cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אייזק אסימוב
ביוגרפיה
אסימוב ראה לראשונה חוברות מדע בדיוני בחנות של הוריו והחל לקרוא בהן. סיפורים החל לכתוב בעצמו בגיל 17 ומכר אותם למגזינים של מדע בדיוני, שהיו פופולריים מאוד אז. ג'ון ו. קמפבל, עורך הביטאון "Astounding Stories", זיהה את כישרונו הייחודי של הנער אסימוב, אימץ אותו והיווה לו מורה רוחני.
אסימוב נישא לגרטרוד בלוגרמן ב-26 ביולי 1942. לזוג נולדו שני ילדים: דוד (1951) ורובין (1955). הם התגרשו בשנת 1973 ואסימוב התחתן בשנית, באותה שנה, עם ג'נט ג'פסון.
במשך שנים רבות החשיב אסימוב את עצמו לאתאיסט, אף על פי שהסתייג מהביטוי מאחר שהרגיש שהאתאיזם מתאר את מה שהוא לא מאמין בו, במקום את מה שכן. מאוחר יותר מצא את הביטוי הומניסט כתיאור מתאים יותר.
אסימוב נפטר ב-6 באפריל 1992 כתוצאה מכשל בלב ובכליה שנגרם בין השאר כתוצאה ממחלת האיידס, שממנה נדבק דרך עירוי דם שקיבל במהלך ניתוח לב. העובדה שהיה חולה איידס נשמרה בסוד 10 שנים אחרי מותו והתגלתה רק בביוגרפיה שפרסמה אלמנתו, ג'נט אסימוב, "היו אלה חיים טובים".
יצירתו
ספר המדע הבדיוני הראשון שלו שפרסם היה "עד לכוכבים", ובו הוא ניבא כי התפתחות הטכנולוגיה עלולה להיעצר בגלל החשש ממלחמות. את ספריו הבאים כתב בקצב מסחרר, ולמעשה במשך כ-50 שנה, לא הפסיק לכתוב ועשה זאת גם בזמן חופשות ובעת נסיעות.
רבים מספריו מכילים רמיזות להיסטוריה האנושית, לצד מרכיב של עתידנות בניסיון כביכול לחזות את התפתחות האנושות בעתיד. ספריו כוללים מסעות בין גלקסיות, ותיאור המציאות בעוד עשרות אלפי שנים. ספריו נטולי החייזרים עוסקים גם בפסיכולוגיה האנושית, האם וכיצד יהיו שונים בני האדם העתידיים (במובן הפסיכולוגי).
בשנת 1941 חיבר אסימוב סיפור קצר בשם "שקיעה" (Nightfall), המבוסס על רעיון פשוט אך יוצא דופן. הוא מתאר עולם המקיף מערכת רב-שמשית ולכן לא מחשיך שם אלא בעת ליקוי חמה נדיר. ליקוי זה גורם למהפכות חברתיות. הסיפור זכה להצלחה גדולה ונבחר בשנת 1968 על ידי איגוד סופרי המדע הבדיוני של אמריקה כ"סיפור המדע הבדיוני הטוב ביותר בכל הזמנים". הסיפור תורגם לעברית והופיע במגזין פנטסיה 2000.
באנתולוגיה הקצרה שלו "שקיעה וסיפורים אחרים" כתב אסימוב: "כתיבת 'שקיעה' הייתה קו פרשת המים בקריירה המקצועית שלי. לפתע התייחסו אלי ברצינות, ועולם המדע הבדיוני נעשה מודע לקיומי. ברבות השנים, התברר כי כתבתי 'קלאסיקה'." הסיפור הורחב מאוחר יותר לכלל ספר באותו השם על ידי אסימוב עצמו ורוברט סילברברג, עוד סופר מדע בדיוני חשוב מדורו.
הסיפור הקצר האהוב ביותר על אסימוב עצמו נכתב בשנת 1956 בתוך אחר צהרים אחד, ואסימוב העיד שלא נאלץ לבצע כל עריכה בכתיבתו. מדובר בסיפור: "השאלה האחרונה" שהתפרסם אחר כך בקובץ הסיפורים "מחר כפול תשע". הסיפור דן ביכולתה של האנושות להתמודד עם תופעת האנטרופיה ולהתגבר עליה. הסיפור, כמו סיפורים נוספים של אסימוב, מתמקד במחשב-העל מולטיוואק.
העתיד על-פי אסימוב כולל את סיפורי הרובוטים הקצרים המתארים את העתיד הקרוב על כדור הארץ. אחריהם באה סדרת הרובוטים המתארת עולמות התיישבות של בני כדור הארץ כעבור אלפי שנים. מאוחר יותר באה סדרת האימפריה המתארת את השלטון האנושי ברחבי הגלקסיה. לבסוף באה סדרת המוסד המתארת את קץ האימפריה והחלפתה במוסד. שתי המצאות גדולות מפותחות ביקום אותו ברא: הרובוטים והפסיכוהיסטוריה.
הוא ניסח בין היתר את שלושת חוקי הרובוטיקה בספרו "אני, רובוט":
בספר "שמש עירומה" מצוטט החוק הראשון באופן מדויק יותר: "לא יעשה רובוט דבר אשר, למיטב ידיעתו, יפגע באדם, ולא יניח, ביודעין, שאדם ייפגע במחדל".
מאוחר יותר, ניסח אסימוב חוק נוסף (בספר "רובוטים ואימפריה", החוק מנוסח על ידי דמות רובוטית בשם דאניל אוליבאו") – "חוק האפס":
עם הוספת "חוק האפס" לקבוצת שלושת החוקים המקוריים, נוספת הסתייגות בסוף כל אחד מהחוקים, 1 עד 3, המבהירה כי על הרובוט לקיימים כל עוד הם אינם סותרים את "חוק האפס". בכך, עבור הרובוט הבודד, מעמידה רביעיית החוקים את שלומה של האנושות לא רק מעל לשלומו של הרובוט עצמו, אלא אף מעל לשלומו של האדם הבודד.
רשימת ספרים (חלקית)
אייזק אסימוב כתב יותר מ-500 ספרים, במגוון תחומים רחב ביותר, שכלל נושאים מכל הקטגוריות הראשיות לסיווג ספרים על פי שיטת דיואי (למעט פילוסופיה ופסיכולוגיה), אם כי רובם מז'אנר המדע הבדיוני. ספריו תורגמו לשפות רבות, גם לעברית. להלן ספריו שתורגמו לעברית:
מדע פופולרי
סדרת ספריית היקום, תורגמה לעברית בשנת 1989 בידי הוצאת לילך
הנצחה בישראל
רחוב על שמו של אייזק אסימוב קיים בירוחם.
זיגפריד מאירוביץ'
קורות חיים
נולד ב-1887 בכפר בשם דורבה (Durbe), במערב לטביה, אז עדיין חלק מהאימפריה הרוסית, לחופי הים הבלטי. אביו היה רופא יהודי, חיים מאירוביץ', אשר ב-1885, שנתיים לפני הולדת מאירוביץ' התנצר ושינה את שמו הפרטי להרמן, כדי להינשא לאמו של מאירוביץ', לטבית נוצרית בשם אנה פיילהולד. האם נפטרה 12 יום לאחר לידתו של מאירוביץ' והרך הנולד קיבל כשם נוסף לשמו המקורי גם את שמה של אמו אנה, כך ששמו המלא מעתה היה זיגפריד אנה מאירוביץ'.
בהיות מאירוביץ' בן ארבע אושפז אביו בבית חולים לחולי נפש, שם גם נפטר ב-1913 ומאירוביץ' גדל לאחר אשפוז אביו, בבית דודו, אחי אמו.
לאחר סיום בית ספר תיכון, מאירוביץ' למד תחילה במשך שנתיים בבית הספר לעסקים של ריגה. ב-1907 עבר ל, שם הוא סיים את לימודיו בכלכלה ועסקים ב-1911 ועבד כמורה לכלכלה ועסקים ולאחר מכן כבנקאי.
לקראת סיום הלימודים, ב-1910 מאירוביץ' נישא לאנה פיילהולד, קרובת משפחתו מצד אמו. נולדו להם שלושה ילדים. הצעיר שבהם, גונאר מאירוביץ' (1920–2007) נבחר לימים גם הוא לפרלמנט הלטבי (הסיימה החמישי), שהוקם לאחר התפרקות ברית המועצות. בן זה אף כיהן בתור השר הממונה על ענייני המדינות הבלטיות והנורדיות בממשלת ואלדיס בירקאוס.
מאירוביץ' עצמו התגרש ב-1924 ונישא בשנית, עוד באותה שנה לקריסטינה בקמן. הוא היה נשוי לה במשך כשנה בלבד, עד מותו בתאונת דרכים, בגיל 38. האלמנה בקמן התאבדה אף היא, כחצי שנה לאחר מותו.
קריירה פוליטית
באפריל 1917, עם תחילת הדמוקרטיזציה שבסמוך לאחר מהפכת פברואר הרוסית היה מאירוביץ' אחד משני ראשיה ומקימיה של מפלגה חדשה בלטביה, הנשלטת עדיין על ידי רוסיה. המפלגה החדשה הזו הייתה מפלגה שמרנית בשם "איחוד האיכרים הלטבי" והמנהיג האחר שלה היה קרליס אולמניס, שנועד להיות ראש ממשלתה הראשון של לטביה העצמאית. המפלגה החדשה זכתה מהר מאוד למספר גדל והולך של חברים והפכה תוך זמן קצר בלבד למפלגה החזקה ביותר בלטביה, עדיין תחת שלטון רוסיה.
