cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי הודו–ניגריה
יחסים כלכליים
הסחר של הודו-ניגריה בשנים 2018–2019 הסתכם ב-13.89 מיליארד דולר. למרות האיום המתמיד של ארגון הטרור בוקו חראם הניגרי ו'מאפיה הגרזן השחור', חברות הודיות הן המעסיקות השניות בגודלן בניגריה אחרי הממשלה הפדרלית של ניגריה. יותר מ-135 חברות הודיות פועלות בניגריה. חברה הודית בניגריה עוסקת בתחומים מגוונים מאוד כגון תרופות, מוצרי הנדסה, מכונות וציוד חשמליים, פלסטיק, כימיקלים וכו'. חלק מהחברות הגדולות כוללות את Bharti Airtel, Tata, Bajaj Auto, Birla Group, Kirloskar, Mahindra, Ashok Leyland, Skipper, Godrej, Simba Group, NIIT, Aptech, New India Assurance, Bhushan Steel, KEC, Dabur וכו'. ההשקעה ההודית בניגריה מסתכמת ב-15 מיליארד דולר וממשיכה לצמוח על פי הנציבות העליונה ההודית באבוג'ה. היצוא ההודי לניגריה במהלך התקופה 2018–2019 היה בשווי 3 מיליארד דולר והיבוא של הודו מניגריה בתקופה המקבילה היה בשווי 10.88 מיליארד דולר. ניגריה הייתה המוכרת החמישית בגודלה של נפט גולמי והשלישית בגודלה של LNG אחרי קטר ואיחוד האמירויות בשנת 2020 להודו. בשנים 2020–2021 ארצות הברית ניצבה במקום השני אחרי עיראק כמוכרת הגדולה ביותר של נפט גולמי להודו. הייצוא ההודי לניגריה כולל תרופות, מכוניות, ברזל ופלדה, אורז, פלסטיק, בגדים ובדים, ציוד הנדסי ורכיבי תחום החשמל כגון שנאים, מבודדים ומפסקים וכו'. הודו היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של ניגריה באפריקה, עם נפח סחר של כ-16.35 מיליארד דולר בשנים 2019–2020. הודו היא המשקיעה המובילה בניגריה, עם בסיס השקעות של כ-20 מיליארד דולר. הסחר של הודו-אפריקה גדל לאט עם נפח סחר של 55.9 מיליארד דולר בשנים 2020–2021. הודו היא המשקיעה החמישית בגודלה באפריקה עם השקעה מצטברת של 54 מיליארד דולר. הודו היא גם שותפת הסחר השלישית בגודלה של אפריקה אחרי סין וארצות הברית. הודו מהווה 6.4% מסך הסחר האפריקני. נתונים על סוג ותחומי ההשקעות של ניגריה בכלכלה ההודית אינם ידועים.
יחסי תרבות
למעלה מ-55,000 ניגרים חיים בהודו, בעוד לפי הערכות, 25,000 בעלי דרכון הודי מתגוררים בניגריה על פי הנציבות העליונה ההודית באבוג'ה.
קיים מגע וביקורים תכופים בין מנהיגי שתי המדינות ברמה הבכירה ביותר. סטודנטים ניגרים החלו להגיע להודו לצורך השכלה גבוהה בשנת 1955, ומשנת 1960 ואילך המועצה ההודית לתוכניות תרבות העניקה מלגה שמימנה במלואה סטודנטים ניגרים שלומדים בהודו. ממשלת הודו השיקה פורטל 'לימוד בהודו' במרץ 2018 לעודד סטודנטים ראויים ומבריקים ללמוד בהודו. בתקופת שנות ה-70–1980 עבדו בניגריה מורים, רופאים, אחיות ואנשי דומה הודים. אירוע תרבות הודי "נמסטה ניגריה" נחגג באבוג'ה ב-5 במאי 2018, שבו היו האורחים הראשיים הנסיכה הניגרית גיניקה נוואפור-אוריזו, קצינת התרבות הראשית ואוטונבה אולוסגון רונסווה, מנכ"לית המועצה הלאומית של ניגריה. אגודת התרבות ההודית (ICA) מקיימת פעילויות בלאגוס, אבוג'ה, קדונה, קנו ואיבדאן. קיים בית ספר לשפה הודית בלאגוס, ללימוד השפה ההודית. ישנם למעלה מ-55,000 ניגרים שחיים ועובדים בהודו. הניגרים מתגוררים בערים כמו ניו דלהי, מומבאי, צ'נאי, בנגלור, גואה, היידראבאד וג'איפור. לא למשטרה ההודית ולא לנציבות הניגרית העליונה בניו דלהי אין את הנתון המדויק על מספר הניגרים המתגוררים היום בהודו או על העבודות שהניגרים עושים בהודו. מעטים מהניגרים שהתחתנו עם מקומיים והתיישבו בהודו. הגירה בלתי חוקית להודו ופעילות פלילית גבוהה הן בעיות מרכזיות.
פיגוע הירי בסן ברנרדינו (2015)
פיגוע הירי בסן ברנרדינו (באנגלית: 2015 San Bernardino shooting) היה פיגוע טרור שהתבצע ב-2 בדצמבר 2015, במרכז הקהילתי "אינלנד" בסן ברנרדינו, קליפורניה שבארצות הברית, בו נרצחו 14 בני אדם ו-21 נפצעו. מבצעי הטבח ההמוני היו מוסלמי יליד ארצות הברית ואשתו, מהגרת פקיסטית-סעודית.
המתקפה וחקירת האירוע
פיגוע הירי התרחש בשעה 10:59 בבוקר (שעון מקומי) במהלך אירוע מוקדם לרגל חג המולד, שנערך במרכז הקהילתי עבור עובדי המחלקה לבריאות הציבור בסן ברנרדינו. לפי הדיווחים התפרצו לתוך המרכז גבר ואישה חמושים בכלי ירייה, ופתחו בירי ללא הבחנה אל החוגגים. לפחות 31 בני אדם נפגעו, מהם 14 נהרגו.
היורים נמלטו מהמקום ברכב שטח SUV, ונהרגו במהלך קרב יריות עם המשטרה המקומית בתום מרדף ממושך אחריהם. לאחר הריגתם זוהו גופותיהם והתברר כי המפגעים הם סייד פארוק ואשתו טשפין מאליק, בעל ואישה מוסלמים תושבי ארצות הברית. פארוק יליד ארצות הברית בן למשפחה שהיגרה מפקיסטן, ורעייתו מאליק פקיסטנית.
חוקרי ה-FBI הודיעו כי המקרה נחקר כאירוע טרור, ונמצא כי מבצעת הפיגוע נשבעה אמונים לארגון "המדינה האסלאמית" ברשתות החברתיות. נשיא ארצות הברית ברק אובמה הודיע ב-5 בדצמבר כי אכן מדובר בפיגוע טרור.
כמו שאתה יודע
כמו שאתה יודע הוא שיר שכתב והלחין עוזי חיטמן והקליטה מרגלית צנעני עבור אלבומה "שמור אותי" מ־1987. ננסי ברנדס עיבד והפיק את השיר.
הצלחה
"כמו שאתה יודע" הוצג ב"פינה לשיפוטכם" כמועמד למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־22 בדצמבר 1987. הוא צעד שישה שבועות, עד 9 בפברואר 1988, אז יצא מהמצעד. בשיאו הגיע למקום ה־18, ב־5 בינואר 1988.
עיבודים וגרסאות כיסוי
עוזי חיטמן הקליט את השיר, שנכלל באלבומו "עוזי שר חיטמן" מ־1994.
מייקל הרפז ביצע את השיר בהופעה בערוץ 24 ב־2011, בליווי נגנים בהם תמיר קליסקי בפסנתר ועידן אמסלם בגיטרה.
השיר נכלל במופע "בלוז אנדלוס" שהעלו תום כהן ותזמורת ירושלים מזרח ומערב (התזמורת האנדלוסית ירושלים) ב־2016, בעיבוד ובניהול מוזיקלי של כהן, בניצוח אייל מזיג, בביצוע מרגלית צנעני ובליווי זמרות מהעבריים מדימונה.
מעצב האופנה והזמר יובל כספין ביצע את השיר במסגרת מופע מחווה לעוזי חיטמן שנערך בתיאטרון הקאמרי ב־2016.
יחסי הממלכה המאוחדת–קוסובו
יחסי הממלכה המאוחדת–קוסובו הם יחסי החוץ בין קוסובו לבין הממלכה המאוחדת. כאשר קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008, הממלכה המאוחדת הייתה אחת המדינות הראשונות שהכריזו על הכרה רשמית בריבונות קוסובו ב-18 בפברואר 2008. לבריטניה יש שגרירות בפרישטינה מאז ה-5 במרץ 2008. לקוסובו יש שגרירות בלונדון החל מה-1 באוקטובר 2008. שתי המדינות נהנות מיחסים ידידותיים טובים מאוד.
שיתוף פעולה צבאי
בריטניה השתתפה במבצע כוח מאוחד בשנת 1999 בקוסובו, אשר הביא להקמת כוח שמירת שלום של האו"ם. לבריטניה יש כיום 84 חיילים המשרתים בקוסובו כשומרי שלום של נאט"ו כחלק מכוח קוסובו. במקור היו כ-19,000 חיילים בריטיים בכוח של נאט"ו. מייק ג'קסון היה קודם מפקד נאט"ו בין 12 ביוני 1999 עד 8 באוקטובר 1999.
