cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מראמה ואהירואה
קריירת מועדונים
ואהירואה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת פיראה המקומית ובגיל 17 הצטרף לאקדמיה לכדורל של נאנט. בשנת הצטרף לקבוצת המילואים ושנה לאחר מכן הצטרף לקבוצה הבוגרת. בעונת 2001/2002 כבש את שער הבכורה שלו במסגרות אירופיות במשחק נגד פ.ס.וו. איינדהובן.
באוגוסט, ואהירואה חתם בניס. בשנת זכה לתואר כדורגלן השנה באוקיאניה. בהמשך הקריירה שיחק בעוד מועדונים בצרפת ובאירופה, כגון: לוריאן, נאנסי, מונקו ופנאתינאיקוס.
ב-12 באוקטובר 2013, חזר לפיראה, קבוצת נעוריו. בהמשך שיחק גם בטמנאווה ודרגון.
בספטמבר פרש מכדורגל ומונה לנשיאה של דרגון.
קריירה בינלאומית
בצהירותו, שיחק ואהירואה בנבחרת הצעירה של צרפת, אך מעולם לא זומן לנבחרת הבוגרת.
בספטמבר, זומן לראשונה לסגל נבחרת טהיטי לקראת המשחקים נגד ו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ואהירואה, אף זומן לסגל הנבחרת לקראת ההופעה ההיסטורית של הנבחרת לקראת גביע הקונפדרציות 2013, והיה השחקן היחיד בסגל ששיחק מחוץ לטהיטי.
ואהירואה, צבר חמש הופעות בנבחרת ללא שער.
חיים אישיים
ואהירואה, הוא בן דודו של כדורגלן העבר פסקל ואהירואה, אשר בניגוד לבן דודו שיחק בנבחרת צרפת. ואהירואה נוהג לחגוג את שעריו, תוך כדי תנועה של חתירה בקאיאק, כמחווה לטהיטי מולדתו.
בשנת, עת עזב את פאנטראקיקוס, החל לסבול מתחושת דיכאון אשר ליוותה אותו במשך שנתיים.
רלית רוגט
רלית רוגט (שם מדעי: Rougetius rougetii) היא מין של עוף מים ממשפחת הרליתיים והיא המין היחיד בסוגה. היא חיה בכמה אגמים באפריקה, במדינות אריתריאה ואתיופיה.
זהו עוף קטן בגודלו שאורכן כ-30 ס"מ והוא בעל מקור עדין ורדרד, פלג גוף עליון וכנפיים חומים, בטן וחזה כתומים, ושת לבן. הרגליים ארוכות ועוזרות לעוף לשוטט בביצות שבהן הוא מצוי.
הרלית מאוימת בטבע על ידי פגיעה בערבות והביצות ההרריות בהם היא חיה. מצבה מוגדר כ"קרובה לסיכון".
זריזות ידיים
זריזות ידיים (מכונה באנגלית: Sleight of hand ולעיתים גם: prestidigitation, legerdemain) הן כינוי למיומנויות מוטוריות עדינות, המשמשות אמני במה בתחומים שונים כדי לבדר את הקהל ולייצר מניפולציות מסוגים שונים. מיומנות זו קשורה קשר לקסמי תקריב, קסמי קלפים, גנבה וכייסות.
בין חלוצי זריזות הידיים המפורסמים: דן ודייב, ריקי ג'יי , דייוויד קופרפילד, יאן פריש , נורברט פרה , דאי ורנון , קרדיני וטוני סלידיני.
אטימולוגיה והיסטוריה
המונח באנגלית לזריזות ידיים הוא sleight, שמשמעותו "שימוש בערמומיות או בערמומיות, במיוחד כדי להונות". מקור מונח זה הוא בנורדית העתיקה. הביטוי "sleight of hand" פירושו "אצבעות מהירות" או "אצבעות טריקסטר". מילים נרדפות נפוצות בלטינית ובצרפתית כוללות את השימוש במילים: prestidigitation ו-legerdemain בהתאמה. סנקה, פילוסוף מתקופת הכסף של הספרות הלטינית, השווה במפורש טכניקות רטוריות וטכניקות אשלייתיות.
קשר עם קסמי במה
שימוש בטכניקות זריזות ידיים במהלך מופעי קסם על במה נדירה יחסית, מכיוון שרוב אירועי הקסם והפעלולים מתבצעים עם חפצים הנראים לקהל גדול בהרבה, אך, לעיתים נדירות בכל זאת נעשה שימוש בטכניקות אלו על ידי אמני במה. קסמי הבמה הנפוצים ביותר בהם נעשה שימוש בזריזות ידיים הם קסמים המבוצעים עם חבלים או עם קלפים. לרוב נבחר משתתף אקראי מהקהל אשר מוזמן לבמה כדי לצפות בקסם מקרוב ולעיתים מוקרן בצידי האולם צילום תקריב של הקסם המצולם בזמן אמת על ידי מצלמה על הבמה.
ז'רמן ריבייר
ז'רמן ריבייר (בצרפתית: Germaine Ribière, 1917, שאטלרו – 1999, פריז) הייתה צרפתייה קתולית, חברה בתנועת ההתנגדות הצרפתית וחסידת אומות העולם.
זריזות ידיים
הקשר לרמאות קלפים
על אף שזריזות ידיים משמשת בעיקר למטרות בידור, זוהי טכניקה בה נעשה שימוש לרמאות בבתי קזינו ומתקני הימורים ברחבי העולם. שיטות נפוצות לרמאות מקצועית במשחקי קלפים באמצעות זריזות ידיים כוללות: palming, switching, denching and וגנבת קלפים מהשולחן. טכניקות כאלה כוללות תנועות ידיים מטעות באופן קיצוני ודורשות שנים של תרגול. מסיבות אלה המונח "זריזות ידיים" טומן בחובו אסוציאציות שליליות של חוסר יושר ורמאות באולמות הימורים רבים, וקוסמים רבים המוכרים ברחבי העולם מורחקים בפומבי מבתי קזינו, כך למשל המנטליסט והקוסם הבריטי דרן בראון, שמורחק מכל בתי הקזינו בבריטניה.
ז'רמן ריבייר
קורות חיים
ריבייר הייתה סטודנטית צעירה שהתגוררה עם הוריה בלימוז'.
פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה
לאחר כיבוש צרפת על ידי הגרמנים במאי 1940 עזבה ריבייר את לימודיה ואת בית הוריה והקדישה עצמה להצלת ילדים יהודים. היא הצטרפה למחתרת ההצלה שהקים האב רוז'ה בראון, שלימים הוכר גם הוא בתור חסיד אומות העולם, וכן למחתרת בה היו מעורבים פייר שאייה והבישוף ז'יל-ז'רו סאלייז'. ריבייר יצרה קשר עם משפחות של יהודים שהתגוררו בצרפת, ולאחר שביקשה וקיבלה את רשות ההורים הייתה מארגנת מקומות מסתור עבור ילדיהם במנזרים ובבתיהם של לא-יהודים. באחד המקרים ליוותה ילדים יהודים מהאזור הכבוש של צרפת לאזור משטר וישי ושם מצאה עבורם מקלט במוסד נוצרי שהסכים להסתיר אותם עד תום המלחמה.
ריבייר הייתה פעילה בארגון ההצלה "ידידות נוצרית" (Amitié Chrétienne), שנוסד בליון בשנת 1941 ונועד לסייע ליהודים ולנפגעים ונרדפים אחרים על ידי הכיבוש הנאצי ושלטונות וישי משתפי הפעולה. בינואר 1943 השתתפה ריבייר בפגישה מחתרתית בביתו של הכומר הפרוטסטנטי רולאן דה פורי בליון, פגישה שמטרתה הייתה לתכנן כיצד להזהיר יהודים מפני הגעה למשרדי ארגון ההצלה, עקב חשיפת ארגון ההצלה והטמנת מארב של הגסטפו בתוך המשרדים. הוחלט שלמחרת בבוקר תצא ריבייר בלבוש של מנקה ותנקה את המדרגות בכניסה לבניין וכן חלקים אחרים של הבניין, ותחת מסווה זה תזהיר כל יהודי שיתקרב מפני כניסה לבניין. המבצע הצליח ואף יהודי לא נתפס בבניין באותו היום.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה הצטרפה ריבייר לכוחות של בעלות הברית שביקרו במחנות ריכוז בגרמניה וסייעה לניצולי השואה במשך מספר חודשים.
ריבייר השלימה את לימודיה והוסמכה בתור עובדת סוציאלית. בזכות מקצועה ובזכות האמון שזכתה לו מצד יהדות צרפת, הייתה ריבייר מעורבת בתיווך בפרשת ילדי פינאלי - שני אחים שהוסתרו והוטבלו לנצרות ועל כן ביקשו בעלי הסמכות במנזר בו שהו הילדים להחשיבם כנוצרים ולהשאירם בספרד. ריבייר הגיעה לספרד, מצאה את הילדים, העבירה אותם לצרפת ומשם העבירה אותם לדודם ולדודתם בישראל.
הכרה
ב-1967 הכיר יד ושם בז'רמן ריבייר בתור חסידת אומות העולם.
סקוט טיפטון
סקוט רנדל טיפטון (באנגלית: Scott Randall Tipton; נולד ב-9 בנובמבר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת קולורדו, מאז 2011. מחוז הקונגרס השלישי בקולורדו מכסה את כל מערב המדינה, ובתחומו שוכנים מאות יישובים ובראשם הערים גרנד ג'אנקשן, אספן ופואבלו. ב-2020 הפסיד את המועמדות הרפובליקנית לבית הנבחרים, וכהונתו הגיעה לידי גמר בראשית ינואר 2021.
