cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לונדון (שיר)
ביצועים
הביצוע המוכר ביותר ל"לונדון" הוא הביצוע המקורי של חוה אלברשטיין, בליווי קולות רקע של אורנה דץ. באלבום "פרויקט חנוך לוין", שיצא בשנת 2000, כלל דודי לוי ביצוע מחודש לשיר. בשנת 2013 הקליטה להקת "כל החתיכים אצלי" את השיר לאלבום גרסאות הכיסוי "שרות חוה אלברשטיין" במסגרת הפרויקט "עבודה עברית". בשנת 2019 הופק סרטון פרסומת של YES על בסיס השיר בהשתתפות חוה אלברשטיין. במרץ 2023, ערב טיסת ראש הממשלה, בנימין נתניהו ללונדון, בוצע השיר בתוכנית "זהו זה" בעיבוד חדש וב"ארץ נהדרת" בגרסה סאטירית.
רון מק'גובני
רון מק'גובני (אנגלית: Ron McGovney; נולד ב-2 בנובמבר 1963) הוא מוזיקאי שהיה הבסיסט הראשון של להקת הת'ראש מטאל הנודעת מטאליקה.
לפני מטאליקה
מק'גובני החל לנגן על גיטרה אקוסטית בגיל 12. בסוף שנות ה-70 הוא הכיר את ג'יימס הטפילד. שניהם למדו באותו תיכון והטפילד ניגן בלהקת בית ספר חובבנית בשם Obsession שביצעה גרסאות כיסוי של להקות רוק ומטאל של אותה תקופה. רון היה חבר של ג'יימס והיה בא להופעות של להקתו ובסופו של דבר ג'יימס צירף את רון ללהקה כבסיסט.
מאוחר יותר, בשנת 1981 ג'יימס ורון יסדו להקה בשם Leather Charm. חברי הלהקה ניגנו בגאראז' של בית ישן וריק שהיה שייך להוריו של רון. באותה תקופה ג'יימס הטפילד כבר התחיל להלחין שירים מקוריים שאחד מהם, Hit the Lights, נכנס בסופו של דבר לאלבום הראשון של מטאליקה Kill 'Em All.
הלהקה התפזרה לאחר חודשים ספורים ואז ג'יימס הטפילד הכיר את המתופף לארס אולריך והשניים החליטו להקים להקה. ג'יימס הכיר את לארס לרון, אך רון התרשם שלילית מאופיו של לארס, אך התיר לשניים לנגן בגאראז', כיוון שהיה חבר טוב של ג'יימס. הייתה זו נקודת ציון להיווסדה של להקת מטאליקה, באוקטובר 1981.
מטאליקה
בתחילת דרכה היו בלהקה רק שני חברים קבועים: ג'יימס הטפילד ולארס אולריך שניגנו בגאראז' של רון מק'גובני ואת גרסת הדמו הראשונה של Hit the Lights הם הקליטו עם ג'יימס הטפילד על בס ובחור ג'מייקני בשם לוֹייד גראנט שניגן את הסולו על גיטרה חשמלית.
בסופו של דבר הטפילד שכנע את מק'גובני להצטרף ללהקה החדשה כבסיסט וכמו כן צורף הגיטריסט דייב מסטיין. זה היה ההרכב הרשמי הראשון של מטאליקה ועם הרכב זה הם הקליטו, ב-14 במרץ 1982 בגאראז' של מק'גובני, את קלטת הדמו הראשונה שלהם שנקראת Ron McGovney's '82 Garage demo. הקלטת הכילה מספר גרסאות כיסוי ושני שירים מקוריים.
לאורך אותה שנה הלהקה הוציאה עוד מספר קלטות, חלקן הוקלטו בגאראז' של רון וחלקן בהופעות חיות כשבכל פעם הם הוסיפו עוד ועוד שירים מקוריים שהיו עתידים להיכנס לאלבום הסטודיו הראשון של מטאליקה. בניגוד לשאר שלושת חברי הלהקה מק'גובני מעולם לא השתתף בכתיבת שירים ועיקר תרומתו, בנוסף לנגינה על בס, הייתה בארגון וניהול העניינים השוטפים של הלהקה, כגון הובלת ציוד להופעות.
רון לא חיבב את לארס אולריך, מכיוון שחש שלארס מפריד בינו לבין ג'יימס שהיה חברו הטוב בימי התיכון. יחסיו עם דייב מסטיין היו גרועים עוד יותר: בניגוד לרון, שהיה בחור שקט ומופנם מבית טוב, דייב היה פרחח מופרע ומכור לאלכוהול ונהג להתעלל ברון ואף לגנוב דברים מביתו (לימים דייב גורש מהלהקה בגלל התנהגות זו). רון ספג התנהגות זו בעיקר בגלל יחסיו הטובים עם ג'יימס, אך לאחר שדייב שפך בירה לתוך הבס של רון, הוא גירש את דייב ואת כל הלהקה מביתו, אך לאחר מכן התנצל על כך בפני ג'יימס. בראיון בשנת 1995 הביע דייב מאסטיין חרטה על הדברים שעשה לרון ואמר: "הייתי צעיר וטיפש. השטיינות שלי הייתה על חשבון רון ועל חשבון הלהקה. אני מתחרט על זה כל החיים שלי. אם לרון עדין יש את המקום בלב לסלוח לי על התקופה ההיא אני מוכן לשלם הכל כדי שיבוא לנגן אצלנו."
לאחרי הפרישה ממטאליקה
לאחר מספר שנים שב מק'גובני למקצועו - הוא הצטרף ללהקת "Phantasm". לאחר מספר לא רב של הופעות פרש בשנית ולא חזר יותר לקריירה מוזיקלית. כיום הוא מתגורר בצפון קרוליינה ועובד במפעל מקומי. בראיונות עם רון מק'גובני הוא טען שלא מתחרט על עזיבת מטאליקה ושחיי כוכב הרוק התוססים אינם בשבילו.
ב-1987 מטאליקה הקליטה EP בשם The $5.98 E.P.: Garage Days Re-Revisited, שהכיל קאברים שהוקלטו בגאראז' של מתופף הלהקה, לארס אולריך, ושמו של ה-EP הוא מחווה לימים בהם הקליטה הלהקה חומרים בגאראז' אשר בביתו של מק'גובני.
סמל טנזניה
סמל טנזניה כולל מגן האבירים, דגל המדינה ומשולש הזהב.
החלק הזהוב מסמל את המינרלים של המדינה, החלק בצבע האדום מתחת לדגל מסמל את הפוריות של האדמה והגלים מסמלים את הים, האגמים והחוף של המדינה.
המגן עומד על הר קילימנג'רו. חטי הפילים נתמכים על ידי גבר ואישה עם שיח שום על רגלי הגבר ושיח כותנה על רגלי האישה. הם מסמלים את נושא שיתוף הפעולה.
סיסמת המדינה כתובה בסוואהילי ואומרת "חירות ואיחוד"
פנלופה
פנלופה (ביוונית: Πηνελόπεια) היא דמות באודיסאה של הומרוס. שמה דומה למילה היוונית ל"ברווז", אולם מקובל לחשוב שהשם הוא שילוב של המילה היוונית ל"רשת" או "אריג" והמילה ל"עין" או "פנים", שם שמאוד מתאים לדמות המבלה זמן רב באריגה ושהמוטיבציה שלה קשה להבנה. בעידן המודרני מקושר שמה לנאמנות. קיימת מסורת לפיה היא אמו של פאן מיחסיה עם הרמס.
תפקידה באודיסאה
פנלופה היא אשתו של הגיבור הראשי בסיפור, אודיסאוס מלך איתקה, בתו של איקריוס ואשתו פריבואה. לפנלופה בן אחד מאודיסאוס, טלמאכוס, שנולד מעט לפני שאודיסאוס נקרא להילחם במלחמת טרויה.
למרות נאמנותה, נעשתה פנלופה חסרת סבלנות, בעיקר בשל התערבותה של האלה אתנה, והשתוקקה לחשוף את עצמה בפני המחזרים כדי לשלהב אותם עוד יותר. היא מציגה אמביוולנטיות; היא קוראת מספר פעמים לאלה ארטמיס להרוג אותה ומצד שני חושבת על התמסרות לאחד הגברים. כשאודיסאוס חוזר לאיתקה, מחופש לקבצן זקן, פנלופה מתחייבת להינשא לגבר שימתח את קשתו הישנה והקשיחה של אודיסאוס ויירה חץ דרך שתים עשרה ידיות גרזנים. יכול להיות שפנלופה זיהתה את בעלה למרות התחפושת והכריזה על התחרות משום שידעה שהוא היחיד שיכול לנצח בה.
ועד השלישייה
ועד השלישייה (מאנגלית: Trilateral Commission) הוא ארגון פרטי שהוקם בשנת 1973 ביוזמתו של דייוויד רוקפלר. מטרתו היא לקדם את היחסים ושיתוף הפעולה בין ארצות הברית, אירופה ויפן.
פנלופה
תפקידה באודיסאה
כצפוי, אודיסאוס הוא היחיד מבין המחזרים שמצליח למתוח את הקשת ולירות בה והוא זוכה בתחרות. הוא הורג את כל המחזרים בעזרת טלמאכוס, אתנה ושני משרתים. פנלופה חוששת שהוא אינו בעלה האמיתי אלא מתחזה, אולי במסגרת תכסיס של אחד האלים, ובוחנת אותו בכך שהיא מצווה על משרתה להזיז את מיטתה אל חדרם. אודיסאוס טוען שהדבר איננו אפשרי משום שכיוצר המיטה הוא יודע שאחת מרגליה היא עץ זית חי. בכך פנלופה משתכנעת שאודיסאוס הוא באמת בעלה.