ב-25 באפריל 2008, הממשלה הבריטית הודיעה כי תשלח קבוצת קרב המבוססת על 2 גדודי רובאים, וגדוד חי"ר קל של כ-600 חיילים, כדי לשמור על הסדר הציבורי והשלום כחלק ממשימת שלטון החוק בקוסובו של האיחוד האירופי.
יחסים פוליטיים
בריטניה הייתה שחקן חשוב באירועים של 1999. מלחמת קוסובו, אשר ראש הממשלה טוני בלייר תמך בה מטעמים מוסריים, הייתה בתחילה כישלון כאשר היא הסתמכה אך ורק על תקיפות אוויריות; בלייר האמין כי האיום של התקיפות הקרקעיות, אשר ביל קלינטון שלל בתחילה, היה הכרחי כדי לשכנע את נשיא סרביה סלובודן מילושביץ' לסגת. בלייר הורה ל-50,000 חיילים - רובם אנשי קבע בצבא הבריטי - להיות מוכנים לפעולה. בלייר ביקר בקוסובו בכמה הזדמנויות מאז; שרים בריטיים אחרים, אשר היו אחראים על המדיניות כלפי קוסובו, כגון דניס מקשיין, שמרו גם הם על קשרים.
Trust Me
Trust Me הוא אלבום הסולו הרביעי של קרייג דייוויד. האלבום הופץ ב-12 בנובמבר 2007 על ידי האחים וורנר. על האלבום עבד דייוויד בקובה ביחד עם פרסר טי סמית'. האלבום התאפיין בהשפעת המוזיקה הקובנית על סגנונו של דייוויד, שלראשונה נגע במוזיקת הרגאיי. 2 הלהיטים הגדולים מן האלבום היו - "This Is The Girl" עם הראפר האנגלי קאנו ו- "Hot Stuff (Let's Dance)" שסימפל את הלהיט "Let's Dance" של דייוויד בואי. 2 סינגלים נוספים שיצאו מן האלבום- "Six Of One Thing", "Officially Yours". האלבום מכר כחצי מיליון עותקים ברחבי העולם.
האלבום דורג במקום ה-18 במצעד האלבומים הבריטי ובמקום ה-58 במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ הופ האמריקאי.
1055
אירועים
הקמת כנסייה ומנזר בטיהאן שבהונגריה. קטע ממסמך ההקמה של הכנסייה הוא העדות הכתובה המוקדמת ביותר לשפה ההונגרית.
תא כתבי הבית הלבן
תא כתבי הבית הלבן (באנגלית: White House Correspondents' Association; בראשי תיבות: WHCA) הוא מלכ"ר אמריקני של עיתונאים המסקרים את פעילותו של הממשל האמריקאי ואת הנשיא האמריקני המכהן. הארגון ידוע בערב גאלה אותו הוא מקיים בשבת האחרונה של חודש אפריל. בשנה הראשונה של כהונת הנשיא זה מתלכד עם סיום מאה ימים של חסד.
הארגון נוסד ב-25 בפברואר 1914 על ידי עיתונאים, בתגובה לשמועה חסרת בסיס שוועדה של הקונגרס צפויה לבחור מי העיתונאים שיורשו להשתתף במסיבות עיתונאים של הנשיא וודרו ווילסון. הארגון פועל באופן עצמאי בבית הלבן.
הארגון נודע במיוחד בשל אירוע ארוחת הערב השנתית שהוא מארגן מדי שנה בבית הלבן, בהשתתפות עיתונאים, פוליטיקאים, שחקנים וידוענים, אשר במסגרתו בשנים האחרונות קומיקאי בולט והנשיא המכהן עורכים נאומים הומוריסטיים בפורמט ה-Roast האמריקני.
ארוחת הערב השנתית של תא כתבי הבית הלבן
בשנת 1920 החל הארגון לערוך אירוע זה מדי שנה, אשר הפך מאז למסורת בוושינגטון כאשר במסגרתו בדרך כלל נוהג להשתתף הנשיא האמריקני המכהן או סגן הנשיא. עד היום השתתפו באירוע 15 נשיאים אמריקנים שונים לפחות פעם אחת. הנשיא קלווין קולידג' היה הראשון להשתתף באירוע ב-1924. ארוחת הערב מתקיימת באופן מסורתי במהלך שעות הערב של יום השבת האחרון של חודש אפריל במלון הילטון בוושינגטון. עד 1962 נכחו באירוע רק גברים, על אף שארגון WHCA כלל גם נשים. איסור זה בוטל לאחר שהנשיא המכהן ג'ון פ. קנדי סירב להשתתף באירוע אלא אם כן האיסור יבוטל.
לפני מלחמת העולם השנייה האירוע כלל גם קטעי שירה בין הארוחות השונות, הצגה של סרט קצר, ומופע באורך שעה שהתקיים לאחר ארוחת הערב בהשתתפות שחקנים וקומיקאים בולטים. מאז 1983 מרבית הדוברים הם קומיקאים כאשר החלק המרכזי באירוע נערך בפורמט ה-Roast האמריקאי בו הקומיקאי סוקר את פעילות הנשיא וממשלו באופן הומוריסטי ולעיתים מלגלג כביכול.
ההכנסות מהמכירה של כרטיסים למושבים באירוע מועברות כולן למלגות ופרסים הניתנים לעיתונאים צעירים.
לאורך השנים בוטלו או צומצמו באופן ניכר אירועים אלו בעקבות מקרי מוות של אישים בולטים או בעקבות משברים פוליטיים - בשנת 1930 בוטל האירוע בעקבות מותו של הנשיא לשעבר ויליאם הווארד טאפט. האירוע בוטל ב-1942 בעקבות כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה. כמו כן האירוע בוטל ב-1951 בעקבות מה שהנשיא טרומן כינה "אי הוודאות של המצב בעולם". ב-2017 וב-2018 בחר הנשיא דונלד טראמפ שלא להשתתף באירוע השנתי.
במסגרת האירוע מוענקים גם מספר פרסי העיתונות - Merriman Smith Memorial Award, Aldo Beckman Memorial Award, Edgar A. Poe Memorial Award.
מילאן בוריאן
מילאן בוריאן (בסרבית: Mилaн Бopjaн, נולד ב-23 באוקטובר 1987) הוא כדורגלן קנדי-סרבי המשחק בסלובן ברטיסלאבה ובנבחרת קנדה בעמדת השוער.
קריירת מועדונים
בינואר הוא חזר לסרביה וחתם בראד בלגרד. לאחר כמה בעיות באישורי העבודה שהיה צריך, ב-16 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 2-3 נגד סמדראבו. בוריאן זכה לקרדיט רב בהרכב ויצר עם הקבוצה רצף של 9 משחקים ללא הפסד. בסיום עונתו הראשונה במועדון הוא סיים עם הקבוצה במקום ה-4 שזיכה אותם לכרטיס למוקדמות הליגה האירופית.
לאחר הופעה מוצלחת בגביע הזהב 2011, הוא חתם בסיוואספור הטורקית. בוריאן ערך את הופעת הבכורה שלו בטורקיה ב-11 בספטמבר 2011 בהפסד 2-1 לקראבוקספור.
בפברואר בוריאן הושאל לואסלוי עד לסיום העונה עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו. בואסלוי הוא שיחק 16 משחקים, ב-7 מהם שמר על רשת נקייה והוא עזר למועדון לסיים במקום ה-2 בליגה.
לאחר שסיים את תקופת ההשאלה שלו ברומניה, חזר לסיוואספור בקיץ. בפברואר רוברטו קרלוס שמונה למאמן החליט לסיים את החוזה עם השחקן.
ב-12 בספטמבר 2014 חתם בלודוגורץ ראזגרד לאחר שכמעט וחתם בסרייבו. ארבעה ימים לאחר חתימת בוריאן ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בהפסד 2-1 נגד ליברפול במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות.
ב-15 בפברואר 2015 חתם בראדניצ'קי ניש מליגת המשנה הסרבית. בתום העונה חזר ללודוגורץ.
בקיץ חתם בכוכב האדום בלגרד. ב-23 במאי 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במחזור הסיום נגד ווז'דובאץ.
קריירה בינלאומית
בנובמבר החליט בוריאן לשחק בנבחרת קנדה למרות התעניינות מצד נבחרת סרביה. ב-9 בפברואר 2011 בוריאן ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד שהסתיים בהפסד 1-0. בקיץ השתתף עם הנבחרת בגביע הזהב 2011.
נכלל בסגל נבחרת קנדה לטורניר מונדיאל 2022.
יוסף ורצמן
יוסף ורצמן שימש קצין במשטרת ישראל בדרגת תת-ניצב. היה קצין חבלה ראשי של משטרת ישראל בשנות ה-70.
דאנסטורי
דאנסטורי היא סדרת דרמה ישראלית לילדים ולנוער, שהחלה את שידוריה ב-10 בנובמבר 2018 בערוץ דיסני לצופי yes.
עלילה
הסדרה מתמקדת בלהקת מחול בשם פרפקט דאנס, המשתתפת בסדנת קיץ, שמטרתה להכין אותם לתחרות בפרויקט בינלאומי. אם יתקבלו אל פרויקט זה הם יזכו להגשים את חלומם הגדול לרקוד על הבמות הגדולות והנחשקות בעולם ולהיחשב "כדבר הבא" בתחום הריקוד. אך הכל משתנה כאשר תום הלוי (גל פופולר) לא נהנה מאור הזרקורים והתהילה ומחליט לפרוש מהלהקה. הוא מקים להקת ריקוד חדשה משלו שתתחרה מול פרפקט דאנס ראש בראש עד התחרות העולמית ודפנה (דניאל גל) מסכימה להיות המנטורית והכראוגרפית של תום ולעזור לו.
