cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ון מקנרו
הישגים
מקנרו זכה ב-7 תוארי גראנד סלאם ליחידים: 3 באליפות וימבלדון (1981, 1983 ו-1984) ו-4 באליפות ארצות הברית הפתוחה (1979, 1980, 1981 ו-1984), ב-9 תוארי גראנד סלאם בזוגות גברים: 5 באליפות וימבלדון (1979, 1981, 1983, 1984, 1992) ו-4 באליפות ארצות הברית (1979, 1981, 1983, 1989) ובתואר גראנד סלאם בזוגות מעורבים, אליפות צרפת הפתוחה (1977).
מקנרו זכה 3 פעמים באליפות סבב המאסטרס העולמי (1978, 1983, 1984), ו-5 פעמים בגביע דייוויס (1978, 1979, 1981, 1982, 1992).
עץ חג המולד
הצבת עץ חג מולד היא ממנהגי חג המולד. לקראת החג נוהגים נוצרים בכל רחבי העולם להציב בביתם או במקום ציבורי עץ ירוק עד, בדרך כלל עץ מחטני, ולקשט אותו בקישוטים ותאורה.
במדינות ברית המועצות לשעבר נוהגים להציב עץ אשוח בחג ה"נובי גוד" (שנה חדשה) ב-31 בדצמבר, ובראש השנה הישן שנחגג ב-14 בינואר.
סוגי עצים
הן עצים טבעיים והן עצים מלאכותיים משמשים כעצי חג מולד.
עצים מלאכותיים
עצים מלאכותיים משמשים בעיקר מטעמים של נוחות - הם אינם משירים, הם זולים יותר מעצים טבעיים, וכן ניתן להשתמש בהם מדי שנה בשנה שימוש חוזר. סיבה נוספת לשימוש בעץ מלאכותי הוא מטעמי בטיחות וחשש משרפות. עצים אלה נמכרים לעיתים על קישוטיהם והתאורה הנלווית להם. בארצות הברית 70% מהעצים בהם משתמשים הם עצים מלאכותיים.
עצי נוצות
העצים המלאכותיים הראשונים היו "עצי נוצות" ונעשו מנוצות אווז שנצבעו ירוק. עצים אלה נוצרו לראשונה בגרמניה במאה ה-19 בשל חשש מכריתת יערות המדינה.
עצים מלאכותיים מודרניים
עצים מלאכותיים מודרניים עשויים בעיקר מפלסטיק אך גם משיער של חיות (בעיקר זיפי חזיר), אולם ישנם גם עצים העשויים מתכת, וחומרים נוספים.
קישוטי העץ
קישוטי העץ כוללים סרטי בד, וכן כדורים צבעוניים העשויים זכוכית, בדולח ומתכת המצוירים או צבועים ביד. קישוטים נוספים כוללים מנורות או תאורה אחרת, וכן בובות המסמלות את החג (לדוגמה: סנטה קלאוס ובובות של מלאכים). עצים הניצבים מחוץ לבניין מקושטים לעיתים בקישוטים שבעלי חיים יוכלו לאכול כגון שרשראות של פופקורן או פרות יער כגון אוכמניות.
מאחר שבעבר נהגו להאיר את העצים בנרות, הונח העץ על שטיחים מיוחדים לצורך זה. כיום נשאר המנהג להניח את העץ על שטיח מיוחד וכן להניח תחתיו סצנת לידה או כפר חג מולד.
תולדות המנהג
מנהג הצבת עצי חג המולד מקורו במנהג הפגאני של הצבת עץ המסמל את החיים בשיאו של החורף. פסיפס רומאי שנתגלה בתוניסיה מראה את האל הרומי בקכוס נושא בידו ענף עץ מחט כסמל לחיים. מנהג זה חדר אל הנצרות, ונשאר כמנהג נוצרי המסמל את נצחיותו של ישו על ידי הצבת עץ ירוק עד בחג המסמל את היוולדו.
המנהג המודרני של הצבת העץ מוזכר לראשונה בגרמניה במאה ה-16, בתיאור העיר ברמן משנת 1570 בה מפורטים קישוטי בית הגילדות של העיר לקראת חג המולד הכוללים עץ אשוח שקושט בפרות, אגוזים, פרחי נייר ובייגלה. מטרת העץ היה לשעשע את ילדי חברי הגילדה בחג המולד. תיאור נוסף של העץ מופיע בתיאור מהעיר בזל משנת 1597.
רק במאה ה-17 החלו להציב את העצים בבתים פרטיים, בדרך כלל בניגוד לעמדתם של הכמרים הפרוטסטנטים. המנהג נותר מקובל בגרמניה בלבד, שהאשוח הוא אחד מסמליה הלאומיים, עד לאחר קונגרס וינה של 1815 כשאצולת אירופה נחשפה למנהגיהם של הקצינים הפרוסים. הנסיכה הנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג הביאה את המנהג להציב עץ חג מולד לווינה בשנת 1816, והמנהג התפשט באוסטריה תוך זמן קצר.
בצרפת, עץ חג המולד הראשון הוצב בשנת 1840 על ידי הלנה ממקלנבורג-שוורין, אשתו של יורש העצר פרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן.
בבריטניה, עץ חג המולד הראשון הובא על ידי אשתו הגרמנייה של המלך ג'ורג' השלישי - שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ, אולם המנהג נותר מנהג של משפחת המלוכה בלבד. רק לאחר נישואיה של המלכה ויקטוריה לנסיך הגרמני אלברט מסקס קובורג גותה הפך המנהג מקובל בקרב האצולה, ומאוחר יותר יתרת תושבי בריטניה. תמונת משפחת המלוכה עם עץ חג מולד פורסמה בעיתונים רבים, ועזרה להפצת המנהג.
ככל הנראה עץ חג המולד הראשון בארצות הברית הוצב בשנת 1777 בוינדזור לוקס שבקונטיקט. אולם העיר איסטון שבפנסילבניה טוענת אף היא שהעץ הראשון הוצב בה בשנת 1816.
כיום, מרבית הערים הנוצריות בעולם נוהגות להציב עץ מרכזי - כגון עץ חג המולד של מרכז רוקפלר בניו יורק וכן העץ המוצב בכיכר טרפלגר בלונדון מדי שנה - מתנת תושבי נורווגיה לתושבי בריטניה לאות תודה על עזרתם של תושבי בריטניה למחתרת הנורווגית במלחמת העולם השנייה.
עץ חג המולד הלאומי של ארצות הברית מוצב מדי שנה דרומית לבית הלבן שבוושינגטון בירת ארצות הברית. הדלקת תאורת העץ נעשית על ידי נשיא ארצות הברית, מלבד עץ חג המולד הלאומי מוצב גם עץ חג מולד קטן נוסף, שהוא קטן יותר ומוצב במרבית הפעמים בחדר הכחול של הבית הלבן.
ברוסיה העץ הגיע כחלק מפקודה לשנה החדשה שהונהגה בידי פיוטר הגדול לפיה המדינה עברה משנת 7208 לבריאת העולם לשנת 1700 לפי הלוח היוליאני. כעץ חג המולד הוא הופיע רק במאה ה-19 אצל סוחרים גרמנים שגרו בעיר הבירה דאז כשבכנסייה האורתודוקסית ובאוכלוסייה הכפרית המסורת החדשה התקבלה כזרה וסינוד הכנסייה האורתודוקסית הוציא כל שנה איסור על הצבת עצי חג המולד בבתי ספר. האיסור האחרון פורסם לקראת שנת 1917.
לאחר מהפכת אוקטובר עץ חג המולד נהיה נדיר בעקבות בעיות כלכליות במדינה ונאסר בשנת 1929 כליל יחד עם החג עצמו בעקבות אי הצלחה של הקומסומול ליצור טקס חלופי לו. בסוף שנת 1935 הוחזר העץ לשימוש כ"עץ האשוח של השנה החדשה" (ru:Новогодняя ёлка) ארבעה ימים לפני כניסת השנה החדשה והפך לסמל חג הנובי גוד. לאחר נפילת ברית המועצות ממשיכים רוב תושבי רוסיה ומדינות אחרות מברית המועצות לשעבר להציב בביתם עץ כסמל לשנה החדשה ולא כסמל לחג המולד.
קישוט עץ בישראל
האוכלוסייה הנוצרית המתגוררת בישראל מקשטת עצים לכבוד חג המולד שלהם. הצבת והדלקת העץ מתקיימים בתחילת דצמבר.
התנגדויות לשימוש בעץ
מספר כתות נוצריות מתנגדות להצבת עצי חג המולד, מאחר שלטענתם הצבת העץ היא חטא הנאסר במקרא:
היהודים באירופה נהגו להציב עצים בחג השבועות, אלא שבגלל עץ חג המולד הנוצרי, החליטו כמה רבנים (ביניהם הגר"א) לבטל את המנהג. עדות אחת מני רבות מובאת במשנה ברורה סימן תצ"ד סעיף קטן י:
זאב צוק
זאב צוק (26 באפריל 1953 - 13 בנובמבר 2020) היה צייר ישראלי.
סגנונו היה סוריאליסטי-פיגורטיבי.
ביוגרפיה
בשנת 1992 סיים את כתיבת רומן ביכוריו מכת מבכירות, רומן אוטוביוגרפי, העוסק בנישואיו לעלמה צרפתייה, צעירה ממנו בשנים, נדודיהם על-פני שלוש יבשות, התלאות והאסונות הפוקדים אותם עד לשובו לישראל. הספר יצא לאור בהוצאות ירון גולן ועלים, על כריכת הספר הודפסה יצירתו של צוק "אפוקליפסה".
בשנת 2020 יצא לאור ספרו השני עץ הערמונים המשלב בין סיפור חיים אמיתי של אביו יצחק קונציצקי בשואה לבין רומן היסטורי המבוסס על תחקיר היסטורי אודות הפרטיזנים בבלארוס וספינות המעפילים של ניצולי השואה בדרכם לארץ-ישראל.
