cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משל עשר העלמות
פרשנויות
המשל לא נכתב על מנת לדבר בשבח הבתולים, ואכן לואיס מגרנדה, בספרו "מדריך החטאים" (The Sinner's Guide) משנת 1555, כותב "אף אחד לא עושה השתדלות עם החתן למען חמש העלמות הכסילות אשר, על אף לאחר שבזו לתענוגות הבשר והחניקו בלבן את אש תאוות הבשר, ולאחר שהתנסו ביתרון הבתולים, זנחו את מצוות הענווה והפכו נפוחות מגאווה בשל היותן בתולות".
אותנטיות
אמנם "מספר לא מבוטל של פרשנים מניחים למעשה שמשל "עשר העלמות" סופר בסופו של דבר על ידי ישו", יש מספר פרשנים של כתבי הקודש, שבגלל טבעו האסכתטולוגי, מטילים ספק בכך שישו סיפר אי-פעם את המשל הזה, תחת זאת, הם מציעים שהמשל נוצר על ידי אבות הכנסייה בשלב מוקדם מאוד. רוב גדול של עמיתים בסמינר ישו, למשל, הצביעו על המשל כעל משהו הדומה למה שישו עשוי היה לומר או שהם אומרים בפשטות שהמשל אינו אותנטי ("אפור" או "שחור"). חוקרים אחרים סבורים כי משל זה עבר רק עריכות קלות, והוא דוגמה מצוינת למיומנותו של ישו לספר משלים. בכל מקרה זו עובדה חד משמעית היא, שהמשל מופיע בכל כתבי היד העתיקים של הברית החדשה, עם שינויים קלים של מילים בודדות בלבד.
שימוש ליטורגי במשל
בכנסייה הקתולית, המשל נקרא באופן מחזורי ביום ראשון בשבוע הבשורה קריאה עבור ה-32 שבמחזור;  בטקסט יוצא הדופן של הטקס הרומי - מסת טרידנטין (Tridentine Mass), המשל משמש לקריאת הבשורה על מיסות של עלמות ועלמות שמתו מות קדושים (לרבות באופן מקרי גם סנט ססילי ב 22 בנובמבר ו סנט קתרין ב 25 בנובמבר, הנותנים לו דגש בזמן המתאים של סוף השנה הליטורגית). המשל הוא קריאת הבשורה של יום ראשון ה -27 במחזור במסורת הלותרנית.
בכנסייה הארמנית אורתודוקסית  המשל הוא הנושא המרכזי של יום שני הקדוש. טקס כנסייתי מיוחד מדגיש את משל עשר העלמות, והוא נחגג ביום שלישי בערב של השבוע הקדוש.
בכנסייה הסורית-האורתודוקסית משמש המשל לזיכרון יום ראשון של שירות הקודש של vespers (תפילת ערבית בשקיעה אצל האורתודוקסים, הקתולים, הקתולים מזרחיים, האנגליקנים). התפילה מסמלת את החיים של המאמין על פי הלקח ממשל עשר העלמות, שרק באמצעות חיים של מסירות, שקידה, ערנות, צום ותפילה, יוכלו להתכונן לקראת בואו של החתן עצמו.
באמנות
משל זה הפך לנושא פופולרי בתחומי אמנות שונים לרבות ציור, פיסול, מוזיקה ודרמה.
ציור
המשל תואר במספר ציורים, לרבות ציורי פולחן בכנסייה, בצפון אירופה. של העת החדשה לאחרונה, היא ציור משנת 1954, של טובה ינסון. גם האמנים של תנועת הנצרנים (תנועה של אמנים גרמניים במאה ה-19 שמטרתה הייתה להחיות הגינות, רוחניות ומוסר באמנות הנוצרית) נטלו נושא משל זה לעבודתם.
פיסול
פסלים של העלמות החכמות והכסילות, היו מוטיב נפוץ בימי הביניים באמנות והאדריכלות הכנסייתיות באירופה, במיוחד נהגו לקשט דלתות, בדמויות מגולפות שייצגו את הנושא  בכנסיות וקתדרלות של הסגנון הגותי, בימי הביניים, לרבות:
העלמות מתוארות גם בפסלים על קתדרלות בשווייץ ובמדינות אחרות; בשער המוביל אל הכנסייה הראשית של הובהנבנק (Hovhannavank) בארמניה (1216-1221)
מצויות סצנות מגולפות מן משל העלמות החכמות והכסילות.
הנוכחות המתמדת של פסלים כאלה השרתה תיאורים בדיוניים, כגון פיתוחים על דלתות של הקתדרלה קינגסברידג' ברומן עולם ללא קץ, מאת קן פולט כפי שהוגדרה לשלהי ימי הביניים.
מוזיקה
מספר יצירות מוזיקליות קיבלו השראתן מהמשל. המסר שלו נוצק לתוך מזמור " Wachet auf, ruft uns die Stimme" מאת פיליפ ניקולאי, אשר יוהאן סבסטיאן באך השתמש לקוראל קנטטה Wachet_auf,_ruft_uns_die_Stimme_רי"ב_140. המשל משמש כנושא למספר מזמורים, כולל ממזמור מהמאה ה-19 "הנה בא החתן " מאת ג'ורג' פרדריק רות, אשר מתחיל כך:
"העלמות החכמות" ( The Wise Virgins) הוא ריקוד בלט בעל מערכה אחת,  שנכתב בשנת 1941 על ידי ויליאם וולטון, המבוסס על המוזיקה של יוהאן סבסטיאן באך, עם כוריאוגרפיה מאת פרדריק אשטון. הוא מבוסס על משל עשר העלמות.
"שמור את המנורה מעוצבת ובוערת" ( "Keep Your Lamp Trimmed and Burning") הוא שיר נשמה בלוז המבוסס על המשל והוקלט על ידי וילי ג'ונסון העיוור, הכומר פרלי בראון, והכומר העיוור גארי דייוויס.
גם מוזיקה לא דתית השתמשה בנושא המשל, כגון בבלט "העלמות החכמות והכסילות" מאת המלחין השוודי קורט אטרברג (1887-1974), שנכתב ב-1920.
הזמר ג'וני קאש עשה שימוש במשל בשירו "האיש יבוא" ("The Man Comes Around"), בשנת 2002 אשר נשען במידה רבה על כתבי הקודש.
המלחינה האמריקאית אמילי פרימן-בראון הלחינה אורטוריה מבוססת על המשל.
דרמה
מאז תחילת עידן הנצרות, סופר סיפור המשל כמחזה מסתורי. סנט מתודיוס כתב את מסיבת עשר העלמות (the Banquet of the Ten Virgins), מחזה ביוונית. ספונסוס (Sponsus) מחזה מאמצע-המאה ה-11, בוצע גם בלטינית וגם באוקסיטנית. המחזה הגרמני לשחק (Ludus de decem virginibus) היה הראשון שבוצע ב-4 במאי 1321. היה גם מחזה הולנדי ששיחק בשלהי ימי הביניים.
רודנברג
רודנברג (בגרמנית: Rodenberg) היא עיירה במחוז שאומבורג שבמדינת סקסוניה התחתונה שבגרמניה. העיירה שוכנת על שוליהן הצפון-מערביים של גבעות דייסטר, כ-10 ק"מ ממזרח לבירת המחוז שטאדטהאגן ו-27 ק"מ ממערב להנובר. העיירה היא גם מקום מושבו של איגוד העיריות האזורי (Samtgemeinde Rodenberg).
גאוגרפיה
רודנברג שוכנת בין רכסי הגבעות דייסטר, זונטל וביקבורג. מימיהם של ביצת רודנברג ונחלי השטיינאו זורמים דרך העיירה. גבעת "רודנברג העתיקה", שנתנה לעיירה את שמה, שעליה מתנוססת טחנת הרוח המהווה ציון דרך מקומי, מתנשאת ממערב לעיירה. מאז 1974 כוללת העיירה את קהילת אלגסדורף שהייתה בעבר יישוב עצמאי. הכפר השכן, גרוב, כולל הכנסייה שבו, סופח ב-1834 לרודנברג.
היסטוריה
האזור בו שוכנת רודנברג היה מיושב כבר בתקופות פריהיסטוריות, בין היתר על ידי קלטים וסקסונים. עדות לכך ניתן לקבל מתילי הקבורה שבסביבה. השם רודנברג מתייחס לגבעה השוכנת ממערב לעיירה והשם אינו מתייחס לקרחת יער כלשהי, אלא לצבע האדום של הגבעה.
על פי התיעוד המוקדם ביותר של העיירה, קודמיהם של רוזני שאומבורג בנו במקום טירה או מגדל עוז ב-930, אך לא ידוע הרבה על כך.
ההשערה היא שהטירה הממוגנת הוקמה על הוקמה על ידי אדולף הרביעי, רוזן שאומבורג בין השנים 1228–1240 ושהטירה הקודמת שנבנתה ב-930 הייתה ממוקמת על גבעת "רודנברג העתיקה" שממערב לעיירה.
איות שמה הנוכחי של רודנברג הופיע לראשונה במקור משנת 1632. בין השנים 1317–1586 הופיע מגוון רחב של גרסאות איות לשם העיירה.
העיירה הוכרה רשמית כיישוב ב-1250 ובשנת 1615 היא הוכרה כעיירה על ידי ארנסט, רוזן שאומבורג. שושלת רוזנים זו נכחדה ב-1640 עם מותו של אוטו החמישי, רוזן שאומבורג וב-1647 סופחה לרוזנות הסן-קאסל, מהלך שאושר רשמית במסגרת שלום וסטפליה שנחתם ב-1648.
