cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ממלכת הקסם
באושר ועושר (Happily Ever After)
המופע זכה לאהדה רבה ונחשב למופע הזיקוקים הכי טוב שדיסני אי פעם הציגה, אשר כלל את מספר הזיקוקים הגדול ביותר ממופעי זיקוקים אחרים שהוקרנו על בסיס יומי.
לאורך השנים המופע חווה השהיות וחזרות משלל גורמים:
-המופע הושהה בתחילת מרץ 2020 בעקבות התפשטות נגיף הקורונה והוחזר רק כעבור שנה ו-4 חודשים, ב-1 ביולי 2021 ביחד עם Epcot Forever באפקוט.
-המופע בוטל ב-29 בספטמבר 2021, לטענת דיסני באותה העת, הביטול היה לצמיתות - והוחלף על ידי "כישוף דיסני" (Disney Enchantment) כחלק מחגיגות 50 השנה של דיסניוורלד ב-1 באוקטובר 2021.
-ב-3 באפריל 2023 המופע חזר לפארק עם סיום חגיגות 50 שנה לאתר הנופש למרות פרסומם הקודם שהמופע יבוטל לצמיתות, לאחר ש״כישוף דיסני״ (Disney Enchantment) התנגן בפעם האחרונה לילה לפני.
כישוף דיסני (Disney Enchantment)
כישוף דיסני (Disney Enchantment) הוא מופע זיקוקים שהיה מוצג כל ערב אשר החליף את "באושר ועושר" (Happily Ever After) והוקרן לראשונה ב-1 באוקטובר 2021.
כמו Happily Ever After, המופע כולל מיפוי הקרנות על גבי טירת סינדרלה והרחוב הראשי של ארצות הברית, כמו גם לייזרים וזרקורים בנוסף לזיקוקי דינור.
המופע כולל דמויות משלל סרטי דיסני ושיר הנושא של המופע הוא שיר מקורי חדש אשר נקרא "You are the Magic" המבוצע על ידי פיליפ לואורנס וקיילה אלוורז. המופע נוצר לכבוד מסיבות 50 השנה של דיסניוורלד.
המופע התקבל בדעות חלוקות אשר גורסות כי הוא אינו מחליף ראוי לקודמו (Happily Ever After) וכי אינו מצליח להעביר את הרגש של דיסני כמוהו, עד כדי מצב שנפתחה עצומה שעליה חתומים כעשרות אלפי אנשים על מנת להחזיר את Happily Ever After.
לאחר תלונות רבות שהמופע לא מזכיר דבר שקשור לחגיגות השנה ה-50 של אתר הנופש, ב-22 באוגוסט 2022 המופע קיבל עדכון שכולל תוספת קצרה לתחילתו, בה וולט דיסני מסביר על התוכניות להקמת אתר הנופש דיסניוורלד, וכן גם מתקנים וותיקים מהפארק כגון "שודדי הקריביים", ו"זה עולם קטן". בסוף ההסבר של וולט, מיקי מאוס מציג נאום קצר הקורא לאורחים להאמין בקסם שהם עצמם מביאים לפארק. בנוסף, בסיום המופע מיקי מאוס מחליף את הקריינית המקורית ואומר "You are the Magic".
ב-2 באפריל 2023 המופע התנגן בפעם האחרונה ופינה את מקומו למחליפו הוותיק- Happily Ever After.
משאלות
משאלות (Wishes) הוא מופע זיקוקים הנערך בפארק ממלכת הקסם מאז ה-9 באוקטובר 2003.
"הקריינים" המלווים את המופע הם ג'ימיני הצרצר והפיה הכחולה ונושא המופע הם דמויות דיסני - הטובות והרעות. מופע הזיקוקים מתרחש סביב טירת סינדרלה המוארת באור כחול עבור הדמויות הטובות ובאור אדום עבור הרעות. במהלך המופע כל דמות דיסני מתארת את משאלותיה.
משאלות הלואין
מופע הלואין נקרא: "משאלות הלואין: רוחות רציניות צוחקות מפחידות בשמים" (Happy HalloWishes: A Grim Grinning Ghost Spooktacular in the Sky) נערך מדי שנה במהלך מסיבת ההלואין הלא כל כך מפחידה של מיקי. במהלך המופע נורים זיקוקים מכל רחבי הפארק והם מקיפים את המבקרים בו. המופע הוצג לראשונה בשנת 2005.
משאלות החג
מופע חג המולד הנקרא: "משאלות החג: חוגגים את רוח החג" (Holiday Wishes: Celebrate the Spirit of the Season ) נערך במהלך מסיבות חג המולד המאוד שמח של מיקי (בחודש דצמבר ונובמבר) וכולל בעיקר שירי חג המולד. במהלך המופע מועפים פתיתי שלג מלאכותי מגגות הרחוב הראשי של ארצות הברית.
התהלוכה החשמלית של הרחוב הראשי
התהלוכה החשמלית של הרחוב הראשי (Main Street Electrical Parade) - תהלוכה שנוצרה על ידי בוב ג'אני עבור פארק השעשועים של חברת וולט דיסני - דיסנילנד. בעקבות הצלחתה הועברה התהלוכה לממלכת הקסם בין השנים 1974–1991. בשנת 1991 הוחלפה התהלוכה שבממלכת הקסם בתהלוכה הנקראת "ספקטרומג'יק". בין השנים 1999–2001 עברה התהלוכה המקורית של דיסנילנד בממלכת הקסם, ובשנת 2001 שבה לדיסנילנד למספר חודשים. הפסקול של התהלוכה מורכב משיר הנושא הקרוי "הודאון בארוק" (Baroque Hoedown) מאת אומני המוזיקה האלקטרונית פרי וקינגסלי.
ניסוך המים
ניסוך המים היא מצווה שהתקיימה בתקופת בית המקדש בימי חג הסוכות בבוקרו של כל יום מימי החג. המצווה התקיימה בניסוך מים בשעת הקרבת קרבן התמיד של שחר בנוסף לניסוך היין שהתקיים לאורך כל השנה בשעת הקרבת הקורבנות.
מצווה זו לא מוזכרת בתורה, אך על פי מסורת החכמים היא "הלכה למשה מסיני". חז"ל מצאו רמז לניסוך המים בפרשת פינחס בשינויי אותיות קלים בין הפסוקים הכמעט זהים לקרבנות הימים השונים של סוכות, אשר יוצרים יחדיו את הצירוף "מים". בספר שמואל, מוזכר קרבן של ניסוך מים אך הוא אינו קשור לגשמים או לחג הסוכות.
טעם המצווה
הניסוך נעשה בחג הסוכות שבו מתפללים ונידונים על המים - גשמי החורף של אותה השנה. קרבן ניסוך המים, בדומה למנחת העומר או להבאת הביכורים, הוא מעין קרבן ראשית לקראת עונת הגשמים, כמאמר התוספתא:
סדר הניסוך
בכל יום מימי חג הסוכות, עם שחר, היו יוצאים הכהנים והעם לשאוב מים ממעיין הגיחון בצלוחית של זהב המכילה שלושה לוגים (כליטר). השאיבה נעשתה בפומביות וחגיגיות רבה, ולוותה בשירת הלויים ובכלי נגינה. לאחר השאיבה, היו מגיעים לשער המים בבית המקדש שם תקעו והריעו ותקעו בחצוצרות ובשופרות. הכהן שזכה בעבודת הניסוך, היה עולה בכבש אל מזבח העולה, ופונה לפינה המערבית-דרומית, שם היו נעשים הנסכים. הכהן היה שופך את המים מצלוחית הזהב לתוך ספל כסף המנוקב בתחתיתו, תוך כדי שפיכת יין לספל זהה, המנוקב בתחתיתו אף הוא. מהספלים היו נוזלים המים והיין דרך המזבח לשיתין (חלל עמוק מתחת למזבח. אולם יש מחלוקת בדבר).
התנגדות הצדוקים
ב, מתוארים ניסיונות של הצדוקים לשלול את מצוות ניסוך המים, אליה התנגדו כיוון שאינה נזכרת כפשוטה בתורה שבכתב אלא אך ורק במסורת הפרושית לתורה שבעל פה. מתואר אף מקרה בו כהן צדוקי ניסך את המים על רגליו במקום לתוך הספל, על מנת לבזות את המצווה. על פי המתואר, תגובת העם הייתה קשה ביותר - "רגמוהו כל העם באתרוגיהן". בשל מחלוקת זו, קבעו חז"ל כי מצוות ניסוך המים תעשה בפומביות ובחגיגיות רבה - כדי לשלול את דעתם של הצדוקים.
המצווה כיום
על אף שמרבית המקורות המתארים את המצווה נכתבו לאחר חורבן בית המקדש, מצווה זו לא נהגה בפועל לאחר החורבן. עם זאת, על פי הדעה המאפשרת לקיים את המצווה במקום המזבח גם בהיעדרו, התנועה לכינון המקדש הפועלת להשבת עבודת המקדש, קיימה בעבר בשנים תשמ"ט, תש"ן ותשנ"א את מצוות ניסוך המים. האיסור על הכנסת תשמישי קדושה והבידוק הקפדני הנלווה להר הבית בשנים האחרונות מנעו גם נוהג זה.
החל מסוכות תשע"ה מקיימים ארגוני המקדש טקס "תרגול ניסוך המים" ובו שואבים מים מהגיחון ויוצקים אותם על דמוי מזבח ברובע היהודי בירושלים.
לקריאה נוספת
יוסף תבורי, מועדי ישראל בתקופת המשנה והתלמוד, הוצאת מאגנס, ירושלים ה'תשנ"ה, עמ' 198 ואילך.
