cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ספינת השיבה
משט השיבה
ספינה אחרת ששכר הארגון ביוון, "סילבר פלומה", תכננה להפליג מנמל פיראוס ב-9 בפברואר, אך העזיבה נדחתה מספר פעמים מכיוון שבעלי הספינה היוונים חששו מתגובה ישראלית אם יעשה שימוש בספינתן. לאחר פנייה של שר החוץ שמעון פרס מנעה יוון את הפלגת הספינה. ב-13 בפברואר 1988 רכש הארגון את הסול פרין בלימסול שבקפריסין במכירה פומבית תמורת 600,000 דולר. בזמן הטביעה לא נמסר לצוות הספינה על הבעלים החדשים.
ב-15 בפברואר, שלושה מפקדים בכירים של הארגון לשחרור פלסטין נהרגו בלימסול על ידי פצצה בשלט רחוק שהוטמנה במכוניתם. השלושה היו בקפריסין כדי לקנות ולהכשיר את הספינה להפלגה. הפעולה יוחסה למוסד. 18 שעות לאחר מכן, בלילה של 15 בפברואר, מוקש ימי שהוצמד לגוף התפוצץ וניקב את מכל הדלק של הסול פרין, הוא הוצף וגרם לספינה לנטות על צידה. לא דווח על נפגעים, אך בכך הסתיים הניסיון. דובר אש"ף, בסאם אבו שריף, טען מיד כי הפיצוץ בוצע על ידי ישראל. בהודעות לעיתונות ישראל הכחישה רשמית מעורבות בפיצוץ המכונית אך כמעט ולא טרחה להסתיר את תפקידה בהשבתת הספינה והחשדות למעורבות ישראלית התחזקו עוד כאשר שר התחבורה חיים קורפו איים כי אם יהיה ניסיון נוסף על ידי אש"ף, "גורלו יהיה זהה". פואד אל-ביטאר, נציג אש"ף באתונה אמר במסיבת עיתונאים באתונה כי "ברור שהגורם היחיד שהיה מעוניין בחבלה הוא ישראל". יום אחרי האירוע מתקשר אנונימי אמר לסוכנות הידיעות Associated Press כי הליגה להגנה יהודית אחראית לפיצוץ.
באוגוסט 2008 רמז עיתון "הארץ" שישראל אחראית לאירוע, במסגרת כתבה על ההפלגה של תנועת Free Gaza ששברה את הסגר של ישראל על עזה, והצליחה להשיט ספינה לנמל עזה. ביוני 2010, טענו העיתונאים עמוס הראל ואבי יששכרוף שצמד אנשי קומנדו הטביעו את הספינה.
בשנת 2011, כתבו העיתונאים דן מרגלית ורונן ברגמן בספרם "הבור" כי כוח של השייטת, בפיקוד יואב גלנט היה אחראי לפעולה.
תגובות לאירוע
שבוע לאחר הפיצוץ בספינה, הודיעו פעילים פלסטינים בקהיר שיארגנו 'צעדת שלום' מקהיר לעבר ישראל במקום 'ספינת השיבה'.
כשלושה שבועות אחרי ההתנקשות בשלוש מפקדי הארגון לשחרור פלסטין אירע הפיגוע באוטובוס האמהות. אחד מדוברי הארגון טען שהפיגוע היה נקמה בתגובה להתנקשות.
ירוסלב ווז'ניאק
ירוסלב ווז'ניאק (בצ'כית: Jaroslav Vožniak; 26 באפריל 1933 – 12 במאי 2005) היה צייר ויוצר הדפסים צ'כי, חבר בקבוצת האמנים ש'מידרה.
ביוגרפיה
ירוסלב ווז'ניאק הוכשר כליטוגרף בין השנים 1949 ו-1951. הוא סיים את לימודיו ב-1952 ובאותה שנה החל את לימודיו באקדמיה לאמנויות ומלאכה בפראג אצל פרופ' קארל סבולינסקי. בשנת 1954 עבר לאקדמיה לאמנויות לסטודיו של פרופ' ולדימיר סילובסקי. הוא סיים את לימודיו בשנת 1959. משנת 1955 היה חבר בקבוצת Šmidra.
הוא הציג בתערוכת יחיד בשנת 1964, ובתערוכות משותפות פראג, 1965. במהלך הובלת הציורים לאחת התערוכות, ניגרם נזק לציור הגדול בשם "איקרוס" (1958-1959). הציור הפגוע נמצא לאחר שנים רבות בעליית גג של בית, הוא שוחזר בשנים 2019–2020 והוצג בגלריה לאמנות מודרנית ברודניצה ב-2021.
בשנות ה-60 עד 1965 הוא עבד כשומר לילה באוסף הפסלים של הגלריה הלאומית בזברסלב. לאחר 1965 שיתף פעולה עם האדריכל Jindřich Santar, שעבד בהכנת תערוכות (בין היתר לביתן הצ'כוסלובקי באקספו 58 בבריסל).
ב-1965 הציג ווז'ניאק גם בקרקוב, בסלון דה לה ז'ון פיינטור ובגלריה למברט בפריז. באותה שנה זכה בשתי מדליות זהב על תרומתו לתערוכת התכשיטים הבין-לאומית.
במחצית השנייה של שנות ה-60 שיתף ווז'ניאק פעולה עם חברת התכשיטים Jablonec בבעלות המדינה וגם השתתף בתערוכה באקספו 67 במונטריאול. בתחילת 1968–1969, הוא יצר עבור חברת התכשיטים סדרה מפורסמת של תכשיטים מודרניים, שהוצגו לראשונה בשוק התערוכות של ליברץ ואחר כך במונטריאול (1969). ווז'ניאק ביקר מספר פעמים בפריז, שוודיה, לנינגרד ושהה פעמיים בקנדה.
בתקופת ה"נורמיזציה" לאחר השתלטות הקומוניסטים, היו לירוסלב ווז'ניאק בעיות עם המשטר החדש, גם בגלל בנו, שהיה המתופף של להקה מוזיקה מודרנית. באותה תקופה עיצב דיפלומות וחומרים מודפסים אחרים, כרזות עבור הגלריה הלאומית והמכון לחינוך בריאות ואייר מספר ספרים.
כל חייו סבל מנרקולפסיה ונאלץ לקחת תרופות כדי להתרכז בעבודתו. משנת 1980 הוא קיבל קצבת נכות עקב מצבו הבריאותי הקשה לאורך זמן.
עם אשתו מרתה (* 1934) נולד לו בן ירוסלב (* 1954) ובת מרתה (* 1958), שהיא גם אמנית. לאחר 1989 ירוסלב ווז'ניאק, בניגוד לחבריו שמונו לפרופסורים באקדמיה, לא היה פעיל יותר בציבור. אולם בזבראסלב נוצר סביבו מעין "בית ספר ווז'ניאק", שכלל בתו, חתנו וכלתו.
יצירה
מערך הרישומים הנרחב של ווז'ניאק ל"קומדיה האלוהית" של דנטה ו"הברית החדשה" שנוצרו בין 1958 ל-1960, היה הניסיון המיוחד שלו לפרש נושאים מסורתיים בצורה מודרנית. הדמויות מפושטות באופן קיצוני לסמל בצורת חרוט הנשלט על ידי עיניים גדולות ומוארות, הנוף מיוצג על ידי מדבר מסוגנן עם סלעים ועצי דקל. השפעת הציורים מועצמת על ידי שימוש בצבעים מנוגדים וחדים. כמה מוטיבים האופייניים ליצירות אחרות של ווז'ניאק מופיעים כאן - העין כמרכז הסצנה, סמל של המתבונן והעד, כמו גם סמל למראה הפנימי - סלעים מתפוררים כסמל כללי להתפוררות הערכים. במקביל נוצרו רישומי צבעי מים בדיו, בעזרתם תיאר הצייר מעין אוסף של דמויות שנבחרו בחופשיות מהעולם האמיתי (ג'ינגיס חאן, קלאופטרה, ועוד).
בתחילת שנות ה-50 וה-60, פנה ווז'ניאק, כמו רוב חבריו, לציור מופשט, ויצר סדרה של קומפוזיציות אדומות שבהן חלקות הציור הופרעה על ידי התערבויות של חריטה ושריטות. ציורים מופשטים עם רישום מפורט ווירטואוזי, שהמוטיבים שלהם בצורת צינורות ולהבי סכינים מתייחסים לעולם האמיתי. מאוחר יותר הוא קבע כמה מהרישומים הללו במסגרות שחורות שהורכבו משברים של עיטורי עץ מגולפים ישנים ( 1963).
בתחילת שנות ה-90, ווז'ניאק חיפש שוב דרך להפשטה, תוך שהוא מתאים לשיטתו של פולוק באמצעות צבע סינתטי יצוק (הומאז' לג'קסון פולוק) 1991, 1994, 2003). אולם העבודות שלו אינן נראות אקספרסיביות - הן כמעט מונוכרומטיות או מוגבלות למגוון גוונים של צהוב, ועקבות הצבע שנוצרו מהיציקה קרובים לרשת רגילה. ווז'ניאק מתמקד רק באנרגיה ה"מופשטת" עצמה - עקבותיה, תיעודיה, הקליגרפיה, הזרימה הטקסית, ההרמוניה המרובדת והאפקט המדיטטיבי.
יחסי אוקראינה–ארצות הברית
יחסי אוקראינה–ארצות הברית הם היחסים הבילטרליים בין אוקראינה לארצות הברית של אמריקה. לאחר נפילת מסך הברזל, ארצות הברית הכירה רשמית בעצמאותה של אוקראינה ב-25 בדצמבר 1991. ארצות הברית שדרגה את הקונסוליה שלה בקייב למעמד שגרירות ב-21 בינואר 1992.
