cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מזמור חג המולד של הכלבים
מזמור חג המולד של הכלבים (באנגלית: An All Dogs Christmas Carol) הוא סרט הנפשה מוזיקלי, שיצא ישירות לווידאו בשנת 1998, המהווה פרק סיום לסדרת הטלוויזיה "גן עדן לכלבים", שמבוססת על סרט בעל אותו שם.
עלילה
הסרט נפתח כאשר הגורים המלאכים מדברים עם אנבל. הם בקשו ממנה לספר סיפור על איך קארפייס הציל את חג המולד עם עזרה ותדרוך מצד צ'רלי ואיצ'י.
מעבדות ג'יג'י
היסטוריה
את הרעיון להקים את מעבדות GIGI כחברת קוסמטיקה שתשרת את העוסקים המקצועים בתחום הטיפוח, הגה בשנות ה-50 אליעזר לנדאו, ניצול שואה שעלה לישראל מהונגריה, התיישב במושב שאר ישוב ונדד לתל אביב בשנות ה-30 לחייו. את דרכו בתחום התחיל ככימאי במעבדות הקוסמטיקה "קראוס" אך כעבור 3 שנים בלבד הקים את מעבדות ג'יג'י.
פורמט BED
תבנית קובץ BED
Start position – נקודת ההתחלה של הרצף.
מזמור חג המולד של הכלבים
עלילה
הסיפור מתחיל כשצ'רלי, איצ'י, סאשה וחבריהם הכלבים מתכוננים למסיבת חג מולד. כולם נהנים וצ'רלי ואיצ'י עזרו לכלבים הגורים. צ'רלי בדק עם סאשה את הכסף לניתוח של רגלו הכואבת של טימי. לרוע המזל, קארפייס וקילר הגיעו ולקחו מהם את החובות. לאחר שצ'רלי סירב לשלם לקארפייס, למרות חובו, קארפייס השתמש במשרוקית כלבים מהפנטת אשר גרמה לכל הכלבים לתת לקארפייס וקילר את כל העצמות. לפני שעזבו, קארפייס וקילר לקחו את כל האוכל, המתנות והכסף לניתוח של טימי.
פורמט BED
תבנית קובץ BED
End position – נקודת הסיום של הרצף.
מעבדות ג'יג'י
היסטוריה
בתחילת דרכה פעלה החברה מרחוב בוגרשוב בתל אביב. בשנת 2014 העתיקה החברה את מקומה למשכנה החדש בפתח תקווה. את שם החברה בחר לנדאו האב ז"ל, בהשראת הסרט "ז'יז'י" (בצרפתית Gigi), בכיכובה של השחקנית לסלי קארון, שסימלה עבורו את תמצית היופי הנשי.
מזמור חג המולד של הכלבים
עלילה
לאחר שצ'רלי ואיצ'י נכשלו מספר פעמים להחזיר את הדברים הגנובים מקארפייס, נודע להם כי הוא עובד בשביל בלאדונה, בת דודתה המרושעת של אנבל, אשר מתכננת להשמיע גרסה עוצמתית של משרוקית כלבים מהפנטת על מנת להפנט את כל הכלבים בסן פרנסיסקו לגנוב את כל המתנות מהאדונים שלהם, כדי שיזרקו וינטשו בידי אדוניהם, בדיוק כמו שקרה לקארפייס כשהיה גור. צ'רלי תכנן להוציא את "הדיקנס" מתוכו וביקש מאנבל לעזרה, והיא הפכה אותם לדמויות מתוך מזמור חג המולד. איצ'י הפך לרוח חג המולד של העבר, סאשה הפכה לרוח חג המולד של ההווה, וצ'רלי הפך לרוח חג המולד של העתיד (פארודיה על המסכה). הם ביקרו את קארפייס וגרמו לו להרגיש רגשות אשם על הגנבות שלו, במיוחד על הכסף של הניתוח, סאשה הסבירה לו שלולא הניתוח טימי ימות, אשר יגרום נזק לעצמו, וצ'רלי הראה לו שבגלל הפעולות שלו, הוא יגרום למותו, והוא יכנס לגיהנום לנצח.
פורמט BED
תבנית קובץ BED
תשע העמודות הנוספות מספקות מידע נוסף על הרצף. בין העמודות יש להפריד בין רווחים או טאב. כמו כן, כל שורה בקובץ חייבת להכיל את אותו מספר עמודות.
מעבדות ג'יג'י
היסטוריה
מעבדות ג'יג'י חדרה לתודעה הציבורית בישראל מיומה הראשון כאשר השיקה את המוצר הראשון – שעווה להסרת שערות בגוף. בשנת 1972, סימנה הצלחה בינלאומית ראשונה כאשר הפיקה סדרת קרמים מצמח האלוורה. בשנת 1994, הצליחה לפתח את סדרת "אוקסיג'ן" על בסיס חמצן.
בתחילת שנות ה-90, חדרה החברה לשוק האירופאי כשהיא פותחת את הסניף הראשון בהונגריה – מעבדות GIGI, הייתה לחברה המערבית הראשונה שנכנסה להונגריה לאחר נפילת מסך הברזל.
אברהם קורקוס
הרב אברהם קורקוס (סביב ה'ת"ע 1710 - ניסן ה'תקמ"ד 1784) היה פוסק הלכה, דרשן, אב בית הדין ורבה של מרקש במאה ה-18.
מעבדות ג'יג'י
היסטוריה
נכון לשנת 2019, לחברה 18 סניפים בהונגריה.
בשנת 2001, הקימה מעבדות GIGI את GIGI אקדמי, בית ספר ללימודי מקצועות היופי. בשנת 2002, הקימה החברה את הסניף הראשון במוסקבה. בשנת 2003, החליפה החברה את המיתוג הגרפי של המוצרים ועדכנה את הלוגו בהשקעה של 2.5 מיליון ש"ח.
אברהם קורקוס
קורות חייו
נולד במרקש לאביו רבי משה קורקוס. למד אצל חכמי עירו. החל משנת ה'תק"ח נמנה עם חכמי העיר מרקש. סביב שנת ה'תק"י נתמנה לדיין בבית הדין בראשות רבי דוד בן מאמאן ורבי יעקב פינטו (הרי"ף) ורבי שמואל הלוי. בשנת ה'תקכ"ו, אחר פטירת רבי יעקב פינטו, התמנה לאב בית הדין ולרבה של מרקש. חברי בית דינו היו: רבי יצחק חרוש, רבי יצחק פינטו, רבי אברהם פינטו, רבי יהודה בן דוד אוחיון, ורבי שלמה אסבאג. בית דינו עמד בקשר הלכתי הדוק עם רבי מכלוף אוחיון רבה של אספי. רבי מכלוף ערך את פסקי בית הדין בספר 'חפץ נחמד וגנת ורדים'. כמו כן עמד בית הדין בקשרי הלכה עם יתר דייני ערי מרוקו, כדוגמת רבי אליעזר די אבילא רבה של רבאט, רבי מרדכי בירדוגו רבה של מקנס, רבי אליהו הצרפתי רבה של פאס, ועם חכמי טיטואן. כמו כן במסגרת תפקידו כאב בית הדין, תיקן מספר תקנות לעירו.
מעבדות ג'יג'י
היסטוריה
מאז שנת 2008, אימצה החברה את עקרונות השמירה על סביבה ירוקה, אינה משתמשת במרכיבים מהחי ואינה עושה ניסויים בבעלי חיים. היא עומדת בתקן ISO ובתקנים האירופאיים והאמריקנים החדשים.
אברהם קורקוס
קורות חייו
נפטר בחודש ניסן שנת ה'תקמ"ד.
מעבדות ג'יג'י
היסטוריה
נכון לשנת 2019, מהווה החברה כ-48% משוק תכשירי הקוסמטיקה המקצועית בישראל.
אברהם קורקוס
משפחתו
לרבי אברהם ידועים שני בנים: רבי משה שהיה רבה של מוגאדור, ורבי אהרן שהיה רב ומקובל במרקש.
מעבדות ג'יג'י
מוצרי החברה
סל מוצרי החברה מורכב מכ-400 פריטים שונים לטיפולים מקצועיים והמשך טיפול בבית. מוצרי החברה מעניקים טיפול לבעיות עור מגוונות בין היתר טיפול באקנה, בפיגמנטציה, פילינגים אנטי-אייג'ינג להצערת העור, ומוצרי טיפוח מתקדמים למניעת נזקי סביבה וקרינה ועוד, והם כוללים:
אברהם קורקוס
כתביו
פסקי דינים - מקבץ מפסקי הדין עתידים לצאת לאור בספר תשובות חכמי מראכש.
מעבדות ג'יג'י
מוצרי החברה
בכל שנה מקפידה החברה להוסיף סדרה חדשנית לסל המוצרים.
אברהם קורקוס
כתביו
חידושים על חושן משפט - נכתב בשנת ה'תקי"ח. נדפס בקובץ מן הגנזים.
מעבדות ג'יג'י
בעלות
מעבדות GIGI נמצאת בבעלות משפחת לנדאו, מיום ההקמה. בשנת 2007, הועברה החברה לידיו של הבן רון לנדאו – ממשיך דרכם, המשמש כיום כמנכ"ל החברה. אליעזר לנדאו נפטר בשנת 2002, אגנס לנדאו משמשת כיו"ר החברה והנכד, שון לנדאו, הצטרף לצוות הניהול של החברה ב-2018.
פרסים
מעבדות GIGI משתתפת בתערוכות הבינלאומיות "קוסמופרוף" בולוניה והונג קונג, החל משנת 2000 וזוכה להכרה מקצועית ולפרסי חדשנות במסגרת התערוכה.
בשנת 2018, החברה זכתה בתואר המוצר החדשני בתחום המקצועי על ידי המגזין הבריטי Professional Beauty.