בנובמבר 1917, כשהוקמה "המועצה הלאומית הזמנית הלטבית" היה מאירוביץ' בין חבריה וכעבור כשנה, כשהוקמה מחליפתה של זו, "המועצה העממית הלטבית" הוא היה חבר גם בה.
ב-18 בנובמבר 1918, שבוע בדיוק לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה ויום לאחר הקמתה הכריזה "המועצה העממית" החדשה, שהפכה לפרלמנט הזמני של לטביה על עצמאותה של לטביה משלטון רוסיה. בראש הממשלה הלטבית הזמנית שהוקמה למחרת הוצב אולמניס, כאשר מאירוביץ' מקבל את תפקיד שר החוץ.
מאירוביץ' כיהן בתפקיד שר החוץ הלטבי הראשון במשך למעלה מחמש שנים רצופות, עד 26 בינואר 1924, תחילה, במשך כשנתיים וחצי (19 בנובמבר 1918 - 19 ביוני 1921) תחת אולמניס, אחר כך כשנה וחצי (19 ביוני 1921 - 26 בינואר 1923) במקביל למילוי תפקידו החדש כראש ממשלת לטביה השני ובשנה החמישית, כחצי שנה (26 בינואר 1923 - 28 ביוני 1923) שוב כשר חוץ בלבד, הפעם תחת ראש הממשלה פולקס ואחר כך כחצי שנה (28 ביוני 1923 - 26 בינואר 1924) במקביל למילוי תפקיד ראש הממשלה בפעם השנייה.
הוא לא כיהן בממשלתו של ראש הממשלה הרביעי של לטביה, סמואלס, אך חזר לכהן כשר החוץ בממשלת סלמינס, מ-19 בדצמבר 1924 עד מותו בתאונת דרכים כעבור כשמונה חודשים, ב-22 באוגוסט 1925.
במקביל לתפקידיו הממשלתיים מאירוביץ' המשיך כל אותה עת לכהן גם כחבר "המועצה העממית" עד הבחירות הראשונות לאספה החוקתית ב-1920, אחר כך כחבר אותה אספה חוקתית עד לבחירות ב-1923 לסיימה הראשונה ולאחר מכן כחבר הסיימה הראשונה עד מותו ב-1925.
תכשיטים במקרא
תכשיטים מסוגים שונים הוזכרו במקרא, בשמם המקראי: "עֶדִי", "תפארת", ו"כלי תפארת".
החושן
החושן היה תכשיט פולחני אשר נמסר לכהן הגדול, מדור לדור.
אביזרים
התכשיטים נוצרו מחפצים שונים, חלקם שנמצאו בסביבה הטבעית וחלקם שהוכנו עבור בניית התכשיט. בהם:
וילי מסרשמיט
תולדות חייו
נולד בפרנקפורט על נהר המיין, בגיל 14 פגש את פרידריך הארט, שעסק בבניית דאונים, והדבר הובילו להתעניין בתעופה. בעת שהארט שירת בצבא במלחמת העולם הראשונה, המשיך מסרשמיט, שהיה צעיר ממנו, בפיתוח דגמי הדאונים שתכנן הארט. ב-1917 התגייס מסרשמיט עצמו לצבא. לאחר המלחמה למד מסרשמיט באוניברסיטה הטכנית של מינכן ועבד במקביל במפעל המטוסים שהקים הארט, "מפעלי מטוסים בוואריים" ((Bayerische Flugzeugwerke (BFW). ב-1921 הפכו השניים לשותפים, הפעילו בית ספר לטיסה וייצרו את המטוס הראשון שלהם ה-S-9. מטוס זה סבל מבעיית יציבות קשה באוויר. הכישלון הוביל לסכסוך בין השותפים ובשנת 1923 החליט מסרשמיט להקים חברה משלו באאוגסבורג.
מסרשמיט התמקד בתחילה בבניית מטוסים חד-כנפיים קלים מעץ, למטרות ספורטיביות. ב-1927 התמזגו חברתו של משסרשמיט ו-BFW. ב-1928 יצא את פס הייצור מטוס הנוסעים מסרשמיט M20 (נקרא גם BFW M.20), מטוס חד-כנפי, חד-מנועי להובלת עד 10 נוסעים, בעיצובו האישי של מסרשמיט. המטוס נועד לשימוש חברת לופטהנזה, שרכשה כמה יחידות. עד מהרה היו המטוסים מעורבים במספר תאונות אוויריות. אולם דגמים משופרים של המטוס שימשו את לופטהאנזה בקווים לשווייץ ולהולנד במהלך שנות ה-30.
עם הקמת משרד התעופה הוציא ארהרד מילך, מנכ"ל לופטהנזה לשעבר וראש החטיבה הצבאית של המשרד, מכרז על הקמת קו ייצור למפציץ טקטי חד-מושבי שיוכל לטוס במהירות מקסימלית של 400 קמ"ש, בגובה של 6,000 מטר במשך כ-20 דקות, עם שהיה כוללת באוויר של 90 דקות. המטוס נדרש להגיע לגובה הטיסה הנ"ל תוך 17 דקות ולגובה מקסימלי של 10,000 מטר. מסרשמיט זכה במכרז, כאשר כאב טיפוס ליישום הדרישות שימש המטוס הספורטיבי מסרשמיט Bf 108 "טייפון", בעל גוף המתכת. על פי מטוס זה תכנן מסרשמיט את ה-מסרשמיט Bf 109, מטוס הקרב העיקרי של חיל האוויר הגרמני במלחמת העולם השנייה. המטוס נופק החל מראשית 1935 וערך טיסת ראווה ראשונה בפתיחת אולימפיאדת ברלין (1936). בסך הכל יוצרו למעלה מ-33,000 יחידות של BF-109, כמעט יותר מכל מטוס קרב אחר בהיסטוריה (השיא שמור לאיליושין Il-2 הרוסי, עם כ-36,000 יחידות).
בניגוד למפעלי יונקרס שהולאמו על ידי משרד התעופה של הרייך, נותר מסרשמיט עצמאי, וקשר קשרים עם אנשי מפתח בצמרת המפלגה הנאצית כארהרד מילך, הרמן גרינג, רודולף הס ואלברט שפר, שסייעו לו לקבל עוד ועוד הזמנות. ב-1936 זכה מסרשמיט במכרז לאספקת מטוס קרב דו-מנועי רב-שימושי מסרשמיט Bf 110, ששירת במהלך כל המלחמה. מפעלי מסרשמיט ייצרו למעלה מ-6,000 יחידות ממטוס זה.
ב-11 ביולי 1938 נוסדה חברת מסרשמיט AG כחברה עצמאית. וילי מסרשמיט מונה ליו"ר הדירקטוריון ומנהל בפועל. לאחר תאריך זה, כל המטוסים צוינו באותיות ME (האותיות הראשונות בשם "מסרשמיט") במקום BF (שציין "Bayerische Flugzeugwerke", המפעל הבווארי למטוסים). באותה שנה העניק לו אדולף היטלר את "פרס גרמניה למדע ואמנות" (Deutscher Nationalpreis für Kunst und Wissenschaft), "פרס נובל הגרמני" אותו חלק עם ארנסט היינקל. מסרשמיט עצמו הפסיק לשמש בשלב זה כמתכנן. על מנת לעמוד בקצב הייצור הנדרש ולצמצם עלויות, עשה מסרשמיט שימוש בעובדי כפייה, אסירי מחנות ריכוז ושבויי מלחמה, שהועבדו בתת-תנאים ועד אפיסת כוחות.
בתום המלחמה נאסר מסרשמיט ונשפט על ידי בית משפט לדה-נאציפיקציה בשל העסקת עובדי כפייה ושיתוף פעולה עם הנאצים. הוא שוחרר ב-1952 ושב לתפקידו בראשות החברה. כיוון שלפי תנאי הכניעה נאסר על גרמניה לפתח מטוסים, מיקד מסרשמיט את פעילות החברה בייצור ופיתוח מכונות תפירה, בתים טרומיים ומכונית מיקרו מסרשמיט KR175. מסרשמיט פנה לשווקים חדשים ופיתח את מטוס האימון הסילוני המתקדם היספנו HA-200 עבור חיל האוויר של ספרד (טיסת הבכורה שלו התקיימה ב-1955). בראשית שנות ה-60 סייע לתעשייה האווירית של מצרים לתכנן את מטוס הקרב העל קולי חלואן HA-300, יחד עם צוות שמנה מהנדסים גרמניים רבים, בהם קורט טאנק. האב-טיפוס ביצע טיסת ניסוי ראשונה ב-7 במאי 1964, אך לאחר מלחמת ששת הימים נזנח הפרויקט.
ב-1971 פרש מסרשמיט מהנהלת החברה, לאחר שזו מוזגה עם בולקוב ב-1968, ושנה לאחר מכן עם עסקי התעופה של בלום אונד פוס. הוא נפטר במינכן שבע שנים מאוחר יותר.
אגוסטין דלגאדו
אגוסטין חאבייר דלגאדו צ'אלה (בספרדית: Agustín Javier Delgado Chalá; נולד ב-23 בדצמבר 1974) הוא כדורגלן עבר אקוודורי ששיחק בעמדת החלוץ.
דלגאדו שיחק לאורך הקריירה בליגות הבכירות באקוודור, שם זכה בשלוש אליפויות במדי שלוש קבוצות שונות וכן זכה להניף את גביע ליברטדורס, במקסיקו שם זכה באליפות עם אוניברסידד נסיונל ואף קטף פעם אחת את תואר מלך השערים, ובאנגליה שם שיחק במדי סאות'המפטון. דלגאדו מוביל את טבלת מלך השערים בכל הזמנים של נבחרת אקוודור, עם 31 שערים ב-71 הופעות בינלאומיות. הוא ייצג את הנבחרת, בין היתר, בארבעה טורנירי קופה אמריקה ובשני טורנירי מונדיאל.
