cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נפת ויבורג (סנקט פטרבורג)
ויבורג הוא אחד מ-18 נפות העיר סנקט פטרבורג, הממוקמת בחלקה הצפוני. שמה נובע משם העיר ויבורג הסמוכה, הנמצאת במחוז לנינגרד וגובלת בפינלנד. אף שהנפה נחשבת לחלק היסטורי של העיר, כל המבנים שהיו קיימים לפני פרוץ מהפכת אוקטובר נהרסו בתקופת ברית המועצות לצורך בניית שכונות חדשות. מבחינת איכות התשתיות הנפה נחשבת לאחד האזורים הטובים ביותר. עם זאת, היא סובלת מרמה נמוכה של איכות מי השתייה ופגיעה באיכות סביבה מאחר שבגבולותיה נמצאים שני אזורי תעשייה גדולים ובהם פועלים מפעלים רבים.
איגרות חוב חברתיות
איגרת חוב חברתית מול איגרת חוב רגילה
בסוף הפרויקט - המוגבל בדרך כלל למספר שנים ולמספר מחזורי התערבות - מועבר הידע שנצבר לגופים הציבוריים והחברתיים. בכך משמשת איגרת החוב החברתית גם כלי לפיתוח תוכניות התערבות עתידיות עבור גופים ציבוריים ולבחינת שינויי מדיניות.
נפת ויבורג (סנקט פטרבורג)
בתחומיה קיימים המחוזות המוניציפליים הבאים:
ויליאם הראשון, דוכס נורמנדיה
ויליאם הראשון "ארוך החרב", דוכס נורמנדי (בצרפתית: Guillaume Longue-Épée; 893 – 17 בדצמבר 942) היה דוכס נורמנדי משנת 927 עד מותו בשנת 942. ויליאם הראשון היה הדוכס השני של נורמנדיה, ושלט בה מאז מותו של אביו, רולו מנורמנדיה, ועד להירצחו בשנת 942 בידי ארנולף הראשון, רוזן פלנדריה. אחרי מותו ירש אותו בנו, רישאר הראשון.
נפת ויבורג (סנקט פטרבורג)
היסטוריה
עוד לפני הקמת העיר במאי 1703, באזור שהיום נמצאת נפת ויבורג כבר היה יישובים רוסים, הכפרים אודינצובו, קוקושקינו, גרינקינו ומקסימובו שכונו בשם הכללי "הצד של ויבורג", אזור שמאוחר יותר נכבש על ידי שוודיה. מאוחר יותר בצו פיוטר הגדול, נבנו באזור בתי חולים שדה בשנים 1715 ו-1717.
איגרות חוב חברתיות
הבסיס הרעיוני למודל
בעשורים האחרונים, ממשלות רבות בעולם משתמשות בעמותות ובגופים פרטיים כגורמי ביצוע כחלק ממדיניות לייעול השירות הציבורי. מקורות המימון לפעילותם הוא בעיקר כספי ממשלה ורשויות מקומיות וכן כספי תרומות ופילנתרופיה. ארגונים אלו - בשל קושי ארגוני או ניהולי או מגבלה רגולטורית - מצויים לרוב בקושי תקציבי ומחסור במקורות מימון על אף התרומה האדירה שלהם לקידום החברתי. במקביל, ארגונים אלו הם בעלי אפיונים דומים לאלו של עסק ונדרשים לניהול מקצועי ושיקולי מימון ותקציב קפדניים. לאור האתגרים התקציביים, פעמים רבות גופים אלו אינם מודדים את מידת ההצלחה שלהם בהובלת שינוי חברתי, וכך למעשה, לא ניתן לייעל את השירותים. בנוסף, זהו מצב בו חסרים מתווכים פיננסיים מקצועיים היודעים לשכלל את מקורות ההון ולפתח כלים פיננסיים לצד ידע מקצועי ניהולי.
ויליאם הראשון, דוכס נורמנדיה
בזמנו עדיין לא נעשה שימוש בתואר "דוכס", אשר יוחס לשליטי נורמנדיה באופן רטרואקטיבי. ויליאם עצמו השתמש בתואר "רוזן".
נפת ויבורג (סנקט פטרבורג)
היסטוריה
החל משנת 1711 החלו בבניית בתי מגורים והרובע החל להתפתח לאיטו. נבנו מפעלים שונים לסוכר ועור, מבשלות בירה, בתי סוהר ובתי קיץ ששימשו את בני האצולה עד לפרוץ מהפכת אוקטובר. בחודשים מרץ-מאי 1917 בוצע רפורמה בחלוקה המינהלית בפטרוגרד והעיר אוגדה ב-15 רבעים שונים. מבנים רבים בעיר נהרסו לטובת מבנים חדשים.
איגרות חוב חברתיות
הבסיס הרעיוני למודל
הגורם המרכזי במודל היא הממשלה והרגולטורים הפועלים מטעמה שכן תמיכה באמצעות הסרת חסמים רגולטורים, יזמה ופיתוח תפיסה חדשנית מאפשרים קידום חברתי לצד הפקת יתרונות כלכליים למשקיעים. הממשלה לא מבצעת את הפרויקטים המוצעים בעצמה, מסיבות שונות, בין היתר משום שמדובר בתוכניות שנכשלו, או שמדובר בפרויקט ניסיוני חדש, והממשלה מעדיפה להעביר סיכון זה לגורם חיצוני ולתגמל אותו רק אם הפרויקט הצליח על פי מדדים שנקבעים מראש.
אג"ח חברתיות בעולם
הפערים בעולם בין מדינות בהן קיים אג"ח חברתי לבין כאלה שטרם שילבו זאת, הוא עצום. המדינות העיקריות והראשונות אשר אפשרו הנפקת אג"ח חברתיות הן: קנדה, ארצות הברית, בריטניה וסקוטלנד, אירלנד, גרמניה, הודו, אוסטרליה, דרום אפריקה, מוזמביק, אוגנדה וישראל. בשנים האחרונות הצטרפו מספר מדינות אפריקה, יפן ומדינות בדרום אמריקה.
נפת ויבורג (סנקט פטרבורג)
היסטוריה
בינואר 1958 הוחזר שם הנפה לשמה הקודם ואופי הבנייה החל להשתנות, כשבשנות ה-60 נבנו בניינים חדשים רבים על חשבון הריסת מבנים היסטוריים. גבולות הנפה הנוכחיים הוגדרו בשנת 1988.
תחבורה
הנפה נחשבת לאחד האזורים הנגישים ביותר מבחינה תחבורתית, ישנם קווי אוטובוס רבים ושש תחנות רכבת תחתית. בשטח הנפה ממוקם נמל התעופה לבאשובו.
איגרות חוב חברתיות
אג"ח חברתיות בעולם
נכון לשנת 2019, קיימות בעולם כ-146 איגרות חוב חברתיות, אשר גייסו עד כה כחצי מיליארד דולר.
נפת ויבורג (סנקט פטרבורג)
אקולוגיה
ישנה כמות גדולה מאוד של גנים ופארקים, הגדולים שבהם הם פארק סוסנובקה (המשתרע לגודל של 305 הקטרים), פארק אודלני, מתחם האקדמיה הטכנית לייעור ופארק שובאלבסקי בכפר פארגולובו (זאת נוסף לחמישים גנים נוספים). בשל סמיכות מפעלי תעשייה לרובע, ישנה רמת זיהום אוויר גבוהה בשל מפעלים כימיים ומפעלים פטרוכימיים הפועלים באזורי התעשייה של הנפה.
איגרות חוב חברתיות
אג"ח חברתיות בעולם
בבריטניה, הנושא מפותח ומוכר על ידי הממשלה, וקיימות הנחיות מדויקות והדרכה באתר ייחודי. הממשלה מקדמת יזמות בתחום האג"ח החברתיות והיא בעלת תפקיד חשוב בעיצוב התחום והתמריצים בו. הוענקו תמריצים כלכליים ומיסויים המקלים עם ארגונים חברתיים המקיימים פעילות עסקית, והוקמו מתווכים פיננסיים-חברתיים.
נפת ויבורג (סנקט פטרבורג)
כלכלה
ויבורג הוא אחד האזורים התעשייתיים בעיר ובתחום הנפה ישנם שני אזורי תעשייה ובהם מספר מפעלים ופועלים 30,722 עסקים, מהם 11,154 עסקים בינוניים ועוד 5,024 עסקים קטנים. נכון לשנת 2007, כוח העבודה עמד על 140 אלף איש.
איגרות חוב חברתיות
אג"ח חברתיות בעולם
בארצות הברית קיימות מגוון אפשרויות השקעה שמטרתן תשואה כספית לצד השפעה חברתית. הממשלה הפדרלית מעודדת התפתחות התחום ויזמה הסדרים מיוחדים המעניקים למשקיעים תמריץ להשקיע בתחומים הסובלים מתת השקעה. המעורבות הממשלתית מאפשרת זיכויי מס, מתן היתרים, חקיקה המאפשרת למלכ"רים להנפיק אג"ח למימון פעילותן והריבית פטורה ממס וכן השקעות ישירות של הממשלה בתוכניות פדרליות המעודדות השקעות חברתיות.
טרבו צ'אלובה
טרבו טום צ'אלובה (באנגלית: Trevoh Tom Chalobah; נולד ב-5 ביולי 1999) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הבלם והקשר האחורי בצ'לסי.
איגרות חוב חברתיות
אג"ח חברתיות בעולם
באוסטרליה, קיימת מודעות גבוהה מאוד לתחום, והממשלה הקימה משרד להשקעות חברתיות המעודד מעורבות והשקעות באמצעות פרסום מדריכי פעולה, מודלים למימון, הנחיות ומצגות וכן הטבות מס ותמיכה באמצעות אינקובטורים מסייעים.
נפת ויבורג (סנקט פטרבורג)
ספורט
בתחומי פארק אודלני בנפה נמצא מתקן האימונים וכפר הנופש של מועדון הכדורגל זניט סנקט פטרבורג.
