cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טירונות (צה"ל)
טירונות בסמכות
חלק מהחיילים המיועדים לתפקידים עורפיים עוברים "טירונות בסמכות", שבסיומה הם מוסמכים לרמת "רובאי 02". (בעבר הייתה קיימת גם דרגת רובאי 01, אך זו בוטלה) הטירונות לרוב מתבצעת בבסיס ההדרכה של החיל אליו ישויכו בתום הטירונות. משך הטירונות נע בין שבועיים לחודש וחצי והיא עיונית וחינוכית בעיקרה, וכוללת מעט קשיים פיזיים. במהלך הטירונות מוחדרת בחיילים המשמעת הצבאית וכמו כן הם עוברים הכשרה בסיסית כגון ירי ראשוני ברובה M16, תפעול מכשירי קשר, התגוננות מפני מתקפה בנשק כימי, עזרה ראשונה בסיסית וכן תוכני חינוך בנושאי ערכי צה"ל וכבוד האדם.
חלק מהחיילים העוברים טירונות זו הם בעלי "כושר מוגבל", כלומר בעלי לקות גופנית שאינה מאפשרת לעבור טירונות כלל צה"לית רגילה.
טירונות כלל צה"לית
זוהי הטירונות הבסיסית של חיילים בצה"ל. עוברים אותה בדרך כלל חיילים שאינם מיועדים לשירות כלוחמים, אך עדיין לא נקבע אם יהיו תומכי לחימה או לא. בסיום טירונות זו, החיילים מוסמכים לרמת רובאי 02. הטירונות מתבצעת לרוב בבסיסי הטירונות הכללית של מערך מגל, אך גם בבה"דים השונים, ונמשכת לרוב בין שלושה לארבעה שבועות. עם זאת, ישנן אוכלוסיות אשר עוברות "טירונות מורחבת" שארוכה בכמה שבועות מהטירונות הכלל צה"לית ובסופה הם מוכשרים ברמת רובאות 02 כגון: טירוני חיל המשטרה הצבאית במחנה שרון, חיילי מקא"ם (נערי רפול) ונערות חג"ם (חיילות גיוס מיוחד) בבסיס חוות השומר של חיל החינוך והנוער. מרבית החיילים אשר עוברים טירונות כלל צה"לית ברמת רובאי 02, מיועדים לשרת ביחידות עורפיות, אך ישנם גם חיילים אשר מיועדים להיות תומכי לחימה ביחידות שדה ועוברים טירונות כלל צה"לית ברמת רובאי 02, ואף עוברים לאחריה קורסי השלמה לרמת רובאי 03 כגון הלוחמים הטכנולוגיים של חיל החימוש (חט"פ). עיקר הלמידה בטירונות הוא חינוכי-משמעתי וכולל קשיים פיזיים מתונים. ההסמכה כוללת הכשרה בסיסית כגון ירי ברובה סער, תפעול מכשירי קשר, התגוננות הפרט (יום שדאות), התגוננות מפני מתקפה בנשק כימי, עזרה ראשונה בסיסית, קרב מגע בסיסי, וכן תוכני חינוך בנושאי ערכי צה"ל, לאום, וכבוד האדם.
הטירונות ביחידות שדה
ביחידות השדה הלוחמות מטרת הטירונות מלבד הקניית המנטליות הצבאית היא הקניית כושר גופני, מיומנויות לחימה ולכידות חברתית. הטירונות נמשכת בין 3–4 חודשים, ובסופה מוכשרים החיילים בתור לוחמים.
חיילי חיל הרגלים וחיל ההנדסה עוברים את המסלול וההכשרה הארוכים (שנה) וזהים כאחד ביחס לשאר יחידות השדה.
אימון מתקדם
לאחר הטירונות מגיע על-פי רוב פרק אימון מתקדם שמשכו 3–4 חודשים, המקביל לקורס יסוד אותו מבצעים בתפקידים עורפיים לאחר הטירונות. בשלב זה מתבצעת הסמכה המעלה את רמת הרובאי בחלק מן התפקידים:
לעיתים ביחידות השדה מתבצעת בשלב זה הכשרה רלוונטית ברמת 07 (לדוגמה מחלץ 07, סייר 07, פלס 07 וכו').
"טירונות יחידה" ביחידות מובחרות
היחידות המובחרות בצה"ל, מקבלות הקצאה של מספר שבועות ואף חודשים נוספים, בתום טירונות חיל הרגלים. בדרך כלל מעבר למה שמקבלות יחידות אחרות הדומות להן ביעודן הקרבי, זאת כחלק ממסלול הכשרת הלוחם במעגל היחידות המובחרות, הנדרשות לעמוד במשימות לחימה סבוכות. את השבועות הנוספים הללו לטירונות מכנים, "טירונות יחידה". בחלק מהיחידות המובחרות, טירונות היחידה מכילה אימוני חי"ר רגילים מתקדמים - הכוללים מסעות רגליים ארוכים ומורכבים, עבודת צוות תחת לחץ רב בתנאי שדאות קשים, אימוני ניווט מתקדמים בתוואי שטח מגוון, או אימוני לוחמה זעירה בהתאם לייעוד היחידה. שלב זה, למעשה, מדמה 'מצב מלחמה' או 'שדה קרב'. לפיכך, טירונות היחידה קשה יותר מבחינה פיזית ופסיכולוגית משבועות הטירונות הרגילה, ומשאר אימוני ההמשך במסלול ההכשרה. לדוגמה כהמחשה לכך, בחלק מהמקרים היחידה מקבלת אישור לאמן את החיילים במצבים של חוסר שינה בשבועות אלה, הכוללים 'לילות לבנים' רבים ותשישות גדולה, מסעות סחיבת אלונקה עד קצה היכולת הנפשית-פיזית ועוד. מהחייל נדרש החל משבועות טירונות היחידה, לגלות יכולת אלתור, איפוק, עבודת צוות, משמעת עצמית, התמודדות עם הפתעה ויוזמה. בסוף טירונות היחידה, החייל נחשב לוחם מן המניין ביחידתו, וכשיר להמשיך במסלול הלוחם בהתאם.
טירונות בוגרים
טירונות זאת נקראת בשם "טירונות שלב ב'" ולוקחים בה חלק בעיקר אנשים מבוגרים יחסית, רובם עולים חדשים. חיילים אלה עוברים טירונות כלל צה"לית ברמת רובאות 02, בה הם עוברים את כל התכנים שעוברים המתגייסים הרגילים. ההבדל העיקרי הוא ביחס המפקדים לחיילים אלו, והקפדה נמוכה בהרבה על המרחק הפיקודי. לאחר הטירונות חיילים אלו משובצים לפי גילם ולפי מצבם המשפחתי כשהצעירים והרווקים מבצעים כשנה של שירות, והמבוגרים בעלי המשפחה משובצים ישירות במערך המילואים.
טירונות מתנדבים
מתנדבים לצה"ל, אשר למרות קבלת הפטור משירותם הצבאי (פרופיל 21) הגיעו להחלטה שברצונם להתנדב ולשרת בצה"ל ולהעלות את הפרופיל ל-25, עוברים טירונות זו. זוהי טירונות עיונית הנמשכת כחמישה ימים אשר במהלכה לא נעשית הכשרה מעשית בנשק. טירונות זו כוללת בעיקרה הקניית הרגלי משמעת ולמידה של החומר התאורטי הנדרש לחייל מן המניין כגון שיעורי עזרה ראשונה, שיעור דרגות צה"ל, מבנה צה"ל, שיעור נשק בסיסי המועבר על ידי המפקדת וכו'. מחזורי טירונות מסוג זה נפתחים בתדירות של פעם בחודש וחצי בערך, ונערכו בעבר בבה"ד 7 או בבה"ד 12 ועכשיו נערכים בבה"ד 16 במחנה ידין אשר בצריפין.
אפיון תקופת הטירונות
בתקופת הטירונות נדרש החייל הטרי להסתגל לחיי הצבא ולתפיסה הצבאית שבה כל פעולותיו חייבות להיעשות בתיאום עם מפקדיו ובהרשאתם. נדרשת ממנו כניעה בפני חוקי הצבא, ומשמעת למפקדים ולשרשרת הפיקוד, ובהתאם לכך, "סירוב פקודה" נחשב לאחת העבירות החמורות ביותר בצבא.
כדי להגביר את המשמעת יוצרים בבסיסי הטירונות "מרחק פיקודי" ("דיסטנס") בין החייל לבין מפקדיו. המגע הישיר הוא בעיקר עם המפקדים הזוטרים: המ"כים והסמלים. בין היתר על החייל חל איסור לפנות למפקדיו בשמותיהם הפרטיים, והטירון חייב להצדיע לכל קצין שעובר בתחומו.
תקופת הטירונות מרובה במסדרים בהם על החיילים להסתדר בשלשות, בשני טורים או לעמוד בצורת האות ח' כאשר עליהם להצמיד את רגליהם, להציב את כפות ידיהם זו על זו מאחורי הגב, ולעמוד עמידה ישרה וזקופה. במהלך המסדר נאסר עליהם לדבר או לזוז ללא רשות המפקדים וכל דיבור או תזוזה נחשבים הפרת משמעת. על עבירות משמעת מופעלות סנקציות שונות. מענישה קלה הכוללת נזיפה או עונשים פיזיים קלים (כגון ביצוע שכיבות סמיכה או כפיפות בטן), ביצוע תרגילים סטטיים (שכיבה על הגב והרמת הרגליים באוויר למשך דקה רצופה וכדומה) ריצת מרחקים בזמן מסוים פעם אחת או מספר פעמים או החזקת הנשק באוויר), ועד פגיעה ביציאות הביתה - "שעות ביציאה" ואף שלילת חופשות וריתוק לבסיס. מעבר לכך, על עבירות משמעת חמורות יכול החייל להישלח למעצר בבסיס הטירונות עצמו, ואף להישפט על ידי קצין שיפוט לעונשי מחבוש בבתי הכלא הצבאיים.
