cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Orange Trees
השיר זכה לביקורות מעורבות בדרך כלל ממבקרי מוזיקה. היו שראו בשיר בולט, או השוו אותו לסינגל קודם של מרינה, "Handmade Heaven", שגם כן עוסק בטבע. מספר מבקרים טענו כי הוא פחות טוב מרצועות אחרות באלבום. לשיר הופקו שני וידאו קליפים נלווים. הקליפ הראשון בוים על ידי סופי מולר, וצולם בווילה פרטית בפוארטו ואיארטה. באפריל 2019, יצא לאור קליפ ורטיקלי לשיר, ובו מרינה שרה כשהיא עונדת כיסוי ראש פרחוני. באותו החודש, ביצעה מרינה את השיר בתוכנית הלייט נייט של סת' מאיירס. הסינגל אף נכלל ברשימת השירים של סיבוב ההופעות הרביעי שלה, Love + Fear Tour.
רקע ופרסום
ב-2018, במטרה להתחיל רשמית פרק חדש בקריירה שלה, הודיעה מרינה בטוויטר שהיא מסירה את "and the diamonds" משם הבמה שלה, ומעתה תוציא מוזיקה תחת השם הפרטי בלבד, מרינה (מסוגנן באותיות גדולות; MARINA). היא הסבירה, "לקח לי הרבה יותר משנה להבין שהרבה מהזהות שלי קשורה במי שהייתי כאמנית,... ולא נשאר הרבה ממי שהייתי". לאחר ההכרזה, הוציאה מרינה את הסינגל הראשון שלה תחת השם החדש, "Baby", עם הלהקה הבריטית קלין בנדיט. ב-14 בפברואר 2019, הכריזה דיאמנדיס על אלבומה הרביעי, Love + Fear, אלבומה הראשון תחת השם "מרינה". רשימת הרצועות נחשפה באותו יום, ו-"Orange Trees" נכלל בה כרצועה השלישית האלבום.
מלון אירוס המדבר
מנכ"לית המלון היא רוזי פרץ.
Orange Trees
רקע ופרסום
Love + Fear הוא אלבום כפול, המורכב משני קטעים, כאשר כל אחד מהם בוחן את התיאוריה של הפסיכולוגית אליזבת קובלר-רוס, לפיה בני אדם מסוגלים לחוות רק את שני הרגשות הללו. השיר מופיע בחלק ה-"Love" של האלבום, המוקדש לשירים עם מילים העוסקות במחשבות ורגשות חיוביים. השיר נכתב על ידי מרינה, אוסקר יירס, אריק האסל וג'ייקוב ג'רלסטרום, והופק על ידי יירס. מרינה הקליטה את השיר באולפני וולף קאזנס שבסטוקהולם.
מלון אירוס המדבר
הקמה
המלון הוקם ביוזמת קרן ירוחם כ"מלון חברתי", כאשר מרבית רווחיו מועברים לטובת חינוך ורווחה בעיר.
Orange Trees
רקע ופרסום
ב-22 במרץ 2019 יצא "Orange Trees" להורדה דיגיטלית וסטרימינג בארצות הברית, על ידי אטלנטיק רקורדס. באותו היום, צורף השיר לסינגלים הקודמים מהאלבום, "Handmade Heaven" ו-"Superstar", למיני-אלבום בן שלוש רצועות בספוטיפיי. ב-1 באפריל 2019, יצא השיר כסינגל ברוסיה, ואף נשלח לרדיו הלהיטים העכשוויים. גרסת ה-CD השיווקית של השיר, המיועדת להשמעה ברדיו, הופצה באזור בנלוקס שבאירופה, על ידי אטלנטיק רקורדס ו-וורנר מיוזיק גרופ. נכון לאפריל 2022, צבר השיר למעלה מ-25 מיליון השמעות בסך הכל.
הופעות חיות
בשנת 2019 הופיעה מרינה בלייט נייט עם סת' מאיירס של רשת NBC כאמנית האורחת, וביצעה את "Orange Trees", כאשר זו הופעתה הראשונה בתוכנית מאז 2015. לייק שץ מ-Consequence of Sound כתב ביקורת חיובית על ההופעה, "על אף שהבמה עצמה הייתה ללא כל צמחייה או אור יום טבעי, האמנית הלונדונית נשאה שפע של חום והתעלות רוחנית בשפת הגוף שלה".
מלון אירוס המדבר
הקמה
המלון הוקם בהשקעה של למעלה מ-24 מיליון ש"ח על השטח, שבעבר שירת את משרדי חברת רותם אמפרט נגב, אשר תרמה את הקרקע לקרן ירוחם לטובת הקמת המלון. את המהלך הוביל יו"ר הועדה הקרואה בירוחם דאז, עמרם מצנע.
Orange Trees
הופעות חיות
השיר נכלל בסט-ליסט לסיבוב ההופעות Love + Fear Tour בשנת 2019. הוא בוצע בין הסינגל "Froot" מ-2015 לבין הרצועה "Teen Idle" מ-2012. רומן גוכמן מ-Riff, שסקר את הופעתה של מרינה בסן פרנסיסקו, תיאר את ההופעה החיה של השיר כנקודת השיא של המופע. הוא החמיא ליכולתה "לכופף את גוון קולה לכדי ויברטו", שהזכיר לו את השירים הישנים בדיסקוגרפיה שלה.
מלון אירוס המדבר
הקמה
65% מהבעלות על המלון נמצאת בידי קרן ירוחם, קרן עצמאית, שהכנסותיה מוקדשות למערכת החינוך בעיר, ו-35% בבעלות המשקיעים סם וג'ימי פינטו.
המלון משתרע על שטח של 11 דונם, וכולל 47 סוויטות עם גינות פרטיות, מדשאות, טרקלין עסקים, אולם כנסים, חדר אוכל, לובי-בר, בריכת שחייה וספא.
עיצוב המלון משתלב עם הנוף המדברי המאפיין את האזור.
Roman's Revenge
Roman's Revenge (בעברית: הנקמה של רומן) הוא סינגל שיווקי, שהוקלט על ידי הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז' בהשתתפות הראפר האמריקאי אמינם, מתוך אלבום האולפן הבכורה שלה, Pink Friday. השיר יצא לאור ב-30 באוקטובר 2010, על ידי חברות התקליטים יאנג מאני, קאש מאני ויוניברסל.
השיר הגיע למקום ה-23 במצעד שירי הראפ.
רקע וכתיבה
בפברואר 2011, בתגובה לאלבומה של מינאז', הוציאה הראפרית ליל קים מיקסטייפ בשם Black Friday, שעטיפתו מבוססת על עטיפת האלבום של מינאז', בו נראית מינאז' מדממת וראשה כרות, כאשר מלפנים נראית קים אוחזת חרב בידה ועליה דמה של מינאז'.
בשיר הנושא של האלבום הנושא את שמו טוענת קים כי מינאז' היא "ליל קים וואנבי". שיר זה הוא תגובה לשיר "Roman's Revenge" של מינאז', ששימש כסינגל שיווקי באלבומה. לטענתה של קים, השיר כולל אזכורים שנועדו להעליב אותה, ביניהם השורות "אין לך עבודה / אני יודעת שזה קשה / אבל מספיק זה מספיק". קים גם הגיבה על השיר ואמרה: "אני אפילו לא צריכה להוציא אלבום כדי להרוג את הכלבה הזאת, אני יכולה לעשות זאת עם החומרים הישנים שלי. השירים שלי לא נכנסים למצעדים, הם עושים היסטוריה. מה לעזאזל הבולשיט הזה, החרא הזה בא והולך". בתגובה לדבריה אמרה מינאז': "הם יודעים על מה אני מדברת. רק האשמים מרגישים כאילו מדברים עליהם".
באלבומה של קים נכלל גם השיר "Pissin' On Em" הכולל דגימה של השיר "Did It On'em", ששימש כסינגל החמישי מאלבומה של מינאז'.
לטענתה של קים, המיקסטייפ שפורסם למכירה דרך פייפאל מכר 113,000 עותקים ב-28 שעות והפך אותה למוכרת מספר אחת באתר. פייפאל הכחישו את טענתה של קים וציינו שאינם עוקבים אחר כמות המכירות.
הופעות
ב-28 באוגוסט 2022, מינאז' כובדה לקבל את פרס החלוציות על שם מייקל ג'קסון בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2022, לאחר נאומה הזמרת ביצעה את מיטב להיטיה הגדולים ביניהם; "Roman's Revenge", "Monster", "Beez in the Trap", "Chun-Li", "Moment 4 Life", "Super Bass", "Anaconda", ו-"Super Freaky Girl". מגזין "בילבורד" סקר את מופעי טקס המוזיקה ודירג את הופעתה של מינאז' במקום הראשון.
רמיקס
רמיקס לשיר המקורי באותו שם נוצר על ידי ראפרים רבים שונים, שרובם החליפו את האורח המקורי אמינם ושמרו על מילות השיר של מינאז'. הראפר באסטה ריימס יצר רמיקס לשיר, בו הוא לוקח קרדיט על השורות בביצועו.
לאחר מספר שומעות אושר כי ליל וויין, אכן יהיה בגרסת הרמיקס הרשמי של שיר. ב-19 בינואר 2011, יצא הרמיקס הרשמי ונקרא "Roman's Revenge 2.0"..
ג'אגהד ג'ונס
פורסיית' פנדלטון "ג'אגהד" ג'ונס השלישי (באנגלית: Forsythe Pendleton "Jughead" Jones III) הוא דמות בדיונית ואחת מהדמויות הראשיות שנוצרו עבור "ארצ'י קומיקס" על ידי ג'ון ל. גולדווטר והאמן בוב מונטנה, והופיע לראשונה בחוברת Pep Comics #22. דמותו של ג'אגהד מגולמת על ידי השחקן קול ספראוס בסדרה "ריברדייל".
