cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כריסטופר הוגווד
חייו
כתביו של הוגווד כוללים סקירה של פטרונות מוזיקה לאורך הדורות ("מוזיקה בחצר"), מחקרים ביוגרפיים של היידן, מוצרט והנדל, תולדות הטריו סונאטה, וחקר המוזיקה הבריטית, כולל ספר על "מוזיקה על פני המים" ו"זיקוקין די-נור מלכותיים" של הנדל.
עריכות המוזיקה שלו כוללות יצירות משל מלחינים שונים מן הקצה אל הקצה, כמו ג'ון דאולנד ופליקס מנדלסון. הוא כיהן כיושב בראש ההוצאה לאור של "קרל פיליפ עמנואל באך: מכלול יצירותיו", ששמה לה למטרה להשלים את פרסום המהדורה החדשה של יצירות ק.פ.ע. באך במלואן עד 2014. הוצאות חדשות שהושלמו לאחרונה כוללות את "אודה ליום ססיליה הקדושה 1692" של פרסל ו"וריאציות אניגמה" של אדוארד אלגר.
הקלטות רסיטלים שלו בנגינת סולו כוללות תקליטורים רבים של יצירות צ'מבלו וקלוויכורד (כלי שעשה רבות לקידומו) והוא החזיק באוסף חשוב של כלי מקלדת היסטוריים.
מאז 1992 כיהן הוגווד כפרופסור בינלאומי לביצוע מוזיקה עתיקה באקדמיה המלכותית למוזיקה וכפרופסור אורח בקינג'ס קולג', לונדון. משרותיו האקדמיות כללו גם פרופסור של כבוד למוזיקה באוניברסיטת קיימברידג' ופרופסור חבר בקולג'ים בקיימברידג'.
בשנת 2011 גילה המוזיקולוג והמנצח כריסטופר הוגווד בדרך מקרה בארכיון של אוניברסיטת פרינסטון יצירה לא נודעת, שברהמס חיבר בגיל 20 והקדיש למארחו, מוזיקאי גרמני מגטינגן, בשנת 1853, כאשר ביקר בעיר לרגל הופעות עם הכנר אדוארד רמניי. את תווי היצירה הקצרה, באורך של שתי דקות, כתב לצד דברי תודתו בספר האורחים של המוזיקאי, שם מונצחות גם יצירותיהם של מלחינים אחרים, כאות תודה על האירוח. נושא היצירה שימש כעבור 12 שנים לפרק הסקרצו של שלישיית הקרן של ברהמס. הפסנתרן אנדראש שיף אמר על היצירה, כי היא נושאת אופי אלתורי, על אף הוראות הביצוע הכלולות בה, ורואה בה את אחד האינטרמצי של ברהמס. היצירה, על אף מידותיה המיניאטוריות, שלמה ועומדת בפני עצמה. ברהמס תיאר אותה כ"אלגרו און פוקו אג'יטאטו" (אלגרו, עם נופך התרגשות").
יוסף צברי
יוסף (יוסי) צברי (נולד ב-12 באוקטובר 1934) הוא אתלט עבר ישראלי. היה אלוף ישראל ושיאן ישראל בריצות למרחקים ארוכים וזכה במדליות במכביות.
קריירה ספורטיבית
כישרון הריצה של צברי התגלה בזמן שרותו הצבאי, שבמסגרתו זכה במספר תחרויות. בעין גב שילב בין אימוני הריצה לעבודתו. כדבריו: "במהלך העבודה בבננות אני רץ בין ברזי ההשקיה ולאחר הצהרים אני מתאמן בצורה מסודרת עם מאמן". שנות השיא של הקריירה הספורטיבית שלו היו בסוף שנות ה-50 ובתחילת שנות ה-60 של המאה העשרים אז ייצג את הפועל עין גב, זכה בתחרויות רבות והיה חבר בנבחרת ישראל בריצה, כשהוא מתאמן תחת המאמן אמנון גור. בין השנים 1960 ו-1962 ניצח שלוש פעמים ברציפות במרוץ הקפת התבור, שהוא מרוץ שדה למרחק של כ-11 קילומטר. בין השנים 1959 ו-1963 ניצח צברי ארבע פעמים ב"מרוץ סיני" ל-10,000 מטר בקריית טבעון. צברי ייצג את ישראל בריצת 10,000 מטר במכביה השישית ב-1961 ובמכביה השמינית ב-1969 וזכה במדליות כסף וארד. צברי המשיך להתחרות במרוצי שדה בישראל במהלך שנות השישים והתברג במקומות גבוהים. צברי ייצג את מרכז הפועל במרוץ למרחק שמונה קילומטר שארגן העיתון "ל'הומניטה" בחוצות פריז ב-1962 וסיים אותו במקום העשירי והשתתף גם בתחרויות בינלאומיות נוספות.
בשנת 1964 קבע שיא ישראלי בריצת 3000 מטר מכשולים (9:24.6). שיא שנשבר רק כעבור 11 שנים על ידי יאיר קרני.
כשהיה בשיא כושרו היה ענף המרתון בחיתוליו בישראל. כשמרתון הכנרת הוזנק לראשונה ב-1977 היה צברי בשנות הארבעים לחייו, אך הוא הקפיד להשתתף במרוץ בשנותיו הראשונות וזכה להישגים בקטגוריות הגיל. העובדה שבמרתונים הראשונים קו הסיום היה בקיבוצו, עין גב, הפכה את צברי לאחת הדמויות המזוהות עם המרתון בשנותיו הראשונות.
חיים אישיים
צברי היה נשוי לצביה ואב לארבע בנות ולשני בנים.
צברי המשיך לשמור על כושר לאורך השנים ופיתח כישרון ריקוד. לאחר שהתאלמן זכה בשנת 2014 כשהיה בן 79 בתוכנית טלוויזיה מיוחדת של "דייט בחשיכה".
מוני חורב
מוני חורב (נולד ב-15 בנובמבר 1957) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל. פיקד על חטיבת גבעתי, על בית הספר לקצינים של צה"ל ועל אוגדה 560.
נולד בשם מוני מרחוביץ. בילדותו שיחק כדורגל בתפקיד בלם בקבוצת הילדים של הפועל רמת-גן. למד בבית הספר היסודי כצנלסון בגבעתיים.
שירותו הצבאי
מינויו של חורב למפקד בה"ד 1 לווה בסערה תקשורתית עקב מעורבותו בפרשת מותו של החייל סמ"ר ינאי שושן בתאונה מבצעית. סמ"ר שושן נהרג בזמן הכנה לפעילות מבצעית ברצועת הביטחון בדרום לבנון כשרימון יד שנשא כחלק מציוד הלחימה שלו התפוצץ. בעקבות תחקור הפרשה הוחלט להגיש כתב אישום בגין גרימת מוות ברשלנות נגד חמישה מקציני חטיבת גבעתי, ביניהם חורב, שהיה מפקד החטיבה בזמן התאונה. בזמן הגשת כתב האישום שהה חורב בהשתלמות בחו"ל וב-1996 שב לישראל והחליף את אלעזר שטרן בתפקיד מפקד בית הספר לקצינים. הוריו של סמ"ר שושן עתרו לבג"ץ כנגד החלטת הרמטכ"ל למנות את חורב למפקד בה"ד 1 בזמן שתלויה ועומדת כנגדו האשמה חמורה. בג"ץ בראשותו של השופט אהרן ברק קבע כי החלטתו של הרמטכ"ל דאז, אמנון ליפקין-שחק, למנותו מצויה במתחם הסבירות. קידומו לא נעצר ובהמשך הקריירה הצבאית שלו מונה חורב למפקד אוגדה 560 בדרגת תא"ל. הוא פרש מצה"ל בשנת 2001.
באוקטובר 2010 העיד חורב כעד מטעם ההגנה במשפטם של שני לוחמי גבעתי שהואשמו בביצוע "נוהל ילד" בזמן מבצע עופרת יצוקה. בעדותו אמר חורב: "קשה לי לתפוס שחבר'ה שנשלחו להילחם בעזה מקבלים רישום פלילי. קשה לי המסע המאשים הזה של חקירות במצ"ח, מתן עדויות שהם כבר יותר מהעונש עצמו. צריך לעצור את זה".
בן גרא
{{פירושונים|
ראו גם
}}
מבצעי צה"ל במלחמת העצמאות
הטבלה הבאה מסכמת את מבצעי היישוב העברי במלחמת העצמאות לפי סדר כרונולוגי. החל מ-26 במאי 1948, מועד הקמתו של צה"ל, אלה הם מבצעים של צה"ל, וקודם לכן אלה מבצעים של הכוחות הצבאיים של היישוב העברי בארץ ישראל.
היטל ניומן
היטל ניומן (Newman) הוא צורת רישום של מבנה מולקולה תלת-ממדית המאפשר תיאור של הקונפורמציה שלה. ברישום זה מוצג קשר בין שני אטומי פחמן על ציר הניצב לדף. הפחמן הקדמי מיוצג כנקודה והאחורי כמעגל. שני הפחמנים מצויים בהכלאת sp3, כלומר קשר אחד קושר ביניהם, ושלושה קשרים נוספים מיוצגים על ידי קווים היוצאים מהפחמנים.
היטל ניומן משמש ברישום בעיקר בתיאור סטריאוכימיה של אלקאנים. בעזרת היטל ניומן ניתן להבדיל בקלות בין קונפורמציית זיגזג (staggered conformation), בה נמצאים המתמירים על הפחמנים השונים בזווית של 60° זה מזה (כמו במולקולת הבוטאן בתרשים למעלה), לקונפורמציה סכוכה (eclipsed conformation), בה נמצאים המתמירים בדיוק זה מול זה (כמו במולקולת האתנול המוצגת למטה).