שגרירת ארצות הברית באוקראינה החל מ-18 באוגוסט 2016 היא מארי יובאנוביץ, השגרירה השביעית של ארצות הברית באוקראינה מאז קבלת עצמאותה. ארצות הברית תומכת בהצעה של אוקראינה להצטרף לארגון האמנה הצפון-אטלנטית על אף התנגדותה של רוסיה. בהתאם למסמכים שנחשפו במהלך פרשת קייבלגייט, דיפלומטים אמריקאים על מגנים ריבונותה של אוקראינה בפגישות עם דיפלומטים אחרים.
האוקראינים רואים בדרך כלל את ארצות הברית באור חיובי, כאשר 80% הביעו עמדה אוהדת כלפי ארצות הברית ב-2002 ו-60% ב-2011. על פי דוח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 33% מהאוקראינים בוטחים במנהיגות האמריקאית, עם 26% הביעו את מורת רוחם ו-41% טענו שלא ניתן לסמוך עליה.
היסטוריה
ארצות הברית נהנית מיחסים ידידותיים ואסטרטגיים עם אוקראינה, והיא מייחסת חשיבות רבה להצלחת המעבר של אוקראינה למדינה דמוקרטית עם שוק כלכלי משגשג. לאחר תקופה בה חוותה כלכלת אוקראינה שיעורי צמיחה שליליים שהתבטאו בהצטמקות הכלכלה בשיעור של כ-60%, בהיפר-אינפלציה ובצמיחה שלילית ומחסור בחומרי גלם ובמוצרי צריכה, ממשלת אוקראינה החלה לנקוט צעדים בסתיו 1999 שמטרתם הייתה להמריץ מחדש את הרפורמה הכלכלית, שהייתה תקועה במשך שנים בשל היעדר רוב במועצה העליונה. נחישותה של ממשלת אוקראינה ליישם רפורמה כלכלית מקיפה הייתה התפתחות מבורכת בעיני הקבינט של ארצות הברית, וארצות הברית התחייבה לתמוך באוקראינה למען שתמשיך בדרך זו.
בשנת 2012 החליטה ועדת החוץ של הסנאט האמריקאי על החלטה 466, הקוראת לשחרור האסירה הפוליטית יוליה טימושנקו ללא תנאי, והחרימה את האחראים למאסרה. ההחלטה גינתה את ממשלו של נשיא אוקראינה ויקטור ינוקוביץ' והורתה לנאט"ו להשעות את כל הסכמי שיתוף הפעולה עם אוקראינה. בתגובה לכך, כתב הסגן הראשון לתובע הכללי של אוקראינה, רנאט קוזמין, מכתב לנשיא ארצות הברית ברק אובמה והתאונן שאשרת השהייה שלו לארצות הברית בוטלה.
ב-8 ביוני 2017 הושלך מטען נפץ אל עבר שגרירות ארצות הברית בקייב.
היחסים בין המדינות היו בלב פרשת טראמפ–אוקראינה שהובילה להליך ההדחה של דונלד טראמפ (2019–2020), הנשיא דאז. הפרשה נגעה לנשיא דונלד טראמפ ולגורמים בכירים בממשלו שלטענת חושף שחיתות, שידלו לכאורה התערבות זרה בבחירות בארצות הברית לטובתו האישית והפוליטית של טראמפ.
בית העלמין היהודי העתיק בסלוניקי
בית העלמין היהודי העתיק בסלוניקי היה בית עלמין יהודי, ששימש את הקהילה היהודית הגדולה בעיר במשך כארבע מאות וחמישים שנה, עד אשר הוחרב על ידי עיריית סלוניקי בשנת 1942 בתקופת שואת יהודי יוון בחסות שלטון הכיבוש הנאצי.
תולדות בית העלמין
שורשיה של הקהילה היהודית בסלוניקי (בפי היהודים שאלוניקי או שלוניקא) מצויים בתקופה ההלניסטית. קהילת יהודי סלוניקי התרחבה בסוף המאה ה-15, בעקבות גירוש ספרד, ויחד עמה הצורך בהתרחבות בית העלמין היהודי העתיק של העיר. במהלך קיומה של הקהילה הובאו לקבורה בבית העלמין יותר מארבע מאות אלף איש ואשה. בית העלמין היה קדוש לקהילה כבתי הכנסת שלה.
מיקומו של בית הקברות ושווי אדמתו קרצו לתושבים לא יהודים בסלוניקי, שחפצו להשתמש בשטחו למטרותיהם. בשלהי המאה ה-19 הוקמה לידו גימנסיה טורקית. לימים היא הייתה לאוניברסיטת אריסטוטלס של סלוניקי. בשנות השלושים הודיעה עיריית סלוניקי לקהילה היהודית על כוונתה להפקיע את בית הקברות על מנת להקים עליו מבנים עבור האוניברסיטה. ההפקעה לא התרחשה לבסוף. עם זאת הניע האיום את הקהילה היהודית למסור לידי האוניברסיטה חלק משטחו הפנוי של בית העלמין.
בית העלמין בימי השואה
בשנת 1941 נכבשה יוון על ידי גרמניה הנאצית וחולקה לאזורי כיבוש בין גרמניה, איטליה ובולגריה. העיר סלוניקי על רבבות יהודיה נכללה באזור הכיבוש הגרמני. רדיפת היהודים החלה מיד, עד לשילוחם להשמדה.
עוד קודם לחיסולה של הקהילה הקיץ הקץ על בית העלמין העתיק. תחילה מסרה הקהילה חלק משטחו לעירייה במסגרת ניסיון לשלם כופר כספי עצום שתבע שלטון הכיבוש הגרמני מן הקהילה תמורת שחרור צעירי הקהילה מעבודת כפייה שאליה גויסו, כופר שלקהילה לא היו אמצעים לממנו. לאחר מכן, בדצמבר 1942, הבהירה העירייה לראשי הקהילה כי בית העלמין יופקע וכי המעוניינים בכך נדרשים לפנות מהאתר את שרידי קרוביהם הקבורים בו. הדבר נעשה בהסכמת ותמיכת שלטון הכיבוש הגרמני ובתורת טובת הנאה שהעניק לתושבים הלא-יהודים של סלוניקי.
ב-6 בדצמבר 1942 החלה הריסת בית העלמין. העירייה הביאה למקום במהירות 3,000 פועלים. אלו הפילו וניתצו את המצבות, פתחו את הקברים וערמו את עצמות המתים במספר ערימות גדולות, ללא הותרת אפשרות להפריד ביניהן. העצמות נקברו בהמשך בקברי אחים בשטח שהקצתה העירייה.
המצבות המחוללות הועברו מבית העלמין לשימוש כמרצפות וכחומר בנייה. בין השאר הן שימשו לתיקון כנסיות שנפגעו במלחמה ולשם הקמת בריכת שחייה לחיילי הצבא הגרמני בעיר.
חודשים מעטים לאחר החרבת בית העלמין העתיק שולחו 46 אלף מיהודי העיר להשמדה במחנה אושוויץ.
לאחר השואה
לאחר תום מלחמת העולם השנייה שבו לסלוניקי ניצולים מן הקהילה. הם ביקשו לנסות להציל את מה שנותר מבית העלמין ולתעד את המצבות שנותרו ממנו, שהעידו על ההיסטוריה של הקהילה שחרבה. הניצולים הפיקו אלבומים פשוטים אחדים ובהם כ-25 צילומים בשחור-לבן של שרידי בית העלמין. אלו נשלחו אל מנהיגים יהודים בעולם ואל הרבנים הראשיים בארץ ישראל בצירוף בקשה לעזרה. פניות שהופנו מחוץ ליוון אל ממשלתה לא הועילו, והחרבת בית העלמין העתיק הייתה לעובדה מוגמרת. שטחו שימש להרחבת קמפוס האוניברסיטה על שם אריסטו.
בית עלמין חדש הוקם בסלוניקי לשירות הקהילה היהודית הקטנה שנותרה בו. כיום ניצבת בו אנדרטה לזכר הנספים בשואה מקהילת העיר.
הרב מיכאל מולכו, ניצול שואה מיהודי סלוניקי, מסר את אלבום התמונות של שרידי בית העלמין לספריה הלאומית בשנת 1949. הוא הקים בישראל את המכון לחקר יהדות סלוניקי. בשנת 1974, לאחר מותו, פרסם המכון ספר שחיבר מולכו אודות מצבות בית העלמין שאבד.
קניליו
קניליו (בקטלאנית: Canillo) היא קהילה אוטונומית ועיירה בצפון-מזרח אנדורה.
גאוגרפיה
קניליו נחשבת לפסגת אנדורה, מכיוון שהיא אחת הקהילות הגבוהות בנסיכות. מלבד זאת, קניליו היא מרכז תיירותי עכשווי והררי המציע איכות ושלווה למבקרים. בסביבה יש נקודות יפות מיוחדות שמזמינות כל הזמן ליהנות מהטבע עם היצע רב של תיירות פעילה. העמקים וההרים של קניליו מציעים שקט ויופי במידה שווה, המוצעים במיוחד על ידי רשת האגמים ואזורי ההרים. באזור זה יש מספר רב של מסלולים ושבילים מעניינים, המכוסים על ידי כמה מטיילים מדי שנה. הכפרים והיישובים באזור זה נהנים מארכיטקטורה אופיינית של הר. לגבי התיירות הפעילה, קניליו מציע פעילויות מעניינות לאורך כל השנה. ניתן לטייל עם נעלי שלג, סקי, לרכוב עם כלבים, לנהוג בכרכרות על השלג, טיולים רגליים, רכיבה על סוסים, טיפוס, גולף ועוד.
בשנת 2009 התגוררו בקהילה כ-4,800 תושבים, מהם 2,186 בבירה קניליו. אתר הסקי סולדו, שוכן בקניליו.
