cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קלאודיו ראניירי
תחילת הקריירה
ראניירי אימן את קליארי במשך שלוש עונות. כבר בעונתו הראשונה בקליארי זכה ראניירי באליפות הליגה השלישית, ובעונה שאחריה השיג העפלה שנייה ברציפות, שהחזירה את הקבוצה לליגה הבכירה. בעונתו השלישית והאחרונה, עונת, הצליח לשרוד עם הקבוצה בסרייה א'.
הטבח בבית הספר קלן
הטבח
כשאחת המורות, גרטרוד בולנראת', יצאה אל חצר בית הספר, דקר אותה סיפרט בחזה עם חניתו והלך לכיוונן של אורסולה קוהר ומורה נוספת, אשר סגרו בפניו את הדלתות. סיפרט הצליח לפתוח אחת מהן בכוח, גורם לקוהר לאבד את שיווי משקלה וליפול. לאחר שהיא התגלגלה במורד גרם המדרגות ונחתה על הרצפה סמוך לבניין, דקר אותה סיפרט בשתי הרגליים ובכתף.
קלאודיו ראניירי
תחילת הקריירה
לאחר ההצלחה היחסית בקליארי, מניותיו של ראניירי באיטליה טיפסו, והוא מונה למאמנה של קבוצת נאפולי. המועדון מדרום איטליה, שזכה בתואר האליפות שנתיים קודם לכן בכיכובו של דייגו מראדונה, סיים את העונה החולפת במקום השמיני בלבד. תחת ראניירי הקבוצה שיפרה את מיקומה וסיימה במקום הרביעי בטבלה, שהבטיח לה את ההשתתפות בגביע אופ"א. באותה העונה הציג ראניירי את ג'אנפרנקו זולה כמחליפו בהרכב של מראדונה, שסיים את דרכו בקבוצה. בעונה שלאחריה, פוטר ראניירי כעבור 9 מחזורים בלבד, כשהקבוצה לא מצליחה לשחזר את הישגיה מהעונה שחלפה.
הטבח בבית הספר קלן
הטבח
לאחר מכן נמלט סיפרט מבית הספר ובלע קוטל חרקים רעיל בשם פראת'יון או E605 בניסיון להתאבד, אך מאחר שהחומר היה מדולל הוא לא מת באופן מידי. שלושים אנשים שונים מצוות בית הספר רדפו אחריו לכיוון תעלת פסי רכבת, שם עצר וניסה להרחיק אותם עם חניתו. כאשר המשטרה הגיעה לזירה בשעה 09:38 ניסה סיפרט לדקור את אחד השוטרים, אך נורה ברגלו ונוטרל. הוא נעצר ונלקח למחלקה הרפואית של האוניברסיטה בלינדנת'הל שם תוחקר מספר פעמים לפני שמת בשעה 20:35.
קלאודיו ראניירי
תחילת הקריירה
לקראת עונת, ראניירי מונה למאמנה של קבוצת פיורנטינה, היורדת הטרייה לסרייה ב'. כבר בעונתו הראשונה, זכה עם הקבוצה באליפות הסרייה ב' והשיב אותה לליגה הבכירה. בעונה שלאחריה סיימה פיורנטינה במקום העשירי בליגה הבכירה, הרחק מסכנת הירידה. חלוץ הקבוצה, גבריאל בטיסטוטה, אף סיים את העונה כמלך שערי הליגה.
הטבח בבית הספר קלן
הטבח
ההתקפה נמשכה בערך כרבע שעה. אורסולה קוהר מתה במקום, בעוד שגרטרוד בולנראת' נכנעה לפצעיה ומתה בבית החולים בשעה 13:00. יחד עם המורות אנה לנגוהר וווילטרוד שווידן, עשרים ושמונה תלמידים נלקחו לבית החולים כאשר חלקם סובלים מכוויות ב-90% מגופם. שמונה תלמידות מתו בשבועות שלאחר מכן.
קלאודיו ראניירי
תחילת הקריירה
בעונת, זכתה פיורנטינה בהישג המשמעותי ביותר שלה בעידן ראניירי, הגביע האיטלקי והמקום הרביעי בליגה הבכירה, שהבטיח לה השתתפות במפעלים האירופים בעונה הבאה. את העונה שלאחריה פתח ראניירי עם זכייה בגביע הסופר קאפ האיטלקי, לאחר ניצחון על אלופת איטליה, מילאן, בתוצאה 1–2 משני שערים של גבריאל בטיסטוטה. פיורנטינה הייתה למחזיקת הגביע הראשונה בהיסטוריה שגוברת על האלופה במשחק הסופר קאפ. על אף הצלחתה בגביע אירופה למחזיקות גביע, מפעל בו הגיעה עד לחצי הגמר בו הפסידה בסיכום שני משחקים לברצלונה הספרדית, קבוצתו של ראניירי סבלה מעונה חלשה יחסית בסרייה א'. הקבוצה הגיעה למקום ה-9 בלבד, וראניירי סיים את דרכו בקבוצה.
הליגה הספרדית
ראניירי מונה למאמנה של ולנסיה שלושה מחזורים לאחר תחילת עונת של הליגה הספרדית, בעקבות פיטוריו של חורחה ולדאנו. ולנסיה הייתה ממוקמת אחרונה בטבלה, לאחר שלושה הפסדים בשלושת מחזורי הפתיחה. ראניירי הוביל את הקבוצה למקום התשיעי בסיומה של העונה, שהבטיח לה את ההשתתפות במפעל גביע האינטרטוטו. ראניירי המשיך לעונה נוספת בקבוצה, בה הוביל אותה לזכייה בגביע המלך לאחר ניצחון 0–3 בגמר מול אתלטיקו מדריד, וכן למקום הרביעי בטבלה שהוביל את הקבוצה להשתתפות בליגת האלופות. במסגרות האירופיות של אותה עונה, הצליחה ולנסיה להעפיל באמצעות גביע האינטרטוטו להשתתפות בגביע אופ"א.
לקראת עונת, לאחר שתי העונות בוולנסיה, חתם ראניירי באתלטיקו מדריד. במהלך העונה הנהלת המועדון בראשות חסוס חיל הושעתה בעקבות חשד למעילה בכספי הקבוצה, ולקבוצה מונה נשיא זמני, מה שהוביל לאי-סדר כלכלי וניהולי במועדון. הקבוצה התקשתה לתפקד גם על המגרש, ולאחר 26 מחזורים, בחודש מרץ 2000, התפטר ראניירי מתפקידו כשהקבוצה במקום ה-17 בליגה, ובסכנת ירידת ליגה.
צ'לסי והחזרה לוולנסיה
ב-18 בספטמבר 2000 הגיע ראניירי לראשונה לפרמייר ליג באנגליה, כשמונה למאמנה של קבוצת צ'לסי. ראניירי נאלץ להתגבר על מספר קשיים עם כניסתו לתפקיד, בין היתר מכשול השפה - ראניירי הגיע לקבוצה מלונדון כשהוא דובר אנגלית חלקית בלבד. הוא נעזר במספר שחקנים בקבוצה שדברו איטלקית וספרדית על מנת להעביר מסרים על המגרש. בנוסף, ראניירי הגיע למועדון עם סגירת חלון ההעברות, כך שלא היה לו חלק משמעותי בבניית סגל הקבוצה. עונתו הראשונה התאפיינה בחוסר יציבות, וצ'לסי סיימה את העונה במקום השישי, שזיכה אותה בהשתתפות בגביע אופ"א.
בקיץ 2001 החל ראניירי במלאכת הצערת הסגל, תוך שהוא מחתים מספר שחקנים חדשים למועדון, ביניהם פרנק למפארד, בודווין זנדן ועמנואל פטי. עם זאת, ספג ביקורות הן על שחרורו של קשרה הוותיק של הקבוצה וחביב הקהל, דניס וייז, והן על חוסר השיפור ביכולת הקבוצה בליגה, לאחר ששוב סיימה את העונה במקום השישי. באותה עונה העפילה צ'לסי גם לגמר גביע ה-FA, אך הפסידה לארסנל בתוצאה 0–2. צ'לסי הודחה בסיבוב השני של גביע אופ"א על ידי הפועל תל אביב.
בעונת, על אף קשיים כלכליים אליהם נקלע המועדון שהובילו למיעוט בשחקני רכש, ראניירי הוביל את הקבוצה למקום הרביעי בטבלה לאחר ניצחון על ליברפול במחזור הסיום, שהקנה לקבוצה השתתפות במפעל ליגת האלופות בעונה שלאחר מכן. הישג זה הוביל להערכה רבה בקרב התקשורת האנגלית ובקרב אוהדי הקבוצה. בסיום אותה העונה נרכשה צ'לסי על ידי האוליגרך רומן אברמוביץ', מה שהוביל לתקציב עתק לטובת רכש שקיבל ראניירי, אך גם הוביל לפיחות במעמדו, לאחר שמספר ימים אחרי הרכישה נצפה אברמוביץ' בפגישה עם מאמן נבחרת סוון גוראן אריקסון. למרות הכחשת המועדון על מועמדותו של אריקסון, השמועות בנוגע לשביעות רצונו של אברמוביץ' מראניירי ליוו את המאמן במהלך העונה.
