cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סחרור מסוכן
עלילה
כשנה לאחר מכן, צוות החילוץ המכיל כעת את האל, ג'סי ופרנק קריאה לעזרה של מטוס שהתרסק והאל נשלח לחלץ את נוסעיו. ווקר, שחוזר לקחת את חפציו, מצטרף להאל לפי בקשתה של ג'סי, אך האל, שמאז האסון לא סלח לווקר על מות חברתו שרה, זועם עליו ומטיח בפניו שהוא אינו רצוי כאן. נוסעי המטוס מתגלים כפושעים שבשוד מתוחכם גנבו ממטוס מאובטח של משרד האוצר האמריקאי מזוודות המכילות מיליוני דולרים מכספי המדינה, אך במהלך השוד מטוסם התרסק בהרי הרוקי. ווקר וטאקר נלקחים על ידי הפושעים ונאלצים תחת איומים ובתנאי מזג אוויר סוער ומקפיא לאתר ולאסוף את המזוודות שנפלו מהמטוס על הרי הרוקי המושלגים. בסיועו של ריצ'רד טראוורס, סוכן מושחת של משרד האוצר שמשתף פעולה עם הפושעים ועם מנהיגם, אריק קוולן, החבורה מאתרת את המזוודה הראשונה על רכס תלול ומאלצת את גייב לטפס ולהביא אותה. כאשר גייב מזהה את כוונתם להרוג אותו לכשיביא להם את המזוודה הוא מנסה לברוח, והפושעים בתגובה מנסים לירות עליו אבל גורמים למפולת שלגים שהורגת אחד מהם ומפילה את המזוודה. כשהם משוכנעים שגייב מת, הם ממשיכים למזוודה הבאה ביחד עם האל שנלקח כבן ערובה ומדריך.
גייב מצליח לשרוד ומתאחד עם ג'סי שבאה לעזור לו לחלץ את האל מידיהם של הפושעים. השניים מאתרים מבעוד מועד את המזוודה השנייה ומציבים בפני הפושעים דרישה להחליף את האל במזוודה. הפושעים מנסים לתפוס אותם במהלך הלילה, אבל גייב מצליח לברוח מהם ולהרוג עוד אחד מהם, ומעביר ביחד עם ג'סי את הלילה במערה כשהם שורפים את הכסף שבמזוודה כדי להתחמם. למחרת הם מתחקים אחרי הפושעים והאל, כאשר הם נופלים למארב של הפושעים שמנסים לפוצץ את הרכס כולו ביחד איתם. כאשר פרנק נשלח עם המסוק לחלץ את כל החבורה, הורגים אותו הפושעים ומבקשים להשתמש במסוק שלו כדי למצוא את המזוודה האחרונה ולרדת מההרים. כאשר אחד מהפושעים לוקח את האל הצידה משאר החבורה כדי להוציאו להורג, האל מצליח להרוג אותו ולברוח. בינתיים גייב וג'סי מתפצלים וגייב מצליח לאתר את המזוודה השלישית ולהרוג את טראוורס, אבל ג'סי נתפסת על ידי קוולן ומובאת על ידו במסוק וקוולן תובע מגייב לתת לו את המזוודה השלישית בתמורה לחייה של ג'סי. בנקודת המפגש ביניהם גייב זורק את המזוודה ללהבי המסוק וגורם להתפזרות הכסף ומרוויח זמן כדי לקשור את המסוק לסולם שקבוע בהר ולגרום למסוק להתרסק ביחד עם קוולן בתוכו. בסופו של דבר, בעוד שגייב, האל וג'סי מחכים על ההר לחילוץ, משלימים גייב והאל ביניהם.
סקוואנה
סקוואנה (בלטינית: Sequana) היא אלת נהר הסן במיתולוגיה הקלטית, ובייחוד אלת המעיינות במקורות הנהר. כמו כן אלה זו הייתה אלת השבט הגאלי סקוונים.
המעיינות, שנקראו על שם האלה (Fontes Sequanae) ממוקמים במישור שאטיון (Chatillon), צפונית מערבית לדיז'ון, בבורגונדי של ימינו. במאה השנייה לפנה"ס ובמאה הראשונה לפנה"ס היה ממוקם באתר המעיינות מקדש לאלה, אליו הגיעו עולי רגל שביקשו להירפא מחוליים. עם הכיבוש הרומי הוקמו באתר שני מקדשים בסגנון רומאי, וסביבם אכסדרת עמודים ובריכה. באתר התגלו פסלים רבים עשויים נחושת, עץ ואבן של חלקי גוף שהובאו כקורבנות לאלה במטרה שתרפא את הנגעים באותם חלקי גוף. כמו כן התגלו באתר מטבעות רבים ותכשיטים שהובאו לאלה.
תיאור האלה
במקדש האלה התגלה פסל ברונזה שלה בו היא מתוארת כאישה הלבושה גלימה ארוכה ולראשה עטרה. האישה עומדת על סירה שחרטומה בצורת ראש ברווז. הפסל מוצג כיום במוזיאון הארכאולוגי של דיז'ון.
סבינה שפילריין
סבינה ניקולאייבנה נפטולבנה שְפִּילְרַיין (ברוסית: Сабина Нафтуловна Шпильрейн; Sabina Spielrein; 7 בנובמבר 1885, רוסטוב על הדון - 12 באוגוסט 1942, זמייבסקייה באלקה) הייתה פסיכואנליטיקאית רוסיה-יהודיה. ידועה בין היתר בשל היותה אחת הנשים הראשונות שעסקו במקצוע זה, וכן בשל מערכת היחסים הסבוכה שניהלה עם המורה שלה קרל גוסטב יונג, שבין היתר הביאה לפסיכואנליזה את המושגים העברה נגדית ו"אינסטינקט המוות". אחד המטופלים היותר מפורסמים שלה היה הפסיכולוג השווייצרי ז'אן פיאז'ה.
שנותיה הראשונות
שפילריין היא בתם של אווה (ליובלינסקי) ונפתולה מושקוביץ-שפילריין. אביה היה איש עסקים יהודי אמיד מוורשה, ואמה הייתה בת למשפחת רבנים ידועה ואחת הנשים הראשונות שהתאפשר להן ללמוד רפואת שיניים, אך היא עסקה בעיקר בגידול חמשת ילדיהם. הוריה שמו דגש מיוחד לחינוכם, ובנוסף לרוסית למדה סבינה גרמנית, צרפתית ואנגלית. עם אחיה נמנים המתמטיקאי יאן שפילריין (1887–1937), הפסיכולוג יצחק שפילריין (1891–1937), והביולוג אמיל שפילריין (1899–1938) - כולם נשלחו לגולאג והוצאו להורג. אחות נוספת, אמיליה, מתה ממחלת הטיפוס בגיל צעיר מאוד, אירוע שזעזע קשות את שפילריין בת ה-16.
שפילריין למדה בבית הספר לבנות ברוסטוב והצטיינה בלימודיה, אך סבלה במהלך הלימודים מבעיות התנהגות והפרעות נפשיות, מה שגרם לעימותים תכופים בין הוריה למוסד הלימודים. כבר בילדותה סבלה מעוויתות ומהתקפי חרדה בלילות, ויחסיה עם הוריה היו מאופיינים בחוסר יציבות. ברשומות היומן שלה ובדיווחי יונג אף מופיעים רמזים על התעללות בעלת גוון מיני מצד אביה. היא סיימה את לימודיה ב-1904 לאחר בחינות הבגרות, ושוכנה לאחר מכן בסנטוריום באינטרלאקן שבשווייץ. לאחר שהתעמתה עם מנהל המקום עברה להתגורר בבית מלון בציריך, ולאחר עימות נוסף אושפזה באוגוסט בבית החולים הפסיכיאטרי "בורגהלצלי" בציריך, שם אובחנה כלוקה בהיסטריה פסיכוטית. היא טופלה תחילה על ידי אויגן בלוילר, ולאחר מכן הייתה ככל הנראה למטופלת הראשונה, או לכל הפחות אחת הראשונות, של קרל גוסטב יונג בשיטת הפסיכולוגיה האנליטית. הטיפול נשא פרי, ובאביב 1905, בגיל 19, החלה בלימודי רפואה באוניברסיטת ציריך.
קשריה עם יונג
בשנים 1905–1909, בשלביה המוקדמים של אסכולת הפסיכואנליזה, המשיכה שפילריין לקיים מערכת יחסים ספק טיפולית-אינטלקטואלית ספק ארוטית-רומנטית עם קארל יונג. לפי הביוגרף של יונג, רונלד היימן, "יהדותה של שפילריין הטרידה והלהיבה את יונג, בעוד שהיא הוקסמה מהמראה הטבטוני שלו, שלא דמה כלל לחזות שהכירה אצל הרוסים והיהודים". בדמיונה ראתה שפילריין ביונג צאצא של האלים, והצאצא שיוולד לה ממנו, "זיגפריד", יהיה תערובת הירואית של איכויות התרבות הארית והיהודית.
לאחר שהקשרים ביניהם התגלו, החלה חרושת שמועות אנונימיות - אפשר שהופצו על ידי אשתו של יונג - על 'חציית הגבול הטיפולי' ביניהם, שאף עלתה ליונג במשרתו באוניברסיטת ציריך. יונג החל להחליף מכתבים עם מורהו ומדריכו זיגמונד פרויד, ונועץ בו על ההשלכות של היחסים ביניהם. תכתובת זו היוותה לאחר מכן את הבסיס ל"אנליזה לימודית", שיטה שלפיה על כל סטודנט להיות מטופל בעצמו בטרם יטפל בחולים. בנוסף הביאה מערכת היחסים האינטנסיבית בין השניים לפיתוחם של כמה ממושגי היסוד החשובים ביותר של הפסיכואנליזה, כגון אנימה, העברה נגדית, ו"אינסטינקט המוות". בשנת 1909, לאחר ששמע הקשר הגיעה לאוזניה, נסעה אמה של שפילריין לציריך על מנת להיפגש עם יונג, אך הלה סירב להיפגש עמה. זמן קצר לאחר מכן הופסק הטיפול של יונג בשפילריין. בנובמבר 1910 ניהלו שוב השניים מערכת יחסים רומנטית לתקופה קצרה.