ועד השלישייה
חברים בוועד הגיעו לעמדות מפתח מרשימות. מאז הקמתו ועד נשיאותו של ברק אובמה, 7 מתוך 12 נשיאים וסגני נשיאים, 10 מתוך 17 יועצים לביטחון לאומי, ו-6 מתוך 8 נשיאי הבנק העולמי הם חברי הוועד. הצלחה חריגה זו היוותה בסיס למספר תיאוריות קונספירציה. שניים ממעגל המייסדים הראשון, אלן גרינספן ופול וולקר, היו לאחר זמן ראשי הפדרל ריזרב.
פנלופה
בתרבות
האסטרואיד  נקרא על שמה.
ועד השלישייה
אודות הוועד
להקמת הארגון נבחר זביגנייב בז'זינסקי, אז פרופסור ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת קולומביה ויועצו של רוקפלר שעזב את משרתו למען המשימה. הוא חבר לקבוצה של מספר פוליטיקאים ופרופסורים, בהם אלן גרינספן ופול וולקר, לימים נגידי הבנק הפדרלי, כדי לארגן את הוועדה.
החברים בוועד מחולקים באופן יחסי לשלושת האזורים המיוצגים על ידי הוועד. הם כוללים מנהלים בכירים, פוליטיקאים, אנשי אקדמיה, ראשי ועדי עובדים וראשי ארגונים ללא מטרות רווח. אולם נאסר על חברים המקבלים תפקידים בממשלה במדינתם להמשיך להשתתף בוועד ועליהם לפרוש ממנו. כיום מיוצגת צפון אמריקה ב-107 נציגים, מהם כ-15 קנדים, שבעה מקסיקנים ו-85 אמריקאים. הקבוצה האירופאית מונה 150 חברים. קבוצת אסיה, שעד שנת 2000 כללה חברים מיפן בלבד, כוללת כיום 117 חברים, מתוכם 75 יפנים, בנוסף מיוצגות בו קוריאה הדרומית, אוסטרליה, ניו זילנד, אינדונזיה, מלזיה, הפיליפינים, סינגפור, תאילנד, סין וטאיוואן.
תאוריות קונספירציה
כמה חוקרי תאוריית קשר מאמינים שהארגון מתווה באופן חשאי נהלים המשפיעים על ממשלות העולם, ונקשר לאילומינטי או ל. דוגמה לכך תועדה על ידי העיתונאי ג'ונתן קיי, לוק רודקובסקי, שקטע את הרצאתו של מנהל הוועדה הטרילטלית לשעבר זביגנייב בז'ז'ינסקי באפריל 2007, והאשים את הארגון וכן ארגונים אחרים, בתיזמון פיגועי 11 בספטמבר כדי ליזום סדר עולמי חדש, שממנו הרוויחו ארצות הברית ומדינות אירופה את היכולת להגביל את זכויות הפרט ולהגביר את מעורבות המדינה במעקב אחרי האזרחים.
גילוף
ישנם מספר סוגי גילוף, וביניהם:
גילוף באבן
שרידים של חפצי אבן מגולפים וכלים שנוצרו במהלך תקופת האבן (מבערך 10,000 לפנה"ס עד 2,000 לפנה"ס לערך) מהווים ראייה לכך שתרבויות עתיקות באזורים רבים בעולם גילפו באבן.
הטכניקות העתיקות ששימשו בגילוף באבן השתנו מעט במהלך ההיסטוריה העתיקה עד לימי הביניים. במיוחד בולטת השפעת הפיסולים של תרבויות מצרים העתיקה, המזרח הקרוב, היווני והרומי, על גילוף האבן של אירופה במהלך ימי הביניים.
במהלך ההיסטוריה, גילופים המיוחדים לתקופות מסוימות יצרו סגנונות אמנותיים מיוחדים, ובנוסף היה שימוש בכלים ייחודיים לאותה התקופה.
גילוף בעץ
שרידים לגילוף עתיק בעץ קיימים כבר מהתקופה הפלאוליתית, ונעשה בו שימוש נרחב בתרבות מצרים העתיקה. בנוסף נעשה שימוש רחב בגילוף בעץ בתרבות הגותית.
בראסרי
בְּרָאסֵרִי (מצרפתית: Brasserie) הוא סוג של מסעדה בנוסח צרפתי עם אווירה מרגיעה, שמגישים בה מנות יחידות וארוחות שונות. לרוב מוגשים ארוחות פשוטות מתפריט מצומצם המשתנה בהתאם לשעה, לעיתים עד השעות הקטנות של הלילה, לצד משקאות חריפים (בעיקר בירה). בניגוד לביסטרו, הבראסרי בדרך כלל יעניק רמת שירות גבוהה ותפריטים מודפסים. בניגוד למסעדה, הבראסרי יגיש תפריט מצומצם יחסית ויאפשר להזמין אוכל לאורך כל היום ובכל ימות השבוע, ולא רק בשעות מסוימות כפי שנהוג במסעדה. כמו כן, השירות בבראסרי יהיה פחות פורמלי מזה שהמסעדה הצרפתית מחויבת לתת, והעיצוב גם הוא יהיה פשוט יותר. מנת בראסרי קלאסית היא סטייק וצ'יפס (בצרפתית: סטייק פריט).
מקור
פירוש המילה "בראסרי" בצרפתית הוא מבשלה, ובעקיפין מתכוון גם לכל תעשיית המבשלות. משערים שהכינוי בראסרי דבק במקומות שבישלו את הבירה המוגשת בעצמם. מקורו של סגנון הגשת המזון והשתייה בפונדקי הבירה הגרמניים, ומשם התפשט לאזור אלזס-לורן ובהמשך לפריז, שם הפכו הבראסרי למקום מפגש של אנשי רוח, פוליטיקאים ואמנים.
בפריז ישנם בראסרי הקיימים מהמאה ה-19 כגון בופנז'ה שהוא הבראסרי הוותיק בפריז (מ-1864) ובראסרי ליפ שקיים מ-1880. לה קופול קיים מ-1927 והיה הבראסרי הגדול בפריז בין שתי מלחמות העולם.
מסעדות הנושאות שם זה נפתחו גם מחוץ לגבולות צרפת – למשל רשת בראסרי לה האל בארצות הברית ובראסרי M&R, "סרגוס", "לוקאס" ועוד בתל אביב – ופעמים רבות המונח כבר אינו משמש בהקשרו המקורי אלא יותר כאמצעי למיתוג זר של מסעדה מקומית.
תובלה
תובלה פירושה העברת בני אדם וסחורות ממקום למקום. בלשון הדיבור משמש מונח זה בעיקר לתיאור העברת סחורות ומטענים במסגרת מסחרית או צבאית. {{פירושונים|
צבא הונגריה
צבא הונגריה, או "הכוחות המזוינים של הונגריה" (הונגרית Magyar Honvédség) הוא שמם של כלל הכוחות החמושים ההונגריים. לצבא ההונגרי שתי זרועות:
היסטוריה
הצבא ההונגרי הפחית את מספר הטנקים שברשותו בצורה דרסטית, חלק ניכר ממשאיות ההובלה שלו וחלק מגדודי המשמר שלו הוצאו משימוש. בשנת 1997, השקיעה הונגריה כ-560 מיליון דולר על הגנה. הונגריה אף הפכה להיות חברה בברית נאט"ו ב-12 במרץ 1999. בשנת 2001, החליט חיל האוויר ההונגרי לרכוש 14 מטוסי קרב מסוג JAS 39 Gripen. רכישה זו שיפרה באופן ניכר את יכולותיו של חיל האוויר. גיוס החובה בוטל ביוני 2004. קודם לכך הייתה התחייבות ל-6 חודשי שירות, עם התחייבות למילואים עד גיל 50.
חיל היבשה
כוח היבשה כולל: כ-50 טנקים, 12 תותחים נגררים + 24 בהזמנה, כ- 1,200 רכבים משוריינים.
חיל האוויר
צי המטוסים של החיל כולל: 14 מטוסי קרב JAS-39 גריפן, 8 מטוסי אימון, 8 מסוקי קרב מיל מי 24, 31 מסוקי תובלה, ועוד מספר מטוסי תובלה. בנוסף לזה יש לחיל גם מערכות הגנה אווירית.
יחסי אינדונזיה–סוריה
יחסי אינדונזיה–סוריה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין הרפובליקה הערבית הסורית. שתי המדינות חברות בארגון המדינות הבלתי מזדהות ובארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין אינדונזיה לסוריה כוננו בשנת 1949, כאשר סוריה הייתה המדינה השנייה שהכירה באינדונזיה, מיד לאחר מצרים. אינדונזיה נהגה לתמוך בסוריה בסוגיית רמת הגולן ולשתי הממשלות ישנם תפיסות משותפות הקשורות לענייני פלסטין, עיראק ולבנון. במהלך מלחמת האזרחים, אינדונזיה סייעה לסוריה ושלחה לממשלה סיוע הומנוטארי בשווי 500,000 דולר.
תומאס גיינסבורו
ביוגרפיה
תומאס גיינסבורו נולד ב במחוז סאפוק שבאנגליה לאב שהיה מורה ושעסק גם במסחר בצמר. בעודנו ילד יצא לצייר בחיק הטבע. ב-1740, אביו שהתרשם מציוריו שלח אותו ללמוד אמנות בלונדון. בתחילה למד אצל אמן שעסק בחריטה, אולם עד מהרה נקשר לאסכולת הציור של ויליאם הוגארת. ב-1746 נישא למרגרט בר, שאביה הדוכס מבופורט העניק לזוג הצעיר קיצבה שנתית. תמונותיו, שהיו בעיקר ציורי נוף, לא נמכרו היטב וב-1748–1749 שב גיינסבורו לסדברי והתרכז בציורי דיוקנאות. ב-1752 עבר עם אשתו ושתי בנותיו להתגורר בעיר איפסוויץ'. ציורי דיוקנאות לא היה בהם די כדי לכלכל את משפחתו, וגיינסבורו נאלץ ללוות כספים כנגד ביטחון של קיצבת אשתו.
