Award, SPIE Technology Achievement Award, Dennis Gabor Award ו-Chandra S. Vikram Award in Metrology. האגודה מקיימת כנסים, תערוכות, השתלמויות לימודיות ומפגשים מקצועיים ברחבי העולם.
מת'יו ריאן
מת'יו דייוויד "מאט" ריאן (באנגלית: Mathew David "Mat" Ryan; נולד ב־8 באפריל 1992) הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק באלקמאר ובנבחרת אוסטרליה.
קריירת מועדונים
ריאן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת נוער של סנטרל קואסט מארינרס. בעונת עלה לקבוצה הבוגרת וחתם על חוזה ל-3 שנים. ריאן התחיל כשוער שני, אך לאחר פציעתו של השוער הראשון ג'ס ונסטרטאן קיבל את אפודת השוער הראשון. בעונתו הראשונה שמר על שער נקי במשך 12 משחקים. בדצמבר זכה בתואר השחקן הצעיר של החודש בליגה. ב-30 במאי 2013 עבר לקלאב ברוז' הבלגית. ב-27 ביולי 2013 ריאן ערך את הופעת הבכורה שלו בברוז' נגד שרלרואה ושמר על שער נקי בניצחון 0–2. ב-23 בדצמבר 2013 ריאן הדף פנדל בדקה ה-67 במשחק נגד גנט שנגמר בתוצאה 2-2.
ב-20 ביולי 2015 חתם ריאן בוולנסיה הספרדית עבור 7 מיליון יורו. ב-30 בינואר 2017 הושאל ריאן לגנק הבלגית. ב-16 ביוני 2017 חתם בברייטון מהפרמייר ליג.
ב-22 בינואר 2021 הושאל ראיין לארסנל עד לסיום עונת 2020/2021. את הופעת הבכורה ערך ב-6 בפברואר בהפסד קבוצתו 0–1 לאסטון וילה.
ב-12 ביולי 2021 חזר ראיין לספרד וחתם בריאל סוסיאדד.
ב-9 באוגוסט 2022 חתם בפ.צ. קופנהגן.
ב-9 בינואר 2023 חתם באלקמאר לעונה וחצי.
נבחרת לאומית
ב-21 בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נגד נבחרת ערב הסעודית במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ריאן נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה לטורניר מונדיאל 2022.
שואבה
שׁוֹאֵבָה הוא יישוב כפרי מערבית לירושלים, השייך למועצה אזורית מטה יהודה.
היסטוריה
היישוב הוקם בשנת 1950 על חורבות הכפר סאריס, ככפר עבודה לעולים ממרוקו ומטריפולי. בשנת 1952 החליטו המוסדות המיישבים שאין למקום זכות קיום ודרשו מהמתיישבים להתפנות. משסירבו, צומצמו אספקת המים ושירותים אחרים כדי להניע את התושבים לעזוב.
בשנת 1957 הוקם היישוב מחדש במקום בו שכנו בתי המהנדסים של תחנת השאיבה.
שמו של היישוב מציין תחנת שאיבה בקו צינור המים ראש העין-ירושלים שהיה בסמוך למושב.
מהבחינה הארגונית היישוב משתייך לתנועת הנוער התנועה החדשה.
בשנת 1974 הוחלט להרחיב את היישוב ולקלוט משפחות נוספות, חלקם מקרב הבנים שלא זכו לנחלה. עם העלייה בביקוש למגורים בבתים מחוץ לעיר התרחב גם המושב שואבה. בשנת 1987 הוחלט על הרחבה נוספת.
שואבה החדשה מורכבת מדור ההמשך של שואבה הישנה וממתיישבים חדשים. בשואבה ישנו קן של תנועת הנוער התנועה החדשה, בו פעילים ילדי ונוער המושב.
ב-15 באוגוסט 2021 במהלך השרפה בהרי ירושלים פונה היישוב. למחרת 16 באוגוסט הורשו התושבים לחזור לבתיהם.
בית ספר תיכון ע"ש מנחם בגין, אילת
בית ספר תיכון ע"ש מנחם בגין, אילת (קרוי גם: בית ספר תיכון עירוני בגין, אילת, בית הספר ע"ש מנחם בגין, אילת) הוא בית ספר תיכון מקיף (ממלכתי על יסודי), שש שנתי (כיתות ז'-י"ב), (לימוד י"ג בתחום ניהול משפטי) באילת.
בית הספר נקרא על שמו של ראש הממשלה השישי של מדינת ישראל מנחם בגין.
בית ספר תיכון ע"ש מנחם בגין
התיכון הוא אחד משלושת התיכונים באילת, בנוסף לבית ספר תיכון עירוני מקיף גולדווטר ו-בית ספר תיכון עירוני מקיף ע"ש יצחק רבין, אילת. לצידם, קיים גם בית הספר העל-יסודי "אורים" לחינוך מיוחד, ובית הספר ברנקו וייס.
בית הספר ממוקם ברחוב מלכת שבא 2.
נכון לשנת הלימודים ה'תשע"ו (2016/2015) למדו בבית הספר 1,135 תלמידים. אחוז הזכאות לבגרות עמד על 70.7%.
נכון לשנת הלימודים תש"ף (2020/2019) לומדים בבית הספר 1,113 תלמידים (ממוצע תלמידים בכיתה: 26)
בנוסף, מאפשר בית הספר לימודי המשך במסגרת כיתה י"ג במסלול ניהול משפטי.
בין השנים 2004–2009 היה "בית ספר תיכון ע"ש מנחם בגין, אילת" מוגדר כ-"מצטיין פריפריה".
ממאפייני בית הספר
תיכון בגין מנהל מספר מגמות ייחודיות לבית הספר, ביניהן מגמת מחול ומגמת מוזיקה. כמו כן, ניתן לראות מספר תלמידים אשר לובשים מדי צבא בשטח בית הספר, זאת במסגרת המסלול הצבאי "פלדה כחולה", אשר פועל בתיכון בגין. המסלול מכשיר תלמידים מכיתה ט', הנקראים "שוחרים", למקצועות חיל האוויר.
מפקדה
מפקדה היא מרכז פיקוד, שליטה ובקרה; מפקדה היא דרג הקובע מדיניות ונושא באחריות ההחלטות בתחום המדיניות. ניתן להבחין בין מפקדה (באנגלית - Headquarters) ובין מטה (באנגלית - Staff): מטה הוא דרג מתאם ואחראי לפיקוח על הגשמת המדיניות שנקבעה על ידי המפקדה.
מפקדה צבאית היא צומת בו מרוכז כל המידע המוקדם (מידע לוגיסטי, תוכניות מלחמה, הערכות מודיעין), המידע המתקבל בזמן אמת משדה הקרב, הערכות מומחים, מתבצעת עבודת המטה, בו מתקבלות ההחלטות האופרטיביות וממנו מועברות ההנחיות למפקדי השטח, ובמקביל דיווחים וקבלת הנחיות ממפקדה ממונה.
מפקדות מכונות בשמות שונים, בהתאם לתווך שבו הן פועלות. לדוגמה, חדר מלחמה (חמ"ל) ברמת הממשלה, מוצב הפיקוד העליון (מִצפ"ה) בצה"ל ברמת המטכ"ל, חדר מצב - במשרד החוץ, מוצב פיקוד ימי (מצפ"י) ברמת מפקד חיל הים, מרכז ידיעות קרב (מי"ק) בספינה וכדומה. חפ"ק (חבורת פיקוד קדמית) ברמת היחידה הלוחמת, (באנגלית - Tac - Tactical HQ).
מפקדה של כוח לוחם יבשתי תמוקם בדרך-כלל בקו העורפי של החזית, במקום מוגן יחסית, מה שיאפשר סיורים של המפקדים הבכירים בשטחי הקרבות להתרשמות בלתי-אמצעית, מקום תדרוך והתייעצות למפקדי כוחות המשנה, התקפלות מהירה ללא אבדות במקרה של נסיגת הכוחות, הקמה מזורזת של המפקדה באזור חדש וחידוש השליטה בכוחות.