איגרות חוב חברתיות
בישראל
מדינת ישראל הייתה בין המדינות הראשונות בעולם בה התפתח תחום האג"ח החברתיות, כבר בשנת 2013, עם הקמתה של החברה לתועלת הציבור הראשונה שהציעה אג"ח חברתי, SFI - Social Finance Israel, חברה אחות לחברה הבריטית SF UK ולחברה האמריקאית SF US שהקים סר רונלד כהן, אשר הוגדר בתקשורת כאב הרוחני של ההשקעות החברתיות. המשקיעים בישראל באג"ח חברתיות הם לרוב משקיעים בעלי הון, ניסיון והכרות עם מכשירים פיננסיים ומימוניים ובעלי מודעות חברתית ורצון לתרום. נכון לשנת 2019, בישראל, האג"ח אינן מוצעות לציבור הרחב.
טרבו צ'אלובה
קריירה
צ'אלובה נולד בסיירה לאון, ובגיל 7 הצטרף, יחד עם אחיו נת'ניאל, לאקדמיית הנוער של צ'לסי. בהיותו באקדמיה זכה בליגת האלופות לנוער, באליפות הפרמייר ליג עד גיל 18 ופעמיים בגביע ה-FA לנוער.
בשנת 2018 קודם לראשונה לסגל הקבוצה הבכיר. למרות שמעולם לא שיחק באופן מקצועני, התכוון מאמן הקבוצה, אנטוניו קונטה, להכניס אותו למגרש כחילוף במשחק גמר גביע ה-FA שנערך באצטדיון ומבלי ב-19 במאי 2018. במשחק ניצחה צ'לסי את מנצ'סטר יונייטד 1–0, והשופט שרק לסיום המשחק בעוד צ'אלובה עומד על גבול המגרש בכוונה להיכנס.
איגרות חוב חברתיות
ביקורת על אג"ח חברתיות
על אף המענה החדשני שנותנות איגרות החוב החברתיות, הרי שקיימות מספר ביקורות על מכשיר פיננסי חברתי זה:
טרבו צ'אלובה
קריירה
ביוני 2018 הושאל לעונה אחת לאיפסוויץ' טאון מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, ובתום העונה ירד איתה לפוטבול ליג הראשונה. למרות שבאקדמיה שיחק בעיקר כבלם, באיפסוויץ' טאון הוא תופקד כקשר אחורי.
איגרות חוב חברתיות
כלים לעידוד הנפקת אג"ח חברתיות
מספר דרכים מוצעות לממשלות על מנת לקדם ולעודד הנפקת אג"ח חברתיות:
טרבו צ'אלובה
קריירה
ב-8 באוגוסט 2019 האריך את חוזהו בצ'לסי עד ליוני 2022, ומיד הושאל לעונה אחת להאדרספילד טאון, גם היא מהצ'מפיונשיפ.
איגרות חוב חברתיות
כלים לעידוד הנפקת אג"ח חברתיות
דוגמאות לכל אחת מהדרכים לעיל מצויות במדינות שונות, ובמיוחד בבריטניה, ארצות הברית ואוסטרליה. בנוסף, מציעה חברת SFI להעלות את המודעות להשקעות חברתיות באמצעות הסדרת מדיניות המיסוי למשקיעים באג"ח חברתיות, רתימת מקורות הון שאינם בשימוש כגון חשבונות בנק רדומים לטובת השקעות, והקמת קרן תשלומים לאג"ח חברתיות.
טרבו צ'אלובה
קריירה
ב-18 באוגוסט האריך את חוזהו בצ'לסי עד ליוני 2023, ומיד הושאל לעונה אחת ללוריאן מהליג 1. בתום העונה שב לסגל הבכיר של צ'לסי.
ב-11 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של צ'לסי, כשפתח בהרכב במשחק הסופר קאפ האירופי, בו ניצחה קבוצתו את ויאריאל בבעיטות הכרעה. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, ואף כבש שער בכורה בניצחון 3–0 על קריסטל פאלאס.
קריירת נבחרות
צ'אלובה היה קפטן נבחרת אנגליה עד גיל 16, והיה גם קפטן נבחרת אנגליה עד גיל 17 שהגיעה לרבע גמר אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17. בשנת 2017, צ'אלובה היה בסגל הנבחרת האנגלית עד גיל 19 שזכתה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19, אך נעדר ממשחקי הנוק-אאוט בשל פציעה שספג במשחק האחרון של שלב הבתים.
הסנאט האוסטרלי
הסנאט האוסטרלי (באנגלית: Australian Senate) הוא אחד משני הבתים המרכיבים את הפרלמנט האוסטרלי. הסנאט מתפקד בתור הבית העליון בעוד בית הנבחרים האוסטרלי מתפקד בתור הבית התחתון. ההרכב והסמכויות של הסנאט נוסדו לראשונה בחלק ב' של הפרק הראשון של חוקת אוסטרליה. בסנאט חברים כ-76 סנאטורים, 12 מכל אחת משש המדינות, שניים מהטריטוריה הצפונית ושניים מטריטוריית הבירה האוסטרלית. הסנאטורים נבחרים בשיטת הקול היחיד הנייד. שלא כמו ברוב הבתים העליונים במדינות בהן נהוגה שיטת הממשל של וסטמינסטר, הסנאט הוא בעל כוח משמעותי הכולל את היכולת לחסום חקיקה שיזמה הממשלה בבית הנבחרים, מה שהופך את הסנאט לבית המחוקקים החשוב יותר במדינה, בדומה לסנאט של ארצות הברית. כתוצאה מייצוג יחסי, הסנאט כולל שפע של מפלגות המתחרות על כוח. למפלגת השלטון (הקואליציה), אשר עליה לשמור על האמון של בית הנבחרים, יש רוב בסנאט לעיתים נדירות ולפיכך רוב בסנאט משמעותי יותר.
בסנאט הנוכחי מיוצגת הקואליציה על ידי 33 מושבים והלייבור מיוצג על ידי 25 מושבים. מפלגת הירוקים מחזיקה ב-10 מושבים, מפלגת פלמר המאוחדת ב-3 מושבים, מושב אחד לעוד שלוש מפלגות קטנות ושני מושבים לשני חברים עצמאיים. במצב הנוכחי, כדי שהסנאט יאשר חקיקה, על הקואליציה להשיג את תמיכתם של שישה סנאטורים בנוסף לזו של הסנאטורים מטעמה.
נשיא הסנאט הנוכחי (2018) הוא סקוט ריאן מהמפלגה הליברלית האוסטרלית.
תפקיד
החוקה של אוסטרליה משנת 1900 הקימה את הסנאט כחלק ממערכת חדשה של ממשלת דומיניון באוסטרליה. מנקודת מבט ממשלתית השוואתית, הסנאט האוסטרלי מציג מאפיינים ייחודיים. שלא כמו בתים עליונים בממשלות אחרות של מערכת וסטמינסטר, הסנאט אינו גוף בעל כושר סמכות מוגבל. במקום זאת הסנאט נועד לשחק (והוא משחק) תפקיד פעיל בחקיקה. במקום שתפקידו של הסנאט האוסטרלי יהיה זהה לזה של בית הלורדים או של הסנאט הקנדי, הסנאט האוסטרלי דומה בתפקידו לזה של הסנאט האמריקאי, על ידי מתן ייצוג שווה לכל מדינה.
אף כי ראש ממשלת אוסטרליה הוא חבר בית הנבחרים (לאחר שג'ון גורטון מונה לראש ממשלה ב-1968, הוא התפטר מהסנאט ונבחר לבית הנבחרים), חברים אחרים בממשלה עשויים לבוא מבתי חקיקה שונים באוסטרליה. כמו ברוב הבתים העליונים בפרלמנטים דו-צדדיים, הסנאט אינו יכול להציג או לשנות הצעות ניכוס (הצעות חוק המאשרות הוצאות ממשלתיות של הכנסות ציבוריות) או הצעות חוק המטילות מיסים. תפקיד זה שמור לבית התחתון ורק הוא יכול רק להעביר או לדחות את הצעות החוק. מידה זו של שוויון בין הסנאט לבית הנבחרים משקפת את רצונם של מחברי החוקה להתייחס לרצונן של מדינות קטנות לקבל סמכויות חזקות בסנאט כדרך להבטיח שאינטרסים של מדינות מאוכלסות יותר, לא ישלטו לגמרי בממשלה.
בחירות
הבחירות לסנאט עברו שינויים רבים בשנת 1948. עד אז בחירות אלה התנהלו בשיטה הרובית ובשיטה שבה המנצח במדינה זוכה בכל המושבים שלה. שיטה זאת אפשרה ניצחון מוחץ למפלגה אחת על ידי שינויים יחסית מינוריים בהצבעות האוכלוסייה, או לחלופין, בסנאט עם רוב של סנאטורים מהאופוזיציה. המעבר לשיטת בחירה כאשר לכל מחוז יש נציג אחד מהווה ייצוג טוב יותר למספר המצביעים של כל מפלגה והרכב מאוזן יותר של בית הנבחרים. ברבע האחרון של המאה שרר איזון בבית הנבחרים האוסטרלי כאשר אף מפלגה לא שלטה בו באופן מוחלט, על כן נאלצו המפלגות הגדולות לפנות למפלגות קטנות כדי להבטיח את השלטון שלהן ואת ולחוקק בהתאם.
הקלות היחסית בה ניתן לזכות לייצוג בסנאט, ביחס לבית הנבחרים, מביא את המפלגות הקטנות למיקוד המאמץ שלהן להיבחר לסנאט. בדרך כלל, המפלגות הקטנות אינן מצליחות להכניס את נבחריהן לבית הנבחרים. (לדוגמה, מפלגת הירוקים זכתה במקום אחד בבחירות של 2002 אך הפסידה אותו כעבור שנתיים בבחירות של 2004). למפלגות קטנות קיים הכוח להשפיע על בית הנבחרים על ידי הכוונת קהל המצביעים שלהם להצביע למפלגה גדולה כזאת או אחרת, עד כדי כך השפעה זאת חזקה עד שיש האומרים שהיא הייתה מכרעת בבחירות של 1990.
