cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חאבי מרטינס
באיירן מינכן
בעונת 2017/18 חאבי מרטינס המשיך להציג יכולת גבוהה לאורך כל העונה, וזכה עם באיירן מינכן באליפות הבונדסליגה, תחת המאמן החדש יופ היינקס, שהחליף את קרלו אנצ'לוטי המפוטר בתחילת העונה. בליגת האלופות חאבי מרטינס ובאיירן מינכן הגיעו לחצי הגמר, בו הודחו על ידי ריאל מדריד לאחר הפסד 1–2 בבית ותיקו 2-2 בסנטיאגו ברנבאו, כשבשני המשחקים הציג חאבי מרטינס יכולת גבוהה. בגמר הגביע הגרמני הפסידו באיירן מינכן וחאבי מרטינס 1–3 לאיינטרכט פרנקפורט. בדקה ה-90 של משחק זה, הוכשל חאבי מרטינס ברחבה ללא תגובת השופט, כאשר התוצאה הייתה 1–2 לפרנקפורט, שזכתה לבסוף בגביע. בעונת 2018/19 מרטינס המשיך להיות חלק חשוב בקבוצה ולהפגין יכולת טובה מאוד. באיירן ומרטינס הודחו אמנם בשמינית גמר ליגת האלופות על ידי ליברפול, אך זכו בדאבל מקומי, כאשר באיירן סגרה פער של תשע נקודות מהמקום הראשון, וניצחה בגמר הגרמני 0–3 את ר.ב. לייפציג. מרטינס פתח בגמר זה, והוחלף בדקה ה-65 על ידי קורנטן טוליסו. בעונת 2019/20 זכו באיירן מינכן ומרטינס בדאבל נוסף, אך מרטינס היה שחקן משמעותי פחות תחת המאמן החדש האנזי פליק, ואיבד את מקומו בהרכב. עם זאת, זכה חאבי מרטינס בליגת האלופות ובטרבל בפעם השנייה בקריירה שלו, כאשר במשחק גמר ליגת האלופות 2020, בו ניצחה ביירן 0–1 את פריז סן ז'רמן, ישב על הספסל ולא שיחק. במשחק הסופר קאפ האירופי מול סביליה שנערך ב-24 בספטמבר 2020, נכנס מרטינס כמחליף בהארכה במצב של 1-1, והבקיע את שער הניצחון לבאיירן מינכן, והבטיח לקבוצה תואר נוסף. ב-4 במאי 2021 הודיעו שני הצדדים כי מרטינס יעזוב את המועדון בתום העונה.
מועדון ספורט קטר
ב-20 ביוני 2021 חתם בקטאר ספורטס קלאב מליגת העל הקטרית
קריירה בינלאומית
בצעירותו היה מרטינס חלק מנבחרת הנוער של ספרד ואחר כך שיחק בנבחרות הצעירות. בשנת 2007 זכה מרטינס עם נבחרת ספרד עד גיל 19 באליפות אירופה. לאחר מכן, מרטינס היה חלק מנבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21, עמה השתתף באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009, ממנה הודחה ספרד כבר בסיבוב הראשון. ב-20 במאי 2010 נכלל בסגל הסופי של ויסנטה דל בוסקה מאמן נבחרת ספרד הבוגרת למונדיאל 2010. במאי 2010 ערך מרטינס את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת, כאשר החליף את צ'אבי בניצחון 2–3 על נבחרת ערב הסעודית במשחק הכנה למונדיאל, וכמה ימים לאחר מכן פתח בהרכב בניצחון 0–1 על נבחרת קוריאה הדרומית במשחק הכנה נוסף, והוחלף על ידי דויד סילבה. במונדיאל 2010 עצמו, מרטינס ערך הופעה אחת, כשנכנס כמחליף במקום צ'אבי אלונסו בניצחון 1–2 על נבחרת צ'ילה בשלב הבתים. מרטינס היה חלק מזכייתה ההיסטורית של ספרד במונדיאל זה, שהייתה הזכייה הראשונה של ספרד במונדיאל אי פעם. בשנת 2011 חזר מרטינס לנבחרת עד גיל 21, והשתתף עמה כקפטן באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2011. מרטינס זכה עם ספרד באליפות זו, לאחר ניצחון 0–2 בגמר על הנבחרת המקבילה של שווייץ. מרטינס נכלל בנבחרת הטורניר של אליפות זו.
מרטינס נכלל בסגל של נבחרת ספרד הבוגרת ליורו 2012 על ידי מאמנו ויסנטה דל בוסקה, וגם בטורניר זה ערך הופעה אחת בלבד כמחליף, בניצחון 0–4 על נבחרת אירלנד בשלב הבתים. מרטינס הושווה על ידי דל בוסקה במהלך הטורניר לפטריק ויירה, ותואר על ידו כשחקן המושלם. מרטינס וספרד זכו גם בטורניר זה, שהשלים שלוש זכיות רצופות של נבחרת ספרד בטורנירים גדולים. באותו קיץ, השתתף מרטינס עם נבחרת ספרד האולימפית באולימפיאדת לונדון, ושימש קפטן בטורניר האולימפי. ספרד ומרטינס נחלו אכזבה כשסיימו את השלב הבתים במקום האחרון, על אף שהגיעו לאולימפיאדה עם סגל חזק יחסית. בשנת 2013 השתתף מרטינס עם נבחרת ספרד בגביע הקונפדרציות 2013, בו סיימה ספרד במקום השני לאחר הפסד 0–3 בגמר לנבחרת ברזיל. מרטינס שיחק בטורניר זה מספר משחקים כמחליף, ולא שותף בגמר.
בשנת 2014 נכלל מרטינס בסגל הספרדי למונדיאל 2014. מונדיאל זה נחשב לכושל במיוחד עבור הנבחרת הספרדית, שהודחה כבר בשלב הבתים. מרטינס לא שותף בתבוסה 1–5 לנבחרת הולנד, שבגינה שונה ההרכב לחלוטין לקראת המשחק השני מול נבחרת צ'ילה. מרטינס פתח בהרכב במשחק זה במקום ג'רארד פיקה, אך ספרד הפסידה 0–2 והדחתה מהטורניר הובטחה כבר לאחר שני מחזורים. את יורו 2016 החמיץ מרטינס בגין פציעה. מרטינס לא זומן לסגל הספרדי למונדיאל 2018.
חיים אישיים
אחיו הגדול של חאבי מרטינס, אלברו, היה אף הוא כדורגלן מקצועני, שבשיאו שיחק באייבר במסגרת הליגה הספרדית השנייה בכדורגל.
קנטוריה
בהקשר הפוליטי
על פי החלוקה המיוחסת לרומולוס, אוכלוסיית רומא הייתה מחולקת לשלושה שבטים (tribus) עתיקים: הרמנס, טיטיאס ולוקרס. בראש כל שבט עמד טריבון (Tribunus). כל שבט היה מחולק ל-10 קנטוריות (centuriae) בראשן עמד קנטוריון. כל קנטוריה הייתה מחולקת ל-10 דקוריות בראשן עמדו דקוריו.
גופים המרכיבים את "אספת הקנטוריות" (comitia centuriata). המלך השביעי, סרוויוס טוליוס חילק את אוכלוסיית העיר בחלוקה על פי עושר ובחלוקת משנה לקנטוריות. חלוקה זו הייתה תקפה בתקופת הרפובליקה הרומית. בתוך הקנטוריות עצמן בוצעה גם חלוקה על פי גיל, בין Iuniores (גברים בגילאי 17–45) ו-Seniores (גילאי 46–60). חלוקה זו הבהירה את אופייה הצבאי של ההתארגנות האזרחית. הצעירים נשלחו לחזית בעוד המבוגרים נשארו במעין תפקיד "משמר הבית".
בהקשר הצבאי
קנטוריה הייתה היחידה הבסיסית של חיל הרגלים בצבא הרומי. היחידה מנתה 100 איש בפיקודם של קנטוריון (או צנטוריון), אופטיאוס שהוא השני בדרגה לקנטוריון, והטסראריוס, שהוא השלישי בדרגה לקנטוריון ואחראי על השמירה בלילה. כל קנטוריה חולקה ל-10 חוליות. חיילי כל החוליה חלקו את הבקתה או האוהל בהם חיו. בנוסף לכך, הם התאמנו, לחמו ואכלו יחדיו.
לאחר הרפורמות של גאיוס מריוס פיקד שר המאה (הקנטוריון) על הקנטוריה, יחידה שהורכבה משמונים חיילים, כל קוהורטה הורכבה משש קנטוריות. בקוהורטה הראשונה היו רק חמישה שרי מאה, וכל לגיון הורכב מעשר קוהורטות, כך שבכל לגיון היו 59 שרי מאה.
הלגיון כלל 60 קנטוריות של חיל רגלים כבד, מגובה על ידי כח-עזר של הוליטים (חיל רגלים קל). הלוחמים היו אמורים לצייד את עצמם בכלי הנשק הנדרשים ולכן חיל הרגלים הכבד היה מורכב מאנשי הקנטוריות (הפוליטיות) העשירות יותר ואילו חיל הרגלים הקל מאנשי הקנטוריות הפוליטיות העניות יותר.
שימושים נוספים בביטוי
בסוף 1936, במהלך מלחמת האזרחים בספרד חילקו עצמם המתנדבים לבריגדות הבינלאומיות לקנטוריות, שמנו כל אחת כ-100 מתנדבים. כך למשל הקנטוריה על שם טום מאן התמזגה עם הקנטוריה על שם ארנסט תלמאן לתוך הבטליון תלמאן.
