cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חופשה באבטחה גבוהה (סרט)
עלילה
גגארין מסתיר את האסירים שנמלטו במחנה הנוער "יונגה", שם היה מחסור במדריכים. עכשיו שמם ויקטור סרגייביץ' רומשקין ויבגני דמיטרייביץ' אובגאייב. גיבור אחד הוא עבריין בעל סמכות, השני הוא שוטר שהורשע. שניהם נאלצים לברוח בניגוד לרצונם. מכיוון שאין להם שום מקום להסתתר בעיר קטנה, הם מקבלים עבודה במחנה נוער והם מתחבאים בין הילדים. בעוד הילדים הם המחנכים אותם בהדרגה מחדש.
ביקורת
היתרון העיקרי של הסרט הוא היעדר כמעט מוחלט של "הומור בתי שימוש". אבל הסרט גדוש בהומור על שוטרים, כמו גם ציטוטים ופיתולים עלילתיים מלהיטים רוסים מוכרים כמו "ג'נטלמנים של מזל", "יד היהלום", "קאלינה האדומה","קומדיה באבטחה גבוהה"," מבצע חיריק והרפתקאות נוספות של שוריק".
מבקר הקולנוע איוואן דנילוב כתב בעיתון "קיריל ומפודיום" כי "למרות היותה קומדיה קלילה, היא מותגה כסרט שמגיע מבית היוצר של הסרט "אדמירל" - הדבקת התווית הזו על גבי כרזות הסרט נועדה להבטיח תו איכות לסרט. למרות העובדה ש"אדמירל" גרר ביקורת חריפה מאוד מבחינת ההפקה, הוא היה אחד הסרטים המקומיים הטובים ביותר בתחילת המאה ה-21. יתר על כן, הסרט הוא אכן מוצר איכותי מאוד. ידם של מפיקים ברמה גבוהה נראית מיד - הסרט מכיל את מיטב השחקנים המקומיים, עבודת מצלמה טובה, תסריט מצחיק מאוד ופסקול מצוין."
הפקה
צילומי הסרט נערכו במשך שנתיים והתרחשו בעיקר במחוז המשנה אוסטרובסקי שבמחוז פסקוב, כמו גם במחוז המשנה אופוצ'קה אופוצ'צקי.
חיים בלעיש
הרב חיים בלעיש (ה'תרכ"א, 1861 או ה'תרכ"ד, 1864 - כ' בסיוון ה'תש"ז, 8 ביוני 1947) היה רב תוניסאי שכיהן כרבה הראשי של יהדות תוניסיה בין השנים 1940–1947
ביוגרפיה
נולד בערך בשנת ה'תרכ"ד 1864. למד אצל רבי מרדכי סמדג'ה, ורכש גם השכלה כללית. לאחר מות אביו, ייסד ישיבה בביתו ועמד ראשה, ואליה נקבצו תלמידים ממרחקים.
היה חבר במועצת הרבנים בתוניס, וגם במועצת הנהגת הקהילה. לפרנסתו עסק במכירת דגנים. נודע בפעולות החסד הרבות שעשה. שיקם את ישיבת "חברת התלמוד" בתוניס (מיסודו של הרב שלמה דאנה), והציל אותה מסגירה. נתמנה לרבה הראשי של תוניסיה לאחר פטירתו של רבי דוד כטורזה בשנת 1940 (הת"ש). בזמן מלחמת העולם השנייה לחם ברזיסטנס, אף על פי שהיה אז קרוב לגיל 80. על כך זכה במדליית הרזיסטנס, וכן עוטר באות לגיון הכבוד.
שימש בתפקיד עד פטירתו בכ' בסיוון ה'תש"ז (1947). נקבר בבית הקברות בתוניס. בשנת 2021 הועלו עצמותיו לקבורה בבית הקברות הישן בלוד
בעיר תוניס היה בית כנסת על שמו.
אלמר מדר
אלמר תיאודור מדר (בגרמנית: Elmar Theodor Mäder; נולד ב-28 ביולי 1963) שימש כמפקד המשמר השווייצרי האמון על ביטחונה של קריית הוותיקן בין השנים 2002–2008.
ביוגרפיה
הוא פרש מתפקידו ב-6 במרץ 2008 והוחלף בדניאל אנריג. לאחר פרישתו החל לעבוד בחברות אבטחה פרטיות בגרמניה ובשווייץ.
שלומי חסקי
שלומי חסקי (נולד ב-4 ביולי 1965) הוא משורר, סופר ועורך ספרות ישראלי.
ביוגרפיה
שלומי חסקי נולד וגדל בבת ים. את שירותו הצבאי עשה במסגרת הנח"ל בגרעין שיועד לקיבוץ מעיין ברוך. חסקי הוא בוגר החוגים ספרות עברית והיסטוריה של ארץ ישראל באוניברסיטת תל אביב; לימודי עריכה לשונית באוניברסיטת בר-אילן; לימודי מידענות; כיתת שירה של הליקון; התוכנית להכשרת מנחי סדנאות-כתיבה (שירה ופרוזה) מטעם מתא"ן.
בשנת 1998 הקים שלומי חסקי את אות למופת – שירותי כתיבה ועריכה, ובמסגרת זו הוא עוסק כבר למעלה משלושה עשורים בעריכת תוכן ספרותי ובעריכת לשון במגוון ז'אנרים: החל בספרות יפה ובשירה, דרך ספרות עיון-אקדמית, וכלה בספרות הדרכה מקצועית. שלומי חסקי עוסק שנים רבות כסופר צללים ובכתיבה אוטוביוגרפית של ספרים בשלל נושאים, בהנחיה ובליווי של כותבים בעת תהליך יצירתם, בחוות דעת מקצועית על כתבי-יד טרם שליחתם להוצאות לאור (לקטורה), וכן בהרצאות על אודות "תולדות שירת המחאה הישראלית".
שיריו התפרסמו באנתולוגיות, בכתבי העת הספרותיים: עתון 77, שְבו, הליקון, עמדה, מאזנים וגג, בעיתונים היומיים: הארץ, מעריב, ידיעות אחרונות וישראל היום ובערוצי הרדיו: גלי צה"ל, 103FM, קול ישראל, הרשות השנייה ועוד.
חסקי, אב לארבעה, מתגורר בגני תקווה.
מריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות
מריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות (באיטלקית: Maria Antonietta di Borbone-Due Sicilie; 16 במרץ 1851 – 12 בספטמבר 1938), הייתה נכדתו של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ואשתו של הטוען לכתר ממלכת שתי הסיציליות - הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה.
ביוגרפיה
מריה אנטונייטה נולדה ב-16 במרץ 1851 בנאפולי, לפרנצ'סקו, רוזן טראפאני ולמריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה ומריה אנטוניה, נסיכת שתי הסיציליות.
בשנת 1859 מת פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות, ובנו פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות עלה לשלטון במקומו. זמן קצר לאחר מכן ניצחו הכוחות הצרפתיים והסרדיניים את הצבא האוסטרי במלחמת אוסטריה-סרדיניה, מה שהוביל כעבור זמן קצר לאיחוד איטליה ולהדחתו של פרנצ'סקו השני מהשלטון. בעקבות כך ברחו מריה אנטונייטה ומשפחתה לרומא.
ב-8 ביוני 1868 התחתנה מריה אנטונייטה עם בן דודה הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה, בנו של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות.
בשנת 1886 מת אחי בעלה לואיג'י, רוזן טראני, ומכיוון שהייתה לו רק בת אחת - מריה תרזה, נסיכת שתי הסיציליות, הפך בעלה אלפונסו לראשון בתור בסדר הירושה. בשנת 1894 מת אחיו למחצה פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות, ואלפונסו הפך לטוען לכתר ממלכת שתי הסיציליות. בשנת 1934 מת אלפונסו בקאן בצרפת, ובנם הנסיך פרננדו פיו, דוכס קלבריה הפך לטוען לכתר של שתי הסיציליות, וב-12 בספטמבר 1938 מתה מריה אנטויינטה בפרייבורג בגרמניה.
משפחתה
ב-8 ביוני 1868 התחתנה מריה אנטונייטה עם בן דודה הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה, ממנו נולדו לה 12 ילדים:
משה בן לולו
משה בן לולו (נולד ב-13 באפריל 1988) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ.
קריירה
בן לולו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד. ב-3 בינואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 1–2 להפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו, ובמשחק זה אף כבש את שער הבכורה שלו בקריירה. כעבור עשרה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 2–2 נגד הפועל כפר סבא. ב-20 בינואר 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בהפסד 2–3 למכבי נתניה. עד סיום העונה ערך 14 הופעות בליגה, וכבש שני שערים. בעונת זומן לסגל הנבחרת הצעירה של ישראל, ובמדיה ערך שלוש הופעות וכבש שער אחד.
במסגרת חלון העברות של ינואר הושאל להכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית, ועד תום העונה ערך 11 הופעות וכבש שער אחד, ובסיום העונה סיימה הקבוצה במקום הראשון והעפילה לליגת העל. בקיץ הושאל להפועל בני לוד, במדיה הבקיע שבעה שערים ב-27 הופעות בליגה הלאומית, והוסיף שני שערים בגביע הטוטו. בעונת הושאל שוב להכח עמידר רמת גן, ובמהלך חצי עונה הבקיע ארבעה שערים בליגה וארבעה בגביע הטוטו. בחלון ההעברות של ינואר 2010 עבר להפועל רמת השרון, ובשורותיה הבקיע עוד ארבעה שערים בליגה וארבעה שערים בגביע המדינה, עת הגיעה הקבוצה עד לחצי הגמר.