ביוגרפיה
ב-1956 נולד טיפטון בעיר אספניולה שבצפון מדינת ניו מקסיקו, וגדל בקורטז שבקולורדו. לטיפטון תואר ראשון במדע המדינה ממכללת פורט לואיס, ועם השלמת לימודיו הגבוהים נעשה לראשון במשפחתו שקיבל תואר אקדמי. לאחר לימדיו במכללה, ייסד טיפטון בצוותא עם אחיו חברת קדרות בשם "מסה ורדה אינדיאן פוטרי" שבסיסה בעיר קורטז בה גדל.
ב-5 בפברואר 2008 הכריז על מועמדותו לבית הנבחרים של מדינת קולורדו מטעם מחוז הבחירה ה-58. ההודעה הגיעה זמן קצר לאחר שנציג המחוז המכהן, ריי רוז, הודיע כי יפרוש לקראת הבחירות. בבחירות המקדימות התמודד טיפטון ללא שום מתנגדים, אך בבחירות הכלליות ניצב בפני מועמדת המפלגה הדמוקרטית נואל הייגן. הוא זכה לתמיכת העיתונים "דנוור פוסט" ו"מונטרוז דיילי". טיפטון ניצח בבחירות עם 59 אחוז מהקולות. בבית הנבחרים המדינתי הציג טיפטון גרסה מחודשת לחוק ששם לו למטרה לקבוע גזר דין מינימלי להתעללות מינית בילדים, אך ההצעה נפלה בדיונים מקדימים. הוא היה חבר בוועדת החקלאות, המקנה ומשאבי הטבע של בית הנבחרים.
לקראת בחירות האמצע ב-2010 השיק טיפטון את מסע הבחירות השני שלו לבית הנבחרים האמריקאי. הוא שוב ניצח בפני סלזאר במחוז הקונגרס השלישי. עם 56% מהקולות בבחירות המקדימות הרפובליקניות נבחר טיפטון למועמד מפלגתו לייצוג המחוז. העיתון "דנוור פוסט", הנפוץ ביותר בקולורדו, שיבח את טיפטון כמחוקק מדינתי ש"בקי בסוגיות ומבטא את ניסיונו מהמגזר הפרטי" אך הביע תמיכה בנציג המחוז המכהן ג'ון סלזאר. טיפטון תקף את סלזאר על שהצביע בעד "חוק השיקום וההשקעה" (American Recovery and Reinvestment Act of 2009) ואילו סלזאר טען שטיפטון מעוניין לחתוך את מדיקר ואת הביטוח לאומי בחצי. ברוב דחוק בן 50.1% זכה טיפטון בבחירות ונבחר לבית הנבחרים. הוא נבחר מחדש בשנים 2012, 2014, 2016 ולאחרונה בבחירות 2018.
ב-30 ביוני 2020 הפסיד טיפטון את מועמדות המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס השלישי של קולורדו ללורן בוברט, פעילה למען כלי נשק ובעלת מסעדה הדוגלת בתאוריית קשר לפיה ישנה קנוניית Deep state נגד הנשיא דונלד טראמפ.
אוקטן (אלקאן)
לאוקטן איזומרים רבים הנבדלים זה מזה במיקום הסתעפויות בשרשרת הפחמימנית. אחד האיזומרים: 2,2,4 טרימתיל פנטאן משמש כאחד הסטנדרטים בקביעת מספר האוקטן של דלקים.
מיכאליס
מיכאליס, מיכאלס או מייקלס הוא שם משפחה, פטרונים מהשם מיכאל, מייקל.
הדייט שהביך אותי
הדייט שהביך אותי (באנגלית: That Awkward Moment) הוא סרט קומדיה רומנטית שנכתב ובוים על ידי טום גורמיקן. מככבים בסרט זאק אפרון, מיילס טלר, מייקל בי. ג'ורדן ואימוג'ן פוטס. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה ב-27 בינואר 2014, והוא שוחרר לציבור הרחב בארצות הברית ב-31 בינואר.
עלילה
מייקי, ג'ייסון ודניאל הם שלושה חברים נואשים. האחד מהם על סף גירושים, השני לא מוצא זוגיות ואילו השלישי הוא "הפנים היפות" של החבורה. מייקי (מייקל בי. ג'ורדן) נזרק על ידי אשתו וג'ייסון (זאק אפרון) ודניאל (מיילס טלר) מתחייבים, כאות הזדהות, להימנע ממערכות יחסים רציניות כל עוד מייקי רווק. הכל הולך טוב עד שהם פוגשים שתי בחורות יפות, ואז ג'ייסון ודניאל נאלצים להיאבק ברגשותיהם מחשש להפר את ההסכם עם מייקי.
דיופלוסטון של אלכסנדריה
דּיוֹפְלוּסְטוֹן של אלכסנדריא היה בית כנסת גדול באלכסנדריה, מצרים, בתקופת בית המקדש השני וגם לאחר חורבן הבית השני (בשנת 70), עד הריסתו והרג הקהילה בעת דיכוי מרד התפוצות (בשנים 115–117).
כבודן של ישראל
במקורות השונים בחז"ל מופיע בית הכנסת כשיא הפאר וההדר של עם ישראל.
הסופר היהודי פילון האלכסנדרוני (חי במחצית הראשונה של המאה ה-1 לספה"נ) ככל הנראה מתייחס לבית הכנסת הזה בחיבורו "המשלחת לגאיוס", בתיאורו את הפרעות נגד יהודי אלכסנדריה בשנת 38 לספה"נ, בימי גזירת הצלם של הקיסר הרומי גאיוס קליגולה: "הואיל והיו בתי תפילה שלא יכלו להורסם או לשורפם, משום שהמוני יהודים רבים חיו בסביבתם, התנכלו להם בדרך שונה, על-ידי שחללו בהם את חוקינו ומנהגינו. בכולם הציבו את האיקוניות של גאיוס; ובגדול והמפואר שבהם הציבו צלם ארד של אדם הנוהג במרכבה וארבעה סוסים".
חורבנו של בית הכנסת במהלך מרד התפוצות נתפס כסמל בתלמוד הירושלמי עד כדי האמירה:.
מבנה בית הכנסת
המבנה היה אולם גדול, שכלל כמה אלמנטים עיצוביים:
משמעות הלכתית
בשל גודלו העצום, לא יכלו לשמוע את שליח הציבור בכל שטח בית הכנסת. בשל כך היה עומד השמש על הבימה האמצעית, וכשהגיע שליח הציבור לסיום ברכה היה מניף 'סודרין', סימן לכולם שיענו אמן.
פוסקי ההלכה דנים כיצד ענו אמן על ברכה שלא שמעו, שכן היא נחשבת אמן יתומה. יש שהסבירו כי האיסור על עניית אמן יתומה היא רק בברכה שיוצאים בה ידי חובה, כמו תפילה, ובבית הכנסת הייתה הנפת סודרין רק על ברכות אחרות, כמו ברכות התורה. אחרים מסבירים שאכן היו עונים בצורה זו גם על ברכות התפילה, מכיון שהם ידעו איזה ברכה מברך כעת שליח הציבור, לפי סדר התפילה, ומספיקה הידיעה גם ללא שמיעה מפורשת.
סופה של הקהילה
על פי המסופר בחז"ל, בא אחד הקיסרים לכבוש את אלכסנדריה, דרכו למצרים התקצרה לכדי מחצית - במקום עשרת ימי הפלגה הספיקו חמשה ימים. בכניסתו לבית הכנסת שמע שקוראים בתורה את הפסוק:, והוא ראה בזה סימן מן השמים, שהוא הנשר שהקדים להגיע ועליו להורגם. לפי נח חכם הנשר אינו רק דימוי למהירות ההגעה, אלא גם לסמל הלגיון הרומי.
זהות הכובש
במדרש האגדה אסתר רבה מופיע שזהו "טרכינוס שחיק עצמות", ובירושלמי נכתב "טרוגיינוס הרשע", הכוונה לקיסר הרומאי טראיאנוס (קיסר בשנים 98–117), שדיכא את מרד התפוצות.
בתלמוד הבבלי, מסכת סוכה לעומת זאת, כתוב כי המלך שהרגם הוא "אלכסנדרוס מוקדן" (כבש את מצרים בשנת 332 לפנה"ס), אך רבים מערערים על הגירסא הזו בגמרא. רבי יצחק אברבנאל מוחק את המילה "מוקדון", ומציין שכוונת הגמרא לאלכסנדרוס מלך רומי, שחי כמאה וחמישים שנה לאחר החורבן . הוא מסתייע לדבריו מהטענה כי אלכסנדר מוקדון חי בתחילת תקופת בית המקדש השני, ועל שמו נקראה העיר 'אלכסנדריה'. גם בספר 'ערוך לנר' כותב שהמילים 'אלכסנדרוס מוקדון' הם טעות סופר, ובמקומם יש לגרוס "טרגיינוס", וכפי גירסת הירושלמי. הגאון מווילנה גורס "טרכינוס", כגרסת המדרש.
ב המדברת על אותו אירוע, מופיעה גירסה שלישית, "אדריינוס" (קיסר רומא בשנים 117–138), אולם גם שם המגיהים מציינים שזו טעות סופר, ומתקנים לטראיאנוס או אלכסנדר.
רינה פלג
רינה פלג (נולדה ב-1941) היא פסלת וקדרית ישראלית.