פרימוורה
"פרימוורה" (באיטלקית: Primavera - אביב) הוא ציור מאת סנדרו בוטיצ'לי, צייר איטלקי בן תקופת הרנסאנס. הציור, אשר נוצר בשנת 1482, מתאר סצנה מיתולוגית המתארת, על פי הפרשנות הרווחת, את לידת האביב. הציור מוצג בגלריית אופיצי בפירנצה.
ההיסטוריה של הציור
בשנת 1551 ציין ג'ורג'ו וזארי בספרו "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר" כי ציור מאת בוטיצ'לי, המתאר את בוא האביב, היה תלוי בווילה די קסטלו, אחוזה אשר נרכשה בשנת 1477 בידי בני משפחת מדיצ'י. ציור זה הוזמן עבור לורנצו דה מדיצ'י, אשר היה באותה עת בן 14. במשך זמן רב נטען כי ציור ה"פרימוורה" הוא ציור זה. אולם, על פי רשימת מלאי, שהתגלתה בשנת 1975 ייתכן אין יחוס זה מדויק. הרשימה, המתוארכת לשנת 1499, מפרטת את חפציהם של לורנצו ושל אחיו ג'ובאני. על פיה ציור זה עיטר את הארמון של משפחת מדיצ'י בפירנצה והוצג בכניסה לחדריו של לורנצו די פיירפרנצ'סקו דה מדיצ'י (Lorenzo di Pierfrancesco de' Medici).
ציורים בפורמט גדול, כמו הציור ה"פרימוורה", היו מקובלים בבתי המעמד השליט של פירנצה. הציור מבטא גם את העניין של אנשי הרנסאנס האיטלקי במיתולוגיה יוונית ורומית.
ב-23 ביולי 2022, קבוצת צעירים אקטיביסטים הדביקו את ידיהם על הציור, כאות מחאה להתחממות הגלובלית.
פרשנות
לציור ניתנו במשך השנים כמה פרשנויות. אחת מהן רואה בציור משל פוליטי בן התקופה. "האהבה", לפי פרשנות זו, מייצגת את רומא, שלוש הגראציות הן פיזה, נאפולי וג'נובה; מרס מייצג את העיר מילאנו, פלורה את פירנצה, ואילו כלוריס וזפירוס מייצגים את ונציה ובולצנו, או את ארצו ופורלי.
מקור אפשרי נוסף לאיקונוגרפיה של הציור מצאו חוקרים ביצירתו של המשורר הרומי אובידיוס "פסטיבלים" (Fasti). ביצירה, המתארת את לוח השנה הרומי, מופיעה סצנה המתרחשת בחודש מאי, ובה מספרת פלורה כי היא הייתה בעבר הנימפה כלוריס, ונשפה מפיה פרחים. זפירוס, המאוהב בה מתואר כרודף אחריה ונושא אותה לאישה. לאחר שהוא מביע צער על האלימות שנהג בה הוא הופך אותה לפלורה, ומעניק לה גן בו שורר אביב נצחי. לפי תפיסה פרשנית זו בוטיצ'לי בחר לחבר שני רגעים מן הסיפור - המרדף הארוטי אחרי כלוריס והפיכתה לאלה פלורה, והפך אותם להתרחשות אחת. דבר זה יכול לסביר את הכיוון השונה בו מתנפנפים בגדיהן פלורה וכלוריס, שאינן מבחינות כלל זו בזו.
בשיר הפילוסופי "על טבע היקום", מאת המשורר הרומי לוקרטיוס, מופיעות שתי האלות הללו בסצנה אחת המתארת את האביב. השיר מכיל גם דמויות נוספות, כגון זפירוס וקופידון, המצויות בציורו של בוטיצ'לי. ייתכן שהוא שימש כמקור איקונוגרפי נוסף ליצירה.
אופל סופר 6
אופל סופר 6 (בגרמנית: Opel Super 6) היא מכונית סלון מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל אשר יוצרה בין השנים 1937–1938.
סך הכל יוצרו 46,453 יחידות.
המרד ההונגרי
המרד ההונגרי (בהונגרית: Az 1956-os forradalom; באנגלית: Hungarian Revolution of 1956) שנקרא בהונגרית המהפיכה של 1956 היה מרידה עממית נגד השפעתה של ברית המועצות ושליטתה בהונגריה, שאירעה בחודשים אוקטובר ונובמבר בשנת 1956. המרד דוכא באופן ברוטאלי על ידי כוחות הצבא האדום. כ־2,500 הונגרים וכ-700 חיילים סובייטים נהרגו, אלפים נוספים נפצעו, וכ-250,000 הונגרים עזבו את המדינה כפליטים. המרד היווה קו פרשת מים ביחסם של קומוניסטים במערב אל המשטר הסובייטי, וכן נקודת מפנה ביחסיה של ברית המועצות עם מדינות החסות שלה בגוש המזרחי.
רקע היסטורי
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הייתה הונגריה ארץ חרבה, הכבושה על ידי הצבא האדום אשר התייחס אליה כאל ארץ אויב, בשל היותה בברית עם גרמניה הנאצית במהלך המלחמה. בבחירות הדמוקרטיות הראשונות שלאחר המלחמה, בשנת 1945 קיבלה מפלגת האיכרים הזעירים בראשותו של זולטאן טילדי רוב של 57%, אך הסובייטים לא אפשרו את פעולתה של ממשלה המורכבת מאנשי המפלגה, וכפו על טילדי ממשלת קואליציה בהשתתפות הקומוניסטים. הקומוניסטים ניצלו את עמדות המפתח שניתנו להם בממשלה, ובתהליך שנמשך כשנתיים השתלטו על המדינה, הכריזו עליה בשנת 1949 כ"רפובליקה עממית", והפכו אותה לגרורה סובייטית מן המניין.
המנהיג הקומוניסטי מתיאש ראקושי ניסה לכפות על הכלכלה ההונגרית קולקטיביזציה, אשר הורידה את רמת החיים, וגרמה להתמרמרות כללית. "טיהורים" שנערכו במפלגה ומחוצה לה גרמו לרציחתם של אלפים, ולמעצרם של עשרות אלפים.
לאחר מותו של סטלין בשנת 1953 התערער משטרו של ראקושי, והוא נאלץ לפנות את תפקיד ראש הממשלה לרפורמיסט אימרה נאג'. זה החל בהליכים של דמוקרטיזציה ומתן חופש מדיני וכלכלי, שהיו בניגוד למדיניות ראקושי. ראקושי ונאג' נאבקו במשך כשנתיים, עד אשר לאחר נאומו של חרושצ'וב בוועידה ה-20 של המפלגה הקומוניסטית, בו הוקע משטרו של סטלין, ואף משטרו של ראקושי, איבד ראקושי את היכולת לתפקד, ונאלץ לפרוש.
באוקטובר 1956 הייתה הונגריה נתונה במשבר כלכלי עמוק, בירידה חריפה של רמת החיים, ובהתמרמרות של כל המעמדות במדינה, שהתבטאה אף במהומות פועלים במשחקי כדורגל. החקלאים היו ממורמרים על כי רפורמה אגררית בה החל משטרו של טילדי הוקפאה. הסטודנטים לא היו מרוצים מתנאי הלימוד והקימו ארגונים עצמאיים. המפלגה הקומוניסטית הייתה נתונה במאבק בין האגף הסטליניסטי והאגף הרפורמיסטי, ולמעשה איבדה את השליטה על הנעשה במדינה.
האירועים שהובילו להתפרצות המרד
ב-6 באוקטובר 1956 נקבר מחדש בטקס ממלכתי המנהיג הקומוניסטי לאסלו רייק שהוצא להורג על ידי משטרו של ראקושי בשנת 1949. מאות אלפים השתתפו בהלוויה. אחד ממנהיגי הקומוניסטים שנכח בטקס אמר כי ההמון לא הגיע כדי לחלוק כבוד אחרון לרייק, אלא כדי לקבור את העידן הקודם. הייתה זאת הפגנת עוצמה של רגשות אנטי משטריים כמוה עוד לא הייתה בהונגריה.
הראשונים שצעדו ברחובות לאחר הלווית רייק היו הסטודנטים, אשר צעקו סיסמאות נגד המשטר. מחאת הסטודנטים נתקלה בקיר אטום. ראשי המשטר המשיכו במנהגיהם. בימים שלפני פרוץ המהומות האלימות, היו ראשי המדינה ההונגרית עסוקים בניסיונות ליצור פיוס עם נשיא יוגוסלביה טיטו, זאת בעוד בערי הונגריה קמות מועצות סטודנטים, ללא הפיקוח המפלגתי כפי שהיה נהוג עד אז, ומבלי לאפשר למפלגת העובדים ההונגרית (היא מפלגת השלטון הקומוניסטית) להעמיד מועמדים מטעמה.
במועצת הסטודנטים במכון הטכני בבודפשט שהתקיימה ב-22 באוקטובר 1956, העלו הסטודנטים דרישות, והפגינו סולידריות עם האירועים בפולין. בלילה שבין ה-22 וה-23 באוקטובר שוכפלו דרישות הסטודנטים לכרוז שהופץ ידנית, נתלה על קירות ועל עמודי חשמל, ונשלח על ידי נציגי הסטודנטים לפועלים במפעלים.
המרד
ב-23 באוקטובר 1956 צעדו הסטודנטים ברחובות בודפשט. אל הסטודנטים הצטרפו מספר פועלים, ואזרחים מן השורה. מספר הצועדים הגיע לכ-100,000. החיילים ההונגרים המוצבים ברחובות העיר לא גילו התנגדות, אלא הצטרפו לצועדים, תוך שהם קורעים מעל מדיהם את סמל השלטון הקומוניסטי, הכוכב האדום, ומשליכים אותם אל ההמון.