טיימיי, קיסרית יפן
טֶיְימֶיְי, קיסרית יפן (ביפנית: 貞明皇后; 25 ביוני 1884 – 17 במאי 1951) בילדותה נודעה בתור סדאקו קוּג'וֹ, הייתה רעייתו של יושיהיטו, קיסר יפן ואמו של הירוהיטו, קיסר יפן. תוארה המלוכני, טֶיְימֶיְי, משמע "קביעות נאורה".
ביוגרפיה
סדאקו קוג'ו הייתה ילידת משפחת אצולה יפנית, גדלה בטוקיו ונודעה כנערה חכמה מאוד בעלת אינטליגנציה גבוהה.
קיסרית
הקיסר לעתיד טאישו היה חולה בדלקת קרום המוח משהיה בן שלושה שבועות ודבר זה השפיע על בריאותו ועל יכולתו הנפשית, וכללה הפרעת דיבור וקשיי הליכה, למשך שארית חייו. בשל בעיותיו הבריאותיות, לעיתים קרובות הוא לא היה מסוגל להמשיך בלימודיו והיה סטודנט חלש בתחומים הדורשים חשיבה גבוהה יותר.
בגלל יכולתו הנפשית המופחתת של טאישו, אביו, מוצוהיטו, קיסר יפן, רצה אישה אינטליגנטית, רהוטה ומכובדת עבור בנו, והוא מצא את התכונות הללו בסדאקו קוג'ו. ב-10 במאי 1900 חותנו יושיהיטו בן ה-20 וסדאקו בת ה-15.
תרומות
היא נודעה בכך שתרמה סכומים גדולים מארנקה הממלכתי לבית החולים לצרעת המיסיונרי קישיון וגם לאנשים העובדים בפיתוח רפואי נגד צרעת כדי לעודד אותם להמשיך את שירותם לחולים.
בשנת 1931, כתוצאה ממעשיה המיטיבים, הוקמה החברה למניעת צרעת מתוך הכספים אשר תרמה. ביום הולדתה ב-25 ביוני הוקם יום מניעת הצרעת הלאומי ויוזם קמפיין חינוכי למניעת צרעת ברחבי האימפריה היפנית.
היא השתתפה בפגישות מנהלי מחלקות רפואיות לטיפול בצרעת היפנית והשתתפה בדיונים הנוגעים למצבם של חולי הצרעת, ולמצבים ומינים של המחלה.
שנים מאוחרות
הקיסר טאישו נפטר מהתקף לב ב-25 בדצמבר 1926, בגיל 47 ובנו הירוהיטו ירש אותו כקיסר. לאחר מות בעלה, תוארה של סדאקו הפך ל"קיסרית קוטאיג'ו" (Kōtaigō) שפירושה "אלמנתו של הקיסר לשעבר".
מחלף ראש העין דרום
מחלף ראש העין דרום הוא מחלף שהוקם בכניסה הדרומית לראש העין ומחבר בין כביש 444 ושדרות בן-גוריון. בנוסף לכך, בסמוך למחלף יוקם נתיב תחבורה ציבורית, קירות תמך לאורך הכביש 444 ואף תעלות ניקוז.
המחלף עצמו מסדיר את צומת הכניסה לראש העין ולמעשה מאחד בין שני צמתים נפרדים שהיו במקום לפני כן. עלות הקמתו מוערכת במעל 250 מיליון שקלים והוא יתפרש על פני כ־115 דונם.
היסטוריה
באפריל 2020 הסתיימו העבודות להקמת הניצבים של גשר המחלף.
מנחת סרונרה
אירועי בטיחות שאירעו באזור:
נובה (סם אלכסנדר)
סם אלכסנדר (באנגלית: Sam Alexander) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Marvel Point One #1 מינואר 2012 ונוצרה על ידי הכותב ג'ף לוב והמאייר אד מקגינס לזכר בנו של ג'ף, סם לוב, שנפטר בגיל 17 מגידול בעצמות. הדמות היא השנייה בתורה לשאת בנטל גיבור-העל "נובה", אחרי ריצ'רד ריידר.
דמותו של סם אלכסנדר מופיעה כנובה ב"אולטימייט ספיידרמן: סדרת האנימציה" כאחת מהדמויות הראשיות.
ביוגרפיה בדיונית
סם אלכסנדר מתגורר באריזונה יחד עם אביו, אמו ואחותו הקטנה. אביו השיכור מדבר לעיתים תכופות על חייו הקודמים כסנטוריון בחיל נובה, כשלמעשה הוא מתחמק מתפקידו כשרת בבית הספר של בנו. אמו של סם היא עקרת בית ממוצא לטיני, ונרמז כי היא יודעת משהו על אורח החיים הקודם של בעלה. בהמשך, אביו נעדר וסם מתנדב לחפש אחריו. במהלך החיפוש הוא נופל מהסקייטבורד שלו ונפגע בראשו. הוא מתעורר בבית החולים, שם הוא פוגש ברוקט ראקון ובגאמורה, שניים מחברי שומרי הגלקסיה אשר מחפשים אחר אביו ואחר קסדת נובה השחורה. הם מגלים לו שאביו היה חבר בחיל נובה.
עם הימצאה של הקסדה, סם חובש אותה ומקבל כוח על-אנושי. הוא עושה את דרכו לירח, שם הוא פוגש את הצופה, שחושף בפניו את קיומו של צי ספינות חייזרי העושה את דרכו לכדור הארץ. עם שובו לכדור לארץ, סם מתאחד עם רוקט ראקון וגאמורה, שמאמנים אותו ושולחים אותו למשימת תצפית על צי הפלישה של הצ'יטאורי. במסגרת החיפוש הוא מגלה שנבל-העל טיטוס - חייל נובה לשעבר וכן שותף לשעבר של אביו - עדיין חי ועובד בשירות הצ'יטאורי. הוא מתעמת מולו, כאשר הנבל לוקח את קסדתו של סם תמורת אקדח נובה - הנשק החזק ביותר של חיל נובה. סם מצליח להשיג חזרה את קסדתו וזורק את טיטוס לחלל, מתוך תקווה שימות מחוסר החמצן. תוכנית זו נכשלת, ולאחר מכן טיטוס מגלה לסם שהוא זה שהרג את אביו. סם וטיטוס מתווכחים על האקדח, כשסם מפעיל אותו בטעות, וכך מפוצץ הן את טיטוס והן את צי הפלישה החייזרי. סם נותר חי, ומגלה שאביו אינו מת, אלא שבוי בידי הצ'יטאורי.
אוונג'רס נגד אקס-מן
מעט לפני מלחמתם של האוונג'רס באקס-מן, סם נהיה חבר בחיל נובה באופן רשמי, ונשלח להזהיר את כוכבי הלכת מפני חזרתו של כוח הפניקס. הוא מצליח להתחמק מההרס שנגרם בידי כוח הפניקס ועושה את דרכו לכדור הארץ. למרות שסם התנגש בטעות עם מטוס נוסעים, הוא מתרסק על כדור הארץ, וקבוצת האוונג'רס מגלה אותו. הוקאיי טועה לחשוב שמדובר בריצ'רד ריידר, קודמו של סם בתפקיד. סם הפצוע מצליח להזהירם בטרם נופל לתרדמת. ללא ידיעתו, חלק מזערי מהאנרגיה של כוח הפניקס נדבק בחליפתו, ואיירון מן מגיע בעזרתו לגילוי שהכוח הקוסמי מגיע לכדור הארץ.
אינסופיות, הלוחמים החדשים
לאחר מכן, סם נפגש עם ספיידרמן העליון, שנותן לו עצות על לחימה בפשע. סם מספר בטעות לחברתו, קארי, על זהותו כנובה, ואף מוריד את קסדתו באמצע טיסה, מה שגרם לו להתרסק בניו-יורק. כשסם התעורר, הוא נפגש עם ספידבול וג'סטיס, המבקשים ממנו להצטרף לקבוצת הלוחמים החדשים. בתחילה סם מסרב, אך כשנודע לו כי השניים היו חבריו הטובים של ריצ'רד ריידר, הוא מסכים להצטרף לקבוצה. בתחילת משימתו הראשונה, סם גילה כי נשלח למשימה כמעט בלתי אפשרית; להביס את קאלדארה, שפחתה של פרוקסימה מידנייט מהמסדר השחור של תאנוס. בתחילת הקרב, קאלדארה מציבה לנובה אפשרות בחירה: קרב עד המוות, או קרב מבלי ששני הצדדים ישתמשו בכוחותיהם. סם בוחר באפשרות השנייה, אך כשקאלדארה מגנה את אמו, סם מעיף את קאלדארה הרחק מכדור הארץ, וזאת לאחר שקאלדארה נמלטה לספינתו של תאנוס.
בעקבות הקרב עם קאלדארה, יהירותו של סם גדלה, כשהוא מספר כי לאחר שגנב את הגלשן של הגולש הכסוף, הביס במו ידיו את דוקטור דום ואת קבוצות האוונג'רס והאקס-מן באמצעות מיולניר. בנוסף לכך, הוא התייחס אל ספידבול ואל ג'סטיס כגיבורי-על מתחת לרמתו וכישרונותיו. לאחר מכן, אמו הזמינה את ג'סטיס וספידבול לביתו, והשניים הודיעו לו כי ייתכן וייבחרו לו מחליף. הוא נעשה דיכאוני יותר, כשקארי שאלה אותו האם הוא נובה. סם, שהתכוון לאשש את דבריה, נקטע על ידי קארי, שהרגישה כי סם אינו בוטח בה. זועם, סם עשה את דרכו אל הצופה, שמראה לו חיזיון המתאר את קורותיו של קודמו, ריצ'רד ריידר; עלייתו לגדולה, ייסוד הלוחמים החדשים וחייו כגיבור מלחמת ההשמדה. הצופה גם מראה לו את הזנחתו של ריידר על ידי האוונג'רס, אך גם על התלות של נוכחותו בקבוצת הלוחמים החדשים. מעודד מחיזיון זה, סם עושה את דרכו חזרה לכדור הארץ, ומצטרף רשמית לקבוצת הלוחמים החדשים.