מרחצאות ספא ידועים הוקמו בעיירה ב-1718 ועד 1787 הם זכו לפופולריות, כאשר הלנדגראף וילהלם התשיעי בנה מרחצאות במעיינות הגופרית שבעיירה הסמוכה, באד ננדורף.
ב-1859 עלתה רוב העיירה באש. בשנים שלאחר מכן מוחזרו אבני הביצורים ושימשו לבניית מבנים חדשים ברונדברג ובבאד נונדורף.
חלק זה של מחוז שאומבורג שייך למחוז הכנסייה הלותרנית אוונגלית של הנובר.
הרשות הלאומית לחקירה ותביעת פשע כלכלי וסביבתי
הרשות הלאומית לחקירה ותביעת פשע כלכלי וסביבתי (Økokrim) היא היחידה המרכזית של משטרת נורווגיה למאבק בפשעים כלכליים וסיבתיים. ליחידה, שנוסדה בשנת 1989, ייש משרד ראשי באוסלו.
היחידה היא גם יחידת משטרה וגם רשות תביעה והיא מאורגנת בצוותים רב תחומיים ובראשם תובעים ציבוריים. לכל צוות תחום התמחות ספציפי, כגון שחיתות, פשעי מחשב או הונאה.
קורגן (עיר)
קורגן (ברוסית: Курган) היא עיר ברוסיה, המרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז קורגן.
ריאל בורגוס
מועדון הכדורגל ריאל בורגוס (בספרדית: Real Burgos Club de Fútbol) היה מועדון כדורגל מבורגוס שבספרד. ברוב העונות שיחק המועדון בליגות הנמוכות, מלבד שלוש עונות בלה ליגה.
קורגן (עיר)
קורגן נוסדה בשנת 1679, אבל היישוב במקום זה קיים מאז שנת 1553. העיר ממוקמת במחוז הפדרלי של אוראל, על גדות נהר טובול (בעיקר בגדה השמאלית).
ריאל בורגוס
היסטוריה
המועדון נוסד ב-1983, לאחר פירוקו של מועדון הכדורגל בורגוס.
קורגן (עיר)
קורגן הוא אחד ממרכזי הספורט המובילים באוראל. מספר גדול של ספורטאים, אלופי עולם ואלופים אולימפיים קשורים לעיר. מאז 1960, ספורטאי קורגן לוקחים חלק באופן קבוע במשחקים האולימפיים.
ריאל בורגוס
היסטוריה
בעונת 2011/2012 הוקמה הקבוצה מחדש, ושיחקה בליגה השישית. היא העפילה עד לליגה הרביעית, ובעונת 2017/2018 סיימה במקום האחרון בליגה. הקבוצה תבעה את ההתאחדות על אי-סדרים במשחקים האחרונים, שלטענת הקבוצה גרמו להדחתה מהליגה. בעונת 2018/2019 לא התחרתה הקבוצה באף מסגרת, ובמאי 2019 קבע בית המשפט כי על ההתאחדות להחזיר את הקבוצה לליגה הרביעית. בספטמבר 2021 התפרקה הקבוצה עקב חדלות פירעון כלכלית.
Would've, Could've, Should've
Would've, Could've, Should've הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. את השיר הוציאה לאור ב-21 באוקטובר 2022 חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה השישית מתוך מהדורת 3am של אלבום האולפן העשירי של סוויפט, Midnights. נכתב והופק על ידי סוויפט וארון דסנר. הוא זכה להצלחה בין-לאומית מבלי שיצא כסינגל, לאחר שלא נשלח לשום פורמט של רדיו הלהיטים העכשוויים.
"Would've, Could've, Should've" צבר בשבוע הראשון לצאתו כ-12.6 מיליון השמעות בפלטפורמת הסטרימינג ספוטיפיי.
רקע
ב-28 באוגוסט 2022, בעת נאום זכייתה בפרס קליפ השנה עבור All Too Well: The Short Film בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2022, הכריזה סוויפט על אלבום האולפן העשירי שלה וסיפרה כי עתיד לצאת ב-21 באוקטובר. כשעה מאוחר יותר חשפה סוויפט ברשתות החברתיות את שמו של האלבום, Midnights, ואת עטיפתו.
ב-21 בספטמבר, כחודש לפני יציאת האלבום, הכריזה סוויפט על סדרה בת 13 פרקים בשם Midnights Mayhem with Me שתעלה בפלטפורמת המדיה החברתית טיקטוק, ובכל פרק ייחשף שם של רצועה אחת מתוך האלבום. אף רצועה ממהדורת 3am של Midnights לא נחשפה בסרטונים. ב-16 באוקטובר פרסמה סרטון קצר בשם "Midnights Manifest", המציג את לוח הזמנים שלה לשבוע הפרסום הראשון של האלבום. נכתב בו כי סוויפט עתידה להכריז על הפתעה גדולה בשעה שלוש לפנות בוקר על פי שעון הקיץ המזרחי (EDT). בשעה הזו הוציאה מהדורה נוספת לאלבום הכוללת שבע רצועות בונוס חדשות, ביניהן נכלל "Would've, Could've, Should've".
ניתוח מוזיקלי
על פי מספר מגזיני מוזיקה "Would've, Could've, Should've" נכתב על מערכת היחסים הרומנטית של סוויפט עם השחקן ג'ון מאייר. היא מכנה אותה כ"שלד מעברה", וטוענת כי פער הגילים ביניהם היה מורגש. באותה תקופה הייתה סוויפט בת 19, ואילו מאייר התחיל את העשור הרביעי לחייו. על-אף שהשניים לא אישרו מעולם את הזוגיות שלהם בפרהסיה, הם נראו יחד בהופעות משותפות. כשהוציאה את Speak Now ב-2010 נכללה בו הרצועה "Dear John", שיר פרידה ממאייר, שמאשרת לכאורה על מערכת היחסים שהייתה ביניהם.
"Would've, Could've, Should've" הוא המקביל הקצבי והרוקיסטי של "Dear John". ארבע השורות האחרונות בשיר מתייחסות לנטייה של החברה להאדיר יותר את חלקה הרע של האישה במערכת יחסים בעלת פער גילים גדול מאשר את חלקו של הגבר. לאורך שאר השיר בונה סוויפט את הסיבה לחרטה על הזוגיות שהייתה ביניהם. בפזמון שרה. בניגוד ל-"Dear John", שם היא מודה שהקשר שלה עם מאייר היה שגוי, ב-"Would've Could've Should've" היא מתחרטת לגמרי על הזמן שבילו יחד.
עם יציאתו נמנה "Would've Could've Should've" בין העלייה במספר השירים בעלי תוכן על ניצול ופערי גיל של זמרות פופ אחרות בעשור השלישי של המאה ה-21, כמו "Your Power" של בילי אייליש מ-Happier Than Ever ו-"29" של דמי לובאטו מ-Holy Fvck.
אלמו נוגאנן
אלמו נוגאנן (באסטונית: Elmo Nüganen; נולד ב-15 בפברואר 1962, ייהבי) הוא במאי תיאטרון אסטוני.
ביוגרפיה
אלמו נוגאנן נולד בייהבי (אסטוניה הסובייטית) ולמד משחק באקדמיה לתיאטרון ומוזיקה בטאלין אותה סיים בשנת 1988. לאחר סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד בתיאטרון בויליאנדי. בשנת 1992 הוא עבר לתיאטרון בטאלין.
עד עבודתו כבמאי נוגאנן זכה לפרס "הבמאי הטוב ביותר" האסטוני בשנים 1992, 1995, 2000, 2007 ו-2010. בנוסף לכך הוא זכה בפרס התרבות האסטוני בשנים 1996, 1999 ו-2009.
בנוסף לעבודה בתיאטרון נוגאנן ביים מספר סרטים. סרטו Names in Marble שצולם בשנת 2002 מתאר את אירועי מלחמת העצמאות של אסטוניה. הסרט זכה להצלחה רבה באסטוניה והוקרן בפסטיבל קולנוע באיטליה. בשנת 2015 הוא סיים עבודה על סרט 1944.
בשנים 1998–2002 ו-2008–2012 נוגאנן היה פרופסור באקדמיה לתיאטרון ומוזיקה בה למד.
הוא נשוי לשחקנית אנה ראמן שעובדת בתיאטרון בטאלין והצטלמה בסרטים של נוגאנן.
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית 2013
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית נערכה ברחובות ב-1 בפברואר 2013.
ראו גם
אליפות ישראל בהיאבקות חופשית
אן ג'יליאן
אן ג'יליאן (באנגלית: Ann Jillian; נולדה ב-29 בינואר 1950) היא שחקנית אמריקאית זוכת "פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה" לשנת 1988 על תפקידה בסרט "סיפורה של אן ג'יליאן".
ביוגרפיה
ג'יליאן נולדה בשם אן ג'ורה נאוסדה בעיר קיימברידג' שבמסצ'וסטס להורים יוצאי ליטא.
ג'יליאן התחילה את דרכה כשחקנית בשנות ה-60 בתפקידי משנה בסרטים "ג'יפסי" ו"תינוקות בחנות צעצועים" ובסיטקום המצליח "הייזל". ג'יליאן ביססה את הקריירה בעיקר כשחקנית טלוויזיה, בשנות ה-80 היא שיחקה בתפקיד ראשי בקומדיית המצבים "It's a Living" והופיעה בתפקיד מיי וסט בסרט טלוויזיה ביוגרפי על חייה, על משחקה היא הועמדה לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי. ג'יליאן שיחקה בשנת 1983 בקומדיה הקולנועית שכתב ג'ון יוז "מר אמא" לצידו של מייקל קיטון ובשנת 1985 הופיעה בעיבוד של רשת CBS לספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" בתפקיד מלכת הלבבות.
