cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המלחמה המוקדונית הראשונה
המלחמה המקדונית הראשונה הייתה מלחמה שהתנהלה במקביל למלחמה הפונית השנייה מ-214 עד 205 לפנה"ס. הצדדים הלוחמים היו פיליפוס החמישי מלך מוקדון ובעלות בריתו, והרפובליקה הרומית ובעלות בריתה ביוון. במלחמה זו לא היו קרבות גדולים. המלחמה הסתיימה ללא הכרעה. במהלך המלחמה, מוקדון ניסתה להשתלט על חלקים מאיליריה ויוון, אך ללא הצלחה. מקובל לחשוב כי ההתכתשויות הללו במזרח מנעו ממוקדון לסייע לחניבעל במלחמתו עם רומא. שלום פויניקי, ההסכם שנערך בפויניקי, ב-205 לפני הספירה, סיים באופן רשמי את המלחמה.
אלכס כריסטנסן
אלכס כריסטנסן (בגרמנית: Alex Christensen, ידוע גם כ-Jasper Forks or Alex C.; נולד ב-7 באפריל 1967) הוא זמר, מלחין ומפיק מוזיקלי גרמני.
ביוגרפיה
אלכס כריסטנסן נולד בהמבורג. הוא החל את הקריירה המקצועית שלו כמפיק מוזיקלי בשנת 1991 עם ההרכב U96 שהקים. בשנת 1992 זכה להצלחה עם שיר Das Boot שהגיע למקום הראשון במצעדים באוסטריה וגרמניה.
בשנת 2000 הוא הפיק שיר "(Around The World (La La La La La" של להקת ATC שזכה להצלחה. בשנת 2008 שירו "Doktorspiele" זכה למקום הראשון בתחרות אירופית.
החל משנת 2010 אלכס כריסטנסן החל להתרחק מסגנון שירה שהיה מאפיין אותו. הוא פנה להאוס. הסינגל הראשון "River Flows In You" נכתב על ידי יירומה וזכה להצלחה. בהמשך הוא הוציא מספר סינגלים נוספים.
בשנת 2018 הוא הוציא אלבום Classical 90s Dance 2 שהיה במקום הרביעי במצעד הגרמני במשך 30 שבועות.
הוא נשוי לזמרת ניקול ספט.
קלינגונים
קלינגונים הם גזע בדיוני של דמויי אדם המופיע ביקום הבדיוני של זיכיון מסע בין כוכבים. הם ניחנו באגרסיביות ובכח רב. זהו גזע השׂשׂ אלי קרב ולא מהסס להראות את גבורתו בכל הזדמנות. תרבותם של הקלינגונים סובבת סביב מלחמותיהם המפוארות וגיבורי העבר. הכבוד ממלא אצלם תפקיד חשוב, לוחם קלינגוני יעדיף למות במלחמה ולא להלקח בשבי בבזיון. מפני שהם מרבים במלחמות אין הרבה קלינגונים שמגיעים לגיל מבוגר, מי שהצליח בכל זאת רואים אותו ככישלון, כיוון שהגיע למצב גופני שכבר אין בו תועלת ולא זכה במוות מכובד תוך קרב. אבי האומה נקרא קיילאס, והוא הגיבור הגדול שאליו כולם שואפים להדמות. הקלינגונים מאמינים כי במותם הם חוצים נהר של דם ומגיעים להיכל התהילה (המכונה סטו-וו-קור), בו מדורגים אנשים על פי הכבוד בו זכו בחייהם.
הפוליטיקה הקלינגונית עובדת על בסיס הרעיון שכל בית מנוהל על ידי משפחה אחרת ובראשה הבן הבכור (או אשתו אם הוא מת). ראש המועצה הגבוהה, נבחר לאחר מות הקודם בתפקידו על ידי הבתים והוא ראש של אחד הבתים. בנוסף לכך, במאה ה-23 הוחזר תואר הקיסר לאחר שלא היה בו שימוש למעלה מ-200 שנים, כאשר שיבוטו של קיילאס נוצר, והוא משמש כקיסר האימפריה הקלינגונית מאז 2369.
למרות שרוב החוצנים בסדרה מתורגמים מיידית לאנגלית, עבור הקלינגונים המציאו כותבי הסדרה את השפה הקלינגונית, שאף הפכה לשפה מדוברת בקרב מעריצי הסדרה.
רבי שבתי
רבי שבתי היה אמורא מן הדור הראשון והשני לאמוראי ארץ ישראל. רבו של רב אסי.
שמו
בין בעלי התוספות מצויה דעה כי השם שבתאי (ב-א') אינו שם יהודי, והשם שבתי מצוי יותר בקרב יהודים, אבל שבתאי היא רוח רעה (שיבתא). לפי דעה זו, סביר להניח כי שמו של האמורא היה שבתי.
ביוגרפיה
רבי שבתי היה מראשוני האמוראים, ובמספר מקומות הוא אף מסר בשם חזקיה. לדעה אחת בגמרא, היה תלמידו של רבי יצחק מגדלאה ומסר בשמו, אך לדעה אחרת שם, דווקא רבי יצחק מגדלאה הוא שמסר בשמו של רבי שבתי.
כמו כן מצינו שאף רבי יוחנן וריש לקיש דנו במאמריו ושאלו עליהם.
בגמרא מסופר שכאשר הוא נפטר, תפסה אלמנתו שק מלא מעות למזונותיה, "ולא היה כח ביד חכמים להוציא מידה".
בניו ותלמידיו
בניו היו רבי חייה ורבי כרוספדאי.
בין תלמידיו נמנו: בנו רבי כרוספדאי ורב אסי
מתורתו
בהלכה נקבעה הלכה כדבריו שבן סורר ומורה נידון רק בתקופת זמן של שלושה חודשים בלבד, החל מזמן ההתבגרות (הבאת שתי שערות).
נמל התעופה הבין-לאומי בולטימור-וושינגטון ת'ורגוד מרשל
נמל התעופה הבין-לאומי בולטימור-וושינגטון ת'ורגוד מרשל (באנגלית: Baltimore/Washington International Airport) הוא נמל תעופה אזרחי, הממוקם מדרום לעיר בולטימור במדינת מרילנד שבארצות הברית. זהו נמל התעופה הגדול ביותר במרילנד. בשנת 2021 עברו בו 18,868,429 נוסעים במסגרת 200,821 תנועות מטוסים.
הנמל הוא אחד משלושת נמלי התעופה המשרתים את עיר הבירה וושינגטון, הממוקמת כ-50 קילומטר דרומה ממנו (ביחד עם נמלי התעופה רייגן ודאלס).
הנמל נקרא על שמו של ת'ורגוד מרשל, השופט האפרו-אמריקאי הראשון בבית המשפט העליון של ארצות הברית, שהיה תושב בולטימור.
היסטוריה
ההחלטה להקים נמל תעופה חדש לאזור בולטימור-וושינגטון התקבלה בשנת 1946. מרבית השטח להקמת הנמל נרכש מידי הכנסייה המתודיסטית פרנדשיפ (Friendship Methodist Church), שמבנה הכנסייה שלה נהרס לצורך הקמת הנמל. הנמל נקרא נמל התעופה הבינלאומי פרנדשיפ ונחנך ב-24 ביוני 1950, במעמד נשיא ארצות הברית הארי טרומן, שהגיע אליו במטוס הנשיאותי. הפעילות הסדירה בנמל החלה חודש לאחר מכן. לאחר פתיחתו הועברה אליו הפעילות משדה התעופה העירוני הישן של בולטימור.
ב-1959 היה הנמל הראשון מהמשרתים את וושינגטון די. סי לקבל טיסות סילון אזרחיות, שנערכו במטוסי בואינג 707.
מחלקת התחבורה של מרילנד רכשה את הנמל מידי עיירית בולטימור ב-1973. בשנה שלאחר מכן שונה שמו לנמל התעופה הבינלאומי בולטימור-וושינגטון, במטרה למשוך אליו נוסעים. תוכנית ההרחבה הראשונה לנמל יצאה לדרך ב-1974. ב-1979 הושלמה הרחבת הטרמינל בנמל, שיותר מאשר הכפיל את שטחו. ב-1980 נחנכה תחנת רכבת בצמוד לנמל, ובשנה שלאחר מכן נחתה בו הטיסה הטרנס-אטלנטית הראשונה. ב-1993 החלה חברת סאות'ווסט איירליינס לפעול מהנמל, והיא כיום (2022) החברה הפעילה ביותר בו.
בשנת 2005 קיבל הנמל את שמו הנוכחי. הפעילות בו דישדשה מ-2006 ועד 2014 סביב מספר של 21–22 מיליון נוסעים עוברים בשנה, ולאחר מכן גדלה עד לשיא של כל הזמנים במספרם - 27.1 מיליון בשנת 2018. לאחר 2019 חלה ירידה חדה בתנועת הנוסעים בנמל, עד לשפל של 11.2 מיליון ב-2020.
ב-22 בפברואר 1974 פרץ לנמל אדם שביקש להתנקש בנשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון. הוא הרג שוטר, השתלט על מטוס DC-9 במטרה להטיסו ולרסקו על הבית הלבן, הרג אחד מטייסיו ופצע את השני. הנוסעים נמלטו מהמטוס. התפתח קרב יריות בין החוטף לבין שוטרים שהיו מחוץ למטוס שבו הוא נפצע. הוא שם קץ לחייו לפני שהמשטרה פרצה למטוס.
