cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שיבון רדמונד
ביוגרפיה
בתיאטרון כיכבה רדמונד ב-2003 במחזה "פריחתה של ג'ין ברודי". היא חברה בלהקה השייקספירית המלכותית איתם הופיעה ב-2007 בדמות מריה במחזה "הלילה השנים עשר". היא גילמה את טייטנה / היפוליטה במחזה "חלום ליל קיץ" בעונת הקיץ של 2008 של תיאטרון שייקספיר גלוב.
ב-2005 השתתפה רדמונד במערכון "Gingers for Justice" בתוכנית "המופע של קתרין טייט", ושיחקה שוב באותה תוכנית ב-2006. ב-2007 הצטרפה לסדרת המשטרה "The Bill" בדמות לורנה הרט, חוקרת זירת הפשע. ב-2010 שיחקה באחד התפקידים הראשיים במחזה "Dunsinane" מאת דייוויד גריג, וגילמה שוב את אותה דמות בעיבוד הרדיופוני של ה-BBC ששודר ברדיו 3 ב-30 בינואר 2011.
ב-26 ביוני 2014 פורסם שרדמונד תופיעה בדמות "הראני" בגלגול חדש, דמות של נבל בסדרת המדע בדיוני הוותיקה "דוקטור הו". במקור גילמה את הדמות בטלוויזיה השחקנית קייט או'מרה שנפטרה באותה שנה. רדמונד גילמה את הדמות בתסכיתי דרמה בהפקת "Big Finish Productions". הראשון שבהם "The Rani Elite" יצא לאור בדצמבר 2014.
בנובמבר 2014 שיחקה רדמונד לצדם של אלן ארמסטרונג וויליאם גונט בהפקה של המחזה "המלך נוטה למות" מאת אז'ן יונסקו שהוצג ביוסטינוב סטודיו בבאת'.
בשנת 2000 הוענק לרדמונד תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת סנט אנדרוז בה למדה. ב-2013 במסגרת הענקת אותות כבוד לכבוד השנה החדשה הוענק לה תואר חברה במסדר האימפריה הבריטית (MBE) על תרומתה לתחום הדרמה.
שביל ואפאק
שביל ואפאק (באנגלית: Wapack Trail) הוא אחד משבילי ההליכה הראשונים שניתוו בארצות הברית. השביל נחנך בשנת 1923, והוא חוצה את רכס ואפאק מצפון לדרום, לאורך 34 קילומטרים, בין הר ואטאטיק הסמוך לעיירה אשברנהאם שבמדינת מסצ'וסטס, לבין הר נורת' פאק מונאדנוק הסמוך לעיירה גרינפילד שבמדינת ניו המפשייר. המסלול מיועד להליכה יומית, מבלי שנת לילה (קמפינג).
השביל עובר את העיירות אשברנהאם ואשבי במדינת מסצ 'וסטס ואת העיירות ניו איפסוויץ', טמפל, שרון, פטרבורו וגרינפילד שבמדינת ניו המפשייר. השביל עובר על הר טמפל ודרך הפארק המדינתי מילר, ומקלט חיות הבר הלאומי ואפאק.
השביל מתוחזקת על ידי עמותת "חברי ואפאק" (Friends of the Wapack), המתחזקת את השביל, ומתנגדת לבנייה ופיתוח לאורכו של השביל.
עמותת דולפין
עמותת דולפין היא ארגון יוצאי שייטת הצוללות, שמגדיר את המטרות הבאות: שמירת קשר בין כל הצוללנים לדורותיהם, עזרה הדדית בין הצוללנים, פרסום המורשת והנצחה.
שביל ואפאק
חלקו הדרומי של שביאל ואפאק חופף את חלקו הצפוני של שביל מידסטייט.
עמותת דולפין
תיעוד מורשת הצוללות
פורסמו שני ספרים שמתעדים את הקמת שייטת הצוללות ואת מורשת השייטת.
הספר הראשון, "רד וצלול", הוכן על ידי משה אימבר, בפיקוחו של זאב אלמוג ז"ל, ומהדורה שנייה נמצאת בהכנה.
שביל ואפאק
היסטוריה
בקיץ 1922 נפגשו בפונדק שאטוק, שבעיירה ג'פרי בניו המפשייר: אלן צ'מברלין (Allen Chamberlain) - לימים נשיא המועדון ההררי של הרי האפלאצ'י, ותושב העיר ג'פרי אלברט אנט (Albert Annett), הביטו על רכס הרי ואפאק, ויזמו את הקמת השביל. אנט, שהיה חקלאי שהתגורר בעיירה שכנע שני חקלאים נוספים: פרנק רובינס (Frank Robbins) ומריאן באק (Marion Buck), תושבי העיירה רינדג' הסמוכה להקים את השביל, והשלושה יחדיו פרצו את שביל ההליכה.
מרוצים לאורך השביל
מדי שנה נערכים שני מרוצים לאורך השביל:
עמותת דולפין
תיעוד מורשת הצוללות
הספר השני, "כלי שיט ישראליים במימד הרביעי", הוכן על ידי יורם בר-ים ופורסם עד היום בשתי מהדורות.
המשט לזכר הצוללת דקר
החל משנת 2000 מארגנת העמותה משט לזכר הצוללת דקר בכל שנה, בשיתוף שייטת הצוללות, האגודות הימיות ובית ספר לקציני ים בעכו. המשט נערך בסמוך למועד מציאת הצוללת לזכר לוחמיה של הצוללת דקר.
סיוע לחברי העמותה
קבוצות משותפות במספר רשתות חברתיות שמטרתן לסייע זה לזה במציאת עבודה.
קיום מנגנון של פגישות networking לשיתוף פעולה בין צוללנים.
קיום מנגנון של coaching לסיוע לצוללן מתלבט.
סיוע למשרתים בסדיר
ארגון סדנת משתחררים בן שבוע ימים אשר מתקיים לקראת שחרור כל מחזור צוללן, בו נותנים למשתחרר כלים שיסייעו לו "נחיתה רכה" בחזרתו לעולם האזרחי. הנושאים העיקריים בסדנה מטפלים בהבדלים בין העולם הצבאי לעולם האזרחי, ניהול כלכלי נכון, התארגנות ומציאת מקום עבודה, למעוניינים - בחירת מקצוע אקדמאי, הכנה ללימודים אקדמאיים והתארגנות לטיול החופשה הגדול.
השקעה בחברה הישראלית
מקדמת פרויקטי חינוך התורמים לתודעת המרחב הימי וחשיפת השירות בצוללות בקרב הנוער בישראל. תחרות "אדם וים"
אצטדיון דייגו ארמנדו מראדונה (בואנוס איירס)
אצטדיון דייגו ארמנדו מראדונה (בספרדית: Estadio Diego Armando Maradona) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בשכונת ויז'ה חנרל מיטרה שברובע לה פאטרנל, בואנוס איירס, ארגנטינה. האצטדיון הוא אצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל הארגנטינאית ארחנטינוס ג'וניורס. האצטדיון מכיל כ-24,380 מקומות ישיבה. האצטדיון נבנה בין השנים 1993 עד 2003, ונפתח ב-26 בדצמבר 2003.
שמו של האצטדיון ניתן לו בשנת 2004 כאות כבוד לשחקנה לשעבר של ארחנטינוס ג'וניורס, דייגו ארמנדו מראדונה ולכבוד חגיגות המאה להקמתה של הקבוצה ושיפוץ מגרשה של הקבוצה.
מזון אלים
מזון אלים (באנגלית: The Food of the Gods and How It Came to Earth) הוא רומן בדיוני שחיבר הרברט ג'ורג' ולס ושראה אור בשנת 1904. הספר נוגע בדילמות המוסריות והחברתיות הנובעות משינוי גנטי באמצעות מזון. הנחת היסוד של הסיפור היא כי יצורים חיים צעירים (כולל בני אדם) אינם גדלים באופן רציף אלא יש הפסקות בתהליך הגידול - אולם מזון מיוחד שהומצא בידי מדענים בתחילת הספר יכול לבטל את ההפסקות האלה ואז היצור מגיע לממדים ענקיים. בתחילה, מביאה דליפה בלתי מתוכננת של המזון להופעת צרעות ענקיות שכל אחת מהן היא בגודל ציפור ועקיצתן קטלנית. גיבורי הספר מצליחים להשמיד את הצרעות, אך באנגליה מופיעים יותר ויותר יצורים ענקיים מסוגים שונים - ובסופו של דבר, בני אדם ענקים. בחלקו האחרון של הספר נהפכים הענקים למיעוט נרדף הסובל מניצול, רדיפה ודעות קדומות. דמגוג המכנה עצמו "ג'ק קוטל הענקים" מנהל מערכת בחירות שעיקרה הסתה נגד הענקים, נבחר כראש ממשלת בריטניה ומתחיל בפעולה נגד הענקים. ענק אחד נהרג בירי המשטרה והצבא אך הענקים האחרים עומדים על נפשם ובסיום הספר הופכת לונדון לשדה קרב במלחמה בין הענקים לבין בני האדם "הרגילים".
הספר ראה אור בתרגום לעברית בשנת 1913 בעיבוד א"א עקביא, ובשנת 1952 בהוצאת יזרעאל, גם כן בעיבוד א"א עקביא. בשנת 2004 יצא בהוצאת אסטרולוג ב"סדרת מופת" בתרגום חנה גולדשמידט.
ארי גולד (דמות)
ארי גולד (באנגלית: Ari Gold) הוא דמות בדיונית בסדרת הטלוויזיה הקומית "הפמליה". את הדמות מגלם ג'רמי פיבן.
