cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Catch 22
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של אילי ב-6 בנובמבר 2016.
ילד הסוסים
ילד הסוסים (אנגלית: The Horse Boy) הוא ספר אוטוביוגרפי משנת 2009 מאת רופרט אייזקסון. הספר מספר את סיפורם של רופרט ואשתו כריסטין המחפשים אחר ריפוי עבור בנם האוטיסט, רואן.
בתחילה חיפשו ההורים דרכים שונות לעזור לבנם באמצעות בעלי מקצוע שונים, אך ראו כי אין בכך תקווה. באחד הימים לקח רופרט את בנו רואן לרכב על סוסה ושמה בטסי. החיבור שנוצר בין רואן לסוסה היה מיוחד והיא החלה לחולל אצלו שינוי. במטרה להמשיך את הריפוי באמצעות סוסים, טסו רואן והוריו למסע בערבות מונגוליה. הם החלו את מסעם ברכב מקרטע שקנו והמשיכו אותו על גב סוסים בחיפוש אחר שבטי שמאניזם מונגוליים העוסקים בריפוי באמצעות טקסים. המסע תועד והפך לסרט שיצא לאקרנים בשנת 2009.
אורי (זן קלמנטינות)
אוֹרי הוא זן קלמנטינות מצליח במיוחד, שפותח בישראל מהזן אור, שבתורו פותח מהזן אורה. למרות השימוש בשם קלמנטינה בקרב משווקים וצרכנים ישראליים, אורה הוא למעשה זן של מנדרינה ומשווק בחו"ל ככזה.
הזן אורי פותח במינהל המחקר החקלאי וולקני בראשון לציון בסיוע ענף ההדרים במועצת הצמחים והוא מצטיין במתיקותו, הוא חסר גרעינים, מתקלף בקלות ויש לו חיי מדף ארוכים. מפתחי הזן רשמו עליו זכויות במדינות האיחוד האירופי, כולל ספרד. הזכויות נרשמו לשלושים שנה החל מ-2013בספרד ניתנות זכויות שתילה לחקלאים המקומיים תמורת תשלום לפי עץ, תוך חישוב של שלושים שנות חיים לעץ. נכון ל-2013 הצטברו בספרד כחמישים מיליון יורו, שצריכים לעבור לידי הישראלים, אך סכסוך בין בעלי הזכויות, מינהל המחקר וולקני ומועצת הצמחים, מעכב העברת הכספים לישראל.
בישראל נטעו 46,000 דונם בעצים מהזן "אורי", נכון ל-2013, והם מהווים 24% מענף הקלמנטינות והנטיעות נמשכות.
טקומסה
טקומסה (באנגלית: Tecumseh; מרץ 1768 – 5 באוקטובר 1813) היה מנהיג ומצביא אינדיאני משבט השוני, ומנהיג "קונפדרציית השבטים הגדולה". טקומסה הוביל את הקונפדרציה במלחמה נגד ארצות הברית שנקראה "מלחמת טקומסה" על שמו, והיה בעל ברית של האימפריה הבריטית במלחמת 1812. הוא נהרג בקרב תיימז במהלך אותה מלחמה.
ילדות
טקומסה נולד על פי הידוע בחודש מרץ של שנת 1768. אביו היה פוקשינוואה (1720-10.10.1774), צ'יף שבט השוני. ידוע עליו מעט מאוד. אמו נקראה מאטוטאסקה (1738–1793), וגם עליה ידוע מעט מאוד. ספקולציות מאוחרות יותר טוענות שהיא הייתה בת לשבט הצ'רוקי, ויש אף הטוענים שהיא הייתה למעשה שבויה לבנה. מקום לידתו שנוי במחלוקת, אולם היה ככל הנראה באזור אוהיו, שבו החל השבט להתיישב רק זמן קצר לפני כן.
מלחמת העצמאות האמריקנית
במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית, תמכו בני השוני בכוחות האימפריה הבריטית שלחמו במורדים משלוש עשרה המושבות. עקב כך, משפחתו של טקומסה ספגה טלטלות רבות ונאלצה לעקור ממקום למקום בשל פעולות תגמול שערכו בני המושבות. בשנת 1783, כשהיה טקומסה בן 15, הסתיימה המלחמה, ובעקבות כך התגברה חדירת הלבנים לשטחים האינדיאניים. טקומסה הצטרף לקבוצות של בני השני שנהגו לפשוט על סירות מתיישבים ששטו במורד הנהר אוהיו. בהמשך הוביל טקומסה חבורת פושטים משלו והם הקשו מאוד על המסע בנהר.
המתיחות עם האמריקנים
טקומסה התיישב בסופו של דבר בעיר גרינוויל שבאוהיו. הוא גר קרוב לאחיו הצעיר טנסקאווטאווה ("הדלת הפתוחה"), אשר הפך במהרה למנהיג דתי שכונה "הנביא של השוני". טנסקאווטאווה משך אחריו קהל מאמינים ומעריצים שהיו ברובם אינדיאנים שנושלו מאדמותיהם בידי המתיישבים הלבנים. הא הטיף לחזור למסורות והמנהגים הישנים של האינדיאנים, ולדחיית המנהגים האירופיים. בשנת 1805, בעקבות התפרצות של מגפה, פתח טנסקאווטאווה בציד מכשפות, והקים לתחייה סיפורים עתיקים של בני הלנאפי שאבד עליהם הכלח, על אפוקליפסה שתשמיד את הלבנים. הוא הטיף לוותר על אלכוהול, וכן על בגדים ונשק בסגנון מערבי, והורה למאמיניו לשלם מעתה ואילך לסוחרים לבנים רק חצי מהערך של סחורותיהם. בשנת 1807 נאלץ טקומסה להיפגש עם נציגים אמריקאים כדי להבהיר להם שבני השוני חפצים בשלום עם הלבנים ורק מקיימים את צו הרוח הגדולה והנביא שלה. הוא הבטיח שטנסקאווטאווה עתיד לעבור בהמשך עם מאמיניו עמוק יותר לתוך השטח האינדיאני. כבר אז החל טקומסה לחשוב על אפשרות של הקמת קונפדרציה של שבטים אינדיאניים שתילחם בלבנים.
בשנת 1809, הצליח מושל אינדיאנה ויליאם הנרי הריסון, לשכנע מספר צ'יפים אינדיאנים לחתום על "אמנת פורט ויין" במסגרתה וויתרו האינדיאנים על 3 מיליון דונם של אדמה לטובת ארצות הברית. לא הייתה זו אדמה של שבט השוני, אולם טקומסה נבהל מאוד מהוויתור המסיבי. הוא עבר ברחבי אוהיו ואינדיאנה, והטיף בקרב השבטים האינדיאנים להתנגד להסכם. עם זאת, באותו שלב הוא לא העז להתעמת ישירות עם ארצות הברית. בהמשך, טקומסה נפגש עם הריסון ודרש ממנו לוותר על ההסכם. הריסון סרב. בסיועו של אחיו, שהיה אז כבר מנהיג דתי ידוע, טקומסה הפך למנהיג של "קונפדרציית השבטים הגדולה" או "קונפדרציית טקומסה", שכללה שבטים רבים שהתאחדו למלחמה נגד הלבנים. כוחות הקונפדרציה כללו בערך 5,000 לוחמים, ובסיסה היה בעיירה טיפקאנו (פרופטסטאון).
טקומסה ואנשיו רצו להרוג את הריסון, אלא שאז התערב חיל המצב המקומי והם נאלצו לסגת. בשנת 1811 זימן הריסון את טקומסה בעניין מתיישבים אמריקאים שנרצחו בידי אינדיאנים. טקומסה הצהיר כי האינדיאנים מוכנים לחיות בשלום עם האמריקאים, אולם בעיית האדמות צריכה להיפתר. שניהם יצאו מהפגישה בהרגשה שמלחמה היא בלתי נמנעת.
מלחמת טקומסה
למחרת, ב-7 בנובמבר 1811, בשעה ארבע לפנות בוקר, תקף טנסקאווטאווה את מחנהו של הריסון בקרב טיפקאנו. הריסון היה זהיר מספיק והציב זקיפים רבים בשטח מחנהו. כמו כן הורה לחייליו להישאר בכוננות בלילה ולישון בבגדיהם. התקפת האינדיאנים הביאה לכ-70 הרוגים בקרב חייליו, ולכ-120 פצועים, אך גם האינדיאנים סבלו אבדות כבדות. ב-8 בנובמבר 1811 פשט צבאו של הריסון על טיפקאנו, וגילה שהעיירה ננטשה. החיילים העלו את העיירה באש ועזבו את המקום. ניצחונו של הריסון הקנה לו את הכינוי "טיפקאנו".
מלחמת 1812
קרב טיפקאנו היווה מכה קשה מנשוא, אולם טקומסה לא התייאש והחל לבנות מחדש את הקונפדרציה. למזלו, בשנת 1812 פרצה מלחמה חדשה בין ארצות הברית לבריטניה, שזכתה לכינוי "מלחמת 1812". טקומסה החל ליצור קשרים עם הבריטים, ובהמשך חתם עמם על ברית רשמית. ברית זו הבטיחה כי בריטניה תפעל להקמת קונפדרציית שבטים אינדיאנים בצפון מערב ארצות הברית, תמורת תמיכת השבטים של טקומסה בכוחות הבריטים. הוא איחד את צבאו עם צבאו של הגנרל הבריטי אייזק ברוק, ולקח חלק פעיל במצור על דטרויט.