לאחר מכן, סם מגיב לאיתות מצוקה, מחלץ ספינת חלל ומחזיר את תושביה לכוכב הבית שלהם. באותו זמן, אמו של סם משוחחת עם מנהל בית ספרו, המביע דאגה על כך שסם לא הגיע לבית ספרו, ומספר לה כי יפסיקו לקבל סיוע כספי. בנסיעתו חזרה לכדור הארץ, סם נתקל בכמה בעיות. הוא נסע במהירות לפני השטח, התרסק, וכתוצאה מכך פיתח מעין עיוורון. סם לווה על ידי אמו לדוקטור קטלוול, שהבטיח לסם כי הוא אינו עיוור, אך יקבל מספר מיגרנות אופטיות כתוצאה ממספר החבטות שקיבל בראשו. כשסם קיבל את אחד התקפי העיוורון שלו, הוא גילה כי הנקודות המרצדות מול עיניו הן בעצם מפה. לאחר מעקב על אחת מהקואורדינטות, סם הגיע לכוכב לכת זר, שם נתקל בגופתו של חייל נובה לשעבר בשם "קת'ול". סם הותקף על ידי מאות עכבישים. לאחר שהצליח להדוף אותם, סם קיבל חיזיון מקסדת הנובה הישנה של קת'ול, שלפיה קת'ול נהרג על ידי הנשיכות של העכבישים. סם זועם על כך, משמיד את העכבישים ומחפש את שאר חברי חיל-נובה האבודים. באותה שעה, הצייד קאדיוואן איתר את סם, ויצא למסע על מנת להרוג את סם ולהוסיף את קסדתו לאוסף שלו.
עונת 1957/1958 בליגה הלאומית בכדורסל
עונת 1957/1958 בליגה הלאומית בכדורסל  הייתה העונה הרביעית של הליגה. הליגה כללה 12 קבוצות ללא מכבי עתיד שסיימה בעונה הקודמת במקום האחרון.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. העונה הסדירה החלה ב-28 בדצמבר 1957 הסתיימה ב-17 באוקטובר 1958 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם הרביעית ברציפות.
בהתאם לתוצאות העונה מכבי פתח תקווה והפועל בית אלפא ירדו ליגה.
נונאטאק שו (אנטארקטיקה)
נונאטאק שו (באנגלית: Shaw Nunatak) הוא נונאטאק בשטח שדה השלג ניקולס, בחלקו הצפוני של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
גובהו של הנונאטאק 500 מטרים מעל פני הים.
הנונאטאק ממוקם 5.3 קילומטרים צפונית - צפונית מזרחית מנונאטאק ראצ'ניצה; 4.23 קילומטרים מגבעת טיפיץ; 7 קילומטרים מדרום-מזרח להר קלמנט אוחרידצקי שבהרי אוניברסיטת סופיה; 7.5 קילומטרים דרומית-מערבית מנונאטאק ליזארד; ו-8.1 קילומטרים צפונית - מערבית מנונאטאק טגרה.
מיפוי הנונאטאק
הנונאטאק מופה בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.
הנונאטאק נסקר בשנת 1968 על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי.
מקור השם
שמו של הנונאטאק ניתן לו בשנת 1977 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הנונאטאק נקרא על שמו של קולין שו (Colin Shaw), סוקר מטעם ההסקר האנטארקטי הבריטי אשר חקר את האי אלכסנדר בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1975–1976.
בורסאספור (כדורסל)
בורסאספור (בטורקית: Bursaspor Basketbol Takımı) היא קבוצת כדורסל טורקית מהעיר בורסה, המתחרה בליגת העל הטורקית ובליגת האלופות בכדורסל.
היסטוריה
בורסאספור הוקמה בשנת 2014 ושיחקה בליגה הטורקית השלישית. בשנת 2019 עלתה הקבוצה לליגת העל הטורקית בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שזכתה באליפות הליגה השנייה בטורקיה.
הקבוצה העפילה בעונת 2020/2021 לראשונה בתולדותיה למפעל בינלאומי כאשר השתתפה ביורוקאפ, בו הודחה בשלב הבתים.
מיכאיל קובליוב
מיכאיל פרוקופייביץ' קובליוב (7 ביולי 1897 - 31 באוגוסט 1967) היה מפקד בכיר בצבא האדום אשר פיקד על חזית עבר הבאיקל.
תחילת דרכו
קובליוב נולד ב-7 ביולי 1897 במחוז קרסנודאר שבאימפריה הרוסית. ב-1915 התגייס לצבא האימפריה הרוסית, ובמלחמת העולם הראשונה לחם בחזית המזרחית. הוא מונה למפקד מחלקה, ולאחר מכן למפקד פלוגה. עם פרוץ מהפכת אוקטובר ב-1917 הוא כבר החזיק בדרגת קפיטן. ב-1918 התגייס לצבא האדום ולחם במלחמת האזרחים ברוסיה כמפקד גדוד ולאחר מכן מפקד בריגדה. לאחר המלחמה השתתף בדיכוי מרידות מקומיות שפרצו כנגד השלטון הקומוניסטי, ובין היתר במרד טמבוב. באוגוסט 1928 מונה למפקד הדיוויזיה ה-27, ובאוקטובר 1925 הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-64. במאי 1932 הוא מונה למפקד הקורפוס התשיעי, וביוני 1936 הוא הועבר לפקד על המחוז הצבאי עבר הבאיקל. בדצמבר 1937 הוא מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי קייב, ובאפריל 1938 מונה למפקד המחוז הצבאי בלארוס.
מלחמת העולם השנייה
ב-17 בספטמבר 1939 קובליוב מונה למפקד החזית הבלארוסית, אשר כללה את הארמיות ה-3 ה-4 ה-10 וה-11. החזית השתתפה בפלישת ברית המועצות לפולין. בפברואר 1940 הוא מונה למפקד הארמייה ה-15, ופיקד עליה במהלך מלחמת החורף כנגד פינלנד. ב-11 באפריל של אותה שנה הוא מונה למפקד המחוז הצבאי חרקוב, וב-4 ביוני הועלה לדרגת גנרל לייטננט. ב-19 ביוני 1941 הוא הוחזר לפקד על המחוז הצבאי עבר הבאיקל. ב-15 בספטמבר פורק המחוז ועל בסיסו הוקמה חזית עבר הבאיקל. קובליוב שימש כמפקד החזית לאורך כל מלחמת העולם השנייה. החזית נפרשה לאורך הגבול עם השטחים שתחת שלטון האימפריה היפנית באזור ימת באיקל. החזית כולה לא השתתפה בקרבות החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה, אולם בהדרגה נשלחו מרבית חייליה לחזית זו. ב-7 במאי 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל-פולקובניק. ב-12 ביולי 1945 מונה רודיון מלינובסקי למפקד החזית, וקובליוב מונה לסגנו. במסגרת זו הוא השתתף במבצע סערת אוגוסט כנגד היפנים.
אחריתו
באוקטובר של אותה שנה פורקה החזית, ועל בסיסה הוקם מחדש המחוז הצבאי עבר הבאיקל. קובליוב המשיך לשמש כסגן מפקד המחוז עד 1947 עת מונה למפקדו. ב-1949 מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי לנינגרד. הוא פרש מהצבא ב-1955. קובליוב נפטר בלנינגרד ב-31 באוגוסט 1967 בגיל 70.
שידוך רב-ערכי
שידוך רב-ערכי (באנגלית:many-to-one matching) הוא מונח בתורת המשחקים המתאר שידוך שבו יש א-סימטריה בין הצדדים, לדוגמה: מתמחה, תלמיד או עובד מעוניין לעבוד במוסד אחד (בית חולים, אוניברסיטה או מפעל); כאשר המוסד מעוניין ביותר ממתמחה אחד, תלמיד אחד או עובד אחד.
בעיית שידוכים רב-ערכית נתונה על ידי:
הגדרה: שידוך הוא התאמה המתאימה לכל אוניברסיטה x תת-קבוצה (אולי ריקה) של Y שבה יש לכל היותר q_x איברים, כך שלכל תלמיד מותאמת לכל היותר אוניברסיטה אחת.
הגדרה: נאמר כי אוניברסיטה x ותלמיד y מערערים על שידוך, אם שני התנאים הבאים מתקיימים:
- התלמיד y מעדיף את האוניברסיטה x על פני האוניברסיטה שהותאמה לו.
- לאוניברסיטה x הותאמו פחות מ- q_x תלמידים, או שהותאמו לה q_x תלמידים אך היא מעדיפה את y על פני אחד התלמידים שהותאמו לה.
שידוך נקרא יציב אם אין אף אוניברסיטה ותלמיד המערערים עליו.
נרצה להראות כי קיים תמיד שידוך יציב. כדי להראות זאת נתבונן בתהליך חיזור תלמידים. כל אוניברסיטה x מבקשת מ-q_x התלמידים העדיפים בעיניה להישאר ודוחה את כל היתר, (אם פנו אליה פחות ממכסה זאת, היא מבקשת מכולם להישאר). כל תלמיד שנדחה הולך לאוניברסיטה הבאה בסולם ההעדפות שלו. האלגוריתם מסתיים בשידוך יציב.
