cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בורגנות
היסטוריה
מרקס ייחל לכך שמעמד הפועלים יתעורר וישתחרר מן הניצול בידי הבורגנות, וכך יחל עידן כלכלי חדש, ששיטתו קומוניזם. על פי תורת המרקסיזם, ההתפתחות ההיסטורית ההכרחית תוביל למאבק בין הבורגנות לפרולטריון, שבו תנושל הבורגנות מנכסיה. נכסים אלו יועברו לבעלות הפרולטריון, אשר ייצור לבסוף חברה נטולת מעמדות.
הליקטית רחבת-פסים
הליקטית-רחבת פסים (שם מדעי: Lasioglossum malachurum) היא מין של דבורה חברתית במשפחת ההליקטיתיים. היא שייכת לסוג חריצית (Lasioglossum), שפוצל בעבר מהסוג הליקטית (Halictus) הקרוב לו. זוהי דבורה קטנה ומבריקה באורך של כ-10 מילימטרים, עם פסי שיער רוחביים בהירים בבסיס פרקי הבטן. הליקטית רחבת-פסים היא אחד המינים הנחקרים ביותר בסוג חריצית. המין מראה דרגות שונות של חברתיות באזורי תפוצה שונים. המין נפוץ במרכז ודרום אירופה, בצפון אפריקה ובלבנט, כולל ישראל, ומאכלס מגוון בתי גידול ואזורים אקלימיים.
תיאור מורפולוגי
גופה של המלכה גדול משמעותית מזה של הפועלת, והן נחשבו בעבר בטעות כמינים שונים. הכנפיים והלסתות של המלכות בדרך כלל שחוקות יותר עקב פעילות מוגברת, השחלות שלהן יותר מפותחות, ויש להן מאגרי שומן גדולים. הבדלים אלה בין המלכות לפועלות בולטים הן בשלב הגולם והן בשלב הבוגר.
מחזור החיים
המלכות המופרות מתחילות להופיע לקראת האביב, כשיש מספיק משאבי פריחה להחזיק אותן אחרי תקופת הדיאפאוזה. מספר מלכות בדרך כלל עוברות את הדיאפאוזה יחדיו באותה מחילה. עם בוא האביב, הן נהיות תוקפניות אחת כלפי השנייה, עד שמלכה אחת נשארת בקן בעוד שהאחרות עוזבות על מנת לחפור או לחמוס קינים משל עצמן.
מלכה שמצאה לעצמה מחילה מתחילה לבנות תאי הטלה צדדיים המסתעפים מהמחילה המרכזית. כל תא שנחפר מצויד בגוש מוצק של תערובת צוף ואבקה, המכונה לחם דבורים, עליו מוטלת ביצה יחידה, ואחר כך התא נאטם, והמלכה מתחילה לחפור תא חדש. התפתחות הביצה עד שלב הבוגר אורכת כ-22 ימים.
הדור הראשון של הצאצאים כולל רק כחמש פועלות. עד להגחתן, המלכה עוזבת את הקן לעיתים קרובות על מנת לאסוף צוף ואבקה מפרחים לצורך ציוד תאי ההטלה. היעדרויות אלה מהקן מלוות בסיכון גבוה של חמיסת הקן על ידי מלכות שכנות. עם סיום בניית תאי ההטלה של הדור הראשון, המלכה אוטמת את פתח המחילה בסינכרון עם שאר המלכות בצבר, וכל הפעילות העל-קרקעית פוסקת למשך כשלושה שבועות.
הבדלים בתנאי האקלים ומיקרו-אקלים של בתי גידול שונים עשויים להשפיע על ההתנהגות החברתית של ההליקטית רחבת-הפסים. עונת קיץ ארוכה יותר עשויה להאריך את עונת הרבייה ולגרום להופעת דור נוסף, ואף להביא לפוריות של הפועלות. באוכלוסיות של אקלימים קרים יותר עם עונת רבייה קצרה, כל צאצאי הדור הראשון הם פועלות עקרות, קטנות יותר מאימן. הנקבה המייסדת נשארת בתוך הקן ושומרת על פתח המחילה, והיא כעת מתפקדת כמלכה בעוד שבנותיה העקרות מתפקדות כפועלות. הפועלות יוצאות לאסוף צוף ואבקה מפרחים ועוזרות בבניית תאי הטלה חדשים, בהן המלכה תטיל ביצים חדשות. באוכלוסיות של אקלימים חמים יותר עם עונת רבייה ארוכה, חלק מהפועלות הן פוריות ויכולות לקחת חלק בהטלת שני דורות נוספים של פועלות, לפני הטלת דור המלכות הסופי.
זכרים מתחילים להגיח מדור הצאצאים האחרון של העונה בחודשים מאי-יוני (באזור הים התיכון) או אוגוסט (במרכז אירופה). מספר ימים לאחר מכן, מגיחות גם נקבות פוריות, הדומות מבחינה מורפולוגית למלכה המייסדת. בתנאי מזג אוויר שמשי, צבר הקינים מתפקד כלק והזכרים מתחרים על טריטוריה על הקרקע. הזכרים מזדווגים עם הנקבות הפוריות החדשות (מאותו הקן ומקינים שכנים), אך אינם מנסים להזדווג עם הנקבות העקרות. נקבות מופרות עשויות להישאר בקן ממנו הגיחו, אך ככל הנראה הן משחרות למזון עבור עצמן בלבד ואינן תורמות לשאר מושבת הקן.
עם התקררות מזג האוויר בעונת הסתיו, הזכרים והנקבות העקרות מתים, והנקבות הפוריות שהופרו נכנסות למצב של דיאפאוזה בתוך הקן. נמצא כי לטמפרטורת הקרקע השפעה על אורך מחזור הקינון. פועלות באזורי אקלים חם יותר זקוקות לזמן קצר יותר לגידול דור צאצאים חדש, ייתכן שבזכות חלון זמן יממתי ארוך יותר לשיחור מזון.
יחסי היררכיה
מושבות של הליקטית רחבת-פסים הן מונוגיניות, כלומר נשלטות על ידי מלכה אחת. המלכה מפקחת על הפועלות בקן, אולם הפועלות מצידן יכולות גם להפעיל לחצים על המלכה. מכיוון שמלכות מוחלפות לעיתים קרובות (למשל עקב חמיסת קינים), הפועלות בקן עשויות להיות רחוקות מהמלכה מבחינה גנטית. במקרים אלו, הפועלות פחות נוטות לשתף פעולה עם המלכה, מתוך נטייה להגדיל את הכשירות שלהן. כדי לשמור על הפועלות בתוך הקן ולדאוג שימשיכו לטפל בצאצאים שלה, המלכה לעיתים קרובות תאפשר לפועלות זרות להתרבות. פועלות אלה עשויות לייצר זכרים או נקבות פוריות, ולהגיע לשיעורי רבייה גבוהים. אולם הן לא שורדות את החורף, ואינן דומות מבחינה מורפולוגית למלכה או נקבה פורייה. אורך חיי המלכות עשוי להוות גורם המאפשר יותר פועלות פוריות באזורי אקלים חם עם עונת רבייה ארוכה. באזורי אקלים קר, בהם המלכה שורדת עד הדור האחרון של הנקבות הפוריות, סיכוין של הפועלות להתרבות הוא נמוך. באזורי אקלים חם, לעיתים קרובות המלכה לא שורדת עד הדור האחרון, וסיכוין של הפועלות להתרבות גבוה יותר.
תקשורת בין זכרים לנקבות
תקשורת בין זכרים לנקבות נעשית באמצעות פרומונים. מלכה שלא הופרתה מייצרת פרומון המושך את הזכרים במידה רבה יותר ממלכות שכבר הופרו. הזכרים יכולים להבחין בין מלכות קרובות לעומת זרות, ובדרך כלל יעדיפו מלכה ממושבה זרה – אמצעי המסייע בהעלאת המגוון הגנטי של האוכלוסייה.
זיהוי הקן
היכולת של פרט לזהות את הקן הספציפי שלו היא קריטית במקרים של קינון באגרגציות גדולות. הכניסה למחילה מסומנת בעזרת הפרשה מבלוטת דופור, המורכבת בעיקרה מאלקאנים ואלקנים, ומשתנה בין מושבות שונות. בנוסף, הדבורים נעזרות בסימנים ויזואליים וסמנים מרחביים הסובבים את פתח המחילה, אותם הן לומדות ומעדכנות במעופי התמצאות חוזרים ונשנים.
זיהוי דיירי הקן
גם זיהוי הדדי של דיירי הקן נעשה בעזרת חישה של אלקאנים ואלקנים נדיפים. הזיהוי מבוסס על חלוקת מחילת הקינון ולא על קרבה גנטית בין הדיירים, ופרטים קרובים ורחוקים גנטית זוכים ליחס זהה משכניהם. בתוך קן נתון, הפרשותיהם של הדיירים השונים מתמזגות לתערובת ריחות טיפוסית הדובקת בכל דיירי הקן. בכל קן נוצרת תערובת שונה, המאפשרת הבחנה בין דיירי קינים סמוכים.
חמיסת קינים
מלכות מסולקות באופן תדיר על ידי נקבות פוריות אחרות, עקב ההשקעה האנרגטית הרבה הכרוכה בחפירת קן חדש. ההסתברות לחמיסת קן עולה בהדרגה לאורך העונה. קיים לחץ אבולוציוני לחתימה מוקדמת של פתח הקן על ידי המלכה, על מנת להגן על הקן מחמיסה. תופעה זו עשויה להשפיע על הנטייה של הפועלות לקחת חלק ברבייה לקראת סוף העונה. חמיסת הקינים עשויה להסביר את התוקפנות הרבה הקיימת בין מלכות. בעימותים בין מלכה מייסדת ונקבה חומסת, נמצא כי גודל הגוף מעניק יתרון משמעותי. עם זאת, מלכות גדולות יותר נוטות יותר לחפור קן משל עצמן מאשר לחמוס קן זר.