באותו הקיץ, ראניירי רכש שחקנים למועדון בסכום שיא של 120 מיליון ליש"ט. בין היתר הוחתמו בקבוצה קלוד מקללה, וויין ברידג', דמיאן דאף, גלן ג'ונסון, ג'ו קול, הרנן קרספו, חואן סבסטיאן ורון ואדריאן מוטו. ההשקעה העצומה הובילה את המועדון למיקום השיא שלו בליגה מזה 49 שנים, כשהקבוצה סיימה במקום השני בטבלה אחרי ארסנל, שהבטיח את השתתפותה בליגת האלופות בעונה הבאה. בנוסף, הקבוצה העפילה לחצי גמר ליגת האלופות באותה עונה, כשבדרך היא מדיחה את ארסנל, אך הודחה על ידי מונקו. צ'לסי שברה באותה עונה מספר שיאי מועדון, כמו מספר ספיגות השערים הנמוך ביותר וכמות הנקודות הגבוהה ביותר. למרות זאת, אברמוביץ' החליט לשחרר את ראניירי בסיום העונה, ובמקומו מונה למאמן אלופת אירופה הטרייה והמפתיעה פורטו, ז'וזה מוריניו. מוריניו אמנם הוביל את קבוצתו לשתי אליפויות, אך בסיס השחקנים שראניירי החתים או טיפח בקבוצה, וכלל בין היתר את ג'ון טרי, ויליאם גאלאס, למפארד ומקללה, היווה את הבסיס לזכיות אלו.
בספטמבר 2004 פרסם ראניירי ספר בשם גבר גאה מהלך (באנגלית: Proud Man Walking), שסיפר את סיפור עונתו האחרונה בצ'לסי, ואת כל ההכנסות מהספר תרם לבית חולים בלונדון.
כשבוע לאחר פיטוריו, לקראת עונת, חזר ראניירי לספרד כשהוחתם בשנית למאמנה של ולנסיה, כמחליפו של רפאל בניטס. בניטס סיים את העונה החולפת עם הצלחה מסחררת, זכייה באליפות ספרד וזכייה בגביע אופ"א, אך עזב בסיומה לליברפול. בעקבות כך, הציפיות מראניירי, שכבר זכה בגביע עם ולנסיה, היו גבוהות מאוד. הוא החתים מספר שחקנים מהסרייה א', ופתיחת העונה הייתה מצוינת, כשולנסיה משיגה 14 מ-18 הנקודות הראשונות בליגה, ומנצחת את אלופת אירופה פורטו כדי לזכות בסופר קאפ האירופי. החל מחודש אוקטובר יכולתה של הקבוצה החלה לשקוע. היא הודחה מליגת האלופות, היא איבדה נקודות רבות גם בליגה, וב-25 בפברואר הוא פוטר מתפקידו לאחר שהקבוצה הודחה מגביע אופ"א בעקבות הפסד לסטיאווה בוקרשט. בזמן פיטוריו, הקבוצה ניצבה במקום השישי בלבד בטבלת הליגה. הביקורת על ראניירי, מעבר לחוסר הפופולריות של ארבעת השחקנים האיטלקים שהחתים, נגעה גם לסכסוך עם קשר הקבוצה פאבלו איימר, שבעקבותיו האחרון מיעט לשחק, וכן לשינויים תכופים במערכי משחק וטקטיקות, ביקורת שדמתה לזו שנמתחה עליו כשאימן את צ'לסי. ראניירי הוחתם בתחילה על חוזה לשלוש עונות, ועקב פיטוריו זכה בפיצויים בסך 3 מיליון ליש"ט.
החזרה לכדורגל האיטלקי
מאז פיטוריו מוולנסיה, ראניירי נותר שנתיים ללא קבוצה. ב-12 בפברואר 2007, לאחר 23 מחזורים בסרייה א' בעונת, הוא הוחתם כמאמן פארמה שצעדה בחלק התחתון של הטבלה, ורצתה להימנע מירידה. חזרתו של ראניירי למשרת אימון התבררה כמוצלחת, כשהקבוצה השיגה מספר תוצאות נאות, שיפרה משמעותית את יכולותיה ההתקפיות ואת מיקומה בטבלה, כשסיימה במקום ה-12. בעקבות ההצלחה, נקשר שמו של ראניירי למספר מועדונים, ובמיוחד לקבוצת מנצ'סטר סיטי מאנגליה. ב-31 במאי 2007, לאחר סיום העונה, הודיעה הנהלת פארמה באופן רשמי כי חוזהו של ראניירי תם והוא לא יאמן את הקבוצה בעונה הקרובה.
מספר ימים בלבד אחר כך, ב-4 ביוני 2007, מונה ראניירי באופן רשמי למאמנה של יובנטוס. הקבוצה חזרה באותה עונה לשחק בסרייה א', לאחר שהורדה ליגה בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006. יובנטוס סיימה את העונה במקום השלישי בעונת החזרה שלה לליגה, הישג שנחשב סביר עבור קבוצתו של ראניירי.
לקראת העונה הבאה, בחודש אוגוסט 2008, נקלע ראניירי למלחמת מילים עם מאמנה החדש של אינטר מילאן, ז'וזה מוריניו, שהחליפו בצ'לסי מספר שנים קודם לכן. לקראת סיום אותה העונה, כשקבוצתו של מוריניו הבטיחה את זכייתה באליפות, פוטר ראניירי מהקבוצה בישיבת חירום של ההנהלה ב-18 במאי 2009. יובנטוס סיימה את העונה במקום השני בטבלה.
את עונת פתח ראניירי ללא קבוצה. אמנם, כבר לאחר שני מחזורים התפטר מאמן רומא, לוצ'יאנו ספאלטי, וראניירי מונה במקומו. ראניירי גדל בקבוצת הנוער של המועדון, ונודע כאוהד הקבוצה מילדותו. תחת ראניירי, הקבוצה שיפרה משמעותית את יכולתה ונאבקה על האליפות עם אינטר של ז'וזה מוריניו. במחזור ה-33 של העונה אף עקפה את אינטר והתמקמה במקום הראשון בטבלה. למרות זאת, את העונה סיימה קבוצתו של ראניירי ללא תארים, לאחר שהפסידה את האליפות לאינטר, כשסיימה עם שתי נקודות בלבד פחות במאזנה. גם את הגביע האיטלקי הפסידה רומא לאינטר, לאחר שנוצחה על ידה במשחק הגמר בתוצאה 0–1. אינטר השלימה זכייה בשלושת התארים הבכירים עליהם התמודדה, כשזכתה באותה עונה גם בליגת האלופות.
בעונה שלאחריה, עונת, רומא לא הצליחה לשחזר את יכולתה, וראניירי התפטר לאחר המחזור ה-26, בו הפסידה קבוצתו לגנואה בתוצאה 3–4, לאחר שרומא כבר הובילה במשחק בתוצאה 0-3. את מקומו תפס כדורגלן העבר וחביב הקהל, וינצ'נצו מונטלה.
את עונת שוב פתח ראניירי ללא קבוצה. במחזור החמישי של העונה הוא מונה למאמנה של אינטר מילאן, כשהחליף את ג'אן פיירו גאספריני, שרשם ארבעה הפסדים בחמשת המשחקים. כבר במשחק הפתיחה שלו, ראניירי הוביל את קבוצתו לניצחון 1–3 על בולוניה. היה זה ניצחונה הראשון של אינטר בכל המסגרות מאז פתיחת העונה. מיד לאחר מכן שוב ניצחה אינטר, במשחק חוץ מול צס"קא מוסקבה בליגת האלופות, בתוצאה 2–3. בחודשים דצמבר 2011-ינואר 2012 רשמה הקבוצה שבעה ניצחונות ליגה רצופים, כולל במשחק הדרבי מול מילאן, והחלו להוות יריב רציני במאבק האליפות.
לאחר שהגיעה לשיאה באמצע העונה, יכולתה של אינטר החלה לרדת באופן משמעותי. סדרה של חוסר הצלחות בליגה האיטלקית ובליגת האלופות, כולל הדחה בשמינית הגמר מול אולימפיק מרסיי מצרפת, הובילו להסכם פרידה הדדי בין הקבוצה למועדון, ב-26 במרץ 2012, לאחר הפסד ליגה ליובנטוס שהותיר את הקבוצה במקום השמיני בטבלה.
מונקו ונבחרת יוון
ב-30 במאי 2012 מונה ראניירי למאמנה של מונקו הצרפתית, ששיחקה אז בליג 2, ליגת המשנה בצרפת. ראניירי הוביל את מונקו לאליפות ליגת המשנה הראשונה בתולדותיה, ובעונה שלאחריה,, הוביל את המועדון לסגנות הליגה הבכירה. למרות זאת, הוא פוטר מתפקידו עם סיום העונה.
כחודשיים לאחר מכן, ב-25 ביולי 2014, עם סיום טורניר מונדיאל 2014, מונה ראניירי למאמנה של נבחרת יוון במקומו של פרננדו סנטוש, לקראת מוקדמות יורו 2016. במשחקו הרשמי הראשון כמאמן הנבחרת, ב-7 בספטמבר 2014, רשמה יוון הפסד ביתי בתוצאה 0–1 ל. ב-15 בנובמבר 2014 פוטר ראניירי מנבחרת יוון, זאת לאחר הפסד לנבחרת איי פארו הנחשבת לבין החלשות באירופה.
החזרה לאנגליה
ביולי 2015 חתם ראניירי בלסטר סיטי מהפרמיירליג לתקופה של שלוש שנים, והוביל אותה בעונתו הראשונה לזכייה באליפות לראשונה בתולדותיה. מכיוון שעד אז נחשבה לסטר לאחת הקבוצות החלשות באנגליה ועם תקציב נמוך מאוד בהשוואה לקבוצות הצמרת באנגליה, נחשבת זכייה זו למפתיעה והיסטורית ביותר מאז הקמת הפרמיירליג ואחת המפתיעות בעולם.
בעונה הבאה לא הצליחה לסטר לשחזר את הצלחת העונה הקודמת, וראניירי פוטר ממנה ב-23 בפברואר 2017.
ב-15 ביוני 2017 מונה קלאודיו למאמן נאנט מליגת העל הצרפתית בכדורגל. בסוף עונת 2017–2018 עזב ראניירי את תפקידו כמאמן נאנט.
ב 14 בנובמבר 2018 חזר ראניירי לאמן בפרמייר ליג, הפעם כמאמנה של פולהאם. ב-28 בפברואר 2019 פוטר מתפקידו.
