cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אירה אדוארדובנה
קורות חיים
לאחר סיום לימודיה הוזמנה אדוארדובנה להקים לראשונה תערוכת יחיד, ב-Momenta Art בברוקלין, שזיכה אותה בתמיכה של ארטיס, עבור התערוכה '''That. There. Then' (זה. אז. שם),'' המבוססת על שעשועון טלוויזיוני סובייטי איקוני בשם מה? היכן? מתי?. בתערוכה זו הציגה אדוארדובנה מיצב וידאו עם שישה ערוצים, שדרכו שיחזרה ארכיטקטורה ובמה של אולפן טלוויזיה מקורי, שצולם דרך ארבע נקודות מבט, לצד וידאו שבו הוצגה משפחת האמנית בביתם.
מוח (קוגניציה)
למידת חיזוי
התניה אופרנטית (למידת פעולה): אם גירוי חיובי הופיע בעקבות פעולה שהתבצעה לאחר האירוע, האירוע יחווט באופן מעורר לתא בגרעין האקומבנס שמייצג את הפעולה המסוימת, כדי להגדיל את הסיכוי שהפעולה תחזור על עצמה שוב בעתיד בעקבות האירוע. ואם בעקבות הפעולה הופיע גירוי שלילי האירוע יחווט באופן מעכב לתא שמייצג את הפעולה כדי להפחית את הסיכוי שהפעולה תחזור על עצמה בעקבות האירוע.
אירה אדוארדובנה
קורות חיים
בשנת 2018 הציגה לראשונה תערוכה יחיד מוזיאלית במוזיאון ישראל בשם על סוליות זרות, שבה הציגה עבודת וידאו העוסקת בחלומם של מהגרים לחזור ולבקר בבית ילדותם בארץ מולדתם. בווידאו, המורכב משבע הקרנות, היא חוזרת בפעם הראשונה לטשקנט שבאוזבקיסטן וחווה באמצעות שחקניות תיאטרון מקומיות את הביקור המחודש בבית ילדותה. בעקבות התערוכה, העבודה נרכשה לאוסף המוזיאון.
מוח (קוגניציה)
למידת חיזוי
ויסות תגמול ופעולה
אירה אדוארדובנה
פעילותה האמנותית
תופעת ההגירה, הסיבות לה והשלכותיה הם נושאים מרכזיים בעבודותיה, שברבות מהן היא משחזרת את המקום שגדלה בו בהתבסס על הזיכרון, תוך שהיא מפרקת את מרכיבי הזמן והחלל; בונה ציר זמן חדש שבו עבר, הווה ועתיד קיימים במקביל, חוזרים על עצמם ומתערבבים יחד. עבודותיה של אדוארדובנה חוקרות את הגבולות בין וידאו לארכיטקטורה תוך בחינת זהות נזילה, כמו זו של דמות המהגר.
מוח (קוגניציה)
למידת חיזוי
ויסות משקל החיווט מתבצע בכל פעם שדופמין מופרש מהטגמנטום הגחוני להיפוקמפוס ולקורטקס בעת חשיפה חוזרת לאירוע, ומגיע גם לאמיגדלה ולגרעין האקומבנס. הדופמין משנה את הטונוס ועולה או יורד כתלות באופי המשוב שמתקבל בעקבות האירוע ובעוצמתו. ומחזק או מחליש את משקלם של החיווטים השונים על מנת להתאים את התגמולים והפעולות העתידיות להשלכות האירוע.
אירה אדוארדובנה
פעילותה האמנותית
מיצבי הווידאו הרב-ערוציים האחרונים שלה כוללים נרטיבים מפורקים המוקרנים על אובייקטים תלת־ממדיים, כאשר אלו מושפעים מהמבנה האדריכלי המופיעים בעבודות הווידאו שלה. הדמויות המשתתפות בעבודותיה כוללות שחקנים מקצועיים, לצד בני משפחתה, ולעיתים אף היא מופיעה בהם. עבודותיה הוצגו בגלריות בין-לאומיות לצד מוזיאונים ברחבי העולם, והן נמצאות באוספים שונים הכוללים את אוסף מוזיאון ישראל, אוסף משפחת שוקן וכן באוספים פרטיים.
מוח (קוגניציה)
למידת חיזוי
מוטיבציה: מלבד למידת תגמול ופעולה. הדופמין מעלה גם מוטיבציה מיידית בעקבות התגמול החיובי כאמצעי הנעה לקבלת תגמול חיובי נוסף, ומפחית מוטיבציה במקרה של גמול שלילי כדי למנוע תגמול שלילי נוסף.
זיכרון נוהלי
למידת תזמון- כאשר תא תזמון מזהה אירוע מסוים, ומיד לאחר מכן יש התרעה באחד מנוירוני המראה בעקבות זיהוי של התנועה שמיוצגת בו, ייווצר חיווט בין תא התזמון, לבין נוירון המראה. ככל שהתהליך יחזור על עצמו כך החיווט יתחזק לטווח ארוך. החיווט ישמש בהמשך לחיקוי התנועה, לאחר התרעה בתא התזמון.
התרעה נוהלית
זיהוי בעיה, ואמצעי לפתרון הבעיה, מביא להתרעה בתא התזמון, הוא בתורו מביא להתרעה בנוירוני מראה שאליהם הוא מחווט, שבתורם עשויים להפעיל את שרירי התנועה שהם מייצגים. אלא שבפועל התנועה עשויה להיות מעוכבת, עד שהיא תאושר על ידי מערכת קבלת ההחלטות שמלבד התזמון, לוקחת בחשבון משתנים נוספים כדי להחליט סופית האם לבצע את התנועה.
קבלת החלטות
צוואר הבקבוק של המוח הוא ביכולת שלו מצד אחד לנתח מספר רב של קלטים במקביל, ומנגד העדר היכולת שלו להוציא אל הפועל מעבר למשימה אחת בזמן נתון. כלומר המוח מסוגל בכל רגע נתון לקלוט מספר רב של בעיות. כשלכל בעיה הוא יכול תאורטית גם להציע מגוון של פתרונות. אולם מבחינה מעשית הוא יכול להוציא אל הפועל רק פתרון אחד ולבעיה אחת בלבד בכל רגע נתון. מגבלה זו דורשת מערכת קבלת החלטות, שתפקידה לקבל שני סוגים של החלטות לקראת ביצוע משימה. האחת לגבי סדרי העדיפויות, קרי באיזו בעיה לבחור מבין מגוון הבעיות שנקלטו. והשנייה לגבי בחירת חלופה, קרי באיזה פתרון לבחור עבור הבעיה הנבחרת מבין מספר חלופות קיימות. מערכת קבלת ההחלטות בנויה משתי מערכות, ממערכת סכימה שמחשבת את הערך של כל אחת מהמשימות המתחרות. וממערכת סינון שמדכאת את המשימות בעלות הערך הנמוך, וכך מאפשרת את ביצוע המשימה בעלת הערך הגבוה ביותר.
מערכת הסכימה
כדי לחשב את ערך המשימה יש לצרף את ערך הבעיה עם ערך הפתרון. (ערך המשימה= ערך הבעיה + ערך הפתרון).
ערך הבעיה כשלעצמו הוא הכפלה של ערך הסתברות הבעיה, בערך חומרת הבעיה (ערך הבעיה= הסתברות הבעיה X חומרת הבעיה).
כמו כן ערך הפתרון הוא הכפלה של ערך הסתברות הפתרון בערך תוחלת הפתרון (ערך הפתרון= הסתברות הפתרון X תוחלת הפתרון).
מבחינה פיזיולוגית החישוב יכול להתבצע כך: תא זיכרון שמייצג בעיה מתריע בעת הופעתה, ערך ההתרעה בו התלוי באיכות הקלט מייצג את הסתברות הבעיה. במקביל תא זיכרון שמייצג את האמצעי לפתרון מתריע גם הוא, כשערך ההתרעה בו מייצג את הסתברות הפתרון. הם בתורם גורמים להתרעה בתא תזמון שאליו הם מחווטים, ערך ההתרעה בתא התזמון משקף את ערך הסתברות המשימה. מהפלט של תא התזמון יש חיווט אל תא שמשקלו מבטא את חומרת הבעיה התואם לניסיון שנרכש בעבר, ממנו יש חיווט לתא נוסף שמשקלו מבטא את תוחלת הפתרון המוצע בזיכרון המוטורי, תא זה סוכם את כל המשתנים שלפניו, כך שהתוצאה בו מבטאת את ערך המשימה ביחס למשימות מתחרות שהתריעו בזמן הנתון.
כדי לאפשר את הפעלת המשימה הנבחרת בעלת התוצאה הגבוהה ביותר. יש מערכת סינון שתפקידה לעכב את המשימות בעלות הערך הנמוך יותר שהתריעו במקביל. לצורך כך הגרעין התת-תלמי מוצף בדופמין בכמות התואמת את ערך המשימה בעלת הערך הגבוה, הדופמין חוסם את הערוצים בעלי הערך הנמוך יותר שעוברים דרכו ומגיעים מהגלובוס פלידוס החיצוני, שהם מבחינתם מפרישים גאבא שבאמצעותו הם מנסים להתחרות בדופמין על מנת לשחרר את חסימתם, אלא שרק הערוץ בעל הערך הגבוה שכאמור גם אחראי להצפת הדופמין חזק דיו כדי להתגבר על הדופמין ולהמשיך הלאה אל הקורטקס המוטורי, לצורך הפעלת מגוון תאים מוטוריים הנדרשים למשימה באמצעות תאי התזמון שלהם, בעוד יתר המשימות מעוכבות.
