cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סאמו
שלטונו
סאמו הסתגל מהר למדי לסביבה התרבותית החדשה. לפי הכרוניקה של פרדגאר, נשא 12 נשים סלביות והוליד מהן 22 בנים ו-15 בנות. ייתכן כי דרך "נישואים פוליטיים" דאג סאמו להבטיח קשרים טובים עם מנהיגי שבטים שונים. תחת הנהגתו נחלו הסלאבים עוד ניצחונות במאבקם נגד האוורים. הכרוניקה של פרדגאר מזכירה, כאמור את הממלכה של סאמו רק בהקשר תולדות הפרנקים. למשל היא מציינת שאחרי שחרור פנוניה משלטון האוורים, הגיעו לאזור סוחרים פרנקים נוספים. בשנת 632/631 קבוצה של סוחרים פרנקים נשדדה ונרצחה על ידי סלאבים. המלך דגוברט ניצל את ההזדמנות על מנת ליזום מדיניות פעילה במזרח -מרכז אירופה. הוא שיגר שליחים אל ממלכתו של סאמו עם דרישה לפיצויים על הגנבה ועל הרציחות. אולם המשא ומתן שניהל בשמו השגריר סיכריוס לא עלה יפה.
. (הכרוניקה של פרדגאר, ד, 68) באותה שנה יצא דגוברט למסע צבאי נגד הממלכה של סאמו בראש ברית של שלושה או ארבעה צבאות. הכרוניקה של פרדגאר אינה מתייחסת מאוחר יותר לצבא הרביעי. אלמאנים ובראשם הדוכס כרודוברט תקפו את פאתי הממלכה. הלונגוברדים הפריולאנים תקפו, קרוב לוודאי, מדרום, וכבשו את "האזור זליה" (regio Zellia), כנראה עמק גייל (גיילטאל) בקרינתיה. החיל הראשי, של אוסטרזיה, ייתכן בפיקודו של דגוברט עצמו, חדר אל לב לבה של הממלכה. עם זאת כל הצבאות הללה לא הצליחו להתאחד. בעוד שהצבאות השוליים יותר הצליחו בהתחלה להשיג ניצחונות ולתפוס שבויים רבים, הצבא האוסטראזי נוצח אחרי שלושה ימים של מצור על ישוב בשם ווגאסטיסבורג, שמיקומו אינו ידוע בימינו. לוחמיו של דגוברט הצטרכו להימלט והשאיר מאחוריהם את כל נשקם ואוהליהם. תחת הנהגתו של סאמו ביצעו הסלאבים כמה פשיטות בתורינגיה ובמזרח ממלכת הפרנקים. דרבאן, מנהיג הסורבים שבאזור אלבה-זאלה שהיה בן חסות של הפרנקים נטש אותם לבסוף והצטרף לסאמו.(Dervanus dux gente Surborium que … ad regnum Francorum iam olem aspecserant). אזכורו זה של דורבן הוא למעשה המקור הראשון המעיד על קיומם של סלאבים מצפון להרי הבצר. ייתכן שגם מערב בוהמיה ואזור "בוואריה סלאביקה" בצפון-מזרח בוואריה היו חלק מממלכתו של סאמו. בגלל הפשיטות הסלאביות לממלכתו, נאלץ דגוברט לנקוט באמצעים להגנת גבולה המזרחי. בשנת 633 הוא מינה את בנו זיגיברט השלישי למלך אוסטראזיה. נוכח העדר מידע בהמשך על ממלכתו של סאמו, לא ידוע שוב על עימותים בינה ובין הפרנקים לפני מותו של סאמו. שלטונו ארך כ-35 שנים ולכן משערים כי הוא מת בשנת 658.
אחרי מותו
מפני שב-150 השנים הבאות (633/658-791) לא קיימים מקורות כתובים בצ'כיה וסלובקיה של היום, גורל הממלכה של סאמו אחרי מות המנהיג לוטה בערפל. על סמך ממצאים ארכאולוגיים ידוע כי בסביבות שנת 650 שבו האווארים לדרום סלובקיה של היום ובמאה ה-8 גם לדרום מוראביה שם חיו לצידם של הסלאבים. לעומת זאת הסלאבים באזורים הצפוניים והמערביים היו עצמאיים ביחס לאווארים. אחרי מות דגוברט בשנת 639 ממלכת הפרנקים הייתה שרויה במשבר, כך שהפרנקים הפסיקו אז להוות איום על שכניהם הסלאבים. ייתכן גם שמבנים פוליטיים אחדים של ממלכתו של סאמו נשארו שרירים וקיימים.
המקורות הכתובים הראשונים הופיעו בשלהי המאה ה-8 בקשר למאבקם של הפרנקים בהנהגתו של קארל הגדול נגד האווארים (788/791-796/803) שהסתיים בשנים 799 או 802–803 בתבוסת האחרונים. במלחמה זו קיבל קארל הגדול סיוע ישיר מהסלאבים (למשל בשנים 791 ו-795). מצד שני הסלאבים ניהלו גם מאבק עצמאי משלהם (למשל ב-infestationes Sclavorum“ 802–805") בתקופה זו התקיימו במרחב הדנובה האמצעית שתי נסיכויות סלאביות, של מוראביה ושל ניטרה - מוראביה הגדולה. הקשר - המשכיות ההתיישבות והתרבות - ביניהן ובין הממלכה של סאמו נותר עדיין עלום והוא מהווה אתגר חשוב לארכאולוגים המשכיות זו יכלה אולי ליצור את התנאים הכלכליים והחברתיים להקמת שתי הנסיכויות, ולייסודה של מוראביה הגדולה. תומכת בהשערה זו העובדה שהסלאבים במוראביה וסלובקיה - להבדיל מהסלאבים בבוהמיה ובפולין, לא נשאו בימי הקמת מוראביה הגדולה שמות של שבטים אלא נודעו אך ורק כמורבים או סלאבים מורבים או "סלובנים " (slověn). כך לדוגמה, המינוח אצל "הגאוגרף הבווארי" (Geographus Bavarus) מן המאה ה-9, המעיד כי היו קיימים באזור מבני שלטון מספיק איתנים כדי שיוכלו להיות יורשים לממלכה של סאמו.
מצד שני, בעיני החוקרים הגרמנים, הישות המדינית של סאמו התפוררה אחרי מותו ולא השאירה מסורת פעילה ארוכת ימים. לפיהם לא היו המבנים הכלכליים והחברתיים באזור מספיק מתקדמים כדי לאפשר השרדותה של ישות פוליטית מסוג הממלכה של סאמו.
האזור הגאוגרפי
המיקום המדויק של ממלכת סאמו אינו ברור דיו. זאת מפני המחסור במקורות כתובים ואי אחידות בתיארוך של הממצאים הארכאולוגיים.
מיקומה של התקוממות הסלאבים
התקוממות הסלאבים נגד האווארים שהביאה להקמת ממלכת סאמו, התרחשה לפי רוב החוקרים הצ'כים והסלובקים בקצה הצפון-מערבי של האימפריה האוורית, כנראה בסביבות ברטיסלאבה של ימינו. זאת מפני שהכרוניקה של פרדגאר מציינת כי ילדי המורדים בין בנים לאבות אווארים ולאמהות סלביות. הנחה זו מתבססת על כך שהיה זה מקום שבו שכנו האווארים לפחות מזה דור אחד, ושדובר באזור סלאבי שאליו היו מגיעים האוורים כדי להעביר בו באופן סדיר את החורף. לכן משערים כי היה זה אזור סלאבי בשולי האימפריה האוורית. ערבוב של יסודות תרבותיים סלאבים ואוורים נמצאו רק בחפירות הארכולוגיות שבאזור ברטיסלאבה, במיוחד במערב ברטיסלאבה - ברטיסלאבה -דבינסקה נובה ווס, בטיסלבה - זהורסקה ביסטריצה, כלומר בסביבה של ברטיסלאבה - דבין.(Bratislava-Devín). זה אזור שבו הנוכחות הסלאבית הייתה הקדומה ביותר במרכז אירופה (מסביבות 500) והיה לו חשיבות רבה במסחר על הדנובה. מחקרים קודמים הצביעו על קרנטניה באזור שבו פרצה ההתקוממות.
המחקרים הסלובקים
לפי המחקרים הסלובקים, מרכז הממלכה של סאמו הייתה באותו מרחב גאוגרפי, עם דגש על האזור לאורך דרום הנהר מורבה. היא כללה עוד מובלעות בדרום מוראביה של היום ובמזרח אוסטריה התחתית, טענה המסתמכת מעל הכל על תאריך המאוחר יותר של הממצאים האווארים במקומות אלה. לפי טטיאנה שטפאנוביצ'ובה מרכז הממלכה לא היה (להבדיל ממרכז ההתקוממות) באזור ברטיסלאבה, בגלל הקרבה המידית עם האימפריה האווארית. לפי השערות החוקרים בסלובקים בוהמיה לא יכלה להיכלל בממלכה בכלל או אולי רק בשנות ה-630. לפי סברות אחרות גם אזור העיר ניטרה השתייך לממלכה של סאמו. בנוגע לקרנטניה, יש חילוקי דעות אם בכלל הייתה חלק מהממלכה, או שהייתה באופן זמני בלבד. בעד הסברה כי סלובקיה השתייכה לממלכת סאמו מעיד התאריך המאוחר שבו, לפי הממצאים, חזרו האווארים לדרום סלובקיה. הנחות מוקדמות שמרכז ממלכת סאמו היה באזור עיי מצודת דבין או שמצודה זו הייתה זהה לווגסטיסבורג, הופרכו על ידי חפירות ארוכות שנים שנערכו על ידי ורוניקה פלאכה ויאנה חלאביצובה שלא מצאו ממצאים מלפני המאה ה-8.