רומא וסמפדוריה
ב-8 במרץ 2019 שב לאיטליה וחתם ברומא מהסרייה א' עד לסיום העונה.
ב-12 באוקטובר 2019 מונה כמאמנה של סמפדוריה מהסרייה א'. בסיום עונת 2020/2021 עזב את המועדון.
ווטפורד וחזרה לקליארי
ב-4 באוקטובר 2021 מונה למאמן ווטפורד מהפרמייר ליג. כבר לאחר 4 חודשים, ב-24 בינואר 2022, פוטר מתפקידו.
ב-23 בדצמבר 2022 חזר לאמן את קליארי מהסרייה ב' לאחר 31 שנה, ואף הצליח להעפיל איתה לליגה הראשונה לאחר שער ניצחון דרמטי על בארי בתוספת הזמן של גמר פלייאוף העלייה.
קבוצתיים
פיורנטינה ולנסיה
מונקו
לסטר סיטי
הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
הזמר במסכה היא תוכנית מציאות ישראלית המשודרת ב"קשת 12" ומבוססת על התוכנית האמריקאית "The Masked Singer" של רשת FOX, שהיא בעצמה מבוססת על הזיכיון הבינלאומי הדרום-קוריאני "King of Mask Singer".
עונתה הראשונה של התוכנית עלתה לשידור ב-23 בספטמבר 2020 והסתיימה ב-5 בדצמבר 2020. העונה השנייה של התוכנית עלתה לשידור ב-16 באוקטובר 2021 והסתיימה ב-18 בדצמבר 2021. העונה השלישית של התוכנית עלתה לשידור ב-17 בדצמבר 2022 והסתיימה ב-18 בפברואר 2023.
פורמט
קבוצה של אישים מפורסמים בעילום שם ובתחפושת מלאה מתחרים בתחרות שירה בכל פרק ומבצעים גרסת כיסוי בת 90–120 שניות לשיר מפורסם. רמזים לזהותו של האדם מוצגים לפני כל הופעה באמצעות ראיון מוקלט בו המפורסם, תוך עיוות קולו, מקריין סרטון המציג רמיזות לזהות האישיות. החברים בפאנל מנסים לשער את זהותו של כל זמר, לאחר הופעתם ולפני ההדחה. הם רשאים גם לשאול שאלות או לבקש מהמנחה להציג רמזים נוספים. לאחר סיום כל ההופעות, הקהל וחברי הפאנל מצביעים עבור הזמר האהוב עליהם באמצעות מכשיר אלקטרוני, והזמר שקיבל את מספר הקולות הנמוך ביותר מסיר את המסכה וחושף את זהותו, ומודח מהתחרות.
חברי הפאנל והמנחה
חברי הפאנל כוללים את במאי התיאטרון ושופט המוזיקה צדי צרפתי, הקומיקאי והסטנדאפיסט שחר חסון, מגישת הרדיו והטלוויזיה אופירה אסייג וצמד הזמרים והיוצרים סטטיק ובן-אל תבורי. המנחה הוא עידו רוזנבלום.
ערקא
ערקא (בערבית: عرقا, במכתבי אל-עמארנה עַרקַתַ וגם עִרקַתַ, בתעודות אשוריות ערקה, בתנ"ך עַרְקִה), הוא כפר בצפון לבנון השוכן 22 ק"מ מצפון-מזרח לטריפולי ליד החוף. הכפר ידוע בגלל האתר הארכאולוגי תל ערקא המכיל שרידים ארכאולוגים מהתקופה הנאוליתית ועד התקופה הצלבנית. העיר מוזכרת במכתבי אל-עמארנה ובתעודות אשוריות. בתקופה הרומית נודעה בשם קיסריה של לבנון או בשם ערקה קיסריה. הקיסר הרומי אלכסנדר סוורוס שמלך במאה השלישית נולד בה.
האתר נבדק בשנת 1925 על ידי הארכאולוג ויליאם פוקסוול אולברייט. הוא מצא באתר חרסים מתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת.
בתנ"ך
השם ערקי מופיע ב כאחד מהבנים שנולדו לכנען: רשימה דומה, ובה מופיע גם הערקי, נמצאת ב.
תקופת הברונזה
העיר נזכרת בכתבי המארות בשתי הסדרות. בסדרה הראשונה שנכתבה על גבי חרסים ומתוארכת למאה ה-20 לפנה"ס העיר מופיעה בשם ערקם. בסדרה השנייה שנכתבה על גבי צלמיות מוזכרת משפחת הערקתי ומושל ערקת. העיר ושכנותיה נהרסו על ידי תחותמס השלישי בעת מסעו בשנת 42 למלכותו לכיבוש קדש שליד האורונטס.
בתקופת אל-עמארנה הייתה ערקת, עיר-מדינה. במכתבי אל-עמרנה שם העיר מופיע בשמונה מכתבים בתעתיק עַרקַתַ או עִרקַתַ המכתבים הם: א"ע 62, 75, 88, 100, 103, 109, 139 ו-140. המכתבים עוסקים בהשתלטות של מלכי ממלכת אמורו על ערקת ועל צומור וניסיון ההשתלטות על גבל, וזאת במסגרת הסכסוך עם השלטון המצרי והרצון לעבור מחסות מצרית לחסות האימפריה החתית.
במכתב 62, פונה עַבְּדִאַשִירִתָה מלך אמורו לנציב המצרי פַּחַנַתֶ ומנסה לתרץ ולהסביר למה הוא כבש את צומור. מכתבו נכתב מערקת. הוא כותב במפורש שהוא יושב בערקת ב"בית המנוחה". ומכאו שהעיר נכבשה על ידו. מכתב א"ע 75 הוא מכתבו של ריבהדה מושל גבל למלך מצרים, הוא מתלונן על מעשיו של עבדיאשירתה, ומציין שהעפירו הרגו את אַדּוּנַה מלך ערקת. לאחר חיסולו של עבדאשירתה, המשיכו בניו לפעול לניתוק ממלכת אמורו ממצרים והעברתם לחסות המלך החתי שופילוליומש השני. הם המשיכו במסעות כיבוש של הערים השכנות. הבולט שבהם היה בנו עזירו. ריבהדה מלך גבל המשיך בהתנגדותו למהלכים שלהם. במכתב 103 כותב ריבהדה למלך מצרים שכל הארץ שייכת לבני עבדיאשירתה ורק ערקת וצומור נשארו למלך, ומכאו שבשלב מסוים, ערקת שנכבשה לפני כן, חזרה לשליטת הנציב המצרי. במכתב 109 הוא כותב שערקת נכבשה על ידם שוב. מכתב א"ע 100 נכתב על ידי זקני העיר ערקת למלך מצרים בו הם מביעים את נאמנותם למלך:
מכתבים א"ע 139 ו-140 הם מכתביו של אִילִירַפִא שהיה מושל גבל לאחר ריבהדה שכותב למלך מצרים שעזירו הרג את מלך ערקת ומלכים נוספים, והתקיף את כל ארצות עמקו.
תקופת הברזל
העיר השתתפה בקרב קרקר שהתקיים במאה ה-9 לפנה"ס. הקרב התנהל בין שלמנאסר השלישי מלך אשור לבין ברית של 12 מלכים מקומיים שקיוו להדוף את התרחבות האימפריה האשורית לכיוון מערב. אחד המלכים היה מלך ערקה. על פי תיאור הקרב המופיע על גבי המונולית מכורח למלך ערקה היו "10 מרכבות ועשרת אלפים רגלים", מספר הנראה לחוקרים מוגזם. בין המלכים הנוספים שנלחמו בקרב היה גם אחאב מלך ישראל.
המלך האשורי תגלת פלאסר השלישי שמלך במאה ה-8 לפנה"ס סיפר שהושיב אנשי הרים ("קותו") בערים על חוף הים הפיניקי, ביניהן ערקה. בהמשך הוא סיפח ערים פיניקיות לאימפריה שלו, ובין אותן ערים ערקת. ערקה מופיעה גם בכתבי יוסף בן מתתיהו. בפירושו ללוח העמים המופיע בקדמוניות היהודים הוא מספר על ערקה שבלבנון, הוא מספר גם על הסמבטיון הוא נהר השבת שנמצא בין ערקה של אגריפס השני ובין רפנאה.
תקופת מסעי הצלב
בראשית ימי הביניים הייתה העיר מבצר חשוב ששלט על הדרך שבין טרטוס לטריפולי, והייתה בשליטת הקאדי של טריפולי. בשנת 1099 בעת מסע הצלב הראשון לאחר המצור על אנטיוכיה, פנו חלק מהכוחות הצלבניים, תחת פיקודו של רמון הרביעי, רוזן טולוז, דרומה לכיוון אמירות טריפולי מתוך תקווה לכבוש לעצמם נחלה במקום. בדרך לטריפולי ב-14 בפברואר 1099 הם הטילו מצור על מבצר ערקה. המצור ומריבות חוזרות בין מנהיגי המסע הקרינו על האווירה המתוחה במחנה והתפשטו גם לאנשי הכמורה הנלווים ללוחמים ולהמון פשוטי העם שהוו את רוב הכוח הלוחם. הצלבנים נאלצו להפסיק את המצור ובלחץ הלוחמים ושאר הצלבנים החליטו לצעוד לכוון ירושלים.
