cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דיוור אוטומטי
תוכנת דיוור אוטומטי (אוטוריספונדר) היא תוכנת מחשב ששולחת באופן אוטומטי תשובות דואר אלקטרוני כתגובה לפעולה מסוימת שבוצעה או בזמן קצוב שנקבע מראש. תוכנת הדיוור האוטומטי יכולה להיות פשוטה מאוד או מורכבת למדי.
מרשל סהלינס
ביוגרפיה
סהלינס סיים תואר ראשון ושני באוניברסיטת מישיגן, שם למד אצל לזלי ווייט. את הדוקטורט קיבל באוניברסיטת קולומביה, ב-1954, שם הושפע מקארל פולאני וג'וליאן סטיוארד. הוא חזר ללמד באוניברסיטת מישיגן ובשנות ה-60 החל להיות פעיל בפוליטיקה ומחה נגד מלחמת וייטנאם. בסוף שנות ה-60 שהה שנתיים בפאריס, שם נחשף לאינטלקטואליזם הצרפתי (בייחוד ללוי-שטראוס) ולמהומות הסטודנטים של מאי 1968. ב-1973 עבר לאוניברסיטת שיקגו, שם הוא כיהן כפרופסור לאנתרופולוגיה.
עבודתו של סהלינס הראתה בעיקר את יכולתה העצומה של התרבות לעצב את תפיסת המציאות והפרקטיקות של בני האדם. בייחוד ביקש להראות את כוחה של התרבות להניע בני אדם שלא דרך הביולוגיה. עבודתו המוקדמת התרכזה בפיתוח רעיון "האדם הכלכלי הרציונלי", והראתה שמערכת כלכלית מסתגלת לנסיבות מיוחדות באופנים תרבותיים מסוימים. לאחר פרסום הספר "Culture and Practical Reason" ב-1976 עבר להתרכז בקשר שבין היסטוריה לאנתרופולוגיה ובדרכים שבהן תרבויות שונות מבינות את ההיסטוריה. מחקריו התרכזו בתרבויות האוקיינוס השקט, ובייחוד בתרבויות של איי פיג'י והוואי.
דיוור אוטומטי
תוכנות הדיוור האוטומטי הראשונות נוצרו בתוך מערכות העברת הדואר האלקטרוני לזמן בו הם לא יכלו לשלוח דואר אלקטרוני לכתובת נתונה. ברגע שכזה המערכת יצרה הודעה חוזרת כגון "הדואר האלקטרוני שלך לא נשלח כי ...". היום תוכנות הדיוור האוטומטי צריכות להיזהר לא ליצור הודעות דוא"ל שעלולות להיחשב לדואר זבל אלקטרוני.
תוכנות הדיוור האוטומטי משמשות לעיתים קרובות ככלי שיווק במייל כדי לספק מידע מיידי ללקוחות פוטנציאליים ולהפנות אותם לאתר האינטרנט של החברה או לסייע להם במידע בסיסי שלו הם זקוקים ולאחר מכן במידת הצורך להיות איתם בקשר אנושי.
מרשל סהלינס
ביוגרפיה
בספרו "Evolution and Culture", שראה אור ב-1960, עסק סהלינס באבולוציה תרבותית ובנאו-אבוציונליזם. הוא חילק את האבולוציה של החברות השונות ל"כלליות" ו"מסוימות". אבולוציה כללית היא הנטייה של המערכות התרבותיות והחברתיות להגביר את מורכבותן, את רמת הארגון שלהן ואת הסתגלותן לסביבה. ואולם מאחר שתרבויות אינן מבודדות, יש השפעות גומלין ופעפוע (דיפוזיה) של התכונות שלהן (למשל, המצאות טכנולוגיות). זה מוביל את התרבויות לפתח דרכים שונות (אבולוציה מסוימת), מפני שהן נחשפות ליסודות תרבותיים שונים בכל מיני צירופים ובשלב אבולוציוני שונה.
דיוור אוטומטי
את תוכנות הדיוור האוטומטי ניתן לחלק לשתי קטגוריות:
מיאנמר
הרפובליקה של איחוד מיאנמר (בבורמזית: ပြည်ထောင်စု သမ္မတ မြန်မာနိုင်ငံတော်, pyīhtanùngchu sammat mýaňmarnīnengàntaw), הידועה לרוב כמיאנמר, היא מדינה בדרום-מזרח אסיה. עד 1989 היה שמה הרשמי בורמה, וזהו עדיין שמה הנפוץ בקהילה הבינלאומית. המדינה גובלת בתאילנד, בלאוס, בהודו, בסין ובבנגלדש.
דיוור אוטומטי
הרבה פעמים, בתוכנות הדיוור האוטומטי משולבות גם תוכנות רשימות דיוור אלקטרוני לאישור מנויים, להסרת מנויים, שליחת מסרים מיידיים ועוד.
מרשל סהלינס
הפולמוס ההיסטוריוגרפי על מותו של ג'יימס קוק
סהלינס נפטר ב-5 באפריל 2021.
מיאנמר
שם המדינה
בבורמזית שם המדינה נכתב "מיאנמה" (မြန်မာ - Myanma, הגייה: ), ובשפת הדיבור נקרא "במה" (ဗမာ - Bama, הגייה: ). שמות אלה מתייחסים לקבוצה אתנית שמהווה רוב במדינה. ההבדל בין השמות משלבי בלבד: השם הראשון הוא צורה שמרנית של השם השני. שמה הזר הרשמי של המדינה היה "בורמה" עד 1989, אז שונה ל"מיאנמר". מקור האות רי"ש בשמות אלה בתעתיק לאנגלית בריטית, שבה אינה נהגית.
דיוור אוטומטי
שירותי דוא"ל פופולריים כגון Microsoft Outlook ו-Gmail מכילים תכונות שונות שמאפשרות למשתמשים שימוש מוגבל בכעין תוכנות דיוור אוטומטי.
מיאנמר
שם המדינה
שינוי השם הוכר פורמלית על ידי ארגון האומות המאוחדות, אך לא על ידי הקהילה הבינלאומית. מדינות רבות, בהן ארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה וקנדה לא הכירו רשמית בשינוי השם, שלא היה מקובל על תנועת האופוזיציה האזרחית במדינה. מדינות אחרות, בהן סין, גרמניה, הודו ויפן אימצו את השם הרשמי, מיאנמר. כיום משתמשים אנשים רבים בשם מיאנמר, שמקורו בקיצור לשם הבורמזי Myanma Naingngandaw, ללא קשר לעמדתם ביחס לשלטון הצבאי. ראש הממשלה בפועל הנוכחית בבורמה, אונג סן סו צ'י, מפלגתה ותומכיהם בעולם, עדיין מכנים את מדינתם בשמה ההיסטורי, "בורמה".
ב-21 באוקטובר 2010 הוכרז על דגל חדש למדינה ועל שינוי שמה לשם החדש: "הרפובליקה של איחוד מיאנמר".
היסטוריה
במהלך המאה ה-9 התרחשה הגירה המונית של קבוצת הבמר (בורמן) מגבול סין-טיבט לעמק ה. הם הפכו לרוב השולט והקימו באזור ממלכה בודהיסטית. בשנת 1287 נפלה הממלכה בידי האימפריה המונגולית והתפוררה לסדרה של ממלכות קטנות. במהלך המאה ה-16 אוחדה בורמה מחדש תחת שלטון אחד. ב-1752 הפך המלך אלאונגפאיה את אזור מנדליי למרכז השליטה בו נבנו חמש ערי בירה שונות.
בורמה נכבשה בהדרגה על ידי האימפריה הבריטית במלחמות האנגלו-בורמזיות בין 1824–1886. לבסוף נפלה הממלכה בידי הבריטים בעקבות סכסוך בין בורמה לחברה בריטית בנוגע לתשלום מסים על ייצוא עץ טיק. הבריטים סיפחו את הממלכה לאימפריה הבריטית, והמלך ומשפחתו הוגלו להודו. הצבא היפני הקיסרי פלש לבורמה בזמן מלחמת העולם השנייה, בסיוע משתפי פעולה מקומיים, ובראשם אונג סן. לקראת סוף המלחמה, כאשר הבריטים פלשו וכבשו מחדש את בורמה, הפך אונג סן למנהיג התנועה לבורמה העצמאית, אך ב-1947 נרצחו הוא ואנשיו ביאנגון.
ב-4 בינואר 1948 הפכה המדינה לריבונית, כ"איחוד בורמה", וראש הממשלה הראשון היה טאקין נו (המכונה בכבוד או נו), שהנהיג בה משטר סוציאליסטי. ב-19 באפריל 1948 הצטרפה בורמה לאו"ם כחברה ה-58. השלטון הדמוקרטי הסתיים בשנת 1962, בהפיכה צבאית שהוביל הגנרל נה וין (Ne Win). וין שלט כמעט 26 שנה, תוך ביצוע רפורמות נוקשות.
בשנת 1988 החלו התקוממויות נגד הכת הצבאית, שכונו בשם "התקוממות 8888" (כיוון ששיאן היה ב-8 באוגוסט 1988). הפגנות הענק דוכאו באלימות רבה: לפי הערכות, כוחות הביטחון הרגו מפגינים בורמזים רבים, בהם ילדים ונזירים. אומדן ההרוגים נע בין כמה מאות עד 10,000. בספטמבר עלתה לשלטון כת צבאית חדשה, שהבטיחה כינון משטר דמוקרטי בבורמה, אך לא עמדה בהבטחתה. ב-1989 שינתה הכת את שם המדינה ל"מיאנמר" וחיזקה את אחיזת הברזל שלה בשלטון.
ב-2 במאי 2008 פגעה במדינה הסופה ההרסנית ציקלון נארגיס. בסופה נהרגו לפי ההערכות יותר מ-200 אלף בני אדם. הסופה פגעה בבתי מגורים ותשתיות, ולפי הערכות האו"ם כמיליון וחצי אנשים הושפעו ממנה באופן חמור. השלטונות במדינה ספגו ביקורת כאשר מנעו גישה של כוחות סיוע ואספקה של מזון וציוד הומניטרי לאזורים הפגועים. יש טענה שאומרת שאחת הסיבות העיקריות להחלטת הממשל על העברת מוסדות השלטון לנייפידאו, המרוחקת כ-340 ק"מ צפונה מיאנגון, היא להרחיקם מטווח הציקלונים.