חייה הבוגרים
בשנת 1912 פרסמה מאמר מכונן בשם "הרס כגורם התהוות" שחקר את אינסטינקט המוות. באותה שנה נישאה לרופא היהודי-רוסי פייבל נחומוביץ שפטל, חלוץ בתחום הרפואה התעסוקתית בברית המועצות. לזוג נולדו שתי בנות: אירמה רנתה (Renata; 1913) ואווה (1924). כאשר נודע לפרויד שהיא בהריון, הוא כתב לה מכתב ב-28 אוגוסט 1913, לאחר שכבר ניתק את קשריו עם יונג ועם "העניין הארי":
במכתב ברכה להולדת הבת ששלח פרויד ארבעה חודשים אחר כך, הוסיף: "טוב הדבר שהתינוק זה 'היא'. כעת אפשר להרהר בינתיים שוב בדבר זיגפריד בלונדיני, ואולי יתנפץ האליל הפגאני עוד לפני שיגיע זמנו."
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס בעלה לצבא הרוסי בקייב, ושפילריין עברה להתגורר עם בנותיה בלוזאן, שם פרסמה מאמרים בכתבי עת פסיכואנליטיים. שפילריין התקשתה למצוא מקום יישוב קבוע, והייתה אחוזת דאגות כספיות. בשנת 1920 הציגה תאוריה חדשה על התפתחות הילד בוועידה הפסיכואנליטית הבינלאומית השישית בהאג. לתאוריה הייתה השפעה עמוקה על מלאני קליין, שנכחה בוועידה. בשנים 1921–1923 התגוררה בז'נבה, שם ערכה אנליזה לפסיכואנליטיקן ז'אן פיאז'ה. לאחר תקופה קצרה של פרידה זוגית שבה לחיות עם בעלה.
בשנת 1936 מת בעלה מהתקף לב, או לגרסה אחרת הוצא להורג במהלך הטיהורים הגדולים בברית המועצות.
Think About Us
Think About Us (בעברית: תחשוב עלינו) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הפופ הבריטית ליטל מיקס, בשיתוף עם הראפר האמריקאי טיי דולה סיין. השיר יצא לאור ב-25 בינואר 2019, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים סייקו מיוזיק.
סבינה שפילריין
חייה הבוגרים
שפילריין מיאנה להימלט מרוסטוב, גם לאחר כיבוש העיר על ידי חיילי הוורמאכט בשנת 1941, ואף טענה שלא ייתכן שהעם הגרמני יבצע השמדת עם. לאחר שהעיר נכבשה בשנית בשנת 1942, רוכזו שפילריין ובנותיה יחד עם יתר יהודי רוסטוב בבית הכנסת בזמייבסקייה באלקה, שם נרצחו בידי כיתת יורים של האיינזצגרופן.
Think About Us
השיר הגיע למקום ה-22 במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה
במקור, יצא השיר כשיר סולו, אותו שרו ליטל מיקס לבדן. כאשר יצא השיר כסינגל השני מתוך האלבום, הוחלט לארח בגרסה מחודשת שלו את טיי דולה סיין. גרסתו המקורית של האלבום לא כוללת בתוכה את טיי דולה סיין.
בסמוך לצאתו על השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ליטל מיקס ב-15 בפברואר 2019, כמה שבועות לאחר צאתו כסינגל. הקליפ מכיל בתוכו את טיי דולה סיין. בנוסף לכך, בוים הקליפ על ידי ברדלי ופאבלו.
נכון ליולי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-35 מיליון צפיות.
סבינה שפילריין
מורשתה
שפילריין הוציאה לאור בחייה למעלה משלושים מאמרים בנושאי תאוריה פסיכואנליטית, אנליזה בילדים וטכניקה טיפולית. למרות חשיבותם, בשנים שלאחר המלחמה נשכחה שפילריין כמעט לחלוטין, ולרוב לא זכתה ליותר מאשר הערת שוליים בהיסטוריה של התפתחות הפסיכואנליזה. כתביו של המחבר והפסיכואנליטיקאי האיטלקי אלדו קארוטנוטו השיבו, במידה רבה, את שפילריין לתודעה. קארוטנוטו התוודע להתכתבויותיה של שפילריין עם יונג ופרויד, יומניה, והמסמכים הרפואיים שלה, לאחר שאלו התגלו באקראי בשנות השבעים במרתף, בעת שיפוצים בפאלה וילסון בז'נבה, שהיה בעבר בניין אוניברסיטאי.
רעיונותיה אודות הדחף המיני כמכיל בתוכו בד בבד את דחף ההרס ואת דחף ההשתנות, שהוצגו ב-1912, הקדימו למעשה את התאוריות של פרויד על 'משאלת המוות' ושל יונג על ה'טרנספורמציה'. היא הייתה אפוא מקור ההשראה לרעיונות החשובים ביותר של השניים.
תיעוד והנצחה
בשנים האחרונות הוצב לוח זיכרון בבית שברחוב פושקין 83 ברוסטוב, ביתה של שפילריין בשנים 1887–1904.
הסוד של קריקלי הול
הסוד של קריקלי הול (באנגלית: The Secret of Crickley Hall) הוא עיבוד טלוויזיוני של ג'ו אהירן עבור ה-BBC לרומן באותו שם מאת הסופר הבריטי ג'יימס הרברט.
הסדרה מציגה שתי עלילות במקביל. קו העלילה הראשי מתרחש ב-2006 ועוקב אחר קורותיהם של בני משפחת קיילי ששכרו את הבית קריקלי הול אחרי שאב המשפחה, גייב קיילי (טום אליס), מקבל חוזה עבודה באזור. הסיפור השני מוצג בסדרה של פלשבקים על אירועים המתרחשים בשנת 1943. בקריקלי הול חיו אז יתומים שפונו מלונדון בתקופת מלחמת העולם השנייה.
תקציר עלילה
גייב קיילי, אשתו איב וילדיהם לורן קמרון וקלי חיים בלונדון. באחד הימים הילד קאם נעלם. אמו נרדמה לכמה שניות כשהוא שיחק במגרש המשחקים והוא פשוט נעלם. אחד עשר חודשים אחר כך, גייב מציע לאשתו לעבור לחיות בצפון אנגליה, קרוב לחוף המזרחי. שם הוא מקווה שהשינוי במקום המגורים יביא לאשתו נחמה כלשהי, מכיוון שהיא נאחזת בתקווה שקאם עדיין בחיים.
שידור הסדרה
המיני-סדרה "הסוד של קריקלי הול" שודרה לראשונה בארצות הברית בערוץ BBC America ב-28 באוקטובר 2012 ברצף של שלוש שעות. בממלכה המאוחדת שודרה הסדרה בערוץ BBC One בהמשכים שבועיים החל מ-18 בנובמבר 2012.
אתרי צילומים
הבית המופיע בתחילת הסדרה הוא בית ברחוב אוקספורד באלטרינצ'ם. הכפר דאונהאם שבלנקשייר שימש לצילומי הכפר דווילס קליב. הפאב המקומי "The Assheton Arms" שימש כפאב שבסדרה "ברנבי אין". הצילומים בכנסייה נערכו בכנסיית דאונהאם סנט לאונרד. הבית קריקרלי הול צולם בבאודן הול בצ'אפל-אן-לה-פרית' שבדרבישייר. סצנות המלחמה צולמו ברחוב הסקיסון, רחוב פוקנר וכיכר פוקנר בליברפול.
הרי הפונטוס
הרי הפונטוס (בטורקית: Pontus Dağları, במקור מינוח יווני: Πόντος), הרי הים השחור המזרחיים (Doğu Karadeniz Dağları) או הרי צפון אנטוליה (Kuzey Anadolu Dağları), הם רכס הרים המתרומם לאורך חופי הים השחור בצפון-מזרח טורקיה, כאשר חלקם המזרחי מגיע אף אל מדינת גאורגיה.
שרשרת ההרים משתרעת ממזרח למערב, מקבילה וקרובה לחופו הדרומי-מזרחי של הים השחור. ההרים הולכים וגבהים לכיוון מזרח. האזור המזרחי מכונה רכס הקצ'קר ובו נמצאת הפסגה הגבוהה ביותר בכל הרכס - הקצ'קר, שמתנוססת לגובה של כ-3,937 מטר. החלק המזרחי הגבוה מתחבר עם הרי גאורגיה. ההרים המערביים נמוכים בהרבה ומגיעים עד לנהר הקיזילאירמאק. אורך הרכס כ-800 ק"מ ורוחבו הממוצע הוא כ-100 קילומטר.
האזור בנוי סלעי גרניט וגנייס עתיקים וסלעי גיר צעירים. סלעים רבים נמצאים באזור, שהוא אלפיני באופיו עם סלעים רבים וחדים ואגמים רבים.
ההרים מכוסים ברובם ביערות צפופים, בעיקר של מחטניים. אזור החוף הצר, אותו תוחמים ההרים וחופי הים השחור, מכונה פונטוס ובו נמצאים חלק מיערות הגשם הממוזגים היחידים באירופה. קרבת ההרים לחוף הים השחור גרמה לכך שלא קיימות דרכי מעבר רבות מהחוף אל פנים המדינה. באזורים הגבוהים של ההרים נמצאים כפרי רועים עונתיים רבים המכונים יאילות ובהם שוהים רועי הצאן במהלך חודשי הקיץ.