דו"ח כספי
בחשבונאות, דוחות כספיים הם דוחות המתארים את מצבה הפיננסי של ישות חשבונאית, והם מופקים בסוף כל תקופה חשבונאית (לרוב שנת כספים, חצי שנה או רבעון).
סוגי דוחות
הדוחות הכספיים כוללים ארבעה דוחות כספיים בסיסיים:
שימושים
הדוחות הכספיים, לרבות הביאורים, מוצגים עם מספרי השוואה לתקופות קודמות. בכך ניתנת אפשרות לנתח את הדוחות של הישות לאורך זמן נתון.
הדוחות הכספיים ערוכים בהתאם לתקני הדיווח/המגזר הרלוונטיים לישות המדווחת (פרטית, ציבורית, ממשלתית, מלכ"ר, חברת ביטוח, בנק ועוד).
חברות שמניותיהן נסחרות בבורסה לניירות ערך נבחנות על ידי המשקיעים על פי הדוחות הכספיים הרבעוניים והשנתיים שלהן. חברות פרטיות שאינן נסחרות בבורסה מסתפקות בדרך כלל בדוחות שנתיים בלבד. הדוחות משמשים את המשקיעים ואת המלווים (בנקים, ספקים וגופים אחרים) כחלק משיקולי מתן ההלוואה/ אשראי או ביצוע השקעה וכן את הרשויות ממשלתיות בקביעת המיסים, עמידה בהוראות רגולטוריות, מכרזים ועוד.
בפתח הדוחות הכספיים מוצגת חוות דעת או דוח סקירה של רואה חשבון המבקר. לרוב חוות הדעת היא בנוסח סטנדרטי וסטייה ממנו היא נורת אזהרה לקורא הדוחות הכספיים.
בנוסף לדוחות הכספיים ישנן חברות המציגות דוחות עתידיים (דוח פרו-פורמה, pro forma), למטרות שונות, בדרך כלל לטווח של שלוש עד חמש שנים.
מחוזות הרפובליקה העממית של סין
מחוז (בסינית 省, בפיניין Shěng) הוא החלוקה המנהלית הראשונה במעלה ברפובליקה העממית של סין, יחד עם מחוז עירוני, מחוז אוטונומי ואזור מנהלי מיוחד.
על כל אחד מהמחוזות ממונת ועדה של המפלגה הקומוניסטית של סין, המנוהלת בידי מזכיר. בידי המזכיר נתונים כל הסמכויות הנדרשות, והוא ראשון במעלה אפילו יותר ממושל המחוז.
רשימת המחוזות ומפה
הרפובליקה העממית של סין מחולקת לעשרים ושניים מחוזות, ארבעה מחוזות עירוניים, חמישה מחוזות אוטונומיים ושני אזורים מנהליים מיוחדים. האי טאיוואן, הנתון בפועל לשליטת הרפובליקה הסינית, נחשב למחוז העשרים ושלושה.
בריכת הקשתות
בריכת הקשתות היא בריכה תת-קרקעית לאגירת מים השוכנת בצפון העיר רמלה ואשר נחפרה בתקופתו של הארון א-רשיד (763–809), הח'ליף החמישי מבית עבאס. הבריכה היא חלק ממאגרי המים שנבנו בתקופת בית עבאס, והיא נודעה גם בשמות "בריכת העיזים", "בריכת הבת הכופרת" ו"בריכת הלנה". השם בריכת הקשתות הוענק לראשונה בשנת 1961, עם פתיחת האתר לביקורי תיירים. כיום האתר מהווה מוקד תיירות כאשר ניתן בתשלום לשכור סירה ולשוט במאגר.
מבנה הבריכה הושלם בשנת 789, וזאת על-פי כתובת בערבית שנמצאת בכניסה אליה:
הבריכה היא המבנה היחידי בארץ ישראל שניתן לשייכו באופן וודאי לתקופה העבאסית. שטח הבריכה הוא כחצי דונם, וגובה תקרתה כתשעה מטרים. עומקה מגיע למטר בודד ונפחה הוא כ-5,700 מ"ק (בדומה לשלושת מאגרי המים שליד המסגד הלבן בעיר, שנפחם ביחד עומד על כ-6,000 מ"ק). הבריכה הוארה בעזרת פתחים בתקרתה, ששימשו גם להורדת דליי מים לשאיבה. הגג נתמך על ידי שלושה טורי עמודים. בכל טור חמישה עמודים, ובין כל זוג עמודים ישנה קשת תומכת. מבנה הבריכה מהווה תקדים ראשון לשימוש בקשת המחודדת, ודגם זה אומץ לימים בידי הצלבנים, נדד עימם לאירופה והתפתח, לקראת סוף המאה ה-12, לקשת הגותית. הבריכה נבנתה באיכות גבוהה ונשתמרה על אף רעידות האדמה הרבות שפקדו את רמלה, שחלקן אף החריב אותה. כיום אוגרת הבריכה מי הגשמים, אך בעבר ניזונה ממי מעיינות מסביבות תל גזר שהובאו אליה באמצעות אמת מים. האמה נתגלתה במהלך חפירות וסלילת כביש 6.
הבריכה הופיעה בסצנה מהסרט "חסמבה ונערי ההפקר". היא נחשבת לאטרקציה תיירותית, וניתן לשוט בסירות בתוך המאגר. המקום שופץ ונפתח מחדש בקיץ 2009.
פנדה סקיוריטי
חברת פנדה סקיוריטי (Panda Security SL; בעבר: Panda Software), היא חברת אבטחת מחשבים אשר נוסדה בשנת 1990 על ידי מיקל אוריזארברנה בעיר בילבאו שבספרד. החברה התמקדה בפיתוחן וייצורן של תוכנות אנטי-וירוס והרחיבה את יישומיה וכללו גם אפליקציות חומת אש, דואר זבל, אפליקציות זיהוי תוכנות ריגול, טכנולוגיית מניעת cybercrime (פשעי מחשב ברשת) ומערכות ניהול וכלי אבטחה לעסקים ולמשתמשים ביתיים.
במבחני שנת 2018 של AV-Comparatives קיבלה הגרסה החינמית של תוכנת האנטיוירוס ציון מעולה במבחן ההגנה, אך ציון גרוע במיוחד בתחום הזיהויים השגויים - התוכנה הכריזה על קבצים נקיים רבים כעל נגועים.
מוצרים
מוצרי פנדה אבטחה כוללים כלי אבטחה למשתמש הביתי ולתאגידים, הכוללים הגנה מפני פשעי מחשב ברשת ותוכנות זדוניות אשר עשויים לגרום נזק למערכות IT כמו דואר זבל, האקרים, תוכנת ריגול, חייגנים ותוכן בלתי רצוי ברשת, וכן זיהוי פלישות Wi-Fi.
טכנולוגיית TruPrevent
טכנולוגיית TruPrevent אשר הוצגה בשנת 2003 היא סט של טכנולוגיות אשר פותחו על ידי פנדה אבטחה לצורך הגנה פרואקטיבית במחשבי בית או תאגיד בניגוד למוצרי אנטי וירוס הרגילים כשאלה מספקים הגנה ריאקטיבית. טכנולוגיה זו מציעה הגנה גנרית מפני השימוש בטכניקות הרבות והנפוצות של תוכנות זדוניות. הטמעת טכנולוגיית TruPrevent נעשתה בתוכנות האנטי וירוס מבית פנדה בגרסאות 2009 ו-2010 עבור משתמשים ביתיים וכן בתוכנת פנדה אנטי וירוס ענן אשר אותו הגדירה פנדה כראשון בהיסטוריה שסיפק הגנה מפני עננות מחשב.
מבחני בדיקה
בניגוד ליתר מוצרי האנטי וירוס של חברות ידועות אחרות בז'אנר אבטחת המידע, מוצרי חברת פנדה טרם נבדקו על ידי AV-Comparatives. כמו כן, מוצרי חברת פנדה טרם נבדקו על ידי Virus Bulletin מאז שנת 2002. מבחנים ובדיקות למוצרי פנדה נעשו על ידי Checkvir במשך שנים. במהלך 5 השנים האחרונות מוצרי פנדה קיבלו ציון "סטנדרט" בכל בדיקה וקיבלו פעמיים את הציון "מתקדם".
מכל לחץ
מְכָל לַחַץ הוא מכל שנועד להכיל בתוכו גזים או נוזלים בלחץ הגבוה מלחץ הסביבה.
בטיחות ותקינות
בעת תכנון מכל לחץ נלקחים בחשבון פרמטרים רבים שמטרתם שמירה על בטיחות ותקינות. פרמטרים כמו עובי הדופן, קוטר המכל ואורכו קובעים את עמידות המכל ללחצים. במרבית המדינות, מכלי לחץ מגודל מסוים נדרשים לעמוד בתקני בטיחות. מיכלי לחץ מיוצרים על פי תקנים בינלאומיים. התקנים המובילים לייצור מיכלי לחץ הם התקן האמריקאי ASME-חלק 8 וכן התקן הגרמני-AD 2000. לאחר תכנון מיכלי לחץ נדרש אישור של מהנדס מוסמך, אשר בודק לאחר הייצור את תקינות המיכל וריתוכיו.
סמיר הנדנוביץ'
סמיר הנדנוביץ' (בסלובנית: Samir Handanovič; נולד ב-14 ביולי 1984) הוא כדורגלן סלובני המשחק באינטר מילאנו מהסרייה א' בעמדת השוער, בה הוא משמש גם כקפטן. סמיר הוא בן דודו של השוער ג'סמין הנדנוביץ'.