ימי עבודה
הסנאט האוסטרלי פועל בדרך כלל בין 50 ל-60 יום בשנה. רוב הימים האלה מקובצים לתקופת "ישיבה" של בין ארבעה ימים לשבועיים. אלה מסודרים בשלוש תקופות: ישיבות הסתיו, מפברואר עד אפריל; ישיבות החורף, ישיבות אלה מתחילות לעבוד עם מסירת התקציב השנתי של אוסטרליה בבית הנבחרים ביום הישיבה הראשון של מאי עד יוני או יולי; וישיבות האביב, המתחילות בסביבות אוגוסט ונמשכות עד דצמבר, ובדרך כלל מכילות את המספר הגדול ביותר של ימי הישיבה של השנה.
לסנאט יש לוח זמנים קבוע שמבטיח את שבוע העבודה הטיפוסי שלו.
הצבעה
שני בתי הפרלמנט יכולים להצביע בהצבעה קולית. יושב ראש הישיבה מכריז את השאלה העומדת להצבעה ולאחר מכן מתבקשים התומכים להכריז "כן" (Aye) והמתנגדים "לא" (No) ועל פי מיטב שמיעתו מכריז על תוצאות ההצבעה. רק במקרה שלפחות שני חברי פרלמנט דורשים הצבעה בהפרדה (Division) או הצבעה שמית. במקרה כזה מצלצלים פעמונים בכל רחבי בית הפרלמנט המזמנים את חברי הסנאט או את חברי בית הנבחרים להגיע להצבעה. בשיטת ההצבעה בהפרדה מתקבצים התומכים בשאלה העומדת להצבעה בצדו הימני של החדר והמתנגדים בצדו השמאלי. הם נמנים על ידי סופרים (tellers), שהם מצליפי הקואליציה והאופוזיציה.
במקרה של חוסר הסכמה בין הסנאט לבין בית הנבחרים על שאלת חקיקה, מאפשרת החוקה פיזור של שני בתי הפרלמנט ועריכת בחירות חדשות. במקרה שגם לאחר הבחירות עדיין אין הסכמה בין הבתים, רשאי המושל הכללי של אוסטרליה לכנס את שני הבתים לישיבה משותפת לדון בנושא. ישיבה משותפת כזאת התקיימה רק פעם אחת בתולדות הפרלמנט, לאחר הבחירות של 1974. סיבות נוספות לישיבות משותפות של שני בתי הפרלמנט הן: בחירת מחליפים לסנאטורים המייצגים את הטריטוריות של אוסטרליה באמצע כהונתם, נאום של אורח שמוזמן במיוחד כדי לנאום בפני שני הבתים, ישיבות זיכרון מיוחדות וישיבות סודיות שהתקיימו במהלך מלחמת העולם השנייה.
הסנאטורים
עד 1949 בחרה כל מדינה את המספר המינימלי של שישה סנאטורים. החל מהבחירות שנערכו באותה שנה הוגדל מספר זה לעשרה ובבחירות של 1984 הוגדל שוב המספר ל-12.
קרסידה בונאס
קרסידה קורזון בונאס (באנגלית: Cressida Curzon Bonas; נולדה ב-18 בפברואר 1989) היא שחקנית ודוגמנית אנגלייה.
ביוגרפיה
בונאס נולדה בעיר וינצ'סטר שבהמפשייר. היא בתם היחידה של האיט גירל ליידי מרי-גיי ג'ורג'יאנה לורנה קורזון (בתו של רוזן האו השישי מנישואיו השניים), ושל בעלה השלישי היזם ג'פרי בונאס. יש לה שבעה אחים למחצה, חלקם מצד אביה וחלקם מצד אמה.
בונאס קיבלה מלגת ספורט בפריור פארק קולג' בבאת' שבסאמרסט, והשלימה את הלימודים בבית הספר סטואו. אחר כך למדה מחול באוניברסיטת לידס והמשיכה בלימודי מחול בקונסרבטוריון למוזיקה ומחול טריניטי לאבאן בגריניץ'.
כשהייתה בבית הספר שיחקה בונאס בתפקיד סוכנת הבית הקוקנית גברת סוואב במחזה "Habeas Corpus" מאת אלן בנט, בתפקיד מיס ג'ולי במחזה "העלמה יוליה", ובתפקיד לורה במחזה "ביבר הזכוכית" מאת טנסי ויליאמס.
הופעת הבכורה של בונאס על המסך הייתה ב-2009 בתפקיד קטן בסדרת הטלוויזיה "טריניטי". ב-2014 הופיעה לראשונה בתיאטרון במחזה "There's a Monster in the Lake" שהועלה בפסטיבל היי (Hay Festival). ההצגה הועלתה גם בפסטיבל וולט בינואר 2015. במאי ויוני אותה שנה הופיעה בונאס בתפקיד לורה במחזה היחיד "An Evening with Lucian Freud" מאת לורה-ג'יין פולי בתיאטרון לסטר סקוור. היא זכתה לשבחים מג'יין שילינג בעיתון הדיילי טלגרף. ביוני 2014 פורסם שבונאס תופיע בסרט "קדחת הצבעונים" בתפקיד גברת סטין. בדצמבר 2016 ובינואר 2017 שיחקה בונאס בתפקיד הנשי הראשי, דייזי ביוקנן, במחזמר "גטסבי" בתיאטרון לסטר סקוור, המבוסס על ספרו של סקוט פיצג'רלד "גטסבי הגדול". ב-2020 גילמה בונאס את שילה קאפל בסדרת הטלוויזיה "White House Farm".
פונטיאק 6000
פונטיאק 6000 (באנגלית: Pontiac 6000) היא מכונית משפחתית גדולה קומפקטית אשר יוצרה על ידי חטיבת הרכב פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס בין השנים 1982–1991.
קרסידה בונאס
ביוגרפיה
בונאס הצטלמה למגזין "וניטי פייר" על ידי מריו טסטינו. לפני כן נכללה ברשימת "המתלבשות הטובות ביותר" לשנת 2014. בינואר 2015, אחרי שהופיעה בקמפיין של חברת ברברי, כיכבה בקמפיין של חברת האופנה "Mulberry". היא השתתפה בסרטון פרסומת של החברה לצדו של השחקן פרדי פוקס.
פונטיאק 6000
בנוסף לגרסת הסדאן, "פונטיאק 6000" יוצר בגרסאות קופה וסטיישן. "פונטיאק 6000" הוביל במכירות חברת פונטיאק בשנת 1984, ומכר בשנה זו כ-122,000 יחידות.
קרסידה בונאס
חיים אישיים
בונאס כונתה "איט גירל". במאי 2012 הכירה את הנסיך הארי באמצעות הנסיכה יוג'יני. השניים נפרדו בידידות באפריל 2014. במאי 2018 הייתה אורחת בחתונת הנסיך הארי ומייגן מרקל.
פונטיאק 6000
פונטיאק 6000 הוצג לראשונה בשנת 1981. הדגם נבנה על בסיס פלטפורמה משותפת של חברת ג'נרל מוטורס עם הדגמים: Buick Century, Chevrolet Celebrity, Oldsmobile Cutlass Ciera.
קרסידה בונאס
חיים אישיים
ביולי 2020 התחתנה בונאס עם הארי ונטוורת'-סטנלי בטקס פרטי במערב סאסקס.
Monster (שיר של ליידי גאגא)
Monster (בעברית: מפלצת) הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא, מתוך המיני-אלבום השלישי שלה, The Fame Monster. השיר יצא לאור ב-18 בנובמבר 2009, ביחד עם צאתו של המיני-אלבום. השיר הוא שיר הנושא של המיני-אלבום.
השיר הגיע אל המקום השישי במצעד השירים שבהונגריה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ליידי גאגא, רד וואן וספייס קובוי, הולחן על ידי גאגא והופק על ידי גאגא ורד וואן גם כן. השיר כשמו, מדבר על מפלצת (מטפורה) שגורמת לגאגא להתנהל ולהתקיים בצורה מסוימת, תוך שיש בו אזכור ללהיטה "Just Dance", שיצא בשנת 2008.
הצלחה
במצעדים זכה השיר להצלחה רבה למרות שלא יצא כסינגל, תוך שנכנס למקום השישי במצעד השירים שבהונגריה. במצעד המוזיקה האוסטרלי התברג במקום ה-80, במצעד הסינגלים הבריטי התברג במקום ה-68, ובמצעד השירים מתחת להוט 100 התברג במקום ה-12.
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה.
פיטר ון מוסנברוק
פיטר ון מוסנברוק (בהולנדית: Pieter van Musschenbroek; 14 במרץ 1692 – 19 בספטמבר 1761) היה מדען הולנדי, וכן פרופסור בדיסבורג, אוטרכט וליידן, שם מילא תפקידים בתחומי המתמטיקה, פילוסופיה, רפואה ואסטרונומיה. מיוחסת לו המצאת הקבל הראשון ב-1746: צנצנת ליידן. מוסנברוק היה גם אחד המדענים הראשונים שסיפקו תיאורים מפורטים של מכונות לבדיקת מתח, דחיסה וכיפוף.
דיסבורג
ב-1719 הפך לפרופסור למתמטיקה ופילוסופיה ב, וב-1721 הפך לפרופסור לרפואה באוניברסיטה.
אוטרכט
ב-1723 עזב את אוניברסיטת דיסבורג, והפך לפרופסור באוניברסיטת אוטרכט. ב-1726 הפך לפרופסור לאסטרונומיה באוניברסיטה. בנובמבר 1734 נבחר לעמית החברה המלכותית.
ליידן
ב-1739 חזר לליידן, שם החליף את כפרופסור.
