cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משפחת שור
"תולדות משפחת שור", ספרו של חיים דובעריש פריעדבערג, המתאר בפירוט את קורות המשפחה לאורך הדורות, יצא לאור בפרנקפורט בשנת תרס"א (1901). ביוזמת פרופ' שמואל שור, נצר לשושלת בכור שור, נערך הספר מחדש בשנת 1988 על ידי הרב דוד אברהם מנדלבוים ויצא לאור בארץ בהוצאת גל-עד, מכון להנצחת מורשת חכמי פולין, בני-ברק. בנו של שמואל שור, רנן שור, מנהל בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים, קיבל בינואר 2017 אות "אביר הספרויות והאמנות" של הרפובליקה הצרפתית, תוך כדי סגירת "מעגל משפחתי".
ענף אחר של משפחת שור שאינו מיוחס למשפחת שור המקורית הוא של משפחת שור מירושלים – שהקימה באמצע המאה ה-19 את יקבי משפחת שור, היקב המשפחתי הראשון בארץ ישראל. הם אימצו את שם משפחת שור מגיסם שנפטר צעיר, כדי לזכות ברישיון לייצור יין שהיה בבעלותו מהטורקים. יש המייחסים בטעות את מקור שם משפחתם שו"ר לראשי התיבות שוחט ורב.
מבני משפחת שור
דוגמה לאחד מענפי משפחת שור:
אבירי גות'אם (משחק וידאו)
אבירי גות'אם (באנגלית: Gotham Knights) הוא משחק הרפתקאות-פעולה מסוגת גיבורי-על שפותח על ידי "WB Games Montréal" ומופץ על ידי "Warner Bros. Interactive Entertainment", ומבוסס על דמויותיהם של באטמן ומשפחת העטלף. המשחק יצא לשוק ב-21 באוקטובר 2022 עבור Microsoft Windows, פלייסטיישן 5 ו-Xbox Series X. המשחק נחשף לראשונה במהלך כנס DC FanDome באוגוסט 2020.
המשחק מתקיים בגות'אם סיטי, לאחר מותו לכאורה של באטמן. העיר סובלת מעלייה ניכרת בפשיעה והתחלואה ומעשי האנרכיה לאחר הפיכתה של משטרת גות'אם למושחתת בעקבות מותו של ג'יימס גורדון, יש עליית פשע וחוסר חוק בעיר, מה שמותיר את ארבעת בני בריתו של באטמן בתור היחידים שיכולים להשיב את הצדק לגות'אם סיטי ולמנוע את הידרדותה לתוהו ובוהו על ידי מסדר הינשופים, ארגון פשע חשאי ועתיק שחבריו שולטים בכל הנעשה בגות'אם עוד מראשית ימיה, ולגיון המתנקשים שטופי המוח שלהם, המכונים "הטאלונים".
משחקיות
המשחק הוא משחק וידאו פעולה-הרפתקאות המתרחש בעולם הפתוח של גות'אם סיטי, והוא כולל ארבע דמויות שניתן לשחק: נייטווינג, באטגירל, רובין והברדס האדום; כל דמות בעלת סגנון משחק ויכולות הייחודיות לה. למרות שניתן לשחק במצב יחיד, המשחק כולל גם מצב מרובה משתתפים, בו במהלכו השחקן השני יכול להשתתף או לצאת כרצונו בכל עת מבלי להשפיע על השחקן הראשון. המשחקיות שואבת השראה כבדה מסדרת "באטמן: ארקהם" מבחינת מכניקת לחימה והתגנבות, אך כוללת גם אלמנטים המזכירים משחק תפקידים ממוחשב. השחקנים יוכלו לשדרג את הדמויות שלהם, אך באותה המידה גם אויביהם ישתדרגו באופן אוטומטי. כמו כן, השחקן יוכל להתנייד באמצעות כלי רכב, כולל רכב הדומה לאופנוע העטלף.
רקע
המשחק מתקיים בגות'אם סיטי, לאחר מותם לכאורה של ברוס ויין / באטמן ושל מפכ"ל המשטרה ג'יימס גורדון, מה שהביא לעלייה ניכרת בפשיעה ובמעשי האנרכיה. השחקן מסוגל להיכנס לנעליו של אחד מבני בריתו של באטמן - דיק גרייסון / נייטווינג, ברברה גורדון / באטגירל, טים דרייק / רובין וג'ייסון טוד / הברדס האדום - כאשר הם מנסים לשמור על מורשתו של באטמן על ידי הגנה על גות'אם סיטי, השבת הצדק והסדר על כנם והבאה לירידה בתחלואה ובפשיעה. במהלך המשחק, ארבעת הגיבורים נאלצים להתעמת מול יריבים מפורסמים מגלריית הנבלים של באטמן, ביניהם נמנים מסדר הינשופים ומיסטר פריז. בין הדמויות המסיעות לארבעת הגיבורים נמצאים משרתו לשעבר של ברוס, אלפרד פניוורת' וקפטן המשטרה רנה מונטויה, אחת השוטרים ההגונים היחידים שנותרו בעיר.
עלילה
במערת העטלף, באטמן מותקף במפתיע על ידי ראס-אל-גול ונפצע אנושות. כשהוא מבין שאין לו דרך לנצח את ראס, מחליט באטמן לאטום את המערה ולפוצץ אותה מבפנים, אירוע המוביל למותם של השניים. מותו של באטמן מפעיל תוכנית חירום במחשב העטלף בעקבותיה נייטווינג, רובין, באטגירל והברדס האדום מקבלים זימון. בנוסף, לפני מותו, הקים באטמן בסיס נוסף לפעולותיו במגדל השעון בעיר, שם הוא אחסן את כל הקבצים הנוגעים לחקירות עליהן עבד. בהודעה מוקלטת מראש, באטמן מצווה על ארבעת תלמידיו להחליפו מכיוון שהוא מאמין שאנשי העולם התחתון ייתקפו את גות'אם סיטי לאחר שיגלו שבאטמן נעדר. על מנת להמשיך את מורשת העטלף, הארבעה מתאחדים ויוצרים ביניהם ברית בשם "אבירי גות'אם".
האבירים חודרים אל המועדון, שם הם מגלים על אמיתות קיומו של מסדר הינשופים, ובבריחתם מצליחים לגנוב מפתח ישן. האבירים מגלים שבאטמן חקר את המסדר בחשאיות ובבואם להמשיך את חקירתו של באטמן, האבירים מגלים שהמסדר מחפש אחר מעיין הנעורים. האבירים משתמשים במפתח על מנת להיכנס למכרה סודי שממוקם מתחת לגות'אם, שם המסדר מסנתז נסיוב בשם "דיונאזיום" בעזרתו הם יוצרים חיילי-על אל-מתים בשם "הטאלונים". טליה חושפת בפני האבירים שליגת הצללים עקבה אחר מסדר הינשופים, כחלק מתוכנית להילחם בם, גם במחיר השמדת העיר, ומציעה לאבירים לפרק את המסדר לפני שליגת הצללים תתערב. האבירים חודרים לנשף מסיכות אותו מארח המסדר, שם הם מגלים כי את המסדר מנהיג דודו של ברוס ויין, ג'ייקוב קיין. ג'ייקוב מספר לאבירים כי הוא מודע לזהותו של ברוס כבאטמן, כמו כן גם לזהויותיהם הסודיות של האבירים, ומציע להם לא להתערב בתוכניותיו. לפתע, ליגת הצללים תוקפת את אורחי הנשף ורוצחת רבים מחברי המסדר, והאבירים נאלצים לסגת. האבירים ממשיכים לחקור אודות המסדר ומנסים לחבל בתוכניתם ליצירת טאלונים נוספים.
לאחר שהשיגו מספיק ראיות להרשעתו של ג'ייקוב, האבירים מבקשים את עזרתה של רנה מונטויה, מפכ"לית המשטרה החדשה לאחר מותו של ג'יימס גורדון, וחושפים בפניה את זהותם על מנת לרכוש את אמונה. רנה מסכימה להוציא צו מעצר נגד ג'ייקוב, כל עוד האבירים יוכלו להוציא אותו ממחבואו במגדל חברת "תעשיות קיין" ולהביאו למעצר. האבירים מגיעים למגדל החברה במטרה לעצור את ג'ייקוב, אך טליה מגיעה לפניהם ורוצחת אותו. טליה מספרת לאבירים שהיא תמרנה אותם לעצור את המסדר במטרה לאפשר את עלייתה של ליגת הצללים ולנקות את גות'אם מהשחיתות שפשתה בה. האבירים עוקבים אחרי טליה לבית החולים הפסיכיאטרי "ארקהם אסיילום", שם הם מגלים כי ליגת הצללים השתמשה במחקרו של לנגסטרום ובבורות לזרוס במטרה ליצור את "אדם-עטלף". לאחר שהאבירים מנצחים את אדם-עטלף, האבירים עוקבים אחרי הליגה דרך המערות התת-קרקעיות מתחת לבית הקברות של גות'אם ומוצאים את בורות לזרוס. טליה חושפת בפני האבירים שהיא גנבה את גופתו של ברוס והחייתה אותו בעזרת הבורות במטרה לשטוף את מוחו ולהפכו למנהיג ליגת הצללים הבא. האבירים מצליחים לעזור לברוס להתנגד למרותה של טליה ומכריחים אותה לסגת. מיד לאחר מכן, חברי מסדר הינשופים מגיעים למקום ומשתלטים על בורות לזרוס. במטרה למנוע מהבורות ליפול לידיים הלא נכונות, ברוס מקריב את עצמו ובעזרת הבאטווינג מפוצץ אותם.