התנהגות רבייתית
אגרגציות קינון המכילות אלפי קינים הופכות למערכת לק בימי קיץ חמים במחצית השנייה של עונת הרבייה. יחס הזוויגים הזמינים לרבייה נוטה משמעותית לכיוון הזכרים, מאפיין נפוץ של מערכות לק. הלק הוא מערכת שבה קבוצה גדולה של זכרים מתקבצת באתרים בהם מבקרות נקבות. הזכרים נמשכים לנקבות באמצעות מספר אותות ריח המופרשים מבלוטות שונות בגוף הנקבה. הזכרים יתורו אחר נקבות רחוקות גנטית שאינן מזווגות. מכיוון שהנקבות מזדווגות זמן קצר לאחר הגחתן, קיימת תחרות חזקה בין הזכרים על תפיסת הנקבה מוקדם ככל האפשר. ההזדווגות מתרחשת בתוך קינה של הנקבה או על פרחים. נקבות יכולות להזדווג עם מספר זכרים, אך עושות זאת לעיתים רחוקות. מרבית המושבות נוסדות על ידי מלכה אחת וזכר אחד.
תוקפנות
תוקפנות תוך-מינית נפוצה במשפחת ההליקטיתיים. בייחוד במקרים של חמיסת קינים, עימותים עשויים להימשך עד כחצי שעה ולהסתיים באובדן גפיים וחלקי גוף אחרים. פועלות השומרות על פתח הקן מראות אף הן התנהגות אנטגוניסטית כלפי פרטים שאינם דיירי הקן, על ידי הפניית העוקץ כלפי הפולש או חסימת פתח המחילה בעזרת הבטן. לעומתם, פרטים שזוהו כדיירי הקן יורשו להיכנס בקלות. בניגוד לשומרות הקן, פועלות המשחרות על פרחים מפגינות סובלנות רבה כלפי כל פרט מאותו המין.
יחסי גומלין עם פרחים
הליקטית-רחבת פסים היא מין פולילקטי, האוסף אבקה ממגוון רחב של משפחות צמחים, ובוחר את צמחי השיחור באופן אופורטוניסטי. עם זאת, בתקופת שיחור נתונה, המושבה מגלה התמחות במספר מצומצם של מקורות אבקה. במשך גיחת שיחור ספציפית, פועלת בדרך כלל תשחר על מין צמח אחד בלבד (תופעה המכונה נאמנות לפרחים). מחקרים שונים הראו כי המין מאביק באופן יעיל מיני צמחים בעלי חשיבות כלכלית לאדם.
טפילים
מושבות של הליקטית רחבת-פסים מוטפלות על ידי מינים של דבורי קוקייה מהסוג ספקודס (Sphecodes). הספקודס בדרך כלל פולשת לקן בתחילת העונה, כשהמלכות המייסדות עוזבות את הקן ללא השגחה לצורך שיחור מזון. מינים אחרים של ספקודס עשויים לתקוף גם קינים מאוכלסים, ולהרוג את השומרת ודיירים נוספים, לפני שיטילו את ביציהם בתאי ההטלה. לאחר ההטלה, הספקודס חותמת את התא כדי להסוות את הביצה הטפילית. רוב מיני הספקודס מטפילים טווח רחב של מיני דבורים, ואינם מותאמים באופן ספציפי להטפלת הליקטית רחבת-פסים.
אוכלוסיות המין בישראל
מחקר על האבקת גידולי חקלאות בשפלת יהודה, הראה כי הליקטית רחבת-פסים היא אחד ממיני הדבורים הנפוצים ביותר בשדות חמנית ואבטיח לפיצוח, ושכיחותה נמוכה יותר דווקא בשטחים הטבעיים הסמוכים, בהם קיימים שפע ומגוון רב יותר של מיני דבורים אחרים. קינים רבים של המין נצפו בדרכי עפר העוברות בתוך השטחים החקלאיים. המין הוא אחד המבקרים העיקריים של פרחי החמנית והאבטיח לפיצוח (להוציא דבורי דבש מתורבתות), ונמצא כמאביק יעיל של אבטיח לפיצוח, אך לא של חמנית.
Hunter (שיר של גלנטיס)
Hunter הוא סינגל של צמד המוזיקה האלקטרונית השוודי, גלנטיס, שיצא, על ידי חברות התקליטים וורנר מיוזיק גרופ ואטלנטיק רקורדס, ב-5 במאי 2017. השיר נכתב על ידי ג'וש ווילקינסון, האנה וילסון, קי פיצג'רלד, הנריק יונבאק, ג'ימי קויטש וגלנטיס, והופק על ידי ג'וש ווילקינסון, קי פיצג'רלד, הנריק יונבאק, ג'ימי קויטש וגלנטיס.
השיר מופיע באלבום האולפן השני של הצמד, The Aviary.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ, שבוים על ידי בן פי, יצא בערוץ היוטיוב של הצמד ב-29 ביוני 2017. נכון ליולי 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-5 מיליון פעמים.
איליה שקורין
איליה סרגייביץ' שקורין (בבלארוסית: Ілля Сяргеевiч Шкурын; נולד ב-17 באוגוסט 1999) הוא כדורגלן בלארוסי, המשחק בעמדת החלוץ במכבי פתח תקווה בהשאלה מצסק"א מוסקבה.
קריירת מועדונים
איליה בוגר בית הספר לספורט של ויטבסק. מאז 2016 הוא החל לשחק במועדון ויטבסק. בשנת 2017 הוא ביסס את עצמו כחלוץ מבטיח כאשר כבש 11 שערים באליפות הנוער. ביולי 2016 הוא הוזמן לדינמו קייב, אך עד מהרה שב לוויטבסק, שם זומן לקבוצה הבוגרת אחרי שרשם לזכותו 32 שערים ב-38 הופעות במדי קבוצת הנוער. ב-23 ביולי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק שמינית גמר הגביע הבלארוסי "סלוצק" (שהסתיים בשוויון מאופס והוכרע בבעיטות עונשין), כשעלה כמחליף בדקה ה-87, ואז בילה 30 דקות של תוספת זמן על המגרש ויצר מספר רגעים מסוכנים. שבוע לאחר מכן, ב-29 ביולי, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבלארוסית, כשעלה כמחליף במחצית השנייה של משחק הבית מול קרומקאצ'י (2: 2). במשחק זה גרם לשוער האורחת יבגני קוסטוקיביץ' לשבור את הכללים ולקבל כרטיס אדום. ב-5 באוגוסט, במשחקו השני בליגה מול דניפרו מוהילב, המשיך כמחליף בדקה ה-70 וכבש שער ניצחון (תוצאה סופית: 2:1), שהפכה לניצחון הבכורה עבורו. מספטמבר 2017 עד סוף העונה לא עלה למגרש בגלל פציעה.
בעונת 2019 שיחק בקבוצת Energetik-BGU ממינסק והוכתר למלך השערים באליפות בלארוס עם 19 שערים, למרות העובדה שהמועדון סיים רק במקום ה -12 מתוך 16.
ב-23 בדצמבר 2019 חתם על חוזה עם צסק"א מליגת העל הרוסית.
ב-27 בפברואר 2022 הושאל לחצי עונה לראקוב צ'נסטוחובה מליגת העל הפולנית.
בספטמבר 2022 הושאל למכבי פתח תקווה מהליגה הלאומית. ב-12 בספטמבר כבש את שער הבכורה במדי המועדון במשחק ליגה נגד הפועל ראשון לציון.
בנבחרת
ב-1 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הנוער של בלארוס במשחק בטורניר המוקדמות של אליפות אירופה 2019 מול יוון (0: 2) כשעלה כמחליף במחצית השנייה.
טרזן
טרזן (באנגלית: Tarzan) הוא דמות ספרותית, גיבור סדרת ספרים פרי עטו של הסופר אדגר רייס בורוז.
ביוגרפיה
טרזן הוא ילד אנגלי שננטש בג'ונגל אפריקאי של קונגו בסוף המאה ה-19, לאחר שהוריו נהרגו על ידי קופי אדם (מגזע שבורוז המציא). אחת מהקופות אימצה את הילד וגידלה אותו כאחד הקופים. צורת גידולו העניקה לו יכולות פיזיות העולות על אלו של טובי האתלטים. משבגר נעשה טרזן למנהיגו של שבט הקופים וכן למנהיגן של חיות אחרות.
שמו האנגלי הרשמי של טרזן הוא ג'ון קלייטון השלישי, לורד גרייסטוק, אך על זהותו כאדם וייחוסו למד רק בבגרותו, כאשר פגש לראשונה כמה מבני מינו שנקלעו לג'ונגל, ביניהם ג'יין, לימים אהובתו.
מאוחר יותר עבר טרזן הרפתקאות שונות, בג'ונגלים באפריקה ומחוצה להם.
את הרעיון לספר שאל בורוז מ"ספר הג'ונגל" של רודיארד קיפלינג ומסיפורים שקרא על אנשים שנקלעו לג'ונגל. הסיפור הראשון יצא לאור ב-1912, פורסם תחילה בחוברת סיפורי מתח בשם "אולסטורי" ושנתיים לאחר מכן הופיע בספר ועל אף הביקורות הקשות שנמתחו על סגנונו ורדידותו, זכה להצלחה מיידית. את ההצלחה נהוג לייחס לפנטזיה האנושית, שהיא נחלתם של מבוגרים וילדים כאחד, לשוב אל גן העדן האבוד, לגלות יכולות גופניות המאפשרות להתגבר על קשיי הטבע ולמצות תכונות אנושיות אציליות.
טרזן בספרים
הספרים המקוריים בסדרה הם:
כמו כן יצאו לאור גם ספרים נוספים שהשתמשו בדמות של טרזן כגון "עלילות טרזן בארץ ישראל" וחוברות קומיקס שונות.
