cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אורי קורב
בפרקליטות המדינה
היה התובע במשפט רצח מוחמד אבו ח'דיר, אשר כהגדרת בית המשפט העליון היווה "פיגוע אסטרטגי שהצית תבערה בשטחים בכלל ובירושלים המזרחית בפרט", במסגרתו הורשעו שלושת הנאשמים ברצח. הוא קיים קשר אישי קרוב עם בני משפחת אבו ח'דיר במהלך המשפט ושמר עמה על קשר גם בשנים שלאחר מכן. היחס מצדו של קורב למשפחת אבו ח'דיר סייע, כך לטענת המשפחה, לאמון שנתנו בהליך המשפטי עצמו ובמערכת המשפט הישראלית.
בדצמבר 2016, בהיותו סגן פרקליט מחוז ירושלים בתחום הפלילי, קיבל היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט דיווח על הטרדה מינית שבוצעה לכאורה על ידי קורב כלפי פרקליטה, אשר סירבה להעיד בפרשה. עם פרסום התלונה יצא קורב לחופשה ללא תשלום. לאחר בדיקה משמעתית המליצה המשטרה לגנוז את תיק החקירה. ביולי 2017 סגר היועץ המשפטי את התיק המשמעתי ומיד לאחר מכן שב קורב לתפקידו בפרקליטות.
עורך דין במגזר הפרטי
בתחילת שנת 2018 פרש קורב לפנסיה מוקדמת מהפרקליטות. לאחר שותפות קצרה עם עורך הדין הפלילי הירושלמי גדי טל, הצטרף במאי 2018 למשרד טולצ'ינסקי שטרן מרציאנו כהן לויצקי ושות', כשותף במחלקת הליטיגציה, וייסד את מחלקת עבירות צווארון לבן. מאז פתיחת המחלקה מייצג עו״ד קורב בשורת תיקים גדולים בעלי פרופיל ציבורי ותקשורתי גבוה. במסגרת המשרד ייצג את דאוד גודובסקי ודניאל אלינסון, יו"ר עזרא העולמית, בפרשת ישראל ביתנו.במהלך ייצוגו של גודובסקי הגיש עו״ד קורב בקשה לעיכוב ביצוע עונש של שבע שנות מאסר שהוטל על גודובסקי לאחר שהודה בבית המשפט המחוזי. בהחלטה המהווה תקדים, עיכב בית המשפט העליון את ריצוי עונש המאסר עד להחלטה בערעור, שבו הופחת עונשו של גודובסקי לשש שנות מאסר. כמו כן, ייצג את עמוס דב סילבר מייסד רשת טלגראס. מייצג כיום את יובל כאהן, מנהל מכינת בני ציון לשעבר הנאשם באסון נחל צפית, את המיליארדר בני שטיינמץ , את סגן ראש עיריית תל אביב ארנון גלעדי, וכן חבר בצוות ההגנה של מיקי גנור, החשוד בתיק 3000. בתחילת 2021 הצטרף כשותף למשרדו של עורך הדין בעז בן צור.
קורב מרבה להופיע כפרשן משפטי בתוכניות טלוויזיה ורדיו וכן בפנלים משפטיים כמומחה למשפט פלילי וליטיגציה ואף הביע ביקורת בנוגע למספר פעולות שנקטה הפרקליטות בתיקי ראש הממשלה בנימין נתניהו. משמש כמרצה בקורס לטיעון וחקירת עדים במכללת שערי משפט.
Waka Waka (This Time for Africa)
(בעברית: ואקה ואקה (הפעם עבור אפריקה)) הוא שיר של הזמרת שאקירה בשיתוף הלהקה הדרום אפריקאית אשר יצא כסינגל הרשמי של מונדיאל 2010. הוא יצא ב-7 במאי 2010 על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס. השיר נכתב על ידי ג'ון היל, גולדן סאונדס ושאקירה עצמה והופק על ידי ג'ון היל ושאקירה. מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר פופ ומבחינה לירית השיר מעודד אנשים להיות מכוונים למטרות שלהם כמו חיילים בשדה קרב. השיר עובד בהשראת השיר "Zangaléwa" של להקת המאקוסה הקמרונית Golden Sounds. כאשר השיר יצא הוא עורר מחלוקת מכיוון שלטענת אפריקאים רבים שאקירה לא הייתה צריכה לבצע את השיר אלא מישהו שהוא יליד יבשת אפריקה, שם נערך המונדיאל. השיר זכה לביקורות חיוביות מן המבקרים וקיבל שבחים על ההפקה שלו. הוא הגיע למקום הראשון במדינות רבות, בהן אוסטריה, בלגיה, צרפת, גרמניה, ספרד, איטליה ושווייץ. בארצות הברית השיר הצליח פחות כאשר הגיע למקום ה-38 בלבד אך יותר מאוחר הוא זכה למעמד פלטינה במדינה עם מכירות של מיליון עותקים. בנוסף הוא הגיע לעמדות פלטינה גם במדינות אחרות כמו למשל למעמד של 20 פלטינות בהודו ולמעמד 12 פלטינות בשווייץ ואף למעמד יהלום בצרפת. השיר מכר בסך הכל 10 מיליון עותקים מה שהופך אותו לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בהיסטוריה ולשיר המונדיאל המצליח ביותר בהיסטוריה. לשיר יצאה גם גרסה בספרדית תחת השם "".
הקליפ לשיר בוים על ידי מרקוס ראבוי ובו קבוצות של ילדים ושחקנים רוקדים לצלילי השיר, כאשר במקביל נראים קטעים ממשחקי מונדיאל מכל הזמנים. בקליפ השתתפו מספר שחקני כדורגל שונים כמו ליאו מסי וכריסטיאנו רונאלדו. נכון לספטמבר 2021, הקליפ צבר 2.9 מיליארד צפיות, מה שהופך אותו לקליפ ה-27 הנצפה ביותר באתר יוטיוב, והנצפה ביותר שיצא בשנת 2010. שאקירה ופרשליגראונד ביצעו את השיר בטקס הפתיחה של משחקי המונדיאל וגם בטקס הסיום של המשחקים. בנוסף הוא גם בוצע בסיבוב ההופעות שלה "The Sun Comes Out World Tour".
רקע והוצאה
בפברואר 2010 כתבה והפיקה שאקירה את השיר ביחד עם המפיק ג'ון היל שהפיק גם חלק משיריה באלבומה She Wolf. השיר כלל את הלהקה פרשליגראונד שהצטרפה לשיר כאשר היל פגש את המפיק שלהם בניו יורק. הלהקה הקליטה בנפרד את החלק שלה לשיר והם נתנו להיל לשמוע את ההקלטה מספר שעות לאחר מכן. היל הביע עניין בהקלטה ולבסוף הלהקה לקחה חלק בשיר.
באפריל אותה שנה איגוד הכדורגל העולמי פיפא הודיע כי השיר ייבחר להיות שיר המונדיאל הרשמי לשנת 2010 ושהוא יופיע באלבום הפסקול של המונדיאל "Listen Up! The Official 2010 FIFA World Cup Album". ב-7 במאי, כחודש לפני תחילת המשחקים, יצא השיר לאור והיה זמין להורדה דיגיטלית ב-iTunes, וב-28 במאי הוא הופיע כעותק פיזי. במקביל הופיעה גם הגרסה הספרדית של השיר במדינות ספציפיות. גרסאות הרמיקס של השיר יצאו לאור גם הן מאוחר יותר באלבומה התשיעי של הזמרת Sale el Sol.
מחלוקות
אנשים מדרום אפריקה ביקרו את החלטתו של איגוד הכדורגל העולמי פיפא לבחור בשאקירה לשיר את השיר מכיוון שלטענתם, היה צריך לתת לזמר יליד היבשת לשיר את שיר המונדיאל הרשמי. בנוסף הם כעסו גם על כך שאמנים בין לאומיים כמו אלישיה קיז ו-בלאק אייד פיז היו אמורים להופיע באירוע הפתיחה של המשחקים ולאו דווקא אומנים אפריקאים. כתוצאה מכך ארגון אפריקאי בשם "Creative Workers Union of South Africa" החליט לקיים הפגנה באפריל באותה השנה, אך היא התבטלה לאחר שארגון הכדורגל האפריקאי הודיע כי הוא ישקול זאת מחדש. בסופו של דבר, ארגון הכדורגל האפריקאי הודיע כי תעשיית המוזיקה הדרום אפריקאית והאפריקאית "תשחק תפקיד מרכזי באירוע הפתיחה של המשחקים". קיילה-רוז סמית', אחת מחברות להקת פרשליגראונד הגינה על החלטה לבחור בשאקירה לביצוע השיר כאשר אמרה: "אני חושבת שהמונדיאל הוא אירוע עולמי, אבל זה גם עסק, תרגיל שיווקי ענק. דורש מוזיקאי בטווח גלובלי מסוים שיפנה לכל סוגי האנשים השונים שצופים במשחקים, אז אני מבינה את הבחירה במישהי כמו שאקירה".
גם השיר עצמו עורר מחלוקת. ביוני אותה שנה נמסר כי המוזיקאי ווילפרידו וארגאס החליט להגיש תביעה נגד שאקירה על גנבת השיר "El Negro No Puede" עבור 11 מיליון דולר אשר בוצע על ידי הלהקה שלו "Las Chicas del Can". מאוחר יותר טען וארגאס כי התביעה עצמה אינה מכוונת ישירות לשאקירה וכי כל ההצהרות על שמו בנושא התביעה היו מפוברקות.