קריירת מועדונים
הנדנוביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דומז'אלה. בקיץ הוא חתם באודינזה. בקיץ הושאל לטרוויזו, בינואר, הושאל ללאציו.
ביולי, הושאל לרימיני מהסרייה ב', תמורת 1.2 מיליון אירו. הנדנוביץ' נחשב באותה עונה לשוער השני הכי טוב בליגה אחרי ג'אנלואיג'י בופון שוערה של יובנטוס.
בקיץ הוא חזר לאודינזה וחתם לחוזה שישאיר אותו במועדון עד ה-30 ביוני 2012. במהלך משחק נגד לאציו במאי, הוא הדף את הפנדל ה-6 שלו באותה עונה, והוא השווה את שיא הליגה של כל הזמנים שנקבע בעונת. באוגוסט חתם חוזה חדש לחמש שנים נוספות.
ב-4 ביולי 2012 הנדנוביץ' עבר לאינטר מילאנו תמורת 11 מיליון אירו. ב-13 בפברואר 2019 מונה הנדנוביץ' לקפטן אינטר.
קריירה בינלאומית
הנדנוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה ב-17 בנובמבר 2004 נגד. הנדנוביץ' השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2010.
ב-18 בנובמבר 2015 פרש הנדנוביץ' ממשחק בינלאומי, לאחר שצבר 81 הופעות במדי סלובניה.
סרטן הלשון
סרטן הלשון הוא סרטן שמאופיין בעיקר בהופעת פצע, דימום בלשון או שינוי במרקם וצבע הלשון. השכיחות לחלות בסרטן הלשון נמוכה יחסית לסוגי סרטן אחרים. הסיכויים לחלות בסרטן הלשון גבוהים לאנשים עם גידולים בצוואר ובראש.
גורמים
הגורמים העיקריים לסרטן הלשון הם:
תסמינים
ישנם תסמינים רבים למחלת הסרטן, התסמינים העיקריים הם:
העיר העגולה של בגדאד
העיר העגולה של בגדאד (נקראת גם: קריית השלום; בערבית: مدينة السلام, בתעתיק מערבית: מדינת אלסלאם או: עירו של אל-מנסור) הייתה עיר עתיקה בצורת עיגול ומוקפת חומות (דבר שהיה מאופיין באדריכלות פרסית) שהייתה בנויה בחלקה המערבי של בגדאד בסמוך לנהר החידקל. העיר הוקמה בין 767 ל-912 לספירה, והייתה אחת הערים הגדולות בעולם באותה תקופה. הח'ליף אל-מנסור העבאסי הקים ב-762 את ארמונו שם וסביבו נבנתה העיר.
סרטן הלשון
ניתוח וסיבוכים
ישנם מספר ניתוחים שניתן לבצע על מנת להסיר את הגידול. אם הגידול התפשט לאורך כל חלל הפה, הרופא יצטרך לכרות חלק מהלשון או את כל הלשון. לאחר מכן הרופא יחבר את הלשון שהופרדה מהגידול לרקמה חדשה.
העיר העגולה של בגדאד
העיר העגולה לא נועדה להיות המרכז העירוני. היא הייתה קטנה (קוטר העיר לפי ההערכות הוא בין 1000 ל-2500 מטר) בגודלה. העיר העגולה נבנתה כעיר ארמון של החליף ושימשה מרחב פרטי של החליף וכמרכז ממשלתי.
הסיבה להקמת העיר בצורה מעגלית אינה ברורה. ייתכן כי הייתה לכך השפעה מרכז-אסייתית, ייתכן כי הצורה המעגלית הייתה בעלת משמעות סימבולית כלשהי, וייתכן כי בניית חומה עגולה סביב העיר הייתה זולה יותר והיא יצרה הגנה טובה יותר עבור העיר (לא היו בה פינות, המהוות נקודת חולשה).
רק שרידים מעטים מאוד נותרו כיום מהעיר העגולה של בגדד. רובה של העיר נהרס ועליו הוקמו שכונות מגורים חדישות, ומסגד עבור המוסלמים השיעים.
שולי העיר
בתי העיר נבנו במעין מעגל פנימי סביב למרכז העיר שהייתה מוקפת בחומה הפנימית (החומה השלישית) עם ארבעת השערים ביניהם שמהם הובילו ארבעה רחובות אל מרכז העיר ומחוץ לעיר. ברחובות אלו פעלו חנויות ושווקים, ובין ארבעת הרחובות האלו התגוררו התושבים בארבעה רבעים.
מרכז העיר
במרכז העיר היה שטח גדול ורחב ידיים שבו היה מצוי הארמון של הח'ליף, ארמונות הנסיכים, מגורי המשרתים, המסגד הגדול ומשרדי הממשלה כמו בית האוצר, מחסני הנשק, לשכת צוות הארמון וכן מגורי המשמר האישי של החליף ובני משפחתו. המסגד הוקם ליד הארמון כדי להראות באופן סמלי את האחדות הדתית בממלכה המוסלמית, אחדות בין השלטון המוסלמי לדת המוסלמית.
פרברי העיר
מסביב לחומת העיר שכנו "תעלות מים" רבות שיצאו מנהר החידקל וביניהן שכנו: "ארמונות" ו-"שווקים" רבים שהיוו חלק מן המסחר בעיר עצמה ומחוץ לה. בין היתר שימשו תעלות המים לשתייה וגם להשקיה לצורכי חקלאות. באזורים שהיו מסביב לעיר העגולה שכנו גם שכונות מגורים עבור הצבא ואזרחי המדינה בנוסף אל "שתי חומות חיצוניות" שהוקמו בצידו השני של נהר החידקל, אחת ארוכה ואחת נוספת קצרה יותר שחלקם נהרס במהלך המאה ה-20.
הרפתקאותיו של האקלברי פין
הספר נכתב כספר המשך להרפתקאותיו של תום סויר. שני הספרים נכתבו כהתרסה לספרי הילדים החינוכיים והשמרניים שהיו מקובלים באותו זמן.
עלילה
עלילת הספר מתרחשת בשנות השלושים של המאה התשע עשרה בעיירה קטנה בדרום ארצות הברית לפני ביטול העבדות. העלילה מתחילה זמן קצר לאחר סיום המאורעות המתוארים בהרפתקאותיו של תום סויר.
אביו השתיין של האקלברי פין חוזר לעיירה לאחר שנודע לו כי האקלברי התעשר. לאחר שהאקלברי מסרב לתת לו את כספו, חוטף אותו אביו וכולא אותו. האקלברי בורח וגורם לבריחתו להיראות כאילו נרצח על ידי כנופיית פושעים. הוא שט על רפסודה לאי הקרוב לעיירתו, שם הוא פוגש את ג'ים, עבד שחור שברח מגבירתו. בשל סמיכות המקרים של רציחתו של האקלברי ובריחתו של ג'ים העיירה משתכנעת שג'ים רצח את האקלברי. ג'ים והאקלברי יוצאים למסע של בריחה וגילוי עצמי על גבי רפסודה לאורך נהר המיסיסיפי.
התקבלות הספר
בשונה מהספר "הרפתקאותיו של תום סויר", שבו נעשה שימוש במספר יודע-כל, בספר זה, המספר הוא האקלברי פין עצמו. השימוש בשפה כמו-אותנטית, התואמת את מעמדו של האקלברי כנער יתום, עזוב, חסר בית וחסר השכלה, היה שערורייתי לתקופתו וגרם לכך שהספר זכה להתייחסות שלילית ואפילו הוחרם על ידי ספריות רבות בזמן יציאתו לאור. גם הצגת דמות עבד נמלט כדמות אנושית ומורכבת והחלטתו של האקלברי לעזור לעבד להימלט התקבלו במורת רוח רבה בקרב קהל גזען.
סופרים רבים יצאו נגד טוויין וביניהם לואיזה מיי אלקוט, מחברת הספר "נשים קטנות" שבספר ההמשך "גברים קטנים" מסופר על ניסיון ל"תרבת", בלשונו של האק, ילדים כמוהו וכמו טום. מנגד, ארנסט המינגוויי שהיה זוכה פרס נובל לספרות, טען על הספר כי "לפניו לא נכתב שום דבר ואחריו לא נכתב שום דבר טוב".
ב-1884 יצא טוויין למסע הרצאות לתמוך במי שהגדיר כ"האק פין, ילדי בעל המוניטין המפוקפקים" תוך בקשה מקוראי הספר: "היו טובים אליו, למען אביו".
עיבודים לבמה בישראל
ב-2003 עלה בחנוכה המחזמר "תום סוייר והאקלברי פין" שכלל גם סרטוני תלת מימד בה שיחקו תום אבני כתום סוייר, חני נחמיאס כדודה פולי, עודד מנשה כהאקלברי פין, יעקב כהן כג׳ים הכושי, ואגם רודברג כבקי.
מריה פרדריקה, נסיכת הסן-קאסל
ביוגרפיה
מריה פרדריקה נולדה ב-6 בספטמבר 1804 בקאסל לאביה וילהלם, שהיה מאוחר יותר הנסיך הבוחר מהסן, ולאמה אוגוסטה, נסיכת פרוסיה, בתו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.
בנעוריה הייתה מריה פרדריקה מועמדת להינשא לאוסקר הראשון, מלך שוודיה, אך לבסוף הוא התחתן עם ז'וזפין לויכטנברג.
ב-23 במרץ 1825 התחתנה מריה פרדריקה עם ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן, ממנו היו לה 2 ילדים. לאחר מלחמת פרוסיה-אוסטריה בשנת 1866 נאלץ בעלה ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן להתפטר מתפקידו, ובנה גאורג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן עלה לשלטון במקומו. ב-1 בינואר 1888 מתה מריה פרדריקה במיינינגן, והיא בת 83 שנים.