מתקנים ופעילות
הנמל משתרע על גבי שטח של 12.79 קילומטר רבוע. פועלים בו שלושה מסלולי טיסה, ששניים מהם, מדרום לטרמינל, הם מצטלבים. מסלול רביעי, מסלול 04/22 באורך של 1,829 מטר, נסגר לצמיתות בשנת 2014 לאור שימוש מועט בו. הוא משמש כיום כמסלול הסעה וכן לחניית מטוסים.
בטרמינל פועלים חמישה בנייני מסוף (זרועות). פועלים בהם 78 שערי עלייה למטוסים, ש-14 מהם משרתים טיסות בינלאומיות. בנמל פועל גם מסוף לטיסות מטען.
בנוסף לתחנת הרכבת המשרתת את הנמל ומקשרת בינו לבין וושינגטון די. סי ובולטימור יש בו תחנה של הרכבת הקלה של בולטימור.
הנמל משרת כ-22 חברות תעופה, המפעילות ממנו בעיקר טיסות פנים ליעדים רבים בארצות הברית. קווי תעופה בינלאומיים פועלים מהנמל אל קנדה, מקסיקו, האיים הקריביים, מרכז אמריקה, בריטניה, גרמניה, איסלנד וסנגל. בשנת 22–2021 היו חמשת היעדים מרובי הנוסעים ביותר אל הנמל וממנו אטלנטה, אורלנדו, פורט לודרדייל, דנוור ושארלוט.
טמבאקונדה
טמבאקונדה (בצרפתית: Tambacounda; בוולופית: Tambaakundaa) היא עיר שנמצאת בנפת טמבאקונדה שבמחוז טמבאקונדה  שבסנגל.
גאוגרפיה
העיר נמצאת כ-414 קילומטרים מדקר וכ-31 קילומטרים מהגבול עם גמביה.
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 28 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (34 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (22 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 866 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (308 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה
העיר נמצאת בסמוך לכבישים N1 ו-N7. בנוסף, שדה התעופה טמבאקונדה נמצא בסמוך לעיר.
יחסי מונטנגרו–רומניה
יחסי מונטנגרו–רומניה הם יחסי החוץ בין מונטנגרו ורומניה.
סקירה כללית
רומניה הכירה בעצמאות מונטנגרו ב-13 ביוני 2006, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-9 באוגוסט אותה שנה. היחסים המדיניים בין מונטנגרו לרומניה הם ידידותיים באופן מסורתי, על בסיס עקרונות הפתיחות, שיתוף פעולה מתמשך בתחומים רבים ותמיכה הדדית ברמה האזורית והבינלאומית. שתי המדינות חולקות סדרי עדיפויות של מדיניות חוץ, משתפות פעולה בהצלחה במבנים של נאט"ו, ורומניה סיפקה תמיכה מתמשכת למונטנגרו מאז שיקום העצמאות בהקשר של שילוב אירופי.
יחסי סחר
בשנת 2020 ההשקעות מרומניה הסתכמו ב-0.33 מיליון אירו, והסחר עם רומניה הסתכם ב-22.7 מיליון אירו (ייצוא 1.1 מיליון אירו; יבוא 21.6 מיליון אירו).
דיבור בפני קהל
דיבור בפני קהל יכול להשיג מטרות מסוימות לרבות ליידע, לשכנע ולבדר. בנוסף, דיבור בפני קהל יכול להועיל לדובר באופנים שונים. דיבור בפני קהל מאפשר לדובר לייצר הזדהות של הקהל עם הדובר שבתורה יכולה להצית התלהבות בקרבו וליצור חיבור וקשר בין אנשים. בנוסף, באמצעות דיבור בפני קהל ניתן להנגיש מושגים מסובכים לקהל ולשכנע אותו. דיבור בפני קהל, הנעשה בצורה טובה, מגביר את הרצון לצרוך את הידע של הדובר ובכך מעניק לדובר חשיפה רבה יותר. בנוסף, דיבור בפני קהל עשוי לחייב את הדובר לדייק בעמדות שהוא מציג ולתרום לביטחונו העצמי. כאשר עורכים דיבייט, הצורך להתעמת עם משתתפים אחרים מחייב את הדובר לבסס את הטענות שהוא מציג. וישנם שיטות, מבנים וכללים שונים בהתאם לסיטואציה.
ספר הלימוד הראשון בנושא דיבור בפני קהל נכתב לפני קרוב ל-2,400 שנה, והעקרונות שפורטו בו נלקחו מהפרקטיקות שפותחו ביוון העתיקה.
הפחד מדיבור בפני קהל נקרא גלוסופוביה. על פי ההערכה, מדובר בפוביה הנפוצה ביותר, אשר קיימת בקרב קרוב ל-75% מכלל האוכלוסייה.
עקרונות לדיבור בפני קהל
היכולת לדבר בפומבי הינה מיומנות חיונית והכרחית בעולם המודרני אשר נדרשת אצל אנשים ממעמד ומתחומים שונים כגון עולמות ההוראה והניהול. על מנת לדבר בפני קהל, נדרש תהליך למידה שכולל עקרונות דיבור בפני קהל מוסכמים אוניברסליות. אלה הם עקרונות שונים אותם כדאי לאמץ בדיבור בפני קהל אשר מסייעים בהעברת המסר לקהל בצורה נכונה וברורה. יש הטוענים כי בשלב הראשוני רצוי להכין נאום מסודר שמציג את נושא הנאום ואת מטרתו (הרעיון המרכזי) ולאתר טיעונים חזקים אשר מבוססים על עובדות. לאחר מכן יש לשאוף למשוך את תשומת ליבו של הקהל ולעקוב אחרי תגובתו (תוך שמירת קשר עין). בנוסף, יש לנהל את הקול והבעות הפנים במהלך הנאום ולשמור על מצב רוח חיובי ואופטימי ולשדר התלהבות מהנושא, להיות תמיד בתנועה (להתקרב לקהל תוך הדגשת דברים דרך תנועת ידיים) ובכך לשמור על ריכוז הקהל. בנוסף, יש המייעצים להתאים את הניסוח (השפה) לקהל היעד. כמו כן, קיימת חשיבות של הפגנת אמפתיה וטאקט כלפי הקהל. לבסוף, יש המציינים גם את חשיבותו של ביטחון עצמי בעת הדיבור.
אנשים הסובלים מפחד קהל (מצב בו אינטראקציות חברתיות מעוררים פחד לא פרופורציונלי) או אנשים אשר מעוניינים לדבר בפני קהל יכולים להיעזר במה שנרשם לעיל לצורך דיבור יותר יעיל ומקצועי מול הקהל.
הפחד מדיבור בפני קהל
תופעת הפחד מדיברות בפני קהל מתבטאת בסימפטומים פיזיים, כמו דופק מואץ, ברכיים רועדות ורמת ריכוז נמוכה. הפחד הזה משפיע על היכולת של האדם להתמודד ולבצע דיבור בפני קהל. יש כמה גורמים שונים שמסבירים את מוצאו של הפחד מדיבור בפני קהל, כולל גורמים פסיכולוגיים (חשש מהערכת אחרים וחשש מאי-יכולת להתמודד עם הסיטואציה) גורמים תרבותיים (למשל, מסורת תרבותית של חרדה מול דיבור פומבי).נמצא שדיבור פומבי במרחב פיזי מעורר תגובות פיזיולוגיות יותר אינטנסיביות מאשר דיבור מדומה במרחב וירטואלי.
פחד מדיבור בפני קהל הוא תופעה נפוצה מאוד בקרב אנשים. זהו מצב שיכול להשפיע על כל אדם ללא קשר לכישוריו האישיים או ליכולותיו המקצועיות. כדי להתמודד עם הפחד מדיבור בפני קהל, קיימות שיטות טיפוליות ואסטרטגיות המכוונות להפחית את רמת החרדה ולשפר את הביצועים. שיטות אלו כוללות שליטה בנשימה, תרגול מול מאזינים חברים או בעזרת מומחה, ושיטות התמודדות קוגניטיביות כמו תרגול חשיבה חיובית ושחרור מחששות ותהיות שליליות.
פרנסיסקו דוטארי
פרנסיסקו דוטארי (נולד ב-3 במרץ 1988) הוא כדורגלן ארגנטינאי-ישראלי המשחק בעמדת הבלם בג'נרל פס ג'וניורס.
קריירה
דוטארי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גודוי קרוס. ב-9 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-2 נגד באנפילד. בינואר הושאל לטאז'רס.
ב-1 באוגוסט 2011 דוטארי חתם באתלטיקו דה רפאלה, בהמשך חתם באתלטיקו טוקומאן, אברטון, רוסאריו סנטראל, אוניברסידד נסיונל, סרמיינטו, גיז'רמו בראון וסנטראל קורדובה.
ב-11 בספטמבר 2019 דוטארי חתם בסקציה נס ציונה מליגת העל, ובזכות אשתו היהודיה קיבל אזרחות ישראלית והוא אינו נחשב לזר. ב-14 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל תל אביב.