אירופה
השיר זכה להצלחה אדירה ברחבי אירופה. באוסטריה השיר הגיע למקום הראשון שם שהה במשך 6 שבועות רצופים ובמצעד עצמו שהה 63 שבועות מה שהופך אותו לשיר ששהה הכי הרבה שבועות בהיסטוריית המצעד. השיר גם נחשב לשיר המצליח ביותר שלה במדינה כאשר קיבל מעמד פלטינה כפולה על מכירות של 60 אלף עותקים. בולוניה ובפלנדריה השיר הגיע גם למקום הראשון למשך 5 שבועות ו-8 שבועות בהתאמה. הוא היה לאחד מהשירים הנמכרים ביותר לשנת 2010 בולוניה ובשנת 2012 הגיע באופן רשמי למעמד פלטינה כפולה בבלגיה עם מכירות של 60 אלף עותקים. גם בדנמרק השיר הגיע למקום הראשון והגיע למעמד פלטינה כפולה עם מכירות של 60 אלף עותקים.
בצרפת השיר הגיע למקום הראשון בשבוע יציאתו ונשאר שם במשך 6 שבועות רצופים. הוא הופיע במצעד במשך 3 שנים במצטבר (132 שבועות) ובסופו של דבר הצליח להגיע למעמד יהלום במדינה עם מכירות של 573,068 עותקים. גם בגרמניה השיר הגיע למקום הראשון ושהה שם במשך 6 שבועות והפך לשיר השני המצליח ביותר במדינה לשנת 2010. הוא הגיע למעמד של זהב מחומש במדינה עם מכירות של 750 אלף עותקים והפך לשיר הנמכר ביותר שלה במדינה. באיטליה השיר הגיע למקום הראשון גם כן לאחר שבועיים בלבד ונשאר במקום הראשון במשך 16 שבועות רצופים עד שבסופו של דבר הגיע למעמד פלטינה משושת עם מכירות של 180 אלף עותקים.
בספרד השיר זכה להצלחה אדירה גם כן כאשר היה במקום ראשון במצעד של המדינה במשך 17 שבועות רצופים ושהה 69 שבועות סך הכל במצעד. הוא זכה למעמד פלטינה משושת עם מכירות של 240 אלף עותקים והפך לאחד מהשירים הנמכרים ביותר במדינה. בשוודיה השיר הפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר שלה כאשר הגיע למקום הראשון גם שם ושהה במצעד של המדינה במשך 58 שבועות. עד שבשנת 2012 הוא הצליח להגיע ל-9 מעמדות פלטינה במדינה עם מכירות של 360 אלף עותקים ואילו השיר כפורמט הורדה של צלצול לטלפון הגיע למעמד פלטינה משולשת. בשווייץ השיר הופיע לראשונה במקום ה-5 ולאחר 4 שבועות הגיע למקום הראשון. הוא בילה 86 שבועות במצעד הרשמי של המדינה והגיע למעמד פלטינה משולשת עם מכירות של 90 אלף עותקים. בבריטניה השיר זכה להצלחה פחותה כאשר הגיע למקום ה-21 במדינה אך הצליח להגיע למעמד פלטינה עם מכירות של 600 אלף עותקים נכון לשנת 2018.
אסיה
השיר היה לשיר שהורד הכי הרבה פעמים בחנות המוזיקה של נוקיה לשנת 2010, בהתבסס על 38 מדינות, ביניהם הודו וסין. בהודו השיר הגיע בשיאו למקום ה-3 במצעד הרשמי של המדינה. בנוסף השיר הורד יותר מ-300 אלף פעמים בחברת טלקום שהחזיקה בזכויות בלעדיות למכור את השיר בטלפונים ניידים.
אמריקה
השיר זכה להצלחה רבה גם בדרום אמריקה כאשר הגיע למקום הראשון בארגנטינה, צ'ילה וקולומביה. במקסיקו השיר הגיע גם למקום הראשון שם שהה 5 שבועות רצופים והגיע למעמד פלטינה כפולה בשנת 2012 על מכירות של 120 אלף עותקים. בארצות הברית השיר לא זכה להצלחה כמו ברוב העולם כאשר הגיע בשיאו למקום ה-38 בלבד במצעד הרשמי של המדינה אך השיר כן הצליח להגיע למעמד פלטינה נכון להיום מכירותיו עומדות על 1,950,000 עותקים ונכון למרץ 2014 זה השיר השלישי הנמכר ביותר שלה במדינה.
וידאו קליפ
הקליפ בוים על ידי מרקוס רבוי. הוא פותח על ידי שאקירה עצמה יחד עם אנטוניו נאבס, מנהל קריאייטיב בכיר של סוכנות השיווק הבינלאומית "Ogilvy & Mather". נבאס הסביר כי הרעיון של הסרטון היה "לקחת את הצופה לטיול ברחבי העולם, המסתיים באפריקה". הכוריאוגרפיה נבנתה על ידי היי-האט אשר עבד עם שאקירה גם בקליפ שלה לשיר She Wolf. הוא צולם בלוס אנג'לס ופורסם במספר שפות. הוא יצא לראשונה ב-6 ביוני 2010 וזו הייתה הפעם הראשונה בה סוני מיוזיק הוציאו לאור קליפ גם בפורמט של 3D.
הקליפ מתמקד בעיקר בשאקירה ובקהל המורכב מרקדנים רבים וילדים רוקדים יחד. גם הלהקה פרשיגראונד שמשתתפת בשיר מופיעה בקליפ כאשר מגיע הבית שלהם בשיר. במקביל לריקודים, מופיעים בקליפ קטעים של משחקי מונדיאל מכל הזמנים כולל הסצנה הידועה לשמצה בה הכדורגלן האיטלקי רוברטו באג'יו החמיץ את הגול במשחק הגמר מול ברזיל ב-1994. בנוסף הוא מציג גם הופעות אורח של כדורגלנים נוספים ביניהם כריסטיאנו רונאלדו, דני אלבס, ג'רארד פיקה, קרלוס קמני, ליונל מסי ורפאל מרקז.
ביקורות
דיאן קוצ'ר מבילבורד שיבחה את מופע הפתיחה של המשחקים וקראה לו: "גולת הכותרת של מופעי הפתיחה". אן פאוורס מ"לוס אנג'לס טיימס" שיבחה את השילוב של הרקדנים והילדים וכינתה את המופע וכתבה על כך: "זו הייתה רק מחווה סמלית, סקירה ארוכה של המסע של מוזיקת הפופ מאפריקה לכל פינה של כדור הארץ וחזרה." הרבה מהמבקרים והצופים התייחסו באופן שלילי לשאר המופעים באירוע הפתיחה ביחס למופע של שאקירה.
מצעדי סוף שנה
מבקרי מוזיקה רבים מארגונים וגופי תקשורת שונים הכלילו את השיר לסיכום השירים הטובים ביותר לשנת 2010. ג'רמי בלקלו ממגזין Access Hollywood דירג את השיר במקום התשיעי ברשימתו 10 השירים המובילים לשנת 2010. נכון למאי 2014 השיר מכר למעלה מ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם, מה שהופך אותו לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בהיסטוריה, ולשיר המונדיאל המצליח ביותר בכל הזמנים. בנוסף, השיר הוכרז כאחד משירי המונדיאל הטובים ביותר בכל הזמנים על ידי אתרים, מגזינים ומבקרים רבים ביניהם בילבורד.
נכון לאוקטובר 2021, הקליפ צבר למעלה מ-2.96 מיליארד צפיות, מה שהופך אותו לקליפ ה-29 הנצפה ביותר אי פעם באתר יוטיוב, לקליפ ה-4 הנשי הנצפה ביותר, ולקליפ השני הנצפה ביותר לשנת 2010. הגדולה של השיר חזרה שוב ב-2014 כאשר נמתחו ביקורות על השיר הרשמי של המונדיאל של שנה זו "(We Are One (Ole Ola" בטענה שהוא מאכזב ביחס ל-"(Waka Waka (This Time for Africa", ואף אנשים רבים כתבו "האשטגים" ברשתות החברתיות בהם נרשם "#VoltaWakaWaka" (בעברית: החזירו את, "Waka Waka").
לעומת זאת, את שיר המונדיאל השני של שנת 2014 "(Dare (La La La", ביצעה שאקירה בשלישית, וכלפיו הופנו ביקורות חיוביות, ואף הווידאו קליפ הנלווה שיצא עבורו צבר קרוב למיליארד צפיות. בזכות זה ששרה שאקירה את שיר המונדיאל בשלישית בשנה זו, היא הפכה לאמן היחידי אי פעם אשר שר את שיר המונדיאל שלוש פעמים ברציפות.
ביקורות ופרסים
פרייזר מקאלפין מ-"BBC Music Chart" נתן לשיר דירוג של 4 מתוך 5 כוכבים ושיבח את השילוב של הגיטרה האפריקאית בשיר. אם כי הוא הרגיש שהשיר לא מספיק מייצג את המונדיאל "ובאותה מידה השיר יכול היה לדבר על המאמץ העולמי לבניית צינורות מים באזורים הגרועים ביותר רדופי הבצורת של היבשת". רוברט קופסי מה-Spy נתן לשיר דירוג של 3 כוכבים מתוך 5 וכינה את הפזמון "כקליט באופן מגוחך" אם כי הוא הרגיש שמילות השיר "נשמעות כמו שיר של זוכה אקס פקטור". קייל אנדרסון מ-MTV כינה את השיר "כשיר המונדיאל הטוב ביותר ששמע". סטיוארט דרדיין מ-"Canada.com" לעומת זאת כינה את השיר כ"קיא קולי" "ואולי את השיר הרשמי הטיפשי היותר עבור כל אירוע ספורטיבי גדול אי פעם".
השיר היה מועמד לפרס "שיר הרדיו הטוב ביותר" בטקס Premios Shock. בנוסף הוא היה מועמד לפרס "השיר הלטיני הטוב ביותר" בטקס פרסי הבילבורד לשנת 2011 ובנוסף באותה שנה קיבל מועמדות לפרס "השיר הדיגיטלי הטוב ביותר" בטקס פרסי הבילבורד הלטיני. בנוסף באותה שנה הוא גם היה מועמד לפרס "השיר טבו ביותר" בטקס "Nuestro Tierra". בנוסף הוא הוכר בטקס ה-ASCAP כאחד מהשירים המנוגנים ביותר ובשנת 2012 זכה להכרה זו גם בטקס ה-BMI.
