cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אהרן הכהן (רב)
אחרית ימיו
בשנותיו האחרונות כהה מאור עיניו והצטער שלא התאפשר לו ללמוד כימים כתיקונם. הוא העביר את משרת הנהגת הישיבה לבנו, והוסיף לקום בחצות הלילה לבית המדרש כדי ללמוד עם בניו. נפטר בגיל 93, ביום חמישי א' דר"ח אדר ל' בשבט שנת ה'תרצ"ד 1934. ספדו לו גדולי הדור.
הנצחתו
בשנת ה'תשנ"ד (1994), במלאת שישים שנה לפטירתו, הוקם לזכרו בקריית ספר, מפעל תורני מכובד הנקרא מכון מרא"ה, הכולל: ספרייה תורנית בת אלפי ספרים, מכון מחקר תורני והוצאה לאור של עשרות ספרים בפרשנות התורה, הלכה, מוסר ומחקר. כמו כן, ספרים "מראה אהרן" (קריית ספר, ה'תשס"ד), "המשרת בקודש" (ניו יורק, ה'תשע"ג), ובו קורות חייו. הרב שלום קורח (בנו של הרב יחיא קרח) חיבר לכבודו קינה בזמן פטירתו, בו מבטא המחבר גם את דמותו ומידותיו (נדפס בס' נרות זכריה עמ' רנט').
דורותי פ. רייס
'''דורותי פ. רייס''' (1922–2017) הייתה סטטיסטיקאית אמריקנית, שהתמחתה בניתוח נתוני בריאות. היא תרמה תרומה מכרעת לייסוד תוכנית הביטוח הרפואי הפדרלית – מדיקר.
ביוגרפיה
רייס סיימה את לימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת ויסקונסין במדיסון. לאחר סיום לימודיה החלה לעבוד במוסדות ממשלתיים. ב-1960 החלה לעבוד במוסד לביטוח לאומי של ארצות הברית (social security), שם הייתה אחת מהמדענים הראשונים שחקרו את העלויות הנגרמות עקב מחלות. כן עסקה בניתוח נתוני בריאות של קשישים.
ב-1964 פרסמה מחקר פורץ דרך על מצבם הבריאותי של קשישים באמריקה. היא חשפה כי למחצית מהקשישים באמריקה אין ביטוח רפואי – בסך הכל כ-8.5 מיליון איש. היא הראתה כי האוכלוסייה הזו התאפיינה באנשים קשישים במיוחד, שיעור הנשים בה היה גבוה משיעורן באוכלוסייה הכללית, הכנסתם נמוכה במיוחד, והמצב הבריאותי שלהם היה גרוע במיוחד. היא הראתה כי אנשים אלה שוהים בבתי חולים יותר מאשר קבוצות אוכלוסייה אחרות.
לכך נוספו מחקרים כלכליים שהעריכו את העלויות הציבוריות של מחלות לב ומחלות בכלל. המסקנה הייתה שיש להקים ביטוח בריאות פדרלי לקשישים, גם משום שאין להזניח ציבור זה בשעתם הקשה, וגם מפני שהעלות הכספית של ביטוח כזה נמוכה מהעלויות הנגרמות עקב אשפוזים וטיפולים שניתן למנוע.
ב-1976 עברה לנהל את המרכז הלאומי לסטטיסטיקת בריאות. בעקבות קיצוץ תקציב המרכז על ידי הנשיא רייגן בשנת 1982, עברה לאוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, שם כיהנה כמרצה לסטטיסטיקה. במקביל להוראה, ביצעה מחקר מקיף על העלויות הכלכליות הנגרמות מעישון. התברר כי בשנת 1993 נגרמו הוצאות בריאותיות בסך כ-73 מיליארד דולר, כאשר 13 מיליארד דולר מהסכום שולמו על ידי ביטוח הבריאות הפדרלי מדיקייד. בעקבות מחקר זה תבעה ממשלת ארצות הברית את חברות הטבק. התביעה הסתיימה בהסדר פשרה בו שילמו חברות הטבק לממשלה 206 מיליארד דולר.
רייס נשארה חברת סגל בדרגת פרופסור באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו עד מותה ב-2017. לאורך הקריירה שלה היא פרסמה מעל ל-200 מחקרים מדעיים, ספרים ופרקים בספרים.
אוטו באריץ'
אוטו באריץ' (19 ביוני 1933 – 13 בדצמבר 2020) היה כדורגלן ומאמן ממוצא אוסטרי-קרואטי.
לאחר קריירת משחק קצרה, שהתרכזה כולה בעיר זאגרב שבקרואטיה, במדי קבוצת הנוער של דינמו והקבוצות הבוגרות של מטלאק ולוקומוטיבה, פנה באריץ' לקריירת אימון שנפרשה על פני למעלה מארבעה עשורים. במהלך קריירת האימון הוביל באריץ' קבוצות מאוסטריה, קרואטיה, גרמניה וטורקיה, וכן את הנבחרות הלאומיות של, ו. בין הישגיו ניתן למנות שבע אליפויות (שש מתוכן באוסטריה), ארבעה גביעי מדינה (מתוכם שלושה באוסטריה), העפלות לגמר גביע אופ"א ולגמר גביע אירופה למחזיקות גביע, וכן העפלה לטורניר יורו 2004 עם נבחרת קרואטיה.
קריירת משחק
באריץ' נולד באוסטריה, אך גדל בעיר זאגרב שבקרואטיה, שם גם החל את קריירת המשחק. באריץ' שיחק בקבוצת הנוער של דינמו זאגרב, אך לא התקדם לקבוצת הבוגרים של המועדון. את הקריירה הבוגרת החל במדיה של במטלאק זאגרב, ולאחר שש עונות עבר לקבוצה השלישית שלו בעיר זאגרב, לוקומוטיבה. ב-1963, לאחר חמש עונות במדיה של לוקומוטיבה, פרש באריץ' ממשחק פעיל בגיל 29, מבלי ששיחק בליגה הבכירה או ערך הופעות בינלאומיות.
תחילת הקריירה ביוגוסלביה ובגרמניה
עם פרישתו ממשחק, פנה באריץ' לקריירת אימון, שהחלה בתחנת המשחק האחרונה שלו, לוקומוטיבה זאגרב מליגת המשנה היוגוסלבית. באריץ' הוביל את המועדון במשך שלוש עונות, בשלישית הוביל אותה למקום הרביעי בטבלה.
לקראת עונת עבר לאמן את אופל רוסלסהיים, ששיחקה ברגיונליגה-סוד, אחת מחמש הליגות האזוריות שהרכיבו את ליגת המשנה בגרמניה באותן השנים. באריץ' התקשה להוביל את הקבוצה להישגים, ובעונה השנייה שלו במועדון אף התקרב לירידת ליגה, לאחר שקבוצתו סיימה את העונה במקום ה-15, אחד מעל המקומות המובילים לירידה. לאחר שסיים את דרכו בקבוצה, עבר לאמן את גרמניה ויסבאדן ששיחקה בלנדסליגה הסן-סוד, ששימשה אז כליגה רביעית בגרמניה. באריץ הוביל את הקבוצה למקום הראשון ולזכייה באליפות הליגה לעונת, בדרכה לליגה הגרמנית השלישית.
מעבר לאוסטריה, אליפות ראשונה וחזרה ליוגוסלביה
העונה הבאה אף היא הייתה צמודה, כאשר אינסברוק של באריץ' התמודדה על התואר מול אוסטריה וינה. אינסברוק הצליחה להקדים את יריבתה בנקודה אחת בתום העונה ולזכות בתואר האליפות, אך באריץ' לא זכה לרשום את האליפות על שמו כאשר זמן קצר לפני תום העונה, ב-8 במאי 1972, התפטר מתפקידו כמאמן הקבוצה. באריץ' התפטר לאחר שהותקף בתום משחק השוויון (1-1) מול ל.א.ס.ק. לינץ יומיים קודם לכן, וכן בעקבות תקופה ארוכה של חוסר תמיכה מצד העיתונות המקומית. הוא הוחלף בברנקו אלסנר, שבמשחקי הנעילה הוביל את הקבוצה לתואר השני ברציפות. ל.א.ס.ק. לינץ, שמולה הותקף כמאמן ואקר אינסברוק בשלהי העונה הקודמת, הייתה הקבוצה שזכתה בשירותיו עונה לאחר מכן. באריץ' הוביל את המועדון לשתי עונות במרכז הטבלה האוסטרית, בטרם סיים את תפקידו במועדון כדי לשוב ליוגוסלביה.
באריץ' התמנה לתפקיד מאמן נ.ק. זאגרב מליגת המשנה היוגוסלבית. הוא זכה להצלחה במועדון, עם סגנות ליגת המשנה בעונת הבכורה, והמקום הראשון בעונתו השנייה במועדון. עם זאת, באריץ' נותר בליגת המשנה ועבר לאמן את דינמו וינקובצי לקראת עונת באריץ' נותר במועדון במשך שלוש עונות, אך במהלכן לא הצליח להוביל את המועדון לליגה הבכירה.
במקביל לתקופת האימון בזאגרב ובווינקובצי, אימן באריץ' באותן השנים את נבחרת החובבים של יוגוסלביה, שהורכבה משחקני ליגת המשנה וזכתה בשלושה תארים אזוריים ויבשתיים בין השנים 1976 ל-1978.
חזרה לאוסטריה ותקופת השיא בראפיד וינה
במרץ 1980, בשלהי עונת, שב באריץ' לאוסטריה והתמנה לתפקיד מאמן שטורם גראץ. עד לתום העונה הוביל באריץ' את קבוצתו להישרדות בליגה הבכירה, ועונה אחר כך כבר הוביל את קבוצתו למאבק צמוד על תואר האליפות, כשקבוצתו מחמיצה את האליפות בפער של נקודה מאוסטריה וינה, ומסתפקת בסגנות. קבוצתו של באריץ' לא הצליחה לשחזר את ההצלחה בעונה הבאה, וסיימה שישית בלבד.