לאחר כישלונו לתפוס נחלה במסגרת הנסיכויות הצלבניות שהתגבשו לאחר מסע הצלב הראשון ולאחר כישלונו של מסע הצלב של 1101 חזר רמון ללבנון וניסה להאחז בשטח החוף הלבנוני תוך שהוא מרכז את עיקר מאמציו לכוון העיר טריפולי מבלי שהצליח להביא לכיבוש העיר מידי שליטה האמיר הקאדי פח'ר אלמלך משושלת הבנו עמר. עם מותו של רמון בשנת 1105 עבר הפיקוד על צבאו לידי גיום ז'ורדין, רוזן סרדאן שהידק את המצור על טריפולי, תושבי העיר ניצלו את העדרו של פחר אלמלך ובמצוקתם הכירו במרות הפאטימים וחיל המצב של ערקא הזמין, בחורף של שנת 1108, את טוגתכין אמיר דמשק לפרוש את חסותו ושלטונו על המבצר. גשמי החורף האטו את תנועת הצבא המוסלמי של דמשק שיצא לתפוס את נכסיו החדשים, צבא הרוזנות הצלבנית שמנה לא יותר מ 300 פרשים ו 200 חיילים רגלים תקף את המוסלמים מהמארב והללו נפוצו וברחו עד לחומס, משהתברר גודלו האמיתי, הקטן יחסית, של הצבא הצלבני יצאו אליו צבאות האמירים של שייזר אך גם אלו הוכו שוק על ירך, גיום ז'ורדין עלה על ערקא ולאחר מצור קצר של 3 שבועות נכנע המבצר ונתפס על ידי הצלבנים.
מבצר ערקא הפך לנקודה אסטרטגית על גבול רוזנות טריפולי וחיל המצב שלה היה איום תמידי על שטחי ההשפעה של אמירות דמשק ועל הערים חומס וחמאת. בשנת 1167 המבצר היה נתון למצור של נור א-דין שלא הצליח לכבוש אותה. אמלריך הראשון, מלך ירושלים העביר את העיר לידי ההוספיטלרים.
עמק המומינים בנובמבר
עמק המומינים בנובמבר (בשוודית: Sent i november, מילולית: מאוחר בנובמבר) הוא ספר ילדים שנכתב על ידי הסופרת השוודית-פינית טובה ינסון ופורסם לראשונה בשנת 1970 על ידי המוציא לאור "Schildts Förlags Ab". זהו הספר התשיעי והאחרון בסדרת ספרי המומינים. הספר לא תורגם לעברית.
זהו הספר היחיד בסדרת הספרים אשר איננו מתמקד כלל במשפחת מומין. במקום זאת, עלילת הספר מתמקדת בקבוצת דמויות משנה, אשר מחכות שמשפחת המומינים תחזור לביתם, והעלילה מתמקדת באינטראקציות השונות בין הדמויות.
תקציר העלילה
העלילה מתרחשת לקראת סוף הסתיו. מר המיולין, סנופקין וגברת פיליונק ושני חברים נוספים של משפחת מומין הולכים לבית המומינים לבקר את משפחת מומין. אף על פי כן הם מגלים כי המומינים נעלמו מבלי להשאיר עקבות (הסיפור מתרחש מבחינה כרונולוגית באותה העת בה מתרחשת עלילת הספר "מומינאבא והים"). הם מחליטים לחכות למשפחת המומינים בביתם.
הדבר המשותף לחמש הדמויות המרכזיות בסיפור הוא שהם איבדו דבר מה - את עתידם, את זהותם, את החופש שלהם או את השקפת עולמם. משום שמשפחת מומין לא נוכחת ואיננה מסייעת להם, הם נאלצים להתמודד עם הבעיות שלהם כקבוצה וכיחידים.
אודות הספר
הספר אפל ומלנכולי בהרבה משאר ספרי המומינים ומתמקד בתהליכים הפסיכולוגיים המתרחשים בעולמם של חמש הדמויות המרכזיות בסיפור.
מות אמה של ינסון, סיגנה האמארסטן-ינסון, במהלך השנה בה הספר נכתב (1970), היה בעל השפעה רבה על סגנון כתיבתה של ינסון, ומבקרי ספרות שונים ציינו לאורך השנים כי הסגנון האפל והמלנכולי של הספר נוצר בהשפעת מותה של אמה.
לאחר השקת הספר ינסון ציינה כי איננה מסוגלת יותר לחזור לעמק המומינים השליו והשמח ולכן החליטה להפסיק לכתוב את ספרי המומינים. אף על פי כן ינסון המשיכה לאורך השנים לכתוב סיפורים ורומנים קצרים למבוגרים.
אל-קאעדה בבלאד אלשאם
אל-קאעדה בבלאד אלשאם (אל קאעידה בסוריה הגדולה) הוא ארגון טרור הפעיל בלבנון. ארגון זה מסונף לאל-קאעידה. בגלל מיעוט הפיגועים, ומעט המידע על הארגון, מעריכי מודיעין שונים העלו את האפשרות כי החזבאללה השתמש בשם הארגון ככיסוי לביצוע פיגועים.
יאן תומאס ואן קאסל
יאן תומאס ואן קסל (Jan Thomas van Kessel; 10 בספטמבר 1677 – 1741) היה צייר פלמי, בעיקר צייר בסגנון ז'אנר ויצר סצנות של איכרים, פסטיבלי חתונה וסצנות בתוך פונדקים. הוא גם צייר כמה דיוקנאות ואולי גם כמה סצנות דתיות. הוא היה בן משפחת האמנים החשובה של ואן קאסל, שקשורה בנישואין למשפחת האמנים ברויגל.
ביוגרפיה
יאן תומאס ואן קאסל נולד באנטוורפן ב־10 בספטמבר 1677 כבנו של תומאס ואן קאסל. אביו היה בנם של הצייר הבולט יאן ואן קאסל האב ואחיהם של הציירים יאן ואן קאסל הבן ופרדיננד ואן קאסל. באמצעות סבו, יאן ואן קאסל האב, הוא היה קשור למשפחת האמנים ברויגל, מכיוון שסבא רבא שלו היירונימוס ואן קאסל הבן, היה נשוי לביתו של יאן ברויגל האב.
אביו, תומאס ואן קאסל לא בחר בקריירה אמנותית כמו אביו ואחיו אלא הפך לנוטריון באנטוורפן. יאן תומאס, לעומת זאת, בחר ללכת בעקבות רבים מבני משפחתו שהפכו לאמנים. בשנת 1691 הוא נרשם כתלמידו של פטר איקנס (Peter Ykens) בפנקסים של גילדת לוקאס הקדוש באנטוורפן. ההערכה היא כי לאחר מות המורה שלו, בשנת 1695 המשיך את לימודיו בברדה אצל דודו פרדיננד ואן קאסל שעבד שם בארמונו של ויליאם השלישי מאורנג'. הוא שהה בברדה בשנים 1696 ו -1697. לאחר מכן בילה זמן מה בפריז, בערך בשנים 1702-03.
הוא חזר לאנטוורפן ושם נרשם כמאסטר בגילדה באנטוורפן בשנת 1703.
הוא נשאר באנטוורפן עד מותו בשנת 1741.
יצירתו
ואן קאסל היה בעיקר צייר ז'אנר שיצר סצנות של איכרים, פסטיבלי חתונה וסצנות פנים של פונדקים. הוא גם צייר כמה דיוקנאות ואולי גם יצר כמה יצירות דתיות.
עבודותיו מראות את השפעתו החזקה של דוד טנירס הבן, צייר הז'אנר הפלמי המוביל במחצית השנייה של המאה ה-17. טנירס יצר חידוש חשוב בציור הז'אנר באמצעות תיאורים עזים של איכרים, חיילים ואנשים אחרים מהמעמד הנמוך, אותם תיאר כעוסקים בשתייה, עישון, משחקי קלפים או קוביות, מתקוטטים, מנגנים מוזיקה ועוד. בדרך כלל בתוך פונדקים או בכפרים. הוא גם צייר סצנות עם אלכימאים ואנשי מקצוע בתחום הרפואה. ואן קאסל תיאר לעיתים קרובות נושאים דומים כמו דוד טנירס הבן, למשל "הקטטה בפונדק לאחר משחק קלפים" (1701) או בציור "איכרים מחוץ לפונדק".
תאודור פון שפונק
קרל אנטון תאודור גראף פון שפונק (בגרמנית: Karl Anton Theodor Graf von Sponeck; 24 בינואר 1896 – 13 ביוני 1982) היה גנרל בצבא הגרמני שפיקד על כוחות שריון במלחמת העולם השנייה.
ראשית חייו
לאחר המלחמה פרש פון שפונק מהצבא בינואר 1920 והועבר למשטרת הביטחון, אך במאי אותה שנה הצטרף לרייכסווהר ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1929 הועלה לדרגת האופטמן, ובשנים שלאחר מכן הוא מילא מספר תפקידי מטה שבהם מאוד הצליח והוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.
מלחמת העולם השנייה
במהלך הפלישה לפולין שימש פון שפונק כקצין מטה בקורפוס הממונע ה-15 תחת פיקודו של הרמן הות. במרץ 1940 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט הרובאים ה-11, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-9, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, המערכה בבלקן ובמהלך מבצע ברברוסה. ב-12 בספטמבר 1941 הוענק לו על פעולותיו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בנובמבר 1941 הוא נפצע בברכו בהתקפה על קורסק. בספטמבר 1942 הועבר לצפון אפריקה, שם מונה למפקד הדיוויזיה הקלה ה-90 במקום אולריך קלימן והועלה לדרגת גנרל מיור ב-1 בנובמבר. הוא פיקד על הדיוויזיה במהלך קרב אל עלמיין השני ובמהלך המערכה בתוניסיה, וב-12 במאי 1943 נפל עם כוחותיו בשבי הצבא הבריטי.
לאחר המלחמה
בשנת 1947 שוחרר מהשבי, ולאחר שחרורו עבד זמן מה כמנהל מכירות בבית חרושת למכונות בווירטמברג. הוא התגורר עד סוף ימיו בטירת באקינגן אן דר ברנץ, ונפטר בגיל 86 בבית החולים היידנהיים ב-13 ביוני 1982.
ענת זמיר
ענת זמיר (18 באפריל 1962 – 15 בדצמבר 2018) הייתה דוגמנית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה
נולדה בשם ענת צימרמן לדליה ואברהם וגדלה בגבעתיים. אביה היה חירש, אמה חירשת-אילמת. מגיל 13 ועד גיוסה לצה"ל עברה התעללות מינית מקרוב משפחה רחוק.
