cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מעיין רפיח
מעיין רפיח (נולד ב-12 במאי 1995) הוא גולש רוח ישראלי על גלשן מדגם "ניל פרייד RS:X", ובעבר על דגם "ביק טכנו 293". הוא אלוף נוער אולימפי לאחר שניצח באולימפיאדת הנוער סינגפור בשנת 2010, וזכה במדליית כסף באליפות העולם לנוער בדגם ניל פרייד RS:X בשנת 2013.
ביוגרפיה
רפיח נולד בהרצליה, שם הוא החל להתאמן בגלישת רוח במועדון בני הרצליה. רפיח החל להתחרות בתחרויות בינלאומיות בגיל 13 על גלשן מדגם "ביק טכנו 293". בשנת 2008 הגיע למקום השמיני באליפות העולם לנוער בדגם זה והגיע למקום התשיעי בתחרות זו שנה לאחר מכן. בשנת 2010 הוא זכה במדליית הזהב באולימפיאדת הנוער הראשונה שנערכה בסינגפור ובאליפות איטליה הפתוחה לנוער בדגם זה. אולם הגיע רק למקום השמיני באליפות אירופה לנוער עבור דגם זה ולמקום ה-13 באליפות העולם לנוער בדגם זה.
לאחר אולימפיאדת הנוער עבר רפיח לגלוש בגלשן "ניל פרייד RS:X". באליפות העולם לנוער בדגם זה שנערכה בשנת 2010 הוא הגיע למקום ה-48 ובשנת 2011 הוא שיפר את מקומו וסיים במקום ה-37. הישג יותר משמעותי רשם רפיח באותה שנה באליפות אירופה לנוער בדגם זה בה סיים במקום ה-11. רפיח שב להתחרות ב-2013. הוא סיים במקום החמישי באליפות העולם לנוער של איגוד השיט הבינלאומי שנערכה בלימסול שבקפריסין, ובמקום ה-12 באליפות אירופה לנוער. בסוף השנה זכה רפיח במדליית הכסף באליפות העולם לנוער בדגם "ניל פרייד RS:X" שנערכה בצ'יוויטווקיה שבאיטליה.
מאמנו של רפיח לאורך השנים היה רוני מאיר.
צופי צרפת
תנועת הצופים בצרפת כוללת כ-80 ארגוני צופים ופדרציות עם כ-180,000 צופים וצופות. לצד גרמניה, צרפת היא המדינה עם הצופים הכי מפולגים בעולם (המספר הגדול ביותר של ארגוני צופים שונים במדינה).
על פי החוק הצרפתי, כל ארגוני הנוער הפעילים ברמה הלאומית יכולים להיות מוכרים על ידי משרד הנוער והספורט של צרפת. רק תשעה מתוך 80 הארגונים הנ"ל אכן מוכרים על ידי המשרד. הרוב המכריע הם ארגוני צופים שאינם מוכרים: הפעולה שלהם אינה בלתי חוקית תחת החוק הצרפתי, אבל המדינה לא תומכת בהם.
ארגוני צופים לאומיים מוכרים
ארגוני הצופים הלאומיים המוכרים מאוגדים בשתי התאחדויות ובארגון עצמאי אחד.
התאחדות הצופים בצרפת
Fédération du Scoutisme Français (התאחדות הצופים בצרפת) היא התנועה הלאומית של צרפת החברה גם בארגון העולמי של תנועת הצופים (WOSM) וגם באגודת המדריכות והצופות העולמית (WAGGGS). בהתאחדות יש כ-120,000 חברים המשויכים לחמישה ארגוני צופים. Scoutisme Français נוסדה ב-1940, עם העזרה של משטר וישי, על ידי מספר ארגוני צופים צרפתים שהגיעו להחלטה יחד להקים את ההתאחדות. חברי ההתאחדות הם:
Conférence Française de Scoutisme
Conférence Française de Scoutisme (כנס צרפת לצופיות) כולל כ-35,000 חברים המקובצים לשלושה ארגוני צופים:
Scouts unitaires de France
Scouts Unitaires de France (איחוד הצופים בצרפת) נוסד בשנת 1971 כתגובה לחידוש פדגוגי בתוך Scouts de France אשר פיצל גדודי חניכי הצופים (unités) לשתי שכבות גיל חדשות ויישם חינוך משולב של בנים ובנות יחד. איחוד זה הוא ארגון קתולי ומונה כ-23,000 חברים.
ארגונים אזוריים או מקומיים
ישנם לפחות 50 ארגוני צופים עצמאיים בצרפת מחוץ להתאחדויות המוזכרות עד כה. רובם מזוהים על ידי הרשויות המקומיות או האזוריות וחלקם באמצעות קהילות דתיות. הם נאמדים בכמות של כ-5,000 צופים וצופות.
אזקיאל נדואסל
אזקיאל אליאג'ים נדואסל (בצרפתית: Ezechiel Aliadjim N'Douassel; נולד ב-22 באפריל 1988) הוא כדורגלן צ'אדי המשחק בעמדת החלוץ בבהאינגקארה ובנבחרת צ'אד.
קריית מועדונים
נדואסל התחיל את הקריירה שלו בקבוצת טורבילון, וכשהיה בן 19 הצטרף לאוראן מליגת העל האלג'יראית, בה לא מצא את מקומו ולכן עזב לבלידה. כבר בהופעת הבכורה שלו בקבוצה הבקיע צמד שהעניק לקבוצתו ניצחון 2–1. בעונת הבכורה שלו הבקיע 5 שערים ב-16 הופעות. בסך הכל שיחק שנתיים וחצי במועדון, וכבש 12 שערי ליגה ב-29 הופעות במדי הקבוצה.
ב-9 בינואר 2011 חתם בקלאב אפריקן מליגת העל התוניסאית. בקיץ חתם בטרק גרוזני מליגת העל הרוסית. נדואסל לא הצליח לתפוס מקום בהרכב הקבוצה, ובקיץ הושאל לקוניאספור מליגת העל הטורקית. גם בקוניאספור נדואסל לא מצא את מקומו ובינואר חזר לקלאב אפריקן. לקראת עונת לא הצליח נדואסל למצוא קבוצה, ובינואר  חזר לאלג'יריה וחתם בחוסיין דיי עד לסיום העונה. בקיץ חזר לתוניסיה וחתם בספייקסן במדיה כבש תשעה שערים ב-26 הופעות בליגה.
ב-4 בספטמבר 2016 הגיע נדואסל לישראל וחתם לשלוש שנים בעירוני קריית שמונה. ב-17 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף וכבש את שערו הראשון בישראל בתיקו 3-3 מול הפועל תל אביב. נדוסאל ערך 15 הופעות בכל המסגרות במדי הקבוצה, בהן כבש ארבעה שערים, וב-1 בפברואר 2017 שוחרר מהמועדון חתם בהפועל תל אביב עד לסוף העונה. ארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעות הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל כפר סבא שהסתיים בתיקו 0–0. במשחקו השני, שנערך ב-12 בפברואר, כבש נדוסאל את שערו היחיד במועדון, בניצחון 2–0 על מועדון ספורט אשדוד. בסך הכל שותף נדוסאל בחמישה משחקים בהפועל תל אביב, וב-15 במרץ 2017 שוחרר מהקבוצה לאחר עבירות משמעת.
ב-7 באוגוסט 2017 חתם בפרסיב באנדונג האינדונזית.
ב-22 בדצמבר 2019, נדואסל חתם בבהאינגקארה.
נבחרת לאומית
נדואסל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'אד ב-8 בפברואר 2005, במשחק נגד. ב-6 במרץ 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3–2 על. נדואסל משמש כקפטן הנבחרת.
מרד הסטרפים
מרד הסטרפים הוא הכינוי שניתן לסדרת מרידות שפרצו בממלכת פרס האחמנית במאה ה-4 לפנה"ס השם נובע מכך שמנהיגי המרד היו סטרפים (מושלי פרובינציות) שניסו להפוך לשליטים עצמאיים, בלי להיות תלויים במלך פרס.
המרד החל בשנת 372 לפנה"ס, כאשר הסטרפ של קפדוקיה דטמס פתח במרד נגד המלך ארתחששתא השני. דטמס הדף את התקפות הסטרפים הנאמנים לארתחששתא בהצלחה רבה. בשנת 366 לפנה"ס הצטרף למרד אריוברזנס, הסטרפ של פריגיה, משום שהמלך רצה להחליף אותו. ארבע שנים לאחר מכן הצטרף אל המרד גם אורונטס, הסטרפ של ארמניה. ובשל עוצמתו הרבה ומוצאו האצילי נבחר להנהיג את המרד. אולם אורונטס בגד בחבריו והסגיר אותם למלך. אריוברזנס ודטמס נהרגו, אולם השאר קיבלו חנינה, ואורונטס קיבל הרחבה רצינית לסטרפיה שלו.
כבתה אין זקוק לה
כבתה אין זקוק לה היא הלכה מהלכות הדלקת נרות חנוכה לפיה אם לאחר שהודלקו נרות החנוכה כבו הנרות, אין צורך לחזור ולהדליקם.