לקראת עונת, התמנה באריץ' לתפקיד מאמן ראפיד וינה, שהייתה לתחנה המוצלחת ביותר שלו עד אז בקריירת האימון. באריץ' הגיע לראפיד לאחר שזו זכתה באליפות אוסטריה, ומאמנה זכה לחוזה בלאס פאלמס הספרדית. באריץ' הוביל את ראפיד לזכייה בדאבל המקומי, שכלל את אליפות השנייה ברציפות של המועדון והשנייה שלו בקריירה כמאמן, וזכייה בגביע האוסטרי. הזכייה הדרמטית באליפות הושגה בזכות פער שערים בלבד מהסגנית והיריבה העירונית אוסטריה וינה, וזאת לאחר עונה מוצלחת שכללה עשרים ניצחונות ושני הפסדים בלבד בשלושים משחקי הליגה. בגביע זכתה הקבוצה לאחר ניצחון 0–8 מוחץ בסיכום שני משחקי הגמר מול ואקר אינסברוק.
עונה אחר כך הוביל באריץ' את קבוצתו לאחד מגדולי הישגיה בכל הזמנים, העפלה לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע. בסיבוב הראשון הדיחה ראפיד את בשיקטש, והעפילה לסיבוב השני מול סלטיק. ראפיד ניצחה 1–3 בבית, אך נכנעה 0–3 בסלטיק פארק שבגלאזגו, והייתה אמורה להיות מודחת מהמפעל. אלא שאז החליטה אופ"א על קיומו של משחק חוזר באולד טראפורד במנצ'סטר, לאחר שרודולף ויינהופר מראפיד טען כי נפגע בראשו מחפץ שנזרק מיציע אוהדי סלטיק. ראפיד ניצחה במשחק החוזר 0–1 והעפילה לשלב הבא. ברבע הגמר הפכה ראפיד הפסד חוץ 0–3 לניצחון ביתי של 0–5 על דינמו דרזדן, ובחצי הגמר הדיחה את דינמו מוסקבה בדרך לגמר אירופי ראשון בתולדותיה. בגמר באצטדיון פיינורד נכנעה ראפיד 1–3 לאברטון, וסיימה את הטורניר במקום השני. בליגה המקומית שוב הסתפקה ראפיד בסגנות, הפעם בפער תשע נקודות מאוסטריה וינה שבפסגה. על אף שרשמה עונה טובה עם שלושה הפסדי ליגה בלבד, נכנעה ראפיד לעונה מוצלחת יותר של אוסטריה וינה, במהלכה נוצחה רק פעם אחת והשיגה 25 ניצחונות ליגה. עם זאת, בפעם השנייה ברציפות מנעה ראפיד מאוסטריה וינה את הזכייה בדאבל וגברה עליה בגמר הגביע. הגמר שוחק הפעם במתכונת של משחק אחד בלבד, והוכרע בדרמה גדולה. 11 דקות לסיום עלתה ראפיד ליתרון, אך ספגה שער שוויון שתי דקות לסיום ההתמודדות. דקה מפתיחת ההארכה שבה ראפיד להוביל, אך איבדה את יתרונה שוב, שתי דקות לאחר מכן. בדקה המאה של המשחק נקלעה ראפיד לפיגור ראשון במשחק, אך ארבע דקות לאחר מכן נהנתה מפנדל מוצלח של כוכבה הגדול הנס קרנקל, ושלחה את המשחק לדו-קרב בעיטות הכרעה. לאחר ששתי הקבוצות כבשו את חמש הבעיטות הראשונות, הושגה הכרעה בבעיטה השישית וראפיד זכתה בגביע השלישי ברציפות.
ההצלחה הגדולה של באריץ' עם ראפיד סידרה לו מינוי יוקרתי בשטוטגרט מהבונדסליגה. המעבר של באריץ' לגרמניה לא הוכתר בהצלחה מרובה, ושלושה חודשים לתום העונה פוטר באריץ' מתפקידו במועדון. בקיץ 1986, ובתום הפסקה של עונה אחת, שב באריץ' לכסאו כמאמן ראפיד וינה. עונת החזרה שלו למועדון הוכתרה כהצלחה גדולה והסתיימה בזכייה בדאבל המקומי. בליגה, בה הונהגה שיטת הפלייאוף בתום העונה הסדירה, שוב התמודדו ראפיד ואוסטריה וינה על התואר. אוסטריה וינה הקדימה את ראפיד בשלוש נקודות בתום העונה הסדירה, אך ראפיד מחקה את הפער בפלייאוף, וזכתה בתואר בזכות פער שערים בלבד. בגביע, גברה ראפיד 2–4 בסיכום שני משחקים על סוורובסקי טירול, והניפה גביע רביעי תחת באריץ'.
בעונת הוביל באריץ' את ראפיד לאליפות שנייה ברציפות, הפעם בפער ניכר מאוסטריה וינה הסגנית. בגביע סיימה ראפיד את דרכה כבר בשמינית הגמר לאחר שהודחה על ידי פירסט וינה, ובפעם הראשונה (מתוך חמישה ניסיונות) כמאמן ראפיד כשל באריץ' לזכות בגביע. בסך הכול בחמש עונות במצטבר כמאמן ראפיד, זכה באריץ' בשלוש אליפויות, ארבעה גביעים ופעמיים בסופר קאפ האוסטרי.
זמן קצר לאחר פתיחת עונת עזב באריץ' את ראפיד, שלא הצליחה לשחזר את הישגיה, וכחודשיים לאחר מכן שב לקדנציה שנייה בשטורם גראץ. עד לתום העונה הוביל באריץ' את הקבוצה למקום ה-11 מתוך 12 בליגה הבכירה (בתום העונה הסדירה), ולמקום הראשון בפלייאוף האמצעי שמשמעותו הישארות בליגה הבכירה לעונה נוספת. בתום העונה סיים את דרכו במועדון.
תחילת שנות ה-90 וההצלחה בקזינו זלצבורג
לאחר עונה מחוץ מגרשים, שב באריץ' לתפקיד המאמן לקראת עונת, כשהתמנה לתפקיד מאמן וורוורץ שטייר מהבונדסליגה האוסטרית. הוא אימן את הקבוצה במשך עונה אחת, במהלכה הצליח להתברג בפלייאוף העליון ולסיים במקום השביעי.
לקראת עונת מונה באריץ' לתפקיד מאמן קזינו זלצבורג. בעונתו הראשונה במועדון הוביל באריץ' את הקבוצה לסגנות, לאחר שזו הובילה את הטבלה בתום העונה הסדירה והפסידה את התואר עקב פער שערים נחות מזה של אוסטריה וינה. עונה אחר כך חזר על עצמו התסריט במדויק, כשזלצבורג מוליכה את הטבלה בתום העונה הסדירה, ומפסידה את התואר בפער שערים לאוסטריה וינה.
בעונת הונהגה שיטה חדשה לליגה האוסטרית, שכללה מאז עשר קבוצות שנפגשו ארבע פעמים אחת עם השנייה (סך הכול 36 מחזורים). באותה עונה הוביל באריץ' את זלצבורג לזכייה באליפות אוסטריה, בפער שתי נקודות מאוסטריה וינה. במקביל לזכייה בתואר האליפות, הוביל באריץ' את זלצבורג להישג אירופי מרשים ולהעפלה עד לגמר גביע אופ"א, לראשונה בתולדותיה ובהופעתה החמישית בלבד במפעלים האירופים. זלצבורג הדיחה בין היתר את אנטוורפן, ספורטינג ליסבון, וצמד הגרמניות איינטרכט פרנקפורט וקרלסרוהה בדרך לגמר מול אינטר מילאנו. במשחק הגמר הכפול הפסידה זלצבורג פעמיים באותה התוצאה, 1-0, וסיימה את הטורניר במקום השני.
עונה אחר כך הוביל באריץ' את זלצבורג להשתתפות היסטורית בשלב הבתים של ליגת האלופות, לאחר שהדיחה את מכבי חיפה בשלב המוקדמות. זלצבורג סיימה שלישית בבית, אחרי אייאקס אמסטרדם ומילאן. הייתה זו השתתפות ראשונה של מועדון אוסטרי בשלב הבתים של ליגת האלופות. במקביל, שמרה זלצבורג על אליפות אוסטריה בפעם השנייה ברציפות, לאחר שהקדימה את שטורם גראץ בפער שערים בלבד בתום העונה.
בתום העונה, ולאחר ארבע עונות במועדון, התפטר באריץ' מתפקידו. במאזנו במועדון שתי אליפויות ושתי זכיות בסופר קאפ האוסטרי.
קרואטיה, טורקיה וחזרה לאוסטריה
לאחר עזיבתו של באריץ', התמנה לראשונה בקריירה לתפקיד בנבחרת לאומית, ולראשונה היה לעוזר מאמן, כשהתמנה לתפקיד עוזרו של מירוסלב בלאז'ביץ', מאמן נבחרת קרואטיה. בלאז'ביץ', עם באריץ' לצידו, הוביל את קרואטיה במשחקי יורו 1996 באנגליה. את שלב הבתים צלחו הקרואטים במקום השני, לאחר ניצחונות על ו והפסד ל. קרואטיה העפילה לרבע הגמר, שם נכנעה 1–2 ל והודחה מהטורניר.
עם תום אליפות אירופה סיים באריץ' את דרכו בנבחרת, ולקראת העונה החדשה התמנה לתפקיד מאמן קרואטיה זאגרב (כיום דינמו). באריץ' אימן את הקבוצה עונה אחת בלבד, במהלכה הוביל אותה לזכייה בדאבל המקומי. באליפות קרואטיה זכתה זאגרב בפער עצום של 21 נקודות מסגניתה היידוק ספליט, ובתום עונה מוצלחת שכללה 26 ניצחונות והפסד בודד ב-30 משחקים. בגמר הגביע הקרואטי גברה הקבוצה 1–2 על יריבתה העירונית נ.ק. זאגרב, אותה אימן באריץ' בעברו.