בשנת 2016 החלה רדיפת הרוהינגיה במיאנמר - דיכוי צבאי מתמשך של בני הרוהינגיה במחוז ראקין שבמערב מיאנמר, על ידי הצבא והמשטרה במיאנמר. הדיכוי החל כתגובה למתקפות על חיילי גבול מיאנמריים בידי מורדים רוהינגיים באוקטובר 2016. הצבא המיאנמרי מואשם בהפרות בוטות של זכויות אדם, הכוללות גירוש, רצח, אונס המוני, הצתות ומניעת ילודה. המשטר משיב כי טענות אלו "מוגזמות". מספר הנרצחים מוערך ב-10,000, ומאות אלפים נעקרו מבתיהם. בארצות הברית, ב-2021, הגישו פליטים תביעה נגד פייסבוק. בתביעה נטען שלפייסבוק תפקיד משמעותי באירועים.
בחודש נובמבר 2020, בתגובה לתוצאות הבחירות במדינה, הוביל צבא מיאנמר מחאת ענק נגד התוצאות בהן ניצחה מפלגתה של מנהיגת המדינה אונג סן סו צ'י ובינואר 2021 ביצע הפיכה צבאית במהלכה עצר את ראשי המדינה ופעילי זכויות אדם. לאחר ההפיכה החלו הפגנות במחאה, ואלו הסלימו לכדי מלחמת אזרחים מתמשכת.
ב-23 באפריל 2023 התרחש טבח פאזיגי.
ממשל ופוליטיקה
ראשיתו של המשטר הצבאי הוא בהפיכה הצבאית בראשות הגנרל נה וין (Ne Win) שסיימה את השלטון הדמוקרטי במדינה בשנת 1962. וין והקצונה הבכירה של הצבא שלטו במדינה כמשטר צבאי עד לשנת 1974. ב-1974 עברו לשלטון אזרחי לכאורה, והמשיכו לשלוט במדינה תוך קיום מערכת בחירות של מפלגה יחידה, מפלגת הפרוגרמה הסוציאליסטית של בורמה (BSPP). באמצעות מפלגה זו שלט וין בפועל במדינה עד 1988.
משנות השישים כבר התקיימו הפגנות נגד השלטון, מחאות לא אלימות שהובלו בעיקר על ידי סטודנטים. כל ההפגנות דוכאו בכוח על ידי השלטונות. המחאות הגיעו לשיאן בשנת 1988, כשחוסר שביעות הרצון מהשלטון הגיע לשיא בעקבות מצב כלכלי קשה ודיכוי פוליטי של כל אופוזיציה. הפגנות פרו-דמוקרטיות נרחבות פרצו ברחבי המדינה. כוחות הביטחון הגיבו ביד קשה, המונים נהרגו, נפגעו ונעצרו. הגנרל סאו מואנג תפס את השלטון וכונן את "מועצת המדינה להשבת החוק והסדר" (SLORC). מספר ההרוגים בהפגנות ובמעשי טבח שבוצעו בידי השלטון בסוף שנות השמונים עולה על עשרת אלפים על פי ארגוני זכויות אדם. מרבית ההרוגים היו סטודנטים ונזירים בודהיסטים.
תחת שלטון SLORC שונה בשנת 1989 שמה הרשמי של המדינה מ"בורמה" ל"מיאנמר". הפעילה הדמוקרטית אונג סן סו צ'י (בתו של אונג סן), הושמה במעצר בית, ובמקביל הוכנו תוכניות לכינון בחירות, שיצאו לפועל בשנת 1990. בבחירות זכתה מפלגת "הליגה הלאומית למען הדמוקרטיה" (NLD), בראשותה של אונג סן סו צ'י, ביותר מ-80% מהמושבים בפרלמנט (392 מתוך 489 מושבים). בתגובה, הכריזו מפלגת SLORC והצבא על ביטול הבחירות. סן סו צ'י סירבה להצעת השלטון לאפשר לה לעזוב את המדינה, ונותרה במעצר בית, בבידוד ובניתוק ממשפחתה מספר פעמים ב-20 השנים הבאות עד שחרורה בנובמבר 2010. היא דבקה בהתנגדות לא-אלימה ועל כך אף זכתה בפרס נובל לשלום (בשנת 1991).
בשנת 1992 פרש מואנג (מסיבות בריאותיות) והוחלף על ידי הגנרל טהאן שווה (Than Shwe). השם SLORC הוחלף ב-SPDC ("מועצת המדינה לשלום ולפיתוח"). שווה שימש ראש המדינה עד 2011, אז התפטר רשמית והוחלף על ידי המחליף שבחר לעצמו, תיין סיין (Thein Sein). ראש הממשלה מטעמו היה קהין ניונט (Khin Nyunt), וקציני צבא הם המחזיקים כמעט בכל משרדי הקבינט.
ב-15 באוגוסט 2007 החליטה ממשלת מיאנמר בפתאומיות להעלות את מחירי הדלק, דבר שגרר זעם בקרב הציבור ומחאות נגד הממשל מצד תנועות פרו-דמוקרטיות. נזירים בורמזים רבים נעשו מעורבים גם הם במחאות לאחר שכוחות מזוינים פיזרו בכוח אספה ב-5 בספטמבר ופצעו שלושה נזירים. ב-19 בספטמבר ערכו כ-2,000 נזירים צעדת מחאה בעיר סיטווה. מספר ימים לאחר מכן התקיימו צעדות נוספות בעיר יאנגון ובמקומות נוספים. מחאות אלו נעשו יותר ויותר המוניות; הצבא פיזר את ההפגנות בתקיפות, בין השאר תוך שימוש בנשק חם, דבר שגרם להרוגים ופצועים. ב-28 בספטמבר נותקה מיאנמר מהאינטרנט ועיתונאים הוזהרו שלא לדווח על המחאות.
בשנת 2012 הודיעה החונטה הצבאית השולטת במיאנמר על ביטול מוחלט של חוקי הצנזורה למעט הפיקוח על סרטים.
בנובמבר 2015 נערכו הבחירות החופשיות הראשונות במדינה מאז 1990. בבחירות התמודדו למעלה מ-90 מפלגות, אך המאבק העיקרי היה בין מפלגתה של סו צ'י "הליגה הלאומית לדמוקרטיה" (NLD) לבין מפלגת השלטון המקורבת לצבא ה-USDP. לאחר עיכוב של מספר ימים בתוצאות הבחירות הרשמיות, הודיעה ועדת הבחירות המרכזית כי מפלגת האופוזיציה זכתה ביותר משני שלישים מהמושבים בפרלמנט (348), מה שמאפשר לה לשלוט בבית הנבחרים ולבחור את הנשיא. עם זאת בשל סעיף בחוקה שאוסר לה להיבחר בעצמה לנשיאה, בחרה סו צ'י בחבר מפלגתה ובעל בריתה, טין צ'ו, לכהן כנשיא המדינה. סו צ'י עצמה מכהנת כיועצת המדינה - ראש הממשלה בפועל - ושרת החוץ. אחרי תנועת מחאה במרץ 2018 התפטר הנשיא טין צ'ו מסיבות בריאות ובמקומו נבחר בן ברית אחר של סו צ'ו, וין מיין.
יחסי חוץ
סין והודו מנסות לזכות בהשפעה במדינה, שאותה הן רואות כמקור אסטרטגי לחומרי גלם שונים וכשותף בפתרון בעיות הגרילה בחבלי הגבול שבין המדינות. סין רואה במיאנמר גם שותפת סחר חשובה, עקב המוצא שהיא מאפשרת לה אל האוקיינוס ההודי. ישראל מקיימת קשרים עם מיאנמר, ולה אף שגרירות ביאנגון (ראו יחסי ישראל–מיאנמר).
דמוגרפיה
נכון למפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2017, חיים במיאנמר כ-53,582,855 תושבים. מספר זה אינו כולל את העובדים הבורמזים מחוץ למדינה. ישנם מעל 600,000 מהגרי עבודה בורמזים רשומים בתאילנד, ומיליונים נוספים עובדים באופן בלתי חוקי. מהגרי עבודה בורמזים מהווים 80% מעובדי המהגרים של תאילנד.
צפיפות האוכלוסייה היא 76 נפש לקמ"ר, אחת הצפיפויות הנמוכות ביותר בדרום מזרח אסיה. שיעור הפריון של מיאנמר (2020) הוא 2.18 ילדים לאישה, שהוא מעט מעל הפריון התת-החלפתי. נתון זה גם הוא נמוך בהשוואה למדינות דרום מזרח אסיה בעלות מעמד כלכלי דומה, כגון קמבודיה (2.52 ילדים לאישה) ולאוס (2.62 ילדים לאישה). משנת 1983 חלה הידרדרות משמעותית בשיעור הפריון, אך ללא מדיניות ממשלתית כלשהי בעניין. שיעור הפריון נמוך בהרבה באזורים עירוניים. בין הגורמים להידרדרות זו ניתן למנות שכיחות של הפלות לא חוקיות, עיכוב בגיל הנישואים (הנובע מקשיים כלכליים) ואמהות חד הוריות רבות. גורם נוסף הוא פרישות המונית הנובעת מהאמונה הבודהיסטית.
חלוקה אתנית ודת
מיאנמר מגוונת מבחינה אתנית. הממשלה מכירה ב -135 קבוצות אתניות שונות. השפה המרכזית במדינה היא הבורמזית.
במקום קיים בית חב"ד המשמש ככתובת יהודית לכ-100 יהודים החיים במקום.