פירושי הראשונים לדברי רב הונא
כאמור, לדעת רב הונא אין להדליק נרות חנוכה בפתילות ושמנים הפסולים להדלקת נרות שבת. הטעם שנתן רבא לדבריו הוא כפול: כבתה זקוק לה, ומותר להשתמש לאורה. התוספות הקשו, שלכאורה די היה בטעם שכבתה זקוק לה כדי לאסור את ההדלקה בשמנים ובפתילות אלה, הן בחול והן בשבת. תוספות תרצו שיש דיוק לשוני בדברי רב הונא: מדוע היה צריך לחלק את האיסור לשני חלקים, "בין בשבת בין בחול", די היה לו לומר שאין מדליקים בהם, והדבר היה מתפרש כך מאיליו, אלא שבא ללמדנו שישנה בעיה כפולה בהדלקה בשבת, הן מצד שכבתה זקוק לה, והן מצד שמותר להשתמש לאורה ועלול יהיה לתקן את הנר. הרמב"ן, לעומת זאת הבהיר שדין "כבתה זקוק לה" הוא דין עצמאי, מלבד חיוב ההדלקה, ומחמת האיסור להדליק אש בשבת, אין חיוב זה נוהג בשבת, ולכן בשבת הטעם היחיד שיש להדליק אש בפתילות ושמנים שמדליקים בהם בשבת הוא משום שמותר להשתמש לאורה.
פסיקת ההלכה
הפסיקה המקובלת היא כדעת רבי זירא, ובכלל זה לעניין שאם כבתה אין זקוק לה. הרי"ף הביא בפסקיו רק את דברי רבי זירא, ומכאן שפסק כשיטתו. תוספות ביארו שיש לפסוק שכבתה אין זקוק לה, כיוון שרב הונא החלוק על כך הוא יחיד כנגד רבים. כך פסק גם הרמב"ם שאם כבתה אינו זקוק להדליקה פעם נוספת, ושלכן ניתן להדליק נרות חנוכה גם בפתילות ובשמנים הפסולים להדלקת נרות שבת. וכן פסק השולחן ערוך.
בערב שבת
בשו"ת תרומת הדשן נשאל: תשובתו היא שגם בערב שבת, אף על פי שההדלקה הייתה מבעוד יום, ועדיין לא קיבל שבת, אין זקוק לה. הט"ז חלוק על כך, ולדעתו במקרה שכבו הנרות לפני שקיבל עליו את השבת יש להדליקם בלי ברכה.
ראמה השמיני, מלך תאילנד
המלך אנאנדה מאהידון, ראמה השמיני (Ananda-Mahidol על־פי הכתיב המסורתי הפאלי/הודי; 20 בספטמבר 1925 – 9 ביוני 1946), היה המלך השמיני של תאילנד לשושלת צ'אקרי.
ביוגרפיה
בעת שהוכר כמלך על ידי האספה הלאומית במרץ 1935, הוא היה בן תשע והתגורר בשווייץ. הוא חזר לתאילנד בדצמבר 1945, אך כעבור שישה חודשים ביוני 1946, הוא נמצא ירוי במיטתו וללא רוח חיים.
למרות שבהתחלה סברו שמדובר בתאונה או בהתאבדות, בדיקות רפואיות קבעו שהוא נרצח. הנסיבות המסתוריות סביב מותו נשארו במחלוקת עד היום.
לאחר מותו המסתורי של המלך ראמה השמיני, הומלך אחיו, פומיפון אדוניאדט, כראמה התשיעי, מלך תאילנד, ב־9 ביוני 1946.
אוניברסיטת המלכה בבלפסט
אוניברסיטת המלכה בבלפסט (באנגלית: Queen's University Belfast; בראשי התיבות: Queen's או QUB) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית בבלפסט, בירת צפון אירלנד, שבממלכה המאוחדת. האוניברסיטה נוסדה ב-1845 ונפתחה ארבע שנים מאוחר יותר ב-1849 בשם "קולג' המלכה, בלפסט". אוניברסיטה זו נמנית בין האוניברסיטאות המובילות בממלכה המאוחדת ובאירלנד, ולה מורשת והיסטוריה מכובדות. האוניברסיטה מציעה תארים אקדמיים ברמות שונות ובתחומי דעת רחבים, עם למעלה מ-300 תוכניות תואר. סגן הנשיא הנוכחי הוא איאן גריר, בעוד הילרי קלינטון נושאת בתואר הסמלי והייצוגי, נשיאת האוניברסיטה. האוניברסיטה חברה ברשת אוטרכט וחברה בקבוצת ראסל.
היסטוריה
שורשי אוניברסיטת המלכה בבלפסט מקורם ב"מוסד האקדמי של בלפסט", שהוקם ב-1810 ונותר. האוניברסיטה הנוכחית הוקמה לראשונה כ"קולג' המלכה" ב-1845 כמוסד אקדמי הקשור באופן מקביל ל ול, כחלק מ — שנוסדה במטרה לעודד השכלה גבוהה אצל פרסביטריאנים וקתולים, כמוסד נגדי לטריניטי קולג' שבדבלין, אז מוסד אנגליקני.
קולג' המלכה בבלפסט נחנך ב-1849. הבניין הראשי שלו, משכנה הראשי, בניין לניון, תוכנן בידי האדריכל האנגלי סר. בעת פתיחתה מנה סגל האוניברסיטה 23 פרופסורים ו-195 סטודנטים. חלק מהסטודנטים הראשונים באוניברסיטה נבחנו חיצונית באוניברסיטת לונדון. "חוק האוניברסיטאות האיריות 1908" פיזר את האוניברסיטה המלכותית של אירלנד אשר החליפה את אוניברסיטת המלכה של אירלנד ב-1879, ויצר שתי אוניברסיטאות נפרדות: האוניברסיטה הלאומית של אירלנד ואוניברסיטת המלכה בבלפסט. ב-1909 למדו באוניברסיטה כ-600 סטודנטים, מרביתם מתשעת המחוזות ההיסטוריים של אלסטר.
ב-20 ביוני 2006 הודיעה האוניברסיטה על תוכנית השקעה בסך 259 מיליון לירות שטרלינג המתמקדת במיומנות, גיוס ומחקר. אחת התוצאות של השקעה זו הייתה הקמתה של ספרייה אוניברסיטאית חדשה. "הספרייה של מקליי" תוכננה בידי משרד ארכיטקטורה מבוסטון בשיתוף פעולה עם משרד אדריכלים מבלפסט, ונפתחה ב-2009. הבניין נקרא על שמו של סר אלן מקליי, נדבן ואיש עסקים. האוניברסיטה היא אחד המעסיקים הגדולים ביותר בצפון אירלנד, עם כוח עבודה כולל בן 3,903 עובדים, מתוכם 2,414 חברים בסגל האקדמאי ו-1,489 עובדי מנהלה.
קמפוסים
בנוסף לקמפוס הראשי של האוניברסיטה בשוליו הדרומיים של מרכז העיר בלפסט, לאוניברסיטת המלכה בבלפסט שני קולג'ים מחוץ למתחם האוניברסיטה עצמו — קולג' סנט מרי וקולג' סטרנמיליס הממוקמים במערב ובדרום-מערב העיר בהתאמה. מכללות אלה מציעות הכשרת מורים למעוניינים בקריירת הוראה ובמגוון קורסים לתארים אקדמיים, שכולם מתרכזים במקצועות שבע האמנויות החופשיות. בעוד האוניברסיטה מגדירה את הקמפוס שלה כאתר הראשי שלה, פקולטות האוניברסיטה נפרשים למעשה על פני מספר רחובות ציבוריים בדרום בלפסט, ובראשם "דרך האוניברסיטה", "כיכר האוניברסיטה", "רחוב האוניברסיטה", "דרך מיילון" ו"דרך סטרנמיליס", ובמיקומים רחוקים יותר כמו ברובע טיטאניק ופורטאפרי.
פקולטות ובתי ספר
החיים האקדמיים בקווינס מאורגנים בחמישה עשר בתי ספר בשלוש פקולטות:
בוגרים ידועים
בין בוגריה הידועים של האוניברסיטה נכללים :
מחקר מיליון הנשים
מחקר מיליון הנשים מנתח את המידע הבריאותי של יותר ממיליון נשים בנות 50 ויותר. המחקר נעשה בידי קבוצת חוקרים באוניברסיטת אוקספורד ובראשם דיים ולרי ברה. המחקר נערך בשיתוף שירותי הבריאות בבריטניה והאגודה לחקר הסרטן בבריטניה בסיוע מימון מהמועצה למחקר רפואי בבריטניה. המחקר נועד להאיר שאלות מהותיות הנוגעות לבריאותן של נשים בקבוצת הגיל הזו והוא אכן עמד ביעד זה, ולא זו בלבד, אלא שהחוקרים ממשיכים לתרום ממצאי המחקר לירחוני רפואה נחשבים.
ממצאי מחקר מיליון הנשים, ביחד עם ממצאי הניסוי מארצות הברית [the whi trial] השפיעו על מדיניות הבריאות בבריטניה בכל הנוגע לטיפול הורמונאלי לנשים.
המחקר
בין השנים 1996 - 2001 הוזמנו יותר ממיליון נשים לבצע בדיקת שד רוטינית ב-66 מרכזים לבדיקת השד ברחבי בריטניה. ביחד עם ההזמנה לבדיקה, קיבלו הנשים שאלונים, שאותם התבקשו למלא עד למועד הבדיקה. בסביבות 70% מהנשים מילאו והשיבו את השאלונים והסכימו לקחת חלק במחקר. מחקר מיליון הנשים הוא המחקר הגדול ביותר מסוגו בעולם.
מטרות
מטרת המחקר לענות על השאלות:
מעקב אחר הנשים מצביע על כך שנשים המקבלות טיפול הורמונלי נמצאות בסיכון גדול יותר לחלות בסרטן שד מנשים שאינן מקבלות טיפול זה. לעומת זאת, נשים שקיבלו טיפול הורמונלי בעבר אינן נמצאות בסיכון גבוה יותר לחלות. המחקר גם הראה שהסיכון גבוה למי שמקבלות טיפול הורמונלי משולב של אסטרוגן ופרוגסטוגן מאשר בקרב מי שמקבלות טיפול באסטרוגן בלבד. נשים המקבלות טיפול משולב נמצאות בסיכון של פי שניים מאשר נשים ללא טיפול הורמונלי בעוד שנשים המקבלות טיפול באסטרוגן בלבד נמצאות בסיכון של פי 1.3. השימוש בטיפול הורמונלי גרם בעשור שבין 1993 - 2003 לתוספת תחלואה של כ-20,000 מקרים של סרטן השד בבריטניה.
