cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מייקל יאנג
ביוגרפיה
מייקל יאנג נולד במיאמי, פלורידה. אביו עבד בחברת "Olin Corporation" - תאגיד כימי גדול במיזורי, שם עסק בשיווק ומכירה של מטילי אלומיניום ליצרנים שונים באזור הדרום-מזרחי של ארצות הברית. אמו הייתה מזכירה במשרד עורכי דין. אף על פי שהוריו של יאנג היו חסרי השכלה מדעית ורפואית, הם עודדו את בנם ללכת בעקבות אהבתו המדעית, תוך שהם רוכשים לבנם מיקרוסקופים וטלסקופים, שסיפקו ליאנג עניין רב בילדותו. משפחתו של יאנג התגוררה בסמיכות לגן חיות פרטי, ופעמים אחדות, כמה מהחיות הצליחו להימלט ישירות אל החצר האחורית שלהם, תוך שהן מספקות ליאנג הזדמנות מלהיבה להכיר וללמוד מקרוב את עולם החי.
כשהיה יאנג נער צעיר, עברה משפחתו להתגורר בדאלאס, טקסס, שם הוא למד בבית הספר התיכון. באותה תקופה, הוריו של מייקל הביאו לו את אחד מספריו של צ'ארלס דרווין על אבולוציה ומסתורין ביולוגי. הספר תיאר שעונים ביולוגיים שהסבירו את תופעת הסגירה והפתיחה של הפרחים של צמחים כתלות במחזור היממה. אז החלה התעניינותו של יאנג בשעונים הביולוגים.
בעת שעבד בתור סטודנט לתואר שני באוניברסיטת טקסס באוסטין, פגש יאנג את אשתו לעתיד לורל אקהארט. בשנת 1975 השלים את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת טקסס. מאוחר יותר, שניהם עברו לאוניברסיטת סטנפורד, שם עבד יאנג כפוסט-דוקטורט, ולורל המשיכה בלימודי הדוקטורט בהנחיית פרופ' ליאונרד הרזנברג. כיום, היא פרופסור לביולוגיה במכללת האנטר בניו יורק. החל משנת 1978, יאנג הוא חבר סגל באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק.
יאנג ואשתו, לורל, משתפים פעולה זה עם זה גם בעבודתם האקדמית. לזוג שתי בנות.
הזכייה בפרס נובל
ג'פרי סי. הול, מייקל רוסבאש ומייקל יאנג זכו בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2017, על גילוי המנגנונים המולקולריים שבבסיס המקצב הצירקדי, מקצב שפועל במחזוריות של כ-24 שעות ונועד להתאים את פעילותו של היצור החי להשפעות משתנות לאורך היממה. מקצב זה קובע את השעון הביולוגי המרכזי של האורגניזם.
גילוי הגן האחראי על פעילות השעון הביולוגי
בשנת 1984, שני החוקרים ג'פרי סי. הול ומייקל רוסבאש, שעבדו בשיתוף פעולה הדוק באוניברסיטת בוסטון, יחד עם מייקל יאנג, באוניברסיטת ניו יורק, הצליחו לבודד ולזהות את הגן השולט במקצב הביולוגי. החוקרים עשו שימוש בזבובי פירות בתור מודל, והצליחו להראות כי גן זה מקודד חלבון המצטבר בתאים במהלך שעות הלילה, ומתפרק במהלך שעות היום, במחזור של 24 שעות, ובסנכרון מלא עם המקצב הצירקדי. בעקבות כך, הם גילו רכיבי חלבונים נוספים המרכיבים את המערכת הזו, תוך חשיפת המנגנון השולט בשעון הביולוגי בתוך התאים עצמם.
חשיבותה של התגלית
השעון הביולוגי ביצורים החיים משפיע על ויסות תפקודים חיוניים בגוף, ביניהם: טמפרטורת הגוף, הפרשת הורמונים, חילוף חומרים, ומצבי ערנות ושינה.
בריאותם של האורגניזמים קשורה ביכולת להשיג איזון בין הסביבה החיצונית לשעון הביולוגי הפנימי. יש רמזים לכך שחוסר איזון כרוני בין אורח החיים לבין המקצב המוכתב על ידי השעון הפנימי קשור לסיכון מוגבר להפרעות בתפקוד הקוגניטיבי, הפרעות ביפולריות, בעיות זיכרון, הפרעות שינה, דיכאון, ואף להתפרצותן של זיהומים, ומגוון מחלות שונות לרבות סרטן ומחלות ניוון.
מכאן סבורה ועדת הפרס, כי התגליות אודות השעון הביולוגי, עשויות להוביל למציאת דרכי אבחון ומניעה, ולסייע בפיתוח תרופות (ראו: תרופה ביולוגית) שבכוחן יהיה למנוע מחלות, ולסייע בהצלת חיי אדם.
ברכה קול
ברכה קול היא מוזיקאית קלאסית, זמרת אופרה בתפקיד מצו סופרן, נגנית חליליות, פסנתרנית, מדריכת דיקציה לשחקנים ומגישת טלוויזיה ישראלית.
קריירה מוזיקלית
קול נולדה ברחובות. את הקריירה המוזיקלית שלה החלה בנגינה בחלילית, ולמדה אצל גרשון פרנסקי. החלה להופיע בגיל 10, ובגיל 13 הופיעה כסולנית עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של זובין מהטה. בגיל 15 נסעה להשתלם בקונסרבטוריון אוטרכט בהולנד אצל נגנית החליליות מריון פר ברוכן. את לימודיה לתואר "אמן" בחליליות סיימה אחרי שנתיים. עם שובה לארץ בגיל 17, החלה ללמוד בבית הספר הגבוה למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה (האקדמיה למוסיקה) באוניברסיטת תל אביב במסלול דו-חוגי: פסנתר בהדרכתה של פרופסור פנינה זלצמן וכן במסלול ללימודי קומפוזיציה. בהמשך שירתה בצה"ל במסגרת השירות למוזיקאים מצטיינים.
קול מופיעה בקונצרטים, רסיטלים והפקות אופרה בארץ ובעולם, ברפרטואר ממוזיקה עתיקה עד למוזיקה בת זמננו.
קול הופיעה באופרה הישראלית במגוון תפקידים, ובהם: סינדרלה ב"סינדרלה" (רוסיני), האישה שנולדה לאהבה בבכורה העולמית לאופרה "הילד חולם" (גיל שוחט על פי המחזה מאת חנוך לוין), אשר הועלתה בישראל ובפסטיבל ויסבאדן, גרמניה, מלכת הלבבות בבכורה העולמית של "אליסה בארץ הפלאות" (דוד זבה), השועל ב"השועלה הערמומית הקטנה" (יאנאצ'ק), ורורה ב"קטיה קבנובה" (יאנאצ'ק), "ססטו" ב"יוליוס קיסר" (הנדל), אולגה ב"יבגני אונייגין" (צ'ייקובסקי), גב' סדלי ב"פיטר גריימס" (בריטן), אמור ב"הכתרתה של פופיאה" (מונטוורדי) ומוריץ בבכורה העולמית של "מקס ומוריץ" (גיל שוחט).
קול מקדישה חלק ניכר מעבודתה לביצוע מוזיקה ישראלית קלאסית מקורית ומוזיקה יהודית אמנותית.
ברכה השתתפה בביצועי בכורה עולמיים: גילמה את תפקיד המלכה איזבלה, באורטוריה "חלומות באספמיה" מאת המלחין חתן פרס ישראל אנדרה היידו, אשר בוצעה בפסטיבל ישראל ובקתדרלה בסגוביה, ספרד; "חמישה שירים טראגיים" מאת המלחין יליד אורוגוואי ליאון ביריוטי עם אנסמבל המאה ה-21 בניצוח גיא פדר; "עומר - חמישה שירי אהבה" (עודד זהבי) עם התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון בניצוח מנדי רודן; "קנטטה אקסטזה" (גיל שוחט) עם התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון בניצוח מנדי רודן; "דהרמה" (גיל שוחט), עם אנסמבל פוליפוניה בניצוח גיל שוחט, שבוצעה בישראל ובאיטליה; "מרוב אהבה" (יוסי מר-חיים) לקול ואנסמבל שבוצעה בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון בכפר בלום בניצוח שמחה חלד; "שרינה המזמרת - שירי לדינו" (דניאל עקיבא) לקול ותזמורת קאמרית עם האנסמבל הקאמרי הישראלי החדש בניצוח רוברט קנטי, "עקדה" (אריה שפירא) לסולנים, מקהלה ואנסמבל שבוצעה בחג המוזיקה הישראלית עם אנסמבל מיתר בניצוח קרין בן-יוסף ; "תפילות" (שלמה עומר) שבוצעה בחג המוזיקה הישראלית עם תזמורת האופרה הקאמרית בניצוחו של זיו קוז'וקרו, ושני תפקידים שונים באופרה "היובל" (אבל ארליך) שבוצעה פעמיים בחג המוזיקה הישראלית בניצוחם של לאונטי וולף ויובל צורן.
בחג המוזיקה הישראלית 2015, ביצעה ברכה קול בביצוע בכורה את אופרת היחיד "איוב" לקול סולו ואלקטרוניקה אשר הוקדשה לברכה קול על ידי המלחין זוכה פרס ישראל, (אריה שפירא) הקונצרט הוקדש לזכרו של המלחין, והועבר בשידור ישיר ברדיו בקול המוסיקה.