כלכלה
כלכלת מיאנמר נמצאת היום בשלב ביניים בין המצב הכלכלי שבו הייתה נתונה לאורך תקופת שלטון הגנרלים לבין האפשרויות שפותחת בפניה הסרת החרם הבינלאומי לאחר תחילת המעבר לדמוקרטיה. תקופת החרם, שהחלה עם חתימתו של נשיא ארצות הברית בסוף המאה הקודמת, ג'ימי קרטר, על הגבלות ועיצומים, הרחיקה ממנה משקיעים ושוקי יצוא של מדינות המערב. בתקופה זאת היא קיימה קשר כלכלי של ממש רק עם מספר מצומצם של מדינות ובראשן סין. כתוצאה מכך נמצאים חלקים גדולים מהכלכלה שלה תחת שליטה של חברות סיניות, והדבר נוכח בעיקר במטעים ובצינור הנפט של צפון המדינה. באזור הפריפריה של משולש הזהב במפגש הגבולות מתנהלת כלכלת הברחות שנהנית מהיעדר השליטה של המדינה באזור זה ובשיתוף פעולה של אנשי צבא הנהנים מרווחים מהפעילות.
מאז תחילת ההיפתחות למערב והסרת המגבלות החלו לזרום אל מיאנמר השקעות חוץ, והצמיחה בתמ"ג שלה לנפש עלתה והוא נע בסביבות 7% עד 8.5% לשנה. ההשקעות מופנות בעיקר לעבר ייצור מוצרי צריכה פשוטים וטקסטיל, לעבר הקמת תשתיות של מים, תקשורת, חשמל ודרכים, ולענף המכרות. השגשוג צפוי להימשך ואולי אף להתעצם עקב ביטול מרבית ההגבלות בידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה בנובמבר 2016. גם פיתוח התשתיות הנמצא בעיצומו צפוי לתרום לכך, ובין הפרויקטים המשמעותיים ניתן למנות את כביש הגישה מתאילנד השכנה אל נמלי המים העמוקים של מיאנמר וכביש האורך המהיר שיחבר אותה אל בנגלדש והודו.
החקלאות היא הענף העיקרי במיאנמר, ממנו מתפרנסים כשני שלישים מהתושבים. שטחי החקלאות תופסים כשישית מאדמת המדינה. הגידול המרכזי הוא האורז שתופס כמחצית מהשטחים המעובדים במדינה ונפוץ בעיקר באזורי הדלתה העשירים במים. גידולי היצוא הם בעיקר תה, קנה סוכר, עץ לעיבוד, בצל, שום וירקות אחרים. תושבי מיאנמר אוהבים מאוד דגים ומבכרים דגי בריכות על פני דגי ים, לכן נפוצות במדינה בריכות דגים בעוד שדיג החופים אינו מפותח.
בנוסף לחקלאות קיימים במיאנמר גם תחומים אחרים ובתוכם המחצבים הרבים הנמצאים במיאנמר, ובראשם אבני אודם וגם עתודות נפט גדולות. בתחום התעשייה, רוב המפעלים הם לעיבוד מזון, עץ ומחצבים.
תיירות
יעד התיירות החשוב ביותר בבורמה הוא באגאן (לשעבר פאגאן). העיר נמצאת על גדות נהר איראוואדי, כ-500 קילומטרים צפונית מיאנגון וכ-193 ק"מ דרומית למנדליי. הייתה זו עיר הבירה הראשונה של האימפריה הבורמזית וכיום היא אחד האתרים ההיסטוריים העשירים בדרום-מזרח אסיה.
באגאן נוסדה בשנת 107, אך לשיא חשיבותה הגיעה בימי שלטון המלך אנווארטה ב-1057 ועד חורבנה במהלך המאות ה-12 וה-13. בבאגאן נמצא אוסף בן למעלה מ-40 קמ"ר של פגודות, סטופות ומקדשים עתיקים, שבהם יותר מאלפיים פגודות שנותרו כמעט בשלמותן.
גלן דרובר
גלן דרובר (באנגלית: Glen Drover; נולד ב-25 במאי 1969) הוא גיטריסט מאוטווה, אונטריו קנדה, בשנים 2004–2008 היה הגיטריסט הראשי של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מגאדת'. גלן השתתף באלבום הסטודיו הראשון שלו עם מגאדת', United Abominations, שיצא ב-15 במאי 2007 ויצא עם הלהקה למסע הופעות נרחב בכל העולם.
בנוסף, דרובר ואחיו שון דרובר (המתופף של מגאדת' בהווה) הקימו את להקת אידולון שהוציאה שבעה אלבומים עד היום, עבד בעבר עם קינג דאימונד והשתתף באלבום House of God.
גלן הושפע מגיטריסטים רבים כגון זאק היים שעבד עם סטיב ואי על חלק מהאלבומים שלו.
ג'ורג'יה טיילור
ג'ורג'יה טיילור (באנגלית: Georgia Taylor; נולדה בשם קלייר ג'קסון ב-26 בפברואר 1980) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד טויה בטרסבי באופרת הסבון של רשת ITV "קורוניישן סטריט", בתפקיד רות וינטרס בסדרת הדרמה "חדר מיון" של ה-BBC, ותפקיד קייט ברקר בסדרה "חוק וסדר: UK".
ביוגרפיה
טיילור נולדה בעיר ויגאן שבמנצ'סטר רבתי. כנערה השתתפה בתיאטרון לנוער וילפאוור שבעיר, ושם נבחנה לאודישן הראשון שלה לתפקיד טויה בטרסבי באופרת הסבון "קורוניישן סטריט".
ב-1997 החלה טיילור להופיע בתפקיד טויה בטרסבי. ב-2001 זכתה בפרס ההופעה הדרמטית הטובה ביותר של פרסי הסבון הבריטיים על תפקיד זה. ב-2003 עזבה טיילור את הסדרה, ומאז הופיעה בסדרות טלוויזיה כגון "מקום בו נמצא הלב", "New Street Law", "כובע אדום", "Lilies", סדרת "The Afternoon Play" של ה-BBC ובסדרה "חיים על מאדים".
בספטמבר 2016 פורסם שטיילור תחזור לגלם את טויה בטרסבי ב"קורוניישן סטריט". הפרק בהשתתפותה שודר בחג המולד 2016.
בספטמבר 2007 הצטרפה טיילור לתפקיד קבוע, בדמות רות וינטרס, בדרמה הרפואית "חדר מיון" של ערוץ BBC One. ב-2011 עזבה את הסדרה "חדר מיון" יחד עם בן טרנר שכיכב לצדה, וגילם את מושא אהבתה בתוכנית.
ב-2013 וב-2014 גילמה טיילור את דמותה של קייט ברקר, תובעת זוטרה, בשתי עונות של הסדרה המשפטית "חוק וסדר: UK".
חיים אישיים
טיילור חיה בבריסטול עם בן זוגה השחקן מארק לת'רן, אותו פגשה שהופיעו יחד בסדרה "חדר מיון".
אדי קנטור
אדי קנטור (באנגלית: Eddie Cantor; 31 בינואר 1892 - 10 באוקטובר 1964) היה זמר, קומיקאי, רקדן, שחקן ופזמונאי יהודי-אמריקאי.
קנטור היה ידוע לקהל ברודוויי, קהל הרדיו וקהל הטלוויזיה בימיה הראשונים כ-Banjo Eyes. נולד בשם איזידור איצקוביץ' בניו יורק, ארצות הברית כבן למהגרים יהודים מרוסיה.
פתיחת בארנס
פתיחת בארנס (אנגלית: Barnes Opening) היא פתיחת שחמט שמתחילה במסע: פתיחה זו נקראת על שמו של תומאס וילסון בארנס, שחמטאי אנגלי שהביס את השחקן פול מורפי שמונה פעמים, באחד המשחקים נגד מורפי אף הגיב למסע 1.ה4 עם 1....ו6, הגנה שמכונה הגנת מורפי. פתיחה זו נחשבת לפתיחה נדירה ועקב כך מסווגת תחת הקטגוריה A00 באנציקלופדיית פתיחות השחמט (ECO).
אסטרטגיה
מתוך 20 המהלכים הראשונים החוקיים בשחמט, הסופר ורב-האמן אדמר מדניס טוען שהמסע 1.ו3 הוא הגרוע ביותר. למרות שהמסע כן משפיע על המשבצת המרכזית ה4, אך את אותה ההשפעה ניתן להשיג על ידי כמעט כל מסע ראשון אחר. המסע 1.ו3 לא מפתח אף כלי, אינו פותח טורים או אלכסונים עבור כלים, ויתרה מכך מעכב את פיתוחו של הפרש שבצד המלך על ידי תפיסת המשבצת הטבעית עבורו, ו3. מסע זה גם משבש את מבנה הרגלים בצד המלך, חושף את המלך הלבן שעדיין לא הצריח דרך אלכסון ה1-ח5, ופותח גם את אלכסון ז1-א7 נגד הצרחה אפשרית בצד המלך.
עקב היות המסע 1.ו3 מסע חלש, הוא אינו משוחק לעיתים קרובות. למרות זאת, זה כנראה לא מסע הפתיחה הנדיר ביותר. לאחר 1.ו3 ה5 חלק מהשחקנים ממשיכים עם מסע אף יותר תמהוני, 2.מו2, שמכונה לעיתים התקפת השועל המטוגן, פתיחת המלך הנודד, ההמרשלג, טאמבלוויד, פתיחת צלע החזיר, או חצי בירד כמו שנקראת לרוב בממלכה המאוחדת, מכיוון שהמסע 1.ו3 הוא חצי ממסע הפתיחה של פתיחת בירד 1.ו4. דוגמה למשחק ששוחק ככה הוא המשחק בין סימון וויליאמס ומרטין סימונס בסיבוב האחרון של אליפות בריטניה 1999, כאשר לוויליאמס לא הייתה מטרה לשחק למענה. מסע נוסף הוא 2.ה4 שנקרא פתיחת ראש המלך.
למרות החסרונות הברורים, 1.ו3 לא מהווה בהכרח הפסד עבור הלבן. שחור יכול להרוויח יתרון משמעותי באמצעים הרגילים כגון קידום הרגלים למשבצות המרכז ופיתוח מתמיד של כלים כדי לשלוט במרכז הלוח.
אם הלבן מגיב במסע 1 ... ה5, המשחק עשוי להפוך לפאסיבי יותר. לרוב זה קורה לאחר ו.ו3 ה5 2.פח3 ד5 3.פו2 (שנועד להימנע מהמסע 3 ... ר:פח3 שמחליש את צד המלך) פו6 4.ה3 פג6 5.רה2 רג5 6.O-O O-O. ללבן אמנם אין כוח במרכז הלוח אבל הוא מקווה ליצור בו חור בשביל לשבור את השליטה של השחור.