קריירת משחק
דלגאדו החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של אספולי ב-1988. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת בליגת המשנה בעונת, כשהיה בן 17 בלבד. דלגאדו הפגין כישרון רב שאף זיכה אותו בזימונים לנבחרות הצעירות בארצו, ועד מהרה עבר לאחת מהקבוצות הבכירות באקוודור, ברצלונה ספורטינג קלוב, אליה הצטרף לקראת עונת. כבר בעונת הבכורה שלו בברצלונה הרשים דלגאדו עם 13 שערים, שהקנו לקבוצתו את המקום השני בתום העונה. עונה אחר כך סיימה הקבוצה במקום השלישי הסופי, ודלגאדו סיים את העונה עם מאזן דומה של 12 כיבושים.
לקראת עונת ובתום שתי עונות בברצלונה, עבר דלגאדו לקלוב דפורטיבו אל נסיונל. בעונתו השנייה בקבוצה, עונת, זכה דלגאדו עם קבוצתו באליפות אקוודור, תוך שהוא מוביל את טבלת כובשי המועדון עם 19 שערים. לקראת עונת, מיד לאחר הזכייה בתואר, חזר דלגאדו לברצלונה, שם המשיך את רצף ההצלחות עם זכייה שנייה ברציפות עבורו באליפות. דלגאדו כבש 12 שערי ליגה, והשלים כמות דו-ספרתית של שערי ליגה בכל אחת מחמש עונותיו בליגה הבכירה. גם בגביע ליברטדורס הרשים דלגאדו עם חמישה שערים בשמונה משחקים, כולל שערים חשובים בשלבי שמינית הגמר ורבע הגמר. הוא העפיל עם קבוצתו לחצי הגמר, אך בטרם שוחק שלב זה עבר דלגאדו לקרוס אסול מליגת העל המקסיקנית.
לאחר קדנציה קצרה שכללה שמונה הופעות ליגה בלבד, הצטרף דלגאדו לאלופה ולזוכה הטרייה בליגת האלופות של CONCACAF, נקקסה. בזכות הזכייה השתתף דלגאדו עם הקבוצה באליפות העולם לקבוצות כדורגל 2000, שם כבש בשלב הבתים מול סאות' מלבורן האוסטרלית בשלב הבתים. במשחק על המקום השלישי פגשה נקקסה את ריאל מדריד, והדהימה אותה עם ניצחון 4-3 בדו-קרב בעיטות עונשין. דלגאדו היה מדמויות המפתח במשחק, לאחר שכבש את השער שקבע את תוצאת המשחק, 1-1, בדקה ה-58, וכן כבש את הפנדל האחרון של קבוצתו בדו-קרב. בסך הכול לבש דלגאדו את מדי המועדון במשך כשנתיים וחצי, במהלכן זכה בתואר מלך השערים של טורניר וראנו 2000 עם 14 כיבושים. עונת (אינביירנו 1999/וראנו 2000) הייתה הפורייה בקריירה של דלגאדו, והוא סיים אותה עם 25 כיבושים ב-29 הופעות.
בסוף שנת 2001, במהלך חלון ההעברות בעונת של הפרמייר ליג, היה דלגאדו לאקוודורי הראשון בליגה האנגלית כשחתם במדיה של סאות'המפטון תחת המאמן גורדון סטראכן. ההעברה, שהוערכה בכ-3.5 מיליון ליש"ט, נבעה בין היתר מיכולתו של דלגאדו במוקדמות מונדיאל 2002, שם כבש תשעה שערים במדי . על אף הציפיות הגבוהות, דלגאדו לא הצליח להשתלב בליגה האנגלית. הוא התמודד עם פציעה טורדנית מאז הגעתו לקבוצה, ועד לתום העונה ערך הופעה אחת בלבד, כמחליף בהפסדה של סאות'המפטון 3-1 למנצ'סטר יונייטד בינואר 2002.
בקיץ שהגיע בתום העונה, שיחקה אקוודור בטורניר מונדיאל 2002, שהיה הראשון בתולדותיה. בעקבות היכולת הגבוהה של דלגאדו במדי הנבחרת, הופעל עליו לחץ רב לשחק בטורניר על אף הפציעה ממנה סבל, ודלגאדו השתכנע ועלה לשחק עם משככי כאבים חזקים. עם חזרתו לסאות'המפטון התברר כי עלתה חומרת הפציעה, והפכה לכרונית, מה שלמעשה חיסל את סיכוייו לתפוס את המקום בהרכב הקבוצה. הוא ערך שש הופעות ליגה בלבד במהלך העונה, מתוכן שתיים בהרכב. הראשונה שבהן הייתה מול ארסנל ב-23 בנובמבר 2002, ובה כבש דלגאדו את שער הליגה היחיד שלו בנדי סאות'המפטון, שער הניצחון במשחק שהסתיים ב-3-2. מעבר ליכולת הירודה והפציעות הטורדניות, הכעיס דלגאדו את סטראכן בכך שסירב ללמוד אנגלית ופגע עוד יותר בסיכויי השתלבותו. סטראכן, שהרגיש כי השחקן הוא נטל על המועדון, נשאל בראיון על תוכניותיו לעתיד בנוגע לדלגאדו, והשיב כי "יש לי דברים חשובים יותר לחשוב עליהם. במקרר מחכה לי יוגורט שתאריך תפוגתו היום, ואני חייב לאכול אותו. זו משימה חשובה יותר כרגע מאשר דלגאדו". במרץ 2004 שוחרר דלגאדו מהקבוצה לאחר כשנתיים בהן כבש שער ליגה אחד בלבד ב-11 הופעות.
לאחר התקופה הקשה בסאות'המפטן, חזר דלגאדו למולדתו אקוודור וחתם במדיה של סוסיאדד דפורטיבה אאוקס, שהובילה אז את הטבלה, בין היתר בזכות הופעותיהם של הבינלאומיים רנה היגיטה וגוסטבו פיגרואה. דלגאדו רשם חצי עונה מרשימה במדי הקבוצה, במדיה הפגין חזרה לכושרו מלפני המעבר לאירופה עם שבעה שערי ליגה ב-13 הופעות. באוגוסט 2004, במהלכו של טורניר האפרטורה בליגה המקסיקנית, הצטרף דלגאדו לאוניברסידד נסיונל. הוא הספיק לכבוש שער ליגה אחד בשבע הופעות, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות מקסיקו החמישית בתולדותיה. הייתה זו זכייה ראשונה של דלגאדו באליפות מחוץ למולדתו.
לקראת עונת באקוודור, חזר דלגאדו לקדנציה שלישית בברצלונה. דלגאדו שיתף פעולה בחוד ההתקפה עם איוון קאביידס, ובנוסף לשחקנים בינלאומיים בכירים נוספים הרכיבה הקבוצה סגל מרשים שיועד להוביל את הליגה ולזכות באליפות. דלגאדו אכן פתח את העונה היטב, אך בהמשך נחלש כמו כל הקבוצה שסיימה את העונה בשיפולי הצמרת, במקום השישי בלבד. נשיא הקבוצה, איזידורו רומרו קארבו, האשים את דלגאדו בכך שלא השקיע מספיק על אף היותו בעל המשכורת הגבוהה בקבוצה. דיווחים נוספים על בילויים במועדוני לילה בהם נטל חלק דלגאדו יחד עם חבריו לקבוצה ולנבחרת, וולטר איובי ואדווין וייאפוארטה, הובילו לסיום דרכו של דלגאדו בקבוצה בתום עונה בלבד.
לקראת עונת הצטרף דלגאדו לקבוצת ליגה דה קיטו. עונת הבכורה של דלגאדו בקבוצה התנהלה היטב, כשהוא מפגין יכולת גבוהה וכובש 12 שערי ליגה ב-31 הופעות בדרך למקום השלישי בתום העונה, ואף מסייע לקבוצתו להפתיע ולהעפיל לרבע גמר גביע ליברטדורס, טורניר בו כבש חמישה שערים ב-11 הופעות וסיים בו, במשותף, כמלך השערים. המפנה השלילי חל ב-17 בדצמבר 2006, במחזור הנעילה של העונה. דלגאדו וקבוצתו אירחו למפגש טעון את ברצלונה, ובדקות הסיום התפתחה קטטה אלימה על כר הדשא, שהחלה בהתנגשות בין דלגאדו לבין שומרו, ויקטור מונטויה. דלגאדו תקף את מונטויה שלטענתו בעט בו בברכו הפצועה. התאחדות הכדורגל האקוודורית נקטה באמצעים חמורים כנגד המעורבים בקטטה, ומי שספג את העונש הכבד ביותר היה דלגאדו, שהורחק לשנה מהמגרשים.
בינואר 2007, כחודש לאחר המקרה, חתם דלגאדו בניו יורק רד בולס בניסיון להמשיך את קריירת המשחק ב-MLS. עם זאת, פיפ"א חסמה את המעבר בכך שהרחיבה את ההרחקה שנגזרה על דלגאדו להרחקה בינלאומית. ביולי 2007, לאחר ריצוי חצי שנת הרחקה, הומתק עונשו של דלגאדו שחזר לשחק בשורות ליגה דה קיטו. עד לתום העונה כבש דלגאדו שישה שערי ליגה בעשרים הופעות, וזכה עם קבוצתו באליפות אקוודור השלישית בקריירה שלו, עם שלוש קבוצות שונות. עונה אחר כך, בעונת, זכה דלגאדו עם קבוצתו בגביע ליברטדורס, לאחר ניצחון בגמר הכפול על פלומיננסה הברזילאית. דלגאדו שותף רק כמחליף על ידי המאמן הארגנטינאי אדגרדו באוסה, וזכה לשמונה דקות משחק בניצחון הביתי 4-2. במשחק הגומלין, בו ניצחה ליגה דה קיטו בפנדלים, דלגאדו לא שותף.
