cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נמרוד אלדאה
קריירה
בדצמבר 2016 סייע לכתוב סרט שהופק עבור הסדרה, שמו "גנחה – פלישת הזומבים", שקיומו מוזכר בהרחבה במהלך העונה הרביעית. בשנת 2011 סייע אלדאה לזוג הבדרנים לכתוב את סדרת הסיטקום "סבבבנט" שהופקה למען ערוץ הילדים, ובראשיתה אודי ואביעד מפעילים פינה אינטרנטית שמתוכה הם מנהלים את כל הערוץ. בשנת 2012 כתב עם אחיו אייל את לקט המערכונים הקומי "הפרויקט הירוק" ששודר בערוץ הוט קומדי־סנטרל; ייחודה נע בשל אופן הכנה – כל התוכנית הועברה על רקע מסך ירוק שעלו חיברו במהלך ההפקה רקעי מחשב פיקטיביים בַּעֲדֶן. התוכנית אכלסה מכלול בדרנים כדוגמת קובי מימון, עידו מוסרי, אורי גוטליב, קרן שיניוק, יניב פולישוק ומיכל גבריאלוב, שגילמו מספר דמויות נרחב בהתאם למערכון.
בשנת 2014 סייע לכתוב את סדרת המתיחות לילדים "חבורת הספסל האחורי", אשר הופקה גם היא עבור ערוץ ניקלודיאון.
משנת 2012 ועד נובמבר 2021 הפעיל אלדאה יחד עם אשתו את ערוץ היוטיוב "Top Geek", ובו הזוג סיקר חדשות מן התרבות הגיקית ועולם הגיימינג, סיפק ביקורות של משחקים וסרטי קולנוע, והפיק עוד מספר רב של פינות שונות.
בשנת 2018 הקימו בני הזוג אלדאה בשיתוף עם אתר וואלה! את מגזין הגיימינג האינטרנטי "פורפליי" (באנגלית: "4play"); במהלכו הם סוקרים בקצרה מגוון מידע חדשותי בנושאי גיימינג וטכנולוגיה ברוטינה.
בשנת 2019 הוציאו לאור ספר העונה לשם "דברים שלמדתי היום - הספר" בהשראת סדרת סרטונים מידעיים העולים בערוצם מאז 2014 (ע"פ אותו שם); את הספר הציעו להוצאת "ידיעות ספרים" בשנת 2017, ומאז הם אלו האחראים על אמנת שיווקו והפצתו. "דברים שלמדתי היום - הספר" זכה להצלחה מסחררת, בעת השקתו אף קרס האתר של "ידיעות ספרים" בעקבות ריבוי הזמנות, ולאחרונה הוציא הזוג אלדאה את ספר ההמשך ששמו הוא: "עוד דברים שלמדתי היום".
בשנת 2020 החל להפעיל עם אשתו את הגרסה דוברת העברית של הערוץ WatchMojo.
Top Geek
שם הערוץ הגיע כמחווה לסדרת כלי הרכב הקומית "טופ גיר" (באנגלית: Top Gear). במקור חיבר אלדאה פורמט טלוויזיוני לערוצו, אך לדבריו הפורמט לא פעל כמצופה, כשל ולא ראה אור לעולם. הרעיון לעבור פלטפורמה הגיע מבת זוגו קרין. לאחר שזו שמעה את חזונו לפתוח ערוץ לחובבי קומיקס, טכנולוגיה ומדע, פתחו השניים את הערוץ במסגרת קהילת היוטיוב הישראלית. תחילה פנו לקהל הגיקים הבוגר, תוך שימוש מילות גנאי ובתוכן שאינו מיועד לילדים, אם כי מאוחר יותר מיתגו עצמם כמותג שמתאים לכל המשפחה. יש לא מעט דוגמאות כדי להדגים את שינוי זה, אבל אחת הדוגמאות הבולטות מתבטאת בכך שהמשפט שהם פתחו איתו את הסרטונים, הקאצ'פרייז היה "שבת שלום מאדרפאקרס" ושונה ל-"שלום חברה" שהוא משפט נקי ממילים בוטות. באחזקתם מספר ערוצים שונים, כמו ערוץ ממוקד משחקים ("Top Geek 2"), ערוץ אספנות של פריטים מכל העולם ("צעצוע אחד ביום"), ואף ערוץ ניסיוני לקהל הבין-לאומי אשר נסגר זמן קצר לאחר פתיחתו.
במרוצת השנים יזמו השניים מספר שיתופי פעולה עם יוצרי תוכן אחרים בביצה המקומית, כדוגמת השחקן והבדרן זיו זוהר אשר העביר מספר פרקים באחת מפינותיהם המוקדמות ("Youtube Spotlight"), צמד העיתונאים גיא יובל ואבי קייזרמן שהופיעו לצידם בפינת הֶסְכֵּת (בלועזית: פודקאסט) "הקאמפרים", זוג היוטיוברים עופר בן שבת ומאור הרוש במספר סרטונים והופעות משותפים, ועוד רבים אחרים.
בשנת 2014 הפעיל אלדאה ערוץ יוטיוב אוטוביוגרפי (בלועזית: "בלוג"), ובו תיעד את פרשות חייו היומיומיות לסירוגין, העביר הרצאות אינטרנטיות על עולם המדע והפיזיקה, העלה לשיח נושאים עולמיים, ואף שיתף זרזיפי אינפורמציה אודות עולם הבידור; בין סרטוניו דיבר בהרחבה על כמה מפירות כתיבתו המוכרים – גן חיות וסבבבנט – ופירט על הקושי הקיים בעולם התסריטאות הישראלי. ב-25 בפברואר 2015 החליט להשבית לחלוטין את פעילות הערוץ בעקבות מעמסות חייו, אם כי כשנתיים מאוחר יותר (ב-1 בינואר 2017) חזר בו ופתח אותו בשנית; הפעם החליט לשתף את הצופים יותר בחייו המשפחתיים.
בשנת 2018 פתח אלדאה יחד עם אשתו שידורי הסכת במערכת "Spreaker" האמריקאית עבור צופי טופ גיק, ובה מדי יום חמישי מתיישבים השניים לשוחח על מגוון חדשות שבועיות מעולם הבידור בכלל ומעולם הקולנוע בפרט. הפודקאסט משודר גם ב-"Spotify".
חיים אישיים
נולד כנמרוד בן-משה, גדל בכפר סבא והתחנך בכפר הנוער ע"ש ב.צ. מוסינזון שבהוד השרון; את שירותו הצבאי העביר בקריה בתור מש"ק חממה. יש לו אח מבוגר ממנו בשנתיים בשם אייל (הידוע גם בכינויו המסחרי "אייל B") ואח הצעיר ממנו בעשור בשם עודד.
אלדאה מתגורר בתל אביב, נשוי לאשת התקשורת קרין אלדאה, שבעקבות נישואיו לה שינה את שמו לנמרוד אלדאה. להם שני ילדים בשמות טומי ומייקי.
דמויי קמטן
דמויי קמטן (שם מדעי: Anguimorpha), היא אינפרא-סדרה של קשקשאים המהווים שלב מעבר בין הלטאות לנחשים ומכילים משפחות קיימות. בתוך הקבוצה נמצאת גם קבוצת דמויי כח המכילה את הלטאות הכח הענקיות. כמו כן היא מכילה מספר משפחות נכחדות כמו המוסזאוריים (Mosasauridae) הימיים.
לרבים מבני המשפחה אין בכלל רגליים והם מזכירים במראם את הנחשים, הקרובים אליהם. לאחרים רגליים קצרות או גוף מגושם. חלקם בעלי לשון מפוצלת קלות והם בעלי גולגולת עבה ולסת קצרה וחזקה. רובם אוכלים מזונות מהחי לרבות חרקים, פרוקי-רגליים, חולייתנים קטנים ונבלות. המינים הגדולים ביותר מהסוג כוח מסוגלים להתמודד אפילו עם איילים.
אנדרטת נר הזיכרון (ירושלים)
אנדרטת נר הזיכרון (ברוסית: Мемориал «Свеча памяти») היא אנדרטה לזכר מגיני לנינגרד במהלך המצור על לנינגרד, שמוצבת בגן סאקר שבירושלים
עיצוב והקמת האנדרטה
האנדרטה עשויה מברונזה ועל דפנותיה סמלי מדינת ישראל וסמל לנינגרד וכן כיתובים אודות גבורת הנצורים וההרוגים. בחלקה המרכזי "נר הזיכרון" עשוי מברונזה.
בתוך המבנה יש חיישנים, שעם קרבה של מישהו מופעלת הקלטת מטרונום לנינגרד, שנשמע במהלך פשיטות מטוסי האויב והזהיר את תושבי לנינגרד מפני ההפצצה. האנדרטה מכילה את סמלי העיר סנקט פטרבורג וישראל וכן כתובת בשלוש שפות: "זכרו את החיים והנופלים אשר רמסו מוות במוות".
ב-12 בנובמבר 2019 קפסולה עם אדמה מבית הקברות לזכר פיסקרבסקויה, מקום הקבורה הגדול ביותר לחללי המלחמה הפטריוטית הגדולה, הונחה מתחת לאנדרטה במסגרת פרויקט "ימי סנקט פטרבורג בישראל".
העבודה על האנדרטה נמשכה שלוש שנים. שמות הנדיבים, שבזכותם נוצרה האנדרטה, מגולפים על הלוחות הממוקמים למרגלות ה"נר".
טקס החניכה
טקס הנחת אבן הפינה נערך ב-12 בנובמבר 2019. האנדרטה נחנכה ב-23 בינואר 2020, במלאת 76 שנה להסרת המצור ובמסגרת אירועי פורום השואה העולמי החמישי. בטקס החניכה השתתפו ראש עיריית ירושלים משה ליאון, ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, יו"ר מועצת יד ושם הרב ישראל מאיר לאו, נשיא המדינה ראובן ריבלין, יורי קנר יו"ר הקרן הקיימת לישראל.