טרזן במדיות אחרות
טרזן הוסרט לקולנוע ולטלוויזיה פעמים רבות, כאשר הסרטים הראשונים היו סרטים אילמים נאמנים במידה רבה למקור הספרותי. החל משנות ה-30 החלו להופיע הסרטים המדברים הראשונים בכיכובו של ג'וני וייסמילר, כשלצידו הופיעה לעיתים קרובות השימפנזה המכונה צ'יטה. סדרת סרטים זו נמשכה עד שנות ה-60.
בשנת 1960 פורסמה בעיתון הילדים הארץ שלנו סדרת סיפורים בהמשכים בשם "טרזן ותעלומת האטום", המשתמשת בדמותו של טרזן, אותה כתב פנחס שדה, תחת השם הבדוי "יריב אמציה"; אותו עיתון פרסם באותה עת סדרת קומיקס בהמשכים על טרזן, באיור הצייר דניאל פלנט.
משנת 1976–1984 הופיע טרזן בטלוויזיה בסדרת אנימציה שנקראה, "Tarzan, Lord of the Jungle", בהפקת חברת CBS האמריקנית. הסדרה נצמדה למקור הספרותי ופרקיה גם שודרו בתחילת שנות השמונים בישראל. ב-1984 יצא סרטו של יו הדסון, גרייסטוק: האגדה של טרזן מלך הקופים המבוסס על הספר הראשון בסדרה בכיכובם של כריסטופר למברט ואנדי מקדואל. בשנת 1999 הופיע טרזן בסרט האנימציה, טרזן, מבית חברת וולט דיסני. בשנת 2005 יצא טרזן 2 המהווה פריקוול לסרט הראשון.
בשנת 2004 הועלה מחזמר חנוכה "טרזן וג'יין" בו שיחקו יהודה לוי ויעל בר זוהר בתפקיד טרזן וג'יין, וטל מוסרי שיחק את התפקיד של צ'יטה השימפנזה. בשנת 2005 עלה המחזמר פעם נוספת, הפעם בכיכובם של גיא אריאלי, ויעל דואני בתפקיד טרזן וג'יין. בשנת 2023, המחזמר הועלה פעם נוספת, הפעם בכיכובם של רועי עוז, ומיכל וויזמן בתפקיד טרזן וג'יין
בשנת 2007 יצאה סדרת טלוויזיה חדשה על טרזן מבית דיסני בשם, "אגדת טרזן", שמספרת על הרפתקאותיהם של טרזן וחבריו לאחר הסרט הראשון.
בשנת 2016 יצא סרט הפעולה האגדה של טרזן בכיכובו של אלכסנדר סקארסגארד כטרזן ומרגו רובי כג׳יין; כמו כן משחקים בסרט סמואל ל. ג'קסון וכריסטוף ואלץ.
האח הגדול (תוכנית טלוויזיה דנית)
האח הגדול דנמרק הייתה הגרסה הדנית לתוכנית המציאות הבין-לאומית האח הגדול שנוצרה על ידי המפיק ג'ון דה מול, ב-1997. המופע עוקב אחר מספר מתחרים, המכונים הדיירים, שמבודדים מהעולם החיצון במשך תקופה ארוכה בבית שנבנה במיוחד עבור כך. בכל שבוע, אחד הדיירים מודח על ידי הציבור בהצבעה, כאשר הדייר האחרון שנותר זוכה בפרס במזומן.
התוכנית שודרה ב-Danmark TV בין 28 ינואר 2001, ל-1 אפריל 2006. שודרו 3 עונות רגילות, אחת למפורסמים (VIP) ואחת ל"כוכבים", לפני סיום התוכנית ב-2006.
ב-30 ינואר 2012 ערוץ 5 השיק מחדש את שידור האח הגדול לעונה רביעית. העונה החמישית שודרה ב-2013, והשישי והאחרונה ב-2014, שהסתיימה ב-27 באפריל 2014.
אימות זהות
אימות (באנגלית: Authentication) הוא מושג באבטחת מידע וקריפטוגרפיה ומשמעו פעולה שנועדה לאשר תקפות פיסת מידע שישות כלשהי טוענת לאמיתותה. האימות כרוך לרוב בצורה אחת או יותר של אמצעי זיהוי כמו תעודה מזהה, בדיקת הרשאה או בדיקת אותנטיות אתר אינטרנט באמצעות תעודת מפתח ציבורי. אימות יכול להיות גם תיארוך ממצא ארכאולוגי, אישור בעלות על נכס או יצירה או אישור שמוצר עומד בהבטחות היצרן המופיעות על האריזה או בתעודת האחריות.
אימות מתחלק לשלוש קטגוריות עיקריות : פעולת אימות אלקטרונית שמתבצעת בהיקף רחב החל מהרבע האחרון של המאה העשרים היא זו המשמשת למשיכת כספים ממכשיר בנק אוטומטי. לזיהוי המושך משמש שילוב של שני אמצעים: כרטיס מגנטי שעליו מוטבע זיהוי של המושך, והקשה של סיסמה הידועה רק למושך. גנבה של רק אחד משני אמצעים אלה אינה מאפשרת התחזות.
אימות רב-שלבי
כאשר רמת הודאות הנחוצה עבור האימות נמוכה, נהוג להסתפק באמצעי זיהוי אחד בלבד. לדוגמה, בשעון נוכחות משתמשים בדרך כלל בכרטיס מגנטי בלבד עבור האימות. בכניסה לאתרי אינטרנט רבים, ובכלל זה ויקיפדיה, די בהקלדת זיהוי משתמש וסיסמה, ואין צורך באמצעי זיהוי פיזי. אך כאשר נחוץ אימות ברמת ודאות גבוהה יותר, ניתן להשתמש באימות רב-שלבי שבו משלבים מספר אמצעי אימות השייכים לשתיים או יותר מהקטגוריות המנויות. לדוגמה, בהתחברות לחשבון גוגל ניתן להשתמש באימות דו שלבי הדורש מהמשתמש להקליד סיסמה (קטגוריית ידיעה) ובנוסף להפגין ידיעת מספר אקראי שנוצר באמצעות אפליקציית אבטחה (קטגוריית שייכות).
אימות על ידי סיסמה
אמצעי האימות הנפוץ ביותר הוא אימות על ידי סיסמה. היתרון בשימוש בסיסמאות הוא שהן זולות וניתנות להפצה בקלות. מנגד, ישנם מספר חסרונות בשימוש בסיסמאות:
בעיה נוספת הכרוכה בשימוש בסיסמאות היא אחסון הסיסמאות. כאשר מאחסנים את הסיסמאות בקובץ אחד נוצרת לנו בעיה של. ניתן לפתור זאת על ידי שימוש בגיבוב ו"ניפוח סיסמה (salting).
אימות ביומטרי
על מנת להשתמש במאפיין ביומטרי לאימות זהות, על המאפיין לעמוד במספר תנאים :
היתרון באימות ביומטרי הוא שהמאפיין המשמש לאימות נמצא כל הזמן על המשתמש. מנגד, ישנם מספר חסרונות :
רחוב מאה שערים
רחוב מאה שערים הוא רחובה הראשי של שכונת מאה שערים בירושלים. הרחוב נמתח מכיכר השבת עד רחוב שבטי ישראל וחוצה את השכונה ממערבה ועד מזרחה. הוא מהווה את גבולה הצפוני של השכונה, מצפון לו שכונת בית ישראל.
שליש הרחוב המערבי רחב יחסית ובעבר הייתה התנועה בו דו-סטרית. הקטע שמפינת רחוב חבקוק מזרחה עד סוף הרחוב נעשה צר, מדרכותיו צרות מאוד, ומתאפשרת בו תנועת רכב רק בכיוון אחד. כיוון הנסיעה ברחוב, כמו גם מספרי הבתים בו ידעו שינויים: בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל החל הרחוב במזרחו, מספרי הבתים החלו בפינת רחוב שבטי ישראל והסתיימו בכיכר השבת. גם כיוון התנועה היה בהתאם ממזרח למערב. לאחר קום המדינה השתנה כיוון התנועה ושונה סדר מספרי הבתים כך שיתחיל במערב הרחוב. על בתים אחדים מתנוססים עדיין שלטי הרחוב האליפטיים בעלי מספר שאינו תואם. חלק מהרחוב נקרא בתקופת המנדט רחוב גאולה.
רוברטו פירמינו
רוברטו פירמינו ברבוזה דה אוליביירה (בפורטוגזית: Roberto Firmino Barbosa de Oliveira; נולד ב-2 באוקטובר 1991 במסייאו) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ באל-אהלי ונבחרת ברזיל.
אנמיה
אָנֶמְיָה (Anemia, בעברית: מִעוּט דָּם) היא שם כולל לכמה מחלות שהמשותף לכולן: תכולה נמוכה של המוגלובין בדם או חסר בתאי דם אדומים שיכולים לשאת את ההמוגלובין, מה שגורם לאספקה ירודה של חמצן לרקמות הגוף. זהו המצב ההמטולוגי השכיח ביותר והוא מופיע בכל קבוצות הגילים.
סוגי אנמיה
ניתן לחלק את מחלות האנמיה על פי מנגנון היווצרותן:
רוברטו פירמינו
קריירת משחק
פירמינו החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של פיגיירנסה, אליה הצטרף בשנת 2008, כשהיה בן 17. בגילאי הנוער שימש בעיקר כקשר אחורי. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת רשם ב-24 באוקטובר 2009, מספר שבועות לאחר יום הולדתו ה-18, כשעלה כמחליף בהפסד הביתי 1–2 לפונטה פרטה במסגרת ליגת המשנה הברזילאית. כשלושה חודשים אחר כך כבר צורף באופן קבוע לסגל הקבוצה הבוגרת. בסיום עונת בליגת המשנה, העפילה פיגיירנסה חזרה לליגה הבכירה לאחר היעדרות של שתי עונות. פירמינו תרם שמונה שערי ליגה ב-36 הופעות בדרך למקום השני בליגה.
