cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משלחת שקלטון-רווט
ימים אחרונים
ידיד של שקלטון זכר, כי שאיפתו הייתה למות באחד ממסעותיו. "אני אמשיך לנסוע, שוב ושוב," אמר, "עד שיום אחד לא אחזור." אנשיו תכננו להעביר את גופתו לקבורה באנגליה, אבל במונטווידאו קיבלו מברק מאשתו, שאמרה כי הדרום הרחוק היה מאז ומתמיד אהבתו הראשונה של בעלה, ושם יש להביאו למנוחת עולמים. על כן, לאחר טקס זיכרון גדול בכנסיית השילוש הקדוש, בנוכחות נשיא אורוגוואי ודיפלומטים רבים, הפליג שקלטון במסעו האחרון דרומה. רק לאונרד האסי נלווה אליו אל מקום קבורתו בגורג'יה הדרומית. יתר אנשי הצוות המשיכו בדרכם אל קרח הדרום, בהנחה שגופתו של שקלטון נמצאת בדרכה לאנגליה. ב-5 במרץ 1922 הובא ארנסט שקלטון למנוחות בגריטוויקן, על מדרון הר ממש מעל מושבות של פינגווין קיסרי ופילי-ים. בדרכו האחרונה ליוו אותו לא גדולי מדינה אלא ימאים מנוסים, מיובלי כפיים, ועל קברו הונח זר שקלעה מרת ארברג, האישה היחידה באי.
לאונרד האסי כתב, "במותו הותיר שקלטון חלל, שדבר לא יוכל למלאו,"
סקי נורדי משולב
סקי נורדי משולב (באנגלית: Nordic Combined) הוא ענף ספורט חורף ממשפחת הסקי הנורדי. זהו ענף שמשלב בין שני הענפים האחרים של הסקי הנורדי, קפיצות סקי וסקי למרחקים (קרוס קאנטרי). זהו שילוב ייחודי מאחר שהוא משלב ניגודים - בעוד שגולש הקרוס קאנטרי הוא אדם שרירי ומאסיבי עם יכולת אירובית גבוהה, קופץ הסקי הוא אדם קל משקל במיוחד עם יכולת ניתור גבוהה. ספורטאי הסקי הנורדי המשולב צריכים למצוא את השילוב הנכון בין קלילות למאסה על מנת להצליח. רבים מהעוסקים בענף הזה התחילו את דרכם באחד משני המקצועות הכלולים בו. זהו ספורט פחות פופולרי מקפיצות הסקי או מקרוס קאנטרי אולם בשנים האחרונות בהחלט יש עליה בפופולריות שלו. עיקר הפופולריות של הספורט מרוכזת בנורווגיה, בפינלנד, בגרמניה, באוסטריה, בצרפת, ביפן ובארצות הברית.
תחרויות הגביע העולמי של הסקי הנורדי המשולב מאורגנות על ידי פדרציית הסקי הבינלאומית. עדיין אין תחרויות רשמיות לנשים בענף זה.
היסטוריה
גם מקורו של הסקי הנורדי המשולב הוא בנורווגיה. התחרות הראשונה התקיימה באוסלו ב-1892 בפסטיבל הסקי של הולמקולן. הענף הזה נכלל לראשונה באולימפיאדת החורף ב-1924 ושנה מאוחר יותר נערכה לראשונה אליפות העולם.
עד שנות ה-60 התחרו הספורטאים במרוצי סקי תחילה ואחר כך התחרו בקפיצות סקי. הסדר שונה לאחר שהפרשי הניקוד שנוצרו אחרי מרוצי הסקי הפכו להיות בלתי סגירים עבור קופצי הסקי. השינוי המהותי חל בשנת 1988 כאשר תחרויות מרוצי הסקי החלו להתקיים לפי שיטת גונדרסן, שבבסיסה תורגם הניקוד של תחרות קפיצות הסקי לשניות הפרש במרוצי הסקי, וכך הפך המרוץ ליותר אטרקטיבי עבור קהל הצופים והעלה את הפופולריות של הענף. כמו כן, באותה שנה נכנסה התחרות הקבוצתית לתחרות האולימפית. תחרויות הספרינט הופיעו באליפויות העולם החל משנת 1999 ובתוכנית האולימפית החל משנת 2002. החל משנת 2008 אוחדו תחרות גונדרסן הקלאסית ותחרות הספרינט לתחרות אחת שנקראת Gundersen וכוללת מאפיינים של שני סוגי התחרויות. החל משנת 2009 נוספה תחרות Mass Start לתוכנית אליפויות העולם.
סוגי התחרויות
נכון להיום קיימים 4 סוגי תחרויות מרכזיים:
מהלך התחרות
השלב הראשון של התחרות, שלב קפיצות הסקי דומה מאוד לקפיצות הסקי הקלאסיות, אלא שבנורדי המשולב אין מוקדמות וכל הספורטאים יזכו להשתתף בתחרות כולה. שלב קפיצות הסקי בתחרות קובע בעצם את סדר הזינוק בקרוס קאנטרי, ואת הפרשי הזמן ביניהם יוזנקו הגולשים, מה שמעניק יתרון לספורטאים שהשיגו תוצאות טובות יותר בשלב קפיצות הסקי. הניקוד בקפיצות הסקי נקבע משקלול של נקודות מרחק וציון הביצוע (לפרטים אודות שיטת הניקוד ראו ערך קפיצות סקי). לאחר ששוקלל מספר הנקודות של כל ספורטאי, מחשבים את הפרש הזמנים כאשר כל נקודה פיגור מהמנצח בקפיצות הסקי שווה 4 שניות. לדוגמה, אם המנצח בשלב קפיצות הסקי השיג 140 נקודות, והגולש שבמקום השני שהשיג 135 נקודות הוא יזנק 20 שניות אחרי המנצח. הראשון שחוצה את קו הסיום במרוץ הקרוס קאנטרי מוכרז כמנצח המרוץ. בתחרות הקבוצתית כל נקודה פיגור מהקבוצה המנצחת בקפיצת סקי שווה 1.33 שניות פיגור בקרוס קאנטרי.
בגלל השוני הרב בין שתי התחרויות המרכיבות את הענף, אין ספורטאים שטובים באותה מידה גם בקפיצות סקי וגם במרוצי הסקי. לרוב, לספורטאי מהיר אך קופץ בינוני יש יתרון על פני קופץ טוב וגולש סקי בינוני וזאת עקב היותו של מרוץ הסקי השלב המכריע את התחרות. לכן גולש סקי מהיר במיוחד שקופץ ברמה סבירה, הוא הספורטאי שמצליח להשיג את התוצאות הטובות ביותר בענף. למרות זאת ישנם קופצים טובים שמצליחים ליצור פער גדול מספיק מול גולשי קרוס קאנטרי טובים ולהחזיק מעמד עד קו הסיום, כשהבולט ביניהם הוא זוכה הגביע העולמי והאלוף האולימפי, הצרפתי ג'ייסון לאמי שפואי.
שמות ודמויות בולטות בענף
נכון לשנת 2010, הספורטאים המובילים בענף הם הנורווגי מגנוס מואן המצטיין בגלישה טובה הסוגרת את שניות הפיגור הנצברות עקב יכולת קפיצת סקי בינונית, האוסטרי הוותיק פליקס גוטוולד, המוביל בסבב העולמי והצרפתי ג'ייסון לאמי שפואה (Jason Lamy Chappuis) שמצטיין בקפיצות הסקי אך בעל יכולת טובה גם בגלישה למרחקים. שם נוסף שראוי לציון הוא הפיני הוותיק האנו מנינן (Hannu Manninen) הנמצא בעונת פרישה. האחרון מחזיק בשיא הניצחונות בגביע העולמי - 47 (שבר את שיאו של הנורווגי ביארטה הנגן ויק שעמד על 43 ניצחונות).
Tropico
Tropico (בעברית: טרופיקו) הוא המיני-אלבום הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, אשר יצא לאור ב-6 בדצמבר 2013, על ידי חברות התקליטים פולידור רקורדס ואינטרסקופ רקורדס. על גבי המיני-אלבום יצא סרט בעל אותו שם. כמו כן, מתפקד המיני-אלבום גם כפסקול.
הסרט הקצר "Tropico", נכלל במיני-אלבום עצמו, ואורכו כמעט חצי שעה.
אוגאנסון
אוגאנסון (Oganesson; ידוע גם בשם eka-radon או אוּנוּנְאוֹקְטְיוּם) הוא יסוד מלאכותי שסמלו הכימי Og ומספרו האטומי 118. אוגאנסון הוא היסוד הכבד ביותר הידוע לאדם. שמו הזמני היה אונונאוקטיום וסמלו הכימי הזמני היה Uuo. זהו היסוד ה-15 בסדרת היסודות העל-כבדים וה-26 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים. בנובמבר 2016 הכריז ה-IUPAC כי שמו יהיה אוגאנסון (Oganesson) וסימונו Og.
היסטוריה
ב-10 באוקטובר 2006 חזרו המדענים על הניסוי במטרה לאמת את התגלית שלטענתם נכונה, ולבסוף פרסמה קבוצת מדענים מן המכון המאוחד למחקר גרעיני בעיר דובנה שברוסיה, יחד עם מדענים מהמעבדה הלאומית לורנס ליברמור באוניברסיטת קליפורניה, שהם יצרו בהצלחה את היסוד 294Og ו-3 נייטרונים חופשיים. היסוד נוצר על ידי הפצצת 249Cf ביוני 48Ca במאיץ חלקיקים מעגלי מסוג ציקלוטרון. המטרה העשויה מקליפורניום הופצצה בכ- 16×1018 יוני סידן במשך 1,080 שעות ולבסוף נוצרו 3 אטומי אוגאנסון. היסוד לא נצפה ישירות, אלא על ידי זיהוי שני תוצרים של הדעיכה שלו - 290Lv ו- 291Lv. לאיזוטופ 294 נצפה זמן דעיכה של 0.89 מילישניות. בסוף שנת 2015 הכיר האיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית ביסוד זה כיסוד חדש.