קרנטניה
מהו מקום קרנטניה (הכוללת, בערך, את הקרינתיה, דרום טירול, שטיריה וסלובניה של ימינו) ביחס לממלכת סאמו נשאל בגלל טענה בספר "התנצרות הבווארים והקרנטנים" Conversio Bagoariorum et Carantanorum שסאמו היה שליט הקרנטנים ומרכז ממלכתו היה באזור זה. ייתכן כי בימי הביניים המוקדמים היו מבלבלים תכופות בין השם קרנטניה ובין קרנונטום. כמו ידוע שם של שליט אחר של קרנטניה, דהינו ואלוק. בנוסף לכך הסלבים של המקום נמצאו עד שנת 630 תחת שלטון הלנגוברדים.
תאוריות אחרות
לפי וולפגנג פריצה מרכז ממלכת סאמו נמצא בסביבות וינה ולפי הסלביסט היינריך קונסטמן, בפרנקוניה מזרחית. החוקר הגרמני מרטין אגרס טען תאוריה שנויה במחלוקת לפיה הממלכה השתרעה בבוהמיה ובאזור מיין. לפי פירושים חופשיים של הכרוניקה של פרדגאר, לאור הממצאים הארכאולוגיים, הועלו ספקולציות, לפיהן, התקוממות הסלאבים כוונה לא נגד שלטון האווארים אלא נגד הניסיון של האווארים לפלוש לכיוון צפון-מערב. אחת ההנחות (יאן שטייהיבל) טוענת כי ההתקוממות פרצה תחילה באמצע האימפריה האוורית ואחר כך עברה לאזור הצרפון מזרחי.
במחקרים ישנים יותר - על סמך ממצאים ארכאולוגיים או אחרים - צוינו הערים מיקולצ'יצה, אולומוץ, וינה וברטיסלבה כמרכזים אפשריים. הנחות אלה אינן מקובלות בימינו.
יהודית סלע-וינר
יהודית סלע-וינר (27 באוקטובר 1923 - 13 ביוני 1997) הייתה פזמונאית, משוררת וסופרת ישראלית, חברת חברת קיבוץ דגניה ב'.
היא נולדה כיהודית האס להוריה פרץ ואלישבע. בעת מלחמת העולם השנייה, נשלחה יהודית לישראל עם עליית הנוער. לאחר מספר שנים המשפחה עלתה לארץ באונית המעפילים "אטלנטיק", ולאחר שהייה ממושכת במחנה מעצר, עברה המשפחה לקיבוץ דגניה ב'. אמה עבדה במטבח הקיבוצי ואביה היה מורה לפסנתר. עם בגרותה הפכה סלע-וינר מורה לריתמיקה ונהגה לכתוב שירים למען ילדי הקיבוץ.
בשנת 1997 נפטרה ונטמנה בבית העלמין בקיבוץ, ועל מצבתה נכתב "שירת חייך איתנו תמיד".
יצירותיה
סלע- וינר כתבה שירים רבים, חיברה את המילים להמנון דגניה ב', יצרה את המחזמר "מה טוב יחדיו" וכן את "עשר קופסאות גפרורים - מחזה לגיל הנעורים" שיצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
המחזמר "מה טוב יחדיו"
סלע-וינר כתבה את המחזמר "מה טוב יחדיו" שהלחין יקותיאל שור - מורה למוזיקה מכנרת.
המחזמר בוצע בידי ילדי משק עמק הירדן וזכה לביקורות מצוינות. בדצמבר 1962 יהודה בר- נאור, מנהל תיאטרון הילדים "תליל" (תיאטרון לתלמידים וילדים) ביקש להציג את המחזה בהשתתפות ילדים מהתנועה המאוחדת, בבימויו של אברהם ניניו. הצלחת המחזמר המקורי לא חזרה על עצמה, ולאחר 24 הצגות המחזה ירד מהבמות.
שירי המחזמר היו:
אגדת הכנרת
אין כמוהו
ההורה
המצב במשק
קריאה למשחק
שיר בקר
שיר הבלורה
שיר החבל
שיר הירקנים
שיר הכדור
שיר המספויניקים
שיר הפלחים
שיר התנוקות
שיר לכרם
שיר לכת למטבח
שיר עובדי המטבח
שיר ערש
שירו של שמוליק
החמור הקטן
אחד משיריה המפורסמים של סלע-וינר הוא "החמור הקטן", אשר הלחין יקותיאל שור, וידוע בביצועה של חוה אלברשטיין:
גדר גאוגרפית
גדר גאוגרפית (או גאו-גדר, מאנגלית Geo-fence) היא היקף וירטואלי של אזור גאוגרפי בעולם האמיתי. גדר גאוגרפית יכולה להיווצר באופן דינמי - כמו במקרה של רדיוס סביב נקודה, גדר גאוגרפית יכולה להיות סט מוגדר מראש של גבולות (כגון מתחמי בית ספר או גבול של שכונה).
השימוש בגדר גאוגרפית נקרא גידור גאוגרפי. דוגמה של שימוש ביכולת הזו מחייבת מכשיר מודע-מיקום על בסיס שירות מבוסס מיקום (LBS). כאשר המשתמש מבצע כניסה או יציאה מגדר גאוגרפית, נשלח המידע למפעיל הגדר. מידע זה, שמכיל את מיקומו של המכשיר, יכול להישלח לטלפון הנייד או לחשבון דואר אלקטרוני גם של המשתמש עצמו.
יכולות
גידור גאוגרפי, בחיבור עם שירותי בקרת הורים, יכול להודיע להורים אם הילד עוזב את האזור המתוחם.
קיימות חברות בהן גידור גאוגרפי משמש את מחלקת משאבי אנוש המחלקה לפיקוח על עובדים שמבצעים עבודה במיקומים מיוחדים, במיוחד אלה שמבצעים עבודות שטח. באמצעות שימוש בכלי גידור גאוגרפי, העובד יכול לרשום ביומן הנוכחות שלו או שלה באמצעות ה-GPS המופעל המכשיר כאשר בתוך המתחם המיועד.
יכולות אחרות כוללות שליחת התראה אם רכב נגנב והודעה לפקחים, כאשר חית בר תועה נכנסת לשטח חקלאי.
גדר גאוגרפית יכולה לשמש עבור הודעות מבוססות מיקום לתיירים בנושאי בטיחות ותקשורת.
מומחה בתחום מערכות אבטחה עם מיקום גלובלי, הציע שהממשלה תעודד את יצרני הכטב"מים לבנות תשתית גידור גאוגרפי לתוך מערכות הניווט של כלי טיס בלתי מאוישים. המערכת המוצעת הזו אמורה למנוע מהכלי לטוס לתוך אזורים מוגנים במרחב האווירי ומסוגלת לפעול בניגוד לפקודות של המפעיל.
סקר זיהום קרקע
סקר הקרקע הוא חלק מה-IRBCA המבוצע במסגרת הטיפול בקרקעות מזוהמות בארץ.
שלבי סקר קרקע
לסקר קרקע 3 שלבים:
סקר היסטורי
מטרת הסקר ההיסטורי, היא לאסוף את המידע הקיים לגבי הזיהום הפוטנציאלי, שיוכל לשמש לתכנון מושכל של המשך סקר הקרקע באתר. בין הנושאים הנבחנים: סקר הקרקע ההיסטורי נעשה על פי הנחיות המשרד להגנת הסביבה.
סקר גז קרקע
מטרת סקר גז קרקע [גז"ק] היא לזהות את מוקדי הזיהום בקרקע. סקר זה מבוצע רק אם באתר יש חשד למזהמים שהם חומרים אורגנים נדיפים או חצי נדיפים או חומרים אנאורגניים נדיפים (למשל כספית). בסקר מתבצע איסוף של גזי קרקע ואנליזת המרכיבים, שהם לרוב מרכיבי דלק נדיפים וחצי נדיפים. ישנן שתי שיטות בסיסיות לסקרי גז קרקע המבוצעות בשטח. הראשונה היא סקר גז קרקע אקטיבי שבו נשאב החוצה נפח של גז קרקע לתוך מיכל או ישירות לתוך אנלייזר. הסוג השני הוא סקר גז קרקע פאסיבי שבו חומר סופח נקבר באזור המתאים כך שאדי המזהמים יספחו באופן סלקטיבי במהלך הזמן תוך שימוש בזרם אדים מקיף דרך תחת פני השטח. השיטה הפאסיבית מבוצעת לאורך זמן ונותנת אינדיקציה איכותית על פיזור הזיהום וסוג המזהמים. השיטה האקטיבית נותנת אינדיקציה כמותית. על פי דיגום הקרקע וניתוח תוצאות הדגימות בשיטות אנליטיות במעבדה, ניתן להעריך את היקף השטח המזוהם ולתחום אותו.
במרבית המקרים סקר גז הקרקע משמש לבירור חשד לזיהום קרקע לאחר ביצוע סקר היסטורי, אך יש מקרים נוספים בהם נדרש/ניתן לבצע סקר גז"ק, כגון בסיום טיפול בקרקע מזוהמות עם גזי קרקע, או לצורך ניטור יעילות הטיפול בקרקע מזוהמת.
דיגום קרקע
השלב השלישי בסקר קרקע הוא דיגום הקרקע (סקר הקרקע עצמו) הכולל את סדרת הקידוחים, הוצאת דגימות קרקע מעומקים שונים וקביעת ריכוזי הזיהום. אנליזת דוגמאות הקרקע נעשית במעבדה מוסמכת ונבדקים ריכוזי פחמימנים ממוצא דלקים TPH ומתכות. בישראל השתמשו עד יוני 2016 בשיטה EPA 418.1, אולם החל מה-1 ביוני 2016 הדרישה היא לבצע אנליזה ל-TPH בשיטת 8015 EPA, לקביעת ריכוז פחמימנים ממוצא דלקים בקרקע. מלבד ריכוז המזהמים (דלקים, שמנים ומתכות) נבדקים גם פרמטרים נוספים כגון רמת החומציות של הקרקע, אחוזי חדירות למים, התנגדות חשמלית ועוד. בהתאם לכך מעריכים את העלויות הצפויות של הטיפול ומשך שיקום הקרקע.