לאחר עונה אחת עבר באריץ' לאמן את פנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית. הייתה זו התנסות חדשה עבור המאמן, שלא אימן מחוץ לאוסטריה, גרמניה וקרואטיה עד אז, והוא הוביל את פנרבחצ'ה למקום השני בטבלה אך פוטר כשלושה חודשים לתום העונה. לקראת עונת שב באריץ' לל.א.ס.ק. לינץ, בה אימן כ-25 שנים קודם לכן. לאחר כחצי עונה סיים באריץ' את דרכו בקבוצה.
נבחרת אוסטריה
במוקדמות מונדיאל 2002 הוגרלו אוסטריה ובאריץ' פעם נוספת מול ישראל ומול ספרד. בעוד הספרדים הפייבוריטים כבשו את פסגת הבית, נותר המאבק על המקום השני בין ישראל לבין אוסטריה של באריץ'. המפגש הראשון בין ישראל לאוסטריה נערך במגרשם של האוסטרים, שהשלימו מהפך וניצחו 1–2. משחק הנעילה של הבית זימן מפגש באצטדיון רמת גן בין ישראל לאוסטריה, כאשר לאוסטרים שלוש נקודות מעל לישראל, אך לישראל פער שערים עדיף. במצב זה, כל תוצאה פרט לניצחון ישראלי משאירה את האוסטרים במקום השני.
הזמן שקדם להתמודדות יצר לוחמה פסיכולוגית בין הצדדים, כאשר בין היתר דרשו האוסטרים את הזזת המשחק עקב המצב הביטחוני, ושחקנים רבים הודיעו כי ישקלו אם להגיע לישראל. התבטאויות רבות בשני הצדדים עוררו את חמתם של אוהדי ואנשי הנבחרת, ובאריץ' ספג גידופים וקללות שעה ארוכה לפני פתיחת ההתמודדות באצטדיון רמת גן. במשחק עצמו עלתה ישראל ליתרון ראשון בדקה ה-56 מפנדל מדויק של שמעון גרשון, אך בתוך תוספת הזמן של ההתמודדות כבש אנדראס הרצוג בבעיטה חופשית שעברה מתחת לרגליו של אבי נימני וחדרה לרשת, שוויון 1-1 שהעלה את אוסטריה לפלייאוף ההעפלה למונדיאל. בפלייאוף פגשה אוסטריה את, אך נכנעה ללא תנאי עם הפסד 0–1 ביתי ותבוסת 0–5 באיסטנבול. היה זה משחקו האחרון של באריץ' כמאמן, שהתפטר מתפקידו. ב-22 משחקים כמאמן הנבחרת (מתוכן 14 משחקים רשמיים) ניצח באריץ' בשבעה, הפסיד בתשעה, ושישה הסתיימו ללא הכרעה.
נבחרת קרואטיה
באריץ' שב לתפקיד מאמן רד בול זלצבורג בינואר 2002, וסיים עמה את העונה במקום השישי. בתום העונה, ועם סיומו של טורניר מונדיאל 2002, התמנה באריץ' לתפקיד מאמן נבחרת קרואטיה. משחקו הראשון כמאמן הנבחרת היה שוויון 1-1 במשחק ידידות מול, שהתקבל באכזבה. משחקו הרשמי הראשון, שוויון 0-0 מול עם פתיחתו של קמפיין מוקדמות יורו 2004, התקבל באכזבה גדולה אף יותר, ופגע משמעותית בסיכויי ההעפלה של הנבחרת. הפסד חוץ 0–2 ל כחודש אחר כך, כבר הפך את סיכויי העפלתה של קרואטיה לנמוכים במיוחד.
לאחר הפתיחה העגומה, הגיבו הקרואטים תחת באריץ' עם ארבעה ניצחונות רצופים, בהם 0–4 ביתי מרשים על, במאזן שערים של 0–10. הפסד חוץ 1–2 לבלגיה סיכן את הקרואטים לקראת משחק הנעילה, אך ניצחון 0–1 מרשים על בולגריה בבית השאיר את הקרואטים במקום השני, המוביל לפלייאוף ההעפלה ליורו. קרואטיה סיימה עם נקודה בלבד מתחת לבולגריה שבראש הבית, ועם מאזן נקודות זהה לזה של בלגיה, אך פער שערים עדיף. בפלייאוף ההעפלה פגשה קרואטיה את. במשחק הראשון בבית נפרדו השתיים בשוויון 1-1, ששוב הציב את קרואטיה בסיכון, אך ניצחון חוץ 0–1 בגומלין העניק לחניכיו של באריץ' את הכרטיס ליורו 2004 בפורטוגל.
בטורניר הגמר, הוגרלה קרואטיה לבית אחד עם אלופת אירופה המכהנת, ו. קרואטיה פתחה את משחקי היורו בשתי תוצאות תיקו, 0-0 מאכזב מול שווייץ ו-2-2 מול צרפת. במשחק הנעילה עלתה קרואטיה ראשונה על לוח התוצאות, אך נכנעה בסיום 2–4 לאנגליה וסיימה את הטורניר במקום השלישי בבית וללא ניצחון.
על אף ההישג שבהעפלה, והכישלון הצפוי לאור המתחרות, חוזהו של באריץ' בנבחרת לא הוארך, והוא סיים את תפקידו עם תום הטורניר.
נבחרת אלבניה
בעקבות סיום דרכו בנבחרת קרואטיה, שימש באריץ' לתקופות קצרות כיועץ עבור אוסטריה וינה וכמנהל מקצועי בדינמו זאגרב, תפקיד ממנו התפטר לאחר שלושה שבועות בלבד כשרעיונותיו לא התקבלו במועדון.
ביוני 2006, לאחר כשנתיים ללא תפקידי אימון, התמנה באריץ' לתפקיד מאמן נבחרת אלבניה במקומו של הנס-פיטר בריגל. בניגוד לקודמו, עבר באריץ' להתגורר במדינה על מנת לעקוב מקרוב אחרי הליגה המקומית, וחולל שינויים רבים בהרכב הנבחרת, כולל הדחתם של שחקנים בכירים ושיתופם של צעירים מבטיחים. עם זאת, עמד באריץ' במרכזה של סערה כאשר התבטא בהערות הומופוביות בריאיון לעיתון קרואטי ב-2004, ושלוש שנים אחר כך נקנס על ידי אופ"א באשמת הומופוביה. אלבניה סיימה את משחקיה במוקדמות היורו במקום החמישי ובתבוסת 1–6 ל, שלאחריה התפטר באריץ' מתפקידו, וזאת על אף שחוזהו חודש זמן קצר קודם לכן.
לאחר פרישה
באריץ' נפטר ב-13 בדצמבר 2020 במגפת הקורונה.
תחרות העל בבילבאו 2011
תחרות העל הרביעית בסדרת ה"גרנד-סלאם מאסטרס" בשחמט התקיימה בסאו פאולו ובבילבאו בין התאריכים 26 בספטמבר ל-11 באוקטובר 2011. התחרות כללה עשרה סיבובים, חמישה בכל עיר. בתחרות זכה מגנוס קרלסן.
מהלך התחרות
בתחילת התחרות הוביל איוונצ'וק בצורה משכנעת עם שלושה ניצחונות ותיקו בארבעת המשחקים הראשונים. בשלב זה לא היה לקרלסן אפילו ניצחון בודד, אבל בסיבוב החמישי הוא הפתיע את איוונצ'וק בהגנה הצרפתית ושיחק את הפתיחה באופן בלתי שגרתי. הלבן היה צריך לבצע בשלב מסוים הצרחה גדולה עם יתרון קל, אבל איוונצ'וק נקלע לסיום נחות במקצת והשילוב בין הטכניקה המעולה של קרלסן לדוחק זמן של היריב חרץ את גורל המשחק.
המשחק המכריע של התחרות היה בסיבוב התשיעי בין שני המובילים. קרלסן הפתיע בפתיחה והמשחק הסתבך. איוונצ'וק מצא דרך יחידה לסבך את המצב לאחר המסע ה-17 של קרלסן 17.צ:ד7 והקריב את מלכתו תמורת צריח רץ ופרש. מצבו החומרי היה טוב, אבל מלכו היה פרוץ וכליו לא היו מאורגנים. קרלסן המשיך למצוא את המסעים החזקים ביותר ומוטט את הגנת איוונצ'וק במשחק מצוין.
באותו סיבוב התחוללה הפתעה נוספת כאשר אלוף העולם הפסיד ב-25 מסעים לארוניאן.
אירוע מיוחד נוסף נרשם בסיבוב התשיעי כאשר נקמורה, בעמדה עדיפה במשחקו נגד ולחו, סבר ששיחק את מסעו ה-40 המקנה לו תוספת זמן על הזמן הראשוני שמוקצב למשחק, ויצא למזנון לשתות מיץ תפוזים. כאשר חזר הופתע לגלות שלמעשה שיחק את המסע ה-39 ונפסק לו הפסד בזמן. כתוצאה מכל האירועים הללו ירד אלוף העולם אנאנד למקום האחרון בטבלה, ערב הסיבוב האחרון.