לאחר כניעת העיר, הובא למערכה נגד הבריטים מפקד חדש, הלא הוא הריסון. זה האחרון, פתח בהכנות לכיבוש מחדש של דטרויט, שהייתה כעת בשליטת הכוחות המשותפים של הבריטים ושל טקומסה. פלוגה מצבאו של הריסון נחלה תבוסה בפרנצ'טאון, בסמוך לנהר ראיזין (River Raisin) ב-22 בינואר 1813. לאחר קרב זה, טבחו אנשיו של טקומסה בשבויים האמריקאיים והרגו כ-60 מהם, רובם אנשי מיליציה מקנטקי. אירוע זה כונה "טבח נהר ראיזין", והתבוסה בקרב זה הביאה למעשה לסיומה של המתקפה של הריסון על דטרויט. בארצות הברית הפכה הקריאה "זכרו את נהר ראיזין!" לסיסמה משלהבת לנקמה.
במאי 1813 הטיל טקומסה, בשיתוף פעולה עם הקולונל הבריטי הנרי פרוקטר, מצור על מצודת מייגס, בצפון אוהיו. התגבורות האמריקאיות שהוזעקו לאזור נחלו תבוסה מידי אנשיו של טקומסה, אולם המבצר החזיק מעמד. האינדיאנים החלו בסופו של דבר להתפזר, ופרוקטר וטקומסה נאלצו להפסיק את המצור ולסגת לקנדה. ביולי הותקפה שוב מצודת מייגס, אך גם מתקפה זו נכשלה. פרוקטר וטקומסה ביקשו להשיג הישג צבאי כדי להעלות את מורל האינדיאנים, וניסו לכבוש את מבצר סטפנסון. המתקפה נהדפה באבדות כבדות לתוקפים, והמערכה על אוהיו הגיעה לסיומה.
ב-5 באוקטובר 1813, התנגשו הכוחות שתחת פיקודו של טקומסה בכוח אמריקאי גדול יותר בקרב תיימז. במהלך הקרב, נהרג טקומסה, על פי המסורת לאחר דו-קרב קצר מול ריצ'רד ג'ונסון (טענה שנתמכת על ידי עדויות מטעם האינדיאנים, בהיותו בין הבודדים הרכובים על סוס, כהגדרתם את האחראי למותו של טקומסה). תיאורים נוספים מהקרב מחזקים את ההנחה באומרם שבמהלך הקרב ג'ונסון ספג ארבע פגיעות שונות, ולאחר מכן צ'יף אינדיאני שהסתער לכיוונו וירה בכתפו נהרג על ידו ביריית אקדח יחידה. עדויות כתובות מאותה עת אישרו שגופתו של טקומסה נמצאה לצד כובעו של ג'ונסון ומותו נגרם מסוג תחמושת זהה לזו שבה עשה ג'ונסון שימוש, כמו גם זווית היריות שהביאו למותו שנגרמו ככל הנראה על ידי לוחם רכוב על סוס.
בעקבות מותו של טקומסה, נגנז החלום להקמת קונפדרציה אינדיאנית, והסתיים שיתוף הפעולה בין האינדיאנים לבריטים.
משפחה
לטקומסה נולדו לפחות 2 בנים, מאהיאויקאפאיס בשנת 1780 מאשתו הראשונה מוהנטושה ולאחר גירושיו ממנה, נישא לאשתו השנייה ממאטה וממנה נולד בנו, נאיטאואינה בשנת 1796 (נפטר בשנת 1840).
חורבת צלית
חפירות באתר
חורבת צלית זוהתה על ידי הארכאולוג דוד אלון ונחפרה על ידו בין השנים 1983–1984 יחד עם הארכאולוג פטר פביאן. בחודשים יולי- אוגוסט 2011 נמשכו החפירות במקום על ידי משלחת מאוניברסיטת בן-גוריון ואוניברסיטת יורק בקנדה, בהנהלת הארכאולוגים פטר פביאן, קרני גולן וחיים גולדפוס.
זיהוי
אלון הציע לזהות את חורבת צלית עם היישוב המקראי "אלתולד" הנמנה כחלק מנחלת שבט יהודה בספר יהושע: "ואלתולד וכסיל וחורמה". פביאן הציע לזהות את האתר עם סאליס (או כאליס), המוזכרת בכתבי יוסף בן מתתיהו כיישוב באידומיאה, שאליו נמלטה קבוצת מורדים יהודים מאשקלון בראשית המרד הגדול.
ממצאים ארכאולוגיים
בנקודה הגבוהה ביותר בחורבה (467 מ' מעל פני הים), התגלתה חצר בגודל 19X30 מטרים, לתוכה פתוחים חדרים ולצדה מגדל. מתחת לחדרים הללו נמצא חלל תת-קרקעי חצוב, עם מקוואות וחדרים. במרכז החצר בור מים חצוב, שאליו הובילה תעלת מים מן החצר. בשלב יותר מאוחר נוסף מגדל בן שתי קומות, שמידות בסיסו 1X20 מטרים. מבנה זה נהרס בשריפה. על קירות הטיח של אחד החדרים נתגלו שרטוטים בהם מצוירת בין השאר מהם תוכנית מגדל - ייתכן שזהו המגדל שנתגלה. שרטוט אחר מראה חייל חמוש, ציפורים ובעלי חיים אחרים, דמויות אנושיות וכתובות. בנוסף לשרטוטים התגלו גם כלי מידה מאבן גיר, כלי זכוכית וקרמיקה מן המאות הראשונה והשנייה, מסמרי ברזל שהיו נעוצים בתוך בולי עץ שכנראה תמכו בתקרות החדרים לפני השריפה. באחד החדרים, מתחת לרצפה, התגלה מטמון של 60 טטרדרכמות ודינרים החל מימי אספסיינוס ועד ימי אדריאנוס. בפינה הצפונית לחדר נמצא מקווה כשר. בין כלי הקרמיקה שנמצאו באתר ישנם קנקנים, אמפורות, פכים, סירי בישול, קדרות ונרות הרודיאניים. נראה שהשימוש במצודה החל אחרי המרד הגדול ונמשך עד תקופת מרד בר כוכבא. באתר נמצאו גם מחילות מסתור מימי מרד בר כוכבא.
גאוגרפיה וסביבה
חורבת צלית נמצאת בסמוך לאפיק נחל אשתמוע, מצפון מזרח ליישוב מיתר, לא הרחק מחורה. בסמוך אליה עובר שביל ישראל.
אני לא אשמה
אני לא אשמה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית ספיר סבן, ביחד עם ליין מסיבות הגייז אריסה. הוא יצא לאור ב-6 במרץ 2017, על ידי חברות התקליטים ארומה מיוזיק והליקון, כסינגל שלא מתוך אלבום לכבוד מצעד הגאווה 2017. "אני לא אשמה" נחשב לסינגל הבכורה של סבן והוא נכתב בידי דורון מדלי.
השיר הגיע למקום השמיני במדיה פורסט והתשיעי במדיה פורסט TV.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי דורון מדלי והופק על ידי אייל דוידי. במעריב תואר השיר כ"בלדת פופ ים-תיכונית", ונאמר שם כי "בשיר החדש סבן נשמעת במיטבה: עולה ויורדת בטונים בצורה מדויקת להפליא, מגישה כנות בשק ענוג של סנטימנטים, ומבצעת שיר שכולל גם קצת שנינות טקסטואלית".
במאקו סקרו בחיוב את "אני לא אשמה" בדומה לאתרי אינטרנט נוספים. הרמיקס הרשמי שלו יצא לאור ב-14 ביוני 2017.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-1 ביוני 2017 והועלה לערוץ היוטיוב של אריסה. בתחילת הקליפ, ניתן לראות שרשרת ולאחר מכן את ספיר סבן, כשהיא מוקפת בגברים ונשים, כשכולם מביטים מטה. ישנן סצנות בהן ניתן לראות את סבן כשהיא לבושה במחוך בצבע לבן, כשהיא מבצעת את מילות השיר.
טורטית
טורטית הוא חטיף שוקולד ישראלי המיוצר על ידי חברת הממתקים עלית במפעל חטיבת הממתקים הממוקם בנוף הגליל, ישראל. החטיף עשוי ופל המצופה בשוקולד ובתוכו קרם שקדים בטעם רום. הטורטית נמכרת באריזה ירוקה במשקל של 40 גרם. החטיף כשר פרווה.
רכיבים
המוצר הוא טבעוני, ומכיל ופל מצופה (30%), סוכר, שומנים ושמנים מהצומח, קמח חיטה (מכיל גלוטן), קמח סויה, שקדים, אגוזי קשיו, עיסת קקאו, אבקת קקאו, מתחלבים (לציטין סויה/לפתית), חומרי טעם וריח, מלח, מתפיחים (E-500ii, E-503ii), אנזים (פרוטאינזה).
רכיבים אלרגנים
מכיל סויה, גלוטן (ממקור חיטה), אגוזים (שקדים, אגוזי קשיו). עשוי להכיל עקבות מזעריים של שומשום, בוטנים, ביצים וחלב.
גיל-עד נועם
ד"ר גיל-עד נועם (נולד ב-5 בספטמבר 1973) הוא עורך דין ישראלי אשר משמש החל מיולי 2022 משנה ליועץ המשפטי לממשלה למשפט בין-לאומי. בעל דוקטורט במשפטים.
ביוגרפיה
נולד למאיר וגילה נועם. שירת בצה"ל ביחידת המודיעין 8200. בעל תואר ראשון במשפטים, בערבית ובספרות ערבית, וכן תואר שני ודוקטורט במשפטים, כולם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. מתמחה במשפט פלילי בינלאומי ותחומים בעלי זיקה לתחום, כגון חסינויות, דיני המלחמה ודיני זכויות אדם.