ג'יליאן זכתה בשנת 1988 בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה/סרט טלוויזיה על הופעתה בתפקיד עצמה בסרט הטלוויזיה "סיפורה של אן ג'יליאן". ג'יליאן שחלתה במהלך הקריירה שלה במחלת סרטן השד גילמה בסרט את עצמה ותיעדה ההתמודדות שלה עם המחלה ואת תהליך ההחלמה שלה שכלל כריתת שד.
רמת רובינסון
רמת רובינסון (באנגלית: Robinson Heights) היא רמה מכוסה קרח, שגובהה 2,170 מטרים מעל פני הים. צורת הרמה אליפטית, ואורכה 28 קילומטרים. הרמה מתנשאת דרומית למעבר אנארי, ומהווה את הקצה הצפון מערבי של הרי האדמירליות שבאנטארקטיקה.
היסטוריה
שמה של הרמה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והיא נקראת על שם אדווין ס. רובינסון (Edwin S. Robinson) שהיה גאופיזיקאי של תוכנית המחקר האנטארקטית האמריקאית, בתחנת מצר מקמרדו בשנת 1960.
ויקטור קמפבל
ויקטור לינדזיי ארבותנוט קמפבל (באנגלית: Victor Lindsay Arbuthnot Campbell 20 באוגוסט 1875 – 19 בנובמבר 1956) היה ימאי וחוקר ארצות בריטי נודע.
חייו
קמפבל נולד בברייטון, בנם של יו קמפבל ולוסי אלינור ארצ'ר.
משלחת טרה נובה
בשנת 1910 היה קמפבל קצין ראשון במשלחת טרה נובה של רוברט פלקון סקוט. לאחר שהמשלחת הגיעה לאנטארקטיקה בינואר 1911, הופקד קמפבל על הובלת הקבוצה המזרחית בת ששת האנשים לסייר ולבצע עבודה מדעית בארץ אדוארד השביעי, ממזרח לחומת הקרח. ב-26 בינואר 1911, יצאה קבוצתו של קמפבל ב"טרה נובה" בכיוון מזרח. מאחר שלא הצליח למצוא אתר נחיתה מתאים בחופה של ארץ אדוארד השביעי, החליט קמפבל להפליג אל ארץ ויקטוריה. בדרך שובה מערבה פגשה "טרה נובה" את משלחתו של רואלד אמונדסן, שחנתה במפרץ הלווייתנים, לשון ים בחומת הקרח.
השנים הבאות ועיטורי כבוד
במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם קמפבל כמפקד בטליון דרייק בגליפולי ובדרדנלים, שם קיבל את אות השירות המצוין, בקרב יוטלנד ובפשיטה על צרברוגה על סיפון האונייה וורוויק בשנת 1918. קמפבל שירת בפטרול דובר והטביע צוללת על ידי נגיחתה, מבצע שעליו עוטר בפס נוסף לאות השירות המצוין. בנהמשך שירותו עם הצי המלכותי הגיע לדרגת קפטן. לאחר שהוציא לפועל שירות מיוחד בארכנגלסק, מונה לקצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE).
קמפבל היגר לניופאונדלנד ב-1922 ומת שם ב-1956.
יחסי אקוודור–ספרד
יחסי אקוודור–ספרד הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אקוודור לספרד. שתי המדינות חברות באיגוד האקדמיות לשפה הספרדית ובארגון המדינות האיברו-אמריקניות.
קולוניזציה ספרדית
אקוודור וספרד חולקות היסטוריה ארוכה מאז הגעתם של הכובשים הספרדיים הראשונים שהובלו על ידי פרנסיסקו פיסארו בשנת 1532. ב-1534 הצליח פיסארו להתגבר על אימפריית האינקה (שהשתרעה על פני אקוודור, בוליביה, פרו וצ'ילה) ותבע את השטח עבור ספרד. בשנת 1534 לחמו כוחות ספרדיים נגד הגנרל רומינהוי וצבאו במהלך קרב הר צ'ימבוראזו במרכז אקוודור לאחר שרומינהאי גילה את הבגידה הספרדית ואת רצח אחיו למחצה הקיסר אטוואלפה. רומינהאי שרף את בירת האינקה המשנית (ליד קיטו של ימינו) והסתיר את אוצר הלנגנאטיס לפני הקרב.
בשנת 1534 ייסדו הכובשים הספרדים, סבסטיאן דה בללקאר ודייגו דה אלמגרו את העיר "סן פרנסיסקו דה קיטו" לכבוד פרנסיסקו פיסארו שנבנתה על גבי חורבות בירת האינקה המשנית. בשנת 1542 הוקמה מלכות המשנה של פרו והטריטוריה של אקוודור נשלטה מבירתה בלימה. בשנת 1717 הוקמה מלכות המשנה של גרנדה החדשה עם בירתה בבוגוטה ואקוודור נשלטה תחת המלוכה החדשה.
עצמאות
ב-10 באוגוסט 1809, אקוודור הייתה המדינה הראשונה באמריקה הספרדית שהכריזה על עצמאות זמן קצר לאחר פלישת נפוליאון לספרד בשנת 1808. תנועת העצמאות נודעה בשם "לוס דה אמריקה". המרידה דוכאה עד מהרה, והמורדים דוכאו בחומרה ובענשים אכזריים.
בשנת 1822 הגיעו צבאות בראשות סימון בוליבר ואנטוניו חוסה דה סוקרה לאקוודור ונלחמו בכוחות ספרדיים בקרב פיצ'ינצ'ה ליד קיטו שהבטיח את עצמאות אקוודור. עד מהרה הפכה אקוודור לחלק מרפובליקת קולומביה הגדולה יחד עם קולומביה, ונצואלה ופנמה. אקוודור הפכה לאומה עצמאית במאי 1830.
לאחר העצמאות
בשנת 1840, אקוודור וספרד כוננו יחסים דיפלומטיים עם חתימת חוזה שלום וידידות בין שתי המדינות. בשנת 1866 הכריזה אקוודור מלחמה נגד ספרד במהלך מלחמת איי צ'ינצ'ה שכללה גם את בוליביה, צ'ילה ופרו.
בשנת 1936, הסופר האקוודורי דמטריו אגילרה מלטה היה בספרד כשפרצה מלחמת האזרחים בספרד. אגילרה כתב על חוויותיו במהלך המלחמה בספרו. במאי 1980 ביקר מלך ספרד חואן קרלוס הראשון באקוודור, ביקורו הראשון והיחיד במדינה.
היחסים בין שתי המדינות
במהלך השנים נחתמו כמה הסכמים ואמנות על ידי שתי המדינות כגון הסכם לאזרחות כפולה (1964); הסכם לשיתוף פעולה טכני (1971); הסכם תיירות (1971); הסכם תחבורה אווירית (1974); הסכם לשיתוף פעולה תרבותי (1974); הסכם לשיתוף פעולה באנרגיה אטומית למטרות שלום (1977); אמנת ההסגרה (1989); הסכם למניעת מיסוי כפול (1991); הסכם הגירה (2001); הסכם הכרה ברישיון נהיגה שהונפק על ידי שתי המדינות (2003) והסכם על השתתפות אזרחים השוהים באופן חוקי באקוודור או בספרד להשתתף בבחירות המקומיות (2009).
תחבורה
קיימות טיסות ישירות בין שתי המדינות עם אייר אירופה ואיבריה.
הדיוויזיה ה-224 (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה ה-224 (בגרמנית: 224. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית שלחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
יחסי אקוודור–ספרד
יחסי סחר
בשנת 2017 הסתכם המסחר בין אקוודור לספרד בכ-256 מיליון אירו. הייצוא העיקרי של אקוודור לספרד כולל: שימורי טונה, שרימפס, פרחים, דגים קפואים ובננות. היצוא העיקרי של ספרד לאקוודור כולל: מוצרי הון ותשומות תעשייתיות; דגים קפואים ומוצרי צריכה. בשנת 2016 הסתכמו ההשקעות הספרדיות באקוודור ב-626 מיליון דולר. חברות אקטיביות ספרדיות רב לאומיות כמו רפסול, מפפר וטלפוניקה פועלות באקוודור.
הדיוויזיה ה-224 (האימפריה הגרמנית)
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-3 באוקטובר 1916 בחזית המזרחית ולחמה במהלך קרב קובל, ולאחר מכן לחמה בקרבות השונים בחזית המזרחית, ובכלל זה במתקפת קרנסקי. באוקטובר 1918 עברה לחזית המערבית, שם לחמה במהלך הקרבות האחרונים של מתקפת מאה הימים עד סוף המלחמה, וב-12 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מקרוגריפוזאורוס
מקרוגריפוזאורוס (שם מדעי: Macrogryphosaurus) הוא סוג של דינוזאור שהיה קרוב לאיגואנודון וחי בתקופת הטורון שבקרטיקון עליון. מאובנים של דינוזאור זה נמצאו בידי חברת ניוקוין בחפירות פורטזולו שבמנדוסה, ריו נגרו ונאוקן, מערב ארגנטינה והוא תואר ב-2007. משמעות שמו היא: "לטאה גדולה אניגמתית". הסוג כלל מין אחד, Macrogryphosaurus gondwanicus.
יצור זה היה קרובו של האיגואנודון והוא התגלה ממספר שלדים וגולגולת גדולה. הוא היה שייך לקבוצה שונה מהאיגואנודון, אלסמריה והיה קרובו של הדינוזאור הארגנטינאי טלנקאוון (Talenkauen), אך היה גדול ממנו. אורכו הגיע לשישה מטרים והוא היה מהאורניתופודים הגדולים ביותר באמריקה הדרומית שלא ממשפחת ההדרוזאוריים. כמו קרוביו הוא הותאם לאכילת צמחים ונע על שתי רגליים.