באמצע שנות ה-60 הוחל בתהליך של שינוי היחס לטירונים תוך ניסיון לעבוד עם הטירונים במקום לשבור אותם כפי שהיה נהוג בעבר.
טמפלו מאיור
טמפלו מאיור (תרגום מספרדית: המקדש הגדול) הוא אחד מהמקדשים המרכזיים של האצטקים בבירתם טנוצ'טיטלאן (כיום מקסיקו סיטי).
הסגנון האדריכלי של המקדש הוא מהתקופה הפוסט-קלאסית של מסו-אמריקה. שטח בסיס המקדש הוא 80 על 100 מטר.
המקדש מכונה "ויי טאוקלי" ("'huei teocalli'") בשפת הנאוואטל ששימשה ברחבי האימפריה האצטקית. המקדש הוקדש לשני אלים: ויצילופוצ'טלי (Huitzilopochtli), אל המלחמה; וטלאלוק, אל הגשם והחקלאות. לכל אחד מהאלים הוקדש מקום מקודש בראש הפירמידה של המקדש, עם גרם מדרגות נפרד. במרכז המכלול ניצב מבנה חרוטי שהוקדש לקצלקואטל בתפקידו כאל הרוח, אהקטל.
בניית המקדש הראשון החלה בשנת 1325 או מאוחר יותר, והוא נבנה מחדש שש פעמים לאחר מכן. הוא נהרס על ידי הספרדים ב-1521. כיום נותרו שרידיו של המקדש באתר הארכאולוגי והמוזיאון שהוקם במקום; בסמוך אליו ממוקמת כיום סוקאלו, הכיכר הראשית של העיר מקסיקו סיטי. האתר מהווה חלק מהמרכז ההיסטורי של מקסיקו סיטי, שהוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-1987.
חיל האוויר המלכותי התאילנדי
חיל האוויר המלכותי התאילנדי (בתאית: กองทัพอากาศไทย, באנגלית: Royal Thai Air Force- RTAF), הוא חיל האוויר של ממלכת תאילנד ואחד מהזרועות של הכוחות המזוינים של תאילנד. מאז הקמתו ב-1913, כאחד מחילות האוויר הראשונים באסיה, לקח החיל חלק במספר רב של פעולות קרביות גדולות וקטנות. במהלך מלחמת וייטנאם השתמש החיל בציוד שנמסר לו על ידי חיל האוויר של ארצות הברית.
היסטוריה
בפברואר 1911 הנחית טייס בלגי בשם שארל ואן דר בורן (Charles Van Den Born) את המטוס הראשון שהגיע לסיאם על גבי מסלול מרוצי סוסים. השלטונות התרשמו מההמצאה החדשה וב-28 בפברואר 1912 נשלחו שלושה קצינים לצרפת, שהייתה אז מרכז התעופה העולמי, לצורך לימודי טיסה. בנובמבר 1913, לאחר שסיימו את הכשרתם, שבו הקצינים למולדתם עם שמונה מטוסים (ארבע מטוסי Breguet וארבע מטוסי Nieuport IV). בחודש מרץ 1914 הועברו המטוסים לשדה התעופה דון מואנג, 40 ק"מ מבנגקוק, שמשמש כיום כבסיס הראשי של חיל האוויר.
משרד ההגנה התאילנדי הכפיף את "גיס התעופה הסיאמי" (Siamese Flying Corps) תחת פיקודו של המהנדס הראשי של הצבא המלכותי של תאילנד. הנסיך פורצ'אטרה (Purachatra) ואחיו הנסיך צ'קרבונגסי בהובנאדה (Chakrabongse Bhuvanadh) היו התורמים העיקריים להקמתו של "שירות האוויר המלכותי הסיאמי" (Royal Siamese Aeronautical Service) כפי שנקרא בעת הקמתו בשנת 1919. ב-1937 שונה שמו שוב ל"לחיל האוויר המלכותי הסיאמי" (Royal Siamese Air Force) ובשנת 1939, בעקבות שינוי שמה של הממלכה מ"סיאם" ל"תאילנד", שונה שמו של החיל ל"חיל האוויר המלכותי התאילנדי". במהלך מלחמת צרפת-תאילנד השיג החיל כמה ניצחונות במהלך קרבות האוויר כנגד חיל האוויר של צרפת של וישי. במהלך מלחמת העולם השנייה ביצע החיל משימות תמיכה בצבא המלכותי של תאילנד במסגרת כיבושן של המדינות השאניות בבורמה כבעל ברית של יפן ב-1942 והגן על בנגקוק בזמן שהופצצה על ידי בעלות הברית בשלביה האחרונים של המלחמה. חלק מהטייסים של החיל סייעו לתנועת ההתנגדות כנגד היפנים. לאחר המלחמה שלח החיל שלושה מטוסי C-47 Skytrain לסיוע לכוחות האו"ם במלחמת קוריאה. כוחות אלה השתתפו גם במלחמת וייטנאם. בהמשך השתתף החיל בפשיטות כנגד הכוחות הקומוניסטים באזורי הגבול, כמו הפשיטות האוויריות ללאוס ובלחימה כנגד הכוחות הוייטנאמים לאורך הגבול עם קמבודיה. לאחר המלחמה הקרה השתתף החיל בפעולות לאורך גבול תאילנד-בורמה ב-1999 ושיגר משלחת לפינוי אזרחים זרים מקמבודיה במהלך המהומות בפנום פן ב- 2003.
בסיסים
חיל האוויר המלכותי התאילנדי מחזיק כמה בסיסים טיסה מודרניים שנבנו בין השנים 1954-1968. כולם פרט לאחד נבנו והיו בשימושם של הכוחות המזוינים של ארצות הברית עד אשר התפנו מתאילנד ב-1976 והם הועברו לשימושו של חיל האוויר המלכותי התאילנדי. בסיסים אלה, בתקהלי (Takhli Royal Thai Air Force Base, ממוקם 240 ק"מ מצפון לבנגקוק) ובקורט (Korat Royal Thai Air Force Base, שממוקם 250 ק"מ מצפון-מזרח לבנגקוק), יחד עם הבסיס הראשי בדון מואנג, שאותו חולק החיל עם גופי התעופה האזרחית, הם בסיסיו הראשיים של החיל. תחזוקת הבסיסים לאחר עזיבת הכוחות האמריקנים התבררה כיקרה ומעבר לצרכים של החיל. עם זאת, המסלולים בבסיסים פעילים לצורכי מבצעיים והדרכתיים.
מבנה החיל
בראש החיל עומד מפקד חיל האוויר, כשהחל משנת 2012 התפקיד מאויש על ידי מרשל אוויר ראשי פראג'ין ג'אנטונג (Prajin Jantong). מפקדת החיל ממוקמת בבסיס דון מואנג שבפרברי בנגקוק.
המבנה הפיקודי של החיל מורכב מחמש קבוצות:
פלוגת הקומנדו של חיל האוויר המלכותי התאילנדי
פלוגת הקומנדו היא היחידה המיוחדת של החיל והוקמה בסוף שנות השבעים. היחידה ממוקמת ליד בסיס דון מואנג והיא בעלת יכולות ללוחמה בחטיפות מטוסים. הפלוגה כולל שלוש מחלקות תקיפה כשכל אחת מהן מחולקת לשני צוותים.
ראו גם
הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד
סם אליוט
סמואל פאק "סם" אליוט (באנגלית: Samuel Pack "Sam" Elliott; נולד ב-9 באוגוסט 1944) הוא שחקן אמריקאי, זוכה פרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר על משחקו במיני סדרה "1883". אליוט היה מועמד לפרס האוסקר על משחקו בסרט "כוכב נולד" (2019), וכן לשני פרסי גלובוס הזהב ולשני פרסי אמי. התפרסם בזכות תפקידיו בסרטים "הענק", "גוסט ריידר", "חיילים היינו", "מצפן הזהב" ו"תלוי באוויר".
ביוגרפיה
אליוט נולד בסקרמנטו, קליפורניה לאם שעבדה כמדריכה פיזיולוגית ולאב שעבד במחלקת הפנים של ארצות הברית.
לאחר סיום לימודי התיכון ב-1962, הוא למד לתואר ראשון באנגלית ופסיכולוגיה באוניברסיטת אורגון, אך הוא נשר לאחר שנתיים, ובהמשך עבר לחוג לדרמה במכללת קלארק בונקובר, וושינגטון.
קריירת משחק
אליוט התחיל את הקריירה שלו בתפקיד קטן במערבון "קיד וקסידי" משנת 1969, וביסס את מעמדו בסדרה "משימה בלתי אפשרית" ובסרטים "מסכה" בתור גאר בן זוגה האופנוען של פלורנס "ראסטי" דניס (שר) ו"שומר הברים" בתור וייד גארט מורו הרוחני של שומר הסף ג'יימס דלטון (פטריק סווייזי).
בשנת 2000 שיחק במותחן הפוליטי "המועמדת" בתפקיד קרמיט ניומן עוזרו הנאמן של נשיא ארצות הברית ג'קסון אבנס (ג'ף ברידג'ס). ב-2002 גילם את דמותו של הסמל בזיל פלאמלי ימינו של קולונל האל מור (מל גיבסון) בקרב יה דראנג בדרמת המלחמה "חיילים היינו". ב-2003 שיחק בעיבוד הקולנועי של אנג לי לקומיקס "הענק הירוק" בתור גנרל ת'נדרבולט רוס, שמנסה לצוד את ד"ר ברוס באנר/הענק הירוק, אותו גילם אריק באנה.
