cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מיליציה (אוקראינה)
רפורמה לאחר העצמאות ופרשת גונגאדזה
בהקלטות מלניצ'ן כונתה קבוצת מתנקשים בשם "אורלי" ("נשרים") מאת השר. מאז, הביטוי "אורלי מקרבצ'נקו", הפך לסמל של הפקרות ואכזריות בגופי אכיפת החוק באוקראינה.
משרד הפנים וקמפיין אוקראינה ללא קוצ'מה
בשנים 2000–2001 ניסה משרד הפנים להתמודד עם קמפיין אוקראינה ללא קוצ'מה, שהיה חלק ממחאה המונית נגד הנשיא ליאוניד קוצ'מה, בשיטות שונות: מהתקפות ישירות ועד להסתננות לחוגי האופוזיציה. העימות האחרון התרחש ב-9 במרץ 2001 ברחובות המרכזיים של קייב, כולל עימותים בין מפגינים ליחידות פיזור מהומות של המיליציה שביצעו מעצרים המוניים של צעירים בעיר.
משרד הפנים במהלך המהפכה הכתומה ובשנים מאוחרות יותר
במהלך הבחירות בשנת 2004 והמהפכה הכתומה, המיליציה לא התעמתה עם מחאות האופוזיציה, אם כי גורמים בתקשורת טענו שהפקודות בהתאמה ניתנו ליחידות פיזור המהומות שלה על ידי מפקדים בכירים ומנהיגי המדינה. עימותים קלים בין מפגינים ליחידת ברקוט אירעו בעיר צ'רניהיב, אך שני הצדדים הסכימו שהם מקריים ועוררו על ידי כוחות לא ידועים. האופוזיציה האשימה גם את המיליציה במעורבות בניסיון להונאות בחירות בקלפיות.
בינואר 2006 הודה השר לוצנקו כי משרד הפנים מחזיק בראיות שיאפשרו לחקור ולהאשים את הנשיא לשעבר ליאוניד קוצ'מה במקרה של הפרטה לא חוקית. מאוחר יותר, על פי התיקונים החוקתיים של שנת 2004 שנכנסו לתוקף לאחר הבחירות לפרלמנט ב-2006, הוחלט כי שר הפנים מועמד כעת על ידי ראש הממשלה וממונה על ידי ועדה של המועצה העליונה, ללא השפעה רשמית של הנשיא. כך מונה מחדש יורי לוצנקו, השר דאז, שמונה בעבר על פי הנוהל הישן, ובכך הפך לשר הראשון שהקואליציה הפרלמנטרית הסכימה עליו ומונה על ידי הפרלמנט.
עם זאת, בשנת 2007 לוצנקו חזר לתפקיד השר ונשאר שם עד הבחירות שהביאו לשלטון את ויקטור ינוקוביץ' בשנת 2010. לאחר בחירתו של ינוקוביץ' מונה אנטולי מוהיליוב לתפקיד השר; הוא היה קצין מיליציה והחזיק בדרגת אלוף-משנה במיליציה. ויטאלי זכרצ'נקו ירש אותו בנובמבר 2011. במאי 2007, המשבר הפוליטי המתמשך באוקראינה הוביל לסכסוך בתחום השיפוט סביב כוחות הפנים במדינה. בעקבות עימותים פוליטיים קלים שהיו מעורבים בהם כוחות של המיליציה וכוחות ביטחון נשיאותיים, הנשיא ויקטור יושצ'נקו הוציא צו לפיו כוחות הפנים עוברים מאחריות משרד הפנים לידי לשכת הנשיא. במשרד הפנים מתחו ביקורת הן על הצו והן על הצעד הזה.
שני הצדדים במשבר הפוליטי הצליחו להימנע מעימותים נוספים בין אוכפי החוק. כעת חזרו כוחות הפנים, כמו גם כל יחידות המיליציה, למשימותיהם השגרתיות והקימו מחדש תיאום מעשי. עם זאת, המחלוקת המשפטית על כוחות הפנים נותרה לא פתורה, עד לרפורמה המשטרתית.
ב-10 באוקטובר 2008 קצינים משירות הביטחון של אוקראינה עצרו בחרקוב את סגן מפקד גדוד שירות הסיור והפיקוח בחרקוב בחשד לסחר בסמים נרקוטיים.
פירוק המיליציה, 2015
בעקבות רפורמות שיזם נשיא אוקראינה פטרו פורושנקו בעקבות המהפכה האוקראינית בשנת 2014, החלה ב-3 ביולי 2015 המשטרה הלאומית להחליף את המיליציה. באופן רשמי המשטרה הלאומית החליפה את המיליציה ב-7 בנובמבר 2015. באותו יום שאר קציני המיליציה הפכו לקציני משטרה לאומית "הפועלים זמנית". הם היו זכאים לגיוס כשוטרים לאומיים אם עמדו בקריטריוני גיל ועברו הכשרה מחודשת ולאחר בדיקות "יושרה".
נושאים
על פי אמנסטי אינטרנשיונל, עינויים והתעללות מצד המיליציה היו נפוצים באוקראינה. טענה זו אושרה על ידי הנשיא ויקטור ינוקוביץ' בדצמבר 2011. כמה קצינים במיליציה נעצרו בשנת 2010 בחשד שעינו עצורים.
בשנת 2013 קיבלה המיליציה את האחוז הגבוה ביותר בקרב אוקראינים שנתנו שוחד עם 49%. במקביל הם ראו (עם 64%) את המילציה שלה כעל התחום השני הכי מושחת במדינה.
נינאב אל'מארה
תפקיד
נינאב הייתה החוכמה (מרפאה עממית) בכפר שדה אמונד בשני נהרות. אחרי שצעירים מהכפר בורחים עם אאס סדאי, נינאב רודפת אחריהם במטרה להחזיר אותם, אולם האאס סדאי משכנעת אותה בנחיצות המסע, והיא ממשיכה איתם. לאחר מכן מתגלה שהיא יכולה לתעל והיא מקבלת הכשרה במגדל הלבן, בהמשך מוסמכת כאאס סדאי ובוחרת באג'ה הצהובה.
נישואים
נינאב מתאהבת בלאן, העוצר של מוריין, בתחילה הוא מסרב להשיב לה אהבה אבל לבסוף הוא נכנע ומנהל איתה מערכת יחסים. לאחר שמוריין נפלה לתוך טר'אנגריל והקשר שלו איתה הועבר למירל (אאס סדאי מהאג'ה הירוקה) הוא עובר לשרת את נינאב, הם מתחתנים באבו דאר בטקס של אנשי הים. לאחר שעברה את מבחן האאס סדאי מירל מעבירה את הקשר שלו לנינאב.
מראה
נינאב מתוארת כבעלת עיניים כהות וצמה ארוכה, שהיא נוהגת למשוך בעת כעסה (מצב די רגיל אצלה). היא גם מתוארת כנמוכה יחסית ורזה, גובהה 1.62 מטר, יפה מאוד ונראית צעירה מכפי גילה.
שורת הדין (ארגון)
שורת הדין הוא ארגון ללוחמה משפטית שבסיסו בישראל ומטרתו מאבק משפטי-כלכלי בגופי טרור ומדינות המתנגדות לקיומה של מדינת ישראל. הארגון מגיש בבתי משפט בעולם, בהם בתי דין בין לאומיים, תביעות נגד ישויות טרור וגופים המממנים טרור או כאלה שמועברים דרכם כספי טרור, וכן נגד גופים הקוראים לדה-לגיטימציה של הלאום היהודי והמדינה היהודית ולחרם אקדמי וכלכלי נגדה.
נינאב אל'מארה
מראה
בתחילת הסדרה, נינאב מצהירה על חיבתה לבגדי צמר "חסונים" של שני נהרות. עם זאת, ככל שהסדרה מתקדמת, היא מפגינה חוש עדין יותר לאופנה, כשהיא לובשת משי עדין, לרוב בצבעים של כחול, לבן או ירוק (הצבעים האהובים על לאן). בתחילה היא מסתייגת מלבוש לא צנוע, אם כי גם מבחינה זו השתנתה במידה ניכרת.
שורת הדין (ארגון)
העמותה נרשמה ברשם העמותות בדצמבר 2002. היא נוסדה על ידי עורכת הדין ניצנה דרשן-לייטנר, העומדת בראש הארגון עד היום.
נינאב אל'מארה
מראה
לאחר נישואיה ללאן היא מסמנת נקודה אדומה במרכז מצחה (מכונה באנגלית: ki'sain), שעל פי המסורת המלקיירית מסמנת כל אישה נשואה, והיא מסמלת את התחייבותה לגדל את ילדיה להילחם בצל. לאחר חזרתה מאבו דאר היא נוהגת לענוד תכשיטים רבים, שהם למעשה סוגים שונים של טר'אנגרילים ואנגרילים.
שורת הדין (ארגון)
דרכי פעולה
לדברי מייסדי הארגון, הם שאבו השראה מהארגון האמריקאי "המרכז המשפטי לדרום העני", אשר שם לו למטרה למוטט כלכלית את ארגון ה"קו קלוקס קלאן". דרך הפעולה של הארגון מבוססת על אסטרטגיה שפיתח ראש המוסד לשעבר מאיר דגן, ולפיה יש לנתק את מחוללי הטרור מהחמצן המניע אותם - הכסף.