וסת החודש
בהלכה, וסת החודש הוא אחד מהווסתות שבהם ישנו חיוב פרישה מתשמיש המיטה של אישה מבעלה, כחלק מחיובי הפרישה סמוך לווסת, מחשש שתראה באותו הזמן דם נידה, ויעברו באיסור כרת.
וסת החודש משמעותו שאם האישה ראתה דם פעם אחת באחד מימי החודש העברי, נחשב הדבר כווסת שאינו קבוע, ויש לה לחשוש שאף בחודש העברי הבא באותו תאריך תראה שוב דם, ותטמא. אם אכן ראתה גם בחודש הבא ובחודש שלאחריו - שלוש פעמים בסך הכל, נעשתה וסת זו כווסת קבועה.
וסת זו אינה מוסכמת על דעת כל הראשונים, אך להלכה דעת רובם שאכן יש לחוש ולפרוש בווסת החודש.
מקור
מקורו של ווסת זה אינו מפורש בתלמוד, אך בראשונים הוזכרה וסת זו, והוכיחו כן ממשנה במסכת נידה שמלבד וסת ההפלגה ישנה נמי וסת החודש. בראשונים ביארו שאף שאין ההפלגות שוות, מכל מקום קביעות החודש גורמת לה שתראה דווקא באותו תאריך בחודש
הרמב"ן בחידושיו התנגד וחלק על קיומה של וסת זו בטענה שאין כל הגיון בכך שדווקא יום החודש יגרום לראיית הדם:
המחשה לפרישות בווסת שאינו קבוע
להלן לוח להמחשה של עונות החודש ושאר ההפלגות עם סימון ימי ראיית דם (=תחילת וסת) וימי הפרישה של אישה שאין לה וסת קבוע:
בדוגמה זו האישה ראתה דם בכ"ט באלול ולאחר מכן שוב בכ"ז בתשרי. כעת יהיו שלושה ימי פרישה:
וסת קבוע
במקרה שראתה אף בט"ו בסיון, נמצא שראתה ג' פעמים בטו לחודש, קבעה לה וסת החודש, וחייבת לפרוש כל ט"ו לחודש, עד שיעברו עליה שלושה חודשים שלא תראה בהם בט"ו לחודש.
לדעת השולחן ערוך, וסת החודש נקבעת לאחר שלוש פעמים, רק בתנאי ששלוש הראיות היו ב'עונה אחת' היינו שראתה את שלושתם ביום או את שלושתם בלילה. במקרה וראתה אחד ביום ושתים בלילה או להפך, לא קבעה וסת, ונחשבת כבעלת וסת שאינו קבוע שדינו שנעקר בפעם אחת כשלא תראה בתאריך זה.
הגדרת וסת החודש
בראשונים נחלקו ממתי מונים את וסת החודש, לדעת הרא"ה וסת החודש אינו מחושב לפי תאריך החודש עצמו, אלא לפי הימים שעברו ממולד הלבנה, וטעמו שסיבת ראיותיה של האישה לימים מסוימים הן תלויים בהילוכו של הירח, ואין כל השפעה אם החודש מלא או חסר, מאחר שהילוך הירח לא השתנה.
אמנם הרשב"א תוקף את דבריו וסובר, שאכן וסת החודש נקבע לפי תאריך החודש, ואף שהווסת תלוי במהלכה של הלבנה, אך כוח קידוש החודש ניתן לחכמים, ואין מתחשבים בהילוכה האמיתי, אלא רק בקביעות חז"ל, והביא דוגמאות נוספות לדין זה, שקביעת חז"ל משפיעה אף על המציאות.
וסת החודש בדילוג
בתלמוד נחלקו רב ושמואל במספר ההפלגות הנצרכות בווסת החודש בדילוג, על מנת שאישה תקבע לה וסת:
לדעת רב די בארבע ראיות, שהם שלוש הפלגות, מאחר שלדעתו אף הראיה הראשונה מצטרפת לקביעת הווסת. אך לדעת שמואל, מאחר שהראיה הראשונה לא נעשתה לפי דילוג, אין ראיה זו מצטרפת לקביעת הווסת, ולדעתו נצרכים חמישה ראיות וארבעה דילוגים ביניהם.
באחרונים דנו בווסת זו, מה יהיה דינה כשתגיע לסוף החודש, ליום כ"ט או ל', האם צריכה לחוש לא' בחודש, ולהתחיל שוב את הסדר מתחילת החודש, או שמא מעתה אין לה וסת, מאחר שווסתה הוא רק ליום ל"א בחודש העתיד להיות, ומאחר שלעולם לא יגיע, אין לה לחוש.
הרי לונג ריינג'
הרי לונג ריינג' (באנגלית: Long Range Mountains) הם רכס הרים לאורך החוף המערבי של האי ניופאונדלנד בפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור שבקנדה.
מאפיינים
ההרים הם החלק הצפוני ביותר בשרשרת הרי האפלצ'ים המשתרעת לאורך החוף המזרחי של יבשת אמריקה הצפונית.
ההרים משתרעים לאורכו של מפרץ סנט לורנס.
ברכס 288 הרים.
אורכו של הרכס 450 קילומטרים (מצפון לדרום); שטחו של הרכס 21,028 קילומטרים רבועים.
חלקי רכס ההרים:
דיפלו
תומאס וסלי פנץ (באנגלית: Thomas Wesley Pentz; נולד ב-10 בנובמבר 1978 במיסיסיפי שבארצות הברית), הידוע בשם הבמה דיפלו (Diplo), הוא תקליטן זוכה פרס גראמי, מפיק מוזיקלי וכותב שירים אמריקאי מפילדלפיה. השם "דיפלו" הוא קיצור של דיפלודוקוס, סוג של דינוזאור.
דיפלו הוא הבעלים של המועדון וקולקטיב המוזיקה "Hollertronix", והבעלים של חברת ההקלטות "מד דיסנט". מלבד עבודתו כמפיק הוא משמש גם כמורה בבית ספר, ובנוסף לקריירה העצמאית שלו הוא עבד בשיתוף פעולה מוזיקלי והיה בן זוגה של הזמרת והיוצרת M.I.A. הוא שיתף פעולה ויצר רמיקסים לאמנים רבים מוכרים כגון: מדונה, גוון סטפני, CSS ,Justice רדיוהד, Yeah Yeah Yeahs, בלאק ליפס, The Dead Weather, סנופ דוג, בלוק פארטי, לה טיגרה וקניה וסט. בנוסף, השתתף כמפיק באלבום האחרון של דיזי רסקל.
ביוגרפיה
דיפלו נולד במיסיסיפי, גדל באזורים שונים בדרום ארצות הברית והושפע מתרבויות מקומיות רבות. הוא החל את לימודיו באוניברסיטת מרכז פלורידה ואז עבר לפילדלפיה לטובת לימודי המשך באוניברסיטת טמפל. במהלך לימודיו שם צבר מוניטין כ-DJ, והוציא את האלבום הראשון שלו, "פלורידה", בשנת 2004.
לאחר ששמעה את אחד משיריו בשנת 2004, פנתה M.I.A. לדיפלו בזמן שתקלט במועדון "פאבריק" בלונדון לאחר שבמקרה הוא ניגן בזמן שהיא נכנסה למועדון את הסינגל שלה "Galang", אותו השיג מעובד במגזין המוזיקה הלונדוני "i-D". בהתייחסם לפגישתם הראשונה, אמרו השניים: השניים החלו בקשר רומנטי שנמשך תקופה מסוימת, ויצרו שיתוף פעולה במיקסטייפ "Piracy Funds Terrorism Vol. 1". מאז יציאתו של המיקסטייפ הם ערכו שיתופי פעולה נוספים בשירים אחדים, ודיפלו תקלט במהלך סיבוב ההופעות של אלבומה "Arular" בשנת 2005. ב-2007 התעמתה M.I.A. עם אמצעי התקשורת סביב מה שהרגישה כמניעים נסתרים של עיתונאים להפיץ מידע שגוי אודות חלקו של דיפלו בתקליטיה.
הסגנון המוזיקלי ביילה פאנק (המכונה גם "פאנק קריוקה", "פאבלה פאנק" או "פאנק דו ריו") היה תחום שעניין את דילפו במיוחד. הוא נחשף אליה לראשונה כאשר תקלט במסיבה פרטית יחד עם צוות "Hollertronix" ומאז השתמש בסימפולים וקטעים מהשירים הללו במספר גדול של הפקות. דיפלו נחשב לאחד האישים המרכזיים אשר ייבאו את הביילה פאנק מברזיל לארצות הברית, ולאחר שביקר בריו דה ז'ניירו ב-2004 הוא הוציא מספר מיקסים אשר הציגו את הסגנון לראשונה למאזינים בצפון אמריקה. בנוסף, הסגנון בא לידי ביטוי באופן בולט בעבודתו המשותפת עם M.I.A. על האלבום "Piracy Funds Terrorism Vol. 1". במטרה למשוך תשומת לב נוספת לביילה פאנק, הפיק דיפלו בשנת 2009 סרט דוקומנטרי על הסגנון תחת השם "Favela on Blast".
דיפלו ערך שיתופי פעולה עם אמנים נוספים מפילדלפיה, כגון סנטוגולד, ספאנק רוק, אמנדה בלאק ומלוצ'ה, וכן עם ההרכב הצרפתי ג'אסטיס. בשנת 2006 הוא הקים חברת תקליטים משלו בשם "Mad Decent" ובה החתים את הרכב הביילה פאנק בונדה דה רול ואת הראפר "Blaqstarr" מבולטימור. בשנת 2009 חנך שיתוף פעולה עם הדיג'יי סוויטץ', אותו הכיר דרך העבודה על M.I.A., תחת השם מייג'ור לייזר (Major Lazer) ואלבומם הראשון תחת שם זה הוקלט בג'מייקה.