בשנת 2009 שיחק אליוט בקומדיות "תלוי באוויר" בתור מיינרד פינץ' הטייס הראשי של חברת התעופה "אמריקן איירליינס" ו"על הזוג מורגן שמעתם?".
בשנת 2015 שיחק לצד לילי טומלין בדרמה הקומית "סבתע" של פול וייץ.
בשנת 2016 דיבב את דמותו של פליטווד בסרט האנימציה "כלב מי שמנגן". בשנה זו גם החל לככב בסדרת הטלוויזיה הקומית של רשת נטפליקס "החווה" בתור בו רוזוולט בנט, אביהם של קולט ורוסטר (אשטון קוצ'ר ודני מסטרסון).
חיים אישיים
לאליוט בת אחת מאשתו השחקנית קת'רין רוס איתה שיחק בסרט "המורשת".
מחלה פסיכוסומטית
מחלה פסיכוסומטית (מיוונית: פסיכו - נפשי, סומטי - גופני) היא מחלה גופנית המושפעת ולעיתים אף נובעת מגורמים נפשיים, בעיקר מלחץ נפשי. תופעות פסיכוסומטיות כוללות גם מצבים של כאב כרוני ואף שיתוק איברים עם וללא אבחנה רפואית של איבר שאינו מתפקד כראוי.
פסיכוסומטיה מבוססת על ההנחה כי ישנה השפעת גומלין בין הגוף לנפש. מחלות הפורצות בעקבות מצבי דחק (לחץ) או שהסימפטומים שלהן מחמירים בעקבות מצבים אלו, הן מחלות פסיכוסומטיות. ההשפעה יכולה להיות גם לכיוון המיטיב, ועם הגעת אהבה ושלווה לחייו של אדם, מצבו הבריאותי ישתפר ומחלות כרוניות עשויות להרפא או להיחלש.
לדוגמה, אנשים הסובלים מחרדה נוטים לסבול מהפרעות נשימה (ביניהן אסתמה), ואנשים בעלי אישיות מטיפוס A נוטים לסבול מלחץ דם גבוה ומגוון מחלות המושפעות מכך. אלרגיות וסבוראה משתנות בחומרתן בהתאם למצבו הנפשי של האדם.
מאפיינים
היום מקובל לדבר על הפרעות פסיכופיזיולוגיות ועל טיפול פסיכופיזיולוגי. ההתמקדות היא בתחום המחלות או ההפרעות הנכללות תחת השם הרחב יותר Stress-Related Disorder. מדובר בסדרה רחבה של הפרעות המתעוררות או מתחזקות בתנאים של לחץ. ההפעלה הסימפטטית המוגברת הוכחה כמרכיב מרכזי בתופעות אלו. בין ההפרעות הרלוונטיות: יתר לחץ דם, כאב כרוני, כאבי ראש, תסמונת המעי הרגיז, אינסומניה, אסתמה, קוליטיס אולצרוסה, קרוהן, כיב, מחלות אוטואימוניות, אקזמה, דרמטיטיס אטופית, אלופציה אראטה ועוד. תופעות אלו משיקות להפרעות המסווגות כפסיכיאטריות כגון הפרעת סומטיזציה והיפוכונדריה. להפרעות אלו ניתן להוסיף את אכילת היתר והעישון שהם ללא ספק התנהגויות הקשורות בלחץ ומהוות בעצמן גורם סיכון מרכזי. במקרים כאלו ברור כי יש עדיפות לטיפול שיאפשר וויסות של עוררות היתר האוטונומית ושינוי אורח החיים. השימוש בכדורי הרגעה למיניהם או ב-SSRI הוא נפוץ אך אינו תמיד מומלץ. הפנייה לטיפול פסיכיאטרי או פסיכולוגי יכולה להועיל לטווח הארוך. היא דורשת בדרך כלל סדרה לא קצרה של טיפולים. יש גם הממליצים על טיפול ביופידבק במקרים כאלו. מרבית הגישות ברפואה האלטרנטיבית מאמינות כי ישנו קשר הדוק בין הגוף לנפש, וחלקן רואות בכל המחלות האורגניות מחלות פסיכוסומטיות. כל תופעה נפשית גורמת להפרשת חומרים כימיים בגוף, משפיעה על ההתנהגות ובכך גם על התזונה ועל התפקוד הגופני.
למרות ההשערות הרבות הטוענות כי מקורן של מחלות שונות הוא מצבי דחק, הסיבה להתפרצות המחלות עדיין איננה ידועה למדע ונמצאת תחת מחקר. מדובר במחלות שיש להן, לרוב, עדויות קליניות, למשל: קרוהן, אסתמה, כאבים כרוניים ומחלות אוטואימוניות. אלה מחלות שנמצאו להן גורמים פיזיולוגיים משוערים יחד עם גורמים נפשיים משוערים. לכן, כל השערה על היותן של המחלות פסיכוסומטיות או נגרמות מלחץ היא בגדר השערה בלבד.
אפקט פלצבו
יש הרואים באפקט הפלצבו הוכחה לכך כי כל המחלות והסימפטומים מושפעים ממצבו הנפשי, אמונותיו ומחשבותיו של האדם. האפקט מראה כי נטילת תרופת דמה משפיעה לטובה על מצבו הגופני של האדם ומשפרת את המדדים הפיזיולוגיים, למרות שאינה מכילה חומר כימי פעיל. אפקט זה נמצא כבעל השפעה על כל מגוון המחלות.
בבונג
בַּבּוֹנָג (שם מדעי: Matricaria) הידוע גם בשמו הלועזי קמומיל הוא סוג של צמח חד שנתי ממשפחת המורכבים, הפורח באביב. זהו צמח ריחני, המשמש בין השאר לחליטה כמשקה, וברפואה העממית כצמח מרפא. סוג נוסף מאותה המשפחה הוא הקחוון.
אטימולוגיה
מקור השם קמומיל בשפה היוונית העתיקה, χαμαίμηλον, משם הוא התגלגל לשפה הלטינית ולאחר מכן לצרפתית. השימוש הידוע הראשון הוא בטקסט מהמאה ה-13. משמעות השם ביוונית Chamai - קרוב לאדמה; Melon - תפוח. השם המדעי קשור לסגולות המיוחסות לצמח בטיפול בבעיות גינקולוגיות. המילה Matricaria נגזרת מהמילה Matrix בלטינית, שאחת ממשמעותיה היא רחם.
תיאור ושימוש ברפואה
גובה הצמח 15–50 ס"מ, הפרח לבן או צהוב, והוא בעל ריח נעים ומיוחד. עוד בימי קדם שימש הבבונג לרפואה, וגם כיום נעשה בו שימוש ברפואה הטבעית והמודרנית.
הבבונג מכיל ריכוז שמן אתרי המופק בזיקוק מיוחד והוא בעל תכונות חיטוי נגד חיידקים ומזיקים אחרים. חליטת פרחי בבונג מיובשים נחשבת כמועילה בטיפול כקומפרסים לעיניים דלוקות ועיפות, בעיות עיכול, כאבי מחזור, כאבי ראומטיזם, צרבת וגזים. הבבונג נחשב כמרגיע, עוזר לטיפול בבעיות שינה ובשחרור שרירים.
Gewehr 98
רובה Gewehr 98 (נקרא לעיתים גם M98) הוא רובה בריחי שפותח על ידי חברת כלי הנשק הגרמנית מאוזר עבור הקיסרות הגרמנית בסוף המאה ה-19. הרובה הוא רובה בריחי בקליבר 8x57 מ"מ המוזן באמצעות פס תחמושת הטוען 5 כדורים אל תוך מחסנית פנימית מתחת לקנה. הרובה שירת בצבא הקיסרות הגרמנית וברייכסווהר מ-1898 (ולכן שמו M98) עד 1935, אז הוחלף בגרסת הקרבין שלו מאוזר K98. רובה M98 היה הרובה הראשי של כוחות החי"ר הגרמניים במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה
רובה ה-Gewehr 98 נקרא על שם שנת 1898, בה החל ייצורו. רובה זה החליף את ה-Gewehr 1888 בשירות הצבא הגרמני. התכנון הבריחי של ה-M98 נרשם כפטנט על ידי פאול מאוזר ב-9 בספטמבר 1895. ה-M98 עצמו היה אחרון בסדרה של רובים שהציגה חברת מאוזר בשנות ה-90 של המאה ה-19. מנגנון הרובה נגזר מהרובה הניסיוני Gewehr 96.
משתמשים
בנוסף לגרמניה שירת הרובה במדינות הבאות:
כתוצאה מכך הרובה שימש במלחמות והעימותים הבאים:
הערות שוליים
fa:تفنگ برنو
קרן היסוד
קרן היסוד – המגבית המאוחדת לישראל היא המוסד הכספי המרכזי לפעולותיה של ההסתדרות הציונית בארץ ישראל, מרכזת את כל המגביות בחו"ל (למעט ארצות הברית) לאיסוף תרומות לבניין הארץ.
הקמת הקרן
לפני הקמת קרן היסוד, איסוף הכספים למען פעילות ההסתדרות הציונית נעשה על ידי "קרן הגאולה", שהתאפיינה בפעולות גבייה נקודתיות וזמניות. בשונה מהנהוג עד הופעתה ביססה קרן היסוד את מערך הגבייה על הטלת מס-חובה שנתי קבוע, על בסיס רעיון המס התנכ"י (מעשר). רעיון זה השתנה בהמשך למגבית שנתית לגיוס הכספים לקרן היסוד – המגבית המאוחדת לישראל, שהפכה לגוף הכלכלי המרכזי שפעל להקמת תשתית המדינה שבדרך ופיתוחה.
