cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בובי צ'רלטון
לאחר אסון מינכן
מנצ'סטר יונייטד הפתיעה בפתיחת עונת 1958/1959 כשהשיגה מספר ניצחונות מרשימים והתמקמה בצמרת הליגה. בהמשך ירדה יכולתה של הקבוצה, אך היא סיימה את העונה במקום השני, אחרי וולבס. צ'רלטון הבקיע באותה עונה 29 שערי ליגה - שני לג'ימי גריבס בדירוג מלך השערים - והיה רחוק שער אחד בלבד משיא הכיבושים של המועדון לעונה בודדת. אולם השנים הבאות סימנו את החלשותה של מנצ'סטר, והיא איבדה את מקומה בין הקבוצות הבכירות באנגליה. בעונת 1959/1960 המשיך צ'רלטון את הצטיינותו והבקיע 18 שערים, ויחד עם דניס ויולט (שהבקיע 32 שערים) הרכיב את אחת מחוליות ההתקפה הטובות בליגה, אך הקבוצה סיימה במקום השביעי בלבד.
לקראת סיום העונה הוסט צ'רלטון על ידי באזבי מתפקיד הקשר לעמדת הקיצוני השמאלי, עקב חוסר משמעותי ממנו סבלה הקבוצה בשחקנים מצטיינים בתפקיד. בתחילה התקשה להסתגל לעמדה באגף, שהייתה לא שגרתית עבורו ולא התאימה לסגנון משחקו, אך עדיין נתן תרומה חשובה עבור קבוצתו. בעונה שלאחר מכן, 1960/1961, כבש 21 שערים אך לא מנע את המשך כישלונותיה של מנצ'סטר. עקב יכולתו הטובה באותה תקופה ביסס צ'רלטון את מעמדו כשחקן קבוע בהרכבה של נבחרת אנגליה, במדיה ערך את הופעת הבכורה ב-1958, ופתח בכל משחקיה במונדיאל 1962.
בקיץ 1962, כחלק ממסע גדול לרכישת שחקנים שביצע באזבי, הוחתם במנצ'סטר החלוץ הסקוטי דניס לאו. צירופו חיזק באופן מיידי את חוליית ההתקפה, וצ'רלטון יצר עמו תיאום מוצלח במיוחד, שהביא לרבים משעריו של לאו ופתח את תקופת ההצלחה המחודשת של הקבוצה. במשך עונת 1962/1963 הציגה מנצ'סטר יכולת חלשה, ועמדה בסכנת ירידה לליגת המשנה, ממנה נמנעה רק במחזורים האחרונים. אולם במסגרת גביע ה-FA נחלה הקבוצה הצלחה, והעפילה למשחק הגמר מול לסטר סיטי. בגמר בישל צ'רלטון את אחד משעריו של דייוויד הרד וסייע לקבוצתו לנצח 1–3.
נבחרת אנגליה
ב-106 הופעותיו בנבחרת הבקיע 49 שערים, שיא כיבושים שנשבר ב-2016 על ידי ויין רוני.
דמותו כשחקן
צ'רלטון היה ידוע כשחקן הגון שמעולם לא נשלח החוצה על ידי שופט המשחק או קיבל כרטיס אדום. הוא נרשם פעמיים בפנקס השופט (המקבילה לכרטיס צהוב). בעת משחק ליגה ובעת המשחק בין ארגנטינה ואנגליה בגביע העולם ב-1966.
אלקטרון ערכיות
בכימיה, אלקטרוני ערכיות הם האלקטרונים הנמצאים ברמת האנרגיה האחרונה של אטום כלשהו. אלקטרוני הערכיות חשובים בקביעת ההתנהגות של האטומים.
מספר אלקטרוני הערכיות
ניתן לדעת מהו מספר אלקטרוני הערכיות של אטום לפי הקבוצה (העמודה) אליה הוא משתייך בטבלה המחזורית. מלבד קבוצות 3–12 החריגות (מתכות מעבר), ספרת האחדות של הקבוצה קובעת את מספר אלקטרוני הערכיות של האטום.
** מלבד הליום, שהוא בעל שני אלקטרוני ערכיות.
אלקטרוני ערכיות בתגובות כימיות
מספר האלקטרונים ברמת האנרגיה החיצונית של אטום קובע את צורת הקשר הכימי שהוא יוצר. לכן, אטומים בעלי אותו מספר של אלקטרוני ערכיות מקובצים יחד בטבלה המחזורית.
כל אטום בעל רמת אנרגיה אחרונה מלאה הוא יותר יציב ונוטה להגיב פחות. אטום יכול להגיע למצב זה בשני אופנים: אטום יכול לשתף אלקטרונים ברמה האחרונה עם אטומים אחרים (קשר קוולנטי), או שהוא יכול לקחת אלקטרונים מאטום אחר (קשר יוני). קשר יוני מסוג אחר מתקיים כאשר אטום נותן אלקטרונים שיש לו, ובכך מרוקן את רמת האנרגיה האחרונה שלו, והרמה שלפניה, שהופכת להיות רמת האנרגיה האחרונה, היא מלאה. בצורה זו אטומים נקשרים בקשרים הנקראים קשרים כימיים. קשרים כימיים משמשים ליצירת מולקולות ותרכובות יוניות. קיימים חמישה סוגי קשרים עיקריים:
אנדריס ביידרינש
אנדריס ביידרינש (בלטבית: Andris Biedriņš; נולד ב-2 באפריל 1986 בריגה) הוא כדורסלן עבר לטבי המשחק בעמדת הסנטר. ביידרינש הוא הלטבי השני אי פעם ששיחק ב-NBA. הוא השחקן בעל אחוז הקליעות הגבוה בתולדות גולדן סטייט מ.
קריירת המועדונים
ביידרינש החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת סקונטו ריגה הלטבית בשנת 2002, כבר בגיל 16. כבר בגילו הצעיר התבסס ביידרינש כשחקן חשוב בקבוצה, והשיג ממוצעים של 2.9 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-1.3 חסימות במשחקיו במסגרת הליגה הלטבית בעונתו הראשונה. בעקבות יכולתו הטובה הוא נבחר ל"תגלית השנה" של הליגה. בעונה הבאה,, השתפר ביידרינש במידה רבה, והעלה את ממוצעיו ל-18 נקודות, 8.9 ריבאונדים, 1.3 אסיסטים ו-1.8 חסימות. הוא השתתף עם סקונטו גם בליגה האירופית של פיב"א.
בקיץ 2004 נבחר ביידרינש במקום ה-11 בדראפט ה-NBA על ידי קבוצת גולדן סטייט ווריורס. כאשר ערך את הופעת הבכורה שלו בגולדן סטייט הוא הפך לשחקן הלטבי השני בלבד בתולדות ה-NBA (אחרי גונדרס וטרה), וכן היה בגיל 18 לשחקן הצעיר ביותר באותו זמן בליגה ולשחקן הצעיר בהיסטוריה שמופיע במדי גולדן סטייט.
ביידרינש לא הרבה לקבל דקות משחק בעונת הרוקי שלו,, והעמיד ממוצעים של 3.6 נקודות ו-3.9 ריבאונדים ב-30 משחקים בלבד. הוא הסתבך לעיתים קרובות גם בבעיית עבירות, מה שמנע ממנו לשחק בפרקי זמן ארוכים. גם בעונתו השנייה בקבוצה הוא לא השתפר בהרבה, על אף שקיבל זמן משחק גדול יותר. בעקבות העבירות הרבות שביצע, הוא גונה על ידי אוהדי גולדן סטייט.
ביידרינש עשה את פריצתו הגדולה בגולדן סטייט באמצע עונת, לאחר מינויו של המאמן המנוסה דון נלסון שנתן לביידרינש את תפקיד הסנטר הפותח בקבוצה. בנובמבר 2006 קלע ביידרינש 31 נקודות - שיא קריירה בעבורו - במשחק קבוצתו מול דנוור נאגטס, וסיים את העונה עם ממוצעים גבוהים של 9.5 נקודות ו-9.3 ריבאונדים, ועם קליעה של 59% אחוזים מטווח. יכולתו הטובה סייעה לגולדן סטייט להעפיל למשחקי הפלייאוף ולהגיע עד לחצי גמר המערב לאחר ניצחון על דאלאס מאבריקס, בעוד שהוא עצמו סיים חמישי במשאל השחקן המשתפר של העונה.
בעונה שלאחר מכן המשיך ביידרינש להפגין יכולת טובה, ואף סיים במקום הראשון בליגה באחוזים מהשדה (61%) - השחקן הראשון של גולדן סטייט שעושה זאת מאז כריס גטלינג ב-1992 - אך קבוצתו לא הצליחה להעפיל לפלייאוף. עונת הייתה הטובה בקריירה של ביידרינש, על אף שהחמיץ כמות גדולה של משחקים בשל פציעה. הוא השיג שיאי קריירה כמעט בכל המדדים הסטטיסטיים, כולל ממוצע עונתי של "דאבל דאבל" עם 11.9 נקודות ו-11.2 ריבאונדים למשחק. אף על פי כן, גולדן סטייט כשלה פעם נוספת בניסיון להעפיל לפלייאוף, לאחר שניצחה 29 משחקים בלבד.
נבחרת לאומית
ביידרינש ייצג בצעירותו את לטביה במסגרת כל הנבחרות הצעירות. ב-2001, בהיותו בן 15, הוא השתתף עם לטביה באליפות אירופה לקדטים, והצטיין כאשר סיים רביעי בדירוג עם 16.3 נקודות למשחק, ושלישי בדירוג הריבאונדים עם 8.5 למשחק. ב-2002 הוא שיחק באליפות אירופה לנערים, והשיג ממוצעים של 6.6 נקודות ו-7.3 ריבאונדים. מאוחר יותר השתתף ביידרינש באליפות אירופה עד גיל 18 בשנת 2004 והפגין כישרון גדול במשחקיו, עם ממוצעים גבוהים במיוחד של 21.8 נקודות, 14.4 ריבאונדים, 4.4 חסימות ו-3.8 חטיפות.
