cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Las Nenas
Despacio (באנגלית: The Babes; בעברית: התינוקות) הוא סינגל שהוקלט על ידי זמרת הרגאטון הדומיניקנית נאטי נטשה, ביחד עם הזמרות הלטיניות קאזו, פארינה ולה דוראקה מתוך אלבום האולפן השני שלה, Nattividad. השיר יצא לאור ב-4 במרץ 2021, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק לטין ופינה רקורדס, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-21 במצעד הסינגלים הספרדי.
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-45 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של נאטי נטשה ב-5 במרץ 2021, בשידור חי. הקליפ צבר למעלה מ-80 מיליון צפיות.
קאדים אלן
קאדים פרנק אלן (באנגלית: Kadeem Frank Allen; נולד ב-15 בינואר 1993) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז בקלגרי סורג' מליגת העל הקנדית.
קריירה
אלן החל את קריירת המכללות שלו במכללה הקהילתית של האצ'ינסון, כשבעונתו השנייה הוא נבחר לשחקן העונה בליגה. בעקבות יכולתו הטובה, ב-2015 הוא עבר לאוניברסיטת אריזונה. בעונתו האחרונה באריזונה, אלן העמיד ממוצעים של 9.8 נקודות ו-4.0 ריבאונדים למשחק. בתום העונה הוא נבחר לחמישייה השנייה של העונה ולחמישיית ההגנה של העונה.
אלן נבחר בבחירה ה-53 על ידי בוסטון סלטיקס בדראפט ה-NBA 2017 וחתם על חוזה כפול בקבוצה, שבמסגרתו הוא שיחק במקביל במיין סלטיקס, קבוצת הבת של הסלטיקס מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-29 בינואר 2018, נבחר אלן לשחקן השבוע בליגת הפיתוח, לאחר שקלע 38 נקודות במשחק האחרון. אותו שבוע כלל גם משחק עם 46 נקודות מול לונג איילנד נטס ב-23 בינואר. ב-2 בפברואר 2018, אלן נבחר לחמישיית ההגנה של העונה בליגת הפיתוח, לאחר שהעמיד ממוצעים של 18.0 נקודות, 5.9 ריבאונדים, 5.0 אסיסטים ו-2.6 חטיפות למשחק. ב-15 ביולי 2018, אלן שוחרר מהסלטיקס.
ב-25 ביולי 2018, אלן חתם בניו יורק ניקס. הוא שוחרר מהקבוצה ב-13 באוקטובר, אך חתם קבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח, וסטצ'סטר ניקס. ב-14 בינואר 2019, אלן חתם בניקס על חוזה כפול. ב-25 ביוני 2020, אלן שוחרר מהקבוצה.
ב-20 ביולי 2020, אלן חתם בJL בורק מהליגה הצרפתית. במדי בורק שותף אלן ב-6 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 8.8 נקודות, 2.5 אסיסטים, 1.8 ריבאונדים ו-1.2 חטיפות ב-17.3 דקות.
ב-25 בינואר 2021, נכלל אלן בסגל של קאנטון צ'ארג', אך ב-6 בפברואר הוא שוחרר מהקבוצה בלי שרשם הופעה.
ב-17 ביוני 2021, חתם אלן בהפועל חיפה מהליגה הישראלית. בעונה זו העמיד ממוצעים של 13.9 נק', 3.7 ריבאונדים, 3.4 אסיסטים ו-1.8 חטיפות ב-29.5 דק'. נתון אשר זיכה אותו בתואר מלך החטיפות של הליגה יחד עם שותפו לקבוצה גרגורי ורגאס. בשלב הפלייאוף העמיד 12 נק', 3 אסיסטים ו-1.3 ריבאונדים ב-23.7 דק'. לקראת עונת 2022/23 האריך את חוזהו בחיפה לעונה נוספת.
בפברואר 2023 הואשם אלן בשימוש בסמים אסורים בספורט לאחר שנכשל בבדיקת שתן שבוצעה במסגרת משחק ביורופקאפ, עקב כך הושעה על ידי הפועל חיפה עד לסיום העונה ובסופו של דבר הושעה על ידי פיב"א לתקופה נוספת של 3 חודשים.
פאל טנצר
פאל טנצר (בהונגרית: Tenczer Pál; נאג'ביום, 11 באפריל 1836 – בודפשט, 6 בפברואר 1905) היה פוליטיקאי, עיתונאי, עורך עיתון יהודי-הונגרי.
קריירה
פאל טנצר נולד במשפחה יהודית, למד בעיר קסטהיי ובפשט. הוא התכונן לקריירת הוראה. הוא גם לימד זמן מה, אך כאשר החיים הלאומיים ההונגריים התעוררו בשנת 1861, הפך טנצר לאחד מהתומכים הנלהבים של הלאומיות ההונגרית וניסה להעיר את הרעיון הלאומי, במיוחד בקרב הנוער היהודי. ביחד עם עזרתם של אחרים הקים את ההתאחדות היהודית ההונגרית ובמשך תקופה ארוכה היה חבר מערכת ומאוחר יותר העורך הראשי של העיתון "היהודי ההונגרי", עיתון הקהילה היהודית. שם החל לעבוד כעיתונאי והפך את העיתון כשופר של יהדות הונגריה למען האמנציפציה (שוויון זכויות) של היהודים בהונגריה. בקונגרס היהודי ההונגרי בשנים 1868–1869 (הקרע ביהדות הונגריה) ייצג טנצר את נפת קסטהיי.
בפוליטיקה
הוא הצטרף למפלגה הפרוגרסיבית מהקמתה. במהלך הקונגרס הוציא אלבום ובו ביוגרפיות ודיוקנאות של כל חברי הקונגרס. הוא נבחר לדירקטוריון של הקהילה היהודית של פשט. בשנת 1876 ייסד את העיתון Neues Politisches Volksblatt (עיתון בשפה הגרמנית בבודפשט שטנצר ייסד בהיותו חבר מועצת העיר בודפשט. הגיליון הראשון הופיע ב-15 באוקטובר 1877) טנצר היה העורך הראשי של העיתון במשך 18 שנה. טרזווארוש, רובע 6 של בודפשט שרבים מתושביו היו יהודים, שבה הפך טנצר בעל השפעה רבה, בחרה בו הן למועצת הרובע והן למועצת העיר. במהלך הבחירות לפרלמנט בטרזווארוס, הייתה לו תמיכה גדולה להיבחר לאספה הלאומית. טנצר עצמו השתייך תחילה למפלגת פרנץ דיאק ומאוחר יותר למפלגה הליברלית. הוא השתתף בניהול כמה ארגוני צדקה בבודפשט, היה חבר בדירקטוריון של "בנק החיסכון של בודפשט" וב"חברת המשכנתאות הלאומית" והיה חבר גם בוועדת הפיקוח של "חברת מבשלות הבירה". הוא היה נשיא ועדת החינוך של הרובע השישי. בשנת 1898 ב-28 בנובמבר קיבל את צלב האבירים של מסדר פרנץ יוזף.
מוחמד דאוד ח'אן
מוחמד דאוד ח'אן (בפשטו: سردار محمد داود خان, נולד ב-18 ביולי 1909 ונרצח ב-28 באפריל 1978) היה פוליטיקאי אפגני ממשפחת המלוכה האפגנית אשר שימש כראש ממשלת אפגניסטן בשנים 1953–1963 וכנשיא אפגניסטן משנת 1973 ועד הירצחו בהפיכה צבאית בשנת 1978. הוא עלה לשלטון כשהדיח בשנת 1973 את המלוכה של בן דודו מוחמד זאהיר שאה והצהיר על עצמו כנשיא המדינה.
ביוגרפיה
נולד בקאבול בשנת 1909 למשפחת המלוכה. אביו כיהן כשגריר אפגניסטן בגרמניה ונרצח בברלין בשנת 1933. ח'אן עצמו התחנך בצרפת. בשנת 1939 קודם לדרגת סגן-אלוף בצבא ופיקד על גדוד בסמוך לקאבול. בשנים 1946–1948 כיהן כשר הביטחון, ולאחר מכן כשר הפנים בשנים 1949–1951. ב-1948 הוא שירת כשגריר אפגניסטן בצרפת. בשנת 1951 הועלה לדרגת גנרל.
ב-27 באפריל 1978 המפלגה הקומוניסטית בהובלת נור מוחמד תרכי הדיחה את מוחמד דאוד שאה מהשלטון. כחלק מהפיכה צבאית אלימה התנקשו בחייו של דאוד והוציאו להורג את משפחתו. המפלגה הקומוניסטית קראה להפיכה בשם מהפכת סאור ("מהפכת אפריל").
ג'ק צייד הענקים
ג'ק צייד הענקים (באנגלית: Jack the Giant Slayer) הוא סרט פנטזיה והרפתקאות אמריקאי, המבוסס על האגדות "ג'ק צייד הענקים" ו"ג'ק והאפונים". הסרט בוים על ידי בריאן סינגר ומככבים בו ניקולס הולט, אלינור טומלינסון, סטנלי טוצ'י, איאן מקשיין, ביל ניי ויואן מקגרגור. הסרט מתאר את קורותיו של ג'ק, איש חווה צעיר שמוכרח לחלץ נסיכה מידי גזע ענקים, לאחר שפתח בטעות שער לעולמם.
הפקת הסרט יצאה לדרך בינואר 2009, באוגוסט אותה הצטרף כבמאי בריאן סינגר ("החשוד המיידי", "X-מן", "סופרמן חוזר", "ואלקירי"), כששלב הליהוק יצא לדרך רק בפברואר ומרץ 2011 והצילומים העיקריים החלו באפריל אותה שנה, באנגליה. תאריך יציאת הסרט לאקרנים הוזז כמה פעמים ולבסוף הסרט יצא להקרנת בכורה ב-1 במרץ 2013.
