cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אוסקר פון מילר
מוזיאון המדע
ב-1906 המוזיאון נפתח במשכנו הזמני במוזיאון הלאומי במינכן. באותה שנה גם הונחה, על ידי הקיסר הגרמני וילהלם השני, אבן הפינה למבנה הקבע של המוזיאון. אולם הבניין נחנך רק ב-1925 ביום הולדתו ה-70 של מילר.
רוח פן
רוח פֶן או אפקט פֶן (Föhn) היא רוח יבשה הנושבת במורד מדרון צל גשם בצד הנגדי למשב האוויר. רוח זו נובעת מהתחממות אדיאבטית של אוויר אשר התרוקן מלחות במדרון הפונה אל הכיוון שממנו בא האוויר. כתוצאה משיעורי מפל אדיאבטיים שונים של אוויר יבש לעומת אוויר לח, הרוח גורמת לשלבי המדרון בצד צל הגשם להיות חמים יותר מהשלבים המקבילים להם בצדו השני של ההר. הטמפרטורה של רוחות פן יכולה להגיע לכדי 30°C תוך מספר שעות. ההשפעה של רוח פן בולטת במרכז אירופה, אשר נהנה מאקלים חם יותר בשל רוח פן שנוצרת מהרי האלפים הדרומיים שכלפיהם נושבת רוח מהים התיכון. הרי האלפים הם גם מקור השם "פן", שבא מגרמנית ונגזר מהמילה הלטינית favonius – רוח מערבית מתונה.
החום והיובש בצד צל הגשם מתקיימים משום שאוויר חם לח עולה בצורה אורוגרפית אל מעבר לפסגת ההר או רכס ההרים, ואז בשל הירידה בלחץ האטמוספירי עם העלייה בגובה, האוויר מתרחב ומתקרר אדיאבטית בשיעור מפל יבש עד לנקודה שבה הוא מגיע לנקודת הטל האדיאבטית. בהגיעו לנקודת הטל האדיאבטית, אדי המים באוויר מתחילים להתעבות, תוך ששחרור חום כמוס מההתעבות מאט את השיעור הכולל של ההתקררות האדיאבטית של האוויר לשיעור מפל אדיאבטי ברווי בעוד הוא ממשיך לעלות. ההתעבות מלווה על פי רוב במשקעים בפסגת ההר ובמדרונו הפונה למשב האוויר. כאשר האוויר יורד במדרון הנגדי, הוא מחומם באמצעות דחיסה אדיאבטית בשיעור מפל אדיאבטי ליבש. מאחר שהאוויר איבד את מרבית תכולת האדים המקורית בו, אותו אוויר יורד יוצר אזור צחיח בצד המנוגד למשב האוויר הראשוני.
קישורים חיצוניים
Místní názvy větrů
אימרה מדאץ'
אימרה מדאץ', לפי תוארי האצילות גם "סטרֶגובַאִי אֵש קִישׁקֶלֶצֵ'נִי", (בהונגרית: Madách Imre sztregovai és kiskelecsényi; 20 בינואר 1823, דולנה סטרחובה, כיום בדרום סלובקיה – 5 באוקטובר 1864) היה משורר וסופר הונגרי. עורך דין בהכשרתו. היה חבר באגודת קישפלודי.
יצירתו העיקרית הייתה "טרגדיית האדם" (Az ember tragédiája, 1861), דרמה ב-4000 חרוזים ו-15 מערכות, שבה דן ברעיונות דומים לאלו שב"פאוסט" של גתה והנחשבת פסגת השירה הפילוסופית בשפה ההונגרית.
רקע משפחתי
אימרה מדאץ' נולד בשנת 1823 באלשו-סטרגובה Alsósztregova, כיום דולנה סטרהובה, בסלובקיה של היום, פעם "הונגריה עליונה", במשפחה מן האצולה ההונגרית. לפי המחקרים הגנאלוגיים שעשה הסופר אבות המשפחה פעלו עוד בימי המלכים אנדראש השני ובלה הרביעי. ב-1250 המלך בלה העניק למשפחת "מדאץ' דה אוסלאר" את תוארי אצולה ואדמות בזויום, כיום זבולן, גם כן בסלובקיה. בנים של משפחה זו התיישבו ברוזנות נוגראד (כיום נובוהראד) וסטרגובה בסביבות 1430. מתוך המשפחה קמו לוחמים נגד הטורקים ומשורר בשם (גשפאר מדאץ'). הסב, שאנדור מדאץ' (1756-1812) היה עורך דין מפורסם, בונה חופשי, שהגן בין היתר על הנאשמים במשפט הפוליטי של איגנאץ מרטינוביץ' וחסידיו, בתוכם גם המשורר יאנוש בתיאני. אימרה מדאץ' נולד כילד בכור בין חמישה ילדים של אימרה מדאץ' האב ושל אנה, לבית מאיטֵני. למשפחת אמו הייתה אחוזה ביישוב צֶ'סטְווֶה, בצפון הונגריה,
קורות חייו
אימרה מדאץ' הבן הצטייר מילדותו כילד חולני ומתבודד. בגיל 8 בשנת 1831 בעת מגפת הכולרה שהה בבודה. מדאץ' חונך על ידי כמה מורים בבית הוריו בעוד שללימודי התיכון התכונן לבד. בין השנים 1829-1837 התייצב לבחינות בגימנסיה הקתולית של מסדר הפיאריסטים בעיר ואץ. בתום לימודי התיכון נרשם ללימודי משפטים באוניברסיטת פשט. בפשט הכיר את פרנץ קלצ'יי, מיהאי ורשמארטי, יוז'ף אטווש ודמויות אחרות מתולדות התרבות ההונגרית במאה ה-19. התוודע באותה תקופה ליצירות של שייקספיר, ויקטור הוגו, קרא ספרים בלטינית, בצרפתית ובגרמנית וצפה בהצגות של התיאטרון ההונגרי של פשט. את שיריו הראשונים והיחידים שפרסם בפשט - קובץ "פרחי הלירה" - הקדיש לאהובה משנות נעוריו, אטלקה לוניאי. בגלל בעיותיו הבריאותיות עבר כבר מגיל צעיר טיפולים במרחצאות מרפא. בשנת 1840 בשובו לאלשו-סטרגובה התכונן לבד לבחינות ובשנת 1841 סיים את לימודי המשפטים. כעבור שנה (1842) הוסמך כעורך דין. בהמשך עשה התמחות בעיר בלשג'רמט והתמנה שם לסגן נוטריון. נכנס לחיים הפוליטיים כנציג של הזרם האופוזיציוני המרכזי והצטיין כדוברו במחוז. פרסם מאמרים בעיתון "פשטי הירלאפ" גם אחרי שמסיבות מחלה נאלץ להפסיק את עבודתו כסגן נוטריון. בשנת 1845 התחתן, בניגוד לעצת אמו וחבריו, עם נערה יתומה בשם ארז'בט פראטר אך נישואיו לא החזיקו מעמד יותר מ-9 שנים. התגוררו באחוזה שקיבל מאמו בצ'סטווה. לזוג נולדו שם שלושה ילדים, בן - אלאדאר ושתי בנות - יולאן ובורבאלה. התגרש בשנת 1854. מסיבות בריאות לא יכול היה מדאץ' להשתתף במהפכה של אביב העמים ב-1848-1849. אבל אחרי דיכויה, הלשינו עליו כי הסתיר מהפכנים בביתו ונעצר ב-20 באוגוסט 1852. הוחזק בבתי כלא בברטיסלבה ואחר כך בפשט. ואף נאסר משום כך. בחזרתו לאחוזה הקטנה של המשפחה לאחר מכן מצא אותה במצב חרב. באותה תקופה התחיל ליפול למרה שחורה. בעידודו של המשורר יאנוש אראן כתב עד שנת 1860 את הפואמה "טרגדיית האדם".
נפטר בעיר הולדתו אלשוסטרגובה בשנת 1864 בגיל 41.
איגרת אמס
איגרת אמס (בצרפתית: Dépêche d'Ems בגרמנית: Emser Depesche) הידוע גם כמברק אמס, היא איגרת דיפלומטית מ-1870 אשר גרמה לקיסרות הצרפתית השנייה להכריז מלחמה על ממלכת פרוסיה ולפתוח בכך את מלחמת צרפת–פרוסיה. האיגרת התפרסמה בעיתונות בידי ראש ממשלת פרוסיה אוטו פון ביסמרק.
רקע
ב-1866 הביסה פרוסיה את האימפריה האוסטרית במלחמת שבעת השבועות. בעקבות המלחמה, פירקה פרוסיה את הקונפדרציה הגרמנית והקימה את הקונפדרציה הצפון-גרמנית. אוסטריה לא הייתה חברה בקונפדרציה החדשה, ובכך סולקה מכל השפעה שהייתה לה בגרמניה. פרוסיה לעומת זאת סיפחה את ממלכת הנובר, נסיכות הבוחר מהסן, דוכסות נסאו, פרנקפורט ושלזוויג-הולשטיין. בכך הפכה פרוסיה למדינה הגרמנית החזקה ביותר. התוצאה הפתיעה מאוד את הקיסרות הצרפתית ואת שליטה נפוליאון השלישי, אשר היו משוכנעים שאוסטריה תנצח. העובדה שצרפת לא הייתה מעורבת במאורעות כלל נתפסה כהשפלה, ובצרפת אף נשמעו קולות שדרשו "Revanche pour Sadova" ("נקמה על סדובה"). נפוליאון קיווה שבתמורה לכך שנותר נייטרלי במהלך המלחמה, פרוסיה תתיר לו לספח את לוקסמבורג. ב-1867 הוא ניסה לרכוש אותה מווילם השלישי, מלך הולנד. ראש ממשלת פרוסיה אוטו פון ביסמרק סרב, והוביל בכך למשבר לוקסמבורג. שני הצדדים נפגשו לשיחות בלונדון, אשר בסופן הוסכם כי לוקסמבורג לא תסופח לצרפת ותיוותר חלק מאיחוד המכס הגרמני.