עבור ברכה קול הולחנו היצירות: "תוף בודד" (חיים פרמונט למילים של לאה גולדברג) לקול וכלי הקשה; אופרת היחיד "איוב" (אריה שפירא על פי הטקסט התנ"כי מספר "איוב) לקול ואלקטרוניקה; "כל שושנה" (רון וידברג למילים של המשוררת זלדה) לקול ופסנתר; Dies Irae (שי בן-יעקב) לקול וויולה; "לראות שנית שורות שנכתבו מכבר" (שי כהן למילים של רחל המשוררת) לקול וצ'לו ו"דואט יפואי" לחלילית וגיטרה, מאת אריאל לזרוס.
בשנת 2019 ביצעה בבכורה עולמית, קונצ'רטו לחליליות ותזמורת מאת אהרון חרל"פ, עם הקאמרטה הישראלית ירושלים בניצוחו של מאסטרו פול גודווין (בריטניה). הקונצרטים התקיימו במוזיאון תל אביב לאמנות, בתיאטרון ירושלים ובמרכז אלמא לאמנויות בזכרון יעקב. שידור ישיר של הקונצרט הועבר בתחנת הרדיו כאן קול המוסיקה.
היצירה הוקדשה על ידי המלחין לזכרו של המוזיקאי גרשון פרנסקי, ז"ל, שהיה המורה לחליליות של ברכה קול. המלחין שילב ביצירה ציטוט של משפט מהשיר הידוע אותו כתב והלחין גרשון פרנסקי: "ילדה עם צמות".
ברכה השתתפה בביצוע התקליטור Talmis play Talmi, עם המלחין והמנצח יואב תלמי והחלילנית אראלה תלמי. התקליטור פורסם בארצות הברית בהוצאת Centaur Records.
ב-2014 יצא לאור התקליטור "מנגינת סתיו קטנה - משירי לייבו לוין" שירים אמנותיים ביידיש בביצוע ברכה קול והפסנתרן עמית דולברג. התקליטור פורסם לציון 100 שנים להולדת המלחין, בהפקת ובהוצאת המכון למוסיקה ישראלית. בשנת 2016 יצא לאור התקליטור של היצירה "דהרמה" מאת גיל שוחט המשלבת מספר סגנונות מוזיקליים, בו מבצעת ברכה קול את תפקיד זמרת המצו-סופרן.
בשנת 2017 יצא לאור התקליטור RAW  מיצירותיו של המלחין אריה שפירא, בביצוע אנסמבל מיתר, ובו מבצעת ברכה את תפקיד הזמרת הסולנית ביצירה "אנטיגונה" לזמרת מצו-סופרן, אנסמבל ואלקטרוניקה. היצירה כתובה ביוונית עתיקה, וכוללת את נאום אנטיגונה במדויק, מהמחזה של סופוקלס.
בשנת 2019 יצא לאור דיסק בו השתתפה ברכה קול בתפקיד מוזיקלי כפול - זמרת ונגנית חליליות. הדיסק כולל כורלים ושירי קודש מיצירותיו של י.ס.באך בעיבוד לרביעיית חליליות של המלחין הנס לויטוס.
בשנת 2020 התפרסם האלבום הדיגיטלי "דואט יפואי" - מיצירות המלחין ונגן הגיטרה אריאל לזרוס וכן עיבודים לשירי לדינו, בו השתתפה ברכה קול בנגינה בחליליות וביצעה יצירה שהוקדשה לה על ידי המלחין.
בשנת 2021 הוזמנה להקליט (בשירה ובנגינה בחלילית) את הפסקול לסרט  "זהרה", בהשראת חייה של הטייסת זהרה לביטוב.
הסרט של היוצרות האמניות הרב-תחומיות מירב הימן ואילת כרמי, המוזיקה מאת המלחין יובל שי-אל, למילים של השיר "ציפייה" מאת רחל המשוררת.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בחודש מאי 2021.
ברכה קול מרבה בשיתופי פעולה עם אנסמבלים ואמנים מתחומי האמנות השונים:
עם אנסמבל מיתר המתמחה בביצוע מוזיקה בת זמננו, בניהולו האמנותי של הפסנתרן עמית דולברג, עימם ביצעה בין היתר את היצירות: "פיירו הסהרורי" (ארנולד שנברג) בניצוח יובל צורן; "אלזה" (יוסף טל); "שבעת פשעי האהבה" (ז'ורז' אפרגיס); Aria (ג'ון קייג') ; "אנטיגונה" (אריק שפירא); ו"ארבעה שירים למילים של דליה רביקוביץ" (רון וידברג).
עם אנסמבל הלדינו "מאנדלוסיה עד סלוניקי" בניהולו האמנותי של המוזיקאי יאיר דלאל ובדואו עם הגיטריסט עודד שוב, עמו היא מופיעה בתוכניות: "בואי אהבה מתוקה" ו"קסם ספרדי".
בשנת 2015, עלה לראשונה מופע התיאטרון המוזיקלי אשר ברכה קול שותפה לכתיבתו "עונג", עם השחקנית אסתי זקהיים והמוזיקאי שי בן-יעקב. המופע הוצג במסגרת אנסמבל אספמיה בניהולה האמנותי של דליה שימקו. המופע עלה בין היתר: ב"פסטיבל אישה" בחולון, בבית ציוני אמריקה, ובתיאטרון מוב בת"א.
ברכה קול היא המנחה של תוכנית הטלוויזיה "תצאו בחוץ" - מגזין לענייני תרבות ואמנות בהפקת מרכז התקשורת של העיר רחובות, וכן חברה בצוות ההפקה של התוכנית.
ב-2016 ערוץ הטלוויזיה של העיר רחובות "רחובוטיוי", הפיק את הסרט הדוקומנטרי "התברכה בקול", על חייה ועבודתה של ברכה קול. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בנובמבר 2016.
החל מאוקטובר 2017, ברכה קול היא העורכת והמפיקה של סדרת הקונצרטים הקאמריים "קאמרי במרכז החדש" המתקיימת בקונסרבטוריון רמת גן.
ברכה קול עוסקת גם בהוראת זמרה וחליליות. היא מלמדת מוזיקה בקונסרבטוריון רמת גן, שם היא מדריכה הרכבים קאמריים, מלמדת שיעורים פרטניים וכן מפיקה, עורכת ומנחה את קונצרטי התלמידים.
ברכה קול עוסקת גם בהדרכת דיקציה והדרכה קולית לשחקני תיאטרון.
בתקופת משבר הקורונה באפריל 2020, הוזמנה ברכה ללמד שיעורי מוזיקה ונגינה בחלילית במסגרת מערכת השידורים הלאומית בהוראה מקוונת, מטעם משרד החינוך ומט"ח.
אבי לינקולן
אנה מריה וולדרידג' (Anna Marie Wooldridge) הידועה בשם הבמה אֶבִּי לינקולן (Abbey Lincoln; 6 באוגוסט 1930 - 14 באוגוסט 2010) הייתה זמרת ג'אז, מלחינה, פזמונאית, שחקנית ופעילה בתנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית.
תולדות חייה
אנה מריה וולדגידג נולדה בשיקגו וגדלה באזורי הכפר של מישיגן, בת עשירית מבין 12 ילדים. בתחילת שנות החמישים נדדה להונולולו בשאיפה להפוך לזמרת במועדוני ג'אז. בהונולולו פגשה את בילי הולידיי, שהייתה למשפיעה המרכזית עליה ואת לואי ארמסטרונג. בהמשך עברה עם הפזמונאי בוב ראסל, שהפך למנהלה הראשי, ללוס אנג'לס. בעצתו גם שינתה את שמה כסמל לזכרו של נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן.
ב-1956 הוציאה את תקליטה הראשון "Affair ... a Story of a Girl in Love" ("רומן... סיפור של נערה מאוהבת") והופיעה כשחקנית בסרט "The Girl Can't Help It" עם ג'יין מנספילד. הן על עטיפת האלבום והן בסרט היא הופיעה לבושה בתלבושות סקסיות מפתות. שנה לאחר מכן הוציאה את תקליטה השני עם נגן הסקסופון סאני רולינס והמתופף מקס רואץ', "That's Him" ("זה הוא"), גם בתקליט זה שמרה על תדמיתה המפתה. בהשפעתו של רואץ' פנתה לכיוון הבי בופ, לפעילות בתנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית ולתדמית קשוחה ומקורית יותר שהונצחה לראשונה בתקליטם המשותף "We Insist! Max Roach's Freedom Now Suite" ("אנו מתעקשים! סוויטת החופש של מקס רואץ'") מ-1960. בתקליטם הבא החלה גם לכתוב לעצמה שירים.
ב-1962 נישאה למקס רואץ'. ב-1964 כיכבה בסרט "Nothing but a Man" המגולל סיפור המתרחש בדרום ארצות הברית ומציג סיפור קשה של הפרדה גזעית. ב-1968 הופיעה כמשרתת איווי בתפקיד קומי בסרט "For Love of Ivy" ("לאהבתה של איווי") לצד סידני פואטייה, על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב. רק לאחר גירושיה מרואץ' ב-1970 חידשה את הקלטות הג'אז שלה. במהלך שנות השבעים הופיעה במספר הופעות בסדרות טלוויזיה, בהן הכל נשאר במשפחה.