ב-3 במאי 2018, הוציאו לראשונה הרכב בשם "LSD" את השיר "Genius", ההרכב היה מורכב מ-דיפלו, סיה, ו- לברינת'. כשבוע לאחר מכן ב-10 במאי ההרכב הוציאו שיר נוסף בשם "Audio" ב-8 באוגוסט ההרכב הוציאו שיר בשם "Thunderclouds".
ב-16 באוגוסט 2019, הוציא את השיר "Heartless", יחד עם מורגן וולן. בשנת 2020 השתתף כשחקן בדמותו של ריצ'י ויליאמס בסרט המוזיקלי-רומנטי האמריקאי "לגעת בכוכבים" בכיכובה של דקוטה ג'ונסון.
ב-13 בדצמבר 2019, הוציא את השיר "On My Mind", יחד עם סיידפיס.
ב-24 ביוני 2020, הוציא את השיר "Looking for Me", יחד עם פול וולפורד וקארין לומקס.
ב-21 ביולי 2023, הוציא את הסינגל "Heartbroken", בהשתתפות ג'סי מורף ופולו ג'י.
דיסקוגרפיה
{{שני טורים|
מיקסטייפים
}}
ג'וזפה מורלו
ג'וזפה "פיטר" מורלו (באיטלקית: Giuseppe "Peter" MorelloGiuseppe "Peter" Morello; 2 במאי 1867 – 15 באוגוסט 1930) היה מהמאפיונרים הבולטים בתחילת המאה העשרים בניו יורק, הבוס הראשון של משפחת מורלו (כיום ג'נובזה, אחת מחמש המשפחות) ומאוחר יותר יועצו הקרוב של ג'וזפה מסרייה. מורלו היה ידוע בכינוייו הרבים כשביניהם: "השועל הזקן" ו"יד הצבת", שנוצר בשל העובדה שאחת מידיו הורכבה מאצבע אחת גדולה בלבד.
חייו
ג'וזפה מורלו נולד בעיירה קורלאונה שבסיציליה ב-2 במאי 1867. ב-1872, כשהיה בן חמש, נפטר אביו ואמו התחתנה עם ברנרדו טרנובה - חבר במאפיה הקורלאונית. בעזרתו של טרנובה, נכנס מורלו בקלות לכנופיית המאפיה שפעלה בקורלאונה, שם רכש את הידע הראשוני שלו בפשע מאורגן. ב-8 במרץ 1893, היגר מורלו לניו יורק ביחד עם רבים מבני משפחתו - אשתו, בנו, אמו, אביו החורג, אחותו, ושלושה מאחיו. לאחר זמן מה, החליט מורלו לעבור ללואיזיאנה, במטרה לחפש עבודה. בלואיזיאנה פגש מורלו רבים מחברי המאפיה הקורלאונית, ויחד הם עברו לטקסס, שם ניהלו חוות כותנה. ב-1897, חזרה החבורה לניו יורק והתיישבה במנהטן. ב-1902, רכש מורלו מסבאה במנהטן, שמהר מאוד הפכה למקום המפגש של כנופייתו (לימים תהפוך למשפחת ג'נוביז).
הכנופיה בהנהגת מורלו עסקה בעיקר בפרוטקשן, סחיטה וזיוף, כאשר בני משפחתו של מורלו משמשים כמפקדים הבכירים. הכנופיה הייתה ידועה באכזריותה, ומיוחסים לה שישים מקרי רצח שונים במהלך העשור הראשון לפעילותה. ב-1905, נחשבה הכנופיה למשפחת הפשע הגדולה והחזקה ביותר בניו יורק, ואילו מורלו הוכר ל"בוס כל הבוסים" על ידי מנהיגי כנופיות רבות ברחבי ארצות הברית.
ב-1920, שוחרר מורלו מהכלא, וגילה שמשפחתו היא כבר לא החזקה מכולן. באותה תקופה שלטה במאפיה הסיציליאנית משפחת ד'אקווילה מברוקלין בהנהגתו של סלבטורה ד'אקווילה, שהיה נחוש לחסל את כל צמרת משפחת מורלו-טרנובה. בשנת 1922 נרצח וינסנט טרנובה, אך משפחת מורלו הגיבה בפעולות נקם מהירות ולאט לאט החזירה לעצמה את השליטה. באותן שנים, שימש מורלו כקונסיליירי של המשפחה, כשבראש עמד הבוס החדש - ג'וזפה מסרייה. ב-1928, נרצח ד'אקווילה בהוראת מסרייה ומשפחת מורלו-טרנובה חזרה להיות הגדולה ביותר במשפחות ניו יורק.
בפברואר 1930 פרצה מלחמת הקסטלמארזים, שהייתה מאבק רב דמים בין הכנופיה של מורלו ומסרייה לבין כנופייתו של סלבטורה מרנזנו. מורלו, שזכה לכבוד רב גם מהאויבים שלו, מונה על ידי מסרייה ל"בוס כל הבוסים" בשנית, במטרה למנוע את המלחמה. מרנזנו וחבריו לא התרשמו מהמהלך, ובאוגוסט 1930 נרצח מורלו במשרדו במזרח הארלם. לפי החשד, הרוצחים היו אלברט אנסטסיה ופרנק צ'ליזי, שנשלחו על ידי לאקי לוצ'יאנו. שנה לאחר מכן, נרצח גם מסרייה על ידי אנשיו של לוצ'יאנו, במהלך שסימן את סוף המלחמה.
קטלין קובאץ'
קטלין קובאץ' (בהונגרית: Kovács Katalin; בודפשט, 29 בפברואר 1976) היא קיאקיסטית הונגרייה, היא אלופה אולימפית, בעלת 8 מדליות אולימפיות, מהן 3 זהב ו-5 כסף מ-4 אולימפיאדות (סידני 2000, אתונה 2004, בייג'ינג 2008 ולונדון 2012). היא אלופת עולם בעלת 40 מדליות, מהן 31 זהב, 7 כסף ו-3 ארד ואלופת אירופה בעלת 31 מדליות, מהן 29 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. קובאץ' היא חותרת הקיאקים המצליחה ביותר בעולם בכל הזמנים. היא מכונה "מלכת הקיאקים".
ביוגרפיה
קטלין קובאץ' החלה את הקריירה הספורטיבית שלה בשנת 1987 במועדון "ספרטקוס בודפשט". מאוחר יותר התחרתה במועדון BSE. ב-1993 זכתה במדליות באליפות אירופה לנוער. בשנת 1995 עברה ל-BKV אלרה (Előre) ונכללה כבר בנבחרת הלאומית. היא הייתה חברה בנבחרת הונגריה כעתודה באליפות העולם 1995 בדויסבורג ובאולימפיאדת אטלנטה (1996). משנת 1997 התחרתה בצבעי :מועדון הספורט אויפשט" (UTE). קובאץ' השתתפה באליפות אירופה בארבעה סוגי מקצים וזכתה בפעמיים שתי מדליות כסף וכן במקום רביעי. בסיום העונה סיימה במקום השני בדירוג הקיאקיסטיות ההונגריות. בשנת 1998 זכתה בתואר העולמי הראשון שלו (רביעיות 200 מ'). היא זכתה בארבעה מקומות ראשונים באליפות המדינה. ב-1999 סגרה את השנה בראש דירוג הנשים ההונגריות. בשנת 2000, הייתה לה הזדמנות רצינית באולימפיאדת סידני (2000), וזכתה בשתי מדליות כסף הן בזוגות והן רביעיית הקיאקים.
מאביב 2001, עברה קובאץ' למועדון השיט של מ.ט.ק. בודפשט (MTK). והתחילה בסדרת הזכיות המדהימה שלה ובעשרות מדליות. משנת 2009 עברה קובאץ' למועדון השיט של בודפשט הונבד (Bp. Honvéd). פרנץ צ'יפש קיבל לידיו את ניהול האימון וההכשרה שלה.
בדצמבר 2013 היא הודיעה שמצפה לילדה. בתה, לוקה אנה שמידט, נולדה ב-6 ביוני 2014. לאחר מכן, כבר לא הצליחה לזכות באליפויות עולם או באליפיות אירופה. בשנת 2016 הודיעה על פרישה.
אליפות הונגריה
מיקום וסוג מדליה
"The Spaghetti Incident?"
(בתרגום מאנגלית: "תקרית הספגטי?") הוא אלבום האולפן החמישי של להקת ההארד רוק האמריקאית Guns N' Roses. האלבום מורכב מקאברים של הלהקה לשירי פאנק רוק והארד רוק ישנים. אלבום זה הוא היחיד בו השתתף גיטריסט הליווי גילבי קלארק, אשר החליף את איזי סטראדלין בזמן סיבוב ההופעות של הלהקה, Use Your Illusion Tour, בשנת 1991. בנוסף, זהו האלבום האחרון בו השתתפו בהקלטתו הגיטריסט סלאש, הבסיסט דאף מק'אגן והמתופף מאט סורום. לאלבום "?The Spaghetti Incident" לא התלווה סיבוב הופעות למען קידומו, בשונה משאר האלבומים של להקת Guns N' Roses. האלבום התמקם במקום הרביעי במצעד האלבומים של מגזין בילבורד כשיצא לאור ומכר כמיליון עותקים, על-פי RIAA. ב-26 בינואר 1994, הוענק לאלבום תואר "אלבום פלטינה" אחד.
רקע
שירים רבים באלבום הוקלטו עם הגיטריסט של הלהקה לשעבר, איזי סטראדלין, במהלך ההקלטות לצמד האלבומים הקודמים של הלהקה - Use Your Illusion I ו-Use Your Illusion II. למרות זאת, הוקלטו השירים בשנית מאוחר יותר עם מחליפו של סטראדלין, גילבי קלארק. במקור, נועדו השירים להיכלל באלבום מאוחד לשני אלבומי Use Your Illusion (עם 3–4 דיסקים, בסה"כ), אך לבסוף יצאו לאור האלבומים בשני דיסקים נפרדים.