שימור חיות בר
שימור חיות בר הוא שימור, הגנה, או שיקום של חיות בר ובתי הגידול שלהם, ובמיוחד של מינים שנמצאים בסכנת הכחדה, שעלולים להיכחד ללא מעורבות אנושית. כל בעלי החיים שאינם מבויתים, גם אם גודלו או נולדו בשבי, נחשבים לחיות בר. בעולם ישנם חיות בר ייחודיות ונדירות רבות. עם זאת, בעקבות הגידול המאסיבי של האוכלוסייה האנושית, עם השנים נוצר צורך גובר לשימוש באזורי טבע לא מיושבים כאזורי מגורים וחקלאות. בעקבות כך פוחתים אזורי הטבע בהם יכולות לחיות חיות בר.
במדינות רבות הוקמו לאורך השנים סוכנויות ממשלתיות, ארגונים לא-ממשלתיים, ומלכ"רים שונים אשר פועלים להגן על חיות הבר.
האיומים החמורים ביותר לחיות הבר
את האיומים החמורים ביותר לחיות הבר ניתן לסווג כדלהלן:
הסכמים בינלאומיים
ישנם עשרות הסכמים בין-לאומיים המתייחסים בדרך זו או אחרת לשימור חיות בר. אחת מהאמנות הבינלאומיות המפורסמות ביותר היא אמנת ברן משנת 1979. אמנה בולטת נוספת היא אמנת וושינגטון (CITES) משנת 1975 אשר מעניק הגנה בדרגות שונות ליותר מ-33,000 מינים של בעלי חיים וצמחים.
בובת נייר
בובת נייר היא דמות חתוכה מנייר או קרטון דק, שמצורפים לה בגדים נפרדים עשויים מנייר. לבגדים יש לשוניות נייר שבעזרת קיפול היו מתלבשות על הבובה. הבובות היו לרוב בדמות אדם, אך גם בעלי חיים או אובייקטים דוממים. לבובות הנייר להלבשה יש היסטוריה של כמעט מאתיים שנה, והן היו צעצוע נפוץ וזול עד אמצע המאה ה-20, בעיקר לילדות. כיום אמנים רבים הופכים את הבובות לצורת אמנות.
בובות נייר שימשו לפרסום, הופיעו במגזינים ועיתונים וכיסו מגוון נושאים ותקופות זמן. הבובות הפכו לפריט אספנות מבוקש. בובות נייר ישנות הפכו לנדירות בשל תוחלת החיים המוגבלת של נייר. בובות נייר נוצרות גם כיום.
כמה דמויות פלסטיק שטוחות דומות לבובות נייר אולם אלו חיקויים בלבד, ולא נחשבות לבובות נייר אמיתיות.
בובות נייר בדמות אישים מפורסמים שבו להיות פופולריות אצל ילדים צעירים. בעקבות כך בובות נייר וירטואליות זוכות אף הן לפופולריות, עם היכולת של המשתמשים לגרור ולשחרר תמונות של בגדים על תמונות של בובות או אנשים.
היסטוריה
על פי הערכות, בובות נייר קיימות מאות או אלפי שנים. נייר שימש במהלך טקסים דתיים בתרבויות אסיה לפני מאות שנים. היפנים השתמשו בנייר לאוריגמי, ותחילת השימוש בנייר לצורך זה מתוארך ל-800 לספירה. הם הפכו נייר ועור לבובות טרם תחילת השימוש הנוצרי. לתרבויות אחרות בעולם היו אומנויות נייר שונות, כולל בפולין, שם נקראו ויצ'ינקי. צעצוע בובת הנייר נוצר באירופה ובעיקר בצרפת באמצע המאה ה-18. הבובות נקראו "פנטנטינים". הן נועדו לבדר מבוגרים והתפשטו ברחבי החברה הגבוהה. הבובות היו מצוירות וצבועות בדמות אדם, והיו דומות יותר לבובות הנייר המערביות בימינו. בחלק מהמוזיאונים ניתן למצוא גם כמה דוגמות נדירות של דפי נייר משנות ה-80 המאוחרות של המאה ה-18.
בובות נייר ישנות עם יצירות אמנות מצוירות ביד, נעשות נדירות יותר ויותר בשל תוחלת החיים של הנייר.
בארצות הברית מתקיים מדי שנה כנס בובות נייר עם מאות משתתפים. הכנס האחרון נערך בפיניקס, אריזונה בקיץ 2016.
אמונה צבי לשם
אמונה צבי לשם (נולדה ב-7 בפברואר 1969) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה
אמונה צבי נולדה בלונדון, אנגליה ובהיותה בת שנה וחצי עלתה עם משפחתה לישראל; אמונה היא הרביעית במשפחה של חמישה ילדים. עברה עם משפחתה דירות רבות, אך המקום בו התגוררו פרק הזמן הממושך ביותר היה פרדס חנה-כרכור, שם למדה בבתי הספר היסודי והתיכון. למדה מחול בסטודיו של ירון מרגולין בירושלים ואקרובטיקה ופנטומימה אצל בוריס סבידנסקי בתיאטרון ירושלים. עשתה שירות לאומי בירושלים במחקר ניוון שרירים בבית חולים אלי"ן.
אמונה צבי לשם קיבלה את תפקידה הראשון בתיאטרון הקאמרי אחרי שנקראה להחליף את קרן מור שיצאה לחופשת לידה בהצגה "מבקר המדינה", מאת אילן חצור ובבימויו של אילן רונן. היא גילמה את נופית, בתם של ראש העיר (יוסי גרבר) ואשתו (תיקי דיין). את מבקר המדינה שיחק רמי ברוך. לשם שיחקה בקאמרי כעשור. ב-1993 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "עניין של זמן" וב-1994 שיחקה בסרטו של איתן פוקס "שירת הסירנה" ובסרטו של שמואל הספרי "שחור".
במקביל לעבודתה בתיאטרון הרפרטוארי אמונה צבי לשם שיחקה בהצגות ילדים רבות: בתיאטרון ילדים ונוער, תיאטרון אורנה פורת ותיאטרון הקיבוץ. שיחקה ב"וגר זאב עם כבש", שהפיקה נאוה ביק, כתבה חמוטל בן זאב, הלחין את המוזיקה דורי בן זאב וביים יקי מחרז, רצה כאלף הצגות וממשיכה לרוץ היום עם שחקנים אחרים. בהצגה "אורי" מאת חגית רכבי ניקוליבסקי גילמה את הילדה הנכה חנה.
בקאמרי שיחקה אמונה צבי לשם גם במחזמר האמריקאי "דבר מצחיק קרה", בבימויו של מיקי גורביץ'. לשם שיחקה גם ב"סיפור משפחתי" מאת עדנה מזי"א, בבימויו של עמרי ניצן, בתפקידי מלצרית בבית קפה בהיידלברג ומלצרית בחוף הים בתל אביב, לצידה שיחק שולי רנד.
צבי-לשם שיחקה גם בהצגה "רצח", פרי עטו של חנוך לוין, בבימויו של עמרי ניצן, בתפקיד זונה ורודה. שיחקה גם ב"המורדים", פרי עטה של עדנה מזי"א, בבימויו של עמרי ניצן. היא גילמה את מיכאלה, הילדה המורדת, לצידה שיחק יוסי ידין, בבגרותה מגלמת אותה לאורה ריבלין. היא החליפה בתפקיד את שירי גולן, שיצאה לחופשת לידה. שיחקה בהצגה "אורי מורי", פרי עטו של יצחק בן נר, בבימויו של רמי דנון. היא גילמה את שירה. בתו הגדולה של אילן דר, שרוצה להתגרש וכתוצאה מכך פורצים ביניהם עימותים.
ב-1999 שיחקה לשם במיני-סדרה "אנס הבושם" בתפקיד אישה דתייה שנאנסה. ב-2000/1 שיחקה בסדרה "האישה האחרת", בבימויו של שמי זרחין, בתפקיד בתה של גילה אלמגור, לצידה שיחקה גם יונה אליאן. תפקידה האחרון של אמונה צבי לשם בקאמרי היה בהצגה "דוניה רוסיטה", מאת פדריקו גארסיה לורקה, בבימויו של דוד מוכתר-סמוראי.
אמונה צבי לשם שיחקה בסרט "אשת כהן" של נאוה ניסן. זהו סרט סטודנטים שהופק בבית הספר "מעלה", הוקרן בטלוויזיה והשתתף בפסטיבלים שונים, צבי-לשם הייתה איתו בפסטיבל מונפלייה. זהו סיפורה של אישה שנישאה לכהן ונאנסת, בני הזוג אוהבים זה את זה, אבל אשת כהן שנאנסה אסורה לבעלה. בשנים 2010-2003 שיחקה לשם בשלוש עונות של סדרת הטלוויזיה "מעורב ירושלמי". גילמה את הטוענת הרבנית מיכל סעדה, הנשואה לאפרים סעדה (נבו קמחי), הם נשואים אך פוקדים אותם משברים.
ב-2010 החלה לשם לשחק בתיאטרון החרדי "משמחי לב", בניהולו של עופר לוי. שיחקה בהצגה "סוליקה" – על-שמה של אישה שקבורה בפאס, מרוקו. ההצגה מספרת על כך שהשליט רוצה להתחתן עם סוליקה והיא אינה מעוניינת. ההצגה השנייה בה שיחקה ב"משמחי הלב" היא "כיבשה שחורה", המספרת על ילדה שרוצה לשיר ולרקוד והחברה החרדית אינה מאפשרת לה.
צבי-לשם עובדת במוזיאון ברמלה שם היא משחקת בהצגה קבועה בה היא מפעילה בובה בשם "חרסיה, הילדה מרמלה". הילדה בהצגה יוצאת למסע לירושלים ובדרך נכנסת לכל מיני אתרים ברמלה ומסבירה על כלי החרס.