בסיום שלב דיגום הקרקע ולאחר ניתוח הממצאים נקבע האם הקרקע מהווה סיכון לציבור ולסביבה ולכן יש לטפל בקרקע, או שהקרקע אינה מהווה סיכון ותהליך הבדיקה מסתיים.
הסמכה לדיגום
על מנת שתוצאות דיגום גז קרקע אקטיבי ודיגום קרקע יקבלו הכרה על ידי המשרד להגנת הסביבה, דוגם הקרקע צריך להיות בעל הסמכה מהרשות הלאומית להסמכת מעבדות על פי תקן ISO 17025. דיגום גז פאסיבי לא דורש הסמכה כזו.
דוגמאות לזיהומי קרקע בישראל
בישראל ישנם מספר אזורים בהם קיים זיהום קרקע ידוע, למשל תע"ש מגן ותע"ש השרון. במספר מקרים, תוכננה בניה ואף בוצעה באזורים שהתבררו כמזוהמים. לפי הסקר, ברבע מהשטח יש ריכוזים גבוהים של גזי קרקע המכילים חומרים שחלקם נחשבים מסרטנים. אלה חומרים נדיפים שיכולים לעבור דרך סדקים בקרקע ולחדור למבנים.
טיפול
לאחר השלמת סקר קרקע מלא, כאשר מתקבלת תמונה מלאה על היקף הזיהום ופרישתו במרחב, ניתן להציע תוכנית לטיפול. ברוב המקרים בהם מתגלה זיהום קרקע ואין מניעה מיוחדת לכך, הקרקע המזוהמת נחפרת (על ידי חברה המתמחה בחפירה ופינוי של קרקע מזוהמת) ומפונה לטיפול ביולוגי או להטמנה. כל הטיפול נעשה בתיאום עם המשרד להגנת הסביבה.
תאוריית התא
תאוריית התא (באנגלית: Cell theory) היא תאוריה מדעית לפיה התאים הם יחידת המבנה הבסיסית של כל יצור חי. פיתוח תאוריה זו, במהלך המאה ה-17, התאפשר הודות להתקדמות בתחום המיקרוסקופיה. תאוריה זו היא אחת מאבני היסוד של הביולוגיה. התאוריה טוענת כי תאים חדשים נוצרים מתאים קיימים אחרים, וכי התא הוא יחידה בסיסית של מבנה, תפקוד וארגון בכל היצורים החיים.
היסטוריה
גילוי התאים ופיתוח התאוריה של התא נבעו כתוצאה מפיתוח אמצעים להגדלה שאפשרו צפייה בסוגים שונים של תאים. הראשון שפיתח מיקרוסקופ להגדלה היה זכריאס יאנסן (Sacharias Jansen), שפיתח בסביבות שנת 1595 מיקרוסקופ שהגדיל פי עשרה. אולם רק כשבעים שנה לאחר מכן תועד האיש הראשון שצפה בתאים מבעד לעדשות המיקרוסקופ.
התא התגלה לראשונה על ידי המדען האנגלי רוֹבֶּרט הוּק (Robert Hooke; 1635–1703). הוא בדק (תחת מיקרוסקופ אופטי מורכב) פרוסות דקות מאוד של רקמת שעם וראה מספר רב של נקבוביות זעירות (שלמעשה היו דפנות של תאים לא חיים). את המראה שנגלה לעיניו הוא פרסם בשנת 1665 בספרו מיקרוגרפיה, ולתיאור הוא צירף שרטוט של מראה התאים כפי שהם נראו לו תחת המיקרוסקופ (ראו תמונה משמאל). מראה הנקבוביות של רקמת השעם הזכיר להוק תאי שינה חצובים בקיר שמתאים לנזירים לחיות בהם, ובגלל האסוציאציה הזו הוא כינה אותם בספרו 'cells' (ובעברית: 'תאים'), השם אותו הם נושאים עד היום, וזהו סביר להניח השימוש הראשון המתועד של המונח cell (תא) בהקשר זה. הוק מכנה אותם בספרו "נקבוביות" או "תאים". הוא עומד על כך שהוא הראשון שגילה אותם, והוא אף מנסה לחשב כמה תאים נכנסים באינץ' מעוקב (1,259,712,000 תאים לפי חישובו...) עם זאת, הוק לא ידע מה המבנה או התפקיד האמיתי שלהם, ותצפיותיו על התאים לא כללו שום תיאור לגרעין או לאברונים אחרים שניתן למצוא בתאים חיים, אשר ככל הנראה הוא לא הבחין בהם.
הראשון שצפה בתא חי דרך מיקרוסקופ היה חוקר הטבע ההולנדי אַנְטוֹנִי וַאן לֶבֶנְהוּק (Thonis van Leeuwenhoek; 1632–1723). לבנהוק היה הראשון שצפה בתאים חיים של יצורים חד-תאיים מבעד לעדשה המגדילה פי 270, זאת לאחר שנחשף לחיבורו של הוק, "מיקרוגרפיה". במכתב ששלח לחברה המלכותית בלונדון בשנת 1674 הוא תיאר את האצה ספירוגירה וקרא לאורגניזמים הנעים בשם אנימאלקולס (animalcules), שמשמעו "בעלי חיים קטנים". לוונהוק לא השתמש במונח 'cell' אלא כינה אותם "כדוריות" (globules). לוונהוק ככל הנראה ראה גם חיידקים. תאוריית התא עמדה בניגוד לתאוריות הוויטליזם (Vitalism) שהוצעו לפני גילוי התאים.
הרעיון שתאים יכולים להיות מופרדים ליחידות בודדות הוצע על ידי לודולף כריסטיאן טרוויראנוס ועל ידי יוהאן יעקב פאול מולדנהאוור. כל זה הוביל בסופו של דבר לגיבושו של אחד העקרונות הבסיסיים בתאוריית התא המודרנית על ידי הנרי דטרושה (Henri Dutrochet) בהכריזו כי "התא הוא המרכיב הארגוני הבסיסי".
התצפיות של הוק, לוונהוק, שליידן, שוואן, וירכוב, ואחרים הובילו לפיתוח תאוריית התא. תאוריית התא היא ההסבר המקובל כיום לגבי מהות היחסים בין תאים לבין יצורים חיים. תאוריית התא קובעת:
תאוריית התא נכונה לגבי כל היצורים החיים, בין אם הם גדולים או קטנים, פשוטים או מורכבים. מאחר שעל פי מחקרים, התאים משותפים לכל היצורים החיים, הם יכולים לספק מידע כללי על החיים. ומאחר וכל התאים מקורם בתאים אחרים, מדענים יכולים לחקור אותם על מנת ללמוד על גדילה, רבייה וכל שאר הפעולות שיצורים חיים מבצעים.
פיתוח תאוריית התא נזקפת בדרך כלל לזכותם של שלושה מדענים: הביולוג הגרמני תאודור שוואן (Theodor Schwann; 1810–1882), הבוטנאי הגרמני מתיאס שליידן (Matthias Jakob Schleiden; 1804–1881), והביולוג הגרמני רודולף וירכו (Rudolf Virchow; 1821–1902). בשנת 1839, הציעו שוואן ושליידן כי התאים הם היחידה הבסיסית של החיים. התאוריה שלהם קיבלה את שני העקרונות הראשונים של תאוריית התא המודרנית (ראה בסעיף הבא, להלן). אולם תאוריית התא של שליידן נבדלת מתאוריית התא המודרנית בכך שהיא הציעה שיטה של התגבשות ספונטנית שהוא כינה "גיבוש תאי חופשי". בשנת 1858, הסיק רודולף וירכו כי כל התאים מקורם בתאים קיימים, (בלטינית: Omnis cellula e cellula) ובכך השלים את תאוריית התא הקלאסית.
פרשנות מודרנית
החלקים המקובלים של תאוריית התא המודרנית כוללים:
חציצה
בהלכה היהודית חציצה היא שכבה היוצרת הפרדה בין שני גופים, במקום בו נדרש חיבור ביניהם, לדוגמה בין גוף האדם למי מקווה בשעת טבילה.
כיום הלכות חציצה נידונים בעיקר לעניין טבילת נידה, שטובלת על מנת להיטהר לבעלה, אמנם יש להן השלכות רלוונטיות נוספות, כגון נטילת ידיים או טבילה לשם עליה להר הבית.
רקע
המושג 'חציצה' משמש במספר נושאים הלכתיים בהם נדרש מגע ישיר בין אדם או כלי למים, כדוגמת: טבילה במקווה, נטילת ידיים, טבילת כלים וקידוש ידיים ורגליים בבית המקדש, או בין יד האדם לחפץ, כגון בנטילת ארבעת המינים, הנחת תפילין וכדומה.
כמו כן, ישנם מעשים מסוימים בעבודות בית המקדש שהצריכה בהן התורה שלא תהיה חציצה, ואם הייתה בהם חציצה בעת העבודה עבודתו פסולה, כגון: שלא יהיה דבר חוצץ בין יד הכהן לכלי שהוא מקבל או זורק בו את הדם, וכן בסמיכה ובתנופה שלא יהיה חציצה בין היד לקרבן, כהן המקבל את הדם לא יהיה דבר חוצץ בין רגליו היחפות לרצפת העזרה (ודם לח אינו חוצץ), שלא יהיה חציצה בין בגדי הכהונה לבין הכהן הלובשם, שלא יהיה דבר חוצץ בין אימורי הקרבן למערכת העצים.