זמן מה לאחר מכן, טליה וליגת הצללים מחליטים לנטוש את גות'אם, אך משאירים בה מספר חיילים מהליגה במטרה להתנגד לאבירים; במקביל, מסדר הינשופים חוזר לעבוד בחשאי במטרה להשתלט מחדש על העיר. על מנת להבטיח את ביטחון התושבים, האבירים מופיעים בפומבי ומצהירים שההגנה על העיר נמצאת תחת אחריותם.
לטאות מסולסלות-זנב
לטאות מסולסלות-זנב (שם מדעי: Leiocephalidae) היא משפחת לטאות החיות בין העצים באיים הקאריביים והם קרובי משפחתם של האיגואנות ושל החרדוניים. משפחה זו נחשבת לעיתים לתת-משפחה של טרופידוריים והם אכן דומים להם. אורכם 5-14 ס"מ והם בעלי פסים קטנים על גופם, ראש קטן ורגליים ארוכות. הם מטפסים על עצים או סלעים רוב זמנם. במשפחה זו סוג יחיד - לטאה מסולסלת-זנב (Leiocephalus).
הדר דנציג-רוזנברג
הדר דנציג-רוזנברג היא פרופסור חברה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, לשעבר סגנית דיקן למחקר (2021-2019). כיום מרצה אורחת בבית-הספר למשפטים של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (2023-2021). מייסדת ומכהנת במשותף כיו"ר האגודה הישראלית למשפט פלילי. תחומי מומחיותה משתרעים על שדות המשפט הפלילי המהותי והדיוני, בדגש על חקר הפילוסופיה של המשפט הפלילי, מנגנוני צדק פליליים משלימים או חלופיים להליך הפלילי הנוהג, תורת המשפט הטיפולי ויישומה במשפט הפלילי, צרכים וזכויות של נפגעי עבירה, ונקודות הממשק שבין משפט פלילי לעקרונות חוקתיים ולתיאוריות של מגדר.
ביוגרפיה
דנציג-רוזנברג נולדה בתל אביב וגדלה בחולון. בוגרת תיכון אילון. בשירותה הצבאי שירתה כקצינת מודיעין בחטיבת המחקר באמ"ן וכמפקדת בבית הספר לקצינות (בה"ד 12). בוגרת הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן (בהצטיינות יתרה), מוסמכת הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים (בהצטיינות יתרה) ובעלת תואר דוקטור למשפטים (בציון "מעולה") מאוניברסיטת בר-אילן. עבודת הדוקטורט שלה, בהנחיית פרופ' אהרן אנקר, עסקה בניתוח אחריות שותפים לעבירה בגין עבירה שונה או נוספת שביצע שותפם לעבירה המתוכננת, תוך הישענות על תובנות מתחום הפילוסופיה של המוסר.
בשנים האחרונות היא מרצה וחוקרת אורחת מטעם מכון הלן דילר והמרכז לחקר המשפט והחברה בבית-הספר למשפטים של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (2018-2016, 2020, 2023-2021). כיום היא חוקרת עמיתה בסמינר העולמי של זלצבורג (Salzburg Global Seminar) ובעבר הייתה חוקרת אורחת בבית-הספר למשפטים של אוניברסיטת Tilburg.
דנציג-רוזנברג נשואה לכלכלן רועי רוזנברג ולהם בן ובת.
תחומי מחקר עיקריים ופעילות אקדמית
מחקריה משלבים ניתוח תאורטי-נורמטיבי של המשפט הפלילי עם ניתוח אמפירי המשלב תובנות מתחומי מדעי-החברה.
מודלים חלופיים להליך הפלילי העונשי
ציר אחד של עבודתה עוסק במודלים חלופיים או משלימים להליך הפלילי האדברסרי-העונשי, אשר מבוססים על תפיסות של צדק קהילתי, שיתופי ומשקם. בסדרת מחקרים (עם ד"ר טלי גל) היא מפתחת את המושג "משפט פלילי מרובה-דלתות" (Multi-door Criminal Justice) לתיאור ריבוי הפרוצדורות, המטרות והערכים שהתפתחו בעשורים אחרונים במשפט הפלילי, לצד ההליך העונשי האדברסרי או כחלופה לו. כמה ממחקריה עוסקים בפיתוח תאורטי של גישת הצדק המאחה. מחקרים אחרים מתמקדים במודל בתי-משפט פותרי-בעיות. יחד עם ד"ר גל היא פיתחה מתודולוגיה להשוואה בין מאפיינים ותכונות של הליכי צדק פליליים במטרה לאפשר לקובעי מדיניות לזהות את הערכים שסוגי הליכים שונים מבקשים לקדם.
בין השנים 2016–2017 היא ערכה מחקר מלווה על בתי-המשפט הקהילתיים בישראל (עם ד"ר טלי גל), שמטרתו לתעד ולנתח את הידע שנצבר בתהליך ההכנה וההקמה של שני בתי-המשפט הקהילתיים הראשונים בבאר-שבע וברמלה ולהעריך את העבודה השוטפת שנעשתה בשלבים הראשוניים של הפעלתם.  ממצאי המחקר סייעו לפיתוח והטמעה של לקחים במסגרת הרחבת הפיילוט למחוזות משפט נוספים. בין השנים 2018–2022 היא עורכת את מחקר ההערכה הראשון על בתי-המשפט הקהילתיים בישראל (עם טלי גל ואביטל מנטוביץ'), שעניינו למדוד את יעילות הפרויקט ולאתר משתנים וגורמים המשפיעים על מידת יעילותו.
נפגעי עבירה בהליך הפלילי
בסדרת מחקרים על מקומם של נפגעי עבירה במשפט הפלילי היא מייבאת עקרונות תרפויטיים ופמיניסטיים אל החשיבה האנליטית הקלאסית של המשפט הפלילי. באמצעות אימוץ פרספקטיבה של הצטלבות זהויות (intersectionality), היא חושפת את הפער שבין צרכים של נפגעי עבירה מקבוצות שונות לבין המענים שניתנים להם במסגרת המצב המשפטי הקיים, וקוראת לרפורמות שיגבירו השתתפות של נפגעים בהליך הפלילי.
המשפט הפלילי בעידן הדיגיטלי וברשתות החברתיות
מחקרים אחרים שלה עוסקים בחשיבה על המשפט הפלילי בעידן הדיגיטלי, כדוגמת שאלת עיצוב גבולותיה של העבירה של פורנוגרפיית-נקם,  או עיצובם הראוי של הליכים פליליים מקוונים. בכמה מחקרים אמפיריים (עם ד"ר ענת פלג) היא בוחנת את הפונקציה שממלאות הרשתות החברתיות עבור נפגעות ונפגעי תקיפה מינית המשתתפים בשיח החברתי ברשת על פגיעות מיניות. היא מנתחת את תפקידן של הרשתות החברתיות כמרחבי צדק קהילתיים בלתי-פורמליים ואת האופן שבו נפגעות תופסות אותן כמרחבים משלימים או חלופיים למערכת הצדק הפורמלית המדינתית. מחקריה חושפים את המניעים שגורמים לנפגעות לחשוף את סיפורן בשיח הווירטואלי על פגיעות מיניות; את ההשלכות החיוביות והשליליות שיש לחשיפת סיפורן ברשת על חייהן; את תפיסותיהן ביחס לשימוש בפרקטיקה של ביוש ("שיימינג") של תוקפיהן ברשת; את התהליכים הרגשיים שהן עוברות בתהליך החשיפה בהליך הפלילי בהשוואה לתהליך החשיפה במרחב המקוון; ואת האופן שבו הן תופסות את יכולתן הפוטנציאלית של הרשתות החברתיות לענות על צרכיהן בהשוואה ליכולת מערכת המשפט הפלילי. מחקריה מראים כי נפגעות המשתתפות בשיח בפייסבוק על פגיעות מיניות מעריכות בצורה גבוהה יותר את יכולתה של פייסבוק לענות על מרבית צרכיהן בהשוואה ליכולת של מערכת המשפט הפלילי. מכאן, שמערכת המשפט הפלילי צריכה לאמץ שינויים ורפורמות שיהפכו את ההליך לידידותי יותר עבור נפגעות, אם היא רוצה לעודדן לפנות לרשויות בעידן שבו קיימים עבורן מרחבים "מתחרים" אחרים.
משפט פלילי מהותי והמישק עם משפט חוקתי
ציר אחר של עבודתה עוסק במשפט הפלילי המהותי ובתורת הענישה. כמו כן היא עוסקת ביחסי הגומלין בין המשפט הפלילי למשפט החוקתי. כך, בסדרת מאמרים (עם פרופ' אריאל בנדור) היא עוסקת במעמדו החוקתי של עקרון שיוריות המשפט הפלילי ובפיתוח תיאוריה חדשה לביקורת שיפוטית על החוקיות של איסורים פליליים.
פעילות ציבורית
משנת 2013 היא מכהנת כחברת הוועדה המייעצת לסדר דין פלילי וראיות. בין השנים 2015–2019 היא כיהנה כחברת הוועדה המייעצת לגיבוש אמצעי הגנה על הציבור מפני עבריינות ברשת ("ועדת השיימינג"). ב-2013 מונתה כנציגת האקדמיה בוועדת האיתור לתפקיד נציב/ת הביקורת על הפרקליטות. בעבר התנדבה במחלקה המשפטית של איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית. כיום, היא חברת ועדת ההיגוי של המרכז האוניברסיטאי "רטורנו" לטיפול בהתמכרויות.
