cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פסטיבל הזמר והפזמון
ניסיונות לחידוש
בשנת 2013 רשות השידור החליטה לנסות לחדש את הפסטיבל פעם נוספת ואכן, התחרות התקיימה ב-31 בינואר 2013 עם הופעת אורח של אסתר עופרים וזכה בה פאר טסי עם השיר "תחזרי" בהיכל התיאטרון קריית מוצקין.
ב-16 באוגוסט 2016 נערך שוב ערב מחווה לתחרות בהיכל התיאטרון קריית מוצקין, בשם "ימי פסטיבל הזמר והפזמון", בו הציגו קטעים רבים מהפסטיבלים לאורך השנים. עשרה שירים הושמעו במופע על ידי זמרים ששרו את אותם שירים בפסטיבלים או בביצועים חדשים. במופע שרו הזמרים: רבקה זהר, גל לב, להקת סקסטה, חובי סטאר, נסרין קדרי, אדר גולד, מיי פיינגולד, פאר טסי, לירן דנינו, חדווה עמרני ואילנית. בנוסף, הופיע שלמה בראבא בקטע קומי בדמותו של יאצק מ"זהו זה" ואת המופע הנחו מיקי קם וליאון רוזנברג. הפקות תוצרת הארץ ואולפני הרצליה הפיקו את ערב המופע והוא שודר בערוץ הראשון, ולאחר מכן בכאן 11.
בשנת 2019 יזם המנהל האומנותי אלי ניסמן את חידוש פסטיבל הזמר תחת שם חדש "פסטיבל השיר הבא". בתחרות השתתפו 13 שירים. הזוכים היו דפנה ארמוני וגבי ברלין בשירם של נורית בת-שחר צפריר ושמואל אלבז, "שפחה את ומלכה".
בשנת 2020 נערך "פסטיבל השיר הבא" ביוזמתו של המנהל האומנותי אלי ניסמן. בתחרות השתתפו 12 שירים. בין האומנים היו ליאורה, משה הלל, חנה גור, אסף לוי. בין היוצרים היו יוסי גיספן, מוני אמריליו, חמוטל בן זאב, עמוס ברזל, דורון דוידסקו, יוני רועה, עופר לב ואחרים. במקום הראשון זכתה הזמרת ליאורה עם השיר "הארץ שרה ובוכה" שכתבו נורית בת-שחר צפריר ויוני רועה.
בשנת 2021 נערך שוב "פסטיבל השיר הבא". בתחרות השתתפו 13 שירים. בין האומנים היו שלווה ברטי, עירית דותן, אסף לוי, רוני גינוסר. בין היוצרים היו יורם טהרלב, חמוטל בן זאב, שייקה פייקוב ואחרים. במקום הראשון זכה השיר "חיבוק של אמא" בביצוע שלווה ברטי.
מנחם הלברשטט
מנחם הלברשטט (נולד ב-7 במאי 1981) הוא צייר ומאייר ישראלי.
ביוגרפיה
הלברשטט גדל ביישוב בית אל, שם גם למד בבית הספר היסודי ובתיכון. בהמשך למד בישיבת מעלות ובישיבת שיח יצחק. שירת בצבא כלוחם בחיל השריון.
את לימודיו המקצועיים עשה במכללת הרצוג לתואר ראשון בלימודי הוראת תורה שבעל פה ומחשבת ישראל, באקדמיה בצלאל במחלקה לאנימציה, ובמכללת הדסה ביחידה לעיצוב גרפי והפקות דפוס.
למד ציור ורישום אצל הציירים ליאוניד בלקלב, ארם גרשוני, ומארק ינאי.
מתגורר ביישוב תקוע, נשוי ואב לחמישה.
עיתונות וכתבי עת
הלברשטט החל לפרסם איורים בעיתון מקור ראשון במוסף שבת להגות וספרות בשנת 2008, שם מופיעות עבודותיו באופן קבוע ומלוות את המאמר על פרשת השבוע.
איור ספרות ילדים ומבוגרים
הלברשטט מתמחה באיור ספרי ילדים, והוא אייר כבר עשרות ספרים להוצאות הספרים השונות בארץ ומחוצה לה. מרבה לעבוד עם ספריית פיג'מה, ואחותה האמריקאית PJ Library. פרויקט בולט שבו היה שותף הוא סדרת ספרי 'הפרשה', מאת הסופרת אמילי עמרוסי, שיצאה לאור בהוצאת ידיעות אחרונות והפכה לרב מכר.
בשנת 2021 כתב ואייר את הספר 'משהו אחד ולישון' שיצא לאור בהוצאת מזרחי וחולק במסגרת ספריית פיג'מה.
במסגרת לימודיו בישיבת שיח יצחק, נוצרו קשריו עם הוצאת הספרים של הישיבה ומכון כתבי הרב שג"ר, שהובילו ליצירת האיורים עבור העטיפות של כמה מספריהם של הרב שג"ר והרב יאיר דרייפוס.
פעילות בתחום הקולנוע והטלוויזיה
הלברשטט יצר את הציורים ורישומים עבור עונתה הראשונה של סדרת הטלוויזיה שטיסל בשנת 2012. בשנת 2020 יצר חלק מהציורים לעונתה השלישית של הסדרה.
בשנת 2017 היה חלק מצוות התסריטאים, ויועץ תסריט של הסדרה המנצח ששודרה ב yes.
בין השנים 2019–2020 לימד תקשורת חזותית בבית הספר מעלה לקולנוע.
הלברשטט הוא זוכה פרס שר התרבות לעיצוב, בתחום האיור, לשנת 2021.
תערוכות
תערוכת יחיד:
'''תערוכות קבוצתיות: '''
אוצרות:
טרויאן
טְרוֹיאן (בבולגרית: Троян) היא עיר בצפון מרכז בולגריה, השנייה בגודלה במחוז לובץ' ושוכנת כ-155 קילומטרים מהבירה סופיה, 120 קילומטרים מפלובדיב, 105 קילומטרים משדה התעופה הקרוב בגורנה אוריאחוביצה, 70 קילומטרים מפלבן ו-35 קילומטרים מבירת המחוז לובץ'. טרויאן ממוקמת במורדות הרי הבלקן, על שתי גדותיו של הנהר אוסאם ושורר בה אקלים ממוזג מתון.
היסטוריה
ראשית התיישבות אנושית מאורגנת באזור מתוארכת למאה ה-3 לפנה"ס עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נכבש המקום על ידי צבא הרפובליקה הרומית ובסמוך לעיר המודרנית עברה דרך רומית בשם ויה טריאנה, אשר משמה נגזר שם העיר.
תיעוד ליישוב מאורגן מצויות בתעודות עות'מאניות מהמאה ה-15. בראשית המאה ה-19 נודע המקום ככפר אומנים שעסקו ביצור כלי חרס ובמקום נפתח בית ספר ללימודי הקדרות. ב-1868 קיבל היישוב מעמד של עיירה. ב-1877 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הועלה היישוב באש על ידי הצבא העות'מאני הנסוג ונחרב. לאחר המלחמה שוקם והפך חלק מנסיכות בולגריה. ב-1911 חוברה העיירה למערכת אספקת החשמל בממלכה והייתה ליישוב השלישי לאחר סופיה ופלובדיב שהואר בחשמל.
ב-25 במאי 1943 גורשו יהודי סופיה לערי השדה. כ-2,000 מהם הגיעו לאזור פלבן ובהנחיית מושל אזור פלבן הגנרל יונוב, גורשו גם מפלבן לעיירות הסובבות אותה. כך, הגיעו כמה עשרות יהודים לטרויאן. רובם עזבו את העיר חזרה לסופיה בשלהי 1943 ומשפחות ספורות נותרו לגור בה עד לגל העלייה לישראל בין 1947–1950.
כלכלה ודמוגרפיה
עיקר התוצר המקומי הגולמי מגיע מענף התיירות בעיקר תיירות אקולוגית לשמורות הטבע והפארקים המצוים בעיר ובסביבתה, אך גם עלייה לרגל למנזר טרויאן. בעיר תעשייה זעירה ובינונית בתחום הטקסטיל וכן מפעל ליצור תרופות גנריות. 49% מתושבי העיר הם גברים ו-51% הן נשים. האוכלוסייה מצויה במגמת קיטון. שיעור הילודה השנתי הוא 4 נפשות לכל 1,000 תושבים לעומת שיעור התמותה העומד על 16 נפשות לכל 1,000 תושבים.
