cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פעולת תג מחיר
התייחסות ציבורית
רבני הציונות הדתית גינו או הביעו הסתייגות מפעולות "תג מחיר"; הן מסיבות מוסריות של פגיעה בחפים מפשע, הן מסיבות הלכתיות של "איסור גזל הגוי" והן מסיבות מעשיות של החלשת התמיכה במאבק וסיכון מפעל ההתנחלות וכן בשל שהטיפול בסכסוך הערבי בישראל אינו מסור לידיהם של יחידים אלא מסור כולו לשיקול דעתה של המדינה וצבאה שהם נציגי הציבור. בין המגנים הרבנים יובל שרלו, חיים דרוקמן, נחום אליעזר רבינוביץ, זלמן ברוך מלמד, שלמה אבינר, מנחם פרומן, חנן פורת, אלחנן בן נון, בני לאו, שמואל ריינר, חיים נבון ויעקב פילבר. ב-2014 פורסמה קריאה של מאה רבנים מהציונות הדתית נגד מעשים אלו.
מספר אישי ציבור התבטאו באופן שפורש לעיתים כתמיכה ב"תג מחיר" או בפגיעה בפלסטינים. הרב יצחק שפירא קרא לנקוט בדרך תגובה של "ערבות הדדית", והסביר כי "כשנפגע מישהו במקום אחד צריכה להיות תגובה בכל מקום". דברים דומים אמרה גם דניאלה וייס ביולי 2008. וייס סוברת כי "תג מחיר" הומצא על ידי גורמי ממשל ישראלים כדי לפגוע בתדמית של ההתיישבות ביהודה ושומרון, ואמרה כי "תג המחיר" היחיד שמקובל עליה, הוא הקמת מאחז וגבעה חדשה במקום כל מאחז וגבעה שמפונים. הרב אליעזר מלמד כתב בנובמבר 2008 בטורו בעיתון "בשבע", כי מדיניות זו התבררה כ"יעילה ביותר". בהזדמנות אחרת הסביר כי הביע תמיכה בהפגנות רחבות היקף על ידי ועדי המתיישבים בצמתים, שנועדו להעסיק כוחות צבא רבים ככל האפשר, אך מעולם לא הביע תמיכה בפגיעה של אנשים פרטיים בערבים או ברכושם. לאחר רצח משפחת פוגל באיתמר כתב: "איננו שואפים לנקם פרטי, אלא לנקמה ממלכתית שצה"ל וכל מערכות השלטון יובילו".
יו"ר ועדת החוץ והביטחון צבי האוזר טוען שכאשר מציגים את הנתונים על פעולות תג מחיר, בכדי להעמיד את הפרופורציות יש לציין את אירועי הפרות הסדר מהצד הערבי אשר עומדים על כ-3000 אירועים בשנה.
שימושים נוספים בביטוי
עם הזמן התרחב השימוש במונח "תג מחיר" באופן מושאל, ונעשה בו שימוש באמצעי התקשורת לתיאור כללי של פעולות מחאה אלימות, גם אם לא נעשו למטרת הצבת "תג מחיר" והרתעה, ואף לפעולות אלימות אשר מבוצעות בידי ערבים; כגון הצתת בתי כנסת, חילול קברים יהודיים, עקירת מטעים, וכתיבת כתובות נאצה נגד יהודים.
מארה סלבטרוצ'ה
מארה סלבטרוצ'ה (Mara Salvatrucha) או MS-13, היא ארגון פשע בינלאומי שהוקם ככנופיית רחוב בלוס אנג'לס בשנות השבעים. במקורה הוקמה על ידי מהגרים מאל סלוודור במטרה להגן על עצמם מכנופיות אחרות, אך הפכה לארגון פשע מסורתי יותר עם השנים. כנופיית MS-13 מורכבת מתאים או פלגים אשר ממוקמים ברוב חלקיה של ארצות הברית, אל סלוודור וחלקים אחרים של העולם. ההערכה היא כי הכנופיה מונה 10,000 חברים בארצות הברית לבדה. לפי הערכות מונה הכנופיה למעלה מ-100,000 חברים ברחבי העולם. פעילויותיה של הכנופיה כוללות הברחה וסחר בסמים, מכירת נשק בשוק השחור, סחר בבני אדם, התנקשויות, גנבות והתקפות על רשויות אכיפת חוק. ארגון ה-FBI עורך פשיטות בקנה מידה גדול כנגד חשודים בחברות בכנופיה, בספטמבר 2005 בוצעו 650 מעצרים של חברי הכנופיה.
היסטוריה
הכנופיה נוסדה באזור פיקו-יוניון (pico union) בלוס אנג'לס, שם נהגו כנופיות מקסיקניות-אמריקאיות למשוך מהגרים מאל סלבדור שברחו ממלחמת האזרחים שהתחוללה שם. חברי MS רבים באזור לוס אנג'לס גורשו בשל שהותם הבלתי-חוקית בארצות הברית או בשל ביצוע פשעים. רבים המשיכו בפעילות הפלילית בשובם לאל סלבדור. הכנופיה המשיכה לגדול גם בזמנים אלו בעקבות פעילות גיוס אינטנסיבית של המגורשים.
בשנת 2023 חברות הכנופייה השתתפו במרד האסירות בטגוסיגלפה.
אטימולוגיה
ישנם כמה הסברים אפשריים לשם מארה סלבטרוצ'ה. לפי מקורות אחדים, שם הכנופיה נגזר על פי שם הרחוב "לה מארה" שבסן סלבדור, בירתה של אל סלוודור וארגון הגרילה "סלבטרוצ'ה" שנלחם במלחמת האזרחים העקובה מדם באל סלבדור. בנוסף, המילה "מארה" משמעותה "כנופיה" בסלנג האל-סלבדורי. מילה זו גזורה מהמילה "מארהבונטא", שמו של מין אכזרי של נמלים מאזור יער האמזונאס. המילה יכולה גם לרמוז לכנופיית מארהווילה שנמצאת במזרח לוס אנג'לס. המילה סלבטרוצ'ה היא הלחם של המילים "סלבדורי" ו"טרוצ'ה", שמשמעותו בסלנג האל-סלבדורי היא "דריכות".
יחסי וייטנאם–צ'ילה
היסטוריה
צ'ילה ווייטנאם כוננו לראשונה מערכת יחסים בשנת 1972, כאשר עוד וייטנאם ההייתה מחולקת ובעת שמלחמת וייטנאם הייתה בעיצומה. עם זאת, לאחר שאוגוסטו פינושה ביצע הפיכה בשנה לאחר מכן ובעקבות ניצחונה של צפון וייטנאם בשנת 1975 היחסים התמתנו. פינושה, אנטי-קומוניסט, היה עוין לממשלה הקומוניסטית שהוקמה אז בווייטנאם ולא היה שום קשר רשמי בשנות ה-80 בין החונטה הימנית האנטי-קומוניסטית הצ'יליאנית לבין וייטנאם הקומוניסטית. במקביל, הכלכלה המתוכננת של וייטנאם גמגמה תוך שצ'ילה עדים לצמיחה כלכלית משמעותית אשר זכה לשבחים כמו "נס של צ'ילה".
יחסים כלכליים
בשלהי שנות השמונים שתי המדינות היו עדים לשינויים גדולים. וייטנאם החלה את הרפורמה הכלכלית שלה בשנת 1986 ואילו צ'ילה עברה משלטון חונטה צבאית לדמוקרטיה בשנת 1990. היחסים הופשרו וצ'ילה הפכה לאחת המשקיעות הכלכליות הגדולות של אמריקה הלטינית בווייטנאם. נכון ל-2017, וייטנאם היא שותפת הסחר השנייה בגודלה של צ'ילה ב-ASEAN.
שתי המדינות חתמו על הסכם סחר חופשי בשנת 2014 ואשר אושרר מחדש על ידי הנשיאה מישל בצ'לט בביקורה בווייטנאם בשנת 2017.
שורש 151
במילון קאנגשי יש 68 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
מאיר בנאי (אלבום)
מאיר בנאי הוא אלבום הבכורה של מאיר בנאי, שכתב, הלחין ושר את כל שירי האלבום, פרט לשיר "זה חלום" שהלחין אריק רודיך, ולשיר "בתוך הכלוב", אותו הלחינו בנאי ורודיך ביחד. האלבום הופיע ב-1984 והתקבל באהדה על ידי המבקרים. המפיק המוזיקלי והמעבד של האלבום הוא אריק רודיך. בין הבולטים שבשירי האלבום: "כשהיום עולה", "מחפש את הכיוון", "כמו ציפור מעל הים", "לילות", ושני השירים שבנאי הוציא עוד בשנת 1982 - "אל המנוחה" ו"אביתר". האלבום יצא בחברת התקליטים "מאי מיוזיק" של נחום היימן, שהאמין בבנאי הצעיר והפיק את האלבום.
בשנת 1990 יצא לראשונה על גבי התקליטור, בהוצאה של חברת "סי בי אס", עם עטיפה בצבע שחור-לבן.
בשנת 1998 האלבום יצא על גבי התקליטור, בהוצאה של חברת "הליקון", עם עטיפה בצבע סגול.
.bl
.bl הוא דומיין מוקצה של קוד מדינה באינטרנט (ccTLD) שהיה אמור להיווצר עבור סן ברתלמי, בעקבות ההחלטה של סוכנות התחזוקה ISO 3166 ב-21 בספטמבר 2007 להקצות את BL כקוד ה-ISO 3166-1 אלפא -2. עבור סנט ברת'למי. החלטה זו באה בעקבות מעמדו החדש של סנט ברתלמי כקולקטיב בחו"ל של צרפת שנכנס לתוקף ב-15 ביולי 2007. נכון לעכשיו סנט ברתלמי משתמש ב-ccTLD של גוואדלופ, .gp וב-ccTLD של צרפת, .fr.