אם הלבן ישחק יותר מדי מהלכים סתמיים וישאיר קווים שפותחים את המלך שלו לאחר המסע 2.מו2, הוא עשוי לקבל מט מהר מאוד בתחילת המשחק. דוגמה אחת: 1.ו3 ד5 2.מו2 ה5 (השחור מקדם שני רגלים למרכז הלוח ומכין את עצמו לפיתוח מהיר) 3.ה4 רג5+ 4.מז3 מהז#5.
מט טיפשים
פתיחת בארנס יכולה להוביל למט טיפשים, 1.ו3 ה5 2.ז4 מהח#4. מכל מסעותיו החוקיים של הלבן רק מסע חוקי אחד מאפשר מט במסע אחד והוא 2. ז4, מהלך נוסף מאפשר מט כפוי בשני מהלכים והוא 2.ח3 (3.ז3 חוסם את השח ולאחר מכן נאכל, 3 ... מה:ז#3).
גדוד סיור
רקע והיסטוריה
במהלך מלחמת העצמאות הקים רפי קוצר, מפקד מחלקה בגדוד 12 (ברק) את "מחלקת הקומנדו", שהייתה גלגולה הראשון של הסיירת, ופיקד עליה במהלך קרבות סג'רה, הקרב על קיבוץ גשר ומבצע חירם. לקראת תום מלחמת העצמאות נפצע קוצר קשה ברגליו בקרבות באזור פתחת רפיח והמחלקה הורחבה לכדי "פלוגת הג'יפים החטיבתית", תחת פיקודו של מוסה פלד, אשר בדצמבר 1948 הוקמה כחלק מגדוד 19, גדוד הפשיטה של החטיבה, עליו פיקד מאיר עמית. הפלוגה שימשה כיחידת הסיור של החטיבה ופעלה במסגרת זו במבצע חורב ובמבצע עובדה.
בשנת 1953 הקים אריאל שרון את יחידה 101, שמאוחר יותר אוחדה עם גדוד הצנחנים 890. היחידה ביצעה פעולות ופשיטות רבות ומיסדה למעשה את תחומי הפשיטה הסיור והקומנדו בצה"ל. בדצמבר 1953 עברו אנשי היחידה קורס צניחה, ובחודש ינואר 1954, חמישה חודשים לאחר הקמתה, מוזגה יחידה 101 לגדוד 890 של חטיבת הצנחנים. שרון מונה למפקד הגדוד ומאיר הר-ציון הקים את מחלקת הסיור של הגדוד (לימים סיירת צנחנים). הדבר אפשר להנחיל את הערכים והסטנדרטים שפותחו ביחידה הקטנה ליחידה גדולה יותר ומשם לשאר הצבא. לדברי ההיסטוריון הצבאי אורי מילשטיין, הקמת יחידה 101 הייתה.
סיירת גולני וסיירת צנחנים, הן מן היחידות המובחרות הוותיקות ביותר בצה"ל, ונחשבו באופן מסורתי כיחידות מוערכות ביותר. עד לאחר מלחמת לבנון הראשונה היו למעשה שתי פלוגות הסיור הסדירות היחידות בצה"ל ופעלו במבצעים ופשיטות מורכבות מאוד ובהן מבצע הלם, הקרב על הבופור ומבצע אנטבה. לאחר המלחמה, עם הקמת חטיבות הנח"ל וגבעתי נוספו עליהן סיירות חטיבות אלו.
פלוגות ההנדסה בחטיבות החי"ר, הוקמו באמצע שנות השישים כפלוגות מילואים המשתייכות לכל חטיבה. בשנת 1963 הוקמה פלוגת ההנדסה של חטיבת הצנחנים, המכונה "חבלה מוצנחת". בקיץ של שנת 1977 הוחלט על הקמת פלוגת חה"ן סדירה בחטיבת גולני. ניסיון להסב קציני וחיילי חי"ר לא צלח בשל התנגדותם, לכן החליטו מפקד חטיבת גולני אמיר ראובני ומפקד האוגדה יאנוש בן-גל להטיל את הקמת הפלוגה על קצין ההנדסה פיני דגן שהקים את הפלוגה והיה למפקדה הראשון.
הפלנ"ט הוקמה כחלק מלקחי מלחמת יום הכיפורים. במהלך המלחמה התברר כי יש צורך בטילי נ"ט יעילים. יחידות נ"ט היו קיימות בצה"ל עוד קודם, אך הן היו מצוידות בטילים ותותחים מיושנים. לאחר המלחמה הוקמה הפלוגה הראשונה בחטיבת הצנחנים ולוחמיה, אשר נבחרו מבין גדודי החטיבה, צוידו בטילי עורב ומכאן הכינוי לו זכו פלוגות הנ"ט- "עורב". במחזור אוגוסט 1974 התגייס צוות סדיר ראשון לפלוגת העורב הראשונה, של הצנחנים.
שלוש הפלוגות החטיבתיות זכו למעמד מוערך עם השנים. מאוחר יותר, בשנות השמונים והתשעים, הוקמו פלוגות סיור, נ"ט וחה"ן גם בחטיבות החדשות - חטיבת גבעתי וחטיבת הנח"ל. יחידות אלו היו כפופות ישירות למפקד החטיבה, וגודלן היה כפלוגת חי"ר מוגברת. לכל יחידה כזו היו גורמי מפקדה ומנהלה משלה.
בשנת 2001 הוחלט על ארגון מחדש של כל חטיבות החי"ר. כחלק מההתייעלות הוחלט לאחד את שלוש היחידות לגדוד סיור, שיתן מענה טוב וגמיש יותר ללחימה בעצימות הנמוכה, צורך שהלך וגבר עם הלחימה מול חזבאללה בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 והאינתיפאדה השנייה. במקביל, נועד גדוד הסיור גם להמשיך ולשמור על יכולותיו הייעודיות - סיור, חבלה ולוחמה נגד טנקים. המהלך נועד לחסוך בתקציב על ידי איחוד מפקדות וגופי המנהלה.
בשנת 2018 גדוד הסיור של חטיבת גולני עבר שינוי רדיקלי במבנה שלו והגדרתו שונתה מגדוד סיור ל"סיירת" בשם סיירת גולני (סיירת זו כוללת את פלס"ר גולני הוותיקה).
בשנת 2017 הוקמה בחטיבת כפיר יחידה מובחרת בשם סיירת חרוב, וזאת במקום גדוד סיור חטיבתי.
בשנת 2021 אחרי שנים ארוכות הגיעה לסיכום עמ״ת הגדס״ר ששינה את פני היחידות ושידרג את יכולותיהם של הגדס״רים באמצעים חדשים, תקצוב ואף שינוי השם לסיירת שמאגדת בתוכה פלגות א, ב ורא״ם (עורב)
יעוד ומבנה
ייעוד הגדס"ר הוא לשפר את יכולות הלוחמה החטיבתיות על ידי שימוש באמצעים ייעודיים בנוסף לייעודו כגדוד קומנדו חטיבתי. מפקד פלגה בגדס"ר הוא, בדרך כלל, מפקד פלוגה ותיק לרוב בתפקיד שלישי ובדרגת רב-סרן. על גדוד הסיור מפקד קצין בדרגת סגן-אלוף, וסגנו, קצין בדרגת רב-סרן. גדוד סיור פועל באמצעות שלוש זרועות:
מפקדה
זוהי פלוגת המפקדה של הגדוד. הפלוגה מורכבת ממחלקות שונות, ובהן מחלקות רכב, חימוש, שלישות, לוגיסטיקה, מודיעין, אמצעי לחימה, ועוד. הפלוגה דומה באופייה לכל פלוגת מפקדה של כל גדוד חי"ר אחר בצה"ל, אך בשל יעוד גדוד הסיור היא גדולה מעט יותר, ובה בעלי תפקידים נוספים ורבים יותר.
פלגות לוחמות
בגדוד הסיור ישנן בדרך כלל שלוש פלוגות לוחמות, לרוב בפיקוד קצין בדרגת סרן או רב-סרן. פלגות אלו מהוות את הגוף הלוחם העיקרי של היחידה. הפלוגות מורכבות מצוותים, יחידות משנה המקבילות למחלקות בגדודי חי"ר רגילים. מפקד הצוות הוא קצין בדרגת סגן. הצוותים כוללים לוחמים שלהם ייעודים ותפקידים שונים. שלוש הפלגות בעבר היו:
לאחר שנת 2021 אחרי שינוי עמ״ת הגדס״ר חל שינוי בייעודי הפלגות הלוחמות המאגדות חמישה ייעודים רתק, חבלה, חוד, לת״ק וגיל.
מבנה הפלגות כיום: פלגות פשיטה- א, ב (בעבר פלחה״ן ופלס״ר) הן הפלגות המתמחות ב רתק, חבלה, חוד ולת״ק (כל צוות ויעוד שונה) כל צוות עובר קורס לוחמה בטרור המסמיך אותו כצוות התערבות ובנוסף כל צוות עובר הקמה (קורס פנים יחידתי)חוץ מלת״ק (הקורס נלמד במתקן אדם) וחבלה הנלמד בבהלצ.
פלגת רא״ם- (רשת, אש, מודיעין) בעבר העורב כמו בעבר הפלגת מכניסה את החטיבה ללחימה על ידי אמצעים מתקדמים המאפשרים בנוסף לאסוף מודיעין קרבי, להכווין אש (תותחנים, מרגמות, מסק״ר, רומח, זיק ועוד), לפלגה בנוסף יש יכולת מנויידת על גבי האמרים שנהגי הפלגה עוברים הכשרה פנים יחידתית ובבלנמ האורכת במצטבר כחודשיים. צוותי הפלגה יכולים לחבור אל הפלגות ביחידה או הפלוגות בגדודים בנוסף לפעול כשני צוותים במשימות עומק. לפלגה אמצעי הסוואה מתקדמים, טילי נ״ט ונ״א, אמצעים תרמיים ועוד
בניגוד למשתמע משמו, גדוד הסיור המדברי אינו גדוד סיור במשמעות שתוארה כאן.