הארגון מייצג נפגעי טרור בתביעות המתנהלות בישראל, בארצות הברית, בקנדה ובמספר מדינות באירופה. הנתבעים הם ארגוני טרור וכן גופים ומדינות המממנות טרור כגון חמאס, הג'יהאד האיסלאמי, חזבאללה, סוריה, איראן, מצרים, קוריאה הצפונית, UBS השווייצרי, הבנק הערבי, בנק סין, בנק LCB בלבנון, ועוד. הארגון נאבק על זכויות העם היהודי גם בבג"ץ בישראל ובבתי משפט נוספים בעולם. כך יצג ב-2018 חקלאים מעוטף ישראל בתביעה נגד חמאס מבעיר שדות העוטף באמצעות טרור העפיפונים ובלוני התבערה. הארגון מביא משלחות של תושבי חוץ לישראל ומקיים הרצאות וכנסים בנושאים הקשורים לאיום הביטחוני על מדינת ישראל ומאבקה בטרור.
נינאב אל'מארה
שדה אמונד
נינאב נולדה וגדלה בשדה אמונד, אביה לימד אותה לעקוב, לצוד ולדוג. היא נהפכת לשוליה לדוראל בארן חוכמת שדה אמונד, ומגלה כישרון רב. היא מתעלת לראשונה את הכוח האחד כשהיא מרפאה את אגווין אל'וור.
שורת הדין (ארגון)
דרכי פעולה
ב-2020 תבע הארגון את החמאס, בשם משפחות שלושת הנערים שנרצחו ביוני 2014 (שער, פרנקל ויפרח), בדרישה לפיצוי בסך 520 מיליון ש"ח.
קשרי הארגון עם ממשלת ישראל
לדברי הארגון, הוא ניזון גם ממודיעין המועבר אליה מיחידת 'צלצל' של המוסד, שייעודה מלחמה כלכלית במקורות המממנים את הטרור ובאנשי הכספים המפעילים את המנגנון.
נינאב אל'מארה
שדה אמונד
נינאב הפכה לחוכמה הצעירה ביותר שהיו לה שני הנהרות אי פעם, ואחת המוצלחות ביותר: היא מסוגלת לרפא מחלות שאף חוכמה אחרת לא תוכל, ופצעים שישאירו אדם פגום לכל החיים נעלמים לפעמים ללא צלקת. בנוסף היא יכולה "להקשיב לרוח" ולקבוע את מזג האוויר. כל ההצלחות המדהימות הללו הושגו על ידי תיעל לא מודע של הכוח האחד. למעשה היא מה שנקרא "מתעלת פראית" - מתעלת עם הניצוץ שהתחילה לתעל לבד ולמדה כיצד לשרוד בשימוש בכוח האחד.
כחוכמה היא נוהגת ביד קשה הן עם מועצת הכפר והן עם מעגל הנשים. לעיתים קרובות סופגת התעלמות ובוז מצד תושבי הכפר בשל גילה הצעיר וחוסר ניסיונה.
שורת הדין (ארגון)
קשרי הארגון עם ממשלת ישראל
ב-2011 דלף מברק דיפלומטי אמריקני מ-2007 העוסק בפעילות הארגון. על פי המברק נעזר הארגון בראיות שמספקת לו ממשלת ישראל, ובשנים הראשונות אף קיבל מן הממשלה הנחיות באילו מקרים לטפל. במברק מוזכרים בשמם עובדים של המועצה לביטחון לאומי ושל המוסד כאנשי קשר של דרשן-לייטנר למטרות אלה.
נינאב אל'מארה
עזיבת שני הנהרות
מוריין, אאס סדאי שהקדישה את חייה למציאת הדרקון, מגיעה לשדה אמונד במסגרת חיפושיה (יחד עם העוצר שלה לאן). ולוקחת איתה שלושה נערים בגיל המתאים: רנד אל'תור, מאט קוטון ופרין אייברה אליהם הצטרפה אגווין כדי לראות את העולם שבחוץ ולרדוף אחר הרפתקאות, החבורה הגיעה לאחר מסע של שבוע לבארלון, בבארלון מצטרפת אל החבורה נינאב אל'מארה, חוכמת הכפר הצעירה של שדה אמונד שהגיעה מתוך מטרה להחזיר את הצעירים לביתם, אך מוריין משכנעת אותה שיצורי האופל רודפים אחר שלושת הנערים ואם לא יגיעו לטאר וולון נשקפת להם סכנה, נינאב מחליטה להצטרף לחבורה כדי להבטיח את שלומם של בני שדה אמונד.
שורת הדין (ארגון)
הישגים בולטים
על פי נתוני הארגון, עד 2017 נפסקו בתביעות שהגיש למעלה משני מיליארד דולר, שמתוכם מומשו כ-200 מיליון דולר, שהועברו למשפחות נפגעי טרור.
נינאב אל'מארה
עזיבת שני הנהרות
בעקבות התקפה של מירדראל בפונדק בו שהו יוצאת החבורה מבארלון לכיוון העיר הבאה, גשר לבן, בכוונה להגיע לקאמלין ומשם לטאר וולון, מרכז האאס סדאי. במהלך המסע נינאב מתאהבת בלאן. בדרך לגשר לבן הם מותקפים על ידי צבא של טרולוקים המקיף אותם מכל עבר, והברירה היחידה היא להיכנס לעיר המקוללת, שאדאר לוגות.
שאדאר לוגות הייתה פעם עיר מפוארת וחזקה, עד שבזמן מלחמות הטרולוקים הגיע אליה אדם בשם מורדט, וזרע פילוג וחשדנות בעיר. תושביה נהפכו לקיצוניים יותר ויותר במלחמתם כנגד האופל, והחלו לחשוד בכל אדם שהוא ידיד אופל. העיר התכנסה בתוך עצמה, בחשדנות ושנאה עמוקים כל כך עד שכל תושביה נהרגו מלבד אותו מורדט, שנשאר חי במשך מאות שנים. כיום, מסוכנת העיר גם ביום, אך בלילה יוצא מאשדאר, מעין ישות-ערפל חסרת בינה, שכל הנוגע בה מת. לכאן הגיעה החבורה במודע במנוסתה מפני צבא הטרולוקים.
שורת הדין (ארגון)
הישגים בולטים
בשנת 2012 זכתה עו"ד ניצנה דרשן-לייטנר, יו"ר הארגון, בפרס מוסקוביץ' לציונות.
נינאב אל'מארה
קאמלין
מוריין, לאן ונינאב התקדמו דרומה משאדאר לוגות לאורך הארינל עד לגשר לבן. שם מצאה מוריין את עקבותיהם של רנד ומאט, אך החליטה להשיג דווקא את פרין. הם מצאו את מחנה הגלימות הלבנות שבו הוחזקו פרין ואגווין, שיחררו אותם, ויחד איתם נסעו בעקבות רנד ומאט לקאמלין.
בקאמלין נפגשה שוב כל החבורה בפונדק ברכת המלכה. מוריין ריפאה באופן זמני את מאט ממחלה מסתורית שנגרמה לו על ידי פגיון משאדאר לוגות. אוגייר בשם לויאל החליט להצטרף אל החבורה. מוריין ששומעת משלושה מקורות בלתי תלויים אודות איום על עין העולם מחליטה לנסוע לשם.
עין העולם
החבורה נסעה ב"דרכים" הקסומות אל פאל דארה שבשאינר, ומשם המשיכה למצרים, בחיפוש אחר עין העולם. החבורה מגיעה לעין העולם, ושם תוקפים אותם שניים מהארורים רנד נלחם באחד מהם בעזרת הכוח האחד, בנוסף הוא משמיד את צבא האופל במעבר טארווין, ולאחר מכן מתעמת עם בעלזמון. רנד מבין שהוא יכול לתעל והדבר מתגלה גם למוריין, נינאב, אגווין ולאן. לאחר הקרב גילתה החבורה בעין את אחד החותמים על כלאו של אדון האופל כשהוא שבור, את דגל הדרקון, ואת קרן ואלר - הקרן שיכולה לחזיר את הגיבורים המתים לחיים. החבורה חוזרת לפאל דארה.
המגדל הלבן
האמירלין הגיעה לביקור בפאר דארה. כשחזרה משלחת האמירלין מהביקור לטאר וולון, הצטרפה אליה נינאב ונהפכה למקובלת במגדל הלבן ללא תקופת חניכה בעקבות הכשירון הרב שלה, למרות שאינה יכולה לתעל בלי לכעוס.
כף תומאן
ליאנדרין, אאס סדאי מהאג'ה אדומה (ולמעשה שחורה) מפתה את אגווין ונינאב לבוא איתה לפאלם שבכף תומאן, בטענה שקרית שרנד זקוק להן. מין ואליין מצטרפות אליהן, אך בהגיעם לפאלם ליאנדרין מסגירה אותם לסינצ'נים. נינאב ואליין מצליחות לברוח, אך מין ואגווין נתפסות.
רנד מגיע לפאלם במרדפו אחר פדן פיין הורג את מנהיג הסינצ'נים לורד טוראק, ולוקח ממנו את הקרן והפגיון. במקביל נינאב, אליין ומין משחררות את אגווין.
רנד וחברתו מנסים לברוח דרך היבשה, אבל הם נלכדים בין שני צבאות הנלחמים ביניהם הגלימות הלבנות והסינצ'נים הבאים לקראתם מהעיר. מאט תוקע בקרן ואלר ומזמן את גיבורי הקרן לעזרה. גיבורי הקרן נלחמים בסינצ'ינים ומביסים אותם, אלו שלא הצליחו לברוח נהרגו. תוך כדי המלחמה בעלזמון מופיע, ונלחם ברנד בשמי העיר בקרב שנראה לעיני כל, בעלזמון פוצע את רנד, אך רנד מביסו. בעקבות זאת, מופצת השמועה על הדרקון שנולד מחדש.