האיגרת
נסיגתו של לאופולד מכתר ספרד נתפסה בעיתונות ברחבי העולם כניצחון מוסרי צרפתי. עם זאת, דעת הקהל הצרפתית הייתה כעת משולהבת נגד פרוסיה בכלל וביסמרק בפרט, ותבעה ניצחון גדול יותר. שר החוץ הצרפתי הדוכס דה גרמון הורה לשגרירו בפרוסיה, הרוזן וינסנט בנדטי להיפגש עם מלך פרוסיה וילהלם הראשון ולדרוש ממנו ערובה לכך שפרוסיה לא תתערב עוד בפרשת הכתר הספרדי. וילהלם שהה באות הזמן בעיר המרפא באד אמס. ב-13 ביולי 1870, יצא המלך לטיול הבוקר הקבוע שלו כשפמלייתו מלווה אותו במרחק מה מאחור. בטיילת כורסאאל, הוא פגש את בנדטי אשר בנימוס ובצורה לא-רשמית ניסה להוציא ממנו הבטחה שלאופולד לא יגיש מועמדות פעם נוספת. המלך, "באדיבות שמעולם לא הכזיבה אותו", הודיע שמבחינתו הפרשה סגורה והוא סירב לתת הבטחות לעתיד הבלתי מוגדר. השנים נפרדו בקרירות, ולמחרת עזב המלך חזרה לברלין.
מזכיר המלך, היינריך אבקן, כתב בו ביום דו"ח לברלין אשר הגיע אל ביסמרק. בדו"ח נכללה בין היתר המלצתו של המלך לשחרר הודעה רשמית לעיתונות. הדו"ח אכזב את ביסמרק. באותו זמן הוא ניסה לאחד את מדינות גרמניה תחת שלטון פרוסיה ובית הוהנצולרן, וקיווה לעשות זאת באמצעות ניצחון פרוסי מרהיב על צרפת. הוא קרא את הדו"ח בעת שאכל ארוחת צהריים בחברת ראש המטה הכללי של הצבא הפרוסי הלמוט פון מולטקה, ושר המלחמה אלברכט פון רון. כמו ביסמרק, מולטקה ורון קיוו גם הם למלחמה עם צרפת. ביסמרק שאל את מולטקה: "האם תהיה איזו תועלת בדחיית ההתנגשות?" מולטקה השיב: "שום תועלת. טובתנו מחייבת להחישה."
ביסמרק החליט לשנות את הדו"ח שהיה אמור להתפרסם בעיתונות הפרוסית והצרפתית. הוא דייק בעובדות, אולם שינה כליל את הנימה. הוא מחק את משפטיו הפייסניים של המלך, ויצר את הרושם ששגריר צרפת דרש את דרישותיו בגסות ובאיום של מלחמה, ושמלך פרוסיה סירב אפילו להיפגש עמו. כמו כן, העיתונות הצרפתית תרגמה לא נכון את המונח Adjutant, אשר בגרמנית משמעו שליש אישי, בעוד בצרפתית משמעו מש"ק פשוט. כאשר התפרסם הדו"ח בעיתונות עוד באותו היום, התקבל הרושם בפרוסיה שהשגריר הצרפתי התחצף למלכם, בעוד הצרפתים התרשמו ששגרירם הועלב. בערב ה-13 ביולי קראו המונים בפריז: "א ברלין!" ובברלין מנגד נשמעה הקריאה: "נאך פריז!".
תוצאות
ביסמרק חזה שלדו"ח תהיה "השפעה של סמרטוט אדום מול עיני השור הגאלי" ואכן, בצרפת האירוע התפרש בחומרה יתירה בהרבה מאשר בפרוסיה. העיתונות, האצולה ואף המוני העם דרשו לצאת למלחמה. הקיסר עצמו ידע היטב שצבאו חלש בהרבה מהצבא הפרוסי, ולכן לא רצה בכך. בנוסף על כך הוא היה חולה מאוד. עם זאת, הוא ספג לחצים מצד שר החוץ גרמון, אשר ראה את הפרשה כולה כעלבון אישי עבורו. גרמון גייס לעזרתו את הקיסרית אז'ני אשר הפעילה לחץ על בעלה להיכנע לדרישות. ב-19 ביולי הכריזה צרפת מלחמה על פרוסיה. ההיסטוריון אלברט גרר מסכם את מצבה של צרפת עם פרוץ המלחמה: "הבריתות היו מגדלים פורחים באוויר, הצבא היה משענת קנה רצוץ, הקיסר היה מת חי".
מלחמת צרפת–פרוסיה הסתיימה בניצחון פרוסי מוחץ ובאיחוד גרמניה תחת הרייך השני. הקיסר הצרפתי נאלץ לצאת לגלות בבריטניה עם משפחתו. לאחר המלחמה ניסה שר החוץ גרמון להפיל את האשמה בפרשה על הרוזן בנדטי, אשר פרסם בתגובה את גרסתו לאירועים ב-Ma Mission en Prusse.
פרים הציע את כתר ספרד לאמדאו מסבויה, אשר קיבל את ההצעה בלי התלהבות רבה רק בשל לחצי אביו. עוד לפני הגעתו של אמדאו לספרד, נרצח פרים בנסיבות לא ברורות. אמדאו עצמו התפטר מהמלוכה ב-1873, אחרי שנתיים מיוסרות שבהן ניסה לשווא לשלוט בארץ המפולגת.
הארי סטיילס
הארי אדוארד סטיילס (באנגלית: Harry Edward Styles; נולד ב-1 בפברואר 1994) הוא זמר-יוצר, פזמונאי ושחקן אנגלי, המוכר בתור חבר לשעבר בלהקת הבנים ואן דיירקשן, וכיום זמר סולו. בתחילה היה חבר בלהקת "וויט אסקימו", בהולמס צ'אפל, עיירה בצ'שייר. ב-2010 הוא נבחן בעונה השביעית של ריאליטי השירה, "אקס פקטור" הבריטי; לאחר שהודח כמבצע יחיד, חזר לתחרות עם עוד ארבעה מתמודדים אחרים, והם חברו יחד לקבוצה, שנקראה בהמשך להקת "ואן דיירקשן". להקתם גדלה והפכה לאחת מלהקות הבנים הכי מצליחות בכל הזמנים עד שנת 2016, שבה חברי הלהקה הודיעו שהם לוקחים הפסקה.
סטיילס הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו Harry Styles בהוצאת קולומביה רקורדס בשנת 2017. האלבום הגיע למקומות הראשונים בבריטניה ובארצות הברית, והפך לאחד מעשרת האלבומים הנמכרים ביותר בעולם באותה שנה. הסינגל המוביל שלה, "Sign of the Times", הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. סטיילס הוציא את האלבום השני שלו Fine Line בשנת 2019, והוא הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200, דורג כנמכר ביותר בהיסטוריה בשבוע הראשון לצאתו עבור אמן גברי אנגלי, ובנוסף האלבום נכלל ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" של מגזין רולינג סטון לשנת 2020. הסינגל הרביעי מהאלבום, "Watermelon Sugar" הגיע למקום ראשון במצעד בילבורד הוט 100. אלבומו השלישי של סטיילס, Harry's House, זכה לשבחים רבים מצד מבקרים ומעריצים כאחד והסינגל המוביל מהאלבום, "As It Was", נחשב לאחד מהשירים המצליחים ביותר לשנת 2022 ושבר מספר שיאים שונים.
לאורך הקריירה שלו זכה סטיילס בפרסים כגון פרסי המוזיקה הבריטית, פרס המוזיקה האמריקאית, פרס המוזיקה של בילבורד, ופרס המוזיקה של ARIA ופרס גראמי. קריירת המשחק שלו החלה בתפקידו ב"דנקרק" (2017), ומאז שיחק גם ב"נצחיים", "אל תדאגי יקירתי" ו"השוטר שלי". סטיילס ידוע באופנה הראוותנית שלו, והוא הגבר הראשון שהופיע לבדו על שער המגזין "ווג" מאז ייסודו בשנת 1892.
ביוגרפיה
סטיילס נולד בעיר רדיץ' במחוז ווסטרשייר. הוא הבן של אן טוויסט (בעבר אן קוקס), ודזמונד "דס" סטיילס. רבים מבני המשפחתו היו פועלי חקלאות בנורפוק. סטיילס גדל בהולמס צ'אפל, צ'שייר, לאחר שעבר עם הוריו ואחותו הגדולה, ג'מה, כאשר היה ילד קטן. הוא למד בבית הספר המקיף הולמס צ'אפל. הוריו של סטיילס התגרשו כאשר היה בן שבע, ולאחר מכן אימו התחתנה בשנית. כנער בן 16, הוא עבד במאפייה.