במהלך עונת הצטרף דלגאדו לאמלק, במדיה רשם שמונה הופעות ליגה עד לתום העונה, אותה סיימה הקבוצה במקום השלישי בטבלה. דלגאדו לא כבש במדיה כלל. עונה אחר כך הצטרף לקלוב דפורטיבו ואייה דל צ'וטה מעיר הולדתו כשחקן ומנהל ספורטיבי. הוא סייע לקבוצה להעפילה כבר באותה העונה לליגת המשנה. בפברואר 2011, טרם פתיחת עונת בליגת המשנה, הודיע דלגאדו על פרישה ממשחק פעיל בגיל 37.
נבחרת אקוודור
דלגאדו החל את דרכו בנבחרת אקוודור ב-17 באוגוסט 1994, בהפסד החוץ 2-0 ל במשחק ידידות.
עד לשלהי שנת 1996 ערך דלגאדו שלוש הופעות בלבד במדי הנבחרת, אך אז החל להשתלב באופן סדיר בהרכבה של אקוודור. ב-4 באוקטובר 1996 כבש את שעריו הראשונים במדי הנבחרת, כשהשלים צמד בניצחונה של אקוודור 2-1 על במשחק ידידות. הוא היה שותף לניסיון הנבחרת להעפיל ממוקדמות מונדיאל 1998, ללא הצלחה.
דלגאדו זומן על ידי פרנסיסקו מטוראנה לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 1997. דלגאדו, שלא שותף בתיקו המאופס מול במשחק הראשון, עלה בהרכב ושיחק מחצית אחת בניצחון 2-0 על, ושותף כמחליף לכעשר דקות בניצחון 2-1 על  שהבטיח לאקוודור את המקום הראשון בבית. דלגאדו לא שותף בהפסדה של אקוודור בפנדלים ל ברבע הגמר.
לאחר כשנתיים ללא הופעה בינלאומית, חזר דלגאדו לסגל הנבחרת ואף זומן על ידי המאמן קרלוס סביליה לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 1999. דלגאדו פתח ושיחק מחצית אחת בהפסד 3-1 לארגנטינה במשחק הראשון. במשחק השני, בו נוצחה אקוודור 2-1 על ידי, עלה דלגאדו מהספסל בדקה ה-65, ולא שותף בהפסד 2-1 ל שנעל טורניר עגום של אקוודור, ללא נקודות.
כחצי שנה לאחר טורניר הקופה, החלו מוקדמות מונדיאל 2002. אקוודור, תחת המאמן הרנן דריו גומס, הפגינה יכולת מרשימה וסיימה את הטורניר במקום השני בבית, תוך שהיא מקדימה את. דלגאדו היה לכוכב הגדול של הנבחרת במוקדמות, כששותף ב-16 מתוך 18 משחקים והיה למלך השערים של הבית הדרום אמריקאי עם תשעה שערים (במשותף עם הרנן קרספו הארגנטינאי). בזכות היכולת המרשימה, הבטיחה אקוודור העפלה ראשונה בתולדותיה לטורניר המונדיאל. בתווך, השתתפה הנבחרת של גומס בקופה אמריקה 2001. בניגוד לשני הטורנירים הקודמים, הפעם היה דלגאדו לשחקן הרכב קבוע ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של אקוודור בטורניר. אקוודור פתחה עם הפסדים של 4-1 לצ'ילה ו-1-0 לקולומביה, וגם ניצחון 4-0 על עם צמד של דלגאדו לא הספיקו לה על מנת לעלות שלב.
דלגאדו, הכוכב הגדול של טורניר המוקדמות, זומן לסגל של גומס לקראת מונדיאל 2002 בקוריאה הדרומית וביפן. על אף שהגיע בכשירות חלקית בלבד לטורניר, עלה דלגאדו בהרכב ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של אקוודור בטורניר. במשחק הראשון הפסידה אקוודור 2-0 ל. במשחק השני פגשה אקוודור את מקסיקו, וכבר בדקה החמישית כבש דלגאדו בנגיחה את שערה הראשון של אקוודור בתולדותיה בגביע העולם. בהמשך הפכה מקסיקו את התוצאה וניצחה 2-1. במשחק השלישי והאחרון גברה אקוודור 1-0 על, וסיימה את דרכה בטורניר.
הטורניר האחרון של גומס כמאמן הנבחרת היה קופה אמריקה 2004, אליו זומן דלגאדו. היה זה טורניר הקופה הרביעי והאחרון שלו בקריירה. במשחק הראשון מול ארגנטינה עלה דלגאדו מהספסל במחצית, ואף השווה בדקה ה-62 את התוצאה ל-1-1, אלא שעד לסיום ספגה אקוודור חמישה שערים נוספים והובסה 6-1. במשחק השני עלה דלגאדו בהרכב בהפסד 2-1 לאורוגוואי, ושמר על מקומו גם בהפסד 2-1 למקסיקו, בו כבש את השער המצמק של נבחרתו. אקוודור הודחה בתום שלב הבתים ללא נקודות.
לאחר טורניר הקופה החלש, הוחלף גומס בלואיס פרננדו סוארס, שהשלים עם אקוודור העפלה שנייה ברציפות למונדיאל. אקוודור סיימה במקום השלישי בבית הדרום אמריקאי של מוקדמות מונדיאל 2006, אחרי ברזיל וארגנטינה. דלגאדו כבש חמישה שערים ב-11 הופעות בטורניר המוקדמות, ועם העפלתה של אקוודור למונדיאל הצהיר כי יהיה זה הטורניר שינעל את הקריירה הבינלאומית שלו.
דלגאדו זומן על ידי סוארס לסגל לקראת מונדיאל 2006 בגרמניה על תקן של חלוץ הרכב פותח. במשחק הפתיחה שלה בטורניר הדהימה אקוודור, עם דלגאדו בהרכב, את. בדקה השמונים קבע דלגאדו את תוצאת המשחק, 2-0, לאחר שהשלים התקפה מתפרצת כשגלגל פנימה מול רשת חשופה. במשחק השני שוב עלה דלגאדו בהרכב מול. בדקה ה-54 השתלט דלגאדו על כדור קשה בצד ימין של הרחבה, נתן לכדור לקפץ על הקרקע ומהאוויר בעט בעוצמה פנימה כדי לקבוע 2-0, בדרך לניצחון 3-0 בסיום. אקוודור, שהבטיחה את העפלתה ההיסטורית לשמינית הגמר, שמרה כוחות במשחק השלישי בו הובסה 3-0 על ידי המארחת, במשחק בו דלגאדו לא שותף. בשמינית הגמר פתח דלגאדו בהרכב ושיחק לאורך כל המשחק, כשאקוודור הפסידה 1-0 ל וסיימה את דרכה בטורניר.
בתום המונדיאל סיים דלגאדו את דרכו הבינלאומית. עם 31 שערים ב-71 הופעות, דלגאדו הוא מלך השערים בכל הזמנים של נבחרת אקוודור.
קים היון-ג'ונג
קים היון-ג'ונג (בהנגול: 김현중; בהנג'ה: 金賢重; נולד ב-6 ביוני 1986) הוא שחקן, זמר וראפר דרום קוריאני.
קורות חיים
קים היה מנהיג להקת הבנים הפופולרית SS501 ואייקון אופנה בולט בקוריאה הדרומית, הוא זכה לעיקר פרסומו בשל משחקו כיוון ג'י-הו, אחד מחברי ה-F4, בדרמה "בנים על פני פרחים" ו"נשיקה שובבה".
היון ג'ונג גם נבחר לקדם רשת קוסמטיקה בשם Tony Moly, רשת בעלת סניפים רבים ברחבי קוריאה ואסיה (בין היתר טאיוואן והונג קונג). החוזה שלו עם Tony Moly נגמר בספטמבר 2010, והוא נבחר להיות הנציג של The Face Shop. ב-28 ביוני 2010 הוכרז רשמית כי היון ג'ונג עזב את DSP Entertainment וחתם על חוזה עם KeyEast Entertainment.
בשנת 2011 פרץ היון ג'ונג בקריירת סולו עם האלבום והסינגל "Break Down". מאוחר יותר באותה שנה הוציא גם את המיני אלבום "Lucky" והסינגל "Lucky Guy" ובשנת 2013 הוציא אלבום.
נובחנית
נובחנית, מרמיטה נובחנית או נובחנית כלבית (שם מדעי: Cynomys) היא מכרסם מצוי בערבות העשב של צפון אמריקה. הנובחנית היא אחד מסנאיי הקרקע, ומצויה בארצות הברית (בעיקר ממערב לנהר המיסיסיפי), בקנדה ובמקסיקו (בעיקר בצפון המדינה).
מיון
קיימים חמישה מיני נובחנית:
מקור השם
שמה של הנובחנית בעברית (וכן באנגלית, Prairie dog "כלב ערבות") נובע מקריאת האזהרה שלה, אשר מזכירה נביחת כלב. השם באנגלית מוזכר ביומני משלחת לואיס וקלארק כבר בשנת 1804, לפיהם גילתה המשלחת "מושבה של החיה שהצרפתים מכנים "כלב הערבות". בשנת 1806 תיאר אותה לואיס בפירוט רב יותר, והתייחס אליה כ"סנאי נובח". שמה המדעי של הנובחנית, Cynomys, לקוח מיוונית ומשמעותו "עכבר-כלב". גודלן הממוצע של הנובחניות הוא בין 30 ל-40 ס"מ (אורך, כולל הזנב הקצר), ומשקלן נע בין 0.5 ל-1.5 קילוגרמים.