חצרון
ཧེ་ཟི་རོན། Hesron Εσρώμ Hezron Hezron Hesron Chesron Esrom Есром Hesron 希斯仑
אלכסנדרה החשמונאית
ייחוסה המשפחתי
אלכסנדרה הייתה נצר למשפחת החשמונאים. היא הייתה בתו של הכהן הגדול ומלך יהודה הורקנוס השני, ונכדתם של אלכסנדר ינאי ושלומציון המלכה. אביה ואחיו אריסטובולוס השני היו במאבק מתמיד על השלטון בממלכת יהודה. לצורך ברית שלום בין האחים, הושאה אלכסנדרה לבן דודה אלכסנדר השני, בנו של אריסטובולוס השני. הסכם השלום בין האחים נכשל, אולם הנישואים שרדו. לאלכסנדר ואלכסנדרה נולדו מרים החשמונאית ואריסטובולוס השלישי.
בשנת 40 לפנה"ס, כשגיסה של אלכסנדרה, מתתיהו אנטיגונוס השני, כבש את יהודה בעזרתם של הפרתים, נמלט הורדוס יחד עם בני ביתו, ואיתם גם אלכסנדרה ובתה מרים, שהייתה מאורסת להורדוס. לאחר כיבוש הארץ על ידי הורדוס בשנת 37 לפנה"ס חזרה אלכסנדרה ליהודה, וחתונת בתה באותה שנה עם הורדוס נתנה לה מקום בחצר המלוכה.
מינוי בנה לכהן גדול
פעילותה העיקרית של אלכסנדרה הייתה ניסיונה לקדם את בנה אריסטובולוס, היורש החוקי של הממלכה. כשנודע לה שהורדוס מינה את חננאל הבבלי למשרת הכהן הגדול מתוך כוונה להרוס את כוחה הפוליטי של המשרה ולהכפיף אותה לשליטתו, ראתה בכך פגיעה בזכויותיו של בנה. אלכסנדרה ניצלה את ידידותה עם קלאופטרה השביעית מלכת מצרים כדי לארגן לאריסטובולוס ראיון עם מרקוס אנטוניוס, שליט המזרח מבין הטריומווירט השני, שהיה אדונו של הורדוס.
רצח בנה ונסיעת הורדוס אל מרקוס אנטוניוס
אולם כהונתו של בנה לא האריכה ימים. שנה אחת בלבד לאחר מינויו לכהן גדול, בשנת 36 לפנה"ס, נרצח אריסטובולוס השלישי בהוראת הורדוס. הוא הוטבע בבריכה בארמון ביריחו, שם אירחה אלכסנדרה את הורדוס ומשפחתה לסעודה. אלכסנדרה נתמלאה מחשבות אובדניות, אך גם רגשות נקם, ולכן כתבה לקלאופטרה על כך שהייתה זו מזימה של הורדוס. קלאופטרה, שעוד קודם "הייתה מצרה באסונותיה" של חברתה והשתדלה לספק את רצונה, "עשתה את העניין כולו לשלה" והחלה "להסית את אנטוניוס לנקום את רצח הנער". אנטוניוס זימן את הורדוס להתנצל על פשעו, והורדוס, שפחד מפני שנאתה של קלאופטרה - "שלא פסקה מלהשתדל שאנטוניוס ינהג בו מנהג של אויב" - נאלץ לציית. לאחר שנסע, דיבר יוסף ה"משגיח על ענייני המלכות" עם מרים על אהבתו הגדולה של הורדוס אליה, אולם אלכסנדרה לגלגה על הדברים. בזמן שנפגש הורדוס עם אנטוניוס, פשטה בירושלים שמועה שאנטוניוס הוציא אותו להורג. אלכסנדרה שכנעה את יוסף לברוח מהארמון אל הלגיון הרומאי שחנה ליד העיר, בנימוק שחייהם בטוחים יותר שם במקרה ותהיה הפיכה. מלבד זאת, קיוותה שאנטוניוס יחזיר להן את השלטון על יהודה לאחר שיראה את תמונתה של מרים. כאשר חזר הורדוס והשמועה התבררה כלא נכונה, סיפרו לו אחותו ואמו על תוכניתה של אלכסנדרה והוא אסר אותה.
רצח אביה ונסיעת הורדוס אל אוגוסטוס
יוסף בן מתתיהו מספר כי "אלכסנדרה הייתה אוהבת מדנים" ולא פסקה מלנסות להביא לשינוי השלטון. הוא מספר שעל פי זיכרונותיו של הורדוס, היא הפצירה באביה, הורקנוס השני, שיפעל להפסקת פעולותיו של הורדוס כנגד שארית בית חשמונאי. חילופי השלטון ברומא אחרי קרב אקטיום (31 לפנה"ס) העמידו בסכנה את שלטון הורדוס, שהיה נאמנו של אנטוניוס, ואלכסנדרה דרשה מאביה שיבקש מקלט ממלכוס, השליט הערבי, במקרה שהמנצח אוגוסטוס ייקח מהורדוס את השלטון ויחזיר אותו למשפחתם. הורקנוס סירב בתחילה, אולם לאחר שאלכסנדרה לא הרפתה מהעניין, שלח מכתב לידידו דוסיתאוס, ובו סוכם שמלכוס הערבי ישלח לו פרשים שייקחו אותו אל ים המלח. הורקנוס נתן את אמונו בדוסיתאוס, "שהחניף גם לו וגם לאלכסנדרה", אלא שהידיד בחר להעביר את המכתב להורדוס, וזה הוציא להורג את הורקנוס (30 לפנה"ס). יוספוס מדגיש כי להבדיל מהכתוב בזיכרונותיו של הורדוס, אחרים גורסים כי הורדוס האשים את הורקנוס האשמת שוא, והוא מעולם לא תכנן הפיכה והיה זה רק תירוץ להוציא אותו להורג, לפני הופעתו בפני אוגוסטוס.
מרים לא חששה לומר להורדוס את אשר על לבה והייתה תוקפת אותו בפניו על כך שהרג את סבה ואחיה. אחותו ואמו של הורדוס ניצלו את כעסו על מרים בשל יחסה המריר אליו. הן הסיתו אותו נגדה ועוררו את קנאתו אליה. במשך שנה מאז שחזר הורדוס מפגישתו עם אוגוסטוס, סיפרו הנשים על מרים עלילות כדי להחשיד אותה בעיניו. כשנקרתה לה ההזדמנות, שלחה שלומית את שר המשקים לספר להורדוס שמרים פיתתה אותו להכין איתה "שיקוי אהבה" בשביל הורדוס ובעצם התכוונה להרעיל אותו. הורדוס ערך לה "משפט" בו הוחלט להוציאה להורג.
ההוצאות להורג של בתה ושלה
בשנת 29 לפנה"ס, הוצאה מרים להורג. כשראתה אלכסנדרה את בתה מובלת אל מותה, הבינה כי גורלה שלה יהיה דומה ונתקפה תבהלה. כדי להראות שאין לה חלק בדברים שהאשימו בהם את מרים, העמידה פנים כמוכיחה אותה:
לאחר רצח בתה, הייתה אלכסנדרה מבודדת בחצר המלוכה, אולם בזמן שהורדוס חלה מאוד, היא ניסתה להשתלט על שני הביצורים השולטים על ירושלים. היא דרשה מהממונים עליהם למסור אותם לידיה ולבניו הקטנים של הורדוס, כדי שאם ימות, לא יוכל מישהו אחר לתפוס את השלטון לפני שבניו של הורדוס יירשו אותו. ניסיון זה נכשל. הממונים על הביצורים לא קיבלו את דרישתה והודיעו מיד להורדוס על כוונתה, וזה ציווה מיד להוציאה להורג. על פי ההיסטוריון יוסף קלוזנר, אלכסנדרה הוצאה להורג בסוף שנת 29 או בתחילת שנת 28 לפנה"ס.
ריקוד באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018)
תחרויות הריקוד באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018) התקיימו בפארק הספורט של רוקה בין ה-7 באוקטובר ל-11 באוקטובר 2018. זוהי הופעת הבכורה של תחרויות בענף הריקוד באולימפיאדת הנוער בסגנון ברייקדאנס. התחרויות הורכבו מטורניר נערים וטורניר נערות שבכל אחד מהם השתתפו 12 רקדנים, ותחרות מעורבת בהשתתפות כל הרקדנים.
העפלה
הוועד האולימפי הבינלאומי והפדרציה הבינלאומית לריקוד סיכמו כי בכל טורניר ישתתפו 12 רקדנים. מכסה בודדת, לכל טורניר, ניתנה למדינה המארחת,. 5 מכסות לכל טורניר חולקו לחמשת המקומות הראשונים באליפות העולם לנוער בברייקדאנס שנערכה בקווסאקי, יפן. 4 מכסות נוספות לכל טורניר יחולקו לרקדן או רקדנית עם הדירוג הגבוה ביותר שהיבשת אותה הם מייצגים לא קיבלה ייצוג עד כה בהתאם לחלוקה הבאה: אפריקה, אמריקה, אסיה, אירופה ואוקיאניה. אם לא יהיה צורך לבצע הקצאה של כל המכסות. המכסות יחולקו מחדש למדורגים הבאים בתור באליפות העולם לנוער בברייקדאנס. 2 מכסות לכל טורניר יחולקו בהקצאה עולמית. אם מדינה תבחר לוותר על ההקצאה שלה היא תועבר למדינה הבאה המדורגת בתור באליפות העולם לנוער בברייקדאנס.