פרסים ומענקי מחקר
דנציג-רוזנברג פרסמה מעל ל-40 מאמרים בספרים ובכתבי-עת מובילים בישראל ומחוצה לה ומחקריה מאוזכרים בעשרות פסקי דין של בית-המשפט העליון ושל ערכאות אחרות. היא זכתה בפרסים ומלגות רבים, לרבות פרס חשין למצוינות בחקר המשפט לחוקרת צעירה, פרס קוהן למאמר מצטיין, פרס הרקטור למרצה מצטיינת, פרס פלדמן למצוינות אקדמית בשילוב עם תרומה חברתית לקהילה, מלגת הנשיא לדוקטורנטים מצטיינים, פרס ועדת החינוך של הכנסת למצוינות אקדמית ופרס גרטל מאייר למצוינות אקדמית.
היא זכתה במענקי מחקר שונים, לרבות מענק מה- Long-term Cyber Security Center באוניברסיטת קליפורניה בברקלי לעריכת מחקר על הסיכונים הגלומים במרחב המקוון לנפגעי/ות תקיפה מינית המשתתפים בשיח ברשתות החברתיות; מענק מטעם משרד המדע והטכנולוגיה בשיתוף עם האיחוד האירופי (Horizon 2020) למחקר על אלימות נגד נשים מהגרות ופליטות (עם פרופ' רות הלפרין-קדרי) ומענקי מחקר מטעם ג'וינט-ישראל למחקר מלווה ולמחקר הערכה על בתי-המשפט הקהילתיים בישראל (עם ד"ר טלי גל ופרופ' אביטל מנטוביץ').
שמורת הפארק הלאומי נאהאני
גאוגרפיה וגאולוגיה
בפארק ישנן תצורות אדמה אחדות שנוצרו במשך מיליוני שנים. משקעים שנותרו על ידי ים שהיה בתוך היבשת לפני כ-200 עד 500 מיליון שנים נדחסו לתוך שכבות הסלע השונות. השכבות הללו ממוקמות בעומק 6 קילומטרים, והן עשירות במאובנים. בעקבות תזוזת היבשות התנגשו הלוח הצפון-אמריקאי והלוח הפסיפי, ועוצמת ההתנגשות דחפה את שכבות הסלע כלפי מעלה. רכסי הסלע התכופפו ונשברו, והותירו אחריהם את הרכסים שניתן לראות כיום. כתוצאה מכך הייתה גם פעילות וולקנית באזור, שכתוצאה ממנה זרמה לבה לתוך סלעי המשקע אך לא חצתה אותם. בפארק אין הרי געש, אך עמודים של סלעים חמים הנקראים בתולית נשלחו כלפי מעלה ודחפו את המשקעים עוד יותר. השכבה העליונה של סלעי המשקע נסחפה לבסוף, והותירה אחריה את עמודי הגרניט שיוצרים את "הרכס המהוה" (Ragged Range).
בשני מיליוני השנים האחרונות כיסו קרחונים חלקים נרחבים בצפון אמריקה, ויצרו את רוב תצורות הקרקע המוכרות לנו כיום. אזור הפארק אמנם הושפע מעידני קרח קודמים, אך עידן הקרח האחרון (שהתרחש לפני כ-85,000 עד 10,000 שנים) השפיע רק על החלקים המערבי והמזרחי של הפארק. מצב זה אפשר למאפיינים הגאולוגיים של הפארק זמן רב יותר להתפתח בהשוואה לחלקים אחרים של צפון אמריקה. החלק המרכזי של הפארק הוא נהר סאות' נאהאני, המתחיל ליד מוס פונדס ומסתיים בנקודת המפגש שלו עם נהר ליארד בסמוך לנאהאני בוט (Butte). סאות נאהאני הוא דוגמה נהירה לנהר קדום. ההרים התרוממו באיטיות מספקת, והנהר היה בעל עוצמה מספקת לשמור על מסלול זרימתו לאורך ההיסטוריה, כך שמסלולו הנוכחי דומה או זהה למסלולו שלפני התרוממות ההרים. כיוון שמסלולו של הסאות' נאהאני עקלקל, גם הקניונים שהוא חצב במשך השנים אינם ישרים.
במעלה הזרם הסאות' נאהאני ישנם ארבעה קניונים הנקראים על שם סדר מיקומם, כלומר הקניון הראשון וכן הלאה. הקניון הרביעי, שאורכו כשמונה קילומטרים, מתחיל במפלי וירג'יניה, והוא נוצר כתוצאה מכך שהמפלים גרמו לסחיפה של אבן הגיר המקיפה את הנהר. הקניון השלישי משתרע לאורך רכס פיונרל, ואורכו כ-40 קילומטרים. הקניון הזה מאופיין במדרונות משופעים ולא תלולים, כיוון שקירותיו מורכבים משכבות של פצלים, אבן חול ואבן גיר. נקודת הסיום של הקניון השלישי ותחילת הקניון השני היא ביג בנד, שבה הנהר פונה בזווית של 45 מעלות. הקניון השני משתרע לאורך רכס הדלס (Headless). הקניון האחרון מתחיל לאחר עמק דדמן (Deadman), ויש בו את הקירות הגבוהים והאנכיים ביותר שנחצבו דרך אבן גיר. הוא מסתיים בקרב המעיינות החמים על שם קראוס, ואורכו הכולל הוא כ-30 קילומטרים. לאחר מכן מועטת זרימת הנהר והוא מתפצל למספר ערוצים נפרדים, עובר את גבול הפארק, ולאחר מכן חוזר ומתאחד בקרבת הכפר נאהאני בוט. במרחק קצר מהכפר הוא מתחבר עם נהר ליארד.
במפלי וירג'יניה נופלים מי הנהר מגובה של 90 מטרים, וביחד עם האשד סלואיס בוקס גובה הנפילה הוא יותר מפי שניים ביחס לזה של מפלי ניאגרה. במרכז המפלים נמצא צריח סלעי הנקרא סלע מייסון על שם ביל מייסון. בעבר היו המפלים בקצה המזרחי של הקניון הרביעי במורד הזרם, ובמשך השנים הם חצבו את דרכם דרך אבן הגיר המקיפה את הנהר. סחיפה זו הסיטה את המפלים במעלה הזרם ויצרה את הקניון הרביעי. האזור הקרוב ביותר למפלים הוא בית גידול עבור מספר מינים נדירים של סחלביים, וזאת כתוצאה מהערפל הקבוע השורר במקום. במורד הזרם מהמפלים נמצאים אשדי נהר נוספים.
תילי הטוף הידועים כ"קומקום הארנב" הם בין הגדולים ביותר מסוגם בקנדה. התל הגדול ביותר מתנשא לגובה 27 מטרים ומשתרע לאורך 74 מטרים. המעיינות באזור זה נובעים ממעמקי האדמה, בסמוך לבסיס של בתולית הגרניט היוצר את הרכס המהוה. הפעילות הוולקנית שגרמה להתרוממות ההרים ממשיכה לחמם את המים בעומק זה. המים החמים מפעפעים כלפי מעלה, וממסים סידן פחמתי ממרבצי אבן הגיר הנמצאים בדרכם. המים מתקררים עם הגעתם למעיינות שבפני הקרקע, וחלקיקי הסידן הפחמתי משתחררים. חלקיקים מיקרוסקופיים אלו מצטברים ויוצרים שוליים נקבוביים של קלציט מסביב לבריכות המים. תהליך זה נמשך זמן רב מאוד, וההשערה היא כי התילים עצמם החלו להיווצר לאחר תום עידן הקרח האחרון לפני כ-10,000 שנים.
פלורה ופאונה
המעיינות החמים הגופריתיים, הטונדרה האלפינית, רכסי ההרים, ויערות האשוחית והצפצפה הם בית גידול עבור מינים רבים של עופות, דגים ויונקים. הפארק נמצא בשלושה מתוך כלל האזורים האקולוגיים של קנדה: טייגה קורדילרה במערב, מישורי טייגה במזרח וחלק קטן מדרום הפארק על פני בוריאל קורדילרה. צמחיית הפארק משתייכת לשני סוגים עיקריים: יער ארקטי צפוני וטונדרה אלפינית ארקטית. המגוון הרחב של מאפייני הקרקע בפארק משמש כבית גידול עבור למעלה מ-700 מינים של צמחים וסקולריים ו-325 מינים של טחבים, ומבחינה זו הפארק הוא האזור המגוון ביותר בטריטוריות הצפון-מערביות.
הפאונה של הפארק מגוונת מאוד ביחס לגובהו, והיא הסתגלה לחורפים הקשים באמצעות נדידה או באמצעות תרדמת חורף. הפארק הוא בית גידול עבור 42 מינים של יונקים, 180 מיני עופות מ-29 משפחות שונות, ו-16 מינים של דגים. עד כה לא נצפו בפארק מינים של זוחלים או דו-חיים. הוועדה למעמד של חיי בר בסכנה בקנדה (COSEWIC) הגדירה עשרה מינים של בעלי חיים המתגוררים בפארק כמינים בעלי עניין, איום או סכנה מיוחדים, ובהם דוב גריזלי.
היסטוריה
אנשי הדנה השתמשו בקרקעות סביב לפארק במשך אלפי שנים. ההתיישבות האנושית הראשונה באזור אירעה ככל הנראה לפני 9,000 עד 10,000 שנים. עדויות לשימוש פרהיסטורי נמצאו באגם יוהין ובאתרים אחרים ברחבי הפארק. ההיסטוריה הכתובה של האזור מכילה התייחסויות רבות לשבט נאהא, שאנשיו היו יושבי הרים שנהגו לפשוט על יישובים בגבהים נמוכים יותר. אנשים אלה נעלמו, והסיבות לכך טרם נודעו.