לאחר הסיבוב העשירי נוצר שוויון במקום הראשון בין מגנוס קרלסן לווסילי איוונצ'וק עם 15 נקודות כל אחד, זאת לפי שיטת שלוש נקודות לניצחון, נקודה לתיקו ואפס להפסד (לפי שיטת הניקוד המקובלת ברוב התחרויות ניצח קרלסן בתחרות עם 6 מ-10 לפני איוונצ'וק 5.5). לפי כללי התחרות שני המנצחים התייצבו לדו-קרב בסגנון בליץ בן שני משחקים. לאחר שני ניצחונות על איוונצ'וק במשחקים "הרגילים" בתחרות, שלט קרלסן גם במשחקי הבליץ. במשחק הראשון נחלץ איוונצ'וק בתיקו מעמדה נחותה, אבל במשחק השני הוא שיחק בלבן בצורה פסיבית והפסיד לאחר שקרלסן פיתח התקפה מכרעת באגף המלך.
מסוף אור יהודה
מסוף אור יהודה הוא מסוף אוטובוסים באור יהודה, המסוף משרת את תושבי העיר וממנו קווי אוטובוס לבקעת אונו, תל אביב ופתח תקווה.
המסוף הוקם בין השנים 2006–2007.
המסוף נמצא באזור התעשייה הדרומי של העיר, ברחוב החרושת.
פשרה
פשרה היא מונח המתאר השגת הסכם בין צדדים, במהלך סכסוך, באמצעות תקשורת ובדרך של הבנה וקבלה הדדית של תנאים – לעיתים קרובות הסכמה זו באה תוך ויתור על מטרות או רצונות של שני הצדדים, כך שהם מתפשרים כדי להגיע להסכמה משותפת. קיצוניות היא לעיתים ההפך מפשרה, כיוון שבמצב של קיצוניות והחזקה בדעה אחת כהכרח, לא ניתן להגיע לפשרה. פשרה באה לעיתים בסמיכות לאיזון וסובלנות. במובנה השלילי, יש המתייחסים לפשרה ככניעה הכרוכה בוויתור על מטרות, עקרונות ומשאבים חומריים במהלך משא ומתן להשגת הסכם.
שיטות לפשרה
קיימות שיטות מובנות המוצעות לצורך הגברת הסיכוי להגיע לפשרה בין צדדים החלוקים בדעותיהם. כך למשל, אחת מן השיטות הללו מציעה שלבי פעולה לניהול משא ומתן בתחום יחסי עבודה:
הפשרה במשפט העברי
ישנן בתוספתא דעות שונות בקשר לעשיית פשרה: דעת רבי אליעזר בן רבי יוסי הגלילי היא שאסור לדיין בבית הדין לעשות פשרה במשפט העברי, אם כי יש מקום לעשיית פשרה כל עוד המקרה לא הגיע לבית הדין. דעת רבי יהושע בן קרחה היא שמצווה על הדיין לשאול את בעלי הדין האם רצונם בפשרה. דעת תנא קמא (התנא הראשון הנזכר בתוספתא), היא שאפשר לעשות פשרה, אבל אין מצווה בכך. דעת רבי שמעון בן מנסיא היא שפשרה אפשר לעשות כל עוד בעלי הדין לא טענו את טענותיהם, או שלדיין לא ברור כמי ההלכה. לעומת זאת, לדעת תנא קמא (התנא הראשון הנזכר בתוספתא), כל עוד בית הדין לא אמר את פסק הדין ניתן לבצע פשרה.
להלכה, פסק השולחן ערוך שמצווה לעשות פשרה, ושניתן לפשר כל עוד לא ניתן פסק הדין. כמו כן פסק שאחרי שנתנה הפשרה בעלי הדין יכולים להתחרט, אלא אם כן נעשה מעשה קניין.
בדיוני כנסת מכירים בערך הפשרה במשפט העברי ומשתמשים בו על מנת להצדיק הצעות חוק שכוללים בתוכם אפשרויות פשרה, כפי שנעשה בנוגע לחוק הגנת החייל (דירה) התש"ט-1949.
פשרה במשפט הישראלי
במספר פסקי דין בישראל נקבעה חשיבותה הרבה של הפשרה במשפט. לפי הדין, כאשר הגיעו צדדים לסכסוך להסכם פשרה, לא יפתח הסכם הפשרה כמעט משום סיבה, כולל חוסר צדק משווע, ולמעט כפייה.
עיקרון סופיות הפשרה נועד לעודד פשרות, ולהבטיח לצדדים המתפשרים שהוויתור שלהם במסגרת הפשרה סופי, ויסיים את הסכסוך באופן יעיל ללא סיכוי לפתיחה מחדש של הליכים משפטיים יקרים וארוכים.
בתי המשפט בישראל מעודדים פשרה גם באמצעות לחץ על הצדדים לסיים בעצמם את המחלוקות ביניהם. הסיבה לכך היא שבדרך זו מגבירים בתי המשפט את יעילותם, ומתאפשר הטיפול במספר רב יותר של תיקים במהירות.
על נוהג זה נמתחה ביקורת לפיה תפקידם של בתי המשפט הוא לשפוט ולעשות צדק, ולא לעודד פשרה.
מארקוורד פון אנוויילר
מארקוורד פון אנוויילר (בגרמנית: Markward von Annweiler; ? – 1202) היה אציל גרמני ששירת את קיסרי האימפריה הרומית הקדושה ולאחר מכן שלט בעצמו בדרום איטליה וסיציליה עד למותו.
חייו
החל את דרכו כאציל ששירת את פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (ברברוסה) וכאדמיניסטרטור ומפקד צבאי רכש לעצמו מעמד וחשיבות. עם מות הקיסר ברברוסה המשיך לשרת את בנו היינריך השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בעיקר באיטליה ומאוחר יותר בסיציליה. בתמורה לשירותיו הטובים זכה לתארים ולנחלות בדרום איטליה, שהציבו אותו בעמדה אסטרטגית וכמגן של האינטרסים הקיסריים באיטליה מול הכס הקדוש. מותו של הקיסר היינריך השישי נשא בכנפיו עצמאות עבורו. מארקוורד פון אנוויילר קשר עצמו תחילה עם אלמנת הקיסר, קונסטנס מסיציליה; לאחר מכן, משהובררו שאיפותיו העצמאיות להשתלט על הממלכה הנורמנית שמרכזה סיציליה ותחום שלטונה דרום איטליה ומרכז אגן הים התיכון, ניסתה קוסטנצה לסלק אותו מסיציליה, אך אחיזתו בדרום איטליה הותירה אותו כאיום מתמשך על האי. מארקוורד ראה עצמו כיורש חוקי של נחלות הקיסרות באיטליה, ולדבריו הקיסר היינריך השישי הפקיד בידיו, בטרם מותו, צוואה המותירה אותו כשליט על סיציליה - אך צוואה זו מעולם לא הוצגה. מאחר שראה עצמו כחלק מהקיסרות, הוא לא טמן ידי בצלחת, השתתף בפוליטיקה הפנימית הגרמנית ותמך בהכתרתו של פיליפ דוכס שוואביה כמלך גרמניה.
תוך ניצול התפוררות הקיסרות והמאבק בין המלכים היריבים פיליפ משוואביה, מלך גרמניה ואוטו הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה – שהותירו את הזירה האיטלקית מחוץ לתחום ההשפעה הגרמני – מחד, ומותה של קוסטנצה מאידך, הצליח מארקוורד פון אנוויילר לממש את שאיפתו לתפוס את פלרמו ולשלוט באי כעוצר מטעם פרידריך, מלך סיציליה, שהיה קטין ונזקק לעוצר על מנת למשול. מארקוורד ניצל את חוסר האונים של פרידריך וחולשתו של האפיפיור על מנת למשול בסיציליה, לחלק נתחים מהנחלות הקיסריות על מנת לגייס תומכים, ולצבור עושר לעצמו. מאמציו של האפיפיור לסלק את מארקוורד מדרום איטליה וסיציליה שהחלו בהטלת חרם ונידוי על האציל הגרמני ולאחר מכן גיוס צבא שכירים צרפתי נגדו לא הצליחו לעצור את מארקוורד.
הקריירה של מארקוורד פון אנוויילר נסתיימה במפתיע בשנת 1202 כאשר הוא נפטר ככל הנראה מדיזנטריה, תוך שהוא מותיר את הזירה הסיציליאנית-איטלקית למלחמות בלתי פוסקות של אצילים מקומיים ואצילים גרמניים שנאבקו על הזכות לשמש כעוצרים.
רלף קליין
רלף (יעקב) קליין (29 ביוני 1931 – 7 באוגוסט 2008) היה כדורסלן ומאמן כדורסל ישראלי. חתן פרס ישראל לספורט ותרבות הגוף לשנת תשס"ו (2006). לזכות קליין זכייה ראשונה של קבוצה ישראלית כמאמן בגביע אירופה לאלופות בכדורסל עם מכבי תל אביב וזכייה במדליית כסף באליפות אירופה בכדורסל עם נבחרת ישראל. הוא נחשב לאחד מגדולי מאמני הכדורסל בישראל ובאירופה בכל הזמנים ולבעל השפעה רבה על הענף.
ביוגרפיה
קליין עלה ארצה עם אמו בשנת 1951. לאחר שירות בצה"ל בחיל הים החל לשחק במכבי תל אביב ובנבחרת ישראל. היה שותף בסגל נבחרת ישראל שהשתתפה במשחקים האולימפיים בפעם היחידה בתולדות הכדורסל בישראל, באולימפיאדת הלסינקי 1952 וב-1953 בהשתתפותה ההיסטורית של הנבחרת באליפות אירופה בכדורסל במוסקבה.
בשנת 1964 הפך למאמן. ב-3 בינואר 1965 נבחר כעוזר מאמן נבחרת ישראל בכדורסל. הוא אימן בקבוצות הפועל גן שמואל, הפועל חיפה, הפועל ירושלים, הפועל תל אביב והפועל חולון. ב-1970 החל לאמן את מכבי תל אביב וזכה עימה בשנת 1977 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל. במהלך משחק הגמר נגד מובילג'ירג'י וארזה נשא קליין את נאום הציונות המפורסם. כמאמן נבחרת ישראל הגיע בשנת 1979 לגמר אליפות אירופה והוביל את נבחרת ישראל לזכייה במדליית כסף לאחר הפסד לברית המועצות בגמר. מתחילת שנות ה-80 היה מאמן קבוצת סאטורן קלן הגרמנית, ושל נבחרת גרמניה המערבית בכדורסל, מהלך שעורר סערה בישראל בעקבות היותו של קליין ניצול השואה.