ב-1759 גיינסבורו ומשפחתו עברו להתגורר בעיר באת', שם עקב אחרי ציורי הדיוקנאות של אנתוני ואן דייק, ולבסוף זכה לקבל הזמנות לציור דיוקנאות של אנשי החברה הגבוהה. ב-1761 שלח את ציוריו לתערוכה של החברה לאמנויות בלונדון. ב-1769 חברה זו הפכה לאקדמיה המלכותית לאמנויות, שגיינסבורו היה אחד ממייסדיה. הוא הציג את תמונותיו בתערוכות השנתיות של האקדמיה המלכותית, אך ב-1773 חדל להציגן שם. ב-1774 עקר עם משפחתו ללונדון, והחל מ-1777 הציג שוב את תמונותיו בתערוכות האקדמיה.
ב-1780 צייר גיינסבורו את דיוקנו של ג'ורג' השלישי מלך אנגליה ואת זה של המלכה. מכאן ואילך זכה להזמנות רבות לצייר דיוקנאות של אנשי בית המלוכה. בשנותיו האחרונות שב גיינסבורו לצייר ציורי נוף, שהיו אהובים עליו ביותר. היות שהיה עסוק בציורי דיוקנאות לא היה סיפק בידו לצייר בחיק הטבע, והוא צייר בסטודיו שלו ציורי נוף מזיכרונו. הצייר ג'ון קונסטבל אמר: "כשאנו מתבוננים בציוריו של גיינסבורו, נקוות דמעות בעינינו, אך אין אנו יודעים מאין הן באות."
רכס פובוס
רכס פובוס (באנגלית: Phobos Ridge) הוא רכס סלעי בדרום מזרח האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
גילוי ומיפוי הרכס
הרכס מופה באופן חלקי על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג (Wolfgang Louis Gottfried Joerg) בהתבסס על תצלומי האוויר שצולמו על ידי אלזוורת'.
הרכס נסקר לראשונה בשנת 1949 על ידי משלחת חקר שטחי חסות איי פוקלנד.
מקור השם
שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
בדומה האתרים סביבה, הקרויים על שם גופים במערכת השמש או קשורים אליה, הרכס נקרא על לשם הירח פובוס - הפנימי מבין שני הירחים של כוכב הלכת מאדים (וזאת בהתייחס לקרחון מארס הסמוך הקרוי על שמו של מאדים (באנגלית: מארס)).
יוסף אליהו טריווש
יוסף אליהו בן הלל טריווש (טריבוש) (30 בינואר 1855 – 21 במרץ 1940) היה מחנך, פרשן מקראי, סופר ומתרגם יהודי.
טריווש נולד וגדל בוילנה, וכשבגר עבר לגרודנו שבבלארוס, שם עבד כמחנך ומורה לשפה העברית והרוסית.
יצירתו
סיפורו הראשון של טריווש פורסם בעיתון העברי הלבנון בשנת 1873. סיפורים ומאמרים נוספים שלו התפרסמו בכתבי העת העבריים השחר, המליץ, הכרמל והשילוח ובעיתון דבר. רבים מסיפוריו תיארו את חיי היהודים ברוסיה.
ספריו דור תהפוכות, דין וחשבון ופסיעות קטנות זכו לשבחים רבים.
מלבד כתיבת פרוזה, טריווש אף עסק בפרשנות המקרא והוא כתב ספרים ומאמרים בנושא, ביניהם מקרא מפרש.
טריווש אף תרגם טקסטים רבים, ביניהם:
סמל מאוריטניה
סמל מאוריטניה מבוסס על דגל המדינה ואומץ ב-28 בנובמבר 2018.
צבעיו הם ירוק, צהוב ואדום - הצבעים הכלל-אפריקאיים.
הכוכב והסהר מסמלים את האסלאם, הדת השלטת במדינה. הכיתוב הוא "הרפובליקה האיסלאמית של מאוריטניה" בערבית ובצרפתית. בשנת 2018 שונה הצבע הירוק שבמעגל החיצוני לצבע האדום, כדי להתאים לדגל המדינה החדש שאומץ שנה קודם לכן.
בלי גורוד
מקור שמו של האזור בצבעה של החומה אשר נבנתה בין השנים 1585–1593 ביוזמת הצארים פיודור הראשון ובוריס גודונוב על מנת להגן על הרובע.
בחומה, אשר תוכננה על ידי האדריכל פיודור קון, ניצבו 28 מגדלים והיו בה 11 שערים. אורכה של החומה היה 10 קילומטרים וגובהה כ-4.5 מטרים. בראש החומה היו עמדות מגן בדומה לעמדות שבראש חומת הקרמלין. שמותיהם של השערים נשתמרו בשמות כיכרות מוסקבה אשר ניבנו באתרים בהם ניצבו השערים לאחר הריסתם.
החומה נהרסה בתקופתם של הצארים יקתרינה הגדולה ונכדה אלכסנדר הראשון, ובמקום הוקמה טבעת השדרות של מוסקבה.
י"א בחשוון
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"א חשוון היא פרשת וירא, אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום שלישי או חמישי, או פרשת לך לך אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שני או שבת.
סמל מאלי
תיאור הסמל של מאלי נכלל בחוק שאושר ב-20 באוקטובר 1973.
סיסמת המדינה היא "Un Peuple, Un But, Une Foi" (אומה אחת, מטרה אחת, גורל אחד) כפי שצוין בפרק 25 של החוקה. הסמל עגול ורקעו כחול.
אמריקן איידול
במסגרת התוכנית מחפשים אחר כישרון מוזיקה חדש באמצעות תחרות המתקיימת בין מוזיקאים שונים, כאשר הקהל הוא הקובע מי יזכה בתואר האליל האמריקאי. עם השנים הפכה אמריקן איידול לאחת התוכניות המצליחות ביותר בתולדות הטלוויזיה האמריקאית, כאשר דורגה במשך שמונה שנים רצופות, ובאופן חסר תקדים, כתוכנית הפריים טיים הנצפית ביותר. היא תוארה כתוכנית ש"אין שנית לה בהיסטוריית השידורים", ואף צוינה לשבח על ידי מפיק טלוויזיה מרשת NBC המתחרה באומרו "אני חושב ש'איידול' היא התוכנית המשפיעה ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה". ב-11 במאי 2015 נודע כי העונה ה-15 של התוכנית, ששודרה ב-2016, הייתה האחרונה.
מנחי התוכנית בעונה הראשונה היו בריאן דנקלמן וראיין סיקרסט, אולם דנקלמן פרש מיד לאחר מכן והותיר את סיקרסט כמנחה הבלעדי של התוכנית מעונתה השנייה ועד היום. בנוסף נוכח בתוכנית צוות שופטים אשר מטרתו היא להעריך את הביצועים של המתמודדים. פאנל השופטים המקורי הורכב מהמפיק והמנהל המוזיקלי רנדי ג'קסון, ה מפיק המוזיקה והאמרגן סיימון קאוול וזמרת הפופ והכוריאוגרפית פאולה עבדול. במהלך 14 עונותיה עד כה אחת עשר שופטים שונים פרשו או התחלפו, בין היתר היו אלה סטיבן טיילר, מריה קארי וניקי מינאז'. פאנל השופטים של העונה ה-15 הורכב מהזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז, זמר הקאנטרי קית' אורבן וזמר הג'אז הארי קוניק ג'וניור.
עד שנת 2012 הייתה אמריקן איידול לתוכנית הפופולרית בשעות הפריים טיים, אם כי בשנה זו היא החלה לדעוך; עם צניחה של בין 24% ל-27% אחוזי מדרוג, לראשונה משנת 2003 התוכנית לא נכללה עוד ברשימת עשר התוכניות הנצפות ביותר על פי מדד נילסן. מבקרים מייחסים את הירידה לפופולריות שצברה התוכנית היריבה "דה וייס" ולעלייתן של תוכניות אחרות עם דפוס דומה לזה של אמריקן איידול. יחד עם זאת התוכנית הפכה למקפצה ידועה, כאשר הקריירה של רבים מבוגריה נסקה מעלה; על פי מגזין בילבורד ונכון ליוני 2012, המקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 נכבש לא פחות מ-345 פעמים עם להיטים של מתמודדים מעשר העונות הראשונות. בהם ניתן למנות את קלי קלרקסון עם 73 להיטים, קארי אנדרווד עם 62, דוטרי עם 38, פנטסיה ברינו עם 31, רובן סטאדרד עם 16, ג'ניפר הדסון עם 15, קליי אייקן עם 12, אדם למברט עם 9 וג'ורדין ספארקס עם 7.
לרגל סיום העונה ה-19 ב-23 במאי 2021, וההכרזה על העונה ה-20, פרסמה רשת ABC שמספר הצופים הממוצע בעונה המסתיימת עמד על 9.4 מיליון, זו הייתה התוכנית הנצפית ביותר בפרק הזמן של שתי שעות השידור שלה, והיא דורגה כתוכנית הרביעית הלא-מתוסרטת הנצפית ביותר. באותה עונה אירעו שני מקרים חריגים שהעיבו על התוכנית: המתחרה קיילב קנדי, שעמד להתשתתף בשלב הגמר, הורחק מהתוכנית שבוע קודם לכן, אחרי שברשתות החברתיות הופץ סרטון שבו הוא נראה יושב ליד אדם שלבש בברדס של ארגון קו קלוקס קלאן, ומתחרה אחר, ססיל ריי בייקר, הואשם בפריצה לבית מגורים, אחרי שהודח מהתוכנית
רקע
אמריקן איידול מבוססת על תוכנית המציאות הבריטית "Pop Idol", שלקחה השראה מפורמט זהה אחר בשם "Popstars". מפיק הטלוויזיה הבריטי נייג'ל לית'גו צפה בגרסה האוסטרלית של "Popstars", שמקורה בניו זילנד, והחליט לאמץ אותה בארצו. מפיק טלוויזיה אחר בבריטניה העונה לשם סיימון פיולר מצא עניין ברעיון שהוצג בתוכנית, והוא תפקידם של פאנל השופטים לברור מתחרים במהלך אודישן, ולאחר מכן החליט ליצור פורמט משלו שלימים נקרא "פופ איידול" תוך שהוא מוסיף לה אלמנטים פרי מוחו, כגון הצבעות טלפוניות של הצופים בבית, סיפורי רקע מרגשים של המתמודדים ודרמות המתרחשות בזמן אמת. בשנת 2001 עלתה התוכנית לאוויר כשפיולר "מנהל את ההצגה", עם האחריות לנהל ולהפיק בפועל את התוכנית. סיימון קאוול שימש כאחד השופטים, והתוכנית עצמה זכתה להצלחה גדולה בקרב הקהל הבריטי.