ביוגרפיה בדיונית
ארי גולד (נולד ב-1967) הוא בוגר אוניברסיטת הרווארד ובעל תואר מאוניברסיטת מישיגן.
ארי הוא יהודי ויש לו אח אחד, הווארד. ארי הצהיר שאין לו אחות, וזאת על אף סיפורים מוגזמים רבים, אודות אחות שטען שהיא משוגעת. למרות מעמדו כאחד הסוכנים החזקים ביותר בהוליווד, התנהגותו התוקפנית, ולעיתים המתנשאת, של ארי, אשתו מצליחה להחזיק אותו קצר (מליסה היא אישה עשירה ללא קשר לנישואיה לארי, לאחר שקיבלה ירושה גדולה מאביה). למרות רמיזות מיניות תכופות, ארי מעולם לא בגד באשתו מאז שנישאו.
ארי, יחד עם, הם חבריו ועמיתיו של כוכב הקולנוע ובעלי ההשפעה העיקריים בחייו המקצועיים - ארי משמש כסוכנו של צ'ייס ואריק משמש כמנהלו האישי של צ'ייס. בשל היותם חברי ילדות, צ'ייס נוטה למלא אחר עצותיו של אריק, במקרים שבהם הן מנוגדות לעצותיו של ארי, וזאת למרות ניסיונו העשיר של ארי. הדבר מוביל לעימותים מילוליים רבים ותכופים בין אריק לבין ארי, אף על פי שהם לא מחבבים במיוחד האחד את השני, הם מבינים שאין להם ברירה, אלא להסתדר זה עם זה. עם זאת, ככל שעובר הזמן, היחסים ביניהם מתחממים והם לומדים להעריך זה את זה ובסופו של דבר אף מתיידדים וארי אף הופך למנטור של אריק.
עונה 1
ארי מנסה לגרום לווינס להשתתף בסרט בשם "מטרהורן", המוצג כ-"מת לחיות בדיסנילנד". וינס ואריק שונאים את התסריט ומביעים עניין רב בסרט עצמאי ודל-תקציב – "שדרות קווינס" – שאותו הכיר להם ג'וש ויינשטיין, בעבר עוזרו של ארי ובהווה יריב מקצועי. ארי כועס על כך שסוכן אחר לוחש באוזנו של הלקוח שלו ומנסה לשכנע את וינס שלא לעשות את הסרט, אך וינס מתעקש. מאוחר יותר ארי טוען שלא קיבל שום הצעה ממפיקי הסרט, אבל וינס ואריק מגלים שזה לא נכון, כשהם מוזמנים למסיבת חוף על ידי ג'וש. ארי חושש שהוא עומד לאבד את וינס כלקוח, נוטש את מסיבת יום ההולדת של בנו ומגיע למסיבה של ג'וש. הוא מתעמת עם ג'וש ומשפיל אותו לעיני אורחיו. לאחר מכן ארי מודה בפני וינס שאכן הגיעה הצעה מהמפיקים, אך היא הייתה נמוכה מאוד ולכן שיקר. ארי מסכים שוינס ישתתף בסרט בתנאי שיבטיח שהסרט הבא שישתתף בו יהיה סרט אולפנים בתקציב גבוה.
עונה 2
ארי מנסה לשכנע את וינס לככב ב"אקוומן" – סרט גיבורי-על בהפקת האחים וורנר. וינס מסרב להצעה, משום שהוא מאמין שזה לא הסגנון שלו, אבל ארי מתעקש וטוען שוינס זקוק לסרט מתוקצב בהפקת אולפן גדול על מנת לבסס את מעמדו ככוכב קולנוע, בפרט לאחר שבתפקידו האחרון וינס כיכב בסרט "שדרות קווינס" – סרט עצמאי דל-תקציב. וינס עומד בלחצים של ארי ושל אריק, עד אשר הוא מגלה שג'יימס קמרון צפוי לביים את הסרט. כאשר הוא מתרצה בסופו של דבר, וינס מגלה שקמרון עשוי שלא ללהק אותו לסרט, משום שהוא לא צפה באף אחד מסרטיו הקודמים.
ארי מארגן פגישה בין וינס לקמרון, שמוזמן לצפות בסרט "שדרות קווינס" בפסטיבל הסרטים סאנדנס. בסופו של דבר, קמרון מבטל את הפגישה עם וינס. כמו כן, הוא מגיע להקרנה של "שדרות קווינס" בסאנדנס, אך עוזב את האולם לאחר עשר דקות בלבד. ארי כועס על אריק, וכולם משוכנעים שקמרון לא ילהק את וינס לסרטו. עם זאת, זמן קצר לאחר מכן ארי מתקשר לוינס בשיחת ועידה עם קמרון, שמציע לוינס לככב ב-"אקוומן".
לקראת סוף עונה 2, ארי מתעמת עם טרנס מקווייק (בגילומו של מלקולם מקדואל), השותף-המייסד של הסוכנות ובעל השליטה בה. המתח מתגבר כאשר ארי משתכנע שטרנס מנסה לגנוב ממנו את וינס כלקוח. בסופו של דבר, ארי מבין שטרנס הולך לנסות להוציא אותו בכוח מהסוכנות, והוא קובע פגישת צהריים חשאית עם שמונה סוכנים אחרים על מנת לשכנע אותם לפרוש ביחד ולהקים סוכנות משלהם. התוכנית נכשלת כאשר אדם דייוויס (סוכן מתחרה), חושף בפני טרנס את תוכניתו של ארי. ארי לוקה בהתמוטטות עצבים קלה, אך מתאושש לאחר שהעוזר שלו, לויד לי (בגילומו של ), מעודד אותו להמשיך בתוכניתו ולפתוח סוכנות משלו.
בסוף העונה, ארי מקים סוכנות משל עצמו, ביחד עם עוד חמישה סוכנים שעובדים אצלו. טרנס וארי בסופו של דבר מסכימים על הסדר פיצויים בסך 11 מיליון דולר בתמורה לכך שארי לא יתבע את טרנס על פיטורים שלא כדין. ארי מתכוון להשתמש בכספי הפיצויים כדי לפתוח את הסוכנות הגדולה ביותר בהוליווד, אבל השמועה על כך מגיעה לטרנס, שחוזר בו מהסדר הפיצויים ומבהיר לארי שבכוונתו לגרור את העניין בהליכים ממושכים בבית המשפט למשך שנים כדי שלארי לא יהיה הכסף הדרוש לו כדי להמשיך עם התוכנית שלו. בסופו של דבר, המנטורית לשעבר של ארי - והבוסית שלו לשעבר לפני טרנס - ברברה מילר (בגילומה של בוורלי ד'אנג'לו) מסכמת עם ארי שהיא תיכנס איתו כשותפה עסקית על מנת לפתוח יחד סוכנות חדשה. בסופו של דבר הסוכנות נקראת Miller Gold Talent Agency (בראשי תיבות: MGA).
עונה 3
בעוד ארי מתעסק בעיקר בהקמת הסוכנות החדשה שלו, הקריירה של וינס מתחילה לדעוך, בין השאר בשל חוסר תשומת הלב של ארי. מערכת היחסים האישית והמקצועית של ארי, וינס ואריק מגיעה לסף פיצוץ לקראת סוף העונה השלישית - כאשר וינס ואריק מפטרים את ארי, בין השאר על רקע תפקיד בסרט ביוגרפי אודות הראמונס, אותו וינס לא הצליח להשיג. ארי נפגש וינס ואריק לארוחת צהריים ידידותית, ומודיע להם שפרויקט החלומות של וינס, "מדיין" (סיפורו של מלך הסמים הקולומביאני פבלו אסקובר), זמין כעת, אבל אמנדה, הסוכנת החדשה של וינס, סבורה שמדובר בתרגיל. וינס מחליט שלא לקחת על עצמו אף פרויקט חדש עד שיידע בוודאות ש-"מדיין" ירד מהשולחן.
במהלך הפרק ה-17 של עונה 3, "Return of the King", ארי מודיע לווינס שהתפקיד הראשי בסרט "מדיין" עדיין פנוי. למרות העובדה שהוא כבר לא הסוכן של וינס, ארי מנסה בכל כוחו להבטיח את התפקיד הזה לוינס, אבל בגלל שזה יום כיפור, ראש האולפן (יהודי אורתודוקסי מבוגר) מסרב לדון על כך, ובסופו של דבר מחליט לעצור לחלוטין את הפקת הסרט. וינס מגיע למסקנה שאמנדה הכשילה את הניסיון שלו לקבל את התפקיד בסרט בגלל מערכת היחסים הרומנטית שלהם, שכן הצילומים של "מדיין" היו מאלצים אותו לעזוב את ארצות הברית למשך חצי שנה. וינס ואמנדה נפרדים, הן מבחינה רומנטית והן מבחינה עסקית. בפרק הבא, "The Resurrection", וינס שוכר מחדש את ארי כסוכן שלו, לאחר שארי עוזר לוינס ולאריק לרכוש את הזכויות להפיק את "מדיין" בעצמם.
עונה 4
ארי, אריק ובילי מנסים למכור את "מדיין" למפיץ, ובטוחים שיקבלו מספר הצעות מתחרות מאולפנים שונים, אך לאחר הקרנה בפני קהל בפסטיבל הקולנוע בקאן הסרט מתגלה ככישלון וכל ההצעות מתבטלות.