שם
קבוצת המדענים האמריקאים שעבדה במעבדה הלאומית לורנס ברקלי התכוונה לקרוא ליסוד 118 "גיורסיום" (Ghiorsium) על שם המדען אלברט גיורסו.
השם הזמני שניתן ליסוד היה אונונאוקטיום, עם הסימון Uuo. השם הזמני, כמו בשמות זמניים של יסודות על כבדים אחרים, נבע מהמספר האטומי שלו. ביוני 2016, הכריז ה-IUPAC כי השם הוא אוגאנסון (Oganesson) והסימון Og. השם ניתן כדי להוקיר את פרופסור יורי אוגאנסיאן, על תרומתו הנכבדת לגילוי היסודות הכבדים ביותר. בנוסף, הצוותים במכון המשותף למחקר גרעיני בדובנה ברוסיה והצוותים במעבדת המחקר הלאומית באוק רידג', טנסי, כובדו בשמות היסודות מוסקוביום וטנסין. לאחר תקופת המתנה של חצי שנה, ב-28 בנובמבר 2016, אושר השם רשמית.
טיכו ברהה
טִיכוֹ בְּרָהֵה (בלטינית: Tycho Brahe,, דנית: Tyge Ottesen Brahe, נהגה "צִייֵה אוֹטֵסְן פְּרָאֵה"; 14 בדצמבר 1546 – 24 באוקטובר 1601) היה אסטרונום דני יליד סקונה, בנם של אוטה ברהה ובאטה בילה. ידוע בשל תצפיותיו האסטרונומיות המדויקות והנרחבות. ברהה היה מפורסם כבר בזמנו כאסטרונום ואלכימאי. חנך וטיפח את האסטרונום יוהנס קפלר.
בספרו De nova stella ("על כוכב חדש") משנת 1573 הוא הפריך את התאוריה של הספירות השמימיות על ידי הוכחה שהשמים אינם במצב בלתי משתנה של שלמות, כפי שנטען בעבר על ידי אריסטו ותלמי. המדידות המדויקות שלו הראו שלכוכבים חדשים (נובות), במיוחד לזה של 1572, חסרה הפרלקסה הצפויה בתופעה תת ירחית, ולכן לא היו כוכבי שביט "אטמוספיריים", כפי שהאמינו קודם, אלא הופיעו מחוץ לאטמוספירה. באופן דומה הראה גם שכוכבי שביט אינם תופעה פנים אטמוספירית וחייבים לעבור דרך הספירות השמיימיות, שנחשבו לקשיחות.
ברהה שילב את התאוריה הקופרניקאית עם המודל של תלמי ליצירת המודל הטיכוניאני. הוא היה אחרון האסטרונומים הגדולים בעין בלתי מזוינת, והמדויק ביותר שבהם, הודות למצפי הכוכבים שבנה באי ון-אראניבורג (טירת אורניה, מוזת האסטרונומיה) ובסטהרנברג (טירת הכוכבים), שבהם ייצר בעצמו את מכשירי התצפית המתוחכמים שלו. מאוחר יותר הקים מצפה נוסף בקרבת פראג, והנתונים שאסף שימשו את עוזרו, יוהאנס קפלר, בניסוח חוקי תנועת כוכבי הלכת.
שנותיו הראשונות
ברהה נולד בטירת קנוטסתורפ, כשמונה קילומטרים צפונית לסוואלוב, בסקונה, דנמרק (כיום דרום שוודיה) בשם טי אודסן ברה על שם סבו, לימים יתפרסם בצורה הלטינית של שמו "טיכו". אחיו התאום נפטר לפני שהוטבל. כמו כן היו לו עשרה אחים ואחיות נוספים, שהצעירה שבהם, סופיה ברהה, סייעה לו במחקר באסטרונומיה. אביו אוטה היה יועץ סתרים ומאוחר יותר מושל טירת קרונבורג אשר שלטה על המעבר הימי לים הבלטי. אמו, באטה הייתה הבכירה בין נשות החצר של מלכת דנמרק, סופיה ממקלנבורג-גיסטרו, ושמשה כגבירה אשר על הגלימות של המלכה. לאחר מות בעלה שמשה כשריף של ויסנברג.
בין הגילאים 6-12 ברהה למד בבית ספר לטיני ששמו לא ידוע, וב-1559 החל לימודי משפטים באוניברסיטת קופנהגן. ליקוי החמה של 1560, ובמיוחד זה שהוא היה צפוי מראש, גרם לברהה בן ה-14 להתחיל להתעניין באסטרונומיה, והוא החל ללמוד את התחום אחרי שעות הלימודים, בעזרת חלק ממרציו, אשר עזרו לו גם לבנות גלובוסים קטנים, מצפנים ושאר כלים אסטרונומיים בסיסיים. הוא גם רכש לוח שנה אסטרונומי וספרים רבים על אסטרונומיה, כגון האלמגסט של תלמי, De sphaeramundi של יוהנס דה סקרובוקו ו-Cosmographia seu descriptio totius orbis של פטרוס אפיאנוס. כמקובל בקרב משכילים לא חתם בשמו המקורי טי אלא בגרסתו הלטינית - טיכו. יורגן, שרצה להעניק לבנו המאומץ חינוך שיאפשר לו להיות עובד מדינה, כפה עליו לצאת ללימודים באוניברסיטת לייפציג ב-1562, אך ברהה הצעיר שכנע את החונך שלו, אנדרס ודל, לאפשר לו להמשיך לעסוק באסטרונומיה גם שם. ברהה הבין שהגדלת הידע באסטרונומיה דורשת תצפית קפדנית ושיטתית לאורך זמן תוך שימוש בכלים המדויקים ביותר להשגה, לכן עמל רבות על בניית כלים חדשים ושכלול הכלים הקיימים, עיסוק שהפך למפעל חייו.
ברהה לא זכה לסיים את לימודיו בלייפציג: במאי 1565 החלה מלחמה בין דנמרק לשוודיה ויורגן קרא לו לחבור אליו בקופנהגן. חודש לאחר הגעתו של ברהה חלה אביו המאמץ בדלקת ריאות לאחר שקפץ למים הקפואים כדי להציל את המלך פרדריק השני מטביעה וזמן קצר לאחר מכן נפטר. את עצמאותו החדשה החליט היורש בן ה-19 לנצל כדי לסיים את לימודיו. תחילה פנה אל אוניברסיטת וויטנברג, אך מגפה שהשתוללה במקום גרמה לו לשנות את תוכניותיו וב-1566 הוא נרשם לאוניברסיטת רוסטוק שבצפון גרמניה.
מנזר הראוואד
לאחר סיום לימודיו סייר ברהה באירופה לזמן מה. עם חזרתו לדנמרק ב-1571 הציע דודו מצד אימו, סטין בילה, שיבנה מצפה כוכבים ומעבדה אלכימית במנזר הראוואד שהיה ברשותו. בצמוד לאלו הקים ברהה את סדנת ייצור הנייר הראשונה בסקנדינביה וסדנה לייצור זכוכית. שם פגש גם את אשתו קירסטן, בתו של כומר לותרני מקנודסטרופ. מכיוון שהייתה מפשוטי העם לא יכלו השניים להינשא באופן רשמי, אך נחשבו לבעל ואישה על פי החוק האזרחי. לשניים היו שמונה ילדים, שישה מהם הגיעו לבגרות. קירסטן וברהה חיו יחד כמעט שלושים שנה, עד מותו של ברהה.
במצפה שבהראוואד גילה ברהה את התגלית החשובה הראשונה שלו, הסופרנובה של שנת 1572, וכתב את ספרו המפורסם De nova stella (על כוכב חדש), שטבע את המונח נובה לכוכב "חדש", ושבו ניפץ את ההנחה הרווחת שהעולם העל-ירחי אינו משתנה. הגילוי הזה גרם לו להחליט לבחור באסטרונומיה כמקצועו העיקרי, והפך אותו לכוכב עולה, אך גם שנוי במחלוקת, בעולם המדע של תקופתו.
האי ון
מאחר שבחר באסטרונומיה כעיסוקו העיקרי, רצה ברהה להקים מצפה כוכבים גדול ומקצועי יותר מזה שבמנזר הראוואד. כוונתו הראשונית הייתה לבנות מצפה כזה בצפון גרמניה, אך המלך, פרדריק השני, שהיה מעוניין להשאיר את המדען המפורסם בדנמרק (וגם הכיר טובה לאביו המאמץ של ברהה, שהציל את חייו) הציע עזרה במימון של מצפה ומכון מחקר באי ון שבמצר ארסונד. בשנת 1576 בנה שם ברהה את האורניבורג (על שם מוזת האסטרונומיה, אורניה), שכלל מצפה כוכבים גדול ומכון מחקר אסטרונומי עם כ-100 אנשי צוות שעסקו בין השאר בייצור כלי מדידה ואביזרים למצפה ולמעבדה האלכימית. ברהה היה לא רק מדען אלא גם אומן (מה שהיה נפוץ בתקופה). הוא עיצב את האורניבורג בצורה מרהיבה, וצייד אותו במתקני נוחות לא שגרתיים לאותה עת, דוגמת שירותים עם מים זורמים. תקוותו של פטרונו של ברהה, פרדריק השני, התמלאה, והמכון הפך למרכז החשוב ביותר לחקר השמיים באירופה הצפונית.
עם הזמן ברהה הגיע למסקנה שהאורניבורג לא היה גדול ויציב מספיק למכשיריו המדויקים, ובשנת 1581 הקים מצפה חדש, סטהרנבורג (טירת הכוכבים), בצמוד למצפה הישן. סטהרנבורג היה מצפה תת-קרקעי ברובו, מה שסיפק יציבות טובה יותר למכשירים. טיכו ואחותו הצעירה סופיה ברהה עבדו בו שניהם. עבודתם המשותפת של האח והאחות שימשה בסיס למחקר המודרני על תנועת כוכבי הלכת. במהלך השנים נהרסו שני המבנים, אך לאחרונה שוחזרו חלקית ומשמשים כאתרי תיירות.