קונספט ויצירה
האמן בוב מונטנה הצהיר שדמותו של ג'אגהד, בניגוד לדמויות אחרות ב"ארצ'י קומיקס" אותן הוא ביסס על אנשים שהכיר, היא דמות שהומצאה לחלוטין עבור הקומיקס. אלמנתו של מונטנה, פג ברתולט, הצהירה כי חבר תיכון של מונטנה בשם סקיני ליניאן חלק לכאורה חלק מתכונותיו המיוחדות של ג'אגהד. ברתולט הצהירה כי האות "S" של חולצתו של ג'אגהד מתייחסת למקום שנקרא סקאנק היל בהאברהיל, מסצ'וסטס, שם מונטנה הפך לצופה משבט "סנאי הגבעה". לכאורה, האות "S" מרמזת על שילוב של מיקום וקבוצה אתלטית בבית הספר היסודי בו מונטנה למד ליד האברהיל בשם "טייגרס".
ביוגרפיה בדיונית ואפיון
לדמותו של ג'אגהד יש בדרך כלל חוש הומור אופייני וסרקסטי, והוא נחשב למוזר וחריג יחסית לחבריו. התנהגותו החריגה לרוב הופכת אותו קורבן לקינטורים ולהיטפלות מצדם של רג'י, ורוניקה, ואפילו חברי כיתה ומורים אחרים. קווי עלילה רבים בקומיקס מתארים את התחרותם של רג'י וג'אגהד אחד בשני באמצעות מתיחות או הימורים, בסופן ג'אגהד כמעט תמיד יוצא המנצח. אף על פי שג'אגהד מתואר כעצלן, הוא מפגין אינטליגנציה גבוהה, חוכמת רחוב ויצירתיות בעת הצורך והוא לעיתים קרובות מנצל זאת נגד רג'י ונערים אחרים הנטפלים אליו.
בתחילת דרכה של "ארצ'י קומיקס", הדמויות השונות ניסו לגלות את שמו האמיתי של ג'אגהד, בעוד שהוא עצמו סיכל את מאמציהם. בקו עלילה אחד, ארצ'י אנדרוז ורגי מנטל הולכים למשרדי ההנהלה של התיכון, שם מספרת להם אשה ששמו הפרטי של ג'אגהד הוא סטיב. אחרי שארצ'י ורגי עוזבים את המשרד, הקורא לומד כי האישה היא למעשה דודתו של ג'אגהד, שעזרה לג'אגהד לשמור על שמו האמיתי שלו (פורסיית') מוסתר. בסיפור אחר (Jaghead Jones Comics Digest #1, יוני 1977) הקורא מגלה שהוא נקרא על שם אביו הקדמון שהיה גיבור אמריקאי. במשך זמן קצר, ג'אגהד התחיל להשתמש בשמו לזכר אביו הקדמו, אך לאחר שנודע לו שאביו הקדמון היה נשוי תשע פעמים, ג'אגהד חזר להשתמש בכינוי שלו. בקומיקס The Little Archie, שמו האמיתי מתגלה על ידי מיס גראנדי בתחילת השיעור.
אובססיה לאוכל
ג'אגהד ידוע בזכות אהבתו לאוכל, ובעיקר להמבורגרים, וביכולתו לצרוך כמויות גדולות באופן אבסורדי בסעודה אחת מבלי לחלות או לעלות במשקל. ככזה, ג'אגהד הוא לקוח מועדף של רוב המסעדות בריברדייל, במיוחד ב"פופ'ס שוקליט". יכולתו לאכול כל כך הרבה מזון מבלי לעלות במשקל מיוחסת בעלילות הקומיקס לחילוף חומרים נדיר מאוד ולא סביר. ג'אגהד טען פעם כי הוא שוקל 300 קילו אחרי הארוחה, אם כי הוא מתואר בדרך כלל כרזה ובריא.
בין יכולותיו המיוחדות של ג'אגהד בנושא המזון נמצאים גם היכולת לזהות מזון לפי הריח, והיכולת לזהות את הפגמים הקטנים ביותר במזון לפי הטעם. ככזה, הוא מבקר מזון מכובד, ואף שף גורמה בעצמו. פעם אחת, כשחיפש את עזרתה של גברת גראנדי בכתיבתו היצירתית, היא הציעה לו לכתוב על נושא שהכיר, והשפיעה עליו לכתוב את "ספר הבישול של פורסיית' פ. ג'ונס".
ג'אגהד משתתף לעיתים קרובות בתחרויות אכילה, ולרוב מנצח בתחרות צמודה, או מנצח בקלות באמצעות הסחות דעת קומיות, ולעיתים קרובות אפילו מנצח בניצחון טכני לאחר שהמתחרה העייף פורש. באחד קווי העלילה, במהלך תחרות אכילה עירונית, הוא אכל בורגר קולוסלי המורכב משש-עשרה המבורגרים שונים. ג'אגהד גם קבע שני שיאים עולמיים באכילת פיצה; שיא אחד באכילה מהירה של פיצה, ושיא נוסף באכילת כמות הפיצות הרבה ביותר בפעם אחת. תאבונו של ג'אגהד הוא רב כל כך, עד כדי כך שהוא אף אוכל גם זמן קצר לפני תחרויות אכילה מבלי שהדבר ישפיע עליו. לדוגמה, באחד מקווי העלילה, תיכון יריב שלח נערה בשם ג'יין דאף שתיקח את ג'אגהד למסעדות שונות ולהאכיל אותו ככל האפשר. למרבה הפלא, ג'אגהד עדיין ניצח בתחרות. לאחר מכן, הוא הסביר לג'יין כי ספורטאים צריכים להתאמן כל הזמן על מנת להישאר בכושר, והיא למעשה עזרה לו "להתאמן" לתחרות.
למרות תיאבונו הרב, ג'אגהד אינו מתקמצן בחלוקת אוכל, או אכילה על חשבון רעבונם של חבריו. כשחנות לממכר ממתקים נפתחה בריברדייל, הוא הוציא את כל כספו על שקית ענקית של ממתקים, אך כשפגש בילד צעיר חסר פרוטה מחוץ לחנות, הוא נאבק בתיאבונו ובחר לתת את הממתקים לילד. בסיפור דומה, ג'אגהד פגש הומלס שחיבב את אותה הפיצה בדיוק כמוהו, והחליט לתת לו את הפיצה שרכש זה עתה. בסיפור אחר, לאחר שזכה בשלוש פיצות בשבוע למשך שישה חודשים על היותו לקוח המיליון של פיצרייה, הוא תרם את כולם למטבח בו הוא התנדב.
הכובע של ג'אגהד
לאורך הופעותיו בקומיקס, ג'אגהד כמעט תמיד לובש את הסימן המסחרי והאייקוני שלו - כובע צמר בצורת כתר, המכונה לפעמים "כובע ג'אגהד" או בפשטות "כתר", שהיה פופולרי בקרב נערים בשנות ה-30 ובשנות ה-40. הכובע היה עשוי מפדורה עם שוליים משופעים בזיג זג כלפי מעלה. בשנות ה-20 ובשנות ה-30 של המאה ה-19, נדרשו תלמידי השנה הראשונה ללבוש כובעים דומים למטרות חניכה. כובעים דומים הופיעו ונלבשו על ידי דמויות בספרי קומיקס, סרטים מצוירים וספרי ילדים אחרים כמו אדי סטימסון בלולו הקטנה, מלווין ויזנהיימר באודרי הקטנה, סקוז בדובי ברנשטיין, ובאגס מיני באנציקלופדיית בראון. לעיתים צבעו של הכובע של ג'אגהד שונה והתחלף בין העיבודים השונים - הכובע היה בצבע שחור בקריקטורות של "Filmation" לעומת הצבע ורוד ב-The New Archies.
אף על פי שחבריו של ג'אגהד רואים את הכובע כמוזר ובלתי-בוגר, ג'אגהד עצמו רואה בו קמיע למזל טוב, וכאשר הכובע נלקח ממנו, הוא נהיה מועד לפורענויות. למשל, כשג'אגהד הצטרף לקבוצת הבייסבול של תיכון ריברדייל, ג'אגהד ננזף על ידי המנהל ות'רבי על כך שחבש את הכובע במקום קסדת בייסבול מתאימה. ג'אגהד נענה לוות'רבי והחליף את הכובע בקסדה, אבל אז התחיל לשחק כל כך רע שוות'רבי נאלץ להיכנע ולאפשר לו לחבוש את כובעו.
על פי הנראה, הכובע האייקוני של ג'אגהד גם מהווה נדבך חשוב באישיותו. בקו עלילה אחד, החבורה מנסה לשכנע אותו לנסות כובעים אחרים, אך התגלה שהכובעים אותם הוא ניסה, שינו את אישיותו של ג'אגהד לרעה בהתאם למאפייניהם. לבסוף, החבורה התחננה אליו שיחזור לכובע האייקוני שלו וכששאל מה יעשו אם יעשה זאת, הם הציעו לו מגש המבורגרים והוא הסכים בשמחה.
ב-Jughead and Friends Digest #25 שעסק בעלילת "סוד הכובע של ג'אגהד", הכובע של ג'אגהד נהרס בתאונת כביסה. וונדי ות'רבי (אחייניתו של ות'רבי) מחליפה את הכובע האבוד בכך שהיא מכינה כובע זהה - לוקחת פדורה ישנה, ​​חותכת אותה ומעצבת אותה לצורת הכתר של כובעו של ג'אגהד.