משפחתה
ב-23 במרץ 1825 התחתנה מריה פרדריקה עם ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן, בנו של גאורג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן ולואיזה אלאונורה, נסיכת הוהנלוהה-לאנגנבורג, ואחיה של אדלייד, מלכת הממלכה המאוחדת. ממנו היו לה 2 ילדים:
סופר סנטאי
סופר סנטאי (ביפנית: スーパー戦隊) היא סדרת טלוויזיה מז'אנר הטוקוסאטסו (סדרת פעולה בלייב אקשן) של החברה היפנית Toei אשר משודרת משנת 1975.
הסדרה נוצרה במקור על ידי התסריטאי שוטארו אישינומורי שפרש לאחר כשתי עונות, ולאחר מכן היא עברה לידי סאבורו יאטסודה שמנהל אותה עד היום.
בסדרה בכל עונה מתמודדים שלושה, ארבעה או חמישה גיבורים (כאשר בהמשך מצטרפים אליהם גיבור שישי ואף שביעי ושמיני וכו') נגד אויבים שונים לפי עלילת הסדרה. לכל סדרה יש נושא משלה: עתיד, דינוזאורים, נינג'ות, פיראטים, מכוניות וכו'.
לקראת אמצע כל עונה יצא סרט באורך מלא על אותה עונה, ובסוף כל עונה יוצא סרט אחר שבו צוות הסנטאי הנוכחי נלחם נגד (ואז יחד) צוות סנטאי מעונה קודמת ואויבים שונים גם יחד, ומאז שינקנג'ר צוות הסנאטי מהעונה הבאה (לפני שידורה בטלוויזיה) מופיעים לראשונה בהופעת אורח (הסרט השני החל לצאת לראשונה באמצע שנות ה-90 והוצג לראשונה מהצד האמריקאי כחלק מפרקי הסדרה). כמו כן, מאז דקהריינג'ר מתרחשת מסורת בסוף הפרק האחרון של העונה הנוכחית (לרוב לאחר הקרדיטים) שבו הסנטאי האדום (המנהיג) של העונה נפגש עם זה של העונה הבאה, כאשר שניהם לוחצים ידיים/נותנים כיף/קדים זה לזה כ"העברת שרביט" מעונה לעונה.
הסדרה בגרסתה היפנית המקורית מעולם לא שודרה בישראל.
בשנת 1993 הסדרה עובדה לסדרה אמריקאית תחת השם "פאוור ריינג'רס".
רפי רוזנפלד
רפי רוזנפלד (נולד ב-2 במרץ 1963) הוא עיתונאי, שדרן ומוציא לאור - ומבעליה של קבוצת התקשורת R&B Media המחזיקה בישראל את הזיכיון למגזין העסקים האמריקני פורבס (Forbes).
ביוגרפיה
רוזנפלד החל בכתיבה בגיל 16 במעריב לנוער, ומייד לאחר שהשתחרר מצה"ל – באמצע שנות ה-80 - הצטרף לידיעות אחרונות והשתלב בדסק החדשות של העיתון. בתחילת שנות ה-90 שימש ככתב קול ישראל בלונדון וסיקר את פרישתה מהחיים הפוליטיים של ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר, מלחמת המפרץ הראשונה, מותו המסתורי של איל ההון היהודי רוברט מקסוול וקריסתה של אימפריית התקשורת שלו.
רדיו
עם שובו ארצה חזר רוזנפלד לידיעות אחרונות, אך השתלב גם ברשת ב' כמגיש-עורך של יומני חוץ, יומני חדשות ובתוכנית האקטואליה הכל דיבורים. ב-1995 הצטרף לצוות ההקמה של הרדיו האזורי כמנהל התוכניות של הרדיו התל אביבי רדיו ללא הפסקה – ושנה אחר-כך מונה למנכ"ל התחנה. במהלך השנים הללו גובש קו הכוכבים של הרדיו שרבים מהם כמו נסים משעל, דידי הררי, נתן זהבי, איריס קול ואחרים משדרים בו עד היום.
מעריב
בשלהי שנות ה-90 פרש רוזנפלד מהרדיו והצטרף למעריב כעורך כלכלי בכיר. הוא ערך את מגזין עסקים, הקים את שבועון הטכנולוגיה עסקים אונליין. במהלך שנות ה-2000 יסד שני מותגים חדשים במעריב. בראש השנה 2001 פרסם לראשונה בארץ (יחד עם הפרשן הכלכלי, אמיר אייזנברג), את מגזין "100 העשירים של ישראל". חצי שנה אחר-כך – ביוזמתו של עורך מעריב, אמנון דנקנר – ערך רוזנפלד את המגזין "הכי טובים". המוסף המיוחד בחר לראשונה, בין השאר, את הרופאים הטובים בישראל. הרשימה עוררה ביקורת רבה בחוגים מקצועיים ופרסומה היה שנוי במחלוקת, אך הציבור גילה בה עניין רב.
פורבס ישראל
בתחילת 2011, חודשים אחדים לפני רכישת מעריב בידי קבוצת IDB, פרש רוזנפלד מהעיתון יחד עם ניר ברזילי, עורך עסקים. השניים הקימו את חברת R&B Media וניהלו את המהדורה הישראלית של המגזין פורבס שהייתה בבעלות הג'רוזלם פוסט. תחת ניהולם פרסם המגזין הישראלי סדרה של דירוגים חדשים, ביניהם דירוג היהודים העשירים בעולם, דירוג הפוליטיקאים העשירים בישראל ודירוג ארגוני הטרור העשירים בעולם. החל מ-2015 מסקר המגזין בהרחבה את ענף הטכנולוגיה הגלובלי והמקומי ומפרסם בתחום זה מספר דירוגים.
במקביל פיתחה החברה את המותג לפורמטים דיגיטליים - הקימה אתר אינטרנט, ואפליקציות לסלולר. ב-2013 התרחבה החברה, הקימה את FI Media ורכשה מידי הג'רוזלם פוסט את הזיכיון למגזין ולאתר האינטרנט של פורבס ישראל.
רפי רוזנפלד נשוי לנאוה ואב לשי, אסף ונגה.
מעברים
{{פירושונים|
ראו גם
}}
יהושע גלוברמן
יהושע גלוברמן (30 בינואר 1905 – 8 בדצמבר 1947) היה בכיר ב"הגנה", מפקד החי"ש. נהרג במארב ערבי בתחילת מלחמת העצמאות והועלה לדרגת אלוף לאחר מותו.
קורות חייו
נולד בכ"ד בשבט תרס"ה לברכה-אסתר ולרב שלמה (הוסמך לרבנות על ידי הרב דוד פרידמן מפינסק) בקלינקוביצ'י הסמוכה לעיר מאזיר (קלינקביצ'י בבלארוס המודרנית), אז חלק מן האימפריה הרוסית. כבר כנער ארגן נערים יהודים חברי תנועת החלוץ הצעיר לעזרה לאנשי החלוץ בהגנה עצמית בזמן פרעות 1919. המשיך בפעילותו בתנועת החלוץ גם תחת השלטון הבולשביקי, ועל כן סולק מהגימנסיה וגורש מעיירת הולדתו לגלות בלנינגרד. בשנת 1924, בגיל 19, ארגן צעירים יהודים להגנה עצמית, נאסר בסוף אותה שנה בגין פעילותו הציונית ונידון לגלות ומאסר של 3 שנים בסיביר. אביו, שחשש לחיי בנו בגלות בסיביר, השתדל למענו אצל ידידתו יקטרינה פשקובה, אשתו הראשונה של הסופר מקסים גורקי ופעילה בארגון "הצלב האדום הפוליטי". כך התאפשר לו לצאת את רוסיה, ולאחר ששוחרר בשנת 1925 עלה לארץ ישראל. לאחר כשנה עלו גם הוריו ארצה. עבד בעין חרוד ובמחצבה בירושלים, ולאחר מכן התיישב בקיבוץ יגור, שבו עסק בפלחה ובמכונאות, אך עם הזמן הגביר את עיסוקו בנושאי ביטחון.
שרות בהגנה
השתתף בקורס מפקדי ההגנה בשנת 1931 והתמנה למפקד קיבוץ יגור. משנת 1936 היה חבר במטה ההגנה. בין תפקידיו: עיצוב תורת הלחימה של החי"ש (יחד עם צבי איילון), מפקד כוחות החי"ש בצפון הארץ ולאחר מכן מפקד החי"ש הארצי. כמו כן, שימש ראש לשכת ההדרכה ואחראי לחינוך הגופני המורחב (חג"ם) ולגדנ"ע. בשנת 1938 התמנה לתפקיד מפקד פלוגות השדה (פו"ש) בצפון. במסגרת זו השתתף במרץ אותה שנה בעליה לחניתה, שהייתה מגדולי מבצעי ההתיישבות של "חומה ומגדל". לאחר מכן שימש כמפקד היישוב החדש. בשנת 1946 היה גם מפקד אזור תל אביב, ובמסגרת תפקידו זה פיקד על מבצעי הורדת מעפילים רבים. באפריל 1947 התמנה גלוברמן למפקד מחוז תל אביב של "ההגנה".