השראה
דמותו של ארי גולד מבוססת בחלקה על הסוכן ההוליוודי האמיתי, שעזב את סוכנות על מנת להקים את הסוכנות  שייצגה כוכבים כגון וין דיזל ולארי דייוויד (בסדרה, שניהם מיוצגים על ידי ארי גולד הבדיוני). כמו כן, גם עמנואל וגם גולד מייצגים את מפיק הסדרה מארק וולברג, שעל חוויותיו בהוליווד הסדרה מבוססת באופן רופף. ארי עמנואל גם ייצג פעם את ג'רמי פיבן עצמו, ובראיון שנכלל במארז ה-DVD של הסדרה, יוצר "הפמלייה", אומר שארי עמנואל דרש שפיבן ילוהק לתפקיד, ולא הסכים לאף שחקן אחר לתפקד. באחד מפרקי הסדרה, ארי גולד אומר שהבמאי היה שותפו לחדר במעונות כאשר למד בקולג'. במציאות, ברג היה שותפו לחדר של עמנואל.
הוא אחיהם של של – אונקולוג וביו-אתיקאי – ורם עמנואל – לשעבר ראש עיריית שיקגו (2011-2019), ראש סגל הבית הלבן (2009-2010) וחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית (2003-2009).
שותפים ועמיתים
בין שותפיו ועמיתיו של גולד ב-MGA (סוכנות מילר-גולד, נפתחה במהלך עונה 3) נמנים:
לקוחות
ידוענים רבים הופיעו בהופעת קמע בסדרה, בתפקיד עצמם, כלקוחותיו של גולד בעבר או בהווה. ביניהם נמנים:
רגל
רגליים הן גפיים הקיימים בגופם של בעלי חיים רבים, שתומכים בשאר הגוף של החיה על הקרקע באמצעות עמידה, ומשמשים לנייד את גופה ממקום למקום באמצעות הליכה, קפיצה, ריצה או שחייה.
בחולייתנים
החולייתנים ששרדו עד היום מתחלקים לדגים ולקבוצת בעלי ארבע הרגליים. אצל רוב בעלי ארבע רגליים קיימות ארבע רגליים. אצל חלקם ישנו רק זוג יחיד של רגליים (ביניהם האדם), כאשר זוג הגפיים השני הוא זוג ידיים או כנפיים, או שפשוט התנוון (כמו אצל הקיווי). אצל מרבית היונקים, הזוחלים והדינוזאורים שחזרו אל הים, זוג הגפיים התחתונים התנוון והעליונים הפכו מרגליים לסנפירים. אצל הנחשים התנוונו כל ארבע הרגליים.
אנטומיה
אצל חלק מבעלי החיים שבקבוצת "בעלי ארבע הרגליים" יש שוני מהותי ומובהק בין מבנה הגפיים העליונים והתחתונים ואילו אצל אחרים שני זוגות הגפיים משמשים כרגליים הנראות דומות למדי. אולם, בכל בעלי החיים האלה יש לפחות שני הבדלים בין מבנה הגפיים העליונים למבנה הגפיים התחתונים:
בין שני מפרקים אלה מצוי באופן טיפוסי פרק בעל עצם ארוכה אחת ומעבר למפרק המרכזי מצוי באופן טיפוסי פרק בעל שתי עצמות ארוכות מקבילות. בכיוון הדיסטלי מפרק זה מופיע באופן טיפוסי מבנה של כף רגל שבקצה שלו חמש אצבעות שבכל אחת מהן שלושה פרקים וציפורן.
אצל האדם הרגליים נמשכות מן האגן ועד כפות הרגליים, אורכן כמחצית אורך הגוף כולו ומשקלן קרוב לחצי משקל הגוף (מרכז הכובד נמצא באזור המותניים). החלקים העיקריים ברגליים: ירכיים, ברכיים, שוקיים וכפות רגליים. בירכיים נמצא השריר הכי גדול בגוף, שריר ארבעת הראשים, ובכף הרגל נמצא אחד המפרקים המורכבים בגוף האדם, הקרסול. בין הרגליים נמצאת המפשעה.
בחסרי חוליות
בקבוצת הפנרתרופודה (Panarthropoda), המתחלקת למערכת פרוקי הרגליים (Arthropoda), מערכת נושאי הציפורניים (Onychophora) ומערכת דובוני המים (Tardigrada) יש לרוב המוחלט של המינים רגליים. יצורים אלה מחולקים לפרקים כאשר בתחילת האבולוציה של הקבוצה לכל פרק היו שתי רגליים. בהמשך האבולוציה של הקבוצה, פרקי הגוף כולו עברו התמיינות כאשר רגליהם של פרקים שונים חדלו להיות רגליים והפכו לגפיים מסוג אחר, כגון גפי פה המסייעות באכילה או כגון מחושים או שהתנוונו. בין פרוקי הרגליים - אלו שאצלם יש חלוקה לפרקים לא רק בגוף אלה גם ברגליים עצמן - רק חלק מהגפיים משמש עדיין כרגליים. לחרקים יש 6 רגלים. לעכבישאים 8 רגליים. אולם, לפרוקי-רגליים אחרים יש יותר מ-12 ולפעמים עד 100 ויותר.
סנטה מריה דלה ויטוריה
סנטה מריה דלה ויטוריה (Santa Maria della Vittoria, בעברית: "מריה הקדושה של הניצחון") היא כנסייה קתולית שנמצאת בצפון העיר העתיקה של רומא. בניית הכנסייה החלה ב-1605 בסגנון הבארוק תחת חסותו של הקרדינל בורגזה (Borghese). האדריכל של הכנסייה היה קרלו מדרנו אך את החזית עיצב ג'ובאני בטיסטה סוריו.
הכנסייה הקטנה ברחוב 20 בספטמבר (Via XX Settembre) מפורסמת בזכות פסל האקסטזה של תרזה הקדושה. הפסל, אותו יצר ברניני, משחזר ציטוט מספרה של תרסה מאווילה, בו היא מתארת בין השאר התגלותו של מלאך הנועץ חץ זהב בלבה, חוויה מלאת כאב ועונג.
בעבודתו זאת מצליח ברניני להסיר את הדימוי המקובל היום של הכנסייה, שמרנות נטולת עונג גופני, והוא מראה איך שלא ניתן להפריד בין החוויה הרוחנית והחוויה הגופנית, עיקרון תאולוגי קתולי.
ERA מיני טורבו
ERA מיני טורבו (באנגלית: ERA Mini Turbo) היא מכונית עירונית, בעלת 2 דלתות, המוגדרת כמכונית סופרמיני, שיוצרה על בסיס דגם המיני, (יצרן :" Morris Motors Limited", The British Motor Corporation Limited (BMC)) בתצורה שונה, ומשודרגת.
סנטה מריה דלה ויטוריה
בתרבות הפופולרית
הכנסייה הפכה למוקד תיירות עקב אזכורה ברב המכר "מלאכים ושדים" של הסופר האמריקני דן בראון (למרות שבספר, הזיז הסופר את מיקומה של הכנסייה לפיאצה ברבריני, כדי להתאים זאת לעלילה).
ERA מיני טורבו
דגם "ERA מיני טורבו" נבנה ושודרג על ידי Engineering Research & Application Ltd בבריטניה, מחוז בדפורדשייר, בעיר "Dunstable" בין השנים 1989–1991.
יוצר מספר קטן של יחידות (מוגבלות).
אלק קירקברייד
אלק סית קירקברייד (באנגלית: Alec Seath Kirkbride; 1897–1978) היה איש השירות הקולוניאלי הבריטי ודיפלומט במזרח התיכון במשך כארבעים שנה. מגדולי המומחים של משרד החוץ הבריטי (ה"פוריין אופיס").
חייו
אלק סית קירקברייד נולד במדינת אילינוי בארצות הברית בשנת 1897 כבן למשפחה אנגלית. גדל והתחנך במצרים, לשם עקרו הוריו בילדותו. החל את שירותו במזרח התיכון במסגרת חיל ההנדסה של הצבא הבריטי, בימי מלחמת העולם הראשונה בשנת 1916. נשלח עם לורנס איש ערב לחג'אז להפעיל את האמיר פייסל נגד הטורקים. נכנס עם הצבא הבריטי המנצח לדמשק בשנת 1918.
לאחר סיום המלחמה שירת בממשל הבריטי בעבר הירדן. בשנת 1922 כאשר בריטניה הוציאה את עבר הירדן מתחום המנדט הבריטי על ארץ ישראל וכוננה בו את אמירות עבר הירדן בראשות האמיר עבדאללה נתמנה קירקברייד למזכיר האמירות וסגן הציר הבריטי והיה לראש יועציו של עבדאללה ולידידו האישי.
בימי מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, לאחר הרצחו של מושל מחוז הגליל מטעם ממשלת המנדט הבריטי, לואיס אנדרוס בידי מתנקשים ערבים בנצרת, ב 26 בספטמבר 1937, עבר אלן קירקברייד לארץ ישראל ונתמנה למושל הגליל במקומו של אנדרוס. הערבים ניסו לרצוח גם אותו אך הוא ניצל. במרץ 1939 הוא עבר לעבר הירדן לשמש כנציג בריטניה באמירות. בשנת 1946 זכה לאות הצטיינות על שירותו.
בשנת 1946 עם הפיכתה של אמירות עבר הירדן לממלכה עצמאית, נתמנה קירקברייד כציר הבריטי בעבר הירדן. על פי דבריו היה זה קירקברייד שהמליץ לגלאב פאשה לתפוש את המשלטים בלטרון כדרך להכריע את הקרב על ירושלים. הוא שימש בתפקיד הציר הבריטי בירדן עד לשנת 1951, עת עבר לכהן כציר הבריטי בלוב ובשנת 1954 עלה לדרגת שגריר. בשנת 1955 פרש אלק קירקברייד לגמלאות משרות החוץ הבריטי ועבר לנהל את בנק-המזרח-התיכון הבריטי. בשנת 1956 פרסם ספר זיכרונות על ניסיונו הממושך במזרח התיכון ובשנת 1976 פרסם ספר על זיכרונותיו מתקופת שירותו בממלכת ירדן בין השנים 1947 ל-1951.