מקור השם לאלבום ויציאתו לאור
מקור כותרת האלבום (ב-בדיחה פנימית בין חברי הלהקה), מוסבר בראיון שערך המתופף מאט סורום, עם ערוץ הטלוויזיה הקנדי - "MuchMusic", בשנת 1994. על-פי דבריו של סורום, סולן הלהקה אקסל רוז והמתופף לשעבר שלה, סטיבן אדלר, ערכו ביניהם בעבר "קרב אוכל". בשנת 1993, כאשר תבע אדלר הלהקה בעקבות פיטוריו ממנה (להרחבה, ראה ערך: סטיבן אדלר), הזכיר עורך דינו של אדלר במהלך המשפט את המקרה והתייחס אליו כ-"תקרית הספגטי" ("The Spaghetti Incident"). המקרה אושר בנוסף על ידי סלאש, באוטוביוגרפיה שכתב.
האלבום יצא לאור זמן קצר לאחר סיום סיבוב ההופעות, Use Your Illusion Tour, בסוף שנת 1993.
ביצועים חיים לשירים מהאלבום
השיר הראשון באלבום, "Since I Don't Have You", בוצע מספר פעמים על ידי הלהקה בהופעות חיות, כפתיח לשירים "Sweet Child o' Mine" ו-"Paradise City", בין השנים 1993 - 1992. "Down on the Farm" בוצע במלואו - גם הוא לפני יציאת האלבום, במופע הצדקה Farm Aid. בנוסף, ביצעה הלהקה את השיר בסיבוב ההופעות לקידום האלבום Chinese Democracy, בשנת 2006. "Hair of the Dog" בוצע פעם אחת ב-1988 ולאחר מכן ב-1990 (בהופעה משותפת עם הלהקות מטאליקה ו-Skid Row). השיר "Attitude" בוצע מספר פעמים בסיבוב ההופעות Use Your Illusion Tour. שאר השירים מעולם לא נוגנו בהופעות חיות, אך הופיעו בפרויקטים צדדים של חברי הלהקה.
אסתר חכם
אסתר חכם-גולדברג (15 באוגוסט 1923 – 19 ביולי 2023) הייתה אתלטית ארצישראלית, אלופת ארץ ישראל (1942) בריצת 100 מטר, אלופת ארץ ישראל (1942) ושיאנית ארץ ישראל בקפיצה לרוחק ושיאנית ארץ ישראל בקפיצה לגובה.
ביוגרפיה
חכם נולדה ברומניה ב-1923. הוריה, מלכה ודוב, היו ילידי אודסה שברוסיה (כיום באוקראינה), שברחו עקב הפוגרומים במדינה. בהיותה בת שנתיים עלתה לארץ ישראל עם הוריה אחותה הבכורה ציפורה ואחיה הגדול אברהם. בישראל השתקעה המשפחה במושבה רחובות, באזור המחנה של הצבא הבריטי, שכונת ה"קמפ". המשפחה התפרנסה מעבודת הנגרות של אביה ובהמשך של אחיה הגדול, שהצטרף לנגרייה.
מגיל צעיר גילתה חכם עניין בספורט. המורה להתעמלות בבית ספרה זיהה את הכשרון האתלטי שבו ניחנה, טיפח אותה ודאג לצרפה לקבוצת מכבי רחובות שמרבית הספורטאים בה היו גברים. אימוניה באתלטיקה קלה לא נערכו באופן מסודר וללא מאמן אישי. בהיעדר הכוונה מקצועית היא נהגה לקפוץ לגובה מהאמצע ולא מהצד כמקובל. לעיתים אף קפצה יחפה. על אף זאת גברה על מתחרותיה ושברה שיאים בענף זה שהיה החביב עליה מכל יתר הענפים בהם התחרתה. מרבית המתחרות שלה היו מבוגרות ממנה והיא הייתה הספורטאית הצעירה ביותר בקבוצה.
תחרויות האתלטיקה נערכו בשבתות וכאשר הן נערכו בתל אביב, נהגו הספורטאים מרחובות להתארח וללון בשישי שלפני התחרות בבתי מארחים תל אביבים ששודכו להם.
שיאנית ארץ ישראל בקפיצה לרוחק
בתחרות שנערכה בתל אביב ב-3 בדצמבר 1938 קבעה חכם שיא ארץ ישראל בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.84 מטר.
1942
במרץ 1942 השוותה חכם בקפיצה לגובה את השיא הארצישראלי של נינה שרירא בתוצאה של 1.43 מטר.
אלופת ארץ ישראל
באליפות ארץ ישראל שנערכה במאי אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.8 שניות, לפני רות מנדלה (14.0 שניות) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.86 מטר, לפני אמירה זמיר (4.48 מטר) ורות מנדלה (4.40 מטר). מדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.33 מטר, אחרי נינה שרירא ואמירה זמירה שקפצו שתיהן לגובה של 1.33 מטר, אך הדרוג הוכרע לפי מספר פסילות כמקובל.
חיים אישיים
חכם פרשה מענף האתלטיקה כשמלאו לה 20 ופנתה לעסוק באהבתה הגדולה לילדים בגיל הרך. במשך שנים רבות ניהלה גן ברחובות והייתה גננת מוערכת ואהובה מאוד. ב-1944 נישאה לניצב משנה בדימוס עזרא גולדברג. לזוג נולדו שלושה ילדים. התגוררה ברחובות עד פטירתה ב-19 ביולי 2023.
הנצחה
חברת דובק שיצאה בסדרת קלפי אספנות לספורטאים ארצישראליים הנפיקה קלף על שמה. בקלף זה שמספרו 32, תמונתה של אסתר חכם ותקציר אודות זכייתה בתחרות המשולשת באתלטיקה בתל אביב ושיאה הישראלי בקפיצה לגובה מ-1939.
פורד SYNus
דגם ה"פורד SYNus" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בצפון אמריקה ("North American International Auto Show" ), בשנת 2005.
מאת'רוול (כדורגל)
מועדון הכדורגל מאת'רוול (באנגלית: Motherwell Football Club) הוא מועדון כדורגל סקוטי מקצועני מהעיר מאת'רוול שבצפון מחוז לנרקשייר שנוסד ב-1886. המועדון משחק בליגת העל הסקוטית והוא אחד משבע הקבוצות שנשארו בה מאז יסודה ב-1998 (לפני כן ירד ב-1985). מאז 1896 הקבוצה משחקת ב"אצטדיון פיר פארק" שבעיר מאת'רוול, אשר מכיל 13,742 מקומות ישיבה.
היריבות העיקריות של הקבוצה מאז ומעולם הן הקבוצות המילטון אקדימקל ואיירדריוניאנס המקומיות. המשחקים ביניהן נקראים "הדרבי של לנרקשייר".
המועדון זכה סך הכל ב-4 תארים לאומיים מקומיים: בליגת העל הסקוטית לעונת 1931/1932, בגביע הסקוטי בעונות 1951/1952 ו-1990/1991 ובגביע הליגה הסקוטית לעונת 1950/1951.
פאלקון
{{פירושונים|
ראו גם
בז (פירושונים) }}
אמרספורט
אמרספורט היא העיר השנייה בגודלה במחוז אוטרכט שבהולנד. העיר גדלה במהירות, אך עדיין קיים בה מרכז משומר היטב ששומר על צביונו מימי הביניים. אמרספורט היא אחת מצמתי הרכבות החשובים בהולנד בשל העובדה שהיא ניצבת על מסילת הרכבת הראשית העוברת מצפון לדרום ועל זאת העוברת ממזרח למערב.
היסטוריה
ציידים-לקטים ישבו באזור אמרספורט בתקופה המזוליתית. ארכאולוגים חשפו סימנים ליישובים אלה כמו שרידי מדורות וכלי צור קטנים, מצפון לעיר.
שרידי יישובים מראשית האלף ה-1 לפנה"ס התגלו באזור אמרספורט, אך השם אמרספורט, על שמה של המעברה על הנהר אמר, הקרוי כיום Eem, לא מופיע לפני המאה ה-11 לספירה. העיר גדלה סביב מה שכיום ידוע ככיכר המרכזית, שם הקימו הבישופים של אוטרכט חצר כדי לשלוט על אזור עמק חלדרסה. ב-1259 הוענקו לאמרספורט זכויות עיר על ידי הבישוף של אוטרכט, הנדריק הראשון ואן וינדן. בנייתה של חומת המגן הראשונה, שהייתה בנויה מלבנים, הושלמה ב-1300 לערך. זמן קצר לאחר מכן, היה צורך בהרחבת העיר וסביב שנת 1380 החלה בנייתה של חומה חדשה שהושלמה בשנת 1450 לערך. ה"קופלפורט" (Koppelpoort) המפורסם של העיר, שהוא שער יבשתי ומימי משולב, הוא חלק מהחומה השנייה. לאחר מכן נהרסה החומה הראשונה ובמקומה נבנו בתים. הרחוב הקרוי היום Muurhuizen (בתי החומה) הוא מיקומה המדויק של החומה הראשונה וחזיתות הבתים ברחוב זה בנויים מעל יסודותיה.
"המגדל של גבירתנו" (Onze Lieve Vrouwetoren), שגובהו 98 מ', הוא אחד ממגדלי הכנסיות מימי הביניים הגבוהים ביותר בהולנד. בנייתם של המגדל ושל הכנסייה החלו בשנת 1444. הכנסייה נחרבה בפיצוץ שאירע בשנת 1787, אך המגדל שרד וניתן להבחין במתאר של בניין הכנסייה באמצעות ההבדלים בסוגי אבני המדרכה במרחב הפתוח שנוצר. נקודת האמצע של המגדל היא נקודת הייחוס למערכת הצירים הקרטזית של מפת הולנד.