אס"א תל אביב (כדוריד)
מועדון הכדוריד אס"א (איגוד ספורט אקדמי) תל אביב הוא קבוצת כדוריד ישראלית מהעיר תל אביב, המשחקת בליגה השנייה בישראל. הקבוצה הוקמה על ידי סטודנטים, ובעבר רבים משחקניה הפעילים היו סטודנטים או אקדמאים. הקבוצה זכתה פעם אחת באליפות המדינה (2002) וחמש פעמים בגביע המדינה, (2002, 2005, 2008, 2009, 2010). המועדון מהווה חלק מאגודת אס"א תל אביב, שפעילה גם בתחומים כטניס, כדורמים וכדורגל נשים.
היסטוריה
מועדון הכדוריד של אס"א תל אביב נוסד בשנת 1982 ועד המשבר הכספי שחווה המועדון בשנת 2013 היו שחקניו הבולטים דרך קבע חלק חשוב של נבחרת ישראל בכדוריד. ב-2009 שיחקו בשורות הנבחרת השוער דורושנקו ושחקני השדה שור, מירקוס, חליפי, שיר טוראל ולביא. בעונת 2010-11 ייצגו את אס"א בנבחרת השוער גיל יעקב ושחקני השדה חליפי, עידו לביא, דן מירקוס, עידו טוראל, דן נתן ומטלון ובנבחרות הצעירות ייצגו את המועדון אלירן מצקי, גיל פומרנץ, ניר מודריק, דור ורסנו, דן טפר ויובל כץ. לביא היה השחקן היחיד שזכה בכל התארים שהקבוצה זכתה בהם במשך שנות קיומה.
לקראת עונת 2017/2018 החליטו ראשי הקבוצה לרדת ביוזמתם לליגה הלאומית, לאחר שהצליחו להישאר בליגת העל בעונה שתמה (ניצחו את מ"כ באר שבע במשחקי המבחן), וזאת משום שלא הצליחו להעמיד קבוצה בליגת העל. הקבוצה שחררה את כל שחקניה למעט שניים, ובנתה את עצמה מחדש בלאומית על בסיס שחקנים חדשים-צעירים ושחקני נוער. בשנים האחרונות מנהל את הקבוצה אלון נגל.
קבוצות מועדון אס"א תל אביב מתאמנות ב'מרכז עלית לספורט' באוניברסיטת תל אביב, שנחשב לאחד ממתקני הספורט המתקדמים בארץ ומשמש כמגרשה הביתי של אס"א תל אביב.
שחקני עבר בולטים
דוד יצחק
מחלקת הנוער
למועדון מחלקת נוער שפרצה בשנים האחרונות קדימה ומובילה בתחומה בארץ: קבוצת ילידי 1994 זכתה בחמישה תארים מתוך שישה אפשריים שלוש עונות רצופות. קבוצת ילידי 1993 זכתה באליפות המדינה פעמיים רצופות. מחלקת הנוער פועלת באולם הספורט של אוניברסיטת תל אביב. קבוצת הנוער של אס"א תל אביב זכתה בגביע המדינה בכדוריד לנוער (לגילאי 19) לשנת 2012-13 אחרי שניצחה את מ"כ חולון. השחקנים המובילים בקבוצת הנוער נכללים בסגל קבוצת הבוגרים שבליגה הלאומית.
פו ג'טר
יוג'ין "פו" ג'טר השלישי (באנגלית: Eugene "Pooh" Jeter III; נולד ב-1 בדצמבר 1983 בלוס אנג'לס, קליפורניה) הוא כדורסלן אמריקאי-אוקראיני המשחק בעמדת הרכז בקבוצת ג'י ליג איגנייט מליגת הפיתוח של ה-NBA. פו הוא אחיה של האצנית כרמליטה ג'טר, המחזיקה בתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים בריצת 100 מטרים לנשים.
ביוגרפיה
ג'טר, בוגר אוניברסיטת פורטלנד, לא נבחר בדראפט ה-NBA לשנת 2006 ולאחר עונה בליגת הפיתוח של ה-NBA יצא לאירופה וחתם בבי.סי. קייב האוקראינית עימה שיחק גם ביורוצ'לנג'. לאחר מכן עבר לספרד וחתם במנורקה, במדיה קלע 16.3 נקודות בממוצע למשחק ודורג במקום החמישי בטבלת של ליגת ה-ACB.
ב-27 במרץ 2010 קבע שיא עונה של 39 נקודות במשחק נגד הפועל עפולה, בו ניצחה ירושלים 99:102 משלשת ניצחון של ג'טר שהייתה גם השלשה התשיעית שלו במשחק מ-12 ניסיונות, בכך השווה את שיא הליגה לקליעת שלשות במשחק אחד. משחק זה, שנחשב לאחת מתצוגת השלשות הגדולה בתולדות הליגה מאז החלו לחשב שלשות בסטטיסטיקה (סך הכל 28 מ-46 לשתי הקבוצות), הקפיץ את מעמדו של ג'טר בירושלים והוא אף נבחר לשחקן השישי של העונה בליגה. עם זאת, לא הצליח להוביל את קבוצתו להישגים לאחר שזו הפסידה בשמינית גמר גביע המדינה לברק נתניה ובחצי גמר הפיינל פור לאלופה הנכנסת, הפועל גלבוע גליל.
טלהסי
טלהסי (באנגלית: Tallahassee) היא עיר הבירה של מדינת פלורידה בארצות הברית. העיר היא גם בירת מחוז לאון שבפלורידה.
גאוגרפיה
שלא כשאר פלורידה שהיא מישורית ברובה, טלהסי בנויה באזור הררי יחסית לשאר חלקי המדינה.
אקלים
בטלהסי יש אקלים סובטרופי לח עם קיצים ארוכים וחורפים קצרים וקלים. זו אחת הערים הבודדות במדינה שנרשמות בה למעלה מ-38 מעלות צלזיוס, בממוצע 2.4 יום בשנה. שיא הטמפרטורה שנמדדה בעיר היה 41 מעלות צלזיוס ב-15 ביוני 2011.
הטמפרטורה הממוצעת ביולי, החודש החם ביותר, היא 27 מעלות צלזיוס. לעומת זאת, העיר קרירה יותר באופן משמעותי בחורף, כשהטמפרטורה הממוצעת בינואר, החודש הקר בשנה, היא 10.5 מעלות צלזיוס. בעיר ישנם במוצע כ-32 לילות בשנה בה הטמפרטורות יורדות אל מתחת ל-0 בעיקר בין נובמבר למרץ.
השכלה
בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת מדינת פלורידה (כ-40,000 תלמידים) ואוניברסיטת איי ו-אם של פלורידה (כ-13,000 תלמידים. מוסד השכלה גבוהה זה היה במקורו מיועד לשחורים ועדיין מרבית אוכלוסיית התלמידים בו שחורים). בעיר נמצאת גם המכללה הקהילתית טלהסי (כ-12,000 תלמידים) שהיא המכללה האזורית המשרתת את אזור טלהסי.
תחבורה
בעיר נמצא שדה התעופה האזורי טלהסי ועוברת בה אוטוסטרדה מספר 10, כביש מהיר שחוצה את כל ארצות הברית מחוף לחוף בחלקה הדרומי של ארצות הברית.
אוכלוסין
נכון למפקד 2010 אומדן אוכלוסיית טלהסי היה 181,376. היו 74,815 משקי בית, ב-21.3% מהם גרים ילדים מתחת לגיל 18. 27.7% היו זוגות נשואים שחיו יחד, 14.4% היו בעלי בית ללא בן זוג, ו-53.7% היו לא של משפחות. 34.1% ממשקי הבית היו מורכבים מיחידים שגרים לבד ו-6.7% היו אנשים שגרים לבד בגיל 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.23 וגודל המשפחה הממוצע היה 2.88. ילדים מתחת לגיל 5 היו 5.5% מהאוכלוסייה, אנשים מתחת לגיל 18 היו 17.2%, ואילו בני 65 ומעלה 8.1%. הגיל הממוצע היה 26 שנים. לכל 100 נקבות היו 89.5 זכרים. לכל 100 נקבות מגיל 18 ומעלה היו 86.7 גברים.
אחוז האנשים מתחת לרמת העוני הוערך בכ-30.2%.
ערים תאומות
לטלהסי חמש "ערים תאומות" (נכון ל-6 ביולי 2011):
קב ונקי (פירוש למשנה)
"קַב וְנָקִי" הוא פירוש על שישה סדרי משנה, שנכתב על ידי הרב אלישע בן אברהם, שהיה רב בהורדנה (כיום בבלארוס) במאה ה-17. הפירוש נכתב בשנים תכ"ד עד תנ"ז בעיר אמסטרדם.
מקור שם הפירוש הוא בביטוי קב ונקי המתאר כמות קטנה (קב) באיכות גבוהה. הפירוש הוא קצר ותמציתי ולכן תואם את הביטוי.
ג'יי גרינברג
גרינברג נחשב לאחד מהמייסדים של גישת הפסיכואנליזה ההתייחסותית, אסכולה איתה הוא מזוהה פחות כיום. מאז שנת 2011 הוא העורך של כתב העת "הרבעון הפסיכואנליטי".
ביוגרפיה
גרינברג נולד ב-3 באוקטובר 1942 ברובע ברוקלין שבעיר ניו יורק, שם שהה עד לשנת 1959 אז החל ללמוד באוניברסיטת שיקגו ללימודי תואר ראשון עד לשנת 1963.