אלק קירקברייד נפטר בשנת 1978.
כמושל הגליל
לקירקברייד היה חלק ביוזמה להקמת גדר הצפון, פרי רעיונו של צ'ארלס טגארט, המומחה הבריטי למלחמה בטרור, שהוזעק לארץ ישראל מהודו עם התגברות המאורעות. הגדר נועדה למנוע כניסת כוחות ערביים בלתי סדירים מסוריה ולבנון לעזרת המורדים המקומיים. לאחר היסוסים תמך קירקברייד בהקמת הגדר, שמסלולה המתוכנן עבר לאורך כביש הצפון ועד ל, ודרש כי תוקם גם גדר בין הכנרת לנהר הירמוך. דרישתו זו נתקבלה. הגדר הוקמה בשנת 1938. קירקברייד הציע כי הקמת הגדר תוטל על חברת סולל בונה, מאחר שלדבריו עקב המשבר הכלכלי ביישוב, יקפצו היהודים על המציאה ויציעו לבנות את הגדר במחיר זול. ואכן, חברת סולל בונה היא שהקימה את הגדר.
המאורעות בצפון הארץ החריפו וב-2 באוקטובר 1938, בשעות הערב, בוצע על ידי פורעים ערבים טבח ביהודי טבריה בו נרצחו 19 איש, מהם 11 ילדים. לקירקברייד, בבנין הממשל בנצרת, הגיעה ידיעה מקוטעת באלחוט על דבר האירוע. המושל חש לצאת אישית לטבריה. הוא יצא לדרך כשעה לאחר חצות, בלויית קצין משטרה ומשוריין ובו שלושה חיילים. בדרכם היה עליהם להסיר עשרה מחסומים שהונחו על ידי הפורעים ודרכם מנצרת לטבריה ארכה כשעתיים. בהגיע קירקברייד לטבריה היה זה כבר לאחר הטבח והוא מצא את העיר במצב של תוהו ובוהו.
במלחמתם במורדים הערבים נקטו הבריטים יד קשה. נגזרו עונשי מאסר בהליך מקוצר על קרוב לרבבה של ערבים ואלפים הוחזקו במעצר מנהלי ללא משפט, במחנות צפופים ובתנאים קשים. מתחילת שנת 1938 ועד סוף שנת 1939 נדונו למוות יותר ממאה ערבים והוצאו להורג יותר משלושים. כמושל מחוז הגליל היה על קירקברייד להשתתף בהליך ההוצאות להורג בכלא עכו, להיות נוכח בתליה ולאחר התליה למלא תפקיד של חוקר מקרי מוות, ולבדוק את הגופות לאשר כי הנדונים אכן מתו. תפקיד זה היה למורת רוחו של קירקברייד, הוא ראה בהוצאה להורג מעשה מתועב והתמלא תחושת רחמים הן על הנדון והן על עצמו.
הדיוויזיה ה-25 (ארצות הברית)
דיוויזיית החי"ר ה-25 (באנגלית: 25th Infantry Division ) היא דיוויזיית חי"ר קלה של צבא ארצות הברית שבסיסה בהוואי ומשתייכת לקורפוס הראשון.
היסטוריה
הדיוויזיה ה-25 הוקמה ב-1 באוקטובר 1941. את טבילת האש שלה עשתה במהלך המתקפה על פרל הארבור. הדיוויזיה נטלה חלק במערכה באיי שלמה ב-1942 וזכתה אז לכינוי "ברק טרופי" ("Tropic Lightning"). בהמשך נטלה חלק במערכה בפיליפינים כשנחתה באי לוזון. לאחר המלחמה הוצבה ביפן במסגרת הכיבוש הצבאי האמריקאי.
ב-1950 נשלחה למלחמת קוריאה, והשתתפה בקרב ההגנה על העיר פוסאן. לאחר כניסת הסינים למערכה היא נלחמה מולם עד הפסקת האש ביולי 1953.
ב-1965 נשלחה הדיוויזיה למלחמת וייטנאם ונותרה שם במשך כשבע שנים.
ב-1985 אורגנה מחדש לפורמט של חיל רגלים קל. ב-1995 השתתפו יחידותיה ב"מבצע השבת הדמוקרטיה" בהאיטי. ב-2002 נטלה חלק בכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה.
ב-2004 הוצבו כוחות הדיוויזיה בעיראק ובאפגניסטן והשתתפו מאז באופן פעיל במלחמת עיראק ומלחמת אפגניסטן.
הבמה החשמלית - אגדת רוקנ'רול
הבמה החשמלית - אגדת רוקנ'רול הוא סרט תיעודי שביים ניסים מוסק, ויצא לאקרנים ב-2008. הסרט עוסק בלהקת הרוק הבמה החשמלית ובנגן הגיטרה שהוביל אותה שלמה מזרחי שהייתה בולטת מאוד בסצנה הירושלמית של סוף שנות השישים. הסרט מציג פרספקטיבה רחבה של חיים של חברי הלהקה מתקופת הזוהר שלהם ועד היום, במקביל עם תיאור של השינויים שחלו בירושלים בתקופות אלו. הסרט התחרה בתחרות הסרט התיעודי של פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה.
תקציר העלילה
להקת הבמה החשמלית הייתה מהלהקות החשובות של הרוק הירושלמי בפרט והישראלי בכלל. חברי ההרכב היו נערים שיצאו משכונות מצוקה, ממוסררה ומנחלאות. למרות הצלחתם הם מעולם לא הקליטו אלבום משלהם. הם הקליטו סינגל עם צביקה פיק (מתוך האלבום זוהי הדרך שלי) ואת חנטריש שלוש ורבע עם דני בן ישראל, אך בשני המקרים לא קיבלו קרדיט. בסרט מוסק מוצא את כל חברי הלהקה ומציע להם לשוב ולנגן יחד כדי להפיק אלבום משל עצמם. הסרט עוקב אחרי סיפורי החיים שלהם מאז ועד היום, ומציג את תהליך העבודה המשותפת שלהם אחרי 37 שנים. הם לא מצליחים להקליט אלבום אלא מופיעים בצוללת הצהובה בירושלים עם הופעת אורח של המעריץ שלהם ברי סחרוף במופע שמשודר בערוץ הראשון.
זופר אבדיה
זוּפֵֶר אַבְדִיָה (בסרבית: Зуфер Авдија, באלבנית: Zufer Avdija; נולד ב-1 באוקטובר 1959) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ישראלי-סרבי יליד קוסובו. שיחק בתפקיד פורוורד. בעברו כשחקן ייצג את נבחרת יוגוסלביה בכדורסל. כיום משמש כמנהל המקצועי של בני הרצליה.
קורות חיים
אבדיה נולד בפרישטינה, בירת קוסובו (אז חלק מסרביה שביוגוסלביה) למשפחה גוראנית-מוסלמית. בשנים 1977–1980 הוא שיחק בקבוצת סיגל פרישטינה מעיר הולדתו. בשנים 1980–1990 שיחק בקבוצת הכוכב האדום בלגרד מצמרת הליגה היוגוסלבית והיה לקפטן הקבוצה. ב-1984 הגיע איתה לגמר גביע קוראץ'.
אבדיה רשם 66 הופעות בינלאומיות בנבחרת יוגוסלביה. היה חלק מסגל נבחרת יוגוסלביה בכדורסל שהשתתפה בגביע העולם שנערך בקולומביה בשנת 1982 והגיעה למקום השלישי. הוא היה הקלע המוביל במשחק נגד אורוגוואי, וסיים את הטורניר עם ממוצע של 8.8 נקודות למשחק. בנוסף, השתתף עם נבחרת יוגוסלביה בכדורסל כשזכתה במקום הראשון במשחקי הים התיכון שנערכו במרוקו ב-1983.
ב-1990, בגיל 31 יצא לראשונה לשחק מחוץ לגבולות יוגוסלביה, לאחר שהחוק במדינה בתקופה זו איפשר יציאת שחקנים מחוץ למדינה רק לאחר גיל 28. הוא הצטרף לא.ס. רמת השרון כשחקן חיזוק זר. עם נישואיו לאחר ארבע שנים בארץ אבדיה התאזרח כישראלי. הוא היה אחד מהזרים הראשונים מיוגוסלביה לשעבר ששיחקו בישראל.
במשחק של רמת השרון נגד הפועל חולון ב-1992, קלע 53 נקודות. בעונת 1995/96 שיחק במכבי ראשון לציון וקלע 95 נקודות במהלך העונה, ועונה אחר כך הצטרף להפועל תל אביב בה קלע 105 נקודות במהלך העונה.
לאחר שסיים לשחק בהפועל תל אביב, הוא שיחק גם בליגות נמוכות יותר. כששיחק באליצור בת ים, הוא שיתף פעולה עם בנו אנדריי שהצטרף לקבוצה. אבדיה מונה בהמשך למאמן הנוער של בני הרצליה, ובשנת 2011 מונה כעוזר מאמן בני השרון/הרצליה.
שימש במשך מספר חודשים כמאמן כדורסל במחלקת הנוער של בני הרצליה, וב-20 ביוני 2021 מונה למנהל המקצועי של הקבוצה הבוגרת, תפקיד אותו הוא ממלא גם כיום.
חיים אישיים
מרעייתו הראשונה הוא אב לבן, אנדריי אבדיה ששיחק בליגה הארצית בישראל וכיום חי בבלגרד שבסרביה, ולו בת. הוא נישא בשנית לשרון ארצי, בת קיבוץ בית זרע וכדורסלנית עבר, ולהם בן משותף, דני אבדיה, כדורסלן המשחק בקבוצת וושינגטון וויזארדס ובנבחרת ישראל.