דרכים נוספות לתיאור מולקולות הן: היטל פישר, היטל הוורת' והיטל נטה.
היטל ניומן נקרא על שם מלווין ספנסר ניומן, אשר המציא אותו ב-1952.
יקי יושע
יקי (יעקב) יוֹשָע (נולד ב-17 באפריל 1951 בתל אביב) הוא במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי, שזכה להכרה בינלאומית. בישראל עוררו סרטיו לא פעם מחלוקות ציבוריות.
ביוגרפיה
יקי יושע נולד בתל אביב בשנת 1951. בנעוריו היה חבר בלהקת קצב בשם "המפלצות", ביחד עם אודי קדישזון שהיה סולן הלהקה. הלהקה הופיעה במועדונים על ציר רחוב המסגר בתל אביב - מועדון "קליפסו" ברמלה. יחד עם חברו ללהקה ינקול גולדווסר, החל יושע לעסוק בקולנוע, והשניים יצרו כמה סרטים עצמאיים קצרים: "שלום ו..." (1968), סרט קצר באורך 15 דקות; "הסוף" (1969), סרט קצר באורך 20 דקות (עם השיר "THE END" של להקת "הדלתות" כשיר הנושא); וסרט בשם "הרוצחים" על פי סיפור של ארנסט המינגוויי.
שנות ה-70
בשנת 1972, בעודו בן 21, ביים יושע (בסיוע המפיק אורגד ורדימון) את "שלום, תפילת הדרך", סרטו הראשון באורך מלא שעסק בלבטים ומצוקות הנעורים בישראל של לפני מלחמת יום כיפור. הסרט הופק באופן עצמאי, כאשר מרבית המשתתפים ואנשי הצוות היו חבריו הקרובים. יושע אף כתב את התסריט ואת פסקול הסרט, ואף גילם את שלום, הדמות הראשית בסרט, ורעייתו דורית שהייתה נערת התסריט והמפיקה, גילמה גם את חברתו בסרט. בשל אילוצי תקציב, צולם הסרט בפרק זמן של למעלה משנה, והעריכה נמשכה פרק זמן דומה. לבסוף נתקבל "סרט ההיפים הראשון ואולי גם האחרון שנעשה בארץ" (לילי יודינסקי, "מעריב"). סרט זה נחשב לסרט הפוליטי הישראלי הראשון ואף הוגדר על ידי הביקורות כ"כמעט נבואי". בקופות לעומת זאת, היה הסרט, שהוקרן מיד לאחר מלחמת יום כיפור - כישלון מוחלט.
ירח דבש מטורף
ירח דבש מטורף (Just Married) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2003, את הסרט ביים הבמאי שון לוי, וכתב סאם הארפר. בסרט מככבים אשטון קוצ'ר ובריטני מרפי. בשבוע הפתיחה של הסרט, הוא היה הראשון בשוברי הקופות, והרוויח באותו שבוע 17 מיליון דולר. הוא שהה ברשימת עשרת הסרטים שוברי הקופות במשך ארבעה שבועות.
יקי יושע
שנות ה-70
ב-1978 ביים את הסרט "סוסעץ", על פי ספרו של יורם קניוק, אשר נחשב עד היום לאחת מיצירות המופת של הקולנוע הישראלי. שמוליק קראוס, שגילם את הדמות הראשית, הלחין למילים של יענקל'ה רוטבליט את שיר הנושא שהושר על ידי אריק איינשטיין. "סוסעץ" היה הסרט הראשון שייצג את ישראל בפסטיבל הבמאים בפסטיבל הקולנוע בקאן. הסרט השתתף בפסטיבלים בינלאומיים רבים נוספים ובפסטיבל הסרטים באוקספורד גרף את הפרס המיוחד של השופטים ואת פרס השחקן הטוב ביותר (גדליה בסר). הסופר יורם קניוק, שהסרט מבוסס על ספרו, אמר בריאיון שאהב את הסרט שהיה עבורו הפתעה גדולה וכי הסרט דומה יותר לחוויות מהן ״שאב״ את הספר.
ירח דבש מטורף
עלילת הסרט
עלילת הסרט מתחילה כאשר טום ושרה נמצאים בנמל תעופה, רבים ומציקים אחד לשנייה. הסרט חוזר לתקופה של כמה חודשים לפני כן, כשטום ליזק (אשטון קוצ'ר) פוגע בטעות בשרה (בריטני מרפי) עם כדור פוטבול. כמה חודשים לאחר מכן, למורת רוחה של משפחתה העשירה של שרה, השניים מתחתנים. לשניהם יש סוד חשוב שהם שומרים האחד מהשני: טום לא מספר לשרה שהוא הרג בטעות את הכלב שלה, ושרה מסתירה מטום את העובדה ששכבה עם פיטר פרנסיס. טום ושרה מחליטים לעשות את ירח הדבש שלהם במלון קלאסי למרגלות האלפים.
יקי יושע
שנות ה-80
ב-1981 יצא סרטו השלישי, "העיט", אשר עסק במפעלי הנצחת חללי צה"ל ועורר זעם רב בחברה הישראלית שראתה בסרט פגיעה באחד הערכים המקודשים לה ביותר. הסרט הוקרן בישראל בגרסה מצונזרת, ייצג את המדינה בפסטיבל קאן והוקרן בחו"ל בגרסתו המלאה.
ירח דבש מטורף
עלילת הסרט
הם מגיעים למלון ומגלים בחדרם מתנה שקייל, חברו של טום השאיר להם, צעצוע מין. טום מנסה לתקוע את המכשיר בשקע החשמל, אך התקע של המכשיר אינו מתאים לתקע האירופאי, טום ממשיך לנסות וכתוצאה מכך נגרם קצר הגורם להפסקת חשמל במלון. הזוג עוזב את המלון לאחר שטום רב עם בעל המלון. כשהם מנסים למצוא מלון אחר ללון בו, השניים מתרסקים ונקברים עם מכוניתם תחת ערימה של שלג, אך מצליחים לצאת בבוקר. הם תופסים טרמפ עם נהג משאית, ומגיעים לפנסיון בוונציה. הפנסיון מתגלה כגרוע, הם מתארגנים לעשות אהבה, אך לפני שהם מתחילים טום מגלה מקק על צווארו, והם ממהרים לעזוב את הפנסיון.
יקי יושע
שנות ה-80
ב-1982 ביים את הסרט "כביש ללא מוצא" עם ענת עצמון ויהורם גאון. התסריט נכתב בהשראת סיפור אמיתי על זונה שהשתתפה בסרט תיעודי על חייה תוך תקווה לשקמם. ברוס ספרינגסטין תרם שלושה שירים לפסקול הסרט, שהולחן ברובו על ידי יצחק קלפטר. כמו שני סרטיו הקודמים, גם "כביש ללא מוצא" ייצג את ישראל בפסטיבל קאן.
ירח דבש מטורף
עלילת הסרט
הזוג מגיע למלון נחמד בעזרת אביה של שרה, שדורש מטום להחזיר לו את הכסף כמה שיותר מוקדם. בבוקר שלמחרת, השניים יוצאים לסיור בוונציה, טום משתעמם במהרה והשניים מתפצלים בהסכמה, טום הולך לבר כדי לצפות בטורניר ספורט, ושרה ממשיכה לסייר בוונציה. כשהיא חוזרת למלון, שרה מגלה שגם פיטר שוכן בו. בעקבות הגילוי, היא מחליטה ליזום שיחה עם טום, שבמהלכה היא מגלה שהוא בטעות הרג את הכלב שלה, ואילו טום מגלה ששרה שכבה עם פיטר. הם יוצאים בסערה מהמלון, כל אחד לדרכו: טום חוזר לבר, שם הוא פוגש בחורה אמריקאית, ושרה ממשיכה לסייר בוונציה, ונתקלת בדרך בפיטר. הבחורה בבאר מתחילה לפלרטט עם טום, שמבין במהרה שהיא מעוניינת לקיים איתו יחסי מין. הוא ממציא תירוץ, ונמלט מן הבר דרך השירותים של החלון. הוא חוזר למלון, ומגלה דרך פקיד הקבלה ששרה יצאה עם פיטר למקום מסוים. הוא חוזר מעוצבן לבר, ורואה שם את הבחורה, שבבירור מעוניינת לקיים איתו יחסי מין. הוא מסכים ללוות אותה למלונה. הבחורה שואלת אותו באיזה מלון הוא שוכן והוא עונה לה, היא משקרת ואומרת לו שהיא באותו מלון. היא מרמה אותו בשנית כאשר הם מגיעים למלון והיא אומרת לו שאיבדה את המפתח, ומבקשת להתקשר מהחדר שלו לקבלה. טום מבחינתו מנסה להימנע מדיבור איתה. ברגע שהם מגיעים לחדרו, הבחורה קורעת את בגדיה העליוניים, ומנסה לשכב עם טום. הוא עושה כל דבר אפשרי כדי למנוע את זה. היא עולה עליו בכוח ומנסה להתמזמז איתו. הוא פולט שהוא נשוי, והבחורה עוזבת את המקום בכעס.
יקי יושע
שנות ה-80
ב-1984 יצא הסרט "מכת שמש" - סרט נעורים על החופש הגדול האחרון - אחרי התיכון, לפני הגיוס לצה"ל. את "מכת שמש", שיר הנושא, כתבו שמוליק קראוס ויענקל'ה רוטבליט ושר יובל בנאי, ששיחק לצידה של ענת עצמון.