ידוע שנשים בתקופת הבלות שלא עברו כריתת רחם נמצאות בסיכון גדול יותר לחלות בסרטן האנדומטריום (דופן הרחם) אם הן נוטלות טיפול באסטרוגן בלבד. מעקב אחר 700,000 נשים מהמחקר אישש זאת, ואף הראה שנשים הנוטלות טיבולון גם הן נמצאות בסיכון מוגבר לחלות בסרטן אנדו מטריאלי. לעומת זאת, בקרב נשים הנוטלות טיפול משולב (אסטרוגן ופרוגסטוגן) עשויה להיות אף ירידה בסיכון לחלות. השפעות אלו תלויות גם ב-BMI של הנשים: ההשפעות השליליות של טיבולון ואסטרוגן בלבד קשות יותר אצל נשים רזות ואילו ההשפעות החיוביות של אסטרטגן ופרוגסטוגן גדולות יותר אצל נשים שמנות.
טיפול הורמונלי וסרטן השחלות
תוצאות המחקר מראות על גידול קטן בסיכון לחלות בסרטן השחלות בקרב נשים הנוטלות הורמונים. ההוכחה לסיכון מוגבר זה מתבססת על ממצאים מ-948,576 נשים בגיל הבלות לאורך כ-5 שנים. סיכון מוגבר זה לא נמצא בקרב נשים שנטלו הורמונים בעבר. לגבי נשים הנוטלות הורמונים בהווה נמצא כי בקרב כל 1,000 נשים המקבלות טיפול הורמונלי – 2.6 פיתחו סרטן בשחלות במהלך 5 שנים, לעומת 2.2 (מתוך 1,000) – אשר אינן נוטלות הורמונים. לא נמצא הבדל בין טיפול הורמונלי משולב או אסטרוגן בלבד וכן לא היה שוני בין הנוטלות את ההורמונים באופן אוראלי או באמצעות מדבקות. תוצאות אלו הן שוות ערך למקרה אחד נוסף של סרטן השחלות על כל 2,500 נשים המקבלות הורמונים ומקרה מוות אחד נוסף על כל 3,300 נשים, הנוטלות הורמונים, במהלך 5 שנים.
מפרסמי המחקר טוענים כי יש לבדוק תוצאות אלו בהקשר של סיכונים ותועלות אחרות של הטיפול ההורמונאלי. בפרט בהתייחס להשפעה הכוללת של הטיפול ההורמונאלי על 3 סוגי הסרטן הנפוצים בקרב נשים: שד, רחם ושחלות. יחדיו שלושת סוגי הסרטן הלל מהווים 4 מתוך 10 מקרי סרטן בקרב נשים בבריטניה. על פי הממצאים, אצל נשים בגילאים 50–69, כ-19 מקרים של אחד מסוגי הסרטן הללו יתפתחו במהלך 5 שנים אצל כל 1,000 נשים שאינן מקבלות הורמונים, לעומת 31 מתוך 1,000 בקרב נשים אשר כן נוטלות הורמונים. הסיכון המוגבר מופיע בקרב נשים הנוטלות טיפול הורמונלי משולב.
השפעות מחקר מיליון הנשים
המודעות הציבורית לממצאי המחקר הובילו לשינויים התנהגותיים – בעיקר לירידה מהירה במרשמים לטיפול הורמונלי ברחבי אירופה וארצות הברית החל משנת 2003. בין השנים 2002–2005 הייתה ירידה של 50% במכירת הורמונים.
מחקרים עדכניים מורים כי מחקר מיליון הנשים מוסיף להשפיע על בריאותן והתנהגותן של נשים באירופה: ניכרת ירידה תלולה בסרטן שד, המיוחסת לירידה בשימוש בהורמונים.
משתנה אלפא בברבור
כוכב משתנה מסוג α בברבור או בקיצור משתנה α בברבור (באנגלית: α Cygni variable), לפעמים נקרא גם משתנה מסוג דנב, הוא סוג של כוכב משתנה על-ענק, המתאפיין בהשתנות קטנה של הבהירות נראית, שנובעת מפעימות לא-רדיאליות, כלומר אזורים מסוימים של מעטפת הכוכב מתכווצים בעוד אזורים אחרים של המעטפת מתרחבים. השינויים בבהירות הם מסדר הגודל של עשירית דרגת בהירות והם בעלי מחזוריות של בין מספר ימים למספר שבועות, אך בחלק מהכוכבים מתרחשים בו זמנית מספר מחזורים בעלי אורכים שונים כך שהשינויים נראים לא סדירים. כוכבים משתנים אלה נקראים על שם דנב (α בברבור) שזוהה ככוכב משתנה כבר ב-1910.
מאפיינים
משתני α בברבור הם על-ענקים מסוגים ספקטרליים A, B ו-O, כלומר אלו כוכבים מסיביים וחמים מאוד, שסיימו להתיך מימן בליבתם והם נמצאים בתהליך של התנפחות תוך מעבר להיתוך של מימן בשכבות חיצוניות יותר והתכת הליום ליסודות כבדים יותר. המנגנון שגורם לפעימות הלא-רדיאליות בכוכבים אלה אינו ידוע, אך משערים שהוא דומה למנגנון הפעימות של משתני β בקפאוס וקשור כמוהו לשינויים בשקיפות של ברזל בשכבות החיצוניות של הכוכב. בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל הם נמצאים בין משתני β בקפאוס ובין המשתנים הכחולים והבהירים. גם משתנים כחולים ובהירים מראים את אותו דפוס של שינויי בהירות כמו של משתני α בברבור בתקופות שבין התפרצויות, אך שינויי הבהירות החדים שמתרחשים בזמן ההתפרצויות הם המאפיין הבולט שלהם שקובע את סיווגם. מכיוון שמשתנים אלה הם על-ענקים עם בהירות גבוהה במיוחד ניתן לזהות משתנים מסוג זה גם בגלקסיות שכנות כמו ענני מגלן.
המצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט (2020 ואילך)
ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים הבין-לאומיים השבועיים של חברת מדיה פורסט שנערכו משנת 2020 ואילך.
במצעדים משוקללים נתוני ההשמעה של סינגלים לא-ישראלים בתחנות הרדיו בישראל.
תוצאות המצעד מתפרסמות באופן רשמי מדי יום ראשון באתר האינטרנט של מדיה פורסט.
ג'יימי גרץ
ג'יימי בת' גרץ (באנגלית: Jami Beth Gertz; נולדה ב-28 באוקטובר 1965) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודייה-אמריקאית.
ביוגרפיה
גרץ נולדה בשיקגו למשפחה יהודית-קונסרבטיבית ולמדה בסטודיו למשחק בניו יורק.
קריירה
בשנת 1981 שיחקה לראשונה בתפקידים קטנים בסרטים "בכיוון הנכון" לצד גארי קולמן, ו-"אהבת בוסר", של הבמאי פרנקו זפירלי. בשנת 1982 החל לגלם את הדמות הראשית של מאפי טפרמן לצידה של שרה ג'סיקה פרקר בסדרה "המרובעים", ששודרה ב-CBS. בשנת 1983 קיבלה תפקיד אורח בסדרה "על טעם ועל ריח". בשנת 1985 קיבלה את תפקידה המשמעותי הראשון בסרט הנעורים "מיסצ'יפ" לצידה של קלי פרסטון. בשנת 1986 שיחקה לצד קווין בייקון ולורנס פישבורן בסרט "קוויקסילבר". בשנת 1989 שיחקה בסרט הפשע "עריקים" בכיכובו של קיפר סאת'רלנד.
בשנת 1990 שיחקה בקומדיה "בגידה נעימה" לצדה של קירסטי אלי.
בשנת 1992 שיחקה בסרט "ג'רזי גירל". בשנת 1994 היא שיחקה בפרק של הסדרה "סיינפלד", ובסרט הטלוויזיה "זה לא יכול להיות אהבה" לצדה של קתרין הפבורן.
בשנת 2000 היא שיחקה במספר פרקים של "אלי מקביל" כמושא אהבתו של ג'ון קייג', היא הייתה אחת המועמדות לתפקיד רייצ'ל בקומדיית המצבים "חברים", היא שיחקה במספר רב של סרטי קולנוע ובין היתר בסרט הדרמה "הבנים האבודים" לצד דיאן ויסט. ב-2006 שיחקה בקומדיה "ראש בראש עם משפחת שטיין" לצד ג'רמי פיבן. בשנת 2009 היא השתתפה בתפקיד אורח בסדרה הדרמה "הפמליה" של רשת HBO.
חיים אישיים
מאז 1988 היא נשואה למיליארדר האמריקאי-יהודי אנתוני "טוני" רסלר, ולהם שלושה בנים.
לודוויג גומפלוביץ'
לודוויג גומפלוביץ' (9 במרץ 1838, קרקוב – 20 באוגוסט 1909, גראץ, אוסטריה-הונגריה) היה ממייסדי מדע הסוציולוגיה, משפטן ומאיש מדעי המדינה, מרצה למשפט חוקתי למשפט מנהלי באוניברסיטת גראץ.
חייו
גומפלוביץ' היה משפטן וסוציולוג יהודי מתבולל שנולד בפולין שתחת שלטון האימפריה הרוסית ופעל באימפריה האוסטרו-הונגרית ובגרמניה. הוא למד משפטים בקרקוב והיה עורך דין. ב-1875 החל ללמד משפט מנהלי בגראץ. ב-1882 קיבל מינוי לתפקיד פרופסור חבר, ובשנת 1893 - פרופסור. בשנת 1909, לאחר שחלה בסרטן, התאבד על ידי רעל, 15 שנה לאחר התאבדות בנו, מקס ארנסט גומפלוביץ, מדען ידוע בזכות עצמו.