מיקרו הבעה
מיקרו הבעה היא הבעת פנים שנמשכת רק לרגע קצר. זוהי תוצאה של תגובה רגשית רצונית ובלתי רצונית שקורות בו-זמנית ומתנגשות זו עם זו, המתרחשת כאשר האמיגדלה מגיבה כראוי לגירויים שאדם חווה, בעוד שהאדם רוצה להסתיר את הרגש הספציפי הזה. כתוצאה מכך האדם מציג לזמן קצר מאוד את רגשותיו האמיתיים ומיד לאחר מכן תגובה רגשית שקרית.
רגשות אנושיים הם תגובה ביו-פסיכו-סוציאלית לא מודעת הנובעת מהאמיגדלה והם נמשכים בדרך כלל 0.5–4.0 שניות, אם כי מיקרו-הבעה תמשך בדרך כלל פחות מ-½ שנייה. בניגוד להבעות פנים רגילות, קשה מאוד או כמעט בלתי אפשרי להסתיר תגובות מיקרו-הבעה. אי אפשר לשלוט במיקרו-הבעות, משום שהן קורות בשבריר שנייה, אבל אפשר ללכוד הבעות כאלו עם מצלמה במהירות גבוהה ולהציג אותן מחדש במהירויות איטיות בהרבה. מיקרו-הבעות מבטאות את שבעת הרגשות האוניברסליים: גועל, כעס, פחד, עצב, אושר, בוז והפתעה. אולם, בשנות התשעים, הרחיב פול אקמן את רשימת הרגשות וכלל בה מגוון של רגשות חיוביים ושליליים שלא כולם מתבטאים בשרירי הפנים. הרגשות שהוא הוסיף הם: שעשוע, מבוכה, חרדה, אשמה, גאווה, הקלה, שביעות רצון, עונג ובושה.
קושאה
קושה (באדיגית: кушъэ) היא עריסה מתנדנדת לתינוק בתרבות הצ'רקסית.
בתרבות הצ'רקסית, הקושה מסמלת תהליך הגדילה של הילד.
שימוש
הקושה נועדה להרדים את התינוק. היו קושרים את ידיו בשמיכה עם כדי שהתינוק לא יזוז באמצע השינה ויהיה לו קר.
קושרים שרוך לידית של העריסה, ומי שמרדים את התינוק מחזיק אותו וכך מניע אותו מצד לצד והתינוק נרדם ברוגע ולפעמים שרים לו שירים בצ'רקסית כדי שיירדם יותר מהר.
בעבר היו עושים חור באמצע הקושה כדי שהתינוק ייעשה את צרכיו מבלי להתעורר ומבלי להפריע לו. בזמן שהוא ישן, ובהיותו קשור, האב יכל לעבוד בשדה זמן רב והאם יכלה לפנות זמן לעיסוקיה, ולא נדרשה שמירה צמודה על התינוק.
בעת אירועים משפחתיים, כשאורחים הגיעו לבית המשפחה בו נמצא התינוק, נהגו לשים את התינוק בקושה כדי שהאורחים יוכלו להביט עליו במקום להשכיב אותו על הרצפה ולמנוע אי נוחות לתינוק.
בית קדרות (סרט, 1920)
בית קדרות (באנגלית: Bleak House) הוא סרט דרמה אילם בריטי משנת 1920, בבימויו של מוריס אלווי. בסרט מככבים קונסטנס קולייר, ברטה גלרדי והלן היי. זהו עיבוד לרומן "בית קדרות" מאת צ'ארלס דיקנס שיצא לאור ב-1835.
משק אחיה
משק אחיה היא חברה העוסקת בייצור ושיווק מוצרי שמן זית ויינות שונים. החברה פועלת באזור התעשייה של היישוב שילה שבבנימין. שטחי הגידול של המשק מכיל אלפי עצי זית ומאות דונמים של כרמי יין..
היסטוריה
המשק הוקם בשנת ה'תשס"ד (2004) על ידי הרב יוסף שוקר שיזם את פיתוח החקלאות העברית באזור השומרון. יוסף נטע מאות עצי זית במספר מטעים באזור שילה. בשנים הראשונות, היה מוביל יוסף את זיתי המסיק לבתי בד שונים. משעה שמסק כמות זיתים משמעותית, החליט לייבא מאיטליה מכונות ולהקים בית בד עצמאי. בעקבות החלטתו זו, הוקם בית הבד העברי הראשון בבנימין. שוקר הקים את בית-הבד ביישוב אחיה שהיה מייסדו. לחברה שייסד קרא על שם היישוב "משק אחיה".
במהלך ניקוי המכונות, אחרי העצירה הראשונה, נפל יוסף לאחת המכונות של בית הבד, נפצע בצורה אנושה, ולאחר כמה שנים נפטר.
לאחר שנתיים בית הבד הועבר לאזור התעשייה של גוש שילה. מאז, המשק פרח וגדל, וכיום ברשות המשק 350 דונם של עצי זית ו-350 דונם של גפנים.
במאי 2021, הורה בג"ץ למינהל האזרחי לפנות עד אוקטובר 170 דונם, אותם מעבד משק אחיה בעמק שילה. זאת לאחר 13 שנים של התדיינות משפטית, שהחלה בעקבות עתירות שהגישו פלסטינים הטוענים בעלות על הקרקע . בספטמבר, כחודש לפני תאריך הביצוע, הסכימה המדינה לפשרה לפיה פינוי השטח יידחה לפברואר 2023. העצים לא יעקרו לחלוטין, אלא יועברו לקרקע חלופית שתספק המדינה.
פרסים
השמן של משק אחיה זכה במהלך השנים במדליות ובתחרויות בין לאומיות ונודע באיכותו הגבוהה, בין השאר זכה המשק:
לוי רבינוביץ
הרב לוי הכהן רבינוביץ (כ"ד בתמוז תר"פ, יולי 1920 - ב' באדר תשע"ה, 21 בפברואר 2015) היה רב חרדי-ירושלמי. מחבר סדרת הספרים מעדני השולחן.
ביוגרפיה
נולד בצפת לרב גמליאל, שהיה ראש ישיבה בקישינב, חסיד של המגיד מטריסק והרב דוד משה מצ'ורטקוב, שקיבל את פסקיו. שם המשפחה היה במקורו רפפורט, בעלי ייחוס לש"ך, אך הוא הוחלף עקב פחד מגיוס לצבא הרוסי. לפני מלחמת העולם הראשונה עלה הרב גמליאל לארץ ישראל והתיישב בצפת, באמרו שהוא חושש מאסון שמגיע לאירופה.
התייתם בילדותו מאביו ובהמשך גם מאמו. הרב משה קליערס שלחו לבית היתומים דיסקין. הוא למד אצל הרב ישראל לב, הרב חיים יוסף קרויזר, הרב מרדכי יהושע קרויזר והרב צבי קופשיץ. לאחר מכן למד בישיבת תורה ויראה, אצל הרב בנימין שיקוביצקי והרב אליהו זלוטניק.
נישא למיכלא איטה בתו של הרב יחיאל מאיר זילבר, ראש חברה קדישא חסידים. התגורר בבתי נייטין. לאחר נישואיו היה מלמד בתלמוד תורה "תורה ויראה", ובערב למד בכולל ערב של הרב שלמה מזוויהל, בראשות הרב משה וובר, ב"רומנישע שול" ברחוב מאה שערים. הוא התקרב לרב שמשון אהרן פולנסקי, "הרב מטפליק, וקיבל ממנו סמיכה.
חיבר את סדרת הספרים "מעדני השולחן" על שולחן ערוך יורה דעה. הסדרה קיבלה את הסכמת הרב משה פיינשטיין, הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב שך ועוד. בחייו יצאו 4 כרכים בסדרה. בצוואתו מינה את בנו הרב אלחנן יעקב להוציא את שאר החלקים. בנוסף הוציא גם "שו"ת מעדני מלכים" ובו ביאורים על פסקיו במעדני השולחן.
בשנת תשנ"ז התאלמן ונישא בשנית לחנה הענא בת אחיינו הרב דוד בטלמן. נפטר בצהרי שבת תרומה תשע"ה. הספידוהו הרב יצחק טוביה וייס, הרב משה שטרנבוך, האדמו"ר מתולדות אהרן, הרב יהודה פישר ועוד, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
משפחתו
מחתניו: הרב אברהם עקשטיין, הרב שמעון יוסף זלצמן נשיא מוסדות חורב; המקובל הרב שלמה מן, מחבר הספרים "וזאת התורה" ו"טוב להודות"; הרב שמואל שמחה הכהן רוזנפלד ראש כולל שבתי.
דיוויזיית המילואים ה-21 (האימפריה הגרמנית)
דיוויזיית המילואים ה-21 (בגרמנית: 21. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
Change Your Life (שיר של ליטל מיקס)
Change Your Life (בעברית: שנה את חייך) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הפופ הבריטית ליטל מיקס. השיר יצא לאור ב-15 באפריל 2013, כסינגל מתוך אלבום הבכורה של הלהקה DNA, על ידי חברת התקליטים סייקו מיוזיק, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ריצ'רד סטנארד, טים פאוול, האש האוויס, פרי אדוארדס, ג'סי נלסון, לי-אן פינוק וג'ייד ת'ירלוול והופק על ידי סטנארד ופאוול. באוסטרליה, קיבל השיר את מעמד הפלטינה הכפולה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי, על מכירות של למעלה מ-140,000 עותקים במדינה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-35 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הקליפ של "Change Your Life" צולם במקור ב-28 בנובמבר 2012 בלונדון. את הקליפ ביים כריס סוויני. הקליפ עוסק בבחור הומוסקסואל שחווה אלימות ובריונות בעקבות נטיותיו המיניות, תוך שניתן לראות את חברות הלהקה שרות על כך שהעולם כולו צריך להשתנות ולקבל את האחר כביכול.
נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-105 מיליון צפיות.
דוריס הארט
דוריס הארט (באנגלית: Doris Hart; ) הייתה טניסאית אמריקאית, שהתחרתה בשנות ה-50. דורגה ראשונה בעולם בשנת 1951.
הוצאת אפרסמון
ההוצאה הוקמה ב-2018 על ידי יואב רייס, שעסק בהוצאה לאור בהוצאות ספרים שונות, ויורי מירון, בעל תואר שני בבלשנות, מתרגם ורופא.
דוריס הארט
הארט זכתה ב-35 תוארי גראנד סלאם, חמישית בכל הזמנים, מהם 6 ביחידות, 14 בזוגות נשים ו-15 בזוגות מעורבים.
הוצאת אפרסמון
ההוצאה עוסקת בפרסום פרוזה מתורגמת מסוף המאה ה-19 עד אמצע המאה ה-20, במגמה לפתוח צוהר לתקופה זו ולתמורות החברתיות שחלו בה, ובכללן השיח של מפנה המאה העשרים.
בין היתר, מתמקדת ההוצאה בהוצאת ספרות העוסקת בשאלת הבחירה המינית, טרם הפכה לשיח החברתי של המאה ה-20. על כך אמר רייס בריאיון: בהקשר זה, יצאו לאור, למשל, הספר "נובלה לירית" של אנמארי שוורצנבך, שהוא למעשה סיפור אהבה לסבי מראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 בגרמניה; הספר האוטוביוגרפי "וידויה של מסכה" של יוקיו מישימה, העוסק בסיפור התבגרות הומוסקסואלית על רקע המציאות ביפן שלאחר מלחמת העולם השנייה; הספר "מיסות שחורות. לורד ליליאן" של ז'אק ד'דלסוורד-פרסן, רומן חניכה דקדנטי, המבקר בחריפות את יחס החברה להומוסקסאליות; ועוד.
דוריס הארט
בהיותה ילדה חלתה בדלקת העצם, אך למרות זאת הגיע להישגים מרשימים בספורט. הייתה האישה הראשונה שהצליחה להגיע לזכייה בכל טורנירים גראנד סלאם בכל הקטגוריות (תחרות הנשים, זוגות נשים וזוגות מעורבים). מאז רק מרגרט קורט ומרטינה נברטילובה הצליחו לחזור על הישג זה.
בשנת 1969 נכללה דוריס הארט בהיכל התהילה הבינלאומי בטניס.
המודל הקליני לניהול מקרה
המודל הקליני לניהול מקרה (אנגלית: Clinical case management) הוא אחד המודלים הקיימים בשיטת ניהול מקרה (case management) בתחום בריאות הנפש, הרואה במנהל המקרה מטפל קליני, בנוסף להיותו מספק הפונקציות השונות של הטיפול.
רקע
ניהול מקרה (case management), הוא פתרון כוללני למטופלים בתחום בריאות הנפש, המבוסס על ראייה מערכתית רחבה על מנת להעניק טיפול וליווי מקצועיים רב תחומיים לאנשים הזקוקים לטיפול. שיטת ניהול המקרה, התפתחה בשנות ה – 60 וה – 70, מתוך ניסיון למצוא פתרון לחולים כרוניים ולבעלי בעיות נפשיות הזקוקים לטיפול ארוך טווח. שיטה זו התפתחה בד בבד עם ההכרה בבעיות הפרקטיות בטיפול ארוך טווח הקלאסי, בשל מוגבלות המשאבים. הכרה זו הובילה להבנה כי יש לעבור מטיפול פרטני לניהול מקרה רב תחומי שמטרתו לייצב את המצב עד כמה שניתן באותם אנשים הזקוקים לטיפול מורכב ומתמשך.
ניהול המקרה מוציא לפועל תוכנית טיפול מקצועית, אשר נבנית בשיתוף של המשפחה, אנשי מקצוע שונים וגורמים נוספים, תוך זיהוי צרכים, ניתוח אפשרויות טיפול וניהול שיתוף הפעולה בין גורמים שונים. שירותי ניהול מקרה מתאימים בעיקר למצבים בהם אין ביכולת בני המשפחה להתמודד עם מורכבות המקרה וכן כאשר ישנו צורך במתן טיפול בתחומים מגוונים, הכולל מגע עם גורמים ביורוקרטיים שונים.
במהלך השנים התפתחו ויושמו מודלים מגוונים לאופן בו יש לעבוד בניהול המקרה, אחד מהם הוא המודל הקליני לניהול המקרה (מודלים אחרים הם: המודל השיקומי, מודל התיווך, מודל מבוסס הכוחות, טיפול קהילתי אסרטיבי וניהול מקרה אינטנסיבי).
הגדרה
המודל הקליני לניהול מקרה, מוגדר כדרך בה נוצר שילוב בין האחזקה הכללית של הסביבה הפיזית והחברתית של המטופל לבין שימוש בעקרונות הטיפול הקליני בהתאם למאפייניו הפסיכיאטריים הייחודיים של המטופל.
עקרונות
קיימים חמישה עקרונות מרכזיים במודל הקליני לניהול מקרה:
שימוש ביחסים הנוצרים במסגרת ניהול הטיפול
טיפול ממושך כולל גם פיתוח שיתופי פעולה עם בני משפחה ומטפלים נוספים. יחסים אלו מאפשרים למנהלי טיפול לקיים התערבויות אפקטיביות ולמנוע משברים והידרדרות כאשר המצב הקליני או משאבי תמיכה חיצוניים משתנים. למשל, הידרדרות יכולה להימנע בעקבות פנייה של בן משפחה המזהה סימני הידרדרות למנהל הטיפול. כמו כן, הקשר הנוצר בין מנהל טיפול למטופל כולל דינמיקה בינאישית של העברה והעברה נגדית.כמו כן, במסגרת היחסים הנוצרים בניהול הטיפול, מנהל הטיפול משמש כמעין "מדריך טיולים" שמטרתו לסייע למטופל להתמודד עם סביבה מורכבת לאור ליקויים במיומנויות החברתיות, ביכולת השיפוט והיזימה של המטופל. כמו כן, הקשר מאפשר לבצע הערכה ממושכת של יכולות והמגבלות של המטופל.
מינון התמיכה וההבנייה עבור המטופל
הגישה המסורתית של ניהול טיפול התמקדה בשירותי תיווך עבור מטופלים שנתפסו חסרי יכולת. עם זאת, מטפלים וחוקרים מצאו כי קיימת הטרוגניות בקרב מטופלי בריאות הנפש. לפי עיקרון זה, מנהלי טיפול משתפים פעולה עם המטופל ועם הרשתות החברתיות שלו כדי למנן את רמות התמיכה וההבנייה הסביבתית והמנטלית. הרעיון הוא כי מינונים של תמיכה והבנייה שאינם תואמים את הצורך של המטופל עלולים להיות השלכות פוגעניות ומעכבות עבור הטיפול. אמנם מחקרים רבים מצביעים על השלכות הרסניות עקב מחסור בתמיכה והבנייה, אך קיימים גם מחקרים שהראו שלעיתים עדיפה רמה נמוכה של תמיכה חברתית, על פני רמה גבוהה יותר
הו שי
חוּ שְׁה (בסינית מסורתית: 胡適, בפיניין: Hu Shi; 17 בדצמבר 1891 – 24 בפברואר 1962) היה פילוסוף סיני, סופר ודיפלומט. הוא זכה להכרה רחבה כתורם מרכזי לליברליזם הסיני ולרפורמת השפה כשהגן על השימוש בסינית כתובה. הוא היה בעל השפעה בתנועת הארבעה במאי. חו הוא אחד ממנהיגי התנועה לתרבות חדשה של סין, היה נשיא אוניברסיטת פקין, וב־1939 היה מועמד לפרס נובל לספרות. היה לו מגוון רחב של תחומי עניין - ספרות, פילוסופיה, היסטוריה, ביקורת טקסטואלית ופדגוגיה.
המודל הקליני לניהול מקרה
גמישות
חוסר היציבות והשינויים בעולמם הפנימי והחיצוני של מטופלים דורש ממנהלי טיפול להתאים באופן גמיש אסטרטגיות התערבות, בהתאמה לצורכי המטופל. התדירות, המשך והמיקום של ההתערבויות אמור לשקף הערכה של הצרכים והרצונות של כל המטופל באופן אינדיבידואלי. כלומר, מנהלי טיפול יכולים לפגוש מטופל בתדירות יומיומית, שבועית, חודשית, אחת לרבעון או בתדירויות משתנות. המפגשים יכולים להתרחש במשרד, בבית, במסגרת תוכנית יומית או בשכונה.
הו שי
ביוגרפיה
חו נולד בשאנגחאי, למשפחה שמוצאה ממחוז אנחווי. האגדה המשפחתית מספרת כי אבותיו של חו היו צאצאיו של הקיסר האחרון של טאנג סין, שברח בתחפושת עם שר משפטים נאמן ב-907 לאנחווי ובסופו של דבר לקח את שמו כאילו היה בנו. בינואר 1904 סידרה משפחתו את נישואיו לגְ'יָאנְג דונְגְשְׂיוֹ', נערה אנאלפביתית בעלת רגליים קשורות, שהייתה מבוגרת ממנו בשנה. הנישואין התקיימו בדצמבר 1917. הוא קיבל את החינוך היסודי שלו בג'ישי ובשאנגחאי.