העיר שבתוך החומות של אמרספורט השתמרה היטב מאז ימי הביניים. בנוסף למגדל של הכנסייה, שער הקופלפורט ובתי החומה, השתמרו גם כנסיית ג'ורג' הקדוש (Sint-Joriskerk), מערכת התעלות והגשרים ומבנים נוספים מימי הביניים, רבים מהם הוכרזו כאתרים לאומיים. בימי הביניים הייתה אמרספורט מרכז חשוב לתעשיית הטקסטיל ופעלו בה מבשלות רבות.
היהודים הראשוניםשהתיישבו ב-1655 באמרספורט היו ממוצא פורטוגזי, הם הביאו עמם את תעשיית הצמר והסדינים. יוסף פרארה [Josef Pereira]  יליד וילה ריאל [Vila Real] בפורטוגל היה היהודי הראשון שנשבע אימונים לעיר  ב-1661. זמן קצר אחריו הגיע עמנואל פור אלטו [Emanuel For Alto] ואחריהם הגיעו עוד אנוסים ויהודים, כמה מהם הגיעו מאיטליה.
במאה ה-18 פרחה אמרספורט בעקבות ביות הטבק, אך החל מראשית המאה ה-19 חלה שקיעה. השקיעה נעצרה עם חיבורה של העיר לרשת הרכבות ב-1863 וכמה שנים לאחר מכן על ידי בנייתם של מחנות רגלים ופרשים חשובים בעיר, שהוקמו לצורך הגנת הערים המערביות של הולנד. לאחר שנות העשרים של המאה ה-20 חלה שקיעה נוספת, עד אשר בשנות השבעים אשר הגדירה ממשלת הולנד את אמרספורט, שאוכלוסייתה מנתה אז כ-70,000 תושבים כ"עיר בצמיחה". ב-2009 הגיעה אוכלוסייתה העיר ליותר מ-140,000 תושבים.
מלחמת העולם השנייה
מאחר שאמרספורט הייתה העיר בה שכן חיל המצב הגדול ביותר בהולנד עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה, עם שמונה מחנות צבא שהיו חלק מקו ההגנה הראשי של הולנד, פונתה כל אוכלוסיית העיר שמנתה אז 43,000 תושבים כהכנה לקראת הפלישה הגרמנית שהייתה צפויה במאי 1940. לאחר ארבעה ימי קרב, הותר לאוכלוסייה לשוב אל העיר.
בתחילת המלחמה הייתה באמרספורט קהילה יהודית פעילה שמנתה כ-700 איש. מחציתם גורשו ונרצחו, בעיקר לאושוויץ ולסוביבור. בספטמבר 1941 סירב ממלא מקום ראש העיר, המחוקק הסוציאליסטי ב. נורדאויר [ B. Noordewier] לתלות שלטים אנטי - יהודיים בעיר, וכשזה נעשה בניגוד לרצונו, הוא הסיר אותם.
ב-1943 ניזוק קשות בית הכנסת של הקהילה, שנבנה ב-1727, בהוראת שלטונות העיר שהיו בשליטת הנאצים. לאחר המלחמה שוקם בית הכנסת ונפתח מחדש.
ליד העיר פעל במהלך המלחמה מחנה ריכוז. מחנה הריכוז אמרספורט שכן למעשה בתחומי העיר לוסדן השכנה. לאחר המלחמה ריצה מפקד המחנה, יוזף קוטלה, עונש של מאסר עולם וב-1979 הוא מת בכלאו.
"עיר הסלע"
מקור כינוייה של אמרספורט, Keistad ("עיר הסלע") הוא ב-Amersfoortse Kei ("סלע אמרספורט"), סלע במשקל של 9 טונות שנגרר ב-1661 מביצות סוסט אל העיר על ידי 400 איש, במסגרת התערבות בין שני בעלי קרקעות. האנשים שגררו את הסלע תוגמלו על ידי המנצח בהתערבות שרכש עבורם בירה ופרצלים. תושבי הערים הסמוכות כינו את תושבי אמרספורט Keientrekker ("גוררי הסלע"). הסיפור גרם לתושבי העיר למבוכה וב-1672 הם ניסו לקבור את הסלע, אך לאחר שהסלע התגלה מחדש ב-1903, הוא הוצב במקום מרכזי כאנדרטה. אין סלעים רבים בגודל כזה בהולנד, כך שהסלע יכול להיחשב כסמל.
הקרב על האיזר
הקרב על האיזר (בצרפתית: Bataille de l'Yser; בהולנדית: Slag om de IJzer) היה קרב במלחמת העולם הראשונה שהתרחש באוקטובר 1914 בין העיירות ניופורט ודיקסמוד, לאורך קטע של 35 ק"מ של נהר איזר ותעלת איפרלי, בבלגיה. קו החזית הוחזק בידי כוח בלגי גדול, שעצר את התקדמות הגרמנים בקרב הגנה יקר.
הניצחון באיזר אפשר לבלגיה לשמור על רצועת שטח קטנה, כאשר גרמניה שולטת ב-95 אחוז מהשטח הבלגי, מה שהפך את המלך אלברט לגיבור לאומי בלגי, שמר על גאווה לאומית והיווה מקום להנצחה של הקרבת גבורה למען מאה השנים הבאות.
הפלישה הגרמנית לבלגיה
ב-2 באוגוסט 1914 סירבה ממשלת בלגיה לעבור דרך בלגיה לכוחות גרמנים, ובלילה של 3/4 באוגוסט הורה המטה הכללי הבלגי על הדיוויזיה ה-3 לפנות ללייז' כדי למנוע התקדמות גרמנית. הצבא הגרמני פלש לבלגיה בבוקר ה-4 באוגוסט. מחופה על ידי הדיוויזיה ה-3, חיל המצב של מבצר לייז', מסך של דיוויזיית הפרשים ויחידות מלייז' ומנאמור, צבא השדה הבלגי נסוג עד לנהר Gete ועד ה-4 באוגוסט, הדיוויזיה ה-1 התכנסה בטינן, הדיוויזיה ה-5 ב-Perwez, הדיוויזיה ה-2 בלוון והדיוויזיה ה-6 ב-Wavre, וחיפה על מרכז ומערב בלגיה ותקשורת לכיוון אנטוורפן. פרשים גרמניים הופיעו בוויזה מוקדם ב-4 באוגוסט, כדי למצוא את הגשר הרוס ואת החיילים הבלגים בגדה המערבית; הגרמנים חצו בפור ואילצו את הבלגים לסגת לכיוון לייז'. עד הערב היה ברור לפיקוד העליון הבלגי שהדיוויזיה ה-3 וחיל המצב של לייז' נמצאים בדרכו של כוח פלישה גדול מאוד.
עם מידע שחמישה קורפוסים גרמניים ושישה קורפוסי מילואים נמצאים בבלגיה וללא תמיכה מיידית מהצבא הצרפתי וחיל המשלוח הבריטי (BEF), צבא השדה הבלגי קיבל הוראה לסגת לעבר הפיצוץ הלאומי בערב ה-18 באוגוסט. הגיע ב-20 באוגוסט. בקרב בין הדיוויזיה ה-1 לקורפוס התשיעי הגרמני ליד טיינן, ספגו הבלגים 1,630 אבדות. ממשלת בלגיה של שארל דה ברוקוויל עזבה את בריסל לאנטוורפן ובירת בלגיה נכבשה ללא התנגדות ב-20 באוגוסט, כאשר צבא השדה הבלגי השלים את נסיגתו לאנטוורפן. המצור הגרמני על נאמור הסתיים בכניעה בלגית ב-24 באוגוסט, כאשר צבא השדה ביצע גיחה מאנטוורפן לכיוון בריסל. הגרמנים ניתקו את קורפוס המילואים השלישי מהארמייה הראשונה כדי לצור על העיר ודיוויזיה של קורפוס המילואים הרביעי לכיבוש בריסל. ב-1 באוקטובר, הורה הגנרל הנס פון בזלר לתקוף את מבצרי אנטוורפן Sint-Katelijne-Waver, ואלם ומחוזות בוסביק ו-Dorpveld על ידי דיוויזיית המילואים ה-5 ודיוויזיית הצי. עד 11 בבוקר פורט וואלם ניזוק קשות, פורט ליר נפגע על ידי פגזי 16 אינץ' (410 מ"מ) מעטפת, מבצר קונינגשויקט וחבל טאלברט ובוסביק היו שלמים ברובם ושטח הביניים בין מבצר סינט-קטליין-וובר וחבל דורפולד נכבש. התקפת נגד נכשלה והדיוויזיה ה-4 צומצמה ל 4,800 חיילים המפקדים הבלגים הורו לאגף השמאלי של הצבא לסגת לקו מצפון לנט, שכיסה את הפער בהגנות החיצוניות והרחיק את העיר מטווח הארטילריה הגרמנית הסופר-כבדה. כרוזים המזהירים את התושבים כי המלך אלברט הראשון והממשלה יעזבו את אנטוורפן הוצאו במהלך היום. בתחילת ה-9 באוקטובר מצאו חיילים גרמנים כמה מבצרים מהטבעת הפנימית ריקים; בזלר סיים את ההפצצה וזימן את המושל הצבאי, הגנרל ויקטור דגיז, להיכנע. כ-30,000 אנשי חיל המצב של אנטוורפן נכנעו והעיר נכבשה על ידי כוחות גרמנים. כ 33,000 אנשי חיל המצב (בערך 30 אחוז מהצבא הבלגי) נמלטו צפונה להולנד, שם היו כלואים במשך כל התקופה.