אלפרד דיקין
אלפרד דיקין (באנגלית: Alfred Deakin; 3 באוגוסט 1856 – 7 באוקטובר 1919) היה מדינאי אוסטרלי, מנהיג התנועה למען איחוד אוסטרליה ומאוחר יותר כיהן כראש ממשלת אוסטרליה השני. ברבע האחרון של המאה ה-19 היה דיקין תורם חשוב למיסודן של רפורמות ליברליות במושבה ויקטוריה, כולל רפורמות למען רווחתם של הפועלים. השתתפותו הייתה חשובה בתהליך מיסודה של ההשקיה באוסטרליה. ככל הנראה הוא יכול היה להיות ראש ממשלת ויקטוריה, אך הוא בחר להקדיש את כוחותיו לתהליך האיחוד.
במשך שנות התשעים של המאה ה-19 השתתף דיקין באספות נבחרים של המושבות האוסטרליות שהוקמו כדי לנסח את טיוטת חוקת אוסטרליה. הוא השתתף באופן חשוב בתהליך שהבטיח שהחוקה תנוסח ברוח ליברלית ודמוקרטית ושתשיג פשרה שתאפשר את הצלחתה. בין הכינוסים הוא עמל על השגת דעת קהל חיובית כלפי תפישת האיחוד וניהל מערכה לקבלתה במשאלי עם. לאחר מכן הוא נאבק להבטיח את קבלתה של החוקה המוצעת על ידי ממשלת בריטניה.
כראש ממשלה, השלים דיקין תוכנית חקיקה משמעותית, שהפכה אותו, יחד עם מנהיג מפלגת הלייבור האוסטרלית, אנדרו פישר, למניח הבסיס של הממשלה האוסטרלית. הוא הרחיב את בית המשפט העליון, גייס כספים לרכישת ספינות, ובכך הביא להקמתו של הצי המלכותי האוסטרלי ככוח משמעותי תחת ממשלתו של פישר, וקבע את שליטתה של אוסטרליה על פפואה. כשהוא עומד מול עלייתה של מפלגת הלייבור ב-1909, הוא מיזג את מפלגתו, מפלגת הפרוטקשניסטים, עם מפלגתו של ג'וזף קוק, המפלגה האנטי-סוציאליסטית, כדי ליצור את המפלגה הליברלית של הדומיניון (Commonwealth Liberal Party), מפלגת האם של המפלגה הליברלית. המפלגה הליברלית בהנהגתו של דיקין איבדה את השלטון למפלגת הלייבור בהנהגתו של פישר בבחירות של 1910, שבהם הייתה הפעם הראשונה בה מפלגה פדרלית זכתה ברוב בפרלמנט האוסטרלי. דיקין התפטר מהפרלמנט לפני הבחירות של 1913, בהם זכתה המפלגה הליברלית בהנהגתו של ג'וזף קוק.
שנותיו הראשונות
אלפרד דיקין היה ילדם השני של מהגרים אנגלים, ויליאם דיקין ואשתו שרה ביל, בתו של חוואי משרופשייר שהיגר לאוסטרליה ב-1850 והתיישב ב-1853 בקולינגווד, פרבר של מלבורן. דיקין האב עבד כחנווני, כמוביל עגלות מים וכסבל ולאחר מכן נעשה שותף בעסק של עגלונות ומאוחר יותר כמנהל של חברת העגלות Cobb & Co בוויקטוריה.
דיקין סיים את חוק לימודיו באוניברסיטה ב-1877 והחל לעסוק בעריכת דין. במאי 1878 הוא פגש את דייוויד סים, הבעלים של העיתון היומי The Age, ששילם לו על כתיבת מאמרים בפוליטיקה ובספרות. ב-1880 הוא מונה להיות העורך של המוסף השבועי של העיתון. בתקופה זו השפיע עליו סים להפוך מאנטי-סוציאליסט לפרוטקשניסט. הוא נעשה חבר ב"אגודת ילידי אוסטרליה" ואימץ אורח חיים צמחוני.
קריירה פוליטית בוויקטוריה
דיקין העמיד עצמו לבחירה באספה המחוקקת של ויקטוריה מטעם מחוז הבחירה הכפרי של מערב ברוק בפברואר 1879 והציג עצמו כתומך ברפורמה חקיקתית, הגנה על הייצור ועידודו והנהגתו של מס קרקעות שיחסל את האחוזות החקלאיות הגדולות. הוא זכה בזכות יתרון של 79 קולות. עקב מספר רב של אזרחים שנשללה מהם זכות ההצבעה עקב המחסור בפתקי הצבעה, הוא הכריז בנאום הבכורה שלו על התפטרותו. בבחירות הביניים הוא הפסיד בהפרש של 15 קולות וכן בבחירות הכלליות של פברואר 1880, אך ניצח בבחירות הכלליות שהוקדמו ליולי 1880. ראש הממשלה הרדיקלי, גרהם ברי, הציע לו את משרת התובע הכללי באוגוסט, אך דיקין דחה את ההצעה.
ב-1882 נישא דיקין לאליזבת מרתה אן ("פטי") בראון, בתו של ספיריטואליסט ידוע. הם התגוררו יחד עם הוריו של דיקין עד ל-1887, אז עברו לבית משלהם. עד לשנת 1891 נולדו להם שלוש בנות, איבי, סטלה ווירה.
ב-1883 מונה דיקין להיות נציב לעבודות ציבוריות ולאספקת מים וב-1884 הוא מונה להיות היועץ המשפטי לממשלה ושר העבודות הציבוריות. ב-1885 הבטיח דיקין את העברתו של חוק שקבע שעות ותנאי עבודה סבירים. בדצמבר 1884 הוא נסע לארצות הברית כדי לחקור את נושא ההשקיה והגיש דוח ביוני 1885. המסמך תואר כ"דוח תצפית מדויק, והוא הופץ מידית על ידי ממשלת ארצות הברית". ביוני 1886, הוא יזם את חקיקתו של חוק להלאמת זכויות המים וסיפק סיוע ממשלתי לעבודות השקיה.
ב-1885 מונה דיקין להיות המזכיר הראשי של הנציב לאספקת מים והחל מ-1890, שר הבריאות ולזמן קצר שימש כיועץ המשפטי לממשלה. ב-1887 הוא עמד בראש המשלחת של ויקטוריה לכנס האימפריאלי בלונדון, שם הוא דרש את הפחתתם של התשלומים של המושבות עבור ההגנה שסופקה על ידי הצי המלכותי הבריטי ואת קיומה של התייעצות בנוגע להברידים החדשים. ב-1889 הוא נבחר לאספה המחוקקת של ויקטוריה מטעם מחוז הבחירה של אסנדון ופלמינגטון.
ב-1890 נפלה הממשלה עקב השימוש שעשתה בכוחות המיליציה כדי להגן על עובדים לא מאוגדים במהלך שביתת ימאים. בנוסף, איבד דיקין את הונו ואת הונו של אביו במשבר כלכלי שהתחולל ב-1893 ושב לעסוק בעריכת דין כדי לשקם עצמו כלכלית. ב-1892 הוא הגן בחוסר הצלחה על הרוצח הסדרתי פרדריק ביילי דימינג וב-1893 – 1894 השתתף בהגנתו של דייוויד סים במשפט דיבה.
הדרך לאיחוד אוסטרליה
החל מ-1890 סירב דיקין לכל הצעה לכהן בתפקיד של שר והקדיש את כל תשומת לבו לקידום האיחוד. הוא היה נציגה של ויקטוריה לאספה הפדרלית האוסטרלית, שכונסה על ידי ראש ממשלת ניו סאות' ויילס, הנרי פארקס במלבורן ב-1890, ושהסכימה על קיומו של כינוס שינסח חוקה משותפת לכל המושבות. הוא היה ממובילי המשא ומתן בכינוסים הפדרליים של 1891 שבמסגרתם נוסחה טיוטה של חוקה שהיוותה את הבסיס העיקרי לחוקת אוסטרליה, שבסופו של דבר אושרה ב-1900. דיקין גם היה נציג בכינוס הפדרלי השני שנפתח באדלייד במרץ 1897 והסתיים במלבורן בינואר 1898. הוא התנגד לתוכניות השמרניות לבחירתם הבלתי ישירה של סנאטורים, ניסה להחליש את כוחותיו של הסנאט, במיוחד ניסה למנוע ממנו מלהיות גורם שיסכל את חקיקתם של חוקים בעלי משמעות כספית, ותמך בהגברת הסמכות של הממשלה האוסטרלית להטיל מיסוי רחב. דיקין לקח על עצמו לעיתים קרובות להיות המפשר בחילוקי הדעות ולמצוא את הדרכים לגשר על הפערים הבלתי האפשריים. בין הפגישות ולאחריהן, הוא נסע לאורכה ולרוחבה של אוסטרליה ונאם באספות ציבוריות ולזכותו ניתן לזקוף את התוצאות החיוביות שהושגו בוויקטוריה בכל משאלי העם.
