cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סלובודאן דראפיץ'
קריירת אימון
לאחר שפרש ממשחק פעיל, מונה דראפיץ' בשנת 1999 לעוזר מאמן מכבי נתניה ואף שימש לתקופה קצרה כמאמן זמני במועדון. משנת 2003 שימש כעוזרו של המאמן רוני לוי במכבי חיפה, וכאשר עזב לוי את המועדון, דראפיץ' עזב גם כן. בשנת 2008 אימן במשך עונה שלמה את קבוצת הפועל כפר סבא ובשנת 2009 את קבוצת מכבי הרצליה. ב-27 בספטמבר 2010 מונה למאמן בני סכנין. לאחר שנתיים במועדון עזב בשנת 2012 את ישראל, ומונה לעוזר מאמן פרטיזן בלגרד, אברהם גרנט.
בשנת 2013 מונה דראפיץ' למאמן בית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית ושם בעצם החל את שיתוף הפעולה הנרחב שלו עם שי ברדה, ולאחר שנתיים סיים את תפקידו במועדון. ב-7 ביוני 2015 מונה דראפיץ' למאמן בית"ר ירושלים. לאחר עונת בכורה מוצלחת כמאמן בית"ר ירושלים סיימה בית"ר את עונת 2015/16 במקום השלישי בטבלת ליגת העל המוליך למוקדמות הליגה האירופית. ב-1 ביוני 2016, סיים דראפיץ' את תפקידו כמאמן בית"ר ירושלים. למחרת חתם במכבי נתניה מהליגה הלאומית.
ב-28 באפריל 2017, העלה יחד עם שי ברדה את מכבי נתניה רשמית חזרה לליגת העל וזאת לאחר שגם התחילה את העונה עם מינוס 9 נקודות בעקבות עונש על פירוק המועדון, ובכך רשם הישג גדול עם המועדון בו תפקד גם כשחקן. בעונת 2017/2018 העפילה הקבוצה לפלייאוף העליון וסיימה במקום החמישי בליגת העל. בעונת 2018/2019 הוביל דראפיץ' את נתניה למקום הרביעי בטבלה, וכן לגמר גביע המדינה, שם נוצחה קבוצתו בפנדלים על ידי בני יהודה. בעונת 2019/2020 הקבוצה כשלה ביחס לעונותיה הקודמות וסיימה במקום העשירי בלבד בפלייאוף התחתון. בעקבות זאת החתימה הקבוצה במקומם מאמן אחר והם סיימו את דרכם במכבי נתניה. ב-4 בספטמבר 2020 מונו דראפיץ' ושי ברדה למאמני בית"ר ירושלים וחזרו לקדנציה שנייה במועדון, אחרי חמש עונות מהקדנציה האחרונה שלהם.
ב-20 במרץ 2021, לאחר שלא הצליחו להעפיל לפלייאוף העליון, התפטרו דראפיץ' וברדה מתפקידם.
ב-9 בנובמבר 2021 מונה דראפיץ' למאמנה של עירוני קריית שמונה. בסיום העונה סיים את תפקידו.
ב-19 בספטמבר 2022 מונה למאמנה של הפועל תל אביב, לאחר פיטוריו של קובי רפואה. ב-10 בינואר 2023 התפטר מתפקידו לאחר התבוסה הגדולה בתולדות המועדון 0–6 להפועל באר שבע.
ב-14 בפברואר מונה שוב למאמנה של עירוני קריית שמונה. בסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. ב-17 במאי 2023 מונה למאמן בני סכנין.
שיתוף הפעולה עם שי ברדה
בין השנים 2013–2022 שיתף פעולה עם עוזר המאמן שי ברדה, אשר קיבל סמכויות אימון נרחבות כמו של מאמן. בכל מחצית שנייה הוא זה שעומד בצידי המגרש ונותן הנחיות לשחקנים.
כשמונה דראפיץ' ב-2013 לאימון בית"ר תל אביב התנה את הגעתו בהחתמתו של ברדה. הצמד עברו יחדיו לבית"ר ירושלים ביוני 2015. בתום העונה השנייה בבית״ר התנה דראפיץ לבעלי בית״ר דאז, אלי טביב, את הישארותו בבית״ר בהשארת ברדה איתו. טביב סירב, והשניים עזבו כבר למחרת למכבי נתניה. לאחר שבית"ר ירושלים נרכשה על ידי משה חוגג, חזרו השניים לקבוצה. הם קיבלו החלטות באופן שיווני כשני מאמנים, ולא כמאמן ועוזרו. לאחר כישלונה של בית"ר ירושלים בעונת 20/21 התפטרו השניים מתפקידם ו"לקחו אחריות", כלשונם.
משנת 2022 נפרדו השניים לדרכים מקצועיות שונות. דראפיץ' מונה למאמנה של עירוני קריית שמונה ואילו ברדה מונה למאמנה של הפועל נוף הגליל. במשחק הראשון שלהם בנפרד, ניצחה קריית שמונה של דארפיץ' את נוף הגליל באימונו של ברדה בתוצאה 6–2.
חיים אישיים
דראפיץ' נולד לאם יהודייה וקיבל אזרחות ישראלית עם הגעתו לישראל.
דראפיץ' נשוי לאניטה ולזוג ארבעה ילדים. בנם הבכור, דולב, הוא כדורסלן.
עבר יומו בטל קרבנו
עבר יומו בטל קרבנו ובצורתו השימושית יותר עבר זמנו בטל קרבנו, הוא פתגם עברי שמשמעו: אין טעם בעשיית הדבר לאחר שעבר הזמן המתאים לעשייתו. במקור: "עבר יומו בטל קרבנו" (ברכות כו א)
מקור הפתגם
במסכת ברכות נידונה האפשרות שלא יהיה ניתן להתפלל תפילת תשלומים במקרה ששכחו להתפלל תפילת מנחה, שמא בדומה לקרבנות נאמר גם בתפילות הכלל שאם עבר יומו בטל קרבנו. להלכה נדחתה אפשרות זו ואפשר להשלים את התפילה בתפילת ערבית כפולה.
לגבי קריאת פרשת השבוע פסק הרמ"א שאם לא קראו את הפרשה הראויה בשבת, אין אומרים בזה "עבר זמנו בטל קרבנו" וצריכים לקרוא בשבוע הבא גם את פרשת השבוע שעבר.
לגבי הבדלה נפסק כי מי שלא הבדיל עד יום רביעי, עבר זמנו ובטל קרבנו ואינו יכול עוד להבדיל עד למוצאי השבת הבאה.
שימושים
בשפה העברית בת זמננו נעשים בפתגם זה מספר שימושים, שמשמעותם המדויקת שונה והושאלה מן הפתגם המקורי:
פתגם מקובל אחר בעל משמעות זהה, הוא: "משלוח מנות אחרי פורים".
רקוויאם (מיכאל היידן)
הרקוויאם של מיכאל היידן (Missa pro defuncto Archiepiscopo Sigismondo או Missa pro Defunctis) בדו מינור, MH 155, היא יצירה פרי עטו של המלחין האוסטרי מיכאל היידן, לטקסט של הרקוויאם הקתולי. הלחנה זו של הרקוויאם השפיעה על מוצרט, כאשר כתב את הרקוויאם שלו.
היצירה
הרקוויאם הולחן על ידי מיכאל היידן בשנת 1771, לזכרו של הארכיבישוף זיגמונד פון שכרטנבאך. היצירה הוקדשה לארכיבישוף זיגמונד, אך גם ביתו של היידן, אליסיה ג'וזפה, נפטרה באותה השנה וכנראה האבל עליה היווה לו השראה. הרקוויאם בוצע לראשונה בינואר 1772 בזלצבורג.
ההרכב הנדרש לביצוע הרקוויאם הוא מקהלה מעורבת, ארבעה סולנים (סופרן, אלט טנור ובס), ותזמורת הכוללת: סקיצת כלי קשת (כינורות ראשונים ושניים, צ'לים, ויולות, וקונטרבסים. המנגנים בבאסו קונטינואו), 4 חצוצרות, 2 בסונים, 3 טרומבונים וטימפני.
זמן ביצוע ממוצע של הרקוויאם הוא כ-40 דקות.
השפעה על מוצרט
לאופולד מוצרט ובנו וולפגנג אמדאוס מוצרט נכחו בשלושת הקונצרטים הראשונים שבהם בוצע הרקוויאם. ניכרת השפעת הרקוויאם של מיכאל היידן על הרקוויאם של מוצרט, הדמיון בין היצירות ניכר בעיקר בפתיח ובאופרטוריום.
אנפת לילה מלאית
אנפת לילה מלאית (שם מדעי: Gorsachius melanolophus) היא מין של אנפה החיה לאורך מזרחה ודרומה של אסיה מהודו עד אינדונזיה, ולעיתים מופיעה גם באי חג המולד וצפונה לעבר סין ודרום יפן, עם גודל אוכלוסייה יציב שאיננו בסכנה. האנפה תוארה למדע ב-1822 בידי החוקר סטמפורד ראפלס.
תיאור
האנפה מגיעה לאורך ממוצע של 48 סנטימטרים עם מוטת כנפיים ממוצעת של 86 סנטימטרים. היא בעלת נוצות כתומות-אפורות לאורך הכנפיים, הגב והחזה בעוד הצוואר והראש בעלי גוון כתום-ערמון. החזה לבן מסורטט בפסים שחורים וכך גם החלק התחתון של הכנפיים והזנב. האנפה בעלת מקור כהה קצר, פנים כחולות וכיפה בעלת ציצה שחורה.