זמיר התמודדה בתחרות מלכת היופי 1980 ונבחרה ל"נערת ישראל," סגנית של מלכת היופי אילנה שושן. בתחרות מיס עולם שנערכה באותה השנה בלונדון נבחרה לסגנית שלישית.
היא דיגמנה למותג בגדי הים "פלפל" וליצרני האופנה פולגת, קודאק וג'ורדש. הייתה אחת הדוגמניות המדוברות והמבוקשות ביותר בבוהמה התל אביבית בשנות השמונים.
זמיר גילמה את בת זוגו לשעבר של יהודה ברקן ואם בתו בסרט "נשיקה במצ"ח" משנת 1990 ושיחקה את אחד התפקידים הראשיים בקומדיית המצבים "שבט כהן", ששודרה בערוץ הראשון בשנת 1991.
ישועה ללום
הרב ישועה ללום (18 בפברואר 1901, כ"ט בשבט ה'תרס"א–27 באפריל 1950, י' בניסן ה'תש"י) היה רב בקונסטנטין, ורבן של הערים קיראטה, גלמה ובטנה  שבאלג'יריה.
ביוגרפיה
נולד בקונסטנטין שבאלג'יריה לאסתר אטאלי ולמכלוף ביבי כנכד לרב ישועה ללום-אלחסיד. לאחר שהתייתם בצעירותו מאביו, נאלצה אמו לגדלו לבדה. כשבגר למד אצל הרב שמעון דוכן, הרב יוסף גנאסיא, הרב סידי פרג' חלימי והרב דוד הכהן.
ענת זמיר
ביוגרפיה
במהלך קריירת הדוגמנות שלה, הייתה מכורה לסמים במשך שנים רבות, כולל ניסיונות גמילה רבים שכשלו. אושפזה מספר פעמים לצורך גמילה בבית החולים הפסיכאטרי בפרדסיה.
ישועה ללום
ביוגרפיה
לאחר שהוסמך לרבנות בשנת 1919 (ה'תרע"ט) מונה לכהן כרבה של קיראטה, שם גם הכיר את אשתו לעתיד, מונה אטלן, ונישא לה. לאחר שש שנים בקיראטה, מונה בשנת 1925 (ה'תרפ"ה) לכהן כרבה של גלמה. בין יתר תפקידיו שם שימש כחזן, כשוחט וכדרשן, ופעל לקיים פעילות חינוכית לנוער ולמבוגרים.
ענת זמיר
ביוגרפיה
ב-2016 השתתפה בסרט התיעודי "שקר היופי" העוסק בעולם הדוגמנות ששודר בערוץ 10.
זמיר הייתה נשואה שלוש פעמים: לשוקי בן פורת (השניים חיו יחד במשך ארבע שנים), לד"ר עמי ויז'ינסקי, רופא שיניים, ולרמי סגס, איש עסקים ומסעדן. בנוסף, ניהלה מערכת יחסים עם אלי פפושדו והייתה בזוגיות עם דוד מושביץ במשך שלוש שנים. מנישואה לד"ר ויז'ינסקי נולד לה בן.
ישועה ללום
ביוגרפיה
לאחר פטירת הרב יהודה זרביב, בשנת 1941 מונה לכהן כרבה הראשי של בטנה, ולצידו כיהנו כרבנים הרב רחמים גדג', הרב שלום ברמי, והרב חי דזירה אלבז. בבטנה פעל למיסוד הכשרות, ולהרחבת החינוך היהודי, לאחר שבהשפעת הנאצים גורשו התלמידים היהודים ממוסדות החינוך המקומיים. כן פעל לסייע ולטפל בפליטים יהודים מגאבס שבתוניסיה.
ענת זמיר
ביוגרפיה
נפטרה ב-15 בדצמבר 2018, בגיל 56, לאחר שהתמוטטה ברחוב הסמוך לביתה ברמת גן, והובהלה לבית חולים במצב קשה, ככל הנראה מצריכת סמים. היא נקברה בבית העלמין ירקון, מבלי שהנושא זכה לתהודה, בהלוויה חפוזה דלת משתתפים, כך שרק לאחר קבורתה נודע דבר פטירתה למכריה וחבריה מעולם הזוהר, ומחוץ לו.
ישועה ללום
ביוגרפיה
בקהילות שבהן פעל, נלחם נגד ההתבוללות, ונהג לקיים שיחות על פילוסופיה עם תלמידיו, כדי להרחיקם מהתרבות הלא-יהודית.
הלך לעולמו בבטנה ב-27 באפריל 1950 (י' בניסן ה'תש"י), והשאיר אחריו אלמנה ותשעה יתומים. בהלווייתו השתתפו אלפים, יהודים, מוסלמים ונוצרים. בחנוכה של שנת ה'תשנ"א הועלה ארונו מאלג'יריה ארצה ונקבר בבאר שבע.
בשנת 1986 (ה'תשמ"ו) הוקם על שמו בית כנסת בבאר שבע.
חיבורו
כתב מספר חיבורים נוספים, פירוש על התורה ופירוש לספר תהילים במספר חלקים, אולם החיבורים אבדו
אמריקה המרכזית
אמריקה המרכזית או אמריקה התיכונה הוא שמה של רצועה גאוגרפית צרה בדרומה של אמריקה הצפונית ומצפונה של אמריקה הדרומית. היא גובלת בצפון עם מקסיקו (אשר יש המחשיבים גם אותה לחלק ממנה), במערב עם האוקיינוס השקט, בדרום עם קולומביה ובמזרח עם הים הקריבי.
שטחה של אמריקה המרכזית הוא כ-540,000 קמ"ר, ואוכלוסייתה מונה כ-42 מיליון נפש. רוחבה (מרחק חוף האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי אחד מן השני) נע בין 540 ק"מ ל-50 ק"מ. האקלים הוא טרופי לח.
היסטוריה
עד לגילוי אמריקה על ידי כריסטופר קולומבוס ישבו במקום קבוצות ילידיות. התרבויות המפורסמות ביותר מאותה התקופה היא תרבות מאיה ואצטקים.
בשנת 1523 הספרדים החלו לכבוש את האזור. עד לשנת 1821 רוב השטח (למעט פנמה ובליז היה חלק קפיטניה חנרל של ספרד (Capitanía General de Guatemala). במאה ה-19 התקיימה ברוב משטח אמריקה המרכזית הרפובליקה הפדרלית של הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה. זו כללה את המדינות גואטמלה, הונדורס, אל סלוודור, ניקרגואה וקוסטה ריקה. איחוד זה החל להתפרק בשנת 1838 ותהליך זה הסתיים בשנת 1841.
תרבות ושפה
מבחינה תרבותית שייכת אמריקה המרכזית לאמריקה הלטינית והלשון העיקרית המדוברת בה היא ספרדית. שפה זו היא השפה הרשמית בכל מדינות מרכז אמריקה, מלבד בליז, שבה השפה הרשמית היא אנגלית.
קבוצות אתניות
למרות הגיוון האתני, קבוצת המסטיסים היא הקבוצה השכיחה במרכז אמריקה, והיא הקבוצה הגדולה בכל המדינות מלבד קוסטה ריקה, שבה יש רוב לבן. אינדיאנים מהווים קבוצה משמעותית רק בגואטמלה.
דת
הדת הנפוצה במרכז אמריקה היא הנצרות (95.6%). עם תחילת הקולוניזציה הספרדית של מרכז אמריקה במאה ה-16, הנצרות קתולית הפכה לדת הפופולרית ביותר באזור עד המחצית הראשונה של המאה ה-20. מאז שנות ה-60, חלה עליית קבוצות נוצריות אחרות, במיוחד זו הפרוטסטנטית, כמו גם דתות וזרמים אחרים, ועם זאת ישנם גם מיעוטים גדולים של אלו המגדירים עצמם כחסרי דת.
כלי ירייה רב-קני
כלי ירייה רב-קניים הם סוג של כלי ירייה חם שלהם יותר מקנה אחד. המטרה בהוספת קנים רבים היא הרצון להגדיל את נפח האש (כלומר, את כמות הכדורים הנורים ביחד או את קצב הירי) מבלי להוסיף כלי ירייה נוספים בעלי קנה אחד. בנוסף לכך, כלי הירייה מרובי הקנים אפשרו גם להגדיל את נפח האש שמייצר חייל אחד בזמן הקרב. הגדלת נפח האש שסיפקו כלי ירייה אלו הייתה משמעותית בעיקר בלחימה מול כמות גדולה של לוחמי אויב רגליים ומול מטרות מתמרנות במהירות, כגון פרשי אויב. כלי נשק רב-קניים היו שימושיים בעיקר בתקופה שקדמה להמצאת כלי נשק שהוזנו במחסנית או בשרשרת כדורים.
רובים ותותחים אלה (כגון תותח ריבודקן) היו מסורבלים לתפעול ולרוב בעלי משקל כבד, שהגביל את השימוש בהם. תותח רב-קני מפורסם הוא "מקלע הגאטלינג", שלתפעולו נדרש לסובב ידית וירה בקצב אש מהיר וקטלני. את מקלע הגאטלינג החליפו מקלעים אוטומטיים אמיתיים דוגמת מקלע מקסים. כיום, נותרו רובים כאלה רק בשירות הציידים בדמות רובים דו-קניים ובמערכות נשק משוכללות דוגמת M61 וולקן שלרוב מורכבות על פלטפורמת לחימה גדולה כגון כלי טיס או רכב קרבי משוריין.
לוביס קורינת
לוביס קורינת (בגרמנית: Lovis Corinth; 21 ביולי 1858 – 17 ביולי 1925) היה אמן וסופר גרמני שעבודתו הבוגרת כצייר שילבה סינתזה של אימפרסיוניזם ואקספרסיוניזם.