קישורים חיצוניים
Головное предприятие Водечки претпријатие Водећа предузећа Quartel (militar)
טא"ז
טא"ז (מפולנית: TOZ, ראשי תיבות: Towarzystwo Ochrony Zdrowia Ludności Żydowskiej w Polsce, "הארגון לשמירה על בריאות האוכלוסייה היהודית") היה ארגון שנוסד בשנת 1921 בוורשה בירת פולין והתקיים בפולין לפני מלחמת העולם השנייה. הארגון היה בעצם הסניף הפולני של ארגון אוז"ה.
מטרות
ארגון טא"ז לקח על עצמו להנחיל עקרונות בריאות ליהודי פולין, בתחומי ההיגיינה, הרפואה המונעת והטיפול בילדים ובחולים. הארגון סיפק גם ארוחות חינם לנזקקים, הקים מחנות קיץ והעניק ייעוץ לנשים הרות.
אישים
נשיא הארגון היה ד"ר גרשון לוין, המשנה לנשיא היה שמואל גולדפלם והמזכיר הכללי היה ד"ר לאון וולמן (Wulman), שאף תיעד את פעילות הארגון.
ד"ר גרשון לוין (Gerszon Lewin) היה רופא וסופר ידוע בפולין. לוין, יליד 1867, מת בוורשה (Warszawa) ב-1939 או ב-1940. הוא נולד בלובלין (Lublin) לאב חזן. התמחה בטיפול בזיהומים. היה מנהל בית חולים יהודי בוורשה.
ד"ר שמואל גולדפלם (Goldflam Samuel) נולד בוורשה, 1852, ונפטר ב-1932 באוטבוצק - נוירולוג פולני. מייסד ומנהל (מ-1908 עד 1926) את המחלקה למחלות נפש "Zofiówka" באוטבוצק.
ד"ר יוסף שתקאי היה ממיסדי הארגון בלודז' ובפולין כולה.
פעילויות הארגון
פעילויות בריאות מאורגנות, שמטרתן טיפול במחלות זיהומיות ושיפור התזונה של תינוקות, החלו רק לאחר שטא"ז הוקם. כמו כן טופלו מחלות השחין ומחלות עור אחרים. ארגון טא"ז הצליח לרפא 18,000 חולים הסובלים מאבעבועות. בנוסף, הארגון התמחה בטיפול בשחפת ומחלות עיניים. מרפאות שחפת טיפלו מדי שנה ב-10,000 עד 15,000 מטופלים.
מספר סניפי טא"ז גדל במהירות, החל מ-17 מוסדות ב-1922. ב-1936, לארגון היו 52 סניפים, 209 משרדים, 819 עובדים, מתוכם 244 רופאים, וכן 11,535 חברים. עד 1939, טא"ז היה אחראי על 368 מרפאות ומכונים ב-72 ערים, כולל מכוני טיפולי שיניים ובתי מרקחת. טא"ז העסיק כ-1,000 רופאים, אחיות ועובדים אחרים. יותר מ-100,000 איש בשנה קיבלו טיפול רפואי מהארגון. תקציב הארגון הגיע ממועצות ערים, חלק שצומצם מאוד עם פרוץ המשבר הכלכלי העולמי של 1929, מנדבנים ומ-15,000 חברים משלמים ברחבי פולין. ב-1936, התקציב הכולל של טא"ז היה 1.74 מיליון זלוטי.
בתקופת השואה
בתקופת השואה המשיך הארגון לפעול בפולין תחת ארגון היס"ס, שקיבל הרשאה לפעול מהשלטונות הגרמניים. פעילי טא"ז המשיכו להילחם במחלות זיהומיות, והתעקשו לפקח על תנאי התברואה של האוכלוסייה היהודית. הם הקימו מרכזי בריאות ובתי חולים בעשרות גטאות ברחבי פולין. המשך הפעילות נתקל בקשיים ניכרים ב-1942, כאשר השלטונות אסרו את פעילותו של ארגון היס"ס.
הארגון חזר לפעילות רק בשנת 1946, במסגרת המטה המרכזי של יהודי פולין, עד שפוזר שוב בשנת 1950, על ידי רשויות המשטר הקומוניסטי בפולין, שהלאים את כל שירותי הרפואה במדינה.
אווטאר: כשף האוויר האחרון – הרפתקאות הצוות
אווטאר: כַּשָּף האוויר האחרון – הרפתקאות הצוות (באנגלית: The Avatar: The Last Air Bender – Team Avatar Tales) הוא אנתולוגיה ורומן גרפי שפורסם על ידי דארק הורס קומיקס. הרומן אוסף את סיפורים שיצאו לרגל יום הקומיקס חינם של 2013, 2014 ו-2015 יחד עם עוד כמה סיפורים קצרים מקוריים שנוצרו במיוחד עבור אוסף זה.
הספר תוכנן במקור לצאת בספטמבר 2018, אך הוצאתו נדחתה מספר פעמים ולבסוף הספר שוחרר ב-2 באוקטובר 2019 והוא חלק מסדרת ספרי הקומיקס שיצרו מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו המתרחשים לאחר עלילת הסדרה אווטאר: כשף האוויר האחרון ומהווה חלק מהזיכיון האמריקאי "אווטאר: כשף האוויר האחרון".
סטיץ'
סטיץ' (באנגלית: Stitch) הוא דמות בדיונית של ניסוי גנטי מספר 626 שיצר ג'ומבה ג'וקיבה למען השתלטות על הגלקסיה. הדמות מופיעה בסרט ההנפשה של חברת וולט דיסני "לילו וסטיץ'" וכן בסדרת הטלוויזיה בשם זה ובסרטי ההמשך, בהם "סטיץ': הסרט" בו הוא מככב כדמות ראשית.
בסרט ההמשך "סטיץ': הסרט", מנסה סטיץ' בסיוע לילו להציל את משפחתו, שנחטפת מביתה.
סטיץ' גם כיכב בסדרת הטלוויזיה "לילו וסטיץ': הסדרה", ששודרה בערוץ ג'טיקס וכיום משודרת בערוץ דיסני.
Lighters
Lighters הוא שיר של צמד ההיפ הופ האמריקאי "Bad Meets Evil", המורכב מרויס דה "9'5 ואמינם. השיר הוא הסינגל השני מהמיני אלבום הראשון של הצמד - "Hell: The Sequel". השיר נכנס למיינסטרים הרדיו האמריקאי ביולי 2011, הוא הופק על ידי שיידי רקורדס, ונעשה בשיתוף עם הזמר ברונו מארס. תחילה, מארס לא נכלל בהקלטות השיר, ובמקומו הוקלט פזמון ראפ שבוצע על ידי הצמד. לאחר שמארס התבקש להשתתף בהקלטות, הוא כתב פזמון ובית קצר משלו שהופקו על ידי הסמיזינגטונס, שכתבו והפיקו גם את השיר עצמו יחד עם אמינם.
Lighters הוא שיר היפ הופ אלטרנטיבי. מבקרים טענו כי השיר משלב פופ עם מוזיקת נשמה והשפעות של סינת'פופ. השיר שונה בסגנונו המוזיקלי משאר השירים באלבום. בשיר בולט צליל הבס, המצילות, הקלידים ולאורך רוב השיר גם כלי ההקשה.
את תחילת השיר מבצע מארס ואת קטע הראפ הראשון בשיר מבצע אמינם ובו מסר לאנשים ששונאים אותו. לאחר מכן מתנגן הפזמון בשנית ואחריו קטע הראפ השני המבוצע על ידי רויס על הצלחתו ההדרגתית. הצמד הודיע שברצונם לנסות משהו שונה, וברצונם לשבור את פורמט האלבום הטיפוסי של זמרי ההיפ הופ המודרניים.