בטקס פתיחת האנדרטה שנערכה השתתפו נשיאים ובכירי שתי המדינות, ותיקי מלחמה ונציגי הקונגרס היהודי העולמי, הקונגרס היהודי הרוסי והקונגרס היהודי האירו-אסיאתי, וכן מאות אורחים שהגיעו במיוחד לטקס מרוסיה וממדינות אחרות. ראש עיריית ירושלים משה ליאון הודה לרוסיה בשם כל מי ששרד באושוויץ בזכות הצבא הסובייטי: "תודה שעצרתם את מכונת המוות הנוראה הזו". הקונגרס היהודי האירו-אסיאתי השיק תוכנית מיוחדת שמטרתה לשמר את הזיכרון ההיסטורי ולהעמיק את ההבנה ההדדית בין העמים. בטקס השתתפו סולן תיאטרון מרינסקי ואסילי גרלו ומקהלת יוצאי ישראל. הם שרו את "יום הניצחון" כשכל הקהל שר איתם. סולנית תיאטרון מרינסקי והזמרת מרינה מקסימיליאן שרו את "מנופים" והשיר "צעיף כחול".
ביקורת
האנדרטה הוקמה על שטח גינת כלבים שהייתה במקום, ועקב כך הקמתה גררה מחאות מצד התושבים.
ביג טק
ביג טק (מאנגלית: Big Tech ) הוא הכינוי הניתן לחמש חברות טכנולוגיית המידע הגדולות ביותר בארצות הברית - אלפאבית (גוגל), אמזון, אפל, מטא (פייסבוק), ומיקרוסופט. מסוף העשור הראשון של המאה ה-21 חמש החברות הללו (מלבד חברת הנפט עראמקו הסעודית, חברת ייצור המכוניות החשמליות טסלה, חברת ויזה, קבוצת עליבאבא, וחברת ההחזקות הסינית טנסנט) הן החברות הציבוריות בעלות הערך הרב ביותר בעולם, כאשר לכל אחת מהן שווי שוק מרבי אשר נע בדרך כלל בין כ-280 מיליארד דולר לפייסבוק עד 3 טריליון דולר לאפל.
יש הטוענים שבפועל לא ניתן יותר לחיות בעולם התרבות הדיגיטלית מחוץ לפלטפורמות שנוצרו על ידי חמש החברות הללו, ועל כן הועלו לאורך השנים חששות על כך שהחברות הללו מקדמות פרקטיקות מונופוליסטיות ובשל כך לאורך השנים בארצות הברית מחלקת המשפטים ונציבות הסחר הפדרלית   ובאירופה הנציבות האירופית ביצעו חקירות לבדוק אם אותן החברות מקדמות תחרות לא הוגנת. לאורך השנים הועלו טענות לגבי הרצינות של חברות הביג טק בנוגע לסוגיות הקשורות לפרטיות, חופש הביטוי, צנזורה, ביטחון המדינה ואכיפת החוק. מצד שני, משום שחברות הביג טק מספקות שירותים חיוניים בחינם לצרכנים, הן ממשיכות להיות פופולריות במיוחד. בפרט, פייסבוק וגוגל אשר מציעות כמעט את כל שירותיהן בחינם.
נשיא ארצות הברית ה-45, דונלד טראמפ האשים את חברות הביג טק שהן השתמשו בכוחן הרב ונטלו צד בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. לאחר הבחירות חלק מהחברות סגרו או הגבילו את החשבונות של טראמפ, אולם החברות דחו את טענותיו.
קניון וינטגאר
קניון וינטגאר (סלובנית: soteska Vintgar) או קניון בלד (סלובנית: Blejski vintgar) הוא קניון באורך 1.6 ק"מ בצפון מערב סלובניה, בתחום המוניציפלי של גורג'ה ובלד ואשר נמצא כ-4 ק"מ צפון מערבית לבלד. הקניון נחצב על ידי נהר הרדובנה ומהווה את המשכו של עמק הרדובנה. גובהם של צוקי הקניון נע בין 50-100 מטרים עם אורך מדרון של כ-250 מטרים. הנהר יצר תופעות רבות של סחיפה כגון ברכות ומפלים ומסתיים בנפילה של 13 מטרים במפלי סום (מילולית: המפלים הרועשים) הציוריים שהם המפלים הגדולים ביותר בסלובניה. כשהוא הקניון ההררי הראשון בסביבה שנפתח לתיירות, המילה 'וינטגאר' עברה תהליך של הכללה ומתייחסת גם לקניונים מוגנים אחרים כגון קניון איסקה (Iški vintgar), קניון ביסטריצה (Bistriški vintgar) וקניון ריבניצה (Ribniški vintgar).
היסטוריה
עד 1890, היה קניון בלתי נגיש, פרט לשני מקומות שבהם הייתה גישה לנהר הרדובנה. גשר מעל מפלי סום נבנה כבר ב-1878. שאר הקניון נחקר ב-1891 על ידי ראש עיריית גורג'ה, יעקב צומר ועל ידי בנדיקט לרגטפורר, צלם ידוע באותה תקופה.
ב-1893 התקינו בקניון, במאמץ רב, דקים וגשרים מעץ שעליהם מבקרים יוכלו ללכת ולתצפת בקניון. שבילי ההליכה האלה, בחלקו העיקרי של הקניון, נקראו מאוחר יותר גלריות צומר, ועברו כמה שיפוצים מאז.
סכר הידרואלקטרי נבנה בקניון וגשר קשתי נבנה עבור מסלול רכבת הבוהיני (Bohinj Railway). הגשר נבנה ב-1904 וב-1905 מאבן מסותתת והוא הגשר הרכבת, עשוי אבן, הגדול ביותר בסלובניה אשר נשמר בשלמותו. אורכו 65 מטרים, רוחבו 4.5 מטרים והוא מתנשא לגובה של 33 מטרים.
אטימולוגיה
מבחינה אטימולוגית, המילה 'וינטגאר' (vintgar) לקוחה מהמילה הגרמנית 'וינדגר' (Windegg(er)) שפירושה 'מקום החשוף לרוח' שניתן לכפרון בתחילת הקניון בכפר פודום (Podhom). ישנו עוד הסבר הטוען שהשם לקוח מהמילה הגרמנית 'וויינגרטן' (Weingarten) שפירושה כרם, וזאת מתייחסת לכרמים בפודום או לקניון עצמו המזכיר בצורתו כוס יין.
גאולוגיה
לפני עידן הקרח האחרון, זרם נהר הרדובנה כלפי מזרח. לאחר שנחסם על ידי הקרח של קרחון בוהיני, נוצר אגם שחתך מסלול חדש לכיוון צפון מזרח דרך שכבה רכה של אבן גיר מהתקופה הטריאסית בין פסגות בורסט (Boršt), שגובהה 931 מטרים לבין הום (Hom) שגובהה 844 מטרים בעמק הסבה העליון.
פקודת חיסול (סרט, 2018)
פקודת חיסול (ברוסית: Реше́ние о ликвида́ции) הוא סרט עלילתי באורך מלא רוסי מז'אנר דרמה, פעולה ומלחמה שבוים על ידי אלכסנדר אראווין, שצולם בשנת 2018 באולפני "מוספילם".
הסרט מבוסס על אירועים היסטוריים אמיתיים שהתרחשו בשטחי צפון אוסטיה ואינגושטיה. מדובר על המבצע המורכב של השירותים החשאיים הרוסיים לחיסולו של מנהיג המחבלים הצ'צ'נים שאמיל באסייב, אשר שימש כאב-טיפוס לדמות נבל הסרט — שאמיל בזגאייב. התסריט התבסס על זיכרונותיהם של אנשי שירות הביטחון ומשתתפי המלחמה בטרור.
צילומי הסרט הושלמו בפברואר 2018 ואירוע הבכורה של הסרט ברוסיה התקיים ב-7 ביוני 2018. גיימרים רוסים ביקרו את עיצוב כרזת הסרט אשר דומה לעיצוב העטיפה של משחק המחשב "Uncharted 4: A Thief's end", הרביעי בסדרת Uncharted ולכרזת הסרט מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי.
עלילה
כוח משימה של שירות הביטחון הפדרלי הרוסי מקבל משימה סודית מיוחדת — לחסל את המחבל האובססיבי וחסר רחמים שאמיל בזגאייב, שהמצוד אחריו נמשך מזה זמן רב. אבל, שוב ושוב, מנהיג הלוחמים הצ'צ'נים האכזרי מצליח להימלט מכוחות הביטחון.
אחרי שבזגאייב מצהיר בפומבי על נכונותה של קבוצת טרור בראשותו ליישם את מתקפת הטרור הגדולה ברוסיה תוך שימוש בנשק להשמדה המונית, לסוכני שירות הביטחון אין יותר מקום לטעויות. עבור מומחים אלה, ההקרבה העצמית היא לא משהו על טבעי אלא יום עבודה קשה. אבל נדמה שגם להם המשימה הזאת היא מעבר לקצה גבול היכולות שלהם...
חצי האי ריי
אורכו של חצי האי 7 קילומטרים ורוחבו 2.8 קילומטרים.
חצי האי ממוקם בין מפרץ בארקלי שמצפון לו, ובין מצר ניו פלימות' שמדרום לו.
בקצהו הצפון מערבי של חצי האי מצויות נקודת סטארט, ונקודת אקסס.
במרכז חצי האי מצויה רמת דוספיי.
מיפוי הרמה
הרמה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968; מיפוי מדויק נעשה על ידי סוקרים ספרדיים בשנת 1992; מיפוי מדויק נוסף נעשה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2005 ובשנת 2009.