רצח העם בקמבודיה
רצח העם בקמבודיה היה רצח עם שהתרחש במדינה בתקופת שלטונו של הקמר רוז' ומנהיגם פול פוט, בין השנים 1975–1979 ובו נרצחו על פי הערכות כ-1.7 מיליון אזרחים. רצח העם הסתיים רק לאחר ההשתלטות הצבאית של וייטנאם על קמבודיה.
התנהל הליך משפטי נגד חלק מהמוערבים  בכמה תיקים. לדוגמה, בשנת 2018, הרשיע בית דין משותף לאו"ם ולקמבודיה שני בכירים ממשטר הקמר רוז' בביצוע רצח עם והשופטים קבעו כי הקמר רוז' נקט מדיניות של פגיעה מכוונת בבני הצ'אם ובווייטנאמים כדי ליצור "חברה אתאיסטית והומוגנית".
רקע מדיני
מזה כאלף שנה שלטה בקמבודיה מלוכה העוברת בירושה. ב-18 במרץ 1970 הודח שליטה של קמבודיה, הנסיך נורודום סיהאנוק, ולשלטון עלה גנרל פרו אמריקני בשם לון נול. ההפיכה התקיימה ביוזמתו ובחסותו של ה-CIA. האינטרס של ארצות הברית בשלטונו של לון נול נבע מהאינטרסים שלהם במלחמת וייטנאם. השליט החדש נטש את המדיניות הנייטרלית שאפיינה את קמבודיה עד אז, והחל מסייע לארצות הברית במאבקה כנגד הווייטקונג וצבא צפון וייטנאם, במלחמת וייטנאם. במהלך המלחמה נהרגו כחצי מיליון קמבודים (כ-8% מהאוכלוסייה), חלק ניכר מהם מתו בהפצצות אמריקאיות חסרות הבחנה שביקשו להשמיד את נתיבי האספקה של הכוחות הווייטנאמים שחצו מקמבודיה אל וייטנאם. התוצאה הייתה כי מאות אלפי פליטים מאזורים אלו נמלטו אל הערים, ונוצרו צפיפות, רעב ועוני. לון נול, אשר שיתף פעולה עם האמריקנים, היה שליט בלתי פופולרי, וכוחם של מורדי הקמר רוז' עלה. בשנים אלה ידעה קמבודיה מלחמת אזרחים אכזרית בין כוחות משטרו הצבאי של הגנרל לון-נול שנתמך על ידי ממשלת ארצות הברית לבין תנועת הגרילה הקומוניסטית הקמר רוז'.
מפלגת הקמר רוז'
"המפלגה הקומוניסטית של קמבודיה" נוסדה בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20. בתחילת פעילותה הייתה המפלגה כפופה למפלגה הקומוניסטית של וייטנאם. בשנות ה-70 אימצה המפלגה את השם "המפלגה הדמוקרטית של קמפוצ'יאה" (קמפוצ'יאה הוא איות אלטרנטיבי לקמבודיה), אך כונתה קמר רוז' ("הקמרים האדומים" בצרפתית). עם הקמר הוא עמה העתיק של קמבודיה, אשר הקים אימפריה מרשימה בהישגיה התרבותיים והצבאיים בין המאה ה-9 והמאה ה-15 לספירה. צבא הקמר רוז' אשר נעזר בצבא צפון וייטנאם ונתמך על ידי סיהאנוק, אשר גלה בבייג'ינג, התקיף את צבאו של לון נול וזכה עד מהרה, בתחילת שנת 1975, להישגים משמעותיים ולשליטה ברובה של קמבודיה.
האידאולוגיה של הקמר רוז' שילבה רעיונות קומוניסטים ומאואיסטים עם רגשות אנטי-קולוניאליסטים שרווחו בשמאל האירופי, כאשר רבים ממנהיגי התנועה התחנכו בפריז. חלקים משמעותיים בתאוריה הפוליטית-כלכלית של מנהיגי התנועה נוסחו כתיזות לתואר דוקטור שהוגשו לאוניברסיטאות מובילות בפריז, והתבססו על תאוריית התלות, פרדיגמה פוסט קולוניאלית מוקדמת. לכך הצטרפה שנאה ארוכת ימים לווייטנאמים, ואמונה כי בתוך זמן קצר תוכל הקמר רוז' לבנות את הקומוניזם בקמבודיה בכוחות עצמה. כאשר עלו לשלטון החליטו לבצע צעדים דרסטיים באופן מיידי, והחלו בניסוי חברתי, שכלל העברה כפוייה של כל תושבי הערים לחוות קולקטיביות באזורי הכפר.
שלטון האימים
לאחר העברת האוכלוסייה העירונית לכפרים נוצר מצב קשה ביותר בקמבודיה. לאנשים אלה, אוכלוסייה עירונית מזה דורות, לא היו את הכישורים המינימליים לשרוד בתנאי הכפר. עוד בטרם הקציר הראשון גוועו רבים ברעב. "טיהורים" שנעשו בה בעת, הוציאו להורג את כל מי שזוהה עם המשטר הישן. נוסף אליהם הוצאו להורג כל האנשים בעלי תואר אקדמי, יודעי שפה זרה, מרכיבי משקפיים, גונבי מזון, נוהגי אבלות וכדומה. כמו כן אנשי הקמר רוז' היו צריכים לעמוד במכסה מסוימת של הוצאות להורג, וכשלא עמדו במכסה זו, הוציאו אנשים להורג ללא כל סיבה.
כל האליטה השלטונית הקודמת חוסלה, וכל קשר (טלפוני, טלגרפי, דואר, רדיו וכו') עם העולם החיצון נותק. קמבודיה נסגרה בתוך עצמה הרמטית. כל הרכוש הפך לקולקטיבי, חינוך ניתן בבתי ספר של הקולקטיב. לא רק אנשים השייכים למשטר הישן, אלא גם אנשים שהביעו התמרמרות על התנאים החדשים, וכל מי שלא עמד בקצב העבודה המוכתב, הוצא להורג. בשטחים שמסביב לחוות פוזרו מוקשים רבים (פול פוט קרא למוקשים "חיילי המושלמים"). החוות הקולקטיביות עצמן לא הצליחו לספק את צורכי תושביהן, ורבים מתו ברעב. פול פוט ניתק את קמבודיה משאר העולם תוך איסור על דיבור בשפות זרות ותקיפת המדינות השכנות, ובהן לאוס, וייטנאם ותאילנד, במטרה להשיב למדינתו את ה"טריטוריה האבודה" ולהשיב את טוהרתו של "הגזע הקמרי". הפולחן הדתי, ובמיוחד הבודהיזם והנצרות הקתולית נאסרו. בתקופה זו לא היו בקמבודיה מטבע, או מערכת בנקאית. סחר חוץ מסוים התקיים עם מדינות קומוניסטיות מסוימות (בעיקר סין) וכמעט כולו התבסס על מכירה של אורז מקמבודיה (שתושביה מתו ברעב במאות אלפיהם) וקנייה של נשק בתמורה.
אין הסכמה באשר למספר הקורבנות של מדיניות זו. יש לקחת בחשבון הן את הרוגי מלחמת האזרחים שקדמה לעליית פול פוט לשלטון, הן את שנות האימה, והן את ההרוגים במלחמה עם וייטנאם שלא איחרה לבוא. מספר של שלושה מיליון קורבנות ניתן על ידי ממשלת ה-PRK שהחליפה את ממשל הקמר רוז'. גורמים אחרים מעריכים את מספר הקורבנות בפחות משני מיליון, פרויקט רצח העם של אוניברסיטת יל מעריך את מספר ההרוגים ב-1.7 מיליון, ארגון אמנסטי הבינלאומי נקב במספר 1.4 מיליון ומחלקת המדינה של ארצות הברית נקבה במספר 1.2 מיליון. פול פוט עצמו נקב במספר 800,000, אך ברור כי היה לו אינטרס להמעיט במספר הקורבנות. ה-CIA העריך את מספר המוצאים להורג בין 50,000 ל-100,000 איש. מדובר באומדן של כעשרים אחוז מאוכלוסיית קמבודיה שאיבדו חייהם בתקופה זו.
סוף רצח העם
בדצמבר 1978, לאחר מספר שנים של מאבקים עם וייטנאם, אשר הושפעו במידה רבה מן המאבק הבין גושי בין סין, שתמכה בקמבודיה, ובין ברית המועצות שתמכה בווייטנאם, פלשו צבאות וייטנאם לקמבודיה. ב-7 בינואר 1979 הם כבשו את פנום פן והפילו את ממשלתו של פול פוט. ב-10 בינואר 1979 הכריזה וייטנאם כי הנג סמרין הוא ראש המדינה החדשה, הרפובליקה העממית של קמפוצ'יאה. הצבא הווייטנאמי המשיך בלחימה כנגד כוחות הקמר רוז'. מאות אלפי עקורים החלו נוהרים לגבול תאילנד בבקשם מחסה. הקהילה הבינלאומית, אשר מעשי המשטר הפושע של פול פוט נחשפו בפניה במלוא חומרתם, הגיבה במתן עזרה מסיבית באמצעות יוניצף ומוסדות בינלאומיים אחרים. בשלב מסוים יותר מחצי מיליון קמבודים חיו במחנות לאורך הגבול עם תאילנד, ומאה אלף קמבודים במחנות בתוך תאילנד עצמה. צבא וייטנאם שלט בקמבודיה עד לשנת 1989. ביוני 2011 נפתח בבית הדין לפשעי מלחמה ולפשעים נגד האנושות בקמבודיה משפטם של ארבעה מבכירי הקמר רוז'.
נועה סקלי
נועה סקלי (ליפשיץ) (נולדה ב-23 באוקטובר 1942) היא כדורסלנית עבר ישראלית.