הדינוזאור חי בארגנטינה של הקרטיקון, ניזון מצמחייה קרקעית והותקף בידי טורפים גדולים כמו הגיגאנוטוזאורוס.
בתרבות
דינוזאור זה הופיע בסדרה נרדף בידי דינוזאורים שם מופיע פרט אחד שנטרף על ידי גיגאנוטוזאורוס.
שועל מקרוטיס
שועל מַקְרוֹטִיס (שם מדעי: Vulpes macrotis, נקרא גם שועל קִיט) הוא מין בסוג שועל החי בדרום-מערב ארצות הברית ובצפון מקסיקו.
שמותיו
"מקרוטיס", מ-macrotis ביוונית, פירושו "גדול-אוזניים". באנגלית "Kit fox", כינוי שמקורו ב-Kitten, "חתלתול", או ב-Kit, גור שועלים, משום שהוא קטן (שמות דומים קיימים גם בשפות אחרות).
מיון
חוקרי יונקים אחדים תמכו במיון שועל המקרוטיס תחת אותו המין עם השועל המהיר (Vulpes velox), ועקב כך בעבר שניהם כונו "שועל קִיט". אולם, מחקרים מולקולריים מרמזים כי אלו שני מינים נפרדים.
מאפיינים
גופו של שועל המקרוטיס אפור ברובו. יש לו אזורים עם גוון דהוי יותר, וקצה זנבו הוא שחור. בניגוד לשועל האפור המצוי, לשועל המקרוטיס אין פס לאורך הזנב.
שועלי מקרוטיס בדרך-כלל חיים במדבר פתוח או בערבות רחבות ידיים, בהעדיפם אזורים יבשים. הם חופרים מאורה קטנה, ממנה הם יוצאים למרחקים קצרים, שלרוב אינם עולים על קילומטרים בודדים. הם פעילי לילה, אף שלעיתים ניתן למצוא אותם יוצאים ממאורתם גם ביום. הם יוצאים לצוד מעט אחרי השקיעה, והם ניזונים מחיות קטנות כמו עכבר קנגורו (Dipodomys), ארנבות, חרקים, דגים וציפורים קטנות. קבוצות של שועלי מקרוטיס יכולות לאכלס את אותו אזור מחיה וציד, אך במצב זה הן נוטות לצוד בזמנים שונים. שועלי המקרוטיס אינם פוחדים מהאדם.
שועלי המקרוטיס מוצאים לעצמם בני זוג בחודשים אוקטובר ונובמבר. הזוגות יכולים להשתנות משנה לשנה. הם מזדווגים בין דצמבר לינואר, לרוב במאורות גדולות יותר ממאורות המחיה הרגילות. הגורים יוצאים לאוויר העולם בסביבות החודשים מרץ ואפריל. הנקבה ממליטה שלושה עד שבעה גורים בכל פעם.
שועלי המקרוטיס מתחלקים לשלושה תת-מינים מוכרים:
Informer
Informer (בעברית: מודיע) הוא סינגל שהוציא הזמר הקנדי סנואו בשנת 1992.
רקע
דארין אובראיין הידוע בשם הבמה "סנואו" גדל בטורונטו שבקנדה. הוא גדל על רוק קלאסי. בעקבות הגעת מהגרים מג'מייקה לשכונתו, הוא הושפע ממוזיקת הרגאיי.
בשנת 1992, בעת ששהה בחופשה בניו יורק הכיר סנואו את הראפר והמפיק "אמ.סי שאן" והם הקליטו דמו. שאן הכיר אותו למפיקים סטיב סאלם ודייוויד אנג שהחתימו אותו בחברת ההקלטות. זמן קצר לאחר מכן נכלא אובראיין למשך שמונה חודשים בשל עבירות אלימות. את השיר שמע בפעם הראשונה ברדיו וצפה בפעם הראשונה בווידאו קליפ בעודו במאסר. השיר נכלל באלבום הבכורה של סנואו.
השיר מבוסס על מעצרו של סנואו בשנת 1989 בעת שהיה מואשם בניסיון לביצוע רצח, אך האישומים נגדו הופחתו לתקיפה בנסיבות מחמירות. סך הכל היה במעצר במשך שנה.
השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם. הוא שהה שבעה שבועות ברציפות במצעד בילבורד הוט 100. באירופה דורג השיר במקום הראשון בגרמניה, אירלנד, דנמרק, שוודיה, פינלנד, נורגויה ושווייץ, וכן במצעד האירופי של מגזין בילבורד. בבריטניה דורג השיר במקום השני. בנת 2007 דורג Informer במקום ה-84 במצעד שירי שנות ה-90 שערך ערוץ VH1.
הוידאו קליפ לשיר בוים על ידי ג'ורג' סמינרה.
סדרה (אונייה)
סדרת אוניות היא קבוצת אוניות שיוצרו על פי אותו תכנון. זאת, להבדיל מסוג אונייה, המצביע על ייעוד דומה (כמו מכלית), או על קבוצת גודל דומה (כמו גדלים שונים של אוניות צובר). כך למשל, קרל וינסון היא נושאת מטוסים מסדרת נימיץ.
לעיתים מזומנות מתבטא הקשר בין האוניות בסדרה בשמותיהן. בסדרת הצוללות טרפלגר של הצי המלכותי הבריטי נקראות כל הצוללות בשמות המתחילים באות T: טורביולנט (Turbulent), טיירלס (Tireless) ו-טורביי (Torbay). בסדרת הסיירות טיקונדרוגה של צי ארצות הברית נקראות כל האוניות על שם קרבות בהם השתתף צבא ארצות הברית: יורקטאון, בנקר היל, גטיסברג, ואנציו.
קביעת שמה של סדרת אוניות
מקובל ששמה של סדרת אוניות נקבע על פי שמה של האונייה הראשונה בסדרה – זו שהושקה ראשונה, או זו שהוכנסה ראשונה לשירות. עם זאת, קיימות כמה שיטות.
צי ארצות הברית
בצי ארצות הברית נקראת סדרת אוניות על שמה של האונייה שאושרה בקונגרס. הצי משתמש בשיטת מספור סדרתית של גוף האוניות, ובדרך כלל לאונייה הנושאת את שם הסדרה יהיה מספר גוף הנמוך ביותר בסדרה. כך למשל, מספר הגוף של נימיץ, הראשונה בנושאות המטוסים מסדרת נימיץ, הוא CVN-68, הנמוך ביותר בסדרה. עם זאת, בתקופות בהן ישנה בנייה מואצת של אוניות (כמו בזמן מלחמת העולם השנייה), ייתכן ואוניות אחרות בסדרה יושלמו לפני האונייה הראשונה, ואז יהיה מספרן נמוך יותר מזו של האונייה הראשונה.
ציים באירופה
בציים אירופיים, ככלל, נקראת הסדרה על שמה של האונייה הראשונה שנכנסה לשירות, גם אם לא הייתה זו האונייה הראשונה שהוזמנה או שהיו אוניות אחרות שהוחל בבנייתן לפניה. הבדל זה הביא להתייחסות שונה לשמות סדרות בארצות הברית ובאירופה; כך למשל, בצי ארצות הברית נקראה סדרה אחת של אוניות מערכה קולורדו, על שם האונייה הראשונה שאושרה, אך מקורות אירופיים התייחסו לסדרה כסדרת מרילנד, על שם האונייה הראשונה שהוכנסה לשירות.
הצי המלכותי הבריטי
מעבר למסורת האירופית, קיימות בצי הבריטי עוד כמה שיטות לקריאת שמות לסדרות של אוניות. ישנן סדרות של אוניות שנקראו בשם כללי, וכל האוניות בסדרה נקראו כפרטים של שם זה; כך למשל נקראה סדרת קורבטות ששירתו בצי המלכותי במלחמת העולם השנייה בשם הכללי פלאואר (Flower, פרח), ורוב 294 האוניות מסדרה זו (69 מהן היו מתת סדרה) נקראו בשמות של פרחים. שיטה אחרת היא קריאת שם סדרה על שם האונייה הראשונה, כמקובל, אך גם בשם האות הראשונה שבה; כך נקראת סדרת הצוללות אמפיון (Amphion), ששירתו בצי המלכותי בשנים 1945–1975, על שם הצוללת הראשונה בסדרה, אה"מ אמפיון, אך הסדרה נקראה גם "סדרת A", וכל הצוללות בסדרה נקראו בשמות המתחילים ב-A. רוב סדרות המשחתות בצי המלכותי נקראו על שם האות הראשונה בשמן של כל האוניות בסדרה, כמו המשחתות מסדרת V ו-W. מאז מלחמת העולם השנייה נודעו סדרות האוניות בצי המלכותי גם על שם מספרן, כמו סדרת המשחתות מטיפוס 42.
רוסיה/ברית המועצות
סדרות אוניות של הצי הסובייטי ושל הצי של רוסיה, נקראו בדרך כלל על שם מספר הפרויקט שליווה אותן. לפרויקטים אלו היה לעיתים גם שם מטפורי, ובדרך כלל גם כינוי שניתן על ידי נאט"ו. כך, למשל, נקרא דגם אחד של צוללת גרעינית סובייטית פרויקט 671, "שצ'וקה" ( Shchuka) בפי הרוסים, ו"ויקטור" על ידי נאט"ו.