המעבר לפראג ומותו
בשנת 1588 נפטר פטרונו של ברהה, פרדריק השני. במקומו עלה לשלטון בנו, כריסטיאן הרביעי, שהיה לא רק אדיש למדע ואסטרונומיה, אלא גם זקוק בדחיפות לכסף. ב-1596, עם הגעתו לבגרות, ביטל כריסטיאן את המימון, המדולדל גם כך, למכון של ברהה ואסר עליו לעסוק באסטרונומיה ואלכימיה בתחומי דנמרק. כל זה לא השאיר לברהה ברירה אלא לזנוח את אורניבורג ולחפש פטרון חדש. תחילה חזר לרוסטוק, משם קיים חלופת מכתבים עם המלך, שהייתה משפילה מאוד בשבילו, ומשנוכח כי לא יוכל לשוב ולעסוק במחקריו במולדתו נענה להזמנתו של הקיסר הגרמני רודולף השני לבוא לשמש מתמטיקאי, אסטרונום ואסטרולוג בחצרו (שהייתה ממוקמת רוב שנות שלטונו בפראג). רודולף העניק לברהה קצבה, בית בפראג ואת טירת בנאטקי לבניית מצפה כוכבים חדש. בתקופה זו הזמין ברהה את יוהאנס קפלר, שהיה נרדף בגראץ עקב אמונותיו הדתיות, להיות לעוזרו – קפלר עתיד לרשת את גוף הנתונים ואת הציוד של ברהה, שיהיו הבסיס לתגליותיו הגדולות.
בשנים שאחרי המעבר עמל ברהה רבות על מנת להעביר חלק ניכר ממכשיריו וספרייתו מוון לבנאטקי, אך לא הספיק לעשות הרבה מעבר לכך – בשנת 1601 חלה באופן פתאומי ונפטר ב-24 באוקטובר, לאחר 11 ימי מחלה בלבד. על פי קפלר, מילותיו האחרונות היו: "לא חייתי לשווא".
ברהה נקבר בכנסיית טין שבפראג, אשתו קירסטן, שנפטרה שלוש שנים אחריו נקברה לידו. על המצבה המקורית נחקקה הכתובת הלטינית שעיטרה קודם את הכניסה ל"ארמון הכוכבים": "Non fasces, nec opes sola artim sceptra perennant" (לא השלטון ולא העושר, רק שרביט המדע נצחי).
סברות לגבי נסיבות מותו
תאוריית שלפוחית השתןהנפוצה ביותר היא זו המייחסת את מותו לסיבוך בשלפוחית השתן שנבע מכך שברהה התאפק מלצאת לשירותים בעת סעודת ערב חגיגית אצל הקיסר, שנערכה 11 יום לפני מותו.
תאוריית הקשרטענה אחרת, המתבססת על פתיחת קברו ובדיקת שיער שפמו שנערכה ב-1991 וב-1996, היא שברהה נפטר מהרעלת כספית. ב-15 בנובמבר 2010 נפתח קברו בשנית ונלקחו דגימות משיערו ועצמותיו. נטען כי כריסטיאן הרביעי ביקש להתנקש בברהה לאחר ששמע שמועה כי ברהה מנהל רומן עם אמו. כדי להשיב את כבודו האבוד, הוא יצר קשר עם בן דודו הרחוק של ברהה - אריק ברהה. השניים רקמו מזימה לגרום למותו. ביומנו האישי של אריק שנתגלה בספרייה המלכותית בשוודיה נתגלו אזכורים לרגשות אשם כבדים.
הפגיעה באף
במהלך לימודיו באוניברסיטת רוסטוק, הסתכסך ברהה עם אציל דני אחר, מנדרוף פרסברג. ב-29 בדצמבר 1566 השתתפו השניים בדו-קרב בחשיכה מוחלטת, לדברי העדים, אשר במהלכו נפצע ברהה ואיבד את גשר אפו. בעקבות הפציעה, נאלץ ברהה להרכיב תותב ממתכת לשארית חייו. ישנה סברה שהיו ברשותו מספר תותבים ממתכות שונות, מכיוון שתותב הזהב היה כבד מכדי להרכיב ביומיום. כמו כן הוא נהג לשאת עמו קופסת בדיל קטנה עם דבק, על מנת להבטיח שהתותב יישאר במקום. אירוע זה, הוא שגרם לו להתחיל להתעניין ברפואה ובאלכימיה.
האייל של ברהה
ברהה היה אדם עשיר מאוד, במיוחד בשנות השמונים של המאה השש-עשרה, ונודע, מעבר לאפו המוזהב, בתחביביו המוזרים ובחגיגותיו המפוארות. בביתו חי גמד בשם ג'פ, אשר ברהה האמין שהוא בעל כוחות נבואיים, ואשר היה יושב תחת השולחן באירועים. סיפור מפורסם נוסף נוגע לאייל קורא שברהה גידל בביתו. על פי וילהלם הרביעי, רוזן הסן-קאסל, שהיה חברו, האייל מת לאחר שהושקה בבירה במסיבה בביתו של ברהה ומעד במדרגות.
הסופרנובה של 1572
ב-11 בנובמבר 1572, מהמצפה שבמנזר הראוואד, זיהה ברהה כוכב חדש, בהיר יותר מנוגה, בקבוצת הכוכבים קסיופאה. מכיוון שמאז יוון העתיקה היה נהוג לחשוב שהעולם שמעבר לירח הוא קבוע ומושלם, אסטרונומים אחרים סיווגו את האירוע כתת-ירחי, אומנם ברהה הבחין, לאחר שתצפת על הכוכב החדש בשיטתיות במשך כמה ימים, כי אין לו היסט יומי אל מול כוכבי הלכת כפי שמצופה מגוף בעולם התת-ירחי. לאחר כמה חודשים של תצפית לא נצפה היסט גם מול הכוכבים ה"קבועים" (הכוכבים שמחוץ למערכת השמש), כך הוכיח ברהה שהכוכב החדש נמצא רחוק מאוד מכדור הארץ, ולכן הספירות השמימיות כן משתנות, בניגוד לדוגמה האריסטוטלית ששלטה בכיפה עד אז. תגלית זו, אשר פורסמה בספרו De nova stella (על כוכב חדש), בו קבע את המונח נובה לכוכב חדש, זעזעה את העולם המדעי עד היסוד והפכה אותו לאסטרונום בעל שם.
לוגיקת זמן
לוגיקת זמן מאפשרת לנו לעסוק בקו זמן, ועל כן מאפשרת לנו לנסח מתמטית משפטים כמו "אני תמיד רעב", "לבסוף אהיה רעב", או "אהיה רעב עד שאוכל משהו". קו הזמן מתחלק לשני סוגים אפשריים: קו זמן ליניארי, שמוגבל לקו זמן אפשרי אחד (כמו בדוגמאות לעיל), וקו זמן מסתעף (Branching logic) שמאפשר לעבוד במספר קווי זמן חלופיים במקביל. בצורה כזו אנו מניחים מראש סביבה לא צפויה שמספר דברים שונים יכולים להתרחש בה. בסביבה כזו נוכל לנסח את המשפטים: "יש אפשרות שאשאר רעב לנצח" או "יש אפשרות שלבסוף לא אהיה רעב". במידה ואנו לא יודעים אם אי פעם אוכל - שני המשפטים הם בחזקת נכונים.
אמיר פנואלי זכה בשנת 1996 בפרס טיורינג על הכנסת לוגיקת הזמן אל מדעי המחשב. כיום נעשה שימוש נרחב בלוגיקת זמן באימות תוכנה כדי להוכיח מתמטית נכונות של מערכת מחשב, זאת להבדיל מתהליך בדיקת תוכנה על ידי בודקי תוכנה אנושיים.
טיכו ברהה
התצפיות מאורניבורג
במהלך 20 שנות התצפית שערך ברהה ממצפי הכוכבים באי ון אסף ברהה כמות מידע עצומה לגבי מיקומי כוכבים ואופן תנועתם. על אף הטעויות הרבות שהתגלו ברישומיו במרוצת השנים, היו אלו התצפיות המדויקות ביותר שנערכו עד המצאת הטלסקופ. נתונים אלו שימשו מאוחר יותר את יוהאנס קפלר לפיתוח חוקי תנועת הכוכבים שלו.
לוגיקת זמן
אופרטורים של לוגיקת זמן
לוגיקת זמן מכילה שני סוגי אופרטורים: אופרטורים לוגיים ואופרטורים מודליים. האופרטורים הלוגיים הם פעולות בוליאניות רגילות. האופרטורים המודליים שמשתמשים בהם בלוגיקת זמן מוגדרים כך:
טיכו ברהה
התצפיות מאורניבורג
עצמים שמימיים הנצפים בסמוך לאופק נראים בגובה רב יותר ממה שהם באמת, עקב שבירת קרני האור באטמוספירה. אחד החידושים החשובים של ברהה היה שהוא פיתח ופרסם את הטבלאות הראשונות לתיקון שיטתי של מקור שגיאה אפשרי זה, על אף שהן לא היו מושלמות והתעלמו ממקרים רבים. כמו כן זיהה ברהה וריאציות בתנועת הירח ופיתח נוסחה לחישוב הסטיה שלו. זאת הקטינה את הטעות הנהוגה במדידת מיקום הירח בכחמישית.
לוגיקת זמן
אופרטורים של לוגיקת זמן
סימולים אלטרנטיביים:
טיכו ברהה
התצפיות מאורניבורג
בנובמבר 1577 הופיע בשמים כוכב שביט בהיר במיוחד. ברהה עקב אחריו עד להיעלמותו בינואר 1578 ועל ידי השוואת נתוניו עם נתונים ממצפים אחרים הגיע למסקנה החד משמעית שכוכב השביט היה תופעה על ירחית, שהוא נמצא רחוק יותר מנוגה ושאופן תנועתו שולל את קיומן של ספרות שמימיות, בניגוד למה שהציע אריסטו. הוא פרסם גילוי זה בספרו De mundi aetherei recentioribus phaenomenis (התופעות השמימיות של העולם העליון ביותר), אשר גרם למהומה גדולה יותר אפילו מ"הכוכב החדש". עד 1596 הוא זיהה ותיעד עוד שישה כוכבי שביט.