חבריו ומשפחתו
החבר הטוב ביותר של ג'אגהד הוא ארצ'י אנדרוז, למרות הבדלי האישיות בין השניים. ארצ'י היה הנער הראשון שג'אגהד פגש איתו כשעבר לריברדייל, ולעיתים קרובות הוא נגרר לתוכניותיו של ארצ'י ולתעלוליו. ג'אגהד הוא בדרך כלל הראשון להוציא את ארצ'י מצרות אליהם הוא נקלע (אם כי לפעמים הוא רק מחמיר את המצב). ג'אגהד, נאמן מאוד, מוכן לעשות כמעט כל דבר כדי לעזור לארצ'י, מה שארצ'י מקבל כמובן מאליו.
רג'י מנטל הוא עוד אחד מחבריו הקרובים של ג'אגהד, אם כי יחסיו עם ג'אגהד נקבעים בעיקר על ידי התחרותיות המתמדת שלהם. רג'י לעולם לא מפספס הזדמנות להעליב את ג'אגהד, ואילו וג'אגהד מרבה להגיב לו על ידי תעלולים כדי לעצבן אותו. אף על פי שנראה לעיתים קרובות שהם שונאים אחד את השני, לשניים באמת אכפת אחד מהשני.
לצדו של ארצ'י, בטי קופר נחשבת בקומיקס לעיתים קרובות לחברתו הטוב ביותר של ג'אגהד. אהבתם ההדדית, הערכתם המשותפת שלהם לאוכל (היא מבשלת, הוא אוכל), ומשחקי הבייסבול המשותפים שלהם הפכו את ידידותם לשם דבר בקומיקס. באופן אירוני, בעוד שג'אגהד לא מתעניין כלל בענייני אהבה, הוא לעיתים קרובות מנחם את בטי כאשר ארצ'י שובר את לבה. בסדרה "ריברדייל", בטי וג'אגהד נמצאים במערכת יחסים רומנטית, ומכונים בחיבה על ידי מעריצי הסדרה "באג'הד". כותבי ומעריצי "ארצ'י קומיקס" מעירים לפעמים שאם הם היו משדכים את ג'אגהד לאחת הנערות, זה היה עם בטי. בחוברת אחת, ג'אגהד אומר בטי שאם הוא היה אי פעם מנשק בחורה מרצונו, הוא היה בוחר לנשק אותה. Cyrano Jones הוא אחד מקשתות העלילה המודרניות יותר של "ארצ'י קומיקס" המרמזות על כך שלג'אגהד ישנן רגשות נסתרים עבור בטי. בסרט "ארצ'י והאדם הקדמון" הגרסה הקדמונית של ג'אגהד התאהב בבטי העכשווית, וכמו כן אשתו הקדמונית של ג'אגהד מוצגת כגרסה הקדומה של בטי.
לאורך ההיסטוריה של "ארצי קומיקס", דמויותיהם של ג'אגהד וורוניקה לודג' נוטות להתווכח ולחלוק אחד על השנייה כל הזמן. ורוניקה לא יכולה לסבול את התנהגותו הלא-אופיינית, ואילו ג'אגהד נהנה להקניט אותה ולגרום לה לאבד את קור רוחה עם עלבונות מתוחכמים; והיחסים ביניהם מוגדרים כ"חברים-אויבים". בחוברת אחת, ג'אגהד אמר לוורוניקה שהוא "משוגע מרוב תשוקה" עליה, והחל לצוץ בכל מקום שהייתה בו, על מנת להוריד אותה מגבו לאחר שביקרה אותו בפומבי. בחוברת אחרת, השניים לוהקו יחד להצגה תיכוניסטית, והשניים נאלצו להתנשק מאילוצי ההצגה, אך דבר זה גרם לוורוניקה להתאהב בו למשך פרק זמן ממושך. עם זאת, ג'אגהד הצליח להימנע ממנה בעזרת כריך שום ובצל.
משפחתו של ג'אגהד כוללת את אביו, פורסיית' פנדלטון השני, שעל שמו הוא קרוי, את אמו, גלדיס, ומאוחר יותר גם את אחותו הצעירה, ג'ליבין. לג'אגהד יש גם קרובי משפחה אקסצנטריים רבים, ביניהם הדוד הרמן, או "דוק ג'ונס", ממציא טיפש ויהיר במעט, שיצירותיו יוצרים לרוב צרות לג'אגהד או לחבריו, ודודנו הצעיר, סופרהד. בין עלילות הקומיקס, ג'אגהד מספר סיפורים רבים ומעניינים על אבותיו. בפרק אחד של "ארצ'י" משנות ה-70, סבו וסבתו של ג'אגהד - שניהם דומים לג'אגהד - מופיעים.
בחוברת אחת, ג'אגהד טוען כי סבתא רבתא שלו היא ילידת אמריקה מ"שבט פאטוקסט", על אף העובדה שהשבט המדובר נכחד בשנת 1622. בחוברת אחרת שפורסמה באותה התקופה, ג'אגהד טוען שסבא-רבא שלו הוא "אסקימו", שהיה "השוטר היחיד מצפון לנומה... 'אול אף-כחול ג'ונס' הם קראו לו!". סביר להניח שאף אחד מהסיפורים הללו לא נלקחו ברצינות, מכיוון שהוא השתמש בסיפורים הללו, כמו כן בטענותיו, על מנת לצחוק על ורוניקה, מה שמרמז יותר כי דבריו נאמרו כהלצה.
יחסיו עם הוט דוג
הוט דוג הוא כלב מאט ארוך שיער שמראהו מזכיר במקצת כלב צאן אנגלי עתיק הוט דוג הוא כלב המחמד של ג'אגהד, אם כי כאשר הוא הופיע לראשונה ב-Pep Comics #224 (דצמבר 1968), הוא השתייך לארצ'י. בהופעותיו הראשונות, הוט דוג החליף את בעליו לעיתים תכופות, אך בסופו של דבר היה ונשאר מזוהה ביותר עם ג'אגהד, וכמוהו, הוא מוצג כעצלן, בעל תיאבון קבוע וסולד מרג'י מנטל.
ברוב רצועות הקומיקס, הוט נחשב לרוב חבר בחבורה של ארצ'י. הוא נוטה להימשך לכלבים החמודים של ורוניקה לודג', ואפילו נולדו לו גורי כלבים עם אחת מהם, כלבת פודל בשם לוקרישיה. בסדרת האנימציה משנות ה-70, "סברינה, המכשפה הצעירה", יש להוט דוג סיידקייק בשם צ'ילי דוג, כלב קטן ואדום שיער. ה"קרבות" החוזרים ונשנים שניהלו שני הכלבים מול חתולה של סברינה, סיילם סייברהאגן, היוו מקור לבדיחות חוזרות. במיני הסדרה Jughead's Pal, Hot Dog, המתרחשת ביקום חלופי, כאשר משפחתו של ג'אגהד מתנגדת להתגוררותו של הוט דוג בביתם, דילטון דוילי בונה להוט דוג בית כלבים מלא בהמצאות גחמניות. במיני הסדרה הזו, הסיידקייק של הוט דוג היה צ'יוואווה בשם פבליטו.
בסדרת האנימציה "המופע של ארצ'י", הוט דוג הוא הקמיע של "The Archies" ולעיתים קרובות הוא נוהג להעמיד פנים שהוא זה ש"מנהל" את הלהקה.
אחרי המוות עם ארצ'י
בחוברת הראשונה של אחרי המוות עם ארצ'י, ג'אגהד מתחנן בפני סברינה שתקים לתחייה את כלב המחמד שלו, הוט דוג, שנדרס. סברינה מקימה אותו לתחייה, אך הוט דוג חוזר כזומבי ומדביק את ג'אגהד. לאחר מותו, ג'אגהד מכונה "פציינט 0", מכיוון שהוא הראשון שהודבק והדביק את כולם באפוקליפסת הזומבים. עם זאת, בחוברת השמינית רוחו של ג'אגהד מתגלה לארצ'י ומגלה לו שנשמתו כבר לא נמצאת בגופו; ושישות עתיקה ומסתורית שולטת בגווייתו.
ג'אגהד: הרעב
בג'אגהד: הרעב, ג'אגהד הוא אדם זאב האחראי למספר רציחות בריברדייל, ומכונה "המרטש מריברדייל". הוא וארצ'י מבינים שהוא אדם זאב לאחר שהוא רוצח את דילטון במהלך ירח מלא. למחרת, בטי מספרת שג'אגהד בא משושלת ארוכה של ליקנתרופים עד לאנגליה של ימי הביניים ושאבותיה היו שם תמיד כדי לעצור אותם. מכיוון שהוא לא רוצה שבטי תהרוג את ג'אגהד, ארצ'י מציע לה ללכת לגנים הבוטניים ולרפא אותו באמצעות צמח חונק-הזאב. התרופה עובדת למשך מספר חודשים, אך הליקנתרופיה משתלטת שוב על ג'אגהד, והוא עוזב את העיר עם הוט דוג לאחר שהוא רוצח את רג'י מנטל בשוגג ומבין שבטי לא תתן לו הזדמנות שנייה.
החיים עם ארצ'י: חיי הנישואין
בסדרת קומיקס זו, ג'אגהד קנה את "פופ'ס" מפופ טייט וקרא לו מחדש "ג'אגהד'ס", נושא שלאחר מכן זכה להרחבה משלו ביקום "ארצ'י קומיקס". בסופו של דבר, נושא זה נזנח ופופ חזר להיות הבעלים המקוריים של "פופ'ס". בסדרה זו, ג'אגהד מתחתן עם מידג' קלאמפ בעתיד אפשרי אחד, ועם את'ל בעתיד האפשרי השני.