כילד, סטיילס אהב לשיר וציין את פרדי מרקיורי, אלביס פרסלי והביטלס כמוזיקאים שהשפיעו עליו במיוחד. בהולמס צ'אפל היה סטיילס סולן הלהקה "White Eskimo", אשר זכתה בתחרות להקות מקומית.
אקס פקטור
ב-11 באפריל 2010, סטיילס נבחן כמתמודד יחיד לעונה השביעית של ריאליטי השירה הבריטי "אקס פקטור". הוא נכשל בכניסה לקטגוריית הבנים בשלב בתי השופטים. עוד ארבעה מתמודדים אחרים (נייל הורן, ליאם פיין, לואי טומלינסון וזאין מאליק) נכשלו, בכניסה לשלב בתי השופטים, אך לאחר הצעתה של הזמרת ניקול שרזינגר, אשר שפטה בתוכנית, הם חוברו ללהקת בנים בוומבלי ארנה, לונדון, ביולי 2010, במהלך שלב מחנה האימונים, ובכך נכנסו לקטגוריית הלהקות והמשיכו בתחרות. סטיילס המציא את השם "ואן דיירקשן", אשר משמעותו הוא 'כיוון אחד'.
ואן דיירקשן סיימה את התוכנית במקום השלישי, ומיד לאחר גמר התוכנית, השיר שהיה אמור לשמש אותם אם היו זוכים, הנקרא "Forever Young" דלף לאינטרנט. זמן קצר לאחר מכן, אישרו את חתימתם על חוזה בסך 2 מיליון לירה שטרלינג ב"Syco Records". הקלטת אלבום הבכורה שלהם החל בינואר 2011. בפברואר 2011, השתתפו הלהקה בסיבוב הופעות של אקס פקטור. במהלך הסיבוב, זכו הלהקה להופיע מול כ-500,000 אנשים. לאחר הסיבוב, המשיכו לעבוד על אלבומם. במהלך האלבום עבדה הלהקה עם המפיקים קארל פולק, סוון קוטצ'ה, סטיב מאק, רמי יעקוב, שרמי ספילברג ועוד.
ואן דיירקשן
לאחר אקס פקטור, הלהקה הוחתמה בחברת הבידור של סיימון קאוול, "Syco Entertainment" ב-2010. הם הוציאו את אלבום האולפן הראשון שלהם, "Up All Night" ב-2012. הסינגל הראשון של ואן דיירקשן, "What Makes You Beautiful" הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. באוגוסט 2013, יצא הסרט הדוקומנטרי על הלהקה, הנקרא "One Direction: This Is Us", אשר בוים על ידי מורגן ספורלוק. הסרט גרף מעל 30 מיליון דולר בכל העולם בשבוע הראשון לצאתו. אלבום האולפן השלישי של הלהקה, "Midnight Memories", יצא ב-25 בנובמבר 2013. אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, "Four" יצא ב-17 בנובמבר 2014, ואלבום האולפן החמישי שלהם, "Made in the A.M", יצא בנובמבר 2015.
קריירת סולו
חברי להקת ואן דיירקשן יצאו להפסקה זמנית בדצמבר 2015, כדי לקדם פרויקטים עצמאיים. ב-23 ביוני 2016, מגזין בילבורד דיווח כי סטיילס חתם על חוזה הקלטות עם חברת קולומביה רקורדס, אותה חברה אשר עובדת עם הלהקה. נוסף על כך דיגמן סטיילס למגזין "Anotherman" שיצא לאור ב-29 בספטמבר 2016. סטיילס הופיע על גבי שלושה שערים למגזין אשר התפרסמו בהמשך.
ב-7 באפריל 2017, סטיילס שחרר את שיר הסולו הראשון שלו "Sign Of The Times", שהגיע למקום ראשון ב-81 מדינות באייטיונס, זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים ומהמעריצים ואף להשוואות לזמר דייוויד בואי עם הצלחה מרובה. עם השיר "Sign of the times" סטיילס שבר שיא מכירות ועקף את הזמרת אדל עם הזמן הקצר ביותר בהגעה למקום הראשון באייטיונס האמריקאי ב-13 דקות בלבד.
ב־12 במאי 2017 הוציא סטיילס את אלבום הסולו הראשון שלו, Harry Styles, שזכה לשבחים רבים בשל סגנונו השונה מסגנון המוזיקה של ואן דיירקשן, אשר כולל את סגנונות הרוק, הרוק הכבד והבריטפופ.
מאוחר יותר בשנה זו, יצא סטיילס לסיבוב הופעות עולמי אשר בו הופיע שירים מאלבומו הראשון, שלושה שירים מהתקופה שבה היה בואן דיירקשן והם: "Stockholm Syndrome", "If i Could Fly", והלהיט אשר בזכותו התפרסם יחד עם חבריו ללהקה - "What Makes You Beautiful", אך בגרסה שונה.
ב-11 באוקטובר 2019 יצא הסינגל הראשון "Lights Up", מתוך אלבום האולפן השני, Fine Line, שיצא ב-13 בדצמבר 2019. סינגלים נוספים מתוך אלבום זה שהוצאו לאור לאחר הוצאת האלבום הם "Adore You", "Watermelon Sugar", "Falling" ו-"Golden".
ב-20 במאי 2022 יצא אלבום האולפן השלישי של סטיילס, Harry's House, הכולל את הסינגלים "As It Was", "Late Night Talking", "Music for a Sushi Restaurant" ו-"Satellite". האלבום כולל את סגנונות הפופ רוק, סינת'-פופ, הגל החדש ו-R&B.
משחק
בשנת 2012 סטיילס ביחד עם חבריי ״ואן דיירקשן״ שיחקו ושרו בפרק בסדרת הנוער של ערוץ ניקלודיאון, "ICarly".
סטיילס הצטלם לראשונה בתור שחקן בסרט המותחן-אקשן של הבמאי כריסטופר נולאן, "דנקרק", לצד טום הארדי, קיליאן מרפי, מארק ריילנס וקנת בראנה. בנובמבר 2021 גילם את ארוס, אחיו של תאנוס, בסרט "הנצחיים", וצפוי להיות גם בסרט ההמשך.
סטיילס כיכב לצד פלורנס פיו וכריס פיין בסרטים "אל תדאגי יקירתי". ו"השוטר שלי".
חיים אישיים
סטיילס מגדיר עצמו כ"יותר רוחני מדתי".
סטיילס היה במערכת יחסים עם קרולין פלאק, מנחת התוכנית "The Xtra Factor", בין נובמבר 2011 לינואר 2012. ביקורות רבות נכתבו על מערכת היחסים ביניהם, בגלל הבדל הגילאים של 14 שנים ביניהם. בין אוקטובר 2012 לינואר 2013, הוא יצא עם הזמרת טיילור סוויפט, ובין 2017 עד סוף 2018, יצא עם הדוגמנית הצרפתייה קאמיל רואו-בל. בתחילת 2021 החל לצאת עם השחקנית אוליביה ווילד. בנובמבר 2022 נפרדו.
ב-2018 פורסם כי כלל רווחיו של סטיילס ממכירת מרצ'נדייזינג בהופעות ובאתר האינטרנט שלו (תחת הסלוגן "Treat people with kindness") הופנו לתרומות.
9 to 5 (שיר)
5 To 9 (קרי: ניין טוּ פייב; בעברית: מתשע עד חמש) הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי זמרת הקאנטרי האמריקאית דולי פרטון ונכלל בפסקול הסרט "9 עד 5" כשיר הנושא שלו, ובאלבום של פרטון שיצאו שניהם בשנת 1980. השיר היה מועמד לזכייה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר, וזכה בשני פרסי גראמי. בזמן יציאתו היה השיר מעין "המנון" של עובדות משרדים בארצות הברית. בשנת 2004 דורג השיר במקום ה-78 על ידי מכון הסרטים האמריקאי במסגרת משאל בקרב אנשי תעשיית הקולנוע.
רקע
השיר נכתב עבור הסרט "9 עד 5" בכיכובן של ג'יין פונדה, לילי טומלין ופארטון עצמה, בהופעת בכורה כשחקנית בסרט.
השם של השיר ושל הסרט שאב השראה מארגון נשים בעל שם זהה, שנוסד בארצות הברית בשנת 1973 במטרה לשפר את תנאי ההעסקה של העובדות.
בשנת 2008 השיר הופיע במחזמר המבוסס על הסרט, יחד עם שירים נוספים שכתבה למחזמר דולי פארטון.
מספר חודשים לפני שיצאו השיר והסרט, הזמרת הסקוטית שינה איסטון הוציאה סינגל בשם 5 To 9 בבריטניה. כאשר השיר יצא לאור בארצות הברית הוחלף שמו על מנת למנוע בלבול עם השיר של פארטון. שירה של איסטון הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית בשמו החדש, שלושה חודשים לפני שהשיר של פארטון עזב את המצעד הזה. על אף השמות הדומים נושאי השירים אינם דומים זה לזה.
הצלחה
בפברואר 1981 השיר הגיע בו זמנית למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ולמצעד המוזיקה העכשווית למבוגרים. השיר גם הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי.