לאור ההצלחה פיולר, קאוול ומפיק טלוויזיה נוסף בשם סיימון ג'ונס ניסו באותה השנה למכור את הפורמט בארצות הברית, אולם הוא אינו זכה לאהדה רבה מצד רשתות הטלוויזיה האמריקאיות. עם זאת, בתו של רופרט מרדוק, מנהל חברת האם של פוקס חיבבה את התוכנית ושכנעה אותו לקנות את הפורמט. לאחר הרכישה הוענק לתוכנית השם "American Idol: The Search for a Superstar" (בתרגום חופשי: אמריקן איידול: חיפוש אחרי סופרסטאר) ושידור הבכורה שלה התקיים בקיץ 2002. לקאוול הוצע להיות המנהל והמפיק בפועל של התוכנית, בדומה לתפקידו של פיולר בתוכנית הבריטית, אך הוא סירב, ונדמה כי הייתה סגירת מעגל קטנה כאשר נייג'ל לית'גו לקח על עצמו את התפקיד. בשנת עלייתה הפכה התוכנית לאחד הלהיטים של הקיץ. התוכנית הפכה לתופעה לאחר שהסממנים המזוהים עמה, כמו המעורבות של הקהל בתחרות באמצעות הצבעות ונוכחותו של סיימון קאוול כשופט ממולח ורציני, התחבבו על הקהל והביאו להצלחתה.
התוכנית זוכה לרייטינג גבוה מאוד, ומחיר שידור פרסומת במשך 30 שניות במהלכה הוא כ-200 אלף דולר. המפרסמות העיקריות בתוכנית הן החברות קוקה-קולה (משקאות), AT&T Mobility (רשת טלפון סלולרי), קלוגס (מזון), אולד נייבי (אופנה) ופורד (רכב). מפיקת התוכנית היא חברת פרמנטל מדיה מקבוצת ברטלסמאן הגרמנית, ששותפה בחברת המוזיקה סוני BMG.
מי זכאי להשתתף
מתמודדים אשר רוצים להשתתף בתוכנית אינם יכולים לעשות כן אם לקחו חלק בעונות קודמות והגיעו עד השלבים המתקדמים1. יתר על כן נאסר על המתמודד להיות מיוצג על ידי סוכנות כישרונות או חברת תקליטים עד לשלב חצי הגמר2. נוסף לתנאים אלו מתקיימים גם התנאים הבאים:
הערות:
אודישנים מקדימים
המתמודדים עוברים לפחות שלושה שלבי סינונים; בשלב הראשון המתמודד נבחן עם עוד מספר מתמודדים וביחד הם עוברים אודישן קצר אל מול קבוצת בוחנים, שמביניהם נמצא לעיתים אחד ממפיקי התוכנית. למרות שבשלב זה יכולים להתקיים למעלה מ-10,000 אודישנים בכל עיר, רק מאות בודדות שורדים את ההדחה המקדימה ועוברים אל השלב הבא. בשלב השני המתמודדים שעברו בהצלחה זוכים לשיר בפני המפיקים, ולרוב מתבצע סינון נוסף. רק לאחר שני השלבים הללו מגיע השלב שבו המתמודדים זוכים לשיר בפני פאנל השופטים של התוכנית, וזהו השלב היחיד שמשודר בטלוויזיה. המתמודדים שעוברים את השלב השלישי, ובעצם את כלל האודישנים המקדימים, מגיעים לשבוע הוליווד.
שבוע הוליווד
המתמודדים שזכו להגיע לשבוע הוליווד מופיעים באופן אינדיבידואלי ובקבוצות בסדרת אודישנים. עד העונה העשירית היו בדרך כלל שלושה סיבובי הדחות בהוליווד; בסיבוב הראשון המתמודדים נכנסים כקבוצות, אם כי כל אחד מופיע לבד (בדומה לשלב הראשון באודישנים המקדימים). בסיבוב השני המתמודדים מתחלקים מחדש לקבוצות ומופיעים עם שיר משותף, ובסיבוב האחרון כל מתמודד מופיע סולו עם שיר לבחירתו - בסגנון אקפלה או בליווי להקה (תלוי עונה). בעונות העשירית והאחת העשרה התווסף סיבוב נוסף שהתקיים בלאס וגאס, במהלכו המתמודדים הופיעו בקבוצות שנקבעו על פי נושא מסוים, ולאחר סיבוב זה הם הופיעו עם סולו אחרון שקבע מי מהם יעבור לשלב חצי הגמר. בעונה השתים עשרה הוחלף סיבוב לאס וגאס ב"סיבוב פתע", במהלכו השופטים בחרו חמש נשים וחמישה גברים בכל לילה (במשך ארבעה לילות) עד לכדי צמצום הנבחרת ל-20 מתמודדים, ובעונה השלוש עשרה התקיים סיבוב נוסף בשם "הוליווד או הביתה", במהלכו המתמודדים שעמדו בסימן שאלה אצל השופטים הצטרכו להופיע עם נחיתתם בהוליווד, כאשר מתמודדים שנכשלו נשלחו הביתה מבלי להתחיל את שבוע הוליווד. בסוף שלב זה של התחרות נבחרים בין 24 ל-36 מתמודדים שזוכים לעלות לשלב חצי הגמר.
שלב חצי הגמר
בשלושת העונות הראשונות, המתמודדים שעלו לשלב חצי הגמר התחלקו לקבוצות שונות והופיעו באופן אינדיבידואלי; בעונה הראשונה היו שלוש קבוצות עם עשרה זמרים בכל קבוצה, ושלושת השורדים האחרונים בכל קבוצה היו אלו שעלו לשלב ההופעות החיות. בעונות השנייה והשלישית היו ארבע קבוצות עם שמונה זמרים בכל קבוצה, ושני השורדים האחרונים בכל קבוצה היו אלו שעלו לשלב ההופעות החיות. בעונות הללו התקיים "הסיבוב הכללי", שהיווה מעין גלגל הצלה עבור כל המתמודדים שנשלחו הביתה כשהוא נותן להם הזדמנות נוספת לחזור לתחרות; בעונה הראשונה חזר לתחרות מתמודד אחד והנבחרת הסופית של ההופעות החיות הורכבה מ-10 מתמודדים, ובעונות השנייה והשלישית לא רק ששלושת השופטים בחרו להציל מתמודד אחד כל אחד, כי אם גם הקהל בבית בחר להחזיר מתמודד נוסף, והנבחרת נסגרה עם 12 מתמודדים.
מהעונה הרביעית ועד השביעית, כמו גם בעונה התשיעית, 24 המתמודדים שעלו לשלב חצי הגמר התחלקו על פי מגדר, זאת על מנת להבטיח מספר שווה של מתמודדות בנות ומתמודדים בנים בנבחרת, שמורכבת מ-12 מתמודדים סך הכל. שני המגדרים שרו במשך לילות רצופים אחד אחרי השנייה, ושני המתמודדים שסיימו אחרונים בכל קבוצה הודחו בכל שבוע עד שנשארו 6 מתמודדים מכל קבוצה שלבסוף הרכיבו את נבחרת 12 מתמודדי ההופעות החיות.
בעונה השמינית, המתמודדים שעלו לשלב חצי הגמר התחלקו לשלוש קבוצות עם שנים עשר זמרים בכל קבוצה, והשלושה שמקומם בנבחרת היה מובטח בכל ערב הם הזמר שקיבל את מירב ההצבעות, הזמרת שקיבלה את מירב ההצבעות והזמר או הזמרת שקיבלו את מירב ההצבעות אחרי שניהם. יתר על כן בעונה זו חזר "הסיבוב הכללי", במסגרתו הצטרפו לנבחרת עוד ארבעה מתמודדים שניצלו על ידי השופטים, והנבחרת נסגרה עם 13 מתמודדים.
החל מהעונה העשירית, הבנים והבנות שרו כל אחד בלילות נפרדים. בעונות העשירית והאחת עשרה העפילו לשלב ההופעות החיות 5 מתמודדים ו-5 מתמודדות, וגם בעונות אלה התקיים "הסיבוב הכללי" אשר במהלכו החזירו השופטים שלושה מתמודדים לתחרות והרכיבו את הנבחרת מ-13 מתמודדים שהעפילו לשלב ההופעות החיות.
בעונה השתים עשרה, 20 המתמודדים שעלו לשלב חצי הגמר התחלקו על פי מגדר כאשר לבסוף שרדו חמישה מכל קבוצה, 10 מתמודדים סך הכל שהרכיבו את הנבחרת.
בעונה השלוש עשרה עלו 30 מתמודדים לשלב חצי הגמר, אולם רק 20 מהם זכו להגיע לשלב ההופעות החיות כאשר עשרה מתוכם בנים ועשר מהן בנות. הנבחרת הורכבה מחמשת השורדים האחרונים של כל מגדר ומשלושה מתמודדים שקיבלו הזדמנות חוזרת במסגרת "הסיבוב הכללי" על ידי השופטים, כך שהיו סך כל 13 מתמודדים שעלו לשלב ההופעות החיות.