פלונטר
{{פירושונים|* פְּלוֹנְטֶר - קֶשֶר מסובך וקשה להתרה
ראו גם
}}
מפלצות בע"מ
מפלצות בע"מ (באנגלית: .Monsters, Inc) הוא סרט אנימציה ממוחשבת משנת 2001 אשר בוים על ידי פיט דוקטר. הופק על ידי הסטודיו פיקסאר והופץ ברחבי העולם על ידי וולט דיסני. זהו הסרט הרביעי המופק על ידי הסטודיו האמריקאי פיקסאר. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2001 והיה סרטה הראשון של פיקסאר שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר. שיר הנושא של הסרט ("בלעדיך, חבר") זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
בראשית 2013 יצאה לאקרנים גרסה של הסרט בתלת־ממד, ואילו ביוני אותה שנה יצא פריקוול בשם "בית ספר למפלצות" אשר ביים דן סקנלון. בשנת 2021 עלתה לדיסני+ סדרת ההנפשה "מפלצות בע"מ בעבודה" אשר משמשת כספין אוף לסרט.
עלילת הסרט
הסיפור מתרחש בעולם מקביל לעולם בני האדם, בעיר ששמה מפלצופוליס, בה חיות מפלצות. המפלצות מפחדות מבני האדם, כיוון שהן מאמינות כי המגע הקל ביותר עם יצור אנושי עלול להורגן. עריהן דומות לערים בעולמנו, אך החשמל שם מקורו בצרחות אימה של ילדים. החברה שעוסקת באיסוף הצעקות והמרתן לאנרגיה נקראת "מפלצות בע"מ", בראשות מר הנרי ווטרנוס. היא מעסיקה צוותי "מפחידנים" אשר תפקידם להפחיד ילדים על־מנת להפיק מהם את הצרחות. למפחידנים ישנם עוזרים, ואלו מגישים דו"חות הפחדות ומזמינים באמצעות כרטיסים מגנטיים דלתות חשמליות פלאיות הנעות על מסילות מתוככי המפעל אל "אולם הפחדות" גדול – שחיבורן לזרם חשמל מאפשר מעבר לדלתות ארונות בעולם האנושי, כדי להפחיד ילדים. "מפחידנים" אלה הם גיבורי העיר כיוון שהם אחראים על אספקת האנרגיה, ואף אמיצים מספיק להיכנס לחדריהם של ילדים אנושיים.
בראש הסרט מתוודעים למשבר האנרגיה הפוקד את עולם המפלצות. גיבורי הסיפור סאלי ומייק הם צוות העובד יחד באיסוף צרחות. סאלי הוא ה"מפחידן" המצליח ביותר במפעל ומייק הוא עוזרו. לסאלי ישנו יריב, "מפחידן" בדמות לטאה בשם רנדל, המנסה בכל מאודו להשיג יותר נקודות ממנו, אך ללא הצלחה יתרה.
יום אחד מבקש מייק מסאלי לטפל בדו"חות אותן עליו להגיש למזכירה הקפדנית רוז, מפני שהוא ממהר לדייט עם חברתו סיליה. סאלי שב לאולם ההפחדות, ושם הוא מבחין לתדהמתו בדלת ששכחו להחזירה למפעל. הוא נכנס אליה כדי לברר מי המפחידן האחראי אך לא מוצא איש. כשהוא יוצא מן הדלת הוא מגלה לחרדתו כי ילדה קטנה עברה יחד אתו. הוא מנסה להחזיר אותה לחדרה אך שובבותה מכשילה אותו שוב ושוב. כעבור רגעים אחדים הוא מבחין ברנדל המתקרב מעבר לדלתות האולם ועמו מארז סוללות. סאלי נמלט מן המקום, ולאחר שלוכד את הילדה בתיק קטן הוא שב לאולם כדי להחזירה לחדרה. אך בטרם מספיק הוא לעשות זאת יוצא רנדל מן החדר ומשיב את הדלת למפעל.
סאלי ממהר בדהרה עם התיק אל המסעדה בה נמצאים מייק וסיליה, ומפריע למייק בדייט כאשר הוא מספר לו על מעשיו של רנדל. מייק מסיק מכך כי רנדל מנסה לצבור נקודות במרמה ולנצח בתחרות. בתוך כך יוצאת הילדה מן התיק בטעות ונוצרת מהומה רבתי, ובעל המסעדה מזעיק את ה-CDA (סוכנות להגנה מילדים) ואלה פושטים על העיר בכוחות אוויר ויבשה ופותחים בסריקות. סאלי ומייק נמלטים אל ביתם עם הילדה, ומנסים ככל האפשר להימנע ממגע אתה. אך כאשר היא צוחקת החשמל קופץ לפתע בעיר כולה כתוצאה מעומס יתר. חרף זאת מצליח סאלי להעסיק את הילדה ומשכיב אותה לישון, ואט אט מבין כי הילדה אינה מסוכנת כלל.
למחרת לוקחים סאלי ומייק את הילדה בתחפושת מפלצת אל המפעל כדי להשיבה לחדרה. מייק פונה אל המזכירה רוז כדי להשיג את כרטיס הדלת של רנדל, אך זו משלחת אותו בהינף יד בכעסה עליו משום שלא החזיר את הדו"ח מאמש למרות אזהרותיה החוזרות ונשנות. סאלי נשאר להשגיח על הילדה, ובתוך כך מחליט להעניק לה את השם בוּ לאחר שהיא משתעשעת אתו במשחק מחבואים בחדר השירותים. השלושה שומעים את רנדל משוחח בחשאי עם עוזרו על כך שהוא חיפש כל הלילה אחר הילדה, וסאלי חושש כי יש דברים בגו. לאחר מכן נעלמת הילדה שוב בתעלוליה וסאלי ממהר לחפש אחריה בדאגה, למורת רוחו של מייק. השנים נתקלים ברנדל, השואל אותם כבדרך אגב אם ראו משהו מהמתרחש אמש, ומייק משיב בשלילה מוחלטת. רנדל מציץ בעיתון היומי ומגלה תצלום בזק של רגעי המהומה במסעדה ואת פניו המבוהלים של מייק מופיעים בה, כלומר יש למייק מה להסתיר. הוא ממהר לרדוף אחר מייק המסתתר מפניו במסדרון נטוש במפעל, ודורש את הילדה בתוקף. מייק בזעמו גוער ברנדל שהסיפור כולו היה נמנע לו לא היה רנדל מרמה בנקודות. רנדל מעמיד פנים כמסכים עם דבריו, ומציע לו באיום להחזיר את הילדה לחדרה בזמן ארוחת הצהרים, כאשר אולם ההפחדות ריק והדלת הנכספת תמתין לו שם.
מייק ממהר אל סאלי אשר בינתיים מוצא את הילדה החמקמקה לאחר מרדף ממושך. באולם ההפחדות הם מבחינים בדלת הממתינה להם, ומייק מסביר לו כי רנדל בטובו השאיר אותה עבורם. סאלי נבהל וחושש ממארב, לאחר שנזכר בשיחתם הקודמת של רנדל ועוזרו, ומסרב להכניס אותה לחדר. מייק מתרגז ונכנס בעצמו לחדר החשוך קמעא כדי להראות לו שהוא ריק, אך כעבור שניות מעטות נופל עליו ארגז והוא נחטף. רנדל יוצא ומשיב את הדלת למפעל ועוזב את המקום. סאלי והילדה עוקבים אחריו אל מסדרון נטוש, שם הם מגלים דלת סודית ומאחוריה מנהרה חשוכה המובילה אל חדר סודי תחת המפעל. הם מגלים כי רנדל חטף בטעות את מייק, ולמעשה ארב לילדה כפי שחשש סאלי. רנדל ועוזרו כובלים את מייק ומעוניינים לבחון עליו בעינויים משאבת צרחות מיוחדת – במקור עבור הילדה – כדי לפתור את משבר האנרגיה החמור על חשבון בריאותם של הילדים. סאלי מחלץ את מייק תחת אפו של רנדל, והשנים ממהרים לספר את כל המתרחש למר ווטרנוס. לתדהמתם הרבה, ווטרנוס משליך אותם דרך דלת מיוחדת אל הרי ההימלאיה בעולם האנושי, לאחר שחשפו את מזימתו.
הם פוגשים ביטי, שגורש אף הוא בעבר מעולם המפלצות, וזה מזמין אותם למערתו. היטי מציין כי לרגלי ההר שוכן כפר אנושי, וסאלי ממהר לבנות מזחלת מהירה ונפרד בעצב ממייק המסרב לבוא עמו. סאלי מגיע לכפר ושב אל עולם המפלצות דרך אחד הארונות של ילדי הכפר. הוא ממהר אל החדר הסודי ולתדהמת ווטרנוס ורנדל הוא מנפץ לרסיסים את משאבת הצרחות, רגעים ספורים בטרם יספיקו לבחון אותה על הילדה האומללה. מייק מגיח אף הוא לפתע ומתנצל בפני סאלי על התנהגותו. השנים ממהרים לרדוף אחרי הדלת הנכספת עמוק בקרבי המפעל הענק ובין מיליארדי דלתות אחרות, כאשר רנדל דולק אחריהם. בעזרתה של הילדה הם מצליחים לבסוף להשתלט על רנדל, משליכים אותו לעולם בני האדם – שם הוא מוכה למוות בידי אנשים החושבים אותו לתנין – וליתר ביטחון מנפצים את הדלת.
כאשר השניים חוזרים עם בו למפעל הם נאלצים להימלט ממר ווטרנוס ומעובדי הסוכנות לאיתור ילדים. סאלי טומן מלכודת למר ווטרנוס ומצליח לסחוט ממנו הודאה לפיה יהיה מוכן לסכן גם 1000 ילדים לטובת החברה שלו, תוך השתקת כל מי שיעמוד בדרכו. סוכני ה-CDA פורצים לחדר ובראשם רוז, ומתברר שהיא ראש הסוכנות. בעקבות הצגת ההודאה (שמייק דאג להקליט) נעצר מר ווטרנוס ומורחק מן המפעל. רוז דורשת להחזיר את הילדה לעולם בני האדם. מייק נפרד ממנה וסאלי מלווה אותה לחדרה ונפרד גם הוא ממנה. לאחר מכן מרסקים הסוכנים את דלת חדרה.