קשב
ישנם שני סוגי קשב אשר מתופעלים על ידי מערכת הסינון. קשב מתחלף וקשב מתמשך. קשב מתחלף הוא היכולת להפסיק משימה ולהתחיל משימה חדשה. וקשב מתמשך הוא היכולת להמשיך בביצוע המשימה הנבחרת למרות הופעת מסיחים.
קשב מתחלף- החלפת קשב מתרחש כאשר יש ירידה בערך המשימה היוצאת בעקבות סיומה בהצלחה מה שמביא לירידה בערך הבעיה שמוריד את ערך המשימה הפעילה ומאפשר משימה חדשה. החלפת קשב יכול להתרחש גם כאשר רמת הדופמין עולה מעבר למשימה הנוכחית בעקבות זיהוי משימה עם ערך גבוה יותר, הדופמין עוקף וחוסם את תא המשימה הנוכחי, והמשימה המתחרה מופעלת. החלפת קשב יכול גם להתרחש עקב תקלה והעדר אמצעי לביצוע הפתרון ברגע הנתון, מה שמאפשר מעבר למשימת ביניים הדרוש לתיקון התקלה. או לחלופין לסיום המשימה ולמעבר למשימה חדשה אם אין בנמצא האמצעי שיאפשר את תיקון התקלה.
קשב מתמשך- לאחר החלפת הקשב הקשב מתמשך עד לתחלופה הבאה. קשב מתמשך יכול להיות מפוצל או ממוקד.
קשב מפוצל- משימות מתחרות שמזוהות במהלך משימה פעילה מיושמות במקביל אליה ובתנאי שזה לא בא על חשבון משאבים מוטוריים וקוגניטיביים הדרושים למשימה הפעילה. הקשב המפוצל מתאפשר הודות לכך שהדופמין יורד לאחר שהמשימה הופעלה כך שמשימות בעלות ערך נמוך מהמשימה הפעילה לא בהכרח נחסמות על ידי דופמין.
קשב ממוקד- קשב ממוקד מתרחש כשאין זיהוי של משימה מתחרה, או כשיש זיהוי של משימה מתחרה אך היא באה על חשבון המשימה הפעילה, מה שמביא לזיהוי חוזר של המשימה הפעילה שמביא לעלייה חוזרת ברמת הדופמין שעוקף וחוסם את המשימה המסיחה.
מעבר לוויסות של קשב, הסטריאטום אחראי גם על וויסות כללי של קצב המשימה. קצב המשימה נקבע כאמור על ידי ערך הבעיה ("הסיכוי לבעיה X חומרת הבעיה= ערך הבעיה"). הסכימה של ערך הבעיה מתרחש כאמור בתא באמיגדלה שמייצג את ערך הבעיה, ככל שערך הבעיה גבוה יותר יש האצה מוגברת יותר של מערכת העצבים הסימפתטית, וכן של התנועה הרצונית על ידי הפרשה של נואדרנלין שמעלה את כמות הדופמין מהחומר השחור, כך שבעתות לחץ יחס הדופמין בסטריאטום ובגרעין התת-תלמי עולה, הדופמין גורם לסטריאטום להגביר את העירור דרך מסלול נוסף שגורם להורדה נוספת בעיכוב בקורטקס המוטורי האחראי על התנועה וכתוצאה להאצת המשימה.
למידת זיכרון נוהלי
אם יש ערוץ אחר שמכיר את התקלה אז הערוץ יקלוט את התקלה ויפעיל את הפתרון כדי להשלים את המשימה, המשימה המשנית יכולה להתבצע גם אם ערכה נמוך ביחס למשימה הראשית, היות שהמשימה הראשית לא מסוגלת לתפקד עד שיתקבל הקלט שיאפשר לה להמשיך.
אם התקלה שקוטעת את המשימה לא מוכרת לאף ערוץ, אז המשימה תסתיים. לחלופין תתבצע חיקוי, או משימת יצירה כדי לייבא את הידע הנחוץ ולקודד את הקטע החסר בערוץ משימה חדש, ובפעם הבאה ניתן יהיה לחזור על המשימה התקולה, תוך שימוש בערוץ החדש לשם השלמתה.
פתרון הבעיה בדרך יצירתית מתבצעת באמצעות אסוציאציה בין הבעיה הנוכחית לבין בעיה דומה מבחינה חזותית, שהפתרון שלה עשוי להתאים גם לבעיה הנוכחית. הדבר מתבצע במידה שיש דגירה בקלט, או בתא הזיכרון שמייצג את הבעיה. מה שמביא לשליפת מרכיבי התא בהולכה אחורנית אל התאים שמייצגים אותם ושנמצאים בשכבה הקודמת בהיררכיה. תאי המרכיבים שיכולים להשתייך גם לזיכרונות נוספים, עשויים בתורם להביא להתרעה בתא זיכרון נוסף ודומה במידה שיש לו די מרכיבים משותפים עם הזיכרון הנוכחי כדי להביא לסכימה במרחב הדרוש לו להגעה אל סף ההתרעה, או לחלופין דגירה מתמשכת שמביאה לסכימה בזמן, שמעלה זמנית את ערכו של כל מרכיב בהתאם לזמן הדגירה, מה שמאפשר את ההגעה אל סף ההתרעה.
בתכנון ויצירה של אירוע חדש נעזרים גם בקשרים הסיבתיים, כדי לסדר את הרצף האירועי או כדי לבחון את ההתכנות או את הכדאיות של היצירה.
נחש טיגריסי
נחש טיגריסי המכונה לעיתים נחש נמרי (שם מדעי: Notechis scutatus) הוא מין יחיד בסוגו של נחש ארסי ממשפחת הפתניים, החי בדרום אוסטרליה, באיים הדרומיים וכן בטסמניה.
מאפיינים
הנחש הטיגריסי מצוי באזורים מדבריים ובשדות שונים וגם בחוף הים. הוא פעיל בעיקר בלילות ואז הוא יוצא לחפש את טרפו הכולל עופות ויונקים קטנים שונים. חלק מהנחשים הפכו לעיוורים ופצועים עקב מתקפות של שחפים שמגוננים על גוזליהם מהנחשים, אם כי מדי פעם הנחש מצליח לבלוע אפרוח פגיע.
יחסי אוגנדה–שווייץ
יחסי אוגנדה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה
על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים שבין אוגנדה לשווייץ הם יחסים דיפלומטיים מוגבלים יחסית מכיוון שאוגנדה אינה מדינה מתפתחת המושקעים בה משאבים שווייצרים. עקב העובדה הזאת, גם היחסים הכלכליים והתרבותיים שבין שתי המדינות מוגבלים בהתאם.
שווייץ הכירה לראשונה בעצמאותה של אוגנדה בשנת 1962, מיד לאחר זכייתה בעצמאות מהממלכה המאוחדת, ובשנת 1966 היא כוננה עם המדינה המזרח אפריקנית יחסים דיפלומטיים. בשנת 1972 שווייץ פתחה קונסוליה בקמפלה. שנה לפני כן, ב-1971 חתמו שתי המדינות על הסכם הגנה על השקעות.
תחת הדיקטטורה של אידי אמין (1971–1979), קבוצות רבות במדינה סבלו מאפליה ומדיכוי. ב-1972 שווייץ קיבלה אליה מאתיים פליטים של אוגנדים ממוצא אסייתי כחלק מתוכנית מולטילטרלית. שווייץ סיפקה לאזרחי אוגנדה באותה התקופה גם סיוע הומניטרי - הן אם באופן פרטני והן אם דרך ארגונים בינלאומיים שונים. ב-1988, שווייץ יצרה תוכנית יחד עם אוגנדה על מנת לצמצם את ההפסדים האוגנדיים בתעשיית הקפה, כתוצאה משפל במחירי הקפה.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2015 התגוררו באוגנדה 114 אנשים בעלי אזרחות שווייצרית.
התנהגות אנטי-חברתית
התנהגות אנטי-חברתית או התנהגויות אנטי-חברתיות הן אלו שגורמות נזק פיזי או נפשי לאחר או לרכושו והתנהגות זו יכולה להיות מלווה בעבירה על חוקים פלילים ויכולה להיות ללא מעבר על חוקים בצורה גלויה, וללא אופי פלילי, לפיכך הגדרה זו כוללת גם את ההתנהגויות התוקפניות וגם את ההתנהגויות של מרמה ורמאות. המשותף הוא ההנחה הבסיסית כי התנהגות אנטי-חברתית היא התנהגות הנוגדת את נורמות ההתנהגות המקובלות בציבור, או מפרות את ביטחונם האישי של אחרים. להתנהגות אנטי-חברתית יכולים להיות ביטויים שונים, שכוללים, אך לא מוגבלים לתוקפנות מכוונת, כמו גם לתוקפנות תגובתית, ועוינות גלויה או סמויה. ההתנהגות בדרך כלל מתעצבת ונלמדת באמצעות אינטראקציה חברתית של היחיד בתוך המשפחה, הקהילה או המסגרת הלימודית. למידה זו כוללת רכישת מיומנויות פשיעה, הכרת המניעים והרצונות הגורמים לפשיעה וכן את הטיעונים וההסברים ההגיוניים להצדקת פעולות אלה. ההתנהגות משפיעה על המזג של הילד, יכולותיו הקוגניטיביות, על המעורבות החברתית של ילדים עם בני גילם, למעורבות עם דמויות שליליות, ופוגעת ביכולת לפתור בעיות.
כאשר ההתנהגות היא עקבית, מתמשכת, לא מסתגלת, וגורמת לליקוי תפקודי משמעותי היא עשויה להיות מאובחנת כהפרעת אישיות אנטיסוציאלית או פסיכופתיה, אך התנהגות אנטי-חברתית אינה מוגבלת להקשרים אלה בלבד. ההתנהגות גם נקשרת למגוון גורמים משפחתיים, גורמים חברתיים-כלכליים, לחץ מצד קבוצת השווים, גורמים הקשורים בשכונת המגורים, גורמים הקשורים בבית הספר, וגורמים אישיים.