ב-1900 נסע דיקין ללונדון עם אדמונד ברטון ועם צ'ארלס קינגסטון כדי להשגיח על חקיקתו של חוק האיחוד על ידי הפרלמנט של בריטניה והשתתף במשא ומתן עם ג'וזף צ'מברלין, שר המושבות, שעמד על כך שהמועצה המלכותית תהייה ערכאת ערעור על החלטות בית המשפט העליון של אוסטרליה. בסופו של דבר, הושגה פשרה, על פיה בית המשפט העליון האוסטרלי יהיה הערכאה העליונה בסוגיות חוקתית ובסוגיות אחרות ניתן יהיה לפנות למועצה המלכותית.
דיקין הגדיר את עצמו כ"אוסטרלי-בריטי עצמאי" (independent Australian Briton), כשהוא מעדיף ממשלה עצמאית אוסטרלית הנאמנה לאימפריה הבריטית. הוא בהחלט לא ראה את האיחוד כצעד שהופך את אוסטרליה לעצמאית לחלוטין מבריטניה. נהפוך הוא, דיקין היה תומך של אחדות אימפריאלית חזקה.
קריירה פוליטית פדרלית
ב-1901 נבחר דיקין לפרלמנט האוסטרלי הראשון מטעם מחוז הבחירה של בלאראט ומונה להיות התובע הכללי של הממשלה בראשותו של אדמונד ברטון. הוא היה פעיל במיוחד בהעברתם של חוקים הנוגעים לשירות הציבורי, לבוררות ולבית המשפט העליון. הנאום השני שנשא בפרלמנט, בנוגע לחוק להגבלת הגירה שיישם את מדיניות אוסטרליה הלבנה, בלט במיוחד כשהוא נמנע מגזענות בוטה כאשר הוא טען שיש צורך להוציא מהגדרות החוק את היפנים בשל תכונותיהם הטובות, שיכלו לשים אותם בעמדת יתרון על האוסטרלים ממוצא אירופי. נאומו ממרץ 1902 לטובת החוק לכינונו של בית המשפט העליון של אוסטרליה, סייע להתגבר על התנגדות להקמתו.
ממשלה ראשונה
כאשר פרש ברטון מתפקיד ראש הממשלה כדי להיות אחד השופטים הראשונים בבית המשפט העליון, ירש אותו דיקין בתפקיד ונבחר להיות ראש ממשלת אוסטרליה ב-24 בספטמבר 1903. למפלגתו לא היה רוב בפרלמנט והיא נסמכה על תמיכתה של מפלגת הלייבור, שעמדה על כך שהחקיקה תהיה רדיקלית יותר מזו שהתכוון אליה דיקין. באפריל 1904 הוא התפטר מתפקידו מבלי שהצליח להעביר שום חקיקה. מנהיג הלייבור, כריס ווטסון, ומנהיג המפלגה האנטי-סוציאליסטית, ג'ורג' רייד, ירשו אותו בתפקידו, אך אף אחד מהם לא הצליח להחזיק ממשלה יציבה.
ממשלה שנייה
דיקין שב למשרד ראש הממשלה באמצע שנת 1905 ונשאר שם שלוש שנים. במהלך תקופה זו, הארוכה והמוצלחת ביותר מבין כל התקופות בהם הוא כיהן בתפקיד, נזקפו לזכותה של ממשלתו רבים מתהליכי החקיקה שעיצבו את דמותה של אוסטרליה בעשור הראשון לקיומה, כולל חוקים להנהגתו של המטבע האוסטרלי. חוק זכויות היוצרים עבר ב-1905, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הוקמה ב-1906, השירות המטאורולוגי הוקם ב-1908 וחוק ההסגר חוקק ב-1908.
ב-1906 תיקנה ממשלתו של דיקין את חוק השיפוט על ידי הרחבתו של בית המשפט העליון לחמישה שופטים, כפי שהוגדר בחוקה, ומינתה את אייזק אייזקס ואת ה. ב. ביגינס לאייש את שני המושבים החדשים בבית המשפט. במקביל חוקק חוק להגנת התעשייה שהתווה קווים לתשלום שכר הוגן ולקביעת מחירים.
חוק פפואה שחוקק ב-1905 הגדיר את השליטה האוסטרלית על המושבה הבריטית לשעבר ודיקין מינה את יוברט מוראי להיות המשנה למושל פפואה ב-1908, תפקיד אותו מילא בגישה נדיבה ופטרנליסטית במשך 32 שנים. ממשלתו של דיקין העבירה את החוק להפיכתה של הטריטוריה הצפונית משטח התלוי באוסטרליה הדרומית לשטח התלוי בממשל הפדרלי, חוק שנכנס לתוקף ב-1911.
בדצמבר 1907 הגיש דיקין את החוק הראשון שמיסד את גיוס החובה לצבא, שזכה לתמיכה מצדם של מנהיגי הלייבור, ווטסון ובילי יוז. מזה זמן רב הוא התנגד להסכמים למימון ההגנה של הצי המלכותי הבריטי על מימי אוסטרליה, אף על פי שב-1902 הסכים ברטון שאוסטרליה תגבה את הכספים הללו מהמושבות. ב-1906 הכריז דיקין שאוסטרליה תרכוש משחתות וב-1907 הוא נסע ללונדון לכינוס האימפריאלי כדי לדון בנושא, ללא הצלחה. ב-1908 הזמין דיקין את הצי הלבן הגדול שיצא מארצות הברית ביוזמתו של הנשיא, תאודור רוזוולט, לבקר באוסטרליה, בצעד סמלי של עצמאות מבריטניה. חוק העודף התקציבי של 1908 פינה 250,000 ליש"ט לטובת הוצאות על הצי, למרות שכספים אלו הוצאו לראשונה על ידי ממשלתו של פישר, כך הוקם הצי המלכותי האוסטרלי, הצי העצמאי הראשון של האימפריה הבריטית.
ממשלה שלישית
ב-1908 אולץ דיקין שוב לוותר על כס ראש הממשלה לטובת מפלגת הלייבור. הוא חבר ליריבו הוותיק, ג'ורג' רייד ושב לשלטון במאי 1909 בראשותה של ממשלת הרוב הראשונה באוסטרליה. המיזוג נראה לרבים כבגידה של דיקין בעקרונותיו הליברלים. הוא הורה על רכישתה של סיירת המערכה "HMAS Australia" באמצעות תשלום של 25 שילינג לשנה לכל אזרח ששולם עד לשנת 1927. בבחירות שהתקיימו באפריל 1910 הובסה מפלגתו של דיקין על ידי הלייבור בהנהגתו של פישר.
פרישה מהפוליטיקה
דיקין פרש מהפרלמנט באפריל 1913. הוא עמד בראש הוועדה המלכותית לאספקת מזון, מסחר ותעשייה שהתכנסה ב-1914. הוא שימש כנשיא הנציבות האוסטרלית לתערוכה הבינלאומית פנמה-פסיפיק שהתקיימה בסן פרנסיסקו ב-1915 לציון פתיחתה של תעלת פנמה, אך התקשה למלא את תפקידיו אלה עקב אובדן זיכרון מתקדם שנגרם משיטיון. הוא היה ראש הממשלה היחיד באוסטרליה שסירב לקבל את התואר .Right Honourable
אלפרד דיקין סבל מנכות ומת ב-1919 מדלקת קרום המוח כשהוא בגיל 63.
ספירטואליזם
דיקין היה פעיל באגודה התאוסופית עד שהתפטר ממנה ב-1896 כדי להצטרף לכנסייה האוסטרלית בהנהגתו של צ'ארלס סטרונג.
למרות שהוא השקיע מאמצים רבים להסתיר מעיני הציבור את נטיותיו הספיריטואליסטיות, הייתה לו תחושה חזקה שהקריירה הפוליטית שלו הוא גזרת ההשגחה האלוהית והגורל. כמו דאג המרשלד, שנים רבות לאחר מכן, כמיהתו הכנה של דיקין להגשמה רוחנית, הובילה אותו להביע רגשות של חוסר הערכה עצמית ביומניו הפרטיים, שהתערבבו עם שאיפותיו כמשורר.
יומניו הפרטיים, כמו אלה של סמואל ג'ונסון בזמנו, הביעו דעות נוצריות של התבוננות עמוקה על חשיבות הענווה בחיפוש אחר סיוע אלוהי בקריירה שלו.
מורשתו
דיקין זכה לאהבה, להערצה ולכבוד מבני תקופתו, שכינו אותו "אלפרד החביב" (Affable Alfred). רק בתקופת המיזוג בין מפלגתו לבין המפלגה האנטי-סוציאליסטית הוא רכש לו יריבים, כאשר לא רק על ידי חברי מפלגת הלייבור, אלא גם על ידי ליברלים כמו סר ויליאם ליין, הוא כונה בוגד.
חיי המשפחה של דיקין היו מאושרים ואשתו ושלוש בנותיו חיו אחריו. צאצאיו בולטים עד היום בחוגים הפוליטיים והעסקיים של מלבורן והוא נחשב לאב המייסד של המפלגה הליברלית. שמו הונצח במוסדות חינוך, בשמות רחובות ובפרבר של הבירה קנברה שנקרא על שמו. ב-1969 הוציא הדואר האוסטרלי בול הנושא את דמותו.