לאחר שנתיים של לימודי פילוסופיה באוניברסיטת שיקגו, גרינברג נרשם לתוכנית לפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטת ניו יורק. את עבודת הדוקטורט שלו סיים בשנת 1974, בנושא "ניתוח של קבלת החלטות אבחנתיות כפונקציה של אופי הסביבה הקלינית".
לאחר מכן השלים גרינברג הכשרה אנליטית במכון ויליאם אלנסון ווייט, שבו קיבל את התעודה שלו בשנת-1978.
פעילותו
מאז 1978 גרינברג פועל במכון ויליאם אלנסון ווייט, כחבר סגל, מנחה ומדריך. הוא הושפע רבות ממייסדי המכון, הארי סטאק סאליבן, אריך פרום, פרידה פרום-רייכמן וקלרה תומפסון.
החל משנת 2011 גרינברג עורך את כתב העת "הרבעון הפסיכואנליטי". בין השנים 1994–2001 שימש כעורך של "פסיכואנליזה עכשווית" ובין 2007–2010 של כתב העת "The International Journal of Psychoanalysis".
תרומותיו לפסיכואנליזה
בספרו השני, "Oedipus and Beyond", גרינברג מפתח את הפרשנות העמוקה שלו להיסטוריה של החשיבה הפסיכואנליטית, ואת ההשלכות של פרספקטיבה זו על הפרקטיקה הקלינית.
גרינברג כותב פורה במיוחד. ביותר מ-70 מאמרים ופרקים נבחרים בספרים, תרם באופן משמעותי לפסיכואנליזה השוואתית, להעמקת ההבנה של היסטוריית הרעיונות הפסיכואנליטיים, לפיתוח תובנות תאורטיות ביחס לפעולה הטיפולית  ולחשיפת הטבע של קונפליקטים פסיכולוגיים. מספר ראיונות  הוקדשו במהלך השנים לגרינברג ולהשפעתו על התיאוריה הפסיכואנליטית והפרקטיקה הקלינית.
לגרינברג עניין מיוחד וממושך בעלילות הטראגיות של יוון העתיקה, אשר השפיעו באופן ניכר על תרומותיו לפסיכואנליזה.
פרסים
גרינברג זכה בפרס מרי ס. סיגורני לשנת 2015 להישג מצטיין בפסיכואנליזה. הוא גם קיבל את הפרס המדעי המכובד של החטיבה לפסיכואנליזה, האגודה הפסיכולוגית האמריקאית, ב-1993; ופרס אדית זלצר אלט שירות מצטיין ממכון ויליאם אלנסון ווייט בשנת 2004.
אליפות העולם בהוקי קרח נשים
אליפות העולם בהוקי קרח נשים (באנגלית: IIHF Ice Hockey Women's World Championship) הוא טורניר בינלאומי עיקרי לנשים בהוקי קרח. מנוהל על ידי פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF).
קנדה היא הנבחרת המצליחה ביותר עם עשר אליפויות העולם. אחריה ארצות הברית עם תשע אליפויות, מתוכן חמש האליפויות האחרונות ברציפות.
אליפות העולם הרשמית הראשונה נערכה ב-1990, עם עוד ארבע אליפויות שנערכו בשנות ה-90. החל בשנת 1989, בשנים שבהן לא נערך טורניר אליפות העולם, נערכה אליפות אירופה בשנים 1995, 1996. כחלק מהמאמץ לשפר את התחרות, ארגון IIHF החליט לקיים אליפות לנשים בשנים אולימפיות, החל מ-2014, אך לא ברמה העליונה, וב-2022 הוחלט לקיים גם את אליפות הדרג העליון בכל שנה כולל שנים אולימפיות.
שיטת האליפות
בדומה לאליפות העולם של הגברים, נערכת אליפות העולם בהוקי קרח נשים במספר דרגים, ביניהן יש תנועה של נבחרות בשיטת ליגה - הזוכה באליפות דרג עולה לדרג שמעליו בשנה שלאחר מכן, והאחרונה בדרג יורדת לדרג שתחתיו. בין הדרג העליון לדרג 1A, הדרג השני, עולות ויורדות שתי נבחרות בכל כיוון.
נכון ל-2021 האליפות כוללת שישה דרגים - דרג עליון בן 10 נבחרות, שהאלופה שלו מוכתרת לאלופת העולם לאותה שנה; ושישה דרגי משנה לפי סדר איכות - 1A, 1B, 2A, 2B, 3A ו-3B, שכל אחד מהם כולל 6 נבחרות למעט האחרון הכולל 4 נבחרות נכול ל-2022. בכך הגיע מספר הנבחרות המשתתפות בכלל הדרגים ל-44 - שיא כל הזמנים.
ישראל באליפות העולם בהוקי קרח נשים
עד 2022 לא השתתפה ישראל מעולם באליפות העולם בהוקי קרח נשים. לקראת האליפות בשנת 2022 נרשמה ישראל להשתתפות ראשונה אי פעם באליפות, ונבחרת הנשים של ישראל החלה את השתתפותה בדרג הנמוך ביותר - דרג 3B, השביעי מתוך שבעה, שהוקם לראשונה בשנה זו. ישראל נוצחה בכל משחקיה מול אסטוניה, בוסניה-הרצגובינה והמארחת סרביה. נבחרת איראן, שנרשמה אף היא לאליפות, פרשה ממנה עם הרשמתה של ישראל.
ב-2023 אירחה ישראל את אליפות העולם לנשים דרג 3B באולם One Ice Arena שבמושב תנובות. נבחרת ישראל השיגה באליפות נצחון היסטורי ראשון בתולדותיה, על נבחרת בוסניה.
זומה
המטרה במשחק היא להשמיד את כל הכדורים המתקדמים במסלול לפני שהם מגיעים לאל השמש. ברגע שהכדור הראשון מגיע לאל השמש, כל הכדורים נופלים אליו, והשחקן מפסיד "חיים". כדי למנוע מהכדורים להגיע לאל השמש, השחקן צריך לשגר את כדורים צבעוניים לעבר הכדורים שנמצאים במסלול החיצוני. כאשר נוצר רצף של 3 או יתר כדורים באותו צבע, הכדורים מתפוצצים, ולעיתים יכולים לגרום לתגובת שרשרת של התפוצצויות כאשר משני צידי הרצף קיים רצף נוסף של כדורים מאותו צבע.
מפתחת המשחקים היפנית Mitchell Corporation השמיעה בעבר טענות שזומה הוא חיקוי למשחק שפיתחה בשנת 1998 בשם Puzz Loop.
צפון פורטוגל
צפון פורטוגל (בפורטוגזית: Região do Norte) הוא חבל ארץ בצפון פורטוגל. זהו האזור המאוכלס ביותר בפורטוגל, לפני ליסבון, והשלישי בגודלו לפי שטח. לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2017 האזור מנה באותה העת 3,576,205 תושבים. שטחו של האזור הוא 32,278 קילומטרים. נכון ל-2017 צפיפות האוכלוסין באזור צפון פורטוגל היה 173 תושבים לקמ"ר.
אזור צפון פורטוגל הוא אחד מחמשת תתי-האזורים של פורטוגל. העיר פורטו, המכילה כמיליון תושבים, מהווה את מרכז האוכלוסייה העיקרי של אזור צפון פורטוגל. אזור המטרופולין של פורטו, אשר גדול בהרבה, מכיל כ-2.99 מיליון תושבים וכולל בין היתר את הערים השכנות בראגה, וגימארייש.
אזור צפון פורטוגל יושב לראשונה על ידי שבטים פרה-קלטיים וקלטיים שונים עוד לפני שביקרו בו מספר תרבויות ים תיכוניות שעסקו במסחר, כולל יוונים, קרתגים, לפני שנכבש על ידי הרומאים, לפני שהפלישה של השבטים הגרמאניים לאזור, על ולפני שהמורים והוויקינגים ערכו באזור מתקפות שונות.
לאופולד לעף
הרב יהודה לייב [לאופולד] לעף, מאוית לעיתים גם לב או לף או לו (גרמנית: Leopold Löw, הונגרית: Lőw Lipót; 22 במאי 1811 – 13 באוקטובר 1875) היה רב הקהילה היהודית בסגד, תאולוג והיסטוריון הונגרי יליד מוראביה, מהבולטים במלומדי חכמת ישראל. במשך מרבית שנותיו היה קרוב לאסכולה הפוזיטיבית-היסטורית, אך בערוב ימיו נטה לרפורמים. הוא היה הרב המשפיע והבולט ביותר בקרב הציבור הנאולוגי בארצו.
ראשית חייו
יהודה לייב לעף נולד ב-1811 בצ'רנה הורה שבמוראביה, למשפחה היהודית היחידה בכפר. מצד אביו, משה (מוזס) לב, הוא היה דור עשירי למהר"ל מפראג , ומצד אמו, ברברה לבית מאייר, היה צאצא של הרב מנחם מנדל קרוכמל. בני משפחתו הקפידו לאיית את שמם כ'לעף'. בגיל שלוש-עשרה עזב את הבית לטובת לימודים בישיבתו של הרב חיים דייטשמן, אב"ד טרביץ'. בנוסף שהה גם בישיבות קולין, ליפניק ואייזנשטט.