הביקורות לשיר היו טובות ומעורבות יחדיו. מבקרים רבים שיבחו את הסגנון השונה מהשירים האחרים באלבום, וטענו שהוא עצירה בשירים הכבדים והאגרסיביים יותר שבו. בנוסף, ניתנו לשיר ביקורות שליליות מאותה הסיבה. מבקרים טענו גם שהפזמון שבוצע על ידי ברונו מארס לא מתאים לשיר ראפ והיה מתאים יותר לשיר סולו של מארס או לזמר אחר מאשר לאמינם ולרויס. על אף הביקורות, השיר הצליח מבחינה מסחרית, וזכה להצלחה רבה במצעדים שונים במדינות רבות, ביניהן אוסטרליה, ניו זילנד, קנדה וארצות הברית.
השיר והקליפ שלו הוקלטו בעיר לוס אנג'לס. צילום הקליפ החל ב-20 ביולי 2011 ובוים על ידי הבמאי האמריקאי ריץ' לי, שביים גם את הקליפ לשיר Not Afraid של אמינם.
כסף ישן
כסף ישן (באנגלית: Old money; מכונה גם: Family cash, Family Money או (מצרפתית) Vieux riche – בניגוד ל-"Nouveau riche", נובו ריש) הוא העושר המוּרָש של משפחות במעמד הגבוה (כלומר, אצולה, הפטריאטית) או "אדם, משפחה או שושלת שיש להם עושר בירושה". המונח בדרך כלל מתייחס לעשירים שהצליחו לשמור על עושרם במשך דורות רבים, ולעיתים קרובות נתפסים כאצולה דה פקטו בחברות שחסרות היסטורית מעמד אריסטוקרטי רשמי, כגון ארצות הברית.
בארצות הברית
הון, המוחזק על ידי יחיד או על ידי משק בית, מספק ממד חשוב של ריבוד חברתי משום שהוא יכול לעבור מדור לדור, כדי להבטיח כי צאצא של המשפחה יישאר יציב מבחינה כלכלית. משפחות עם "כסף ישן" משתמשות בנכסים שנצברו או בחסכונות כדי לגשר על הפרעות בהכנסה, ובכך לשמור על ניידות חברתית כלפי מעלה.
"כסף ישן" חל על המעמדות העליונים שעושרם מפריד בינם למעמדות החברתיים הנמוכים. על פי האנתרופולוג ויליאם לויד וורנר, המעמד העליון בארצות הברית בשנות השלושים נחלק בתוך עצמו למעמד העליון והתחתון. התחתון העליון היו "הכסף החדש", אלו שלא הגיעו ממשפחות עשירות מסורתיות, אלא הרוויחו את כספם מהשקעות ועסקים ולא מירושה. בניגוד למעמד העליון של "הכסף הישן". אלו שהיו עשירים במשך דורות, וחיו מירושות ורווחי מניות והשקעות קימות, ולא מעושר מרוויח, קרי פעיל ואקטיבי.
טולן
טולן שעל הדנובה (גרמנית: Tulln an der Donau) או בקיצור טולן היא עיר במדינה האוסטרית אוסטריה תחתית, המהווה את המרכז הפוליטי והכלכלי של אזור טולנרפלד (Tullnerfeld - "שדה טולן"), ובירתו של מחוז באותו השם. העיר גובלת ברכס של יער וינה מדרום וברכס וגראם מצפון. העיר נודעת בכינוייה העממי "עיר הפרחים" ושוכנת בקרבת וינה על הגדה הדרומית של הדנובה.
גאוגרפיה
התחום המוניציפלי של טולן מתפרש על כ-72 קילומטרים רבועים, כשנהר הדנובה זורם בשטחו לאורך כ-5 קילומטרים. במערב נמצא החלק החדש והגדול של העיר, ובמזרח החלק הקטן והוותיק. העיר נמצאת במיקום של 179 מטרים מעל גובה פני הים, ומוקפת בטולנרפלד ושטחים מישוריים שמשנים את טבעם לגבעות קטנות רק בקרבתם לדנובה.
היסטוריה
טולן היא אחת מהערים העתיקות ביותר באוסטריה. ההשערה הרווחת היא שהשם "טולן" מגיע מהשפה הקלטית אך אין הוכחות לכך בנמצא. כעיר שנוסדה בתקופה שקדמה לתקופה הרומית, הפכה טולן עם הכיבוש הרומי במחצית הראשונה של המאה ה-1 למצודת פרשים של האימפריה הרומית שעל לימס הדנובה, וגם שימשה כבסיס לצי הרומאי על נהר הדנובה. במהלך השנים האחרונות של השלטון הרומאי, עם הצלתה הניסית מכיבוש הברברים, הפכה העיר לקדושה על ידי סברינוס מנוריקום.
בסוף המאה ה-8 הייתה טולן עיירה קטנה. בתקופת שלטונו של קרל הגדול הייתה לעיר השפעה רבה על שוקי המסחר של בית באבנברג עקב מיקומה על נהר הדנובה - וקיבלה אף את תואר בירת המדינה. תואר זה אבד לטולן עקב המרוצה בהתפתחותה של וינה ושורה של אירועים נוספים כדוגמת שריפות עזות חוזרות ונשנות, חוסר ההיערכות של דרכי המסחר, פלישת הצרפתים ועלייתה לגדולה של העיר אדרינגן שעל נהר הדנובה.
בשנת 1683 נערך בעיר הכינוס של צבאות האזור לצורך שחרור וינה מעול הטורקים.
בשנת 1986 התמודדה העיר בבחירות לבחירת עיר הבירה של אוסטריה תחתית אך הפסידה לסנקט פלטן.
אטנפו אבטה
קורות חייו
אבטה נולד ליד העיירה ביצאנה שבמחוז גוג'אם והתחנך באקדמיה הצבאית אואלטה. בזמן המהפכה האתיופית אבטה שירת בחטיבה הרביעית שהוצבה באדיס אבבה. באפריל 1974 אבטה הצטרף לוועדה לתיאום הכוחות המזוינים (הדרג) ושיחק תפקיד מכריע בגיבוש קבוצה זו לתנועה ב-24 באפריל, חמישה ימים לאחר מכן חלק מחברי הקבוצה הוחלפו על ידי חמישה סוכנים מהמועצה לביטחון לאומי האתיופית תחת ההוראה של שר ההגנה אבאיה אבבה ובהסכמתו של עלם טסמה בעקבות ההסכם שנוסח עם ראש הממשלה אנדלקטצ'או מקונן. הצטרפותם של הסוכנים מהמועצה לא הייתה מקובלת על אבטה והוא החל לארגן קבוצת התנגדות ובכך הקים מחדש את הקבוצה שכללה בתוכה חברים חדשים בין היתר מהמשמר הקיסרי האתיופי, מחיל ההנדסה ומחיל האוויר. ראש הוועדה הקודם, עלם נהפך לנטול סמכויות ומפחד לחייו ברח למחוז הולדתו ב-22 ביוני.
בשנים הראשונות לקיומו של הדרג, מערכת היחסים בין שני האישים החזקים בתוכו אבטה ומנגיסטו הייתה מתוחה, אך חברית מתי שצריך להתאחד. אבטה התמנה במאי 1976 להיות האיש שאחראי לגיוס איכרים לצבא, תוכנית שנכשלה כישלון חרוץ ולכן אבטה הוחלף עי ידי קצין אחר. מזלו של אבטה היה כאשר לא נכח באותה הפגישה שבה נרצח אמן אנדום, לאחר רצח אנדום, אבטה נשאר היחיד אשר התנגד למנגיסטו התנגדות שהובילה לרציחתו ב-3 בפברואר 1977.