תזונה
הנובחניות הן בעיקר אוכלות-צמחים, אם כי לעיתים הן אוכלות חרקים. הן ניזונות בעיקר מעשבים ומזרעים קטנים. בחורף, נקבות בהריון או מניקות צורכות גם שלג, כתוספת מים לתזונתן. כמו כן, הנובחניות אוכלות גם שורשים, זרעים, פירות, וניצני פרחים.
סביבת מחיה ומחילות
הנובחניות מצויות באזורים הנתונים לתנאי מזג אוויר משתנים וקיצוניים. הטמפרטורות באזורי המחיה שלהן עשויות להגיע ל-38 מעלות צלזיוס בקיץ, ולתנאי קור של מינוס 37 מעלות צלזיוס בחורף. כמו כן קיימים באזורים אלה סיכונים כגון ברד כבד, סערות שלגים, שיטפונות, וכן בצורת ושריפות-עשב. לפיכך, למחילות של הנובחניות קיימת חשיבות רבה בהגנה עליהן ובשמירה על חום גופן. חומן של המחילות נשמר בין 5-10 מעלות צלזיוס בחורף, ובין 15-25 מעלות צלזיוס בקיץ. מערכות המחילות של הנובחניות מנתבות מי גשמים ונגר עילי אל שכבת מי התהום, מה שמונע סחף קרקעות ואובדן מים, ואף תורם לערבול חומרי הקרקע. מחקרים הראו כי עשבים אשר גדלים מעל לשטח בו פועלות נובחניות הם בעלי מאפיינים תזונתיים המועדפים על אוכלי עשב גדולים כגון ביזונים ואיילים.
המחילות הן באורך של 5-10 מטרים, ומגיעות לעומק של 2-3 מטרים. לכל מחילה קיימות מספר כניסות. לחלק מהכניסות שוליים מוגבהים והן משמשות לצורכי תצפית מפני טורפים. כשהן מתחבאות מפני טורפים הנובחניות משתמשות בחללים עמוקים פחות במחילה, בעוד שחללים המשמשים לגידול צאצאים נוטים להיות עמוקים יותר, כ-2 או 3 מטרים מתחת לפני הקרקע. הנקבות מגדלות את הצאצאים, מרפדות את חללי הגידול בקש ושומרות על האזורים העמוקים של המחילה, והזכרים עומדים על המשמר מפני טורפים. מושבת נובחניות עשויה לכלול כ-15 עד 26 משפחות. רוב המשפחות מורכבות מזכר בוגר אחד, שתיים עד שלוש נקבות בוגרות, וממספר זכרים ונקבות צעירים. הנקבות נשארות בקבוצת האם שלהן כל ימי חייהן, ולפיכך מהוות את מוקד היציבות של המשפחה. הזכרים עוזבים בבגרותם את הקבוצה ומזדווגים בקבוצות אחרות.
קריאות אזהרה מפני טורפים
הנובחניות מותאמות היטב להתמודדות עם טורפים. כשזקיף נובחנית מזהה טורף הוא מזהיר את שאר הנובחניות באמצעות קריאה צורמת. הנובחניות משתמשות במערכת תקשורת קולית מורכבת כדי להבחין בין סוגים מסוימים של טורפים. אף יש הטוענים כי קריאות הנובחנית עשויות להעיד על סוג הטורף, גודלו, ומהירותו, וכן כי ישנן גם קריאות שמשמשות לתיאור סכנות אחרות שאינן טורפים.
הבולטת ביותר, אולי, מבין קריאות הנובחנית היא הקריאה הטריטוריאלית של הזכר (בנובחנית שחורת-זנב), במהלכה הוא מותח את גופו ומניף את כפותיו הקדמיות באוויר תוך השמעת הקריאה. כאשר אחד עושה זאת, זה גורם לפרטים אחרים בסביבה לעשות כמותו.
חשיבות כמין-מפתח
הנובחנית נחשבת למין מפתח על ידי אקולוגים. היא הטרף העיקרי של מגוון טורפים בערבות כגון חמוס שחור-רגל, שועל מהיר, עיט זהוב, גירית אמריקאית, ועקב פרוגינוס. מינים אחרים, כגון חופמי ההרים וכוס המחילות, משתמשים במאורות הנובחנית כאתרי קינון. וכאמור, מינים שונים של אוכלי עשב הראו העדפה למרעה שצמח בשטח המחיה של הנובחניות. עם זאת, רבים עדיין רואים בנובחניות מין מזיק, בשל נטייתם לפגוע בגידולים חקלאיים בשטח המחיה שלהן.
La Luna (שיר)
La Luna (בעברית: הירח) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית בלינדה קרלייל, מתוך אלבום האולפן השלישי, Runaway Horses. השיר יצא לאור ב-4 בדצמבר 1989, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים וירג'ין רקורדס ו-MCA רקורדס. באירופה יצא השיר כסינגל בינואר 1989.
השיר הגיע למקום העשירי במצעד השירים שבשווייץ.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ריק נואלס ואלן שיפלי והופק על ידי נואלס גם כן. נואלס הפיק עבור קרלייל את מרבית אלבומיה, כדוגמת Heaven on Earth (1987) ו-Runaway Horses (1989). השיר הוא שיר בסגנון הפופ הלטיני, המשלב בתוכו גם את סגנון היורופופ והפופ רוק.
וידאו קליפ
נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפים שהועלו ליוטיוב עומד על כ-15 מיליון צפיות.
מוסטאי כרים
מוסטפא ספה אולי כרימוב (בבשקירית: Мостафа Сафа улы Кәримов; ברוסית: Мустафа́ Са́фич Кари́мов; 1919–2005), ידוע בעיקר בשם העט המקוצר מוסטאי כרים – סופר בשקירי סובייטי. זכה בפרסים ותוארי כבוד רבים, בהם המשורר העממי של הרפובליקה הסובייטית האוטונומית הבשקירית (1963), פרס ברית המועצות (1972), גיבור העמל הסוציאליסטי (1979), פרס לנין (1984). חבר המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות מ־1944.
ביוגרפיה
נולד ב־20 באוקטובר 1919 בכפר קליאשבו ליד צ'ישמי במחוז אופה (לימים בשקורטוסטן) במשפחת איכרים.
ב־1941 סיים את המכון הבשקירי לחינוך (לימים האוניברסיטה הבשקירית הממלכתית) בפקולטה ללשון וספרות. לאחר סיום הלימודים גויס לצבא האדום ונשלח לבית הספר לתקשורת במורום. במאי 1942, בדרגת סגן משנה נשלח להיות קצין תקשורת בחיל התותחנים. באוגוסט 1942 נפצע קשה והחלים חצי שנה בבתי חולים. לאחר ההחלמה שב לחזית בתפקיד כתב של עיתונים צבאיים בשפה הטטרית (הקרובה לבשקירית) "למען כבוד המולדת" (Ватан намусы өчен) ו"החייל הסובייטי" (Совет сугышчысы). ב־1944, בדרגת סגן, קיבל את עיטור מלחמת המולדת.
חבר אגודת הסופרים של ברית המועצות מ־1940.
מ־1951 עד 1962 כרים היה יושב ראש אגודת הסופרים של הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הבשקירית, מ־1962 עד 1984 – מזכיר אגודת הסופרים של הרפובליקה הסובייטית הרוסית. היה פעיל גם בחיים הציבוריים – השתתף בוועידות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, מ־1955 עד 1980 היה חבר המועצה העליונה של הרפובליקה הסובייטית הרוסית, חבר המועצה העליונה של הרפובליקה הסובייטית הרוסית. המשיך את הפעילות הציבורית גם לאחר קריסת ברית המועצות ב־1991 ושימש יועץ לנשיא בשקורטוסטן.
ספרו הידוע ביותר – הרומן האוטוביוגרפי "ילדות ארוכה־ארוכה" (Оҙон-оҙаҡ бала саҡ), שנלמד בתוכנית הלימודים בספרות בבתי ספר ממלכתיים בבשקורטוסטן, ועובד לסרט בשנת 2004.
כרים מת ב־21 בספטמבר 2005 מאוטם שריר הלב בבירת בשקורטוסטן אופה.
הנצחה
על שמו של כרים נקראים תיאטרון הנוער הלאומי של בשקורטוסטן ואחד הרחובות הראשיים באופה.
פסל בדמותו מוצב בבית הסתדרות העובדים באופה.
כוס כימית
כוס כימית היא כלי המשמש לערבוב, לאידוי, לחימום ולמדידת נוזלים. על פי רוב היא גלילית בצורתה ובעלת תחתית ישרה. רוב הכוסות הכימיות מצוידות בפייה, המאפשרת לרוקנן בקלות מתכולתן. נפח הכוס נע בין מיליליטרים בודדים למספר ליטרים.
היסטוריה
הכלי נכנס לשימוש בשנת 1453.
מבנה
הכוס הכימית נבדלת מבקבוקוני מעבדה ("קולבה") בכך שדפנותיה ישרות ואנכיות למשטח שעליו היא מונחת. יוצאת מכלל זה היא הכוס הכימית המכונה "כוס פיליפ".
חומר גלם
הכוסות הכימיות מיוצרות מזכוכית (כיום בעיקר מזכוכית בורוסיליקט), אך לעיתים גם מפלסטיק (בעיקר מפוליאתילן, פוליפרופילן, טפלון) וממתכות (פלדת אל-חלד, אלומיניום).