תרומה לחברה
מעבדות ג'יג'י תומכת בקבוצת כדורסל נשים. בשני העשורים האחרונים, תורמת החברה באופן קבוע מדי שנה מוצרי קוסמטיקה למרכזי סיוע ומקלטים לנשים ברחבי הארץ. מאז 2010, מעסיקה החברה עובדים עם מוגבלויות.
פורמט BED
דוגמאות
קובץ BED בפורמט מינימלי:
קובץ BED עם 9 עמודות:
מזמור חג המולד של הכלבים
עלילה
קארפייס, אשר ראה את טימי, הבין שהוא חייב לעצור את המשרוקית לפני שזה ישפיע על הכלבים לגנוב את המתנות. בלאדונה עפה מרוב זעם ומתכננת להרוג אותו ואת קילר כאשר היא נקפאה בידי השלג והקרח העוצמתי של אנבל.
דולפין בקבוקי
דולפין בקבוקי (שם מדעי: Lagenorhynchus) הוא סוג במשפחת הדולפיניים. סוג זה כולל שישה מינים קיימים, ובעבר כלל גם את המינים לווייתן דלוע-ראש ודולפין פראסר שדומים יחסית להם. עוד סוגים שקרובים להם הם דולפין לווייתני ודולפין קטן.
המינים דולפין פסיפי לבן-צד, דולפין שחור-סנטר ודולפין מזנק נחשבו בעבר כשייכים לסוג Sagmatias שבוטל.
אלו דולפינים חברתיים בצבעי שחור לבן, בדרך כלל שחורים מלמעלה ולבנים עם פסים שחורים מלמטה. הם נפוצים בעיקר בחצי הכדור הצפוני לבד מדולפין וילסון.
המינים של הסוג הם:
מזמור חג המולד של הכלבים
עלילה
בינתיים, בעזרתם של צ'רלי וחבריו, השלג החל לרדת. כולם חגגו, אולם איצ'י הרגיש שחבל שאין להם מתנות לגורים. קארפייס הופיע במזחלת שנגררה בידי קילר, והביא בחזרה את הכל, אפילו יותר. הוא אפילו מחזיר להם את תיבת הכסף של טימי, אשר הגיע לפסגה. כשהוא עמד לעזוב, סאשה בקשה ממנו להישאר למסיבה, אולם קארפייס סירב בנימוס ואמר לסאשה שהוא הולך לבקר את אמו ואיחל לכולם חג מולד שמח.
כשאנבל גמרה לספר את הסיפור, היא אמרה "חג מולד שמח!" לצופים (וגם הגורים נפנפו להם), וגם צ'רלי ואיצ'י אחלו גם כן את אותה הברכה.
פורמט BED
סיומות הקובץ
קובץ מפורמט BED נשמר לרוב בסיומת "bed.". לעיתים מוסיפים את מספר העמודות בסיום הקובץ. לדוגמה: הפורמט המינימלי בעל 3 עמודות יסתיים ב"bed3.", פורמט עם 6 עמודות יסתיים ב"bed6.".
דניאל קייטס
ביוגרפיה
קייטס החל לשחק תחת שם המשתמש jungleman12 בפול טילט פוקר ופוקרסטארס. ב-2009 הפסיד את רוב כספו במשחקים נגד ויקטור בלום. ב-2010 לאחר שהרוויח כספים רבים, הוא קיבל את האתגר שפרסם טום דוואן למשחק ב-4 שולחנות במקביל בסך של 50 אלף ידיים, ובמידה וקייטס יהיה מורווח יותר מדולר אחד לאחר האתגר, דוואן ישלם לו 1.5 מיליון דולר. במהלך 2010 ו-2011 שיחקו כ-20 אלף ידיים וקייטס היה ביתרון של כ-1.2 מיליון דולר. ב-2018 פרסם קייטס שדוואן מתחמק ממנו ולא מוכן להמשיך באתגר, אך ציין גם שדוואן שילם לו 700 אלף דולר, כנראה כהודאה בהפסדו. בראיון במאי 2022 אמר קייטס שדואן קיבל את כך שהפסיד, ושילם לקייטס כ-1.3 מיליון דולר מתוך הסכום.
באוקטובר 2021 זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר הראשון שלו, כאשר ניצח באליפות שחקני הפוקר היוקרתית במסגרת אליפות העולם בפוקר, וביוני 2022 שחזר את השגו כאשר זכה באליפות בפעם השנייה ברציפות.
במרץ 2022 קייטס החל תוכנית ראיונות בשם "Winning the Game of Life" בערוץ היוטיוב שלו, בה הוא מארח אנשים שונים, בעיקר מעולם הפוקר.
ב-31 בינואר 2023 פרסם פיל גלפונד שקייטס הסכים לקבל את "אתגר גלפונד", בו השניים ישחקו ראש בראש 7,500 ידיים של אומהה הולדם במשחק כסף בבליינדים של $100/$200. האתגר החל ב-2 בפברואר 2023, והמשחקים משודרים בערוץ היוטיוב של גלפונד. המשחקים עצמם משוחקים בחדר הפוקר המקוון של אליפות העולם בפוקר בבליינדים של $10/$20, אך בין השחקנים הסכומים ייחושבו בהתאם לסכום הנקבע.
נכון לפברואר 2023, קייטס זכה בסך של כ-12.3 מיליון דולר מטורנירי פוקר.
איתך ובלעדייך
איתך ובלעדייך הוא פזמון שנכתב על ידי הפזמונאי אילן גולדהירש. השיר זכה לביצוע ב-1973 על ידי צביקה פיק שהלחין אותו. השיר הולחן גם על ידי הזמר אבי סינואני, והופק מוזיקלית על ידי אריה ברקוביץ'.
השיר של סינואני יצא כסינגל בשנת 1996 מתוך האלבום "איתך ובלעדייך" שנקרא על שמו.
מילות השיר נכתבו על ידי גולדהירש בשנת 1973. סינואני, שנתקל בטקסט השיר לראשונה כנראה בספרו "אצלי או אצלך", זיהה את הפונטציאל של השיר והלחין אותו. השיר זכה להצלחה רבה ולגרסאות כיסוי רבות, ביניהן של הזמר שימי תבורי, ונכלל ביותר מ-19 אלבומים מסחריים.
תוכן השיר
איתך ובלעדייך הוא שיר אהבה. בבתי השיר הדובר מייצג דימויים למושא אהבתו, על איך זה איתה ועל איך זה בלעדיה. בפזמון הדובר חוזר ואומר "איתך ובלעדייך, זה אומר כבר את הכל".
אורן גיל
אורן גיל (נולד ב-2 במאי 1973) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה במילואים. שימש רמ"ח כושר קרבי בצה"ל.
שירותו הצבאי
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1991 התנדב גיל ליחידת דובדבן. ביחידה עבר גיל מסלול הכשרה כלוחם וכמפקד כיתה ויצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב גיל ליחידת דובדבן כמפקד צוות. כמו כן לקח גיל חלק במבצעים מיוחדים ולחימה כנגד הטרור הפלסטיני בשטחי יהודה ושומרון. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בחטיבת הצנחנים וכמפקד פלגה ביחידת דובדבן, בין היתר במהלך הלחימה באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן שימש כסגן מפקד גדוד הצנחנים 890. בהמשך פיקד על בית הספר לקליעה, צליפה ולוחמה בטרור. בתפקידו הבא שימש כמפקד גדוד 450 וכמפקד היחידה המטכ"לית לאבטחת בכירים. בשנת 2012 מונה לרמ"ח כושר קרבי בדרגת אל"ם. במסגרת תפקידו לחם גיל במבצע צוק איתן. ב-23 ביולי 2017 סיים את תפקידו, ופרש מצה"ל לאחר 26 שנות שירות.
סוזן
סוזן או סוזאן (איותים נפוצים באנגלית: Suzanne או Susan) הוא שם פרטי נשי, שמקורו בשם העיר הפרסית שושן. {{פירושונים|
ראו גם
}}
הפגנות יוצאי אתיופיה
הפגנות יוצאי אתיופיה הן סדרת הפגנות שנערכו בישראל על ידי ישראלים יוצאי אתיופיה ובהמשך גם על ידי צאצאיהם. בעשורים הראשונים התרכזו המחאות בעניין עליית יהדות אתיופיה וההכרה בה. בהמשך, הופנו המחאות כנגד גזענות, ואלימות משטרתית.
עליית יהדות אתיופיה
באפריל 1974 יצא ועד הפעולה להצלת יהודי אתיופיה בקריאה לממשלת ישראל ולארגונים היהודים בתפוצות להיחלץ להצלתה של הקהילה היהודית באתיופיה הנתונה למצוקת רעב ולהתקפות. בהתאם נערכה אספת מחאה בתל אביב ביום הזיכרון לשואה ולגבורה.
ב-7 בינואר 1979 התרחשה הפגנה למען עליית יהודי אתיופיה ויישום הנתיב הסודאני וזאת לאחר פגישה של ראשי התאחדות יהודי אתיופיה בישראל עם ראש ממשלת ישראל, מנחם בגין, יומיים לפני כן. בדצמבר 1981 עשרות מיוצאי אתיופיה ערכו צעדת מחאה מקיבוץ צובה אל משכן הכנסת בדרישה להעלות את יהודי אתיופיה לישראל. לטענת משה בר-יודא הופסקו הפגנות אלה לבקשת מזכירו הצבאי של מנחם בגין, אפרים פורן, מחשש כי ההפגנות ישבשו את הטסת יהודי אתיופיה ממדבריות סודאן.
בספטמבר 1990 הפגינו מאות מיוצאי אתיופיה מול משרד ראש הממשלה בתביעה להעלות 18 אלף יהודים שתרכזו באדיס אבבה, ובינתיים לשלוח סיוע רפואי נוכח התמותה הגוברת של הממתינים לעלייה. המפגינים חסמו את התנועה למספר שעות. השוטרים, אשר הזדהו עם המחאה, נמנעו מלפזר את המפגינים. שר הקליטה יצחק פרץ אמר למפגינים כי "שערי רוסיה היו נעולים מעל 70 שנה - והם ממתינים מספר חודשים", המפגינים השיבו בזעם כי "הם ממתינים כבר 2,500 שנה". בתום ההפגנה נפגשו נציגי המפגינים עם מזכירו הצבאי של ראש הממשלה עזריאל נבו. פעילי העדה הודיעו כי אם לא יהיה שיפור במצב - הם יוציאו אלפים לרחובות.
