cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הקרב על נצרת
רקע היסטורי
ב-19 בספטמבר 1918 החלו כוחותיו של אדמונד אלנבי את המערכה על מגידו במהלכה פרצו כוחות חיל רגלים בריטים את קו העמדות במישור החוף ומייד אחריהם התקדמו 3 דיוויזיות רכובים צפונה תוך שהן הודפות כוחות טורקים שחסמו את דרכן. באזור חדרה החלו הדיוויזיות הרכובות לנוע לכוון צפון מזרח במטרה להגיע לעמק יזרעאל ולבית שאן כדי לחסום את הכוחות הטורקים הנסוגים.
כחלק מהמאמץ לחסום את הכוחות הטורקים הנסוגים הצטוותה הבריגדה הרכובה ה-13 לכבוש את נצרת, להכניע את הפיקוד הגרמני ששהה שם ולחסום את הדרך מנצרת צפונה לטבריה.
אינדיאנה פייסרס
1976–1987: המאבקים בשנות ה-NBA הראשונות
הצרות הכלכליות של הפייסרס החלו עוד בתקופת ימי הזוהר של המועדון בליגת ה-ABA; כבר בשלב זה, בעונה האחרונה של הליגה, הם החלו למכור כמה מכוכביהם. בנוסף נחלשו הפייסרס כלכלית עקב המחיר הגבוה שאותו נאלצו לשלם כדי להצטרף ל-NBA. הליגה דרשה סכום של 3.2 מיליון דולר כדמי כניסה מכל אחד ממועדוני ליגת ה-ABA לשעבר. כיוון שליגת ה-NBA הסכימה לקבל רק קבוצות ליגת ABA במהלך מיזוג ליגות ה-NBA-ABA, הפייסרס ושלושת המועדונים האחרים ששרדו נאלצו לפצות כלכלית את שני המועדונים הפעילים האחרונים מליגת ה-ABA שלא נטלו חלק בתהליך המיזוג. ממועדוני ה-NBA החדשים נמנעו גם תמלוגי הטלוויזיה למשך ארבע העונות הראשונות. הקבוצה קיבלה תרומה של 100,000 דולר מקבוצה של אנשי עסקים מקומיים כדי להמשיך את קיומו של המועדון לאורך חודש יוני 1977. המועדון הודיע אלא אם כן היקף מכירות הכרטיסים יגיע ל-8,000 עד לסוף חודש יולי 1977, המועדון ימכר לבעלים שעלול להוציא את המועדון מהעיר. רשת הטלוויזיה WTTV, שהייתה תחנת הדגל בשידור משחקיה של אינדיאנה פייסרס באותו הזמן, ערכה משדר התרמה בליל ה-7 ביולי 1977, ולאורך יום המחרת, 10 דקות לפני שמשדר היה אמור לרדת מהאוויר, הוכרז כי המועדון הצליח להגיע למטרת המכירות של 8,000 כרטיסים. בחלקו עקב עזרת תחנת הטלוויזיה, עלה ממוצע הצופים של הפייסרס ל-7,615 במהלך עונת ול-10,982 במהלך עונת.
הפייסרס סיימו את עונת הפתיחה שלהם בליגת ה-NBA עם מאזן של 36:46. כוכבי הקבוצה בילי נייט ודון ביוז יצגו את המועדון במשחק האולסטאר. למרות זאת, עונה זו הייתה אחת מנקודות האור הבודדות במהלך 13 העונות הראשונות של המועדון בליגה. במהלך תקופה זו, הצליח המועדון לסיים רק שלוש עונות במאזן חיובי, ורק שתי הופעות בפלייאוף.
הקרב על נצרת
הצבא הבריטי
הבריגדה הרכובה ה-13 (מהדיביזייה הרכובה ה-5 של קורפוס המדבר הרכוב) בפיקודו של בריגדיר גנרל פיליפ ג'יימס וונדלאור קלי מנתה כ-1200 לוחמים וכללה את:
אינדיאנה פייסרס
1976–1987: המאבקים בשנות ה-NBA הראשונות
חוסר עקביות שנה אחר שנה הפך להרגל בעשור הבא של המועדון, לאחר שהעבירו את נייט ובוס לפני שעונת 1977/78 החלה. המועדון רכש את אדריאן דאנטלי בתמורה לנייט, אך דאנטלי (שהציג ממוצע של כמעט 27 נקודות למשחק) הוחלף בחודש דצמבר, בעוד הקלע המוביל השני של הפייסרס, ג'ון ויליאמסון הועבר בחודש ינואר.
בשנותיו הראשונות של המועדון בליגת ה-NBA יצאה ידו על התחתונה בשניים מהטריידים שמתוארים כ"חד-צדדיים" בהיסטוריה של הליגה. בשנת 1980, הם העבירו את אלכס אינגליש לדנוור נאגטס וקיבלו בתמורה את כוכב ה-ABA לשעבר ג'ורג' מקגיניס. מקגיניס היה הרבה מעבר לשיאו, ותרם תרומה שולית במהלך שתי שנות חזרתו לקבוצה. לעומת זאת אינגליש הפך לאחד מהקלעים הגדולים ביותר בתולדות ליגת ה-NBA. שנה לאחר מכן, הם העבירו את בחירת הדראפט שלהם לשנת 1984 לפורטלנד טרייל בלייזרס תמורת הסנטר תום אוונס. אוונס שיחק רק עונה אחת במועדון עם השפעה שולית. טרייד זה נראה הרסני יותר שלוש שנים מאוחר יותר. את עונת 1983/84, סיימו הפייסרס עם המאזן הגרוע ביותר באזור המזרח, שנתן לפייסרס את הבחירה השנייה בדראפט – בחירה שאותה ניצלו הבלייזרס, באופן מפורסם, כדי לבחור את סם בואי בעוד מייקל ג'ורדן עדיין היה פנוי. כתוצאה מהטרייד בעבור אוונס, נותרו הפייסרס כצופים מהצד על אחד מהדראפטים העמוקים ביותר בתולדות ליגת ה-NBA – דראפט שכלל בתוכו כמה מהכוכבים העתידיים של הליגה, בהם האקים אולאג'ואן, סם פרקינס, צ'ארלס בארקלי וג'ון סטוקטון.
הקרב על נצרת
הדרך לנצרת
הרכיבה של הבריגדה ה-13 (יחד עם הדיוויזיה הרכובה ה-5) מאזור כרכור לנצרת נערכה בלילה שבין 19 ו-20 בספטמבר 1918. לאורך הדרך ערכה הבריגדה מספר קרבות ונאלצה להשאיר מאחור כוחות כדי להילחם, להחזיק את המקום ולטפל בשבויים:
אינדיאנה פייסרס
1987-2003: עידן רג'י מילר
רג'י מילר נבחר על ידי הפייסרס בדראפט של שנת 1987, מתחיל את הקריירה שלו כגיבוי לג'ון לונג. אוהדים רבים לא הסכימו עם בחירתו של מילר בכוכבה של קבוצת המכללות אינדיאנה הוייזרס סטיב אלפורד. הפייסרס החמיצו את הפלייאוף של עונת 1987/88, ובחרו את ריק סמיתס בדראפט של שנת 1988, וסבלו בעונת 1988/89 מיכולת איומה, כאשר המאמן ג'ק רמזי הודח מתפקידו לאחר פתיחת עונה של 0:7. מל דניאלס וג'ורג' אירווין מילאו את מקומו באופן זמני לפני שדיק ורסצ'ה לקח את הקבוצה, שהייתה אז במאזן של 6:23, למאזן של 28:54 בסיומה של העונה. בחודש פברואר 1989 הצליח המועדון לערוך טרייד שהשתלם בסופו של דבר: הם העבירו את הרב ויליאמס הוותיק לדאלאס מאבריקס תמורת מי שלימים יהפוך לשחקן השישי של העונה, דטלף שרמפף.
הקרב על נצרת
מהלך הקרב
בסופו של המסע נשאר מפקד הבריגדה ה-13 רק עם כ-300 לוחמים מרגימנט "פרשי גלוסטר" וב-05:30 הכח הסתער בדהרה לרחוב הראשי של נצרת. יעדו הראשון היה המלון הטמפלרי "גרמניה" שם הניחו (בגלל מודיעין לקוי) שנמצאת מפקדתו של אוטו לימן פון זאנדרס. במקום, ששימש למגורי חיילים גרמנים, נתפס מספר רב של שבויים ונאספו מסמכים רבים. הכח המשיך לסרוק את הבתים בסביבת המלון בחיפוש אחר המפקדה הראשית. שבוי שנתפס הטעה את הבריטים ומסר להם מידע שגוי שסאנדרס כבר עזב את נצרת כך שלא ניסו לחפש אותו.
אינדיאנה פייסרס
1987-2003: עידן רג'י מילר
לארי בראון הוחתם לעמדת המאמן לעונת 1993/94, והג'נרל מנג'ר של הפייסרס, דוני וולש, השלים טרייד (שספג בקורות רבות באותו הזמן) בו שלח את דטלף שרמפף לסיאטל סופרסוניקס בתמורה לדריק מקי ואת ג'רלד פאדיו. אך הפייסרס, שהחלו את העונה באופן ממוצע, צברו תאוצה במהלך חודש אפריל, מנצחים בשמונת המשחקים האחרונים לעונה ומסיימים במאזן שיא למועדון בליגת ה-NBA, 47 ניצחונות. הפייסרס חלפו בסערה בסיבוב הראשון של הפלייאוף על אורלנדו מג'יק עם שאקיל אוניל, שהעניק למועדון ניצחון ראשון בתולדותיו בסדרת פלייאוף. הפייסרס המשיכו גרמו להפתעה גדולה כאשר גברו על אטלנטה הוקס, המדורגת ראשונה, בחצי גמר המזרח.