עלילת הסרט
בממלכת קלוייסטר, ג'ק, בן איכרים צעיר שהתייתם, מוקסם מהאגדה של אריק, מלך עתיק שהביס צבא של ענקים מממלכה בשמים שפלשו לשטחי קלוייסטר. במקביל, הנסיכה איזבל מוקסמת מאותה האגדה.
10 שנים מאוחר יותר, ג'ק הולך העירה כדי למכור את הסוס שלו על מנת לתמוך בחווה של דודו. ג'ק מתאהב באיזבל לאחר שהגן על כבודה מקבוצת בריונים. בינתיים, הלורד רודריק חוזר לחדר העבודה שלו, רק כדי לגלות כי נזיר מסוים שדד אותו. הנזיר מציע לג'ק שעועית קסם שגנב מרודריק כתשלום על סוסו של ג'ק. בטירה, איזבל רבה עם אביה, המלך ברהמוול, שרוצה להשאיר אותה בטירה להתחתן עם רודריק בעוד היא נחושה לחקור את הממלכה. במקביל, דודו של ג'ק נוזף בו על כך שמכר את סוסו בתמורה לשעשועית. הדוד זורק את הזרעים לאדמה ועוזב את הבקתה. נחושה בדעתה להיות חופשייה, איזבל מתגנבת מהטירה ומבקשת מחסה מהגשם בבקתתו של ג'ק. כשיורד גשם, זרעי השעועית משתרשים באדמה וגדלים לגזע ענקי של אפונת פלא שנושאת את ביתו של ג'ק ואת איזבל לשמיים ואילו ג'ק נופל לאדמה.
ג'ק, רודריק ונושא כליו, ויק, מתנדבים להצטרף לאבירי המלך בראשות אלמונט ונושא כליו, קראוו, ומטפסים על אפונת הפלא בחיפוש אחר איזבל. בטיפוס, רודריק וויק חותכים את חבל הבטיחות בכוונה להרוג כמה מהאבירים שבחלק העליון, הם מגלים את עולמם של הענקים ומחליטים להתפצל לשתי קבוצות: קבוצה ראשונה עם ג'ק, אלמונט, וקראוו, והשנייה עם רודריק וויק, אך לא לפני שרודריק לוקח בכוח את זרעי השעועית שנותרו לג'ק.
קבוצתו של ג'ק נלכדת על ידי ענקים, שלוקחים את כולם כאסירים מלבד ג'ק שבורח. בינתיים, קבוצתו של רודריק פוגשת שני ענקים אחרים; אחד אוכל את ויק, אבל לפני שהם יכולים לעשות את אותו הדבר לרודריק, רודריק עוטה את כתר הקסם ששולט בענקים.
ג'ק עוקב אחרי הענקים למבצרם, שבו המנהיג בעל שני הראשים הענקי, פאלון, הורג את קראוו. ג'ק מוצא את איזבל ואת אלמונט. כשהענקים מכינים את אסירים שנותרו להם, רודריק נכנס ומשעבד את הענקים בכתר. הוא אומר לענקים הם יתקפו את קלוייסטר עם שחר ומאפשר להם לאכול את איזבל ואלמונט. ג'ק מציל את איזבל ואלמונט כשאחד הענקים מכין אלמונט לבישול. השלישייה מגיעה למעבר אפונת הפלא, שם ג'ק גורם לענק ששומר על אפונת הפלא לנפול מקצה הממלכה. כשברהמוול רואה את הענק, הוא מזמין את הנתינים שיכרתו את המעבר.
ג'ק ואיזבל יורדים מממלכת הענקים, בעוד אלמונט נשאר להתעמת עם רודריק. אלמונט מצליח להרוג את רודריק, אבל פאלון לוקח את הכתר לפני שאלמונט יכול לחבוש אותו, ואלמונט נאלץ לברוח במורד גבעול האפונה. ג'ק, איזבל ואלמונט שרדו את הנפילה אחרי שקצצו את אפונת הפלא. כשכולם חוזרים הביתה, ג'ק מזהיר כי הענקים ישתמשו בזרעי השעועית של רודריק ליצור גשר אל האדמה ושקלוייסטר תותקף.
הענקים רודפים אחרי ג'ק, איזבל וברהמוול לטירה, שם אלמונט ממלא חפיר בשמן ומדליק אותו באש. פאלון נופל בחפיר ופורץ את הטירה מלמטה. כשהמצור נמשך, פאלון לוכד ג'ק ואיזבל, אבל ג'ק זורק את זרע השעועית האחרון במורד גרונו של פאלון, וגורם לאפונת הפלא לקרוע את גופו. ג'ק לוקח את הכתר ושולח בחזרה את הענקים לממלכתם.
ג'ק ואיזבל מתחתנים ומספרים את סיפורם של הענקים לילדיהם. ככל שעובר זמן, כתר הקסם מאובטח במגדל לונדון.
אבל אנטון
אבל אנטון רודריגו (בספרדית: Abel Antón Rodrigo; נולד ב-24 באוקטובר 1962) הוא אתלט עבר ספרדי. הוא זכה פעמיים ברציפות בתואר אלוף עולם (אתונה 1997 וסביליה 1999) בריצת מרתון ואלוף אירופה בריצת 10000 מטר (הלסינקי 1994).
ביוגרפיה
אנטון נולד בסוריה שבספרד.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בשנת 1987 זכה אנטון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 10000 מטר ומדליית כסף בריצת 5000 מטר.
אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1994 זכה אנטון בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 10000 מטר בתוצאה של 28:06.03 דקות, לפני וינסנט רוסו מבלגיה (28:06.63 דקות) ושטפן פרנקה מגרמניה (28:07.95 דקות) ומדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:38.04 דקות, אחרי דיטר באומן מגרמניה (13:36.93 דקות) ורוב דנמרק מבריטניה (13:37.50 דקות).
באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים אנטון במקום 13 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 28:29.37 דקות.
אלוף מרתון ברלין
בשנת 1996 זכה אנטון במדליית זהב במרתון ברלין בתוצאה של 2:09:15 שעות.
אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה באתונה יוון בשנת 1997 זכה אנטון במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:13:16 שעות, 5 שניות לפני בן ארצו והאלוף היוצא מרטין פיס (2:13:21 שעות) וסטיב מונהטי מאוסטרליה (2:14:16 שעות).
אלוף מרתון לונדון
בשנת 1998 זכה אנטון במדליית זהב במרתון לונדון בתוצאה של 2:07:57 שעות ובכך היה לאתלט הספרדי הראשון שזכה בתואר בתחרות זו.
באליפות העולם שנערכה בסביליה ספרד בשנת 1999 זכה אנטון במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:13:36 שעות, לפני וינצ'נצו מודיקה מאיטליה (2:14:03 דקות) ונובויוקי סאטו מיפן (2:14:07 דקות) ובכך זכה להיות רץ המרתון הראשון בהיסטוריה שמגן על תוארו העולמי.
באולימפיאדת סידני (2000) סיים אנטון במקום 53 בריצת מרתון בתוצאה של 2:24:04 שעות.
אייל בוחבוט
אייל בוחבוט (נולד ב-5 במאי 1968 במעלות) הוא במאי, שחקן ומוזיקאי, איש תיאטרון ופעיל בתחום מדיניות החינוך הלא פורמלי במערכות החינוך ובבתי הספר התיכונים בישראל.
ביוגרפיה
אייל בוחבוט, בנו של שלמה בוחבוט, לשעבר ראש עיריית מעלות-תרשיחא, הוא בוגר הפנימייה החקלאית בנהלל. הוא החל את הקריירה המוזיקלית בסוף שנות השמונים, בלהקת פיקוד דרום. השתתף בביצוע השיר "יונה עם עלה של זית" של הלהקה, שזכה במקום הראשון בפסטיבל הזמר והפזמון במסגרת חגיגות הזמר העברי בערד בשנת 1987. ב-1991 הופיע במחזמר "שיער" בתפקיד הראשי כג'ורג' ברגר.
מוזיקה משחק בתיאטרון וטלוויזיה ורדיו
במחצית הראשונה של שנות התשעים, שיחק בתפקיד ראשי במחזמר שיער מבית טלית הפקות ב-1991. כמו כן, שיחק במחזה אחים בדם ב-1990, השתתף בפסטיגל 1993 והקליט אלבום בשם "כביש מספר 89" שיצא באן אם סי ב-1994, ושיחק במחזמר "הגיבן מנוטרדאם" בהפקת תיאטרון יובל ולירן הפקות 1996.
בין השנים 1998- 1999 שיחק בסדרת הטלוויזיה "כסף קטלני" והגיש את תוכנית הרדיו "קבלני לילה" ברדיו 99. בשנת 2000 שיחק במחזמר "פוקהונטס" בהפקת משגב עורי הפקות. שנה לאחר מכן, גילם שני תפקידים ראשיים בהבימה: "כריש פטיש" ב-2001 ו"הם יורים גם ביונים" ב-2002, כמו כן שיחק ב"נאסר-א-דין" שהוצגה בהבימה ב-2002 ובבוסתן ספרדי. במקביל, שיחק בסדרות הטלוויזיה: "חבורת בולדוזר" ב-2001 וב"כאן ועכשיו" ב-2002.
ב-2000 ייסד, הפיק וניהל את להקת חמסה שהוחתמה באן אם סי ופעלה עד 2004.