טנצ'יקו
נינאב ואליין מתמודדות עם האג'ה השחורה בטנצ'יקו וכמעט הורגות את מוגהדין. הן לוקחות מהן אדאם שאמור לפעול על גבר. טרבון נכבשת בידי הסינצ'ינים. בינתיים במגדל הלבן אלאידה ארויהאן, מהאג'ה האדומה, מדיחה את סיואן סנצ'ה (כס האמירלין) ואת ליאן שריף, ומשתיקה אותן מהכוח האחד. בתגובה האג'ה הכחולה וחלק משאר האאס סדאי שאינן מהאג'ה האדומה בורחות מהמגדל.
נינאב אל'מארה ואליין טרקנד נוסעות באדמות המלאות בנאמני דרקון, שודדים, סינצ'נים וגלימות הלבנות בניסיון למצוא את בסיס האאס סדאי המורדות. במהלך המסע נינאב נכנסת ל"עולם־החלומות" ופוגשת שם את בירגיט "קשת־כסף" טראהליון, גיבורת הקרן שמחכה להתגלגל שוב בעולם, נינאב מבקשת ממנה לעזור לה במעקב אחרי הארורים, לאחר שבירגיט לוקחת אותה לפגישה בין הארורים מוגהדין לוכדת אותן ומנתקת את בירגיט מעולם החלומות, נינאב הצליחה להימלט. כדי להציל את בירגיט הגוססת אליין קושרת אותה כעוצרת.
סלידר
לבסוף נינאב ואליין מוצאות את בסיס ה"אאס סדאי" המורדות בסלידר, כפר קטן בצפון אלטרה סמוך לגבול אמדיצ'יה, שננטש ב"מלחמת הגלימות הלבנות". הן מקבלות מעמד מיוחד, בשל הישגיהן והכרתן את "עולם־החלומות", בין היתר הוטל עליהן ללמד את ה"אאס סדאי" את חוקי עולם החלומות. בזמן שהות נינאב וסיואן סנצ'ה (האמירלין לשעבר) בעולם החלומות נינאב לוכדת את הארורה מוגהדין באמצעות דמיון שבו מוגהדין כבולה באדאם, (בעולם החלומות הדמיון הופך למציאות). היא חוקרת אותה ושומעת ממנה שרנד מתכון לתקוף את ראבין בקאמלין. נינאב מחליטה לעבור לבבואתה של קאמלין בעולם החלומות, שם הן נתקלות בקרב בין רנד וראבין שנכנסו לעולם החלומות בגופם. נינאב מסיחה את דעתו של ראבין, ובעקבות כך מצליח רנד להרוג את ראבין בפרץ גדול של אש להט (וכך מחזיר לחיים את אביינדה, מאט, אסמודין ואחרים). מתברר שמוגהדין מסתתרת בסלידר, נינאב ואליין כובלות אותה בסתר באמצעות אדאם מיוחד שאליין יצרה (שלא זקוק לרצועה מחברת) והיא משמשת כמשרתת.
נינאב שחקרה את לוגיין אבלר, שסורס מסאידין, הצליחה במקרה לרפאותו (דבר שנחשב לבלתי־אפשרי). אחר כך היא מצליחה לרפא גם את סיואן וליאן (שהושתקו גם הן מהכוח האחד). לאחר מינויה של אגווין לאמירלין העלתה אותן לאחיות מלאות ושולחת אותן לאבו דאר לחפש טר'אנגריל בשם קערת הרוחות שיכול לשנות את מזג האוויר על מנת לסיים את הקיץ הארוך, למסע מצטרפים מאט קוטון שנשלח על ידי רנד לשמור על אליין ולהחזירה לאנדור, ואייבנדה. אגווין מוצאת את לאן (שקשור כעת למירל) ושולחת אותו אחרי נינאב לאבו דאר.
אבו דאר
נינאב ואליין מתארחות בארמון המלכותי באבו דאר יחד עם אחיות נוספות. אחרי מספר שבועות של חיפושים שלא צלחו הן מבקשות עזרה ממאט שיכול למצוא את הקערה בכוח מזלו, מאט מסכים בתנאי שהנשים תתנצלנה בפניו על היחס שקיבל מהן, נינאב ואליין מגיעות להתנצל אבל בעלת הפונדק בו מתאכסן מאט, סטלה אנן חושבת שהן מתחזות לאאס סדאי ולוקחת אותן ל"אלה שיוכלו לעזור להן". אליין ונינאב לומדות על 'חוג הסריגה' (נשות האחווה שנמצאות באבו דאר) בראשות ריאן קורלי ומגורשות מיד כי מתעקשות שהן אאס סדאי. הן מבינות שהקערה נמצאת במחסן של האחווה.
מוגהדין מנסה לרצוח את נינאב ונכשלת, נינאב מצילה את עצמה על ידי תיעול ללא כעס, ובכך שוברת את המחסום. לאן פוגש את נינאב והם מתחתנים בטקס של אנשי הים.
אליין לוקחת פיקוד על כול האאס סדאי בארמון הן מתגלות בפני האחווה ויוצאות יחד עם מאט וחברתו למחסן האחווה, שם תוקפים אותם אחיות שחורות וגולָם האאס סדאי, מאט ואנשיו מצליחים להתגבר עליהם ולקחת את קערת הרוחות. מאט מצליח לשכנע את האאס סדאי ובנות האחווה לצאת מאבו דאר- ממש ברגע האחרון: הסינצ'נים כובשים את אבו דאר בהתקפה מהירה ובהפתעה. האאס סדאי עוזבות את אבו דאר יחד עם בנות האחווה ומוצאות רוח מבני הים שמתמחות בתיעול מזג האוויר.
האאס סדאי של סלידר, מוצאות הרוח של אנשי הים ונשות האחווה משתפות פעולה כדי לתעל דרך קערת הרוחות ולסיים את הקיץ הארוך שלא מטבעו.
קאמלין
הנשים פותחות שער לאזור קאמלין, ובכך נמלטות מהסינצ'ינים אליין משתלטת על קאמלין ונינאב מתארחת בארמון. רנד מגיע לארמון בסתר, נינאב מצטרפת אליו עם קבוצה קטנה מהנאמנים שלו.
"עגור הזהב"
נינאב שולחת את לאן לארצות הגבול (שלא מרצונה, לאחר שהבטיחה לו) כדי שיוכל לצאת למלחמתו חסרת הסיכוי בצל, היא מביאה אותו לסלדיאה (הרחוקה ביותר ממעבר טארווין), וסוחטת ממנו הבטחה שיקבל כל מי שירצה להצטרף אליו, במקביל היא הולכת לכל ערי ארצות הגבול ותובעת מהאנשים להצטרף ללאן תחת דגל עגור הזהב.
הקרב האחרון
בקרב האחרון נינאב מצטרפת לרנד בשאיול גאל, ועוזרת לו להביס את אדון האופל.
לאחר הקרב האחרון
לאחר סיום הקרב רנד הגוסס יוצא משאיול גאל ומוציא איתו את מורידין, נינאב מנסה לרפא את שניהם, מצבו של רנד מתדרדר ושל מורידין משתפר. גופו של רנד מת ונקבר בכבוד, אך למעשה רנד מתעורר בגופו של מורידין ורק מעטים יודעים שהוא חי.
בעקבות נישואיה ללאן, נינאב היא כעת מלכת מלקייר.
ראש ממשלת האיטי
ראש ממשלת האיטי (בצרפתית: Premier ministre d'Haïti; בקריאולית האיטית: Premye Minis Ayiti) הוא ראש הרשות המבצעת של האיטי. המשרד הוקם על פי חוקת 1987. בעבר, כל הכוח הביצועי היה בידי הנשיא או ראש המדינה, אשר מינה את ראש הקבינט ויושב ראשו, אך כיום ראש הממשלה ממנה את ראש הקבינט ויושב ראשו ובעל חלק מהכוח הביצועי.
ראש הממשלה מתמנה על ידי הנשיא ומאושר על ידי הפרלמנט.
ראש הממשלה הזמני הוא אריאל אנרי.
חובות וסמכויות
ראש הממשלה ממנה את שרי הממשלה ואת מזכיר המדינה. ראש הממשלה אוכף את החוקים ויחד עם הנשיא הוא אחראי על ההגנה הלאומית. בנוסף, ראש הממשלה מפקח על הוועדה הלאומית לרכש ממשלתי.
Fly Away
Fly Away הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האוסטרלית טונס אנד איי. השיר יצא לאור ב-13 בנובמבר 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים Bad Batch רקורדס.
רקע וכתיבה
טונס סיפרה כי השיר: "'Fly Away' עוסק במרדף אחר חלומותיך, הגעה למטרותיך והמציאות הנלווית אליו".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי ניק קוזאקיס וליאם קלי ופורסם בערוץ היוטיוב של טונס ב-13 בנובמבר 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו.
זכוכית דרווין
זכוכית דרווין הוא השם שניתן לסוג של זכוכית ממקור טבעי, אשר אותרה בחלקו המערבי של האי טסמניה שבאוסטרליה. סוג זה של זכוכית נוצר ככל הנראה כתוצאה מהתכת סלעים עקב פגיעת מטאוריט בכדור הארץ באותו אזור.
פגיעת המטאור, שאירעה (על פי תיארוך רדיומטרי של הזכוכית) לפני כ-816 אלף שנים (קרי בתקופת הפליסטוקן), הותירה באדמת טסמניה את מכתש דרווין, שקוטרו 1.2 קילומטרים, אשר הזכוכית נמצאה בקרבתו. זהו מכתש פגיעה, שנוצר על פי ההערכה עקב פגיעת מטאוריט בקוטר של 20 עד 50 מטר, שפגיעתו בכדור הארץ שחררה אנרגיה השקולה לפיצוץ 20 מגטון של TNT. שם הזכוכית ניתן לה על שם הר דרווין שבאי, ששם נתגלתה לראשונה, והיא העניקה את שמה למכתש.