סאלי הופך להיות מנהל המפעל, ופותר את בעיית האנרגיה של העיר באמצעות שליחת מפלצות להפקת צחוק מן הילדים – לאחר שנזכר בעומס היתר שנגרם כתוצאה מצחוקה של הילדה. בסוף הסרט מייק מכין הפתעה לסאלי – הוא מצליח להדביק בחזרה את דלתה של הילדה. סאלי נכנס לחדר שלה ומחייך למראיה.
כתיבה
הרעיון המקורי של דוקטר עבר שינויים רבים מאז נהגה, אך הרעיון של מפלצות שחיות בעולם משלהן נשאר כבסיס עלילת הסרט. רעיון העלילה המקורי של הסרט היה על איש בשנות השלושים לחייו שמפלצות שצייר כילד מטרידות אותו בבגרותו, כל מפלצת מייצגת פחד מסוים אך לבסוף הוא כובש את כל פחדיו. מאוחר יותר וויתר דוקטר על רעיון העלילה המקורי ושינה אותו, העלילה עסקה בסיפור של מפלצת וילד שבו מפלצת בשם סאלי (אז נקרא ג'ונסון) פגש ילד במקום העבודה שלו שהוא הפחדת ילדים. במהלך שנות ההפקה התבצעו שינויים קיצוניים בהתפתחות סיפור העלילה, ככל שהסיפור התפתח יותר התגוונו יותר הדמויות. הרעיון לדמותו של מייק הגיע במקור ב-6 באפריל 1998 על ידי אחד האנימטורים של אולפני ההנפשה, תחילה היה מייק יצור ירוק וגדול עם עין אחת עם רגליים וללא ידיים אך בשל קשיים טכניים נוספו בהמשך זרועות.
ג'ובאני ג'אקומו גסטולדי
ג'ובאני ג'אקומו גסטולדי (באיטלקית: Giovanni Giacomo Gastoldi, נולד בסביבות 1550, נפטר ב-1622?) היה מלחין איטלקי מסוף תקופת הרנסאנס וראשית תקופת הבארוק. הוא נודע בפרסום הבאלטים לחמישה קולות שלו בשנת 1591.
מפלצות בע"מ
כתיבה
ב-1999 הצטרף דן גרסון לפיקסאר ועבד עם יוצרי הסרט על תסריטו במשך כמעט שנתיים על בסיס יומי, הוא אמר על כתיבת הסרט כי "ישבתי פשוט עם פיט ודייוויד סילברמן והיינו מדברים על סצנה והם היו אומרים לי מה הם רוצים, נתתי כמה הצעות ואחרי שהחלטנו הלכתי לכתוב. היינו נפגשים שוב ושוב, זה היה תהליך שיתופי מאוד קשה".
הנפשה
בנובמבר 2000, תחילת הפקת הסרט, עברה חטיבת ההנפשה של פיקסאר בפעם השנייה מאז שנות לוקאס פילם שלה. 500 עובדי החברה פוזרו בשלושה בניינים שהופרדו על ידי כביש סואן.
ג'ובאני ג'אקומו גסטולדי
קריירה
גסטולדי נולד בקאראוואג'ו, לומברדיה. ב-1582 החליף את ז'אק דה ורט כמנצח מקהלה בכנסיית סנטה ברברה ועבד עד 1601 בשירות הדוכסים גוליאמו ווינצ'נצו גונזאגה. אחר כך, לדברי פיליפו לומאצי, היה גסטולדי למנצח מקהלה בדואומו במילאנו, אבל לאור שיקולים אחרים נראה שנקודה זו מוטלת בספק.
מפלצות בע"מ
הכנסות
"מפלצות בע"מ" היה להצלחה קופתית גדולה. בסוף השבוע הראשון שלו גרף הסרט $62,577,067 ודורג ראשון בקופות, בסוף השבוע השני שלו חלה ירידה של 27.2% הכנסות הסרט כשגרף $45,551,028, בסוף השבוע השלישי שלו חלה ירידה של %50.1 בהכנסותיו כשהרוויח רק $22,716,685, בסוף השבוע הרביעי שלו חלה עלייה של 5.9% בהכנסותיו כשהרוויח $24,055,001. הסרט גרף $289,916,256 בצפון אמריקה, $272,900,000 בשאר העולם ו-$562,816,256 ברחבי העולם כולו. הסרט הוא התשיעי המרוויח ביותר של פיקסאר בעולם והשישי המרוויח ביותר בצפון אמריקה.
ג'ובאני ג'אקומו גסטולדי
יצירות
גסטולדי חיבר מדריגלים אחדים, מגוון מוזיקת קודש ווקאלית ומספר יצירות אינסטרומנטליות. שני קובצי ה"באלטי" שלו, מחרוזת מחולות ווקאליים, הם הבולטים והמשפיעים ביותר ביצירותיו. קובץ אחד נכתב לשלושה קולות והשני לחמישה קולות. הבאלטי הכילו קטעים של הברות חסרות פשר (כמו "פה לה לה") שכמו גילמו טיפוס של מאהב ומעשה האהבה. כמכלול, הבאלטי של גסטולדי היו קומדיה דל'ארטה מוזיקלית וכללו בהם את הקטעים הבאים: "איל קונטנטו" ("בר המזל"), "איל פרמיאטו" ("הזוכה"), "ל'אינאמוראטו" ("המאוהב"), "איל פיאצ'רה" ("העונג"), "לה בלצה" (יופי"), "גלוריה ד'אמורה" ("שבחי האהבה"), "ל'אצ'זו" ("הנלהב"), "קאצ'ה ד'אמורה" ("מרדף אהבה"), "איל מרטלאטו" ("הדחוי"), "איל בל'אומורה" ("מצב הרוח הטוב"), "אמור ויטוריוזו" ("האהבה המנצחת") ו"ספמה אמורוזה" (תקוות האוהב"), "לה סירנה" (בת הים) ועוד. המוזיקה שלו לבאלטי הכילה ביסודה מרקם אקורדים פשוט, דקלום מהיר והטעמות רתמיות על חשבון תצוגה קונטרפונקטית, כפי שאפשר לצפות מן הקשר הצמוד שלהם עם מוזיקה לריקודים.
מפלצות בע"מ
ביקורת
"מפלצות בע"מ" זכה לביקורות חיוביות רבות.
ג'ובאני ג'אקומו גסטולדי
יצירות
ה-Balleti a Cinque Voci של גסטולדי התפרסם בוונציה ב-1591 והיה ל"רב מכר" מיידי. תוך זמן קצר זכה הקובץ לעשר הדפסות חוזרות, לא רק אצל המו"ל המקורי אלא גם בארצות אחרות. מלחינים כמו אורציו וקי, אדריאנו בנקיירי, הנס ליאו האסלר ותומאס מורלי הלכו שבי אחר קסמה של היצירה המוזיקלית הזאת (הבלט של מורלי, "עתה הוא חודש האביב" מציג דוגמה מובהקת להשפעת גסטולדי). יאקוב ואן אייק כתב ואריציות לחלילית סולו על "לה סירנה". אחד הבלטים אף הפך לכוראל פרוטסטנטי ויש אפילו כוראל פרלוד לעוגב של באך המבוסס עליו (BWV 615).
מפלצות בע"מ
ביקורת
בישראל כשהוקרן לא היו אתרי ביקורות כמעט, ולכן רק מעטים ביקרו את הסרט. באתר יעל מבקרת בקולנוע קיבל הסרט ארבעה כוכבים ובאתר עין הדג שובח הסרט.
ג'ובאני ג'אקומו גסטולדי
יצירות
הקשר בין מספר רב של פרוטולות, וילנלות ושאנסונים צרפתיים לבין מחול, ברור ואינו מוטל בספק, אבל נראה שיש בסיס לטענה שגסטולדי היה המחבר המלומד הראשון, כנראה מאז המאה ה-13, שחיבר שירי-מחול אשר עוצבו לפי דפוסים אינסטרומנטליים ואפשר היה להתאימם בקלות לביצוע כלי בלבד.
מפלצות בע"מ
פרסים ומועמדויות
הסרט זכה בפרסי אוסקר בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר" (על השיר "אם לא היה לי אותך") שכתב ויצר רנדי ניומן. הוא היה מועמד לפרס אוסקר בשלוש קטגוריות נוספות: הסרט המונפש הטוב ביותר (הפסיד ל"שרק"), הפסקול הטוב ביותר (הפסיד ל"שר הטבעות: אחוות הטבעת") וכן על עריכת הסאונד.
ג'ובאני ג'אקומו גסטולדי
יצירות
דף השער של הבאלטי מעניק את התואר "מאסטרו די קאפלה של האדון רם המעלה, הדוכס ממנטואה" לגסטולדי. אך אין להסיק מכך שהנאיביות הספונטנית של יצירות גסטולדי היא מסווה לתחכום, משום שהתוכן אינו אלא קובץ שכולו פשטות, השתעשעות בריאה, קלות ראש מידבקת ועליצות. התכונה המשותפת היא כמובן הפזמון החוזר בנוסח המקובל של "פא-לא" (שהיה ל"לירום-לירום" ב"גלוריה ד'אמורה"), עם מקצב נתרני, שורות ברורות וטונאליות גלויה ומפורשת. גסטולדי השתדל לגוון את חיבוריו מבלט לבלט בכך שכתב לעיתים במקצב משולש ולעיתים בכפול או בשימוש לסירוגין במז'ור ומינור. פרט לכך, אין כל עדות להבחנה פסיכולוגית בין ה"דמויות" המתוארות ביצירה.
מפלצות בע"מ
פסקול
כל המוזיקה של הסרט הולחנה בידי רנדי ניומן.
בית ספר למפלצות
"בית ספר למפלצות" הוא סרט פריקוול ל"מפלצות בע"מ" אשר יצא ב-21 ביוני 2013.