פתיחת קווי ההצבעה
משלב זה והלאה נפתחים קווי הצבעה אישיים למתמודדים, כך שגורלם מוכרע כעת על ידי הצופים בבית. המספר האישי של כל מועמד מופיע על המסך במהלך ההופעות ועד התקציר הכולל של כלל ההופעות, וההצבעה נשארת פתוחה במשך שעתיים לאחר שידור הפרק (בגמר ההצבעה נמשכת עד ארבע שעות). לקהל ניתנת האפשרות להצביע מספר בלתי מוגבל של פעמים למתמודד המועדף עליהם באמצעות שיחה או שליחת הודעת טקסט (מהעונה השנייה) למספר חינמי, כאשר כל שיחה או הודעה נחשבת קול אחד. במשך מספר שבועות רצופים מתמודד אחד או יותר הולך הביתה בכל תוכנית עד להכרזת הזוכה. הצבעות מקוונות נכנסו לשימוש מהעונה העשירית. כל ההצבעות נספרות ומפוקחות על ידי חברת טלסקופ.
שלב ההופעות החיות
שלב ההופעות החיות משודר בפריים טיים בשידור חי מלוס אנג'לס עם קהל באולפנים. בעונה הראשונה נמשך שלב זה 8 שבועות, 11 שבועות מהעונה השנייה ועד העונה התשיעית, 12 שבועות בעונה העשירית והאחת עשרה, 10 שבועות בעונה השתים עשרה ו-13 שבועות בעונה השלוש עשרה. בכל שבוע מתקיימים שני שידורים, כאשר תוכנית אחת היא הופעות חיות והשנייה היא תוצאות ההופעות החיות. בכל תוכנית הופעות המתמודדים מופיעים עם שיר המתקשר לנושא מסוים; סגנון מוזיקלי, שירים של זמר מסוים, שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 או שירים שיצאו לאור בשנה בו המתמודד נולד הם חלק מהנושאים שנבחרו לאורך העונות. כל מתמודד לרוב מונחה על ידי השופט שיש לו קשר לנושא הנבחר של השבוע. בתחילה המתמודדים מופיעים עם שיר אחד בלבד בכל תוכנית הופעות, אולם בשלב בו הם נשארים ארבעה או חמישה הם מופיעים עם שני שירים, ועם שלושה שירים כשהם השניים או השלושה השורדים האחרונים בתוכנית.
בתוכנית התוצאות המועמד שקיבל את מירב ההצבעות בדרך כלל אינו נחשף, כי אם המתמודד או המתמודדים שקיבלו את מספר הקולות הנמוך ביותר מהצופים בבית. כאשר נשארים שני מתמודדים אחרונים על הבמה שלא נקראו בשמם, הם לא בהכרח קיבלו את מספר ההצבעות הנמוך ביותר. כאשר נשארים שלושה מתמודדים אחרונים על הבמה, המתמודד שאסף לזכותו את מספר ההצבעות הנמוך ביותר הולך אוטומטית הביתה. בכל הדחה של מתמודד מופיעה מצגת עם הרגעים הזכורים ביותר שלו שלאחריה הוא מופיע בפעם האחרונה בפני הקהל. עם זאת בעונה השישית שודר פרק הדחה במהלכו אף מתמודד לא נשלח הביתה, אם כי שבפרק ההדחה שאחריו הודחו שני מתמודדים. פרק דומה שודר בעונה התשיעית. יתר על כן, החל מהעונה השמינית לשופטים ישנה אפשרות חד פעמית, והחל מהטופ 5 והלאה, לבטל הדחה שהתבצעה על ידי הצופים ולהציל אותו, זאת אם כלל השופטים הסכימו על העניין פה אחד. בעונה השתים עשרה ה"הצלה" לא הייתה זמינה. בעונה הארבע עשרה, בתוכנית שקבעה מי ימשיך לטופ 8, ההצלה יכלה להתבצע על ידי המעריצים, להם ניתן חלון של 5 דקות בלבד להצביע דרך חשבון הטוויטר שלהם למתמודדים שנמצאים בסכנת הדחה.
שלב הגמר
פרק הגמר משודר בשידור חי במשך שעתיים, ובסופו מכריזים על המנצח הגדול. בעונות הראשונה, השלישית ועד השישית, והארבע עשרה, הגמר התקיים ושודר מתיאטרון דולבי שבלוס אנג'לס, שביכולתו לאכלס עד 3,400 אנשים. גמר העונה השנייה התקיים ושודר מאמפיתיאטרון גיבסון, גם הוא בלוס אנג'לס, שביכולתו לאכלס מספר כמעט כפול של למעלה מ-6,000 אנשים. מהעונה השביעית ועד העונה השלוש עשרה, הגמר התקיים ושודר בתיאטרון נוקיה (כיום תיאטרון מיקרוסופט) במרכז לוס אנג'לס, שביכולתו לאכלס קהל של למעלה מ-7,000 אנשים. המתמודדים מבצעים שלושה שירים; שיר שנבחר על ידי המתמודד, שיר שנבחר על ידי השופטים ושיר שנכתב במיוחד עבור המתמודד במסגרת הגמר, אשר מיועד לצאת כסינגל הראשון של הזוכה.
פרסים בתוכנית
המנצח זוכה בחוזה הקלטות שיכול לכלול עד כ-6 אלבומים בסך הכל, ובחוזה ניהול אישי מטעם הסוכנות המזוהה עם התוכנית, Entertainment, לה יש זכות קדימה להחתים את המתמודדים בתוכנית, כמו גם מספר חוזים נוספים רווחיים, כמו רכב מתנת פורד. דווח כי כל הזוכים בתוכנית עד לעונה התשיעית הרוויחו כמיליון דולר בשנה הראשונה לזכייתם. כל המתמודדים שהגיעו למקום השני עד לעונה העשירית, נוסף למתמודדי גמר נוספים, הוחתמו על חוזי הקלטות עם חברות תקליטים מובילות. עם זאת, החל מהעונה האחת עשרה למקום השני הובטח חוזה המתחייב להוציא למתמודד סינגל אחד בלבד. לחברות התקליטים BMG ו-SME (עונות 1–9) ו-UMG (עונות 10-) זכות הקדימה להחתים את המתמודדים בתוכנית במשך שלושת החודשים הראשונים לאחר הגמר. החל מהעונה השלוש עשרה, הזוכה מקבל חוזה הקלטות עם חברת ביג מאשין רקורדס. לכל עשרת המתמודדים האחרונים בכל תוכנית (11 האחרונים בעונות 10 ו-12) ניתנה האפשרות לצאת לסיבוב הופעות עם שכר מובטח של שש ספרות לכל אחד.
שופטים בתוכנית
פאנל השופטים בתוכנית תוכנן במקור להיות מורכב מארבעה שופטים, בדומה לפורמט המקורי של התוכנית "פופ איידול", אולם הספיקו לגייס רק שלושה - רנדי ג'קסון, פאולה עבדול וסיימון קאוול (הפאנל המקורי) - אם כי דיג'יי הרדיו סטרייקר היה אמור להיכלל בפאנל ובחר לוותר מפאת "חשש לבעיות תדמית". בעונה השנייה גויסה אישיות הרדיו אנג'י מרטינז כשופטת רביעית, אך לאחר מספר אודישנים החליטה לפרוש לאחר שהרגישה לא בנוח להעביר ביקורת על המתמודדים. לבסוף הוחלט להישאר עם שלושה שופטים עד העונה השמינית, והפאנל המקורי לא התחלף עד אז.
בשלב מסוים בתוכנית הופיעו מנטורים בזמן ההופעות החיות שהנחו ועזרו למתמודדים בהופעותיהם, ביניהם ניתן למנות את ג'ימי איובין, השופט לשעבר רנדי ג'קסון וסקוט בורצ'טה. המנטורים לעיתים נעזרו במנטורים אורחים, בין היתר היו אלה אקון, אלישיה קיז, ליידי גאגא והשופט בהווה הארי קוניק ג'וניור. יתר על כן, במשך השנים הצטרפו לעיתים שופטים אורחים; בעונה השנייה היו אלה ליונל ריצ'י ורובין גיב, ובעונה השלישית התארחו דונה סאמר וקוונטין טרנטינו. שופטים אורחים נוספים לאורך העונות כללו את ג'ין סימונס, אל אל קול ג'יי, ג'ול, אוליביה ניוטון-ג'ון, שאניה טוויין, ניל פטריק האריס, קייטי פרי ובוגר התוכנית אדם למברט.
אלבומים של אמריקן איידול
בסוף כל עונה יצאו לאור אלבומי מוזיקה המאגדים בתוכם הופעות נבחרות של מתמודדים, כמו גם הוצע למכירה סינגל הגמר. לאורך חמש העונות הראשונות האלבומים סווגו כאלבומי אוסף, כאשר כולם הגיעו לטופ 10 במצעד בילבורד 200, ובכך הפכו את זיכיון פסקולי התוכנית לזיכיון המכניס ביותר מכל פסקול שיצא אי פעם במסגרת סרטי או תוכניות טלוויזיה. החל מהעונה החמישית, ההופעות של מתמודדים היו ניתנות להורדה דיגיטלית במהלך העונה מאתר התוכנית בלבד. בעונה השביעית, הופעות חיות והקלטות אולפן היו זמינות גם הן להורדה במהלך העונה דרך אייטונס, שהצטרפה בעונה זו כנותנת חסות. בשבוע הקלטות האולפן בעונה העשירית, הופעות של מתמודדים היו זמינות להורדה כאלבום אוסף דיגיטלי ישירות לאחר שידורן בתוכנית.
