cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי איטליה–יפן
יחסי איטליה–יפן הם היחסים הפוליטיים, המסחריים, הדיפלומטיים והצבאיים בין הרפובליקה האיטלקית ליפן. הקשר הראשון בין שתי המדינות נוצר עוד במאה השש עשרה, ושיתוף הפעולה המרכזי ביניהן זכור כשלקחו חלק במלחמת העולם השנייה, כחלק ממדינות הציר. כיום, מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים ותקינים בין יפן לאיטליה. ראוי לציין כי מריו, דמות מפורסמת מסדרת משחקי וידאו שנוצרו על ידי החברה היפנית נינטנדו, הוא איטלקי.
קשרים ראשונים
הקשר הראשון בין שתי המדינות נוצר עוד במאה השש עשרה. בשנת 1749 נשלח דאימיו יפני קתולי לאפיפיור גרגוריוס השלושה עשר בתור שגריר. בשנת 1899 לחמו שתי המדינות זו לצד זו יחד עם מדינות אירופאיות נוספות, במטרה לדכא את מרד הבוקסרים בסין. הן נלחמו נגד מורדים סיניים שמחו על השפעתן ההולכת וגוברת של מדינות אירופה בארצם. הן ליפן והן לאיטליה היו אז אינטרסים משותפים: לשתיהן היו שאיפות קולוניאליות בסין, שאז נשלטה על ידי שושלת צ'ינג.
מלחמות העולם
בשתי מלחמת העולם, לחמו איטליה ויפן באותם הצדדים. במלחמת העולם הראשונה לחמו שתי המדינות בצדן של מדינות ההסכמה, כדי להרחיב את שטחי ההשפעה שלהן: איטליה באוסטרו-הונגריה ויפן בקולוניות הגרמניות באוקיינוס השקט. בסוף המלחמה השתתפו שתי המדינות בוועידת השלום בפריז, והרחיבו את שטחיהן.
שיתוף הפעולה הזכור ביותר ביניהן אירע במלחמת העולם השנייה, כאשר יפן ואיטליה לחמו בצד מדינות הציר, על מנת להמשיך מגמה זו. יחד עם גרמניה הנאצית, היוו איטליה ויפן את הצדדים הראשיים בברית. בסוף המלחמה הובסו שתי המדינות על ידי בעלות הברית, בעיקר בעזרת ארצות הברית. מעבר לכך, לא היה שיתוף פעולה מלחמתי גדול בין שתי המדינות במהלך מלחמות העולם (שליחת חילות משלוח, תחמושת וכדומה) עקב המרחק הגאוגרפי ביניהן.
פיפת' הרמוני
פיפת' הרמוני (באנגלית: Fifth Harmony; ובתרגום חופשי, "ההרמוניה החמישית") הנקראת גם 5th Harmony או 5H, הייתה להקת בנות אמריקאית שהורכבה מנורמני קורדיי, לורן חורגי, אלי ברוק, דיינה ג'יין וקמילה קביו עד עזיבתה את הלהקה בדצמבר 2016. הלהקה הייתה בעלת חוזה הקלטות משולב בסייקו רקורדס ואפיק רקורדס, השייכות לסיימון קאוול ואל. איי. ריד, בהתאמה. זאת לאחר שזכו במקום השלישי בעונה השנייה של The X Factor בארצות הברית. במהלך שנות פעילותה, הוציאה הלהקה שלושה אלבומי אולפן ומספר סינגלים שזכו להצלחה.
2012: האקס פקטור
בשנת 2012, נבחנו אלי ברוק, דיינה ג'יין, לורן חורגי, קמילה קביו ונורמני קורדיי באודישנים לתוכנית המציאות האקס פקטור האמריקאית כסולניות. כולן נכשלו להעפיל לשלב השלישי בתחרות בקטגוריית ה"צעירים". אולם, שופטי התכנית - סיימון קאוול, בריטני ספירס, אל. איי. ריד ודמי לובאטו החליטו להחזירן לתחרות כלהקה, וכמתמודדות בקטגוריית ה"להקות".
שמה המקורי של הלהקה היה LYLAS (ראשי התיבות של Love You Like A Sister, בעברית: אוהבת אותך כמו אחות), אך להקת בנות אחרת (המורכבת מארבע אחיותיו של הזמר ברונו מארס) עם אותו השם טענה שהתכנית גנבה את שמן. בעקבות זאת שינו הבנות את שמה של הלהקה לשם - 1432 (משלב דיבורי של I Love You Too, בעברית: אני אוהבת אותך גם), שנחשף בשידור החי הראשון של התוכנית ב-31 באוקטובר, והשיר הראשון איתו הופיעו בתור להקת 1432 היה "We Are Never Ever Getting Back Together" של הזמרת טיילור סוויפט. קאוול וריד היו ביקורתיים לגבי שמה של הלהקה, עד שלבסוף קאוול הציע לשנות אותו. ב-1 בנובמבר הן הופיעו עם השיר "Skyscraper" של לובאטו, לאחר שהיו מעמדות להדחה. הלהקה ניצלה מהדחה, ובאותה ההזדמנות הודיע קאוול ששמה החדש של הלהקה יוענק לה על ידי המעריצים, שיציעו ויבחרו את שמה החדש במדיה החברתית. כך קיבלה הלהקה את שמה הנוכחי - פיפת' הרמוני.
בשלב חצי הגמר של התוכנית, הלהקה הופיעה עם השירים "Anything Could Happen" של הזמרת אלי גולדינג ו-"Impossible" של הזמרת שונטל (בפעם השנייה במסגרת התוכנית), שבוצע בחלקו בשפה הספרדית על ידי שלוש מחברות הלהקה (קביו, חורגי וברוק). פיפת' הרמוני העפילה אל שלישיית הגמר יחד עם המתמודדים טייט סטיבנס וקרלי רוז סוננקלר.
בגמר הן ביצעו שוב את השיר "Anything Could Happen", ואת השיר "Give Your Heart a Break", אותו ביצעו יחד עם לובאטו. שיר הגמר שלהן היה "Let It Be" של להקת הביטלס. אמנם הלהקה לא הצליחה להעפיל לסיבוב השני של הגמר והן סיימו במקום השלישי, אך הן היו לקבוצה הראשונה שהגיעה לשלישיית הגמר בגרסה האמריקאית של התחרות.
2013-2014: Better Together
ב-17 בינואר 2013, כחודש לאחר גמר העונה השנייה של האקס פקטור, הלהקה הוחתמה בהסכם משולב בחברות התקליטים "אפיק רקורדס" השייכת לריד, ו-"סייקו רקורדס" השייכת לקאוול. בפברואר 2013 החלה הלהקה לבצע גרסאות כיסוי לשירים של אמנים רבים, ביניהם פרנק אושן, לנה דל ריי, ריהאנה, טיילור סוויפט, ואן דיירקשן, אד שירן ואריאנה גרנדה. בבמאי, שיתפה הלהקה פעולה עם ההרכב "Boyce Avenue" וביצעה ביחד איתם גרסת כיסוי לשיר "Mirrors" של ג'סטין טימברלייק. ביוני, פורסם עוד סרטון של הלהקה עם ההרכב, בו הם מבצעים יחדיו גרסת כיסוי נוספת לשיר "When I Was Your Man" של ברונו מארס. ב-27 באפריל 2013 הופיעה הלהקה בטקס פרסי המוזיקה של רדיו דיסני עם השיר "Anything Could Happen" של אלי גולדינג.
ב-16 ביוני 2013 יצא סינגל הבכורה של הלהקה "Miss Movin' On", והגיע למקום ה-76 במצעד הבילבורד הוט 100. כחודש לאחר מכן, יצא קליפ המלווה את השיר. ב-18 ביולי הוציאה הלהקה את הסינגל השיווקי "Me & My Girls", בלעדי לרדיו דיסני. ב-25 באוגוסט יצא הקליפ הנלווה לשיר.
במהלך ספטמבר 2013 הופיעה הלהקה כמופע החימום בסיבוב ההופעות של הזמרת הבריטית שר לויד. ב-25 בספטמבר 2013 הגיעה הלהקה למקום ה-21 ברשימת ה"" של מגזין בילבורד. בסוף ספטמבר 2013 נודע כי הלהקה תצטרף לסיבוב ההופעות "The Neon Lights Tour" של דמי לובאטו כמופע חימום עם ליטל מיקס. באוקטובר 2013 יצא לאור המיני-אלבום הראשון של הלקה, Better Together, שכלל את שני הסינגלים שהוציאה הלהקה עד צאתו והגיע למקום ה-6 במצעד בילבורד 200. למיני אלבום יצאו גם שתי גרסאות דיגיטליות בשפה הספרדית בשם "Juntos" ו-"Juntos Acoustic", שיצאו לאור בנובמבר 2013. באותו החודש הופיעה הלהקה בעונה השלישית של האקס פקטור עם השיר "Me & My Girls". בסוף שנת 2013 הוציאה הלהקה במופע ה-Jingle Ball לצד מיילי סיירוס ואוסטין מאהון.
בינואר 2014 מותג האופנה "Jovani Fashion" בחר בחברות הלהקה כפרזנטוריות לקולקציות שמלות הנשף שלו. באותו החודש, הקליטה הלהקה את השיר "Anything Is Possible" כחלק מקמפיין שיווקי בשביל חברת ברבי. בפברואר ומרץ 2014, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות מצומצם בארצות הברית בשם "The Worst Kept Secret Tour". בפברואר 2014 זכתה בטקס פרסי המוזיקה של רדיו דיסני בקטגוריית "האמן הפורץ".