חינוך, תרבות ואמנות
בעיר פועלים 3 בתי ספר יסודיים, 2 בתי ספר תיכוניים, 2 בתי ספר מקצועיים ובית ספר לאמניות. בסמיכות לעיר מצוי מנזר טרויאן שהוא ה-3 בגודלו בבולגריה והוקם בשלהי המאה ה-16. בעיר קיימים מוזיאונים לאמנויות והיסטוריה.
הערות שוליים
Trojan
מגוון נוירולוגי
מגוון נוירולוגי או גיוון עצבי (באנגלית: Neurodiversity) הוא מונח שטבעה הסוציולוגית ג'ודי זינגר בשנת 1998 במטרה להגדיר מחדש את השונות העצבית האוטיסטית כחלק טבעי ובעל ערך מהמגוון האנושי, ולא כלקות או כהפרעה. כיום משמש המונח לציון וריאציות עצביות וקוגניטיביות המשפיעות על תפקודים מנטליים כגון התנהלות חברתית, למידה וקשב, והוא מתייחס גם לסוגים אחרים של חריגות נוירולוגית המאובחנת כפתולוגית, בהם הפרעות קשב, דיספרקסיה, דיסלקסיה, טורדנות כפייתית, תסמונת טורט ועוד.
המושג "מגוון נוירולוגי" אומץ על ידי אוטיסטים בוגרים רבים ועל ידי חלק מההורים לילדים אוטיסטים, ונודעת לו השפעה הדרגתית גם על התפיסות המחקריות והטיפוליות של אוטיזם ושל חריגויות עצביות אחרות.
דעות בנושאי אפליה
הנחת היסוד שבבסיס המונח מגוון נוירולוגי היא שהקשיים המזוהים עם שונות עצבית אינם מעידים על פגם או על לקות באדם עצמו, אלא על אי־התאמה בין מאפייניו וצרכיו החריגים של היחיד לבין הסביבה שאינה מספקת להם מענה. התומכים בהשקפה זו מדגישים כי לצד המכשולים שמציבה השונות העצבית בפני היחיד, היא גם מספקת לו יתרונות בתחומים מסוימים. למשל, מחקרים מראים שאנשים על הספקטרום האוטיסטי מצטיינים בתשומת לב לפרטים קטנים ובזיכרון יוצא מן הכלל, ונוטים להתבלט במיוחד במבחני אינטליגנציה שאינם מבוססים על כישורים שפתיים. מאובחנים בהפרעת קשב, לעומת זאת, מצטיינים בחשיבה יצירתית ובמציאת פתרונות יצירתיים למשימות הדורשות גמישות מושגית והתגברות על מגבלות ידע.
מן ההשקפות הללו נגזרת התנגדות לגישות טיפוליות וחברתיות המשקפות דעות קדומות כלפי אוטיזם וכלפי מצבים נוירולוגים אחרים, כגון:
תומכים
רבים מתומכי התפיסה הרואה באוטיזם גיוון נוירולוגי הם אוטיסטים המתנגדים לטיפול מנרמל שנועד להסתיר את האוטיזם ולגרום לאוטיסט להתנהג בצורה כמה שיותר טיפוסית. בנוסף, הורים מסוימים לילדים אוטיסטים תומכים אף הם בהשקפה שלפיה אוטיזם הוא אופן קיום ייחודי ולא מחלה שיש לרפאה. לדוגמה, מורטון אן גרנסבכר היא אם לילד אוטיסט ופרופסורית לפסיכולוגיה, הטוענת שאוטיסטים זקוקים לקבלה ולא לריפוי ומקבלת את האמונה שלא ניתן להפריד את האוטיזם מהאדם. התומכים אינם שוללים את האפשרות שאוטיסטים עשויים להזדקק לטיפולים בבעיות הנלוות לאוטיזם או לסיוע בפיתוח כישורים נחוצים. עם זאת, הם מגנים ניסיונות לכפות על אוטיסטים לאמץ התנהגויות נורמטיביות או מאמצים להיפטר מהחיווט העצבי האוטיסטי. התומכים מאמינים שרבים מהקשיים שאוטיסטים חווים הם תוצר של התנגשות עם החברה ומוסדותיה ואינם נובעים מהאוטיזם עצמו.
ד"ר תומאס ארמסטרונג, מבקר חריף של ההתייחסות להפרעות קשב כאל הפרעות, אימץ והמליץ על השימוש במונח "מגוון נוירולוגי". חוקר האוטיזם סיימון ברון-כהן, מבלי שהשתמש במונח במפורש, קיבל את האפשרות שאוטיזם בתפקוד גבוה מהווה 'שוני' ולא 'נכות'.
הנימוקים להתייחסות לאוטיזם ולתופעות נוספות כאל סוגים של גיוון נוירולוגי (בניגוד להפרעות אחרות, "קשות") הם כדלקמן:
מתנגדים
מכיוון שאוטיסטים רבים מתמודדים עם קשיים, יש הסבורים שריפוי האוטיזם ייטיב עם האוטיסטים. אנשים אלה מאמינים שריפוי האוטיזם הוא הדרך הטובה ביותר לפתור את בעיותיהם של האוטיסטים, והם טוענים שזה לא הוגן ולא הולם להתייחס אל השאיפה לרפא אוטיזם כאל אפליה.
ישנו ויכוח האם אוטיזם, הפרעות קשב ומצבים דומים הם הפרעות אמיתיות או שניתן להסבירם טוב יותר באמצעות מושג המגוון הנוירולוגי. עד עתה, הנושא לא נידון מספיק בספרות המדעית.
הורים אחדים לילדים אוטיסטים מאמינים שמגוון נוירולוגי הוא תירוץ לאי טיפול באוטיזם ושהוא מהווה מנגנון הימנעות והכחשה. אבל הורים אחרים מצביעים על כך שגישות תומכות ריפוי נוטות להתעלם מהבסיס התורשתי לאוטיזם. מגוון נוירולוגי וקבלת האוטיזם הם בדרך כלל קשורים זה לזה.
ההיסטוריה של המונח
המונח הופיע לראשונה בדפוס בשנת 1998, במאמר "מגוון נוירולוגי" מאת הרווי בלום: מגוון נוירולוגי עשוי להיות חשוב למין האנושי כשם שמגוון ביולוגי חשוב לחיים בכללותם. מי יכול לומר איזה סוג חיווט יוכח כטוב ביותר בכל רגע נתון? הקיברנטיקה ותרבות המחשב, למשל, עשויים להעדיף נפשות אוטיסטיות במקצת".
לפני כן, על אף שלא השתמש במפורש במונח 'מגוון נוירולוגי', כתב בלום בניו יורק טיימס ב-1997:
"עם זאת, בנסותם להתמודד עם עולם הנשלט בידי נוירוטיפיקלים, האוטיסטים אינם מוכנים או מסוגלים לוותר על מנהגיהם הייחודיים. במקום זאת, הם מציעים שיטה חברתית חדשה, המדגישה ריבוי נוירולוגי."
"ההסכמה העולה מפורומים ומאתרי אינטרנט של אוטיסטים ... היא שנוירוטיפיקליות היא רק אחת מתוך תצורות עצביות רבות – ללא ספק הנפוצה שבהן, אבל לא בהכרח הטובה שבהן."
בלום חזה גם את תפקידה של רשת האינטרנט בקידום רעיון המגוון הנוירולוגי:
"קיים מימד פוליטי לקשר הדוק זה לאינטרנט. פרויקט בשם "מרחב קיברנטי 2000" מוקדש לחיבור כמות גדולה ככל הניתן של אנשי ספקטרום אוטיסטי לאינטרנט עד שנת 2000, כאשר הסיבה לכך היא "האינטרנט היא אמצעי חיוני עבור אוטיסטים לשם שיפור חייהם, כי לעיתים קרובות היא האמצעי היחיד באמצעותו הם מסוגלים לתקשר באופן יעיל".
בשנת 1999, כתבה ג'ודי סינגר בעבודת הגמר האוניברסיטאית שלה:
"... חשיבותו הבסיסית של "הספקטרום האוטיסטי" טמונה בקריאתו לפוליטיקה של "מגוון נוירולוגי". "השונים נוירולוגית" מהווים תוספת חדשה לקטגוריות הפוליטיות המוכרות של מעמד/מגדר/גזע והם יגבירו את התובנות של המודל החברתי של הנכויות."