הוא הפך ל"מלומד לאומי" וקיבל מלגת לימודים. ב־16 באוגוסט 1910 הוא נשלח ללמוד חקלאות באוניברסיטת קורנל בארצות הברית. ב־1912 שינה את כיוון לימודיו לפילוסופיה ולספרות. לאחר קבלת התואר הראשון שלו, הלך ללמוד פילוסופיה במכללת המורים, אוניברסיטת קולומביה, שם הושפע מאוד מהפרופסור שלו, ג'ון דיואי. הוא הפך למתרגם של דיואי ותמך כל חייו ברעיונות של דיואי על שינוי אבולוציוני פרגמטי. הוא עזר לדיואי לקיים סדרת הרצאות ב-1919–1921 בסין. הו חזר להרצות באוניברסיטת בייג'ינג. במהלך כהונתו שם, קיבל תמיכה של צֶ'ן דוּשְׂיוֹ', עורך העיתון הנפוץ "הנוער החדש", וזכה לתשומת לב רבה והשפעה. הוא הפך עד מהרה לאחד האינטלקטואלים המובילים והמשפיעים בתנועת הארבעה במאי ואחר כך בתנועה לתרבות חדשה.
המודל הקליני לניהול מקרה
העצמת היכולות והתושייה של המטופל
באמצעות מציאת האיזון הנכון בין גמישות ונוקשות, מנהלי טיפול קליניים מנסים להעצים את היכולת והתושיה העצמית של המטופל בניהול חייהם. לכן, על מנהלי טיפול להעריך לא רק את הצרכים והלקויות אלא גם את החוזקות של המטופל.
הו שי
ביוגרפיה
הוא עזב את כתב העת "הנוער החדש" בשנות העשרים והוציא לאור כמה עיתונים וכתבי עת פוליטיים עם חבריו. התרומה החשובה ביותר שלו הייתה קידום הסינית הספרותית שהחליפה את הסינית הקלאסית, והקלה על הקריאה לאנשים רגילים. להחלפת השפה הייתה השפעה גדולה על התרבות הסינית – כפי שניסח זאת ג'ון פיירבנק, "עריצות הקלאסיקה נשברה". עם זאת, הוא הקדיש אנרגיה רבה להשגת הרפורמות הלשוניות בתרבות המסורתית של סין במקום להסתמך על היבוא מהמערב. כפי שניסח זאת הביוגרף שלו, ג'רום גרידר, גישתו של חו ל"ציוויליזציה המיוחדת" של סין הייתה "ביקורתית לחלוטין אך לא בוז". למשל, הוא תרם תרומה משמעותית למחקר הטקסטואלי של הרומן הקלאסי הסיני, הרומן של המאה ה-18 "חלום החדר האדום", כדרך לבניית אוצר המילים לשפה מתוקנת ומודרנית.
המודל הקליני לניהול מקרה
סוגי התערבויות טיפוליות
ישנם כמה סוגי התערבויות טיפוליות על פי המודל הקליני לניהול מקרה, כאשר כל אחת מן ההתערבויות מורכבת מכמה גורמים, לאור עקרונות המודל.
הו שי
ביוגרפיה
הוא היה שגריר הרפובליקה של סין בארצות הברית בין השנים 1938–1942. הוא נקרא חזרה לסין בספטמבר 1942 ושימש כנשיא של אוניברסיטת בייג'ינג, ולאחר מכן עבר לאוניברסיטת בייג'ינג הלאומית בין 1946 ו-1948. בשנת 1957 חו הפך לנשיא השלישי של האקדמיה סיניקה למדעים בטייפה, שם שהה עד מותו. הוא היה גם עורך של כתב עת מדעי שנסגר בסופו של דבר מאחר שהעביר ביקורת על צ'יאנג קאי שק.
הוא מת מהתקף לב בנאנקאנג, טייפה בגיל 70, ונקבר בפארק חו שה, סמוך לקמפוס אקדמיה סינקיה.
המודל הקליני לניהול מקרה
התערבויות ראשוניות
ההתערבויות הראשונות בניהול מקרה במודל הקליני, מורכבות מביסוס מחויבות, הערכה ותכנון הטיפול:
הו שי
ביוגרפיה
יצירותיו של חו נאסרו בסין הקומוניסטית, עד שפורסם מאמר משנת 1986, שכתב גִ'י שְׂייֵנְלִין, "כמה מילים על חו שה". המאמר הדגיש לא רק את הטעויות של חו, אלא גם את תרומתו לספרות הסינית המודרנית. מאמרו שכנע חוקרים רבים, וגרם להערכה מחודשת של התפתחות הספרות הסינית המודרנית ותפקידו של חו.
פרגמטיזם
בתקופתו בקולומביה, למד אצל ג'ון דיואי והפך לתומך נלהב של האסכולה הפרגמטית. לאחר שחזר לסין, טבע לראשונה את המילה פרגמטיות בסינית פשוטה.
המודל הקליני לניהול מקרה
התערבויות הממוקדות בסביבה
ההתערבויות ממוקדות הסביבה, כוללות קישור למשאבים קהילתיים, התייעצויות עם מטפלים נוספים, אחזקה והרחבה של רשתות חברתיות וכן שיתוף פעולה עם רופאים ובתי חולים:
הו שי
פרגמטיזם
אימוץ הפרגמטיות על ידי חו הוא למעשה ביטוי לרעיונותיו הפילוסופיים. לפני שפגש בעבודותיו של דיואי, כתב ביומנו כי הוא מחפש "פילוסופיה מעשית", במקום פילוסופיות עמוקות וסתומות להישרדות העם הסיני. במקום תאוריות מופשטות, הוא התעניין יותר במתודולוגיות. הוא התייחס לפרגמטיות כמתודולוגיה מדעית לחקר הפילוסופיה. הוא העריץ את האוניברסליות של גישה מדעית כזו, משום שהאמין כי מתודולוגיה כזו חוצה את גבולות התרבות ולכן ניתן ליישמה בכל מקום, כולל סין בתקופתו. חו לא התעניין בתוכן הפילוסופיה של דיואי. כל מה שדאג לו היה השיטה, היחס והרוח המדעית.
המודל הקליני לניהול מקרה
התערבויות הממוקדות בסביבה
1. קישור למשאבים קהילתיים- התערבות הכוללת הערכה של רמת הסיוע הנדרשת כדי להשלים הפנייה של המטופל. חלק מהמטופלים זקוקים רק לפרטי התקשרות עם סוכן המסגרת, חלק זקוקים להכנת המסגרת לקבלת המטופל וחלק זקוקים לליווי צמוד למסגרת החדשה. האריס וברגמן הצביעו על ההשלכות הטיפוליות של הפנמת יכולות אינטגרציה, רציונליות ופרו-אקטיביות דרך התערבויות סביבתיות. המשא ומתן מול המסגרת מספקת מודל אדפטיבי להתנהלות בטוחה ובעלת מסוגלות להשפיע על אירועים חיצוניים. כדי לסייע למטופלים לפתח יכולות אלו יש לטפח באופן אמפתי תהליך של ניסוי וטעייה שמאפשר להם להתנסות עם אוטונומיה הולכת וגדלה וסיוע הולך ופוחת.
2. התייעצות עם מטפלים אחרים - כאשר מטופלים תלויים במטפלים פורמליים או לא פורמליים, תפקיד מנהל הטיפול ליזום התייעצויות עימם על בסיס מתמשך או תקופתי. מטפלים אלו יכולים לכלול בני משפחה, חברים, אנשי דת, צוות העובדים במרכז טיפולי כלשהו ועוד. פעמים רבות איכות הקיום של המטופל בקהילה תלוי ברמת המחויבות, דאגה וקומפטנטיות של מטפלים אלו. תפקיד מנהל הטיפול בהקשר זה להיות זמין וספק מענה למשברים כאשר הם צצים. הנושאים השכיחים שדורשים התייחסות בדרך כלל הם: מתן תרופות, שינויים במצב הרוח או בהתנהגות וזמינות של משאבים קהילתיים. בדרך כלל בני משפחה אינם לוקחים על עצמם את הטיפול באופן וולנטרי וזה עלול לגרור תחושות של כעס ומצוקה. לכן, למנהל הטיפול תפקיד חשוב בהקלת הנטל על המשפחה דרך הפנייה למסגרת טיפולית, התערבויות פסיכו-חינוכיות, הפנייה לקבוצות תמיכה ודרך סיפוק ייעוץ מתמשך. 3. אחזקה והרחבה של רשתות חברתיות - תפקיד חשוב בניהול טיפול קליני הוא עידוד האחזקה והרחבה של רשתות חברתיות מעבר למסגרת המשפחתית והפורמלית. הרחבת הרשתות החברתיות מרחיבה את מקורות התמיכה וסיפוק הצרכים של המטופל. 4. שיתוף פעולה עם רופאים ובתי חולים - שיתוף הפעולה עם רופאים ובתי חולים שונים, מהווה מרכיב חשוב ביותר בניהול טיפול קליני. אחת ההשלכות לכך היא אחזקה בתחום נטילת התרופות. כיוון שהשפעת התרופה על המטופל בולטת יותר עבור מטפלים קרובים מאשר למטופלים עצמם, פסיכיאטרים נעזרים במנהלי טיפול כדי שיפקחו על התפקוד של המטופל בין הערכות פסיכיאטריותוכדי שיסייעו לגבש לוחות זמנים ומינונים שיעודדו היענות לטיפול. בדומה לכך, כאשר מטופל מתאשפז בבית החולים מנהל הטיפול יכול לספק לבית החולים אינפורמציה לגבי תפקוד המטופל לפני ההידרדרות, זרזים פוטנציאליים להידרדרות והיסטוריה טיפולית. ולבסוף, ההכרות של מנהל הטיפול עם המשאבים הקהילתיים, מסייעת בגיבוש תוכנית השחרור של המטופל.