רבקה ריטנהאוס
רֶבֶּקָה ריטְנְהאוס מִידֶרְז (באנגלית: Rebecca Rittenhouse Meaders; נולדה ב-30 בנובמבר 1988) היא שחקנית אמריקאית. ריטנהאוס נודעה בעיקר בזכות הופעותיה בסדרות הטלוויזיה "זהב שחור" בתפקיד קודי ל'פבר ("ABC") ; "רד בנד סוסייטי" בתפקיד בריטני דובלר ("פוקס") ו"מינדי", בתפקיד ד"ר אנה זייב ("פוקס" ו"הולו").
קריירה
ריטנהאוס החלה את דרכה המקצועית באוף ברודוויי במסגרת "מועדון התיאטרון של מנהטן", כשחקנית ממלאת מקום במחזה "The Commons of Pensacola" מאת אמנדה פיט, לצד שרה ג'סיקה פרקר ובליית' דאנר (נובמבר 2013 – פברואר 2014). היא נסתה לגשת למבחן בד לסדרת הטלוויזיה "בית הקלפים", אולם לא התקבלה מכיוון שלא יוצגה על ידי סוכן.
תפקיד הבכורה של ריטנהאוס בטלוויזיה הייתה בשנת 2014, כאשר השתתפה כשחקנית אורחת בפרק הפיילוט של הסדרה "הרומן". אולם את תפקידה המשמעותי הראשון בטלוויזיה היא קבלה באותה שנה כאשר לוהקה לעונה היחידה של סדרת הדרמה לבני הנעורים "רד בנד סוסייטי" בתפקיד האחות בריטני דובלר. הסדרה בוטלה אחרי עונה זו.
בשנת 2015 לוהקה ריטנהאוס לגלם את דמותה של קודי ל'פבר, הדמות הראשית הנשית בסדרת אופרת הסבון "זהב שחור" של ABC, לצד צ'ייס קרופורד ודון ג'ונסון. הסדרה צולמה בפארק סיטי, יוטה, ובעקבותיה החליטה ריטנהאוס לחזור להתגורר בלוס אנג'לס. באותה שנה היא הייתה מועמדת לצוות שחקני סרט גיבורי העל "דדפול", אך לבסוף הועדפה מורנה בקארין. בנובמבר 2017 לוהקה ריטנהאוס לגלם את דמותה של קרי אלן בפרק האחרון של העונה השביעית של סדרת הדרמה המשפטית "Suits", שהיווה פרק פיילוט לקראת סדרת הספין אוף "Pearson" (או בשמה הקודם: Second City), אך בסופו של דבר התפקיד נמסר לבת'אני ג'וי לנז.
אחרי שלא התקבלה ל"דדפול" ובמקביל להמשך עבודתה בסדרות טלוויזיה, ריטנהאוס קיבלה את תפקידיה הראשונים בקולנוע. בשנת 2018 היא שיחקה בתפקיד בוני בסרט הדרמה הקומית "אל דאגה, הוא לא יגיע רחוק ברגל" וגילמה את סרינה לנג בסרט האימה "הסר חבר: רשת אפלה".
בשנת 2019 השתתפה ריטנהאוס בסרטו של קוונטין טרנטינו "היו זמנים בהוליווד", שבו גילמה את דמותה של הזמרת והשחקנית מישל פיליפס. באותה שנה היא השתתפה בצוות השחקנים הראשי של המיני-סדרה "ארבע חתונות ולוויה אחת" (עיבוד טלוויזיוני של סרט קולנוע בשם זה משנת 1994), בתפקיד מעצבת הפנים איינסלי הווארד.
בשנת 2022 כיכבה בתפקיד הראשי בקומדיית המצבים "Maggie" אשר שודרה בשירות הזרמת המדיה "הולו", ובוטלה אחרי עונה אחת.
חיים פרטיים
ריטנהאוס הייתה בת-זוגו של צ'ייס קרופורד במשך כשלוש שנים, מאז שנפגשו בצילומי "זהב שחור". הם נפרדו באפריל 2019.
ריי ג'קנדוף
ביוגרפיה
ג'קנדוף עוסק בקו התפר שבין הבלשנות הגנרטיבית לבלשנות הקוגניטיבית, ומחקריו, אף כי אינם דוחים את קיומו של דקדוק אוניברסלי מולד, מבקשים להציע תיאור של השפה העומד בקנה אחד עם ההבנה המדעית של התודעה והקוגניציה האנושית. הוא היה תלמידם של נועם חומסקי ומוריס האלה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), שם השלים את לימודי הדוקטורט ב-1969.
מחקריו של ג'קנדוף עוסקים בסמנטיקה של השפה ובביטויים הלקסיקליים והתחביריים שלה. העיסוק שלו בסמנטיקה מושגית התפתח לכלל תאוריה רחבת היקף של יסודות השפה. הוא יצא נגד ההתמקדות המופרזת של תאוריית הדקדוק הגנרטיבי בתחביר, והציע שגם הסמנטיקה והפונולוגיה הם יסודות גנרטיביים. לשיטתו, המשמעות היא מערכת עצמאית, שאינה כפופה לחלוטין לתחביר אלא משיקה לו. מאידך גיסא, בניגוד לחלק מחסידי הסמנטיקה הגנרטיבית, ג'קנדוף מדגיש שגם התחביר איננו כפוף לחלוטין לסמנטיקה. התאוריה שלו עוסקת בממשק שבין הסמנטיקה לתחביר, מתוך ניסיון לעמוד על החוקיות והמבניות של הקשרים ביניהם.
ג'קנדוף היה אחד הבלשנים הראשונים שהתייחסו לחוש הראייה כאל מרכיב חשוב בתיאור המשמעות והשפה. נוסף למחקריו הבלשניים, הוא פרסם עם המלחין והתאורטיקן פרד לרדהל (Lerdahl) מחקר העוסק במבנים הגנרטיביים של המוזיקה ומבקש להעמיד מעין "דקדוק מוזיקלי".
נוזלי תולגה
נוזלי תולגה ( ב-8 בנובמבר 1979) היא עיתונאית ומנחת טלוויזיה טורקית-הולנדית. טולגה הייתה המגישה של התוכנית המובילה לעניינים מקומיים וחוץ, FOX Ana Haber ו-Nazlı Tolga ile Haber Masası.
נוזלי תולגה נולד באנקרה, טורקיה. היא נולדה למשפחה מוסלמית-טורקית מסמסון ומלטיה באנקרה. היא שולטת בטורקית, הולנדית, פורטוגזית ברזילאית ואנגלית. לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר היסודי והתיכון באמריקן קולג' באיסטנבול, היא למדה באוניברסיטת מרמרה, הפקולטה לתקשורת - המוסד המוביל לחינוך ולימודי תקשורת בטורקיה. היא למדה במחלקה לעיתונאות. טולגה התחילה את קריירת העיתונאות שלה ב-Kanal D Haber ב-1998. היא עבדה ב-Show TV, Skyturk ופוקס. היא נישאה לאיש העסקים ההולנדי לורנס ברנינקמאייר בקתדרלת רוח הקודש באיסטנבול בספטמבר 2013. היא גרה בברזיל, לונדון ושנגחאי. היא קתולית מאז 2013. בשנים האחרונות הפכה טולגה לאם לשתי בנות.
וסלה
וַסְלַה (בערבית: وصلة; "וצלה" בתעתיק מדויק) הוא אחד מסימני התשכיל. הוא מסומן כצאד מעל אליף ומסמן שהאליף אינה מבוטאת – לא בתור מאריכה לפתחה ולא בתור כיסא להמזה – במקרה זה האליף היא אות שותקת. אליף עם וסלה מכונה אליף אלְוַצְל (أَلِفُ ٱلْوَصْلِ). אליף אלוצל מופיעה בעיקר במילים המתחילות באליף כשמתווספת להן אל הידיעה. בחלק מהגופנים צורת הווסלה זהה לצורת הדמּה הכפולה, שבתנווין הדומה לאות צאד, שלפעמים נמצאת מעל האות אליף בתחילת המילה (ٱ). בדרך כלל, גם בכתיבה עם תשכיל תושמט הווסלה.