ציטוט בדפוס הופיע בעיתון הבריטי "איבנינג טלגרף של קובנטרי" בשנת 2004, בהתייחסות לקבוצת המגוון הנוירולוגי של קובנטרי ווריקשייר. המונח תואר כך:
"מגוון נוירולוגי" הוא מונח הקיים מהיום בו אוטיסטים החלו להקים אתרי אינטרנט. מאז, הורחב המונח והוא כולל לא רק "אוטיסטים ובני דודים", אלא הוא מביע את הרעיון שמגוון דרכי החשיבה האנושית הוא דבר טוב, ושאנחנו הדיסלקטים, האוטיסטים, האנשים עם הפרעות הקשב, האנשים עם הדיספרקסיה ועם תסמונת טורט כולנו בעלי מכנה משותף, בכך שמוחותינו אינם פועלים באופנים נוירוטיפיקליים."
בעוד שהמונח מופיע בעיקר אצל הקהילה האוטיסטית המקוונת, השימוש בו התרחב והפך לכללי יותר, וכיום קיים ויכוח האם לכלול בו גם אנשים עם שיתוק מוחין, מחלת פרקינסון, אמנזיה וכו'. יש המעדיפים לכלול בו רק תופעות שאינן ניכרות כלפי חוץ, כפי שהן מוגדרות על ידי אגודת המגוון הנוירולוגי של בריטניה.
סוכרוז
סוכרוז הוא דו-סוכר (דיסכריד), המהווה מרכיב עיקרי בקנה סוכר ובסלק סוכר, ולאחר מיצויו, ניקויו וגיבושו הופך לסוכר הלבן המוכר בשימוש יומיומי. כל מולקולה של סוכרוז מורכבת ממולקולה של גלוקוז המחוברת בקשר גליקוזידי למולקולה של פרוקטוז. סוכרוז הוא הצורה העיקרית שבה פחמימות עוברות בין תאים בצמח.
מבנה כימי
הנוסחה הכימית של סוכרוז היא C12H22O11. הקשר שבין מולקולת הגלוקוז למולקולת הפרוקטוז הוא קשר קוולנטי אלפא (1–2), כאשר 1 ו-2 מייצגים את מספר האטומים בחד-סוכרים היוצרים את הקשר. כיוון שהקשר הגליקוזידי מחבר את שתי הקבוצות המחזרות: האלדהיד בפחמן 1 של הגלוקוז והקטון בפחמן 2 של הפרוקטוז (הפחמנים האנומרים בצורה הטבעתית) הרי שהסוכרוז אינו סוכר מחזר. סוכרוז מותך בטמפרטורה של 186 מעלות צלזיוס, והופך לקרמל. סוכרוז מתפרק בבעירה לפחמן דו-חמצני ומים. מידת המסיסות של סוכרוז היא 2.1 גרם סוכרוז לגרם מים.
השפעות בריאותיות
לסוכרוז השפעות שליליות רבות על בריאות האדם. ההשפעה המפורסמת ביותר היא פגיעה בשיניים. בנוסף, בשל הערך האנרגטי הגבוה שלו, סוכרוז נקשר גם לעודף משקל. אנשים הסובלים מסוכרת צריכים לעקוב באופן מתמיד אחר רמות הגלוקוז בדם. כמות גבוהה של סוכרוז בדם גורמת לעלייה ברמת הסוכר בדם ובסופו של דבר לעלייה בלחץ הדם.
עששת
הסוכרוז הוא הפחמימה שממנה נוצר חומר בשם דקסטרן בכמות גדולה יותר מפחמימות אחרות. הדקסטרן הוא החומר שבאמצעותו חיידקי הסטרפטוקוקוס מוטנס מדביקים את עצמם לשן וכן מהווה להם מקור אנרגיה לשעת הצורך. לכן הסוכרוז גורם לעששת יותר משאר הפחמימות.
דונטה דיווינצ'נזו
דונטה דיווינצ'נזו (באנגלית: Donte DiVincenzo; נולד ב-31 בינואר 1997) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ניו יורק ניקס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
קריירת תיכונים ומכללות
דיווינצ'נזו נולד בעיר ניוארק שבדלאוור, להורים אמריקאים ממוצא איטלקי. בשנים 2014 ו-2015 הוביל את קבוצת הכדורסל של "תיכון סלסיאנום" לשתי זכיות רצופות באליפות התיכונים של דלאוור, עם ממוצעים של 15.8 ו-22.9 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה. בסיום עונת 2015 נבחר לשחקן התיכונים המצטיין בדלאוור.
בשנת 2015 החל ללמוד באוניברסיטת וילאנובה אשר בפנסילבניה, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם מיקל ברידג'ס וג'יילן ברנסון. במשחק התשיעי של עונתו הראשונה סבל משבר בעצם המסרק החמישית של רגלו הימנית, אשר השבית אותו ממשחק עד לסיום העונה. באותה עונה זכתה וילאנובה בטורניר אליפות המכללות בפעם השנייה בתולדותיה, בהובלתם של ג'וש הארט וראיין ארצ'ידיאקונו. בעונת 2016/2017 חזר למשחק פעיל, וקלע 8.8 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל.
קריירה ב-NBA
בדראפט ה-NBA 2018 נלקח דיווינצ'נזו בבחירה ה-17, על ידי מילווקי באקס. בנובמבר 2018 נפצע בעקב רגלו השמאלית ונאלץ להחמיץ 55 משחקים בעונת הרוקי שלו, וכן את כל משחקי פלייאוף 2019, בהם העפילה מילווקי לסדרת גמר האזור המזרחי. בעונתו השנייה עם הבאקס הפך לאחד משחקני הספסל המובילים של הקבוצה, ותרם 9.2 נקודות בממוצע למשחק.
ב-1 ביולי 2022 חתם על חוזה לשנתיים בגולדן סטייט ווריורס.
מרדכי דהמן
מרדכי "מוֹצי" דהמן (נולד ב-27 בינואר 1957) הוא פוליטיקאי ישראלי, ממייסדי קיבוץ מצפה שלם וראש המועצה האזורית מגילות ים המלח מיום הקמתה ב-1993 ועד לפרישתו ב-2015 בשל מעורבותו בפרשת השחיתות בישראל ביתנו.
ביוגרפיה
נולד ב-1957 בבת ים להורים שעלו מלוב. למד בתיכון אורט מלטון בעיר, והיה שייט מפרשיות חובב. היה חבר בתנועת הנוער העובד והלומד.
בסביבות שנת 1975, בסוף שנות התיכון שלו הצטרף לתנועת "המתנחל הצעיר", תנועה על-מפלגתית שגייסה צעירים להתיישבות, ובמסגרתה התגייס לגרעין נח"ל שהקים את האיחזות הנח"ל במצוקי דרגות שהשתקעה ואוזרחה כעבור כמה שנים במיקום אחר והפכה לקיבוץ מצפה שלם. כיהן במספר תפקידים בקיבוץ, בהם גזבר ומרכז המשק. בשנת 1993, כשיישובי צפון ים המלח שמחוץ לקו הירוק הופרדו מהמועצה האזורית תמר (בעקבות הסכמי אוסלו) והוקמה המועצה האזורית מגילות ים המלח – נבחר דהמן לעמוד בראשה. מאז, נבחר שלוש פעמים נוספות לתפקיד, האחרונה שבהן בשנת 2012.
פלילים
בדצמבר 2014 נעצר יחד עם מנכ"ל המועצה דוד בלאו, ונחקר באזהרה בחשד למתן שוחד לחברת הכנסת פאינה קירשנבאום ולגורמים נוספים תמורת תקציבים לפעילות המועצה. דהמן חתם על הסכם עד מדינה. בעדותו סיפר כי העביר כסף מזומן, בתוך מארזים של תמרים ומוצרי קוסמטיקה של חברת AHAVA מקיבוצו לשדלן ישראל יהושע, מקורבה של חברת הכנסת קירשנבאום, וכן לעיתון הישראלי ברוסית "יזרוס" המזוהה עם מפלגת ישראל ביתנו, ובתמורה דאגה קירשנבאום להעברת תקציב למועצה מכספים קואליציוניים של המפלגה.
ב-17 באוגוסט 2015 הודיע על התפטרותו מראשות המועצה. במכתב לתושבי המועצה כתב דהמן שכל מעשיו היו לטובת המועצה, בשל הסבך הביורוקרטי המקשה על רשות מקומית להתנהל, ולא לשם השגת רווח אישי.