חלקיקי הזכוכית נתגלו על פני שטח של כ-410 קילומטרים מרובעים מצפון, מדרום וממערב למכתש. בחפירות מחקר שנערכו בשטח של 50 קילומטרים מרובעים בסמוך למכתש נתגלתה הזכוכית בריכוז ממוצע של 3.4 קילוגרם למטר מרובע, וההערכה היא שבאותו שטח נמצאים כ-25 אלף טון של הזכוכית. כמות זו היא גדולה ומצביעה על כך שעקב פגיעת המטאוריט באתר זה נוצרה כמות זכוכית גדולה יותר מאשר עקב פגיעות מטאוריטים אחרים בעלי ממדים דומים בכדור הארץ.
הזכוכית שנתגלתה הייתה בצורת גושים או רסיסים בממדים של עד 10 סנטימטרים. המבנה הפנימי שלה מתאפיין בקווים של בועות אליפטיות. ניתן להבחין בשני סוגים עיקריים של הזכוכית: צבעו של סוג 1 הוא לבן או ירוק, ואילו צבעו של סוג 2 הוא ירוק כהה עד שחור. הזכוכית הכהה מכילה פחות סיליקה ויותר מגנזיום וברזל מאשר סוג הזכוכית האחר. היא גם עשירה בכרום, ניקל וקובלט. הסבר אפשרי להבדל בהרכבים הכימיים של שני הסוגים הוא שסוג 2 מכיל בנוסף לחומר של סלע מותמר מקומי גם חומר מן המטאוריט, שפגיעתו הביאה להיווצרות הזכוכית.
די-ציאנו אצטילן
די-ציאנו אצטילן (Dicyanoacetylene) הוא תרכובת של פחמן וחנקן בעל הנוסחה הכימית C4N2.
למולקולת החומר מבנה קווי מהצורה N≡C-C≡C-C≡N אשר לעיתים נכתבת גם כקיצור NC4N.
בטמפרטורת החדר מופיע די-ציאנו אצטילן כנוזל צלול. מכיוון שהחומר פעיל מאוד ומתאפיין בתכולת רמה גבוהה במיוחד של אנרגיה ליצירתו, הוא יכול להתפוצץ ליצירת אבקת פחמן וחנקן גזי. די-ציאנו אצטילן בוער בנוכחות חמצן בלהבה כחולה-לבנה בטמפרטורה של C° 4990. טמפרטורה זו היא טמפרטורת הלהבה הגבוהה ביותר מבין כל החומרים הכימיים. בנוכחות אוזון ובלחץ של 40 בר ניתן להגיע אף לטמפרטורת להבה של C° 6000.
החומר מיוצר על ידי הזרמת חנקן גזי על פני שכבת גרפיט בטמפרטורה של C° 2400 - °C 2700.
די-ציאנו אצטילן מוצק התגלה באטמוספירה של טיטאן באמצעות ספקטרוסקופיה של תת-אדום. ריכוז החומר באטמוספירה משתנה בהתאם לעונות השנה באופן מחזורי, ומאפשר ביצוע מחקרים מטאורולוגיים באטמוספירה של הירח. ישנן הערכות כי החומר נמצא גם בחלל הבין כוכבי אולם עד כה טרם נמצאו ההוכחות לכך.
תרבות הפחד
המושג תרבות הפחד (או אקלים של פחד) נוצק על ידי הסוציולוג האמריקני בארי גלסנר. במרכזו ניצב הרעיון שאנשים עלולים לעורר פחד בציבור הרחב להשגת מטרות פוליטיות או עסקיות באמצעות הטיה רגשית.
במקום העבודה
אחד הצדדים ההרסניים של מנהיגות מתבטא במנהיגים הפועלים בסגנון שזכה לכינוי "עריצים קטנים". זאת באמצעות הפעלת סגנון רודני של ניהול, המייצר אקלים של פחד במקום העבודה. בין האמצעים המייצרים תרבות פחד במקום העבודה ניתן למנות מתן חיזוק שלילי המעורר תחושות של פחד וספק. בנוסף, אקלים של פחד יכול להיווצר כאשר נוצרת התחושה שהתנהלות ביריונית נסבלת ועוברת בשתיקה. סגנון מנהיגות סמכותי עשוי לתרום ליצירת אווירה של פחד, כאשר אין מקום לניהול דיאלוג ותלונה נחשבת לחסרת תועלת.
ממחקר שנערך בקרב חברי איגוד המגזר הציבורי בארצות הברית עולה כי אחד מכל חמישה עובדים דיווח ששקל לעזוב את מקום העבודה בעקבות חשיפה להתנהלות בריונית.
בפוליטיקה
המנהיג הנאצי הרמן גרינג הצביע על האופן שבו אנשים יכולים להפוך למפוחדים ולתמוך במלחמה שהם מתנגדים לה, באמצעות יצירת הרושם שהם נתונים להתקפה. זאת תוך גינוי המתנגדים למלחמה והתייחסות אליהם כמי שחושפים את המדינה לסכנה.
ביחסים בין המינים
הפמיניסטית סוזן בראונמילר (Brownmiller), בספרה "בניגוד לרצוננו" מעלה טענה כי אונס הוא: "תהליך מודע של הטלת אימה, לא פחות ולא יותר, ובאמצעותו מחזיקים כל הגברים את כל הנשים במצב של פחד". על פי תפיסה זאת, תרבות הפחד מהווה מניע אימננטי בתרבות האונס והיא חלק מהדרך שבה יש המפגינים שליטה בנשים.
השפעת התקשורת
לתקשורת המונית יכולת השפעה רבה על יצירת אקלים של פחד. מחקרים מלמדים על הקשר בין צריכת תקשורת לבין פחד מפשע. זאת כאשר הטלוויזיה והרשתות החברתיות מתמקדות בפשעים אלימים ובפעולות טרור. ההשפעות הפסיכולוגיות של החשיפה המתמדת לפשע ולסכנה מתבטאת במצבי דיכאון, חרדה ונדודי שינה.
סקוט מיי
סקוט גלן מיי (באנגלית: Scott Glenn May; נולד ב-19 במרץ 1954) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1976–1988. נבחר בבחירה השנייה של דראפט ה-NBA 1976, ולאורך 7 עונותיו בליגת ה-NBA העמיד ממוצעים כוללים של 10.4 נקודות, 4.1 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.
בנו הצעיר, שון מיי, זכה בשנת 2005 בטורניר אליפות המכללות כשחקן אוניברסיטת קרוליינה הצפונית, כפי שעשה אביו בשנת 1976 כשחקן אוניברסיטת אינדיאנה; סקוט ושון הם אחד מארבעה צמדי אב ובן אשר זכו באליפות המכללות.
ביוגרפיה
מיי נולד וגדל בעיר סנדסקי שבאוהיו, ובין השנים 1972–1976 למד באוניברסיטת אינדיאנה. בעונת 1975/1976 הוליך את קלעי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, עם 23.5 נקודות בממוצע למשחק, והוביל אותה לצד קנט בנסון וקווין באקנר לזכייה בטורניר אליפות המכללות; לאורך אותה עונה ניצחו ה"הוז'רס" בכל 32 משחקי הקבוצה, בהדרכתו של המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל בוב נייט. בסיום העונה נבחר מיי לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American), יחד עם בנסון, וכן זכה בפרס נייסמית' המוענק לשחקן המכללות המצטיין בארצות הברית.
אולימפיאדת מונטריאול
בקיץ 1976 השתתף מיי באולימפיאדת מונטריאול כשחקן נבחרת ארצות הברית בכדורסל, אשר ניצחה בכל שבעת משחקיה וזכתה במדליית הזהב. לאורך הטורניר שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצדם של פיל פורד, קווין באקנר, אדריאן דאנטלי ומיץ' קופצ'אק, וקלע 16.7 נקודות בממוצע למשחק.
קריירת משחק מקצועית
בדראפט ה-NBA 1976 נבחר מיי על ידי שיקגו בולס בבחירה השנייה, אחרי ג'ון לוקאס שנבחר ראשון. בעונתו הראשונה בשיקגו קלע 14.6 נקודות ואסף 6.1 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בעונה העוקבת המשיך להציג יכולת טובה, עם ממוצעים של 13.4 נקודות ו-6.0 ריבאונדים למשחק, אולם ב-3 העונות הבאות עם הבולס שימש בעיקר כשחקן ספסל, ותרם 8.2 נקודות למשחק בלבד.
לקראת עונת חתם על חוזה במילווקי באקס. באותה עונה קלע 9.0 נקודות למשחק עבור הבאקס, אשר הודחו בסיבוב הפלייאוף הראשון. בקיץ 1982 שוחר ממילווקי וחתם בדטרויט פיסטונס, במדיה שיחק בתשעה משחקים בלבד בטרם שוחרר.
בין השנים 1983–1988 שיחק בליגת העל האיטלקית עבור הקבוצות ברשה לאונסה, פלקנסטרו טורינו, וירטוס רומא וליברטאס ליבורנו. בסיום עונת 1987/1988 פרש מיי ממשחק, בגיל 34.
גרנד איילנד (נברסקה)
גרנד איילנד (באנגלית: Grand Island) היא עיר בנברסקה שבארצות הברית. נכון לשנת 2020, מתגוררים בעיר כ-53,000 תושבים.