מאז 2003 עזב את העיר תל אביב לטובת בימוי ולימוד התיאטרון בפריפריה.
בדצמבר 2010 הוציא את הסינגל "עד שאחזור", שכתב עבורו זאב נחמה. חודש לאחר מכן הוציא סינגל נוסף בשם "למדנו לפגוש", שכתב והלחין בעצמו.
בספטמבר 2011 ייסד את תיאטרון "הבימה הגלילית" כזרוע של התיאטרון הלאומי "הבימה", וביחד עם משרד התרבות ביים שתי הצגות עם שחקנים מהגליל המערבי: "קן הקוקייה" ו"השוטר אזולאי". האחרונה הציגה באולם "רובינא" ב"הבימה" ביוני 2013.
ב-2022 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "שנות ה-90" בתפקיד יאיר המפקד של פרוספר בשייטת 13.
רדיו
שדרן רדיו, "מתנות קטנות" רדיו צפון 104.5
בימוי וכתיבה
2012 - ייסד את התיאטרון הבימה הגלילית בשיתוף תיאטרון "הבימה" בגליל המערבי.
2011 - ייסד את תיאטרון פלסטלינה בצבעים באשדוד. התיאטרון מורכב חציו מנוער בעל צרכים מיוחדים וחציו עם נוער מבתי הספר התיכוניים בעיר. איתם העלה הצגה אשר כתב וביים, "חדר משלי", המבליטה את השונות בחברה הישראלית.
2011 - ייסד את תיאטרון קריית אתא
2011 - ייסד את תאטרו-נוער קריית ביאליק בשיתוף עיר ללא אלימות.
ביים הצגה פרי עטו "אדוני ראש הממשלה" לתיאטרון עיוורים וכבדי ראייה בעיר אשדוד.
2013 ביים הצגה פרי עטו, "על גג העולם", עבור נוער בסיכון קריית ביאליק.
2014 כתב מחזה מקורי, "כאן - פורקן", המתאר את 24 השעות האחרונות במעוז פורקן על שפת תעלת סואץ ערב מלחמת יום הכיפורים.
החל מ-2012 משמש כבמאי ומורה תיאטרון לנוער בסיכון בבתי ספר תיכוניים וברשת אורט הארצית.
החל מ-2011 משמש כבמאי המתמחה בעבודה עם אוכלוסייה עם צרכים מיוחדים.
הרשות השנייה
בשנים 2005–2009, כיהן כחבר מועצת הרשות השנייה, בתפקיד יו"ר ועדת הרדיו האזורי ויו"ר ועדת הטלוויזיה. במסגרת תפקידו כיו"ר ועדת הרדיו האזורי, ניהל והוביל רפורמה, שעיקרה מהפך רגולציה בתחום זה, ובתפקיד יו"ר ועדת אד-הוק להורדת הווליום בפרסומות בטלוויזיה והביא לירידה משמעותית בעניין זה.
כיו"ר ועדת הטלוויזיה, היה מראשי המובילים לרפורמה בתחום הטלוויזיה המסחרית, "מיקוד הרגולציה" ("מתווה בוחבוט"), ויישם אג'נדה שעיקרה ביזור התקשורת בפריפריה: בין היתר, פעל לפתיחת אולפן טלוויזיה בנתיבות ושיפור מעמדה של הפריפריה בתקשורת. בתחום התוכן והיצירה המקומית, פעל להגדלת תקציבי הפיתוח מ-1% ל-10% אחוזים, כשמתוכם 5% יועדו ליוצרים ומפיקים מהפריפריה הגאוגרפית או המגזרית. כמו כן, קידם הזרמת תקציב מקופת הרשות השנייה עבור הפקות בפריפריה ופרס התיאטרון בבאר שבע. במקביל, קידם שינויי כללים בתחום הפרסומות, ובעיקר מניעת שימוש שאינו מוסרי או ערכי בבעלי חיים, בשפה העברית ובצנעת הפרט.
דגל בונייר
דגל בונייר כולל משולש כחול גדול בחלקו התחתון של הדגל המרוחק מהניצב, ומשולש צהוב קטן בחלקו העליון של הדגל הקרוב לניצב. בין המשולשים מצוי פס לבן שבמרכזו מצפן שחור שבו כוכב אדום בן שישה קצוות.
המשולש הצהוב מסמל את השמש והכחול מסמל את הים הקריבי. הפס הלבן מסמל את השמים. הצבעים אדום, לבן וכחול מסמלים גם את הנאמנות של בונייר להולנד, שאלו הם צבעי דגלהּ. המצפן השחור מסמל את תושבי האי, אשר הגיעו אליו מכל קצווי הארץ. הכוכב בן שישה קצוות מסמל את ששת האיים המקוריים שהיו חלק מהאנטילים ההולנדיים: בונייר, ארובה, קורסאו, סאבא, סנט מארטן וסנט יוסטטיוס.
הדגל עוצב בעצתו של הוקסילולוג ויטני סמית.
סאהה איירליינס
סאהה איירליינס (בפרסית: هواپیمایی ساها) היא חברת תעופה איראנית, שבסיסה בטהראן המפעילה טיסות פנים-ארציות סדירות.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1990 בשם סאהה איירליינס והיא בבעלות מלאה של חיל האוויר האיראני. היא מפעילה שירותי נוסעים פנים-ארציים באמצעות מטוסי בואינג 737-300 וכן טיסות מטען במטוסי בואינג 747 לפי דרישה. סהא איירליינס הייתה המפעילה האזרחית האחרונה של בואינג 707 בעולם.
יעדים
חברת סהא איירליינס משרתת את היעדים הבאים (החל ממרץ 2017):
צי
צי המטוסים כולל את המטוסים הבאים:
עורק האגודל הראשי
עוֹרֵק הָאֲגוּדָל הָרֹאשִׁי (TA: arteria princeps pollicis) הוא עורק בכף היד המזין את האגודל.
ראשיתו של עורק האגודל הראשי בהסתעפותו מעורק החישור, כאשר זה האחרון פונה תיכונית לעבר החלק העמוק של כף היד. העורק יורד בין השריר הבין-גרמי הגבי הראשון לראש המלוכסן של השריר מתוויך האגודל, לאורך הצד התיכון של עצם המסרק הראשונה, לעבר בסיס הגליל המקורב של האגודל, שם הוא עובר מתחת לגיד השריר כופף האגודל הארוך ומתפצל לשני ענפים.
ענפיו של עורק האגודל הראשי נמצאים בין נקודות האחז התיכונה והצדית של השריר מתוויך האגודל, והם נעים לאורך צדי האגודל, עד שהם יוצרים בהיבט הכפי של הגליל המרוחק קשת, אשר ממנה מסופק דם לעור ולרקמה התת-עורית של האגודל.
בית הכנסת בבודהוואר
בית הכנסת בבודהוואר (בהונגרית: Budavári zsidó imaház) הוא בית כנסת בבודה ברובע הראשון של בודפשט, ברובע של הטירה ההיסטורית, בקומת הקרקע של רחוב מיהאי טאנצ'יץ' 26. בית הכנסת הוקם ככל הנראה בסוף המאה ה-14, וכעבור כ-700 שנה, ב-6 בספטמבר 2018, נחנך ונפתח מחדש על ידי הקהילה היהודית המאוחדת בהונגריה.
הרובע היהודי הראשון ובית הכנסת בבודהוואר
תולדות הרובע היהודי בבודה ובית הכנסת שלו מגיע עד ימי הביניים. חשוב להזכיר כי העיר בודה נוסדה על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה אחרי הפלישה המונגולית לאירופה, לרבות להונגריה בשנים 1241–1242. המלך בלה, נתן רשות גם ליהודים להתיישב בעיר. המלך הוציא כתב זכויות (פריבילגיות) בשנת 1251, בו הסדיר את זכויותיהם וחירויותם של היהודים. תקנות אלה נותרו בתוקפן פחות או יותר לאורך כל ימי הביניים בשטחה של ממלכת הונגריה. הרובע היהודי הראשון בבודה פסק מלהתקיים לראשונה בשנת 1360 לזמן קצר בגלל חוסר הסובלנות הדתית של לאיוש הראשון, מלך הונגריה, אך בעיקר מפני שהיה זקוק לבתיהם של היהודים, לכן גירש אותם. עם זאת הגירוש לא נמשך זמן רב ומשנת 1364 יכלו היהודים לחזור לבודה. מרכושם ברובע העתיק יכלו להשתמש רק בבית הכנסת. הרובע היהודי הראשון חוסל לתקופה ארוכה יותר בשנת 1420, בתקופת מלך הונגריה זיגיסמונד שהיה זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ציורי קיר בבית הכנסת
בבית התפילה נוכל לראות שני ציורי קיר גדולים יותר וכמה שברי ציורי קיר שנחפרו. מבין שני הגדולים מצד שמאל אנו יכולים לקרוא חץ מתוח ובתוכו משפט מתפילת חנה (אמו של שמואל הנביא), ואילו מימין אנו מוצאים ציטוט מספר במדבר, את ברכת הכהנים, בפרסקו של דמות מגן הדוד.
הרנסאנס של בית הכנסת
לאחר כמעט 700 שנה כאמור, ב-6 בספטמבר 2018, בטקס חנוכה לפני השנה החדשה ה'תשע"ז, חזרו חיי הדת והקהילה בין קירות אחד מבתי הכנסת העתיקים בעולם. דוד ב. קורנשטיין, שגריר ארצות הברית של אמריקה בבודפשט וד"ר יאנוש אדר נשיא הונגריה השתתפו בחנוכת בית הכנסת. שלמה קבש, רבה של קהילת חב"ד בירך. לאחר סיום טקס הכנסת ספר התורה, נשא דברים הרב ברוך אוברלנדר, מייסד ומנהיג תנועת חב"ד בבודפשט והחונך של הרב פיית ובירך את תלמידו שקיבל סמיכה לרבנות.