חברת ההקלטות Recordings, הנתמכת על ידי הסוכנות  Entertainment מחזיקה כעת בזכויות לחומרים הפונוגרפיים שהוקלטו על ידי כלל המתמודדים בתוכנית. 19 חברה לחברת התקליטים BMG על מנת לקדם ולשווק את ההקלטות דרך חברות התקליטים שבבעלותן; אר.סי. איי רקורדס, אריסטה רקורדס, ג'יי רקורדס וג'ייב רקורדס. בין השנים 2005–2007 חברת BMG חברה לSME במטרה ליצור יחד את חברת התקליטים המשותפת Sony BMG. בין השנים 2008–2010 סוני הייתה אחראית על השיווק לאחר שרכשה את BMG. סוני שיתפה פעולה עם אמריקן איידול והפיצה את המוזיקה שלה, זאת עד 2010 שעה שהוחלפה על ידי חברת התקליטים Interscope Geffen A&M Records המשתייכת ל-UMG.
עמיצור שפירא
עמיצור שפירא (ה' בתמוז תרצ"ב, 9 ביולי 1932 – כ"ז באלול תשל"ב, 6 בספטמבר 1972) היה מאמן אתלטיקה וחבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), מקורבנות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן שביצע ארגון הטרור "ספטמבר השחור".
קורות חיים
עומר נולד ב-1932 בתל אביב ולמד בגמנסיה העברית הרצליה. בשנות ה-50 היה אצן. ב-1952 הוסמך כמורה לחינוך גופני, והחל לעבוד כמורה לחינוך גופני ברמת גן ולאחר מכן בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. בד בבד עם התפתחותו כמאמן אתלטיקה קלה, החל לשמש כמורה לאתלטיקה קלה ולכדוריד במדרשה למורים לחינוך גופני במכון וינגייט. עמיצור אימן אתלטיקה קלה באגודת הפועל תל אביב באצטדיון המכבייה הישן ונחשב לאחד המאמנים החשובים ביותר באתלטיקה הקלה הישראלית. חניכיו הגיעו להישגים רבים, והוא זכה למעמד מוערך בתחום החינוך הגופני. חניכיו הבולטים היו שלמה ניצני, מרים סידרנסקי, אילנה גרבורג, קלרה פלום, ציון חצרוני ואסתר רוט-שחמורוב, עמה נסע לאולימפיאדת מינכן כמאמנה האישי.
עמיצור ליווה את נבחרות ישראל כמאמן לאומי במפעלים ותחרויות בינלאומיות רבות וכמאמן אולימפי באולימפיאדת טוקיו 1964. שימש זמן רב רכז האתלטיקה הקלה בבית הספר למאמנים במכון וינגייט ובמסגרתו הכשיר מאמנים רבים בתחום זה. בשנת 1974 התפרסם הספר "אתלטיקה קלה בבית הספר - פרקים מעיזבונו של מורה מאמן". זהו ספר הדרכה מפורט על הוראת אתלטיקה קלה בבתי ספר, שהתבסס על עזבונו הספרותי מקצועי של עמיצור, שתכנן לכתוב ספר מקיף בנושא זה. את הספר ערך עמנואל גיל שהסתייע בכתב היד של עמיצור ובחומר רב שהובא על ידי תלמידיו ונמסר לעורך בידי חניכתו בתיה פוקס (לזניק). בסיוע אשתו יצא הספר לאור לאחר מותו וגם כיום משמש חומר עזר חשוב למורים לחינוך גופני.
שפירא השאיר אחריו אישה, שושנה, וארבעה ילדים (שניים מנישואים קודמים). הוא נטמן בבית העלמין קריית שאול.
המכללה האקדמית בווינגייט עורכת מאז מותו מדי שנה את "מרוץ עמיצור" לזכרו, בו משתתפים תלמידים, סטודנטים וקבוצות אתלטיקה מרחבי הארץ.
Taylor Swift's Reputation Stadium Tour
Taylor Swift's Reputation Stadium Tour הוא סיבוב ההופעות החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. סיבוב ההופעות נועד לעזור בקידום אלבום האולפן השישי שלה Reputation, משנת 2017. הוא החל ב-8 במאי 2018, בגלנדייל והסתיים ב-21 בנובמבר 2018, ביפן, בהיקף של 53 הופעות. מופעי החימום בסיבוב הופעות זה היו קמילה קביו וצ'ארלי XCX. בסיבוב ההופעות צפו למעלה מ-2.55 מיליון איש והוא הרוויח למעלה מ-345.7 מיליון דולרים, מה שהופך אותו לסיבוב ההופעות הרווחי ביותר של סוויפט, סיבוב ההופעות הנשי השני הרווחי ביותר בכל הזמנים (עד סיבוב ההופעות "Beautiful Trauma World Tour" של הזמרת פינק) וסיבוב ההופעות הרווחי ביותר בכל הזמנים באמריקה הצפונית ובארצות הברית.
סיבוב ההופעות הרוויח בממוצע 6.6 מיליון דולרים ונמכרו בו בממוצע כ-56 אלף כרטיסים בכל הופעה, יותר מכל זמרת אחרת אי פעם שביצעה סיבוב הופעות בינלאומי. סיבוב ההופעות ספג שבחים בכל העולם כאשר רבים ממבקרי המוזיקה כינו אותו כ"סיבוב ההופעות הטוב ביותר של 2018". בנוסף לכך, הוא גם זכה בפרסים ובתארים רבים כמו "סיבוב ההופעות של השנה" על ידי ארגונים ואתרים שונים. ב-31 בדצמבר 2018 הועלה לנטפליקס סרט ההופעה, "טיילור סוויפט בהופעה: Reputation", שצולם ב-6 באוקטובר בטקסס.
פיתוח
באוגוסט 2017, דווח בבילבורד שסוויפט תשתמש בתוכנת "אימות מעריצים" של טיקטמאסטר למנוע ספסרות כרטיסים. התוכנה, ששמה "Taylor Swift Tix", נתנה למעריצים את האפשרות לרכוש כרטיסים מראש על ידי השתתפות בפעילויות כדי להגביר ולהגדיל את הסיכויים לקבל קוד גישה מראש לרכישת כרטיס. ב-13 בנובמבר 2017, מנהליה של סוויפט הודיעו על פעימה ראשונה של תאריכים לסיבוב ההופעות במשותף עם טיקטמאסטר. הכרטיסים יצאו למכירה לציבור הרחב ב-13 בדצמבר 2017, יום הולדתה ה-28 של סוויפט.
בסוף נובמבר 2017, סוויפט החלה להכריז על ההופעות שהתרחשו במנצ'סטר, דבלין ולונדון. בשל ביקוש רב נוספה בכל עיר הופעה נוספת. לאחר מכן היא הכריזה גם על ההופעות שהיו באמריקה הצפונית וגם בשל הביקוש הרב אליהן, נוספו הופעות נוספות ביבשת. בתחילת דצמבר הודיעה על הופעות נוספות שהתרחשו לבסוף באוסטרליה וניו זילנד.
ב-1 במרץ 2018, הודיעה סוויפט רשמית על קמילה קביו וצ'ארלי XCX כמופעי החימום עבור סיבוב ההופעות שלה. ההשערות על כך שקביו תהיה מופע החימום שלה התחילו קודם לכן, מכיוון שתאריכי סיבוב ההופעות של השתיים לא היו חופפים. לאחר מכן תחנת הרדיו Live 95.5 של פורטלנד צייצה בטוויטר כי קביו צפויה להיות מופע החימום שלה בהופעה שנערכה בלונדון ב-22 ביוני אך הציוץ נמחק. יום למחרת, סוויפט אישרה באופן רשמי את העובדה כי קבלו תחמם אותה בסיבוב ההופעות. בהמשך היא גם הכריזה על כך שצ'ארלי XCX תהיה מופע החימום שלה גם ביפן ושהזמרת ברודס תהיה זמרת החימום שלה באוסטרליה ובניו זילנד ביחד עם XCX.
יום לפני תחילת סיבוב ההופעות, הזמינה סוויפט 2,000 ילדים מבתי יתומים ומשפחות אומנה לבקר אותה בחדר ההלבשה הפרטי שלה.
מכירת כרטיסים
לאחר ארבעה ימים של מכירות באמצעות פלטפורמת "אימות המעריצים" ושלושה ימי מכירות לציבור הרחב שהחלו ב-13 בדצמבר, סיבוב ההופעות כבר הרוויח 180 מיליון דולר מ-33 הופעות באמריקה הצפונית בלבד. לאחר שבוע מגזין פולסטאר הכריז כי בכל עשר ההופעות הראשונים באמריקה הצפונית נמכרו לפחות 35,419 כרטיסים, כאשר השיא היה של 48,039 כרטיסים בפילדלפיה, ארצות הברית. באצטדיון ליוייס נמכרו כל 47 אלף הכרטיסים שהוצעו למכירה מה שגרם לסוויפט להוסיף מופע נוסף באצטדיון.
על פי StubHub, "Reputation Stadium Tour" הוא סיבוב ההופעות הרווחי ביותר בבריטניה בשנת 2018.
רווחים כספיים
שבע ההופעות הראשונות גרפו 54 מיליון דולרים ונמכרו בהן למעלה מ-390 אלף כרטיסים מה שהוביל את סוויפט להגיע למקום הראשון במצעד "Billboard's Hot Tours". בהופעה הראשונה של סוויפט היא הופיעה מול קהל של 59 אלף איש וגרפה 7.21 מיליון דולר מהופעה ולאחר מכן הופיעה מול קהל של 107 אלף איש וגרפה 14 מיליון דולר. גם בהופעות נוספות סוויפט הופיעה מול כמויות חסרות תקדים של אנשים וגרפה סכומים חסרי תקדים. בפסדינה היא גרפה 16.2 מיליון דולרים והופיעה מול קהל של 118 אלף אנשים. בסיאטל הופיעה מול 56 אלף איש והרוויחה 8.6 מיליון דולר. בהמשך הופיעה בשיקגו מול קהל של 105 אלף איש והרוויחה 14.5 מיליון דולר והופיעה גם בדנוור מול 57 אלף איש עם רווח של 7.9 מיליון דולרים. בקולומבוס הופיעה הזמרת מול קרוב ל-63 אלף איש, זוהי גם הייתה הופעת היחיד בה סוויפט הופיעה מול מרבית האנשים. בהופעה זו גרפה 6.6 מיליון דולר.