בקיץ חזר לליגת העל כאשר הושאל לבית"ר ירושלים. ב-19 במרץ 2011 הבקיע את שער הליגה היחיד שלו במועדון, בניצחון 1–0 נגד הפועל חיפה. בקיץ  חזר למ.ס. אשדוד, ושיחק בליגת העל עונה נוספת, במהלכה כבש שלושה שערים בליגה וארבעה שערים בגביע הטוטו. לקראת סיום חלון ההעברות של ינואר  הושאל להפועל ראשון לציון. בן לולו הבקיע שני שערים עד תום העונה, אך הקבוצה ירדה לליגה הלאומית.
בתחילת עונת שוחרר בן לולו ממ.ס. אשדוד וחתם בקבוצת ווסטרלו מליגת המשנה בבלגיה. בינואר חזר לישראל והצטרף לקדנציה שלישית בהכח עמידר רמת גן. עד תום העונה כבש בן לולו שבעה שערים ב-14 משחקים, וסייע לקבוצה להישאר בליגה הלאומית. בתום העונה חתם שוב בהפועל בני לוד. ב-27 בדצמבר 2013 הבקיע רביעייה בניצחון 7–0 נגד מכבי אום אל-פחם. את העונה סיים כמלך השערים של הקבוצה, עם 15 שערי ליגה ושער אחד בגביע הטוטו. גם בעונת היה בן לולו מלך שערי הקבוצה, כאשר כבש עשרה שערי ליגה ושני שערים בגביע הטוטו.
ב-14 ביולי 2015 הצטרף להפועל קטמון ירושלים, בשורותיה ערך 14 הופעות בליגה הלאומית וכבש שני שערים בליגה ושער אחד בגביע הטוטו, ובינואר 2016 הושאל בחזרה לבני לוד וכבש עוד שני שערים עד תום העונה.
ב-18 באוגוסט 2016 חתם בקבוצת הפועל נצרת עילית לעונה אחת. ב-18 בינואר 2017 חתם בקבוצת הפועל חדרה מליגה א', ועד תום העונה כבש שישה שערים ב-13, וסייע לקבוצה להעפיל לליגה הלאומית לאחר שסיימה את העונה במקום הראשון.
בתחילת עונת 2017/2018 שותף במשחק של הפועל חדרה מבלי שנרשם כחוק, ובעקבות כך נענשה הקבוצה ובן לולו נאלץ למצוא קבוצה בליגה נמוכה יותר לאחר שחלון ההעברות בליגה הלאומית נסגר. ב-1 באוקטובר 2017 חתם בהפועל אום אל-פחם מליגה א'. בעונה זאת ערך בן לולו 24 הופעות וכבש שמונה שערי ליגה, ובעונה שלאחר מכן כבש תשעה שערים ב-25 הופעות והעפיל עם הקבוצה לליגה הלאומית.
בתחילת עונת 2019/2020 המשיך בן לולו בהפועל אום אל-פחם בליגה הלאומית, אך לאחר ארבע הופעות חתם ב-2 באוקטובר 2019 בהפועל אשדוד מליגה א'. בעונה זאת שהגיעה לסיומה טרם עת עקב התקפת נגיף הקורונה, ערך בן לולו 23 הופעות ובהן הבקיע, אחד עשר שערי ליגה ושתיים בגביע המדינה וסיים כמלך שערי הקבוצה.
ב-21 ביולי 2021, בן לולו חתם בעירוני טבריה.
סלמנדרה כתומה
סלמנדרה כתומה או סלמנדרת האש (שם מדעי: Salamandra salamandra) היא מין של דו-חיים ממשפחת הסלמנדריים, המצויה בעיקר במרכז באירופה.
מאפיינים
אורכה של סלמנדרה זו 15-25 ס"מ ומשקלה 40 גרם בבגרותה. היא בעלת מבנה גוף גמיש המזדקר מעט מעל לראשה. לסלמנדרה עיניים גדולות בעלות "גבות" צהובות ולסתות מעוגלות. הרגליים שלה קטנות והזנב ארוך. גופה צבוע בצבעי צהוב ושחור - דבר המזהיר טורפים עקב רעילותו של עורה
הסלמנדרה היא יצור איטי המעדיף להיות על היבשה מאשר במים, אך היא מתרבית במים והראשנים הבוקעים בעלי זימים העוזרים להם לנשום. הסלמנדרה משריצה מאות ולדות מגופה, אך הצעירים טורפים זה את זה ולבסוף נותרים רק ראשנים גדולים. הן הראשנים והן הבוגרים הם טורפים הניזונים מפרוקי-רגליים שונים וגם מתולעים, רכיכות, דגיגים ודו-חיים צעירים אחרים. הם תופסים את טרפם בלשונם הארוכה והדביקה ועם שיניהם הקטנות.
סלמנדרה זו קרובה לסלמנדרה המצויה שחיה בישראל ובעבר האחרונה הייתה תת-מין שלה, אך כיום היא מסווגת כמין נפרד.
לסלמנדרה שתי בלוטות ארס בעורף המשמשות לה כהגנה, בנוסף לצבעה המרתיע טורפים.
בנימין יהושע זילבר
הרב בנימין יהושע זילבר (תרע"ו, 1916 - כ"ה באלול תשס"ח, 25 בספטמבר 2008) היה פוסק הלכה חרדי, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.
קורות חייו
נולד בפולין לברוך ושרה זילבר. בצעירותו למד זמן קצר בישיבה בוורשה, משם נסע ללמוד בישיבה בעיר בריסק. כעבור שנתיים עבר לישיבת נובהרדוק במזריץ' והיה מקורב לראש הישיבה הרב דוד בליאכר. בצעירותו דבק בו הכינוי "בנימין הצדיק".
בשנת 1933 עלה לארץ ישראל. למד זמן קצר בישיבת בית יוסף בבני ברק. באותה תקופה התקרב לחזון איש. לאחר חתונתו למד בבית המדרש אוהל תורה בירושלים. בשנת תש"י הוציא את ספרו "מקור הלכה" על מסכת שבת, וקיבל עליו הסכמה מהחזון איש.
בשנת תשט"ז עבר לבני ברק. מעולם לא נשא משרה תורנית. הקדיש את זמנו ללימוד תורה ולחיבור עשרות ספרים תורניים, רובם ככולם בנושאי הלכה ומוסר. מדי שנה נהג לערוך תענית דיבור למשך ארבעים יום, מראש חודש אלול עד יום הכיפורים.
אשתו הראשונה נפטרה בשנת תשמ"ג. לימים נישא בשנית לאלמנתו של הרב עוזיאל משה רוטשטיין, מחבר הספר "נחלת משה". בנו, הרב יחיאל אברהם, מחבר סדרת ספרי ההלכה "בירור הלכה". בנו הרב ברוך, משפיע של בית הכנסת ברסלב בסטמפורד היל, לונדון.
רב-חנק האמזונאס
אורכו יכול להגיע לאורך 1.8 מ' והוא מזכיר מאוד את הרב-חנק האזמרגדי אך בעל רצועות לבנות על גופו ועל שפתיו. הוא ירוק ובעל עיניים גדולות וירוקות שלוכדות אור. הוא פעיל בלילה ומטפס על העצים, שם הוא אורב לטרף הכולל מיני מכרסמים, לטאות, צפרדעים ועופות אותם הוא תופס מהאוויר. הוא נכרך על החיה שתפס עד למותה.
הוא מצוי רק בג'ונגלים של אגן האמזונאס בדרום סורינאם, דרום ונצואלה, קולומביה, פרו וברזיל.
בג"ץ אייל ניר
בג"ץ 1213/10, אייל ניר ואחרים נ' יו"ר הכנסת ואחרים הוא עתירה שהוגשה לבג"ץ, על ידי אייל ניר ומבקשים אחרים, ביניהם נתן זך ויוסי שריד, ועסקה בשאלת חוקתיות חוק הפסקת הליכים ומחיקת רישומים בעניין תוכנית ההתנתקות שהתקבל בשנת 2010, שנקט מדיניות מקלה עם המתנגדים לתוכנית שנפתחו נגדם הליכים פליליים. בג"ץ דחה את העתירה ואישר את החוק. לפי הפסיקה, החוק אכן קובע תנאים של אכיפה סלקטיבית, שכן הוא מבחין בין מתנגדים למחאות אחרות על רקע אידאולוגי, אך גם אם ייתכן שהחוק פוגע בשוויון - הפגיעה מידתית והתכלית ראויה.
רקע
בשנת 2003, הוכרזה תוכנית להתנתקות מדינת ישראל מאזור חבל עזה ומאזור צפון השומרון, על ידי ראש הממשלה, אריאל שרון. התוכנית אושרה בשנת 2004 על ידי ממשלת ישראל, והיוותה חלק ראשון בסדרת מהלכים שננקטו למימוש התוכנית והושלמה עם חקיקת חוק יישום תוכנית ההתנתקות, כאשר באוגוסט 2005, במהלך שנמשך תשעה ימים, בוצעה תוכנית ההתנתקות עצמה בה פונו על ידי המדינה, כ-9,000 איש מ-22 יישובים בחבל עזה ו-4 יישובים באזור השומרון.
בעקבות חשש רשויות האכיפה מפני התסיסה הציבורית בעקבות התוכנית, שתוביל לתגובות מחאה קיצוניות, אומצה מדיניות להתמודדות עם אותם המפגינים נגד תוכנית ההתנתקות, אשר באה לידי ביטוי בחקיקה- אימוץ עבירות ייחודיות בחוק ההתנתקות וכן באכיפה מחמירה כלפי המתנגדים.