נועם שימש כמרצה מן החוץ באוניברסיטה העברית, במסלול האקדמי המכללה למינהל ובאוניברסיטת חיפה.
משרד המשפטים
בין השנים 2012–2022 שימש נועם ראש אשכול הליכים בינלאומיים במחלקה הבינלאומית במשרד המשפטים. במסגרת תפקידו עסק בקידום טענותיה של מדינת ישראל ביחס להיעדר סמכותו של בית הדין הפלילי הבין-לאומי לקדם הליכים בהתבסס על פנייה פלסטינית לבית הדין. כן היה שותף למגעים עם גורמים בינלאומיים לקידום האינטרסים של מדינת ישראל, בזירות המשליכות על ההתמודדות עם הליכים בינלאומיים נגד ישראל או הפועלים בשמה.
המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט בין-לאומי)
ב-19 ביוני 2022, לאחר שוועדת האיתור לתפקיד בחרה בו פה אחד, מונה נועם בידי ממשלת ישראל ה-36 לתפקיד המשנה ליועץ המשפטי לממשלה למשפט בין-לאומי, במקומו של רועי שיינדורף. הוא נכנס לתפקידו ב-1 ביולי.
בפברואר 2023 טען נועם בועדת החוקה, חוק ומשפט כי חקיקת רפורמת לוין עשויה לפגוע בתפיסה הבינלאומית של מערכת המשפט בישראל.
המועמד (סרט, 1972)
התסריט נכתב בידי ג'רמי לרנר שהיה כותב בנאומים של הסנטור יוג'ין מקארתי בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1968.
תסריט זה זיכה אותו בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר.
עלילת הסרט היא על "הרצת" מועמד מקליפורניה לבחירה לסנאט ארצות הברית ומתרכזת באנשי התקשורת ויחסי הציבור סביבו, לעיתים באופן קומי.
נטלי ווד מופיעה בשמה בהופעת קמע כמו הבמאי סידני פולאק, יוברט המפרי, אלן קרנסטון, ברודריק קרופורד, ג'ורג' מקגוורן ועוד.
תקציר העלילה
פול לוקאס (פיטר בויל) הוא יועץ פוליטי ומנהל מסעות בחירות ותיק. המפלגה הדמוקרטית בקליפורניה מטילה עליו למצוא מועמד שייתחרה במועמד הרפובליקני הוותיק קרקר ג'רמון (דון פורטר).
הוא בוחר בויליאם (ביל) מקיי (רוברט רדפורד) בגלל שהוא צעיר, נאה ובנו של מושל קליפורניה לשעבר, ג'ון מקיי (מלווין דאגלס). ביל הוא עורך דין אידיאלסט, תמים וביישן ומסתייג בהתחלה מההצעה אך פול מצליח לשכנע אותו וביחד עם אנשי תקשורת הוא מתחיל להריץ אותו. ביל דורש שיינתן לו חופש לבטא את דעותיו. הוא נפגש עם אוכלוסיות צעירים, קשישים, שחורים, אמהות, מחבק תינוקות ועוד ומשוחח אתם אבל מסע הבחירות שלו מקרטע.
כשפורצת שרפה גדולה במליבו, מגיעם ג'רמון ומקיי במסוקים. ג'רמון המבוגר והמנוסה מפריח הבטחות וסיסמאות ואילו מקיי נראה נבוך וחסר ביטחון.
בגלל שג'ון מקיי לא מתערב לטובת בנו מסיקים שאין הוא שבע רצון ממנו. הוא מתחיל לנאום באולמות ריקים ולריב עם פול ופמליית היועצים שלו. לבסוף הוא מסכים להיפגש עם אביו ולבקש את עזרתו. כאשר הפער בינו לג'רמון מצטמצם, מסכים ג'רמון לעימות טלוויזיוני.
בעיות נראה ג'רמון בוטח בעצמו ועל השאלות יש לו תשובות מוכנות מראש וסיסמאות נבובות. מקיי נראה נבוך וחסר ביטחון ומפליט תשובות כפי שהורו לו. בסוף הדיון הוא מתפרץ ואומר שלא דנו בבעיות חשובות כמו עוני וגזענות. פול כועס עליו אבל התקשורת מקבלת זאת יפה. ג'ון מגיע לברך אותו וזה מתקבל כאילו הוא תומך בו. מצבו של מקיי משתפר.
מקיי מנצח בבחירות אך הוא אינו שמח ומתחמק ממסיבת הניצחון. הוא שואל את פול: "ומה עכשיו"? אך לא מקבל תשובה.
אנתיאה בל
אנתיאה בל (10 במאי 1936 - 18 באוקטובר 2018) הייתה מתרגמת אנגלייה, שתרגמה טקסטים מגרמנית וצרפתית אל השפה האנגלית, ביניהם סדרת הקומיקס הצרפתית אסטריקס, הספר הגרמני אוסטרליץ וטרילוגיית הספרים הגרמנית אינקוורלד, בנוסף, היא הייתה בעלת דרגת הקצין במסדר האימפריה הבריטית ועיטור צלב הכבוד הפדרלי בגרמניה.
ראשית חייה
אנתיאה נולדה ב-10 במאי 1936 בסאפוק שבמזרח אנגליה לאדריאן בל (שהיה חקלאי, כותב ספרים ותשבצאי בעיתון הבריטי), ומרג'ורי, אשתו. אנתיאה, גדלה בכפר רדישאם, לאנתיאה היו שני אחים ואחות, ביניהם מרטין בל (שהיה כתב צבאי בBBC וחבר פרלמנט עצמאי בבריטניה בין 1999 ל-2003). בל נשלחה לפנימייה בבורנמות' בדרום אנגליה, שם פיתחה תשוקה ללמוד גרמנית ולצרפתית.
בל למדה אנגלית באוניברסיטת אוקספורד והחלה לעבוד כמזכירה. בשנת 1957 אנתיאה התחתנה עם אנתוני קראם (שהיה כתב ועיתונאי בריטי) והיו להם שני ילדים, אוליבר (שכעת עובד ככותב ראשי ב "the times") וריצ'רד. בל נטשה את עיסוקיה כמזכירה לאחר שהתחילה קריירה בתרגום.
יחסי מזרח טימור–שווייץ
יחסי מזרח טימור–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור לבין הקונפדרציה השווייצרית.
אנתיאה בל
ראשית חייה
היא התגרשה מבעלה בשנות ה-30 לחייה. לאחר גירושיה המשיכה לתרגם ספרים בצרפתית ובגרמנית ואפילו למדה את השפה הדנית כדי לתרגם ממנה ספרים.
יחסי מזרח טימור–שווייץ
היסטוריה
בין הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים המתבססים על סיוע הומניטרי שווייצרי רחב למזרח טימור.
אנתיאה בל
ראשית חייה
ב-2010, אנתיאה קיבלה את דרגת הקצין במסדר האימפריה הבריטית, ב-2015, זכתה אנתיאה בעיטור צלב הכבוד הפדרלי בגרמניה על עבודתה בתרגום יצירות ספרותיות ממספר שפות (ביניהן גרמנית) לאנגלית.
יחסי מזרח טימור–שווייץ
היסטוריה
לאחר שלטון קולוניאלי בן 450 שנים של פורטוגל במקום ומלחמת אזרחים קצרה, מזרח טימור נכבשה על ידי אינדונזיה ב-1975 וקצת לאחר מכן הכריזה על עצמאותה. ב-1999 לאחר אלימות רבה באזור, נכנסה המדינה לשלטון של האומות המאוחדות. שווייץ סיפקה סיוע כלכלי לקורבנות ותרמה כספים גם לשומרי השלום של האומות המאוחדות שהתייצבו במדינה.
אנתיאה בל
ראשית חייה
בדצמבר 2017, אוליבר קרם (בנה של בל) הודיע לציבור שאנתיאה עברה שבץ מוחי ולכן יצאה לגמלאות שנה לפני כן. חוברת הקומיקס של אסטריקס שיצאה באוקטובר של אותה שנה כללה הקדשה בסוף הספר לאנתיאה.
יחסי מזרח טימור–שווייץ
היסטוריה
יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שווייץ למזרח טימור כוננו בשנת 2002 עם חתימה על מזכר הבנות משותף על ידי נשיא הקונפדרציה השווייצרית ושר החוץ של מזרח טימור בשולי העצרת הכללית ה-57 של האומות המאוחדות.
אנתיאה בל
ראשית חייה
אנתיאה נפטרה ב-18 באוקטובר 2018 בגיל 82.
יחסי מזרח טימור–שווייץ
היסטוריה
שווייץ הייתה אחת מהמדינות האירופאיות שהשקיפו על הבחירות במזרח טימור בשנת 2007, היא שלחה שני משקיפים מטעמה. שווייץ עשתה זאת שוב ב-2012 ושוב ב-2017. ב-28 בפברואר 2019 נפגשו נשיא מזרח טימור, פרנסיסקו גוטרש ושגריר שווייץ באינדונזיה.
אנתיאה בל
עבודה ספרותית
אנתיאה החלה את קריירת התרגום שלה במקרה, כאשר ביקשו מבן זוגה למצוא מישהו שיתרגם את ספר הילדים הגרמני "ספרייט המים הקטן", קראם הציע את אשתו. לאחר שסיימה לתרגם את הספר, אנתיאה קיבלה מספר הצעות לתרגם ספרים נוספים. בנוסף, חברות הוצאה לאור ביקשו ממנה להביע את דעתה על ספרים גרמניים.