כבר במהלך לימודיו באוניברסיטת ליידן החל פיטר להתעניין באלקטרוסטטיקה. ון מוסנברוק ותלמידו אנדראס קונאוס גילו שניתן לאגור את האנרגיה, המנגנון היה צנצנת זכוכית מלאה במים שלתוכו הונח מוט פליז; ואת האנרגיה המאוחסנת ניתן היה לשחרר רק על ידי השלמת מעגל חיצוני בין המוט לבין מוליך אחר. ון מוסנברוק מסר את התגלית לרנה אנטואן פרשו דה ראומיר בינואר 1746,, מתרגם מכתבו של מוסנברוק מלטינית, אשר כינה את ההמצאה "צנצנת ליידן".
זמן קצר לאחר מכן, התברר כי מדען גרמני בשם בנה באופן עצמאי מכשיר דומה בסוף 1745, זמן קצר לפני מוסנברוק.
ב-1754 הפך לפרופסור לשם כבוד באקדמיה הקיסרית למדע בסנקט פטרבורג, ונבחר כחבר זר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים ב-1747.
ון מוסנברוק מת ב-19 בספטמבר 1761 בליידן.
הלוחמים המאוחדים
הלוחמים המאוחדים (בספרדית: Guerreros Unidos) הוא סינדיקט פשע וכוח צבאי למחצה מקסיקני, שהוקם על ידי מיזוג של מספר קרטלים.
היסטוריה
בדצמבר 2010, לאחר מותו של מנהיג קרטל לה פמיליה מיצ'ואקאן, פרנסיסקו מונטס, התגלעה מחלוקת בין יורשיו של המנהיג. שני פלגים התפלגו מקרטל לה פמיליה מיצ'ואקאן והצטרפו לקרטלים שונים משני צידי המתרס. פלג אחד הצטרף לקבוצה שכללה את קרטל טיחואנה, קרטל בלטרן-לייבה, קרטל חוארס וקרטל לוס סטאס, והפלג השני הקים יחד עם פלג מקרטל בלטרן-לייבה את ארגון הפשע "הלוחמים המאוחדים" והצטרפו לקבוצת הקרטלים היריבה, שכללה את קרטל המפרץ, קרטל סינלואה וקרטל האבירים הטמפלרים.
חטיפת הסטודנטים
ב-26 בספטמבר 2014 נחטפו 43 סטודנטים בעיר איגואלה שבמדינת גֶרֶרוֹ במקסיקו. הסטודנטים למדו הוראה במכללה כפרית למורים במדינת גררו, ונסעו באותו יום לעיר איגואלה כדי להשתתף בהפגנה לציון 46 שנים לטבח טלטלולקו. במהלך הנסיעה הם נעצרו על ידי המשטרה המקומית והתפתח עימות. במהלך המרדף המשטרה פתחה באש על האוטובוסים. שני סטודנטים נהרגו באחד האוטובוסים, וחלקם נמלטו לגבעות שמסביב. לאחר תקרית הירי עצרה המשטרה את הסטודנטים והכניסה אותם לרכבי משטרה. הסטודנטים נלקחו לתחנת המשטרה באיגואלה, משם הם הועברו לתחנת המשטרה בעיירה קוקולה, ומשם לכפר בשם פואבלו וייחו (Pueblo Viejo), שם נמסרו על ידי המשטרה לאנשי ארגון הפשע "הלוחמים המאוחדים".
לדברי החוקרים, הסטודנטים נלקחו באותו יום למזבלה בפאתי קוקולה. כ-15 סטודנטים מתו מחנק בדרך לאתר. שאר הסטודנטים נרצחו לאחר מכן במזבלה. חברי הכנופיה השליכו את הגופות לבור והציתו בו אש. השרידים הועברו לשמונה שקיות פלסטיק שנזרקו לנהר בקוקולה. לאחר המעשה אחד מאנשי הכנופיה שלח הודעת טקסט למנהיג ארגון פשע יריב ובה נכתב: "הפכנו אותם לאבק וזרקנו את שרידיהם למים. הם אף פעם לא ימצאו אותם". הדבר חיזק את ההשערה שחלק מהסטודנטים השתייכו לארגון פשע יריב, ועל כן נרצחו.
43 הסטודנטים הנעדרים גרמו לגל של הפגנות נגד הממשלה, ובעיקר נגד נשיא מקסיקו, אנריקה פניה נייטו.
IHH
IHH, ובשמו המלא (בטורקית: "הקרן לזכויות אדם, לחירויות ולסיוע הומניטרי"), הוא ארגון לא-ממשלתי טורקי אסלאמי הפעיל ברחבי העולם, שהוכרז כארגון טרור אסלאמי על ידי מספר מדינות ובהן ישראל והולנד. הארגון משתתף במעמד "יועץ" במועצה הכלכלית והחברתית של האומות המאוחדות. בראש הארגון עומד בולנט פהמי ילדרים.
פעילות הומניטרית
הארגון נוסד במקור ב-1992 אך נרשם באופן רשמי באיסטנבול ב-1995 כדי לסייע לקורבנות המלחמה בבוסניה. אחרי שהסתיימה המלחמה המשיך הארגון לפעול במדינות ובאזורים אחרים בעולם. הארגון מסייע בעיקר למוסלמים ברחבי העולם. במסגרת פעילותו הוא מעניק סיוע הומניטרי כגון: משלוחי מזון, חפירת בארות באפריקה, תמיכה בבתי יתומים מוסלמיים, ושירותי בריאות. החל מ-2007 מנהל הארגון את תוכנית Africa Cataract Project ב-10 מדינות באפריקה. בנוסף, מקדם הארגון את האסלאם ואת קיום מצוות האסלאם באמצעות חלוקת ספרי קוראן, הקמת מסגדים ומוסדות חינוך אסלאמיים, תמיכה בבתי יתומים אסלאמיים, קורסים לאימאמים, קיום חג הקורבן ברחבי העולם ועוד.
קשר וסיוע לטרור
לפי דיווח של העיתון "מעריב", המבוסס על פסק דין של בית המשפט בווירג'יניה שבארצות הברית, ועל מחקר של International Studies Danish Institute, לארגון ה-IHH קשרים עם ארגוני טרור אסלאמיסטיים, ובהם אל-קאעידה וחמאס. IHH נתפס בהברחת אמצעי לחימה וחומרי נפץ, ובסחר בהם עם ארגוני טרור. בפשיטה של כוחות הביטחון הטורקיים על מטה ה-IHH באיסטנבול נתפסו אמצעי לחימה, כלי נשק, חומרי נפץ, הוראות להרכבת פצצה ודגל של הג'יהאד. ממסמכים שהוחרמו עלה, ש-IHH היה בדרכו לספק סיוע צבאי לקבוצות החמושות האסלאמיסטיות הקיצוניות שנלחמות באפגניסטן, בצ'צ'ניה ובבוסניה.
ז'אן לואי ברוגייר, שופט חוקר צרפתי ומומחה ללוחמה בטרור, העיד במהלך משפטו של אחמד רסאם, שהתקיים בארצות הברית, כי ל-IHH היה תפקיד חשוב בתוכניות פיגועים של אל-קאעידה. על-פי עדות המומחה הנ"ל, הארגון IHH שימש כיסוי, שבאמצעותו השיגו פעילי אל-קאעידה מסמכים מזויפים, גייסו פעילים נוספים והעבירו אמצעי לחימה.
הארגון הוצא אל מחוץ לחוק בישראל ב-2008 בשל קשריו עם ארגוני טרור פלסטיניים. פעיל IHH נעצר וגורש ב-2010, אחרי שניסה לסייע לארגון בלתי חוקי בשטחי יהודה ושומרון. ב-16 ביוני 2010 הכניסה ישראל את ה-IHH לרשימת ארגוני הטרור (במקור באנגלית: Terror watch list). ביולי, 2010, הוציאה גרמניה את הארגון מחוץ לחוק, משום שעל פי דברי שר הפנים הגרמני, תומאס מייזיר, "תחת מעטה של סיוע הומניטרי, ה-IHH תמך במשך זמן רב ובהיקף פיננסי משמעותי בארגונים סוציאליים לכאורה, אשר בסיסם ברצועת עזה ומקורבים לתנועת החמאס". באפריל, 2011, הכריזה ממשלת הולנד על ארגון IHH - ארגון טרור.
במאי 2011 גינו נציגי הארגון את ארצות הברית בשל מבצע חנית נפטון, שבמהלכו חוסל הטרוריסט אוסאמה בן לאדן, מנהיג ארגון הטרור אל-קאעידה, וכינו את הפעולה "טרור אמריקאי".
ב-14 בינואר 2014 פשטה היחידה ללוחמה בטרור של טורקיה על משרדי IHH בחשד ששיתף פעולה עם אל-קאעידה במלחמת האזרחים בסוריה.
המשט לרצועת עזה
בסוף מאי 2010 ארגן ה-IHH, יחד עם תנועת Free Gaza, את המשט לרצועת עזה שמטרתו המוצהרת הייתה לשבור את הסגר על רצועת עזה, שהוטל בעקבות חטיפת גלעד שליט בידי החמאס וההכרזה על הרצועה כ"יישות עוינת". בבוקר 31 במאי, לאחר שהחלו הספינות להתקרב לחופי עזה, השתלטו לוחמי שייטת 13 וחיל הים של צבא ההגנה לישראל על הספינות בעודן מחוץ למים הטריטוריאליים של ישראל. חלק מנוסעי הספינות, ובעיקר הפעילים באונייה הגדולה במשט, "מאווי מרמרה", תקפו את החיילים בסכינים ובאלות, לקחו חלק מהם בשבי, תוך פציעתם, ולדברי צה"ל אף פתחו בירי אש חיה לעבר הלוחמים. החיילים השיבו באש ובמהלך האירוע נהרגו כ-9 מהפעילים שהיו על הספינה, כ-20 מהם נפצעו, וכן נפצעו גם 10 מלוחמי השייטת. ביוני 2011 הודיע הארגון כי לא ישתתף במשט השני לעזה שתוכנן לאותו חודש.