עונת 1911/1912 בסדרה השוודית
עונת 1911-1912 בסדרה השוודית הייתה עונת הכדורגל השנייה בשוודיה במסגרת ליגה (הטורניר שקדם לליגת העל השוודית), והיא הייתה ליגת הכדורגל המקצועני בשוודיה בשנים 1911-1912. על כל ניצחון קיבלה הקבוצה המנצחת 2 נקודות, על תיקו נקודה אחת ובעבור הפסד 0 נקודות. עונת 1911-1912 הייתה עונה שחולקה ל-2: משחקי סתיו 1911 ומשחקי אביב 1912 (שבסופו של דבר לא שוחקו).
"זוכת הסדרה" (Seriemästare) הייתה ארגריטה, בפעם השנייה ברציפות. ויקינגרנה ואסקילטונה פרשו כבר לאחר משחק אחד (ניצחון 3-1 והפסד 7-0 בהתאמה, משחקים אלו אינם נחשבו בתוצאות), ובמקומם נכנסו לליגה גטבורג FF ומריהברג. שתיהן הודחו מהליגה בסיום העונה, ומאז לא שיחקו יותר בסדרה (מריהברג פורקה, גטבורג FF שיחקה ב-2015 בליגה השישית).
בנוסף לפרישתם של שתי הקבוצות לאחר מחזור אחד בלבד, לא פחות מ-10 משחקים לא שוחקו, והליגה נגמרה כשלכל קבוצה מספר משחקים שונה. הסיבה לכך הייתה אליפות העולם הכדורגל כחלק מאולימפיאדת סטוקהולם ב-1912. נבחרת שוודיה ערכה משחקי אימון לקראת משחקי הקיץ, וכך תמה העונה הסדירה ללא קיום חלק ניכר מהמשחקים.
נחל עמוד
נַחַל עַמּוּד הוא נחל באזור הגליל העליון הנשפך אל הכנרת. זהו הגבוה שבנחלי הארץ המושכים מים כל ימות השנה.
תיאור הנחל
מקורו של הנחל הוא באזור כדיתה, סמוך לשקע הבזלת של דלתון, והוא זורם בכיוון דרום-מזרח דרך הגליל התחתון המזרחי אל דרום-מערב הכנרת. אגן הניקוז שלו ושל יובליו, כולל את המורדות המזרחיים של הר מירון, רמת דלתון, הר ביריה, צפת (הר כנען), רמת פשחור, הר מצפה ימים, אזור קדרים, הר לבנים וחוקוק. יובליו העליונים של הנחל מנקזים את פסגת הר מירון (גובה של כ־1,200 מ'), ובסיומו הנחל נשפך לכנרת (גובה של כ־200-), ירידה של כ־1,400 מ'.
הנחל נקרא כך על שם סלע גבוה המתנשא מעל האדמה והנמצא בקרבת אחד מאפיקיו של הנחל, בקרבת קיבוץ חוקוק. הסלע מזכיר בצורתו עמוד גבוה ומכאן שמו "נחל עמוד". הנחל נחצה באחד הקטעים שלו על ידי המוביל הארצי. בעקבות סלילת קטע הכביש שבין צומת חנניה לצומת עמיעד (כביש 85) בסוף שנות ה־70, מולא הנחל (כמו גם יובלו, נחל עכברה) בסוללת עפר גבוהה כתחליף לגשר, בנקודת החציה של הכביש את הנחלים. סוללה זו מנעה מעבר בעלי חיים ומטיילים בין שני חלקי הנחל. הסוללות הוסרו ב־2013, במהלך עבודות לשדרוג והרחבת כביש 85.
בנוסף למימיו הזורמים מרמת דלתון, לאורך תוואי הנחל ישנם עוד מספר מעיינות כגון עין פועם ועין יקים. חלק ממעיינות אלו שימשו לאספקת מי שתייה לצפת, החל מתקופת המנדט הבריטי. הנחל כיום הוא שמורת טבע מוגנת שאורכה הוא כ-22 קילומטרים מאורכו הכולל של הנחל. בבריכות שכווי שבסמוך לנחל נמצאה המבטשה שבאמצעותה יהודי צפת עיבדו את הצמר לתעשיית הטקסטיל שהייתה מפותחת מאוד במהלך המאה ה-16 בצפת.
החלק השלישי של המסע מים אל ים מתבסס על תוואי נחל עמוד, בחלק שבין הר מירון לכנרת. הנחל משמש כמסלול טיול פופולרי ועובר בו גם שביל ישראל.
שמות הנחל
במקור נשא נחל צייה את השם "נחל עמוד", אך ב-24 באפריל 1961 החליטה ועדת השמות הממשלתית לשנות את שמו. בעבר נקרא נחל עמוד "נהר דולבאי" בפי היהודים, ייתכן שעל שם עצי הדולב שהיו קיימים בו.
כל אחד מקטעיו של הנחל נקרא בשם אחר בפי הערבים מהכפרים שבסביבה. חלק נקרא וואדי טוואחין על שם טחנות קמח שפעלו בו בעבר, או וואדי לימון.
שרידים פרהיסטוריים
בנחל עמוד התחתון התגלו שרידים חשובים מהתקופה הפלאוליתית בארבע מערות: מערת עמוד, מערת זוטייה, מערת אמירה ומערת שובך. החפירה הפרהיסטורית הראשונה בארץ ישראל התבצעה בשנת 1925 במערות זוטייה ואמירה. במערה הראשונה גילה הארכאולוג הבריטי פרנסיס טרוויל-פיטר חלק מגולגולת של אדם קדמון שקיבל את השם "האדם הגלילי" או ה"גולגולת הגלילית". גילה המשוער הוא כ-400,000 עד 200,000 שנים - הגולגולת הקדומה ביותר בארץ ישראל. השתמרותה החלקית של הגולגולת (בעיקר עצם המצח) מקשה על הגדרתה הטקסונומית, אם כי ברור שהיא קדומה לאדם המודרני בצורתה. אין הסכמה בין החוקרים אם היא טיפוס מאוחר של הומו ארקטוס והאם היא קרובה יותר להומו ספיינס או לאדם הניאנדרטלי - שניהם מינים מאוחרים יותר. במערת עמוד, אשר נחפרה מספר פעמים בשנות השישים ובשנות התשעים, התגלו קברים של ניאנדרטלים ושרידים רבים של התרבות המוסטרית (התקופה הפלאוליתית התיכונה כמדורות, כלים מסותתים ועצמות בעלי חיים).
טחנות הקמח
מתחם הטחנות של נחל עמוד מתאפיין בצפיפות מתקנים שאינה מוכרת באזורנו. במתחם התגלו שרידי טרסות, טחנות קמח, תעלות מים, סכר הטיה וגשרים להם ערך היסטורי בהיותן עדות לאורחות החיים ולמלאכות המסורתיות בגליל בתקופות האמורות.
טחנות הקמח בחלקו העליון של נחל עמוד הוקמו בתקופה הצלבנית ומרבית השרידים הנראים כיום הם מהתקופה העות'מאנית. טור הטחנות משמר תוואי של מתקנים קודמים, ככל הנראה מבטשות צמר, שהגיע לשיא פעילותו במאה ה-16, תקופת תור הזהב של צפת. מקצת הטחנות פעלו עד שנות ה-50 למאה ה-20.
בשנים שחלפו מאז חדלו הטחנות לפעול כיסתה צמחיית הנחל את שרידי המבנים והמתקנים ואף השתרשה בליבת הקירות של טחנות הקמח. בשנת 2013 ביצע מינהל שימור ברשות העתיקות פעולות לייצוב שרידי הטחנות בנחל עמוד במימון רשות הטבע והגנים ופרויקט ציוני דרך (תשתיות מורשת) במשרד ראש הממשלה.
שמורת הטבע נחל עמוד
שמורת נחל עמוד היא שמורת טבע הסובבת את נחל עמוד ונקראת על שמו. השמורה נמצאת בגליל, והוכרזה ב-10 בפברואר 1972. כמו כן, השמורה משתרעת על פני שטח של 8,906 דונם, ומקובל לחלק את השמורה לשני חלקים: החלק העילי והחלק התחתון לפי חלקי הנחל.
ניקולס קלקסטון
ניקולס דוויר קלקסטון (באנגלית: Nicolas Devir Claxton; נולד ב-17 באפריל 1999) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA, בעמדת הסנטר. בתחרויות בינלאומיות מייצג קלקסטון את נבחרת איי הבתולה בכדורסל.
קריירת מכללות
קלקסטון נולד וגדל בעיר גרינוויל שבקרוליינה הדרומית, ובשנת 2017 החל ללמוד באוניברסיטת ג'ורג'יה. בעונתו השנייה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הפך לאחד משחקניה המובילים, ורשם ממוצעים של 13.0 נקודות, 8.6 ריבאונדים, 2.5 חסימות ו-1.8 אסיסטים למשחק.
בקיץ 2019 הודיע על עזיבתו את האוניברסיטה, לאחר שנתיים בלבד, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירת משחק מקצועית
בדראפט ה-NBA 2019 נבחר קלקסטון על ידי ברוקלין נטס, בבחירה ה-31. לאורך עונת הרוקי שלו שותף ב-15 משחקים בלבד, בין היתר בשל פציעה בכתפו השמאלית, וקלע 4.4 נקודות בממוצע למשחק. במהלך עונת שימש כסנטר המחליף הבכיר של הנטס, ותרם 6.6 נקודות ו-5.2 ריבאונדים בממוצע למשחק.