כתביו והשפעתו
גומפלוביץ' התעניין בבעייתן של קבוצות אתניות מדוכאות. מבית יהודי המשפחה הוא היה פעיל לזכויות מיעוטים באימפריה ההבסבורגית, בפרט הסלאבים.
גומפלוביץ' התעניין בסוציולוגיה של הקונפליקט, החל ברעיון של הקבוצה (שנקרא אז הגזע). הוא ראה את המדינה כמוסד המשמש לשליטת האליטות. ניתוחו היה מאקרו סוציולוגי והוא ניבא ששילוב מיעוטים במדינה יוביל למלחמה. ב-1909 פרסם את ספרו Der Rassenkampf (מאבק הגזעים) בו חזה מלחמת עולם. במהלך חייו נחשב הוגה מזרם הדרוויניזם החברתי.
גומפלוביץ' אימץ את דעותיו של הביולוג הגרמני ארנסט הקל לגבי מאבק הגזעים. הוא תמך בתאוריה של הקל אודות עליונות הגזע הארי אך התקשה ליישב בין תאוריה זו לבין מוצאו היהודי. הוא פתר סתירה זאת בטענה שהיהודים צריכים להתבולל ולהיעלם, לא כי הם נחותים אלא כי כך ישַמרו את סגולותיהם הנעלות בקרב העמים שבתוכם ייטמעו. מסלולו הטבעי של כל עם הוא הכחדה, טען גומפלוביץ, על ידי התבוללות או גוויעה. הוא הביא כדוגמה את הפיניקים: אלה, בחכמתם, נטמעו בקרב העמים שעִמם סחרו וכך שימרו בקרב עמים אלה את סגולותיהם. היהודים דבקו במסורות כתובות ושימרו את תרבותם ואת זהותם האתנית, אך כעת עליהם להיטמע, להתבולל בקרב האומות שבתוכן הם יושבים. זהו צו הטבע. כך יועילו היהודים לעולם יותר מכל מה שיוכלו לעשות בתור עם נפרד, סבר גומפלוביץ.
גומפלוביץ האמין שהחברות האנושיות עוברות תהליך מתמיד של ערבוב וקיימת זליגה מתמדת בין קבוצות אתניות, תרבותיות וגזעיות. תופעה זו מועצמת בעת המודרנית, בה עובר מוקד ההזדהות וההשתייכות מהמוקדים המסורתיים של המשפחה, הדת והלאום אל מוקדים על-לאומיים כגון חוק בינלאומי, אידאולוגיות, חברות בינלאומיות, מדע ואמנות. גומפלוביץ סבר שעל המדע - הרפואה, הכלכלה ותורת המדינה - להחליף את הדת כבסיס לזהות אישית וקבוצתית וכבסיסה של הקִדמה. גומפלוביץ תיעב את הפטריוטיזם הקלריקלי, נושא הצלבים, של פולין מולדתו; הוא טען שהדת היא "תפיסה שטחית של ענייני העולם הזה... והאמונה מספקת את הסקרנות הילדותית באופן זמני בלבד, עד שההכרה האנושית מגיעה לבגרות." "בני דורו ראו בו דמות חילונית מובהקת, מעין 'יהודי לא יהודי', הרחוק מכל קשר עם היהדות", כתבה על גומפלוביץ חוה קוז'ינסקה-ויט. עמית נוצרי בקרקוב כתב עליו: "בכל חיי לא הכרתי יהודי שכה מעט מסימני האופי היהודי ניכרו בו." לדעת עורך שבועון יהודי-רפורמי בווינה, גומפלוביץ הוא יהודי "המאמין שלכבוד יהיה לו להיות יהודי כמה שפחות, עד כדי להיות לא-יהודי." אביו של גומפלוביץ חינך אותו ברוח ההשכלה וההשתלבות בחברה האירופאית. לבר המצווה לא העניק לו כתבי קודש יהודיים אלא כתבי זכויות מקוריים ונדירים, אותם העניקו מלכים פולניים ליהודים במשך הדורות.
כשואף קדמה וכמדען, שהלאום והדת הכזיבוהו, לא נותר לגומפלוביץ אלא להאחז בדוגמות המדעיות של התקופה - ואלו היו מעוגנות בחקר הגזע ובתורת הגזע. גומפלוביץ טען שבמדעי החברה קיימת חוקיות בלתי מעורערת כמו במדעי הטבע. סוציולוגים שמתעלמים מכך ומנסים להחיל שיפוט מוסרי על תופעות סוציולוגיות, כגון התבוללות, חוטאים לאובייקטיביות המדעית:
גומפלוביץ סבר שמושאי מחקרה של הסוציולוגיה צריכים להישאר חופשיים מביקורת לגבי תכונותיהם המוסריות, נטיותיהם הפוליטיות או מהלכיהם הדמוגרפיים. גומפלוביץ חשש שלא הקפיאה החברתית והשמרנות המדינית והפוליטית - אי הייצוג לקבוצות מיעוטים לאומיות ואתניות - היא שמאיימת על האימפריה האוסטרו-הונגרית, אלא אי התערבבות של הגזעים. הוא סבר שערוב גזעים הוא הדרך הטובה ביתר לגשר על פני מחלוקות אתניות ולחדש את איכות הדם באימפריה האוסטרו-הונגרית, כי בריאותם האיתנה של גזעים מעורבים תחזק את האימפריה. התבוללות, כך טען, תיטיב הן עם היהודים והן עם האימפריה האוסטרו-הונגרית.
אולי כדי למצוא צידוק לבחירתו בחילוניות ולניתוק הקשר עם הדת היהודית, וכדי להצדיק את שאיפתו להיות בן בית בתרבות אירופה המערבית, טען גומפלוביץ שחוק טבע הוא שגוזר על היהודים להתבולל. רק התבוללות תמנע עימותים בין מיעוטים דתיים, טען, עימותים המהווים סכנה חמורה בהרבה לאימפריה האוסטרו-הונגרית מאשר הניוון התרבותי בו שקועה אימפריה מתפוררת זו. לכן, למען שלמות האימפריה ולמען הסדר החברתי, סיכם גומפלוביץ, יהודים חייבים להתבולל. גומפלוביץ לא מצא סתירה בין דעתו זו לבין שיתוף הפעולה הפורה שלו עם האמריקאי לסטר פרנק וארד (Ward), שהאמין בעליונות הגזע הלבן. הוא פעל לפרסום ספרו של וארד, "סוציולוגיה טהורה", בגרמנית, ולפני מותו פעל לפרסום ספר נוסף של וארד.
צאצאיו ומורשתו
בנו השני של גומפלוביץ, ולדיסלב (לדיסלאוס), היה סוציולוג וחבר החברה האיגנית בוורשה. אחד מספריו, "מלכים משוגעים" (Obłąkani królowie, 1923), עסק, כיאה למורשת אביו, בשאלת התנוונותם של בני משפחת המלוכה האוסטרו-הונגרית. ולדיסלב פעל בשורות המפלגה הסוציאליסטית הפולנית (PPS) שהוקמה בסוף המאה ה-19 בלונדון, הרחק משלטונו הרודני של הצאר הרוסי ששלט בעת זו בפולין. לאחר הקמת פולין העצמאית היה ולדיסלב גומפלוביץ נציג דיפלומטי פולני בווינה, אך סולק ממשרתו עם עליית הימין לשלטון בפולין באמצע שנות השלושים.
בתקופת הכיבוש הגרמני בפולין פורסמו טוריו של ולדיסלב גומפלוביץ בעלונים מחתרתיים אנטי-גרמניים של ה"ארמייה לודובה", המחתרת הסוציאליסטית הפולנית האנטי גרמנית. בשמות העט בהם השתמש בפרסומיו הסוציאליסטיים, לא ביטא גומפלוביץ הבן ערגה למוצאו היהודי, למשנתו הסוציאליסטית או לעידן הנאורות, כי אם למדינת מוצאה של משפחתו: ולדיסלב קרקובסקי (קרקוב) ופרגרינוס ויסטולנסיס (Peregrinus הוא נתין רומאי חופשי, ונהר הוויסטולה הוא נהר הוויסלה החוצה את קרקוב ואת ורשה). ולדיסלב גומפלוביץ נפטר בוורשה בספטמבר 1942, בגיל 73, חודש לאחר גירושם של רבע מיליון יהודי ורשה לטרבלינקה. הוא נקבר בבית הקברות הקלוויניסטי בוורשה. כך הנציח, גם לאחר מותו, את חזון ההתבוללות של אביו.
אמונותיו הפוליטיות של גומפלוביץ' ואופיו הפולמוסני משכו סטודנטים פולנים ואיטלקים ואלה הפיצו את תורתו בפולין, איטליה, קרואטיה וצ'כיה. הוא פרסם את יצירותיו בגרמנית וכך השפיע גם במדינות דוברות גרמנית. גוסטב ראצנהופר היה הבולט ביותר בין המושפעים מגומפלוביץ'.
עוד תלמיד של גומפלוביץ' היה מנואל גונזלס פראדה . פראדה גר בפרו ומצא את התאוריות של גומפלוביץ' על סכסוך אתני שימושיות עבור הבנה של הכיבוש הספרדי של עמי הקצ'ואה במאה השש-עשרה, ועבור האופן בו המשיכו צאצאי הספרדים (וגם מהגרים אירופאים אחרים) להכפיף את העמים הילידיים.
ריקטור
ריקטור (באנגלית: Rictor) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס פקטור חקירות ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת X-Factor #17 מיוני 1987, ונוצרה על ידי הכותבת לואיז סימונסון והמאייר וולטר סימונסון.