קפטן פיליפס
תסריט הסרט עובד על ידי בילי ריי, והוא מבוסס על ספרם של פיליפס ושל סטפן טאלטי "חובת הקפטן" ("A Captain's Duty"). סקוט רודין, דנה בארנטי ומייקל דה לוקה הם מפיקי הסרט. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים בניו יורק בשנת 2013, והוא שוחרר בתפוצה מלאה ב-11 באוקטובר באותה שנה. הסרט זכה להצלחה כלכלית עם הכנסות של 217 מיליון דולר. הסרט היה מועמד לשישה פרסי אוסקר; הסרט הטוב ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר, התסריט המעובד הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר, עריכת הסאונד הטובה ביותר והסאונד הטוב ביותר.
עלילה
ריצ'ראד פיליפס, הוא קפטן של אוניית מכולות "MV Maersk Alabama" של החברה הדנית מארסק שיצאה להפלגה מעומאן כדי להגיע לקניה. במטענה בין השאר מזון המיועד לכמה מדינות באפריקה. האונייה משייטת במים הבינלאומיים סמוך לחופה של סומליה שם פועלות מספר כנופיות שודדי ים המבצעות שוד ימי לחופי סומליה. לאחר מספר ימים של התחמקויות, סירה ועליה ארבעה חמושים סומלים הצליחה לעלות על הסיפון. על פי חוק, צוות הספינה אינו נושא נשק ולכן מסתתר בחדר-המכונות. פיליפס מצליח לתמרן את הפיראטים לעזוב את הספינה בסירת-ההצלה ולקחת רק 30,000 דולר במזומן שהיה בכספת, אך נחטף כבן ערובה לצורך תשלום כופר. לאחר מספר ימים, צי ארצות הברית מאתר את הסירה ומקיף אותה בשלוש אוניות מלחמה. צוות של אריות הים מנהל משא ומתן ממושך עם החוטפים במסגרתו הם מפתים את מנהיג החוטפים לעלות לאחת מאוניות המלחמה כדי לדון בהעברת התשלום, ואז יורים בשניים משלושת החוטפים הנותרים ומחלצים את קפטן פיליפס ללא פגע.
The Edge of Glory
The Edge of Glory (בעברית: קצה התהילה) הוא הסינגל השלישי של זמרת הפופ האמריקנית ליידי גאגא, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Born This Way. השיר יצא לאור ב-9 במאי 2011 ונכתב והופק על ידי גאגא ופרננדו גאריבי. זה הוא שיר פופ ורוק אלקטרוני והוא מדבר על הרגעים האחרונים של חיי בני אדם על כדור הארץ. לדברי גאגא, ההשראה לשיר באה ממות סבה ב-2010.
"The Edge of Glory" זכה לביקורות משבחות ממבקרי המוזיקה שציינו שהוא מדגיש את האלבום. ברחבי העולם השיר היה להצלחה מסחרית רבה והגיע לחמשת המובילים באוסטרליה, אירלנד, אירופה, הולנד, נורווגיה, ניו זילנד, ועוד, ונכנס למקום הראשון באוסטריה, איטליה, גרמניה, ישראל, קוריאה הדרומית, סלובקיה, ומצעד שירי הדאנס של בילבורד. במצעד הבילבורד הוט 100 הגיע בשיאו למיקום השלישי ובכך הפך לשיר ה-10 של גאגא בעשרת המובילים במדינה. ברחבי העולם מכר מעל ל-6 מיליון עותקים ובארצות הברית הגיע לתואר פלטינה משולשת.
הקליפ לשיר צולם בסוף חודש מאי, בהדרכתם של צוות ההפקה היצירתי של גאגא, Haus of Gaga. הקליפ הוא פשוט בניגוד לעבודתה של גאגא ובו, היא נראית הולכת ברחוב בערפל סגול ושרה את השיר על מדרגות בניין. בקליפ איננה כוריאוגרפיה ורקדני גיבוי, כמו כן גאגא הייתה לבושה בו רק בתלבושת אחת שעוצבה על ידי ורסאצ'ה. המבקרים שיבחו את הפשטות של הווידאו, תוך כדי השוואה בין יצירתו של מייקל ג'קסון, ג'נט ג'קסון, ומדונה. גאגא הופיעה עם השיר בטקס פרסי "iHeartRadio Much Music", בתוכנית סאטרדיי נייט לייב, בפסטיבל "Coachella", ובכל סבבי ההופעות שלה - בסבב ההופעות האחרון שלה, Joanne World Tour, גאגא שרה את השיר בגרסת פסנתר איטית.
רקע וכתיבה
ב-29 בספטמבר 2010, פרסמה גאגא בטוויטר מספר שורות מהשיר. שם השיר ניתן על ידי סטפאן ג. היל בטוויטר. ב-22 במרץ 2011, פורסם ריאיון עם גאגא בגוגל, שהועלה ליוטיוב. גאגא חשפה במהלך הראיון כי השיר מספר "על הרגע האחרון בכדור הארץ, רגע האמת, הרגע לפני שעוזבים את הארץ". באותו הראיון אמרה כי כתבה את השיר לאחר מות סבה. ב-2 במאי פרסמה את עטיפת האלבום Born This Way בטוויטר, יחד עם רשימת הרצועות של האלבום, ובה השיר הוא הרצועה האחרונה. ב-5 במאי שלחה חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס אימיילים למספר רב של תחנות רדיו והודיעה שהסינגל ייצא ב-9 במאי כסינגל השיווקי הראשון מן האלבום Born This Way.
בראיון סיפרה גאגא על משמעות השיר, "השיר מספר על הרגע בו סבי נפטר, אני מאמינה שהוא רואה את סבתי ואני מבינה שהוא היה מנצח, הוא הגיע לקצה של האושר שמייצג סוף של רגע נהדר". ב-8 במאי הודיעה גאגא בחשבונה בטוויטר כי הסינגל יצא לחנות iTunes ביום שלמחרת, ה-9 במאי ובנוסף פרסמה את עטיפת הסינגל באותו היום. השיר הושמע לראשונה ב-9 במאי ברדיו KISS FM. לאחר הצלחתו הגדולה של השיר בחנות ה-iTunes, ולאחר שקיבל מחמאות רבות, החליטה גאגא להוציא אותו כסינגל השלישי מהאלבום. לאחר מכן הוחלט להוציא את השיר "Hair", כסינגל השיווקי הראשון מהאלבום, ב-16 במאי.
תוכן השיר
השיר, הוא שיר דאנס-פופ. באתר Same Same, נטען שהשיר הוא "בלדת רוק, שמביאה גם קטעי דאנס למועדונים." השיר כולל קטע סולו של סקסופון, שמבוצע על ידי קלרנס קלמונס, מלהקת E Street Band. בביקורת לשיר שפורסמה באתר Digital Spy נאמר כי השיר מכיל "קטעי גיטרת אוויר בסדרי גודל של אצטדיון וקטעי סינתיסייזר מקפיצים."
קליפ השיר
בטקס פרסי BMI של שנת 2011, סיפרה לוריאן גיבסון שגאגא מוכנה לצלם את קליפ הווידאו לשיר ובתאריך ה-16 ביוני 2011 שודר הקליפ בתוכנית "So You Think You Can Dance" ולאחר זמן קצר הועלה הקליפ ברשת יוטיוב. תחילה הודיעה הכוריאוגרפית של גאגא, לוריאן גיבסון כי במאי הקליפ הוא ג'וזף קהאן אשר עבד עם גאגא בעבר. אך קהאן הודיע בטוויטר כי הוא לא ביים את הקליפ אלא גאגא, ולאחר בירורים נודע כי קהאן אכן היה אמור לביים את הקליפ אך בעקבות וויכוחים עם גאגא, הפסיק לביים את הקליפ והיא המשיכה מהמקום שהופסקו הצילומים. הקליפ קיבל כ-121 מיליון צפיות באתר ה-Vevo הרשמי של גאגא.
מסחר
בארצות הברית, "The Edge of Glory" הופיע לראשונה במספר 31 במצעד שירי הפופ של בילבורד, ב-28 במאי 2011. בנוסף הגיע ביציאתו למיקום השני במצעד השירים הדיגיטליים החמים עם מכירת 266,000 עותקים. במצעד הבילבורד הוט 100 נכנס למקום השלישי ובמצעד הרדיו למקום ה-54. בכך גאגא הפכה לאמן השני ביחד עם מריה קארי שהצליח להכניס את עשרת הסינגלים הראשונים שלו לעשרת המובילים במצעד ההוט 100. בשבועו השני, "The Edge Of Glory" עלה למספר ה-18 במצעד הפופ והיה לשיר עם העלייה הגבוה ביותר של השבוע. עם זאת, במכירותיו הדיגיטליות הוא ירד בכ-64% וקיבל 98,000 עותקים, ולכן ירד למקום ה-19 במצעד ההוט 100. אך במצעד שירי הרדיו עלה למיקום ה-37. בשבועו השלישי "The Edge Of Glory" הפך בפעם השנייה לשיר עם העלייה הגדולה ביותר במצעד הפופ כאשר הגיע למיקום ה-14 ולמיקום ה-33 במצעד שירי המבוגרים של בילבורד.
לאחר מכן הפך לשיר עם המכירות הדיגיטליות הגבוהות ביותר עם כ-165,000 עותקים ועלייה נוספת בהשמעות ברדיו, בכך נכנס שוב לעשרת המובילים במצעד ההוט 100 במספר השמיני. בסופו של דבר במצעד שירי הרדיו נקודת השיא של השיר הפכה למקום הרביעי, המקום השלישי במצעד הפופ, מקום שביעי במצעד המבוגרים, מקום שני במצעד שירי הפופ למבוגרים, והמקום הראשון במצעד שירי הדאנס. "The Edge of Glory" מכר כ-2,325,000 עותקים דיגיטליים בשנת 2011 והפך לשיר ה-29 הנמכר ביותר של השנה בארצות הברית, נכון לאפריל 2016 מכירותיו עומדות על יותר מ-3,000,000 מיליון הורדות דיגיטליות במדינה בהקשבה ל-"Nielsen SoundScan".