ב-1972 נסעה לסיור במדינות אפריקה ואף זכתה בפרסים מאת ממשלות זאיר וגיאנה. בתקופה זו התרכזה בכתיבת טקסטים. ב-1980 עברה לניו יורק וחזרה להופעות, החל מתקופה זו החלה להופיע חבושה במגבעת שחורה, שהפכה לסמלה. תקליטה מ-1991 "The World Is Falling Down" ("העולם מתמוטט") זכה להצלחה מרשימה בקרב המבקרים ובציבור, כך גם התקליט "You Gotta Pay the band" שהקליטה עם סטן גץ ותקליטה מ-2007 "Abbey Sings Abbey" בו שרה משיריה בפרשנות חדשה. בתקליטיה "Throw It Away" ו-"When I'm Called Home" שרה שירים מכל המסורת האמריקאית בעיבוד ג'אז מספר השירים האמריקאי הגדול ועד בוב דילן, תקליטים אלה וההופעות שבאו בעקבותיהם זכו לפופולריות רבה ולהערכת הביקורת.
באוגוסט 2011 נבחרה בסקר המבקרים של המגזין דאון ביט להיכל התהילה של הג'אז.
תור-בורנר
התור-בורנר (באנגלית: Thor-Burner) היה משגר אמריקאי בן למשפחת טילי התור. שלבו הראשון היה טיל תור שמעליו הוספו שלב אחד או שניים מסוג בורנר. הטיל שימש לשיגור 24 לוויינים מתוכם שני שיגורים נכשלו.
בורנר 1 ואלטאיר
שלב הבורנר 1 היה שלב אלטאיר ששימש כשלב שלישי בחלק ממשגרי הוונגארד שהוספו לו מערכות שליטה. שילוב זה שימש בשישה שיגורים. השיגור הראשון ב-18 בינואר 1965 והאחרון ב-30 במרץ 1966. בשיגורים אלו שוגרו לוויינים מטאורולוגיים סודיים. שיגור אחד מהם נכשל.
בורנר 2
השלב בורנר 2 ששימש בתור-בורנר היה שלב-המשגר הראשון שהונע בדלק מוצק שהיו לו מערכות שליטה והנחיה מלאות. שיגור הבורנר 2 הראשון בוצע ב-15 בספטמבר 1966.
עקרון שובך היונים
עקרון שובך היונים הוא עיקרון מתמטי הקובע כי אם יש m תאים בשובך שלתוכם יש להכניס m+1 יונים, קיים בהכרח תא אחד שבו תימצא יותר מיונה אחת. עיקרון זה ככל הנראה נוסח לראשונה באופן פורמלי על ידי יוהאן דיריכלה בשנת 1834, ומכאן שמו הנוסף עקרון דיריכלה.
לעיקרון טריוויאלי זה יש שימושים רבים בהוכחות בקומבינטוריקה ומדעי המחשב, ועל אף פשטותו, ניתן להוכיח באמצעותו תוצאות רבות, מעניינות ובלתי טריוויאליות כלל.
קירקה
קירקה (יוונית: Κίρκη) היא אלה-קוסמת במיתולוגיה היוונית, המתמחה ברקיחת סמים ומשחות. היא נחשבת בתם של הליוס ופרסה, בתו של אוקיינוס, ועל פי גרסה אחרת בתה של הקטה, אלת הקסמים.
עקרון שובך היונים
הרחבת העיקרון
אם יש m תאים בשובך שלתוכם יש להכניס n יונים, אז בהכרח בתא אחד יהיו לפחות יונים או יותר, (p הוא המספר השלם הקרוב (בעיגול כלפי מעלה) למספר: n/m). כלומר יש תא שמספר היונים בו הוא לפחות כמו הממוצע.
קירקה
דמותה
באודיסיאה, לאחר שנמלטו בעור שיניהם מהקיקלופים ומהלסטריגונים אוכלי-האדם, אודיסאוס ואנשיו הנותרים מגיעים לאי של קירקה. אודיסאוס שולח מחצית מאנשיו אל ביתהּ, והיא מזמינה אותם פנימה. כולם למעט אוורילוכוס החשדן נענים להזמנתה, והיא מטילה עליהם כישוף והופכת אותם לחזירים. לשמע סיפורו של אוורילוכוס יוצא אודיסאוס אל ביתה של קירקה כדי להציל את אנשיו. הרמס, המחופש לגבר צעיר, מספק לו עשב כקמיע, שיגן עליו מכשפיה, מנחה אותו כיצד לנהוג עמה, ומייעץ לו לאיים להרוג אותה ובכך להכניע אותה. אודיסאוס נוהג לפי עצתו של הרמס, ולאחר שקירקה מחזירה לאנשיו את דמותם האנושית, הוא חי בביתה חיי תענוגות במשך שנה שלמה. כשהוא יוצא שוב לדרכו, קירקה מייעצת לו לפנות אל טירסיאס שבשאול על-מנת שינבא לו מה יעלה בסופו, ומסבירה לו במפורט איך יעשה את דרכו בים לביתו באיתקה.
עקרון שובך היונים
הרחבת העיקרון
הרחבה למקרה האינסופי: אם יש אינסוף יונים, ומספר סופי של תאים בשובך לתוכם יש להכניס את אינסוף היונים, בהכרח בתא אחד לפחות יהיו אינסוף יונים.
קירקה
קירקה בתרבות המודרנית
קירקה היא המקור לשמו של הפרק החמישה עשר ביוליסס, ספרו של ג'יימס ג'ויס - קירקי. פרק זה הוא הארוך בספר, 174 עמודים. הפרק כתוב כולו במבנה של מחזה, רב שיח בין דמויות רבות. את קירקה מייצגת בפרק בלה כהן, מאדאם דבלינאית ממוצא יהודי.
ברומן "וזרח השמש", מאת ארנסט המינגוויי מספר מייק על הכינוי שניתן לברט אשלי, הדמות הנשית הראשית [עמוד 169 בתרגום של יואב כ"ץ]: "הוא קורא לה קירקה [...] הוא אומר שהיא הופכת גברים לחזירים. זה ממש מוצלח."
עקרון שובך היונים
הרחבת העיקרון
הרחבה מקובלת נוספת: אם יש m תאים בשובך שלתוכם יש להכניס m-1 יונים, אז בהכרח יישאר תא ריק אחד לפחות.
דוגמאות
דוגמאות נוספות ליישומים של העיקרון:
קירקה
קירקה בתרבות המודרנית
קירקה מאוזכרת בקצרה בסדרת ספרי "הארי פוטר", שם היא מופיעה כאחת המכשפות המפורסמות המופיעות על קלפי האיסוף המגיעים עם צפרדעי השוקולד - ממתק מוכר בעולם הקוסמים. בספר השני בסדרת פרסי ג'קסון והאולימפיים בתור מנהלת ספא מדומה המכנה את עצמה קיקי, והיא הופכת את פרסי לחזיר ים (במקום לחזיר אמיתי, שכן אלו תופסים יותר מדי מקום). כמו כן, מוזכרת הדמות במספר ספרים נוספים.
עקרון שובך היונים
הוכחת העיקרון
נניח בשלילה כי לתוך m תאים בשובך יש להכניס n יונים. נכניס לכל תא יונה אחת לכל היותר. קיבלנו כי הכנסנו, במקרה המקסימלי, m יונים, בסתירה לכך ש-n > m.
קירקה
קירקה בתרבות המודרנית
ביקום DC קומיקס, סירסי היא יריבתה המושבעת של וונדר וומן ובת בריתה של אלת הכישוף הקטה. ביקום מארוול קומיקס, גיבורת-העל סירסי מבוססת על קירקה והיא בת לגזע הנצחיים האלמותי.
עקרון שובך היונים
הוכחת העיקרון
עקב פשטות ההוכחה של הטענה נעשה בה שימוש רב במחקר העוסק בסיבוכיות של מערכות הוכחה (Proof Complexity).
קירקה
קירקה בתרבות המודרנית
בסדרה כדברא נקראת הדמות הראשית "קירקי" על שמה של קירקה.
האסטרואיד 34 קירקה  שהתגלה ב-1855 על ידי ז'אן שקורנאק נקרא על שמה.
הספר "קירקה" מאת מדלין מילר מציג את סיפור חייה של קירקה על ידי סיפור בגוף ראשון מפיה של קירקה עצמה. הספר תורגם לעברית בהוצאת הכורסא ויצא בעברית בשנת 2022.
שריף (זמר)
מייק שריף (בערבית: مايك شريف; נולד ב-6 באפריל 1979 באילת), שנודע בעבר בשם הבמה שריף ילד הפלא הדרוזי, הוא זמר דרוזי-ישראלי השר מוזיקה ערבית ומוזיקה מזרחית. שריף מנגן על דרבוקה, עוד וקלידים.
קורות חיים
שריף גדל בעספיא, והחל את הקריירה ב-1986 בגיל 7 בתחרות כישרונות צעירים מקומית שממנה המשיך לתוכנית "כוכבי המחר" (תוכנית כישרונות צעירים בשפה הערבית אשר שודרה בשנת 1991 בערוץ הראשון אשר היה ברגעיו האחרונים כערוץ הטלוויזיה היחיד בישראל). בתוכנית שריף אשר היה אז אנונימי, ביצע את השיר "אל-חבאייב" של הזמר הסורי ג'ורג' וסוף. לאחר התוכנית פנה למשפחתו הגיטריסט יהודה קיסר וביקש לקחת את הילד תחת חסותו. המשפחה הסכימה ושריף בן ה-12 עבר לתל אביב.