אמונה צבי לשם למדה במשך שנתיים קואוצ'ינג אצל יגאל רווה. ומאמנת אומנים רבים.
היא משתתפת בסימולציות רפואיות, סימולציות לקורסי גישור (סכסוך זוגי ועסקי), לעסקים, ללשכת עורכי הדין, לרופאים, לאחיות, לפסיכולוגים וכולי. היא מעבירה סימולציות במתקן חולים מדומים (מס"ר) השייך לבית חולים תל השומר. היא למדה שנה ציור ושנה פיסול במכון אבני ולמדה עיצוב חלונות ראווה באורט סינגלובסקי. צבי-לשם שיחקה בפרסומות רבות. היא למדה משחק מול מצלמה אצל רות דייכס.
אמונה צבי לשם נשואה לשחקן אלון לשם, הם מתגוררים ברמת גן ולהם שתי בנות. אחיה, אמיר צבי הוא שחקן, מקים תיאטרון המזוודה, לשעבר במיומנה ובהבימה.
טלוויזיה וקולנוע
טלוויזיה
קולנוע
תיאטרון
תיאטרון הבימה
תיאטרון הקאמרי
האופרה הישראלית
פרינג'
תיאטרון משמחי לב - עופר הלוי
דיבוב
ג'סי מריון קינג
ג'סי מריון קינג (באנגלית: Jessie Marion King; 20 במרץ 1875 – 3 באוגוסט 1949) הייתה מאיירת סקוטית הידועה בזכות ספרי הילדים המאוירים שלה. היא גם עיצבה לוחות שנה, תכשיטים ובדים, וציירה על כלי חרס. קינג הייתה אחת האמניות הידועות בשם "בנות גלאזגו". היא תוארה בשנת 1927 ב-Aberdeen Press and Journal כ-"חלוצת הבטיק בבריטניה הגדולה".
ביוגרפיה
ג'סי קינג החלה להתאמן כמורה לאמנות בשנת 1891 בקולג' קווין מרגרט (גלאזגו). בשנת 1892 היא נכנסה לבית הספר לאמנות של גלאזגו. כסטודנטית, היא קיבלה מספר פרסים, כולל מדליית הכסף הראשונה שלה מהתחרות הלאומית, בדרום קנזינגטון (1898).
קריירה
קינג הוכתרה למורה לציור ועיצוב ספרים בבית הספר לאמנות של גלאזגו בשנת 1899. היא המשיכה ללמד עד נישואיה ב-1908, ובחרה, לשמור על שם נעוריה.
קינג הושפעה מהאר נובו של התקופה, ועבודותיה מתחברות בסגנון עם אלה של "הארבעה בגלאזגו". למרות השפעת האר נובו, היא קיבלה השראה ליצור עיצובים ייחודיים שבהם היא לא תרגמה את העולם האמיתי. "לא הייתי מעתיקה עיצובים," אמרה, "אבל התעקשתי לצייר מהראש שלי." במהלך תקופתה המוקדמת, היא יצרה איורי עט ודיו מפורטים על קלף.
רוב העבודות המוקדמות של קינג כללו איור, אבל היא גם כתבה ספרים והייתה מעצבת תכשיטים מיומנת. העיצובים הראשונים שלה שפורסמו, היו עבור כריכות הספרים שיצאו לאור על ידי Globus Verlag, ברלין, בין 1899 ל-1902. ההוצאה הייתה חברת בת של חנות הכלבו הגדולה של ברלין, Wertheim's. המו"ל, גיאורג ורטהיים, רצה שהיא תעצב "מגוון פריטים ב'סגנון הסקוטי החדש'." בשנים 1907–1924 היא איירה יותר מ-20 ספרים שיצאו לאור באדינבורו. בסך הכל היא איירה, כתבה, קישטה או עיצבה את הכריכה של יותר מ-100 ספרים ופרסומים אחרים.
היא ערכה סיבוב תצוגה גדול בגרמניה ובאיטליה ב-1902 והושפעה מיצירותיו של בוטיצ'לי. באותה שנה זכתה הכריכה שלה ל"L'Evangile de L'Enfance" במדליית זהב בתערוכה הבינלאומית לאמנות דקורטיבית מודרנית, שהתקיימה בטורינו. קינג הפכה לחברת ועד של אגודת האמנים של גלאזגו (1903) ולחברה באגודת האמניות של גלאזגו (1905). תרומתה לאר נובו הגיעה לשיא בתערוכותיה הראשונות, גלריית אנאן בגלאזגו (1907) וגלריות רחוב ברוטון, לונדון (1905).
אאוסוציאליות
אאוסוציאליות (באנגלית: Eusociality, נגזרת של המילה היוונית εὖ, טוב) היא הרמה הגבוהה ביותר של ארגון חברתי בעולם החי. היא מוגדרת על ידי המאפיינים הבאים: שיתוף פעולה בגידול צאצאים (כולל גידול צאצאים של אחרים), מושבה שבה גדלים בניהם של מספר דורות זה אחר זה, חלוקת עבודה בין כתות (קאסטות) מתרבות ובלתי מתרבות. חלוקת העבודה ברבייה יוצרת פרטים מתרבים הנקראים מלכות ופרטים שאינם מתרבים הנקראים עמלות.
אאוסוציאליות נבדלת ממערכות חברתיות אחרות בכך שבה מאבדים פרטים בקאסטה אחת, בדרך כלל, את היכולת לבצע לפחות אחת ממטלותיהם או התנהגויותיהם של יחידים בקאסטות אחרות.
ג'סי מריון קינג
קריירה
ב-1908 עברו קינג, בעלה עם בתם היחידה, מרל אלספת' (1909–1985), לסלפורד שם נולדה ב-1909. מרי מקנאב הצטרפה למשק הבית, מה שאפשר לקינג להמשיך לעבוד. בני הזוג היו בירח דבש באי אראן, שם השכירו מאוחר יותר קוטג' כדי לנהל בית ספר קיץ לציור ורישום. ב-1910 הם עברו לפריז. בשנת 1911 פתחו קינג ובעלה את בית הספר שיילינג בפריז. במהלך תקופה זו נתקלה קינג בעיצובים החדשים שהציג לאון בקסט בתלבושות ובעיצובי התפאורה שלו לבלט של דיאגילב. עבודותיה בפריז נחשבות למשפיעות ביצירת תנועת האר דקו.
אאוסוציאליות
אאוסוציאליות קיימת בחרקים מסוימים, בסרטנאים וביונקים. היא נצפתה ונחקרה בעיקר בדבוראים (נמלים, דבורים וצרעות) ובטרמיטים (ומוסברת בעיקר על ידי ההפלודיפלואידיות שלהם). במושבה יש הבדלי קאסטות (מעמדות ותפקידים): מלכות וזכרים פוריים הם המתרבים, בעוד שחיילים ופועלים עובדים יחדיו כדי ליצור סביבת מחיה המיטיבה עם תהליך הרבייה. גם מספר יונקים הם מינים אאוסוציאליים, בהם החולד העירום וחולד דמאראלנד. גם מיני שרימפים הם אאוסוציאליים. הסוציוביולוג אדוארד א' וילסון טען שבני אדם הם מין אאוסוציאלי, אבל הטיעון שלו הופרך על ידי ביולוגים אבולוציוניים, שציינו שבקרב בני אדם אין חלוקה פיזיולוגית שמקורה גנטי של עבודה יצרנית, ושכל חלוקה כזו היא במקורה תרבותית.
ג'סי מריון קינג
קריירה
קינג מתה בביתה בקירקודברייט ב-3 באוגוסט 1949, בעקבות התקף לב.
אאוסוציאליות
אובחנו מספר דרגות של חברתיות בבעלי חיים, שנמצאות על רצף שבין אאוסוציאליות מלאה לבין מינים שהם יחידאים. בנוסף, מינים רבים מוגדרים כמינים קדם-חברתיים – מינים שהפרטים בהם חיים בבדידות בדרך כלל, אבל פועלים יחדיו למען מטרה משותפת – וכן דרגות נוספות של שיתוף פעולה, שנמדדות בין היתר בממדי שיתוף הפעולה, במשך הזמן שבו הוא מתקיים, באופני חלוקת העבודה וכן ברמת ההשקעה.
פריץ פון אוהדה
פריץ פון אוהדה (בגרמנית: Fritz von Uhde ; 22 במאי 1848 – 25 בפברואר 1911) היה צייר גרמני שהתמחה בציורים בנושאי דת. סגנונו נע בין ריאליזם לאימפרסיוניזם.
קורות חיים
פון אוהדה נולד בווקנברג, בסקסוניה שבגרמניה, ונקרא בשם פרידריך הרמן קרל אוהדה (Friedrich Hermann Carl Uhde).
בשנת 1866 התקבל ללימודים באקדמיה לאמנות יפה בדרזדן, אולם לא השתלב באקדמיה, ובאותה שנה עזב את לימודיו והצטרף לצבא. בין השנים 1867–1877 לימד רכיבה על סוסים בחיל הפרשים. בשנת 1877 עבר למינכן והחל ללמוד באקדמיה לאמנות יפה של מינכן. בתקופה זו הושפע בעיקר מיצירות אמנים פלמים.
בשנת 1879 עבר לפריז בה למד תחת מיהאי מונקאצ'י.
בשנת 1882 נסע להולנד, ובה נטש את סגנון הציור האפלולי אותו למד במינכן, והחל לצייר בצבעוניות הרבה האופיינית לאימפרסיוניזם הצרפתי. ציוריו זכו לרוב לביקורת שלילית בשל הריאליזם הרב שלהם (מבקריו אמרו כי הילדים בציוריו נראים מכוערים).