באוגוסט 2013 עם תום מבצע כנפי יונה, תנועת המחאה מטה המאבק להעלאת יהודי אתיופיה קיימה הפגנה מול משרד ראש הממשלה במחאה על סגירת העלייה, שכללה כ-700 מפגינים. בנובמבר 2016 כמחאה על הקפאת החלטת הממשלה להעלאת שארית יהודי אתיופיה, מטה המאבק יצא ב"צעדת החירות" יחד עם מספר חברי הכנסת ברחבי ירושלים, שכללה כ-1,500 מפגינים.
במרץ 2018, כמחאה על עיכוב המשך העלייה, הפגינו מאות מפעילי המאבק מול הכנסת, בהפגנה השתתפו חברי הכנסת. ב-29 ביולי 2018 הפגינו אלפים מול משרד ראש הממשלה נגד העיכוב במימוש החלטות הממשלה בנוגע לעלייה מאתיופיה.
הכרה ביהדות אתיופיה והדרישה לגיור לחומרה
ביולי 1989 נערכה מחאה מול הכנסת על ידי עשרות מיוצאי אתיופיה, כנגד הרבנות הראשית ומשרד הדתות בתביעה לאפשר לבני העדה להינשא ללא טבילה. לטענת המוחים מאות זוגות שנישאו לפי מנהגי העדה - לא מוכרים כנשואים על ידי המדינה. מחאות אלו הביאו בהדרגה לידי הסרת דרישות הרבנות דה–פקטו מבלי שהרבנות שינתה את דרישתה באופן רשמי. חוות-דעת הלכתית של הרב מנחם ולדמן משנת 1990 ופסיקה הלכתית של הראשון לציון שלמה משה עמאר משנת 2003 ביטלו את החשש לממזרות בקרב ביתא ישראל, מאחר קידושיהם ממילא אינם תקפים להלכה. בשנת 1991 פסק הרב משה פיינשטיין כי מבחינת הדין העולים מאתיופיה "אינם באיסור ממזרות... שהרי יש בהם כמה וכמה ספקות", אף כי הוסיף לעמוד על הדרישה לגיירם, לצד החובה לקרב אותם לכלל עם ישראל.
הכרה במעמד הכהנים
כהני ביתא ישראל בישראל לא קיבלו מעמד רשמי עם הגיעם לישראל, גם בגלל הטלת הספק ביהדותה של קהילת יהודי אתיופיה כולה. באתיופיה הכהנים הנהיגו את הקהילה, הורו לציבור כיצד לנהוג בדרכי התורה, ערכו חתונות, לוויות, גירושים ושחיטה. עם הגעתם לישראל לא הכירה הרבנות בטקסים שערכו הכהנים וחתרה לערער את מעמדם. בסתיו 1992 ארגנו קבוצות של פעילים ישראלים אתיופים סדרת הפגנות בדרישה להכרה בכהנים כעורכי טקסים דתיים על ידי המדינה וכן לשלם להם שכר כרבני קהילות.
מחאת 1996
ב-24 בינואר 1996 פרסם העיתונאי רונאל פישר בעיתון מעריב כי מנות דם הנתרמות על ידי עולים מאתיופיה מועברות להשמדה. החשיפה, תחת הכותרת "שקר הדם האתיופי", עוררה תחושות זעם ועלבון ממספר טעמים:
חשיפת פרשת הדם ותגובות שרותי הדם של מד"א הובילו ביום ראשון, 28 בינואר 1996, להפגנה של בין שמונת אלפים לעשרת אלפים עולים מאתיופיה מול משרד ראש הממשלה בירושלים. הם נשאו שלטים כגון "לא ניתן דמנו הפקר", "עם אחד, דם אחד", "אנחנו שחורים אבל הדם שלנו אדום", "אנחנו יהודים כמוך: עצרו את האפרטהייד הגזעני". המשטרה, שהעניקה רישיון להפגנה של 850 איש, לא תגברה את כוחותיה למול המפגינים הרבים, לאור ניסיונה בהפגנות השקטות של עולי אתיופיה בשנות השמונים והתשעים. השוטרים במקום ניסו לפזר את אלפי המפגינים בעזרת אלות וזרנוקי מים, אך משמקצת המפגינים יידו לעברם אבנים עברו לירי כדורי גומי ורימוני גז מדמיע. 41 שוטרים ולמעלה מעשרים מפגינים נפצעו בהפגנה, בה ניזוקו כמעט כל המכוניות בסביבת משרד ראש הממשלה. הן המפגינים והן השוטרים השוו בין אלימות המפגינים והשוטרים לבין פיזור הפגנות אלימות בימי האינתיפאדה. החוקר אורי בן אליעזר טען כי השמדת מנות הדם הייתה עבור ישראלים אתיופים צעירים רגע הפכו לקבוצה המובדלת על בסיס גזע בחברה הישראלית. ח"כ פרופ' יורם לס, מנכ"ל משרד הבריאות לשעבר וחבר הכנסת בעת חשיפת הפרשה, טען כי מדיניות ההשמדה היא "גזענית וחסרת הצדקה מדעית". לדבריו, שיעור ההידבקות באיידס גבוה בהרבה בארצות הברית מאשר בישראל ובכל זאת איש מעולם לא שקל למנוע מיהודים אמריקאים לתרום דם. פרופ' לס הוסיף וטען כי "אי אפשר להעליב אנשים ולהונות אותם על ידי לקיחת דם מוורידיהם והשלכתו לאשפה". גלי הביקורת אודות מדיניות מד"א חדלו כעבור חודש, בעקבות סדרת פיגועי התאבדות שפקדו את ערי ישראל בחודשים פברואר-מרץ 1996.
מחאת 2006
בתחקיר עיתונאי שפרסמה חברת החדשות של ערוץ 2 בתאריך 31 באוקטובר 2006 נחשף כי לא נעשה שימוש בתרומות הדם של עולים מאתיופיה. בעקבות התחקיר התחדשו ההפגנות אודות פרשת הדם, הפעם בהובלת צעירים שהוריהם עלו מאתיופיה. בעקבות המחאה הבטיח שר הבריאות יעקב בן יזרי להקים ועדה מקצועית שתבחן כיצד ניתן לפתור את הסוגיה, אולם זו לא הוקמה בפועל. עם זאת הביאה המחאה לעדכון הנחיות מד"א ב-15 באפריל 2007, כך שילידי ישראל שהוריהם עלו מאתיופיה יוכלו לתרום דם, בדומה לשאר ילידי ישראל. על אף טענות מד"א משנת 2007 כי "מעולם לא נאסר על אתיופים ילידי ישראל לתת תרומת דם", עמדה ועדת נבון עוד בשנת 1996 על האבסורד שבפסילת דמם של ילידי הארץ רק בשל מוצא הוריהם והמליצה פה אחד לבטל הנחיה זו, אולם המלצותיה לא יושמו.
מחאת 2013
בדצמבר 2013 סירב צוות מד"א להתרים דם מחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, שעלתה מאתיופיה בגיל 3, בתואנה כי לבני העדה האתיופית יש "סוג דם מיוחד". בעקבות זאת סילק יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין את צוות מד"א מהכנסת והושמעו גינויים חריפים מצד נשיא המדינה, ראש הממשלה, שרים ונבחרי ציבורי נוספים. מנהלת שירותי הדם של מד"א טענה כי צוות המתרימים נהג על פי נוהלי משרד הבריאות, אשר פוסלים לקיחת דם ממי ששהה שנה או יותר במדינה שבה שכיחות האיידס גבוהה. בעקבות המחאה הציבורית, שהקיפה הפעם גם מגזרים נוספים מלבד ציבור העולים מאתיופיה, מינתה שרת הבריאות יעל גרמן ועדה מקצועית במשרדה לצורך "בחינת תרומות דם מאוכלוסיות המוגדרות כיום כאוכלוסיות בסיכון", בראשות פרופסור מנפרד גרין.
הדרת יוצאי אתיופיה משכונות מגורים
בינואר 2012 פורסמה כתבה בחדשות ערוץ 2 שבמסגרתה סיפרו תושבי קריית מלאכי כי הם אינם מעוניינים שבסביבתם יתגוררו תושבים מבני העדה האתיופית, בשל חשש מירידת ערך מחירי הדירות וההשפעה שתהיה, לדבריהם, לתושבים אלו על איכות המגורים בסביבה. בתוך כך, פורסם בכתבה על סירובם של כמה בעלי בתים בקריית מלאכי למכור דירות לבני העדה האתיופית. אחד מהם אמר כי "לאתיופים יש ריח של פצצת אטום".
שרת הקליטה סופה לנדבר מסרה לקראת ההפגנה כי "צר לי לשמוע שבשנת 2012 קמים בציבור הישראלי גורמים עוינים לעולים החדשים, אשר לוקחים חלק פעיל במפעל הציוני". לנדבר ציינה כי בהיסטוריה הלא רחוקה "כולנו התחלנו כעולים בישראל, ואני מתביישת לגלות שבתוך עמנו מתגלים סימנים של חוסר סובלנות כה בוטה". עוד נמסר כי משרד הקליטה רואה בחומרה כל ביטוי אלים כלפי עולים חדשים וקורא לרשות המקומית כמו גם לציבור להוקיע תופעות כאלו מקרבם. ב-18 בינואר כ-5,000 מפגינים, רובם בני העדה האתיופית, צעדו מרחבת הכנסת במחאה על הגזענות כלפיהם, וקיימו עצרת בגן העצמאות בירושלים. המפגינים נופפו בדגלי ישראל ונשאו שלטים שעליהם נכתב "כאן גרים בכיף גזענים", "היום זה אני, מחר זה אתה" ו"די לגזענות". כמו כן, הם צעקו "דור חדש דורש שינוי", "מי שלא קופץ גזען", "לא ניתן לשחור להיות מסכן".