חורבת אדמות
החורבה שוכנת על מדרונותיה המזרחיים של רמת סירין, כשניים וחצי קילומטרים ממערב לנהר הירדן, וכקילומטר וחצי מצפון מערב לקיבוץ גשר. בסמוך לחורבה שופע המעיין "עין אדמה".
באתר נתגלו שרידיהם של מספר מבני ציבור גדולים, ובהם אבני גזית רבות. כמו כן, נמצאה בחורבה אבן משקוף מבזלת המעוטרת בתחריט של עוף דורס, המזכירה אבני משקוף נוספות שנתגלו בבתי כנסת קדומים באזור הגליל התחתון והגולן.
יש הסבורים כי שמה המקורי של החורבה שימר את שמה של העיירה התלמודית אידמה, ממנה הגיע רבי קירוס דאידמה הנזכר בתלמוד הירושלמי.
לקריאה נוספת
א' שילר, אריאל - כתב עת לידיעת ארץ ישראל, גיליון 52 - בתי כנסת בגליל ובגולן, תשמ"ז-1987, עמ' 66-65.
נימי דו-ימי
נִימִי דּוּ-יַמִּי (שם מדעי: Nemipterus randalli) הוא דג ממשפחת הנימיים שתפוצתו הטבעית באוקיינוס ההודי וים סוף, ולאחרונה היגר לים התיכון ומתפשט בו בקצב מהיר.
מאפיינים
נימי דו-ימי חי באזורים חוליים ובוציים בסמוך לקרקע בעומקים שבין 22–200 מטרים באזורי חיותו המקוריים ובים התיכון בעומקים של 30–80 מטרים. ניזון מרכיכות, דגיגים ושאר יצורים ימיים שמצליח ללקט מקרקעית הים. אורכו המקסימלי של הדג מגיע ל-25 ס"מ אולם נפוץ באורך 15 ס"מ. צבעו אדמדם, קצה חלקו העליון של סנפיר הזנב מאורך יותר מחלקו התחתון, ומסתיים במעין חוט דקיק וקצר.
נימי דו-ימי נצפה לראשונה בים התיכון של ישראל בשנת 2006, ובמפרץ איסכנדרון שבטורקיה בשנת 2008. הדג הגיע בהגירה לספסית, מים סוף דרך תעלת סואץ אל הים התיכון, וכיום הדג נפוץ ביותר בים התיכון, באזור הלבנט, ומהווה בו נציג יחיד למשפחת הנימיים. כיום הוא הדג הדומיננטי ביותר בדיג המכמורת בים התיכון של ישראל. ערכו המסחרי של הדג התגבר וכיום הפך לחלק בלתי נפרד מהדיג המסחרי. כיום הוא הדג הנתפס ביותר בדיג פיתיונות ספורטיבי בעומקים של 30 עד 83 מטר מול חופי ישראל של הים התיכון לאחר שדחק את המולית האדומה (ברבוניה) שהייתה נפוצה מאוד בעבר באזורי המחיה הנוכחיים של הנימי דו-ימי בים התיכון.
בשפה עממית הדג נקרא ג'רבידה אילתית, ברבון, ברבידה או סנפנים (ברבים).
חורבת אבצם
חורבת אבצם (ח'רבת בצום במקור) הוא אתר ארכאולוגי בבקעת יבנאל שבמזרח הגליל התחתון, בו נתגלו שרידי יישוב יהודי מתקופת המשנה והתלמוד. החוקר פר' חיים בן דוד הציע לזהות באתר זה את "בצעננים" המוזכרת בספר שופטים פרק ה'.
החורבה שוכנת בשיפוליה המערביים של בקעת יבנאל, למרגלות המושב שרונה, כקילומטר מצפון לחורבת עטוש וכשני קילומטרים מדרום מזרח לתל אדמי.
במרכז החורבה מבנה גדול המיוחס לשיח' בצום, וסביבו פזורות אבני פסיפס קדומות. כ-15 מטרים מעל למבנה הקבר ישנה מערכת של מחילות מסתור החצובות בצלע ההר, המזכירה מערכות מסתור דומות שנתגלו בהר ברניקי ובחורבת רומה.
בחורבה עצמה נתגלו אבני גזית מבזלת וכן מספר משקופים מעוטרים, כותרות ומזוזות האופייניים לבתי כנסת מתקופת התלמוד בגליל ובגולן.
גזה פאפ
גזה פאפ (במקור עד 1905 שעיה גרינברגר-Grünberger, בהונגרית: Pap Géza; אונגוואר, 9 בדצמבר 1883 – אחרי 1952) היה צייר וגרפיקאי שהציג רבות בתערוכות שונות, יהודי-הונגרי. אחד מאחיו היה השחקן לאיוש גארדוני.
ביוגרפיה
שעיה גרינברגר נולד במשפחה יהודית כבנם של מור גרינברגר (אונגוואר, 1842 – בודפשט, 11 ביולי 1910) בעל מלאכה בשוק של כיכר קלאוזאל (Klauzál tér piac) ושל פאני ברקוביץ'. שעיה נולד באונגוואר. לא ידוע מתי הגיעה המשפחה לבודפשט, אך כבר משנת 1888 נולדו בבודפשט אחיו מנישואיו השניים של אביו. בין השנים 1901–1903 למד במכללה לעיצוב תעשייתי. בשנת 1905, הגיש בקשה לשינוי השם. הוא לא השתמש בשם שעיה והוא נמצא רק בתעודה לשינוי השם וברישום נישואיו השני. ב-1911 כבר ביקר במושבת האמנים של באיה מארה ובאותה שנה בבודפשט, נשא לאישה את קורנליה בראון (1888–1914), שיננית שנפטרה כעבור שלוש שנות נישואים. כבר בגיל צעיר הוא הציג תערוכות במקומות החשובים ביותר בבודפשט בסלון הלאומי, והיכל האמנות וכן בבית האמנים, שם הציג תערוכת אוסף. הוא היה פוסט-אימפרסיוניסטי בציורי השמן שלו, ונטה יותר כלפי האקספרסיוניזם בגרפיקה שלו. באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20 שלט בעבודות הציור שלו גם השפעה של הציור הפרימיטיבי. אשתו הראשונה נפטרה ב-22 באוקטובר 1914 והובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
פאפ התגייס כחייל בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא היה מועמד לקורס קצינים ב-1915, אך בסתיו 1915 נפל בשבי הרוסי בחזית המזרחית. הוא היה חייל של גדוד הרגלים הראשון של בודפשט. נפילתו בשבי דווחה על ידי העיתון היומי אשט בפברואר 1916. הוא חזר הביתה לאחר שש שנים בשבי, בפברואר 1921, שעליו כתב "העולם" (Világ) שקיבל את "עיטור צלב קבוצה מסוג קארוי".
ביולי 1923 נשא האלמן גזה פאפ את ליוויה (לילי) קולבן, שאביה עמנואל קולבן היה אחד הכנרים המובילים בתזמורת בית האופרה המלכותי ההונגרי. נישואיו סוקרו גם על ידי העיתון אשט. במרץ של אותה השנה הציג תערוכה ב"בלוודר". בין השנים 1906–1940 הציג בקביעות בסלון הלאומי, מספר פעמים יחד עם אמני האגודה החדשה לאמנים (KUT), במסדרת זו הציג תערוכת אוסף ב-1929. הוא שרד את השואה. אחד מאחיו לאיוש גארדוני, מנישואיו השניים של אביו, שהיה שחקן ידוע בתקופתו, ניספה בבור (מחנה ריכוז) ב-1945 כעובד כפייה במסגרת שרות העבודה. באוקטובר 1945 הוא הופיע בתערוכת אמני המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית, ביולי 1946 בתערוכת האמנות מספר 1, ובינואר 1947 בתערוכת "שבועות האמנות ההונגרית", וכן במוזיאון ארנסט. בשנת 1952, יחד עם שני אחיו ואחרים, הופיע כנאשם במשפט פלילי בגין ניצול מט"ח, שבו זוכו למעשה כולם, כולל הוא. באותה תקופה הוא גר בבודפשט ברובע השמיני. אין שום ידיעה נוספת לגביו אחרי מועד זה.
ציפורי זיפים
ציפורי זיפים (שם מדעי: Dasyornithidae) היא משפחת ציפורי שיר החיות רק ביבשת אוסטרליה. במשפחה ישנו סוג יחיד - ציפור זיפים (Dasyornis) ובו 3 מינים. בעבר הן שויכו למשפחת אכנתיזיים או לפרדלוטיים, אך הועברו למשפחה נפרדת.
מינים אלה בינוניים באורך 17–27 סנטימטרים והם בעלי זנב ארוך ורגליים ארוכות והם מותאמים להליכה על הקרקע ולריצה. הנוצות חומות מחום אדמוני ועד לחום זית, והבטן והצוואר אפורים. המקור מחודד ומכוסה בתחילתו בזיפים קצרים, מהם קיבלה הציפור את שמה.
ציפורים אלה חיות בשיחים וביערות שבאזורי האקלים הים-תיכוני בדרומה של אוסטרליה, בדרום-מזרחה ובדרום-מערבה. הן חיות רוב הזמן בצמחייה הסבוכה ויוצאות ביום כשאין סכנה. רוב הזמן הן נמצאות על הקרקע ויעופו רק כאמצעי הימלטות אחרון. הן מנפנפות בזנבותיהם הגדולים בזמן שהן נעות ומחפשות זרעים, חרקים, עכבישים ותולעים.