חיים אישיים
נשוי לאביבה ואב לארבעה.
דודו נפל בעת שירותו הצבאי בשנת 1963.
מאיר ספקטור
קורות חיים
מאיר ספקטור נולד ב-1893 בכפר גולטה שברוסיה (אז האימפריה הרוסית) לגדליה ופסיה ספקטור. בנעוריו למד בחדר, ובבית ספר למסחר וכן למד במסגרת פרטית להשלמת בחינות אקסטרניות. נמשך לציונות והצטרף לתנועת פועלי ציון. ב-1909 עלה ארצה עם משפחתו על מנת ללמוד בבית הספר בצלאל אולם מהר מאוד החל לעבוד בחקלאות בחדרה. ב-1910 הצטרף לארגון השומר ועבד מטעם הארגון בשמירה בחדרה. ב-1911 נשלח לשמור בגליל ובעמק יזרעאל וב-1912 נשלח לשמור בראשון לציון שם קיבל תפקיד מפקח שמירה ומאמן שומרים חדשים. ב-1914 עזר להקים את תל עדשים. בתקופת מלחמת העולם הראשונה שהה בדמשק ובביירות ועסק בהברחת עולים ונשק ובסיוע לאסירים יהודיים בבתי הכלא בדמשק. ב-1918, לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה התגייס למשטרה הבריטית. ב-1920 סייע באזור כפר גלעדי להבריח מעפילים מלבנון ארצה ובנוסף פעל לרכישת והברחת נשק דרך גבול הצפון. בתקופת מאורעות תרפ"ט מונה לפקד על הגנת יישובים בדרום. ב-1930 נישא ועבר לגור בגוש תל מונד ובתקופת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט פיקד על ההגנה על הגוש.
לפני קום המדינה עבד ספקטור בסוכנות היהודית שם גייס נוטרים. לאחר הקמת המדינה גויס לצה"ל ומונה לראש ענף כוח האדם ולקראת שחרורו שירת כשופט צבאי בדרגת סגן-אלוף.
ספקטור פעל, יחד עם רחל ינאית בן-צבי ונחום הורביץ, (מאחרוני אנשי "השומר") להקמת מוזיאון בית השומר בכפר גלעדי.
ספקטור נישא לפסיה אברמסון (בתו של החלוץ משה אברמסון) ממנה נולדו הבנים אורי ויצחק (אורי נפטר בגיל שנתיים). כשנפטרה פסיה ב-1922 נישא ב-1930 לחווה וממנה נולד הבן אורי. בתקופת שרותו הצבאי חלה ספקטור ונשלח לטיפולים לניו יורק שם נפטר ב-1955. ארונו הובא ב-21 במרץ 1955 ארצה והוא הובא לקבורה בחלקת השומרים בבית הקברות בתל חי.
דיסקוקריס
דיסקוקריס (שם מדעי: Discokeryx; מילולית: "קרן מצופה עגולה") הוא סוג נכחד של מכפיל פרסה ממשפחת הקלימקוכרטיים, אשר היה קרוב לג'ירפיים והתקיים במזרח אסיה של סוף המיוקן לפני 17 עד 16.9 מיליון שנה מזמננו.
סוג זה תואר למדע ב-2022 בידי החוקר הסיני Shi-Qi Wang ועמיתיו והוא כלל רק מין יחיד - Discokeryx xiezhi, אשר נקרא על שם המפלצת הסינית שיאזהי, אשר הכילה על מצחה קרן אחת. הממצאים שלו תוארו ב"תצורות הלמגאי" (Halamagai Formation) שבשינג'יאנג, צפון סין.
ליונק זה היה גוף בינוני במשקל 150 ק"ג, אשר הזכיר מבנה של כבש מושק או של אייל גדול והיה בעל גולגולת עבה בעלת מבנה "דיסק" הממוקם באמצע הראש, חוליות צוואר עבות ביותר ומפרקי ראש וצוואר מסובכים מאוד, יותר מכל יונק ידוע. משערים שמבנים אלו תמכו בבסיס התארכות הצוואר האבולוציונית של הג'ירף המודרני.
סוג זה התקיים בערבות הפתוחות ובהם השתמש בראשו כדי להתנגח כמו איילים וכבשי מושק ביריביו, תוך שגולגולתו העזה שמרה על המוח מפגיעות. מבנה שיניו מרמז שניזון ממספר צמחים ושתה ממקווי מים מבתי גידול שונים, אשר מתאימים פחות ליונקים המודרניים.
הרדזישצ'ה
הרדזישצ'ה (בבלארוסית: Гарадзішча, בפולנית: Horodyszcze, ביידיש: האָראָדישטש) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
הרדזישצ'ה נזכרת לראשונה בשנת 1414. לאחר חלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה בשטחי האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בעיירה כנסיית עץ מהמאה ה-18.
יהודי הרדזישצ'ה
בין השנים 1901-1911 פעל במקום סניף של רשת ישיבות תומכי תמימים החב"דית שמרכזה היה ישיבת תומכי תמימים בעיירה לובביץ', בנשיאות האדמו"ר רבי שלום דובער שניאורסון. את הסניף ניהל הרב שלמה זלמן הבלין.
בין מלחמות העולם חיו בעיירה כ-700 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה. בתקופה הסובייטית הולאמו בה עסקים פרטיים.
ב-20 באוקטובר 1941 נערכה ביהודי העיירה סלקציה, ורוב היהודים נלקחו ליער סמוך, ונרצחו בו. לאחר האקציה, רוכזו כ-200 יהודים שהושארו בעיירה או שהסתתרו בה בגטו קטן שהוקם בה, אשר הוקף בגדר תיל. בראשית קיץ 1942 נרצחו יושבי הגטו. מספרם הכולל של הנרצחים היהודים בעיירה מוערך בכ-1,400.
קנזס סיטי
קנזס סיטי (באנגלית: Kansas City) היא עיר במדינת מיזורי, השוכנת במפגש הנהרות קנזס ומיזורי בארצות הברית, ובגבול המדינות קנזס ומיזורי. לצידה שוכנות קנזס סיטי של מדינת קנזס, ועשרות ערים נוספות.
העיר היא ליבה של המטרופולין של קנזס סיטי, הכוללת מלבדה גם כמה עשרות ערי לוויין ונחשבת למטרופולין ה-29 בגודלה בארצות הברית, עם אוכלוסייה של 2,035,334 תושבים בשנת 2010. התגוררו בה 459,787 תושבים, ושטחה הוא 823 קמ"ר.
היסטוריה
העיר נוסדה בשם "Town of Kansas" בשנת 1838, והתאגדה כעיר באופן רשמי ב-28 במרץ 1853. בשל מיקומה האסטרטגי בין הנהרות ולצד קנזס סיטי שבמדינת קנזס, התקיימו בה מספר קרבות חשובים במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, בהם קרב ווסטפורט ב-1864.
בשנת 1950 אפרו-אמריקאים היוו כ-12% מאוכלוסיית העיר, דבר שהתבטא כ-18 שנה מאוחר יותר, עם מהומות נרחבות לאחר הירצחו של מרטין לותר קינג.
בעקבות האירועים האלימים שהתרחשו בעיר, דונלד טראמפ החליט על תחילת מבצע לג'נד בקיץ 2020.
פוליטיקה וממשל
במועצת העיר חברים 12 נציגים הנבחרים במחוזות בחירה. הבחירות נערכות אחת ל-4 שנים. הבחירות האחרונות התקיימו בשנת 2015 והבאות יתקיימו בשנת 2019.
דמוגרפיה
נכון לשנת 2015, גרים בעיר כ-475,000 תושבים.
גזע
נכון לשנת 2010:
רגעים (אלבום של אריק איינשטיין ופיטר רוט)
רגעים הוא אלבום של הזמר אריק איינשטיין, בשיתוף פעולה עם פיטר רוט, שיצא בשנת 2006.
הפקה
רוט, ששיתוף הפעולה שלו עם איינשטיין החל ב-2002 כששימש נגן גיטרות באלבומו "שמש רטובה", הלחין כמחצית משירי האלבום, עיבד אותם יחד עם אלדד גואטה והפיק מוזיקלית. עוד נכללים באלבום לחניהם של מאור כהן, יהלי סובול, מאיר ישראל ושמוליק צ'יזיק, ששירו "אף אחד לא מזיל דמעה" זכה לגרסת כיסוי מפיו של איינשטיין. למילות השירים שבאלבום אחראים דן תורן, כהן, סובול, ישראל, צ'יזיק, יענקל'ה רוטבליט ואיינשטיין עצמו. הביקורות לאלבום היו מעורבות.