קורינת למד בפריז ובמינכן, הצטרף לקבוצת הזצסיון הברלינאי, ובהמשך ירש את מקומו של מקס ליברמן כנשיא הקבוצה. עבודתו המוקדמת הייתה נטורליסטית בגישתה. קורינת היה בתחילה אנטגוניסטי כלפי התנועה האקספרסיוניסטית, אך לאחר שבץ מוחי בשנת 1911 הסגנון שלו השתחרר וקיבל תכונות אקספרסיוניסטיות רבות. השימוש בצבע שלו נעשה תוסס יותר, והוא יצר דיוקנאות ונופים בעלי חיוניות וכוח יוצאי דופן. נושאיו של קורינת כללו גם עירום וסצינות תנ"כיות.
קורות חייו
קורינת נולד כפרנץ היינריך לואי ב־21 ביולי 1858 בטפיאו, בפרוסיה. בן לבורסקאי, הוא הפגין כישרון ציור בילדותו. בשנת 1876 הוא נסע ללמוד ציור באקדמיה של קניגסברג. בתחילה בכוונתו הייתה להיות צייר היסטוריה. הוא הוצא מהקורס על ידי המדריך הראשי שלו באקדמיה, צייר הז'אנר אוטו גינתר. בשנת 1880 נסע למינכן, שהתחרתה בפריז כמרכז האמנות האוונגרדי באירופה באותה תקופה. שם למד זמן קצר אצל פרנץ פון דפרגר לפני שהתקבל לאקדמיה לאמנויות יפות במינכן, ולמד בהדרכת לודוויג פון לפץ. הריאליזם של עבודותיו המוקדמות של קורינת עודד על ידי משנתו של לפץ, אשר הדגישה התבוננות מדוקדקת בצבעים ובערכים. השפעות חשובות אחרות היו קורבט ובית הספר ברביזון, באמצעות פרשנותם על ידי אמני מינכן וילהלם לייבל ווילהלם טריבנר.
למעט הפרעה בשירות הצבאי בשנים 1882–1883, למד קורינת אצל לפץ עד 1884. לאחר מכן נסע לאנטוורפן, שם התפעל מאוד מציוריו של רובנס, ולאחר מכן באוקטובר 1884 לפריז, שם למד אצל ויליאם-אדולף בוגרו וטוני רוברט-פלורי באקדמיה ז'וליאן. הוא התרכז במיוחד בשיפור כישורי הציור שלו, והפך את העירום לנושא השכיח שלו. עם זאת, הוא התאכזב מכישלונו החוזר ונשנה להשיג מדליה בסלון, וחזר לקניגסברג בשנת 1888 כאשר אימץ את השם "לוביס קורינת".
קריירה
בשנת 1891 חזר קורינת למינכן, אך בשנת 1892 נטש את האקדמיה של מינכן והצטרף לפורשים במינכן. בשנת 1894 הצטרף לאגודה החופשית, ובשנת 1899 השתתף בתערוכה שאורגנה על ידי הזצסיון הברלינאי. תשע השנים האלה במינכן היו לא הכי פרודוקטיביות שלו, והוא אולי היה ידוע יותר בזכות יכולתו לשתות כמויות גדולות של יין אדום ושמפניה.
קורינת עבר לברלין בשנת 1900, והציג תערוכת יחיד בגלריה בבעלותו של פאול קסירר. בשנת 1902, בגיל 43, הוא פתח בית ספר לציור לנשים והתחתן עם תלמידתו הראשונה, שרלוט ברנד-קורינת, הצעירה ממנו בכ-20 שנה. שרלוט הייתה המוזה הצעירה שלו, בת זוגו הרוחנית, ואם שני ילדיו. הייתה לה השפעה עמוקה עליו, וחיי המשפחה הפכו לנושא מרכזי באמנותו. תלמידה אחרת הייתה דורמריה פורשיאן.
בדצמבר 1911 לקה בשבץ מוחי, והיה משותק בחלקו בצד שמאל. לאחר מכן הוא הלך בצליעה, וידיו רעדו כרונית. בעזרת אשתו, תוך שנה הוא צייר שוב ביד ימין. המוגבלות שלו עוררה אצל האמן עניין עז בדברים הפשוטים והאינטימיים של חיי היומיום. בקיץ 1919, למשל, הוא ייצר קבוצה של תחריטים של משפחתו בביתם הכפרי. באותה תקופה הנופים הפכו לחלק משמעותי מהיצירה שלו. נופים אלה הוצבו בוולצ'נזי, אגם באלפים הבוואריים, שם היה לקורינת בית. התמונות התוססות שלהם, בצבעים עזים, בעיני רבים סדרת וולצ'נזי היא יצירתו הטובה ביותר.
בשנים 1915–1925 כיהן כנשיא הזצסיון הברלינאי. בשנת 1920 פורסמה בברלין אנתולוגיה של כתביו ההיסטוריים האמנותיים. בשנת 1922 הוצגו עבודותיו בביאנלה בוונציה.
דפוס
קורינת בחן כל טכניקת דפוס פרט לאקוורינט. הוא העדיף "נקודה יבשה" וליטוגרפיה. את תחריטו הראשון הוא יצר בשנת 1891 ואת הליטוגרפיה הראשונה שלו בשנת 1894. הוא התנסה ביצירת חיתוך העץ אך עשה רק 12 חיתוכי עץ, כולם בין השנים 1919–1924. הוא היה פורה למדי, וב-15 השנים האחרונות לחייו הפיק יותר מ-900 עבודות גרפיות, כולל 60 דיוקנאות עצמיים. הנופים שיצר בין השנים 1919–1925 הם אולי הדימויים הנחשקים ביותר מכל היצירה הגרפית שלו. הוא צייר דיוקנאות רבים, ונהג לצייר מדי שנה ביום הולדתו כאמצעי לבדיקה עצמית. ברבים מדיוקנאותיו העצמיים הוא השתמש בתחפושות כמו אביר שריון (הוויקטור, 1910) או שמשון (שמשון העיוור, 1912).
כבוד ומוות
ב־15 במרץ 1921 קיבלה קורינת תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קניגסברג. בשנת 1925 הוא נסע להולנד כדי לצפות ביצירותיהם של הציירים ההולנדים האהובים עליו.
הוא חלה בדלקת ריאות ומת בזנדפורט, 1925.
מורשתו
בשנת 1926 הוצגה תערוכת הנצחה של ציוריו וצבעי המים של קורינת בגלריה הלאומית הישנה בברלין, ותערוכה של הדפסיו ורישומיו נערכה באקדמיה בברלין. ב־1930 רכשה הגלריה כמה ציורים מרכזיים של קורינת בנוסף לאלו שכבר היו באוסף.
בשנת 1910 תרם קורינת את הציור גולגאתא למזבח הכנסייה של מקום הולדתו, טאפיאו. בסוף מלחמת העולם השנייה, כאשר פלש הצבא האדום לפרוסיה המזרחית, ציור זה נעלם ללא עקבות. טפיאו היה בין המקומות המעטים במזרח פרוסיה שלא נהרסו בעקבות המלחמה, מה שמביא לכך שהציור נבזז ולא נהרס.
בשנת 2007 החזירה העיר הגרמנית הנובר ציור מאת קורינת ליורשי האספן היהודי קורט גאזר שמכר אותו בשנת 1933 כדי לממן את בריחתו מהנאצים. הציור, Romische Campagna (נוף רומאי) (1914) הועבר ליורשי גלזר, המיוצגים על ידי אחייניתו האמריקאית ובתה.
הבית בו נולדה קורינת נמצא עדיין בעיירה, גווארדיסק, מחוז קלינינגרד, רוסיה.
עזרובעל
עַזְרֻבַּעַל (𐤏𐤆𐤓‬‬𐤁‬𐤏𐤋) הוא שם פניקי ששימש בקרתגו, ומשמעותו היא בקירוב 'עזרת הבעל' (מקביל לשם העברי ). בלטינית, ובעקבותיה בשפות אירופה, מכונה 'אסדרובל' (Hasdrubal) או בדומה לכך.
גביע המדינה בכדורגל 1957/1958
גביע המדינה בכדורגל 1957/1958 הייתה התחרות ה-22 מאז היווסדה וה-6 לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו ב-12 באוקטובר 1957 והסתיימו ב-30 בספטמבר 1958.
לראשונה, הצליחה קבוצה שלא שיחקה בליגה העליונה (שמשון תל אביב), להגיע לשלב חצי הגמר.
במשחק הגמר ניצחה מכבי תל אביב ובכך זכתה בגביע בפעם התשיעית, תוך השגת דאבל שלישי בתולדות המועדון.
השלבים המוקדמים
בשלב הראשון השתתפו קבוצות של ליגה ג' וליגה ב'. בהמשך התחרות הצטרפו קבוצות מהליגות הגבוהות. משחק רבע הגמר בין מכבי תל אביב לבין הפועל פתח תקווה הופסק בדקה ה-44. ערעור של הפועל על החלטת השופט לא התקבל אך דחה המשך התחרות.
שלבי הגמר
הערות:
השחור החדש (אלבום)
השחור החדש הוא אלבום הבכורה של גיא מזיג, שיצא בשנת 2015.
האלבום כולל 9 שירים, ביניהם שני חידושים של מזיג לשיריו מלהקת הדורבנים שבה היה חבר: "את" ו"אם רק תדברי". מתוך האלבום יצאו הסינגלים "לבד במדבר", "רוצה שנתממש" ו"עושה קסמים ורוקנ'רול".
רשימת השירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי גיא מזיג.
משתתפים
הפקה:
קישורים חיצוניים
ביקורות
I Am Machine
"I Am Machine" (בעברית: אני מכונה) הוא סינגל של להקת הרוק הקנדית ת'רי דייז גרייס. הסינגל פורסם ב-30 בספטמבר 2014 כסינגל השני מתוך אלבומה החמישי של הלהקה, Human.