המגע הראשון עם סוחרי פרווה אירופאים התרחש במאה ה-18, והמגעים התרחבו עם תחילת המחקר של אלכסנדר מקנזי בנהר מקנזי ובניית תחנות סחר בפורט סימפסון ובפורט ליארד. במאה ה-19 נטשו מרבית משפחות הדנה את אורח חייהם הנוודי, והתיישבו בקהילות קבועות יותר, ובמקרים רבים בקרבת תחנות הסחר.
בשלהי המאה ה-19 נדדו האינדיאנים יושבי ההרים מאזור נאהאני במורד הנהר עם סירותיהם המצופות בעור של אייל קורא, על מנת לסחור בתוצרת הפרוות מהחורף. סירות אלה היו מבוססות על הסירות של חברת מפרץ הדסון, ואורכן היה כ-20 מטרים. הן נבנו משש עד עשר יריעות עור של אייל קורא שנתפרו ביחד ונמתחו מעל למסגרת שנבנתה ממוטות אשוחית. משפחות שלמות יכלו לשבת בסירות, וכן כלביהן ומטען הפרוות. עם הגעת הסירה ליעדה היא פורקה והיריעות נסחרו ביחד עם הפרוות. לאחר ביקור במצודות חזרו האינדיאנים לבתיהם רק עם מה שיכלו לשאת על כלביהם.
עם תחילת הבהלה לזהב של קלונדייק נפוצו סיפורים על הנאהא ועל האזורים המסוכנים שבהם הם מתגוררים, וזאת כאשר מחפשי זהב ניסו להשתמש בהם על מנת למצוא את הדרך לשדות הזהב המפורסמים של יוקון, או למצוא את הונם בנהרות פלאט וסאות' נאהאני. ב-1908 נמצאו גופותיהם חסרות הראש של מחפשי הזהב המסטיסים וילי ופרנק מקלאוד, ובעקבות כך נפוצו אגדות על עמקים רדופים על ידי רוחות רפאים שבהם זהב אבוד, וזאת אף על פי שמעולם לא נמצאו כמויות זהב משמעותיות. מקרי מוות נוספים של מחפשי זהב בשנים הבאות הוסיפו נופך לאגדות. שמם של מקומות אחדים בפארק, כגון עמק דדמן (איש מת), נחל הדלס (חסר ראש), ורכס פיונרל (הלוויה), נושא עדות לאגדות הללו.
ב-1964 ביקר באזור של הפארק החוקר ז'אן פוארה ממונטריאול, ובהתאם לתוכניתו שט במורד הנהר בסירת דינגי מתנפחת. במהלך ארבע משלחות המחקר שלו בעמק הוא גילה למעלה מ-250 מערות. אחת הידועות מביניהן הכילה 116 שלדים של הכבש Ovis dalli, שתוארכו באמצעות תיארוך פחמן-14 לשנת 2500 לפנה"ס בקירוב. הערותיו על טופוגרפיית הפארק, והמפות המפורטות שלו, סללו את הדרך להקמת הפארק.
הפארק הוקם ב-1972, בתקופת כהונתו של ראש ממשלת קנדה פייר אליוט טרודו, על שטח בגודל 4,766 קמ"ר. ב-1978 היה הפארק לאחד מארבעת אתרי הטבע הראשונים שהוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. ב-1987 הוכרז נהר סאות' נאהאני כנהר מורשת קנדי. כיום מבקרים בפארק עד 1,000 אנשים בכל שנה.
הפארק היה במעמד של שמורת טבע עד ליישוב המחלוקת עם שבטי ילידים שטענו לבעלות על חלק מהקרקעות. בשנת 2003 הושג הסכם בין הגוף שייצג את הילדים לבין סוכנות הפארקים הקנדית, ולפיו ניתנה הגנה זמנית לשטח של 23,000 קמ"ר. באוגוסט 2007 הוסיפה הממשלה הפדרלית שטח נוסף בגודל 5,400 קמ"ר. ב-9 ביוני 2009 הודיעו ממשלת קנדה וארגון הילידים המקומי על קידום חקיקה שתגדיל את שטח הפארק ל-30,050 קמ"ר.
שטחו החדש של הפארק מכיל למעלה מ-500 דובי גריזלי, שני עדרים של זן ההאייל הצפוני Rangifer tarandus caribou, ומינים של בעלי חיים נוספים. השטח החדש כולל בתוכו את ההרים הגבוהים ביותר ואת שדות הקרח הגדולים ביותר בטריטוריות הצפון-מערביות. הגישה לפארק היא בעיקר באמצעות טיסה, ועם הרחבת הפארק נוספו אתרי נחיתה חדשים, וכיום יש שבעה בסך הכל.
ברברה אנרייט
ברברה אנרייט (באנגלית: Barbara Enright; נולדה ב-19 באוגוסט 1949) היא שחקנית פוקר אמריקאית מקצוענית ועורכת המגזין "Woman Poker Player". אנרייט היא אישה היחידה שהגיעה לשולחן הגמר של האירוע המרכזי באליפות העולם בפוקר והראשונה שזכתה בצמיד אליפות העולם בפוקר באירוע פתוח שאיננו לנשים או מוזמנים בלבד. סך הכל זכתה בשלושה צמידים לאורך הקריירה. בשנת 2007 נבחרה להיכל התהילה של הפוקר.
קריירת פוקר
ב-1986 זכתה אנרייט בצמיד אליפות העולם בפוקר הראשון שלה, בטורניר סטאד לנשים, וזכתה ב-16,400 אלף דולר. ב-1994 היא שחזרה את ההישג וזכתה בצמיד השני שלה באותו הטורניר, ובפרס הראשון של 38,400 דולר, והייתה לאישה הראשונה אשר זכתה בשני צמידים.
ב-1995 הייתה לאישה הראשונה והיחידה אשר הגיעה לשולחן הגמר של האירוע המרכזי, בו היא סיימה במקום החמישי. ב-1996 הייתה לאישה הראשונה שזוכה בצמיד באירוע פתוח שאיננו לנשים או מוזמנים בלבד, כאשר ניצחה בטורניר פוט לימיט טקסס הולדם ובפרס של 180 אלף דולר, והייתה לאישה הראשונה אשר זכתה בשלושה צמידים.
ב-2007 הייתה לאישה הראשונה אשר נבחרה להיכל התהילה של הפוקר.
זהרון הדור
זהרון הדור (שם מדעי: Pterois miles) הידוע גם כזהרון מצוי, הוא מין של זהרון ממשפחת העקרבנוניים.
אורך גופו עד 50 ס"מ, ראשו גדול ומגושם ופיו רחב. מעל לכל עין מזדקר זיז קרומי, שאורכו הולך וקטן עם הגיל. הקוצים בקדמת סנפיר הגב ארוכים מאוד ואינם מחוברים בקרום אחד, כבמינים אחרים, אלא כל קוץ עטוף באונה קרומית צרה משלו. גם הזיזים שבסנפירי החזה ארוכים מאוד, נפרדים זה מזה, כל אחד עטוף באונה קרומית משלו. על הגוף והראש פסים אדומים-חומים ולבנים, שמשמשים כצבעי אזהרה לבעלי חיים אחרים בשונית, ולמעט הסוואה על רקע השונית הססגונית. הזהרון ההדור מצוי באוקיינוס ההודי ובמפרץ אילת. בשנים באחרונות יש הגירה לים התיכון דרך תעלת סואץ. הזהרון ניזון מדגים קטנים, אליהם הוא מתקרב בשחייה איטית, ובולע אותם תוך הסתערות ופתיחת פיו. פעיל בשעות אחר-הצהריים המאוחרות ובלילה, ובשעות היום מסתתר בשקעים מוצלים. פרטים בודדים או קבוצות קטנות שכיחים במים רדודים, אך נמצאים גם במים עד עומק של 100 מטרים. דקירה מזיזי הזהרון גורמת לצריבה הנמשכת יותר מיממה, מלווה בקשיי נשימה וחום גבוה, ועשויה לגרום גם לבצקת מקומית. טורפים של הזהרון הם דגים מתת-משפחת הדקרים, חלילון חלק וכן קיים במין קניבליזם כאשר פרטים גדולים טורפים פרטים קטנים מהם.
המין זהרון אדום שחי גם בים סוף והופץ כמין פולש באמריקה הוגדר בעבר כתת-מין של זהרון הדור.
ברוכים הבאים לבית הפנקייק
ברוכים הבאים לבית הפנקייק הוא אלבום אולפן השביעי במספר של הראפר, הכותב והמלחין לוקץ'. האלבום יצא לאור ב-2 ביוני 2022, על ידי חברת התקליטים BMusic.
באלבום מתארחים טונה, אורי שוחט, הילה חלואני, בן פרנקו וצוקוש.
שם האלבום הוא משחק מילים על השם של האלבום ברוכים הבאים לפתח תקווה של רביד פלוטניק ועל אהבתו היוצאת דופן של לוקץ למסעדת בית הפנקייק. לפני שחרורו של האלבום לוקץ' פרסם קאבר אלטרנטיבי, שדומה לקאבר של פלוטניק.