אירוע הכאת החייל דמאס פיקדה (2015)
ב-27 באפריל 2015 פורסם סרטון המתעד תקרית בחולון, בו נראה שוטר יס"מ ומתנדב מכים את דמאס פיקדה, חייל ממוצא אתיופי. לאחר המקרה נעצר החייל פיקדה בגין תקיפת שוטרים. לימים תיאר השופט יורם דנציגר את האירוע: בעקבות פרסום הסרטון השוטר הושעה והמתנדב שהיה באירוע הוצא משירות המשטרה. המקרה הועבר לחקירת המחלקה לחקירות שוטרים. בעקבות ההתעניינות הציבורית הועבר המקרה לבחינה אישית של היועץ המשפטי לממשלה, יהודה ויינשטיין, אשר סגר את התיק הפלילי שנפתח נגד השוטר, בנימוק שהמתלונן היה ראשון להשתמש בכוח פיזי נגד השוטר. העניין הועבר לטיפול משמעתי במשטרה. בינואר 2017 החליט היועץ המשפטי הנכנס, אביחי מנדלבליט, לפתוח מחדש את תיק החקירה בנימוק שמבחינה עובדתית השוטר היה הראשון לפעול בכוח נגד המתלונן וכי לא ננקטו כל צעדים משמעתיים נגד השוטר, מכיוון שהוא פוטר מסיבות אחרות שלא קשורות לאירוע. בהמשך, הוצע לשוטר הסדר מותנה על פיו יודה השוטר בעובדות האירוע ולא יוגש נגדו כתב אישום. בג"ץ אישר את ההחלטה. באפריל 2019, בתום ארבע שנות הליכים משפטיים, נסגר התיק נגד פיקדה מחוסר אשמה.
ההפגנות
בעקבות הסרטון נערכו הפגנות סוערות ברחבי ישראל במחאה על יחס המשטרה ליוצאי אתיופיה בישראל, יחס שלטענתם נגוע בגזענות ולוקה בשיטור יתר. כדוגמאות נוספות ליחס זה הביאו מנהיגי המחאה את פרשת השמדת מנות הדם של עולי אתיופיה, הדרה של תלמידים ותלמידות ממוצא אתיופי ממוסדות חינוך, ואת פרשת מותו של יוסף סלמסה. מפגינים אחדים עטו חולצות עם הכיתוב ״איפה אברה?״, שרמזו על חטיפתו של אברה מנגיסטו עליה הוטל איפול באותה עת.
ב-30 באפריל נערכה הפגנה בת כאלף משתתפים בירושלים. בין היתר הפגינו המפגינים מול המטה הארצי של משטרת ישראל, ברחוב המלך ג'ורג', חסמו את כביש 1 ואת תנועת הרכבת הקלה בירושלים.
אף על פי שכוונת מארגני ההפגנה הייתה לקיים הפגנה לא-אלימה, ההפגנה נהפכה למהומה בעקבות מספר מפגינים שהפעילו אלימות. 14 בני אדם נפצעו במהלך ההפגנה, בהם 11 אזרחים ושלושה שוטרים. שניים מהמפגינים נעצרו. המפגינים ניסו להניע את המחאה אל מול בית ראש הממשלה בירושלים, אך המשטרה מנעה זאת. דמאנו שאטה, מדוברי המפגינים, אמר: המפגינים טענו כי כוחות המשטרה רואים ביוצאי אתיופיה חשודים מידיים באופן סיסטמטי, וכי חלה עלייה באירועי האלימות המשטרתית נגד יוצאי אתיופיה. טענות אלה באו לידי ביטוי גם בדיווחים על שהתרחש בהפגנה זו עצמה: בין היתר, דווח כי המשטרה השליכה רימוני הלם לעבר המפגינים והשתמשה כנגדם בגז מדמיע. גם חברת הכנסת לשעבר פנינה תמנו-שטה, שהשתתפה בהפגנה, טענה שהמשטרה השתמשה בכוח מופרז ולא מידתי, ואמרה: שוטר לשעבר ממוצא אתיופי טען בעקבות ההפגנה: "האצבע על ההדק קלה עד בלתי-נסבלת".
ב-3 במאי נערכה אחר הצהריים הפגנה ליד מגדלי עזריאלי, שאליה הגיעו, בנוסף לבני העדה האתיופית, חברי הכנסת, סופרים, עיתונאים ואזרחים שביקשו להזדהות עם המאבק. לאחר כשעה וחצי נעו המפגינים, שמספרם הגיע לכאלפיים, לכיוון נתיבי איילון וחסמו אותם. כתוצאה מכך נוצר פקק תנועה כבד. המשטרה נמנעה מלהתעמת עם המפגינים שחסמו את הכביש והורתה לנהגים לחזור על עקבותיהם נגד כיוון התנועה.
אף על פי שמנהיגי המפגינים הצהירו שכוונתם הייתה לקיים הפגנה לא-אלימה, מספר מפגינים ניסו לפרוץ לבניין עיריית תל אביב, ניפצו חלונות ראווה של בתי עסק באזור, פגעו בכלי רכב והשליכו לעבר השוטרים לבנים, אבנים ובקבוקים. בתגובה פיזרו השוטרים את כלל ציבור המפגינים בעזרת ירי רימוני הלם וגז בכינון ישיר, הסתערות פרשים והתזת זרנוקי מים. לטענת המשטרה, בהפגנה נפצע שוטר אחד באורח בינוני, וכן נפצעו עוד 55 שוטרים באורח קל ו-12 אזרחים נוספים. 43 מפגינים נעצרו, 19 מתוכם הובאו למחרת להארכת מעצר ובית המשפט האריך את מעצרם של 15 מהעצורים. בדיון הארכת המעצר שנערך למחרת בבית המשפט, טען נציג משטרת ישראל כי מגמת המשטרה הייתה להפגין איפוק מול ההתפרעויות, אך אלו "עברו קו אדום". מנגד טענו המפגינים כי המשטרה הכתה גם מפגינים תמימים ונמנעה מהגשת עזרה רפואית לפצועים.
בהערכת מצב שקיים המפכ"ל בעקבות ההתפרעות, הוחלט להקים צוות חקירה מיוחד לאיתור הפגינים שהפרו את הסדר. ב-6 במאי הגישה פרקליטות תל אביב כתבי אישום נגד ארבעה יוצאי אתיופיה שהשתתפו בהפגנות, באשמת אלימות ותקיפת שוטרים.
ב-4 במאי נערכה הפגנה של יוצאי אתיופיה בקריית גת. ב-7 במאי נערכה הפגנה של יוצאי אתיופיה באשקלון. המפגינים צעדו משכונת עתיקות, שבה ריכוז גבוה של יוצאי אתיופיה, עד לבית העירייה. ב-12 במאי נערכה הפגנה של יוצאי אתיופיה בחיפה. המפגינים צעדו מגן האם אל כיכר ספר שבאחוזת שמואל. ב-3 ביוני נערכה הפגנה של יוצאי אתיופיה בתל אביב ליד מגדלי עזריאלי. המפגינים ניסו לחסום את התנועה הזורמת לכיוון רחוב קפלן חרף התנגדות המשטרה. בעימותים עם כוחות המשטרה נעצרו שני מפגינים.
תגובת הממשלה - הקמת הצוות למיגור גזענות נגד יוצאי אתיופיה
הממשלה הגיבה לאירועים אלו, בקידום של מדיניות ממשלתית לקידום שילובם המיטבי של יוצאי אתיופיה בחברה הישראלית, תוך שילוב מספר משרדי ממשלה לרבות: משרד החינוך, משרד הרווחה והשירותים החברתיים, משרד הבריאות וצוות יישום ומעקב אחר התוכנית בעלות כוללת של 192 מיליון ש"ח. הצוות שהוקם נקרא "הצוות למיגור גזענות נגד יוצאי אתיופיה", הוגדר כצוות בינמשרדי, שכולל נציגי ממשלה, נציגי נציבות שירות המדינה ומשטרת ישראל ונציבת שוויון הזדמנויות בעבודה במשרד הכלכלה והתעשייה. יו"ר הצוות נקבעה כאמי פלמור, מנכ"לית משרד המשפטים. הדו"ח המסכם של "הצוות למיגור גזענות נגד יוצאי אתיופיה", שנודע גם כ"דו"ח פלמור" הוגש בחודש אוגוסט 2016 וכלל סקירה ושיקוף של האירועים המשמעותיים שחוו יוצאי אתיופיה כגילויי גזענות ואפליה. הצוות בראשות פלמור הציג למעלה מ-50 המלצות, אותן אימצה ותקצבה הממשלה. מתוך 50 ההמלצות, 34 (67%) בוצעו, 8 (17%) בהליך ביצוע ו-9 (16%) טרם בוצעו (נכון למרץ 2019). בשנת 2019, בעקבות פרשת הריגתו של סלומון טקה, טענה שולה מולא, יושבת ראש אגודת יהודי אתיופיה בישראל כי ליחידה למאבק בגזענות במשרד המשפטים אין סמכות אמיתית.
פרשת הריגתו של יהודה ביאדגה
ב-18 בינואר 2019 יצא יהודה ביאדגה, צעיר הלוקה בנפשו לרחוב כשהוא עטוף בטלית ונושא סכין. משפחתו הזעיקה משטרה, וחמישים דקות לאחר הקריאה, ירה השוטר שהגיע למקום והרגו מטווח קצר. ב-30 בינואר 2019 הפגינו כעשרים אלף איש בתל אביב בדרישה להעמיד לדין את השוטר היורה ולחדול משיטור יתר אשר קיים לדבריהם כלפי צעירי העדה. בניגוד להפגנות משנת 2015, התאפיינה הפגנה זו ביחס מאופק הן מצד המשטרה והן מצד המפגינים, שהונהגו על ידי כהני העדה. מפקד מחוז תל אביב של המשטרה, ניצב דוד ביתן, טען כי "האירוע הוא גאווה גדולה לדמוקרטיה, תעודת כבוד לקהילת יוצאי אתיופיה ולשיתוף פעולה של המארגנים עם המשטרה". עם זאת, לקראת תום ההפגנה נעצרו 11 מפגינים לאחר שהשחיתו רכוש ופגעו בשישה שוטרים. לטענת המפגינים חסמה המשטרה את כל צירי התנועה באזור ההפגנה, וכן כיתרה את אחרוני המפגינים באמצעות מאות שוטרי יחידת הסיור המיוחדת של המשטרה.