בשנת 1890 החל פון אוהדה ללמד באקדמיה לאמנות יפה במינכן.
יצירותיו
יצירותיו של אוהדה תיארו לרוב נושאים דתיים, ואירועים מן התנ"ך, כשהם מצוירים בסגנון מודרני - כך לדוגמה ארוחתו של ישו בבית חקלאים צוירה כאילו היא נערכה בבית חווה גרמני (היצירה מוצגת בגלריה הלאומית הישנה בברלין), ודרשת ישו על ההר נערכת בפני איכרים בלבוש גרמני של שלהי המאה ה-19.
יצירותיו מוצגות כיום במוזיאון ליפציג, גלריית דרזדן, הפינקוטק של מינכן, המוזיאון הלאומי של דנמרק ומוזיאון אורסיי.
און רגוניס
און יהודה רגוניס (נולד ב-1953) הוא איש צבא ישראלי בדימוס, בדרגת תת-אלוף אשר כיהן כסגן ראש אגף כוח האדם.
שירותו הצבאי
און רגוניס נולד וגדל בראשון לציון. בשנת 1971 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 202. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם והשתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה, וכן עבר קורס מ"כים חי"ר. במלחמת יום הכיפורים לחם, תחת פיקודו של דורון רובין, בקרב ואדי מבעוק. לאחר המלחמה השלים רגוניס קורס קצינים ושימש בתפקידים שונים במערך השלישות ובהם קצין השלישות של חטיבת הצנחנים. הוא השתלם במכללה לביטחון לאומי ושימש כמפקד הבקו"ם, כמפקד מחלקת הפרט באכ"א בדרגת אל"ם וכסגן ראש אגף כוח האדם בדרגת תא"ל.
לאחר שחרורו שימש רגוניס סמנכ"ל משאבי אנוש בקבוצת מי עדן. בהמשך שימש כחבר הנהלת הוועד האולימפי בישראל וכיושב ראש התאחדות הלאומית לספורט הרכיבה על סוסים.
לרגוניס תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה. הוא נשוי לנועה, אב לארבעה ומתגורר בכוכב יאיר.
אחיו הצעיר אייל רגוניס, שימש כקמ"ן סיירת מטכ"ל והיה אחראי לתכנון מבצע הצגת תכלית.
טוביה בארי
טוביה בארי (29 באוגוסט 1929 – מאי 2022) היה צייר, מורה ואמן הדפס ישראלי.
תולדות חייו
טוביה בארי נולד בטופלצ'אני בצ'כוסלובקיה ועלה לישראל בשנת 1948. היה חבר בקיבוץ להבות חביבה עד ראשית שנות השישים של המאה ה-20. בין השנים 1957 – 1960 למד אמנות בסמינר אורנים אצל הציירים יעקב וכסלר ומרסל ינקו. בין השנים 1961–1963 שהה בפריז ולמד את הטכניקה של האקווטינטה הצבעונית אצל האמן הגרמני/צרפתי הנודע ג'וני פרידלנדר (Johnny Friedlaender). בנוסף למד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז. בשנת 1963 חזר ארצה והחל ללמד בבצלאל. החל משנת 1964 שימש כמורה במכון אבני, בתל אביב.
עבודתו האמנותית
נפטר במאי 2022.
תערוכות
מבחר תערוכות יחיד תערוכות קבוצתיות
יחס א-סימטרי
ניתן לחשוב על יחס זה כעל יחס הגדלה או הקטנה בכיוון אחד מסוים. הכיוון מוגדר ע"י סימני הסדר (גדול, שווה, קטן).
שימו לב, יחס "א-סימטרי" שונה מיחס "אנטי סימטרי". יחס "אנטי סימטרי" הוא יחס "א-סימטרי" בתוספת לכך שכל איבר יכול להתייחס גם לעצמו והוא מוגדר כך: כל צמד נקודות a,b ו b,a מוכלות ביחס אם b=a. דוגמה: היחס a+1=b. יחס זה יקרא "אנטי סימטרי" אם הוא "א-סימטרי" וגם כל איבר מתייחס לעצמו בצורה שיוצרת שיוון בין האיברים כך ש: a+1 גדול או שווה ל b.
אירוויזיון לרוקדים צעירים 1997
פורמט
המשתתפים שנבחרו הם רקדנים לא-מקצועיים בני 16 עד 21. הריקוד של כל משתתף נבחר ומוכן מספר שבועות לפני התחרות.
מדינות משתתפות
13 מדינות השתתפו בתחרות. להלן המדינות שלא העפילו לגמר:
גמר
אל הגמר העפילו 7 מדינות.
אמילי גרין באלץ'
אמילי גרין באלץ' (באנגלית: Emily Greene Balch; 8 בינואר 1867, בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית - 9 בינואר 1961, קיימברידג', מסצ'וסטס, ארצות הברית) הייתה כלכלנית אמריקאית אשר זכתה בפרס נובל לשלום בשנת 1946.
ביוגרפיה
באלץ' נולדה לפראנסיס ו' באלץ' ולאלן באלץ' לבית נויס. הוריה היו אמידים, והיא התחנכה בבתי ספר פרטיים. היא סיימה תואר ראשון במכללת ברין מאר בשנת 1889, חלק ממחזור הבוגרות הראשון של המכללה. לאחר הלימודים, קיבלה מלגה מן המכללה ללמוד כלכלה בפריז, וחיברה חיבור עיוני בשם "Public Assistance of the Poor in France" ("סעד ציבורי לעניים בצרפת"), שפורסם בשנת 1893. היא המשיכה בלימודיה בנוטלה קורסים בודדים באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת שיקגו, ושנת לימודים מלאה בברלין.
בשנת 1896 הצטרפה לסגל האקדמי של מכללת וולסלי והורתה כלכלה, והגיעה לדרגת פרופסור בכלכלה ובסוציולוגיה בשנת 1913. היא הייתה מורה אהודה בשל בהירות מחשבתה והרצאותיה, ובשל התעקשותה על עידוד מחשבה עצמאית בקרב הסטודנטים. במקביל להוראה, הייתה באלץ' מעורבת בשתי ועדות עירוניות (אחת בנושא ילדים והשנייה בנושא תכנון עירוני), בשתי ועדות של מדינת מסצ'וסטס (אחת על חינוך מקצועי, ואחת על הגירה), בתנועת הסופרג'יזם למען זכות בחירה לנשים, ובמאבקים להסדרת עבודת ילדים, ולמען הטבת תנאי שכר ותנאי עבודה. בשנת 1910 פרסמה מחקר על ריכוזי המהגרים הסלאביים בארצות הברית, תחת הכותרת "Our Slavic Fellow-Citizens".
פעילות למען שלום עולמי
באלץ' התעניינה בפוליטיקה בינלאומית, ועקבה אחר ועידות השלום בהאג ב-1899 וב-1907. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914, החליטה להקדיש את חייה לביעור מלחמות מן העולם. היא שיתפה פעולה עם ג'יין אדמס מאוניברסיטת שיקגו. היא הייתה ציר הקונגרס הבינלאומי של נשים בהאג בשנת 1915, ויסדה את ליגת נשים בינלאומית לשלום וחירות. באלץ' אף ניסחה הצעות שלום עבור המדינות הלוחמות, ביקרה בסקנדינביה וברוסיה כדי לעודד את ממשלות המדינות הללו לתווך במאמצי שלום, וחיברה, עם ג'יין אדמס, דין וחשבון על הכינוס בהאג. באותה שנה גם השתתפה ב"כנס הנייטרלי לתיווך רצוף" של הנרי פורד בסטוקהולם, במסגרתו חיברה נייר עמדה בשם "International Colonial Administration" ובו הצעות דומות לשיטת מנדט חבר הלאומים שאומצה לימים.
משחזרה לארצות הברית, נאבקה נגד כניסת ארצה למלחמה. בין היתר, כתבה לנשיא מכללת וולזלי, שעל האמריקאים ללכת "בדרכו של ישו". עם כניסת ארצות הברית למלחמה בשנת 1917, סירבה לתמוך במאמץ המלחמתי, וביקשה להאריך את החופשה ללא תשלום שנטלה מן המכללה; במקום להיענות לבקשתה, החליטה הנהלת המכללה לפטר אותה.
באלץ' הצטרפה לצוות העורכים של השבועון הליברלי The Nation. בשנת 1919 מילאה תפקיד מרכזי בקונגרס הנשים בציריך, וביצירת ה-WILPF (ליגת הנשים הבינלאומית לשלום ולחירות), עם משרד ראשי בז'נבה, ואף שימשה מזכירת הארגון עד 1922. במסגרת הארגון סייעה ביצירת קורסי קיץ לחינוך לשלום, וטיפחה סניפים בלמעלה מ-50 מדינות. היא שיתפה פעולה עם חבר הלאומים הטרי בנושאי תעופה, פליטים, חקיקה נגד סמים, ופירוק נשק.
בשנת 1921 המירה את דתה מאוניטריאניזם לקוויקריזם. היא כתבה: "הדת נראית לי אחד הדברים המעניינים ביותר בחיים, ואחד התחומים העשירים, המתמיהים, והמלהיבים שבמחשבה ובדמיון האנושי. [...] הדת זקוקה גם לאור [...] ולשיתוף אוהד עם הזולת, אך דומני שיש מעט מדי מזה [...] לדעתי מציע הפולחן הקווייקרי במיטבו דרך להשגת שיתוף כזה ללא חילול השם."