Twisted Angel
Twisted Angel (בעברית: מלאך מעוות) הוא אלבומה השמיני של זמרת הקאנטרי ליאן ריימס ואלבומה החמישי, שיצא שלא באופן עצמאי, אשר יצא לאור ב-1 באוקטובר 2002 על ידי חברת התקליטים קורב רקורדס.
רקע וקידום
כל שירי האלבום הם שירים מקוריים מלבד השיר "You Made Me Find Myself" שהוא גרסת כיסוי לשיר של הזמרת טינה ארנה והשיר "Review My Kisses" שהוא גרסת כיסוי לשירה של הזמרת לארה פביאן. מתוך האלבום יצא הסינגל המצליח "Life Goes On", שנכנס למצעדים רבים ברחבי העולם.
על מנת לקדם את האלבום הופיע עם השיר "Love Is an Army" בטקס פרסי מוזיקת הקאנטרי של שנת 2003.
וילהלם השישי, רוזן הסן-קאסל
ביוגרפיה
וילהלם נולד ב-23 במאי 1629 בקאסל לוילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל, ולאמליה אליזבת מהנאו-מינצברג, בתו של פיליפ לודוויג השני, רוזן הנאו-מינצברג.
לאחר מותו של אביו וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל בשנת 1637, הייתה אמו אמליה אליזבת מהנאו-מינצברג עוצרת בשם וילהלם, ובסיוע צרפתי ושוודי, השתלטה מחדש על שטחים שהשתייכו בעבר לרוזנות. בשנת 1650 הגיע וילהלם לבגרות, ונטל לידיו את השליטה ברוזנות. וילהלם ייסד אוניברסיטה ברוזנות, ועל מנת לפתור את הסכסוך עם רוזנות הסן-דרמשטאדט, מסר לידי גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטדט את אזור העיר גיסן. בשנת 1658 הצטרף וילהלם להקמת "ליגת הריין", וניסה בכל יכולתו להפחית את חילוקי הדעות הדתיים ברוזנות.
ב-16 ביולי 1663 מת וילהלם, ובמקומו עלה לשלטון בנו וילהלם השביעי, רוזן הסן-קאסל.
משפחתו
בשנת 1649 התחתן וילהלם עם הדוויג סופיה מברנדנבורג, בתם של גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ואליזבת שרלוטה מפפאלץ, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
מוזיקה מתקדמת
מוזיקה מתקדמת או מוזיקה פרוגרסיבית (באנגלית: Progressive music) היא סוגה מוזיקלית, הקשורה בדרך כלל להרחבת גבולות סגנוניים קיימים של ז'אנרים מוזיקליים אחרים. מוזיקה שנחשבת מוזיקה מתקדמת היא בדרך כלל מושפעת מתחומים תרבותיים שונים, כגון אמנות מוזיקלית  אירופית, מוזיקה קלטית, מוזיקה הודית ומוזיקה אפריקאית. יש הטוענים כי מוזיקה מתקדמת באה כחלק מהתרבות האלטרנטיבית, וכי ייתכן מוזיקה זו קשורה לתאוריית האוטר ואלבומי קונספט.
כתאוריה אמנותית, מוזיקה זו נמצאת בין פורמליזם ואקלקטיזם. כמו כן, לעיתים מתארים את המוזיקה כמוזיקה מתקדמת רק כדי להבדיל אותה ממוזיקת פופ מסחרית.
ליולמיים
ליולמיים (שם מדעי: Liolaemidae) היא משפחת לטאות אמריקאיות בינוניות וקרובותיהם הרחוקות של האיגואנות. לטאות אלה חיות בטבע בדרומה של אמריקה הדרומית מהרי האנדים בפרו ובוליביה, דרך צ'ילה ועד לארץ האש שבארגנטינה. במשפחה זו 3 סוגים ו-268 מינים.
לטאות אלה מסתגלות הן לתנאי אקלים חמים במיוחד כמו מדבר אטקמה והן לקרים ביותר, והן נמצאות רוב הזמן בצל כדי לא להיחשף לתנאים כאלה. זנבם ארוך וגופם שטוח וחלקם יולדים צאצאים חיים. מזונם של אחדים הוא צמחוני ואחרות צדות חרקים ויצורים דומים.
עמק קוננט (אנטארקטיקה)
עמק קוננט (באנגלית: Conant Valley) הוא עמק בחלק הדרומי של הרי דרווין, בארץ אואטס, שבאנטארקטיקה.
העמק ממוקם בין מצוק דנקן, ורמת קומיוניקיישן.
העמק נפתח לקרחון הת'רטון.
העמק נמצא בגובה של 1,232 מטרים מעל פני הים.
מקור השם
העמק נקרא על שמו של ניל קוננט (Neil Conant), מפעיל מערכות תקשורת במשך 15 עונות מחקר (קיצים אנטארקטיים) בין השנים 1984–2001, מהם שלושה קיצים שירת בתחנת סיפל, וביתרה שירת בתחנת הקוטב הדרומי (תחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט).
גביע המדינה בכדורגל נשים 1999/2000
גביע המדינה בכדורגל נשים לעונת 1999/2000 הייתה התחרות ה-2 מאז היווסדה. משחקי התחרות החלו ב-28 בספטמבר 1999 ומשחק הגמר נערך ב-17 במאי 2000 והסתיים בניצחון של מכבי חיפה על אס"א תל אביב בדרך לזכייה שנייה ברציפות בתואר.
מתוך 12 הקבוצות ששיחקו בעונה זו בליגת כדורגל נשים נרשמו להתמודדות בגביע 11 קבוצות.
לפי תקנון התחרות, בעונה זו נערכו 4 סיבובים כשבסיבוב הראשון השתתפו 6 קבוצות בלבד ו-5 האחרות התחילו מהשלב הבא שהיה גם רבע הגמר.
רבע הגמר
אל 3 המנצחות מהסיבוב הראשון הצטרפו 5 קבוצות שהוגרלו להתחיל בשלב זה. המשחקים נערכו ב-8 בפברואר 2000.
יחסי ארמניה–מצרים
יחסי ארמניה–מצרים הם יחסי החוץ בין ארמניה ומצרים. מצרים הייתה אחת המדינות הראשונות בעולם הערבי שהכירה בארמניה העצמאית בשנת 1991. במרץ 1992 כוננו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות. במאי 1992 נחנכה בקהיר הנציגות הדיפלומטית הראשונה של ארמניה בעולם הערבי. מצרים מחזיקה בארמניה שגרירות בירוואן.
היחסים בין שתי המדינות
בעקבות עצמאות ארמניה מברית המועצות, מצרים הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות ארמניה, אמנה בנושא כינון היחסים הדיפלומטיים הבילטרליים נחתמה בשנת 1992. שגרירות מצרים בירוואן נפתחה במאי 1993 ואילו שגרירות ארמניה בקהיר נפתחה במרץ 1992.
הנקודה המשמעותית ביותר ביחסים הפוליטיים בין שתי המדינות היא ההערכה הארמנית כלפי עמדתה הנייטרלית של מצרים ביחס לסכסוך נגורנו קרבאך, כמו גם קליטת מצרים ארמנים שנמלטו מטבח שהתרחש נגדם, והשתלבותם במצרים.
הכרה ברצח העם הארמני
על פי העיתון האמריקני הארמני "אסבארז", בסוף 2013, על רקע המתיחות הטורקית-מצרית הגואה בעקבות הדחתו של נשיא מצרים מוחמד מורסי מתפקידו בתחילת יולי 2013, נכתבו מאמרי מערכת רבים במצרים שגינו את הכחשת רצח העם הארמני של ממשלת טורקיה.
בנאום בוועידת מינכן לביטחון 2019, נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי הכיר במשתמע ברצח העם הארמני, וציין כי מאה שנים קודם לכן אירחה מצרים פליטים ארמנים "אחרי רצח העם". ההערות התקבלו בברכה על ידי הקהילה הארמנית במצרים.
מיקל האנסן
מיקל האנסן (בדנית: Mikkel Hansen; נולד ב-22 באוקטובר 1987) הוא שחקן כדוריד דני ושחקן נבחרת דנמרק בכדוריד. הוא משחק כיום בקבוצת הכדוריד של אאלבורג. מספר חולצתו של האנסן הוא 24. הוא נבחר לשחקן הכדוריד הטוב ביותר לשנת 2011 על ידי ארגון הכדוריד האירופי, EHF.
קריירה
האנסן החל את הקריירה שלו בגיל 10 בקבוצת עירו, IF הלסינגור. בקבוצה זו, שיחק במשך 3 שנים. ובסיומם, עבר לשחק במועדון וירגום סומפרי, שם אביו, פלמינג האנסן, שיחק לפני שעברו לעיר הלסינגור, ובשנת 2003, עבר לשחק באלופת דנמרק באותה השנה, GOG סבנדבורג. לאחר 5 שנים במועדון, עבר האנסן בן ה-21 למועדון הפאר הספרדי, ברצלונה, עימה זכה בשני תוארי גביע ספרדי. לאחר שנתיים במועדון, עבר האנסן למועדון א.ג. קופנהגן, אשר חזר למולדתו, דנמרק. אחרי שנתיים בהן האנסן שיחק בשביל א.ג. קופנהגן עבר ל- פאריס סן ז'רמיין.
פנחס לביא
פנחס לביא (4 בספטמבר 1935 – 31 ביולי 2020) היה דיפלומט ישראלי; שגריר ישראל בסווזילנד והרפובליקה הדומיניקנית.