ב-23 במרץ 1921 נרשמה קרן היסוד באנגליה, כחברה שמטרותיה העיקריות הן לפעול לקידום הגשמת רעיון הקמת בית לאומי יהודי בארץ ישראל, כפי שנוסח בהצהרת בלפור (1917). מעבר למגביות המבוססות הרחיבה קרן היסוד כל העת את פעילותה בגיוס כספים גם דרך תרומות, הלוואות, מתנות, הכל למימון הקמת היישוב בארץ ישראל, בניינו וחיזוקו.
בשנת 1926 עבר המשרד הראשי של קרן היסוד מלונדון לירושלים, ובשנת 1929 הוקמה הסוכנות היהודית - הזרוע המבצעת של ההסתדרות הציונית העולמית. שני הארגונים החלו שותפות היסטורית, שממשיכה עד היום.
שנות השלושים
קרן היסוד סייעה גם במימון צעדיהם הראשונים של רבים ממוסדות המדינה העכשוויים, כגון האוניברסיטה העברית בירושלים, אל על, חברת החשמל, סולל בונה ומפעלי ים המלח. היא תרמה תרומה חשובה לפיתוח מוסדות ותיקים יותר, כמו בנק לאומי ובית הספר לאמנות בצלאל. היא תמכה בהקמת התזמורת הפילהרמונית הישראלית והתיאטרון הלאומי "הבימה" ומוסדות תרבותיים אחרים.
לאחר מלחמת העולם השנייה
לאחר סוף מלחמת העולם השנייה מימנה קרן היסוד את העלייה ההמונית של ניצולי השואה ולאחר מכן של יהודי ארצות האסלאם. הוקמה התיישבות חקלאית ענפה, ופותחה תשתית חינוכית, תעשייתית ותרבותית רחבה, שתרמה להקמת מדינת ישראל ב-1948
במרץ 1948 נפגעו משרדי קרן היסוד בפיגוע טרור נגד בית המוסדות הלאומיים. 11 איש נהרגו בפיצוץ מכונית תופת, ובהם מנהל קרן היסוד, לייב יפה.
בשנת 1956 נחקק בכנסת, שהכיר בקרן היסוד כזרוע הרשמית לגיוס כספים למען מדינת ישראל. קרן היסוד נותרה ארגון גיוס הכספים היחיד הפועל על פי חוק של הכנסת.
מאז נטלה קרן היסוד על עצמה את האחריות לקידום שורה של נושאים לאומיים רבי חשיבות. תורמי קרן היסוד הושיטו יד במימון כל פעולות ההצלה החשאיות של המדינה. בנוסף מילאה קרן היסוד תפקיד מרכזי בפיתוח החברתי של הארץ, תמכה בקליטתם של מעל 3 מיליון עולים חדשים, עמדה לצידם של 300,000 נערים בכפרי נוער, שיקמה קרוב ל-100 שכונות חלשות באמצעות פרויקט שיקום שכונות, והקימה מעל ל-1400 פרויקטים חברתיים, חינוכיים ותרבותיים בכל הארץ, בעיקר באזורי הפריפריה בנגב ובגליל.
הקמת החטיבה לדור המשך
בשנת 1971 הקים צבי רביב את החטיבה לדור ההמשך בקרן היסוד שמטרתה הייתה גיבושו של דור צעיר של מנהיגים (בגילאי 25–40) כדי לשמר ולהבטיח את הישרדותה של קרן היסוד לאורך זמן. החטיבה יזמה קיומן של תוכניות לפיתוח מנהיגות באוסטרליה, באירופה, בדרום אמריקה ובדרום אפריקה. בשנת 1972 קיימה החטיבה את המפגש האירופי הראשון של דור ההמשך במינכן, בו השתתפו נציגים מכל רחבי אירופה. מפגשים אזוריים קוימו בשנים שלאחר מכן בלימה, בסאו פאולו, בבריסל, בלונדון ובאמסטרדם. בשנת 1977 התארגנה משלחת עולמית של דור ההמשך תחת הכותרת "יחדיו 77" בה השתתפו כ-280 משתתפים מ-5 יבשות. משלחת זו נתנה דחיפה עצומה לפעילות דור ההמשך, ומשלחת המשך בשנת 1979 כבר מנתה כ-500 משתתפים. הפעולה החינוכית והמנהיגותית נמשכה והתעצמה באמצעות תוכניות "פיתוח מנהיגות" פרטניות למספר רב של מדינות ובמקרים מסוימים תוכניות אשר עוצבו לפי אופיין של קהילות ממוצא שונה.
בשנת 1981 ארגן דור ההמשך בציריך בראשותו של ארתור מאייר סומר וד"ר דוד פדר כינוס אירופאי בדאבוס, תחת הכותרת "הפסטיבל האירופאי הראשון של דור ההמשך" בפסטיבל נטלו חלק כ-650 משתתפים. במאי 1982 אורגן המפגש השני בדאבוס ובו השתתפו כבר כ-950 משתתפים. בשנת 1982 סיים צבי רביב את תפקידו והעבירו לרב עדי סולטאניק. תוכניות לפיתוח מנהיגות, כינוסים אזוריים, משלחות ארציות ומקומיות, חילופי מרצים ומשלחות "יחדיו" המשיכו להגיע לישראל.
הנהגת קרן היסוד
בשנת 1920 חבר ליאו הרמן לברתולד פייבל בייסודה של קרן היסוד, והפך למזכירה הכללי, תחילה בלונדון ומאז שנת 1926 בירושלים המנדטורית. בשנת 1926 מונו לעמוד בראש הלשכה המרכזית של קרן היסוד אריה לייב יפה וארתור מנחם הנטקה. בשנת 1935 הצטרף אליהם קורט בלומנפלד. בשנת 1937 כיהנו בדירקטוריון של קרן היסוד אריה לייב יפה, ארתור מנחם הנטקה, יוסף שפרינצק, ג'ורג' הלפרין, שלמה קפלנסקי וד"ר אהרן ברט.
בשנת 1951 הוצע מבנה חדש להנהגת קרן היסוד. על פי ההצעה, תקום מועצה כללית של נציגים מארצות שונות, דירקטוריון של 13–15 חברים ושני יושבי ראש הסוכנות היהודית יכהנו בנשיאות הקרן.
משימות קרן היסוד
משימותיה ההיסטוריות הבסיסיות של קרן היסוד - הצלה, עלייה, העצמת עולים, פיתוח התשתית החברתית של מדינת ישראל והבטחת העתיד הקולקטיבי של העם היהודי ממשיכות. עם זאת, קרן היסוד מתאימה את פעילותה לצרכים החדשים שהופיעו בשנים האחרונות, ובראשם צמצום פערים חברתיים בישראל, סיוע לקורבנות טרור ועזרה לנוער בסיכון. בין הפעילויות והפרויקטים הנתמכים:
טימון ופומבה (סדרת טלוויזיה)
טימון ופומבה היא סדרת אנימציה שנוצרה על ידי חברת וולט דיסני. היא מתמקדת בטימון הסוריקטה ופומבה חזיר היבלות. הסדרה היא ספין אוף של מלך האריות, ללא רוב הדמויות האחרות מהסרט. הסדרה רצה במשך שלוש עונות משנת 1995 עד שנת 1999. במהלך העונה האחרונה, נעשו שינויים בצוות הכותבים והבמאי החדש ניסה לכוון שהסדרה תיועד יותר לילדים מאשר לכל המשפחה. כתוצאה מכך, הרייטינג ירד והסדרה בוטלה.
בשנת 2014 הודיעה חברת וולט דיסני על סדרה חדשה לסרט "מלך האריות" בשם "משמר האריות - השאגה חוזרת" ובה טימון ופומבה יהיו כחלק מכוכבי הסרט שייקחו חלק בסדרה.
בישראל הסדרה שודרה במסגרת זמן דיסני בערוץ 2 ואת שיר הפתיחה בגרסה העברית ביצעו תומר שרון בתפקיד טימון ועמי מנדלמן בתפקיד פומבה. לפני שהסדרה שודרה בטלוויזיה, 3 קלטות וידאו שלה הופצו בישראל בדיבוב מעט שונה.
תקציר העלילה
כוכבי הסדרה הם טימון ופומבה. הן דמויות מתוך סרט האנימציה של דיסני "מלך האריות" וסרטי ההמשך שלו. הדמויות עוברות בדרך כלל כישלונות וחוות הרפתקאות בעיקר בג'ונגל, אבל לפעמים הם מוצאים את עצמם ברחבי העולם בחיפושיהם אחרי חרקים ונתקלים או צוברים לעצמם אויבים.
כינת הערווה
כינת הערווה (שם מדעי: Pthirus pubis; כינים המוכרות גם בשמן העממי מנדבושקס) היא אחד ממיני הכינים טפילות האדם. כיני הערווה מצויות בעיקר באזור שער הערווה, אך לפעמים גם באזורים אחרים שבהם גדל השיער, כגון שיער הראש והריסים. תזונתן היחידה היא דם.
אפידמיולוגיה
כיני הערווה עוברות מאיש לרעהו באמצעות מגע קרוב בין שני האנשים, בדרך כלל במהלך יחסי מין. הדבקה של ילד בידי הוריו עשויה להתרחש באמצעות מגבות משותפות, ביגוד, מיטות או ארונות. כינמת הערווה נפוצה יותר בקרב מבוגרים.
מספר מחקרים שפורסמו בתחילת המאה ה-21 העלו את ההשערה שהסרת שיער הערווה, מנהג שהפך נפוץ יותר בשלהי המאה ה-20, הביאה לצמצום תפוצתן של כיני הערווה, ואף שהכינים עשויות להיות בסכנת הכחדה. המחקרים התבססו על שאלונים ועל מידע מקומי לגבי ירידה בפניות בנושא למרפאות בסידני ובבריטניה. עם זאת, חוקרים אחרים טוענים שהנתונים עליהם הסתמכו המחקרים אינם מהימנים, שאין סכנת הכחדה ושלא נבדקו הסברים אלטרנטיביים לירידה בפניות מהציבור.