השירים "טיול רגלי" ו"משהו טוב" יצאו כסינגלים עוד בשנת 2005. בשנה שבה יצא האלבום תועד איינשטיין מבצע באולפן ערוץ הספורט את השיר "אחד עשר מטר", כשאותו מלווים נגני האלבום, דבר שהוא מיעט לעשות באותה התקופה. השיר "אולי את לא יודעת" מתוך האלבום חודש על ידי איינשטיין ב-2011, הפעם כדואט בינו לבין כותב השיר, מאיר ישראל. גרסת הדואט הופיעה באלבומו של ישראל, "יש ימים".
במרץ 2016, יותר מעשר שנים לאחר יציאתו, הגיע האלבום, שלא היה הצלחה מסחרית בזמן אמת, למעמד אלבום זהב. לכבוד האירוע, יצא בהוצאה מחודשת בחברת "פונוקול". ההוצאה המחודשת כוללת רימסטר (מאת פיני שפטר) וקטע בונוס: "משהו מן המלחמה" (שיר שאיינשטיין ורוט הקליטו במקור עבור פרויקט "עוד מעט נהפוך לשיר" של גלי צה"ל).
מתיל ברומיד
מתיל ברומיד (מכונה גם ברומומתאן) נוסחתו הכימית: , הוא תרכובת של פחמן, מימן וברום. מתיל ברומיד הוא גז חסר צבע ובעל ריח דומה לשל כלורופורם בריכוזים גבוהים. החומר משמש בתעשייה ובחקלאות כהדברה. בגלל פגיעתו בשכבת האוזון, נאסר השימוש בו בפרוטוקול מונטריאול על ידי 183 מדינות, לרבות ישראל. אמור לצאת משימוש (פרט לשימושים מאושרים) עד שנת 2005 במדינות המפותחות ועד שנת 2015 במדינות המתפתחות. מתיל ברומיד מופק על ידי הגבה של מתאנול עם חומצה הידרוברומית. בנוסף, התרכובת קיימת גם במקורות טבעיים, כמו באצות מסוימות ובצמחים מסוימים, כמו צמחים ממשפחת המצליבים. מדינת ישראל היא אחת מיצרניות מתיל ברומיד העיקריות בעולם. מפעל תרכובות ברום מייצר כשליש מכלל הייצור העולמי של מתיל ברומיד.
שימושים
עד הקיצוץ בשימוש ובהפקה על פי ההסכמה שהושגה באמנת וינה 1985 ובעקבותיה בפרוטוקול מונטריאול ובהתאמות וינה, מתיל ברומיד שימש בצורה נרחבת לחיטוי קרקע והדברה. למרות שמתיל ברומיד מסוכן לשימוש, הוא נחשב בטוח יותר ויעיל יותר ממחטאי קרקע אחרים. מתיל ברומיד שימושי גם להפקה של כימיקלים אחרים, בהיותו גורם למתילציה.
פגיעה בשכבת האוזון
מתיל ברומיד מזיק פי 60 יותר לאוזון מאשר כלור, אפילו כמויות קטנות ממנו גורמות נזק גדול לשכבת האוזון. לאור זאת, נאסר השימוש בו בפרוטוקול מונטריאול על ידי 198 המדינות החברות באו"ם, לרבות ישראל. מתיל ברומיד יצא משימוש  (פרט לשימושים מאושרים) בשנת 2005 במדינות המפותחות ובשנת 2015 במדינות המתפתחות.
גאווין קרופורד
קרופורד נולד בעיר קילמרנוק, והחל את דרכו ככדורגלן במועדוני נוער מקומיים, וב-1890 עזב את פיירפילד ריינג'רס ועבר לשפילד יונייטד מליגת מידלנד. לאחר עונה אחת בשפילד הוא עבר ללונדון והצטרף לוולוויץ' ארסנל, והפך לשחקן המקצוען הראשון במועדון. הוא היה שחקן הרכב קבוע כבר בתחילת דרכו, ושיחק בארסנל בזמן ההצטרפות לפוטבול ליג ב-1893; ב-11 בספטמבר הבקיע קרופורד במשחקו הראשון בליגה השנייה מול וולסול טאון סוויטס.
בתחילת דרכו בארסנל הוא שיחק בעמדת הקיצוני הימני, אך מאוחר יותר עבר לחוליית הקישור ושיחק כקשר ימני. הוא שיחק בהרכב של ארסנל במשך ארבע עונות, וקיבל את סרט הקפטן לאחר מותו של ג'ו פאוול ב-1896. אולם, בעונת 1897/1898 הוא נפצע ואיבד את מקומו בהרכב. הוא השתתף ב-138 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 18 שערים. בתקופה שלפני ההצטרפות לליגה הוא השתתף ב-83 משחקים.
קרופורד הוא אחד מחברי הסגל הראשון של ארסנל שהאריכו ימים, ביחד עם ביל ג'וליאן וג'ק מקבין. שלושת השחקנים חזרו לשתף פעולה במשחק מול צ'לסי ב-20 במרץ 1948, בתקופה שבה ארסנל היה אחד המועדונים המובילים בליגה. משחק זה אף תועד בספר The Official Illustrated History of Arsenal.
לאחר שאיבד את מקומו במאנור גראונד הוא עבר למילוול ב-1898, ומאוחר יותר שיחק בקווינס פארק ריינג'רס. בריינג'רס הוא היה חלק מרביעיית שחקני עבר של ארסנל שכללה את אדם הייווד, אלכס מק'קונל וויליאם וייט. לאחר שפרש מכדורגל הוא עבד כאחראי תחזוקה בצ'רלטון אתלטיק עד שלהי שנות ה-40.
מניפת סחף
מניפת סחף היא הצטברות של סחף בצורת מניפה שנוצרה כאשר נחל שזרימתו מהירה מאט, נעשה רדוד, ומתפשט בצורה אופיינית של משולש במוצא של קניון למישור שטוח, כאשר קודקוד המשולש בשער המוצא של הקניון ובסיסו פונה אל בסיס הסחיפה של הנחל. התלכדות של כמה מניפות סחף שכנות לכדי משטח רצוף של סחף הצמוד למדרון מכונה "בחאדה" (bajada), או מניפת סחף משולבת.
היווצרות
בשל האטה בזרימה שוקע כל חומר מוצק הנישא על ידי המים (טעונת). מכיוון שתופעה זו גורמת להקטנת הקיבולת של ערוץ הנחל, ישנה הערוץ בסופו של דבר את מסלולו, כשהוא בונה בהדרגה תצורה חרוטית דמוית מניפה, שטוחה, או מוגבהת מעט. המוצקים השוקעים הם בדרך כלל ממוינים רע (כלומר הם בעלי גדלים שונים). ניתן להסביר צורת מניפה זו בעזרת התרמודינמיקה: מערכת ההרבדה שב"ידית" המניפה שואפת למצב המביא למינימום את סך אנרגיית ההסעה הכרוכה בהזזת המשקעים והאנרגיה הפוטנציאלית הנובעת מהכבידה של החומר בחרוט. צורת קווי אנרגיית ההסעה היא של קשתות קונצנטריות שמרכזן נקודת פליטת החומר ב"ידית" המניפה. לכן החומר יטה להיות מרובד באופן שווה על פני קווים אלו, כשהוא יוצר את תצורת החרוט האופיינית.
בתוך מניפת הסחף מופיעים לעיתים ערוצים מסועפים מרובים כאשר יש זרימת מים.
מניפות סחף מצויות בדרך כלל באזורים מדבריים כשהן ניזונות משיטפונות שמקורן בסופות גשם בהרים הסמוכים. מניפות סחף נפוצות סביב שולי אגן ההשקעה של האזור הגאולוגי המכונה "פרובינציית אגן ורכס" (Basin and Range province) שבדרום מערב אמריקה הצפונית. בישראל יש מניפות סחף בשולי הערבה. לערוצי נחלים האופייניים לאקלים צחיח יש אגן היקוות גדול דמוי משפך המוביל למעבר צר ועמוק הנפתח למניפת סחף בתחתיתו.