ססילי נוויל
ססילי נוויל (באנגלית: Cecily Neville; 3 במאי 1415 – 31 במאי 1495) הייתה רעיתו של ריצ'רד פלנטג'נט, דוכס יורק, ועל כן נשאה בתואר דוכסית יורק. ססילי הייתה אימם של שניים ממלכי אנגליה: אדוארד הרביעי וריצ'רד השלישי.
ביוגרפיה
ססילי נוויל הייתה בתם של ראלף נוויל, רוזן וסטמורלנד ושל ג'ואן ביופורט, רוזנת וסטמורלנד. סבה וסבתה מצד אימה היו ג'ון מגונט, דוכס לנקסטר וקתרין סווינפורד. ג'ון מגונט היה בנם השלישי של אדוארד השלישי, מלך אנגליה ופיליפה מאנו.
בשנת 1425, בהיותה בת עשר, אורסה ססיל, ביוזמת אביה, לריצ'רד פלנטג'נט, דוכס יורק, שהיה בן 14 באותה עת.
ראלף נוויל נפטר זמן קצר לאחר מכן בקרב, ובני הזוג התגוררו בחצרו של המלך הנרי השישי עד שנת 1437, בה נישאו.
באוגוסט 1439, בעת שססילי ובעלה שהו בנורת'האמפטונשייר, נולדה בתם הבכורה, אן.
כאשר התמנה ריצ'רד למשנה למלך, ומושל כללי בצרפת בשנת 1441, עברה המשפחה לרואן. בנם של הזוג, הנרי, נולד בפברואר באותה שנה, אולם נפטר זמן קצר לאחר מכן.
בנם השלישי של בני הזוג, אדוארד (לימים מלך אנגליה), נולד ב-28 באפריל 1442 ברואן. אדוארד הוטבל בטקס פרטי. לימים טען בן דודו, ריצ'רד נוויל, הרוזן מווריק כי אדוארד נולד מחוץ לנישואים, והוא אינו בנו של ריצ'רד. ישנם היסטוריונים המשייכים טענה זו ליריבות ביניהם, אחרים טוענים כי בדיקה של מועד עיבורה של ססילי מעיד על כך שאדוארד לא היה בנו של ריצ'רד, אשר שהה בקרב בעת מועד העיבור המשוער, ומציינים כי טקס הטבילה הפרטי, בניגוד לטקס המפואר הרשמי שנעשה לימים לאחיו, מעיד על כך; המתנגדים לטענה זו, בקרב ההיסטוריונים, טוענים כי ייתכן ואדוארד נולד בלידה מוקדמת, ובשל קוטנו של התינוק נערך טקס טבילה פרטי.
לאחר שלקה המלך הנרי השישי בהתמוטטות עצבים, התמנה ריצ'רד מיורק לעוצר, בין היתר בזכות השפעתה של רעייתו על המלכה הרעייה מרגרט מאנז'ו. לאחר פרוץ מלחמת השושנים נשארה ססילי בטירת לדלו שבאנגליה, בעוד שבעלה נמלט לאירלנד ולאחר מכן לאירופה. ככל הנראה ססילי נשארה בביתה של אן נוויל, אחותה, רעייתו של המפרי סטאפורד, דוכס בקינגהאם.
כאשר הפרלמנט הבריטי ערך בנובמבר 1459 דיון בדבר עתידם של האצילים לבית יורק, נסעה ססילי ללונדון לבקש חנינה לבעלה. ססילי שכנעה את מלך אנגליה לתת לו חנינה, אולם המלך התנה אותה בכך שריצ'רד יגיע ללונדון בתוך שמונה ימים. ריצ'רד לא הגיע במועד, ואדמותיו הוחרמו, אולם ססילי שכנעה את המלך להעניק לה מענק שנתי בשווי 600 ליש"ט למחייתה ומחיית ילדיה.
בינואר 1460 עברה ססילי לקנט ובעקבות ניצחון בית יורק ביולי שבאותה שנה שבה ללונדון עם ילדיה. בעת מצעד הניצחון שנערך בלונדון לרגל שובו של בעלה, ריצ'רד, בספטמבר, הלכה ססילי בראש התהלוכה כשהיא נושאת את שלט האצולה המלכותי. לאחר שריצ'רד הוכרז כיורשו של הנרי השישי, ססילי הוכרזה רשמית כרעיית יורש העצר (queen-in-waiting)
בקרב וייקפילד (30 בדצמבר 1460) בו ניצח בית לנקסטר, נהרגו ריצ'רד דוכס יורק, אדמונד, רוזן ראטלנד, בנם השני של בני הזוג, וריצ'רד נוויל, רוזן סאלסבורי, אחיה של ססילי.
בעקבות הקרב שלחה ססילי את בניה הצעירים לחצרו של פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה במטרה להגן עליהם ולסייע לבית יורק. בנה הבכור, אדוארד, המשיך בקרב נגד בית לנקסטר, ואילו ססילי עצמה עברה להתגורר בטירת ביינארדס שבלונדון (מפקדת בית יורק). לאחר שאדוארד הביס את בית לנקסטר, החלה ססילי לשאת את התואר המלכה האם.
בראשית כהונתו של אדוארד, הופיע ססילי לצידו באירועים רשמיים, והמשיכה להשפיע על המדיניות. בשנת 1461 שינתה ססילי את שלט האצולה שלה, כך שהוא יכיל את שלט האצולה המלכותי (ובכך היא הפגינה את עמדתה לפיה בעלה היה מלך אנגליה על פי דין).
בשנת 1461, ריצ'רד נוויל, רוזן ווריק, ובנה השני ג'ורג' פלנטג'נט, דוכס קלרנס, מרדו כנגד אדוארד. במהלך המרד הועלו טענות לפיהן אדוארד לא היה בנו של ריצ'רד, וכי אביו האמיתי היה קשת בשם בלייבורן מרואן. ססילי לא הביעה עמדה רשמית בסכסוך (אף שמהאשמות עלה כי בגדה בבעלה), אולם ניסתה לפשר בין הצדדים.
בשנת 1485 נותרה ססילי לבדה. בעלה ושלושת בניה נהרגו במלחמת השושנים. ססילי הקדישה עצמה לחיי דת, ותדמיתה, כאישה צדקת, מקורה בתקופה זו.
ססילי מתה ב-31 במאי 1495 ונקברה בקבר בעלה ובנם אדמונד בכנסיית פות'רינגיי שבנורת'הרמפטונשייר, לאחר שזכתה באינדולגנציה (כפרה על כל חטאיה) מהאפיפיור.
ילדיה
ילדיה מבעלה ריצ'רד פלנטג'נט, דוכס יורק היו:
אזכורים ספרותיים
ססילי, דוכסית יורק, אוזכרה במחזהו של ויליאם שייקספיר "ריצ'רד השלישי", כאימו של המלך. מחזה זה הומחז פעמים רבות והוסרט לקולנוע ולטלוויזיה. בין השחקניות הרבות שגילמו את דמותה של ססילי ניתן למנות את אלינור אייקין, אלינור ברון, אנט קרוסבי, הלן היי, מרי הינטון, אן ג'פריז, ג'נט מיי ומגי סמית'.
ושוב אתכם
ושוב אתכם הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד מוזיקלי הישראלי אילן ואילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1971 חברת התקליטים "התקליט חיפה", והוא נכלל כרצועה השביעית באלבומם החמישי של הצמד, שוב אתכם.