דרישותיהם של המפגינים היו בתחילה מתונות, אך נקודת המפנה אירעה כאשר אנשי המשטרה החשאית ההונגרית (AVO) פתחו באש על המפגינים והרגו רבים מהם. כל העמדת הפנים של מתינות משני הצדדים פסקה. מכוניות משטרה נהפכו והועלו באש, ורובים חולקו להמונים על ידי פועלי המפעלים. הנחת העבודה של אנשי המפלגה הקומוניסטית הייתה כי המרד ידוכא בתוך מספר שעות על ידי הכוחות הרוסיים שיגיעו לבודפשט ללא התנגדות של ממש. הממשלה הורתה על עוצר ועל איסור על התקהלות, וחיכתה להגעת הכוחות הרוסיים. המזכיר הראשון של המפלגה ארנו גרו קרא להתערבותם של הסובייטים (פעולה שיוחסה בטעות על ידי ההמונים לנאג') והיה ברור כי במהלך הלילה יגיעו הכוחות הרוסיים לבודפשט. על מנת לפייס את הציבור ערכה ההנהגה שינויים פרסונליים. הרפורמיסט הפופולרי אימרה נאג' מונה לראש הממשלה, ועל אף שאנשי הממשל הישן שמרו על כוחם, הצליח נאג' לקבל מינויים של אנשיו למספר משרות מפתח.
במהלך הלילה הוקמו מתרסים, מפעלי תחמושת הותקפו, והעיר נערכה להגעתם של הטנקים. למורדים לא היה אמון בממשלתו של נאג', שהיה אמנם רפורמיסט, אך זוהה עם המשטר הקומוניסטי, אשר מטעמו היה ראש ממשלה כשנתיים בין 1953 ל-1955.
בין ה-23 באוקטובר ל־3 בנובמבר 1956 לחמו מורדים בכל רחבי הארץ נגד הכוחות הרוסיים המתערבים. כאשר ממשלתו של נאג' נמצאת בין הפטיש והסדן. הרוסים התעמתו תחילה עם ההמון, אך עד ל-31 באוקטובר הוציאו את כוחותיהם מן העיר בודפשט, ויצרו טבעת כיתור מסביב לה, כשהם מזרימים כוחות נוספים.
מועצות פועלים קמו באופן עצמאי ברחבי הארץ, על פי הדוגמה הסובייטית משנת 1905 ו-1917. מפלגות שראשיהן נאסרו ופעילותן נאסרה קמו מחדש, ואסירים פוליטיים, וביניהם ראשי הכנסייה שוחררו על ידי ההמון.
ב-27 באוקטובר הציג נאג' ממשלה חדשה, שבה כיהן כשר המדינה יאנוש קאדאר, קומוניסט ש"טוהר" בעבר על ידי משטרו של ראקושי, ונכנס לפני ימים אחדים לתפקיד המזכיר הראשון של מפלגת העובדים במקום גרו. קאדאר הציג תוכנית שסוכמה לכאורה עם הסובייטים לפתרון המשבר - המורדים יוכרו כתנועה לאומית, הכוחות הסובייטים ייסוגו מגבולות הונגריה, ארגוני הביטחון יאורגנו מחדש. בנאום שנשא נאג' ברדיו באותו יום, הכריז כי הסובייטים נסוגים, והכריז על פירוק המשטרה החשאית, מתן חנינה כללית, והכרזה על ה-15 במרץ הוא יום המרידה ההונגרית בשנת 1848 כיום חג לאומי.
ב-1 בנובמבר הכריז נאג' על פרישת הונגריה מברית ורשה ועל נייטרליות של המדינה. הוא פנה אל האו"ם כי ייתן למדינה עזרה והגנה. בניגוד לסברה מקובלת לפיה פעולה זו היא אשר שכנעה לבסוף את חרושצ'וב להתערב במלוא הכוח ולדכא את המרידה, ההחלטה על התערבות מזוינת נתקבלה על ידי חרושצ'וב, בעצה אחת עם הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הסובייטית, כעשרים וארבע שעות לפני הכרזתו של נאג'. חרושצ'וב ראה כיצד מדינה סטליניסטית, קומוניסטית ודוגמטית הופכת בתוך כמה ימים לדמוקרטיה רב מפלגתית, וזה היה דבר שבאווירה של אותם הימים לא ניתן היה לשאת בתוך שטח ההשפעה הסובייטי. אף ארצות הברית הבינה כי המדובר במעין עניין סובייטי פנימי, שכן הייתה זו הסכמתה של ארצות הברית בועידת יאלטה וועידת פוטסדאם אשר יצרה את מרחב ההשפעה של ברית המועצות במזרח אירופה. שר החוץ האמריקני, ג'ון פוסטר דאלס הכריז כי אינו רואה בהונגריה בעלת ברית. הייתה זו אמירה שבקריצה אל הרוסים כי אינם צריכים לחשוש מהתערבות של מדינות נאט"ו לטובת הונגריה.
ייתכן שתמיכה מערבית נמרצת יותר בשלב זה הייתה מביאה לחשש סובייטי מהתערבות מזוינת ומדיכוי המרד בכוח הזרוע, אך העיתוי בו אירעה המרידה היה בלתי מוצלח. ארצות הברית התקרבה אל הבחירות לנשיאות, בהן ביקש הנשיא אייזנהאואר תקופת כהונה נוספת, ואילו בריטניה וצרפת היו שקועות במשבר סואץ שכלל התערבות צבאית מסיבית הרחק מגבולותיהן, שהביאה לכלל עימות עם ארצות הברית, ופילוג בדעת הקהל בבריטניה עצמה. בנסיבות אלו, קשה היה לראות כיצד מתערב מישהו מבחוץ לטובת המורדים ההונגרים. הרוסים ידעו לנצל זאת היטב לטובתם.
דיכוי המרד
עם שחר ה-4 בנובמבר 1956, פלשו כוחות גדולים של צבא ברית המועצות להונגריה דרך רומניה. כעבור מספר שעות התפרקה ממשלתו של נאג', והוא וחלק מאנשי המפתח בממשלתו חיפשו מקלט מדיני בשגרירות יוגוסלביה. כעבור כמה ימים, לאחר דיכויה האלים של המרידה, יצאו משם נאג' ואנשיו מרצונם, לאחר שקיבלו הבטחה כי לא יגעו בהם לרעה. ההבטחה הופרה באופן מיידי. נאג' ואנשיו נלקחו לרומניה, על מנת להרחיקם ממוקד המרידה, ולאחר מכן הושבו להונגריה, נשפטו, והוצאו להורג.
עיקרה של ההתנגדות המזוינת דוכא עד אמצע חודש דצמבר, אך אירועי אלימות פזורים, התנגדות אזרחית ושביתות נמשכו עוד בשנת 1957. נקמתם של הקומוניסטים במורדים הייתה אף היא אלימה, לאור התכתיב ממוסקבה. הסי איי איי מעריך כי 1,200 איש הוצאו להורג.
בחודשי המרידה עזבו כרבע מיליון פליטים הונגרים את הארץ. ביניהם עשרות אלפי יהודים, שרובם עלו לישראל.
דרישות המורדים
המרידה לא הייתה אירוע בו הייתה הנהגה מרכזית אשר כיוונה את מהלך האירועים. אנשים כנאג' או כקאדאר נסחפו אחר מהלך האירועים שיצא משליטתם. לא ניתן להשוות בין ציפיות סטודנט עירוני בן המעמד הבינוני, לבין ציפיותיו של פועל או ציפיותיו של איכר באחוזה בלב המדינה. נראה כי דרישותיהם העיקריות של המורדים היו:
מטרותיהם של המורדים קיבלו את התוכן והצורה שנתנו להם המסתכלים מבחוץ. יש שראו במרידה רצון להקמת משטר סוציאליסטי מוחלש נוסח יוגוסלביה של טיטו, או אפילו סוציאל-דמוקרטי נוסח שוודיה. יש שראוה כניסיון להקים אוטופיה אנרכיסטית באמצעות מועצות פועלים. האמריקאים ראו אותה כהתקוממות לאומית דמוקרטית במטרה לכונן כלכלת שוק קפיטליסטית (ואף בחרו במורד ההונגרי כאיש השנה של השבועון טיים בשנת 1956), והסובייטים טענו כי המדובר במרידה פשיסטית שבאה להשיב להונגריה את משטרו של מיקלוש הורטי ואת אנשי צלב החץ.
אין לדעת לאן היו מוליכים מנהיגי המרידה לו ניתן להם להמשיך ולהנהיג את הונגריה. דיכויה המיידי כמעט של המרידה, והעובדה כי רוב מנהיגיה הוצאו להורג, נותנת כר נרחב לאפשרויות ולספקולציות על שעתיד היה להיות לו הצליחה המרידה.
התוצאות במישור הבין-לאומי
המרידה ההונגרית שימשה הן כתמרור אזהרה לשאר המדינות שמצאו עצמן מאחורי מסך הברזל, והן כהשראה ומקור תקווה. אירועים דומים אירעו בצ'כוסלובקיה בשנת 1968 ולאחר מכן בפולין, בשנות השמונים. האינטלקטואלים והפועלים במדינות מזרח אירופה ניסו ללמוד את האירועים, לקבל מהם השראה מחד, וללמוד את הלקחים העולים מהם מאידך.
ים רוס
ים רוס (באנגלית: Ross Sea) הוא ים שולי עמוק מים באנטארקטיקה בין ארץ ויקטוריה לארץ מרי בירד, המהווה חלק מהאוקיינוס הדרומי.