ב-1830 נסע לפרוסניץ, מרכז ההשכלה במוראביה, שם המשיך בלימודיו אצל רב העיר ליב שוואב. הלה נודע כנאור וכתומך במשכילים, והיה מושא לעוינותם של החת"ם סופר ומהר"ם בנט. בשנים הבאות עסק בלימודי חול ורכש שליטה בשפות אירופאיות ובספרות. באותה תקופה החל גם בהתכתבות ענפה עם הרב אהרן חורין מאראד, מהבולטים שהטיפו לרפורמה דתית. ב-1834 סירב הרב הראשי של מוראביה, נחום טרייביטש, לאשר להעניק לו היתר הוראה מאחר שהיה משכיל מדי. בעקבות זאת היגר ב-1835 לממלכת הונגריה, שם נסמך לרבנות על ידי שוואב, דייטשמן, חורין ושי"ר. באותה תקופה מונה שוואב לאב"ד פשט. בחמש השנים הבאות למד לעף מגוון רחב של נושאים – מתמטיקה, פילוסופיה, תאולוגיה, היסטוריה, ארכאולוגיה ועוד רבים – בגימנסיה הלותרנית של פרשבורג ובאוניברסיטאות פשט ווינה, ובמקביל התפרנס כמורה פרטי.
רבנות
ב-10 בספטמבר 1841 הוזמן לכהן כרב בעיר נג'קניז'ה, וביוני 1842 נשא לאישה את לאונטין, בתו של הרב שוואב. הוא רכש שליטה בהונגרית וב-1844 היה הרב הראשון במדינה לשאת את דרשותיו בה. הוא הפך למוביל המאבק עבור אמנציפציה ליהודים בהונגריה. הוא שוכנע כי המפתח לכך הוא באימוץ הלאומיות המדיארית ולכן טיפח קשרי ידידות עם פרנץ דיאק ואחרים מהחוגים הלאומיים. באותה שנה התפלמס עם לאיוש קושוט הליברלי כשזה קרא ליהודים לבטל איסורים דתיים כמו כשרות ולהתבולל כתנאי להשוואת מעמדם האזרחי. הוא הקים בנג'קניז'ה בית-ספר ועודד הכשרה מקצועית. באמצע שנות ה-40, בעת הוועידות שקבעו את מסלולה של היהדות הרפורמית בנסיכויות הגרמניות, תמך ברב זכריה פרנקל השמרן, מייסד האסכולה הפוזיטיבית-היסטורית. פועלו כרב הפך אותו לדמות המשפיעה ביותר ביהדות הנאולוגית המתפתחת של הונגריה, שהושפעה רבות מהתפישה הפוזיטיבית-היסטורית של פרנקל. תרומתו לחכמת ישראל הייתה רבה: בין היתר, קבע כי טקס הבר מצווה הופיע לראשונה בגרמניה במאה ה-14, והיה הראשון לחקור את מקורות עזרת הנשים ולהצביע על כך שבבתי-כנסת מהעת העתיקה אין ראיות לקיומה.
עמדותיו הפכו אותו למושא לעוינות עזה מצד האורתודוקסים. ב-1846, כשקיבל את הרבנות בפאפה, ניסו הגורמים השמרניים בקהילה למנוע את מינויו באמצעות פנייה לשלטונות, אך לא הצליחו. בכל תקופת כהונתו בעיר נמשך העימות עמם. ב-1848, כשפרצה המהפכה ההונגרית נגד השלטון ההבסבורגי, הצטרף לעף לצבא המתקוממים כרב צבאי ויצא לחזית הדראווה, בה לחמו המורדים במלוכנים הקרואטים, שם נשא דרשות בפני החיילים היהודים. במהלך ההתקוממות תמך בקריאתו החריפה של שוואב נגד "אגודת הרפורמה של פשט" בראשות יצחק איינהורן, שניסה לקדם תיקונים דתיים נרחבים בהשראת מורהו הרדיקלי, שמואל הולדהיים. לאחר שהאוסטרים הביסו את המורדים ב-1849 נעצרו הוא ושוואב על ידי הרשויות; בעקבות פנייתה של לאונטין לברונית סינה, ממשפחתו של הבנקאי הוינאי רב-ההשפעה גאורגיוס סינה, חנן אותם הגנרל האוסטרי יוליוס יאקוב פון היינאו ב-14 בדצמבר. לעף שוחרר, אך נותר בפיקוח צמוד של השלטונות.
ב-1850 עזב את פאפה לטובת העיר הגדולה סגד, בה כיהן עד מותו. הוא הוסיף להיות דמות מרכזית במאבק לאמנציפציה. ב-1851 זומן על ידי האוסטרים לעמוד בראש וועדה שניסתה, לשווא, לקבוע חוקת קהילות אחידה לציבור היהודי בהונגריה. באותה שנה הגיע למדינה הרב הגרמני האורתודוקסי עזריאל הילדסהיימר, שדגל ברעיון של תורה עם דרך ארץ. לעף ראה בשיטתו ניסיון לאמץ חזות מודרנית תוך סירוב לבחינה מדעית כנה של הדת, והם נעשו ליריבים מרים. התנגדותו לרפורמה קוממה עליו רבים מיהודי פשט שהשתייכו אליה, ומנעה ממנו לרשת את חמיו עם מות הלה ב-1857.
אחרית ימיו
ב-1858 ערך הרב לעף ופרסם כתב-עת בגרמנית "בן חנניה", על תאולוגיה יהודית, החיים בקהילה, בית הכנסת ובית הספר, שהיה לבמה המרכזית לפרסומים במדעי היהדות בהונגריה. בשנת 1960 הוא הזמין את ישראל באק ללמד בבית ספר יהודים של העיר. ב-1861, בעת שהתנהל פולמוס גדול סביב חיבורו של פרנקל "דרכי המשנה" – האורתודוקסים ראו בספר ערעור על מקורה האלוהי של התורה שבעל פה ותקפו את המחבר כשנמנע מלאשר כי הוא אכן מאמין בכך – חיבר לעף טור בעילום שם נגד מורו שי"ר, שהצטרף לגינויים. הוא כתב כי הלה, שקיבל בעצמו את תזת ישעיהו השני, אינו יכול להטיח האשמות בפרנקל. ב-1863 הצטרף לעף לעוד סכסוך בין הפוזיטיבים-היסטוריים לאורתודוקסים, כשהילדסהיימר ארגן מסע מחאה נגד היינריך גרץ שפירש את ישעיהו נ"ג כמטאפורה להיגאלות עם ישראל ולא נבואה על ביאת המשיח. הוא והמקורבים לו הגנו על גרץ וטענו שהילדסהיימר הוא קנאי דתי העוסק באפולוגטיקה גרידא.
ב-1860, חצי שנה לאחר שהגיע לסגד, מתה אשתו לאונטין. הוא נישא שנית לבאבט רדליך, ובסך הכל היו לו ארבעה-עשר ילדים. ב-1863 שימש בהזמנה מיוחדת של משפחת הרצל כמסדר הקידושין בחתונתה של קתרינה, אחותו של יעקב, אביו של תאודור הרצל.
בשנות ה-60 החל לעף לנטות יותר לכיוון רעיונותיו של אברהם גייגר. עוד ב-1857 שיבח את ספרו המהפכני "המקרא ותרגומיו". לימים, שיבח אותו גייגר באומרו שמחקריו הוכיחו כי "הפרשנים ופוסקי ההלכה מעולם לא הכפיפו את דעתם לדעת כותבי התלמוד." ב-1868, ערב הקונגרס הכללי, הוא התנגד להצעת ראש קהילת פשט איגנאץ הירשלר לכונן הנהגה מרכזית עבור כלל הציבור והתריע כי היהודים מפולגים מדי. הוא עצמו החרים את דיוני הקונגרס ולאחר מכן, בעת שהאורתודוקסים פרשו ממנו וחתרו לייסד ארגון עצמאי, הביע תמיכה בהם. כשהקהילות הנאולוגיות התארגנו ב'לשכה היהודית הארצית', הלך וגדל הפער בין לעף לעסקנים שהנהיגו אותה, ששאפו למזער את החיכוך הדתי עם האורתודוקסים. לא הוצעה לו משרת הוראה בבית המדרש לרבנים בבודפשט. הוא השתתף בוועידת לייפציג ובוועידת אאוגסבורג, שאורגנו על ידי הרפורמים.
ב-1873 הכליל אותו המשכיל הרוסי אליעזר צווייפל, בניתוחו על הזרמים היהודיים בזמנו, לא במחנה "ההשקפה השלישית" של "ד"ר פראנקל וד"ר גרעטץ" אלא מנה את "ד"ר לעף" מיד אחרי גייגר בין "המתקנים". הרב לעף הוסיף לחבר ספרים רבים, שחלקם יצאו לאור רק אחרי מותו. ספר השנה של כינוס הרבנים הרפורמים בארצות הברית ב-1911 תיאר בהערכה את פועלו, אך ציין כי אף על פי שהיה לא הייתה לעבודתו השפעה על בני ארצו;.
בהלווייתו ב-1875 השתתפו נציגים מכל רחבי הארץ, וראש הממשלה קלמן טיסה ולאיוש קושוט פרסמו הודעות אבל. בנו עמנואל לעף ירש אותו בתפקידו כרב הנאולוגי של סגד כעבור שלוש שנים.
ירושלים, ירושלים
ירושלים, ירושלים (באנגלית: !O Jerusalem - או ירושלים) הוא ספר שנכתב על ידי לארי קולינס ודומיניק לאפייר, עיתונאי אמריקאי וסופר צרפתי, ומתאר את האירועים והקרבות שהתרחשו בירושלים ובסביבתה הקרובה בתקופת מלחמת העצמאות ואת האישים הקשורים לאירועים אלו.
כתיבה
לצורך כתיבת הספר נעזרו המחברים במחקר שערכו במשך חמש שנים שכלל, אלפי ראיונות, ובדיקה של מסמכים הזמינים לציבור וחומר רלוונטי אחר. כל אלה היוו את הבסיס להצגת ממד ממלחמת העצמאות והשנה הראשונה של מדינת ישראל.