לוגיקת זמן
אופרטורים של לוגיקת זמן
אופרטורים אונריים מוגדרים היטב כאשר (B(\phi מוגדר היטב. אופרטורים בינאריים מוגדרים היטב כאשר (B(\phi ו- (C(\phi מוגדרים היטב.
טיכו ברהה
המודל הטיכוניאני
ברהה התנגד לקביעה שכדור הארץ סובב סביב השמש. הוא לא התעלם מהדוגמות הדתיות והפילוסופיות שתמכו במודל הגאוצנטרי, אך בעיקר תנועת כדור הארץ לא הסתדרה עם התצפיות שלו – אילו היה כדור הארץ נע היה צריך להיווצר היסט במיקום שלנו אל מול הכוכבים, אך הוא לא הצליח לזהות שום שינוי במיקומנו היחסי. למעשה היסט שכזה קיים, אך הכוכבים כל כך רחוקים שהשינוי בזווית קטן מכדי להיות נראה לעין בלתי מזוינת וטלסקופ שמסוגל לזהות היסט זה יופיע רק במאה ה-19. ברהה ואסטרונומים בני זמנו לא יכלו להעלות על דעתם עד כמה הכוכבים רחוקים, ולכן קבע ברהה כי כדור הארץ אינו נע.
לוגיקת זמן
שקילויות
להלן מספר שקילויות בלוגיקת זמן שניתן להסיק מההגדרות שניתנו לעיל:
טיכו ברהה
המודל הטיכוניאני
למרות זאת, תצפיות אחרות סתרו את האפשרות שכוכבי הלכת סובבים את כדור הארץ. כך לדוגמה המסלולים של מאדים והשמש אמורים להתנגש אם שני הגורמים השמימיים נעים סביב כדור הארץ (ראה תרשים). בהסתמך על ממצאים אלו שכלל ברהה מערכת שהוצעה על ידי נילקנטה סומיאג'י, אסטרונום הודי, כמאה שנים מוקדם יותר. במערכת של ברהה השמש והירח סובבים את כדור הארץ, אך חמשת כוכבי הלכת (הידועים אז) סובבים סביב השמש. שאר הכוכבים קבועים, כפי שהיה מקובל עד אז, אף על פי שברהה עצמו הוכיח על ידי הנובה של 1572 שעולם הכוכבים הקבועים אינו בלתי משתנה.
יוהאנס קפלר השתמש בתצפיותיו של ברהה עצמו כדי להוכיח שתנועת כוכבי הלכת היא למעשה אליפטית, וגרסה מעודכנת של המודל הטיכוניאני עם תנועת כוכבים אליפטית אומצה על ידי הכנסייה. חוקי התנועה של אייזק ניוטון שפורסמו במאה ה-17 הפריכו את המודל מבחינה תאורטית, כיוון שלא ייתכן שמערכת השמש סובבת סביב מסה כה קטנה כמו כדור הארץ, אך הכנסייה קיבלה את המודל ההליוצנטרי רק לאחר פרסום תצפיותיו של ג'יימס בראדלי במאה ה-18, אשר זיהה היסט אל מול הכוכבים.
הנצחה
החללית המאוישת הדנית HEAT 1X Tycho Brahe, שצפויה לשאת את האסטרונאוט הדני הראשון לחלל קרויה אף היא על שמו.
תיקיית העבודה
במחשוב תיקיית העבודה (באנגלית: Working directory) היא תיקייה בהיררכיית מערכת קבצים המהווה את הסביבה בה תהליך מסוים משתמש. כשתהליך "קורא" לקובץ על ידי שימוש בשמו בלבד, או בנתיב יחסי הבקשה מפורשת ביחס לתיקיית העבודה הנוכחית של התהליך. כך לדוגמה תהליך עם תיקיית עבודה בנתיב rabbit-hats/, שמבקש ליצור קובץ בשם foo.txt, יצור את הקובץ בתיקיית העבודה, כלומר rabbit-hats/foo.txt/.
במערכות הפעלה
ברוב מעטפות הפקודה של מערכות ההפעלה DOS, UNIX, כמו גם במפרשי הפקודות של מיקרוסופט, ה-cmd.exe, וה-Windows PowerShell, תיקיית העבודה יכולה להשתנות על ידי הפקודות cd או chdir. במעטפות פקודה של יוניקס, ודומותיה הפקודה pwd מציגה על הצג פלט של הנתיב המוחלט של תיקיית העבודה הנוכחית, והפקודה המקבילה במערכות ההפעלה DOS וחלונות היא cd ללא כל ארגומנט. משתני הסביבה PWDאו CD מכילים את מיקום תיקיית העבודה הנוכחית.
בשפות תכנות
רוב שפות התיכנות מספקות ממשק לפונקציות מערכת הקבצים, ומאפשרות לשנות את תיקיית העבודה הנוכחית של תוכנית. בשפת C פונקציית ה-POSIX   גורמת לקריאת מערכת הגורמת לשנות את תיקיית העבודה. הארגומנט שלה צריך להכיל מחרוזת טקסט, עם נתיב לתיקייה החדשה, מוחלט או יחסי.
נחל חצור
נחל חצור הוא נחל אכזב הנמצא בגליל העליון בשמורת טבע ששטחה 4500 דונם. הוא מתחיל בקרבת הר בן זמרה ברמת דלתון וזורם בתחילתו לכיוון צפון־מזרח ובהמשכו בכיוון דרום־מזרח. בעבר נשפך נחל חצור אל הקצה הדרומי של החולה, לפני ייבושה.
אזור הנחל
בחלקו המרכזי של הנחל ישנו קניון עם מערות רבות, ביניהן "מערת עלמה" שהיא מערה בעלת פתח גדול שממנו מסתעפות מחילות גדולות ובהן זקיפים ונטיפים. ממזרח לקניון אפיק הנחל עובר בקו שבר גאולוגי. הוא חוצה גבעות נמוכות העשויות סלעי גיר ומשם, דרך תל חצור וקיבוץ איילת השחר, נשפך הנחל אל הירדן. במצוק ישנם מערות וכוכים דמויי חלונות ומכאן שמו הערבי של הנחל "ואדי אשבאביך"- נחל החלונות. רוב המערות נוצרו בתהליכי המסה קרסטיים, אך חלקן נחצבו בידי האדם לצורכי מגורים ומחייה. בחלקו המרכזי של הנחל מצויים שרידים המעידים על פעילות רבה של האדם בעבר: מחצבות עתיקות ומערות מגורים. מצפון לנחל מצויים שרידי היישוב העתיק מרות.
החי והצומח
בחלקו העליון של הנחל צומח חורש ים-תיכוני מפותח מאוד שבו  רוב העצים הם אלון מצוי ואלה ארצישראלית. בין השיחים הרבים המצויים בנחל ובסביבתו, צומחים מינים רבים של פרחים ביניהם סחלבים, חצבים ושפע רקפות וכלניות. בחלק התחתון שבו חוצה הנחל את כביש 90 (כביש ראש פינה–קריית שמונה) יש גבעות רבות שעליהן עצי שיזף מצוי ולבנה רפואי. סמוך למקום בו חוצה הנחל את הכביש פורח באביב אירוס הדור. באותו מקום נובעים גם מעיינות חצור שמסביבם צמחייה עשירה מאוד וסבוכה. במצוקי הנחל מקננים: נשרים, עקב עיטי, עורב שחור ובז אדום.
אפולוניוס
אַפּוֹלוֹנְיוֹס, ביוונית: Απολλώνιος, הוא שם פרטי.
טלקינזיס
טלקינזיס (באנגלית: Telekinesis; מיוונית: "טלה" - רחוק, ו-"קינזיס"- תנועה;‏‏‏‏ ידוע גם כפסיכוקינזיס) הוא תחום בפאראפסיכולוגיה העוסק בהשפעה מנטלית על התנהגותו של החומר, כאשר בדרך כלל הכוונה היא ליכולת להניע גופים ממרחק. המונח המודרני בפאראפסיכולוגיה לטלקינזיס הוא פסיכוקינזיס (או בקיצור PK).
מבחינת ההגדרה הקלאסית, הניחן ביכולת טלקינטית מסוגל להזיז עצמים בכוח מחשבתו בלבד. בשנים האחרונות גם השפעה מרחוק על מערכות ביולוגיות (אנשים, חיות, צמחים ותאים) נכללת בהגדרת המונח. בעל היכולת הטלקינטית יכול לגרום לשינוי ביולוגי, חיובי או שלילי על המערכת הביולוגית עליה הוא מפעיל את יכולתו. לדוגמה, אדם בעל יכולת טלקינטית יכול להשפיע על רגשותיו של אדם אחר על ידי התרכזות בעצם השינוי בלבד.
למרות טענות רבות, מעולם לא הוכח קיומו של טלקינזיס, והתחום נחשב לפסבדו-מדע. רבים מהאפקטים הטלקינטיים לכאורה ניתנים לביצוע באמצעים קונוונציונליים, כמו פעלולי קוסמים. במבחנים מדעיים מאורגנים היטב, נכשלו טענות לטלקינזיס.
בתרבות הפופולרית
הופעות בולטות של טלקינזיס מופיעים בזיכיון המדיה מלחמת הכוכבים, הסרט שלטון המוח משנת 1981, ספר הילדים מטילדה מ-1988 והעיבוד הקולנועי שלו מ-1996, סדרת משחקי הווידאו Mother מ-1989, סדרת האנימציה אווטאר: כשף האוויר האחרון מ-2005 וסדרת ההמשך שלו האגדה של קורה מ-2012, הסרט כרוניקה בזמן אמת מ-2012, סדרת הטלוויזיה דברים מוזרים מ-2016 והסרט Psychokinesis משנת 2018.