אנפה זו חיה לרוב בגפה או בזוגות, והיא ניזונה באזורים פתוחים, אך בקרבה לעצים. היא חיה בביצות, נהרות איטיים ובשדות לחים סביב מים מתוקים. היא ניזונה גם בין הצמחייה או על הקרקע ולעיתים גם בגדות המים. האנפה ניזונה בעיקר משלשולים וצפרדעים וכן מחסרי חוליות שונים כמו חלזונות, נדלים, עכבישים, סרטנים וחרקים ולעיתים גם מדגים איטיים.
דני בן
דני בן (בצרפתית: Dénys Bain; נולד ב-2 ביולי 1993) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם באוסר.
קריירה
ביולי 2019 עבר בהעברה חופשית לברסט, העולה הטרייה לליג 1, וחתם על חוזה לשלוש עונות.
לפני עונת 2020/2021 קרע את הרצועה הצולבת הקדמית ונעדר מסגל הקבוצה כמעט כל העונה.
חנא עטאללה (תאודוסיוס)
תאודוסיוס (חנא) מסבסטיה (נולד ב-1965) הוא הארכיבישוף של סבסטיה מהכנסייה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים. הוא נקרא לעיתים קרובות גם בשם חנא עטאללה שמשמעותו "מתנת אלוהים" בערבית וביוונית. תאודוסיוס הוסמך לתפקידו ב-24 בדצמבר 2005 בכנסיית הקבר. הוא הפלסטיני השני לכהן בתפקיד ארכיבישוף בהיסטוריה של הבישופות.
ראשית חייו והשכלה
תאודוסיוס נולד בשם ניזאר חנא להורים מזרחיים אורתודוקסים בכפר ראמה שבאזור הגליל העליון בצפון ישראל.
קריירה כנסייתית
ב-1991 חזר ניזאר חנא לירושלים, שם הפך לנזיר בשם תאודוסיוס והוסמך לדיאקון. באותה שנה הוא נבחר גם כחבר באחוות הקבר. בשנת 1992 תאודוסיוס הוסמך לכומר בכנסיית הקבר וכמה ימים לאחר מכן הועלה לדרגת ארכימנדריט ומונה לאחראי על החלק הערבי של הכנסייה.
תאודוסיוס שימש כדובר ומנהל המחלקה הערבית של הכנסייה, לימד בבתי ספר מקומיים והרצה על נצרות במכללה הערבית למורים בחיפה. בשנת 2006 הוענק לתאודוסיוס תואר דוקטור לשם כבוד לתאולוגיה מהמכון התאולוגי של סופיה בבולגריה על מסירותו לשירות בארץ הקודש.
בשנת 2001 מונה תאודוסיוס לדובר הרשמי של הכנסייה היוונית-אורתודוקסית בירושלים על ידי הפטריארך דיודורוס.
בשנת 2005 הוסמך תאודוסיוס לארכיבישוף של סבסטיה.
פעילות פוליטית ותגובת הרשויות הישראליות
תאודוסיוס התפרסם בזכות הפעילות הפוליטית המתוקשרת שלו, התנגדות לכיבוש, והשמת דגש על חשיבות הזהות הפלסטינית - עמדות שהפכו אותו לפופולרי בקרב ערבים. תאודוסיוס נעצר ונחקר באוגוסט 2002 על ידי השלטונות הישראליים בחשד להסתה לפיגועי התאבדות נגד ישראל ודרכונו נשלל. ב-2016 היה שותף להשקת קמפיין למימון בניית בתי מחבלים שנהרסו על ידי ממשלת ישראל. ב-2019 האשים את ישראל בניסיון להרעיל אותו אך התברר שהיה ריסוס ליד חדרו שהוזמן על ידי הכנסייה עצמה.
במרץ 2003 תאודוסיוס שימש כחבר בוועדה המייעצת החוקתית שעבדה על הטיוטה השלישית של החוקה הפלסטינית. בשנת 2004 זכה בפרס ירושלים של משרד התרבות הרשות הלאומית הפלסטינית. בדצמבר 2009 עזר לחבר את המסמך "זמן פלסטין" (באנגלית: Kairos Palestine) של ארגון בעל אותו השם, שקורא לנוצרים בכלל ונוצרים פלסטיניים בפרט להילחם בכיבוש.
בתקופת האינתיפאדה השנייה
באוקטובר 2000, תאודוסיוס ייצג את הכנסייה היוונית אורתודוקסית של ירושלים כחלק ממשלחת פלסטינית שהוזמנה על ידי מועצת הכנסיות העולמית (WCC) להציג בפני ועדת האומות המאוחדות לזכויות אדם. בנאומו אמר כי הנוצרים הפלסטינים סובלים כי הם רוצים להישאר במולדתם פלסטין, והאשים את ישראל ב"טיהור אתני נגד הערבים, המוסלמים והנוצרים".
ב-10 באוקטובר 2001, תאודוסיוס השתתף יחד עם מנהיגים נוצרים ומוסלמים נוספים בצעדה מירושלים למחסום בית לחם כדי למחות על התקפות ישראל על אתרים דתיים..
ביולי 2002, שנתיים לתוך האינתיפאדה השנייה, האשים הפטריארך היווני-אורתודוקסי של ירושלים אירנאיוס הראשון את תאודוסיוס בתמיכה בטרור הפלסטיני, לאחר שסירב לחתום על מסמך המגנה את הפעולות הפלסטיניות, והוא פיטר אותו מתפקידו כדובר. הקהילה הערבית-אורתודוקסית הגיבה בפרסום הודעה דחופה הקוראת למשרד החוץ היווני להתערב, והדגישה שתאודוסיוס יישאר דובר הכנסייה עם או בלי הסכמה יוונית. מנהיגים אורתודוקסיים ערביים דחקו בקהילות הנוצריות הערביות האורתודוקסיות בפלסטין ובירדן להחרים את הפטריארך היווני והקימו את "ועדת ההגנה של האב אטאללה חנה" על מנת לתמוך בו.
פעילות נגד מכירת קרקעות הכנסייה בירושלים
בשנת 2005, תאודוסיוס עזר בהדחתו של הפטריארך אירנאיוס בעקבות האשמות שקרקעות השייכות לכנסייה היוונית-אורתודוקסית נמכרו לארגונים ציוניים. לאחר בחירתו של הפטריארך החדש תיאופילוס השלישי בשנת 2005, מונה תאודוסיוס לארכיבישוף של סבסטיה.
מיידון
מיידון (בערבית: ميدون) הוא כפר בדרום לבנון, כ-30 ק"מ מזרחית מצידון, 35 ק"מ צפונית ממטולה.
Supergiant Games
Supergiant Games היא חברה אמריקאית העוסקת בפיתוח משחקי וידאו ומשחקי מחשב, ושוכנת בסן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית.
מיידון
תקציר פעולות צה"ל במיידון
בשנת 1982, בעת מלחמת לבנון הראשונה, נכנסה לכפר פלוגת טנקים מחטיבת "בני-אור", כדי לחפות על כיבוש הכפר עין א-תינה הסמוך. הקרב שהתפתח בהמשך, שבו נהרגו חמישה חיילי צה"ל מירי דו-צדדי, ידוע בשם קרב קמ"ט-קק"ש.
Supergiant Games
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 2009 על ידי שני עובדי Electronic Arts לשעבר, אמיר ראו וגאווין סימון, שעבדו יחדיו על סדרת משחקי Command & Conquer. לאחר שהשניים התפטרו מעבודתם ב-EA, הם עברו לגור יחדיו והחלו לעבוד על משחקם הראשון. העובד הראשון שגויס לחברה היה דארן קורב אשר היה אחראי על המוזיקה והאפקטים הקוליים.
מיידון
תקציר פעולות צה"ל במיידון
ב 25 בדצמבר 1986 פעל כח צה"ל בסיוע מסוקי תקיפה נגד ריכוזי מחבלים בכפר השיעי מיידון בגיזרה המזרחית בדרום לבנון. צה"ל הרס חמישה מבנים בכפר בהם היו מחבלים וחיסל שני רכבים שאחד מהם נשא מקלע כבד. במבנים שנהרסו על ידי מסוקי התקיפה זוהו בוודאות חמושים שנמלטו מהם. הכפר מיידון, שהוא בעיקרו כפר נטוש הנמצא דרומית לאגם קרעון, שימש בסוף שנת 1986 כמוקד שבו פעל חזבאללה.
Supergiant Games
היסטוריה
משחקם הראשון, Bastion, הוצג לראשונה ב-2010 במהלך PAX 10, ואחריו החברה חתמה עם האחים וורנר להפצת המשחק. המשחק יצא ב-2011 וזכה לביקורות חיוביות רבות והיה מועמד למשחק השנה בטקס פרסי משחק השנה 2011.
מיידון
תקציר פעולות צה"ל במיידון
בשנת 1987 הניח כוח מיחידת שלדג מארב צלפים בקרבת הכפר, במהלכו נהרגו כשלושים פעילי חזבאללה. בשנת 1988 פשט כוח גדול של צה"ל על הכפר, בפעולה הידועה בשם מבצע חוק וסדר. על פי טענת ארגון "חזבאללה", באותה תקופה שהה הנווט הישראלי השבוי רון ארד בכפר א-נבי שית בבקעת הלבנון, ובליל הפעולה הוא נהרג.
Supergiant Games
היסטוריה
בדצמבר 2022 הציגה החברה את משחקה החמישי, האדס II, במהלך טקס פרסי משחק השנה 2022. המשחק, כמו קודמו, יהיה בסגנון Roguelike ומבוסס על המיתולוגיה היוונית, ומתוכנן לצאת בגישה מוקדמת בתחילת 2023.
סטרובילסק
סטרובילסק (אוקראינית: Старобільськ) היא עיר במחוז לוהנסק, אוקראינה. ב- 2 במרץ 2022, עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה, רוסיה כבשה את העיר.