ביוגרפיה
אביו, שמואל לוברט, נולד באסטרחן, רוסיה. הוריו של שמואל עלו לישראל בשנת 1933, התיישבו בפרדס חנה והיו בעלי פרדסים וחקלאים. שמואל היה סוחר עורות ופרוות; בעקבות כך, הגיע ליריד העורות והפרוות בלייפציג, שם פגש את אשתו יהודית מור, ילידת העיר, שלאביה היה עסק של עורות ופרוות. הם התחתנו בשנת 1925 בלייפציג, בה נולד כעבור שנה בנם הראשון אריה. פנחס לוברט (לימים לביא) נולד בשנת 1935 בדנציג. בשנת 1938 עלתה המשפחה לארץ ישראל. הם התיישבו בפרדס חנה ועסקו בחקלאות ובפרדסנות. הוא למד בבית הספר הימי כפר גלים ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה הפתוחה.
בשנים 1964–1968 היה סגן ראש משלחת משרד הביטחון במלאווי, בראשותו של פנחס גונן, שאימנה את הצבא המקומי לאחר קבלת העצמאות מהבריטים. בעת שהותו בשליחות בחו"ל עיברת את שם משפחתו והחליפו מלוברט ללביא, בהתאם לדרישתו של דוד בן-גוריון להחלפת שמות משפחה לועזיים בעבריים. בשנת 1970 נשלח לתאילנד, בה היה קצין המנהלה ונספח העיתונות בשגרירות ישראל בבנגקוק עד לשנת 1974. ב-1972 היה אחד מששת אנשי משרד החוץ שהוחזקו כבני ערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק בידי פלסטינים מארגון "ספטמבר השחור".
בשנים 1974–1979 עבד באגף הכספים במשרד החוץ: כעוזר מינהלי, ראש מדור חו"ל ומנהל מחלקת תשלומי פרט. בשנים 1979–1984 שירת בפריז כיועץ וכקצין מנהלה אזורי לספרד, פורטוגל וצרפת. בשנת 1984 ובשנים 1990–1993 שימש כמנהל מחלקת שיגור קליטה ופרט, בשנים 1984–1986 היה מזכיר קרן ריפוי, אגף מינהל. בשנים 1986–1990 שירת בניו יורק כיועץ וכקצין מנהלה אזורי לאטלנטה, בוסטון, מיאמי ופילדלפיה.
בשנים 1993–1995 כיהן לביא כשגריר במבבנה, סווזילנד ושגריר לא תושב במסרו, לסוטו.
פנחס לביא היה נשוי מ-1955 ועד למותו לרחל לביא, להם נולדו ארבעה ילדים. במהלך השנים אשתו עבדה בשגרירויות בהן שירת ובמשרד החוץ.
What a Wonderful World (אלבום)
What a Wonderful World (בעברית: איזה עולם מופלא) הוא אלבום חג המולד הראשון של זמרת הקאנטרי האמריקאית ליאן ריימס. האלבום מכיל אוסף של גרסאות כיסוי לשירי חג מולד ידועים בהשראת מוזיקת הג'אז ובתוספת של שלושה שירים מקוריים. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים שיווקיים: "O Holy Night", "Rockin' Around the Christmas Tree", "Have Yourself a Merry Little Christmas", ו-"A Different Kind of Christmas". ריימס הייתה שותפה לכתיבת שלושת השירים המקוריים באלבום כאשר אחד מהם כתבה עם בעלה דין שרמנט. בנוסף למהדורה הרגילה יצאה לאור לאלבום גם מהדורה יפנית אשר כללה גרסת כיסוי לשיר Santa Baby ומהדורה אשר הייתה בלעדית לבריטניה ולטרגט אשר כללה את השיר גם.
הפארק הפרובינציאלי הר רובסון
הפארק הפרובינציאלי הר רובסון (באנגלית: Mount Robson Provincial Park) הוא פארק פרובינציאלי הנמצא בחלק הקנדי של הרי הרוקי, ומשתרע על פני 2,249 קמ"ר שכולם בשטחה של קולומביה הבריטית. הפארק גובל בפארק הלאומי ג'ספר שבאלברטה.
מאז תחילת המאה ה-19 עברו בשטח שבו הוקם הפארק ציידים, חוקרים, ומחפשי אוצרות טבע, והם נעזרו רבות בתושבי האזור הילידים. הפארק עצמו הוקם ב-1913 על פי חוק שהועבר בממשלת קולומביה הבריטית, והוא היה השני מסוגו בפרובינציה. באותה שנה הפך מטפס ההרים האוסטרי קונרד קיין לאדם הראשון שמצליח להעפיל לפסגת הר רובסון שבשטח הפארק ומהווה את הנקודה הגבוהה ביותר בחלק הקנדי של הרי הרוקי. שבט הטקסקאלט שיישב בעבר את האזור כינה את הר רובסון ""יוה-האי-האס-קון", שמשמעותו היא "ההר של הדרך הספירלית". הסיבה לשם זה היא ככל הנראה המראה השכבתי של ההר.
מלבד הר רובסון נמצאים בפארק גם תצורות סלע גדולות אחרות, בעיקר בגבול עם הפארק הלאומי ג'אספר, נהרות, בתי גידול מימיים, אגמים ואזורים אלפיניים רחבים. במעבר פרייזר הנמצא בפינה הדרום-מזרחית של הפארק נמצאים מקורותיו של נהר פרייזר, שזורם לאורך 100 קילומטרים בפארק ומתנקז לאוקיינוס הפסיפי ליד ונקובר שמרוחקת מהפארק כ-1,200 קילומטרים.
ב-1984 נכלל הפארק באתר המורשת העולמית "הפארקים בהרי הרוקי הקנדיים", שהוכרז על ידי אונסק"ו. כיום עוברים בו הכביש המהיר הלאומי מספר 16, חלק ממערכת הסיבים האופטיים של קנדה, וצינור מים ראשי שמחבר בין האוקיינוס הפסיפי ובין הערבות הקנדיות. דרכי התעבורה דרך הפארק ממוקמות אך ורק בתוך עמק צר, וזאת על מנת להגן על שאר חלקי הפארק.
ולטה (כדורגל)
מועדון הכדורגל ולטה (מלטזית: Valletta Football Club) הוא מועדון כדורגל מלטזי מהעיר ולטה, בירת מלטה, המשחק בליגת העל המלטזית.
המועדון נוסד בשנת 1943, ומאחרי 1945 הקבוצה משחקת ברציפות בליגת העל המלטזית, ונחשבת לאחת הקבוצות הטובות במלטה, כאשר באמתחתה 25 אליפויות הליגה הבכירה, 14 גביעי FA מלטזים ומספר שיא של 13 גביעי סופר-קאפ מקומיים.
היסטוריה מוקדמת
ההיסטוריה של מועדון הכדורגל ולטה מתחילה בסוף המאה ה-19 אז החלו להקים קבוצות כדורגל בעיר ולטה שהיא בירת המדינה, קבוצות כמו "בויז אמפייר ליג", "ולטה קולג'", "סנט ג'ורג' סקוור", "דוקיארד אלביון" ו"מלטה אתלטיק קלוב" שהיו מאזורים שונים בעיר ולטה.
בתחילת המאה ה-20, הוקמה קבוצת הכדורגל ולטה יונייטד שמקורה היה בכיכר סנט ג'ורג' בעיר (לכן הייתה ידועה בתור "קבוצת הכיכר") ופעלה בין השנים 1904 ועד 1932, והייתה הקבוצה הבולטת ביותר מהעיר, כאשר היא התחרתה ראש בראש במועדונים הגדולים האחרים במדינה, סלימה וונדררס ופלוריאנה ואף זכתה באליפות בעונות 1914/1915 ו-1931/1932, אולם לאחר מכן התפרקה. אליפויות אלו עד היום משוייכות למועדון הכדורגל ולטה כיוון שנחשבת לממשיכת דרכה של ולטה יונייטד.
מועדון הכדורגל ולטה
בשנות ה-2000 זכתה הקבוצה בעוד 2 אליפויות ו-2 גביעים.
בעשור שבין 2010 ועד 2020 הקבוצה שלטה בכדורגל המלטזי כאשר זכתה ב-6 אליפויות וב-3 גביעים, לאחרונה בעונת 2018/2019.
She's Not Me
She's Not Me הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמרת השוודית זארה לארסון. השיר יצא לאור ב-26 ביוני 2013, על ידי חברות התקליטים אפיק, TEN, כסינגל מתוך האלבומים 1 / Allow Me to Reintroduce Myself ו-Uncover.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של לארסון ב-27 במרץ 2013. ב-17 ביוני 2013, יצא החלק השני של הקליפ.
פרד טראמפ
פרדריק קרייסט "פרד" טראמפ (באנגלית: Frederick Christ "Fred" Trump; 11 באוקטובר 1905 – 25 ביוני 1999) היה יזם נדל"ן ופילנתרופ אמריקאי, ואביו של דונלד טראמפ, נשיא ארצות הברית ה-45.
ביוגרפיה
טראמפ נולד ברובע קווינס שבניו יורק, והיה אחד משלושת הילדים של פרידריך ואליזבת (לבית קרייסט), זוג מהגרים מגרמניה. עם זאת, עד לשנות ה-90 נהג טראמפ לציין בקרב מכריו כי מוצא הוריו משוודיה, שכן רבים מדייריו היו יהודים, ולטענתו "לא היה זה דבר טוב להיות גרמני באותם ימים".