בירם כיאל
בִּירַם כיאל (בערבית: بيرم كيال; נולד ב-2 במאי 1988) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי, המשחק בעמדת הקשר האחורי בבני סכנין מליגת העל.
קריירת מועדונים
כיאל נולד בכפר ג'דיידה למשפחה ערבית-מוסלמית, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל בני-ג'דידה, עד אשר עבר ב-2006 לקבוצת הנוער של מכבי חיפה. עוד בהיותו שחקן נוער ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ב-6 במאי 2006 מול מכבי פתח תקווה. הוא היה אחד השחקנים הבולטים בקבוצת הנוער, ובסיום עונת נבחר לשחקן המצטיין בקבוצה. בטורניר הנוער בוויארג'יו שבאיטליה היה כיאל השחקן המוביל, וכבש את שני השערים בניצחון קבוצתו על קבוצת הנוער של פיורנטינה. משחק זה גרר תגובות אוהדות מעיתוני ספורט איטלקיים, שהתייחסו גם לעובדת היותו מוסלמי המשחק בקבוצה ישראלית.
בעונת 2008/2009 תפס כיאל מקום של קבע בהרכב מכבי חיפה בתפקיד הקשר האחורי. בנוסף לתפקידו בהגנה הרבה כיאל להצטרף להתקפה, בישל מספר שערים ואף כבש שער בניצחון 0–3 על הכח עמידר רמת גן. הוא סיים עונה זו עם ארבעה שערים וחמישה בישולים, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות ליגת העל. בעונת 2009/2010 היה כיאל חלק חשוב בהעפלת חיפה לשלב הבתים של ליגת האלופות, בפעם השנייה בתולדות המועדון.
בקיץ 2010 עבר כיאל לקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית, ותפס מקום בהרכב הראשון במשחקי הקבוצה. באוקטובר 2010 עבר ניתוח בשרירי הבטן שבעקבותיו נעדר כחודשיים מהמגרשים. לאחר שובו הפגין יכולת טובה ואף נבחר לשחקן המצטיין של חודש ינואר 2011 בליגה הסקוטית. באפריל 2011, במשחק של סלטיק נגד סנט מירן, פתח כיאל כקפטן הקבוצה. באותו חודש כבש את שערו הראשון במדי סלטיק. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע הסקוטי. בעונת זכה כיאל עם סלטיק באליפות נוספת, אף על פי שהיה פצוע במשך רוב העונה והפסיד משחקים רבים.
ב-29 בינואר 2015 חתם בקבוצת ברייטון אנד הוב אלביון מליגת המשנה באנגליה. ב-7 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשעלה כמחליף בהפסד 2–3 לנוטינגהאם פורסט, ובאותו משחק כבש את שער הבכורה שלו. בתום עונת עלה עם הקבוצה לפרמייר ליג, ובעונת 2017/2018 ערך 19 הופעות בליגה הבכירה באנגליה. ב-20 באוקטובר 2018 כבש כיאל את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון החוץ 1–0 על ניוקאסל יונייטד, ובסך הכל ערך 18 הופעות בעונת 2018/2019.
ב-8 באוגוסט 2019 הושאל כיאל לעונה אחת לצ'רלטון אתלטיק מליגת המשנה. ב-14 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–1 לברמינגהאם סיטי.
ב-17 בנובמבר 2020, לאחר עשור בו שיחק מחוץ לישראל, חזר כיאל לישראל, וחתם לשלוש שנים בבני סכנין מליגת העל. את שער הבכורה כבש ב-28 בינואר 2021 והעניק לקבוצתו ניצחון 0–1 על הפועל באר שבע.
קריירת נבחרות
כיאל משחק במסגרת הנבחרות השונות של ישראל מאז שנת 2004, בתחילה במסגרת נבחרת הנערים עד גיל 17, ומשנת 2006 בנבחרת הנוער עד גיל 19 תחת המאמן זאב זלצר.
באוגוסט 2007 זומן כיאל לסגל הנבחרת הצעירה עד גיל 21 על ידי המאמן גיא לוי. את הופעת הבכורה במדי הנבחרת הצעירה ערך במסגרת טורניר לובנובסקי מול. כיאל שותף גם במשחק הגמר מול בו ניצחה הנבחרת הצעירה, וזכתה בטורניר.
במהלך מוקדמות יורו 2008 זומן כיאל לסגל הנבחרת הבוגרת של ישראל על ידי המאמן דרור קשטן, אך לא זכה לשחק. את ההופעה הראשונה שלו בבוגרים של נבחרת ישראל ערך ב-6 בספטמבר 2008, במשחק הראשון של קמפיין מוקדמות מונדיאל 2010 מול. ב-11 באוקטובר 2008 פתח לראשונה בהרכב הנבחרת הבוגרת בניצחון 3–1 על, במשחק בו בישל שני שערים. ב-26 במרץ 2011 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת הבוגרת, בניצחון 2–1 על במסגרת מוקדמות יורו 2012, שהיה גם שער הניצחון במשחק.
ב-16 בנובמבר 2021, הודיע על פרישה מהנבחרת.
חיים אישיים
ב-2014 במהלך מבצע צוק איתן של צה"ל, כיאל כשחקן נבחרת ישראל פרסם תמונה שלו ברשתות החברתיות עם דגלי פלסטין ביציעים ברקע ממשחק שלו במדי סלטיק הסקוטית. בעקבות כך שספג ביקורת, ואף לא-זומן למשחקי הנבחרת במשך זמן מה על-ידי המאמן הלאומי אלי גוטמן, כיאל החליט להסיר את התמונה.
מועדונים
נכון ל-26 בדצמבר 2021
אנדרבורי
היסטוריה
האטול התגלה בשנת 1823 על ידי משלחת ציד לווייתנים, ונקרא על שם סמיואל אנדרבי (Samuel Enderby), בעליה של חברת ציד הלווייתנים, כאשר השם נכתב בשגיאת כתיב. בשנת 1860 הכריזה ארצות הברית על שליטתה באי מכוח חוק איי הגואנו משנת 1856, והחלה בכריית גואנו במקום. כריית הגואנו הגיעה לשיאה בשנת 1870, כאשר חברת גואנו הפניקס (Phoenix Guano Company) כרתה בתקופה של 64 יום כמות של 6,000 טונות גואנו. בשנת 1877 עזבה החברה האמריקאית את האי, וחברת כרייה בריטית השתלטה על האי והמשיכה בכריית הגואנו, אולם כרייה זו לא הייתה רווחית בשל הניצול האמריקאי של המרבצים. בשנת 1938 העביר נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט את האטול (וכן את האי קנטון), לשליטת משרד הפנים של ארצות הברית בשל חשיבותם האסטרטגית, שכן האיים אפשרו חניית ביניים למטוסי חברת פאן אמריקן נתיבי אוויר עולמיים, ובכך איפשרו טיסות לאוסטרליה ולניו זילנד. בפועל לא נעשה שימוש באי למטרה זו. באותה שנה התיישבו באי ארבעה מתיישבים במטרה להבטיח את השליטה האמריקאית בו, אולם בשנת 1939 הסכימו הממלכה המאוחדת וארצות הברית על חלוקת השליטה באי. ב-1942, בשל מלחמת העולם השנייה, פונו המתיישבים והבניינים באי נהרסו על מנת שלא יעשה בהם שימוש על ידי צבא יפן.
פוסום ננסי הררי
פוסום ננסי הררי (שם מדעי: Burramys parvus) הוא מין יונק כיס מהמשפחה פוסומים ננסיים והוא המין היחידי בסוגו. הוא שרוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע ומצוי רק בכמה אזורי בדרום-מזרח אוסטרליה.
אורכו של הפוסום 14 ס"מ ואורך זנבו 11 ס"מ. משקלו מגיע ל-45 גרם. הוא בעל פרווה אפורה ומעט בהירה והוא בעל עיניים חומות גדולות, אף קצר ואוזניים וכפות ידיים ורודות. הזנב ארוך וחסר שיער. במראהו הפוסום הננסי מזכיר עכבר שמנמן אוסטרלי.
הוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה עקב פגיעה בבתי הגידול ההרריים, הפצת חתולים ושועלים טורפים, מחלות שונות ועקב איום על העשים מהם הוא ניזון.
עצרת הכוחות הדמוקרטים של גינאה
היסטוריה
הארגון נוצר בשנת 1996 על ידי קצינים וחיילים מגינאה שנמלטו לליבריה לאחר שנכשלו בניסיון הפיכה נגד נשיא גינאה לנסנה קונטה באותה שנה.
קבוצה זו יוצגה בתקשורת על ידי אדם שהזדהה בשם מוחמד לאמין פופאנה, אך זהותו מוטלת בספק.
קבוצת המורדים פעלה בגינאה ובליבריה, והם מנו 1,800–5,000 חיילים.
תומכיהם היו החזית המהפכנית המאוחדת ולכאורה גם ממשלות בורקינה פאסו, לוב וליבריה.
פעילות הארגון הגיעה לשיאה מספטמבר 2000 עד מרץ 2001, אז הם יצאו בסדרת התקפות נגד מוסדות ממשלת גינאה ופקידיה בערים ועיירות בדרום המדינה, וניסו לגרום למלחמת אזרחים. כוחות צבא מגינאה תקפו את חיילי הארגון בשטחה של ליבריה, ואף פגעו בחיילי המדינה.
פגישה שנערכה בין נציגי גינאה וליבריה במסגרת הקהילה הכלכלית של מדינות מערב אפריקה הצליחה למנוע מהסכסוך להפוך למלחמה כוללת.