הו שי
פרגמטיזם
למעשה, חו ראה את כל האידאולוגיות והתאוריות המופשטות כהשערות הממתינות להיבדק. התוכן של האידאולוגיות, הוא האמין, מעוצב על ידי הרקע, הסביבה הפוליטית ואפילו האישיות של התאורטיקאי. לכן תאוריות אלה מוגבלות בזמניותן. רק הגישה והרוח של האידאולוגיה יכולים להיות מיושמים באופן אוניברסלי. לכן, הוא ביקר כל יישום דוגמטי של אידאולוגיה.
"יש לבחון כל תאוריה, אבל אפשר לראות בהן רק היפותזה, לא אמונה דוגמטית, אלא רק כמקור התייחסות, לא כאל חוקי דת, אלא רק ככלי מעורר השראה, לא כאמת מוחלטת שמפסיקה כל מחשבה ביקורתית נוספת, ורק בדרך זו יכולים אנשים לטפח אינטליגנציה יצירתית, להיות מסוגלים לפתור בעיות ספציפיות ולהשתחרר מהאמונות הטפלות של מילים מופשטות".
המודל הקליני לניהול מקרה
התערבויות הממוקדות במטופל
התערבויות אלו מתמקדות בסיוע נפשי למטופל בפני עצמו ופחות בהקשר הסביבתי שלו. התערבויות אלו כוללות פסיכותרפיה פרטנית, חינוך לכישורי חיים והתערבויות פסיכו - חינוכיות:
הו שי
פרגמטיזם
בכל היצירות הספרותיות של חו, נוכחותה של הפרגמטיות הייתה שיטה מתמשכת. למעשה, הוא ראה את חייו כפרויקט עקבי של תרגול הרוח המדעית של הפרגמטיות, שכן המדע הוא גישה, אורח חיים שיש לחיות.
המודל הקליני לניהול מקרה
התערבויות הממוקדות במטופל
3. התערבויות פסיכו-חינוכיות - התערבות זו מתמקדת בסיוע בקבלה והשלמה עם הלקות והיא נחשבת לאחת ההתערבויות החשובות. תפקיד מנהל הטיפול הוא למצוא דרכים שיסייעו למטופל לקבל את הלקות ולפתח פרספקטיבה מאוזנת של תקווה וריאליות. בהקשר זה ישנה חשיבות לדיון על האבחנה עם המטופל, שכן היא עשויה לסייע לו בהכרה ובהבנה של בעיותיו. '''ד. התערבויות הנוגעות לקשר שבין המטופל וסביבתו'''
1. התערבות במשבר- ההכרות של מנהל הטיפול עם המטופל ויחסיו עם הרשתות החברתיות שלו עשויות לסייע בזיהוי סימנים מינוריים, אשר מעידים על הידרדרות מתקרבת.
הו שי
ספקנות
עבור חו, ספקנות ופרגמטיות הן בלתי ניתנות להפרדה. במסה שלו "היכרות עם המחשבות שלי", הוא טען שתומאס הנרי האקסלי הוא האדם, מלבד דיואי, שגם השפיע רבות על מחשבותיו. האגנוסטיזם של האקסלי הוא התנאי המוקדם השלילי לפתרון הבעיות המעשיות לפרגמטיות של דיואי. שיטתו הגנטית של האקסלי בכתיבתו של חו הופכת ל"גישה היסטורית", גישה המבטיחה את עצמאותו האינטלקטואלית, המביאה גם לשחרור אינדיבידואלי ולחופש פוליטי.
המודל הקליני לניהול מקרה
התערבויות הממוקדות במטופל
2. ניטור תהליך ההתקדמות- מטופלים בבריאות הנפש נעים בין הצורך באישור ודאגה לבין הצורך באוטונומיה ועל מנהל הטיפול לספק צרכים מנוגדים אלו ולהיות מודע להם.
כישורי מנהל מקרה קליני
הכישורים הנדרשים ממנהל טיפול קליני הם
הו שי
היסטוריה סינית אינטלקטואלית
חו הביא את השיטה המדעית ואת רוח הספקנות לתוך המחקר הטקסטואלי הסיני המסורתי, הניח את היסודות למחקרים עכשוויים על ההיסטוריה האינטלקטואלית הסינית.
המודל הקליני לניהול מקרה
כישורי מנהל מקרה קליני
א. תחושת מחויבות כלפי המטופל.
ב. יכולת לחוש אמפתיה וחמלה כלפי המטופל, כפי שנדרש בפסיכותרפיה תמיכתי.
הו שי
היסטוריה סינית אינטלקטואלית
בשנת 1919 פרסם חו את הכרך הראשון של "תולדות החלוקה של הפילוסופיה הסינית", שחציו האחרון לא נגמר מעולם. מאוחר יותר חוקרי ההיסטוריה האינטלקטואלית הסינית, כולל פֶנְג יוּאוּלָאן ויוּ' יִינְגְשְׁה מסכימים כי העבודה של חו הייתה מהפכנית. צָאי יְוֵּ'אנְפֵּי, נשיא אוניברסיטת פקין, שבה הוא לימד באותה תקופה כתב את ההקדמה לספרו של חו, והצביע על תכונות מרכזיות שמאפיינות את עבודתו: מתודולוגיה ותקפות תאריכים, איחוד האסכולות השונות לרצף היסטורי והתחלתו עם קונפוציוס ולאו דזה. חו השתמש בכלים שווים בהשוואה בין הגישות הפילוסופיות השונות. וביצע את המחקרים בשיטתיות בסדר כרונולוגי שהציג את התפתחות התאוריות.
המודל הקליני לניהול מקרה
כישורי מנהל מקרה קליני
ב. מיומנויות תיווך אל מול שירותים נוספים.
ג. כישורים קליניים של הערכה, טיפול ותכנון התערבויות, ייעוץ, פסיכותרפיה תמיכתית ומיומנויות התערבות במשבר.
הו שי
היסטוריה סינית אינטלקטואלית
ללא ספק, הארגון של הפילוסופיה הסינית הקלאסית מחקה את ההיסטוריה הפילוסופית המערבית, אך השפעת המחקר הטקסטואלי מאז שושלת צ'ינג עדיין קיימת. מאחר שתוקפם של הטקסטים העתיקים הוטל בספק, ותוכנם סתום, החליט חו להשאיר אותם מחוץ לדיון שלו. למעשה, לפני פרסום ספרו הוא מונה להיות מרצה להיסטוריה של הפילוסופיה הסינית הקלאסית.
המודל הקליני לניהול מקרה
כישורי מנהל מקרה קליני
ד. הכשרה בסיסית במדעי ההתנהגות אשר תאפשר תכנון התערבויות יצירתיות למצבים לא צפויים.
הו שי
היסטוריה סינית אינטלקטואלית
בגישתו של חו לא ניתנה הערכה חיובית לקונפוציאניזם כפרדיגמה תוך התייחסות כמחשבות כפירה לאסכולות האחרות. במקום זאת, הוא הבחין בערכים פילוסופיים בתוך אסכולות אלה גם אם הן נחשבו כאנטי קונפוציאניות, כמו גישת המוהיזם. ב־1919 חשיבה כזאת הייתה פעולה מהפכנית בקרב אינטלקטואלים. יו ינגשי, היסטוריון טייוואני בולט של ההיסטוריה האינטלקטואלית, משבח את חו בכך שיצר פרדיגמה חדשה על פי תורתו של תומאס קון.
המודל הקליני לניהול מקרה
כישורי מנהל מקרה קליני
יש לציין, שלמרות שאף אחת מהדיספלינות בבריאות הנפש (פסיכיאטריה, סיעוד, עבודה סוציאלית ופסיכולוגיה) לא מלמדת באופן שיטתי את ההתמחות הזו, רוב מנהלי הטיפול באים מתחומים אלו.
הו שי
היסטוריה סינית אינטלקטואלית
למרות ההכרה באופיה המהפכני של יצירתו של חו, פנג יואולאן, מחבר תולדות הפילוסופיה הסינית, מבקר את חו על אימוץ מסגרת פרגמטית תמציתית. במקום לפרוש את ההיסטוריה של הפילוסופיה הסינית, חו ביקר את בתי הספר הללו מנקודת מבט פרגמטיסטית שגורמת לקורא להרגיש כאילו "הציוויליזציה הסינית כולה נמצאת לחלוטין במסלול הלא נכון". פנג גם חולק על המאמץ הנרחב של חו לחקור את תוקפו של הטקסט כמשאב. פנג סבור כי כל עוד העבודה עצמה היא בעלת ערך פילוסופי, תוקפה אינו משמעותי.
המודל הקליני לניהול מקרה
ביקורת על המודל
כנגד המודל הקליני לניהול מקרה הועלו מספר ביקורות. ראשית, נטען כי אין רעיון מאחד מאחורי ההתערבויות השונות, אלא הן אוסף של שיטות עבודה שנוצרו בשטח, לאור נסיבות שונות. שנית, המודל הקליני עוסק יותר בטיפול פרטני במטופל ופחות בטיפול בהקשרים קבוצתיים יותר. עובדה זו עשויה להקשות על שילובו של המטופל בקהילה, שכן עליו ללמוד את האינטראקציות הרחבות יותר מול הסביבה. כמו כן, העובדה כי אין הכשרה ממוקדת בתחום זה, מהווה בעיה ביישומו היעיל של המודל. בנוסף, העבודה הקלינית הקלאסית מאופיינת בריחוק מסוים בין המטפל למטופל ובהתמקדות בעולמו הפנימי של המטופל, במנותק מן הגורמים הסביבתיים. הניסיון לשלב מטפלים מן הרקע הקליני לתוך העולם של ניהול מקרים, יכולה להיות בעייתית, שכן בעולם זה דרושות יכולות הפוכות - יש צורך להיות מעורב מאוד בעולמו של המטופל ולהתייחס למכלול ההיבטים של אישיותו. הפער בין שתי הדיסציפלינות עלול להקשות על השילוב ביניהם בפועל.