ביוגרפיה
רינה פלג נולדה בקיבוץ שער העמקים בשנת 1941. בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 למדה קדרות בבצלאל. יצירותיה המוקדמות כללו, לצד כלי קדרות שהושפעו ממסורת הקרמיקה הישראלית הצעירה, ובייחוד מן הקרמיקה של חנה חר"ג צונץ, גם פיסול קטן ממדים, שנעשה על האובניים.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 פיתחה שיטה ליצירת נפחים תלת־ממדים בעזרת צינורות חומר שנקלעו בדוגמאות של סלים. בשנת 1972 עברה להתגורר בניו יורק, ארצות הברית לכמה שנים. היא שבה להתגורר בארצות הברית בשנת 1980 והחלה ללמוד במחלקה לקרמיקה באוניברסיטת אלפרד שבמדינת ניו יורק. עם סיום לימודיה השתקעה בניו יורק ופתחה שם סטודיו שבו יצרה פיסול, לצד כלים שימושיים. לאחר חזרתה לישראל, בשנת 2012, הקימה סטודיו בהגלריה לאמנות אום אל-פחם, שבו היא מלמדת קרמיקה. עבודותיה משנות ה-70 ואילך בוחנות את הדימוי האמנותי על ידי יצירת מבנים מופשטים עשויים חומר שרוף. אלו ערערו את תפיסת הקרמיקה כביטוי אמנותי נשי, והתייחסו אל הפיסול הפוסט-מודרני בן התקופה.
הקרן הממלכתית לתוכניות רדיו וטלוויזיה
הקרן הממלכתית לתוכניות רדיו וטלוויזיה (הידועה כ"גוסטלרדיופונד", Gosteleradiofond, ברוסית: Государственный фонд телевизионных и радиопрограмм, "Гостелерадиофонд") היא סניף של החברה הפדרלית הממלכתית המאוחדת החברה הרוסית לשידורי רדיו וטלוויזיה, שמאגרת תוכניות שידור של טלוויזיה ורדיו (ומהווה אחד מהארכיונים הגדולים בעולם להקלטות קולנוע, וידאו, סאונד וחומרי צילום שהוקלטו לפני 1999). חומרי הקרן מציגים את ההיסטוריה, התרבות והאמנות של ברית המועצות ב. באוסף הקרן יש יותר ממיליון יחידות אחסון והוא ארכיון המדיה הגדול מבין ארכיוני הטלוויזיה והרדיו הרוסיים.
היסטוריה
בשנים 1974–1995, כמוסד ממלכתי, הייתה הקרן כפופה לוועדה הממלכתית הסובייטית לשידור טלוויזיה ורדיו. הוא ביצע ארכוב פונוגרפיות, וידאו וסרטי טלוויזיה שהופקו על ידי אולפני "Ekran" ו-"Soyuztelefilm". זמן קצר לאחר הקמת חברת הטלוויזיה והרדיו הממלכתית VGTRK, הקרן הוכפפה אליה.
בדצמבר 1993 הועברה הקרן לאחריותו הישירה של השירות הפדרלי לשידורי רדיו וטלוויזיה, אך עד 7 במאי 1994, תקנת השירות לא אומצה במשך זמן רב והקרן המשיכה להיות ממומנת במשותף עם חברת הטלוויזיה והרדיו הממשלתית וב-13 בדצמבר 1995 אמנת השירות אושרה והקרן נתמכה ישירות על ידי השירות הממשלתי. בתקופה שבין 15 בינואר 1998 עד 8 בדצמבר 2013 נכללה הקרן בקוד הממלכתי של חפצי המורשת התרבותית החשובים ביותר של עמי הפדרציה הרוסית (במסגרתו נאסר על ביטול הקרן ופגיעה בחומרים שאספה). במקביל, ארכוב התוכניות של הטלוויזיה המרכזית נמשך גם לאחר מכן בערוצי טלוויזיה ממלכתיים שהופרטו (כמו רשת ORT וערוץ 31 ).
ב-9 בדצמבר 2013 פורסם צו נשיאותי מספר 894 "אודות אמצעים מסוימים לשיפור יעילות פעילות השידור הציבורי", הקובע את ביטול "הקרן הממלכתית לטלוויזיה ורדיו" תוך העברת תפקידיה ונכסיה לידי "החברה הרוסית הממלכתית לשידורי רדיו טלוויזיה" (VGTRK). תהליך ההעברה הושלם ב-1 ביולי 2014 ובמקביל הפכה הקרן לחלק מ-VGTRK.
ב-15 בנובמבר 2017 נפתחו ערוצי יוטיוב והחל מ-18 בדצמבר החברה הרוסית לרדיו וטלוויזיה החלה להעלות חומרים של הקרן, בעיקר שידורי רדיו וטלוויזיה מתקופת ברית המועצות. ב-26 בספטמבר 2019 הוענק לערוץ היוטיוב פרס כפתור הכסף.
פיית' נו מור
פיית' נו מור (באנגלית: Faith No More, בתרגום חופשי: אין עוד אמונה) הייתה להקת רוק אמריקנית שנוסדה בסן פרנסיסקו ב-1982 ופעלה עד להתפרקותה ב-1998, ולאחר מכן התאחדה ב-2009. הסגנון המוזיקלי של פיית' נו מור נע בין מטאל/רוק אלטרנטיבי, פאנק (Funk) מטאל, פוסט-פאנק (Punk) ואף סגנונות נוספים. במהלך הקריירה שלהם, הם התנסו בסוגים שונים ומגוונים של מוזיקה, ולכן לעיתים נחשבים גם ללהקת רוק ניסיוני או מטאל אוונגרדי.
קוטילורוניצוס
קוטילורוניצוס (שם מדעי: Cotylorhynchus) הוא סוג של פליקוזאור גדול אשר חי בתקופת הפרם לפני 279.5-272 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו ב-1937 באוקלהומה ובטקסס.
פיית' נו מור
תחילת הדרך: We Care A Lot, Introduce Yourself
פיית' נו מור נוסדה ב-1982, עם התפרקותה של להקת Faith no Man, הרכב שכלל את הזמר מייק מוריס, בילי גולד, מייק בורדין ורודי בוטום. לאחר שאלה בחנו מספר גיטריסטים, הלהקה צירפה את ג'ים מרטין לשורותיה. הלהקה ניסתה מספר זמרים, ביניהם קורטני לאב שהצטרפה למשך חצי שנה. לבסוף, הפך צ'אק מוזלי לסולן, ושר בשני האלבומים הראשונים.
אחד משיריה המוכרים של הלהקה בתקופה זו היה "We Care A Lot", סאטירה על ארגוני צדקה שונים כדוגמת לייב אייד ובמיוחד על השיר "We Are the World". השיר היה יוצא דופן גם בכך ששילב בתוכו מוזיקת היפ הופ. גרסה נוספת לשיר "As The Worm Turns" הוקלטה מאוחר יותר על ידי הלהקה בשנת 1992 יחד עם הסולן מייק פאטון ויצאה כסינגל. באפריל 1987 יצא אלבומם השני, "Introduce Yourself", שנחשב בעיני רבים וגם בעיני חברי הלהקה לאלבום הבכורה. האלבום הכיל עיבוד סאונד משופר מקודמו.
קוטילורוניצוס
הקוטילורוניצוס היה הגדול שבבני קבוצת הפליקוזאורים לאחר הסוג אלירזאורוס והיה בעל רגליים רחבות, גוף שטוח וראש קטן ביותר ביחס לממדיו. הוא הגיע לאורך 6 מטרים ולמשקל של יותר מ-2 טון. לזוחל זה הייתה לסת עליונה גדולה בהרבה מהתחתונה והוא היה בעל נחיריים רחבות שאולי דמו לפתחי נשימה של חיות ימיות. הרגליים היו כבדות, בעלות טפרים ארוכים והם בלטו מצידי גופו. ככל הנראה הוא היה יצור צמחוני איטי שאולי חי בדומה לצב ים מודרני והשתמש ברגליו הארוכות כדי לנוע ביבשה באיטיות, אך אולי שחה במהירות גדולה יותר. בניגוד לרוב הזוחלים אצל הקוטילורוניצוס היו רמזים לכך שהיה בעל סרעפת שעזרה לו לנשום תוך כדי תנועתו.
פיית' נו מור
The Real Thing
עקב חילוקי דעות מקצועיים ושמועות על התמכרות לסמים, פוטר מוזלי במהלך 1988. את מקומו תפס מייק פאטון, לאחר שמרטין שמע קלטת דמו בביצועו בלהקת "מיסטר באנגל". פאטון נשר מאוניברסיטת המבולט כדי להצטרף ללהקה ותוך שבועיים כתב את רוב מילות השירים של אלבומה השלישי של הלהקה, "The Real Thing". האלבום זכה להצלחה (מכר למעלה ממיליון עותקים), והיה מועמד לפרס גראמי. השיר "Epic" מתוכו היה ללהיט ב-MTV. התמונה המסיימת את הווידאו קליפ, בה נראה דג מפרפר מחוץ למים בהילוך איטי, עוררה את זעם ארגוני רווחת בעלי החיים בקיץ 1990. בנוסף, הווידאו קליפ לשיר "Falling to Pieces" היה המועדף בתוכניתם של ביוויס ובאטהד. האלבום כלל גם גרסת כיסוי לשירם של בלאק סבאת' "War Pigs", שהיווה שיר מחאה אנטי-מלחמתי. ב-1990 הופיעה הלהקה בטקס פרסי ה-MTV וכן בתוכנית סאטרדיי נייט לייב.
קוטילורוניצוס
בסוג זה נמצאו 3 מינים, 2 מהם התגלו באוקלהומה ואחד בטקסס. הגדול מביניהם היה המין Cotylorhynchus romeri.
פיית' נו מור
Angel Dust
אלבומה הבא של פיית' נו מור, "Angel Dust", זכה לביקורות אוהדות בקרב מבקרי המוזיקה. אלבום זה החל לסמן את השפעתו של מייק פאטון על הכיוון המוזיקלי אליו פנתה הלהקה, שהפגינה סגנון נסיוני יותר. האלבום הכיל את הלהיטים "Midlife Crisis", "A Small Victory" והן הקלטה של שיר הנושא מהסרט "קאובוי של חצות". הסינגל Easy, שהיווה גרסת כיסוי ללהקת ה"קומודורס", הצליח מאוד בבריטניה, אוסטרליה ובאירופה. מגזין הרוק "!Kerrang" הכתיר את האלבום במקום הראשון ברשימת 50 האלבומים המשפיעים ביותר בשנות התשעים. לעומת קודמו, האלבום לא זכה להצלחה גדולה בארצות הברית ומכר רק 700,000 עותקים, אך במקומות אחרים מכירות האלבום עלו על קודמו, לדוגמה בגרמניה, בה האלבום מכר כ-270,000 עותקים והגיע לאלבום זהב. בשנת 1993 שיתפה הלהקה פעולה עם להקת הראפ/מטאל "Boo-Yaa T.R.I.B.E" בשיר "Another Body Murdered" שבפסקול הסרט "ליל הדין".