יחסי מזרח טימור–שווייץ
כניסה למדינה
אזרחי מזרח טימור המבקשים להיכנס, לבקר ולשהות בשווייץ, נדרשים להוציא אשרה לאזור שנגן כולו על מנת לעשות כן. אזרחי שווייץ המבקשים להיכנס, לבקר ולשהות במזרח טימור, אינם נדרשים להוציא אשרה מראש.
שווייצרים במזרח טימור
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו במזרח טימור תשעה אזרחים שווייצרים.
אנתיאה בל
עבודה ספרותית
בשנות השמונים, לאחר ההצלחה שחוותה בתור מתרגמת, ניסתה בל לכתוב סיפורים בדיוניים בעצמה, וכתבה את "עונה לונדונית" סיפור המתרחש במאה ה-18. המוציא לאור ביקש ספרים נוספים, ולכן הספר הפך לסדרה של שני ספרים. ב-2010, כשנשאלה על קריירה ככותבת ספרים, אמרה שכמתרגמת, אין לה זמן לכתוב ספרים משל עצמה.
במהלך הקריירה של אנתיאה כמתרגמת, אנתיאה תרגמה מספר משמעותי של ספרים וכתבים, ביניהן הספר הגרמני אוסטרליץ מאת וו.ב. זבאלד העוסק בתקופת השואה, טרילוגיית הספרים אינקהרט ויומנה האישיים של טראודל יונגה, מזכירתו האחרונה של אדולף היטלר. בנוסף, תרגמה את "הפסנתרן" מגרמנית (ולא מפולנית, אף על פי שזוהי שפתו המקורית). היא תרגמה גם מספר יצירות מהסופר הדני הנס אנדרסן.
וכן אנתיאה תרגמה ספרים של מספר סופרים מפורסמים, ביניהם זיגמונד פרויד ופרנץ קפקא.
לגיון אימפריאל
לגיון אימפריאל (בצרפתית: Légion impériale) הייתה יחידה צבאית בסד"כ גדודי שהוקמה בנובמבר 1942 באפריקה על ידי ממשלת צרפת של וישי .היחידה הוקמה בתמיכת השגריר הנאצי בצרפת אוטו אבץ, במטרה להילחם בבעלות הברית שפלשו לצפון אפריקה. באפריל 1943 שונה שמה ל"לגיון המתנדבים הצרפתים של תוניסיה" (בצרפתית:"Légion des Volontaires Française de Tunisie"), היחידה נפלה בשבי במאי 1943.
ארגון
ממשלת צרפת וישי הצליחה להקים רק גדוד אחד בכשירות נמוכה, שנקרא Phalange Africaine (פלנקס אפריקה). הגדוד מנה 400-450 לוחמים, כ 2/3 צרפתים ו- 1/3 אלג'יראים.
מפקד
אלוף-משנה סימון פטרו כריסטופיני פיקד על הגדוד.
פעילות
באביב 1943 לחם הגדוד יחד עם שרידי דיוויזיית הרגלים ה -334 הגרמנית. היחידה נכנעה לכוחות הבריטים מספר ימים לפני כניעת כוחות הציר בתוניסיה.
ג'נה אייקו
ג'נה אייקו אפורו צ'ילומבו (באנגלית: Jhené Aiko Efuru Chilombo; נולדה ב-16 במרץ 1988, בארצות הברית) היא זמרת-יוצרת אמריקאית. אלבום הבכורה שלה "Souled Out", יצא לאור בשנת 2013 וזיכה אותו להצלחה רבה במצעדי הבילבורד, תוך שהגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד 200.
ביוגרפיה
אייקו נולדה ב-16 במרץ 1988 בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית. משפחתה התגוררה בדרום לוס אנג'לס אך ביתם נשרף כשהייתה בת שבע. הם עברו לדירה אחרת עד שאייקו סיימה את בית הספר התיכון שלה. את קריירת השירה שלה החלה אייקו בשנת 2002.
היא למדה שיעורי קול בקולבר סיטי, קליפורניה, אך הפסיקה אותם היות שהיא נכנסה להריון באופן בלתי צפוי. את התינוקת היא ילדה בגיל 20.
קריירה
בשנת 2014, הוציאה אייקו את אלבום הבכורה שלה Souled Out. הסינגל הראשון מתוכו "To Love & Die", זכה להצלחה מתונה ובשיאו הגיע למקום ה-18 במצעד השירים שבגרמניה. הסינגל השני "The Pressure" זכה להצלחה נאה במצעד שירי ה-R&B, כאשר דורג במקום ה-23 בשיאו. בסמוך לכך, השתתפה בשיר "Post to Be", שהפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר בארצות הברית בשנת 2015, תוך שדורג במקום השני במצעד שירי הקצב השנתי של מגזין הבילבורד. השיר נמכר בלמעלה משלושה מיליון עותקים במדינה. הסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום "Spotless Mind", זכה להצלחה מתונה ונכנס למצעד שירי ה-R&B העכשוויים למבוגרים.
לאחר שנתיים, חברה אייקון לצד ביג שון והשניים הוציאו יחד את האלבום Twenty88, שהגיע למקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ. הסינגל הראשון והיחיד מתוכו "Selfish", הגיע בשיאו למקום ה-16 במצעד השירים של טיידל. בהמשך, הוציאה את "Maniac" כחלק מאלבום האוסף Def Jam Presents: Direct Deposit Vol. 2. השיר הגיע למקום ה-44 במצעד הספוטיפיי שמופעל על ידי מגזין הבילבורד. בשנת 2017, הוציאה ביחד עם 6lack את השיר "First Fuck", שהגיע למקום ה-22 במצעד שירי ה-R&B הדיגיטליים.
אלבום האולפן השני של אייקו Trip, יצא לאור ב-22 בספטמבר 2017, תוך שכמה חודשים קודם לכן, הוציאה את הסינגל הראשון מתוכו "While We're Young", שהגיע למקום התשיעי במצעד שירי ה-R&B. הסינגל השני "Hello Ego", הגיע למקום ה-17 במצעד הספוטיפיי שמופעל על ידי מגזין הבילבורד. הסינגל השלישי "Sativa" והרביעי "Never Call Me" נמכרו במאות אלפי עותקים בארצות הברית וזכו להצלחה במצעדי הבילבורד.
ב-8 במאי 2019, יצא שירה "", שקיבל תוך זמן קצר על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי את תואר הפלטינה במדינה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים. בהמשך, העניק לו איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-35,000 עותקים במדינה. לקראת סוף 2019, הוציאה את השיר "None of Your Concern", שהצליח לשחזר את הצלחת קודמו וקיבל את תואר הזהב בארצות הברית. בתחילת שנת 2020, יצא השיר "", שקיבל את תואר הפלטינה בארצות הברית גם כן. בסוף פברואר של אותה השנה, הוציאה את "", שקיבל את תואר הזהב בארצות הברית. לבסוף, הודיעה כי כל ארבעת הסינגלים הללו יכללו באלבומה השלישי Chilombo, אותו הוציאה במרץ 2020.
עונת 1950/1951 ב-NBA
עונת 1950/1951 היא העונה החמישית של ליגת ה-NBA. לפני תחילת העונה איבדה ה-NBA שש קבוצות, כאשר אנדרסון פקרס, ווטרלו הוקס ושבויגן רד סקינס עברו לליגת ה-NBPL, בעוד שיקגו סטאגס, דנוור נאגטס וסנט לואיס בומרס התפרקו. העונה נפתחה עם 11 קבוצות, אך במהלך העונה גם הוושינגטון קפיטולס התפרקה והותירה את הליגה עם 10 קבוצות בלבד. עונה זו הציגה את משחק האולסטאר הראשון ב-NBA, שהתקיים בבוסטון, מסצ'וסטס. העונה הסתיימה עם זכייתה הראשונה של רוצ'סטר רויאלס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את ניו יורק ניקס בתוצאה 4-3. הסנטר ארני רייזן הוביל את קלעי האלופה בסדרת הגמר, כשקלע 21.7 נקודות בממוצע למשחק.
דראפט 1950
הדראפט בעונה זו התקיים ב-25 באפריל 1950 בשיקגו, אילינוי. בדראפט השתתפו 12 קבוצות, מכיוון ששיקגו סטאגס עזבה את הליגה רק לאחר הדראפט, ונבחרו בו 121 שחקנים, מתוכם 40 שיחקו ב-NBA. פול אריזין נבחר כבחירה טריטוריאלית לפני הדראפט על ידי פילדלפיה ווריורס, ובבחירה הראשונה בחרה קבוצת בוסטון סלטיקס את צ'אק שייר. בדראפט זה נבחרו בסך הכול ארבעה חברי היכל התהילה: פול אריזין, בוב קוזי (בחירה שלישית), ג'ורג' יארדלי (7) וביל שרמן (16), וכן שחקן האולסטאר לארי פאוסט (בחירה חמישית). צ'אק קופר, הבחירה ה-12, וארל לויד, הבחירה ה-100, היו לשחקנים האפרו-אמריקאים הראשונים שנבחרים בדראפט ה-NBA. לויד הפך לאפרו-אמריקאי הראשון המשחק במשחק NBA, כשעלה לשחק ב-31 באוקטובר 1950, יום אחד לפני שקופר ערך את משחק הבכורה שלו.