המרד ההונגרי
התוצאות במישור הבין-לאומי
מעמדו של האו"ם נחלש מאוד בעקבות האירועים. העובדה היא כי לא ננקטה על ידי האו"ם כל פעולה של ממש. העניין עלה לדיונים בעצרת הכללית, וב-16 בנובמבר 1956 גינתה העצרת את פעולות הצבא הסובייטי ודרשה חקירה בינלאומית, (הממשלה ההונגרית לא איפשרה את כניסת אנשי ועדת החקירה לתחומה). באופן כללי ניתן לומר שהאו"ם ראה מן הצד את ההתערבות המזוינת של ברית המועצות בענייניה הפנימיים של הונגריה מבלי לפעול. העובדה כי בה בעת התערב האו"ם באופן אקטיבי בפלישת בריטניה וצרפת (בצוותא עם ישראל) אל שטחה של מצרים, הביא להפסקת אש, והקים כוח בינלאומי אשר נטל לידיו אחריות על סיני, הראתה את דרכו של המוסד הבינלאומי בשנים הקרובות - כניעה למדינות העולם השלישי, ולמדינות הקומוניסטיות, כאשר התערבות סובייטית בענייני מדינות גרורות נחשבת ללגיטימית, ועוברת בשתיקה, בעוד שהתערבות דומה מצד מדינות המערב או מצידה של ישראל מקבלת גינוי גורף, וזוכה להתערבות אקטיבית. סטנדרט כפול זה הפך לנורמה הבינלאומית המקובלת בדיוני האו"ם למשך שנים רבות.
תוצאות המרידה בהונגריה
הונגריה שבה והייתה לגרורה של ברית המועצות. ממשלתו של יאנוש קאדאר החלה את דרכה כממשלת המשך לממשלות הקו הנוקשה הקומוניסטי של מתיאש ראקושי ואנשיו בתחילת שנות החמישים. אלפי הרוגים, חורבן והרס נרחבים בבירה בודפשט ואובדן התקווה לשינוי היו התוצאה המיידית. כ-200 אלף איש נצלו את המצב על מנת לחצות את מסך הברזל ולברוח למערב.
ים רוס
ים זה התגלה על ידי ג'יימס קלארק רוס בשנת 1841, ונקרא על שמו. במערב ים רוס נמצא האי רוס שעליו הר הגעש ארבוס. במזרח ים רוס נמצא האי רוזוולט.
המרד ההונגרי
תוצאות המרידה בהונגריה
בטווח הרחוק, הביאה המרידה לעצמאות מסוימת של הונגריה בתוך המסגרת של הגוש המזרחי. הכלכלה ההונגרית ראתה במהלך שנות השישים והשבעים, תחת הנהגתו של קאדאר, אלמנטים של שוק חופשי, רפורמות ליברליות מסוימות, ומתן זכויות אזרח שהיו במידת מה מתקדמות מעבר לנהוג בגוש המזרחי. כמובן שבאלה לא היה די, והקפיאה הקומוניסטית במקום במשך שלושים השנה שבין עלייתו של קאדאר לשלטון, ונפילת מסך הברזל, הביאה את הכלכלה ההונגרית אל סף פשיטת רגל כאשר הגיע המשטר הקומוניסטי אל סופו.
ים רוס
חלקו הדרומי של ים רוס מכוסה על ידי מדף הקרח רוס.
המרד ההונגרי
תוצאות המרידה בהונגריה
תוצאה נוספת של המרידה היא כי השירות החשאי השנוא, ה-AVH (בהונגרית -Államvédelmi Hatóság - הרשות להגנת המדינה), אשר הקים לאסלו רייק ככלי להשלטת השלטון הקומוניסטי בסוף שנות ה-40, ואשר היה מטרה ראשית לתקיפות המורדים, ובימים שלאחר מכן נקם בהם נקמה אכזרית, לא הצליח להמשיך בפעילותו לאחר המרידה. לאחר דיכוי המרידה הובאו להונגריה אנשי ק.ג.ב. אשר "סייעו" ב"הבאת נאג' וחבר מרעיו לדין", ולקחו לעצמם את סמכויותיה של המשטרה הפוליטית החשאית. קאדאר, אשר היה אופורטוניסט, ראה בכך משום הזדמנות לפרק את המוסד השנוא, אשר הוא עצמו היה קורבן ל"טיהורים" שבוצעו באמצעות אנשיו, בימי שלטונו של ראקושי. הוא ניהל מאבק פנימי בתוך המפלגה, אשר אף הוכתר בהצלחה בשנת 1963 כאשר התאפשר מתן חנינה כללית לכל מורדי 1956 שנותרו בחיים. במהלך יתר שנות השלטון הקומוניסטי בהונגריה, הייתה הונגריה למדינה היחידה במסגרת ברית ורשה, אשר לא הפעילה שירות מודיעין משלה.
ים רוס
היסטוריה
בשנת 1911 החל רואלד אמונדסן את מסעו לקוטב הדרומי ממפרץ הלווייתנים שבמדף הקרח.
המרד ההונגרי
תוצאות המרידה בהונגריה
הונגריה כיום מאמצת בחום את מורדי 1956. אנדרטאות הוקמו במקומות בו פוזרו המפגינים בכוח הזרוע. דמותו של נאג' מועלית על נס כרפורמטור ומהפכן אשר הוצא להורג רק בשל רצונו להביא להונגריה את הדמוקרטיה. ליד בניין הפרלמנט ההונגרי, בסמוך לכיכר קושוט בה פוזרו המפגינים ביומה הראשון של המרידה באש מקלעים שהותירה כשמונים הרוגים, מצויות מספר אבני זיכרון, וכן אש תמיד, בסמוך לדגל הטריקולור ההונגרי, ממנו נגזר עיגול שבו היה סמל הפטיש והמגל הקומוניסטי, בדומה לדגלם של המהפכנים הרומנים במהפכה נגד ניקולאה צ'אושסקו. הבניין בבודפשט, בשדרות אנדרשי 60, בו שכן מרכזה של המשטרה החשאית השנואה (ובאופן אבסורדי גם מטה הגסטפו בתקופת הכיבוש הגרמני), הפך למוזיאון הנקרא "בית הטרור", בו מוצג השלטון הקומוניסטי כהמשך ישיר לשלטון הפשיזם, ודיכויה האכזרי של מרידת 1956 מוצג כפשע נגד העם ההונגרי ונגד האנושות.
ים רוס
היסטוריה
כל האיים שבים רוס הוכרזו על ידי בריטניה כשטחה, והועברו לשליטת ניו זילנד. האיים מהווים כיום חלק משטח חסות רוס, אולם מדינות רבות אינן מכירות בהכרזה זו.
קבר רבי עובדיה מברטנורא
קבר רבי עובדיה מברטנורא הוא מערת קבורה, המיוחסת כקברו של רבי עובדיה מברטנורא ממפרשי המשנה ורבה של ירושלים, שנטמן במקום ככל הנראה בשנת ה'ר"ץ (1529).
מקום הקבר
הקבר נמצא בצדה המזרחי של עיר דוד, למרגלות הר הזיתים, בחלקה המכונה "חלקת הספרדים".
יש הטוענים למסורת עתיקה המצביעה כי במערה זו, קבורים גם הרמב"ן ורבי מרדכי בן הלל. רבי משה בן חביב מתאר בספרו "גט פשוט":.
עמותת אלע"ד העוסקת בפיתוח עיר דוד, משקיעה רבות בטיפוח הקבר.
ביוני 2007 הגישה מפלגת ש"ס הצעת חוק על פיה יאסר לנהל משא ומתן על אפשרות מסירת קבר עובדיה מברטנורא לפלסטינים, ללא אישור הכנסת.
ההילולה
בשנת 2006 החלה עמותת אלע"ד להנהיג הילולא על הקבר המיוחס לרבי עובדיה מברטנורא, בתאריך ג' בסיוון, לפי העמותה זה חידוש של מסורת ארוכת שנים, אולם יהושע מונדשיין טען שהתאריך חסר מקור.
ביום זה פוקדים את הקבר עשרות אלפי יהודים המקיימים הילולה ותפילה המונית. משטרת ישראל מפעילה ביום זה מערך אבטחה מתוגבר במקום לאורך דרכי הגישה מועצת בתי העלמין היהודיים בירושלים מפעילה במקום "הכנסת אורחים".
יוסוף לול
יוסוף קירונדה לול (10 באפריל 1912–1985), היה נשיאה הזמני של אוגנדה בין ה-13 באפריל ל-20 ביוני בשנת 1979. לול מונה לנשיא בידי טנזניה לאחר שמנהיגה הקודם של אוגנדה, אידי אמין, נכשל בניסיון לספח שטחים ממנה לארצו ונמלט לגלות. לול היה הראשון מבין שורה של מנהיגים באוגנדה אשר התחלפו במהירות בזה אחר זה עד חזרתו של מילטון אובוטה ב-1980. ממשלת אוגנדה בראשות לול אימצה שיטת ממשל המבוססת על שרים והקימה גוף מעין פרלמנטרי הידוע בשם "ועדת הייעוץ העממית". הוועדה וממשלתו של לול הציגו השקפות פוליטיות מנוגדות. ביוני 1979, בעקבות ויכוח בנוגע להיקף סמכויותיו של הנשיא, ועדת הייעוץ הדיחה את לול מהנשיאות ומינתה במקומו את גודפריי בינייסה.
בקרת זרימה
פקודות בקרת זרימה הן פקודות בסיסיות בשפות תכנות, המודיעות למחשב מהי הפקודה הבאה שצריך לבצע. ברירת המחדל של המחשב היא לבצע את הפקודות באופן סדרתי. פקודות בקרת זרימה מאפשרות למתכנת להתנות ביצוע של חלק מהתוכנית, לגרום לחלקים מהתוכנית להתבצע שוב ושוב, ולדלג על קטעי קוד.