לאחר שהסתיים סיבוב ההופעות שנועד לקדם את האלבום, עזב הגיטריסט ג'ים מרטין את הלהקה בשלבים המוקדמים של הקלטות האלבום הבא, King For A Day... Fool For a Lifetime ב-1995. הוא הוחלף בגיטריסט של להקת מיסטר באנגל טרי ספרואנז, שעזב את FNM רגע לפני שיצאו למסע הופעות עולמי.
King For A Day... Fool For a Lifetime
King For A Day... Fool For a Lifetime היה נסיוני כקודמו והכיל סגנונות שונים, החל מהבי מטאל ועד לג'אז קליל. היקף מכירות האלבום היה נמוך בארצות הברית, פחות מאשר Angel Dust, הגם שהאלבום מכר היטב יחסית באנגליה וגרמניה. באוסטרליה הגיע האלבום למקום הראשון ברשימת האלבומים. בעקבות מכירות האלבום העגומות בארצות הברית, הלהקה החליטה לקצר את סיבוב ההופעות בארבעה חודשים ולבטל את הוצאת הסינגלים "The Gentle Art of Making Enemies" ו- "Take This Bottle", בנוסף להוצאת מארז של שבעה דיסקים הכוללים הקלטות בי-סייד נדירות וראיונות עם הלהקה בין השירים.
Album of the Year
האלבום השישי והאחרון של הלהקה יצא ב-1997. באלבום זה ניגן ג'ון הדסון, גיטריסט חדש, שהיה שותף לחדר של בילי גולד. אלבום זה, שהכיל יותר שירים מלודיים ובלדות, לא מצא חן בעיני חברי הלהקה, שחשו כי סטו מהכיוון המוזיקלי שהיו מזוהים איתו. למרות חששם, האלבום הצליח מעבר לצפוי כאשר ב-12 מדינות באירופה הגיע להיקף מכירות שזיכו אותו בפלטינה ואלבום זהב. בנוסף, הוא הגיע למקום שני בגרמניה והפך לאלבום זהב ולמקום ראשון באוסטרליה, שם הפך לאלבום פלטינה. הוידאו קליפ לשיר "Last Cup of Sorrow" מבוסס על סרטו של אלפרד היצ'קוק "ורטיגו". הסינגל של שיר זה וכן "Ashes to Ashes" זכו להצלחה מועטה, ואף התבטלה יציאתו של הסינגל "She Loves Me Not", מה שתרם גם לפירוקה של הלהקה.
פירוק הלהקה
בתחילת 1998 החלו שמועות לגבי פירוק הלהקה, וכי מייק פאטון עזב לטובת פרויקטים אחרים. ב-19 באפריל מסר בילי גולד את ההודעה הבאה לעיתונות ולאינטרנט:
ההופעה האחרונה של פיית' נו מור התקיימה בליסבון שבפורטוגל ב-7 באפריל 1998.
התקופה שלאחר הפירוק והאיחוד
מייק בורדין מופיע לעיתים כחבר ההרכב של אוזי אוסבורן ובלאק סבאת', וגם החליף את המתופף של להקת קורן בעת סיבוב ההופעות שלהם. בנוסף הוא היה המתופף באלבומו של ג'רי קאנטרל "Degradation Trip". בילי גולד היה חבר בלהקת המטאל קיצוני "Brujeria", ובנוסף ייסד את חברת התקליטים Koolarrow Records. הוא השתתף כבסיסט אורח באלבומם של להקת האינדסטריאל מטאל פיר פקטורי "Transgression", ויצא לסיבוב הופעות יחד עם להקת הנויז רוק "Harmful".
בשנת 2007 ערך סולן הלהקה סיבוב הופעות עולמי, כולל הופעה בישראל.
ב-10 ביוני 2009 הלהקה החלה את סיבוב הופעות האיחוד שלהם במכללת בריקסטון שבלונדון, בירת אנגליה. הלהקה הופיעה בישראל ב-1 בספטמבר בגני התערוכה בתל אביב.
בנומבר 2014 הוציא הלהקה את הסינגל הראשון,"Motherfucker", מתוך אלבום הקאמבק שעליו היא עבדה באותה עת. הסינגל יצא במהדורה מוגבלת על תקליט ויניל. האלבום יצא לאור באפריל 2015, אחרי הפסקה של 18 שנה מאז צאת האלבום הקודם של הלהקה.
Battlefield 2
באטלפילד 2 (מאנגלית: Battlefield 2), משחק מחשב בסוגת משחקי יריות בגוף ראשון. המשחק יצא לשווקים ב-21 ביוני 2005 בצפון אמריקה וב-24 ביוני באירופה, והוא פרי פיתוחם של Digital Illusions CE (המפתחת) ושל Electronic Arts (המפיצה בשווקים).
עם יציאתו, זכה המשחק להצלחה יחסית ולציונים גבוהים בביקורות, אף על פי שלא היה חסין מבאגים שגררו ליציאת "פאצ'ים" (קובצי תיקון ועדכונים) רבים.
רבים התלוננו על באגים במשחק, שלמרות הפאצ'ים הרבים שיצאו, עדיין לא תוקנו; קריסה אל שולחן העבודה, נפילה דרסטית במהירות המשחק וכן תקיעות פתאומיות. מלבד זאת, יש הטוענים שחבילות ההרחבה שיצאו למשחק נופלות מרמתו של המשחק המקורי.
זמן מה לאחר צאתו, יצאו למשחק גם גרסאות לקונסולות משחק שונות; פלייסטיישן 2 ו-אקס בוקס. כשש שנים מצאתו, לאחר שיצאו מספר משחקים שלא נחשבו המשכים למשחק (כמו משחקי Battlefield:Bad Company), יצא משחק ההמשך באטלפילד 3 בשנת 2011.
סקירה כוללת
המשחק יצא ככותר המשך לשני משחקים אחרים, Battlefield: Vietnam שעסק במלחמת וייטנאם, ו-Battlefield: 1942, שעסק במלחמת העולם השנייה. למשחק מנוע גרפי חדש ושונה מקודמיו, בעל מודלים מפורטים שכוללים טקסטורות ברורות יותר, אפקטי אור וצל ופירוט גרפי רב יותר; מנוע משוכלל זה לא היטיב עם כולם, שכן דרישות המערכת במשחק זה היו גבוהות מאלה שבמשחקים הקודמים.
באטלפילד 2 הוא משחק מלחמה תלת־ממדי. במשחק לשחקן ניתנת אפשרות לשחקן לבחור אחד משלושה צבאות, לכל אחד כלי נשק, כלי רכב ואמצעי לחימה שונים; צבא האיחוד הערבי, אשר מצויד בכלי נשק סובייטים ברובם – רובי AK-47 (קלצ'ניקוב) וכן טנקים ומטוסים תוצרת ברית המועצות; הצבא האמריקאי, אשר מצויד במיטב כלי הנשק, רובם מתוצרת ארצות הברית – רובי M16 ו-HMMWV, M4 ומסוקי AH-1 קוברה; והצבא הסיני, אשר מצויד בכלי המלחמה הנחותים מבין כל הצבאות – רובים, מסוקים וכלי רכב מיושנים יחסית.
במשחק מערכת דירוג (Rank) שמטרתה לעודד את השחקן לתמוך ולעזור לקבוצתו; ניתן לקבל נקודות על הריגת אויב וכל על סיוע לחבר קבוצה, ובהגיעו למספר נקודות מסוים השחקן עולה בדרגתו הצבאית, מטוראי ועד לרמטכ"ל, דבר המאפשר לפתוח כלי נשק טובים ואיכותיים יותר.
ישנן 13 מפות (היינו, שדות קרב) שונים, אשר שונות ביניהן במשאבים ובכלי הנשק הזמינים בהם, בתנאי השטח (מדבריות, ימים או אזורי תעופה רבים). מלבד זאת, לכל אחד מן הצבאות עדיפות באחת מן המפות, בהתאמתה לתנאי השטח בה.
כשבוע לפני יציאת המשחק הוציאה המפיצה גרסת דמו נסיונית, בה ניתן היה לשחק במצב שחקן-יחיד או משחק רב-שחקנים באינטרנט במפה "מפרץ עומאן" (Gulf of Oman) – מפה מדברית ברובה. חלק מן השחקנים כלל לא קנו את המשחק המלא, והמשיכו לשחק בגרסת הדמו.
מהלך המשחק
בנוסף לבחירת הצבא, בתחילת כל קרב השחקן מתבקש לבחור באחד מתוך שבעה תפקידי לחימה שונים:
במשחק מובלטת במיוחד עבודת הצוות והאינטראקציה בין השחקנים השונים בקבוצה; כל קבוצה מחולקת ליחידות שונות שעובדות למטרה משותפת (תקיפת נקודה מסוימת, הגנה על אזור, וכדומה) או תפקידי לחימה מסוימים (כוחות מיוחדים, נגד טנקים וכדומה), כאשר מעל כל שחקני הקבוצה עומד המפקד אשר מחלק הוראות לראשי היחידות, וביכולתו לסייע להם על ידי הצנחת תחמושת, כלי לחימה או רפואה, שליחת מטוס זעיר ללא טייס לשטח מסוים במטרה לחשוף את יחידות האויב בו או הפגזה ארטילרית של האויב באזור מסוים. השחקנים השונים בקבוצה או ביחידה יכולים לתקשר ביניהם באמצעות הקלדה או VOIP.