היה זה במהלך סדרת גמר המזרח של שנת 1994 שהפייסרס – ובמיוחד רג'י מילר – הפכו לשם דבר במזרח. כאשר הסדרה הייתה בשוויון 2:2 יצאו הפייסרס למשחק חמישי בניו יורק, מילר הציג את אחד ממשחקיו הרבים שהפכו לאגדה בליגת ה-NBA. כאשר הפייסרס נקלעים לפיגור של 15 נקודות נגד הניקס במהלך הרבע הרביעי, קלע מילר 25 נקודות, כולל חמש שלשות. באופן שזכה לפרסום רב, סימן מילר סימן של חניקה, לעברו של האוהד המפורסם ביותר של הניקס, ספייק לי, כאשר הוא מוביל את הפייסרס לניצחון. בסופו של דבר התאוששו הניקס וניצחו בסדרה בשבעה משחקים, אך רג'י מילר הפך לכוכב ה-NBA בין לילה. מילר היה לאחד הקפטנים והקלע המוביל של נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בכדורסל 1994.
הקרב על נצרת
מהלך הקרב
סאנדרס הגרמני, שישן במפקדתו במלון "קאזה נובה", התעורר מקולות הקרב, נבהל, וברח מהמקום כשרק כותנתו לגופו. לכשהבין שהיקף הכוחות הבריטים מצומצם חזר למפקדתו, התלבש, נתן הנחיות התגוננות לאנשיו ויצא צפונה לטבריה. אנשי המפקדה וחיל המשמר החלו לירות על הפרשים הבריטים ברחובות מתוך הקומות הגבוהות של הבניינים ועל אף שהכוחות הבריטים תוגברו על ידי כ-100 לוחמים מהכוחות שנשארו מאחור הם לא הצליחו להתקדם. בקשתו של מפקד הבריגדה קלי ממפקדת הדיוויזיה לקבל עזרה מפרשי הבריגדה ה-14 ששהו באזור עפולה נענתה בשלילה מאחר שסוסיהם היו תשושים מכדי לטפס לראש הרי נצרת. בצהרי היום החליטה המפקדה להסיג את כוחות הבריגדה מנצרת ואלו ירדו לכוון עפולה.
אינדיאנה פייסרס
1987-2003: עידן רג'י מילר
מארק ג'קסון הצטרף אל המועדון בטרייד עם לוס אנג'לס קליפרס, נותן לפייסרס יציבות בעמדת הרכז, שהייתה חסרה לקבוצה בשנים הקודמות. הפייסרס נהנו ממאזן של בעונת 1994/95, 52:30 שנתן למועדון את אליפות הבית המרכזי לראשונה בתולדותיהם ואת עונת 50+ הניצחונות לראשונה מאז ימי ליגת ה-ABA. הקבוצה הביסה את אטלנטה הוקס בסיבוב הראשון של הפלייאוף, לפני שנפגשו שוב עם יריבתם הגדולה, ניו יורק ניקס, בחצי גמר המזרח. שוב, סיפק רג'י מילר את הזיקוקים לסדרה. הפעם נקלעו הפייסרס לפיגור של 6 נקודות כאשר נותרו 16.4 שניות לסיום המשחק הראשון, מילר קלע 8 נקודות ב-8.9 שניות והבטיח ניצחון בשתי נקודות. הפייסרס הצליחו לגבור על הניקס בשבעה משחקים ולעלות לגמר המזרח, שם פגשו את אורלנדו מג'יק אותה הצליחו למשוך לשבעה משחקים לפני שנפלו.
הקרב על נצרת
מהלך הקרב
למחרת, ב-21 בספטמבר, חזרה הבריגדה לנצרת וכבשה אותה ללא התנגדות לאחר שהכוחות הטורקים והגרמנים נסוגו צפונה לטבריה.
אינדיאנה פייסרס
1987-2003: עידן רג'י מילר
עונת 1998/99, שהייתה מקוצרת עקב שביתת השחקנים, זכו הפייסר שוב באליפות הבית המרכזי עם מאזן של 33:17 וגברו על מילווקי באקס ופילדלפיה 76' לפני שנפלו בפני ניו יורק ניקס בגמר המזרח, בשישה משחקים. בעונת 1999/2000, הפייסרס העבירו את הפאוור פורוורד הפופולרי אנטוניו דייוויס לטורונטו ראפטורס בתמורה לבחירת הסיבוב הראשון ג'ונתן בנדר, שנשאר עד להיום כטרייד שנוי במחלוקת בקרב אוהדי הפייסרס. אך בפלייאוף, לאחר מאזן של 56:26 במהלך העונה הרגילה, שרדו הפייסרס את הסדרה מול מילווקי באקס העקשניים, גברו על פילדלפיה 76' בסיבוב השני ולבסוף הצליחו לשבור את מחסור גמר ה-NBA, לאחר שגברו על ניו יורק ניקס בשישה משחקים בגמר המזרח.
הקרב על נצרת
תוצאות הקרב
כ-1250 שבויים נפלו בידי הבריטים.
אינדיאנה פייסרס
1987-2003: עידן רג'י מילר
בעונת 2001/02 ערכו הפייסר טרייד ענק עם שיקגו בולס ששלח את ג'יילן רוז וטרוויס בסט לשיקגו בתמורה לבראד מילר, רון ארטסט, קווין אולי ורון מרסר. בראד מילר ורון ארטסט הפכו בשנים הבאות לשחקני אולסטאר בעבור הפייסרס. הטרייד הפיח רוח חיים חדשה בפייסרס המדשדשים, והקבוצה הצליחה לחזור אל משחקי הפלייאוף, שם גררו את המדורגת ראשונה, ניו ג'רזי נטס לחמישה משחקים, לפני שהפסידו במשחק החמישי והמכריע בהארכה כפולה. באותה העונה ערך ג'רמיין אוניל הופעה ראשונה מיני רבות במשחק האולסטאר, מוחק את הספקות שליוו את הטרייד שהעביר אותו לאינדיאנה מפורטלנד, תמורת סוס העבודה הוותיק, דייל דייוויס.
2003–2010: התגרה וההתדרדרות
ב-19 בנובמבר 2004 נערך משחק בין אינדיאנה פייסרס לדטרויט פיסטונס באולם הפאלאס של אובורן הילס שבדטרויט. לקראת סיום המשחק כאשר הפייסרס היו בדרכם לניצחון, ביצע שחקן פייסרס, רון ארטסט, עברה קשה על בן וולאס. וולאס הגיב במכה חזקה לעברו של ארטסט והדבר התדרדר לתגרה מלאה בין שחקני שתי הקבוצות, כאשר גם כמה אוהדים ומספר שחקני אינדיאנה נוטלים חלק. בעוד ארטסט שוכב על שולחן המזכירות השליך אוהד הפיסטונס, ג'ון גרין, ספל בירה לעברו, פעולה שגרמה לארטסט להסתער אל עבר היציעים. סטיבן ג'קסון התלווה אל ארטסט בפריצה אל היציעים בעוד ג'רמיין אוניל חבט באוהד שהתפרץ אל הפרקט. המשחק הופסק כאשר נותרו 46 שניות לסיום ושחקני הפייסרס ירדו מהפרקט כאשר הם זוכים למקלחת של בירה ושאר משקאות קלים שהומטרו לפרקט מהיציעים.
כמה מהשחקנים המעורבים ספגו עונשי השעיה מקומישינר הליגה, דייוויד סטרן. ארטסט הושעה עד לסוף העונה הרגילה וממשחקי הפלייאוף, ובסך הכל 73 משחקים – ההשעיה הארוכה ביותר שספג שחקן לתקרית שהתרחשה בתחומי המגרש בהיסטוריה של הליגה. השעיות אחרות כללו את סטיבן ג'קסון שהושעה מ-30 משחקים, ג'רמיין אוניל שהושעה מ-25 משחקים, בן וולאס שהושעה מ-6 משחקים ושחקן הפייסרס אנתוני ג'ונסון שהושעה מ-5 משחקים. השעייתו של אוניל קוצרה לאחר מכן ל-15 משחקים על ידי הבורר רוג'ר קפלן, החלטה שהושארה על כנה על ידי השופט המחוזי ג'ורג' דניאלס. נגד אוניל הוגשו שני כתבי אישום בגין תקיפה והכאה, בעוד נגד ארטסט, ג'קסון, ג'ונסון, ודייוויד האריסון הוגש כתב אישום אחד.
לאחר התגרה וההשעיות שבעקבותיה, נפלו הפייסרס במאזנם. הם הפכו מקבוצה המועמדת לאליפות לקבוצה לסביב ה-50% ההצלחה. הפיסטונס הפכו בסופו של דבר לאלופי הבית המרכזי. למרות הקשיים מההשעיות ומכמה פציעות, השיגו הפייסרס את הכרטיס השיש לפלייאוף המזרח עם מאזן של 4:38. סיבה מוצקה לסיום החזק של העונה הייתה חזרתו לקבוצה של דייל דייוויס ששוחר על ידי ניו אורלינס הורנטס לאחר שהועבר לשם מגולדן סטייט ווריורס. הוא השתתף ב-25 המשחקים האחרונים של העונה הרגילה ובכל משחקי הפלייאוף, תורם נוכחות חזקה בעמדת הסנטר. חתימתו המחודש של דייוויס בקבוצה חפפה את פציעתו של ג'רמיין אוניל שהותירה אותו מחוץ למגרש למשך כל העונה הרגילה, המשחק הראשון ממנו נעדר אוניל היה גם המשחק הראשון בו הופיע מחדש דייוויס במדי הקבוצה.