עובדות פסק הדין
על רקע ייחודיות והשלכות המהלך, והמציאות שנוצרה בעקבותיו, גובשה בשנת 2006 מדיניות טיפול של היועץ המשפטי לממשלה שהתבטאה בעיכוב הליכים שנפתחו על רקע פעולות התנגדות לתוכנית ההתנתקות והפעלת סמכות הנשיא בענייני חנינה, ובחודשים פברואר ויולי 2007 הונחו על שולחן הכנסת (הכנסת ה-17) שתי הצעות חוק פרטיות שביקשו לחוקק את מתן החנינה לאותם מפגינים. לאחר שינויים שנערכו אושר חוק הפסקת הליכים ומחיקת רישומים בעניין תוכנית ההתנתקות, התש"ע–2010, ביום 25.1.2010, ברוב של 51 חברי כנסת תומכים מול 9 מתנגדים.
בעקבות חקיקת החוק הוגשה עתירה למתן צו על תנאי על ידי אייל ניר ושאר המבקשים, ביניהם כאלה שהשתתפו ונעצרו בהפגנות שונות, לדוג' בהפגנות נגד הבנייה בשייח ג'ראח ולא קיבלו הקלות בדומה למתנגדי ההתנתקות.
טענות המבקשים
נטען כי החוק אינו חוקתי, כיוון שהוא פוגע בזכות לשוויון בפני החוק, עד כדי פגיעה בכבוד- המוגן בסעיף 2 לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, פגיעה אשר אינה עומדת בתנאי פסקת ההגבלה שבסעיף 8 לאותו חוק. החוק מפלה בין אלה שהפגינו בתוכנית ההתנתקות לבין אחרים שהפגינו בפעולות אחרות כגון, חלק מהמבקשים שנעצרו על רקע ההפגנה נגד הבניה בשכונת שייח ג'ראח בירושלים, ולא קיבלו הקלות. החוק אף פוגע בזכות לחופש הביטוי וחירות ההפגנה של קבוצה אחת לעומת קבוצה אחרת.
נטען עוד על ידי העותרים כי החוק מהווה שימוש לא ראוי בכוחו של הרוב הדמוקרטי בכנסת על מנת לפגוע בזכויות המיעוט, וככזה הוא פוגע בעקרונות יסוד של השיטה, ביניהם השוויון.
עוד נטען כי החוק פוגע בעקרון הפרדת הרשויות ונותן לגיטימציה להתערבות פוליטית וכן כי הוא סותר את חוק יסוד: נשיא המדינה, בשל פגיעה בסמכות הנשיא להעניק חנינה.
אומנם החוק מדבר על "חנינה כללית" כאשר לנשיא ישנה הסמכות לחנינה אינדיבידואלית, אך בפועל מדובר לדעתם, בחנינה קבוצתית ומוגדרת של יחידים על בסיס אידאולוגי, פוליטי, דתי ולאומי.
אסיד באת'
אסיד באת' הייתה להקת סלאדג' מטאל אמריקאית מהעיר הומה בלואיזיאנה ופעלה בין השנים 1991 עד 1997. אסיד באת' שילבה דום מטאל עם השפעות רבות של הארדקור פאנק, דת' מטאל, דת'-דום, רוק גותי, בלוז רוק וגראנג'. בריאיון עם המגזין Pit Magazine, סולן הלהקה דאקס ריגס תיאר את סגנונה של הלהקה בתור "דת' רוק" (בהתייחסותו למוות כנושא כתיבה עיקרי בשירי הלהקה), כמו גם שילוב של דום מטאל כמאפיין בולט במוזיקה שלה.
בג"ץ אייל ניר
טענות המשיבים
מבחינה חוקתית, אין עילה לביטול החוק, בעיקר עקב העובדה שנחקק תחת נסיבות ייחודיות- אירוע ההתנתקות- מה שהצדיק הסדר ייחודי למעורבים, המייחס חשיבות לפיוס בין חלקי העם. החוק אינו פוגע בשוויון, כיוון שמדובר ביחס שונה לשונים ולא בהפליה בין שווים. מחיקת הרישומים כלפי המעורבים מהווה התייחסות לקבוצה ייחודית, כאשר אלה שהשתתפו במחאות על רקע שונה, לא שייכים לקבוצה זאת. כן נטען לאיזון מתקן כי האכיפה בעניין הייתה מחמירה מלכתחילה.
אסיד באת'
ביוגרפיה
אסיד באת' הוקמה בשנת 1991 משילובן של שתי להקות, דארק קרניבל וגולגות'ה. הלהקה פעלה דרומית לניו אורלינס. דמו הלהקה, Hymns of the Needle Freak, הוקלט בשנת 1993. בעזרת דמו זה, קיבלה הלהקה חוזה הקלטות בחברת הקלטות עצמאית בשם Rotten Records. בשנת 1994, שחררה הלהקה את אלבומה הראשון, When the Kite String Pops. לאחר כשנתיים, שחררה הלהקה את אלבומה השני והאחרון, Paegan Terrorism Tactics. האלבומים לא זכו להצלחה רבה במיינסטרים, אך שניהם קיבלו שבחים רבים מסצנת האנדרגראונד. בשנת 2005, שוחרר אוסף שירי הדמו Demos: 1993-1996.
בג"ץ אייל ניר
טענות המשיבים
החוק אינו פוגע בסמכויות הרשויות או בעקרון ההפרדה, כיוון שתחולת החוק מצומצמת, והחנינה היא כללית ומצויה בסמכות המחוקק.
אסיד באת'
ביוגרפיה
אחרי שני אלבומים, פעילות הלהקה הגיעה לקיצה ב-23 בינואר 1997 לאחר מותו הפתאומי של בסיסט הלהקה, אשר נהרג יחד עם שני הוריו על ידי נהג שיכור.
יעקב עטיה
יעקב (איקא) עטיה (נולד ב־14 ביולי 1942) הוא אלוף-משנה בדימוס, שרת ביחידה 8200 ובחיל המודיעין. לאחר שחרורו מצה"ל היה סמנכ"ל תפעול באיתוראן, ובהמשך יזם והקים את חברת "סתר יועצי ביטחון ואבטחת מידע", בה הוא מנכ"ל משותף. עוסק בפעילות ציבורית בקרנות להנצחת חללי הטרור.
בג"ץ אייל ניר
דעת הרוב
דעת הרוב של הנשיאה דורית ביניש, והשופטים אשר גרוניס, מרים נאור, עדנה ארבל, אליקים רובינשטיין, אסתר חיות, יורם דנציגר וניל הנדל.
יעקב עטיה
משפחה
דור חמישי למשפחת עטיה בארץ ישראל. נולד בתל אביב ליוסף עטיה – מוכר בחנות אופנה, ולרוזה מבית קנזה – עקרת בית. גדל בעיר בת ים.
בג"ץ אייל ניר
דעת הרוב
נאמר כי תוצאת חוק זה איננה שוויונית, בשל ייחוד קבוצה אחת בחברה הישראלית, אך אין הכרעה בעניין כי גם אם מתקיימת פגיעה בשוויון במובן החוקתי היא עומדת בדרישות פסקת ההגבלה, הקבועה בסעיף 8 לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו וקובעת כי ניתן לפגוע בזכות החוקתית לכבוד האדם, ובלבד שהפגיעה נעשתה לתכלית ראויה, מתיישבת עם ערכי המדינה ומידתית- כלומר אינה עולה על הנדרש.
יעקב עטיה
שרות צבאי
כנער בן 16, הצטרף בשנת 1958 כחניך בקורס קדם צבאי ביחידה 8200 והוכשר כאלחוטן מאזין ערבית. בהמשך מילא תפקידים מקצועיים ופיקודיים ביחידה 8200 ומפקדת חיל המודיעין.
פיקד על בסיס האזנה ועל יחידת האזנה מרחבית צפון בין השנים 1964 – 1971 כולל מלחמת ששת הימים. במלחמת יום הכיפורים ואחריה (1973 – 1974) מונה למפקד בסיס האזנה קדמי מערבית לתעלת סואץ בג'בל עתקה. ובשנת 1974 שימש כמ"מ מפקד גדוד האזנה נייד ביחידה 8200.
בג"ץ אייל ניר
דעת הרוב
מבחני פסקת ההגבלה:
מבחני המידתיות-
יעקב עטיה
שרות צבאי
ב-1974–1976, מילא תפקיד ראש ענף איסוף ב אמ"ן מחלקת איסוף. בשנים 1976 – מפקד ענף מקצועות מודיעין בבה"ד 15 1979. בשנים 1979 – 1980 שימש כראש ענף סגל וקצינים ומ"מ ראש מחלקת משאבי אנוש במפקדת קצין מודיעין ראשי.
בג"ץ אייל ניר
דעת הרוב
הכרעה בנוגע לטענות מנהליות:
דעת המיעוט
סלים ג'ובראן לא התייחס למשמעותה הלאומית של התוכנית, אלא לשאלת הפגיעה בזכויות החוקתיות הקיימות שאינן עומדות בדרישות פסקת ההגבלה. לדבריו, תכלית החוק הולמת רק באופן חלקי את ערכי המדינה, בשל הפגיעה באופייה הדמוקרטי.
יעקב עטיה
שרות צבאי
בשנים 1980–1982 שימש כראש המטה ביחידה 8200, בדרגת אל"ם כולל מלחמת שלום הגליל. בנובמבר 1983 פרש מצה"ל.