לכל קבוצה כמה בסיסים וכן מספר נקודות כלשהו הניתן לבחירה, כאשר הקבוצה המנצחת היא זו שכבשה את רוב בסיסי האויב או פגעה במירב חייליו. עם סיום המשחק מופיע גרף בו מתוארים השגי השחקנים השונים, וניתנת אפשרות להמשיך לסיבוב נוסף.
חבילות הרחבה
המפיצה – EA GAMES, הוציאה למשחק נכון ליוני 2006 שתי חבילות הרחבה, המפורטות להלן. מלבד שתי ההרחבות, הודיעה EA על כותר המשך – Battlefield 2142, משחק שיתרחש בסביבה עתידית עם כלי נשק ורכבים מתקדמים, אשר יצא לאור באוקטובר 2006.
שחקנים רבים מתלוננים כי חבילות ההרחבה נופלות מרמתו של המשחק המקורי, בטענה כי חבילות ההרחבה "הפרידה" מהשחקנים (שכן במצב של משחק מרובה משתתפים, משתמש שיש לו חבילת הרחבה מסוימת, משחק רק עם בעלי אותה חבילה, ולא עם כל שחקני Battlefield) ואף נתנו לחלקם יתרון מסוים. מלבד זאת, יש הטוענים שהחבילות נופלות ברמת המשחק שלהן מהמשחק המקורי, ופוגעות בחוויית המשחק.
Special Forces
חבילת ההרחבה הראשונה שיצאה למשחק בנובמבר 2005 היא Battlefield: Special Forces, בה ניתנת לשחקן אפשרות לתפקד כלוחם כוחות מיוחדים במבצעים שונים: ישנם 8 צבאות כוחות מיוחדים אשר עורכים קרבות באזורי לחימה שונים, חלקם בלילה וחלקם ביום. לרשות השחקן עומדים אמצעים מיוחדים, כגון חבלים לטיפוס, משקפות לראיית לילה, כלי רכב קלים, גז מדמיע, ועוד. חבילת ההרחבה מאופיינת בלחימה לחימה בשטח בנוי, במפות עירוניות צפופות בהן אין כלי רכב, בניגוד ל-Battlefield 2 המקורי.
Euro Force
חבילת הרחבה נוספת, שיצאה למשחק ב-14 במרץ 2006, אשר גם נקראת "Booster Pack", אשר מוסיפה תוכן נוסף וקטן, יחסית ל-"Special Forces", ולכן היא זולה יותר. בחבילה זו, נוסף למשחק צבא נוסף – הכוחות האירופאים, וכן עוד כלי נשק, מפות ורכבים שונים. את המשחק (Euro Force) ניתן לרכוש אך ורק דרך האינטרנט, על ידי תוכנה בשם "EA Link" במחיר של 10 דולר עד שנת 2009 שבה יצא בחינם בטלאי 1.5.
Armored Fury
חבילת הרחבה נוספת למשחק, היא יצאה בתאריך ה-6 בינואר 2006, אך גם הוא שוחרר בחינם בטלאי 1.5 בשנת 2009.
חבילות
כמו כן יצאו גם חבילות ("מודיים") לא רשמיות כגון: החבילות נעשות על ידי אנשים פרטיים במטרה לשדרג את רמת המשחק. במחשבים אשר אינם מסוגלים להריץ משחקים טובים יותר כמו Battlefield 3 ,Battlefield: Bad Company 2 וכו'. בין החבילות – IDF-fight for independence המייצגת את הקונפליקט הערבי-ישראלי לדוגמה מלחמת יום כיפור. כמו כן השחקנים הישראלים דוברים עברית. וחלק מהנשקים של אותה תקופה נמצאים בשימוש במוד זה. Allied Intent Xtended-זהו אחד המודים הגדולים ביותר והוא תומך שחקן יחיד ומרובה משתתפים. נוספו בו מספר מדינות נלחמות. ומגוון ענק של כלי נשק כולל מרגמה, והרבה כלי טיס ושייט, ישנם גם כמה חבילות של מפות שפותחו במיוחד עבור מוד זה.
בית חולים נצרת
היסטוריה
בית החולים נוסד בשנת 1861 על ידי ד"ר פקרדוני קלוסט ורטן (Kaloost Vartan), רופא סקוטי ממוצא ארמני שהגיע בשליחות EMMS - Edinburgh Medical Missionary Society, מאדינבורו.
החברה חרתה על דגלה הגשת טיפול רפואי לאוכלוסייה המקומית, מתוך תפיסת עולם שלפיה באמצעות שירותי הרפואה תתקרב האוכלוסייה המקומית לאמונה הנוצרית. באותה עת הייתה ארץ ישראל אזור נידח ומוזנח של האימפריה העות'מאנית. האוכלוסייה המקומית הייתה מוכת מחלות כגון מלריה, גרענת ומחלות זיהומיות של מערכת העיכול. וכן הייתה נתונה להתפרצויות מגפתיות של אבעבועות שחורות, טיפוס הבהרות וכולרה. ורטן טיפל בכל סוגי התחלואים והחולים.
בשנת 1904 הגיע לנצרת הד"ר פרדריק ג'ון סקרימג'ר שנתמנה לעוזרו של ורטן.
בשנת 1905 זכו שני הרופאים בבית החולים לתגבורת של האחות אדית ג'ונקוק, ילידת 1871. עם הגיעה לנצרת, בפברואר 1905, קיבלה עליה האחות ג'ונקוק את הטיפול בכל נושאי המינהל והאמרכלות.
בשנת 1908, עם פטירתו של ורטן, החל הד"ר פרדריק ג'ון סקרימג'ר לנהל את בית החולים בנצרת. באותה עת הצטרפה אל האחות ג'ונקוק אחות מוסמכת נוספת שהגיעה מאנגליה: ג'סי קרופט. בשנים הבאות, התעצמה פעילותו של בית החולים, והוא עמד לפני הרחבה ניכרת.
בנובמבר 1914 הוכרז מצב מלחמה בין האימפריה העות'מאנית לבין בריטניה. עקב המלחמה, נאלץ ד"ר סקרימג'ר, שהיה אזרח בריטי, לעזוב את נצרת. הוא נסע למצרים, שם הצטרף לכוחות הבריטיים ושימש כרופא השבויים הטורקים החולים והפצועים.
בית החולים הסקוטי עצמו הוחרם בצו של מושל נצרת, ושתי האחיות הבריטיות שפעלו בו הוכרזו כשבויות מלחמה ולא הורשו לעזוב את העיר. אף שלא היו נשות צבא אלא אזרחיות, הן נצטוו להמשיך ולתפעל את בית החולים במתכונת של בית חולים צבאי, שתפקידו לטפל בחיילים טורקים חולים ופצועים. שתי האחיות, ג'ונקוק וקרופט, נותקו למעשה מכל קשר עם העולם החיצוני והשתדלו לתפקד חרף שלילת חירותן ולמרות תנאי המחסור במזון ובאספקה רפואית. כך המשיך בית החולים לפעול ביעילות מרבית, כעבור זמן, משהוטבו התנאים, האחות ג'ונקוק אף קיבלה מידי המושל סוס כדי להקל עליה בפעילותה ברחבי העיר, מחוץ לבית החולים. מקצועיותה ויכולותיה הארגוניות שכנעו את המושל למנותה לאחראית מנהלתית על כל בתי החולים בנצרת. מתוקף תפקידה זה עמדה ג'ונקוק בראש צוות שמנה יותר מ– 250 עובדים, והופקדה על הטיפול והרווחה בקרב מאות מאושפזים, מהם במצב קשה. לפיכך, משנתקבלה פקודה מהשלטון העות'מאני המרכזי להעביר את שתי האחיות השבויות לאנקרה, סירב מושל נצרת פאוזי בק לציית לפקודה זו, בטענה שהאחיות מסייעות לצבא הטורקי במלחמה.
כיום
בית החולים מתפרש על שטח של 25 דונם על גבעה מעל נצרת. זהו בית החולים הוותיק ביותר בישראל ובסביבתה. בית החולים כולל 150 מיטות אשפוז ופועל תחת פיקוח משרד הבריאות. בית החולים משרת את אוכלוסיית העיר נצרת והאזור. בבית החולים עובדים כ-500 איש, והוא מנוהל ללא מטרות רווח על ידי חברת The Nazareth Trust, שמושבה בסקוטלנד והיא בעליו.
בבית החולים ממוקם בית ספר לסיעוד שנוסד בשנת 1924.
בין מחלקות בית החולים: מחלקה לרפואה דחופה, מחלקה פנימית, מחלקת נשים ויולדות, מחלקת כירורגיה כללית, מחלקת כירורגיה אורתופדית, מחלקת ילדים וכירורגית ילדים, מחלקה פסיכיאטרית (היחידה בישראל לדוברי ערבית), מחלקת דיאליזה ומחלקה קרדיולוגית. בית החולים מתמחה גם באשפוז חולי שחפת.
במסגרת המאבק בהתפרצות נגיף הקורונה בישראל, בספטמבר 2020 נפתחו שלוש מחלקות קורונה שכונו "מחלקות ניצחון" בעיר שבה אחוז החולים המאומתים מגיע ל-30% מכלל הבדיקות שנערכות.
מנהל בית החולים הוא הפרופ' פהד חכים. ב-8 ביולי 2020 מונה על ידי מנכ"ל משרד הבריאות הפרופ' חזי לוי לחבר ועדה מקצועית מייעצת למיגור ומניעת התפשטות מגפת הקורונה במגזר הערבי. בכתב המינוי ציין פרופ' לוי שעל הוועדה לייעץ ולהציע לו פתרונות בהתאם לנתונים ולמפת התפשטות מגפת הקורונה בחברה הערבית בישראל ולהכין ניירות עמדה ותוכנית פעולה לעבודה אל מול האוכלוסייה הערבית בתחומים הבאים: הסברה, קטיעת שרשרת ההדבקה, צרכים ייחודיים של החברה הערבית בכל הנוגע למגפת הקורונה ונושאים נוספים, ככל שיעלו.