פרשת מותו של סלומון טקה
ב-30 ביוני 2019 נהרג סלומון טקה כתוצאה מירי של קצין במשטרת ישראל שהיה בלבוש אזרחי. מותו הוביל לחידוש הפגנות יוצאי אתיופיה ברחבי ישראל; כשהמוחים טוענים נגד שיטור יתר, אלימות משטרתית והטיית ירי כלפיהם.
המחאות
ב-1 ביולי, למחרת הריגתו של טקה, מאות יוצאי האתיופיה הפגינו בחיפה ובקריות, שרפו צמיגים וקראו קריאות בגנות המשטרה. בתוך כך, ניסו חלק מהמפגינים לפרוץ לתחנת משטרת זבולון ובתגובה נורו לעברם רימוני הלם. בין הנפגעים מרימוני ההלם היו גם עיתונאים, רועי ינובסקי מ'כאן', כתב ynet אמיר אלון, אוריה אלקיים מ"כאן" ויהושע בריינר מ'הארץ'. בהמשך אותו ערב, התרחבה המחאה ונערכו הפגנות באשקלון, בקריית גת ובקריית עקרון וכן כביש 4 נחסם לתנועה.
ב-2 ביולי התגברו המחאות וכללו אלפים מבני העדה. מפגינים חסמו צירי תנועה מרכזיים במוקדים שונים ברחבי הארץ, ובחלק מהמקומות אירעו עימותים עם שוטרים. אזרחים אשר ניסו להמשיך לנסוע בכבישים החסומים, הותקפו פיזית על ידי המפגינים. אירוע אלים אירע בצומת עזריאלי בתל אביב כאשר נהג שפרץ את המחסום וניסה לחצות את המפגינים עם רכבו, הותקף וחולץ על ידי שוטרים סמויים ומכוניתו נשרפה. בנוסף, לפי הודעת המשטרה, המפגינים יידו בקבוקי תבערה, אבנים ובקבוקים, שרפו צמיגים וגרמו נזק לרכוש. אבנים יודו לעבר אוטובוס בפתח תקווה ושמשותיו נופצו, בקריית מלאכי נרגמו ניידות משטרה באבנים ובעפולה הותקפו שוטרים אחרי חצות, ואחד מהם ירה באוויר. בקריית אתא, הפכו המפגינים ניידות, ניפצו את שמשותיהן ואף הציתו אחת מהן. בתחילה נקטה המשטרה במדיניות של הכלה על מנת שלא לדרדר את האירוע, אך לאחר שעות של חסימת כבישים ושיבושים שגרמו לעומסי תנועה כבדים - כוחות המשטרה החלו לפזר בכוח את ההפגנות. בסך הכל על-פי נתוני המשטרה, נפצעו 83 אנשים מתוכם 47 שוטרים, 26 מפגינים וכבאי אחד. נעצרו 70 מפגינים.
נשיא המדינה, ראובן רבלין, יצא בקריאה באותו היום, למפגנים לשמור על איפוק ואמר: "אין לאיש מאיתנו דם סמיך יותר, ולעולם לא יהיו חיי אחינו ואחיותינו הפקר".
ב-3 ביולי התחדשו המחאות בעוצמה פחותה. בתל אביב חסמו כ-200 מפגינים את רחוב בגין ופונו בכוח, ובתוך כך נתיבי איילון נחסמו לכ-40 דקות ונפתחו. בראשון לציון וביבנה מפגינים יידו אבנים לעבר שוטרים. ביום זה נעצרו 14 במוקדי המחאה.
ב-8 ביולי, בגמר השבעה על סלומון טקה, חודשו הפגנות המחאה. בתל אביב חסמו המפגינים בצהריים את רחובות קפלן ואבן גבירול. בערב התאספו כאלף מפגינים בכיכר רבין. בנוסף נחסמו כבישים בפתח תקווה, רחובות ונתניה.
ב-8 ביולי 2019 התקיימה פגישה במשרדו של היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט בהשתתפות המשנה ליועמ"ש עמית מררי, מנכ"לית משרד המשפטים אמי פלמור, ראשת היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות אווקה-קובי זנה, נציגים נוספים ממשרד היועץ, פרקליטות המדינה ומשרד המשפטים. כן השתתפו בפגישה מנכ"לי הארגונים אגודת יהודי אתיופיה בישראל, טבקה, פידל ועורכי הדין של משפחת טקה.
ב-15 ביולי 2019 נערך דיון מיוחד בזמן הפגרה בעקבות בקשתם של למעלה מ-25 חברי כנסת, לדון בהצעה לסדר בנושא "הכישלון הלאומי המתמשך בקליטת יהודי אתיופיה". יושב ראש הכנסת יולי אדלשטיין אמר בפתח הדיון:. שר העלייה והקליטה יואב גלנט השיב בשם הממשלה. במקביל לדיון נערכה הפגנה מול משכן הכנסת, 13 מפגינים נעצרו לאחר שההפגנה עברה לצומת ליד בית המשפט העליון ולאחר מכן לרחוב יפו.
החל מסוף חודש יולי 2019, החלו פעילים לעמוד במשמרות מחאה מול בתיהם של שר הפנים, ראש מח"ש, היועץ המשפטי לממשלה ופרקליט המדינה. בסוף אוגוסט נערכה עצרת "הסיפורים מאחורי השמות" ברחבת מוזיאון תל אביב, בה סיפרו משפחות על בניהם שנהרגו בעקבות אלימות משטרתית.
בכנס של לשכת עורכי הדין שעסק ב"שוויון זכויות ומיגור הגזענות" בהשתתפות ראש מח"ש שהתקיים ב-28 באוקטובר 2019 מנעו פעילים ישראלים אתיופים את התנהלותו התקינה של הכנס. כמו כן, מנעו את יציאתה של עורכת דין קרן בר מנחם במחאה על הטיפול הכושל, לטענתם, בחקירת מותו של טקה. היא הוצאה מבית הפרקליט בתל אביב בליווי שוטרים.
פרנסיס ניוטון
פרנסיס אמילי ניוטון (Frances Emily Newton; 4 בנובמבר 1872 – 11 ביוני 1955) הייתה מיסיונרית אנגליה שחיה ופעלה בארץ ישראל לסירוגין בשנים 1889–1938 והייתה מן הגורמים ליצירת הסטטוס קוו שבו פועלת תחבורה ציבורית בשבת בחיפה. בתקופת המנדט הבריטי הייתה פעילה פרו-ערבית כנגד השלטון הבריטי והציונות.
ראשית חייה וחינוכה
פרנסיס ניוטון נולדה במיקלאובר מאנור (Mickleover Manor), שליד העיר דרבי, לצ'ארלס אדמונד ניוטון (Charles Edmund Newton), בנקאי, מיסיונר וקונסול לשעבר בביירות, ולאשתו השנייה, מרי הנרייטה מור (Mary Henrietta Moore). היא ואחיותיה חונכו בביתן על ידי מורה מחנכת.
ניוטון ביקרה לראשונה בארץ ישראל בשנת 1888, כשהגיעה לבקר את אחיותיה החורגות, קונסטאנס ואדית'. אדית' הייתה מיסיונרית באגודה המיסיונרית הכנסייתית (CMS), ובתוך שנה חתמה ניוטון עם החברה כמתנדבת, והחלה ללמוד ערבית ולטייל ברחבי ארץ ישראל ועבר הירדן המזרחי. ב-1893 מתה אמה, והותירה לה הון שאפשר לה להתנדב ללא הגבלה. היא הוכשרה בטיפול בחולים ועבודה סוציאלית בברמינגהאם, ובעבודה מיסיונרית ב-"The Olives" בהמפסטד, מרכז ההכשרה של החברה המיסיונרית. ב-3 באוקטובר 1895 היא עברה ליפו.
פעילות חברתית
בראשית שהותה בארץ ישראל, הקימה ניוטון בית חולים ביפו, באמצעות תרומות שאספה בחוגי הכנסייה באנגליה.
בשנת 1909 קנתה בית גדול (כיום בית הכט) מהכומר הגרמני מרטין שניידר, בכרמל מרכזי, בחיפה, ששימש אכסניה לתלמידיו המיסיונרים. מאוחר יותר תמכה בבית ספר לבנות בחיפה.
ניוטון אירחה בביתה על הכרמל אורחים בני ארצה ואספה מידע על הצבא העות'מאני לטובת הבריטים. בשנת 1914, בזמן שהייתה בחופשה במולדתה, פרצה מלחמת העולם הראשונה, והיא נאלצה להישאר באנגליה עד סיומה ב-1918. בזמן המלחמה, ניוטון התנדבה לשרת כשוטרת בכיכר לסטר, אולם במקום זאת הפכה למזכירת הקרן לסיוע לסוריה ופלשתינה, שהוקמה על ידי רני מקינס, בישוף אנגליקני בירושלים. היא ייצגה את הקרן בוועדה עם הצלב האדום ומסדר ג'ון הקדוש בירושלים, שהוביל להכרתה על ידי המסדר כ"גבירה של חסד" (Lady of Grace) ולאחר מכן, ב-1930, כ"גבירה של צדק" (Dame of Justice). בזמן המלחמה שימש ביתה למגורי קצינים טורקיים, ואחר כך לבית ספר לבנות. עם שובה לארץ ועם השינוי לטובה במעמד היהודים (לאחר הצהרת בלפור), הגבירה ניוטון את פעילותה נגד המפעל הציוני.