פנטומס (סרט, 1964)
פנטומס (בצרפתית: Fantômas) הוא סרט קומדיה צרפתי משנת 1964, בכיכובו של ז'אן מארה כנבל-העל פנטומס, נגד דמותו של לואי דה פינס בתפקיד הקומיסר פול ג'וב. בסרט ג'וב חובר לעיתונאי פנדור, אותו גילם גם מארה, בניסיון לתפוס את פנטומאס אך אף פעם לא ממש הצליח. זו הייתה התשובה הצרפתית לזיכיון ג'יימס בונד שסחף את העולם בערך באותה תקופה. זהו הסרט הראשון בטרילוגיה. הסרט זכה להצלחה רבה באירופה, ברית המועצות וביפן. הטון הכללי של הסרטים קליל יותר מהרומנים המקוריים אודות פנטומאס. הקומיסר ג'וב, בגילומו של לואי דה פונס, הפך לדמות קומית, בשונה מעמיתו הספרותי.
עלילה
פנטומס הוא איש בעל תחפושות רבות. הוא משתמש באיפור כנשק. הוא יכול להתחזות לכל אחד ומשתמש במערך מסכות ויכול ליצור בלבול אינסופי תוך שינוי מתמיד של מראהו.
דע
השיר הגיע למקום העשירי במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
פנטומס (סרט, 1964)
עלילה
בפרק הראשון של הסדרה הוא לא מרוצה מפנדור, בשל ראיון פיקטיבי שהעיתונאי כתב עליו. הוא מתנקם בכך שחוטף את פאנדור ומאיים להרוג אותו. לאחר מכן הוא משתמש בכישורי האיפור האדירים שלו כדי לבצע פשע מרהיב כשהוא מחופש לפנדור. כאשר הקומיסר ג'וב מצטרף למרדף, כמו זיקית פנטומס מבצע מיד פשע וחובש מסכה בה הוא נראה כמו ג'וב. בסופו של דבר ג'וב וחברתו של פנדור, הלן, עולים על עקבות הפושע הראשי, אך כל זה ללא הועיל מאחר שאיש אלף המסכות לבסוף בורח.
דע
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי עלמה זהר והופק על ידי אסי איילון. בדצמבר 2008 נכנס השיר לראשונה למצעד העברי השבועי של רשת ג'. הוא דורג לראשונה במקום ה-18, ובשבוע העוקב עלה למקום ה-15. בהמשך, דורג בעשירייה הפותחת, והצליח להחזיק במצעד במשך שמונה שבועות בסך הכול.
בכתבה שפורסמה ב-ynet נכתב:.
הופעה
את "דע" ביצעה זהר פעמים רבות במהלך הקריירה שלה. בשנת 2011 פורסם ביוטיוב ביצוע שלה לשיר באולפני פלוטו בתל אביב-יפו.
אאורל ברגלזאן
אָאוּרֵל בַּרְגְלָזָאן (ברומנית: Aurel Bărglăzan; 27 במרץ 1905 - 17 באוקטובר 1960) היה מהנדס רומני, פרופסור אוניברסיטאי וחבר מתכתב של האקדמיה הרומנית, מייסד האסכולה הרומנית למכונות הידראוליות והוגה תוכנית של תעלת דנובה-הים השחור.
ברגלזאן נולד בפורומבקו עילית בקרבת סיביו ברומניה, לכומר ניקולאה ברגלזאן ולרעייתו, מרתה. הוא למד בבלאז', בבראשוב ובסיביו ולאחר מכן התחיל ללמוד ב-1923 בבית הספר הפוליטכני של טימישוארה.
ב-1928 ערכו ברגלזאן ואוקטביאן סמיג'לסקי (Octavian Smigelschi), שניהם סטודנטים בפוליטכנית של טימישוארה, מחקר במסגרת עבודת הגמר שלהם, תחת השם "Studiul unui canal navigabil Cerna-Voda – Constanța" (מחקר על תעלת שיט מצ'רנוודה לקונסטנצה) וקבעו למעשה את הנתיב הנוכחי של התעלה.
ברגלזאן נקלט בסגל ההוראה של בית הספר הפוליטכני כאסיסטנט בקתדרה האלקטרוטכנית ואסיסטנט בקתדרה למכונות הידראוליות. מ-1936 היה למרצה, ב-1940 קיבל תואר דוקטור וב-1941 פרופסורה. ב-1947 התמנה לראש הקתדרה למכונות הידראוליות, תפקיד שהחזיק בו עד מותו. הוא היה גם דקאן הפקולטות לאלקטרומכניקה ודקאן הפקולטה למכניקה. ב-22 ביולי 1955 נבחר לחבר מתכתב באקדמיה הרומנית.
מרנג'נה אסאדה
מֶרֶנְגֶ'נָה אָסַאדָה (בלאדינו: Merenjena Asada, Berenjena Asada) הוא מאכל יהודי ספרדי מתפוצות הבלקנים: יוון, בולגריה, מקדוניה ואסיה הקטנה, המבוסס על מחית חצילים ומוגש במגוון גרסאות, החל מתוספת למנה בשרית, דרך רוטב לתבשילים כגון "אורז לבן" וכלה כמנה עיקרית בפני עצמה.
הכנת המאכל והתפתחות גרסאותיו
החציל שמקורו בהודו הגיע לחצי האי האיברי ביחד עם הכובשים המוסלמים עת נקרא האזור אל-אנדלוס וממנו נפוץ דרך צרפת ואיטליה לכל רחבי אירופה. מגורשי ספרד ופורטוגל התיישבו בכל רחבי האימפריה העות'מאנית ובעיקר בבלקן, בהזמנתו של הסולטאן באיזיט השני. הממשל העות'מאני עודד את היהודים להגר לממלכה, סייע להם להקלט והם זכו לחופש פולחן. בני הקהילה הביאו עימם מאכלים מסורתיים והחל תהליך מיזוג מטבחים בין המטבח הספרדי לבלקני.
הכנת המאכל התבססה על אפיית חצילים, קיצוצם ואחר כך בישולם לכדי מחית בתבלון והסמכה הרלוונטיים לייעודה של המנה, לעיתים בתוספת ירקות נוספים וגם עגבניות. התבשיל שימש לעיתים כמנה בפני עצמה אולם לרוב הוגש כתוספת למנה בשרית מרכזית כגון אומצה או דג וכן כרוטב למנות עיקריות כגון אורז "לבן".
החל מראשית המאה ה-19 חלה הרעה משמעותית במצבם הכלכלי של יהודי הבלקן בכלל ואזור בולגריה בפרט, אשר חפף לתהליך נסיגתה של האימפריה העות'מאנית. היהודים חיו בעוני ודלות והתקשו להשיג מנות בקר או דגים יקרות, כך שיעוד התבשיל הצטמצם לכדי תוספת או רוטב למנה עיקרית.
לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה המצב הכלכלי במדינות הבלקן ככלל ובממלכת בולגריה בפרט, היה ירוד מאוד ובאזורי הספר הגיעו התושבים ובכלל זה בני הקהילות היהודיות לסף רעב. מחית החצילים הפכה למנה עיקרית, כאשר בתוכה נהגו לבשל קציצות שהיו עשויות ברובן משאריות לחם ומעט בשר טחון. בלאדינו, שמה של גרסת העוני היה: Merenjena Asada kon al bóndigas והיא השתמרה גם לאחר עלייתם של בני הקהילה מבולגריה לישראל
גרסת העוני הייתה פתרון קולינרי גם בשנות הצנע במדינת ישראל, שנים המקבילות לעלייתם והתבססותם של יהודי בולגריה בישראל. באותן שנים החצילים היו זמינים אולם בשר חולק בכמויות קטנות על פי תלושים ולכן המנה כללה הרבה מחית חצילים ומעט קציצות בהן מרכיב הבשר היה זניח. בישראל התפתחה גם גרסה המורכבת מחצילים ופילה דג.
המצור על אודסה
במלחמת העולם השנייה הטילה רומניה מצור על העיר אודסה וכבשה אותה. המצור החל ב-5 באוגוסט והסתיים ב-16 באוקטובר 1941. הפיקוד הסובייטי החליט על פינוי העיר לאור המצב האסטרטגי שנוצר בדרום ברית המועצות, וחדירת כוחות הציר לחצי האי קרים, ולמרות שהיה ניתן להמשיך בהגנה עליה. המערכה סביב העיר נחשבת כאחת ההצלחות הבודדות של הצבא האדום בשלבים הראשונים של המלחמה בחזית המזרחית.
רומניה
בהתאם להסכמים בין גרמניה הנאצית לבין רומניה, הרומנים הצטרפו למלחמה והתקדמו בחלק הדרומי של החזית. באזור אודסה לחמו יחידות של הארמייה הרביעית הרומנית בפיקוד ניקולאי צ'ופרקה.
לצבא הרומני הייתה עדיפות ברורה בכוחות היבשה. חיל האוויר הרומני לא הצליח להשיג עליונות אווירית וגם הצי הרומני לא הצליח להפריע לספינות של צי הים השחור הסובייטי להעביר לעיר הנצורה תחמושת ותגבור כוחות.
ברית המועצות
להגנה על מתחם העיר הוקם "מרחב ההגנה אודסה" בפיקודו של תת-אדמירל גבריאל ז'וקוב. תחת פיקודו היו יחידות יבשה שכללו גם את ארמיית החוף בפיקוד גאורגי ספרונוב (מאוחר יותר איוואן פטרוב) וגם יחידות צי הים השחור מהבסיס שהיה בנמל העיר.
להגנה על העיר נבנו 3 קווי ביצורים - הקדמי כ-20-25 ק"מ מהעיר, הראשי - 10-14 ק"מ מהעיר ופנימי 6-10 ק"מ מהעיר. הבסיס הימי של העיר חוזק ואליו הועברו ספינות נוספות מסבסטופול. כוחות היבשה בתחילת הקרבות מנו 34,5 אלף חיילים. במהלך הלחימה סביב העיר, גדל הכוח שהגן על העיר והגיע ל-86 אלף חיילים, על אף האבדות שספג הכוח המגן.