מים כבדים
מים כבדים הם תרכובת שנוסחתה הכימית 2H2O או D2O. מולקולה של מים כבדים מורכבת מאטום חמצן הקשור לשני אטומי דאוטריום. המים הכבדים הם איזוטופולוג של מים.
המים הכבדים דומים בתכונותיהם הכימיות למים רגילים, אך אטומי המימן הרגילים הוחלפו באיזוטופ מימן כבד יותר – הדאוטריום, ועל כן צפיפות המים הכבדים גדולה בכ־10% מזו של המים הרגילים.
מים כבדים משמשים הן כחומר מקרר והן כחומר מאט בכורים גרעיניים ומכאן חשיבותם ופרסומם. טרם העידן הגרעיני לא היה כל שימוש בהם, ודבר קיומם לא היה ידוע.
מספר CAS של מים כבדים: 7789-20-0
תכונות
על אף הדמיון בתכונות הכימיות והפיזיקליות בין מים רגילים וכבדים, ניתן לזהות שני הבדלים מהותיים:
הפקה
מים כבדים לא מיוצרים אלא מופקים ממים רגילים. ההפקה מסובכת כי שכיחות המים הכבדים נמוכה מאוד ביחס למים הקלים. על־מנת להפיק מי שתייה ממאגר מים מתוקים, כל שיש לעשות הוא לשאוב אותם ולבצע בהם תהליך פשוט וזול של טיהור וסינון. כשמדובר במים כבדים אין הדבר כך: בשל נדירותם יש לשאוב כמויות מים אדירות ולהפריד בין המים הכבדים לקלים. לאחר ההפרדה מאוחסנים המים הכבדים במכלים ומשווקים ללקוחות (כורים גרעיניים), והמים הקלים (מי השתייה) מוחזרים למאגר ממנו נשאבו.
ישנם מספר תהליכי הפרדה שונים, המתבססים על עקרונות כימיים שונים. הפרדת המים הקלים מן הכבדים היא תהליך זיקוק דומה לתהליכי זיקוק תעשייתיים אחרים (כגון: זיקוק דלקים, יצור אמוניה, זיקוק אלכוהול). בחלק מהתהליכים נעשה שימוש בהבדל הקטן בטמפרטורות הרתיחה בין מים כבדים וקלים. הפקת מים כבדים בשיטות אלקטרוליזה או זיקוק למקוטעין (כמו בדלק) צורכת אנרגיה רבה ועל כן יקרה מאוד. בשל כך יש עדיפות להפקתם בשיטות כימיות אחרות.
על אף ההבדלים בשיטות הזיקוק השונות, דבר אחד משותף לכולן: מחירן הרב. הפקת מים כבדים יקרה ביותר בשל כמות המים הגדולה הנשאבת בתהליך, ולפיכת כמויות האנרגיה הגדולות שמושקעות בו.
היסטוריה
מים כבדים בודדו לראשונה על ידי גילברט ניוטון לואיס בשנת 1933. הם הופקו לראשונה באופן מסחרי ב-1934 במפעל הנורווגי 'נורסק הידרו' (Norsk Hydro). הקמת המפעל החלה בשנת 1906 והסתיימה כעבור חמש שנים. המפעל שימש בתחילה כתחנת כוח ומפעל דשנים ורק בשנת 1934 החל בהפקת מים כבדים, בהספק יצור של 12 טון בשנה. המפעל הותקף מספר פעמים על ידי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה, על־מנת למנוע מן המים הכבדים להגיע לגרמניה הנאצית במסגרת פרויקט הגרעין שלה. לאחר מספר תקיפות אוויריות וחבלות קרקעיות יצור המים הכבדים במפעל הופסק בעקבות פעולה מוצלחת של חילות קומנדו ממדינות שונות בשנת 1943.
כיום מופקים מים כבדים בארבע מדינות בעולם: ארגנטינה, הודו, נורווגיה וקנדה, כאשר האחרונה היא יצרנית המים הכבדים הגדולה בעולם, לפי טכנולוגיה שפיתחה החברה לאנרגיה אטומית של קנדה (AECL). בשנות ה־50 וה־60 הפיקה גם צרפת מים כבדים, אך כיום אינה עושה כן. רומניה מפיקה כמות קטנה של מים כבדים על אדמתה ולעיתים מייצאת את חלקה.
ניתן להניח, כי כל מעצמות הגרעין המוכרות מסוגלות להפיק מים כבדים בעצמן, אך אינן עושות זאת מסיבותיהן (כלכליות בדרך־כלל). מפעל הפקת המים הכבדים הגדול בעולם היה עד לשנת 1997, מפעל ברוס (Bruce Plant) הקנדי שבאונטריו. נכון ל־1979, היה מסוגל להפיק מעל 700 טונות מים כבדים בשנה. לצורך הפקת ליטר אחד של מים כבדים השתמש המפעל בכ־340,000 ליטרים מים. בקנדה יש מספר רב של כורים גרעיניים, ובכולם המים הכבדים מהוים רכיב קריטי. עם זאת, מאחר שלא נזקקה להפקת מים כבדים בכמות כזו, הוחלט ב־1997 לסגור את המפעל, אך גם כיום ממשיכה קנדה להיות יצואנית המים הכבדים המובילה בעולם.
The Sun Comes Out World Tour
רשימת השירים של סיבוב ההופעות הייתה מורכבת בעיקר משירים מאלבומה התשיעי ואילו שאר השירים היו מאלבומים קודמים שלה. הבמה הייתה בנויה בצורה האות T כדי שיהיה אפשר לאכלס כמות מקסימלית של צופים ולאפשר נקודות תצפית טובות יותר. מאחורי הבמה הוצב מסך גדול שעליו מוצגים קטעים ויזואליים שונים. במהלך הסיבוב הופעות שאקירה לבשה מספר תלבושות וביניהם חצאית פלמנקו, שמלה כחולה ומכנסי עור הדוקים.
מרבית המבקרים שיבחו את ההופעה של שאקירה שטענו כי היא ניחנת בכריזמה. מבחינה מסחרית סיבוב ההופעות זכה להצלחה. הוא דורג במקום ה-40 ברשימת "50 סיבובי ההופעות המצליחים ביותר בצפון אמריקה", כאשר סיבוב ההופעות גרף 16.9 מיליון דולר ומכר 524,723 כרטיסים ביבשת. בשנת 2011 הסיבוב הופעות דורג במקום ה-20 ברשימת "25 סיבובי ההופעות המצליחים ביותר" עם מכירות של 692,064 כרטיסים. סיבוב ההופעות הסתיים ברווח של 93.2 מיליון דולר ו-1,216,787 כרטיסים שנמכרו לכל ההופעות. ב-5 בדצמבר 2011 שוחרר DVD של סיבוב ההופעות מתוך הופעה בפריז.
רקע
ב-3 במאי 2010 האתר הרשמי של שאקירה הכריז על סיבוב הופעות אשר יגיע לצפון אמריקה כאשר אושרו 3 תאריכים ומיקומים בלבד בניו יורק, יוסטון ולוס אנג'לס ולאחר מכן מכירת הכרטיסים החלה. מכירי הכרטיסים נעו בין 9.5 דולר ל-149.5 דולר. לאחר מכן נוספו תאריכים נוספים, 22 יעדים נוספים בצפון אמריקה, בין היתר גם במונטריאול. הסיבוב היה צפוי להסתיים ב-29 באוקטובר אותה שנה באילינוי.
אך ביוני אותה שנה הזמרת הודיעה כי היא מאריכה את סיבוב ההופעות גם לתוך אירופה והוכרזו 22 הופעות נוספות גם באירופה, בין היתר בלונדון, פריז ופרנקפורט. בשנת 2011 הזמרת החליטה להאריך את סיבוב ההופעות בעקבות הצלחתו והודיעה על מופעים נוספים שיתקיימו בפריז וגם בקרואטיה, ברוסיה, בספרד ובשווייץ.
בדצמבר הוכרזו תאריכים נוספים גם לאמריקה הלטינית בין היתר לארגנטינה, ארץ מולדתה קולומביה וקוסטה ריקה. התאריך האחרון של הסיבוב הופעות היה צפוי להיות ב-12 באפריל בפנמה אך הוארך ובסוף הגיע לסכום של 107 יעדים. שם הסיבוב בהתחלה היה אמור להיות "Tour of Earthly Delights" אך לבסוף שמו שונה ל-"The Sun Comes Out World Tour" שהוא תרגום לאנגלית של האלבום "Sale el Sol". סיבוב ההופעות הושק על מנת לקדם את שני אלבומיה האחרונים "Sale el Sol" ו-"She Wolf". הכרזה של סיבוב ההופעות בו נראית שאקירה קופצת באוויר עם מכנסיים זהובים שאבה השראה מהקליפ לשיר "Loca".
פיתוח
בשנת 2008 שאקירה חתמה על חוזה למשך עזור עם ענקית ההופעות הבין לאומיות לייב ניישן שהניעה את פורבס לראות בה כהאמן הנשי הרביעית המרוויח ביותר בכל הזמנים. סיבוב הופעות זה היה לראשון שקודם על ידי חברה זו. סיבוב ההופעות בדרום אמריקה היה חלק מפסטיבל הפופ אשר מביא כוכבי מוזיקה בין לאומיים לאמריקה הלטינית.