סקלי נולדה בקיבוץ גן שמואל והחלה את הקריירה שלה בהפועל גן שמואל. אך את עיקר הקריירה שלה העבירה בקבוצת הפועל תל אביב. בה גם שימשה כקפטנית הקבוצה:
סקלי שיחקה גם כרכזת בשורות נבחרת ישראל.
אלנה פרנטה
אֶלֶנָה פֶרַנטֶה (באיטלקית: Elena Ferrante) הוא שם העט של סופרת איטלקייה ידועה, שאיננה מוכנה לחשוף את זהותה או תמונתה בפומבי.
ספריה פורסמו באיטלקית, ותורגמו לשפות רבות. בשנת 2016 נבחרה כאחת ממאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם על-פי המגזין "טיים".
ביוגרפיה ספרותית
בשנת 1991 הגיע למערכת הוצאת הספרים האיטלקית E/O ספר ביכורים של מחברת אלמונית בשם "אהבה מטרידה". המו"ל, שהיה נלהב, החליט לפרסם את הספר ופנה אל המחברת, אך זו הודיעה כי היא איננה מוכנה להתראיין, להתפרסם או להיחשף בכל דרך שהיא, ומבחינתה מכירות הספר יתקדמו מעצמן. "אהבה מטרידה" הפך פופולרי למדי באיטליה ובעולם, תורגם לעשר שפות, והמבקרים האיטלקים העניקו לו את "פרס אלזה מורנטה" לשנת 1992.
בטקס קבלת הפרס בחרה פרנטה שלא להיחשף, וביקשה מאנשי ההוצאה לאור לייצגה במקום. פרנטה כתבה למו"לים שלה טקסט שאת תוכנו ביקשה שיקריאו בטקס קבלת הפרס. מכתבה עסק בקשר שבין ספרה ליצירותיה הספרותיות השונות של אלזה מורנטה – אחת הסופרות האיטלקיות הבולטות של המאה ה-20, פרנטה סיפרה במכתבה כי היא איננה מוצאת קשר בין יצירתה ליצירת מורנטה, למעט יחסן המשותף לחוויית האימהות.
בשנת 1995 ביקש הבמאי מריו מרטונה לעבד את ספרה "אהבה מטרידה" לסרט קולנוע, ולשם כך ביקש להיפגש עמה. פרנטה סירבה להיפגש, אך הציעה שידונו על התסריט במכתבים. התכתובת קיבלה הד ציבורי, ולבסוף, כשיצא הסרט לאקרנים, כתבה פרנטה כי היא אינה רוצה לצפות בהקרנה פומבית, ומעדיפה לצפות בסרט ביחידות ולהגיב בכתב לאחר מכן.
בשנת 2002 פרסמה את "ימי הנטישה", ספר שעורר הדים רבים בספרות העולמית ותורגם ל-14 שפות (בהן לעברית, בשנת 2007, בידי אלון אלטרס). "ימי הנטישה" מספר את סיפורה של אולגה, אישה נשואה הנעזבת על ידי בעלה באחר הצהריים אחד באופן בלתי צפוי. הספר מתאר את המשבר שהיא חווה לאחר הנטישה ואת כאבה שמוביל אותה להתנתק אט אט מעולמה הישן ולנסות לבנות את חייה מחדש. הספר בולט בסגנונו הישיר, הרזה והענייני, ונפתח במשפטים:
מבקרים התייחסו ליצירתה זו השנייה כאל יצירה אנטי-פמיניסטית המבטאת את התלות הנשית בבן הזוג והמשבר והריקנות המתחוללים בעוזבו. בתגובה לטענה ציטט מתרגם הספר, אלון אלטרס, דברים שאמרה פרנטה בריאיון למבקר הספרות גופרדו פופי:
פרנטה לא מגדירה את כתיבתה כנשית, וכאמור, על אף חיבתה לפמיניזם, הוא אינו קשור ישירות לכתיבתה. לדבריה היא:
בשנת 2006 פרסמה פרנטה את הרומן "הבת האפלה", שתורגם אף הוא לעברית בשנת 2011. ב-2021 עובד הספר לסרט קולנוע בבימויה של מגי ג'ילנהול ובכיכובה של אוליביה קולמן. בעשור השני של המאה ה-21 החלה פרנטה לכתוב סדרה של רומנים תחת הכותרת "L'amica geniale" ("החברה הגאונה"), כשם הספר הראשון בסדרה, ובתרגומים תחת הכותרת "הרומנים הנפוליטניים". הספר הראשון בסדרה תורגם לעברית בשנת 2015, ובהמשך תורגמו הבאים אחריו. הכרך הראשון עובד למיני-סדרה ברשת HBO בשנת 2018 והעיבוד המשיך לכרך השני. בשנת 2019 ראה אור באיטלקית הרומן שלה 'חיי השקר של המבוגרים', ובספטמבר 2020 הושקו תרגומיו בעולם (ובישראל) באירוע השקה בינלאומי.
זהותה
הסיפור סביבה מכונה בעיתונות האיטלקית "תעלומת אלנה פרנטה". לפי השערות שונות, היא ילידת 1950 בערך, חיה ומלמדת פילולוגיה קלאסית בטורינו. ההערצה הציבורית כלפיה רבה, והעיתון האיטלקי "קוֹרִייֶרֶה דֶלָה סֶרָה" כתב עליה שהיא "הסופרת האיטלקייה הגדולה ביותר מאז אלזה מורנטה".
אלון אלטרס, מתרגם ספריה לעברית, אומר עליה:
לפי תחקיר של קלאודיו גאטי שפורסם בצרפת, מאחורי שם העט מסתתרת אניטה ראיה (Anita Raja), יהודייה איטלקית העובדת כעורכת ומתרגמת מגרמנית בהוצאת הספרים שפרסמה את ספריה של פרנטה. תחקירו של גאטי התקבל בביקורת נוקבת על הניסיון להפר את הזכות לפרטיות של הסופרת, ויש שתיארו אותו כסוג של דוקסינג.
לפי תחקיר של אליזה סוטג'וּ מהעיתון LitHub שפורסם באפריל 2021, מאחורי שם העט מסתתר הסופר דומניקו סטרנונה, שהוא בעלה של אניטה ראיה (Anita Raja). הן פרנטה והן סטרנונה הכחישו אפשרות זו.
בת' שפירו
בת' שפירו (באנגלית: Beth Shapiro; נולדה ב-14 בינואר 1976) היא ביולוגית אמריקאית המכהנת כפרופסור במחלקה לאקולוגיה וביולוגיה אבולוציונית באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז. מחקריה עוסקים ב-DNA עתיק, בהתפתחות אבולוציונית של מינים על פני זמן ובפרט בגורמים להיווצרות המינים ובהכחדתם.
ביוגרפיה
שפירו נולדה באלנטאון שבפנסילבניה. בנעוריה רצתה לעסוק בתקשורת והחלה ללמוד לתואר ראשון בתחום באוניברסיטת ג'ורג'יה, במהלך הלימודים שינתה את התמקדותה לאקולוגיה וסיימה תואר ראשון ושני בתחום ב-1999. היא זכתה למלגת רודז ללימודים באוניברסיטת אוקספורד בה השלימה ב-2003 תואר שלישי בזואולוגיה. בשנת 2000 נתן לו אוצר מוזיאון הטבע של אוקספורד גישה לדגימת עצם של עוף הדודו שנכחד, מהדגימה הצליחה שפירו להראות את שיוכו למשפחת היוניים. מאמר שפרסמה על כך בשם "Flight of the Dodo" התפרסם בכתב העת Science. בשנת 2001 הצליחה עם המנחה שלה אלן קופר ללקט דגימה מעצם הירך של ממותה צמרית שקפאה לפני כ-21,000 שנים ולהשלים בעקבותיה ריצוף DNA ליונק נכחד זה.
שפירו זכתה ב-2007 להכרה מטעם מכון סמית'סוניאן כאחת המדעניות הצעירות החדשניות וב-2009 זכתה במלגת מקארתור.
לאורך השנים פרסמה עשרות מחקרים. היא חיברה ספר לימוד וב-2015 יצא לאור ספרה "How to Clone a Mammoth: The Science of De-Extinction" (איך לשבט ממותה) בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון.
אלכסנדר שיין
השכלתו
בשנת 1974 השלים את לימודיו במכון המוסקבאי ליחסים בינלאומיים של משרד החוץ הסובייטי וב-1988 השלים את השכלתו באקדמיה הדיפלומטית של משרד החוץ. הוא הגיש דוקטורט בתחום ההיסטוריה בנוגע למדיניות צרפת במגרב בשנות ה-80.
נוסף לשפה הרוסית, השגריר שיין דובר אף ערבית, אנגלית וצרפתית.
עבודתו במשרד החוץ
בשנים 1990–1993 שימש כיועץ בשגרירות רוסיה בסוריה.
בשנים 1993–1994 היה יועץ המחלקה למזרח התיכון וצפון אפריקה במשרד החוץ הרוסי ובשנים 1994–1997 עמד בראש אותה מחלקה.
בשנים 2006 - 2011 היה סגן מנהל המחלקה למזרח התיכון וצפון אפריקה.
כשגריר
מאוגוסט 1999 ועד מארס 2002 כיהן כשגריר רוסיה בעיראק. משנת 2002 ועד ינואר 2006 היה לשגריר רוסיה בירדן. מינואר 2011 ועד יולי 2015 היה שגריר רוסיה בתוניס.
מה-10 ביולי 2015 ועד ל-5 באפריל 2018 כיהן כשגריר רוסיה בישראל.
הפועל רמות מנשה מגידו
הפועל רמות מנשה מגידו היא קבוצת כדורגל ישראלית, המייצגת את קיבוץ רמות מנשה, שבמועצה האזורית מגידו. הקבוצה משחקת נכון ל-2021 בליגה ב' צפון של ההתאחדות לכדורגל בישראל.
היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1971 על ידי חבר קיבוץ רמות מנשה שלמה לירן והחל לשחק בליגות האזוריות, שלא היו קשורות להתאחדות הכדורגל בישראל. בשנת 1995 הצטרף המועדון להתאחדות הכדורגל בישראל והתחיל לשחק במחוז המפרץ ליגה ג'. בעונת 2000–1999 סיים המועדון במקום השני בליגה ג' של מחוז יזרעאל ועלה לליגה ב' בפעם הראשונה בתולדותיו, זאת לאחר שהתפנה מקום אחד בליגה ב' בעקבות המיזוג בין הפועל קריית שמונה (ששיחקה בליגה א') ומכבי קריית שמונה (ששיחקה בליגה ב') והוויצרות קבוצת עירוני קריית שמונה.
המועדון ירד לליגה ג' לאחר שסיים בתחתית ליגה ב' צפון בעונת 01–2000 ונשאר בליגה ג' עד לעונת 08–2007. בעונה זו הקבוצה סיימה במקום השני וקודמה לליגה ב' בתור הסגנית הטובה ביותר בחטיבות ליגה ג' צפון, שוב לאחר שהתפנה מקום בליגה ב' וזאת בעקבות התפרקותה של מכבי טורעאן.
בעונת 10–2009 המועדון סיים במקום השלישי בליגת ב' צפון והעפיל למשחקי מבחן לעליה לליגה א'. אחרי שניצחו את מכבי אחי איכסל, הפועל אכסאל והפועל איחוד בני סמיע, הם התמודדו מול הפועל בני ג'דיידה מליגה א' למשחק הגמר המכריע. רמות מנשה מגידו ניצחה 3–2 לאחר שחזרה מפיגור של 0–2 ועלתה לליגה א'.
בעונת 11–2010 המועדון סיים בתחתית ליגה א' צפון וירד חזרה לליגה ב', בה הם משחקים כיום.
נכון ל-2021 הפועל רמות מנשה מגידו היא קבוצת הכדורגל היחידה המייצגת את התנועה הקיבוצית.
המדריך למטייל
"המדריך למטייל" היא סדרת מדריכי טיולים שנכתבו על ידי דביר רביב ונתנאל אלינסון. היא כוללת שני כרכים של "המדריך למטייל בשומרון", בהם 44 מסלולי טיול המתארים מאות אתרי טבע, נוף ומורשת ונפרשים על למעלה מ-650 עמודים, עבור המטייל הפשוט והמטייל המעמיק, וכן "מדריך הערבה".
רקע
"המדריך למטייל" הוא מיזם שהחל ב-2008, בעקבות נפילתם של חיילי צה"ל, דוד רובין ואחיקם עמיחי, בפיגוע בנחל תלם. המחברים, יחד עם חבריהם ישראל רוזנפלד, אהרן טבגר ודוד סעיד, החליטו לקיים טיולים קבועים ללא תשלום ברחבי יהודה ושומרון, מתוך חשש כי לאחר האירוע בו נפלו חבריהם איש לא יטייל באזורים אלו. בשנים 2011–2014 עמלו אלינסון ורביב על הוצאת שני כרכי המדריך כהמשך המיזם. למימון ההוצאה לאור נעזרו המחברים במימון המונים דרך אתר "הדסטארט".
הספר מכיל את המידע הדרוש לתכנון וביצוע טיול באזור השומרון: מפות, צילומים, טלפונים רלוונטיים, מידע על האבטחה ודגשים חשובים לכל מסלול. כמו כן הוא מעניק הרחבה בהיסטוריה של המסלול, באירועים שהתרחשו לאורכו ובסביבתו. המדריך פותח בפני הקורא את ההיכרות עם סיפורי התנ"ך מזווית לא שגרתית ומאפשר לחוות, ולו במעט, את חיי היום יום בארץ ישראל ואת האירועים הגדולים והמכוננים בתולדות עם ישראל שהתרחשו בשומרון.
הפקת הספרים כללה בחירת תצלומים מתוך אלפי תצלומים שהמחברים צלמו בעת ההדרכה, הפקת מפות טיולים מיוחדות לכל מסלול, רכישת תצלומי אוויר, רכישת זכויות פרסום למוצגים ארכאולוגים וצילום תמונות פנורמיות מנקודת תצפית בשומרון. בעקבות הטיולים שופצו מסלולים על ידי המועצות האזוריות והוקמו בהם מצפורים, שבילים וסימוני שבילים ונוספו בתי הארחה.
שני כרכי "המדריך למטייל בשומרון" הם הראשונים בסדרת שבעה ספרים שתקיף את כלל אזורי ההר הישראלים. בימים אלו כותבים המחברים את "המדריך למטייל בחבל בנימין" והם מתכננים להוציא בשנים הקרובות כרכים העוסקים בבקעת הירדן, גוש עציון, הר חברון ומדבר יהודה. בנוסף לספרים מתוכנן גם אתר אינטרנט שיציע מידע על האתרים הנכללים בספרים.
על חלקם ביצירת המדריך זכו המחברים בפרס מוסקוביץ' לציונות לשנת 2014.
בעקבות הכרותם את השטח, כותבי המדריך למטייל התבקשו על ידי צה"ל, ביוני 2014, לסייע בחיפושים אחר שלושת הנערים החטופים.
מדריך הערבה
ב-2016 החלו חניכי מחזור ז' ממכינת ערבה בחצבה, בהדרכת נתנאל אלינסון ראש המכינה, בכתיבת הספר השני, "מדריך הערבה - מסלולים ואתרים בערבה התיכונה". חניכי המכינה ביצעו עבודת חקר על כל מסלול בספר הכולל סיור מעמיק בשטח, תחקור אנשי האזור, מפגש עם אנשי מקצוע בתחומי היסטוריה, בוטניקה, זואולוגיה וגאוגרפיה והעלו על הכתב את ממצאיהם. גם ספר זה, כקודמו, מופק ברמה גבוהה ויש בו 270 עמודי כרומו צבעוניים, עשרות אתרים, תכנים רבים ומגוונים, מפות מפורטות ותמונות נאות. הספר יצא בתשע"ז. גם במדריך זה נעזרו המחברים במימון המונים דרך אתר "הדסטארט".
קישורים חיצוניים
ביקורות:
צחצוח שיניים
צחצוח שיניים הוא פעולה של קרצוף שיניים עם מברשת שיניים, בדרך כלל עם משחת שיניים. ניקוי בין השיניים (עם חוט דנטלי או מברשת) יכול להיות שימושי עם צחצוח שיניים, ויחד שתי הפעילויות הללו הן האמצעי העיקרי לניקוי שיניים, אחד ההיבטים העיקריים להיגיינת הפה.
סיבות
צחצוח שיניים כראוי מסייע במניעת עששת ומחלות חניכיים, הגורמות לפחות שליש מאובדן שיניים במבוגרים. אם לא מצחצחים שיניים בצורה נכונה ובתדירות גבוהה, זה עלול להוביל למינרלים ברוק, וליצור אבנית. בריאות שיניים ירודה נקשרה למחלות לב ולקיצור תוחלת החיים.
בעיות חמורות רבות נובעות מאי שמירה על היגיינת הפה. אי צחצוח שיניים גורם להצטברות חיידקים מזיקים על השיניים והחניכיים. חיידקים הגדלים בפה יכולים להדביק את החניכיים, ולאחר מכן יכולים לעבור לתוך כלי הדם. כאשר חיידקי דלקת חניכיים ופריודונטיטיס עוברים לתוך כלי הדם, הם יכולים לגרום להתנפחות ולכלי דם פגומים. כלי דם נסתמים, מקשים על זרימת הדם ועלולים להוביל לקרישי דם, התקפי לב ושבץ. למרות שהמחקר בבית הספר לרפואה בהרווארד צפה ב"שאריות של חיידקי הפה בתוך כלי דם של טרשת עורקים רחוקים מהפה", ישנם גורמים נוספים הכוללים מגדר, צריכת אלכוהול, סוכרת, פעילות גופנית, עישון והיסטוריה משפחתית של בעיות לב שעלולות להגביר את הסיכון למחלת עורקים כליליים. גורמים אלו מקשים לשפוט עד כמה אי צחצוח שיניים מעלה את הסיכון למחלת לב כלילית, אך קיים מתאם מוכח בין בריאות פה לקויה למחלת לב כלילית.
תופעת לוואי שלילית נוספת של אי צחצוח שיניים היא מחלת נשימה או ריח רע מהפה. לפי איגוד רופאי השיניים האמריקאי, אי צחצוח נכון מאפשר לשאריות מזון להצטבר על השיניים, קו החניכיים ועל פני הלשון. הרובד מוביל להצטברות חיידקי חניכיים ופריודונטיטיס, מה שמייצר ריח רע. ריח רע מהפה הוא נפוץ מאוד, ורוב האנשים חווים זאת, אך אי צחצוח שיניים מגביר את הסיכון. איגוד רופאי השיניים האמריקאי קובע כי צחצוח שיניים נכון מסיר חיידקים התורמים לריח מהפה ומשפר את היגיינת הפה.
קומנדו אייכמן
קומנדו אייכמן (בגרמנית: Sondereinsatzkommando Eichmann) היה כוח אס אס מיוחד שהגיע עם אדולף אייכמן להונגריה לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, במרץ 1944, לשם החלת הפתרון הסופי על יהודי הונגריה (שואת יהודי הונגריה).