בכל הנושאים האלו, במידה וקיימת חציצה, הפעולה ההלכתית אינה בעלת תוקף, ונדרשת חזרה עליה לאחר הסרת החציצה.
מקור לחציצה בטבילה
בתלמוד בבלי דייקו מהפסוק "ורחץ במים את כל בשרו", שאסור שיהיה דבר חוצץ בין בשרו למים.
מדאורייתא רק חציצה שהיא על רוב גופו של אדם, וגם הוא מקפיד עליה חוצצת, אמנם חכמים הוסיפו שגם אם רק אחד מהתנאים מתקיים, מקפיד אפילו על חציצה מועטת או שאינו מקפיד או החציצה היא על רוב גופו של האדם זו חציצה. אם החציצה היא על כל גופו (ולא רק על רוב הגוף), אף על פי שאינו מקפיד עליה להסירה, הרי זה חוצץ מדאורייתא.
הטעם שגזרו חכמים על רובו שאינו מקפיד הוא מפני שחששו שאנשים יטעו להתיר גם רובו המקפיד, וכן הטעם שגזרו על מיעוטו המקפיד שמא יקלו גם ברובו המקפיד, אבל אם החציצה היא רק על מיעוט גופו וגם הוא אינו מקפיד עליה לא גזרו חכמים ולכן אין זו חציצה, ואעפ"כ כבר מזמן התלמוד מוכח שלכתחילה נהגו הנשים לרחוץ היטב את כל גופם במים חמים קודם הטבילה כדי להסיר מהן את כל החציצות ואפילו מיעוט שאינו מקפיד.
מהייתור של המילה "את" (ורחץ "את" כל בשרו) הגמרא לומדת שדיני חציצה קיימים גם בשיער ולא רק בגוף עצמו. מן התורה מספיק שתעיין בשערותיה לראות שאין בהן קשרים או לכלוכים שעלולים לחצוץ, אך מפאת חומרת הדברים כדי למנוע תקלות תיקן עזרא שכל אשה תחפוף את שערותיה קודם טבילתה.
דיני חציצה בטבילה
איש או אישה הטובלים במקווה כדי להיטהר מטומאתם צריכים לטבול את כל גופם בפעם אחת ללא דבר הדבוק לגוף או לשיער המונע מן המים לגעת שם. כל דבר שרוב בני האדם מקפידים עליו ורוצים לסלק אותו בטרם ילכו לאירוע חשוב, או שהטובל עצמו מקפיד עליו, נחשב חציצה. באופן זה גם אם הדבר החוצץ מכסה רק חלק קטן מגוף הטובל או שערותיו הרי זה נחשב חציצה. אם הוא ורוב העולם אינם מקפידים על חציצה זו אין זה נחשב לחציצה אלא אם כן חציצה זו מכסה את רוב הגוף. למרות זאת, נהגו הנשים לכתחילה להסיר אף חציצות שאינן מקפידות עליהן ואף שהחציצה מכסה רק חלק מועט מן הגוף או השערות.
אף חציצה שאיננה לכלוך או משהו חיצוני הדבוק על גופה נחשבת לחציצה, למשל: אשה שסגרה את כף ידה בחוזק באופן שאין המים יכולים ליכנס לתוך כף ידה וטבלה כך הרי זו כאילו לא טבלה. וכן הכניסה לפיה אפילו קצה של שערה אחת וסגרה את פיה, כיוון שאין המים מגיעים לקצה השערה שבתוך פיה הרי זו כאילו לא טבלה. לגבי חציצה בשער, אם נוצר קשר באחת משערותיה וטבלה כך אין המים נכנסין שם וחוצץ.
חציצה בבית הסתרים
בית הסתרים (מקומות המוסתרים שבגוף, כגון תוך הפה ותוך האף), אף על פי שאין צריך שיכנסו שם המים, צריך שיהיה ראוי לביאת מים. כלומר, שבאופן תאורטי אם היו נכנסים לשם מים, צריך שהמים יגעו בכל מקום בדיוק כשם שצריך שהמים יגיעו לכל מקום בגוף האדם בצד החיצוני הגלוי. ולכן, אם יש חציצה הדבוקה לגוף בתוך בית הסתרים, כגון חציצה בין השיניים, (באופן שבדרך כלל מקפיד עליה להסירה), אף על פי שלא צריך שיגיעו המים לשיניים, ואע"פ שבאמת לא נכנסו לשם המים, צריך לחזור ולטבול.
חפיפה
מן התורה האשה מעיינת בשערותיה קודם הטבילה לראות שאין בהן דברים העלולים לחצוץ, ודיה בכך. כדי למנוע תקלות עזרא התקין שתהא אשה חופפת קודם הטבילה, זהו לשון התלמוד הבבלי. ואילו לשון התלמוד הירושלמי: עזרא התקין שתהא אשה חופפת וסורקת קודם הטבילה. ושניהם נפסקו להלכה, כלשון הטור: "לעולם ילמד אדם בתוך ביתו שתהא אשה חופפת שער ראשה ושתהא סורקת יפה במסרק, שזו היא מתקנת עזרא". מטרת החפיפה והסירוק קודם הטבילה היא כדי שכשתטבול יכנסו המים בכל שערותיה ולא יהיה שום דבר חוצץ המונע ביאת מים אפילו לחלק מועט משערותיה, כגון: שערות שהסתבכו ונקשרו זו בזו, שערות שנדבקו זו לזו מחמת זיעה וכדומה, לכלוך או זיעה וכדומה הדבוק על השערות. שכל אלו באופן שהם מונעים כניסת המים אפילו לקצת משערה אחת הרי זו חציצה.
החפיפה צריכה להיות במים חמים דווקא, מפני שהחופפת את השער במים קרים בלבד המים מקשים את שערותיה והן נדבקות ומסתבכות ועלולה להיווצר חציצה.
מלבד חפיפת שער הראש, צריכה לחפוף גם את שאר מקומות קיבוץ שער שבגוף (ושם אינה צריכה לסרוק, אלא מספיק שמפספסתן באצבעותיה), וכן מלבד חפיפת השערות נהגו הנשים לרחוץ גם את כל גופם היטב במים חמים שמא נדבק על בשרה דבר החוצץ, כמו כן מנקים היטב מתחת הציפורניים, ואם הן גדלו קצת גוזרים אותן, ומנקים בין השיניים שמא נשאר חתיכות אוכל וכדומה (שאע"פ שאין צריך שיכנסו המים לפה, צריך שיהיה ראוי לביאת מים), ואם יש פצעים על גופה מרככת אותם במים ומנקה אותם, הכלל הוא שצריכה לנקות כל גופה היטב שלא יהיה שום דבר חוצץ.
חציצה בנטילת ידיים
כל דבר שחוצץ בטבילה חוצץ בנטילת ידיים. ולכן כל חציצה המונעת ביאת מים במקומה ומקפיד עליה חוצצת אפילו אם היא על מיעוט היד, וכן חציצה על רוב היד חוצצת אפילו אינו מקפיד עליה. אבל במיעוט שאינו מקפיד אין לחוש.
לכלוך הנמצא בין הציפורניים לבין הבשר נחשב לחציצה. צבע, סיד או טיט הדבוק ליד נחשב לחציצה, אלא אם כן מדובר באדם שעובד כצבע ורגיל בצבע הדבוק לידו, ולא אכפת לו שיישאר שם. כמו כן נשים שדרכן לצבוע ידיהם לנוי וכיוצא בזה, אין אותו צבע חוצץ. מי שעונד טבעת לאצבעו צריך להסירה בזמן הנטילה אפילו אם היא רפויה, ואם היא רפויה והוא נטל את ידיו מבלי להסיר אותה - יצא ידי חובה בדיעבד. אם הלכלוך קבוע, ואין דרך להסירו, נוטלים ללא ברכה.
יואן לונג
יואן לונג (בסינית: 元朗區) הוא אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, הממוקם בשטחי הטריטוריות החדשות. שטחו הכולל 138.43 קמ"ר, אוכלוסייתו הגיעה בשנת 2006 ל-534,192 איש, צפיפות האוכלוסין במקום היא ביחס של 3,858 איש לקמ"ר.
הקו המערבי של רכבת הKCR עוצר במקום.
פיוטר שפירוב
פיוטר שפירוב (ברוסית: Пётр Павлович Шафиров; 1669 - 1 במרץ 1739) היה יהודי-פולני שמשפחתו התנצרה. היה דיפלומט רוסי בולט בתקופת פיוטר הגדול ואחריו.
Evolve
Evolve (מעוצב: ƎVOLVE; בעברית: להתפתח) הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הפופ הרוק האמריקאית Imagine Dragons. הוא יצא לאור ב-23 ביוני 2017 על ידי חברות התלקיטים Kidinakorner ואינטרסקופ רקורדס. ב-9 במאי 2017 נודע על יציאתו לאור ופתיחת ההזמנה המוקדמת שלו, לאחר כשנתיים מיציאת אלבומה הקודם של הלהקה, Smoke + Mirrors, וכן סיבוב ההופעות העולמי שלה, פסק הזמן שנטלה ב-2016 וההודעות המסתוריות שפרסמה ברשתות החברתיות ועוררו ציפייה לאלבום חדש. סולן הלהקה דן ריינולדס כינה את האלבום "התפתחות" עבור הלהקה, ביחס ל-Smoke + Mirrors ולאלבום הבכורה שלה Night Visions משנת 2012.