מקור השם
חצי האי נקרא על שם רב החובל אמריקאי קפטן נתנאל ריי (Nathaniel Ray), שפקד על הסקונר הרמוניה (Harmony) שהייתה אוניית ציד כלבי ים, שצדה באיי שטלנד הדרומיים בעונת הקיץ האנטארקטי שבשנים 1820–1821.
אזור אנטארקטי מוגן במיוחד
חצי האי ריי הוא היא חלק מהאזור האנטארקטי המוגן במיוחד "חצי האי ביירז" - אזור מוגן מיוחד מספר 126 (ASPA 126), והיא אחד משני האזורים המוגבלים בו (restricted zones), שהכניסה אליהם אסורה.
משרד ההגנה הלאומי (גרמניה המזרחית)
משרד ההגנה הלאומי (בגרמנית: Ministerium für Nationale Verteidigung או בראשי תיבות: MfNV) היה משרד בממשלת גרמניה המזרחית אשר היה אמון על מדיניות הביטחון של המדינה. המשרד נבנה על פי המודל של משרד ההגנה של ברית המועצות.
היסטוריה
ב-18 בינואר 1956 העבירה לשכת העם (בית המחוקקים הלאומי) הצעת חוק להקמת משרד ההגנה וצבא העם הלאומי. חוק זה היווה הכרה רשמית בקיומם של כוחות מזוינים מזרח-גרמניים. עד אז היו לגרמניה המזרחית כוחות צבאיים קטנים לא רשמיים (בעיקר משטרה צבאית), שנוהלו בידי משרד הפנים. הצבא נבנה מחדש על פי מודל שהיווה שילוב בין בין הסגנון של הוורמאכט לסגנון של הצבא האדום. הקמת ממשרד ההגנה הלאומית היוותה מכה קשה ליוקרתו של משרד הפנים, שהמשיך להיאבק על שרידי אחיזתו במערכת הביטחון המזרח-גרמנית. עד תחילת שנות ה-60 נאבקו שני המשרדים בשאלת הסמכות על משמר הגבול, עד שב-15 בספטמבר 1961 הועבר משמר הגבול באופן רשמי לסמכותו של משרד ההגנה.
ארגון
לצבא העם הלאומי היו ארבע זרועות: הלנדשטרייטקרפטה - זרוע היבשה, הפולקסמרינה - הצי, הלופטשטרייטקרפטה - חיל האוויר, ומשמר הגבול. לכל אחת מארבע הזרועות היה מפקד שהיה כפוף לראש המטה הראשי - מקביל לרמטכ"ל. ראש המטה הראשי היה כפוף לשר ההגנה הלאומית. סגן השר היה גנרל משורות הצבא.
מטה משרד ההגנה הלאומי נמצא בשטראוסבורג ליד ברלין המזרחית. רגימנט מיוחד של הצבא המזרח-גרמני רגימנט המשמר הוגו אברליין - היה אמון על הגנת מתחם משרד ההגנה. משרד ההגנה גם החזיק בבעלות על הוצאה לאור מיוחדת.
רגימנט המשמר הוגו אברליין
רגימנט המשמר הוגו אברליין (בגרמנית: Wachregiment „Hugo Eberlein“) היה רגימנט מיוחד של צבא העם הלאומי - צבאה של גרמניה המזרחית. תפקידו של הרגימנט היה לאבטח את משרד ההגנה הלאומי. הרגימנט נקרא על שם הקומוניסט הגרמני הוגו אברליין.
היסטוריה
הרגימנט הוקם ב-1956 במטרה להגן על מתחם משרד ההגנה הלאומי בשטראוסברג שליד ברלין המזרחית. הרגימנט נקרא על שם של הקומוניסט הגרמני הוגו אברליין - קרבן הטיהורים של סטלין. בתחילה היו לרגימנט שלוש פלוגות מיוחדות שתפקידן היה לאבטח את אנשי משרד ההגנה במהלך ביקורים ומשימות מחוץ לברלין. ב-1962 הוקם רגימנט חדש בשם רגימנט המשמר פרידריך אנגלס שמילא את משימת אבטחת האישים, ותפקידיו של רגימנט הוגו אברליין צומצמו לתחומי המשרדים בשטראוסברג.
מדי הרגימנט היו זהים למדי החיילים הרגילים בצבא העם למעט חפת כבוד מיוחד הנושא את שם הגדוד על השרוול השמאלי. הרגימנט היה מצויד ב-27 משוריינים מדגם BTR-60 ותותחי ZPU 23 מ"מ.
נשמיה
נְשָׁמָיָה הוא אלבום האולפן השני של זמר הרגאיי והדאנסהול הישראלי סול ג'יי. האלבום יצא לאור ב-21 במרץ 2017 דרך מאד מאן והתו השמיני.
האלבום כולל 11 רצועות שהופקו על ידי עמית שגיא, איציק פצצתי, ניר דנן, יקיר ששון ואליסף בשארי.
באלבום מתארחים רבע לאפריקה וזי קיי.
האלבום עוסק בהתמודדות של סול ג'יי עם המציאות הישראלית היומיומית, הרצון להתפרנס בכבוד, ענייני אהבה וזוגיות, שאלות של מסורת מול קדמה ועוד.
בנה קראצ'ון
בנה קראצ'ון (במקור ברנאט קלרמן, בהונגרית: Karácsony Benő; אלבה יוליה, 7 בספטמבר 1888 – אושוויץ, קיץ 1944) סופר יהודי-הונגרי מטרנסילבניה.
ביוגרפיה
ברנאט קלרמן נולד במשפחה יהודית. הוא השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון בעיר הולדתו, אך את תעודת הבגרות קיבל בקולוז'וואר (1906). הוא החל את לימודיו באקדמיה למשפטים של אוראדיה, אך אביו, החייט, לא יכול היה עוד לפרנס אותו, ולכן סיים תואר במשפטים באקדמיה רק לאחר מלחמת העולם הראשונה. בינתיים שירת בחזית, נפצע, טופל בבית החולים בטימישוארה, ואחר כך נשלח שוב לחזית וחזר הביתה ב-1919.
פעילותו
כסטודנט למשפטים ערך שבועון עוקצני בעיר אלבה יוליה שבו מתח ביקורת חריפה על המינהל הציבורי של המחוז. סיפוריו הקצרים הראשונים הופיעו בעיתון אחר (1908–1909) תחת שם משפחתו המקורי.
קראצ'ון משך לראשונה את תשומת הלב הציבור הספרותי (1920) בנובלה "לפתן המלונים" שהופיע בכתב העת "זריחה" (Napkelet). זמן קצר לאחר מכן, התיאטראות של טרגו מורש וקלוז' הציגו את מחזהו "אחרי גירושין", ולאחר מכן הופיע ב"אגודת ידידי הספר הטרנסילבנית" עם כרך של סיפורים קצרים (בלדת האביב, 1925). הוא עדיין לא היה נוכח בהקמת "קהילת הליקון" (קהילת הכותבים החופשיים של סופרים ומשוררים הונגרים בטרנסילבניה), אך מאוחר יותר נעשה מעורב בעבודתה של קהילת הכותבים ועד 1942 והשתתף בקביעות בפגישות בטרגו מורש. רומנים אחרים שלו התפרסמו על ידי הגילדה הטרנסילבנית לאמנויות יפות, בעוד שיצירתו "בשבילי הרוגע", פורסמה ב-1946 לאחר מותו בהשגחת ה-(JBA (Jewish Business Association
הרומנים שלו מאופיינים לא כל כך באפוס אלא בסובייקטיביות. וידויים אירוניים-ליריים של הרומנים הללו, שבערך כולם משקפים אותה בעיה, הסביבה ברובה זהה, הגיבורים דומים, כך שאחת מיצירותיו יכולה להיחשב כהמשך של השנייה. אנו מבחינים גם בהבדלים: המבט על "המסע על הנהר האפור" פחות עליז מזה של הרומנים הקודמים, והוא חורג ממסלולי הביטחון ככל שהוא מרמז על סולידריות עם הכוחות הנלחמים למען חברה אנושית יותר, מעבר להתנגדות המוסרת לחברה הבורגנית.
נוסחה שחוזרת על עצמה ביצירותיו היא שלגיבור הרציני יש אלטר אגו קומי. הדיאלוג בין השניים מנתח בעצם את החברה ברוח הגרוטסקה האנליטית. התוצאה, לא משנה כמה הומוריסטי הניתוח הזה, היא טרגית. קראצ'ון מראה בבירור את הנטיות האנטי-אנושיות של הקפיטליזם שכתוצאה מכך ניתן למצוא אנושיות אמיתית רק בקרב קורבנות החברה האזרחית, הנופלים, התמהונים הנסחפים שלו, נמצאים בין הגיבורים הפצועים המכסים את פגיעותם באירוניה הנעלה שלהם, לבין "ליצני חצר".
לאסלו נמט אפיין את שיטת הכתיבה וההצגה של קראצ'ון באופן הבא: "הצליל המתפתל והמפותל של כתיבתו, המהממת והתמיד מפתיעה והבלתי צפויה, ההתעלות המתמדת הזו של הלעג עד דמעות, הניצוץ האינטואיטיבי שובה את רצונו של הקורא, גם ללא רצון, הוא חסר תקדים בספרות ההונגרית. הרבגוניות הסגנונית והפרדוקסלית הזו שלו הופכת את הסופר לפופולרי כל כך, עד שאחרי 1944 התפרסמה יצירתו כמעט במלואה במהדורה חדשה עם הערכותיהם של כמה וכמה מבקרי ספרות. "הברווז הקטן והמכוער" הוצג שוב, ועם העיבוד לכתביו כתב גאבור ג'נג'ש מחזה בשם "לעולם לא מאוחר". אישטוואן פרקש העלה גרסה מומחזת של "צד שטוף שמש" באוראדיה.