המחברים השתדלו להציג ב"ירושלים, ירושלים" אירועים המתארים את שלושת הצדדים שהשתתפו בעימות ובאירועים, ומהווים את תוכן הספר: היהודים, מהחייל הפשוט ועד למפקדים כגון דוד בן-גוריון, גולדה מאיר, הערבים, והבריטים אשר שלטו בארץ בזמן המנדט הבריטי.
הספר תורגם לעברית על ידי אהרן אמיר ב-1972, בשנה בה פורסם במקור בארצות הברית, ויצא לאור בהוצאת מעריב. מהדורה נוספת יצאה לאור בהוצאת שוקן ב-1978.
זמון
זֶמוּן (בסרבית: Земун, בגרמנית: זֶמְלִין (Semlin)) היא אחת מ-17 הרשויות המקומיות המרכיבות את מחוז בלגרד, אשר מרכזו בלגרד בירת סרביה. עד 1934 הייתה זמון עיר בפני עצמה ואז סופחה לשטחי בלגרד רבתי.
היסטוריה
בכתביו של פליניוס הזקן מאוזכר היישוב הרומי טָאוּרוּנוּם אשר הוקם בראשית המאה ה-1 ומצוי בסמוך ליישוב המודרני. טאורונום מופיע גם במפת פויטינגר. במהלך המאה ה-5 הוחרב היישוב על ידי ההונים ונזנח. בשלהי המאה ה-8 נכבש האזור על ידי האימפריה הפרנקית ובמקום הוקם יישוב. בראשית המאה ה-9 נכבש השטח על ידי הממלכה הבולגרית הראשונה ולראשונה מופיע בכתובים השם זמלין כשמו של היישוב. בשלהי המאה ה-9 השתלט על זמלין צבא ממלכת הונגריה.
החל מראשית המאה ה-11 ועד אמצע המאה ה-12 הפכה העיר לשדה קרב בין ההונגרים, הביזנטים והצלבנים ונחרבה מספר פעמים. בהמשך, לאחר תקופה קצרה של שלטון מונגולי שלטו על היישוב לפרקים ההונגרים והסרבים. ב-1453, נכבשה העיר על ידי האימפריה העות'מאנית והעות'מאנים שלטו על העיר עד 1717 עת נכבשה על ידי הנסיך אויגן מסבויה מפקד צבא ממלכת הבסבורג. בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית. במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבשה זמון על ידי צבא ממלכת סרביה ולאחריה נכללה בשטחי ממלכת יוגוסלביה. ב-1934 הוכללה זמון בשטח השיפוט של בלגרד רבתי.
ב-12 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה זמון על ידי הוורמאכט ובהמשך צורפה למדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה. ב-22 באוקטובר 1944 שוחררה העיר על ידי כוחות הצבא האדום והפרטיזנים של טיטו. לאחר המלחמה נכללה זמון בשטח יוגוסלביה ולאחר התפרקות יוגוסלביה, בשטח סרביה.
הקהילה היהודית
במחצית הראשונה של המאה ה-18, התיר קרל ה-6, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ליהודים ממוראביה להתיישב בזמון. בהמשך, הגיעו לעיר פליטים יהודים מבלגרד בשל הקרבות בין האוסטרים לעות'מאנים. ב-1746 הכירו השלטונות ההבסבורגים רשמית בקהילה היהודית הקטנה שהתגוררה בזמון ובניה חויבו בתשלום מס שני של 100 פלורינים למשפחה. תיעוד מפנקסי הקהילה קיים מ-1782.
לקראת סוף המאה ה-18 הגיעו מהגרים נוספים מבוהמיה והקהילה התגוררה בעיר התחתית של זמון ברחוב אשר בחלוף הזמן כונה "רחוב היהודים". לקהילה הוקצתה חלקה בבית העלמין הישן וב-1802 חלקה בסמוך לבית העלמין הקתולי "החדש". המצבה הקדומה ביותר בבית העלמין הישן היא מ-1740. ב-1813 הוקם בזמון תלמוד תורה ונוסדה חברה קדישא. במועד זה היו בעיר שתי קהילות אשכנזית גדולה וספרדית קטנה. מ-1825 ועד 1874 כיהן כרב הראשי של יהודי העיר יהודה אלקלעי, ממבשרי הציונות. סבו של בנימין זאב הרצל שמעון לייב, וסבתו רבקה התגוררו בעיר במחצית השנייה של המאה ה-19.
ב-1850 הוקם בית הכנסת האשכנזי המרכזי וב-1867 בית הכנסת הספרדי. בין 1909 ל-1927 כיהן ד"ר הינקו אורבך כרב הראשי ליהודי העיר. בעיר פעל בית ספר יסודי יהודי ובו למדו כ-100 תלמידים, מקצתם מהאוכלוסייה הכללית. לאחר מלחמת העולם הראשונה התגברה הפעילות הציונית בזמון ובבחירות שנערכו ביולי 1919 להנהגת הקהילה זכו הציונים לרוב. כלכלת הקהילה נסמכה על מסחר ותעשייה בתחום הטקסטיל ועיבוד העץ.
ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה החלו רדיפות יהודים. בסמוך לזמון הוקם מחנה הריכוז סיימישטה והוא מוכר בספרות המחקרית גם כ"מחנה זֶמְלִין" (בגרמנית: Lager Semlin). באביב 1942 בוצעה אקציה בעיר ובני הקהילה הובלו למחנה הריכוז טניה הסמוך לאוסייק. במהלך יולי ואוגוסט 1942 גורשו יהודי זמון למחנות ההשמדה יאסנובאץ וסטארה גרדישקה. מעריכים שכ-500 מיהודי זמון נרצחו בשואה. לאחר מלחמת העולם השנייה שבו שרידי הקהילה לזמון וחודשה הפעילות הקהילתית. ב-1969 התגוררו בעיר 136 יהודים.
ב-1962, הופקע בית הכנסת האשכנזי הממוקם ברחוב ע"ש יהודה חי אלקלעי מידי הקהילה על ידי הרשות המקומית ובמקום פועלים בית ספר ומסעדה. מ-2005 מנסה הקהילה היהודית לרכוש את המבנה מחדש.
רבני העיר
שמותיהם של חלק מרבני העיר ומורי ההוראה בה, במאות השנים האחרונות, השתמרו בעיתונות התקופה ובספרי השו"ת, מהם: רבי יעקב גליביץ (פעל בעיר בסביבות 1785); רבי ברוך בן שמואל זנוויל סג"ל מלייפניק (מכונה גם ר' ברוך לייפניקר), מחבר "זרע שמואל" (פעל בעיר בשנים שלפני 1795); רבי יהודה אלקלעי (מ-1825 ועד 1874), שבזמן כהונתו שימש כמורה הוראה בעיר הרב שמואל וולף בן מרדכי אסאד, תלמידו של החתם סופר; ד"ר הינקו אורבך (בין 1909 ל-1927).
אבי בלשניקוב
אַבְרָהָם (אָבִי) בָּלַשְׁנִיקוֹב (נולד ב-20 במרץ 1966) הוא איש ציבור ישראלי, יו"ר המסלול האקדמי המכללה למינהל ונציגו בישראל של איש העסקים היהודי-אמריקני רון לאודר. בעבר כיהן כסמנכ"ל מכון היצוא (2002–2005), מנכ"ל משרד התקשורת (2005–2006), מנכ"ל הכנסת (2006–2009), מנכ"ל משרד מבקר המדינה (2009) ויו"ר ערוץ 10 (2012–2013).
ביוגרפיה
בלשניקוב החל את דרכו הציבורית ב-1988 כשהחל לכהן כעוזרו הפרלמנטרי של חבר הכנסת שמעון שטרית. בשנות ה-90 של המאה ה-20 כיהן כיועץ פוליטי לשר האוצר, אברהם בייגה שוחט. לאחר שהוקמה ממשלת הליכוד בראשות בנימין נתניהו ב-1996, עבר לעבוד כראש לשכתו של השר לביטחון פנים, אביגדור קהלני.
בשנת 1999 הצטרף לאשת העסקים וחברת הכנסת לשעבר, פנינה רוזנבלום, והתמודד עמה בבחירות לכנסת החמש עשרה כמספר 2 ברשימתה העצמאית לכנסת - "פנינה רוזנבלום". הרשימה לא נבחרה לכנסת. באותה שנה עבר לעבוד עם השרה להגנת הסביבה, דליה איציק, כעוזרה הבכיר לעניין ביצוע חוק רשות השידור, שאיציק הופקדה לטפל בו כשרה הממונה על הרשות. מאז נחשב אחד ממקורביה של איציק. במרץ 2001 מונתה איציק לשרת התעשייה והמסחר בממשלת שרון הראשונה, ובלשניקוב עבר לשמש כיועץ בכיר וראש מטה השרה, אז שימש גם כחבר מִנהל מרכז ההשקעות.
כשאיציק מונתה ליו"ר סיעת העבודה-מימד בכנסת ה-16, הוא עבר לעסקים פרטיים, שימש סמנכ"ל מכון היצוא הישראלי, והמשיך לייעץ לאיציק בעניינים פוליטיים.
בלשניקוב כיהן בתפקידים ציבוריים שונים: חבר בדירקטוריון חברת קרתא, חבר דירקטוריון הרשות לפיתוח ירושלים, חבר במועצה לחילופי נוער צעירים ויו"ר הקרן לצער בעלי חיים.
בשנת 2005 שבה איציק לממשלה כשרת התקשורת ומינתה את בלשניקוב למנכ"ל משרד התקשורת כמינוי אישי שלה. לאחר פרישתה מן המשרד, נשאר בתפקידו תחת השר אברהם הירשזון.