פיוטר שפירוב
ביוגרפיה
שפירוב היה בן למשפחה יהודית שהתגוררה בסמולנסק והתנצרה לאחר כיבוש העיר על ידי הרוסים בשנת 1654. בשנת  1691  החל אביו לשרת במשרד לענייני חוץ הרוסי כ מתורגמן . בשנת 1704 קודם לתפקיד סגן-קנצלר והופקד על ענייני החוץ. הוא ליווה את פיוטר הגדול במסעותיו לאירופה ובחתימת חוזים בינלאומיים. בשנת 1711 הצליח להשלים משא ומתן עם הטורקים שסיים את מלחמת רוסיה-טורקיה (1711-1710) תוך שהוא ובוריס שרמטייב נשארים בני ערובה. חזר לרוסיה בשנת 1714 והמשיך בפעילות דיפלומטית. השתתף בעריכת כל החוזים הבינלאומיים של רוסיה. בשנת 1716 בהתאם להנחיית פיוטר הגדול כתב ספר "על סיבות המלחמה" (Рассуждение о причинах войны) בו הציג את מלחמת הצפון הגדולה כחובה שהייתה נדרשת לטובת המדינה הרוסית.
Evolve
האלבום הגיע בשיאו למקום השני במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית, וקיבל ביקורות מעורבות מצד מבקרי המוזיקה; חלקם הסכימו עם טענת הלהקה ל"התפתחות", בעוד שאחרים תיארו את האלבום כחסר-חיים וכמסחרי. מתוך האלבום פורסמו ארבעה סינגלים: "Believer", "Thunder", "Whatever It Takes" ו-"Next to Me". כמו כן, הלהקה ערכה סיבוב הופעות עולמי לקידום האלבום, שהופק על ידי לייב ניישן והשתתפו בו האמנים גרופלאב וקיי. פליי, אשר החל בספטמבר 2017. האלבום היה מועמד לפרס גראמי לאלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר בטקס פרסי הגראמי ה-60.
פיוטר שפירוב
ביוגרפיה
בשנת 1719 הוענק לו עיטור אנדריי הקדוש - העיטור הגבוה ברוסיה הצארית.
Evolve
רקע
בפברואר 2016, בעקבות ההצלחה לה זכו אלבומם השני, Smoke + Mirrors, וסיבוב ההופעות בן עשרת החודשים שנערך עבורו, חברי הלהקה הבטיחו כי ייקחו פסק זמן מהלהקה. בריאיון למגזין בילבורד, הסולן דן ריינולדס ציין כי הקבוצה תהיה בהפסקה זמנית עד סוף השנה, והסביר כי "לא הפסקנו [לעבוד] במשך שש שנים בערך, אז הכרחנו את עצמנו לעשות לפחות לקחת שנה של הפסקה". במהלך 2016, הלהקה סייעה ביצירת פסקול הסרטים "ללכת בדרכך", "יחידת המתאבדים" ו"הנוסעים", וכן ניגנה במספר הופעות.
ב-13 בספטמבר 2016 החלה הלהקה בהכנות לקראת אלבומה השלישי, ופרסמה תמונה של הגיטריסט ויין סרמון באולפן ההקלטות שלה, ובמהלך החודשים שלאחר מכן המשיכה לפרסם הודעות נסתרות ברשתות החברתיות. ב-24 בינואר 2017, הלהקה צייצה בטוויטר "", רמז לאלבום Smoke + Mirrors, אשר למעשה מודיע על סיום השלב שלו בחייה של הלהקה.
פיוטר שפירוב
ביוגרפיה
בשנת 1723 בעקבות פרשת שחיתות נשפט להוצאה להורג תוך שלילת כל תואריו ורכושו. בהתאם לצו של פיוטר הגדול עונש המוות הומר לגלות לסיביר. בדרך לסיביר קיבל רשות להישאר בניז'ני נובגורוד.
יקטרינה הראשונה עם תחילת שלטונה החזירה אותו תוך מתן חנינה מלאה והחזרת רכושו ותואריו. בתאום עם אנדריי אוסטרמן נשלח לארכנגלסק לקידום המסחר. עם נפילת אלכסנדר מנשיקוב הוחזר לחצר וחזר לפעילות דיפלומטית והיה פעיל בתחום זה עד סוף ימיו.
Evolve
יצירה
ריינולדס ציין כי בהשוואה ל-Night Visions ול-Smoke + Mirrors, האלבום הוא "התפתחות של Imagine Dragons". באתרים שונים תוארה הסוגה המוזיקלית של האלבום כפופ רוק, אלקטרונית, פופ ו-EDM תוך שהוא מכיל גם אלמנטים של R&B והיפ הופ.
קידום
בחודשים שלפני ליציאת האלבום, הלהקה השתמשה בכיתוב "ƎE" במספר פוסטים ברשתות החברתיות לשם קידום האלבום. ב-8 במאי הוכרז שם האלבום, וכן נפתחה ההזמנה המוקדמת של האלבום, יחד עם יציאת הסינגל "Whatever It Takes" בערב שבאותו יום.
פיוטר שפירוב
ביוגרפיה
על שמו "שדרת שפירוב" בסנקט פטרבורג
Evolve
סינגלים
ב-27 באפריל 2017 יצא לאור הסינגל השני מתוך האלבום, "Thunder". הוא הגיע בשיאו למקום הרביעי בבילבורד הוט 100. הווידאו קליפ של הסינגל צולם בדובאי, בבימויו של ג'וזף קאהן, ופורסם ב-2 במאי 2017.
פיוטר שפירוב
ביוגרפיה
דמותו מתוארת בספר של דוד מרקיש "יהודי של פיוטר הגדול".
Evolve
סינגלים
ב-9 במאי 2017 יצא לאור הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Whatever It Takes", עם ההכרזה על שם האלבום. הוא הגיע בשיאו למקום ה-12 בבילבורד הוט 100. בתחילה הוא יצא לאור כסינגל השיווקי הראשון של האלבום.
ב-21 בפברואר 2018 יצא לאור הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "Next to Me".
סינגלים שיווקיים
ב-15 ביוני 2017, השיר "Walking the Wire" הוצע להורדה עם כל רכישה מהחנות המקוונת של הלהקה.
סיבוב הופעות וסרט קולנוע
ב-9 במאי 2017 הכריזה הלהקה בטוויטר על סיבוב הופעות עולמי לקידום האלבום Evolve, אשר החל ב-26 בספטמבר 2017 בפיניקס, אריזונה. הסיור הופק על ידי חברת הבידור האמריקאית לייב ניישן, והתארחו בו האמנים גרופלאב וקיי. פליי.
ב-8 במרץ 2018 דווח בבילבורד כי הלהקה הייתה לאמן הראשון בהיסטוריה אשר "השתלט על ארבעת המקומות הראשונים במצעד השירים האלטרנטיביים הדיגיטליים של בילבורד, כאשר היא דורגה במקומות 1–4 ביום 10 במרץ". ב-13 במרץ דווח בבילבורד כי האלבום היה ל"אלבום הראשון שמתוכו יצאו לפחות שלושה [שירים] במקום הראשון במצעד האיירפליי האלטרנטיבי של בילבורד בעשור האחרון". כמו כן, באותו יום יצא לאור סרט קולנועי לשיר מתוך האלבום, בשם "Next to Me".
ביקורות
עם יציאתו, האלבום Evolve קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות מהמבקרים. באתר Metacritic, האלבום קיבל ציון ממוצע משוקלל של 47/100 על סמך שבע ביקורות, מה שמצביע על "ביקורות מעורבות או ממוצעות". חלק מהמבקרים נתנו לאלבום ביקורות חיוביות. גלן גמבואה מהעיתון ניוזדיי העניק לאלבום ציון, תוך שציין כי הלהקה "נראית מוכנה להתעלות מעל תוויות הז'אנר – הם רק רוצים ליצור מוזיקה טובה שמעניינת אותם". בביקורת של מגזין המוזיקה NME בה קיבל האלבום ציון של 3/5 כוכבים כתב אלכס פלאד, "המאמץ הזה לאחרונה עשוי לייצג התקדמות קטנה, אך הוא רחוק מלהיות התפתחות". גם סטיבן תומאס ארלווין מ-AllMusic נתן לאלבום ביקורת של 3/5 כוכבים, וכתב כי "מרקמיו הנועזים והצבעוניים דוחק כל רעיון של התבוננות פנימית או הרהור". רוב הארווילה מאתר The Ringer נתן לאלבום ביקורת מעורבת, כאשר סיכם: "כל זה אומר ש-Evolve הוא לא נהדר בשום צורה, אבל הוא ממולח מאוד, ואתה עלול בסופו של דבר להריע לו, ולו רק בגלל שאין אף אחד אחר להריע לו. זה כנראה האלבום הטוב ביותר של הלהקה: הוא בהחלט החלקלק ביותר, המיומן ביותר והקצר ביותר שלהם".
כמו כן, האלבום זכה לביקורות שליליות. מגזין Classic Rock העניק לאלבום 1.5/5 כוכבים, והעיר כי הלהקה מכוונת ליותר רעשים של רוק, אם כי האלבום "פשוט מצטייר כאילו שאבא של מייקל בולטון רוקד ריקודי אבא עם ג'סטין טימברלייק בחתונה משפחתית". האנה ג'יי דייוויס מהגרדיאן העניקה לאלבום 2/5 כוכבים, וכינתה את האלבום "ארנה רוק חסרת-חיים עם נגיעה אלקטרונית". האינדיפנדנט העניק לאלבום 2/5 כוכבים, בתיאורו אותו כדבר ש"בעיקר מתדרדר בחזרה לישנות שבקלישאות הרוק העייפות (כולל מה שנשמע כמו רוטוטומים), ומשתרך בכבדות בנימה קודרת לעבר פסטיבלי הקיץ".
הדירוג שניתן לאלבום באתר Metacritic הוא מהנמוכים ביותר לשנת 2017.