אבחנה
זיהוי נגיעות בכיני ערווה מאובחנת בדרך כלל על ידי בחינת שיער הערווה ובחיפוש אחר ביצי כינים, נימפות וכינים בוגרות. ניתן להיפטר מהכינים ומהביצים באמצעות מלקטת (פינצטה) או על ידי הסרת השיער הנגוע באמצעות מספריים. ניתן להיעזר בזכוכית מגדלת או מיקרוסקופ השוואתי כדי לזהות במדויק את זן הכינים. אם הכינים נמצאו אצל חבר משפחה אחד, מומלץ לשאר בני המשפחה להיבדק אף הם, ורק מי שנדבק יקבל טיפול.
טיפול
הטיפול בכינים נעשה באמצעות שימוש בתכשירי שמפו ייעודיים, כגון פרמטרין (1%), פירטרין ולינדן. כדי למנוע הדבקות חוזרת ממצעי מיטה החשודים כנגועים, נהוג לנקותם ולאפסנם בשקית אטומה וריקה מאוויר למשך חודשיים, על מנת להבטיח שביצים אשר אולי נותרו לא יבקעו.
מידע רפואי
נגיעות בכיני הערווה מכונה כינמת הבושת (Pediculosis Pubis). התסמין העיקרי הוא גירוד, בדרך כלל באזור הערווה. הגירוד הוא תוצאה של רגישות לרוק של הכינים, והוא הופך לחזק מספיק כשבועיים מיום ההדבקה. במרבית המקרים, גוון העור באזור הנגוע הופך לכחול-אפור, והוא עשוי להישאר במצב זה למשך מספר ימים.
כיני הערווה מתפשטות בעיקר באמצעות זיעה ומגע גופני או מיני.
זיהום של כיני ערווה בקרב ילדים ובני נוער עשוי לפעמים לרמוז על התעללות מינית.
בינגו וה מותריקה
בינגו וה מותריקה (באנגלית: Bingu wa Mutharika; 24 בפברואר 1934 – 5 באפריל 2012) היה פוליטיקאי וכלכלן מלאווי, שכיהן כנשיא מלאווי מ-24 במאי 2004 ועד מותו ב-2012.
ביוגרפיה
נולד בשם ובסטר ת'ום, לאב שהיה מנהל בית ספר יסודי. גדל בדת הנוצרית הפרסביטריאנית אך מאוחר יותר עבר לנצרות הרומית-קתולית. קיבל תואר שני בכלכלה באוניברסיטת דלהי. השלים דוקטורט בכלכלה בלימודים בהתכתבות באוניברסיטת פסיפיק וסטרן, בלוס אנג'לס.
שינה את שמו במהלך שנות ה-60, כחלק מהלך הרוח הפאן-אפריקאי.
ב-24 במאי 2004 החל לכהן כנשיא מלאווי לאחר מערכת בחירות שנויה במחלוקת, ונבחר שנית ב-2009. החליף בתפקיד את בקילי מולוזי.
דומנגארט רטי
לפי הידוע היו לדומנגארט לפחות שני בנים: קומגאל וגאבראן, שניהם מלכו אחריו.
ב"טרילוגיית חיי פטריק הקדוש" מצוין כי דומנגארט נכח בעת מותו של פטריק הקדוש בשנת 493 לערך.
דומנגארט מת בשנת 507 לערך, ואחריו עלה לשלטון בנו, קומגאל.
נדידת הדינוזאורים
נדידת הדינוזאורים (באנגלית: March of the Dinosaurs) הוא סרט אנימציה ממוחשבת שיצא ב-2011 העוקב אחרי דינוזאורים מתקופת קרטיקון עליון החיים באזור הארקטי של קנדה שנודדים מעל 1,000 קילומטרים דרומה בחורף הקר. הסרט מבוסס על סדרת הטלוויזיה ללכת עם דינוזאורים, ודומה מאוד לסרט שיצא על הסדרה ללכת בין דינוזאורים משנת 2013.
הסרט יצא לאקרנים בבריטניה וקנדה ב-27 במאי 2011 בקריינותו של סטיבן פריי.
ריצ'רד ארקרייט
ריצ'רד ארקרייט (באנגלית: Richard Arkwright; 23 בדצמבר 1733 - 3 באוגוסט 1792) היה ממציא בריטי ואחד מן היזמים המובילים של המהפכה התעשייתית. ארקרייט ידוע בעיקר כממציא מסגרת המים, המכונה לטוויית כותנה. שיטות הארגון שלו, אשר משלבות כוח אדם מקצועי למחצה עם מיכון, מהוות את הבסיס למפעלים המודרניים.
חייו
בשנת 1768, בגיל 36, בנה ארקרייט מכונה לטוויית כותנה, שאמצעותה ניתן היה לטוות חוט עדין וחזק במידה מספקת כדי שישמש שתי. קודם לכן נעשה השתי מפשתן ורק הערב נעשה מכותנה. בשנה שלאחר מכן בנה מטווייה, שהופעלה תחילה בכוחו של סוס, ובהמשך בכח המים. פועלים ויצרנים ניסו להכשיל את מפעלו מחשש שהמכונות ינשלו אותם מעבודתם - באמצעות המכונות של ארקרייט, פועל אחד הפיק עבודה שוות ערך לזו של 130 אנשים בעבודה ידנית. ארקרייט גבר על המכשולים, וצבר הון רב.
רק לאחר שמלאו לו 50 שנה, התחיל לרכוש את יסודות ההשכלה. בשנת 1786 העניק לו המלך תואר אבירות.
ארקרייט מת בגיל 60, ב-3 באוגוסט 1792.
גלוי ונעלם
גלוי ונעלם הוא אלבום הסולו השני של יהודית רביץ, אשר יצא בשנת 1980.
את כל שירי האלבום הלחינה רביץ, פרט ל"אחיזת עיניים", שהלחין שלמה גרוניך, ול"שיר ללא שם", שהלחין שלום חנוך. האלבום הוקלט באולפני טריטון של טומי פרידמן. הוא קיבל מעמד של "אלבום זהב", על כך שמכר יותר מ־20 אלף עותקים.
על שירי האלבום שחיבר יעקב גלעד כתב המבקר בן שלו ב־2010:
הווארד גראהם באפט
הווארד גראהם באפט (באנגלית: Howard Graham Buffett; נולד ב-16 בדצמבר 1954) הוא איש עסקים אמריקאי, פוליטיקאי לשעבר, נדבן, צלם, חקלאי, ושוחר איכות הסביבה. הוא הילד האמצעי של המיליארדר וורן באפט. הוא קרוי על שם סבו הווארד באפט, ובנג'מין גראהם, הפרופסור האהוב על וורן באפט.
עסקים
באפט היה סגן נשיא ועוזר ליושב ראש חברת ארצ'ר דניאלס מידלנד, מ-1992 ועד 1995, ודירקטור בחברה משנת 1991 עד 1995, דירקטור של קבוצת GSI מ-1995 עד 2001, דירקטור של ConAgra Foods מ-2002 עד 2006, דירקטור אגרו טק מזון עד 26 באוקטובר 2006, ודירקטור בסלואן אימפלמנט. הוא קיבל מינוי דירקטור של תאגיד לינדזי ב-1995, שימש יו"ר כשנה מ-2002 עד 2003. בשנת 2008, הודיע שהוא יפרוש כדירקטור בינואר 2010.
משנת 1992 הוא דירקטור בתאגיד הענק של אביו, ברקשייר האת'וויי, ונשיא חברת חווֹת באפט.
הוא היה דירקטור של חברת קוקה-קולה מ-9 בדצמבר 2010. מ-1993 עד 2004 הוא היה דירקטור של חברת קוקה קולה אנטרפרייזס, המבקבק הגדול ביותר בעולם של קוקה קולה.
בדצמבר 2011 אמר וורן באפט לחדשות CBS שהוא מעוניין שבנו הווארד יירש אותו כיושב ראש ברקשייר האת'וויי.
פשאבי
פְּשַׁאבִי (בגאורגית: ფშავი) הוא חבל ארץ היסטורי קטן בצפון מזרח גאורגיה, כיום במחוז מצחתה מתיאנתי. החבל שוכן למרגלות הדרומיים של הרי הקווקז הגדול לאורך נהר אראגווי והחלק הצפוני של נהר לורי. גבולותיו ההיסטוריים הם חבסורתי מצפון, תושתי וקאחתי ממזרח, כארתלי מדרום ומתיאולתי ממערב.
הפשאבים (גאורגית: ფშაველი, פְּשַׁאבִלִי וברבים ფშავლები, פְּשַׁאבֵלֵבִּי ) דוברים בדיאלקט משלהם של השפה הגאורגית הדומה לשכניהם חבסורים ומשתייכים מבחינה דתית לכנסייה האורתודוקסית הגאורגית. ההיסטוריה של הפשאבים, מסורתם ומנהגיהם דומים לגאורגים הרריים אחרים, במיוחד לאלה של חבסורתי.
המשורר הגאורגי הפופולרי לוקה רזיקשווילי (1861–1915), הידוע בשם העט שלו וז'ה פשבלה ("נער מפשאבי"), נולד במחוז זה, בכפר צ'רגלי.
תנועה אחורית (אסטרונומיה)
תנועה אחורית (מכונה גם נסיגה) באסטרונומיה מתייחס לתופעה בה כוכבי הלכת נראים כאילו הם מחליפים את כוון תנועתם יחסית לכוכבי השבת באופן זמני ואז חוזרים שוב לכוון תנועתם המקורי (התנועה "הקדומנית" של כוכבי הלכת). התופעה הנובעת מהתנועה היחסית של כדור הארץ וכוכבי הלכת במהלכם סביב השמש. דורות של אסטרונומים קיבלו את ההסבר השגוי של תלמי לתנועה האחורית עד שניקולאוס קופרניקוס הסביר את התופעה כתוצאה של המודל ההליוצנטרי.