פקודת GOTO
בשנת 1968 פרסם אדסחר דייקסטרה מאמר ובו שלל את השימוש בפקודת GOTO. לטענת דייקסטרה ורבים אחרים, ניתן לכתוב כל תוכנית מחשב ללא שימוש בפקודת GOTO מפורשת בשפה עילית. בעקבות מכתב זה התפתח התכנות המובנה, המאפשר כתיבת תוכניות נטולות GOTO.
מבני בקרת זרימה
מבני הבקרה החלופיים בשפות עיליות, המאפשרים כתיבת תוכניות נטולות GOTO, הם: על אף שהשימוש בGOTO לא מומלץ, איסור מוחלט על שימוש כזה נחשב על פי רוב למוגזם, למעט בשפות שאינן נותנות כלל את האפשרות הזאת, כגון שפת ג'אווה.
בלי פאניקה
בלי פאניקה הוא כתב עת אינטרנטי ישראלי לספרות ספקולטיבית, הכולל סיפורים מקוריים ומתורגמים, מאמרים, ביקורות, ראיונות ומאגרי מידע בתחומים הנוגעים לז'אנר. כתב העת נוסד ב-28 באוקטובר 2000 כדף הקהילה של פורום מדע בדיוני ופנטזיה באורט, ועם השנים הפך לכתב למגזין עצמאי. כיום מעודכן האתר בממוצע פעם-פעמיים בשבוע.
כתב העת קיבל את שמו מציטוט מתוך מדריך הטרמפיסט לגלקסיה מאת דאגלס אדמס: הכתובת אשר מופיעה על כריכתו של המדריך. כתב העת נוסד על ידי רמי שלהבת, אשר עורך אותו עד היום.
במשך השנים הופיעו בו סיפורים של כמה מסופרי המדע הבדיוני והפנטסיה המובילים בארץ ובעולם, ובהם אורסון סקוט קארד, קורי דוקטורוב, לארי ניבן, טרי פראצ'ט, טד צ'יאנג, מייקל מרשל, ורד טוכטרמן, גיא חסון, יעל פורמן ואחרים. עורך כתב העת הוא רמי שלהבת.
סיפורים רבים שפורסמו ב"בלי פאניקה" היו מועמדים לפרס גפן, שלושה מתוכם גם זכו בפרס:
המגזין ערך גם פרויקטים לעידוד כתיבה ישראלית, בהם: גלגל המזלות – 13 סיפורים קצרים על גלגל המזלות האסטרולוגי, כולל סימן חדש, ובין הזמנים – בחזרה לאספמיה: קול קורא לסיפורים – סיפורים שהתבססו על שירת ימי הביניים.
בין מאגרי המידע שבאתר: "רשימת ארז" – רשימת כל הספרים שיצאו בעברית בז'אנר, רשימת סיפורי מדע בדיוני, רשימת חנויות לספרי יד שנייה, המלצות לסדר קריאת ספרים בסדרות, רשימת סרטים וכן המלצות וביקורות על ספרים, סרטים ואנימה.
גיבון שחור מצויץ
גיבון שחור מצויץ (שם מדעי: Nomascus concolor) הוא מין בסוג גיבון מצויץ, השייך למשפחת הגיבונים. המין מצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע.
תפוצה ואזור מגורים
גיבון שחור מצויץ שוכן ביערות הטרופיים וביערות העד ביבשת דרום-מזרח אסיה, מזרחה מנהר המקונג בסין ובלאוס, בווייטנאם צפונה מהנהר האדום. כמו כן באי היינן שבסין.
רבייה
המין מונוגמי. הזוג וצאצאיו שומרים על הטריטוריה. הגיבונים מגיע לבגרות מינית בגיל 8 שנים. תקופת הייחום אורכת כ-28 יום בדומה לאדם, אין שינויי צורה אך איבר המין משנה צבעו. אין קשר עונתי לבחירת העיתוי לילודה. הזכרים יוזמים את ההזדווגות יותר מהנקבות, אך ההזדווגות מותנית בהסכמת הנקבה, ובסמנה לזכר על ידי "השתחוות" לעברו שהיא מוכנה. צאצא יחיד נולד כל 2-3 לאחר תקופת הריון של 7-8 חודשים. הנקבה מניקה את הצאצא הנולד במשך שנתיים, הזכר וצאצא בוגר מסייעים בהגנה עליו ובחינוכו.
התנהגות
המין עדין ביותר ותנועותיו אציליות. עיקר תנועתו היא ברכיאלית - התקדמות על ידי התנדנדות בין ענפי העצים. בנדנוד אחד הוא עובר מרחק של 3 מטרים וכ-850 מטרים ביום אחד. בשעת הליכתם על הקרקע, הם מרימים את ידיהם מעל הראש, כדי לאזן את הגוף, אולם הליכתם על הקרקע נעשית לעיתים רחוקות ולמרחקים קצרים. בשעת אכילה, המין נצפה מטפס. המין אינו שוחה ונמנע מהתקרבות למקווי מים.
המין מתארגן במשפחות של זכר ונקבה המקיימים אורח חיים מונוגמי בעיקרו, ולהם 1-4 צאצאים. במקרים נדירים נצפו קבוצות עד 8 פריטים, להם אורח חיים פוליגמי (מה שלא קיים במינים אחרים של הגיבון המצויץ), בעקבות תוספת של נקבה מבוגרת וצאצאים של שתי הנקבות. הם מגינים על נחלתם בחריפות, על ידי השמעת קולות עזים וכן ברדיפה אחר פולשים. קולותיהם משמשים אף לתקשורת בין בני הזוג ולמטרת חיזוק הקשר, ונעשים על ידי הזכר והנקבה גם יחד. לעיתים נאספות משפחות יחדיו כדי ללקט מזון יחדיו, לנוח בצוותא ולהשתתף במלאכת ניקוי הגוף.
תזונה
עיקר התזונה של המין היא פירות הנמצאים בצמרות העצים הטרופיים, בעיקר פרות עשירים בסוכר כתאנים. המין נצפה אוכל גם עלים ופרחים. תזונה המתבססת כמעט רק על פירות היא בעייתית, בשל עונתיות הפירות וכן תפוצתם הנמוכה בתוך היער. על כן צורת התניידות הגיבונים עוזרת לו לנוע בין אזורי המזון במהירות.
שימור המין
למין ערך חינוכי ותרבותי עבור האדם, גם בשל דמיונו הגנטי לאדם וגם בשל אצילות תנועותיו, ההופכות אותו למיצג מבוקש בגני חיות. לעיתים ניצוד המין או נתפסים גוריו ומוחזקים כחיות שעשועים בארצות המוצא בעיקר. בסין נחשב בשר הגיבון למעדן, ועצמותיו נחשבים כתרופה עממית לראומטיזם.
המין נמצא בסכנת הכחדה מידית, בעיקר בעקבות הריסת בית הגידול על ידי בירוא יערות הגשם למטרות חקלאות ותעשייה. משערים כי 75% מבית הגידול הטבעי של המין הושמד, מצב זה גרם לבידוד אוכלוסיות מסוימות, והרחקתן ממקורות מזון זמינים. בעבר היה נפוץ אף בקמבודיה, אך הפעילות הצבאית בכל האזור בשנות ה-70, גרמה להכחדה הדרגתית של תת-המין האנדמי למדינה זו, עד להכחדתו הסופית בשנת 1996. בתאילנד הוכחד תת-המין האנדמי בעקבות תהליך תיעוש מואץ עוד בשנות ה-70.
סיווג תת-מינים
(נתונים נכונים לדוח תפוצת בעלי חיים בעולם [IUCN] שנת 2004)
טים ראיין
טימותי ג'ון ראיין (באנגלית: Timothy John Ryan; נולד ב-16 ביולי 1973) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו, ברציפות מאז 2003 ועד 2023. ראיין, חבר המפלגה הדמוקרטית, הושבע לראשונה אל הקונגרס בינואר 2003, וייצג את מחוז הקונגרס ה-17 של אוהיו עד לאיחוד מחוזות בראשית 2013, אז החל לייצג את המחוז הקונגרס ה-13. מחוז הקונגרס אותו הוא ייצג כולל שטחים נרבחים בצפון-מזרח אוהיו, מינגסטאון עד לאקרון.
לאחר תקופת כהונה קצרה בסנאט של אוהיו, הושבע ראיין אל בית הנבחרים האמריקאי בראשית ינואר 2003. בנובמבר 2016 ראיין קרא תיגר על מנהיגת הדמקורטים בבית הנבחרים, ננסי פלוסי, אך כשל בניסיונו להדיחה. בשנת 2019 התמודד לנשיאות ארצות הברית במסגרת הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020, אך העדיף להתמקד בהתמודדות מחדש לקונגרס. הוא נבחר לקדנציה התשיעית שלו בבחירות 2020. לאחר שהסנאטור הרפובליקני רוב פורטמן הודיע ב-25 בינואר 2021 כי לא יתמודד מחדש בבחירות 2022, ראיין מילא טפסים להחליפו בבחירות 2022 לסנאט. ב-26 באפריל 2021 הודיע ראיין באורח רשמי על התמודדותו אל הסנאט של ארצות הברית.
ביוגרפיה
ראיין נולד בניילס (Niles) שבאוהיו, בנם של רושל מריה (לבית ריזי) ואלן לירוי ראיין. הוא ממוצא איטלקי ואירי. הוריו של ראיין התגרשו כשהיה בן שבע, ובעקבות זאת גדל במחיצת אמו בלבד. הוא השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון ע"ש ג'ון פיצג'רלד קנדי בוורן, שם שיחק פוטבול בעמדת הקוורטרבק ואימן את תלמידי חטיבת הביניים בכדורסל. הוא גויס לשחק פוטבול באוניברסיטת ינגסטאון סטייט, אך פציעה בברך גדעה את קריירת המשחק שלו והוא עבר לאוניברסיטת בולינג גרין סטייט.