"The Edge of Glory" הופיע לראשונה במיקום השלישי במצעד קנדה הוט 100 ונכנס למצעד השירים הדיגיטליים במספר השני עם כ-26,000 עותקים. במצעד שירי הדיו נכנס למיקום ה-42. לאחר 4 שבועות במצעד ההוט 100 הגיע בשיאו למיקום השלישי, ולעשרת המובילים במצעד הרדיו. בבריטניה, "The Edge of Glory" הופיע לראשונה במספר השישי במצעד הסינגלים הבריטי. לאחר ששהה מספר שבועות עלה לעשירייה הפותחת ב-26 ביוני 2011. מכירותיו הדיגיטליות גדלו בכ-89.1% והשמעותיו ברדיו, בכך עלה למקום ה-11 במצעד שירי הרדיו. נכון לאוגוסט 2016, השיר מכר מעל 606,000 עותקים במדינה והוכתר כתואר פלטינה על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות של בריטניה".
באוסטרליה, נכנס לראשונה במקום ה-11 במצעד הרשמי ובמיקום השלישי בניו זילנד. לאחר כ-11 שבועות השיר קיבל הסמכת תואר פלטינה כפולה באוסטרליה עבור כ-140,00 עותקים ותואר זהב בניו זילנד עבור 15,000 על ידי איגודי ההקלטות הרשמים במדינות. באירלנד, "The Edge Of Glory" הופיע לראשונה בעשרת הגדולים במצעד הסינגלים האירי ב-13 במאי 2011 והגיע בשיאו למספר הרביעי. בצרפת, השיר נכנס ביציאתו בדירוג השביעי במצעד הסינגלים הצרפתי. בגרמניה דורג לראשונה במספר ה-28 במצעד הרשמי ועלה בשיאו למיקום ה-3. בדרום קוריאה השיר מכר מעל ל-44,176 הורדות דיגיטליות ונכנס למקום השני במצעד השירים הבין לאומי ובשבועו השני עלה למקום הראשון עם כ-48,937 עותקים נוספים. עד היום מכר מעל ל-392,500 עותקים במדינה. ביפן, איטליה, ושוודיה הגיע לתואר פלטינה.
ביקורת
במגזין הרולינג סטון, פורסמה ביקורת מוקדמת לשישה שירים מהאלבום Born This Way, ביניהם השיר הזה. בביקורת נכתב "בלדה עוצמתית עם צלילי קלאב חזקים, שכוללת קטע סולו על סקסופון של קלארנס קלמונס מ-E Street Band. אך בדרך כלשהי, הכל נשמע טבעי לגמרי כשאתה באמת שומע את זה." לאחר יציאתו, השיר קיבל ביקורות חיוביות ממעריצים וממבקרים, על פי Contact Music.
בביקורת שנערכה לשיר באתר NME, נאמר בנקודות הטובות של השיר, כי בשיר, "גאגא, היא פשוט אדם רגיל", אמר ש"גאגא שרה בקולה הרגיל", "היא לא אומרת את המילה "Gaga" בשיר בכלל, או מנסה לחרוז אותה עם מילים אחרות", ושיבח את "סולו הסקסופון". בנקודות הרעות מהשיר, ציין הכותב נקודה אחת: "השיר לא יצא כסינגל הראשון מהאלבום."בביקורת לשיר שנכתבה ב-MTV, נכתב שהשיר הוא פחות אלקטרוני, ויותר פופ פשוט. בנוסף, ציין שמה שמייחד את השיר הזה מהשירים הנוכחיים, הוא סולו הסקסופון באמצע השיר. בביקורת שנערכה לשיר באתר Valture, שיבח הכותב את השיר בזכות הסקסופון שמשתתף בשיר. הוא כתב שהשיר טוב בהרבה משני קודמיו, ושהוא פחות אלקטרוני. השיר נכנס לאלבום הלהיטים הכללי של שנת 2011 הנקרא "NOW THAT'S WHAT I CALL MUSIC 17", מחברת התקליטים הליקון ו-MTV. זוהי הגרסה ה-17 של אלבום הלהיטים, כפי שמצוין בשם האלבום.
רמת מוכנות טכנולוגית
רמות מוכנות טכנולוגית (TRLs - Technology Readiness Level) הן שיטות להערכת בשלותן של טכנולוגיות חדשות. ה-TRL של הטכנולוגיה נקבע במהלך הערכת מוכנות טכנולוגית (TRA) שבוחנת את הרעיון, הדרישות והיכולות של הטכנולוגיה. השימוש ב-TRLs מאפשר דיונים עקביים ואחידים לגבי מוכנות טכנולוגית בסוגים שונים של טכנולוגיה. סולם TRL מורכב מתשעה שלבים (מ-1 עד 9), כאשר 9 היא הטכנולוגיה הבוגרת ביותר. משרד ההגנה האמריקני משתמש בסולם זה לרכש מאז תחילת שנות האלפיים. בשנת 2013 אומץ הסולם על ידי ארגון התקינה הבינלאומי בתקן (ISO (16290:2013.
היסטוריה
דירוג מוכנות טכנולוגית נוצר על ידי נאס"א בשנת 1974 והוגדר סופית ב-1989. ההגדרה הראשונית כללה שבעה שלבים, אולם בשנות ה-90 אימצה נאס"א את הסולם בין תשעה השלבים שנפוץ כיום.
ההגדרה הראשונית (1989) רמה 1 - עקרונות בסיסיים שנצפו ודווחו רמה 2 - אפשרות יישום מאומתת רמה 3 - הדגמת יכולת (באופן אנליטי או בניסוי) רמה 4 - אימות דגם במעבדה רמה 5 - אימות דגם בסימולציה או בסביבת אמת רמה 6 - אימות מערכת בסימולציה רמה 7 - אימות מערכת בחלל
באיחוד האירופי
סוכנות החלל האירופית (ESA) אימצה את סולם ה-TRL באמצע שנות האלפיים. המדריך למשתמש אותו פרסמה בשנת 2008, עוקב מקרוב אחר ההגדרות של נאס"א. הנציבות האירופית המליצה בשנת 2010 לארגוני מחקר במימון האיחוד האירופי לאמץ את הסולם. הסולם אומץ בתוכנית המסגרת של האיחוד האירופי – H2020, שהופעלה בין השנים 2013–2020. המשמעות היא שהדרוג משמש לא רק לתוכניות חלל וכלי נשק, אלא כל דבר, החל מננו-טכנולוגיה ועד טכנולוגיות תקשורת.
הגדרה נוכחית
NASA 2012
H2020
כלי הערכה
מחשבון רמת מוכנות טכנולוגית (Technology Readiness Level Calculator) פותח על ידי חיל האוויר של ארצות הברית. הכלי כולל סדרת שאלות המיושמות ב-Excel ומציג תוצאה גרפית של TRLs שהושגו. הכלי מספק תמונת מצב של המוכנות הטכנולוגית בנקודת זמן נתונה. מודל לניהול תוכניות טכנולוגיות (Technology Program Management Model) פותח על ידי צבא ארצות הברית. ה-TPMM הוא כלי ניהול גמיש המסייע למנהלים בתכנון, ניהול והערכת הטכנולוגיות שלהם עד לשלב ההטמעה. המודל מאגד את כל הפעילויות הרלוונטיות לפיתוח והעברה של תוכנית טכנולוגית ספציפית למערכת משולבת.
שימושים
המטרה העיקרית לשימוש בדירוג היא ככלי עזר להנהלה בקבלת החלטות הנוגעות לפיתוח והטמעה של טכנולוגיה, כאחד ממכלול הכלים הדרושים לניהול פעילות המחקר והפיתוח בארגון. יתרונות הדירוג:
ביקורת
ביקורת נרחבת על אימוץ סולם ה-TRL על ידי האיחוד האירופי פורסמה בכתב העת החדשנות, ובה נאמר כי "ההקפדה והתחכום של סולם ה-TRL הצטמצמו בהדרגה ככל שהשימוש בה התפשט מחוץ להקשר המקורי (תוכניות חלל)".
ראו גם
מחזור חיי טכנולוגיה
חטיבת טביב ראשון לציון
את החטיבה ניהלו:
במסגרת תהליך הארגון מחדש בחינוך העל-יסודי בעיר, השתלבה החטיבה במבנה בית הספר השש-שנתי "מקיף ו'" בשנת הלימודים ה'תשע"ו (2015/2016).
מגמות
בחטיבה זו מגמות מגוונות כמו:
מגמת מופ"ת - (ראשי תיבות של מתמטיקה, פיזיקה ותרבות קהילתית). בעמותת מופת נכללים בתי ספר רבים בישראל, והם מדגישים את מקצועות המדעים המדויקים: מתמטיקה, כימיה, פיזיקה. במסגרת התרבות תלמידי כיתות מופת יוצאים לפעילויות העשרה כדוגמת קונצרטים בנוסף לפעילויות האחרות. תלמידי כיתת-מופ"ת ילמדו במתכונת שש-שנתית. כדי להתקבל לכיתה זאת תחילה יש לעבור 2 מכינות (תקופות קצרות של לימודים בהן לומדים אנגלית, מתמטיקה ופיזיקה, ואחרי כל מכינה יש מבחן) אשר בסופן בית הספר יקבע מי ילמד בכיתת מופת. (להרחבה)
מגמה מדעית טכנולוגית - היא תוכנית מצוינות יוקרתית, ייחודית ופורצת דרך לקידום עתידם של התלמידים בתחומי המדעים השונים. התוכנית חושפת את התלמידים בפני נושאים מתקדמים מתחום המדע והטכנולוגיה כגון ביולוגיה, כימיה, פיזיקה ומדעי המחשב. מטרת התוכנית היא לייצר מסלול מצוינות שש שנתי המוביל לתעודת בגרות איכותית בתחומי המדע והטכנולוגיה. התוכנית מופעלת בחטיבת הביניים ובחטיבה העליונה.