השיר זכה בפברואר 1981 במכירות זהב לאחר מכירת 500,000 עותקים. בספטמבר 2017 זכה הסינגל בפלטינום, לאחר מכירת מיליון עותקים ממנו.
בבריטניה הגיע השיר למקום 47 בלבד, אך הושמע רבות ברדיו ובמעודונים.
מקסוול ג'נקינס
מקסוול ג'נקינס (באנגלית: Maxwell Jenkins; נולד ב-3 במאי 2005) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ופעיל חברתי אמריקאי.
ביוגרפיה
ג'נקינס הוא בנם של ג'ף ג'נקינס, ליצן בקרקס האחים רינגלינג וברנום את ביילי לשעבר, וג'ולי גרינברג, שחקנית קולנוע ותיאטרון. הם המייסדים והמנהלים של "קרקס מידנייט", שבסיסו בשיקגו, שהכנסותיו עוזרות לממן פרויקטים סביתיים ופארקים בשיקגו שהקרקס מתארח בהם. ג'נקינס החל להופיע עם הקרקס בגיל שלוש, וביצע מופעי אקרובטיקה, הליכה על חבל, ג'אגלינג ונגינה במנדולינה.
קריירה
בשנת 2016, ג'נקינס לוהק לתפקיד וויל רובינסון בסדרת הטלוויזיה אבודים בחלל, גרסה מחודשת של נטפליקס לסדרת הטלוויזיה האייקונית מ-1965. הופעתו הייתה מועמדת למספר פרסי האמן צעיר ופרס סאטורן. בשנת 2021, ג'נקינס לוהק לתפקיד ג'ק ריצ'ר צעיר בסדרת הטלוויזיה ריצ'ר בהפקת אמזון המבוססת על סדרת הספרים הפופולרית.
ג'נקינס שיחק בכמה סרטים עלילתיים. ב-2016 שיחק בסרט גיבור אמריקאי, שהוצג בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. בו הוא גילם נער צעיר שמחלתו מאלצת את אביו, בגילומו של ג'רארד באטלר, להעריך מחדש את סדרי העדיפויות שלו ולחפש דרך להתחבר מחדש למשפחתו.
ב-2020 הוא גם כיכב לצד מארק וולברג, קוני בריטון וריד מילר בסרט הקולנוע ג'ו בל. תפקידו כאחיו הצעיר של ג'יידין בל זכה לשבחי הביקורת, כאשר מבקר אחד ציין שהסצנות שלו הן בין החזקות ביותר בסרט.
ג'נקינס הוא גם מוזיקאי, ומנגן במנדולינה, גיטרה, גיטרה בס, כינור ותופים. להקתו, "Cowboy Jesus and the Sugar Bums", זכתה בפרס המוזיקה של שיקגו.
חיים אישיים
לצד הצלחותיו המקצועיות, ג'נקינס המשיך להופיע במופע הקרקס ללא מטרות רווח של משפחתו. באמצעות הופעות אלו, הם גייסו למעלה ממיליון דולר עבור שיפוצו של פארק בשיקגו, פרויקטים קהילתיים וסיוע באסונות בחו"ל. ג'נקינס היה גם דובר של ארגון צער בעלי חיים אמריקאי.
בתגובה למאמצי הקונגרס הלאומי האינדיאנים באמריקה להסיר קריקטורות אינדיאניות המשמשות כקמעות ספורט, ג'נקינס הוביל עצומה לשינוי הסמל ה"אינדיאני" הסטריאוטיפי שבו השתמש בית הספר התיכון שלו. בנאום במועצת בית הספר המקומית שלו, הוא טען שהסמל לא מפגין כבוד לעמים ילידים, ושיש תקדים היסטורי של בית הספר לשנות את מדיניותו כדי להתיישר עם הקידמה המודרנית, בדיוק כפי שהיה כאשר שינה את מדיניות ההרשמה שלו. לקבלת סטודנטיות. עד מהרה הוכרז שבית הספר יסיר את הסמל האינדיאני שלו כקמע.
בשנת 2020, ג'נקינס זכה לכבוד על תרומותיו השונות לצדקה ולקהילה כאשר הוענק לו פרס למנהיגים קהילתיים על ידי האקדמיה לאמנים צעירים.
סולה סובויל
סולה סובויל (באנגלית: Sola Sobowale; נולדה ב-26 בדצמבר 1963) היא שחקנית, כותבת, במאית, ומפיקה ניגרית. היא פרצה לתחום הטלוויזיה והקולנוע עם סדרת הדרמה Super Story: Oh Father, Oh Daughter. ב-2019 היא זכתה בפרס עבור השחקנית הטובה ביותר בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע על כיכובה בסרט מלך הבנים.
ביוגרפיה
סובויל גדלה במדינת אונדו בניגריה, ובתיכון ייצגה את המדינה באתלטיקה. למרות פרסומה, היא עושה בעצמה קניות ומייצרת את הבגדים שלה לעצמה. סובויל נשואה ויש להם ארבעה ילדים.
קריירה
סובויל התחילה כשחקנית תיאטרון ועברה לעבוד בקולנוע כשחקנית, כותבת, במאית, ומפיקה. בתחילה היו לה תפקידים בסדרות הטלוויזיה The Village Headmaster, Mirror in the Sun, ובסרט היורובה Asewo To Re Mecca. היא פרצה לתחום עם סדרת הדרמה Super Story: Oh Father, Oh Daughter בשנת 2001. היא התחילה לשחק באמצעות תפקידים בסרטים בהפקת הקבוצה של אדיבאיו סאלאמי. במשך השנים היא כתבה, ביימה, והפיקה כמה סרטים ניגריים. בשנת 2004, היא הופיעה בסרט הדרמה הניגרי Dangerous Twins שהופק על ידי תאד אוגידאן ונכתב ובוים על ידי ניג'י אכאני. בשנת 2010, היא כתבה, הפיקה, וביימה את הסרט הניגרי Ohun Oko Somida, בכיכובו של אגיבאיו סאלאמי. היא עבדה תחת הפקתו ובימויו של תאד אוגידאן שוב בשנת 2011, בסרט Family on Fire. לאחר הפסקה שלקחה כדי לטפל בילדיה, סובוויל חזרה לקולנוע בשנת 2016 עם סרט הקומדיה "מסיבת החתונה". סובויל נהייתה דמות חשובה בקולנוע הניגרי, ובשנת 2016 זכתה להוקרה מיוחדת במהלך פרסי מיטב נוליווד. בשנת 2017 היא המשיכה להופיע בקומדיות ושיחקה בסרטים Christmas Is Coming ו"מסיבת החתונה: היעד – דובאי", וגם שיחקה בסרט Wives on Strike: The Revolution בשנת 2018 שיחקה בסרט הניגרי מלך הבנים. בגין כיכובה בסרט היא זכתה בפרס עבור השחקנית הטובה ביותר בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע. למרות ההייפ סביב הסרט, הוא, וכמו כן סובויל, לא זכו בפרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק", מה שהוביל לתלונות ממעריצי הסרט. לאחר מכן, בשנת 2019, סובוויל שיחקה בסרט Gold Statue' תחת בימויו והפקתו של תאד אוגידאן, ולצד השחקן ריצ'רד מוף-דמיג'ו, איתו שיחקה 21 שנים לפני בסרט Diamond Ring.
סובוויל בוחרת להגביל את עצמה במגוון הסרטים שיכולה לשחק בהם בכך שלא מוכנה לשחק תפקיד שכולל חיבוקים, נשיקות, או עירום.
צ'רפווארליה
צ'רפווארליה (בהונגרית: Cserépváralja) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית צ'רפווארליה קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-568 תושבים בשנת 1990 עד 359 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-36%).
בצ'רפווארליה חיו מעט יהודים לתקופת זמן מוגבלת.
יחסי ספרד–קמבודיה
יחסי ספרד–קמבודיה הם יחסי החוץ בין ספרד וקמבודיה.
יחסים דיפלומטיים
ספרד כוננה יחסים דיפלומטיים עם קמבודיה ב-3 במאי 1977. המגעים הדיפלומטיים בין שתי המדינות היו לבביים. בשנים האחרונות התמקדו היחסים במסגרת האיחוד האירופי ו-Asem. התחום הבולט ביותר היה שיתוף פעולה בפיתוח.
קיים אינטרס ספרדי בפריחת הדמוקרטיה בקמבודיה, בכבוד לזכויות אדם, צדק, איכות הסביבה, שוויון בין המינים ובמאבק בסחר בנשים. עד שנת 2012, שליח מיוחד בפנום פן היה אחראי על המגעים בין המדינות. נכון לעכשיו, שגרירות ספרד בבנגקוק היא זו שהוסמכה לממשלת קמבודיה. המדור הקונסולרי של השגרירות בבנגקוק, הנתמך על ידי שגרירות צרפת בפנום פן, מבטיח הטבות קונסולריות לספרדים המתגוררים בקמבודיה.
יחסים כלכליים
יחסי הסחר בין שתי המדינות מצטמצמים ולא מאוזנים לטובת קמבודיה. היבוא צמח ב-63% מאז 2009, בעוד שהיצוא צמח ב-61%, אם כי האחרון התבסס על נתונים מופחתים.