עליית אליהו לשמיים
עליית אליהו לשמיים, הוא סיפור מקראי המופיע ב. התנ"ך מתאר בו את עליית הדמות מקראית אליהו הנביא במרכבת אש לשמים. תלמידו אלישע הוא היחיד שראה אותו עולה, ובזמן עליית אליהו הוא צעק ובכה על עזיבתו של אליהו.
הסיפור המקראי
על פי המסופר ב, אליהו הלך יחד עם אלישע תלמידו מבית אל ליריחו, ומשם הם ירדו אל נהר הירדן, אותו אליהו בקע לשנים על ידי אדרתו. בכל תחנה בה הם עברו, אלישע פגש קבוצה של בני נביאים, שהודיעו לו שביום זה יילקח ממנו אדונו אליהו, אך הוא השתיק אותם.
לאחר שאליהו ואלישע חצו את הירדן אליהו שאל את תלמידו מה הוא מבקש שייתן לו לפני שהוא נלקח ממנו. אלישע ביקש, בקשה עליה אליהו עצמו אמר , וקבע שהבקשה תתמלא רק אם אלישע יראה אותו נלקח מאיתו.
תוך כדי הליכתם, צצו רכב אש וסוסי אש, שהעלו את אליהו ב"סערה" לשמיים:
לאחר שאלישע זעק אל אליהו, הוא קרע את בגדיו, לקח את אדרתו של אליהו וחזר לירדן. הוא הכה את הירדן באדרתו של אליהו, כמו שעשה אליהו לפני שעלה השמימה, אך הירדן לא נבקע. תקלה זו גרמה לו לקרוא, ולאחר מכן הוא הכה את הירדן, והפעם מימיו נבקעו. לאחר מכן חזר אלישע לשבת ביריחו, ומכאן והלאה הוא תיפקד כנביא עצמאי ולא רק כנערו של אליהו.
משמעות הבקשה "וִיהִי נָא פִּי שְׁנַיִם בְּרוּחֲךָ אֵלָי"
הפרשנים נחלקו במשמעות בקשתו של אלישע,. יש שפירשו את הבקשה כפשוטה, כך למשל פירש המצודת דוד: "שתשרה עלי רוח הנבואה, במעלה כפולה על מה ששרתה עליך". רבים דחו פירוש זה, בטענה שאליהו לא היה יכול להאציל על אלישע רוח נבואה יותר ממה שיש בידו, והוסיפו שזו עזות פנים מצד אלישע לבקש מאליהו דבר כזה. המלבי"ם הסביר כוונת פירוש זה, שעל אף שנביא לא יכול להאציל על נביא אחר יותר מרוח הנבואה ששרתה עליו, אלישע חשב שלאחר עליית אליהו לשמיים, תגדל מדרגתו ויוכל להאציל על אלישע פי שניים ממעלתו בחייו.
לעומת זאת, יש שפירשו, שכוונתו של אלישע הייתה לבקש שהוא יהיה יורשו הבכיר של אליהו, ואליהו יאציל עליו חלק גדול מרוחו, פי שנים משאר הנביאים, בדומה לבכור המקבל פי שניים במשפט הבכורה המקראי. בדומה לכך, יש הטוענים שבתנ"ך משמעות הביטוי "פי שנים" אינה כפליים, אלא שני חלקים מתוך שלוש. הם מביאים לכך ראיה מהפסוק בספר זכריה,, ממנו מוכח שמשמעות הביטוי "פי שניים" היא שני חלקים מתוך שלושה.
רש"י פירש בשם ברייתא דל"ב מידות, שהביטוי לקיום בקשתו של אלישע הוא העובדה שאלישע חולל 16 ניסים, פי שניים ממספר הניסים שחולל אליהו (8). בדומה לכך כתב הרד"ק, על פי הגמרא, שאלישע החיה 4 מתים, פי שניים ממספר המתים שהחיה אליהו.
חז"ל למדו מבקשתו של אלישע, ש"בכל אדם מתקנא חוץ מבנו ותלמידו", כלומר שלא היה בעיה לאלישע לבקש מאליהו פי שנים מרוחו, כיון שהוא תלמידו של אליהו, ומדרגתו הגבוהה לא תגרום לא קנאה.
מקבילות פנים מקראיות
זעקתו של אלישע, נאמרה גם על ידי יואש מלך ישראל על אלישע לפני מותו. מרכבות וסוסי אש נגלו לאלישע גם בסיפור המצור הארמי על דותן, וייתכן שמטרתו של דימוי זה להביע את הרעיון, שבפעולותיהם של אליהו ואלישע היה טמון כוח הדומה לרכב ולפרשים ממש.
פרדיננד פלדמן
פרדיננד פלדמן (בפולנית: Ferdynand Feldman; 1862 – 3 ביוני 1919) היה מגדולי שחקני התיאטרון הפולני במאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
ביוגרפיה
לא הרבה ידוע על ילדותו של פלדמן. הוא נולד בשנת 1862 והיה יהודי במוצאו. בראשית הקריירה למד פלדמן באקדמיה לאמנויות יפות על שם יאן מתייקו בקרקוב, ובהמשך בבית הספר לדרמה דרינגה בוורשה. כבר בגיל 19, החל משנת 1881, החל להופיע בתיאטרון קרקוב. בשל יכולתו להצחיק הוא הצליח תחילה בקומדיות, פארסות ואופרטות.
פלדמן שיחק בתיאטראות גן, בוורשה, קרקוב, פוזנן, לובלין, צ'נסטוחובה ולודז'. בשנת 1890 התקבל להרכב התיאטרון הגדול בלבוב שם הופיע במשך עשרים וחמש שנים. בשנותיו האחרונות, בשנים 1916–1919 שיחק בתיאטרון יוליוש סלובקי בקרקוב.
במלחמת פולין-אוקראינה הוא השתתף בקרב למברג (1918) בלבוב, שהייתה אז חלק מפולין, כשהוא משתתף בצד הפולני ולא האוקראיני.
את תשומת הלב של המבקרים משכו עבודותיו על היצירות של אלכסנדר פרדרו. בין השאר, פלדמן גילם לעיתים קרובות את דמותו של נפוליאון בונפרטה, תדיאוש פאוליקובסקי ועוד. ליהוקו לתפקידים דרמטיים בקריירה איפשר לפלדמן לפתח את כישרונו, והוא זכה לביקורות אוהדות. כשחקן הוא התאפיין ביכולת היגוי (דיקציה) מגוונת ומרשימה, תוך שימוש במחוות והבעות פנים. הוא יצר הבחנה משמעותית בין הדמויות שגילם, ובנה דמות באמצעות פרטים קטנים ואביזרים.
חיים אישיים
פרדיננד פלדמן היה יהודי פולני, וכפי הנראה נחשף כבר בביתו לתנועת ההשכלה היהודית. בגיל 19 בערך הכיר את אשתו קתרינה סוויצה, שהייתה לימים זמרת האופרה והשחקנית קתרינה פלדמן, ונישא לה בכנסיית סנט ניקולס בלבוב (שהייתה אז בשטח פולין) . הוא לא היה אדם דתי, אך לפני חתונתו נטבל לנצרות והמיר את דתו לקתוליות, על מנת שיוכלו להינשא בכנסייה. בתם המשותפת היא השחקנית קריסטינה פלדמן. הוא קבור בבית הקברות ליצ'קוב (לבוב).
דיקסון ואקמה
דיקסון ואקמה קאבו (באנגלית: Dickson Nwakaeme Kabu; נולד ב-21 באפריל 1986) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ באנז'ה מליגת העל הצרפתית.
התקופה בפינלנד
ב-1 ביוני 2009 חתם ואקמה לשלוש שנים באאולו פאלו מהליגות הנמוכות בפינלנד. ב-1 ביולי ואקמה הושאל לעונה לקופס מליגת העל הפינית, ואקמה ערך את הופעת הבכורה בניצחון 0-3 על רובניימן פאלוסאורה, כשהוא כבש שער ונבחר לשחקן המשחק. בהמשך העונה התבטא מאמן אינטר טורקו ג'וב דראגטסמה ההולנדי כשהתראיין לתקשורת המקומית לאחר ההפסד לקופס והצהיר שדיקסון ואקמה הוא החלוץ הטוב ביותר שהוא אי פעם ראה בליגת העל הפינית.
אולבורג
ב-1 בספטמבר 2010 הושאל ואקמה לאולבורג מליגת העל הדנית. במהלך תקופת ההשאלה, ואקמה כבש שער אחד בשבע הופעות, אך לא התאקלם וב-31 בדצמבר עזב את אולבורג.
חזרה לפינלנד
ב-1 באפריל 2011 חזר ואקמה לפינלנד והושאל לקופס עד לסוף העונה, בעונה זו כבש ואקמה 7 שערים ב-20 הופעות. בסיום עונה זו הסתיים החוזה בין ואקמה לקבוצת אאולו פאלו.
התקופה באסיה
באפריל 2012, ואקמה חתם על חוזה בן חמישה חודשים עם סונג לאם נג אן מליגת העל הווייטנאמית. ואקמה הבקיע בהופעת הבכורה שלו עבור סונג לאם נג אן, כשהוא עולה מהספסל במחצית השנייה וקבע שוויון בדקה ה-93 נגד סאי גון סואן תאן במחזור ה-14 של הליגה, המשחק הסתיים 2-2. במהלך העונה כבש ואקמה 10 שערים ב-13 הופעות. בסיום העונה ואקמה סירב להאריך את חוזהו בקבוצה.