תארים ופרסים
כשחקן זכה בשש אליפויות ושישה גביעים עם מכבי תל אביב.
כמאמן זכה בגביע אירופה לאלופות בכדורסל פעם אחת וסיים במקום השני פעמיים, זכה בעשרות אליפויות וגביעי מדינה עם מכבי תל אביב ובגביע המדינה עם הפועל תל אביב.
בשנת 1979 כמאמן הוביל את נבחרת ישראל לזכייה במדליית כסף, באליפות אירופה בכדורסל.
רגע השיא של רלף קליין היה ניצחונה של קבוצתו, מכבי תל אביב על קבוצת צסק"א מוסקבה בוירטון בבלגיה. הקבוצה, שנמנעה לשחק בישראל (וקיבלה מהוועדה המארגנת של גביע אירופה לקבוצות הפסד טכני), אירחה את מכבי באולם זר. לפני המשחק עודד המאמן רלף קליין את שחקניו בין היתר בעובדה שמכבי תל אביב הפכה להיות קבוצה ייצוגית שלא רק עיני אוהדי המועדון נשואות אליה אלא כל המדינה. הוא גם דיבר על החשיבות הסמלית במשחק שחורג מתחרות כדורסל, וכי זהו "קרב דוד וגלית" וכי יש לתת מענה ל"דב הרוסי" המחרים את ישראל. כל אלה עזרו ואכן מכבי ניצחה, מה שהוליד חגיגות-ניצחון בישראל.
בשנת 2004, נבחר קליין להשיא משואה לציון יום העצמאות ביחד עם מיקי ברקוביץ'.
בשנת ה'תשס"ו (2006) זכה קליין בפרס ישראל לספורט.
בטקס שנערך ב-28 בפברואר 2008 לציון 50 שנה להיווסדות המפעלים האירופאים בכדורסל קיבל קליין אות הוקרה מטעם היורוליג כאחד מ-13 הסמלים הגדולים של מכבי תל אביב בכל הזמנים.
ב-25 במאי 2008 ארגן ארגון אוהדי מכבי, אולטראס מכבי 96, ערב הוקרה והערכה לכבודו של רלף קליין, בו נכחו ראשי הספורט הישראלי, כוכבי עבר בכדורסל העולמי ושחקני מכבי תל אביב בעבר ובהווה. בערב זה קיבל רלף מהאוהדים העתק של גביע אירופה מ-1977.
שנותיו האחרונות
קליין לקה בסרטן המעי הגס, והיה על סף המוות, אך לאחר שמצב בריאותו השתפר הוא המשיך באימון קבוצת הכדורסל אליצור אלקנה, אותה העלה מליגה ב' לליגה א' בשנת 2007. הוא אימן אותה בשנים 2006–2008. כמו כן אימן בהתנדבות את קבוצת הבנות של בית ספר "הדסים".
רלף קליין נפטר ב-7 באוגוסט 2008 והוא בן 77 שנים. הוא נקבר בבית העלמין באבן יהודה.
חיים אישיים
קליין נישא לרות (לבית אילון) ולזוג נולדו 3 ילדים. בתו גילאת צ'רקסקי היא אמנית, חוזרת בתשובה חסידת חב"ד.
הנצחה
מספר קבוצות כדורסל נקראו על שמו של קליין לאחר מותו. קבוצת הכדורסל אליצור אלקנה, אותה אימן בערוב ימיו, נקראה על שמו "אליצור רלף קליין אלקנה" ואף כתבה ספר תורה על שמו של קליין. קבוצת הוותיקים של מכבי תל אביב בכדורסל נקראת מאז מותו "מכבי רלף קליין תל אביב".
ב-2010 החלו צילומי הסרט "פלייאוף", של הבמאי ערן ריקליס, המבוסס על סיפור חייו של קליין, והסרט יצא לאקרנים ב-2011. את הדמות הראשית "מקס סטולר", המבוססת על קליין, גילם דני יוסטון.
במועצה המקומית אבן יהודה בה התגורר קליין נחנך אולם ספורט על שמו בשנת 2009. בפברואר 2014 החליטה עיריית יבנה לקרוא להיכל הספורט העירוני החדש בשכונת נאות-רבין על-שמו של קליין. בספטמבר 2016 נחנך היכל הספורט רלף קליין ונערך משחק ראווה לזכרו בין קבוצת הוותיקים של מכבי תל אביב שקרויה על שמו לבין אליצור יבנה. רחוב על שמו קרוי ב"קריית-יהלום" בנתניה.
צטיוזאוריים
צטיוזאורוס (שם מדעי: Cetiosauridae) היא משפחת דינוזאורים זאורופודים בעלי צוואר ארוך שחיו לאורך תור היורה לפני 175-150 מיליון שנה.
משפחה זו הייתה קרובה מאוד למשפחת הממנצ'יזאוריים, בעלי הצוואר הארוך. מיני המשפחה בתחילה היו מיוצגים במשפחות שונות, אך כמה חוקרים קיבצו אותם למשפחה אחת ע"פ מיונים.
אלה היו דינוזאורים מגושמים בעלי צוואר ארוך ולסתות קטנות. הם נמצאו בעיקר במערב אירופה, סין ואמריקה הדרומית.
בית אלשיך
בית אלשיך היה בית מדרש ששכן בבית הכנסת "כניס בית אלשיך" שבשכונת קאע אל-יהוד בצנעא שבתימן, ופעל החל משנות ה-80 של המאה ה-17 ועד לעלייה הגדולה של יהודי תימן לישראל בשנת 1949.
היסטוריה ופעילות
בית המדרש הוקם על ידי מארי יחיא הלוי, דיין בבית הדין של צנעא, מיד לאחר שוב הגולים מגלות מוזע בשנת הת"מ 1680. במקום הייתה הספרייה הגדולה בעיר צנעא וכנראה הגדולה בתימן כולה. הספרייה הכילה ספרים יקרי ערך, כתבי יד וכתבים מודפסים, חלקם בני 400 ו-500 שנה. חלק מהספרים העתיקים הועברו אליה מבית הכנסת בסאילה, שהיה בשכונת היהודים הקודמת שבתוך חומות העיר העתיקה. בין הרבנים הבולטים שלמדו ולימדו במקום במהלך הדורות היו הרב אברהם אלשיך, הרב חיים קורח ותלמידיו הרב אהרון הכהן, הרב יחיא קאפח והרב יחיא יצחק הלוי. בדור האחרון, בעקבות המחלוקת עם הדרדעים, עברו אליה תלמידי החכמים שלמדו בבית מדרש בית אלכסאר ובהם הרב חיים כסאר (ראש הישיבה) והרב חיים חובארה. בסמוך לעלייה הגדולה לארץ ישראל היה הרב יחיא אלשיך אחד מחכמי הישיבה.
על בית אלשיך לא פסחה גזירת החורבן שקבע האמאם בשנת 1762. מהרי"ץ קונן על כך ובין היתר כותב כך: "אללי לי עת אזכור לדור הולך ודור בא, לבית הכנסת הלוי והן עתה נרה כבה, כי חדלו שוחריה ואין יוצא ואין בא". אז פנה סאלם בן יוסף בן יחיא הלוי לשלטונות על מנת לחדש את בית המדרש, הצליח ובנה אותו מכספו. בשנת 1829 הקדיש הרב אברהם בן סאלם הלוי את בית אלשיך לכלל הציבור, מלבד החזקה על נוהלי השררות הנהוגים בבית הכנסת שהשאיר ליורשיו. כיוון שהיה נשיא הקהילה, זכה לכינוי "אלשיך", כלומר הנשיא, והכינוי עבר למשפחתו ולבית הכנסת.
בבית הכנסת התפללו רבנים ידועים. כמו רוב בתי הכנסת בתימן ובפרט בצנעא, הנוסח בו התפללו היה נוסח הבלדי. בלילות שבת לאחר חצות הלילה מתקבצים היו לאמירת תהלים ובקשות. בית הכנסת תפקד עד העלייה הגדולה בשנת 1949. אוסף הספרים הנדירים שהיה במקום לא שרד. בעת העלייה הגדולה, ארזו מנהיגי הישיבה את הספרים בארגזים על מנת להעלותם עמם לישראל. מארגני העלייה הודיעו כי הספרים יישלחו באניה דרך הים, ולבסוף נעלמו הספרים כולם בטענה שהם נשרפו. על פי חשד, נמכרו הספרים לספריות ומוזיאונים בעולם.
בישראל
בשנת תשמ"ט (1989) הקים מחדש הרב יחיא אלשיך את ישיבת בית אלשיך בירושלים. בראשה עומד אחד מחתניו, הרב דוד אלנדאף (נכדו של הרב אברהם אלנדאף).
בקבוק לתינוקות
בקבוק לתינוק או בקבוק האכלה הוא בקבוק עם פטמה להאכלת תינוקות. הבקבוק משמש על-פי רוב להאכלת תינוק בתרכובת מזון לתינוקות (תמ"ל) או חלב אם שאוב. יש סוגים שונים של בקבוקים, בהתאם לשלבי ההתפתחות של התינוק. יש גם בקבוקים חד פעמיים קטנים בהם משתמשים בבתי החולים לתינוקות שרק נולדו.
פטמה
פטמת הבקבוק לרוב גמישה יותר מפטמת האם. כדי למנוע "בלבול פטמות" אצל התינוק (אי יכולת לינוק מהשד, הנגרם ממעבר חוזר ונשנה בין יניקה מהשד ליניקה מהבקבוק), ישנן פטמות מיוחדות אשר מנסות לחקות את צורת השד.