2014–2015: Reflection ופריצה לתודעה
ב-7 ביולי יצא הסינגל "Boss" מתוך אלבום הבכורה של הלהקה, השיר הגיע למקום ה-43 בארצות הברית ומאוחר יותר הגיע למעמד פלטינה. באותו החודש הופיעה הלהקה כמופע החימום של הזמר אוסטין מאהון, יחד עם שון מנדס. באוגוסט 2014 זכתה הלהקה בפרס "האמן המבטיח" בטקס פרסי הVMA. ב-28 באוקטובר יצא לאור הסינגל "Sledgehammer" וחודש לאחר מכן יצא הקליפ המלווה את השיר. הסינגל הגיע למקום ה-40 בארצות הברית, והגיע אף הוא למעמד פלטינה. ב-3 בדצמבר 2014 הוציאה גרסת כיסוי ווידאו קליפ לשיר "All I Want for Christmas Is You" לכבוד חג המולד.
במאי 2015 השתתפה הלהקה בקמפיין למען זכויות בעלי חיים של "Peta2". ביוני 2015 פורסם כי חברות הלהקה יתפקדו כפרזנטוריות של מותג האופנה האמריקאי "Candie’s", ואף הוציאה את הקליפ "Rock Your Candie's" במסגרת הקמפיין. ב-14 באוגוסט הוציאה הלהקה את הסינגל "I'm in Love with a Monster" מתוך פסקול הסרט מפלצת של מלון 2, עם קליפ נלווה כשבוע לאחר מכן. באותו החודש, זכתה הלהקה בפרסי בחירת הנוער 2015 בקטגוריות "להקת הבנות הנבחרת" ו-"השיר של הקיץ" על "Worth It".
2015–2016: 7/27 ועזיבתה של קביו
ב-18 בנובמבר 2015 הוציאה קביו סינגל עצמאי ראשון, "I Know What You Did Last Summer" יחד עם שון מנדס, הפעם הראשונה בה חברה בלהקה מוציאה פרויקט עצמאי. בדצמבר 2015 זכתה הלהקה בפרס "להקת השנה" בפרסי הנשים של בילבורד.
ב-25 בפברואר 2016 הודיעה הלהקה על יציאת אלבומן השני, 7/27. יום לאחר מכן, הוציאו את הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Work From Home" בשיתוף טיי דולה סיין, יחד עם וידאו קליפ נלווה. השיר הגיע למקום ה-4 בארצות הברית, והיה לסינגל המצליח ביותר של הלהקה. השיר זכה בפרס VMA ו-פרס המוזיקה האמריקאית והווידאו קליפ שלו היה לנצפה ביותר בשנת 2016. ב-24 במרץ הוציאה הלהקה את הסינגל השיווקי "The Life" מתוך האלבום. ב-6 במאי הוציאה הלהקה את הווידאו קליפ לשיר "Write on Me". ב-27 במאי יצא האלבום והגיע למקום ה-4 בארצות הברית. ב-22 ביוני יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות 7/27 Tour שכלל כ-73 מופעים באמריקה הדרומית, אמריקה הצפונית, אירופה ואסיה. ב-23 ביוני הוציאה הלהקה את הסינגל "" בשיתוף פטי ואפ עם וידאו קליפ נלווה. השיר הגיע למקום ה-24 בארצות הברית וזכה בפרס VMA. ב-4 באוגוסט השתתפה הלהקה בקמפיין לתמיכה בנבחרת ההתעמלות האמריקאית לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, בליווי השיר "That’s My Girl". ב-19 בספטמבר יצא השיר כסינגל עם קליפ נלווה.
ב-18 בדצמבר פרסמה הלהקה מכתב ברשתות החברתיות בו הן מודיעות על החלטתה של קביו לעזוב את הלהקה.
2017–2018: Fifth Harmony ופירוק הלהקה
בתחילת 2017 הלהקה האריכה את חוזה ההקלטות שלהן ונודע כי הן יוציאו את אלבומן השלישי כרביעייה, ללא קביו. ב-18 בינואר הופיעה הלהקה לראשונה ללא קביו בפרסי בחירת הקהל עם השיר "Work from Home" בגרסה מחודשת ללא קולה של קביו, בנוסף, זכתה הלהקה בטקס בפרס "הלהקה האהובה". ב־29 במאי 2017 הכריזה הלהקה על הסינגל החדש שלהם, "Down", בו השתתף הראפר גוצ'י מיין. השיר יצא ב-2 ביוני 2017 והגיע למקום 42 בבילבורד הוט 100. ב־24 ביולי 2017, במהלך הופעה בתוכנית The Tonight Show של ג'ימי פאלון, הודיעה הלהקה כי אלבום האולפן השלישי שלהן יקרא בשם Fifth Harmony. האלבום יצא ב-25 באוגוסט 2017, והגיע למקום ה-4 בבילבורד 200. הבנות הופיעו בטקס ה-VMA לשנת 2017 עם הסינגלים "Angel" ו-"Down" עם מיין. ב-9 באוגוסט הודיעו כי ייצאו לסיבוב ההופעות הרשמי השלישי שלהן. הקבוצה הוציאה את הסינגל השני מתוך האלבום, ששמו "He Like That". הווידאו קליפ לשיר יצא ב-25 באוגוסט 2017, וכסינגל לרדיו ב־19 בספטמבר 2017. הלהקה הקליטה את השיר "Can You See" לסרט הכוכב. הן הוציאו סרטון לירי לשיר ב-17 באוקטובר 2017. אלבום הפסקול של הסרט יצא ב 24 באוקטובר 2017. ב-26 באוקטובר הוציאו את השיר "Por Favor" עם פיטבול כסינגל השלישי מתוך האלבום. ב-29 בספטמבר יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות "PSA Tour" שכלל כ-21 מופעים באמריקה הדרומית, אסיה ואמריקה הצפונית. סיבוב ההופעות נמשך עד 11 במאי 2018.
ב-19 במרץ 2018 פרסמה הלהקה הצהרה בה היא מודיעה על פירוקה מיד בסוף סיבוב ההופעות המשותף שלהן, שהמופע האחרון בו התקיים ב-11 במאי 2018 בהוליווד, פלורידה. לאחר ההודעה וסיום סיבוב ההופעות, הוציאה הלהקה את הסינגל השיווקי "Don't Say You Love Me" כסינגל האחרון שלהן, יחד עם קליפ נלווה. הלהקה זכתה בפרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון 2018 בפרס "הלהקה האהובה".
אנטואן-לורן דה ז'יסייה
אנטואן-לורן דה ז'יסְיֶיה (בצרפתית: Antoine-Laurent de Jussieu; 12 באפריל 1748 – 17 בספטמבר 1836) היה בוטנאי צרפתי, הזכור בעיקר בשל היותו הראשון שהציע חלוקה סיסטמטית טבעית של הצמחים בעלי הפרחים. חלק ניכר משיטתו עודה בשימוש כיום. הקיצור לשמו של דה ז'יסייה בבוטניקה הוא "Juss".
חייו
דה ז'יסייה נולד בעיר ליון כאחיינם של הבוטנאים אנטואן, ברנאר וז'וזף דה ז'יסייה. הוא למד רפואה בפריז, והוסמך בשנת 1770. הוא כיהן כפרופסור לבוטניקה בגן הבוטני המפורסם של פריז, ז'רדן דה פלאנט, בשנים 1770–1826. בנו, אדריאן-אנרי, היה אף הוא לבוטנאי.
היה חבר במסדר הבונים החופשיים.
תרומתו המחקרית
במחקרו על אודות הצמחים בעלי הפרחים, Genera plantarum ("סוגי הצמחים"), סיגל דה ז'יסייה שיטה המבוססת על מיון קבוצות צמחים על-פי תכונות מרובות – רעיון שהושפע מחוקר הטבע הצרפתי-סקוטי מישל אדנסון. שיטה זו מהווה שיפור ניכר בהשוואה למערכת המיון שהגה קארולוס ליניאוס, שמיין צמחים למחלקות וסדרות על-פי מספר אברי הפרח בלבד. לעומת זאת, שמר דה ז'יסייה על המערכת הדו-שמית של ליניאוס.
הישגיו של דה ז'יסייה בולטים על רקע חלוקת עולם הצומח שהייתה מקובלת בזמנו – לעשבים ועצים. דה ז'יסייה הציע חלוקה של עולם הצומח לשלוש קבוצות עיקריות: מחוסרי פסיג (אצות, פטריות, טחבים ושרכים), חד-פסיגיים ודו-פסיגיים. במבט לאחור, תפיסתו של דה ז'יסייה היוותה קפיצת דרך מרשימה, אם כי הכללת כלל הצמחים הנחותים בקבוצה אחת הייתה גסה באופן יחסי, ומעידה על דלות הידיעות באותה תקופה על אודות הצמחים הנחותים.
לעבודתו של דה ז'יסייה נודעת השפעה רבה, ורבות ממשפחות הצמחים של ימינו עדיין נסמכות על החלוקה שקבע. בספרו של מרטון 'היסטוריה של המחקר הבוטני' (1981) נמנו 76 משפחות שאיגד, שעדיין נמצאות בשימוש על-פי החלוקה המוכרת - זאת המפורסמת והמעודכנת על ידי ה-ICBN. לשם השוואה, מבין המשפחות שאיגד ליניאוס, 11 עדיין בשימוש.
במהלך חייו פרסם כ-60 חיבורים, כולם בצרפתית או לטינית.