גרמניה
צי גרמניה המערבית, הבונדסמרינה, השתמש במספר בעל שלוש ספרות לכל סדרת אוניות בשירות, או לפרויקט בשלב מתקדם. לאוניות מסדרה מסוימת שנעשו בהן שינויים נוספה אות למספר הסדרה. השיטה נשמרה גם לאחר איחוד גרמניה, בדויטשה מרינה, הצי המאוחד. באורח לא רשמי נקראות הסדרות על שם האונייה הראשונה בסדרה.
ארז'בט גוטי
ארז'בט גוטי (בהונגרית: Guthi Erzsébet; בודפשט, 28 באוגוסט 1892 – בודפשט, 28 באפריל 1965) הייתה זמרת אופרה יהודייה-הונגרייה, סופרת, מתרגמת ספרותית חשובה ביותר (עשרות מסופרי העולם החשובים זכו למאות תרגומיה להונגרית), היא הייתה דוברת שפות רבות, כישרון שהנחילה לבנה גאבור דבצ'רי.
קורות חייה
ארז'בט גוטי נולדה במשפחה יהודית בבודפשט. אביה היה שומה גוטי עורך דין וסופר, אמה, אסתר פירדי, הייתה זמרת אופרה. בנה, גאבור דבצ'רי, היה כאמור גם כן מתרגם ספרותי וכן סופר ופילולוג. ב-31 במאי 1916 היא נישאה לפקיד הבנק אמיל דבצ'רי בבודפשט.
ארז'בט גוטי החלה את דרכה כזמרת אופרה בעקבות אמה, אך לאחר מכן עבדה גם כמתרגמת ספרותית. היא תרגמה את יצירותיהם של גוגול, צ'כוב, ניקולאי לסקוב, אלכסיי טולסטוי, סומרסט מוהם, ג'ון ארסקין (John Erskine (educator)), פ.ג'. וודהאוס, וכן תרגם להונגרית את יצירותיהם של מחברים אמריקאים, צרפתיים, גרמנים ואיטלקיים רבים אחרים כמו רבקה וסט למשל.
היא אהבה לבקר בבתי קפה ספרותיים. חבריה הם בעיקר אנשי ספרות ומשפחותיהם; הם היו דז'ה קוסטולאני, פרידייש קארינתי, פרנץ קארינתי, קלמן רוזנאי ובני משפחתם, איתם בילו היא ומשפחתה את הקיץ בוורצה (Verőce, Hungary) בין השנים 1933 לבין 1938. הוא נזכרת בתקופתה הזו שם ברומן האוטוביוגרפי שלה "הנחל החבוי" (Buvópatak).
בנה הנוסף פטר דבצ'רי נפטר ב-1939.
מלאכת זורע
מְלֶאכֶת זּוֹרֵעַ היא אחת מל"ט אבות מלאכה האסורות בשבת. עניינה זריעה, שתילה וכל פעולה המסייעת באופן ישיר לגידול של צמח. כמו כל שאר המלאכות, מלאכה זו מוגדרת כאב מלאכה בשל חלקה בבניית המשכן: היו זורעים צמחים שמהם הפיקו צבע לצביעת יריעות המשכן, וצמחים להכנת קטורת הסמים ושמן המשחה.
הגדרת המלאכה ושיעורה
מובא בשולחן ערוך שאין ליטול ידיים מעל עשבים, משום שמשקה אותם בכך.
איסורים מדרבנן
גזרו חז"ל שלא לשאוב מים בגלגל במקום שנוהגים לזרוע בו (משאבת מים ידנית או ממונעת על ידי בהמה) בשבת.
זריעה שבוטלה
הפוסקים מתלבטים בשאלה, האם אדם שזרע צמח במטרה להותירו שם, והוציאו מיד - לפני שהספיק לצמוח או להשריש בקרקע, האם הוא חייב. לפי שיטת המנחת חינוך מלאכת הזריעה היא רק בצירוף תוצאות הפעולה המעשית של הזריעה, שהם הצמיחה, ורק פעולה כזו נחשבת לזריעה, אך לפי שיטת רבי אברהם מסוכוטשוב בספרו "אגלי טל" אם נתנם במים במטרה לשרותם זמן ארוך ואחר כך התחרט, והוציאם קודם שצמחו חייב, שכן פעולת הזריעה היא פעולה המביאה לידי צמיחה, למרות שתוצאותיה בוטלו על ידי פעולה מנוגדת.
זריעה בעציץ הנקוב בתחתיתו כדי שורש קטן, נחשבת לזריעה שכן עציץ כזה יונק מהקרקע. זריעה בעציץ שאינו נקוב, נתונה במחלוקת בין הפוסקים.
אוסטן הנרי לייארד
סר אוסטן הנרי לייארד (אנגלית: Austen Henry Layard; 5 במרץ 1817 – 5 ביולי 1894) היה מגלה ארצות, ארכאולוג, היסטוריון של האמנות, סופר, אספן, פוליטיקאי ודיפלומט בריטי, שהתפרסם בזכות חפירותיו בכלח (תל נמרוד).
ביוגרפיה
לייארד נולד בפריז למשפחה ממוצא הוגנוטי. אביו, הנרי פ"ג לייארד, עבד בשירות האזרחי של ציילון, והיה בנו של דיקן קתדרלת בריסטול צ'ארלס פיטר לייארד. אמו הייתה ממוצא ספרדי חלקי, ובתו של הבנקאי נתניאל אוסטן. דודו היה בנג'מין אוסטן, עורך דין לונדוני ואחד ממקורביו של בנג'מין דיזראלי בשנות ה-20 ובשנות ה-30 של המאה ה-19.
לייארד התגורר באיטליה לאורך רוב תקופת ילדותו, קיבל שם חלק מחינוכו, והחל להתעניין באמנות ובמסעות; הוא למד גם בבתי ספר באנגליה, צרפת ושווייץ. לאחר שש שנים שבהן עבד במשרד של דודו, בנג'מין לייארד, הוא עזב את אנגליה ועבר לציילון מתוך מטרה לקבל מינוי בשירות האזרחי, וב-1839 החל לעבוד תוך כוונה לערוך מסע ברחבי אסיה.
לאחר שנדד במשך חודשים אחדים, בעיקר בפרס, ונטש את תוכניותיו בציילון, הוא חזר לקונסטנטינופול ב-1842 ופגש את השגריר הבריטי, סר סטרטפורד קנינג, שהעסיק אותו במגוון משימות דיפלומטיות בלתי רשמיות בטורקיה האירופאית. ב-1845, בתמיכת קנינג, עזב לייארד את קונסטנטינופול על מנת לבצע חפירות ארכאולוגיות באשור, שבזכותן קנה את עיקר פרסומו. הרעיון למשלחת זו נהגה כאשר במהלך מסעותיו למזרח רצה ללמוד עוד על חורבות כלח שעל החידקל, ועל התל הגדול של נינוה ליד מוסול, שנחפר באופן חלקי על ידי פול-אמיל בוטה.
לייארד המשיך לשהות בקרבת מוסול עד 1847, ערך חפירות בנינוה ובכלח, וחקר את מצבם של אנשים שונים; עם חזרתו לאנגליה ב-1848 פרסם בשני כרכים ספר על מחקריו בנינוה. ב-1849 פרסם נספח גדול שכלל איורים של המונומנטים בנינוה, על מנת להמחיש את העתיקות שתוארו בספרו. לאחר חודשים אחדים באנגליה, בהם קיבל תואר דוקטור למשפט אזרחי מאוניברסיטת אוקספורד, חזר לייארד לקונסטנטינופול כנספח בשגרירות הבריטית, ובאוגוסט 1849 החל במסעו השמני, בו הרחיב את חקירותיו להריסות בבל ולתילים של דרום מסופוטמיה, ונחשב כמי שגילה בתקופה זו את ספריית אשורבניפל. ב-1853 פרסם את תיאור עבודתו בספר "Discoveries in the Ruins of Nineveh and Babylon", וגם אליו צירף כרך איורים. במהלך מסעות המחקר שלו, לעיתים תוך קשיים מרובים, שלח לייארד לאנגליה פרטים נדירים המהווים חלק ניכר מאוסף העתיקות האשוריות המוצג במוזיאון הבריטי. ב-1866 ייסד לייארד את ה-"Compagnia Venezia Murano", ופתח גלריית זכוכית ונציאנית ברחוב אוקספורד 431. באותה שנה מונה גם לחבר הנאמנים של המוזיאון הבריטי.
לאחר מכן חזר לייארד לעיסוקיו הפוליטיים. ב-1852 נבחר לפרלמנט הבריטי כמועמד הליברלי של מחוז הבחירה איילסברי שבבקינגהמשייר, ולמשך שבועות אחדים כיהן כתת-מזכיר החוץ, אך לאחר מכן החל לבקר את מדיניות הממשלה, בעיקר בכל הנוגע לניהול הצבא הבריטי. הוא שהה בחצי האי קרים במהלך המלחמה, והיה אחד מחברי הוועדה שמונתה לחקור את התנהגות חיל המשלוח הבריטי. ב-1855 סירב להצעתו של לורד פלמרסטון לכהן במשרה שאינה קשורה לשירות החוץ הבריטי, ונבחר ללורד רקטור של אוניברסיטת אברדין. לאחר שהפסיד בבחירות באיילסברי ב-1857 הוא ביקר בהודו על מנת לחקור את הסיבות לפרוץ המרד ההודי הגדול. ב-1860 נבחר לכהונה נוספת בפרלמנט, מטעם סאות'וורק, לאחר ששנה אחת קודם לכן נכשל בניסיון לעשות זאת ביורק. בין 1861 ל-1866 כיהן לייארד בתפקיד תת-המזכיר לענייני מדינה, תחת ראשי הממשלה לורד פלמרסטון וג'ון ראסל. לייארד מונה לנציב העבודות העליון לאחר שהליברלים בראשות ויליאם גלאדסטון חזרו לשלטון ב-1868, והושבע לחבר המועצה המלכותית.