פריאטופיטים (Phreatophyte מיוונית פריאטו - באר, פיט - צמח) הם צמחים, המרוכזים לעיתים קרובות בבסיס מניפות הסחף, שיש להם שורשים ארוכים מאוד (בין 10 ל-15 מטרים) המאפשרים להם להגיע לשכבת מים. מקור המים בעומק זה הוא מים שחלחלו דרך המניפה ונעצרו בשכבה אטומה למים (אקוויקלוד) שניתבה את המים לבסיס המניפה, שם הם מתרכזים. לעיתים, אם המים קרובים מספיק לפני השטח, הם יוצרים מעיינות. קבוצות שיחים אלו נצמדות לקרקע בבסיסן ולאורך זמן, כאשר פעולת הרוח מעיפה חול מסביבם יוצרים שיחים אלו אי של בית גידול לבעלי חיים רבים.
מלך זילברשלג
צבי אלימלך (מלך) זילברשלג (נולד בכ"ז באב ה'תשנ"ו, 12 באוגוסט 1996) הוא עיתונאי בחברת החדשות הישראלית, אושיית רשת ואיש ניו מדיה חרדי ישראלי.
ביוגרפיה
זילברשלג החל לכתוב סטטוסים בפייסבוק, אשר זכו לתפוצה. תחילה כתב תוך שימוש בשם עט, אולם לאחר שחשבונו בפייסבוק נסגר החל לפרסם בשמו וצבר אלפי עוקבים בפייסבוק, טוויטר ואינסטגרם.
בבחירות לכנסת ה-20 עבד עם אביו בקמפיין התקשורתי של מפלגת "יחד - העם איתנו" בראשות אלי ישי.
ב-2016 הצטרף לחטיבת הדיגיטל של תאגיד השידור הציבורי כמגיש סרטונים הומוריסטיים העוסקים בעיקר במגזר החרדי. ב-2017 נבחר על ידי ארגון הדיגיטל הישראלי לאחד המשפיעים בדיגיטל בישראל ולאחד מהצעירים המבטיחים של אתר האינטרנט "אייס".
בינואר 2018 החל להגיש סדרת רשת בשם "עב"מ (עולם בעלי מלאכה)" העוסקת במקצועות ייחודיים במגזר החרדי. באותה שנה כיכב בסרט הקצר "מז'ינקע", בבימויה של רחל אליצור, יחד עם סמדר קילצ'ינסקי ודניאל גל.
גיוסו לצה"ל התעכב בשל מחלה גנטית משפחתית. בסופו של דבר הוחלט כי ישרת בדובר צה"ל ובמקביל ימשיך את עבודתו בכאן. באפריל 2018 החל בשירותו הצבאי.
בפברואר 2020 סיים במקביל שנה ועשרה חודשים של שירותו הצבאי ותפקידו ב"כאן".
באוקטובר 2021 עלתה העונה השנייה של התוכנית "יס מן", בה זילברשלג משתתף. בנוסף הופיע בסרטון הרשת "מכבית וחנאל" בתור יועדיאל.
בינואר 2022 הצטרף לחדשות 12 ככתב ב"חדשות סוף השבוע".
חיים אישיים
במאי 2021 פרסם זילברשלג כי הוא בזוגיות עם השחקנית אלונה סער. באפריל 2022 הודיעו השניים כי החליטו להיפרד. באוקטובר 2022 חשף מלך כי הוא בזוגיות עם מיה שחר.
ארון וואן ביסאקה
ארון וואן ביסאקה (באנגלית: Aaron Wan-Bissaka; נולד ב-26 בנובמבר 1997) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן הימני במנצ'סטר יונייטד.
קריירה
וואן ביסאקה נולד ברובע קרוידון שבלונדון, ובילדותו למד בבית הספר "Good Shepherd Catholic Primary School".
הוא החל לשחק באקדמיית הנוער של קריסטל פאלאס בגיל 11, ותופקד בתחילת הקריירה כקיצוני. הוא חתם על חוזהו המקצועני הראשון בקבוצה בדצמבר 2016.
בתחילת עונת 2017/2018 היה וואן ביסאקה שחקן ספסל בלבד, כשלעיתים אף לא היה בסגל הקבוצה למשחק, אך ב-25 בפברואר 2018, עקב מכת פציעות של המגנים הפותחים, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת בהפסד קבוצתו 0–1 לטוטנהאם, ושיחק עד סוף העונה בשבעה משחקי ליגה.
ב-20 באוגוסט 2018 ספג כרטיס אדום לראשונה בקריירת המועדונים שלו, כשבדקה ה-75, בהפסד קבוצתו 0–2 לליברפול, עבר עבירה על מוחמד סלאח שמנעה כיבוש שער בטוח.
בעונת 2018/2019 הפך לשחקן מוביל בקבוצתו, ושיחק 35 מתוך 38 משחקים בליגה, כשהוא מפספס משחק אחד בשל הרחקה ושניים בשל פציעה. הוא שיחק בארבעה משחקי גביע נוספים במהלך העונה, ובישל שלושה שערים בליגה ואחד בגביע.
ב-29 ביוני 2019 חתם על חוזה לחמש שנים במנצ'סטר יונייטד, כשזו שילמה עליו 45 מיליון אירו לקריסטל פאלאס, ועשויה לשלם 5 מיליון אירו נוספים על בונוסים שונים. עקב החתימה הפך וואן ביסאקה למגן היקר ביותר בהיסטוריה, ולשחקן ההגנה השישי היקר ביותר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-11 באוגוסט, בניצחון 4–0 על צ'לסי במחזור הליגה הראשון.
קריירת נבחרות
אף על פי שנולד באנגליה, הוריו של וואן ביסאקה הם ממוצא קונגולזי, והוא ערך הופעה אחת במדי נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו עד גיל 20 בהפסד 0–8 לנבחרת אנגליה עד גיל 17 ב-7 באוקטובר 2015.
לאחר שהרשים במדי קריסטל פאלאס, זומן וואן ביסאקה לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 20, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-22 במרץ 2018, במשחק נגד נבחרת פולין עד גיל 20. וואן ביסאקה פתח בהרכב והורחק בכרטיס אדום בדקה ה-77, אך נבחרתו ניצחה למרות זאת 1–0 משער בדקה ה-89.
הוא זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגליה צעירה בספטמבר 2018, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-6 בספטמבר 2018, בתיקו 0–0 עם נבחרת הולנד הצעירה. הוא היה בסגל נבחרתו באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 2019, ושותף במשחק אחד בטורניר, בהפסד נבחרתו 1–2 לנבחרת צרפת הצעירה ב-18 ביוני 2019, כשהוא כובש שער עצמי.
ריצ'רד לינקלייטר
ריצ'רד לינקלייטר (באנגלית: Richard Stuart Linklater; נולד ב-30 ביולי 1960) הוא במאי ותסריטאי קולנוע אמריקאי, זוכה פרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה
לינקלייטר נולד וגדל ביוסטון אשר בטקסס. אביו היה צ'ארלס ו. לינקלייטר השלישי ואמו, דיאן מרגרט לינקלייטר לבית קריגר, מרצה באוניברסיטת יוסטון. הוא עזב את לימודיו האקדמאים והחל לעבוד באסדה לקידוח נפט במפרץ מקסיקו. בחופשותיו ביוסטון היה מבקר תדיר באולמות הקולנוע בעיר, שם גילה את אהבתו לתחום. לינקלייטר הוציא את חסכונותיו על ציוד הפקה בסיסי וב-1985 עבר לאוסטין, שם ייסד את אגודת הקולנוע של אוסטין, שתפקדה כמעין חברת הפקות לסרטים עצמאיים.
קריירה קולנועית
לאחר מספר שנים בהן עסק בעיקר בהפקת סרטים קצרים לינקלייטר הפיק את סרטו הראשון באורך מלא ב-1989. הפקת הסרט ארכה שנתיים, מהן שנה שלמה הוקדשה לעריכתו. הסרט 'It's Impossible to Learn to Plow by Reading Books' (בתרגום חופשי: "בלתי אפשרי ללמוד לחרוש על ידי קריאת ספרים") עסק בנושאים אשר יהפכו עם הזמן לסימן ההיכר של לינקלייטר - נרטיב מעורפל עד לא קיים ותנועות מינמליות של המצלמה.
בעוד שסרט זה לא זכה לתהודה רבה, הרי שסרטו הבא של לינקלייטר, "בטלנים בטקסס" (במקור: Slacker), הפך במהרה לסרט פולחן. הסרט מתאר יום בחייהם של מספר צעירים ביוסטון, אשר מסתובבים ברחבי העיר ללא מטרה מסוימת. הסרט היה מועמד לפרס בפסטיבל סאנדנס והפך את לינקלייטר לשם דבר בקרב קהילת יוצרי הקולנוע העצמאיים.
במקביל לסרטיו אלו לינקלייטר ביים וכתב מספר סרטים מסחריים, בהם בלטו "רוק בבית הספר" וטרילוגיית הסרטים "לפני הזריחה", "לפני השקיעה" ו"לפני חצות". על כתיבת התסריט של "לפני חצות" היה מועמד לפרס האוסקר ביחד עם אית'ן הוק וג'ולי דלפי. עוד ניסה את כוחו בכתיבת פיילוט עבור ערוץ הטלוויזיה האמריקאי HBO, אשר לא נחל הצלחה.
ב-2014 יצא לאקרנים סרטו "התבגרות", אותו צילם במשך 12 שנים. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית סרט הקולנוע הדרמטי הטוב ביותר. לינקלייטר עצמו זכה בפרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א לקולנוע בקטגוריית הבמאי הטוב ביותר.
בשנת 2019 ביים את הסרט "איפה את, ברנדט" בכיכובה של קייט בלאנשט, המבוסס על ספרה באותו השם של מריה סמפל.
ב-29 באוגוסט 2019 רכשה חברת בלאמהאוס הפקות את הזכויות למחזמר "Merrily We Roll Along" (בעברית: "מתגלגלים"), כאשר לינקלייטר נבחר לביים את העיבוד הקולנועי ולהפיק אותו יחד עם ג'ייסון בלאם, ג'ונתן מארק שרמן וג'ינג'ר סלדג'. בן פלאט, ביני פלדשטיין ובלייק ג'נר לוהקו לככב בסרט. הוכרז כי הפקת הסרט תתחיל אחת לשנתיים במהלכן השחקנים הראשיים מתבגרים בדומה לדמויות אותן הם מגלמים, בדומה לאופן בו נעשה בסרט "התבגרות" (שכתב וביים לינקלייטר). הסרט מבוסס על המחזמר משנת 1981 של סטיבן סונדהיים.
בשנת 2022 החל לעבוד על סרט אנימציה, אותו ביים, כתב והפיק "אפולו ½10: הרפתקה בעידן החלל" בהשתתפותם של ג'ק בלאק, גלן פאוול, זאקרי לוי וג'וש ויגינס. הסרט עלה לפלטפורמות של נטפליקס ב-1 באפריל 2022.
יורגוס אתאנאסיאדיס
יורגוס אתאנאסיאדיס (ביוונית: Γιώργος Αθανασιάδης; נולד ב-7 באפריל 1993) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת השוער בא.א.ק. אתונה.
קריירה
את הופעת הבכורה שלו בקבוצת בוגרים ערך ב-27 באוקטובר 2012, בהפסד 1–2 של קבוצתו פאנטראקיקוס, ששיחקה באותו זמן בליגת העל היוונית. בעונת 2012/2013 ערך שתי הופעות בלבד ובעונת 2013/2014 הופיע 8 פעמים. בעונת 2014/2015 הפך לשוער הראשון של הקבוצה, ושיחק 25 פעמים. בעונת 2015/2016 ערך 24 הופעות בליגה.
ב-29 ביוני 2016 חתם לשלוש עונות באסטרס טריפוליס. בעונת 2016/2017 שימש כשוער השני, בעונת 2017/2018 היה השוער הראשון ובעונת 2018/2019 שב להיות השוער השני.
ב-13 ביוני 2019 חתם בא.א.ק. אתונה עד לתום עונת 2022/2023.
לקראת עונת הושאל לשריף טירספול המולדבית.
The Single Factor
The Single Factor הוא האלבום התשיעי של להקת הרוק המתקדם, קאמל. שם האלבום נובע מכך שאנדרו לאטימר, גיטריסט הלהקה הוא החבר היחיד שנשאר עד סופה של הלהקה על אף שמשתתף אורח על הקלידים, פיטר ברדנס הקלידן המקורי של קאמל מתארח ב-Sasquatch. יש האומרים שהשם גם נובע מכך שחברת התקליטים ביקשה מהלהקה ליצור חומר שיכול להיות מושמע ברדיו. לא כמו אלבומי קאמל הקודמים, שירי האלבום נמשכים מ-3-4 דקות. באלבום גם משתתף חבר להקת ג'נסיס לשעבר, אנתוני פיליפס. ב-2009, יצא האלבום בגרסת רימאסטר, עם רצועת בונוס שהיא גרסה ערוכה לשיר, you are the one.
רשימת השירים
כל השירים באלבום נכתבו על ידי אנדרו לאטימר מלבד היכן שמצוין
כריס ווטסון (כדורסלן)
כריס ווטסון (באנגלית: Chris Watson; נולד ב-16 ביולי 1975 בוייט פליינס, ניו יורק) הוא כדורסלן עבר אמריקאי שהתאזרח בישראל. ווטסון שיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר קבוצתו האחרונה הייתה הפועל באר שבע מהליגה הלאומית בכדורסל גובהו 2.00 מטרים.
ראשית הקריירה
ווטסון, בוגר אוניברסיטת ניאגרה, החל את הקריירה שלו באורוגוואי. לאחר שתי עונות עבר לימטלנד השוודית, בה שיחק במשך עונה אחת. ב-1999 הגיע לראשונה לישראל וחתם בקבוצת מכבי חדרה ששיחקה דאז בליגה הלאומית. בעונתו היחידה בחדרה קלע 16 נקודות בממוצע למשחק והוביל את הקבוצה לעלייה לליגת העל. לאחר מכן, עבר לברמינגהאם בולטס האנגלית ובעונת חזר לעונה נוספת בימטלנד, שלאחריה נישא לישראלית. בעקבות נישואיו, הוחתם ווטסון בהפועל תל אביב, בתקווה שבמהלך העונה יקבל אזרחות ישראלית. בסופו של דבר לא קיבל אזרחות ולאחר שישה משחקים בלבד במדי הפועל, שוחרר מהקבוצה.
שנות השיא
בעונת, שוב ירד לליגה הלאומית וחתם בהפועל מגדל העמק. במגדל העמק העביר עונה מוצלחת במיוחד מבחינה אישית, אך הקבוצה לא הרבתה לנצח ונאבקה נגד הירידה לליגה הארצית במשך כל העונה. באחד המשחקים האחרונים של העונה, קלע ווטסון 28 נקודות והוריד 11 כדורים חוזרים והוביל את מגדל העמק לניצחון בהארכה על עירוני קריית אתא, שהבטיח את הישארותה בליגה. את משחקו האחרון בעונה זו סיים עם תצוגת שיא של 40 נקודות נגד אליצור רמלה. בסיום עונה זו קיבל אזרחות ישראלית, מה שהפך אותו מיד לאחד השחקנים המבוקשים בליגת העל. לבסוף חתם במכבי גבעת שמואל. כבר בעונתו הראשונה כישראלי, היה הקלע הישראלי המוביל בליגה עם 15.8 נקודות בממוצע.
בעקבות היכולת שהציג בעונה האחרונה, זומן בקיץ 2005 לנבחרת ישראל, לקראת טורניר ההזדמנות האחרונה להעפלה לאליפות אירופה. בטורניר עצמו קלע ווטסון 5.2 נקודות והוריד 3 כדורים חוזרים בכ-13 דקות בממוצע וסייע לנבחרת להעפיל לאליפות אירופה.
ב-29 במאי 2005, חתם ווטסון בקבוצת באסקט לובן הבלגית שעונה קודם לכן זכתה בגביע הבלגי. בעונתו הראשונה בלובן, הציג יכולת טובה וקלע 15.5 נקודות בממוצע בליגה ו-16.5 נקודות בממוצע ביורוקאפ. בעונה לאחר מכן, ירד ביכולתו ובממוצעיו. אף על פי כן, נשאר אחד מהשחקנים המובילים של לובן שעברה את אחת העונות הגרועות ביותר מאז הוקמה. בסיום העונה ירדה לובן לליגה השנייה, כשווטסון קובע 11.1 נקודות, 5.6 כדורים חוזרים, 1.7 אסיסטים ו-2 חטיפות בממוצע למשחק.