חורף גרעיני
חורף גרעיני הוא מצב אקלים עולמי תאורטי הנחזה כתוצאה אפשרית של מלחמה גרעינית בקנה מידה גדול. הדעה הרווחת היא כי ניתן לגרום למזג אוויר קר מאוד על ידי פיצוץ מספר גדול של כלי נשק גרעיניים, במיוחד מעל מטרות מתלקחות כמו ערים, מה שיגרום לפליטת כמויות גדולות של עשן ואפר לסטרטוספירה של כדור הארץ. המונח מיושם גם כאחת מהתוצאות של פגיעת אסטרואיד או התפרצות-על געשית.
מנגנון משוער
כמויות גדולות של רסיסי חלקיקים שמפוזרות בתוך האטמוספירה יפחיתו באופן משמעותי את כמות אור השמש שמגיע לפני כדור הארץ, ועשויות להישאר באטמוספירה למשך חודשים ואף שנים. רוחות על קו המשווה בכיוון מדרום למזרח ישאו את האפר והאבק, וייצרו חגורה אחידה של חלקיקים המקיפה את חצי הכדור הצפוני בין קווי הרוחב 30° ו-60° (המטרות הראשיות של רוב תרחישי המלחמות הגרעיניות נמצאות כמעט בלעדית בטווח זה). ענני האבק יחסמו את רוב אור השמש, ויגרמו לטמפרטורה על פני הקרקע לצנוח באופן דרסטי.
היסטוריה
ב-1982, מהדורה מיוחדת של כתב העת אמביו הוקדשה להשלכות הסביבתיות האפשריות של מלחמה גרעינית; הוא כלל מאמר שנכתב בידי פול קרוצן וג'.בירקס על השפעות אטמוספיריות. הם העריכו מחדש ואישרו מחדש את ההשלכות עבור שכבת האוזון שצוינו בדוח של האקדמיה הלאומית למדעים משנת 1975 (עד 70% משכבת האוזון יהרסו) ומשכו תשומת לב בפעם הראשונה לאפשרות שכמויות גדולות של עשן ואבק יכולות להיווצר.
TTAPS (1983)‎
ב-1983 מחקר של ה-TTAPS (ראשי התיבות של שמות המשפחה של המחברים, ר.פ טורקו, או.ב טון, ט.פ אקרמן, ג'.ב פולאק וקארל סייגן) נטל על עצמו לבדוק באופן סיסטמי את ההשלכות האטמוספיריות; הם הושפעו חלקית לכתוב את המחקר על ידי ההצעות של דוקטור א.מ זלצברג (שבניגוד לכותבי ה-TTAPS, האמין שהאבק הראשוני שייזרק לאוויר יהיה האחראי הראשי לשינויים האקלימיים) ומאפקטי הקירור בעקבות סופות האבק של מאדים. על מנת לבצע חישוב של האפקט הם השתמשו במודל דו-ממדי מפושט מאוד של אטמוספירת כדור הארץ והניחו שהתנאים הנתונים בקו רוחב מסוים הם קבועים. המודל גם הניח ארץ מוצקה ושטוחה.
דו"ח WCRP (1986)‎
בשנת 1986 הארגון המטאורולוגי העולמי מינה את ג'.ס גוליסטין ונ.א פיליפס לסקור את המצב המדעי של הנושא. הם מצאו שמחקרים הניחו באופן כללי תרחיש שבו מחצית מכלי הנשק הגרעיניים בעולם ינוצלו, בעוצמה של 5000Mt בקירוב, הורסים 1,000 ערים בקירוב, ויוצרים כמויות גדולות של עשן פחמני.
העשן שייווצר יהיה אטום ברובו לקרינה מהשמש אבל עביר לקרינה תת-אדומה, ובכך יקרר על ידי חסימת אור השמש אבל לא יגרום לחימום על ידי הגברת אפקט החממה.
הצפיפות האופטית של העשן יכולה להיות גדולה מאוד. שרפות יער ממטרות לא-עירוניות עשויות להגדיל את תוצרי הרסיסים עוד יותר. אבק מהתפוצצויות הקרובות לקרקע נגד מטרות קשיחות תורם גם כן; כל פיצוץ שווה ערך ל-1 מגה-טון יכול לשחרר עד 5 מיליון טונות של אבק, אבל הרוב ייפול במהירות: אבק בגובה רב מוערך בטווח של 0.1-1 מיליון טון פר פיצוץ שווה ערך ל-1 מגה-טון. שרפה של נפט גולמי עשויה גם לתרום באופן משמעותי.
מודלים חד־ממדיים של הולכת חום שנעשה בהם שימוש במחקרים אלה הפיקו טווח של תוצאות, עם שיעורי קירור של 15-42°C בטווח זמן של 14–35 ימים לאחר המלחמה, עם "קו בסיס" של 20°C בקירוב. חישובים יותר מתוחכמים התבססו על שימוש במודלים אקלימיים עולמיים תלת־ממדיים (הדבר נחשב לפרימיטיבי בסטנדרטים של ימינו) ונתנו תוצאות דומות: הטמפרטורה תרד בשיעור של 20 עד 40°C, אבל באופן התלוי באזור.
כל החישובים מראים התחממות גדולה (עד 80°C) בקצה שכבת העשן בגובה של כ-10 קילומטרים; דבר זה מרמז על שינוי מבני במחזוריות ועל האפשרות של מעבר הענן לקווי רוחב נמוכים יותר ואל חצי הכדור הדרומי.
הדו"ח לא ניסה להשוות בין תמותת בני אדם מהקור שלאחר המלחמה לבין התמותה מהפיצוצים.
TTAPS (1990)‎
ב-1990, במסמך שכותרתו אקלים ועשן: אומדן של חורף גרעיני, TTAPS נתנו תיאור יותר מפורט של ההשפעות האטמוספיריות לטווח הקצר והארוך של מלחמה גרעינית באמצעות שימוש במודל תלת־ממדי:
חודש 1 עד 3: 10% עד 25% מהפיח שנזרק מסולק מיידית על ידי משקעים, כאשר השאר מועבר על פני הגלובוס בפרק זמן של שבוע עד שבועיים.
חישובים של הוועדה המדעית לענייני סביבה (SCOPE) להזרקת עשן בחודש יולי: ירידה של 22°C בקווי הרוחב המרכזיים. ירידה של 10°C באזורי אקלים לחים. הפחתה של 75% בכמויות הגשמים בקווי הרוחב המרכזיים. ירידה בעוצמת האור בין 10% בקווי רוחב דרומיים עד 90% באזורים שבהם הזרקת העשן חזקה.
חישובים של SCOPE להזרקת עשן בחורף: ירידה של 3 עד 4 מעלות צלזיוס. שנה עד שלוש שנים לאחר מכן: 25% עד 40% מהעשן מתייצב באטמוספירה. העשן יציב למשך שנה אחת בקירוב. טמפרטורת קרקע נמוכה במספר מעלות מתחת לנורמה. ירידה בטמפרטורת פני האוקיינוסים של 2 עד 6°C. התרוקנות של 50% משכבת האוזון שתגרום לעלייה של 200% בקרינת ה-UV שמגיעה לקרקע.
ויכוח מדעי
התקשורת דיווחה וביקרה בהרחבה את המחקר של TTAPS. הביקורות לא נתמכו על ידי מודלים אלטרנטיביים שנבדקו. מחקרים שנערכו לאחרונה (2006) הוכיחו שעשן מסופות אש עירוניות במלחמה אזורית יגרום לקירור ארוך טווח של כדור הארץ אבל באופן פחות דרמטי מתרחיש החורף הגרעיני.
אחת מן ההנחות בתאוריות של היווצרות חורף גרעיני כתוצאה משריפות ענקיות (Large Area Fires), קרי שריפות הבוערות סימולטנית בשטחים רחבים של עשרות קמ"ר, היא כי זמינות החמצן במרכזן של שריפות כאלו היא נמוכה וכתוצאה מכך תגדל כמות החלקיקים הפחמניים שיפלטו לאטמוספירה ויחסמו את קרני השמש. מיכאל פורה וג'ק סרמק פיתחו שיטה להדמיה במודלים פיזיקליים של שריפות ענק והראו באמצעות הדמיות כאלו כי ההנחה של חוסר חמצן בשריפות ענק היא שגויה. הדמיות אלו הראו כי האוויר החם הנוצר ליד הקרקע בשריפות ענק עולה כלפי מעלה בצורת פלומות חמות וביניהם ישנה תנועת כלפי הקרקע של אוויר משכבות האוויר העליונות. תנועה דומה מתקיימת ליד הקרקע במצבים מטאורולוגיים שכיחים. עבודתם פורסמה בכנס הבינלאומי שנערך בטוקיו על הדמיה במודלים ביולי 1988. 1. Poreh, M. and J. E. Cermak, Scale Model Simulation of Large Area Fire Plumes. Proceedings International Symposium on Scale Modeling, Tokyo, Japan July, 1988.