בשנת 1918 מת אביו של טראמפ מדלקת ריאות. זמן קצר לאחר מכן, בגיל 13, החל טראמפ לעבוד בעבודתו הראשונה, סחיבת בולי עץ באתר בנייה. בשנת 1920, בגיל 15 בלבד ובשל היותו קטין, הקים טראמפ ביחד עם אמו אליזבת את חברת הבנייה "Elizabeth Trump & Son". בתחילה עסקה החברה בבניית מוסכים בבתים פרטיים ובהמשך החלה לעסוק בבניית בתים פרטיים ברחבי העיר ניו יורק. ככלל, הייתה אחראית החברה לבנייתן של 27,000 דירות ברחבי ניו יורק וכיוצא מכך השפיעה רבות על עיצובה האורבני של העיר, לרבות באזור ברוקלין וקווינס.
בשנת 1927 דיווח עיתון "הניו יורק טיימס" כי טראמפ נעצר בקווינס בזמן עצרת של ארגון ה"קו קלוקס קלאן" שבה השתתפו כאלף בני אדם. ברבות השנים הכחיש בנו, דונלד טראמפ, פרט זה בנוגע לאביו וטען כי המידע אינו נכון וכלל לא הוגשו כתבי אישום בפרשה.
בשנת 1936 התחתן טראמפ עם מרי מקלוד ולזוג נולדו חמישה ילדים.
במהלך מלחמת העולם השנייה עסק טראמפ בבניית מבני צבא ודירות לחיילי הצי האמריקאי לאורכו של החוף המזרחי בארצות הברית. תחת ניהולו של טראמפ, התפתחה החברה והפכה במהלך השנים לקונצרן החולש על נדל"ן רב.
בשנת 1999 הוערך הונו האישי של טראמפ בכ-250–300 מיליון דולר, והועבר בירושה לילדיו, ובהם דונלד טראמפ, שהשקיע הון זה, הקים חברות, פשט רגל והתעשר בעיקר בזכות מוכרותו הציבורית שהייתה לנכס שיווקי.
Motorvision
Motorvision היא קלטת וידאו ביתית שהקליטה להקת הגראנג' האמריקאית סאונדגארדן. הווידאו יצא לאור ב-17 בנובמבר 1992 בחברת התקליטים A&M.
הווידאו כולל שמונה שירים מתוך הופעת הלהקה בתיאטרון פאראמאונט, סיאטל, וושינגטון, ב5 וב-6 במרץ 1992, בזמן סיבוב ההופעות של הלהקה אחרי שחרור האלבום "Badmotorfinger". במקור יצא הווידאו בפורמט VHS (קלטת וידאו) בלבד.
הווידאו כולל בין היתר מחשבות והתלבטויות של הלהקה בינם לבין עצמם ובינם לבין המפיקים של חברת סאב פופ ברוס פאביט וג'ונתן פונמן. לפני תחילת המופע, הלהקה מוזמנת לבמה על ידי ליצן (אותו מגלם במופע ג'יי. פי. פאצ'ס).
בנובמבר 2016 יצא הווידאו בהוצאה מחודשת על גבי DVD שכולל קטעי בונוס, לכבוד 25 שנים ליציאתו של האלבום "Badmotorfinger" בגרסת מארז תקליטורים דלוקס.
סחר במין
סחר במין הוא סחר בבני אדם למטרת ניצול מיני. הסחר במין נחשב גם כסוג של עבדות מודרנית בשל האופן שבו הקורבנות נאלצים לבצע אקטים מיניים, לעיתים רבות מבלי שהם נותנים לכך את הסכמתם, בצורה של עבדות מינית. האנשים שעומדים מאחורי הסחר במין מכונים סוחרי מין או סרסורים. הסרסורים מתמרנים את הקורבנות כך שהם/הן ייקחו חלק בפעילויות מיניות שונות עם לקוחות משלמים. סוחרי המין משתמשים בכוח, בהונאה ובכפייה כאשר הם מוצאים קורבנות חדשים, מביאים אותם למיקומים בהם הם/הן יעבדו, ובאופן שבו הם מצליחים בסוף של דבר לספק את הקורבנות לקהל הלקוחות כזונות. לפעמים הקורבנות מתומרנים באופן בו הם מגיעים למצב של תלות בסוחר/ים המין - תלות כלכלית או תלות רגשית. כל האספקטים של הסחר במין נחשבים למעשי פשע - מהרכישה ועד לשלב בו מובילים את הקורבנות למיקומים בהם הם/הן יעבדו, וכולל הניצול עצמו של הקורבנות. סחר במין כולל הן ניצול מיני של אנשים מבוגרים אך גם ניצול מיני של קטינים, כולל תיירות מין ילדים וסחר במין בו מעורבים קטינים מאותה המדינה.
בשנת 2012 ארגון העבודה הבינלאומי דיווח הערכה לפיה 20.9 מיליון בני אדם ברחבי העולם היו נתונים באותה העת לעבודות כפייה, ו-22% מתוכם (4.5 מיליון אנשים) היו קורבנות של ניצול מיני כפוי. ארגון העבודה הבינלאומי דיווח ב-2016 שמתוך 25 מיליון בני אדם שעסקו בעבודות כפייה, 5 מיליון בני אדם היו קורבנות של ניצול מיני. עם זאת, בשל החשאיות של הסחר במין, מאוד קשה לאנשים שחוקרים את הנושא להשיג סטטיסטיקה מדויקת ומהימנה. הרווחים המסחריים ברחבי העולם מהסחר במין מוערכים בכ-99 מיליארד דולר, לפי נתוני ארגון העבודה הבינלאומי. לשם השוואה, בשנת 2005 הוערך כי הרווחים המסחריים ברחבי העולם מהסחר בבני אדם הם כ-9 מיליארד דולר בסך הכל.
רוב הקורבנות מוצאים את עצמם במצבים של כפייה או התעללות כאשר הבריחה מאותן הסיטואציות היא קשה ומסוכנת. הסחר במין מתקיים בכל רחבי העולם ועל כן לעיתים רבות קשה במיוחד לגבש פתרונות ברי קיימא לפתור את בעיית הפרת זכויות האדם הזו. בדרך כלל קורבנות הסחר במין פגיעים במיוחד משום שהם חיים בעוני, או שאין להם השכלה כולשהי. הסחר במין נוהג להשפיע על הבריאות הנפשית של הקורבן והן על הבריאות הפיזית של הקורבן.
הסחר במין בישראל
בשנת 2000 תיקנה הכנסת את חוק העונשין כך שיהיה אסור לעסוק בסחר במין. בשנת 2006 נחקק חוק נגד סחר במין. בשנת 2001 מחלקת המדינה האמריקנית סיווגה את ישראל ברמה מס' 3 בדירוג הסחר בבני אדם. בין 2002 ל-2011 ישראל עברה לרמה מס' 2 בדירוג הסחר בבני אדם. מאז 2012 ועד לדו"ח שיצא בשנת 2019 ישראל עברה לרמה מס' 1 בדירוג הסחר בבני אדם (עמידה מלאה בתקני המינימום של ה-TVPA).
קודיאק (פירושונים)
קודיאק (באנגלית: Kodiak)
ספירת קולות חבר האלקטורים בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020
ב-6 בינואר 2021 התכנס הקונגרס ה-117 על מנת לספור את קולות חבר האלקטורים בבחירות לנשיאות ארצות הברית, שנערכו ב-3 בנובמבר 2020. הייתה זו אחת מפעולותיו הראשונות של הקונגרס, שהתכנס ב-3 בינואר בעקבות הבחירות שנערכו לקביעת הרכב לשני בתיו, שנערכו במקביל לבחירות לנשיאות.
ספירת קולות האלקטורים נקטעה בעקבות הסתערות תומכיו של הנשיא טראמפ על הקפיטול ופריצתם לתוכו, וחודשה לאחר מספר שעות. בסיום הספירה, בלילה של 7 בינואר, הכריז הקונגרס על התוצאות - בחירת המועמד הדמוקרטי ג'ו ביידן לנשיא ובחירת המועמדת הדמוקרטית קמלה האריס לסגנית הנשיא. הם נבחרו ברוב של 306 קולות אלקטורליים לעומת 232 קולות שניתנו ליריביהם המועמדים הרפובליקנים דונלד טראמפ ומייק פנס.
ספירת קולות חבר האלקטורים על ידי הקונגרס נחשבה ברוב השנים להליך פורמלי בעיקרו שמשך תשומת לב מעטה, אך בינואר 2021 היא עוררה עניין רב על רקע טענות הנשיא טראמפ ותומכיו כי הפסדו בבחירות נבע מזיופים ומשאלתם להשפיע בהתאם על הליך הספירה.
הליך ספירת קולות חבר האלקטורים
בהתאם להוראות חוקת ארצות הברית נבחרים נשיא ארצות הברית וסגנו בעקבות בחירות הנערכות בחודש נובמבר מדי ארבע שנים. הם נבחרים באמצעות הצבעת האזרחים במדינות השונות, אשר עוברת המרה לקולות של חברים בחבר האלקטורים. לכל מדינה מוקצים אלקטורים כמספר החברים שלה בקונגרס - סנאטורים וחברי בית הנבחרים. מספר האלקטורים הכולל הוא 538, באופן שלמועמד נדרשת תמיכה של 270 אלקטורים לפחות על מנת להיבחר. כל מדינה קובעת בעצמה את סדרי הבחירות וכן את אופן הקצאת הקולות האלקטורליים שלה לפי הצבעת הבוחרים. מרבית המדינות מקצות את כל קולות האלקטורים שלהן למועמדים לנשיא ולסגן נשיא אשר קיבלו את רוב הקולות של המצביעים בהן. במדינות מיין ונברסקה בלבד מתאפשר פיצול של קולות האלקטורים בין המועמדים. במועד קבוע בחודש דצמבר מתכנסים בו זמנית האלקטורים של כל מדינה ונותנים את קולותיהם למועמדים. מסמכים המפרטים את מספר האלקטורים, זהותם והקולות שנתנו נשלחים על ידי כל מדינה אל הקונגרס.