בפברואר 2013 חתם ואקמה בקלאנטן מליגת העל המלזית. ואקמה ערך את הופעתו הבכורה נגד מזיאה מרפובליקת המלדיביים במסגרת הגביע אסיה. בהמשך העונה זכה עם קבוצתו בגביע אסטרו. בסך הכל ערך ואקמה 9 הופעות בליגה כשבמהלכם כבש 3 שערים.
בדצמבר חתם ואקמה בפהנג מליגת העל המלזית. ב-8 במרץ 2014 ואקמה כבש צמד מול אנגקטן תנטרה. ב-7 ביוני זכה ואקמה עם פהנג בגביע אסטרו לאחר שניצחו את פאלדה יונייטד, במהלך המשחק כבש ואקמה את שער הניצחון בדקה ה-89. בהמשך העונה ואקמה סייע לפהנג לזכות בגביע הליגה נגד ג'והור דארול טאזים כשהוא כובש שני שערים ומכריע את המשחק בפנדלים.
אנז'ה
לקראת עונת 2016/2017 חתם ואקמה באנז'ה מליגת העל הצרפתית. ב-24 בספטמבר 2016 כבש שער עצמי בהופעתו הבכורה מול מונקו.
חיים אישיים
דיקסון ואקמה נולד וגדל בלאגוס בירת ניגריה לשעבר. אחיו הקטן אנתוני ואקמה שחקן כדורגל, אשר משחק בטרבזונספור מליגת העל הטורקית.
רצח פעילי זכויות האזרח במיסיסיפי (1964)
רצח פעילי זכויות האזרח הוא אירוע בו נרצחו שלושה צעירים במיסיסיפי בשל פעילותם להפסקת ההפרדה הגזעית שהייתה נהוגה במדינות דרום ארצות הברית.
רציחתם של ג'יימס צ'ייני (אפרו-אמריקאי בן 21 ממרידיאן, מיסיסיפי), אנדרו גודמן (יהודי בן 20, סטודנט לאנתרופולוגיה מניו יורק) ומייקל שוורנר (יהודי בן 24, פעיל בקונגרס לשוויון גזעי מניו יורק), על ידי כנופיה לבנה מקומית של הקו קלוקס קלאן, סימלו את הסיכונים של הפעילים בדרומה של ארצות הברית בפרויקט "קיץ החירות", שנועד לרשום אפרו-אמריקאים כמצביעים על מנת להעניק להם כוח פוליטי במיסיסיפי. מקרה זה גם הבליט גם תרומתם של היהודים בתנועה לשוויון האזרח, ותגובת הזעם הציבורית תרמה להעברת חוק זכויות האזרח (1964) וחוק זכות ההצבעה (1965).
הרצח
רצח שלושת הצעירים התבצע זמן קצר לאחר חצות ב-21 ביוני 1964, כאשר יצאו לחקור את שריפתה של כנסייה שתמכה בפעילות זכויות האזרח. ג'יימס צ'ייני היה פעיל של תנועת חירות מקומית במרידיאן, מייקל שוורנר היה מתאם CORE (קונגרס לשוויון בין-גזעי) מניו יורק ואנדרו גודמן, אף הוא מניו יורק, התנדב לתנועה במהלך חופשת הקיץ שלו. שלושת הצעירים בדיוק סיימו הכשרה בת שבוע בקמפוס של הקולג' המערבי לנשים (כיום חלק מאוניברסיטת מיאמי) באוקספורד, אוהיו, בנוגע לאסטרטגיות שיעזרו לאפרו-אמריקנים להשתתף בהצבעות הדמוקרטיות.
מאוחר יותר עצר ססיל פרייס, סגן השריף של מחוז נשובה, ובעצמו חבר האבירים הלבנים של הקו-קלוקס-קלאן, את רכבם של שלושת הצעירים. הוא עצר את צ'ייני באשמת נהיגה במהירות מופרזת של 35 מייל מעל המותר, שעה שהחליף צמיג ברכב. כמו כן נעצרו גם שוורנר וגודמן "לצורך חקירה".
צ'ייני, גודמן ושוורנר לא קיבלו את הזכות להשתמש בטלפון כל זמן שהותם במעצר. כאשר פעילי הארגון ניסו לאתרם בכלא של מחוז נשובה, קיבלה המזכירה במקום הוראה להכחיש את הימצאם במעצר ולדווח כי שלושת הצעירים אינם נמצאים ברשות המשטרה. הצעירים הוחזקו שעות בבידוד כאשר בזמן זה פרייס ושותפיו חברי הקלאן התאספו ותכננו כיצד להרוג אותם.
התגובה לרצח
היעלמות שלושת הצעירים גררה סערה שגרמה לנשיא ארצות הברית דאז, לינדון ג'ונסון, להכריח את ג'יי אדגר הובר וה-FBI לחקור את המקרה. בשל סלידתו מארגוני זכויות האזרח התנגד הובר לדרישת הנשיא, עד שזה איים עליו בעקיפין בפעולת תגמול פוליטית. במהלך החקירה, גילו צוותי איתור, בהם גם צוללנים של הצי האמריקני ושל ה-FBI, את גופותיהם של 7 אפרו-אמריקאים נוספים ממיסיסיפי שהיעלמותם לא הייתה ידועה מחוץ לגבולות הקהילות המקומיות.
היעלמות השלושה עוררה תגובה חריפה בציבור שנמשכה שישה שבועות עד למציאת הגופות. ג'ונסון ופעילי זכויות האזרח ניצלו את הסערה הציבורית על מנת לחוקק את חוק זכויות האזרח של 1964 וחוק זכויות ההצבעה של 1965.
לעומת זאת, פקידים מקומיים במדינה לא הסכימו עם המצב שנוצר. שריף מחוז נשובה לורנס רייני אמר "הם פשוט מתחבאים ומנסים לגרום פרסום שלילי כנגד אזור זה של המדינה". מושל מיסיסיפי, פול ג'ונסון, אף ניסה להסיט את הלחץ מהמדינה תוך שהוא טוען לגבי השלושה כי "הם יכולים להיות בקובה".
החקירה
חקירת ה-FBI לא הניבה תוצאות זמן רב, אולם כאשר הציע ה-FBI 25,000 דולר עבור מידע אודות מקום הימצאם של הצעירים, חלה תפנית בחקירה. לאחר ששילמו הסוכנים סכומי כסף לפחות לאחד מהמשתתפים עבור מידע, הצליח ה-FBI לאתר את גופות הנעדרים ב-4 באוגוסט. הם נקברו בסכר עפר 6 מייל צפונית לפילדלפיה, מיסיסיפי. שוורנר וגודמן נורו כל אחד ירייה אחת בלב, ואילו צ'ייני הוכה באכזריות ונורה 3 פעמים.
במשך קרוב ל-40 שנה נודע המודיע המסתורי כ"מר X" וזהותו הייתה חסויה. העיתונאי החוקר ג'רי מיטשל והמורה ברי ברדפורד חשפו את זהותו: מיינארד קינג, שוטר-סייר של הכביש המהיר שקיבל מידע מאיש הקלאן פיט ג'ורדן.
בשנת 2007 העידה לינדה סשירו כי חברה המנוח, גרגורי סקארפה האב, בכיר במאפיה ממשפחת קולומבו, גויס על ידי ה-FBI על מנת לאתר את גופותיהם של פעילי זכויות האזרח. היא טענה שהיא הייתה עם סקארפה במיסיסיפי בתקופה זו, והייתה עדה כי קיבל אקדח ותגמול במזומן מסוכני FBI. כמו כן העידה כי סקארפה סיפר לה שהוא איים על חבר קלאן באמצעות אקדח שנתחב לפיו, על מנת שיחשוף את מיקומן של הגופות. סיפורים דומים אודות מעורבותה של המאפיה בחקירת האירוע נפוצו במשך שנים, ואף פורסמו בניו יורק דיילי ניוז, אולם מעולם לא הושמעו בבית משפט.
המשפט
בשל העובדה כי הנהגת מדינת מסיסיפי סירבה להגיש תביעה נגד הרוצחים (רצח הוא פשע מדינתי ולא פשע פדרלי), תבעה מחלקת המשפטים של ארצות הברית 18 אזרחים בגין עברות על חוקים אחרים של הפרת זכויות האזרח של שלושת הצעירים (על ידי רציחתם). התביעה הוגשה נגד השריף לורנס רייני, סגן השריף פרייס ו-16 אחרים. כולם נמצאו אשמים ב-20 באוקטובר 1967. דינם של ססיל פריס, "המכשף הגדול" סמואל באוורס, אלטון וויין רוברטס, ג'ימי סנודן, בילי וויין פוזי, הוראס בארנט וג'ימי ארידג' נגזר לתקופות מאסר של 3 עד 10 שנים. שבעה אלה החלו לרצות את עונשם במרץ 1970 אולם אף אחד מהם לא היה בכלא יותר מ-6 שנים. השריף רייני היה בין אלה שזוכו מכל אשמה. שניים מהנאשמים א. ג'. בארנט, מועמד לתפקיד השריף ואדגר ריי קיילן, כומר מקומי היו מעורבים בפשע על פי עדויות בית המשפט, אולם חבר המושבעים לא הגיע להחלטה ברורה לגביהם והתובע הפדרלי החליט שלא להעמידם למשפט חוזר. ב-7 במאי 2000 נחשף כי חבר המושבעים לא הגיע להחלטה פה אחד בנוגע לקיילן בשל מושבעת אחת שטענה כי "לא ניתן להעניש אדם על הטפה".