שיאים
סיבוב ההופעות שבר שיאים רבים ברווחים ובמכירות הכרטיסים. הופעת הבכורה באצטדיון אוניברסיטת פיניקס הרוויחה 7.2 מיליון דולרים ובכך הייתה להופעה שגרפה הכי הרבה כסף באצטדיון הזה אי פעם. בנוסף היא שברה את השיא של הכי הרבה קהל כאשר הופיעה מול כ-59 אלף איש. יום לאחר ההופעה הזו היא ביצעה שתי הופעות באצטדיון ליוייס בסנטה קלרה כאשר בשתיהן הופיעה בסך הכול מול כ-107 אלף איש והרוויחה כ-14 מיליון דולרים ובכך שברה את השיא של עצמה עם כמות הקהל והרווחים שגרפה במופעים באצטדיון זה. לאחר ההופעות באצטדיון ליוייס הופיעה באצטדיון רוז בול בפסדינה, שם הופיעה מול 118 אלף איש והרוויחה 16.2 מיליון דולר ובכך שברה את שיאי הנוכחות והרווחים גם שם כאשר היא שוברת את השיא של U2. סוויפט המשיכה לשבור את שיאי הרווחים והנוכחות של U2 גם בהופעות בסיאטל ובדנוור כאשר בסיאטל הופיעה מול 56 אלף איש והרוויחה 8.6 מיליון דולרים ובדנוור מול 57 אלף איש והרוויחה 7.9 מיליון דולר.
בנוסף לכך, סוויפט עשתה היסטוריה כאשר הפכה לאישה הראשונה אי פעם שהופיעה פעמיים ברצף בקרוק פארק שבדבלין, כאשר בשתי ההופעות בסך הכול היו 136 אלף אנשים. בהמשך לכך, היא הייתה האישה הראשונה שהופיעה שלוש פעמים ברצף באצטדיון מטלייף במזרח רת'רפורד ולאישה הראשונה שהופיעה שלוש פעמים באצטדיון ג'ילט בפוקסבורו.
בסך הכול סוויפט הרוויחה למעלה מ-202.3 מיליון דולרים בהופעות באמריקה הצפונית ובכך החזיקה בשני סיבובי ההופעות שגרפו הכי הרבה כסף בכל הזמנים באמריקה הצפונית.
השפעה
מושל מדינת מינסוטה, מארק דייטון, הכריז על 31 באוגוסט 2018, כ"יום טיילור סוויפט" במדינה, בעקבות שתי ההופעות של הזמרת באצטדיון יו. אס. בנק במדינה, שהתקיימו באותו היום וביום שלמחרת. הוא הצהיר כי, "באמצעות המוזיקה האישית והכנה שלה, טיילור סוויפט העניקה אנרגיה והעניקה השראה לא רק למינסוטאנים, אלא לאנשים בכל רחבי העולם, והיא משפיעה לטובה על מעריציה באמצעות דוגמתה לאמיתות, חסד, פילנתרופיה נרחבת ולאופי טוב".
ביקורת
סיבוב ההופעות ספג ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה ותואר בעיני רבים כ"סיבוב ההופעות הטוב ביותר שלה" ו"הטוב ביותר של אותה השנה". מבקרים רבים החמיאו על אשיותה של סוויפט ויצירת הקשר שלה עם הקהל, על רשימת השירים, המעבר בין השירים, הפקת סיבוב ההופעות, מהלך סיבוב ההופעות והתלבושות, כאשר הרבה מבקרים השוו את סיבוב ההופעות לסיבובי הופעות של תיאטראות ברודוויי. רוב שפילד מרולינג סטון כינה את סיבוב ההופעות "כסיבוב ההופעות המדהים ביותר של סוויפט באותה העת והחמיא לה על כך שהעניקה בו אווירה אינטימית". בנוסף לכך, הוא החמיא לביצועים האקוסטיים שלה. כריס דוויל מ-Stereogum ראה את סיבוב ההופעות "כהיפר-מקסימליסטי" ותיאר בו את "הגמישות הענקית והתמידית", והוסיף כי "הוא נועד להיות המחזה הגדול ביותר בכל הקיץ". הוא תיאר את סיבוב ההפעות כ"הפקת ברודוויי ענקית בהיי-טק עם פסקול אדיר ברובו", והגיע למסקנה כי "כשמדברים על האמנים הגדולים ביותר בדור שלנו, היא ללא ספק ברשימה הקצרה [...] היא השתוותה באופן נדיר לאלוהי הרוק הקלאסיים שהופיעו במקומות האלה לפניה, והיא מסוגלת לשמור על מעמדה כמופיעה מעולה באצטדיונים בהמשך הקריירה שלה". בוב גורדון מגרדיאן טען שהשיר "" הוא "שיר פתיחה מתאים ומשכנע". הוא סבר כי סוויפט עשתה "כניסה מרשימה" ללא "גובה או ירידה, ופשוט יצאה מאחורי וילון שטוף באור לבן בוהק, דבר אשר היה אותנטי, ואמרה עכשיו אני כאן, כמו שפעם פרדי מרקורי עשה". רויסין או'קונור מאינדיפנדנט נתנה לסיבוב ההופעות ציון של 5 כוכבים מתוך 5, ושיבחה את רשימת השירים שבו והוסיפה כיצד היא "עוברת בצורה חלקה משיר אחד לשני, וזאת, לאור העובדה שרשימת השירים מכילה כמה משיריה הטובים ביותר". כמו כן, היא השוותה את סיבוב ההופעות לתיאטראות ברודוויי, משום שהבמה "הוצפה בתאורה אדומה ורקדנים מתנדנדים מטרפז עם כל הפאר של תיאטראות ברודוויי". לידיה בורגה מספין אוף הגדירה את ההופעה שהתקיים באוקלנד "כמגה-הפקה תיאטרלית, שאיכשהו מתפשטת גם לרגעים אינטימיים גולמיים". בתגובה לרשימת השירים, היא ציינה כי לסוויפט "הקהל נלהב יותר עם תחילתו של כל שיר, בזכות מעברים חלקים". בנוסף לכך, היא הדגישה את האינטימיות של הופעות הגיטרה והפסנתר האקוסטיים של סוויפט שהוכיחו כי הם נותרו "חלק בלתי נפרד ממקורותיה של הזמרת-יוצרת (טיילור סוויפט עצמה)". מעבר לכך, היא סיכמה את סקירתה בקביעה כי "אולי לא יהיה אמן בחיים האלה שמצליח להתחבר בצורה שכזו לאלפי אנשים בלילה גשום כמו טיילור סוויפט – וזה המוניטין שהיא תיזכר בו" (מוניטין הוא גם שם האלבום Reputation, עליו נתמך סיבוב ההופעות).
כריס וילמן מווראייטי אמר על סיבוב ההופעות כי הוא "היה מלא בשפע על עוצמה, במיוחד בתחילת ההופעות שנכללו בו". בנוסף לכך, הוא גם החמיא לביצועים האקוסטיים של חלק מהשירם שביצעה סוויפט, ואמר כי "השירים שלה יכולים להישמע יפה גם בלי ההפקה של מקס מרטין. בהמשך לדבריו, האמין וילמן כי "אף על פי שההפקה הענקית טיילור לא נבלעה, הנוכחות שלה על הבמה הייתה בולטת". רנדי לואיס מלוס אנג'לס טיימס כתב כי סוויפט "השתמשה באמצעים טכנולוגיים מהמתקדמים ביותר שיש, תוך כדי שהיא יוצרת קשר עם הקהל העצום שהגיע להופעות שנכללו בסיבוב ההופעות עצמו". מעבר לכך, הוא החמיא לצמידים הזוהרים שחילקה סוויפט לקהל וציין לשבח את הבמה שהייתה, אותה כינה כ"גורד שחקים". בסיכום הביקורת, הוא כתב: "סיבוב ההופעות היה מובנה היטב לרוב, והיו בו אמצעי הפקה משכוללים, קטעי וידאו על מסכי ענק, תאורה מנקרת עיניים ופירוטכניקה, כוריאוגרפיה ואינטראקציה מתואמת ומדויקת בין הכוכבת, הלהקה, זמרי הליווי והרקדנים".
גרג קרלנשטיין ממגזין V כתב על סיבוב ההופעות שהוא "מתנה נדירה של הפיכת הופעה באצטדיון להופעה בעלת תפאורה אינטימית. הוא ציין לשבח את "התדמית החדשה שאימצה הזמרת" והוסיף שהיא "מתאימה את עצמה מצוין לסיבוב הופעות בסדר גודל שכזה". בנוסף לכך, הוא החמיא על רשימת השירים והשליטה של סוויפט בסיבוב ההופעות וכתב "בין אם זה בפריטת גיטרה ובין אם היא מובילה צבא רקדנים היא הראתה כי האבולוציה המוזיקלית והביצועית שלה היא הצלחה מוחלטת". קרלנשטיין הגיע למסקנה כי סוויפט "מעבירה את עצמה בכל דרך לקהל מהופנט ומסור, ומגדירה מחדש מה יכולה להיות הופעה באצטדיון המודרני".
רשימת השירים
רשימת השירים הזו לקוחה מההופעה שהתקיימה ב-8 במאי 2018 בגלנדייל, אריזונה. היא לא בהכרח מייצגת את שאר ההופעות.