המשבר בבית החולים
בספטמבר 2022 נקלע בית החולים למשבר כלכלי. צוות בית החולים פרץ בשביתה לאחר שהעובדים לא קיבלו את המשכורת של חודש אוגוסט, ובהמשך הודיעה ההנהלה שחדר המיון ייסגר, ולא תתאפשר קבלת חולים עד להודעה חדשה. לדברי ההנהלה, "בית החולים מתוקצב באופן נמוך משמעותית מבתי החולים הממשלתיים המקבילים לו", ולכן נקלע לגירעון מצטבר של כ-30 מיליון שקלים. בהמשך נסגרו גם מרפאות החוץ וחדרי הניתוח. בתום מאבק העובדים הוזרמו כספים לבית החולים לאחר רפורמה ניהולית, ובית החולים חזר לפעול באופן מלא.
שמורת ערבת עברונה
שמורת ערבת עַבְרוֹנָה או מלחת עַבְרוֹנָה היא שמורת טבע שנמצאת כ- 15 ק"מ צפונית לעיר אילת. זוהי המלחה הגדולה ביותר משלוש המלחות של הערבה הדרומית.
מיקום
שמורת ערבת עברונה משתרעת בין הר עמרם השחור- ממערב, הר אדום -ממזרח ומדרום לה - שטחי חקלאות.
השמורה נמצאת כ- 15 ק"מ צפונית לעיר אילת. חלקה העיקרי של השמורה נמצא מזרחית לכביש הערבה, לאורך גבול ירדן. השמורה כוללת גם שטחים ממערב לכביש 90, השומרים על אגן הניקוז של נחל עברונה, גבעות צפרה ומישור הסחף במוצא נחל צפונות לערבה.
חי וצומח בשמורה
בשמורה נמצאת אחת האוכלוסיות הגדולות ביתר של צבי הנגב. חיה זו ניזונה מפירות השיטית. כמו כן, חיים באזור טורפים כמו קרקל, זאב וצבוע.
בשמורה קיים ריכוז גדול של עצי שיטה: שיטה סוככנית ושיטה סלילנית. כמו כן גדלים שם צמחי מלחה אופייניים: ימלוח פגום, הגה מצויה, מלוח קיפח, וכן צמחים אחרים.
בדרום השמורה גדלים דקלי דום. זהו עץ שגדל בעיקר במזרח אפריקה ונדיר מאוד בחופי מזרח סיני, וכאן מגיע לגבול תפוצתו הצפוני ביותר בעולם. בעקבות קידוחי המים בערבה ירד מפלס מי התהום, ולפיכך מושקים הדקלים בטפטפות.
ארכאולוגיה
בדרום השמורה נמצאת חווה חקלאית עתיקה, שבתוכה מערכת פוגארות - בארות שרשרת, מערכת השקיה מאותה תקופה. החווה מתוארכת מהתקופה האיסלאמית הקדומה שמתוארכת לשנת 700 לספירה. בעזרת מערכת הפוגרות זו מובלים מים ממפלס מי תהום דרך מערכת תעלות תת-קרקעית המחוברות בפירים. מערכת זו משתרעת לאורך קילומטרים, עד שמגיעה לפני הקרקע, שם נאגרים המים בבריכה. בחווה, ששטחה היה 2,000 דונם, גודלו תמרים, זיתים, שקדים, אפרסקים, חרובים, חיטה ושעורה. מערכת פוגארות לאו הן מן המערכות הבודדות בארץ שהשתמרו בשלמותם. שני פירים באתר שוחזרו, ונתן לרדת אליהם באמצעות דרגיות. באר עברונה, היבשה כיום, נכללת בשמורת הרי אילת ולא בשמורה זו.
דליפת הנפט לשמורה
בלילה שבין 3 ו-4 בדצמבר 2014 התרחשה דליפת הנפט בסמוך לשמורה. כחמישה מיליון ליטרים (5,000 קוב) של נפט גולמי דלפו מצינור נפט בקו צינור אילת-אשקלון באזור היישוב באר אורה שבדרום הנגב. הנפט זרם לשמורה וגרם לזיהום חמור באזורה הצפוני. האירוע הוערך על ידי המשרד להגנת הסביבה כאחד האסונות הסביבתיים החמורים שאירעו בישראל. ב-2019 פסק בית המשפט המחוזי באר שבע כי החברה תפצה את הציבור ביותר מ-100 מיליון ש"ח. ב-27 באוקטובר 2020 הודיעה הפרקליטות שהחברה וחמישה עובדים בה יועמדו לדין בכפוף לשימוע.
ריטה LIVE
ריטה LIVE הוא סיבוב הופעות של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה אשר נתמך על אלבומה "חמצן" והתקיים ברחבי ישראל. המופע עלה ב-11 ביולי 2003 והסתיים באוגוסט 2004. המופע נמשך כשנה.
רקע
במרץ 2003 יצא לאור האלבום "חמצן". האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב עם מכירות של כ-30,000 עותקים וזכה בעיקר לביקורות פושרות מצד המבקרים. השיר המצליח ביותר באלבום היה "לאלף נמר", שכתבה צרויה להב והלחין רמי קלינשטיין. פרט לו בלטו גם "מלבד אהבה" שכתבה להב, "תשקר לי" שהלחין ארקדי דוכין למילים של ריטה ו"אתה בכל זאת" ("עלית לי בזיכרון") שכתב מאיר אריאל, וזכה להצלחה מחודשת כשבוצע כעבור שנה על ידי דודו טסה. בין כותבי האלבום נכללו גם מוזיקאי רוק ופופ, כארקדי דוכין, אביב גפן, שלמה ארצי ומיקה קרני. את השירים עיבדו קלינשטיין, אבי סינגולדה וטל פורר.
רשימת השירים
רשימת השירים מתוך המופע שהתקיים בשנת 2004 ושודר ברדיו:
ביקורות
מבקר המוזיקה, נחום מוכיח, ביקר באופן חיובי את המופע: "היא מרימה מופע מקצועי, מופק ומושקע, וזאת מעבר לנוכחות האישית הבלתי מעורערת - הקול הענק הבלתי נגמר, הכריזמה האישית הכובשת, הגיחות לקהל, הסיפורים הקטנים, ריטואל קבלת הפרחים וציון ימי הולדת של מעריצים - והכל כדי לתת במשך שעתיים וחצי אילוזיה ופנטזיה מושלמת לצופה. כמו שצריך".
גם מבקר המוזיקה, יוסי חרסונסקי, ביקר באופן חיובי את המופע: "זוהי ריטה עם כל המניירות המוכרות, עם הרגשנות המוחצנת, עם תזזית של קפיץ מתוח שמשתחרר, עם אנרגיות מוספות, עם נגנים שנותנים לה את כל מה שהיא צריכה. זו ריטה הכי ריטה שראיתי על הבמה".
יוג'ין לזובסקי
ד"ר יוג'ין לזובסקי (נולד בשם אאוגניוש סלבומיר לזובסקי, פולנית: Eugeniusz Sławomir Łazowski, 23 בדצמבר 1913, צ'נסטוחובה, פולין – 16 בדצמבר 2006, יוג'ין, אורגון, ארצות הברית) היה רופא פולני שהציל את חייהם של אלפי יהודים ופולנים במהלך השואה, על ידי יצירת מגפת טיפוס מדומה באזור עליו היה אחראי מבחינה רפואית, תוך סיכון חייו.
ראשית דרכו
אאוגניוש לזובסקי נולד בשנת 1913 לקז'ימייז' (Kazimierz) וזופיה (Zofia) בצ'נסטוחובה שבפולין. לאחר שקיבלה פולין את עצמאותה בנובמבר 1918, עברו הוא ומשפחתו לוורשה. עם סיום לימודיו בבית הספר התיכון, התקבל ללימודי הרפואה באוניברסיטת ורשה. ב-1 בספטמבר 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, למד לזובסקי לבחינות הגמר. הוא גויס כרופא בדרגת סגן משנה לצבא פולין ונשלח לבית חולים בברסט (כיום נמצאת בתחומי בלארוס). עם פלישת ברית המועצות לפולין, כחלק מהסכם ריבנטרופ–מולוטוב, פונה לזובסקי יחד עם צוות בית החולים מברסט, אולם נעצר על ידי הסובייטים. על אף שהצליח להימלט מהשבי הסובייטי, נתפס על ידי הגרמנים ונשלח למחנה שבויים, אשר אף ממנו הצליח להימלט. בסופו של הדבר חזר לוורשה שם נשא לאישה, בנובמבר 1939, את מריה טולבינסקה (Tolwinska). לאחר מכן עבר הזוג הטרי לסטאלובה וולה שבפרובינציית פודקרפאטי, עיר הולדתה של אשתו. עם מעברם לסטאלובה וולה, קיבל לזובסקי מינוי בתור רופא מטעם הצלב האדום ברוזוואדוב הסמוכה (כיום פרוור של סטאלובה וולה). ברוזוואדוב עסק ברפואה יחד עם רופא נוסף, ד"ר סטניסלב מטולביץ' (Stanisław Matulewicz). במקביל לפעילותו מטעם הצלב האדום שירת לזובסקי כרופא בארמייה קריובה.
תרמית מגפת הטיפוס
הגרמנים אסרו על מתן עזרה ליהודים ועונש מוות ציפה למי שיתפס עובר על האיסור. חרף כך, עזר לזובסקי בחשאי ליהודים שנזקקו לעזרה רפואית. גדר ביתו של לזובסקי עברה סמוך לגטו רוזוואדוב. היהודים, תושבי הגטו, יידעו אותו באמצעות סימנים מוסכמים כגון תליית בדים לבנים על גדר ביתו. ברגע שהיה רואה את הבד הלבן, היה מגיע לגטו בחסות החשיכה ומגיש ליהודים שירותי רפואה.