למרותה צרות אותן עבר המועדון, הצליחו הפייסרס להגיע אל הפלייאוף בפעם השלוש עשרה בארבע עשרה השנים האחרונות. בסיבוב הראשון, גברה אינדיאנה על אלופת הבית האטלנטי, בוסטון סלטיקס, בשבעה משחקים, כאשר הם מנצחים במשחק השביעי בבוסטון בהפרש ניכר 97:70. הפייסרס התקדמו לסיבוב השני בו פגשו את דטרויט פיסטונס, בשחזור של גמר אזור המזרח שנה אחת קודם לכן, הסדרה החזירה את הקבוצות לאולם הפאלאס של אובורן הילס בדטרויט, שהיה זירת ההתרחשות לתגרה שרבים העריכו כי סיימה את העונה עבור הפייסרס. לאחר שהפסידו במשחק הראשון, חזרו הפייסרס ונצחו את שני המשחקים הבאים בסדרה ועלו ליתרון 2:1. אך, הפייסרס לא הצליחו לשמור על היתרון והפסידו בשלושת המשחקים הבאים, ומפסידים בסדרה 2:4. המשחק האחרון בסדרה (משחק מספר 6) נערך ב-19 במאי 2005; רג'י מילר, בהופעתו האחרונה בקריירה, סיים את המשחק עם 27 נקודות וקיבל מחיאות כפיים סוערות כאשר הקהל עומד על רגליו. למרות מאמצו של מילר, הפייסרס הפסידו, שולחים את מילר לפרישה מבלי שזכה בתואר אליפות במהלך 18 שנות הקריירה שלו במדי הפייסרס. חולצתה של מילר ועליה המספר 31 הוצאה לגמלאות על ידי הפייסרס ב-30 במרץ 2006 כאשר הפייסרס שיחקו נגד פיניקס סאנס.
למרות אובדנו של מילר, הסגה של ארטסט, ופציעות מפתח מרובות הצליחו הפייסרס להגיע אל הפלייאוף בשנת 2004 בפעם ה-14 ב-15 עונות. הפייסרס גם היו לקבוצת החוץ היחידה שנצחה את משחק מספר 1 בסיבוב הראשון. אך ניו ג'רזי ניצחה במשחק השני ואזנה את הסדרה לפני שהקבוצות נפגשו באינדיאנה. במשחק מספר 3 בסדרה קלע ג'רמיין אוניל 37 נקודות כאשר הפייסרס חזרו להוביל 2:1 בסדרה. אך, הנטס נצחו את משחקים 3 ו-4 ועלו ליתרון 3:2 בסדרה. במשחק השיש שנערך בניו ג'רזי קלע אנתוני ג'ונסון 40 נקודות, אך תצוגה זו הייתה ללא הועיל כי העונה של הפייסרס הגיעה לסיומה לאחר שניו ג'רזי ניצחה במשחק 96:90.
את עונת 2006/07 סיימו הפייסרס כאחת העונות הגרועות ביותר בתולדות המועדון. לפייסרס, שסיימו את העונה הרגילה במאזן 35:47, כמעט לא הצליחו בדבר. נקודת המפנה של העונה היו 11 הפסדים רצופים שהחלו בסביבות פגרת האולסטאר. פציעות של ג'רמיין אוניל ומרקיז דניאלס, חסרונו של פויינט גארד שיגבה את הפציעות, טרייד שנערך במחצית העונה ושינה את הכימיה בתוך הקבוצה, יכולות הגנתיות ירודות, והיות קבוצת ההתקפה הגרועה ביותר בליגה היו לסיבות העיקריות להחלשותה של הקבוצה. ההפסד ב-15 באפריל לניו ג'רזי נטס חיסל את סיכויי העפלה לפלייאוף של הפייסרס לראשונה מאז עונת 1996/97.
אף על פי שהחמיצו את הפלייאוף עונה שנייה ברציפות לראשונה מאז שנות ה-80, הציגה עונת 2007/08 סימנים רבים לצמיחה בקבוצה, בייחוד לקראת סוף העונה. הסחות דעת משפטיות שנגרמו על ידי ג'מאל טינסלי, מרקיז דניאלס, ושון ויליאמס במהלך העונה לתרמו למאבקי הפייסרס, פציעותיהם של אוניל וטינסלי פגעו ביכולות ההגנתיות של הקבוצה והותירו כמעט את כל תפקידי הפויינט גארד בידיו של הרכש החדש, טרוויס דינר, שזכה לדקות מינימליות בקבוצות העבר בהן שיחק. למרות זאת, השיגה הקבוצה מאזן של 36:46 בסיום העונה הרגילה, וסיום עונה חזק, שכללו ניסיון נואש להשיג את הכרטיס השמיני לפלייאוף המזרח מאטלנטה הוקס, ושיפור דרמטי ביכולות הפורוורדים דני גריינג'ר, ומייק דאנליבי. גם גריינג'ר וגם דאנליבי השתתפו בהצבעה על השחקן המשתפר של העונה, כאשר דאנליבי מסיים בין עשרת הראשונים. השניים היו גם לצמד השחקנים הראשון של הפייסרס הקולע 1500 נקודות כל אחד, מאז עשו זאת רג'י מילר ודטלף שרמפף בתחילת שנות ה-90.
בחודש אפריל של עונת 2007/08, סגן נשיא המועדון דוני וולש עזב את המועדון והצטרף לניו יורק ניקס. כל תפקידיו של וולש הועברו לנשיא על פעולות הכדורסל, לארי בירד.
במהלך עונת 2009/10, סבל הפורוורד של הפייסרס, טיילר האנסברו (נבחר בדראפט של שנת 2009) מפציה באוזן שהשביתה אותו עד לסוף העונה ובהיעדרו של הסנטר, ג'ף פוסטר, נפלו הפייסרס למאזן של מתחת ל-50% הצלחה ונעדרו מהפלייאוף לעונה רביעית ברציפות. למרות עונה מאכזבת נוספת הצליחו הפייסרס לגבור בכל מפגשי העונה הרגילה על יריבתם המרה, דטרויט פיסטונס הדועכת, לראשונה מזה 5 שנים, ועל ניו ג'רזי נטס לראשונה מזה 20 שנה. הקבוצה הראתה סימני חיים מחודשים לקראת סוף העונה, כאשר נצחה כמעט בכל 14 המשחקים האחרונים.
2010–הווה: דני גריינג'ר ועידן חדש
למרות כל ההתקדמות, הופצו ספקולציות כי המאמן ג'ים אובראיין אינו האדם המתאים להוביל את המועדון חזרה אל הפלייאוף. חוסר שביעות רצון הולך וגובר הובע גם בחדר ההלבשה וגם ביציעים, לגבי התעקשותו של אובראיין לא לבצע שינוי בשיטת האימון. גם רוטציית השחקנים בה השתמש גרמה לתמיהה בקרב המקומיים, ובכללם כתב עיתונות. התעקשותו של אובראיין על מתן דקות רבות לפוזי הוותיק על חשבון שחקנים צעירים והחלטות ניהול משחק שהתבררו כמוטעות, הביאו להפסדים במשחקים צמודים ולחוסר שביעות רצון בקרב הקהל המקומי. חוסר יכולתו של אובראיין לפתח את השחקנים הצעירים פגע קשות במוניטין שלו, שחקנים כמו פול ג'ורג' וטיילר האנסברו, שרבים חשבו כי הם מרכיבים מרכזיים בניסיון החזרה של הפייסרס אל הפלייאוף, זכו לדקות מועטות בלבד, ובמשחקים רבים אף לא עלו לשחק כלל.
ב-30 בינואר 2011 שוחרר אובראיין מתפקידו כמאמן הפייסרס ובמקומו מונה עוזרו פרנק ווגל למאמן זמני. עם סיום מועד ההעברות של הליגה ב-24 בפברואר 2011, דיווחו מספר רשתות שידור כי הפייסרס הסכימו לטרייד הכולל שלוש קבוצות שישלח את ג'וש מקרוברטס לממפיס גריזליס ואת ברנדון ראש לניו אורלינס הורנטס, בעוד הפייסרס יקבלו את או. ג'יי. מאיו מהגריזליס בתמורה, וההורנטס ישלחו שחקן שלא נקבע לגריזליס. אך, מועד העברות פקע בשעה 15:00 (זמן מזרח), והניירת בעבור הטרייד הגיע אל המשרדים המרכזים של ה-NBA רק ב-15:02. עקב כך, לא אושרה ההעברה על ידי הנהלת הליגה וכל השחקנים נשארו בקבוצותיהם.
ב-6 באפריל 2011, לאחר ניצחון על וושינגטון ויזארדס, הצליחו הפייסרס להעפיל למשחקי הפלייאוף לראשונה מאז שנת 2006. בסיבוב הראשון, נוצחו הפייסרס על ידי המדורגת ראשונה, שיקגו בולס בחמישה משחקים בסדרה קשה. למרות היתרון הברור של שיקגו לפני הסדרה, שלוש מתוך ארבעת ההפסדים של אינדיאנה היו צמודים, כאשר הפסידו בשלושת המשחקים הראשונים בהפרש ממוצע של 5 נקודות.
את עונת, סיימה אינדיאנה במקום השלישי במזרח עם מאזן 49–32. בפלייאוף עברו הפייסרס את אטלנטה הוקס בסיבוב הראשון ואת ניו יורק ניקס בסיבוב השני. בגמר במזרח ניצבה אינדיאנה בפני אלופת ה-NBA מיאמי היט; הסדרה הגיעה למשחק שביעי כאשר כל קבוצה מנצחת לסירוגין, לבסוף נכנעו הפייסרס 99–76 במשחק השביעי ו-4–3 בסדרה כולה.
את עונת סיימו הפייסרס במאזן 56–28, ובמקום הראשון במזרח. אך אחרי פגרת האולסטאר הפייסרס לא היו אותה קבוצה שטרפה את הליגה בחצי הראשון של העונה ובקושי רב הם הצליחו לחלץ את המקום הראשון. בשני סיבובי הפלייאוף הראשונים גברה הקבוצה על אטלנטה הוקס ווושינגטון ויזארדס, בהתאמה, בטרם הודחה פעם נוספת על ידי ההיט בסדרת הגמר.