שאיקרה דיברה על סיבוב ההופעות ואמרה: "יהיו לנו נושאים ואינטראקציה עם הקהל, ריקודים רבים, הרבה שמחת חיים. אני מרגישה חופשיות על הבמה ואני מאוד אוהבת לראות את הפנים של כל האנשים בקהל ואת התגובות שלהם. בדרך כלל אפשר לראות רק את השורה הקדמית בגלל האורות אז הפעם אתם תראו הרבה את האנרגיה שלי (בהתייחס לעובדה כי הבמה הייתה בצורת האות T ככה שהתאפשר לראות בנקודות תצפית טובות יותר גם מהבמה וגם מהקהל). אבל גם יהיו הרבה רגעים שהם יהיו נמרצים מבחינה אומנותית אז אני מקווה שתרגישו אותם מקרוב."
ב-27 בנובמבר 2009 שאקירה ערכה אודישנים לזמרים שונים על מנת לבדוק אופציות לזמרים אשר ישמשו כמופעי חימום בסיבוב ההופעות. המזרים נדרשו לשלוח סרטונים עם ביצועים שלהם לאתר של הזמרת ומעריציה של הזמרת יכלו להצביע לסרטונים האהובים עליהם והם היו ממשיכים לשלב הגמר בה שאקירה והצוות שלה היו בוחרים את הזוכה. שון וולפינגטון, השותף העסקי הדיגיטלי של שאקירה, דיבר על ההחלטה ואמר לניו יורק פוסט כי "האמנים ישמשו כמופעי חימום של שאקירה בערים גדולות אותם היא תבחר באמצעות הופעות וידאו, יש הרבה אמנים מוכשרים, שאקירה רוצה לעזור להם בכך שתיתן להם חלק מהבמה שלה". הקטעים החזותיים וקטעי הווידאו של סיבוב ההופעות נוהלו ועוצבו על ידי סוכנות מיתוג הבידור Loyalkaspar, שעבדה בעבר עם אמנים כמו U2 וג'יי זי. אליוט צ'אפר, המנהל היצירתי של הסוכנות, דיבר על הפרויקט ואמר כי "לשאקירה הייתה משימה הרבה יותר גדולה מכל מה שניסינו בעבר, הם חיפשו תוכן מקורי שהיה צריך לעבוד על שני מסכי LED ועל גבי ענק מקרן ומיפוי מודלים סוריאליסטיים של פרצוף אנימציה המשתנה כל הזמן, כל זה רק בשלושה שבועות. זה עבור סיבוב ההופעות בעולם, על מנת שיהיו קטעי מעבר בין השירים". הקטעים החזותיים היו מוקרנים על מסך מאחורי הבמה. הבמה עוצבה בצורת האות T על מנת לאפשר לכמות צופים מקסימלית לצפות במופע.
הרכב המופע
המופע נפתח כאשר היו ברקע אורות מעומעמים אשר היו ממוקדים על הקהל ולאחר מכן היו ממוקדים על שאקירה שהלכה לכיוון הבמה כאשר היא לבושה בשמלת פוקסיה מכופרת כאשר היא שרה את השיר "Pienso En Tí". תוך כדי שהיא הולכת לבמה היא לוחצת את ידיהם של המעריצים ומחבקת אותם. כאשר היא עלתה לבמה היא הסירה את השמלה ממנה וחשפה תלבושת חדשה: חולצת רשת בצבע זהב ומכנסי עור ולאחר מכן התחילה לבצע את השירים הקצביים יותר: "Why Wait" ו-"Te Dejo Madrid" בגרסת גיטרה. במהלך הביצוע ל-"Te Dejo Madrid" ניגנה במפוחית בדומה לקליפ של השיר ולאחר מכן עברה לשיר הבא: "Si Te Vas". אחריו היא ביצעה את השיר "Whenever, Wherever" בגוון רוק כאשר היא מעלה ארבעה מעריצים לבמה ומלמדת אותם לרקוד ריקודי בטן.
לאחר מכן שאקירה ירדה מהבמה ובזמן הזה הלהקה ניגנה כשהיא עומדת לא על הבמה עצמה. לאחר מכן שאקירה עלתה לבמה כשהיא לבושה בחצאית פלמנקו אדומה והתחילה לשיר גרסאות קצרות של שירים בגרסה אקוסטית כאשר התחילה לשיר את "Nothing Else Matters" של מטאליקה כאשר הביצוע סומפל עם השיר "Despedida" שיר שהוקלט על ידי שאקירה לפסקול של הסרט "אהבה בימי כולרה", כאשר ביקשה מהלהקה לנגן קטעים לבקשתה במהלך ביצוע השיר. לאחר מכן היא ביצעה את השיר "Gypsy" אשר בוצע בגרסת פולק לילית תוך כדי ליווי אקורדיון וכינור. המערכה נסגרה בביצוע של השיר "La Tortura".
במהלך ההפסקה בין המערכות נוגן קטע מתוך הסרט "Ciega, Sordomuda" אך הקטע שנוגן הוחלף בנגינה של כינור במקום רעש של צופר כפי שנשמע בקטע המקורי. לאחר מכן שאקירה חזרה לבמה ושרה את השיר "Underneath Your Clothes". לאחר מכן היא עברה לבצע את השיר "Gordita" כאשר על המסך מאחורה הוצגו פרצופים של אנימציה אשר כיסו חלק מהחלקים של השיר. לאחר מכן היא עברה לבצע את "Sale el So". לאחר מכן היא החליפה לבוש שוב הפעם למכנסי ניאון עם הדפס של נמר תוך כדי שהיא מבצעת את השיר "Loca" עם כוריאוגרפיה מורכבת יותר ולאחר מכן המשיכה לביצוע השיר "She Wolf" כשהיא פולטת בהתחלה יללה ארוכה ובפעם הראשונה עלו לבמה רקדני גיבוי. לאחר מכן היא המשיכה לבצע את השיר "Ojos Así" כאשר היא משלבת ריקודי בטן.
קטע ההדרן של ההופעה נפתח עם השיר "Antes de las Seis" כאשר ירד על הבמה שלג מלאכותי. לאחר מכן היא המשיכה לביצוע השיר "Hips Don't Lie", כשהקלידן של המופע התחפש לראפר וייקלף ז'אן. המופע נסגר עם השיר "Waka Waka (This Time for Africa)" כאשר שוב הזמינה מעריצים לבמה לרקוד איתה תוך כדי ירידה של קונפטי.
הצלחה מסחרית
בחודש הראשון של סיבוב ההופעות בהופעות בצפון אמריקה הוא גרף 3,685,377 דולר ודורג במקום הרביעי במצעד ה-Billboard Hot Tours כאשר ההופעות בניו יורק ולוס אנג'לס היו סולד אאוט. באמריקה הלטינית סיבוב ההופעות גרף $13,516,890 בין 12 ל-27 במרץ 2011 ודורג במקום השני ב-Billboard Hot Tours. על פי חברת סיאט אשר נתנה חסות למופע ההופעות בדרום אמריקה כולן היו סולד אאוט ונמכרו 360 אלף כרטיסים אליהן. סיבוב ההופעות היה לאחד מסיבובי ההופעות המצליחים ביותר מסחרית ב-2010.
סיבוב ההופעות גרף 16.9 מיליון דולר מההופעות בצפון אמריקה ובכך דורג ברשימת 50 סיבובי ההופעות המצליחים ביותר לשנת 2010 ביבשת. בצפון אמריקה הסיבוב מכר בממוצע 9,335 כרטיסים להופעה ו-768,182 דולר בממוצע להופעה. בחצי שנה הראשונה של 2011 הסיבוב גרף 39.9 מיליון דולר ובכך שוב דורג ברשימת 50 סיבובי ההופעות המצליחים ביותר נכון לתקופה זו. במהלך חצי שנה זו נמכרו בממוצע 11,661 כרטיסים להופעה ברווח של 886,667 דולר להופעה. לאורך כל שנת 2011 הסיבוב גרף 53.2 מיליון דולר ודורג במקום ה-20 ברשימת 25 סיבובי ההופעות המצליחים ביותר לשנת 2011 עם ממוצע של 1,108,333 להופעה ו-13,106 כרטיסים להופעה. סך הכול נמכרו 1,216,787 כרטיסים עם ממוצע של 11,307 כרטיסים להופעה ו-871,028 דולר להופעה.
ביקורות
סיבוב ההופעות קיבל ביקורות חיוביות מרוב המבקרים. טרי מתיוס מ"ספורפור ספרינגס ניוז-טלגרם", כתב על המופע שהתקיים במרכז התעופה האמריקאי בדאלאס, סבר כי המופע היה "ענקי ובומבסטי באותה מידה שהוא אינטימי וכי הייתה אווירה של שמחה גם אחרי ההופעה, אשר הוכיחה כי שאקירה עשה את עבודתה". אם כי הוא היה סבור שיותר שירים מהאלבום "She Wolf" היו אמורים להיות כלולים ברשימת שירים ופחות שירים לא מוכרים מ-"Sale el Sol". מיקאל ווד מהלוס אנג'לס טיימס, שראה את המופע שהתקיים במרכז הסייפלס בלוס אנג'לס, החמיא גם הוא לכריזמה של שאקירה ושיבח אותה על שלא הייתה יותר מדי מוגזמת בביצועים שלה, וציין שהיא "מבצעת שירים במיומנות ללא מחסור בכריזמה סופרסטארית". דאקין הארדויק מ-SpinningPlatters.com, בסקירה שלו על המופע שנערך באורקל באוקלנד, שיבח את האינטראקציה של שאקירה עם המעריצים וקרא לה "באמת אחת מגדולות הזמרות", והוסיף כי "האישה פשוט לא הפסיקה לרקוד". ג'ים פרבר מ"ניו יורק דיילי ניוז", סקר את המופע שנערך במדיסון סקוור גארדן בניו יורק, הרגיש שקולה של שאקירה חסר חושניות, וכי היא "הפגינה סגנון מקומט ומזויף". עם זאת, הוא גם אמר כי להופעה חיה נמרצת שלה והיכולת לרקוד "החליקה את היסודות הגסים שלה", וכי היא "הביאה סוג של כריזמה כי לא היא צריכה להתאמץ במכוון כדי להביא קסם". ג'ון פארלס מהניו יורק טיימס, בסקירה שלו על המופע שנערך במדיסון בסקוור גארדן בניו יורק, שיבח את הגישה הרב תרבותית של שאקירה במהלך המופע וכינה אותו "גלובליזציה" עם "חשיבה חיובית טהורה" ו"כוכבת עם מצפון". מיק סטנגלי מה"הוליווד ריפורטר", בהתייחסו לקונצרט שנערך במדיסון סקוור גארדן בניו יורק גם, אמר כי המופע "ביסס את מקומה של שאקירה ככוכבת רוק", והגיע למסקנה שהמופע הוא "מסר של אהבה מתלהבת מתוך דיווה מוזיקלית עולמית עם קדחת של מחול".