כיסוי לרה
Leray cover
הרעלת ויטמינים
הרעלת ויטמינים היא מצב של עודף ויטמינים בגוף הגורם להופעת סימפטומים של הרעלה.
הרעלת ויטמינים נפוצה בעיקר בוויטמינים מסיסי שומן, משום שהגוף מתקשה להיפטר מעודפיהם. בדרך כלל, עודף ויטמינים נובע מצריכת יתר של תוספי תזונה ולא ממקורות תזונתיים.
רקע פיזיולוגי
ויטמינים מתחלקים לשתי קבוצות:
הרעלת ויטמינים מתרחשת בדרך כלל עקב נטילת יתר של תוספי מזון, ולא מתזונה רגילה. לעיתים תתרחש הרעלת ויטמינים עקב צריכת יתר של מוצרים בעלי תוספים מלאכותיים של ויטמינים.
הרעלת ויטמינים מסיסי שומן
כאמור, הגוף מתקשה להיפטר מוויטמינים מסיסי שומן עקב היותם הידרופוביים, דבר המונע ממנו להפרישם דרך השתן או הזיעה. לפיכך, הרעלה זו היא הנפוצה ביותר.
הרעלת ויטמינים מסיסי מים
הרעלה זו נדירה ביותר. משום היותם מסיסי מים, הגוף נפטר בקלות מוויטמינים מסיסי מים דרך השתן והזיעה.
יוזף פוניאטובסקי
הנסיך יוזף אנטוני פוניאטובסקי (בפולנית: Józef Antoni Poniatowski; 7 במאי 1763–19 באוקטובר 1813) היה מצביא פולני שכיהן כשר המלחמה של דוכסות ורשה.
ביוגרפיה
פוניאטובסקי נולד בשנת 1763 למשפחת אצולה (היה אחיינו של מלך פולין האחרון, סטניסלאב פוניאטובסקי), התגייס לצבא ושרת במלחמת פולין-רוסיה. לאחר חלוקת פולין והתפטרותו של דודו המלך הוחרם רכושו של פוניאטובסקי בידי הרוסים והוא יצא לגלות.
הוא עבר לווינה ולאחר מכן לברלין. לאחר עלייתו לשלטון של נפוליאון בונפרטה בצרפת הבטיח נפוליאון לעמים משועבדים שונים, בהם היהודים והפולנים, עצמאות, וכך זכה בתמיכתם. פולנים רבים הצטרפו לצבאו של נפוליאון, בהם גם פוניאטובסקי, שראה זאת כהזדמנות חדשה להקמת פולין.
הוביל כמה גייסות מתנדבים בקרבות מול אוסטריה ופרוסיה. הן מפקדי הצבא הצרפתי והן קצינים מתנדבים הבחינו בכישרונו ולאחר שאישר נפוליאון את הקמת דוכסות ורשה מונה פוניאטובסקי למרשל.
לאחר הפלישה הצרפתית לרוסיה פיקד על הארמייה החמישית המורכבת מצרפתים גרמנים ופולנים יחד עם ז'רום בונפרטה, הצעיר שבאחיו של נפוליאון. לחם בקרבות שונים בתחומי האימפריה הרוסית, בין היתר קרב בורודינו. לאחר לכידת מוסקבה נכנס בראש גדוד פולני אל תוך העיר ההרוסה, שמגיניה נטשו אותה. לאחר הנסיגה מרוסיה הקים צבא מתנדבים פולני חדש שהשתתף בקרב לייפציג. במהלך הקרב נבהל סוסו של פוניאטובסקי והלה לא הצליח לרסן אותו הוא הועף מגב הסוס ומת. שרידיו הועברו לקתדרלת ואוול בקרקוב. אנדרטה לכבודו הוקמה בוורשה, אולם היא נהרסה במהלך ההפצצות הגרמניות במלחמת העולם השנייה.
שדה התעופה העירוני אטקינסון
נמל התעופה העירוני אטקינסון נמצא שלושה מיילים צפונית־מערבית לפיטסבורג, במחוז קרופורד, קנזס, ארצות הברית.
היסטוריה
נמל התעופה הוקם כשדה התעופה של פיטסבורג באפריל 1940. ב-1942 השתלט חיל האוויר של ארצות הברית על שדה התעופה והשתמש בו כבסיס (רמה 1) שדה תעופה להכשרת טייסים. הוא הוקצה למרכז ההדרכה של חוף המפרץ של USAAF (לימים פיקוד אימוני טיסה מרכזי). שדה התעופה ערך אימון טיסה בסיסי על ידי McFarland Flying Service. מכשירי ה-Fairchild PT-19 היו המאמנים העיקריים שבהם נעשה שימוש. היו לו גם כמה מטוסי PT-17 Stearman וכמה P-40 Warhawks. בית הספר לטיסה הפעיל גם שני שדות תעופה נלווים באזור המקומי.
שדה התעופה הושבת ב-20 באוקטובר 1944, והוא הוכרז על עודף ב-1946. האחריות עליו ניתנה למנהל נכסי המלחמה ולבסוף נרכשה על ידי העיר פיטסבורג.
שדה התעופה ראה טיסות של חברות תעופה מ-1954 עד 1960: מטוסי Douglas DC-3 טסו בין Wichita, KS וסנט לואיס דרך פיטסבורג, ג'ופלין, ו-Springfield, MO.
מתקנים
שדה התעופה משתרע על 3 קילומטר רבוע ונמצא בגובה 288 מטר מעל פני הים. בשדה התעופה ישנם שני מסלולי אספלט.
בשנה שהסתיימה ב-23 ביוני 2009, פעלו בנמל התעופה 23,600 מטוסים, 64 בממוצע ביום: 99.6% תעופה כללית ו-0.4% צבאיים. 38 מטוסים.
נבחרת סרביה בכדורסל
נבחרת הכדורסל הלאומית לגברים של סרביה (בסרבית: Кошаркашка репрезентација Србије) מייצגת את המדינה בתחרויות בינלאומיות.
נבחרת סרביה נחשבת לאחת מנבחרות הכדורסל הטובות באירופה ובעולם. סרביה הייתה בעבר חלק מנבחרות יוגוסלביה וסרביה ומונטנגרו. נבחרת יוגוסלביה זכתה חמש פעמים באליפות העולם בכדורסל (בשנים 1970, 1978, 1990, 1998, 2002) ושמונה פעמים באליפות אירופה בכדורסל (בשנים 1973, 1975, 1977, 1989, 1991, 1995, 1997, 2001). כמו כן, היא זכתה פעם אחת במשחקים האולימפיים בשנת 1980.
במהלך אליפות העולם לנבחרות בשנת 2010 שהתקיימה בטורקיה, התמודדו בשלב חצי הגמר נבחרות סרביה וטורקיה. סיום המשחק הוכרע בשנייה האחרונה על ידי סל שקלע שחקן טורקי אשר דרך על הקו כאשר הכדור היה בידיו, ואושר על ידי השופטים. בתחילת חודש יוני 2011 קיבלה ההתאחדות הסרבית מכתב התנצלות רשמי מפיב"א, בו מודה הארגון בטעות השיפוט.
כל אליפויות העולם
{{טורים
כסרביה
}}
כל אליפויות אירופה
{{טורים
ויקינג מטאל
ויקינג מטאל (Viking Metal) הוא שם לז'אנר המתאפיין בליריקה ובמוזיקה הייחודים לו ושייך לרוב לבלאק מטאל ו/או לפולק מטאל. המונח ויקינג מטאל יוזכר בהקשר ללהקות שמבססות את הליריקה שלהן על ההיסטוריה הוויקינגית, סיפורי עם ומעשיות מארצות הצפון וכמובן במיתולוגיה הנורדית. אף על פי שרוב להקות הוויקינג מטאל מבססות את המוזיקה שלהן על הבלאק מטאל או על הפולק מטאל, להקות ויקינג מטאל מכסות קשת רחבה של ז'אנרים במטאל ומושפעות ממגוון רחב של ז'אנרים, כגון: מטאל סימפוני, דת' מטאל ות'ראש מטאל.
מקורות
מקורו של הוויקינג מטאל בלהקת הבלאק מטאל Bathory והוא מתוארך לשנה 1988, בה הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי Blood Fire Death. האלבום שואב את רוב מאפייניו האומנותיים מהבלאק מטאל הגולמי שעשתה בת'ורי לפניו, אך משולבים בו אלמנטים המעשירים את האטמוספירה המלחמתית שנועדה לתאר את הנושא הכללי של האלבום - המיתולוגיה הנורדית. מכל מקום, האלבום שמסמל את התהוותו הסופית של הוויקינג מטאל הוא אלבומה החמישי של בת'ורי הנושא את השם Hammerheart שיצא בשנת 1990. האלבום מדגיש יותר את האלמנטים האטמוספיריים העשירים ששולבו יחד עם הבלאק מטאל באלבום Blood Fire Death, בעוד הקווים האסתטיים של הבלאק מטאל נעלמו כמעט לגמרי.
קווי דמיון, מאפיינים מוזיקליים ונושאים
הוויקינג מטאל הוא ז'אנר קשה לקטלוג מבחינה טכנית, היות שלא תמיד יש לו קווים מוזיקליים ייחודים לו כתוצאה מהתבססותן של להקות על תתי-ז'אנרים אחרים במטאל (בעיקר בלאק מטאל ופולק מטאל). למרות זאת, להקות ויקינג מטאל חולקות במשותף נושאים, ערכים ואף השקפות עולם דומות: אחוז ניכר מלהקות הוויקינג מטאל רוחשות יראת כבוד לתרבות הוויקינגית, לאמונה הגרמאנית הפאגאנית העתיקה ולאמונות הנורדיות המבוססות עליה, ואף דוחות את דת הנצרות ומבזות אותה עקב המרתם של תושבי צפון אירופה הפאגאנים לנצרות. רוב להקות הוויקינג מטאל מגיעות מסקנדינביה או מגרמניה ומזהות עצמן עם אמונות פאגאניות גרמאניות ובעיקר עם אמונות נאו-פגניות כמו האסאטרו (Ásatrú).