קלמן שץ
קלמן שץ (15 בספטמבר 1897 י"ח אלול תרנ"ז - 22 בפברואר 1968 כ"ג שבט ה'תשכ"ח) ראשון המייסדים של קיבוץ אשדות יעקב (גשר הישנה). מראשוני החקלאים בישראל, חלוץ, ציוני, אחרון הבשקירים, שהקדיש את מיטב שנותיו ליצירה החלוצית בפיתוח ובידע חקלאי.
חבר בהנהלת ארגון הזרע ובהנהלת המשביר לצרכן.
קורות חיים
נולד במוגילוב פודולסק שבאוקראינה. שץ גדל בבית עשיר של "גבירים" שלפני מהפכת הצאר. הבית "מסורתי" ומשכיל. למורת רוחם של הוריו אימץ רעיונות "פרולטריים", שונים מהמסורת היהודית. העדיף לעבוד בעבודה גופנית קשה.
אחר כך גויס לצבא האדום ואז ערק ממנו.
ב-1920 עלה לפלסטינה. בהמשך בא לבקר חבר מה"בשקירים" בגשר, אותו לילה הצטרף בחורנו לחברו הבשקיר שיצא לשמירה על גדות הירדן הזורם בפסטורליות (בג'אסר אג'מעה). "זו הוולגה שלנו" אמר. הירח המשתקף במימי הנהר והמיית המים, האווזים ששטו בנהר בשלווה סטואית, כל אלו כבשו באחת את בחורנו הרומנטיקן, שקרא כבר לפני כן את כל הרומנים הרוסיים בשפת המקור. שץ התאהב במקום.
למאשה הציונית הייתה כבר משפחה בארץ: לובנוב ביבנאל והדוד יוסף חיים ברנר, הסופר - בתל אביב. עוד דוד ברנר, עם משפחה, שבא אחריה והתיישב בתל-אור (ליד רוטנברג) ממזרח דרום לנהריים..
שץ וברץ נסעו לשכנע גרעין שיבוא למקום. אחרי שנתיים הגיע גרעין "אחדות" הנהדר מבית הכרם בירושלים.
בינתיים נשאו קלמן שץ ומאשה פיינברג בבית הרב, שהכירו, בכפר יחזקאל (אז עין טבעון). השניים יחפים היו. הרבנית פרצה בבכי למראה רגליהם... ב-1924 בג'אסר אג'מעה, קמה גשר אשדות יעקב. אחרי 10 שנים עברו לדלהמיה (מקום אשדות עד היום) וכל השאר היסטוריה...
למאשה ושץ נולדו: אורה, בת בכורה באשדות יעקב, אחריה שמואל וטל הבנים. כל חייו עסק שץ בחקלאות. בערוב הימים הקים עם דב קבק, מקיבוץ יגור, את חברת "הזרע". גם בדירקטוריון של המשביר המרכזי היה שץ חבר.
קלמן שץ נפטר ב-1968 (במהלך ניתוח בבילינסון) נקבר בקיבוצו אשדות יעקב.
קלמן מספר על הקמת גשר (אשדות יעקב של היום)
בגדוד העברי, לפני פרוקו, התארגנו קבוצות להתיישבות חקלאית. באותה תקופה, היה הרברט סמואל הנציב העליון בארץ ורבתה התקווה לעלייה גדולה ולהעברת כל אדמת הממשלה לרשות ההתיישבות היהודית.
קבוצת חברים מקצתם פלחים, פועלי מושבות הגליל, אשר אימצה לעצמה את השם : "בשקירים", על שם שבט נודדים ברוסיה, מגדלי סוסים בעיקר... חלמה על הרחבת ההתיישבות, דרומה ממנחמיה, וחפצה היה להתיישב בגשר נחלים. מקום מפורסם כמעבר של שודדים מעבר הירדן אשר היו מטרידים את תושבי הסביבה.
במקום זה רכשה פיק"א אדמה, זמן רב קודם לכן, אן הערבים הם שעיבדוה. מתיישבים לא היו, ואכרי מנחמיה אשר האדמה נמסרה להם לעיבוד לא העזו לעבדה בגלל מצב ביטחוני פרוע.
פיק"א העמידה לרשות ה"בשקירים" תקציב לכיבוש אדמת גשר וליישוב החברים במקום לאחר-מכן. הקבוצה קבלה שני בתים, רכשה חמישה זוגות של בהמות עבודה.
בסתיו 1921 רוכזו כ-20 זוגות בהמות מכל מושבות הגליל, אשר יצאו לחרוש את אדמת-גשר. במקום, על אחת הגבעות הוקם אוהל מרובע. נחפרו תעלות הגנה, ונחפר מקום לחמישה זוגות בהמות עבודה. שבעה חברים מקבוצת ה"בשקירים" נשארו במקום: חמישה לעבודה ושניים לשמירה, החריש עבר ללא תקלות.
בזמן זה התפרדו חברי הקבוצה לשלשה מקומות: חלקם חרשו בגשר, חלקם עבדו בסלילת הכביש צמח-טבריה, וחלקם במנחמיה שנשארה בסיס הקבוצה.
באותה שנה ירדו גשמים, השדות הניבו יבול, אך חיי החברה הורעו, הגורמים העיקריים היו שניים: פיצול הקבוצה, וייאוש מאפשרות של התיישבות במקום היות שערביי הכפר המשיכו לגור בו. ופעולת פיק"א לפינויים נכשלה. לקראת. הקציר התברר כי רב חברי ה"בשקירים" החליטו לעזוב. הקציר בוצע בקשי רב. את הדייש ביצעו חברי דגניה ב'.
לאחר הקציר התברר כי מהקבוצה נשארו רק חבר אחד ושתי חברות. השלשה החליטו להמשיך ולחפש חברים שיצטרפו למקום. לקראת הסתיו הצליחו אלו לצרף אליהם 22 חברים וחברות אשר באו כבודדים, יחד היו עשרים וחמישה.
באותו זמן הוחלט לעזוב את מנחמיה ולעבור לגשר, פיק"א הגיעה אז להסדר עם אחדים מתושבי הכפר הערביים, ואלו הסכימו לעזוב את המקום. לרשות הקבוצה הועמדו ארבע חושות. באחת - השתכן חדר-האוכל. השנייה הפכה למקום-מספוא לבהמות, והשתיים הנותרות היו למחסנים. על ידי חדר-האוכל הוקם אוהל, צריפים למגורים עמדו בבניתם, נרכש תנור, החיים במקום החלו.
הוקמו סככה לבהמות, מקום לפרות-חלב, ובאותו חורף נרכשו עגלות דמשקאיות ופרות ערביות. לקראת האביב הוכן גן ירקות ואף בגידול טבק החלו. השדות הבטיחו יבול יפה אך שוב, לקראת גמר השנה החקלאית, התפוררה הקבוצה ומשלושת הראשונים לא חשב אף אחד להישאר.
חברי המרכז החקלאי ביקרו במקום, והחברים הבודדים שהסכימו להישאר התנו את הישארותם בהתקשרות עם קבוצה מאורגנת. לאחר שהפניות אל קבוצות שישבו ביבניאל וגשרון על הליכה לגשר נדחו על-ידן מסיבת האקלים הקשה פנו לקבוצת "אחדות" בירושלים, וחבריה לא נבהלו כנראה, מחוסר התנאים. אחרי ששלחו "מרגלים" והמקום מצא חן בעיניהם, הסכימו בהתלהבות ובאו לגשר.
סלים אידריס
סלים אידריס (בערבית: سلیم ادریس; נולד ב-1957 בחומס) הוא איש צבא סורי והרמטכ"ל לשעבר של המועצה הצבאית העליונה של הצבא הסורי החופשי.
נבחר לרמטכ"ל המועצה הצבאית של הצבא הסורי החופשי ב-15 בדצמבר 2012. תחת הנהגתו זכתה המועצה שבראשה עמד להכרה בינלאומית רחבה, כמו כן פעל על מנת לנטרל אלמנטים המזוהים עם אל-קאעידה בשורות המורדים. לפני עריקתו וחבירתו למורדים במשטר אסד היה קצין בצבא סוריה בדרגת עמיד (בריגדיר גנרל). סיים את תפקידו באופן רשמי ב-16 בפברואר 2014.
אידריס הוא פרופסור להנדסת חשמל בהכשרתו. הוא דובר כחמש שפות, כולל אנגלית.
ג'יימס אירווין (צייר)
ג'יימס אירווין (באנגלית: James Irvine; 1822 – 17 במרץ 1889) היה צייר דיוקנאות סקוטי.
ביוגרפיה
אירווין נולד בשנת 1822, במחוז פורפשייר במזרח סקוטלנד. הוא היה בנו הבכור של ג'ון אירווין והתחנך בבית הספר הקהילתי המקומי. הוא היה תלמידו של צייר הדיוקנאות הסקוטי קולווין סמית' בברצ'ין.
אירווין התבסס כצייר בארברואת', לפני שעבר למונטרוז, שם קיבל הזמנות מהרקטור של אקדמיית מונטרוז ומאוצר מוזיאון מונטרוז. בסופו של דבר הוא קיבל הרבה יותר עבודה מכיוון שהוכר כאמן פורטרטים מוביל בסקוטלנד. הוא היה חבר טוב של עמיתו האמן ג'ורג' פול צ'למרס. בין הדיוקנאות שלו היו אלה של ג'יימס קול (1786–1880), ניצול מהקרב הימי שהוביל ללכידת האוניה "צ'סאפיק". ג'יימס קול גם נולד בפרידן, ליד מונטרוז, אך עשרות שנים לפני אירווין ב-1786. קול נלחם בקרב טרפלגר ואיבד יד. לאחר שנים של ציד לווייתנים הוא פרש לעיר הולדתו, שם צייר אותו אירווין חמש פעמים. קול הפך לסלבריטי בגלל קורות חייו ובזכות אורך חייו. ההספד של קול סוקרה בסופו של דבר ב"ניו יורק טיימס".