אולסטאר
משחק האולסטאר בעונה זו, הראשון אי פעם, נערך ב-2 במרץ 1951 בבוסטון, מסצ'וסטס. את סגלי הקבוצות בחרו עיתונאים מרחבי ארצות הברית, ואת החמישיות הפותחות בחרו מאמני קבוצות האולסטאר. המאמנים במשחק היו ג'ו לאפצ'יק מניו יורק ניקס וג'ון קנדלה ממיניאפוליס לייקרס. חמישיית המזרח כללה את בוב קוזי, אנדי פיליפ, ג'ו פולקס, דולף שייז ואד מקאולי, וחמישיית המערב כללה את ראלף בירד, בוב דייוויס, ג'ים פולארד, אלכס גרוזה וג'ורג' מייקן. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 111-94, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה אד מקאולי שקלע 20 נקודות.
פלייאוף 1951
סגל האלופה, רוצ'סטר רויאלס: ארני רייזן, בוב דייוויס, בובי וונזר, ארני ג'ונסון, ג'ק קולמן, רד הולצמן, ביל קלהון, ג'ו מקניימי, פול נואל ופפ סול.מאמן ראשי: לס הריסון.
קים שרייר
קימברלי מרל שרייר (באנגלית: Kimberly Merle Schrier; נולדה ב-23 באוגוסט 1968) היא פוליטיקאית יהודייה-אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת וושינגטון. שרייר נבחרה לתפקיד ב-2018 מטעם המפלגה הדמוקרטית.
ביוגרפיה
שרייר נולדה בלוס אנג'לס שבמחוז לוס אנג'לס בקליפורניה, ולמדה בבית הספר התיכון פליסיידס (Palisades). ב-1991 סיימה לימודי תואר ראשון באסטרופיזיקה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס למדה רפואת ילדים, וקיבלה תואר דוקטור ברפואה ב-1997. את תקופת ההתמחות בענף רפואת הילדים השלימה באוניברסיטת סטנפורד, ועבדה כרופאת ילדים בעיר אשלנד שבאורגון למשך שנה אחת טרם הצטרפותה למרכז הרפואי וירג'יניה מייסון בסיאטל שבמדינת וושינגטון.
באוגוסט 2017, לקראת בחירות 2018 בארצות הברית הודיעה שרייר על התמודדותה לייצוג מחוז הקונגרס השמיני של וושינגטון במקומו של דייב רייצ'רט, נציג המחוז המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית. שרייר בחרה להציב במרכז מסע הבחירות שלה את הרחבת המדיקר וחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
בבחירות הכלליות ניצבה בפני חבר הסנאט של וושינגטון דינו רוסי. מסע הבחירות לייצוג מחוז הקונגרס השמיני של וושינגטון בבית הנבחרים היה כרוך בהוצאת 25 מיליון דולר אמריקני לשם מימונו, מה שהפך מסע בחירות זה ליקר בהיסטוריה של מדינת וושינגטון ואחד היקרים מבחינה לאומית במהלך בחירות 2018, וכלל קמפיין נגטיבי מעורר מחלוקת מצדו של המועמד הרפובליקני רוסי. ביום הבחירות הכלליות זכתה שרייר ב-52% מקולות הבוחרים ונבחרה לבית הנבחרים.
שרייר נכנסה לתפקידה ב-3 בינואר 2019. בקונגרס ה-116 של ארצות הברית חברה שרייר בוועדת החינוך והעבודה ובוועדת החקלאות.
שרייר נשואה לדייוויד גואינג ולהם בן משותף, והם גרים בעיר סאמאמיש שבוושינגטון. סביה הם יהודים שהיגרו לארצות הברית מאירופה טרם מלחמת העולם השנייה. שרייר היא חולת סוכרת מסוג 1.
אופירה אילון
אופירה אילון (נולדה ב-27 באפריל 1960) היא מרצה וחוקרת בחוג לניהול משאבי טבע וסביבה וחוקרת בכירה במוסד שמואל נאמן בטכניון בתחומי סביבה, קיימות וכלכלה. פרופסור אילון משמשת כמנהלת תחום האנרגיה והסביבה, ומכשירה סטודנטים רבים בתחום הסביבה בכלל, טיפול בפסולת ומדיניות אנרגיה בפרט.
ביוגרפיה
פרופסור אופירה אילון היא בוגרת הטכניון, בעלת תואר ראשון בפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון בטכניון, ובעלת תואר שני ותואר דוקטור בהנדסה חקלאית. פרופ' אילון היא ראש תחום האנרגיה והסביבה במוסד שמואל נאמן בטכניון, חברת סגל בניהול משאבי טבע וסביבה, וראש המרכז לחקר משאבי טבע וסביבה באוניברסיטת חיפה.
תחומי מחקריה עוסקים בנושאים סביבתיים הן ברמה הארצית והן במגוון של נושאים בינלאומיים. בין היתר במחקר סביבתי יישומי בתחום מדיניות טיפול בפסולת, מדיניות וניהול אנרגיה, חקלאות, יישום טכנולוגיות נקיות, הפחתת זיהום אוויר מתחבורה, הפחתת פליטות גזי חממה והיערכות לשינויי אקלים ועוד. במחקריה, משתמשת פרופ' אילון במגוון שיטות מחקר על מנת לבסס המלצות והחלטות מדיניות שקולות ומבוססות ידע. מחקריה של פרופ' אילון מתפרסמים בעיתונים אקדמיים ובאתר האינטרנט של מוסד שמואל נאמן.
במהלך פעילותה האקדמאית שימשה פרופ' אילון בשנים 2011–2012 כמנהלת מדעית של מרכז הידע להיערכות לשינויי אקלים בישראל שהוקם במימון המשרד להגנת הסביבה ופועל בהובלת אוניברסיטת חיפה בשיתוף עם הטכניון, אוניברסיטת תל אביב ומוסד שמואל נאמן.
בשנים 2013–2015 שימשה כמנהלת מרכז הידע. בשנים 2014-2014 שימשה כראש החוג לניהול משאבי טבע וסביבה באוניברסיטת חיפה. מאז הקמת התוכנית לניהול ומדיניות אנרגיה בחוג, היא עומדת בראשה (2009).
בשנים 2010–2016 שימשה כחברת ועד מנהל של האגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה. משנת 2017 משמשת כחברת ועדת הביקורת של האגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה.
משנת 2010 כתבה עשרות טורים אישיים באתר "Nrg" תחת קטגוריה : ראשי> ירוק> סביבה, בנושא אנרגיה ושינוי אקלים, מדיניות אנרגיה בישראל, טיפול בפסולת, מדיניות סביבתית בישראל והשלכות סביבתיות וצרכנות.
חיים אישיים
פרופ' אילון נשואה ואם לשלושה ילדים ושלושה נכדים ומתגוררת בבנימינה.
מחקרים
איסוף ומיחזור פסולת עירונית מוצקה ניתוח חלופות. (הטכניון- מוסד שמואל נאמן).
שותפה במחקר ממוסד שמואל נאמן הטכניון "פליטות מתאן ממגזר הנפט והגז הטבעי ושיטות מיטביות לכימות"- מחקרי מדען ראשי, (עברית).
שותפה במחקר ממוסד שמואל נאמן הטכניון "טכנולוגיות להפקת תחליפי דלקים לתחבורה מפסולות"- מחקרי מדען ראשי, (עברית).
שותפה במחקר מטעם אוניברסיטת חיפה "שינויי האקלים הצפויים עד שנת 2030 על ענף הביטוח והמשק הישראלי" - מחקרי מדען ראשי, (עברית).
שותפה במחקר מטעם אוניברסיטת חיפה "ניתוח עלות-תועלת וניתוח מחזור חיים לבחינת ניצול פסולת פלסטיק בישראל" - מחקרי מדען ראשי, (עברית).
שותפה במחקר מטעם אוניברסיטת חיפה "ניתוח מחזור חיים של הטיפול בפסולת העירונית המוצקה מקרה בוחן - רשויות מייצגות בישראל" - מחקרי מדען ראשי, (עברית).
קישורים חיצוניים
חלק א': https://open.spotify.com/episode/7nJZKrOHdbNwyw8eXjif53?si=OAZHq5ukTKGbGCI070pgvw&utm_source=copy-link
חלק ב': https://open.spotify.com/episode/7olPrtS0eHzeJ9RCEDDoBP?si=sOo3FwnUR_KKpkcq4bWxxg&utm_source=copy-link
רודולף אלכסנדר שרדר
רודולף אלכסנדר שרדר (בגרמנית: Rudolf Alexander Schröder 26 בינואר 1878 - 22 באוגוסט 1962) היה מתרגם ומשורר גרמני. הרבה מיצירתו היא שירה נוצרית לירית. שרדר היה חבר ב"כנסיית הווידוי", כנסייה פרוטסטנטית, שהתנגדה למאמצי גרמניה הנאצית לשוות לזרם הפרוטסטנטי אופי נאצי.
יחסי שווייץ–תאילנד
יחסי שווייץ–תאילנד הם היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין ממלכת תאילנד.
היסטוריה
הקשרים המתועדים הראשונים שבין שווייץ לתאילנד התרחשו במהלך המאה השבע עשרה לספירה. לאחר חקר ממלכת סיאם, מיסיונרים שווייצרים פרסמו את כתביהם על המסעות. במהלך המאה התשע עשרה, חברות טקסטיל שווייצריות חיפשו הזדמנויות מסחריות חדשות בדרום מזרח אסיה ומצאו אותן בתאילנד.