על השיר
"ושוב אתכם" נכתב על ידי דודו ברק, והולחן על ידי נורית הירש, שעבדה רבות עם הצמד אילן (שלמה צח) ואילנית במרוצת השנים. ב-26 ביולי 1971 נכנס לראשונה למצעד הפזמונים השבועי של קול ישראל במקום התשיעי. ב-27 בספטמבר עלה למקום הראשון – שם שהה שבועיים רצופים. ב-25 באוקטובר, לאחר שנים־עשר שבועות צעידה רצופה, יצא מהדירוג השבועי. בנוסף, הגיע למקום הרביעי בשיאו במצעד הסינגלים של גלי צה"ל.
ALH 84001
ALH 84001 (גבעות הלן 84001) הוא מטאוריט שהתגלה בגבעות הלן שבאנטארקטיקה ב-27 בדצמבר 1984 על ידי קבוצת ציידי מטאוריטים אמריקנית השייכת לפרויקט "ANSMET" (מראשי תיבות: חיפוש מטאוריטים באנטארקטיקה). בעת חשיפתו מסתו עמדה על 1.93 ק"ג ומסתבר כי הוא הגיע ממאדים.
היסטוריה
הסלע נחשב על פי התאוריה לאחד מחלקיה העתיקים ביותר של מערכת השמש, שהתגבש מנוכחות של סלע מותך לפני 4.5 מיליארד שנה. בהתבסס על ניסיונות חוזרים ונשנים לזהות מאין הגיע המטאוריט, התברר שהוא נוצר כנראה במאדים והוא מקורב בתכונותיו לקבוצת מטאוריטים אחרים אשר הגיעו ממאדים. על פי התאוריה הסלע זועזע ונשבר על ידי התנגשות או כמה התנגשויות מטאוריטים על פני השטח של מאדים לפני כ-3.5 עד 4.0 מיליארד שנה, אך עדיין נשאר על כוכב הלכת. לאחר מכן הוא נופץ ונזרק מפני השטח של מאדים על ידי התנגשות נפרדת שקרתה לפני כ-15 מיליון שנה. הוא התנגש לבסוף בכדור-הארץ לפני כ־13,000 שנים. תאריכים אלו נתגלו על ידי טכניקות תיארוכים רדיומטרים מגוונים כגון: סמריום-ניאודימיום (Sm-Nd), רובידיום-סטרונציום (Rb-Sr), אשלגן-ארגון (K-Ar) ופחמן 14.
צורות חיים אפשריות
באמצעות סריקת מיקרוסקופ אלקטרוני, התגלה במטאוריט מאובן שיכול להיות שרידו של חיידק. המאובנים שנמצאו ב-ALH 84001 היו בקוטר של 20–100 ננומטר, בדומה למידה של ננו-בקטריה, אך קטנים יותר מכל יצור תאי בזמנו. אם המטאוריט אכן איבן בתוכו צורות חיים, זאת תהיה העדות המוצקה הראשונה לקיומם של חיים חוצנים, במקרה שלא מדובר בזיהום שמקורו בכדור הארץ.
ההכרזה על אפשרות לצורות חיים חוצנים עוררה מחלוקות רבות בזמנה וגרמה לעניין רב בחיפוש על מאדים. כאשר הכריזו על התגלית, רבים הניחו מיד כי המאובן הוא הראיה האמיתית הראשונה לחיים חוצנים. התגלית כבשה כותרות ברחבי העולם ואף הניעה את הנשיא האמריקני ביל קלינטון להכריז על האירוע בהופעה טלוויזיונית רשמית.
מספר ניסויים לגילוי חומרים אורגניים בוצעו על המטאוריט ונתגלו חומצות אמינו והידרוקרבון פוליסיקליק ארומטי. הוויכוח הסוער בנוגע לשאלה האם המולקולות האורגניות נוצרו על ידי תהליכים אי-ביולוגיים או על ידי זיהום הנובע ממגע עם הקרח האנטארקטי, עדיין נמשך.
ב-2006 עדיין התווכחו מומחים מסוימים על כך שהמיקרו-מאובנים לא מצביעים על חיים חוצנים, אלה על זיהום ביופילם ארצי. עדיין לא נתגלתה הדרך שבה נוצרו תכונות המאובן, אך מאובן בעל תכונות זהות שוחזר במעבדה בהצלחה ללא התערבות ביולוגית. אף על פי כן, העדויות לקיומה של הננו-בקטריה ממשיכות לצמוח, למרות הספקנות הראשונית (בהתבסס על הרעיון שהחלקיקים היו לא מספיק גדולים כדי להכיל RNA). ממצאים אחרונים על ALH 84001 גילו, אף על פי שהסיכויים לכך נמוכים, שסלעי-מאדים כמו ALH 84001 היו יכולים למעשה בעבר הרחוק להעביר חיים ממאדים אל כדור-הארץ. כ-1 עד 10 מיליון מטאוריטים מגיעים ממאדים בפחות משנה, וכ-10 סלעי-מאדים אשר שוקלים יותר מ-100 גרמים בתוך 2–3 שנים. משערים כי נבגי בקטריות ואורגניזמים המתגוררים בסלע יכולים לשרוד בחלל כ-5 שנים, מה שאומר שהעברת חיים מן מאדים אל כוכב הלכת שלנו היא אפשרית בתאוריה.
אם האטמוספירה של מאדים בתקופת החיים אשר התחילה בכדור-הארץ הייתה כפי שהיא היום, הישרדות והתרבות של כל צורת חיים באשר היא לאחר הגעתה אל כדור-הארץ תהיה אף יותר חסרת שחר. סביר להניח שסביבתה הטבעית של צורת החיים תהיה שונה לחלוטין מזו שעל כדור-הארץ. למאדים יש אטמוספירה הקטנה בהרבה מזו שבפסגת הר האוורסט, ומכילה כמות מועטה בלבד של מים.
צורת חיים שהתפתחה לשרוד בתנאים כאלו תגלה שאוויר צפוף וטמפרטורות גבוהות כמו שעל כדור-הארץ יהיו רעילות עבורה. אפילו אנטארקטיקה לא כה קרה כמו מאדים. שוער כי ALH 84001 נוצר בתקופה שמים ככל הנראה התקיימו על מאדים. בנוסף, האטמוספירה של כדור-הארץ באותה התקופה הייתה ברובה נטולת חמצן.
מטאוריטים אחרים אשר יש להם סממנים ביולוגים פוטנציאלים היו פחות מעניינים מכיוון שהם לא נוצרו ממאדים "הרטוב". ALH 84001 הוא המטאוריט היחיד שנאסף מתקופת זמן זו.
מקורו במאדים
בספטמבר 2005 הציג וויקי האמילטון מאוניברסיטת הוואי שבמנואה אנליזה בנוגע למקורו של ALH 84001 בשימוש בנתונים מספינות החלל של "מדדי מאדים הגלובליים" (Mars Global Surveyor) ו"אודיסיאת מאדים" (Mars Odyssey) שחגות סביב מאדים. על פי האנליזה, אאוס צ'סמה שבקניון ואליס מארינריס הוא ככל הנראה מקורו המדויק של המטאוריט.
ALH 84001 במדע הבדיוני
"נקודת ההונאה", מותחן מאת דן בראון, מתייחס בנושא המרכזי לגילוי מטאוריט בו נתגלו מאובנים של צורת חיים בדומה ל-ALH 84001.
הסרט "קונטקט", שיצא לאקרנים ב-1997 ומבוסס על מותחנו של קרל סייגן, כולל בתוכו קטעים על הכרזתו של הנשיא ביל קלינטון בנוגע לקיומם האפשרית של מאובנים ממאדים. הקטע הזה הוצא מהקשרו כדי להתאים לעלילת הסרט. קטעים אלה הובילו לביקורות מצד ממשל קלינטון.
13 ביולי
13 ביולי הוא היום ה-194 בשנה (195 בשנה מעוברת), בשבוע ה-28 ב. עד לסיום השנה, נשארו עוד 171 ימים.