ריקטור הוא האלטר אגו של חוליו אסטבן "ריק" ריקטר, מוטאנט בעל כוחות סייסמיים וחבר מייסד של קבוצות אקס פורס ואקס-טרמינייטורז. ריקטור הוצג בהרצה הראשונה של קבוצת אקס פקטור, אך זכה להתפתחות בסדרת אקס פורס של פביאן ניצ'זה. ריקטור הוא הומוסקסואל דבר שהתבטא בנשיקה עם חברו של ריקטור לקבוצת האקס פקטור, שאטרסטאר, בחוברת X-Factor Vol.3 #45 מאוגוסט 2009. ריקטור איבד את כוחו באירוע "בית אם" מ-2005, אך הצטרף לקבוצת אקס פקטור חקירות גם ללא כוחותיו, ששוחזרו על ידי מכשפת השני ב-Avengers: The Children's Crusade #6 מאוגוסט 2011.
את דמותו של ריקטור בסרט הלייב אקשן "לוגאן" מגלם השחקן ג'ייסון גנאו. בגרסה זו, ריקטור הוא נער בגיל ההתבגרות אשר נוצר בפרויקט "X-23" של המדען זנדר רייס במעבדות "טרנסיג'ן" כתוצאה מתרומת דם ושתלי DNA של דומיניק פטראקיס. הוא בורח עם נערים נוספים לגבול מקסיקו במטרה להסתתר מהרודפים אותו, ומתעמת עם הקיבורג דונלד פירס בניסיונו להגן על הילדה לורה קיני ואביה לוגאן.
קרסנט סיטי
קרסנט סיטי (באנגלית: Crescent City, בשפת יורוק: Kohpey) היא העיר היחידה במחוז דל נורטה בקליפורניה שבארצות הברית. העיר היא גם מושב המחוז. קרסנט סיטי, מילולית "עיר חצי סהר", קרויה על שם רצועת החוף החולי בצורת חצי סהר מדרום לעיר. במפקד האוכלוסין של 2020 הייתה האוכלוסייה הכוללת בעיר 6,673 נפשות ירידה מ-7,643 במפקד 2010. האוכלוסייה כוללת גם את האסירים ב, ששוכן בגבולות העיר, ואת היישוב לשעבר שסופח לעיר. העיר היא גם האתר של מטה מערכת הפארקים רדווד, כמו גם המגדלור ההיסטורי "". בשל עושר הדגה במימי האוקיינוס השקט הסמוך, הדיג הנלווה, וקלות הגישה, משמש נמל קרסנט סיטי כנמל ביתי עבור ספינות דיג מסחריות רבות.
העיר שוכנת על חוף האוקיינוס השקט בחלק הצפון-מערבי העליון של קליפורניה, כ-32 קילומטרים דרומית לגבול אורגון. הגאוגרפיה של קרקעית הים בסמוך לקרסנט סיטי הופכת אותה לרגישה בצורה יוצאת דופן לצונאמי. חלק גדול מהעיר נהרס על ידי ארבעה גלי צונאמי שנוצרו ברעידת האדמה הגדולה באלסקה מול אנקורג' באלסקה בשנת 1964. בעשור השני של המאה ה-21 סבל נמל העיר מנזק והרס רב מהצונאמי שנוצר ברעידת האדמה והצונאמי בסנדאי שהתחוללה ב-11 במרץ 2011 ליד סנדאי ביפן. כמה עשרות כלי שיט ורבים מהרציפים שהם עגנו אליהם נהרסו כאשר הגלים הקשורים לצונאמי הגיעו למעל ל-2.4 מטרים.
האקלים של קרסנט סיטי הוא מתון, עם קיצים קרירים יחסית עבור קו הרוחב שלה כתוצאה מהשפעה ימית אינטנסיבית. באזורים הפנימיים הסמוכים מאחורי ההרים יש בקיץ טמפרטורות חמות משמעותית יותר.
היסטוריה
האזור הידוע כיום כמחוז דל נורטה היה ועודנו מיושב על ידי היורוק (האינדיאנים של הנהר קלאמת) ושבטים ילידים של ה. האמריקאי האירופאי הראשון שחקר את הארץ הזו היה החלוץ ג'דדיה סמית בתחילת המאה ה-19. הוא היה האמריקאי האירופאי הראשון שהגיע לאזור יבשתי ברגל בתקופה לפני שהאמריקאים האירופאים ידעו משהו על טריטוריה כל כך רחוקה. עבורו זה היה פשוטו כמשמעו "קצה הארץ" - המקום שבו הסתיימה יבשת אמריקה באוקיינוס השקט. בשנת 1855 אישר הקונגרס של ארצות הברית בניית מגדלור ב"נקודת הסוללה" (the battery point, אי בזמן גאות בחוף קרסנט סיטי) שעדיין מתפקד כנקודת ציון היסטורית.
מגלי ארצות אירופיים ביקרו באזור לראשונה בספינה בסוף שנות העשרים של המאה ה-19. האירופים החלו לעבור לאזור בשנות ה-50 של המאה ה-19. קרסנט סיטי התאגדה כעיר ב-1854.
גאוגרפיה
לדברי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטחה הכולל של העיר הוא 6.25 קילומטרים רבועים, מתוכם 5.08 קמ"ר (81.3%) הוא יבשה ו-1.17 קמ"ר (18.7%) הוא מים. דיג אלתית וסרטנים, תיירות ועצים הם מקורות ההכנסה העיקריים במחוז דל נורטה. נחל אלק קריק (Elk Creek) זורם לאוקיינוס השקט בקרסנט סיטי. היישוב הקליפורני הקרוב ביותר שלו בכל גודל בפנים הארץ הוא הפי קמפ במרחק אווירי של בערך 68 קילומטרים, אבל, בגלל פני השטח המרחק בכביש גדול הרבה יותר. העיר הקרובה ביותר היא עיר החוף באורגון, כ-30 קילומטרים מצפון לה. אזור המקיף את  ו נמצא יותר מ-97 קילומטרים מדרום לה. קרסנט סיטי נמצאת צפונה בקו הרוחב כמו שיקגו, כמו גם ניו אינגלנד בצד של האוקיינוס האטלנטי. תשע מעלות קו רוחב צפונית לסן דייגו בקצה הדרומי של קליפורניה. קרסנט סיטי קרובה יותר לוונקובר בקנדה (838 קילומטרים) מאשר ללוס אנג'לס (1,003 קילומטרים).
אקלים
בקרסנט סיטי יש אקלים ים תיכוני של קיץ חם (סיווג Csb בשיטת קפן), עם מזג אוויר מתון דומה לאקלים ימי (סיווג Cfb). החודשים הגשומים ביותר הם מאוקטובר עד מרץ; החודש הגשום ביותר הוא דצמבר עם 283.0 מילימטרים והחודש היבש ביותר הוא יולי עם 8.4 מילימטרים. הטמפרטורות הגבוהות והנמוכות הממוצעות בדצמבר הן 12.8°C ו-5°C בהתאמה. הטמפרטורות הגבוהות והנמוכות הממוצעות באוגוסט הן 17.8°C ו-12°C בהתאמה. בממוצע, ארבעה בקרים בכל חורף יורדים מתחת לנקודת הקיפאון.
הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה בקרסנט סיטי הייתה 36 מעלות צלזיוס ב-20 בספטמבר 1989 וב-21 בספטמבר 1939. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנרשמה הייתה 7- מעלות צלזיוס ב-20 בינואר 1937 וב-21 בדצמבר 1990. כמות המשקעים החודשית המקסימלית הייתה 793.8 מילימטרים בנובמבר 1973. השנה הגשומה ביותר הייתה 1904 כאשר ירדו בעיר 2,733.3 מילימטרים גשם, והשנה היבשה ביותר הייתה 2013 עם 734.6 מילימטרים. כמות המשקעים המקסימלית ב-24 שעות הייתה 196.3 מילימטרים ב-9 בינואר 1995. כמות השלג הגבוהה ביותר שנרשמה בכל תקופה ב-24 שעות הייתה 15 סנטימטרים ב-26 בינואר 1972. כמות המשקעים השנתית הממוצעת של 30 שנים בקרסנט סיטי ירדה מ-1,630 מילימטרים בתקופה 1980–2010 לכ-1,470 מילימטרים במהלך התקופה 1990–2020.
צונאמי
לטופוגרפיה של קרקעית הים המקיפה את קרסנט סיטי יש אפקט של מיקוד צונאמי. לפי חוקרים מאוניברסיטת המדינה המבולדט ואוניברסיטת דרום קליפורניה, העיר חוותה תנאי צונאמי 31 פעמים בין השנים 1933 ו-2008. אף על פי שרבים מאירועים אלו בקושי הורגשו, אחד-עשר אירועים כללו מדידות גלים שעולות על מטר אחד, ארבעה אירועים גרמו נזק, ואירוע אחד בפרט נהוג למנות כ"צונאמי המתועד הגדול וההרסני ביותר שפגע בחוף האוקיינוס השקט של ארצות הברית".
ב-27 במרץ 1964 התחוללה רעידת האדמה הגדולה באלסקה מול אנקורג' באלסקה, שגרמה לגלי צונאמי מקומיים, כמו גם גל שחצה את האוקיינוס השקט. הזמן שלקח לגל הצונאמי הראשון להגיע לקרסנט סיטי היה 4.1 שעות לאחר רעידת האדמה, אך הוא יצר רק הצפה מקומית. הגלים השני והשלישי שפגעו בקרסנט סיטי היו קטנים יותר, אך גובה הגל הרביעי שפגע בעיר היה מעל ל-6 מטרים לאחר שלפני כן המים בנמל נסוגו כמעט לחלוטין. למחרת בבוקר נערך אומדן הנזק: 289 מבנים ועסקים נהרסו; 1,000 מכוניות ו-25 ספינות דיג גדולות נמחצו; 12 בני אדם נהרגו, למעלה מ-100 נפצעו, והיו עוד נעדרים; ו-60 גושי בניינים הוצפו, כאשר 30 גושי בניינים עירוניים נהרסו. אף על פי שרוב הנעדרים אותרו בחיים מאוחר יותר, לא כולם אותרו. שמאי הביטוח העריכו כי היו בעיר יותר נזקים מהצונאמי מאשר אנקורג' מרעידת האדמה הראשונית.