היסטוריה
העיר הוקמה על ידי הקוזאקים במאה ה-17. החל מ-1730 שמו של המקום היה סטרה בילה, וב-1797 קיבל את שמו הנוכחי.
לפי מפקד האוכלוסין מ-1897 התגוררו בסטרובילסק 13,123 תושבים, מתוכם 78 אחוזים אוקראינים ו-20 אחוזים רוסים.
בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה השלטון בסטרובילסק התחלף כמה פעמים עד שב-1920 היא הפכה סופית לחלק מברית המועצות.
ב-1938 קיבלה מעמד של עיר.
ב- 2 במרץ 2022, עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה, רוסיה כבשה את העיר.
מיסה אדומה
מיסה אדומה היא טקס מיסה הנערכת בכנסייה הקתולית עבור שופטים או עבור בעלי תפקיד רשמי במוסד ממשלתי. מטרת מיסה זו להזכיר לאנשים המהווים חלק מהרשות השופטת כי צדק הוא כוח המוענק להם בידי האל (על פי האמונה הקתולית).
מקור שמה של המיסה בצבעם האדום של בגדי הכמורה. צבע אדום זה נבחר על מנת לסמל את לשונות האש - רוח הקודש אשר דיברה דרך 12 השליחים בפנטקוסט (חג השבועות הנוצרי).
היסטוריה
המיסה האדומה הראשונה נערכה בקתדרלה של פריז בשנת 1245. במהלך המאה ה-13 נפוץ המנהג ברחבי אירופה, ובשנת 1310 נערכה המיסה האדומה לראשונה באנגליה, בנוכחות כל השופטים וחבר לשכות עורכי הדין.
בקנדה נערכה המיסה האדומה לראשונה בעיר קוויבק בשנת 1896, בעיר טורונטו בשנת 1924 ובמונטריאול בשנת 1944.
באוסטרליה נערכה המיסה האדומה לראשונה בסידני בשנת 1931.
ארצות הברית
המיסה האדומה הנודעת ביותר נערכת מדי שנה, בחודשי הסתיו בקתדרלת סנט מתיו השליח שבעיר וושינגטון בירת ארצות הברית. המיסה נערכת ביום שני הראשון שבחודש אוקטובר (היום בו מתכנס בית המשפט העליון של ארצות הברית בשובו מפגרת הקיץ השנתית). במיסה נוכחים חברי בית המשפט העליון של ארצות הברית, חברי הקונגרס האמריקאי, חברי ממשלת ארצות הברית ולעיתים גם נשיא ארצות הברית. במיסה נוכחים גם חברי מוסדות אלה שאינם קתולים, כך לדוגמה נהגה השופטת רות ביידר גינסבורג, יהודייה, לנכוח במיסה. בשנת 2011 שלוש השופטות בית המשפט העליון של ארצות הברית באותה עת - רות ביידר גינסבורג (יהודייה), סוניה סוטומאיור (קתולית) ואלנה קגן (יהודייה) בחרו שלא להשתתף בטקס לאות מחאה על יחס הכנסייה הקתולית בארצות הברית בנושא הפלות.
אירלנד
באירלנד נערכת המיסה האדומה ביום שני הראשון בחודש אוקטובר. הטקס נערך בכנסיית סנט מיקאן, ונוכחים בה חברי מערכת השיפוט האירית, וכן עורכי דין.
סקוטלנד
בסקוטלנד נערכת המיסה האדומה בקתדרלת סנט מרי שבאדינבורו. במיסה משתתפים חברי בית המשפט העליון של סקוטלנד, ועורכי דין.
אזכורים תרבותיים
המיסה האדומה מוזכרת בסדרת הטלוויזיה "הבית הלבן" במסגרתה מבוקרת השתתפות חברי הממשלה במיסה בניגוד לעיקרון הפרדת דת ומדינה.
רוברט קובינגטון
רוברט קובינגטון (באנגלית: Robert Covington; נולד ב-14 בדצמבר 1990) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת לוס אנג'לס קליפרס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד.
תיכון ומכללות
קובינגטון נולד בעיר בלווד שבאילינוי, ולמד בבית ספר תיכון בהילסייד הסמוכה. ב-2009, שנתו האחרונה בתיכון, העמיד ממוצעים של כ-18 נקודות, 11 ריבאונדים ו-7 חסימות למשחק, עבור קבוצת "תיכון פרוביסו וסט", אותה הוביל לזכייה באליפות מחוזות קוק ודופייג'.
בסיום לימודיו התיכוניים עבר לאוניברסיטת המדינה של טנסי, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה בין השנים 2009–2013. בעונת ה שלו קלע קובינגטון 11.5 נקודות בממוצע למשחק כשחקן חמישייה, ונבחר לחמישיית הפרשמנים המצטיינים של "מחוז אוהיו ואלי" (OVC All-Newcomer Team). בשלוש העונות הבאות שיפר את תפוקתו עד ממוצעים עונתיים של 17.0 נקודות, 8.0 ריבאונדים, 1.3 אסיסטים, 2.3 חטיפות ו-1.7 חסימות למשחק, בעונת ה. בסיום קריירת המכללות שלו דורג קובינגטון במקום השביעי בתולדות קבוצתו בנקודות (1,749) ובריבאונדים (876).
יוסטון רוקטס
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA לשנת 2013, חתם קובינגטון על חוזה רב-שנתי עם היוסטון רוקטס. את מרבית עונת הרוקי שלו בילה קובינגטון בריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח, קבוצת הבת של הרוקטס. לאורך העונה השתתף ב-42 משחקים במדי ריו גראנדה, ובסיום העונה זכה בתואר "רוקי העונה של ליגת הפיתוח", לאחר שרשם ממוצעים של 23.2 נקודות, 9.2 ריבאונדים ו-2.4 חטיפות למשחק. במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח הוביל את קלעי קבוצתו עם 33 נקודות וזכה בתואר ה-MVP של המשחק. על אף יכולתו הגבוהה בליגת הפיתוח, שותף קובינגטון בשבעה משחקים בלבד במדי הרוקטס בטרם שוחרר מהקבוצה ב-27 באוקטובר 2014. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 2.3 נקודות בממוצע למשחק.
פילדלפיה 76'
בתחילת עונת חתם קובינגטון על חוזה ל-4 עונות בפילדלפיה 76', עבור כ-4 מיליון דולר. כבר במשחקיו הראשונים בפילדלפיה זכה לדקות משחק רבות, ובמהלך העונה הפך לשחקן חמישייה קבוע בעמדת הסמול פורוורד. למרות יכולתו הטובה של קובינגטון, שקלע 13.5 נקודות בממוצע למשחק, סיימה פילדלפיה את העונה עם מאזן הניצחונות השני הכי גרוע בתולדותיה, 18–64. ב-27 בנובמבר 2015 רשם את אחד ממשחקיו האישיים הטובים ביותר כשקבע שיא קריירה של 28 נקודות ו-8 חטיפות (בנוסף ל-7 ריבאונדים ו-5 אסיסטים) בהפסד קבוצתו ליוסטון רוקטס. ב-8 באפריל 2016 שיפר את שיאו האישי כשקלע 30 נקודות בהפסד פילדלפיה לניו יורק ניקס. בעונות הבאות מיצב עצמו קובינגטון כחלק אינטגרלי משלד הקבוצה הצעירה, כאשר מלבד תפוקתו ההתקפית היה אחד משחקני ההגנה הבולטים בקבוצה; בהצבעה לתואר שחקן ההגנה של עונת סיים קובינגטון במקום הרביעי.
בתחילת עונת חתם על הארכת חוזה בפילדלפיה ל-4 עונות נוספות על סך 62 מיליון דולר. בעונת העפיל עם פילדלפיה לחצי גמר המזרח, ובסיום העונה נבחר לחמישיית ההגנה של העונה.
מינסוטה טימברוולבס
ב-12 בנובמבר 2018 נשלח קובינגטון בטרייד למינסוטה טימברוולבס, יחד עם דאריו שאריץ' וג'ריד ביילס, בתמורה לג'ימי באטלר וג'סטין פאטון. ב-31 בדצמבר 2018 סבל מפציעה בברכו הימנית, אשר השביתה אותו ממשחק עד סיום עונת.
החזרה ליוסטון
בפברואר 2020 הועבר ליוסטון רוקטס במסגרת טרייד בין ארבע קבוצות, בו השתתפו גם דנוור נאגטס ואטלנטה הוקס.
פורטלנד טרייל בלייזרס
לקראת עונת הועבר בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, תמורת טרבור אריזה, אייזיאה סטיוארט ובחירת דראפט עתידית.
לוס אנג'לס קליפרס
ב-4 בפברואר 2022 עבר קובינגטון בטרייד ביחד עם נורמן פאוול ללוס אנג'לס קליפרס בתמורה לאריק בלדסו, קיון ג'ונסון, ג'סטיס וינסלו ובחירת דראפט.
דודי שוורץ
דודי שוורץ (נולד ב-23 באוגוסט 1958) הוא משפטן ישראלי העוסק בסדרי הדין האזרחי ובביטוח, חבר המועצה להשכלה גבוהה. היה משנה לראש הקריה האקדמית אונו ודקאן הפקולטה למשפטים. בנוסף, היה גם דקאן הפקולטה למשפטים, יועץ לנשיא ולרקטור באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה
שוורץ נולד ביפו לאברהם אמיל ולילי פויראייזן. למד בבית הספר היסודי תחכמוני בבת ים ובתיכון צייטלין בתל אביב, שירת בצה"ל ביחידת המודיעין 8200 והשתחרר ממילואים בדרגת רב-סרן.
בשנת 1984 קיבל תואר כפול במשפטים ובפילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן, ובשנת 1985 תואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן.