היסטוריה
בשנת 1857 35 מתיישבים גרמנים עזבו את דבנפורט שבאיווה והחליטו להתיישב בנברסקה. המתיישבים רצו בתחילה להתיישב באי שנודע בצרפתית La Grande Isle במפגשי הנהרות ווד ונהר הפלאט. המתיישבים הגיעו ליעדם ב-4 ביולי 1857, ועד ספטמבר כבר נבנו בתים מעץ. כשהחלה הבהלה לזהב, גראנד איילנד היה המקום האחרון להשגת אספקה לפני היציאה לקליפורניה. כמספר שנים לאחר מכן הוקמה עיר חדשה באותו השם בסמוך לעיירה המקורית. חברת יוניון פסיפיק רישתה את האזור במסילות רכבת בשנת 1868, מה שעודד את הצמיחה והשגשוג באזור. בעיירה הוקמו מתקנים עבור קטרי הרכבות ומלון לנוסעים. בשנת 1870 כבר חיו בעיירה 1,057 תושבים. בשנת 1872 כבר התאגדה העיר. בשנת 1890 הפכה גראנד איילנד לאחד המקומות הראשונים בארצות הברית שהקים מפעל לייצור וגידול סלק סוכר.
דמוגרפיה
נכון למפקד האוכלוסין מ-2010, מתגוררים בעיר כ-48,520 תושבים ב-18,326 משקי בית ו-11,846 משפחות. גודל משק הבית הממוצע הוא 2.59 נפשות וגודל המשפחה הממוצע הוא 3.20 אנשים במשפחה. צפיפות האוכלוסין הייתה 659.4 נפש לקמ"ר. ההרכב המגדרי של העיר הוא 49.8% גברים ו-50.2% נשים. ההרכב הגזעי של העיר הוא:
הגיל החציוני בעיר היה 34.7 שנים. ההרכב הגילאי הוא:
מיס פטיגרו
מיס פטיגרו (באנגלית: Miss Pettigrew Lives for a Day) הוא סרט קומדיה אמריקני-בריטי שיצא לאור בשנת 2008 בכיכובן של פרנסס מקדורמנד ואיימי אדמס.
תקציר העלילה
גווינביר פטיגרו, המועסקת כאומנת דרך סוכנות, מפוטרת מעבודתהו נותרת ללא כסף וקשרים. היא שומעת במקרה כי השחקנית דליסייה לאפוס מחפשת עוזרת אישית ומחליטה לנצל את הרגע ובעזרת מעט עורמה מצליחה להתקבל לעבודה. מיס פטיגרו משתמשת בכישורי האומנות המועטים שלה כדי לדחוק את דליסייה המלהטטת בין מאהבים מסוגים שונים. כל מאהב מציע דבר אחר: האחד כסף ויציבות, השני קריירה והשלישי אהבה. דליסיה אסירת תודה ומעבירה את מיס פטיגרו "מהפך" חיצוני. המפגש עם העיליתה של לונדון מסבך מעט את מעמדה, ומסתבר כי עליה לבחור בין מעמד לאהבה, כפי שעל דליסייה לבחור.
זרון צפוני
זרון צפוני (שם מדעי: Circus hudsonius) הוא מין של עוף דורס מהסוג זרון, אשר חי באמריקה הצפונית, המרכזית וצפון אמריקה הדרומית. הוא תואר בידי קארולוס לינאוס ב-1766, אך נחשב בעבר לתת-מין של זרון תכול, לו תפוצה נרחבת בעולם הישן.
זרון זה דומה לזרון התכול ומגיע לאורך 41 עד 52 סנטימטרים ולמוטת כנפיים של 97 עד 122 סנטימטרים. בדומה למרבית הדורסים הזכרים קטנים יותר מהנקבות ומשקלם 290 עד 400 גרם, בעוד משקל הנקבות 390 עד 570 גרם בממוצע. הזרון בעל זנב וכנפיים ארוכים ביותר ביחס לגודל הגוף והם הארוכים ביותר ביחס לגודל גוף של דורס אמריקני. הזרון יכול לחיות מעל 15 שנה בטבע, אך לרוב לא עובר את גיל 8.
הזרון חי בשטחי ערבות עשב, פרריה, שדות חקלאיות וביצה לאורך מרבית אמריקה הצפונית, כשהאוכלוסיות הצפוניות נודדות דרומה בחורף ומגיעות עד למקסיקו ולמרכז אמריקה, אך לעיתים גם דרומה יותר לצפון אמריקה הדרומית כמו בקולומביה וגם לקריביים. הזרון הוא פעיל יום הדואה מעל הקרקע בחיפוש אחרי מכרסמים ושאר יונקים קטנים או עופות אחרים. בכמה אזורים הזרון ניון בעיקר מעופות מים או מעטלפים ולעיתים הוא מגוון גם בזוחלים, צפרדעים וחרקים גדולים.
אצל זרון זה ידוע על פוליגמיה, בה זכר אחד יכול להזדווג עם כמה נקבות, בדרך כלל לא יותר מחמש. הנקבות מקננות על הקרקע ומטילות 4 עד 8 ביצים, הבוקעות כעבור 31 עד 32 יום. הזכר מביא מזון לנקבה ולצאצאים עד התבגרותם. לצעירים טורפים רבים: ראקונים, בואשיים, גיריות, שועלים, עורבים, כלבים, חתולים וינשופיים כמו אוח וירג'יניה, המסוגל לטרוף גם בוגרים צעירים. זרון זה מצוי בתחרות מתמדת עם ינשוף שדות ולעיתים קרובות הינשוף מנסה לגזול מהזרון את טרפו.
מנואל רוזנטל
מנואל רוזנטל (בצרפתית: Manuel Rosenthal; 18 ביוני 1904 – 5 ביוני 2003) היה מלחין ומנצח יהודי-צרפתי, אחד מתלמידיו המעטים של מוריס ראוול והאחרון בהם.
קורות חייו
רוזנטל נולד מחוץ לנישואים בפריז לאנה דבורסוסקי, יהודייה רוסייה, ולאב צרפתי, שאותו מעולם לא פגש. שם משפחתו הוא של אביו החורג, ברנרד רוזנטל. התחיל ללמוד נגינה בכינור בגיל תשע, ונכנס לקונסרבטואר של פריז בשנת 1918, בגיל 14. בין מוריו היה ז'יל בושרי.
קריירת הניצוח שלו החלה בשנת 1934, כשהתקבל כנגן כלי הקשה ומנצח עמית של התזמורת הלאומית של צרפת. הקריירה המוזיקלית שלו נקטעה במלחמת העולם השנייה, כאשר בשנת 1940 נפל בשבי בעת ששירת כטוראי בגדוד חיל רגלים באלזס. במהלך שהותו בשבי ארגן הופעות ואף יצר אופרטה המבוססת על מחזה מאת ז'ורז' קורטלין.
עם שחרורו בשנת 1944 חזר לתזמורת הלאומית הצרפתית והתמנה למנצחה הראשי, משרה בה החזיק עד 1947. משרותיו הבאות היו מנהל מוזיקלי של תזמורת סיאטל משנת 1948 עד 1951 ומנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של ליאז' משנת 1964 עד 1967. כמו כן כיהן רוזנטל כפרופסור לניצוח בקונסרבטואר של פריז משנת 1962 עד 1974.
יצירתו הנודעת ביותר של רוזנטל כמלחין הייתה הבלט Gaîté Parisienne משנת 1938, שהתבסס על מוזיקה של ז'אק אופנבך.
בשנת 1999 פרסם ספר קטן בשם "קרשנדו לאלוהים", בו הוא בוחן ומציג את אמונותיו הדתיות.
רוזנטל נפטר בפריז, בגיל 98.
מסנג'ר (גשושית)
MESSENGER (MErcury Surface, Space ENvironment, GEochemistry and Ranging) הייתה גשושית ששוגרה על ידי נאס"א לחקר כוכב הלכת חמה ב־3 באוגוסט 2004. הגשושית הייתה חלק מתוכנית דיסקברי של נאס"א. בדרכה הארוכה למסלול קבוע סביב כוכב חמה, ביצעה הגשושית מספר מעברים קרובים לכדור הארץ ולנוגה על מנת לחסוך בכמות הדלק הנדרש למסע. ב־4 באפריל 2011 המסנג'ר נכנסה לשלב העיקרי של משימתה שארך כשנה במהלכה צולמו קרוב ל־100,000 תצלומים של פני השטח. החל מה־17 במרץ 2012 המסנג'ר החלה במשימת הארכה עד מרץ 2013. ב־30 באפריל 2015 הסתיימה משימתה והיא התרסקה על פני השטח של כוכב הלכת חמה.
משימות
הגשושית תוכננה לחקור שש סוגיות עיקריות הקשורות בכוכב הלכת חמה:
מכשור
לגשושית מכשור שאיפשר צילום תמונות ברזולוציה גבוהה בהרבה מזה של מארינר 10 וצילום שטחים נרחבים יותר. הגשושית גם צוידה במכשור מגוון יותר כגון ספקטרומטר, אשר יכול לברר פיזור חומרים שונים על פני כוכב חמה, מגנטומטר ומכשור נוסף למדידת מהירות חלקיקים טעונים. שינויים זעירים במסלול הגשושית איפשרו להסיק מה הוא המבנה הפנימי של כוכב חמה.
המכשור שעל ה־MESSENGER כלל:
שלבים משמעותיים בהגעתה של המסנג'ר לכוכב חמה
ב־3 באוגוסט 2004 שוגרה הגשושית מנמל החלל קייפ קנוורל על גבי טיל דלתא 2 למסלול הליוצנטרי. משך הזמן שנדרש למסע ישיר (מסלול אליפטי בו כדור־הארץ וכוכב חמה הם האפהליון והפריהליון בהתאמה) אל כוכב חמה הוא כ־3 חודשים בלבד, אולם אז הייתה מגיעה הגשושית במהירות מסלולית גבוהה. כדי להגיע במהירות נמוכה יחסית, המאפשרת מסלול הקפה נמוך יותר, שוגרה המסנג'ר במסלול בעל מספר שלבי הגעה שכלל מספר מעברים ליד כוכב חמה, כדור־הארץ וכוכב הלכת נוגה.