ב-5 בדצמבר 1947, נסע לירושלים, כדי להתרשם מהפיקוד בעיר ועל מנת להכין תוכנית להגנתה. שלושה ימים לאחר מכן (ו' בכסלו), יצא ברכב פרטי בראש שיירה חזרה לתל אביב, כדי לקבל את הפיקוד על החטיבה שלימים נקראה "גבעתי". השיירה נעצרה על ידי הבריטים בלטרון והרכב המשיך מערבה. בסמוך לכפר הערבי מסמיה נתקל בערבים חמושים על הכביש שירו לעברו. גלוברמן נפגע מן הירי ונהרג במקום. נטמן בחלקה הצבאית בבית הקברות של קיבוץ יגור.
בינואר 1950, לאחר הקמת צה"ל, הוענקה לו דרגת אלוף.
חיים אישיים
הותיר אחריו את רעייתו, בריינה (נפטרה ב-1987), ושתי בנות: אילנה ולאה.
My Happy Ending
הסינגל קיבל מעמד פלטינה בינואר 2005, כאשר הפך לסינגל השני שקיבל מעמד פלטינה לאחר סינגל הבכורה שלה, "Complicated".
הצלחה
איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-35,000 עותקים במדינה. איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי העניק לשיר את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-100,000 עותקים במדינה.
בארצות הברית, נמכר השיר בלמעלה מ-1.2 מיליון עותקים שאושרו על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
פילמוגרפיה
השיר הושמע בטריילר לקומדיה הרומנטית "הכי דומה לאהבה" בכיכוב אמנדה פיט ואשטון קוצ'ר.
מכוניות מתנגשות
מכוניות מתנגשות (באנגלית: Bumper cars או Dodgems) הן מתקן שעשועים נפוץ בו המשתתפים מתנגשים או מתחמקים זה מזה באמצעות מכוניות חשמליות קטנות.
למכוניות חופש תנועה מוחלט בתוך רחבת המתקן. המכוניות מונעות במנוע חשמלי, המוזן בעזרת מברשת המותקנת על מוט שמחובר למכונית, ואוספת מתח חשמלי מתקרה העשויה רשת מתכת, ומברשת שנייה שנוגעת במשטח המוליך עליו נוסעות המכוניות.
גוף המכונית מוקף כולו ברצועת גומי, וכיוון שהמכוניות זהות, רצועת הגומי במכונית אחת נמצאת בדיוק מול הרצועה בכל המכוניות האחרות, ובאופן זה נמנע מגע של גוף המכוניות אלו באלו, והזעזועים של ההתנגשויות נבלמים מעט. הגלגל המניע את המכונית מחובר להגה שיכול להסתובב לכל כיוון. באופן זה יכול נהג המכונית לכוונה לכל כיוון, כולל קדימה ואחורנית. ברוב המתקנים יש במכוניות מקום לשני אנשים.
רובין קאזאן
מועדון הכדורגל רובין קאזאן (ברוסית: Футбольный клуб Рубин Казань; בטטארית: Рубин Казан футбол клубы,  Рубин Казан футбол төркеме, Rubin Qazan futbol tөrkemı) היא קבוצת כדורגל רוסית מהעיר קאזאן שברפובליקת טטרסטן, המשחקת בליגת העל הרוסית.
הקבוצה נקראה קודם לכן גם בשמות "איסקרה" (1958–1964), ו"רובין-TAN" (1992–1993) והחל מאמצע העשור הראשון של המאה ה-21 היא אחת מקבוצות הכדורגל המובילות ברוסיה. הקבוצה זכתה פעמיים באליפות רוסיה (2008, 2009), פעם אחת בגביע הרוסי (2012) ופעמיים בסופר קאפ הרוסי (2010, 2012).
בעונת 2021, תקציב הקבוצה עמד על 2 מיליארד רובל רוסי בשנה (כ-32 מיליון דולרים).
שנים ראשונות
הקבוצה הוקמה בשנות ה-40 כקבוצת הכדורגל של מפעל המטוסים גורבונוב והחל מ-1957 נשאה את השם "איסקרה". ב-1965 הפכה ל"רובין" ועד התפרקות ברית המועצות שיחקה בליגות האזוריות ובליגות הנמוכות, ומעולם לא שיחקה בליגת העל הסובייטית.
ב-1997 העפילה רובין קאזאן לליגת המשנה הרוסית בה שיחקה עד לתחילת העשור הראשון של המאה ה-21.
העפלה לליגת העל וזכייה באליפויות ובגביע
הקבוצה העפילה לראשונה לליגת העל הרוסית בשנת 2003, סיימה במקום השלישי בליגה בעונת הבכורה שלה והעפילה לגביע אופ"א. העונה הבאה שלה הייתה מוצלחת פחות, כאשר היא סיימה במקום העשירי. בעונת 2005 היא העפילה לגביע אופ"א פעם נוספת, לאחר שסיימה במקום הרביעי.
במהלכה של עונת 2008 רשמה רובין קאזאן שמונה ניצחונות רצופים, בהם ניצחון במשחק כנגד האלופה לשנת 2007, זניט סנקט פטרבורג. בזכות כך שברה הקבוצה את השיא הקודם של שישה ניצחונות רצופים שהיה שייך לדינמו מוסקבה. במחזור ה-27 של העונה הבטיחה הקבוצה את זכייתה באליפות הראשונה בתולדותיה, ובעקבות כך העפילה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים של ליגת האלופות לעונת 2009/2010.
בעונת 2009 היא זכתה באליפות שנייה ברציפות, ובעונת ליגת האלופות המקבילה סיימה במקום השלישי בביתה וירדה לשחק בליגה האירופית. בשלב 32 האחרונות של הליגה האירופית הדיחה את הפועל תל אביב, ובשמינית הגמר הפסידה לוולפסבורג.
בעונת 2011/2012 הפסידה הקבוצה לאולימפיק ליון בשלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות, הודחה לשלב הבתים של הליגה האירופית והוגרלה לשחק מול טוטנהאם הוטספר, פאוק סלוניקי ושמרוק רוברס. היא העפילה לשלב 32 האחרונות אחרי 3 ניצחונות, שתי תוצאות תיקו והפסד בודד, והודחה על ידי אולימפיאקוס.
במאי 2012 הקבוצה זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע הרוסי אחרי ניצחון 1–0 על דינמו מוסקבה.
הירידה ביכולותיה והנשירה לליגה הלאומית
בעונת 2018/2019 אופ"א הטילה איסור על רובין קאזאן להשתתף במפעלים האירופיים למשך שנתיים עקב הפרת תקנות אופ"א לתחרות כלכלית הוגנת.
במהלך עונת 2019/2020 נודע שהקבוצה נתקלה בקשיים כלכליים שמנעו ממנה מלארח באק בארס ארנה ובמקום זאת היא אירחה באצטדיון המרכזי. לאחר רצף הפסדים בדצמבר 2019 הוחלף מטה האימון של המועדון ולמאמן הראשי החדש מונה לאוניד סלוצקי, שביצע גם שינויים בסגל הקבוצה. אלא שבתום שנתיים וחצי, בסיום עונת 2021/2022, נשרה הקבוצה לליגה השנייה לראשונה מזה 20 שנה, לאחר שבמהלך העונה עזבו אותה מספר שחקנים מרכזיים עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. עם זאת היא חזרה לליגת העל כבר בתוך שנה.
אק בארס ארנה
מגרשה הביתי של הקבוצה הוא אק בארס ארנה. האצטדיון נפתח ב-14 ביוני 2013 ותכולתו 45,379 מושבים. חברת "Populous" מארצות הברית עיצבה את המבנה. האצטדיון אירח את טקס הפתיחה והנעילה של אוניברסיאדת קאזאן (2013). בטקס הפתיחה נטל חלק נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, ובטקס הנעילה השתתף ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב. משחק הכדורגל הראשון באצטדיון נערך ב-17 באוגוסט 2014, כאשר רובין קאזאן אירחה את לוקומוטיב מוסקבה. בשנת 2018 אירח האצטדיון משחקים במסגרת מונדיאל 2018.
באוקטובר 2021, הבעלים של האצטדיון, חברת "קאזאן ארנה", הגישו תביעה נגד מועדון רובין בסכום של 44.6 מיליון רובל בבית הדין לערעורים של טטרסטן, זאת בשל פיגור בתשלומי שכירות האצטדיון. באוגוסט 2021 התכוונה החברה לגבות 31 מיליון רובל מרובין, אך התביעה הוחזרה. החוב אילץ את רובין לעבור לארח משחקים באצטדיון המרכזי במהלך עונת 2021/2022.
האצטדיון המרכזי
טרם חניכת אצטדיון קאזאן ארנה, מגרשה הביתי של הקבוצה היה האצטדיון המרכזי בקאזאן, המכיל של 27,756 מושבים. בו גם הקבוצה מארחת לעיתים, כאשר אין ביכולתה לארח בקאזאן ארנה.
משחקי קבוצת הנוער ומשחקי האימון של הקבוצה נערכים באצטדיון רובין קאזאן, שמכיל 10,000 מקומות וממוקם בסוצגורוד שברובע התעשייה האווירית בעיר קאזאן. לאחר שיפוץ האצטדיון לקראת אוניברסיאדת קאזאן (2013), אירחה הקבוצה במגרש את קבוצת בטיס הספרדית במסגרת הליגה האירופית בעונת 2013/2014 והוא משמש כמתקן האימונים של רובין.
קבוצות בת
רובין-2 קאזאן היא קבוצת מילואים של רובין, המתמודדת בליגות הנמוכות.
קבוצת הנשים של הקבוצה מתמודדת בליגת העל הרוסית בכדורגל נשים.
קבוצת הנוער של המועדון מתמודדת בליגת הכדורגל הרוסית לנוער. הישג השיא שלה הוא מקום שני בעונת 2015/2016.