בושה (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
מלחמת האזרחים בסוריה
מלחמת האזרחים בסוריה (בערבית: الحرب الأهلية السورية; לעיתים מכונה: ההתקוממות הסורית, בערבית: الثورة السورية) היא סכסוך מתמשך, שפרץ בסוריה בין כוחות הנאמנים לממשלת הבעת' בראשות הנשיא בשאר אל-אסד ובין אלה המבקשים להדיחה, ועם הזמן התרחב עם כניסת הכורדים, הג'יהאדיסטים והמדינה האסלאמית, כוחות המזוהים עם ארגון הטרור אל-קאעידה ומדינות זרות למערכה. הסכסוך החל ב-15 במרץ 2011, כנחשול של הפגנות ומחאות בכל רחבי סוריה, שהיוו חלק מגל ההתקוממויות בארצות ערב. עם הזמן, התפתחו ההפגנות להתקוממות עממית, למרידה ולמלחמת אזרחים, המאופיינת בקרבות קשים, פיגועי התאבדות, התערבויות חיצוניות, זליגות למדינות שכנות, שימוש בנשק בלתי קונבנציונלי, מעשי טבח, פשעי מלחמה, פשעים נגד האנושות, אלימות עדתית, משבר פליטים ועוד.
ההפגנות החלו במרץ 2011, כשתושבים מחו נגד משטרו הדיקטטורי של הנשיא אסד. המפגינים מחו גם נגד ההגמוניה של העדה העלווית; ומחו נגד האבטלה, השחיתות והפגיעה בזכויות אדם במדינה. באפריל התפתחו ההפגנות להתקוממות עממית, שבה משתתפים בעיקר סונים (אשר היוו כ-73% מהאוכלוסייה לפני פרוץ המלחמה). המשטר ניסה לדכא את ההתקוממות באמצעים שונים, לרבות שימוש בכוחות הביטחון, ובהפגזות כבדות על שטחים בנויים בערים וביישובים נגד האוכלוסייה האזרחית. בעקבות הדיכוי האלים, החל גל של עריקות משורות הצבא הסורי. ביולי 2011 הוקם גרעין הצבא הסורי החופשי שפתח במרד מזוין נגד המשטר.
תחילת שנת 2012 התאפיינה בהתערבויות חיצוניות במלחמה: אסד מסתייע בכוחות שיעים, כגון משמרות המהפכה האסלאמית מאיראן וחזבאללה מלבנון, ונהנה מתמיכה בינלאומית של רוסיה וסין. לעומת זאת, מורדי האופוזיציה המתונה נתמכים צבאית על ידי מדינות סוניות כגון ערב הסעודית וקטר, ומקבלים תמיכה בינלאומית ממדינות המערב. יתר על כן, ארגוני ג'יהאד סונים, כגון ג'בהת א-נוסרה נוסדו בתחילת המלחמה ונכנסו ללחימה מול כוחות אסד. בתחילת שנת 2013 החלו להופיע סימנים של קרעים פנימיים בין הצבא הסורי החופשי, הנחשב למתון יחסית, לבין חלק מארגוני הג'יהאד, שדוגלים באסלאם הקיצוני. בראש הארגונים הללו, בלט ארגון המדינה האסלאמית, שבתחילה היה חלק מאל-קאעידה, עד אשר האחרון התנתק ממנו, והכריז, ביולי 2014, על חליפות אסלאמית עצמאית בשטחים הנרחבים שכבש בסוריה, בסערת מלחמת האזרחים, וגם בעיראק.
הלחימה בסוריה תפסה כותרות כסכסוך האלים ביותר בעולם כיום. בסכסוך אף נעשה שימוש בנשק לא קונבנציונלי. ב-21 באוגוסט 2013 אירעה המתקפה הכימית בע'וטה, שעל פי ההערכות נהרגו בה מאות בני אדם. בעקבות התקיפה דרשו מדינות רבות, ובראשן ארצות הברית, להעניש צבאית את משטרו של אסד שלטענתן הוא זה שהורה על התקיפה. ב-9 בספטמבר 2013 הציעה רוסיה לפרק את סוריה מהנשק הכימי שברשותה ולצרפה לאמנת הנשק הכימי. ארצות הברית הסכימה להצעה, אך הבהירה כי כל עוד המשטר אינו עומד בהבטחותיו, האיום הצבאי נותר בעינו. ב-28 בספטמבר 2013 אישרה מועצת הביטחון של האו"ם פה אחד את העסקה לפירוק סוריה מנשק כימי. ב-27 באפריל 2014 דווח שמתוך כל הנשק הכימי שסוריה הצהירה עליו כ-92% ממנו הושמד. למרות טענה זו, יש הטוענים (בעיקר תושבי חומס) שעדיין נעשה שימוש בגז כלור. ב-23 ביוני 2014 דווח שכל הנשק הכימי שנותר בסוריה הוצא מהמדינה והושמד ובכך תהליך השמדת הנשק הכימי הושלם.
ב-27 בפברואר 2016 נכנסה לתוקף הפסקת אש בין הממשל הסורי לארגוני המורדים, שלא כללה את המדינה האסלאמית. הפסקת האש צמצמה במידה ניכרת את מספר ההרוגים בחודשים מרץ ותחילת אפריל אך לקראת סוף אפריל חלה עלייה במספר ההרוגים בעקבות קרבות עזים אשר התרחשו בחלב וכללו הפצצה של מספר בתי חולים אשר טיפלו באזרחים ובחיילי המורדים על ידי כוחות צבא סוריה.
רקע
מאז שנת 1962 מנוהלת סוריה תחת חוקי חירום, אשר מנטרלים בפועל את רוב ההגנות החוקתיות של האזרחים. למרות השינוי השלטוני שהתרחש ב-1966 ו-1970, ובהתאם לחוקת סוריה, מפלגת הבעת' השלטת נשארה המפלגה היחידה, והאזרחים מאשרים את שלטון הנשיא במשאל עם שבו משתתף מועמד יחיד. חאפז אל אסד היה נשיא סוריה במשך 30 שנים עד מותו בשנת 2000, אז עבר השלטון בירושה לבנו בשאר אל-אסד.
עם עלייתו לשלטון, הבטיח בשאר אסד לבצע רפורמות, אך לא עשה שום דבר משמעותי בכיוון זה. בנוסף, הידק בשאר אסד את חוקי הצנזורה על האינטרנט. כל הגורמים הללו, כמו גם העובדה שמדובר בשלטון מיעוט עלווי המהווה כ-10% בלבד מהאוכלוסייה, בעיות כלכליות, ושחיתות, תרמו כולם יחד לתסיסה, בנוסף לגל המחאות בארצות ערב שהיה הזרז המרכזי לפרוץ הפגנות אלו.
בנוסף, המדינה נפגעה משלוש שנות בצורת רצופות בין השנים 2006–2009, שנוסף להן ניהול כושל של המשבר שהן יצרו. יתרה מכך, סוריה פנתה בשנת 2009 לאו"ם וביקשה סיוע על רקע היותה 'נפגעת משינוי האקלים', אך האו"ם דחה את בקשתה בקבעו שהיא לא הפעילה את תוכניות החירום שלה לשנות בצורת.
ערב מלחמת האזרחים מנתה אוכלוסיית סוריה כ-22.5 מיליון נפש.
פרוץ המהומות
בתחילת מרץ 2011 הרגו אנשי הביטחון הסורי שלושה ילדים אשר ציירו גרפיטי כנגד השלטון בעיר הענייה דרעא. כשהוריהם של הילדים הגיעו לדרוש בשלומם נאמר להם "תשכחו מהילדים. לכו הביתה, תעשו חדשים. ואם יש לכם בעיות, נשלח אליכם חיילים שיעשו לכם ילדים". בעקבות המקרה והמתח החריף בין כוחות הביטחון ותושבי העיר ב-18 וב-19 במרץ 2011, התרחשו בעיר ההפגנות הגדולות ביותר שאירעו בסוריה מאז ניסיון ההפיכה של האחים המוסלמים. על פי ההשערות, גרעין התסיסה צמח מעשרות אלפי פלאחים מובטלים שעזבו את שדותיהם וכפריהם ונדדו לדרעא, בעקבות שנות הבצורת. השלטון הסורי הגיב באלימות, וב-21 במרץ כוחות רבים של צבא סוריה נשלחו לעיר ולסביבותיה, אך ההפגנות נמשכו, ומספר הקורבנות הגיע במהרה למאות. כמו כן, המהומות שהחלו בדרעא גלשו לערים אחרות באזור החורן. תוך שבוע, התרחבו המהומות והגיעו אפילו ללטקיה, מעוזו של הנשיא. למעשה, התקיימו הפגנות כמעט בכל ערי סוריה. בין היתר החלו בתקופה זו גם המהומות בעיר חמאת אשר הייתה למעוז האחים המוסלמים.
אסד ניסה להתמודד עם המשבר ופיזר את ממשלתו ב-27 במרץ. שלושה ימים לאחר מכן נאם אסד בפני הפרלמנט הסורי. הוא טען ל"מזימה ישראלית-אמריקאית" שגרמה להפגנות. ב-3 באפריל הטיל אסד את הרכבת הממשלה על שר החקלאות לשעבר (בממשלה שזה עתה התפטרה), עאדל סַפַר. ב-8 באפריל התגברו שוב ההפגנות, לאחר דרשות יום השישי, והגיעו גם לערים הגדולות. כוחות הביטחון ירו אש חיה לעבר המפגינים והרגו רבים מהם. אסד ניסה פעם נוספת למתן את הלהבות על ידי הודעה על ביטול חוקי החירום במדינה, אך ההפגנות לא שככו. כמה מאות חברי פרלמנט וחברי מפלגת הבעת' מהאזורים שבהם התלקחו המהומות הקשות ביותר התפטרו כמחאה על האלימות הממשלתית.