רקע
עוד לפני פלישת גרמניה הנאצית להונגריה במלחמת העולם השנייה, פעל משרד הפנים בהונגריה, בשם "משרד מרכזי לאומי לפיקוח על הזרים", לסילוק היהודים מהונגריה. הורחבו הקטגוריות של היהודים הזרים שמנו כ־25,000-20,000 איש, ובהם נכללו יהודים זרים וחסרי אזרחות. מדיניות זו הובילה לגירושים לגליציה. חלק מהמגורשים היו קורבנות הטבח בקמניץ-פודולסקי, שהיה הטבח ההמוני הראשון שבו נרצחו מעל 10,000 יהודים במלחמת העולם השנייה.
יחידתו של אייכמן הייתה מקושרת למשרד הראשי לביטחון הרייך וממנו הוקצו משאביה והתקבל אליה כוח אדם, אבל היא שמרה על מעמד מיוחד באס אס בשל תפקידה הישיר בגירוש יהודים למחנות ההשמדה במסגרת הפתרון הסופי.
פעילות
עם פלישת הגרמנים להונגריה במרץ 1944 הגיע אדולף אייכמן בראש צוות מיוחד של האס אס לבודפשט כדי לנהל את גירוש יהודי הונגריה למחנות ההשמדה ובעיקר לאושוויץ. המטרה הרשמית לשמה הגיעו הייתה "להוציא את יהודי הונגריה מן הפעילות הציבורית, לרכזם, ולגרשם להשמדה, למעט יחידים הכשירים לעבודה."
צוותו של אייכמן כלל בין 150 ל-200 עובדים. הבכירים שבהם היו דיטר ויסליצני, תיאודור דנקר, זיגפריד זיידל, פרנץ נובאק, אוטו הונשה ופרנץ אברומייט. סגנו של אייכמן בצוות המיוחד היה הרמן קרומיי.
במרץ 1944, כבר למחרת יום הכיבוש, ציוו אנשי קומנדו אייכמן על הקמת מועצת יהודים בבודפשט. בין מאי ליולי 1944, גירש קומנדו אייכמן כ-440,000 יהודים מכל רחבי הונגריה בעיקר למחנה ההשמדה אושוויץ. השלטונות ההונגרים שיתפו פעולה עמו במבצע זה. ב-9 באוגוסט הפסיקו ההונגרים את הגירוש, אולם אייכמן ניסה לגרש עוד אלפי יהודים מבודפשט. בתקופה זו היה פעיל במשא ומתן עם ועדת העזרה וההצלה בבודפשט, שניסתה ללא הועיל להציל חלק מיהודי הונגריה מהשמדה, בעסקה שכונתה "סחורה תמורת דם".
באוקטובר 1944 שלח קומנדו אייכמן כ-76,000 יהודים בצעדות מוות לכיוון אוסטריה, כיוון שקווי הרכבת לפולין לא פעלו יותר ופעילות תאי הגזים במחנות ההשמדה נפסקה עם התקרבות הצבא האדום.
ב-23 בדצמבר, ערב חג המולד, עם תחילת המערכה הסובייטית לשחרור בודפשט עזבו אנשי הצוות של קומנדו אייכמן את הונגריה, עם אייכמן. אייכמן עצמו עבר לאוסטריה.
הפער הדיגיטלי
פער דיגיטלי הוא תופעה חברתית וכלכלית הקשורה להתפתחויות הטכנולוגיות הדיגיטליות של עידן המידע. המונח שמתאר פער בין אוכלוסיות המתגוררות באזור מוגדר, קהילה או מדינה, שיש להן גישה, כישורים, התקנים, תקשורת או מיומנויות לעשות שימוש בטכנולוגיות החדשות, לבין אוכלוסיות אחרות ללא כל אלה. מדובר באי-שוויון כלכלי וחברתי בין קבוצות של בני אדם בנגישות ובשימוש בטכנולוגיה דיגיטלית.
פער דיגיטלי נוצר בגלל סיבות אחדות. ברוב המקרים, פער דיגיטלי נובע מעוני וממחסומים כלכליים. עם זאת, מחקרים מראים כי הפער הדיגיטלי הוא יותר מסתם נושא גישה ולא ניתן להקל רק על ידי מתן הציוד הדרוש. יש לפחות שלושה גורמים במשחק: נגישות מידע, ניצול מידע ופתיחות מידע.
רקע
המונח "פער דיגיטלי" התפתח מתוך אסכולת "פער הידע", אשר שמה דגש על התפיסה שידע הוא כוח. תומכי האסכולה יצאו מתוך הנחה שמידע הוא נכס חשוב לחברה; ידע מעניק עוצמה ומשפר את היכולת להתמודד עם מצבים חברתיים. נגישות גבוהה יותר למידע תורמת ליכולת של האדם לפקח ולשלוט בסביבתו בצורה יותר טובה. השערת היסוד של אסכולת פער הידע טוענת כי פערי הידע רק הולכים וגדלים. הסיבה לכך היא שחברות מפותחות טכנולוגית מגדילות את ידיעותיהן, בעוד חברות לא-מפותחות סובלות מחוסר היכולת להיחשף או להשתמש באמצעים הטכנולוגיים, וכך גדל פער הידע שלהן.
גישת "פער הידע" צמחה בין שנות ה-40 לשנות ה-60 של המאה ה-20. המונח מתאר התפתחות תודעתית לפיה לכל אדם פוטנציאל תקשורתי המורכב מידע או מטען אישי מוקדם (ידע אישי, תרבותי), מחשיפה סלקטיבית למידע, מקשרים חברתיים וכן מתנאים כלכליים. הפוטנציאל התקשורתי מושפע מנתונים כגון רמת הכנסה, השכלה, גיל, מעמד חברתי ותחומי עניין. בשנות ה-60 עד שנות ה-90 דיברו על "פער טכנולוגי", שמשמעותו היא הבדל בחשיפה ובשימוש בטכנולוגיה. הבנת פער זה והדיון בו, התחזקו עם הופעת הטלוויזיה וכניסתה לשימוש רחב. השאלה המהותית שנשאלה היא "האם ישנה טלוויזיה?" בבתים הפרטיים וכיצד היא משפיעה על אורח החיים והצריכה של האוכלוסייה. לאחר חדירת הטלוויזיה לבתים הפרטיים, התגבשה ההבנה כי פער טכנולוגי נובע במידה רבה מזמינות טכנולוגיית התקשורת - מאחר שממנה מתקבל המידע.
המונח "פער דיגיטלי" הופיע לראשונה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 במינהל האמריקאי לתקשורת ומידע. המונח הפך לפופולרי ונטמע לאחר סדרת דו"חות שהגיש סגן שר המסחר והיועץ טכנולוגי לארי אירווינג לממשל קלינטון בנושא.
המונח אינו מחלק את החברה באופן ברור וחד משמעי לעניים ועשירים. שכן, אפשר למצוא אנשים עשירים שאין להם כל זיקה לטכנולוגיה דיגיטלית. הבדל זה יכול להתקיים בין חתכי האוכלוסייה השונים, שמתקיימים ביניהם הבדלים חברתיים, תרבותיים, כלכליים וגאוגרפיים.
פער דיגיטלי מדרגה שנייה
נהוג להבחין בין שתי רמות של פער דיגיטלי:
הפער הדיגיטלי מראה כי לתקשורת השפעה רבה, שנובעת מהיכולת להשיג ידע דרך התקשורת עצמה, זאת מתוך התפיסה כי ידע הוא עוצמה, המהווה מפתח להתפתחות. נגישות לטכנולוגיות תקשורת מודרניות אמנם מועילה לצמצום הפער הדיגיטלי, אך היא אינה מספיקה, משום שגם כאשר ישנה נגישות, הפוטנציאל התקשורתי שונה. למעשה, מעבר לנגישות ישנה דרגה שנייה לפער הדיגיטלי והיא מיומנות. משמעות המיומנות היא ניצול הפוטנציאל של הרשת. עם זאת, נגישות לאינטרנט לא מעידה על היכולת להשתמש בו, כאשר ישנם משתנים שונים בעלי השפעה משתנה על מיומנויות הגלישה כגון גיל, מגדר, השכלה, ניסיון קודם וכן תדירות שימוש.
הפער הדיגיטלי ברמה השנייה, המכונה גם פער הייצור, מתאר את הפער שמפריד בין הצרכנים של תוכן באינטרנט מיצרני תוכן. כפי שהפער הדיגיטלי הטכנולוגי הולך ופוחת בין אלו עם גישה לאינטרנט לבין אלה שאין להם גישה. בעבר, מחקר הפער הדיגיטלי התמקד בנגישות לצריכת האינטרנט. אולם כאשר הנגישות התפשטה באוכלוסייה נתונה, החוקרים החלו לבחון כיצד אנשים משתמשים באינטרנט כדי ליצור תוכן, ומהי ההשפעה החברתית-כלכלית שיש לכך על התנהגות המשתמש. יישומים חדשים אפשרו לכל מי שיש לו מחשב וחיבור לאינטרנט להיות יוצר של תוכן. טכנולוגיות כמו פייסבוק, YouTube וטוויטר, מאפשרות למשתמשים להשתתף באינטרנט וליצור תוכן, מבלי להבין כיצד הטכנולוגיה עובדת, מה שהוביל לפער דיגיטלי הולך וגובר בין אלה שיש להם הכישורים והבנת אינטראקציה באופן מלא יותר עם הטכנולוגיה ואלה שהם צרכנים פסיביים שלה. סיבות אחרות לפער הדיגיטלי ברמה השנייה (מיומנות השימוש באינטרנט) כוללות גורמים תרבותיים, הקשורים לעיתים קרובות למעמד ומצב סוציו-אקונומי. משתמשים ממעמד סוציו-אקונומי נמוך נוטים פחות להשתתף ביצירת תוכן, בשל חסרונות בחינוך ובחוסר הזמן הפנוי הדרוש לעבודה הכרוכה ביצירת בלוג או אתר אינטרנט ותחזוקתו.
