cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המהומות בקרב הפלסטינים וערביי ישראל (2014)
תיאור המהומות ומאפייניהן
בסוף אוקטובר גלשו המהומות גם להר הבית והמתפרעים המוסלמים אחסנו והכינו במסגד אל-אקצא אמצעי לחימה (בעיקר זיקוקים, אבנים ובקת"בים) ומתרסים כדי לפגוע ביהודים. המתפרעים הצדיקו את האלימות בטענה שישראל רוצה לשנות את הסטטוס-קוו בהר הבית" ושליהודים אין זכות לעלות אל ההר ולהתפלל בו.
כתוצאה מההתפרעויות האלימות נגרמו נזקים של עשרות מיליוני שקלים וחלק משמעותי ממערך הרכבת הקלה בירושלים הושבת ויצא משימוש. כמו כן חלה ירידה משמעותית במסחר ובתיירות, דבר שגרם נזק רב לכלכלת העיר.
המתפרעים הם פלסטינים תושבי מזרח ירושלים, רבים מביניהם קטינים המשתחררים מיד לאחר מעצרם לטיפול מערכת הרווחה. המשטרה החמירה את המדיניות כלפי עצורים פלסטינים, עצרה מאות חשודים בהתפרעויות והגישה עשרות כתבי אישום. לדברי נדב שרגאי, המהומות האלימות נושאות אופי חצי-עממי אך כבר אינן ספונטניות אלא נתמכות על ידי הפת"ח והחמאס, והמתפרעים שנעצרו זוכים לסיוע משפטי מהרשות הפלסטינית. החמאס ליבה את המהומות ונשאו נאומים מתסיסים בגנות ישראל המעודדים את המהומות האלימות. בנאומים אלה תירצו הפלסטינים את האלימות בתואנות שונות, החל מ"אל-אקצא בסכנה" וכלה בהאשמת היהודים ברצח פלסטינים, אפילו במקרים שבהם יהודים לא היו מעורבים (כגון בהתאבדותו של נהג אוטובוס פלסטיני במזרח ירושלים).
בתגובה למהומות הגבירו משטרת ישראל ומשמר הגבול את האכיפה בעיר, הקימה מחסומים והשתמשה באופן נרחב באמצעים לפיזור הפגנות כנגד המתפרעים. במהלך אחת ההפגנות בוואדי אל-ג'וז נורה הנער מוחמד סנוקרוט ומת לאחר מכן מפצעיו. עקב שימוש המשטרה באמצעי הבואש על ארבעה בתי ספר במזרח העיר, בוטלו בהם הלימודים.
בנוסף לאורך כל התקופה היו תקיפות אלימות של יהודים כלפי ערבים, חלקן ממניעים נקמניים וגזעניים שהבולט בהם הוא ניסיון ללינץ' בשני צעירים פלסטינים
פיגועי טרור בירושלים
המהומות כללו גם ניסיונות רצח ופיגועי טרור מצד הערבים: ב-4 באוגוסט ביצע פלסטיני פיגוע דריסה בירושלים, שבו נהרג אדם אחד ונפצעו חמישה, בהמשך אותו יום בוצע פיגוע ירי בירושלים שבו חייל נפצע קשה ולמחרת דקר פלסטיני מאבטח באזור מעלה אדומים. ב-22 באוקטובר ביצע מחבל ערבי פיגוע דריסה בתחנת הרכבת הקלה בירושלים ורצח תינוקת ואישה נוספת, וכן פצע מספרים אנשים נוספים. ב-29 באוקטובר התנקש מחבל ערבי ביהודה גליק ופצע אותו קשה בעת שיצא ממרכז מורשת בגין. ב-5 בנובמבר ביצע מחבל פלסטיני, פעיל חמאס משועפט, פיגוע דריסה ליד המטה הארצי בירושלים, שני בני אדם נרצחו ומספר בני אדם נפצעו קשה, ואילו המחבל נורה למוות על ידי לוחמי מג"ב. ב-18 בנובמבר ביצעו 2 מחבלים טבח בבית כנסת קהילת בני תורה בשכונת הר נוף בירושלים ורצחו 5 מתפללים ושוטר אחד לפני שנהרגו בידי כוחות הביטחון. ב-24 בנובמבר נפצעו שני תלמידים מישיבת "שובו בנים" בעיר העתיקה בפיגוע דקירה שבוצע על ידי 4 ערבים. ב-3 בדצמבר נכנס ערבי אל סניף "רמי לוי שיווק השקמה" במעלה אדומים, דקר 2 לקוחות (ביניהם פרמדיק מד"א) ונוטרל על ידי מאבטח. ב-12 בדצמבר, ביצע מחבל פלסטיני פיגוע חומצה נגד משפחה בת 5 בנות מביתר עילית במחסום המנהרות קרוב לירושלים וניסה לדקור אותן עם מברג, הוא נורה ונוטרל.
תגובות למהומות
מהומות אלה היו החמורות, האינטנסיביות והממושכות ביותר מאז אירועי אוקטובר 2000. יש הרואים בהתפרעויות אלה את תחילתה של אינתיפאדה שלישית של ערביי ישראל והפלסטינים, שזכתה לכינוי "האינתיפאדה השקטה" על ידי חלק מהגורמים. השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ' וראש עיריית ירושלים ניר ברקת וסיירו באזורי החיכוך וניסו להרגיע את התושבים. בעקבות ההסלמה כינסה הממשלה דיון מיוחד ובו הנחתה את משטרת ישראל להגביר את האכיפה ואת המאבק באלימות בירושלים. בחודש אוקטובר הכריזה משטרת ישראל על מבצע שומרי החומות שכלל תוספת של כ-1,000 שוטרים בירושלים ורכישת אמצעים טכנולוגיים מתקדמים. כמו כן, הוקמה מפקדה זמנית לטיפול בהפרות הסדר וכן גוף תביעות וחקירות למעצר מהיר של מתפרעים. עד לתחילת נובמבר נעצרו בפעילות המשטרה כ-200 מתפרעים. בתחילת ינואר 2015 הוצגה תוכנית פעולה מפורטת לאישור ראש הממשלה.
הפיגועים הפלסטיניים בסוף אוקטובר ותחילת נובמבר הביאו לגינויים נחרצים של פוליטיקאים ישראליים וכן האשמתו של יו"ר הרשות הפלסטינית אבו מאזן בהסתה וליבוי המהומות האלימות, לצד קריאות להרגעת הרוחות. מנגד, גורמים בעולם הערבי האשימו את ישראל בהתלקחות בירושלים ובכך שישראל זוממת לפגוע במסגד אל-אקצא. ב-5 בנובמבר 2014 הודיעה ירדן על החזרת השגריר להתייעצות, וזאת על רקע "ההפרות הישראליות בהר הבית".
בעקבות השימוש הנרחב בירי של זיקוקין די-נור לעבר כוחות הביטחון במהלך המהומות בירושלים הוטל בנובמבר 2014 איסור על ייבוא זיקוקים לישראל, בתוקף עד 15 בפברואר 2015. באותו חודש נתפסה כמות גדול של נפצים, זיקוקים וסכינים. משלוח נוסף נתפס בחודש יוני 2015.
בפברואר 2015 חשפו ועצרו השב"כ ומשטרת ישראל תשתית "טרור עממי" רחבה ובה עשרות מחבלים, רובם ערבים ישראליים תושבי א-טור, שביצעו מאות פעולות טרור שכללו יידוי אבנים ובקבוקי תבערה.
פיגוע הסנפלינג
ב-16 בספטמבר 2014 נרצח נתנאל עראמי על ידי עמיתיו לעבודה, פועלים ערביים, בעת שעסק בסנפלינג בעבודתו כפועל בניין. הפועלים הערביים חתכו את החבלים שהחזיקו את עראמי וגרמו לכך שנפל למותו מהקומה ה-18. על החקירה הוטל צו איסור פרסום ובמשך זמן רב רווחה ההערכה שמדובר בתאונה ולא ברצח, למרות התנגדותה של משפחת עראמי להערכה זו וטענתה שמדובר ברצח על רקע לאומני. ב-26 בנובמבר קבע השב"כ שאכן מדובר ברצח על רקע לאומני.
מהומות כפר כנא
ב-8 בנובמבר 2014 תקף בסכין ח'יר חמדאן, צעיר ערבי בן 22 מכפר כנא, ניידת משטרה שבאה לבצע מעצר בכפר בעקבות סכסוך בין חמולות, נסוג ונורה למוות בגבו על ידי השוטרים. התקרית תועדה במצלמת אבטחה ועוררה סערה גדולה. השוטרים טענו שירו בו מאחר שחששו לחייהם ושהסרטון מציג רק תמונה חלקית, בעוד הערבים טענו שחמדאן הוצא להורג ללא משפט על ידי השוטרים רק בשל היותו ערבי, כשלא סיכן את חייהם, אך בסרטון שצולם על ידי מצלמות האבטחה נראה כי הירייה נורתה לעבר ידו של ח'יר חמדאן, אך חדרה לחזה, וכך הוא מת במקום.
בעקבות התקרית החלו ערביי ישראל בשורת הפגנות ומהומות אלימות הכוללות יידוי אבנים ובקבוקי תבערה, הבערת צמיגים וחסימת כבישים באזורי הכפרים הערביים והצפון (כולל כפר כנא וטייבה). ב-9 בנובמבר ביצעו מתפרעים ערבים ניסיון לינץ' ביהודי ליד טייבה: הפורעים תקפו את רכבו, הוציאו את הנהג, הרביצו לו והציתו את רכבו. הנהג הצליח להימלט מהפורעים בסיוע ערבי תושב טייבה.