טיפולוגיות ומסלולי התפתחות
תיאוריות סטטיות גורסות כי התנהגות אנטי-חברתית ניתנת להסבר באמצעות חלוקת העבריינים למספר קבוצות מובחנות בעלות עקומות גיל-פשיעה שונות. התיאוריה הדיכוטומית (Dual Taxonomy Theroy) המייצגת גישה זו, מבחינה בין שתי קבוצות של עבריינים: האחת, קבוצת עבריינים שעבריינותם מוגבלת לגיל ההתבגרות. בני נוער אלה מעורבים במספר רב של עבירות בתקופת התבגרותם. אולם, בשונה מהקבוצה השנייה, עם תום תקופת ההתבגרות, חלה ירידה תלולה בפעילותם הפלילית, כאשר סביבתם החברתית משתנה והם מתגייסים למשימות חברתיות כגון רכישת השכלה, פיתוח קריירה, הקמת משפחה, ביסוס הזהות וכן הלאה (adolescence-limited). השנייה, קבוצת עבריינים שהתנהגותם היא ארוכת טווח, כלומר, עבריינים כרונים (life-course persistent). קבוצה זאת עוסקת בפעילות פלילית מגיל צעיר, נוטה לבצע עבירות חמורות יותר, בגילאים צעירים יותר ובשיעורים גבוהים יותר לאורך זמן. שורשי התנהגותם הפלילית נעוצה בשילוב של בעיות ומצוקות משפחתיות, לצד חסכים נוירו-פסיכולוגיים שהכשירו את הקרקע לסטייה כרונית במהלך חייהם. לטענתה של טרי מופיט, 5% מהעבריינים בקבוצה זאת אחראים ליותר מ-50% מהעבירות המוכרות לציבור. תיאוריה זו היא אחת השיטות המבוססות ביותר לאפיון ההטרוגניות בהתנהגות אנטי-חברתית וניתן ליישם אותה גם על נשים.
מנגד, תיאוריות דינמיות טוענות כי לא קיימות קבוצות כה מובחנות של עבריינים ומבססות את הסברן להתפרצות ההתנהגות על מרכיבים דינאמיים – התפתחותיים (למשל, נשירה מבית הספר כגורם העלול להאיץ התפתחות התנהגות אנטי-חברתית). על פי תיאוריות אלה, אירועים שונים המתרחשים בחייו של אדם יכולים להשפיע על התנהגותו, לרבות התנהגותו הפלילית.
גורמים
אחת השאלות המרכזיות לגבי מהלכי חייהם של עבריינים היא זו הנוגעת למעבר ממסגרת התנהלותם הנורמטיבית להתנהגות עבריינית או אנטי חברתית. מנקודת ראות פסיכולוגית, סוציולוגית, חינוכית וקרימינולוגית, נמצא שמספר גורמים עיקריים עומדים בבסיס מעבר זה, ביניהם גורמים משפחתיים, גורמים חברתיים-כלכליים, לחץ מצד קבוצת השווים, גורמים הקשורים בשכונת המגורים, גורמים הקשורים בבית הספר, וגורמים אישיים.
תאוריית הפיקוח והבקרה
אחת התאוריות המרכזיות להסבר התנהגות אנטי-חברתית בקרב בני נוער היא התיאוריה של "הפיקוח והבקרה" שפותחה על ידי טראויס הירשי בשנת 1969. לפי תיאוריה זו, ככל שהיחיד מתנתק מקשריו עם מוסדות החברה, כך הפיקוח עליו יורד וגדלה ההסתברות שהיחיד יבצע התנהגות אנטי-חברתית. לפי הירשי, ישנם ארבעה מרכיבים לקשר בין היחיד לחברה. מרכיב של "קשר" (attachment). לבני נוער אנטי-חברתיים לעיתים חסרות דמויות משמעותיות להזדהות, חיבה וחיקוי. ככל שהאדם מפתח קשר חזק ואכפתי יותר עם אחרים בסביבתו, הוא ייטה לקונפורמיות, יקבל על עצמו נורמות חברתיות, ולא יפר אותן; ככל שתחושת השייכות גבוהה יותר, כך תגבר תחושת ההזדהות והמחויבות; ולהפך. המרכיב השני הוא "מחויבות". ברגע שאדם מרגיש שייך למקום, הוא מפתח מחויבות, וימנע מפגיעה במקום אליו הוא מרגיש מחויבות ואחריות. מרכיב נוסף בתיאוריה של הירשי עוסק ב"אמונה". ככל שהאמונה תהיה חזקה בבני האדם האחרים, או במטרות מסוימות, כך הסיכוי לסטייה חברתית ועבריינות יקטן. המרכיב הרביעי בתיאוריה של הירשי קרוי "מעורבות". מרגע שבני נוער עוסקים בפעילות נורמטיבית יש להם פחות זמן לעסוק בהתנהגות אנטי-חברתית, והם עושים שיקול רציונלי, לפיו אם הם יבצעו עבירה או סטייה חברתית, יהיה להם יותר מה להפסיד וכתוצאה מכך ידאגו יותר לעתידם.
התחברות דיפרצניאלית
תאוריית ההתחברות הדיפרנציאלית היא תאוריה בקרימינולוגיה המתמקדת בהשפעות של לחץ חברתי ושל כנופיות על פשיעת צעירים, ומבוססת על חוויות הלמידה שמובילות לעבריינות נוער. לפי התאוריה סביבתו הקרובה והרחוקה של הצעיר היא שמגבשת בו את ערכי המוסר ואת נורמות ההתנהגות המקובלות. דרך הסביבה הצעיר לומד כיצד לבצע את הפשע עצמו, וכן את הגישות, המוטיבציות, ודפוסי ההתנהגות הקשורים לביצוע הפשע.
לפי משנתו של סאת'רלנד, חשיפה לפרטים עבריינים שהם מקור ל"הגדרות" אשר אינן תואמות את החיים הנורמטיביים מגדילה את הסיכוי של הפרט להפוך לעבריין או להמשיך ב"קריירה פלילית". עוד גורסת התאוריה כי התנהגות עבריינית תופיע כאשר יש עודף של הגדרות שליליות לעומת הגדרות חיוביות התומכות בציות לחוק. כמו כן לפי התאוריה, השפעתן של ההגדרות השליליות אינה אחידה, והיא משתנה לפי תדירות האינטראקציות החברתיות, משך האינטראקציות, הקרבה לאנשים המספקים את ההגדרה ואינטנסיביות האינטראקציה ביניהם. לפי גישה זו, סטייה חברתית היא התנהגות נרכשת, הניתנת ללמידה; כך כשם שאדם לומד להיות קונפורמי, הוא יכול, למשל, ללמוד להפוך לעבריין. על בסיס הלמידה בני אדם משכללים את עמדותיהם, לומדים טכניקות חדשות ומוצאים הצדקות לדרך שבה בחרו להתנהג (קונפורמיות או סטייה).
ליקויי למידה
אחד מגורמי הסיכון האישיים שנמצאו כקשורים (מתאמית או סיבתית) להתנהגות אנטי-חברתית הוא ליקויי למידה. חוסר בתמיכה ראויה ו/או מספקת בתלמיד לקוי הלמידה בעל היכולת השכלית התקינה או אבחון שגוי של ליקויי למידה, מובילים את הסובל מהם לתהליך של כישלונות חוזרים ונשנים בבית הספר ועקב כך לחוויות של תסכול, דימוי עצמי נמוך ותיוג חברתי שלילי של "מתחזה", "מפגר", "בעייתי", "עצלן" ו"עושה מהומות". תאוריית הכישלון בביה"ס (School Failure Theory) גורסת כי חוויות שליליות אלו תורמות להסרת העכבות של תלמידים לקוי למידה רבים ומובילות אותם להיעדרויות רבות וארוכות מבית הספר, או, לחילופין, מעודדות אותם לנהוג באופן עברייני – כדרך להתמודדות עם הדימוי העצמי ולצורך השגת הערכה חיובית על-ידי קבוצת השווים. כך, ככל שגוברת תחושת הניכור מביה"ס והמחויבות אליו, קיים סיכוי להתחברות לילדים אחרים המתוייגים כבעייתיים ובעקבות כך, בטווח הרחוק עשוי דפוס התנהגות זה להוביל להתנהגות עבריינית חוזרת ונשנית, לחיכוך עם מערכת החוק ולמאסר.
לפי גישת "תאוריית המועדות" (Susceptibility Theory) המרכיבים האישיותיים והקוגנטיביים של ילדים עם לקויות למידה עשויות להוביל אותם להתנהגות אנטי-חברתית ועבריינית. מרכיבים אלה הקשורים ללקויות למידה כוללות קשיים בשליטה בדחפים, חוסר מסוגלות להבין את תוצאות המעשה, חוסר הבנה של קודים חברתיים, נטייה לכעס, נטייה להשתכנע בקלות ומוחצנות, והם הגורמים באופן ישיר להתפתחותה של התנהגות עבריינית.
גנטיקה
מחקר פופולרי במיוחד משנת 2002 דיווח שרמות נמוכות של גן ה-MAOA או היעדרו, בשילוב עם התעללות בילדות, מגדילות את הסיכוי שאדם יפתח התנהגות אנטי-חברתית. כלי תקשורת שונים העניקו לגן את הכינוי "גן הלוחם" והסיקו שהוא לבדו יכול להסביר התנהגות אנטי-חברתית אך לא כך הדבר. ילדים עם רמות נמוכות שלא חוו התעללות בילדות לא הפגינו התנהגות אנטי-חברתית בבגרותם וכך גם לא ילדים עם רמות גבוהות של הגן.