הסרט תוכנן מאז 2005. חברת דיסני הודיעו שיהיה סרט המשך ל"מפלצות בע"מ" ושדיסני תפיק את הסרט בלי פיקסאר, אך פיקסאר תהיה שותפה ביצירת סרט זה. (בהתאם לתנאי העסקה המקורית של דיסני ופיקסאר) יו"ר דיסני מייקל אייזנר החליט להפיק את הסרט באמצעות הסטודיו החדש של דיסני, "Circle 7 Animation" (בסטודיו זה עבדו גם על טיוטה מוקדמת של "צעצוע של סיפור 3") והם התחילו לכתוב תסריט לסרט, ובנוסף פרסמו את שם הסרט: "מפלצות בע"מ 2: אבודים בעולם האנוש". העלילה הייתה שהסרט יתחיל בנקודת הסיום של הסרט הקודם, כשסאלי (שהפך למנהל חברת ההפחדות במקום ווטרנוז) ומייק מצאו את בו בעולם האנוש, "נתקעו" בתוכו, וכעת הם מנסים לחזור לעולם המפלצות. אבל כיוון שדיסני רכשה את פיקסאר, סרטי ההמשך כבר לא היו בהפקת דיסני בלבד, ובמרץ 2006 ג'ון לאסיטר החליט לסגור את Circle 7 Animation, וסרט ההמשך בוטל. כשנה לאחר הביטול החליטו דיסני לחדש יחד עם פיקסאר הפקת המשך, והחליטו כי במקום סרט המשך יפיקו השניים פריקוול, וזה יספר כיצד הגיעו מייק וסאלי לחברת ההפחדות.
ג'וש גומז
ג'ושוע גומז (באנגלית: Joshua Gomes; נולד ב-10 בדצמבר 1983 באינדיאנפוליס, אינדיאנה) הוא כדורסלן אמריקאי שהתאזרח בכף ורדה ומשחק בעמדות הרכז והקלעי בקבוצת מכבי באר יעקב בליגה הלאומית בכדורסל בישראל, ובנבחרת כף ורדה. גובהו 1.90 מטר.
שם טוב בן יוסף אבן פלקירה
רבי שם טוב בן יוסף אבן פלקירה (1225–1295) היה פילוסוף, משורר ומתרגם יהודי שחי בספרד. תולדות חייו אינן ידועות, ושנות לידתו ופטירתו משוערות על סמך כתביו.
תולדות חייו
פלקירה הירבה לכתוב. בימי נעוריו, כתב שירים ופיוטים, אך בהגיעו לגיל 40 החליט לעזוב את השירה ולעסוק בפילוסופיה ובמדעים. היה בעל ידע רב בפילוסופיה העברית והיוונית ובקיא בכתבי הפילוסופים היוונים והערבים. כתב ספרים רבים שכולם מכוונים להראות את חשיבות הפילוסופיה להבנת התורה. היה מהתומכים הגדולים ברמב"ם. בכתביו רצה להוכיח כי אין סתירה בין הפילוסופיה להלכה. בין השאר צידד בעמדות הרמב"ם אל מול טענות מתנגדיו.
יצירתו
אבן פלקירה כתב אגרות להגנה בפולמוס על כתביו, וכתב גם פירוש חשוב ('מורה המורה') על קטעים נבחרים מ"מורה נבוכים". בעקבות מורו הרוחני הרמב"ם, ביקש אף פלקירה לפשר בין התורה לבין הפילוסופיה, ובמקום שדברי מקרא ואגדות חז"ל עמדו בסתירה לתפישות פילוסופיות, פירש אותם בדרך אלגורית. פלקירה חשב והאמין כי דעות הפילוסופים אפלטון ואריסטו ויתר הפילוסופים שווים הם בלי שום הבדל, וכי הן תואמות את דעות התורה והאמונה. בפירושו 'מורה המורה' מרבה פלקירא לצטט מתוך המקור העברי של ספר מקור-חיים לשלמה אבן גבירול. בזכות קטעים אלו, נוסף לציטוטים נרחבים נוספים ברשימותיו האישיות שנותרו בכתב יד ונותרו בספרייה הלאומית של צרפת, הוכיח שלמה מונק בשנת 1846, כי הספר Fons Vitae של "אביסברון" (Avicebron) או "אבנסברול" (Avencebrol), מי שנתפס במשך מאות עד אז כפילוסוף סכולסטי נוצרי, היה למעשה החיבור "מקור חיים" של אבן גבירול היהודי.
פלקירה השתדל להוכיח בספר "אגרת הוויכוח", כי חובה על כל תופש תורה, ללמוד גם פילוסופיה. שלט בערבית ותירגם לעברית חיבורים רבים של חכמים ערבים. שליטתו בשפה הערבית ייחדה אותו מרוב פרשני ה'מורה נבוכים' בני זמנו ומקומו, ביכולתו להשתמש בטקסט הערבי המקורי בכדי לנסות ולפענח טוב יותר את כוונת הרמב"ם.
לדעתו של אבן פלקירה, לימוד התורה של היהודי אמור להיות דרך ספרי פסיקת ההלכה של הרי"ף והרמב"ם ואילו לעיסוק הלמדני בעיוני הלכה מיוחס מקום משני בלבד: .
ספר המבקש
ספר שכתב פלקירה בהגיעו לגיל 40. שם הספר בא מערבית (היגוי: טאלב אלעלם) תלמיד מבקש החכמה שהוא בעצם הפילוסוף.
עלילת הספר
הספר עוסק באיש צעיר הנלהב ללימודים ומבקש את דרך האמת, ולשם כך הוא פונה אל שישה-עשר בעלי מקצועות שונים כדי לשמוע מפיהם דברים על אומנותם. האנשים שפגש אותם הם:
מנואל הראשון, מלך פורטוגל
מנואל הראשון (פורטוגזית: Manuel - "מנואל"; 31 במאי 1469 – 13 בדצמבר 1521) היה מלך פורטוגל בין 1495 ל-1521 משושלת בית אביש (ענף של בית קאפה-בורגונדי הצרפתי). בתקופתו הוטבלו בכפייה לנצרות יהודי פורטוגל.
שם טוב בן יוסף אבן פלקירה
עלילת הספר
מגמתו הברורה של פלקירה היא אפוא להראות כי החכמה האלוהית עולה על יתר החכמות, לפי סדר הזמנים של "ספר המבקש" לומד הגיבור את כל מקצועות החכמה בלא פחות מעשרים ושתיים שנים, ועדיין איננו יודעים כמה שהה בתחנה האחרונה של מסעו. רצונו של פלקירה למסור לקוראיו ידיעות מועילות בתחומים שונים, ושאיפה זו גרמה לו להקדיש חלקים רבים בספרו לסקירות מרוכזות ויבשות על מדעים שונים.
סגנון הספר
ספר המבקש מחולק לפרקים הוא כתוב בסגנון פרוזה חרוזה ושירים עד שער 7, וממנו ואילך כתוב בפרוזה רגילה. מעבר זה מתרחש בהתאם מוחלט לתוכן, עד שהמבקש פוגש את המשורר שהוא בעצם המקצוע השביעי שמגיע אליו, אבל אחרי שמגלה המבקש שהמשורר מזייף את האמת בשירים ואין טעם לשירה הוא מיישג את זה מייד ועובר לכתוב בפרוזה רגילה. אין הרבה זיקה בין ספר זה למקאמה.
ביקורת וסאטירה
בספר המבקש מגיעה הסאטירה בספרות העברית להישג חשוב. קודמיו של פלקירה התקיפו לפעמים את סביבתם העוינת באופן כללי, ולפעמים תקפו יחידים מסוימים שהיו שנואים עליהם במיוחד. בספר זה מסתכל פלקירה מקרוב בנציגים של מעמדות או מקצועות שונים, ניצנים של ביקורת חברתית שלא ידענו כמותה לפני כן עולים לפנינו בספר זה. כבר פגישתו הראשונה של המבקש מעוררת תשומת לב, פלקירה מצייר כאן את דיוקנו של איל כספים יהודי, שר נכבד, שאל כיוצא בו הפנו משוררי ספרד את שירי התהילה שלהם. אין ספק שמדובר בטיפוס שהיה מוכר לפלקירה, והוא צייר אותו כפי שידעו במציאות. נכבדים אלה, ראשי קהילה, חלפנים, חוכרי מיסים וכדומה, דאגו לעיתים קרובות אך ורק לעצמם, התנכרותם לקהילותיהם עוררה עליהם שנאה כללית, בתקופה שאנו מדברים בה התרחבה התהום הפעורה בין המשוררים לאנשי הממון. העשיר בתיאורו של פלקירה מורם מעם, מלכים ורוזנים מבקשים את קרבתו. הוא מסתובב בבגדי פאר, אך מסורו פגום, הוא משוכנע כי הכסף יענה את הכל וכי בן חורין הוא לעשות מה שלבו חפץ. לדבריו מגמתו העיקרית היא לאסוף כסף ולהלוותו בריבית. הוא אף מוכן לתת למבקש עצה טובה איך להצליח בעסקים: לדעתו טוב לאדם שישקיע שליש מכספו במקרקעין, שליש בחפצי ערך, ושליש ישמור במזומנים. המבקש משתדל להשפיע עליו שיעודד את פיתוח החכמות, אך דבריו נתקלים באוזניים אטומות. העשיר צוחק על העניות וגם על אנשי הרוח הסובלים תמיד מחסרון כיס. לשווא מתאמץ המבקש לעורר את רגישותו ברומזו למצבם העלוב של היהודים בדורו. לחינם הוא מדגיש כי הונם של ישראל בגולה בחזקת עראי. דברי האזהרה של המבקש נאמרים תחילה במתינות, אך לבסוף הם הופכים לשיר רב צער ותבונה: שיר זה מכניסנו אל האווירה ששררה בקטלוניה זמן מועטה אחרי הוויכוח של הרמב"ן עם פבלו כריסטיאני: שנאת היהודים הלכה וגברה, והמלך סחט את כספם של היהודים בדרכים שונות.