ב-14 בנובמבר, בעקבות חבישת כאפיות ומחאה של צעירים מוסלמים מהכפר אבו סנאן נגד הריגת ח'יר חמדאן ומנגד מחאת תושבי הכפר הדרוזים על פיגוע הדריסה בירושלים, התפתחה קטטה המונית בין מוסלמים לדרוזים בה נפצעו עשרות משתתפים בדרגות חומרה שונות, אחד מהם במצב אנוש.
הר אסא
הר אסא הוא הר בגובה 502 מטרים מעל פני הים בהרי אילת, בדרום הנגב.
ההר ממוקם כשני קילומטרים ממערב לאילת וכשלושה קילומטרים מגבול ישראל–מצרים. אפיקו של נחל שלמה ממוקם ממערב להר, ומעבר לו ממוקם הר שלמה.
כשמם של הרים נוספים באזור, גם הר אסא קרוי על שם אחד ממלכי יהודה, אסא.
מלאכת מבשל
מְלֶאכֶת הַמְּבַשֵּל (במקורה במשנה נקראת מְלֶאכֶת הָאוֹפֶה) היא אחת מל"ט המלאכות האסורות בשבת וביום הכיפורים על פי ההלכה. מלאכה זו כוללת הכשרת מזון חי לאכילה באמצעות חימום, כדוגמת בישול, אפייה, צלייה וטיגון.
תולדת מלאכת מבשל הן ריכוך או הקשיית חומרים באמצעות חום ללא קשר למזון, כגון המסת שעווה או ריכוך והקשיית מתכת.
מלאכת מבשל הותרה ביום טוב משום שהיא מלאכת אוכל נפש, שהתורה התירה ביום טוב.
יש להבדיל בין מלאכה זו העוסקת בעיקרה בבישול או בחימום מחודש של מזון בשבת, לבין מלאכת מבעיר ולמושגים אחרים בהלכות שבת, כגון שהיה, הטמנה וחזרה.
מקור הדין והגדרתו
ככל ל"ט אבות מלאכה, מלאכה זו נלמדת מהמלאכות ששימשו לבניין המשכן, שם בישלו האומנים את ה ששימשו לצביעת יריעות המשכן ובגדי הכהונה. מכח זה נאסרה בשבת כל פעולת בישול באוכל.
על פי התלמוד הירושלמי יש פסוק מיוחד בתורה העוסק באיסור זה:.
כמו כן, התכת מוצק כלשהו לנוזל, חימום מתכת עד שתהפך לגחלת או הקשיית חומר באמצעות חימום הם תולדות המלאכה.
מהתורה, אדם שמבשל בשבת במזיד חייב כרת, ובשוגג חייב קרבן חטאת. אמנם רק כאשר מתמלאים תנאים מסוים מתחייב מהתורה: כדי להתחייב בעונש האדם צריך לבשל בשיעור (כמות) מסוים - על מנת להתחייב חייב לבשל לכל הפחות מאכל בשיעור כגרוגרת, ובחימום מים בשיעור שאפשר לרחוץ בהם אצבע קטנה, ובישול צבע בשיעור שיספיק לבגד קטן. גם אם לא בישל את כל גוש המזון, די בבישול חלק מגוש המזון כשהחלק המבושל (או צירוף של כמה חלקים מבושלים) מגיעים לגודל של כגרוגרת. אמנם, אף שאינו נענש כשמבשל פחות משיעור זה, עדיין מדין חצי שיעור אסור מהתורה.
גרמא
מלאכת מבשל מיוחדת בכך שהיא ביסודה "גרמא", כלומר, אין תוצאה מיידית ממעשהו של האדם ובכל מקרה אסור. לכן, כל דרך שרגילים לבשל בה בחול אסור, כגון לתת את המאכל לפני היסק התנור וכדומה. כמו כן, זירוז בישול אסור, לדוגמה הגברת עוצמת החום של תבשיל המונח על גבי מקור חום באמצעות כיסוי התבשיל.
בבישול שנעשה על ידי כמה אנשים מתחייבים כל העוסקים בבישול שיש צורך בהם בזמן שהם עוסקים בדבר הנתון על אש קיימת, כגון המניח סיר על החצובה, המערבב ('מגיס') תבשיל שנמצא מעל אש או המוסיף עצים לאש, אך לא כאשר התבשיל אינו מונח על אש קיימת, כגון הממלא מים לסיר שאינו מתבשל או המערבבו, אף שאחר כך אדם אחר מניחו על אש קבועה.
בישול על האש
מהתורה חייב רק כאשר הבישול נעשה על האש עצמה, כגון על כיריים, בתוך תנור אפייה, במכשיר חשמלי עם גוף חימום. או על תולדותיה, כגון בכלי ריק שחומם ישירות באש והורד ממנה, במים רותחים בכלי שאינו על האש או בישול שנעשה בצד מקור האש ולא על גבה ('תולדות האור'). בישול דבר חי בכלי מלא תבשיל שחומם על האש והורד ממנה ('כלי ראשון'), כגון נתינת תבלין או מאכל חי לתוכו נתון במחלוקת האם איסורו מדרבנן או מהתורה. כאשר דרגת החום נמוכה מכדי בישול 'יד סולדת', הדבר אינו נחשב עוד לבישול.
בישול במי מעיינות חמים או בתולדות השמש אסור מדרבנן (גזירה משום תולדות האור האסורים מהתורה), ובישול ישירות מהשמש מותר. בטעם הדבר כתב רש"י שזהו מפני שאין זה דרך בישול.
קיימת מחלוקת האם בישול שאינו מן האש אך הוא דרך בישול אסור מהתורה או מדרבנן. מחלוקת זאת נוגעת בין השאר לדוד שמש, בישול במיקרוגל (ללא השחמה) או בהשראה מגנטית (אינדוקציה), וכן בעזרת ריאקציה כימית, או באמצעות דחיסה והתפשטות של גז, וכן באמצעות אלקטרודות (כמו במכשיר אדים). אם הם אסורים מדרבנן ניתן להקל בשימוש במכשירים אלו באופן של גרמא וכדומה לצורך תינוקות או חולים.
תולדות תולדות האור
בחימום בתולדת תולדת האור יש שכתב שמותר מהתורה ואסור מדרבנן כדין כח כוחו, אך רוב הפוסקים חלקו.
מגיס
פעולת 'מגיס' היא ערבוב מזון המתבשל באמצעות כלי, דבר המסייע לבישול. פעולה זו נחשבת גם כן לבישול, ועל כן אסור מהתורה לבצעה ביום שבת כאשר תבשיל עומד על גבי אש. גם כאשר תבשיל הורד מהאש בשבת ('כלי ראשון') אך בישולו עדיין לא הושלם, אסור לערבבו כל עוד הוא חם בחום שהיד סולדת בו, היות שגם כלי ראשון מבשל.
נחלקו הראשונים האם מותר להוציא אוכל מהתבשיל בשבת:
שו"ע פסק כרמב"ם.
הגסה שנייה
לדעת רמב"ן ורשב"א האיסור הוא דווקא בערבוב הראשון של המאכל, אבל בהגסות נוספות של הקדרה - אין איסור. מרמב"ם, טור ור"ן שכתבו שיש איסור להוציא מאכלים מקדירה - משמע שאפילו בהגסות שאחר כך יש איסור.
השו"ע כתב כרמב"ם.
במקרה בו המאכל מבושל
ר"ן ובית יוסף כתבו שיש חיוב הגסה כל זמן שיש בישול, ודין זה תלוי במחלוקת מתי כבר אין בישול מדאורייתא: לשיטת רשב"א ור"ן שלאחר שהתבשל כמאכל בן דרוסאי אין יותר איסור בישול - ומותר להגיס, ולשיטת הרמב"ם - לאחר שהתבשל כל צרכו שוב אין איסור הגסה. הר"ן סייג שבהגסה שהיא לצביעה יש איסור תמיד, כיוון שהצבעין נוהגים להגיס תמיד את היורה גם אחר שנקלט הצבע, כדי שלא יחרך הבגד.
הכלבו כתב שכשהתבשיל על האש יש איסור מגיס גם כשהוא מבושל כבר כל צרכו.
דרכי משה כתב בשם מהר"י וייל שגם בקדירה יש איסור מגיס כמו ביורה, אפילו לאחר שהתבשלה כל צרכה, וגם כשאינה על האש.
שו"ע פסק שלאחר שהתבשל כל צורכו אין איסור הגסה, רמ"א כתב להזהר לכתחילה כמהר"י וייל. מג"א כתב שנהגו להקל להוציא קטניות בכף מכיוון שאי אפשר אחרת. ט"ז, אליה רבה וחיי אדם פסקו ככלבו.
כתב ביאור הלכה שבדיעבד אם הגיס קדרה שהגיעה למאב"ד - לא נאסרת, כי יש לסמוך על הרשב"א והר"ן (שמשהגיע למאב"ד אין בו בישול) ועוד שיש שמקילים במעשה שבת שנעשה בשוגג.
אפייה
לדעת הרמב"ם, גם אפייה נחשבת כבישול. רב האי גאון כתב כי המלאכות שנאסרו הן גם מלאכות המשכן לאחר הקמתו, ולא רק המלאכות שנעשו עד הקמתו. אולם לפי התלמוד ירושלמי, אופה הוא תולדה של מבשל.
כלי ראשון
כלי ראשון הוא כינוי לכלי בו התבשל המאכל על האש. גם לאחר שירד המאכל מן האש הוא עדיין נחשב כלי ראשון משום שדפנותיו חמות מהשהייה על האש.
ישנו איסור להכניס מאכל חי (כגון תבלינים, למעט מלח) לתוך 'כלי ראשון' (כינויו של כלי מלא תבשיל לאחר שהורד מהאש, בספרות ההלכתית), אך ישנה מחלוקת בשאלה אם פעולה זאת היא איסור תורה בדומה לנתינת דבר חי לתוך תבשיל העומד על האש, או שהדבר הוא איסור דרבנן.