המוזיקה של להקות הוויקינג מטאל בדרך-כלל מדגישה את המלודיות העממיות המבוססות על עבודת גיטרה המזכירה בדרך כלל את הפריטות המהירות של הבלאק מטאל או הדגשה הנעשית בעזרת כלים אתניים. בנוסף נעשית רומנטיזציה מוזיקלית והפיכת המוזיקה לאפית יותר על מנת לדמות אותה לרוח הנורדית הפאגאנית ולהעשירה באטמוספירה הרואית.
בעוד להקות מסוימות כותבות ושרות את שיריהן באנגלית על מנת להגיע לקהל מאזינים רחב יותר, להקות רבות כותבות את הליריקה שלהן בשפות האם המדוברת מארץ בה הן באו: שוודית, נורווגית, איסלנדית, גרמנית, דנית ומקצת מהלהקות גם בפינית. חלק מהלהקות אף משתמשות בניבים מקומיים בהתאם למיקומן או בגרסאות הארכאיות של שפות האם שלהן.
מתקפת ברוסילוב
רקע היסטורי
בספטמבר 1914 פתחו הרוסים במתקפה גדולה על הצבא האוסטרו-הונגרי בדרום החזית המזרחית. תוך זמן קצר נסוגו האוסטרו-הונגרים כשהם סובלים מאבדות כבדות. שיאה של המתקפה הזאת היה כיבוש מבצר פשמישל שעמד במצור במשך 133 יום.
ב-1 במאי 1915 פתחו האוסטרו-הונגרים והגרמנים בפיקודו של אוגוסט פון מקנזן במתקפה גדולה שהחלה ליד הערים גורליצה וטרנוב, דרומית מזרחית לקרקוב. הצבא הרוסי נאלץ לסגת מגליציה באבדות גדולות (מתקפת גורליצה-טרנוב) בעקבות נסיגה זו החליט הפיקוד העליון הרוסי (הסטאבקה), לסגת גם מפולין כדי לקצר את קו החזית (הנסיגה הגדולה).
הרוסים קיצרו את קו החזית ב-700 ק"מ והיו קרובים לאזורי האספקה שלהם, דבר שאיפשר להם לבנות מחדש את הצבא. בעקבות כישלונות הצבא פיטר הצאר ניקולאי השני את מפקד צבא האימפריה הרוסית ניקולאי ניקולאייביץ' הבן ומינה את עצמו כמפקד העליון של הצבא.
בתחילת 1916 לחצו הצרפתים על הרוסים לפתוח במתקפה כדי להוריד את הלחץ בחזית ורדן והאיטלקים לחצו עליהם כדי להקל עליהם את הלחץ בחזית האיזונצו. באביב 1916 פתחו הרוסים במתקפת אגם נארוץ', אולם המתקפה הייתה דומה למתקפות הכושלות בחזית המערבית. הרוסים התחילו בהפגזה ארטילריה כבדה שנמשכה יומיים ולאחר מכן הסתערו 350,000 החיילים הרוסים בקבוצות גדולות שהיו מטרה מצוינת למכונות היריה של הגרמנים. הם הצליחו להתקדם קילומטרים ספורים עד שנאלצו לסגת לקו הקודם בהתקפת נגד של הגרמנים. מתקפה רוסית נוספת ב-21 במרץ 1916 ליד ריגה הסתיימה באותן תוצאות.
במרץ 1916 התמנה הגנרל אלכסיי ברוסילוב למפקד החזית הדרום מערבית. הוא המליץ לסטאבקה על מתקפה באזור גליציה לעומת מפקדים אחרים שדגלו בפעולות הגנתיות. הצאר קיבל את תוכניתו של ברוסילוב.
ההכנות למתקפה
ברוסילוב ריכז ארטילריה, 39 דיוויזיות רגלים ו-10 דיוויות פרשים. הוא בנה בחשאי עמדות סמוך לקווי האוסטרו-הונגרים ותכנן התקפת פתע לאורך 480 ק"מ.
ב-4 ביוני 1916 פתח ברוסילוב בהרעשה ארטילרית קצרה ומדויקת. הוא התנגד להפגזות הארטילריה הכבדות והממושכות שפגעו באפקט ההפתעה ואיפשרו למותקפים זמן לגייס כוחות מילואים ולפנות את קו ההגנה הקדמי. הוא העדיף הפגזה מדויקת על מפקדות וריכוזי כוחות והתנגד להפגזות ללא מטרה שגרמו הרס רב והיקשו על המתקיפים להתקדם.
ברוסילוב הפעיל לראשונה את הטקטיקה של חיילי סער ביחידות קטנות ויעילות, שחדרו בנקודות חלשות רבות של הגנת האוסטרו-הונגרים ואיפשרו אחר כך לארבע הארמיות שלו להתקדם. טקטיקה כזאת אומצה על ידי הגרמנים בקרב קפורטו ב-1917 ובמתקפת האביב בחזית המערבית ב-1918.
האוסטרו-הונגרים הופתעו והחלו לסגת מערבה. ב-8 ביוני 1916 כבשו הרוסים את לוצק ושבו 200.000 חיילים אוסטרו-הונגרים. ברוסילוב כבש את מזרח גליציה ובוקובינה ובהן הערים לוצק, ברודי ו-צ'רנוביץ.
בינתיים התקדם ברוסילוב בצפון החזית לעבר קובל, אבל פאול פון הינדנבורג, מפקד החזית המזרחית הצליח בינתיים לשנע כוחות מחזית ורדן. ב-24 ביולי 1916 פתח הגנרל הגרמני אלכסנדר פון לינסינגן בקרב קובל והצליח לעצור את הרוסים ולגרום להם אבדות כבדות.
ב-20 בספטמבר 1916 הגיע ברוסילוב למרגלות הרי הקרפטים, אבל בעיות לוגיסטיות ואבדות כבדות אילצו אותו להפסיק את המתקפה.
פריצת הדרך הרוסית בווהלין
ב-4 ביוני 1916 תקפה הארמייה השמינית הרוסית בהנהגת אלכסיי קלדין בחמישה קורפוסים (ה-46, ה-30, ה-40, ה-8 וה-32) בין ראש הגשר של סטיר מצ'רטוריסק לספאנוב לכיוון קובל בקטע הצפוני של החזית המערבית הרוסית ולוצק. לאחר הפגזה ארטילרית של יממה על העמדות האוסטריות, חיילי הרגלים הרוסים עברו מעמדותיהם להתקפה. הארמייה השמינית כללה 200,000 חיילים ו-704 תותחים. היא התמודדה מול הארמייה הרביעית האוסטרו-הונגרית בפיקודו של הארכידוכס יוזף פרדיננד עם 150,000 חיילים ו-600 קני ארטילריה. במונחים של הגנרלים הרוסים השמרניים, עליונות מספרית קלה זו לא הספיקה להתקפה מוצלחת.
הגנרל קלדין הציב כ-100 גדודים עם 320 תותחים בין דובישצ'ה לקורטו באזור ההתקפה הראשי. הקורפוס ה-39 הרוסי פעל כנגד הדיוויזיה ה-2 האוסטרו-הונגרית, דרומית אליו פעל הקורפוס ה-8 הרוסי, כנגד קבוצת שורמאי שכללה את הדיוויזיה ה-70 הונווד והדיוויזיה ה-7 האוסטרו-הונגרית באזור מילנוב. צפונית לטריז הפריצה הייתה הדיוויזיה ה-37 הונווד כנגד הקורפוס ה-39 הרוסי. כוחותיו של קלדין הצליחו ב-5 ביוני, החזית האוסטרית באוליקה נפרצה לגמרי, והיא התרחבה לרוחב 75 ק"מ ולעומק 35 ק"מ עד 7 ביוני והאוסטרים נהדפו חזרה מהפוטילובקה לסטיר. הארמייה הרביעית האוסטרו-הונגרית איבדה את מרבית כוחותיה עם נסיגתה והתמוססה ל-27,000 חיילים תוך שבוע.
בצפון ליד Rafalowka ועל גשר סטיר ליד קולקי, יחידות הפרשים האוסטרו-הונגרים האואר ופאת הצליחו להביס את ההתקפות של קורפוס הפרשים ה-4 הרוסי ובלמו את הקורפוס ה-46 הרוסי. הקורפוס ה-40 הרוסי הצליח סוף סוף להשתלט על העיר לוצק על הסטיר, שאבדה בשנה הקודמת, ב-7 ביוני, ופריצת הדרך הושגה לחלוטין. לאחר התערבותו של מפקד קבוצת הארמיות, גנרל-אוברסט אלכסנדר פון לינסינגן, הגנרל קרל טרשצ'יאנסקי החליף את מפקד הארמייה הרביעית הארכידוכס יוזף פרדיננד ב-7 ביוני. מפקד הקורפוס ה-10 האוסטרו-הונגרי, הגנרל מרטיני, שהובס באזור הפריצה, הוחלף על ידי גנרל פרידריך צ'אנאדי.
הכוחות הרוסים התקדמו לאורך קו הרכבת מרובנו לקובל וכבשו את ראש הגשר של סטיר ברוז'ישצה ב-8 ביוני, שם נעצרו על ידי העתודה של קורפוס פאת. בין התאריכים 10–12 ביוני, היחידות הנותרות של הארמייה הרביעית האוסטרו-הונגרית נאבקו לשמור על הסטירליני, קטע הפריצה התפשט לרוחב 85 ק"מ ול-48 ק"מ לעומק. החזית החדשה של קבוצת ארמיות לינסינגן, אשר תפסה את הקו של הארמייה הרביעית האוסטרו-הונגרית המובסת, כללה את הקו מן Tarnawka, לאורך Plaszewka דרך סטיר, צפונה ליפא, על דרך Gorochow ו Swiniuchy לעבר Stochod ליד לינייבקה, משם לסוקול, לאורך הסטיר עד קולקי לרפאלובקה.