חדירת השוק הקמבודי על ידי חברות ספרדיות נמוכה, אם כי היא גדלה בשנים האחרונות על ידי חברות בתחום הבגדים המייצרות או רוכשות בקמבודיה, מה שמסביר את הגירעון במאזן הסחר בין המדינות.
שיתוף פעולה
בשנת 2010 נפתח סניף של ה-AECID בקמבודיה, עם משרדים בפנום פן, לצורך מעקב אחר התוכניות שפותחו על ידי ארגונים בינלאומיים, סוכנויות האו"ם וארגונים לא ממשלתיים במימון ה-AECID. הסניף נסגר בתחילת 2014.
אוולין לאודר
ביוגרפיה
נולדה בשם אוולין האוזנר בווינה בירת אוסטריה, למשפחה יהודית. כשהייתה בת שנתיים, ב-1938, השיגה המשפחה ויזת מעבר לבלגיה וברחה לשם מהשלטונות הנאציים. משם עברו לבריטניה, שם נשלחה תחילה לאומנה לאחר שאמה נשלחה למחנה ריכוז בריטי, בדומה לאזרחים רבים של גרמניה ואוסטריה שהיו מדינות אויב. ב-1940 עברה המשפחה לניו יורק. במהלך שנות מלחמת העולם השנייה עבד האב בחיתוך יהלומים, ולאחר מכן פתחה המשפחה חנות אופנה בעיר, שהתפתחה לרשת של חמישה סניפים במנהטן.
היא הכירה את לאונרד לאודר, בנה של אשת העסקים אסתי לאודר, במהלך תקופת לימודיה בקולג' האנטר, שם למדה פסיכולוגיה ואנתרופולוגיה. הם נפגשו בפגישה עיוורת כאשר הוא היה קצין בחיל הים האמריקאי. היא סיימה את לימודיה ב-1958, והזוג נישא ב-5 ביולי 1959; בהמשך נולדו להם שני בנים, ויליאם וגארי, הממלאים כיום תפקידים בכירים בחברת "אסתי לאודר".
תחילה עבדה לאודר כמורה בבית ספר בהארלם, ולאחר מספר שנים הצטרפה לחברת הקוסמטיקה "אסתי לאודר" של חמותה, שבתקופה זו ייצרה רק שישה מוצרי איפור וקוסמטיקה. לאודר כיהנה בחברה בתפקיד סמנכ"לית, ועסקה בין השאר בהרחבת החברה על ידי פיתוח המותג "קליניק" ומוצריו.
במקביל שימשה לאודר חברת דירקטוריון במרכז למחקר וטיפול במחלת הסרטן, "Memorial Sloan–Kettering Cancer Center". היא גייסה את מרבית התרומות ששימשו להקמת "מרכז סרטן השד ע"ש אוולין לאודר" שהוקם בתוך מרכז זה ונפתח ב-1992, וכן הקימה קרן מחקר למימון מחקרים בתחום סרטן השד במסגרת המרכז.
בשיתוף פעולה עם חברתה אלכסנדרה פני, עורכת המגזין "Self", החלו השתיים מ-1991 להוציא גיליון שנתי של המגזין העוסק בסרטן השד, בתקופת חודש המודעות לסרטן השד המתקיים מדי שנה. בגיליון השני, שיצא ב-1992, השתמשו השתיים ברעיון הסרט הוורוד, שחולק בשנה שלפני כן על ידי קרן סוזן קומן למשתתפי מרוץ למען ניצולות סרטן השד בניו יורק; הן אימצו אותו כסמל הרשמי לציון המודעות והתמיכה במאבק בסרטן השד. לאודר החלה לחלק את הסרט בכל חנויות "אסתי לאודר" ברחבי ארצות הברית. ב-1993 יסדה את "הקרן לחקר סרטן השד", המשתמשת גם היא בצבע הוורוד בסמלה ובפרסומיה. ביוזמת לאודר ובשיתוף עם בעלה, גייסה הקרן מאות אלפי דולרים ממכירת שפתונים וסמקים ורודים של המותג "קליניק" של חברת "אסתי לאודר". בחברת "אסתי לאודר" טוענים כיום (2013) כי מתחילת הקמפיין הצליחו לגייס כ-35 מיליון דולר, שמימנו כ-140 מלגות מחקר בתחום סרטן השד.
לאודר נפטרה ב-2011 בביתה במנהטן, לאחר סיבוכים של מחלת סרטן השחלה בה לקתה. היא נקברה בבית הקברות "בית אל" בניו ג'רזי לאחר טקס פרטי שנערך בבית הכנסת המרכזי של ניו יורק.
מרד סימקו שיקאק
מרד סימקו שיקאק היה מרד של השושלת הקאג'ארית תושבי צפון מערב איראן (בתמיכת כוחות טורקיים), שהתקיים בשנים 1918–1922. המרד נחשב לעימות הראשון בעת המודרנית שבו לחמו כוחות כורדים באיראן.
מרבית מ-5,000 ההרוגים במרד היו אזרחים אשורים שנטבחו בידי המורדים.
מהלך המרד
המרד החל לאחר עימותים אתניים בין האשורים לאוכלוסייה הקאג'ארית ורצח פטריארך אשורי. הקאג'ארים הכריזו על עצמאותם במרץ 1918. בשנת 1919 החל להתארגן צבא של כ-2,000 חיילים קאג'ארים בעיר אורמיה. אליהם הצטרפו כמה מאות שכירי חרב יוצאי האימפריה העות'מאנית. לאחר שכבשו את אורמיה, הצליחו המורדים לכבוש את העיירות שמסביב לה ובהן מהאבאד.
לאחר קרבות קשים בשנת 1921, התנהל משא ומתן על אוטונומיה כורדית באזור צפון מזרח איראן. במקביל הצבא האיראני החל לנצח בקרבות מול המורדים, אשר נאלצו להיכנע בשנת 1922.
גנדינגאר
גנדינגאר (בהינדי: गाँधीनगर) היא עיר הבירה של מדינת גוג'ראט, המערבית שבמדינות הודו. העיר ממוקמת כ-23 ק"מ צפונית לאחמדאבאד, העיר הגדולה ביותר במדינה זו. העיר היא עיר מתוכננת.
היסטוריה
העיר הוקמה בעקבות רצון של ממשלת הודו לבנות עיר מתוכננת, בירה חדשה למדינה, ובכך להקל על הפקקים והצפיפות שקיימים באחמדאבאד. העיר נחנכה באופן רשמי ב-16 במרץ 1960. ב-2 באוגוסט 1965 הונחו היסודות לבניין הראשון בעיר ב-GEB Power Station Colony. ב-13 ביולי 1970 העיר הוכרזה כבירת מדינת גוג'ראט.
אימפאל
אימפאל (בהינדי: इम्फाल) היא עיר הבירה של מדינת מניפור שבהודו. העיר ממוקמת בקצה המזרחי של הודו בגובה ממוצע של 786 מטר מעל פני הים.
היסטוריה
קרב אימפאל התקיים באזור בין מרץ ליולי 1944 בזמן מלחמת העולם השנייה. היפנים תקפו את העיר הנתמכת על ידי הצבא הלאומי ההודי שהיה הצבא של הודו החופשית וזאת בניסיון להמריד את האוכלוסייה נגד הבריטים. היפנים הובסו וגורשו חזרה לבורמה, שם הובסו במערכה בבורמה.
ב־16 באוגוסט 1991, מטוס בואינג 737 של אינדיאן איירליינס התרסק בהר כשהנמיך במטרה לנחות בשדה התעופה אימפל. 69 האנשים שהיו עליו מתו באירוע.
תנועה ותחבורה
נמל התעופה הבינלאומי טוליהל נמצא 8 ק"מ דרומית לעיר המחברת טיסות ישירות לניו דלהי, קולקטה, אייזוואל, גווהאטי, היידראבאד, בנגלור ואגרטלה.
הכביש הלאומי מספר 150 עובר באימפאל ומחבר המחבר בין ערים גדולות כמו גוואהטי, קוהימה, אגרטלה, שילונג, דיפור, אייזוואל, סילצ'ר ורבות נוספות וגם מחבר בין מדינות שכנותיה.
באוקטובר 2012 אישרה ועדת הממשלה לתשתיות בהודו הרחבה של מסילת הרכבת ג'יריבאם-סילחר לאימפל. ההרחבה צפויה להגיע לעיר ברבעון הרביעי של שנת 2019.
האורך הכולל של קו הרכבת ג'יריבם-טופול הוא 110.62 ק"מ.
צבי ירון
צבי ירון (זינגר) (כ"ב בסיוון ה'תרפ"ב, יוני 1922 – כ' בתשרי ה'תשל"ח, אוקטובר 1977) היה מחנך, חוקר והוגה דעות מהציונות הדתית.
חייו
בזמן לימודיו בישיבה החל ירון את פעילותו בהדרכה וחינוך. בתחילה במסגרת פועלי אגודת ישראל ובהמשך היה בין מייסדי חוג נוער דתי בשם "עזרא".