התופעה
המיקום של כוכבי השֶׁבֶת יחסית זה לזה נשאר קבוע על פני אלפי שנים, ולכן הם מציגים "מפת" שמיים קבועה מלילה ללילה. כוכבי הלכת לעומת זאת משנים את מיקומם בשמיים יחסית לכוכבי השבת ולשאר גרמי השמיים (לכן הם נקראים כוכבי לכת, וגם לפלנטה ביוונית משמעות דומה). כוכבי הלכת כמו השמש ושאר גרמי השמיים נראים "זורחים" במזרח ו"עורבים" במערב (בגלל סיבוב כדור הארץ סביב עצמו). אבל, אם משווים את המיקום של כוכב לכת יחסית לכוכבי השבת לילה אחרי לילה ניתן להבחין שכוכבי הלכת "גולשים" לאט לכוון מזרח של מפת השמיים (כלומר כל לילה הם יזרחו קצת יותר מאוחר יחסית לכוכבים שלידם). גלישה זאת (הנקראת התנועה ה"קדומנית") היא איטית ביותר ואי אפשר להבחין בה במהלך לילה אחד. מאדים למשל ישלים סיבוב שלם מזרחה על פני מפת השמיים במשך כמעט שנתיים. תופעה זאת נובעת מכך שכוכבי הלכת נעים כל לילה עוד קצת "מזרחה" במסלולם סביב השמש.
פעם בזמן מה (במחזור שאורכו כאורך המחזור הסינודי של כוכב הלכת) כוכב הלכת מאט את תנועתו מזרחה על פני מפת השמיים, נעצר (תופעה הנקראת עמידה), ומתחיל לנוע בכיוון ההפוך - כלומר מערבה על פני מפת השמיים. זאת היא התנועה האחורית (או הנסיגה) של כוכב הלכת. התנועה האחורית (כמו הקדומנית) היא איטית וניתן להבחין בה רק על ידי השוואת מיקום כוכב הלכת לשאר מפת השמיים מלילה ללילה. הנסיגה ממשיכה במשך כמה שבועות (בין 41 יום אצל מאדים ועד 158 יום אצל נפטון) ואז כוכב הלכת מאט שוב את תנועתו אחורנית, עומד שוב, וחוזר לתנועתו הרגילה מזרחה על פני מפת השמיים.
ההסבר לתופעה
כל כוכבי הלכת סובבים את השמש כנגד כוון השעון אם מביטים על מערכת השמש מ"למעלה" (כלומר מהצד של הקוטב הצפוני של כדור הארץ). כך גם לגבי הסיבוב של רוב הירחים במערכת השמש סביב כוכבי הלכת שלהם, וגם לגבי סיבוב רוב הירחים וכוכבי הלכת סביב עצמם (מלבד נוגה המסתובב עם כוון השעון, ואורנוס, ופלוטו המסתובבים כמעט על צידם). זאת כנראה בשל האירוע היוצר המקורי המשותף למרכיבי מערכת השמש. מהירות הסיבוב של כוכב לכת סביב השמש הולכת וקטנה ככל שכוכב הלכת רחוק מהשמש. כך למשל, כדור הארץ מסתובב מהר יותר ממאדים, כוכב הלכת הבא אחריו, וגם מכל כוכבי הלכת הבאים (ההסבר להלן מתייחס למאדים אך נכון גם לשאר כוכבי הלכת הרחוקים מכדור הארץ). לכן למשל, כדור הארץ "עוקף" את מאדים במהלך סיבובם סביב השמש. בנקודת העקיפה, כלומר כשכדור הארץ נמצא בין השמש למאדים (מאדים מוגדר במצב זה כנמצא בניגוד), מאדים הוא במרחק הקצר ביותר מכדור הארץ עבורו - ולכן בלילה זה הוא בהיר ואף גדול מעט מהרגיל. כ-20 יום לפני העקיפה מאדים מתחיל את תנועתו האחורית, המסתימת כ-20 יום לאחר העקיפה. הסיבה לתנועה האחורית (המדומה) היא שלמרות שמאדים וכדור הארץ ממשיכים שניהם בזמן העקיפה בתנועתם קדימה כנגד כוון השעון סביב השמש, הרי שבזמן העקיפה מאדים נראה מכדור הארץ כנשאר מאחור - כלומר נע בכיוון ההפוך. כשכדור הארץ מתרחק מספיק ממאדים הוא נראה שוב כנע קדימה. ראו איור 2.
הסבר זה עבור מאדים תקף גם לגבי שאר כוכבי הלכת הרחוקים מהשמש יותר מכדור הארץ (צדק, שבתאי, אורנוס, ונפטון). זמן ההקפה סביב השמש גדול כל כך בכוכבים הרחוקים (כ-164 שנות ארץ במקרה של נפטון) שהמחזור הסינודי (בין מעקף אחד למשנהו, כלומר בין הופעות התנועה אחורה) מתקרב לאורך שנת ארץ (367.5 ימים עבור נפטון) כיוון שנפטון לא מתקדם הרבה במהלך השנה. בנוסף, ככל שכוכב הלכת רחוק יותר, כך המרחק שעושה כוכב הלכת במהלכו אחורנית ברקיע הולך וקטן (בגלל הפרספקטיבה), בעוד שמשך הזמן של המהלך אחורנית הולך וגדל (כחצי שנה במקרה של נפטון). ראו טבלה למטה.
תופעת התנועה האחורית מתרחשת גם אצל כוכבי הלכת הפנימיים, כלומר הקרובים יותר לשמש מכדור הארץ (כוכב חמה ונוגה). אבל התופעה בשיאה כאמור כאשר השמש וכוכב הלכת הם על אותו קו עם כדור הארץ, ובמקרה זה כאשר השמש מאחורי כוכב הלכת במבט מכדור הארץ (מצב התקבצות תחתונה). לכן תצפית על התופעה מכוון כדור הארץ חייבת להתבצע במהלך שעות היום. במצב זה הצד האפל של כוכב הלכת מופנה לכדור הארץ וגם הוא אינו ניתן להבחנה על רקע אור השמש הזוהר.
באיור 1 מאדים נראה כנע בלולאה במהלך העקיפה של כדור הארץ אותו. לעיתים צורת המסלול של מאדים בזמן העקיפה היא צורת האות S באנגלית. ראו איור 3. המופע יהיה בצורת לולאה או האות S בתלות במיקום כוכב הלכת יחסית לקו החיתוך בין מישורי הסיבוב של כוכב הלכת ושל כדור הארץ סביב השמש. אם כוכב הלכת קרוב מספיק לקו חיתוך זה בזמן המעקף אזי הוא ינוע בצורת S, אחרת הוא ינוע בצורת לולאה .
היסטוריה
תופעת התנועה האחורית של כוכבי הלכת הייתה ידועה כבר לבבלים. המודל הגיאוצנטרי לפיו כל גרמי השמיים סובבים סביב כדור הארץ שהיה מקובל על רוב האסטרונומים עד ימי ניקולאוס קופרניקוס התקשה להסביר תופעה זאת, וגם תופעות נלוות כמו שינויים בבהירותם ומהירותם של כוכבי הלכת. כדי להסביר את אלה הציע האסטרונום אפולוניוס מפרגה במאה ה-3 לפנה"ס את מודל האפיציקלים לפיו כוכבי הלכת ממוקמים על מעגלים קטנים שמרכזם סובב על מעגל גדול המקיף את כדור הארץ. ראו איור 4. תאוריה זאת אומצה ופותחה על ידי היפרכוס מרודוס ועל ידי תלמי (שניהם אסטרונומים מהמאה ה-2 לפנה"ס) שתיאר אותה פורמלית בספרו אלמגסט שהיה מקובל אחר כך במשך מאות שנים. מודל זה הצליח לחזות את מסלולי כוכבי הלכת בדיוק הולך ומשתפר לאורך השנים אך במחיר של הוספת עוד ועוד אפיציקלים.
בשנת 1543 פורסם ספרו של ניקולאוס קופרניקוס בו הוא הציע את המודל ההליוצנטרי לפיו כדור הארץ ושאר כוכבי הלכת סובבים סביב השמש (הצעה שהועלתה כבר על ידי מספר אסטרונומים לפניו - כמו אריסטרכוס מסאמוס היווני, ואחריו אבן באג'ה האנדלוסי). מודל זה מפשט מאוד בין השאר את ההסבר לתופעת התנועה האחורית. למרות זאת קופרניקוס נאלץ להמשיך ולהשתמש באפיציקלים כדי להסביר את הסטייה של כוכבי הלכת ממסלול עגול מדויק. יוהאנס קפלר אחר כך שיפר את המודל כשהראה שכוכבי הלכת נעים במסלולים אליפטיים ולא עגולים סביב השמש.
אבינעם דנין
אבינעם דנין (13 בינואר 1939, כ"ב בטבת ה'תרצ"ט - 12 בדצמבר 2015, ל' בכסלו ה'תשע"ו) היה פרופ' במכון למדעי החיים על שם אלכסנדר סילברמן באוניברסיטה העברית, ובוטנאי ואקולוג ישראלי.
ביוגרפיה
אבינעם דנין נולד בחיפה לשרה וחירם דנין, בנם של רחל ויחזקאל דנין (סוכובולסקי), גואל קרקעות ורוכש אדמות ידוע, שעבד בשירות הקרן הקיימת לישראל, ואחרי הקמת המדינה עבד בשירות מינהל מקרקעי ישראל. דודו היה עזרא דנין, מזרחן ואיש הש"י, ובעל אדמות ופרדסים באזור חדרה.