על מנת לנצל את הצלחתה של הארמייה השמינית, תקף ברוסילוב כעת גם עם הארמייה ה-11, שהייתה מדרום לה, תחת פיקודו של ולדימיר סחרוב. חייליו התמודדו עם הארמייה הראשונה האוסטרית והארמייה השנייה האוסטרית, שכללו יחד רק תשע דיוויזיות. ההתקפות על Mlynow ו-Sapanow הובילו לכיבוש מרכז התחבורה של דובנו עד 10 ביוני. מכיוון שהאגף הצפוני שלו היה בסכנת השמדה בשל התמוטטות הארמייה הרביעית, הורה הגנרל האוסטרי פאול פואהלו לסגת מהאיקווה לפלאשבקה ולליפה התחתונה, ועד ל-15 ביוני הקים קו הגנה חדש בדמידובקה. עמדות הארמייה השנייה האוסטרית בפיקודו של אדוארד פון בהם-ארמולי הוחזקו בינתיים ממזרח לברודי באיקווה העליונה. בסוף יוני ובתחילת יולי הארמייה הראשונה האוסטרית נאלצה לסגת מקו הנהר פלשבקה-ליפה מעבר לגבול הישן לסוויניוצ'י וגורוכוב.
ההתקפה נגד ארמיית הדרום
בנוסף למבצעים המוצלחים בוואליניה, המתקפה של המרכז הרוסי באזור שממערב לטרנופול ב-4 ביוני נכשלה לחלוטין. האגף הצפוני של הארמייה השביעית הרוסית תחת פיקודו של דמיטרי צ'רבצ'וב עם הקורפוסים ה-18 וה-22 פעלה נגד ארמיית הדרום הגרמנית בפיקודו של פליקס פון בותמר. אולם צ'רבצ'וב השתייך לאסכולה השמרנית של גנרלים רוסים. בתגובה לתבוסות הצבא הוא אימץ טקטיקות צרפתיות שלא תאמו את רעיונותיו של ברוסילוב. הוא הורה על הפגזת ארטילריה שנמשכה 48 שעות ופתח במתקפת חי"ר קונבנציונלית. הוא נאלץ לעצור את ההתקפות בטרמבובלה, צפונית לקוזלו ונובו-אלכסינייץ, שהוא עצמו ביצע רק בחוסר רצון, לאחר מספר ימים ו-20,000 נפגעים ללא הצלחה.
ההתקפה של צ'רבצ'וב במרכז הייתה מוצלחת יותר: הקורפוסים הרוסיים ה-2, ה-16 וה-33 הדפו את האגף הצפוני של הארמייה השביעית האוסטרו-הונגרית בקרב על הסטריפה. הקורפוס ה-13 האוסטרי המובס נאלץ לסגת עם הפסדים כבדים. הקורפוס ה-16 הרוסי תקף עם הדיוויזיה ה-41 דרך הסטריפה בבוצ'אץ, שפונתה ב-10 ביוני על ידי הדיוויזיה ה-36 האוסטרית. לאחר אובדן בוצ'אץ נאלצה ארמיית הדרום הגרמנית להאריך את חזיתה דרומה ואילו הקורפוס האוסטרי ה-6 בפיקוד ארתור ארץ פון שטראוסנבורג נאלץ ב-12 ביוני לסגת באגף הדרומי של בותמר בקורופייץ ובנזניוב. תגבורת גרמנית הצליחה לאחד את הקו שוב בלחימה קשה בטלומאץ' עד סוף החודש.
הלחימה בדנייסטר
במקביל לארמיות השמינית וה-11, תקפה הארמייה התשיעית בפיקודו של פלטון לטצ'יצקי את הקצה הדרומי של החזית ב-4 ביוני. כמו בהתקפה צפונה יותר, לרוסים היה יתרון מספרי קל. הארמייה התשיעית כללה 150,000 איש. מולה עמדה הארמייה השביעית האוסטרו-הונגרית עם בסך הכל 107,000 חיילים. לעומת זאת, בכל הנוגע לארטילריה הכבדה, שנחשבה לגורם העיקרי בחשיבתם של הגנרלים השמרנים, הייתה נחיתות דרמטית בצד הרוסי. האוסטרים הציבו 150 תותחים כבדים כנגד 47 התותחים הכבדים של צבא הצאר. למרות זאת, הרוסים השיגו הצלחה ניכרת בקטע זה של החזית. חזית הדיוויזיה ה-15 האוסטרו-הונגרית בפיקודו של גנרל מיור וייס-טיהאני לא יכלה לעמוד לאורך זמן בלחץ הקורפוס הרוסי השני ליד יסלובץ. ב-7 ביוני נאלצה החטיבה האוסטרית ה-29 ביסלובץ לסגת, לאחר שגם הדיוויזיה הרוסית ה-43 פרצה דרומה בדוליבטי. החטיבה האוסטרית ה-30 נשארה לשווא בעיקול הדנייסטר בין נוואלה לדולינה. ב-9 ביוני חזית הקורפוס האוסטרי ה-13 בפיקודו של אדולף פון רמן צו בארנספלד הובקעה בין מיטניקה-פורחובה. החיבור לקבוצת האדפי בקוסילניקי על הדנייסטר אבד. הדיוויזיה ה-15 האוסטרו-הונגרית הובסה לחלוטין, מתוך 10,965 איש שאבדו, מעל 8,000 נפלו בשבי הרוסים. הקו על הדנייסטר של קבוצות האדפי ובניגני, אשר עמדו במרכז פלדת הארמייה פלאנצר באלטין, נפל לבסוף בידי הקורפוסים הרוסיים ה-33 וה-41.
גורמים חיוביים להצלחה הרוסית
בנוסף לחידושים שהציג ברוסילוב בגזרת החזית שלו, שיחקו לידיו גורמים רבים מצד מעצמות המרכז: מערכת ההגנה של חיילי הצבא האוסטרי הייתה פגיעה במיוחד לטקטיקת התקפת הפתע שלו. היא הייתה מורכבת משלושה קווים בעומק של שני קילומטרים בלבד. בשורה הראשונה והשנייה של השוחות נאסף החלק העיקרי של חיילי הקרב הפעילים. הקו השלישי כלל את עמדות המנוחה של העתודות. אלה היו מוצבים בבונקרים גדולים, בדומה לעתודות של הרוסים. בהתקפות הפתע, שני הקווים הראשונים עברו פעמים רבות כל כך מהר עד שהרוסים הגיעו לבונקרים לפני שכוחות העתודה הצליחו לצאת מהם. בשני הקווים הראשונים אבדות הצבא האוסטרי נגרמו בעיקר מפעולות לחימה, לעומת זאת בקו השלישי האבדות נגרמו כמעט אך ורק על ידי לכידה.
בנוסף, למחלוקות בתוך הנהגת מעצמות המרכז הייתה השפעה מזיקה עליהן. הצנדורף היה נואש להמשיך במתקפה שלו באיטליה, והגרמנים לא ששו לעשות יותר כדי לעזור לבעל בריתם. בעיה זו נפתרה רק ב-8 ביוני, כאשר עמיתו הגרמני של הצנדורף, פאלקנהיין הבהיר לו ללא ספק שעליו לנטוש את המתקפה שלו. עם זאת, 10 וחצי הדיוויזיות הנוספות כבר לא יכלו לעצור את הצלחת המתקפה הרוסית. התקפת נגד בפיקודו של גאורג פון דר מרוויץ נגד הארמייה ה-8 של קאלדין בפולסיה נכשלה עם אבדות כבדות.
התקפות הסחה של החזית המערבית הרוסית
ההצלחות המפתיעות של החזית הדרום-מערבית הניעו את ראש המטה הכללי הרוסי, הגנרל מיכאיל אלכסייב, לספק לברוסילוב תגבורת נוספת. עד 16 ביוני נתפס קו לוקאצ'י-קיסילין בווהלין, שם נרשמה התקדמות הארמייה ה-8 הרוסית.
הגנרל ברוסילוב עמד כעת בפני מצב אמביוולנטי. הכוחות האוסטריים מול חזיתו הדרומית-מערבית נחלשו מאוד, אך הוא חש מאוים על האגף הצפוני על ידי התקפות הנגד הגרמניות והיחידות מפלגת הארמייה גרונאו ליד פינסק. לדעתו, היה צורך לחסל סכנה זו בצפון לפני שניתן יהיה לנקוט צעדים נוספים נגד הכוחות האוסטריים בווהלין ובגליציה. לאחר התערבותו בסטאבקה, הגנרלים רגוזה ולשל הובילו התקפות סיוע עם צבאותיהם על מנת למנוע העברה נוספת של עתודות גרמניות לדרום. מול הארמיות ה-3 וה-4 הרוסיות היו כוחות פלגת הארמייה ווירש. גנרל אלכסיי אברט, מפקד החזית המערבית, ביצע את ההתקפות החזקות הראשונות מ-13 ביוני ועד סוף החודש. לאחר הפסקה קצרה, התקפה ממשית בקנה מידה גדול נערכה ב-2 ביולי שני האגפים של ברנוביץ' כדי לרתק את העתודות הגרמניות בצפון. עם זאת, התקפות אלו בוצעו על פי הטקטיקה הישנה ונכשלו עד 29 ביולי עם אבדות של 80,000 איש. הארמייה הרוסית השנייה בפיקודו של גנרל פיוטר ביילוייב גם פתחה במתקפה לא מוצלחת נגד הארמייה הגרמנית העשירית בין 4 ל-9 ביולי באזור הצר שבין אגם וישניב לאגם נארוץ'.
ייצוב חזית מעצמות המרכז
התבוסות החריפו את משבר המנהיגות הקיים בצבא האוסטרו-הונגרי הרב-אתני. כדי לפצות על אובדן הקצינים, נאלצו להעביר מחדש קצינים שכבר עזבו את השירות לכוחות. אולם ככלל, הם לא גילו הבנה לאנשיהם ולא לבעיות הלוחמה החדשה. גירעון מנהיגות זה העמיק את התהום בין חיילי הצבא הרב-אתני ובין הקצינים הגרמנים-אוסטריים וההונגרים ברובם.