הצונאמי דהר לאורך החוף המערבי עם עוד הרוגים והרס, אך אף מקום אחר לא נפגע באותה עוצמה. קרסנט סיטי נפגעה בצורה הקשה ביותר, בשל הגאוגרפיה הימית שלה, מיקומה ביחס לקו הפגיעה של רעידת האדמה, קווי מתאר תת-מימיים כמו ומיקומם של נהרות בקרבת העיר. אף על פי שבתים, מבנים ותשתיות נבנו מחדש מאוחר יותר, חלפו שנים עד שהעיר התאוששה מההרס לחיים, לרכוש ולכלכלתה. מאז שנות ה-80, שובר הגלים מוגן מפני גלי סערה רגילים על ידי מאות יחידות של, מבני בטון במשקל 38 טון.
העיר נחשבת היום מוכנה יותר לצונאמי. מוכנותה נבדקה ב-14 ביוני 2005, כאשר רעידת האדמה ביוריקה ב-2005 בעוצמה של 7.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט הגיעה למרחק של 145 קילומטרים מהחוף; רוב העיר (כ-6,000 איש) פונה כאשר פורסמה אזהרת צונאמי, וגל צונאמי בגובה 26 סנטימטרים פגע באזור.
ב-15 בנובמבר 2006, רעידת אדמה בעוצמה 8.3 פקדה את האי סימושיר שבאיים הקוריליים במערב האוקיינוס השקט. אזהרת צונאמי פורסמה, אך בוטלה שעות לאחר מכן. עם זאת, נחשול מאותה רעידת אדמה אכן פגע בנמל בקרסנט סיטי וגרם נזק לשלושה רציפים ולמספר סירות. מושל קליפורניה ארנולד שוורצנגר הכריז על מצב חירום במחוז. עם ההכרזה הזו, האזור המושפע היה זכאי למימון סיוע חירום פדרלי לתיקון הנזק.
חלקים מהעיר פונו ב-11 במרץ 2011, לאחר רעידת אדמה בעוצמה של 9.0 שפקדה את יפן. 35 סירות נהרסו, והנמל ספג נזק גדול. השיא המדווח היה כ-2.5 מטרים בשעה 9:50 בבוקר. חמישה נסחפו לים, ואדם אחד נהרג.
מפקד האוכלוסין של 2010
מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010 דיווח כי בקרסנט סיטי יש אוכלוסייה של 7,643 תושבים. צפיפות האוכלוסין הייתה 1,222.0 קמ"ר. ההרכב הגזעי של קרסנט סיטי היה 5,052 (66.1%) לבנים, 910 (11.9%) אפרו-אמריקאים, 370 (4.8%) אינדיאנים, 333 (4.4%) אסייתים, 7 (0.1%) תושבי האי הפסיפי, 696 (9.1%) מגזעים אחרים, ו-275 (3.6%) משני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע היו 2,342 אנשים (30.6%).
מפקד האוכלוסין דיווח כי 4,063 אנשים (53.2% מהאוכלוסייה) חיו במשקי בית, 28 (0.4%) גרו ברבעים קבוצתיים לא ממוסדים, ו-3,552 (46.5%) היו ממוסדים. האחוז הממוסד הגבוה מאוד הוא תוצאה של נוכחותו של בית הכלא המדינתי פליקן ביי, שסופח לגבולות העיר בשנות ה-90.
היו 1,707 משקי בית, מתוכם ל-559 (32.7%) היו ילדים מתחת לגיל 18, 512 (30.0%) היו זוגות נשואים משני המגדרים שחיו יחד, ל-314 (18.4%) הייתה בעלת בית אישה ללא בעל. ל-114 (6.7%) היה בעל בית גבר ללא אישה. היו 170 (10.0%) שותפויות לא נשואים משני המגדרים, ו-7 (0.4%) זוגות נשואים או שותפויות חד מיניים. 614 משקי בית (36.0%) היו בודדים, ול-229 (13.4%) היה מישהו שחי לבדו בן 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.38. היו 940 משפחות (55.1% מכלל משקי הבית); גודל המשפחה הממוצע היה 3.13.
אוכלוסיית העיר הכילה 1,107 אנשים (14.5%) מתחת לגיל 18, 934 אנשים (12.2%) בגילאי 18 עד 24, 3,292 אנשים (43.1%) בגילאי 25 עד 44, 1,725 אנשים (22.6%) בגילאי 45 עד 64, ו-585 אנשים (7.7%) שהיו בני 65 ומעלה. הגיל החציוני היה 34.9 שנים. על כל 100 נקבות, היו 250.1 זכרים. על כל 100 נשים בנות 18 ומעלה, היו 298.5 גברים.
היו 1,906 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 789.2 ל-304.7 קמ"ר, מתוכן 1,707 מאוכלסים, מתוכן 532 (31.2%) בבעלותם ו-1,175 (68.8%) מאוכלסים על ידי שוכרים. שיעור המשרות הפנויות לבעלי הבית היה 7.7%; שיעור הפנויות בשכירות עמד על 4.8%. 1,203 נפשות (15.7% מהאוכלוסייה) התגוררו ביחידות דיור בבעלות וביחידות דיור להשכרה גרו 2,860 נפשות (37.4%).
תחבורה
הגישה לכביש המהיר היא באמצעות כביש 101 של ארצות הברית, העובר ישירות דרך העיר, ומחבר את חוף אורגון מצפון ואת מדרום. של ארצות הברית מתחיל מצפון לקרסנט סיטי ועובר צפון-מזרחה עד באורגון. הצומת של כבישים ארצות הברית 101 ו-199 הוא אחד משני הצמתים היחידים של שני כבישים של ארצות הברית בקליפורניה, השני הוא הצומת של הכבישים 6 ו-395 ב.
נמל קרסנט סיטי משמש כנמל דיג מסחרי לספינות דיג מסחריות של אלתית, חסילונים, טונה, בקלה וסרטנים. הנמל הוא גם ביתם של מספר רב של עסקים הקשורים לדיג ועסקים שאינם קשורים לדיג ומשרדים ממשלתיים בנמל. בנמל קרסנט סיטי יש גם כמה רציפי סירות שעשועים.
אייל ברקוביץ'
אייל ברקוביץ' (נולד ב-2 באפריל 1972 ברגבה) הוא כדורגלן עבר ישראלי, וכיום פרשן כדורגל, ומגיש תוכניות רדיו וטלוויזיה.
ברקוביץ' שיחק בעמדת הקשר ההתקפי וה"פליימייקר", הן בליגה הישראלית והן בליגות הבכירות באנגליה ובסקוטלנד. את מרבית הקריירה שלו בישראל העביר במכבי חיפה עמה זכה בתואר כדורגלן העונה, בשתי אליפויות ושלושה גביעים, ולאחר קריירה ארוכת שנים בבריטניה, בה נחל הצלחה, חזר לעונה אחת בישראל, במדי מכבי תל אביב. בנבחרת ישראל היה ברקוביץ' שחקן משמעותי, שיחק ב-78 משחקים, כבש תשעה שערים ובישל שערים רבים.
ברקוביץ' נחשב לאחד מטובי שחקני הכדורגל הישראלי בכל הזמנים והוא נכלל בהיכל התהילה של הכדורגל הישראלי. בשנת 2009 אף נבחר על ידי עיתון "הטיימס" הבריטי למקום העשירי ברשימת הקשרים הגדולים בתולדות הפרמייר ליג האנגלית.
מכבי חיפה
ברקוביץ' החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי חיפה. בעונת 1989/1990 שיחק לראשונה בקבוצה הבוגרת של המועדון, תחת הדרכתו של המאמן אמציה לבקוביץ', ובמקביל המשיך עד תום עונה זו לשחק בקבוצת הנוער. בעונת 1990/1991 צורף באופן רשמי לסגל הקבוצה הבוגרת, תחת הדרכתו של המאמן שלמה שרף, שבתחילה מיעט לתת לו דקות משחק, אך ככל שהתקדמה העונה, העלה את מספרן בהדרגה. התנהגות זו של שרף גרמה למספר מריבות בינו לבין ברקוביץ' הצעיר, אך מאוחר יותר הודה הקשר לשרף על גישה זו, אחרי שהבין שהיא הייתה לטובתו. בעונה זו כבש ברקוביץ' שישה שערי ליגה, ובסופה זכתה מכבי חיפה בדאבל (זכייה באליפות ובגביע המדינה), כאשר לברקוביץ' חלק חשוב ומשמעותי בזכייה.
עונתו המוצלחת ביותר הייתה עונת 1993/1994. באותה עונה זכתה מכבי חיפה באליפות המדינה ללא אף הפסד, תוך כיבוש 97 שערים, וגם הגיעה לשמינית גמר גביע המחזיקות, הודחה על ידי פארמה האיטלקית בבעיטות הכרעה לאחר הפסד 0–1 בישראל וניצחון 1–0 באיטליה. בסיום אותה עונה זכה ברקוביץ' בתואר "מלך הבישולים" של הליגה עם 16 בישולים (שיא בישולים לשחקן במכבי חיפה אותו הוא מחזיק ביחד עם יוסי בניון). כן כבש ברקוביץ' עשרה שערים באותה עונה ונבחר לכדורגלן העונה בישראל.