האגודה המיתופואטית
האגודה המיתופואטית (באנגלית: Mythopoeic Society) היא ארגון ללא מטרות רווח אשר מוקדש למחקר של ספרות מיתופואטית, פנטזיה ומיתולוגיה. האגודה מתמקדת בעיקר, אך לא באופן בלעדי, בכתביהם של ג'.ר.ר טולקין, צ'ארלס ויליאמס וק.ס. לואיס. סופרים אלו היו חברי ה"אינקלינגס", קבוצת דיון לא רשמית באוניברסיטת אוקספורד שפעלה משנות ה-30 עד לשנות ה-50 של המאה ה-20.
האגודה הוקמה ב-1967 על ידי גלן ה. גודנייט. במקור היא הורכבה מקבוצות דיון באזור לוס אנג'לס ובהמשך התרחבה לסניפים ברחבי אמריקה הצפונית. ב-1972 התמזגה עם "אגודת טולקין של אמריקה". כיום החברות באגודה פתוחה לכל אלה שקוראים, כותבים או חוקרים את ז'אנר הפנטזיה. האגודה מממנת מספר קבוצות דיון, ובכל קיץ מכנסת ועידה שנתית הידועה בשם "מיתקון" (Mythcon)
האגודה מוציאה שלושה פרסומים:
בנוסף, האגודה מוציאה לאור ספרי מחקר ומעניקה מספר פרסים לספרים ועבודות מחקר מצטיינים בתחום הפנטזיה והמיתולוגיה.
שגם ומגרעת
שגם ומגרעת היא שיטת חיבור של חלקי מבנים אשר נמצאת בשימוש מזה אלפי שנים. יתרונה הבולט של השיטה הוא הפשטות התפעולית והחוזק המבני שהיא יוצרת. עדויות ארכאולוגיות לקיום השיטה לצורך חיבור בין רכיבים נמצאו ברחבי העולם ובאתרים של תרבויות שונות ומרוחקות זו מזו.
ראשית השימוש בשיטת החיבור בין רכיבים שונים באמצעות שגם ומגרעת בוצעה על ידי אומני העץ והאבן לצורך בניית מכשירים וכלי עבודה, ובמשך הזמן החלו לעשות בה שימוש גם בבניית השלדים של מבני מגורים תוך ניצול יתרונות החוזק והפשטות שלה.
שם נוסף לשיטה זו: סין וגרז.
השיטה
בצורתה הפשוטה ביותר, החיבור בין שני חלקים מתבצע באמצעות יצירת מגרעת כגון חור או חריץ בחלק אחד, ויצירת שגם כגון בליטה בחלק השני וחיבורם זה לזה. לאחר יצירת החיבור ניתן לבצע "נעילה" שלו באמצעות החדרת רכיב נוסף, אנכי, למרכז השגם אשר ימנע את תנועה בכיוון ההפוך, כגון בורג או מסמר. דרך נוספת "לייצר" נעילה של הרכיבים המחוברים היא באמצעות יצירת לחץ של השגם על הדפנות הפנימיים של המגרעת באמצעות טריזים משולשים הננעצים בראשו בשלב החיבור במקרה של מגרעת הסגורה בחלקה האחורי או לאחר החיבור כאשר המגרעת היא פתוחה בחלקה האחורי.
שימוש מודרני
גם כיום בבנייה המודרנית בבטון ופלדה, נעשה שימוש בעיקרון השגם והמגרעת לצורך חיבור בין רכיבים טרומיים של מבנים. כך למשל בבנית גשר, הקורות האופקיות מיוצרות במפעל ומובאות לאתר הבנייה מוכנות להרכבה וחיבור מיידי על העמודים, כאשר המגרעות והשגמים מותאמים כבר בשלב התכנון מראש. במקרים רבים גם רכיבי הנעילה בין שני החלקים נוצקים מראש לתוכם בצורת "קוצים" וכל שנותר לבצע באתר הבנייה הוא לתאם ולבקר את החיבור.
שימוש בשיטת שגם ומגרעת נעשה גם לצורכי תמסורת של תנועה סיבובית. כך למשל ציר ההינע המחובר לגלגלי רכב או לתיבת ההילוכים בנוי בצורה זו. באופן רחב יותר, כל צורת התמסורת באמצעות גלגלי שיניים היא למעשה פיתוח של עיקרון זה.
שומר סף
שומר סף הוא האדם שמוטל עליו לקבל את פני הבאים אל מקום ציבורי שהכניסה אליו מוגבלת, או אל מגוריו של אדם שאינו מעוניין שהגישה אליו תהיה בלתי אמצעית.
יש ארצות בהן ממלאי תפקיד שומר הסף בחצר המלוכה היו לאצילים והתפקיד עצמו היה לתואר אצולה. שומרי סף מקובל להציב גם בבתי מלון, שם הם מקבלים את פני האורחים הבאים או היוצאים, עוזרים להם בזימון נושאי המזוודות ונהגי המוניות ומרחיקים מבקרים בלתי רצויים. באירופה היה תפקיד דומה גם בבתים משותפים.
לאחר מהפכת אוקטובר, אצילים וקציני צבא רוסים, חסרי מקצוע מפרנס, שברחו למרכז ומערב אירופה, נשכרו כשומרי סף בבתי מלון ועמידתם במדי השרד הרוסיים היוותה אטרקציה עבור באי בתי המלון, שנהנו מכך שקיבלו שירות מבעלי תואר אצולה.
בצה"ל, שומר הסף המפקח על הכניסה לבסיס צבאי נקרא שוטר גדודי (בראשי תיבות - ש"ג).
בהשאלה, המונח "שומר סף" מורה על אדם האחראי לשלמותו או לתפקודו התקין של מוסד או גוף מסוים אותו הוא מייצג, כאשר הכוונה היא בדרך כלל לא לתפקוד במובנו הפיזי, אלא לתפקוד וההתנהלות בהתאם לעקרונות הרעיוניים והערכים אותם המוסד מייצג ונגד פגיעה בהם.
דייוויד גרינוויי
דייוויד גרינוויי (באנגלית: David Greenaway; פברואר 1889 בקואטדייק - 1960 בפרת') היה כדורגלן סקוטי.
קריירה
גרינוויי החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת הנוער של שטלסטון, אך במאי 1908 חתם במועדון הלונדוני וולוויץ' ארסנל. למרות גילו הצעיר הוא הוצב מיד בהרכב הפותח של ארסנל, וערך את הופעת הבכורה במשחק מול נוטס קאונטי ב-2 בספטמבר 1908, שהיה גם המשחק הראשון של עונת 1908/1909 בליגה הראשונה. הוא החמיץ שני משחקים בלבד באותה עונה, ובמשך ארבע העונות הבאות זכה למקום קבוע בעמדת הקיצוני של ארסנל.
2024 בישראל
2024 בישראל היא השנה בה מדינת ישראל תציין 76 שנים להקמתה.
בת דור (להקה)
בת דור הייתה להקת מחול ישראלית, שהתקיימה עד שנת 2006. להקה זו עבדה עם מיטב הכוריאוגרפים המובילים שהיו באותה תקופה בעולם כולו.
השילוב של להקת המחול בת דור יחד עם עבודה של כוריאוגרפים בינלאומיים הובילה להכרה של שפת המחול הבינלאומית העכשווית בשטח המחול הישראלי. בשנת 1967, ייסדה ז'נט אורדמן את אולפן "בת דור", אשר במרוצת השנים הפך לבית אולפנא ידוע למחול. להקת "בת - דור" הייתה מן הראשונות בעולם שעבודתה התבססה על מיזוג הטכניקות של הבלט הקלאסי והמחול המודרני, כאשר הרפרטואר העשיר מעוצב ברוח בת זמננו.
התפתחות המחול בישראל
החל משנות ה-20 ועד היום, פועלים אמנים ישראליים רבים, הסוללים דרכי יצירה חדשות בשטחי המחול השונים. ישראל בהיותה מדינה הגירה, השפיעה והובילה ליצירת מגוון רחב של סגנונות מחול שונים, בהתאם לצורכי קבוצות התרבות השונות המתקיימות בחברה הישראלית.
ניתן להתייחס להתפתחות המחול בישראל באמצעות שתי נקודות מבט:
בזמן שסגנונות מחול אלו הוטמעו בחברה הישראלית, החלו יוצרים מקומיים ליצור מחול. אותם יוצרים שהיו ילידי ארץ-ישראל, ניסו להטמיע את נופי הילדות ביצירות המחול ובסגנון מקורי "ארצישראלי". אותה דואליות בין יוצרים בעלי שפה אומנותית כגון מחול מודרני והבלט הקלאסי לבין אלה המנסים ליצור בשפת התנועה המקורית נמשכת גם כיום.
התפתחות להקות המחול בישראל
במהלך שנות ה-60 טיפחה הברונית בת שבע דה רוטשילד את המחול בישראל. בסוף שנת 1964, ייסדה את להקת המחול "בת שבע". בת שבע דה רוטשילד הביאה את היוצרת מרתה גרהם, כדי שתיצור ותאפשר לרקדני הלהקה לרקוד את יצירותיה המוכרות. לאורך השנים היו מספר כוריאוגרפים ללהקה ומנהלים אומנותיים, כאשר בשנים האחרונות התייצב תחת ניהולה האומנותי היוצר אוהד נהרין. משה אפרתי, אחד מהרקדנים שהיו בלהקת המחול "בת שבע", פרש מהלהקה והקים להקה משלו כאשר מרבית הרקדנים היו חירשים, להקה זו נקראה להקת קול ודממה. סגנון המחול שאפיין אותה היה מודרני המשולב עם שפת המחול הגראהמית יחד עם סגנונו האישי של אפרתי. שנים אחדות לאחר הקמת להקת בת שבע, בת שבע דה רוטשילד הקימה יחד עם ז'נט אורדמן, את בית הספר למחול "בת-דור" שנוסד בשנת 1967; ואת להקת המחול "בת דור" שנוסדה בשנת 1968. להקת בת דור התאפיינה בסגנון מחול בעיקר מודרני שהובל תחת ניהולה האומנותי של ז'נט אורדמן.