מגמת מחוננים- בשנת תשע"ח (2017) נפתחה כיתת מחוננים בחטיבה. המגמה שמה דגש על לימודי מקצועות העשרה כגון פיזיקה, פילוסופיה ומנדרינית.
בכל שכבת גיל יש בין חמש לשש כיתות וכיתת חנ"מ.
מגמות שהיו בעבר
מגמת ניו מדיה - כיתה הלומדת את תחומי האומנות, כגון: צילום וקולנוע, ציור, מחול, ואת מקצוע העיתונות.
רוברטו הראס
רוברטו הראס הרננדז (ספרדית: Roberto Heras Hernández; נולד ב-21 בפברואר 1974 בבחאר שבספרד) הוא רוכב אופניים ספרדי (רוכב עבר), שניצח ארבע פעמים בוואלטה אספניה.
בנערותו למד הראס בבית ספר לאופניים בעיר הולדתו ולאחר מכן עבר לקבוצת חובבים בבירת המחוז, סלמנקה. מאוחר יותר הצטרף הראס לקבוצה בסקית שבסיסה היה בבילבאו ובה רכב עד הפיכתו לרוכב מקצועני בקבוצת קלמה הספרדית ב-1996.
התקופה בקבוצת "קלמה"
את ניצחונו הראשון השיג הראס בעונתו השנייה כמקצוען, ב-1997, במרוץ החד-יומי בעל התוואי ההררי, סובידה נרנקו, לאחר שניצח את המטפס חוזה מריה חימנז. בוואלטה אספניה באותה שנה זכה הראס בניצחונו הראשון בקטע של המרוץ לאחר ששוב הצליח לגבור בקטע הררי על חימנז. הראס שרכב באותו מרוץ כפועל של הרוכב הבכיר בקבוצתו, פרננדו אסקרטין, הצליח בסופו של המרוץ לתפוס את המקום החמישי המכובד. גם ב-1998 הצליח הראס לנצח קטע בוואלטה אספניה והפעם תפס את המקום השישי בדירוג הכללי. ב-1999 הצליח הראס לנצח קטע בג'ירו ד'איטליה, סיים כחמישי בדירוג הכללי בג'ירו וסיים במקום השלישי בדירוג הכללי בוואלטה אספניה.
שנת 2000 הייתה אחת משנות השיא של הראס. הוא סיים במקום החמישי בדירוג הכללי בטור דה פראנס והתבלט בקטעי ההרים. באחד מקטעים אלו, שהסתיים במורזין, התמודד על הניצחון בקטע מול רישאר ויראנק אך כמה מאות מטרים לפני קו הסיום, בעת סיבוב חד, איבד את אחיזתו בכביש, נפל ואיבד בכך את הסיכוי לנצח בקטע. בהמשך העונה הוא זכה במקום הראשון בדירוג הכללי בוואלטה אספניה וזאת לאחר שצבר שני ניצחונות בקטעים במרוץ. באותו מרוץ נהנה הראס מתמיכת קבוצתו, קלמה, שתוך שימוש בטקטיקה התקפית ושליחת רוכבים לבריחות, סייעה להראס ביצירת יתרון על מתחריו.
התקופה בקבוצת "שירות הדואר האמריקאי"
שנת 2002 עברה על הראס בצורה דומה. ביוני זכה הראס במרוץ קטעים יוקרתי שנערך בקטלוניה וביולי הוא שוב רכב כפועל של לאנס ארמסטרונג וסייע לו להשיג ניצחון רביעי בטור דה פראנס. הראס אף סיים במקום התשיעי המכובד בטור של 2002. אולם, הוואלטה אספניה זימנה לו שוב אכזבה. תחילה, הכול הלך למישרין. הראס ניצח בשני קטעים הרריים, האחד שהסתיים בסיירה דה לה פנדרה והשני שהסתיים בפסגת האנגלירו, טיפוס אשר נחשב לאחד הקשים באירופה. הוא הוביל במרוץ, אך שוב היה זה הקטע האחרון במרוץ, שהיה קטע נגד השעון והסתיים באצטדיון סנטיאגו ברנבאו שבמדריד, אשר מנע את ניצחונו במרוץ. בקטע האחרון ניצח בן קבוצתו לשעבר, איטור גונזאלס, והצליח לחלוף על פני הראס בדירוג הכללי ולנצח במרוץ כולו.
שנת 2003 לא ניבאה טובות להראס. במרוץ בקטלוניה שבו זכה ב-2002 הוא נוצח על ידי רוכב אלמוני וסיים שני. גם בטור דה פראנס הוא לא הפגין כושר משביע רצון. אמנם בקטעי ההרים הראשונים הוא מילא, כרגיל, את תפקיד המושך האחרון בהצלחה. אך בהמשך המרוץ, במקביל לקשיים שחווה לאנס ארמסטרונג, נחלש הראס וסיים את המרוץ במקום ה-35, בהפרש זמן ניכר אחרי ארמסטרונג המנצח. אחרי האכזבות בשנים הקודמות בוואלטה ואחרי היכולת המאכזבת שגילה בטור דה פראנס, הגיע הראס לוואלטה אספניה של 2003 כאחד המועמדים ולאו דווקא כבכיר שבהם. תחילה, נראה היה כי אכן הראס יאכזב שוב. לאחר הקטע השישי שבו נערך מרוץ אישי נגד השעון, פיגר הראס אחר הרוכב הצעיר איזידרו נוזאל ביותר מארבע דקות. להפתעת כולם, הצליח נוזאל לאחוז ביתרונו שהתכרסם באיטיות עד הקטע לפני האחרון במרוץ. בקטע זה, שהיה מרוץ אישי נגד השעון והסתיים בפסגה באזור אסקוריאל שליד מדריד, ניצח הראס ניצחון מוחץ את נוזאל וחלף על פניו בדירוג הכללי. למחרת, עם סיום המרוץ, הבטיח הראס את ניצחונו בפער מזערי של 28 שניות לפני נוזאל.
התקופה בקבוצת "ליברטי סגורוס"
שנת 2005 הייתה דומה מאוד ל-2004. שוב התכונן הראס לטור דה פראנס והצהיר כי הוא נמצא בכושר טוב ושוב, טפחה המציאות על פניו כאשר נכשל ולא הצליח להצמד בקטעי ההרים לארמסטרונג ולרוכבים המובילים. הראס הצליח הפעם לסיים את המרוץ, אך דורג בסיום במקום ה-45 בלבד. כמו ב-2004 גילה הראס יכולת מצוינת גם מבחינה פיזית וגם מבחינה מנטלית בוואלטה אספניה באותה שנה. תחילה הוא ניצח קטע הררי תוך שקבוצתו מפגינה יכולת גבוהה, עבר לראש הדירוג הכללי והיה נדמה כאילו מאומה לא יעמוד בפני הראס וניצחון נוסף. אולם, הרוכב הרוסי, דניס מנצ'וב, ניצח בקטע אישי נגד השעון וחלף על פני הראס בדירוג הכללי. הראס וקבוצתו ניסו לתקוף את מנצ'וב בקטעים ההרריים שבאו בהמשך, אך ללא הועיל. מנצ'וב הפגין חוסן גופני ומנטלי והמשיך להוביל במרוץ. בקטע ה-15 במרוץ, שהיה קטע הררי, ביצעו הראס וקבוצתו תרגיל מבריק שאיפשר להראס לפתוח פער משמעותי מול מנצ'וב. הראס ניצח בקטע בהפרש גדול ועבר להוביל במרוץ. הוא שמר בהצלחה על ההובלה עד סיום המרוץ במדריד. אולם, בנובמבר 2005 התברר כי בדגימת שתן, שנלקחה ממנו לאחר הקטע ה-20 בוואלטה אספניה, נמצאו עקבות חומרים אסורים. ב-8 בפברואר 2006 השעתה אותו ההתאחדות הספרדית לאופניים למשך שנתיים וביטלה את ניצחונו בוואלטה אספניה של 2005 (הניצחון הועבר לרוכב השני בדירוג - דניס מנצ'וב). ב-29 בדצמבר 2007 הודיע הראס על פרישתו מרכיבה מקצוענית. ב-2011 בוטלה פסילתו בוואלטה 2005 והניצחון במרוץ הוענק לו בשנית והביא אותו לקביעת שיא בניצחונות בוואלטה אספניה - 4 ניצחונות.
רשימת ניצחונות
1997
1998
1999
2000
2002
2003
2004
2005
מכון ישראלי לארכאולוגיה
מכון ישראלי לארכאולוגיה (ע"ר) נוסד בשנת 2002 במטרה להפיץ את הארכיאולוגיה בקרב ציבור רחב ומגוון, להעלות את קרנה של הארכיאולוגיה בחברה הישראלית ולתמוך בשימור המורשת המפוארת של ארץ-ישראל ובהפצתה ברבים. מכון ישראלי לארכיאולוגיה הינו עמותה ומלכ”ר היחיד בארץ המאגד בקרבו את בכירי אנשי המקצוע בתחום החפירות הארכיאולוגיות, בתחום התכנון, השימור, השחזור ופיתוח אתרי העתיקות ובחשיפת הארכיאולוגיה לציבור הרחב באמצעות סיורים, הרצאות וכנסים.
המכון הינו גוף מוביל בישראל ביזום וניהול של פרויקטים ארכיאולוגיים קהילתיים. צוות המכון מורכב מדוקטורים לארכיאולוגיה, מאנשי שימור, ממומחים לתיירות ומתלמידי מחקר לתארים שני ושלישי. המכון פועל במגוון שיתופי פעולה עם מכונים ארכיאולוגים אוניברסיטאיים בארץ ובעולם.