הצלחה מסחרית
האלבום Evolve הופיע לראשונה במקום השני במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית, עם 147,000 יחידות שקולות לאלבומים, מתוכן 109,000 של מכירות אלבומים טהורות. זהו האלבום השלישי של Imagine Dragons שהגיע לחמשת המובילים במצעד. נכון ל-31 באוגוסט 2021, האלבום הגיע למעמד פלטינה משולשת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
רשימת רצועות
{{רשימת השמעה }}
אלינור לונגדן
אלינור לונגדן (באנגלית: Eleanor Longden) היא חוקרת ופסיכולוגית בריטית, פעילה לזכויות אנשים המתמודדים עם מגבלה נפשית. לונגדן מקדמת תמיכת עמיתים בקבוצות התמיכה לאנשים עם הזיות שמיעתיות (תופעה המוגדרת על ידי הפסיכיאטריה כצורה של פסיכוזה, ופעמים רבות כסימפטום של סכיזופרניה – תיאור רפואי שלונגדן מתנגדת לו). לונגדן היא בעלת ידע מניסיון אישי בבריאות הנפש – היא עצמה התמודדה עם הזיות קוליות מגיל צעיר, בהיותה סטודנטית בשנה א' בתואר ראשון. היא עברה משברים נפשיים ואשפוזים במחלקות פסיכיאטריות, קיבלה אבחנה פסיכיאטרית כמי שמתמודדת עם סכיזופרניה והיא ממשיכה לשמוע קולות עד היום. לונגדן מתייחסת לתופעה של שמיעת קולות כאל "תגובה בעלת משמעות לאירועי חיים טראומטיים, ובמיוחד אירועים מהילדות" – היא עצמה שורדת של התעללות בילדות ופגיעה מינית.
לאחר שחוותה תהליך החלמה, בסיוע משפחה וגורמי טיפול כמו גם קבוצות התמיכה של רשת שומעי הקולות, חזרה לונגדן ללימודים אקדמיים ו-10 שנים לאחר הופעת הקולות סיימה בהצטיינות תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת לידס בבריטניה. לאחר מכן חזרה לאוניברסיטה לתואר שני ולדוקטורט בפסיכולוגיה. לונגדן משמשת כחוקרת ביחידת מחקר השייכת לאוניברסיטת מנצ'סטר, כותבת מאמרים ומרצה על שמיעת קולות ועל טראומה והחלמה, תוך שהיא עושה שימוש בסיפור האישי שלה. בשנת 2013 פורסמה הרצאת TED של לונגדן, אודות סיפורה האישי ואודות שמיעת קולות מנקודת מבט לא-רפואית – הרצאה שתורגמה מאז לעשרות שפות (כולל עברית) וזכתה למיליוני צפיות מרחבי העולם. במקביל, היא ממשיכה לקחת חלק בתנועת שומעי הקולות, ובין היתר נושאת תפקיד בארגון InterVoice, ארגון המייצג שומעי-קולות ומנסה לאגד, לתאם ולספק מידע לקבוצות תמיכה של הרשת ברחבי העולם. בשנת 2015, במהלך טקס הענקת פרס "גיבורי בריאות הנפש", עליו הכריז המשנה לראש הממשלה הבריטי באותה העת, ניק קלג, הוענק לה ציון לשבח על עבודתה. במהלך אותו הטקס העבירה לונגדן הרצאה.
חיים אישיים
אלינור לונגדן נולדה בבריטניה, ועברה סדרת אירועים טראומטיים בילדות – לרבות התעללות מינית מתמשכת. לדבריה, "כמו הרבה שורדים של זוועות מהסוגים האלה, עבדתי קשה, קשה מאוד כדי לנסות לקבור את העבר, ובמידה מסוימת קברתי את העבר בחיים". היא מתארת את עצמה כנערה הישגית, מוכשרת במיוחד בהסתרת רגשותיה; אך חסרת-ביטחון ומבולבלת עמוק בפנים. הפעם הראשונה שבה שמעה קולות הייתה בשנה א' באוניברסיטה, בהיותה בסוף גילאי העשרה. הקול הראשון ששמעה תיאר, בגוף שלישי, את כל הפעולות שביצעה. היא לא הוטרדה במיוחד מהקול, אך לאחר תקופה קצרה שיתפה בכך חברה ללימודים – החלטה שאותה היא מתארת היום כטעות. החברה התעקשה שתפנה לרופא של האוניברסיטה, שלדבריה הגיב באדישות כל עוד דיברה על החרדה והלחצים שחוותה כסטודנטית בשנה א' – והתעורר בבת אחת כשסיפרה על הקולות ששמעה. הרופא התעקש שתפנה לפסיכיאטרית, שהציעה לה ועודדה אותה להתאשפז מרצון בבית-חולים פסיכיאטרי. לונגדן בחרה להתאשפז מתוך הבנה שהאשפוז יימשך ימים בודדים – אך הוא נמשך לבסוף 3 חודשים. היא קיבלה אבחנה של סכיזופרניה, נרשמו לה מינונים גבוהים של תרופות פסיכיאטריות ולדבריה – היא בעיקר למדה להתייחס לעצמה כאל אשה חולה, ולמדה להתייחס אל הקולות כאל סימפטומים של מחלה מוחית שיש למגר. על אף התרופות הקולות רק התגברו – היא החלה לשמוע יותר קולות, וכעת הם לא היו נייטרלים אלא תוקפניים ומטרידים. האשפוז הראשון החל תקופה של שנים קשות, שבה מצבה הנפשי הלך והידרדר, היא החלה לסבול מסימפטומים נוספים כמו מחשבות פרנואידיות ולבסוף גם ניסיון אובדני.
את השינוי היא זוקפת לזכותן של מערכות יחסים עם אנשים שהאמינו בה – "נהגתי לומר שאנשים אלה הצילו אותי – אבל ממה שאני יודעת כיום הם עשו דבר חשוב יותר בכך שהעצימו אותי להציל את עצמי". בריאיונות, מאמרים והרצאות היא דיברה על אמה, שתמיד האמינה בה לכל אורך שנות המשברים; על פסיכיאטר בשם ד"ר פט בראקן שעבד עימה לתקופה קצרה, והיה איש המקצוע הראשון מתחום בריאות-הנפש שדיבר איתה על החלמה ולא התעניין רק בסימפטומים מהם היא סובלת; והחברים והשותפים שלה לתנועת שומעי הקולות, מאז החלה ללכת לקבוצות התמיכה של התנועה באותם ימים ראשונים של החלמה.
לונגדן חזרה בהדרגה לאוניברסיטה, סיימה בהצטיינות תואר ראשון ושני בפסיכולוגיה, ולבסוף השלימה דוקטורט בפסיכולוגיה. באופן הדרגתי, היא בחרה להפסיק את הטיפול בתרופות פסיכיאטריות. בריאיון היא אמרה פעם: "אני לא נגד תרופות; אני בעד בחירה ("pro-choice")".
עבודתה המקצועית ופעילותה בתנועת שומעי הקולות
במקביל ללימודי הפסיכולוגיה, לונגדן המשיכה להיות פעילה בתנועת שומעי הקולות. התנועה נולדה בהולנד בסוף שנות השמונים בעקבות דיאלוג בין הפסיכיאטר ההולנדי מריוס רום לבין מטופלת שלו בשם פטסי הייג, ששמעה קולות ושכנעה אותו שעליו לזנוח את ההתייחסות לשמיעת קולות כאל סימפטום שיש למגר, ולסייע לה להתמודד טוב יותר עם הקולות באמצעות התייחסות אליהם כאל חוויות בעלות משמעות. רום סייע להייג להגיע ולהתחבר לשומעי קולות אחרים שיוכלו להעניק לה תמיכת עמיתים ולסייע לה מתוך ניסיונם האישי, וכך נולדה למעשה תנועת שומעי הקולות. קבוצות התמיכה של התנועה הגיעו לבריטניה בעקבות ביקורים של פרופסור רום ושותפתו, הפסיכולוגית ד"ר סנדרה אשר, וכך הגיע לידיה של לונגדן הצעירה פלאייר המזמין אותה להצטרף למפגשי קבוצת תמיכה ברוח התנועה בעיר מגוריה.
לונגדן הפכה לפעילה בתנועה ונעזרה בה, ולימים גם נבחרה לתפקיד רשמי בארגון שומעי הקולות הבינלאומי InterVoice, כמרכזת שותפה של ועדת המחקר הבינלאומית של הארגון, שמטרתה לעודד מחקר על שמיעת קולות ולנסח שאלות מחקר רלוונטיות עבור העולם האקדמי.
כחוקרת, לונגדן כתבה והייתה שותפה לכתיבת עשרות מאמרים אקדמיים. בין היתר שיתפה פעולה עם רום ואשר, הפסיכיאטר והפסיכולוגית ההולנדיים שהיו שותפים להקמת התנועה, הפסיכולוג ג'ון ריד חוקר השיקום הפסיכיאטרי מייק סלייד וחוקרים אחרים בעלי ידע מניסיון בשמיעת קולות דוגמת ג'קי דילון , יו"ר רשת שומעי הקולות של אנגליה . לונגדן חוקרת את תנועת שומעי הקולות כמומחית מתוך ניסיון אישי, מנסה לאסוף ממצאים אמפיריים אודות ההשפעה של השתתפות בקבוצות התמיכה של התנועה, היא חוקרת את הקשר בין חוויות של טראומה בילדות ובפרט טראומה מינית לבין שמיעת קולות וחוויות יוצאות דופן אחרות המוגדרות בידי הפסיכיאטריה כ"פסיכוזה", והיא מציעה לפסיכולוגים דרכי התערבות לביצוע פסיכותרפיה באמצעות דיאלוג עם הקולות. עבודת הדוקטורט שלה עוסקת בקשר שבין טראומה לבין דיסוציאציה ופסיכוזה.