תארים
אליפות רוסיה הגביע הרוסי הסופר קאפ הרוסי הליגה הרוסית הראשונה בכדורגל גביע אלופות חבר המדינות גביע לה מנגה גביע מארבלה הליגה האירופית
סגל הקבוצה
נכון ל-5 במרץ 2022
(בהשאלה מויילה בולקלוב)
(בהשאלה מצסק"א מוסקבה)
רב הונא (הכהן)
רב הונא (השני) היה אמורא שחי בדור השלישי והרביעי לאמוראי בבל. הוא היה כהן, בניגוד לרב הונא הידוע שהיה "ישראל".
רב הונא נולד למשה בר עצרי העשיר שהתגורר בבבל. הוא למד בישיבתו של רב הונא (האמורא הידוע רבו של רב חסדא). התגורר בבבל, ועלה לארץ ישראל שם קיבל תורה מפי גדולי החכמים - רבי אלעזר רבי אמי רבי אבהו ורבי חייא בר אבא.
הוא למד גם אצל רב הונא בר חיננא. מסופר כי בצעירותו בתקופת שהותו בבבל, הוא היה עני מאוד. אביי יעץ שיגרש את אשתו ויגבה מאביו - שהיה עשיר מופלג והיה הערב - את כתובתה, ואחרי זה יחזירנה. אף על פי שבמשנה מובא כי המגרש את אשתו בבית דין במקרה כזה שכתובתה על אחרים, צריך לידור ממנה הנאה כדי שלא יחזירנה לאחר הגירושין, וזאת מפני חשש שמא מערים הוא לגרש אותה כדי שתגבה את כתובתה ותתעשר, נענה אביי שיכול הוא לגרש את אשתו בצנעא ללא התערבות בית דין וממילא לא יכריחוהו לעשות כך. לבסוף התברר שהוא כהן ואינו יכול לגרש את אשתו כי אז יהיה אסור לו להחזיר אותה. אמר על כך אביי: ""בתר ענייא אזלא עניותא" - אחרי עני הולכת העניות אף על פי שהיה עני ואף על פי שהותר לו לאכול מעשר - בתור כהן, הוא סירב לאכול מעשר שני.
9 ביולי
9 ביולי הוא היום ה-190 בשנה (191 בשנה מעוברת), בשבוע ה-28 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 175 ימים.
אחר
שדרת 9 ביולי – בבואנוס איירס
כוכב נולד
כוכב נולד היא תוכנית מציאות ישראלית אשר שודרה בערוץ 2 ממאי 2003 ועד 2012 במסגרת "שידורי קשת", ולאחר מכן שודרה במקומה התוכנית "הכוכב הבא". פורמט התוכנית מבוסס על התוכנית האמריקאית "אמריקן איידול", כאשר במרכזה תחרות שירה בין כישרונות חדשים בתחום.
פירוט כללי
את צעדיה הראשונים של התוכנית ניתן למצוא בתוכנית "לא נפסיק לשיר", ששודרה בשנת 2002, גם היא במסגרת שידורי "קשת" וגם היא בהנחייתו של צביקה הדר. ב"לא נפסיק לשיר" התמודדו אנשים אלמוניים לצד אנשי בידור מוכרים בתחרות זיהוי וביצוע שירים עבריים. בשנת 2003 פיתחו טדי הפקות את רעיון "לא נפסיק לשיר" לתחרות זמר לכל דבר. כאשר המחשבה הייתה לעשות מבחני בד כדי שהמתמודדים האנונימיים יהיו בעלי יכולות שירה. להפתעת המפיקים למבחני הבד האלו הגיעו אלפי מתמודדים.
העונה נפתחת בשלב האודישנים, בו השתתפו מספר רב של מתמודדים (לפני האודישנים המצולמים המתמודדים עברו שני שלבים של מבחנים, כאשר לשלב המצולם הגיעה כמות מצומצמת יחסית משיקולי מדרוג וזמן ) מהם נבחרו על ידי השופטים קבוצה של כ-20 מתמודדים שישתתפו בתחרות עצמה "הנבחרת". במהלך הפרקים השונים מבצעים המתמודדים שירים עבריים מוכרים ונשפטים על פי ביצועם. לבסוף, מחליט הקהל הצופה בבית ישירות, על ידי הצבעה באמצעות מסרון (SMS) מי המתמודד המועדף עליו, והזוכה במספר ההצבעות הנמוך ביותר הוא המודח מהתוכנית. לאחר מספר ניפויים משמעותי, נבחרים שלושה מתמודדים אשר מבצעים את ביצועם האחרון בגמר בהופעה חיה. המתמודד שזוכה למספר המסרונים הגדול ביותר מוכרז כמנצח התוכנית והכוכב הנולד.
"כוכב נולד" הפכה כבר בעונתה הראשונה להצלחה, ולאחר מכן לתופעה תרבותית רחבה. למרות הביקורות הרבות נגדה ונגד תרבות ה"אינסטנט" וייצור כוכבים, שמרה על נתוני מדרוג גבוהים ועל אהדת קהל רחבה גם בעונותיה הבאות. "כוכב נולד" צלחה ברוב העונות את שיאי טבלות המדרוג וזכתה בפרסים בתחום. בשנת 2003 זכתה בטקס פרסי מסך הזהב "תוכנית העשור". באותה שנה זכתה גם בקטגוריית תוכניות הבידור. בשנים 2004 ו-2005, בעונותיה השנייה והשלישית, זכתה בפרסים בקטגוריית "תוכנית המציאות".
את התכנית ניהל מוזיקלית עמוס בן-דוד, שעיבד את מרבית השירים בתוכנית לצד ערן מיטלמן.
כוכב נולד 1
העונה הראשונה של כוכב נולד החלה במאי 2003. בעונה זו נקראה התוכנית "לא נפסיק לשיר - כוכב נולד", ואכן היה קשר הדוק בין התוכניות. בחלק מהתוכניות השתתפו המתחרים כמתחרים רגילים ב"לא נפסיק לשיר". רק לאחר עונה זו בוצע הפיצול בין התוכנית "לא נפסיק לשיר" לבין "כוכב נולד", ואלמנט החידון הוסר מהתוכנית.
במהלך התוכנית נערכו תחילה אודישנים שונים בכל רחבי ישראל. במהלך האודישנים, בנוסף לבחינת יכולות השירה, השתתפו המתמודדים גם בשעשועונים הקשורים לזיהוי שירים עבריים. לאחר מכן נערכו שלבי "ראש בראש" של סולואים שבוצעו על ידי המתמודדים, כאשר הביצועים האהודים והטובים ביותר זיכו את המתמודדים בהתקדמות בשלבי התחרות. לאורך שלבי התוכנית השונים נכחו שלושה שופטים: מתי כספי, יזהר אשדות ורוני בראון. באותו פורמט משקלם בתהליך הבחירה היה נמוך מזה שניתן להכרעת הקהל.
בשלב חצי הגמר, שחולק לשניים, נבחרו שלושת המתמודדים שעלו לגמר התוכנית - נינט טייב, שירי מימון ושי גבסו. מופע הגמר נערך ב-28 באוגוסט 2003 במסגרת "כפר המוזיקה" בחולות ניצנים, בפני קהל של כ-7,000 איש. השופטים בגמר היו רוני בראון ויזהר אשדות, אשר בחרו במקום הראשון את נינט טייב, במקום השני את שי גבסו ובמקום השלישי את שירי מימון. על-פי הכרעת הקהל, הביצוע של נינט טייב גבר על השאר, והיא זכתה בתואר "כוכב נולד" הראשון עם 49.3% מהקולות. במקום השני זכתה שירי מימון עם 28.2% מהקולות ולמקום השלישי הגיע שי גבסו עם 22.5% מהקולות.
כוכב נולד 2
בעונה זו נשפטו הביצועים לראשונה על ידי פאנל שופטים, שהורכב מהזמרת ריקי גל, הבמאי צדי צרפתי ומנהל "הליקון" רוני בראון. לגמר, שנערך ב-15 באוגוסט 2004 בכפר המוזיקה של קוקה-קולה בניצנים בפני אלפי אנשים, עלו הראל מויאל, הראל סקעת ועדי כהן. עד הגמר סקעת הוביל בסקרים השונים ונחשב לפייבוריט ודאי. למרות זאת, מויאל הצליח לנצח במפתיע עם 44.8% מהקולות, לעומת סקעת עם 41.9% מהקולות וכהן עם 13.3% מהקולות. ברגע בו ניצח מויאל צעק צביקה הדר "גבירותי ורבותי, מהפך!", על משקל הכרזתו של חיים יבין בעקבות עלייתו לשלטון של הליכוד לראשונה, בבחירות לכנסת התשיעית. בעקבות ניצחונו המפתיע של מויאל הועלו טענות שונות, חלקן בדבר זיוף קולות, וחלקן יוצאות נגד מספר ההצבעות המקסימלי שניתן היה להצביע לאורך העונה ובגמר - 250 הצבעות ליחיד. לאחר הפגנה והצהרות בפומבי כנגד קשת, ערכה הפקת התוכנית בדיקה נוספת, ובישרה כי לא היו זיופים, ואין שינוי בתוצאות.