אולם ביתי
האינדיאנה פייסרס משחקים את משחקי הבית שלהם בבנקרס לייף פילדהאוס (קונסקו פילדהאוס לשעבר), לשם עברו החל בשנת 1999. הבנקרס לייף פילדהאוס ממוקם בעיר התחתית של אינדיאנפוליס ומאכלס 18,165 למשחקי הכדורסל, האולם מארח גם הופעות רבות כמו גם את משחקיהן של הפייסרס ואינדיאנה פיבר. האולם הוא בבעלותה של עיריית אינדיאנפוליס, אינדיאנה ובנייתו החלה ב-22 ביולי,1997, האולם נחנך ב-6 בנובמבר 1999. הקונסקו פילדהאוס מארח גם את טורניר הכדורסל של ליגת ה-Big Ten, ואירח בשנת 2011 את הפיינל פור של טורניר הכדורסל של ה-NCAA לנשים. הפילהאוס נחשב לאחד מהאולמות הטובים ביותר בליגת ה-NBA. לפני שעברו לקונסקו פילדהאוס שיחקו הפייסרס במרקט סקוור ארנה, בין השנים 1974–1999, ובאינדיאנה סטייט פיירגראונד קולסאום (כיום ידוע כפפסי קולסאום), בין השנים 1967–1974.
פירוש השם
פייסר- סוס במרוץ שתפקידו קביעת קצב המרוץ. השם נקבע כמחווה להיסטוריית מרוצי סוסים של מדינת אינדיאנה, ולמרוץ האינדיאנפוליס 500 בה נעשה שימוש ב"מכונית פייסר".
מדים
צבעי המדים של אינדיאנה פייסר הם כחול ים, זהב, כסף, ולבן. הפייסרס לובשים את המדים הלבנים עם פסים בצבע זהב וכחול למשחקי הבית. למשחקי החוץ לובשים הפייסרס מדים כחולים עם פס זהב. בנוסף יש לפייסרס סט מדים שלישי (בו משתמשים במקרה של זהות צבעים עם הקבוצה היריבה במשחקי החוץ) והם בצבע זהב עם פס כחול. במהלך עונת 1983/84 לבשו הפייסרס מדים בצבע זהב עם פסים כחולים ולבנים למשחקי הבית.
מאמני הקבוצה
במהלך השנים העסיק המועדון 15 מאמנים; לארי סטברמן היה הראשון שאימן את הקבוצה בשנת 1967, כאשר הקבוצה שיחקה בליגת ה-ABA. המאמן בובי לאונרד מחזיק במספר הניצחונות הרב ביותר בתולדות המועדון עם 529 ניצחונות במהלך 12 שנות אימון הקבוצה. לארי בראון הגיע לפייסרס בשנת 1993 והוביל אותם להופעות פלייאוף רבות לאחר רכישת הכוכב רג'י מילר. לארי בירד לקח את שרביט האימון בשנת 1997 והוביל את הפייסרס להופעת גמר ה-NBA היחידה שלהם, בעונת.
שיאים למשחק בודד
נקודות: 57, רג'י מילר מול שארלוט הורנטס, 28 בנובמבר 1992.
ריבאונדים: 29, הרב ויליאמס מול דנוור נאגטס, 23 בינואר 1989.
אסיסטים: 23, ג'מאל טינסלי מול וושינגטון ויזארדס, 22 בנובמבר 2001.
חטיפות: 9, דאדלי בראדלי מול קליבלנד קאבלירס, 29 בנובמבר 1980.
חסימות: 11, רוי היברט מול ניו אורלינס הורנטס, 21 בנובמבר 2012.
דלפין, נסיכת בלגיה
דלפין, נסיכת בלגיה (בצרפתית: Delphine Michèle Anne Marie Ghislaine de Saxe-Cobourg; נולדה ב-22 בפברואר 1968), הידועה בעבר בשם ליידי דלפין בואל, היא אמנית בלגית ובת משפחת המלוכה הבלגית. היא בתו מחוץ לנישואין של אלברט השני, מלך הבלגים מרומן שניהל עם הברונית סיביל דה סליס לונגשאמפ, ואחותו למחצה של מלך בלגיה הנוכחי פיליפ. ב-1 באוקטובר 2020, היא הוכרה בחוק כנסיכת בלגיה עם התואר "הוד מלכותה". קודם לכן, היא הייתה שייכת לאצולה הבלגית והייתה על פי חוק "ליידי בואל".
תקליטי יהלום
תקליטי יהלום (באנגלית: Yahalom Records) היא חברת תקליטים ישראלית עצמאית, המתמחה בייצוג והפצה של תוכני מוזיקה בניו מדיה. החברה עובדת בשיתוף פעולה עם חברת הליקון.
החברה מייצגת ומפיצה מוזיקה של אמנים ישראלים שונים כגון ג'יין בורדו, רונה קינן, אלון עדר, איה זהבי פייגלין ועוד.
החברה הוקמה על ידי גלעד אדמוני ושרון ארביב בשנת 2018.
עונת 1971/1972 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל
עונת 1971/1972 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל הייתה העונה השישית של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-4 בדצמבר 1971 והתחרות הסתיימה ב-21 במרץ 1972. בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מחזיקת התואר קיבלה זכות להשתתף בתחרות ולכן איטליה הייתה מיוצקת על ידי שתי קבוצות.
בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בשיטת משחק בית/משחק חוץ בהם נקבעו 5 עולות לשלב הבתים. מחזיקת הגביע העפילה ישירות לשלב הבתים. המשחקים בבתים נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ שלצורכי חישוב נחשבו כ"מפגש בודד". בהמשך התקיימו משחקי חצי הגמר בשיטת משחק בית/משחק חוץ והגמר במגרש שנקבע בתחילת התחרות.
התחרות הסתיימה בניצחון של סימנטל מילאנו מאיטליה בפעם השנייה ברציפות.
שלב הבתים
בית א'
בית ב'
ישראל בתחרות
מכבי חיפה הייתה הנציגה הישראלית בתחרות. היא התחילה את השלב המוקדם מהסיבוב הראשון בו היא הפסידה לדנן וולטר הצרפתית בסיכום של שני משחקים 109:82 ו-91:76.
אנטישמיות בקהילה המתמטית הסובייטית
אנטישמיות בקהילת המתמטיקה סובייטית הייתה ביטוי של עוינות, דעות קדומות ואפליה בברית המועצות כלפי יהודים בסביבה המדעית והחינוכית הקשורה למתמטיקה.
לפי עדויות ועובדות רבות, מהמחצית השנייה של שנות ה-60 ועד תחילת שנות ה-80, יהודים הלומדים או עובדים בתחום המתמטיקה בברית המועצות הופלו לרעה בכניסתם לאוניברסיטאות, בלימודים לתארים מתקדמים ובעבודה, בהגנה על עבודת הגמר שלהם, כאשר ניסו לפרסם מאמר או ספר, כאשר נסעו לכנסים מדעיים ולחו"ל.
מתמטיקאים מובילים איוון וינוגרדוב, לב פונטריאגין ועוד מספר אחרים, אשר במשך תקופה ארוכה קבעו מדיניות במתמטיקה הסובייטית, הואשמו בביצוע מדיניות אנטישמית. זה גרם לכמה שערוריות בינלאומיות. פונטרייאגין עצמו הכחיש את ההאשמות הללו.
האפליה הפכה לאחת הסיבות להגירה המונית של מתמטיקאים יהודים מברית המועצות. עקב הגירה אפשרית, יהודים בברית המועצות נתפסו לעיתים קרובות כאזרחים לא נאמנים, אם כי אפליה קדמה להגירה, ולא להפך.
רקע
האנטישמיות בברית המועצות הייתה המשך של האנטישמיות באימפריה הרוסית. מאז 1887 באימפריה הרוסית הייתה מכסה יהודית לסטודנטים שנעה בין 3% במוסקבה ובסנט פטרסבורג ועד 10% בתחום המושב. חלק ממוסדות החינוך נסגרו כללית ליהודים. יהודים הורשו להרצות באוניברסיטאות כחריג נדיר; ליהודי היה כמעט בלתי אפשרי לעשות קריירה מדעית ברוסיה.
ברמת המדינה, האנטישמיות הופיעה בברית המועצות בסוף שנות ה-30 והגיעה לשיא בסוף שנות ה-40 ותחילת שנות ה-50. במהלך תקופה זו התקיימו שני משפטים גדולים נגד יהודים בגלוי - המקרה של ליל המשוררים הנרצחים ומשפט הרופאים ". ב-1944 הוטלו הגבלות על קבלת יהודים לאוניברסיטאות. במהלך המאבק נגד קוסמופוליטיות גורשו סטודנטים יהודים מאוניברסיטאות, ומדענים ומורים פוטרו מעבודתם.
מאז 1967, לאחר מלחמת ששת הימים, התחדדה התעמולה האנטי-ציונית בברית המועצות, ולעיתים קרובות הפכה לדעות קדומות כלפי יהודים. ב-9 במרץ 1968 "המכתב של תשעים ותשעה" נגד השליחה הכפויה הבלתי חוקית של המתנגד אלכסנדר אסנין-וולפין לבית חולים פסיכיאטרי. לאחר מכן, רבים החתומים על המכתב סבלו מדיכוי: הם נדרשו לסרב לחתום על המכתב, הם הודחו מעבודתם, הורדו בדרגה, נאסר עליהם לנסוע לחו"ל וכו'  . בהדרגה שונתה ההנהגה של המתמטיקה הסובייטית, והחלה לנקוט מדיניות אנטישמית חדשה.