ירח דבש מטורף
עלילת הסרט
פיטר משכנע את שרה לצאת איתו לדרינק, ומציע לה הסעה הביתה. כשהם מגיעים למלון, הוא מנשק אותה, אך היא סוטרת לו ומצהירה שהיא בירח דבש. טום רואה את הנשיקה דרך החלון, אך לא רואה את הסטירה, ומניח ששרה מנהלת רומן מאחורי גבו עם פיטר. כשהיא מגיעה לחדר, השניים מתווכחים בקולניות, ושרה מוצאת את החזייה של הבחורה שטום פגש בבר. בתגובה לכך היא זורקת עליו מאפרה שפוגעת לו בראש, וטום מתחיל להשתגע ולצעוק בגלל המכה. פיטר מתפרץ לחדר ואומר לשרה לברוח איתו לסיאטל. טום מצטייד במוט ארוך ומתחיל לצווח על פיטר ולרדוף אחריו, כשהוא שובר דברים בדרך. פיטר בורח מטום, רואה את פקיד הקבלה, ואומר לו להתקשר למשטרה. טום ממשיך לרדוף אחריו עד למחוץ למלון, שם המשטרה עוצרת אותו, והוא ושרה נכנסים לתוך צינוק. פיטר משחרר אותם, והשניים מחליטים לחזור ללוס אנג'לס.
יקי יושע
שנות ה-80
באמצע שנות השמונים עבר יושע ללוס אנג'לס וניסה את מזלו בהוליווד, אך לא הצליח. ב-1992 ביים מותחן ארוטי "תגובה מינית", עם שאנון טוויד, שהופץ על ידי טריסטאר-קולומביה. הסרט שלא זכה להצלחה מסחרית, החזיר את יושע לישראל.
שנות ה-90
ב-1995 כתב וביים יושע את סדרת הדרמה "המונה דופק", שעסקה בחייו ומצוקותיו של נהג מונית תל אביבי (עמוס לביא).
ירח דבש מטורף
עלילת הסרט
הסרט חוזר להווה, כששרה מסיימת לפנות את חפציה מדירתה עם טום והוא רוצה לחזור אליה. לאחר שהוא מקבל עצה מאביו, טום מתפתה לפרוץ לבית משפחתה של שרה בשביל להגיד לה שהוא אוהב אותה, הוא מגיע לשער ביתה ומנסה לשכנע את משפחתה של שרה ללא הצלחה לפתוח לו את השער, והוא מחליט לוותר לאחר שהוא לא מצליח לפרוץ את השער עם מכוניתו. שרה פותחת את השער בעצמה, לאחר שראתה את הנאום הרומנטי והמרגש של טום למשפחתה דרך מצלמות השער בטלוויזיה שלה, והשניים רצים אחד אל השני כדי להכריז על אהבתם. הסרט נגמר כשלאחר ריצה ארוכה השניים נפגשים, מעלים זכרונות מירח הדבש שלהם והמשפחה של שרה סוף סוף מאשרת את נישואיהם לאחר שבני המשפחה רואים את הנשיקה המרגשת בין השניים.
יקי יושע
שנות ה-90
ב-1997 הוסיף לעבוד עם עמוס לביא בשני סרטי טלוויזיה: "שאכטה" ו"משחק חייו".
באותה שנה כתב יושע וביים את "קשר דם", סרט אפל על משולש אהבה מסוכן השואב את מקורותיו מהסיפור המקראי על יעקב, רחל ולאה.
ירח דבש מטורף
ביקורות
הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן גורף מאז צאתו, עם ציון של 19% ("Rotten") באתר Rotten Tomatoes. האתר Msn נתן לסרט שני כוכבים מתוך חמישה, ו־Metacritic נתן לסרט ציון 28 מתוך 100.
יקי יושע
שנות ה-90
שנה לאחר מכן ביים יושע את "שבזי", סרט באורך מלא, המבוסס על הסדרה "המונה דופק".
ב-1999 התלווה יקי יושע לנסיעות ליליות בניידות משטרה ותיעד את המרדפים, המעצרים והרגעים שביניהם. לילות אלו הפכו לסדרת טלוויזיה דוקומנטרית בשם "שוטרים".
ירח דבש מטורף
הכנסות
הסרט הצליח מאוד בקופות. לסרט היה תקציב צנוע, 18 מיליון דולר, והוא הכניס $101,564,935.
יקי יושע
שנות ה-2000
ב-2000 תיעד את ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל ואת ההכנות אליו בסרטו "הר האושר". על הקריינות הופקד ליאם ניסן. במהלך הצילומים פגש יקי יושע את ניצב אליק רון, מפקד המחוז הצפוני של משטרת ישראל, שהיה לנושא סרטו התיעודי הבא "החשוד העיקרי" (2002).
בין השנים 2003–2005 ביים יושע ארבעה סרטים תיעודיים על חבורת נוצרים החיים על פי עיקרי האמונה של ראשוני תלמידיו של ישו מנצרת.
במרץ 2008 יצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד ספרו הראשון "עוד אני הולך". לדברי יושע: "עוד אני הולך' הוא האח הגדול של "שלום", ומציג את הצעירים המתחבטים במצב החברתי והפוליטי שהם חיים בו, כשהם מבוגרים בשנות דור. הסרט שילך בעקבות הספר, יתחקה אחר יפי הבלורית והתואר שבלוריתם כבר נשרה, שהתואר שלהם מפוקפק, ושהמקום שבו הם חיים – לא עלינו."
בסוף 2010 יצא סרטו "עוד אני הולך".
חיים אישיים
יקי נשוי למפיקה דורית יושע והשניים שיתפו פעולה ברבים מסרטיו. לזוג שתי בנות - נילי יושע, צלמת המתגוררת בארצות הברית ; ושלי יושע, מנהלת תסריט.
רב כהנא (הרביעי)
רב כהנא (הרביעי) היה אמורא בבלי, בן דודו של רב אשי וראש ישיבת פומבדיתא משנת ד'קנ"ו (395) עד שנת ד'קע"ג (414)
הוא היה בדורם של רב פפא ורב הונא בריה דרב יהושע, והעריך אותם, כאשר אחד מתלמידיו שאל אותו שאלות באגדה הוא הוכיח אותו על שאינו לומד לפני רב פפא ורב הונא בריה דרב יהושע שעוסקים באגדות שקיבלו מרב חסדא ורבה בריה דרב הונא. הוא נשא ונתן עם רב אשי בהלכה.
אופיר
אוֹפִיר היא ארץ הנזכרת במקרא ובממצא הארכאולוגי, ממנה יובאו לארץ ישראל זהב ואוצרות טבע אחרים.
אזכורים מקראיים
אופיר נזכרת במקרא מספר פעמים, בראשונה כאפונים ב"לוח העמים" כבנו של יקטן בן עבר:, ובדומה לכך גם בקטע המקביל בדברי הימים: בפעם השנייה והשלישית נזכרת בספר מלכים כמקור ליבוא זהב בימי שלמה המלך, על ידי עבדי שלמה ועבדי חירם מלך צור:,. גרסה דומה מובאת בספרי דברי הימים:,,. בנוסף, מוזכר ניסיון כושל של יהושפט מלך יהודה לקיים מסע ימי לארץ זו:
אזכורים ארכאולוגיים
אופיר נזכרת גם באוסטרקון שנחשף בתל קסילה:
בשורה השנייה, ה"ש"מסמלת קיצור של "שקל", ובכתובת המקורית יש שלושה קווים אופקיים במקום בו הועתקה קסי (Ξ), המסמלים את הספרה 3 בשיטת המספרים הפיניקית. פירוש הכתובת הוא "זהב הבא מאופיר, לבית חורון", כאשר בית חורון יכול להיות שם יישוב או כינוי למקדש חורון, שייתכן שהיה בתל קסילה עצמו.
זיהוי
זיהויה של ארץ אופיר אינו וודאי, והועלו כמה הצעות למיקומה.
בספר היובלים, בפרשה על גבולות ארצות שם בן נח, נכתב שארץ זו היא ארץ ערב כלומר ממוקמת בחצי האי ערב:
ההיסטוריון והבלשן עדיה חורון זיהה את אופר עם ארץ בני ה-Ifren האמזיע'ים שחיו באזור פרובינקיה אפריקה הרומית, ונתנו לה את שמה. הוא סבר שבתיווך אותו שבט אמזיע'י הגיע הזהב הטוב מארץ החוילה, אותה זיהה יוסף בן מתתיהו עם גאיטוליה, לסוחרים פיניקים, ועל כן גם הסמיכות בין אופיר לחוילה בלוח העמים. ההפלגה לאופיר דרך הים האדום הייתה ניסיון לעקוף מדרום את המתווכים בני האִפרן ולהגיע ישירות לארצות הזהב, בדומה לסוחרים הפיניקים שעקפו במאה ה-7 לפנה"ס את אפריקה בהמרצת פרעה נכו. אמנם סוחרי חירם ושלמה לא הגיעו למקורות הזהב של בני האִפרן, אך הם גילו "אופיר חדשה" העשירה גם היא בזהב, כנראה בקרן אפריקה או בדרום ערב.
עזריה מן האדומים זיהה את אופיר עם פרו, ומסביר שספינות שלמה סבבו את העולם כשם שעשה פרדיננד מגלן. הוא מוכיח זאת מכך שלספינות שלמה לקח המסע שלוש שנים אותו מספר שנים שלקח לספינתו של מגלן.
על פי קהילת בני ישראל ההודית אופיר נמצאת בתת-היבשת ההודית באזורי החוף של הודו ופקיסטן, מזוהה עם פאור או לחלופין עם אוירס.
זיהוי אפשרי נוסף של אופיר נמצא בחוף הים האדום בצפון מדבר דנקיל (אריתראה וג'יבוטי של ימינו), על שם העפרים המתגוררים בו.
ספר הברית זיהה את אופיר כדרום אמריקה, שעליה שלמה המלך ידע בחכמתו, ושלח להביא משם זהב. כמו כן הוא מזכיר את הדמיון שבין מדינת פרו לאופיר.