בשנת 2021 הופיעה דמותו מספר פעמים בתוכנית "ארץ נהדרת", בגילומו של אלי פיניש. בשנה זו השתתף בפרסומת לבורסה לניירות ערך לצדה של עדי אשכנזי.
קונור פרייס
קריירה
הקריירה של פרייס החלה בגיל שש. תפקידו הבולט הראשון היה של ג'יי בראדוק, בנם הבכור של ראסל קרואו ורנה זלווגר בסרט הקולנוע סינדרלה מן שהיה מועמד לפרס האוסקר. הוא ידוע בעיקר בשל גילום קני, מנהיג שבט הערפדים של בוסטון במשך שתי עונות של סדרת הטלוויזיה כמעט אנושיים. ובתפקידו כהארי ג'יימס בשלוש עונות של סדרת הטלוויזיה "X Company".
חיים אישיים
פרייס מחזיק באזרחות כפולה בארצות הברית ובקנדה. יש לו ארבעה אחים (קייטלין, ברנדן, ריאן ותומס), כולם שחקנים.
בית הכנסת קהל ישן בסרייבו
בית הכנסת קהל ישן (בבוסנית: Stara Sinagoga וכן Il Kal Vježu, בלאדינו: Il Kal Viejo) הוא בית הכנסת הספרדי הראשון שהוקם עבור יהודי סרייבו, ופועל מ-1581.
היסטוריה
קהילה יהודית ספרדית התקיימה בסרייבו החל מאמצע המאה ה-16. ב-1566 התיר קאניילי סייאווש פאשה הוואלי של איילט בוסניה ליהודי סרייבו, להקים בעיר שכונה יהודית ולהתגורר בה במגורי קבע. ב-1581 נחנך "בית הכנסת קהל ישן" אשר מוקם בתוך שכונת החצר היהודית בעיר שנקראה "אֶל קוֹרְטִיז'וֹ" (El Cortijo, מלאדינו: החצר). המבנה נבנה מלבנים והוא בן 3 קומות.
ב-1697, במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1699-1683) נכבשה סרייבו על ידי צבא ממלכת הבסבורג בפיקודו של הנסיך אויגן מסבויה. בית הכנסת הועלה באש וניזוק קשות. ב-1788 נחרב שוב בדליקה שפרצה במקום. ב-1794 אישר הוואלי העות'מאני לבני הקהילה לשקם את בית הכנסת. העבודות התמשכו לאורך שנים ארוכות ולפי כתובת המצויה על תקרת המבנה, עולה כי הן הסתיימו ב-1827.
במהלך מלחמת העולם השנייה הושחת בית הכנסת, נבזז והופקע. הוא שימש בית מעצר ובהמשך מחסן ומאוחר יותר ננטש. לאחר המלחמה שופץ הבניין וב-15 באוקטובר 1966 נחנך בו "המוזיאון היהודי של בוסניה והרצגובינה". המוזיאון התמקד בהצגת תולדות יהדות סרייבו והיו בו 3 מפלסים. במוזיאון הוצגו דגם בית הכנסת העתיק וכן תשמישי קדושה ופרטי לבוש מהמאה ה-18 שהובאו מקהילות בוסניה ורקע כללי על הקהילות, מנהיגיהן וכן אישי מדע ורוח בולטים. מפלס אחד הוקדש לשואת יהודי בוסניה. במהלך מלחמת בוסניה נסגר המוזיאון היהודי. ב-2004 נחנך מחדש תחת המוזיאון ההיסטורי של סרייבו וקיים בו גם חדר תפילה. בבית הכנסת מתקיימת תפילה אחת בשנה, ערבית של יום א' של ראש השנה.
פרץ שובל
פרופ' פרץ שובל (נולד ב-22 ביולי 1945, בטשקנט, אוזבקיסטן - בעבר חלק מברית-המועצות) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה להנדסת מערכות תוכנה ומידע באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובבית הספר למערכות מידע במכללה האקדמית נתניה. בין היתר, הקים את המחלקה להנדסת מערכות מידע באוניברסיטת בן-גוריון ועמד בראשה שנים רבות.
ביוגרפיה
פרופ' פרץ שובל נולד בטשקנט שבאוזבקיסטן (ברית המועצות לשעבר), לאחר שמשפחתו ברחה לשם מפולין עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1939. בתום המלחמה חזרה המשפחה עם ניצולים רבים לאירופה, ושהתה מספר שנים במחנות עקורים, רוב הזמן בגרמניה. ב-25 במאי 1949 עלו לישראל. בילדותו ובנערותו גדל ולמד בגבעת אולגה ובחדרה. התגייס לצה"ל באוגוסט 1963 והיה קצין בחיל הנדסה קרבית. לאחר שירות חובה המשיך בשירות קבע. במקביל למד באוניברסיטת תל אביב, שם קיבל תואר .B.A בכלכלה בשנת 1970 ותואר .M.Sc במערכות מידע בשנת 1975.
במהלך שרותו בצבא היה, בין היתר, מפקד קורס קציני חבלה, עבר קורס מ"פים בשריון והיה מדריך בקורס מ"פים חי"ר. לאחר מכן מילא תפקידים מקצועיים, בין היתר ראש מדור מחשוב באגף התקציבים במטכ"ל, ולאחר מכן היה מראשוני המרכז לניתוח מערכות באגף התכנון במטכ"ל, והיה ראש ענף ניתוח מערכות בדרגת סגן-אלוף.
באוגוסט 1978 השתחרר מצה"ל ונסע עם משפחתו לארצות הברית כדי ללמוד לדוקטורט במערכות מידע באוניברסיטת פיטסבורג שבפנסילבניה, שם קיבל תואר .Ph.D ב-1981.
בשנת 2013 שובל פרש לגמלאות מאוניברסיטת בן-גוריון ועבר למכללה האקדמית נתניה, שם הקים ועמד בראש בית הספר למערכות מידע.
במשך שנים היה שובל חבר ועמד בראש וועדות מקצועיות של המועצה להשכלה גבוהה (מל"ג), בין היתר עמד בראש הוועדה שקבעה תקנים לתוכניות הלימודים במערכות מידע באוניברסיטאות ובמכללות בישראל והיה חבר בוועדה הבינלאומית שבחנה את איכות תוכניות הלימודים בהנדסת תוכנה ובהנדסת מערכות מידע באוניברסיטאות ובמכללות בישראל. כמו כן עסק בייעוץ לארגונים.
תחומי מחקר
נושא עבודת הדוקטורט של שובל היה: "An Expert/Consultation System for a Retrieval Database with a Semantic Network of Concepts".
נושאי המחקר של שובל כוללים: מודלים של נתונים ובסיסי נתונים, מתודולוגיות של פיתוח מערכות מידע, ניתוח מערכות, אחזור וסינון מידע ובחירת מערכות מחשוב.
ספרים ומאמרים
פרופ' שובל פרסם מעל 150 מאמרים בכתבי עת, קובצי ספרים וכנסים בינלאומיים; מאמריו צוטטו אלפי פעמים.
פרסים והוקרה
בשנת 2009 שובל קיבל את התואר "Distinguished Scientist" מטעם הארגון הבינלאומי למחשוב הגדול ביותר בעולם ACM. זהו תואר תחרותי מתקדם שמוענק לאות הכרה בחברים מקצועיים שהגיעו להישגים ותרמו באופן משמעותי כחוקרים בתחום המחשוב.
בשנת 2013 ערכה המחלקה להנדסת מערכות מידע של אוניברסיטת בן-גוריון כנס לרגל פרישתו לגמלאות.
רוברט קבאנה
רוברט קבאנה (באנגלית: Robert Donald Cabana; נולד ב-23 בינואר 1949, מינאפוליס) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. הוא היה מנהל מרכז החלל קנדי.
קורות חיים
רוברט קבאנה נולד במינאפוליס שבמדינת מינסוטה. בשנת 1971 הוא סיים לימודי תואר ראשון במתמטיקה באקדמיה הימית של ארצות הברית. בהמשך הוא התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית ונשלח לקורס נווטים. קבאנה היה נווט של מטוס A-6 אינטרודר. בשנת 1975 הוא סיים קורס טיס ובשנת 1981 קורס טיסי ניסוי. תקופה מסוימת הוא שירת ביפן.
שירות בתחום החלל
בשנת 1985 קבאנה נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1990 הוא השתתף במשימת STS-41 כטייס של מעבורת החלל דיסקברי (ריצ'רד ריצ'רדס היה מפקד צוות). המשימה פעלה לפי תוכנית שכללה הצבת גשושית אוליסס במסלול. בשנת 1992 הוא השתתף במשימת STS-53 כטייס של מעבורת החלל דיסקברי (דייוויד ווקר היה מפקד צוות). הצוות פעל לפי תוכנית של מחלקת ההגנה של ארצות הברית. במשימת STS-65 בשנת 1994 הוא היה מפקד צוות של מעבורת החלל קולומביה. צוות פעל לפי תוכנית ניסויים ובעיקר בחקר חוסר כבידה והשפעתה על בעלי חיים. בשנת 1998 קבאנה היה מפקד משימה STS-88 של מעבורת החלל אנדוור. המטרה העיקרית של הטיסה הייתה הרכבת חלקים של תחנת החלל הבינלאומית.
בשנים 1994–1997 קבאנה היה מנהל משרד האסטרונאוטים של נאס"א.