לאחר שהשלים את שירותו הצבאי, פנה דנין ללימודי ביולוגיה ובוטניקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1964 השלים את עבודת המוסמך בנושא "הצומח במישור ימין" בהנחייתו של גדעון אורשן. בשנת 1970 השלים את עבודת הדוקטור בנושא "מונוגרפיה פיטוסוציולוגית-אקולוגית של הנגב הצפוני" בהנחייתם של מיכאל זהרי וגדעון אורשן. בשנים 1973–2007 היה חבר הסגל של מחלקה לאבולוציה, סיסטמטיקה ואקולוגיה באוניברסיטה העברית. בשנת 1988 התמנה לפרופסור חבר. בשנת 2007 פרש לגמלאות, אך המשיך לעסוק במחקר באופן אינטנסיבי, בתיאור ועדכון הפלורה של ארץ-ישראל.
מילא תפקידים רבים בשנות הוראתו באוניברסיטה העברית, ובהם:
היה שותף לכתיבת הכרכים בנושאי בוטניקה וצמחיית ארץ ישראל באנציקלופדיה "החי והצומח של ארץ ישראל" (1983) בעריכת עזריה אלון.
בשנת 1991 הוציא לאור, ביחד עם שותפתו למחלקה פרופ' נעמי פיינברון-דותן, את המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, שתיאר באופן סיסטמטי את מכלול מיני הצמחים שתוארו בארץ-ישראל. בשנת 1998 ערך לבדו את המהדורה השנייה של המגדיר, משום שפרופ' פיינברון-דותן נפטרה מאז צאת המהדורה הראשונה.
אבינעם דנין הניח אחריו אישה, דרורה, וארבעה ילדים: איריס, מורית, ברק ושירה, ו-9 נכדים. איריס היא בתו מאשתו הראשונה, שרה בית הלחמי. הוא נפטר ב-12 בדצמבר 2015.
גילוייו בחקר תכריכי טורינו
תכריכי טורינו הם יריעת פשתן הנמצאת בקתדרלת יוחנן המטביל בעיר טורינו שבאיטליה. על תכריכים אלו מופיעה דמותו של אדם הסובל מפגיעות גופניות שונות, רובן ככולן עלולות להיגרם על ידי צליבה. בשנת 1995 הצטרף דנין לקבוצת מחקר אמריקאית שמושבה בדורהם שבצפון קרולינה וחקר בתמונות שברשותם מציאות של דמויות צמחים שנראות ליד דמות גופו של האדם שנעטף בתכריכי טורינו. ממצאיו העיקריים הם גילוי דמויות של עכובית הגלגל, זוגן השיח ולוטם שעיר. התבוננות במפת התפוצה הכוללת של שלושת המינים מראה שהמקום היחיד בעולם, שבו היו יכולים בני-אדם להניח על גופו של נפטר פרטים טריים של שלשת המינים הנזכרים, הוא בין ירושלים לחברון. שמונה מהמינים שזוהו פורחים בחודשים מרץ-אפריל. דמויות קוצים של שיזף מצוי ושל אשחר ארץ-ישראלי נמצאו בקרבת ראשו של הנפטר וקנה של עבקנה שכיח או של קנה מצוי הונח ליד רגליו. בנוסף, גילה כ-300 תפרחות של קחוון או בבונג דו-גוני שהונחו ללא גבעולים על ראשו של הנפטר. דנין וידא את ממצאי מחקריו בתמונות על ידי בדיקה ישירה של הבד העשוי פשתן בכנס חוקרים בטורינו שנערך בשנת 2000. הוא הציג את ממצאיו בכינוסים בינלאומיים ב-1998, 1999, 2000, 2002, 2007, 2008. כתב מאמרים בעברית ובאנגלית וספר באנגלית על הנושא. הספר תורגם לאיטלקית, ספרדית ופורטוגזית. מחקריו נכללים בתערוכות מתמידות שהוקמו במתחם נוטרדאם בירושלים, באוניברסיטה ברומא, בקליפורניה ובמקסיקו.
נהר סוואן
נהר סוואן (Swan River, מילולית: ברבור) זורם במערב אוסטרליה, ועובר בעיר פרת', בדרום מערב הטריטוריה, לפני שהוא נשפך כ-15 ק"מ דרום-מערבית לעיר, בפרמנטל, לתוך האוקיינוס ההודי.
בשנת 1697 הפליג החוקר ההולנדי ווילם דה ולמינג אל תוך נהר הזורם במערב אוסטרליה וקרא לו בשם נהר סוואן ( הולנדית: Swaanerivier) על שם הברבור השחור, עוף מים המקנן באזור הנהר שהוא מין אנדמי לאוסטרליה המערבית.
נהר הסוואן מתחיל בפארק הלאומי ואליוּנְגה (Walyunga National Park), מרחב עשיר בעצי אקליפטוס וצמחיית הספר האוסטרלי, הצומחים על שכבות גרניט, כ-50 ק"מ צפונית לפרת', במקורות מפרץ וּרוֹלוּ (Wooroloo) של נהר אבון. לא מדובר על זרימה של שני הנהרות יחד, אלא על המשך של נהר האבון באמצעות נהר הסוואן. באוסטרליה נקראים לעיתים הנהרות בשמות שונים בתוככי היבשת ובהתקרבם לחוף.
מודול האלסטיות
בהנדסת חומרים, מודול האלסטיות  של חומר או מודול יאנג (על שם תומאס יאנג) הוא היחס בין מאמץ (כוח ליחידת שטח בחומר) למעוות (שינוי בממדי החומר), או בניסוח פשוט יותר ההתנגדות של החומר לשינוי קטן בצורתו עקב כוח המופעל עליו, בתחום האלסטי, כלומר התחום בו היחס בין מאמץ למעוות שומר על ליניאריות. בשינוי אלסטי החומר חוזר למצבו המקורי כאשר הכוח מוסר. הדיאגרמה המציגה את היחס בין המאמץ והמעוות מכונה עקומת מאמץ-מעוות (או דיאגרמת מאמץ-מעוות), והיא מציגה את היחס ביניהם בכל תחום נתון (כולל זה שאינו מתחום מודול האלסטיות). במודלים פשוטים של חוזק, הדיאגרמה פשוטה יחסית והחומר מתנהג בצורה עקבית. במודלים מסובכים יותר ובחומרים מורכבים הקשר בין מאמץ למעוות חדל להיות ליניארי. מודול האלסטיות הוא ערך המבטא את הגמישות של החומר.
מודול האלסטיות
הקשר בין המאמץ לבין המעוות היחסי מגדיר את מודול האלסטיות: או הביטוי הזה ידוע גם כחוק הוק.
במוט המועמס למתיחה, המעוות היחסי הוא ההתארכות היחסית:
תחום האלסטיות (המגדיר את מודול האלסטיות) הוא התחום בו התיאור של עקומת מאמץ - מעוות בצורת הוא ליניארי (הקו הישר שבדיאגרמה).
מודול הגזירה
ערך מורחב: מודול הגזירה
הקשר בין מודול האלסטיות לבין מודול הגזירה נתון על ידי הביטוי:
מצב מאמצים ומעוותים מרחבי
מאמץ מתיחה בכיוון x גורם למתיחת המוט בכיוון x, ולהתכווצות המוט בכיוונים הניצבים y,z בשעור המתקבל מהמכפלה של המאמץ בכיוון x במקדם פואסון. כך גם בכוונים y,z. חוק הוק המוכלל למצב מאמצים תלת-ממדי, מתקבל משלוש מתיחות חד-ציריות לכל אחד מהכיוונים ושימוש בעקרון הסופרפוזיציה:
בחוק הוק עבור חומרים כלליים יותר מקפיץ, k הוא טנזור והוא מיוצג על ידי מטריצה של קשיחות החומר בגודל 9x9. אם החומר הוא ליניארי, אלסטי ואיזוטרופי, נדרשים שני קבועים על מנת לקבוע את התנהגותו תחת מאמצים: מודול האלסטיות \ E ומודול הגזירה \ G. כאשר עוסקים במקרה של קפיץ שלא מופעלים עליו כוחות גזירה אז מקבלים את המקרה הפרטי של הקפיץ בו מודול האלסטיות הוא קבוע הקפיץ \ k.
בלאנש מצרפת, דוכסית אורליאן
בלאנש מצרפת, דוכסית אורליאן (בצרפתית: Blanche de France; 1 באפריל 1328 - 8 בפברואר 1382), הייתה בתו של שארל הרביעי, מלך צרפת.
ביוגרפיה
בלאנש נולדה ב-1 באפריל 1328 בשאטונף-סור-לואר, לשארל הרביעי, מלך צרפת ולז'אן ד'אברו, בתם של לואי, רוזן אברו ומרגריט ד'ארטואה. אביה מת חודשיים לפני לידתה, ומכיוון שאמה הייתה באותה העת בהריון, מונה דודנה פיליפ מוולואה לעוצר הממלכה עד לאחר שיתברר אם זה בן או בת. מכיוון שבצרפת נהג החוק הסאלי לא ירשה בלאנש את אביה, והכתר עבר לבית ולואה.
ב-18 בינואר 1345 התחתנה בלאנש עם פיליפ, דוכס אורליאן, אך לא היו להם ילדים. בשנת 1376 מת בעלה פיליפ, וב-8 בפברואר 1382 מתה בלאנש בווינסן.
Super Nintendo Entertainment System
Super Nintendo Entertainment System (ראשי תיבות: SNES), אשר מוכרת במיוחד גם בשם סופר נינטנדו (Super Nintendo), היא קונסולת משחקים מהדור הרביעי שפותחה על ידי נינטנדו. לקונסולה יצא מגוון רחב של משחקים, כמו Super Mario World, שהוא המשחק הנמכר ביותר לקונסולה עם 20.6 מיליון עותקים. היה לה מפרט טכני מתקדם יחסית לזמן השקתה (21 בנובמבר 1990), עם מעבד Ricoh5A22 שפעל במהירות של 3.57 מגה הרץ ושבב אודיו איכותי שפותח על ידי בכיר בחברת סוני, קן קוטרגי. הקונסולה תמכה גם ברינדור תלת־ממדי בסיסי באמצעות כרטיסים גרפיים שנמצאו בחלק מהמשחקים.