לייארד התפטר מתפקידו במשרד החוץ ב-1869, לאחר שנשלח למדריד כשגריר כבוד. באותה שנה נשא לאשה את מרי אניד אוולין גסט, בתה של ליידי שרלוט גסט (היא הייתה בת 25, הוא בן 52). ב-1877 מונה לתפקיד השגריר בקונסטנטינופול, וכיהן בתפקיד זה עד חזרת גלאדסטון לשלטון ב-1880, כאשר החליט לפרוש מפעילות ציבורית. ב-1878, עם כינוסו של קונגרס ברלין, הוכתר לייארד לאביר במסדר האמבט.
עונת 1987/1988 בבונדסליגה
עונת 1987/1988 הייתה העונה ה-25 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-31 ביולי 1987 והסתיימה ב-21 במאי 1988.
הנובר 96 וקרלסרוהה עלו מהליגה השנייה.
ורדר ברמן זכתה בתואר האליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.
שאלקה 04 ופ.צ. הומבורג ירדו לבונדסליגה השנייה. וולדהוף מנהיים שיחקה במשחקי מבחן נגד דרמשטאדט 98. המפגש הכפול הסתיים ללא הכרעה. במשחק השלישי, לאחר 120 דקות של משחק ללא שערים ההכרעה עברה לבעיטות עונשין. וולדהוף מנהיים ניצחה 5:4 ונותרה בליגה הבכירה.
כדורגלנים מצטיינים
יורגן קלינסמן (שטוטגרט) שכבש 19 שערים זכה בתואר מלך השערים של הליגה.
אתר (אקולוגיה)
אתר (Site) הוא שטח קטן שבו, מבחינת האורגניזם, יש תנאים פיזיים אחידים במידה רבה; או שטח קטן שבו הגורמים שמשפיעים על האורגניזם אחידים במידה מרובה והפרטים החיים בו נמצאים באינטראקציה ישירה האחד עם השני ומחלקים ביניהם את אותו מאגר של משאבים. וגם - תחום החיים של פרט בוגר אחד.
מייקל הורדרן
סר מייקל מארי הורדרן CBE (באנגלית: Michael Murray Hordern; 3 באוקטובר 1911 - 2 במאי 1995) היה שחקן אנגלי.
ביוגרפיה
הורדרן נולד בפופלרס, ברקהמסטד שבמחוז הרטפורדשייר. בנם של מרגרט אמילי (מארי) וקפטן אדוארד ג'וזף קלברלי הורדרן. הוא למד ב-"וינדלשם האוס סקול" וב"ברייטון קולג'", שם למד גם אחיו הבכור פיטר. הוא שיחק בבית הספר ואחר כך הופיע כשחקן חובב בתיאטרון "St Pancras People's". לפני שפנה לקריירת משחק עבד הורדרן כמורה וכסוכן מכירות. הופעת הבכורה המקצועית שלו על במת התיאטרון הייתה ב-1937 ב-"People's Palace" שבאיסט אנד בלונדון, בתפקיד משנה במחזה "אותלו". בהמשך אותה שנה הצטרף ללהקת תיאטרון רפרטוארית "Little Theatre" בבריסטול. שם הכיר את אשתו לעתיד השחקנית גרייס אוולין מורטימר.
הורדרן גויס לצי המלכותי הבריטי ושירת בספינה "HMS Illustrious". ב-1942 השתתף ב"מבצע שריון מגן" (הקרב על מדגסקר). הוא גם כיהן בדרגת לוטננט במשרד הלורד הימי הראשון (First Sea Lord).
על במת התיאטרון
בהופעותיו על הבמה עם הלהקה השייקספירית המלכותית, בתיאטרון אולד ויק ובתיאטראות הווסט אנד הפגין את קולו הייחודי במגוון רחב של תפקידים. הוא שיחק בתפקידים שייקספיריים כמו ז'אק ב"כטוב בעיניכם", קסיוס במחזה "יוליוס קיסר", פולוניוס ב"המלט" ומלווליו במחזה "הלילה השנים עשר". בנוסף הופיע הורדרן במחזות מאת סטרינדברג, צ'כוב, איבסן, פינרו, פינטר, דירנמאט, אדוארד אלבי, אלן אייקבורן, דייוויד מרסר וטום סטופארד.
קולנוע, טלוויזיה ורדיו
בקולנוע שיחק ביותר מ-160 סרטים לרוב בתפקידי אופי. בין הסרטים בהם השתתף היו "דרכון לפימליקו" (1949), "סקרוג'" (1951, בתפקיד ג'ייקוב מארלי), "The Heart of the Matter" ו-"Grand National Night" (מ-1953), "The Spanish Gardener" (מ-1956), "ס. ס. ביסמרק" (1960), "אל סיד" (1961), "קלאופטרה" (1963), "אנשים חשובים ביותר" (1963), "המרגל שחזר מן הכפור" (1965), "ג'ינגיס חאן" (1965), "חרטום" (1966), "דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום" (1966), "אילוף הסוררת" (1967), "הנשרים פשטו עם שחר" (1969), "אן של אלף הימים" (1969), "England Made Me" ו"עליזה בארץ הפלאות" (1972), "ג'אגרנאוט" (1974), "The Slipper and the Rose", "שוגון" (1980) ו"גנדי" (1982).
ב-1968 הופיע הורדרן בתפקיד ראשי בעיבוד של ג'ונתן מילר לספר "Whistle and I'll Come to You" מאת מ. ר. ג'יימס. שנים אחדות אחר כך הקליט 19 סיפורים בנושאים על טבעיים מאת מ. ר. ג'יימס שיצאו באוסף קלטות אודיו בחברת "ארגו רקורדס". ב-1986 שיחק בסדרת הטלוויזיה "Paradise Postponed". ב-1992 הקליט את הסיפור "Rumpole on Trial" מסדרת ספרי "רמפול" מאת ג'ון מורטימר. מורטימר רצה שהורדרן יגלם את דמותו של רמפול בסדרת הטלוויזיה משנת 1974, אבל הורדרן לא היה זמין וליאו מק'קרן קיבל את התפקיד.
הורדרן עסק גם בקריינות ובדיבוב. הוא היה המספר בסדרת הטלוויזיה "פדינגטון" של חברת FilmFair Productions, ודיבב בסדרה "הרוח בערבי הנחל" משנות השמונים. הוא היה הקריין בסרטו של סטנלי קובריק "בארי לינדון" וב-1978 דיבב את פרית' בסרט האנימציה של מרטין רוזן, עיבוד ל"גבעת ווטרשיפ" מאת ריצ'רד אדמס.
בטלוויזיה שיחק הורדרן ב-1971 בקומדיה "טרטיף" במסגרת סדרת "מחזה החודש" של ה-BBC, וב-1980 גילם את פרופסור מרווין בעיבוד לרומן "The History Man". הופעתו האחרונה בטלוויזיה הייתה במיני-סדרה "מידלמארץ'" עיבוד משנת 1994 של ה-BBC לרומן באותו שם מאת ג'ורג' אליוט.
מציאות אחרת
מציאות אחרת הוא אלבומו התשיעי של הזמר אייל גולן, שיצא לאור ב-29 במרץ 2005. בין כותבי השירים באלבום היו טל שגב, מיקי שביב ופבלו רוזנברג. שיר הנושא של האלבום, שכתב דידי שחר, זכה להצלחה גדולה, ובנוסף לו בלטו גם השירים "מלכת היופי שלי" ו"מתגעגע", שהפכו ללהיטים גדולים, וכן "סרט שחור לבן".
מייקל הורדרן
חיים אישיים
ב-1943 התחתן הורדרן עם השחקנית גרייס אוולין מורטימר והשניים היו נשואים עד למותה ב-1986. לבני הזוג נולדה בת אחת, ג'ואנה.
ב-1956 קנה הורדרן בית בבאגנור קרוב לעיר ניוברי שבמחוז ברקשייר, ובילה שם את שנותיו האחרונות.
ב-1972 הוענק להורדרן תואר מפקד מסדר האימפריה הבריטית (CBE) וב-1983 הוענק לו תואר אבירות.
באמבלבי
באמבלבי (באנגלית: Bumblebee, ע"ש דבורה מסוג בומבוס האדמה, נקרא "דבור" בתרגום בעברית) הוא דמות בדיונית מהזיכיון הבדיוני רובוטריקים. במרבית גלגוליה של הדמות, לרבות סדרת האנימציה "הרובוטריקים", באמבלבי הוא רובוטריק קטן וצהוב שמשנה את צורתו לחיפושית פולקסווגן. אולם, החל מסדרת סרטי הלייב אקשן הוא הופיע במספר דגמים של מכונית הקמארו - מכונית השרירים של חברת שברולט. הדמות נקראת על שם הבומבוס - דבורה מפוספסת בצבעי שחור וצהוב, שהיוו השראה גם לצבעי הדמות.
את דמותו של באמבלבי דיבב דן גילבזן בסדרת האנימציה המקורית ובאמפר רובינסון בסדרת רובוטריקים אנימייטד. זיכיון סרטי הלייב אקשן, שהחל בשנת 2007, הציג את באמבלבי כדמות שאינה מדברת לרוב אלא משמיעה קולות ומדברת דרך שידורי רדיו. את דמותו בסרט הלייב אקשן "באמבלבי" מדבב דילן או'בריאן. את דמותו בסדרות האנימציה ששודרו בישראל מדבב דניאל מגון.