עם סיום לימודיו, התמחה בפרקליטות הפיסקלית של מחוז תל אביב למיסוי ולכלכלה; במשרד עורכי דין ובבית משפט. בין 1989 ל-1991 שימש כאסיסטנט בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן. ב-1992 עבר השתלמות באוניברסיטת אוקספורד ובמכון הבריטי הגבוה לביטוח בלונדון מטעם מלגת הקונסוליה הבריטית בתחומי סדר הדין האזרחי והביטוח. ב-1993 קיבל דוקטורט. לשוורץ תואר שני למנהלים במינהל עסקים MBA מהקריה האקדמית אונו, בהצטיינות יתרה.
בשנים 1997 - 2016 כיהן שוורץ בוועדות שונות, בהן הוועדה המיעצת לסדר הדין האזרחי מטעם שר המשפטים והוועדה לבדיקת מעמד הרשמים מטעם שר המשפטים. זכה בתואר יקיר המשפט מטעם מחוז תל אביב והמרכז של לשכת עורכי הדין לשנת 2014 על תרומה למשפט ולחברה.
אוניברסיטת בר-אילן
בין השנים 1993 ל-1996 כיהן כמרצה אורח בפקולטה למשפטים, באוניברסיטת תל אביב, בהוראת קורסים וסמינריונים בסדר-דין אזרחי ובביטוח.
ב-1997 מונה למנהל הרכז למשפט מסחרי שליד הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת בר-אילן. וכיהן כמרצה בכיר בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן. שימש בהוראת קורסי חובה ובחירה וסמינריונים בחוזים, סדר דין אזרחי, וביטוח.
בשנת 1998, התמנה שוורץ לדקאן הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת בר-אילן ולאחר שנה התמנה בנוסף ליועץ לפיתוח אקדמי כלכלי לנשיא ולרקטור אוניברסיטת בר-אילן.
היה שותף להקמת התוכניות הבינתחומיות באוניברסיטה ולקידום תוכנית הדוקטורנטים במלגות לארבע שנים.
הקריה האקדמית אונו
במהלך כהונתו כרקטור הוקם בית ספר לשיקום מטעם משרד הבריאות ונסודהתוכנית "רואים רחוק" לשילוב צעירים וצעירות על הספקטרום האוטיסטי בשירות בצה"ל ובשוק התעסוקה.
שכרו בשנים 2018 ו-2019, היה כ-2.2 מיליון ש"ח ברוטו.
במהלך 2013 -2017 נבחר לנשיא ול"מ - ועד ראשי המכללות הלא מתוקצבות בישראל
בשנת 2017 מונה לחבר המועצה להשכלה גבוהה בהמלצת שר החינוך נפתלי בנט. הוא חבר בוועדות המשנה של המועצה למדיניות ואסטרטגיה, הוועדה ללימודי מדעי החברה ומשפטים, הוועדה לשוויון מגדרי מטעם המל"ג וּועדת ההיגוי לקידום מדעי הרוח.
שעבוד הגוף
שעבוד הגוף הוא מושג הלכתי שמתאר את היחס בין מלווה ולווה בהלוואה.
מקור המושג
המושג מופיע לראשונה בשם רבינו תם אצל הרא"ש. שמואל פוסק שאדם שמוכר שטר חוב לאדם אחר. לאחר מכן יכול בעל החוב המקורי לחזור ולמחול על החוב, והחוב מחול. נמצא שהאדם שקנה את החוב לא יכול לגבות את החוב שקנה, כיוון שהוא נמחל בידי מוכר שטר החוב, המלווה. כדי להסביר איך ייתכן שהמכירה תהיה מכירה מלאה אבל בכל זאת תישאר זכות המחילה ביד המלווה הסביר רבינו תם:
הוא קובע שבכל הלוואה יש שני שעבודים. שעבוד אחד הוא של נכסי הלווה כלפי המלווה. הנכסים משועבדים לטובת פריעת החוב. שעבוד שני הוא שעבוד גופו של הלווה. כלומר, הלווה מחויב לפעול לטובת החזרת החוב. כאשר המלווה מכר את החוב הוא מכר רק שעבוד אחד, את שעבוד הנכסים של הלווה, אולם שעבוד גופו של הלווה נותר בידו והוא דבר שאי אפשר למכור. כאשר מוחל המלווה על שעבוד גופו של הלווה הוא מפקיע את כל החוב, וממילא פוקע גם שעבוד נכסי הלווה. בדרך זו נותר קונה החוב בלא יכולת גביה.
טופ דואוג אנטרטיינמנט
טופ דואוג אנטרטיינמנט (באנגלית:  Top Dawg Entertainment, או בקיצור: TDE) הוא חברת תקליטים עצמאית אמריקאית שנוסדה בשנת 2004 על ידי המנכ"ל אנתוני "טופ דואוג" טיפית'. דייב פריי ופאנץ' הם שניהם נשיאי ה-TDE. כרגע חתומים על בחברה עשרה אמנים: אמני הדגל של הלייבל, חברי הבלאק היפי קנדריק לאמאר, ג'יי רוק, אב-סול וסקולבוי קיו, וכן אייזיאה רשאד, סיזה, לאנס סקיווילקר, סיר, Reason ו-זאקרי. החברה כוללת גם חטיבת ייצור הכוללת את Digi + Phonics, THC, King Blue ודרק עלי ("MixedByAli").
פגיעה מוחית אקסונלית דיפוזית
פגיעה אקסונאלית דיפוזית (באנגלית: Diffuse axonal injury) היא אחד הסוגים הנפוצים של פגיעה מוחית בעקבות טראומה. היא מאופיינת בנגעים מפוזרים המתפשטים בחומר הלבן ובחומר האפור במוח. פגיעה זו גורמת לחוסר הכרה ולמצב צמחי מתמשך לאחר טראומת ראש קשה, ואף למעלה מ-90% מהחולים עם פגיעה חמורה שכזו מעולם לא חזרו להכרה. מי שכן מתעורר לעיתים קרובות נשאר עם לקות משמעותית להמשך חייו. זעזוע מוח עלול להיות סוג קל יותר של פגיעה אקסונאלית דיפוזית.
מנגנון
ניתוק מיידי של אקסונים יכול לקרות בפגיעה מוחית קשה, אך הנזק העיקרי של פגיעה אקסונאלית דיפוזית נעשה מאוחר יותר באיטיות, בצורה של התנתקות אקסונים משניים בהדרגה לאורך זמן. קטעי אקסונים, שנראים לבנים עקב מיאלינציה, מכונים חומר לבן. נגעים באזורים אפורים ולבנים של המוח נמצאים בבדיקה שלאחר המוות בטומוגרפיה ממוחשבת (CT) ו-דימות תהודה מגנטית (MRI).
מלבד שבירה מכנית של שלד התא האקסונלי, הפתולוגיה של פגיעה זו כוללת גם שינויים פיזיולוגיים משניים כמו הפרעה בהעברה האקסונלית, נפיחות מתקדמת וניוון. מחקרים קישרו שינויים אלה לפיתול, שבירה ואי התאמה של מיקרו צינורות, כמו גם שיקוע של חלבון טאו וחלבון עמלואיד בטא (APP).
מאפיינים
נגעים קיימים בדרך כלל בחומר הלבן של מוח שנפגע על ידי הטראומה; נגעים אלה משתנים בגודלם בין 1-15 מ"מ לערך ויש להם צורה אופיינית. פגיעה אקסונאלית דיפוזית משפיע לרוב על החומר לבן באזורים הכוללים את גזע המוח, כספיס המוח והמיספרה המוחית.
מאפיינים היסטולוגיים
פגיעה אקסונאלית דיפוזית מאופיינת בהפרדה אקסונלית, בה האקסון נקרע באתר המתיחה והחלק המרוחק לקרע מתפרק. אמנם פעם חשבו שהגורם העיקרי להפרדה אקסונאלית הוא קריעה עקב כוחות מכניים במהלך הטראומה, אך כיום מובן כי אקסונים אינם נקרעים בדרך כלל עם הפגיעה; במקום זאת, מפל ביוכימי משני, המתרחש כתגובה לפגיעה הראשונית (המתרחשת כתוצאה מכוחות מכניים ברגע הטראומה) ומתרחש שעות עד ימים לאחר הפגיעה הראשונית, אחראי במידה רבה לפגיעה באקסונים.
אף על פי שהתהליכים המעורבים בפגיעה מוחית משנית עדיין אינם מובנים היטב, ההנחה המקובלת כיום היא שמתיחה של אקסונים במהלך פציעה גורמת להפרעה פיזית ולהידרדרות של השלד התא. בנוסף נוצרת פתיחה של תעלות נתרן באקסולמה, הגורמת לפתיחה של תעלות סידן והזרמת יוני סידן לתא. הנוכחות התוך תאית של יוני הסידן (Ca+2) מפעילה מספר מסלולים שונים; כולל הפעלת פוספוליפאזות ואנזימים, פגיעה במיטוכונדריה, בשלד התא והפעלת שליחים משניים, מה שעלול להוביל להפרדה של האקסון ולמוות התא.
הפרעה בשלד התא
האקסון עובר ניוון וולריאני כיומיים לאחר הפגיעה. האקסולמה מתפרקת, המיאלין מתפרק ומתחיל להתנתק מגוף התא לקראת סוף האקסון ותאים סמוכים מתחילים בפעילות פגוציטית בולעת פסולת.