הפגישה השנייה של המבקש עשויה בוודאי להפליאנו גם היא. מארחו השני מוגדר כ"גיבור", ובדין נשאלת השאלה מה המעמד או המקצוע שמייצג איש זה. פלקירה מספר שהגיבור יפה מראה, בעל גוף חזק ובריא. הוא מעריך את הכוח הפיסי בלבד, ומבטל את הרוחניות. אמנם ידועים לנו מן התקופה ההיא קצת יהודים שהיו מאומנים בלחימה ואפילו יחידים שיצא להם שם של בריונים ופורעי פרעות. אבל טיפוסים כאלה בוודאי לא היו שכיחים, וקשה לדעת מה ראה פלקירה לתאר דמות כזאת בספרו. אולי ביקש ליצור ניגוד חריף בין הדמויות השונות ששרטט ולגוון כך את התמונה. מכל מקום אנו עומדים שוב על הקרקע המוצקה של המציאות באחת הפגישות הבאות, כשאנו נכנסים לביתו של הרופא. בימי הביניים הרבו היהודים לעסוק במקצוע הרפואה. פלקירה עצמו התייחס בכבוד רב לרפואה, וראה בה אחת מן החכמות האצילות ביותר. אך נראה שהערכתו לא הייתה גורפת. הוא נהג במי שעשו את הרפואה קרדום לחפור בו לפי הכלל של "כבדהו וחשדהו". דרך אגב, הלעג לרופאים נפוץ מאוד בספרות העולם, מימי קדם עד זמננו. קל להבין שזו הייתה הדרך היחידה שנשארה פתוחה לפני חולים שרצו להתנקם במעניהם. על הקשר הדוק בין הרופא לקברן כבר עמד מרטיאליס הרומי במכתם שנון שלשונו כך: (אתמול היה דיאולוס רופא, כעת הוא קברן. מה שהוא עושה כקברן עשה גם כרופא).
רעיון דומה מאוד מובע גם במכתם עברי המובא ב "ספר המבקש", אלא שאין הוא של פלקירה: הוא נמצא כלשונו כבר ב ספר שעשועים ליוסף אבן זבארה. לשון המכתם הזה כך הוא:
לשיאה מגיעה הסטירה על הרופא, שותפו של מלאך המוות.
בשירה ובפרוזה העברית, למן ימי הביניים ועד העת החדשה, מרובים הטקסטים בגנות הרופאים, ואפשר להרכיב מהם אנתולוגיה רבת היקף. אין פלא אפוא שאבן פלקירה ניצל את ההזדמנות וצירף עצמו לרשימה הנכבדת הזאת. תרומתו לנושא לא תישאר בודדת בספרות העברית של ספרד הנוצרית, כפי שעוד נראה להלן.
מנואל הראשון, מלך פורטוגל
היה למלך הראשון בפורטוגל שנשא, בברכת האפיפיור, את התואר "בברכת האל, מלך פורטוגל ואלגָרוֶש, הים משני צדי אפריקה, אדון גִינֶאָה והכיבוש, השיט והמסחר באתיופיה, ערב, פרס והודו"
ויליאם הורסט ריס
ויליאם הורסט ריס (באנגלית: William Hurst Rees; 12 באפריל 1917 – 6 בינואר 2004) היה שמאי מקרקעין בריטי חשוב וחבר בית הדין הבריטי למקרקעין משנת 1973 ועד יציאתו לגמלאות בשנת 1989. ריס היה היוזם והעורך של חמש המהדורות הראשונות של Valuation: Principles into Practice (אנגלית: "שמאות: מעיקרון למעשה"), המדריך המוביל בתחום הפרקטיקה השמאית בבריטניה.
מנואל הראשון, מלך פורטוגל
(בפורטוגזית: "Pela Graça de Deus, Rei de Portugal e dos Algarves, d'Aquém e d'Além-Mar em África, Senhor da Guiné e da Conquista, Navegação e Comércio da Etiópia, Arábia, Pérsia e Índia").
שם טוב בן יוסף אבן פלקירה
ביקורת וסאטירה
בתיאורו שך פלקירה פועל הרופא בביטחון עצמי מפליא כל כך עד שהמבקש הסתכל בו לוקה בהלם: מה שמתרחש אצל איש זה בשעות קבלת חולים מזכיר לו מעשי כישוף. הרופא מאשר את התרשמות המבקש:
מנואל הראשון, מלך פורטוגל
ביוגרפיה
מנואל היה בנם של פרננדו, דוכס ויזאו, בנו של המלך דוארטה, וביאטריש מפורטוגל, דוכסית ויזאו, נכדתו של המלך ז'ואאו הראשון. לאחר מות דודנו, ז'ואאו השני, ב-1495, ירש מנואל את כסאו. מנואל לא היה הבחירה הראשונה של ז'ואאו כיורש לכתר הפורטוגזי. תקופת שלטונו של ז'ואאו השני התאפיינה בתככנות אלימה בחצר הפורטוגזית (בין היתר, הוציא המלך להורג את אחיו של מנואל, דיוגו, הדוכס מויזאו). ז'ואאו העדיף, מטבע הדברים, להעביר את כס המלוכה לבנו, דום אפונסו, אך זה נהרג ב-1491 בנפילה מסוסו; בחירתו השנייה, בז'ורז'ה, דוכס קוימברה (שהיה בנו הבלתי חוקי), אף היא לא צלחה. חלק מהכרוניסטים של המאה ה-16 כינו את מנואל בשל כך "מנואל בר המזל".
ויליאם הורסט ריס
חייו
ריס נולד בבושי, הרטפורדשייר שבמזרח אנגליה. את ניסיונו המעשי החל לצבור בחברת סאלטר, רקס ושות', כאשר באותה תקופה למד ניהול נכסים (שמאות) ב-College of Estate Management בלונדון, בית הספר הגבוה המוביל באנגליה למקצועות הנדל"ן. בזמן מלחמת העולם השנייה התגייס לחיל התותחנים המלכותי ובהמשך שובץ כקצין בהנדסה קרבית. בזמן הפלישה לנורמנדי היה אחראי להצבת טנקי דמה לשם הטעיית האויב. בסוף המלחמה השתחרר בדרגת רב-סרן.
מנואל הראשון, מלך פורטוגל
ביוגרפיה
ב-1497 נישא מנואל לאיזבלה מאראגון, מלכת פורטוגל, בתם של פרננדו השני, מלך אראגון ואיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה. פרננדו ואיזבלה, שהורו על גירוש ספרד, התנו את נישואי בתם בגירוש היהודים מפורטוגל. וכך, לקראת הנישואים, אולצו כל יהודי פורטוגל להתנצר או לעזוב את המדינה. איזבלה מתה ב-1498, בעת שילדה את בנם מיגל (שנפטר שנתיים לאחר מכן), וב-1500 נישא מנואל לאחותה, מריה מאראגון, מלכת פורטוגל. מריה ילדה לבעלה עשרה ילדים, בהם ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל, שירש את הכתר אחרי אביו. לאחר מותה של מריה ב-1517 נישא מנואל בשלישית לאלאונורה מאוסטריה (בתה של אחותן של איזבלה ומריה, חואנה, מלכת קסטיליה), שילדה לו שני ילדים נוספים.
שם טוב בן יוסף אבן פלקירה
ביקורת וסאטירה
המבקש מתייחס אמנם הכבוד ובהוקרה לחכמת הרפואה, ושואל מנציגה הניצב לפניו ידיעות מפורטות על טיב מקצועו, ואולם למרבה הפלא אין הוא מביע כלל רצון להתקבל אצלו כתלמיד, כמעשהו בשאר המפגשים. ייתכן שהתנהגותו הלא-מוסרית של הרופא, המתוארת בספר באריכות, פסלה אותו בעיני המבקש מלשמש לו מורה. אכן בסוף השיחה מודה הרופא בגילוי לב ציני במעשי תרמית שלו, אם כי הוא תולה את הקולר גם העניין זה בראש ובראשונה חוליו האווילים:
מנואל הראשון, מלך פורטוגל
ביוגרפיה
מנואל מת ב-13 בדצמבר 1521 ממחלת הדבר. בנו מאשתו השנייה, ז'ואאו השלישי, ירש את כסאו.
ויליאם הורסט ריס
חייו
לאחר המלחמה שימש ריס מרצה במכללה לניהול נכסים (College of Estate Management), ובין השנים 1948–1951 כיהן כדיקן המחלקה לשמאות במוסד. בשנת 1949 חיבר יחד עם דייוויד לורנס והרולד מיי את המהדורה השנייה של הספר Modern Methods of Valuation (אנגלית: "שיטות מודרניות בשמאות"), ספר יסוד לנושא התאוריה השמאית, ובהמשך ערך את ארבע המהדורות הבאות. בשנת 1951 החל לעבוד בחברת הייעוץ בנדל"ן ריצ'רד אליס (אשר כיום מיוצגת בישראל על ידי מ.א.ן. נכסים) כראש מחלקת השמאות. בתקופה זו ייצג את גב' הרווי בתביעה המשפטית "הרווי נגד קראולי", מקרה אשר הצמיח את המושג "עלויות קראולי".
מנואל הראשון, מלך פורטוגל
המשך התעצמות פורטוגל כמעצמה ימית
תקופתו של מנואל על כס המלוכה התאפיינה בהמשך ההתעצמות של פורטוגל כמעצמה ימית. בתקופתו גילה ואסקו דה גאמה את הנתיב הימי להודו (1498); קברל הגיע לברזיל (1500); המשנה למלך פרנסיסקו דה אלמיידה הפך למושל הודו הפורטוגזית הראשון (1505); ואפונסו דה אלבוקרקי חיזק את שליטתה של פורטוגל באוקיינוס ההודי.
שם טוב בן יוסף אבן פלקירה
ביקורת וסאטירה
מטעמים מובנים יש לנו עניין מיוחד בשיחת המבקש עם המשורר, היינו עם חברו למקצוע של פלקירה. עלינו לזכור כי בשעה שפלקירה חיבר את השיחה הזו הייתה לו דעה קדומה על השירה, שהרי אז כבר החליט לפנות לה עורף. הפגישה עם המשורר מאלפת מפני שהיא מביאה לפנינו כמה מן הדעות על השירה שנפוצו בימי הביניים. המבקש אינו מתייחס בכבוד רב למקצוע הזה. מיד עם ראשית דבריו הוא מודיע שמוטב היה למשורר עצמו להתמסר ללימוד החכמות. לחיזוק דבריו הוא מביא את הטענה הנושנה על הכזב שבשיר: "ראיתי והנה הפכפך דרך ומשורר וזר/ נכרי לחכמי לב ולאנשי אמת מוזר/ כי לכילי יאמר שוע ונדיב אל נבלים/ דבר בליעל יצוק בו ועמו התולים"