הגיטריסט יהודה קיסר עיבד והפיק את אלבומיו הראשונים (שלושת האלבומים הראשונים יצאו בשנת 1992) ושימש כאמרגן של שריף. הלהיט שפרסם את שריף היה "בסבוסה" (למילים של דני שושן מתוך אלבומו הראשון), שהפך ללהיט גדול ולשיר הכי מוכר של שריף. מאוחר יותר שריף החליט להחליף אמרגן ועבר למפיק אבי גואטה, שהפיק עבורו ארבעה אלבומים. כעבור זמן קצר לקח תחת חסותו אבי גואטה את הזמרת שרית חדד שרק החלה את הקריירה המוזיקלית שלה, בתור זמרת החימום של שריף.
בין שאר אלבומיו היו "תני לי סימן", "באהבה לאמא" שיצא ב-1994 וכלל את השיר "וואלה מרה" (שיר בערבית, במקור של הזמר הלבנוני מלחם ברכאת), "הופעה חיה בירדן, חלק א\ב" שלמעשה הוקלט באולפן בישראל ולא בהופעה חיה (לצד אלבומים בקונספט דומה שיצאו באותה תקופה לאייל גולן, שרית חדד, חיים אל, שימי רון, אבי ביטר, משה כהן ועוד), "נולדתי לשיר", "אהבה תמימה" ו-"שר זוהר ארגוב" (אלבום קאברים לשיריו של זוהר ארגוב שיצא גם בשם "הזוהר לארגוב").
שריף ושרית חדד הקליטו שני דואטים: "לא ראוי לאהבה" (שיר ע"פ לחן טורקי, במקור של הזמרת לינט) ו"שלום חבר" שהוקלט ב-1995 לאחר רצח יצחק רבין. הצלחתו של שריף הייתה גדולה והוא אף הופיע מול מלך ירדן בשנת 1996.
בתקופה בה החלים משבר בלסת שנגרם לו בתאונת דרכים, הוריו התגרשו. לאחר תקופת ההחלמה המתין שריף במשך כשבעה חודשים עד למועד סיום החוזה בינו לבין גואטה. לאחר סיום החוזה עם גואטה חתם שריף חוזה עם האמרגן מינו בר והוציא את האלבומים "חפלה עם שריף" ו"לאהוב". שיר הנושא באלבום האחרון היה דואט עם זהבה בן. שנה לאחר מכן הוציא את האלבום "לאורך הדרך".
בעקבות תאונת דרכים נוספת שבה נהרג אדם, הורשע שריף בגרימת מוות ברשלנות ונגזרו עליו חמש שנות מאסר, מהן ריצה שלוש בפועל. בתקופה זו בתוכנית ההומור הרצועה דמות הכלב הביעה מחאה לשחרורו מהכלא. שריף אף הופיע באחת התוכניות לאחר שהשתחרר. לאחר שחרורו חזר להופיע תחת אמרגנותו של מינו בר, והוציא את אלבום האוסף "המיטב".
ב-2007 הוציא את האלבום "האושר שלי" הכולל את הלהיט "מג'נון" בשיתוף פעולה עם הראפר אבי מסיקה, ואת השירים "למה את כועסת", "מתגעגע" ו"ג'יני ג'יני" (שיר בערבית, במקור של הזמר הלבנוני ראע'ב עלאמה).
ב-2008 הוציא שני סינגלים נוספים "ג'מילה", "אוהב אותך".
ב-2009 הוציא סינגלים נוספים "קצת רומנטי", "אני נשבע", "מבולבל".
ב-2010 הוציא שני סינגלים נוספים "מאמי'לה" ו"את תהיי מלכה", ואת האלבום ה-14 "את תהיי מלכה".
ב-2012 עבר לניהולו של האמרגן ישראל בונדק, והוציא דואט עם אתי לוי בשם "גבר בלי מילה" אשר זכה להצלחה רבה.
ב-2013 הוציא שיר מתוך אלבומו החדש שיצא בקרוב ששמו "שריף אוהב", וכן החל לשדר תוכנית רדיו יומית ברדיו 99.5 חם אש.
ב-2014 הסתבך בעבירת תעבורה ונשפט לחמישה חודשי מאסר. בזמן מאסרו הוציא את אלבומו ה-21 ששמו "אחלה חפלה עם שריף 2", אלבום מחרוזות בעיבודו של אורחן טורק.
ב-2015 הוציא דואט עם דודו אהרון בשם "הכל קורה בתל אביב" אשר כבש את מצעד הפזמונים הישראלי ויצא לאור באלבום טרמינל 3 של אהרון, ובנוסף שיתף פעולה עם האמרגן איל מלכא וחתם על חוזה תחת ניהולו.
ב-2016 הוציא סינגל חדש, "מחרוזת יאללה חתונה" ולאחר מכן הוציא סינגלים נוסף בשם ״ממשיכה לבד״ ו"לדבר עם העיניים".
ב-2018 עזב את אייל מלכא ועבר לניהולו של המנהל איתמר כהן.
ב-2020 השתתף בתוכנית "נינג'ה ישראל VIP עונה 2" בקשת 12, בו סיים במקום האחד-עשר במקצה השלישי. בנוסף ב-2020 עזב את המנהל הקודם שלו ועבר לניהול של איש העסקים משה 'שיקו' רומי.
ב-2020 הוציא שני סינגלים "לא דופק חשבון" ו"נשאר לנצח".
חיים אישיים
שריף נישא בפעם השנייה, לניבאל, בשנת 2019, והוא אב לארבע בנות, שתיים מהן מזוגיות קודמת, עם בת זוג יהודייה.
גאי סרצ'לו
גאי סרצ'לו או גאי סרסלו (באנגלית: Guy Sircello; 1936 טקומה, וושינגטון – 1992) היה פילוסוף אמריקאי, שנודע בניתוח אנליטי של האסתטיקה.
ביוגרפיה
סרצ'לו נולד בשנת 1936 בטוקומה, במדינת וושינגטון, כבן הבכור מבין שני ילדיהם של פיט ותרזה סרצ'לו. הוא למד בתיכון לינקולן בעירו וכתלמיד מצטיין זכה במלגה שבעזרתה למד 4 שנים במכללת ריד בפורטלנד (אורגון). סיים לימודים אלה בשנת 1958 עם תואר כפול double major בפילוסופיה והיסטוריה. בשנת 1960 הוא התחתן עם שרון צ'ייפין, חברת לימודים שלו במכללה, וכעבור זמן קצר נסע להמבורג עם מלגת פולברייט על מנת להשתלם בתורתו של ארנסט קסירר שהייתה נושא עבודת הדוקטור שלו באוניברסיטת קולומביה.
לבני הזוג היו 8 ילדים: מתוכם 4 מאומצים ( 3 מהם אחים של הבת המאומצת שנלקחו באומנה). בתם הראשונה נולדה עם נכות קשה ונפטרה בילדותה. המשפחה התגוררה בהתחלה בהמבורג, אחר כך בניו יורק, בפורטלנד ולבסוף בארוויין. בני הזוג התגרשו אחרי 15 שנות נישואים. סרצ'לו היה לחבר הסגל של מכללת ריד בפורטלנד. בשנתץ 1965 סיים את הדוקטורט שלו באוניברסיטת קולומביה ואחר כך בשנת 1966 התמנה לפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת קליפורניה באירוויין. בשנים 1973–1977 היה סגן-דקאן אחראי על לימודים על-תיכוניים באוניברסיטה ובשנים 1988–1989 עמד בראש הוועד למדיניות ההוראה. משנת 1990 ועד מותו בשנת 1992 ניהל את החוג ללימודי תואר בפילוסופיה. סרצ'לו היה פעיל בחברה האמריקאית לאסתטיקה ובשנים 1978–1979 עמד בראש האגף ה"פציפי" שלה. סרצ'לו נודע במיוחד במה שקרא "התורה החדשה של היופי".
חייו הפרטיים
בזמן הפנוי אהב טיולים בהרים ובערים, והתעניין מאוד בבלט, במוזיקה קלאסית ובאמנויות פלסטיות. בעידוד שלו ושל בת זוגו, 3 מילדיהם הפכו לרקדני בלט מקצועיים, שניים לאמנים חזותיים מקצועיים ואחד היה לפסנתרן חובב מוכשר. סרצ'לו נפטר בשנת 1992 בגיל 55 בלבד עקב סיבוכים של מחלת האיידס.
הגותו
בספרו האחרון, Love and Beauty ("אהבה ויופי") (1989) הציג סרצ'לו בתמצות את התאוריה שלו, המקיפה סוגיות כמו התגרות, התפשטות, נשגבות, סיפוק עצמי. הוא מתאר את השלכות התאוריה שלו בתחום האסתטיקה והאטיקה. הוא מפתח תאוריות של ההנאה, האיכות, היופי האהבה.
לפי סרצ'לו נכשלו הפילוסופים לעיתים קרובות בהבנה ובהמשגה הנכונה של חוויות אנושיות יסודיות מסוימות. הוא מנה בין אלה את יחס האדם ליופי ואת החוש ליופי. במיוחד העיק לסרצ'לו שבקרב הפילוסופים ההשקפה העתיקה על אהבת היופי נדחקה על ידי עיסוקים אנושיים אחרים. הוא ביקש למלא את החסר שנוצר על ידי כך.