זרם סידן
בעוד שלעיתים רק שלד התא מופרע, לעיתים קרובות מתרחשת גם הפרעה באקסולמה, מה שמאפשר לזרם של יוני סידן להשתחרר לתוך התא ולגרום למגוון תהליכי פרוק. עלייה ברמות יוני הסידן ויוני הנתרן וירידה ברמות יוני האשלגן הנמצאים בתוך האקסון מיד לאחר הפציעה. רמות גבוהות של יוני סידן בתוך התא הוא הגורם העיקרי לפגיעה בתאים שלאחר הפציעה, הורסות את המיטוכונדריה, ומפעילות פוספוליפאזות ואנזימים הפוגעים תעלות נתרן ומפרקים או משנים את שלד תא ואת האקסופלזמה. עודף יוני סידן יכול להוביל גם לפגיעה במחסום דם המוח ולנפיחות במוח.
אחד החלבונים המופעלים על ידי נוכחות של סידן בתוך התא נקראה קלפיין. בין רבע שעה לחצי שעה לאחר תחילת הפציעה מתחיל להתרחש תהליך שבו הקלפיין מפרק מולקולה הנקראת ספקטרין, שמחברת בין הממברנה לשלד התא. כתוצאה מכך נוצרת נפיחות והתמוטטות שלד תא וקרום התא, ובסופו של דבר למוות של התא.
לאחר שעה עד שש שעות מהפגיעה, הימצאותו של סידן בתא גורמת לתהליך פגיעה בתאים, המוביל בדרך כלל לאפופטוזה או "התאבדות תאים".
למיטוכונדריה, לדנדריטים ולחלקים מהשלד התא שניזוקו בפציעה יש יכולת מוגבלת להחלים ולהתחדש, תהליך המתרחש במשך שבועיים ויותר. לאחר הפציעה, האסטרוציטים יכולים להתכווץ ולגרום לניוון חלקים במוח.
אבחון
קשה לזהות את הפגיעה אקסונאלית דיפוזית מכיוון שלא ניתן לזהות אותו בקלות בסריקות CT או בטכניקות הדמיה מקרוסקופיות אחרות. עם זאת, ישנם מאפיינים אופייניים לפגיעה שכזאת שעשויים להופיע או לא להופיע בסריקת CT. לפגיעה בדיפוזיה יש פגיעה מיקרוסקופית יותר מאשר פגיעה מקרוסקופית וקשה לאתר אותה עם CT ו-MRI, אך ניתן להסיק את נוכחותה כאשר דימומים קטנים נראים בכפיס המוח או בקליפת המוח. MRI שימושי יותר מ-CT לאיתור מאפיינים של פגיעה אקסונאלית דיפוזית בטווחי זמן קצרים מהתאונה. מחקרים מסוגלים להדגים את מידת הפגיעה בסיבי החומר הלבן גם כאשר ה-MRI הסטנדרטי הוא שלילי. מכיוון שנזק אקסונלי בפגיעה זו הוא בעיקר תוצאה של מפל ביוכימי משני, יש לו התחלה מאוחרת, כך שאדם עם פגיעה אקסונאלית דיפוזית שנראה בתחילה טוב עלול להידרדר מאוחר יותר. לפיכך פגיעה חמורה לעיתים קרובות יותר ממה שהובן, ורופאים צריכים לחשוד בפגיעה זו בכל חולה שסריקות ה-CT שלהם נראות תקינות אך יש להם תסמינים כמו חוסר הכרה.
MRI היא סריקה רגישה יותר מסריקת CT, אך עדיין עלול להיות תוצאה שלילית שגויה מכיוון שפגיעה זו מזוהה על ידי חיפוש סימני בצקת, שאולי לא תמיד קיימים.
פגיעה אקסונאלית דיפוזית מסווגת לרמות שונות על בסיס חומרת הפציעה. בדרגה הראשונה קיים נזק אקסונאלי נרחב. בדרגה השנייה ניתן לראות את הנזק שנמצא בדרגה הראשונה בנוסף לשיתוק איברים שמקורם בבעיה מוחית, במיוחד בכפיס המוח. נזק בדרגה שלוש מקיף הן את דרגות א 'והן ב' בתוספת פגיעה בגזע המוח הראשי ולעיתים קרובות קרעים ברקמה.
טיפול
לפגיעה אקסונאלית דיפוזית חסר כיום טיפול ספציפי מעבר לטיפולים המתאימים לכל פגיעת ראש, הכולל ייצוב המטופל וניסיון להגביל את עליות הלחץ התוך-גולגולתי.
היסטוריה
הגילוי של פגיעה אקסונאלית דיפוזית קרה לראשונה כתוצאה ממחקרים של סבינה סטריך על נגעים בחומר הלבן של אנשים שסבלו מטראומת ראש שנים קודם לכן. סטריך הציעה לראשונה את הרעיון בשנת 1956, וכינתה אותו "ניוון דיפוזי של החומר הלבן"; אולם המושג התמציתי יותר "פגיעה אקסונאלית דיפוזית" הועדף. סטריך חקרה את הקשר בין דמנציה וטראומת ראש, וטענה כי לפגיעה אקסונאלית דיפוזית תפקיד אינטגרלי בהתפתחות הסופית של דמנציה עקב טראומת ראש. המונח פגיעה אקסונאלית דיפוזית הוצג בראשית שנות השמונים.
עבד אל-קאדר ת'יאם
עבד אל-קאדר ת'יאם (בערבית: عابد القادر ثيام; נולד ב-3 באוקטובר 1998) הוא כדורגלן מאוריטני המשחק בעמדת הבלם בשוליה.
קריירת מועדונים
ת'יאם התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מונקו ובסיום עונת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של המועדון.
בקיץ ת'יאם חתם בבולון.
בקיץ הצטרף לשוליה.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, ת'יאם שיחק בנבחרת הנערים של צרפת. ב-24 במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאוריטניה בניצחון 0-2 נגד.
וילם ואן אאלסט
וילם ואן אאלסט (בהולנדית: Willem van Aelst ; 16 במאי 1627 – 1683) היה צייר הולנדי אשר התמחה בציורי טבע דומם, בעיקר בשילוב פרחים ובשר ציד.
קורות חיים
ואן אאלסט נולד בדלפט והיה בנו של שופט. ואן אאלסט למד ציור מדודו, הצייר אוורט ואן אאלסט וב-9 בנובמבר 1643 נרשם כצייר-אמן בגילדת לוקס הקדוש בדלפט.
בשנת 1656 שב ואן אאלסט להולנד, ועבר להתגורר באמסטרדם. בשל הצלחתו הוא התגורר על גדת תעלת פרינסנחראכט.
ואן אאלסט נפטר באמסטרדם בשנת 1683 לערך (או זמן קצר לאחר שנה זו).
גסטון בשלאר
עיקר תרומתו הייתה בחקר הפואטיקה והפילוסופיה של המדע. בשלאר הניח את היסודות לניתוח הקשיים של תורת ההכרה (Obstacle épistémologique) אותם כינה "השבר ההכרתי" (Rupture épistémologique). בשלאר היה מבכירי האקדמיה הצרפתית למדעים, והשפיע רבות על פילוסופים צרפתיים אחרים כגון מישל פוקו, לואי אלתוסר, ז'אק דרידה ודומיניק לקור.
חייו
גסטון בשלאר נולד ב-27 ביוני 1884 בכפר בר-סור-אוב (Bar-sur-Aube) שבחבל שמפיין כבן למשפחת סנדלרים. בשנים 1895–1902 התחנך בבית הספר היסודי שבכפר, ולאחר מכן הועסק כמתלמד בבית הדואר.
בשנים 1906–1907 גויס לשירות בצבא כמפעיל טלגרף, ועם סיום שירותו חזר לפאריס והועסק שוב בתחום התמחותו כמפעיל טלגרף בדואר. תוך כדי מהלך עבודתו בשנים 1907–1912 קיבל תואר ראשון במתמטיקה והמשיך להתמחות כמהנדס טלגרף. בשנת 1914 מעט לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה נישא בשלאר, ומייד לאחר מכן גויס לשירות צבאי קרבי בחזית הגרמנית. בשנת 1919 עם סיום המלחמה, חזר לאקדמיה ועד שנת 1930 הועסק כמורה לפיזיקה וכימיה בבית הספר שבכפר הולדתו.
בשנת 1937 זכה בשלאר בעיטור אביר לגיון הכבוד. משנת 1940 ועד 1955 שימש כפרופסור בסורבון והממונה על הקתדרה להיסטוריה ופילוסופיה. בשנת 1951 זכה בעיטור קצין לגיון הכבוד, ובשנת 1954 הוכתר כפרופסור כבוד של הסורבון. בשנת 1955 נבחר לאקדמיה הצרפתית למדעים ובשנת 1960 הוכתר כמפקד לגיון הכבוד. בשלאר נפטר בפאריס בשנת 1962 ונקבר בכפר הולדתו.
עבודתו של בשלאר התקבלה בספקנות, ולא הובנה במלואה בעולם דובר האנגלית.
על הפסיכולוגיה של המדע
כדוגמה לכך משתמש בשלאר בפרקים הראשונים מתוך עבודתו של ורנר הייזנברג בנושא מכניקת הקוואנטים. הוא מציע לחלופין, להשתמש בתאוריה הקורפוסקולרית ובתאוריה האנדולטורית המשלימות אחת את השנייה. לטענתו זוהי דוגמה מצוינת לחשיבות השילוב של הידע הפסיכולוגי במדע, מכיוון שהיא יוצרת תיקון ספונטני של שגיאות באמצעות הצגת העמדה המנוגדת.
בשלאר טוען כי ההתקדמות המדעית עלולה להיעצר כתוצאה ממבנים נפשיים מסוימים אשר יוצרים את מה שהוא מכנה "מחסום הכרתי". משימתה של תורת ההכרה הוא לסלק את המבנים הנפשיים המשפיעים על המדע במטרה לסייע למדענים להתגבר על מחסומי הידע.