המחקר משנת 2006 על התוצאות של מלחמה גרעינית אזורית
מחקר שהוצג בכנס השנתי של האיגוד האמריקני לגיאופיזיקה בדצמבר 2006 מצא שאפילו מלחמה גרעינית אזורית בקנה מידה קטן, יכולה לגרום אבדות ישירות כמו שהיו במלחמת העולם ה-2 ולהפריע לאקלים העולמי למשך עשור או יותר. כאשר התרחיש הוא של עימות גרעיני אזורי היכן ששתי אומות הנלחמות זו בזו באזורים סובטרופיים יעשו שימוש בכלי נשק גרעיניים בעלי עוצמה הגבוהה פי 50 מהפצצה שהוטלה על העיר הירושימה (כלומר, 15 קילוטון כל אחד) על מרכזים מאוכלסים ראשיים, החוקרים העריכו שיהיו אבדות של 2.6 מיליון עד 16.7 מיליון לכל מדינה.
כמו כן, עד חמישה מיליון טונות של פיח ישתחררו, שיגרום לקירור של מספר מעלות מעל אזורים גדולים של אמריקה הצפונית ואירואסיה, כולל אזורי גידול התבואה. הקירור יתמשך על פני מספר שנים ועשוי להיות "קטסטרופי" לפי החוקרים.
בארות הנפט של כווית במלחמת המפרץ
השרפה של 526 בארות נפט כוויתיות במהלך מלחמת המפרץ הראתה את התוצאות של פליטות רחבות של חומר בצורת תרסיס לתוך האטמוספירה באזור גאוגרפי מוגבל; מודל חישובי מאולץ שנבדק בדיוק מתחת לתמרת העשן הראה שהטמפרטורה בזמן שיש אור יום עשויה לרדת עד 10 מעלות צלזיוס במרחק של 200 קילומטרים מהמקור.
פרופסור קרל סייגן מאוניברסיטת קורנל, ממחקר ה-TTAPS, ניבא בתוכנית הלילה של רשת ABC שהעשן משריפות הנפט יכול לגרום לאסון אקולוגי עולמי של עננים שחורים שתוצאתם היא קירור גלובלי. פרד סינגר, פיזיקאי לשעבר שהתמחה במדעי האטמוספירה והמומחה לשינויים אקלימיים, פטר את הנבואה של סייגן כשטויות, וחזה שהעשן יתפזר בתוך ימים ספורים. בספרו עולם רדוף שדים, סייגן נתן רשימה של טעויות שהוא עשה (כולל תחזיותיו על התוצאות שריפת בארות הנפט בכווית) כדוגמה של איך המדע הוא תהליך הכרוך בלמידה.
בתרבות הפופולרית
יצירות רבות עוסקות במלחמות, שואה גרעינית או אסונות טבע (לדוגמה: List of nuclear holocaust fiction) וחלקן תיארו מציאות או התייחסו לאיום של חורף גרעיני. בתחום הקולנוע ניתן לציין את מטריקס (כאשר ההתרחשות מתוארת באנימטריקס) ושליחות קטלנית 2: יום הדין. בתחום המוזיקה ניתן לציין את Rust in Peace של מגאדת'.
לורנצו גיברטי
לורנצו גיברטי (באיטלקית: Lorenzo Ghiberti; 1378 – 1 בדצמבר 1455) היה פסל, צייר וצורף איטלקי בן תקופת הרנסאנס.
גיברטי יצר את התחריטים בדלתות הארד בבפטיסטריום של פירנצה, בו מטבילים את הילדים בטקס הדתי הנוצרי. כעבור 100 שנה אמר מיכלאנג'לו, מגדולי האמנים של תקופת הרנסאנס: "שערים אלו ראויים לשמש שעריו של גן העדן". הדלתות נחשבו ליצירה המעולה בסוגה מאז יצרו היוונים הקדמונים את יצירות האמנות הגדולות שלהם. גיברטי התחרה עם ברונלסקי על העבודה בבפטיסטריום וניצח אותו; יש אומרים ששיחד את השופטים.
גיברטי יצר גם פסלים שונים של קדושים ושמשות צבעוניות מצוירות של חלונות.
לגיברטי מספר יצירות בשיתוף עם דונטלו.
ביוגרפיה של גיברטי נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר".
אלפרד פינבוגאסון
אלפרד פינבוגאסון (באיסלנדית: Alfreð Finnbogason; נולד ב-1 בפברואר 1989) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בעמדת החלוץ בנבחרת איסלנד.
קריירת מועדונים
פינבוגאסון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פיולניר, כשהיה בן 10 עבר עם משפחתו לאדינבורו שם למד אביו והוא שיחק במחלקת הנוער של הוצ'יסון ואלה. לאחר שנתיים הוא חזר לפיולניר, ובגיל 16 עבר לבריידאבליק.
בעונת הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. בעונת פינבוגאסון הבקיע 13 שערים ב-18 משחקי ליגה בריידאבליק. בסיום העונה נבחר לשחקן הצעיר של העונה, וזכה עם המועדון בגביע האיסלנדי שהיה גם התואר הראשון של המועדון. עונה לאחר מכן, הוא סיים כמלך השערים בליגה עם 14 שערים, והוא זכה עם המועדון באליפות הראשונה שלו אי פעם.
ב-20 בנובמבר 2010 פינבוגאסון חתם בלוקרן הבלגית לשנתיים וחצי במועדון.
ב-2 ביולי 2014 פינבוגאסון חתם בריאל סוסיאדד תמורת 7.5 מיליון אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–2 נגד אברדין במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-26 ביולי 2015 הושאל לאולימפיאקוס, שם ערך שבע הופעות והבקיע שער אחד.
בקיץ פינבוגאסון חתם בלינגבי בולדלקוב מליגת העל הדנית.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, פינבוגאסון שיחק בנבחרת הצעירה של איסלנד במדיה הבקיע 5 שערים ב-11 משחקים, ואף השתתף עם הנבחרת באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2011. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד. ב-17 בנובמבר 2010 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2–3 נגד.
לודברג
לוּדְבְּרֶג (בקרואטית: Ludbreg) היא עיירה ורשות מקומית בצפון קרואטיה, השוכנת במחוז ואראז'דין, 28.9 קילומטרים דרומית-מזרחית לבירת המחוז ואראז'דין.
היסטוריה
תיעוד בכתובים ליישוב בשם לודברג מצוי החל מהמאה ה-13 עת נשלט המקום על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה. בהמשך, במהלך המאה ה-15 מתואר היישוב כעיר שוק אזורית. ב-1532 נכבשה לודברג על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית והיא נותרה בחזקת העות'מאנים עד מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עת עברה לידי ממלכת הבסבורג מתוקף הסכם קרלוביץ. במהלך שלטונו של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה קיבלה לודברג זכויות עיר והקיסר אף ביקר והתארח בה. בהמשך, עברה העיירה לשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים מכח חוזה טריאנון.
ביוני 1991 הכריזה קרואטיה על עצמאותה והתנתקה מיוגוסלביה. כפועל יוצא מכך, פרצה מלחמת העצמאות של קרואטיה, ובמהלכה התחוללו במחוז קרבות בין צבא יוגוסלביה ובין כוחות הצבא הקרואטי. ב-17 בספטמבר 1991 נסוג הצבא היוגוסלבי מהאזור, ולודברג עברה לשלטון קרואטי.
במקום נמצאו כדורי אבן בני 65 מיליון שנים אשר הוצבו מול בניין הממשל בעיר. הכדורים נוצרו על ידי חדירת חול ומלט לתוך הסלע באמצעות תגובות כימיות, והם יכולים להיות בצורות ובהרכבים שונים.
הקהילה היהודית
במהלך המאה ה-18 היגרו מספר משפחות יהודיות אשכנזיות ככל הנראה מבורגנלנד והתיישבו בלודברג. קהילה מאורגנת החלה לפעול במקום עם מעבר האזור לחזקת האימפריה האוסטרו-הונגרית, במחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1890 הוקמה חלקה יהודית בבית העלמין העירוני וב-1895 הוקם בית כנסת קהילתי. ב-1921 מנתה הקהילה 105 נפשות. ראש הקהילה היה ד"ר ליאון שלזינגר. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוקמה בעיירה אגודה ציונית בשם "בני ציון". בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 82 נפשות.
במהלך המלחמה, לאחר העברת השליטה באזור לממשלת הבובות של האוסטאשה הוחל ברדיפות יהודים. החל ממאי 1941 גורשו בני הקהילה ביחד עם יהודי המחוז למחנה הריכוז קֶרֶסְטִינֶץ ובהמשך לגוספיץ'. משם גורשו למחנות ההשמדה ידובנו ויסנובאץ ונרצחו. ב-1948 נמכר מבנה בית הכנסת והוסב לבית מגורים. נכון ל-2011 עדיין עמד על תילו. נכון ל-2011, היו בחלקה היהודית בבית העלמין 28 מצבות ומאוזולאום משפחתי אחד. הכיתוב על המצבות הוא בעברית, גרמנית וקרואטית.
שחף כהה
שחף זה אינו בסכנת הכחדה אף על פי שמגמת אוכלוסיית השחפים הולכת ופוחתת בזמן האחרון. ואף על פי כן האוכלוסייה של השחפים גדולה מאוד.