בג"ץ אייל ניר
דעת המיעוט
בנוגע למידתיות, די בהגשמה חלקית של מטרת החוק, לכן החוק עומד במבחן בקשר הרציונלי, הוא מבחן המשנה הראשון. בנוגע למבחן השני, קובע כי לא נמצא אמצעי אחר שיכול להגשים את מטרת החוק ואשר לא פוגע יותר מהחוק הקיים, לכן מבחן האמצעי שפגיעתו פחותה מתקיים. לעומת זאת, מבחן המידתיות במובן הצר לא מתקיים, ותועלת החוק אינה עולה על הנזק, שאף עלול להתעצם נוכח הפגיעה בשוויון, שמיטיבה עם קבוצה אחת ומעוררת תחושת קיפוח באחרת.
יעקב עטיה
קורסים בצה"ל
בוגר קורס מפקדי פלוגות וקורס קמ"נים מתקדם בשנת 1971. בוגר המכללה לפיקוד ומטה (פו"מ) בשנים 1972/73. בוגר השתלמות מפקדי חטיבות בשרות מילואים 1990.
בג"ץ אייל ניר
דעת המיעוט
בעיניו קבוצת השוויון עליה תחול החנינה הייתה צריכה להיות כל מבצעי העבירות על רקע אידאולוגי. לעמדתו החוק פוגע הן באנשים עליהם החוק לא חל, כגון תומכי התוכנית, והן באינטרס הציבורי. אמצעי פיוס שמבוסס על אבחנה על רקע כזה, מוביל לפגיעה חמורה מדי בשוויון.
כמו הן ציין שהחוק רטרואקטיבי, ונקבע כבר כי חקיקה רטרואקטיבית פוגעת בשוויון ומנוגדת לחוק יסוד הכנסת.
יעקב עטיה
תפקידים אזרחיים
בשנים 1983–1988 עבד בחטיבת הקשר של תדיראן בתפקיד ניהול במנהלת פרויקט לשדרוג ציוד הקשר הטקטי בצה"ל.
בג"ץ אייל ניר
דעת המיעוט
בנוגע לשאר הטענות המנהליות, ציין ג'ובראן שלדעתו לכנסת אין סמכות לחוקק חוק חנינה המעניק חנינה קבוצתית במקרה זה, דבר המתיישב עם העמדה האמריקאית לדוגמה וכן דוחה את הקביעה לפיה החוק הצהרתי בלבד, כיוון שלדעתו היה עליו לשקף את ערכי היסוד של המשפט ולא להתיר פגיעה בשוויון והבחנה בין שתי קבוצות שאינה על בסיס שוני רלוונטי.
נוכח קביעת הרוב שרק פגיעה בשוויון החוקתי שנגזר מכבוד האדם, ולא כל פגיעה בשוויון, תוכל להביא לביטולו של חוק, אם אינה עומדת בדרישות פסקת ההגבלה וקביעה שהחוק אכן עומד במבחנים אלו, נקבע בדעת רוב לדחות את הבקשה לביטול החוק.
יעקב עטיה
תפקידים אזרחיים
בשנים 1988–1993 מילא תפקידים בכירים בחברות כלל ביטוח ומגדל חברה לביטוח.
בג"ץ אייל ניר
עמדות חוקרי משפט
בועז סנג'רו כתב שחוק החנינה מוצדק, משום שהיווה תיקון לאפליה הנמצאת בחוק, וכן תיקון לאכיפה המחמירה כלפי המתנגדים לתוכנית.
לעומת זאת, ברק מדינה ואילן סבן תמכו בעמדת המיעוט. לטענתם מטרת החוק נועדה לייחד את התוכנית ולהקשות על התנתקות עתידית. עוד הם טוענים כי גם תכלית נייטרלית כגון טענת הקרע בעם, לא מספיקה כדי לשלול את המסקנה שמדובר בתוצאה מפלה. לדבריהם, יישום מבחני פסקת ההגבלה מחייב בדיקה נוספת: האם התייחסות לאיחוי הקרע הזה בלבד ולא ביחס לקרעים האחרים, מבטאת תכלית ראויה, וכן, האם הענקת החנינה לקבוצה אחת היא מידתית. עוד כתבו שישנו אמצעי חלופי והוא החלת החוק על קבוצות אחרות.
יעקב עטיה
תפקידים אזרחיים
בשנת 1994 מונה לסמנכ"ל תפעול חברת איתוראן לאיתור רכב. והיה בין מקימי החברה במסגרת תדיראן.
בשנת 1997 יזם וייסד את החברה "סתר יועצי ביטחון ואבטחת מידע" ומשמש בה כמנכ"ל.
השכלה
בעל תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב.
בוגר תוכנית למנהלים בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב 1983.
חיים אישיים
בשנת 1964 נישא לחרמונה ממשפחת ברוור מחיפה, גננת פרטית ותיקה. המשפחה מתגוררת ברמת אפעל. לזוג נולדו 3 ילדים.
הבת הצעירה, ענבר, סטודנטית בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב. נרצחה ב, בערב פורים י"ג אדר תשנ"ו 4 במרץ 1996, הייתה בת 22 במותה. הבת אורית עוסקת בפרסום ושיווק. הבן אסף בעל שליטה בחברת נדל"ן מסחרי.
פעילות ציבורית
פעיל בקרנות הנצחה לנפגעי הטרור:
קרן ענבר– נוסדה בשנת 1997 במרכז למורשת המודיעין (מל"מ) לעידוד מחקר ומעשה להתמודדות עם טרור. הקרן מעניקה מלגות ופרסים על כתיבה ופרסום של עבודות ומחקרים בתחום חקר הטרור ועל מעשים ראויים לציון, בהתמודדות אל מול הטרור. יו"ר הקרן הוא אלוף דני רוטשילד.
קרן ענבר וטלי – קרן מלגות משותפת באוניברסיטת תל אביב על שם ענבר עטיה וטלי גורדון שנרצחו בפיגוע דיזנגוף סנטר. הוקמה על ידי האוניברסיטה בפקולטות למדעי הרוח ולמדעי החברה, בתרומות שגויסו על ידי קרן הנאמנים של האוניברסיטה בארצות הברית. הקרן מעניקה בטקס שנתי מלגות לסטודנטים מצטיינים.
עוסק בפעילות ציבורית במרכז למורשת המודיעין.
פלאנודונטה
פלאנודונטה (שם מדעי: Palaeanodonta) הוא ענף של יונקים פרהיסטוריים בעלי שליה מהקבוצה פריה, בה נכללים הטורפים והפנגולינאים המודרניים וכן הקראודונטים הטורפים. קבוצה זו נחשבת לקבוצת מעבר בין שני הסדרות, אך יש חוקרים המשייכים אותה לסדרת הפנגולינאים (Pholidota). לצידם הם משויכים לקבוצה פוליודונטמורפה.
המאובנים של בני קבוצה זו התגלו מאמצע הפלאוקן עד לתחילת האוליגוקן, כשמרביתם התגלו באמריקה הצפונית, במזרח אסיה ובאירופה. הם נכחדו עד לתחילת המיוקן, אולי עם התייבשות הסביבה ושינויי אקלים גדולים.
מינים אלה היו קטנים יחסית, לא עלו על 50 סנטימטרים באורכם שדמו באורח חייהם לארמדילים. הם היו שוכני קרקע ברובם והיו בעלי גולגולות רחבות, ובהם ניבים חדים וחזקים כמו לכלבים, אשר במשך הזמן התנוונו. מבנה השיניים לא התאים לאכילת בשר, והם היו אוכלי חרקים, אך לא מותאמים לחלוטין לאכילת נמלים כמו הפנגולינים. ייתכן שהיו מתחפרים באדמה תוך שימוש בטפריהם הגדולות.
ויליאם רוזקרנס
ויליאם סטארק רוזקרנס (באנגלית: William Starke Rosecrans) היה ממציא, פוליטיקאי ודיפלומט אמריקאי, וקצין בצבא ארצות הברית. תפקידו כגנרל בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית הוא זה אשר הקנה לו את פרסומו. הוא ניצח במספר קרבות חשובים בזירה המערבית של מלחמת האזרחים, אולם, תבוסתו בקרב צ'יקמוגה בשנת 1863 קטעה למעשה את הקריירה הצבאית שלו.
ביוגרפיה
בשנת 1842 סיים רוזקרנס את האקדמיה הצבאית של ארצות הברית (ווסט פויינט), מדורג חמישי מתוך כיתה של חמישים ושישה. לאחר מכן שירת בצבא ארצות הברית בתפקידי הנדסה, וכן שירת כפרופסור בווסט פויינט. בשנת 1854 פרש רוזקרנס מהצבא, והפך ארכיטקט ומהנדס אזרחי. הוא זכה להצלחה ניכרת, ניהל מיזמים שונים בתחום מכרות הפחם, ערך סקרים גאולוגיים, והמציא מספר המצאות.
בתחילת מלחמת האזרחים הוביל רוזקרנס יחידת מתנדבים מאוהיו, אשר בין חבריה היו רתרפורד הייז, ויליאם מקינלי (נשיאים לעתיד), וסטנלי מתיוס (שופט עליון לעתיד). הוא קיבל מינוי כבריגדיר ג'נרל בצבא הסדיר וזכה להצלחה בקרבות הראשונים בווירג'יניה המערבית אל מול רוברט א' לי. בשנת 1862, בזירה המערבית, ניצח בקרב איוקה וקרב קורינת' השני, כאשר היה תחת פיקודו של מייג'ור ג'נרל יוליסס גרנט. נטייתו של רוזקרנס לדיבור מהיר וגס, ונכונותו לחלוק על הממונים עליו באופן פומבי, גרמו ליריבות מקצועית בינו לבין גרנט (וכן מזכיר המלחמה אדווין סטנטון), יריבות אשר השפיעה על הקריירה של רוזקרנס.