ב-12 בפברואר 2007, מינתה איציק, שכיהנה כממלאת-מקום נשיא המדינה במשך כחצי שנה, את בלשניקוב למנכ"ל בית הנשיא בפועל במקומו של המנכ"ל משה גורל, שנאלץ לפרוש מתפקידו מטעמי בריאות. בלשינקוב שימש במקביל בשני התפקידים עד לבחירתו של שמעון פרס לנשיאות, ולאחר מכן החליפה אותו בתפקיד אפרת דובדבני.
לאחר הבחירות לכנסת השמונה עשרה הוחלף בלשניקוב בדן לנדאו ומונה על ידי מיכה לינדנשטראוס לשמש מנכ"ל משרד מבקר המדינה. חודשיים בלבד לאחר מינויו התפטר בלשניקוב מתפקידו.
ב-6 ביולי 2009 מונה לנציגו בישראל של איש העסקים היהודי-אמריקני רון לאודר. בלשניקוב מנהל את עסקיו של לאודר בישראל ובמדינות נוספות באירופה. בספטמבר 2012, לאחר כהונה בת כשנה וחצי כדירקטור בערוץ 10, מונה בלשניקוב ליושב ראש הערוץ.
בתחילת 2014 מונה לדירקטור במרכז רפואי הדסה בירושלים, ואחר כך נבחר לכהן כממלא מקום יו"ר מועצת המנהלים של המרכז הרפואי. בתקופת כהונתו נחתמה תוכנית ההבראה של בית החולים. הוא שימש בתפקיד זה כשנתיים.
החל משנת 2014 הוא מכהן גם כיו"ר מועצת המנהלים של חברת "הגיחון", שהיא תאגיד המים והביוב הגדול בישראל. בראשית 2016 מונה גם ליו"ר מועצת המנהלים של חברת מבט"י - מפעלי טיהור שפכים ירושלים - שהיא חברה בת של חברת הגיחון העוסקת בהפעלת מפעלי טיהור שפכים בירושלים וסביבתה.
משנת 2014 מכהן בדירקטוריון הטכניון בחיפה, וממשיך לכהן כיו״ר מועצת המנהלים של החברות הכלכליות של בתי החולים של הדסה.
מאז ינואר 2018 מכהן בלשניקוב גם כיושב ראש הדירקטוריון של המסלול האקדמי-המכללה למינהל.
בשנת 2018 מונה על ידי שר החינוך נפתלי בנט לחבר ועדת פרס ישראל למפעל חיים, אשר החליטה על זהות חתני וכלות הפרס לשנה זו.
חיים אישיים
מתגורר בירושלים, אלמן ולו ארבעה ילדים.
The Awesome Adventures of Captain Spirit
The Awesome Adventures of Captain Spirit (בתרגום חופשי לעברית: הרפתקאותיו המדהימות של קפטן רוח) הוא משחק וידאו מז'אנר ההרפתקאות-גרפי המפותח על ידי Dontnod Entertainment ויצא לאור על ידי Square Enix ב-26 ביוני 2018 למחשב האישי ולקונסולות המשחקים PlayStation 4 ו-Xbox One. המשחק יהיה חינמי ועלילתו מתרחשת באותו יקום של המשחק "Life Is Strange".
משחקיות
"The Awesome Adventures of Captain Spirit" הוא משחק הרפתקאות-גרפי שבו השחקן מגלם את דמותו של כריס בן ה-10, שמדמיין את עצמו בתור גיבור על. התלבושות שלו ניתנות להתאמה אישית, בעוד שניתן לתקשר עם הסביבה, המכילה קווסטים (משימות) כמו חיפוש אוצרות וחקירת כוכבי לכת דמיוניים. עצי דיאלוג משמשים על מנת לתקשר עם הדמויות האחרות. הבחירות של השחקן ישפיעו על המשחק "Life Is Strange 2".
רקע
המשחק מתרחש באותו יקום של סדרת המשחקים "Life Is Strange". העלילה סובבת סביב כריס בן ה-10 ומתרחשת כ-3 שנים אחרי אירועי "Life Is Strange" (כלומר, בשנת 2016), בעיירה ביבר קריק שבמדינת אורגון, בארצות הברית. כריס מתגורר עם אביו, צ'ארלס, שהתאלמן מאשתו זמן קצר לפני תחילת עלילת המשחק.
פיתוח והפצה
על פי המפתחת, "The Awesome Adventures of Captain Spirit" מהווה הגשמת חלום להרחיב את יקום "Life Is Strange", דבר שעלה במהלך פיתוח המשחק "Life Is Strange 2". המפתחים ראול ברבת' ומיצ'ל קות' חברו יחד לכותב ג'ין-לוק קנו כדי ליצור את הסיפור ואת הדמויות. שירי האלבום "Carrie & Lowell" מאת האומן סופיאן סטיבנס נמצאים בפסקול המשחק על מנת להמחיש את אווירת האבדון. עצי הדיאלוג במשחק שופרו כך שניתן יהיה לנוע בעולם במקביל. על ידי שימוש במנוע המשחק Unreal Engine 4, המפתחת פיתחה מערכת אנימציות של פנים ופיזיקה.
"The Awesome Adventures of Captain Spirit" נחשף במהלך מסיבת העיתונאים של מיקרוסופט ב-E3 2018 ב-10 ביוני 2018.
14 באפריל
14 באפריל הוא היום ה-104 בשנה (105 בשנה מעוברת) בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 261 ימים.
אנטולי סולוביוב
קורות חיים
אנטולי סולוביוב נולד בריגה, לטביה הסובייטית למשפחה ממוצא רוסי. לאחר סיום בית הספר, בשנת 1967 הוא התחיל לימודים באוניברסיטת לטביה. הוא לא סיים את שנת הלימודים הראשונה, ועזב את הלימודים לטובת קורס טייס. בהמשך הוא גויס לחיל האוויר הסובייטי והוצב ביחידת החיל.
בשנת 1976 נכלל ביחידת הקוסמונאוטים.
בשנת 1988 שוגר לחלל בחללית סויוז TM-5 לצד ויקטור סביניך ואלכסנדר אלכסנדרוב. הם התחברו לתחנת החלל מיר וביצעו מספר מחקרים.
ב-1990 שוגר לחלל בחללית סויוז TM-9 לצד אלכסנדר בלנדין. הם התחברו לתחנת החלל מיר. הם ביצעו מספר מחקרים לרבות פעילות חוץ רכבית. אנטולי סולוביוב חזר לכדור הארץ כעבור 179 ימים.
ב-1993 שוגר לחלל בחללית סויוז TM-15 לצד סרגיי אבדייב ומישל טוניני מצרפת. הם התחברו לתחנת החלל מיר. הם ביצעו מספר מחקרים לרבות פעילות חוץ רכבית. אנטולי סולוביוב חזר לכדור הארץ כעבור 188 ימים.
ב-1995 שוגר לחלל במשימה STS-71 לצד אסטרונאוטים אמריקאים. הם התחברו לתחנת החלל מיר. הם ביצעו מספר מחקרים לרבות פעילות חוץ רכבית. אנטולי סולוביוב חזר לכדור הארץ כעבור 75 ימים.
ב-1997 שוגר שוב סולוביוב לחלל בחללית סויוז TM-24 לצד פאבל וינוגרדוב. הם התחברו לתחנת החלל מיר. הם ביצעו מספר מחקרים לרבות פעילות חוץ רכבית. סולוביוב חזר לכדור הארץ כעבור 197 ימים.
בשנת 1999 עזב סולוביוב את תוכנית החלל הרוסית. מאז הוא מכהן כנשיא קרן "למען מולדת".
קרישיות יתר
קרישיות יתר של הדם (בלועזית: תרומבופיליה) היא מצב של חריגה במנגנון קרישת הדם: הדם נקרש בקלות יתר או יתר על המידה. פגיעה זו מביאה ליצירת תרומובוזות – פַּקֶּקֶת (קרישי דם) בלתי-רצויים בוורידים או בעורקים, אשר עלולים לגרום לתחלואה, לנכות ואף למצבים מסכני חיים.
תרומבופיליה יכולה להיות נרכשת (במהלך החיים) או מולדת (תורשתית), והיא עשויה להיות זמנית או קבועה.
באופן כללי, תרומבופיליה נובעת כתוצאה מהפרעה בהרכב הדם, ובפרט מהפרעה במערכת הקרישה ובפקטורי הקרישה.
ג'יימס הראשון, מלך סקוטלנד
ג'יימס הראשון (באנגלית: James I; 1394 - 21 בפברואר 1437) היה מלך סקוטלנד מ-4 באפריל 1406 עד 21 בפברואר 1437. ג'יימס מלך בפועל ממאי 1424.
קורות חיים
ג'יימס נולד ב-25 ביולי 1394 לרוברט השלישי ולאנבלה דראמונד. בשנת 1402 אחיו הבכור נכלא והורעב למוות בפוקלנד שבפיף, במסגרת מאבקי השליטה בסקוטלנד. על מנת להגן על חייו של ג'יימס שלח אותו אביו לצרפת. בעת מסעו לצרפת נודע למלך אנגליה על מיקומו, וג'יימס נתפס על ידי הנרי הרביעי אשר כלא אותו ודרש כופר בגין שחרורו. אביו של ג'יימס נפטר מצער כאשר נודע לו על שבי בנו, ודודו של ג'יימס, רוברט סטיוארט, דוכס אולבני הפך לעוצר עם מותו של המלך, לא הזדרז באיסוף הכופר לשחרורו של ג'יימס (בעוד שהצליח לאסוף את הכופר הנדרש לשחרור בנו שלו מרדוך שנכלא בקרב גבעת הומילדון. ג'יימס נותר כלוא באנגליה במשך 18 שנים. זמן קצר היה כלוא במצודת לונדון אולם במרבית שנות השבי שהה בטירת וינדזור.