בדצמבר 2010 חתם פירמינו בקבוצת הופנהיים מהבונדסליגה, והצטרף אליה כחודש לאחר מכן. את הופעת הבכורה שלו ערך חודש לאחר מכן כשנכנס כמחליף בדקה ה-75 בהפסד קבוצתו למיינץ במסגרת הבונדסליגה. ב-16 באפריל 2011 הבקיע את שערו הראשון במועדון בניצחון נגד איינטרכט פרנקפורט. הוא הספיק לערוך 11 הופעות ליגה במהלך עונת, ולכבוש שלושה שערים.
החל מעונת, הפך פירמינו לחלק חשוב ממערך הקישור בהופנהיים. החל מאותה עונה הוא פתח כמעט בכל משחקי הליגה של הקבוצה, והיה לבורג מרכזי בקבוצה. לשיא פריצתו הגיע פירמינו בעונת, בה הוא כבש 16 שערי ליגה ב-33 הופעות, ובכך היה למלך שערי הליגה של קבוצתו באותה עונה, ורביעי בכל הבונדסליגה. על הישגיו אלו זכה פירמינו בתואר פריצת העונה בבונדסליגה.
אנמיה
ייצור מופחת או לקוי של המוגלובין או תאי דם אדומים
לאנמיות מסוג זה יכולות להיות מספר סיבות הכוללות:
דפורטיבו סאפריסה
דפורטיבו סאפריסה הוא מועדון כדורגל קוסטה ריקאי מהעיר סן חוסה, בירת קוסטה ריקה, ומשחק בליגת העל הקוסטה ריקאית החל משנת 1949.
המועדון נוסד בשנת 1935, משחק בצבעי בורגונדי ולבן, ומארח את משחקיו באצטדיון ריקרדו סאפריסה איימה השוכן בבירה. המועדון נחשב לגדול ביותר מבין המועדונים בעיר, וזוכה לאהדה נרחבת ברחבי המדינה, ולא רק בתחומי הבירה. המועדון נקרא על שמו של אחד ממקימיו, ריקרדו סאפריסה.
סאפריסה היא הקבוצה המעוטרת ביותר בקוסטה ריקה, עם 36 זכיות באליפות, כולל שש זכיות רצופות בתואר בשנות ה-70 של המאה ה-20. כמו כן, זוהי אחת הקבוצות המצליחות ביותר תחת קונפדרציית CONCACAF, עם שלוש זכיות וארבע סגנויות בגביע CONCACAF לאלופות, וחמש זכיות באליפות מרכז אמריקה לקבוצות. היא רשמה הישג בינלאומי נכבד כאשר סיימה במקום השלישי באליפות העולם למועדונים 2005. הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל בחרה בה לקבוצה הטובה ביותר של המאה העשרים ב-CONCACAF.
ההקמה כמועדון נוער (1935 - 1947)
בשנת 1935 החזיק רוברטו פרננדס במועדון כדורגל בשכונה בעיר סן חוסה. פרננדס, שהיה עובד בחנות נעליים הציע לרשום קבוצה שתתחרה בתחרויות הכדורגל המקומיות, בייחוד בגילאי הילדים והנוער. ההבטחה לסיוע מצדו של ריקרדו סאפריסה, כדורגלן ומאמן נערץ במדינה, הביאה את פרננדס לקרוא למועדון על שמו, וכך נוסד המועדון רשמית תחת השם דפורטיבו סאפריסה ב-16 ביולי באותה השנה.
בליגת הילדים שהחלה כחודשיים לאחר מכן, סיימה הקבוצה במקום השני, ושנה לאחר מכן זכתה באליפות. סגל הקבוצה הלך והתרחב, וכך הילדים שהתבגרו החלו לשחק כקבוצת נוער, ומצטרפים חדשים הרחיבו את סגל קבוצת הילדים. שתי הקבוצות זכו באליפויות במקביל, ב-1938 וב-1940.
קבוצת הנוער של סאפריסה הייתה הראשונה בשכבת הגיל הזו היוצאת למסע משחקים מחוץ למדינה, וחזרה בלתי מנוצחת מסבב משחקים באל סלוודור. לאחר ששחקני הנוער הגיעו לגיל בוגרים, הוחלט כי המועדון יתחרה גם בקטגוריית הבוגרים, ובשנת 1946 סיימה הקבוצה כסגנית האלופה בליגה השלישית.
בסך הכול בין השנים 1935–1947, השיגה סאפריסה 11 אליפויות עם קבוצת הילדים ותשע עם קבוצת הנוער.
עלייתה של הקבוצה הבוגרת (1947 - 1959)
סאפריסה, שזכתה לכינוי לוס מוראדוס (הסגולים) עוד בגילאי הנוער, החלה להתפתח כקבוצת בוגרים בליגה השלישית. תחת ניהולו המקצועי של חוסה חואקין גרסיה, רשמה הקבוצה עונה מושלמת בליגה השלישית ב-1947, כאשר ניצחה בכל 22 משחקיה, עם פער שערים של 116–13.
הקבוצה החלה לצבור קהל אוהדים, וב-15 במאי 1948 הוחלט על הרחבת הארגון. מועצת המנהלים של הארגון נוסדה באותו היום, וריקרדו סאפריסה עצמו נבחר להוביל את המועדון כנשיא. באותה שנה שיחקה הקבוצה בליגת המשנה וסיימה את העונה הסדירה ללא הפסדים. על אף שהפסידה לסוסיאדד חימנסטיקה אספניולה סן חוסה (נועלת הטבלה בליגה הבכירה) בתום שלושה משחקי גמר, העפילה הקבוצה לליגת העל הקוסטה ריקאית תחת הזמנה של התאחדות הכדורגל.
בשנת 1950 זכתה הקבוצה בגביע המקומי, שהיה לתואר הראשון שלה כקבוצה בוגרת. שנתיים לאחר מכן, ב-1952, זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה, והמשיכה לזכייה שנייה ברציפות עונה לאחר מכן. האליפות השלישית והאחרונה באותו העשור הושגה ב-1957.
בשנת 1959 יצאה הקבוצה למסע משחקים ברחבי העולם, שהחל בשלהי חודש מרץ ונמשך עד לאמצע חודש יוני. הקבוצה רשמה במהלך המסע 22 משחקים בתשע מדינות שונות (האנטילים ההולנדיים, ארובה, ונצואלה, אוסטריה, ישראל, הונג קונג, אינדונזיה, אוסטרליה וניו זילנד). במהלך המסע ניצחה 14 פעמים, הפסידה שבע ומשחק אחד הסתיים בשוויון. בביקורה בישראל גברה סאפריסה 1–0 על מכבי חיפה וסיימה בשוויון 1–1 מול הפועל תל אביב.
ההתבססות כקבוצת פאר מקומית ויבשתית (1960 - 1999)
סאפריסה החלה להתבסס כקבוצת פאר מקומית, עתירת זכיות והישגים. בשנות ה-60 זכתה הקבוצה בשש אליפויות, שני גביעים ותואר סופר קאפ אחד. בעשור הבא קבעה את שיא האליפויות הרצופות בתולדות הליגה, עם שש זכיות בין 1972 ל-1977. כמו כן, זכתה הקבוצה להצלחה יבשתית כאשר השיגה שלוש פעמים את הזכייה באליפות מרכז אמריקה לקבוצות.
המועדון ירד מעט מגדולתו בתחילת שנות ה-80. פרישתו של הנשיא ריקרדו סאפריסה הביאה לירידה יחסית בהישגים, כאשר הקבוצה התקשתה במפעלים היבשתיים וזכתה באליפות מקומית בודדת ב-1982. עם זאת, לקראת סוף העשור התאוששה הקבוצה והשיגה שני תוארי אליפות רצופים ב-1988 וב-1989.
שנות המשבר הכלכלי (2000 - 2003)
בסיומן של שנות התשעים המוצלחות, נקלעה הקבוצה למשבר כלכלי שאיים על הישגיה המקצועיים. הקבוצה צברה חובות, בין היתר עקב השקעות כושלות בפרויקטים, ואף נאלצה לעכב תשלומים לשחקניה.
חוסר היציבות הכלכלית תורגמה גם לחוסר יציבות מקצועית. בין 2000 ל-2003 עמדו על הקווים תשעה מאמנים שונים, והקבוצה התקשתה להגיע להישגים.
עד לשנת 2003 התקרבה הקבוצה לפשיטת רגל ולפירוק. בנוסף, באותה שנה הוכרז על הדחתו של נשיא המועדון על ידי מועצת המנהלים בעקבות ליקויים ואי-סדרים שנמצאו בקרב ההנהלה. במרץ 2003 נרכש המועדון על ידי איש העסקים חורחה ורגארה, הבעלים של קבוצת גוודלחרה המקסיקנית ומי שזמן קצר לאחר מכן ירכוש גם את צ'יבאס ארצות הברית ויהפוך אותה לקבוצה ב-MLS.
עידן ורגארה (2003 - 2011)
רכישתו של המועדון על ידי ורגארה החלה את אחת התקופות המוצלחות בתולדותיו. השינוי החל בהקמת משטח דשא סינתטי באצטדיון, והמשיך במדים ללא נותנת חסות ראשית למשך שלוש שנים, וכן בקביעת נוהל של סגל המורכב מקוסטה ריקאים בלבד. לתפקיד המאמן התמנה הרנן מדפורד, מיד לאחר פרישתו ממשחק במדי המועדון. מדפורד הוביל את הקבוצה לזכייה בטורניר האפרטורה של עונת, שהבטיח לה את ההעפלה הקבוצה לגמר העונתי מול ארדיאנו. בגמר ניצחה סאפריסה 3–2 בסיכום שני מפגשים בדרך לזכייה באליפות ה-23 בתולדותיה. כמו כן באותה השנה זכתה הקבוצה בפעם החמישית באליפות מרכז אמריקה (2003), והעפילה לגמר גביע CONCACAF לאלופות בפעם השלישית בתולדותיה (הפסידה לבת ארצה אלחואלנסה).