לאחר טיסה זו קבאנה עבר לתפקידי ניהול בנאס"א. כ-3.5 שנים הוא היה סגן מנהל של מרכז החלל קנדי. בשנים 2007–2008 הוא היה מנהל מרכז החלל סטניס. בשנת 2008 הוא מונה למנהל מרכז החלל קנדי וניהל אותו עד לשנת 2021. בשנת 2021 הוא עבר לתפקיד ניהולי אחר בנאס"א.
קריודרקון
קריודרקון (שם מדעי: Cryodrakon; מילולית: "דרקון קר") הוא סוג של פטרוזאור טורף גדול שהשתייך למשפחת האזדרקיים וחי באמריקה הצפונית בסוף הקרטיקון לפני 76.5 מיליון שנה מזמננו. הוא התגלה בפארק הפרובינציאלי דינוזאור שבאלברטה, קנדה ותואר למדע ב-2019 בידי דייוויד ויליאם אליוט הון, מייקל חביב ופרנסואה תריין. בסוג נכלל מין בודד - Cryodrakon boreas, שמשמעו "רוח צפונית" - על שם בוריאס, אל הרוח של המיתולוגיה היוונית. החוקר חביב רצה לתת למין את השם C. viserion, על שם דרקון הקרח "ויסריון" ממשחקי הכס, אך ההצעה לא התקבלה.
מקדם תקומה
במכניקה קלאסית, מקדם תקומה הוא גודל פיזיקלי המאפיין את מידת האלסטיות בהתנגשות בין שני גופים. מקדם התקומה הוא מינוס הפרש המהירויות אחרי ההתנגשות חלקי הפרש המהירויות לפני ההתנגשות, כלומר כאשר \ v_2,v_1 הן מהירויות גוף 1 וגוף 2 לפני ההתנגשות, ו-\ u_2,u_1 הן מהירויות גוף 1 וגוף 2 לאחר ההתנגשות.
מקדם תקומה שערכו אחת מציין התנגשות אלסטית לחלוטין, שבה נשמרת האנרגיה הקינטית, בעוד מקדם תקומה אפס משמעותו התנגשות פלסטית לחלוטין. מקדם תקומה בין אפס לאחת מציין התנגשות ביניים. מקדם התקומה לא מייצג את כמות האנרגיה הקינטית שהלכה לאיבוד בהתנגשות, אם כי הגדלים קשורים זה בזה.
המהירויות בנוסחה הן סקלרים, כלומר עבור התנגשות המתרחשת בממד אחד. כל התנגשות בין שני גופים ניתן לרשום בממד אחד במערכת הייחוס של מרכז המסה.
מקדם התקומה של התנגשות תלוי בגורמים רבים, כגון: מידת האלסטיות של הגוף הפוגע, סוג המשטח בו פוגע בגוף, ויסקואלסטיות (חיכוך פנימי בתוך הגוף) ועוד. עם זאת, גם בהתנגשויות אידיאליות מהבחינות הללו (היעדר חיכוך פנימי, משטח קשיח במידה אינסופית וחומר אלסטי למדי) עדיין קיימת מגבלה בסיסית על מקדם התקומה של עצם, והוא לעולם לא יכול להיות שווה לאחד. הסיבה לכך היא שמהירות הקול בחומר ממנו עשוי הגוף הפוגע סופית, כך שחלקים שונים שלו "יודעים" על ההתנגשות בזמנים שונים ויש הפרש בזמני התגובה שלהם. כתוצאה מסופיות מהירות הקול, הגוף לא מגיב כגוף קשיח, וחלק מהאנרגיה של ההתנגשות מועברת לרובד פנימי (רעידות פנימיות למשל) במקום לאנרגיה קינטית של מרכז המסה.
חיזוי מקדם התקומה מתכונות החומר
מקדם התקומה אינו תכונה של החומר ממנו עשוי העצם בלבד מכיוון שהוא משתנה עם הצורה של הגוף והתנאים הספציפיים של ההתנגשות, אבל הוא ניתן לחיזוי מתכונות החומר וממהירות הפגיעה כאשר מפשטים את מאפייני ההתנגשות. כדי להימנע מהסיבוכים הכרוכים בתנועה סיבובית וחיכוך, נחשיב את המקרה האידיאלי של זוג עצמים כדוריים זהים, המתנגשים כך שמרכזי המסה שלהם והמהירויות היחסיות שלהן נחות כולן על ישר אחד.
עבור חומרים רבים, כמו מתכות וחומרים קרמיים, ניתן להניח שהם אלסטיים באופן מושלם כאשר המאמצים המתפתחים בהתנגשות לא עוברים את החוזק שלהם, בו ניתן לראות את הגבול האלסטי שלהם. כאשר הנחה זו מתקיימת, אנרגיית ההתנגשות נאגרת באופן תאורטי במעיין אפקט-קפיצי של דחיסה אלסטית והתוצאה היא e = 1. אולם הנחה זו תקפה רק למהירויות של בין 0.1m/s ל-1m/s. הגבול האלסטי נשבר במהירויות גבוהות יותר משום שכל האנרגיה הקינטית נאגרת בנקודת המגע. יותר מכך, הגבול האלסטי נשבר בחלק משטח המגע, ותוצאתו אובדן אנרגיה קינטית לדפורמציה פלסטית. ניתן להסיק את חוק הפרופורציה הבא להתנהגות האנרגיה הקינטית שלא אבדה לדפורמציה פלסטית משיקולים אלה:
וממנו להסיק את התנהגות מקדם התקומה עבור מהירות וצפיפות נתונות:
חוזק גבוה של החומר מאפשר לחלק גדול יותר של "נפח המגע" של החומר להישאר בתחום האלסטי. מודול אלסטי נמוך יותר מאפשר לשטח מגע גדול יותר להתפתח במהלך ההתנגשות כך שהאנרגיה מתפלגת על נפח גדול יותר מתחת למשטח בנקודת המגע. זה עוזר למנוע שבירה של הגבול האלסטי.
מודל של מקדם התקומה של מערכות מורכבות
ניתן למדל גוף מורכב כמערך של N מסות שבין כל שניים מחבר קפיץ רפוי. ברגע שהגוף נכנס להתנגשות הגוף, דהיינו המערך, סופג זעזוע מסוים, וחלק מהאנרגיה הקינטית המקורית של הגוף הופך לאנרגיה ויברציונית פנימית של הגוף, כך שהגוף חוזר רק עם חלק מהאנרגיה הקינטית המקורית שלו כאנרגיית מרכז מסה. תחת ההנחה שמסתו של הגוף הגדול בין השניים אינסופית ביחס למסת הגוף הקטן בין השניים, כמו גם שלגוף הכבד קשיחות אינסופית (כך שההחזרה הופכת תלויה במבנה של הגוף הקל בלבד), ניתן לתאר את מקדם התקומה כמקדם פנימי מאפיין של הגוף לבדו, ללא קשר להתנגשות. מצב כזה מתרחש למשל בהתנגשות של גוף ברצפה. מטרת המודל הבא להעריך את מהירות החזרה u של גוף מורכב כתלות במהירות הפגיעה v ולהעריך את היחס .
קירוב ראשון
כקירוב ראשון ניקח מערכת של 2 קפיצים זהים ושתי מסות זהות, מסת כל מסה m וקבוע הקפיץ k לכל קפיץ. אורכו הרפוי של כל קפיץ L, ומשקל הגופים מוזנח בבעיה. המערכת מתנגשת ברצפה במהירות v, כל הנתונים מוצגים באיור. המשוואות הדיפרנציאליות המתארות את תנועת הגופים בזמן הן:
h_1(t) הוא מיקום המסה התחתונה כפונקציה של הזמן ו-h_2(t) מיקום המסה העליונה בזמן, כאשר כיוון למעלה מוגדר כחיובי.
פתרון המשוואות הדיפרנציאליות:
כדי לפשט את המשוואות ראשית נציג ניסוח חלופי למשוואות באמצעות הצגת הסטייה מנקודות שיווי המשקל בגבהים h=L,2L:
ו- ואז המשוואות הדיפרנציאליות הופכות להיות:
כעת נציג את הבעיה בייצוג מטריציוני ונמצא את אופני התנודה העצמיים. הצבת פתרונות מהצורה: מובילה להצגה:
כדי שלמערכת המשוואות הזאת יהיה פתרון, על הדטרמיננטה שלה להתאפס, מה שמוביל למשוואה ממעלה רביעית:
ניתן להפוך את המשוואה למשוואה ריבועית על ידי ההצבה ולקבל את הפתרונות:
כאשר. נסמן כעת ב-A_1,B_1 את אמפליטודות התנודה של כל אחת מהמסות בתדר העצמי \omega_1, ובאופן דומה נגדיר את A_2, B_2. האנרגיה הקינטית של מרכז מסה שאבדה בהתנגשות שווה לאנרגיה האלסטית שנאצרה בקפיץ המחבר בין שתי המסות ברגע התנתקות הקפיץ התחתון מהקרקע כלומר, ל-: כאשר t = T הוא רגע ההתנתקות. לכן כל שנותר הוא להעריך את האמפליטודות של המסות.
תנאי ההתחלה הם. יחד עם התנאי (תנאי זה מייצג את השוויון בין המתקף שמפעילה הרצפה לשינוי התנע של המערכת), אשר ניתן לרשמו גם כך:. על כך נוסף התנאי:. ארבעת התנאים הללו מאפשרים להרכיב מערכת של 4 משוואות ליניאריות, אשר בתום תהליך חישובי ארוך ניתן להסיק מהן את התוצאה למקדם התקומה:. כלומר רוב האנרגיה עוברת לרובד ויברציוני פנימי. זה כמובן לא אומר דבר על ההתנהגות הגבולית של גוף חומרי אמיתי, שכן כדי למדלו צריך לפתור עבור N מסות וקפיצים כאשר N שואף לאינסוף.