בשנת 1897, לאחר הביקור הראשון אל שווייץ של מלך תאילנד, שתי המדינות חתרו למגעים בנוגע לחתימה על אמנה של חברות ושל סחר. האמנה לא נחתמה עד שנת 1931. שווייץ פתחה קונסוליית כבוד בבנגקוק בשנת 1932 (וכך כוננה באופן רשמי עם תאילנד יחסים) אשר מעמדה שודרג למעמד שגרירות בשנת 1949.
שתי המדינות חגגו את יום השנה השמונים לכינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן בשנת 2012.
יחסים כלכליים
מוצרים שווייצריים הם בעלי ערך בתאילנד, שעונים שווייצריים מהווים כלים מרכזיים בתעשייה במדינה. מגזר התיירות גם הוא מגזר חזק ביחסים הכלכליים שבין תאילנד לבין שווייץ כאשר ב-2016 ביקרו 118,000 אלף תיירים תאילנדים בשווייץ ו-208,967 תיירים שווייצרים בתאילנד.
שווייצרים בתאילנד
בתאילנד אחת הקהילות השווייצריות הגדולות ביותר באסיה, והגדולה ביותר באזור דרום מזרח אסיה. הקהילה השווייצרית בתאילנד מנתה בתחילת שנת 2018, על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, תשעת אלפים חמש מאות שישים ושמונה אזרחים שווייצרים. מלבד הקהילה השווייצרית, ישנה נוכחות תמידית של תיירים שווייצרים במקום.
אנה קלמסקי
אנה מריה קלמסקי (באנגלית: Anna Maria Chlumsky; נולדה ב-3 בדצמבר 1980) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. היא החלה את הקריירה שלה בילדותה. היא ידועה כמי ששיחקה בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע, "החברה שלי" לצד מקולי קאלקין ובסרט ההמשך, "החברה שלי 2". היא שיחקה בסדרת הטלוויזיה "ויפ", עבורה היא קיבלה שש מועמדויות לפרס אמי בפריימטיים בקטגוריה שחקנית המשנה המצטיינת בסדרת קומדיה.
ראשית חייה
קלמסקי נולדה בשיקגו, אילינוי, בתם של ננסי (לבית זונצ'יק), זמרת, שחקנית ודיילת לשעבר, ופרנק קלמסקי ג'וניור, שף ונגן סקסופון. היא גדלה במשפחה קתולית. קלמסקי היא ממוצא צ'כי וקרואטי.
קריירה
קלמסקי החלה לדגמן בגיל צעיר, אך תפקידיה בשני סרטי "החברה שלי" הם אלו שהביאו לה פרסום. היא גם כיכבה בסרט "Trading Mom" משנת 1994 לצד סיסי ספייסק, וכן בסרטים "חופרי הזהב: הסוד של דובי ההר" משנת 1995 עם כריסטינה ריצ'י.
1999–2005: הפסקה ממשחק
קלמסקי למדה באוניברסיטת שיקגו וסיימה בשנת 2002 תואר ראשון בלימודים בינלאומיים. לאחר סיום לימודיה עבדה במדריך זגאט ושימשה כעוזרת מערכת בהוצאת הרפר קולינס. היא מצאה את העבודה הזו לא מספקת, ואחרי פגישה מקרית עם הזמרת רוברטה פלאק, כמו גם דברים אחרים שהיא ראתה בהם סימנים, החליטה לחזור ולהתמקד במשחק. היא למדה בבית הספר למשחק אטלנטיק במנהטן כדי לקבל הכשרה רשמית.
2006–הווה: חזרה
קלמסקי הופיעה בתפקיד מרי קלווין בפרק של עונה 17 של הסדרה חוק וסדר, ששודר לראשונה ב-12 בינואר 2007, ובתפקיד ליסה קליין בפרק של עונה 20, ששודר לראשונה ב-15 במרץ 2010.
במרץ 2007 הופיעה בפרק של הסדרה "רוק 30". קלמסקי שיחקה בארבעה פרקים של דרמת ABC "קופידון" בשנת 2009. מאוחר יותר באותה שנה, היא כיכבה בסרט הטלוויזיה "גברים של חג המולד" בתפקיד יאן לוקאס.
היא כיכבה בהפקת אוף ברודוויי של המחזה "Unconditional" מאת ברט סי. לאונרד בתיאטרון הציבורי, שנפתח בפברואר 2008; הוא הופק על ידי חברת התיאטרון לבירינת. היא שיחקה במחזה "Balm in Gilead" בנובמבר 2005 בתיאטרון השחקנים האמריקני בניו יורק.
בשנת 2009 היא הופיעה בסאטירה הפוליטית של BBC Films, שהופקה על ידי ארמנדו יאנוקי, "בסוד העניינים" בהשתתפותם של פיטר קפלדי, טום הולנדר, כריס אדיסון, ג'יימס גנדולפיני ומימי קנדי. היא גילמה את ליזה, עוזרת מחלקת המדינה בסרט.
החל משנת 2012 שיחקה קלמסקי את איימי ברוקהיימר, עוזרת לדמותה של ג'וליה לואי-דרייפוס בסדרה "ויפ" של HBO, שהופקה גם על ידי יאנוצ'י.
בנוסף לתפקידה בסדרה "ויפ", הופיעה קלממסקי בסדרות טלוויזיה רבות בין השנים 2011–2013, כולל "צווארון לבן, חוק וסדר: מדור מיוחד" ו"חניבעל".
קלמסקי הופיעה בברודוויי במחזה "You Can't Take It With You", והחל באפריל 2015 כעורכת איריס פיבודי בקומדיה "לחיות על אהבה", עם רנה פלמינג, ג'רי אוקונל ודאגלס סילס.
בשנת 2017 הופיעה קלמסקי בעונה הרביעית של "קוד שרוף" בתפקיד ד"ר קייטי הרמן, מושא האהבה של גורדון קלארק (סקוט מק'ניירי).
בשנת 2021 החלה קלמסקי לדובב את דמותה של שרלוט פיקלס בסדרה "ראגרטס".
בפברואר 2022, הופיעה קלמסקי בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה של נטפליקס "להמציא את אנה" לצד ג'וליה גארנר, בהפקת שונדה ריימס.
חיים אישיים
באוקטובר 2007 הודיעה קלמסקי על אירוסיה לשון סו. השניים נפגשו כסטודנטים באוניברסיטת שיקגו בשנת 2000. הוא הוצב באפגניסטן בין השנים 2004–2006. הם התחתנו ב־8 במרץ 2008 בברוקלין, ניו יורק, ויש להם שתי בנות, שנולדו ביולי 2013 ובאוגוסט 2016.
חוף הנסיכה מרתה
חוף הנסיכה מרתה (באנגלית: Princess Martha Coast) הוא חלק מחוף ארץ המלכה מוד שבאנטארקטיקה.
קו החוף כולו מוקף מדפי קרח עם צוקי קרח שגובהם 20 - 35 מטרים.
במקום התגלה מושבה גדולה של פינגווין קיסרי.
גילוי החוף
החוף הוא החלק הראשון של אנטארקטיקה שהתגלה על ידי אדם אירופאי - החוף התגלה על ידי פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן ומיכאיל לאזארב בשנת 1820.
תחנת המחקר טרול ממוקם בסמוך לחוף.
מקור השם
שמו של החוף ניתן לו על ידי קפטן הייאלמר ריסר-לרסן אשר גילה במהלך טיסה את כף נורווגיה, וראה באותה עת את החוף, ומיפה אותו בטיסתו בפברואר 1930. החוף נקרא על שמה של מרתה, נסיכת הכתר של נורווגיה באותה עת.
נובאר פאשא
נוּבָּאר פָאשָׁא (בערבית: نوبار باشا, בארמנית: Նուպար Փաշա; 4 בינואר 1825 – 14 בינואר 1899) היה פוליטיקאי ארמני-מצרי אשר שירת כראשון שבראשי ממשלת מצרים בשלוש קדנציות לא רצופות תחת שלטונם של הח'דיו המצריים אסמאעיל פאשא, תאופיק פאשא ועבאס חלמי השני.
ביוגרפיה
יליד למשפחת ארמנים באסיה הקטנה, נובאר גדל והשכיל באירופה, למד שפות זרות רבות והכיר מקרוב את התרבות והמנהגים האירופיים - כישורים ששירתו אותו בהמשך חייו.
במצרים
היה זה דודו, ששימש כמתורגמן הראשי של מוחמד עלי שליט מצרים, שהביא את נובאר למצרים. העבודה החשובה הראשונה של נובאר כללה עבודה מנהלית על סיום בנייתה של תעלת סואץ. המשנה למלך העות'מאני של מצרים, איסמאעיל פאשה אשר היה בפועל שליט על מצרים תחת סמכותה של האימפריה הבריטית (שלט בין 1863–1879), רצה לזרז את בניית התעלה, דבר שהביא לכדי סכסוכים עם חברת התעלה.
ראש ממשלה
בלחץ בריטניה וצרפת בשנת 1878, הקים אסמאעיל את תפקיד ראש ממשלת מצרים ונובאר הושם בממשלה שעתידה להקים רפורמות כלכליות ופוליטיות; אולם רפורמות אלה פגעו בסמכותו של אסמאעיל, והוא פיטר עד מהרה את נובאר. לאחר הכיבוש הבריטי במצרים בשנת 1882 (ראו המלחמה האנגלו-מצרית), שב נובאר לתפקיד ראש ממשלה, בשנת 1884.