גורמים משפחתיים
אחת ההסכמות המקובלות פה אחד בקרב חוקרים ואנשי מקצוע היא ההשפעה המכרעת שיש להורים על התפתחות ובריאות ילדיהם. זיגמונד פרויד היה הראשון שקבע כי הורים הם דמויות משמעותיות עבור ילדיהם. גם תאורטיקנים מאוחרים יותר, דוגמת הארי סטאק סאליבן, אריק אריקסון, אנה פרויד וג'ון בולבי, טענו כי לקשר בין-אישי חיובי בין הילד להוריו השפעה מכרעת על התפתחות הילד בתחומי חייו השונים ולאורך תקופות התפתחות שונות. במספר מטא-אנליזות וסקירות שיטתיות של מחקרים בהן נבחנה מעורבות הורית בתוכניות מניעה להתנהגות אנטי חברתית של מתבגרים, נמצא כי למעורבות הורית יש תפקיד משמעותי במניעת התנהגויות סיכון וביצירת שינוי חיובי בהתנהגותם של ילדיהם במהלך תקופת ההתבגרות. מחקרים מצאו כי תמיכה הורית, קרי מערכת יחסים חמה ותומכת בין ילדים ומתבגרים לבין הוריהם, נקשרת לתוצאות התפתחויות חיוביות בקרב ילדים, כגון העלאת הסבירות להתנהגות פרו חברתית, וצמצום הסבירות להתנהגות בריונית.
נתונים מסקירה אפידמיולוגית נרחבת מצביעים על כך שעדות של ילדים לאלימות במשפחה מגבירה את הסיכון שלהם לביצוע אלימות כלפי בני זוג אינטימיים עתידיים. גורמי סיכון נוספים שנקשרים להתפתחותה של התנהגות אנטי-חברתית הן שימוש בסמים או אלכוהוליזם של אחד ההורים, ענישה גופנית, פסיכופתולוגיה של אחד מההורים, מצוקה כלכלית במשפחה, ומעמד חברתי-כלכלי נמוך.
עמדות
ככל שתהליך החשיפה לעמדות אלה מוקדם, אינטנסיבי יותר ומתגמל יותר, גדל הסיכון להיעדר הכרה בחשיבותו של החוק, החצנה של התנהגויות אנטי-חברתיות ותחושות ניכור וזעם כלפי החברה. במצב בו החברה על כלל חוקיה נתפסת על ידי הפרט כאדישה ומתנכרת לגורלו, הוא יחוש כלפיה ניכור או ניכור ועוינות - גם יחד. מאז 1950 עמדות אנטי-חברתיות נכללות בהסברים ותאוריות שונות על התנהגות עבריינית ואנטי-חברתית. מחקר מטה-אנליזה שעקב אחר 131 מחקרים מצא כי עמדות אנטי-חברתיות הן אחד המנבאים הגדולים ביותר להתנהגות פלילית.
מיקוד שליטה
בפסיכולוגיה, מיקוד שליטה היא הרגשת השליטה שיש או אין לאדם על המאורעות שבחייו, ואמונתו באשר למה גורם לדברים טובים או רעים בחייו (באופן כללי, או בתחום מסוים, כגון בריאות או הצלחה בלימודים). מקור השליטה יכול להיות פנימי (כלומר, האדם מאמין כי הוא שולט בעצמו ובחייו) או חיצוני (האדם מאמין כי חייו והחלטותיו נשלטים בידי סביבתו, בידי כוח עליון או בידי אנשים אחרים).
אנשים בעלי מוקד שליטה פנימי יחוו את הצלחותיהם או הכישלונות שלהם, כתוצאה של התנהגותם. אנשים אלה מאופייני בהתנהגות מסתגלת ואקטיבית, נוטים לקחת אחריות ולפעול בצורה אפקטיבית. אנשים בעלי מוקד שליטה חיצוני, אינם לוקחים אחריות על התנהגותם ונוטים להגיב בדרך של הימנעות ממצבי דחק תוך ייחוס התוצאות לגורמים חיצוניים. התנהגות אנטי-חברתית היא ביטוי התנהגותי למוקד שליטה חיצוני, להשלכה על גורמים שמחוץ למושג העצמי תוך קושי לפעול בצורה מסתגלת ואחראית.
מחקרים שבחנו את הקשר בין מיקוד שליטה למשתנים הקשורים לעבירות, כולל מתאמים בין מעורבות ושינוי בטיפול ורצידיביזם מצאו כי אנשים שפגעו נוטים לדווח יותר על מיקוד שליטה חיצוני מאשר אנשים שאינם פוגעים. ממצא זה שוכפל לאורך השנים על פני מדגמים רבים של מבוגרים ומתבגרים כאחד, ומגוון התנהגויות כולל עבירות מין, נהיגה בשכרות, וגנבה מחנויות (Shoplifting).
יכולות וכישורים
תהליך ההתפתחות של כל פרט מושפע מהסביבה החברתית בנוסף למשתני בשלות. לצורך מימוש יכולות (כוחות לעשות דבר-מה / הפוטנציאל לביצוע) וכישורים (האמצעי לממש את היכולות) נדרשת למידה. זו תתרחש רק בסיטואציה חברתית באמצעות דיאלוג המכוון לפער בין מה שהפרט יודע ומבין, לבין מה שעדיין אינו יודע ואינו מבין, אך מסוגל לחשוב עליו. יכולות וכישורים באים לידי בכמה מישורים: קוגניטיבי, נפשי, ופיסיולגי. למשל, יכולת קוגניטיבית לפתור בעיות באופן ההולם את הנורמות של החברה בתוכה הפרט חי; יכולת הסתגלות להסתגל ולהתמודד עם גירויים ומצבים חדשים; יכולת הכללה לזהות אלמנטים משותפים בין המצב העכשווי ובין מצבים אחרים; יכולת לקריאת את המפה החברתית ולהבין קודים חברתיים ולפרש את חוקי המערכת החברתית; כישורים חברתיים להבין מסרים חברתיים, ליזום פנייה ולהגיב לסביבה אנושית. על מנת שיהיו לאדם כישורים חברתיים נדרשת יכולת הבנה, יכולת השתלבות, יכולת לקריאת המפה החברתית, יכולת התארגנות בניהול חיי חברה תקינים וכישורי שיח תקשורת.
יכולת הסתגלות
הסתגלות היא תהליך הממוקד בשינוי קוגניטיבי, תחושתי, סביבתי והתנהגותי, המתרחש אצל בני אדם, על מנת לשמר או להעלות את רמה ההתאמה בינם ובין הסביבה. הצורך להסתגל לשינויים הוא מרכיב שכיח בחיי כל אדם. נהוג להסביר את ההסתגלות כתהליך הכרוך בהטמעה והתאמה, אשר באמצעותן משתנה כאדם כדי לתפקד ביתר יעילות במצב נתון:
כלומר, הסתגלות היא תוצר משותף של הטמעה והתאמה. כישלון להסתגל לחברה הנורמטיבית, מייצג דרך שונה להתמודדות עם קונפליקטים או עם לחצים נפשיים שנובעים מהם. התנהגות לא מסתגלת מתאפיינת בקשיים בהשתלבות במסגרות ובקשרים בין-אישיים, בקושי להתמודד עם שינויים, מצבי דחק, אסונות ואירועי חיים. אם כך, הסתגלות היא משאב (מיומנות / כוח) המסייע לתפקוד באופן יעיל בחברה. בהקשר זה, יכולה להיות אוכלוסייה שעשויה להציג את עצמה כבעלת יכולת / כוחות להסתגלות תקינה, אך פוטנציאל זה מופנה לתפקוד בחברה עבריינית.
לעיתים קרובות התנהגות אנטי-חברתית קשורה בחוסר יכולת להתמיד, ו/או במצבי קונפליקט ולחץ המפרים את אורח החיים באופן משמעותי. ככל שיש לאדם יכולת יותר טובה להסתגל ולהתמיד במסגרות, כך הסיכויים שלו יותר גבוהים להתמיד בתהליך טיפולי ובקשר עם מסגרות טיפוליות, וכן לגלות התמדה באורח חיים נורמטיבי.
הממלכה המאוחדת
בשנת 1998 הציע ראש ממשלת בריטניה, טוני בלייר, לעגן בחוק את הטיפול במכלול ההתנהגויות המדובר, בעקבות כך הונהג בה חוק אזרחי – Anti-Social Behavior Order או ASBO, המתמקד בטיפול באנשים המבצעים התנהגויות אנטי-חברתיות שמוגדרת כ,"התנהגות מטרידה ומפריעה, באופן הפוגם באיכות החיים של אחד או יותר מהפרטים בקהילה".
בחוק בבריטניה מוגדרת התנהגות אנטי-חברתית כדלקמן:
העונש יכול לנוע בין קנס של 100 ליש"ט ל-2,500 ליש"ט. הפרת הצו היא עבירה פלילית שבצידה עונש מרבי של שנתיים מאסר לקטינים מתחת לגיל 18 שנים, ועד 5 שנות מאסר וקנס (או שניהם) אם האדם בן 18 ומעלה.