השבר ההכרתי והשפעתו על ההתקדמות המדעית
בשלאר מבקר את משנתו הפוזיטיביסטית של אוגוסט קונט הרואה במדע תהליך מתמשך. לטענתו, פיתוח מדעי כמו תורת היחסות של איינשטיין מדגימה היטב את חוסר הקשר הטבוע בתהליך ההיסטוריה של המדע. לכן, מודלים הרואים את ההתפתחות המדעית כתהליך הם פשטניים ושגויים.
מהותו של השבר ההכרתי אותו מפתח בשלאר היא חוסר הקשר וההמשכיות של ההיסטוריה המדעית. אף על פי שהוא עצמו לא הרבה להשתמש במונח, הרי שהפילוסוף לואי אלתוסר דווקא הרבה להשתמש בו.
הוא הוכיח כי תאוריות חדשות משתלבות בתוך הישנות ליצירת שינויים בתפיסת רעיונות שונים. כך לדוגמה השימוש באופנים שונים של המונח מסה על ידי ניוטון ואיינשטיין, או העובדה כי גאומטריה לא אוקלידית אינה עומדת בניגוד לגאומטריה האוקלידית אלא משתלבת בתוכה ליצירת מסגרת מחשבתית רחבה יותר.
תורת ההכרה והמדע
בשלאר היה רציונליסט בהתאם למשנתו של רנה דקארט. הוא השווה את הידע המדעי לידע רגיל מבחינת הדרך שבה הוא נתפס, וראה את השגיאות האפשריות כאשליה.
לטענתו, תפקידה של תורת ההכרה הוא להראות את ההיסטוריה של תהליך הגיבוש של הרעיונות המדעיים. הוא אינו רואה במדע רעיון תאורטי בלבד אלא משלב בתוכו גם אלמנטים מעשיים, טכניים, וחינוכיים. כדוגמה לכך מביא בשלאר את רעיון פיתוח הנורה החשמלית המשלבת רעיון תאורטי על בסיס ידע מדעי ליצירת חפץ לשימוש מעשי.
מכאן נובע כי תורת הכרה אינה רק רעיון פילוסופי המשמש להצדקת תהליך מדעי אלא שהיא מהווה חלק ממשי ממהותה של התפתחות ההיסטוריה המדעית.
שינויים בתפיסה המדעית
בשלאר טוען כי המדע המודרני הוא תחליף האונטולוגיה של החומר באונטולוגיה של יחסיות שניתן להתייחס אליה כאל תהליך פילוסופי. כך לדוגמה הוא טוען כי המונחים הפיזיקליים של חומר וקרינה הם דומים למונחים של עצם ותנועה, אך בעוד הפילוסופיה הקלאסית מבחינה בין השניים, הרי שעל פי המדע המודרני אין הבחנה ביניהם. לכן, הוא טוען כי לא ניתן לבחון באופן מדעי חומר במצב סטטי שאינו בתנועה, והדבר עומד בניגוד גמור לתנאי הבחינה הקלאסיים על פי תורת ההכרה.
תחומים נוספים
בנוסף לעיסוקו בתורת ההכרה גילה בשלאר עניין בתחומים נוספים ובהם שירה, חלומות, פסיכואנליזה ודמיון. פרסומיו "הפסיכואנליזה של האש" משנת 1938, ו"הפואטיקה של החלל" משנת 1958 הם שתיים מעבודותיו הפופולריות ביותר.
כיבוש בגדאד
כיבוש בגדאד, או נפילת בגדאד (באנגלית: Fall of Baghdad; בערבית: سقوط بغداد) הוא הקרב שבמהלכו כבש צבא הודו הבריטית את בגדאד מידי האימפריה העות'מאנית. הקרב, שהתחולל בין 8 ל-11 במרץ 1917, היה התוצאה של מערכה כוללת שנמשכה כשנתיים.
שלב ההכנה
לאחר כניעתו של חיל המצב הבריטי בעיר כות ב-16 באפריל 1916 בקרב כות הראשון, עבר הכוח הבריטי שפעל באזור מסופוטמיה בדיקה ושיפוץ כלליים, בין השאר כדי להחזיר את המוניטין ואת כוח ההרתעה שלו. ביצוע תהליך זה הוטל על לוטננט גנרל פרדריק סטנלי מוד.
לאחר תום הקרבות באפריל הקדיש גנרל מוד כמעט את כל שאר שנת 1916 לבנייה מחודשת של הצבא. רוב החיילים שלו גויסו בהודו ונשלחו דרך הים לעיר בצרה. בזמן שבו אומנו החיילים, עסקו מהנדסי הצבא בהקמת מערכת של פסי רכבת שהחלה בבצרה וחיברה את החוף עם נקודות בעומק היבשה. הגנרל אף רכש כוח קטן של סירות נהר חמושות וספינות אספקה.
הבריטים החלו את המערכה החדשה ב-16 בדצמבר 1916. הכוח הבריטי מנה כ-50,000 חיילים מאומנים ומצוידים היטב מהגיס ההודי השלישי, שנודע גם בכינוי "גיס החידקל". הכוחות העות'מאניים היו מצומצמים יותר, קרוב ל-25,000 איש על פי ההערכות, בפיקודו של המושל ח'ליל פאשה.
הצעידה לבגדאד
בתום ההכנות התקדמו הבריטים במערכה זו במהירות וללא עצירות. גנרל מוד הצעיד את כוחותיו בזהירות, על שתי גדותיו של נהר החידקל. הכוחות העות'מאניים התבצרו באותה עת במקום שנקרא עיקול ח'דיירי. ב-19 בינואר 1917, אחרי שבועיים של מצור, הצליחו הבריטים לשבור את הביצורים ולכבוש את המקום. הקרב המשמעותי הבא היה על נהר ע'ראף, לאורכו הציבו הכוחות העות'מאניים קו הגנתי חזק. קרב זה נמשך שבועיים עד ל-4 בפברואר גם הוא, ובו שוב ניצחו הבריטים. קרב משמעותי נוסף נערך בעיקול דהרה והסתיים ב-16 בפברואר. לאחריו, ב-24 בפברואר כבשו הבריטים מחדש את העיר כות בקרב כות השני, כמעט שנה אחרי שאיבדו את השליטה בה. המפקד העות'מאני המקומי, מוסה קזם קראבקיר, לא נתן לחייליו להילכד בעיר כות בניגוד למפקד הבריטי, מייג'ור גנרל צ'ארלס טאונסנד, שעשה כן בקרב הראשון. לאחר הקרבות בחודשים ינואר ובפברואר חזרו כוחותיו של מוד לצעוד לעבר בגדאד ב-5 במרץ והגיעו למבואות העיר, על גדות נהר דיאלא, תוך שלושה ימים.
ח'ליל פאשה בחר להגן על בגדאד בכך שניהל את המערכה במרחק של 35 קילומטר מהעיר, בגבולות שבין החידקל לדיאלא. ההתקפה הראשונה ב-9 במרץ נהדפה בהצלחה על ידי הכוחות העות'מאניים. לאחר מכן הפנה הגנרל מוד את כוחותיו צפונה, במחשבה שיוכל לאגף את הכוח העות'מאני ולתקוף ישירות בבגדאד. ח'ליל פאשה בתגובה הוציא את כל הכוחות חזרה צפונה מלבד רגימנט אחד שהשאיר ליד נהר הדיאלא. מטרתו הייתה לאגף את הכוחות הבריטיים מצדו השני של הנהר במין "מהלך מראה". הבריטים הביסו את הרגימנט הבודד במתקפת פתע ב-10 במרץ, תבוסה שהפתיעה וערערה את ביטחונו של ח'ליל פאשה, שהורה לכוחותיו לסגת צפונה חזרה לעבר העיר.
עוד באותו יום הורו השלטונות העות'מאניים על פינוי העיר, אבל גם זה לא הספיק, והמצב יצא משליטתו של ח'ליל פאשה. הבריטים רדפו אחרי הכוחות העות'מאניים הנסוגים וכבשו את בגדאד ללא קרב ביום המחרת. התושבים קיבלו את החיילים הבריטים בברכה ובהתלהבות. שבוע מאוחר יותר ניסח מוד את "הכרזת בגדאד", שכללה בין היתר את המשפט הבא: "אנו באים לעריכם לא ככובשים אלא כמשחררים". הבריטים ניצלו את הבלבול שנוצר בקרב הכוחות העות'מאניים ולקחו כ-9,000 חיילי אויב בשבי.
בסופו של הקרב חששו הבריטים יותר מכל מהאפשרות שהעות'מאנים ינסו להציף את נהר החידקל. בסופו של דבר, לא היה ניסיון כגון זה.
תוצאות
הקרב הסתיים בניצחון חד-משמעי של הבריטים ובתבוסה נוספת של הממשלה העות'מאנית. הקרב עזר להשכיח במידה מסוימת את המבוכה והבושה ששררה בצד הבריטי בעקבות התבוסה בקרב הראשון על כות. הקרב השפיע משמעותית גם על חזיתות קרובות אחרות. האימפריה העות'מאנית נאלצה להפסיק את המערכה שניהלה בפרס כדי לנסות ולבנות צבא שימנע מהבריטים לכבוש את מוסול.
לאחר השלמת הכיבוש הפך מוד למושל מסופוטמיה בפועל, בשלטו על השטח מבצרה ועד בגדאד. הקצין הפוליטי של הגיס השלישי, פרסי קוקס, תכנן לנסח הצהרה על כך שהפרובינציה עברה לשליטה משותפת של בריטניה והודו. הממשל הבריטי בלונדון מנע ממנו את ניסוח ההצהרה ופנה למנהיגים ערבים מקומיים לעזרה בכינון מנהל מקומי בשליטה בריטית.