תחת הבריטים הוקטנה במידה ניכרת סמכותו של הח'דיו (דאז תאופיק פאשא) בזמן שהוגדלה סמכותו של ראש הממשלה. נובאר נטל בהצלחה את השליטה המצרית במשרדי המשפטים והפנים ובכך סייע בקביעת קו הפרדה בין הסמכות הבריטית למצרית בתוך המדינה.
כישרונותיו האדמיניסטרטיביים סיפקו מרכיב של יציבות שהיה חשוב מאוד להמשך השלווה של השלטון הבריטי במדינה, אך כאשר, בשנת 1888, הוא הפך לעצמאי יתרה על המתבקש ממנו וניסה לתבוע את סמכותו ביחס למשטרה הפנימית, בריטניה הבטיחה את פיטוריו.
בשנת 1894 שוב הפך נובאר לראש ממשלה, אך בריאות לקויה וחוסר סבלנות מהשליטה הבריטית הובילו להתפטרותו בשנה שלאחר מכן. בנקודה זאת הוא סיים קריירה של 50 שנה עם פנסיה מכובדת. הוא עבר מספר פעמים בין קהיר לפריז עד אשר נפטר באחרונה בשנת 1899.
אלמאז אלרוסה מירני
אלמאז אלרוסה (ברוסית: МФК «Алмаз-АЛРОСА») הוא מועדון קטרגל רוסי מהעיר מירני, שבשנים 1992–2008 היה מועדון כדורגל אולמות בחסות AMF. מאז עונת 2004/5 ועד פירוקו בשנת 2019 שיחק בליגת המשנה, השנייה בחשיבותה במדינה.
היסטוריה
עם זאת, בשנת 2008 הוחלט להעביר לחלוטין את הקבוצה לענף הקטרגל והיא פתחה את עונת 2008/09 בליגת המשנה.
הקבוצה מעולם לא הצליחה להעפיל לליגת העל הרוסית בקטרגל ופורקה בשנת 2019.
מיקרוסופט אופיס 2019
Microsoft Office 2019 היא הגרסה הנוכחית של Microsoft Office. היא הופצה עבור Windows 10 וmacOS החל מ-24 בספטמבר 2018 בארצות הברית. כמה תכונות שבעבר הוגבלו למנויי אופיס 365 זמינות במהדורה זו.
היסטוריה
ב-27 באפריל 2018, פרסמה מיקרוסופט תצוגה מקדימה של Microsoft Office 2019 ללקוחות מסחריים עבור Windows 10. ב-12 ביוני 2018, מיקרוסופט שחררה תצוגה מקדימה גם עבור macOS.
תכונות חדשות
Office 2019 כוללת תכונות רבות מאופיס 365, יחד עם שיפור דיות, אנימציות חדשות לPowerPoint כולל זום, נוסחאות חדשות ותרשימים חדשים בExcel לצורך ניתוח נתונים.
OneNote לא נכלל בחבילה Office 2019, אך עדיין ניתן להורדה כ-OneNote 2016, דרך תוכנית ההתקנה.
דרישות מערכת, התקנה ותמיכה
Office 2019 דורש Windows 10, Windows Server 2016 או macOS סיירה.
הרכישה של Office 2019 לmacOS תתבצע דרך אתר מיקרוסופט, וההורדה תוכל להתבצע דרך mac App Store.
גרסאות קודמות של Office ניתן להתקין גם באמצעות התקנה מסורתית וגם דרך יישום Click-To-Run. את Office 2019 ישנה רק אפשרות Click-To-Run, מלבד עבור משתמשי שרת.
רוכשי חבילת Office 2019 יקבלו שנתיים של תמיכה מורחבת ועוד שלוש שנים של תמיכה כללית.
אמריקן גותיק, וושינגטון די. סי.
אמריקן גותיק, וושינגטון די סי (באנגלית: American Gothic, Washington D.C.) הוא תצלום נודע מאת גורדון פארקס, שצולם בשנת 1942, בעת עבודתו בפרויקט הצילום הממשלתי של מנהלת החקלאות האמריקאית.
היסטוריה
פארקס צילם את התצלום באוגוסט 1942 כמתלמד תחת הדרכתו של ראש מחלקת ההסברה ב-FSA, רוי סטרייקר. לפי פארקס, היה זה "התצלום המקצועי הראשון שצילמתי, אותו יצרתי ביומי הראשון בוושינגטון". רוי סטרייקר הדריך את פארקס לסייר ברחובות העיר ולהכירה טוב יותר. לאחר שנדהם מכמות השנאה והאפליה שבהן נתקל, לרבות ההיתר לשחורים להיכנס למסעדות של לבנים רק דרך הדלת האחורית ואיסור כניסה לתיאטראות של לבנים, הציע לו סטרייקר להיפגש עם אנשים מבוגרים שבילו את כל חייהם בוושינגטון, כדי ללמוד על מצב השחורים בעיר בצורה מעמיקה יותר. כך נפגש פארקס עם מושא התצלום "אמריקן גותיק", אמה ווטסון (Emma Watson), שעבדה כמנקה בבניין מטה ה-FSA.
שמו של התצלום לקוח מהציור "אמריקן גותיק" מאת גרנט ווד משנת 1930, שכולל קומפוזיציה דומה לו, ושהתצלום מהווה פרודיה עליו. התצלום מציג את אלה ווטסון עומדת בגב זקוף אל מול דגל ארצות הברית, אוחזת בידה מטאטא וברקע יש סחבה. פארקס שאב את ההשראה לצילום זה מהגזענות והאפליה שבהן נתקל בוושינגטון. כשראה את התמונה, אמר סטרייקר כי הרעיון שלה נכון, אך היא "מהווה כתב אישום כנגד ארצות הברית", והיא יכולה להביא לכך שכל צלמי ה-FSA יפוטרו; עם זאת, הוא ביקש מפארקס להמשיך לעבוד עם ווטסון, מושא הצילום, ופארקס אכן יצר עמה סדרת תצלומים המתעדים את חייה היומיומיים. בסופו של דבר, פורסם התצלום על שער ה"וושינגטון פוסט" (מבלי שפארקס ידע על כך קודם). התצלום זכה לפרסום רב, והוא ככל הנראה התצלום הידוע ביותר של פארקס, המזוהה כתמונת הדגל שלו. התצלום אף הפך לסמל של תקופה, זו שקדמה לגיבושן של זכויות האזרח לשחורים בארצות הברית, ולסמל של היחס לקבוצות המיעוט באותה תקופה.
מלבד היותו של התצלום סמל של תקופה, הוא סימן תמורה בתחום הצילום האפרו-אמריקאי. לפני שנות ה-40 של המאה ה-20 צלמים אפרו-אמריקאים לא נהגו להשתמש במדיום התמונה המצולמת כדי להעביר מסרים חברתיים או לתעד בעיות חברתיות, ובמקום להתמקד בזהות אפרו-אמריקאית, חיקו לרוב את עבודתם של הצלמים הלבנים. לאחר פרסום "אמריקן גותיק" של פארקס, החלו יותר ויותר צלמים אפרו-אמריקאים לבחון ולאתגר את מנגנוני ההפרדה הגזעית והאפליה שהיו נחלתם של אפרו-אמריקאים רבים, דרך התמונה המצולמת.
ב-2016 נכלל התצלום ברשימת 100 התמונות המשפיעות בכל הזמנים של טיים.
פורס ואן
פורס ואן (באנגלית: Force One) היא יחידת קומנדו עילית של משטרת מומבאי שהוקמה על ידי ממשלת מהאראשטרה. היחידה מתמחה במלחמה בטרור באזור המטרופולין של מומבאי, שהוא אחד מאזורי המטרופולין הגדולים בעולם, על בסיס משמרות הביטחון הלאומיות בהודו (NSG).
בעקבות אירועי מתקפת הטרור במומבאי בשנת 2008, ממשלת מהאראשטרה החליטה על הקמת גוף חדש שמתמחה בלוחמה בטרור. ההכשרה הראשונית של היחידה נעשתה תחת העזרה והפיקוח של כוחות מיוחדים ישראליים מדריכי לוט"ר של מג"ב. אחרי חודשיים של טירונות על ידי מומחים ישראלים, Force One נוסדה. מפקדת המטה של Force One תתפרס על פני 390,000 מ"ר בצפון-מערב מומבאי. סה"כ ישנם 216 חיילי קומנדו תחת פיקוד היחידה.
לוחמי הקומנדו של Force One מתאמנים באקדמיה למודיעין של מהאראשטרה, במכללה האקדמית להנדסה צבאית בפונה ובסוכנות למחקר ופיתוח ההגנה. במהלך ההכשרה הם לומדים שימוש בנשק מתוחכם וחומרי נפץ ופיתוח כישורי ירי מהיר. בעוד במשמרות הביטחון הלאומיות בהודו יש רכזת אזורית במומבאי, Force One צפויה להיות חלק מהתגובה הראשונית למתקפת טרור במומבאי שכן ביכולת לוחמיה להתכונן לאירוע טרור בתוך 15 דקות. אחת המשימות העיקריות של יחידה זו היא הגנה על המחוקקים של מהאראשטרה וכן גם מספר פוליטיקאים במדינה.
פורס ואן אימנו את כוח המשטרה של מוזמביק. מלבד זאת, פורס ואן מאמנת את כל צוותי התגובה המהירה של משטרת מהאראשטרה ומעורבים באימון כוח הגנת הרכבת ומשטרת ג'אמו וקשמיר.