איסור נתינת דבר חי לכלי ראשון הוא בתנאי שהכלי הראשון עדיין חם בשיעור חום של 'יד סולדת'. אם הכלי הראשון ירד מחום זה, נתינת דברים חיים לתוכו אינה נחשבת עוד לבישול ומותרת.
כלי שני
אם התבשיל הועבר לאחר הבישול לכלי נוסף (המכונה 'כלי שני' בספרות ההלכתית), הכנסת תבלין אליו מותרת ואינה נחשבת עוד לבישול, גם אם הכלי השני חם בשיעור של למעלה מ'יד סולדת'. בטעם הדבר נאמר שהדפנות הקרות של הכלי השני הולכות ומצננות אותו. גם אם המאכל הוא בצורת גוש מוצק, צורה שאוגרת חום בצורה רבה יותר מהרגיל. ישנה דעה המחמירה וסוברת שדבר מאכל חם בצורת גוש מוצק מתבשל גם בכלי שני כיוון שהוא לא מתקרר מהדפנות.
דין זה מתייחס רק כלפי נתינת מאכל חי בתוך מאכל מבושל חם, ולא כלפי נתינת מאכל מבושל קר בתוך מאכל מבושל חם, שגדריה קלים יותר (ראו בהמשך: חימום חוזר של מאכל מבושל).
מצקת
ישנן דעות לפיהן המצקת בה מעבירים את המאכל מהכלי הראשון בו שהה על האש לכלי אחר נחשבת בעצמה לכלי שני, ולכן הכלי אליו מועבר המאכל יהיה כלי שלישי ולא כלי שני, כלפיו לא חלים איסורים לדעות מסוימות.
קלי הבישול
המשנה בשבת אומרת: "כל שבא בחמין מערב שבת - שורין אותו בחמין בשבת, וכל שלא בא בחמין מערב שבת - מדיחין אותו בחמין בשבת. חוץ מן המליח הישן וקולייס האיספנין, שהדחתן זו היא גמר מלאכתן".
כלומר, יש מאכלים שמתבשלים גם בעירוי של מים חמים בלבד. נחלקו הראשונים באיזה עירוי מדובר - לדעת רשב"ם מדובר בעירוי מכלי ראשון אבל בעירוי מכלי שני מותר. לדעת רבינו תם עירוי מכלי ראשון בוודאי מבשל ולכן המשנה מדברת על עירוי מכלי שני, שרק מאכלים ספציפיים מתבשלים באופן כזה. על אף הכלל שכלי שני אינו מבשל מאכלים הניתנים בתוכו, ולכן אין איסור לתת מאכלים חיים לתוכו. עם זאת, לדעת חלק מהפוסקים מאכלים רכים מתבשלים גם בכלי שני, ולכן אסור לשים מאכלים חיים רכים גם בכלי שני. וכן יש הסוברים שפרוסת לחם נחשבת דבר רך ומתבשלת אף בכלי שני (לפי שיטת ר"א ממיץ, ראו בהמשך). יש המחמירים וסוברים בעקבות דין זה שאין לתת כל דבר מאכל חי לתוך כלי שני (להוציא מים, שמן ותבלינים), היות שאין אנו יודעים מהם הדברים המוגדרים כמאכלים רכים המתבשלים גם בכלי שני.
אסור לערות אפילו מכלי שני על מאכלים שמוכנים למאכל כתוצאה מעירוי זה, כיוון שפעולה זו מתקנת אותם למאכל.
עירוי
נחלקו הראשונים בדין עירוי מכלי ראשון (כלי שהוסר מהאש או עדיין על האש). לדעת הרשב"ם עירוי דינו ככלי שני ואינו מבשל, לדעת ר"י הזקן עירוי דינו ככלי ראשון ומבשל בישול גמור, ואילו לדעת רבנו תם עירוי מאכל או רוטב חם על מאכל אחר, מבשל את המאכל בעובי 'קליפה' ולכך אסור יהיה לערות על מאכל חי מתוך כלי ראשון, אך מותר יהיה לערות על מאכל חי מתוך כלי שני (חוץ ממאכלים רכים כדלעיל). דעה זו נפסקה להלכה.
בישול אחר בישול
הכלל הוא שאין מלאכת בישול לאחר שכבר המאכל מבושל וראוי לאכילה, אך נחלקו האם דין זה אמור רק במאכלים יבשים, או גם במאכלים נוזליים.
מאכל יבש
מדין התורה אין איסור בחימום חוזר של מזון מבושל בשבת, ולכן מותר לחמם מזון מבושל מחדש לאחר שהצטנן, אולם מדרבנן פעולה זו מותרת רק בסמוך למקור אש (לדוגמה מכסה מתכת המונח על גבי פלטת שבת), ולא ישירות על גבי מקור האש.
מותר להניח מאכל מבושל יבש סמוך למקור חום אף שבעת חימומו חלק מועט ממנו יהפוך לנוזל (כגון שומן קרוש), היות שמדובר במיעוט מתוך התבשיל, וזאת גם אף שנוצר לאחר החימום דבר חדש שלא היה קיים (נולד), היות שהנוזל נוצר באופן עקיף ואינו ניכר. אולם הרמ"א מציין כי יש מחמירים אבל במקום הצורך אפשר לסמוך על הדעה המתירה.
מאכל נוזלי
הרמ"א מביא דעה הלכתית המסייגת דעה זו, ומחלקת בין מאכל לח שחימומו מחדש יגרום להשבחתו ('מצטמק ויפה לו') אותו אסור יהיה לחמם מחדש בסמוך למקור אש, ובין מאכל שחימומו מחדש יגרום לירידה באיכותו ('מצטמק ורע לו') אותו מותר יהיה לחמם מחדש בסמוך למקור אש, אך זאת בתנאי שמאכל זה לא הצטנן לגמרי אלא נשאר מעט חם.
הוספת מים חמים לכלי ראשון
השולחן ערוך והרמ"א נחלקו האם מותר להוסיף לתבשיל העומד על האש זמן רב ויש חשש שישרף עקב חוסר מים (לדוגמה, סיר חמין), מים רותחים מתוך דוד רותח או מכלי העומד על האש. טעם המתירים הוא שהמים כבר נחשבים מבושלים ואין איסור בהזזתם לכלי חם אחר. בעקבות דברי השו"ע האוסר דבר זה מחמירים בכך בעיקר יוצאי יהדות ספרד.
בישול אחר אפיה
שיטת רבי אליעזר ממיץ היא שאומנם אין בישול אחר בישול במאכל יבש, ולכן יהיה מותר לחמם מחדש מאכל מבושל יבש, אולם ישנו איסור לבשל מחדש דבר שלא התבשל אלא חומם בצורות אחרות, כמו אפייה וצלייה. לדוגמה, יהיה איסור לחמם מחדש פרוסת לחם בדרך בישול, כגון להכניסה לרוטב רותח, אף אם הרוטב נמצא ב'כלי שני', כלומר בכלי אחר מהכלי בו שהה על האש (סיבת האיסור לפי שיטה זו אף בכלי שני היא מפני שהיא סוברת שהפרוסה נחשבת לקלי הבישול, ולכן מתבשלת אף בכלי שני). אמנם דעת הראבי"ה שמותר.
שיטה ר"א ממיץ הובאה להלכה בטור. אולם הוא קיבל מתוכה רק את האיסור לגבי כלי ראשון, והסתייג מהאיסור כלפי כלי שני. לגבי דעת השולחן ערוך ישנה מחלוקת בהבנת דבריו האם הוא סובר את שיטת ר"א ממיץ בהסתייגות כמו הטור, או שדחה אותה לגמרי. הרמ"א דחה את שיטת ר"א ממיץ על בסיס שיטת הראבי"ה החולק על חידושו של ר"א ממיץ, והתיר עקרונית בישול אחר אפייה גם בכלי ראשון, לדוגמה נתינת פרוסת לחם בתוך רוטב רותח הנמצא בכלי ראשון או עירוי מכלי ראשון על הפרוסה. אולם הרמ"א ציין שאף על פי כן ישנו מנהג להחמיר ולהימנע מפעולה זו, בכלי ראשון ואף בכלי שני.
גם לפי שיטת ר"א ממיץ איסור זה הוא רק כלפי פעולות חימום שונות במאכל אחד, כגון בישול אחר אפייה, אולם בדומה לכך שאין איסור בחזרה על פעולת חימום אחת, כגון בישול אחר בישול (במאכל יבש), אין גם איסור באפייה אחר אפייה או בצלייה אחר צלייה.
ישנן פרשנויות הלכתיות בדעת ר"א ממיץ שעל פיהם שיטה זו סוברת שישנו בישול אחר אפייה, ולכן יהיה אסור לתת פרוסת לחם לתוך רוטב רותח, לגבי טיגון ישנה מחלוקת אם נחשב כאפייה או כבישול אולם לכל הדעות אין בישול לאחר טיגון בשמן עמוק גם לפי שיטת ר"א ממיץ.
בישול לאחר קליה (תבלינים, תה וקפה)
לדעת פרי מגדים ומשנה ברורה אם עירו מים רותחים על התה או הקפה בערב שבת, מותר לערות עליהם בשבת גם כן כיוון שהתבשלו כבר. לדעת מהר"ם שיק והרב עובדיה יוסף אסור לערות מים רותחים על עלי התה, כיוון שעלי התה לא ראויים לאכילה אף פעם, ולכן עבורם 'התבשלו כל צרכם' פירושו שהם סיימו לתת את כל הטעם שיש בהם.