רקע
השיר נכתב על ידי ג'וני אנדרוז, ניל סנדרסון, מאט וולסט, ברי סטוק ובראד וולסט, והופק על ידי גאווין בראון שהשתתף גם הוא בכתיבת השיר. השיר מתאר אדם שמייחל להרגיש יותר ולחוש רגשות כלשהם לגבי מצבו הנוכחי.
וידאו
ב-28 בספטמבר 2014 הוציאה הלהקה וידאו שכלל את מילות השיר בערוץ היוטיוב ובערוץ ה-Vevo שלה. הווידאו כולל סרטונים של הלהקה מקליטה את השיר.
מילוקונמינגיה
מילוקונמינגיה (שם מדעי: Myllokunmingia) הוא סוג נכחד של יצור שחי בתקופת הקמבריון שבתחילת הפלאוזואיקון, ראשון העידנים, לפני 520–535 מיליון שנה מהיום. יצור זה השתייך למיתרניים והיה, ככל הנראה, הדג והחולייתן הראשון בעולם, אם כי הדעות על כך חלוקות (הן על כך שהיה ראשון והן על כך שהיה חולייתן). בסוג זה נמצא רק מין אחד - Myllokunmingia fengjiaoa.
יצור קטן זה הגיע לאורך 28 מילימטרים ולגובה שישה מילימטרים והיה ככל הנראה בעל גולגולת ומבנה סחוסי של שלד רך. על גבו היה סנפיר גבי רך באורך 1.5 מ"מ שאולי שימש להיגוי. הייתה לו מערכת עיכול דומה לאלה של דגים אך לא היה לא פה רגיל, כך שהוא היה קרובם של חסרי הלסתות ששואבים את מזונם לסדק בגולגולת שאינו נחשב לפה אך מכיל לוע ואינו יכול להיסגר.
קורס קצינים
בצה"ל, קורס קצינים הוא הקורס העיקרי (קיימים חריגים) המקנה לחיילים דרגות קצונה. זהו קורס התנדבותי הכולל לימודי מנהיגות וניהול בנוסף להכשרה צבאית מקצועית. הקורס נערך בבה"ד 1, שהוא בית הספר לקצינים של צה"ל.
קורס הקצינים מחולק לשלוש מגמות עיקריות: בשנת 2001, מונתה עדי צברי אוסטנלו כמ״פ הראשונה בבה״ד 1 ובכך פתחה את הדלת לנשים מ״פיות בקורסי הקצינים. עד שנת 2002 התקיימה חלוקה שונה של המגמות בבית הספר. גדוד גפן היווה את קורס קציני חי"ר, וקיים הכשרה נפרדת לצוערי חטיבות החי"ר והיחידות המיוחדות, פלוגות הסיור המשורינות ועוד. צוערי ההנדסה, השריון, התותחנים, הקשר והמודיעין שיועד לגדודים קרביים, ביצעו קורס שנקרא קורס קציני אג"ם ("אגמי"). מגמת נחשון של היום כונתה אז בסיסי.
מבנה הקורס
הקורס מחולק לשני שלבים עיקריים, אשר משכם הכולל משתנה מחיל לחיל: בעבר, היה נהוג שלב נוסף - מערך ההכנה לקצונה, אשר התבצע בבה"ד אליו שייך החייל, במשך כחודש. במהלך ההכנה החייל עבר סדרה של שיעורים ואימוני כושר על מנת להכינו בצורה המיטבית לבחני הכניסה בבה"ד 1. שלב זה בוטל בשנת 2015, ובמקום ההכנה יש שבוע שנקרא "קורס פיקוד זוטר" או "סדרת מיון חיילית" - אשר תפקידו למיין ולסנן שוב את הנכנסים לבה"ד 1.
תכנים
התכנים שונים במעט מקורס לקורס, אך עיקר החומר המועבר לצוערים הוא דומה: שיעורים בניתוח קרקע ואויב, מנהיגות צבאית, היסטוריה צבאית, מורשת קרב, פיקוד ושליטה, הבנה של פקודה צבאית וכתיבתה. במקביל מועברים שיעורי קרב מגע וכושר גופני, והצוערים נבחנים מעת לעת בניווטים. ב-2011 יזם מפקד הבה"ד דאז, אל"ם ערן ניב, תוכנית לחיזוק המוכנות המנטלית של צוערי קורס קציני החי"ר לאפשרות כי יופתעו על-ידי האויב.
היסטוריה ומגדר
בתחילה היה הקורס מחולק לפי מגדר: חיילים עברו את הקורס בבה"ד 1 וחיילות עברו אותו בבה"ד 12, שהכשיר קצינות, מ"כיות וטירוניות.
בשנות השבעים נערך קורס קצינים לנגדים ותיקים בבה"ד 3 (ליד שכם). קורסי "הסמכה לקצונה" היו נפוצים עד תחילת שנות האלפיים, ובהם נגדים או חוזרים לשירות עברו קורס מזורז עיוני בן 5 שבועות, בסופו קיבלו דרגות קצונה, אך ללא סיכת המ"מ. כיום המגמה לא קיימת, ונגדים בכל הדרגות עושים את הקורס ככל חייל אחר. חוזרים לשירות מקבלים לעיתים דרגות ייצוג זמניות, אך מחויבים להשלים קורס קצינים רגיל תוך זמן קצר מחזרתם לשירות כדי להיחשב כקצינים מן המניין.
בתחילת שנות ה-2000 החלה מגמת קורס קצינים אחוד - גברים ונשים העוברים יחדיו את הקורס תוך הקפדה על השילוב הראוי. מגמת נחשון האחודה הועברה במשך שמונה מחזורים בבה"ד 12, בעוד שמגמות מעוז ולהב (אחודות אף הן) הועברו בבה"ד 1. כחלק מהשינוי הועברו מספר הכשרות שבוצעו במגמה האג"מית למגמת להב (כגון הכשרת קציני שריון), ומאז מגמת מעוז מיועדת להכשרה לסביבת הגדוד הלוחם ומגמת להב מיועדת לכלל לוחמי יחידות השדה.
באפריל 2005 אוחדו שני בתי הספר לקצינים מתוך מגמת ייעול כלל צה"לית, וכיום כל שלוש המגמות מועברות בבה"ד 1.
בשנים 2016 -2018 בוצע פיילוט לקורס קצינים נפרד לקציני חיל האוויר המקביל למגמת נחשון תחת הכינוי "קצונה בסמכות". הפיילוט כלל שלושה מחזורי קצונה אשר ונערך תחת בית הספר לקצינים של חיל האוויר בבסיס עובדה (בח"א 10). בסופם הוחלט להחזיר את הסמכות לבה"ד 1.
באפריל 2018 נפתח קורס קצינים הראשון לחיילי מילואים.
ביוני 2019 החל לראשונה פיילוט של קורס קצינים פרופסיונאלי (תחת מגמת נחשון)- קורס קצינים המיועד לחוזרי שירות, אנשי קבע בעלי תארים אקדמאים במקצועות הבאים: רופאים, יועצים ארגוניים, סוציולוגים, אנשי מיון והערכה, חוקרים, קציני בריאות נפש, עורכי דין ועוד.
חריגים
כיום קיימות שבע דרכים שבהן חייל יכול להיות קצין ללא סיום קורס קצינים בבה"ד 1. את חלקן ניתן לזהות בנקל על ידי העדר סיכת מ"מ:
מגדלי נאמן
מגדלי נאמן הוא מתחם מגורים בצפון תל אביב, הכולל שבעה בנייני מגורים ו-330 יחידות דיור. מהווה חלק משכונת צוקי אביב. את חזיתות המבנים מעטר פסיפס בצבעים שונים, יצירה של האמן יעקב אגם. המתחם הוקם בניצוחו של עורך הדין אברהם נאמן ונקרא על שם אביו.
תכנון ובנייה
עתודות הקרקע לבנייה בצפון מערב תל אביב מתחלקות בין אלפי בעלים ויורשים, אשר חלקם מחזיקים בקרקע עוד מלפני קום המדינה. זה היה המצב המשפטי גם באשר לאדמות עליהן יושב המתחם. רכישת האדמות לבניית המתחם הייתה מורכבת והחלה באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20. היא גובשה בחלקה על ידי חברת אזורים ובחלקה על ידי נאמן. המתחם שוכן ברחוב מיכאל נאמן, שהיה גואל קרקעות ואביו של אברהם נאמן.
שלב א' של הפרויקט, הכולל ארבעה בניינים בני 12 קומות אשר מחוברים ביניהם באמצעות בנייה מרקמית בת 3 קומות, הוקם ביוזמה של נאמן וחברת אזורים ונבנה על ידי אשרמים (מקבוצת אשטרום). גוש בניינים זה נבנה בשנים 1998 - 2000 כשכונה מבודדת בחולות צפון תל אביב. המבנים אוכלסו בשנת 2000, כ-200 יחידות דיור אשר לרשותן עומדים מרתפי חניה ומועדון ספורט המכיל גם בריכת שחייה אשר מצויה במבנה נפרד. הכניסה למתחם היא דרך לובי מפואר המארח תערוכות. הדירות הן בגדלים מגוונים, כאשר דירה טיפוסית היא בת 4 או 5 חדרים ולה מרפסת שמש מעוגלת.
שלב ב' של הפרויקט כולל שלושה בנייני מגורים, בני 12 קומות ובהם כ-130 דירות. את הבניין החמישי בנתה דניה סיבוס ביוזמה של אזורים. את הבניין השישי בנתה דניה סיבוס ביוזמה של קבוצת רכישה שארגנו האחים חג'ג' ואקרו נדל"ן. הם אוכלסו ב-2012. את הבניין השביעי יזם ובנה יוסי אברהמי. הוא שווק תחת המותג "מגדלי נאמן VIP" ואוכלס ב-2015. גם בניינים אלה בנויים מעל מרתפי חניה.