מחשוב ענן
מחשוב ענן או מחשוב עננים (באנגלית: Cloud computing) הוא מודל המאפשר גישה נוחה, על גבי רשת תקשורת ועל פי דרישה, למאגר שיתופי של משאבי מחשב. המונח משאבי מחשב מתייחס בעיקר לכוח חישוב (Compute), אחסון (Storage) וקישוריות (Networking). הקצאת המשאבים למשתמשים ושחרורם נעשים באופן פשוט ומהיר ללא מאמץ ניהולי ותוך ממשק מינימלי עם ספק השירות. הדבר נעשה בדרך כלל באמצעות ריכוז המשאבים בחוות שרתים המקושרת לרשת תקשורת והקצאתם למשתמשים באופן וירטואלי. השירות למשתמשים יכול להינתן באמצעות ענן מקומי הנמצא ברשת הארגונית, או באופן מרוחק במרכז מחשבים חיצוני שהגישה אליו נעשית דרך רשת האינטרנט. לחוות שרתים המספקת מחשוב ענן דרך האינטרנט מקובל לקרוא דאטה סנטר (Data Center).
הביטוי "ענן" הוא דימוי לרשת האינטרנט המבוסס על הצורה הגרפית בה מתארים את הרשת בתרשימי זרימה (Computer network diagram). בענן המחשוב נמצאים הנתונים והלוגיקה העסקית של מערכות המחשוב על גבי משאבים וירטואליים המנצלים את השרתים הפיזיים של מרכז המחשבים והם מופעלים מיחידות קצה מרוחקות. כתוצאה מכך אין המשתמשים צריכים לרכוש ולנהל משאבים ומערכות מחשוב ספציפיים לכל יישום (לדוגמה שרת דוא"ל) ובמקום זאת מנצלים איגום משאבים בארגון או שוכרים אותו כשירות מספקים שמעמידים כוח מחשוב, שהגישה אליו תהיה מרחוק דרך האינטרנט.
מאפיין זה מאפשר להימנע מהוצאות גדולות על רכישת ציוד ותוכנות תשתית ומהצורך לנהל אותן. ענן המחשוב מאפשר למשתמש שליטה וויסות של עוצמת המחשוב הנדרשת, כך שבעיתות עומס ניתן לשכור כוח מחשוב גבוה יותר ובעתות רגיעה להקטין את ההוצאה. בחלק מהמימושים של התפיסה גם נחסך הצורך לפתח או לנהל יישומים.
החזון של מחשוב ענן הוא לאפשר למשתמשים להתחבר לכל שירותי המחשוב להם הם זקוקים באמצעות האינטרנט, באופן דומה להתחברות לרשת החשמל.
סוגי שירותים
מחשוב ענן מאפשר סוגים שונים של שירותים, המוצגים להלן בסדר עולה של היקף השירות המסופק:
יש המוסיפים שירות נוסף: מערכת שולחנית כשירות (Desktop as a Service).
ספק
ספק מחשוב ענן או ספק שירותי מחשוב ענן הוא בעל מערכות מחשוב ענן המספקות שירותים לגורמים אחרים. הספק מפעיל ומתחזק מערכות מחשוב ענן אלה על מנת שיספקו את השירותים באופן סדיר ורציף. על מנת למלא את תפקידו נדרש ספק שירותי מחשוב ענן להחזיק מרכזי מחשבים בהם כמות גדולה של משאבי מחשוב ולהיות מיומן בתפעולם. סף הכניסה לפעולה כספק שירותי ענן הוא גבוה ומחייב השקעות בהיקף רחב.
ספקי ענן מחשוב
ניתן לסווג את ספקי מחשוב הענן לפי קטגוריות:
צרכן
צרכן או משתמש הוא תאגיד או יחיד המשתמש בשירותים של ענן המחשוב של ספק. ניתן לסווג את הצרכנים לשלוש קטגוריות עיקריות:
יצרן תשתית
דוגמאות ליצרנים ולתשתיות:
ארכיטקטורת ענן מחשוב
ספק השירות נותן את השירותים באמצעות מרכזי מחשבים שלו. ענן המחשוב מהווה נקודת התקשרות יחידה. ממנה נעשה שימוש במרכזי המחשבים של הספק. וירטואליזציה היא טכנולוגיה מהותית במימוש ענן המחשוב במרכזי המחשבים של הספק. באמצעות וירטואליזציה הוא מספק ללקוח מערכות המוקצות לו. כמות המשאבים גמישה על פי דרישת הלקוח. התשלום נקבע על פי צריכת המשאבים על ידי הלקוח. המשתמש יכול לבחור תשתיות תוכנה כגון: מערכות הפעלה ובסיסי נתונים לשימושו במרכז המחשבים של הספק. המימוש מבוסס על סטנדרטים פתוחים ובמקרים רבים על תשתיות קוד פתוח. הארכיטקטורה מבוססת על רכיבים המקושרים ביניהם באמצעות ממשקי אפליקציה מתוכנתים. בדרך כלל הממשקים מבוססים על Web Services והתפיסה היא תפיסה של צימוד רפוי (Loose Coupling).
הארכיטקטורה כוללת גם לקוח בתצורה של דפדפן או אפליקציות קצה המפעילות את השירותים בענן המחשוב.
ארכיטקטורה באתר ספק ענן המחשוב
המימוש באתר המחשוב של ספק שירותי מחשוב ענן עשוי להיות באחד משני האופנים הבאים:
למימוש בתפיסה של ריבוי-דיירים יתרונות של חיסכון במשאבים ובעלויות וביעילות תפעולית.
יתרונו של מימוש בתפיסה של דייר-יחיד הוא באבטחת מידע משופרת.
ארכיטקטורה של צרכן מחשוב ענן
מרבית הארגונים הגדולים שצורכים מחשוב ענן הם ארגונים שחלק מהמערכות שלהם נמצאות בתוך הארגון. הארכיטקטורה הכוללת שלהם עשויה להיות היברידית בתוך הארגון: ארכיטקטורות ישנות בצד ארכיטקטורת SOA. שירותי הענן יהיו בדרך כלל הרחבה של שירותי ה-SOA מעבר לגבולות הארגון. אותו ארגון עשוי לצרוך שירותי ענן שונים אצל ספקי שירותי ענן שונים. הארכיטקטורה של ארגונים קטנים ובינוניים (SMB) עשויה להתבסס על שירותי ענן או שילוב של מערכות פנימיות ושירותי ענן.
תועלות
תועלת מרכזית של שימוש בענן מחשוב חיצוני היא ירידה משמעותית בעלויות. הגורמים לחיסכון בעלויות הם:
היסטוריה
הנושא של שיתוף משאבים לצרכנים שונים אינו חדש. תומאס ווטסון מייסד יבמ דיבר על חזון של מחשב אחד שיספק את שירותי המחשוב לעולם כולו.
החל משנות ה-60 של המאה ה-20 פועלות לשכות שירות שהן מרכזי מחשבים שחילקו את משאביהם בין מספר רב של לקוחות ארגוניים. מנהלי מרכזי המחשבים נתקלו בבעיות עקרוניות של ניהול ענני מחשוב: חלוקת המשאבים בין לקוחות וחיוב הוגן של צריכת המשאבים.
החל מסוף שנות ה-90 סיפקו ספקי שירותי אינטרנט שירותי אירוח של יישומים ומידע בעיקר עבור צרכנים פרטיים או חברות קטנות.
בשנת 2002 חברת אמזון פיתחה מודל למחשוב ענן המבוסס על Web Services באמצעותם מופעלים שירותי מחשוב ענן. מאוחר יותר פיתחו חברות נוספות כמו יבמ מודלים למחשוב ענן, תוך שיתוף פעולה עם אוניברסיטאות. באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 גדל השימוש בתפיסת SaaS במימוש אפליקציות מוכנות במיוחד בתחום ה-CRM. כשהחברה שהובילה את השינוי משימוש במערכות CRM בתוך הארגונים לשימוש ב-SaaS הייתה חברת Salesforce.
ב-27 באוקטובר 2008 הכריזה גם חברת מיקרוסופט על פלטפורמת מחשוב הענן שלה בשם Azure.
ביולי 2010 השיקו נאס"א וחברת Rackspace את פרויקט התשתית כשירות OpenStack.
צבי גליל
צבי גליל (נולד ב-26 ביוני 1947) הוא פרופסור ישראלי למדעי המחשב, הנשיא השביעי של אוניברסיטת תל אביב וחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. כיהן כדיקן הפקולטה להנדסה ומדע יישומי באוניברסיטת קולומביה.
ביוגרפיה
צבי גליל נולד בתל אביב ב-1947, בן לבוטנאי יעקב גליל, שהיה לימים אחד ממייסדי אוניברסיטת תל אביב.
בשנים 1967–1970 למד לתואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב, וסיים לימודיו בהצטיינות יתרה. בשנת 1971 קיבל תואר שני במתמטיקה מאותו מוסד, אף הוא בהצטיינות יתרה. בשנת 1975 סיים לימודי דוקטורט במדעי המחשב באוניברסיטת קורנל, בהנחייתו של ג'ון הופקרופט. את הפוסט-דוקטורט עשה במרכז המחקר תומאס ג'יי ווטסון של חברת IBM ביורקטאון הייטס.
בשנים 1976–1995 עבד כחוקר במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב וב-1981 מונה לפרופסור מן המניין. בשנת 1982 החל לכהן במקביל כפרופסור במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת קולומביה, ניו יורק. בנוסף היה בשנים 1983–1986 יו"ר האגודה הבינלאומית למדעי המחשב התאורטיים. ב-1989 מונה לראש המחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת קולומביה ובשנת 1995 החל לכהן כדקאן הפקולטה להנדסה ומדע יישומי באוניברסיטה זו.