דבורה הנביאה
דְּבוֹרָה, על פי המקרא, הייתה נביאה, והשופטת הרביעית ששפטה את ישראל בתקופת השופטים.
סיפורה מתואר ב ו. היא ידועה בעקבות שירת הניצחון על צבא יבין מלך כנען: "שירת דבורה".
מעין רוגל
ביוגרפיה
רוגל, בתם של נאוה רוגל ועורך דין גילעד רוגל, נולדה וגדלה בירושלים. היא נכדתו של נקדימון רוגל שהיה מבכירי רשות השידור. בוגרת בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה בירושלים. כבר בנעוריה עסקה רוגל בתחומי הרדיו והטלוויזיה ובכתיבה. רוגל השתתפה בסדנאות כתיבה שונות ולקחה חלק בתוכניות טלוויזיה בנושאי קולנוע ועיתונות ("זאפ לראשון", "פינג פונג") ושידרה ברדיו במסגרת התוכנית "בראש צעיר" ברשת א'.
דבורה הנביאה
דמותה
דבורה הנביאה השתייכה לשבט אפרים, ולפי התלמוד היא אחת משבע הנביאות הנזכרות בתנ"ך.
מעין רוגל
ביוגרפיה
עוד בילדותה החלה רוגל להתאמן בתחום אמנויות הלחימה עם דגש על אמנויות לחימה קוריאניות ואף הייתה חברת נבחרת ישראל בטאקוונדו טכני.
דבורה הנביאה
דמותה
לפי המתואר בספר שופטים, דבורה ישבה תחת תומר בין הרמה ובין בית אל ובני ישראל עלו אליה למשפט.
מעין רוגל
ביוגרפיה
בשנת 2015 יחד עם הוצאת הספר "יער", יצאה רוגל לדרך עצמאית כסופרת, והקימה את הוצאת הספרים "מרווחים", הוצאה עצמאית בה היא מוציאה את ספריה.
דבורה הנביאה
דמותה
לדעת רב, המובאת במדרש, זוהי תקופת שפוט השופטים שבזמנה התרחשו אירועי מגילת רות.
לכינויה "אשת לפידות" נתנו מספר פירושים: ייתכן שהיה זה שמו של בן-זוגה; ייתכן שבן-זוגה היה ברק, וברק היא מילה נרדפת ללפידות. פירוש אחר הוא שהייתה מכינה פתילות למשכן, ופירוש נוסף הוא שהייתה "אשת חיל, זריזה במעשיה כלפיד אש".
מעין רוגל
ביוגרפיה
נשואה ואם לילדה.
דבורה הנביאה
דמותה
אף על פי שפעלה בספירה הציבורית כמנהיגה וכשופטת, היא מתייחסת לעצמה גם כאם ("עד שקמתי דבורה, שקמתי אם בישראל"). בשירתה היא מייחדת מקום לדמויות נשיות נוספות, יעל אשת חבר הקיני שהרגה את סיסרא, ואימו של סיסרא המחכה עד בוש לשובו של בנה כמנצח מהקרב.
מעין רוגל
ספריה
ספריה של רוגל עוסקים בסיפורים פרטיים במקומות האפלים והחומלים של הנפש. כתיבתה מאופיינת באסתטיקה מוקפדת: ניסוחים מדויקים ועשירים, שימת דגש על האווירה ושזירת דימויים עדינים כחלק ממהלך של חשיפת הנפש מהפנים החוצה.
דבורה הנביאה
דמותה
על פי המסורת נקברה דבורה בקדש נפתלי שבנחלת שבט נפתלי, מוצאו של ברק, על אף שמקום מושבה היה בהר אפרים.
מעין רוגל
ספריה
"יער" הוא מעשיה אפלה למבוגרים, שנכתב בהשראת סיפוריה של סבתה של רוגל על מסעה האישי מפולין לישראל כילדה בתקופת השואה.
דבורה הנביאה
המלחמה
באותה עת שלט בישראל יבין מלך חצור באמצעות שר-צבאו סיסרא, ובהיעדר מנהיג לישראל, נחשף העם לפרעות מצד אויבם. לאור המצב, דבורה הנביאה ששפטה את העם קיבלה ציווי מה' ליזום מלחמה נגד יבין מלך חצור. היא ציוותה על ברק בן אבינעם:
מעין רוגל
ספריה
"היינו יכולות לנסוע", הוא מסע בדיוני של שתי נשים, שאחת מהן, כשהיא חושדת שחלתה בסרטן, בוחרת שלא לשוב לארץ. הספר בוחן את גבולות האהבה והחופש בנסיבות של מחלה.
דבורה הנביאה
המלחמה
ברק היסס למלא הוראה זו, והציב תנאי לדבורה:
מעין רוגל
ספריה
הספר נכתב בעקבות מותה ממחלת הסרטן של מי שהייתה בת זוגה של רוגל מספר שנים, קרן דולב. בעקבות מותה הקימו המשפחות של רוגל ודולב, יחד עם חבריה הקרובים של דולב עמותה לזכרה. עמותת קרן דולב לצדק רפואי המספקת סיוע וייצוג משפטי לחולים שזכויותיהם לטיפול נפגעו. רוגל היא חברת ועד ומתנדבת פעילה בעמותה.
דבורה הנביאה
המלחמה
למשמע דבריו, ענתה דבורה בנבואה:
מעין רוגל
ספריה
הספר "מה את יודעת" הוא מותחן פסיכולוגי מורכב שעוסק במקום שאליו מוליכות אותנו כל כוונותינו הטובות. עלילת הספר שזורה דמויות מורכבות שכולן משקרות, אבל אף אחת מהן אינה מוכנה להרים ידיים.
דבורה הנביאה
המלחמה
ואכן, כמו שניבאה דבורה, ברק הביס את צבאו של סיסרא אולם את סיסרא עצמו הרגה יעל אשת חבר הקיני.
שירת דבורה
המלחמה בין ברק בן אבינועם לסיסרא מתוארת מזווית אישית ב"שירת דבורה". שירה זו היא מעין שירת ניצחון המתארת את הרקע למלחמה, מותחת ביקורת על השבטים שנמנעו מליטול חלק במלחמה משום שלא סבלו מאיום ביטחוני ישיר מסיסרא, ומשבחת את יעל אשת חבר הקיני על שהרגה את סיסרא.
פירוט תוכן השירה
השירה פותחת בתיאור עוזו של ה' אלוהי ישראל, לאחר מכן תיאור המצב הבעייתי שקדם למלחמה, הלל לשבטים שיצאו למלחמה, גערה בשבטים שהתחמקו ממנה, ואף קללה לתושבי מקומות שלא הצטרפו, ובהנגדה אליהם תיאור מפורט של יעל אשת חבר הקיני שבניגוד למשתמטים התנדבה וסיכנה את עצמה.
חלקו של המאבק הצבאי קטן, אף על פי שכאמור השתתפו בקרב עשרת אלפים לוחמים בני ישראל, ומודגשת בו בעיקר ההתערבות האלוהית לטובת בני ישראל ("הכוכבים ממסילותם נלחמו" והנס שהתרחש "נחל קישון גרפם"). ולעומת זאת השירה מתעכבת ארוכות על הדמויות הנשיות, יעל ואם סיסרא.
פדריקו גראביץ'
פדריקו גראביץ' (בספרדית: Federico Grabich; נולד ב-26 במרץ 1990) הוא שחיין ארגנטינאי, בעל מדליית ארד מאליפות העולם (קאזאן 2015) ואלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (טורונטטו 2015) במשחה ל-100 מטר חופשי.
דבורה הנביאה
פירוט תוכן השירה
השירה עמוסה ברוח של התנדבות ואהבה, לעומת הרשעות ולקיחת השלל של סיסרא. בסיום מתואר מצב האויבים בעורף, אם סיסרא המצפה לשוב בנה, והשקט שהשתרר בעקבות הניצחון במלחמה.
פדריקו גראביץ'
ביוגרפיה
גראביץ' נולד בעיר קאסילדה שבפרובינציית סנטה פה.
דבורה הנביאה
פירוט תוכן השירה
בדומה לשירת הים, המנהיג מודה בשירתו לה' לאחר שהתרחשה לעמו הצלה גדולה. ניתן לראות הקבלה בכמה עניינים בין השירות הללו.
כמו הפתיח ובשירת דבורה, וכמו ההודאה, בשירת הים –  ובשירת דבורה. בנוסף, גם את שירת הים הובילה אישה - מרים הנביאה:.
פדריקו גראביץ'
2010
במשחקים הדרום אמריקאיים שנערכו במדיין ב-2010, הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי, במדליות כסף במשחים ל-50 ו-100 מטר גב, ובמדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי.
דבורה הנביאה
פירוט תוכן השירה
כמו שירת הים גם שירת דבורה מסודרת בצורת "אריח על גבי לבנה".
פדריקו גראביץ'
2011
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה ב-2011 הוא זכה במדליית ארד בשמחה שליחים 4x100 מטר מעורב. נוסף כך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב, במקום שמיני במשחה ל-50 מטר חופשי ובמקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי.
דבורה הנביאה
פירוט תוכן השירה
קיים דמיון גם בין אירועי ההצלה והניצחון. בשני המקרים התבסס כוחו המרכזי של האויב על מרכבותיו, ולשיטת המפרשים שתבוסת סיסרא נגרמה מהצפת נחל הקישון, עולה דמיון רב לטביעת המצרים בים סוף.