ברקוביץ' שיחק בקבוצה גם בעונת 1994/1995, בה הקבוצה זכתה בגביע המדינה, אך איבדה את האליפות למכבי תל אביב. עונת 1995/1996 הייתה אכזבה למועדון, אף שחוזק בכוכבים כמו חיים רביבו. חיפה הפסידה את שני התארים למכבי תל אביב, והחלו הדיבורים על "עונה פיננסית" בה חיפה תמכור את רוב כוכביה שאכזבו, ותנסה לאזן את תקציבה הכלכלי. בסיום אותה עונה, מכרה חיפה את רביבו לקבוצה הספרדית סלטה ויגו. ברקוביץ' רצה גם הוא לצאת לאירופה, אך עדיין לא קיבל הצעה. הוא נשאר לשחק במכבי חיפה גם בתחילת עונת 1996/1997, ולאחר שני משחקים בודדים, הגיעה הצעה מסאות'המפטון מהפרמייר ליג האנגלית, אליה הושאל ברקוביץ'.
המעבר לאנגליה
את עונת 1996/1997 בסאות'המפטון פתח בניצחון מרהיב 6–3 על מנצ'סטר יונייטד, בו כבש ברקוביץ' צמד שערים, הוסיף שלושה בישולים ונבחר "איש המשחק" (על אף שאגיל אוסטנסטאד הבקיע שלושער). במשאל האוהדים על השחקן המצטיין של הקבוצה, נבחר ברקוביץ' במקום הראשון גם לפי חוות דעתו של הקפטן הוותיק מת'יו לה תיסיה.
בשנת 1998 נבחר ברקוביץ' ברוב הקולות לכדורגלן היובל של חיפה.
בסיום אותה עונה עבר לקבוצת וסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג, ששילמה תמורתו 1.5 מיליון דולר למכבי חיפה. ברקוביץ' שיחק שם שנתיים בהצלחה מרובה, תוך כיבוש ובישול שערים רבים. יחד איתו שיחקו, בין השאר, ג'ון הרטסון, איאן רייט, פרנק למפארד וריו פרדיננד. ברקוביץ' היה אחד המצטיינים של הקבוצה, ובעקבות יכולתו הגבוהה, ציפה לעבור למועדון גדול יותר.
בסקוטלנד
במשך קיץ 1999 ניסה ברקוביץ' לעבור למועדון גדול באנגליה או בספרד, אך בסופו של דבר קיבל את הצעתו של המועדון הסקוטי מגלאזגו, סלטיק, אחד משני המועדונים הבכירים ביותר בליגת העל הסקוטית, ששילמה עבורו כ-7.92 מיליון ליש"ט (כ-12 מיליון יורו), סכום אשר היה בזמנו הגבוה ביותר ששולם עבור שחקן בליגה הסקוטית מעולם, והסכום הגבוה ביותר באותה עת עבור כדורגלן ישראלי.
בעונת כבש ברקוביץ' 11 שערים, אך סלטיק הפסידה את האליפות ליריבתה העירונית, גלאזגו ריינג'רס. על אף שברקוביץ' כבש צמד בדרבי, הוא הצליח להסתבך עם האוהדים, כאשר הודה בראיון שהריינג'רס היו טובים יותר במהלך כל העונה, ולכן מגיעה להם הזכייה באליפות.
בעונתו השנייה, הוחלף המנג'ר ג'ון בארנס במנג'ר מרטין אוניל. אוניל שיחק בסגנון הגנתי ועד מהרה ברקוביץ' החל למצוא את מקומו יותר ויותר על הספסל.
החזרה לאנגליה
במהלך עונת עבר ברקוביץ' לקבוצת בלקברן רוברס מליגת המשנה באנגליה, ובסיום אותה עונה עלתה הקבוצה לפרמייר ליג. למרות ההצלחה הרבה, בחר ברקוביץ' דווקא להישאר בליגת המשנה עוד עונה, וחתם בקבוצת מנצ'סטר סיטי, אותה אימן קווין קיגן. גם במנצ'סטר סיטי השידוך עם ברקוביץ' הסתיים בעלייה לפרמייר ליג, רק שהפעם הוא נשאר בקבוצה. במהלך עונותיו בסיטי הוא נחשב לאחד מהשחקנים המועילים ביותר בתולדות הקבוצה.
באמצע העונה האחרונה, עונת בחר לעזוב את מנצ'סטר סיטי מכיוון שלא מצא את מקומו בהרכב הפותח. הוא חתם בקבוצת פורטסמות', שם הוא שיחק לצדם של יעקובו איגביני, טדי שרינגהאם ופטריק ברגר. אף שהביע רצונו לסיים את הקריירה בפורטסמות', עזב בראשית 2005 את הקבוצה, בעקבות מחסור בדקות משחק וחיכוך עם מילאן מנדריץ', שהגיע לתפקיד ניהולי מפנאתינאיקוס, וחזר לישראל.
חזרה לישראל ופרישה
ברקוביץ' רצה לחזור למכבי חיפה, אך יעקב שחר, בעצה של המאמן רוני לוי, סירב להחתימו, עקב חשש לפגיעה במרקם הקבוצה המצליח, שזכה באותה עונה באליפות שנייה ברציפות, וברקוביץ' ראה זאת כעוול שנעשה לו. במרץ 2005 חתם במכבי תל אביב לעונת 2005/2006 תמורת 100,000 דולר בלבד, לצד כוכבים כמו אבי נמני וג'ובאני רוסו, כחלק מפרויקט "הגלאקטיקוס" השאפתני של לוני הרציקוביץ'. לאחר עונה מאכזבת (בה כבש רק שני שערים) ומלאת עימותים במכבי תל אביב, הודיע ברקוביץ' ב-7 במאי 2006 על פרישה ממשחק פעיל בגיל 34.
נבחרות ישראל
לזכותו של ברקוביץ' 11 הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, בהן כבש שער אחד. ב-12 בפברואר 1992 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת חבר המדינות שנערך באצטדיון טדי. ב-3 במרץ 1992 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת קפריסין שנערך באצטדיון בבת ים.
ב-28 באוקטובר 1992 שותף ברקוביץ' במשחקה הראשון של הנבחרת בבית אירופי, כשנכנס כמחליף בהפסד 2–5 לנבחרת אוסטריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. במהלך טורניר המוקדמות שותף ברקוביץ' בחמישה משחקים בסך הכל, וכבש שער בניצחון 3–2 על נבחרת צרפת שנערך ב-13 באוקטובר 1993 בפארק דה פראנס.
במשחקי מוקדמות יורו 1996 כבר היה ברקוביץ' שחקן הרכב קבוע בנבחרת ישראל, וכבש שער אחד בהפסד 1–2 לנבחרת רומניה ב-7 ביוני 1995. במשחקי מוקדמות מונדיאל 1998 המשיך להיות שחקן הרכב מוביל, אך לא כבש שערים לזכות הנבחרת. לשיאו הגיע ברקוביץ' כשכבש צמד ובישל שער נוסף בניצחון 5–0 על נבחרת אוסטריה במסגרת מוקדמות יורו 2000. לאחר המשחק, שנערך באצטדיון רמת גן והוביל את הנבחרת למשחקי הפלייאוף, זכה ברקוביץ' לציון 10 בעיתוני הספורט.
במשחקי מוקדמות מונדיאל 2002 כבש ברקוביץ' שער אחד בניצחון 3–1 על נבחרת בוסניה, ובמשחקי מוקדמות יורו 2004 שותף בשלושה משחקים בלבד, לאחר שמאמן הנבחרת אברהם גרנט ניפה אותו מהסגל. את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת ערך ברקוביץ' ב-28 באפריל 2004, במשחק ידידות מול נבחרת מולדובה שנערך באצטדיון רמת גן והסתיים בתיקו 1–1.
בסך הכל ערך ברקוביץ' 78 הופעות במדי נבחרת ישראל, בהן כבש תשעה שערים, והוא מדורג במקום התשיעי בטבלת שיאני ההופעות של הנבחרת בכל הזמנים.
סגנון משחק
ברקוביץ' שיחק בעמדת הפליימייקר, כלומר קשר המנהל את משחק הקישור ומשחק ההתקפה של קבוצתו. בישראל ברקוביץ' היה מקבל כדור מההגנה או מהקישור האחורי, והיה מעביר אותו לשחקני הקישור הקדמי ולחלוצים, לצורך הבקעת שערים. ברקוביץ' היה ידוע כ"מבשל" שערים מצטיין, עם מסירות מדויקות ויעילות, לעיתים מפתיעות, שבאמצעותן הובקעו שערים רבים. בנוסף לבישוליו הרבים, תרם ברקוביץ' גם בהבקעת שערים, כשהצטרף להתקפה מעמדת הקישור.
בתור קשר תוקף ברקוביץ' כמעט שלא נטל חלק במשחק ההגנתי, כגון תיקולים, שמירות ולחץ על השחקן המחזיק בכדור. כאשר עבר לשחק באנגליה, הוא הוצב בחלק קדמי יותר של המגרש, ולכן הבקיע יותר שערים בנוסף לבישולים. גם באנגליה מיעט ברקוביץ' להשתתף במשחק ההגנה, ואף סיגל לעצמו סגנון משחק המתחמק מתיקולים ומשמירות אישיות.
שניים משעריו הזכורים של ברקוביץ' באנגליה היו השער השני שלו במשחק בו ניצחה סאות'המפטון 6–3 את מנצ'סטר יונייטד – שער בבעיטת יעף ממרחק 20 מטר היישר אל החיבורים, ושער במדי מנצ'סטר סיטי בו ברקוביץ' לקח את הכדור בחצי המגרש של קבוצתו, פרץ לאורך הקו, עבר מספר שחקנים והבקיע.