מדריך לחוק ההתנהגויות האנטי-חברתיות (ASBO) מפרט דוגמאות להתנהגויות מסוג זה, כגון – גרפיטי; תוקפנות מילולית במיוחד נגד קבוצות מיעוט; מטרדי רעש, במיוחד בשעות הלילה המאוחרות; השלכת אשפה ברחובות; שכרות במרחב הציבורי; התנהגות הקשורה לצריכת סמים; כנופיות רחוב; נהיגה פרועה (joyriding); זנות; גרימת נזק למכוניות חונות. החוק לא יורד לפירוט הסוגים הרבים של התנהגויות אנטי-חברתיות, שכן מגוון ההתנהגויות אותן יחידים וקבוצות יכולים לחוות הוא גדול מאוד. ההגדרה הרחבה מותירה מקום נרחב לפרשנות של בתי המשפט וגופי תביעה מקומיים. מטרתו הכללית של החוק היא לנסות להפחית פעולות והתנהגויות מטרידות, הפוגמות באיכות החיים בקהילה ואשר לא זוכות לטיפול אפקטיבי מצד המערכת הפלילית. עם זאת, לא ניתן לאכוף חוק זה לאחר תקרית בודדת של התנהגות אנטי-חברתית, אלא רק כלפי פרטים המתנהגים בחוסר אחריות במהלך תקופת זמן עקבית.
מודל החשיבה והשיקום
מודל החשיבה והשיקום (Reasoning & Rehabilitation) שפותח בשנת 1985 הוא אחד המודלים המקובלים ביותר בתחום הטיפול בעוברי חוק, והוא כולל מגוון רחב של טכניקות קוגניטיביות-התנהגותיות שנמצאו אפקטיביות בהפחתת הסיכוי לרצידיביזם.
מחקרי הערכה שבחנו מודל זה במהלך השנים, הן בקרב מבוגרים והן בקרב בני נוער, מעידים על האפקטיביות שלו. למשל, המודל נמצא אפקטיבי בשינוי משתנים פסיכולוגיים המנבאים באופן חיובי ביצוע עבירה, כגון כישורים חברתיים, פתרון בעיות, עיוותי חשיבה, עמדות ואמונות אנטי-חברתיות, אימפולסיביות ויכולת לגלות אמפתיה כלפי הקורבן. גרסאות של מודל זה יושמו במדינות שונות, בהתאמה למאפייני המטופלים וצרכיהם, לסוגי העבירות שביצעו ולצורכי הטיפולים שנקבעו להם. מן הספרות עולה כי תוכנית טיפול שאינה מותאמת תעלה את הסיכון להישנות העבירה.
מחקרים רבים מצביעים על תרומתו של המודל הטיפולי להפחתת התנהגות אלימה והישנות של עבירות אלימות, לשיפור יכולת השליטה העצמית של נערים ומבוגרים, ולהפחתת התנהגויות אנטי-חברתיות בשיעור של 13-33 אחוזים. זה הוא אחד המודלים המיושמים ביותר והוא גם נמצא יעיל בקרב הסובלים מהפרעות נפשיות והפרעות אישיות. אחוזי הנשירה הגבוהים ביותר נמצאו בקרב עבריינים עם ציונים גבוהים ברשימת הפסיכופתיה המעודכנת (PCL:SV > 16), ובקרב עבריינים מהם נשקפת רמת מסוכנות גבוהה בכלים נוספים המאבחנים מסוכנות (דוגמת HCR-20).
שילה גרייבך
שילה אדל גרייבך (באנגלית: Sheila Adele Greibach; נולדה ב-6 באוקטובר 1939 בניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית) היא מדענית מחשב וחוקרת שמתמקדת בשפות פורמליות, בחישוביות ובאוטומטים, ובפרט בתורת הקומפיילרים. גרייבך היא פרופסור אמריטה למדעי המחשב באוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס.
גרייבך ידועה בעיקר בשל המצאת צורה נורמלית חדשה לדקדוקים חסרי הקשר שנקראת על שמה, "הצורה הנורמלית של גרייבך", וכן בשל משפט גרייבך.
קריירה
גרייבך סיימה את התואר הראשון שלה בבלשנות ובמתמטיקה שימושית במכללת רדקליף שבמסצ'וסטס בשנת 1960, ובשנת 1962, את התואר שני שלה, באותה המכללה.
בשנת 1963 קיבלה גרייבך דוקטורט מאוניברסיטת הרווארד, בהנחיית אנטוני אוטינגר, כאשר כותרת התזה שלה הייתה "Inverses of Phrase Structure Generators".
גרייבך עבדה באוניברסיטת הרווארד עד שנת 1969, אז עברה לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם היא מכהנת בתור פרופסור משנת 1970 ועד היום.
גרייבך עומדת מאחורי פרסום מאמרים רבים בתחום השפות הפורמליות וכן בתחום החישוביות.
גביע העולם ברוגבי שביעיות
גביע העולם ברוגבי שביעיות הוא טורניר רוגבי בינלאומי עליו אחראי איגוד הרוגבי העולמי. הטורנירים נערכו לגברים ונשים אחת ל-4 שנים והיו צפויים להתבטל אחרי 2013 בשל הפיכת הענף לענף ספורט אולימפי מאולימפיאדת ריו ב-2016. אך ב-2013 פורסם על המשך קיומו של הטורניר מכיוון שמספר המשתתפות בטורניר האולימפי המקביל יהיה מצומצם. הטורניר ישתלב לסירוגין עם הטורניר האולימפי כך שאחת לשנתיים יתקיים או הטורניר האולימפי או טורניר גביע העולם. לכן הטורניר הבא של גביע העולם יתקיים רק ב-2018, שנתיים לאחר הטורניר האולימפי בריו דה ז'ניירו ושנתיים לפני הטורניר האולימפי בטוקיו.
גברים
טורניר "גביע העולם לרוגבי שביעיות" לגברים נערך החל מ-1993 אחת ל-4 שנים. בטורניר הגמר משתתפות 24 נבחרות לאומיות. כל נבחרת משתפת 7 שחקנים במשחק על המגרש. כאמור ב-2013 הייתה אמורה להתקיים האליפות האחרונה מכיוון שהחל מאולימפיאדת ריו ב-2016 יהפוך הרוגבי שביעיות לענף אולימפי. אך ביוני 2013 הוכרז כי טורניר גביע העולם ברוגבי שביעיות ימשיך להתקיים מכיוון שהטורניר האולימפי המצומצם כולל רק 12 נבחרות. הטורניר הבא יתקיים ב-2018 בארצות הברית בקליפורניה.
נשים
טורניר "גביע העולם ברוגבי שביעיות לנשים" נערך רק ב-2009 בדובאי וב-2013 ברוסיה, במקומות בהם נערך הטורניר המקביל לגברים, וצפוי היה להתבטל בשל הכללת ענף הרוגבי שביעיות במסגרת אולימפיאדות הקיץ החל מ-2016. אך ב-2013 הוחלט להמשיך בקיום הטורניר שיתקיים בפעם הבאה ב-2018 בארצות הברית בקליפורניה במקביל לטורניר לגברים. בטורניר משתתפות 16 נבחרות לאומיות.
הסבב העולמי ברוגבי שביעיות
איגוד הרוגבי העולמי אחראי גם לטורניר אליפות ברוגבי שביעיות בשם "הסדרה העולמית ברוגבי שביעיות" שנערך מדי שנה במתכונת ליגה מחזורית וכולל סדרת משחקים בהם שותפו לאחרונה 16 נבחרות לאומיות אך בתחילתו כלל גם 34 נבחרות. הטורניר מתקיים ברחבי העולם, כולל לרוב 8 סבבים ולרוב מתארח באותן 8 מדינות שמפוזרות בין כל היבשות. בכל סבב מוענקים גביעים ופרסים נוספים ומוכתר שחקן מצטיין. בסוף הטורניר משוקללים הנקודות שאספו כל המשתתפות ומוכתרת המדינה האלופה לאותה שנה. העונה הראשונה של הטורניר הייתה ב-2000-1999.
יש לציין כי בטורניר "הסבב העולמי" הסיבוב הנחשב ביותר מתקיים מדי שנה בהונג קונג כחלק מהסדרה אך למעשה חוקי הטורניר בהונג קונג קצת שונים. מ-1976 התקיים בהונג קונג טורניר שנתי שמארח בשנים האחרונות עד 24 נבחרות ולכן מאז הונג קונג בחרה לארח את הנבחרות מ"הסדרה העולמית ברוגבי שביעיות" היא מזמינה נבחרות אורחות נוספות וכך הטורניר מכיל 24 נבחרות ובשלב הראשון כולל 6 בתים. גם נקודות הדירוג שלו לנבחרות המנצחות מאלו המשתתפות ב"סדרה העולמית לרוגבי שביעיות" גבוה ביחס לניקוד הרגיל במדינות האחרות המארחות את הסדרה.
גזה פון רדוואני
גזה פון רדוואני (בהונגרית: Radványi Géza; במקור גזה גרוסשמידט; 26 בספטמבר 1907, קושיצה – 27 בנובמבר 1986, בודפשט) היה במאי הונגרי, שפעל רוב הזמן מחוץ לגבולות הונגריה.
קורות חייו ומפעלו הספרותי
גזה פון רדוואני ממוצא גרמני נולד בשנת 1907 בעיר קאשה שאז הייתה בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית כיום קושיצה שבסלובקיה, במשפחה בעלת שורשים גרמניים "סאכסים" אחיו הבכור היה שנדור מאראי. לפני שפנה לעסקי קולנוע, הוא עסק בעיתונות. את סרטו הראשון הוא עשה בשנת 1941.
בשנת 1948 גזה פון רדוואני ביים את סרטו על הונגריה לאחר מלחמת העולם השנייה. הסרט הזה אי שם באירופה זה זכה בפסטיבל לוקרנו בשנת 1948 ובאותה שנה גזה פון רדוואני זכה בפרס קושוט. הסרט צולם בהונגריה, אך כבר את הסרט שהופק בשנת 1950 הוא עשה באיטליה. במהלך שנות ה-50 ושנות ה-60 גזה פון רדוואני ביים סרטים רבים שזכו להצלחה. בשנת 1958 ו-1959 הוא עשה סרטים עם רומי שניידר.