עם עוזבו את הישיבה הצטרף לתנועת בח"ד (ברית חלוצים דתיים) שנוסדה עוד לפני המלחמה. במהרה הוא נבחר להנהלת בח"ד והיה למדריכה התורני של התנועה. בתקופה זו החל בפרסום מאמרים, פעילות שתלווה אותו כל ימי חייו. מאמריו היו מיזוג של אמונתו הדתית ומזיגה של ציונות וסוציאליזם. עד שנת תש"י המשיך ירון בפעילותו החינוכית במסגרות שונות באנגליה. באותן שנים נשא לאשה את קרלה ברנהארד-ראט.
בשנת תש"י עלה לישראל עם אשתו ובתו והיה ממייסדי קיבוץ לביא שנוסדה על ידי חברי בח"ד מאנגליה. הוא היה ממייסדי המוסד החינוכי "הודיות" הסמוך לקיבוץ וכיהן כמרכז החינוכי של המוסד. משנת תשי"ב ריכז את המחלקה לתרבות של הקיבוץ הדתי. בין השאר ערך את ביטאון הקיבוץ הדתי עמודים.
ירון לא למד לימודים אקדמאים פורמליים, אך שמע שעורים במקרא באוניברסיטה העברית. פעילותו, מאמריו ומחקריו זכו להערכת חוגים אקדמיים והוא הורה באוניברסיטה לתלמידי חו"ל והשתתף במפעלים אקדמאים שונים. כן השתתף בתוכניות רדיו שעסקו בנושאי יהדות ואקטואליה. בשנותיו האחרונות ערך את "פורום", כתב העת של הסוכנות.
במוצאי שבת חול המועד סוכות ה'תשל"ח נפטר ירון בפתאומיות במהלך תוכנית הרדיו "שיחת חולין", בה התעמת עם אחד מאנשי גוש אמונים, והוא בן 55 בלבד.
מפעלו המחקרי
ירון למד בשקידה את יצירות המופת של המחשבה היהודית והנוצרית. הוא בעיקר נמשך להוגי העת החדשה בהם חיפש תשובה לבעיות ההווה שהעסיקו אותו. התעניינות זו דחפה אותו לעסוק במשנתו של הרב קוק. בשנת תשכ"א פרסם מאמר במחניים – "התשובה במשנתו של הרב קוק". בשנת תשכ"א הוציא ביחד עם הרב ישעיהו הדרי חוברת של סדרת שיחות בשם "פרקים במשנתו של הרב קוק". בתשכ"ח כתב מאמר שפורסם במולד על "הסובלנות במשנת הרב קוק".
בשנת תשל"ד פורסם ספרו – "משנתו של הרב קוק". היה זה ניסיון ראשון להציג את כלל משנתו של הרב קוק בכלים מדעיים. ספר זה יצא לאור במספר מהדורות. רשימה של 55 ממאמריו וחיבוריו העיקריים פורסמה בספר ממאמריו שיצא לזכרו לאחר פטירתו – "הגיגים על העם התורה והמדינה", ירושלים, תשמ"ז.
דעותיו
בעבודתו החינוכית ובכתביו נטה ירון לכיוון של יהדות מתונה והתחשבות במצב הלאומי החברתי והפוליטי של המדינה.
עם תחילת פעילותו של גוש אמונים בשנת תשל"ה, פרסם ירון מאמרים חריפים שתקפו את פעילותו של גוש אמונים וחתם על כרוזים לפינויו. היה זה לאחר פרסום ספרו המקיף על משנת הרב קוק. בעוד אנשי הגוש נסמכו במידה רבה על משנתו של הרב קוק, וראו בבנו הרב צבי יהודה קוק את רבם, טען ירון שפעילותם מסלפת את דברי הרב קוק.
בשנת תשל"ה עם תחילת העליות של אנשי גוש אמונים ובהם חברי בני עקיבא פרסם ירון בביטאון "זרעים" של בני עקיבא את המאמר "למה מתעקשים אנשי "אמונים" להכניס אותנו למצבים מסוכנים – אין ביהדות שום רעיון המחייב אותנו למסירות נפש למען שטחי אדמה". בגיליון שלאחריו פורסמו שני מאמרי תגובה – הרב יעקב אריאל כתב ""התורה שבעל פה" של ירון מאכזבת את תורתו שבכתב", תוך רמז לעבודתו המחקרית במשנת הרב קוק. הרב שלמה אבינר כתב באותו גיליון מאמר בכותרת "מסירות נפש על שלימות ארץ ישראל". בגיליון שלאחריו כתב ירון מאמר ארוך בשם "מבחינת האמונה הדתית אין לקבל את התפיסה שהגבולות מקודשים".
בשנת תשל"ו כתב ירון מאמרים בכתב העת "עמודים" בהם שטח את טענותיו. תשובתו של הרב צבי יהודה נכתבה בגיליון שאחריהם.
הפרסום של דעותיו ועוד ממי שנחשב לחוקר חשוב של משנת הרב קוק גרר תגובות רבות נוספות, עד כדי לחצים על קהילות למנוע ממנו להרצות בפניהם, ואף מניעה פיזית מירון מלהשתתף בדיונים בפורומים של הציונות הדתית.
סמוך לפטירתו היה ירון ממייסדי תנועת עוז ושלום שהתנגדה לפעילותו של גוש אמונים.
צ'ינצ'ה
צ'ינצ'ה (בהונגרית: Csincse) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון־מזרח הונגריה. הכפר הוקם בשנת 1994 לאחר שנפרד ממזקרסטש.
DFSK
היסטוריה
בשנת 2003 Chongqing Yu'an Innovation Technology (Group) שמתמחה בייצור אופנועים וחלקים למכוניות ויצרנית מכוניות  Dongfeng Motor החליטו לבדוק אפשרות להיכנס לשוק של מכוניות מסוג מיניוואן עבור עסקים קטנים בשוק המקומי. ל-Dongfeng כבר היה ניסיון בייצור מכוניות בשיתוף פעולה עם קבוצת PSA הצרפתית. סוכם שמרכז החברה החדשה תהיה בצ'ונגצ'ינג והחלו הכנות להקמת המפעל החדש.
ייצור מכוניות התבסס על חלקים של סוזוקי. בשנת 2005 הוצגה המכונית הראשונה מסדרת DFSK סדרת C. בהמשך החל ייצוא של מכוניות לאירופה.
בשנת 2017 החברה יצרה 402 אלף מכוניות. בשנת 2018 חלקה של Dongfeng נרכשה תמורת 621 מיליון יורו ובעלות על החברה התרכזה בחברת Chongqing.
בשמת 2018 החל ייצור של דגמי מכוניות עם מנוע חשמלי במקום מנוע בנזין. נכון לשנת 2022 ייצור מכוניות מתבצע במספר מפעלים בסין, באינדונזיה ובארצות הברית.
איך להצליח בעסקים מבלי להתאמץ (סרט)
בסרט מככבים בתפקיד פינץ',  בתפקיד ג'י ביי ביגלי ו בהופעתה הקולנועית הראשונה בתפקיד רוזמרי, כולם מגלמים את אותו התפקיד שגילמו במחזמר בגרסתו הבימתית בברודוויי; עוד מככבים בסרט  בתפקיד באד ו בתפקיד הדי. מופיע בסרט בתפקיד אחד מעובדי המשרד.
תקציר העלילה
פינץ' מתאהב ברוזמרי פילקינגטון, מזכירה בחברה. הוא מגלה שמנכ"ל החברה ג'יי בי ביגלי ניצל לרעה את סמכותו על מנת לקדם את הדי לה-רו, צעירה יפהפייה, לכאורה המאהבת של ביגלי, חסרת כשרון או יכולת, העובדת בחברה. פינץ' מנצל את הידע הזה על מנת להתקדם בחברה.
גם האחיין המעצבן של ביגלי, באד פרומפ, מנצל את המצב ומנסה להתקדם בעצמו בחברה, ולהקדים את פינץ'. עם זאת, בסופו של דבר, פינץ' הופך להיות יו"ר הדירקטוריון, ומסמן לעצמו את היעד הבא: בסצנת הסיום הוא נראה מנקה את חלונות המשרד הסגלגל של הבית הלבן ומנפנף בידו לשלום לנשיא ארצות הברית.
הפקה
התקציב של הסרט עמד על 3.5 מיליון דולר, מתוכם 1 מיליון דולר שולמו לצורך רכישת הזכויות לסרט. שתי גרסאות הוכנו לסרט - האחת מוזיקלית והאחרת לא מוזיקלית. דמותו של פינץ' שונתה ביחס להפקה הבימתית, שבה הדמות הייתה עצבנית יותר, משום שהיה חשש שקהל צופי הקולנוע לא ימצאו אותו חביב מספיק.
שירים רבים מהגרסה הבימתית נחתכו מהסרט, ובעיקר כל שירי הסולו של רוזמרי. על מנת לפצות על כך, היא קיבלה ביצוע משלה לשיר "I Believe in You".
מגדל המשרדים במנהטן שעמד ב בשנים 1960–2021 (נקרא במקור: Union Carbide Building ולאחר מכן: JPMorgan Chase Tower) שימש כאתר צילומי החוץ של תאגיד World Wide Wicket בסרט. בסיקוונס הבולט ביותר נראה פינץ' נכנס אל הבניין בדהרה, לפני שהבוס שלו מגיע, על מנת לפזר כוסות קפה ריקות על שולחנו ולהעמיד פנים שנרדם עליו לאחר שככל הנראה עבד כל הלילה ובכך לשכנע את הבוס שלו לקדם אותו לתפקיד בכיר יותר בחברה.