מהלך הקרבות
בעקבות תבוסות הצבא האדום במרכז אוקראינה החלה נסיגה כללית של הצבא הסובייטי. כתוצאה מכך, ב-5 באוגוסט היחידות שהיו מוצבות בעיר החלו בקרבות סביב העיר. עד ל-10 באוגוסט נערכו קרבות במרחק די גדול מהעיר אך הצבא האדום נאלץ לסגת לפרברי העיר. ב-13 באוגוסט נותק הקשר עם יתר יחידות הצבא האדום והחל מצור על העיר. אספקת תחמושת וכוח אדם חדש לעיר הנצורה בוצעה על ידי ספינות צי הים השחור הסובייטי. יחידות הצי הרומניות לא הצליחו להטיל מצור ימי על העיר.
ב-14 בספטמבר מצב כוחות המגן הסובייטיים היה קשה. הרומנים התקרבו לעיר והחלו בהפצצות על הנמל. במהלך המחצית השנייה של ספטמבר הובאו לעיר כוחות חדשים בהיקף של 12,600 חיילים. ב-22 בספטמבר בוצעה נחיתה מוצלחת לעורף הרומנים והם נאלצו לסגת. כתוצאה מכך הופסקו הפצצות על הנמל והחזית התייצבה במרחק סביר מהעיר.
לאחר התייצבות החזית, מטה ההגנה הסובייטי החל בהכנות למלחמת החורף שמתקרב. אומנם ב-30 בספטמבר הגיעה פקודת הסטבקה על הצורך בפינוי הצבא האדום מהעיר. ב-5 באוקטובר, גנרל גאורגי ספרונוב שפיקד על כוחות היבשה קיבל התקף לב ופונה מהעיר (בהמשך הוא חזר לשורות הצבא אך לא מונה לתפקיד פיקודי בחזית). במקומו מונה איוואן איוואנוב (לאחר פינוי אודסה הוא היה אחראי על הגנת סבסטופול). עד ל-16 באוקטובר 1941 86 אלף חיילים, אלפי אזרחים וציוד צבאי כולל ציוד כבד הועמסו על ספינות הצי ועזבו את העיר. היחידות פונו לסבסטופול והצטרפו למגננה על העיר.
מורשת
על הגבורה בקרבות סביב העיר, אודסה קיבלה תואר "עיר גיבורה". ב-22 בדצמבר 1942 הוחלט על הענקת מדליה למגני העיר. בסך הכול בוצעו כ-30 אלף הענקות (רוב מגני העיר נהרגו במהלך הקרבות סביב סבסטופול במהלך שנת 1942).
בשנות ה-60 של המאה ה-20 נבנו אנדרטאות לאורך 100 ק"מ של קו ההגנה סביב העיר לזכר הנופלים.
מפקד מצור העיר הרומני ניקולאי צ'ופרקה נעצר לאחר המלחמה ונפטר בכלא רומני.
המרכז הלאומי לתלבושות במה
המוזיאון הוקם ב-2006 על ידי שר התרבות של צרפת, ראש עיריית מולן ומעצב האופנה כריסטיאן לקרואה.
הוא ממוקם באזור העתיק של מולן ומכיל בתוכו מבנה היסטורי שנהרס חלקית במלחמת העולם השנייה ושוחזר על ידי האדריכל פרנסואה וואנשט.
המוזיאון מכיל בתוכו אוסף של כ-10,000 תלבושות של תיאטרון, אופרה ובלט, הוא גם מכיל ציורים שהושאלו מהספרייה הלאומית של צרפת, מהקומדי פראנסז ומהאופרה הלאומית של פריז.
המוזיאון מחולק לארבע מחלקות: אזור השמורים, אולם התצוגה, הספרייה ומרכז ההדרכה, בנוסף ישנו במקום אודיטוריום וארכיון מסמכים.
מספר תיאטראות ובתי אופרה בצרפת שולחים את תלבושותיהם למקום לאחר ההופעה האחרונה, זאת במטרה לשמר ולהציג אותן, המקום גם מהווה מרכז לחוקרים וסטודנטים בתחום האופנה והתיאטרון.
המקום מכיל את אוסף התלבושות של רקדן הבלט רודולף נורייב, האוסף מכיל בין היתר את תלבושת הנסיך אותו שיחק בהפקה של אגם הברבורים.
מהיר ועצבני 8
מהיר ועצבני 8 (באנגלית: The Fate of the Furious, ידוע גם בתור Fast & Furious 8) הוא סרט פעולה שובר קופות. אמריקאי משנת 2017 והסרט השמיני בסדרת "מהיר ועצבני". מככבים בו וין דיזל, דוויין ג'ונסון, מישל רודריגז, ג'ייסון סטיית'האם, שרליז תרון כאנטגוניסטית של הסרט לצד אנסמבל שחקנים כגון קורט ראסל, לודקריס, טייריס גיבסון, נטלי עמנואל, סקוט איסטווד, כריסטופר היביו והלן מירן. הסרט יצא לאקרנים ברחבי ארצות הברית ב-14 באפריל 2017 ב-IMAX ו-4DX (ארבעה-ממדים) וב-12 באפריל 2017 בישראל.
הסרט זכה לביקורות מעורבות אך הפך להצלחה מסחרית כשהרוויח 532 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו, מה שהפך אותו לסרט הרביעי המכניס ביותר לשנת 2017. נכון ל-2019 הסרט נמצא במקום ה-18 ברשימת הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים.
עלילה
כשנתיים אחרי מאורעות הסרט השביעי בסדרה, דומיניק (דום) טורטו (וין דיזל) ולטי (מישל רודריגז) נמצאים בירח הדבש שלהם, בעוד בריאן אוקונור (פול ווקר) וזוגתו מיה (ג'ורדנה ברוסטר) פרשו מהעלילה עקב לידת ילדם השני, ושאר חברי הצוות חיים את חייהם הרגילים.
הצוות של דום נשלח על ידי ממשלת ארצות הברית להשיג מכשיר מיוחד שיכול לנתק אספקת חשמל משטח של עיר קטנה, והאקרית העונה לשם סייפר (שרליז ת'רון) סוחטת את דום ומאלצת אותו להביא לה את המכשיר, לגנוב אותו מהצוות שלו ולשתף אתה פעולה.
בינתיים מתברר שקלף הסחיטה של סייפר נגד דום הוא בנו שנולד לו מהשוטרת אלנה, שעד לאותו רגע דום לא ידע על קיומו. סייפר חוטפת את אלנה ואת התינוק ומכניסה אותם לחדר מיוחד במטוס שלה שנמצא מאחורי זכוכית משוריינת ירי.
לוק הובס (דוויין ג'ונסון) נשלח לכלא על כישלונו בהבאת המכשיר היקר לארצות הברית. אדון "אף אחד" מנסה לשכנע אותו להצטרף לשורותיו, אבל הובס מסרב ונכלא בתא ליד שונאו הגדול, האנטיגוניסט הראשי של מהיר ועצבני 7, דקארד שואו (ג'ייסון סטיית'האם). במהלך שהותם במאסר, נפרצות לפתע דלתות תאי הכלא ושניהם נמלטים היישר לידיו של אדון "אף אחד", שמשכנע את שניהם לשתף פעולה יחדיו וללכוד את דום.
דום נשלח לבסיס צבאי של בדלנים צרפתיים סיפר לגנוב צוללת גרעינית. הצוות של דום נאבק בסייפר ומנסה לעצור את הצוללת. במקביל, דקראד שואו ואחיו אוון (לוק אוונס) משתלטים על המטוס של סייפר ומשחררים את בנו של דום. דום והצוות משמידים את הצוללת ומתאחדים שוב. דום קורא לבנו 'בריאן', על שם הדמות שגילם פול ווקר.
פיתוח
וין דיזל אישר כי מרבית הצוות ישוב להפקת הסרט שעלילתו תתרחש בניו יורק. באירוע חשיפה למעריצים אולפני יוניברסל הודיעו שהסרט ייצא לאקרנים ב-14 באפריל 2017. הלן מירן הכריזה על כך שהיא רוצה לגלם את דמות הנבל הראשית בסרט ההמשך מכיוון שהיא אוהבת את הסרט אולם לתפקיד הנבל לוהקה שרליז תרון.
תסמונת קרפנטר
תסמונת קרפנטר (באנגלית: Carpenter syndrome), המכונה גם אקרוצפלופוליסינדקטיליה (Acrocephalosyndactylia), היא הפרעה אוטוזומלית, מולדת, בהורשה רצסיבית. מחלה המאופיינת במומים פניים-גולגולתיים, השמנת יתר, גובה מצומצם וסינדקטיליה (אצבעות דבוקות). תסמונת קרפנטר אובחנה לראשונה בשנת 1901 על ידי ג'י. קרפנטר.
תסמינים ודיאגנוזה
תסמונת קרפנטר קשורה למוטציה בגן RAB23, שמצוי בכרומוזום מספר 6 אצל האדם. פיגור שכלי נפוץ עם ההפרעה, אם כי ייתכן ולחלק מהחולים תהיה יכולת אינטלקטואלית ממוצעת.
תסמונת קרפנטר שייכת לקבוצת מחלות גנטיות נדירות המכונה אקרוצפלופוליסנדקטיליה (מקוצר ל-ACPS). הביטוי הגופני השכיח ביותר של תסמונת קרפנטר הוא פיוזינג מוקדם של תפרי הגולגולת הסיביים שתוצאתו ראש המעוקל באופן חריג. השילוב של עצמות הגולגולת בולט עוד מהלידה. עצמותיהם הגולגולתיות-ניידות של תינוקות יוצרות צורת חרוט וזמן קצר לאחר מכן חוזרות לצורה הרגילה; אולם, תינוק הנגוע בתסמונת קרפנטר נשאר עם ראש בצורת חרוט.