ההנאה
סרצ'לו הבחין בין התענגות או סיפוק (pleasure) להנאה (enjoyment).הוא השתמש ב מושג propositional pleasure (סיפוק פסוקית) המציין סוג מיוחד של התענגות הנבדל מהנאה. הסיפוק או ההתענגות הפסוקית מתאפיינת בעונג מהתרחשות מסוימת, אירוע, מצב וכו'. התענגות מסוג זה היא הנאה פסיבית יחסית. יכולים להתענג מתוצאה של משחק כדורגל או מרמזור ירוק בדרך לעבודה, אבל ההנאה הנוצרת מסיפוק מסוג זה היא משהו ש"קורה" לסובייקט יותר ממשהו שמופעל עליו. ההנאה נוצרת על ידי התפקיד הפעיל שהסובייקט משחק בו. ההנאה נוצרת מחוויות שאינן כולן מענגות בכל חלקיה ויש בה גם מאמץ וחיפוש בשבילו. למשל, טיפוס מאומץ בהרים יכול להנות על אף החלקים הקשים או מכאיבים שבו. חיפוש הסובייקט לפתרון וכושרו להתגבר על הקשיים עשויים לגרום לטיפוס זה להיות מהנה חרף כל אלה. יש בהנאה יחס מורכב לחשק במובן שהיא נוטה לתדלק תשוקה נוספת להמשכה. סוג זה של הנאה enjoyment עומדת ביסוד תאוריית האהבה של סרצ'לו.
התכונות
במרכז הפילוסופיה של סרצ'לו עומדת תורת התכונות שלו. הוא מגדיר אותן באופן מדויק תוך הסתמכות על המושג PQDs -Properties of Qualitative Difference תכונות ההבדל האיכותי. תכונות אלה שונות מהתכונות הכמותיות. בהתאם לתורתו, במרכז חוויית היופי עומדת תפיסת התכונות. אליבא דסרצ'לו קיימות ארבה סוגים עיקריים של תכונות איכותיות. הם מהווים ארבע דרכים לחוות את עולמנו. סרצ'לו הדגים זאת בשתי דוגמאות."העדינות שבדיבור שלי" ו"היעילות שבעבודתי". תכונות אלה כוללות את מרבית חווייתנו את עצמנו בחיי היום יום שלנו. אנחנו יכולים לחוות את החן שבתנועות של האחר או את העקשנות שבגישתם. סרצ'לו כולל בקטגוריה זו גם תכונות בנתפסות בהבעה של האחרים בתמונות, סרטים, ציורים, פסלים, וכו'. כך אנחנו עשויים לתפוס את הרגש העצור או העליצות בצילום או בווידאו כמו במפגשים ממבט ראשון. סרצ'לו מגדיר "עקבות" כ"אובייקטים" שאנחנו חווים אותם כתוצר של מעשיהם של יצורים תחושתיים, או אנו עצמנו או אחרים. עקבות אינן צריכות להיות ממש תוצאה של מעשים אלא הם אובייקטים הנתפסים ככאלה, כפי שנוף יכול להיתפס כעקבות של ידו של יוצר. בין השאר, ברצ'לו נתן את דוגמת הסימן שהשאיר היד שלנו ששרטט על החול או את שובל האור שהשאיר זיקוק דינור באוויר.
יופי
השכל הישר אומר שהיופי הוא בעיני המתבונן. הפילוסופיה של סרצ'לו מתנגדת לאמרה זו. הוא טוען שהיופי הוא אובייקטיבי בדרך מאוד ייחודית. נקודת המוצא שלו הוא בהכרה שכששופטים דבר כבעל יופי משהו באותו אובייקט נחשב יפה. למשל שקיעת חמה בהרים נראית יפה, זאת בגלל תכונה של האור הבאה לידי ביטוי בשקיעה, או אולי בגלל העומק העוצמתי של המראה, או בגלל תכונה זו או אחרת של הסצנה שהיוצאת מן הכלל בדרך כלשהי. היופי נמצא עבור סרצ'לו בתכונות השייכות לאובייקטים, לסצנות, לפעולות וכו' במידה גבוהה מאוד. תכונות של חוסר, ליקוי או פגם אינם נכנסות לקטגוריה זו מכיוון שאינן תכונות מהנות.
אהבה
סרצ'לו מתחיל את הטקסט שלו על האהבה כשהוא מעמיד אותה ביחס להנאה. כדי להתרחק מאסוציאציות סטנדרטיות למונח "אהבה" love משתמש סרצ'לו במילה עם אות ראשונה גדולה Love- במובן טכני. מושג יסודי בתאוריה שלו הוא זה של שחזור חוויית התכונה. שחזור על ידי הסובייקט S כולל מה שנתפס כהיזכרויות, חזרות ויצירות מחדש של דימויים, זיכרונות, מחשבות, פעולות, תחושות או מצבים שהם חלק מהחווייה. התאוריה שלו מוצגת בעזרת ארבע נוסחאות עקרוניות.
מבחר ספרים
'''A New Theory of Beauty. Princeton Essays on the Arts''', 1. Princeton, NJ: Princeton University Press, 1975. Love and Beauty. Princeton, NJ: Princeton University Press, 1989.
מבחר מאמרים
"How Is a Theory of the Sublime Possible?" The Journal of Aesthetics and Art Criticism, Vol. 51, No. 4 (Autumn, 1993), pp. 541–550 References
הסנדק חלק שני
הסנדק חלק שני (באנגלית: The Godfather Part II) הוא סרט גנגסטרים אמריקאי משנת 1974, אותו ביים פרנסיס פורד קופולה, בכיכובם של אל פצ'ינו ורוברט דה נירו.
הסרט מהווה גם המשך וגם פריקוול לסרט "הסנדק", ומציג את המשך עלילות משפחת קורליאונה, ואת עלייתו של ויטו קורליאונה הצעיר לעמדת כוח של ראש משפחת מאפיה.
כדור ברק
כדור ברק (או כדור אש) הוא תופעת טבע נדירה, שהעדויות לקיומה מועטות ומקוטעות כל-כך, עד שיש שהטילו ספק בעצם קיומה. העדויות מתארות גוף חשמלי זוהר ולוהט בקוטר של עשרות סנטימטרים, המרחף באוויר, סמוך לפני הקרקע, ומשאיר שובל בדמות הילה חשמלית. שמה של התופעה בא לה מן הדמיון של הכדורים הזוהרים לקו הבוהק שיוצר ברק בשמים.
הסנדק חלק שני
הסרט היה מועמד ל-11 פרסי אוסקר שונים, וזכה בשישה, בהם פרס הסרט הטוב ביותר והפרס לשחקן המשנה הטוב ביותר עבור הופעתו של רוברט דה נירו.
כדור ברק
על-פי התיאורים, כדורי ברק מאירים בעוצמה הקרובה לזו של נורה חזקה, אבל אינם מקרינים חום. הם בעלי כושר ציפה ותנועה, ועוברים גם דרך חומרים אטומים. בנוסף לזה, נראה שהם נעלמים באופן ספונטני, לאחר משך זמן של כמה שניות או עשרות שניות. תכונות אלה מקשות על מציאת הסבר מדעי לתופעה. מדענים הצליחו ליצור במעבדה כדורים בעלי תכונות דומות, אבל עדי ראייה טוענים שהכדורים שראו שונים מאלה שיוצרו במעבדה.
הסנדק חלק שני
עלילת הסרט
הסרט נפתח בהלווייתו של אביו של ויטו הצעיר, אנטוניו אנדוליני, שנרצח על ידי אנשיו של דון צ'יצ'י, איש המאפיה המקומי בעיירה קורליאונה שבסיציליה בשנת 1901. במהלך ההלוויה נרצח גם אחיו הבוגר של ויטו, שנשבע לנקום בצ'יצ'י. אמו של ויטו מתחננת שיחוס על בנה הצעיר, וכשצ'יצ'י מסרב מקריבה עצמה כדי שיוכל להימלט. חרף איומיו של הדון, אנשי העיירה עוזרים לוויטו לעלות על אונייה היוצאת לניו יורק. פקיד באליס איילנד מבלבל את שם משפחתו של הילד עם מקום מוצאו, ורושם את שמו כ"ויטו קורליאונה".
כדור ברק
היעדר ההסכמה על קיומם של כדורי ברק, והקושי להסביר את התופעה, גרמו להופעת מספר רב של השערות חלופיות בעניין זה - החל באשליה אופטית או הפרעה פסיכולוגית של הצופים, וכלה בעב"מים, חוצנים או שדים. רוב הסברות המדעיות קושרות את כדורי הברק לתנאים מטאורולוגיים מסוימים, ובעיקר סופות רעמים וברקים.
הסנדק חלק שני
עלילת הסרט
ב-1958, במהלך מסיבה החוגגת את טקס המיסה הראשון של בנו באחוזת המשפחה שבאגם טאהו, נבדה, נפגש מייקל קורליאונה, בנו של ויטו וראש משפחת קורליאונה עם הסנטור פט גירי. גירי המושחת דורש מחיר מוגזם עבור רישיון הימורים חדש ו-5% מרווחי משפחת קורליאונה בכל חודש, והצעת הנגד של מייקל היא "כלום... אפילו לא האגרה עבור הרישיון, שאשמח אם תשלם באופן אישי".
כדור ברק
ניסיון מוקדם להסבר התופעה נעשה על ידי ניקולה טסלה, בחיבורו העולם ההנדסי והאלקטרוני. בצילומים של ניסויים שערך טסלה במעבדתו בתחילת המאה ה-20, ניתן לזהות כדורים שכאלה. באחד הניסויים יצרו מדענים יפנים כדור פלזמה על ידי ייזום התפרקויות חשמליות בגלי רדיו. כדורים אלה נעו בניגוד לכיוון הרוח והם יכלו לעבור דרך חפצים אטומים. ואולם, ביצירה של כדורי ברק במעבדה אין כדי להסביר את הופעתם בטבע.