מספר שחקנים שכיכבו בגרסה הבימתית שבו לגלם את אותם התפקידים גם בעיבוד הקולנועי, הבולטים שבהם הם (פינץ') ו (ביגלי). המפיקים פנו אל דיק ואן דייק, אותו שקלו ללהק לתפקיד של פינץ', אך הוא דחה זאת בשל חשש שהוא מבוגר מדי לתפקיד (בשנת 1967 ואן דייק היה בן 42, לעומת מורס שהיה בן 36).
תגובות וביקורות
הסרט זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל. מהניו יורק טיימס, למשל, שיבח את הסרט כיוצר מחדש בהצלחה את "בערך כל מה שתרם להצלחה הבימתית". קראוטר שיבח במיוחד את ההופעות של ו.
על אף השבחים, עם יציאתו של הסרט לאקרנים, הוא לא הצליח להפוך לרווחי והיה לאכזבה מסחרית. לסרט דירוג "טרי" של 92% באתר Rotten Tomatoes.
למרות שהמחזמר המקורי זכה להצלחה גדולה בברודוויי, לרבות זכייה בשבעה פרסי טוני, הגרסה הקולנועית לא הייתה מועמדת לשום פרס אוסקר.
צפייה ביתית
הסרט הוקרן לראשונה בטלוויזיה בערוץ NBC במוצאי שבת ה-25 בנובמבר 1972.
ב-1 באפריל 2003 הושקה מהדורת DVD של הסרט אשר הופצה באזור צפייה 1 על ידי MGM Home Video ובאזור צפייה 2 על ידי Simply Media.
ב-14 במרץ 2017 הושקה מהדורת בלו-ריי של הסרט, בהפצת Twilight Time.
פרי קומו
פיירינו רונלד "פרי" קומו (באנגלית: Pierino Ronald "Perry" Como, 18 במאי 1912 - 12 במאי 2001) היה זמר ומנחה טלוויזיה אמריקאי ממוצא איטלקי.
ביוגרפיה
קומו נולד בשנת 1912 בקאנונסבורג שבפנסילבניה לזוג מהגרים מאיטליה. קומו היה הילד השביעי במספר מבין עשרה ילדים. בגיל צעיר החל לעבוד במספרה בעיירה קאנונסבורג שם הוא עבד כל יום אחרי הלימודים. זמן קצר לאחר מכן, בעת שהיה בתיכון, החל לעבוד במספרה משלו. קומו עבד כספר עד 1933.
הקריירה המוזיקלית של קומו החלה כאשר הוא החל לעבוד כזמר בתזמורת של "Freddie Carlone's band" ולאחר מכן בתזמורת "Ted Weems Orchestra". ב-1943, חתם קומו על חוזה עם חברת התקליטים RCA Victor. עוד באותה השנה הקליט קומו את האלבום הראשון שלו "Goodbye Sue".
קומו מת בשנתו ב-12 במאי 2001 בביתו שבעיירה יופיטר אינלט קולוני בפלורידה, שישה ימים לפני יום הולדתו ה-89. במהלך השנתיים האחרונות של חייו סבל קומו, לפי טענתו, מסימפטומים של מחלת אלצהיימר. טקס האשכבה לזכרו התקיים בכנסייה הקתולית סנט אדוארדס בפאלם ביץ', פלורידה. פרי ואשתו רוזלה קבורים בבית הקברות "Riverside Memorial Park" במחוז פאלם ביץ' שבפלורידה.
גביע ליליאן
גביע ליליאן היה טורניר כדורגל ישראלי שהתקיים בין עונת לעונת, וכלל את ארבע הקבוצות שסיימו במקומות הראשונים בליגה הבכירה בעונה החולפת.
היסטוריה
גביע ליליאן נקרא על שמו של גזבר ההתאחדות לכדורגל בישראל, יהודה ליליאן, שנפטר בפברואר 1982.
הטורניר שוחק במשך שמונה עונות בלבד, ובוטל לאחר הטורניר של עונת, עקב חוסר התעניינות ציבורית במפעל, וכן עקב הרצון לקיים יותר משחקים ממפעל גביע הטוטו בשלבי טרום העונה.
הזוכה הראשונה בתואר הייתה מכבי נתניה, שניצחה את הפועל באר שבע בתוצאה 1-3. היא השלימה זכייה שנייה ברציפות שנה אחר כך. מכבי תל אביב, שזכתה בתואר פעמיים ברציפות ב- וב-, מחזיקה בשיא הזכיות בטורניר במשותף עם נתניה.
הזוכה האחרונה בתואר הייתה הפועל פתח תקווה שניצחה ב- את בית"ר תל אביב בתוצאה 2-4.
שיטה
השיטה בה נוהל הטורניר התחלפה מספר פעמים בין שיטת בית מוקדם בו כל הקבוצות התמודדו ביניהן פעם אחת, ולאחר מכן משחק על המקום השלישי ומשחק גמר, לבין שיטת נוק-אאוט בשני ימי משחקים. העונה האחרונה של הטורניר היא היחידה בה לא התקיים משחק על המקום השלישי.
החי בארגנטינה
הפאונה של ארגנטינה כוללת מגוון מינים של בעלי חיים ממוצא נאוטרופי, אף שחלקם עברו מאמריקה הצפונית עם ההחלפה האמריקאית הגדולה. זוהי מדינה גדולה בעלת אחד המגוונים הביולוגים הגדולים בעולם כשאלה מתרחשים במספר גדול של ביומות וסביבות מחיה שונות ב-15 אזורים יבשתיים, 2 אזורים ימיים (חוף האוקיינוס השקט וחוף האוקיינוס האטלנטי) וחבל של האזור האנטארקטי (כמו באיי פוקלנד), בין האקלים הטרופי עד לאקלים הקוטב הדרומי. המדינה מכילה מגוון מינים עם שיא של מספר צמחים ובעלי חיים:
סביבת ארגנטינה מכילה גם פארקים לאומיים ושמורות טבע רבות (מעל 35) במגוון אזורים ביולוגיים.
ואולם השפעת האדם על נופי ארגנטינה גרמה להיעלמות אזורים רבים והכחדת חיות רבות. כיום רבע מבעלי החיים בארגנטינה מצויים בסכנת הכחדה כשיערות רבים נכרתים, נהרות מזוהמים וערבות מבוראים לשימוש חקלאי. אפילו הקרחונים של פטגוניה והרי האנדים נפגעים מההתחממות הגלובלית ובנוסף הגעת מינים פולשים כמו בונה קנדי, עופות שונים וחתולים או כלבים פוגעים בפאונה הטבעית. לפי "מדד שלמות נוף היער" או "FLII" ארגנטינה עומדת על דירוג 7.21 והיא נמצאת במקום ה-47 מתוך 172 מדינות.
הפאונה
מבין היונקים הבולטים לאורך ארגנטינה ישנם את טורפים כמו הפומה והיגואר - טורפי-העל בארגנטינה לצד שאר חתוליים, לוטרה ענקית ולוטרה דרום אמריקאית וכמה כלביים כמו זאב היער, זאב הרעמה ושועלים מקומיים. ישנם גם מיני סמוריים כמו גריזון או טאירה, חוטמנים ובואשיים. לחופי האוקיינוס נמצאים מושבות של דובי ים, אריות ים ואף פילי ים. מבין הפרסתנים נמצאים הגואנקו והויקוניה, קרוביה של הלמה לצד טפיריים, פקאריים, אייל הביצות, הפודו הקטן ואייל האנדים. ביערות נמצאים מיני פרימטים כמו קפוצ'ין, קוף סנאי ומורוקי דרומי ולצידם שלל מכרסמים ביניהם הקפיברה הענקית, אופוסומיים ודלשינאים מקומיים. יונקים נוספים כוללים עטלפים כמו זיזפיים, תחש נהרות וכמה דולפיני נהרות ובימים ישנם לווייתנים גדולים המגיעים להתרבות בחופים, מספר פוקניים או הקטלן.
עופות רבים חיים בארגנטינה ביניהם כמה מיני פלמינגו החיים במורדות האנדים, דורסים שונים כמו ההרפיה החזקה, קונדור האנדים שהוא מהגבוהים שבעופות אמריקה לצד היאבירו וננדו מצוי, הכבד שבעופות היבשת. ביערות נמצאים תוכים שונים, טוקניים, פרושיים וטנגריים, יוניים, שלווים אמריקאיים והוקיים, קוליבריים, טינמיים וקמיקיים. סביב האגמים ישנם כמה טבלניים, ברווזיים וכמה אווזים, ברבור שחור צוואר וברבור קוסקורובה. חלק מהעופות הימיים מצויים סביב ארץ האש והאיים הסוב-אנטאקטיים כמו שחפית האינקה ועוד שחפיתיים, קורמורניים שונים, שקנאי פרואני, אלבטרוסיים, יסעור ענק, חמסניים וכמה פינגווינים כמו פינגווין מלכותי.