התינוק אשר נגוע בתסמונת קרפנטר יציג גם מומים על פניו, כגון גשר אף משוטח, לחיים רחבות ואף מהופך לו פתחים גדולים ואבנורמליים. האוזניים הן נמוכות ולא אחידות. בנוסף לפגמים אלו, לאינדיבידואלים המושפעים תהיה מקסילה אי-מפותחת ולסת תחתונה מקומרת לצד חך צר שעושה את כישורי השפה קשים להישג. השיניים צומחות מאוחר ולרוב הן גוציות עם מרווחים אחת בין השנייה.
ליקויים פיזיים אחרים הקשורים לקרפנטר כוללים ספרות נוספות. מספר גדול מהנורמלי של בהונות הוא שכיח יותר ממספר גדול של אצבעות. לעיתים קרובות האצבעות טוויות, פרוצס המתרחש כלאחר שישה שבועות בתוך התקופה ההריונית. לעיתים קרובות הספרות הן קצרות באופן חריג, ולאצבעות חסר חיבור אינטר-גלילי. סמוך למחצית מהתינוקות להם תסמונת קרפנטר ישנו מום לב, וכ-75% סובלים מעיכובים בהתפתחות עקב פיגור שכלי מתון.
תדירות
בארצות הברית ישנם כ-300 מקרים ידועים של תסמונת קרפנטר. כלומר, 1 מתוך מיליון לידות תביא תינוק נגוע בתסמונת קרפנטר. תסמונת קרפנטר היא מחלה רצסיבית. כלומר, שני ההורים חייבים להיות בעלי גנים פגומים על מנת להעביר את המחלה לילדיהם. גם אם שני ההורים הם בעלי הגן הפגום עדיין יש רק 25% סיכוי שהם ייצרו ילד מושפע מהתסמונת. הילדים שלהם, שאין להם את המחלה, עדיין יהיו נשאים יורשים להם היכולת להעביר את המחלה לצאצאיהם במידה ובני זוגם גם הם נשאים של הגן הפרטיקולארי.
האני
{{פירושונים|
ראו גם
}}
Header bidding
Header bidding או Pre-bidding היא שיטה בעולם הפרסום באינטרנט המאפשרת למו"לים של תוכן דיגיטלי (Publishers) להציע את שטחי הפרסום שלהם (Ad Inventory) לבורסות פרסום מרובות במקביל על מנת להפיק רווחים באופן אופטימלי. השיטה החליפה במידה רבה את שיטת מפל המים (Waterfalling) שהייתה נפוצה לפני כן ולא אפשרה פנייה מקבילית לפלטפורמות היצע (SSPs).
ISO/IEC 27701
ISO/IEC 27701 (נקרא ISO/IEC 27552 בתקופת העריכה הראשונית) הוא תקן בינלאומי שכותרתו: Security techniques — Extension to ISO/IEC 27001 and ISO/IEC 27002 for privacy information management — Requirements and guidelines המהווה הרחבת פרטיות ל-ISO/IEC 27001. מטרת התכנון היא לשפר את "מערכת ניהול אבטחת המידע" (ISMS) הקיימת עם דרישות נוספות על מנת להקים, ליישם, לתחזק ולשפר ללא הרף "מערכת לניהול מידע פרטי" (PIMS). התקן מתווה מסגרת לבעלי "מידע בעל זהוי אישי" (PII) וכן למעבדי PII, לניהול בקרות פרטיוּת כדי להפחית את הסיכון לזכויות הפרטיות של אנשים פרטיים.
הסמכת ISO/IEC 27701 נועדה להיות הרחבה להסמכת ISO/IEC 27001. במילים אחרות, ארגונים המתכננים להיות מוסמכים ISO/IEC 27701 יצטרכו גם לקבל הסמכת ISO/IEC 27001.
יישום מיועד לתקן
היישום המיועד של ISO/IEC 27701 הוא להגדיל את ה-ISMS הקיים באמצעות בקרות ספציפיות לפרטיות, וכך ליצור PIMS כדי לאפשר ניהול פרטיות יעיל בארגון.
ל-PIMS חזק יש יתרונות פוטנציאליים רבים עבור בקרי PII ומעבדי PII, עם לפחות שלושה יתרונות משמעותיים: ראשית, השגת עמידה בדרישות הפרטיות (במיוחד חוקים ותקנות, בתוספת הסכמים עם צדדים שלישיים, בתוספת מדיניות פרטיות תאגידית וכו') מכבידה, במיוחד אם הדרישות אינן מאורגנות בצורה היעילה ביותר עבור בעלי PII ומעבדי PII. ארגונים הכפופים לחיובים רבים לחוקי פרטיות (למשל ממספר תחומי שיפוט שבהם הם פועלים או שבעלי המידע שלהם פרוסים ברחבי העולם בתחומי שיפוט שונים) עומדים בפני נטלים נוספים כדי ליישב, לקיים ולשמור על שלל הדרישות החלות עליהם. גישה מנוהלת מקלה על נטל העמידה בכללים, למשל כפי שמודגם בנספח C לתקן, בקרת פרטיות יחידה עשויה לעמוד בדרישות מרובות מהאסדרה הכללית להגנת נתונים (GDPR) שכל מדינות האיחוד האירופי מחויבות אליה חוקית.
שלישית, הסמכת PIMS יכולה להיות בעלת ערך בתקשורת ללקוחות ושותפים. בעלי PII דורשים בדרך כלל ראיות ממעבדי PII לכך שמערכת ניהול הפרטיות של מעבדי PII עומדת בדרישות הפרטיות החלות. מסגרת ראיות אחידה המבוססת על תקן בינלאומי יכולה לפשט מאוד תקשורת כזו של שקיפות תאימות, במיוחד כאשר הראיות מאומתות על ידי מבקר צד שלישי מוסמך. הכרח זה בתקשורת של שקיפות ציות הוא קריטי גם להחלטות עסקיות אסטרטגיות כגון מיזוגים ורכישות ותרחישים של בעלות משותפת על מידע, הכוללים הסכם שיתוף נתונים. לבסוף, הסמכת PIMS עשויה לשמש איתות לאמינות לציבור.
פרס המים של סטוקהולם
פרס המים של סטוקהולם מוענק בשוודיה מדי שנה מאז 1991 לאישים וגופים שפעילותם תרמה לשימור מקורות המים בעולם ולהגנתם ולשיפור תנאי אספקת מים, שתרם לבריאותם ולרווחתם של תושבי כדור הארץ ולמערכת האקולוגית שלו.
זהות זוכה הפרס מוכרזת מדי שנה ביום המים הבינלאומי, 22 במרץ. הפרס מוענק לזוכה על ידי קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, שהוא פטרון הפרס, בשבוע המים העולמי בסטוקהולם בחודש אוגוסט. הטקס נערך בבית העירייה של סטוקהולם.
הפרס - פסל בדולח ומענק בן 150 אלף דולר - ממומן על ידי קרן המים של סטוקהולם בניהולו של מכון המים הבינלאומי של סטוקהולם (SIWI).
פרס המים בישראל
החל משנת 2000 משתתפת ישראל בתחרות הבינלאומית. תחרות פרס המים של שטוקהולם לנוער בישראל נוסדה על מנת לעורר מודעות לבעיית שימור מקורות המים בקרב הנוער הישראלי, ולעודד אותו לעסוק בכתיבה מדעית בנושא זה. כחלק מהתחרות כותבים בני הנוער עבודות מחקר בתחום מציאת פתרון למשבר המים, בכל ההיבטים – המדעי, החברתי, ההיסטורי והאמנותי.
התחרות מתקיימת בחסות הפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל-אביב ובתמיכת קרן רחל ומנואל קלצ'קי וג'ואיש נשיונל פאנד JNF ארה"ב, אשר תמיכתה מוקדשת לזכרו של מר זאבי כהנוב ז"ל, לשעבר השליח הבכיר של קק"ל בארה"ב. התחרות מתנהלת תחת הנהגתו האקדמית של פרופ' גדעון דגן, חתן פרס המים של שטוקהולם לשנת 1998 וחתן פרס ישראל.
בתחרות רשאים להשתתף בני נוער (14-19), הכותבים עבודת חקר הן ברמה מצומצמת של פרויקט הערכה חלופית או פרויקט חקר בחטיבה; והן ברמה מורחבת של עבודת גמר, פרויקט גמר או פרויקט העשרה אישי מחוץ לתכנית הלימודים. הזוכים והמורה המלווה את הפרויקט נשלחים לתחרות הבינלאומית בשטוקהולם ובנוסף לכך התלמידים מקבלים זכאות למלגת לימודים לשנה אחת באוניברסיטת ת"א.
יועץ האקלים הלאומי של הבית הלבן
היועץ הלאומי לאקלים בבית הלבן הוא תפקיד במשרד הבית הלבן, שקם עם כניסתו של ג'ו ביידן להבית הלבן. היועץ משמש כיועצו הראשי של הנשיא בנושא מדיניות שינויי אקלים מקומיים והוא מוביל משרד הבית הלבן למדיניות אקלים.
בדצמבר 2020 הודיע הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן כי החליט למנות את ג'ינה מקארתי ליועצת האקלים הלאומית שלו, מקראתי צפויה להיות האדם הראשון שמאייש את התפקיד הז ועל פי התכנון היא צפויה לייעץ לביידן בנוגע למדיניות שינויי האקלים. מקראתי הייתה המנהלת של הסוכנות להגנת הסביבה בזמן כהונתו של הנשיא הדמוקרטי, ברק אובמה. בנוסף לכך ביידן הכריז כי סגנה של מקארתי יהיה עלי זיידי. זיידי כיהן בעבר כסגן מזכירת האנרגיה והסביבה של מדינת ניו יורק.