לונגדן ממשיכה להתראיין ולהשתמש בחשיפה על מנת להוביל שינוי ביחס של החברה בכללותה ושל מערכת בריאות-הנפש לשומעי קולות ולאנשים המתמודדים עם משברים נפשיים וחוויות קצה. הרצאת ה-TED שלה, שהתפרסמה בשנת 2013, נכללה ברשימה של עיתון הגרדיאן הבריטי של "20 הרצאות הרשת שיכולות לשנות את חייכם". בעקבות אותה הרצאת TED היא גם פרסמה ספר בהוצאת ארגון TED על חייה וחוויותיה. פרט לאותה הרצאה היא התראיינה פעמים רבות לעיתונות. היא שיתפה פעולה עם סרטון האנימציה זוכה הפרסים "חמלה כלפי הקולות: מעשה של אומץ ותקווה", ומקריינת אותו בקולה.
המסר העיקרי של אלינור לונגדן לגבי משברים נפשיים הוא שהשאלה העיקרית שצריכה להיות מופנית אל מי שעוברים משברים כאלו היא לא "מה לא בסדר אתך?" אלא "מה קרה לך?" – כלומר, להפסיק עם הגישה הרפואית המבקשת לאפיין סימפטומים ולאבחן מחלות, ולעבור לגישה שנותנת כבוד לנרטיב של האדם, לסיפור שהוא מספר על עצמו ועל הסיבות והנסיבות שהובילו אותו לחוות את חוויות הקצה, ובפרט לשאול ולהקשיב לסיפורים על טראומות שאנשים המתמודדים עם בעיות נפשיות חוו בעברם.
אדי קוקרן
ריימונד אדוארד "אדי" קוקרן (באנגלית: Eddie Cochran: 3 באוקטובר 1938 - 17 באפריל 1960) היה מוזיקאי רוקבילי ורוקנ'רול אמריקאי שזכה להצלחה בשנות ה-50 של המאה ה-20. מותו בתאונת דרכים בגיל 21 קטע קריירה מבטיחה, אך יצירתו הייתה בעלת השפעה על מוזיקת הפופ בסוף שנות ה-50 ובשנות ה-60.
קריירה
קוקרן נולד בעיירה אלברט לי שבמחוז פריבורן בדרום מינסוטה. הוריו היו במקור מאוקלהומה והוא נהג להציג עצמו בראיונות כאיש אוקלהומה. הוא למד מוזיקה בבית הספר אך עזב את התזמורת כדי לנגן על תופים ועבר בהמשך מלימוד נגינה על פסנתר ללימוד נגינת גיטרה.
בסביבות 1950 עברה משפחתו לבל גרדנס, פרבר של לוס אנג'לס ואחרי שנגינת הגיטרה שלו השתפרה הוא החל להופיע ב-1955 כחלק מהצמד "The Cochran Brothers" ("האחים קוקרן" היו אדי קוקרן והאנק קוקרן ולא היה ביניהם קשר משפחתי).
באותה עת החל אדי קוקרן לנגן כנגן ליווי באולפני הקלטות והחל לחבר שירים. חלקם, בשיתוף פעולה עם ג'רי קייפהארט שהפך מאוחר יותר לאמרגנו. בעת שניגן עם האנק קוקרן, ניגן אדי קוקרן על גיטרת גיבסון חשמלית-אקוסטית, אך ב-1956 עבר לנגן על גיטרה של גרץ', מודל 6120, שהיה מודל בו השתמש גם הגיטריסט צ'ט אטקינס, מאבות "הצליל של נשוויל" במוזיקת הקאנטרי.
ב-1956 הוזמן קוקרן להשתתף בסרט "The Girl Can't Help It". הסרט, שהיה קומדיה מוזיקלית בכיכובה של ג'יין מנספילד, והתכוון ללגלג על תרבות הרוקנ'רול של הצעירים, הפך לאחד ממבשרי הרוקנ'רול ואיפשר לצעירים בארצות הברית ובאירופה לחזות בקולנוע באלילי הרוקנ'רול דוגמת ליטל ריצ'רד וג'ין וינסנט. קוקרן הופיע בסרט כשהוא מבצע את שירו (מילים של נד פיירצ'יילד) "Twenty Flight Rock". שיר זה התפרסם מאוחר יותר כשיר אותו ביצע פול מקרטני ב-1957 בעת שנבחן על ידי ג'ון לנון וצורף בעקבות כך ל"The Quarrymen", הלהקה שהייתה גלגולה הראשון של הביטלס.
להיטו הגדול ביותר של קוקרן היה "Summertime Blues". השיר נכתב על ידי קוקרן וקייפהארט ויצא לאור באוגוסט 1958. ללהיט זה היו השפעות על הרוקנ'רול של סוף שנות ה-50, הן מוזיקלית והן מבחינת המילים ששיקפו נימת מחאה והקדימו את שירי המחאה של שנות ה-60. הקריירה הקצרה של קוקרן הניבה מספר להיטים נוספים: "C'mon Everybody", "Somethin' Else", "My Way", "Weekend","Teenage Heaven"' "Sitting in the Balcony"' "Three Stars", "Nervous Breakdown" והלהיט שיצא לאור לאחר מותו והגיע למקום הראשון באנגליה, "Three Steps to Heaven".
מותו
ב-16 באפריל 1960, כשהיה במסע הופעות באנגליה, נפצע קוקרן אנושות בתאונת דרכים. הוא נסע במונית יחד עם המוזיקאי ג'ין וינסנט וכותבת השירים שרון שילי שהייתה גם ארוסתו של קוקרן. סמוך לחצות סטתה המונית מהדרך כשנסעה בצ'יפנהאם שבוילטשייר על כביש A4, ופגעה בעמוד תאורה (כנראה בשל תקר בגלגל המונית). קוקרן הועף דרך שמשת הרכב ונפצע אנושות בראשו. הוא הובהל לבית החולים סנט מרטין שבבאת', אך מת מפצעיו למחרת. גם שילי ווינסנט נפצעו ופציעתו של האחרון השפיעה עליו גם בשארית חייו וקיצרה את הקריירה שלו. נהג המונית נדון מאוחר יותר לשישה חודשי מאסר ולשלילת רישיון למשך 15 שנה.
השפעה
למרות שעד מותו רק להיט אחד שלו, "Summertime Blues", הגיע לעשרת הגדולים במצעד הלהיטים, זכה קוקרן לפופולריות בקרב חובבי הרוקבילי והרוקנ'רול בארצות הברית ובמיוחד באנגליה.
קוקרן היה יוצר פורה וחברת התקליטים שלו המשיכה להוציא חומר שלו גם לאחר מותו ולמעשה, לאחר מותו יצא חומר רב יותר שלו מבחייו. אחד מהשירים שיצאו לאור לאחר מותו היה "Three Stars" שהוקדש לג.פ. "ביג בופר" ריצ'רדסון ולשני חבריו של קוקרן, באדי הולי וריצ'י ואלנס, שנהרגו בתאונת מטוס שנה קודם לכן.
קוקרן צורף ב-1987 להיכל התהילה של הרוק אנד רול, ומאוחר יותר גם להיכל התהילה של הרוקבילי ושיריו זכו לגרסאות כיסוי רבות.
קוקרן היה אחד מאמני הרוקנ'רול הראשונים שהשתמשו בטכניקת ההקלטה המכונה אובר-דאבינג, שהפכה מאז לחלק בלתי נפרד מתעשיית ההקלטות.
בסרט התיעודי משנת 2000, "Gimme Some Truth: The Making of John Lennon's Imagine Album", המתעד את הקלטת אלבומו של ג'ון לנון, "Imagine, בעת הקלטת השיר "Gimmie Some Truth", אומר לנון בתחילת ההקלטה כי הוא מעוניין לבצע את השיר בסגנונו הקולי הגרוני והמאומץ של אדי קוקרן.
נעם תיבון
נׂעם תִּיבּוֹן (נולד ב-4 במרץ 1962) הוא אלוף במילואים בצה"ל, בתפקידו האחרון בשירות הקבע פיקד על הגיס הצפוני.
ביוגרפיה
תיבון נולד וגדל בקיבוץ צרעה שבמטה יהודה, ולו אח ואחות. הוריו, הנמנים עם מייסדי הקיבוץ, נישאו ב-1952. אמו, עליזה תיבון לבית קרַפְט, היא בתם של אֶרנָה קרפט לבית הלה (אחותה של המחנכת טוני הלה) והסופר הגרמני-ישראלי ורנר קראפט. אביו, יואב תיבון (פפרמן), כיהן כראש מועצה אזורית גיזו ואחר-כך כסגן ראש מועצה אזורית מטה יהודה, והוא בנם של ד"ר עמנואל פפרמן, ממייסדי הספרייה הלאומית, וד"ר יוֹלָן אֶדליץ-פֶפֶרמן (Edlitz-Pfefferman), מרצה לכימיה אורגנית באוניברסיטה העברית בירושלים, מהמרצות הראשונות לכימיה באוניברסיטה זו. תיבון למד בבית הספר האזורי בקיבוץ גבעת ברנר והתנדב לשנת שירות בערד במסגרת תנועת הנוער העובד והלומד.
בנובמבר 1981 התגייס לצה"ל והתנדב לסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה וכן הכשרה כמפקד כיתה. לחם במלחמת לבנון הראשונה, שבה לקחה סיירת מטכ"ל חלק פעיל כיחידת חי"ר, מונה כמש"ק למפקד צוות ביחידה, והשתחרר לאחר שירות של מספר שנים.
לאחר מינויו של משה יעלון למפקד סיירת מטכ"ל ב-1987, חזר תיבון לשירות הצבאי ולתפקיד מפקד צוות ביחידה. הוא היה אמור לצאת לקורס קצינים, אולם עקב השתתפותו במבצע מיוחד של היחידה בוטלה תוכנית זו, ובסיום המבצע הוענקו לו דרגות הקצונה. תיבון שירת ביחידה עד 1989 והתקדם עד לתפקיד מפקד הפלגה הייעודית של הסיירת.