חתם סופר ויחוה דעת כתבו שאין בקפה קלוי משום בישול לדעת הראבי"ה, כיוון שהוא ראוי לאכילה כבר לאחר קלייתו. וכמו שבמלח אין בישול לאחר בישול - כך גם בקפה. מהר"א הלוי בגינת ורדים כתב שלמרות שהקפה נאכל כמו שהוא - יש בו בישול לאחר קלייתו, מפני שהעיקר בו הוא בישול הטעם היוצא ממנו, וכל זמן שלא התבשל ומוצה טעמו יש בו משום בישול.
חימום מים
על אף שחימום ישיר של מים על גבי מקור חום אסור מהתורה. אך מותר להכניס כמות גדולה של מים לתוך כלי שחומם ואינו על גבי מקור חום ('כלי ראשון') על מנת שהמים יתחממו מעט ויהפכו לפושרים, אולם אסור להכניס כמות מעטה של מים על מנת שתתחמם באופן משמעותי, מאחר שמדובר בבישול בכלי ראשון.
כן נאסר להוסיף מעט מים קרים לכלי ראשון מלא מים חמים (אף שאינו על האש) על מנת שיתחממו, או להוסיף מים חמים למעט מים קרים כדי לקרר מעט את המים החמים, וזאת מכיוון שהמים הקרים עצמם מתחממים בפעולה זו. ישנה דעת המתירה הוספת מים חמים למעט מים קרים, לדוגמה מילוי כוס ובה תמצית תה במים חמים מדוד, וזאת על בסיס הסברא ש'תתאה גבר' כלומר שהמים הקבועים קולטים כל טיפת מים חמים היורדת אליהם ומקררים אותה, ואינם מתחממים מכח המים המוספים. יש המחמירים וסוברים שיש לנגב כוס היטב מטיפות מים קרים טרם מילואה במים חמים, היות שטיפות המים הקרים שבה יתבשלו מכח המים החמים.
שימוש בדוד שמש בשבת
פועל יוצא של האיסור על חימום ישיר של מים הוא מניעה משימוש במים חמים מתוך דוד מים ביתי רגיל כבוי שאליו נכנסים מים באופן אוטומטי לאחר שימוש בכמות מים מסוימת מתוכו, היות שהמים הקרים הנכנסים לדוד מתחממים מכח המים החמים שבדוד, דבר שהוא איסור דרבנן (הוספת מים לדוד פועל היא אף איסור תורה, היות שהמים מתחממים מכח גוף חימום). שימוש במים מתוך דוד שמש נתון במחלוקת, שכן אומנם מים קרים נכנסים באופן מתמיד לדוד לאחר שימוש במים מתוכו, אולם ישנה מחלוקת האם חימום מים בתוכו נחשב מבחינה הלכתית לחימום בתולדות חמה האסור מדרבנן, או שמדובר בחימום ישירות בחמה. יש שטענו שגם אם זה נחשב כבישול בחמה ממש יש להחמיר בדודי השמש שבימינו, שבכולם מותקנת גם אופציית חימום חשמלית (גוף חימום), קיים חשש שמא אנשים יטעו ויבואו להתיר גם חימום חשמלי (כשם שאסרו חכמים תולדות חמה שמא יחליפו בינם ובין תולדות האור). וכן יש הסוברים שבאופן שהדרך לבשל בחמה - כדוד שמש - הוא אסור מהתורה.
כיום מקובל להשאיר מלפני כניסת שבת דוד מים חמים המיוחד לשימוש בשבת, ובו תרמוסטט לשמירת טמפרטורת גבוהה קבועה של המים (כך שימנע מצב בו המים התקררו (ירדו ממידת החום של 'יד סולדת'), וחוממו מחדש באופן אוטומטי לרתיחה בשבת, דבר האסור מדרבנן). הדוד מתוכנן כך שאינו מתחבר לצינור מים (כדי להימנע מכניסת מים קרים לדוד באופן אוטומטי לאחר שימוש במים חמים מתוכו, דבר שהוא איסור תורה), וכן ברז היציאה שלו נמצא במפלס גבוה מהמים, על מנת למנוע מצב שהדוד יתרוקן לגמרי ויבואו למלא אותו במעט מים קרים על מנת למנוע נזק לגוף החימום, דבר שייתכן והוא איסור מהתורה (עקב חימום ישיר של מים קרים על גבי גוף חימום).
דובדבן חמוץ
דובדבן חמוץ (שם מדעי: Prunus cerasus) הוא השם הן לפרי בעל בית הגלעין והן לעץ דובדבן חמוץ (Prunus cerasus) שהפרי גדל עליו.
מלאכת מבשל
שיעור יד סולדת
פוסקי הלכה בדורות האחרונים ניסו להגדיר בצורה מדויקת את שיעור הלכתי זה במעלות, שכן להגדרה זו מספר משמעויות למעשה, לדוגמה מותר לשמור על חומם של מים חמים (כלומר ששיעור חומם גבוה משיעור יד סולדת), אולם אם המים ירדו מתחת לשיעור חום זה, אסור לחממם מחדש לשיעור של יד סולדת ומעליו, אף אם הדבר נעשה באופן אוטומטי על ידי דוד חשמלי המופעל באמצעות שעון שבת, היות שיש איסור דרבנן לגרום למזון להתבשל בשבת (ייתכן ואף יהיה איסור להשתמש במים שחוממו מחדש מדין מעשה שבת).
דובדבן חמוץ
הדובדבן החמוץ ידוע מאז ימי קדם באזור הים התיכון ובאיראן. הוא יליד רוב אירופה ודרום מערב אסיה וקשור קשר הדוק לדובדבן המתוק (Prunus avium), אך יש לו פרי חומצי יותר. העיסה החמוצה שלו אכילה.
מלאכת מבשל
שיעור יד סולדת
השיעור המקובל כיום למושג זה הוא הרצועה שבין 45 ל־73 מעלות צלזיוס, כלומר מצד אחד אין לחמם מים קרים לטמפרטורה של מעל 45 מעלות, וכן אין לתת מאכל חי לתוך כלי ראשון כאשר הכלי הראשון מעל טמפרטורה זו, ומהצד השני יש לשמור שטמפרטורת המים החמים בדוד לא תרד מ־73 מעלות במהלך השבת. השיטות המחמירות מציבות, בהתאמה, רצועה רחבה יותר: בין 40 ל־79.4 מעלות.
דובדבן חמוץ
העץ קטן יותר מהדובדבן המתוק (גדל לגובה של 4–10 מ'), בעל ענפים דקים והפרי שלו מצבע ארגמן עד כמעט שחור נישא על גבעולים קצרים יותר. ישנם שני זנים עיקריים (קבוצות זנים) של הדובדבן החמוץ: דובדבן מורלו אדום כהה ודובדבן אמרל האדום בהיר יותר.
תיאור
ישנם סוגים רבים ומגוונים של עצי דובדבן חמוץ ומוצאם כנראה מהדובדבן. לעץ קליפה אפורה כהה. יש לו אורך חיים קצר יותר מאשר לעץ הדובדבן. העלים שלו דומים לדובדבן, בהירים גדילן תפרחת. הזנים האציליים יותר עקרים במובן שאינם מסוגלים להפרות את עצמם ודרוש לידם עץ נוסף שיוכל לאבק אותם.
דובדבנים חמוצים נחשבים לפרי תעשייתי ברוב המדינות המייצרות וצורכות פירות אלה. בעולם, מדינות מזרח ומרכז אירופה (בעיקר טורקיה, רוסיה, פולין, אוקראינה) מגדלים את הפרי ודי נדיר שצורכים דובדבנים חמוצים טריים (על כל פנים לא בכמויות גדולות כמו את הדובדבן).
הטעם יכול להיות מסוגים שונים, יש זנים די מתוקים, אבל יש גם גרסאות חמצמצות מאוד, אם כי ככל שההבשלה מתקדמת כל הזנים הופכים מתוקים יותר. רוב הדובדבנים החמוצים נקבעים לפי טעמם החמצמץ, ולכן רוב האנשים אוהבים או לא אוהבים לאכול אותם טריים.
דרישה אקולוגית
דובדבנים הם זן פרי בעל יכולת הסתגלות מעולה וניתן לגדל אותם במגוון רחב של אקלים. הוא סובל את קור החורף אפילו טוב יותר מאשר הדובדבן. על פי ניסויים אמריקאים, חלקי עץ יכולים לעמוד אפילו בקור עד מינוס 35 מעלות צלזיוס. רגישות הכפור של השורשים תלויה בזן - הדובדבן החמוץ מסוג (Prunus mahaleb) עמיד יותר. דרישות החום והאור האופטימליות בעונת הגידול דומות לאלו של דובדבן, אך הדובדבן גדל באזור מעט קריר יותר ויש לו דרישה גבוהה יותר לקור חורפי. דרישת המים של הדובדבן החמוץ היא בינונית, אך ניתן להגדיל על ידי השקיה את גודל הפרי של זנים מבשילים מאוחר, אם הם בעלי פרי קטן יותר במקור מבחינה גנטית.
שימוש
הפרי שלו יקר במיוחד, נצרך גולמי, מבושל או טרי (גם לאחר הקפאה) בעוגות, בשימוש בתעשיית השימורים, והופך למשקאות חריפים, יינות פירות וליקרים (וישניאק). ברנדי הדובדבנים החמוצים המוכר ביותר עשוי מדובדבנים חמוצים שמכונים Prunus cerasus subsp. acida).
אלן חובצוב
אלן דז'מלוביץ' חובצוב (ברוסית: Алан Джемалович Хубецов; נולד ב-26 ביוני 1993) הוא ג'ודוקא רוסי ממוצא אוסטי. חובצוב מתחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג, אלוף אירופה (2017).
באולימפיאדת טוקיו 2020, סיים חובצוב במקום השביעי. לאחר שני ניצחונות בקרבות הראשונים, הוא הפסיד בשלב רבע הגמר למתיאס קאס הבלגי ונשר לקרבות בית הניחומים שם הפסיד לדומיניק רסל הגרמני והודח.