במהלך המצור על אנטוורפן, הצבאות הגרמניים והצרפתים נלחמו במערכה על הגבולות ב-7 באוגוסט–13 בספטמבר ולאחר מכן צבאות גרמניה בצפון רדפו אחרי הצרפתים וחיל המשלוח הבריטי דרומה לתוך צרפת בנסיגה הגדולה, שהגיעה לשיאה בקרב הראשון על המארן ב-5–12 בספטמבר, ואחריו הקרב הראשון על האן ב-13–28 בספטמבר. ניסיונות הדדיים של הצבאות הצרפתיים-בריטיים והגרמנים לאגף את האגף הצפוני של הצבא היריב, המרוץ אל הים התרחש דרך פיקרדי, ארטואה ופלנדריה ב-17 בספטמבר–19 באוקטובר. ה"מירוץ" הסתיים בחוף הים הצפוני של בלגיה, כאשר השטח הפתוח האחרון מדיקסמוד ועד לים הצפוני נכבש על ידי כוחות בלגים מאנטוורפן.
בעלות הברית נסוגות לאיזר
כוחות בריטיים וצרפתים בבלגיה חיפו על נסיגת הבלגים והבריטים מאנטוורפן. הדיוויזיות ה-1, ה-3 וה-4 הגיעו לאוסטנדה, הדיוויזיות ה-5 וה-6 הגיעו לטורהוט ולדיקסמוד וחיילי חיל המצב של אנטוורפן עברו לאזור מצפון-מערב לגנט. דיוויזיית התחלופה ה-4 של הגרמנים וחיילי לנדווהר בלוקרן ובמורבקה פנו מזרחה לכיוון גנט לפני שהתגלתה הנסיגה. קורפוס המילואים השלישי ודיוויזיית התחלופה ה-4 הצטוו לפנות מערבה ולהתקדם בקורטרייק, כדי להאריך את החזית הגרמנית הראשית, לפני שנשלחו לכיוון גנט וברוז', עם פקודות להגיע לבלנקנברג ולאוסטנד על החוף. ב-11 באוקטובר התגלו חיילים גרמנים כשהם מתקדמים לגנט, עד אז הצטרפו חיילי המבצר הבלגי לצבא השדה. החלה נסיגה מגנט בין 3:00 בצהריים 10:00 בערב, ולאחריה נכנסו כוחות גרמנים לעיר. כמה גשרים נהרסו במהלך הפרישה, אם כי המוני אזרחים על הכביש הראשי וגשרי הרכבת הובילו להשארתם שלמים. עד ה-18 באוקטובר, הכוחות הבלגים, הבריטים והצרפתים בצפון צרפת ובלגיה יצרו קו הגנה, הקורפוס הבריטי השני התאסף עם הדיוויזיה ה-5 מתעלת לה באסה צפונה ל-Beau Puits, הדיוויזיה ה-3 מאיליס לאובר ושלוש דיוויזיות של קורפוס הפרשים הצרפתי (גנרל לואי קונו) שנפרס מפרומל ל-Le Maisnil. לקורפוס השלישי הבריטי היו הדיוויזיה ה-6 מרדינגהם עד אפינט והדיוויזיה ה-4 מאפינטה לפונט רוז', קורפוס הפרשים הבריטי עם דיוויזיות הפרשים ה-1 וה-2, מדימונט ועד טנבריילן. הקורפוס הבריטי הרביעי עם הדיוויזיה ה-7 ודיוויזיית הפרשים ה-3 מזנדוורד לאוסטנווקרקה; הצרפתית וקורפוס הפרשים של דה מיטרי חיפה על הקרקע מ-Roeselare (Roulers) ל-Kortemark (Cortemarck), הדיוויזיות הטריטוריאליות ה-87 וה-89 מפשנדל (Passchendaele) ל-Boezinge (Boesinghe) ולאחר מכן צבא השדה הבלגי וחיילי המבצר מ-Boezinge לניופורט. (אדמירל משנה פייר אלכסיס רונרך נשלח מפיירפיט, ליד פריז, ב-7 באוקטובר לפלנדריה ועד ה-18 באוקטובר היו בדיקסמוד (Dixmude). רובאי הצי כללו שישה גדודים שרובם היו חיילי מילואים, עם 6,670 איש מתוכם 1,450 לוחמים, פלוגת מקלעים (16 תותחים) וארבעה מקלעים בכל גדוד.
שטח פלנדריה
חלק מצפון צרפת וצפון בלגיה מפה-דה-קאלה ועד לשפך הסכלדה היה ידוע בשם פלנדריה מאז המאה ה-11. ממערב לקו בין אראס לקאלה בצפון צרפת משתרעות קרקעות קירטון מכוסות באדמה המספיקה לחקלאות, וממזרח לקו האדמה יורדת בסדרה של שלוחות אל מישור פלנדריה. עד 1914, המישור היה תחום בתעלות המקשרות את דואי, בת'ון, סן אומר וקאלה. מדרום-מזרח עוברות תעלות בין לאנס, ליל, רובה וקורטרייק, נהר הליס מקורטרייק לגנט ומצפון-מערב שוכן הים. המישור כמעט שטוח, מלבד קו של גבעות נמוכות מקאסל, מזרחה למון דה קאטס (קצברג), זווארטברג (מון נואר), רודברג (מון רוז'), שרפנברג וקמלברג (הר קמל). מקמל, רכס נמוך שוכן בצפון מזרח, יורד בגובהו מעבר לאיפר דרך Wijtschate (Wytschaete), Geluveld (Gheluvelt) ו- Passendale (Passchendale), מתעקל צפונה ואז צפון מערב עד Diksmuide שם הוא מתמזג עם המישור. רצועת חוף ברוחב כ 10 mi (16 ק"מ) קרובה לגובה פני הים וממוקמת בדיונות חול. בפנים הארץ הקרקע היא בעיקר אחו, קטועה על ידי תעלות, דייקים, תעלות ניקוז וכבישים. הליס, האיזר והסכלדה העליון עברו תעלת וביניהם מפלס המים מתחת לפני הקרקע קרוב לפני השטח, עולה עוד בסתיו וממלא כל שקע, שצדדיו קורסים. פני הקרקע הופכים במהירות לצפיפות של גבינת שמנת ובחוף תנועות הכוחות היו מוגבלות לכבישים, למעט בזמן הכפור.
שאר מישור פלנדריה הוא יערות ושדות קטנים, מחולקים על ידי משוכות נטועות עצים ומעובדות מכפרים וחוות קטנות. השטח היה קשה לפעולות חי"ר בגלל חוסר תצפית, בלתי אפשרי לפעולה רכובה בגלל המכשולים הרבים וקשה לתותחים בגלל הנוף המצומצם. דרומית לתעלת לה באסי, סביב לנס ובת'ון, היה מחוז כריית פחם מלא ערימות סיגים, ראשי בורות fosses ) ובתי כורים ( corons ). מצפון לתעלה, הערים ליל, טורקואן ורובאיקס יוצרות קומפלקס ייצור, עם תעשיות מרוחקות בארמנטייר, קומינס, הלואין ומנן, לאורך נהר הליס, עם בתי זיקוק מבודדים לסלק סוכר ואלכוהול ומפעל פלדה ליד אייר-סור. -לה-ליס . אזורי התערבות הם חקלאיים, עם כבישים רחבים על יסודות רדודים, מסלולי בוץ לא סלולים בצרפת וכבישי פאווה צרים לאורך הגבול ובבלגיה. בצרפת, הכבישים נסגרו על ידי הרשויות המקומיות במהלך ההפשרה כדי לשמור על פני השטח וסומנו על ידי Barrières fermėes, שבשנת 1914 התעלמו נהגי משאיות בריטיים. הקושי בתנועה לאחר סוף הקיץ ספג הרבה מהעבודה האזרחית הקיימת בתחזוקת הכבישים, והותירו את הגנות השדה שייבנו על ידי חיילי הקו הקדמי.
פתיח
בעלות הברית הרכיבו כוח ימי תחת האדמירל הבריטי הוראס הוד עם שלוש מוניטורים, סוורן, האמבר, מרסי וכלי שיט שונים כדי לספק תמיכה ארטילרית כבדה למגיני האגף הפונה לים. הכוחות הגרמניים כללו את הארמייה הרביעית החדשה (אלברכט, דוכס וירטמברג), עם קורפוס המילואים השלישי מאנטוורפן וארבעה קורפוסי מילואים חדשים מגרמניה, יחד עם יחידות פרשים ותותחים כבדות. היא נעה דרומה מברוז' ואוסטנדה לכיוון נהר האיזר, כדי ללכוד את הקו מניופורט לאיפר.
הקרב
ב-16 באוקטובר הותקפה דיקסמוד, שהוגנה על ידי כוחות בלגים וצרפתים בפיקודו של קולונל אלפונס ז'אק. למרות אבדות רבות, הבלגים והצרפתים החזיקו בעיירה. העיתונות, הפוליטיקאים, אנשי הספרות והצבא עשו מניפולציות על דעת הקהל, והוכיחו שההגנה על העיירה היא אסטרטגית חשובה והרואית. ב-18 באוקטובר, החלה המתקפה הגרמנית ודרסה את חיילי בעלות הברית מניופורט דרומה ועד אראס. המטרה הייתה להביס את צבאות בלגיה וצרפת ולמנוע מהבריטים גישה לקאלה, בולון ודנקרק. קורפוס המילואים השלישי תקף את ההגנות הבלגיות מדיקסמוד ועד הים, ללא קשר לאבדות. הגרמנים כבשו עמדות קדמיות בקייאם, בשורה ובחלק מ-Mannekensvere והגיעו לאיזר, למרות הפגזות של השייטת האנגלו-צרפתית, שהפגיזה חיילים גרמנים לאורך החוף עד מידלקרקה. על דיוויזיית התחלופה ה-4 נאסר לחצות את האיזר בניופורט בגלל ירי הפגזים של ספינות בעלות הברית.
ב-21 באוקטובר הקימו הגרמנים ראש גשר קטן בגדה המערבית, למרות התקפת נגד של הדיוויזיה הצרפתית ה-42, שזה עתה הגיעה והגשר האחרון פוצץ ב-23 באוקטובר. דיקסמוד הופגזה והותקפה ללא הרף אך המגינים הצליחו להחזיק מעמד. Grand Quartier Général, הפיקוד העליון הצרפתי, תכנן להציף את הארץ כדי לחסום את הגרמנים, מה שילכוד את הצבא הבלגי בין האזור המוצף לגרמנים או יאלץ אותם לנטוש את החלק האחרון של בלגיה הבלתי כבושה. התוכנית נדחתה מכיוון שהצבא הבלגי התכונן להציף את השטח שבין האיזר ותעלות היובל שלו.