אירווין גם צייר כמה נופים והוא החל לצייר דיוקנאות זיכרון של הרוזן והרוזנת מדלהוזי, אך לא השלים את המלאכה.
הוא מת בביתו במונטרוז ב-17 במרץ 1889.
לאירווין יש יותר משלושים ציורים בבעלות ציבורית.
מבצר הארבל
ביצורי הארבל שוכנים במצוקי הר ארבל. במצוקים חצוב מבצר, סביבו חומות בעלי קמרונות. ניתן לראות על פני השטח טורי מדרגות ומערות החצובות על המדרונות. מערות אלה הן מערות מגורים הכוללות מתקנים חצובים, מקוואות, בריכות ובורות מים מטויחים. המצוקים משני צדדיו של נחל ארבל כוללים ממזרח את מצוקי הארבל וממערב את מצוקי הר ניתאי המתנשאים שניהם לרום מאות מטרים ובהם נתגלו שרידי מבצר ומערות חצובות בהן מערכת ביצורים גדולה, מבואות ומעברים, קירות מגן ומדרגות.
היסטוריה
ככל הנראה מערות הארבל שימשו כבר בתקופה פרהיסטורית. בשנת 161 לפנה"ס המצביא הסלאוקי בקכידס הגיע לעיר ארבל שבגליל, ולפני עלייתו לירושלים הציב מצור על הנמלטים למערות ותפסם. אצל יוסף בן מתתיהו בפירושו לספר חשמונאים א' מוזכרת בארבל המערה הצבאית של בקכידס.
המערות הטבעיות הקרסטיות, שהותאמו למגורי אדם, הן כנראה כפר המערות הנזכר אצל יוסף בן מתתיהו. כפר המערות שבארבל מוזכר כאחד מ-19 הביצורים של יוסף בן מתתיהו ולמעשה היה חלק מההכנות למרד הגדול של היהודים בשלטון הרומאי (שנת 68 לספירה). הלוחמים היהודים בחרו להקים מערך הגנה באמצעות כניסה לתוך המערות הנמצאות שם בשפע על ידי השתלשלות בחבלים, הפיכתן למגורים והכשרתן כמקום מפלט ללוחמים ומשפחותיהם בשעת חירום (כמו בימי הורדוס). לא מן הנמנע שנעשה שימוש במערות הנגישות ביותר גם בימי שיגרה ושקט. הצלבנים, הממלוכים והטורקים השתמשו גם הם במצוקיו של הארבל לצורכיהם והקימו עליהם מבצר גדול בנקודה אסטרטגית בדרך הים. אין הרבה ידיעות על הארבל בתקופות אלה.
ממצא ארכאולוגי
מבחינת הממצא הארכאולוגי הנתון באתר, ניתן לראות מבצר חצוב בראשו של ההר, המבצר מוקף חומות. על פני השטח ניתן לראות מערות וטורי מדרגות. על המדרונות חצובות מערות מגורים, מתקנים חצובים, מקוואות ובורות מים מטויחים. אל הבורות הובילו מים באמצעות מתקני הטיה.
ב-1992 נערך סקר ארכאולוגי במערות מצוק ארבל על ידי המרכז לחקר מערות (מלח"מם) עבור רשות הטבע והגנים, במהלכו נסקרו כ-50 מערות ומופו כ-36 מהן. רוב המערות נמצאות באזור המכונה "כפר המערות". בצוק הארבל נחצבו או הוכשרו למגורים יותר מ-120 מערות, סדורות בשבעה מפלסים, חלקן ממזרח וחלקן ממערב. מצידה של כל קבוצת מערות מזדקף עמוד סלע המקשה את הגישה למקום. ככל הנראה בזמנו הגיעו אליהן בעזרת סולמות וחבלים והיושבים בהן הרגישו מוגנים. במרבית המערות ניכרים סימני חציבה וטיח.
במאמרם של יגאל טפר ויובל שחר, שפורסם בקתדרה 61, בשנת 1991, דווח כי התגלה ממצא נומיסמטי ונותח זמנם של הטיח ושל שרידי בנייה קדומה בחזית המערות. ממצא זה אינו מאשר שימוש במערות בתקופה הלניסטית חשמונאית מוקדמת. במורד שלרגלי המערות נתגלתה פזורה קרמיקה מן התקופה הרומית המוקדמת בקבוצת המערות המערבית בהר ארבל נתגלו ממצאים המתוארכים ל. בחינה ראשונית של הקרמיקה מלמדת כי היישוב במערות אלה לא המשיך אחרי תקופה זו.
אברהם צבי הירש פצנובסקי
הרב אברהם צבי הירש פצנובסקי (נפטר ו באייר תקע"ט, 1 במאי 1819) היה רבה של העיר פיליצה (עיירה) ואב"ד של פיעטרקוב מחבר ספר ברית אברהם.
ביוגרפיה
נולד לרבי אלעזר סלומון פצנובסקי, היה נשוי לרבנית רבקה בתו של רבי יצחק וגיטל כץ. הרב פצנובסקי השתייך תחילה למתנגדים לחסידות, אך לבסוף נמנה עם תלמידי החוזה מלובלין. חיבר את ספרו שו"ת ברית אברהם וקיבל הסכמה מרבי יצחק הלוי הורוביץ, נפטר בטרם הובא הספר לדפוס ואביו הוציא את הספר לאור בתוספת הקדמה שכתב בתוספת קינה על הנפטר.
מישה אלכסנדרוביץ
מיכאל (מישה) אלכסנדרוביץ (ברוסית: Михаил Александрович; 23 ביולי 1914, מחוז בלבי, האימפריה הרוסית - 3 ביולי 2002, מינכן) היה זמר וחזן יהודי בעל קריירה בינלאומית, שהשתרעה למעל 7 עשורים.
קורות חיים
נולד לדוד אלכסנדרוביץ בכפר קטן על יד ויטבסק בלטביה. בהיותו בן חמש עברו הוריו להתגורר בבירה ריגה. כבר בגיל 6 ניכרו בו כישרונות שירתו ובגיל 8 כבר הופיע בקונצרט פומבי בו שר יצירות מאת שוברט, שומאן, גריג ואחרים. בשנות ילדותו היה מוכר כילד פלא והופיע קונצרטים בלטביה, ליטא, אסטוניה, פולין וגרמניה, בהם זכה לפופולריות גבוהה. בשנת 1934, בהיותו בן 20 בלבד, עבר למנצ'סטר שבאנגליה, שם קיבל משרה קבועה של חזן בבית כנסת בעיר. לאחר כשנתיים, בשנת 1936 בא לקובנה וכיהן כחזן בבית הכנסת הגדול, בו קיים גם מופעי אופרה לקהל יהודי ונוכרי.
בשנת 1940 עבר להתגורר במוסקבה והחל לפעול שם. כאשר פלשו הגרמנים לרוסיה במלחמת העולם השנייה עזב את מוסקבה ועבר לטשקנט, שם הופיע באופרה עם החזן משה קוסביצקי. ב-1942 עבר לקווקז, ובשנה זו הרבה להופיע באזורי החזית. בשנת 1943, לאחר תקופה קצרה ששהה במוסקבה למטרת הופעות, עבר להתגורר בלנינגרד שהייתה נתונה במצור, שם הופיע עד לסיום המלחמה. לאחר המלחמה שב למוסקבה שם התגורר עד לשנת 1971. במשך השנים בהן התגורר בברית המועצות ערך אלפי קונצרטים ברחבי המדינה והיה אחד האמנים הבולטים במדינה באותן שנים.
בשנת 1973 היגר לארצות הברית, והתגורר שם עד לאמצע שנת 1990, אז עבר להתגורר במינכן שבגרמניה, שם חי עד יום מותו ב-2002.
הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ימי קרטר
הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ימי קרטר כיהן במשך תקופת כהונה נשיאותית אחת, ממועד השבעת הנשיא קרטר ב-20 בינואר 1977 ועד לסיום כהונתו ב-20 בינואר 1981.
הרכב הקבינט
הנשיא קרטר צירף לקבינט ארבעה אישים שלא כיהנו בו בתקופת קודמו פורד:
בסך הכל כלל הקבינט 22 בעלי תפקידים (20 בתחילת הכהונה, 21 מ-1977 ועד 1979). כיהנו בו 30 גברים ושלוש נשים. שמונה מהם כיהנו בו במשך כל תקופת נשיאותו של קרטר.
חברת הקבינט פטרישה רוברטס האריס הייתה האשה האפרו-אמריקאית הראשונה לכהן בקבינט של ארצות הברית.
אלן מרי רופ
אלן מרי רופ (באנגלית: Ellen Mary Rope; 1855–1934) הייתה פסלת בריטית. יצירתה בולטת במגוונה ובסגנון שלה, מהקלאסי ועד לפופולרי. היא יצרה בעיקר תבליטים, באבן, מתכת יצוקה או טיח.