בשנת 1926 נסעה להאיטי ופעלה לסיום הכיבוש האמריקאי שם. במסעותיה ביקרה גם במצרים ובפלשתינה-א"י. הכיבוש היפני במנצ'וריה גרם לה לצאת נגד תורת הבידוד במדיניות החוץ האמריקאית, ובכך גם לחלוק על רוב עמיתותיה בסניף האמריקאי של ליגת הנשים.
בראש ליגת הנשים, פעלה באלץ' נגד פאשיזם ודחקה בראשי המעצמות לפעול נגד מוסוליני והיטלר. מלחמת העולם השנייה הניעה את באלץ' לוותר על הפאציפיזם הגמור שלה, והיא החלה לדגול ב"הגנה על זכויות האדם בכוח החרב".
פרס נובל לשלום
בשנת 1946, בהיותה בת 79, הוענק לבאלץ' פרס נובל לשלום. שגריר ארצות הברית בשוודיה קיבל את הפרס בשמה, היות שמצבה הבריאותי לא איפשר לה להגיע. בנאום הענקת הפרס סקר גונר יאן, יושב ראש ועדת הפרס, את פעילותה הענפה של באלץ' ברחבי העולם.
באלץ' הייתה רווקה. לצד פעילותה הבינלאומית אהבה לצייר ולחבר שירה. היא פרסמה קובץ שירים אחד, בשם The Miracle of Living, בהוצאת Island Press, בשנת 1941. היא הלכה לעולמה יום לאחר יום הולדתה ה-94.
עופר ישראלי
ראו גם
}}
שער עגל
שער עגל הוא מעבר גבול סגור בין ישראל ללבנון, הנמצא בין המושב יובל לבין מטולה. קרוי על שם גבעת עגל הסמוכה. עד שנת 2000, טרם נסיגת צה"ל מלבנון שימש המקום למעבר כוחות צה"ל בדרכם ללבנון.
אסון הספארי, שאירע ב-10 במרץ 1985 התרחש בדרך משער עגל לעבר העיירה הלבנונית מארג' עיון.
במקום היה בסיס צבאי ששימש לתצפיות על אזור דרום לבנון, ונעזב בתום מלחמת לבנון השנייה, כיום המבנה נטוש
ב-2013 נערכה במקום תערוכת גרפיטי, בשם צבעי בסיס 2 שאצרו אורן פישר וליאור אינס
שכנות טובה
רקע
פינוי פצועים סורים לישראל בוצע לראשונה בפברואר 2013. ביוני 2016 הוקמה המנהלה ובאוגוסט התקיימה הפעילות הראשונה שלה. מאז היא הוציאה לפועל יותר מ-110 מבצעי סיוע מסוגים שונים. תיאום ובקרת הפעילות ההומניטרית נוהלו על ידי שכנות טובה, וכוחות אוגדה 210 סייעו בהעברת הציוד ובאבטחת הפעילות. כ-400 משפחות חיו במחנות אוהלים סמוך לגבול והשאר התגוררו בכפרים או בשטח הפתוח. כשליש מהתושבים היו עקורים או פליטים, מחציתם קטינים. החולים שהובאו לישראל טופלו ברובם בבתי החולים בצפון, בעיקר במרכז הרפואי לגליל בנהריה ובית החולים רבקה זיו בצפת.
הסיוע
לפי צה"ל, הסיוע לאזרחים הסורים התבצע ממניעים מצפוניים וביטחוניים. צה"ל לא היה מעוניין לעמוד מנגד למול המשבר ההומניטרי בסוריה ובנוסף, הסיוע יועד לייצר סביבה פחות עוינת מעבר לגבול.
הסיוע ניתן בשלוש צורות: בשנת 2017 נפתח בכפר הסורי בריקה, בית יולדות ללא ציוד. בעקבות פנייה לישראל, נשלחו אינקובטורים, מכונות הרדמה והנשמה ומכשירי אולטרה סאונד.
ב-13 בספטמבר 2018 הודיע צה"ל על סגירת מנהלת "שכנות טובה", לאחר שנשיא סוריה, בשאר אל-אסד, החזיר לעצמו את השליטה על דרום המדינה. לפי הערכת ממשלת ישראל, בסך הכל העבירה מנהלת שכנות טובה 1,700 טונות של מזון, 1.1 מיליון ליטר דלק, 26,000 ארגזים של אספקה רפואית, 20 גנרטורים, 40 כלי רכב, 630 אוהלים, 8,200 חבילות חיתולים, 49,000 ארגזים של מזון לתינוקות, וכ-320,000 ק"ג של ביגוד. חלק מהמימון הגיע מארגוני סיוע וחלק מתקציב המדינה.
אחד ממבצעיה האחרונים של המנהלת היה חילוץ קבוצת ההגנה האזרחית "הקסדות הלבנות" מסוריה. הקסדות הלבנות היו מתנדבים שסייעו בפינוי אזרחים מאזורי עימות וסיפקו טיפול רפואי. לאחר שהארגון חשף כי משטר אסד משתמש בגז רעיל, אנשיו היו מטרה לחיסול. בליל 21 ביוני 2018 חולצו 422 איש, חברי הארגון ובני משפחותיהם, וחצו מסוריה לעבר ישראל. לבסוף מתנדבי הקסדות הלבנות ומשפחותיהם יושבו באירופה.
בתרבות
פעילות מנהלת שכנות טובה נשזרת בעלילת עונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה "תאג"ד".
אריה פלהיימר
אריה פלהיימר הוא מחנך, ומחבר ספרות תורנית ישראלי.
ביוגרפיה
אריה פלהיימר הוא מחנך ותיק שעבד כמדריך פדגוגי בהוראת מקצועות הקודש, בהוראת הלשון העברית במכללות בבתי מדרש למורים ובמסגרת תוכנית הרדיו "שירים ושיעורים".
וכן בעריכת חידונים אורקוליים בנושאי יהדות, לשון עברית, ארץ ישראל וכדומה.
נשוי לנחמה ומתגורר בפסגות.
דיולה טרביטש
דיולה (יוליוס) טרביטש (בהונגרית: Trebitsch Gyula (Julius); בודפשט, 3 בנובמבר 1914 – המבורג, 12 בדצמבר 2005) היה מפיק סרטים ומנהל הפקה יהודי-הונגרי-גרמני.
קורות חייו
דיולה טרביטש נולד במשפחה יהודית כבנם של פקיד הקהילה היהודית של פשט מרק טרביטש ושל מלניה רוזנבאום. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון העליון למסחר ולאחר מכן מיולי 1932 עבד במשרד בודפשט של UFA ה-Universum-Film Aktiengesellschaft הגרמנית, שם למד יצירת סרטי קולנוע.
בגיל 22 הקים בממלכת הונגריה את חברת הסרטים הראשונה שלו, .Objektiv Film Kft, ושנה לאחר מכן הוצג סרטו הראשון בשם "אני מפקיד בידיך את אשתי", (Rád bízom a feleségem), בבימויו של יאנוש ואסארי, במימון הלוואה בנקאית. לאחר מכן באו עוד תשע הפקות סרטים. בשנת 1939, עקב חוקים יהודיים, ובמיוחד החוק היהודי השני, היה לו אסור להחזיק בחברה וכך החברה שלו הועברה לידיו על ידי אקוש ראטוני. בשנת 1942 נלקח למחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). בין היתר נאלץ לחפור תעלות ולחלץ מוקשים בידיים בחזית המזרחית. מאוחר יותר אולץ לעבוד במכרות הנחושת של בור במחנה ריכוז בור. לאחר מכן גורש למחנות הריכוז זקסנהאוזן, ובארת (Barth) (ליד רוסטוק) וובלין (ליד Ludwigslust). אֶחיו נרצחו במהלך השואה, בעוד הוריו שרדו בבודפשט ועלו לישראל אחרי המלחמה. הוא שוחרר במחנה הריכוז וובלין, ולאחר מכן הצבא הבריטי טיפל בו באיצהו. בשנת 1946, הוא היה אחד מיוזמי הקמת האנדרטה הראשונה בגרמניה להנצחת קורבנות הנציונל-סוציאליזם. האנדרטה תוכננה על ידי אדריכל מהמבורג פריץ הוגר (Fritz Höger). היא ממוקמת כיום במרכז איצהו.
טרביטש קיבל אישור מההנהגה הצבאית הבריטית שלאחר המלחמה להפעיל שני בתי קולנוע. הוא לא חזר להונגריה כי התאהב במעצבת התלבושות ארנה סנדר, איתה התחתן ב-1947.
דיולה טרביטש הקים ב-1947 את חברת הפקת הסרטים Real-Film ביחד עם עמיתו ניצול השואה ולטר קופל (Walter Koppel) ובמסגרתה את סטודיו המבורג, שהפכו ביחד למרכז השירות הגדול ביותר לקולנוע וטלוויזיה בצפון גרמניה ולאחד מאימפריות התקשורת הגדולות באירופה.
הוא עשה את סרטו הראשון לאחר המלחמה "הלילה האחרון" (Die letzte Nacht) ב-1949, בכיכובם של מרגרט האגן (Margarete Haagen) וקרל-היינץ שרוט (Carl-Heinz Schroth). אחרי כמה קומדיות כמו אל תפחד מחיות גדולות ( Keine Angst vor großen Tieren - (1953)) או Des Teufels General (1955) (הגנרל של השטן) בבימויו של הלמוט קאוטנר (Helmut Käutner) עם קורד יורגנס וויקטור דה קובה הביאו לו במהרה הצלחה גדולה.
בשנת 1957, טרביטש אף נחשב למתמודד על פרס האוסקר בקטגוריה של הסרט הזר הטוב ביותר עם סרטו Der Hauptmann von Köpenick (הסרן פון קפניק). בפרס זה זכה בסופו של דבר פדריקו פליני על סרטו לילות כביריה.