אפליה בחינוך
ההיסטוריון סמיון צ'רני, עובד מרכז המחקר לזכויות אדם ממוריאל, מציין כי אפליה הייתה טבועה במקור במערכת החינוך הסובייטית, אך התבססה על מעמד. מערכת מפלה המבוססת על מוצא אתני במטרה למנוע כניסת יהודים לאוניברסיטאות מסוימות צמחה בסוף שנות ה-40. היא נוצרה במלואה ופעלה מאז שנות ה-60. אנציקלופדיה יהודית קצרה בלשון הרוסית מדווחת כי במהלך תקופה זו "פקולטות רבות של מוסקבה, לנינגרד, קייב ואוניברסיטאות אחרות, המכון לפיזיקה הנדסית במוסקבה, המכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה נסגרו לחלוטין או חלקית בפני יהודים. מוסדות אקדמיים רבים הפסיקו להעסיק יהודים". לודמילה אלכסייבה, פעילת זכויות אדם וחברה בקבוצת הלסינקי במוסקבה, ציינה כי "מניעת הגישה לחינוך היא הצעד הרגיש ביותר מבין הצעדים המפלים נגד יהודים, שכן הרצון לחנך ילדים הוא אחת המסורות השמורה ביותר במשפחות יהודיות."
ג'ורג' שפירו כתב:
היו פחות יהודים משמעותית שהתקבלו לפקולטה למכניקה ומתמטיקה של אוניברסיטת מוסקבה ב-1978 מאשר בתנאי המכסה היהודית של האימפריה הרוסית. באותה שנה ניגשו לפקולטה 21 בוגרי אחד מבתי הספר למתמטיקה במוסקבה, בהם 14 רוסים ו-7 יהודים. כל 14 הרוסים התקבלו, מתוך 7 יהודים - רק 1 (הוא קיבל את הפרס הראשון באולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית ובמשך 3 שנים ברציפות קיבל את הפרס הראשון באולימפיאדות בריה״מ). בין היהודים שנדחו, שניים היו זוכים מרובים של אולימפיאדת מוסקבה.
המתמטיקאי והדיסידנט ולרי סנדרוב דיבר על השיטות שבהן הנהלת הפקולטה למכניקה ומתמטיקה לא אפשרה למועמדים יהודים להיכנס לאוניברסיטה. התלמידים היהודים המוכשרים ביותר, שקשה היה לחסום אותם בדרכים אחרות, התבקשו לפתור את בעיות מתמטיקה מאולימפיאדות כמבחני כניסה. כמו כן תוכננו בעיות מיוחדות, אשר היה להן פתרון פורמלי במסגרת תוכנית הלימודים בבית הספר, אך אי אפשר היה לפתור אותן בזמן סביר. בבחינות בעל פה נשאלו שאלות שחרגו בהרבה ממסגרת תוכנית הלימודים בבית הספר לפעמים במהלך בחינות בעל פה נאספו מועמדים יהודים לקבוצות נפרדות, והאולמות שבהם ניגשו לבחינות נקראו "תאי גזים". לדברי מיכאיל שיפמן, פרופסור במכון לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת מינסוטה, רק אותם מועמדים יהודים אשר מסיבות מיוחדות לא נכללו בקבוצות אלו, למשל, ילדיהם של פרופסורים, אקדמאים או "אנשים הכרחיים" אחרים, יכולים להירשם לפקולטה למכניקה ומתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה.
המתמטיקאי איגור שפרביץ ', שדיבר על ייצוג לאומים שונים בתחומים יוקרתיים, כתב על הבחינות הללו:
גם אנדריי סחרוב התייחס לאפליה זו. הוא כתב ששיטות דומות הופעלו לא רק נגד מועמדים יהודים, אלא גם נגד ילדיהם של מתנגדים.
הבעיות עצמן, שהוצעו למועמדים יהודים למבחני כניסה בפקולטה למכניקה ומתמטיקה של אוניברסיטת מוסקבה, זכו לתהילה והפכו לנושא לדיון בקהילה המדעית הבינלאומית.
מחוזות תוניסיה
תוניסיה מחולקת ל-24 מחוזות, הגדול שבהם הוא תטאווין שבדרום והקטן הוא תוניס שבצפון. המחוזות מחולקים לכ-264 נציגויות שבראש כל אחת מהן עומד מושל. הנפות מחולקות גם הן לעיריות ולמועצות מקומיות. כל המחוזות נקראים על שם הערים המרכזיות שבהם, המהוות גם את המרכזים המנהליים שלהם.
כהן משוח מלחמה
כהן משוח מלחמה הוא כהן שנמשח בשמן המשחה וממונה לקיום המצווה לחזק את לב החיילים לקראת היציאה לקרב.
מקור המצווה
מקור המצווה מופיע בספר דברים (פרק כ פסוק ב);
לפי זה כותב הרמב"ם (ספר המצוות לרמב"ם) ש"נצטוינו למנות כהן שינאם לפני העם את נאום המלחמה, ושכהן זה נקרא 'משוח מלחמה'".
זיהוי קשתית
זיהוי קשתית היא שיטה אוטומטית לזיהוי ביומטרי המשתמשת בתבנית זיהוי על בסיס צילומי וידאו של קשתית אחת או שתיהן של אדם מסוים, אשר צורתה המורכבת ייחודית, יציבה ויכולה להראות ממרחק.
כהן משוח מלחמה
פרטי הציווי
בעל ספר החינוך מבאר כי "מפני שהאדם נשמע יותר כשהוא נכבד ציותה התורה להיות הממונה לחזק בדברים טובים מן הכהנים שהם מבחר העם" ומסיים באמירה שמצווה זו חובה על הציבור.
זיהוי קשתית
סריקת רשתית היא שיטת זיהוי ביומטרי שונה המתבססת על המבנה הייחודי של כלי הדם ברשתית העין ולרוב מבלבלים בינה לבין זיהוי קשתית. בזיהוי קשתית נעשה שימוש במצלמת וידאו עם תאורת תת-אדום קרוב המספקת תמונה בפירוט עשיר של מבנים מורכבים בקשתית שנראים כלפי חוץ. תבניות דיגיטליות מקודדות ממבנים מורכבים אלה בעזרת אלגוריתמים מתמטיים וסטטיסטיים ומאפשרים לזהות האם מדובר באותו אדם או במתחזה. בסיס הנתונים של התבניות נסרק בעזרת מנוע חיפוש המחפש התאמה במהירות של מיליוני תבניות לשנייה, ועם תדירות נמוכה מאוד של תוצאות חיפושים כושלים.
כהן משוח מלחמה
פרטי הציווי
נאום משוח מלחמה וההכרזה בערכי המלחמה חובה רק במלחמת רשות ואילו במלחמת מצווה אין כל חובה לכהן לנאום ולהכריז.
זיהוי קשתית
כמה מאות מיליוני בני אדם בכמה מדינות ברחבי העולם כבר רשומים במערכות זיהוי קשתית למטרות נוחות כגון מעברי גבול אוטומטיים וכחלק מתוכניות זהות לאומיות. יתרון מרכזי בזיהוי קשתית, בנוסף למהירות החיפוש והתאמות כושלות הוא יציבות הקשתית כאיבר פנימי ומוגן, אך עדיין איבר חיצוני גלוי של העין.
היסטוריה
ג'ון דאגמן שעבד באוניברסיטת קיימברידג' באנגליה, פיתח ורשם פטנט ב-1991 על האלגוריתם הראשון לזיהוי קשתית. הוא פרסם את מאמריו הראשונים בנושא וביצע הדגמה חיה. לרעיון מאחורי ההמצאה יש היסטוריה ארוכה והיום יש מדענים רבים התורמים בתחום זה.
כהן משוח מלחמה
תפקיד מלחמתי
הגמרא במסכת נזיר (דף מז ע"ב) מזכירה את הדין שכהן משוח מלחמה קודם להצלה לסגן (כהן גדול חליפי לעבודת יום הכיפורים). הנימוק של הגמרא הוא משום שתלויים בו רבים. וכתב המפרש שם שעושה מלחמה בשביל רבים. והרא"ש פירש שהמלחמה נעשית על פיו. ומכאן שחז"ל ראו את המשוח מלחמה לא רק בעל תפקיד מורלי, אלא גם בעל תפקיד מלחמתי ממש אולי אפילו שר צבא.
בדומה לכך כתב הרד"ק (שמואל ב, כג כ) שכהן משוח נכנס עם ישראל למלחמה. בספר משפט הצבא בישראל כתב (עמ' קד) מביא בשם הרב קוק שמשוח מלחמה הוא ראש עורכי המלחמה. לעומת זאת המרדכי במסכת גיטין (סוף פרק מי שאחזו) משער שמשוח מלחמה לא היה חוצה את הגבול, ולכן לא היה כותב גט כריתות לאשתו ביציאה למלחמה.
זיהוי קשתית
צילום באור הנראה (VW) מול צילום בתת-אדום קרוב (NIR)
צבע העיניים נקבע בעיקר על ידי כמות המלנין "אומלנין" שנוצרת בקשתית על ידי המלנוציטים. שני סוגי מלנין עיקריים מיוצרים אומלנין (eumelanin), שצבעו שחור-חום, ופאומלנין (pheomelanin), שצבעו צהוב-אדום, האחרון סופג את אורכי הגל בתחום התת-אדום הקרוב. יחד עם זאת בגלים קצרים יותר בתחום הנראה לעין הם יכולים להניב דפוסים עשירים ומדויקים.
כהן משוח מלחמה
דיני הכהן משוח
איסורי נישואין ככהן גדול - אסור באלמנה ומצווה בבתולה. אסור להיטמאות למתים ככהן גדול. אבל בניגוד לכהן גדול אינו לובש ח' בגדים ואינו מקריב אונן ואינו מחזיר את הרוצח, (מסכת הוריות יב ב).
זיהוי קשתית
עקרון הפעלה
אלגוריתם לזיהוי קשתית יכול זהות עד 200 נקודות זיהוי כולל טבעות, חריצים ונקודות בתוך הקשתית. תחילה יש לכייל את המערכת לזיהי הגבולות הפנימיים והחיצוניים של הקשתית בתמונה של העין. פעולות נוספות כוללות גילוי ואי הכללת עפעפיים, ריסים, והשתקפויות מחזירות אור שיכולים לעיתים קרובות להסתיר חלקים מהקשתית.
אוברי דה גריי
אוברי דה גריי (באנגלית: Aubrey de Grey; נולד ב-20 באפריל 1963) הוא סופר וחוקר גרונטולוגיה ביו-רפואי בריטי במחלקה לגנטיקה באוניברסיטת קיימברידג' באנגליה.
קורות חיים
דה גריי נולד בלונדון, אנגליה ובה גם למד וגדל. סיים תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת קיימברידג', ב-1985 ועבד בחברת מחשבים בריטית בשם Sinclair Research Ltd, בקיימברידג'. נישא לגנטיקאית אדלייד קרפנטר ודרכה התוודע לנושא המלחמה בהזדקנות.
משמש כיום כעורך בארבעה כתבי-עת מדעיים, ובהם Mitochondrion, וכן - Current Stem Cell Research & Therapy. בנוסף לכך הוא עורכו הראשי של Rejuvenation Research, כתב-העת המדעי הרשמי היחיד שעוסק בתחום יוצא הדופן שדה-גריי חוקר, עיכוב ההזדקנות. עוד הוא מכהן, כעמית באגודה האמריקאית לחקר הזקנה, אגודת ההזדקנות האמריקאית, האגודה הבריטית לחקר ההזדקנות, האגודה לחקר המיטוכונדריה, וחבר הוועדה המייעצת של מכון המחקר Singularity Institute של הממציא האמריקאי ריי קורצווייל.
דה גריי הוא גם אחד משני המייסדים והיה היושב ראש של קרן מתושלח (Methuselah Foundation). ב-2009 הוא עזב את קרן מתושלח, לצורך הקמת קרן נפרדת משלו - SENS Foundation (ראשי תיבות של: Strategies for Engineered Negligible Senescence) (הקרן לעצירת ההזדקנות, או הקרן לקידום ביוטכנולוגיות לחידוש הנעורים) (מילולית: קרן לאסטרטגיות ליצירת הזדקנות זניחה), העוסקת במימון ועריכת מחקרים בנושא עיכוב תהליך ההזדקנות. כיום הוא המדען הראשי של קרן זו.
כתיבתו
ספרו הראשון The Mitochondrial Free Radical Theory of Aging יצא לאור ב-1999 בהוצאת R G Landes Co, ועל סמך ספר זה העניקה לו אוניברסיטת קיימברידג' את הדוקטורט, ב-2000. ספרו השני, Ending Aging, יצא לאור ב-2008 בהוצאת St. Martin's Griffin, והוא ספר מדע המיועד לקהל הרחב. בנוסף לשני ספריו, דה-גריי פרסם יותר מ-45 מאמרים מדעיים בכתבי-עת רשמיים, וכן הוזמן לחבר כ-20 פרקים עבור ספרי מחקר של מדענים אחרים.
החיפוש אחר התרופה להזדקנות
דה גריי התפרסם בשל הנוסחה התאורטית שפיתח, אשר אמורה לרפא את תהליכי ההזדקנות ה"טבעיים" בקרב בני אדם ולהשאיר את הגוף צעיר. לטענתו של דה גריי, יש להתייחס לזיקנה כאל מחלה בת ריפוי, משום שכאשר יפותחו הטיפולים המתאימים, יוכלו חלק מהאנשים שעוד חיים כיום, לשמור על נעוריהם, ואף לחיות עד גיל 1000 שנים.
בשנים האחרונות הוא זכה להתעניינות רבה מצד גופי תקשורת רבים ורואיין בין היתר בתוכנית התחקירים האמריקאית 60 דקות, ב-CNN, בערוץ ה-BBC, בניו יורק טיימס, בכתב העת Fortune, ובתוכנית הסאטירית הקולבר ריפור. על מעמדו בעולם המדע ניתן ללמוד גם מקריאת ראיונות נרחבים שנערכו עמו ב"וושינגטון פוסט" וב-Chronicle of Higher Education, העיתון הנפוץ במגזר האקדמי בארצות הברית.
בית העירייה האדום
בית העירייה האדום (בגרמנית: Rotes Rathaus) הוא המבנה שבו שוכנת עיריית ברלין. הוא שוכן ברחוב העירייה (Rathausstraße, לשעבר רחוב המלך - Königstraße), פינת רחוב היהודים, שברובע מיטה ליד כיכר אלכסנדר. בבניין נמצאים משרדיהם של ראש עיריית ברלין ושל מועצת העיר, המשמשים גם כמושל והסנאט של המדינה הפדרלית של ברלין. שמו של הבניין הוענק לו בשל הלבנים האדומות שממנו הוא בנוי.
על בניית הבניין בין השנים 1861–1869 היה מופקד האדריכל הרמן פרידריך וֶזֶמן, שזכה בתחרות בינלאומית לעיצובו ב-1858. תוכניתו של וזמן הושפעה מסגנון הרנסאנס האיטלקי, בייחוד זה של פררה ובולוניה, שבהם נעשה שימוש נרחב בלבנים אדומות. תוכנית הבניין נעשתה על פי הדגם של בית העירייה הישן של טורון בפרוסיה המערבית (פולין של ימינו), בעוד הארכיטקטורה של המגדל מזכירה את המגדל של קתדרלת לאן, בצרפת. הבניין תופס שטח של בלוק שלם, שעד לבנייתו עמדו עליו בניינים מימי הביניים. ב-1879 נוספה לקומה הראשונה במבנה סדרה של 36 תבליטים המתארים אישים ואירועים מההיסטוריה של ברלין וברנדנבורג מהמאה ה-12 ועד 1871, שיצרו האומנים לודוויג ברודוולף, אלכסנדר קלנדרלי, אוטו גייאר ורודולף שווייניץ.
המבנה נפגע קשות בהפצצות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה ונבנה מחדש על פי התוכניות המקוריות בין השנים 1951–1956. בתקופה זו שימש בניין העירייה החדש (Neues Stadthaus), שלא נפגע במלחמה, כבניין העירייה של כל חלקי ברלין, ומשנת 1948 ואילך כבניין העירייה של מזרח ברלין. לאחר שהושלמה בנייתו מחדש חזר בית העירייה האדום לשמש כעירייה של החלק הסובייטי של העיר, בעוד החלק המערבי של העיר נוהל מבית עיריית שנברג (שמכניסתה נשא נשיא ארצות הברית ג'ון פ' קנדי ב-1963 את נאומו "אני ברלינאי", שהדגיש את תמיכת ארצות הברית בגרמניה המערבית). ב-1958 נוספו לרחבת הכניסה של הבניין פסלים המתארים את אנשי ברלין בונים מחדש את עירם, שפיסל פריץ קרמר.
ממבה
התנהגות
מרבית מיני הממבות הם שוכני עצים, אולם הממבה השחורה היא יבשתית. הממבות צדות במשך היום: הן צדות באופן אקטיבי יונקים קטנים, ציפורים ולטאות, וחוזרות למאורה שלהם בערב.
הממבות קרובות של הקוברה (משפחת הפתניים), כאשר הן מאוימות הן מותחות מן "צווארון" בדומה לקוברה, אך קטן ממנו.
רבים מאמינים שהממבה השחורה תרדוף ותתקוף בני אדם. אולם, אמונה זו היא כנראה חוסר הבנה למהירות בה החיה נעה. הממבה השחורה משתמשת בדרך כלל במהירות שלה לברוח מאיומים. האדם הוא הצייד הראשי שלהם, ולא הטרף שלהם; הממבות מנסות להתחמק ממגע עם בני האדם לרוב.
ארס
כל מיני הממבות ארסיים מאוד. הארס שלהם מכיל ברובו רכיבים נוירו-טוקסינים (רעל עצבים). בנוסף לכך הארס שלהם מכיל גם רכיבים קרדיו-טוקסינים הפוגעים בפעילות שריר הלב. מידת הרעילות של הארס של פרט מסוים בתוך המין או התת-מין משתנה בהתאם למספר גורמים, ובכלל זה האזור הגאוגרפי בו מצוי. אפילו מזג האוויר והגובה בו הוא שוכן יכולים להשפיע על מידת הרעילות. הכשה יכולה להיות קטלנית לאדם ללא טיפול רפואי ושימוש בנסיוב מתאים.
ממבה ירוקה מזרחית, ממבה ירוקה מערבית וממבה ג'יימסונית מכילים ארס הדומה בהרכבו ובהשפעתו לזו של הממבה השחורה. אולם, מכיוון שמידת הרעילות של הארס שלהם נמוכה יותר (בהתבסס על מדד LD50), והמזג שלהם לרוב לא אגרסיבי כמו של הממבה השחורה, וכמו כן שלושת המינים הללו לא מזריקים כמות ארס רבה כמו הממבה השחורה, לכן ההכשות שלהם מסוכנות פחות באופן יחסי.
לפני השימוש בנסיוב, התאפיינה כל הכשה מכל אחד ממיני הממבה באחוזי תמותה גבוהים.
מינים
בסוג זה 4 מינים: שלושה מינים של ממבה ירוקה והממבה השחורה. הצבע שחור בא לתאר את פנים הלע של הנחש ולא את צבעו שבגוון חום או אפור.
אסתר שימקין
אסתר גינצברג קראוזה שימקין (תרל"ד - 19 במאי 1949) הייתה הרופאה העברייה הראשונה בחיפה. אחותו הצעירה של אשר גינצברג ("אחד העם").
קורות חיים
אסתר גינצברג נולדה לישעיהו וגולדה (בת יעקב זוזובסקי) בכפר הופטשיצא (Гопчица) שחכר אביה בדרום-מערב רוסיה (אוקראינה). ב-1905 קיבלה דוקטורט במונפלייה. מאחר שלא היה ברשותה רישיון לעסוק ברפואה בצרפת עבדה במסאז רפואי. גם בארצות הברית לשם היגרה המשיכה בעיסוק זה. ב-1908 עלתה לארץ ישראל. נישאה לאפרים קראוזה, אחיו של אליהו קראוזה, מהנדס ומודד והזוג התיישב, לבסוף, בחיפה. קראוזה הייתה לרופאה היהודייה הראשונה בעיר (הלל יפה התגורר אמנם בעיר, אך פעל בעיקר מחוץ לחיפה). קראוזה אמנם עסקה ברפואה כללית ופנימית אך את עיקר מרצה הפנתה לרפואה מעבדתית, ובחיפה נחשב ד"ר אליהו אורבך כרופא הראשון שמילא את תפקיד הרופא "המלא" הראשון. במרץ 1920 עבר הזוג להתגורר בירושלים בעקבות התקבלותה לעבודה בקעמצ"א (קבוצת עזרה מדיצינית ציונית אמריקנית), אך במהרה חזרו לחיפה על מנת שתנהל את המעבדה בבית חולים הדסה שנפתח ב-1922 סמוך לביתם ברחוב אחד העם 12. קראוזה השתתפה בישיבה הראשונה של רופאי חיפה שהתקיימה בביתו של יפה. ב-1924 בעת חופשת מחלה בחו"ל נפטר בעלה, אפרים, והיא נישאה לנחום שימקין, מייסד בית החולים, ששכר חדר בביתה. באמצע 1931 החליטה הדסה להעביר את בית החולים לרשות ועד הקהילה העברית בחיפה וכתוצאה מכך נסגרה המעבדה ושימקין העבירה אותה לביתה הפרטי.
דגל סנט וינסנט והגרנדינים
דגל סנט וינסנט והגרנדינים אומץ ב-21 באוקטובר 1985. הוא מורכב משלושה פסים אנכיים בצבעים כחול-צהוב-ירוק (מימין לשמאל). הפס הצהוב באמצע יוצר מעין פס קנדי כשהוא תופס מחצית מאורכו של הדגל, ובמרכזו שלושה מעוינים דמויי האות הלטינית V לציון וינסנט. שלושת היהלומים מציינים את כינויה של סנט וינסנט "אבן החן של האיים האנטילים". הצבע הכחול מציין את השמיים הטרופיים הכחולים, הצהוב את החולות הקריביים הזהובים והצבע הירוק את הצמחייה השופעת של האי.
גאוגרפיה פיזית - מונחים
גאוגרפיה פיזית או פיזיוגרפיה: ענף גאוגרפי העוסק בגאוגרפיה כמדע כדור הארץ.
חירוץ
חירוץ (Fluting) הוא מונח באדריכלות המתייחס לחריצים (נקראים גם "מרזבים") עגולים לאורכו של עמוד, והזוויות שבין החריצים נקראות "מִקְצוֹעוֹת" (Arris). אמנם חריצים המסותתים באבן מופיעים כבר באדריכלות מצרים העתיקה, אולם הם מזוהים בעיקר עם האדריכלות הקלאסית, שבה החריצים עשויים להיות מסותתים בתוך אבני העמוד עצמו, או מודבקים אליו בצורת סטוקו. את העמודים נהגו לחצוב בצורתם הגולמית במחצבה, ואילו הסיתות המדויק לחריצים היה נעשה רק במקום הבנייה, כדי שלא יינזקו בדרך. במקרה של עמוד הבנוי מחוליות, היו מגלפים את הכותרת ואת החריצים בחוליה העליונה, ואת שאר החוליות היו מחרצים עם הקמת העמוד, כדי להבטיח את התאמתן.
החריצים מילאו תפקיד חשוב בסדרים הקלאסיים, ומספרם נקבע במדויק לכל סדר וסדר:
לקריאה נוספת
Arnold W. Lawrence, Greek Architecture, Penguin books, Harmondsworth, Middlesex, 1967
ביטחון המדינה הקטרי
ביטחון המדינה הקטארי (בערבית: جهاز أمن دولة قطر) הוא ארגון המודיעין והביטחון של קטאר. כפוף למשרד הפנים.
הגוף נוצר בשנת 2004, לאחר מיזוג בין שירות המודיעין הכללי ושירות שירות הביטחון. הגוף אחראי לביצוע חקירות בתחום ביטחון פנים, איסוף מודיעין פנימי וריגול
בעיה מילולית
בתחום הוראת המתמטיקה, בעיה מילולית היא שאלה המנוסחת בשפת יום-יום שפתרונה דורש שימוש בכלים מתמטיים.
מטרתן של בעיות מילוליות להדגים לתלמיד את השימושיות של מתמטיקה ביום-יום ולהקנות לתלמיד כלים לפתור בעיות יום-יום באמצעות מתמטיקה. בעיות מילוליות יכולות להוסיף עניין ללימוד המתמטיקה ולהפוך את התחום למוחשי יותר. מבחינה היסטורית, הספרות המתמטית בעת העתיקה לימדה עקרונות מתמטיים כלליים בעיקר באמצעות פתרון בעיות מילוליות.
פתרון בעיה מילולית מורכב משני שלבים: בשלב הראשון ממדלים את הבעיה באופן מתמטי, ובשלב השני מפעילים כלים מתמטיים על המודל כדי להגיע לפתרון.
קורות הציפור המכנית
קורות הציפור המכנית (ביפנית: ねじまき鳥クロニクル) הוא ספר מאת הסופר היפני הרוקי מורקמי, שיצא לאור בישראל בשנת 2005. הספר ראה אור לראשונה ביפן כסדרה בהמשכים בשנים 1994-1995. זהו רומן בלשי העוסק בחיפוש הזהות בעולם המודרני והפוסט מודרני, בנישואים כושלים, באלימות ובאכזריות שבמלחמה ובהשפעתם על נפש האדם.
הספר הוא אחת ההצלחות הספרותיות הגדולות של שנות התשעים ביפן. הוא יצא לאור ביפן בשלושה כרכים ולכן קשה לסכם את היקף מכירותיו. הכרך הראשון נמכר עד שנת 2002 בכ-350,000 עותקים. משלושת הכרכים יחד נמכרו יותר ממיליון עותקים. הספר זכה ב-1995 (עוד בטרם יצא הכרך השלישי) בפרס יומיורי היוקרתי. התרגום לעברית נעשה מהגרסה האנגלית (שהיא עצמה תורגמה בהשתתפות המחבר והמומלצת על ידו כמתאימה לקורא המערבי) בידי יונתן פרידמן בהוצאת זמורה ביתן (2005). הספר כולל "אחרית דבר" מאת יצהר ורדי.
סיפור העלילה
הספר מתחיל בקיץ של שנת 1984. טורו וקומיקו אוקאדה הם זוג צעיר החיים את חייהם השגרתיים כשחתולם "נובורו וטאיה" נעלם וטורו מתחיל לקבל שיחות אירוטיות מסתוריות. טורו אדם ממוצע מן השורה אשר לא שונה מכל אחד מאיתנו, מובטל וחסר דאגות אמיתיות בחייו, מגלה לפתע כי בנוסף לחתולו גם אשתו עזבה את הבית ולא הותירה כל עקבות. מכאן מתחילים העניינים להסתבך והאיזון העדין שבין עולם המציאות לעולם החלום מתחיל לחמוק מחייו של טורו. הספר מתאר את השנה וחצי הבאות בחייו של טורו. בשנים אלו עובר טורו חוויות אשר נראות לא מציאותיות ומשונות כאילו הגורל עצמו מושיט יד ומשחק באנשים השונים ככליו. הסיפור למעשה נע בין המוני סיפורים קטנים ודמויות משנה. הסיפור קשור דרך מספר דמויות אל השלטון היפני בצפון סין בשנים 1945-1937 ומדינת החסות היפנית, מנצ'וקוו.
כתיבת הספר ותרגומו
מורקמי סיפר בראיון כי החל את הספר מרעיון קטן שלא ידע כיצד יתפתח לסיפור: "התחלתי את הכתיבה מרעיון קטן מאוד. רק דמות, לא ממש רעיון. גבר בן שלושים שמבשל ספגטי במטבח, והטלפון מצלצל - זה הכל. כל כך פשוט. אבל הרגשתי שמשהו קורה שם." פרקי שני כרכיה הראשונים של הטרילוגיה "קורות הציפור המכנית" יצאו לאור ב-1994 ו-1995 כסדרה בהמשכים שפרקיה התפרסמו בכל חודש לערך (בספר הראשון 13 פרקים ובספר השני 16 פרקים). קהל הקוראים היפני רותק על ידי עלילת הסיפור המתפתלת אך חלק ממנו התאכזב מהסיום וטען שהרומן אינו "גמור". נראה שהעובדה כי הגיבור נשאר פסיבי בסיום, וכלל אינו מנסה להחזיר את אשתו אליו למרות שהוא עדיין אוהב אותה, הפריעה לקהל הקוראים וגם מורקמי, למרות שטען בתחילה כי "הסיפור גמור ושלם בהחלט", הודה כי גם אם הוא היה הגיבור היה רוצה להיאבק ולנסות להחזיר את אשתו אליו. מורקמי שמר את דבר כתיבת הכרך השלישי בטרילוגיה בסוד. לטענתו: "רציתי שיחליטו בעצמם במה מדובר... אילצתי אותם להשתמש קצת בראשיהם... [בדיעבד] קוראים רבים כעסו עלי." בעקבות הצלחת הספר יצאה הטרילוגיה ב-1997 כספר שלם בכריכה רכה ומאז בכל התרגומים והמהדורות זוהי המתכונת של הספר.