אחרית דבר
אף פעולה חוקתית לא ננקטה כנגד הרוצחים במשך ארבעת העשורים שלאחר מכן. מספר סרטים שצולמו ביקשו להמחיש את האירועים של קיץ זה. בשנת 1974 שודר ברשת השידור CBS הסרט "מתקפה כנגד הטרור – ה-FBI נגד הקו קלוקס קלאן" בהשתתפות וויין רוג'רס ונד ביטי. בשנת 1988 יצא הסרט "מיסיסיפי בוערת" עם וילם דפו וג'ין הקמן ובשנת 1990 הסרט "רצח במיסיסיפי" בכיכובם של טום הולסה, בלייר אנדרווד וג'וש צ'ארלס. תיאורם החיובי של סוכני ה-FBI בשני הסרטים הראשונים עורר את זעמם של פעילי זכויות האזרח שהאמינו שה-FBI קיבלו קרדיט נרחב מדי בפתירת התעלומה ומעט מאוד דובר על ההתעלמות שלהם במהלך השנים מהפרות זכויות האזרח באזור.
העיתונאי ג'רי מיטשל, כתב על האירוע במשך שנים רבות. מיטשל היה מוכר עוד קודם לכן בשל עזרתו בהרשעתם של רוצחי פעילי זכויות האזרח וביניהם רצח מדגר אוורס, רצח וורמון דאמר ופיצוץ כנסיית בירמינגהם. בנוגע למקרה זה, חשף מיטשל עובדות שאוששו על ידי עדים תוך שהוא תובע מהמדינה ליזום פעולה בשל הגילויים החדשים. פעילות זו ביצע יחד עם בארי בראדפורד, מורה בבית הספר באילינוי ושלושה מתלמידיו. יחד הם הפיקו סרט דוקומנטרי בו הציגו את העדויות החדשות והסיבות אשר בגינן יש לפתוח את התיק. כמו כן הם הצליחו להשיג ריאיון עם אדגר ריי קיילן שעזר לשכנע את המדינה לפתוח מחדש את תיק החקירה. בעזרתם של בראדפורד ותלמידיו, הצליח מיטשל לזהות את דמותו של "מר X", המודיע המסתורי שעזר ל-FBI לאתר את גופות הצעירים, ולהסגיר את חברי הקלאן ב-1964.
חקירתם של מיטשל והאחרים עזרה ליצור לחץ של הקונגרס של ארצות הברית, וללכוד את תשומת הלב של התקשורת האמריקנית. בשנת 2004, 40 שנה לאחר הרצח, יצאה קבוצת אזרחים מפילדלפיה, מיסיסיפי בקריאה לצדק. יותר מ-1500 איש, הכוללים את מנהיגי זכויות האזרח וכן מושל מיסיסיפי האלי בארבור יצאו בקריאה לחידוש החקירה בנושא.
שנת 2005 – המשפט, פסק הדין והערעור
ב-6 בינואר 2005, העמיד חבר המושבעים של מחוז נשובה לדין את אדגר רי קיילן בשלושה סעיפים של רצח. כאשר היועץ המשפטי לממשלה המליץ על העמדה לדין, הייתה זו, למעשה, הפעם הראשונה בו תבעה המדינה את התוקפים. ב-21 ביוני הורשע קיילן כאיש אשר תכנן וניהל את רציחתם של פעילי זכויות האזרח. קיילן, קשיש כבן 80 נידון ל-60 שנות מאסר. קיילן ערער בטענה ששום חבר המושבעים לא היה מרשיע אותו, בזמנו, על פי הראיות החדשות. בית המשפט העליון של מיסיסיפי דחה את ערעורו של קיילן בשנת 2007 והותיר את פסק הדין על כנו. קיילן מת ב-12 בינואר 2018 בגיל 92, בבית כלא במדינת מיסיסיפי.
זאווייר סמואל
זוויאר סמואל (באנגלית: Xavier Samuel; נולד ב-10 בדצמבר 1983) הוא שחקן אוסטרלי. הוא התפרסם בשל השתתפותו בסרטים "ספטמבר" (2007), "דמדומים 3: ליקוי חמה" (2010), "אמהות מושלמות" (2013), "פרנקשטיין" (2015) והסרט "אהבה וידידות" (2016).
ביוגרפיה
מאוחר יותר למד סמואל במרכז הדרמה של אוניברסיטת פלינדרס בשנת 2005.
קריירה
בשנת 2020 לוהק לסרט הביוגרפי של הבמאי באז לורמן "אלביס" אודות חיו של הזמר אלביס פרסלי.
לב אלכסנדרוביץ' שוורץ
לייב אלכסנדרוביץ' שוורץ (ברוסית: Лев Александрович Шварц ; ג' בכסלו ה'תרנ"ט, 17 בנובמבר 1898 - כ"ז בחשוון ה'תשכ"ג 24 בפברואר 1962) היה מלחין סובייטי. הלחין בעיקר לחנים לפסקול עבור סרטי תעמולה סובייטיים מפורסמים. התפרסם בישראל בשל הלחן ל"דוגית נוסעת" של נתן יונתן.
חייו
שוורץ, יליד טשקנט, סיים בשנת 1927 את לימודיו בקונסרבטוריון של מוסקבה, היה מורה לפסנתר, ואחר כך מרכז ומנצח תזמורת ועדת רדיו האיגודים המאוחדים. משנת 1935, החל להלחין פסי-קול עבור סרטים.
נפטר בגיל 63. גופתו נשרפה ואפרו נטמן בחלקה ד' של בית הקברות דון, במנזר דונסקוי שבמוסקבה, ופסל עם דמות פניו הוצב עליו.
פסקולים
סרטים בהם השתתף בהלחנת הפסקול:
סרטים אוקראיינים, בהם הלחין את הפסקול:
נייט ת'ורמונד
נת'ניאל "נייט" ת'ורמונד (באנגלית: Nathaniel "Nate" Thurmond; 25 ביולי 1941, אקרון, אוהיו - 16 ביולי 2016, סן פרנסיסקו, קליפורניה) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. הוא נבחר שבע פעמים למשחק האולסטאר והוא הכדורסלן הראשון אי פעם שעשה קוואדרופל-דאבל במשחק רשמי בהיסטוריית ה-NBA.
ת'ורמונד נחשב לאחד מהמובילים בכל הזמנים בקליטת ריבאונדים וחסימות, הוא נכנס להיכל התהילה של הכדורסל על שם ג'יימס נייסמית' ב-1985 ונבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA. השחקן היה ידוע בכינויו "נייט הגדול" (באנגלית: "Nate the Great"). מספר הגופייה של ת'ורמונד, 42, הוצא לגמלאות על ידי הקבוצות קליבלנד קאבלירס וגולדן סטייט ווריורס.
ליגת התיכונים והמכללות
בתיכון שיחק ת'ורמונד עם חבר היכל התהילה גאס ג'ונסון בתיכון מרכז אקרון. קבוצתו הייתה בלתי מנוצחת עד שהגיעו לפלייאוף התיכונים עם אוהיו שם הפסידו למידלטאון שהובלו על ידי חבר היכל התהילה בעתיד ג'רי לוקאס. אחרי התיכונים סירב ת'ורמונד למלגה במכללת אוהיו מכיוון שלא רצה להיות מחליף של לוקאס, לכן הלך ת'ורמונד למכללת באולינג גרין. שנה לאחר מכן נבחר ת'ורמונד בדראפט 1963 בבחירה השלישית על ידי הסן פרנסיסקו ווריורס.
קריירת ה-NBA
בעונתו הראשונה שיחק ת'ורמונד כפאוור פורוורד לצד כוכב ה-NBA וילט צ'מברלין ותפקידו היה בעיקר הגנה וקליטת ריבאונדים. בסוף העונה ת'ורמונד נכלל בחמישיית הרוקיז של העונה. עונה לאחר מכן הועבר הכוכב צ'מברלין לפילדלפיה 76' ות'ורמונד פרח ונבחר למשחק האולסטאר הראשון שלו. בעונה זאת קבע ת'ורמונד שיא שעדיין קיים, שיא של 18 ריבאונדים ברבע אחד. בעונת 1966–1967 ממוצע הריבאונדים של ת'ורמונד היה 21.3 ועונה לאחר מכן, 22.0, מספרים אלו נראו רק אצל 2 כדורסלנים חוץ מת'ורמונד בהיסטוריית ה-NBA והם ביל ראסל ווילט צ'מברלין. בעונת 1966–1967 סיים ת'ורמונד שני רק לצ'מברלין במרוץ ל-MVP. ת'ורמונד גם שיפר את יכולת קליעת הנקודות שלו ומעונת 1967 עד עונת 1972 קלע ת'ורמונד מעל 20 נקודות למשחק במשך כל העונות. ובמהלך תקופתו הטובה בווריורס נבחר ת'ורמונד 7 פעמים למשחק האולסטאר. הכדורסלן היה ידוע בתקופה זאת בנוסף כאחד ממסדרי הפיקים הטובים ביותר ב-NBA וגם מהגבוהים שמוסרים הכי טוב בתקופתו. אך בכל התקופה הזאת, למרות ת'ורמונד, ג'רי לוקאס שהיה בקבוצה לתקופה מסוימת וכך גם ריק בארי, הווריורס לא לקחו אפילו אליפות אחת.
בעונת 1974–1975 הועבר ת'ורמונד לשיקגו בולס שם שיחק עד שנת 1976. ב-18 באוקטובר 1974, ת'ורמונד קלע במשחק נגד אטלנטה הוקס 22 נקודות, קלט 14 ריבאונדים, מסר 13 אסיסטים וחסם 12 חסימות והפך לכדורסלן הראשון אי פעם שמגיע להישג הנקרא קוואדרופל-דאבל. נכון לעכשיו, 2013, עשו זאת עוד 3 כדורסלנים: אלווין רוברטסון, דייוויד רובינסון והאקים אולאג'ואן. הישג זה נהפך לאפשרי רק מעונת 1973–1974 כי רק אז החלו לספור גם חסימות וחטיפות אך אם היו סופרים זאת מתחילת ה-NBA כנראה שגם ג'רי וסט, וילט צ'מברלין, ביל ראסל ואוסקר רוברטסון היו מגיעים להישג זה.