כוכב נולד 3
העונה השלישית של "כוכב נולד" החלה במרץ 2005. המתמודדים נבחנו בפני השופטים ריקי גל, צדי צרפתי וצביקה פיק. לראשונה, ליווה את העונה שיר נושא, "חלומות מתגשמים", אשר נכתב על ידי מירית שם אור, הולחן על ידי צביקה פיק ובוצע על ידי המשתתפים בגמר "כוכב נולד 2". לגמר, שנערך ב-29 באוגוסט 2005 בגני התערוכה, תל אביב במסגרת אירוע "ווליום" של סלקום בפני עשרות-אלפי אנשים, עלו יהודה סעדו, מיכאל קירקילן ושיר ביטון. סעדו הודח במהלך העונה על ידי השופטים, אולם בעקבות אהדת הקהל, ניתנה לו אפשרות לחזור לתחרות באמצעות "גלגל הצלה". בסופו של דבר, ניצח סעדו עם כ-57% מהקולות, קירקילן זכה במקום השני עם כ-23% מהקולות וביטון זכתה במקום השלישי עם כ-20% מהקולות.
בעקבות תוצאות חריגות שהתגלו באחד משלבי התחרות וחשד לזיוף קולות, הוחלט לשנות את שיטת ההצבעה ועתה הוגבל כל צופה להצבעה אחת בלבד מכל אמצעי הצבעה (מסרון, טלפון או דרך אתר האינטרנט של התוכנית). מאז ובמשך העונות הבאות, נותרה שיטת ההצבעה מוגבלת בחלקה בוטלה ההצבעה בטלפון ובאינטרנט (בעונה 9 הצבעה באינטרנט התאפשרה שוב), והוגדלה הצבעת המסרונים ל-5 הצבעות בהמשך, ואז ל-10 הצבעות).
באותה שנה גם הפקת התוכנית הוציאה תוכנית ספיישל "כוכב נולד – מסלול ה-40 פלוס" בו התחרו מתמודדים בני ארבעים ומעלה.
כוכב נולד 4
העונה הרביעית של "כוכב נולד" החלה במאי 2006. לתוכנית הצטרפו שופטים חדשים, גל אוחובסקי ומרגלית צנעני, שחברו אל השופטים צדי צרפתי וצביקה פיק. ציפי פינס, מנהלת תיאטרון בית ליסין תוכננה גם היא להצטרף לצוות השופטים, אך פרשה בשלבים מוקדמים. צילומי התוכנית עברו לאולפן חדש ולא נערכו עוד באולפן הישן של "לא נפסיק לשיר". שיר הנושא של העונה, "כל כך הרבה שירים", נכתב והולחן על ידי יוני בלוך וברק פלדמן ובוצע על ידי זוכה העונה הקודמת, יהודה סעדו.
בעונה זו נערכו מספר חידושים כגון דואטים, אשר הושרו על ידי זוגות מתמודדים ומתן אפשרות לשופטים להעניק חסינות לאחד מהמתמודדים. כמו כן נקבע כי לאורך העונה תבצע הנבחרת הופעות הצדעה לאמנים וללהקות.
מלחמת לבנון השנייה שנערכה במהלך שידורי העונה הרביעית, הביאה לשיבושים בשידורה, ועל כן עונה התארכה מעל למצופה ומופע הגמר של העונה נערך ב-7 בספטמבר, בפארק הירקון בתל אביב, כחלק ממופע "ווליום תל אביב", בהשתתפות ג'קו אייזנברג, מאיה רוטמן ורפאל מירילא. אייזנברג ניצח, עם כ-46% מהקולות, במקום השני זכתה רוטמן עם כ-28% מהקולות ובמקום השלישי זכה מירילא עם כ-26% מהקולות. בריאיון שנתן אייזנברג זמן קצר לאחר זכייתו, הוא עורר סערה תקשורתית, לאחר שסיפר, בין השאר, שהוא לא התגייס לצה"ל ולא מתחרט על כך. הראיון הוביל לתגובות חריפות בציבור, אשר הובילו את אייזנברג להתנצל בפומבי, ולפסק זמן בן מספר חודשים מהופעות בתקשורת, ובשנת 2010 הוא עבר להתגורר באמסטרדם.
כוכב נולד 5
העונה החמישית של "כוכב נולד" החלה במאי 2007. השופטים היו צדי צרפתי, צביקה פיק, מרגלית צנעני וגל אוחובסקי, כשבחלק גדול מהאודישנים הצטרף יוני בלוך כשופט-אורח. את שיר האודישנים לעונה, "קשה לי לא להתרגש", כתב והלחין זוכה "כוכב נולד 4", ג'קו אייזנברג, והוא שר אותו כדואט עם זוכת המקום השני, מאיה רוטמן. לקהל הצופים ניתנה האפשרות להצביע חמש פעמים מכל אמצעי הצבעה (דרך אתר האינטרנט של התוכנית ובאמצעות מסרונים). הגמר, שאליו עלו בועז מעודה, מארינה מקסימיליאן בלומין ושלומי בראל, נערך ב-29 באוגוסט 2007, בחוף גולן בכנרת, כחלק ממופע "ווליום כנרת". מעודה ניצח עם כ-50% מהקולות. למקום השני הגיעה בלומין עם כ-27% מהקולות, ובראל סיים במקום השלישי עם כ-23% מהקולות. בגמר נשברו שלושה שיאים מאז תחילת שידור התוכנית: מספר שיא של הצבעות (מעל ל-900,000) ביחס למספר אפשרויות ההצבעה לכל צופה; גודל הקהל - כ-40,000 איש; שיא רייטינג של 9 שנים בערוץ השני - 31.2% מכלל האוכלוסייה (35.9% ממשקי הבית היהודיים), כאשר בשיא נרשמו 41.6 אחוזי רייטינג.
בתום עונה זו הוצעו חוזי הקלטה למתמודדים רבים. מעודה זכה בחוזה עם חברת "הד ארצי", בלומין בחוזה עם חברת "הליקון", ובראל בחוזה עם חברת "NMC". בנוסף, חן אהרוני ואדיר אוחיון, מתמודדים שהגיעו לשלבים מתקדמים, קיבלו חוזי הקלטה ב-"NMC" וב"הליקון", בהתאמה.
כוכב נולד 6
העונה השישית של "כוכב נולד" החלה במאי 2008. השופטים הם צדי צרפתי, צביקה פיק, מרגלית צנעני וגל אוחובסקי, כאשר אל צוות השופטים באודישנים צורפה דפנה לוסטיג. שיר האודישנים "מי היה מאמין" נכתב והולחן על ידי קרן פלס ובוצע על ידי זוכה העונה הקודמת, בועז מעודה, יחד עם זו שהגיעה למקום השני בעונה הקודמת, מארינה מקסימיליאן בלומין. אחת מתוכניות האודישנים נערכה בהודו - צביקה הדר, אוחובסקי וצנעני נסעו לשם וערכו אודישנים בקרב המטיילים הישראלים במדינה, מהם נבחרה מתמודדת אחת, עדי אבישי, אשר נכנסה לנבחרת העונה והגיעה למקום השישי.
עונה זו זכורה בכך שלראשונה בתולדות התוכנית הוחזרו שני מתמודדים על פי החלטת השופטים בלבד. המתמודדים שחזרו הם אביב משולם (אשר הגיע לבסוף למקום החמישי) והאחיות אורלי ושולי גואטה (אשר הודחו יום לאחר חזרתן לתוכנית, ובכך, הגיעו למקום התשיעי). החלטה זו גררה אחריה ביקורות רבות, בטענה שההפקה מזלזלת בצופי התוכנית.
בספיישל ילדים, שנערך באמצע חודש יולי, התארח בתוכנית הזמר האמריקאי שון קינגסטון. במהלך התוכנית הוא ביצע את שירו "Beautiful Girls".
בעונה זו, "כוכב נולד" שילבה במסגרת התוכנית הרגילה גם תחרות בין "להקות צעירות". חברי הלהקה "פאנק יו", שהגיעה למקום הראשון, זכו בהקלטת סינגל בהפקתו המוזיקלית של דודו טסה (השיר "בן 16/לכתוב את הכל") ובתואר "הלהקה הבאה של ישראל". פאנק יו גם היו הראשונים להופיע במופע הגמר של התוכנית בחופה של הכנרת, בשירים "שבוע" ו-"בן16/לכתוב את הכל".
גמר "כוכב נולד 6" נערך בחסות חברת סלקום במסגרת פסטיבל "ווליום כנרת" ב-26 באוגוסט. לגמר התוכנית עלו כרמל אקמן, לי בירן וישראל בר-און. בגמר התוכנית הגיע ישראל בר-און למקום הראשון עם 56% מהקולות. היה זה לאחר ששר את שירו המקורי "בדיוק כמו פעם" וכן דואט עם מארינה מקסימיליאן בלומין לשיר "גאון" של נורית גלרון. למקום השני הגיע לי בירן אשר שר את "עוד סיפור אחד של אהבה" של שימי תבורי ודואט עם נינט טייב ל"לא יכולתי לעשות עם זה כלום". בירן זכה ב-24% מקולות המצביעים. למקום השלישי הגיעה כרמל אקמן ששרה את "כמו ציפור מטורפת" של יזהר כהן ודואט עם בועז מעודה ל"אנצל" של מוש בן ארי. היא זכתה ב-20% מהקולות.
כוכב נולד 7
במהלך אפריל 2009 נערכו האודישנים לעונה השביעית של כוכב נולד. לצוות השופטים הצטרפה דנה אינטרנשיונל. בעונה זו, נערכו אודישנים גם בארצות הברית. ממוצע הגילאים בעונה בלט בהיותו נמוך משמעותית מעונות קודמות - מתמודדים רבים שהגיעו לשלבים מתקדמים היו בני פחות משמונה עשרה.
שיר הנושא של העונה, "רציתי לשיר", נכתב והולחן על ידי הזמר דודו טסה ובוצע על ידי שלישיית תוכנית הגמר של העונה השישית: ישראל בר און, לי בירן וכרמל אקמן.