בשנת 2005 זכתה הקבוצה בגביע CONCACAF לאלופות בפעם השלישית בתולדותיה. היא העפילה לגמר לאחר טורניר דרמטי שבו הדיחה את קנזס סיטי ויזארדס בהארכה ברבע הגמר ואת מונטריי בדו-קרב בעיטות עונשין בחצי הגמר. בגמר פגשה את אוניברסידד נסיונל המקסיקנית וגברה עליה 3–2 בסיכום שני המפגשים (סאפריסה ניצחה 2–0 בבית והפסידה 2–1 בחוץ). בכך, סגר מדפורד מעגל לאחר שהיה שותף לזכייתה הראשונה של סאפריסה בתואר כשחקן ב-1993. זכייתה של סאפריסה הייתה האחרונה של קבוצה שאינה מקסיקנית בתואר במשך 17 שנים, עד סיאטל סאונדרס ב-2022.
בעקבות הזכייה השתתפה הקבוצה באליפות העולם למועדונים 2005. היא גברה על סידני 1–0 ברבע הגמר משער של כריסטיאן בולאניוס, ובחצי הגמר נכנעה 3–0 לליברפול. במשחק על המקום השלישי פגשה סאפריסה את אל-איתיחאד והובילה משער של אלבארו סבוריו, אך נקלעה לפיגור 2–1 במחצית השנייה. בדקה ה-85 השלים סבוריו צמד, וארבע דקות לאחר מכן העניק לה רונלד גומס ניצחון 3–2 ואת המקום השלישי בטורניר.
בעונות (עדיין תחת המאמן מדפורד) ו- (תחת המאמן ז'וסטין קמפוס) זכתה הקבוצה בשתי אליפויות נוספות, תוך שהיא זוכה בכל ארבעת טורנירי האפרטורה והקלאוסורה ששוחקו בשתי עונות אלה. בסיום עונת האליפות השנייה ברציפות, הוחלט על ידי ההתאחדות לא להעניק אליפות עונתית אחת אלא תואר אליפות נפרד לכל טורניר (כך שבכל שנה הוכרזו למעשה שתי אלופות). בכך, הייתה סאפריסה לאלופה האחרונה עד כה בפורמט העונתי המלא.
סאפריסה, האלופה המכהנת, זכתה באליפות החורף של 2007 ובכך השלימה זכייה שלישית ברציפות באליפות, והעלתה את מניינן ל-26. ב-2008 העפילה לגמר גביע CONCACAF לאלופות בפעם החמישית בתולדותיה, אך הפסידה את התואר לפצ'וקה המקסיקנית עם הפסד 3–2 בסיכום המפגשים. באותה השנה זכתה בשני הטורנירים המקומיים (החורף והקיץ) והוסיפה שתי אליפויות נוספות למאזנה.
אנמיה
הרס של כדוריות אדומות או אובדן דם
באנמיות מסוג זה ייצור כדוריות הדם תקין ואילו הבעיה היא בהרס של תאי דם או בדימום.
דפורטיבו סאפריסה
עידן ורגארה (2003 - 2011)
בשנת 2011 החליט הבעלים ורגארה לא להשקיע יותר במועדון, ובכך הסתיימה תקופתו כנשיא סאפריסה. בתקופת כהונתו בין 2003 ל-2011 השיגה סאפריסה הצלחה מקומית ויבשתית רבה, ובסך הכול עמד מאזנה על שבע אליפויות, זכייה ושתי סגנויות בגביע CONCACAF, וכן זכייה ושתי סגנויות באליפות מרכז אמריקה לקבוצות, והמקום השלישי באליפות העולם למועדונים.
אנמיה
קבוצות סיכון
תינוקות וילדים הם בסיכון מוגבר ללקות באנמיה. בישראל ההמלצה היא לתת מגיל 4 חודשים תוספת ברזל כדי למנוע זאת. גם קשישים וחולים במחלות כרוניות לוקים יותר באנמיה. בנוסף חולים במחלות מעיים נוטים לחלות במחלה עקב חוסר ספיגה טובה של ברזל, חומצה פולית ו-B12 לכן הטיפול יכלול במקרים רבים מתן ברזל בזריקות ולא דרך מערכת העיכול. בהשוואה לגברים, נשים בכלל ונשים בהריון בפרט, נוטות יותר לפתח אנמיה מחוסר ברזל עקב עליה בנפח הדם.
דפורטיבו סאפריסה
עידן הוריסונטה מוראדו (2011 - )
עם החלטתו להפסיק את התמיכה במועדון, מכר ורגארה את זכויותיו לקבוצת הוריסונטה מוראדו (האופק הסגול), שהורכבה מרשימה של אנשי עסקים, והפכה למעשה לשולטת בקבוצה החל מאפריל 2011.
אנמיה
קבוצות סיכון
קבוצה נוספת אשר בסיכון היא קבוצת הצמחונים והטבעונים. בארצות המערב, אנשים רבים חיים במדינות אשר בהן מסורת האוכל בנויה כך שמרכיב עיקרי בתזונה הוא בשר, בשונה מהמזרח, שם התזונה מבוססת בעיקר על סויה ואורז. במערב, אנשים רבים שמפסיקים לאכול בשר, אינם משנים לחלוטין את תזונתם כך שתתבסס על סויה, ולכן אינם מקבלים מספיק חלבונים וברזל כמו אחיהם במזרח. לפיכך חלק מהצמחונים במערב הם אנמיים.
דפורטיבו סאפריסה
עידן הוריסונטה מוראדו (2011 - )
לקבוצה לקח זמן לחזור להישגיות, והתואר הראשון בעידן קבוצת הניהול החדשה הגיע ב-2013, כאשר הקבוצה זכתה בגביע הקוסטה ריקאי (במהדורתו הראשונה מאז 1996, והשלישית בלבד מאז 1977). לקראת טורניר הקיץ של 2014 התחזקה הקבוצה בשחקנים הבינלאומיים האנסל אראוס, מרווין אנגולו, היינר מורה ודניאל קולינדרס, וכן בזרים בולטים ובהם אדולפו מצ'אדו, קרלוס סאוסדו ולואיס מיצ'ל. המאמן רונלד גונסאלס הוביל את הקבוצה לאליפות בסיום הטורניר, שהייתה הראשונה שלה מאז הטורניר המקביל ב-2010. הזכייה באליפות הייתה נקודת ציון דרך עבור המועדון. הייתה זו האליפות השלושים בתולדותיה של סאפריסה, ובכך הפכה לשיאנית הזכיות בתואר (עקפה את אלחואלנסה עם 29 זכיות), וכן הייתה לקבוצה הראשונה ב-CONCACAF הזוכה בשלושים אליפויות מקומיות. בחלקיו הראשונים של טורניר החורף של אותה השנה, פוטר גונסאלס וז'וסטין קמפוס חזר לקדנציה נוספת על הקווים. בהובלתו, השלימה הקבוצה זכייה שנייה באליפות באותה השנה.
אנמיה
אבחון אנמיה
הסימפטומים אינם ספציפיים והם מבטאים את הירידה באספקת הדם והחמצן לרקמות ולאיברים השונים בגוף. בדרך כלל האדם שסובל מאנמיה יתלונן על:
דפורטיבו סאפריסה
עידן הוריסונטה מוראדו (2011 - )
בשנת 2019, עם כוכב העבר של המועדון וולטר סנטנו על הקווים, השתתפה סאפריסה במהדורה השלישית של ליגת CONCACAF, וזכתה לראשונה בתולדותיה בתואר לאחר ניצחון בגמר כפול על מוטגואה מהונדורס. כמו כן הוא זכה עם הקבוצה בטורניר הקלאוסורה של 2020, ובאותה השנה הוביל את סאפריסה לגמר ליגת CONCACAF שני ברציפות, שם נכנעה לבת ארצה אלחואלנסה בתוצאה 3–2.
אנמיה
אבחון אנמיה
עיקר האבחון של אנמיה, וההבדלה בין סוגי האנמיה השונים נעשים באמצעות בדיקות דם. בדיקות הדם ששימושיות לאבחון האנמיה הן בדיקת רמת ההמוגלובין בדם (HGB) שתהיה נמוכה ברוב סוגי האנמיה, בדיקת חלקן היחסי של הכדוריות האדומות בנפח הדם - המטוקריט (HCT), בדיקת גודלן הממוצע של כדוריות הדם האדומות (MCV) שיכול להיות נמוך או גבוה בהתאם לסוג האנמיה, בדיקת מספר כדוריות הדם האדומות בנפח הדם (RBC) מספר תאי הדם מסוג רטיקולוציטים בדם (RET) ועוד. נוסף על כך להערכת אנמיה של חוסר ברזל יש צורך לדגום בדם ריכוז של חומרים שונים כגון: רמת ברזל, רמת חלבון הפריטין ורמת חלבון הטרנספרין. בדיקות נוספות שניתן לבצע על-מנת להעריך אנמיה הן בדיקה מיקרוסקופית של משטח דם ובמקרים חמורים או במקרים בהם קשה לבצע אבחנה ייבדק גם משטח של חומר שיישאב ממח העצם.
דפורטיבו סאפריסה
אסטאדיו נסיונל דה קוסטה ריקה
האצטדיון הלאומי הישן של קוסטה ריקה, שנחנך ב-1924, היה לאצטדיון הבית של ספאריסה בשנותיה הראשונות.