הכללה ל-N מסות וקפיצים
עבור מערך של N מסות וקפיצים נקבל N משוואות דיפרנציאליות מצומדות עבור כל אחת מהתאוצות של המסות. כאשר i < N מתקיים עבור המסה ה-i (המסות ממוספרות מלמטה למעלה):
ואילו עבור המסה העליונה (שמספרה N) מתקיים:
אם נסמן בניסוח מטריציוני נקבל שהנגזרת הזמנית השנייה של ווקטור המצב  שווה למכפלה שלו במטריצה מסוימת:
התדירויות הטבעיות של המערכת בגבול שבו N שואף לאינסוף, הן למעשה הערכים העצמיים של המטריצה האינסופית הזאת (הערך העצמי \lambda_i למעשה שווה לריבוע התדירות הטבעית שמתאימה לו: \omega_i^2). מכאן, התגובה של גוף להתנגשות (מידת ספיגת האנרגיה שלו) תלויה בהתנהגות האסימפטוטית של הערכים העצמיים של מטריצות אינסופיות בעלת התבנית הזאת.
השפעת אופי המשטח על מקדם התקומה
הפיתוח לעיל מניח התנגשות על משטח קשיח באופן אינסופי (perfectly rigid), כלומר משטח שקבוע הקפיץ שלו הוא אינסוף. אולם התוצאות בפועל של מקדם התקומה שונות באופן משמעותי. ניתן להסביר הבדל זה על ידי כך שמייחסים קבוע קפיץ לקפיץ החיצוני למערכת הקפיצים והמסות (הקפיץ התחתון באיור) באופן שמשקלל גם את קבוע הקפיץ של המשטח שלוקח חלק בהתנגשות כלומר כך ש-:  (חיבור קפיצים בטור). ניתן להסתכל על המודל כעת כעל הבעיה של אוסצילטור הרמוני מאולץ - למערכת הקפיצים והמסות הפנימית יש תדירות תנודה פנימית טבעית מסוימת בעוד פועל עליה כוח מאלץ (F(t על ידי הקפיץ החיצוני. תוצאות ניסוייות מראות שלגרף של מקדם התקומה כתלות ב- \beta יש מינימום בנקודה מסוימת. ההסבר לכך נעוץ בתופעת התהודה - כאשר תדירות הכוח המאלץ תואמת את תדירות התנודה הטבעית הפנימית של המערכת נוצר "רזוננס" בין הכוח המאלץ למערכת - והמערכת סופגת יותר אנרגיה, כך שרק מעט מהאנרגיה "נשארת" למרכז המסה - רובה עובר לרובד פנימי של הגוף, כלומר לתנודות פנימיות.
קישורים חיצוניים
Stoß (Physik)
סדנאות אפרים
המתחם מתוכנן להיות נקודת הקצה הצפונית של המסילות המהירות בין אזור חיפה ודרומה במסגרת תת"ל 65.
במתחם הסדנאות מקודמת תוכנית למבנה שו"ב קבוע, מבנה מסילאים, רציף מכין, מחסנים לוגיסטים ושלושה מבני תחזוקה באזור הצפוני של המתחם (H).
היסטוריה
סדנאות קישון (אפרים) נבנו על ידי שלטונות הבריטים בשנת 1932 עבור הרכבת המנדטורית. מיקומן איפשר טיפול גם בקטרי המסילה התקנית וגם בקטרי המסילה הצרה (של רכבת העמק). עד לבניית הסדנאות נאלצה החברה, לתיקונים גדולים, לשלוח קטרים לקנטרה.
בי"ט בסיוון תש"ו (17 ביוני 1946) ביצעו אנשי ארגון לח"י את ההתקפה על בתי המלאכה של הרכבת, במסגרת תנועת המרי העברי נגד השלטון הבריטי בארץ ישראל. ההתקפה הסבה נזק כבד לבתי המלאכה של הרכבת. 11 מלוחמי הלח"י נהרגו בפעולה.
בתאריך 24 באוקטובר 1962 שינו את שמן של הסדנאות מ"סדנאות קישון" ל"סדנאות אפרים", על שמו של אפרים רובינוביץ (רביב), שהיה מראשוני עובדי הסדנאות וממנהליה. אפרים רובינוביץ עבד בימי השלטון המנדטורי ברכבת במשך תקופה מסוימת כדווד יהודי יחיד בין מאות פועלים ערביים. הוא החדיר פועלים יהודים לעבודת הרכבת ועשה רבות בבתי המלאכה ומחוצה להם למען הכשרתם. עם הקמת המדינה נתמנה כחבר הוועדה המיוחדת שתכננה את הפעלתה מחדש של הרכבת על ידי השלטון הישראלי.
תיאור המתחם
במרכז המתחם נמצא מוסך H, אחד המבנים הוותיקים במתחם שקיבל את שמו בגלל צורתו. דרום-מזרחית לו נמצא בנין המשרדים המיועד לשימור, משרת כיום את חטיבת הנייד של רכבת ישראל. בדרום המתחם, ליד שער הכניסה של המסילה נמצא בית מסילאים. בחלק המזרחי של המתחם נמצאות מסילות הדיור ורציפי תדלוק רכבות.
פרויקט השדרוג של סדנאות הקישון
הפרויקט מתוכנן להתבצע בשני שלבים: שלב א' ושלב ב', במסגרת הפרויקט יוקמו וישודרגו מעל 30 מבנים שונים, ייסללו 33 ק"מ של מסילות, ייסללו דרכים, יוקמו שני מוסכים חדשים: מוסך לנייד חשמלי ומוסך לקרונועי IC, בנוסף יורחב מוסך קיים (מוסך H), יוקם מבנה שו"ב וייבנו מחסנים ומשרדים. כמו כן, הפרויקט כולל שימור של מספר מבנים היסטוריים אשר נמצאים במתחם. עלות המתוכננת של הפרויקט היא 1.3 מיליארד ש"ח והוא עתיד להסתיים ב-2026.
סמבה (ארגנטינה)
הסמבה (בספרדית: Zamba) היא סגנון מוזיקלי וריקוד הרווח בארגנטינה, בעיקר בפרובינציות הצפון מערביות: סלטה, טוקומן, סנטיאגו דל אסטרו, קורדובה ואחרות.
אין שום קשר בין הסמבה (Zamba) הארגנטינאית לסמבה (Samba) הברזילאית.
מקורה של הסמבה
מקורה של הסמבה בפרו באמצע המאה ה-19, סמוך לקבלת בעצמאות, בסגנון בשם Zamacueca, שהתפצל מאוחר יותר לשני סגנונות שונים: הסמבה והקואקה (Cueca); כשהראשון איטי ומלנכולי יותר באופיו והשני מהיר ועליז יותר, אך לשניהם מבנה דומה.
מקור השם "סמבה" הוא ככל הנראה במונח zambo, שהתייחס לתערובת של אפריקאים ואינדיאנים.
מקובל לזהות את Zamba de Vargas בתור "אם כל הסמבות", והסמבה המוכרת הוותיקה ביותר.
מבנה מוזיקלי
הוא מחולק לשני חלקים - הראשון והשני (La primera, La segunda) - כשבכל חלק יש שני בתים ופזמון חוזר. בכל בית ובפזמון יש ארבע שורות, ושתי האחרונות מושרות פעמיים. במקרים נדירים לסמבה אין פזמון (La Lopez Pereyra, Zamba de Vargas).
השיר נפתח לרוב בהקדמה מוזיקלית, שחוזרת שוב לפני החלק השני; והוא מסתיים עם סיום הפזמון בחלק השני (לא מקובל שימוש בפייד אאוט למשל). ההקדמה היא באורך של כ-20 שניות, והיא מהווה לא פעם תת-יצירה בפני עצמה.
אופי הסמבה והתוכן שלה
לסמבה יש נטייה כללית להיות איטית, נוסטלגית ומלנכולית, ולעיתים אף דרמטית, בניגוד לקואקה שהיא גרסתה הקצבית יותר. עם זאת, יש גם סמבות עליזות יותר, כגון הסגנון המקובל בטוקומן (La tucumanita, El jardin de la republica).
מילות השירים מתייחסות במקרים רבים לנופים המקומיים, שמות של מקומות, מנהגים מקומיים וכדומה. לא פעם נעשה שימוש בקצ'ואה ובדיאלקטים מקומיים (La tucumanita, Paisajes de Catamarca). בנוסף, יש לסמבה נטייה להיות רטרוספקטיבית ולהתייחס לעצמה (Zamba de mi esperanza, La Candelaria).
במהלך הסמבה נבנה מתח שמצטבר לאורך שני הבתים והפזמון, ומגיע לידי קתרזיס בחזרה על שתי השורות האחרונות בפזמון.
בסמבות המתייחסות לקרנבל ולחגיגות הכפריות מקובל לשלב בשיר צהלות של חוגגים שתויים (בפועל מדובר בחיקויים שמבצעים הזמרים עצמם).
הריקוד
הריקוד הוא ריקוד זוגות בעל מבנה קבוע פחות או יותר. הוא נרקד בתלבושות כפריות טיפוסיות. הרקדנים מחזיקים מטפחת לבנה ומנפנפים בה מעל ראשם, והיא אמורה לבטא את רגשותיהם.
הרקדנים אינם נוגעים זה בזה, אלא נעים בתנועות סיבוביות תוך החלפת מקומות; והריקוד מייצג חיזור של הגבר אחר האישה, שבסופו הוא כובש את ליבה.
הרקדנים רוקדים במהלך השירה, ונחים במהלך ההקדמה לפני כל אחד מהחלקים.