טייה
טייה (באמהרית ቲያ) היא עיירה בנפת גורגה שבמדינת מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום דרומית לבירה אדיס אבבה. ביישוב התגוררו 3,336 תושבים בשנת 2005.
טייה שוכנת סמוך לאתר ארכאולוגי שבו 36 עמודי אבן. 33 מהעמודים ערוכים בציר באורך של כ-45 מטרים, ושלושת הנותרים מרוכזים בקבוצה נפרדת. על 32 מהעמודים נחרטו סמלים מסתוריים ובלתי ברורים, הנדמים בעיקר לחרבות, ועל אחד מהם חרוטים קווי מתאר של דמות אדם. העמודים הם אתר פרהיסטורי חשוב, אך משמעות רוב החריטות טרם פוענחה וזהותה המדויקת של הציוויליזציה הקדומה האחראית להן טרם הובהרה. בשל כך שבאתר נמצאו קברים, מקובל שמשמעותו קשורה במנהגי הקבורה של התרבות שהקימה אותו. האתר הארכאולוגי נבחר לאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו ב-1980.
Met Him Last Night
Met Him Last Night (בתרגום חופשי: פגשתי אותו אתמול בלילה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית דמי לובאטו בהשתתפות אריאנה גרנדה. השיר יצא לאור ב-1 באפריל 2021, על ידי חברות התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום, Dancing with the Devil... the Art of Starting Over.
כורוס
כורוס (chorus) הוא מונח לטיני שמקורו ביוונית (χορός), מתחום האומנות ובייחוד המוזיקה, ויכול להתפרש במספר אופנים:
{{פירושונים|
שימושים נוספים
}}
פרוטוקול שיתוף מפתח
בקריפטוגרפיה, פרוטוקול שיתוף מפתח (באנגלית: key exchange protocol) או יסוד מפתח (באנגלית key establishment) הוא פרוטוקול קריפטוגרפי שנועד להכנה ושיתוף של מפתחות הצפנה סודיים בין שתי ישויות או יותר ברשת תקשורת פתוחה הנגישה לציתות. בדרך כלל לאחר סיום הפרוטוקול המשתתפים משתמשים במפתח שהשיגו על מנת להצפין מסרים כלשהם שהם מעוניינים להעביר אחד לשני, לרוב בהצפנה סימטרית.
בעיית הפצת מפתחות
פרוטוקול שיתוף מפתח נועד להתמודד עם בעיית הפצת המפתחות. בשיטת הצפנה סימטרית, כל זוג מתקשרים המעוניין להעביר מידע סודי ביניהם חייבים תחילה לשתף מפתח הצפנה. הבעיה היא כיצד להעביר את מפתח ההצפנה מאחד לשני ללא מפגש אישי באופן כזה שאף מצותת לא יצליח ליירט אותו ולעשות בו שימוש כדי לפענח את כל המסרים הסודיים שלהם. סיטואציה זו מציבה פרדוקס מסוים, אם ברשותם דרך בטוחה להעברת המפתח באופן סודי למה שלא ישתמשו בדרך זו כדי להעביר את המסרים עצמם ואז אין צורך בהצפנה כלל. במציאות, לא תמיד מתאפשר בידי המשתתפים בתקשורת ברשת האינטרנט, מסחר אלקטרוני או בתוך ארגון גדול, לשתף מראש מפתחות הצפנה באמצעות ערוץ תקשורת מאובטח כמו מפגש אישי או שירות שליחויות נאמן. למשל לא מעשי לדרוש מלקוח המעוניין לרכוש מוצר באתר מכירות הנמצא במדינה אחרת כמו EBay להיפגש פיזית עם מנהל האתר כדי להחליף עמו מפתח הצפנה.
אפילו ברמה ארגונית, אם כל החברים בארגון יאלצו לשמור מפתחות סודיים בנפרד כדי שיוכלו להתקשר עם כל אחד מחברי הארגון בדיסקרטיות, מספר המפתחות הכולל שיזדקקו לו יגדל באופן מעריכי עם כמות החברים בארגון. עבור n חברים נדרשים בסך הכול מפתחות וכל חבר נדרש להחזיק בלא פחות מ-n-1 מפתחות סודיים. שלא להזכיר מפתחות נוספים שהוא צריך לשמור במקרה שהוא מתקשר עם גורמים מחוץ לארגון כמו שרתים, מסדי נתונים וכדומה. במקרה של ארגון גדול ניהול המפתחות הופך לנטל של ממש, ככל שקיימים יותר מפתחות כך קשה יותר לאחסן אותם בצורה בטוחה, במיוחד לאור העובדה שכל סביבה ממוחשבת המקושרת לרשת האינטרנט נתונה מעצם טבעה באופן מתמיד לאיומים חיצוניים מצד גורמים עוינים או מצד מתחרים.
ברמה צבאית או ממשלתית אפשר לתחזק רשימה מוגבלת של מפתחות סודיים לצורך התקשרויות בין עובדי הארגון או בין דיפלומטים ובעלי תפקידים (דבר שנעשה בפועל אם כי בצורה די מסורבלת). אבל שכשמדובר ברשת האינטרנט, המשתמש הפרטי שרוצה להתקשר בדיסקרטיות עם אדם זר שאיתו מעולם לא נפגש שיתוף מפתחות מראש אינו מעשי כלל. לכן הצפנה סימטרית לבדה אינה יכולה לספק פתרון מעשי לבעיית הפצת המפתחות.