יעף ראשון סביב כוכב חמה בוצע ב־14 בינואר 2008. ביעף זה צילמה הגשושית כחמישית משטח הכוכב, הצילומים הראו כי שטחים גדולים מכוכב חמה נוצרו על ידי התפרצויות געשיות, וכי יש לו שדה מגנטי פעיל, הנוצר בגרעין ברזל מותך.
יעף שני החל ב־6 באוקטובר 2008, ביעף זה, חלפה הגשושית במרחק 200 ק"מ מכוכב חמה וצילמה למעלה מ־1,200 תמונות שכיסו חלק נוסף שלו.
במהלך נובמבר 2010, מסנג'ר צילמה רצף תמונות שנקראו הדיוקן המשפחתי של מערכת השמש ובו רואים שישה כוכבי לכת ומספר ירחים ממערכת השמש. בתמונה רואים את נוגה, כדור הארץ, צדק, מאדים, כוכב חמה ושבתאי, כמו גם את הירח ואת ארבעת הירחים הגליליאניים.
דפוס ראשון
סוגי דפוס ראשון ומידת תועלתם
ספר שזכה למהדורות רבות ולדפוסים שונים, לרוב הדפוס השני נדפס על פי הדפוס הראשון, וכך גם הדפוסים הנוספים השתמשו אף הם בדפוסים הקודמים (אם בדפוס הראשון ואם בדפוס אחר שהיה זמין למדפיסים החדשים). בתהליך זה בדרך כלל חלו שיבושים שונים.. במקרים אחדים יש גם חשיבות לדפוס השני וזאת מאחר שהם תיקנו את הדפוס הראשון על פי כתבי יד. לעיתים קרובות דינו של דפוס ראשון כדין כתב יד.
יש סוגים אחדים של דפוס ראשון, ולמעשה כל אחד מהם קובע את ערכו של אותו הדפוס:
השימוש בדפוסים ראשונים
השימוש בדפוסים ראשון רווח מאוד בקרב מהדירי ספרים מכל התקופות. את התועלת שבדפוס הראשון הכירו כבר לפני שנים רבות בפרט מתקופת ההשכלה, אך השימוש הגובר והנרחב בולט יותר בשנים האחרונות כשההדרת הספרים נעשתה פעילה יותר, והמהדירים מכירים, מוקירים, ומעריכים דפוסים ראשונים באופן רחב יותר. השימוש בדפוס ראשון בתחום הההדרה רווח גם בספרות הלא יהודית, אך היא בולטת במיוחד בספרות היהודית שבה ניתן דגש לכל חסר ויתר, ושינוי קטן ביותר עלול להיות משמעותי. אין ההדרה של ספר שחיברו ראשון או אפילו אחרון שהמהדיר אינו מודיע בשער המהדורה החדשה שמהדורתו נערכה על פי דפוס ראשון (או דפוסים ראשונים).
בהצגת הדפוס הראשון יש תחושת קרבה לטקסט המקורי; וזאת בניגוד לדפוסים מאוחרים שלרוב הורקו מכלי לכלי, וממהדורה למהדורה דברים שובשו בשוגג או במזיד, פעמים מתוך מטרה לתקן ופעמים מתוך מטרה לקלקל, בפרט בדפוסים שנדפסו בזמן הצנזורה האירופית, שהשמיטה קטעים רבים ולא אחת אף שיבשה אותם כפי ראות עיניה. כן, גם בציבור החרדי כיום ישנה מגמה לצנזר מאמרים שונים של רבני ציבורו מתוך כוונה להתאים אותם לדעה השולטת בו.
ישנו קונצנזוס נרחב בקרב העוסקים בההדרת ספרים, שבמקרה של חשד לשגיאה או שגיאה ודאית בספר שכבר נדפסו ממנו כמה דפוסים, הדבר המתבקש ביותר הוא לגשת ולהשוות לדפוס הראשון המשקף קרבה למקור. לאחר פעולה זו ניתן לשער השערות ולהסיק מסקנות, אך כדי לעשות זאת צריך לעשות את המינימום הנדרש והוא לבדוק בדפוס הראשון.
החשיבות לציון תאריך הדפוס הראשון ומקום הדפסתו - בפרסומים, רבה מאוד, כי בדרך כלל היא חושפת את זמן חיותו של המחבר (חוץ מספרים שנדפסו מכתבי יד עתיקים), וגם נותנת אינדיקציה ואפשרות להבין אילו מחברים ראו דפוס זה אם בכלל; ועל פי זה ניתן לחשוף גנבות ספרותיות, העתקות, ורמיזות שונות של כותבים אחרים בני אותה התקופה.
ניתן למצוא דוגמאות רבות לשימוש שעושים המהדירים בדפוס ראשון; כל הוצאה לאור שמכבדת את עצמה תציין בשער הספר כי מהדורתה היא על פי דפו"ר (דפוס ראשון או דפוסים ראשונים). ניתן למצוא בהוצאת "מוסד הרב קוק" מאות ספרים כאלה, וכן בהוצאת "מכון ירושלים" ועוד, וגם בהוצאות אוניברסיטאיות שונות.
רוזנות נובלארה ובאניולו
רוזנות נובלארה ובאניולו (באיטלקית: Contea di Novellara e Bagnolo) הייתה מדינה עצמאית אשר התקיימה בצפון איטליה בין השנים 1371–1728. הרוזנות נשלטה במשך כשלוש מאות וחמישים שנים על ידי בית גונזגה.
היסטוריה
המדינה נוסדה בשנת 1371, כאשר פלטרינו גונזגה, הלורד של רג'ו ומנהיגה של הקואליציה האנטי-ויסקונטי, נאלץ למכור את רג'ו לברנבאו ויסקונטי, ופרש לנובלארה, שם הבן שלו גידו גונזגה התחיל לבצר את העיר.
משה ברסלבסקי
משה בּרַסלַבסקי (9 בינואר 1903, י' בטבת תרס"ג – 1 בנובמבר 1961, א' בכסלו תשכ"ב) היה איש הקיבוץ, סופר והיסטוריון, כותב סדרת ספרים על ההיסטוריה של תנועת הפועלים הארצישראלית. אחיו הצעיר של חוקר ידיעת הארץ יוסף ברסלבי.
קורות חייו ופועלו
משה ברסלבסקי נולד בשנת 1903 בפלך פולטאבה שברוסיה (אוקראינה), בנם של דוד ברסלבסקי ושרה בת משה יצחק ניימרק. למשה 4 אחים ואחיות וביניהם יוסף ברסלבי. בינקותו, בשנת 1905, עלה עם משפחתו לארץ ישראל והמשפחה התיישבה ביפו, שם החזיק אביו אכסניה בדרך יפו–ירושלים.
עם תום לימודיו יצא לעבור בחקלאות. בשנת 1925 הצטרף לקיבוץ בית אלפא שבעמק יזרעאל. ב-1929 יצא לשליחות אל "החלוץ" בגרמניה, ובראשית שנת 1930 עבר לפולין, שם פעל בחינוך ציוני ובעידוד הכשרה חלוצית.
במהלך השליחות התוודע למנהיגי הקיבוץ המאוחד, ובשובו לארץ בשנת 1933 הצטרף לקיבוץ נען של התנועה. שם נותר עד יום מותו.
ברסלבסקי עבד כסופר, כהיסטוריון וכעורך "מבפנים", ביטאון תנועת הקיבוץ המאוחד, אך במקביל הקפיד לעבוד בעבודות חקלאיות בקיבוץ ולמלא תורנויות בחדר האוכל.
בשנת 1941 פרסם את הספר "בנפול מצדה", רומן היסטורי לנוער. בשנת 1946 הוציא ספר זיכרון לחנה סנש, שהיה לרב-מכר.
בשנים 1959–1962 יצאו ארבעה כרכים של ספרו "תנועת הפועלים הארצישראלית", בהוצאת הקיבוץ המאוחד (הכרך הרביעי נותר לא גמור בעזבונו, ויצא לאחר מותו). ספרים אלו היו תוצאה של עבודת איסוף של למעלה מ-20 שנה שבמהלכן ראיין ברסלבסקי אנשים ואסף מסמכים ששימשו לו כמסד לספר. מקום נכבד הוא נתן בספר לסיפור העלייה לארץ ישראל שאת הכרתה ראה כהכרחית להבנת תולדות תנועת הפועלים. ברסלבסקי ראה את עליית תנועת הפועלים ואת מאבקה בקפיטליזם כגורם מרכזי לעלייה ואת העלייה כחיזוק מרכזי של תנועת הפועלים הארץ ישראלית.
ברסלבסקי נודע בביקורתו על האנציקלופדיה העברית בה טען להיעדר תכנון שהביא לכתיבה על נושאים פחות חשובים תוך השמטת נושאים חשובים וכן טען להטייה נגד תנועת הפועלים וההסתדרות. בעקבות הביקורת מונה נתן רוטנשטרייך לעורך האנציקלופדיה במקביל לישעיהו ליבוביץ. הצעד ננקט, לטענת שלמה שבא, כדי לרצות את המנויים מחוגי הפועלים.
ברסלבסקי נפטר בשנת 1961 לאחר מחלה ממארת, בן 58 במותו. נקבר בקיבוצו נען.