בשנת 1961 ו-1965 סרטיו הוצגו בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה.
בשנת 1970 גזה פון רדוואני כתב תסריט לסרט מצליח בהשתתפות לואי דה פינס L'homme orchestre.
בנוסף לעסקי קולנוע הוא כתב מספר ספרי בלשים.
רפאל מגידו
רפאל מגידו (1913–1982) היה אדריכל ישראלי, ומהנדס העיר של רמת גן בין השנים 1937 ל-1950 (למעט הפסקה של שלוש שנים לטובת לימודים בשיקגו בין 1939 ל-1941).
ביוגרפיה
רפאל מגידו נולד בשם רפאל מגידוביץ' בעיר אודסה שבאוקראינה, בן לאתל ויהודה מגידוביץ'. המשפחה עלתה לארץ ישראל באוניית המעפילים רוסלאן, כחלק מן העלייה השלישית. אביו, אדריכל במקצועו, כיהן בתפקיד מהנדס העיר הראשון של תל אביב הקטנה, בשנים 1920–1923. למשפחה היו שני בנים – רפאל, ואחיו, אבשלום.
רכש את השכלתו התיכונית בגימנסיה העברית "הרצליה", והמשיך ללימודים גבוהים בתחום ההנדסה האזרחית באוניברסיטת קווין מרי בלונדון, בשנים 1931–1934.
נשא לאישה את מרים פרידמן בשנת 1935. לזוג נולדו 3 ילדים. המשפחה התגוררה ברמת גן, בבית אותו תכנן אב המשפחה.
בראשית חייו המקצועיים, עבד בשיתוף עם אביו, ותכנן בתל אביב מספר מבנים בסגנון הבינלאומי. בשנת 1937 זכה במשרת מהנדס העיר רמת גן. הוא לקח הפסקה מתפקיד זה בשנת 1939, ונסע להשתלם בתכנון ערים ואזורים, בעיר שיקגו. בתקופה זו, מילא את תפקידו כמהנדס העיר רמת גן אביו, יהודה. עם שובו בשנת 1941, חזר לתפקידו וכיהן בו עד לשנת 1950.
בשנת 1955, הקים משרד מהנדסים עצמאי בשם ר. מגידו ושות' מהנדסים בע"מ, ותכנן פרויקטים רבים בישראל.
נפטר בשנת 1982.
שרה שלום
שרה שלום (נולדה ב-8 ביולי 1950 בתל אביב) היא תסריטאית, סופרת, משוררת, ואמנית רב תחומית. יצירותיה ראו אור בספרים, בתקליטורים, בקלטות אודיו ווידאו, במשחקי מחשב, בתוכניות טלוויזיה, בסרט ובעבודות אמנות בין תחומית. כיוצרת היא מכוונת את כישוריה למען הקהילה, למען אוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים ומגזרים שונים. בעבודתה במט"ח (המרכז לטכנולוגיה חינוכית) פיתחה, כתבה וערכה תוכניות רבות עבור אוכלוסיות אלו. היא הייתה התסריטאית היחידה במספר תוכניות של סדרת הטלוויזיה "פרפר נחמד" המקורית.
שרה שלום היא דור שני לשואה ואחד הנושאים הבולטים ביצירתה הוא הנצחת זכר השואה, נספיה ושורדיה גם מהפן האשכנזי של אמה (מפולין) וגם מהפן הספרדי של אביה (סלוניקי יוון).
לימודים
שרה שלום למדה בתיכון עירוני א' בתל אביב עד שנת 1968 בהמשך החלה ללמוד ספרות באוניברסיטת תל אביב. לימודיה נקטעו עם לידת בנה השני, היא פנתה ללימודי רוח וחברה באוניברסיטה הפתוחה, וסיימה תואר ראשון בהצטיינות. לאחר הולדת הבת השלישית והיציאה המחודשת אל שוק העבודה עברה הכשרה בנחיית קבוצות בבית ברל, ורכזי חינוך מבוגרים במסגרת מחלקת החינוך של אוניברסיטת ת"א. כמו כן, למדה שלום לתואר שני בחינוך בלסלי קולג' במגמת שילוב אמנויות בתוכניות לימודים. בנוסף לכך למדה נושאים אמנותיים מגוונים כמו תסריטאות בהנחיית הבמאית ציפי טרופה באוניברסיטה הפתוחה. דרמטורגיה, בהנחיית אורי אגוז במאית, מחזאית ותסריטאית ממקימי איגוד במאי התיאטרון הישראלי, וחברת הוועד המנהל של ארגון השחקנים בישראל (שח"ם). שלום למדה, בסדנת מחול יצירתי "גילה" בהנחיית הכוריאוגראפית גלית ליס ובחממת אופיר למדה בקורס "אנשים יוצרים אמנות", בהנחיית האמנית שולי בריסקין.
עם צאתה לגמלאות למדה שרה כתיבה עיתונאית בהנחיית העורכת שוש ברקאי והשתתפה במערכת עיתון הגמלאים של הרצליה "כיוון חדש". היציאה לגמלאות אפשרה לשרה להתפנות אל מה שהיא קוראת "שפת הלב", לימודי תרבות הלאדינו ושפת הלאדינו במרכז לחקר הלאדינו באוניברסיטת בר-אילן. לימודים שתרמו רבות לכתיבת סיפורים ושירים נוסטלגיים בעברית מתובלת בלדינו ולפרסומם באתר שלה וכן בספר שכתבה "אין גלים בים סלוניקי".
קריירה
יצירותיה ראו אור בספרים, בתקליטורים, בקלטות אודיאו ווידאו, במשחקי מחשב, בתוכניות טלוויזיה, בסרט ובעבודות אמנות בין תחומית. כיוצרת היא מכוונת את כישוריה למען הקהילה, למען אוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים ומגזרים שונים. בעבודתה במט"ח (המרכז לטכנולוגיה חינוכית) פיתחה תוכניות לימודים, כתבה וערכה תוכניות רבות עבור אוכלוסיות אלו ועבור מערכת החינוך. בנוסף עסקה בהנחיית כותבים בנושאים של הקניית השפה והלשון, הבנת הנקרא, עידוד קריאה וכתיבה יצירתית, הקניית עברית כשפה שנייה, ועוד.
שלום היא חברה באקו"ם – אגודת קומפוזיטורים, מחברים ומו"לים. כמן כן, חברה בתל"י – תמלוגים ליוצרי הקולנוע והטלוויזיה בישראל.
פרפר נחמד
שלום הייתה התסריטאית היחידה במספר תוכניות של סדרת הטלוויזיה "פרפר נחמד" המקורית. הסדרה היא תוכנית של הטלוויזיה החינוכית הישראלית לילדים בגיל הגן. הסדרה דנה, באמצעות שיח בין מנחים לבובות, בדילמות וסוגיות שונות מעולמם של הילדים, וכן בתכנים חינוכיים כגון פרקים המוקדשים לחגי ישראל. הפקת התוכנית לטלוויזיה החינוכית החלה בינואר 1981, והפרק הראשון שודר ב־31 במרץ 1982. פרקי התוכנית שודרו פעמים רבות בשידורים חוזרים. הסדרה נמצאת כמעט בכל בית בישראל על גבי תקליטורים ובערוץ יוטיוב גם בשנת 2020 בישראל ומחוצה לה.
עבודה במט"ח
בין השנים 1986–2006 כעשרים שנה עבדה במט"ח (המרכז לטכנולוגיה חינוכית) ופיתחה תוכניות לימודים מגוונות.
תוכניות לילדי עולים מרוסיה
שלום הייתה חלק מצוות הפיתוח של התוכנית "הכל חדש", הקניית עברית כשפה שנייה לילדים עולים חדשים שהעברית אינה שפת האם שלהם. התוכנית פותחה עם העלייה הגדולה מרוסיה בשנות התשעים, במהלך פיתוח התכנית כתבה שני ספרים.
תוכניות לילדים מהמגזר הערבי
בין השנים 1990–2004 פיתחה, ערכה, כתבה, הנחתה כותבים ועמדה בקשר עם מורים מהמגזר הערבי בתוכניות "עברית זה כיף". במסגרת התוכנית שרה שלום כתבה עשר חוברות לתלמיד וכן חוברות למורה. התוכנית "עברית זה כיף" נועדה להקניית השפה לילדי המגזר הערבי, ולקרובם אל השפה והתרבות של האוכלוסייה היהודית. עבודתה נעשתה תוך שיתוף פעולה הדוק עם המפקח על לימודי העברית כשפה שנייה במגזר הערבי ועם מורים ומורות מבתי ספר ערביים. לאור הצלחת התוכנית הוחלט להרחיבה מכיתות ב'–ו', ולהמשיכה בחטיבות הביניים, בשם "עברית זה כיף למתקדמים". במסגרת התכנית לחטיבות הביניים שרה פיתחה, כתבה, הנחתה כותבים וערכה ארבעה ספרים לתלמיד וחוברות עזר למורה. כתוספת לחומרי הלימוד היא תסרטה דיאלוגים לקלטות שמע "עברית זה כיף", המלוות את התוכנית ומעשירות אותה בהקניית הבנת הנשמע, במיומנויות שפה מדוברת וכן כללה קטעים מתוכנית הטלוויזיה החינוכית "בלי סודות", ושילובם בתוכנית "עברית זה כיף". עקב דרישת בתי הספר במגזר הערבי פיתחה שרה שלום תוכניות לקריאת העשרה שכללו את:
תוכניות לילדי המגזר החרדי
שרה שלום פיתחה וכתבה מספר חוברות במסגרת התוכנית "אשכולית" להקניית לשון ושפה לילדים שעברית היא שפת האם שלהם. ניסיונה בתוכנית זו תרם להסבת החומר ולהתאמתו להקניית לשון ושפה במגזר החרדי. במסגרת התוכנית ששמה "רימון" נכתבו חוברות, בהן עסקה שרה בהנחיית כותבים מהמגזר החרדי ובעריכה.