מבין הזוחלים ישנם סביב האזורים הצפוניים והלחים יחסית מיני צבים שונים כמו צב הלוטרה וצב אראו, קיימנים, לטאות שונות ביניהם טגו ארגנטינאי ואיגואניים שונים ונחשים שונים עד לגודל של אנקונדה כהה, הכבד שבנחשים במשקל 200 ק"ג. ישנם גם דו-חיים רבים חיים בצפון ארגנטינה ביניהם קרפדות, אילניתיים, דנדרובטיים, צפרדע הפקמן, תלמטוביים וקרפדות חדק.
מיימי ארגנטינה הם ביתם של דגים שונים שוכני מים מתוקים כמו שפמנונאים גדולים כמו פיראיבה ושפמנון זהוב, הארפאימה, חריתאים שונים כמו הפיראניה, כמה אמנוניים וגמבוזאים. ישנם גם טריגוני נהרות ואף כריש שורי השוחים במעלה הנהר. האדם הפיץ גם דגי לא טבעיים בארגנטינה, למשל אלתית גמלונית. לאורך החופים ישנם דגים רבים מהאזור הטרופי עד לדרום ארגנטינה שבו הם דומים לדגים השוכנים באנטארקטיקה, ביניהם מסריים כמו פוגוניאס קרומיס, הדג דיסוסטיצ'וס אלגינאידס, מספר גדול של סרדיניים, קולייסיים, צינוניים, אזרינופסידיים, כרישים וטחנאים. בימים הקוטביים נפוצים הקריל שופע המפרנס בתורו לווייתנים גדולים.
מרידות השיעים בעיראק (1935–1936)
מרידות השיעים בעיראק היה מרד של תושבים שיעים בבית המלוכה העיראקי, שהתקיים במאי 1935. המרד מוקד באזור הפרת כנגד השלטון הסוני בממלכה לאחר שהתושבים השיעים חשו כי הם לא מיוצגים מספיק בשלטון. המפקד העיראקי שמונה להגיב למרד היה בכר סדקי.
המרד לא היווה איום משמעותי על עצם השלטון העיראקי, מאחר שבוצע על ידי מספר שבטים שונים ומבודלים. המרד הסתיים לאחר כשנה עם מאות הרוגים שיעים, וכ-90 הרוגים לצבא העיראקי.
מהלך המרד
ההתקוממות החלה ב-6 במאי. חיל האוויר העיראקי החל להפציץ את אזור המורדים ב-11 במאי. ב-13 במאי הצטרפו שבטים נוספים ללחימה. בסוף מאי דוכא מרבית המרד. התקוממויות מעטות המשיכו עד 1936.
אלכסנדרה גרסימניה
אלכסנדרה ויקטראונה גרסימניה (בבלארוסית: Аляксандра Віктараўна Герасіменя; נולדה ב-31 בדצמבר 1985) היא שחיינית בלארוסית, סגנית אלופה אולימפית (לונדון 2012) במשחים ל-50 מטר חופשי ול-100 מטר חופשי, זוכת מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) במשחה ל-50 מטר חופשי, אלופת העולם (שנגחאי 2011) במשחה ל-100 מטר חופשי, אלופת עולם (בריכת 25 מטר) (איסטנבול 2012) במשחה ל-50 מטר חופשי, אלופת אירופה (בודפשט 2010) במשחה ל-50 מטר גב ו-3 פעמים ברציפות אלופת האוניברסיאדה (בלגרד 2009, שנג'ן 2011 וקאזאן 2013) במשחה ל-50 מטר חופשי.
2002
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה ברייקה, קרואטיה בדצמבר אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.74 שניות ובמשחה שליחות 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:39.03 דקות.
השעייה בשל אימרוץ
בשנת 2003 קיבלה גרסימניה השעייה לשנתיים מהשתתפות בתחרויות לאחר שנימצאה חיובית לשימוש באימרוץ (Norandrosterone).
2005
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בטרייסטה, איטליה בדצמבר אותה שנה היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר גב 27.59 שניות.
2006
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2006 היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.72 שניות.
סגנית אלופת העולם
באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה במרץ 2007 זכתה גרסימניה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.46 שניות, אחרי לילה ואזירי מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 28.16 שניות ולפני טיילה זימר מאוסטרליה (28.50 שניות). בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 28.38 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.28 שניות, במקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.39 שניות ובמקום תשיעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:42.92 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 54.90 שניות.
באוניברסיאדה שנערכה בבנגקוק, תאילנד באוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.01 שניות, אחרי בריטה שטפן מגרמניה שקבעה שיא משחקים חדש של 24.87 שניות ובמשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.70 שניות, אחרי איה טרקאווה מיפן שקבעה שיא משחקים חדש של 28.61 שניות.
2008
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה גרסימניה במקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.31 שניות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 54.52 שניות ועלתה מהמקום ה-12.
אלופת האוניברסיאדה
באוניברסיאדה שנערכה בבלגרד בתחילת יולי 2009 זכתה גרסימניה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא משחקים חדש של 24.62 שניות, מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.79 שניות ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.32 שניות.
שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בסוף יולי היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.62 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא משחקים חדש של 27.65 שניות ועלתה ראשונה לשלב חצי הגמר, שבו שחתה תוצאה של 27.57 שניות, ועלתה רביעית למשחה הגמר. נוסף לכך, היא סיימה במקום 12 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.69 שניות ובמקום 16 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.51 שניות.
אלופת אירופה
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט בשנת 2010 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר גב בשיא אליפות חדש של 27.64 שניות ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.82 שניות, אחרי פרנצ'סקה הלסול מבריטניה (53.58 שניות) ולפני פמקה המסקרק מהולנד (54.12 שניות).
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בשנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה גרסימניה במדליית זהב ביחד עם יאנט אוטסן מדנמרק בתוצאה של 53.45 שניות, לפני ראנומי קרומווידג'ויו מהולנד (53.66 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.65 שניות במקום שישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.09 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 27.93 שניות ועלתה שנייה למשחה הגמר ובמקום 12 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.41 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 54.14 שניות.
סגנית אלופה אולימפית
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה גרסימניה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 24.28 שניות, אחרי ראנומי קרומווידג'ויו שקבעה שיא אולימפי חדש של 24.05 שניות ולפני מרליין פלדהויס מהולנד (24.39 שניות), כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא לאומי חדש של 24.45 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 53.38 שניות, אחרי ראנומי קרומווידג'ויו שקבעה שיא אולימפי חדש נוסף של 53.00 שניות ולפני טאנג הי מסין (53.44 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 13 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 3:40.67 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 53.85 שניות.
אלופת עולם (בריכת 25 מטר)
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול, טורקיה בדצמבר אותה שנה היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.64 שניות, לפני פרנצ'סקה הלסול (23.87 שניות) ויאנט אוטסן (24.00 שניות).
2013
גרסימניה לא השתתפה באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בהרנינג, דנמרק בדצמבר 2013 היא זכתה בשתימדליות ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.83 שניות, אחרי ראנומי קרומווידג'ויו מהולנד (23.36 שניות) ושרה שסטרם משוודיה (23.79 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי 52.34 שניות, אחרי ראנומי קרומווידג'ויו (51.78 שניות) ושרה שסטרם (51.99 שניות).
2014
באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט היא סיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.37 שניות ובמקום 11 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.20 שניות.
2015
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 סיימה גרסימניה במקום 15 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.68 שניות ובמקום 18 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.20 שניות.
מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה גרסימניה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 24.11 שניות, אחרי פרניל בלום מדנמרק (24.07 שניות) וסימון מנואל מארצות הברית (24.09 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 16 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.34 שניות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 54.25 שניות.
מדליית ארד באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2017 זכתה גרסימניה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר גב בשיא אירופה חדש חדש של 27.23 שניות, אחרי אטיין מדריוס מברזיל (27.14 שניות) ופו יואנהוי מסין (27.15 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.46 שניות.
פעילות ציבורית
בדצמבר 2022 דווח שנידונה ל-12 שנות מאסר בעקבות פעילותה הפוליטית והיותה ממובילי המאבק נגד תמיכת מדינתה בפלישה הרוסית לאוקראינה והתנגדותה למשטרו של הנשיא הרודן אלכסנדר לוקאשנקו. היא לא נמצאת במדינתה מאז 2020 ואיננה מתכוונת לחזור אליה, ולפיכך החרימו הרשויות את כל רכושה.
ג'ורג' וולינגטון
ג'ורג' וולינגטון (27 באוקטובר 1924 – 15 בפברואר 1993) היה פסנתרן ומלחין ג'אז אמריקאי.
נעוריו
וולינגטון נולד בשם ג'יאצ'ינטו פיגליה (מקורות אחרים טוענים כי הוטבל בשם "ג'ורג'יו" ) בסיציליה, ואז עבר לארצות הברית (ניו יורק) עם משפחתו בשנת 1925. אביו היה זמר אופרה והכיר לבנו את המוזיקה הקלאסית, אך וולינגטון האזין לג'אז לאחר ששמע את המוזיקה של הסקסופוניסט לסטר יאנג. הוא סיפר, כי קיבל את השם וולינגטון בתיכון: "אני אוהב ללבוש בגדים נוצצים [...] והילדים בשכונה היו אומרים 'היי, תסתכל על וולינגטון!" (ולינגטון- סוג של מגפי עור מגונדרים). הוא עזב את בית הספר בגיל 15 כדי לנגן בפסנתר בניו יורק.