תחילת עריקת החיילים והסלמת המהומות
ב-1 במאי 2011 הצטלם חייל מהצבא הסורי לסרטון וידאו, בו הוא מודיע שערק לשורות המפגינים יחד עם חמישה מחבריו, לאחר שפקדו עליו לירות במפגינים. הייתה זו סנונית שבישרה על גל עריקות נרחב שכלל אלפי חיילים וכן קצינים בכירים אחדים. השלטון הגיב למחרת באולטימטום למורדים ולמתקוממים, לפיו עליהם להיכנע ולמסור את נשקם עד 15 במאי, אך ללא הועיל.
על רקע "יום הנכבה" 2011, הגיעו כמה מאות פלסטינים תושבי סוריה לגבעת הצעקות ברמת הגולן, סמוך לגבול עם ישראל, ליד היישוב מג'דל שמס, ופרצו את גדר הגבול עם ישראל. ישנן הערכות שהם הובאו לשם על ידי השלטון הסורי בניסיון לטשטש את ההרג ולהפנות את הזעם נגד ישראל. אירוע דומה קרה חודש לאחר מכן, ביום הנכסה.
במהלך החודש, פורסם ברשת אל-ג'זירה סרטון וידאו המתעד את גופתו של חמזה עלי אל-ח'טיב, ילד סורי בן 13, אשר נעצר על ידי כוחות צבא במהלך הפגנה בדרעא, ובהמשך גופתו הוחזרה למשפחתו ועליה סימני התעללות ניכרים. פרסום הסרטון, וכן צילומים מתוכו, הובילו להתלהטות נוספת של הרוחות, ולזליגת המהומות לאזורים נוספים ברחבי סוריה.
ב-18 במאי 2011 הטיל נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, סנקציות אישיות על נשיא סוריה בשאר אסד ועל בכירים בממשלו. בהמשך, בעקבות הסנקציות האמריקאית והסלמת האלימות, הטילו גם האיחוד האירופי ומדינות ערב סנקציות משלהן, אך אלה לא מנעו מהשלטון הסורי להמשיך בדיכוי האלים של המפגינים. באותו חודש הטיל אסד מצור על חומס, בה החלו החיילים העריקים להתארגן להקמת הצבא הסורי החופשי.
השלטון ניסה לשדר עסקים כרגיל ואף לרמוז שהעם תומך בנשיא וארגן ב-15 ביוני 2011 הפגנת תמיכה ענקית בנשיא אסד. כל האמצעים האלימים לא עזרו וב-8 ביולי הפגינו כחצי מיליון איש בעיר חמאת.
כינון הצבא הסורי החופשי והתפתחות מלחמת האזרחים
העריקים של הצבא הסורי הקימו ארגון בשם "הצבא הסורי החופשי" ב-29 ביולי 2011, אך כוחות אלה לא היו מאורגנים ויחסיהם עם גורמים פוליטיים באופוזיציה הסורית המאוגדים במסגרת המועצה הלאומית של סוריה, היו קרים. הארגונים היו חלוקים בשאלת אופי המאבק: בעוד הצבא הסורי החופשי צידד במאבק בהמשך ההתקוממות האלימה, ניסתה המועצה הלאומית לפעול באופן לא אלים על ידי הכרזה על שביתות. מטה הצבא הסורי החופשי הוקם בעיר חומס.
בתחילה מנו כוחות הצבא הסורי החופשי עשרות מעטות של חיילים, אך עם הזמן גדל המספר לעשרות אלפים. למרות הגידול במספרו, התקשה הצבא הסורי החופשי להתמודד עם כוחות הביטחון של הממשלה, גם בגלל נחיתותו בנשק כבד והסיוע שהוגש לממשל על ידי גורמי חוץ, כגון איראן והתמיכה המדינית של סין ורוסיה.
ב-8 באוגוסט 2011 הדיח אסד את שר ההגנה, עלי חביב, מתפקידו ומינה את הגנרל דאוד רג'חה במקומו. למחרת דיווחו כלי התקשורת כי עלי חביב נמצא מת בביתו, אך כעבור כמה שעות נראה חביב בטלוויזיה והזים את השמועות שחוסל.
בסוף 2011 הסכימה סוריה לכניסת פקחים של הליגה הערבית, אך שליחותם לא הפסיקה את ההרג. הצבא הסורי החופשי פתח במתקפה וכבש את העיירה זבדאני ואת העיר דומא. ב-30 בינואר 2012 יצא צבא סוריה למתקפת-נגד בפרברי דמשק.
2012
ב-4 בפברואר 2012 תקפו כוחות סוריה וחזבאללה את העיר חומס, וכ-337 איש נהרגו בתקיפה ואלפים נפצעו. במשך יותר משלושה שבועות ניטשו בחומס קרבות עזים בין כוחות אסד לבין המורדים, שבמהלכם הפגיז צבא סוריה את העיר באמצעות שריון וארטילריה. לאחר מכן נכנסו כוחות קרקעיים של צבא סוריה והשתלטו על מרבית שטחי העיר. משוער כי בחודש פברואר נהרגו בחומס כ-700 בני אדם. נפילתה של חומס אשר היוותה את גרעין השליטה על הצבא הסורי החופשי, אשר ייצג את הגורם החילוני והיותר מתון במרד הקל על השתלטות הגורמים הג'יהאדיסטים על המאבק נגד כוחות אסד. בקיץ 2012 שחרר אסד מהכלא אלפי אסירים ג'יהאדיסטים, אשר נתפסו על ידי אנשי המודיעין הסורי או הוסגרו לסוריה מאחת המדינות השכנות מאז ראשית שנות ה-2000, בטענה של 'בניית אמון' עם האופוזיציה בגלות. ככל הנראה מטרתו הייתה לאפשר לג'יהאדיסטים להשתלט על כוחות המורדים, במטרה לצבוע את המרד נגדו כמרד ג'יהאדיסטי ולרכוש טווח פעולה רחב יותר מדעת הקהל העולמית.
בחודשים מאי ויוני 2012 אירעו מעשי טבח בחמה, בדרעא ובמקומות נוספים בסוריה, שגררו גל גינויים בעולם.
בפיצוץ 18 ביולי 2012 בדמשק, שהתרחש במטה הראשי של הלשכה לביטחון לאומי, נהרגו או נפצעו מספר בכירים במשטר אסד. ההרוגים בפיצוץ הם:
ב-24 ביולי 2012 פתח צבא סוריה במתקפה כבדה נגד עיירה בפרברי דמשק שנכבשה לפני כן בידי המורדים, ונגד העיר חלב, המאוכלסת ביותר בסוריה. במהלך הלחימה בחלב טענו המורדים כי כבשו יותר מ-60% משטח העיר. כמו כן היו קרבות עזים בשכונות הדרומיות והמזרחיות של דמשק במשך כמה שבועות.
ב-1 באוקטובר 2012 נהרג מפקד כוח המשימה של חזבאללה בסוריה, אבו עבאס, על ידי המורדים. בדצמבר 2012 ירה צבא סוריה לראשונה טילי סקאד וטילי M-600 לעבר המורדים.
2013
ב-21 בפברואר נערכה מתקפת מתאבדים על מוסדות השלטון בדמשק.
בחודש יוני 2013 הצליח צבא סוריה, תוך הסתייעות בכוחות חזבאללה, להשתלט מחדש על העיר קוסייר, שעל הדרך שבין הבירה דמשק לחוף הים התיכון ובסמוך לגבול סוריה–לבנון, מיקום המקנה לה חשיבות אסטרטגית.
ב-16 בנובמבר 2013 נהרג מפקד המבצעים של ארגון החזבאללה בסוריה, עלי שביב, בקרבות עם המורדים.
ב-12 בדצמבר 2013 נמלט מפקד הצבא הסורי החופשי סלים אידריס מסוריה לקטר לאחר שלוחמי ג'יהאד השתלטו על בסיסו בגבול עם טורקיה. בעקבות התקרית הפסיקו ארצות הברית ובריטניה את משלוחי הנשק אל המורדים מחשש שיזלגו לכוחות המוג'אהדין בסוריה.
לחימה פנימית בין המורדים (ינואר)
בתחילת שנת 2014 החלה לחימה פנימית בין ארגוני המורדים ושני הצדדים רשמו הישגים טריטוריאליים במקביל. הצבא הסורי החופשי, צבא המוג'אהדין והחזית האסלאמית לחמו לחימה עזה נגד מדינה האסלאמית בעיראק ובלבנט (דאעש) בצפון המדינה. ארגוני המורדים תקפו עמדות של דאעש במחוזות אידליב וחלב, ועד ה-5 בינואר 2014 השתלטו המורדים על 80% מהשטחים שהיו בידי דאעש בפאתי אידליב ועל 65% משטחיו בעיר חלב ובסביבתה.
ב-13 בינואר 2014 דווח כי דאעש הצליחו להשתלט על מרבית מחוז א-רקה ולכבוש את הערים אל-באב ובְּזַאעַה במחוז חלב, בזמן שהמורדים השתלטו על ג'ראבלוס, השוכנת ליד הגבול עם טורקיה. ב-14 בינואר דווח כי המורדים השתלטו על שלוש עיירות במחוז חלב, בזמן שארגון המדינה האסלאמית ביסס את אחיזתו בעיר א-רקה לאחר שכיסי ההתנגדות האחרונים של המורדים נסוגו. באותו זמן השתלטו המורדים גם על בית הסוהר בג'ראבלוס, ושחררו 70 אסירים שנפלו בשבי דאעש.