שירת דבורה הולחנה על ידי ידידיה אדמון ובוצעה על ידי לאה דגנית בשנות ה-50 של המאה העשרים. מאוחר יותר הולחנה גם על ידי נורית הירש במיוחד לרגל חגיגות יום העצמאות ה-66 למדינת ישראל. את השיר ביצעה אסתר רדא בטקס המרכזי בהר הרצל.
פדריקו גראביץ'
2012
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים גראביץ' במקום 35 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.30 שניות ובמקום 41 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.56 שניות.
2013
באליפות העולם שנערכה בברצלונה ב-2013 סיים גראביץ' במקום עשירי במשחה ל-50 מטר גב בשיא לאומי חדש של 25.16 שניות. נוסף כך, הוא סיים במקום 20 במשחה ל-100 מטר גב (55.03 שניות), במקום 30 במשחה ל-100 מטר חופשי (49.87 שניות) ובמקום 40 במשחה ל-50 מטר חופשי (23.00 שניות).
2014
במשחקים הדרום אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה צ'ילה ב-2014 זכה גראביץ' במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 1:49.39 דקות ובחמש מדליות כסף, במשחים ל-50 מטר חופשי (22.86 שניות), 100 מטר חופשי (49.66 שניות), 100 מטר גב (55.22 שניות) ובמשחי השליחים 4x100 מטר חופשי בשיא לאומי דחש של 3:21.31 דקות וב-4x100 מטר מעורב בשיא לאומי חדש נוסף של 3:40.51 דקות.
2015
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו ב-2015, זכה גראביץ' בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 48.26 שניות ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא לאומי חדש נוסף של 1:47.62 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.61 שניות, במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.29 שניות ופעמיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 3:17.41 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע שיא לאומי חדש של 48.11 שניות ו-4x100 מטר מעורב בשיא לאומי חדש של 3:39.17 דקות.
מדליית ארד מאליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בקאזאן ב-6 באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.12 שניות, אחרי נינג דזטאו מסין (47.84 שניות) וקמרון מקאבוי מאוסטרליה (47.95 שניות). הוא סיים במקום 12 במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 1:47.43 דקות.
2016
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים גראביץ' פעמיים במקום 22 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.78 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 1:47.41 דקות ובמקום 31 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.44 שניות.
2017
באליפות העולם שנערכה בבודפשט בסוף יולי 2017 הוא סיים במקום 26 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.89 דקות, במקום 27 במשחה ל-100 מטר חפשי בתוצאה של 49.09 שניות ולא הצליח לשחזר את הישגו מהאליפות הקודמת ובמקום 34 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.68 שניות.
2019
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בלימה ב-2019, זכה גראביץ' בשתי מדליות ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא לאומי חדש של 3:38.41 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב. נוסף לכך הוא סיים במקום 13 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.88 שניות ופרש ממשחה גמר ב' ובמקום תשיעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:50.83 דקות ופרש ממשחה גמר ב'.
הרווק בגן עדן
הרווק בגם עדן (באנגלית: Bachelor in Paradise) היא תוכנית מציאות אמריקאית שעלתה לשידור ב-4 באוגוסט 2014 ברשת הטלוויזיה האמריקית ABC. זהו ספין אוף של תוכניות השידוכים האמריקאיות "הרווק" ו"הרווקה". התוכנית מציגה מתמודדים קודמים שהופיעו ב"הרווק" וה"רווקה" כשהם נוסעים לגן עדן מבודד במקסיקו, בו מתקיים התוכנית. במקור הנחה את התוכנית כריס הריסון.
פיתוח וצילום
במרץ 2013, ABC ביטלה את "דירת רווקים" לאחר שלוש עונות. בדומה ל"דירת רווקים", מתמודדים שנדחו ב"הרווק" או "הרווקה" נוסעים לגן עדן רומנטי ביעד טרופי אקזוטי ומחפשים אהבה. העונה הראשונה צולמה בטולום, מקסיקו. החל העונה השנייה, התוכנית מצולמת בסאיוליטה, מקסיקו בפלאיה אסקונדידה.
טענות להתנהגות בלתי הולמת
במהלך הצילומים של העונה הרביעית, הצילומים הופסקו עקב האשמות על התנהגות מינית בלתי הולמת בין שני מתמודדים - דמאריו ג'קסון וקורין אולימפיוס. לאחר חקירה פנימית נקבע כי לא הייתה התנהגות בלתי הולמת והצילומים חודשו זמן קצר לאחר מכן.
"אחרי גן העדן"
החל משנת 2015, ABC החלה לשדר "הרווק בגן עדן: אחרי גן העדן", שידור חי אחרי תוכנית. כריס הריסון וג'ני מולן הנחו יחד את התוכנית ואירחו מעריצים ומתמודדים בתוכנית.
גרסאות בינלאומיות
"הרווק בגן עדן אוסטרליה" עלה לאוויר בסוף שנת 2017. בגרמניה עלתה לשידור הגרסה הגרמנית ב-9 במאי 2018. "הרווק בגן עדן קנדה" עלה לשידור ב-10 באוקטובר 2021.
כאב אוזניים
כאבי אוזניים (באנגלית: Ear pain) הם כאבים באוזן. כאבי אוזניים ראשוניים הם כאבים שמקורם באוזן. כאבי אוזניים משניים, הם כאבים אשר מקור הכאב שונה מהמיקום בו מורגש הכאב. ל-83% מהילדים יש לפחות מקרה אחד של זיהום באוזן אמצעית עד גיל שלוש.
סימנים ותסמינים
כאבי אוזניים יכולים להופיע באוזן אחת או בשתיהן. במקרים מסוימים הכאבים יכולים להיות עמומים מאוד ובמקרים אחרים הם יתאפיינו בעוצמה רבה ובחדות. הכאבים עלולים להיות מלווים בתופעות כמו חום, תחושת סחרחורת, גירוד באוזניים או תחושת מלאות באוזן. כמו כן, לעיסה עלולה להחמיר את הכאבים. הכאב אינו בהכרח רציף.
כאבי אוזניים כתוצאה מזיהום הם הנפוצים ביותר בקרב ילדים ויכולים להופיע אצל תינוקות. מבוגרים עשויים להזדקק להערכה נוספת במידה ויש להם אובדן שמיעה, סחרחורת או צלצול באוזן. דגלים אדומים נוספים כוללים סוכרת, מערכת חיסון מוחלשת, נפיחות שנראית באוזן החיצונית או נפיחות לאורך הלסת.
פתופיזיולוגיה
ניתן לחלק את האוזן באופן אנטומי לאוזן חיצונית, לתעלת השמיעה החיצונית, לאוזן תיכונה ולאוזן הפנימית. לא ניתן להבחין בין השלושה מבחינת תיאור הכאב אשר האדם חווה. עצבים רבים מספקים תחושה לחלקי האוזן השונים. עצבים אלו מעצבבים גם חלקים אחרים בגוף, מהפה לחזה ולבטן. לגירוי עצבים אלה בחלק אחר בגוף יש פוטנציאל לייצר כאב באוזן.
גורמים
רוב הגורמים לכאבי אוזניים אינם מסכני חיים. כאבי אוזניים ראשוניים שכיחים יותר מכאבי אוזניים משניים, ולעיתים קרובות הם נובעים מדלקת או פציעה. ישנם לא מעט תנאים הגורמים לכאבי אוזניים משניים וכאבים אלו נעים בין תסמונת המפרק הזמנית לדלקת גרון. כאשר יש דגל אדום אחד מדובר בנוכחותם של גורם סיכון אחד או יותר הכוללים עישון, שימוש כבד באלכוהול (יותר מ־3.5 משקאות ביום), סוכרת, מחלת עורקים כליליים וגיל מבוגר (יותר מ -50). גורמים אלה מגדילים את הסיכון ללקות בגורם רציני לכאבי אוזניים, כמו סרטן או זיהום קשה.
אם ישנם דגלים אדומים ייתכן שיהיה צורך לבצע בדיקות נוספות כגון בדיקת CT או ביופסיה כדי לשלול אבחנה מסוכנת יותר. אבחנות כאלה כוללות ממאיר (או נמק) דלקת השד, דלקת עורקים זמנית וסרטן. חשוב לציין כי בעוד שנוכחותו של דגל אדום אכן מעוררת חשד לאחת מארבע המחלות הללו, היא אינה מבטיחה אבחנה שכן ניתן לראות סימפטום אחד במצבים שונים. אם אין דגלים אדומים, מקורות אחרים לכאבי אוזניים הופכים לסיכוי סביר יותר.
טיפול ומניעה
טיפול בכאבי אוזניים תלוי בנסיבות. אם יש זיהום חיידקי, לעיתים מומלץ ליטול אנטיביוטיקה. כמו כן, תרופות ללא מרשם יכולות לעזור בבקרת אי הנוחות. ישנם מספר גורמים לכאבי אוזניים אשר דורשים ניתוח. דלקות אוזניים זיהומיות רבות מטופלות באמצעות ניקוי האזור, אנטיביוטיקה מקומית, ומשככי כאבים דרך הפה. בהתחשב במגוון הגורמים לכאבי אוזניים, חלק מהגורמים דורשים טיפול שאינו אנטיביוטיקה. המחלה האוטואימונית פוליכונדריטיס מטופל, חימום האזור ועיסוי האזור. לאחר מכן, והפניה לרופא שיניים.
חיל החלל של ארצות הברית
חיל החלל של ארצות הברית, או חיל החלל האמריקני (באנגלית: United States Space Force) הוא גוף של הצבא האמריקני המתמקד בפעילות בחלל. זהו האגף החדש הראשון מאז הקמתו של חיל האוויר האמריקני העצמאי בשנת 1947. החיל הוקם בצו נשיאותי של דונלד טראמפ ב-20 בדצמבר 2019.