טים בורוז מה"טלגרף", בסקירתו על המופע שנערך באולם O2 בלונדון, החמיא לכריזמה של שאקירה במהלך המופע ויכולתה לוודא ש"הקהל נשאר עדיין זוהר", ואמר כי מדובר בתוצר של "יחידת אמן בחישוב קר". דייב סימפסון מ"הגרדיאן", בסקירתו על המופע שנערך במנצ'סטר ארנה, העדיף את הכריזמה של שאקירה ואת המיניות הנועזת, וציין כי היא "טובה, אך בשום מקום לא קרובה להיות כמו כריסטינה אגילרה או מדונה". הוא תיאר את גישתה של שאקירה למופעים במהלך המופע, ואמר כי "היא נותנת הכול להופעה בזמן שלא חושפת דבר", וכי נראה שהיא "בו זמנית היא סופר-אינטליגנטית וילדה קטנה מופרעת שיש לה כיף עצום".
הקלטות של הופעות חיות
ב-13 וב-14 ביוני 2011 שאקירה הקליטה את ההופעות שבוצעו בפריז ל-DVD הרשמי של סיבוב ההופעות. ה-DVD של האלבום נקרא "Live from Paris" (נקרא גם "En Vivo Desde París" במדיניות היספניות) ושוחרר ב-5 בדצמבר 2011. הוא היה זמין ב-3 פורמטים: מהדורה בלעדית הכוללת את ה-DVD ודיסק נפרד רק עם הביצועים, מהדורת DVD רגילה ומהדורה עם דיסק בגרסת בלו ריי. בצרפת האלבום זכה להצלחה רבה כאשר מכר 100 אלף עותקים והגיע למעמד פלטינה.
רשימת השירים
זוהי רשימת השירים של סיבוב ההופעות כפי שהיה ב-21 בספטמבר 2010:
דניאל מאסי
דניאל ריימונד מאסי (באנגלית: Daniel Raymond Massey; 10 באוקטובר 1933 - 25 במרץ 1998) היה שחקן קולנוע אנגלי. הוא נודע בתפקידו כדניאל בדרמה הבריטית The Roads to Freedom. הוא גם נודע עבור תפקידו כנואל קאוורד בסרט "כוכבת!" (!Star) מ-1968, תפקיד שזיכה אותו בפרס גלובוס הזהב ובמועמדות לפרס האוסקר.
חיים אישיים
מאסי נולד בלונדון ב-1933 לזוג השחקנים אדריאן אלן ומועמד פרס האוסקר ריימונד מאסי, אחותו הייתה השחקנית אנה מאסי ודודו היה המושל הכללי של קנדה וינסנט מאסי. מאסי גדל עם אמו לאחר שהוריו התגרשו, וכמעט ולא ראה את אביו במהלך מרבית שנות חייו, אם כי השניים לוהקו כאב ובן בסרט "שומרי המלכה" ב-1961.
הוא למד ב"איטון קולג'" וב"מכללת המלך" שבקיימברידג'. מאסי נישא שלוש פעמים במהלך חייו: לשחקנית הסקוטית אדריאן קורי, לשחקנית פנלופי וילטון במשך תשע שנים (איתה הביא לעולם את בתו היחידה) ולאחותה של וילטון, לינדי לה היה נשוי עד למותו.
מאסי, אשר נעדר מהבמה עקב מחלת לימפומת הודג'קין בה חלה, חזר להופיע ב-1995. הוא נפטר בלונדון בשנת 1998 מהמחלה כשהוא בן 64 ,
קריירת משחק
בשנת 1968 רשם מאסי את רגע השיא שלו בקריירה כשזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בדרמה המוזיקלית של רוברט וייז "כוכבת!", בסרט גילם מאסי את השחקן והמחזאי האנגלי נואל קאוורד. מאסי היה פייבוריט לזכות בפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על התפקיד, אך לבסוף הוא הפסיד לג'ק אלברטסון.
מאסי זכה לשבחים רבים על תפקידים כבדים ותובעניים בתיאטרון, ביניהם התפקיד של המנצל הגרמני וילהלם פורטוונגלר ב-1995 במחזה של רונלד הארווד - "Taking Sides". הוא גילם תפקיד זה שוב כעבור שנה על בימות ברודוויי.
יחסי דומיניקה–קוריאה הדרומית
יחסי דומיניקה–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית דומיניקה לבין הרפובליקה של קוריאה.
סקירה כללית
בין קהיליית דומיניקה לבין הרפובליקה של קוריאה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית דומיניקה לבין הרפובליקה של קוריאה כוננו ב-3 בנובמבר 1978. בין שתי המדינות מתקיימים שיתופי פעולה כלכליים מועטים והתקיימו ביניהן ביקורים רמי דרג שהגבירו את הדיאלוג הפוליטי ביניהן.
מות המחבר
מות המחבר (בצרפתית: La mort de l'auteur) היא גישה ביקורתית בתורת הספרות המודרנית, שאותה הגה מבקר הספרות רולאן בארת, במאמר הקצר "מות המחבר" שפורסם בשנת 1967. טקסט קצר זה הוא אחת מאבני הדרך בשיח הספרותי הפוסטמודרניסטי.
לפי גישה זאת, קיימת לגיטימציה לקורא המודרני לפרש לפי אמונתו והבנתו כל טקסט כתוב, אף אם לא זו הייתה כוונת המחבר. העמדה היסודית של המאמר "מות המחבר" היא עמדה אנטי-הגמונית, המנסחת את היעלמות המחבר מן השיח הביקורתי על הספרות ואת החלפתו בקורא עצמו. משמע, על הקורא להתעלם מקיומו של המחבר בקונטקסט תרבותי והיסטורי מסוים, כדמות המאחדת את יצירת הספרות, כדי שייפתחו לפניו אפשרויות פרשנות בלתי סופיות.
לפי בארת, הקורא החדש של הטקסט הספרותי הוא האחראי על שחרור הפוטנציאל החתרני של הספרות אל העולם. אליו מועברת החובה להביא אל המציאות את האופי הסרבני והאנטי-סמכותני של הספרות.
קישורים חיצוניים
La muerte del autor
כל העיר שלנו
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-2 במצעד של רדיו אמצע הדרך.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי דולב רם ופן חזות והופק על ידי יעקב למאי. השיר הוא שיר ים-תיכוני, המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ. יוסי חרסונסקי הפנה כלפי השיר ביקורת מעורבת, תוך שהוא העניק לו שני כוכבי זהב מתוך חמישה.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי עוזי ג'ורג' ונדב אליהו, ופורסם בערוץ היוטיוב של פאר טסי ב-6 ביוני 2016. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את בן זקן מתקשרת לטסי, תוך שהוא במכוניתו והיא בביתה. בהמשך השניים נפגשים.
נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של האודיו עומד על כ-20 מיליון צפיות.
Moscas en la Casa
Moscas en la Casa (באנגלית: Flies in the House, ובעברית: זבובים בתוך הבית) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה הרביעי, ?Dónde Están los Ladrones. השיר יצא לאור ב-28 באוגוסט 1999, כסינגל השישי והאחרון מתוך האלבום. את השיר כתבה והפיקה שאקירה לבדה.
במצעדים העיקריים הגיע השיר למקום ה-25 במצעד השירים הלטיניים, וה-10 במצעד שירי הפופ הלטיניים.
רקע וכתיבה
את השיר כתבה שאקירה בעקבות שיברון לב, שחוותה באותה תקופה. מילות השיר מתארות את הרצון של שאקירה לחזור לאותה זוגיות שבה הייתה, ואף מתארות את רצונה לחזור אל אהובה שעזב אותה.
מיקומי שיא
עם יציאתו נכנס השיר היישר אל המקום ה-10 במצעד שירי הפופ הלטיניים, ובכך הפך לשישי מן האלבום שעשה זאת.
יוסף מילט
יוסף מִילֶט (Milet; 15 באפריל 1889 – 13 בנובמבר 1947, ל' בחשוון ה'תש"ח) היה מוזיקאי, מורה, מלחין ומנצח מקהלות יהודי יליד גליציה שפעל בארץ ישראל ובאוסטריה. מראשוני המורים למוזיקה בארץ ישראל ומחלוצי הזמר העברי.