לאחר סיום תקופת שירותה במיסיון, נשארה ניוטון בארץ ישראל כיועצת לממשלת המנדט. ניוטון הייתה חברה במועצת הנשים של פלשתינה, ועדה מייעצת לשלטון הבריטי לגבי נושאים המשפיעים על נשים וילדים. ב-1921 סיפרה להניו יורק טיימס, כי הנשים המוסלמיות מנסות לעשות משהו כדי להרים עצמן לקראת אמנסיפציה והקימו אגודה בחיפה ללמד את בנות העניים תפירה ואת הטיפול בילדיהן, אולם בעליהן התערבו והם אינם מתירים שום צעד לקראת עצמאות לנשים בפלשתינה.
ניוטון הכירה את לורנס איש ערב וגם את המלך פייסל, שבאמצע 1920, לאחר גירושו מסוריה, התגורר בביתה על הכרמל, שם קיבל משלחות של תומכים והעניק ראיונות לעיתונאים.
זמן מה לאחר מכן, ביקרה בביתה על הכרמל הסופרג'יסטית מיליסנט פוסט, שכתבה בזיכרונותיה כי ניוטון התגוררה עם אשה שאותה תיארה כמזכירתה. אחרים תיארו אותה כאשה "גברית", שנהגה לעשן מקטרת. על פי פוסט, הקומה התחתונה בביתה של ניוטון הייתה הומה במשך כל היום בערבים הזקוקים לעזרה, וניוטון שלטה היטב בשפתם. היא סייעה להם מול השלטונות ואף ידעה לארגן ביניהם סולחות. ניוטון התמסרה למאבק הלאומי הערבי והפעילה בביתה מעין מרכז תקשורת המוקדש למאבק.
בשנת 1926 קנתה ניוטון את בית אוליפנט בדלית אל-כרמל מידי רוזמונד דייל אואן, אשתו של לורנס אוליפנט.
בין השנים 1927–1934 ניוטון הייתה יושבת ראש האגודה לאספקת מים לכרמל בחיפה.
פעילות פוליטית
ביולי 1921 הצטרפה ניוטון למשלחת הפלסטינית הראשונה ללונדון. השלטונות הבריטים פנו אליה כדי שתסייע למנוע מהמשלחת מלחבור אל המשלחת הסורית (שהפליגה עמה) לוועידה סורית-פלסטינית משותפת בז'נבה. בפברואר 1922 יצאה ללונדון עם המשלחת הפלסטינית כ"חברת כבוד", כדי להציג את עמדות הקונגרס הערבי-פלסטיני.
עדותה בוועדת שו על מאורעות תרפ"ט
ניוטון העידה בפני ועדת שו, שחקרה את הסיבות למאורעות תרפ"ט ב-1929, כנציגה מטעם הצד הערבי. בעדותה, שנמשכה ימים אחדים, היא האשימה בפרוץ המאורעות את היהודים ואת שלטונות המנדט. היא טענה שמקור השינוי ביחסי הערבים והיהודים הוא בהצהרת בלפור, ביחס של שלטונות המנדט ליהודים ובמעמד שניתן להם בארץ ישראל, שהתבטא בהיותה של השפה העברית אחת משלוש השפות הרשמיות של הארץ. לדבריה, התנהגותם של היהודים כלפי הערבים התאפיינה בהתנשאות. ניוטון ציינה מספר גורמים נוספים שהביאו לדבריה לתסיסה בקרב הערבים: מסירת זיכיון על אדמות ביצות כברה, עתלית וחולות קיסריה לנציגי הברון רוטשילד, ונישול הערבים שחיו על האדמות הללו; רכישת אדמות עפולה (הכפר הערבי פולה) ואדמות רבות אחרות בעמק יזרעאל על ידי קרנות ציוניות מהבנקאי הסורי סורסוק בשנת 1924, תוך נישול אריסים ערבים ופינוי בכוח של 5 כפרים קטנים מהאדמות הללו (בטענה כי סורסוק מכר אדמות שלא היו בבעלותו כחוק); והמסים הכבדים שהטילה ממשלת המנדט על אזרחי הארץ. בחקירות הנגדיות נסתרו רבות מטענותיה של ניוטון, ואף נחשפה מעורבותה בהשגת מידע באמצעות הפקידות והקצונה הבכירה בממשל הבריטי.
מאבק בדיכוי הבריטי של המרד הערבי הגדול
פרנסיס ניוטון הייתה חברה מייסדת ומזכירה של כבוד של "מרכז המידע על פלשתינה" (Palestine Information Centre), שמטרתו הייתה להציג את נקודת ההשקפה של הערבים בפני הציבור הבריטי. ב-1937, בשיאו של המרד הערבי הגדול, נסעה ניוטון לארץ ישראל כדי לשוחח על אסטרטגיות פעולה עתידיות לפעילות האנטי ציונית בבריטניה עם פטרונו של "מרכז המידע" (PIC), המופתי אמין אל-חוסייני. בתגובה להמלצת ועדת פיל לפנות כמה אלפי ערבים מבתיהם בשטח המדינה היהודית ולהעבירם לשטח המדינה הערבית, כתבה ניוטון לנציב העליון ג'ון צ'נסלור כי את הפרדסים וחורשות עצי הזית לא ניתן להעביר בקלות כמו את בעליהם. ניוטון מסרה לעיתונות הנאצית מידע על דיכוי הערבים בארץ ישראל.
ניוטון הפכה ידועה כאשה הפועלת לתיעוד פעולות אלימות כנגד ערבים שנחשדו בהתנגדות לשלטון הבריטי. ב-22 בפברואר 1938 היא ביקרה בכפר ליד חיפה, שעבר ענישה קולקטיבית לאחר רצח קצין בריטי בשם אלדרטון. בששים בתים היא מצאה שהדלתות נתלשו מציריהם, מראות נופצו, ארונות רוקנו, רהיטים רוסקו לחתיכות, כלי מיטה ובגדים הוספגו בשמן זית. 900 כבשים ועזים נאספו על ידי חיילים בריטים ונלקחו לחיפה. בעליהם נאלצו לקנותם בחזרה תמורת 8 שילינג לראש. כחודש לאחר מכן, תושבי הכפר עזבו אותו, לאחר שהבריטים הציבו 40 שוטרים ודרשו מהכפריים לשלם את הוצאות שהייתם שם, שעלו כ-90 פאונד לחודש.
פמפלטים
בשנים 1937–1938, פרסמה ניוטון שני פמפלטים:
גירושה מארץ ישראל
עקב הוצאת החוברות, הבריטים הוציאו נגד ניוטון צו הרחקה, והיא גורשה באוקטובר 1938. צו ההרחקה הוצא תחת תקנה 15 של חוק תקנות החירום (Emergency Regulations Act), 1936, כפי שתוקן על ידי תיקון 19 של תקנות ההגנה, 1938. בזמן שביקרה באנגליה בשנת 1938, נמסר לידה הצו על איסור כניסה לארץ, עליו היה חתום הנציב העליון של ארץ ישראל. בדצמבר 1939 הוגש ערעור על הצו, אולם הוא אושר על ידי המזכיר הראשי של פלשתינה. ניוטון ערערה שוב, בטענה שהרחקתה השפיעה על יכולתה לשמור על האינטרסים העסקיים שלה בארץ. בספטמבר 1943 הוסר בסופו של דבר הצו, אך ניוטון לא שבה להתגורר בארץ ישראל.
סמסונג גלקסי A01 ליבה
חומרה
המכשיר מצויד במסך מגע קיבולי מסוג "PLS TFT" בגודל 5.3 אינץ' וברזולוציית 1480×720 פיקסלים.
פרנסיס ניוטון
אנטי-ציונות
במסגרת מאמציה להסביר את מצוקת הערבים, נהגה ניוטון לציין כי שוויון הזכויות לנשים שהציונים מנהיגים בארץ ישראל גורם לחרדה אישית ולאומית, מאחר שהגבר הערבי רואה בכך איום על מעמדו. כאשר הזדמנה לארוחת ערב בה השתתף גם יחיאל ויצמן, אחיו הצעיר של מנהיג התנועה הציונית, שאלה אותו אם בכוונת היהודים להקים מחדש את בית המקדש. ויצמן השיב לה כי אין צורך בכך, מכיוון שיש להם כבר אוניברסיטה. ב-1923 פגשה ניוטון את הנרייטה סאלד בארוחת ערב אצל הקולונל פרדריק קיש, בה ניסו להסביר לה את הציונות, אולם ללא הצלחה רבה. ביום 24 בדצמבר 1924 כתב קיש ביומנו: "נודע לי כי הערבים אינם פוסקים מהפיץ תעמולה אנטי ציונית. אלא שמתנגדינו מבין האנגלים, ובייחוד הגב' ניוטון מחיפה, היו יותר פעילים מן הערבים". ב-1925 כתב קיש ביומנו כי חיים מרגליות קלווריסקי הגיע לביתה של ניוטון, שם "מצא אותה בשעת מעשה", כשהיא מראה לערבים מבאי ביתה את הפרוטוקולים של זקני ציון.
סמסונג גלקסי A01 ליבה
חומרה
המכשיר מופעל על ידי מעבד בעל ארבע ליבות, בתדר עבודה של 1.5 ג'יגה הרץ. במכשיר ישנה מערכת על שבב מדגם MT6739 מתוצרת מדיאטק עם תהליך 28 ננומטר. למכשיר אחסון פנימי בנפח 16 או 32 ג'יגה בייט, שניתן להרחיבו באמצעות כרטיס microSD עד ל-512 ג'יגה בייט. למכשיר יש זיכרון RAM בנפח 1 או 2 ג'יגה בייט. כמו כן, המכשיר מופעל על ידי סוללת ליתיום-יון בקיבולת 3000 מיליאמפר-שעה, שאינה ניתנת להסרה, במתח טעינה בן 5 וואט.