מרקנאסו
משחק הכדורגל בין ל התקיים במרקנה בריו דה ז'ניירו, ברזיל ב-16 ביולי 1950, והיה המשחק המכריע של בית הגמר במונדיאל 1950. אורוגוואי גברה על ברזיל בתוצאה, וזכתה בתואר אלופת העולם. המונח מרקנאסו (בפורטוגזית: Maracanaço), שמשמעותו המילולית היא "האסון במרקנה", הפך לשם נרדף למשחק בקרב תושבי ברזיל.
מכון ישראלי לארכאולוגיה
למכון כמה זרועות פעילות המקדמות את העשייה הארכאולוגית בארץ –
מרקנאסו
בפעם היחידה בתולדות גביע העולם בכדורגל, הוכרע הטורניר בבית גמר ולא במשחק נוקאאוט. למרות זאת, המשחק המדובר היה בעיני רבים למשחק הגמר המעשי של הטורניר. במסגרת המחזור השלישי והאחרון של בית הגמר, נפגשו ברזיל, מארחת הטורניר, ואורוגוואי. ברזיל הקדימה ערב המשחק את אורוגוואי בנקודה אחת, כך שאורוגוואי הייתה חייבת ניצחון על מנת לזכות בגביע העולם, בעוד ברזיל הסתפקה בתוצאת תיקו. ברזיל עלתה ליתרון ראשון מיד לאחר פתיחת המחצית השנייה משערו של פריאסה, אך אורוגוואי השלימה מהפך בזכות שערים של חואן סקיאפינו ואלסידס גיג'ה, וזכתה בתואר. תוצאת המשחק הייתה לאחת ההפתעות הגדולות בטורניר גביע העולם.
מכון ישראלי לארכאולוגיה
חפירות ושירותים ארכיאולוגיים
ביצוע חפירות ארכיאולוגיות ומתן שירותים ארכאולוגיים מגוונים כגון תסקירים ארכאולוגים, חוות דעת ונספחים לתוכניות מתאר ותב"עות, ייעוץ ליזמים בכל הקשור בארכיאולוגיה, חוק ומדיניות, אומדנים ותקצוב, ביצוע התכנות כלכלית והערכות סיכון ליזמים המתכננים פיתוח באתרי עתיקות. העמותה מבצעת גם מיזמים משולבים הכוללים, בין השאר חפירה ארכאולוגית, פיתוח, תכנון, שימור ושחזור אתרים, חפירות הצלה, פיתוח אתרי תיירות עתירי עתיקות וכן העמותה מספקת שירותים לוגיסטיים למשלחות מחקר אקדמיות מהארץ ומחו”ל, מכל מוסדות המחקר.
מרקנאסו
אורוגוואי זכתה בתואר בפעם השנייה בתולדותיה, עשרים שנים לאחר זכייתה במונדיאל 1930. במשחק צפו 173,850 צופים, ולפי גרסה אחרת 199,854 צופים, שיא הצופים באצטדיון למשחק כדורגל בודד בהיסטוריה.
מכון ישראלי לארכאולוגיה
תגליות ארכיאולוגיה לכל
"תגליות" היא הגוף המתמחה בהצגת הארכיאולוגיה לציבור הרחב. תגליות מקיימת סיורים בארץ ובחו"ל בדגש ארכיאולוגיה, סדרת הרצאות שנתית (מקוונת), כנסים וסדנאות בהם מציגים מיטב המומחים את פירות מחקריהם. כמו כן, השתלמויות מורי דרך המוכרות על ידי משרד התיירות. חזונה של תגליות להשיב את הארכיאולוגיה של ארץ ישראל לציבוריות הישראלית.
מרקנאסו
כל 22 השחקנים שנטלו חלק במשחק, כבר אינם בין החיים. האחרון מביניהם שנותר בחיים היה כובש שער הניצחון, אלסידס גיג'ה, שנפטר בדיוק 65 שנים לאחר המשחק, ב-16 ביולי 2015, בגיל 88.
מכון ישראלי לארכאולוגיה
שימור
פיתוח אתרי מורשת וחשיפתם לציבור הרחב הם יעד מרכזי של מכון ישראלי לארכיאולוגיה (ע”ר). העמותה מפעילה את טובי האדריכלים, המהנדסים, המשמרים ואנשי המקצוע האחרים בתחום שימור ושחזור אתרים ארכיאולוגיים והיסטוריים. מכון ישראלי לארכיאולוגיה (ע"ר) מתמחה בשימור מבנים היסטוריים וארכאולוגיים, בהכנת חוות דעת ליזמים, בפיתוח אתרי תיירות ובביצוע סקרי שימור.
מרקנאסו
הדרך אל המשחק המכריע
השיטה שהונהגה בטורניר הייתה ייחודית. הנבחרות משתתפות הוגרלו בשלב הבתים הראשון לארבעה בתים, מתוכן עולה הנבחרת שבמקום הראשון לבית הגמר. ארבע הנבחרות בבית הגמר נפגשות אחת עם השנייה פעם אחת, ובתום שלושה מחזורים נקבעת הנבחרת שבראש הבית כאלופת העולם.
מכון ישראלי לארכאולוגיה
ארכיאולוגיה קהילתית
מערך חינוכי-קהילתי-ארכיאולוגי לחידוש הברית בין האדם למורשתו. מטרת העמותה להגביר את הזיקה בין הקהילה למורשתה תוך הכרת הרבדים המגוונים של עברנו ההיסטורי והתרבותי בארץ ישראל. הפרויקטים של מכון ישראלי לארכיאולוגיה (ע"ר) מתמקדים באימוץ אתר ארכאולוגי על ידי הקהילה הצמודה אליו, בשני מיזמים עיקריים - לוד העתיקה ותל בית שמש.
מרקנאסו
הדרך אל המשחק המכריע
בית הגמר ערב המחזור השלישי
נבחרת אורוגוואי הוגרלה לבית ד', שבמקור היה אמור להכיל שלוש נבחרות - אורוגוואי, ו. לאחר הגרלת הבתים החליטה צרפת לפרוש מהטורניר עקב הוצאות הנסיעה הגבוהות הכרוכות בהשתתפותה בבית ד'. קבלת ההחלטה זמן קצר לפני תחילת הטורניר, הקשתה על פיפ"א למצוא נבחרת שתחליף את צרפת, כך שבית ד' הכיל שתי קבוצות בלבד, שהתמודדו ביניהן במפגש אחד על הכרטיס לבית הגמר. במשחק הביסה אורוגוואי את בוליביה בתוצאה 0–8, כשהיא נהנית משלושער של אוסקר מיגס וצמד של חואן סקיאפינו, והעפילה אל בית הגמר.
הנבחרת המארחת, ברזיל, הוגרלה לבית א' לצדן של, ו. לאחר שגברה 0–4 על מקסיקו במשחק הראשון, איבדה ברזיל פעמיים יתרון על שווייץ במשחק הגומלין, וסיימה את המשחק בשוויון 2-2 בלבד. יוגוסלביה, שניצחה בשני משחקי הפתיחה שלה את שווייץ ואת מקסיקו, הגיעה למפגש מול ברזיל במחזור השלישי בידיעה שתוצאת תיקו תספיק לה על מנת להעפיל לבית הגמר, בעוד הברזילאים היו חייבים ניצחון. במשחק שנערך במרקנה, עלתה ברזיל ליתרון מוקדם משערו של אדמיר, ובמחצית השנייה קבע זיזיניו את תוצאת המשחק, 2-0 שהקנה לברזיל את הכרטיס לבית הגמר.
במחזור הראשון של בית הגמר התקשתה אורוגוואי מול. אף על פי שעלתה ליתרון ראשון, ירדה אורוגוואי בפיגור 1–2 למחצית. בדקה ה-73 השיגה אורוגוואי את שער השוויון, והמשחק הסתיים בתוצאה 2-2. במשחק המקביל, הביסה ברזיל את בתוצאה 1–7, במשחק בו כבש אדמיר רביעייה, והשתלטה על המקום הראשון. במחזור השני אורוגוואי פגשה את שוודיה. לאחר שצעדה פעמיים בפיגור, הצליחה אורוגוואי להפוך את התוצאה בדקות הסיום, לנצח 2–3 ולשמור על סיכוייה לזכות בטורניר. במשחק המקביל, הפגינה ברזיל יכולת גבוהה והביסה את ספרד 1–6. ערב המחזור הראשון, הובילה ברזיל את בית הגמר עם מאזן מושלם, פער שערים חיובי של 11 שערים, ועם 13 שערי זכות. אורוגוואי, עם מאזן של ניצחון ותיקו ופער שערים חיובי של שער אחד בלבד, צעדה במקום השני.
מאזנה של ברזיל לאחר שני מחזורי הפתיחה, לעומת הקשיים שחוותה אורוגוואי, גרמו לקונספציה לפיה ברזיל תזכה בתואר בקלות יחסית, מה עוד שתוצאת תיקו הייתה מספיקה לה. היה זה הלך הרוח גם בקרב פרשני הספורט, ומעטים ניבאו כי התואר יחמוק מידיה של ברזיל. בבוקר המשחק המכריע, רחובות ריו דה ז'ניירו התמלאו בקרנבל מאולתר, לכבוד הזכייה הצפויה בתואר. באותו הבוקר פרסם העיתון הברזילאי "או מונדו" מהדורה מוקדמת, ובשערה תמונתם של שחקני הנבחרת, עם הכותרת "אלה הם אלופי העולם". אווירת האופוריה שסחפה את המדינה הביאה לקהל שיא של כ-174,000 קוני כרטיסים באצטדיון, וכמות כוללת שהוערכה במעל ל-200,000 צופים.