הסברים מדעיים
בשנת 2000 פרסמו שני מדענים מניו זילנד, ג'ון אברהמסון וג'יימס דיניס, הסבר אפשרי לתופעה בכתב העת "Nature". לפי אברהמסון ודיניס, כדורי הברק עשויים מרשתות צורן בוערות, הנוצרות לאחר שברק מכה בסוגי קרקע מסוימים. כאשר הברק מכה בקרקע, עשויים להיווצר חלקיקי צורן מפחמן ומדו תחמוצת הצורן המצויים בקרקע וניתכים מחום הפגיעה. הצורן נפלט לאוויר בצורת חוטים דקיקים, ואלו מתחברים לרשת כדורית טעונה הנשרפת כאשר היא באה במגע עם החמצן שבאוויר.
הסנדק חלק שני
עלילת הסרט
מייקל נפגש גם עם ג'וני אולה, עוזרו של הגנגסטר היהודי היימן רות', שתומך במעברה של משפחת קורליאונה לתעשיית ההימורים, ועם פרנק פנטאנג'לי, שהחליף את הקאפו פיטר קלמנצה לאחר מותו, והסתכסך עם האחים רוזטו, המקורבים לרות'. לאחר שמייקל אסר על פנטאנג'לי להרוג את האחים רוזטו כדי לא להפריע לעסקיו עם רות', פנטאנג'לי אומר למייקל שאמנם שאביו עבד וכיבד את היימן רות', אך מעולם לא סמך עליו.
כדור ברק
הסברים מדעיים
בפברואר 2006 פרסם כתב העת Physical Review Letters מאמר מאת ולדימיר דיכטיאר ואליהו ג'רבי מאוניברסיטת תל אביב, המתאר היווצרות של כדור אש במעבדה, באוויר בלחץ אטמוספירי רגיל. מקורו של כדור אש זה בנקודה חמה הנוצרת על ידי קרינת מיקרוגל מרוכזת, המשודרת נקודתית לתוך חומר מוצק (זכוכית, צורן, אלומינה, וכיוצא בזה). ריכוז קרינת המיקרוגל בשדה קרוב, בהספק של כמאה ואט, גורם להתכה נקודתית של החומר בתוך שניות ספורות. הנקודה החמה, שקוטרה כשניים עד שלושה מילימטרים, סופחת אליה את קרינת המיקרוגל ומתחממת בתהליך מואץ של "פריחה תרמית". תהליך דומה מתרחש בתחילת הפעולה של מקדחת המיקרוגל. השוני הוא בכך שכדור האש מתעורר אם מקרן המיקרוגל נסוג מהנקודה החמה לאחר יצירתה. בכך הוא "מושך" אחריו את הטיפה המותכת והיא נוטה להתנפח ולהתאדות בצורה של כדור זוהר בגווני אדום-כתום, שקוטרו כארבעה סנטימטרים. "כדור אש" זה מרחף באוויר כל עוד הוא מוקרן בקרינת המיקרוגל, וניתן אף להניע אותו במרחב. לאחר הפסקת קרינת המיקרוגל, הוא דועך במשך כמה מאיות השנייה.
תופעה זו שנצפתה במעבדה מציגה דמיון מסוים להסבר של אברהמסון ודיניס ביחס לתופעת הברק הכדורי (Ball Lightning) בטבע. בשני המקרים, כדור האש נוצר כתוצאה מעירור נקודה חמה בחומר מוצק המכיל צורן (במעבדה זהו לוח הזכוכית או הצורן, שבו נוצרת הנקודה החמה, על ידי פגיעת המיקרוגל הנקודתית, ואילו בטבע זו הקרקע (המכילה סיליקטים), שבה מכה ברק רגיל כפי שתואר לעיל). השוני הוא בכך שבמעבדה מקור האנרגיה העיקרי הוא קרינת המיקרוגל, בעוד שבטבע מתקבלת האנרגיה לקיומו של הברק הכדורי לפי ההסבר לעיל מתהליכי חמצון איטיים של רשתות הצורן.
הסנדק חלק שני
עלילת הסרט
לאחר מכן, כשמייקל מתכונן לשינה, הוא ואשתו קיי ניצלים מניסיון חיסול בחדר השינה שלהם. מייקל מספר לטום הייגן, אחיו המאומץ, שניסיון החיסול נעזר באדם קרוב לו, ושלכן הוא צריך לרדת למחתרת, ובוטח בהייגן לנהל את עסקי המשפחה.
ב-1917, ויטו קורליאונה בן ה-25, כעת נשוי ובעל ילד אחד, עובד במכולת בניו יורק עם חברו ג'נקו אבנדנדו. על השכונה בה הוא מתגורר מטיל אימה דון פאנוצ'י, מאפיונר הגובה דמי חסות. בלילה אחד, שכנו של ויטו, קלמנצה, מבקש ממנו להסתיר בביתו אקדחים, וכדי להחזיר את הטובה לוקח את ויטו לדירה מהודרת בה הם מבצעים את פשעם הראשון יחדיו, גנבת שטיח יקר.
מייקל נפגש עם היימן רות' בביתו שבמיאמי ומודיע לו שהוא מאמין כי פרנק פנטאנג'לי עומד מאחורי ההתנקשות בו, ושפנטאנג'לי ישלם על כך. בברוקלין, מייקל מספר לפנטאנג'לי שהוא יודע שרות' הוא מזמין ההתנקשות האמיתי, ושפנטאנג'לי צריך לשתף פעולה עם האחים רוזטו כדי לא לעורר את חשד רות'. כשפנטאנג'לי נפגש עם האחים רוזטו, הם אומרים לו ש"מייקל קורליאונה מוסר שלום", ומבקשים לחנוק אותו, אך כששוטר נכנס למקום פגישתם מצליחים פנטאנג'לי ושומר ראשו להימלט.
בנבדה מגיע טום הייגן לאחד מבתי הבושת שאחיו פרדו מנהל, כדי לפגוש את הסנטור פט גירי, המעורב במותה של זונה איתה שכב. הייגן מבטיח "לטפל בבעיה" בתנאי שגירי ישמור על "ידידות" עם משפחת הפשע. אירוע זה כנראה בוים על ידי המשפחה, כדי להכריח את שיתוף הפעולה של גירי.
מייקל נפגש עם רות' בהוואנה כשהרודן פולחנסיו בטיסטה מחזר אחר השקעות אמריקניות במדינתו, ולוחמי גרילה מבקשים להפיל את ממשלתו. במסיבת יום הולדתו של רות', מייקל, שחזה במורד מבצע פיגוע התאבדות כדי להרוג שוטר, מציין כי ייתכן מצב בו לוחמי הגרילה ינצחו במאבקם. הערה זו מובילה את רות' להעיר כי עוד לא קיבל את 2 מיליון הדולר שהיה צריך לקבל במסגרת ההסכם ביניהם.
מייקל מבקש מפרדו, המכיר את הוואנה היטב, לבדר את גירי ובכירים אמריקאיים נוספים. לאחר מכן, במהלך מופע חשפנות, פרדו השיכור אומר שג'וני אולה הכיר לו את המקום, לאחר שלפני כן טען שמעולם לא פגש בו לפני כן. מייקל מבחין בכך, ומבין כי פרדו הוא הבוגד במשפחתו. מייקל שולח את שומר ראשו להרוג את רות'. שומר הראש מצליח לחסל את ג'וני אולה, אך רות' אינו לבד והוא מועבר לבית חולים עקב מצבו הבריאותי המדרדר; הוא עוקב אחריו לבית החולים, ומנסה לחנוק אותו במיטתו עם כרית, אך שוטר מפתיע אותו לפני שהוא מספיק לסיים את מלאכתו ויורה בו למוות.
במסיבת ליל השנה החדשה של בטיסטה מנשק מייקל את אחיו, ואז אומר לו כי הוא יודע שהוא בגד בו, ושהוא "שבר את ליבו". במסיבה מודיע בטיסטה שהוא מתפטר עקב ניצחון המורדים, ואורחיו הרבים נסים על נפשם.
מייקל חוזר ללאס וגאס, בה מודיע לו הייגן שרות' נמלט מקובה וחזר לביתו, שפרדו כנראה מסתתר בניו יורק ושקיי, אשתו של מייקל, עברה הפלה טבעית.
בוושינגטון די. סי. עורכת ועדה של הסנאט, בה חבר הסנטור גירי, חקירה בנושא משפחת קורליאונה. הוועדה חוקרת את וילי צ'יצ'י, שומר ראשו של פנטאנג'לי, אך אין ביכולתו להרשיע את קורליאונה מכיוון שמעולם לא קיבל פקודות ישירות מפיו.
בהיעדרו של פאנוצ'י, כוחו של ויטו עולה והוא מתחיל לתווך בסכסוכי התושבים, ופועל מתוך חברת ג'נקו לייבוא שמן זית, הנקראת אחר חברו ג'נקו אבנדנדו ומשמשת כחברת קש עבור ארגונו.
כשמייקל מופיע בפני הוועדה, הוא מציע לה למצוא עד שיאשר את האישומים נגדו, ויו"ר הוועדה מבטיח עד שיקיים תנאי זה. מייקל מגלה שהעד הוא פרנק פנטאנג'לי, בהתאם לתוכניתו של רות'. פרדו נמצא וחזר לנבדה, ומסביר לאחיו כי המניע לבגידתו היה מינויו של מייקל הצעיר ממנו כראש המשפחה, ושלא ידע שרות' מתכנן להרוג את מייקל. מייקל מבקש מהמתנקש אל נרי לדאוג שאחיו יישאר בחיים עד מותה של אמו.