כיכר החירות (ירוואן)
כיכר החירות (בארמנית: Ազատության հրապարակ, מבוטא כ: הזטוטיאן הרפראק), שהייתה ידועה גם בשם כיכר האופרה וכיכר התיאטרון (Թատերական հրապարակ) עד 1991, היא כיכר עירונית הממוקמת ברובע קנטרון (המרכז) של ירוואן, בירת ארמניה. הכיכר היא חלק מקומפלקס בנייני תיאטרון האופרה, והיא נמצאת דרומית לבית האופרה הראשי, בין פארק האופרה לאגם הברבורים. יחד עם כיכר הרפובליקה, כיכר החירות היא אחת משתי כיכרות העיר המרכזיים של ירוואן. היא גובלת בארבעה רחובות: רחוב טומניאן, רחוב טריאן, שדרת סאיאט נובה, ושדרת משטוץ. בכיכר עומדים פסלים של הסופר הובהאנס טומאניאן והמלחין אלכסנדר ספנדיאריאן.
בפוליטיקה
בשל מסורת של הפגנות בכיכר, היא מתוארת לעיתים כ"סמל של הדמוקרטיה" בארמניה.
הכיכר יכולה להכיל בין 40,000-50,000 אנשים.
1988: תנועת קרבאך
הכיכר ידועה בשל תפקידה בולט בהיסטוריה המודרנית של ארמניה. מאז התעוררות תנועת קרבאך בפברואר 1988, והמחאות המאסיביות שנוהלו שם בסוגיית מלחמת נגורנו קרבאך (בהובלתם ומעורבותם של דמויות מובילות מן מהתרבות והפוליטיקה, דוגמת מי שהיה לנשיאה הראשון של ארמניה, לבון דר-בדרוסיאן והמשוררת סילבה קפוטיקיאן), הפכה כיכר החירות למוקד של הפגנות. המשטר הסובייטי סגר את הכיכר לציבור מספר פעמים תוך שימוש בכוחות צבאיים וכוחות משטרה כדי לדכא את המחאות של 1988.
מחאות שלאחר הבחירות
אחרי שארמניה זכתה בעצמאותה בשנת 1991, הכיכר הייתה למוקד עצרות ומחאות אנטי-ממשלתיות, במיוחד בעקבות הבחירות לנשיאות בשנים 1996, 2003, 2008 ו-2013.
בעקבות הבחירות לנשיאות השנויות במחלוקת של שנת 2008, אלפי תומכי מנהיג האופוזיציה ונשיאה הראשון של ארמניה, לבון דר-בדרוסיאן, התאספו בכיכר ופתחו במחאת ישיבה. בשעות הבוקר המוקדמות של ה-1 במרץ 2008, המחאות השקטות הלה פוזרו באלימות קשה על ידי המשטרה, והכיכר נסגרה לציבור. במשך כ-20 ימים, הכיכר נותרה תחת שליטת המשטרה וכוחות צבאיים, שאכפו את מצב החירום שהוכרז. לאחר מכן, הכיכר הייתה סגורה למחאות במשך שלוש שנים, עד 17 במרץ 2011, כאשר מפלגת הקונגרס הארמני של דר-בדרוסיאן יזמה עצרת גדולה.
חניון תת-קרקעי
ב-28 באוגוסט 2008, הממשלה הארמנית החלטה להתחיל בנייה של חניון תת-קרקעי מתחת לכיכר, כדי להקל על התנועה ברחובות המקיפים את הכיכר, ובעיקר עומס המכוניות החונות שם. האופוזיציה טענה כי ההחלטה נועדה למנוע הפגנות במקום, והממשלה הכחיש את הטענה. הבנייה בוצעה, וחניון בן שלוש קומות המכיל כ-500 מכוניות נפתח ב-24 במאי 2010 בנוכחות ראש העיר גאג'יק בגלאריאן והנשיא סרז' סרקזיאן. עלות הפרויקט הייתה כ-10.5 מיליון דולר.
סייפן עקוד
סייפן עקוד (שם מדעי: Recurvirostra avosetta) הוא מין של חופמאי בסוג סייפן שבמשפחת הסייפניים (Recurvirostridae), בה נמצא גם התמירון המצוי המוכר בארץ ישראל.
שמו הלועזי (Avocet) והמדעי (avosetta) נגזרים מהמילה advocate שמשמעה פרקליט. וזאת בשל כיפת ראשו השחורה של הסייפן שהזכירה לליניאוס את צורת פאותיהם של אנשי בית המשפט בזמנו, ועל כן כינה כך את המין. השם העברי נגזר מצורת מקורו - דמוית חרב הסייף.
תפוצת המין
אוגנדה, אוזבקיסטן, אוקראינה, אזרבייג'ן, אוסטריה, איטליה, איראן, אלבניה, אלג'יריה, אנגולה, אסטוניה, אפגניסטן, אריתריאה, ארמניה, אתיופיה, בהוטן, בוטסואנה, בולגריה, בורקינה פאסו, בלארוס, בלגיה, בנגלדש, בנין, גאורגיה, גאנה, גבון, ג'יבוטי, גינאה, גינאה ביסאו, גמביה, גרמניה, דנמרק, דרום אפריקה, הודו, הולנד, הונג קונג, הונגריה, הממלכה המאוחדת, הרפובליקה הסינית, וייטנאם, זימבבואה, זמביה, תוניסיה, טורקיה, טג'יקיסטן, טנזניה, יוון, יפן, ירדן, ישראל, כווית, לבנון, לוב, לסוטו, מאוריטניה, מאלי, מוזמביק, מולדובה, מונגוליה, מונטנגרו, מיאנמר, מלאווי, מלטה, מצרים, מקדוניה, מרוקו, נורווגיה, ניגריה, ניז'ר, נמיביה, נפאל, סהרה המערבית, סודאן, סווזילנד, סומליה, סוריה, סין, סלובניה, סלובקיה, סנגל, ספרד, סרביה, סרי לנקה, עומאן, עיראק, ערב הסעודית, פולין, פורטוגל, פקיסטן, צ'אד, צ'כיה, צרפת, קוריאה הדרומית, קזחסטן, קמרון, קניה, קפריסין, קרואטיה, רומניה, רוסיה, שוודיה, שווייץ, תאילנד, תימן.
המין חולף במדינות הבאות:
איחוד האמירויות הערביות, איי פארו, איסלנד, בורונדי, גיברלטר, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה המרכז אפריקאית, חוף השנהב, טוגו, טורקמניסטן, כף ורדה, לוקסמבורג, לטביה, ליבריה, מדגסקר, פינלנד, קוריאה הצפונית, קטר, רואנדה.
מגמות נדידה
פריטים בטריטוריות הצפוניות של תחום המחייה, נוטים לנדוד למדינות בעלות אקלים טרופי וסובטרופי בחודשים אוגוסט-אוקטובר. הם נודדים חזרה לארצות המוצא החודשים מרץ-מאי, כאשר רבים מאלו שנדדו לאפריקה עוצרים לחניית ביניים בחופי מאוריטניה (באזור Banc d'Arguin). <BR>
תועדו נדידות בחורף למספר מדינות במערב אירופה – ספרד ודרום אנגליה.
לא תועדו בפירוט מגמות נדידה ביבשת אסיה, אך יש להניח כי חלק מהאוכלוסייה במרכז אסיה נודדת לכיוון המפרץ הפרסי, צפון מערב הודו ולדרום מזרח סין.
האוכלוסייה במזרח ובדרום אפריקה אינה נודדת, או שתחום נדידתה מוגבל לתחום היבשת. בישראל, המין חולף נפוץ למדי, חורף לא נפוץ בעמקי הצפון ובמישור החוף ולעיתים נדירות נצפה דוגר בעונה זו. לעיתים נדירות גם מקייץ.
מקום חיות
בעונת הרבייה ימצא בחופים שטוחים ופתוחים, בלגונות סלעיות ורדודות במלחות ובשפכי נהרות.
בעונת החריפה ימצא בקרבת שפכי נהרות של מים מתוקים ובמשטחים בוציים.
תיאור המין
מרחוק עשוי להיראות כשחף בשל הופעתו הלבנה. בשעת תעופה. אך הדגם המטולא שחור-לבן (עקוד) וצבע הרגליים הכחול חיוור מבדיל אותו משחפים ומיתר החופמאים. אצל הצעירים, הטלאים אפרוריים-חומים ופחות מוגדרים בגבולותיהם. הרגליים אפרוריות.
תזונה
עיקר מזונו של הסייפן הוא מהחי – חסרי חוליות קטנים, בעיקר סרטנים קטנים, תולעים וחרקים מימיים, אותם הוא מאתר בתוך המים והבוץ הרך באמצעות מקורו שעתיר חיישני מגע. <BR> לעיתים רחוקות ובהיעדר מזונו הרגיל, יאכל אף דגים וצמחייה מימית.
צורת שיחור המזון אופיינית ביותר למין זה: סירוק הקרקע של מקווה המים מצד לצד, כאשר קצה המקור פתוח מעט. על אף שהמקור מוסתר לגמרי בתוך, ניתן להבדילו בין עופות מים אחרים בשל צורת ליקוט המזון הייחודית. <BR>
מלקט אף מפני השטח בבוץ ובחול, וכאשר ניזון בשעת שחייה מגרד את הקרקע במקורו, כך שהזנב והשת בולטים לבדם מהמים (up-ending), בדומה לברווזים הצוללים.
רבייה וגידול צאצאים
הסייפן מקנן במושבות גדולות בחודשים אפריל-אוגוסט, בארצות אירופה ואסיה. הפריטים הנודדים מתחילים בקינון מיד עם החזרה לארצות המוצא.