ושמגייר
וָשְמֶגְייֵר (בהונגרית: Vasmegyer) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי ושמגייר
יהודים חיו בושמגייר בתקופות זמן שונות. רוב שנותיה קיבלה הקהילה שירותי דת מרבנות קמצ'ה, אך היה לה בית קברות משל עצמה. בשנת 1944 יהודי ושמגייר עם שאר יהודי הונגריה גורשו ונרצחו בשואה.
סטטיסטיקה
סטטיסטיקה היא תחום ידע הנוגע לאיסוף, עיבוד, ניתוח, והצגת מסקנות מנתונים כמותיים. בתחום שני ענפים מרכזיים: סטטיסטיקה תֵּאוּרִית, וסטטיסטיקה הֵיסֵקִית.
המדעים הבולטים בהישענותם על הסטטיסטיקה הם פיזיקה סטטיסטית, כימיה סטטיסטית, חלק מתחומי הביולוגיה וחלק נכבד מתחומי הרפואה, מדעי החברה והמחקר הטכנולוגי.
היכולת להבין נתונים סטטיסטיים, נקראת אוריינות סטטיסטית.
רקע
במקרים רבים קשה לנתח את האיברים בקבוצה באופן פרטני בשל מספרם הרב, ואז אפשר להתייחס אל הנתונים כמכלול, ולנתחם ככאלה. כאשר מסתכלים על משתנה מסוים (למשל מידת גובה) והופעתו באוכלוסייה מסוימת (למשל ילדי כתה ג' בישראל), מתקבלת התפלגות של משתנה מקרי (הגובה). במקרים רבים ניתן לדגום מדגם שייצג את האוכלוסייה לצורך הסקה סטטיסטית.
הסטטיסטיקה מתחלקת לסטטיסטיקה תיאורית, שמטרתה תיאור של הנתונים על ידי אפיון ממדים שונים בהם, וסטטיסטיקה היסקית, שמטרתה הסקת מסקנות מהמדגם עליו נאספו הנתונים הסטטיסטיים לכל האוכלוסייה.
מדע או מתמטיקה?
הסטטיסטיקה לא מכילה כמעט כל ניסויים שהם כשלעצמה (למעט סימולציות מחשב כגון "שיטת מונטה קרלו"). אולם, היא מסיקה על יעילות שיטות המחקר שלה מהצלחת הניסויים להם היא מסייעת בתחומי מדע מגוונים. על כן הסטטיסטיקה יכולה להיחשב למדע.
הכללתה של הסטטיסטיקה בין ענפי המתמטיקה שנויה במחלוקת בין הסטטיסטיקאים. אי הכללת הסטטיסטיקה בין ענפי המתמטיקה נשענת על טיעונים פילוסופיים. הפילוסופים מציינים שיש שלוש דרכים לנתח נתונים ולהגיע למסקנות: לוגיקה, מטאפיזיקה והשכל הישר (Common sense). הטוענים שסטטיסטיקה אינה מתמטיקה גורסים כי מתמטיקה מכילה ניתוחים לוגיים בלבד ואילו הסטטיסטיקה, כמו המדעים, מכילה ניתוחים על פי השכל הישר לצד ניתוחים לוגיים.
לעומתם, אלה הטוענים שהסטטיסטיקה היא כן ענף במתמטיקה מביאים טיעונים מתחום הסוציולוגיה של המדע. הם טוענים שסטטיסטיקאים לומדים בעיקר מתמטיקה ושהפיתוחים המרכזיים בה נעשים בעיקר על ידי מתמטיקאים. מעבר לזאת, אנשים אלה טוענים שהצורך של הסטטיסטיקאים להישען על הנחות השכל הישר במקום על היסקים לוגיים הולך ונחלש עם התפתחות הסטטיסטיקה ובעיקר עם התפתחות הענף הסטטיסטי הקרוי סטטיסטיקה לא פרמטרית.
סטטיסטיקה היסקית
מודלים סטטיסטיים הם שיטות מתמטיות המאפשרות לגזור מתוך נתוני המדגם נוסחה המאפשרת לנבא את ערכו של המשתנה התלוי בהינתן המשתנים הבלתי-תלויים. מספר המודלים הוא רב מאוד, ותלוי בסולם המדידה של כל אחד מהמשתנים, בקשרים אותם מעוניינים לחקור ובאופי הקשר המשוער בין המשתנים. המודל הפשוט ביותר, וזה הנמצא בשימוש הנרחב ביותר, הוא רגרסיה ליניארית (חד-ממדית) - מודל המאפשר ניבוי של משתנה רציף אחד מתוך משתנה רציף נוסף אחד.
חישוב סטטיסטי
לגידול המהיר והמתמשך בכוח החישוב, שהתחיל במחצית השנייה של המאה ה-20, הייתה השפעה משמעותית על שימושי מדע הסטטיסטיקה. מודלים סטטיסטיים מוקדמים היו כמעט תמיד מהסוג של מודלים ליניאריים (כגון אלו המשמשים ברגרסיה קלאסית), אך מחשבים חזקים בשילוב עם אלגוריתמים נומריים מתאימים גרמו לעניין מוגבר במודלים לא ליניאריים (כגון רשתות עצביות), כמו גם יצירת סוגים חדשים, כגון מודלים ליניאריים מוכללים ומודלים רב-שכבתיים. כוח החישוב הגדל הוביל גם לפופולריות ההולכת והגדלה של שיטות אינטנסיביות חישובית המבוססות על דגימה חוזרת כגון מבחני פרמוטציות ו-Bootstrapping, ואילו טכניקות כמו דגימת גיבס הפכו את השימוש במודלים בייסיאנים ליותר מעשיים. למהפכת המחשב היו השלכות על עתיד הסטטיסטיקה, עם דגש חדש על סטטיסטיקה "ניסויית" ו"אמפירית". מספר רב של תוכנות סטטיסטיות (הן כלליות והן ייעודיות) זמינות כיום לשימוש.
יצחק (אייק) אהרונוביץ'
יצחק (אייק) ארן-אהרונוביץ' (27 באוגוסט 1923 - 23 בדצמבר 2009) היה רב חובל וימאי ישראלי, ובעל חברת ספנות. שימש כרב החובל של אוניות המעפילים "אקסודוס" ו"עצמאות". אהרונוביץ' התגורר בזכרון יעקב, שם בנה לעצמו בית בצורה של אונייה.
ביוגרפיה
אהרונוביץ' נולד בדנציג שבגרמניה כבנם השלישי של יוכבד ושמואל אהרונוביץ'. הוריו היגרו לשם בשנת 1917 מלודז' שבפולין ואביו עסק במסחר בטקסטיל. בשנת 1932 עלתה משפחתו לארץ ישראל עמו. הוא למד בבית הספר מקס פיין, אולם סיים את לימודיו כנבחן חיצוני בירושלים. כחבר בתנועת הנוער מחנות העולים יצא להכשרה בקיבוץ יגור, אולם בשנת 1940 החליט להצטרף לשורות הצבא האדום וללחום בנאצים. הוא הגיע לביירות ושם ניסה להתגנב לספינה בדרכה לטורקיה אך זוהה על ידי אנשי "סולל בונה" שם והוחזר לארץ ישראל. לבסוף הצטרף לצי הסוחר, התקבל כספן לאונייה "סופי" ועבד עליה שמונה חודשים. לאחר מכן הצטרף לפלי"ם. הוא הפך לימאי ונסע ללונדון ללמוד את המקצוע. לפני שהספיק לסיים את לימודיו שם החליט לחזור ולשרת את מפעל ההעפלה.
בחודש נובמבר 1946, בבולטימור, עלה על האונייה שנקראה מאוחר יותר "אקסודוס". הוא שימש בה כקצין ראשון, ולאחר פרישתו של הקפטן הדני ויגו תומסן במרסיי באפריל 1947 הפך אייק לרב החובל של האונייה. בסוף שנת 1947 היה קברניט של ספינת מעפילים גדולה נוספת, "עצמאות" (בשמה הלועזי - "פאן קרסנט"). בחודשים פברואר ומרץ 1949 השלים בבריטניה את הכשרתו כרב חובל ונשא לאשה את איירין, אמריקאית מברקלי. גם לאחר הקמת המדינה שימש כימאי והיה ממנהיגי שביתת הימאים הגדולה של שנת 1951. הסופר ליאון יוריס נפגש עמו מספר פעמים בעת שהייתו בארץ ב-1956, לצורך התחקיר שערך לכתיבת ספרו אקסודוס, שיצא לאור שנתיים לאחר מכן. בשנת 1958 יצא עם משפחתו לארצות הברית למטרת לימודים. הוא סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת ג'ורג'טאון ותואר שני בכלכלה בשנת 1962 באוניברסיטת קולומביה. במהלך לימודיו עבד בשגרירות ישראל כנהגו של אבא אבן. לאחר סיום לימודיו שב עם משפחתו לארץ והפך שותף בחברת הספנות "נתיבי הים התיכון". מאוחר יותר הקים חברת ספנות משלו בשם "ספינות". בסוף שנות ה-60 הפעיל ספינה בשם "היי דרומה" שהובילה מים ואספקה למפרץ שלמה ובמקביל הובילה תיירים בין חופי סיני.
בשנת 1973 התארח בתוכנית "חיים שכאלה" בטלוויזיה הישראלית. סרט התעודה של רונן זרצקי ויעל קיפר "החול והים" משנת 2008 מציג את סיפורם של אייק אהרונוביץ' ושל חברו ל"אקסודוס", מרדכי רוזמן, ועוקב אחר חייהם, 60 שנה לאחר פרשת "אקסודוס".
רוברט שריפר
ג'ון רוברט שריפר (בשם מלא באנגלית: John Robert Schrieffer; 31 במאי 1931 – 27 ביולי 2019) היה פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1972.
ביוגרפיה
שריפר נולד בעיר אוק פארק שבשיקגו, אילינוי שבארצות הברית. בשנת 1940 משפחתו עברה למנהסט, ניו יורק, וב-1947 עברה ליוסטיס, פלורידה.