בשנת 1995 נבחר לעמית ACM.
כיהן כעורך הראשי של שני כתבי עת מדעיים, Journal of Algorithms ו-SIAM Journal of Computing.
ביוני 2007 החל לכהן כנשיאה השביעי של אוניברסיטת תל אביב. ביוני 2009 אולץ להתפטר מהתפקיד, בתום תקופת כהונה קצרה יחסית של שנתיים בלבד, עקב חילוקי דעות עם הוועד המנהל של האוניברסיטה. מבקר המדינה החליט לבדוק את נסיבות סיום הכהונה, ופרסם את מסקנותיו במסגרת דוח שנתי 61ב לשנת 2010.
מאפריל 2010 ועד יוני 2019 כיהן כדיקאן הקולג' למחשבים של המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה. שם היה אחראי לפיתוחה של תוכנית לימודי תואר שני מקוונת.
נשוי לפרופסור בלה גליל, ביולוגית ימית במכון לחקר הימים והאגמים בחיפה, ולהם בן. במאי 2022 תרמו הזוג גליל סכום של מיליון וחצי דולר למוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט באוניברסיטת תל אביב.
אלגוריתם שור
אלגוריתם שוֹר (Shor - על שם פיטר שור, ממציאו), הוא אלגוריתם קוונטי המשמש לפירוק לגורמים של מספר גדול, כלומר מציאת הגורמים הראשוניים של המספר. האלגוריתם פורסם לראשונה על ידי פיטר שור בשנת 1994, ויחד עם אלגוריתם גרובר נחשב לאחד משני האלגוריתמים החשובים ביותר בתחום החישוב הקוונטי. פיתוח האלגוריתם זיכה את ממציאו בפרס גדל (1999). אלגוריתם שור מבוסס על הרעיונות הקוונטיים שהודגמו באלגוריתם סימון למציאת מחזור של פונקציה. האלגוריתם משתמש בהתמרת פורייה קוונטית (QFT), על מנת לקבל מחזור שהוא כפולה של אחד מהגורמים הראשוניים של המספר אותו רוצים לפרק.
האלגוריתמים הטובים ביותר הידועים, מפרקים מספר גדול \ n,לגורמיו בסיבוכיות זמן של, שאינה פולינומית ב-. לעומת זאת, אלגוריתם שור פועל בסיבוכיות זמן של. אלגוריתם זה מהווה דוגמה ליתרון אקספוננציאלי בסיבוכיות הזמן של אלגוריתמים קוונטיים לעומת אלגוריתם קלאסי.
השלכות ומשמעויות
שימוש באלגוריתם זה על מנת לפרק מספרים גדולים מהווה איום על אלגוריתמים מתחום ההצפנה האסימטרית, אשר מושתתים על פעולות מתמטיות עם מספרים גדולים, כגון RSA ו-DSA. שיטות אלו מסתמכות על מספר גדול \ N בן 512–8192 סיביות (מספר בעל מאות ספרות), אשר ידוע לכלל. הגורמים הראשוניים של מספר זה מהווים את המפתח הסודי. שימוש באלגוריתם שור מאפשר מציאת המפתח באופן יעיל, כלומר, במספר "קטן" יחסית של פעולות. מסיבה זו נעשים מאמצים למצוא חלופות פוסט קוונטיות לאלגוריתמים הקיימים, כדי לתת מענה הולם כאשר המחשבים הקוונטיים יהיו מעשיים בקנה מידה המהווה איום מוחשי.
עם זאת, היישום הפיזיקלי של האלגוריתם קשה, בגלל הקשיים הטכניים בבניית מחשב קוונטי. ככל הידוע, הניסיון המוצלח ביותר באלגוריתם שור בוצע על המספר 56153. בניית מחשב קוונטי בעל מספר גדול יותר של קיוביטים, נחשבת אתגר קשה מאוד בטכנולוגיה בת ימינו.
תיאור האלגוריתם לפירוק המספר \ N
ניתן לחלק את פעולת האלגוריתם לשני שלבים, הראשון הוא השלב קלאסי, הניתן לביצוע על כל מחשב שהוא, והשני שלב קוונטי, אשר מבוצע על מחשב קוונטי.
השלב הקוואנטי
בחר מספר Q כך ש וכן Q הוא חזקה שלמה של 2, כלומר ניתן לכתיבה \ Q=2^q עבור q מספר טבעי. 1. אתחל שני אוגרים קוונטים, בגודל q קיוביטים כל אחד, למצב 2. הפעל את הפונקציה הקוונטית \ f(x) על האוגרים, לקבלת 3. בצע התמרת פורייה קוונטית על האוגר הראשון. מהתמרת |x\rangle מקבלים, כאשר , ועל כן מצב האוגרים לאחר הפעלת השער הוא סופרפוזיציה של הרבה יותר מ \ Q מצבים, אך הרבה פחות מ \ Q^2:
4. בצע מדידה. מתקבל ערך \ y_m כלשהו וערך \ f(x_0) כלשהו. ההסתברות למדוד את הזוג נתונה על ידי
5. מצא מספר \ c ומספר \ r', כך ש \ r' < N ו \ c/r' קרוב מאוד ל\ y/Q, ובאופן מפורש,.
6. קיים סיכוי גבוה מאוד כי \ r' הוא המחזור המבוקש. בדוק האם. אם כן, סיים. אם לא - חזור על ביצוע האלגוריתם.
F91 דודלאנג'
F91 דודלאנג' הוא מועדון כדורגל מהעיר דודלאנג' (Dudelange), שבדרום לוקסמבורג. אצטדיון הבית של המועדון הוא סטאד יוס נוסבאום ובו 2,600 מושבים.
הקבוצה, שהוקמה בשנת 1991 מאיחוד המועדונים אליאנס דודלאנג', סטאד דודלאנג' וUS דודלאנג' נחשבת לאחת הקבוצות הבכירות בכדורגל הלוקסמבורגי, וזכתה ב-16 אליפויות ליגת העל הלוקסמבורגית, וב-8 גביעים.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1991 משלושה מועדונים בעיר דודלאנג': אליאנס דודלאנג', סטאד דודלאנג' ו - US דודלאנג', כל המועדונים האלו היו כבר בעלי אליפויות לוקסמבורג או גביע לוקסמבורג לפני האיחוד. בשנים שלפני האיחוד שלושת המועדונים החלו להתפרק ועל כן נוצר האיחוד במטרה ליצור מסגרת יציבה שתשלב את שלושת המועדונים בתוכה.
שתי הקבוצות החזקות יותר, US דודלאנג' וסטאד דודלאנג' נאבקו על קיומן בליגה הראשונה בעוד שאליאנס דודלאנג' נאבקה על חייה על מנת לא לרדת מהליגה השנייה. F91 דודלאנג', שהתחילה את משחקיה בעונת נאלצה להתחיל את משחקיה דווקא בליגה השנייה, על חשבון מקומה של אליאנס דודלאנג'. בעונה שלאחר מכן עלתה הקבוצה לליגה הראשונה והוכחה כקבוצת צמרת לכל דבר, דבר שהתבטא בכך שעד לעונת הייתה הקבוצה תמיד בחלק העליון של הטבלה.
הקבוצה השתתפה במספר תחרויות אירופיות, בגביע המחזיקות, בגביע אופ"א, בליגת האלופות ובליגה האירופית והופיעה לראשונה בגביע המחזיקות בעונת כאשר בשלב ההעפלה הראשון נפגשה הקבוצה עם קבוצת מכבי חיפה הישראלית אך חיפה ניצחה בשני המשחקים בתוצאות 0–1 ו-1–6 ולכן דודלאנג' לא העפילה לסיבוב הראשון. בעונת  הקבוצה הפסידה בשלב ההעפלה לקבוצת פרנצווארוש ההונגרית ולכן לא העפילה גם הפעם לסיבוב הראשון.
לקראת סוף שנות ה-90 הקבוצה השתפרה בהדרגה ושברה את שליטתה המוחלטת של ג'אוניס אסץ' בכך שזכתה באליפות הליגה בעונת בהפרש של 11 נקודות מהמקום השני בליגה. בעונת 1999/2000 הפסידה בגביע אופ"א בשלב ההעפלה להיידוק ספליט מקרואטיה.
הקבוצה הופיעה לראשונה בליגת האלופות בעונת אך הפסידה בשלב ההעפלה הראשון ללבסקי סופיה מבולגריה. עונה לאחר מכן הופיעה שוב בליגת האלופות בעונת אך הפסידה כבר בשלב ההעפלה הראשון לסקונטו ריגה הלטבית.
הקבוצה הופיעה בפעם השלישית בליגת האלופות בעונת אז הפסידה גם בשלב ההעפלה הראשון, הפעם לוארדאר סקופיה המקדונית.
בפעם השנייה בה שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א, בעונת, הפסידה בשלב ההעפלה לארטמדיה פטרז'לקה הסלובקית ולכן לא העפילה לסיבוב הראשון גם הפעם.
הפעם האחרונה בה הופיעה הקבוצה בגביע אופ"א הייתה בעונת, אז הפסידה הקבוצה בשלב הראשון לאף. קיי. אקרנאס הליטאית.
בעונת זכתה הקבוצה בדאבל הראשון של הקבוצה מאז האיחוד ובעקבות כך חזרה לליגת האלופות בעונת 2005/2006, אז ניצחה בשלב ההעפלה הראשון את אן. קיי. זרניצקי מוסטאר מבוסניה והרצגובינה אך בשלב ההעפלה השני הפסידה לראפיד וינה האוסטרית.