תכולת הבקבוק יכולה לזרום מהר יותר מאשר בהנקה. לגילאים שונים מומלצות פטמות שונות. בחודשים הראשונים מומלצת פטמה לזרימה איטית למזון דליל, בהמשך מומלצת פטמה לזרימה מהירה למזון סמיך.
בקבוקים עם צינור אוורור
קוליק (כאבי בטן) אצל תינוקות, נגרמים בחלקם בשל בליעת אוויר במהלך היניקה. בחלק מהבקבוקים קיימת צינורית מיוחדת, שמונעת כניסת בועות אוויר למזון התינוק ובכך מסייעת בהפחתת גזים וכאבי בטן אצל תינוקות.
בקבוקים עם מנגנון ואקום
להבדיל מהנקה טבעית, היניקה מבקבוק סטנדרטי גורמת להיווצרות ואקום, ההופך את פעולת השאיבה למאומצת, קטועה ומעייפת יותר. הוואקום שנוצר בבקבוק משפיע על הלחץ בחלל הפה של התינוק ומקרין אל אוזניו. תופעה זו מעלה את סיכויו לסבול מדלקות וכאבי אוזניים. קיימים בקבוקים המצוידים במנגנון המנטרל את הוואקום שנוצר בבקבוק, על ידי החדרת אוויר אל גוף הבקבוק, המאזן את הלחץ שבתוכו. בבקבוקים בעלי מנגנון לנטרול ואקום, נצפתה רמת לחץ מאוזנת בבקבוק בכל זמן ההאכלה, ולא נצפה תת-לחץ באוזן התיכונה.
עיקור
במידת הצורך יש לעקר את הבקבוקים על ידי הרתחה במים חמים, במתקן מיוחד לעיקור בקבוקים (בדרך-כלל באמצעות קיטור) או במכל מיוחד לעיקור בתנור מיקרוגל.
בקבוקים מודרניים קשים לעיקור במים רותחים, משום שהם נוטים לצוף. בעבר הבקבוקים היו עשויים מזכוכית; בקבוקים אלו היו מסוכנים בשלב בו התינוק למד להאכיל את עצמו ואחז לבדו את הבקבוק. בקבוקים מודרניים עשויים מפלסטיק, לרוב בשל שיקולים כלכליים.
בשל חשש לדליפת ביספנול A מבקבוקים מחומרים פוליקרבונטים בזמן ההרתחה או שימוש במדיח כלים, נהוג להמליץ למי שמשתמש בבקבוקים אלו להשתמש במי סבון חמים.
פיקוח
באוקטובר 2008 ממשלת קנדה קבעה מפורשות כי ביספנול A הוא חומר רעיל, והודיעה כי תחל בהליך חקיקה לאיסור שיווק בקבוקים לתינוקות המכילים את החומר.
במרץ 2009, שש החברות המרכזיות בארצות הברית המייצרות בקבוקים לתינוקות (אוונט, גרבר, פלייטקס, ד"ר בראון, דיסני פירסט יירס ואיבנפלו), הסכימו לאסור מרצונן את השימוש בביספנול A בייצור בקבוקים לתינוקות. ההחלטה התקבלה בעקבות לחץ ציבורי כבד, לאחר פרסום מחקרים אשר מצאו קשר בין ביספנול A, אפילו ברמות נמוכות, לסרטן השד, הפרעות בגדילה, השמנת יתר והתבגרות מינית מוקדמת. בעשור השני של המאה העשרים ואחת, כמעט כל הבקבוקים בשוק הם ללא החומר הרעיל.
גבי שפלר
גבי שפלר (נולד בירושלים ב-23 ביוני 1947) הוא פסיכולוג קליני בכיר ופסיכואנליטיקאי, פרופסור מן המניין לפסיכולוגיה, מנחה, מדריך בפסיכותרפיה ובפסיכודיאגנוסטיקה, פסיכואנליטיקאי מנחה ופעמונר.
שפלר למד ולימד באוניברסיטה העברית בירושלים. את העבודה לקבלת תואר דוקטור הגיש ב-1990 בנושא פסיכותרפיה מוגבלת בזמן, מחקר תוצאה מבוקר, בהנחיית פרופ' חיים דסברג ופרופ' גרשון בן-שחר.
ביוגרפיה
בשנים 1975–1979 התמחה בפסיכולוגיה קלינית במחלקה הפסיכיאטרית במרכז רפואי"הדסה", ירושלים, בבי"ח הממשלתי לבריאות הנפש, "בי"ח איתנים, ובמרפאת בי"ח "הרצוג" (עזרת-נשים).
שפלר הוכשר כפסיכותרפיסט באוריינטציה אנליטית (1980-1977) במכון ישראלי לפסיכואנליזה על-שם מ' אייטינגון, בירושלים וב-1997 גמר שם את ההכשרה הפסיכואנליטית.
ב-1984 סיים לימודי המשך בטיפול מוגבל בזמן בשיטת פרופ' ג'יימס מאן ובהנחייתו.
במרוצת קריירתו המקצועית, מ-1967, עבד שפלר "במרכז למען הילד" ירושלים (מכון טיפולי לילדים ובני נוער אוטיסטים), במחלקת מדעי ההתנהגות בצה"ל במסגרת מילואים, עסק בהנחיית קבוצות בבית ספר לעובדי הוראה בכירים במשרד החינוך ובאגף השיקום במשרד הביטחון ומ 1976 ועד לפרישתו ב 2018 עבד כפסיכולוג קליני ולאחר מכן כפסיכולוג הראשי של בית החולים "הרצוג" ("עזרת נשים") בירושלים. בתפקידו האחרון ניהל צוות רב-מקצועי במרפאת המבוגרים, ניהל יחידה לטיפול קצר מועד, היה חבר ב"ועדת הלסינקי" של ביה"ח ושימש כעמית מחקר ב"מרכז לאטנר" למחקר בפסיכותרפיה ובפסיכולוגיה חברתית (מ-1990 ועד 2018).
מ-2018 ועד היום משמש שפלר כפסיכולוג הראשי והאחראי על התמחות הפסיכולוגים בקליניקה הקהילתית של המחלקה לפסיכולוגיה של אוניברסיטת בן - גוריון בנגב.
במשך שנים, במקביל לעבודה הקלינית כיהן שפלר באקדמיה בתחילה כמרצה אורח (מ 1988 ועד 1993) מ-1996 כיהן כמרצה בכיר קליני ומ 2002 כפרופסור במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית, היה ראש המגמה הקלינית לפסיכולוגיה ובמשך 4 שנים ברציפות מ 1999 ועד 2002 נבחר כ"מרצה המצטיין". שפלר היה חבר בוועדה העליונה לאתיקה במחקר באוניברסיטה העברית ומנהל "מרכז פרויד" לחקר הפסיכואנליזה ומופקד הקתדרה ע"ש זיגמונד פרויד. במסגרת תפקידיו אלה הגה, יזם והקים את "מארג"- כתב עת לפסיכואנליזה, שנתון שיוצא לאור בהוצאת "מאגנס" ובשיתוף חברות, מכונים ואגודות פסיכואנליטיים. מאז ועד היום משמש כיו"ר המערכת.
מ 2019 מורה בכיר במגמה הקלינית רגישת תרבות במכללה האקדמית "אחווה". ב-2020 מונה לדיקן בית הספר ללימודים מתקדמים במכללה זו.
שפלר הרצה ומרצה, ערך ועורך סדנאות, השתתף בכנסים מקצועיים בארץ ובכל רחבי העולם בנושאים שונים בפסיכולוגיה קלינית ובאתיקה.
שפלר חבר בהסתדרות הפסיכולוגים בישראל, ב"האיגוד הישראלי לפסיכותרפיה", ב"החברה הפסיכואנליטית בישראל", ב"איגוד הבינלאומי לפסיכואנליזה (IPA)", ב"פדרציה האירופאית לפסיכואנליזה", בחברה הבינלאומית למחקר בפסיכותרפיה.
כיהן כיושב-ראש ועדת האתיקה של הסתדרות הפסיכולוגים בישראל מ 1996 עד 2006.
מייסד תחום "אתיקה בפסיכולוגיה" (2002) ב"מרכז לאתיקה" במשכנות שאננים ירושלים, חבר המועצה האקדמית והמנהל האקדמי.
חיים אישיים
שפלר נשוי למיכל, פסיכולוגית קלינית ופסיכואנליטיקאית (בתו של הפסיכולוג פרופ' רון שובל), ואב לשלוש בנות.
מזה כחמישים שנה מנגן גבי שפלר על פעמוני ימק"א ירושלים, במיוחד לפני חגים ובמהלך פסטיבלי מוזיקה. שפלר הוא בין הפעמונרים היחידים בארץ. מגדל פעמוני ימק"א נחנך ב-1933 במעמד הלורד אלנבי ומאז ועד היום זה הקריון (פעמונייה) היחיד במזרח התיכון.
עבודותיו
ספרים בעברית ספרים באנגלית עריכה מדעית של התרגומים לעברית:
האיגרת אל האפסים
האיגרת אל האַפֶסִים היא אחת מהאיגרות שנכתבו על ידי השליח פאולוס. האיגרת מהווה חלק מהברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות. האיגרת נכתבה אל תושבי אפסוס שבאנטוליה.
התאולוג ויליאם בארקלי מתאר איגרת זו כ"מלכת האיגרות".
על פי המסורת הנוצרית נכתבה האיגרת על ידי פאולוס (שאול התרסי) בעת שהיה כלוא ברומא (בשנת 62 לספירה). האיגרת נכתבה בזמן בו נכתבה האיגרת אל הקולוסים (הדומה לה) והאיגרת אל פילמון.