קורות חיים
יוסף מילט נולד בדומברובה שליד טרנוב בגליציה המערבית (אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית). למד בילדותו עם אביו שהיה מורה לעברית ולתנ"ך. מאוחר יותר למד אצל החזנים משה שור וזיידל רובנר (מרגובסקי) ובאקדמיה למוזיקה בווינה.
בשנת 1920 עלה לארץ ישראל. מילט לימד תאוריה של המוזיקה בבית הספר לנגינה שנקרא אחר כך הקונסרבטוריון שולמית בתל אביב; עם תלמידיו נמנו יהודה שרת ופואה גרינשפון. בשנת 1928 נסע לווינה להשתלמות. עבד שם כמורה במדרשה לחזנים של יהודה ליב מילר וניצח על כמה מקהלות. החזן עמנואל פראנקל מבית הכנסת הפולני בווינה היה מטובי המבצעים של יצירותיו, אבל סירב להקליט. בשנת 1932 נאלץ להפסיק את עבודתו. בשנת 1938, כשאוסטריה סופחה לגרמניה הנאצית, נמלט מילט לאיטליה, ומשם לטורקיה.
בטורקיה נעצר ונשלח למאסר עד לשנת 1944. באותה שנה הצליח לחזור לארץ ישראל. בעזרת פואה גרינשפן קיבל משרה במכון לחינוך מוזיקלי. פעל כמלחין של מוזיקה הליטורגית יהודית ומוזיקה מקהלתית. בין השאר ניצח על מקהלת בית הכנסת הגדול בתל אביב.
נפטר ב-1947, בגיל 58. נקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
סטפדקטומיה
סטפדקטומיה (באנגלית: Stapedectomy; מילולית: כריתת הארכוף. לעיתים ההליך אינו כרוך בכריתה ואז הוא קרוי: סטפדוטומיה, stapedotomy) היא הליך כירורגי המבוצע באוזן התיכונה על מנת לשפר את השמיעה. בתהליך זה נכרת הארכוף (מעצמות השמע) ומוחלף בתותבת.
קיבוע של הארכוף גורם ליקוי בהולכת הקול ולאובדן שמיעה. קיבוע הארכוף מתרחש באחד משני מצבים: 1. אוטוסקלרוזיס, תהליך של מינרליזציה לא תקינה של העצם שמביא לקיבועה. 2. מום מולד בארכוף.
בשני המצבים ניתן לשפר משמעותית את השמיעה על ידי כריתת הארכוף והחלפתו בתותבת זעירה או באמצעות יצירת חור בעצם הקיימת ו'הלבשת' תותבת קטנה מיוחדת שמשפרת את התפקוד, הליך זה נקרא סטפדוטומיה ולעיתים זהו התהליך המומלץ יותר בקרב מי ששמיעתם נפגעה כתוצאה מאוטוסקלרוזיס.
ת"ק (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
צנתר ורידי מרכזי
צנתר ורידי מרכזי (באנגלית: central venous catheter (CVC), central line), הוא צנתר קבוע המוחדר לתוך וריד גדול המיועד לשימוש חוזר וממושך. הוורידים האופייניים דרכם עוברים צנתרים אלו הם ורידי הצוואר (וריד הצוואר הפנימי), בחזה (הווריד התת-בריחי או וריד בית השחי - הוריד האקסילרי), במפשעה (וריד הירך - וריד פמוראלי), או דרך הוורידים בזרועות. צנתרים אלו מוכנסים לחולים שזקוקים לטיפול ממושך ותכוף, או עבור תרופות מסוימות העשויות לגרום לגירוי בוורידים פריפריליים, כמו כימותרפיה.
שימושים רפואיים
סיבות נפוצות להכנסת וריד מרכזי:
סוגים
ישנם מספר סוגים של קטטרים ורידיים מרכזיים:
צנתרים עם תעלה לעומת צנתרים ללא תעלה
צנתרים עם תעלה מושחלים מתחת לעור כך שנקודת הגישה מחוץ לגוף מרוחקת מנקודת המוצא בתוך הגוף. מוצא הצנתר ממוקם בדרך כלל בחזה, מה שהופך את נקודת הגישה גלויה פחות מאשר צנתר היוצא ישירות מהצוואר. העברת הצנתר מתחת לעור מסייעת במניעת זיהום ומספקת יציבות. דוגמה לצנתרים עם תעלה הם צנתר היקמן וצנתר גרושונג.
פורט
פורט, הוא סוג של צנתר תעלה שהמוצא שלו נשאר כולו מתחת לעור. בקצה הצנתר ישנה קופסית שנשארת מתחת לעור, ואליה מוחדרת מחט ("מחט הובר") המחוברת לעירוי. בכל פעם שמעוניינים להשתמש בפורט, מוחדרת למטופל מחט, ובסיום השימוש היא מוצאת. בשימוש רצוף, המחט תוחלף מדי כמה ימים מטעמי מניעת זיהומים. היתרון בפורט הוא בכך שהוא חשוף פחות לזיהומים וכן מועדף מהיבטים של דימוי גוף, משום שהוא אינו נראה לעין כשהוא אינו בשימוש, בשונה מצנתרים כמו היקמן. ישנם סוגי פורט שהקופסית משמשת כמאגר המשחרר לאט את התרופה לתוך זרם הדם. הקופסית ממוקמת מתחת לעצם הבריח, והצנתר מגיע עד לעלייה ימנית של הלב.
פורט משמש בדרך כלל מטופלים הזקוקים לגישה ורידית תכופה לאורך מחזור ארוך של טיפול. מכיוון שהגישה אל הצנתר היא על ידי מחט, במידה ויש צורך בגישה ורידית על בסיס תכוף יותר, יועדף שימוש בצנתר בעל גישה חיצונית, כמו היקמן.
פיק ליין
צנתר מרכזי פריפריאלי - פיק ליין (PICC Line), הוא צנתר ורידי מרכזי המוחדר דרך הוורידים הבזיליים או הצפאליים שבזרוע וקצהו ממוקם בוריד הנבוב העליון.
מפרט טכני
בהתאם לשימוש, צנתרים עשויים להיות בעלי לומן (נהור) יחיד ("צנתר חד-לומן") או מספר לומנים. עד ל-5 לומנים, המאפשרים מתן תרופות מרובות בו זמנית.
הצנתר מוחזק במקומו על ידי דבק מיוחד, תפר או סיכות. וכשהצנתר אינו נמצא בשימוש, שוטפים אותו בתמיסת מלח או תמיסה המכילה הפרין במטרה למנוע קריש דם ופקקת. עם זאת, אין שום הוכחה שהפרין עדיף על תמיסת מלח במניעת קרישי דם יש צנתרים הספוגים באנטיביוטיקה, או בחומרים המכילים כסף (כמו סילבר-סולפדיאזין ) וכן בכלורהקסידין כדי להפחית את הסיכון לזיהום.
ג'יימס קלארק רוס
סר ג'יימס קלארק רוס (באנגלית: James Clark Ross; 15 באפריל 1800 - 3 באפריל 1862) היה קצין ים ומגלה ארצות בריטי. הוא חקר את הקוטב הצפוני עם דודו סר ג'ון רוס ועם סר ויליאם פארי, והוביל בעצמו משלחת לחקר הקוטב הדרומי.
חוקר הקוטב הצפוני
רוס נולד בלונדון. בהשפעת דודו הצטרף בשנת 1812 לצי המלכותי, ונלווה אליו בהפלגתו הראשונה לאוקיינוס הארקטי ב-1818 בחיפוש אחר המעבר הצפון-מערבי בין האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט. בין השנים 1819 ו-1827 הוא השתתף בארבע משלחות לחקר הקוטב הצפוני בפיקודו של ויליאם פארי, ובשנים 1829-1833 הפליג שנית תחת פיקודו של דודו בהפלגתו השנייה לקוטב הצפוני. במהלך מסע זה, ב-1 ביוני 1831, איתרו השניים את מיקומו של הקוטב הצפוני המגנטי בחצי האי בותיה, בצפונה הרחוק של קנדה. במהלך אותה הפלגה מיפה רוס את איי בופור, שלימים הוחלף שמם על ידי דודו לאיי קלארנס.
ב-1834 הועלה רוס לדרגת קפטן. בדצמבר 1835 הציע לאדמירליות ליטול על עצמו להוביל אספקה ל-11 אוניות לציד לווייתנים שנלכדו במפרץ באפין. הצעתו התקבלה, והוא הפליג בינואר 1836 באה"מ "קוֹב". המסע היה קשה, וכאשר הגיע ביוני אל המיקום הידוע האחרון של ציידות הלווייתנים, כולן להוציא אחת כבר הצליחו לשוב הביתה. רוס לא מצא כל סימן לאונייה האחרונה, "ויליאם טור", אשר ככל הנראה נמחצה על ידי הקרח בדצמבר 1835. הוא שב אל האל בספטמבר 1836 כשכל אנשיו בריאים ושלמים.
מ-1835 עד 1839, להוציא תקופת הפלגתו ב"קוב", ערך יחד עם אדוארד סאבין סקר מגנטי של בריטניה.
חוקר הקוטב הדרומי
בשנים 1839-1843 פיקד רוס על משלחת לחקר הקוטב הדרומי שכללה את האוניות אה"מ "ארבוס" ואה"מ "טרור". סייע למשלחת פרנסיס בופור, ההידרוגרף של הצי המלכותי הבריטי וחבר בכמה אגודות מדעיות. במשלחת השתתף גם ג'וזף דלטון הוקר, שהוזמן לשמש עוזר רופא. "ארבוס" ו"טרור" היו ספינות הרעשה, שהמבנה החסון שלהן התאים לתנאי ההפלגה הקשים.