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-68
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-68 שודר בשידור חי מן מלון הילטון בוורלי ב בוורלי הילס, קליפורניה ב-16 בינואר 2011, על ידי NBC. המארח היה ריקי ג'רווייס. המועמדויות לפרס הוכרזו ב-14 בדצמבר 2010, על ידי ג'וש דוהמל, קייטי הולמס ובלייר אנדרווד. רוברט דה נירו הוענק לו פרס ססיל ב. דה מיל על מפעל חיים. הרשת החברתית זכתה בארבעה פרסים, הכי הרבה מכל סרט, כולל הדרמה הטובה ביותר. זה ניצח את הסיפור ההיסטורי נאום המלך, שנכנס לטקס הפרסים עם הכי הרבה מועמדויות, אך אסף פרס אחד בלבד.
זוכים ומועמדים
אלה המועמדים לפרסי גלובוס הזהב ה-68. הזוכים רשומים בראש כל רשימה.
K.O. (אלבום)
רקע והכרזה
על האלבום הכריזה דנה פאולה בהפתעה, ברשתות החברתיות שלה. עד הוצאת האלבום, הוציאה פאולה מיני-אלבום, סינגלים ואף השתתפה בספיישל טלוויזיוני של חג המולד, עד שלבסוף, בתחילת 2021 הודיעה כי אלבום האולפן השישי שלה ייצא לאור ב-15 בינואר.
את הסינגל הראשון מתוכו "Contigo", הוציאה ב-1 במאי 2020, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק מקסיקו. האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דנה פאולה ב-1 במאי 2020, ביום צאתו כסינגל. האודיו זכה להצלחה וצבר למעלה מ-1.2 מיליון צפיות. קליפ המילים של השיר פורסם כמה ימים לאחר מכן, תוך שזכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-12 מיליון צפיות. הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-21 במאי 2020, תוך שצבר למעלה מ-35 מיליון צפיות.
הסינגל השני "Sola" יצא לאור ב-29 במאי 2020, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק מקסיקו. את השיר כתבה פאולה ביחד עם סאק, אלה אלברטי, דני בלאו ומקגרגור ליאו והוא הופק על ידי מקגרגור ליאו. האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דנה פאולה ב-29 במאי 2020, ביום צאתו כסינגל. בהמשך, הוציאה את "TQ Y YA", תוך שהוא זכה להצלחה רבה לה זכו קודמיו. את הסינגל הרביעי "Me, Myself" היא הוציאה ב-10 בספטמבר 2020.
ב-30 באוקטובר 2020, הוציאה את הסינגל השישי "Friend de Semana". ב-15 בינואר 2021, הוציאה את הסינגל השביעי "Calla tú".
פסיכולוגיה אבולוציונית של הדת
הפסיכולוגיה האבולוציונית של הדת היא חקר האמונה הדתית תוך שימוש בעקרונות הפסיכולוגיה האבולוציונית. פסיכולוגים אבולוציוניים מבקשים להבין את התהליכים הקוגניטיביים שהובילו ליצירתן של דתות, על ידי הבנת תפקודי ההישרדות והרבייה שהן עשויות לשרת.
מנגנונים אבולוציוניים בהתפתחות הדת
הנטייה לעסוק בהתנהגות דתית התפתחה בתחילת ההיסטוריה האנושית. עם זאת, קיימת מחלוקת לגבי המנגנונים המדויקים שהניעו את האבולוציה של האמונה הדתית, ויש שתי אסכולות מרכזיות המתארות התפתחות זו. אסכולה אחת גורסת שהדת עצמה התפתחה בשל מנגנון הברירה הטבעית, ולפיכך היא מהווה ביטוי להסתגלות אבולוציונית, כלומר: האמונה הדתית, על שלל מאפייניה החברתיים, העניקה יתרון אבולוציוני כלשהו. לפי האסכולה השנייה, ייתכן שאמונות והתנהגויות דתיות, כמו הרעיון של אל קדמון, הופיעו כתוצר-לוואי של תכונות הסתגלות אחרות, מבלי ש"נבררו" בשל איזשהו יתרון אבולוציוני.
דת כאמצעי הסתגלות
למבנה התפקודי של המוח יש בסיס גנטי, ולכן הוא נתון להשפעות של ברירה טבעית.
האנתרופולוגים ריצ'רד סוסיס וקנדיס אלקורטה סקרו חלק מהתיאוריות הבולטות שמסבירות את של הדת. ההשערה המובילה בתיאוריות אלו היא שהדת מגבירה את הסולידריות החברתית, ואת שיתוף הפעולה והלכידות בתוך קבוצות של בני אדם. חברות בקבוצה מספקת הטבות שיכולות לשפר את סיכויי ההישרדות והרבייה של אדם.
לפי התיאוריה של אדוארד א' וילסון על "אי-סוציאליות", לכידות קבוצתית היא הדחף להתפתחות הדת. וילסון טוען שהפרטים של אחוז קטן מהמינים (כולל הומו סאפיינס, נמלים, טרמיטים, דבורים ועוד מספר מינים) שיכפלו את הגנים שלהם על ידי היצמדות לאחת ממספר קבוצות מתחרות. בנוסף, הוא משער כי בהומו סאפיינס, הודות למוח הקדמי העצום שלו, התפתח משחק גומלין מורכב בין אבולוציה קבוצתית לאבולוציה אינדיבידואלית בתוך הקבוצה.
תיאוריות סולידריות חברתיות אלו עשויות לעזור להסביר את האופי הכואב או המסוכן של טקסים דתיים רבים. עקרון ההכבדה מציע שטקסים כאלה עשויים לשמש כאותות פומביים וקשים לזיוף לכך שהמחויבות של הפרט לקבוצה היא כנה ואמינה. מכיוון שתהיה תועלת ניכרת בניסיון לרמות את המערכת - ניצול הטבות של חיים קבוצתיים מבלי לשאת בעלויות אפשריות - הטקס לא יהיה דבר פשוט שאפשר להקל בו ראש. השתתפות במלחמה היא דוגמה טובה למחיר אישי כבד שמשלם הפרט כדי להעלות את יוקרתו ולהוכיח נאמנות לקבוצה. החוקרים ריצ'רד סוסיס, הווארד סי קרס וג'יימס ס. בוסטר ביצעו סקר בין-תרבותי המראה שגברים בחברות העוסקות במלחמה אכן נוטים לטקסים דתיים מהסוג שגובה את המחיר האישי הגבוה ביותר.
דת כתוצר לוואי של תהליכים אבולוציוניים מורכבים
סטיבן ג'יי גולד רואה את הדת כדוגמה של ספנדרל. הוא מזכיר את ההצעה של פרויד שהמוח הגדול של בני האדם, שהתפתח מסיבות מגוונות, הוביל לתודעה, ומציע שהתודעה אילצה את בני האדם להתמודד עם הידיעה על מותם הוודאי, ושייתכן שהדת הייתה אחד הפתרונות לחרדה העצומה שהתעוררה לאור הופעת מודעות זו.
חוקרים אחרים הציעו תהליכים פסיכולוגיים ספציפיים שייתכן שהברירה הטבעית טיפחה לצד הדת. מנגנונים כאלה עשויים לכלול את היכולת להסיק נוכחות של אורגניזמים שעלולים להזיק (זיהוי סוכן ), את היכולת להמציא נרטיבים סיבתיים לאירועי טבע (אטיולוגיה) והיכולת לזהות שלאנשים אחרים יש מחשבות אמונות, רצונות וכוונות משלהם (תיאוריה של התודעה). שלוש ההתאמות הללו (בין היתר) מאפשרות לבני אדם לדמיין כוונות ותוכנית פעולה מאחורי תצפיות רבות שלא ניתן היה להסביר בקלות אחרת, למשל רעמים, ברקים, תנועת כוכבי לכת, קשת בענן, רעידות אדמה ועוד.
פסקל בוייר מציע בספרו "Religion Explained" משנת 2001 שאין הסבר פשוט לתודעה דתית. הוא מתבסס על רעיונותיהם של האנתרופולוגים הקוגניטיביים דן ספרבר וסקוט אטראן, שטענו שההכרה הדתית מייצגת תוצר לוואי של עיבודים אבולוציוניים שונים, כולל פסיכולוגיה עממית. לטענתו, אל שדומה לבני אדם אך חזק מהם מאפשר תפיסת עולם שלמה יותר, בעוד שהאל המופשט שנדון בהרחבה על ידי תאולוגים הוא לעיתים קרובות מנוגד לאינטואיציה. ניסויים תומכים בכך שאנשים דתיים חושבים על האל שלהם במונחים אנתרופומורפיים, גם אם הדבר עומד בסתירה לדוקטרינות התאולוגיות המורכבות יותר של דתם.
פייר לינרד ופסקל בוייר מציעים שבני אדם פיתחו "מערכת התראות מפני סכנות" שאפשרה להם לזהות איומים פוטנציאליים בסביבה ולנסות להגיב כראוי. מספר מאפיינים של התנהגויות פולחניות שהן לעיתים קרובות מאפיין עיקרי של הדת, נשמרים בקפידה ומועברים מדור לדור כדי להפעיל מערכת זו. אלה כוללים טקסים שונים (לעיתים קרובות מניעה או חיסול של סכנה או רוע), אזהרה מפני אסון באם הטקס לא יבוצע, ודרך מפורטת לביצוע נכון של הטקס (הלכה דתית). לינרד ובוייר דנים באפשרות שהיו יתרונות למערכת "יעילה" שכזו למניעת סיכונים, ושהדת "מקשרת חרדות אינדיבידואליות, בלתי ניתנות לניהול, עם פעולה מתואמת עם אחרים, ובכך הופכת אותן לנסבלות או למשמעותיות יותר".