צורת הקן מושפעת מקרבתו למים שמושפעת מכמות הפריטים והמינים המקננים באזור. זאת מאחר שנוטה לקנן בצמוד לשחפים ולחופמאים אחרים. <BR> לעיתים קרובות נבנה הקן בתוך צמחייה דלילה. כאשר הקן נבנה ליד המים, הוא בצורת גומה חולית או בוצית פזורה או בנויה היטב, אותה יוצרת הנקבה באמצעות חיכוך חזה ורגליה בבוץ או בחול.
כאשר הוא בנוי בתוך המים הרדודים, הוא מוגבה ומחוזק היטב וגבולותיו מוגדרים באמצעות צמחים. הוא מתוחזק על ידי הזכר לכל אורך הדגירה. הנקבה מטילה 3–5 ביצים, עליהם דוגרים הזכר והנקבה במשך 25 ימים. בגלל ארעיותו של הקן, עוזבים הגוזלים את הקן סמוך מאוד למועד בקיעתם.
במהלך היממה הראשונה להקמת המשפחה נצפתה התנהגות שטרם הובנו מטרותיה ויעילותה: המשפחה וצאצאה הרך מתרחקים מאות מטרים מאתר הקינון ושוחרים אחר מזון לבדם, הרחק מבני מינם, וזאת לאחר שקיננו בצוותא במשך כמעט חודש ימים! שיטות שיחור המזון נלמדות במהרה על ידי האפרוחים הפעוטים. על פי רוב הם נצפים מלקטים מהקרקע היציבה, אך במהרה מחקים את פעולת הטאטוא במקורם הקטן.
רבייה מינית אפשרית החל מהשנה השנייה להתפתחותם.
התנהגות טריטוריאלית
המין ערני ביותר לרחשי הסביבה, משמיע קולות אזהרה רמים - קלוט-קלוט-קלוט חלילני, כאשר מופרע במהלך הדגירה וגידול הצאצאים.
בעונת הקינון, ההגנה על הנחלה מבוצעת בקבוצות של בוגרים, שחגים מעל אזור הקינון. כאשר מתקרבים עופות זרים ומאיימים לאזור הקינון, מבצעים הסייפנים "גיחות" על הפולש ופוגעים בו באמצעות כנפיהם ורגליהם. מעוצמת החבטה נהדפים הסייפנים שוב כלפי מעלה, בצורה כמעט אנכית וחוזרים למבנה החג. רוב מיני העופות המותקפים בצורה זו הם עופות מים שאינם במגע תדיר עם הסייפנים. הגיחות הם הגורם העיקרי לפציעות בתוך המין.
נצפו פריטים צעירים ביותר, כבר כעבור 5 שבועות - בראשית תעופתם, שמחקים את פעולות הבוגרים ומרחיקים חופמאים קטנים מנחלת הוריהם.
שימור המין
היקף אזורי המחיה של המין עומד על 10,000,000 קמ"ר. <BR> המין אינו נמצא בסכנת הכחדה עולמית, נכון ל-2002 משערים כי אוכלוסיית הפרטים נעה בטווחים 460,000-210,000, על כן הוא מוגדר במצב שימור אין חשש (Least Concern).
מעל למחצית מהאוכלוסייה העולמית הבוגרת מתרבת באירופה (מספר משוער של 30,000-27,000 זוגות), מרביתם בדנמרק, הולנד, גרמניה וספרד. מצוי ותדיר במספר אזורים באפריקה.
במהלך מחצית המאה ה-19 נכחד המין לחלוטין מבריטניה אף בגלל פגיעה חמורה במקום החיות שלו בעקבות תעשייה וחקלאות ימית מוגברת שגרמו לזיהום החופים. אך בעיקר בשל איסוף ביצים מוגבר על ידי האדם, למזונות המטבח האנגלי, שדרשו את טעם הביצה המעודן.
במהלך שנות ה-40 של המאה ה-20 יצאה "החברה הממלכתית להגנה על עופות" (RSPB) בקמפיין לאומי לשימור המין והפסקת הפגיעה בו והשבתו לאזורי הרבייה. הקמפיין הוכתר כהצלחה גדולה יחסית. <BR> ב-1955 עיצבה החברה את הלוגו שלה כך שיציג את הסייפן העקוד בעת שהוא "מסרק" את פני המים במקורו. החל מתחילת האלף, התייצבה האוכלוסייה בבריטניה על 500 זוגות שמתרבים בעיקר בחופי מזרח אנגליה ובצפון ויילס.
לורטה סנצ'ז
לורטה לורנה סנצ'ז (באנגלית: Loretta Lorna Sanchez; נולדה ב-6 בינואר 1960) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית. בשנים 1997–2017 הייתה חברה בבית הנבחרים של ארצות הברית, מטעם המחוז ה-46 ו-47 של קליפורניה.
ארץ נהדרת (עמותה)
ארץ נהדרת, היא עמותה שהוקמה בשנת 2006. העמותה נוסדה במטרה לחזק את תחושת הזכות והשייכות לארץ, כמו גם את תחושת הצדק במעשה הציוני, בקרב אזרחי ישראל. הדרך שנבחרה - סיורים ופרויקטים ציוניים בעלי ערך חינוכי, המדגישים את הקשר בין העם היהודי לארצו מאז ימי האבות, דרך מפעל התקומה ועד לציונות בת ימינו. הסיורים נועדו לקהל הרחב, ובוצעו תוך שיתוף פעולה עם גופים ציבוריים ופרטיים.
לורטה סנצ'ז
ביוגרפיה
לורטה סנצ'ז נולדה וגדלה בלינווד שבקליפורניה. היא סיימה תואר ראשון ב-1982 באוניברסיטת צ'אפמן באורנג' שבקליפורניה. במשפחה היו שבעה ילדים, כאשר גם אחותה לינדה סנצ'ז הייתה חברה בבית הנבחרים של ארצות הברית וזה המקרה היחיד שבו אחיות היו חברות בקונגרס בו-זמנית.
בשנת 1982 היא סיימה תואר שני בכלכלה ומאז עבדה בתחום עד שנבחרה לקונגרס.
ארץ נהדרת (עמותה)
עד לשנת 2013, פעולות העמותה מומנו אך ורק בכספי תורמים, מרביתם מחו"ל.
לורטה סנצ'ז
ביוגרפיה
היא נבחרה לראשונה בשנת 1997 מטעם האזור ה-46 וכהנה בתפקיד עד לשנת 2003. בשנים 2003–2013 היא הייתה נציגת אזור ה-47. בבחירות 2013 מטעם אזור זה נבחר אלן לוינטל ובאנצ'ז החליטה לחזור לאזור ה-46 וכיהנה עד לשנת 2017.
ארץ נהדרת (עמותה)
בשנת 2009 יזמה "ארץ נהדרת" את תוכנית "מתנת שחרור" - הענקת "מתנת שחרור" לחיילי צה"ל המסיימים את שירותם הצבאי, בדמות מסע חוויתי-ערכי-ציוני-פרגמטי, בן 10 ימים ברחבי הארץ, בעקבות השורשים העבריים, מהפיכת הציונות והתקומה, ועם הפנים לעתיד, תוך חשיפה לאפשרויות חיים: לימודים, מגורים ועד להקמת בית באזורים שונים בארץ - נגב, גליל, פריפריה.
לורטה סנצ'ז
ביוגרפיה
במהלך הקריירה הפוליטית הייתה לורטה סנצ'ז פעילה בתחום ביטחון, אבטחת מחשבים ויחסים עם וייטנאם בהיותה נציגת מחוז עם אוכלוסייה ווייטנאמית משמעותית.
ארץ נהדרת (עמותה)
יו"ר הוועד המנהל של העמותה בין השנים 2006–2014 היה שמעון גפסו. החל מספטמבר 2014 מכהנת בתפקיד סמדר בת אדם.
פעילות העמותה
בשנותיה הראשונות קיימה העמותה מדי שישי סיורים פתוחים לציבור הרחב לאתרים שונים בעלי ערך היסטורי. מעת לעת במועדי ישראל הושם דגש על אזור מסוים בארץ, במסגרת זו הגיעו בפסח 2007 קרוב ל-5,000 איש ביום אחד לרמת הגולן, ובסוכות באותה השנה הגיעו מאות אנשים, ביניהם למעלה ממאה רוכבי אופנוע, לביקור בגוש-עציון. בחנוכה מטיילים בעקבות החשמונאים, בחודש טבת התקיימה יוזמת הצטרפות לצעידה בעקבות ל"ה לוחמי הפלמ"ח, בשבט התקיימו יוזמות לנטיעות בשיתוף הקרן הקיימת לישראל ועוד.
בסיורים אלה השתתפו כ־45,000 משתתפים, חלקם הגדול עולים חדשים.
בתחילת שנת 2008 יזמה העמותה תוכנית "מכירים את עוטף עזה - מזדהים עם התושבים". בכל שבוע, מדי שישי ממקומות שונים בארץ, לסיורי הזדהות מודרכים: תצפית על עזה, ביקור בקיבוץ בעוטף עזה ועריכת קניות במרכולים בשדרות. במבצע זה לקחו חלק כאלפיים משתתפים.
במהלך 2009 יזמה העמותה את תוכנית "מתנת שחרור" - התוכנית, שנועדה כאמור למי שסיימו את שירותם הצבאי, גובשה על ידי וועדת היגוי ונבדקה בפועל, באמצעות שני פיילוטים, במהלך השנים 2011–2013. נוכח הצלחת הפיילוטים, החליט הוועד המנהל לחתור להפיכתה של התוכנית לתוכנית ממלכתית, לה יהיו שותפים משרדי ממשלה רלוונטיים וכן גופים ציבוריים גדולים.
בשנת 2013 הוחלט כי "מתנת שחרור" תהפוך לתוכנית הדגל של העמותה, וכי אוכלוסיית היעד מנקודה זו היא חיילים משוחררים.