במחקר שנעשה לבדיקת הפער הדיגיטלי מדרגה שנייה (מיומנות השימוש באינטרנט), בחנו את יכולת הפרט להפיק את המקסימום בניצול האינטרנט לצרכיו, לאינטרסים שלו ולרצונותיו בקרב 54 נבדקים מעל גיל 18. הממצאים הראו כי משתנה הגיל הוא גורם משפיע, כאשר משתתפים צעירים מיומנים יותר ממבוגרים מהם. כמו כן, נמצא כי משתנה המגדר אינו משפיע. נוסף לכך משתנה ההשכלה מראה כי המיומנים ביותר הם בעלי תואר שני, אך משתתפים ללא ההשכלה אקדמית גילו מיומנות גדולה יותר מבעלי תואר ראשון, כך שניתן לראות את השפעת הגיל על המיומנות. וכצפוי, נמצא שככל שהניסיון בשימוש ברשת רב יותר ותדירות השימוש גבוהה יותר, המיומנות גבוהה יותר. אף על פי שכל המשתתפים במחקר בעלי נגישות לאינטרנט, קיימת שונות ביכולת לנצלו. כך שיש אנשים שמפתחים את המיומנות שלהם, כשמנגד יש שמתקשים ולכן נוטים להתרחק מהטכנולוגיה ונותרים מאחור. כך, מסקר שנערך בקרב מדגם מייצג שלך האוכלוסייה הבוגרת בארצות הברית ב-2016 עולה שבעוד 97% מהאוכלוסייה הבוגרת שמעו על ויקיפדיה, 83% ביקרו בה, ו-68% היו מודעים לכך שהיא ניתנת לעריכה על-ידי משתמשיה. לבסוף רק 8% דיווחו שערכו אותה בפועל. מניתוח הנתונים עולה שהשכלה וכישורי אינטרנט הם מנבאים חיוביים של עריכה (יותר השכלה וכישורי אינטרנט טובים יותר מגבירים את הנטייה לערוך) וגיל הוא מנבא שלילי של עריכה (צעירים נוטים לערוך יותר).
קהל
אפשרותו של אדם לדלות ידע מן התקשורת משתנה מאדם לאדם. לאנשים משכבות גבוהות יש פוטנציאל תקשורתי גבוה. מיומנויות תקשורתיות של השכלה, קריאה, הבנה וזיכרון. אוכלוסייה זו טובה יותר במיון וחשיפה סלקטיבית (בחירת תכנים) לעומת השכבות החלשות.
פוטנציאל תקשורתי
מושג המגדיר את מכלול המשאבים המאפשרים לפרט לקלוט מידע, לעכלו, לאחסנו ולהפוך אותו לידע זמין. ישנם ארבעה גורמים לפוטנציאל תקשורתי:
המדיה
פערי הידע הם גלובליים. למחצית האנושות אין בכלל גישה למחשב, יכולת לממן שירותי רשת, ידיעת אנגלית וכו'. פערי הידע חופפים פערים מגדריים, גזעיים וגילאים. המדיה אשמה משום שהתכנים המשודרים רלוונטיים רק לאליטות. רעיון זה מדגיש כי התקשורת מרבה לעסוק בנושאים שוליים שאינם נותנים ידע וכן מעדיפים להזדהות עם בעלי ההשכלה הגבוה.
פתרונות אפשריים
בנושאים מסוימים כמות המידע המופץ בתקשורת ההמונים היא מוגבלת. במקרים כאלה כשאין אפשרות להוסיף מידע בנושא מסוים, השכבות החלשות עשויות בכל זאת לצבור את המידע ולצמצם באיטיות את הפער. ככל שיחזרו על נושא מסוים יותר פעמים, כך ציבור גדול יותר ייחשף אליו ויקבל הזדמנות לגשר על פער הידע.
האקלים החברתי: מצבי קונפליקט מתמשכים עשויים להעלות את רמות ההתעניינות הכללית ובהמשך אף לסגור פערי ידע. דיון ציבורי בסוגיה מסוימת יכול אף הוא להעמיק את רמת ידע של הציבור בנושא ובכך לצמצם את פער הידע עבור שכבות שלא התעניינו קודם לכן בנושא.
המבנה החברתי ואמצעי התקשורת: לעיתים פערי ידע יכולים להצטמצם בזכות מבנה חברתי מסוים וערוצי תקשורת בין אישיים. למשל, ניתן לראות כיצד במצבים של קונפליקטים מתמשכים ודיונים ערים לאורך זמן, קבוצות הומוגניות באופן יחסי הן בעלות יכולת טובה לצמצם פערים בתוך עצמן על ידי הזרמת מידע.
תנאים לצמצום פער הידע באמצעות יוזמות שונות: ארגונים שונים יכולים להביא לצמצום של פערי ידע ולהביא לחיזוק של מידע בסיס וחשוב אשר הכרחי להבנה ולמידה של מידע חדש.
התגברות על הפער הדיגיטלי
אדם חייב להיות מסוגל להתחבר על מנת להשיג שיפור חברתי והון תרבותי, כמו גם להשיג רווחים כלכליים. לכן, גישה היא תנאי הכרחי (אך לא מספיק) להתגברות על הפער הדיגיטלי. גישה לטכנולוגיות מידע ותקשורת (ICT - Information and Communications Technology) פוגשת אתגרים משמעותיים הנובעים מהגבלות הכנסה. הגבול בין ICT כטוב והכרחי ו ICT כטוב יוקרה הוא בערך סביב "מספר הקסם" של 10 דולרים לאדם לחודש, או 120 דולרים לשנה, מה שאומר שאנשים רואים הוצאה ICT של 120 $ לשנה כצורך בסיסי. יותר מ-40% מאוכלוסיית העולם חי על פחות מדולר, וכ-20% מתגוררים בפחות מ-1 $ ליום (או פחות מארצות הברית 365 $ לשנה). יתר על כן, אף על פי שאנשים עשויים להיות מסוגלים לגשת לאינטרנט, רבים סוכלו על ידי חסמי כניסה כגון מחסור באמצעים לתשתית או חוסר היכולת להבין את המידע שהאינטרנט מספק. מחסור בתשתיות וחוסר הידע הם שני מכשולים עיקריים המונעים קישוריות המונית. מחסומים אלו מגבילים את יכולותיו של הפרט במה שהם יכולים לעשות ומה הם יכולים להשיג בגישה לטכנולוגיה. יש כמה אנשים שיש להם את היכולת להתחבר, אבל אין להם את הידע להשתמש במה שהמידע ICTs וטכנולוגיות אינטרנט יכולים לספק להם. דבר זה מוביל להתמקדות ביכולות וכישורים, כמו גם מודעות לעבור מגישה בלבד לשימוש יעיל של ICT.
ממדי הפער בעולם
על משמעותו של הפער הדיגיטלי בעולם ניתן ללמוד מכך שהפערים הכלכליים בעולם היו במגמת הצטמצמות לאחר מלחמת העולם השנייה עד הופעת המחשוב הדיגיטלי, ואז חזרו להתרחב.
הפער הדיגיטלי הוא פנים מדיני וכן פער בין מדינות- בין אלו שהנגישות לטכנולוגיה הדיגיטלית אפשרית לבין אלו שלא מתקיימת עבורם אפשרות זו. הפער הדיגיטלי נחשב במדינות רבות כבעיה פוליטית חברתית. הפער גדל ככל שהמדינות המתועשות הופכות תלותיות בטכנולוגיה הדיגיטלית בתהליכיהן הכלכליים והדמוקרטיים לעומת כלכלות מתפתחות הנתקלות עדיין בקשיי חיבור, תמיכה טכנית ואיכות מחשוב נמוכה. קיומם של חסרונות אלו מאט את ההתפתחות ומעמיק את הפער ברמה הגלובלית.
מתוך כך, הפער הדיגיטלי ברמה העולמית משקף גם את הפער הכלכלי הקיים בין מדינות בעולם. מדינות עם אפשרויות גישה נרחבות לאינטרנט יתקדמו בכלכלה המקומית והעולמית. במדינות בהן האינטרנט וטכנולוגיות אחרות לא זמינים, החינוך סובל ואנשים חסרי השכלה אינם מסוגלים להתחרות בכלכלה העולמית. פער דיגיטלי מוביל לנפילה כלכלית במדינות עניות, ולקידום בחינוך ובכלכלה במדינות עשירות.
בשנת 2005 הציג האו"ם את הפער העולמי העצום בלי צפי עתידי לגבי צמצומו. בשנת 2006 דורגה על ידי האו"ם המוכנות הדיגיטלית של 60 מדינות בעולם, כשישראל מדורגת במקום ה-22, ובמקום הראשון במזרח התיכון.
הפער הדיגיטלי בישראל
בישראל רוב האוכלוסייה משתמשת במוצרים דיגיטליים מסוימים, לכן עיקר הפער הוא בין אוכלוסיות ממוחשבות ומחוברות לאינטרנט לבין אוכלוסיות שאין באפשרותן להתחבר. מנתוני סקר שביצעה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס):
בשנת 2006 נמצא כי הפער הדיגיטלי המשמעותי קיים בקרב העשירון התחתון, בו בתי האב המחוברים לרשת האינטרנט עמדו על פחות מ-45%, כאשר בקרב העשירון העליון עמד אחוז המחוברים לרשת על יותר מ-90% בתי האב.
נכון לשנת 2008 היחסיות בישראל עמדה על מחשב לשנים-עשר תלמידים, מצב שאינו מאפשר הנגשה והפקת תועלת מלאה מהמחשוב והרשת במערכת החינוך. לצד זה מחקרים רבים בתחום הנעשים באקדמיה בישראל, מראים את תרומת הלמידה באמצעות יישומי מידע אלקטרוניים בעלי קישורים והפניות, לפיתוח חשיבה מפותחת ורב ממדית ולא ליניארית.