ביוגרפיה
רופ, נולדה כילדם השביעי של ג'ורג' ואן רופ מבלקסהול, סאפוק, גילתה נטיות אמנותיות כבר בילדותה, אולי בהשפעת אחיה הבכור, ג'ורג' תומס רופ, צייר נוף וחוקר טבע. כדי לטפח את כישוריה, היא נשלחה ללונדון בשנת 1870 כדי ללמוד בבית הספר נוטינגהאם פלייס במרילבון, שם לימדה אותה ציור אוקטביה היל.
סייר
ראו גם
}}
אלן מרי רופ
ביוגרפיה
מאוחר יותר היא חזרה לכפר הולדתה ולמדה בבית הספר לאמנות איפסוויץ'. עבודותיה הראשונות שהוצגו היו ציורים ורישומים של נושאים כפריים דומים ליצירות אחיה, שהציג לצדה. היא חזרה ללונדון לבית הספר סלייד לאמנות ב-1877, המשיכה ללמוד רישום וציור, אבל ב-1880, פרופסור אלפונס לגרוס חשף אותה בקורס לפיסול, שרופ הצטיינה בו, מה שהשפיעה על כיוון האמנות שלה.
אמנותה התפתחה בקווים קלאסיים תוך שימת דגש על מעורבות האמן לאורך תהליך היצירה וייצור ידני לא ממוכן. רופ התבססה בלונדון במשך רוב הקריירה המקצועית שלה, לאחר מכן בדאודר רואד, פוטני, שם חלקה מגורים וסטודיו עם האחיינית העוזרת שלה דורותי אן אולדריך רופ. באותו אזור היה הסטודיו לזכוכית צבעונית של אחיינית אחרת מ. אלדריך רופ.
רופ פרשה לבית המשפחה בחוות גרוב בבלקסהול זמן קצר לפני מותה ב-1934 בגיל 79.
יצירה
היצירה הראשונה שלה באקדמיה המלכותית לאמנויות הייתה פאנל טרקוטה: "דווד מנגן לפני שאול" (1885). מאותו תאריך היו לה עבודות בתערוכות באקדמיה המלכותית ברוב השנים עד 1918. עד 1893 היא הייתה ידועה מספיק כדי לקבל הזמנה לספק ארבע דמויות תבליט גבס לבניין האישה בתערוכה העולמית של קולומביה בשיקגו. כל דמות הייתה בגובה של כמעט מטר וחצי, וייצג אמונה, תקווה, צדקה וחוכמה שמימית.
בנוסף לתצוגת יצירות בתערוכות, היה לה גם עסק מסחרי, והיא הפכה למעצבת מובילה של כלי החרס של דלה רוביה משנת 1896 ועד לסגירתו ב-1906. היא גם יצרה עבודות ביתיות פופולריות יותר כמו דמויות ילדים, פרחים וים. היא יצרה ומכרה תבניות יציקה של דמויות לילדים. עם זאת, העבודות האדריכליות הגדולות נמשכו, כולל דמויות גדולות של אמונה, תקווה וצדקה עבור בית העירייה של לידס, פאנל גדול עבור בניין העירייה של רותרהיט (שנהרס בהפצצות בזמן מלחמה), ואנדרטה ממלט בסנט מרי, בולטון און סוואל.
לוח הזיכרון של רופ משיש משנת 1902 תלוי בקתדרלת סולסברי.
עונת 2016/2017 ביורוליג
העונה נפתחה ב-12 באוקטובר 2016 ומשחק הגמר של הפיינל פור נערך בהיכל סינאן ארדם שבאיסטנבול ב-21 במאי 2017. בסיום העונה זכתה פנרבחצ'ה הטורקית בתואר האירופי הראשון בתולדותיה ובתולדות הכדורסל הטורקי.
מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו בעונה זו 16 קבוצות, שהתחרו בפורמט של ליגה בעלת שני סיבובים - כל קבוצה משחקת משחק בית ומשחק חוץ נגד כל הקבוצות, כאשר בסיום העונה הסדירה שמונה הקבוצות המדורגות ראשונות העפילו לפלייאוף, בו שיחקו המדורגת ראשונה נגד המדורגת שמינית, שנייה נגד שביעית, שלישית-שישית ורביעית-חמישית. הפלייאוף התקיים בפורמט של סדרות "הטוב מחמישה", כאשר בסיומו התקיים פיינל פור, שנערך בשנה זו בהיכל סינאן ארדם שבאיסטנבול, טורקיה.
מתכונת המשחקים הצפופה ביחס לעונות קודמות, שהושוותה לא פעם למתכונת המשחקים בליגת ה-NBA, כוללת פגרות בינלאומיות ופגרת גביע, וגורמת לכך שבשבועות מסוימים יתקיימו שני משחקים בשבוע אחד (כאשר, כזכור, כל הקבוצות משחקות גם במסגרות ארציות או אזוריות אחרות). עומס המשחקים הוביל לתלונות רבות, בין היתר על שעות טיסה רבות המעייפות את השחקנים, וריבוי פציעות עקב עומס גופני גדול מדי. כמו כן, חלק מחוקת המשחק שונתה, בעיקר כללים מסוימים הנוגעים לחוקי העבירות.
המשתתפות בתחרות
בשנים – מתקיים סכסוך רחב היקף בכדורסל האירופי, בו מתנגחות פיב"א אירופה ויול"ב בנושא תחרויות הכדורסל הכלל-יבשתיות של אירופה, ובמסגרתו נשמעו איומים מצד פיב"א על השעיה של התאחדויות כדורסל אירופיות שקבוצותיהן משתתפות במפעלי יול"ב ממפעליה היבשתיים - כאשר באופן ספציפי מדובר על יורובאסקט 2017. ביוני 2016 קבע בית משפט כי אין לפיב"א סמכות להשעות התאחדויות ממפעליה עקב החלטותיהן של קבוצות המשתתפות במפעליהן. עקב כך מתקיימים בעונה זו באירופה ארבעה מפעלים כלל-יבשתיים: היורוליג והיורוקאפ של יול"ב, בהן משחקות הקבוצות שנחשבות לחלק מהדרגים הראשון והשני ביבשת בהתאמה, וליגת האלופות והיורופקאפ של פיב"א, בהן משחקות הקבוצות שנחשבות לחלק מהדרגים השלישי והרביעי.
המועדונים המובילים ביבשת, לפי תפיסת הנהלת היורוליג, יקבלו 11 רישיונות קבועים לליגה (כבעונות קודמות). עוד ארבעה כרטיסים יינתנו לאלופות הליגות הבאות: הליגה האדריאטית, ליגת ה-VTB, הבונדסליגה בכדורסל והיורוקאפ. הכרטיס האחרון יינתן בשיטת וילד קארד, לפי שיקול דעת הנהלת הליגה, בראשות המנכ"ל ז'ורדי ברתומיאו. כרטיס הווילד קארד מיועד להיות מוחלף בעונה הבאה לכרטיס נוסף שיינתן לַקבוצה מליגת העל הספרדית בכדורסל שתסיים במקום הגבוה ביותר מבין הקבוצות חסרות הרישיון. קבוצה בעלת רישיון קבוע שתסיים במשך שלוש שנים ברציפות באחד משלושת המקומות האחרונים בטבלת העונה הסדירה - רישיונה יישלל. להלן רשימת המשתתפות על פי המפתח המוצג לעיל:
עונה סדירה
להלן טבלת העונה הסדירה - בה כל קבוצה שיחקה 30 משחקים: מקרא:
פלייאוף
8 הקבוצות שהעפילו משלב העונה הסדירה מתמודדות בסדרות לפי דירוגן בסיום העונה הסדירה (מקום ראשון נגד מקום שמיני, מקום שני נגד מקום שביעי, מקום שלישי נגד מקום שישי ומקום רביעי נגד מקום חמישי). המדורגת גבוה יותר תארח את המשחק הראשון, השני והחמישי (במידת הצורך). המדורגת נמוך יותר תארח את המשחק השלישי והרביעי (במידת הצורך). ארבע המנצחות יעפילו לשלב חצי הגמר, ושתי המנצחות בחצאי הגמר יתמודדו בגמר על תואר אליפות אירופה בכדורסל.
רבע הגמר
{{טבלה מוסתרת |עיצוב= |כותרת=פירוט משחקי רבע הגמר |תוכן= .
משחק חמישי
}}
חצי הגמר
{{טבלה מוסתרת|כותרת=פירוט משחקי חצי הגמר|תוכן=.
משחק שני
}}
ג'ורג' תומס רופ
ג'ורג' תומאס רופ, באנגלית: George Thomas Rope (1846–1929) היה צייר בריטי. עבודתו התמקדה בנופי הארץ ובבעלי חיים, במיוחד סוסים, והיא בולטת בנאמנותה למיקום ולדיוק הייצוג. הוא עבד בעיקר בשמנים אך גם שרטט בעיפרון ופחם וכן צייר בצבעי מים. הוא היה אמן מובהק של מזרח סאפוק, אם כי מדי פעם התמודד עם נושאים רחוקים יותר. הוא גם היה צופה רגיש בתולדות הטבע והיה מחברם של מאמרים רבים וספר אחד בנושא.
ביוגרפיה
נולד ב-11 בפברואר 1846, בנם השני של ג'ורג' ואן רופ מבלקסהול ואורפורד, סאפוק. הוא שאף לפתח את כישוריו כאמן גרפי וחוקר טבע. לפני נישואיו של אחיו ארתור, הוא סייע בחשבונות ובניירת בחווה של אחיו, ופנה להתמסר לחלוטין לקריירה האמנותית שלו.