תוכנית חינוכית יחידנית
מטרת התוכנית היא לשלב בהדרגה את התלמיד בתוכנית הלימודים הרגילה במסגרות של החינוך הרגיל, וזאת על פי גילו, צרכיו והתחשבות בלקויותיו ובחומרתן. משרד החינוך דורש לבצע תוכנית זו לכל תלמיד הנמצא בתוכנית השילוב. צוותי המתי"א הם המנחים המייעצים לצוותים החינוכיים כיצד לבנות את התוכנית. הצוות החינוכי הבונה את התוכנית מורכב ממחנך הכיתה שבה לומד התלמיד, מורה מתחום החינוך המיוחד, ואנשי צוות מקצועי שעובדים עם התלמיד כגון מרפא בעיסוק וקלינאי תקשורת ועוד.
הוריו של התלמיד מוזמנים לפגישה לפני קביעת התוכנית, כדי לשמוע את דעתם ולקבל את הסכמתם לתוכנית. העתק התוכנית מועבר אליהם.
פירוט התוכנית כולל את תפקודו של התלמיד המשולב בזמן הכנת התוכנית, התחומים בהם צריך טיפול, קביעת מטרות לימודיות, הזמן שבו מקדישים להשגת המטרה, הדרכים שבהן ישתמשו וכיצד יעריכו האם המטרה הושגה. תוכנית זו כוללת גם את שעות השילוב שיינתנו לתלמיד במסגרות שירותי החינוך המיוחד. בתוכנית מודגש הקשר לתוכנית הלימודים הרגילה.
בוב קייסי
ביוגרפיה
קייסי נולד בסקרנטון, פנסילבניה, למשפחה ממוצא אירי בת 8 ילדים. אביו הוא בוב קייסי האב, מושל פנסילבניה בשנים 1995-1987. הוא סיים את לימודיו בתיכון בשנת 1978 ולאחר מכן למד ב-"Holy Cross" שבווסטר, מסצ'וסטס ב-1982. הוא סיים עם תואר במשפטים מהאוניברסיטה הקתולית של אמריקה הממוקמת בוושינגטון הבירה בשנת 1988. בזמן לימודיו שירת קייסי בארגון התנדבותי שעזר לאוכלוסיות חלשות וכן אימן כדורסל בבית ספר בפילדלפיה. בשנים 1991–1996 עבד כעורך דין בשוק הפרטי.
בשנת 1996 נבחר למשרת המבקר הכללי של מדינת פנסילבניה. הוא נבחר בשנית ב-2000. בשנת 2002 שאף ללכת בעקבותיו של אביו, ולרוץ למשרת המושל, אלא שהוא הובס בפריימריז הדמוקרטים בידי מי שעתיד לכהן כמושל, אד רנדל. לאחר שהוגבל חוקית מלרוץ לכהונה שלישית כמבקר המדינה, נבחר ב-2004 למשרת שר האוצר של פנסילבניה.
לאחר שזכה לדחיפה מטעם הסנאטורים הדמוקרטים צ'אק שומר, אז יו"ר ועד הקמפיין הדמוקרטי לסנאט, והארי ריד, מנהיג המיעוט, הכריז במרץ 2005 כי הוא יתמודד לסנאט בבחירות בשנת 2006. בבחירות אלו ניצב מול הסנאטור המכהן, הרפובליקני ריק סנטורום. קייסי הביס את סנטורום ברוב של 58.6% ממניין הקולות, בפער של 18% מיריבו, ונבחר לסנאט. הפרש הקולות בניצחונו של קייסי היה הגבוה ביותר של מועמד דמוקרטי לסנאט בפנסילבניה. בשנת 2012 נבחר לכהונה שנייה, ובשנת 2018 נבחר לכהונה שלישית.
קייסי קתולי באמונתו. הוא נשוי ואב לארבעה ילדים.
מאיר אמיגו
מאיר אמיגו או משה מאיר אמיגו (חי במאה ה-18) היה איש עסקים, נדבן יהודי-טורקי ומנהיג קהילתי שהתיישב בבאנות באנאט בעיר טמשוואר (כיום טימישוארה ברומניה) באימפריה ההבסבורגית, ועמד בראש הקהילה היהודית המאוחדת בעיר. נודע בשפת הלאדינו בכינוי "אל ריי צ'יקו" (המלך הקטן), בזכות עושרו המופלג, היה בזמנו איש העסקים העשיר ביותר בטמשוואר וזכה לכבוד בחצר הקיסרית מריה תרזה בווינה.
קורות חיים
מאיר אמיגו נולד בתחילת המאה ה-18 בקונסטנטינופול (אסטנבול), בירת האימפריה העות'מאנית במשפחה יהודית ספרדית. בשנת 1736 יחד עם עוד ארבע משפחות של יהודים ספרדים התיישב בעיר טמשוואר, כיום טימישוארה, בירת חבל באנאט, שנכבשה שני עשורים קודם - בשנת 1716 על ידי הצבא ההבסבורגי ששם קץ לשלטון הכיבוש המוסלמי העות'מאני באזור. אמיגו הפך לראש הקהילה שאיחדה בתוכה את היהודים הספרדים והאשכנזים. קהילת יהודי ספרד בטמשוואר נחשבה החשובה באימפריה אחרי הקהילה הספרדית בווינה. אמיגו היה איש העסקים העשיר בעיר וסחר בנכסים גרמניים ובסחורות טורקיות בשנים 1758–1759 החזיק אמיגו 7% ממניות החברה Priviligierte Société de Temesvar ואחר כך היה בעל המניות הראשי בחברה החלופית Banater Kommerzkompanie הוקמה בווינה שפעלה עד.1780
שמר על קשרים רבים בעיר הולדתו, איסטנבול, ובו זמנית היה ידיד קרוב לדייגו ד'אגילר יהודי "קונברסו" (אנוס) שהתגורר בווינה ואיש עסקים ידוע. ד'אגילר שהחזיק במונופול הסחר בטבק באוסטריה, מינה אותו לסוכן שלו. למעשה את הרשות להתיישב בטימישוארה קיבל אמיגו ושותפיו בעזרת אישור קיסרי מיוחד שהושג הודות להתערבות ד'אגילר. בשנת 1716 נמצאו בעיר 144 יהודים לצד קהילות נוצריות - שכללה 466 סרבים ו-35 ארמנים. בתוקף אישור שהושג על ידי ד'אגילר עוד בימי הקיסר קרל השישי, עד שנת 1762 השתמשו היהודים בטמשוואר בחדר תפילה שאורגן במגדל שליד שער פורפורוזה של העיר. אמיגו והרב וולף יעקב (יאקאב) קיבלו בשנת 1760, אישור מלכותי לבנות שני בתי כנסת, ספרדי ואשכנזי, לא רחוק משם, ב"חצר היהודים" (Judenhof), במקום שבו נבנה לימים הבניין המפואר של הקהילה היהודית של טמשוואר במאות ה-19–20. בתי הכנסת נפתחו בשנת 1762. על חוזה הבנייה חתמו מאיר אמיגו, דוד טויטזק וסלומון פוליצר. בשנת 1752 אמיגו רכש בית ברחוב הנקרא כיום אוג'ניו דה סבויה מס. 9, פינת הרחוב מרצי. (בתחילת המאה ה-20 נבנה במקום בית זה "בית טלגון" בסגנון סצסיון).
ב-1748, כתגובה לחזרת דייגו ד'אגילר ליהדות, ביקש הארכיבישוף של מדריד מהקיסרית מריה תרזה לגרש גם את יהודי וינה. אגילר ואמיגו פנו ליהודה ברוך, יהודי המקורב לסולטן, ועקב פנייתם, איים הסולטן בגירוש הנתינים האוסטרים החיים בטורקיה במקרה שצו הגירוש בווינה יצא לפועל. בנסיבות אלה, החצר הקיסרית התקפלה ויהודי וינה נשמו לרווחה. לא הייתה אפשרות לעומת זאת למנוע את גירוש יהודי פראג שנערך בשנת 1745, אולם סיפור נמנע הוצאת צו לגירוש יהודי מורביה, אולי עקב התערבותם של ד'אגילר ואמיגו בחצר הסולטן ושנגמר בעקבות שליחותו של היהודי בשם קורונל שהביא לווינה מכתב מרתיע מהסולטן. עם זאת העדיף ד'אגילר לבסוף לעקור ללונדון, בעוד אמיגו נשאר בטמשוואר. מאיר אמיגו נפטר בטמשוואר (טימישוארה). בנו, יוסף, ואחיו יהודה ובני האח, יצחק ומנחם, מילאו גם בהמשך תפקיד חשוב בחיי הקהילה היהודית. יצחק אמיגו שעמד בראש קהילת יהודי טמשוואר בשנים 1784–1788 סייע בשנת 1791 ליהודים פליטים מבלגרד שמצאו מקלט בטמשוואר בעקבות המלחמה העות'מאנית-ההבסבורגית באותה שנה. האחרון מבני אמיגו שכיהן כראש הקהל בטמשואר היה יוסף מאיר אמיגו בשנים 1808–1810.
רובין גיב
רובין יו גיב, CBE (באנגלית: Robin Hugh Gibb; ) היה זמר ומלחין בריטי שהתפרסם כחבר ומייסד להקת הבי ג'יז, יחד עם אחיו התאום מוריס גיב, ואחיו הגדול בארי גיב. בנוסף היה לו אח צעיר, אנדי גיב, שהתפרסם בקריירת סולו.
רובין גיב נולד בדאגלס באי מאן שבבריטניה להורים אנגליים, מאוחר יותר עברה המשפחה למנצ'סטר ובהמשך לבריזביין, שבאוסטרליה. גיב החל את הקריירה בלהקה יחד עם שני אחיו ולאחר הצלחתם הראשונה שבו לבריטניה וזכו בהכרה עולמית בהמשך. בשנת 2004, העניק צ'ארלס ללהקת הבי ג'יז את אות מסדר האימפריה הבריטית בארמון בקינגהאם בזכות תרומתם למוזיקה. עם מכירות תקליטים שנאמדות בכ-200 מיליון עותקים, הפכה להקת הבי ג'יז לאחת הלהקות המצליחות ביותר בכל הזמנים.
גיב נפטר ממחלת הסרטן ב-20 במאי 2012.