Avantasia
Avantasia (אוונטזיה) היא להקת-על פאוור מטאל ומטאל סימפוני גרמנית, הפרויקט של סולן להקת המטאל Edguy טוביאס סאמת. הלהקה כוללת ממספר רב של מוזיקאים ידועים מלהקות רוק כבד ומטאל שונות כגון Helloween, Within Temptation, Symphony X, Judas Priest ועוד רבות אחרות. ניתן להתייחס ללהקה כ"אופרת רוק" שכוללת זמרים ומוזיקאים רבים. בנוסף, בחלק מהשירים אוונטזיה משלבת אורקסטרה (Deutsches Filmorchester Babelsberg מפוטסדאם).
מגדלי נאמן
תכנון ובנייה
בין תכנון שלב א' לשלב ב' חלו שינויים רגולטוריים שבאים לידי ביטוי בתכנון הבניינים במתחם: בשלב א' הממ"ד בדירה טיפוסית הוא קטן ומשמש כמזווה ואילו המרפסת אינה מקורה, אלא הנה מרפסת שמש. שינוי בתקנות חייב תכנון ממ"ד גדול ובשלב ב' הממ"ד משמש כאחד מחדרי השינה. לעומת זאת, האיסור לבנות מרפסות מקורות בוטל, לכן בשלב ב' המרפסות מקורות. פרט לכך דומים הבניינים בשלב ב' לאלה שבשלב א' וגם הם מעוטרים בפסיפס ססגוני, אם כי בעיצוב שונה. דירה טיפוסית בשלב ב' היא בת 4.5 או 5 חדרים ולה מרפסת מעוגלת גדולה.
Avantasia
שמו של הפרויקט הוא הלחם בסיסים של המילים "אבלון" ו"פנטזיה".
הפרויקטים של הלהקה כוללים 3 חלקים מרכזיים, הנפרשים כל אחד על מספר אלבומים. הפרויקט הראשון כולל שני אלבומי The Metal Opera ומספר סינגלים, השני כולל שני מיני-אלבומים Lost in Space ואת הטרילוגיה The Scarecrow, The Wicked Symphony וAngel of Babylon הידועים בשם The Wicked Trilogy, הפרויקט השלישי כולל אלבום יחיד The Mystery of Time. מה שמייחד כל חלק הוא סיפור עלילה שמאחד את השירים והופך אותם לאלבום קונספט.
מגדלי נאמן
תכנון ובנייה
שבעת הבניינים במתחם תוכננו על ידי כנען שנהב אדריכלים.
מעשה אבות סימן לבנים
מעשה אבות סימן לבנים הוא ביטוי ביהדות שמשמעותו: מה שקרה לאבות לא קרה רק להם באופן אישי אלא נעשה להם כדי להוות תחילת ביצוע של מה שנגזר על בניהם, הן לטוב הן למוטב.
מקורות לפתגם
הפתגם מבוסס כנראה על דברי חז"ל בבראשית רבה: "אמר לו הקב"ה (לאברהם): שב, אתה סימן לבניך!".
הרמב"ן בפירושו על ספר בראשית מרחיב את עיקרון זה לכלל, שעל פיו מפרש את כל מעשי האבות שבתורה, שם כותב: "כל מה שאירע לאבות - סימן לבנים" ובמקום אחר: "לא נפל מכל מאורע האב שלא יהיה בבנים...". על פי הרמב"ן מעשי האבות מלמדים אותנו בשלושה רבדים שונים::
על אף שהרמב"ן לא ניסח את כללו כך, השתמשו בכלל זה פרשני מקרא יהודיים רבים אחריו, ולימים התגלגל שמו לביטוי המצוי בימינו: 'מעשה אבות - סימן לבנים'. בפעם הראשונה שמופיע בצורה זו היא בפירוש המהרש"א לתלמוד הבבלי.
ביטוי ביהדות המתכתב עם ביטוי זה הוא "אבות אכלו בוסר ושיני בנים תקהינה".
קינגס מן: ההתחלה
קינגס מן: ההתחלה (באנגלית: The King's Man) הוא סרט פעולה וריגול בריטי-אמריקאי, בבימויו של מת'יו ווהן, המהווה פריקוול והפרק השלישי בסדרת סרטי קינגסמן. הסרט היה צפוי לצאת לאקרנים ב-26 בפברואר 2021, לפני שנדחה ל-20 באוגוסט 2021 ואז ל-22 בדצמבר 2021 בעקבות התמשכות המצב האפידמיולוגי בעקבות מגפת הקורונה.
עלילה
בעוד אוסף של העריצים והמוחות הפושעים הגרועים ביותר בהיסטוריה מתאספים כדי לתכנן מלחמה כדי לחסל מיליונים, אדם אחד ובן חסותו חייבים לצאת למרוץ נגד הזמן כדי לעצור אותם.
הפקה
ביוני 2018 הודיע מתיו ווהן כי סרט פריקוול בשם קינגסמן: המשחק הגדול נמצא בפיתוח, וציין כי העלילה תתרחש בתחילת המאה ה-20 ותתאר את היווצרות סוכנות הריגול קינגסמן וכי הפרויקט יצולם זה לצד זה עם "הסרט השלישי בסדרת קינגסמן". בספטמבר 2018 הוכרז כי רייף פיינס והאריס דיקינסון יככבו בפריקוול. בנובמבר 2018 התברר כי דניאל בריהל, צ'ארלס דאנס, ריס איוואנס ומתיו גוד ישתתפו בסרט.
בחודש פברואר 2019 נמסר כי אהרון טיילור-ג'ונסון, ג'מה ארטרטון, טום הולנדר, דג'ימון הונסו, אליסון סטדמן, סטנלי טוצ'י, רוברט ארמייו וניל ג'קסון הצטרפו לצוות כשצילומים החלו בבריטניה.
הפצה
הסרט תוכנן להיות מופץ להקרנות מסחריות ב-18 בספטמבר 2020.לאחר שבעבר תוכנן לצאת ב-15 בנובמבר 2019 ולאחר מכן תאריך הקרנתו הועבר ל-14 בפברואר 2020 ואז ל-18 בספטמבר.עם זאת, מגפת הקורונה אילצה דחייה נוספת בלוח הזמנים ובאוגוסט 2020 הוכרז כי הסרט יוקרן ב-26 בפברואר 2021 ובהמשך נדחה לדצמבר 2021.
צ'צ'לקה מנומרת
צ'צ'לקה מנומרת (שם מדעי: Ortalis guttata) הוא מין של עוף קרקע מהסוג צ'צ'לקה שבמשפחת ההוקיים. המין נפוץ ביערות גשם במדינות ברזיל, בוליביה, קולומביה, ונצואלה, פרו ואקוודור עד לגובה של 1,700 מטר מעל לגובה פני הים. היא תוארה בידי החוקר יוהאן בפטיסט פון שפיקס בשנת 1825.
מאפיינים
אורכו של הצ'צ'לקה המנומרת הוא 40 עד 60 סנטימטרים ומשקלו 500 עד 600 גרמים.
צבעו של העוף חום למעט הראש האפור והזנב השחור. צבע הנוצות משתנה בין תת-המינים השונים.
העוף שוכן עצים ושם מחפש פירות, זרעים וחרקים למאכל. העופות מזדווגים בין אוקטובר לנובמבר ובונים קנים כ־2 מטרים מעל לקרקע.
מין זה מוגדר על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין שאינו בסיכון בשל יכולתו להסתגל גם לבתי גידול שנפגעו בידי האדם (כמו יערות האמזונאס) ועקב גודלו הקטן יחסית למיני הסוג הוקו, שרבים מהם מצויים בסכנה בטבע.
ברטרם רמזי
ברטרם רמזי (באנגלית: Sir Bertram Home Ramsay; 20 בינואר 1883 – 2 בינואר 1945) היה אדמירל בצי המלכותי הבריטי שנודע בעיקר בפיקודו על פינוי החיילים הבריטים והצרפתים מדנקרק (מבצע דינמו) במלחמת העולם השנייה. הצטיין בעיקר בלוחמה אמפיבית.
קריירה מוקדמת
רמזי הצטרף לצי המלכותי כצוער במכללת הצי המלכותי בדרטמות' ושירת על מספר ספינות ביניהן הדרדנוט. בשנים 1913–1914 השתלם במכללת הצי המלכותי בפורטסמות'.
מלחמת העולם הראשונה ואחריה
במלחמת העולם הראשונה השתתף בפשיטה על אוסטנד וזבריחה בבלגיה ששימשו נמלים לצוללות. לאחר המלחמה התקדם בדרגות ומילא תפקידים שונים בצי הבריטי. בגלל חילוקי דעות פרש ב-1938.
מלחמת העולם השנייה
רמזי חזר לשירות ב-24 באוגוסט 1939, הועלה לדרגת תת אדמירל ומונה למפקד אזור דובר. בתפקידו היה קשור ישירות לאדמירליות והיה ממונה על הגנת החוף, פיקוח על תעבורת כלי שיט צבאיים ומניעת כניסת צוללות למצר דובר.
מבצע דינמו
לקראת ה-20 במאי 1940 נסוגו כ-350,000 חיילים בריטים וצרפתים לעבר נמל דנקירק ועמדו ליפול בשבי. ב-22 במאי 1940 הזמין צ'רצ'יל את רמזי והטיל עליו את הפיקוד על פינויים. רמזי גייס ספינות מכל הבא ליד. מבצע הפינוי החל ב-26 במאי 1940 והסתיים ב-4 ביוני 1940. פונו כ-338,000 חיילים - 218,000 בריטים ו-120,000 צרפתים. רמזי נקרא לדווח על המבצע למלך ג'ורג' השישי ועוטר באביר מפקד של מסדר האמבט.
מבצע קרברוס
לאחר הפינוי נשאר רמזי כמפקד אזור דובר במשך כשנתיים. לאור החשש מפלישה לאזור השקיעו הבריטים במקום משאבים. אמנם היטלר החליט לבטל את הפלישה בעקבות כישלונו בקרב על בריטניה אבל זה לא היה ידוע לבריטים.