KDC
פתרון חלקי הוא להשתמש ב"צד שלישי" נאמן בתור מתווך. המתווך משתף מפתח סודי עם כל חבר המצטרף לארגון או לרשת, באמצעים לא קריפטוגרפיים כמו במפגש אישי והוא אחראי לספק מפתחות שיחה סודיים לכל זוג מתקשרים אפשרי לפי דרישה. בשיטה זו החברים בארגון נדרשים לזכור רק מפתח סודי אחד. לפני כל התקשרות המתקשרים פונים תחילה לצד השלישי בסודיות באמצעות מפתחות ההצפנה שהם משתפים עמו כל אחד בנפרד כדי לקבל ממנו מפתח שיחה זמני מוצפן המתאים להתקשרות אחת. פתרון זה מלבד היותו מסורבל אינו מלא, כי הנחת היסוד היא שאפשר לסמוך על הצד השלישי (הנחה שלא תמיד נכונה) מלבד זאת ההנחה היא שלחברים ברשת או הארגון קיימת דרך פרטית בטוחה להתקשר עם הצד השלישי לפחות פעם אחת על מנת לשתף עמו מפתחות סודיים (למשל במפגש אישי אם מנהל הרשת עם קבלתם לעבודה או עם הרשמם). גוף כזה נקרא "מרכז הפצת מפתחות" (key distribution center) בקיצור KDC והוא פתרון מקובל מעשית חרף הקשיים המתוארים. לדוגמה מערכת ההפעלה חלונות של מיקרוסופט ומערכת ההפעלה OS X של אפל כוללים במנגנון האימות שלהם בין היתר את פרוטוקול קרברוס שמבוסס על פרוטוקול נידהם-שרודר שבעיקרון עושה שימוש בשרת הפצת מפתחות ייעודי. לשרת הפצת מפתחות מספר חסרונות מהותיים:
פרוטוקול דיפי-הלמן
פרוטוקול קרברוס אכן יעיל ונמצא בשימוש מעשי נרחב אך אינו פותר לחלוטין את בעיית הפצת המפתחות ברשת האינטרנט. בפרוטוקול מסוג זה מסתמכים על ההנחה המרומזת שקיימת דרך בטוחה למשתמשים ליצירת קשר ראשוני עם שרת המפתחות, מה שלא תמיד נכון. במאמר המפורסם מ-1976 פתרו ויטפילד דיפי ומרטין הלמן ויש אומרים גם רלף מרקל את הבעיה הלכה למעשה. הם המציאו פרוטוקול אינטראקטיבי שבאמצעותו שני משתתפים יכולים לשתף ביניהם מפתח הצפנה סודי מעל גבי ערוץ פתוח הנגיש לכול אף שמעולם לא נפגשו. למעשה הפרוטוקול הנקרא על שמם פרוטוקול דיפי-הלמן מהווה את ראשית דרכה של ההצפנה האסימטרית הנקראת גם הצפנת מפתח ציבורי וסימן את תחילת המהפך שחוותה תורת הקריפטוגרפיה מאז. הרעיון שלהם מסתמך על פונקציה חד-כיוונית, בדומה לתופעות טבעיות רבות, פונקציה חד-כיוונית היא פונקציה שקל לחשבה בכיוון אחד אך קשה מאוד לבצע את הפעולה ההופכית ולשחזר את המהלך למצבו הקודם. באנלוגיה קל לנפץ לרסיסים אגרטל מזכוכית אך מאוד קשה להחזיר את השברים למקומם כך שהאגרטל יחזור להראות כמו שהיה. או למשל קל מאוד לערבב שני גוונים של צבע אך קשה להפריד ביניהם. הרעיון של פונקציה חד כיוונית הוליד מושג חדש בקריפטוגרפיה הנקרא הצפנה אסימטרית, כי כעת אפשר להצפין מסר מבלי לשתף מפתח סודי מראש. כל משתמש מכין לעצמו זוג מפתחות, אחד סודי המשמש לפענוח ואחד גלוי המשמש רק להצפנה. השולח מצפין עם המפתח הגלוי והמקבל מפענח עם המפתח הסודי. היות שמפתח ההצפנה גלוי אין צורך שהמתקשרים יפגשו, הם יכולים לשתף את מפתח ההצפנה באותו ערוץ שבו הם שולחים את המסרים המוצפנים. אבל, היות שההצפנה האסימטרית מעצם טבעה איטית ודורשת כוח מחשוב ניכר בהשוואה להצפנה סימטרית, המשתתפים מעדיפים להצפין כמות רבה של מידע עם אלגוריתם מהיר כמו AES, מזה נולד הרעיון של פרוטוקול שיתוף מפתח. המשתתפים בפרוטוקול משתפים ביניהם מידע סודי מבלי שיפגשו, כאשר המידע הסודי הוא בעצם מפתח הצפנה סימטרי איתו הם ישתמשו לאחר מכן להצפנת המסרים עצמם. באופן זה אפשר ליהנות משני העולמות יחדיו. השילוב בין הצפנה סימטרית והצפנה אסימטרית באופן זה נקרא גם מערכת היברידית. בתרשים משמאל מומחש פרוטוקול דיפי הלמן לשיתוף מפתח סודי באמצעות צבעים.
מאפיינים כלליים
באופן כללי קיימים שני סוגי פרוטוקולים של שיתוף או הקמה (Key establishment) של מפתחות הצפנה:
בפרוטוקול מודרני נוסף מרכיב אימות זהויות כדי למנוע התקפת אדם באמצע על הפרוטוקול. אפשר להוסיף אימות על ידי חתימה דיגיטלית ותעודות מפתח ציבורי (certificate) החתומות על ידי רשות מאשרת. אולם העדיפות היא לאימות עקיף כחלק אינטרגלי ללא צורך בתהליכים נפרדים או בסיוע צד שלישי. אפשר לחלק את מרכיב האימות לשני סוגים:
פרוטוקול שיתוף מפתח קריפטוגרפי בטוח אמור להתמודד לכל הפחות עם התקפות פסיביות שבהן המתקיף מנסה לנחש את המידע הסודי רק מהתבוננות בחילופי המהלכים בין המשתתפים הלגיטימיים. ההנחה היא שמסרי הפרוטוקול משודרים בערוץ פתוח שניתן לציתות על ידי כל גורם עם ציוד מתאים. לעיתים רצוי שהפרוטוקול יהיה עמיד בנוסף נגד התקפות "אקטיביות" שבהן התוקף יכול גם ל'הזריק', ליירט, למחוק, לשנות ואו לשכפל מסרים.
ביתר פירוט פרוטוקול שיתוף מפתח אמור לתת מענה לאיומים הבאים:
מאפיין נוסף רצוי לעיתים אך לא הכרחי הוא מאפיין יכולת הכחשה (deniability), מאפיין שימושי במיוחד בתוכנות מסרים מיידיים. היכולת לאמת ושמור על סודיות השיחה באופן כזה שכל שיחה לאחר שנעשתה אינה ניתנת להוכחה על ידי צד שלישי ואפילו לא על ידי המשתתפים בפרוטוקול. יכולת הכחשה ניתנת ליישום באמצעות מושג שנקרא סימולציה. אם קיים סימולטור המסוגל לדמות את מהלכי הפרוטוקול באופן בלתי ניתן להבחנה לעיני המתבונן ממהלכי הפרוטוקול האותנטיים לא ניתן יהיה להוכיח קשר מחייב כלשהו בין נושא השיחה לבין זהות המשתתפים בה.
הגדרות ביטחון פורמליות
בניגוד להצפנה פרוטוקול שיתוף מפתח בדרך כלל אינטראקטיבי מטבעו. המשתתפים בפרוטוקול אליס ובוב מחליפים ביניהם מספר מסרים לפי פירוט מהלכי הפרוטוקול, בסופם הם אמורים לשתף ביניהם מפתח הצפנה סודי. נניח שהפרוטוקול מסומן באות \Pi (המייצג אוסף של הוראות עבור אליס ובוב). וכן קיים פרמטר ביטחון n שמתייחס בדרך כלל למספר הסיביות של המודלוס, היות שהפרוטוקול מוגדר בטוח מבחינה חישובית בלבד, פרמטר הביטחון קובע את כמות העבודה הנדרשת כדי לשבור את הפרוטוקול בכוח גס. בפרוטוקול מודרני בדרך כלל נוסף אלמנט של אקראיות. כל צד מפעיל אלגוריתם נפרד ובלתי תלוי כגון הטלת מטבע. בסיום הפרוטוקול אליס ובוב מקבלים את k_A ו-k_B באורך n סיביות כל אחד, בהתאמה. כאשר השאיפה היא ש-k_A=k_B כי אז המשמעות היא שהפרוטוקול הסתיים בהצלחה.
באופן אינטואיטיבי פרוטוקול שיתוף מפתח ייקרא בטוח אם המפתח (k=k_A=k_B) אינו ידוע לאיש מלבד המשתתפים בפרוטוקול. כל יריב המצותת לערוץ התקשורת ורואה את חילופי המסרים בין אליס ובוב לא יוכל להסיק כל מידע מועיל לגבי k או בהגדרה חזקה יותר היריב \mathcal{A} המאזין לרשת לא יוכל להבחין בין המפתח k הנוצר על ידי הפעלת \Pi לבין מחרוזת אקראית לגמרי באורך n סיביות. בניסוח פורמלי ביטחון הפרוטוקול מתואר באמצעות הניסוי הבא:
העובדה שהמתקיף מקבל את תעתיק הפרוטוקול (למעט k) משקפת את המציאות כי ההנחה היא שרשת התקשורת חשופה לציתות וביכולתו להקליט את חילופי המסרים בין אליס ובוב. במציאות המתקיף לא מקבל מפתח כלשהו, כאן הוא מקבל מפתח שיכול להיות בהסתברות של חצי המפתח "הנכון" או סתם מחרוזת אקראית, זאת רק לצורך הגדרת הביטחון של הפרוטוקול כדי שיהיה אפשר לנסח את המשמעות של "שבירת" הפרוטוקול. באופן רשמי שבירת הפרוטוקול מנוסחת כך: