cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דקלה הדר
דיבוב
ב-2014 דיבבה את סוזן מרפי בסדרה "מפלצות נגד חייזרים"; השתתפה בדיבוב הסרט "קיקוריקי"; דיבבה את דיפר בסרט "מטוסים 2: לוחמי האש"; דיבבה בסרט "יצאת כוכב"; דיבבה את רוג' ואת מיסטיק בסדרה "וולברין והאקס-מן"; דיבבה את פיקסאל בסדרה "נינג'גו"; דיבבה את ראש העיר ואת סבתא-פוח (סבתא סמית') בסדרה "הפוני הקטן שלי: חברות היא קסם"; את דודה בסדרה "יורדים מהפסים" ; את שמחה בסרט האנימציה ״הקול בראש״ ואת קורה בסדרה המונפשת "האגדה של קורה".
ב-2016 דיבבה את הנסיכה ליה אורגנה בסדרה "מלחמת הכוכבים: המורדים", ואת דובונית הרמוניה בסדרה "דובוני אכפת לי ובני דודים". ב-2018 דיבבה את יוליה בסרט "עולמם הסודי של גמדי הגינה" וכן נתנה את קולה לסרט "בלגן בממלכה".
המוות המוזר של אירופה
המוות המוזר של אירופה הוא ספר שנכתב בשנת 2017 על ידי הסופר והעיתונאי הבריטי דאגלס מארי, אודות תופעת ההגירה ליבשת אירופה בעשורים האחרונים. בספרו טוען מארי כי תהליך ההגירה ההמוני אל אירופה בשני העשורים האחרונים, בעיקר ממדינות אפריקה, המזרח התיכון ומזרח אסיה, מוביל לשינויי פניה ולאובדן צביונן הלאומי של מדינותיה.
הספר פורסם תחילה בבריטניה, תחת השם The Strange Death of Europe. מאוחר יותר פורסם גם בארצות הברית, ובהמשך תורגם לשפות נוספות. הספר יצר הד ושיח ציבורי אודות היקף תופעת ההגירה והשפעתה על חיי האירופים. בספרו מציג דאגלס את עצם השיח בנושא הגבלת ההגירה כנושא טבו שרבים מפרשים כגזענות, ומראה כיצד פוליטיקאים ואנשי ציבור שילמו מחיר אישי על נקיטת עמדה בנושא זה.
תוכן
הטיעון המרכזי של מארי לאורך כל הספר הוא שתהליך ההגירה לאירופה, אשר צבר תאוצה בשני העשורים הקודמים לכתיבת הספר (החל מסוף שנות ה־90), עלול להביא לשינויים קיצוניים בפני החברה האירופאית ובכך להביא להרס ביבשת כולה. במהלך הספר, מארי מנתח את הסיבות להתרחבות ההגירה ממדינות העולם השלישי למדינות אירופה השונות, ונותן דגש מיוחד לניתוח מעשיהם והצהרותיהם של מנהיגי מדינות אירופה הגדולות, בדגש על גרמניה, צרפת ובריטניה. מארי מעלה פעמים רבות את הטיעונים של תומכי ההגירה, בין אם מסיבות אידאולוגיות או פרקטיות, ונותן להם טיעוני נגד משלו, המבוססים לרוב גם על נתונים סטטיסטיים.
זאת ועוד, הסופר מציג עדויות שלקח מפי מהגרים שהגיעו לנקודות ביניים במסע ההגירה שלהם, דוגמת איים דרומיים באיטליה ויוון. לצידם, מוצגים גם האירועים המרכזיים בנושא ההגירה לאירופה משנות האלפיים, דוגמת ספינת המהגרים שטבעה בלב ים בדרכה מצפון אפריקה לאיטליה בשנת 2013, ובה נספו כ-400 מהגרים. מאריי דן בפן המוסרי של חילוץ המהגרים, לצד ההשלכות הפרקטיות של מדיניות התומכת בהגירה שננקטה ברחבי אירופה בתקופת הזמן המדוברת. הסופר מעלה לדיון גם את שאלת צביונה של החברה האירופאית והרב־תרבותיות שמביאה עמה ההגירה, כולל קונפליקטים בין החברה הנוצרית המקומית לחברת המהגרים האסלאמית ברובה.
דקלה הדר
דיבוב
בשנת 2023 דיבבה את סקאטל בסרט בת הים הקטנה.
חיים אישיים
הדר היא לסבית ונמצאת בזוגיות עם שני גרובר. לזוג שלושה ילדים.
דמוקרטיה חדשה
דמוקרטיה חדשה (ביוונית: Νέα Δημοκρατία; בקיצור ND) היא מפלגה שמרנית-ליברלית ביוון, שמכהנת כמפלגת השלטון. במפה הפוליטית המפלגה מוגדרת כמפלגת מרכז ימין. לאורך שנים רבות נאבקה על השלטון עם יריבתה העיקרית, התנועה הסוציאליסטית הפאן-הלנית.
המפלגה נוסדה בשנת 1974 על ידי קונסטנדינוס קרמנליס ובאותה שנה קמה ממשלת יוון הראשונה במהלך הרפובליקה ההלנית השלישית בראשותה. המפלגה היא חברה במפלגת העם האירופית ונכון לשנת 2019 היא מחזיקה ב-158 מושבים (מתוך 300) בפרלמנט ההלני ואילו בפרלמנט האירופי היא מחזיקה ב-8 מתוך 21 מושביה של יוון.
המפלגה זכתה בבחירות הכלליות ביוון בשנת 2012 והקימה ממשלה בראשותו של מנהיג המפלגה אנטוניס סמאראס. לאחר הבחירות הכלליות ביוון - ינואר 2015 המפלגה הפסידה למפלגת השמאל סיריזה ונותרה כמפלגה הגדולה ביותר באופוזיציה. עם זאת, בשנת 2015 נבחר פרוקופיס פבלופולוס ממפלגה זו כנשיא יוון, תפקיד סמלי מעיקרו.
בבחירות שנערכו ב-7 ביולי 2019, הפסיד ציפראס ומפלגתו "סיריזה" למועמד מפלגת דמוקרטיה חדשה קיריאקוס מיצוטאקיס, שהחליף אותו כראש ממשלת יוון כאשר המפלגה השיגה רוב מוחלט של 158 מושבים בפרלמנט ההלני.
אידאולוגיות
מצעה של המפלגה בבחירות הכלליות ביוון בשנת 2012 כלל גלגול החובות כחלק ממשבר החוב של יוון, קיצוץ ההוצאה הציבורית ב-11.7 מיליארד אירו עד 2016 במקום עד 2013-2012 כפי שיוון הבטיחה בשנים קודמות ותמיכה בהפחתת מיסים והרחבת משך הזמן לקבלת דמי אבטלה.
מכתש בטאגייקה
מכתש בטאגייקה (ברוסית: Кратер Батагайка) הוא שקע תרמוקרסטי השוכן באזור של קפאת-עד בטייגה של מזרח סיביר ברפובליקת סאחה-יקוטיה ברוסיה, כ-10 קילומטרים דרומית-מזרחית לעיירה בטאגי (Батага́й), וכ-5 קילומטרים צפונית-מזרחית ליישוב אסה-חאייה (Эсэ-Хайя), כ-660 קילומטרים צפון צפון-מזרח מיקוטסק, בירת הרפובליקה. למכתש ההולך ומתעמק צורת ראשן, ונכון לתחילת 2016 אורכו כקילומטר ועומקו המקסימלי 86 מטרים. המכתש קרוי על שם הנהר בטאגייקה הסמוך, יובל של הנהר יאנה. השקע מכונה גם מגאסלמפ (megaslump), מאנגלית.
השקע החל להיווצר בשנות ה-60 של המאה ה-20 לאחר שבורא היער שגדל בשטח. עקב כך נחשפו פני הקרקע לשמש בקיץ, ושכבת הקרקע העליונה הלכה והתחממה. בנוסף, מלבד הצללה העצים שמרו על הקרקע מפני התחממות משום שבתהליך הדיות של העצים טפטפו מים קרים על פני הקרקע ושמרו על קור הקרקע בקיץ. החום המיס את הקרח שמתחת לשכבת הקרקע והיא שקעה ונסחפה. שכבת הקרח נחשפה ישירות לאור שמש מה שהגביר את תהליך ההתמוססות. שיטפונות ב-2008 העמיקו עוד יותר את השקע.
בלאי (עיר)
בלאי (בצרפתית: Blaye) היא עיר בדרום-מערב צרפת במחוז ז'ירונד שבחבל אקיטן החדשה. בעיר ממוקמם על הגדה הימנית של שפך הז'ירונד. לעיר נודעה חשיבות רבה כאשר במאה השש-עשרה וובאן בנה את ההגנה על הנמל העיר בורדו במורד שפך נהר הז'ירונד בעיר בלאי. בסביבות העיר נבנו מצודה ושני מבצרים, מצודת בלאי על הגדה הימנית בעיר בלאי, פור פאטה במרכז שפך הז'ירונד על האי פאטה ופור מדוק על הגדה השמאלית. שלושת הביצורים האלה הוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמי כחלק מביצורי וובאן.
בלאי ידועה גם בזכות 60 אלף דונם הכרמים הנמצאים באזורה.
היסטוריה
בעת מלחמת גאליה בנה יוליוס קיסר אופידום גאלי בסנטוניי שנקרא Blavia Santorum. מעריכים כי אופידום זה הוקם באזור בו נמצאת העיר בלאי שהוא שטח שולט על שפך נהר הז'ירונד.
ב-625, נבנה ארמון ראשון באזור על ידי השושלת המרובינגית שהופכים את בלאי לעיר מלוכה. האדון ששולט על בלאי המפורסם ביותר היה רולאן, אחיינו של קרל הגדול, שנקבר בבזליסק סן-רומאן.
בלאי הופכת לעיר חשובה במסע הצליינות לסנטיאגו דה קומפוסטלה בגלל שבימי הביניים לא היו גשרים על הגארון והמעבר היחידי לבורדו ולגסקוניה הוא לעבור את הג'ירונד על גבי סירה.
במהלך מלחמת מאה השנים בלאי שהייתה עיר מפתח בהגנה על אקיטן נכבשה מספר פעמים. ב-1452 העיר משוחררת סופית על ידי כוחות שהוביל מי שלימים יהיה לואי האחד עשר. הניצחון בבלאי פתח את מעבר הצבאות הצרפתיים לאקיטן שסייע לניצחון בקרב קאסטיליון (Castillon) שנה לאחר מכן, קרב שסיים את מלחמת מאה השנים בדרום צרפת. לאחר מכן, החלה תקופה ארוכה שבו שרר שקט בעיר שהופר במלחמות הדת בצרפת בקרב הימי על הז'ירונד ב-1593.
בסוף המאה השבע עשרה בונה וובאן את מצודת בלאי כהגנה על בורדו. במהלך המהפכה הצרפתית והקיסרות הראשונה, בשבועות האחרונים של נפוליאון, קרב יחיד על מצודת בלאי בו הוכיחה את יעילותה. במאה התשע עשרה, נכנסה העיר לתקופת בנייה בהובלתו של ז'ורז'-אז'ן אוסמן. באותה תקופה נבנה הגשר הראשון מעל הגארון ובכך ירד מעמדה האזורי של בלאי.
מסחר
בבלאי נמל קטן בעיקר לייצוא תבואה ושטחים נרחבים ליד העיר לתעשיית היין. בנוסף, ליד העיר ישנה תחנת כוח גרעינית עם 4 כורים גרעיניים.
ערים תאומות
לבלאי שלוש ערים תאומות:
אהרן חנוקוגלו
אהרן חנוקוגלו (בטורקית: Aaron Hanukoğlu, נולד ב-29 במרץ 1943) הוא פרופסור בחוג לרפואת ילדים, הפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה
בשנת 1969 חנוקוגלו עלה לישראל והמשיך בהתמחות ברפואת ילדים, בבית החולים צהלון שביפו. בשנת 1974 סיים התמחות ברפואת ילדים ובין השנים 1974–1976 שירת בצה"ל כרופא צבאי וסיים את שירותו בדרגת סרן.
בין השנים 1976–1988 חנוקוגלו עבד במרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון בחולון כמומחה ברפואת ילדים וכסגן מנהל מחלקת ילדים. בשנת 1979 התמנה לתפקיד מרצה בחוג לרפואת ילדים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב. בשנים 1986–1988 חנוקוגלו נסע לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מרילנד בבולטימור להתמחות באנדוקרינולוגית ילדים.
בחזרתו לישראל בשנת 1988, המרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון ייסד את השירות האנדוקריני לילדים במרכז הרפואי וולפסון, והיה מנהל היחידה לאנדוקרינולוגית ילדים עד ליציאתו לגמלאות.
במסלול האקדמי באוניברסיטת תל אביב, חנוקוגלו קודם לדרגת מרצה בכיר בשנת 1989, ולדרגת פרופסור חבר בשנת 2003. חנוקוגלו היה פעיל בהוראת סטודנטים לרפואה מישראל ומחוצה לה, רופאים מתמחים, אחיות, ארגון קורסים במסגרת לימודי המשך לרפואה בבית הספר לרפואה עד לפרישתו בשנת 2014. כמו כן, חנוקוגלו מילא תפקידים ברמה לאומית בתחום רפואת ילדים ואנדוקרינולוגיה. בתחום המחקרי, זיהה הבסיס הגנטי של מחלה של חוסר תגובתיות להורמון סטרואידי אלדוסטרון שמווסת את רמת האלקטרוליטים בדם ואת לחץ הדם.
תפקידים לאומיים
חנוקוגלו מילא מספר תפקידים ברפואה ברמה ארצית. בשנים 2009–2014 היה חבר ואחר כך יו"ר של ועדות בחינה להסמכות מומחים ברפואת ילדים מטעם המועצה הלאומית של ההסתדרות הרפואית בישראל. בשנים 2009–2012 היה יו"ר הוועדה הלאומית לבחינת בקשות למתן אישור להורמון גדילה. בשנים 2005–2008 היה יו"ר הוועדה הלאומית לבחינות הסמכה בתחום אנדוקרינולוגית ילדים.
מחקרים ופרסומים מדעיים
חנוקוגלו פרסם 93 מאמרים בכתבי עת מובילים באירופה ובארצות הברית. רוב המחקרים שלו הם בנושא רפואת ילדים ובמיוחד אנדוקרינולוגיה של ילדים ונוער ומחלות תורשתיות. חנוקוגלו זיהה לראשונה שתי צורות שונות של מחלה תורשתית שנקראת פסוידו-היפו-אלדוסטרוניזם מסוג 1 (pseudohypoaldosteronism type 1, בקיצור PHA) שגורמת למחלות עם חוסר איזון ברמת המלחים והנוזלים בגוף. מחלה זו מתבטאת בשתי צורות. הצורה הקשה של PHA עלולה לסכן את חיי התינוק כבר בשבוע הראשון שלאחר הלידה. הטיפול הוא מתן מלח בכמות גדולה על מנת למנוע את התייבשות התינוק כתוצאה מאובדן מלח דרך השתן.
חנוקוגלו היה שותף במחקר עם חוקרים מאנגליה שמיפה את מיקום המוטציות בשלושה גנים שנקראים SCNN1G, SCNN1B ו-SCNN1A. גנים אלה מקודדים לשלושה חלבונים שמרכיבים את תעלת הנתרן שנמצאת בתאי אפיתל. לכן, תעלות אלה נקראות ENaC, שהוא קיצור של Epithelial sodium channel. במחקר נוסף, בשיתוף פעולה עם אחיו ישראל חנוקוגלו וחוקרים מארצות הברית, הם זיהו את המוטציות הנקודתיות בשלושה גנים אלה.
בסדרה של מחקרים, צוות תלמידים ופוסט-דוקטורנטים של האחים חנוקוגלו זיהו מוטציות שונות בגנים המקודדים לתת-יחידות של תעלת נתרן ENaC בחולי PHA מהארץ וחולים שהופנו אליהם אירופה.
מאמר סקירה של אחים חנוקוגלו מסכם את עיקרי הממצאים שהוזכרו לעיל והיבטים אחרים רפואיים וביוכימיים של תעלות נתרן מסוג ENaC
הצורה הקלה יותר של PHA נובעת ממוטציות בגן NR3C2 שמקודד לקולטן של ההורמון אלדוסטרון שנקראת "mineralocorticoid receptor". במחקר מקיף המשתרע על ארבעה דורות של חולים במשפחה מורחבת, חנוקוגלו תיאר את התפתחות הצורה הקלה של PHA לאורך עד 40 שנות חיי החולים.
רשימת פרסים
במהלך הקריירה שלו, חנוקוגלו זכה במימון מחקריו ממקורות מגוונים, ביניהם: מדען ראשי של משרד הבריאות, הקרן הדו-לאומית (BSF) של ארצות הברית וישראל, קרן דו-לאומית בשיתוף פעולה עם אנגליה.
סרניטי
סרניטי (באנגלית: Serenity) הוא סרט קולנוע מסוגת מערבון חלל משנת 2005. הסרט מהווה המשך לסדרה "פיירפליי". הסרט נכתב ובוים על ידי ג'וס וידון.
רקע להפקה
הסדרה "פיירפליי" עלתה לשידור ברשת פוקס ב-2002, הסדרה לא הצליחה לשרוד בלוח השידורים של פוקס וירדה מן המרקע לאחר 14 פרקים בלבד. כאשר בזמן ירידתה קווי העלילה השונים שהופיעו בסדרה נותרו בלתי פתורים.
למרות כישלון הסדרה לשרוד היא הצליחה לרכוש קהל מעריצים נאמן ונרחב, שפתח במערכה להשבת הסדרה למרקע. בסופו של דבר כתוצאה מנתוני מכירות ה-DVD הגבוהות של הסדרה הוחלט על ידי סרטי יוניברסל להפיק סרט בשם "סרניטי" שיהווה המשך לסדרה ויסגור כמה מקצוות העלילה שנותרו בלתי פתורים לאחר ירידת הסדרה מן המרקע.
עלילה
על פי עולם הרקע של הסרט, האנושות התפתחה לכדי התיישבות בכוכבי לכת וירחים מחוץ למערכת השמש באמצעות "הארצה" - שינוי תנאי הסביבה (אקלים, טמפרטורה, אטמוספירה ואחרים) כך שידמו לתנאים השוררים על כדור-הארץ ויאפשרו לבני אדם לחיות עליהם. הסדרה מתרחשת בשנת 2517, אם כי לא ברור לחלוטין אם מדובר בספירת הנוצרים. באותן שנים, בני האדם התיישבו במערכת שמש עצומה בעלת מגוון רחב של פלנטות, כל אחת בעלת אופי ותרבות מקומית נבדלת מאחרות אך הומוגנית לרוב בתוך עצמה, כאשר בהן וביניהן מתרחשת עלילת הפרקים. השלטון המרכזי בעולמות השונים הוא "הברית", גוף פוליטי וצבאי שנטל את השלטון בעקבות ניצחון במלחמה, המתוארת כמלחמת אזרחים. מבחינה תרבותית הברית היא התרבות השלטת בפלנטות הליבה של המערכת, ומרבית מתנגדיה הם תושבי הספר המכונים "עצמאים". כחלק מהמתיחויות הפוליטיות בעקבות ביסוס שלטונה (המתואר לעיתים כטוטליטרי) של הברית, מתבצעת פעילות הברחות ענפה בין עולמות הליבה לעולמות הספר, ודרכה מסופר סיפור הסדרה. ספינת החלל "סרניטי" (שלווה) היא ספינת נוסעים ומסחר מדגם "גחלילית", דגם מיושן שעבר שיפורים רבים על מנת לטוס; בפועל, סרניטי היא ספינת מבריחים, שמטענה כולל, בדרך כלל, סחורה גנובה, לא-חוקית או בעלת ביקוש רב.
בינתיים על סיפון הספינה סרניטי קברניט הספינה מל, זואי וג'יין יוצאים לבצע שוד, מל לוקח את ריבר איתם למרות התנגדותו של אחיה סיימון. במהלך השוד העיר שהצוות הגיע אליה מותקפת על ידי ריברס, עם אגרסיבי ואלים שאנשיו פועלים בחלל ואוכלים אנשים, כתוצאה מהכוחות העל חושיים של ריבר הצוות מקבל התראה על הגעתם של הריברס מבעוד מועד ומצליח לברוח עם השלל.
התקרית גורמת לסיימון להחליט שעליו ועל ריבר לעזוב את הספינה, אולם לפני שהוא מצליח לעזוב את האזור לחלוטין מסר תת-ספי גורם לריבר להפוך למכונת התקפה קטלנית והיא נלחמת בעשרות אנשים עד שלבסוף סיימון מצליח לעצור אותה בעזרת מילות קוד שגורמות לה להירדם באופן כפוי.
מפעילות האמר קרבי
יחידת נהגות האמר קרבי (מכונה בקיצור "יחידת הנהגות") בצה"ל, היא יחידת נשים הממוקמת בבסיס צאלים ונמצאת תחת המרכז לאימונים טקטיים. היחידה שנוסדה ב-1997, היא חלק ממערך האימונים הטקטיים של זרוע היבשה ומטרתה היא להכשיר את הלוחמים (בעיקר המפקדים) לשדה הקרב.
לחיילות היחידה שרוך בצבע תכלת, כומתה שחורה עם סיכת שריון או חיל רגלים (נתון לבחירתן) ונעליים שחורות. תג היחידה הוא סמל הבסיס מל"י 500 (המרכז הלאומי לאימונים ביבשה - מחנה צאלים) שבעבר היה סמל חטיבה 500 בשריון.
הכשרה
תפקיד נהגת האמר קרבי מיועד לנשים בלבד ותנאי הקבלה הם פרופיל 72 ומעלה ורישיון נהיגה אזרחי מכל סוג שהוא. למועמדות לשרות ללא רישיון ניתנת האפשרות לעשות קורס נהיגה קדם-צבאי. אורך הטירונות הוא כשלושה עד ארבעה שבועות (רובאי 02), אורך ההכשרה המלא, כולל הקורס, הוא 3 חודשים.
לאורך כל שירותן הצבאי החל מהטירונות ועד השחרור החיילות נמצאות בבסיס "צאלים", להוציא תרגילים בשטח, בשירות הסדיר, שמתפרסים על כל רחבי הארץ. בעת תרגילים בצפון המפעילות מתארחות בבסיס "נפתלי".
מהלך השירות
יחידת המפעילות (נהגות) עוסקת באימונים ביבשה בשיתוף יחידות קרביות שונות. היחידה משתמשת בהאמרים "מחופשים" המדמים רק"מים (רכב קרבי משוריין) לדוגמה טנק או נגמ"ש, ומבצעת אימונים טקטיים, ללא אש, המדמים לחימה בשדה קרב ולחימה במצבי אמת שונים.
את האימונים עם יחידת המפעילות מבצעים מפקדים בדרגות שונות, שבזמן אמת יהיו עתידים לפקד על הרקמ"ים ופקודותיהם יכריעו את גורל המערכה. במהלך האימון המפעילה נוהגת בהאמר ומוכשרת לתפעל את המערכות השונות הקיימות בו. כל אימון שונה באופיו, באורכו, ביחידות הלוחמות המשתתפות בו ומיקומו בארץ.
תנאי השירות ביחידה כוללים שהייה ממושכת בשטח, עבודה עם אנשים משתנים, אכילת מנות קרב והתמודדות עם תנאי מזג האוויר בכל עונות השנה. אורך השירות הוא כ-24 חודשים.
יחידת המפעילות מורכבת משש פלוגות, פלוגת ההכשרות- ראם, שתי פלוגות סדירות - "יעל" ו"אלה" (בתוכן כ-200 חיילות סדירות) ושלוש פלוגות מילואים - "רותם", "דיה" ו"הדר".
ביחידה קיימים צירי התפתחות שונים בתחום הפיקוד (מ"כיות, קצינות) תחום הלוגיסטיקה (סרס"פ, ב. קוד ועוד) ותחום ההדרכה (מדריכות ניוד, צפ"ה ומשקיות הסברה).
סנדרה בלשית מהאגדות
סנדרה בלשית מהאגדות (באנגלית: Sandra The Fairytale Detective) היא סדרת אנימציה ספרדית, הודית ופורטוגזית לילדים. הסדרה שודרה לראשונה בספרד, הודו ופורטוגל בשנת 2009, ובישראל בשנת 2010 בערוץ הילדים. לסדרה יש עונה 1 ו-52 פרקים באורך 12 דקות.
האוורד פייל
ביוגרפיה
פייל נולד בווילמינגטון, דלאוור, בנם של ויליאם פייל ומרגרט צ'רצ'מן פיינטר. בילדותו למד בבתי ספר פרטיים והתעניין בציור וכתיבה מגיל צעיר מאוד. הוא היה תלמיד חלש, אך הוריו עודדו אותו ללמוד אמנות, בעיקר אמו. הוא למד שלוש שנים בסטודיו של פ. ואן דר וילן בפילדלפיה, וזה היווה את כל הכשרתו האמנותית, מלבד כמה שיעורים בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק.
סנדרה בלשית מהאגדות
עלילה
הסדרה מספרת על ילדה מכדור הארץ בשם סנדרה, אשר בכל פרק יוצאת עם שדון ירוק בשם פו לארץ האגדות, שם הם חוקרים תעלומות שקשורות לאגדות.
האוורד פייל
ביוגרפיה
בשנת 1876 הוא ביקר באי צ'ינקוטג מחוץ לוירג'יניה וקיבל השראה ממה שראה. הוא כתב ואייר מאמר על האי והגיש אותו לשבועון של סקריבנר. אחד מבעלי המגזין היה רוזוול סמית, שעודד אותו לעבור לניו יורק ולהפוך את האיור למקצוע תחילה נאבק פייל בניו יורק. הוא היה חסר ניסיון מקצועי, מה שהקשה עליו לתרגם את רעיונותיו לצורות לפרסום. עם זאת, עודדו אותו כמה אמנים. לבסוף פרסם איור בגיליון "הרפר וויקלי" של 9 במארס 1878 ושולמו לו 75 דולר - פי חמישה ממה שציפה. הוא הצליח והפך לאמן מבוסס עד שחזר לוילמינגטון בשנת 1880. פייל המשיך לאייר במגזינים השונים. הוא גם שיתף פעולה בכמה ספרים, במיוחד בהיסטוריה האמריקאית. הוא כתב ואייר את סיפוריו שלו, החל מ"ההרפתקאותיו העליזים של רובין הוד" בשנת 1883. ספר זה זכה לתשומת לב בינלאומית מצד מבקרים כמו ויליאם מוריס. [5] במהלך העשורים שלאחר מכן פרסם יצירות מאוירות רבות לילדים, שחלקן עדיין בדפוס.
סנדרה בלשית מהאגדות
הדמויות
בנוסף לדמויות אלו, בכל פרק מופיעות דמויות מהאגדות השונות, כמו: כיפה אדומה, בת הים הקטנה, עמי ותמי, שלושת המוסקטרים ועוד.
המדבבים בעברית
במאי הדיבוב בעברית הוא ליאור סול, ומפיקת הדיבוב היא ענבר שטגר עזרא.
האוורד פייל
ביוגרפיה
פייל התחתן עם הזמרת אן פול ב־12 באפריל 1881, ולזוג נולדו שבעה ילדים. בשנת 1889 הפליגו הוא ואשתו לג'מייקה והשאירו את ילדיהם בטיפול בידי קרובי משפחה. בזמן שהותם מעבר לים, בנם סלרס נפטר במפתיע. אובדן זה ככל הנראה היווה השראה לספר ילדים "הגן מאחורי הירח", העוסק במוות ונושא את ההקדשה: "לילד הקטן בגן הירח. ספר זה מוקדש על ידי אביו."
בשנים 1894 - 1900 לימד איור במכון דרקסל. בין תלמידיו היו: אלנור אבוט, ג'סי וילקוקס סמית, אליזבת שיפן גרין, ויולט אוקלי בשנת 1900 הוא הקים בית ספר משלו בוילמינגטון, שם לימד מספר קטן של תלמידים. בשנת 1903, צייר פייל את ציורי הקיר הראשונים שלו למוזיאון האמנות של דלאוור. בשנת 1906 הוא לקח את ציורי הקיר ברצינות רבה יותר וצייר את קרב נאשוויל בבירת המדינה של מינסוטה, כמו גם שני ציורי קיר נוספים לבתי משפט בניו ג'רזי.
בשנת 1910 נסעו פייל ומשפחתו לאיטליה שם תכנן ללמוד את עבודת המאסטרים הישנים. הוא סבל מבריאות לקויה, הוא חש בדיכאון ומרוקן מאנרגיה. לאחר שנה אחת במדינה, הוא סבל מדלקת בכליות ומת בפירנצה בגיל 58.
עבודות עיקריות
פייל כתב ואייר מספר ספרים, בנוסף לאיורים רבים שצייר עבור "הרפר וויקלי", פרסומים תקופתיים אחרים ויצירות ספרותיות שונות לילדים.
הרפתקאות רובין הוד
פייל סינתז הרבה אגדות ובלדות מסורתיות על רובין הוד בעבודה זו, תוך שהוא מעדן אותן כדי שיתאימו לילדים. לדוגמה, הוא שינה את הבלדה מסוף המאה ה-17 "התקדמות רובין הוד לנוטינגהאם", שעל פיה רובין הרג ארבעה עשר אנשים. אצל פייל רובין הרג רק שני גברים - אחד מהם ירה בו עוד בילדותו, והשני היה מתנקש שנוא בשם גאי מגיסבורן אותו שלח השריף כדי להרוג את רובין הוד.
לפייל לא הייתה דאגה רבה לדיוק ההיסטורי, אך כך הוא שינה את שם המלכה בסיפור "רובין הוד והמלכה קתרין" בתור אלינור. השינוי הפך אותה לתואמת מבחינה היסטורית את המלך ריצ'רד לב ארי, איתו רובין עושה שלום בסופו של דבר.
רבים מהסיפורים בספר רובין הוד מתוארכים לסוף ימי הביניים. הישגו היה לשלב אותם לסיפור אחיד.
אנשי הברזל
הרומן עובד לסרט "המגן השחור של פאלוורת " משנת 1954 בכיכובם של טוני קרטיס וג'נט לי.
פייל כתב ספרים וקובצי סיפורים נוספים.
לאחר מותו אסף מו"ל מספר מסיפורי הפיראטים והאיורים שלו ופרסם אותם כספר שודדי הים של הווארד פייל (1921).
תגובה ביקורתית
פייל זכה להערכה רבה במהלך חייו וממשיך להיות מוערך היטב על ידי מאיירים ואמנים. בן זמנו וינסנט ואן גוך כתב במכתב לאחיו תיאו כי עבודתו של פייל "הכתה אותי בתדהמה מהערצה."
ביקורת ספרותית של המאה העשרים מציינת:
ככל שחלף הזמן, אפשר להיווכח, בחשיבותו של פייל כמייסד אסכולה אמריקאית מובהקת לאיור אמנותי, שהייתה חדשנית והנהיגה את הגישה העיצובית הטוטאלית, המחדשת הגדולה של ספרי ילדים. מורשת זו עולה על כל יצירה יחידה שהוא עשה. הוא זכור פחות עבור פרויקט אחד מאשר תרומתו הכוללת.
הייתה לו השפעה מתמשכת על מספר אמנים שהפכו בולטים בזכות עצמם. על פי רוברט ויץ, בית הספר לאמנות באוניברסיטת הווארד, פייל פיתח מערך נושאים משותף בעבודתו - תשומת לב לריאליזם וביטוי לאופטימיות ואמונה בטוב שבאמריקה. עבודתו המשיכה לעורר השראה גם לאחר מותו. לדוגמה, אמן ספרי הקומיקס טוני האריס (יליד 1969) ציין את פייל כהשפעה גדולה על עבודתו.
"יש לו את כל הסימנים של רומן היסטורי טוב: יש לו עלילה מרגשת, עם קונפליקט שופע ודמויות אמינות; הוא משתמש בשפה ובדיאלקט המתאימים להגדרתו ולדמויות; יש לו נושא אוניברסלי משמעותי, והוא מציג את פרטי חיי היום-יום בגרמניה של המאה השלוש-עשרה במדויק ולא מתבלט, מה שהופך את התקופה לאמיתית וחיה."
בנטלי הונאודירס
בנטלי הונאודירס (באנגלית : Bentley Hunaudières) היא מכונית קונספט, בתצורה מכונית ספורט קופה המוגדרת מכונית על מתוצרת יצרנית כלי הרכב הבריטית בנטלי שבבעלות תאגיד המכוניות האירופי פולקסווגן, אשר הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות בז'נבה, שווייץ, בשנת 1999
מחילה (סרט)
מחילה הוא סרט קומדיה ישראלי, שיצא לאקרנים ב-26 בספטמבר 2019. בסרט משתתפים חנן סביון וגיא עמיר (שאף ביימו את הסרט). לצידם, משתתפים צחי הלוי, נועה קולר, אלון אבוטבול ושירי מימון (בהופעתה הראשונה בקולנוע).
מאחר שעלילת הסרט מתרחשת בעשרת ימי תשובה, הסרט יצא לאקרנים בתקופה זו, מספר ימים לפני ערב ראש השנה תש"ף.
הסרט צולם בבאר יעקב.
עלילה
הסרט מתרחש במהלך עשרת ימי תשובה בעיירה בדרום הארץ אשר נמצאת במצב תמידי של כוננות ואזעקות מפני ירי מרצועת עזה. במרכז העלילה, שאול (גיא עמיר) וניסן (חנן סביון), זוג חברים שלפני שלוש שנים יצאו לשוד שהסתבך ומאז נפרדו דרכיהם - שאול נכנס לכלא לאחר שנתפס, ואילו ניסן מצליח להימלט ועובר לחו"ל. ביום שחרורו של שאול מן הכלא, חוזר ניסן ומופיע כאדם דתי-חרדי, חוזר בתשובה, ומבקש בחרדת קודש את סליחתו של שאול על שאירע. שאול ממאן לסלוח, במיוחד לאחר שאינו מצליח לקבל את מחילתה של אשתו, אורנה (נועה קולר), המתקשה לסלוח לו על המחיר ששילמה משפחתו של שאול כשנעדר מן הבית במהלך ישיבתו בכלא. במהרה מתגלה כי השלל שנותר מן השוד שהסתבך עשוי לפתור את הבעיה הכלכלית המרכזית - תשלום שכר הלימוד לאקדמיה המלכותית עבור לימודי ריקוד שאליהם התקבלה בתם - אלא שניסן לא מצליח להיזכר במיקום המדויק שבו הטמין אותו. במקביל, ניסן קובע כי לא יוכל להתחתן עם בת זוגו, רבקי (שירי מימון), עד אשר יביא לשלום בית בין שאול לבין אשתו, אורנה.
השגת סכום כסף שיספיק לתשלום שכר הלימוד עשויה לפתור את בעיותיהם של כל הדמויות המרכזיות בסרט, וכך העלילה מסתבכת בניסיונות נוספים להשיג את הכסף המיוחל.
תגובת הקהל
הסרט "מחילה" זכה להצלחה רבה בקרב הקהל הישראלי. יוצרי הסרט, עמיר וסביון, הביעו את גאוותם על מספר הצופים הרב בפרק זמן כה קצר (200,000 צופים, תוך שלושה שבועות בלבד). בקטע וידאו שפורסם בחשבונות האינסטגרם של השניים, נראים עמיר וסביון מגיעים אל אולם הקולנוע שבו יושב הצופה ה-200,000 בסרט, ומודים לקהל על התגובות החיוביות שקיבלו בעקבותיו.
קישורים חיצוניים
ביקורות:
דוב ים צפוני
דוב ים צפוני (שם מדעי: Callorhinus ursinus) הוא מין של דוב ים גדול החי בצפון האוקיינוס השקט והחופים הקרובים אליו. זהו דוב הים היחיד שלא שייך לסוג דוב ים אלא לסוג היחידי Callorhinus.
מאפיינים
תפוצתו של דוב הים משתרעת מיפן עד חצי האי באחה שבקליפורניה בדרום וכן בים אוחוצק וים ברינג. הלהקות הגדולות ביותר נמצאים באי פריבולוט (שזכה לכינוי "אי אריות הים") שבמזרח ים ברינג באלסקה, שם נמצאים 1.1 מיליון פרטים. להקות גדולות נוספות נמצאות באיי קומנדור, גם בים ברינג אך ליד רוסיה שם 200-250 אלף פרטים, באיים ליד חופי סחלין וליד האיים הקוריליים. הם נצפו דרומה יותר בחופי יפן וקוריאה במזרח ובקולומביה הבריטית עד לקליפורניה במערב. אך הם בסכנת הכחדה, עקב ציד אינטנסיבי בעבר ובהווה לצורך תעשיית פרוות. כיום הם מוגנים בהרבה מקומות, אך עדיין ניצודים בכמה מדינות ומספרם פוחת.
אורכם של דובי הים 2.1 מ' ומשקלם 270 ק"ג, כשהנקבות שוקלות בערך 50 ק"ג ואורכם 1.5 מ'. הזכרים גדולים ומוצקים בהרבה מהנקבות, ויש להם צוואר עבה, רעמה שעירה וגסה, פה קטן יחסית אך ניבים חזקים ואוזניים בולטות מהפרווה. רגליהם האחוריות גדולות מרגליהם הקדמיות מעט. פרוותם השעירה של דובי הים היא בצבעי כסוף-אפור כהה עד שחור-פחם ויכולה להיות בצבע אדמדם אטו חום כהה. הרעמה של הזכר בצבע אפור כהה או צהבהב והגורים שחורים.
דובי הים הם טורפים אופורטוניסטים הניזונים בעיקר מדגי אוקיינוס ומדיונונים. הטרף שלהם כולל דגים בקלאים, הרינג, פנסאים, טרוטנית, מקרל ודיונונים. הם עצמם נטרפים על ידי קטלן, עמלץ לבן והקטנים נטרפים גם על ידי שועלי שלג ואפילו אריות ים שטלר רעבים במיוחד, אף על פי שבהרבה מקרים הם חולקים יחד אותם מושבות רבייה. הגורים מתים הרבה גם עקב מחלות ועקב רעב כשהאימהות עוזבות אותם בשביל לאכול.
קזחסטן במשחקים האולימפיים לנוער
קזחסטן משתתפת בכל ההמשחקים האולימפיים לנוער שהתקיימו מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הקזחסטנים 29 מדליות, מהן תשע מדליות זהב. במשחקי הקיץ צברו ספורטאי הנוער הקזחסטנים 24 מדליות ובמשחקי החורף נצברו חמישה מדליות.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של קזחסטן למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 47 ספורטאים שהתחרו ב-17 ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשישה מדליות. המשלחה הגיעה להישגים משמעותיים בענף הרמת משקולות עם זכיות במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג לנערות, במדליית כסף בקטגוריית משקל עד 58 ק"ג לנערות ומדליית ארד בקטגוריית משקל עד 77 ק"ג לנערים, ובענף ההיאבקות עם זכיות במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 69 ק"ג לנערים בסגנון היאבקות יוונית-רומית ומדליית ארד בקטגוריית משקל עד 42 ק"ג לנערים בסגנון היאבקות יוונית-רומית ודירוג במקום הרביעי בקטגוריית המשקל עד 70 ק"ג לנערות בסגנון היאבקות חופשית. המשלחת זכתה גם במדליית כסף בענף הטאקוונדו בקטגוריית משקל עד 55 ק"ג לנערים.
המשלחת הגיעה להישגים נאים בענפים כדוריד כאשר דורגה במקום הרביעי בטורניר הנערות, שחייה עם סיום במקום החמישי במשחה 50 מטר בסגנון שחיית גב לנערות ואיגרוף עם דירוג במקום החמישי בקטגוריית משקל בינוני לנערים. ספורטאי המשלחת העפילו לרבע גמר בענף הסיף בטורניר הנערים בדקר ודורגו במקום התשיעי בענף הרכיבה בטורניר היחידים. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים אופניים, אתלטיקה, ג'ודו, התעמלות, טריאתלון, קאנו/קיאק, קליעה, קרב חמש מודרני וקשתות.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג היא הגדולה ביותר שקזחסטן שלחה עד כה. המשלחת מנתה 51 ספורטאים שהתחרו ב-17 ענפים. המשלחת זכתה בשמונה מדליות, מתוכן 3 מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים יותר מאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת זכתה בענפי הג'ודו במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 55 ק"ג נערים, ובהיאבקות במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 54 ק"ג נערים בסגנון היאבקות חופשית ומדליית ארד בקטגוריית משקל עד 69 ק"ג נערים בסגנון היאבקות יוונית-רומית. הספורטאים בענף זה דורגו גם במקום החמישי בקטגוריית משקל עד 69 ק"ג נערים בסגנון היאבקות יוונית-רומית ובמקום השביעי בקטגוריית משקל עד 70 ק"ג לנערות בסגנון היאבקות חופשית. ספורטאי המשלחת שיפרו את הישגים בענף האיגרוף וזכו במדליית זהב בקטגוריית משקל קל לנערים ומדליית כסף בקטגוריית משקל קל-כבד לנערים ודורגו במקום הרביעי בקטגוריית משקל קל-זבוב לנערים. המשלחת קצרה הישגים גם בענף הרמת משקולות עם זכייה בשתי מדליות ארד בקטגוריות משקל עד 77 ק"ג נערים ומעל 63 ק"ג נערות, ודירוג במקום הרביעי בקטגוריית משקל עד 69 ק"ג לנערים ובמקום החמישי בקטגוריית משקל עד 58 ק"ג לנערות. בענף ההתעמלות המשלחת זכתה במדליית ארד במקצוע ההתעמלות אמנותית בטורניר הנבחרות, במקצוע הטרמפולינה היא דורגה במקום השביעי, ובהתעמלות מכשירים דורגה במקום ה-15 בגמר הקרב רב לנערים.
המשלחת הגיעה להישגים גם בענפים קאנו/קיאק כאשר דורגה במקום הרביעי בספרינט עם קיאק לנערות, באופניים עם דירוג במקום החמישי בטורניר הקבוצות המעורב, באתלטיקה עם דירוג במקום השישי בגמר הקפיצה משולשת לנערים, קליעה עם דירוג במקום השמיני בטורניר הנערים בירי באקדח אוויר למרחק של 10 מטר. המשלחת העפילה לרבעי הגמר בענפים סיף בטורניר הנערים בחרב וטאקוונדו בקטגוריית משקל עד 48 ק"ג לנערים. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים כדורעף חופים, טניס שולחן, טריאתלון, קרב חמש מודרני, קשתות ושחייה.
אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012)
קזחסטן השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק. המשלחת כללה 38 ספורטאים שהתחרו בעשרה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשלושה מדליות. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענף הביאתלון עם זכייה במדליית כסף בתחרות ספרינט נגד השעון לנערות ובמדליית ארד בתחרות המרדף לנערות, וזכייה במדליית ארד בענף הסקי למרחקים בתחרות 10 ק"מ לנערים. נבחרת הנערות בהוקי קרח דורגה במקום הרביעי בטורניר. ספורטאי המשלחת קצרו הישגים בענפים החלקה מהירה כאשר סיימה במקום החמישי במסלול 500 מטר לנערים והתחלה המונית לנערים ובמקום השישי במסלול 500 מטר לנערות, החלקה אמנותית עם דירוג במקום השישי בטורניר הריקוד האמנותי, ולוז' עם דירוג במקום השמיני בטורניר המעורב. המשלחת לא הגיעה להישגים משמעותיים בענפים החלקה מהירה במסלול קצר, סקי אלפיני, סקי בסגנון חופשי וקפיצות סקי.
אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה 17 ספורטאים שהתחרו בתשעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשתי מדליות ארד. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים החלקה אמנותית עם זכייה במדליית ארד בטורניר הנערות וביאתלון עם זכייה במדליית ארד בתחרות ספרינט נגד השעון בטורניר הנערות ודירוג במקום השביעי במרדף לנערות. המשלחת דורגה במקום השמיני בסקי למרחקים במסלול קרוס למרחקים לנערים. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים החלקה מהירה, החלקה מהירה במסלול קצר, לוז', סקי אלפיני וסקי בסגנון חופשי.
מדליות לפי משחקים
משחקי הקיץ width="20px"|
משחקי החורף
מדליות לפי ענף
משחקי הקיץ width="20px"|
משחקי החורף
פרוטון (תוכנה)
פרוטון (באנגלית: Proton) היא תוכנה, המהווה שכבת תאימות עבור הרצת משחקי מחשב, שפותחו למערכת ההפעלה Microsoft Windows, במערכת ההפעלה לינוקס והפצותיה, שפותחה על ידי Valve ו-CodeWeavers ומהווה גרסה מותאמת אישית של התוכנה Wine. התוכנה כוללת מספר תיקונים וספריות נוספות אשר לא כלולות ב-Wine, על מנת לשפר את הביצועים במשחקי Windows. התוכנה מתוכננת לפעול במקביל לקליינט התוכנה סטים, דבר המכונה "Steam Play".
מאפיינים
פרוטון יצאה לאור ב-21 באוגוסט 2018. בעת זו חברת Valve הכריזה כי היא אימתה 27 משחקי מחשב שונים אשר פועלים על גבי התוכנה בביצועים מיטביים, ללא צורך בהגדרות נוספות מצד המשתמש. המשחקים האלו כוללים את דום (2016), Quake ו-Final Fantasy VI.
פרוטון משלבת מספר ספריות תוכנה על מנת לשפר את ביצועי הרנדור התלת-ממדי, הכוללות ספריות המרת שכבה בין Direct3D ל-Vulkan בשם D9VK עבור Direct3D 9, DXVK עבור Direct3D 10 ו-VKD3D עבור Direct3D 12. בדצמבר 2019, הספרייה D9VK שולבה לתוך ספריית DXVK.
תמיכה
בעקבות כך שפרוטון היא גרסה מותאמת אישית של Wine, היא משמרת את אותם מאפייני תאימות לתוכנות Windows כמו Wine. בנוסף ל-"רשימה הלבנה" הרשמית, ישנם משחקי Windows רבים אשר דווחו כי הם תואמים, בצורה לא רשמית, עם פרוטון. משתמשים יכולים להכריח שכותר מסוים יפעל דרך פרוטון, גם אם קיימת גרסת לינוקס רשמית לאותו הכותר.
ProtonDB
ProtonDB הוא מסד נתונים קהילתי לא רשמי, האוסף מידע טכני על הפעלת משחקי מחשב שונים דרך פרוטון ומדרג אותם מ-"Borked" (שבור, לא שחיק) עד ל-"Platinum" (פלטיניום, תאימות מושלמת). האתר שואב השראה מהאתר WineHQ AppDB, אשר אוסף מידע ממשתמשים ומציג בעיות תאימות שונות ביישומי Windows הפועלים על Wine ומשתמש במערכת דירוג דומה.
היסטוריית גרסאות
חברת Valve הוציאה לאור חמש גרסאות גדולות לפרוטון. מספור הגרסאות ניתן על בסיס גרסת ה-Wine עליה פרוטון מתבססת ומספר טלאי תוכנה מתאים.
פרוטון מפגרת מספר גרסאות מאחור בהשוואה ל-Wine. גרסאות לא רשמיות, כמו פרוטון GE (Proton GE), נוצרו על מנת לבסס את התוכנה על גרסאות Wine עדכניות, אשר לעיתים משפרות את הביצועים במשחקים ולעיתים פוגעות בהם.
סיימון לבייב
סיימון לבייב (נולד ב-27 בספטמבר 1990) הוא שמו וזהותו החוקית של מי שנולד בשם שמעון יהודה חיות, נוכל ישראלי שהשיג כסף רב מנשים אותן הכיר דרך אפליקציות הכרויות. חיות לכאורה נהג להתחזות לבנו של לב לבייב, ובכך הונה לכאורה נשים בכ-10 מיליון דולר בין השנים 2015 ל-2018 אך מעולם לא הורשע על סיפור זה. הורשע בהונאה. לפני כן, ב-2011 וב-2015 הואשם במספר מקרי הונאה וזיוף אחרים במספר מדינות.
פעילותו הפלילית התפרסמה ב-2019 בעקבות מאמר שכותרתו "נוכל הטינדר" מאת עיתונאים חוקרים מהעיתון הנורווגי "ורדנס גאנג" בעזרת העיתונאי הישראלי אורי בלאו. בשנת 2022 יצא בנטפליקס הסרט התיעודי "נוכל הטינדר", ומאז נודע לבייב גם בכינוי זה.
ביוגרפיה וחיים אישיים
נולד בשם שמעון יהודה חיות בבני ברק. אביו הוא הרב יוחנן חיות, שכיהן כרב ומנהל השירות לנוסע הדתי באל על ופוטר בעקבות חשד לניהול עוקף יחד עם בנו, בנערותו עזב את הדת.
בהמשך הוא שינה את שמו לסיימון לבייב, על מנת שיוכל להציג עצמו כבנו של איש העסקים לב לבייב. בגיל 15 עבר לברוקלין בעיר ניו יורק שבארצות הברית עם חברי משפחתו, אשר מאוחר יותר האשימו אותו בשימוש לרעה בכרטיס האשראי שלהם. על פי עדויות מאוחרות יותר, כבר כשהיה נער ביצע לכאורה מעשי הונאה קטנים דוגמת הונאת שיקים.
פלילים
בשנת 2011 הואשם לבייב בגנבה בישראל, זיוף ומרמה בגין פדיון צ'קים גנובים. על פי הדיווחים, הוא גנב פנקס צ'קים השייך למשפחה תוך כדי ששמר על ילדיהם, ושל אחר בזמן שעבד כשיפוצניק בביתם. הוא מעולם לא הופיע בבית המשפט, ונמלט מישראל לירדן דרך גשר אלנבי עם דרכון מזויף בשם מרדכי נסים טפירו, וברח לאירופה.
בשנת 2015 נידון בפינלנד לשנתיים מאסר בגין הונאה. כאשר נעצר בפינלנד, הוא טען שהוא ישראלי יליד 1978 ונמצא עם שני דרכונים ישראלים מזויפים, שלושה רישיונות נהיגה ישראלים מזויפים, שני כרטיסי טיסה ישראלים מזויפים וחמישה כרטיסי אשראי מזויפים של אמריקן אקספרס. לאחר שחרורו הוגש נגדו כתב אישום בישראל בגין הונאה.
לאחר שסיים את עונשו מוקדם, הוא ניצל לרעה בשנית כמה נשים בגרמניה ובעוד מספר מדינות באמצעות השם מייקל בילטון. לבייב נהג להקסים נשים עם מתנות יקרות, כאשר הוא לוקח אותן לארוחות ביאכטות ובמטוסים פרטיים לכאורה. מאוחר יותר היה מעמיד פנים שהוא במצוקה כלכלית נקודתית ומבקש הלוואה גדולה, כרטיסי אשראי, צ'קים, ונעלם.
לאחר שלא התייצב למשפט בישראל, נעצר סיימון ביוון, במבצע משותף עם האינטרפול ומשטרת ישראל, ובדצמבר 2019 נגזרו עליו 15 חודשי מאסר ופיצוי כספי בסך 150,000 ש"ח לקורבנותיו וקנס כספי של 20,000 ש"ח. במאי 2021 שוחרר מהמאסר. לפי The Times of Israel, בשנת 2020 הוא התחזה לעובד רפואי על מנת שיוכל לקבל חיסון נגד נגיף הקורונה מוקדם ממה שהותר לו. בשנת 2022 שודר בנטפליקס סרט תיעודי בשם "נוכל הטינדר", העוסק בקורותיו של לבייב.
לפי ה"וושינגטון פוסט", בעקבות פרסום הסרט התיעודי, חסמה אפליקציית טינדר מלבייב את האפשרות להשתמש בה.
בשנת 2022, זמן קצר לאחר יציאת הסרט התיעודי, חתם לבייב עם מנהלת הכישרונות ג'ינה רודריגז מסוכנות הבידור Gitoni Inc היושבת בלוס אנג'לס. יש לו גם חשבון Cameo, שבו הוא גובה $200 עבור סרטונים מותאמים אישית, ו-$2,000 עבור סרטונים עסקיים.
בפברואר 2022 הוגשה קובלנה פרטית על ידי ארבעה מתוך תשעת ילדיו של איש העסקים לב לבייב נגד סיימון לבייב בטענה שהתחזה ועודנו מתחזה לבן משפחתם ופגע בשמם הטוב. עם הקובלים, שהגישו את הקובלנה באמצעות עורכי הדין גיא אופיר, ויקטוריה רזניק ורועי בן דוד, נמנים זבולון לבייב, איילת לבייב יעקובסון, רותי לבייב יליזרוב, חגית סופייב לבייב וחברת היהלומים של המשפחה LLD Diamonds USA, LLC. ביולי 2022 נדחה הדיון בקובלנה של משפחת לבייב לאחר שפרקליטות המדינה שלחה בקשה לדחיית הדיון בטענה שסיימון לבייב עומד במוקד של חקירה פלילית בגין אותן עבירות.
ב-22 באפריל 2022 דווח שלבייב מבוקש בספרד בשל שימוש ברישיון נהיגה מזויף ב-2019.
לידיה איסק
לידיה איסק (ברומנית: Lidia Isac; נולדה ב-27 במרץ 1993) היא זמרת פופ מולדובנית שנבחרה לייצג את מולדובה בשיר "Falling Stars" באירוויזיון 2016 שהתקיים בסטוקהולם, בירת שוודיה, לאחר שזכתה בגמר הלאומי ב-27 בפברואר.
איסק התחרתה בחצי הגמר הראשון ולא העפילה לגמר. היא זכתה ב-33 נקודות, אשר העניקו לה את המקום ה-17, מתוך 18.
בעבר הייתה איסק חברה בצמד Glam Girls, שהשתתף בגמרים לאומיים לייצוג מולדובה בתחרויות בשנים 2013, 2014 ו-2015, ללא הצלחה.
כץ וקרסו
כץ וקרסו הוא סרט ישראלי מסוגת קומדיית טעויות שנחשב לסרט בורקס של שנות ה-70. הסרט מכר 885,000 כרטיסים בארץ. זהו אחד הסרטים הנצפים ביותר בתולדות הקולנוע הישראלי.
תקציר העלילה
כץ האשכנזי (שמואל רודנסקי) וקרסו הספרדי (יוסף שילוח) הם סוכני ביטוח יריבים הנוטים לריב זה עם זה תכופות. לכץ שתי בנות, נעמי ותיקי, האחת נאמנה לעבודתה (אפרת לביא) והשנייה צעירה ומתהוללת (ניצה שאול). לקרסו שני בנים, אליהו ואוסי, האחד "חנון" שגר עם הוריו (גדי יגיל) ואילו השני בחור מתהולל העובד בעסק של אביו (יהודה ברקן).
כץ וקרסו מתחרים על ליבו (או יותר נכון על כיסו) של מיליונר בשם ישראל ישראלי (יהודה אפרוני) מקצא"א, רודף שמלות והולל בפני עצמו, ושניהם שולחים את ילדיהם לאילת על מנת לזכות בחוזה ביטוח שמן עמו. בין לבין, מתאהבים בניו של קרסו בבנותיו של כץ למורת רוחם של ההורים, והעלילה כצפוי מסתבכת.
כשיצא הסרט לאקרנים זכה להצלחה רבה, ונחשב עד היום לאחד מהסרטים הישראלים הפופולריים ביותר בז'אנר סרטי הבורקס.
כל אנשי הנשיא
כל אנשי הנשיא (באנגלית: All the President's Men) הוא סרט קולנוע משנת 1976 המתבסס על ספרם התעודי באותו שם של בוב וודוורד וקארל ברנסטין, שני העיתונאים שחקרו את פרשת ווטרגייט מטעם הוושינגטון פוסט. בעיבוד לסרט מגלמים רוברט רדפורד את וודוורד ודסטין הופמן את ברנסטין, הוא הופק בידי וולטר קובלנץ, נכתב בידי ויליאם גולדמן ובוים בידי אלן ג'יי פאקולה.
בעקבות הסרט התפרסמה אמרת הכנף "Follow the money".
תקציר העלילה
הספר "כל אנשי הנשיא" עובד לקולנוע בידי ויליאם גולדמן. הספור גולל את קורותיהם של העיתונאים החוקרים זוכי פרס הפוליצר וודוורד וברנסטין החל מהדיווח הראשוני שלהם על הפריצה לווטרגייט ועד לחשיפתם את מסע התעמולה המושחת של ממשל ניקסון שמחבל במירוץ לבחירות של יריביו הפוליטיים. הוא מתאר את האירועים שעמדו מאחורי סיפורים מרכזיים שכתבו השניים עבור הוושינגטון פוסט, הם נוקבים בשמותיהם של כמה מקורות שבתחילה סירבו להזדהות למאמרים הראשוניים, במיוחד יו סלואן. הוא גם מספק דיווח מפורט של פגישותיהם הסודיות של וודוורד עם המקור "גרון עמוק", שזהותו נשמרה בסוד במשך למעלה משלושים שנה.
ההפקה
רוברט רדפורד רכש את זכויות ספרם של וודוורד וברנסטין בשנת 1974 עבור סכום של $450,000 כשחשב לעבד אותו לסרט עם תקציב של 5 מיליון דולר. בן בריידל הבין שעומדים להפיק את הסרט בין אם הוא יאשר זאת או לא והוא חש ש"צריך להכניס בו יותר היגיון כדי להשפיע על הדיוק בעובדות" העורך הכללי של הוושינגטון פוסט קיווה שלסרט תהיה השפעה חשובה על אנשים שהייתה להם תדמית שלילית של העיתונות.
הבמאי אלן ג' פקולה ורדפורד לא היו מרוצים מהטיוטה הראשונית שכתב התסריטאי גולדמן.
וודוורד וברנסטין גם קראו אותו ולא אהבו אותה. רדפורד ביקש מהם הצעות, אבל ברנסטין והסופרת נורה אפרון כתבו טיוטה משלהם. רדפורד קרא ולא אהב אותה, באומרו, "הרבה מזה נכתב ברמה של תלמידי השנה השנייה באוניברסיטה והוא רחוק מלתאר סקופים". הוא ופקולה שקדו ימים ארוכים בעבודה על התסריט. הבמאי בילה שעות בראיונות עם העורכים והכתבים, ורשם לעצמו את סיפוריהם.
דסטין הופמן ורדפורד הסתובבו במשרדי הוושינגטון פוסט במשך חודשים, ישבו במסיבות עיתונאים וניהלו מחקר עבור תפקידיהם. הפוסט לא אישר להפקה לצלם בחדר החדשות, כך שהתפאורנים נטלו את מידותיהם של משרדי העיתון, צילמו כל דבר, וקופסאות ואשפה נאספו והועברו כדי ליצור מחדש את חדר החדשות בשני אולמות באולפני ברבאנק Burbank של הוליווד בעלות של $200,000. הקולנוענים עשו רבות כדי לשוות דיוק ואמינות, בכלל זה יצירת העתקים של ספרי טלפונים שלא היו כבר בשימוש. כמעט 200 מכתבות בעלות $500 האחת נקנו מאותה חברה שמכרה לפוסט בשנת 1971. השולחנות נצבעו גם בדיוק באותו הצבע. ההפקה צוידה בלבנה מהאולם הראשי של הפוסט כך שהיא תוכל לשכפל את הפיברגלס בשביל אתר ההסרטה. הצילומים החלו ב-12 במאי 1975, בוושינגטון הבירה.
הסרט הלך בעקבות הנוסחה של ג'יימס סטיוארט וג'ון ויין בסרטו של ג'ון פורד האיש שירה בליברטי ואלנס (1962), כשרדפורד הופיע יותר מהופמן בפוסטרים ובקדימונים בעוד שהופמן שיחק יותר מרדפורד בסרט עצמו.
הבדלים בין הספר לסרט
שלא כמו הספר, הסרט עצמו מכסה את שבעת החודשים הראשונים של פרשת ווטרגייט, מזמן התפרצותה לכניסתו של ניקסון לקדנציה השנייה ב-20 בינואר 1973. סדרת כותרות מסיימות את הסרט, חושפות את כדור השלג של מאמציהם של וודוורד וברנסטין לגלות את הסיפור, ומסיימות בהודעת ההתפטרות של ניקסון באוגוסט 1974.
פרסים ומועמדויות
לפי האתר Box Office Mojo הכנסותיו של הסרט בקופות הסתכמו ב-70.6 מיליון דולר.
ב-2007 התווסף הסרט לרשימת 100 הסרטים הטובים ביותר במאה השנים האחרונות של מכון הסרטים האמריקני כמקום 77 ברשימה. מכון הסרטים גם בחר בסרט במקום 34 ברשימת הסרטים מעוררי ההשראה ביותר של אמריקה ובמקום 57 ברשימת מאה המותחנים הטובים ביותר. דמויותיהם של בוב וודוורד וקרל ברנסטין חולקות את המקום ה-27 ברשימת מאה הגיבורים והנבלים הבולטים במאה השנים האחרונות שבחר מכון הסרטים האמריקני. העיתון Entertainment Weekly דירג את כל אנשי הנשיא כאחד מ-25 "המותחנים הפוליטיים החזקים ביותר".
הסרט, שהדגיש את כוחה של המילה הכתובה, הביא לעלייה בשיעור הנרשמים לחוגי התקשורת בארצות הברית ויש הטוענים שתרם גם להצלחתו של ג'ימי קרטר בזכייה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1976.
סילה (זמרת)
סילה גנצ'ולו (בטורקית: Sıla Gençoğlu; נולדה ב-17 ביוני 1980) היא זמרת-יוצרת ומפיקה מוזיקלית טורקייה. את הקריירה שלה החלה בשנת 2007, כאשר הוציאה את אלבום הבכורה שלה Sıla. סילה היא אחת מהאמנים הטורקיים המצליחים ביותר בכל הזמנים, תוך שהיא גם אחד מהאמנים הטורקיים עם מספר הלהיטים הרב ביותר ועם מספר המכירות הגבוה ביותר וזאת, בנוסף לעובדה שהיא מחזיקה באלבום , שנחשב לאחד מהאלבומים הטורקיים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
סילה הפכה לאמן הראשון בהיסטוריה שהצליח לשהות למעלה מ-30 שבועות בצמרת מצעד טורקיה טופ 20; המצעד החשוב ביותר בעולם המוזיקה הטורקי. האמן היחיד שהצליח לעקוף אותה הייתה גולשן, שעשתה זאת במהלך העשור השני של המאה ה-21. בין היתר, היא מחזיקה במספר השני הרב ביותר של להיטים שכבשו את פסגת המצעד והם: "Alain Delon", "Acısa da Öldürmez", "Kafa", "Boş Yere", "Vaziyetler", "Yabancı" ו-"Hediye". בנוסף לכך, שירה "Vaziyetler", הוא אחד מהשירים הבודדים בהיסטוריית המצעד שהצליחו להישאר במשך 11 שבועות רצופים בפסגת המצעד, מה שהופך את סילה לאחד מהאמנים שהיו הכי הרבה זמן בפסגת המצעד בהתאמה.
חיים וקריירה
אלבום האולפן השלישי שלה Konuşmadığımız Şeyler Var, יצא לאור בשנת 2010 ודורג במקום הראשון ברשימת האלבומים הנמכרים ביותר של D&R. מכירותיו בטורקיה עמדו על למעלה מ-100,000, מה שגרם לאיגוד תעשיית ההקלטות הטורקי להעניק לו את תואר הזהב. מתוך האלבום יצאו קליפים לשירים "Acısa da Öldürmez", "Oluruna Bırak", "Kafa", "Boş Yere" ו-"Tam da Bugün", תוך שהראשון מביניהם הפך ללהיט וכבש את פסגת המצעד של טורקיה טופ 20. השני הפך ללהיט, והגיע למקום השני במצעד. כל שאר השיאים מהאלבום זכו להצלחה רבה במצעדים גם כן, תוך שצברו שלל צפיות והשמעות ברשתות הזרמות המדיה השונות.
בשנת 2012, יצא אלבומה Vaveyla. מכירותיו של האלבום עומדות על למעלה מ-84,000 עותקים שנמכרו. מתוך האלבום יצא השיר המצליח "İmkansız", שהגיע למקום השני במצעד של טורקיה טופ 20 והיה ללהיט גדול במדינה. אלבומה המצליח ביותר Yeni Ay, יצא לאור שנתיים לאחר מכן. בין רגע כבש האלבום את פסגת מצעד האלבומים של טורקיה, תוך שנמכר שם בלמעלה מ-158,041 עותקים והיה לאחד מהאלבומים הטורקיים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. הסינגל המוביל מתוך האלבום "Vaziyetler", שבר שיא היסטורי במצעד טורקיה טופ 20, בכך ששהה 11 שבועות בפסגת המצעד; הראשון לעשות זאת מאז "Bangır Bangır", שעשה זאת בשנת 2013. בין היתר, יצא מתוך האלבום גם הלהיט "Yabancı", שכבש את פסגת המצעד והפך לשיר מצליח במדינה.
אלבום האולפן השישי של סילה Mürekkep, יצא לאור בשנת 2016 וזכה להצלחה רבה מאוד. בדומה לקודמו, הוא כבש את פסגת מצעד האלבומים של טורקיה. הצלחתו התבטאה גם מחוץ לטורקיה כאשר נכנס למצעד האלבומים של בלגיה, שם דורג במקום ה-185. האלבום נמכר בלמעלה מ-101,726 עותקים והיה לאחד מהאלבומים הטורקיים הנמכרים ביותר באותן השנים ובפרט בשנת צאתו, 2016. באותן השנים, הוציאה גם את הלהיט "Hediye", שכבש את פסגת מצעד השירים של טורקיה, למשך שבועיים.
צומת הרקה והקדקוד
צומת הרקה והקדקוד (באנגלית: Temporoparietal junction) או בקיצור TPJ, היא אזור בקליפת המוח הנמצא במפגש בין האונה הרקתית לבין האונה הקודקודית, בקצהו האחורי של המענית הצידית. האזור משמש כאחת הצמתים המרכזיות ביותר במוח, והוא לוקח חלק כ-Hube מרכזי במספר רשתות. האזור נחשב כמתמחה באיסוף מיזוג ועיבוד מידע המגיע מחלקים נרחבים במוח, ומלבד פעילות של עיבוד מלטה למעלה הוא נחשב כמשתתף ביכולות קוגניטיביות גבוהות המייחדות את המיינד האנושי. אל ה-TPJ מגיע מידע מהתלמוס, מהמערכת הלימבית והמערכות החושיות כמו מערכת הראיה, השמיעה והתחושה.
מבנה
נהוג לחלק את ה-TPJ לכמה תתי חלוקות לפי סוג התאים, לפי קישוריות תפקודית ולפי קישוריות אנטומית.
שקית קניות מפלסטיק
שקית קניות מפלסטיק (גם שקית פלסטיק, שקית מכולת, שקית גופייה ושקית נשיאה חד-פעמית) היא סוג נפוץ של שקית פלסטיק המשמשת לאריזת קניות. לרוב שקיות אלו מיועדות לשימוש חד-פעמי לנשיאת פריטים מהחנות לבית. הן משמשות גם בשימוש חוזר לאחסון או כשקיות אשפה. שקית זו מכונה גם "שקית גופייה".
מאפיינים
שקיות פלסטיק בדרך כלל מיוצרות מפוליאתילן.
שקית הקניות הקלה היא המצאה של מהנדס שוודי בשם גוסטב סטן ת'ולין. הוא פיתח את הרעיון ויצר שקית פשוטה על ידי קיפול יריעת פלסטיק על משטח שטוח כך שהידיות הן חלק מהיריעה הבונה את גוף השקית ללא "תפר". בתחילת שנות ה-60 הוא פיתח את הרעיון עבור חברת אריזה בשוודיה. התהליך שפיתח הפיק שקית פשוטה וחזקה, בעלת כושר נשיאה גבוה, והרעיון הוכר כפטנט בשנת 1965.
הבעלות על הפטנט של החברה שקנתה ממנו את הזכויות, העניק לה מונופול וירטואלי על ייצור שקיות מסוג זה, והיא הקימה מפעלי ייצור ברחבי אירופה וארצות הברית עד שנת 1977, אז שוחררו הזכויות לכול.
מאמצע שנות ה-80 הפך השימוש בשקיות פלסטיק נפוץ ככלי לנשיאת מצרכים יומיים, מהחנות לכלי הרכב ולבתים. פעמים רבות נעשה בשקיות אלו שימוש חוזר לעטיפת חפצים או מוצרי מזון, וכן כשקיות אשפה ביתיות.
חוק לצמצום השימוש בשקיות נשיאה חד-פעמיות
בשנת 2014 יזם המשרד להגנת הסביבה הצעת חוק לצמצום השימוש בשקיות נשיאה חד–פעמיות, ההצעה אושרה בכנסת והחוק נכנס לתוקף ב-1 בינואר 2017. סעיף 1 לחוק מציג את מטרתו:
על פי נתוני המשרד להגנת הסביבה, נכון לשנת 2016 (בטרם יושם החוק) הוציאו רשתות השיווק סכום של כ־90 מיליון ש"ח לשנה עבור סבסוד שקיות פלסטיק לקונים, ישראלי ממוצע צרך כ־75 שקיות פלסטיק לשנה, ובסך הכל נצרכו בישראל כ־2.2 מיליארד שקיות פלסטיק בשנה. לאחר כניסת החוק לתוקף, נמכרו ברבעון הראשון של 2017 כ-55 מיליון שקיות על ידי הקמעונאים הגדולים. זאת, לעומת הרבעון הרביעי לשנת 2016, שבו דווח על יותר מ-280 מיליון שקיות שנרכשו על ידי הקמעונאים לחלוקה. נתון זה מהווה הפחתה של יותר מ-80%, ומעיד על מידת יישום החוק.
לאחר החלת החוק, גילה סקר פסולת שנערך בחודש יוני 2017 בחופי הארץ, שחלה ירידה של כמעט 50 אחוז בפסולת שקיות הפלסטיק.
במקביל להחלת חוק השקיות שנועד לעודד את צמצום השימוש בשקיות נשיאה חד פעמיות, המשרד להגנת הסביבה פעל גם לעידוד השימוש בשקיות נשיאה רב פעמיות: בשבועיים הראשונים שלאחר כניסת החוק לתוקף, סבסד המשרד חלוקה של סלי קניות רב-פעמיים ברשתות השיווק. כמו כן פיתח המשרד מפרט לסלי קניות רב פעמיים אשר יהיו ניתנים לשטיפה ולכביסה, ניתנים לדחיסה או אריזה בעת שאינם בשימוש, ועשויים מחומרים הניתנים למיחזור.
חלק מרשתות השיווק משתמשות בשיטות שונות לעקיפת החוק, שמונעות את החלת ההיטל מהצרכן. כך לדוגמה, על פי המשרד להגנת הסביבה, רשתות מסוימות משתמשות בשקיות עבות יותר מכפי שהחוק דורש. באופן כזה הן יכולות לחלק ללא תשלום שקיות פלסטיק או נייר שמגדילות את הנפח והמשקל של הפסולת במקום לצמצם אותם, בניגוד לכוונה המקורית של החוק..
ביקורות
בעיני רבים השימוש בשקיות פלסטיק מסמל את תרבות הצריכה - אשר אינה עולה בקנה אחד עם סביבתנות ודאגה לאיכות הסביבה. הערך הסימבולי של השימוש בשקיות פלסטיק נובע מן הנזק הסביבתי העצום שנגרם כתוצאה מן השימוש בהן. בשל העובדה שאנשים רבים מבצעים בשקיות אלה שימוש חד-פעמי, בנוסף לעובדה שפלסטיק מתכלה לאט - נפח ומשקל רבים מן הפסולת במדינות מערביות מקורו בשקיות פלסטיק. בנוסף, שקיות אשר נסחפות ברוח לאזורים מרוחקים מסביבה אנושית או שקיות המושלכות באזורים שבהם משוטטות חיות בר - עלולות לגרום לנזק רב, למשל במקרה שבעל-חיים מתפתה לאכול אותן. לדוגמה, צבי-ים עלולים לחשוב ששקית פלסטיק היא מדוזה (מהן צבי-הים ניזונים) ולהיחנק כתוצאה מבליעתה. דוגמה נוספת, שקית פלסטיק שהושארה באתר בילוי בטבע עם אוכל בתוכה, עלולה להיאכל בידי חיית בר שחפצה באוכל שבתוך השקית.
נני די בנקו
נני די בנקו (באיטלקית: Nanni di Banco ;1384, פירנצה –7 באוקטובר 1421), היה פסל איטלקי.
נני די בנקו היה בנו של האמן אנטוניו די בנקו שעבד בקתדרלה של העיר פירנצה, תאריך לידתו מוערך בין 1375 ל 1390, הוא היה מקורב לדונטלו, נני הצטרף לגילדת בוני האבן גלפי העץ והפסלים דבר שאיפשר לו לעבוד ישירות בקתדרלה בתור פסל, נני ואביו קיבלו הזמנה לפסל את ישעיהו עבור הקתדרלה.
נני היה פסל של המאה ה-15 עמית של דונטלו ולורנצו גיברטי.
נני שייך לרנסאנס המוקדם, בעבודתו ארבעה מרטירים מוכתרים עבור כנסיית אורסנמיקלה, הוא חידש ביצירת דיאלוג בין הארבעה, וביטא התנהגות אנושית טבעית באמצעות פיסול באבן עם שימוש בתנוחת קונטרה פוסטו. פני המרטירים קיבלו השראה מפסלים רומים של העת העתיקה.
ג'ורג'ו וזארי כתב ביוגרפיה שלו בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
פרנסיסקו מסיאס נגמה
פרנסיסקו מסיאס נגמה (בספרדית: Francisco Macías Nguema; 1 בינואר 1924 – 29 בספטמבר 1979) היה נשיאה הראשון של גינאה המשוונית, משנת 1968 עד הפלתו בשנת 1979. נחשב אחד הדיקטטורים האכזריים והמושחתים ביותר בהיסטוריה של אפריקה המודרנית, ואף זכה לכינוי "נירון השחור"
עם בחירתו לנשיא בשנת 1971, לקח מסיאס נגמה לעצמו סמכויות נרחבות. ביולי 1972 העביר סעיף בחוקה המגדיר אותו כנשיא לכל החיים. בשנת 1973, סמכויותיו במדינה הפכו למוחלטות. הוא שינה את שמו של האי פרננדו פו לשם 'מסיאס נגמה ביוגו' על שם עצמו. הוא שלט בשידורי הרדיו ובעיתונות, ואסר את נסיעותיהם של תושבי המדינה לחו"ל. בשנים 1975–1977, היו במדינה מעצרי שווא רבים, והוצאות להורג ללא משפט, אשר הביאו למחאות מצד מנהיגי העולם, ומצד ארגון זכויות האדם אמנסטי אינטרנשיונל. בתקופה זו החלה עזיבה המונית של אזרחי גינאה המשוונית, ובשנת 1976 ממשלת ניגריה, החזירה למולדתם את אזרחיה שהיגרו לגינאה המשוונית, כדי לעבוד במטעי הקפה שלה.
תלוי במקור, במהלך שלטונו נרצחו בין 50,000 ל -80,000 מתוך 300,000 עד 400,000 אנשים שחיו אז במדינה באותה תקופה. הוא הושווה לפול פוט בגלל האופי האלים, הבלתי צפוי והאנטי-אינטלקטואלי של ממשלתו.
בספטמבר 1979 הודח נגמה על ידי אחיינו לוטננט קולונל תיאודורו אוביאנג נגמה מבאסוגו. ב-29 בחודש הוא הוצא להורג.