ב-25 באוקטובר הלחץ הגרמני על הבלגים היה כה גדול עד שהתקבלה החלטה להציף את קו החזית הבלגי. לאחר ניסיון מופרך ב-21 באוקטובר, הבלגים הצליחו לפתוח את הסכרים בניופורט בלילות 26–30 באוקטובר, בזמן הגאות, מפלס המים עלה בהתמדה עד שנוצר אזור מוצף בלתי עביר של 2 ק"מ רוחב, שהשתרע עד דרומה עד דיקסמוד.
לאחר מכן
הצבא הבלגי ובעלי בריתו הצליחו להחזיק את הפינה האחרונה של בלגיה, ובכך סיים את המרוץ אל הים ואת תקופת המלחמה הגלויה. קו החזית לאורך נהר האיזר נודע כחזית איזר והוחזק על ידי הצבא הבלגי עד 1918. ההיסטוריון הרשמי הבריטי, ג'יימס אדמונדס, כתב ב-1925, בכרך השני של "תולדות המלחמה הגדולה" משנת 1914, שמ-18 באוקטובר עד 30 בנובמבר 1914, בין גלובלט לחוף, סבלו הגרמנים כ-76,250 נפגעים.
בשנת 2010, ג'ק שלדון כתב כי בין ה-18 ל-30 באוקטובר, הצבא הבלגי סבל מ-20,000 נפגעים וכי ייתכן שהאבידות הגרמניות היו הרבה יותר גדולות. מאבקו של הצבא הבלגי להחזיק בשטחו במהלך שארית המלחמה וחוויותיהם של חיילי רגלים פלמים רגילים, הביאו לעלייה בסנטימנט הלאומי הפלמי ולייסוד ה- Frontbeweging, המפלגה הראשונה של התנועה הפלמית, בשנת 1917.
הנצחה
"האיש שניצח במלחמה", סיפור קצר משנת 1936 מאת רוברט באקנר, מתרחש במהלך הקרב ומפרט תיאור חלופי בדיוני של הניצחון הבלגי, שבו הבלגים נתמכים על ידי אה"מ פיירדרייק ומתחפשים לחברי הקמרון היילנדרס להונות את הגרמנים להאמין שהצבא הבריטי תומך בבלגים. במציאות, אה"מ פיירדרייק לא השתתפה בקרב, והמעורבות הבריטית הוגבלה לתמיכה ימית.
Bar das Coleguinhas
הוא אלבום ההופעה השני של הצמד הברזילאי סימונה & סימריה. האלבום יצא לאור ב-20 במרץ 2015, על ידי חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ וסושיאל מיוזיק, שנתיים לאחר צאת אלבום ההופעה הראשון של הצמד, Ao Vivo em Manaus, שיצא לאור בשנת 2013.
האלבום זכה להצלחה רבה בברזיל והגיע למקום השלישי במצעד האלבומים הברזילאי.
בראג (כדורגל)
Idrottsklubben Brage, המכונה גם IK Brage או פשוט בראג, הוא מועדון כדורגל שוודי הממוקם בעיר בורלנגה. המועדון מארח את משחקי הבית ב-Domnarvsvallen. צבעי המועדון הם ירוק לבן.
הישגי השיא של המועדון הם העפלה לגמר הגביע השוודי בעונת 1979/1980 ומקום רביעי בליגת העל השוודית בעונת 1980 ובעונת 1981. עם זאת, מאז 1993 מתמודד בליגות הנמוכות ולא שב לליגת העל מאז.
המועדון שיחק בסך הכל 18 עונות בליגת העל השוודית. כיום מתמודדים בליגת המשנה השוודית, בה העונה נמשכת מאפריל עד נובמבר. בעונת 1982/83 התמודדה בגביע אופ"א אך לא העפילה מעבר לסיבוב המוקדמות השני. בעונת 1988/89 התמודדה שוב במפעל זה אך הפסידה כבר במשחקה הראשון מול אינטר מילאנו.
ניוראלינק
היסטוריה
ניוראלינק הוקמה בשנת 2016 על ידי אילון מאסק, מקס הודאק, בן רפופורט, דונגג'ין סאו, פול מרולה, פיליפ סאבס, טים גרדנר, טים הנסון וונסה טולוסה, קבוצת מומחים בתחומים כמו מדעי המוח, ביוכימיה ורובוטיקה. השם "ניוראלינק" נרכש מבעליו הקודמים בינואר 2017.
באפריל 2017 הודיעה ניוראלינק כי היא שואפת לייצר מכשירים לטיפול במחלות מוח קשות בטווח הקצר, עם מטרה בסופו של דבר של שיפור אנושי, המכונה לפעמים טרנס הומניזם. מאסק אמר כי התעניינותו ברעיון נובעת בחלקה מתפיסת המדע הבדיוני "תחרה עצבית" ביקום הבדיוני בסרט "התרבות", סדרה של עשרה רומנים מאת אין מ' בנקס.
מאסק הגדיר את התחרה העצבית כ"שכבה דיגיטלית מעל קליפת המוח "שלא מרמזת בהכרח על הכנסה כירורגית נרחבת אלא באופן אידיאלי שתל דרך וריד או עורק. מאסק הסביר כי המטרה ארוכת הטווח היא להשיג "סימביוזה עם אינטליגנציה מלאכותית", אותה הוא רואה כאיום קיומי על האנושות אם היא לא נבדקת.
נכון לשנת 2020 מטה ניוראלינק נמצא במחוז המיסיון בסן פרנסיסקו, וחולק את בניין פיוניר עם OpenAI, חברה נוספת שהוקמה על ידי מאסק. ג'ארד בירשל, ראש המשרד המשפחתי של מאסק, הוצג כמנכ"ל, סמנכ"ל כספים ונשיא ניוראלינק בשנת 2018. נכון לספטמבר 2018, מאסק היה בעל הרוב של ניוראלינק אך לא מילא תפקיד בכיר.
עד אוגוסט 2020 נותרו בחברה רק שלושה מתוך שמונה המדענים המייסדים, על פי מאמר של סטאט ניוז שדיווח כי "שנים של סכסוך פנימי בו לוחות זמנים ממהרים התנגשו בקצב האיטי והמצטבר של המדע."
באפריל 2021 הדגימה ניוראלינק קוף המשחק במשחק "פונג" באמצעות השתל ניוראלינק. אמנם טכנולוגיה דומה קיימת מאז שנת 2002, כאשר קבוצת מחקר הדגימה לראשונה קוף שמניע סמן מחשב עם אותות עצביים, מדענים הכירו בהתקדמות ההנדסית בהפיכת השתל לאלחוט ובהגדלת מספר האלקטרודות המושתלות.
במאי 2021 הודיע אחד המייסדים מקס הודאק כי הוא כבר לא עובד עם החברה.
בראיין מק'קוי
בראיין פטריק מק'קוי (באנגלית: Bryan Patrick McCoy) הוא סופר אמריקאי.
חייו
בשנת 1984 לאחר שהשלים את לימודיו באוניברסיטת אוקלהומה התגייס מק'קוי לחיל הנחתים. הוא עבר הכשרה כלוחם בחיל הרגלים והוסמך כקצין בדרגת סג"ם ושירת כמפקד מחלקה. כקצין צעיר לחם מק'קוי בסופה במדבר ובהמשך מילא שורת תפקידי פיקוד ומטה ביחידות הרגלים של החיל, ושימש בין היתר כמפקד פלוגה. במלחמת עיראק פיקד מק'קוי על הגדוד ה-3 ברגימנט הנחתים ה-4. מק'קוי הוביל את גדודו במערכה ובכלל זה בלחימה בערים כות ובגדאד. בשנת 2004 הוביל את גדודו לתעסוקה מבצעית נוספת בעיראק, במהלכה פיקד עליו בלחימה כנגד פעילי טרור בעיר פלוג'ה. בשנת 2007 פרסם מק'קוי ספר אודות מנהיגות צבאית בשם "להט הפיקוד". בהמשך שירת כקצין המבצעים של פיקוד המרכז האמריקני. מק'קוי פרש לגמלאות בדרגת קולונל בשנת 2011.
במהלך שירותו עוטר מק'קוי בכוכב הארד, בלב הארגמן ופעמיים בלגיון ההצטיינות. הוא בעל תואר שני מטעם האוניברסיטה לביטחון לאומי.
פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג
פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג (בגרמנית: Friedrich II Herzog von Sachsen-Gotha-Altenburg; 28 ביולי 1676 – 23 במרץ 1732) היה דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג בין השנים 1691–1732.
ילדותו
פרידריך נולד ב-28 ביולי 1676 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, לפרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ולמגדלנה זיבילה מסקסוניה-וייסנפלס, בתו של אוגוסט, דוכס סקסוניה-וייסנפלס.
שלטונו
ב-2 באוגוסט 1691 מת אביו פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ופרידריך עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיה קטין שלטו במקומו כעוצרים ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן והיינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד. בשנת 1693 חזר פרידריך ממסע שערך בהולנד ובאנגליה ותפס את השלטון לבדו. פרידריך הרחיב מאוד את חצרו, ועל מנת לעמוד בהוצאות המרובות, נהג להשכיר את חייליו לנסיכים זרים.
בתחום מדיניות הפנים המשיך פרידריך במדיניותו של אביו, והקים בית יתומים, בית יולדות ובית משוגעים. כמו כן קנה פרידריך את אוסף המטבעות הגדול של אנטון גינטר השני, רוזן שוורצבורג-זונדרסהאוזן-ארנסטאדט.