מנגד, קפטן אורוגוואי אובדוליו וארלה היה זה שהוביל את האווירה החיובית במחנה נבחרתו. בחדר ההלבשה טרם המשחק, לאחר שהמאמן חואן לופס פונטנה קרא לשחקניו לנקוט באסטרטגיה הגנתית. לאחר שיצא, קרא הקפטן לשחקניו שהפעם המאמן טועה, ורק משחק פתוח והתקפי יכול להביא לתוצאה חיובית. כמו כן, הוסיף וארלה כי משחק הגנתי יביא לאורוגוואי גורל דומה לזה של ספרד ושוודיה, שהובסו על ידי ברזיל. מספר שחקני הנבחרת הצביעו על נאומו של וארלה כאחד מהגורמים שהביאו, לדעתם, לזכייה בתואר.
מהלך המשחק
המחצית הראשונה התנהלה ברובה, כצפוי, בחצי המגרש של נבחרת אורוגוואי. ברזיל תקפה ובחנה שוב ושוב את קו ההגנה של אורוגוואי, שבניגוד לזה של שוודיה וספרד, החזיק מעמד בדרך לשוויון מאופס בסיום המחצית הראשונה.
המחצית השנייה נפתחה היטב עבור הנבחרת המארחת. בדקה ה-47, שתי דקות בלבד מפתיחת המחצית, כבש חלוצה של סאו פאולו, פריאסה, את שער היתרון לברזיל. קפטן אורוגוואי, אובדוליו וארלה, הוציא את הכדור מהרשת והתווכח ארוכות עם שופט המשחק, ג'ורג' רידר האנגלי. מכיוון שהשופט לא דבר ספרדית, בשלב מסוים וארלה אף דרש לנהל את הוויכוח בעזרתו של מתורגמן. לאחר שהוויכוח הסתיים, החזיר הקפטן את הכדור לנקודת האמצע, וקרא לחבריו: "עכשיו זה הזמן לנצח!".
לאחר השער עברה אורוגוואי לשלוט בקצב המשחק, וחיפשה את שער השוויון. ההתקפות של אורוגוואי חשפו את ההגנה החדירה של ברזיל, שבעקבות משחק ההתקפה הפורה של הנבחרת לא עמדה במבחנים רבים במהלך הטורניר. בדקה ה-66, הצליחה אורוגוואי להשיג את השוויון, מרגליו של חואן סקיאפינו. בדקה ה-79 השלימה אורוגוואי את המהפך מרגליו של אלסידס גיג'ה, שהשקיט את הקהל הרב במרקנה. התוצאה נשמרה עד לסיום, ואורוגוואי חגגה את זכייתה השנייה בגביע העולם.
טורניר מונדיאל 1950 היה היחיד בהיסטוריה שהתנהל בשיטת בית גמר, ולא במשחק אחד מכריע. עם זאת, העובדה כי היה זה המשחק האחרון בטורניר (במקביל למשחק בין ספרד לשוודיה, שלא השפיע על זהות הזוכה), והעובדה כי התוצאה במשחק הייתה המכרעת לזוכה בטורניר, רבים, כולל פיפ"א, מתייחסים למשחק כאל גמר מונדיאל, גם אם לא באופן רשמי.
בעקבות המשחק
הטבלה הסופית של בית הגמר
בעקבות המשחק, נכנס הביטוי "הפנטום של 1950" לכדורגל הברזילאי, כמונח המתייחס לנבחרת אורוגוואי. הביטוי עלה במפגשים רבים בין שתי הנבחרות, בין היתר במוקדמות מונדיאל 1994, בו ברזיל התקשתה להשיג נקודות ונזקקה לניצחון על אורוגוואי. המשחק הסתיים בניצחונה של ברזיל 0–2 מצמד של רומאריו. המונח חזר לשימוש במונדיאל הביתי השני של ברזיל, מונדיאל 2014. לאחר שנבחרת אורוגוואי העפילה לטורניר, עלה המושג כחשש לשחזורה של ההיסטוריה. המונח נמצא בשימוש גם בקרב האורוגוואים, כעידוד ומוטיבציה לקראת משחקיה מול ברזיל.
במונדיאל 2014 הובסה ברזיל בשלב חצי הגמר בתוצאה 1–7 על ידי במינייראו. הכינוי שהוצמד למשחק בעקבות ההפסד היה מינייראסו, כרמיזה לכינויו של המשחק מ-1950, המרקנאסו. לאחר ההדחה המשפילה עלו השוואות רבות בין המשחקים. בתו של שוער ברזיל ב-1950, מואסיר ברבוזה, טענה כי התבוסה 1–7 מספיקה כדי לכפר על מורשתו של אביה. לעומתה, כובש שער הניצחון של אורוגוואי ב-1950, אלסידס גיג'ה, טען כי על אף ששני ההפסדים היו טראומתיים עבור ברזיל, לא ניתן להשוות ביניהם מכיוון שבמשחק של 1950, הרבה יותר היה מונח על הכף.
גורם הגדילה העצבי
גורם הגדילה העֲצַבִּי (באנגלית: NGF-Nerve growth factor), הוא חלבון קצר המופרש מתאים וגורם לגדילה, התמיינות ושרידה של נוירונים (תאי עָצָב) המשמשים לו מטרה. הוא נחשב לאב-הטיפוס של גורמי הגדילה מכיוון שהוא היה בין השניים הראשונים שהתגלו. זיהוי גורם הגדילה העצבי על ידי ריטה לוי-מונטלצ'יני הביא לזכייתה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1986 במשותף עם סטנלי כהן שגילה את גורם הגדילה האפידרמי - EGF. בעוד השם "גורם הגדילה העצבי" מתייחס לחלבון ספציפי, המונח "גורמי גדילה עצביים" מציין קבוצה של חלבונים הידועים גם בשם נוירוטרופינים.
מבנה
גורם הגדילה העצבי הוא חלבון הומודימרי הבנוי משתי שרשרות פפטידיות זהות באורך של 118 חומצות אמינו.
מנגנון פעולה
גורם הגדילה העצבי משוחרר מן התאים המייצרים אותו (נוירונים, תאי אפיתל ועוד), נקשר לקולטנים הממוקמים בקצות האקסונים של נוירונים מגיבים, ומפעיל אותם. בעקבות הקשירה מוכנס הקולטן כשהוא קשור לגורם הגדילה אל תוך האקסון ונודד לכיוון גוף תא העצב. גורם הגדילה העצבי יכול להקשר לפחות לשני קולטנים. קולטן באפיניות גבוהה (שנקרא TrkA) וקולטן באפיניות נמוכה המכונה LNGFR. הקולטן בעל האפיניות הגבוהה חשוב יותר להתפתחות מערכת העצבים.
גילוי
סטנלי כהן וריטה לוי-מונטלצ'יני, שהיו אז חברי סגל באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, זכו בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 1986 עבור גילויי גורם הגדילה העצבי וגורם הגדילה האפידרמלי. בסדרה של ניסויים אלגנטיים הראו לוי-מונטלצ'יני והעובדים עמה ראשית שחומרים שתאים סרטניים מסוג סרקומה שהושתלו בעובר תרנגולת מושכים אליהם נוירונים. שנית שחומרים שהופרשו על ידי התאים הסרטניים לתוך התמיסה בה הם גדלים יכלו לגרום לגדילה מואצת והנצה של נוירונים סימפתיים וסנסורים מתוך גנגליון עצבי שהופרד מעובר תרנגולת. ושלישית, שהגורם הספציפי שמביא לתופעה הוא חלבון מסוים שבודד מן התמיסה. בהמשך התגלו מקורות עשירים יותר לגורם הגידול ובכללם ארס נחש. תגלית זו נחשבת אבן דרך בביולוגיה התפתחותית, שכן בפעם הראשונה הודגם כיצד מולקולה ספציפית יכולה לתרום להתפתחות. לאחר שגילתה את גורם הגדילה, המשיכה לוי-מונטלצ'יני וחקרה את תפקידיו בהתפתחות מערכת העצבים ותפקודו בבוגרים.
סק"א רוסטוב (כדורגל נשים)
סק"א רוסטוב על הדון (ברוסית: СКА-Ростов-на-Дону) היא קבוצת כדורגל לנשים מהעיר רוסטוב על הדון. בשנת 2008, התפרקה. בזמן הקצר שהתקיימה אירחה את משחקיה באצטדיון סק"א רוסטוב המכיל 27,300 מושבים והיה מאצטדיוני הכדורגל הגדולים בליגת הכדורגל לנשים
הישג השיא הוא מקום שלישי באליפות בעונת 2008.
היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 2006 על בסיס מועדון סק"א לכדורגל גברים. בסוף 2008, בגלל היעדר מימון, המועדון פורק על ידי הבעלים היחיד איוואן סבווידי.
סידני וב
סידני ג'יימס וב, הבארון פספילד הראשון (באנגלית: Sidney James Webb, 1st Baron Passfield; 13 ביולי 1859 – 13 באוקטובר 1947) היה סוציאליסט, כלכלן ורפורמטור בריטי, אשר לרוב מוזכר יחד עם אשתו, ביאטריס וב. הוא היה אחד החברים הראשונים בחברה הפביאנית בשנת 1884, יחד עם ג'ורג' ברנרד שו (השניים הצטרפו לחברה שלושה חודשים לאחר הקמתה). יחד עם חברים אחרים הפכו שו ווב את החברה הפביאנית לחברה הפוליטית-אינטלקטואלית הבולטת ביותר באנגליה האדוארדית.