הצבא הגרמני השקיע מאמצים רבים על מנת למנוע התפרצויות של מחלות זיהומיות בקרב חייליו, וניטר באופן קבוע דיווחים אודות היארעות (הימצאות רפואית) של מחלת הטיפוס, בעיקר באזור הגנרלגוברנמן וברית המועצות בהן המחלה הייתה אנדמית. לשם כך דגימות דם מחולי טיפוס חשודים נשלחו לווידוא במעבדות מרכזיות בגרמניה. המבחן המקובל בו השתמשו המיקרוביולוגים והרופאים באותה תקופה לאיתור חיידקי הטיפוס (Rickettsia prowazekii) בדם נקרא מבחן וייל-פליקס (Weil–Felix test), בו הודגר נסיוב מחולים חשודים עם חיידקים מומתים מסוג Proteus. במידה והנסיוב אכן התקבל מדמו של חולה טיפוס, הגיבו נוגדנים כנגד חיידק הטיפוס בדם החולה עם אנטיגנים של חיידקי Proteus וגרמו ליצירת קומפלקסים (תצמידים) של חיידקים-נוגדנים שנראו לעין.
ד"ר סטניסלב מטולביץ' שם לב שהמבחן הנ"ל מתבסס על תגובה צולבת (תגובה בלתי ספציפית) בין שני חיידקים שונים והעלה השערה שהדבקה מכוונת של אנשים בחיידקים מומתים מהסוג Proteus יגרמו אף הם לתוצאה חיובית במבחן וייל-פליקס. לזובסקי ומטולביץ' העריכו שתוצאות חיוביות, שלא מעידות כלל על התפרצות הטיפוס, יגרמו לגרמנים להכריז על העיירה רוזוואדוב כמוקד התפרצות מגפתית. הגרמנים שחששו מהתפרצות הטיפוס בקרב חייליהם ימנעו מלהגיע פיזית לאזור מחשש להדבקות, דבר שיאפשר להגן על האוכלוסייה היהודית מלהשלח למחנות ריכוז והשמדה.
על מנת לבדוק את השערתם הזריק ד"ר מטולביץ' את חיידקי ה-Proteus המומתים לאחד התושבים הפולניים בעיירה שחזר לחופשה בת 14 ימים ממחנה עבודה בגרמניה. אותו הפולני דווח מיד לרשויות הבריאות הגרמניות כחשוד לחולה שנדבק בטיפוס. דמו נשלח לבדיקה בגרמניה, שם בוצעה הבדיקה במבחן וייל-פליקס, שכצפוי אישרה את "הדבקותו" בחיידק הטיפוס. המטרה של לזובסקי ומטולביץ' הייתה לבדוק את תגובת הגרמנים ל"הדבקותו" של הפולני בטיפוס, ואלה אסרו עליו לחזור לגרמניה כל עוד הוא נמצא חולה במחלה.
מרוצים מתגובת הגרמנים הזריקו מטולביץ' ולזובסקי לעשרות גויים את חיידקי ה-Proteus המומתים, שכן יהודים חולים בטיפוס נורו במקום ואילו פולנים חולים הושמו בבידוד. לכן על מנת להציל את התושבים היהודיים מלהשלח למחנות הריכוז וההשמדה, הזריקו השניים את החיידקים לאוכלוסייה הלא יהודית של העיירה. שני הרופאים חששו שהגרמנים יעלו על התרמית ועל מנת לגרום לה להראות משכנעת יותר שלחו חלק מה"חולים", להם הזריקו את חיידקי ה-Proteus, לבדיקה אצל רופאים אחרים לאימות. כמו כן חיקו את הדפוסים העונתיים של הדבקות בטיפוס; ריבוי מקרים בחורף ומיעוט בקיץ.
הגרמנים הגיבו במהרה בבידוד אזור העיירה רוזוואדוב ואכן נמנעו מלהגיע פיזית מחשש להדבקות. כעבור שנה עזב ד"ר מטולביץ' את רוזוואדוב וד"ר לזובסקי המשיך להזריק לבדו את חיידקי ה-Proteus המומתים לאוכלוסייה המקומית במשך שנתיים נוספות תוך חשש תמידי מפני חשיפת התרמית. בסוף שנת 1943, בעקבות הלשנה של משתף פעולה פולני שסיפר לגרמנים שאף אחד לא מת ממגפת הטיפוס, הגיעה לאזור משלחת רפואית מהוורמאכט על מנת לבחון את היקף התחלואה באזור. ד"ר לזובסקי חשש שמא התרמית תחשף ברגע שהרופאים הגרמנים יבדקו באופן אישי את חולי הטיפוס המזויפים. לזובסקי פגש אותם מחוץ לרוזוואדוב, סעד איתם ודאג לשלב בארוחתם גם אלכוהול. הרופא הבכיר שנהנה מחברתו של לזובסקי החליט לשלוח את הרופאים הזוטרים לבצע את הבדיקות הרפואיות, ואולם חששם של הגרמנים מהטיפוס היה כל כך חזק, עד שהם הסתפקו בלקיחת דגימות דם מתושבים (להם הוזרקו חיידקי Proteus מומתים) שחלו במחלות שגרתיות בעלות תסמינים דמויי טיפוס, ובהתרשמות כללית ממצב החולים ממרחק.
פוטנציאל וקטורי (מתמטיקה)
באנליזה וקטורית, פוטנציאל וקטורי מוגדר כשדה וקטורי שהרוטור שלו הוא שדה וקטורי נתון (באנלוגיה לפוטנציאל סקלרי, שהוא שדה סקלרי שהגרדיאנט שלו הוא שדה וקטורי נתון).
יוג'ין לזובסקי
תרמית מגפת הטיפוס
חרף העובדה כי גטו רוזוואדוב חוסל בסוף שנת 1942, בתרמית זאת הצליחו לזובסקי ומטולביץ' לדחות את השמדתם של כ-8,000 איש, יהודים ופולנים, תושבי רוזוואדוב והשטעטלים באזור.
הוריו של יוג'ין לזובסקי, קז'ימייז' וזופיה, הסתירו במהלך המלחמה בדירתם בוורשה שתי משפחות יהודיות. על מעשה זה הוכרו ב-13 באוקטובר 1995, על ידי יד ושם בתור חסידי אומות העולם.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה חזר לזובסקי לוורשה שם המשיך לעבוד כרופא, אולם שמר בסוד את פועלו מצניעות ומחשש לחייו. בשנת 1958 היגר לארצות הברית והשתקע לבסוף בשיקגו. ב-1976 התמנה לפרופסור ברפואת ילדים, מטעם אוניברסיטת אילינוי שם נהנה ללמד שנים ארוכות. כמו כן פרסם מאמרים רבים בפולנית ואנגלית וספר זכרונות בשם "המלחמה הפרטית שלי" (Prywatna wojna), עד שפרש לגמלאות בשנות ה-80 המאוחרת. בשנת 2000 צילם המפיק ראיין בנק סרט תיעודי על אודות חייו ותפקידו של לזובסקי במלחמה. לסרט ניתן השם "מלחמה פרטית". הסרט, שצולם בחלקו בפולין, כולל ראיונות עם משפחות הניצולים שניצלו על ידי מגפת הטיפוס המזויפת. לזובסקי היה צנוע מאוד באשר לגבורתו ולפי עדות בתו, אפילו אשתו לא ידעה מכך.
פוטנציאל וקטורי (מתמטיקה)
ומכאן נובע ש-v הוא שדה וקטורי סולנואידי.
לוגיקה
הוא שדה וקטורי סולנואידי המוגדר באמצעות פונקציה חלקה, (v(x.
בהנחה כי (v(x יורדת במהירות כאשר ||x|| (הערך המוחלט של x) שואף לאינסוף, נגדיר:
אזי, A הוא פוטנציאל וקטורי לשדה הווקטורי v ומתקיים: לוגיקה זו נובעת ממשפט הלמהולץ אשר קובע כי ניתן להציג כל שדה וקטורי כסכום של שדה וקטורי סולנואידי ושדה וקטורי משמר.
חופש כיול
באלקטרודינמיקה, חוסר ייחודיות זה של הפוטנציאל הווקטורי, מוביל לדרגת חופש המאפשרת כיול של הפוטנציאל המגנטי.
תמצית (סרט)
תמצית (באנגלית: Extract), בישראל ידוע גם בשם התרמית, הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2009 שנכתב ובוים על ידי מייק ג'אדג'. בסרט מככבים ג'ייסון בייטמן, מילה קוניס, קריסטן ויג ובן אפלק, כשלצידם מופיעים ג'יי קיי סימונס, קליפטון קולינס ודסטין מיליגן.
הסרט, שנאמר שישמש כיצירה הנלווית לסרטו של ג'אדג' "מהומה במשרד", קיבל באופן כללי ביקורות חיוביות מהמבקרים והכניס 10.8 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 8 מיליון דולר.
עלילה
ג'ואל ריינולדס הוא הבעלים והמייסד של חברת תמציות טעם וריח. למרות שהעסק שלו די משגשג, נישואיו חסרי תשוקה. גם שכנו המעצבן, ניית'ן, נוהג מדי יום לעצור אותו בחזרתו מהעבודה ולהטרידו במגוון שאלות ודברי סרק. יום אחד, סדרה של תקלות מתרחשות במפעל התמציות, וכתוצאה מכך אחת העובדים, סטפ, מאבד אשך. סינדי, נוכלת המבצעת תרגילי עוקץ, קוראת ידיעה על התאונה שהתרחשה במפעל. בכוונה לזכות בכספי הפיצוי שסטפ אמור לקבל, סינדי מחליטה ללכת להתקבל לעבודה במפעל, תוך כדי שהיא מתמרנת את ג'ואל לתת לה מידע נוסף אודות סטפ. במקביל היא גם מתחילה בסדרה של גניבות קטנות מעמיתיה לעבודה, שמאשימים זה את זה במעשי הגניבה. למרות שסטפ מחליט בתחילה לא לתבוע את החברה, הוא משנה את דעתו לאחר פגישתו עם סינדי. בהשפעתה של סינדי, סטפ שוכר את עורך הדין ג'ו אדלר.