בעונת הפסידה הקבוצה בשלב ההעפלה הראשון לרבוטניצ'קי קומטל סקופיה המקדונית.
בעונת הקבוצה השתתפה בליגה האירופית והפסידה בסיבוב המוקדמות הראשון לקבוצת ראנס מדנמרק והודחה מהטורניר.
בעונת הצליחה להגיע הקבוצה לסיבוב המוקדמות השלישי לאחר שגברה על טרה פנה מסן מרינו ועל רד בול זלצבורג האוסטרית בזכות הפרש שערים. בסיבוב המוקדמות השלישי הפסידה הקבוצה למריבור הסלובנית והודחה לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית, שם פגשה את הפועל תל אביב הישראלית. במשחק הראשון, בלוקסמבורג, הפסידה הקבוצה המארחת 1:3 והודחה.
בעונת הקבוצה הפסידה בסיבוב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית לקבוצת מילסמי ממולדובה והודחה מהטורניר.
בעונת הפסידה בסיבוב המוקדמות השני לקבוצת לודוגורץ ראזגרד והודחה מהטורניר.
בעונת הקבוצה ניצחה בשלב הפלייאוף של הליגה האירופית את קלוז' הרומנית בשלב הפלייאוף והפכה לקבוצה הראשונה בתולדות הכדורגל הלוקסמבורגי שעולה לשלב הבתים של הליגה האירופית. בעונת העפילה בפעם השנייה ברציפות לשלב הבתים בליגה האירופית.
הרקולס (סדרת טלוויזיה)
הרקולס (אנגלית: Disney's Hercules: The Animated Series) היא סדרת טלוויזיה מבית היוצר של חברת וולט דיסני שהופקה בשנת 1998. הסדרה מבוססת על סרט בשם זהה שהפיקו אולפני דיסני. לסדרה הופקה עונה אחת בלבד ובה 65 פרקים, הקשר של תוכן הסדרה למיתולוגיה היוונית קלוש מאד.
עלילה
עלילת הסדרה מתרחשת לפני שהרקולס פגש את מגארה, כאשר הרקולס היה מתאמן אצל פילוקטטס על מנת להפוך לגיבור. בהשוואה לסרט עלילת הסדרה מתרחשת במהלך השיר של פילוקטטס "התקווה האחרונה". רק הפרק "הרקולס והשנתון" מתרחש לאחר אירועי הסרט, כאשר הרקולס ומגארה כבר נשואים. עלילת הסדרה מתמקדת בהרקולס בזמן שהוא למד באקדמיית פרומתאוס יחד עם חבריו איקרוס וקסנדרה.
הרקולס והשנתון
"הרקולס והשנתון" הוא הפרק היחיד בסדרה שעלילתו מתרחשת לאחר אירועי הסרט ולא במהלכו.
הרקולס והלילה הערבי
"הרקולס והלילה הערבי" הוא פרק בסדרה שמציג קרוסאובר בין הרקולס לאלאדין. בפרק הופיעו שש דמויות מהסרט של דיסני "אלאדין".
עלילת הפרק
הכישוף של נאסירה שכובל את נשמתו של ג'אפר לעולם החיים מתבטל, וזה גורם לנשמתו של ג'אפר להגיע לשאול (עולם המתים). ג'אפר מנסה לשכנע את אל המתים האדס להחזירו לחיים. בהתחלה האדס אדיש אליו, אך לאחר שהם מגלים שלשניהם יש מכנה משותף, (ג'אפר רוצה לשלוט באגרבה במקום הסולטאן, אך אלאדין הצליח להביס אותו, והאדס רוצה לשלוט באולימפוס במקום זאוס, אך הרקולס הצליח להביס אותו.) האדס מחזיר לחיים את ג'אפר, והשניים משתפים פעולה נגד אלאדין והרקולס. ג'אפר מנסה לתקוף את הרקולס בעוד כאב ופחד מנסים לתקוף את אלאדין, אך הרקולס גובר על ג'אפר ואלאדין גובר על כאב ופחד. לאחר מכן ג'אפר והאדס חוטפים את איקרוס ואבו, ומפלילים את אלאדין והרקולס במעשה. כתוצאה מכך אלאדין והרקולס נלחמים זה בזה, אך לבסוף הם הופכים לחברים, לאחר שהם מגלים שג'אפר והאדס הם אלה שחטפו את איקרוס ואבו. אלאדין והרקולס יוצאים להציל את איקרוס ואבו, והם מצליחים להביס את ג'אפר. ג'אפר חוזר להיות נשמה, והנשמות שבסטיקס (נהר המתים) מושכות אותו אל תוך הסטיקס.
הרקולס 2: מאפס לנכס
"הרקולס 2: מאפס לנכס" הוא סרט המשך לסרט של דיסני משנת 1997 "הרקולס". הסרט יצא ב-31 באוגוסט 1998 והוא מבוסס על ארבעה פרקים מהסדרה. הסרט מציג את הפרק "הרקולס והשנתון" שהוא הפרק היחיד בסדרה שעלילתו מתרחשת לאחר אירועי הסרט הראשון ולא במהלכו. בפרק שמוצג בסרט מוחלפים זכרונותיו של הרקולס מלימודיו באקדמיית פרומתאוס בשלושה פרקים מלאים מהסדרה והם: "הרקולס והיום הראשון ללימודים", "הרקולס והגרים הנוקם" ו-"הרקולס והביקור מזאוס".
הסדרה בהשוואה למיתולוגיה היוונית
הסדרה לקתה באי דיוקים בהשוואה למיתולוגיות היווניות. כך, לדוגמה, חלק מהדמויות מופיעות בשמות הלקוחים מרומית (לדוגמה - קופידון), אחרות משנות תפקידן מאלים לבני תמותה וכיוצא בזה ועלילות שונות מתערבבות זו בזו (לדוגמה, בסדרה שולבה עלילת מלחמת טרויה, על אף שהתרחשה על פי המיתולוגיה לאחר מותו של הרקולס).
הרוסי
הרוסי (באנגלית: The Russian) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס המעניש ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Punisher Vol.4 #8 מנובמבר 2000, ונוצרה על ידי הכותב גארת' אניס והמאייר סטיב דילון.
שמו האמיתי של הרוסי אינו ידוע. כשמו, הוא מתנקש רוסי שדבר אינו ידוע על עברו. הוא הושכר על ידי מא גנוצ'י, ראש משפחת הפשע גנוצ'י, לחסל את המעניש. הרוסי איתר אותו בזמן שהמעניש יצא מביתו המוגן האחרון, פצוע מקרב נגד חייליה הנוספים של גנוצ'י. חלש מאוד וכמעט לא חמוש, המעניש הוכה קשות על ידי הרוסי, שהביע את דעותיו על קפיטליזם ועל גיבורי-על אמריקאיים. במהלך המאבק, המעניש גילה שלרוסי יש סלידה מדברים חמים. כאשר המאבק הגיע לדירתו של המעניש, הוא עיוור זמנית את הרוסי עם אחת הפיצות של שותפו בעל ההשמנת יתר חולנית, בומפו. המעניש נתן לבומפו למעוך את הרוסי דקות רבות, ומאוחר יותר, ראשו הכרות של הרוסי שימש את המעניש כטקטיקת הפחדה נגד יתר חייליה של גנוצ'י. חודשים לאחר מותו, ארגון צבאי סודי למחצה השתמש בטכנולוגיה שנגנבה מסוכנות S.H.I.E.L.D חיברו את ראשו לגופו, וציפו את שלדו בסגסוגת מתכתית קשה. הוא קיבל הרבה שתלים אחרים, וכדי שגופו לא ידחה אותם, נדרש לקחת באופן קבוע טיפול הורמונלי נשי שגרם לו להצמיח שדיים. במפגשו הבא עם המעניש, הוא לבש שמלה.
הרוסי הסכים לשרת את ראש הארגון, גנרל קרייגוף, מתוך תקווה שכך יוכל לנקום במעניש. מאמציו הביאו לזריקת המעניש מבניין אמפייר סטייט, אך המעניש ניצל על ידי ספיידרמן שנעשה מעורב במאבק. באמצעות ספיידרמן כמגן אנושי, המעניש מילא את פיו של הרוסי בקורי עכביש וזרק אותו מבניין. הרוסי נפל לאזור הרכבת תחתית, נדרס על ידי מכונית אך הצליח להימלט בבלבול. הוא הוחזר לאי גראנד ניקסון - המאוכלס בפושעים ומתנקשים - על מנת לעבור תיקונים, ושם, גנרל קרייגוף אסר עליו לצאת לנקום במעניש. במקום זאת הוא פקד על לרוסי להרוג יעד באירופה, ושם אותו במטוס יחד עם המדענים שהפכו אותו לקיבורג ומספר מחייליו. המעניש הופיע, ופוצץ את מנוע המטוס, מה שגורם להתרסקות בה הרוסי הוא הניצול היחיד. קרייגוף פוקד על הרוסי להעביר פצצה גרעינית למטוס אחר, כדי להשמיד אי השייך לממשלת צרפת. הרוסי רואה זאת כהזדמנות להרוג את המעניש, שפוצע את קרייגוף ועולה למטוס. לאחר מאבק בין השניים, המעניש דוקר את הרוסי בפיו עם וו, המחובר לפצצה הגרעינית. הרוסי נופל יחד עם הפצצה, צוחק כל הדרך עד לנפילה, המשמידה את אי גראנד ניקסון והורגת את כל תושבי האי, כולל גנרל קרייגוף והרוסי.