הממשל הקולוניאלי בהודו החזיק ברעיונות שונים לגבי השטח המדובר. חלקם של ההודים בכיבוש השטח היה משמעותי מאוד, והממשלה ההודית רצתה להעביר את השטח החדש לשליטתה.
אורמיה (רפואה)
אוּרֶמְיָה (או שַׁיֶּנֶת הַדָּם) היא מצב המתאר את אוסף הסימפטומים המופיעים כאשר תפקוד הכליות נפגע.
כיבוש בגדאד
תוצאות
מאבקי הכוח הובילו להקמת ועדת המנהל המסופוטמית בראשות הלורד קרזון. על הוועדה הוטל להכריע בשאלת השלטון בפרובינציות בצרה ובגדאד. החלטת הוועדה הייתה דומה לשאיפותיו של הממשל בלונדון. בצרה עברה לשלטון בריטי בלעדי, ללא השתתפות הודית בסמכויות השלטון, ובגדאד הועברה לשלטון ערבי.
אורמיה (רפואה)
בין הסימפטומים אפשר למנות:
אורמיה יכולת להוביל להופעת חַמֶּצֶת אורמית (Uremic Acidosis) כאשר קצב הסינון הגלומרולרי יורד מתחת ל־25 מ״ל לדקה. החמצת שתופיע מתאפיינת בפער אניוני (Anion gap) גבוה (אך לא יותר מ־20 מא״ק לליטר).
מקור ראשוני
מקור ראשוני הוא מסמך מקור (כלומר, שלא נוצר על סמך מסמך אחר) או חפץ פיזי אשר נכתב או נוצר בתקופה הנחקרת ואשר מספק מידע ממקור ראשון, עדות ישירה, לאירוע מסוים.
מקורות ראשוניים נבדלים ממקורות משניים אשר מכילים ניתוח, פרשנות ו/או שילוב מידע ממקורות ראשוניים.
להלן דוגמאות לסוגים שונים של מקורות ראשוניים:
אמיתי בן שפטיה
רבי אמיתי בן שפטיה היה מגדולי פייטני איטליה, מחכמי היהודים וראש הישיבה בקהילת אוריה (באיטלקית: Oria. בספרות הרבנית: אוֹיְרִי), במחוז פוליה שבדרום איטליה, ובנו של החכם והפייטן שפטיה בן אמיתי. חי ופעל באזור שנת ד'תר"ן (890). ראש אסכולת הפיוט הדרום-איטלקי וממעצבי הפיוט המרכז-אירופי בכלל. מפיוטיו הרבים היו לאבני היסוד של הסידור ומחזור התפילה היהודי, מהם הידוע ביותר הוא פיוטו המונומנטלי אזכרה אלהים ואהמיה.
משפחתו
רבי אמיתי (המכונה גם: ר' אמיתי בעל שם) הוא חלק ממשפחת אחימעץ האיטלקית, שקורותיה מסופרים במגילת אחימעץ. בספר "אוצר הגדולים" הביא שייתכן כי שרשי המשפחה מגיעים עד לגלות חורבן בית שני. אביו הוא רבי שפטיה בן אמיתי, פייטן ורופא, שאף ריפא על פי מגילת אחימעץ את בתו של בסיליוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית בתמורה לביטול גזירת שמד שגזר הקיסר על יהודי איטליה. אחותו של רבי אמיתי, כסיאה, נישאה לבן דודם רבי חסדיה בן חננאל, ומצאצאיהם היה אחימעץ בן פלטיאל. רבי חסדיה בן חננאל נהרג מאוחר יותר בשעת כיבוש אוריה בידי הערבים בשנת ד'תרפ"ה (925). לרגל נישואיהם של אחותו ובן-דודו חיבר רבי אמיתי את היוצר "אדון מגיד מראשית אחרית", בו הוא מפייט:, והולך ומתאר את כל הבריאה כעשויה אך ורק לצורך שמחתם של אדם וחוה, הזוג הראשון.
לרבי אמיתי נולד בן בשם עבדיאל, ובנו של רבי עבדיאל היה רבי ברוך, עליו מסופר כי אבי-סבו רבי שפטיה השתמש תמיד בספר קבלה קדמון העוסק במעשה מרכבה, ועם פטירתו עבר הספר בין צאצאיו עד שהגיע לרשותו של רבי ברוך; אך כאשר בהזדמנות אחת לא נהגו בספר בכבוד הראוי, פרצה מגפה במשפחת רבי ברוך, ולא שככה עד שהושלך הספר לים בתוך כד עשוי עופרת. רבי ברוך עצמו לא נפגע במגפה, אך כעונש נותר בלא יורשים זכרים עד מותו, וענף המשפחה תם עם נישואי בנותיו לאחרים.
חייו ויצירתו
רבי אמיתי מילא את מקום אביו כראש הקהילה של אוריה, ואף כיהן כראש ישיבה בעירו. בנוסף, היה רבי אמיתי פייטן פורה, אף יותר מאביו, וכן היה עשיר גדול ובעל נכסים.
במגילת אחימעץ מסופר גם על סכסוך שהיה לו עם מלמד בעירו אוריה בשם רבי משה, שבסופו הוכרח רבי משה לעקור לעיר הצפונית פאביה.
בשם האר"י מובא שנהג לומר רק את הפיוטים שחוברו לפי חכמת הקבלה, וביניהם כלל את פיוטי רבי אמיתי ואביו רבי שפטיה; בדומה לכך כותב כבר רבי אברהם בן עזריאל בספרו "ערוגת הבושם" כי רבי אמיתי ואביו רבי שפטיה, כלומר בקיאים בחכמת הקבלה.
פיוטיו הרבים עיצבו את צורתו של הפיוט המרכז-אירופי המוקדם, וחלקם הפכו לנכסי צאן ברזל של הפיוט היהודי ככלל. כבר בזמן הראשונים דנו גדולי החכמים בפיוטיו, כמו פיוטו "אשנבי שחקים" המוזכר בדבריהם של בעלי התוספות. על חשיבותו של רבי אמיתי בעיני בעלי התוספות תעיד העובדה כי רבנו תם, גדול חכמי צרפת במאה ה-11, טרח לכתוב פירוש לפיוט "אומץ בראש כל מועדות" של רבי אמיתי.
בפיוטיו ניכרת רוחן של הגזירות הקשות שנגזרו על יהודי איטליה בתקופת הקיסר הביזנטי בסיליוס הראשון, ומצויים בהם אף רמזים לוויכוחים דתיים שערכו מולו הכמרים הנוצריים; מאידך, חיבר רבי אמיתי גם פיוטי שמחה קולחים דוגמת "אדון מגיד מראשית אחרית". בפיוטיו הוא מרבה לשלב שמות מלאכים, ואחד הבתים בפיוטו "אזכרה אלהים ואהמיה" עורר פולמוס נרחב באשר לפנייה ל"מידת הרחמים" של הקב"ה ולא לקב"ה עצמו.
ידועים לנו למעלה מארבעים פיוטים של רבי אמיתי, מהם ציין חוקר הפיוט ישראל דוידזון עשרים ושלושה. שמעון ברנשטיין פרסם פיוט נוסף שלו (אופַן לשבת של שבועות) במאסף "חורב" כרך חמישי, ניסן תרצ"ט. פיוטיו כונסו בנספח למהדורת קלאר של מגילת אחימעץ, ובפרסום נפרד בידי יונה דוד.
בין הפיוטים שנכתבו גם "אפפונו מים" על קשיי הגלות.
בין פיוטיו קדושתא מקיפה לשבת חתן, מספר יוצרות (בהם, כאמור, מערכת של יוצר, אופן וזולת שכתב לחתונת אחותו), אופנים רבים, וסליחות. סליחתו הידועה ביותר היא אזכרה אלהים ואהמיה הנאמרת בקרב האשכנזים בהזדמנויות רבות, בהן בתפילת נעילה.
ידיעות רבות אודות רבי אמיתי נתפרסמו במחקרו בן ארבע השנים של חוקר הפיוטים בנימין קלאר, מנרצחי שיירת הדסה.
הירוגמיה
הירוגמיה (ביוונית: ἱερογαμία, מתוך ἱερὸς γάμος – הירוס הוא קדוש, גמוס הוא נישואים, יחסי מין), או ירוגמיה, היא נישואין מקודשים או זנות פולחנית, זנות מקודשת. למונח יש גם משמעויות באלכימיה ובפסיכולוגיה יונגיאנית.
מירצ'ה אליאדה, בספרו "המיתוס של השיבה הנצחית", כתב שהירוגמיה מבוססת על נישואי השמיים והאדמה (למשל זאוס והרה, אוסיריס ואיזיס), ומכאן נוצרה הבריאה הקוסמית. בחברות מסורתיות רבות, טקס הירוגמיה בא לבטא את איחוד היסודות המנוגדים, והוא מתקיים כחלק מטקסי ראשית השנה החדשה, חג המציין חזרה אל נקודת ההתחלה.
לפי סטפני בדין, חוקרת לימודים קלאסיים מאוניברסיטת פנסילבניה, זנות מקודשת לא התקיימה מעולם בעולם העתיק וכי הסיבה להפצתו של השקר הייתה ביזוי תרבויות זרות.
בעולם העתיק
מנהג זה הוא התפתחות האמונה על חתונת האלים (תיאוגמיה) שם מתקיימים נישואי קודש בין אל לאלה (למשל אשתר ותמוז), משם התפתח טקס סמלי, שבו אלה (המיוצגת על ידי כוהנת) קיימה יחסים עם המלך ובשלב מאוחר יותר משתתפים אנושיים מייצגים את האלוהויות (לרוב אלות נקבות) ומקיימים יחסים עם בני אנוש. כלומר, קיום יחסי מין מקודשים נחשבו לריטואלים שחיקו מעשים אלוהיים.