יכולות הרנדור בתלת מימד של הקונסולה השתלמו כיוון שנינטנדו יכלה לפתח את המשחק Stunt Race FX שנבנה מפוליגונים (מצולעים לבניית מודלים בתלת-מימד) והוא נחשב לאחד מהמשחקים האיכותיים של הקונסולה שניצל את יכולות החמורה שלה עד תום, מה שגם היה ב-Donkey Kong Country.
הקונסולה הייתה דומה בגרפיקה לגיים בוי אדוונס (הקונסולה הניידת של נינטנדו שיצאה ב-2001), במובן שיצאו גרסאות של משחקי SNES לקונסולה הניידת. ה-SNES מכרה 49.10 מיליון יחידות בכל העולם, בהשוואה לקונסולה המתחרה של סגה, מגה דרייב (30.75 מיליון יחידות), וייצור הקונסולה נפסק ב-25 בספטמבר 2003.
תאימות עם הקונסולות הניידות
לקונסולה סופר נינטנדו יצא גם תוסף בשם "The Super Game Boy" שיכול היה להציג משחקים מכרטיסיות המשחק של הקונסולה הניידת של החברה- הגיים בוי (GAME BOY) ולהציגם על המסך הגדול ואף כלל אפשרויות לשיפור התמונה המתקבלת באמצעות צביעתה בצורה אוטומטית בעזרת אחת מ 4 ערכות צבעים. חברת נינטנדו לא יצרה תוסף כמו זה עד לשנת 2003 עם יציאת "הגיים בויי פלייר" (The Game Boy Player) שנועד לקונסולת הגיים קיוב (GAMECUBE).
לתוסף יצאה גם גרסה שנייה ומשופרת בשם " 2 The Super Game Boy" שיצא בצורה בלעדית לגרסה היפנית של הסופר נינטנדו (the Super Famicom)
חידוש הקונסולה בגרסה קלאסית
בשנת 2017 הוציאה Nintendo גרסה מחודשת של הקונסולה בשם: "Super Nintendo Entetament System Classic" אשר כללה 20 משחקים אשר בנויים בתוך הקונסולה ללא אפשרות להוסיף משחקים נוספים, רשימת המשחקים כללה את הבאים: Street Fighter II Turbo:
צבי אילן
צבי אילן (בַּאוּם) (14 במאי 1936 – 17 בפברואר 1990) היה ארכאולוג, סופר, עיתונאי וחוקר ארץ ישראל.
ביוגרפיה
בגיל 30 החל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב וסײם תואר ראשון בארכאולוגיה ובתולדות ארץ ישראל. לאחר מכן סײם בהצטיינות תואר שני. עבודתו עסקה בנושא "המצב המדיני והצבאי בארץ ישראל במחצית המאה השמינית לפנה"ס". את תואר הדוקטור קיבל מאוניברסיטת בר-אילן על מחקרו בנושא "ניסיונות התײשבות יהודית בעבר הירדן 1871–1947".
נפטר ממחלה בגיל 53 ונקבר בבית הקברות קריית שאול.
הרקע לחקר ארץ ישראל
הוא התײשב בקיבוץ מעוז חיים והיה לרועה צאן. בזמן רעײת הכבשים עבר ליד תלים וחורבות, הרים, חרסים, שברי זכוכית ומטבעות. הוא התבשר על גילוי בית כנסת בבית שאן ולאחר מכן גם במעוז חיים, היכן שרעה את הצאן. מכאן עבר ללימוד שיטתי של חקר ארץ ישראל בכלל ובתי כנסת עתיקים בפרט.
מחקריו הײחודיים
הוא ערך חפירות ארכאולוגיות רבות. בעיקר התענײן בבתי כנסת עתיקים בארץ ישראל. גולת הכותרת בממצאיו הייתה חשיפת בית הכנסת ובית המדרש של קהילת מֵרות הקדומה בחורבת הכפר הערבי בשם "מארוס" בגליל העליון. בעת שהותו כחוקר בלונדון, בעת שעײן במסמכי הגניזה הקהירית, נתקל במקרה ברשימת קברי צדיקים מהמאה ה-14 לספירה ובה הופיע השם מארוס. צבי אילן עמד על הדמיון בשם ובמיקום עם הכפר מרות המופיע בכתבי יוספוס פלאביוס. כאשר שב לישראל סייר במקום ומצא רק שלושה ראשי עמודים המבצבצים מהקרקע. בחפירה שנתבצעה במקום התגלה בית כנסת מפואר עם רצפת פסיפס עשירה בכתובות מהתנ"ך ואוצר בן מאות מטבעות ברונזה וזהב.
צבי אילן גילה וחפר יחד עם ד"ר דוד עמית שני בתי-כנסת קדומים בדרום הר חברון: בענים, ובמעון. במעון נמצאה מנורת שיש תלת־ממדית.
במכללה האקדמית בית ברל קיים מרכז צבי אילן ללימודי ארץ ישראל ובו ארכיונו וכל מחקריו של צבי אילן.
מספריו
להלן רשימה של מבחר ספריו לפי קטגוריות
קיפאון מוחי
קיפאון מוחי (באנגלית: Brain freeze) או בשמו המדעי ספנופאלטיין גאנגליונאוראלגייה (sphenopalatine ganglioneuralgia, כאב עֲצַבִּי של גַּנְגְּלִיּוֹן הַכַּנְפָה וְהַחֵךְ) הוא צורה של כאב ראש קרנלי מהיר המקושר לאכילת מזון קר מאוד או שתיית משקה קר במהירות. התופעה נגרמת כתוצאה ממגע המזון או המשקה הקר בתקרת הלוע (החך). ברוב המקרים תחושת הכאב מתוארת ככאב עמוק ועוצמתי בקדמת הראש, עמוק למצח. לרוב, הכאב מופיע כעשר שניות לאחר צריכת המזון הקר ונעלם כעבור כעשרים שניות. על פי המחקר האחרון בנושא, תחושת הכאב נובעת מהתכווצות עורק הדם הקדמי של המוח, ונעלמת עם התרחבותו.
תיאור התופעה
קיפאון מוחי נגרם כתוצאה מאכילה או שתייה של מוצרים קרים במיוחד, כדוגמת אכילת גלידה ושתיית משקאות קרים. כאב הראש הנגרם בתופעה מופיע לרוב כעשר שניות ממגע המזון הקר בתקרת הפה (החך) ונמשך כעשרים שניות על פי רוב, אולם דווח שאנשים מסוימים חווים את התופעה לאורך זמן ממושך יותר. הכאב המופיע חד מאוד, ומורגש שמקורו בעומק תחתית המצח, בין העיניים. לעיתים, ובעיקר במקרי בליעה, כאב הראש מופיע בסמוך לרקות, בשני צידי הראש. התופעה מתרחשת הן במזג אוויר קר והן במזג אוויר חם, כיוון שאין היא מושפעת מטמפרטורת הסביבה אלא מטמפרטורת חלל הפה.
במחקר שבדק את מקור הכאב, ניתנה לנסיינים שתייה קרה במיוחד מבעד קשית, כך שהנוזל יפגוש את גג הפה. זרם הדם המוחי של הנבדקים נוטר באמצעות מבחן דופלר תוך קרניאלי (Transcarnial Doppler test). בניסוי התברר שתחושת הקיפאון המוחי נובעת מעלייה דרמטית ופתאומית בזרימת הדם דרך עורק המוחי הקדמי (Anterior cerebral artery). עם התכווצות העורק נרגעה תחושת הכאב. החוקרים משערים כי התופעה נגרמת כתוצאה מרגולציה של טמפרטורת המוח, ומתוך רצון למנוע כניסת דם קר העשוי לפגוע בתפקוד האיבר החיוני.
בעבר הועלו מספר השערות נוספות למקור הכאב החד- הסברה העיקרית טענה שמקור תחושת הכאב הוא בכיווץ מהיר ודרמטי של כלי דם ועצבים בגג הפה, ובשל ההפרעה לעצבים מזוהה מקור הכאב בקדמת הראש ולא בגג הלוע.
שיטות להפגת הכאב
הכאב נובע מהפרשי טמפרטורה בין חלל הפה והראש ובין טמפרטורת המזון הנצרך. לכן, במקרה של קיפאון מוחי מומלץ לחמם מחדש את מקום המגע. השיטה שנמצאה יעילה ביותר היא שתיית נוזל חמים, אולם נמצא שגם הצמדת הלשון לחך וכן שאיפת האוויר דרך הפה ונשיפתו דרך האף מקלות על תחושת הכאב.
על מנת שלא לחוות את התחושה הלא נעימה מומלץ לצרוך מוצרי מזון קרים באיטיות, תוך מתן שהות לחלל הפה להסתגל לשינוי הטמפרטורה.
מחקרי עבר
אף על פי שאין מדובר בתופעה מסוכנת אלא בתופעה טורדנית, בשל שכיחות התופעה נעשו מספר מחקרים במרוצת השנים מתוך רצון להתחקות אחר מקורה. המאמרים פורסמו בעלון הרפואה הבריטי, בסיינטיפיק אמריקן ובעלון ה-Autonomic Neuroscience. המחקרים השונים הצביעו על אפשרויות שונות להסבר על מקור התופעה, אולם במחקר האחרון נעשה שימוש במעקב אחר זרמי הדם בראש וניטור הפעילות המוחית, כך שניתן להניח שתוצאותיו הן הקרובות ביותר לתיאור התופעה.