פרנסיס ניוטון
אנטי-ציונות
שנים מאוחר יותר, במכתב מיום 5 בספטמבר 1937, הזכירה ניוטון להנרייטה סאלד את מפגשן במועצת הנשים ואיחלה לה שנה טובה, בתקוה שהשנה החדשה תביא שלום. סאלד בתשובה, ביקשה ממנה "לגלות הבנה וסימפתיה עילאית לצדק עליון כדי ששלום יבוא". מתוך התכתבות זו, נראה כי ניוטון וסאלד ניסו לפעול יחד בתנועת נשים יהודית-ערבית, אולם לא יצא מכך דבר.
סמסונג גלקסי A01 ליבה
תוכנה
המכשיר הושק כשמותקנת עליו אנדרואיד 10 בממשק המותאם של סמסונג - One UI 2.0. המכשיר קיבל רק עדכוני אבטחה עד כה.
פרנסיס ניוטון
אנטי-ציונות
ב-1946 ייסדה ניוטון את "ועדת הידידות האנגלו-ערבית" (Anglo-Arab Friendship Committee), שמטרתה הייתה להתנגד לציונות באנגליה. לוועדה זו הצטרפו כמה משונאי היהודים הידועים ביותר לשמצה באנגליה: דאגלאס ריד (Douglas Reed), קפטן אלן גרהאם (Captain Alan Graham), הרוזן מנורבורי וליידי מאקינס (Lady Makins). בשנים הללו עסקה הוועדה בהגנה על המופתי והסברת שיתוף הפעולה שלו עם הנאצים. ב-1946 פרסמה קונטרס להגנתו של המופתי אמין אל-חוסייני, בשם "האמת על המופתי", שהוצא על ידי "האגודה לידידות אנגלו-ערבית" (Anglo-Arab Friendship Society), בה שלטה. בקונטרס זה היא היללה את המופתי ואת "יושרו והנהגתו האמיצה", תוך התעלמות מתפקידו כמובילו של שיתוף פעולה ערבי–נאצי. היא ניסתה להשפיע על הנציב העליון להתיר למופתי לשוב לארץ, לאחר שגורש ממנה. באוטוביוגרפיה שלה, "חמישים שנים בפלשתינה" (Fifty Years in Palestine), היא האשימה את השלטון הבריטי בקשריו של המופתי עם היטלר ותמיכתו בגרמניה הנאצית, בטענה כי נדחק לכך בגלל יחס ממשלת המנדט אליו, והצדיקה את עמדותיו כלפי היישוב היהודי בארץ ישראל.
בינואר 1948 ביקר את ניוטון בביתה בלונדון העיתונאי האמריקאי ג'ון רוי קרלסון, שתיאר אותה כאשה "כבדת בשר", ועל אחת מעיניה ענדה רטייה לבנה. באותה העת, עסקה באיסוף כספים למען ארגון חדש שהקימה: "ארגון עזרה בריטי למען ערביי פלשתינה הנזקקים" (British Aid for Distressed Palestine Arabs), שבין תומכיו היה גם עזאם פאשה, מזכיר הליגה הערבית. בסעודה שהתקיימה מאוחר יותר, בה נכחו מספר משתתפים שונאי-ישראל, ניוטון סיפרה לקרלסון שקנתה קרקע בארץ ישראל שנים רבות קודם לכן ולאחר מכן מכרה אותה ליהודים ברווח ניכר, והוסיפה: "אחר שהיהודים יגורשו משם, מקווה אני לקבל את נחלתי בחזרה".
מותה
ניוטון מתה בשנתה מהתקף לב ב-1955, בביתה, בדירה 8 בווילבראם פלייס (Wilbraham Place) 9 בצ'לסי, לונדון. לווייתה נערכה בכנסיית סט. סיימון זלוטס (St Simon Zelotes) ברחוב מילנר בצ'לסי, ולאחר מכן נשרפה גופתה בפאטני וייל. כאשר נפטרה, אמר עליה בכיר בריטי שהייתה לה "חיצוניות של אנגליה ונפש של פלשתינאית". ניוטון מעולם לא נישאה ונשארה רווקה עד מותה. היא הותירה 44,675 פאונד, סכום משמעותי באותו הזמן, ששימש לבדיקות רפואיות לפליטים פלסטינים בירדן. בצוואתה ציוותה שביתה על הכרמל לא יימכר ליהודים, אולם למרות זאת נקנה הבית על ידי פיק"א, ושמו היה ידוע שנים רבות כ"בית רוטשילד".
A Very Trainor Christmas
A Very Trainor Christmas הוא אלבום חג המולד הראשון של הזמרת האמריקאית מייגן טריינור, ואלבום האולפן השביעי שלה. האלבום יצא לאור ב-30 באוקטובר 2020 דרך חברת התקליטים אפיק רקורדס וחברת התקליטים של טריינור, Honest OG Recordings. האלבום כולל גרסאות כיסוי לשירי חג המולד יחד עם שישה שירים מקוריים של טריינור.
אישטרוק אבן שאנג'י
רבי אישטרוק בן דוד אבן שאנג'י (ה'ש"ל 1570 בערך - סוף שנת ה'ת"ג 1643) היה רב, פוסק וראש ישיבה בבולגריה בראשית תקופת האחרונים.
חייו
נולד בשנת ה'ש"ל בקירוב, כנראה בעיר ניקופול שבבולגריה. היה לו אח בשם ר' ציון, שהיה מגדולי הקהל בניקופול, וייתכן שאף היה רב העיר למשך תקופה לאחר רבי יצחק ביג'ה. לפי דברי הרב יצחק ביג'ה אביו ר' דוד "התפרסם כתלמיד חכם, עשיר ובעל מעשים וזכה לשיבה טובה". מוצא משפחתו ממגורשי ספרד שהגיעו לבלקן לאחר הגירוש. ממשפחתו יצאו תלמידי חכמים, רופאים, משוררים ומנהיגים מהמאה ה-15 ועד המאה ה-18. למד תורה בשאלוניקי בישיבתו של רבי שלמה הכהן (מהרש"ך). רבי אישטרוק מרבה לצטט את רבו, ומזכירו כרבו המובהק. משנת ה'ש"ן (1590) בערך שימש כרב קהילת הספרדים בסופיה, כנראה במקום רבי אברהם חדידה, שבה כיהן כחמישים שנה עד לעלייתו לארץ ישראל בשנת ה'ת' לערך. חכם קהילת הספרדים הוא "מרביץ התורה", שתפקידו לדרוש בשבתות, לדון בדיני אישות ובדיני ממונות, ולהקים ישיבה.
עלה לארץ ישראל על אף המצב הכלכלי והמדיני הקשה ששרר בה באותה תקופה. תקופה מסוימת שהה בקושטא, כנראה בדרכו לארץ-ישראל, והתגורר בביתו של ר' ישראל בנבנישתי, אביו של רבי חיים בנבנישתי. הוא התיישב בירושלים ובה נפטר בשנת ה'ת"ג.
רבי חיים בנבנישתי מביא בחיבורו הנהגות שראה אצל רבי אישטרוק בהיותו בקושטא בבית אביו או במקומות אחרים. רבי עזריה פיגו הספיד אותו עם בוא הידיעה על פטירתו. התכתב עם רבים מרבני דורו, בהם מהרי"ט, רבי אברהם מונסון ועוד.
טרוויס קוטרל
טרוויס קוטרל הוא זמר ומוזיקאי אמריקאי המזוהה עם ז'אנר הנקרא CCM, קיצור ל-Contemporary Christ Music. כמו כן, ידוע גם כאמן, משורר, סופר ומנהיג פולחן נוצרי.
קורות חייו
קוטרל גדל בבון, צפון קרוליינה. ב-1990, הוא עבר לנאשוויל, טנסי בשביל ללמוד באוניברסיטת בלמונט. לאחר סיום לימודיו בשנת 1992 עם תואר במוזיקה, קוטרל הקדיש זמן לכתיבת שירים. באותה שנה הוא כתב את שירו של לרנל האריס "It's Only Thunder". לאחר מכן הוא עבד עם קייטי היל על מחזמר שכותרתו מלצרים: נוער מוזיקלי על המתנה לאלוהים. קוטרל המשיך לאחר מכן לכתוב ולעבוד כעורך בחברת הוצאה מוזיקלית.
ב-1994, הכנסייה שאליה נהג ללכת ("שני נהרות הכנסייה הבפטיסטית" איבדה ממעמדה הפולחני, וקוטרל נענה לבקשתה לשמש כמנהיגה, וכך במשך שנה וחצי כיהן כמנהיג פולחן הכנסייה. קוטרל  אמר: "את ההזדמנות להוביל את "שני נהרות הכנסייה הבפטיסטית" שד"ר ג'רי סאטן נתן לי היא ברכה." מאז, קוטרל  גם שיתף פעולה כסולן במספר אלבומי מזמור לאל, בראשות דון מואן. הוא גם הוביל את הפולחן בכנסים של Beth Moore שכותרתם היו Living Proof Live מאז 1998.
מאז 2002, הוא גם הוציא מספר אלבומי סולו של מזמורים לאל, שבזכותם הרוויח מועמדויות עבור GMA Dove Award. הוא גם המשיך לכתוב שירים, לספק קולות רקע לאמנים אחרים כמו להקת MercyMe, איימי גרנט, אלן ג 'קסון וגארת' ברוקס. בשנת 2010, טראוויס עבר לג'קסון, טנסי כדי לשמש כמנהל המוזיקלי של כנסיית Englewood Baptist Church.
Why Do You Lie to Me
Why Do You Lie to Me הוא סינגל של הדי ג'יי הגרמני, טופיק, והמפיק המוזיקלי השוודי, A7S, בהשתתפות הראפר האמריקאי, ליל בייבי, שיצא על ידי וירג'ין רקורדס, ב-28 באוגוסט 2020. השיר נכתב על ידי טופיק, A7S וליל בייבי, והופק על ידי טופיק.