לאחר קרב קורינת' קודם רוזקרנס לדרגת מייג'ור ג'נרל, קיבל את הפיקוד על גייס XIV, והוביל אותו לניצחון בקרב סטונס ריבר אל מול יריבו מן הקונפדרציה בראקסטון בראג. לאחר קרב זה החל רוזקרנס בארגון מחדש של הגייס והפך אותו לארמיית הקמבלנד. בראש ארמיית הקמברלנד יצא רוזקרנס למערכת טולהומה, סדרת תמרונים מבריקה אשר דחקה את צבא הקונפדרציה אל מחוץ למרכז טנסי. לאחר התארגנות קצרה המשיך רוזקרנס במערכת צ'יקמוגה, אשר בתחילתה הצליח לגרום לנסיגת צבא הקונפדרציה בפיקוד בראג אל מחוץ לעיר האסטרטגית צ'טנוגה באמצעות סדרת תמרונים ואיגופים. עד אותה עת הייתה הקריירה הצבאית של רוזקרנס רצופה הצלחות. הוא היה אהוב על חייליו, אשר כינו אותו "אולד רוזי" (רוזי הזקן), אך היה קשה עם קציניו. רוזקרנס היה בעל אופי כספיתי, ובפרוץ הקרב נטה להגיע להתרגשות יתר, מה שגרם לו לגמגם ולהיות קשה להבנה. בנוסף, נטה להתערב בניהול הפרטים הקטנים ביחידות המשנה שלו ולעקוף את שרשרת הפיקוד.
המרדף בעקבות צבאו של בראג הסתיים בהתנגשות דמים בקרב צ'יקמוגה. בקרב זה הייתה ארמיית הקמברלנד של האיחוד ערוכה להגנה, בעוד ארמיית טנסי של בראג תקפה חזיתית. ביום הראשון לקרב נהדפו כל התקפותיו של בראג. אולם ביום השני, בעקבות מידע שגוי שקיבל, נתן רוזקרנס פקודה שגויה לתזוזת אחת מיחידותיו, מה שיצר פרצה זמנית בקווי ההגנה של צבאו. בצירוף מקרים חסר מזל הייתה פרצה זו אל מול התקפה מרוכזת של הקונפדרציה, מה שגרם לנסיגה מבוהלת של שליש מצבאו. רוזקרנס, אשר איבד את עשתונותיו בעקבות תהפוכות הקרב, נסוג עם חלק צבאו המוכה, בעודו מותיר את יתרת צבאו בשדה הקרב. ארמיית הקמברלנד נסוגה אל צ'טנוגה, ובראג הטיל עליה מצור.
בעקבות התבוסה המשפילה, הודח רוזקרנס מתפקידו כמפקד ארמיית הקמברלנד על ידי גרנט. הוא קיבל את הפיקוד על זירת מיזורי, שם לחם נגד הפשיטה של פרייס במיזורי, אולם לא מילא יותר תפקיד משמעותי במלחמה.
בבחירות 1864 שקל אברהם לינקולן לגייס את רוזקרנס כמועמדו לסגן נשיא. המהלך טורפד על ידי מזכיר המלחמה סטנטון, אשר יירט את מכתב ההסכמה של רוזקרנס אל לינקולן, והסתיר אותו. לאחר המלחמה עבר רוזקרנס לקליפורניה, שם עסק במיזמים עסקיים שונים. הוא שירת במספר מינויים דיפלומטיים ופוליטיים, בהם ציר ארצות הברית במקסיקו, ובשנת 1880 נבחר כנציג המחוז ה-1 של קליפורניה לבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא שירת בקונגרס בין 1881–1885. רוזקרנס נפטר בקליפורניה, בשנת 1898. בשנת 1908 נטמנו שרידיו בבית הקברות הלאומי ארלינגטון, וירג'יניה.
שוודיה במשחקים האולימפיים לנוער
שוודיה משתתפת בכל המשחקים האולימפיים לנוער שהתקיימו מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). שוודיה משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער. לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער השוודיים 43 מדליות, מהן 17 מדליות זהב.
במשחקי החורף מדורגת שוודיה במקום התשיעי עם 26 מדליות מתוכן אחת עשרה מדליות זהב. הענף הבולט ביותר הוא סקי למרחקים בו מדורגת שוודיה במקום השני עם אחת עשרה מדליות, מתוכן ארבע מדליות זהב, אחרי. שוודיה מוביל את ענף ההוקי קרח עם זכייה בשתי מדליות זהב ומדליית כסף. שוודיה מדורגת במקום השלישי בענף סקי אלפיני. ארבעת ענפי החורף בהם לא התחרה נציג מטעם שוודיה במשחקים האולימפיים לנוער הם החלקה מהירה במסלול קצר, סקי נורדי משולב וקפיצות סקי וסקי הרים.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של שוודיה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 15 ספורטאים שהתחרו בשמונה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בחמישה מדליות, מהן שתי מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים אתלטיקה עם זכייה בשתי מדליות זהב בקפיצה משולשת וקפיצה במוט לנערות, מדליית ארד בזריקת דיסקוס לנערות והפעלה לגמר וסיום במקום הרביעי בקפיצה במוט לנערים, התעמלות עם זכייה במדליית ארד בתחרות מקבילים מדורגים לנערות, והעפלה לשלושה גמרים בהם סיימו במקום השביעי בתרגיל קרקע לנערות, מקום שמיני בתרגיל הקורה לנערות ומקום עשירי בקרב רב לנערות בהתעמלות מכשירים, וטאקוונדו עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 55 ק"ג לנערות. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענף השחייה עם דירוג במקום החמישי במשחים 50 מטר לנערות בסגנון שחייה חופשית ו-100 מטר לנערות בסגנון שחיית גב, ומקום שישי במשחים 50 מטר לנערות בסגנון שחיית פרפר ו-100 מטר לנערות בסגנון שחיית גב. המשלחת העפילה לרבע גמר בטורניר היחידים לנערים בטניס שולחן. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים בדמינטון, חתירה וטריאתלון.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג היא הגדולה ביותר ששוודיה שלחה עד כה. המשלחת מנתה 33 ספורטאים שהתחרו ב-13 ענפים. המשלחת זכתה בשישה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים גולף עם זכייה במדליית זהב בטורניר הקבוצות מעורב ומדליית כסף בטורניר הנערים, סיף עם זכייה במדליית כסף בטורניר הדקר לנערים ומדליית ארד בטורניר הדקר לנערות, כדוריד עם זכייה במדליית ארד בטורניר הנערות, ואיגרוף עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 60 ק"ג לנערות. בענף השחייה המשלחת דורגה במקום החמישי במשחה 50 מטר לנערות בסגנון שחיית חזה. בענף הקפיצה למים המשלחת העפילה לגמר קפיצה ממקפצה גמישה מ-3 מטר לנערות שם סיימה במקום האחת עשרה. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים ג'ודו, התעמלות, טאקוונדו, טניס, טניס שולחן, רכיבה ושיט.
אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה 39 ספורטאים שהתחרו בעשרה ענפי הספורט. המשלחת דורגה במקום התשיעי לאחר שזכתה בחמישה מדליות, מהן שלוש מדליות זהב. בדומה לאולימפיאדת הנוער אינסברוק, המשלחת זכתה בטורניר הנערות בהוקי קרח. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים סקי למרחקים עם זכייה בשתי מדליות זהב בתחרות ספרינט לנערות וקורס למרחקים לנערות. כמו כן, המשלחת זכתה גם במדליית כסף בקרוס למרחקים לנערות. המשלחת דורגה במקום הרביעי במירוץ קלאסי לנערות למרחק של 5 ק"מ וקרוס למרחקים לנערים, מקום שישי בתחרות ספרינט לנערים ומקום תשיעי במירוץ קלאסי לנערים למרחק של 10 ק"מ. בענף הסקי אלפיני המשלחת זכתה במדליית כסף במסלול סלאלום לנערים, דירוג במקום הרביעי במסלול משולב לנערים ומקום אחת עשרה במסלול סופר סלאלום ענק לנערות. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענפים סקלטון עם דירוג במקום השישי בטורניר היחיד לנערות, סקי בסגנון חופשי עם דירוג במקום השמיני בגלישה במדרון לנערים, ומקום עשירי בתחרות התחלה המונים לנערות בענף החלקה מהירה. המשלחת העפילה לרבע גמר בטורניר קבוצות מעורב בענף הקרלינג. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענף הביאתלון ולוז'.
אנקונדה בוליביאנית
אנקונדה בוליביאנית (שם מדעי: Eunectes beniensis) הוא מין של נחש מהסוג אנקונדה שבמשפחת החנקיים הנפוץ במדינת בוליביה שבדרום אמריקה. היא מצויה במימי ביצות ונהרות רדודים טרופיים.
שוודיה במשחקים האולימפיים לנוער
אולימפיאדת הנוער לוזאן (2020)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה 51 ספורטאים שהתחרו בתשעה ענפי הספורט. המשלחת דורגה במקום הרביעי לאחר שזכתה ב-17 מדליות, מהן שש מדליות זהב.
אנקונדה בוליביאנית
מאפיינים
אנקונדה זו יכולה להגיע לאורך 4 מטר. בתחילה פרטים שלה נחשבו לסוג של אנקונדה כהה אך בהירה יותר ממנה וכהה יותר מאנקונדה צהובה. היא נחשבה מין כלאיים שלהם אך לבסוף סווגה למין עצמאי אנדמי לבוליביה.