גם אצל החתים הייתה זנות מקודשת.
סטראבון בספרו גאוגרפיה (8.6.20) כתב על מקדש אפרודיטה בקורינתוס כי היו בו ״הטאירות שפחות המקדש״ רבות, בנוסף הוא כתב כי בעיר קומנה היו "נשים רבות העושות מלאכתן בגופן, לרוב מוקדשות". באותו ספר (11.14.16) תיאר סטארבון את מנהגם של מכובדים ארמנים ממחוז אקיליזנה המקדישים לאלה אנהיד את בנותיהם הבתולות, על מנת שיעסקו בזנות מקודשת קודם לנישואיהן.
המשורר פינדארוס תיאר בפרוטרוט את מקדש אפרודיטה ואת ההירוגמיה במקדש אפרודיטה בקורינתוס.
הרודוטוס סיפר (פרק 199), על סמך דברים ששמע אבל לא ראה במו־עיניו, שכל נשות בבל היו חייבות, לפחות פעם אחת בחייהן, לשבת במקדש עִשְׁתָר (אינָנָה) ולקיים יחסי מין עם כל גבר זר שיבחר בה, את כספי האתנן היו נותנות למקדש, ובפרק 93 סיפר שנשות לידיה היו אוספות נדוניה על ידי זנות מקודשת.
הרודוטוס, כמו גם פומפיוס טרוגוס וקליארכוס איזכרו זנות פולחנית של בתולות בקפריסין, כאירוע טקסי חד־פעמי בו מקריבות הנערות את בתוליהן לאפרודיטה. טרוגוס סיפר גם על זנות פולחנית בעיר לוקרי שבקלבריה.
ביום הכואס, כחלק משיבוש הסדר החברתי, המלכה (אשתו של הארכון) קיימה באגורה יחסי מין טקסיים עם דיוניסוס המגולם על ידי הכהן (או על ידי בעלה).
בדתות קדומות מטרת חגי הירוגמיה הייתה שמירת פוריות הטבע וכך גם בויקה; פוריות מלך ייצגה את פוריות האדמה (הממלכה).
יחסי אינדונזיה–הממלכה המאוחדת
יחסי אינדונזיה–הממלכה המאוחדת הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין הממלכה המאוחדת.
הירוגמיה
ביהדות
בספר מקבים ב מתוארת בשלילה זנות בחצר המקדש, אולם לא ברור מהכתוב האם הייתה זאת זנות רגילה או זנות מקודשת "והגויים זללו וסבאו בקודש, וישכבו עם נשים זונות בחצר הבית, ויביאו בתוך ההיכל כל דבר אשר לא כדת, ויקריבו כל דבר פיגול על המזבח ה'."
יחסי אינדונזיה–הממלכה המאוחדת
על פי סקר השירות העולמי של ה-BBC ב-2013, 65% מהאינדונזים רואים את השפעתה של בריטניה באופן חיובי, כאשר רק 15% מביעים דעה שלילית, מה שהופך את אינדונזיה למדינה עם התפיסה השנייה החיוב ביותר של בריטניה באסיה אחרי דרום קוריאה.
הירוגמיה
בנצרות
הנצרות שוללת הירוגמיה. פאולוס מתייחס לתופעת ההירוגמיה בקורינתוס באיגרת הראשונה אל הקורינתים.
יחסי אינדונזיה–הממלכה המאוחדת
היסטוריה
חברת הודו המזרחית ההולנדית הייתה כמעט באופן קבוע בעימות עם הבריטים, עימות שהוחרף לאחר הרצח האכזרי של 19 עובדי חברת הודו המזרחית הבריטית באמבון באיי התבלינים, בשנת 1623. בתקופת המאה ה-18 רוכזו נכסי החברה באיי הודו המזרחית. לאחר מאבק מלחמתי בבריטניה וכבוש הולנד בידי צרפת, נקלעה חברת הודו המזרחית ההולנדית לקשיים כלכליים. בשנת 1798 פורקה החברה, ניסיון להקימה מחדש לאחר שפשטה רגל נכשל. היא הולאמה ב-31 בדצמבר 1799 על ידי הצרפתים שמשלו בהולנד, וב-1806 קרסה החברה שוב. מכיוון שהולנד סופחה לצרפת בשנת 1810 השתלטה בריטניה בשנת 1811 על רבים מהאיים, לפי דרישת לורד מינטו מושל נחלות בריטניה בהודו, ושלטה בהם רשמית עד 1816. בעקבות החלטת קונגרס וינה מ-1815 נסוגה בריטניה מהאיים בשנים 1816–1817, והלורד מינטו רגז על כך. האיים שפנתה בריטניה נמסרו לשלטון ישיר של ממלכת הולנד, והפכו לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים.
הירוגמיה
בנצרות
אוסביוס מקיסריה כתב שקונסטנטינוס הרס את מקדש ונוס בבעלבכ, שם מכובדים הניחו לנשותיהם ולבנותיהם לבצע ניאוף חסר בושה.
יחסי אינדונזיה–הממלכה המאוחדת
היסטוריה
במסגרת הסכם שנחתם בין בריטניה להולנד ב-1824 הסכימה בריטניה לפנות את נחלותיה שמדרום לסינגפור שהיו בנגקולו בסומטרה ועוד מקום שמקומו אינו ברור, בתמורה לאזור מלאקה בחצי האי המלאי שנשלטה בידי ההולנדים. ההסכם בוצע ב-1825. הגבולות שנקבעו אז בין השטחים ההולנדים לבין השטחים הבריטים נותרו עד היום הגבולות בין אינדונזיה לבין מלזיה, במצר מלאקה.
הירוגמיה
בתת-היבשת ההודית
בהודו הקדומה היה מנהג הנגר־וודו, האישה היפה ביותר בעיר זכתה לכבוד להיות הירוגמי או קורטיזנה והתשלום עבור שרותיה היה גבוה מאד.
יחסי אינדונזיה–הממלכה המאוחדת
היסטוריה
הבריטים שלטו בחצי האי המלאי (מלאיה הבריטית) ובצפון בורנאו, בעוד ההולנדים שלטו בג'אווה, סומטרה, ורוב הארכיפלג האינדונזי עד הפלישה היפנית בשנת 1942. במהלך מלחמת העולם השנייה, כוחות בעלות הברית שהובלו על ידי הבריטים היו מעורבים בלוחמה עם חיילים ומיליציות אינדונזיות רפובליקניות במהלך קרב סורבאיה בשנת 1945. הכוחות ההודים כבשו בהצלחה את סורבאיה מטעם הולנד, אך התמודדו עם התנגדות עזה מצד חיילים ומיליציות אינדונזיות.
בשנת 1962 התנגשו שוב הצבא הבריטי והכוחות המזוינים האינדונזיים בלוחמה מוצהרת בצפון בורנאו (סבאח וסארוואק) במהלך עימות אינדונזיה–מלזיה. ממשל סוקרנו האינדונזי היה נגד יוזמת הפירוק הבריטית על הקמת מלזיה, התמזגות פדרציית מלאיה (כיום מערב מלזיה), סינגפור ומושבת הכתר / פרוטקטורטים של סבאח וסראוואק (המכונים ביחד בשם בורנאו הבריטית), כיום מזרח מלזיה). הבריטים סייעו לכוחות המזוינים של מלזיה נגד מערכות ומבצעים אינדונזיים בצפון בורנאו. עם נפילת סוקרנו ובשל בעיות פנימיות, איבדה אינדונזיה את כוונתה להמשיך במאבק והלחימה פסקה. אינדונזיה הסכימה לבסוף להקמת הפדרציה המלזית.
הירוגמיה
בתת-היבשת ההודית
זנות מקודשת קשורה לפולחן קאלי. בנוסף, בדרום הודו ובמערבה קיימת מסורת הדבאדסי (משרתות האל דווה  או האלה דווי ). נשים אלה הוכשרו במסורת ריקוד האודיסי ובמסורות אמנותיות קלאסיות אחרות, ונהנו ממעמד חברתי גבוה ובנוסף שירתו את המקדש בדרך של נישואין מקודשים.
יחסי אינדונזיה–הממלכה המאוחדת
היסטוריה
לאחר השנים הסוערות של שנות ה-60, היחסים בין אינדונזיה לבריטניה השתפרו מאז. בגלל חשיבותה של האנגלית כשפה בינלאומית, ממשלת אינדונזיה מקדמת את חינוך האנגלית כשפה זרה החשובה ביותר הנלמדת בבתי ספר אינדונזיים מאז שנות ה-70. המועצה הבריטית הוקמה בשנת 1948 בג'קרטה, על מנת לקדם את התרבות הבריטית באינדונזיה באמצעות טיפוח תחומי הליבה: אנגלית, אומנויות, חינוך וחברה.
הירוגמיה
בתת-היבשת ההודית
יחסי מין מקודשים הם פרקטיקה נפוצה גם בטנטרה של זרם הוג'ריאנה.
יחסי אינדונזיה–הממלכה המאוחדת
היסטוריה
בשנת 1974 ביקרה המלכה אליזבת השנייה באינדונזיה, והפכה להיות המלך הבריטי הראשון שערך ביקור רשמי במדינה. בשנת 1989, הנסיך והנסיכה מוויילס ביקרו באינדונזיה. נסיך ויילס ביקר בהמשך ביוגיאקרטה ובורובודור בשנת 2008.
באוקטובר 2012 קיבל נשיא אינדונזיה סוסיליו באמבאנג יודהויונו את הצלב הגדול של אבירי הכבוד של מסדר האמבט שהוענק על ידי המלכה אליזבת השנייה.