דור המשך של יוצרים ורקדנים מלהקת המחול בת דור
מאז היווסדה, הציבה לה "בת - דור" כמטרה לעודד ולטפח את היצירה הישראלית. בין השמות שצמחו מאותו בית ספר ניתן למצוא את הכוריאוגרף הישראלי הבינלאומי, יגאל פרי, שהחל את דרכו ב"בת - דור" והיה לבעל להקת מחול ובית ספר למחול בארצות הברית, בשם "פרי-דנס". כך גם הכוריאוגרפים מירל'ה שרון ודומי רייטר סופר. בשנים האחרונות התווסף נדבך חדש של כוריאוגרפים צעירים וברוכי כישרון: אניה ברוד, אלון אבידן, שלי גונן, תמיר גינץ ועידו תדמור, כאשר כל אחד מהם בעל תפקיד משמעותי בפיתוח היצירה האומנותית בחברה הישראלית. רוב האמנים בתחומי המחול בארץ, מנהלים אמנותיים, כוראוגרפיים, רקדנים, מורים, מנהלי חזרות, פסנתרנים, מעצבי תאורה ותלבושות, מנהלי במה ופיזיותרפיסטים, עשו את הכשרתם ב"בת - דור".
סגירתה של להקת המחול בת-דור
להקת בת-דור שגשגה במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 וזכתה להישגים ולהכרה בארץ ובעולם וסיפקה עבודה לרקדנים ולמורים רבים. במהלך שנות ה-90 החלו להתעורר בלהקה קשיים שנבעו מסגנון הניהול הריכוזי של ז'נט אורדמן. הקשיים הוחרפו בעקבות מחלה ממושכת של התומכת העיקרית, הברונית דה רוטשילד והפסקת התמיכה הכספית שלה בלהקה. דה רוטשילד נפטרה בשנת 1999.
בעקבות הפסקת פעילותה של המייסדת בת שבע דה רוטשילד, באפריל 1991 חידשה "בת - דור" את פעילותה תחת חסותה של הנהלה ציבורית רחבה, תוך ביצוע שינויים מבניים וארגוניים. אך גם לאחר ניסיונות אלו לשקם את "בת דור" ולמצוא מקורות מימון חלופיים נסגרה להקת המחול ביולי 2006. במקביל נסגר גם בית הספר למחול שפעל לידה. בקיץ 2006, נסגרו הלהקה ובית הספר שייסדה. בתחילת 2007 אושפזה מייסדת להקת המחול ובית הספר, ז'נט אורדמן, עקב התקף לב, אך התאוששה. שבועות אחדים אחר כך אושפזה שוב כשהיא סובלת מדלקת הסימפונות, ונפטרה בתל השומר.
המרכז העירוני להוראת אמנות המחול בת-דור בעיר באר שבע
המרכז העירוני לאומנות המחול בת-דור בבאר שבע על שם לארי וליליאן גודמן, נחשב לאחד מבתי הספר הגדולים והמקצועיים בארץ להוראת אומנות המחול. המרכז נוסד בשנת 1973 בעקבות יוזמה של עליזה וולף בשיתוף עם בת-דור תל אביב, עיריית באר שבע ומשרד החינוך והתרבות במסגרתו פעל מינהל התרבות. בשנת 1995 הוקמה הנהלה עצמאית לבת-דור באר שבע ובית הספר נרשם כעמותה עצמאית.
במסגרת בית הספר נפתח מסלול דו-שנתי בלימודי בוקר המכשיר רקדנים ובעלי רקע בתחום לרמה מקצועית. בת דור באר שבע, בית הספר הגדול והמקצועי מסוגו בארץ פועל כבר כ-34 שנים בעיר באר שבע. בבית הספר מלמדים מורים שלמדו וצמחו מלהקת המחול בת-דור המקורית. בין צוות המורים ניתן למצוא: דניאלה שפירא, אלכסנדר אלכסנדרוב, רונית זיו, תמיר גינץ ועוד.
דודג' צ'ארג'ר
דודג' צ'ארג'ר (באנגלית: Dodge Charger) היא מכונית מבית דודג' אשר שווקה בשבעה דורות מאז 1966.
היסטוריה
בשנת 1964 הוצגה מכונית התצוגה של הדור הראשון. מכונית קונספט של הדור השני הוצגה בשנת 1965, והייתה בעלת דמיון רב לגרסת הייצור משנת 1966.
הצ'ארג'ר נבנתה על בסיס שלוש פלטפורמות שונות בגדלים שונים. בארצות הברית, הצ'ארג'ר נמכרה במרכב של מכוניות האצ'בק תת־קומפקטיות, מכוניות סדאן בגודל מלא , מכוניות שרירים ומכוניות קופה יוקרתיות אישיות. הגרסה הנוכחית היא סדאן עם ארבע דלתות.
הרקע לייצור הצ'ארג'ר בשנות ה-60, היה המאמץ של דודג' לייצר מכונית פוני יוקרתית וגדולה. בכך להיכנס לתחרות בתחום, אותו הובילו חברות אמריקאיות אחרות. אמריקן מוטורס כבר בנתה רכב דומה מאוד בשנת 1965, מרלין, ששווקה כמכונית יוקרה אישית, נישה שרק התפתחה. מרקורי הצליחה גם היא בתחום עם דגם הקוגר (Cougar) היוקרתי, שהיה גדול ומעודן יותר מהפורד מוסטנג, חלוצת הקונספט של מכוניות הפוני מ-1964. הצ'ארג'ר מוצבה כמכונית קופה יקרה ויוקרתית יותר, המכוונת לפלח השוק של אולדסמוביל טורונדו ופורד ת'נדרבירד, מקום מכוניות השרירים האחרות.
השריר פושט שורש היד החישורי הארוך
השריר פושט שורש היד החישורי הארוך (TA: Musculus extensor carpi radialis longus. מוכר גם בראשי התיבות ECRL) הוא אחד מהשרירים השטחיים בחלקה האחורי של האמה. כיווץ השריר מביא לתנועת פשיטה של שורש כף היד ולהטיה שלה לכיוון חישורי. בזמן כיפוף של אצבעות כף היד, פועל פושט היד החישורי הארוך יחד עם השריר פושט שורש היד החישורי הקצר לייצוב של שורש כף היד.
תיאור
תחילתו של השריר פושט שורש היד החישורי הארוך בקו הרום-עלי הצידי (Crista supraepicondylaris lateralis; Crista supracondylaris lateralis) של עצם הזרוע שבמרפק, מעט מעל לעילית העלי. חלק מסיביו של השריר משולבים בסיביו של שריר הזרוע והחישור המתחיל בקרבה רבה לפושט שורש היד החישורי הארוך. חלקו המרוחק של השריר נאחז בבסיס עצם המסרק השנייה שבכף היד.
עצבוב
השריר פושט שורש היד החישורי הארוך מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השישי והשביעי (C6,C7) דרך עצב החישור.
נופי ים
נופי ים היא שכונה ברובע 1 בצפון-מערב תל אביב-יפו, בין הרחובות פרופס, לוי אשכול ואיינשטיין לבין חוף הים ומתחם שדה דב. מערבית לשכונות רמת אביב. לפני בניית השכונה היה ידוע האזור כ"הגוש הגדול".
השכונה
בשכונה כ-2000 יחידות דיור, רובם בבניה רוויה לגובה ומיעוטם ווילות בבניה נמוכה. הבניינים הסמוכים לשדה דב נמוכים יותר מהבניינים הסמוכים לרמת אביב החדשה. בשכונה מתוכננים לקום עוד כ-12,000 יחידות דיור לזוגות צעירים. בדרום השכונה הוקם בית ספר אזורי.
בשכונה קיימים שני מרכזים מסחריים קטנים, ובהם משרדים, בית קפה מרכול וסניפי בנק. בדרום השכונה יש פארק שכונתי. במרכז השכונה יש קאנטרי עם בריכה וחדרי כושר פעילים. בשכונה פעיל בית הכנסת 'אוהל יוסף יצחק' המעניק שירותי דת לתושבי השכונה, בניהולו של הרב משה אברמד. שליח חב"ד בשכונה הוא הרב אליהו שוויכה המכהן גם כרב קהילת שער הרחמים.
הרחובות בשכונה קרויים כולם על שם אמנים: יאשה חפץ, יחזקאל שטרייכמן, ארתור רובינשטיין, מרק שאגאל, אמיר גלבע, דוד אויסטרך, יצחק בשביס-זינגר, אהרן צבי פרופס, אייזק שטרן, דמיטרי שוסטקוביץ' ויהודה עמיחי. הרחובות המשותפים לשכונה ולשכונות אחרות הם לוי אשכול ואלברט איינשטיין.
היסטוריה
אדמות הגוש הגדול נרכשו על ידי מספר רב של גורמים פרטיים במחצית הראשונה של המאה ה-20. בשנות ה-30 הופקעו חלק מהאדמות לשם הקמת שדה דב. ריבוי הבעלים יצר תסבוכות משפטיות והקשה על פיתוח האזור. ככל שחלף הזמן, הועברו בהדרגה הבעלויות ליורשיהם של הבעלים המקוריים, מה שהפך את המצב למסובך עוד יותר.
ב-1975 מינה בית המשפט שישה עורכי דין לניהול המתחם, במטרה לפתור את הבעיות שהתעוררו. ב-1980 חתמו מנהלי הגוש על הסכם עם המדינה, שעיקריו קובעים כי המדינה תרכוש את הקרקעות, ולאחר שיוסדר תכנונן, תעביר את זכויות הבעלות לבעלים. עוד נקבע בהסכם הסדר של חילופי קרקעות כנגד קרקעות המצויות בתחום שדה התעופה. מבחינה תכנונית מכונה השטח "גוש 6896".