למרות מוצאו, הרוסי בעל אובססיה קלה לתרבות האמריקנית; ובמיוחד אובססיה קלה לתרבות הפופ האמריקאית, מחשבותיו הראשונות על הסכום שהוצע לו תמורת מותו של המעניש היו כמה זוגות לוי שטראוס ושות' ותקליטורים יהיה ניתן לקנות בסכום זה. הוא נשיא מועדון המעריצים של דרדוויל בסמולנסק, והאמין כי תור יועיל לקומוניזם בגלל פטישו הגדול. לפני שנהרג, הרוסי ביקש חתימות מספיידרמן, ארבעת המופלאים ואקס-מן. את דמותו של הרוסי גילם בסרט הלייב אקשן "המעניש" המתאבק המקצועי קווין נאש. הוא הופיע במשחק הווידאו המבוסס על הסרט.
זירת הים התיכון במלחמת העולם השנייה
זירת הים התיכון הייתה זירה חשובה במלחמת העולם השנייה. הצדדים הלוחמים העיקריים בזירה זו היו איטליה הפשיסטית וגרמניה הנאצית מחד והאימפריה הבריטית וארצות הברית מאידך. המערכה התנהלה בים התיכון, דרום אירופה, המזרח התיכון, קרן אפריקה, וצפון אפריקה.
הלחימה בזירה זו נפתחה ב-10 ביוני 1940, בעקבות הצטרפות איטליה למלחמה. והסתיימה ב-2 במאי 1945, כאשר אחרוני הלוחמים של מדינות הציר בחצי האי האפניני נכנעו.
איטליה
כבר בשנת 1920, טען שליט איטליה בניטו מוסוליני, שאיטליה סובלת מהתפוצצות אוכלוסין. כדי לפתור את הבעיה, כך טען מוסוליני על איטליה להתרחב. מוסוליני רצה להחזיר את איטליה לימי האימפריה הרומית בעזרת הקמת אימפריה איטלקית חדשה באמצעות הגמוניה איטלקית בים התיכון (שאותו כינו הרומאים בגאווה "הים שלנו") ובבלקן. במיוחד באלבניה, דלמטיה, סלובניה, בוסניה והרצגובינה, דלמטיה, קרואטיה ויוון. שלטון כזה יחד עם ברית צבאית עם גרמניה, אוסטריה, הונגריה, רומניה, ובולגריה, היה בעיני מוסוליני התגלמות החזון הפשיסטי. בשנת 1935, יזם מוסוליני מלחמה באתיופיה ("המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה"), המלחמה הייתה קצרה, והסתיימה בניצחון איטלקי מוחץ, והפיכתה של אתיופיה למושבה איטלקית. מעט לאחר סיום המלחמה, החלה איטליה להתערב במלחמת האזרחים בספרד, סה"כ נשלחו כמעט 75,000 איטלקים לשדה הקטל הספרדי, במסגרת "כוח גדודי המתנדבים".
באפריל 1939, כבשה איטליה את אלבניה. ב-22 במאי של אותה שנה, חתמו שר החוץ האיטלקי צ'אנו ושר החוץ הגרמני ריבנטרופ, בשם ארצותיהם, על "ברית הפלדה", חוזה שהנהיג שיתוף פעולה פוליטי-צבאי מלא בין המדינות, ושעליו הוקם "ההסכם התלת-צדדי".
ב-4 בפברואר 1939, נשא מוסוליני נאום מפורסם בפני המועצה הפשיסטית העליונה (הנאום הזכיר מאוד את "ועידת הוסבאך" של היטלר). בנאום טען מוסוליני שאיטליה היא למעשה "אסירה של הים התיכון", הוא כינה את קורסיקה, מלטה, תוניסיה, וקפריסין, "סורגי הכלא הזה", ואת גיברלטר ותעלת סואץ, "סוהרים" (מדובר בשני בסיסים שבאמצעותם הבטיחה האימפריה הבריטית את שליטתה בים התיכון). מדיניות החוץ הפשיסטית, לקחה כמובן מאליו את העובדה שיבוא היום והאימפריה הפשיסטית תיאלץ להתמודד מול הדמוקרטיות צרפת והאימפריה הבריטית. לטענת מוסוליני רק לאחר שכל הבסיסים הנזכרים לעיל, יהיו מנוטרלים או בידיים איטלקיות, תהיה איטליה חופשית באמת ותקבל מעבר ישיר לאוקיינוס ההודי והאוקיינוס האטלנטי.
גרמניה
התערבותה של גרמניה הנאצית בלחימה בזירה זו, הייתה הרבה פחות מובנת מאליה. היטלר לא חשב מלכתחילה על שליטה בים התיכון, הגרמנים העדיפו להשקיע במערב, כדי להביס את האימפריה הבריטית ואת צרפת (שעל פי האידאולוגיה הנאצית חובה להביסן כדי שגרמניה תהפוך לשליטת העולם), ובמזרח מתוך רצון להשתלט על אוצרות הטבע של ברית המועצות. מסיבה זו בתחילת המלחמה לא הורגשה נוכחות גרמנית בים התיכון. ההתערבות הגרמנית באה מכורח הנסיבות, שכן תבוסותיהם של האיטלקים באפריקה ויוון, סיכנו את מעמדה של איטליה כבעלת ברית של גרמניה. הצוללות הגרמניות, היוו איום חמור על בעלות הברית בים התיכון. וכך גם חיל האוויר הגרמני החזק.
האימפריה הבריטית
האימפריה הבריטית, החזיקה בשני בסיסים חשובים בים התיכון, גיברלטר, ותעלת סואץ. וכן שלטו בסודאן במשותף עם מצרים. ההגנה על נקודות אלו הייתה חשובה, משום שהיא אפשרה לבריטים להשאיר את צירי האספקה החיוניים שלהם פתוחים. למלטה הייתה חשיבות רבה ביותר במערכה היות ששיירות בעלות הברית יכלו לחנות בה בדרכן, וכמו כן שימשה כבסיס לתקיפות בעלות הברית על צירי האספקה של מדינות הציר. האינטרסים האיטלקיים היו ברורים לבריטים, והם עשו ככל יכולתם כדי להיערך לפעילות מלחמתית איטלקית בים התיכון. במהלך מלחמת האזרחים בספרד, האיטלקים פעלו בתוקפנות מוגזמת כלפי ספינות שעברו בים התיכון. כדי לייצב את המצב, התכנסו בספטמבר 1937, בעיר ניון שבשווייץ, נציגי האימפריה הבריטית, צרפת, איטליה, בולגריה, טורקיה, מצרים, יוון, רומניה, ברית המועצות, ויוגוסלביה, בכנס שזכה לכינוי "כנס ניון" ("Nyon Conference"). במהלך הכנס הצהירו הנציגים שאין ברצונם לשנות מאומה ממצב העניינים הקיים כעת בים התיכון.
עם זאת מהר מאוד נוכחו הבריטים לדעת שהאיטלקים אינם מתכוונים לעמוד בדיבורם. בעקבות הפלישה האיטלקית לאתיופיה, תוגברו הכוחות הבריטיים בסומלילנד הבריטית, סודאן, ומצרים. ביולי 1937, הובהר סופית לבריטים שאין לסמוך על הבטחות האיטלקים, דיוויזיה משוריינת הוקמה במצרים, והועברו מטוסים וחיילים נוספים מבריטניה. ביוני 1939, בעקבות עליית המתח באירופה, הוחלט על הקמת "פיקוד המזרח התיכון" ("Middle East Command"). עיקר תפקידו של הפיקוד היה לשלוט בכוחות היבשה הבריטיים, ולתאם עם כוחות הצי וחיל האוויר, על מנת להגן על האינטרסים הבריטיים במזרח התיכון ואזור מזרח הים התיכון. הפיקוד קבע את מושבו בקהיר וכמפקדו מונה הגנרל ארצ'יבלד וייוול. בתחילה השתרע שטח השיפוט של הפיקוד על חילות היבשה הבריטים במצרים, סודאן, ארץ ישראל, עבר הירדן וקפריסין, אך כאשר פרצה המלחמה התרחב הפיקוד וכלל את החילות בסומלילנד הבריטית, עדן, עיראק והמפרץ הפרסי. הפיקוד נצטווה לתאם את פעולותיו עם חילות המצב הצרפתיים באפריקה, וכן עם הצבא היווני והצבא הטורקי.
ב-19 באוקטובר 1939, נחתמה אמנת סיוע הדדית בין האימפריה הבריטית צרפת וטורקיה. בהמשך ערבה האימפריה הבריטית גם לעצמאותן של רומניה ויוון. הצבא הבריטי נצטווה להימנע מפעילות אנטי-איטלקית עם הכרזת המלחמה של גרמניה נגד פולין, אולם כבר אז החלו במטכ"ל הבריטי לתכנן תוכניות לחבל בעמדות האיטלקיות בסומלילנד האיטלקית ולוב. ובריטניה תמכה בסתר במורדים אתיופיים שמרדו בשלטון האיטלקי. כמו כן חילות המצב בארץ ישראל, עיראק, ומצרים תוגברו.
צרפת
צרפת, החזיקה בתוניסיה, אלג'יריה, מרוקו, סוריה, ולבנון. כמו כן החזיקה צרפת בקורסיקה וניס, שהיו גם הם שטחים אסטרטגיים חשובים שהאיטלקים תבעו לעצמם. צרפת הייתה מודעת היטב לכך שהאיטלקים לוטשים עיניים לעבר ביזרטה, קורסיקה, וניס, אולם ידעו שאיטליה לא תסתכן במלחמה עם צרפת ללא עזרת גרמניה. ב-10 במאי 1940, פלשו הגרמנים לצרפת. מוסוליני המתין עד שזיהה שהניצחון הגרמני היה כבר ברור מאליו, וב-10 ביוני הכריז גם הוא מלחמה על צרפת, גורר בכך את ארצו למלחמת העולם השנייה. על אף שהאיטלקים לא זכו בניצחונות משמעותיים במהלך מלחמתם בצרפת, הם קיבלו את קורסיקה וניס.