רוברטו פירמינו
קריירת משחק
ב-23 ביוני 2015, בזמן שפירמינו שהה עם נבחרתו בקופה אמריקה 2015, הגיעה קבוצתו להסכמה על מכירתו לליברפול האנגלית. ב-4 ביולי, כשבועיים לאחר מכן, הושלמה העסקה עם השלמת הבדיקות הרפואיות וקבלת רישיון העבודה של השחקן. סכום ההעברה הוערך בכ-41 מיליון אירו, ובכך הפך פירמינו לשחקן הייצוא היקר ביותר בתולדות הבונדסליגה, כשניפץ את שיאו של אדין דזקו (מוולפסבורג למנצ'סטר סיטי ב-2010, תמורת כ-37 מיליון אירו). פירמינו קיבל את המספר 11. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג כבר במחזור הראשון של עונת, כשעלה כמחליף ל-12 דקות בניצחונה של קבוצתו 0–1 על סטוק סיטי. בינואר 2016 כבש את שערו הראשון בליברפול בניצחון 1–4 על מנצ'סטר סיטי. פירימינו סיים את העונה כמלך הבישולים של הקבוצה עם עשרה בישולים. בתום העונה פתח בהרכב קבוצתו בגמר הליגה האירופית 2016, בו נוצחה ליברפול 1–3 על ידי סביליה.
אנמיה
טיפול
הטיפול במחלת האנמיה הוא בהתאם לגורם: באנמיה מחוסר ברזל - יינתן טיפול בברזל במינון גבוה. בחוסר בוויטמין B12 וחוסר בחומצה פולית הטיפול הוא מתן הוויטמינים. בחוסר בהורמון אריתרופויאטין יינתן תחליף של ההורמון, כדוגמת דרבופואטין אלפא (ארנספ). במקרי דימום, יש לעצור את הדימום. במקרים שלא ניתן לתקן את הגורם למחלה (כמו בתלסמיה) או במקרי אנמיה חמורים יינתן עירוי דם. באנמיה אפלסטית, בה מח העצם נפגע, לפעמים יצטרך החולה לעבור השתלת מח עצם לצורך ריפוי המחלה.
רוברטו פירמינו
קריירת משחק
לאחר שליברפול החתימה את השחקן מוחמד סלאח ביוני 2017 ונתנה לו את המספר 11, פירמינו קיבל את המספר 9.
בגמר ליגת האלופות 2018, פירמינו פתח בהרכב קבוצתו והשלים את כל 90 הדקות כאשר ליברפול הפסידה 3-1 לריאל מדריד. פירמינו גם נבחר לסגל המצטיינים של אופ"א בתחרות לעונה זו.
בעונה שלאחר מכן, ב--19 בינואר 2019, הבקיע פירמינו את השער ה -1000 של ליברפול באנפילד בעידן הפרמייר ליג במשחק שהסתיים בניצחון קבוצתו 4–3 על קריסטל פאלאס. ב-1 ביוני 2019, פירמינו פתח שוב בהרכב הקבוצה בגמר ליגת האלופות 2019 מול טוטנהאם, פירמינו שיחק 60 דקות עד שהוחלף, בסופו ליברפול ניצחה את המשחק 2-0 וזכתה בתואר.
ב-14באוגוסט 2019, פירמינו עלה מהספסל בגמר הסופר קאפ האירופי נגד צ'לסי ב -2019 במשחק בו ניצחה ליברפול 5–4 בפנדלים לאחר שהמשחק הסתיים בתוצאה 2-2 לאחר 120 דקות, כשפירמינו מבשל את שני השערים לסאדיו מאנה. פירמינו גם הבקיע את הפנדל הראשון בדו-קרב הפנדלים. ב-31 באוגוסט 2019 הפך פירמינו לשחקן הברזילאי הראשון שכבש 50 שערים בפרמייר ליג כשהבקיע את השער השלישי והאחרון בניצחון קבוצתו 0-3 על ברנלי.
בדצמבר 2019, במסגרת גביע העולם למועדונים הבקיע פירמינו את שער הניצחון בניצחון קבוצתו 2-1 בחצי הגמר מל מונטריי המקסיקנית. שלושה ימים לאחר מכן פירמינו כבש את שער הניצחון במשחק הגמר מול פלמנגו הברזילאית כשליברפול ניצחה בתחרות לראשונה אי פעם. פירמינו גם נבחר לאיש המשחק. בסיום אותה עונה בפרמייר ליג, עונת 2019/2020, זכה עם הקבוצה באליפות, פירמינו כבש תשעה שערים, הוסיף שמונה בישולים והיה שותף בכל 38 משחקי העונה.
בתום עונת 2022/2023 הודיעה ליברפול על פרידה מפירמינו. בסך הכל בשמונה שנים בקבוצה, כבש פירמינו 82 שערי ליגה ב-256 הופעות.
ב-4 ביולי 2023 חתם באל-אהלי מליגת העל הסעודית.
נבחרת ברזיל
ב-23 באוקטובר 2014 קיבל פירמינו את זימון הבכורה שלו לנבחרת ברזיל ממאמן הנבחרת דונגה, לקראת צמד משחקי ידידות מול ו. במשחק הראשון, מול טורקיה ב-12 בנובמבר, רשם פירמינו את הופעת הבכורה שלו, כשעלה כמחליף ל-17 דקות. במשחק השני מול אוסטריה שישה ימים אחר כך, כבש פירמינו את שער הבכורה שלו בנבחרת, בדרך לניצחונה של ברזיל 1–2.
דונגה זימן את פירמינו לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2015. פירמינו שותף בכל ארבעת משחקיה של ברזיל בטורניר, ולמעט משחק הפתיחה, בכולם פתח בהרכב. הוא אף כבש שער אחד, בניצחון 1–2 על בשלב הבתים, משחק שהבטיח לברזיל את ראשות הבית.
בשמינית מונדיאל 2018 כבש שער בניצחון 2:0 על מקסיקו.
במאי 2019 נכלל פירמינו בסגל נבחרת ברזיל לקראת קופה אמריקה ב-2019. פירמינו שיחק 90 דקות במשחק הגמר כשנבחרתו מנצחת 3-1 את נבחרת פרו ובכך זכתה בפעם התשיעית בטורניר.
חיים אישיים
פירמינו התחתן עם לריסה פריירה בעיר הולדתו ביוני 2017. לזוג שתי בנות. פירמינו זכה לכינוי החיבה "בובי" על ידי אוהדי ושחקני ליברפול - קיצור של שמו הפרטי "רוברטו".
בדצמבר 2016 נעצר פירמינו בגין נהיגה בשכרות. הוא נשפט בבית משפט בליברפול בפברואר 2017, הוטל עליו קנס בסך 20,000 ליש"ט ורישיונו נשלל לשנה.
מועדונים
נכון ל-3 ביוני 2023
נבחרת לאומית
נכון ל-3 ביוני 2023
דפורטיבו סאפריסה
אסטאדיו נסיונל דה קוסטה ריקה
האצטדיון, המונה כ-25 אלף מקומות, שימש את סאפריסה לאורך נקודות ציון חשובות בהיסטוריה שלה, בהן ההופעה הראשונה בליגה הבכירה, תוארי הגביע והאליפות הראשונים, וכן בכניסתה לזירה היבשתית.
סאפריסה עזבה רשמית את האצטדיון ב-1972, והוא נהרס סופית בשנת 2008.
אצטדיון ריקרדו סאפריסה איימה
בין השנים 1955–1956 החלה סאפריסה לחפש מיקום, תחילה למתחם אימונים עבור המועדון, ובהמשך לאצטדיון ביתי חדש בבעלותה. לאחר בחינתם של מספר מיקומים שונים, נרכש המיקום הנוכחי של האצטדיון על ידי הנשיא ריקרדו סאפריסה, ב-3 באוגוסט 1965. כשנה לאחר מכן הונחה אבן הפינה להקמת האצטדיון, שבנייתו נארכה כשש שנים.
ב-27 באוגוסט 1972 נחנך רשמית האצטדיון, שנקרא על שמו של סאפריסה, וכן נערך בו משחקם הראשון של הסגולים. במהלך שנות ה-80 עבר האצטדיון מספר תהליכי שיפוץ והרחבה שהגדילו את תכולתו, וכיום הוא האצטדיון השני בגודלו במדינה, שאף שימש לעיתים את נבחרת קוסטה ריקה.
בין השנים 2003 ל-2014, הוחלף הדשא הטבעי באצטדיון בדשא מלאכותי, אך החל מ-2015 חזר לדשא טבעי בטכנולוגיה גבוהה של ספיגת מים על ידי שכבות חול ואבנים.
בשל כינוייה של הקבוצה בשם אל מונסטרואו (המפלצות), זכה האצטדיון לכינוי לה קואבה דל מונסטרואו (מערת המפלצות).
יריבות
דפורטיבו סאפריסה היא אחת משלוש הקבוצות הגדולות של הכדורגל בקוסטה ריקה. יחד איתה אפשר למנות את אלחואלנסה ואת ארדיאנו.
לשלוש הקבוצות מספר גבוה וקרוב של אליפויות וסגנויות מקומיות (לקבוצה הרביעית בטבלת האלופות יש שש זכיות בלבד), והיריבות הספורטיבית בין השלוש הם המסקרנים והמכריעים בכדורגל הקוסטה ריקאי.
היריבות של סאפריסה עם אלחואלנסה זכתה לכינוי "קלאסיקו נסיונל" (או "קלאסיקו דל פוטבול קוסטריסנסה" - הקלאסיקו הלאומי או הקלאסיקו של הכדורגל הקוסטה ריקאי). מדובר בשתי הקבוצות האהודות ביותר במדינה, כאשר לפי סקרים שנערכו, כשמונים אחוזים מאוהדי הכדורגל במדינה הם אוהדי אחת משתי קבוצות אלו. המשחקים מול ארדיאנו, לעומת זאת, זכו לכינוי "קלאסיקו דל בואן פוטבול" (הקלאסיקו של הכדורגל הטוב).