ראיין קיבל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת בולינג גרין בשנת 1995, והיה חבר באחוות דלתא דלתא טאו. בתום לימודיו הגבוהים הצטרף לסגל של חבר הקונגרס ג'יימס טרפיקנט. בשנת 2000 השלים ראיין באוניברסיטת ניו המפשייר לימודי תואר שני במשפטים. בין השנים 2000–2002 ייצג במשך חצי תקופת כהונה את מחוז הבחירה ה-32 בסנאט המדינתי של אוהיו.
בבית הנבחרים של ארצות הברית
לאחר שג'יימס טרפיקנט הורשע בעבירות פליליות בשנת 2002, הכריז ראיין על מועמדותו לייצוג מחוז הקונגרס ה-17 של אוהיו בבית הנבחרים של ארצות הברית. כתוצאה משרטוט מחדש של מחוזות הקונגרס באוהיו בעקבות תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך בשנת 2000, נדחק המחוז (שבסיסו זה מכבר בינגסטאון) מערבה, וכלל בתוכו חלק ניכר ממחוז פורטג' ומהעיר אקרון. לפני השרטוט מחדש, הייתה אקרון כולה חלק ממחוז הקונגרס ה-14, שייצג טום סוייר בשנים 1987–2003. מחוז הקונגרס ה-14 בוטל מכוח מפקד האוכלוסין ורובו נשאב למחוז ה-13 שייצג שרוד בראון, אך בית מגוריו של סוייר נותר במחוז הקונגרס ה-17. ראיין נתפס תחילה כאנדרדוג בבחירות מקדימות בהן התמודדו שישה מתמודדים, בהם חבר הקונגרס המכהן סוייר.
בפריימריז של המפלגה הדמוקרטית ב-2002, ראיין גבר על סוייר, שדומה היה כי לא היה תומך נלהב מספיק בעבודה במחוז הקונגרס החדש. ביום בהחירות הכלליות ראיין ניצב בפני אן וומר בנג'מין, מועמדת המפלגה הרפובליקנית ונציבת הביטוח של מדינת אוהיו. אם לא די בכך, גם ג'יימס טרפיקנט התמודד בבחירות כפוליטיקאי עצמאי מבית הסוהר. ראיין גרף 51% מקולות הבוחרים, בשעה שוומר בנג'מין קיבלה כ-37%. עם השבעתו לתפקיד בראשית ינואר 2003, היה ראיין לחבר הצעיר ביותר בסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים, בן 29. הוא נבחר מחדש לייצג את המחוז ה-17 חמש פעמים נוספות, אך ב-2012 המחוז בוטל וראיין החל לייצג את מחוז הקונגרס ה-13.
בראשית 2006 נמנה ראיין בין אישים בכירים באוהיו שגייסו למעלה ממיליון דולר אמריקני עבור חממת טרגטק מנתניה. בשנת 2010 הצביע ראיין בעד תיקון סטופאק–פיטס המגביל את המימון הפדרלי להפלות כתיקון לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, אך בינואר 2015 הודיע ​​כי "קיבל הארה עמוקה של המורכבויות והרגישויות הנלווים להחלטות הקשות בדבר קטיעת היריון" במרוצת שנותיו כנבחר ציבור, ולפיכך הפך את עמדתו בנוגע להפלות והחל להזדהות כתומך בזכות לבחור. באותה השנה הציג את "חוק רפורמת המטבע עבור סחר הוגן", שהטיל מכסים על מדינות שעסקו במניפולציית מטבע זר, בייחוד הרפובליקה העממית של סין. הצעת החוק התקבלה בבית הנבחרים אך מעולם לא התקדמה למליאת הסנאט.
ב-17 בנובמבר 2016, מעט אחרי הבחירות שהתקיימו לקונגרס ה-115 של ארצות הברית, הניע ראיין יוזמה להדחתה של ננסי פלוסי, מנהיגת הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים, מתפקידה כמנהיגת סיעת המיעוט. לאחר שפלוסי נעתרה להעניק יותר הזדמנויות הנהגה לחברים זוטרים וצעירים בסיעה, היא הביסה את ראיין ברוב של 134 מול 63 ב-30 בנובמבר.
ראיין תמך בהסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית כדי למנוע מאיראן להשיג נשק להשמדה המונית. באפריל 2016 צייץ:
במהלך 2018 סייע ראיין לעדי עות'מאן, מהגר בלתי חוקי בינגסטאון שבאוהיו להישאר בארצות הברית. עות'מאן התגורר בארצות הברית כמעט 40 שנה, ניהל בתי עסק אחדים בינגסטאון, נישא לאזרחית אמריקאית והביא לעולם ארבעה ילדים שנולדו באמריקה. ראיין הציג שוב ושוב הצעה בפני הקונגרס של ארצות הברית לפיה הסוגיה של עות'מאן תזכה לסקירה יסודית יותר (עות'מאן חלק על קביעתם של רשויות ההגירה בעניין שהשפיע על מעמדו המשפטי), והעובדה שהצעת החוק החלה בהליכי חקיקה אפשרה לעות'מאן להישאר ארעית בארצות הברית. עות'מאן גורש מארצות הברית בפברואר 2018 לאחר שהנשיא דונלד טראמפ הורה לאכיפת מכס והגירה להגדיל את מספר המעצרים והגירושים של מהגרים בלתי חוקיים. ראיין הוקיע את הגירוש באומרו, ושם פעמיו למען המהגרים הבלתי-חוקיים בשנת בחירות שהייתה קריטית עבור הדמוקרטים.
לאחר בחירות אמצע הכהונה ב-2018, עלה שמו של ראיין כמועמד פוטנציאלי לנשיאות ארצות הברית ב-2020. בפברואר ובמרץ 2019 הוא נסע למדינות בהן מתקיימים ציוני הדרך הראשוניים בבחירות המקדימות לנשיאות, בהן איווה וניו המפשייר. מסע הבחירות הנשיאותי של ראיין הושק באופן רשמי ב-4 באפריל 2019, אז הודיע על התמודדותו בפריימריז הדמוקרטים לנשיאות. הוא הוסיף להכריז על מועמדותו לנשיאות בתוכנית האירוח "The View". לאחר שהעפיל לשני עימותי בחירות בלבד וברציפות שיעור תמיכתו נאמד מתחת ל-1% בפריסה לאומית, ראיין פרש מהבחירות המקדימות ב-24 באוקטובר 2019. הוא נבחר מחדש לבית הנבחרים בשנת 2020.
בסלטון
בסלטון (באנגלית: Busselton) היא עיר בדרום-מערב מדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה. העיר נוסדה ב-1832 על ידי משפחת בסל (Bussell) והחל מראשית המאה ה-21 היא נמצאת בצמיחה מתמדת. אוכלוסייתה מנתה 21,898 תושבים במפקד 2011. העיר שוכנת 220 ק"מ מדרום-מערב לבירת המדינה פרת'. בסלטון נבחרה שלוש פעמים כעיירה התיירותית ביותר באוסטרליה המערבית.
היסטוריה
גילויו של אזור בסלטון החל עם מסעו של החוקר הצרפתי ניקולה באודין (Nicolas Baudin) שהגיע למקום ב-1801 עם שתי ספינות, "גאוגרף" (Géographe) ו"נאטורליסט" (Naturaliste). על שם הראשונה הוא קרא למפרץ שגילה במקום מפרץ גאוגרף ולכף שגילה קרא כף נטורליסט. לנהר שנשפך לים ליד בסלטון של היום הוא קרא נהר וסה (Vasse) על שם אחד ממלחיו שטבע בים.
בהיותה קרובה מאוד לאזור מיוער, התבססה העיירה כנמל ליצוא עצים. ב-1850 החלו לייצא עצים מנמלה של העיירה והיא החלה לשגשג. למטרה זו נבנו מזחים בבסלטון ובעיירות שכנות. עד היום רק המזח בבסלטון שרד.
במהלך מלחמת העולם השנייה התגייסו 476 מבניה של בסלטון. 20 לצי המלכותי האוסטרלי, 110 לחיל האוויר המלכותי האוסטרלי ו-346 לצבא אוסטרליה. שמם של הנופלים מונצח באנדרת הזיכרון בעיר יחד עם אלה שנפלו במלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה הייתה העיר משכנו של בסיס של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי שאת שרידיו ניתן לראות עד היום. לאחד ממטוסי המוסטנג של החיל ניתן השם "בסלטון" לכבודם של תושבי העיר וכאות תודה לתרומות שגייסו לטובת המאמץ המלחמתי.
פאולו מוואנגה
פאולו מוואנגה (באנגלית: Paulo Muwanga; 1924 – 1 באפריל 1991), היה נשיא אוגנדה למשך מספר ימים במאי 1980 מתוקף תפקידו כיו"ר הוועדה הצבאית הממשלתית. מוואנגה סיים את תפקידו עם הקמתה של "הועדה הנשיאותית של אוגנדה". ב-12 במאי 1980, הוא חבר ליוורי מוסבני וטיטו אוקלו ויחדיו הדיחו את גודפריי בינייסה מהנשיאות. הוא תיפקד כראש ממשלה מן ה-1 באוגוסט ועד ה-25 באוגוסט בשנת 1980. מוואנגה מינה את עצמו לראש ועדת הבחירות וב-10 בדצמבר 1980, הוא הכריז על מפלגתו של מילטון אובוטה כמנצחת. רבים טוענים כי תוצאות הבחירות זויפו ומערערים על נכונותן. במחאה על כך, ניהל יוורי מוסבני מלחמת גרילה בשלטון שקידמה אותו, בסופו של דבר, לנשיאות.
ג'ארד פולוויל
מייקל ג'ארד פולוויל (באנגלית: Michael Jared Followill; נולד ב-20 בנובמבר 1986) הוא הבסיסט של להקת קינגס אוף ליאון. פולוויל הוא אחיהם של חברי הלהקה קיילב פולוויל וניית'ן פולוויל, ובן דודו של גיטריסט הלהקה מת'יו פולוויל.