ספריו
בעריכתו:
ספרי לימוד:
תרגום:
מיז'היריה
מיז'היריה (באוקראינית: Міжгір'я; בהונגרית: Ökörmező, אקרמזה; ברוסית: Межгорье, מז'גוריה; בצ'כית: Volové, וולובה; ביידיש: וואָלאָווע) היא עיר במחוז זקרפטיה שבמערב אוקראינה.
יהודי מיז'היריה
כרב שימש במקום הרב אהרן טייטלבוים (נינו של הרב אלעזר ניסן טייטלבוים) ולאחריו חתנו הרב אלכסנדר אשר באב"ד שימש במקום עד השואה.
בשנת 1941 גורשו כרבע מיהודי הקהילה וב-16 באפריל 1944 נלקחו לגטו סקלנצה ומשם הובלו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו כמה מהתושבים אך חיי הקהילה לא חודשו.
אליס (הרפתקאות אליס בארץ הפלאות)
אליס היא דמות בדיונית וגיבורת ספר הילדים "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" (1865), וספר ההמשך "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם" (1871), מאת לואיס קרול. אליס, ילדה מהתקופה הוויקטוריאנית, עוברת הרפתקה לאחר שנפלה בטעות למחילת ארנב, לתוך ארץ הפלאות; בספר ההמשך, אליס נכנסת למראה, אל תוך העולם שנמצא מבעד למראה.
דמותה של אליס התפתחה כשקרול סיפר סיפורים אודותיה לאחיות לידל, בזמן שייט בנהר התמזה, ביחד עם חברו רובינזון דקוורת'. למרות שההשראה של קרול לדמותה של אליס וללא ספק שמה באים מאליס לידל, ישנו ויכוח האם היא מבוססת עליה לחלוטין. קרול מתאר את אליס הבדיונית כ"אוהבת ועדינה", "אדיבה לכולם", "אמינה", ו"מאוד סקרנית".
ג'ון טניאל אייר לראשונה את אליס, בספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות".
דמות
אליס היא ילדה בדיונית שחיה בסביבות אמצע התקופה הוויקטוריאנית. אליס נולדה ב-4 במאי. בספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", היא כבת שבע; בספר ההמשך, אליס אומרת כי היא בת שבע וחצי. בשני הספרים, קרול בחר שלא למסור תיאורים חיצוניים של הדמות הראשית, וממעיט מאוד בפרטים עליה. אך מידע על אליס ועל חייה נחשף לאט לאט עם הסיפור, לאורך שני הספרים, בתקריות שונות המאירות צדדים שלה שלא הועלו קודם לכן. בבית, יש לאליס אחות גדולה ממנה משמעותית, אח גדול שהיה בעל ספר הדקדוק שממנו אליס קראה, חתולה בשם דינה, אומנת מבוגרת, ומורה פרטית. ידוע שבשלב מסוים בעברה היא הלכה לבית ספר. מעמדה של אליס מוערך כמעמד העליון, הבינוני או חלק מהבורגנות. ההשערות האלו מתבססות על דיבורה הרהוט, בגדיה המהודרים וסביבתה המשכילה.
כשקרול כתב על אישיותה של אליס ב"אליס על הבמה" (אפריל 1887), הוא מתאר אותה כאדיבה, עדינה, חכמה, תמימה וחפה מפשע. בנוסף, הוא כותב כי היא "סקרנית מאוד, בעלת יכולת ליהנות מהחיים שמגיעים רק בזמנים השמחים של הילדות, כשהכול חדש והוגן, כשחטא וצער הם רק שמות - מילים ריקות שלא מייצגות דבר!". מבקרים מסוימים מבקשים להתווכח עם האישיות שקרול מייחס לאליס, בטענה שהיא אכזרית ואלימה. הם מבססים דבריהם על השיחות שלה עם החיות שהיא פוגשת, על התקרית האלימה עם ביל הלטאה (אליס בועטת אותו אל האוויר), ועל חוסר עדינות ורגישות בתגובותיה החריפות לדבריהם של דמויות שונות.המידה בה אליס יכולה להיות מזוהה כאליס לידל נתונה לוויכוח. חלק מהמבקרים טוענים כי אפשר לזהות את אליס כלידל, או שהיא הייתה מקור השראה מרכזי. אחרים טוענים כי הדמות הראשית בספרים ולידל נפרדות זו מזו. קרול טוען כי דמותה של אליס אינה מבוססת כלל על לידל, אלא בדיונית לגמרי.
הופעות
"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" פותח בכך שאליס ואחותה הגדולה יושבות על גדת הנהר. אליס נופלת לתוך מחילת ארנב לאחר שעקבה אחרי הארנב הלבן, ומגלה את ארץ הפלאות. לאחר שהיא פוגשת יצורים מוזרים ומשנה את גודלה פעמים רבות, אליס מוצאת עצמה במשפט של הנסיך האדום (ג'ק מסוג לב) כעדת ראייה. כשהמלך והמלכה האדומים מצווים עליה לעזוב, אליס מתווכחת אתם, בטענה שהם רק חפיסת קלפים. כשהם מתנפלים עליה, אליס מתעוררת על גדת הנהר ומגלה שהכול היה רק חלום.
"מבעד למראה ומה אליס מצאה שם" מתחיל כשאליס נמצאת בביתה כשהיא משחקת עם חתולתה קיטי (תולי במספר תרגומים בעברית), אחת משתי גורותיה של דינה. היא נכנסת אל תוך המראה לעולם בו כלי שחמט חיים. היא פוגשת כלי שחמט רבים ויצורים מוזרים אחרים, עד שהיא נעשית מלכה, אז היא עורכת מסיבה גדולה לרגל ניצחונה במשחק. המסיבה נהיית גדולה ופרועה יותר מהצפוי, וכשאליס מנערת את המלכה האדומה, היא מתעוררת חזרה בחדרה, כשהיא מחזיקה את החתולה ותוהה האם כל זה היה חלום שלה או חלום של המלך האדום.
שם עברי
"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" ו"מבעד למראה ומה אליס מצאה שם" הם ספרים לא פשוטים לתרגום, מפאת משחקי לשון מתוחכמים של קרול בשפה האנגלית. בעברית, יצאו לאור כחמישה תרגומים שונים של הספר הראשון, ובודדים של הספר השני. שמה של אליס "תורגם" בצורות שונות. שמה המקורי הוא אליס (באנגלית: Alice), אך היא הופיעה בתרגומים גם בתור עליסה, ואפילו עליזה.
האוצר שלנו
האוצר שלנו היא סדרת נעורים ישראלית מסוגת דרמת הרפתקאות ששודרה בטלוויזיה החינוכית בין 25 ביוני 2018 עד 23 ביולי אותה שנה. הסדרה הופקה בשיתוף פעולה של הטלוויזיה החינוכית, רשות העתיקות ומשרד ירושלים ומורשת.
עלילה
"האוצר שלנו" היא סדרת אקשן דרמטית העוסקת בסיפורה של חבורת נוער "בלשית" המונה חמישה חברים (תמר, בן, חן, מתן ולבסוף גם ויקי) המתנדבת ברשות העתיקות, בתחילה כחופרים ומהר מאוד לאחר מכן ביחידה למניעת שוד עתיקות. בכל פרק יוצאת החבורה להרפתקה מסחררת המוליכה אותה לאתר ארכאולוגי בארץ ישראל.
נופיה של ארץ ישראל זרועים אתרים ארכאולוגיים רבים האוצרים בתוכם את ההיסטוריה של הארץ. חלק מהאתרים האלה טומנים בתוכם אוצרות שאותם רבים רוצים להשיג, אבל האוצר שייך לחברה בישראל.
אתרים ארכאולוגיים בולטים בארץ ישראל, הממצאים שחבויים בהם, החשיבות של החקר הארכאולוגי ושל מניעת השוד, כל אלה ועוד מספרים את הסיפורים המרתקים העומדים מאחורי המקומות האלה.
הסיפורים מבוססים כולם על ממצאים אמיתיים שניתן לראות בתצוגות שונות ברחבי הארץ.
דמויות
בן (בן אדם)
מתן (שחר טבוך)
חן (חן יוסף)
ויקי (ויקטור סבג)
אלון (יפתח קליין)
דמויות אורחות
עוזי (עוזי רוטשטיין)
יערה (יערה אוחיון)
גברת שפירא (מירב רקדזון)
המאמן (אורי ששון)
מוראד (ג'ורג אסקנדר)
תהילה (ג'ייד דייכס וויקס)
ד"ר רוברט קול (רוברט קול)
מיקי (מיקי יוסף)
עידו בשן (שמואל וילוז'ני)
עינת יהלומי (גאלה קוגן)
יואב (צחי הלוי)
נהג הסירה (ירון לוי סבג)
מנהל צוות הצלילה (ניר זליחובסקי)
חיים בן-אבן (דליק ווליניץ)
חמודי (אלברט אילוז)
אלי ברקאי/ אלי בעל הנס (תומר שרון)
מוכר ארטיקים (יובל אולמן)
אחמד אבו רביע (הילאל כבוב)
מועלם (יורם יוספסברג)
אבו ויקטור (אורי גבריאל)
נעמי דולב (מאיה בכובסקי)
דני דויטש (דני דויטש)
מאלדי (ישי גולן)
סקאלי (יעל ווקשטיין)
דייוויד פטימור (ניצן זיצר)
אליצור (אבי גרייניק)
נועה ( נועה יוסף)
עירד (אלי נוס)
רציו פטרוליום
רציו פטרוליום אנרגיה - שותפות מוגבלת, המוכרת בשמה המקוצר רציו פטרוליום, היא שותפות מוגבלת הפועלת בתחום חיפושי הנפט, הגז טבעי והפקתם מחוץ לישראל.