חלק בלתי נפרד מהסמבות הן ההוראות לרקדנים. לדוגמה, ההכרזה לפני כל הקדמה איזה חלק מתחיל, ההוראה להתחיל לרקוד עם סיום ההקדמה והודעת סיום לפני החזרה על שתי השורות האחרונות בפזמון.
סמבות בעברית
יש מספר סמבות שתורגמו לעברית, בעיקר במהלך שנות השמונים של המאה ה-20. מספר סמבות תורגמו על ידי אהוד מנור:
הפרברים, שבעיבודיהם ניתן לזהות השפעות דרום אמריקאיות (והם אף היו שותפים להקלטת גרסאות עבריות לשירים רבים משם), הקליטו בסוף שנות ה-60 תקליט שירים בלועזית (לא מקוריים) - Sing International - שכלל בין היתר גרסת כיסוי לסמבה של לוס פרונטריסוס בשם Cuando el amor se VA. בתחילת שנות ה-70 הם הקליטו את השירים "מה שיש לי לומר" (יוסי גמזו, נחום היימן) ו"תיבת הזמרה נפרדת" (נתן אלתרמן, נחום היימן), שניהם בעיבוד טיפוסי של סמבה מבחינת המקצב, הליווי הכלי והפתיח הדרמטי.
ג'יל האפפני
ג'יל האפפני (באנגלית: Jill Halfpenny; נולדה ב-15 ביולי 1970) היא שחקנית אנגלייה הידועה בעיקר מהופעותיה בתפקיד רבקה הופקינס באופרת הסבון הבריטית "קורוניישן סטריט (1999–2000); קייט מיטשל באופרת הסבון המתחרה "איסטאנדרס" (2002–2005); איזי רדפאת' בסדרה "דרך ווטרלו" (2006–2007); ודאיין מנינג בסדרת הדרמה "במועדון" (2014–2016). ב-2004 זכתה האפפני בעונה השנייה של תחרות הריקודים הטלוויזיונית "Strictly Come Dancing".
הקריירה של האפפני החלה ב-1989 בסדרת הילדים "מועדון בייקר" של ה-BBC. בהמשך הופיעה במגוון תפקידים בטלוויזיה בסדרות כגון "Peak Practice", "משפחה וצרות אחרות", "לב פראי", "Lightfields", "בבילון", "אנושיים", "Three Girls", ובמיני-סדרה "שקרן/שקרנית".
להאפפני קריירה מצליחה גם בתיאטרון, והיא הופיעה במגוון הפקות החל מקומדיות מוזיקליות (pantomime) וכלה בתיאטראות וסט אנד, במחזות כגון "הדוד וניה", "נערות לוח השנה", "המסיבה של אביגיל", ובמחזות זמר כגון "שיקגו". ב-2011 זכתה בפרס שחקנית השנה הטובה ביותר של בחירת הצופים בתיאטרון, ובפרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה במחזמר על תפקידה בדמות פולט במחזמר "Legally Blonde".
ביוגרפיה
האפפני נולדה בגייטסהד למורין וקולין האפפני. יש לה שתי אחיות גדולות ממנה ניקולה ופולה. השנייה היא אמה של השחקנית צ'לסי האפפני.
היא למדה בבית הספר הקתולי סנט אדמונד קמפיון בגייטסהד. בשנים 1994 עד 1996 למדה משחק באקדמיית ובר דאגלס לאמנות הדרמה. עוד למדה בבית הספר למשחק "First Act Theatre" בגוספורת' שבניוקאסל, וב-"Reavley Theatre School" בפלינג שבגייטסהד.
קריירת המשחק שלה החלה כשהייתה בת 14 בסדרת הדרמה לילדים "מועדון בייקר" של ה-BBC, שצולמה באזור בנוול שבניוקאסל. תפקידיה בטלוויזיה כוללים הופעות בסדרה "דיאל ופסקו", "ברברה" ו"קורוניישן סטריט". בתיאטרון שיחקה עם להקת התיאטרון האל טראק (Hull Truck Theatre). ב-2002 לוהקה לתפקיד קייט מיטשל באופרת הסבון "איסטאנדרס" של ערוץ BBC One. הדמות הוצגה כשוטרת שנשלחה לרגל אחר פיל מיטשל, אבל אחרי שזהותה נחשפה, היא עזבה את המשטרה והתחתנה עם פיל. הפרק האחרון בהשתתפותה שודר בינואר 2005.
ב-2004 השתתפה האפפני בתחרות הריקודים הסלוניים "Strictly Come Dancing" של ערוץ BBC One, ורקדה יחד עם דארן בנט. בני הזוג זכו בתחרות והשופטים העניקו להם בגמר את מלוא 40 הנקודות. ב-14 בדצמבר 2004 האפפני ודארן בנט הופיעו על הבמה במופע "Royal Variety Performance" שהתקיים בלונדון קוליסאום. בתוכנית ספיישל לחג המולד של "Strictly Come Dancing" בה השתתפו הזוכים בתחרויות והתחרו זה בזה. ג'יל ודארן הוכתרו כאלופי האלופים. בדצמבר אותה שנה פורסם שהאפפני תככב בתפקיד רוקסי הארט במחזמר "שיקגו" בווסט אנד החל מינואר 2005.
ב-2005 הופיעה האפפני במחזה "The Bodies" עיבוד של פיטר פלנרי לרומן מאת אמיל זולא, בתיאטרון לייב בניוקאסל, לצדו של השחקן קרייג קונוויי שאיתו התחתנה מאוחר יותר. ב-2005 וב-2006 שיחקה בהאפפני בקומדיות מוזיקליות בתיאטרון רויאל בניוקאסל. בינואר 2006 הייתה האפפני מנחה אורחת בסדרה "The Sound of Musicals" של ה-BBC, ושיחקה בתפקיד רוקסי בול בפרק בסדרה "לגדול בלי בושה". עוד ב-2006 השתתפה בתפקיד אורח בפרק בתוכנית "המופע של קתרין טייט".
באביב 2006 החלה האפפני לשחק בסדרה "דרך ווטרלו" של ערוץ BBC One, בתפקיד המורה איזי רדפאת', עליו זכתה בפרס TV Quick לשחקנית הטובה ביותר. הדמות שגילמה נהרגה בסוף העונה השנייה של הסדרה. ב-2007 הייתה האפפני הקריינית בתוכנית התיעודית "Freaky Eaters" של BBC Three, ובתוכנית "Fat Man's Warning" של ערוץ 4.
מפברואר 2008 שיחקה האפפני, שהייתה אז בהיריון, בתפקיד נורמה פארנס לצדו של מייקל ברימור במחזה "Surviving Spike" בתיאטרון רויאל בווינדזור. החל מ-28 ביולי ועד 31 באוקטובר 2009 כיכבה האפפני בהפקה של הווסט אנד של "נערות לוח השנה", וגילמה את פולט בונפונטה במחזה "Legally Blonde", שהוצג לראשונה בינואר 2010. היא שיחקה בתפקיד זה עד סוף אוקטובר 2010, ואז החליפה אותה דני ואן אאוטן. על תפקיד זה זכתה האפפני בפרס קהל התיאטרון לשחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר, וזכתה בפרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה במחזמר.
האפפני שיחקה בתפקיד אורח בסדרה הקנדית "התעלומות של הבלש מורדוק" בפרק אחד בעונה החמישית ששודר ב-2012.
במרץ 2012 כיכבה האפפני במחזה "המסיבה של אביגייל" מאת מייק לי בתיאטרון Menier Chocolate Factory בלונדון. באפריל הועלתה ההצגה בתיאטרון המלכותי בבאת', ואחר כך הועברה לתיאטרון וינדהם שבווסט אנד, שם הוצגה ממאי עד ספטמבר. ב-2014 כיכבה בסדרת הדרמה "במועדון", שחזרה לעונה שנייה בשנת 2016. עוד ב-2014 שיחקה בסדרה "בבילון" של ערוץ 4.
בספטמבר 2014 יחד עם טים הילי הייתה האפפני קריינית של "ההיסטוריה של צפון מזרח בטקס המרתון "Great North Run". ב-2015 כיכבה במחזה "Way Upstream" מאת אלן אייקבורן בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר. עוד באותה שנה שיחקה בעונה הראשונה של הסדרה "אנושיים".
ב-2017 החלה לשדר בערוץ רדיו 2 של ה-BBC לצדה של שרה קוקס.
ב-2018 לוהקה לעיבוד הבימתי של הרומן "הבחורה על הרכבת" בלידס. הצגת הבכורה הייתה במאי בתיאטרון וסט יורקשייר פלייהאוס.
חיים אישיים
ב-2007 התחתנה האפפני עם השחקן קרייג קונוויי. לבני הזוג נולד ילד אחד. השניים התגרשו ב-2010.
היא שגרירה של ארגון הצדקה לילדים "Kidscape".
בני ערובה (סדרת טלוויזיה אמריקאית)
בני ערובה (באנגלית: Hostages) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית, ששודרה ברשת CBS בשנת 2013. הסדרה פותחה עבור הטלוויזיה האמריקאית על ידי אלון ארניה וג'פרי נחמנוף והיא מבוססת על הסדרה הישראלית באותו השם שיצרו עמרי גבעון ורותם שמיר והופקה על ידי חיים שריר, שהוקרנה בבכורה ב-13 באוקטובר 2013, כמעט שלושה שבועות לאחר שידור הגרסה האמריקאית. ג'פרי נחמנוף כתב וביים את פרק הפיילוט לגרסה האמריקאית. הסדרה הוקרנה בבכורה ב-23 בספטמבר 2013 והסתיימה ב-6 בינואר 2014.
ב-10 במאי 2014, רשת CBS הודיעה על ביטול הסדרה לאחר עונה אחת.