הוועדה של הסנאט מזמינה את פרנק פנטאנג'לי להעיד כנגד מייקל, אולם בזמן שהוא מתכונן למתן העדות, הוא מבחין במייקל נכנס לאולם בלווית אחיו של פרנק, אשר הגיע מאיטליה. לאור זאת, פרנק משיב בשלילה על דוכן העדים לכל ההאשמות של חברי הוועדה כנגד מייקל. הוועדה מתפזרת ללא כתב אישום כנגד מייקל.
בחדרו במלון, מודיעה קיי למייקל שהיא וילדיהם עוזבים אותו. בין בני הזוג מתפתח וויכוח חריף, במהלכו קיי מספרת למייקל שלא עברה הפלה טבעית, אלא הפלה מלאכותית וזאת מכיוון שלא רצתה ללדת למייקל עוד ילדים. בתגובה מייקל מכה את קיי, ומודיע לה שהיא לא תיקח ממנו את ילדיו.
ויטו קורליאונה, שהוא עכשיו דון בעצמו, מגיע לביקור מולדת במולדתו סיציליה. הוא מבקר את דון צ'יצ'יו, שהרג בעבר את כל בני משפחתו, ולאחר שהוא מספר לו את זהותו האמיתית, הוא דוקר אותו למוות וכך סוגר איתו חשבון, ונמלט. לאחר מכן הוא מתקבל כפטרון עיר ילדותו, בזמן שהוא מחזיק את מייקל בידיו.
בחזרה בהווה, מתה אמם של מייקל, פרדו וקוני. מייקל מסרב לפגוש את אחיו פרדו, אולם מסכים להיפגש עם אחותו קוני. בפגישתם מתברר שקיי אמנם עזבה אותו, אך הותירה בידיו את שני ילדיהם. קוני מתחננת בפניו שיסלח לפרדו. היא מכירה בסמכותו כראש המשפחה, ומנשקת את טבעתו. לרגע נראה שמייקל מוחל לפרדו כאשר הוא יוצא לפגוש את אחיו, אולם בזמן שהם מתחבקים, מייקל מסמן בעיניו לאל נרי המתנקש כי הגיעה השעה לסגור חשבון עם פרדו.
בזמן שפרדו משחק בחוץ עם בנו של מייקל, בתוך הבית מתכנסת שיחה בין מייקל ויועציו על עתידו של רות' - שעתה הוא נמלט מפני החוק. מייקל מתכנן להתנקש בחיי רות', אך טום הייגן מזהיר אותו שהדבר אינו אפשרי. מייקל בתגובה מצהיר כי "אם יש דבר שההיסטוריה לימדה אותנו, הוא שאפשר להרוג כל אחד". בזמן שהוא אומר זאת, הוא אוכל תפוז, כשם שמספר דמויות בטרילוגיה אוכלות תפוז כשהמוות מרחף מעל ראשיהן (ויטו קורליאונה למשל, רוכש תפוזים לפני שבוצע הניסיון להתנקש בחייו, כמו כן דקות לפני מותו בסרט הראשון הוא משחק עם בנו של מייקל כשקליפת תפוז בפיו). מייקל, איש פגוע ובודד, מחליט לבדוק את נאמנותו של טום. הוא מבקש ממנו לבקר את פרנק פנטאנג'לי שמרצה מאסר בכלא. בפגישתם, טום מציע לדאוג למשפחתו של פרנק תמורת התאבדותו, כפי שפעלו קושרי קשר נגד הקיסר בימי האימפריה הרומית.
קיי מגיעה בחסות קוני לבקר את ילדיה בביתו של מייקל, ללא ידיעתו. כשמייקל חוזר הביתה היא נאלצת להסתלק, אך לא מספיקה לעשות זאת לפני שמייקל מבחין בה. מייקל סוגר את דלת הבית בפניה, בדומה לאופן שבו הסתיים הסרט הראשון (אז סוגרים יועציו של מייקל את הדלת בפניה).
לבסוף, מייקל משיג את כל "מבוקשו", כאשר רות' נרצח בזמן שהוא חוזר לארצות הברית, פרנק פנטאנג'לי מתאבד באמבטיה, ואחיו פרדו נרצח על ידי אל נרי בזמן שהם יוצאים למסע דיג סמוך לבית משפחת קורליאונה. מייקל - בשיא כוחו, נותר מבודד.
כדור ברק
הסברים מדעיים
בחודש יוני 2006 פרסם מכון מקס פלאנק בגרמניה הודעה לעיתונות המתארת את תוכנית המחקר שלו בתחום כדורי האש והברקים הכדוריים. ההודעה מדווחת גם על כך שחוקרים מהמכון הצליחו לעורר כדור אש לראשונה במעבדתם למשך כ-0.3 שנייה ללא עירור חיצוני.
האתגר שנותר בפני החוקרים בתחום זה הוא למצוא דרך לקיים את כדור האש במעבדה באופן יציב למשך עשרות שניות ללא עירור חיצוני, כך שידמה עוד יותר לתופעת הברק הכדורי כפי שתוארה בטבע. נושא זה מציע כר נרחב למחקר בינתחומי, הכולל את מדעי הפלזמה (ובפרט dusty plasma), מיקרוגל, ספקטרוסקופיה, חומרים ואטמוספירה. מעבר לאתגר המדעי שיש בהבנת תופעת טבע זו, ניתן לצפות שמחקרים אלו יובילו גם לפיתוח של יישומים חדשים, ובפרט בתחומי החומרים והאנרגיה.
דיווחים ועדויות
על אף שישנם רק דיווחים מעטים על כדורי ברק, חוקרים אחדים טענו שאדם אחד ממאה צפה אי פעם בחייו בכדור ברק, בין אם זיהה אותו ככזה ובין אם לאו. תצלומים או סרטונים המתעדים כדורי ברק הם נדירים במיוחד, ודיווחי עדי הראייה ניתנים לפירוש רחב. הדיווחים שונים זה מזה באשר לצורתו של כדור הברק, התנהגותו באוויר, צבעו, וכיוצא בזה. ייתכן שמדובר בכמה תופעות שונות, שנכרכו יחדיו תחת שם משותף.
כדורי ברק נצפו בעיקר בעת סופות רעמים או ברקים. לפעמים מדווח על כדור ברק שנפלט מהבזק ברק רגיל ומתקרב במהירות לקרקע, אך ישנם גם דיווחים על כדורי ברק שנצפו במזג אוויר נוח, בלי סופות נראות לעין. עדים תיארו כדורי ברק שצורתם כדורית, ביצתית, כשל דמעה או מוט. בדרך כלל מדובר בגווני אדום או כתום, לעיתים צהוב זוהר. זנב של ניצוצות או הילה מופיעים באופן תדיר בדיווחים. הכדור נעלם בדרך כלל בתוך מספר שניות או עשרות שניות, כשהוא "נספג", מתפוגג או - לעיתים רחוקות - מתפוצץ.
התיאור האופייני של כדורי הברק במאה התשע עשרה הוא כדור אש מהיר מאוד, המופיע בעיקר בעת סופות רעמים. במשך המאה העשרים, בעיקר בזמן מלחמת העולם השנייה, דיווחו טייסי בעלות הברית על כדורים זוהרים שליוו את מטוסיהם, שעפו ליד חלון הטייס ובלבלו לעיתים את הטייס. הופעות בלתי מוסברות אלה נחשבו לעיתים לכלי נשק סודי של מעצמות הציר. עד היום מתקבלים מפעם לפעם דיווחים על כדורי ברק המלווים מטוסי נוסעים ומתרחקים מהם לקראת הנחיתה.
אחד האירועים הקדומים ביותר המיוחסים לכדורי הברק התרחש בדבון שבבריטניה. ב-21 באוקטובר 1638, במהלך סופת רעמים, בעת תפילה בכנסייה, נכנס לפתע כדור ברק אדיר לתוך הכנסייה ונעלם בפיצוץ, שהרג ארבעה אנשים ופצע יותר משישים.
אירוע נוסף המדגים את הפוטנציאל ההרסני של כדורי ברק התרחש ב-1753 כאשר ג'ורג' ריצ'מן, פיזיקאי, מסנקט פטרבורג שברוסיה, יצר עפיפון דאייה, גרסה מוקדמת לדאון המודרני, כדי להדגים את פעולתו בפגישה של האקדמיה למדעים בזמן סופת רעמים. הפגישה החלה וריצ'מן החל לדאות, אך לפתע הבזיק ברק רגיל, שממנו נפרד כדור ברק. הכדור התקדם לכיוונו של ריצ'מן בעודו דואה, התנגש בו, ונעלם בפיצוץ.
בספרה של לורה אינגלס וילדר, "על גדות נחל השזיפים" ("On the Banks of Plum Creek"), מתואר כדור ברק שנכנס בזמן סופת רעמים דרך הקמין המשפחתי, ומבהיל את בני הבית.
יהונתן קופלב
יהונתן "ג'וני" יוסף קופלב (נולד ב-1 באוקטובר 1991) הוא שחיין ישראלי לשעבר. הוא אלוף ישראל, שיאן ישראל, אלוף אירופה (דברצן 2012) ובעל תוצאת השנה בעולם (2016) במשחה ל-50 מטר גב, ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון והגבר היחיד עד כה (2023) שזוכה בתואר אלוף אירופה בשחייה ומחזיק בתוצאת השנה בעולם. קופלב קבע את הקריטריון להשתתפות באולימפיאדה (לונדון 2012) אותה החמיץ בשל ניתוח דלקת התוספתן. שנה לאחר הניתוח, הוא הצליח להעפיל לגמר אליפות העולם בשחייה (ברצלונה 2013).