תיאור המין
השחף הכהה הוא שחף בינוני בגודלו. הוא דומה מאוד לשחף לבן עין, אך כבד יותר ממנו. אורך גופו הוא 42–45 ס"מ. מוטת כנפיו עשויה להגיע ל-105 עד 113 ס"מ. בחלק הגוף העליון צבעו בעיקר חום, ובחלק התחתון צבעו אפרפר לבן. צבע מקורו צהוב בדומה לשאר השחפים, אך בקצה המקור צבעו אדום, כך שאם מסתכלים מקרוב אפשר להבדיל בינו לבין שחף "לבן עין". צבע רגליו ירוק זית ואם מביטים ממרחק גדול יש קושי להבדיל בינו לבין חמסן.
תפוצה ומגמות אוכלוסין
רוב אוכלוסיית השחפים הכהים נמצאת באזור האוקיינוס ההודי בחופי איחוד האמירויות הערביות, בחופי ים סוף וחלק קטן מהם במפרץ עומאן ובמפרץ הפרסי. לעיתים רחוקות ניתן למצוא אותו גם בישראל. הוא נצפה חמש פעמים בארץ, מתוכן ארבע פעמים במפרץ אילת.
השחף הכהה אינו נמצא סכנת ההכחדה למרות הירידה במגמת האוכלוסין של השחפים. מרחב המחיה של השחפים הכהים הוא 7,050,000 קמ"ר, חלקו בים וחלקו ביבשה. השחף מתגורר בשני אזורים אלה אבל בעיקר סמוך לחופי ים ומפרצים.
צ'ורוואש
צ'ורוואש (בהונגרית: Csorvás) היא עיר בנפת בקשצ'בה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בצ'ורוואש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 6,106 תושבים ובשנת 2021 רק 4,566 תושבים.
האזור מיושב מסביבות תקופת האבן, והוא מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1150. היישוב הפך לעיר רשמית בשנת 2005.
יהודי צ'ורוואש
יהודים חיו בצ'ורוואש במאה ה-18 ובמאה ה-19. משנת 1865 הייתה הקהילה כפופה לקהילת אורושהזה בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
בדף הקהילה של צ'ורוואש נכתב כי בשנת 1944 יש בקהילה 34 חברים ורב הקהילה הוא שאנדור ויזנר.
ארמין צימרמן
ארמין צימרמן (בגרמנית: Armin Zimmermann; 23 בדצמבר 1917 – 30 בנובמבר 1976) היה אדמירל גרמני אשר שירת בקריגסמרינה במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה התגייס לבונדסוור ושימש כמפקח הכללי שלו (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1972–1976.
ביוגרפיה
צימרמן נולד בלומנהאו ב-23 בדצמבר 1917. ב-1937 הוא התגייס לקריגסמרינה ובמהלך מלחמת העולם השנייה שימש כמפקד שייטת שולות המוקשים ה-46 בתעלת למאנש. לקראת סוף המלחמה הוא הוביל את הפשיטה על גרנוויל - אחת ההצלחות האחרונות של הקריגסמרינה במלחמה. במהלך המלחמה הוא נפצע קשה וקיבל את הצלב הגרמני בזהב. לקראת סוף המלחמה נפל בשבי הבריטי, ולאחר מכן עסק בפינוי מוקשים מחופי גרמניה.
ב-1956 הוא התגייס לדויטשה מרינה בדרגת קורבטנקפיטן. הוא שימש כנספח הצי הגרמני בלונדון וכמפקד שייטת שולות המוקשים של הצי. בין 1968–1970 שימש כמפקד הצי הצפוני של הבונדווסר. בין 1970–1972 הוא שימש כמפקד הדויטשה מרינה. ב-31 במרץ 1972 הוא מונה למפקח הכללי של הבונדסוור. הוא היה איש הצי הראשון שהפך למפכ"ל הבונדסוור. ביוני 1976 הוא החל לסבול מהשפעות מאוחרות של פציעתו מימי המלחמה. הוא נפטר ב-30 בנובמבר של אותה שנה.
יחסי מונגוליה–ספרד
יחסי מונגוליה–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת מונגוליה לבין ממלכת ספרד.
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים המלאים שבין מדינת מונגוליה לבין ממלכת ספרד כוננו ב-4 ביולי 1977. באפריל וביולי 2014 נערכו ביקורים רמי דרג, ממונגוליה לספרד ומספרד למונגוליה בהתאמה, שעזרו בהגברת שיתוף הפעולה בין שתי המדינות ובהרחבתו לתחומים נוספים וחדשים.
בין שתי המדינות נחתם ב-23 באוגוסט 1995 הסכם דו-צדדי רשמי בנושא שיתופי פעולה תרבותיים, חינוכיים ומדעיים.
רעידת אדמה
רְעִידַת אֲדָמָה (או רעש) היא תופעת טבע גאולוגית, המתרחשת לרוב באזורי המגע שבין הלוחות הטקטוניים, והקשורה לתאוריית טקטוניקת הלוחות. בעת רעידת אדמה גובר לחצה של אנרגיה אלסטית, המצטברת לאורך זמן תחת פני כדור הארץ על כוח החיכוך המתקיים בין הלוחות הטקטוניים, והיא מומרת לאנרגיה אקוסטית בצורת גלים סייסמיים, המרעידים את קרום כדור הארץ ואת פני הקרקע ואף קורעים אותם.
באזורים מיושבים ובנויים גורמת רעידת אדמה לרוב לנזק רב בנפש וברכוש, בהתאם לעוצמת הרעש, המרחק ממוקד הרעש, איכות הבנייה וסוג הסלע עליו המבנה ניצב.
לאורך ההיסטוריה התרחשו רעידות אדמה רבות, חלקן היו קטלניות למדי. חקר רעידות האדמה כולל השקעה רבה בשכלול יכולת חיזוי רעידות אדמה, שמוביל לפיתוח והתקנה של מערכות התרעה לטווח קצר, כדוגמת מערכת "תרועה" הנפרסת בישראל, המאפשרות זמן התרעה הנע בין שניות בודדות לעשרות שניות.
כ-2% מכלל רעידות האדמה בעולם מתרחשות שלא לאורך הגבולות של הלוחות הטקטוניים אלא כתוצאה מהתפרצויות הרי געש, מהיווצרות אגמים מלאכותיים שנוצרים בעקבות בניית סכרים ורעידות אדמה בפנים הלוחות הטקטוניים, בעקבות פעילות טרום-טקטוני והיווצרות שני לוחות טקטוניים או יותר, כשבדרך כלל הפעילות היא על גבול ארכאי של 2 לוחות קדומים.
מאפייניה של רעידת אדמה
רעידות אדמה בכדור הארץ מתרחשות בשל החיכוך בעת תנועת הלוחות הטקטוניים על פני קרום כדור הארץ.
תופעות אופייניות של רעידת אדמה חזקה הן התמוטטות מבנים וגשרים, וכן גלי ים עזים. לעיתים קרובות סביב מועד רעידת אדמה גדולה ישנן רעידות קטנות יותר, שיכולות לבוא הן לפני והן אחרי הרעידה.
כאשר מתרחשת רעידת אדמה בימים ובאוקיינוסים, לעיתים קרקעית הים זזה במידה רבה, או שמתחוללת התמוטטות של הר מצולה או הר על החוף מתמוטט לתוך המים, ואז נוצרים גלי ענק המכונים גלי צונאמי. גלים אלו נעים במהירות של מאות קמ"ש, ומגיעים לגובה של עשרות מטרים בהגיעם אל החוף. יפן היא אחת הארצות הסובלות מגלי ענק אלו, שקשה מאוד לחזותם, ויכולים לחדור מספר קילומטרים לתוך החוף ולהשאיר חורבן רב.
רעידות אדמה הנגרמות בהשפעת פעילות אנושית, נקראות רעידות אדמה מושרות.
הגלים הסייסמיים ומדידתם
המקום בו התרחשה התנועה נקרא מוקד הרעידה. תנועה זו משחררת אנרגיה שהופכת לגלים סייסמיים - שהם גלי רעד בחומר - הנעים בכדור הארץ אל פני השטח, ומרעידים אותה מן המוקד (אפיצנטר) והלאה במעגלים הולכים ומתרחבים, הולכים ונחלשים.
ישנם שלושה סוגי גלים: גלי P, גלי S, וגלי L:
גלי P נעים על פני השטח, שבו ההתנגדות למעבר תנע נמוכה יותר, ומכאן מהירותם הגבוהה יותר. גלים ראשוניים אלו הם בעלי פוטנציאל היזק נמוך יחסית, ומהווים בעיקר כוח גוזר, הנע במקביל לפני הקרקע, ומכאן שיכולת הגזירה שלו נמוכה יחסית ("גלים משני שטח").
גלי S, לעומת זאת, נעים ממוקד הרעש, בצורה אנכית, אל פני כדור הארץ, בעברם דרך מרכז כדור הארץ, שהוא בחלקו נוזל צמיג, ומכאן שמהירות העברת התנע בו נמוכה יותר. משום כך השפעת הגל הזה מגיעה אל פני הקרקע באיחור, ביחס לגלי ה-P. מצד שני, לגלי ה-S ישנה יכולת גזירה בניצב אל פני הקרקע, ומכיוון שכך הם הרסניים ביותר (הם נקראים לעיתים "גלים משני נפח", וכשמם כן הם - הגזירה האנכית מפרקת כמעט כל מבנה, הבנוי אף הוא בניצב אל הקרקע).