הו שי
אינדיבידואליזם, ליברליזם ודמוקרטיה
שלא כמו רבים מבני זמנו, שהצטרפו מאוחר יותר למחנה הסוציאליסטי, הליברליזם והדמוקרטיה היו האמונות הפוליטיות של חו לאורך כל חייו. הוא האמין בנחישות שהדמוקרטיה היא הכיוון שאליו הולכת ההיסטוריה העולמית, למרות הנוף הפוליטי המשתנה. חו הגדיר את הדמוקרטיה כאורח חיים שבו הערך של כולם מוכר לכולם, ולכולם יש את החופש להתפתח, אורח חיים של אינדיבידואליזם. עבור חו, הישג אישי אינו סותר את החברה. למעשה, הישג אינדיבידואלי תורם לקידמה החברתית הכללית, השונה כביכול מהאינדיבידואליות האנושית. האינדיבידואליזם של חו הוא אורח חיים שבו אנשים הם עצמאיים ועם זאת חברתיים. הוא ראה תרומה אישית חיוני ומועילה למערכת הדמוקרטיה. ב"הדיון השני על בניין האומה והאוטוקרטיה", הוא מעיר כי מערכת אוטוקרטית זקוקה לאנשי מקצוע, בעוד הדמוקרטיה נשענת על חוכמת האנשים. כאשר חוויית החיים של אנשים שונים נפגשת, אין צורך בפוליטיקאי עילית לתיאום, ולכן הדמוקרטיה קלה לתמרון עם אנשים חסרי ניסיון פוליטי. הוא כינה את הדמוקרטיה "פוליטיקה נאיבית" מערכת פוליטית שיכולה לעזור לטפח את המשתתפים בה.
המודל הקליני לניהול מקרה
הפצת המודל בעולם
המודל החל לצבור תאוצה החל משנות השבעים, כאשר העובדים הסוציאליים החלו לשלב יותר בעבודתם את התחום הפסיכולוגי והטיפול הנפשי. כך הלכו והתאחדו בפועל שני סגנונות הטיפול - מצד אחד ניהול מקרה של המטופל, על כל הבטיו הסביבתיים ומן הצד השני, הטיפול הפרטני הקליני. בסוף שנות ה-80, עם ההתפתחויות בשטח של שילוב התחומים, נעשו ניסיונות ראשונים להגדיר את המודל ולתארו במונחים מקצועיים. ניסיונות אלו הביאו לכתיבה רבה סביב המודל והיבטיו השונים. בהמשך, הלך המודל להתרחב ולהיות מיושם על אוכלוסיות מגוונות של מטופלים כגון מטופלים שעברו התעללות, אוכלוסייה גריאטרית ועוד.
הו שי
אינדיבידואליזם, ליברליזם ודמוקרטיה
הוא גם השווה את הדמוקרטיה לחופש, שמתאפשר על ידי סובלנות. במערכת דמוקרטית, אנשים צריכים להיות חופשיים מכל רדיפה פוליטית, כמו גם מכל לחץ ציבורי. ב-1959, במאמר "סובלנות וחופש", הדגיש חו את חשיבות הסובלנות וטען ש"סובלנות היא הבסיס לחופש". בחברה דמוקרטית יש לסבול את קיומה של האופוזיציה. זכות המיעוט מכובדת ומוגנת. אסור לאנשים להרוס או להשתיק את האופוזיציה.
השורשים הסיניים של הדמוקרטיה
חלק גדול ממחקרו של חו בשנותיו המאוחרות הוקדש למציאת שורשים סיניים לדמוקרטיה וליברליזם. חו טען כי הרוח הדמוקרטית תמיד נוכחת בתוך המסורת הסינית. בין טענותיו נמנים: מבנה חברתי דמוקרטי בחוקי הירושה שוויון בין בנים. הזכות למרוד בעול משטרים מדכאים. ביקורת פנים-ממשלתית והמסורת הקונפוציאנית של ביקורת פוליטית.
ביקורת על המפלגה הקומוניסטית הסינית לאחר 1949
בתחילת שנות החמישים, המפלגה הקומוניסטית הסינית פתחה במסע ביקורת על מחשבותיו של חו. בתגובה, פרסם חו מאמרים רבים, שנכתבו באנגלית, בהם תקף את הלגיטימיות הפוליטית של המפלגה הקומוניסטית הסינית.
ההתנגדות של חו למפלגה הקומוניסטית הסינית היא בעיקרה קונפליקט אידאולוגי. כתומך בפרגמטיזם, הוא האמין ששינויים חברתיים יכולים לקרות רק בהדרגה. מהפכה או כל אידאולוגיה שמתיימרת לפתור את הבעיות אחת ולתמיד אינה אפשרית. פרספקטיבה כזו הייתה קיימת בכתיבה המוקדמת שלו כמו בהבדל בין מושג ה"דיון" למושג "ויכוח". לעיתים קרובות הוא צטט את דבריו של ג'ון דיואי: "ההתקדמות היא לא עניין סיטונאי, אלא עבודה קמעונאית, שיש לקשור אותה ולהוציא לפועל". סכסוך אידאולוגי נוסף הוא האינדיבידואליזם שלו. חו מדגיש את זכותו של הפרט לחיות כעצמאי מהקולקטיב. לאדם יש זכות להתפתח בחופשיות ובאופן שונה, ללא הדיכוי הפוליטי בשם האחידות.
"הרצון לאחידות מוביל לדיכוי היוזמה האישית, לגמד את האישיות ואת המאמץ היצירתי, לחוסר סובלנות, לדיכוי ולעבדות, וגרוע מכל, לאי-יושר אינטלקטואלי ולצביעות מוסרית".
להבדיל מהתפיסה ההיסטורית המרקסיסטית, תפיסת ההיסטוריה של חו היא פלורליסטית וייחודית. בכתב יד מאוחר יותר שכותרתו "קומוניזם, דמוקרטיה ודפוס תרבותי", הוא העלה שלושה טיעונים מההיסטוריה האינטלקטואלית הסינית, במיוחד ממסורת הקונפוציאנים והדאואיסטים, כדי להילחם בשלטון הסמכותי של המפלגה הקומוניסטית הסינית:
לכן הוא טוען שהדיקטטורה של המפלגה הקומוניסטית הסינית לא רק "שאיננה היסטורית", אלא גם "לא סינית".
חיפה אנדרדוגס
קבוצת חיפה אנדרדוגס היא קבוצת פוטבול המשחקת בליגת הפוטבול הישראלית. חיפה אנדרדוגס הוקמה בשנת 2005, השנה בה הוקמה ליגת ה-IFL. בשנת 2007 הצטרפה הקבוצה לליגת הפוטבול הישראלית שהוקמה כתוצאה משיתוף פעולה בין ה-IFL לבין ה-AFI - ההתאחדות לפוטבול אמריקאי בישראל.
שנות ה-90 וה-2000 - משחקים לא רשמיים
בשנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 התקיימו בספורטק חיפה משחקי פוטבול לא רשמיים בימי שבת שמשכו תושבים מחיפה, הקריות, נהריה, קיבוץ עין השופט ומקומות נוספים בצפון הארץ. במקביל התקיימו משחקים דומים בספורטק תל אביב של תושבי אזור גוש דן. אחת לחודש לערך התקיימו משחקי ידידות בין שחקני חיפה לשחקני תל אביב. רוב המפגשים הללו הסתיימו בניצחון קבוצת תל אביב, מה שלימים הביא לשמה של קבוצת חיפה - אנדרדוגס (בלעז - מי שצפויים להפסיד).
עונת 2005/6 - ליגת ה-IFL
בעונת, במסגרת ליגת ה-IFL לפני איחודה עם ארגון ה-AFI, זכתה קבוצת חיפה אנדרדוגס באליפות. במשחק הגמר של אותה עונה, שהתקיים ב-23 ביוני 2006, גברה הקבוצה על תל אביב פיונירס 14-37.
עונת 2006/7 - מעבר לציוד מלא
בשנת 2007 הוחלט על הקמת ליגת הפוטבול הישראלית, על ידי איחוד בין ליגת ה-IFL וארגון ה-AFI. לראשונה שיחקו בישראל פוטבול עם ציוד מלא העומד בתקני המכללות בארצות הברית (NCAA). בעונתה הראשונה של הליגה השתתפו בה קבוצות חיפה אנדרדוגס, תל אביב-יפו סייברס, תל אביב פיונירס וירושלים ליונס. חלק משחקני המשחקים הלא רשמיים בחיפה הפכו לראשי הקבוצה החיפאית, ויחד עם עמיתיהם מתל אביב, היו שותפים בהקמת ליגת הפוטבול הישראלית.
יחסי גרמניה–ונואטו
יחסי גרמניה–ונואטו הם יחסי החוץ בין ונואטו לגרמניה. שתי המדינות חברות באו"ם.
סקירה כללית
שתי המדינות נהנות מיחסים פוליטיים חביבים. המגעים הדיפלומטיים מתנהלים באמצעות שגרירות גרמניה בקנברה, אוסטרליה.
גרמניה תומכת בעיקר בפיתוח כלכלי, חברתי ותרבותי בוונואטו באמצעות תרומותיה המשמעותיות ל, וקרן הפיתוח האירופית. אירופה היא התורמת הרביעית בגודלה לסיוע בפיתוח באזור, אחרי אוסטרליה, סין וניו זילנד. ונואטו מעורבת מקרוב גם בשיתוף הפעולה הגרמני בנושא מדיניות אקלים עם מדינות אזור דרום האוקיינוס השקט. המדינה שלחה משלחת בראשות ראש הממשלה שרלוט סלוואי טבימאסמס לוועידת האקלים של האו"ם (COP 23) בבון בנובמבר 2017.