שוודיה במשחקים האולימפיים לנוער
מדליות לפי משחקים
משחקי הקיץ width="20px"|
אנקונדה בוליביאנית
מאפיינים
כמו שאר האנקונדות היא נפוצה רוב זמנה במים שם היא משריצה ולדות חיים. האנקונדה יכולה לטרוף בעלי חיים קטנים ובינוניים ואפילו טורפים אחרים כמו קיימנים או יגוארים.
שוודיה במשחקים האולימפיים לנוער
מדליות לפי משחקים
משחקי החורף
מדליות לפי ענף
משחקי החורף
סטוקנגל
סטוקנגל (בגרמנית: Stocknagel, "סיכת מקל") היא סוג של לוחית קטנה הנפוצה בגרמניה ועשויה פח, אשר ממוסמרת למקל הליכה, מוט הליכה לטיולים או גרזן קרח. סטוקנגלים משמשים כמזכרת או פריט אספנות וניתן לרכוש אותם לאורך שבילי טיול או בחנויות מזכרות. לרוב הם מכילים את שם המקום בו נרכשו ואיור של המקום.
איסוף הסטוקנגלים היא מסורת שמקורה במרכז אירופה או בהרי האלפים. נדיר למצוא כאלו באזורים אחרים בעולם, והשימוש בהם פחת עם השנים ככלל. למרות זאת, מאז שנות התשעים המאוחרות, ניתן למצוא סטוקנוגלים מפח גם בפארקים לאומיים גדולים ובאתרי תיירות אחרים בארצות הברית. כיום נפוצה בקרב מטיילים ותרמילאים בעולם מסורת דומה של תפירת או הדבקת פאצ'ים מבד על גבי התרמיל.
קריקטוריסטים למען שלום
"קריקטוריסטים למען שלום" (באנגלית: Cartooning for Peace, בצרפתית: Dessins pour la Paix) היא עמותה בינלאומית של קריקטוריסטים שהוקמה בצרפת בשנת 2006.
הקמת העמותה
ב-16 באוקטובר 2006, לאחר פרשת קריקטורות מוחמד, התקיים במטה האומות המאוחדות בניו יורק מפגש תחת הכותרת "להתיר את חוסר הסובלנות" בין קופי אנאן, מזכ"ל האו"ם, לבין פלאנטו, עיתונאי וקריקטוריסט בעיתון הצרפתי לה מונד. במפגש השתתפו 12 קריקטוריסטים מרחבי העולם. כתוצאה מהמפגש הוקמה העמותה "קריקטוריסטים למען שלום" שמטרתה היא קידום ההבנה והכבוד ההדדי בין בני דתות ותרבויות שונות, תוך שימוש בקריקטורות כביטוי לשפה אוניברסלית. מאז הקמתה בשנת 2006 ארגנה העמותה תערוכות ומפגשים רבים. העמותה נרשמה באופן רשמי בצרפת במאי 2008.
העמותה מורכבת משלושה ארגונים:
פעילות
עמותת "קריקטוריסטים למען שלום" מארגנת תערוכות של קריקטורות בהן נפגשים קריקטוריסטים ואמנים ממדינות שונות עם הציבור הרחב, על מנת לקדם את רעיונות חופש הביטוי וההכרה בעבודתם העיתונאית של הקריקטוריסטים.
חברי העמותה
בעמותה חברים יותר מ-100 קריקטוריסטים ממגוון מדינות, דתות וגישות פוליטיות. משרדי העמותה נמצאים במערכת העיתון "לה מונד" בפריז.
בין חברי העמותה נמנים הקריקטוריסטים הישראלים אורי פינק, מישל קישקה, אבי כץ ושי צ'רקה, וכן רענן לוריא.
אירועים
העמותה ארגנה עשרות מפגשים של קריקטוריסטים ברחבי העולם.
העמותה מארגנת תערוכות ציור וקריקטורות, לרוב מלוות בהרצאות של אמנים אורחים. בתערוכות מוצגות קריקטורות על נושאים פוליטיים כגון סכסוכים אלימים בעולם, איכות הסביבה, זכויות האדם, פערים כלכליים, צנזורה ואיסורים, עונש מוות במקומות שונים בעולם, זכויות הילד ועוד.
איורי "קריקטוריסטים למען שלום" מוצגים בתצוגת הקבע של "אגף השלום" של מוזיאון קאן, שהוקם לאחר מלחמת העולם השנייה. מדי שנה המוזיאון גם מארגן מפגש של פעילי העמותה עם אנשי ציבור שונים.
בחודש נובמבר 2013 הארגון "עיתונאים ללא גבולות" פרסם אלבום ובו 100 קריקטורות של אמני העמותה.
הפרס על שם אונורה דומייה
בשנת 2011 זכתה בפרס האמנית הסינית שיה ליצ'ואן, ובשנת 2012 התוניסאית נדיה חיארי.
מיקרופור
סרט מִיקְרוֹפּוֹר דביק (או בקיצור: מיקרופור מאנגלית micropore), הוא גליל של סרט דביק רפואי העשוי מנייר, ניילון, בד או סיליקון.
תיאור ושימושים
גליל המיקרופור עשוי נייר או בד המנוקב נקבוביות זעירות, אשר מאפשרות במידה מה שחלוף גזים בין תאי העור לסביבה החיצונית, אך עם זאת הנקבוביות הזעירות מונעות מצב של קונטמינציה (זיהום הנגרם מבחוץ), ומכאן שמו (micropore בתרגום מילולי: נקבוביות זעירות).
המיקרופור הוא אחד ממוצרי היסוד של החבישה בעזרה ראשונה והוא מצוי בכל תיק או ארון המיועד להגשת עזרה ראשונה. יתרונותיו של המיקרופור ביחס למוצרי חבישה דביקים אחרים, מתבטאים בשני דברים: בכך שהשארת סימנים מעל גבי מקום הדבק - היא מועטת ביחס למוצרים אחרים; ובכך שהוא מונע מחנק לתאי העור ומאפשר נשימה של תאי העור גם כשהוא דבוק עליו או על תחבושת שעליו. במיקרופור סטרילי ניתן להשתמש באופן ישיר או על גבי גאזה סטרילית על העור במקרה של פצעים קטנטנים, אך במקרים של פצעים מדממים יותר, המיקרופור משמש רק באופן עקיף ללחוץ על מקום הפצע באמצעות תחבושת; כמו כן המיקרופור משמש ככלי עזר לקבע תחבושות ורטיות למקומן באמצעות הדבקתן איתו לעור.
סוגי סרטי מיקרופור
קיימים כמה סוגי מיקרופור: נייר, בד וניילון. הסוג הנפוץ והזול ביותר הוא מיקרופור - נייר העשוי מכותנה טהורה. הסוג השני הוא מיקרופור ניילון אשר חזק יותר מהנייר. הסוג השלישי הוא מיקרופור בד שהוא החומר החזק ביותר ביחס למיקרופור הנייר והניילון. לאחרונה יצא לאור מיקרופור סיליקון, אשר מתאים לעור רגיש.
היסטוריה
המיקרופור הומצא לראשונה בשנת 1959 על ידי חברת 3M, ומאז זכה להצלחה רבה ברחבי העולם והפך לאחד ממוצרי היסוד בחבישה. כיום, חברות רבות ברחבי העולם מייצרות את המיקרופור; בישראל אין חברה המיצרת מיקרופור והכל מיובא מִחוץ לארץ.
רותי סלע
רותי סלע (נולדה ב-1974) היא אמנית וידאו ישראלית.
ביוגרפיה
סלע נולדה בירושלים. סיימה לימודי אמנות ב"בצלאל" בהצטיינות ולמדה בתוכנית לתואר שני בקולנוע באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1999–2000 למדה אמנות ב-"Politecnica De Valencia" בספרד.
במהלך שנת 2011, הוזמנה סלע להתארח בתוכנית שהות האמן של Rijksakademie באמסטרדם, הולנד. בשנת 2012, פורסם ספר על עבודותיה של סלע במסגרת Steirischer Herbst, אוסטריה. יחד עם מעין אמיר ערכה סלע את הספר "מבוא למחשבה אקסטריטוריאליות", שראה אור בהוצאת פונקטום ניו יורק, בשנת 2016.
סלע מלמדת בפקולטה לאמנויות – המדרשה, במכללה האקדמית בבית ברל, בחוג לאמנות באוניברסיטת חיפה, בבית הספר בסיס לאמנות ותרבות ובתוכנית התואר השני באמנות של האקדמיה בצלאל.
עובדת ומתגוררת בתל אביב.
יצירתה
עבודותיה של סלע משלבות שתי מסורות של קולנוע דוקומנטרי, באחת היא לוקחת עמדה של ״זבוב על הקיר״ בתוך הסיטואציה המצולמת ובשנייה היא דווקא לוקחת חלק משמעותי בבניית הסיטואציה. סלע מרבה לערב את דמותה שלה בתוך הסיטואציות שהיא מצלמת. רבות מעבודותיה של סלע עוסקות בתהליך הפקת עבודות אמנות, תוך תיעוד תהליך העבודה כעבודה עצמה.
עבודותיה נוצרות בתוך הגבול שבין קולנוע ווידאו ארט ומשלבות טכניקות משני המדיומים. סלע משתמשת בחומרי וידאו שהיא מצלמת בעצמה, אשר פעמים רבות מתבססים על ראיונות שהיא עורכת עם דמויות שונות, או כשהיא מתעדת את עצמה בתוך סיאוטאציות שונות. דרך מניפולציות שונות שמפעילה על מרואינייה סלע מתעדת ומתעסקת במערכים שונים של יחסי כוחות, פעמים רבות בהקשר של פוליטיקה ומיניות. עבודותיה הוצגו, בין היתר, בביאנלה של סידני, בביאנלה של איסטנבול ובמוזיאון ישראל.