ביוגרפיה
וב נולד בלונדון למשפחה של עוסקים חופשיים. הוא למד משפטים באוניברסיטת לונדון בזמנו החופשי כשבה בעת עבד במשרה משרדית. בשנת 1895 סייע להקים את בית הספר לכלכלה של לונדון (London School of Economics) בעזרת עיזבון שהושאר לטובת החברה הפביאנית על ידי תורם. הוא מונה לפרופסור למינהל ציבורי בשנת 1912 ושירת בתפקיד במשך חמש-עשרה שנה. בשנת 1892 נישא וב לביאטריס פוטר, אשר עימה חלק השקפות ואמונות. הונה של ביאטריס איפשר לווב לעזוב את עבודתו המשרדית ולהתרכז בפעילויות אחרות. השניים היו חברים במפלגת הלייבור והיו פעילים פוליטית. ב-1917 ניסח וב את סעיף 4 של חוקת הלייבור, שאומץ על ידי המפלגה ב-1918. סידני הפך לחבר פרלמנט מטעם מחוז סיהאם בשנת 1922. הזוג נהג לארח את ארוחות מועדון ה-Coefficients, אשר משך אליו את הפוליטיקאים וההוגים הבולטים של התקופה.
בשנת 1929 קיבל את התואר ברון פספילד ושירת כשר בממשלה (הוא היה גם שר המושבות וגם השר לענייני הדומיניון), תחת ראש הממשלה רמזי מקדונלד. בשנת 1930 פרש מהמשרד לענייני הדומיניון בשל בריאותו הלקויה. באותה שנה גם פרסם את הספר הלבן. חיים ויצמן סיפר בעדותו בפני ועדת פיל כי בשנת 1930 אמר לו וב "כלום אינך מבין שאין בארץ ישראל מקום אפילו לחתול נוסף".
הזוג וב מופיע באופן סאטירי בספרו של ה. ג'. ולס "The New Machiavelli", כזוג קצר רואי, בורגני ומניפולטיבי. ולס מהתל בספר באופן דומה גם בחברה הפביאנית.
הגר קדימה
הגר קדימה (נולדה ב-1957) היא מלחינה וציירת ישראלית, אשר זכתה במספר פרסים בינלאומיים, האישה הראשונה בישראל שקיבלה תואר דוקטור בקומפוזיציה.
הכשרתה המוזיקלית
הגר קדימה סיימה את לימודיה בקונסרבטוריון ע"ש רובין בחיפה, כתלמידת פסנתר של הגב' נעמי מירון. למדה הלחנה אצל הפרופ' אבל ארליך באקדמיה למוסיקה ע"ש רובין, באוניברסיטת תל אביב, שם סיימה את התואר הראשון (בקומפוזיציה ובפילוסופיה) בהצטיינות. לאחר סיום לימודיה השתלמה ב"מרכז ללימודי קומפוזיציה" באספן, קולורדו, אצל המלחינים לוצ'אנו בריו, ארל בראון, ג'ייקוב דרוקמן, וברנרד ראנדס והשלימה את הדוקטורט בקומפוזיציה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה בהנחיית ד"ר אדוורד אפלבאום ופרופ' אמה-לו דימר.
קריירה
ד"ר קדימה היא האישה הראשונה בישראל שקיבלה תואר דוקטור בקומפוזיציה מוזיקלית.
היא ייצגה את ישראל בתחרות רוסטרום (הרדיו האירופאי) למלחינים, בפסטיבל "אספקטים - זלצבורג" (1990), בימי המוזיקה הבינלאומיים בוורשה (1992), במסגרת חילופי תרבות ישראל-אירלנד (1995), במיינץ (2006), ברומא (2006) ובערים רוסטוק ושוורין (2008).
יצירותיה
במאי 2008 זכתה יצירתה "שלום בארבעה צבעים" לשתי מקהלות, שמונה נגנים וזמרת מצו סופרן לתשואות ממושכות כאשר בוצעה בבכורה עולמית בגרמניה בקונצרטים חגיגיים לכבוד 60 שנה לישראל. בעקבות ביצוע זה, הוזמנה קדימה לכתוב גרסה תזמורתית של היצירה עבור התזמורת הסימפונית ירושלים. היצירה, שנקראת "שלום, גרסת המלחינה", בוצעה בספטמבר 2008 על ידי התזמורת הסימפונית ירושלים בניצוח סטנלי ספרבר במסגרת חג המוזיקה הישראלית.
פעילות ציבורית
מאז 1998 הקדישה ד"ר קדימה רבות מזמנה להעצמת נשים מלחינות ולשיתוף פעולה בין מוזיקאים ערביים ויהודיים.
בשנת 2000 היא הקימה את "פורום המלחינות בישראל", והייתה יושבת הראש הראשונה שלו עד 2004.
פרסים
ד"ר קדימה זכתה בפרסים רבים בישראל ובתחרויות בינלאומיות, מתוכם:
נוטלה
נוּטֶלָה (באיטלקית: Nutella) הוא שם המותג של ממרח אגוזי לוז עם קקאו מתוצרת חברת המזון האיטלקית פררו.
הממרח יוצר לראשונה בשנות ה-40 של המאה ה-20. באותו זמן, ייצור שוקולד היה מוגבל עקב מלחמת העולם השנייה, דבר שהביא להכללת קרם אגוזים כמרכיב העיקרי בממרח, מה שמאפיין עד היום את נוטלה.
נוטלה מופצת כיום בכ-160 מדינות ברחבי העולם. ממרח הנוטלה מיוצר בשלוש ארצות שהן איטליה, קנדה ופולין.
ממרח נוטלה בגרסה הכשרה לפסח מיוצרת באיטליה. החברה המיבאת את ממרח הנוטלה לישראל היא "פרימיום - חברה לדברי מתיקה ולמסחר בע"מ". לפני כן הייתה חברת ליימן שליסל היבואנית של נוטלה ושל כל מותגי פררו, אך ב-2016, לאחר כ-45 שנים רצופות, נלקח מליימן שליסל הזיכיון על ידי פררו העולמית.
היסטוריה
פייטרו פררו, המייסד והבעלים של חברת פררו, קנה אזור לגידול אגוזים באלבה, איטליה. מטרתו הייתה להפיק קרם אגוזים במקום שוקולד, כיוון שמחירו של השוקולד היה גבוה עקב מלחמת העולם השנייה. ב-1946 פיתח את תערובת ממרח השוקולד שלו, ומכר כמות של 300 קילוגרם של "פסטה ג'נדויה", שיוצרה מג'נדויה. החל מ-1951 התערובת נמכרה בשם Supercrema gianduja.
ב-1963, בנו של פייטרו, מיקלה פררו, מיתג מחדש את הממרח "Supercrema" עם כוונה לשווק אותו לשוק האירופי. הוא הציג את המוצר תחת השם "נוטלה" (שם שמקורו במילה האנגלית "nut", שפירושה אגוז), והלוגו עבר שינוי לקראת סוף אותה שנה ונשאר כפי שהוא עד ימינו. הצנצנת הראשונה של ממרח נוטלה עזבה את מפעל פררו שבאלבה ב-20 באפריל 1964. המוצר זכה להצלחה מיידית ונותר פופולרי. למעלה מ-200,000 טונות של ממרח נוטלה מיוצרים בשנה בממוצע.
רשת שיתוף הקבצים גנוטלה קרויה על שם הממרח.
הגייה
באיטלקית נהגה השם "נוּטֶלָה"; אותה הגייה נפוצה כך גם ברוב השפות, לרבות האנגלית האמריקאית והעברית. לעומת זאת, בבריטניה נהגה השם "נָאטֶלָה".
ביקורת על תנאי העבודה בחוות לגידול אגוזי לוז
בבדיקה של האיגוד העולמי להעסקה הוגנת (Fair Labor Association), שבחן את ענף אגוזי הלוז בטורקיה נאמר :"בשש שנות מעקב, לא מצאנו בכל טורקיה אפילו חווה אחת לגידול אגוזי לוז שהקפידה על כל עקרונות ההעסקה ההוגנת. אף לא אחת".
כלא קילמיינהאם
כלא קילמיינהאם (באירית: Príosún Chill Mhaighneann, באנגלית: Kilmainham Gaol) היה בית כלא בקילמיינהאם, שבדבלין, אירלנד. המקום הוא כעת מוזיאון המנוהל על ידי המשרד לעבודות ציבוריות, סוכנות של ממשלת אירלנד. מהפכנים אירים רבים, כולל מנהיגי מרידת חג הפסחא של 1916, נכלאו והוצאו להורג בכלא על ידי הבריטים.
היסטוריה
כאשר נבנה בשנת 1796, כלא קילמיינהאם נקרא "הכלא החדש", כדי להבדילו מהכלא הישן אותו נועד להחליף – צינוק מצחין, רק כמה מאות מטרים מן האתר הנוכחי. הוא נקרא רשמית בשם כלא מחוז דבלין, ובמקור היה מנוהל על ידי המועצה המשפטית של מחוז דבלין.
במקור, הוצאות להורג ציבוריות התקיימו מול הכלא. אך החל משנות ה-1820 ואילך התרחשו מעט מאוד תליות בקילמיינהאם. תא תלייה קטן נבנה בכלא בשנת 1891. הוא ממוקם בקומה הראשונה, בין האגף המערבי והמזרחי.
ילדים היו לפעמים נעצרים בגין גנבה, הצעיר ביותר הידוע עליו היה בן שבע. מבוגרים רבים שנכלאו שם הועברו לאוסטרליה לעבודה בכפייה. התנאים הקשים שבהם הוחזקו אסירות בקילמיינהאם היו הדורבן לשלב הבא בהתפתחותו. התנאים של האסירות היו באופן עקבי גרועים יותר מאשר אלה של הגברים. בדו"ח משנת 1809 הבחין המפקח כי לאסירים סיפקו מיטות עם מסגרת ברזל, בעוד האסירות נאלצו לישון על קש פזור על הרצפה בתאים ובאזורים משותפים. גם כעבור חצי מאה לא ראה הכלא שיפור גדול. אגף הנשים, שהיה ממוקם באגף המערבי, היה צפוף יותר משאר הכלא. בניסיון להקל את הצפיפות, 30 תאי נשים נוספו לכלא בשנת 1840. אך גם שיפורים אלה נעשו רק זמן קצר לפני שהתרחש הרעב הגדול, אז קילמיינהאם הייתה מוצפת באסירים.