ליאון רייך
ליאון רייך (11 ביוני 1879, דרוהוביץ', לפי נתונים אחרים נולד בלבוב – 1 בדצמבר 1929, ורשה) היה מנהיגה של התנועה הציונית במזרח גליציה ואחד ממנהיגיה של הפוליטיקה היהודית בפולין.
בוב רקושאן
בוב רקושאן (בצ'כית: Bob Rakušan; נולד ב-6 בפברואר 1948) הוא אמן צ'כי עכשווי, היוצר עבודות אמייל גדולות באש על לוחות פלדה שחורים, גרוטאות וחפצים כגון כיריים ותנורים. שכבות היסוד של האמייל בנויות לרוב על טכניקות בהשראת תהליך ההדפסה. עבודתו נטועה ברישומים, מחקרים והדפסים גרפיים. מלבד נופים וקומפוזיציה מופשטת ופיגורטיבית, יש בעבודותיו נושא האוקיינוס ​​שחוזר על עצמו, בהשראת עיסוקו רב-השנים כקברניט של ספינות מפרש.
ליאון רייך
ביוגרפיה
הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת לבוב, במשך שנתיים למד מדעי המדינה בפריז. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת במחלקה המשפטית של הצבא האוסטרו-הונגרי.
בוב רקושאן
קריירה
בשנים 1966–1968 בילה שנתיים בלימוד רישום וציור פיגורטיבי בסטודיו של פרופסור פרנטישק נדבד. הוא גם למד ציור אקספרסיבי, עם חומרים הכוללים פחם, דיו ופסטל. במקביל למד גם באקדמיה לאמנויות, אדריכלות ועיצוב בפראג, שם היו בין הפרופסורים שלו יוזף נובאק, פרנטישק מוזיקה, ואחר כך מילאן הגר.
ליאון רייך
ביוגרפיה
הוא הצטרף אל התנועה הציונית ב-1897. בזמן לימודיו בלבוב הוא ייסד ארגון של סטודנטים ציונים הראשון בגליציה בשם "אמונה". לאחר חזרתו מפריז ללבוב הוא עמד בראש התנועה הציונית בגליציה, בין 1907–1914 הוא היה עורך ראשי של שבועון "וסחוד" (בפולנית: Wschód), ביטאונם של ציוני גליציה בשפה הפולנית. הוא השתתף במספר קונגרסים ציונים (כחלק מציונים כלליים), וב-1913 הוא נבחר לוועד המנהל של ההסתדרות הציונית. הוא היה מנהיגה של התנועה הציונית של מזרח גליציה בין השנים 1920–1929.
האנדרטה לחברי הרייכסטאג שנרצחו
האנדרטה
האנדרטה ניצבת ברחבה שלפני בניין הרייכסטאג. היא עשויה מלוחות ברזל יצוק שמספרם כמספר האישים המונצחים. הלוחות, בעלי צורות לא סדירות, ניצבים במקביל זה ליד זה. על שפת כל לוח נקבעו ביציקה פרטי אחד האישים - שם, שנות לידה ומוות, האתר שבו נרצח ושיוכו המפלגתי.
ליאון רייך
ביוגרפיה
הוא ניסה להיבחר לפרלמנט האוסטרו-הונגרי ב-1911, אך ללא הצלחה. לאחר פירוקה של האימפריה האוסטרו-הונגרית הוא נבחר ליושב ראש של הוועד הלאומי היהודי של מזרח גליציה. בזמן מלחמת פולין-אוקראינה הוא נאסר על ידי השלטון הפולני ושוחרר אחר השתדלותם של נחום סוקולוב, יוזף פילסודסקי ואישים אחרים. רייך היה אחד המנהיגים היהודים שפעלו למען מתן זכויות אזרחיות ופוליטיות ליהודי פולין. ב-1919 הוא השתתף עם מספר נציגי יהדות פולין בוועד המשלחות היהודיות בוועידת ורסאי.
ב-1922 נבחר רייך לסיים הפולני מטעם אזור הבחירה של העיר לבוב, בה היה חבר עד מותו. בשנים 1924–1926 היה יושב ראש המועדון היהודי ("'קולו") בסיים.
האנדרטה לחברי הרייכסטאג שנרצחו
האנדרטה
מול אחד מצידי האנדרטה מוצב לוח הנושא דברי הסבר אודותיה בגרמנית ובאנגלית.
בוב רקושאן
קריירה
בשנת 1969 עזב את צ'כיה לעבוד במפעל קרמיקה במערב גרמניה כדי לייצר עיצובים עבור חברה מסחרית. מה שהביא אותו ליצור סדרה נושאית של תבניות עיצוב בקרמיקה. בתקופה זו החל גם לעצב יצירות פסיפס עבור אספנים פרטיים. בסוף המשימה הזו, ערך תערוכת יחיד בבון, התערוכה העצמאית הראשונה שלו. הצלחת התערוכה הביאה לעיכוב של חודשיים בחזרתו לאוניברסיטה, מה שהיה בעל השלכות שליליות על לימודיו.
האנדרטה לחברי הרייכסטאג שנרצחו
האנדרטה
הרעיון להקמת האנדרטה הועלה בשנות השמונים והיא נחנכה בספטמבר 1992. מעצבי האנדרטה היו דיטר אפלט (Dieter Appelt), קלאוס אייזנלוהר (Klaus W. Eisenlohr), יוסטוס מולר (Justus Müller) וכריסטיאן צווירנר (Christian Zwirner).
בוב רקושאן
קריירה
ב-1973, לאחר שסיים את לימודיו, התמקד רקושאן באיור מסחרי ובאמנות גרפית עבור מספר מגזינים, הוצאות ספרים וחברות, ביצירת פוסטרים, סמלים, פרסומות ועיצובי ספרים ואיורים לילדים, ובמקביל הציג עבודות בגלריה של ירוסלב פרגנר.
בסוף שנות השבעים, לאחר לידת בנו הראשון דוד, חזר לאמנות פורמלית ועצמאית. נקודת מפנה מרכזית בקריירה שלו הייתה תערוכה קבוצתית בשם Mult בקופנהגן ב-1981 שבה הוצגה עבודתו לצד אמנות הפופ והאוונגרד. לניגוד בין עבודותיו לאחרים, הייתה השפעה חזקה עליו ששינה באופן משמעותי את הנושא וההרכב של יצירתו העתידית. לידתו של בנו השני לוק ב-1983 אילצה אותו להתמקד במאמצים מסחריים, כגון גרפיקה מגזינים ואיור.
החל משנת 1988 חזר האמן לעבודתו במשרה מלאה. בתקופת הביניים צבר ניסיון בדפוס בסוגים שונים, מה שהשפיע על הטכניקה שלו. הוא גם החל להפיק את עבודת האמייל המוקדמת שלו, והציג אוסף של עבודותיו בסלון אמני פראג בפארק התרבות והפנאי.
טכניקת האמייל
תערוכת הגמר של עבודתו הגרפית התקיימה ב-1989 בסלון הגרפיקה לאמנויות שימושיות בפראג, בפארק התרבות והפנאי. שנת 1988 הייתה הכניסה שלו לשלב האמייל בתערוכה קבוצתית: ציור חדש בבית הסטודנטים של האוניברסיטה הטכנית הצ'כית בפראג. בתקופה זו ועד סוף 1990 הוצגה עבודתו גם בתערוכה נודדת בגרמניה. תערוכת ציורים ואמייל זו התמקדה בהדרגה בעבודות אמייל, מה שסימן מעבר עיקרי לעבודות אמייל.
משנת 1992 הפסיק את הייצור האמנותי והקדיש את עצמו לשיט במשך חמש השנים הבאות, כקפטן על ספינות מפרש, שיצאו מגרמניה, קרואטיה, איטליה, שוודיה וצרפת. השיט והאוקיינוס הפכו לנושא חוזר ביצירתו המאוחרת.
בשנת 1997 התמסר מחדש לייצור אמנותי, והציג טכניקות חדשות ומודרניות, בעיקר באמצעות שימוש בעיצוב גרפי בעזרת מחשב. בשנים 2012–2013 אירחה גלריה בפראג תערוכת יחיד שלו של אמייל מקורי והדפסים גרפיים.
קרל אגלזר
קרל אגלזר (בגרמנית: Karl Eglseer; 5 ביולי 1890 – 23 ביוני 1944) היה גנרל בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה שפיקד על הקורפוס ה-18 ונהרג בהתרסקות אווירית באוסטריה.
מלחמת העולם השנייה
ב-23 ביוני 1944 התרסק המטוס שהוביל את אגלזר, יחד עם הגנרלים דיטל, פון ויקדה ורוסי, באזור שטיריה באוסטריה. לא היו ניצולים.
סנייק (עיר)
סנייק (, בפריזית מערבית: Snits) היא עיר במחוז פריסלנד שבהולנד. החל משנת 2011 היא חלק מהרשות המקומית של סידווסט פריסלן (Súdwest-Fryslân). סנייק ידועה בתעלות המים שלה, ב"שער המים" שלה (Waterpoort) ובפעילות הספורט הימי שמתנהלת בה. העיר היא אחת מ"11 ערי פריסלנד" (Friese elf steden) והיא אחת החשובות בחלק הדרום-מערבי הזה של המחוז.
היסטוריה
סנייק נוסדה במאה ה-10 על חצי אי חולי בסמוך למקום חצייה של סוללה על פני נתיב מים חשוב שנקרא במקורות עתיקים Magna Fossa. נתיב מים זה נחפר כאשר שפך הנהר שנקרא אז מידלזיי (Middelzee) נסתם בסחף. עד היום ניתן לראות את תוואי הסוללה הזאת במתאר הרחוב הנוכחי ובשמות אתרים שונים בעיר.