ישנה סברה לפיה בשביו כתב ג'יימס את הפואמה "The Kingis Quair" - אחת היצירות המוקדמות החשובות של הספרות הסקוטית.
לאחר מותו של דוכס אולבני בשנת 1420 שולם הכופר שעמד על 40,000 שטרלינג, ובשנת 1424 שב ג'יימס לאנגליה עם רעייתו אותה פגש בלונדון. ג'ואן בופורט הייתה אחייניתו של המלך הנרי השישי. ג'יימס וג'ואן נישאו בלונדון ב-2 בפברואר 1423, ולימים נולדו להם שמונה ילדים:
ג'יימס הוכתר במנזר סקון ב-2 במאי 1424, ואחת מהוראותיו הראשונות היה להוציא להורג את משפחת אולבני אשר השאירה אותו בשבי באנגליה. ההוצאה להורג של מרדוך סטיוארט, דוכס אולבני ושני בניו התרחשה ב-24 במאי 1425 בגבעת המצודה שליד טירת סטירלינג.
במהלך שלטונו ביצע ג'יימס רפורמות שלטוניות וחוקיות רבות, וכן שינה את מבנה הפרלמנט הסקוטי והפך אותו דומה יותר לפרלמנט האנגלי.
בעקבות השינויים המוניטריים והחוקיים, החלה להתעורר התנגדות לשלטונו של ג'יימס הראשון. צאצאיו של סבו, המלך רוברט השני, מנישואיו השניים, טענו כי זכותם לכתר עולה על זו של צאצאיו מנישואיו הראשונים, שמעמדם היה שנוי במחלוקת, ובהם המלך ג'יימס עצמו. ב-21 בפברואר 1437 נרצח ג'יימס במנזר בלקפריירז שבפרת' בידי קבוצת אצילים, שבראשם עמד סר רוברט גראהם.
ישיבת בני עקיבא גבעת שמואל
ישיבת בני עקיבא גבעת שמואל היא חטיבת ביניים וישיבה תיכונית בדרום גבעת שמואל. בישיבה לומדים כ-1,000 תלמידים והיא כללה בעבר פנימייה.
היסטוריה
הישיבה נוסדה כחטיבת ביניים בשנת 1973 ונקראה המכינה המרכזית לישיבות בני עקיבא שלוחת כפר הרוא"ה בגוש דן חטיבת ביניים ארצית גבעת שמואל (כיתות ז'-ט'), ובשנת 1999 הורחבה מסגרת הלימודים של המוסד לתוכנית שש-שנתית והחלה לתפקד כישיבה תיכונית. טרם השינוי נחשבה ישיבת בני עקיבא כפר הרואה למשלימתה של חטיבת הביניים.
הישיבה כוללת שלושה בנייני כיתות, בניין בתי מדרש (הכולל שלושה בתי מדרש שהגדול בהם שופץ בה'תשע"ה), בניין לימודי מדע (ששופץ והורחב בה'תשע"ב) ומשמש גם כבנין כיתות נוסף, חדר אוכל, פנימייה, אודיטוריום וספרייה.
ברחבי הישיבה ישנם מגרשי ספורט (בהם מגרש כדורגל סינתטי ומגרש כדורגל אספלט, שני מגרשי כדורסל ומגרש סינתטי כדורעף), מתקני כושר וטניס שולחן.
הפנימייה שנסגרה יועדה במקור לתלמידי התיכון, והיו בה כ-20 תלמידים בכל שכבה. הפנימייה כללה מדריכי מחזורים, חונכים לימודיים, אם בית ואבי בית. בשנת 2014 הוחלט על ידי הצוות הניהולי של הישיבה, על סגירת הפנימייה ופעילותה נפסקה לגמרי בשנת 2016. כיום היא משמשת לשבתות ישיבה, ערבי כיתה ('ואמונתך בלילות') ומגורי ר"מים.
בשנת הלימודים ה'תשע"ב הוסיפה הישיבה כיתה ניסיונית המיועדת לבעלי לקויות למידה בשכבת כיתות ז'. לאחר שנתיים הוחלט להעביר את תלמידי הכיתה לכיתות הרגילות. בשנת ה'תשע"ה חזרו כיתות המיועדות ללקויי למידה בכיתות ז', והם שולבו בכיתה ט' בכיתות הרגילות. בשנת התשפ"ב (2021) נוספה כיתה לילדים בעלי אוטיזם בשכבת כיתות ז'.
ב-5 בפברואר 2018 נרצח מחנך כיתה ח' בישיבה, הרב איתמר בן גל, בפיגוע באריאל.
מסדרון בית-הכנסת של הישיבה שימש לצילום סרט על ישיבת פוניביז' ששמו "הבלתי רשמיים".
לישיבה נבחרת כדורסל שהגיעה להישגים רבים במסגרת ליגת הישיבות התיכוניות. בשנת התשע"ז זכתה נבחרת הישיבה בכדורסל באליפות ליגת הישיבות התיכוניות לאחר ניצחון 61-45 במשחק הגמר על ישיבת אמי"ת רחובות. בשנת התשע"ח הגיעה הנבחרת עד לחצי הגמר שם הודחה. שנה לאחר מכן, בשנת התשע"ט העפילה שוב הנבחרת לגמר ליגת הישיבות שם הפסידה לתיכון הימלפרב. הנבחרת העפילה גם בשנה העוקבת, התש"ף לגמר הליגה אך הגמר בוטל עקב מגפת הקורונה. גבעת שמואל זכתה פעם נוספת בתואר אלופת ליגת הישיבות בעונת התשפ"ב לאחר ניצחון 60-55 על תיכון הימלפרב.
אגם אגנס (אלברטה)
אגם אגנס (באנגלית: Lake Agnes) הוא אגם הררי קטן בשטח הפארק הלאומי באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
האגם נמצא בגובה 2,134 מטרים מעל פני הים.
על גדת האגם מצוי בית התה אגם אגנס, בית התה הוותיק ביותר בקנדה, ואתר תיירות פופולרי. שביל הליכה מקשר בין אגם לואיז לאגם אגנס, וממשיך ממנו להר ביהייב ולהר ניבלוק.
גקטורקים
האימפריה הגקטורקית והפיצול
בשנת 542 מרד בומין ח'אן ב, ח'אנות מונגולית במקורה שהייתה המדינה השלטת ב ובמרכז אסיה. בשנת 552 הוא גבר על ח'אנות רוראן ו נוסדה תחת בומין ח'אן. בשנת 555 ח'אנות רוראן נפלה והח'אנות הטורקית הראשונה ירשה אותה כאימפריה השלטת ברמה המונגולית ולאחר מכן התרחבה גם למרכז אסיה. בשנת 581 פרצה מלחמת אזרחים באימפריה,. בשנת 603, כתוצאה ממלחמת האזרחים, הח'אנות התפצלה לשתי ח'אנויות נפרדות: ו. בשנת 657, שושלת טאנג הסינית שהביאה לסין את תור הזהב, כבשה את הח'אנות הטורקית המערבית והפכה אותה לווסאלית שלה. במהלך השנים, שושלת טאנג נלחמה באימפריה הטיבטית על שטחים במרכז אסיה ועל שליטה בח'אנויות הגקטורקיות.
הח'אנות הטורקית המערבית נותרה וסאלית של שושלת טאנג עד נפילתה של הח'אנות ב-742. הח'אנות הטורקית המזרחית פגשה גורל דומה. בשנת 630 היא נכבשה על ידי שושלת טאנג.
האימפריה הטורקית השנייה
בשנת 682 הוקמה ה על ידי השבט הגקטורקי. היא נחשבת לישות יורשת של הח'אנות הטורקית המזרחית שלאחר מכן נשלטה על ידי שושלת טאנג. הח'אנות הטורקית השנייה נפלה בשנת 744, לאחר שנכבשה על ידי ברית של תשעה שבטים טורקיים שהפכו מאוחר יותר לאימפריה האויגורית.
ממלכת אוקיאנה
ממלכת אוקיאנה (באנגלית: The New Adventures of Ocean Girl) היא סדרת אנימציה אוסטרלית משנת 2000 אשר שודרה בטלוויזיה החינוכית בשנת 2002. הסדרה היא סדרת-בת ל"ילדת הים". את שיר הפתיחה ביצעה אסתר אתי קסטרו.
עלילה
בכוכב אוקיאנה ישנם ארבעה קריסטלים שנותנים חיים על ידי הלווייתנים שומרי התקווה. גלייל, המכשף הרשע גונב את אחד הקריסטלים ומשנה לרעה את הטבע. נרי, נסיכת אוקיאנה, עכשיו צריכה לחפש את הקריסטל ולהציל את הטבע.
אך עוד יבואו ימים טובים של ישועה
יום יבוא ושוב תזרח החמה מן המזרח
והאור יביא שלום שלום שלום
כל יום ברכה באוקיאנה
אוקיאנה
הממלכה העתיקה תשוב לשלוותה
פנדקומיה
אל-פַנדָקוּמִיָה (בערבית: الفندقومية) הוא כפר פלסטיני בשומרון, בתחום נפת ג'נין ברשות הפלסטינית. הוא נמצא סמוך לכביש המחבר בין שכם לג'נין, בגובה כ-450 מטר מעל פני הים, כ-5 ק"מ מצפון לסבסטיה.