הדור הראשון
באמבלבי הוא "האח הקטן" של סיעת הרובוטריקים הגיבורים, שמשמשים כפרוטגוניסטים בסדרת האנימציה המקורית משנות ה-80 של המאה ה-20. הוא דמותג הקבוצה, ומנסה ללא הרף להוכיח את עצמו בעיני אחרים, בעיקר בעיני מנהיגו אופטימוס פריים. הדבר גורם לו לעיתים לקחת סיכונים שמסכנים את חייו. למרות שהוא מתחכם רוב הזמן, הוא מצליח לשמש כשליח וכמרגל זריז ויעיל, ושיעור קומתו מאפשר לו להגיע למקומות שמפקדיו אינם יכולים להגיע אליהם.
באמבלבי נמנה בין הרובוטריקים אשר יוצאים למשימת מחקר בחלל כדי לחפש מקורות אנרגיה חלופיים לעולמם החרב סייברטרון. ספינת החלל שלהם, "התיבה", מתרסקת בהר געש בכדור הארץ לאחר התקפת אויביהם השקרניקים, והם נכנסים למצב הקפאה למשך ארבעה מיליוני שנים. עם התעוררותם של הרובוטריקים, באמבלבי מתחבר לבנו האנושי של ספארקפלאג ויטוויקי, ספייק, וזאת כאשר הרובוטריקים מצילים את בני האדם מהתקפה של השקרניקים ומנהיגם האכזר מגהטרון. ברובה של העונה הראשונה והשנייה של הסדרה, באמבלבי נראה לצד וילג'ק - מכונאי הקבוצה - והשניים יוצאים יחדיו למשימות שטח.
ב"רובוטריקים: הסרט", השקרניקים השתלטו על סייברטרון, והרובוטריקים נאלצו לסגת לשני ירחיו של סייברטרון ולכדור הארץ. באמבלבי מופיע לצד ג'אז וספייק הבוגר כשהם התיישבו באחד מבסיסי הירח. כאשר כוכב הלכת המפלצתי יוניקרון שואב את ירחי סייברטרון לתוכו, באמבלבי מוצא את עצמו לכוד ברובוט הענק יחד עם חבריו עד אשר הוא ניצל בידי דניאל ויטוויקי - בנו של ספייק - ושאר הרובוטריקים שהגיעו להצלתם, בעוד הרובוטריק הוט רוד מתעמת מול גלבטרון (מגהטרון המחודש) ומשתמש במטריקס המנהיגות כדי להפוך לרודימוס פריים - המנהיג הבא של הרובוטריקים - ולהשמיד את יוניקרון מבפנים.
ב"רובוטריקים: אדוני הראש" (Transformers: The Headmasters), גולד באד היה בסייברטרון יחד עם המשנקטריקים (Throttlebots) כאשר מחשב-העל וקטור סיגמא החל להראות סימנים של חוסר יציבות. הסיבה לכך הייתה נעוצה בעובדה שאופטימוס פריים שחרר את מטריקס המנהיגות, והאנרגיות שבו ריפאו את "מגפת השנאה". השקרניקים ניצלו את המצב כדי לפלוש מחדש ולנסות להשתלט על מחשב-העל. גולד באג והמשנקטריקים הצטרפו לגרימלוק ולסלאג הדינוטריקים בקו החזית נגדם. לרוע מזלם הם נפלו מחוסרי הכרה בידי כוחו ההיפנוטי של השקרניק מיינדוייפ, אך הצליחו להחזיק בשקרניקים מספיק זמן כדי שאדוני הראש יגיעו וינצחו בקרב.
המשנקטריקים נעלמו לאחר העימות הזה, אך הופיעו כאשר השקרניקים החלו בתוכניתם הסופית להשמיד את כדור הארץ. גולד באג והמשנקטריקים חברו לפאסטליין ולקלאוד רייקר בחקירתו של "מגדל מוות" שהגיח משום מקום בסנטיאגו דה צ'ילה. הם גילו שפרדקינג - מצב הרובוט המשולב של חמשת הפראניקים - ממתין להם. הם לחמו בעוז רוח, אך לא עמדו בפני חוזקו. למזלם, אדוני המטרות (Targetmasters) הגיעו וניטרלו את הרובוט הענק.
דרימווייב הפקות
לאחר יותר מעשור שבו דמותו של באמבלבי לא הופיעה בעיבודים טלוויזיוניים כמו "מלחמות החיות"/"רובוטריקים: מכונות חיות", "רובוטים במסווה" וטרילוגיית יוניקרון (ארמדה, אנרג'ון וסייברטרון), חברת ההוצאה לאור Dreamwave Productions הציגה עיבוד מחדש של המאה ה-21 להמשכיות הדור הראשון, ובאמבלבי היה נוכח בהרפתקאות הרובוטריקים פעם נוספת. המיני סדרה "רובוטריקים: המלחמה שבפנים" (Transformers: War Within) התרחשה בעברו הרחוק של סייברטרון ותיארה את הרפתקאותיו של באמבלבי בקרב אלתיאקס ובהגנה על העיר איאקון מפני התקפתו של שוק-וייב.
כאשר אופטימוס פריים ומגהטרון נעלמים לאחר ניסוי מוקדם של גשר החלל, הרובוטריקים והשקרניקים מתפצלים לסיעות קטנות יותר, ובאמבלבי נשאר עם הרובוטריקים תחת פיקודו של פראול.
הוצאת IDW
בסתיו של שנת 2005 חלה הרצה מחודשת שלישית לקומיקס של הרובוטריקים, הפעם תחת חברת ההוצאה לאור IDW Publishing. היקום הבסיסי של החברה הוצג במיני סדרה בת שישה חלקים, "רובוטריקים: הסתננות" (Transformers: Infiltration), והובהר בה כי גרסתה זו של החברה לדור הראשון היה שונה באופן קיצוני.
באמבלבי היה בין הרובוטריקים אשר התנגדו לשקרניקים ששירתו את האלים הבכירים בקומיקס "רובוטריקים: נגע 2" (Infestation 2: Transformers).
סרטי לייב אקשן
באמבלבי הוא אחד מהרובוטריקים בזיכיון סרטי הלייב אקשן "רובוטריקים". למרות שהוא שומר על מספר מאפיינים מהדור הראשון, כמו הקרניים המפורסמות שבראשו, ניתן לו מצב שינוי צורה של רכב שונה מאשר הדור הראשון. במקום חיפושית, באמבלבי הופך בסרטים אלו לרכב מסוג שברולט קמארו, בתחילה לדגם משנת 1967 ולאחר מכן לדגם הקונספט משנת 2010. בתוספת ה-DVD של הסרט הראשון, הבמאי מייקל ביי ציין ששינוי מודל הרכב היה מכיוון שמכונית החיפושית הזכירה לו את הרבי, מכונית הפולקסווגן המונפשת מסרטי חברת וולט דיסני. כתוצאה מפגיעת קרב, הוא נותר ללא יכולת דיבור ולמעשה מדבר באמצעות שידורי פלייבק של אותות רדיו וטלוויזיה (בדרך דומה בה מדבר הרובוטריק רק-גאר ב"רובוטריקים: הסרט"). למרות שקולו משוחזר בסוף הסרט הראשון, הוא בוחר להשתמש שוב באותות רדיו בסרט השני, ובשילוב של שניהם בסרט השלישי. את קולו מדבב מארק ריאן.
בסרט הראשון, באמבלבי חוזר לתפקידו כחברו של בן האנוש הפרוטגוניסט - במקרה זה, סאם ויטוויקי. סאם מחזיק במשקפיים של סבא רבא שלו, חוקר ידוע בשם קפטן ארצ'יבלד ויטוויקי, אשר נתקל בגופתו הקפואה של מגהטרון ב ובטעות הפעיל את מערכת החישה שלו. על המשקפיים שלו הוטבעו נקודות ציון למקום הימצאו של הניצוץ, מקור כל חיי הרובוטריקים. באמבלבי מופקד לשמור על סאם מפני כוחות השקרניקים, ומתחזה לשברולט קמארו ישנה בעוד סאם ואביו קונים את רכבו הראשון. בהמשך, באמבלבי נוסע מביתו של סאם כדי לזמן את הרובוטריקים לכדור הארץ, וסאם חושב שרכבו נגנב, ורודף אחריו בעזרת אופניו. הוא עד להפיכתו של באמבלבי למצב רובוט בפעם הראשונה. בהמשך, באמבלבי חוזר ומרוויח את אמונו של סאם לאחר שמגן עליו ועל אהובתו מיקאלה מפני התקפתם של באריקייד ופרנזי. כשמיקאלה מעירה על מצבו הנושן של הרכב אליו באמבלבי משנה צורה, הוא סורק מכונית קונספט נוסעת של שברולט קמארו והופך לאותו דגם. הוא מסיע את השניים לסמטה בה הם פוגשים בשאר הרובוטריקים. הם חוזרים לביתו של סאם כדי למצוא את המשקפיים אך נעצרים בידי ארגון ממשלתי סודי בשם מדור 7. הרובוטריקים מנסים להציל אותם אך באמבלבי נלכד ונלקח בידי מדור 7. הוא עובר ניסויים באמצעות שוקים חשמליים עד שסאם נושא ונותן את שחרורו. באמבלבי שורד את שיאו של הקרב, למרות שמאבד את רגליו לאחר שעזר לאיירון הייד להדוף את אחד מטיליו של סטארסקרים. בעזרתה של מיקאלה ומשאית גרר, הוא מצטרף שוב לקרב ומשמיד את בראול, שקרניק שמשנה צורה לטנק אימתני. לאחר הקרב, באמבלבי עובר תיקונים ומבקש להישאר לצידו של סאם.