בשנת 2014 התקיים פיילוט נוסף, מיזם משותף עם משרד העלייה והקליטה, כאשר 75% מן המשתתפים בו הם עולים חדשים וחיילים בודדים. מיזם זה נותן מענה לצורך בטיפול מיוחד באוכלוסייה זו, מתוך תקווה להשאירה בארץ.
בתוכניות השונות של ארץ נהדרת, השתתפו בין השאר: סגן שר הביטחון ח"כ מתן וילנאי, השר לביטחון הפנים אבי דיכטר, אלוף (מיל') ח"כ יוסי פלד, ח"כ שי חרמש, יו"ר האגודה למען החייל תא"ל (מיל') אביגדור קהלני, יו"ר "הרוח הישראלית" טל ברודי, ראש המועצה האזורית גוש עציון שאול גולדשטיין וראש המועצה האזורית שער הנגב, אלון שוסטר.
דן אריאלי
דן אריאלי (נולד ב-29 באפריל 1967) הוא פרופסור ישראלי לפסיכולוגיה וכלכלה התנהגותית בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת דיוק. עומד בראש חברת "קיימא", המתמחה בפתרון בעיות על ידי עיצוב התנהגות, והקים מספר חברות הזנק בתחום.
הרצאות TED של אריאלי זכו ללמעלה מ-15 מיליון צופים. ספריו, בהם "לא רציונלי ולא במקרה" (2009), "לא רציונלי אבל לא נורא" (2010) ו"האמת על באמת" (2012), שעוסקים בתהליך קבלת החלטות של אנשים, דרך ניסויים שונים בתחום הפסיכולוגיה והכלכלה ההתנהגותית, הפכו לרבי-מכר ברשימת "הניו יורק טיימס" ותורגמו לעשרות שפות.
ביוגרפיה
אריאלי נולד בניו יורק בעת לימודיו של אביו באוניברסיטת קולומביה. הוא גדל ברמת גן וברמת השרון. בהיותו תלמיד תיכון, בעת הכנות לטקס במסגרת תנועת הנוער העובד והלומד, נפגע מזיקוק מגנזיום שהתפוצץ לידו, ונכווה בכוויות מדרגה שלישית שכיסו 70 אחוזים משטח גופו. כתוצאה מהפגיעה הקשה אושפז במשך שלוש שנים במרכז הרפואי שיבא כתוצאה מכך לא גדל זקן במחצית מפניו דבר שהפך לסימן ההיכר שלו, הוא סיפר כי הוא מגדל זקן כדי לעודד נפגעים אחרים.
עם השיפור במצבו הבריאותי החל ללמוד פילוסופיה ופסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב וסיים תואר ראשון. בהמשך השלים תואר דוקטור בפסיכולוגיה קוגניטיבית באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל ב-1996. לאחר פגישה עם פרופ' דניאל כהנמן, ממייסדי תחום הכלכלה ההתנהגותית, נמשך לתחום וב-1998 קיבל תואר דוקטור במנהל עסקים בבית הספר לעסקים על שם פיוקווא של אוניברסיטת דיוק. הוא מגדיר את תחום הכלכלה ההתנהגותית כ"כלכלה המנסה להסביר גורמים, שהכלכלה הקלאסית הזניחה בעת שפנתה למודלים מתמטיים".
בשנים 1998–2008 כיהן כפרופסור לכלכלה התנהגותית בבית ספר סלואן למנהל עסקים ב-MIT וב-MIT Media Lab. משנת 2008 מכהן כפרופסור לפסיכולוגיה ולכלכלה התנהגותית בקתדרה ע"ש ג'יימס ביוקנן דיוק (James B. Duke Professor of Behavioral Economics) בבית הספר לעסקים על שם פיוקווא.
אריאלי הוא ממייסדי החברה הישראלית "קיימא", המשלבת תובנות מעולם הכלכלה ההתנהגותית במשרדי הממשלה השונים, באמצעות אגף התקציבים במשרד האוצר. כמו כן הקים מספר סטארטאפים בתחום, בהם ביוורקס, טיימפול, ג'ני ושאפה ויועץ לחברות נוספות, בהן חברת הביטוח למונייד.
ב-2015 הוקרן סרט שיצר בשם "כל האמת על השקרים". ב-2018, אריאלי נמנה ברשימת 50 הפסיכולוגים החיים המשפיעים ביותר בעולם בדירוג של אתר "thebestschools.org", העוסק בדירוג ומיפוי של מוסדות להשכלה גבוהה.
ביוני 2014 הוענק לו תואר עמית כבוד מהמרכז האקדמי רופין.
בשנת 2022 שודרה בערוץ הישראלי כאן 11 הסדרה "למה ככה?", בה אריאלי מציג מחקרים בנושאים חברתיים שונים.
מחקריו
בשנת 2004 פרסם מאמר בכתב העת Psychological Science שדן בקשר בין שכר ותגמול חברתי בשוק העבודה. בשנת 2021, לאחר עבודה של חוקרים מהונג קונג, פרסם כתב העת אזהרה (Expression of Concern) אודות הניתוחים הסטטיסטיים שנעשו בעבודה.
בשנת 2008 פרסם מאמר בכתב העת הרפואי JAMA אודות אפקט פלצבו ומחירי תרופות, והראה שפלצבו יקרים יותר הם יעילים יותר. המאמר עסק בניסוי בו מתנדבים קיבלו מכות חשמל לאחר שקיבלו כדורי פלצבו ונאמר להם שהם משככי כאבים חדשים מסוג אופיאודים. לחלק נאמר שהם עולים 10 סנט ליחידה ולחלק 2.5 דולר. אלה שקיבלו כדור "יקר" יותר דיווחו על ירידה גדולה יותר בכאב שחשו. המאמר זכה בפרס ההומוריסטי איג נובל לרפואה. ב-2021 טען אתר העיתונות הישראלי "המקום הכי חם בגיהנום" כי אריאלי לא ביקש מ"ועדת הלסינקי" (IRB) של MIT אישור לניסוי מראש, וכי רק לאחר שאחד המשתתפים התלונן נודע לוועדה על הניסוי שאושר בדיעבד. כעונש אריאלי הושעה מהאוניברסיטה למשך שנה.
בשנת 2008 פרסם מאמר בכתב העת Journal of Marketing Research בו נטען שאזכור עשרת הדברות לפני משימה מפחית את הסיכוי לרמאות. תוצאות ניסוי זה לא שוחזרו על אף ניסיונות רבים.
קרין מגריזו
קרין מגריזו (נולדה ב-8 במאי 1977) היא מגישת טלוויזיה ישראלית.
דן אריאלי
מחקריו
בשנת 2012 פרסם מאמר ב-PNAS שטען כי טפסים שכוללים הצהרה כי הדיווח של ממלא הטופס הוא אמת, מקבלים תוצאות שונות אם ההצהרה על אמיתות הדיווח ממוקמת בראש הטופס ולא בסופו. מאוחר יותר, ב-2020 השתתף בעבודה שניסתה לחזור על הניסוי, אך לא הצליח להראות את התופעה. באוגוסט 2021 פרסם הבלוג "דאטאקולדה" שהנתונים עליהם התבסס החלק במאמר עליו היה אריאלי אחראי היו מזויפים. אריאלי טען כי קיבל אותם כפי שהם מחברת ביטוח. הפרשה דווחה בהרחבה בעיתונות בעולם. בעקבות החשיפה של דאטאקולדה הוסר (retraction) המאמר מכתב העת.
קרין מגריזו
ביוגרפיה
מגריזו נולדה בלוס אנג'לס, ארצות הברית, ועלתה ארצה ב-1981 בגיל ארבע. עם סיום שירותה הצבאי בחיל האוויר, עבדה כדיילת, מפיקה וסטודנטית לפרסום וליחסי-ציבור במכללה למנהל. בהמשך התמקדה מגריזו בתחום הבידור, החלה ללמוד משחק ופיתוח-קול, לעסוק בדוגמנות ולהשתתף בפרסומות. לאחר גירושי הוריה נישאה אמה של מגריזו למפיק והסופר מיקי גולדנברג, אחיו של דודו טופז. מנישואים אלו נולדו לה שלושה אחים למחצה.
רוזלין היגינס
רוזלין היגינס (באנגלית: Rosalyn Higgins, Lady Higgins; נולדה ב-2 ביוני 1937) היא שופטת בריטית שכיהנה נשיאת בית הדין הבין-לאומי לצדק בהאג בשנים 2006–2009.
דן אריאלי
מחקריו
בשנת 2022 פרסמה תוכנית התחקירים המקור תחקיר המטיל ספק במספר מחקרים של דן אריאלי שלא היו ניתנים לשחזור או שקיימים ספקות משמעותיים לגבי אמינותם - אופן ביצועם, הנתונים שנאספו או בכלל עצם ביצועם.
רוזלין היגינס
היגינס נולדה בשנת 1937 למשפחה יהודית בלונדון, אנגליה, בשם רוזלין כהן. בשנת 1961 נישאה ללורד טרנס היגינס. היגינס למדה לתואר ראשון ושני במשפטים באוניברסיטת קיימברידג', והשלימה דוקטורט באוניברסיטת ייל. בשנת 1995 מונתה היגינס לכהונה כשופטת בבית הדין הבינלאומי לצדק בהאג, בהיותה האישה הראשונה המתמנה לתפקיד זה, ונבחרה לכהונה שנייה בשנת 2000. היגינס כתבה מספר חיבורים רבי השפעה בתחום המשפט הבינלאומי, ובשנת 2006 מונתה לתפקיד נשיאת בית הדין הבינלאומי לצדק, וכיהנה בתפקיד זה עד תחילת 2009. עמיתה של היגינס לכס השיפוט הוא השופט האמריקאי ניצול השואה, תומאס בורגנטל, אף הוא יהודי. מאז 2009 משמשת יועצת בנושא משפט בינלאומי לממשלת בריטניה, בעיקר בנושא עיראק.