ביוגרפיה
ג'ארד נולד בנאשוויל, טנסי. הוריו, שהתגרשו כשהיה צעיר, הם איוון לאון פולוויל, מטיף בזרם הדתי נוצרי UPCI, ובטי אן.
בגיל 14 עזב ג'ארד את בית הספר כדי להצטרף ללהקת קינגס אוף ליאון, ולימד את עצמו לנגן על גיטרת בס תוך חודש - בזמן להקלטת אלבומה הראשון של הלהקה, "Youth and Young Manhood". בהמשך כתב חלק משירי הלהקה. אורח חייו כחלק מהלהקה כלל שימוש רב בסמים וצריכת אלכוהול רבה, שמהם לבסוף נגמל.
בספטמבר 2012 התחתן ג'ארד עם חברתו מרת'ה פטרסון. כיום השניים מתגוררים בנאשוויל יחד עם אחיו של ג'ארד
ג'עפר פרח
ג'עפר פרח (בערבית: جعفر فرح; נולד ב-21 באוגוסט 1966) הוא פעיל חברתי ופוליטי, פעיל זכויות אדם המנהל את "מרכז מוסאוא", עיתונאי, פובליציסט ויזם תקשורת ערבי נוצרי-ישראלי.
ביוגרפיה
ג'עפר פרח הוא בוגר אוניברסיטת חיפה בסוציולוגיה וחינוך. כיהן כיו"ר ועד הסטודנטים הערבים באוניברסיטת חיפה ויו"ר התאחדות הסטודנטים הערבים בישראל.
עבד כעיתונאי ברשת המקומונים של "הארץ" ובמספר עיתונים בערבית ובתוכניות הטלוויזיה "עובדה" ו"מבט נשי" בערוץ 2. כתב מאמרים פובליציסטיים שפורסמו בעיתונות בערבית, בעברית ובאנגלית. שימש מרצה לתקשורת ולדוברות במכללה למינהל. היה מעורב בהקמת ארגון ההכוון הלימודי לסטודנטים הערבים, ארגון איעלאם וארגון מוסאוא. היה בין יוזמי ערוץ טלוויזיה ערבי בישראל. בשנת 2011 עזב את מוסאוא והקים את חברת ביסאן תקשורת שיזמה והקימה את ערוץ הטלוויזיה הערבי הייעודי "הלא TV" ביחד עם זיאד עומרי, בסאם ג'אבר, מכללת סכנין, חברת סקטורס, רשת, ענני תקשורת, רן אדליסט ועמי הולנדר. הוא ייצב את הערוץ וניהל אותו עד שנרכש בידי קבוצת פנורמה. מעורב במיאמי תקשורת בחברה הערבית. בשנת 2015 חזר לנהל את מרכז מוסאוא.
פעילות פוליטית
בעת שהשתתף בהפגנה בחיפה ב-18 במאי 2018 נעצר בידי המשטרה. בסמוך למעצר ברכו נשברה, והוא התלונן שהדבר קרה כתוצאה של אלימות של שוטר נגדו. ב-8 באוקטובר 2018 הוחלט במח"ש להעמיד לדין את השוטר החשוד במעשה, ליאור חתם, בגין תקיפה, איומים וגרימת חבלה. ביולי 2021 הגיש פרח תביעת נזיקין נגד חתם ומשטרת ישראל, בסך 1.5 מיליון ש"ח.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת התמודד פרח על ראשות מפלגת חד"ש.
חיים אישיים
ג'עפר פרח מתגורר בחיפה. הוא נשוי ואב לשלושה.
קותלו ארסלן
קוּתלוּ ארסלַן (בגאורגית: ყუთლუ არსლანი) היה פוליטיקאי ומדינאי גאורגי, המכונה לעיתים סימון דה מונפור הגאורגי בשל תפקידו במרד כנגד הכוח המלכותי האולטימטיבי, בסביבות 1184. הוא כיהן כמֶצ'וּרצ'לֶתוּחוּצֶסי (მეჭურჭლეთუხუცესი, הווזיר הראשי) תחת גיאורגי השלישי ותמר מלכת גאורגיה.
ארסלן היה קיפצ'קי לשעבר (נאקיפצאקארי, ნაყივჩაყარი) שהתנצר והתאזרח בגאורגיה, מוצאו מיוחס לשבטים הטורקים מערבות צפון הקווקז, שהתיישבו בגאורגיה תחת שלטונו של דוד הבנאי (1089-1125). בניגוד חד ללורדים הפיאודלים הגאורגים המרדניים הוותיקים, שמרדו תכופות, ייצג קותלו ארסלן דמות של איש פשוט ועדין, איש שירות צבאי, שמעמדו הושג בדרך של נאמנות למלך הגאורגי, גיאורגי השלישי (1184-1156), אותו שרת קותלו כוזיר (وزير) וגזבר. תפקיד אותו החזיק עד שהמלכה תמר עלתה על כס המלוכה, בשנת 1184.
באותה שנה לערך, הנהיג ארסלן חבורה של אצילים ועירונים, אשר הציעו את רעיון הגבלת הכוח המלכותי על ידי מעבר לשלטון פרלמנטרי של בית מחוקקים, אשר לפי השקפתם של קותלו ותומכיו, אמור לכלול שני בתים: "דַרבַּזִי" (מילולית: "אולם") או אספה שתתכנס מדי פעם, לפי התפתחויות בממלכה, ו"קַארַאווִי" (מילולית: "מחנה"), בית מחוקקים שיתכנס באופן קבוע. הוויכוח בין "מפלגת קרבי" ואלה שדגלו במתן כוח אולטימטיבי למלך, נסתיים במאסרו של קותלו ארסלן. בתגובה, התארגנו תומכיו למרידה, וצעדו לעבר ארמון המלכה. תמר הסכימה לשחרר את המנהיג האופוזיציונר, אבל רעיונותיו לא התגשמו.
בלבול (פסיכולוגיה)
בלבול מוגדר לרוב כמצב הכרתי מטא-קוגניטיבי, ורק לעיתים נדירות מוגדר כקטגוריה ריגשית. אף על פי שלא קיימת הסכמה על הסיווג שלו, קיימת הסכמה שלמצב זה יש ערך אינפורמטיבי ורגשי רב לקבלת החלטות מדי יום. בלבול הוא רגש חדש בפסיכולוגיית הרגש ושייך לחלק מרגשות המידע. בלבול הוא אות מטה-קוגניטיבי: הוא מודיע לאנשים שהם אינם מבינים את המתרחש וכי יש צורך בשינוי פעולה כלשהו, כמו אסטרטגיית למידה חדשה, מאמץ רב יותר או נסיגה והימנעות.
המחקרים המוקדמים על בלבול התאפיינו בפרדיגמת "עומס המידע", נושא שעדיין מושך תשומת לב רבה כ"עומס בחירה", "עומס מגוון" או "בחירת יתר". כיום נוטים לחקור בלבול כתהליך של שתי רמות הערכה, הערכות ראשוניות ומשניות. הערכות ראשוניות מתרכזות במושג הבלבול הדרושות להבנת החוויה הסובייקטיבית של הבלבול. בקטגוריה זו הערכות כמו מצב מוטיבציה, חוסר עקביות, מניע, חוסר ודאות וחוסר הבנה. הרמה השנייה של הערכות שמעורבות בבלבול הן הערכות של פוטנציאל הסוכנות והשליטה, בנקודה זו רגשות נוספים (שהם חלק מחוויית הבלבול) נוצרים ומנחים התנהגות עוקבת המבוססת על דחפים התנהגותיים ומאפיינת אותם. לכן, יש להבין את הבלבול כתהליך דינמי של קוגניציות ורגשות סובייקטיביים ביותר. אנשים מתמודדים לא רק עם בלבול אלא גם עם רגשות אחרים שעלולים להתקיים במקביל.
בלבול מתאים למרחב ההערכה של העניין. במשותף עם עניין זה כולל הערכה של משהו כחדש ומורכב; ובניגוד אליו, הפרט מעריך את האירוע כקשה להבנה. קיימת תמיכה למודל הערכה זה: עבור אנשים שמתעניינים בחינוך לאמנות, בלבול הוא רגש מרכזי: זהו הרגש האופייני של טירונים שמתמודדים עם יצירות שהם לא יכולים להבין. טיפוח מומחיות באמנויות כרוך ככל הנראה הן בצמצום והן ברתימת חווית הבלבול. מחקרים מנבאים תחושה של בלבול כתגובה לאמנות חזותית, ושיפור יכולתם של אנשים להבין משהו הופך אותו לפחות מבלבל ומעניין יותר, במילים אחרות, הבלבול הופך לעניין.
פתולוגיה
בלבול, במובנו הפתולוגי, הוא מצב בו אדם סובל מאובדן התמצאות (יכולת של אדם למקם את עצמו בצורה נכונה בעולם באמצעות זמן, מיקום וזהות אישית), חוסר יכולת לקבל החלטות ולנתח את המציאות בצורה רציונלית והגיונית, ולעיתים קרובות אובדן של זיכרון לטווח ארוך או קצר (וממילא חוסר יכולת של האדם לעבד אירועים בהווה, כמו שקורה במצב תקין כאשר חוויית ולמידת ההווה מתבססת על זיכרון שנלמד בעבר).
בלבול יכול להיות מצב שכלי-קוגניטיבי (הנובע משיכחה, בעיות בריכוז, מצבים פתולוגיים וכדומה); ויכול להיות מצב רגשי - קושי לקבל החלטה בעקבות חוויית רגשות סותרים ואי יכולת להכריע ביניהם, הצפה של קונפליקטים ורגשות סותרים הגורמים לבלבול וכו׳.