בשנת 2012 התפרסם סקר מקיף על החיבור לאינטרנט בקבוצות שונות בחברה הישראלית: אותו סקר העלה גם כי יותר מ-90% מבעלי ההכנסה הגבוהה מתחברים מדי יום לאינטרנט לעומת 75% מבעלי הכנסה נמוכה מהממוצע. בנוסף ציינו החוקרים כי שיעור הבלתי מחוברים לרשת במגזר החרדי גבוה פי שבעה מבמגזר החילוני והוא עומד על 58% מהאוכלוסייה החרדית. באשר לאוכלוסייה המבוגרת יותר, על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2009 מעל 26% מבני גיל הזהב בישראל (בני גיל 65 ומעלה) עשו שימוש במחשב, כאשר אחוז המשתמשים מעל גיל 50 נמצא בעלייה מתמדת. מחקרים שנערכו בנושא בישראל ומחוצה לה, חושפים שלשימוש במחשב ובאינטרנט ישנה השפעה חיובית על היבטים פסיכולוגיים שונים בקרב קשישים וכמו כן, מגדיל את תחושת העצמאות של הקשישים ומחזק את דימוים העצמי.
ישראל לעומת העולם
אחוז המשתמשים במחשב בישראל הוא מהגבוהים באירופה. לעומת זאת, ישראל נמצאת רק במקום ה-12 באחוז חדירת האינטרנט בעולם אחרי ארצות הברית, אנגליה, איטליה, צרפת, קוריאה הדרומית ואחרות. בישראל פועלים מספר עמותות וארגונים לצמצום הפער הדיגיטלי. בשנת 1995 הוקם פרויקט מחשב לכל ילד לצמצום הפער הדיגיטלי, בחסות משרד ראש הממשלה, באמצעות חלוקת ערכות מחשב בבתי אב נזקקים. בשנת 2000 הקימה קבוצת אידיבי את עמותת תפוח המתמחה בהפעלת תוכניות טכנולוגיות חינוכיות בפרישה ארצית נרחבת. בשנת 2001 הקימה הממשלה את מיזם "להב"ה - לצמצום הפער הדיגיטלי בחברה הישראלית", שמטרתו צמצום פערים בשימוש בטכנולוגיית המידע בחברה הישראלית. בשנת 2003 הוקמה בירושלים עמותת מחשבה טובה ששמה לה למטרה לצמצם את הפער החברתי באמצעים טכנולוגיים וחברתיים. בשנת 2010 הוקמה עמותת "הקנטינה" שמטרתה להקים מרכז טכנולוגי, אשר יסייע לפעילות צמצום הפער הדיגיטלי בישראל, תוך שימוש בקוד פתוח.
הפער הדיגיטלי במגזר הערבי בהשוואה למגזר היהודי
הפער הדיגיטלי בולט גם בהסתכלות על השסעים המגזריים. כי במגזר הערבי עומד שיעור החיבור על פחות מ-60%, לעומת כ-70% בקרב המגזר היהודי הוותיק ויותר מ-75% בקרב העולים החדשים.
פער הידע
מאז מין, גיל, גזע, הכנסה, ופערים בחינוך בפער הדיגיטלי פחת בהשוואה לרמות העבר, חלק מהחוקרים מציעים כי הפער הדיגיטלי עובר מפער בגישה וקישוריות ל-ICTs לפער ידע. פער ידע בנושא טכנולוגיות מציג את האפשרות שהפער עבר מגישה ויש להם את המשאבים כדי להתחבר ל-ICTs לפרשנות והבנה של המידע.
מכר
מֶכֶר הוא מונח משפטי מתחום דיני החוזים שמשמעותו העברה רצונית של נכס ממוכר לקונה תמורת תשלום. בתחילה, נוסח החוק קבע שמכר הוא העברת נכס בתמורה, אך הדבר שונה להעברת נכס תמורת מחיר על מנת לאחד את החוזה האובליגטורי עם קניית הנכס והעברת הבעלות, כפי שמשתקף בגישת המשפט העברי.
במשפט הישראלי קיימות הוראות חוק המייחדות העברת נכס מסוג "דירה".
מכר דירות
חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות), התשל"ה – 1974 הוא חוק צרכני הקובע הסדרים שמטרתם, בין השאר, להגן על הכספים שמשלם קונה של דירה חדשה למוכר הדירה, כדי להבטיח כי במקרה של כישלון העסקה לא ירד כספו של הקונה לטמיון. בבסיס החוק ניצבת ההנחה שיש פערי כוחות משמעותיים בין קונה דירה כאמור לבין מוכר הדירה, המצדיקים להעניק הגנה לקונה.
הערות שוליים
עדכון בנוגע להצעת חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 9), התשע"ו-2016
משפט הבסיס של הילברט
במתמטיקה, משפט הבסיס של הילברט (Hilbert) קובע שאם R חוג נתרי, אז גם חוג הפולינומים (במספר סופי של משתנים מרכזיים) מעל R מקיים את אותה תכונה. בפרט, אם k הוא שדה, אז כל אידיאל בחוג הפולינומים ב-n משתנים נוצר על ידי מספר סופי של פולינומים. את המשפט הוכיח דויד הילברט בשנת 1888.
בשפה של גאומטריה אלגברית ניתן לנסח את המשפט כך: כל יריעה אלגברית ניתנת לתיאור כקבוצת האפסים המשותפים של מספר סופי של פולינומים.
המשפט תקף לגבי חוג בסיס לאו דווקא קומוטטיבי, ואזי את תכונת הנותריות יש להחליף באחת מבין התכונות: נותריות שמאלית, ימנית או חלשה (תנאי השרשרת העולה על אידיאלים דו-צדדיים). כל אחת מהן 'עולה' מ-R ל-R[x].
למשפט גרסה במשתנים לא-קומוטטיביים אותה הוכיח שמשון עמיצור: באלגברה החופשית במספר סופי של יוצרים מעל תחום קומוטטיבי נותרי, כל שרשרת של אידיאלים ראשוניים שהמנות ביחס אליהם משוכנות במטריצות מעל חוג קומוטטיבי (מסדרים חסומים – כלומר דרגות PI חסומות) מתייצבת.
למקרה של חוגי פולינומים מעוותים (skew-polynomial rings) ניתנו מספר הרחבות, בידי Singh ואחרים.
הוכחה
יהי R חוג נתרי שמאלי. נניח בשלילה שהחוג R[x] אינו נתרי שמאלי. לכן קיים אידיאל שמאלי שאינו נוצר סופית. נבנה סדרה של פולינומים באופן רקורסיבי: תחילה נבחר פולינום f_0\neq 0 ב-I ממעלה מינימלית. יהי n מספר טבעי, ונניח שנתונים האיברים. יהי I_n האידיאל השמאלי הנוצר על ידי. נבחר את f_n להיות איבר כלשהו של ממעלה מינימלית. איבר כזה קיים לפי ההנחה ש-I לא נוצר סופית. מכאן שהסדרה היא סדרה לא יורדת של שלמים אי שליליים. יהי a_n המקדם המוביל של f_n ויהי J האידיאל השמאלי של R הנוצר על ידי. מכיוון ש-R חוג נתרי, שרשרת האידיאלים מתייצבת. לכן קיים N טבעי שעבורו. בפרט קיימים איברים כך ש-.
נגדיר את הפולינום: . ל-g ול-f_N יש אותה מעלה ואותו מקדם מוביל. יתר על כן, g\in I_N. מצד שני,. לכן והמעלה שלו קטנה יותר מזו של f_N, בסתירה למינימליות.
המשחק האנגלי
המשחק האנגלי (באנגלית The English Game) הוא מיני-סדרת טלוויזיה, דרמת ספורט היסטורית שפותחה על ידי ג'וליאן פלוז עבור Netflix על מקורות הכדורגל המודרני באנגליה. הסדרה בת שישה חלקים יצאה ב-20 במרץ 2020. הסדרה מגוללת את קורותיהם של שחקני קבוצת בלקברן המורכבת משחקנים חובבנים ובמסעם אל גמר גביע ה-FA בעונת 1879, שבו הם גברו בתוצאה 2-1 אחרי הארכה של 30 דק בעקבות שיויון 1-1, על אולד אטונייאנס במגרש קנינגטון אובל לעיני 5,000 צופים.
תקציר עלילת הסדרה
הסדרה עוקבת אחר אתלטים ועובדי מפעלים המגיעים משלל מעמדות החברה כדי להקים את הספורט הפופולרי ביותר בעולם.
שחקנים ודמויות
{{טורים|תוכן=
דמויות משניות
}}
הפקה
באפריל 2018, הוכרז כי יוצר אחוזת דאונטון ג'וליאן פלוז יכתוב ויפיק את ההפקה הראשונה שלו עבור נטפליקס. בירגיט סטארמוז וטים פיוול נשכרו לביים, רורי אייקן, אלינור מורן ובן פו מונו למפיקים בפועל, עם בן ונסטון כמפיק שותף.
שיווק
קדימון הסדרה שוחרר ב-5 במרץ 2020.
תעלת בריסטול
תעלת בריסטול (באנגלית: Bristol Channel) היא מפרץ צר וארוך בממלכה המאוחדת הנוצר בשפך נהר הסוורן וזורם לכיוון מערב לאוקיינוס האטלנטי.
תעלת בריסטול קרויה כך על שם העיר בריסטול והיא משמשת בתור הגבול הדרומי של ויילס עם אנגליה, בנקודה הרחבה ביותר של התעלה היא מגיעה לכדי כ-50 קילומטרים רוחב. מלבד העיר בריסטול, לחופי המפרץ ישנן ערים נוספות ביניהן; ניופורט, קארדיף, סוונסי ובארי בצד הוולשי, בנוסף לווסטון-סופר-מר ואילפרקום בצד האנגלי.