רכס יוז (אנטארקטיקה)
רכס יוז (באנגלית: Hughes Range) הוא רכס הרים גבוה, בהרי המלכה מוד, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה
הרכס משתרע בכיוון צפון-דרום.
הרכס ממוקם ממזרח לקרחון קניון, בין המפגש בין קרחון ברנדאו וקרחון קלטי שמדרום לרכס, ועד הדום הקרח ג'ובינקו שמצפון לרכס.
לרכס שש פסגות בולטות, שהגבוהה בהן היא הר קפלן (שגובהו 4,230 מטרים מעל פני הים).
הר קפלן (שיא גובהו של הרכס), הוא החמישי בגובהו באנטארקטיקה.
גילוי הרכס
הרכס התגלה וצולם מהאוויר על ידי אדמירל המשנה ריצ'רד בירד בטיסת ב-18 בנובמבר 1929.
מקור השם
שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, לבקשתו של בירד.
הרכס נקרא על שמו של צ'ארלס אוונס יוז (Charles Evans Hughes), שהיה מזכיר המדינה האמריקני, נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית, וייעץ לריצ'רד בירד.
לקריאה נוספת
• Damien Gildea, Transantarctic Mountains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide
אנקונדה כהת נקודות
אנקונדה כהת נקודות (שם מדעי: Eunectes deschauenseei) הוא מין של נחש מהסוג אנקונדה שבמשפחת החנקיים המצויה באמריקה הדרומית. אנקונדה זו נמצאת בטבע בצפון-מזרח ברזיל, גיאנה ובחופי גינאה הצרפתית. היא חצי יבשתית ומבלה את רוב זמנה במי ביצות שמוצפות בעונות מסוימות בשנה.
אורכה 1.3-1.9 מ' והיא קטנה יותר משאר מיני הסוג. צבעה כהה וכך גם הנקודות על גופה והיא מזכירה את המין אנקונדה כהה אך קטנה יותר. היא איטית ומצויה בעיקר במים, שם היא אורבת לטרף. האנקונדה משריצה 3-26 ולדות חיים מגופה במים ואורכם בלידה 32-60 ס"מ.
אנקונדה זו כמעט ולא נראתה בטבע. לא ידוע מה מצב שימורה.
הות
{{פירושונים|
ראו גם
}}
טליה
{{פירושונים|* טליה (זמרת) – זמרת ושחקנית מקסיקנית
ולרי ליוקין
ולרי ליוקין (ברוסית: Валерий Викторович Люкин; נולד ב-17 בדצמבר 1966) הוא מתעמל מכשירים רוסי-אמריקאי לשעבר. מאז פרישתו החל בקריירה כמאמן התעמלות מכשירים. כמתחרה עבור ברית המועצות, ליוקין הוא אלוף האולימפי בקטגוריה הקבוצתית באולימפיאדת סיאול ב-1988, בה זכה גם במדליית זהב בתרגיל המתח ומדליות כסף בקרב-רב אישי ובתרגיל המקבילים. ליוקין הוא המתעמל הראשון שביצע טריפל סלטה לאחור בתרגיל הקרקע. הוא נשוי לאנה קוטצ'נבה, אביה ומאמנה של המתעמלת נסטיה ליוקין, האלופה האולימפית מאוליפיאדת בייג'ינג. ליוקין הוא הבעלים של האקדמיה האולימפית להתעמלות (WOGA) ביחד עם חברו יבגני מרצ'נקו.
טליה
ראו גם
}}
ולרי ליוקין
ביוגרפיה
ליוקין נולד באקטובה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית בברית המועצות. הוא החל להתאמן כשהיה בן 7, ועבר לעיר מוסקבה כדי להצטרף לקבוצת הצעירים הלאומית של ברית המועצות. הופעתו הבינלאומית הראשונה הייתה בשנת 1985 בגביע ידידות. ליוקין התאמן תחת הדרכתו של אדוארד יארוב, ולקח חלק פעיל בנבחרת הלאומית בהתעמלות מכשירים עד התפרקות של ברית המועצות ב-1991. ב-1992 עבר ליוקין לארצות הברית והתחיל בקריירת אימון וב-1994 פתח יחד עם יבגני מרצ'נקו את האקדמיה האולימפית להתעמלות (World Olympic Gymnastics Academy).
באליפות אירופה 1987 שהתקיימה במוסקבה, זכה ליוקין במדליית הזהב בקרב רב אישי, במקבילים ובתרגיל הקרקע והיה המתעמל הראשון שמבצע "טריפל סלטה לאחור" (שלוש סלטות לאחור) בתרגיל הקרקע. בנוסף זכה במדליית כסף בתרגיל הטבעות ומדליית ארד בקפיצות. באליפות העולם שהתרחשה ברוטרדהם 1987, זכה עם הנבחרת הסובייטית במדליית הזהב הקבוצתית.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה באינדיאנפוליס שבארצות הברית בשנת 1991, זכה שוב עם הנבחרת הסובייטית במקום הראשון, ובתחרות האישית סיים במקום השלישי בקרב רב וזכה במדליית ארד.
קריירת אימון
ליוקין קיבל הכרה עולמית כמאמן, כשביתו, המתעמלת נסטיה ליוקין, זכתה במקום הראשון בקרב-רב אישי באולימפיאדת בייג'ינג והייתה למתעמלת האמריקאית השנייה ברציפות שזוכה בהישג זה. קרלי פטרסון האמריקאית, גם היא מהאקדמיה להתעמלות של ליוקין, זכתה בתואר באולימפיאדת אתונה. בנוסף אימן ליוקין מתעמלות רבות וידועות תחת האקדמיה האולימפית להתעמלות שבבעלותו.
ליוקין זכה בתואר המאמן הבין-לאומי בשנת 2000 ו-2004, ונכנס להיכל התהילה הבינלאומי להתעמלות בשנת 2005. ב-16 בספטמבר 2016 מונה למתאם הנבחרת הלאומית להתעמלות מכשירים לנשים של ארצות הברית, ובכך החליף את מאמנה הפורשת של נדיה קומנצ'י, מרתה קרולי. ב-2 בפברואר 2018 פרש מהתפקיד בעקבות פרשת ניצול מיני של רופא הנבחרת הלאומית, לארי נאסר.
אופיאנוס מאפאמיאה
אוֹפּיאנוס (ביוונית עתיקה: Ὀππιανός; בלטינית: Oppianus; תחילת המאה ה-3 לספירה), המכונה אופיאנוס מאפאמיאה, או מפלה או מסוריה, היה משורר יווני-רומי בתקופת שלטונו של קיסר רומא קרקלה. יצירתו מיוחסת לעיתים קרובות למשורר המפורסם יותר והמוקדם יותר אופיאנוס מקוריקוס בקיליקיה (כיום בדרום טורקיה) וייתכן כי שמו האמיתי לא היה אופיאנוס, אולם הוא נעשה ידוע בשם זה כתוצאה מהבלבול בין שני המשוררים.
כיום מיוחס לאופיאנוס מאפאמיאה החיבור ששרד "קינגטיקה" (Κυνηγετικά), שהקדשתו לקיסר קרקלה ממקם אותו לאחר שנת 211 לספירה. הוא כולל כ-2150 שורות ומחולק לארבעה ספרים, שהאחרון שבהם נראה לא שלם. המחבר הכיר את החיבור המוקדם יותר של אופיאנוס, "הליאוטיקה", וייתכן שהתכוון ששירו יהווה לו תוספת. סגנונו וערכו הפואטי הוא לרוב דל יותר, אך עם זאת, הוא גם מציג את היכרותו המשמעותית עם הנושא.
יחסי גרנדה–קובה
יחסי גרנדה–קובה הם היחסים הדיפלומטיים המלאים שבין הרפובליקה של קובה לבין גרנדה. היחסים עם קובה המהפכנית כוננו לראשונה בשנת 1979 והתנתקו ב-1983 עקב המהפכה בגרנדה. לאחר 10 שנים הפסקה, התמוטטה ממשלת גרנדה המהפכנית והיחסים של קובה וגרנדה חודשו בשנת 1994. בשנת 2008, ממשלת גרנדה הודיעה כי היא מקימה אנדרטה לקובנים שנהרגו בפלישה לגרנדה בשנת 1983.
אנדרה קרסון
ביוגרפיה
אנדרה קרסון נולד וגדל באינדיאנפוליס. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון "טכני ארסנל" שבעיר הולדתו, והשלים בשנת 2003 לימודי תואר ראשון במשפט פלילי וניהול אוניברסיטת קונקורדיה בוויסקונסין. במהלך 2005 קיבל מאוניברסיטת אינדיאנה וסליאן תואר שני במנהל עסקים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 קרסון התאסלם, לאחר חשיפתו לכתביו של ג'לאל א-דין רומי, מיסטיקן סופי בן המאה ה-13, ומשקרא את האוטוביוגרפיה של מלקולם אקס. בטרם התאסלם השתייך קרסון אל הכנסייה הבפטיסטית והתחנך בבית ספר קתולי.
בשנים 1996–2005 עבד קרסון כקצין התאמה במשטרת הבלו של מדינת אינדיאנה, זרוע אכיפת החוק של מועצת האלכוהול והטבק המדינתית. מאוחר יותר הועסק בחטיבה למלחמה בטרור של המחלקה לביטחון המולדת של אינדיאנה, ולאחר מכן היה מומחה שיווק של החברה "Cripe Architects + Engineers" באינדיאנפוליס. מ-2007 ועד 2008 כיהן קרסון כחבר במועצה המשותפת של עיריית אינדיאנפוליס ומחוז מריון.