תוכניות מתואמות ללומדים ברמות שונות
ללומדים ברמות שונות, דוברי עברית כשפת אם, כתבה שרה מספר תוכניות לפיתוח מיומנויות קריאה והבנת הנקרא. במסגרת התכנית "צעד צעד" היא כתבה סדרת סיפורים לכיתות הנמוכות בבית הספר היסודי, שבה כל סיפור מעובד ומדורג לשלוש רמות, לשם הנגשה אל תלמידים ברמות שונות.
במסגרת התוכנית "מובן מאליו" (שח"ק, שיפור חיזוק הקריאה), שרה שלום כתבה סדרת חוברות המיועדת לבני נוער המתקשים בקריאה שבה התכנים מתאימים לבני נוער. שפת הכתיבה, ואוצר המילים נועדה לעידוד קריאה. אחת החוברות נקראה "על כלבים ואנשים" שמופיעה בספריה הלאומית.
תוכנית לבעלי פיגור שכלי
ניסיונה הרב בפיתוח וכתיבה עבור קהלי יעד בעלי צרכים מיוחדים גרם לשרה שלום ליזום בהתנדבות את פיתוח התכנית "סיפור בשבילכם" עבור מבוגרים בעלי פיגור קל ובינוני. התכנית כוללת סיפורים ששרה כתבה במיוחד עבור אנשים אלו לאחר הכרות איתם ולמידת צורכיהם מאנשי מקצוע. הסיפורים הוקראו להם על ידה בספריה העירונית בהרצליה, ועודדו אותם לקריאה, להאזנה, לשיחה, ויותר מכל לשילובם בקהילה. לאחר הצלחת הפיילוט פיתחה שרה דפי עבודה שמלווים את הסיפורים ונועדו לחיזוק הבנת הנשמע, הבנת הנקרא, הבנת הקשר בין איור לתמונה, כתיבה, הבעה בעל פה, שילוב בקהילה ועוד, וכן דף פעילויות נלוות למטפל, כלי עבודה להעברת הסיפורים ולפעילויות נוספות. הפיילוט לדפי עבודה אלו נעשו בהנחייתה בהתנדבות. התוכנית כולה הוצגה על ידי שרה שלום וזכתה להתעניינות רבה, בכינוס הארצי הרביעי בנושא "הטיפול באדם עם פיגור שכלי" שנערך על ידי מדינת ישראל, משרד הרווחה, האגף לטיפול באדם המפגר. במלון דויד אינטרקונטיננטל תל אביב מאי 2005.
עבודה עם פרופסור שלמה הרמתי
שלום עבדה עם פרופסור שלמה הרמתי ותרמה מניסיונה לפיתוח הסדרה "שלום קריאה" שפותחה על ידו בשיטת השכתוב הדידאקטי. מטרתה להקל על קוראים צעירים שמתחילים דרכם בקריאה ולעודדם באמצעות הקפדה על משפטים קצרים, בהירות טקסט ועימוד גרפי. הסדרה הוצאה לאור ב"מסדה" וב"מודן". עבור סידרה זו כתבה את ספריה "רוני קטשופ" ו"חגואל". בספרה "חגואל" השתתפה בניסוי נוסף של בדיקת התאמת ניקוד חלקי בספר וכיצד הוא משפיע על רהיטות הקריאה של תלמידים בכיתות הנמוכות ועל הבנת הנקרא. סדרת ההמשך לגילאים גבוהים יותר נקראת "שעת קריאה" ועבורה כתבה שרה את הספרים "מה רע להיות סקרן", "ג'מבו" ו"לא יודע להפסיד בכבוד".
כתיבה עבור נשים
ביוני 2019 התפרסם הספר "כיס הסודות" בו שרה שלום שתפה פעולה עם ורד כתר בכתיבת הספורים בספר המשותף שלהן. הספר נכתב כדי לתת מענה לדילמות אופייניות בחיי נשים מבוגרות המתוארות על ידי שרה שלום בחריזה קלילה והומוריסטית. בתקליטור המצורף לספר, הצעות לטיפול בכל דילמה בשיטה הוליסטית של ורד כתר שהיא מורה מומחית לתנועה, מודעות וצמיחה.
פיתוח חוגי יצירה
במכון לקידום נוער ליצירתיות ולמצוינות מיסודה של ד"ר אריקה לנדאו פיתחה שרה שלום חוגים עבור בני נוער בנושאי "חשיבה יצירתית" ו"כתיבה יצירתית - גם אני יכול", והדריכה בהם. במסגרת מתנס"ים וספריות ערכה סדנאות לקבוצות הורים וילדים בנושאים של "שילוב אמנויות בשילוב דורות", "יום המשפחה שלי", "בנות מצווה - אמהות ובנות" ועוד. כמו כן פיתחה והנחתה סדנאות לקבוצות מבוגרים בנושאים שונים, בהם כל מפגש החל ביצירה אישית שהיוותה טריגר להכנסת העיניים אל העולם הפנימי, ויציאה אל שיחה קבוצתית ושיתוף.
יצירות
ספרים, תוכניות לימודים, טלוויזיה, רדיו, שירים ועבודות אמנות שהוצגו בתערוכות ובגלריות, בספרה "אין גלים בים סלוניקי", ובאנתולוגיות של הוצאות ספרים שונות. שרה שלום היא דור שני לשואה ואחד הנושאים הבולטים ביצירתה הוא הנצחת השואה, נספיה ושורדיה גם מהפן האשכנזי של האם (מפולין) וגם מהפן הספרדי של האב (מסלוניקי יוון).
סרטים קצרים
תסריטאית בתוכנית של הטלוויזיה החינוכית (טח"י) "פרפר נחמד"
יוצרת סרט על אמה "אם לא אני מי יחיה?!" חלינה חגואל שורדת שואה
ביקורת על יצירתה
על הסדרה "לקרוא בכיף"
על הספר "חגואל"
על "מה רע להיות סקרן"
על "רוני קטשופ"
על הסרט "אם לא אני מי יחיה – חלינה חגואל שורדת שואה"
משפחתה
שלום נולדה ב־8 ביולי 1950 בתל אביב להורים ניצולי שואה. אמהּ מוורשה, פולין, ואביהּ מסלוניקי, יוון. שירתה בצבא בחיל המודיעין. נישאה ליצחק שלום במרץ 1970, ועברה להתגורר בהרצליה. לשרה וליצחק, שלושה ילדים: נירית צוק (מנכ"לית אתר עשר פלוס), שי שלום, עו"ד חן כהן שלום ושמונה נכדים.
גלית רונן
גלית רונן (נולדה ב-2 בינואר 1965) היא דיפלומטית וביולוגית ישראלית שכיהנה בין היתר כשגרירת ישראל בארגנטינה.
ביוגרפיה
רונן נולדה בקיבוץ רמת השופט. היא בעלת תואר ראשון בביולוגיה מאוניברסיטת תל אביב (1990) ותואר שני במיקרוביולוגיה מאוניברסיטת תל אביב (1992). עבדה כביולוגית.
ב-2018 מונתה לשגרירת ישראל באורוגוואי והחל מ-2019 שימשה גם שגרירת ישראל בארגנטינה. היא סיימה את תפקידה ב-2022 והוחלפה על ידי אייל סלע.
טיינרוס (מיתולוגיה)
טַיינָרוֹס (ביוונית: Ταίναρος, בלטינית: Taenarus, טַיינָרוּס או טֶנָרוּס) הוא דמות מן המיתולוגיה היוונית, על שמו קרויים כף טיינרון (כף מטפן), הר טיינרון והעיר טיינרון אשר בפלופונסוס ביוון. על זהותו קיימות כמה גרסאות במקורות העתיקים:
דוד זכות
רבי דוד זכות (ה'תקל"ח, 1778 - כ"ט באייר ה'תרכ"ה, מאי 1865) היה רב ומחבר בקהילת מודנה, איטליה.
ביוגרפיה
דוד זכות נולד בסביבות שנת ה'תקל"ח (1778) לאביו מזל טוב מודינא בעיר מודנה (מודינה, בפי היהודים), מצאצאיו של רבי משה זכות, דודו ורבו היה רבי שמשון חיים נחמני (מחבר ספר "זרע שמשון"). בנוסף היה תלמיד מובהק של רבי ישמעאל הכהן ממודנה בעל שו"ת זרע אמת וגם היה תלמידו של ר' שלום שרעבי.
כיהן כרבה של מודנה משנת ה'תר"ט (1849). היה מוהל מומחה, וכתב על כך חיבורים הלכתיים שהסתמכו על הידע שנרכש בתחום הרפואה והאנטומיה. כמו כן עסק בחינוך. התנגד להתבוללות, ולפילוסופיה, אך לא נמנע לאמץ את חידושי המדע והתרבות שאינם סותרים את הדת היהודית.
נפטר בכ"ט באייר ה'תרכ"ה (1865) ונקבר בעיר מודנה.
מגפת הקורונה בלסוטו
מגפת הקורונה פרצה בלסוטו ב-13 במאי 2020.
לפני ההתפרצות בה, הייתה לסוטו המדינה האחרונה באפריקה שלא דווח בה על מקרים של הנגיף.