ב-1 בפברואר 2014 תקפו לוחמי דאעש את מפקדות ארגון לואא א-תווחיד בחלב והרגו את מפקדו עדנאן בַּכּّוּר ו-15 מורדים נוספים. ביום למחרת הודיע ארגון אל-קאעידה שהוא מתנער מהמדינה האסלאמית ומפעולותיה בסוריה.
ב-8 בפברואר 2014 תקפו ארגון ג'בהת א-נוסרה וארגוני מורדים נוספים עמדות של המדינה האסלאמית במחוז דיר א-זור. כמו כן, דווח כי מפקד האזור מטעם המדינה האסלאמית, אבו דג'אנה, נהרג בעימותים. בין 10 בפברואר ל-12 בפברואר נסוגו לוחמי המדינה האסלאמית מהמחוז ועיר בירתו דיר א-זור כמעט לחלוטין.
המשך המתקפה של צבא סוריה וחזבאללה (ינואר–מרץ)
ב-4 במרץ צבא סוריה השתלט על העיירה א-סחל (السحل) באזור הרי קלמון. ב-8 במרץ כוחות המשטר כבשו את זרה שבמחוז חומס וחסמו עוד יותר את נתיבי האספקה של המורדים מלבנון. ב-11 במרץ הצבא וחזבאללה טיהרו את אזור חוות רימה בדרכם למתקפה על יברוד. ב-16 במרץ הם נכנסו ליברוד, אחרי שלוחמי הצבא הסורי החופשי נסוגו במפתיע והשאירו את לוחמי ג'בהת א-נוסרה להילחם לבדם.
המשך הלחימה (אפריל–מאי)
ב-22 במרץ כבשו המורדים את מעבר הגבול קסאב שבמחוז לטקיה. במהלך הקרבות נהרג הילאל אל-אסד, מפקד כוחות המשמר הלאומי בלטקיה ובן דודו של בשאר אל-אסד. ב-4 באפריל השתלטו המורדים על העיירה באבולין במחוז אידליב. ב-9 באפריל, צבא סוריה כבש את העיירה רנכוס שבאזור הקלמון. ב-12 באפריל המורדים בחלב הסתערו על אזור התעשייה שבשליטת המשטר במטרה לנתק את קווי האספקה של הצבא באזור. ב-26 באפריל צבא סוריה השתלט מחדש על העיר זבדאני. המורדים כבשו את הבסיס של חטיבה 61 בדרעא.
ב-18 במאי מת מפצעיו מפקד מערך הנ"מ של צבא סוריה, גנרל חוסיין איסחאק, שנפגע קודם לכן במהלך מתקפה של המורדים על בסיס נ"מ באזור מליחה, פרבר דרום-מזרחי של דמשק. המורדים השתלטו על העיירה תל מלח, שבמחוז חמאת, והרגו 34 חיילים.
הבחירות לנשיאות (יוני)
ב-3 ביוני 2014 התקיימו בחירות לנשיאות סוריה באזורים שבשליטת ממשלת סוריה. בפעם הראשונה בהיסטוריה של סוריה יותר מאדם אחד הורשה להיות מועמד לנשיאות. יותר מ-9,000 תחנות הצבעה הוקמו באזורים אלו. על פי בית המשפט החוקתי העליון של סוריה, 11.63 מיליון סורים הצביעו (אחוז ההצבעה עמד על 73.42%). הנשיא בשאר אל-אסד זכה בבחירות עם 88.7% מקולות הבוחרים. חסן א-נורי הגיע למקום השני עם 4.3% מקולות הבוחרים ומאהר חג'אר הגיע למקום האחרון עם 3.2% מהקולות.
ארצות הברית, האיחוד האירופי ומועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ טענו כי הבחירות היו לא לגיטימיות ו"הצגה".
בשל שליטת המורדים, הכורדים והמדינה האסלאמית על שטחים מהמדינה, ב-60% מחלקי סוריה לא התקיימו בחירות.
מתקפת המדינה האסלאמית והמשך הלחימה (יוני–אוגוסט)
ב-5 ביוני החל דאעש לכבוש שטחים נרחבים בעיראק בנוסף לכלי נשק כבדים ולציוד שבזז מצבא עיראק, שחלק ממנו העביר לתוך שטחי סוריה. ב-14 ביוני כוחות המשטר כבשו מחדש את העיירה כסב שבמחוז לטקיה, בזמן שהמורדים השתלטו על תל אל-גֻ'מוּע שליד העיר נווה שבמחוז דרעא ונכנסו מחדש לשטחי הרי קלמון.
ב-7 באוגוסט השתלטו לוחמי המדינה האסלאמית על בסיס אוגדה 93 בא-רקה, כשהם השתמשו בכלי הנשק שהשיגו במהלך המתקפה בעיראק. ב-13 באוגוסט כבשה המדינה האסלאמית כמה עיירות מידי המורדים במחוז חלב.
ב-19 באוגוסט הוצא להורג העיתונאי האמריקני ג'יימס פולי בידי המדינה האסלאמית, שאנשיו טענו כי מדובר בנקמה על המתקפה האווירית של ארצות הברית בעיראק נגד יעדי הארגון. באותו סרטון הוצג גם סטיבן סוטלוף, אמריקני יהודי שנחטף בגבול בין סוריה לטורקיה באוגוסט 2013.
ב-27 באוגוסט השתלטו כמה ארגוני מורדים, בהם ג'בהת א-נוסרה, על מעבר הגבול בקוניטרה בתום קרבות עזים עם צבא אסד. במהלך חילופי האש נפצע גם קצין צה"ל באורח בינוני ובתגובה תקף צה"ל כמה יעדים בסוריה.
המצור על כובאני ומתקפת הקואליציה נגד המדינה האסלאמית (ספטמבר–דצמבר)
ב-2 בספטמבר פרסם ארגון המדינה האסלאמית סרטון שבו תועדה הוצאתו של סטיבן סוטלוף היהודי להורג. ב-11 בספטמבר אישר נשיא ארצות הברית ברק אובמה לתקוף יעדים של המדינה האסלאמית בסוריה ושלושה ימים מאוחר יותר פרסם הארגון תיעוד חדש, שבו נראית הוצאתו של הבריטי דייוויד היינס להורג.
ב-19 בספטמבר כבשו לוחמי המדינה האסלאמית 16 כפרים כורדיים בצפון סוריה כחלק ממתקפה נרחבת לכיבוש העיר כובאני.
ב-22 בספטמבר תקפו כלי טיס של ארצות הברית ושל בעלות בריתה הערביות – ירדן, סעודיה, קטר, ירדן ואיחוד האמירויות הערביות – מטרות של המדינה האסלאמית ושל קבוצת ח'וראסאן.
ב-6 באוקטובר הצליחו לוחמי המדינה האסלאמית לחדור לשטחה של כובאני ולהשתלט על אזור התעשייה ועל שתי שכונות בתום קרבות עזים עם לוחמי ה-YPG. ב-11 באוקטובר, כשהם שולטים על מחצית משטחה של כובאני, ניסו כוחות של המדינה האסלאמית להשתלט על מרכז העיר, אך נהדפו על ידי הלוחמים הכורדים, שהסתייעו בהפצצות כוחות הקואליציה מהאוויר. בין ה-13 באוקטובר עד ל-15 באוקטובר ביצעו כוחות הקואליציה 39 תקיפות אוויריות ובכך אפשרו ללוחמים הכורדים להשיב לידיהם את השליטה על חלקים מהעיר. התקיפות בשלב זה הפכו למתואמות יותר, כאשר הכורדים העבירו לארצות הברית מטרות על הקרקע שבהן פגעו כלי הטיס של הקואליציה.
ב-11 בנובמבר טען סליח מוחמד, מראשי האוטונומיה הכורדית, כי הכוחות המקומיים הדפו את לוחמי המדינה האסלאמית מאזורים נרחבים בדרום כובאני וכי הם מתקדמים "רחוב אחר רחוב". ב-24 בנובמבר דווח כי בקרבות בין לוחמי מיליציית ה-YPG לבין לוחמי המדינה האסלאמית נהרגו 18 מאנשי הארגון ועוד כמה לוחמים כורדים, ובסופם הצליחו הכורדים להתקדם במזרח העיר ובצפון-מזרחה.
במקביל ללחימה בכובאני, המשיכו צבא סוריה ומיליציות הנאמנות למשטר לנסות ולכבוש מחדש שטחים מידי ארגוני המורדים השונים. ב-23 באוקטובר השתלט צבא סוריה על העיירה מורכּ שנמצאת בין הכביש המהיר המחבר את העיר חמה ואת העיר חלב אחרי חודשים של לחימה עם המורדים.
עם זאת, ב-7 בנובמבר כוחות של ג'בהת א-נוסרה כבשו שלושה כפרים במחוז אידליב, שבצפון-מערב סוריה. יומיים לאחר מכן, הצליחו כוחות של ג'בהת א-נוסרה וארגוני מורדים נוספים לכבוש את העיר הדרומית נווה מצבא סוריה אחרי חודשים של לחימה.
ב-26 בנובמבר דיווח הארגון הסורי לזכויות אדם כי 95 בני אדם נהרגו בהפצצות חיל האוויר של סוריה בעיר א-רקה, שהוכרזה כבירת המדינה האסלאמית. ההפצצות היו חלק משינוי אסטרטגיה של המשטר בדמשק, שעד אז לא הרבה לתקוף את העיר שהפכה למעוז המדינה האסלאמית. למחרת הרגו כוחות המשטר בסיוע לוחמי חזבאללה כ-30 מורדים במארב בפרבריה המזרחיים של הבירה דמשק כחלק ממתקפה לטיהור מקום מושבו של אסד מגורמים עוינים לשלטונו.