מאז חתימת ההסכם התנהלו הליכי התכנון בעצלתיים, והליכים משפטיים שונים נמשכו, חלקם עקב מחלוקות על שכר הטרחה של מנהלי הגוש. רק במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 נבנו בנייני המגורים הראשונים, בחלקות המזרחיות של הגוש. בשנת 2006 הגיעו הצדדים להסכם נוסף, לפיו בעלי הקרקעות יעבירו למדינה 50% מזכויות הבנייה בגוש, ובמקביל יפונה שדה דב. לא נקבע לוח זמנים ליישום הסכם זה. בשנת 2009 הוצגו לעיריית תל אביב-יפו תוכניות ראשונות למתחם.
בשל הבעיות שעיכבו את פיתוחו של הגוש הגדול נוסף בחוק שמירת הסביבה החופית, שנחקק ב-2004, סעיף מיוחד הקובע כי אין בהוראותיו של החוק כדי לפגוע ב"התחייבות חוזית כתובה וחתומה, שעניינה זכויות בנייה או שימוש במקרקעין בתחום הסביבה החופית, ושניתנה כדין ובסמכות בידי המדינה, ערב פרסומה של הצעת חוק שמירת הסביבה החופית, התשס"ג-2003, ברשומות".
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 החל אכלוס השכונה.
חוזה סרגוסה
חוזה סרגוסה (בספרדית: Tratado de Zaragoza, בפורטוגלית: Tratado de Saragoça; מכונה גם "הכניעה של סרגוסה") היה הסכם שלום בין ספרד לפורטוגל אשר נחתם ב-5 באפריל 1529 בין ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל, לקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בעיר סרגוסה אשר באראגון. החוזה הגדיר מחדש את אזורי ההשפעה באסיה בין הקסטיליאנים (כפי שכונו הספרדים באותה תקופה) לפורטוגלים במטרה לפתור את הסכסוך סביב איי מאלוקו, אשר התעורר לאחר שכל צד תבע את הארכיפלג העשיר בתבלינים לעצמו, תוך טענה שהאזור מצוי בתחומי השפעתו כפי שנקבעו בחוזה טורדסיאס מ-1494. הסכסוך החל ב-1521, כאשר התעמתו ביניהן משלחות משתי הממלכות שהגיעו לאזור מערב האוקיינוס השקט, מכיוון שהמרידיאן אשר חילק ביניהן את המזרח על פי חוזה טורדסיאס לא הוגדר כראוי.
רקע: גילוי איי מאלוקו
ב-1494 חתמו ממלכת קסטיליה ופורטוגל על חוזה טורדסיאס, אשר חילק את העולם לשני אזורים לצורך גילוי וקולוניזציה: הקסטיליאני והפורטוגלי. ב-1511 נכבשה מלאקה על ידי הפורטוגלי אפונסו דה אלבוקרקי. "איי התבלינים", כפי שכונו איי באנדה שבארכיפלג איי מאלוקו, היו באותו תקופה המקור היחיד בעולם לאגוז מוסקט ולציפורן, ומטרתם העיקרית של משלחות החקר שהפליגו לאוקיינוס ההודי. על מנת לגלות את מיקומם הנסתר של איי התבלינים שלח אלבוקרקי את אנטוניו דה אבראו (António de Abreu) בראש משלחת חיפוש, אשר הגיעה בתחילת 1512 לאיי באנדה תוך שהם מבקרים באיים הסמוכים בורו, אמבון וסראם. לאחר מכן, בעקבות ספינה שעלתה על שרטון שגרם לפיצול המשלחת, הפליג פרנסיסקו סראו (Francisco Serrão) צפונה, אך ספינתו טבעה מול חופי טרנאטה, שם השיג רישיון לבניית מבצר ופייטוריה פורטוגליים שנוסדו ב-1522 וכונו "פורטה דה סאו ז'ואאו בפטיסטה דה טרנאטה" (Forte de São João Baptista de Ternate).
מכתב שנשלח מסראו לפרדיננד מגלן, שהיו ידידים וככל הנראה אף בני-דודים, אודות איי התבלינים, סייע לאחרון לשכנע את הכתר הספרדי לממן משלחת אשר בסופו של דבר הקיפה את כדור הארץ בפעם הראשונה. סראו היה הפורטוגלי הראשון אשר סיפק מידע אודות מיקומם של האיים וככל הנראה היה המניע לפיו תכנן מגלן את מסע המשלחת שלו. במכתב ששלח למגלן, הגזים סראו בתיאור המרחק שבין איי מאלוקו למאלאקה, ככל הנראה במטרה להתפאר בהשגי מסעו, ומיקם אותם הרחק יותר מזרחה ממיקומם האמיתי (וכתוצאה מכך נכללו האיים בתחום ההשפעה הספרדית). התיאור שכנע את מגלן שהפלגה מערבה והגעה מצידם המזרחי של האיים תשמש כנתיב חלופי שיתרונו יהיה טמון בהימנעות מהפלגה סביב אפריקה. ב-8 בנובמבר 1521 הגיע מה שנותר מציו של מגלן, כעת בפיקודו של חואן סבסטיאן אלקנו, אל איי התבלינים ממזרח בחסות הכתר הספרדי. לפני שעלה בידם להפגש, מת סראו באי טראנטה, כאשר כמעט במקביל נהרג מגלן בקרב מקאטן בפיליפינים.
ועידת בדחוס-אלבאש וארגון משלחות נוספות
חזרתו של אלקנו לספרד, יחד עם המטען שהגיע ישירות לאירופה מאיי התבלינים בפעם הראשונה, גרם לתקרית דיפלומטית בין הממלכות. ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל, דרש להעביר לחזקתו את מטען התבלינים וכן להעניש את אנשי המשלחת, בטענה שחצו את האזור שבתחומי השפעתו.
כתוצאה מכך ארגנו ב-1524 שתי הממלכות את "ועידת בדחוס-אלבאש" (Junta de Badajoz-Elvas) במטרה לפתור את הסכסוך. כל מלך מינה שלושה אסטרונומים וקרטוגרפים, שלושה נווטים ושלושה מתמטיקאים, שיצרו ועדה משותפת כדי לקבוע את המיקום המדויק של צידו הנגדי של המרידיאן של חוזה טורדסיאס, כאשר הכוונה הייתה לחלק את כדור הארץ לשני המיספירות שוות בגודלן.
הוועידה נפגשה מספר פעמים בערים בדחוס ואלבאש, אך לא הצליחו להגיע להסכמות. הידע הגאוגרפי של אותה תקופה היה לא מספק לצורך הקביעה המדויקת של קווי האורך, וכל קבוצה בחרה גלובוסים או מפות אשר הציגו את האיים בהמיספירה שנועדה להם. קרל החמישי וז'ואאו השלישי הסכימו ביניהם כי לא יוציאו משלחות נוספות לאזור איי מאלוקו, עד שייקבע סופית באיזו המיספירה הם ממוקמים. עם זאת, המשיכו שני המלכים לארגן בסתר משלחות לאזור, והתייחסו לדיוני הוועידה כאמצעי למשיכת זמן והעמדת פנים.
לאחר משלחת מגלן, שלח קרל החמישי משלחת נוספת בפיקודו של גארסייה חופרה דה לואאיסה, במטרה ליישב את האיים, בהתבסס על ההנחה שהם ממוקמים באזור אשר הוענק לקסטיליה בהתאם לחוזה טורדסיאס. לאחר קשיים רבים, הגיעה המשלחת לאיי מאלוקו ועגנה בטידורה, שם הקימו הספרדים מבצר. סכסוך בלתי נמנע החל עם הפורטוגלים, אשר כבר התבססו בטראנטה. לאחר שנה של לחימה הובסו הספרדים, אך על אף זאת, נמשכו התכתשויות על השליטה באיים במהלך העשור הבא.
בין השנים 1525 ל-1528 שלחה פורטוגל מספר משלחות לאזורים הסמוכים לאיי מאלוקו. אנשי משלחות אלה הגיעו לסלבס וצפונה משם, והיו האירופים הראשונים שהגיעו לאיי קרוליין. בנוסף גילו החוקרים את איי ארו ואת איי טנימבר. ב-1526 הגיעו הפורטוגלים לחוף הצפון-מערבי של גינאה החדשה ונחתו בביאק שבארכיפלג איי שוטן הסמוכים לאינדונזיה.
מן הצד השני, שלחה ספרד משלחת שהפליגה דרך האוקיינוס השקט מספרד החדשה בפיקודו של אלברו דה סאבדרה סרון (1527–1529) במטרה להתחרות עם הפורטוגלים על השליטה באזור. דה סאבדרה הגיע גם הוא לאיים, ובמהלך שני ניסיונות כושלים לשוב לספרד החדשה דרך האוקיינוס השקט גילה את איי מרשל וחקר חלקים ממערב ומצפון גינאה החדשה. כמו כן, הגיע לאיי שוטן, לאיי אדמירלטי ולאיי קרוליין.
ב-10 בפברואר 1525 נישאה אחותו של קרל החמישי, קתרינה מאוסטריה, לז'ואאו השלישי, וב-11 במרץ 1526 נישא קרל החמישי לאחותו של ז'ואאו, איזבלה, נסיכת פורטוגל. נישואין פוליטיים אלה חיזקו מאוד את הקשרים בין שתי הממלכות, ואפשרו את הסדרתו של הסכם לגבי איי מאלוקו. היה זה אינטרס של הקיסר להימנע מעימות, כדי שיוכל להתמקד במדיניותו האירופית, ולספרדים חסר הידע כיצד להעביר את התבלינים ממאלוקו לאירופה דרך הנתיב המזרחי, היות שנתיב הגליאון של מנילה התגלה על ידי אנדרס דה אורדאנטה רק ב-1565.