ב-1989 עבר לחטיבת הצנחנים, שם שירת כסגנו של מפקד גדוד 890 של הצנחנים, גדי שמני, ומילא את מקומו במשך מספר חודשים לאחר ששמני נפצע בתאונת דרכים. ב-1993 מונה למפקד גדוד 202 של הצנחנים, והוביל אותו בלחימה בדרום לבנון. ב-1995 עבר להדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה אך לאחר מספר חודשים נקרא לחזור ולפקד על גדוד 202 לאחר פציעתו של חגי מרדכי בקרב בלבנון. בתפקידו הבא מונה לסגן מפקד החטיבה. לאחר לימודים צבאיים בבית הספר לפיקוד ומטה של חיל הנחתים האמריקני בבסיס קוונטיקו שבווירג'יניה, אותם סיים בהצטיינות, קודם ב-1997 לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת עציון.
ב-1999 מונה למפקד חטיבת יהודה, האחראית על גזרת חברון, תפקיד בו שימש עד 2001. בעת שכיהן כמח"ט יהודה התפרסם בתקשורת כי מתח ביקורת על הסכם חברון, והוא קיבל על כך הערה ממפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון, תא"ל בני גנץ. תיבון, כמפקד החטיבה המרחבית, יחד עם קבוצת מפקדים נוספים מיחידות השדה ובהם מח"ט הנח"ל (יאיר גולן), מח"ט גולני (משה תמיר), מח"ט הצנחנים (אביב כוכבי), וקצין האג"ם של פיקוד המרכז (גל הירש), היה מהדוחפים לפעול כנגד מקורות הטרור הפלסטיני בקסבות ובמחנות הפליטים במהלך האינתיפאדה השנייה למרות היותם מרחבים אורבניים צפופים ומסובכים ללחימה, ועל אף היסוסי הפיקוד הבכיר של צה"ל. בין יולי 2002 לאוגוסט 2004 שירת כמפקד חטיבת הנח"ל.
לאחר שקודם לדרגת תת-אלוף שירת בשנים 2004–2006 כראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה, בתפקידו הבא מונה לקצין חי"ר וצנחנים ראשי בשנים 2006–2007. ביולי 2007 מונה למפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון ועמד בראשה עד אוקטובר 2009. תקופת כהונתו כמפקד אוגדת יהודה ושומרון הייתה השקטה ביותר מאז פרוץ האינתיפאדה השנייה, ובמהלכה בוצע פיגוע אחד בתחומי הקו הירוק שמקורו ביו"ש, ונהרגו 11 חיילים ואזרחים ישראלים כתוצאה מהטרור הפלסטיני. בתקופת כהונתו חל שיפור משמעותי בקשרים בין צה"ל למנגנוני הביטחון הפלסטינים בגדה המערבית, והוסרו רבים מהמחסומים בגדה.
כמו קודמיו בתפקיד, גם תיבון נדרש לסוגיית פינוי המאחזים ביהודה ושומרון. כתוצאה מכך, החלו פעילי ימין להפגין באופן קבוע מול ביתו בתל אביב. מחאה זו לא הייתה מקובלת על כל אנשי הימין. פנחס ולרשטיין, מנכ"ל מועצת יש"ע, אמר כי "ההתיישבות צריכה להוקיר תודה לתיבון על המעשים שהוא עושה לביטחון עם ישראל".
במהלך מבצע "צוק איתן" מינה הרמטכ"ל בני גנץ את תיבון לאחראי על התחקירים של צה"ל בנוגע לאירועים רגישים הכוללים פגיעה באזרחים בלתי-מעורבים בעזה. תיבון פרש מצה"ל בשנת 2015 ובפברואר 2016 מונה ליושב ראש "עיר עולם ותיירות" בעיריית תל אביב-יפו בהתנדבות. כמו כן, מכהן כדירקטור חיצוני בדירקטוריון חברת הבנייה וילאר אינטרנשיונל בע"מ. עד דצמבר 2020 כיהן גם כמנכ"ל חברת טרייסנס מערכות.
תיבון הוא בעל תואר ראשון בהצטיינות בהיסטוריה מאוניברסיטת חיפה ובעל תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד, שבה למד במסגרת תוכנית קרן וקסנר. הוא בוגר בהצטיינות של קורס מפקדי פלוגות, ובוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. מתגורר בצפון תל אביב, נשוי לד"ר גלי מיר-תיבון, העוסקת בחינוך ובחקר השואה. אב לשניים. בנו אמיר תיבון הוא עיתונאי ובנו השני הוא רופא.
לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הביע תיבון את תמיכתו ברשימת מפלגת העבודה, ובעומד בראשה, אבי גבאי.
תיבון מתגורר בתל אביב-יפו.
נר-הלילה החופי
נר-הלילה החופי (שם מדעי: Oenothera drummondii) הוא צמח רב-שנתי ממשפחת נר-הלילה, הגדל בארץ ישראל בחולות ובמעזבות לאורך מישור החוף. הצמח נקרא כך משום שפרחיו נפתחים לעת לילה.
מאפיינים
נר-הלילה החופי משתרע על הקרקע ועליו גדולים ופשוטים. פרחיו צהובים וגדולים, בעלי ארבעה עלי כותרת. קוטר הפרחים 5-7 ס"מ. במרכז כל פרח שמונה אבקנים ועמוד עלי שראשו מפוצל לארבע צלקות.
פרחיו של נר-הלילה החופי סגורים במשך שעות היום ונפתחים רק בשעות בין הערביים, אז מבקרים בהם רפרפים הלוגמים מהצוף שבבסיס הפרחים ותוך כדי כך גם מאביקים אותם. לאחר ההאבקה מתנתק הפרח מהאזור העליון של השחלה שמתפתחת כתא לזרעים המתפתחים. בדצמבר 2018 פורסם מאמר המוכיח כי נר הלילה החופי מסוגל לשמוע את המאביקים וכתגובה ליצר צוף יכולת זו מאפשרת לצמח לשמר אנרגיה ולהשקיע רק כאשר יש צורך לפתות את המאביק.
נר-הלילה החופי משתייך לקבוצה טקסונומית שמוצאה באמריקה. המינים בסוג נר-הלילה מתאפיינים בפולשניות, ומופיעים בבתי-גידול מופרים במקומות רבים ברחבי העולם. תפוצתו הטבעית של נר-הלילה החופי היא בחופיה של טקסס שבארצות הברית. הוא הגיע לארץ ישראל באקראי, ככל הנראה בעקבות פעילות האדם, בסוף המאה התשע-עשרה. עם השנים התרבה והתפשט וכיום הוא נפוץ לכל אורך רצועת החוף.
רשימת המגדלים הגבוהים בעולם
רשימת המגדלים הגבוהים בעולם זוהי רשימה של מגדלים קיימים העונים להגדרה ההנדסית של מגדל: "מבנה אנושי גבוה, הגבוה תמיד מכפי שהוא רחב, לגישה אופרטיבית רגילה או ציבורית עבור בני אדם, אך לא למטרת מגורים או עבודה משרדית, והוא עומד בפני עצמו ללא תמיכה." ההגדרה מטרתה הסרתם של בניינים, גורדי שחקים ותרני רדיו וטלוויזיה מרשימה זו. כמו כן, לא נכללים ברשימה זו, מכיוון שהם לא מיועדים לגישה אופרטיבית רגילה או ציבורית, גם מגדלי גשרים, טורבינות רוח, ארובות, עמודי חשמל, פסלים ואובליסקים.
מגדלים בנויים לרוב כדי להשתמש בגובהם למטרות שונות ויכולים לעמוד לבד או כחלק ממבנה גדול יותר. כמה מטרות נפוצות הן לתקשורת, וכפלטפורמת צפייה.
מגדלים עתידיים בתכנון או בתהליך בנייה
זוהי רשימת מגדלים בתכנון או בתהליך בנייה בגובה מינימלי של 250 מ'.
בתיה מסניקוב
בתיה (מיאסניקובה) מיאסניקוב, היא מתעמלת אמנותית בעבר, אלופת אוקראינה וישראל. ייצגה את ישראל בשתי אליפויות עולם בהתעמלות אמנותית (1973 ו-1975).
ג'יימס מדיו
ג'יימס מדיו (אנגלית:  James Madio; נולד ב-22 בנובמבר 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. התפרסם בזכות תפקידו סרט "יומן נעורים" ובסדרה "אחים לנשק".
ביוגרפיה
מדיו נולד ברובע הברונקס שבניו יורק.
ב-1992 הופיע בתפקיד קטן בדרמה הקומית "גיבור" וב-1995 התפרסם לצידם של לאונרדו די קפריו ומארק וולברג בדרמת הנעורים "יומן נעורים", בתור פדרו חברם הקטין הסוחר בסמים.
ב-2001 השתתף בסדרת המלחמה המופתית של סטיבן ספילברג וטום הנקס "אחים לנשק", בסדרה שיחק בתפקיד החייל פרנק פרקונטה מפלוגה ה', רגימנט 506, הדיוויזיה המוטסת ה-101. על מנת להיכנס לדמות, נפגש מדיו עם פרקונטה וקיבל ממנו עצות ופרטים אישיים. ב-2003 שיחק בסדרת הדרמה המשפטית "עליונות בקווינס", בתפקיד מייק פאוול, עוזר משפטי.
בשנת 2023 לוהק לדמות לא ידועה למיני-סדרה "הפינגווין" אשר תשודר במהלך 2024 ברשת HBO Max.
תחנת אווטובו
אווטובו (ברוסית: А́втово) היא תחנה ברכבת התחתית שנמצאת בדרום-מערב סנקט פטרבורג ברובע קירוב בשדרות סטצ'ק.
על פי דעת ההיסטוריונים מקורו של השם הוא בשמו של האזור שהיה פרוור עתיק של סנקט פטרבורג.