הליך ספירת קולות האלקטורים על ידי הקונגרס הוא השלב הסופי של הבחירות לנשיאות. הוא מתקיים על פי הוראות פסקה 2 לסעיף הראשון לחוקה, בשילוב עם התיקון ה-12 לחוקה שנתקבל בשנת 1804 ועם הוראות חוק פדרלי שנחקק בשנת 1887. על הקונגרס להתכנס למושב משותף של שני בתיו, שבו יוצגו בפניו קולות האלקטורים בהתאם לדיווחים שנשלחו מכל אחת מן המדינות. סדר ההצגה הוא על פי סדר האלף בית של שמות המדינות. חברי בית הנבחרים וחברי הסנאט רשאים להתנגד לקבלת קולות האלקטורים של מי מבין מהמדינות, אך לא תידון התנגדות ביזמת מי מחברי שני בתי הקונגרס שאיננה נתמכת על ידי חבר אחד לפחות מן הבית השני. התנגדויות המתקבלות לדיון מוכרעות על ידי שני בתי הקונגרס, בהצבעה בנפרד של חבריהם. רק התנגדות שהתקבלה על ידי שני הבתים נחשבת כמתקבלת על ידי הקונגרס, ומשמעות הדבר תהיה שקולות האלקטורים מאותה מדינה לא יבואו במניין קולות האלקטורים לצורך קביעת זהות הנשיא הנבחר וסגנו. אם אף מועמד לנשיאות לא יזכה ברוב מקרב סך הכל האלקטורים, בחירת הנשיא עוברת לבית הנבחרים, אולם בהצבעה בה לכל מדינה יש קול אחד, אם אף מועמד לסגנות הנשיא אל זוכה ברוב, בחירתו עוברת לסנאט.
השגות על תוצאות הבחירות לנשיאות ב-2020
מיד לאחר מניין הקולות בבחירות שנערכו ב-3 בנובמבר הודיע הנשיא טראמפ כי איננו מקבל את הקביעה כי יריבו ביידן ניצח בבחירות וטען כי הניצחון היה שלו וכי התוצאה הוטתה על ידי זיופים נרחבים. טראמפ ותומכיו יזמו פעולות משפטיות שונות לרבות עשרות תביעות ועתירות לבתי משפט ברחבי ארצות הברית במטרה להביא לפסילת קולות בבחירות. התביעות והעתירות נדחו על ידי בתי המשפט, שלא מצאו כי התקיימו ראיות של ממש לזיופים הנטענים. חרף זאת עמדו טראמפ ותומכיו על הטענה לזיופים וסירבו להכיר בהפסדו של טראמפ.
בשלהי דצמבר יזמו חבר הקונגרס לואי גומרט ואחרים הליך משפטי נגד סגן הנשיא מייק פנס, שהוגש לבית משפט פדרלי מחוזי בטקסס. בהליך נתבקש בית המשפט לקבוע כי לסגן הנשיא כיושב ראש הסנאט מסורה לפי החוקה סמכות בלעדית לקבוע את תוצאות הבחירות, לרבות פסילת קולות אלקטורליים של מדינה וקבלת קולות אלקטורליים אחרים, שנקבעו על ידי הרשות המבצעת של מדינה. הבקשה נדחתה על ידי בית המשפט ב-1 בינואר 2021. למחרת נדחה ערעורו של גוהמרט על ההחלטה על ידי הרכב בן שלושה שופטים בבית המשפט הפדרלי החמישי לערעורים.
הנשיא טראמפ העלה מספר פעמים בעצמו את הטענה שלסגן הנשיא יש את היכולת לעכב את ספירת הקולות שנועדה ל-6 בינואר או להשפיע על תוצאותיה, לרבות לפסול על דעת עצמו בלבד קולות אלקטורליים של מדינות, וכי בכוחו להעביר את השאלה מי ניצח בבחירות להכרעה בבית הנבחרים או בבית המשפט העליון. ב-5 בינואר מסר פנס לנשיא כי הוא איננו מקבל את טענתו.
בחודש דצמבר הודיעו חברי קונגרס רפובליקנים משני הבתים על כוונתם להתנגד במהלך ספירת קולות האלקטורים בקונגרס לקבלת קולותיהן של מספר מדינות, אשר הצבעתן לג'ו ביידן הביאה לזכייתו ברוב קולות חבר האלקטורים. הם התכוונו לעשות כן אף על פי שהטענות לאי סדרים וזיופים בבחירות נדחו לפני כן על ידי אישי ממשל במדינות ארצות הברית ועל ידי בתי המשפט, ואף על פי שחלק מהמתנגדים לקבלת קולות המדינות זכו באותן בחירות ממש במושביהם בקונגרס. מנהיג הסיעה הרפובליקנית בסנאט, מיץ' מקונל, הכיר בניצחונו של ביידן וקרא לעמיתיו שלא להתנגד לקבלת קולות האלקטורים מהמדינות. למרות זאת דבקה בכוונת ההתנגדות קבוצה של 12 סנאטורים רפובליקנים בהובלתו של ג'וש האולי. בבית הנבחרים התכוונו כ-140 חברים רפובליקנים להגיש התנגדויות לקבלת קולות אלקטורליים של חלק מהמדינות. למתנגדים היה ברור כי מספרם נמוך מכדי להביא לקבלת איזו מן ההתנגדויות בשני בתי הקונגרס (שכן לדמוקרטים היה רוב בבית הנבחרים, ובסנאט נמצאה קבוצה גדולה של סנאטורים רפובליקנים שתמכה בקבלת תוצאות הבחירות ללא התנגדות). מספר חברי קונגרס רפובליקנים הביעו - חלקם במילים חריפות - את הסתייגותם מהכוונה להתנגד לקבלת קולות המדינות וטענו כי היא מזיקה, כי מוצו ההליכים המשפטיים בקשר לתוצאות הבחירות וכי יש לקבל את רצון הבוחר האמריקאי כמות שהוא.
במהלך דצמבר קרא הנשיא טראמפ במסגרת מאמציו להביא לשינוי תוצאות הבחירות לתומכיו להתכנס בוושינגטון די סי לעצרת מחאה ב-6 בינואר והפציר בהם: "תהיו שם, יהיה פרוע!" ("Be there, will be wild!"). ארגונים רבים מתומכי טראמפ ומהמתנגדים לקבלת תוצאות הבחירות קראו לחבריהם להגיע לעצרת בוושינגטון ב-6 בינואר.
ספירת הקולות
הקונגרס התכנס למושב משותף ב-6 בינואר בשעה 13:00 (שעון החוף המזרחי). סגן הנשיא פנס שימש מתוקף תפקידו כיושב ראש הסנאט. לקראת הישיבה הוא פרסם מכתב, ובו הבהיר שבניגוד לטענת טראמפ אין לו סמכות להחליט לבדו על פסילת קולות האלקטורים של איזו מן המדינות.
לאחר מסירת קולותיהן של אלבמה ואלסקה ללא התנגדות הועלתה התנגדות קבילה לקבלת קולותיה של אריזונה, והישיבה פוזרה על מנת ששני בתי הקונגרס ידונו בנפרד בהתנגדות ויכריעו בה.
במקביל למושב המשותף התקיימה בוושינגטון עצרת המחאה של תומכי טראמפ, שהוא עצמו נשא בה דברים. בעוד ישיבות הבתים מתנהלות התרחשה בשעה 14:15 לערך ההסתערות על הקפיטול של אוהדי הנשיא טראמפ ופריצתם לתוכו. בעקבות זאת הופסקו ישיבות הסנאט ובית הנבחרים וחברי הקונגרס הועברו למקום מבטחים.
לאחר ששוטרים וחיילי המשמר הלאומי סילקו את הפולשים מהבניין הקפיטול התחדשו הישיבות בשעה 20:00 וחברי קונגרס משתי המפלגות השמיעו גינויים כלפי הפולשים שפרצו לקפיטול וכלפי הנשיא טראמפ. תוצאה של הפריצה לקפיטול הייתה שמספר חברים בקונגרס שהתכוונו להעלות התנגדויות לקבלת קולות של מדינות ולתמוך בהתנגדויות כאלו חזרו בהם מכוונתם.
שני הבתים דחו בישיבותיהם את ההתנגדות לקבלת קולותיה של אריזונה. לאחר מכן חודש המושב המשותף, שקיבל דיווח על תוצאות ההצבעות. הוא הופסק פעם נוספת על מנת ששני הבתים יכריעו בנפרד בהתנגדות קבילה שהוגשה - ביחס לקולות של פנסילבניה. חברי בית הנבחרים יזמו ארבע התנגדויות נוספות, שלא נמצאו קבילות שכן לא נמצא להן תומך מקרב חברי הסנאט, ועל כן הן לא נדונו (ראו להלן). לאחר קבלת קולותיה של ורמונט הגיע מספר הקולות האלקטורליים שניתנו לביידן והאריס מעבר לסף של 270 הדרוש לניצחון. לאחר הקראת קולותיה של המדינה האחרונה - ויומינג - וקבלתם ללא התנגדות הכריז סגן הנשיא פנס על תוצאות הספירה. המושב המשותף סיים את דיוניו והתפזר בשעה 03:44 ב-7 בינואר.