ג'ואל, טועה במניפולציות של סינדי בתור משיכה טבעית אליו, משועשע מהרעיון של רומן איתה; עם זאת, הוא עדיין אוהב את אשתו סוזי, ורוצה להימנע מפעולות שישאירו אותו עם חרטות. בזמן שהוא מבקר את חברו דין וממשתף אותו במצבו, דין מציע לג'ואל לשכור ג'יגולו שיפתה את אשתו, כך שג'ואל יוכל לנהל רומן "נקמה" ללא רגשות אשם. ג'ואל תחילה נרתע מהרעיון; אך לאחר שכושר השיפוט שלו נפגע עקב בליעת טבלית קטמין שדין מביא לו בטעות במקום קסנקס, ג'ואל מסכים. החברים שוכרים את בראד כדי לפתות את סוזי, תוך שהוא מתחזה למנקה הבריכה. למחרת בבוקר, ג'ואל מתפכח, נזכר מה עשה ומנסה למנוע מבראד ללכת לביתו; עד אז, בראד וסוזי כבר פתחו ברומן. בראד מתאהב בסוזי ורוצה לברוח איתה. לאחר עישון מריחואנה עם דין וחברו וילי, ג'ואל מנסה להתקשר לסינדי, אך עד מהרה מבין שהוא מתקשר למספר של וילי. בדיוק אז, סינדי נכנסת לדירה. וילי, כשגילה על כוונותיו של ג'ואל, חובט בפניו.
ג'ואל עובר למוטל, שם הוא מבחין בסינדי, שוהה בחדר אחר. כשהוא דופק על דלת חדרה והיא מכניסה אותו פנימה, ג'ואל מבחין בארנק שנגנב מאחת עובדות המפעל, יחד עם חפצים גנובים נוספים, ומבין שסינדי היא לא רק גנבת, אלא גם עומדת מאחורי הרבה מהבעיות של החברה. ג'ואל מאיים להתקשר למשטרה, אך מתרכך כאשר סינדי פורצת בבכי. סינדי מבטיחה לדבר עם סטפ ולגרום לו לבטל את התביעה. בסופו של דבר, השניים מבלים את הלילה יחד. למחרת בבוקר, סינדי נעלמת, אך משאירה את החפצים הגנובים מאחור.
סטפ נפגש עם ג'ואל במפעל, שם הוא מציע לוותר על התביעה אם ג'ואל ימנה אותו למנהל קומת הייצור. בינתיים, ניית'ן עוצר ליד ביתו של ג'ואל, גורם לסוזי לאבד את העשתונות עד שלבסוף היא מספרת לו מה היא וג'ואל באמת חושבים עליו. בדיוק כשהיא מסיימת את נאום התוכחה שלה, ניית'ן מתמוטט ומת; מרגישה אשמה, סוזי משתתפת בהלוויה, שם היא נתקלת בג'ואל. לאחר רגע מביך, השניים מסכימים לחלוק טרמפ הביתה.
סצנה שאחרי הכתוביות מגלה שסינדי גנבה את מכונית היוקרה של אדלר, והותירה לו את הטנדר המיושן של סטפ במקום.
הפקה
שלב הצילומים החל ב-25 באוגוסט 2008 בלוס אנג'לס. זמן קצר לאחר שסיים את "מהומה במשרד" (1999), הבמאי מייק ג'אדג' כבר היה כ-40 עמודים בתסריט הבא שלו, המתרחש במפעל לתמציות, כאשר הוא שוכנע על ידי הצוות הייצוגי שלו שהוא צריך לגנוז את הרעיון ולהתרכז במשהו יותר מסחרי. "הרעיון היחיד שהיה לי שמישהו התעניין בו היה מה שהפך להיות בסופו של דבר 'אידיוקרטיה: הטמטום שולט'", אמר ג'אדג'. במהלך השנים הבאות הוא מיקד את המרץ שלו בפיתוח "אידיוקרטיה: הטמטום שולט". אבל שנים מאוחר יותר, עם יציאת הסרט לאקרנים ב-2006, הקהל החליט ש"מהומה במשרד" הרשים אותם מאוד והם היו מוכנים לראות את ג'אדג' חוזר להומור בנושא מקומות עבודה; וכך התסריט ל"תמצית" התחיל לרקום עור וגידים.
בשאיפה לשמור על הסרט מתחת לרדאר של מערכת האולפנים, ג'אדג' ומפיקיו הקימו חברת הפקות, Ternion Productions, וסידרו מימון פרטי - תוך שיתוף פעולה עם מירמקס להפצה מקומית של הסרט. ג'אדג' הסתמך במידה רבה על הידע האישי שלו בעולם התעשייתי כדי להביא את הסיפור לחיים. "אני למעשה עבדתי קצת במפעל בעצמי", ציין הבמאי. "אני מקווה לכתוב דברים שניתן לזהות אותם כארכיטיפים של העולם הזה". מתוך שמירה על קו בסיס המציאות הזה, הסרט צולם במפעל פעיל, במקרה זה מפעל לבקבוקי מים דרומית ללוס אנג'לס. ג'אדג' לקח את האותנטיות צעד אחד קדימה על ידי שימוש בעובדי המפעל כניצבים ברקע הסצנות. "האנשים האלה ממש פעלו, עושים קצת מלאכת ביקבוק בזמן שצילמנו. היו שם אנשים שעבדו על מכונות שהיו כל כך רועשות שהם לא יכלו לשמוע אף אחד קורא 'אקשן' או 'קאט'. הם פשוט עשו את העבודה שלהם". צילום על סט המפעל הוביל את ג'אדג' לכמה התגלויות על מה שגרם לסיפור להדהד עבורו: "'מהומה במשרד' סופר מנקודת מבטם של העובדים המסתכלים על ההנהלה כ'האנשים הרעים'. ואילו זה מסופר מנקודת מבט של בעל המקום והעובדים הם קוץ בישבן בשבילו. אני חושב שחלק מזה נוצר בהשראת נקודה מסוימת בחיי שפתאום היו לי מספר גדול של אנשים העובדים עבורי והבנתי שאי אפשר להיות 'הבוס המגניב'. זה פשוט לא עובד. אז זו ההתייחסות היותר סימפתית שלי אודות הבוס".
הפצה
הסרט יצא לאקרנים ב-4 בספטמבר 2009 בארצות הברית.
שיווק
לקראת הפצת הסרט בבתי הקולנוע יצא בן אפלק למסע קידום מכירות בערים שונות, החל בונקובר, וושינגטון, ב-20 באוגוסט 2009, וכלה בלוס אנג'לס ב-14 בספטמבר 2009.
במאמץ לקדם את הסרט, במאי הסרט, מייק ג'אדג', פרסם סרטון פרסומי בו הופיעו דמויותיו ביוויס ובאטהד אשר מסכמים ומבקרים את האירועים המתוארים בסרט.
מדיה ביתית
הסרט הופץ ב-DVD ובבלו-ריי ב-22 בדצמבר 2009.
ביקורות
באתר הביקורות Rotten Tomatoes יש לסרט דירוג חיובי של 62% על סמך 189 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 5.90/10. ב-Metacritic לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 61 מתוך 100, מבוסס על 33 מבקרים, דבר המצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
דן זק מוושינגטון פוסט, כינה את הסרט "הקומדיה האמריקאית המאכזבת ביותר של העשור". בקצה השני של הספקטרום, מייקל פיליפס, משיקגו טריביון, כינה אותו "הקומדיה האמריקאית הכי מצחיקה של הקיץ".
ג'ון ברייסון
ג'ון אדגר ברייסון (באנגלית: John Edgar Bryson; נולד ב-24 ביולי 1943) הוא איש עסקים אמריקאי שכיהן כמזכיר המסחר ה-37 של ארצות הברית בשנים 2011–2012. ביוני 2012 יצא לחופשה ללא תשלום, ובהמשך החודש התפטר מתפקידו, אחרי שהיה מעורב בשלוש תאונות דרכים שנגרמו כתוצאה מבעיות בריאותיות.
ביוגרפיה
ברייסון נולד ביולי 1943 בניו יורק. אביו ניהל מנסרה. ב-1961 סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון קליבלנד השוכן בפורטלנד שבאורגון. ברייסון הוא בוגר אוניברסיטת סטנפורד, ובעל תואר Juris Doctor במשפטים מאוניברסיטת ייל, אותו קיבל ב-1969.
ב-1970, בצוותא עם סטודנטים אחרים שזה עתה סיימו את לימודי המשפטים שלהם באוניברסיטת ייל, סייע ברייסון להקים את המועצה להגנה על משאבי טבע (NRDC), והעניק לה ייעוץ משפטי לאחר ייסודה. בשנים 1976–1979 כיהן ברייסון כיו"ר מועצת הפיקוח על משאבי המים של מדינת קליפורניה, ובשנים 1979–1982 הוא כיהן כנשיא ועדת התשתיות הציבוריות של קליפורניה. ב-1983 עבד ברייסון במשרד עורכי הדין "מוריסון & פורסטר" בסן פרנסיסקו. ברייסון הצטרף לחברה אדיסון אינטרנשיונל ב-1984, וכיהן כדירקטור בחברה מ-1990 ועד לפרישתו ב-31 ביולי 2008.