כיוון שמהירות ההתפשטות של הגלים שונה, הם מגיעים בזמנים שונים למכשירי המדידה שבתחנות הסייסמוגרפיות. באמצעות מדידת הפרש הזמן בין ההגעה של הגלים השונים במספר נקודות, ניתן לבצע איכון של מוקד הרעש.
סולמות סייסמיים
ישנם סולמות סייסמיים שונים המודדים את עוצמתן וגודלן של רעידות האדמה.
העוצמה הסייסמית של רעידת אדמה מיוצגת באמצעות ספרות רומיות (לדוגמה: I, II, III, IV, V), המציינות אפקטים שלה על פני השטח. אפקטים אלה מוערכים באמצעות דיווחים על השפעתם על תחושתם של בני אדם ובעלי חיים והשפעתם הישירה על נזקים במבנים בחתך רמות האיכות של מבנים אלה ודרגות הנזק שנגרמו להם. מבנים. דוגמאות לסולמות עצימות הם סולם מרקאלי האמריקאי, סולם MSK ו-EMS האירופאיים, האירופי, סולם ליידו הסיני, סולם JMA היפני ועוד.
המגניטודה – גודל רעידת האדמה, המבטא את כמות האנרגיה שהשתחררה בה – מיוצגת באמצעות ספרות הודיות-ערביות (,5,4,3,2,1,0), המציינות את גודלה במדידה לא ישירה של האנרגיה הסייסמית שהשתחררה בה בישראל. בעבר היו גאולוגים משתמשים בסולם ריכטר למדידת גודל רעידת אדמה, אולם סולם זה מתאים רק לרעידות אדמה מקומיות עד לדרגה 7. כיום משתמשים בסולמות מגניטודה אחרים, אם כי בדיווחי תקשורת עדיין משתמשים בשם "סולם ריכטר". דוגמה לסולם מגניטודה הוא סולם מגניטודה לפי מומנט. מגניטודת רעידת האדמה הכי גבוהה הייתה 9.5 בסולם ריכטר.
המכשיר הרושם את הגלים הסייסמיים נקרא סייסמוגרף.
התנזלות קרקע
התנזלות קרקע היא תופעה גאולוגית בה קרקע לא מלוכדת הרוויה במים מתנהגת כנוזל צמיג בשל עומס יתר או תנודות עזות, והיא הסיבה העיקרית לנזקים כבדים הנגרמים למבנים בעת רעידת אדמה. התהליך מתרחש כאשר לתוך החלל שבין הגרגרים מחלחלים מים, המפרידים בין הגרגרים וגורמים להחלשת אחיזתם זה בזה, מה שגורם לקרקע להתנהג כנוזל. תופעה זו החלה להיחקר בשנת 1964 לאחר רעידות אדמה עזות בעיר ניגיאטה ביפן ורעידת האדמה של יום שישי הטוב באלסקה, בהן נצפו נזקי התנזלות כנטיית בניינים ושקיעתם, וכן ציפה של צנרת ביוב ומתקנים תת-קרקעיים. עם זאת, אירועים דומים תוארו עוד קודם לכן.
חיזוי רעידות אדמה
חיזוי רעידות אדמה נחלק לשני תחומים: חיזוי לטווח ארוך וחיזוי לטווח קצר המתחלק גם כן לשני תחומי משנה:
חיזוי לטווח ארוך
חיזוי לטווח ארוך מתבסס על עיבוד סטטיסטי של נתונים סייסמיים, ומהם מעריכים את התדירות והגודל (מגניטודה) של רעידות האדמה באזור מסוים. לדוגמה, באזורנו חוּשב כי רעידת אדמה בגודל של יותר מ-6 בסולם ריכטר מתרחשת אחת למאה שנה בממוצע גס למדי. הסיכוי לרעידת אדמה גדל ככל שחולף זמן רב יותר מאז הרעידה האחרונה. על הנחה זו מתבססת תאוריה נוספת של חיזוי לטווח ארוך - מיפוי פערים סייסמיים. פער סייסמי הוא מקטע בהעתק פעיל שלא התרחשה בו רעידת אדמה במשך זמן רב, ומשערים כי רעידה חזקה צפויה להתרחש בו בעשורים הקרובים.
חיזוי לטווח קצר
כאמור, חיזוי זה מתחלק גם כן לשני תחומים עיקריים:
חיזוי על פי מדדים שהופעתם עלולה להעיד על רעידת אדמה קרֵבה. מדובר בתופעות שונות המעידות כמו רעידות אדמה קטנות יחסית, שתדירות הופעתן חורגת מהדגם האופייני לאזור ובדיעבד עלולות להיחשב כרעידות משנה מקדימות (Foreshocks), שינוי במוליכות החשמלית של הסלע, שינויים בריכוז גז רדון בקרום כדור הארץ ושפיעתו אל מעל פני הקרקע, שינויים במפלסי המים בבארות, שינויים בהתנהגות בעלי חיים ועוד. עם זאת, לא נתגלתה תופעה מקדימה משותפת לכל רעידות האדמה המהווה תנאי הכרחי להתרחשותן, ואין כלל הכרח שיופיעו סימנים כאלה. לפיכך, שיטה לחזוי רעידות אדמה בטווח של ימים אינה מעשית בשלב זה של המחקר בעולם.
חיזוי של רעידת אדמה ברמה המיידית.
חיזוי רעידת אדמה, אפילו בהתרעה של שניות, עשוי להקטין במידה רבה את היקף הנפגעים והנזקים שגורמת רעידת אדמה. לאדם יש ידיעה ברורה על הרצועות על פני כדור הארץ שלאורכן צפויות להתרחש (מוקדי) רעידות אדמה. במהלך העשור הראשון של המאה הנוכחית פותחו שיטות לקבלת התרעה של כמה שניות לאתרים רלוונטיים לפגיעה מהרעידה. כלומר, אתרים המרוחקים עשרות קילומטרים מהמוקד ואפילו מאות בודדות. ככל שהאתר מרוחק יותר מהמוקד, כך זמן ההתרעה גדל.
ב-2020 גוגל השיקה דרך מערכת ההפעלה אנדרואיד את Android Earthquake Alerts System, מערכת המשתמשת במדי התאוצה של מכשירי הטלפון. המדים יכולים לחוש אותות המצביעים על רעידת אדמה שעלולה להתרחש. ריבוי ופיזור המכשירים מאפשר לעשות ניתוח סטטיסטי ובהתאם להתריע על רעש מתקרב.
חיזוי בישראל
בישראל, נכון לשנת 2020 המערכות שהוחלט עליהן נמצאות בשלבים שונים של הקמה. הן מתבססות על 2 סוגים של גאופונים או סייסמומטרים: סוג אחד קולט במספר אתרים הסמוכים למוקד הרעידה את תאוצת הקרקע המקסימלית באתר, והחל מסף מסוים שמעיד על פוטנציאל הרסני לרעידה, הגאופון משדר אות שמשודר במהירות הקרובה למהירות האור אל חיישנים שמוקמו ביעדים (למשל: בתי ספר), שקולטים את האות ומתריעים על רעידת אדמה קרבה; סוג שני קולט את הגלים הראשוניים (גלי הלחץ P שאינם הרסניים) של רעידת האדמה שמהירים פי 2 ממהירות הגלים השניוניים והאחרים שהם גם ההרסניים ביותר (גלי הגזירה S ואחרים), ומבצע שיגור אות לחיישנים כמו בסוג הראשון. לצורך יישום ההתרעות הללו, פוזרו בישראל גאופונים וסייסמומטרים מהסוגים הנדרשים לאורך השבר הסורי אפריקאי, שהוא המקור העיקרי לרעידות אדמה הרסניות בארץ ישראל, לאורך שבר היגור/הכרמל ולאורך חוף הים התיכון. המערכת נקראת "מערכת "תרועה". חיישנים שקולטים את ההתרעה הותקנו כבר, נכון לסוף שנת 2017, ב־2,900 בתי ספר . ברדיוס של 25 קמ' מהמוקד לא תיתכן התרעה כלל, אך בכל שאר האתרים, היא תגדל כאמור, ככל שהם רחוקים מהמוקד. במקרה של התרעה בת שניות אחדות, תלמידים בבתי ספר יכולים להיכנס מתחת לשולחנות, או לצאת לחצר אם הם בקומת קרקע ומדובר בהתרעה של יותר משניות בודדות. מעליות ומערכות אחרות שמחוברות להתרעה יכולות להפסיק את פעולתן, או להתחיל בתהליך הפסקה: מעליות יקבלו פקודה לעצור בקומה הקרובה לה, תריסים של מוסכי כבאיות יורמו אוטומטית כדי למנוע עיקום מסילותיהם ולכידת הכבאיות בפנים, וכור גרעיני למשל יכול להתחיל תהליך של הפסקת פעולה, שתועלת ההפסקה במקרה זה עולה בצורה מעריכית ככל שההתרעה מוקדמת יותר. קיימים מקומות בעולם, שמערכת זו יכולה להיות יעילה מאוד גם במרחק של מאות קילומטרים מהמוקד. ידוע המקרה של רעידת האדמה במקסיקו סיטי שסבלה מרעידות אדמה הרסניות רבות שמוקדן היה מרוחק בין 300 ל־400 קילומטר מהעיר.