החוזה
בתמורה ל-350,000 דוקטים ששילם מלך פורטוגל, הוסכם כי הגבול המזרחי בין שתי ההמיספרות יהיה 297.5 ליגות (1,763 ק"מ, 952 מיילים ימיים), או קו האורך 19° מזרח, מאיי מאלוקו. החוזה כלל סעיף לפיו יכול הקיסר לבטל את החוזה כרצונו בכל עת, כאשר הפורטוגלים יפוצו על הכסף ששילמו ולכל אומה "תהיה הזכות והפעולה כפי שהיא כעת". סעיף זה לא הופעל מעולם, מכיוון שהקיסר נזקק לכסף ששילמו הפורטוגלים בתמורה לאיים על מנת לממן את מלחמותיו כנגד ברית הליגה של קוניאק (במסגרת המלחמות האיטלקיות) ואויבו המושבע, פרנסואה הראשון, מלך צרפת. עם זאת, בספרד נתפס החוזה ככניעה משפילה.
החוזה לא עיצב מחדש או הבהיר את קו הגבול שהותווה בחוזה טורדסיאס, ואף לא נתן תוקף לדרישה הספרדית להמיספירות שוות (של 180° לכל ממלכה), כך שכדור הארץ נחלק לשני חלקים בלתי שווים בגודלם. חלקה של פורטוגל היה כ-187° בעוד החלק הספרדי כלל כ-173°. שוליים של כ-4° נותרו ללא ודאות, בשל מגוון הדעות בנוגע למיקומו המדויק של קו הגבול מחוזה טורדסיאס.
על פי החוזה, זכתה פורטוגל בכל שטחי היבשה והים שממערב לקו, שכללו את יבשת אסיה כולה והאיים סביבה ש"נתגלו" עד אותה תקופה, ולספרד נותרה השליטה על רובו של האוקיינוס השקט. אף על פי שאיי הפיליפינים לא צוינו בחוזה, ויתרה ספרד על שליטתה בהם מכיוון שהיו ממוקמים ממערב לקו עליו הוסכם באופן ברור. עם זאת, החליט קרל החמישי ליישב את הפיליפינים ב-1542, מתוך הנחה שהפורטוגלים לא יביעו התנגדות לכך מכיוון שבארכיפלג עצמו לא היו תבלינים. אף על פי שניסיון זה נכשל, הצליחה המשלחת ששלח יורשו של קרל החמישי, פליפה השני, להקים את ההתיישבות הספרדית הראשונה בסבו ב-1565, ולאחר מכן לייסד את תחנת המסחר הספרדית הראשונה במנילה. כפי שצפה זאת קרל החמישי, הביעו לכך הפורטוגלים רק התנגדות מועטה.
חמש מקורי
חמש מקורי היה מגזין יומי לאקטואליה, מדע ותרבות של תאגיד השידור הישראלי "כאן" ששודר בימי חול בשעות 17:05–18:00 בהגשת ענת קורול-גורדון ודרור פויר ובעריכת גיל טבת. לעיתים החליפו אותם מגוון מגישים נוספים.
ב-15 במאי 2017 התוכנית הייתה לשידור הטלוויזיה הראשון של כאן 11. התוכנית האחרונה שודרה ב-10 באוקטובר, ביום בו הסתיים ההסכם עם אולפני הרצליה למיקור חוץ לשלוש תוכניות, והתאגיד כאן החליט לא לחדשה כתוכנית פנימית. דרור פויר, שהיה מועסק על ידי האולפנים, לא התקבל לעבודה בתאגיד בתום ההסכם. התוכנית הוחלפה בתוכנית ערב ערב, שמשודרת מדי יום חול בשעות 18:00-19:00, בהגשה זוגית לסירוגין של דב גיל-הר, רינת ספיבק וקרן אוזן.
התוכנית נולדה כתחליף ל"ערב חדש" של הטלוויזיה החינוכית, לאחר שהוחלט כי עם עליית התאגיד לא תעסוק יותר בשידורי החדשות. התוכנית "הערב החדש" עברה לערוץ 23 בשעה 19:30, ומשודרת במתכונת מגזינית.
ציפור גן עדן (קבוצת כוכבים)
ציפור גן עדן היא קבוצת כוכבים קטנה באזור הקוטב השמימי הדרומי, שהוגדרה סביב 1595 על ידי שני הנווטים ההולנדים פיטר קייזר ופרדריק דה-הוטמן, והופיעה לראשונה באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר ב-1603. עוד קודם לכן, בשנת 1598 הקבוצה הופיעה במפת כוכבים תחת השם "Apis Indica" - בלטינית "דבורה הודית", ככל הנראה בעקבות שגיאה מהאיות המקורי "Avis Indica" שפרושו בלטינית "ציפור הודית". באטלס של יוהאן באייר שונה השם ל-"Apus" ועל מנת למנוע בלבול שונה מאוחר יותר שם הקבוצה זבוב מ-"Apis" ("דבורה" בלטינית) ל-"Musca" ("זבוב" בלטינית). הקבוצה מכילה כוכבים עמומים בלבד שהבהיר מביניהם הוא עם דרגת בהירות נראית 3.8. בשל הגדרתה במאה ה-16 אין לקבוצה זו סיפורים או אגדות הקשורים בה.
חדשות הערב (מהדורת חדשות)
חדשות הערב היא מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ כאן 11, בהגשת מיכל רבינוביץ'. בימי חמישי מגישה את המהדורה טלי מורנו. לעיתים מחליפה אותן מאיה ראכלין.
המהדורה מוגשת בימים ראשון עד חמישי ומשודרת במקביל ברשת כאן ב'. בימי שישי, משודרת ״חדשות שישי״ (בעבר השבוע) ובמוצאי השבת משודרת "חדשות השבת".
ציפור גן עדן (קבוצת כוכבים)
כוכבי הקבוצה
α בציפור גן עדן הוא ענק כתום במרחק של כ-410 שנות אור ועם בהירות מדרגה 3.8. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.
חדשות הערב (מהדורת חדשות)
היסטוריה
המהדורה הראשונה שודרה ב-15 במאי 2017. בתחילה, הוגשה על ידי גאולה אבן-סער. זאת, עד עזיבתה את התפקיד ב-24 בדצמבר 2018. במקומה של אבן-סער מונה אמיר בר-שלום. את בר-שלום החליפה בהגשת המהדורה, החל מ-17 בפברואר 2019, דוריה למפל, עד לפרישתה ב-31 באוגוסט 2021. את למפל נבחרה להחליף מיכל רבינוביץ'.
ציפור גן עדן (קבוצת כוכבים)
כוכבי הקבוצה
β בציפור גן עדן הוא ענק כתום במרחק של כ-160 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.2. זהו למעשה כוכב זוגי ובן הזוג הוא עמום מאוד עם בהירות מדרגה 12.
חדשות הערב (מהדורת חדשות)
מבנה המהדורה
המהדורה נפתחת בכותרות, שכוללות את הסיפורים המרכזיים של התוכנית. בראשית השידור מובאות החדשות העיקריות של היום, ובהמשך עוברים לחדשות מתחומים נוספים ובהם ענייני תרבות ופנאי. את הכתבות מקדימים המגישים בדברי קריינות. לעיתים, קודם לשידורה של כתבה או לאחריה, ניתן דיווח מפיו של פרשן או כתב. לעיתים רחוקות יחסית מתקיים ראיון במהדורה המרכזית. במסגרת המהדורה משודרים מספר מקבצי פרסומות וקדימונים. את המהדורה חותמת תחזית מזג האוויר.
ציפור גן עדן (קבוצת כוכבים)
כוכבי הקבוצה
γ בציפור גן עדן הוא ענק צהוב במרחק של כ-160 שנות אור עם בהירות מדרגה 3.7.
חדשות הערב (מהדורת חדשות)
מבנה המהדורה
לעיתים בעת התרחשותם של אירועי חדשות משמעותיים משתנה אורכה של מהדורת החדשות. שינויים מעין אלה מתרחשים גם בשל אילוצי שידור, למשל שידור של משחק כדורגל, שמביא לקיצור המהדורה.
ציפור גן עדן (קבוצת כוכבים)
כוכבי הקבוצה
δ בציפור גן עדן הוא כוכב כפול המורכב מענק אדום, שבהירותו משתנה בין דרגות 4.7 ו-4.9 באופן לא סדיר, ומענק כתום עם בהירות מדרגה 5.3. ניתן להבחין בזוג הכוכבים בעזרת משקפת. הכוכבים נמצאים במרחק בין 660 ל-770 שנות אור ולא ברור האם מדובר בכוכב זוגי או בשני כוכבים שאינם קשורים זה לזה.
חדשות הערב (מהדורת חדשות)
מבנה המהדורה
בימי שישי משודרת המהדורה "חדשות שישי" בהגשת מואב ורדי ובמוצאי השבת "חדשות השבת" בהגשת טלי מורנו.
"והרי החדשות"
ב-1 בינואר 2018 הושקה מהדורה מקדימה בשם "והרי החדשות" ששודרה מ-19:30 עד 19:58 בהגשת המגישה של חדשות הערב. התוכנית כללה פתיח של המגישה, שיחות וידאו עם כתבי ופרשני חטיבת החדשות וריאיונות. היא הוגשה לרוב בעמידה ובצורה נינוחה יותר מהמהדורה המרכזית.
ב-8 ביולי 2018 בוצעו במהדורה שינויים והיא הועברה לשעה 16:30, עד לירידתה מהאוויר ב-10 בינואר 2019.