סרטים מצליחים רבים באו בעקבותיו, כמו:
משנת 1951 היה טרביטש חבר בקהילה היהודית של המבורג, בה תמך כלכלית עד מותו. ב-1992 הוא קיבל את ה-Bürgerpreis מהמפלגה הנוצרי-דמוקרטית הגרמנית (CDU) בהמבורג, אף על פי שהיה חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SDP) במשך שנים רבות.
אשתו הראשונה (עוד בהונגריה) הייתה עורכת הסרטים קלרי דצ'י ממשפחת בעלי הקולנוע המפורסמת. בתם, יוליה טרביטש, הייתה העורכת של הטלוויזיה ההונגרית.
היו לו שלושה ילדים מאשתו השנייה ארנה, שמתה ב-1991: קתרינה טרביטש (1949), מרקוס טרביטש (1950), שהפכו שניהם למפיקי טלוויזיה, ואולריקה.
בית ספר בהמבורג-טונדורף נושא את שמו: Gyula Trebitsch Schule Tonndorf.
גיגה ניו יורק
גיגה ניו יורק (באנגלית: Giga New York) או גיגה מפעל 2 (Gigafactory 2) הוא מפעל של SolarCity, חברת בת של טסלה לייצור תאים פוטו-וולטאיים, בבאפלו, ניו יורק. המפעל בבעלות מדינת ניו יורק, והוקם על שרידי מפעל פלדה לשעבר. בניית המפעל החלה בשנת 2014 והסתיימה בשנים 2016–2017.
בתחילת 2020 הגדילה טסלה את מספר העובדים במפעל ליותר מ-1,500, אך פנסוניק הפסיקה לייצר פאנלים סולאריים במפעל בשנת 2020. עקב מגפת הקורונה, התעסוקה במפעל פחתה במחצית הראשונה של 2020.
התחייבות למשרות
בשנת 2018 התחייבה טסלה לספק 1,460 משרות במפעל עד אפריל 2020. בתחילת 2020 מספר זה עלה ל-1,834, כולל 376 עובדי פנסוניק שתוכננו לעזוב עד ספטמבר. אולם בשל מגפת הקורונה, התעסוקה במפעל פחתה ל-474 נכון ליום 30 באפריל 2020, והחברה ביקשה וקיבלה שנה נוספת (עד 2021) כדי לעמוד ביעדי הגיוס שלה. עד ספטמבר 2020 חידשה החברה את גיוסה במפעל.
ערכים חסרים
בסטטיסטיקה, ערכים חסרים (missing values) או מידע חסר (missing data) מתארים מצב בו תחת תצפית מסוימת לא קיימים נתונים באחד המשתנים הנאמדים. תופעה זו רווחת, ועלולה להיות בעלת השפעה משמעותית על המסקנות הנגזרות מן המידע שנאסף. על מנת להסיק נכונה מאוסף תצפיות המכילות ערכים חסרים, על החוקר להתייחס לחוסרים.
סוגים של ערכים חסרים
ערכים חסרים מתחלקים לסוגים שונים הנבדלים זה מזה במנגנון היוצר אותם. פרופ' דונלד רובין חילק את סוגי הערכים החסרים לשלוש במאמר שפורסם בשנת 1976 והפך לאבן דרך בתחום.
ערכים חסרים המתרחשים כתוצאה מהשפעה שאינה מתואמת עם משתנים שנמדדו עבור התצפיות, וגם אינה מתואמת עם משתנים שלא נמדדו נקראים חסרים לחלוטין באקראי (missing completely at random) או בראשי תיבות MCAR. במילים אחרות: ללא קשר למאפייני התצפית, הסיכוי להכיל ערכים חסרים שווה.
ערכים חסרים המתרחשים כתוצאה מהשפעה שמתואמת לחלוטין עם משתנים שנמדדו עבור התצפיות נקראים חסרים באקראי (missing at random) או בראשי תיבות MAR. במילים אחרות, חלק מהמשתנים שנמדדו מגדירים לאילו תצפיות יהיו ערכים חסרים. לדוגמה, במקום שבו משתנה מסוים גורם למשתתפי סקר לא לענות על שאלה מסוימת, מדידה של משתנה זה תוביל לידיעה עבור מי מהתצפיות יהיו נתונים חסרים הנובעים מחוסר מענה על אותה השאלה.
ערכים חסרים המתרחשים כתוצאה מהשפעה שאינה מתואמת עם משתנים שנמדדו, אלא עם משתנים שאינם נמדדו עבור התצפיות נקראים חסרים לא באקראי (missing not at random) או בראשי תיבות MNAR. במילים אחרות: הסיכוי להכיל ערכים חסרים תלוי במאפייני התצפית אך לא זמין לחוקר.
שיטות להתמודדות עם ערכים חסרים
קיימות מספר סוגי שיטות אשר מאפשרות לחוקרים להתמודד עם ערכים חסרים.
הסוג הפשוט ביותר הוא החסרה שיטתית של המידע החסר מניתוח הנתונים. לדוגמה הסרה שיטתית מהמדגם של כל תצפית שאינה מכילה ערכים בכל המשתנים (incomplete case deletion). שיטה זו עלולה ליצור הטיה בנתונים מסוג MAR וMNAR מאחר שלתצפיות בעלות ערכים חסרים יש מאפיינים ייחודיים לעומת תצפיות ללא ערכים חסרים.
סוג אחר של שיטות מבוסס על השלמת ערכים בהתאם למודל משוער אשר יוצר את המידע, או באמצעות מדד מרכזי כמו ממוצע או חציון. עם התפתחות המחקר בתחום התגלה כי השלמת ערכים חסרים באמצעות מדדים מרכזיים אינה אסטרטגיה טובה בין היתר מאחר שהיא יכולה ליצור צירופים לא ריאליסטיים של פיסות מידע (כדוגמת זכר בהריון), כמו גם משום שהיא מטה אמידה של מובהקות סטטיסטית באמצעות הקטנת שונות בצורה שאינה מוצדקת. עם התפתחות כוח המחשוב פותחו שיטות מבוססות סימולציות ממוחשבות רבות מבוססות על המידע הקיים (Data driven). לדוגמה שימוש באלגוריתם MICE - multiple imputation by chained equations.
ISO 22000
ISO 22000 הוא תקן המיועד לכל הארגונים העוסקים בשרשרת האספקה של המזון ליישום בטיחות מזון לאורך השרשרת.
התקן הוא תקן ניהולי, וכולל דרישות ניהוליות ותפעוליות מקיפות כדי להבטיח את בטיחות מוצרי המזון. התקן דן במחויבות ומעורבות ההנהלה הבכירה, תכנון, צוות בטיחות המזון, תוכניות קדם ליצור מזון בטוח, זיהוי וניתוח גורמי סיכון על פי המתודולוגיה המוכרת של HACCP וקביעת אמצעי מנע יעילים למניעת גורמי הסיכון המסווגים כ- CCP's או OPrP’s. בנוסף, דן התקן בתקשורת פנים-ארגונית ותקשורת חיצונית אינטראקטיבית עם גורמים בשרשרת, תיקוף, אימות ושיפור מתמיד.
התקן הישראלי ISO 22000 כולל בתוכו את דרישות תוכנית קדם (PRP (Pre- Requisite Program וכן את דרישות ה-HACCP. ההתעדה מתאימה לכל ארגון שמעוניין לשפר את בטיחות המזון שהוא מייצר.
היסטוריה
בספטמבר 2005 פרסמה ועדה טכנית 34 של ISO את תקן ISO 22000. בנובמבר 2005 הוא אומץ כתקן ישראלי ובתחילת 2006 פרסם מכון התקנים את הגרסה העברית. התקן בנוי על פי הפורמט של ISO 9001 והוא בר התעדה.
שו שינג
שׂ'וּ שִׂינְג (בסינית: 徐星; ) הוא פלאונטולוג סיני, המתמחה במאובני דינוזאורים מנוצים ועופות נכחדים מתצורות גאולוגיות של חבורת ג'הול במחוז ליאונינג בסין. עד סוף שנת 2012 השתתף בהגדרת 60 מיני חולייתנים נכחדים חדשים למדע - יותר מכל פלאונטולוג אחר בעולם בזמננו.
ילדות וחינוך
שׂ'וּ נולד ביולי 1969 במחוז העני שינג'יאנג, מספר שנים לאחר שהוריו הוכרחו לעבור לשם במסגרת יוזמה של הממשל הסיני ליישוב זוגות משכילים בפרובינציות מרוחקות ועניות. בילדותו לא התעניין בפלאונטולוגיה, ואף לא ידע כלל מהם דינוזאורים עד שהגיע לאוניברסיטה. הוא היה תלמיד מצטיין בבית הספר, ובשנת 1988 זכה במלגה ללימודים באוניברסיטת בייג'ינג. הוא רצה ללמוד כלכלה, אך באותה תקופה לא הייתה לסטודנטים בסין זכות לבחור את חוג לימודיהם, ומסיבות שמעולם לא הובררו לו אילצה אותו האוניברסיטה ללמוד פלאונטולוגיה.
מחקר
התעניינותו של שׂ'וּ בפלאונטולוגיה ניצתה רק בשנה השלישית של לימודי התואר השני שלו במכון לפלאונטולוגיה של בייג'ינג, כאשר עסק בבדיקת שני ממצאים שהמנחה שלו גילה בשנות ה-60 וה-70, ולא התפנה מאז לחקור אותם בפירוט. שׂ'וּ גילה שאלו מאובני דינוזאורים צרטופסיים, שהתיארוך שלהם הוא מתור היורה, כ-30 מיליון שנה לפני הצרטופסיים הקדומים ביותר שהיו ידועים עד אז.