התפשטות הנגיף
למדינה לא הייתה יכולת לבצע בדיקה של הנגיף, וכך על מנת למנוע את התפשטותו של הנגיף, סגרה הממשלה את גבולה עם דרום אפריקה. ב־18 במרץ הכריזה הממשלה על מצב חירום לאומי אף על פי שלא היו מקרים מאושרים של הנגיף, וסגרה את בתי הספר עד 17 באפריל. הנוסעים המגיעים למדינה היו אמורים להיכנס לסגר ביתי במשך 14 יום. ראש הממשלה טום טבאנה הודיע על סגר של שלושה שבועות מחצות של 29 במרץ. לסוטו החלה לשלוח את הדגימות של הנגיף למכון הלאומי של דרום אפריקה למחלות לצורכי בדיקה של הנגיף.
לסוטו אישרה את המקרה השני של הנגיף ב־22 במאי.
נכון ל-, מספר המקרים המאומתים במדינה הוא, נפטרו, ו־ החלימו.
עונת 1956/1957 בליגת המשנה ההולנדית
עונת 1956/1957 הייתה העונה הראשונה של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. קודם לעונה זו התקיימה הליגה במתכונת חובבנית בשם אליפות הולנד 32 קבוצות הרכיבו את הליגה בעונה זו, 9 הקבוצות שסיימו אחרונות את עונת 1955/56 באליפות הולנד מהליגה הראשונה A ומהליגה הראשונה B יחד עם מנצחות ליגת המשנה של אליפות הולנד.
בסיום עונה זו העפילו לליגה הראשונה דן האג ובלו וויט אמסטרדם. EBOH וספורטקאלב אמה נשרו לליגה השלישית.
מבנה
מעונה זו ועד עונת 1995/96 על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 32 קבוצות בשני בתים ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 15 משחקים כל אחד - 30 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה בכל בית זכתה באליפות והעפילה לליגה הראשונה והקבוצות במקום ה-16 בכל בית נשרו לליגה השלישית.
אוקראינה באירוויזיון הילדים 2018
אוקראינה באירוויזיון הילדים 2018 השתתפה עם השיר "Say love" אותו ביצעה דרינה קראסנובטסקה. השיר סיים במקום ה-4 עם 182 נקודות.
באירוויזיון הילדים
דרינה קראסנובטסקה הופיעה ראשונה על הבמה לפני פורטוגל. אוקראינה סיימה במקום ה-4 עם 182 נקודות.
יונתן בנימין הלוי הורוויץ
הרב יונתן בנימין הלוי הורוויץ (הורוביץ, לעיתים: איש הורוויץ; (ה'תרכ"ו, 1866 – י"ט בתמוז ה'ת"ש, 25 ביולי 1940) היה רב קהילות, ראש כולל הולנד ודויטשלנד (כולל הו"ד) ונציג ארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם (פקוא"מ) בירושלים, יו"ר אגודת ישראל בארץ ישראל וחבר הוועד הפועל של אגודת ישראל העולמית.
ביוגרפיה
נולד במיכאלובצה שבסלובקיה למרים לאה (לני), ומשה יהודה הלוי, תלמיד חכם ומראשי העדה בעירו. למד אצל הרב שלום קוטנא רבה של אייזנשטאדט, ובישיבת פרשבורג. בשנת תרמ"ו (1885) נישא לשרה, בתו של הרב אברהם גרינברג רבה של העיר קזמאר, אשר נפטרה בשנת תרצ"ב (1932) בפרנקפורט ונטמנה בהר הזיתים. לאחר פטירתה הדפיס הרב הורוויץ חוברת לזכרה בשם: "ציון לנפש חיה" (פרנקפורט תרצ"ב).
סמוך לאחר נישואיו, החל לשמש ברבנות בביסטריץ, וכיהן למעשה כרב הראשון של העיירה. באותה עת נבנה בעירו בית כנסת, אשר הרב משה שמואל גלזנר טען כנגדו שהוא דומה בצורתו לכנסייה. בתגובה פרסם הרב הורוויץ קונטרס בשם "ונתתי שלום" (סיגט תרנ"ה), בו השיב על הטענות והכשיר את המבנה. בשנת 1895 (תרנ"ה) שב לסלובקיה ונבחר לשמש רבה של אלשו-קובין. ב-1903 שימש כמזכיר אספת רבנים גדולה בקרקוב, ואף תרגם אותה מיידיש לעברית עבור רבני בני עדות המזרח שהשתתפו בה. מדברי תורתו באותה תקופה נדפסו במאסף התורני "וילקט יוסף".
עלייתו לארץ ישראל
בשנת תרס"ו (בערך 1906) החליטה ועדה בארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם (פקוא"מ), שיש לשלוח נציג קבוע של הארגון לארץ ישראל אשר ייבחן מקרוב וייפקח על כספי החלוקה. לתפקיד נבחר הרב הורוויץ. החל משנת תרס"ח (1908) עמד בראש כולל הולנד ודויטשלנד (כולל הו"ד) ושימש נציג פקוא"מ בירושלים. עם עלייתו ארצה ערך מספר רפורמות במבנה הכוללים והחלוקה. כן שימש בא כוח קהילת יהודי פרנקפורט בארץ.
במסגרת תפקידו אשר נשען על מקורות מימון גדולים, ובפעילות ציבורית ענפה מעבר לתפקידיו הרשמיים, פעל הרב הורוויץ לאורך שנים בתחומים מגוונים: חלוקת כספים לנזקקים ותלמידי חכמים, סיוע כלכלי במקרי אסון, טיפוח מערכות החינוך בערים ובמושבות (דוגמת נצח ישראל בפתח תקווה), חיזוק הדת ופיקוח הכשרות במושבות, ועוד. היה חבר בוועדי פעולה שונים ובעמותות ציבוריות, השתתף בכנסים ציבוריים מפעם לפעם וכתב בקביעות בעיתונות הארצי-ישראלית (בעיקר בעיתון מוריה). לעיתים מזומנות נסע לאירופה.
בשנת 1912 היה ממקימי סניף אגודת ישראל בארץ ישראל ובירושלים. מאז היה מראשיה בארץ. לאחר מלחמת העולם הראשונה כיהן כיו"ר הסניף הירושלמי של האגודה. ב-1923 השתתף בכנסייה הגדולה של אגודת ישראל בווינה, לצד משה בלוי, יוסף לוי חגיז ורפאל קצנלבוגן. כן השתתף בכנסייה הגדולה השנייה.
בשנת תרע"ד (1913), לבקשת ידידו הרב אברהם יצחק הכהן קוק רבה של יפו ובתיווכו, השתתף ארגון הפקידים והאמרכלים במימון מסע המושבות. הרב הורוויץ עצמו השתתף במסע, לצד הראי"ה עצמו אשר הוביל את המסע, הרב יוסף חיים זוננפלד (הרב הורוויץ היה ממקורביו ומאנשיו לאורך שנים), המגיד בן ציון ידלר ועוד. לאחר המסע כתב, בהדרכתו של הרב קוק, את החוברת "אלה מסעי: רשימת מסע הרבנים".
מלחמת העולם הראשונה
בתקופת מלחמת העולם הראשונה היה מצב היישוב היהודי חמור ביותר ובארץ שרר רעב. מדינות ההסכמה עמדו במצב מלחמה עם האימפריה העו'תמאנית ולא היה ניתן להעביר מהן כספים אל ארץ ישראל. מקור ההכנסה העיקרי של היישוב הישן – כספי החלוקה – נחסם. עם פרוץ המלחמה שהה הרב הורוויץ באירופה, אליה הגיע כדי להשתתף בכנסייה הראשונה של אגודת ישראל. הוא פעל בקרב יהודי גרמניה, שהייתה אחת ממעצמות המרכז וניתן היה להעביר ממנה כספים ארצה. התמיכה הכלכלית שגייס באותן שנים למוסדות היישוב הישן ועניי העיר הייתה דרמטית.
באמצע המלחמה, לבקשת הרב יוסף חיים זוננפלד, שב ארצה ועסק רבות בהצלה וארגון קהילות ירושלים. היה חבר "ועד ההגירה" אשר דאג ליהודים שהוגלו לדמשק בידי העות'מאנים. בתחילת שנת תרע"ח (1917), שבועות אחדים לפני כיבוש ירושלים בידי אלנבי, אילצוהו השלטונות לעזוב את הארץ. הוא שהה בבולגריה ובצ'כוסלובקיה ארץ הולדתו, ושלח ארצה סכומי כסף גדולים.
אחרית ימיו
בשנת תר"פ (1920) שב ועלה ארצה. הוא חזר לעבודותיו כבראשונה. באותה תקופה ביסס את סניף אגודת ישראל בירושלים ועמד בראשו, לצד רפאל קצנלבוגן, משה בלוי ואחרים. עם זאת שהה מדי פעם באירופה, גם תקופות ארוכות. לאחר פטירת אשתו בשנת תרצ"ב נישא בשנית לביילא, אחות הרב אשר אנשל יונגרייז (ג'נג'ש).
הרב הורוויץ נפטר בירושלים ביום י"ט בתמוז ת"ש (1940), ונטמן בהלוויה המונית.
לבני הזוג הורוויץ שתי בנות: מרים לאה שנישאה לשלום פרידלנדר, ויוטל שנישאה לאברהם יחזקאל ורלובסקי. נכדו הוא פרופ' רפאל יהודה צבי ורבלובסקי.
נמל התעופה ויניצה גברישובקה
נמל התעופה ויניצה גברישיבקה (באוקראינית: Аеропорт Вiнниця Гавришiвка) הוא נמל תעופה בינלאומי המרוחק כ-7 ק"מ מהעיר ויניצה וכ-1 ק"מ מהכפר גברישובקה שבאוקראינה. את הנמל משרת מסלול יחיד, שאורכו כ-2.5 קילומטרים. הנמל כשיר לפעילות בכל ימות השנה ובכל תנאי מזג אוויר.