חוקרים חולקים על זהות כותב האיגרת, ויש הסבורים כי נכתבה בתקופה מאוחרת יותר.
מטרת כתיבת האיגרת
איגרת זו (בשונה מאיגרות אחרות) לא נכתבה על מנת להוכיח כנסייה מסוימת או קבוצה מסוימת, אלא נועדה להביע את עמדת המחבר בדבר הדוקטרינה של פאולוס. האיגרת אל הרומיים דנה ב"ישועת" המאמינים - ואילו איגרת זו ממשיכה אותה ודנה בתוצאות אותה ישועה. תמה מרכזית נוספת באיגרת היא אחדות הקהילה הנוצרית - ובעיקר זהות מעמדית בין יהודים המאמינים בנצרות ובין גויים שקיבלו על עצמם את הנצרות.
נמעני האיגרת
בפסוק הראשון של האיגרת מצוין כי היא נכתבה על ידי פאולוס אל המאמינים באפסוס - ומכאן שמה של האיגרת. יחד עם זאת, טקסטים קדומים של איגרת זו אינם כוללים את המילים "אל הקהילה הקדושה באפסוס" ובמקומם מופיע "אל הקהילה הקדושה". מלבד אזכור זה אין אזכור נוסף של נמעני האיגרת.
מרבית המלומדים מאמינים כי האיגרת נכתבה על ידי פאולוס עצמו, אולם אחרים סבורים כי נכתבה מאוחר יותר ורק שויכה לפאולוס.
מרקיון, בן המאה השנייה, סבר כי האיגרת מוענה לכנסייה בלאודקיה ולא באפסוס.
מעמד הנשים בקהילה
אחת התמות העיקריות של האיגרת היא חיי הקהילה של הקהילה הנוצרית. בין היתר דנה האיגרת במעמד הנשים בקהילה וגורסת כי הנשים צריכות להיות כנועות לבעליהן, והבעלים צריכים לאהוב את נשיהן. פרשנות פמיניסטית מודרנית של פסוקים אלה גורסת כי כל הנוצרים צריכים להיות כנועים אחד לשני (ולא רק הנשים לבעליהם).
בוסטון פיצה
בוסטון פיצה (BP), הידועה גם כמסעדת הפיצה גורמה והספורט בר של בוסטון, היא רשת מסעדות קנדית רב-לאומית, המחזיקה בזכיינות מיקומים בקנדה, ארצות הברית ומקסיקו.
היסטוריה
בוסטון פיצה החלה את דרכה באדמונטון, אלברטה, ב-12 באוגוסט 1964, כאשר מהגר יווני, גוס אג'יורטיס, הקים את בוסטון פיצה ובית הספגטי. עד 1970 היו לבוסטון פיצה 17 סניפים במערב קנדה, 15 מהם בזכיינות.
אחד מהזכיינים הראשונים היה ג'ים טרליווינג, קצין המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה. בשנת 1968 הוא הבחין בפופולריות הגוברת של בוסטון פיצה ורכש את הזכויות לפתיחת מסעדה בפנטיקטון, קולומביה הבריטית. בעודו בפנטיקטון, הוא פגש את ג'ורג' מלוויל, רואה חשבון. הוא שימש כיועץ העסקי של טרליווינג במשך ארבע שנים, ובשנת 1973 הפך לשותף העסקי של טרליווינג. במשך 10 שנים הם פתחו 16 מסעדות בקולומביה הבריטית.
בשנת 1983 רכשו טרליווינג ומלוויל את רשת פיצה בוסטון מרון קויל, שרכש את החברה מאג'יורטיס בשנת 1978. השניים חילקו 15 מהמסעדות שלהם לזכיינים אחרים, הסבו מסעדה אחת למסעדת הדרכה של חברות והתחילו לבסס מערכות ותקני הפעלה כדי לתקנן את פעילות החברה. בתחילת שנות השמונים, בוסטון פיצה התרחבה במזרח קנדה אך בסוף 1985 רובן, אם לא כל המסעדות באונטריו נסגרו. בשנת 1986 הפכה בוסטון פיצה לספקית הפיצה הרשמית של אקספו 86 בוונקובר. עד 1995 גדלה הרשת ל-95 מסעדות במערב קנדה עם רווח של יותר מ-110 מיליון דולר קנדי. לאורך השנים הרבות המסעדות הפכו להצלחה, והוקמו יותר ברים ספורטיביים כחלק בלתי נפרד מהעסק.
בשנת 1997 נשכר מארק פצינדה להביא את הרשת לאזורים מזרחיים יותר של קנדה. ברגע שנפתח משרד מזרחי במיסיסוגה, נפתחה מסעדה אחרת באוטווה בספטמבר 1998. בהמשך פתחה החברה משרד אזורי בלאוואל, באפריל 2004. נכון לדצמבר 2012, פעילים בקנדה 348 סניפים של בוסטון פיצה, ומעל 40 בארצות הברית ובמקסיקו.
בוסטונ'ס (Boston's)
בוסטונ'ס הייתה הגרסה האמריקאית והמקסיקנית של זיכיון בוסטון פיצה. בשנת 1998 הוקמה מטה אמריקני בדאלאס, טקסס. שמה של בוסטון פיצה שונה ל"מסעדת הפיצה גורמה והספורט בר של בוסטון". לבוסטונ'ס היו מעל ל-30 סניפים בארצות הברית ו-4 במקסיקו.
מיתוג לקידום מכירות
כחלק מקמפיין פרסום שנוצר על ידי תקשורת ZIP, במהלך המחזור הראשון של פלייאוף סטנלי קאפ 2011, כאשר בוסטון ברואינס שיחקה במונטריאול קנדיאנס, החברה מיתגה מחדש את מיקומיה במונטריאול באופן זמני כ"מונטריאול פיצה". בסיבוב הגמר של הפלייאוף, כאשר הברואינס שיחקו בונקובר קנאקס, החברה מיתגה מחדש את מיקומיה בקולומביה הבריטית כ"ונקובר פיצה".
מחלוקות מסחריות
בשנת 2002 פיצה בוסטון פתחה בתביעה נגד בוסטון מרקט בבית המשפט הפדרלי של קנדה בגין השימוש בסימן המסחרי במילה "בוסטון" בקנדה. להגנתה טענה בוסטון מרקט כי סימני המסחר של בוסטון פיצה אינם תקפים מכיוון שמתואר סגנון של פיצה מאזור ספציפי. המחלוקת נמשכה לאחר שבוסטון מרקט הפסיקה לפעול בקנדה בשנת 2004. הצדדים סיכמו את המחלוקת בשנת 2008 על פי הסכם לפיו בוסטון מרקט לא תשתמש במילים "בוסטון" או "בוסטון מרקט" בקנדה במשך חמש שנים למסעדות או למוצרי מזון או שתייה (למעט מוצרי מזון ארוזים מראש, אך לא כולל פיצה ולזניה). בוסטון מרקט הסכימה לא להשתמש בשום סימן מסחרי הכולל את המילים או הצירופים "בוסטון" ו"בוסטון פיצה" (למעט מקרים חריגים).
אלגוריתם גרובר
אלגוריתם גרובר הוא אלגוריתם קוונטי לחיפוש במבנה נתונים שאינו ממויין. האלגוריתם הומצא בשנת 1996 על ידי לוב גרובר. בעוד אלגוריתם קלאסי הפותר בעיה דומה מצריך גישות אל מערך הנתונים על מנת למצוא ערך מבוקש, האלגוריתם של גרובר עושה זאת ב-O(\sqrt{N}), ובכך מהווה דוגמה ליתרון החישובי של מחשב קוונטי על פני מקבילו הקלאסי.
אלגוריתם גרובר הוא אלגוריתם הסתברותי, ולאחר הפעלתו קיימת הסתברות גבוהה מאוד לקבלת התשובה הנכונה (אך הסתברות זו קטנה מ -1). ניתן להגדיל את הסיכוי לקבלת התשובה הנכונה על ידי הפעלה חוזרת של האלגוריתם מספר פעמים.
עקרון הפעולה של האלגוריתם מבוסס על ביצוע מחזורי של מספר פעולות בסיס כגון הפעלת הפונקציה הקוונטית המתארת את הגישה אל מבנה הנתונים, הפעלת שער הדמר ושער הפיכת פאזה. סט הפעולות ידוע בשם איטרטור גרובר, ויש להפעילו פעמים על מנת לקבל הסתברות גבוהה ביותר לסיום האלגוריתם עם התשובה הנכונה.
יישום האלגוריתם
כאמור, אלגוריתם גרובר נועד לחיפוש במבנה נתונים לא-ממוין. לייתר דיוק, הקלט של האלגוריתם היא פונקציית אוב כך שהפעלת הפונקציה על הערך המבוקש מחזירה 1, ועל כל שאר הערכים מחזירה 0. נניח, למשל, כי אנו מחפשים אינדקס מסוים מתוך המערך. נסמן את האינדקס המבוקש (שערכו אינו ידוע לנו) ב. מתקיים
באופן קלאסי, הסתברותי, על מנת למצוא את האינדקס המבוקש, "ננחש" אינדקס כלשהו ונפעיל את עד לניחוש מוצלח עבורו הפונקציה החזירה את הערך 1. בממוצע, נצטרך להפעיל את הפונקציה N/2 פעמים.
אתחול
בעזרת הפונקציה ובעזרת שער הדמר נבנה מעגל המממש את האופרטור  עבורו  כלומר ערך הפונקציה משוקף בפאזה של האוגר.
איטרטור גרובר
בצע את סט הפעולות הבאות פעמים
מדידה
לאחר הפעלת האיטרטור במספר הפעמים הנדרש, יש לבצע מדידה בבסיס החישוב. תוצאת המדידה יהיו האינדקס המבוקש בהסתברות 1\approx.