המוציאה לאור האנגלית של הספר, הוצאת אלפרד קנופף, סברה שהגרסה היפנית נרחבת מדי וביקשה ממורקמי לצמצם אותה לצורך התרגום. מורקמי קיצץ קטעים נרחבים מהמקור, כ-25,000 מילים. הפרופסור לספרות יפנית מאוניברסיטת הרוורד, ג'יי רובין (Jay Rubin) שהחל כבר לתרגם את הספר, תרגם את שתי הגרסאות;המלאה והמקוצצת, אולם המו"ל בחר בגרסה הקצרה יותר. הספר זכה לשני תרגומים באנגלית; אנגלית אמריקאית ואנגלית בריטית. כמו כן, מורקמי הוציא גרסה נוספת, מקוצרת, ביפנית. מורקמי מסרב לבחור בגרסה אחת מכל הגרסאות כגרסה המועדפת עליו ועל כן אין לספר "גרסה רשמית". מורקמי אף מסרב לתת לקוראיו פתרונות לתעלומות ולקטעים הלא מובנים שבספר. המוציא לאור העברי בחר לתרגם את הספר מהגרסה האנגלית של קנופף-רובין בסוברו כי הגרסה "ההדוקה" מתאימה יותר לקוראים המערביים.
אלימות
הספר כולל במקרים רבים תיאורים של אלימות קיצונית וברוטלית, חלקם מפורטים מאוד. הייתה זו הפעם הראשונה שמורקמי נקט בתיאורים מסוג זה בספריו. לאחר שנמתחה עליו ביקורת בעניין זה, אמר מורקמי בראיון מאוחר יותר כי זהו "הד לאופי הרב-שכבתי של האלימות ההיסטורית" ובהזדמנות אחרת אמר: "בדרך כלשהי, אין לי אפשרות לחשוב שתקרית נומונהאן היא משהו רחוק שקרה לאנשים אחרים".
מהי "הציפור המכנית"?
כפי שהציב דמות חידתית של בעל חיים בספרו "מרדף הכבשה", כך עושה זאת מורקמי עם "הציפור המכנית". הציפור לעולם לא נראית ורק קריאתה הצורמת, הנדמית לדריכת צעצוע מכני, נשמעת מדי פעם בסיפור. למשמעותה של הציפור המכנית עלו מספר פירושים:
גגאוזית
השפה הגגאוזית היא שפה טורקית המדוברת על ידי הגגאוזים ומשמשת שפה רשמית במחוז גגאוזיה במולדובה. השפה מדוברת על ידי כ-150,000 דוברים. לכתיבת השפה השתמשו במקור באלפבית יווני אך החל מ-1957 הוחלף הכתב באלפבית קירילי וכיום משתמשים באלפבית לטיני המבוסס על הכתיב הטורקי.
ניקולו זניולו
ניקולו זניולו (באיטלקית: Nicolò Zaniolo; נולד ב-2 ביולי 1999) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי באסטון וילה ובנבחרת איטליה.
קריירה מוקדמת
ניקולו נולד בעיר מאסה שבמחוז טוסקנה ושיחק כחלק ממחלקות הנוער של גנואה, פיורנטינה ווירטוס אנטלה. ביום האחרון של חלון העברות לשנת 2016, הוא שוחרר מפיורנטינה ולאחר מכן עבר לווירטוס אנטלה. לאחר מספר חודשים ששיחק עבור מחלקת הנוער של הקבוצה, זניולו ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה ב' ב-11 במרץ 2017, בניצחון 2–3 על בנוונטו, כשהיה בן 17 בלבד. בסך הכל, הוא ערך שבע הופעות במדי הקבוצה בעונת 17–2016. – ב-5 ביולי 2017, אינטר מילאנו הודיעה על החתמתו של זניולו עבור סכום של כ-1.8 מיליון אירו, בנוסף לבונוסים בסך 1.7 מיליון אירו. את עונת 18–2017 שיחק במדי קבוצת הנוער של אינטר, כשבאותה עונה זכה באליפות הליגה ובנוסף סיים כמלך השערים של קבוצתו עם 13 שערים. זניולו ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת במסגרת משחק ידידות, שנערך ב-9 ביולי 2017. לעומת זאת, הוא לא שותף בשום משחק תחרותי במדי הקבוצה הבוגרת.
רומא
ביוני 2018, דווח שזניולו ודווידה סנטון הצטרפו לרומא כחלק מעסקת ראג'ה ניינגולן לאינטר. זניולו השלים את הבדיקות הרפואיות ב-25 ביוני וחתם לחוזה לחמש שנים בקבוצה עבור סכום של 4.5 מיליון אירו בנוסף לרווחי מכירה בשווי 15%. את הופעת הבכורה שלו במדי הג'יאלארוסי ערך במסגרת ליגת האלופות ב-19 בספטמבר, בהפסד החוץ 3–0 לריאל מדריד. את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ערך ב-26 בספטמבר, בגיל 19, בניצחון הבית 0–4 על פרוזינונה. ב-26 בדצמבר, הוא כבש את שערו הראשון בליגה בניצחון 1–3 על ססואולו. ב-12 בפברואר 2019, זניולו הפך לכובש האיטלקי הצעיר ביותר אשר כבש צמד במשחק בודד במסגרת ליגת האלופות; את הישג זה רשם במדי הזאבים בניצחון הבית 1–2 על פורטו במסגרת המשחק הראשון של שמינית הגמר. ב-15 באוגוסט 2019 האריך את חוזהו בקבוצה עד לתום עונת 2023/2024. ב-19 בספטמבר 2019, זניולו הבקיע את שערו הראשון בליגה האירופית בניצחון הבית 0–4 על איסטנבול בשאקשהיר במסגרת מחזור הבכורה של עונת 20–2019, כשקיבל בישול מאדין דז'קו; באותו המשחק הוא היה אחראי על שני בישולים: האחד, לאותו דז'קו, והאחר, ליוסטין קלייברט. ב-12 בינואר 2020, זניולו קרע את הרצועה הצולבת הקדמית במהלך הפסד הבית 2–1 ליובנטוס. לאחר הניתוח, זמן השיקום שלו נאמד על חמישה עד שישה חודשים, מה שהותיר לו סיכוי קלוש להיות חלק מסגל הנבחרת ליורו 2020. הוא ביצע את חזרתו למגרשים, כשנכנס בדקה ה-66 כמחליפו של יוסטין קלייברט בהפסד החוץ 2–1 לנאפולי.
במאי 2022 כבש שער ניצחון בגמר הליגה האזורית נגד פיינורד, ועזר לרומא לזכות בתואר אירופי ראשון בהיסטוריה.
גלאטסראיי
ב-9 בפברואר 2023 חתם זניולו בגלאטסראיי. הוא כבש חמישה שערים בעשר הופעות.
ב-18 באוגוסט 2023 חתם באסטון וילה מהפרמייר ליג.
קריירה בינלאומית
במדי נבחרת איטליה עד גיל 19 הוא השתתף באליפות אירופה עד גיל 19 לשנת 2018 והגיע עמה עד לשלב הגמר, שבו איטליה הפסידה 4–3 לנבחרת פורטוגל לאחר הארכה.
ב-1 בספטמבר 2018, הוא זומן לראשונה על ידי המאמן, רוברטו מאנצ'יני, מבלי שערך אפילו הופעה אחת בליגה, לצמד משחקי הפתיחה של איטליה נגד נבחרת פולין ונבחרת פורטוגל במסגרת ליגת האומות.
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה עד גיל 21 ערך ב-11 באוקטובר 2018, בהפסד 1–0 במשחק ידידות לנבחרת בלגיה.
זניולו רשם את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של איטליה ב-23 במרץ 2018, כשנכנס כמחליף של מרקו וראטי בניצחון הבית 0–2 על נבחרת פינלנד במסגרת משחק הפתיחה של איטליה במוקדמות יורו 2020. ב-18 בנובמבר 2019, זניולו רשם את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת במשחק הבית שנעל את שלב מוקדמות יורו 2020 נגד נבחרת ארמניה, משחק שהסתיים בניצחון מוחץ של האזורי 1–9. כמו כן, הוא השכיל לכבוש פעם נוספת במשחק ואף בישל לצ'ירו אימובילה את השער הרביעי במשחק.
ב-7 בספטמבר 2020, במהלך המחצית הראשונה נגד נבחרת הולנד במסגרת ליגת האומות, נפצע זניולו וקרע שוב את הרצועה הצולבת, חודש בלבד לאחר שחזר למגרשים מהקרע הקודם.
Carbapenem-resistant enterobacteriaceae
הדבקה בבתי חולים
התפרצויות החיידקים יכולות להיגרם בגלל ריכוז גבוה של מטופלים עם גורמי סיכון רבים להידבקות. רוב הנדבקים בחיידקים אלו הם חולים שנדבקו בעת אשפוז במוסדות רפואיים. בידוד של חולים הנגועים בחיידק היא אחת האסטרטגיות למניעת הדבקה.
האבל (נהר)
האבל  (גרמנית: Havel) הוא נהר בצפון-מזרח גרמניה, הזורם במדינות גרמניה הבאות: מקלנבורג-מערב פומרן, ברנדנבורג, ברלין ו-סקסוניה-אנהלט. זהו יובלו הימני של האלבה ואורכו 325 קילומטרים. עם זאת, המרחק הישיר ממקורו לפיו הוא רק 94 ק"מ. ניתן לנווט ולשוט בו בחלק גדול מאורכו והוא מספק חוליה חשובה בחיבורי דרכי המים בין מזרח ומערב גרמניה, כמו גם מחוצה לה.