יצירה
היצירה ששרדה של ג'ורג' תומאס רופ כוללת ציורי שמן, בדרך כלל סצנות כפריות ובעלי חיים, במיוחד סוסים, צבעי מים על נושאים דומים, רישומים בעיפרון ורישומים בדיו, לפעמים הומוריסטיים. הנושאים שלו היו בעלי חיים - ביתיים ובר כאחד, סצנות כפריות, עצים, נושאים שצוירו באור נמוך ובלילה. העבודות המוצגות בגלריה מקיפות מגוון מעבודותיו, אשר ממשיכה למשוך עניין של אספנים.
הערות שוליים
​
הדיוויזיה ה-57 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-57 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה במערכה בפולין, בקרב על צרפת, בקרבות החזית המזרחית, והושמדה במהלך מבצע בגרטיון.
היסטוריה
בקיץ 1943 לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-52 במסגרת פלגת הארמייה קמפף, והשתתפה עמה בקרב חרקוב השלישי ובקרב קורסק. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרב דנייפר כחלק מהארמייה השמינית, ובחורף 1944 לחמה הדיוויזיה בקרב קורסון-צ'רקאסי, כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת הארמייה השמינית.
במרץ 1944 נשלחה הדיוויזיה לחופשה ולהתארגנות מחדש, ובמאי אותה שנה הוכפפה לקורפוס ה-27, שהיה חלק מהארמייה הרביעית. ביוני 1944 הועברה הדיוויזיה לקורפוס ה-12, ולחמה עמו במהלך מבצע בגרטיון, עד להשמדתה באזור בוברויסק ב-7 ביולי 1944. המפקד האחרון של רגימנט הרגנדירים ה-199 של הדיוויזיה היה אלפונס קניג, שעוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות.
ברטה הנדל
ברטה הנדל (בהונגרית: Handel Berta; אויפשט, 30 בספטמבר 1869 – בודפשט, 1 באוגוסט 1927) הייתה זמרת אופרה (מצו סופרן) יהודייה-הונגרייה. היא הייתה "מאסטרו השירה והמשחק" של בית האופרה של בודפשט.
ביוגרפיה
ברטה הנדל נולד במשפחה יהודית כבתם של הסיטונאי קלמן הנדל ושל אמה זילברמן. בסיום לימודיה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט היא המשיכה להכשיר עצמה כזמרת אופרה בהדרכת ניקלאס-קמפנר ומורים נוספים. הנדל הופיעה לראשונה על הבמה כאורחת בתיאטרון העירוני של לייפציג ביולי 1890, שם חתמה חוזה לאחר מכן. ב-17 באוקטובר 1891 הופיעה בהונגריה באופרה של גונו פאוסט בתפקיד מרגרט, שהיה תפקידה הגדול הראשון. מאז 1892 היא הייתה הזמרת של בית האופרה המלכותי ההונגרי, שם זכתה תמיד להערכת גדולה כזמרת המצו-סופרן עם הקול החזק והיפה שלה ומשחקה הסלקטיבי והמוקפד. היא הופיעה גם כזמרת אורחת בבתי אופרה של וינה, ברלין, פרנקפורט המבורג. בנובמבר 1912 מונתה ל"מאסטרו השירה והמשחק" של בית האופרה ובספטמבר 1916 נבחרה לחברת כבוד של המוסד ליום השנה ה-25 של הופעותיה במוסד. לאחר פרישתה מהבמה היא לא ניתקה את הקשר מהאמנות, אלא לימדה את הדור הצעיר לקראת קריירה של זמר/ת.
ברטה הנדל הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
משפחתה
ב-28 ביוני 1893 הוא התחתנה עם מבקר המוזיקה בלה דיאושי בבודפשט.
בתם הייתה זמרת האופרה אדית דיאושי.
אישטוואנדי
אישטוואנדי (בהונגרית: Istvándi) הוא כפר של כ-600 תושבים במחוז שומוג', נפת בארץ'.
מיקום
היישוב ממוקם בשומוג'-הפנימית, ליד הכביש הראשי 6, העיירות הקרובות ביותר הן כארץ' (15 ק"מ) וסיגטוואר (15 ק"מ).
היסטוריה
האזכור הראשון של היישוב בכתב נמצא ברשימת המעשרות לאפיפיור משנת 1332, אז הוא נכתב בצורת שטפנדי (Stehpandi). בשלב זה זה כבר היה במקום כנסייה. שמו הופיע בשנת 1421 שוב בדמות אישטואנדי (Isthuandy). בשנת 1536 הוא היה בבעלות הבישוף של פץ' ג'רג' שויוק. בשנת 1664, במהלך מסע החורף שלו, חנה צבא מיקלוש זריני בפאתי הכפר. משנת 1726 היישוב הפך לנחלת בית אסטרהאזי, והוא נשאר בבעלותם עד להלאמת האדמות בשנת 1950.
האוכלוסייה גדלה בהתמדה לאורך המאות, היא הייתה הגבוהה ביותר בתקופת מלחמת העולם השנייה (1,200 איש) ומאז היא יורדת בהתמדה.
אתרים בעלי חשיבות
באישטוואנדי יש שלוש אנדרטאות מוגנות לאומית:
קהילה יהודית
ביישוב התקיימה קהילה יהודית קטנה לפחות מאמצע המאה ה-19. מבחינת מוסדות קהילה ומרשם אוכלוסין הכפר היה שייך לעיר הסמוכה סיגטוואר, בה הייתה קהילה יהודית גדולה יחסית ובמשך תקופה ארוכה. מעט היהודים מהכפר גורשו בשואה למחנות ההשמדה כמו רוב יהדות הונגריה.
Rasputin
Rasputin (בעברית: רספוטין) הוא להיט אירו-דיסקו משנת 1978, שהוקלט על ידי להקת הפופ והאירו-דיסקו הגרמנית בוני אם, השני מתוך אלבומם השלישי Nightflight to Venus. הוא נכתב על ידי מקים הלהקה, פרנק פריאן, יחד עם ג'ורג' רייאם ופרד ג'יי. זהו שיר חצי-ביוגרפי על גריגורי רספוטין, ידידו ויועצו של ניקולאי השני, קיסר רוסיה ומשפחתו בתחילת המאה ה-20. השיר מתאר את רספוטין כנער שעשועים, מרפא מיסטי ומניפולטור פוליטי.
כתיבה ולחן
בסוף השיר מתוארת גרסה מותאמת של תיאור פופולרי של האירועים שהגיעו לשיאם ברצח רספוטין, שבוצעו על ידי פליקס יוסופוב, ולדימיר פורישקביץ' ודמיטרי פבלוביץ', ב-16 בדצמבר 1916. בשיר נטען שרוצחיו של רספוטין ירו בו למוות לאחר ששרד את הרעלת היין שלו.
השיר אמנם מספר מחדש באופן מדויק על רבות מהשמועות השליליות שפגעו במוניטין של רספוטין, אך אין שום הוכחות שניתן לאמת לפיהן הוא ניהל רומן עם אלכסנדרה. ידידו האמריקני של פרנק פריאן, ביל סווישר, שהיה אז חייל בגרמניה, מספק קולות רקע בגשר בדמות מגיש חדשות. סווישר השתתף בתפקידי אורח גם בסינגלים אחרים של בוני אם כמו "Ma Baker" ו-"El Lute".
דונלד א. גואריסקו מ-AllMusic תיאר את השיר כ"מחווה לדמות ההיסטורית הרוסית האגדית תוך שימוש בללייקות כדי ליצור את הוק גיטרת הקצב שלה". המנגינה שלו הושוותה לזו של השיר הטורקי המסורתי "Kâtibim", אך הלהקה הכחישה שקיים דמיון כלשהו.
ביקורות ומורשת
השיר הגיע לראש המצעדים בגרמניה ובאוסטריה ולמקום השני בבריטניה ובשווייץ. הוא היה גם להיט מקום-ראשון נוסף עבור בוני אם באוסטרליה, והיה השיר השני (והאחרון) שלהם שהגיע לראש המצעדים במדינה זו (האחר היה "Rivers of Babylon").
דונלד א. גואריסקו מ-AllMusic תיאר את השיר "השילוב הכי מוזר והכי יוצא דופן ומעניין של שילוב אלמנטים מוזיקליים" מהאלבום Nightflight to Venus, ובחר בו כאחד האהובים עליו מהאלבום.
השיר אמנם נכתב ובוצע באנגלית, עם מילים בודדות בגרמנית וברוסית – "אבל את הקזצ'וק הוא רקד ממש נפלא [wunderbar]!" – אך הוא זכה לפופולריות רבה בברית המועצות, ויוחסה לו החזרת התהילה של רספוטין שם. עם זאת, השיר הושמט מההוצאה הסובייטית של האלבום, ובוני אם נאסרה לבצע את השיר במהלך עשר הופעותיהם במוסקבה בדצמבר 1978. במהלך ביקורם בפולין בשנת 1979, הלהקה ביצעה את השיר למרות שהתבקשה שלא לעשות זאת על ידי גורמים ממשלתיים. ההופעה בסופוט שודרה בטלוויזיה הלאומית ביום שלמחרת לאחר שהשיר מההופעה נמחק בעריכה, אך ברדיו היא שודרה בשידור חי ומלא.