סמל ומדים
צבעי המדים של הקבוצה בזמן הקמתה היו אדום ולבן. הם שימשו את המועדון לתקופה קצרה מאוד, עד שבתמיכתו של ריקרדו סאפריסה ובהשראת קבוצת הפולו של ברצלונה, הזמינה הקבוצה מדים בצבעי כחול ואדום. בזמן ייצור המדים החדשים בשנת 1937, התערבבו הצבעים בצדי המדים ויצרו גוון של סגול-בורגונדי, שהתחבב מאוד על בעלי התפקידים במועדון. בעקבות הסגנון והייחודיות של הצבע החדש, הוחלט להפוך אותו לצבע הרשמי של הקבוצה. באותו הזמן הוחלט שסמל המועדון יתנוסס על החזה במדים החדשים, ויהיה מורכב מהאות S בכתב בולט ובצבע לבן. האות באותו הסגנון משולבת גם בסמל המועדון הנוכחי.
בשנת 1987 דבק בקבוצה הכינוי המלווה אותה עד היום, "המפלצת הסגולה". מקור הכינוי מיוחס לעיתון הקוסטה ריקאי דיאריו אקסטרה. בדיווח על משחק דרבי אותו אירחה סאפריסה, תיאר הכתב כי ים האוהדים לובשי הסגול הקופצים יחד והרעש העצום שהם מייצרים, גרמו לו להרגיש כאילו נכחה במקום מפלצת בעלת אלף ראשים. הדבר התחבב על המועדון שאימץ את הכינוי. המפלצת הסגולה הפכה להיות הקמע של המועדון, ואף שולבה בסמל הקבוצה בעידן חורחה ורגארה, בין 2003 ל-2011.
ערבז
עַרְבָּז (שם מדעי: Centaurium) הוא סוג צמח ממשפחת הערבזיים הכולל כ-20 מינים. קיימים ארבעה מינים הצומחים בר בארץ ישראל.
על השם
הערבז נקרא "Centaurium" על שם כיירון, קנטאור מהמיתולוגיה היוונית שהתמחה בידע בעשבי מרפא. השם בעברית נקבע על ידי עמנואל לב בעקבות שם הצמח בשפה הסורית, בספרו "צמחי היהודים".
מאפיינים
מרבית מיני הערבז הם צמחים עשבוניים, חלקם חד-שנתיים או דו-שנתיים, וחלקם רב-שנתיים. הגבעולים לרוב זקופים. העלים ברוב המינים פשוטים ומנוגדים עם שפה תמימה. רוב המינים עם פריחה דמוית סוכך (למשל ערבז סוככני). הפרחים דו-מיניים ונכונים, והאבקה מתרחשת בסיוע חרקים כמו דבורים, עם 4–5 עלי כותרת ומספר תואם של אבקנים. הפרי הוא לרוב הלקט.
השושלת הארגאידית
השושלת הארגאידית (ביוונית:  Ἀργεάδαι) הייתה שושלת מלוכה אשר שלטה במוקדון החל מהמאה ה-8 לפנה"ס ועד 310 לפנה"ס. המלכים המפורסמים ביותר בשושלת זו הם פיליפוס השני ואלכסנדר הגדול. השושלת הגיעה אל קיצה עם רציחתו של אלכסנדר הרביעי, מלך מוקדון בידי קסנדרוס, והשלטון במוקדון עבר לידי השושלת האנטיפטרידית.
היסטוריה
השם "ארגאידי" משמעותו "מארגוס", דבר המעיד על מוצאם של בני השושלת. על פי יוסטינוס ואוסביוס, מייסד השושלת היה קרנוס, שהיה הראשון שאיחד את כל השבטים המוקדוניים לממלכה אחת. הרודוטוס לעומת זאת, מייחס את הקמת השושלת למלך פרדיקס הראשון, שנמלט מארגוס אל מוקדון וכבש את הארץ בעזרת אחיו.
לאנס גודן
לאנס קרטר גודן (באנגלית: Lance Carter Gooden; נולד ב-1 בדצמבר 1982) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת טקסס מאז 2019.
ביוגרפיה
גודן נולד בעיר טרל שבמחוז קאופמן השוכנת מזרחית לדאלאס שבטקסס. ב-2001 סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון של עיריית טרל. הוא סיים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת טקסס באוסטין עם תואר ראשון בלימודי ממשל. בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית לבחירת נציג המפלגה שיתמודד על ייצוג המחוז הרביעי בבית המחוקקים של טקסס, גבר על חברת בית הנבחרים של טקסס המכהנת בטי בראון.
עם היבחרו לבית הנבחרים של טקסס ב-2011, עסק גודן בעיקר בענייני תקציב מדינת טקסס. הוא כיהן בוועדת ההקצבות, בוועדה לענייני המחוז ובוועדת כללי הבית של בית הנבחרים. בבחירות הכלליות ב-2010 לא הציבה מולו המפלגה הדמוקרטית אף מועמד משום שהבחירות במחוז הרפובליקני הכבד אותו ייצג היו מעין "משחק מגור". במאי 2012 זכה שוב במועמדות המפלגה הרפובליקנית לבית הנבחרים של טקסס אחרי שגבר על יריבו בבחירות המקדימות סטיוארט שפיצר, ובבחירות הכלליות התתמודד בשנית ללא יריב דמוקרטי.
עם זאת, ב-4 במרץ 2014, שפיצר, שהתמודד בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית, גבר על גודן ונבחר למועמד המפלגה. ב-2016 זכה גודן בפעם השלישית במועמדות מפלגתו ושב לכהן בבית הנבחרים מ-2017 עד שנשבע אמונים לתפקידו בקונגרס של ארצות הברית. בבחירות 2018 בארצות הברית נבחר לייצג את מחוז הקונגרס החמישי של טקסס בבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שקיבל 62.7 אחוז מקולות הבוחרים. בקונגרס ה-116 מכהן גודן כחבר הוועדה לשירותים פיננסיים, שם משמש כסגן החבר הבכיר בוועדת המשנה של הוועדה לענייני שיכון, פיתוח קהילתי וביטוח.
ב-1 באוקטובר 2016 נישא גודן לאלכסה קאליגס, בת למשפחה בשריבפורט שבלואיזיאנה. ב-1 בפברואר 2018 חבקו את בנם הראשון.
רואלד אמונדסן
חקר הקוטב
בשנים 1897–1899 הצטרף למשלחת החקר הבלגית לאנטארקטיקה בהדרכתו של אדריאן דה ז'רלש במסעה הראשון. ספינת המשלחת, "בלגיקה", נתקעה בתוך שדה קרח ונאלצה להישאר במקום עד הפשרת הקרחון. כך הייתה המשלחת הבלגית הקבוצה האירופאית הראשונה שעברה חורף שלם באזור אנטארקטיקה על אף שלא תכננה לעשות זאת ולא הייתה מצוידת כראוי למטרה זו.
ב-1903, אחרי שהקדיש זמן ללימודים, אמונדסן הוביל בהצלחה משלחת חקר למעבר הצפון-מערבי, מעבר ימי בין האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט, דרך הארכיפלג הארקטי הקנדי. אמונדסן היה בכך לחוקר הראשון אשר עבר במעבר זה בין האוקיינוסים, וזאת לאחר מאות שנים של ניסיונות בלתי מוצלחים. במסעו זה ערך תצפיות שעל פיהן קבעו אנשי המדע את מקומו של הקוטב המגנטי הצפוני.
ב-1906 היה אמונדסן לאדם הראשון שעבר בספינה את ים הקרח הצפוני-מערבי לכל אורכו עד אלסקה.
בעקבות טענות האמריקאים רוברט פירי ופרדריק קוק כי הגיעו אל הקוטב הצפוני (שאינן מקובלות כנכונות היום) החליט אמונדסן לכבוש את הקוטב הדרומי.
ב-1910 הפליג מנורווגיה למסעו הגדול באונייה פֿראם ("קדימה"), שבה ניסה לפניו הגלאי פריטיוף ננסן להגיע לקוטב הצפוני, במשלחת הקוטב הדרומי. בינואר 1911 הגיע למפרץ הלווייתנים והקים מחנה. ב-20 באוקטובר 1911 יצא אמונדסן עם ארבעה מלווים בלבד, 4 מזחלות ו-52 כלבים, במסע לכיבוש הקוטב. אמונדסן תכנן בקפידה פרטים רבים בהכנות למסע. הוא לקח בחשבון את הנוחות הגופנית והנפשית של חברי המשלחת. אמונדסן עיצב את המגפיים, המעילים והבגדים של אנשי המשלחת, ובמקביל גם דאג למוראל גבוה עם מלאי של 3,000 ספרים, גרמופון ותקליטים. הכלבים שהוא בחר היו החזקים והמוצלחים ביותר מבין כלבי המזחלת. הוא ידע שבמקרה הצורך ניתן יהיה להאכיל את הכלבים בבשר כלבים ואף להאכיל בו את חברי המשלחת. אמונדסן היה במירוץ עם רוברט פלקון סקוט ומשלחת טרה נובה שיצא לאותה מטרה - לכבוש את הקוטב הדרומי. אמונדסן היה מצויד היטב והגיע אל המטרה ב-14 בדצמבר 1911, 33 ימים לפני סקוט. אמונדסן הקים שם אוהל קטן והניף את הדגל הנורווגי. זה הסימן אשר מצא סקוט כאשר הגיע אחריו לקוטב.