אזור התעלה מכיל מספר פארקים לאומיים ושמורות טבע (כגון הפארק הלאומי אקסמור), הוא נפוץ מאוד בקרב מטיילים משני צידיו משום הנופים והטבע באזור. לאורך חופי התעלה ישנו טווח גאות ושפל יחסית גדול של כ-13 מטרים, מה שמותיר שטחים בוציים נרחבים בעיתות של שפל נמוך.
טעמי
טעמי הוא חטיף שוקולד ישראלי המיוצר על ידי חברת הממתקים עלית במפעל חטיבת הממתקים הממוקם בנוף הגליל. החטיף עשוי שוקולד עם פצפוצי אורז בתוספת קרם נוגט וקרמל. טעמי נמכר באריזה אדומה במשקל של 40 גרם. החטיף שומר במשך שנים רבות על המקום הראשון במכירות בפלח חטיפי השוקולד, מעל 4 מיליון יחידות בשנה.
היסטוריה
המוצר הושק על ידי עלית בדצמבר 1963, ונקרא טַעֲמִי בהשראת בתו של מנהל מפעל עלית, תמי והמילה העברית "טעם". עד שנות ה-90 יוצר החטיף במפעל עלית ברמת גן בתהליך ידני, רק עם מעבר קו הייצור לנצרת עלית הפך ייצורו לממוכן ללא מגע יד אדם. במהלך השנים יוצרו לחטיף גרסאות רבות ושונות במהדורות מוגבלות כגון טעמי עם שוקולד מריר, שוקולד לבן, עם בוטנים, שברי עוגיות ובייגלה.
רכיבים
סוכר, אורז תפוח (12%), אבקת חלב, חמאת קקאו, שומנים ושמנים מהצומח, סירופ גלוקוזה, עיסת קקאו, אגוזים (לוז, קשיו), אבקת מי גבינה, שומן חלבי, מים, קמח סויה, לקטוז, חומר הלחה (גליצרין), מתחלבים (לציטין סויה/לפתית, E-476), מלח, ונילין. כלל מוצקי קקאו בשוקולד חלב מינימום 30%.
סנטה יוספטל
סֵנֶטָה יוספטל (5 בדצמבר 1912 – 26 ביולי 2007) הייתה ממנהיגי התנועה הקיבוצית וחברת הכנסת מטעם מפא"י והמערך.
ביוגרפיה
סנטה פונדוב גדלה בפירת שבגרמניה. בשנת 1933 סולקה מלימודיה האקדמיים, משפטים וכלכלה, והחלה לפעול במסגרת תנועת הנוער הציונית הבונים.
בשנת 1936 נישאה לגיורא יוספטל, חברהּ לתנועה. יחד עלו לארץ ישראל בשנת 1938 ועסקו בעבודה חקלאית ובקליטת עלייה. בשנת 1945 היו בין מייסדי קיבוץ גלעד.
סנטה התאלמנה מגיורא יוספטל ב-23 באוגוסט 1962, באמצע כהונתו כשר הבינוי והשיכון.
לאורך השנים החזיקה בתפקידים מרכזיים בקיבוץ ובתנועה הקיבוצית: גזברית קיבוץ גלעד (1945–1952), מנהלת מחלקת הקליטה והפיתוח בהסתדרות (1956–1960), מזכירת איחוד הקבוצות והקיבוצים (1962–1965, 1967–1970), יו"ר חברת המים מקורות (1972–1974), מנהלת האגף הכלכלי במרכז החקלאי (1974–1978).
כיהנה תקופות קצרות בכנסת השלישית והשמינית מטעם מפא"י ומפלגת העבודה.
לאחר שעזבה את העשייה הציבורית השתלבה יוספטל כעובדת ייצור במפעל הקיבוצי, תמה, המשותף לקיבוצה ולקיבוץ משמר העמק.
סנטה יוספטל הלכה לעולמה בגיל 94 ביום חמישי 26 ביולי 2007, י"א באב ה'תשס"ז, ונקברה לצד בעלה בבית העלמין בקיבוץ גלעד.
מלכה חפץ-טוזמאן
נפטרה בברקלי בקליפורניה ב-1987.
ספריה
מגיל צעיר פרסמה שירה בשפה הרוסית. פרסמה שירים בכתבי עת שונים ביידיש. משיריה תורגמו לעברית, אנגלית וגרמנית. ספרה הראשון פורסם לאחר שעברה כבר את גיל החמישים.
הארי ג'נוגלי
סר הארי אריה סימון ג'נוגלי (באנגלית: Sir Harry Arieh Simon Djanogly, לפעמים מתועתק כג'ינוגלי) CBE (נולד ב-1 באוגוסט 1938) הוא יצרן טקסטיל יהודי-בריטי, שנודע בשל התרומות שלו למוסדות שונים, בבריטניה ובישראל. ג'נוגלי, ששוויו מוערך בכ-300 מיליון ליש"ט, הרוויח את מירב הונו בעסקת המיזוג של החברה שלו, Nottingham Manufacturing Company, עם חברות טקסטיל נוספות. החברות התמזגו ב-1986 אל תוך Coats Viyella של דייוויד אליאנס.
בנו, ג'ונתן ג'נוגלי, הוא חבר הפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה השמרנית.
ראשית חייו
הארי ג'נוגלי נולד בצרפת בשנת 1938, והיגר לבריטניה בילדותו, כאשר ברח מן הנאצים, והפך לאזרח בריטי ב-1 בנובמבר 1948.
נדבנות
ג'נוגלי הוא נדבן פעיל, ובבעלותו אוסף אומנות, המכיל את מספר היצירות הרב ביותר של יצירות של ל"ס לאורי, כמו גם יצירות מאת פיקאסו ומאת מונה.
בני הזוג ג'נוגלי תרמו להקמתם של מוסדות רבים בנוטינגהאם, עיר מושבם. בין התרומות הנודעות שלהם, האקדמיה העירונית ע"ש ג'נוגלי , המרכז לפנאי ע"ש ג'נוגלי, התזמורת הקהילתית ע"ש ג'נוגלי, אולם הרסיטלים ע"ש ג'נוגלי, התיאטרון ע"ש ג'נוגלי, והגלריה ע"ש ג'נוגלי.
בנוסף, בני הזוג תרמו למוסדות שונים בישראל, ובירושלים בפרט. בין התרומות שלהם:
תארים ועיטורים
בשנת 1983, במסגרת אירועי יום ההולדת של המלכה אליזבת' השנייה, קיבל ג'נוגלי תואר CBE ("מפקד של האימפריה הבריטית"), ואת תואר האבירות בשנת 1993, במסגרת אירועי השנה החדשה, בעבור מעשי הצדקה שלו.
תרומתם של סיר הארי וליידי ג'נוגלי קיבלה גם את הערכתה של קהילת אוניברסיטת נוטינגהאם, והם צורפו לחבר הנדבנים (College of Benefactors) של האוניברסיטה.
בשנת 2014, הוענקה לסיר הארי וליידי ג'נוגלי מדליית נסיך ויילס לתמיכה באמנויות.
Wine & Spirit Education Trust
Wine & Spirit Education Trust, מוכר גם בראשי-התיבות WSET, הוא ארגון עולמי העורך קורסים ובחינות בתחום היין והכהילים, שבסיסו בלונדון, שנחשב לאחד המוסדות המובילים בעולם בתחום החינוך ליין.
בשונה מארגון CMS) Court of Master Sommeliers) שמטרתו להכשיר אוצרי יין, ה-WSET מציע ארבעה מסלולים הדרגתיים לחינוך ליין.
היסטוריה
בשנת 2016 הוא פתח את המשרד הבינלאומי הראשון שלה, WSET Asia Pacific, בהונג קונג לאור הביקוש הגבוה לחינוך ליין ולכהילים ברחבי סין הגדולה.
הנהלת הארגון
הנהלת WSET כפופה בפני חבר הנאמנים המונה 8 חברים בהרכב הבא:
מסלולי לימוד וקורסים
הקורסים שמועברים על ידי ה-WSET נועדו במקור לאנשים בתחום היין והכהילים, אך עם הזמן הוסיפו להשתתף יותר ויותר גם אנשים שאינם מקצועיים בתחום. ה-WSET מציע הסמכה מקצועית ביותר מ־70 מדינות ברחבי העולם.
תוכני הקורסים של ה-WSET מתמקדים בידע תאורטי כללי בעולם היין והמשקאות החריפים (מדינות ואזורי הייצור, תקנות, סגנונות היין והמשקאות החריפים, זני הענבים וכו'), וזיהוי של משקאות וטעמיהם, כולל טכניקות טעימות יין.
צ'ובאד
צ'ובאד (בהונגרית: Csobád) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי צ'ובאד
בצ'ובאד התגוררו יהודים בודדים. תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בסיקסו.
ג'יימס פולי (במאי)
ג'יימס פולי (באנגלית: James Foley; נולד ב-28 בדצמבר 1953) הוא במאי וידאו קליפים וקולנוע אמריקאי. סרטו מ-1986 "בטווח קצר" הוקרן בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי ה-36 בברלין. סרטים נוספים שביים כוללים את "גלנגרי גלן רוס", המבוסס על המחזה בעל אותו השם מאת דייוויד מאמט, ואת "התא", המבוסס על הרומן בעל אותו השם מאת הסופר ג'ון גרישם. הוא גם ביים את שני סרטי ההמשך של "חמישים גוונים של אפור": "חמישים גוונים של אופל" (2017) ו"חמישים גוונים של שחרור (2018).
ביוגרפיה
פולי נולד בביי רידג', ברוקלין, ניו יורק, בנו של עורך דין. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת באפלו, בשנת 1978. הוא המשיך את לימודיו כאשר התמקד בקולנוע והפקה, אותם למד באוניברסיטת דרום קליפורניה.
פילמוגרפיה
{{שני טורים
טלוויזיה
}}