אנליזת האלגוריתם
נגדיר את הבסיס עבור המרחב אשר בו אבר בסיס אחד הוא |k\rangle, האינדקס אותו אנחנו מחפשים, ואבר שני הוא סופרפוזיציה שווה של כל שאר האינדקסים,. שני איברים אלו אורתוגונליים ולכן ניתן להרחיב אותם לבסיס של המרחב, למשל על ידי שימוש בתהליך גרם-שמידט. פעולת איטרטור גרובר, Q, היא למעשה סיבוב ההטלה של המצב הקוונטי על המישור הנפרש על ידי בזווית \omega המקיימת. באתחול האלגוריתם יוצרים אוגר שהוא סופרפוזיצה שווה של כלל האיברים, וניתן להציג אותו בבסיס החדש כ
סיכוי הצלחת האלגוריתם
אם נבצע מדידה לאחר t הפעלות של האלגוריתם, ההסתברות למדוד את האיבר המבוקש |k\rangle נתונה על ידי . הסתברות ההצלחה תלויה במספר ההפעלות של האיטרטור, ותהיה קרובה ל-1 ככל ש יתקרב ל-. מספר ההפעלות המינימלי, t_{\min}, עבורו הסתברות ההצלחה היא גבוהה מקיים, כלומר. עבור N גדול ושימוש בזהויות טריגונומטריות ובקרובים טריגונומטריים ניתן לבצע את הקרובים, ומתקבל . יש לשים לב כי הפעלת האיטרטור במספר פעמים גבוה יותר עלול לפגום בהסתברות ההצלחה.
תיכון (הנדסה)
תִּכּוּן (או: תֶּכֶן) הוא תהליך הנדסי לפיתוח מוצר. תהליך התיכון והפיתוח של מוצר כולל סדרת צעדים:
הצלחת תיכון נמדדת במידת שביעות רצונו של הלקוח, או ביכולת למכור את המוצר ברווח.
זיהוי הצורך או הבעיה
תהליך התיכון מתחיל מרגע זיהוי צורך שאינו בר-פתרון באמצעים הקיימים או שפיתרונו אינו יעיל באופן מספק. הצורך יכול לבוא לידי ביטוי בתהליכים שבוצעו עד כה על ידי האדם או מערכת חיצונית אחרת, על מנת לשפר ביצועים והוא גם יכול לבוא לידי ביטוי בתהליך שלא היה קיים קודם לכן.
דוגמאות לצורך:
שלב זיהוי הצורך כולל את הבנת הבעיה, זיהוי הנתונים, המגבלות והאילוצים, ניסוח דרישות מפורטות ומדויקות מהפתרון, זיהוי אילוצים המכתיבים את דרך הפתרון לבעיה וזיהוי פלח השוק הרלוונטי למוצר, בין הדרישות ישנן דרישות הכרחיות עליהן חייב הפתרון לענות ואי אפשר להתפשר עליהן. לעומת זאת ישנן דרישות רצויות שאותן מדרגים לפי דרגת חשיבות, עליהן אפשר להתפשר במהלך בחירת הפתרון המתאים.
דוגמאות למגבלות שיש להתחשב בהן:
הגדרת דרישות המוצר
בתהליך התיכון נהוג להבחין בין אילוצים לדרישות המוצר. אילוץ הוא מגבלה אשר אינה מאפשרת פתרון אחר (לדוגמה, מידות מוצר שתפקידו לנקות צינור בקוטר 1 מטר). דרישה מתחלקת בין דרישה הכרחית, עליה חייב הפתרון לענות (לדוגמה, ניקוי הצינור), לבין דרישה רצויה (לדוגמה, עלות המערכת), עליה אפשר להתפשר בהתאם לדרגת החשיבות.
תוצר שלב זה הוא מפרט, הכולל תיאור מפורט של הדרישות מהפתרון והתוצאות הרצויות כולל המגבלות והאילוצים הכרוכים בפתרון הבעיה.
תוצרי שלב זה מוצגים לבעלי העניין בפרויקט (פורום הפרויקט) ומקובעים להמשך הפרויקט בסקר תיכון הנקרא בשפה המקצועית סקר דרישות מערכת (System Requirement Review, SRR). בהשאלה, כל הפעילויות לקראת ה-SRR נקראות שלב ה-SRR.
בחירת פתרון
בשלב זה מתבצע איסוף המידע מהיבטים שונים היכולים לסייע לפתרון הבעיה. המידע נאסף ממקורות שונים: ספרים, אנציקלופדיות, אנשים באמצעות סקרים, ראיונות, מומחים, חנויות, סרטים, עיתונות, מאגרי מידע, רשת האינטרנט ועוד.
בסופו של השלב, בוחרים את הרעיון המתאים ביותר.
תוצרי שלב זה מוצגים לבעלי העניין בפרויקט ומקובעים להמשך הפרויקט בסקר תיכון הנקרא בשפה המקצועית סקר תיכון מערכת (System Design Review, SDR). בהשאלה, כל הפעילויות לקראת ה-SDR נקראות שלב ה-SDR.
בדיקת והערכת הפתרון
האם הוא נוח, יעיל, עונה על דרישות המפרט, עומד במגבלות ובאילוצים הכרוכים בפתרון הבעיה, עומד בתקציב הייצור ובתקציב התפעול, מהי השפעתו על הסביבה, מהו אורך חייו ומהי התדירות בה יש להחליף חלקים.
מימוש הפתרון – תכנון מפורט
תוצרי שלב זה מוצגים לבעלי העניין בפרויקט ומקובעים להמשך הפרויקט בסקר תיכון הנקרא בשפה המקצועית סקר תיכון ראשוני (Preliminary Design Review, PDR). בהשאלה, כל הפעילויות לקראת ה-PDR נקראות שלב ה-PDR.
תוצרי שלב זה מוצגים לבעלי העניין בפרויקט ומקובעים להמשך הפרויקט בסקר תיכון הנקרא בשפה המקצועית סקר תיכון קריטי (Critical Design Review, CDR). בהשאלה, כל הפעילויות לקראת ה-CDR נקראות שלב ה-CDR.
אבן דרך
בשלב זה מתבצעת הערכה מחודשת של כל הפרויקט על כל הבטיו. נבדקת היעילות המעשית של אב הטיפוס לצורך, בהתאם לדרישות והאילוצים. אם המוצר עובר את תהליך זה הוא יעבור לשלב היצור הסדרתי והשיווק. השלב הבא (שלב היצור הסדרתי והשיווק) הוא שלב שנמצא כבר מחוץ לשלב התיכון ומגדיר, למעשה, את סיומו של התהליך.
ר' בנימין
ר' בנימין (קרי: רבי בנימין; 23 במאי 1880 – 15 בדצמבר 1957, כ"ב בכסלו תשי"ח) הוא שמו הספרותי של יהושע רדלר-פלדמן (שעיברת אותו ליהושע התלמי) שהיה סופר, עיתונאי ואיש ציבור.
אירופה
יהושע רדלר נולד בזבורוב שבגליציה שתחת שליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום באוקראינה). בשלב מסוים הוסיף לשמו גם את שם משפחתה של אמו: פלדמן. הוא למד ב"חדר" ובבית המדרש אשר בזבורוב, אך את רוב שעותיו בילה בקריאה בעברית ובגרמנית ובעיקר התעניין בראשית צמיחת הציונות. הוא נעשה פעיל ציוני באזור עד שבשנת 1901, כשהיה בן 21, נסע לברלין כדי להמשיך בלימודים כלליים בבית הספר הגבוה לחקלאות. בברלין נפגש עם סופרים אחרים שכתבו בעברית, ובשנת 1902 פרסם את מאמרו הראשון, "רשימות קטועות" ברוח הציונות ההרצליאנית ונגד אחד העם. בנוסף, עסק בברלין בפעילות ציונית כללית כגון ארגון סטודנטים לעלייה לארץ ישראל. עם שניים מחבריו הוא ייסד את הירחון "הקשת" – הירחון המצויר הראשון בשפה העברית.
בחורף של 1907 ארגן הכשרות חקלאיות ברומניה. שם במעין "התקף נבואי", כתב את מאמרו "משא ערב", מעין מניפסט לרעיון הפּאן-.
ארץ ישראל
השתתף בייסוד תל אביב, בייסוד המושבה רוחמה בדרום, בייסוד העיר בת ים, ובייסוד השכונות נווה שאנן בחיפה ובית וגן ובית הכרם בירושלים. בירושלים התגורר תחילה בבית המעלות, ואותה קבע גם כמשכנה של "תנועת ברית שלום", ואחר כך קבע את ביתו בבית הכרם.
במלחמת העולם הראשונה מונה לייצג את ענייני היהודים בארץ ישראל בפני הקונסול הגרמני בארץ ישראל; בעזרת קשריו מנע גזירות שונות מהיישוב היהודי בארץ. אחרי המלחמה היה ר' בנימין פעיל בציבור הדתי הציוני בארץ ישראל, ועם הזמן נעשה לאחד מחשובי דובריו. תקופה מסוימת ריכז את עבודת "המזרחי", בארץ ישראל וערך את פרסומיה.
הוא נבחר כנציג מטעם התאחדות התימנים לוועד הלאומי הראשון ליהודי ארץ ישראל.
לאורך השנים המשיך בפעילות ספרותית ענפה: הוא כתב מאמרים, ייסד עיתונים וכתבי עת (בהם העיתון היומי "הצופה"), תרגם את רוב כתבי הרצל לעברית, סייע בתרגום ספרי-לימוד לעברית ועוד. יצירותיו ממזגות עיון, ליריוּת והומור.
חלק גדול מעמדותיו הציבוריות של ר' בנימין היו שונות במידה ניכרת מהשקפתו של רוב הציבור היהודי בישראל. הוא נלחם על דעותיו – לרוב ללא הצלחה ניכרת.