בלבול אינו בעל משמעות זהה עם אי יכולת להתרכז, אף על פי שחוסר יכולת למקד תשומת לב יכול לגרום למצב של בלבול. בלבול וחוסר יכולת למקד תשומת לב הם שני התסמינים של חוסר בתפקוד מוח תקין. המידות המתונות של בלבול כתסמין פתולוגי מתייחסות לאירועים קודמים. לכן, לדוגמה, מתמטיקאי מבולבל לגבי טיפול בשבר פשוט, עלול להעיד בהתנהגותו על פתולוגיה, אשר לא תינתן לאבחון באדם ללא הכשרה בתחום זה. לכן, במקרה של תזזית, לא ניתן לאבחן את המידות הזעירות של בלבול פתולוגי באדם ללא הכרה בתפקודו הרגשי. בלבול עלול לנבוע מתפקוד מוחי לקוי באופן יחסי. בנוסף, ייתכן שהוא נובע מתסמונת מוח אורגנית כגון שיטיון. במקרים אחרים, לרוב מתקשר הבלבול עם חוסר יכולת למקד תשומת לב.
בעיות בריאות רבות עלולות להביא לידי הופעת תסמונות של בלבול. מאז שתפקוד רגשי הפך לחשוב בצורה קיצונית לבריאות האדם, הרושם שמשאירים מצב בלבול חדש או חוסר יכולת למקד תשומת לב, הוא שמחלה פיזית או רגשית חדשה התגלתה, או שמחלה פיזית או רגשית ממושכת הפכה קשה יותר. בין המחלות והפגיעות הבריאותיות שיכולות לגרום לבלבול, אפשר למנות מכת חום, אנמיה, נזק מוחי, גידול מוחי, שבץ מוחי. בין הבעיות הנפשיות שעלולות להוביל לבלבול ניתן למנות דיכאון, חרדה.
1963 בברית המועצות
1963 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-46 למהפכת אוקטובר.
יצחק אהרן קארף
הרב יצחק אהרן קארף הוא האדמו"ר מזוועהיל-מז'יבוז' בבוסטון. הוא משמש גם כדיין בבד"ץ בוסטון, וכרב הרשמי של עיריית בוסטון (Chaplain of the City).
הרב הוא נכדו של האדמו"ר יעקב ישראל מזוועהיל-מעז'בוז, שהיה חתנו של האדמו"ר מזוועהיל רבי יחיאל מיכל ובנו של אדמו"ר ממעז'בוז רבי מרדכי. הרב הוא צאצא של הבעל שם טוב ונכדו רבי ברוך ממז'יבוז'.
אשתו הראשונה שרי, ממנה התגרש, היא בתו של סמנר רדסטון, יושב ראש מועצת המנהלים ומחזיק המניות הראשי של ויאקום ורשת CBS.
הרב קארף למד בישיבת רבי חיים ברלין בארצות הברית ובישיבת זוועהיל בירושלים. יש לו תואר דוקטור, שני תארים במשפטים וכן מספר תארים שניים מאוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת הרווארד ומוסדות נוספים.
סטודיו נעים
סטודיו נעים היא רשת ישראלית שנוסדה בשנת 2005, המהווה מרכז לתנועה וחיבור גוף נפש, מקיימת בתי ספר להכשרת והסמכת מורים ורקדנים, מתחזקת קליניקה קהילתית ומתמחה במגוון שעורי סטודיו אוף ליין ואון ליין בתחומי מחול, יוגה ומדיטציה, פילאטיס וכושר לקהל הרחב. הרשת מונה 12 סניפים ומשרתת אלפי מנויים. הסטודיו הראשון נפתח בתל אביב, בשכונת פלורנטין, עימה הרשת מזוהה.
סקירה כללית
נכון לשנת 2022 הרשת מונה 12 סניפים בארבע ערים בישראל (תל אביב, חיפה, רמת גן והרצליה). מרבית סניפי הרשת נמצאים בתל אביב ובפרט בתחומי שכונת פלורנטין ובשכונות הסמוכות אליה. כמו כן, לרשת סטודיו אונליין, אשר נוסד בכדי לאפשר פעילות בתקופת הקורונה, ובו שעורים המתקיימים בשידור חי ובאמצעות ספריות תוכן מוקלט. הרשת מעסיקה מאות מורים ומורות ומהווה בית ומרחב להכשרה, תרגול והתפתחות אישית - גופנית, מנטלית ורגשית - למתרגלים, רקדנים ומורים.
הסטודיו נוסד בשכונת פלורנטין על ידי רוני פרידמן, מורה ליוגה וכלל חדר וחצי שבו התקיימו שעורי מחול ויוגה. בשנת 2010 הסטודיו נרכש על ידי יזם ההייטק, אמיר גליק, הורחב ובמרוץ השנים הצטרפו לצוותו מורים ומתרגלים מקרב האוכלוסייה המקומית שבשכונתה כל סטודיו נפתח.
התפיסה העומדת בלב הרשת היא כי ״תנועה הינה הגשר המחבר בין גוף לנפש וכי כאשר זו מתבצעת, הגוף לומד להירגע, להשתחרר ולהיטען באנרגיה חדשה״. חזון הרשת ״הוא ליצור בית חם ופתוח, בו ניתן למצוא מגוון רחב של פעילויות שמאפשרות לגוף, לתודעה ולנפש להיפתח על מנת להוות מקום בו כל אחד יכול לנוע בו בקצב ובסגנון המתאימים לו״.
הרשת מתמחה במגוון שיעורי סטודיו לתנועה - יוגה, מחול, פילאטיס, כושר, ומציעה מגוון שיעורים במנעד רחב וייחודי בתחומים אלו לרבות מדיטציה (מיינדפולנס, מדיטציות אושו אקטיביות, דמיון מודרך), פלדנקרייז, ריברסינג ועוד.
בנוסף לשיעורי הסטודיו, הרשת מפעילה מאז שנת 2013 קליניקה קהילתית לטיפולים לרפואה סינית. מודל הפעלת הקליניקה מבוסס על מקורה של המסורת והשיטה בסין.
מאז שנת 2015 מתקיימים בתי ספר להסמכת והכשרת מורים לפילאטיס מזרן ופילאטיס מכשירים, ב 2018 הוקם בית הספר להכשרת מורים ליוגה (ויניאסה ואשטנגה יוגה) המוכרים על ידי ארגון ה yoga alliance. כמו גם נוסד מסלול תלת שנתי לרקדנים מקצועיים.
לוגו הסטודיו
לוגו הסטודיו, חתול כתום, גובש בהשראת שכונת פלורנטין, שבה נפתח הסטודיו הראשון. החתול מסמל גמישות, עוצמה ועצמאות, איכויות המתקיימות במי שמקפידים על תרגול סדיר ותחומי פעילות הסטודיו מאפשרים. כמו כן, החתול אף הוזכר באחד מספרי המופת של המסורת היוגית שנכתבו ע״י ד״ר פול ברנטון בספרו ״מסעות בהודו המסתורית״ כחיה אשר ניתן ללמוד רבות מהאופן בו היא נעה. בין השנים 2005 ועד שנת 2022 אימץ הסטודיו חתולת רחוב בשם "האתה" ובכך היה פורץ דרך לטרנד בו עסקים מקומיים ומוסדות מאמצים חיות קהילה ועושים להם מקום.
היסטוריה
הסטודיו הראשון הוקם בפלורנטין בשנת 2005 כסטודיו הראשון למחול שמשלב גם שיעורי יוגה ופילאטיס. ב-2012 התבצעה הרכישה הראשונה של סטודיו חיצוני (סטודיו MOVE). ב-2015 נפתח סניף ראשון במודל זכיינות ונפתח בית ספר להסמכת מורים לפילאטיס. ב-2016 נפתח ג'ים נעים, שהיה חדר הכושר הראשון שפעל במודל לואו קוסט בישראל. ב-2018 נפתח בית ספר להסמכת מורים ליוגה.
ב-2020 עם תחילת הקורונה, נפתחה פעילות האון ליין של סטודיו נעים עם מעל מאה שיעורים בלייב כל שבוע כולל ספריית vod. לאורך כל תקופת הקורונה, ומתוך הבנה לאתגרי התקופה, השירות היה פתוח לקהל הרחב (מנויים ולא מנויים) ללא עלות.
קופים מעופפים (פסיכולוגיה פופולרית)
המונח קופים מעופפים (באנגלית: Flying Monkeys) משמש בפסיכולוגיה פופולרית לתיאור אחד המאפיינים בדינמיקה של התעללות נרקיסיסטית או התעללות פסיכופתית. המונח מתייחס לאנשים הפועלים בשם הנרקיסיסט, להשגת מטרה פוגענית (כגון לשון הרע, הוצאת דיבה, גזלות דעת) או לקידום האינטרסים האישיים שלו (שימור הקורבן בקשר, היעתרות לרצון הנרקיסיסט, וכדומה). המונח נלקח מתוך הספר הקוסם מארץ עוץ, בו קופים מכונפים בשליחות המכשפה הרעה של המערב מעופפים ומבצעים מעשים פוגעניים בדורותי ובחבריה.
זהות
"קוף מעופף" עשוי להיות כל אדם, שמאמין לפרסונה המזויפת של הנרקיסיסט (עצמי כוזב), פועל בשליחותו ומוסיף לסבלו של הקורבן, במודע או שלא-במודע. על פי רוב, מושפע הקוף המעופף מהמניפולציות של הנרקיסיסט, שמטרתן לפגוע בקורבן באמצעות השמצתו או הטלת דופי באישיותו. במקרים מסוימים הקוף המעופף עשוי להיות נרקיסיסט נוסף, הפועל במקביל. קוף מעופף עשוי להיות אדם מסביבתו של הקורבן, מסביבתו של הנרקיסיסט, ובמקרים מסוימים, ארגון אזרחי או ממשלתי (בית משפט, גורם אכיפת חוק, מקום עבודה).