ב-15 בדצמבר 2007, סבתו של קרסון, ג'וליה קרסון, שייצגה את מחוז הקונגרס השביעי של אינדיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית מאז 1997, נפטרה לאחר מאבק בסרטן הריאה. שלושה חודשים לאחר מכן, קרסון זכה בבחירות מיוחדות שנערכו במחוז הקונגרס השביעי במטרה לבחור את ממלא המקום של קרסון המנוחה. מאז הושבע לתפקידו ב-11 במרץ 2008, נבחר קרסון פעם אחר פעם לתפקידו מחדש, ועם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית נעשה לחבר הוותיק ביותר במשלחת אינדיאנה לבית הנבחרים האמריקאי.
קרסון מתנגד להתנחלויות הישראליות שהוקמו בשטחי יהודה ושומרון, ומתאר אותן כ"לא-לגיטימיות ומכשול מרכזי בתהליך השלום הישראלי-פלסטיני". ביולי 2019 הצביע קרסון נגד החלטת בית הנבחרים המגנה את תנועת ה-BDS. בספטמבר 2021 נמנה קרסון בין תשעה מחברי הקונגרס שהצביעו נגד המימון האמריקאי לכיפת ברזל. הוא חבר בוועדת המודיעין ובוועדת התחבורה והתשתיות של בית הנבחרים.
דטמולד
בין 1468 ל-1918 דטמולד הייתה בירת נסיכות ליפה ובין 1918 ל-1947 הייתה בירת המדינה החופשית ליפה.
גאוגרפיה
דטמולד ממוקמת באזור מזרח וסטפליה-ליפה (גרמנית: Ostwestfalen-Lippe). מדרום לעיר ממוקם יער טויטובורג.
היסטוריה
היישוב מוזכר לראשונה בשנת 783 (הקרב ליד דטמולד). ב-1263 דטמולד קיבלה מעמד של עיר. ב-1305 סביב העיר נבנתה חומת אבן. ב-1547 בעיר השתוללה שרפה שהרסה 70 בתים. ב-1557 נבנתה טירה. ב-1825 בעיר נבנה תיאטרון.
יובל עמידרור
יובל חיים עמידרור (הופנקו) (1912 – 22 בינואר 1961) היה מוזיקאי ומנצח ישראלי, מנהל קונסרבטוריון שולמית ומראשי תזמורת צה"ל.
ביוגרפיה
נולד ב-1912 בתל אביב הקטנה, בנם של לינה (בתו של מרדכי אזרחי-קרישבסקי ונכדתו שלו חיים יעקב קרישבסקי) ומשה הופנקו. את השם 'יובל' הציע יעקב שרתוק, כשמו של. למד מוזיקה בקונסרבטוריון שולמית, שניהל אביו, וסיים את לימודיו בקולג' טריניטי למוזיקה בלונדון. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי וארגן את התזמורת של המתנדבים העבריים. כמנצח התזמורת עמד בראשה בתהלוכה הראשונה של היחידות העבריות ברחובות תל אביב, בספטמבר 1942.
לאחר מות אביו, בשנת 1949, המשיך בנו יובל לנהל את הקונסרבטוריון. לימים היה מראשי תזמורת צה"ל ועברת את שמו לעמידרור.
משפחתו
היה נשוי לנחמה קרייסטמן. בנו אילן עמידרור היה מנהל הבמה והספרן של התזמורת הקאמרית הישראלית במשך עשרות שנים, ובתו יעל לויט היא חברת קיבוץ חצרים.
מותו
עמידרור נפטר בתל אביב בשנת 1961 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
לאחר מותו מוזג קונסרבטוריון שולמית עם קונסרבטוריון רון לקונסרבטוריון אחד - רון שולמית, בניהולו של דודו יריב אזרחי.
קתרין הריסון (שחקנית)
קתרין מרי לי הריסון (באנגלית: Cathryn Mary Lee Harrison; נולדה ב-25 במאי 1959) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה
הריסון נולדה בלונדון. היא בתם של השחקן והזמר נואל הריסון ושל שרה לי אברטס, ונכדתו של השחקן רקס הריסון. אחיה, סיימון והרייט הריסון, עוסקים אף הם במשחק. לקתרין אח ואחות למחצה מנישואיו השניים של אביה, ואחות למחצה מבוגרת ממנה מנישואיה הראשונים של אמה. היא אחיינית של המחזאי קרי הריסון.
הריסון התחילה את הקריירה שלה בשנת 1972 בהופעה בסרט "מראות" של רוברט אלטמן. ב-1975 שיחקה בתפקיד לילי בסרט "ירח שחור", סרטו הראשון באנגלית של הבמאי הצרפתי לואי מאל. היא השתתפה בתוכניות טלוויזיה רבות בהן המיני-סדרה "Portrait of a Marriage" מ-1990, בה גילמה את ויולט טרפוסיס המאהבת של ויטה סקוויל וסט.
ב-1977 הופיעה הריסון בסרט האוסטרלי "Blue Fire Lady". היא השתתפה במיני-סדרה "Love on a Branch Line", עיבוד טלוויזיוני לרומן באותו שם. עוד שיחקה בתפקיד אשתו של מייג'ור טום קדמן בסדרת הדרמה "Soldier Soldier" של רשת ITV. בגרסה הקולנועית של המחזה "המלביש" שיחקה בתפקיד מנהלת הבמה איירין.
חיים אישיים
במאי 1996 התחתנה הריסון עם פול ליינג.
גארודה לינוקס
Garuda Linux היא הפצת לינוקס לשימוש כללי x86-64, המבוססת על מערכת ההפעלה Arch Linux. היא זמינה במגוון רחב של סביבות שולחן עבודה פופולריות של לינוקס, כולל גרסאות משוונות של סביבת שולחן העבודה KDE Plasma 5. המונח גארודה, שמקורו בהינדואיזם, מוגדר כציפור שמש דמוית נשר אלוהית ומלך הציפורים.
היא כוללת מודל עדכון מהדורה מתגלגלת באמצעות Pacman כמנהל החבילות שלה.
גארודה לינקוס משתמשת במודל שחרור מתגלגל, כלומר אין "מהדורות גדולות" של גרסאות חדשות לחלוטין של המערכת; עדכון מערכת קבוע הוא כל מה שנדרש כדי להשיג את התוכנה העדכנית ביותר ממאגר Arch Linux. תמונות התקנה יוצאות מדי חודש על ידי צוות Arch שהן פשוט תמונות מעודכנות של רכיבי המערכת הראשיים, בדומה למערכת ההפעלה Arch Linux.
היסטוריה
גארודה לינוקס שוחררה ב-26 במרץ 2020. פותחה ותוחזקה על ידי מפתחים ברחבי העולם. היא נוסדה על ידי Shrinivas Vishnu Kumbhar, סטודנט באוניברסיטה מהודו ו-SGS מגרמניה.
מאפיינים
תהליך ההתקנה של Garuda Linux נעשה עם המתקין הגרפי Calamares, מודל השחרור המתגלגל אומר שהמשתמש אינו צריך לשדרג/להתקין מחדש את כל מערכת ההפעלה כדי לשמור אותה מעודכנת עם המהדורה האחרונה. גארודה לינוקס משתמשת ב-systemd בתור תוכנת ה-init שלה. ניהול החבילות מטופל על ידי Pacman באמצעות שורת הפקודה וכלי ניהול החבילות של ממשק המשתמש הקדמי כגון Pamac המותקן מראש. ניתן להגדיר אותו כמערכת יציבה (ברירת מחדל) או כקצה מדמם בהתאם ל Arch linux גארודה לינוקס כוללת ממשק משתמש צבעוני שמגיע באפשרויות שונות, עם אפשרות להתאמה אישית נוספת של העדפות המשתמש.
סביבות שולחן עבודה
גארודה לינוקס מספקת מהדורות רבות עם סביבות שולחן עבודה שונות וברירות מחדל של חבילות. לכולם יש Arch Linux כבסיס וצוות Garuda Linux מספק חבילות נוספות משלהם באמצעות Chaotic-AUR שהיא חלק מכל המהדורות. מוריד גארודה הוא כלי המסופק על ידי צוות Garuda Linux עבור Windows ו-Linux להורדת המהדורה הרשמית האחרונה של כל המהדורות.
דרישות מערכת
דרישות החומרה של גארודה לינוקס משתנות בסביבת שולחן העבודה שבה נעשה שימוש, אך הן דומות מאוד.
Garuda Linux דורש גם התקן אחסון המכיל 4 GB של מקום לגרסאות הסטנדרטיות שלהם. סביבות שולחן עבודה למשחקים דורשות התקן אחסון עם 8 שטח אחסון זמין ב-GB.
התקנה
האתר הרשמי של Garuda Linux מספק תמונות ISO שניתן להפעיל באמצעות התקן USB הניתן לאתחול עם 4 GB/8 GB של שטח אחסון, בהתאם לתמונת ISO שנבחרה. לאחר שהמשתמש קבע את המחיצות והפורמטים שלו בכונן שלו, הוא יכול להכניס את כונן האצבע ולאתחל לתוכו מה- BIOS. מתקין Calamares יתחיל בתהליך שלו ויציג בפני המשתמש מתקין GUI.
Garuda Linux משתמש במודל עדכון מהדורה מתגלגלת שבו חבילות חדשות מסופקות לאורך כל היום. חבילות התוכנה מתעדכנות באמצעות מנהל החבילות של Pacman.