ב-1926 עבר בטיסה את הקוטב הצפוני כשטס מסבאלברד לאלסקה. הטיסה הייתה בספינת אוויר בשם "נורגה" (Norge; נורווגיה) שמומנה על ידי לינקולן אלזוורת' כשאחד הטייסים היה אומברטו נובילה. בכך היו האנשים הראשונים שטסו מעל הקוטב (ואולי אף הראשונים שהגיעו אליו אי פעם). שנתיים לאחר מכן, ב-1928, יצא נובילה למסע לקוטב הצפוני ועקבותיו נעלמו. אמונדסן יצא בראש אחת הקבוצות שיצאה לחפשו, אך עקבותיו ועקבות חמשת האנשים אשר השתתפו בקבוצה אבדו. אין מידע כיצד הם נספו. נובילה נמצא לאחר מכן חי.
ב-1928 העניק לו הקונגרס של ארצות הברית את מדליית הזהב של הקונגרס, העיטור האזרחי הגבוה ביותר של ארצות הברית.
הנצחה
על שמו של אמונדסן קרויים חוף אמונדסן; ים אמונדסן שלחופי אנטארקטיקה; מכתש באנטארקטיקה; והתחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט - תחנת מחקר אמריקאית הקרויה במשותף על שמם של אמונדסן וסקוט.
המשרתת מפסקוב
המשרתת מפסקוב היא האופרה הראשונה של רימסקי-קורסקוב, והוא תיקן אותה פעמיים, פעם אחת ב-1876, כשהוסיף פרולוג לאופרה, ופעם שנייה ב-1891, ללא הפרולוג ששוכתב לאחר מכן והפך ב-1898 לאופרה אחרת מאת אותו המלחין, האצילה ורה שלוגה. האופרה הוצגה בפריז בגרסתה השלישית ב-1909, עם פיודור חלאפין בתפקיד ראשי, ובימוי של סרגיי דיאגילב, תחת הכותרת איוון האיום.
עלילה
זמן: 1570.
מקום: פסקוב, מזנר פסקוב, נהר מדניה.
תמונה 1
הנסיכה אולגה, בתו של הנסיך טוקמאקוב, נמצאת בגן המנזר, וכך גם שתי המטפלות שלה, המספרות סיפורים על התנהגותו הנוראית של הצאר איוון בעיר הצמודה לפסקוב, נובגורוד. מיכאיל טוצ'ה, מנהיג המרד בפסקוב, אהוב על הנסיכה אולגה, אך היא מאורסת לניקיטה מטוטה. אחרי שמיכאיל ואולגה שרים דואט אהבה, מגיעים הנסיך טוקמאקוב וניקיטה. מיכאיל עוזב במהירות את המקום ואולגה מתחבאת. טוקמאקוב אומר לניקיטה שאולגה אינה בתו שלו, אלא ילדתה של גיסתו, ורה שלוגה. הוא לא יודע מי אביה האמיתי של אולגה.
אנשי פסקוב חוששים מפני זעמו של הצאר המתקרב לפסקוב. אולגה שרה שיר מנחם על כך שהיא תמצא את אביה, איך היא לא באמת יודעת על אותו אדם מסתורי. הקהל מתאסף ומריע לצאר בתהלוכה גדולה.
תמונה 2
במעונו של הנסיך טוקמאקוב, הצאר איוון מתנשא וכועס על טוקמאקוב ועל רעיונותיו על כך שהעיר מתנהגת באופן עצמאי לגמרי מחוקת הצאר. לאחר מכן, הצאר מבקש להכניס לחדר את הנסיכה אולגה. היא נכנסת, ושניהם מגיבים בצורה מוזרה זה למראה של זו. כאשר טוקמאקוב ואיוון נמצאים מאוחר יותר לבדם ומשוחחים, הצאר שואל על אולגה ולומד על זהותה של אמה. איוון מזועזע לגלות שורה שלוגה היא אמה של אולגה, ויחסו לעיר משתנה.
תמונה 1
ביער, אולגה ומיכאיל נפגשים לרגע רומנטי לבדם. לפתע ניקיטה ואנשיו מופיעים, מגרשים מהמקום את מיכאיל וחוטפים את אולגה.
תמונה 2
במחנה ליד הנהר, איוון ממשיך לחשוב על אולגה. הוא שומע שמועות שניקיטה חטף אותה אך שחרר אותה. כועס על החדשות האלה, איוון מזמן את אולגה, ופונה אליה בשם "אולגה איבנובה", רמז לגבי אביה האמיתי. אולגה מבקשת הגנה מניקיטה ושלא יעשה לה דבר. הצאר איוון אומר שהיא תילקח למוסקבה, והוא יבחר את החתן שלה. הוא אומר שכאשר מיכאיל המאהב שלה ייתפס, הוא יחיה, אך ייכלא. אולגה ממשיכה להתחנן לרחמים, ואומרת שתמיד סגדה למיכאיל מאז שהייתה צעירה. לפתע ניקיטה וכוחותיו תוקפים את מחנה הצאר. בזמן היריות, אולגה נורתה למוות. בסוף, מעל גופתה, איוון מגלה לאנשיו שהוא, למעשה, אביה של אולגה.
קישורים חיצוניים
האופרה המלאה בהפקת תיאטרון מריאינסקי.
תיאו והוגו
תקציר העלילה
תיאו (ג'ופרה קוט) והוגו (פרנסואה נמבוט) הם שני גברים הומואים שנפגשים לראשונה בחדר חושך בגיי בר. במהלך השעתיים שמיד לאחר מכן השניים לומדים להכיר אחד את השני, תוך כדי שהם הולכים ורוכבים על אופניים בצפון-מזרח פריז, מבקרים בבית חולים, נוסעים ברכבת התחתית של פריז ומשוחחים שם עם אחת הנוסעות, מבקרים בדירתו של אחד מהם, נפגשים עם מוכר בדלפק של מסעדת אוכל מהיר ועוד. עלילת הסרט מתרחשת בין השעות 4:27 לפנות בוקר לבין 5:59 בבוקר.
פרסים ומועמדויות
הסרט זכה במספר פרסים בינלאומיים, לרבות פרס הסרט הטוב ביותר ופרס השחקן הראשי הטוב ביותר, במספר פסטיבלי סרטים בינלאומיים, לרבות בברלין, שיקגו וסן דייגו.
ז'יגמונד אדם
ז'יגמונד אדם (בהונגרית: Ádám Zsigmond; אגייק, 19 ביוני 1906 – בודפשט, 25 במאי 1962) היה מורה ומחנך בולט ובעל השפעה יהודי-הונגרי, מארגן ומנהיג עיר הילדים ההונגרית הראשונה. הוא היה אחד האישים המשמעותיים ביותר של התנועה ההונגרית להגנה על ילדים במאה ה-20.
לפני המלחמה
ז'יגמונד אדם נולד במשפחה יהודית כבנם של מיהאי אדם, סוחר מוצרי קדרות ושל בטי שוורץ. הוא איבד את אביו כשהיה בן חמש, סיים את בית הספר היסודי בכפר הולדתו ולאחר מכן הלך לבית הספר חטיבת ביניים בטיספירד. ב-1926 קיבל תעודת הוראה בבתי הספר היסודיים בבודפשט. שלוש שנים לאחר מכן קיבל תעודת הסמכה במקצועות היסטוריה והונגרית לתיכון, במכללה להכשרת מורים. בשנת 1931, קיבל תואר בקולג' אפוני בפדגוגיה (הוראה) ובפילוסופיה ומנובמבר קיבל מישרה כמורה מחליף במכון המלכותי הממלכתי ההונגרי להוראה בצ'ורגו.
מהשנה שלאחר מכן לימד את השפה ההונגרית, היסטוריה, פיזיולוגיה וחינוך במכון להכשרת מורים של הקהילה היהודית האורתודוקסית של העיר מישקולץ. בתקופה זו פרסם לראשונה בכתב העת "הגנת ילדים" (Gyermekvédelem). משנת 1937 הועסק במכון הלאומי היהודי להכשרת מורים, תחילה כמורה מחליף ולאחר מכן ב-1938 קיבל מינוי למשרת מורה רגיל. הוא היה חבר ב:
ב-1939 נשא לאישה את ארז'בט פודור, שעבדה כמורה בבית ספר יסודי. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא היה כמעט שנתיים (תשעה עשר חודשים) במחנות שרות העבודה בחזית המזרחית באוקראינה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), שם ניספה אחיו. אחותה גורשה לאושוויץ, שם נרצחה.
בתי ילדים
לאחר המלחמה ראה כיעדו וכיעודו את איסוף הילדים הנטושים במדינה, עבורם ארגן בתי ספר פנימיות.
כתביו
פורסמו בכתבי העת:
הוא שם קץ לחייו בשנת 1962.
הנצחה
זכרו מונצח בבית האומנה Bátonyterenye (שנקרא בית האומנה ז'יגמונד אדם, מאז 17 באוקטובר 1987) ובעיר הילדים שופוניה (שנקרא עיר הילדים ז'יגמונד אדם, מאז 20 במאי 1989).
פורטנוי (להקה)
פורטנוי (לשעבר האחים פורטנוי) (באנגלית: PORTNOY ולשעבר The Portnoy Brothers) הם הרכב מוזיקלי בריטי-ישראלי שנוסד ב-2012 על ידי האחים שרולי (יליד 1990; שירה וגיטרה) ומנדי (יליד 1992; שירה וקלידים). אלבום הבכורה שלהם "למדו לאהוב" (Learn to Love), הופץ באופן עצמאי ב-23 בספטמבר 2016.
היסטוריה
שרולי ומנדי פורטנוי נולדו בעיר מנצ'סטר באנגליה ועשו עלייה לישראל מאוחר יותר בבגרותם. אביהם היה מנצח תזמורת שנהיה רב. כשהיו צעירים, ניגנו מוזיקה בנפרד והחלו לנגן ביחד בגיל 14.