רציו פטרוליום הוקמה על פי הסכם שותפות מוגבלת בין השותף הכללי "רציו פטרוליום בע"מ" לבין השותף המוגבל "רציו פטרוליום נאמנויות אנרגיה בע"מ". השותפות המוגבלת נרשמה למסחר ביום 26 בינואר 2017, ומאז ועד היום יחידות ההשתתפות של השותפות נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב יחידות ההשתתפות של השותפות כלולות במדד ת"א-נפט וגז.
היסטוריה
רציו פטרוליום הוקמה לאחר תגלית לוויתן כאשר הגאולוג איתן אייזנברג, המשמש כסגן נשיא בכיר לחיפושים והפקה של רציו פטרוליום מאז הקמתה, פנה למשפחות לנדאו ורוטלוי מתוך מטרה להקים שותפות אשר תעסוק בחיפושי נפט וגז ברחבי העולם.
האסטרטגיה של רציו פטרוליום ממוקדת בפעילות באגנים גאולוגיים בתוליים בהם טרם התגלו תגליות נפט ו/או גז משמעותיות, בדומה לאגן הלבנט בתקופה של טרום תגליות לוויתן ותמר. אסטרטגיה זו הוכחה עם קבלת רישיון בלוק קייצ'ור (Kaieteur) שבגיאנה בטרם התגלו במדינה תגליות נפט משמעותיות. כיום, אגן גיאנה נחשב לאחד האזורים "החמים בעולם" לחיפושי נפט. מאז משנת 2015 ועד היום נתגלו באגן מעל 10 מיליארד חביות נפט בנות הפקה ביותר מ־20 תגליות.
בתחילת שנת 2021 הכריזה השותפות על תגלית במאגר טנג'ר של כ-65 מיליון חביות נפט.
כיום מחזיקה רציו פטרוליום זכויות נפט בשלושה אגנים שונים ברחבי העולם: בלוק קייצ'ור שבאגן גיאנה, בלוק SC76 באגן מזרח Palawan אשר בפיליפינים, ובלוק Dakhla Atlantique שבדרום מרוקו. כלל שטחי זכויות הנפט של רציו פטרוליום מסתכם בכ־130,000 קמ"ר. בשנים האחרונות פעלה השותפות גם במלטה, סורינאם, אירלנד ובריטניה.
גיאנה
בשנת 2012 פנתה רציו פטרוליום לממשלת גיאנה על מנת לקבל רישיון לחיפוש, פיתוח והפקה של נפט וגז במדינה. בשנת 2015 קיבלה השותפות, יחד עם חברת Cataleya את הרישיון הידוע בשם בלוק קייצ'ור (Kaieteur) המשתרע על שטח של כ-13,535 קמ"ר. בשנים שלאחר מכן צירפה רציו פטרוליום לבלוק את ExxonMobil, אחת מחברות האנרגיה המובילות בעולם כמפעילת הבלוק ואת חברת Hess האמריקאית. כיום מחזיקה רציו פטרוליום 25% מהזכויות בשטח הבלוק.
במהלך שנת 2020 ביצעו השותפים בבלוק קייצ'ור את קידוח טנג'ר-1 (Tanager-1), הקידוח הראשון בבלוק אשר בוצע בעומק ים של כ־2,900 מ'. בסיום הקידוח הכריזה השותפות על תגלית נפט במאגר טנג'ר. דו"ח משאבים מעודכן לבלוק שהוכן בידי חברת ייעוץ בלתי תלויה (NSAI) ,מעריך שעפ"י האומדן הטוב ביותר (2C), המשאבים המותנים במאגר טנג'ר נאמדים בכ-65 מיליון חביות נפט. בנוסף, הוערכו 11 פרוספקטים המרוכזים ב-3 מקבצים שונים ובהם פוטנציאל של למעלה מ־2 מיליארד חביות נפט.
פיליפינים
במהלך העשור הקודם החליטה רציו פטרוליום להתמודד במכרז של ממשלת הפיליפינים לשטחי חיפוש ממזרח לאי פלאוון. לאחר זכייתה במכרז בשנת 2016 הוענק לרציו פטרוליום שטח חיפוש נרחב בשם SC76. בשנת 2019 קיבלה השותפות אישור מממשלת הפיליפינים להרחבת שטח החיפוש SC76 בכ-50% .בחודש מאי 2023, הכניסה רציו פטרוליום כשותפה לרישיון את נאוויטס פטרוליום. כיום מחזיקה השותפות, המשמשת גם כמפעילת הבלוק, ב־70% מהזכויות בבלוק, המשתרע על שטח של כ־6,480 קמ"ר, בעומקי ים הנעים בין 900-1,700 מטרים.
מרוקו
במהלך שנת 2021 חתמה רציו פטרוליום על הסכם עם ממשלת מרוקו על זכות בלעדית ללימוד ומחקר של בלוק Dakhla Atlantique. הבלוק משתרע על שטח של כ-109,000 קמ"ר וממוקם לחופי האוקיינוס האטלנטי. במסגרת ההסכם ובתום תקופת המחקר תוכל השותפות להתקדם לרישיון חיפוש והפקה בשטח הבלוק.
מאי 1968
מאי 1968 (לעיתים מאי 68') הוא כינוי לשביתה כללית שפרצה ברחבי צרפת במאי 1968. אחד ממנהיגיה הבולטים היה דניאל כהן-בנדיט שכונה 'דני האדום'. ההפגנות החלו בסדרה של שביתות סטודנטים שפרצו במספר אוניברסיטאות ותיכונים בפריז. לאחריהן התרחשו עימותים עם הנהלות האוניברסיטאות ועם המשטרה. ניסיונותיה של ממשלתו של שארל דה גול לדכא את המהומות עלו בתוהו, ורק הובילו לליבוי המאורעות. פעולות אלו הובילו לקרבות רחוב עם המשטרה ברובע הלטיני, ולבסוף לשביתה כללית של סטודנטים ולשביתות בכל רחבי צרפת שכללו כ-10 מיליון עובדים צרפתים, שהם כשני-שלישים מכוח העבודה הצרפתי. המחאות היו חריפות מאוד, ולכן הביאו את דה-גול להקים מטה לפעולות הצבאיות שמטרתן הייתה להתמודד עם אי-השקט והתסיסה. לבסוף, דה-גול פזר את האספה הלאומית והכריז על בחירות פרלמנטריות חדשות ב-23 ביוני 1968.
פרלימו
פרלימו - החזית לשחרור מוזמביק (בפורטוגזית: FRELIMO - Frente de Libertação de Moçambique) היא מפלגת השלטון הפוליטית הנוכחית במוזמביק.
מאי 1968
הממשלה הייתה קרובה לקריסה, ודה-גול מצא מקלט זמני בבסיס צבא צרפת על אדמת גרמניה. ואולם, המצב המהפכני נמוג במהירות. העובדים חזרו לעבודותיהם, בעידודה של הקונפדרציה הכללית של העבודה (CGT), ארגון השייך לשמאל הפוליטי, ושל המפלגה הקומוניסטית הצרפתית (PCF). כשהבחירות נערכו לבסוף ביוני, יצאה מפלגתו של דה-גול חזקה אף יותר וזכתה לרוב מוחץ.
פרלימו
המפלגה נוסדה ב-1962 ומטרתה הייתה לפעול לאחדות לאומית, למאבק בשחיתות ולצמצום חוסר שוויון חברתי במוזמביק.
מאי 1968
רוב המפגינים תמכו בגורמים מהשמאל, קומוניסטיים או אנרכיסטיים. רבים ראו באירועים הזדמנות לנער את "המשטר הישן" בכמה בחינות חברתיות, כולל שיטות הלימוד, שחרור מיני ואהבה חופשית.
פרלימו
פרלימו נוסדה כתנועת גרילה אשר נלחמה על עצמאות מוזמביק מול השלטון הפורטוגזי ועלתה לשלטון לאחר השגת העצמאות ב-1975. ב-1977 הפכה פרלימו לתנועה מרקסיסטית-לניניסטית ואימצה תוכניות כלכליות וחברתיות שאפתניות. מאז שלטה פרלימו במדינת מוזמביק כמפלגה יחידה בהתאם ליישום אידאולוגיית הלניניזם.
מאי 1968
סיסמאות וגרפיטי
קשה לאפיין את הזהות הפוליטית של הסטודנטים שהציתו את האירועים של מאי 1968, קל וחומר את זהותם הפוליטית של האלפים שהשתתפו בהפגנות. אולם, אחד מסימני ההיכר של התסיסה החברתית של מאי 1968, הוא כתובות הקיר הרבות שהתנוססו על קירות העיר. כתובות אלו מעידות על השפעה אנרכיסטית וסיטואציוניסטית, והתאפיינו במקוריות רבה ובחדות הלשון של השובתים. כמה מן הדוגמאות לסיסמאות אלו הן:
פרלימו
עם זאת, לאחר פרוץ מלחמת האזרחים במוזמביק, בין השנים 1976–1992 נחלש כוחה של המפלגה לאחר שחוותה קשיים במהלך הלחימה מול רנמו - תנועת ההתנגדות הלאומית במוזמביק. ב-1986 נהרג נשיא פרלימו, סמורה מאשל, בהתרסקות מטוס. שלוש שנים מאוחר יותר, לאחר התמוטטות הגוש המזרחי, חדלה המפלגה להיות מרקסיסטית-לניניסטית והפכה לדמוקרטית. ב-1990 אישרה המפלגה חוקה חדשה, המאפשרת מערכת פוליטית רב-מפלגתית. לאחר הבחירות ב-1994 נבחרה כמפלגת רוב בפרלמנט של מוזמביק.