ב-4 בדצמבר פתחו לוחמי המדינה האסלאמית במתקפה על בסיס חיל אוויר בעיר דיר א-זור, כשפוצצו מכונית תופת בסמוך למבנה שבו התרכזו כוחות המשטר והפציצו את הבסיס ואזורים נוספים בעיר שנשלטים על ידי אסד. כעבור שלושה ימי לחימה, הצליחו הכוחות הסוריים להדוף את המתקפה ולוחמי המדינה האסלאמית נסוגו מחלק במתחם הבסיס שאותו הצליחו לכבוש. הארגון הסורי לזכויות אדם דיווח כי במתקפה נהרגו יותר מ-100 לוחמי המדינה האסלאמית ועוד 59 חיילים ולוחמי מיליציות הנאמנות למשטר.
ב-15 בדצמבר כבשו לוחמים מארגון ג'בהת א-נוסרה ומארגוני מורדים נוספים שני בסיסים של צבא אסד בוואדי א-דיף ובחאמדיה, שבמחוז אידליב, אחרי שנתיים של לחימה מתמשכת.
2015
ב-25 בינואר כבשה קואליציית המורדים "החזית הדרומית" את בסיס חטיבה 82 הסמוך לעיירה א-שייח' מסכין שמחוז דרעא בדרום המדינה. מאות מורדים הסתערו על הבסיס, ששימש את כוחות המשטר להפצצת אזורים שבשליטת המורדים בדרום סוריה, כשהם חמושים במשגרי רקטות וכלי נשק נגד מטוסים.
במרץ 2015 התקבלה החלטה 2209 של מועצת הביטחון של האו"ם שדנה שימוש בנשק כימי במהלך הלחימה.
בשלהי 2015 העמיקה רוסיה את מעורבותה בלחימה, והציבה בסוריה מטוסי קרב וכוחות קרקע, שהשתתפו בלחימה לצד אסד. בניגוד למדינות המערב, שתמכו בחלק מקבוצות המורדים ותקפו אחרות, רוסיה תקפה את כל קבוצות המורדים. גם בתקיפות של רוסיה נהרגו אזרחים רבים, וגבר זרם הפליטים מסוריה. באוקטובר 2015 יצא אסד מארצו, לראשונה מתחילת מלחמת האזרחים, לפגישה עם נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין.
מלחמת האזרחים זלגה גם ללבנון, בעיקר עקב מעורבותם של לוחמי חזבאללה לצד כוחות הצבא הסורי. ב-12 בנובמבר ביצע ארגון המדינה האסלאמית שני פיגועים בביירות, בהם נהרגו 43 בני אדם.
2016
בתחילת 2016 נמשכה מעורבות רוסית אינטנסיבית לצד ממשל אסד במלחמת האזרחים.
בפברואר 2016 פורסמה הערכה לפיה במלחמת האזרחים נמנו 470,000 הרוגים ו-1.9 מיליון פצועים.
ב-27 בפברואר 2016 נכנסה לתוקף הפסקת אש בין הממשל הסורי לארגוני המורדים, שלא כללה את המדינה האסלאמית. הפסקת האש צמצמה במידה ניכרת את מספר ההרוגים.
ב-14 במרץ 2016 הודיע נשיא רוסיה ולדימיר פוטין כי תם המבצע הרוסי בסוריה וכי הסגת הכוחות הרוסיים תחל למחרת. בהתאם לכך חלק מהכוחות הרוסיים יצאו מסוריה.
ב-27 במרץ 2016 דווח כי צבא סוריה, בסיוע מסיבי של רוסיה, כבש בחזרה את העיר תדמור.
ב-24 באוגוסט 2016 פתחה טורקיה במבצע מגן הפרת יחד עם האופוזיציה הסורית על מנת לכבוש מידי המדינה האסלאמית ומהכורדים את אזור הגבול הטורקי עד נהר הפרת.
ב-10 בספטמבר 2016, ארצות הברית ורוסיה חתמו בז'נבה על הסכם לצמצום הלחימה בסוריה ושיתוף פעולה בלחימה ב"מדינה האסלאמית". הסכם זה לא הועיל, ובהמשך החודש ספגה חלב הפצצות כבדות של צבא סוריה. בדצמבר 2016 תדמור נכבשה בחזרה על ידי המדינה האסלאמית.
2017
במרץ 2017 דיווחה סוכנות הפליטים של האו"ם כי מספר הפליטים שברחו מסוריה עבר את ה-5 מיליון, בנוסף ל-6.3 מיליון סורים שנותרו בסוריה ונעקרו מבתיהם. רוב הפליטים ברחו לטורקיה (3 מיליון), ללבנון (למעלה ממיליון) ולירדן (בין 670 אלף ל-1.3 מיליון).
ב-4 באפריל 2017 בוצעה מהאוויר מתקפה כימית בחאן שייח'ון שבמחוז אידליב שבסוריה, הנשלטת על ידי מורדים סונים מהארגון הג'יהאדיסטי תחריר א-שאם, בגז רעיל ככל הנראה סארין, וכתוצאה מכך נהרגו כ-74 בני אדם ונפצעו מעל 557, כך על פי משרד הבריאות של אידליב. לאחר מכן שבו והפציצו את בית החולים שבו טיפלו בניצולים. הפצצות אלו הובילו לתקיפה אמריקאית, לראשונה מאז החלה מלחמת האזרחים.
ב-15 במאי הודיעה מחלקת המדינה האמריקנית כי יש בידיה ראיות לכך שאסד בנה משרפות על מנת לשרוף את גופות האסירים שמתו בבתי הכלא שבשליטתו.
ב-18 במאי תקפה ארצות הברית בכביש דמשק–בגדד שיירה של צבא אסד ומליציות שיעיות אשר נתמכות על ידי איראן. ארצות הברית הודיעה כי תקפה את השיירה בעקבות העובדה כי היא סיכנה כוחות אמריקנים אשר מאמנים חיילים מצבא המורדים בסוריה.
ב-6 ביוני החל הקרב על העיר א-רקה בין הכוחות הסוריים הדמוקרטיים הנתמכים על ידי ארצות הברית, לבין המדינה האסלאמית שהעיר משמשת כבירתה דה פקטו מאז שנת 2014.
ב-24 בספטמבר נהרג ולרי אספוב, לוטננט גנרל בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, במתקפת פצצות מרגמה של אנשי המדינה האסלאמית על מפקדתו באזור דיר א-זור.
ב-31 בדצמבר כבשו ארגוני המורדים את אזור חרסתא ואת שכונת עג'מי במרכז העיר דמשק.
מסיבת ההלוויה שלי
מסע ההלוויה שלי (באנגלית: Get Low) הוא סרט דרמה אמריקאי על אדם שעורך לעצמו את ההלוויה שלו, בעודו בחיים.
מלחמת האזרחים בסוריה
2018
ב-20 בינואר פלש הצבא הטורקי למחוז עפרין, שהיה בשליטת הכוחות הסוריים הדמוקרטיים (SDF). לאחר כשלושה חודשי לחימה נכבש המחוז ולוחמי ה-SDF נאלצו לסגת לשטחים המזרחיים של רוג'בה, אם כי אף על פי שהשליטה במחוז נמצאת דה-פקטו בידי טורקיה, לחימה בעצימות נמוכה נמשכת בצורת תקיפות גרילה נקודתיות של לוחמים כורדים.
ב-10 בפברואר הצליחו בפעם הראשונה הסורים להפיל מטוס קרב ישראלי (שנפל בשטח ישראל), לאחר בוקר של לחימה אווירית בין ישראל, סוריה ואיראן, בו ישראל ביצעה מספר התקפות בשטח סוריה כתגובה לחדירת כטמ"מ איראני לשטח ישראל.
ב-7 באפריל ביצע אסד את המתקפה הכימית בדומא (2018). בתגובה תקפו ארצות הברית, הממלכה המאוחדת וצרפת מספר יעדים של מרכז סרס.
מסיבת ההלוויה שלי
הסרט בוים על ידי ארון סניידר, התסריט נכתב על ידי כריס פרובנזנו וס. גבי מיטשל, ומככבים בו רוברט דובאל, ביל מארי, סיסי ספייסק, לוקאס בלאק, ג'רלד מקרני, ביל קובס, ארין לוגן, לורי בת' אדג'מן, אנדריאה פאוול, רבקה גרנט, סקוט קופר וצ'נדלר ריגס.
מלחמת האזרחים בסוריה
2018
בלילה שבין ה-29 באפריל ל-30 באפריל הותקף בסיס צבאי בחמה, ששימש כמרכז גיוס ומרכז לוגיסטי למיליציות שיעיות בחסות איראן. בעקבות התקיפה נשמעו פיצוצים עזים ודווח על כ-40 הרוגים. סוריה האשימה כי "מדובר בתקיפה מכוונת של האויב" אך לא ברור מי עומד מאחורי התקיפה. ארגוני המורדים לקחו אחריות, אך דיווחים זרים טענו שארצות הברית והממלכה המאוחדת שיגרו טילים בליסטיים משטח ירדן על בסיס זה.
ב-17 בספטמבר נחתם הסכם בנוגע לאזור המפורז באידליב בין טורקיה לרוסיה במטרה ליצור אזור מפורז במחוז בו שלטו ארגוני האופוזיציה הסורית. הוסכם בין הצדדים שבשטח המפורז יסיירו כוחות צבא טורקיים ורוסיים.