בסוף עונת 1975–1976 הועבר הכוכב המבוגר בן ה-35 לקליבלנד קאבלירס, שם שיחק עונה אחת כאשר החליף את חברו לקבוצה דאז ג'ים צ'ונס ועזר לסחוב את הקבוצה אל עבר גמר המזרח כאשר היא מפסידה לקבוצת הבוסטון סלטיקס.
מירקולין
מירקולין (באנגלית: Miraculin), הוא גליקופרוטאין המופק מפרי צמח ה-Synsepalum dulcificum (פרי הפלא) ממשפחת הספוטיים הנמנית בסדרת האברשאים. המירקולין משמש כתחליף סוכר, אף על פי שטעמו של המירקולין אינו מתוק בעצמו. כשבלוטות הטעם נחשפות למירקולין מאכלים חמוצים יחוו כמתוקים. השפעה זו נמשכת כ-15 עד 30 דקות, עד שהחומר נשטף על ידי הפרשת הרוק בחלל הפה. טעמים מרים לא יושפעו מהחומר.
הפרי שימש את האוכלוסייה המקומית במערב אפריקה לשיפור טעמם של מאכלים חמוצים. הראשון שהצליח לבודד את החומר הפעיל מהפרי היה פרופסור קנזו קוריהארה (Kenzo Kurihara 栗原 堅三). הוא העניק לחומר את שמו הנגזר מן המילה האנגלית Miracle, שמשמעותה "פלא", כשפרסם את תגליותיו בכתב העת Science בשנת 1968.
מנגנון הפעולה המפורט של המירקולין עדיין אינו ברור, אך חוקרים משערים שהחומר נקשר אל קולטני הטעם המתוק על הלשון ומשנה המבנה המרחבי שלהם. כתוצאה משינוי זה קולטני הטעם המתוק מופעלים על ידי חומרים חומציים - חומרים אשר נחווים כחמוצים על פי רוב. ייתכן שמירקולין גם מדכא את הקולטנים של הטעם החמוץ.
משך ההשפעה ועוצמת המתיקות שיעורר המירקולין תלויה בגורמים שונים כגון ריכוז המירקולין, משך המגע שלו עם הלשון ומידת החומציות. נמצא שהמתיקות המקסימלית שמעורר מירקולין היא שוות ערך למתיקות של תמיסת סוכרוז בריכוז 17%.
מירקולין, כמו גליקופרוטאינים אחרים, רגיש לחום. אם יחומם מעבר ל-100°C תאבד תכונתו כמשנה טעמים. בטמפרטורת החדר, פעולת המירקולין תושבת בתנאי pH נמוכים מ-3 או גבוהים מ-12.
מבנה
מירקולין רוצף לראשונה ב-1989 ונמצא כי הוא גליקופרוטאין המורכב מ-191 חומצות אמינו ומספר שרשראות של פחמימות.
מירקולין הוא טטרמר (98.4 kDa), המורכב מ-4 מונומרים המקבוצים בדימר. בכל דימר 2 מונומרים מחוברים באמצעות קשר דיסולפידי.
המשקל המולקולרי של הגליקופרוטאין הוא 24.6 kDa מהם 3.4 kDa (13.9% מהמשקל) סוכר המורכב מגלוקוזאמין (31%), מנוז (30%), פוקוז (22%), קסילוז (10%) וגלקטוז (7%).
צורתו הדימרית של המירקולין נקבעה על פי שיטת עקיפה של קרני רנטגן ברזולוציה של 2.90 Å.
אברהם גרין
אברהם גרין (5 באוגוסט 1913 – 23 באוגוסט 1999) היה אתלט ארץ ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל, זכה ב-17 תוארי אליפות ישראל, 10 פעמים אלוף ישראל בהטלת כידון, 5 פעמים אלוף ישראל בהדיפת כדור ברזל ופעמים אלוף ישראל בקרב חמש וכן מאמן ומתכנן מתקני ספורט.
בשנת 1985 זכה גרין בעיטור מכבי ישראל.
קורות חיים
בין 1936–1955 היה גרין אלוף ישראל באתלטיקה קלה, בענפים הטלת כידון והדיפת כדור ברזל.
בשלהי שנות החמישים של המאה העשרים התמנה למאמן לאומי ואולימפי באתלטיקה קלה ושימש בתפקיד זה במשך עשרות שנים. בין השנים 1953–1985 שימש כיועץ טכני ומנהל תחרויות אתלטיקה בתשע מכביות.
ב-ינואר 1959 באולימפיה יוון (בכנס מאמנים בינלאומי) היה ממקימי ארגון המאמנים הבינלאומי וחבר הנהלה. בין תפקידיו הרבים, התמנה לסגן יו"ר איגוד האתלטיקה קלה.
גרין ייצג את ישראל בקונגרסים בינלאומיים בענף האתלטיקה קלה, במשחקים אולימפיים ובאליפויות עולם.
גרין היה חלוץ בתכנון ובבנייה של מסלולי ריצה סינתטיים בישראל, והוא תכנן ובנה כארבעים מסלולי אתלטיקה בישראל ומחוצה לה במשך למעלה משלושים וחמש שנים, ביניהם מסלולים בהדר יוסף ובמכון וינגייט.
משפחה
אברהם גרין נולד כבן בכור לשתי אחיותיו ולאחיו, ב-5 באוגוסט 1913 בשכונת נוה שלום בתל אביב, בבית סבו: יחזקאל גרין, שהיה ממנהיגי הקהילה היהודית ביפו וממייסדי העיר תל אביב. הוריו הניה ויצחק: הרוקח הראשון והמדופלם בתל אביב (בוגר אוניברסיטת קונסטנטינופול, 1903).
אחיו הצעיר, יחזקאל, היה אלוף ישראל (1945) ושיאן ישראל בריצת 200 מטר. הוא השתתף כלוחם בקרבות רבים במלחמת העצמאות, ונפל בקרב לכיבוש משטרת עיראק סווידאן.
אתלט, שיאן ומאמן
בנעוריו גרין הצטיין כשחקן כדורגל בקבוצות הנוער של "מכבי תל אביב". בנוסף, היה פעיל במועדון האגרוף של בני-ליאונרד.
ב-1935 הצטרף למחלקת האתלטיקה של "מכבי תל אביב" והתגלה כאתלט מוכשר ורב גוני. ב-1937 ניצח בהטלת כידון באצטדיון רחובות, קבע שיא אישי חדש של 49.68 מטר, ב-1938 קבע שיא ארץ ישראלי חדש בהטלת כידון למרחק 53.66 מטר וב-1939 שיפר את שיאו בהטלת כידון והעמידו על תוצאה של 55.65 מטר.
ב-1940 גרין השתתף במשחקי מזרח התיכון, שהתקיימו בקהיר זכה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 52.47 מטר.
ב-1945 זכה גרין באליפות בהדיפת כדור ברזל והיה הראשון, שחצה את גבול שלושה עשר מטר. ב-1947 בתחרות משולשת: יוון, טורקיה וארץ ישראל זכה גרין במדליית ארד בהטלת כידון. בסוף שנות הארבעים גרין זכה בשתי אליפויות: בכידון, בברזל ובקרב חמש.
בשלהי שנות הארבעים, גרין התמנה למאמן אתלטיקה קלה באגודת "מכבי תל- אביב", בין חניכיו הראשונים היה אחיו הצעיר: יחזקאל גרין, שהוכתר כ"אלוף הריצה בארץ ישראל" לשנת 1948. אולם חייו נגדעו בנופלו במערכה בהגנת הנגב בכיבוש משטרת עיראק סוידאן (מצודת יואב).
במכביה השלישית שנערכה בשנת 1950 זכה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 50.07 מטר, אחרי זאב כספי (51.23 מטר) ולפני מ. מרקוס מדרום אפריקה (40.27 מטר) וכן שימש כקפטן הנבחרת הישראלית והיה נושא הדגל הראשון במכביה השלישית.
ב-1955 גרין פרש מפעילות לאחר זכייה של 18 אליפויות במקצועות שונים.
מ-1953 כיהן כמנהל התחרויות במפעלי המכביה וכיו"ר וועדת האתלטיקה.
החל מ-1954 ייצג גרין את ישראל בפורום בינלאומי בקונגרסים למאמנים. ייצג בכבוד את עמדות ישראל ומנע קבלת החלטות פוליטיות שליליות כנגד המדינה.
ב-1960 התמנה גרין למאמן אולימפי של משלחת ישראל למשחקים האולימפיים ברומא.
ב-1976 באולימפיאדת מונטריאול הוענק לו תואר עמית כבוד של ההתאחדות הבינלאומית באתלטיקה קלה. בהמשך זכה לקבל תפקידים ותארים במסגרת פעילותו המקצועית בפורום הקונגרסים הבינלאומי למאמנים.
ב-1984 בקונגרס הבינלאומי למאמני אתלטיקה קלה בסנטה מוניקה, שהתקיים במסגרת משחקי האולימפיאדה בלוס אנג'לס נבחר גרין לחבר כבוד של ארגון זה ושימש כיו"ר הכנס ביום הפתיחה. כמו כן, היה חבר כבוד של התאחדות הבינלאומית לאתלטיקה קלה, סגן נשיא ההתאחדות הבינלאומית למאמני אתלטיקה קלה ויו"ר הוועדה הטכנית של איגוד האתלטיקה קלה בישראל.