תחילת המערכה
ב-10 ביוני 1940, הכריזה איטליה הפשיסטית מלחמה על צרפת. התוכניות האיטלקיות לקראת הפלישה לא היו יומרניות במיוחד, כל הכוונה הייתה רק להשתתף במאמץ המלחמתי הגרמני כדי לזכות בשטחים כקורסיקה, ניס, וביזרטה. מוסוליני אף התוודה בפני המרשל באדוליו, ש-"כל מה שאני צריך זה רק בערך אלף הרוגים, כדי שאוכל לשבת בוועידת השלום כאדם שנלחם". בהתחשב במצבה הכלכלי והחברתי של איטליה באותם הימים, מרבית ההיסטוריונים רואים בהחלטה זו של מוסוליני החלטה פזיזה וקצרת רואי. למחרת הכריז חבר העמים הבריטי מלחמת על איטליה. אותו יום הפציצה איטליה לראשונה את מלטה ("המצור על מלטה"). באותו יום חיל האוויר המלכותי הבריטי ביצע הפצצות בגבול לוב-מצרים, פותח בכך את "המערכה במדבר המערבי".
ב-14 ביוני, הפציצו האיטלקים את שדה התעופה ווג'יר שבקניה הבריטית. ב-17 ביוני, לכדו הבריטים את המבצר האיטלקי "פורט קפוזו" ("Fort Capuzzo") בלוב. ב-20 ביוני פתחו האיטלקים בפלישה לצרפת, אף על פי שהצרפתים סבלו מנחיתות מספרית, הרי שהם התגוננו היטב מול האיטלקים, שלא הצליחו להתקדם אלא קילומטרים ספורים בלבד. ב-22 ביוני חתמה צרפת על הסכם שלום עם גרמניה, יומיים לאחר מכן נחתם הסכם שלום גם עם איטליה. הוקמה ממשלה צרפתית חדשה שבסיסה היה בעיר וישי, וכונתה "צרפת של וישי" ("Régime de Vichy"). כראש ממשלה מונה מרשל אנרי פיליפ פטן, שעבר לשתף פעולה עם הגרמנים.
בבריטניה, גבר החשש שהצי הצרפתי החזק ינוצל בידי מדינות הציר, על כן ב-3 ביולי הושק "מבצע קטפולטה", שמטרתו הייתה לנטרל את הצי הצרפתי. מרבית הצי עגן במרס אל כביר (المرسى الكبير) שבאלג'יריה הצרפתית, לאחר שהצרפתים לא נענו לאולטימטום הבריטי, פתחו הבריטים במתקפה אולם הצליחו להטביע אניית מערכה אחת בלבד. ב-4 ביולי, הטביעה הצוללת הבריטית "פנדורה" את ספינת התותחים הצרפתית "ריגולט דה גנוילי". הצרפתים ערכו פשיטת נקם ושיגרו מפציצים שתקפו את השייטת הבריטית בגיברלטר, אולם ללא הישגים משמעותיים. במהלך אותו חודש פלשו האיטלקים למויאלה שבקניה, וכבשו בסיס בריטי בשם פורט הרינגטון, לאחר לחימה שנמשכה חמישה ימים. ב-4 באוגוסט תקפו כוחות איטלקיים ממזרח אפריקה האיטלקית, את סומלילנד הבריטית. ב-19 באוגוסט כבשו האיטלקים את ברברה, ובכך השלימו את כיבוש המושבה.
ב-10 באוגוסט הוחלט במטכ"ל האיטלקי על השקת פלישה למצרים. מוסוליני הודיע למפקד הכוחות האיטלקיים בלוב רודולפו גרציאני (Rodolfo Graziani) להכין את כוחותיו לפלישה בספטמבר הקרוב. גרציאני התנגד בתחילה אולם נכנע בסופו של דבר והסכים. ב-9 בספטמבר, פתח חיל האוויר המלכותי האיטלקי בהפצצה על ערי הגבול המצריות, הבריטים מצידם נקמו בהפצצת טוברוק שבלוב. עוד באותו היום נע גרציאני עם הארמייה העשירית לאורך החוף אל סידי בארני. הוא הגיע לשם ב-16 בספטמבר ובשל בעיות לוגיסטיות נאלץ לעצור ולהתחפר בעמדותיו.
מוסוליני החליט להגדיל עוד שטחי האימפריה שלו, על חשבונה של יוון שנראתה לו חלשה. ב-28 באוקטובר בשעה 3:00, שגריר איטליה באתונה עמנואלה גראצי הגיש אולטימטום בכתב לראש ממשלת יוון יואניס מטאקסס. באולטימטום דרשה איטליה מיוון לאפשר לכוחות איטלקיים מעבר חופשי ביוון לצורך השתלטות על "נקודות אסטרטגיות" שלא פורטו. מטאקסס נדרש להשיב לאולטימטום עד השעה 6:00, ולא יתקפו האיטלקים את יוון. מטאקסס השיב "!Alors, c'est la guerre" ("אם כך זוהי מלחמה!") עוד לפני השעה שש פתחו האיטלקים בהתקפה על יוון דרך אלבניה (לזכר הסירוב האמיץ נחוג ביוון "יום האוחי"). אולם היוונים לחמו היטב על אדמה קשה שאותה הכירו טוב מהאיטלקים, לא זו בלבד שהיוונים הדפו את האיטלקים משטח יוון, היוונים גם פלשו לאלבניה וכבשו את קורצ'ה וסרנדה. המצב האיטלקי היה כה חמור עד שהיטלר נאלץ להורות ב-4 בנובמבר על הצטרפות ללחימה נגד יוון. עוד לפני כן התערבה האימפריה הבריטית בלחימה באופן פעיל, ושלחה תמיכה רבה ליוונים.
ב-11 בנובמבר גילו הבריטים את הצי המלכותי האיטלקי עוגן בטאראנטו. נושאת המטוסים הבריטית "אילוסטריוס" תקפה אותו בקרב טאראנטו, שהסתיים בכישלון איטלקי משפיל. ב-8 בדצמבר פתחו הבריטים ב"מבצע מצפן" (Operation Compass), במהלכו איגפו הבריטים את האיטלקים, ותקפו את לוב. האיטלקים היו מופתעים והבריטים קצרו ניצחונות. המפקד הבריטי ריצ'רד אוקונור רצה להמשיך ולכבוש את בנגאזי, אולם נאלץ להפריש חלקים מכוחותיו כדי לשולחם למזרח אפריקה, מה שעיכב את המבצע כולו. בפברואר של שנת 1941 הסתיים המבצע, 130,000 חיילים איטלקיים נפלו בשבי, והדרך לסיום הכיבוש של המושבות האיטלקיות הייתה פתוחה בפני הבריטים, אולם ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל הורה על עצירת הכוחות, והעברת חלק מהם ליוון כדי למנוע את נפילתה. לימים נטען שאילו לא עשה כך, היו הבריטים כובשים את כל צפון אפריקה, ומונעים גם מהגרמנים לנחות שם
ניצחונות גרמניים בצפון אפריקה
מצבם של האיטלקים באפריקה היה נואש, טוברוק נפלה, וגם טריפולי עמדה בסיכון. הכוחות האיטלקיים בלוב הובסו בידי כוחות צרפת החופשית והאימפריה הבריטית בקרב אל-כופרה, שבסופו נפלה העמדה האסטרטגית אל-כופרה בידי כוחות צרפתיים ובריטים. לפיכך ב-19 בפברואר הוחלט בגרמניה על שליחת סיוע לאיטלקים בצפון אפריקה (מצרים ולוב). הוקם "קורפוס אפריקה" ("Deutsches Afrikakorps"), ועליו הופקד הגנרל האגדי ארווין רומל. מבצע שליחת הכוחות כונה "מבצע סוננבלום" ("Sonnenblume" "חמניות"), הכוחות הגרמניים הפליגו מנאפולי לטריפולי ונשלחו ישר לחזית. חלק מההיסטוריונים רואים בהפרשת הכוחות לאפריקה, שגיאה טקטית גסה שמדינות הציר עתידות לשלם עליה.
המערכה במזרח אירופה
הבריטים היו נחושים למנוע את נפילת יוון בפני הגרמנים והאיטלקים, עד כדי כך שהעבירו כוחות מאפריקה לבלקן. אולם הרמטכ"ל היווני אלכסנדרוס פאפאגוס, סבר שצבא יוון יכול להסתדר עם האיטלקים בעצמו, ותכנן לבקש עזרה רק במקרה שהגרמנים יתערבו. בהדרגה היה ברור שפלישה גרמנית אכן בדרך, יחידות גרמניות רוכזו ברומניה ובולגריה (שהיו בעלות ברית של גרמניה). הפיקוד העליון של הוורמאכט, הוציא ב-12 בנובמבר 1940, את "הוראה מס' 18", במסגרת ההוראה תכננו הגרמנים להשתלט על יוון וגיברלטר, ובכך לנטרל את השליטה הימית של הבריטים בים התיכון. היטלר נפגש עם שליט ספרד פרנסיסקו פרנקו במהלך ועידת אנדאי, והציע לו פעולה ספרדית-גרמנית משותפת נגד גיברלטר ("מבצע פליקס"). פרנקו שארצו הייתה עדיין עייפה ממלחמת האזרחים שעברה, לא שש להסתבך בהרפתקה נוספת, על כן הציב בפני היטלר סדרת דרישות מוגזמות שהניאו את היטלר מהתוכנית. היה ברור שבלי עזרה ספרדית או פורטוגלית, לא ניתן יהיה לכבוש את גיברלטר, על כן צמצם הוורמאכט את מרחב הפעולה של התוכנית ליון וכרתים בלבד.