ב-12 בדצמבר ממשלת טורקיה הכריזה על תחילת מבצע נגד המנהל האוטונומי של צפון ומזרח סוריה בתוכחה, לכאורה, נגד מאמצי ארצות הברית להבטיח את ביטחון הגבול הטורקי באזור. בתגובה לכך הודיע הפנטגון כי כל פעולה צבאית חד-צדדית שתבוצע בצפון סוריה, שם פועלים כוחות אמריקאיים, תהיה "בלתי מתקבלת על הדעת". אולם, ב-19 בדצמבר הודיעה נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על נסיגת הכוחות האמריקאיים מסוריה, זאת לאחר שטורקיה דחתה את המתקפה המתוכננת.
מסיבת ההלוויה שלי
בכורת הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, והוא מופץ על ידי Sony Pictures Classics. על הביצועים שלו בסרט, קיבל רוברט דובאל את פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של הוליווד באוקטובר 2010. הסרט יצא לאקרנים ב-30 ביולי 2010 בארצות הברית. הוא קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים, וזכה בפרס אינדפנדנט ספיריט לסרט הבכורה הטוב ביותר עבור שניידר.
מלחמת האזרחים בסוריה
המשך פעילות דאעש, נסיגת ארצות-הברית ולחימה בין גורמי אופוזיציה שונים (ינואר–מאי 2019)
בין התאריכים 1–10 בינואר, ארגון תחריר א-שאם תקף וכבש עמדות של החזית הלאומית לשחרור (NLF) באידליב ובחלב. ב-9 בינואר נחתמה הפסקת אש בין הצדדים, כאשר NLF מסרו את העמדה האחרונה שלהם באידליב לתחריר א-שאם ונסוגו מהאזור לשטחים בעפרין שבשליטת הצבא הסורי החופשי. ב-10 בינואר כבש סופית את השטחים שהיו בשליטת NLF.
ב-5 בינואר, לוחם כורדי נהרג ושני לוחמים בריטים מהכוחות המיוחדים נפצעו במסגרת מתקפה של דאעש ליד דיר א-זור. שני הלוחמים הבריטים פונו על ידי כוחות אמריקאים.
ב-6 בינואר היועץ לביטחון לאומי של ארצות-הברית ג'ון בולטון אמר במהלך ביקורו בישראל ובטורקיה, כי נסיגת הכוחות האמריקאים מסוריה תלויה במספר תנאים, כולל הידיעה כי שרידי לוחמי דאעש יובסו, וכי הכורדים בצפון-סוריה מוגנים מפני הכוחות הטורקיים. אולם נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן דחה את ההצעה להגן על הכוחות הכורדיים, אותם הוא מגדיר כארגון טרור. באותו יום, הכוחות הסוריים הדמוקרטיים טענו כי הם תפסו ועצרו שני לוחמי דאעש ממוצא אמריקאי, בנוסף ללוחמים מאירלנד ופקיסטן, שתכננו לבצע פיגוע נגד אזרחים סורים. ב-10 בינואר מזכיר המדינה האמריקאי מייק פומפאו אמר במסיבת עיתונאים משותפת עם מקבילו המצרי בקהיר, כי ארצות הברית תסיג את כוחותיה מסוריה תוך המשך לחימה נגד דאעש, אך ארצות הברית לא תסייע לשיקום האזורים הנמצאים בשליטתו של נשיא סוריה בשאר אסד, כל עוד איראן ושלוחותיה נמצאים במדינה.
מסיבת ההלוויה שלי
עלילה
אף אחד לא באמת יודע מיהו פליקס בוש (רוברט דובאל), שחי כמו נזיר, עמוק ביער. שמועות רבות אודותיו נלחשו, כגון איך יכול היה להרוג בדם קר, ועל כך שכרת ברית עם השטן. כל העיירה מופתעת כאשר פליקס מופיע בעיר עם צרור של כסף, ומבקש "מסיבת הלוויה" עבור עצמו בכנסייה של גאס הורטון. הורטון מסרב להצעה זו. פרנק קווין (ביל מארי), הבעלים של חברת ההלוויות המקומית, נמצא בקשיים כלכליים, וחומד את כספו של בוש. בשל כך הוא מסכים לפרסם את מסיבת ההלוויה, שאליה יוזמנו תושבי העיר כדי לספר את הסיפורים ששמעו על פליקס בוש. כדי להבטיח קהל טוב, מאורגנת הגרלה, כשרכושו של בוש הוא הפרס. אנשים רבים קונים כרטיסים.
מלחמת האזרחים בסוריה
המשך פעילות דאעש, נסיגת ארצות-הברית ולחימה בין גורמי אופוזיציה שונים (ינואר–מאי 2019)
ב-15 בינואר דאעש ביצע פיגוע התאבדות ליד פטרול של כוחות אמריקאיים בעיר מנג'יב שהייתה בשליטת הכוחות הכורדים. בפיגוע נהרגו 18 לוחמים, ביניהם ארבעה חיילים אמריקאיים ונפצעו 18. באותו יום, סגן נשיא ארצות-הברית מייק פנס הודיעה על הבסת ארגון דאעש. ב-23 במרץ, לאחר שבועות ארוכים של לחימה בשעה שאזרחים עוזבים את אזור בגחוז, הכוחות הסוריים הדמוקרטיים הודיעו על הבסת דאעש בסוריה.
מסיבת ההלוויה שלי
עלילה
הדברים מסתבכים כאשר נזכרים לפתע תושבי העיר בתעלומה ישנה, המערבת אלמנה מקומית בשם מאטי דארו (סיסי ספייסק), שהייתה חברתו של בוש בילדותו, ואת אחותה המנוחה, מרי-לי סטראופ (ארין לוגן). בעזרתו של מטיף שמתעקש שעל בוש לומר למאטי את האמת, בוש מספר לקהל שהגיע להלווייתו (כולל מאטי) את שקרה ארבעים שנה קודם לכן. הוא מגלה לנוכחים שקיים רומן עם אחותה הנשואה של מאטי, מרי-לי. הוא מודה בפני מאטי כי מרי-לי היא שהייתה אהובתו האמיתית, אהבתו היחידה. הם תכננו לברוח יחד, וכשהיא לא הגיעה למקום המוסכם, הוא ניגש לביתה כדי לחפש אותה. הוא גילה כי בעלה תקף אותה עם פטיש. הבעל זרק מנורת נפט על הקיר כדי להצית את הבית ולהרוג עצמו, את מרי-לי חסרת ההכרה ואת בוש. בוש שחרר את עצמו מפני הבעל התוקף, אבל בזמן שבגדיו עלו באש, הוא ראה שגם במרי-לי נתפסה אש. כשהלך לכבות את האש, הוא הרגיש את עצמו עף דרך החלון, אולי נדחף על ידי הבעל, והוא לא היה מסוגל להיכנס מחדש לבית כדי להציל את מרי-לי.
מלחמת האזרחים בסוריה
המשך פעילות דאעש, נסיגת ארצות-הברית ולחימה בין גורמי אופוזיציה שונים (ינואר–מאי 2019)
ב-20 באפריל דאעש הודיעה על הריגתם של 35 לוחמי ממשל במחוזות חומס ודיר א-זור; המרכז הסורי לזכויות אדם דיווח על 27 הרוגים באומרו כי מדובר במתקפה הגדולה ביותר של דאעש מאז ההכרזה על הבסת הארגון. אלפי לוחמי דאעש ומשפחותיהם שנתפסו באזור בגחוז נשארו במחנות בקרבת מקום.
ההערכה של משרד ההגנה האמריקאי באותה תקופה, הייתה שהח'ליפות הפיזית של דאעש כבר איננה קיימת, אך ישנם למעלה מ-100 אלף לוחמים של הארגון הנמצאים בסוריה ובעיראק.
מסיבת ההלוויה שלי
עלילה
מאטי חוזרת וסולחת לבוש. הוא רואה את מה שנראה כמו רוחה של מרי-לי במורד השביל, ומת זמן קצר לאחר מסיבת ההלוויה. הלווייתו בפועל נערכת בחלקת קבר בשטח שברשותו. צ'ארלי ג'קסון (ביל קובס) עורך את הטקס, ונוכחים בו הכומר גאס הורטון, באדי רובינסון, אשתו ובתו, וכן מאטי ופרנק. לאחר תפילה קצרה שאומר צ'ארלי ג'קסון, מאטי מציבה דיוקן של אחותה מרי-לי על ארון הקבורה של פליקס, המסמל את סליחתה על פעולות העבר שלו ומאפשר להם להיות ביחד, גם אם רק באופן מטאפורי. האבלים עוזבים את הנכס שהיה בבעלות פליקס כשהקבר שלו מלא.
מלחמת האזרחים בסוריה
פירוק הסכם הפירוז, המתקפה בצפון סוריה והקמת אזור החיץ (מאי–אוקטובר 2019)
ב-6 במאי, ממשלת סוריה בתיאום עם חיל-האוויר הרוסי, החלה במתקפה קרקעית נגד גורמי אופוזיציה בצפון המדינה, בתגובה למתקפות חוזרות נגד כוחות המשטר באזור שבוצעו באזור המפורז באידליב.
מסיבת ההלוויה שלי
הפקה
הסרט צולם כולו בג'ורג'יה, ונתמך על ידי מחלקת הפיתוח הכלכלי של ג'ורג'יה.
מלחמת האזרחים בסוריה
פירוק הסכם הפירוז, המתקפה בצפון סוריה והקמת אזור החיץ (מאי–אוקטובר 2019)
ב-7 באוגוסט, ממשלות ארצות-הברית וטורקיה הגיעו להסכם על הקמת אזור חיץ חדש בצפון סוריה.