כאן תחזית
"כאן תחזית" (המכונה גם "התחזית של שרון") היא תחזית מזג האוויר של חדשות הערב. התחזית לרוב מונחת על ידי שרון וכסלר שהייתה החזאית בימי רשות השידור ועם הקמת תאגיד השידור הישראלי, עברה לכאן חדשות.
אנסאט
אנסאט (בטטרית: Ансат; "פשוט") הוא מסוק רוסי רב-תכליתי בן 7–9 מושבים המסוגל לשאת 1,300 קילוגרם של מטען. עוצב על ידי הלשכה לעיצוב של חברת מסוקי קאזאן (KVZ).
חדשות הערב (מהדורת חדשות)
כאן תחזית
התחזית הוגשה באולפני כאן חדשות במודיעין עד המעבר של החדשות לירושלים, לרוב מוגשת מהאולפן אך לפעמים (לרוב בימים מושלגים) היא מוגשת ממרפסת ביתה של וכסלר.
התחזית בחדשות הערב
ישנן מספר וריאציות לתחזית. הראשונה והכי שכיחה היא: חזרה מחסות לתחזית בלי שיחה עם המגישה, מעט דיבור על התחזית על רקע המילים "התחזית של שרון" והתאריך באותו יום, מעבר לתחזית וטמפרטורות המינימום והמקסימום,זמן זריחת ושקיעת השמש, טמפרטורות המים וגובה הגלים. לאחר מכן תשקיף לחמשת הימים הקרובים, חסות וחזרה למגישה.
צורה נוספת היא חזרה מפרסומות לשיחה של המגישה עם וכסלר על התחזית (לרוב קורה כאשר ישנו אירוע מיוחד כמו שרב או שלג), הקרנת חסות ואז, תחזית וטמפרטורות המינימום והמקסימום,זמן זריחת ושקיעת השמש, טמפרטורות המים וגובה הגלים. לאחר מכן תשקיף לחמשת הימים הקרובים חזרה למגישה ויציאה לחסות. לעיתים וכסלר מגישה את התחזית מביתה, לרוב כי הדרכים לירושלים חסומות עקב שלג.
אנסאט
היסטוריה
הגודל והמראה הפונקציונלי של מסוק נקבעו כתוצאה ממחקר שיווקי שנערך בחברות התעופה הרוסיות כדי לקבוע את הדרישות למסוקים מסוג זה.
חדשות הערב (מהדורת חדשות)
התחזית בחדשות הערב
וריאציה שלישית חזרה מפרסומות וחסות לתשקיף רק לימים הבאים, ללא התחזית בלילה או מחר כאשר המגישה היא זאת שמקריאה את המידע.
אנסאט
היסטוריה
אב הטיפוס הראשון של המסוק הורכב במאי 1997. הטיסה הראשונה בוצעה בשנת 1999. בשנת 2011 החל תהליך ההסמכה לגרסה האזרחית של המסוק. באוגוסט 2013 התקבלה תעודת רישום מרשם התעופה של ועדת התעופה הבין-מדינתית.
חדשות הערב (מהדורת חדשות)
התחזית בחדשות הערב
האזורים שלהם התחזית מוצגת הם: קצרין, צפת, הכנרת, מודעין, תל אביב, ירושלים, ים המלח, באר שבע, אילת.
אנסאט
היסטוריה
ב-28 באוקטובר 2016 "מסוקי רוסיה" מתכננת ייצור 40 מסוקי "ANSAT", כך לדברי הסמנכ"ל אלכסנדר צ'שרבינין. ביוני 2017 הגיע בוולגוגרד מסוק אנסאט הראשון ברוסיה המצויד כמסוק-אמבולנס לפינוי וחילוץ.
חדשות הערב (מהדורת חדשות)
התחזית בחדשות הערב
האזרים שלהם ישנו תשקיף: ירושלים, באר שבע, אילת. ישנו גם תשקיף כללי.
אנסאט
היסטוריה
במאי 2018, במסגרת תערוכת HeliRussia, קיבלה אנסאט את האישור לשינוי העיקרי להרחבת טווח הטמפרטורה של המנוע. לפיכך, כרגע, מסוק אנסאט מאושר לשימוש בטווח הטמפרטורות בין -45 ל +50 מעלות צלזיוס.
חדשות הערב (מהדורת חדשות)
התחזית במבזקי הטלוויזיה
תחזית מזג האוויר מונחית בנוסף במבזקי "כאן חדשות" בטלוויזיה על ידי מגיש המבזק ולא על ידי חזאי. המגיש מנחה את התחזית בישיבה וקורא את התחזית השבועית. את התחזית רואים על המסך עם הטמפרטורות.
אנסאט
היסטוריה
באוגוסט 2019 המסוק הוצג בתערוכת MAKS, הסלון האווירי במוסקבה ובו נחשף עיצוב הפנים כעיצוב בהשראת מותג אאורוס.
חדשות הערב (מהדורת חדשות)
התחזית במבזקי הרדיו
תחזית מזג האוויר מונחית בנוסף במבזקי "כאן חדשות" בתחנת הרדיו "כאן ב", על ידי מגיש המבזק ולא על ידי חזאי.
אנסאט
ראו גם
המקבילות הזרות הן מסוק איירבוס הליקופטרס מדגם EC-145 Eurocopter.
חדשות הערב (מהדורת חדשות)
התחזית ברדיו בזמן שידור בטלוויזיה
בין השעות 6:30 ל-12:00 תחנת הרדיו של כאן, כאן ב משודרת בכאן 11, בזמן זה ישנה תחזית שמוקרנות בצד המסך לאזורים הללו: צפת, טבריה, נצרת, חיפה, תל אביב-יפו, ירושלים, עין גדי, באר שבע, אילת.
הפיגועים נגד הדיפלומטים הישראלים בהודו ובגאורגיה (2012)
הפיגועים נגד הדיפלומטים הישראלים בהודו ובגאורגיה ב-2012 התרחשו ב-13 בפברואר 2012 כאשר מטען נפץ פוצץ מתחת למכונית של דיפלומטים ישראלים בניו דלהי שבהודו וגרם לפציעתו של דיפלומט אחד ושני עוברים ושבים. פצצה נוספת שהוטמנה במכונית בטביליסי שבגאורגיה לא התפוצצה ונוטרלה בהמשך על ידי המשטרה הגיאורגית.
רקע
במהלך החודשים שקדמו לפיגועים חלה החרפה בין ישראל לאיראן. ב-12 בפברואר 2012 זימן שר החוץ האיראני את השגריר האזרי על מנת להתלונן על דיווח ביומון הבריטי הטיימס שהמוסד השתמש באזרבייג'ן כבסיס לפעולות חשאיות נגד איראן.
הודו
אופנוען הצמיד מטען נפץ למכונית של אשת הנספח הצבאי הישראלי בהודו, בשעה שהייתה בדרכה לאסוף את ילדיה מבית הספר. האשה, טל יהושע קורן, נפצעה באורח בינוני, נזקקה לניתוח לאחר הפיגוע על מנת להסיר מגופה רסיסים, בעוד שנהגה ושני עוברי אורח נפצעו באורח קל.
גאורגיה
נהג מכוניתו של דיפלומט ישראלי גילה מטען נפץ שהוטמן מתחת למכונית. המכונית חנתה במרחק של 200 מטרים משגרירות ישראל בטביליסי הנהג שמע רעש במכונית בעת שהחל לנסוע, עצר בצד הדרך וגילה את המטען. לאחר מכן הוא פנה על המשטרה הגאורגית שהגיעה למקום וניטרלה את המטען.
חקירת הפיגועים
שר הפנים ההודי פ. צ'ידאמבאראם ציין שלא נעשה שימוש בחומר הנפץ RDX (אשר שימש בעבר בפיגועים שונים בהודו) וכי אף אחד לא יואשם עד תום החקירה. הוא הוסיף כי מי שביצע את הפיגועים יובא לדין. משטרת דלהי עצרה חמישה אנשים לאחר האירוע, אך הם שוחררו לאחר חקירתם. דווח בתקשורת שהרשויות ההודיות בחנו את הצילומים שנלקחו על ידי ממצלמות האבטחה על מנת לנסות ולגלות מי הטמין את מטען הנפץ.
ב-7 במרץ 2012 עצרה משטרת דלהי את העיתונאי ההודי מחמד אחמד קאזמי שטען כי עבד עבור ארגון חדשות איראני. לטענת המשטרה הוא סייר באזור שגרירות ישראל יחד עם שלושה אזרחים איראנים, וכי אחד מהם הטמין את מטען הנפץ. הם טענו גם שגילו כי הוא ואשתו קיבלו תשלומים מגורם זר - לחשבון הבנק של אשתו הועברו 26,000 דולרים מחו"ל ולחשבון הבנק של קאזמי הועברו 80 אלף דולרים מחו"ל. ב-3 באפריל 2012 בקשתו לשלם ערבות על מנת לצאת מהמאסר נדחתה. ב-31 ביולי 2012 הוגש כתב אישום נגד קאזמי. הוא הואשם בין היתר בניסיון רצח.
ביולי 2012 דווח בעיתון "טיימס אוף אינדיה" שמשטרת דלהי הגיעה למסקנה שהאחראים לביצוע הפיגוע השתייכו למשמרות המהפכה האיראניים. על פי הדיווח, ייתכן שמשמרות המהפכה האיראניים תכננו התקפות אחרות נגד מטרות ישראליות ברחבי העולם.
ראש השב"כ יורם כהן ציין בתקשורת שסוכנים איראנים מחפשים לנקום על פעולות חשאיות, כולל חיסולים של מדענים איראנים.
באוקטובר 2012 קאזמי יצא מהמאסר לאחר שאושר לו לשלם ערבות.