פעילותו בתחום הכדורגל
בעונה שלאחר פרישתו מונה ברקוביץ' למנג'ר מכבי נתניה תחת חסותו של הבעלים דניאל יאמר. ב-25 ביולי 2006, הגיע ויכוח בין יאמר לבינו לטונים רמים, וכתוצאה מכך פוטר ממשרתו.
החל מ-2008 ניהל ברקוביץ' בית ספר לכדורגל לילדים ולנוער בעיר נשר שליד חיפה. ברקוביץ' הרבה להראות נוכחות באימוני הנערים, ולדבריו זוהי תרומתו לקהילה.
בשנת 2010 החל ברקוביץ' בקורס מאמני פרו, אחרי שהשלים קורס מאמני כדורגל בסיסי.
ב-26 במאי 2014 סוכם על מינויו של ברקוביץ' למנג'ר הפועל תל אביב. ב-20 בינואר 2015 התפטר ברקוביץ' מתפקידו.
ב-11 במאי 2015 רכש ברקוביץ' את מועדון הפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית. ב-2019 מכר את המועדון לקבוצת אנשי עסקים.
ב-7 בינואר 2021 נכנס ברקוביץ' כשותף בהפועל פתח תקווה ובתוך כך מונה גם למנהל המקצועי של המועדון. ב-30 ביוני 2021 עזב את המועדון לאחר ירידת הקבוצה לליגה א'.
עיסוקיו בטלוויזיה וברדיו
החל משנת 2007 משמש ברקוביץ' ביחד עם אופירה אסייג כמגיש תוכנית רדיו יומית בתחום הספורט. תחילה שודרה התוכנית ברדיו 99, ולאחר כשנתיים עברה התוכנית לרדיו ללא הפסקה. באוגוסט 2011 עברה התוכנית לרדיו תל אביב.
בעונת 2008/2009 שימש ברקוביץ' כפרשן "המשחק המרכזי" של ליגת העל בכדורגל בערוץ 10 לצדו של השדר יורם ארבל.
בשנת 2013, הנחה את תוכנית הריאליטי "רויאל שף" ב-yes.
בנובמבר 2017 החל להגיש יחד עם אופירה אסייג תוכנית אירוח טלוויזיונית מדי יום שישי, "אופירה וברקוביץ'", בקשת 12. התוכנית זכתה להצלחה ורייטינג גבוה, אך גם עוררה מחלוקת וספגה ביקורת על אופייה המתלהם. במהלך משחקי מונדיאל 2018 הגישו השניים גם תוכנית לילית באותו ערוץ בימים ראשון עד חמישי.
עימותים ומחלוקות
במהלך הקריירה שלו, התעמת עם מאמניו ושחקנים רבים נוספים, מקבוצתו ומקבוצות יריבות. בין תקריותיו המפורסמות זכורות תפיסת האשכים של איציק זוהר, במהלך משחק גביע בין מכבי חיפה למכבי תל אביב, וכן בעיטה שספג בראשו מג'ון הרטסון במהלך משחק אימון של קבוצתם, וסטהאם יונייטד. מזגו הסוער של ברקוביץ' היה אחד הגורמים למעברי הקבוצות הרבים שלו, מכיוון שעל כישורי המשחק שלו לא הייתה מחלוקת.
ברקוביץ' הוציא ספר אוטוביוגרפי בשם "הקוסם", שבו הוא בא חשבון עם שחקנים ומאמנים רבים. זכור לרבים העימות המתוקשר בינו לבין אלי אוחנה, עליו כתב ברקוביץ' בספר "עבד כי ימלוך".
בעקבות הכישלון של מאמן נבחרת ישראל הדני, ריצ'רד נילסן, להוביל את הנבחרת למונדיאל 2002, מונה במקומו המאמן הישראלי, אברם גרנט. גרנט, החליט להצעיר את הסגל ולא הזמין את ברקוביץ' לנבחרת לקראת הקמפיין של מונדיאל 2006, ועל כך יצא קצפו של ברקוביץ' בתקשורת, ויחסיו עם גרנט התערערו.
ב-22 באוקטובר 2005 התראיין ברקוביץ' לתוכנית "פגוש את העיתונות" ותקף בה בחריפות את גרנט, ואף מתח ביקורת על ניר קלינגר ובניית הסגל של מכבי תל אביב. בין השאר, הציע להתמנות למאמן נבחרת ישראל ולספסל את אבי נמני או ג'ובאני רוסו. באותו יום, שיחקה מכבי תל אביב מול הפועל פתח תקווה, וברקוביץ' פתח על הספסל. כתוצאה מכך, הוא החרים את אימוני הקבוצה ושקל לעזוב אותה, תוך שמקורביו רומזים שלא יסכים להיות המסופסל היחידי, אך מאוחר יותר הוא התעשת והתנצל על דבריו בפני קלינגר. באותה עונה, הורחק ברקוביץ' ל-6 משחקים בפועל ו-4 על תנאי, אחרי שקילל בחריפות את השופט מאיר לוי, בעת משחק של קבוצתו.
ב-25 ביולי 2006, ויכוח בין דניאל יאמר לבין אייל ברקוביץ' עלה לטונים רמים, וברקוביץ' פוטר ממשרתו כמנג'ר מכבי נתניה.
בשנת 2007 התעמת עם דני עציוני, מאמן קבוצת הילדים של מכבי הרצליה, בה שיחק אז בנו, ותקף אותו בקללות באוטובוס הקבוצה, לעיני הילדים ההמומים. עקב כך הוגשה נגדו תלונה במשטרה על ידי הקבוצה. ב-4 במרץ 2009 הורשע ברקוביץ' בגין מקרה זה בעבירות של תקיפה ואיומים, ונגזר עליו עונש של קנס בסך 2,000 ש"ח ו-100 שעות עבודות שירות. ב-2010 הסתיים הליך גישור בין השניים בו ברקוביץ' שלח מכתב התנצלות למאמן ופיצה אותו ב-55,000 ש"ח.
ב-13 באוקטובר 2010 הרחיק אותו בית הדין המשמעתי של ההתאחדות לכדורגל ממשחקים עד 1 במאי 2011 (חצי שנה), והטיל עליו קנס בסך 5,000 שקל, לאחר שהרשיע אותו בביזוי המוסדות השיפוטיים, משום שכינה את הדיינים, שקנסו אותו שבוע לפני כן, "חבורה של אפסים". בעקבות אותה החלטה הורחק ברקוביץ' מקורס מאמני הפרו של ההתאחדות לכדורגל, אך לאחר מספר שבועות הורה בית המשפט המחוזי להחזירו לקורס ממנו הורחק.
בתביעת דיבה שהוגשה נגדו ונגד אופירה אסייג נפסק שעל השניים לפצות בעשרות אלפי ש"ח שני שופטי כדורגל בליגת הנוער עקב ביזוים בשידור חי ברדיו.
ב-26 במאי 2014 הצטרף ברקוביץ' להפועל תל אביב בתור מנג'ר. לאחר כ-8 חודשים בלבד התפטר מתפקידו, בין היתר היה מסוכסך עם מספר חברי הנהלה במועדון עקב חוסר ההצלחה של הקבוצה בליגה. לטענת אנשי ההנהלה חרג ברקוביץ' מסמכותו בהחתמת שחקנים, הסתכסך עם חיים רמון ועידו חג'ג' שהיו בין הבעלים של המועדון, בנוסף הסתכסך ברקוביץ' עם האוהדים לאחר שהצהיר, בתור עובד המועדון: "צריך לנעול את הליגה, אני מתבייש" בהתכוונו להתנהגות הקהל בדרבי התל אביבי שפוצץ ב-3 בנובמבר 2014 בעקבות התפרעות הקהל.
ב-17 באוגוסט 2018 הודיע ברקוביץ' כי לא יראיין חברי כנסת ערבים מהרשימה המשותפת וכינה אותם "מרגלים" ו"מחבלים", דבריו עוררו מחאות. בעקבות דבריו הושעתה התוכנית לשבוע.
חיים אישיים
ברקוביץ' נולד במושב רגבה, וגדל בנהריה. בנם הבכור של זאב ונורית. סבתו עלתה מהונגריה. אביו היה דומיננטי בקידום קריירת הכדורגל של בנו והעניק לו תמיכה רבה. את אחיו הצעיר, ניר ברקוביץ', אשר שיחק בקבוצת הנוער של מכבי חיפה ובמשך תקופה קצרה במכבי נתניה, מינה אייל למאמן בבית הספר לכדורגל שניהל בעיר נשר, ולאחר רכישת הפועל ראשון לציון הוא מונה למאמן הקבוצה.
ב-1994 נישא לטלי, חברתו מימי התיכון, ולהם בת אחת ושני בנים, המשחקים גם הם כדורגל. התגורר עם משפחתו בשכונת דניה שבחיפה עד שב-2015 בני הזוג התגרשו. החל מ-2018 הוא בזוגיות עם שרון כהן-ניר.
אורליאנוס
לוּקְיוּס דוֹמִיטִיוּס אוֹרֶלִיָאנוּס (בלטינית: Lucius Domitius Aurelianus; חי 214–275 לספירה) היה קיסר רומא משנת 270 ועד מותו בשנת 275. הוא ידוע כקיסר שהחל את תהליך החזרת תהילת הקיסרות הרומית ממשבר המאה ה-3, במהלכו התפוררה האימפריה ל-3 ישויות נפרדות וכמעט התמוטטה. הוא לחם בכל החזיתות ובכל אויבי הקיסרות איחד והשיב טריטוריות שאבדו לקיסרות, בנה את חומות רומא הקרויות על שמו וזכה לתואר "מציל העולם".