בתחילת הסרט השני, באמבלבי מציל את סאם ואת בני ביתו לאחר שרסיס של הניצוץ הקים לתחיה מוצרים חשמליים בביתם והפך אותם לרובוטים קטנים ועצבניים. הוא מראה התלהבות כשסאם אומר לו שהוא הולך למכללה, אך מתאכזב כשסאם אומר לו שאסור לו לבוא איתו. הוא גם נאלץ לעזוב את המוסך המשפחתי לאחר שבתקרית הרובוטים החריב את הבית. עם תחילת הסמסטר, באמבלבי עוקב אחרי סאם למעונות ומנסה להזהיר אותו מפני מתחזה שקרניקית שעוקבת אחריו. מעט לאחר שמגהטרון מוצא את סאם ומענה אותו, באמבלבי מגיע יחד עם אופטימוס פריים להילחם במגהטרון, סטארסקרים וגרינדור, אך מגהטרון הורג את פריים. באמבלבי, סיידסווייפ, איירון הייד וראטצ'ט מחפים על בריחתו של סאם. כשהרובוטריקים מתאבלים על מותו של פריים, סאם אומר לבאמבלבי שהוא איכזב את הרובוטריקים, אך באמבלבי מרגיע אותו ואומר שהוא האדם שהכי חשוב לו. אחרי שבאמבלבי לוקח את סאם, מיקאלה, ליאו וסימונס למכון הסמית'סוניאן כדי להעיר את הרובוטריק הקדום ג'טפייר, באמבלבי עורך מסע עם בני האדם דרך גשר החלל אותו פתח ג'טפייר למצרים כדי למצוא את מטריקס המנהיגות. בחורבות פטרה, באמבלבי עוזר לאחרים להיכנס לאחר שהוא מפוצץ דרך כניסה. במהלך העימות האחרון, סאם ומיקאלה נכנסים למלכודת של ראמפייג', שמשתמש בהוריו של סאם כפתיון. באמבלבי אורב לשקרניק החייתי וקורע אותו במו ידיו. סאם אומר לבאמבלבי לדאוג להוריו, בעוד הוא יוצא להחיות את פריים עם מטריקס המנהיגות. לאחר שמגהטרון הורג את סאם, באמבלבי מגיע למקום ונותר שבור לב על כך שנכשל בתפקידו לשמור עליו. אולם, הוא שמח לראות שסאם חזר לחיים.
בסרט השלישי, באמבלבי לא חי יותר עם סאם ויוצא עם שאר הרובוטריקים למשימות שטח כמו ניטרול מתקן גרעיני ב. בסרט זה נראה מצב החמקנות החדש שלו, שכולל כלי נשק רבים. כשסאם מגיע עם קרלי, וילי ובריינז, באמבלבי מציל אותם מהחיילים שלקחו אותם בשבי. לאחר מכן, באמבלבי מקבל שוב את תפקיד שומרו של סאם. אחרי שסנטינל פריים בוגד ברובוטריקים וגורם להגלייתם מהכוכב, באמבלבי נפרד בעצב מסאם אך חובר אליו שוב בקרב בשיקגו כשהוא עוזר לו להציל את קרלי ולהרוג את לייזרביק. אחרי שסאם הורג את סטארסקרים, באמבלבי מציל אותו ואת לנוקס מנפילה מגובה רב. הוא נשבה בידי סאונד-וייב ונלחם נגדו, כשהוא מוכיח את עצמו כיריב שקול לו. הוא גם משמיד את אחד מעמודי התמיכה הגדולים בהם השתמש סנטינל פריים כדי להקריב את כוכב סייברטרון לכדור הארץ, ובכך השבית את גשר החלל והשמיד את סייברטרון ואת השקרניקים הנותרים.
בסרט הרביעי, באמבלבי נוטל פיקוד על הרובוטריקים כאשר אופטימוס פריים משגר את עצמו לחלל כדי למצוא את יוצריו.
רובוטריקים אנימייטד
בסדרת ההנפשה משנת 2008, באמבלבי מתואר כרובוטריק צעיר וחם מזג שחובב מרוצים ומשחקי וידאו, מה שהופך את דמותו לדומה יותר להוט שוט מסדרת רובוטריקים ארמדה יותר מאשר באמבלבי המקורי מהדור הראשון. בסדרה זו, באמבלבי משנה את צורתו למכונית משטרה מדגם סופרמיני. באמצעות החיבור שלו עם סארי סאמדק ובולקהד, הוא שומר על חמימות הלב שלו ועל גישתו החברית כמו גרסתו מהדור הראשון. למרות שהוא נחשב בעיני רבים מחבריו הרובוטריקים לילדותי ומרוכז בעצמו, הוא מראה צד נאמן ואכפתי לחבריו ומגונן על סארי סאמדק גם במחיר פגיעה בעצמו.
גאבור דבצ'רי
גאבור דבצ'רי (בהונגרית: Devecseri Gábor; 27 בפברואר 1917, בודפשט – 31 ביולי 1971, בודפשט) היה משורר, סופר, מתרגם ספרותי, פילולוג קלאסי יהודי-הונגרי שזה בפרס קושוט (הפרס הממלכתי הגבוה בהונגריה, מקביל לפרס ישראל), זכה פעמיים בפרס אטילה יוז'ף (הפרס הספרותי הממלכתי הגבוה בהונגריה) ופעמיים בפרס באומגרטן. הקוראים ההונגריים של היום יכולים להכיר את רוב היצירות הקלאסיות של העת העתיקה האירופית - כולל האיליאדה והאודיסאה - בתרגומו המודרני והמהנה של גאבור דבצ'רי.
ביוגרפיה
גאבור דבצ'רי נולד במשפחה יהודית כבנם של פקיד הבנק אמיל דבצ'רי ושל זמרת האופרה, הסופרת והמתרגמת ארזיבט גוטי (בתו של שומה גוטי). הוא השלים את לימודיו בבודפשט. התחיל כילד פלא, היה רק בן חמש עשרה כאשר הכרך הראשון שלו המשותף עם גאבור קארינתי פורסם עם הקדמה מאת זולטאן שומיו. ספר השירים העצמאי הראשון שלו היה "הים המבדר" (A mulatságos tenger) (1936). הבנתו את העת העתיקה הייתה מקארוי קרניי ההיסטוריון והפילולוג שעשה עליו רושם עמוק ביחד עם משחקי השפה של דז'ה קוסטולאני, כמו כן השפיעו עליו גם אנטאל סרב ומיהאי באביץ'.
ב-1938 הוא תרגם ופרסם את כל שירי גאיוס ולריוס קאטולוס עם הקדמה מאת קארוי קרניי, ולאחר מכן נקלע לוויכוח סוער עם יאנוש צ'נגרי, הפילולוג הקלאסי הנודע. ב-1939 סיים את לימודיו במחלקה ליוונית-לטינית של אוניברסיטת פאזמאן פטר (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד), הוא כבר נחשב כבן הדור השלישי של כתב העת הספרותי והאמנותי החשוב ניוגט עם שיריו שפורסמו גם בכתב העת וב"ספ סו" -שפירושו "מילה יפה" - (Szép Szó). בשנת 1941 סיים את הדוקטורט שלו בעבודת דוקטורט בשם : "תודעה אמנותית בשירת קאלימאכוס". באותה שנה התחתן עם קלרה הוסאר, במאית אופרה, מלחינה, מנצחת, מתרגמת. בשנת 1942 קיבל תעודת הוראה. הוא הצליח בדרך כלשהי לקבל פטור או להתחמק (אולי באמצעות קשריו) הן מלקיחתו למחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) והן מגירוש למחנות הריכוז. מ-1942 עד 1945 היה הספרן של ספריית באומגרטן (Baumgarten Könyvtár). בזה אחר זה הופיעו תרגומיו ליצירותיהם של טיטוס מאקיוס פלאוטוס, אפלטון, הרודוטוס ועוד. לרבות ליסיסטרטה של אריסטופנס (1943).
ב-1945 פרסם את ספר החיבורים שלו, "קוסטולאני החי", ואת ספר השירים השנון והמקורי שנכתב לילדים, "מורה דרך בגן החיות".
תרגומיו
הודות לגאבור דבצ'רי תורגמו להונגרית מודרנית המטמורפוזות של אובידיוס, ספר המלכים של פירדוסי, הגרסה ההונגרית של כשלושה תריסרי דרמות עתיקות (אייסכילוס, סופוקלס, אוריפידס, אריסטופאנס, מנאנדרוס, פלאוטוס) ומאות יצירות ליריות (כולל חייו השלמים של קאטולוס). כמעט אלף שירים, דרמות ורומנים של 89 סופרים זרים תורגמו על ידו להונגרית.
בנק זרעים
מלאי בנק הזרעים
במערכת אקולוגית ישנה זרימה מתמדת של זרעים אל בנק הזרעים וממנו. קצב הזרימה נקבע על פי מאפייני המערכת, דוגמת תנועת המצע (חול, לס, קרקעות כבדות), תנובת הצומח ומגוון טורפי הזרעים (מכרסמים, ציפורים, נמלים וחרקים אחרים). גידול בבנק הזרעים נעשה על ידי בעיקר על ידי תנובת הצומח המקומי וכן על ידי יבוא זרעים בצורות שונות (רוח, מים, חיות וכדומה). בנק הזרעים מצטמצם בשתי דרכים - בעיקר בשל נביטת הזרעים אך גם על ידי טריפתם מאחר שטורפי הזרעים מתמקדים ביבול הזרעים הנוכחי יותר מאשר חיפוש ומיצוי תנובות שנים עברו.