מתכנן מתקני ספורט
אברהם גרין בוגר הנדסת בניין ומומחה לבניית מתקני אתלטיקה קלה. השתלם בחו"ל. תכנן מסלולי ספורט יוקרתיים בהדר יוסף בתל- אביב, במכון ווינגייט ובאתרים רבים אחרים. בתפקידו כיועץ רשות הספורט וכמי, שתקשר בשפות רבות, הוזמן לייעץ בתכנון מסלולי אתלטיקה בנפאל ב-1970, בתאילנד ב-1971, באתונה ב-1980 ובמאבטו בדרום אפריקה ב-1985. גרין הכניס חידושים בתכנון מסלולים, שזיכוהו בשבחים, בעיטורים ובתארי כבוד בפורום הבינלאומי ובארץ ממוסדות ספורט עבור שירותו המבורך והמוצלח.
עורך תסריט
עורך תסריט הוא בעל תפקיד, בדרך להפקת סרט קולנוע, או סדרת טלוויזיה, התורם לשיפור התסריט על ידי מתן הערות והצעות מבניות לקיצורי סצנות או דיאלוגים, מחיקת סצנות, תיקוני סגנון, הצעות לדיאלוגים, הערות בונות והארות על העלילה, הדמויות, הדיאלוגים וכל אלמנט אחר הקשור לכתיבה, ומתן משוב ליוצר. עורך התסריט לא מתחיל בעבודתו לפני הדפסת הטיוטה הראשונה של התסריט. עורך התסריט לא מקבל קרדיט כשותף לתסריט, גם אם היה לו חלק מרכזי, ממשי או מכריע בעיצובו הסופי.
אברהם גרין
כללי
בשנות השלושים למאה העשרים גרין שרת כנוטר באזור הכנרת. הוא פרסם כתבות בתחום בעיתונות ופרשנויות ברדיו לתחרויות אתלטיקה. אברהם גרין בפעילותו, שהתפרשה על פני שנים רבות, הקים דור של אתלטים בכירים: אלופי מדינה ושיאנים. חלקם ממשיכי דרכו כמאמנים וכמומחים שונים בתחום האתלטיקה קלה בישראל.
עורך תסריט
תפקידו של עורך תסריט שונה מתפקידו של מנהל תסריט על אף שיכול להיגרם בלבול קל בין שני התפקידים, הנובע מהבנה לא נכונה, בעיקר בשל הסמנטיקה הכמעט זהה של השמות. עורך התסריט מלווה את הסרט העלילתי משלב הטרום-יצור שלו ועד לסיום הסרטתו. מנהל התסריט ממונה על ידי המפיק בתחילת ההסרטה ומופקד על המשכיות.
אברהם גרין
כללי
אברהם גרין נפטר ב-23 באוגוסט 1999 (י"א באלול התשנ"ט).
עורך תסריט
בארצות הברית
בארצות הברית, עורך התסריט, הנקרא סקריפט דוקטור ורכז תסריטים, מסייע לתסריטאי, או לצוות התסריטאים, לפתח את סיפור העלילה וליישב קונפליקטים אמנותיים בדרך פשרה; מטפל בבעיות איות ופיסוק, מוודא את סדר ההמשכיות וההיגיון והכתיבה בפורמט תסריטאי נכון; מוודא סיכויים לתביעה. כל טיוטה חדשה של התסריט מועברת לטיפולו של עורך התסריט, שמסמן בכתב את תיקוניו ואף רשאי ליצור טיוטות בעצמו, שיועברו לאישור היוצרים, המפיקים והתסריטאים. במקרים רבים הוא אף מטפל בבעיות של רב-לשוניות, ואחראי לתרגום נכון ומדויק משפה לשפה, כאשר יש צורך בכך. בדרך כלל, התסריט עובר טיוטות רבות, דבר המקשה על תפקידו של עורך התסריט, אך מסייע בהשגת תוצאה המקובלת על ההפקה.
אברהם גרין
הנצחה
מחלקת האתלטיקה קלה של מכבי תל אביב בחרה להנציח את זכרו בקבוצה הקרויה על שמו: מכבי "גרין" תל אביב.
ברכת משה (פירושונים)
{{פירושונים|
ספרים:
סדרת סמסונג גלקסי M
סדרת סמסונג גלקסי M (באנגלית: Samsung Galaxy M series) היא סדרת טלפונים חכמים מבוססי אנדרואיד, המיוצרים על ידי סמסונג אלקטרוניקה. הדגמים הראשונים בסדרה הם סמסונג גלקסי M10 וסמסונג גלקסי M20, הם הושקו ב-5 בפברואר 2019. הסדרה משתמשת כממשיכה של סדרת סמסונג גלקסי J.
תוכנה
המכשירים מותקנים במערכת ההפעלה אנדרואיד בגרסאות השונות החל מ-2.0 ומעלה.
הטלפונים שבסדרה מגיעים עם חריץ במסך בצורת האות U (מסך Infinity U), כאשר בחריץ משולבת מצלמת סלפי קדמית ומעליה האפרכסת.
בגבי המכשירים משולבים זוג מצלמות (אחת מהן בעלת זווית צילום רחבה במיוחד). כמו גם קורא טביעות אצבע ביומטרי. בחלקו התחתון נמצא שקע טעינה וחיבור למחשב USB מסוג Type-C עם טכנולוגיה לטעינה מהירה. חלק מהדגמים בסדרה מופעלים על ידי סוללה בקיבולת 5000 מיליאמפר-שעה.
ליאורה ויניק
ליאורה ויניק (נולדה ב-25 ביולי 1950 בתל אביב) היא נגנית חלילית.
ילדות ונעורים
בתקופת לימודיה בבית הספר "לדוגמה" התוודעה אל החלילית ואל המורה אפרים מרכוס. בילדותה ובנערותה הרבתה לשמוע מוזיקה קלאסית. ב"בית הפועל" בתל אביב פגשה את מנצח "תזמורת הנוער הפועל", יחזקאל זיסקינד, ואת המוזיקאי אילן מוכיח, שהציע לה לנגן בקלרינט.
ליאורה החלה במשטר לימודים ואימונים ובמהרה צורפה לתזמורת, כנגנית קלרינט, בת יחידה בין 40 בנים. בהמשך למדה לנגן בעוד כלי נשיפה: סקסופון, חצוצרה, טרומבון וחליל, כל זאת בנוסף לחליליות. במהלך חייה למדה ונגנה גם בצ'לו ובבסון.
ליאורה נטלה חלק באירועים של תזמורת הנוער של "הפועל" בתל אביב ובמחנות מוזיקליים לבני נוער. בתנועת הנוער הרקידה את חבריה בנגינת אקורדיון. היא המשיכה ללמוד נגינה בקלרינט אצל גיורא פיידמן והצטרפה לתזמורת עובדי עיריית תל אביב בניצוחו של לסלו רוט.
לימודים
בשנת 1968 החלה ללמוד הוראה בסמינר לוינסקי. בשנת 1970 עברה ללמוד במדרשה למורים למוזיקה בתל אביב. בשנת 1975 החלה ליאורה ללמוד באוניברסיטת תל אביב, באקדמיה למוזיקה ללימודי תואר ראשון בנגינה בחליליות אצל המורה לחלילית שלמה תדהר ובנוסף למדה בחוג למקרא.
הוראה והדרכה
החל משנת 1970 נכנסה ליאורה למערכת החינוך כמורה ומחנכת כיתה, אך בעיקר לימדה מוזיקה. לאחר סיום לימודיה האקדמאים, לימדה ליאורה במכללות סמינר הקיבוצים, לווינסקי ותלפיות. נושאי הלימוד היו הוראת חלילית ותולדות הזמר העברי. ליאורה מארגנת ערבי זמר בעלי תכנים מגוונים ופעילה בתחום הזמר העברי בפרויקט זמרשת, פרויקט חירום להצלת הזמר העברי המוקדם.
במשך 13 שנים לימדה ליאורה נגינה בחליליות תלמידים צעירים משכונת נוה אליעזר בדרום תל אביב. לעבודה זו השלכות רבות על תלמידיה, אשר בחרו במוזיקה כמקצוע לחיים. ביניהם בולטת נטע היבשר.
במשך 15 שנים הייתה ליאורה היוזמת, המדריכה והמנהלת המוזיקלית של אנסמבל החליליות בבית הלוחם תל אביב, הממלא תפקיד חשוב בשיקומם של נכי צה"ל ובני משפחותיהם.
מאז ועד היום משתתפת ליאורה במסגרות התנדבותיות שונות, בהן חברות בוועדת המוזיקה של סל התרבות הארצי. בנוסף תורמת ליאורה קונצרטים רבים לפעילותו השוטפת של בית מלינוב ברמת השרון, האחראי על פעילות תרבות הפנאי לגמלאי רמת השרון. ליאורה עומדת גם בראש קבוצת גמלאים שוחרי מוזיקה קלאסית, המנויים לתזמורת הפילהרמונית הישראלית. במסגרת זו היא מעשירה ומרחיבה את הידע המוזיקלי שלהם.
ליאורה עוסקת במשך שנים רבות בהדרכת קבוצות נגינה, בהשתלמויות ובמסגרות אחרות, כמו תכנון, ניהול והדרכה בהשתלמויות קיץ ארציות למורים למוזיקה של משרד החינוך; תכנון, ניהול והדרכת השתלמויות למורים למוזיקה של עיריית תל אביב; הדרכת כיתות אמן לנגנים נבחרים; תכנון, ניהול והדרכת סדנאות נגינה בנושאי אינטרפרטציה שונים.
היא משמשת בוחנת בבחינות בגרות למוזיקה מטעם משרד החינוך.
ליאורה ויניק היא מורה לנגינה יחידנית לתלמידים נבחרים לקראת בחינות בגרות וקבלת פרסים ומלגות ומדריכה בימי נגינה מרוכזים של ארגון "ינשוף" – מועדון ישראלי לנגני כלי נשיפה. כמו כן, היא עוסקת בהדרכת נגני Broken Consort : נגני כלים עתיקים - כלי קשת וכלי נשיפה. בין מאות תלמידיה, רבים עוסקים בהוראת הנגינה בחליליות.