ביוגרפיה
קופלב נולד וגדל בחיפה. הוא התאמן בקבוצת מכבי חיפה בהדרכתו של חנן שטרלינג.
2009
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2009 זכה קופלב במדליית ארד במשחה ל-50 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 בתוצאה של 26.37 שניות (השיא הנוכחי), אחרי גיא ברנע שקבע שיא ישראלי בינלאומי חדש של 24.92 שניות ואלון מנדל (25.62 שניות). בנוסף, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.20 שניות ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.72 שניות.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בפראג, צ'כיה ביולי 2009 סיים קופלב במקום 11 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.62 שניות, במקום 21 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.21 שניות, במקום 34 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.89 דקות ובמקום 48 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.83 שניות.
אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי 2010 זכה קופלב בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה 55.97 שניות, בו הפתיע כשגבר על שיאן ישראל ברנע (56.40 שניות) ודוד גמבורג (56.51 שניות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:03.48 דקות, לפני גמבורג (2:03.51 דקות) ויורי סמויליץ' (2:03.73 דקות). בנוסף, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.03 שניות, אחרי ברנע (25.85 שניות) ולפני גמבורג (26.70 שניות).
הסנדק חלק שני
עלילת הסרט
הסרט מסתיים בסצנה מתקופת מלחמת העולם השנייה - ארוחה משפחתית של האחים למשפחת קורליאונה, שעה שסאני מציג את קרלו (בעלה לעתיד של קוני) בפני שאר האחים. באותה ארוחה, מייקל מספר לסאני שהוא התגייס לחיל הנחתים האמריקני, וזאת לנוכח פניהם ההמומות של המשפחה. בזמן ששאר בני המשפחה יוצאים לברך את ויטו לרגל יום הולדתו, מייקל נשאר לבד בחדר האוכל, כפי שהוא לבד בתמונה האחרונה בסרט, ישוב בכיסא.
יהונתן קופלב
אלוף ישראל
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט באוגוסט אותה שנה, סיים קופלב במקום 11 במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 54.82 שניות ובמקום 13 במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 25.42 שניות. שתי תוצאות אלו מדרגות אותו כשחיין הגב הישראלי השני בכל הזמנים, אחרי ברנע. בנוסף, סיים במקום 22 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:03.02 דקות ובמקום 10 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם דני מלניק, מנדל וברנע בתוצאה של 4:11.00 דקות, במסגרת משחה זה שחה את סגנון הגב בשיא אישי של 54.73 שניות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיינדהובן בנובמבר אותה שנה סיים קופלב במקום השמיני במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.58 שניות, לאחר שבשלב המוקדמות קבע שיא אישי חדש של 24.49 שניות. הוא סיים במקום השמיני גם במשחה ל-100 מטר גב, בשיא אישי חדש של 52.60 שניות, לאחר שעלה לשלב הגמר מהמקום השביעי בתוצאה של 52.65 שניות. כן סיים במקום ה-14 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.58 דקות.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדובאי בדצמבר אותה שנה, סיים קופלב במקום ה-19 במשחה ל-50 מטר גב (24.28 שניות), במקום ה-21 במשחה ל-200 מטר גב (1:57.05 דק'), ובמקום ה-26 במשחה ל-100 מטר גב (52.98 שניות). כל התוצאות היוו שיאים אישיים עבורו.
2011
באליפות בעולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי ב-2011 סיים קופלב במקום ה-25 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.90 שניות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשצ'צ'ין שבפולין בהמשך השנה, סיים קופלב במקום 13 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.43 שניות ובמקום 27 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.37 דקות. נוסף לכך, סיים במקום 12, במשחה שליחים 50x4 מטר מעורב ביחד עם, יהב שחף, אלון מנדל ואלמוג אולשטיין בשיא ישראלי חדש של 1:37.11 דקות, את המשחה ל-50 גב הוא שחה בתוצאה של 24.24 שניות.
2012
בתחרות שנערכה באופסלה, שוודיה בפברואר 2012 זכה קופלב בשתי מדליות זהב במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 25.12 שניות ובמשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 54.54 שניות, לפני יעקב טומרקין (54.91 שניות).
יוסף שתקאי
יוסף שתקאי (שוויג) (1896–1962) היה רופא, מומחה באופתלמולוגיה, עובד ציבור, מנהל בית החולים בילינסון (1954-1959).
יהונתן קופלב
אלוף אירופה
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי אותה שנה זכה קופלב במדליית זהב במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 24.73 שניות ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון שזוכה בתואר אלוף אירופה בשחייה. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.60 שניות, אחרי טומרקין שהשווה את השיא הישראלי, 54.22 שניות, וגיא ברנע (54.44 שניות). מאחר שרק שני שחיינים מכל מדינה יכולים להמשיך לשחות בשלב הבא, קופלב לא שחה בשלב חצי הגמר.
יוסף שתקאי
קורות חיים
שתקאי נולד בטרנופול, פולין לזליג לייב שוויג ואסתר. שתקאי סיים תיכון בלבוב ואת לימודי הרפואה בווינה. עם סיום לימודי הרפואה התמחה שתקאי במחלות עיניים בווינה.
שתקאי היה חבר באגודה העברית "קדימה" ומספר שנים כיהן כיושב ראש האגודה. בנוסף היה שתקאי נשיא מסדר בני ברית בלודז' וחבר הדירקטוריון של קרן היסוד בפולין.
שתקאי ניהל בלודז' את מחלקת העיניים בבית החולים "פוזננסקי".
יהונתן קופלב
קריטריון לאולימפיאדת לונדון 2012
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר 2012 סיים קופלב פעמיים במקום 17 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.17 שניות ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 51.82 שניות ובמקום 27 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.06 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם גל נבו, אלון מנדל וגיא ברנע בשיא ישראלי חדש של 3:32.43 דקות. הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 52.19 שניות.
יוסף שתקאי
קורות חיים
שתקאי כיהן כסגן יושב ראש בתי הספר הציבוריים היהודים התיכוניים, והיה ממיסדי המכון למדעי היהדות.
יהונתן קופלב
2013
באליפות העולם שנערכה בברצלונה באוגוסט אותה שנה סיים קופלב במקום שמיני במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.19 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע בתוצאה של 24.95 שניות והעפיל למשחה הגמר מהמקום השביעי הכללי והצטרף לגיא ברנע שעלה מהמקום השלישי (24.73 שניות) ובכך לראשונה בתולדות השחייה הישראלית שני שחיינים ישראלים השתתפו במשחה גמר אחד. נוסף לכך, הוא סיים במקום 16 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם אמרי גניאל, יעקב טומרקין ונמרוד שפירא בר אור בתוצאה של 3:39.31 דקות, כשחיין גב הוא שחה תוצאה של 54.91 שניות.
יוסף שתקאי
קורות חיים
שתקאי היה ממייסדי טא"ז (מפולנית: TOZ, ראשי תיבות: Towarzystwo Ochrony Zdrowia Ludności Żydowskiej w Polsce) בלודז' ובפולין.
יהונתן קופלב
2014
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 סיים קופלב במקום 11 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.37 שניות ולא הצליח להגן על תוארו. נוסף לכך, הוא סיים במקום 21 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.04 שניות ובמקום 56 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 24.12 שניות.
2015
באליפות העולם שנערכה בקאזאן רוסיה באוגוסט 2015 סיים קופלב במקום 11 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.04 שניות.
2016
באליפות אירופה שנערכה בלונדון במאי 2016 סיים קופלב במקום חמישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.00 שניות ובמקום 16 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.15 שניות.
תוצאת השנה בעולם ושיא ישראל
באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה זכה קופלב במדליית זהב במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.84 שניות. במסגרת משחה שליחים 4x50 מטר גב, הוא השווה את שיאו האישי במשחה זה בתוצאה של 24.73 שניות, תוצאה השישית בטיבה בעולם באותה שנה. שבוע לאחר מכן, במסגרת משחה הזמנה שנערך באליפות ישראל בשחייה לילדים שנערכה ב-26 ביולי קבע קופלב, לראשונה בקריירה שלו, במשחה ל-50 מטר גב שיא ישראלי חדש של 24.60 שניות. תוצאה זו מהווה את תוצאת השנה בעולם ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון בהיסטוריה שהשיג הישג זה, ועוד בסוף העונה של משחה זה.
2017
באליפות העולם שנערכה בבודפשט הונגריה ביולי 2017 סיים קופלב במקום שמיני במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.85 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 24.86 שניות ועלה מהמקום השישי לשלב הבא. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 24.84 שניות. קופלב היה השחיין הישראלי היחידי שעלה לשלב הגמר באליפות זו והמצטיין באליפות.
2019
בתחרות המבחן האחרונה לקראת אליפות העולם שנערכה בווינגייט בסוף יוני 2019 קבע קופלב במשחה ל-50 מטר גב תוצאה של 24.88 שניות, התוצאה התשיעית בטיבה באירופה באותה העת, וקבע את הקריטריון לאליפות העולם. באליפות העולם עצמה שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית בסוף יולי אותה שנה הוא סיים במקום 13 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.02 שניות.
יוסף שתקאי
קורות חיים
שתקאי היה ממייסדי החברה לשמירת הבריאות באוכלוסייה היהודית (OZE, אָזע). בישראל.