שם הכפר הוא ההגייה הערבית של שמו היווני פֶּנְטָקוֹמְיָה (Pentacomia), שפירושו "חמישה כפרים" (פֶּנְטָה = 5, קוֹמֶס = כפר).
היסטוריה
הכפר ידוע מהתקופה החשמונאית לפי מטבעות שנמצאו בו, וכן נזכר בפסיפס כתובת רחוב כעיירה יהודית בתחום סבסטיה, לצד היישוב שילתא (הוא סילת א-ד'אהר של ימינו).
המקום עמד שומם מהתקופה הביזנטית. בשנת 1820 הגיע למקום אחמד אנבר מחברון עם כל משפחתו, בעקבות הזמנה של מושל סנור. בשנת 1830, בעקבות סכסוך של מושל האזור עם הממשל העות'מאני, השתלט הצבא על כמה מכפרי האזור, כולל פנדקומיה, ובזז אותם. למרות זאת הוסיפו משפחות להתיישב במקום.
פיניאס ופרב הסרט: המסע אל היקום המקביל
פיניאס ופרב הסרט: המסע אל היקום המקביל (באנגלית: Phineas and Ferb the Movie: Across the 2nd Dimension) הוא סרט הנפשה טלווזיוני אמריקאי משנת 2011, מסוגת קומדיה והרפתקאות לכל המשפחה, אשר מבוסס על סדרת הטלוויזיה של ערוץ דיסני "פיניאס ופרב" ששודרה לראשונה בשנת 2007 והופצה ברחבי העולם. הסרט בוים ונכתב על ידי דן פוונמיר, יחד עם ביומו של רוברט יוז וכתיבתם של ג'ון קולטון בארי וג'ף "סוומפי" מארש. הסרט הופק על ידי Disney Television Animation ו-Wang Film Productions.
הסרט הוכרז לראשונה על ידי ג'ף "סוומפי" מארש במהלך ראיון בשנת 2010 לעיתון "דיילי טלגרף", כאשר זהו סרט ההנפשה הרביעי של ערוץ דיסני. עלילת הסרט מתרחשת במהלך העונה השלישית של הסדרה, והיא עוקבת אחר פיניאס ופרב, שני אחים חורגים המגיעים ליקום מקביל בעקבות עזרתם לדוקטור דופנשמירץ, בו הם פוגשים גרסאות אפורות של עצמם ושל חברם.
הסרט שודר ברחבי העולם בערוץ דיסני ודובב לשפות שונות. הסרט שודר לראשונה בארצות הברית ב-5 באוגוסט 2011 בדיבוב אנגלי, וזכה להצלחה רבה כאשר צפו בו כ-7.6 מיליון צופים. בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית ב-28 באוקטובר 2011, ובעקבות הביקוש הרב שודר פעם נוספת בתרגום לעברית ב-12 בדצמבר באותה שנה. אורך הסרט הוא כ-78 דקות.
בשנת 2014 שודר בעונה הרביעית של הסדרה הפרק "סיפורים מהמחתרת" ("Tales from the Resistance: Back to the 2nd Dimension"), אשר עוקב על המתרחש ביקום המקביל חודשיים לאחר סיום עלילת הסרט. ב-28 באוגוסט 2020 הופץ בדיסני+ סרט נוסף שמבוסס על הסדרה בשם "פיניאס ופרב הסרט: קנדיס נגד היקום".
תקציר העלילה
לכבוד יום השנה החמישי להצטרפותו של פרי הפלטיפוס למשפחה, פיניאס ופרב בונים בדמינפוס, כדור נוצה פלטיפוסי. כאשר הבדמינפוס עף למעבדתו של ד"ר היינץ דופנשמירץ, פיניאס ופרב עוזרים לו בתמימות להפעיל את המצאתו האחרונה, ממד-אחרטרון, אשר גורמת להם להגיע ליקום מקביל. ביקום המקביל, הם פוגשים גרסאות חלופיות של עצמם, ומגלים מציאות חדשה בה ד"ר היינץ דופנשמירץ מהיקום המקביל שולט בעולם. במהלך הסרט רואים כיצד פיניאס ופרב יחד עם חבריהם החדשים מהיקום המקביל מצילים את המצב.
דמויות ומדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי עמיחי בר טוב, והופק על ידי אסנת סדן באולפני אלרום.
הפצה ביתית
בארצות הברית, DVD של הסרט הופץ ב-23 באוגוסט 2011, אשר הוא כלל בנוסף לסרט 8 סצנות שנמחקו, פרשנויות, שירים, פרקים, קליפים ועוד. במאי 2015, הופץ DVD של הסרט עם כתוביות בעברית על ידי האוזן השלישית.
פסקול
פסקול הסרט הנקרא "Phineas and Ferb: Across the 1st and 2nd Dimensions", הופץ ב-2 באוגוסט 2011, כאשר הוא כולל 22 שירים - 8 מתוך הסרט ו-14 מתוך הסדרה. הפסקול הוקלט והופץ על ידי חברות התקליטים "וולט דיסני רקורדס" ו"הוליווד רקורדס". חברת וולמארט מכרה את הפסקול עם 10 שירים נוספים. בגרסה העברית של הסרט, רוב השירים דובבו בניהולו המוזיקלי של עמיחי בר טוב.
משחק וידאו
משחק וידאו בשם "Phineas and Ferb: Across the 2nd Dimension" הופץ ב-2 באוגוסט 2011 עבור Wii, פלייסטיישן 3 ונינטנדו DS. במשחק, השחקנים מקבלים תפקיד בתור פיניאס, פרב, פרי הפלטיפוס, ודמות בלעדית למשחק, הסוכן ט', בזמן שהם מטיילים בעולמות. בזמן שהם מטיילים בעולמות, הדמויות משתמשות בגאדג'טים כדי להביס את האויבים. המשחק הופץ ונמכר גם בישראל בדצמבר 2011.
אתר אינטרנט
לסרט נוצר אתר אינטרנט בו היה ניתן לשחק במשחקים מיוחדים בהשראת הסרט, לצפות בתמונות ובסרטונים, ולקרוא מידע על העלילה והדמויות. האתר אינו זמין.
מדיות נוספות
בהשראת הסרט הופצו בובות, מוצרי בית, חולצות ומגזינים. כמו כן, נמכר ב-28 ביוני 2011 ספר המתאר את עלילת הסרט אשר עובד על ידי אלי או'ריאן, בהפצת Disney Book Group. הספר תורגם לעברית על ידי יואב כ"ץ, והופץ בישראל על ידי ידיעות ספרים בשנת 2012.
ביקורות
מאט בלום מאתר "Wired" כתב שהסרט הוא קלאסיקה עם הקריקטורת הטובות ביותר שנעשו אי פעם. בנוסף הוא הדגיש את ההומור הנמצא בסרט שמכוון למבוגרים, דבר שהופך אותו למהנה לכל הגילאים.
מבקר הטלוויזיה מאתר "לוס אנג'לס טיימס", רוברט לויד, אמר שהוא נהנה מהסרט וציין שהוא מציג את הרגש ביחס בין בעלי חיים לבעלים שלהם.
נואל מוריי מאתר "The A.V. Club", נתן לסרט ציון +B בטענה שנושא האקשן בסרט היה שונה מהסדרה, אך למרות זאת הסרט הצליח לספק את מעריציו, כולל הדיאלוגים המקסימים.
המשך טלוויזיוני
בריאיון לאתר "הארץ" נשאל דן פוונמיר לגבי אזכור של הסרט בסדרה, והוא ענה "אנחנו דנים בזה עכשיו, כי אמנם החזרנו את כל האירועים לנקודת האפס, אבל אנחנו שוקלים לגרום לאחת הדמויות להיזכר באירועי הסרט בהבזק פתאומי. אנחנו אוהבים בדיחות חוזרות כאלה". ב-25 בנובמבר 2014 שודר במקור הפרק "סיפורים מהמחתרת" ("Tales from the Resistance: Back to the 2nd Dimension"), אשר משמש כפרק 45 בעונה הרביעית של הסדרה "פיניאס ופרב". הפרק משמש כהמשך לסרט, ורואים בו מה קורה ביקום המקביל חודשיים לאחר עלילת הסרט. אורך הפרק הוא כ-22 דקות, וכיכבה בו בתפקיד אורח אליסון ג'ני בתפקיד שרלין דופנשמירץ, אשתו של ד"ר היינץ דופנשמירץ.
הכל דבש
הכל דבש היא סדרת דרמה קומית ישראלית זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה המשודרת ברשת, ערוץ 2 החל משנת 2007. הסדרה נוצרה על ידי יעל פוליאקוב ומבוססת על דמויות ומצבים מחייה. אביה של יעל, השחקן ישראל פוליאקוב, גילם את עצמו בסדרה. לאחר צילומיה של העונה הראשונה של "הכל דבש" נפטרו השחקנים הראשיים ישראל פוליאקוב ושוש עטרי, שגילמו את הוריה של יעל בכל פרקיה של העונה הראשונה. עונתה השנייה של הסדרה עלתה לשידור ב-4 בינואר 2010 עם שוש פוליאקוב בתפקיד עצמה במקום שוש עטרי שנפטרה. פרק הפתיחה זכה למדרוג (רייטינג) של 19%.
ביולי 2011 הודיעה "רשת" שהסדרה לא תחודש לעונה שלישית בשל נתוני הצפייה הנמוכים. לאחר ש"רשת" ביטלה את הסדרה, יעל פוליאקוב פתחה במגעים עם "קשת" להפקת העונה השלישית, שהתסריט שלה כבר היה מוכן, אך עד כה הדבר לא יצא לפועל.