הקיסרות הגרמנית הרגישה נאלצת לתמוך בבעלת בריתה האוסטרו-הונגרית והסיגה כמה דיוויזיות מאזור ורדן. בעוד ברוסילוב המתין להתקפת אברט, אותה עיכב מספר פעמים, הצליחו הגרמנים להעביר עשרים דיוויזיות לחלק הדרומי המאוים של החזית המזרחית. לצורך גיבוש הועברו 12 דיוויזיות חי"ר ו-2 דיוויזיות פרשים לווהלין ועוד 7 דיוויזיות חי"ר לבוקובינה ולמעברי הקרפטים. קבוצת הארמייה המתוגברת מרוויץ הייתה באזור קובל וכללה את קורפוס המילואים ה-22, קבוצות בקמן ודיפנבאך, וקורפוס הפרשים האוסטרי לאונהרדי.
ארגון מחדש של אזורי הפיקוד
ב-28 ביולי אורגנו אזורי הפיקוד מחדש: הינדנבורג קיבל את הפיקוד העליון כמעט על כל החזית המזרחית, ותחת פיקודו נכללו מצפון לדרום קבוצות הארמיות אייכהורן, הנסיך לאופולד מבוואריה, לינסינגן וכעת גם קבוצת הארמיות האוסטרית בהם-ארמולי. כעת הוא הצליח לתאם את ההגנה מפני התקפות רוסיות נוספות בצורה מאוחדת.
מברודי לדנייסטר, היורש האוסטרי לכס המלכות, הארכידוכס קרל, פיקד על קבוצת ארמיות שנותרה בפיקוד הקיסרי והמלכותי, אך הגנרל הגרמני הנס פון זקט מונה לרמטכ"ל שלה. הארמייה השביעית על הפרוט, הארמייה השלישית שהובאה מאיטליה ובסוף אוגוסט, הארמייה הראשונה שהוקמה לאחרונה נגד הרומנים בפיקודו של גנרל-אוברסט פון ארץ הוכפפו לקבוצת ארמיות זו. הארמייה השלישית בפיקודו של הרמן קבש ניצבה בין ארמיית הדרום הגרמנית לבין הארמייה האוסטרית השביעית וחוזקה על ידי קורפוס קראוול עם דיוויזיות הרגלים הגרמניות ה-105 וה-119. לבסוף, האגף הדרומי של הארמייה האוסטרית השביעית חוזק דיו על ידי התערבותו של קורפוס הקרפטים הגרמני בפיקודו של גנרל קונטה עם דיוויזיות הרגלים ה-1 וה-200 באזור קירליבאבה, בבאבא-לודובה וביבלוניצה.
הקרב על קובל
לאחר כישלונות החזית המערבית הרוסית, החליט ברוסילוב לתקוף שוב בווליניה עם הארמייה השמינית ותכנן את כיבוש העיר קובל. לדעתו, החזקת מרכז התחבורה החשוב הזה הייתה מגרשת את האיום בהתקפה על האגף ומאלצת את הכוחות הגרמניים נגד החזית המערבית של אוורט לסגת. בנוסף הוקצתה עבורו הארמייה המיוחדת שכללה 60,000 לוחמים (קורפוסי המשמר הראשון והשני, קורפוס הפרשים של המשמר הראשון) תחת גנרל ולדימיר בזוברזוב. ברוסילוב קיבל גם את הפיקוד על הארמייה השלישית תחת גנרל חיל הרגלים לאוניד לש, שהייתה בעבר תחת פיקוד אוורט.
לקבוצת הארמיות לינסינגן, שנאלצה שוב לעמוד בהתקפה החזקה ביותר, היו כעת 30 דיוויזיות, מחציתן אוסטריות, ונגדן 33 דיוויזיות רוסיות. עם זאת, בעוד שהדיוויזיות הרוסיות כללו 16 גדודים, הדיוויזיות הגרמניות והאוסטריות כללו 9 עד 12 גדודים בלבד לכל דיוויזיה. לקבוצת הארמייה הגרמנית בפיקודו של פרידריך פון ברנהרדי שהגנה בגזרת ההתקפה הראשית היו בסך הכל 15 דיוויזיות, כ-170,000 איש עם 480 תותחים. ההתקפות של הארמייה של לש נגד האגף הימני של קורפוס פאת נהדפו על ידי דיוויזיית הלנדווהר ה-10 בפיקודו של גנרל הרמן קלאוזיוס ליד סטוביצ'ווה. ההתקפה מראש הגשר של סטכוד בזארצה והוליביצ'ה נבלמה בתחילת אוגוסט.
ב-28 ביולי החל צבאו של הגנרל בזוברשוב לתקוף את מרכז התחבורה החשוב של קובל עם שני קורפוסי הגרנדירים שלו. משמאל הקורפוסים ה-23 וב-39 של הארמייה השמינית של קאלדין הוצבו ממול לזטורסי. האגף הימני של קבוצת הארמיות ברנהרדי עם דיוויזיית רושה המשולבת והדיוויזיה הקיסרית והמלכותית ה-29 והקורפוס ה-10 של גנרל ולטר פון ליטוויץ, מתוגבר על ידי דיוויזיית הרגלים הגרמנית ה-121, הגן על קובל המאוים. קו סטכוד מקיסילין לזטורסי הוחזק על ידי דיוויזיית הרגלים ה-20 בפיקודו של רודריך פון שלר. מצפון לטריסטן, לעומת זאת, פרץ קורפוס המשמר הרוסי ה-2 באגף השמאלי של דיוויזיית הרגלים הגרמנית ה-19 ואיים על האגפים של דיוויזיות שמטאו ויוזף פון שהן. דיוויזיית הרגלים ה-19 נטשה את עמדותיה בוורוצ'ין ונסוגה מאחורי הסטוצ'וד. ב-29 ביוני, לינסינגן חיזק את חזית הנסיגה עם דיוויזיית הרגלים ה-86. הפער בין דיוויזיות שהן ושמטאו ליד אוסטרוב נסגר על ידי עתודות של דיוויזיית הרגלים ה-121 בפיקודו של לוטננט גנרל קורט פון דיטפורת. אחד הגורמים לכישלון היה שקורפוס המשמר לא הוכשר להתאים את הטקטיקה של ברוסילוב. כמו כן, ראה ברוסילוב כי הנהגת המשמר אינה מסוגלת לנהל מלחמה מודרנית. בכל מקרה, ברוסילוב עבר לשימוש מאסיבי סלקטיבי בכוחותיו. לאחר ההתקפה הרוסית הכושלת, לינסינגן הצליח לייצב במידה רבה את החזית שלו מול קובל.
הקורפוס האוסטרי ה-2 בפיקודו של גנרל קייזר, שזועזע על הגזרה הצפונית בידי הגנרל לש, חזר עם שתי הדיוויזיות שלו, פפר (ה-4) ושאמשולה (הונווד ה-41), לעמדה מקוצרת בסטוכודווינקל בין סיטוביץ' לרודקה מירינסקה. הקורפוס הרוסי ה-30 תקף בחוזקה מהאזור מצפון-מערב לוויליק.
ההתקפה של הקורפוס הרוסי ה-40 שביצע קאלדין על ולדימיר-וולינסקי הביא בינתיים את השרידים השחוקים של הארמייה האוסטרית הרביעית בפיקודו של טרשצ'יאנסקי למשבר חדש. הכוח התוקף פרץ לתוך דיוויזיית הונווד ה-70 ההונגרית של הקורפוס של שורמאי ודרס לחלוטין את הדיוויזיה האוסטרית ה-2 תחת פיקודו של גנרל מיור ימריך. האגף הדרומי של דיוויזיית הונווד ה-37 בפיקודו של גנרל מיור הבר נפרץ גם הוא על ידי הרוסים ונהדף בחזרה לצ'ולופיאצ'י. עיקר הדיוויזיה האוסטרית ה-11 תחת גנרל אובאואר נפלו בשבי. הארמייה האוסטרית הרביעית איבדה כאן עוד 15,000 איש ו-45 תותחים. התנועה לאחור כבר זלגה אל האגף של קבוצת הקורפוס של גאורג פון דר מרוויץ ושל קורפוס הפרשים לאונהרדי. קורפוס המילואים ה-40 בפיקודו של גנרל חיל הרגלים קרל ליצמן לקח כעת את האחריות על הקרב. עד 30 ביולי המצב בארמייה הרביעית התייצב, קרב קובל נמשך עד 12 באוגוסט ולא הביא לרוסים הישגים טריטוריאליים נוספים.
המתקפה באוגוסט 1916
הצאר ניקולאי השני דחק בגנרלים שלו לחדש את המתקפה כדי לתמוך בברוסילוב. ב-4 באוגוסט תקפה שוב הארמייה ה-11 הרוסית בפיקודו של גנרל סחרוב בין ברודי לטרנופול; המטרה שלהם נותרה כיבוש מחדש של למברג. התברר שמאזן הכוחות השתנה בינתיים לרעת הצבא הרוסי. התערבות עתודות גרמניות בפיקודו של גנרל-לויטננט תאודור מליאור מנעה מהקורפוס ה-7 הרוסי לנסות לפרוץ את החזית בגזרת הדיוויזיה ה-14 האוסטרית ליד זלוצ'ה ורטישצה ב-6 באוגוסט. דיוויזיות הרגלים הגרמניות ה-195 וה-197 שהוקמו לאחרונה נלחמו בסרת העליון ולאחר מכן הועברו לאזור מצפון לזבורו. התקפת הנגד של חיילי הקורפוס ה-1 בפיקודו של גנרל יוהנס פון אבן מקו זלוצ'וב - זבורוב, שהיו חלק מקבוצת הארמיות אייכהורן, שחררה את הארמייה האוסטרית השנייה הנצורה עד 8 באוגוסט. במהלך הקרבות הללו, הועבר גם הקורפוס ה-15 העות'מאני בפיקודו של יאקופ פאשה למזרח גליציה עם שתי דיוויזיות באמצע אוגוסט ותגבר את כוחותיו של אדוארד פון בהם-ארמולי על ה-Zlota Lipa.