לשיר בוצעו גרסאות כיסוי על ידי להקות אחדות בסגנונות מוזיקליים שונים. הלהקה הפינית טוריסס הקליטה לו גרסת פולק מטאל, בעוד בוילד אין ליד הקליטה אותו כשיר פולק פאנק. ספר הקומיקס הבריטי "Nikolai Dante" ציטט מילים מהשיר בכותרת הסיפור "Russia's Greatest Love Machine" בשם בגיליון 1997 של הקומיקס "". להקת הדאנס/רוק מוושינגטון, רא רא רספוטין, קרויה על שם השיר. גרסה ספרדית לשיר מאת צמד האלקטרופופ פנגוריה נכללה באלבום האוסף שלהם, Dilemas, amores y dramas, שיצא בשנת 2003. באוגוסט 2019, פרויקט הקאברים הרוסי מז'אנר המטאל, Even Blurry Videos, פרסם ביוטיוב את גרסתו לשיר.
גרסאות
הוצאות האלבום Nightflight to Venus כוללות את שיר הנושא שעובר ברצף ל-"Rasputin". ההוצאות הראשוניות של אריך נגן כללו את הגרסה באורך מלא של 6:26 דקות לשיר, הבולטת ביותר באינטרלוד האינסטרומנטלי שבבית השלישי, בין השורות "למרות שהוא היה בהמה, הן פשוט נפלו לזרועותיו" ו-"ואז לילה אחד כמה אנשים רמי דרג..." שמאוחר יותר נחתך. ההוצאה השנייה של אריך נגן כללה גרסת 6:03, וההוצאות שלאחר מכן כללו גרסת 5:51. העריכה היחידה של בוני אם שונה לחלוטין מהגרסה המקוצרת ששימשה עבור ההקלטה של הזמרת גילה בגרמנית שנערכה לאחר מכן בנובמבר 1978 (ללא הצלחה).
יציאה לאור
בהוצאות של השיר בגרמניה ובמדינות בנלוקס השיר "Painter Man" היה בבי-סייד. ברוב המדינות האחרות, השיר שהופיע בבי-סייד היה "Never Change Lovers in the Middle of the Night". בהוצאות בבריטניה הייתה גרסה באורך 5:32 דקות; אותה מרבית המדינות קיצרו ל-5:02, בעוד שבשחרור של קריר רקורדס הצרפתית הייתה גרסת 4:45. בבריטניה, "Painter Man" יצא כסינגל איי-סייד בפברואר 1979, והפך שם ללהיט כאשר הגיע למקום העשירי במצעד. בקנדה, "Rasputin" היה האיי-סייד והפך ללהיט גדול, וב-24 במרץ 1979 הגיע לראש מצעד הסינגלים העכשוויים למבוגרים של מגזין RPM הקנדי ושהה שם במשך שבועיים, ונכנס גם למצעד 100 שירי הפופ המובילים של המגזין, שם הגיע למקום ה-7 בשיאו, באותו שבוע. למרות ההצלחה בקנדה, השיר לא נכנס למצעדים בארצות הברית. בסוף ינואר 2021, כמעט 43 שנים מאז שיצא לאור כסינגל, השיר הפך לוויראלי בפלטפורמת שיתוף הסרטונים טיקטוק, והופיע גם בפלייליסט "Viral Hits" של ספוטיפיי. ההצלחה הניבה אתגר ריקוד לשיר.
גרסת טוריסס
להקת הפולק מטאל הפינית טוריסס הקליטה גרסת כיסוי לשיר Rasputin, שיצאה לאור ב-21 בספטמבר 2007 על ידי חברת התקליטים סנצ'רי מדיה רקורדס. הלהקה ניגנה את גרסת הכיסוי בהופעותיה החיות במשך כמה שנים ולבסוף החליטה להקליט לה גרסת אולפן בשל משוב חיובי מצד המעריצים. כמו כן צולם קליפ.
רשימת רצועות
גרסת ויניל 7" שיצאה לשיר כוללת את השיר "The Court of Jarisleif" בבי-סייד.
שירי הבי-סייד השתנו לפי אזורים. במהדורות קנדיות, דרום אמריקאיות, אסיאתיות וכמה אירופיות הופיע השיר "Never Change Lovers in the Night of Night" בבי-סייד, במהדורה האמריקאית הופיע "He Was a Steppenwolf". במהדורות הפולניות והצ'יליאניות הופיע "Night Flight to Venus" ובמהדורות האירופיות האחרות הופיע "Painter Man" בבי-סייד.
השראה
השיר "Rasputin" היווה השראה עבור שירים רבים, והוא הושמע בסרטים שונים.
הצמד המוזיקלי ג'טין-לליט דגם את "Rasputin" לשיר "Sachi Ye Kahani Hai" מתוך הסרט "Kabhi Haan Kabhi Naa" משנת 1994.
בסרט המלאיאלמי "Baletan" משנת 2003, השיר "Baletta Baletta" נכתב בהשראת "Rasputin". את השיר הלחין מ. ג'יאצ'נדרן.
הסרט ההודי "Agent Vinod" משנת 2012 כולל שיר בהינדית ששמו "I'll Do the Talking"; השיר הוא אינטרפולציה חלקית של "Rasputin".
פלס פוינט
פלס פוינט (באנגלית: Fell's Point) היא שכונה היסטורית בחלק הדרום מזרחי של העיר בולטימור אשר במדינת מרילנד שבארצות הברית. השכונה נוסדה במקור בסביבות שנת 1763 וממוקם לאורך החוף הצפוני של נמל בולטימור. אזור פלס פוינט מכיל חנויות עתיקות רבות, וכמו גם מסעדות, בתי קפה, ומעל ל-120 פאבים. אזור פלס פוינט ממוקם כ-2.4 קילומטרים מזרחית לרובע העסקים המרכזי של בולטימור. אזור פלס פוינט מכיל את הריכוז הגדול ביותר של ברים, פאבים ומסעדות בבולטימור.
לאורך שנות קיומה של השכונה חיו בפלס פוינט אוכלוסיות מהגרים גדולות שכללו בעיקר אירים, גרמנים, יהודים, פולנים וכמו גם קבוצות אוכלוסייה ממזרח אירופה כמו אוקראינים, רוסים, צ'כים וסלובקים. מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 החלו להתגורר בשכונה מספר גדל בהתמדה של תושבים בעלי הכנסה בינונית-גבוהה - מגמה אשר תרמה רבות לשימור של חלק גדול מבתי העסק והמבנים ההיסטוריים של השכונה. מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 אזור החלק הצפוני של השכונה מכיל בעיקר מהגרים מקסיקניים ומהגרים מאמריקה המרכזית.
דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין של 2010 גרו בשכונה באותה העת 3,168 תושבים, מתוכם 61% היו לבנים, 24.9% היו היספנים, 7.4% היו אפרו-אמריקאים ו-6.7% היו ממוצא אתני אחר. ב-37% מיחידות הדיור בשכונה גרו הבעלים של אותן יחידות הדיור, בעוד ש-17.4% מיחידות הדיור בשכונה היו ריקות.
83.7% מהאוכלוסייה אשר היו בגיל העבודה היו מועסקים, 4.0% היו מובטלים ו-13.1% היו מובטלים. ההכנסה החציונית של משק בית באזור פלס פוינט הייתה 46,167 דולרים. 7.5% מהמשפחות בשכונה ו-12.6% מכלל האוכלוסייה בשכונה היו מתחת לקו העוני.
אזכורים בתרבות הפופולרית
לאורך השנים היו מספר סרטים ותוכניות טלוויזיה שצולמו בתחום השכונה:
שדות של אירוסים
גרסאות
שם השיר שימש השראה לשירו של עומר אדם "שדות של תירוצים".
תוכן וביקורת
לדברי יוסי חרסונסקי, "שלמה ארצי התגעגע אז לישראל אחרת של ילדותו. כל כך התגעגע שהוא השתמש במטפורה 'מאיימת': 'אני אקדח טעון געגועים' והוסיף 'האצבע על ההדק' על רקע אצטדיון הומה אדם". בכתבה בידיעות אחרונות לציון יום ההולדת ה־70 לשלמה ארצי כתב רז שכניק על השיר שהוא "קינה אמיצה, נוקבת, כמעט על סף ייאוש, על המדינה, החברה הישראלית, הבית המשתנה. והכל עטוף בלחן מרהיב, שהפך להמנון אצטדיונים מהדהד". כמו כן ציין שכניק את העובדה שרובו ככולו של השיר, בעל "הטקסט הרועם", הפך לקלסיקה והוא "שיר מופתי שעמד בכל היבט במבחן הזמן".
יצחק בראלי
יצחק בראלי (אייזיק ברודני) (19 באוקטובר 1887 – 13 באפריל 1956) היה פעיל ציוני, בנקאי, מנהל משותף של בנק הפועלים (1929–1950), יו"ר בנק הפועלים (1951–1955), ממעצבי דמותם של מוסדות הכלכלה והמשק של תנועת הפועלים בארץ ישראל.
קורות חיים
נולד בשם אייזיק ברודני ב-א' בחשוון, תרמ"ח, לשינה ומאיר בעיר סמרגון שבליטא.
בראלי קיבל חינוך מסורתי וכללי, בחדר, בישיבת סלובודקה, בין השנים 1908–1909 למד בקולג' האמריקאי בביירות, ובין השנים 1910–1914 למד באוניברסיטת ברן בשווייץ (כלכלה מדינית, פילוסופיה ומזרחנות). בזמן לימודיו בברן נתמנה בראלי ליושב-ראש האגודה האקדמית הציונית בברן.
בין השנים 1917–1919 היה בראלי מנהל הבנק העממי וסגן יו"ר ועד הקהילה בחרקוב. בהמשך דרכו בראלי היה בין מייסדי המפלגה הציונית-סוציאליסטית (צ"ס).
בין השנים 1921–1926 היה מנהל הבנק היהודי המרכזי בקובנה (ליטא).