קרין מגריזו
ביוגרפיה
ב-2011 הנחתה מגריזו את "לחיות טוב", תוכנית אירוח ב"רשת".
דן נוימן
דן נוימן (נולד ב-2 ביוני 1973) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף. כיהן כמפקד עוצבת געש, ראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה, מפקד חטיבה 7, מפקד חטיבת מרכבות האש וראש מחלקת אימונים בזרוע היבשה.
קרין מגריזו
חיים אישיים
מגריזו ניהלה בעבר יחסי זוגיות מתוקשרים עם אסי ישראלוף, איתי תירוש, עפר שכטר, ציון ברוך וקובי אפללו.
דן נוימן
קריירה צבאית
בשירותו כסמג"ד 75 השתתף בתעסוקות מבצעיות בגזרה המזרחית ברצועת הביטחון (עיישיה-ריחן) וברכס הבופור.
בעת מלחמת לבנון השנייה שימש כמפקד גדוד 75, הגדוד לחם במרחב בינת ג'בייל וכן במרחב עייתא א-שעב. בסיום הלחימה, השתתף הגדוד בסדרת מבצעים ברצועת עזה ביניהם "ענני סתיו".
לאחר מכן פיקד על גדוד 196, גדוד קורס מפקדי טנקים וקורס מפקדי שריון בחטיבה 460. ב-2009 מונה למפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי. ב-2010 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת מרכבות האש. ב-2013 מונה לראש מחלקת אימונים בזרוע היבשה. ב-2 ביולי 2015 מונה למפקד חטיבה 7, ושירת בתפקיד עד 2 באוגוסט 2017 בסיום תפקידו הועלה לדרגת תא"ל.
באוגוסט 2017 מונה לראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה. מנובמבר 2017 עד יולי 2018 שימש כממלא מקום קצין איסוף קרבי ראשי ומפקד מערך הגנת הגבולות, עקב פרישתו של תא"ל מרדכי כהנא מהתפקיד. ב-1 ביולי 2019 הוחלט על מינויו למפקד הבא של עוצבת געש. ב-3 ביוני 2020 נכנס לתפקידו כמפקד עוצבת געש, תפקיד אותו מילא עד למאי 2022.
השכלה וחיים אישיים
נוימן בוגר פו"ם, בעל תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים מאוניברסיטת רייכמן בהרצליה, בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני בלימודי ביטחון מהאוניברסיטה העברית בירושלים. וכן, בוגר תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר.
מתגורר בקיבוץ בחן, נשוי ואב לשלושה.
דן אריאלי
משפחתו
אריאלי היה נשוי לד"ר סומדה גופטה ואב לשניים.
סיי
פארק גֵ'ה-סאנג (בקוריאנית: 박재상, 朴載相; באנגלית: Park Jae-sang; ), המוכר בעולם כ-PSY (יש להגות סיי), הוא זמר, רקדן, מפיק ומוזיקאי דרום קוריאני. סיי היה חתום בחברת המוזיקה YG Entertainment, אך כיום מנהל חברה משלו הנקראת P-NATION.
קריירה
סיי ידוע במיוחד בזכות הלהיט העולמי "Gangnam Style" ("גנגנם סטייל"), שבין דצמבר 2012 ליולי 2017 היה הקליפ הנצפה ביותר ביוטיוב, זאת לאחר שעקף את מספר הצפיות של השיר Baby של ג'סטין ביבר. ב-21 בדצמבר 2012 עבר הקליפ את רף מיליארד הצפיות, והיה לסרטון הראשון ביוטיוב שהגיע למספר כזה של צפיות. נכון להיום הקליפ הוא הסרטון השמיני הנצפה ביותר ביוטיוב.
ב-7 בינואר 2012 ערך סיי את הופעתו הבינלאומית הראשונה, מול למעלה מ-80,000 מעריצים ביפן. ביולי 2012 הוציא את אלבומו השישי, שכלל את "גנגנם סטייל".
ב-13 באפריל 2013 הוציא סיי את השיר "Gentleman".
ב-31 במאי 2014 "Gangnam Style" עבר את רף 2 מיליארד הצפיות.
ב-9 ביוני 2014 הוציא את השיר "Hangover" יחד עם הראפר סנופ דוג, שנכון ל-12 באפריל 2023 קיבל למעלה מ-362 מיליון צפיות.
ב-30 בנובמבר 2015 הוציא את השיר "DADDY". השיר זכה ליותר מ-6 מיליון צפיות וחצי תוך יממה.
ב-10 במאי 2017 הוציא את השיר "NEW FACE" שעקף את רף 50 מיליון הצפיות.
בנוסף לשירים הללו, במהלך העשור השני של המאה ה-21, הוציא סיי שירים נוספים כגון: "I LUV IT", "KOREA", "RIGHT NOW" ועוד.
ב-29 באפריל 2022 הוציא את אלבומו ה-8, "Psy 9th". השיר המצליח ביותר באלבום הוא "That That" שהוציא עם הזמר שוגה, שמוכר כחבר בלהקה הדרום-קוריאנית "BTS".
חיים אישיים
ב-14 באוקטובר 2006 נישא סיי ליו היי-יאון, נגנית צ'לו ואשת חינוך ועסקים, אותה הכיר דרך מכר משותף והיה בן זוגה לשלוש וחצי שנים קודם לכן. לזוג תאומות.
מוזיאון א-רקה
מוזיאון א-רקה (בערבית: متحف الرقة) הוא מוזיאון לארכאולוגיה ולאמנות, השוכן בעיר א-רקה בצפון סוריה. המוזיאון שוכן ליד כיכר מרכזית בעיר ששמה הוא "כיכר ערפאת".
מבנה ותצוגה
המוזיאון נוסד בשנת 1981 במבנה סראייה ישן מהתקופה העות'מאנית שהיה מועמד להריסה (סראייה הוא שמו של בית הממשל העות'מאני בשפות הטורקיות ופירושו ארמון). מנהל העתיקות והמוזיאונים בסוריה עצר את ההריסה והציע לשפץ את המבנה ולהפכו למוזיאון שבו יוצגו ממצאים שנמצאו בחפירות ארכאולוגיות במחוז א-רקה, תצוגות הקשורות במסורות מוסלמיות ואמנות מודרנית.
המוזיאון השתתף במשלחות של חפירות ארכאולוגיות של אתרים במחוז, למשל החפירה בתל זיידאן, אתר מתקופת עובייד השוכן 5 ק"מ ממזרח לעיר א-רקה.
חלק מאוסף המוזיאון הם לוחות בכתב יתדות מאתרים באזור כגון: תל סבי אבייד, תל ביה, בה שכנה העיר העתיקה תותול, תל חוארה (Tell Chuera), תל חמאם א-טורקמן (Tell Hammam et-Turkman) ותל מונבקה (Tel Munbaqa). הלוחות כוללים טקסטים משנת 2800 לפנה"ס ועד 1000 לפנה"ס.
נזקים בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה
באביב 2012, קבוצת אחראר א-שאם, שהיא אחד הצדדים המורדים במלחמת האזרחים בסוריה, הוציאה מהמוזיאון 527 פריטים, בטענה שמטרת הוצאתם הייתה להגן עליהם. ביוני 2013 נכנסו שודדים למוזיאון ושדדו שש מכולות של ממצאים שאוחסנו במוזיאון. בסיוע אוכלוסייה מקומית ושיתוף פעולה נמצאו מאוחר יותר שלוש מכולות בטאבאקה (Tabaqa), תחת שליטתה של קבוצה שקוראת לעצמה "Cham free people". בחודש נובמבר 2014, דיווח מנהל העתיקות והמוזיאונים של סוריה, שפצצה שהוטלה בכיכר ערפאת במסגרת המלחמה, פגעה במבנה המוזיאון וגרמה נזק לחזיתו, לדלתות ולחלונות.
Q Who
"Q Who" הוא הפרק ה-16 של העונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: הדור הבא", והפרק ה-42 מתוך סך כל פרקי הסדרה.
תקציר
הישות הכל-יכולה המכונית "קיו" משליכה את צוות האנטרפרייז אל המפגש הראשון וההרסני שלהם עם הגזע הקיברנטי הכובש הידוע בשם "הבורג".
תיאור העלילה
קפטן ז'אן לוק פיקארד, בעת בדיקה שגרתית על צוות האנטרפרייז-D, מוצא את עצמו פתאום במעבורת עם קיו מאייש את ההגאים. פיקארד מסרב לשוחח עם קיו ודורש כי יחזירו אל האנטרפרייז. קיו משגר את שניהם אל "10-קדמי", ובכך מפתיע את יתר הצוות. גאינן מתעמתת עם קיו, שהופך נסער ונאלץ לחשוף את הסיבה לכך שהוא הגיע אל האנטרפרייז – על מנת להצטרף לצוות שלו ולחקור את הגלקסיה. פיקארד דוחה את ההצעה של קיו, גם כאשר קיו טוען שיש ישויות חזקות הרבה יותר מאשר האויבים של הפדרציה (רומולאנים, קלינגונים). מאחר שיהירותו של פיקארד מרגיזה אותו, קיו שולח את האנטרפרייז מרחק של 7,000 שנות אור ברחבי הגלקסיה, לאזור שמעולם לא נחקר בחלל, ולאחר מכן נעלם. לוטננט-קומנדר דאטה מדווח כי תחנת החלל הקרובה ביותר נמצאת במרחק של למעלה משנתיים במהירות עיוות מרבית. גאינן הנסערת מזהירה את פיקארד ומייעצת לו להגדיר מסלול חזרה הביתה באופן מיידי, אולם פיקארד סקרן לחקור את האזור החדש.