נכון לאפריל 2022, השיר הושמע למעלה מ-77 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הלירי של השיר יצא בערוץ היוטיוב של טופיק ב-28 באוגוסט 2020. נכון לאפריל 2022, הווידאו קליפ הלירי נצפה למעלה מ-15 מיליון פעמים.
הווידאו קליפ של השיר, שבויים על ידי דגי בי. יצא בערוץ היוטיוב של טופיק ב-2 בנובמבר 2020. נכון לאפריל 2022, הווידאו קליפ הלירי נצפה למעלה מ-3.5 מיליון פעמים.
יחסי איחוד האמירויות הערביות–כווית
יחסי איחוד האמירויות הערביות–כווית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין האמירויות הערביות המאוחדות לבין מדינת כווית. שתי המדינות הן חברות במועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ.
כינון היחסים הדיפלומטיים עם ישראל
בכירים בממשל הכוויתי טענו כי מדינות ערב והעם הפלסטיני לעולם לא יסלחו לאיחוד האמירויות הערביות על הכרתה "בכיבוש הישראלי". "אנו דוחים באופן מוחלט את הסכם הנורמליזציה בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות. אנו בחיים לא נכיר בכיבוש הישראלי או בישראל עצמה. הסכם זו הוא בגידה וההכרה בכיבוש הישראלי הוא פשע נגד העם הפלסטיני ואנשי מדינות ערב".
2021 בקוראסאו
אירועים בשנת 2021 בקוראסאו.
אירועים
מתמשך - מגפת COVID-19 בקוראסאו
פאול, נסיך וירטמברג
פאול, נסיך וירטמברג (בגרמנית: Paul von Württemberg; 27 בספטמבר 1781 – 25 ביוני 1864), היה נסיך גרמני לבית וירטמברג, וסבו של וילהלם השני, מלך וירטמברג.
ביוגרפיה
פאול נולד ב-19 בינואר 1785 בסנקט פטרבורג בירת האימפריה הרוסית, לפרידריך, דוכס וירטמברג, שהיה מאוחר יותר מלך וירטמברג, ולאוגוסטה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, בתם של קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ואוגוסטה, נסיכת בריטניה אחותו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. אביו ואמו לא הסתדרו ביניהם, ובשנת 1786 נפרדו, ופאול נשאר עם אביו. בשנת 1795 עלה סבו פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג לשלטון, ובשנת 1797 עלה אביו לשלטון. באותה שנה התחתן אביו בשנית עם שארלוט, הנסיכה המלכותית, בתם של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת ושארלוט ממקלנבורג-שטרליץ, והיא הופקדה על חינוכו של פאול. על אף שבילדותו היה פאול ילד טוב ומנומס, הוא הפך עם התבגרותו לחצוף, גס ומופרע.
ב-28 בספטמבר 1805 התחתן פאול עם שרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, ממנה נולדו לו 5 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, ופאול בגד באשתו בקביעות עם פילגשיו. בשנים 1806–1808 לחם פאול בשורות הצבא הפרוסי נגד נפוליאון, נגד דעתו של אביו. לאחר מכן חזר לווירטמברג, אולם בשנת 1812 סירב להילחם במלחמת רוסיה-צרפת נגד הרוסים. לאחר לידת ילדם החמישי בשנת 1813 נפרדו פאול ושרלוטה, אולם לא התגרשו מחמת אי הסכמתו של אביו פרידריך הראשון, מלך וירטמברג. בשנת 1814 ביקר פאול בלונדון, ובעת ביקורו אצל הנסיך העוצר ג'ורג', הוא התנהג בצורה גסה ומזלזלת והעליב את וילם, נסיך אורנז'.
בשנת 1815 עבר פאול להתגורר בפריז, יחד עם בנותיו, ועל אף בקשות מצד משפחתו לחזור לווירטמברג נשאר לגור בפריז. בעת שהותו בפריז היו לפאול כמה פילגשים, מהם נולדו לו כמה ילדים לא חוקיים. בשנת 1847 מתה אשתו שרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, וזמן קצר לאחר מותה התחתן פאול בבריטניה עם פילגשו מגדלנה דה קריוס אי קסיאמנס הספרדייה. ב-16 באפריל 1852 מת פאול בפריז, וב-27 בדצמבר אותה שנה מתה גם אשתו מגדלנה.
משפחתו
ב-28 בספטמבר 1805 התחתן פאול עם שרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
ניו אמסטרדם (סדרה, 2008)
ניו אמסטרדם (באנגלית: New Amsterdam) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית. הסדרה היא דרמה משטרתית המכילה אלמנטים של פנטזיה. הדמות הראשית בסדרה הוא ג'ון אמסטרדם, חייל הולנדי יליד המאה ה-17 אשר בורך בחיי נצח. הסדרה מתרחשת במאה ה-21, אשר בה אמסטרדם הוא בלש במחלקת הרצח של משטרת ניו יורק.
הסדרה שודרה בפוקס בין 4 במרץ ל-14 באפריל 2008. במקור הוזמנו 13 פרקים, אולם פוקס החליטו לבטל את הסדרה לאחר 8 פרקים בלבד.
תקציר העלילה
יוהאן ואן דר זי נולד באמסטרדם ב-1607, ובגיל 14 עזב את ביתו והפליג אל העולם החדש. במהלך קרב של המתיישבים ההולנדים עם שבט הלנאפה, מציל יוהאן את חייה של ילדה אינדיאנית, ותוך כדי כך נדקר בלבו. כדי להציל את חייו, הילדה מביאה אותו לכפר שלה, שבו השמאניות של הכפר מטילות עליו כישוף שיגרום לכך שהוא לא ימות ולא יזדקן בשום אופן, עד שימצא את אהבת האמת שלו. במשך ארבע מאות השנים הבאות, יוהאן עובד בעבודות שונות, ומשנה את שמו מספר פעמים. במאה ה-21 הוא עובד כבלש במחלקת הרצח של משטרת ניו יורק, ולצד שותפתו אווה מרקז, הוא פותר מקרי רצח רבים תוך שימוש בניסיונו רב השנים ובידע הרב שצבר. במהלך מרדף אחר חשוד ברכבת התחתית של ניו יורק, מקבל ג'ון לפתע התקף לב וחש קרוב למוות יותר משחש כל חייו. הוא מנחש שכנראה אהבת האמת שלו עברה בתחנה באותו זמן. הוא משיג את צילומי מצלמות האבטחה מהרכבת התחתית, ומחליט שכנראה האישה שגרמה לו להתקף היא רופאה בשם שרה דליין. ג'ון, שכבר מעוניין להזדקן ולמות בשלווה, מנסה לקדם את הקשר שלו עם דליין, ובמקביל ממשיך לפענח מקרי רצח. דליין מצדה מתאהבת בג'ון, אך מנסה לפענח את סוד חייו. עם זאת, כאשר מתנקש של המאפיה הרוסית יורה בג'ון ישר בלבו, ג'ון שורד את ניסיון הרצח ומחלים במהירות. ג'ון מבין שכנראה דליין היא לא אהבת האמת שלו, ואף על פי שהוא מחבב אותה הוא נאלץ לנתק את הקשר עמה.
טריזן צניני
טְרִיזָן צְנִינִי (שם מדעי: Oxynotus centrina) הוא מין של כריש קטן ממשפחת הטריזניים, החי במימי האוקיינוס האטלנטי בין נורווגיה לדרום אפריקה וכן גם בים התיכון ולחופי ישראל.
מאפיינים
הטריזן הוא כריש קטן יחסית שאורכו הממוצע אינו עולה על 50 סנטימטרים, אף שנתפסו פרטים באורך 150 סנטימטרים. הוא בעל סנפירים דמויי-גפיים קצרים, סנפיר גבי משולש רחב ונמוך שכמעט ומתמזג עם עמוד השדרה וזנב קצר עם אונות בשרניות. הוא כמעט וחסר קשקשים ובעל ראש קהה עם זיזים בשרניים מצידי פיו וחוטמו. צבע הכריש חום-אפור עד שחור והעיניים הגדולות שחורות עם אישונים גדולים ירוקים. הכריש משריץ צאצאים חיים, לרוב בין 10 ל-12.
הכריש שוחה לאורך קרקעית הים באיטיות ומחפש תולעים, רכיכות וסרטנים למאכל, אף שהוא יאכל גם דגים איטיים או נבלות. הוא יכול לנוע מעומק 50 מטר עד לעומק 600 מטר מתחת פני הים.
כיום הטריזן מצוי בסכנת הכחדה עקב זיהום הימים ופגיעה מצד רשתות מכמורת כשלל לוואי. למרות זאת הוא אינו נידוג למטרות מסחריות.
סויוז MS-21
סויוז MS-21 (טיסה 750) היא חללית מאוישת רוסית, אשר שוגרה לתחנת החלל הבינלאומית ב-18 במרץ 2022 תחת הכינוי "ס.פ. קורוליוב" על שם סרגיי קורוליוב. במהלך הטיסה, הועברו שלושה חברים במשלחת החלל ISS-66 / 67 / 68. שיגור החללית המאוישת Soyuz MS בוצע באמצעות כלי השיגור סויוז-2.1a ממנחת השיגור מספר 31 של קוסמודרום בייקונור, בקזחסטן.
צוות
שיגור סויוז MS-21 נעשה ב-18 במרץ 2022. לראשונה מאז שנת 2000, נשלחה חללית מאוישת סויוז MS לתחנת החלל הבינלאומית עם צוות רוסי מלא. עם זאת, אם נאס"א שמרה מושב אחד בחללית סויוז לטיסה לתחנת החלל באביב 2022, עבור האסטרונאוטית לוראל או'הרה, שעוברת אימונים במרכז להכשרת טייסי חלל על שם גגארין, במחוז מוסקבה.
עגינה
החללית עגנה ב-18 במרץ 2022 בתחנת החלל הבינלאומית. זו הייתה העגינה הראשונה של חללית סויוז על המודול החדש פריצ'אל.