בראלי התחתן עם ד"ר חוה לבית יהלום (1889–1965), רופאה במקצועה.
ב-5 במאי 1926 עלה לארץ ישראל מלווה ברעייתו ובנו.
בשנת 1927 נתמנה בראלי לחבר הנהלת בנק הפועלים.
בראלי נתמנה לחבר ההנהלה של "המשביר" עד שנת 1929.
בשנת 1950 כיהן כמנהל משותף של "בנק הפועלים בע"מ" (עם אברהם זברסקי).
בין השנים 1951–1955 כיהן כיו"ר בנק הפועלים.
בין השנים 1921–1931 היה בראלי חבר וסגן חבר הוועד הפועל הציוני.
בראלי היה ציר הקונגרסים הציוניים מה-11 עד ה-19.
בראלי היה מעסקני ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל ומפא"י וחבר ההנהלה במוסדות הכלכליים של הסתדרות העובדים.
בראלי מונה לשופט עירוני בתל אביב.
בראלי מונה לחבר הנהלות : בנק אנגלו-פלשתינה בע"מ, הבנק האופותיקאי הכללי של א"י בע"מ.
משפחה
בנו מאיר בראלי היה עיתונאי, עורך "אשמורת", ביטאון הנוער של מפא"י, חבר מערכת "דבר". משנת 1961 חבר מזכירות מערכת "דבר" בתל אביב
נכדיו: נאווה והפרופ' אבי בראלי.
קבינט (ממשלה)
במדינות רבות בעולם, בעיקר כאלה בעלות משטר נשיאותי, קיים קבינט, לרוב גוף האחראי על הזרוע המבצעת של הממשל. בדרך-כלל, הקבינט מורכב מאסופת שרים או פקידים בכירים המקבלים החלטות ביצועיות.
אטימולוגיה
בשפות אירופאיות רבות, משמעות השם היא "חדר קטן" או חדר המיועד ללימוד. מקור המושג הוא מהעובדה שכאשר המונרך חפץ להתייעץ עם שריו, התייעצות התנהלה בחדר קטן ולא באולם המרכזי. בעקבות כך, התכנסות השרים (אף אחר ביטול או שינוי שיטת הממשל ממלוכנית לדמוקרטית) כונתה "קבינט".
תיאור
במדינות בהם המשטר הוא בשיטת וסטמינסטר, כמו אנגליה, הקבינט הוא גוף המקבל החלטות אודות מדיניות הממשלה לגבי חוקים המוצעים בפרלמנט. בארצות הברית, בה נהוג משטר נשיאותי, תפקיד הקבינט שונה לחלוטין, ותפקידו לייעץ לנשיא, שהוא ראש המדינה כך שקודם קבלת ההחלטה יישמעו דעות מגוונות.
דבר זה גם משפיע על הרכב הקבינט: בעוד שבמדינות בהן הקבינט מקבל החלטות הקבינט הוא מראשי הזרוע המבצעת, הרי שבמדינות בהן הוא רק מייעץ, הוא מורכב לרוב מאנשי מקצוע וראשי הסוכנויות השונות או מוסדות המדינה. כמובן מאליו, שחברי הממשלה אינם יכולים לשמש גם כחברי הקבינט, מפני שעצתם אינה יכולה להיות נקיה משיקולים משניים.
חברי הקבינט לרוב מוגדרים כ"שר", ולתוארם נלווה גם תיאור לתפקיד (לדוגמה: "שר הביטחון"); במדינות מסוימות, כמו מקסיקו, אנגליה והפיליפינים, התואר הוא "מזכיר".
אליפות ברזיל בכדורגל 1968 (טאסה ברזיל)
בתחרות השתתפו 23 קבוצות שהצגו את מדינות ברזיל. היא נערכה בשיטת הנוקאוט תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ. במידה ולא הייתה הכרעה, נערך משחק נוסף.
פרנאנדו פררטי שחקנה של בוטפוגו כבש 7 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
זו הייתה התחרות האחרונה במסגרת "טאסה ברזיל".
מהלך התחרות
בשלב הראשון הקבוצות המשתתפות חולקו ל-3 בתים.
בית הצפון כלל תשע קבוצות. בגמר הבית פורטלזה ניצחה את באהיה ועלתה לרבע הגמר הארצי.
בית הדרום כלל שלוש קבוצות. מטרופול עלתה לרבע הגמר הארצי.
בית מרכז כלל שבע קבוצות. בגמר הבית קרוזיירו ניצחה את אתלטיקו גויאנינזה ועלתה לרבע הגמר הארצי.
נאוטיקו ובוטפוגו העפילו ישירות לחצי הגמר.
ג'יימס האו (צייר)
ג'יימס האו (באנגלית: James Howe; 1780–1836) היה צייר חיות ודיוקנאות סקוטי.
ביוגרפיה
ג'יימס האו נולד ב-30 באוגוסט 1780 בסקירלינג בפיבלשייר, שם היה אביו, ויליאם האו, כומר משנת 1765 ועד מותו ב-10 בדצמבר 1796. לאחר שלמד בבית הספר הקהילתי האו למד לצייר באדינבורו, והועסק זמנית בציור תערוכות פנורמיות, והתמסר במיוחד לבעלי חיים.
האו זכה למוניטין רב בזכות מיומנותו בציור סוסים ובקר, והועסק בציור דיוקנאות של בעלי חיים לסדרת איורים של חיות בית בריטיות, שפורסם על ידי "אגודת היילנד" של סקוטלנד כדי לעודד רבייה של בקר. הוא גם הוזמן על ידי סר ג'ון סינקלייר לצייר דוגמאות של גזעי בקר השונים. סט של ארבעה עשר תחריטים של סוסים מציורים של האו פורסמו וברובם נחרטו באדינבורו ב-1824, וסדרה של ארבעים וחמישה תחריטים דומים של סוסים ובקר פורסמה ב-1832.
האו הגיע פעם ללונדון כדי לצייר את סוסי ההרבעה המלכותית, אך התגורר בעיקר באדינבורו, שם היה מציג תכוף בתערוכות, במוסד המלכותי ובאקדמיה הסקוטית המלכותית משנת 1808 ועד מותו.
האו מת באדינבורו ב-11 ביולי 1836
זיכרונותיו של דון ז'ואן הצעיר
זיכרונותיו של דון ז'ואן הצעיר הוא רומן ארוטי שפורסם בעילום שם ב-1911, מחברו הוא גיום אפולינר.
הספר
שם הספר נקרא על שם דון ז'ואן הפתיין המיתולוגי, הספר הוקדש על ידי המחבר לפאבלו פיקאסו.
הספר נכתב במקור בצרפתית, הספר תורגם לאנגלית, יפנית עברית בסקית, איטלקית ושפות נוספות, המתרגם לטורקית נעצר בשל פרסום מגונה.
הספר עובד לקומיקס על ידי ג'ורג' פישאר ב-1991.
על בסיס אחד מרשומותיו ביומן משנת 1905, מספר חוקרים רואים בסיפור תרגום מגרמנית, אחרים רואים בו פרודיה על רומן מאת אנרי דה רגנייה שהופיע ב-1903.
הספר הוא הרומן השלישי של אופולינר.
תקציר העלילה
רוג'ר בן ה-13, יצא לבלות את חופשת הקיץ עם אמו ושתי אחיותיו הגדולות בוילה באזור כפרי, תוך כדי מקלחת על ידי המשרתות. הוא חווה את הזקפה הראשונה שלו. על ידי הצצה למשחקים של משרתות ומשרתות ביער, ועל ידי קריאת אנציקלופדיות וספרות אחרת בספריית האחוזה, הוא מבין את משמעות השינויים שהחלו להתרחש בגופו.
כתוצאה מה"לימוד" שלו בספרייה, הוא התחיל לאונן, ולאחר שאישר שאיבר המין שלו עובד הוא החל לחפש אישה כדי לבצע את ההתנסות הראשונית ששלו, רוג'ר מוצא את אשתו של מנהל האחוזה - אישה בהריון, מכאן ואילך, האחוזה הופכת ל'הרמון' של האציל, והוא חולק מיטה עם משרתותיו, שתי אחיותיו הגדולות ואפילו דודתו, בזו אחר זו.
עד סוף הקיץ, רוג'ר הכניס להיריון את אחותו הגדולה, דודתו ומשרתת, רוג'ר דאג לחתנם עם מחזריהם, ואף אח לא ידע שהוא האב האמיתי, רוג'ר טען כי מילא את חובתו הפטריוטית להגדיל את אוכלוסיית מולדתו.
עיבוד קולנועי
הספר עובד לסרט בשיתוף צרפת ואיטליה בשנת 1987 (הכותרת הצרפתית נותרה המקורית, אך הכותרת האיטלקית היא L'Iniziazione), ויצאה ביפן בשנת 1988 תחת השם היפני 衝動』, הסרט שונה מהספר במספר פרטים.
טום פורבס
קריירה
בשנת 2013 הופיע לראשונה בסדרת הטלוויזיה יומני הרופא הצעיר. בשנת 2015 הופיע בפרק במיני סדרת הטלוויזיה וולף הול. בסדרה גילם פורבס את ויליאם סטאפורד, בעלה של מרי בולין. באותה שנה שיחק במיני סדרה הבריטית "The Bastard Executioner".
בשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשון בסרט העלילתי "And Then I Was French" והשאיל את קולו למשחק המחשב "Steep".
מ-2016 עד 2017 שיחק בסדרת הטלוויזיה "The Royals".
בשנת 2018 הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה זואי ורייבן.