ב-6 באוגוסט 2007, שב לישראל וחתם בעולה החדשה לליגת העל הפועל חולון. בחולון היה גורם משמעותי ובסיום העונה הסדירה עמד על 6.6 נקודות ו-3.6 כדורים חוזרים בממוצע. בגמר הפיינל פור, אליו הגיעה חולון לראשונה מאז היווסדה, קלע ווטסון 4 נקודות והוריד 3 כדורים חוזרים והוביל את הקבוצה לניצחון על מכבי תל אביב ולאליפות ראשונה בהיסטוריית המועדון. לאחר עונה זו התחלף כל סגל הקבוצה כולל המאמן והבעלים מיקי דורסמן וווטסון נשאר השריד היחיד מעונת האליפות. מסיבה זו קיבל ווטסון את תפקיד הקפטן של חולון והפך לאהוד הקהל של הקבוצה. בקיץ 2008, זומן שוב לנבחרת ישראל לקראת מוקדמות אליפות אירופה 2009, אך מיעט לקבל דקות משחק ושותף רק בשני משחקים בלבד במהלך הקמפיין. עם זאת העפילה הנבחרת לאליפות אירופה כבעלת המאזן הטוב ביותר מבין הנבחרות שסיימו במקום השני.
השנים האחרונות
בעונת, הפך לשחקן מוביל בקבוצה וקבע ממוצעים מגוונים של 7.5 נקודות, 4 כדורים חוזרים, 1.5 חטיפות ו-1.1 אסיסטים הממוצע למשחק. בפלייאוף קבע 5.2 נקודות ו-5.2 כדורים חוזרים בממוצע, אך חולון לא הצליחה לשמור על האליפות לאחר שהפסידה ברבע הגמר להפועל גלבוע גליל. עם זאת, זכתה חולון בגביע המדינה, כאשר ווטסון קלע בגמר 11 נקודות. וווטסון הפך לאחד השחקנים הבודדים שלא שיחקו במכבי או בהפועל תל אביב שזכו גם באליפות וגם בגביע המדינה. לאחר עונה זו בעקבות מצבה הכלכלי הקשה של חולון, שחררה הקבוצה את ווטסון, זאת מכיוון שלא יכלה לעמוד בעלות החוזה שלו. ווטסון מצא קבוצה חדשה במהרה וכבר באוגוסט 2009, חתם בעירוני אשקלון. לאשקלון הגיע ווטסון במטרה להוות חלק משמעותי ביותר, אך קלע רק 5.2 נקודות בממוצע למשחק ולכן שוחרר לאחר תשעה משחקים בלבד וחתם בקבוצת עירוני רמת גן, שעד למעברו אליה עמדה על מאזן של 9 הפסדים לעומת 0 ניצחונות. במשחקו הראשון ברמת גן קלע 18 נקודות, אך הקבוצה הפסידה להפועל גלבוע גליל. לקראת עונת חתם ווטסון בקבוצת ברק נתניה.
שיחה מקומית
שיחה מקומית הוא אתר חדשות ודעות ישראלי שהוקם באפריל 2014. האתר מופעל על ידי קולקטיב של כתבים וצלמים. מטרתו כדבריו להיות "בית של עיתונות אקטיביסטית הנובעת ממחויבות לדמוקרטיה, התנגדות לכיבוש וחתירה לשלום, שוויון, צדק חברתי, שקיפות וחופש המידע – אבל לא משרתת שום מפלגה, תנועה פוליטית או מצע".
האתר הוקם על ידי שלוש קבוצות: האתר באנגלית, שמופעל משנת 2011 ידי קבוצה של בלוגרים ופעילים ישראלים ופלסטינים; ארגון "ג'אסט ויז'ן", היוצר סרטים דוקומנטריים ותוכן תקשורתי הקשור לסכסוך הישראלי-פלסטיני; קולקטיב "אקטיבסטילס", קבוצה של צלמי עיתונות, המתעדים התרחשויות וסיפורי חיים בישראל וברשות הפלסטינית.
ג'רג' ראקוצי השני
גיירג ראקוצי השני פֶלְשֶׁוָאדַאסי (בהונגרית: Felsővadászi II.(Második) Rákóczy György 30 בינואר 1621 - 7 ביוני 1660) היה אציל הונגרי, נסיך טרנסילבניה בשנים 1660-1648 (עם הפסקות), בנו של הנסיך ג'רג' ראקוצי הראשון.
התחלת דרכו
ג'רג' ראקוצי השני נולד בשנת 1621 בשארושפטק, בצפון הונגריה (בימינו במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן), כבנם הבכור של הנסיך ג'רג' ראקוצי הראשון ושל אשתו, ז'וז'אנה לוראנטפי. בגיל 19 התמנה לקפטן של מצודת אוראדיה (נאג' ואראד) ומפקד המחוז ביהאר. נבחר לנסיך של טרנסילבניה עוד בחייו של אביו, ב-19 בפברואר 1642. ב-3 בפברואר 1643 התחתן עם הנסיכה סופיה (ז'ופי) באטורי, שהצטרכה בלחץ חמותה לעבור מהנצרות הקתולית לזו הרפורמית (קלוויניסטית).
התערבותו בנסיכויות הרומניות
הכתרתו ב-11 באוקטובר 1648, זכתה להכרה רשמית מהאימפריה העות'מאנית ביוני 1649 תוך הבטחה שיעלה את המיסים השנתיים שהמדינה שילמה לסולטאן. מלכתחילה כוונתו הייתה להגשים את שאיפות אביו להשיג לעצמו את כתר פולין. לפי שעה ביקש לחזק את מעמדו באזור והתערב בהתחלה בנסיכויות הרומניות שבראשן עמדו באותם הימים וסילה לופו בנסיכות מולדובה ומאתיי בסאראב בוולאכיה.
בשנים 1650 ו-1651 כרת ראקוצי בריתות עם שליט ולאכיה, מאתיי בסאראב, תוך מתן הבטחה שיעזור לו במקרה של איום מצד הטורקים. בנוסף שני המנהיגים איחדו כוחותיהם נגד שליט מולדובה, ואסילה לופו, שביקש מהטורקים לעזור לו להעלות את אחיו על כס טרנסילבניה ואת בנו לכס ולאכיה.
באפריל 1653 ארגנו שני בני הברית פלישה צבאית למולדובה. בראש הצבא הטרנסילבני עמד יאנוש קמני. הכוחות הטרנסילבנים והוולאכים כבשו את מולדובה, גרשו את ואסילה לופו מהשלטון והחליפו אותו בהבויאר הבכיר גאורגה שטפאן. אבל תוצאות המבצע לא החזיקו מעמד. כבר בחודש מאי חזר וסילה לופו למולדובה עם תגבורת חזקה של קוזאקים בראשות חתנו, טימיש חמלניצקי, בנו של ההטמאן בוהדן חמלניצקי. וסילה לופו תפס שוב את השלטון ופלש יחד עם הקוזאקים לוולאכיה. ג'רג' ראקוצי שלח יחידה טרנסילבנית גדולה לעזרת בן בריתו, מאטיי בסאראב, שהצליח לנצח את הפולשים בקרב פינטה. ביולי 1653, בעזרת הטרנסילבנים והוולאכים, חזר גאורגה שטפאן לשלטון במולדובה במקום וסילה לופו. אחרי מותו של מאטיי בסאראב תמך ג'רג' ראקוצי גם בשליט החדש של ולאכיה, קונסטנטין שרבאן, איתו חתם על הסכם בינואר 1656. כוח צבאי טרנסילבני בפיקודו של יאנוש בורוש נשלח לעזור לקונסטנטין שרבאן לדכא את מרד שכירי החרב, הקרויים "סיימן", שאיים על הסדר הציבורי והשלטון בוולאכיה בשנת 1655. בהמשך התערב ראקוצי בעצמו יחד עם בן בריתו המולדבי, גאורגה שטאן, והצליחו לתפוס את ראש הסיימנים, היריזה, ולנצח את המורדים.
מלחמה בפולין
השוודים ניסו בתחילה להכניע את הפולנים ללא עזרה. לעומת זאת, האצולה הפולנית הציעה לראקוצי להכתיר את בנו כמלך פולין, בתנאי שיעבור לדת הקתולית. רק אחרי תבוסת הקואליציה השוודית-פרוסית בקרב פרוסטקי (8 באוקטובר 1656), השתכנע המלך השוודי להשקיע יותר מאמצים בהשגת ברית עם ראקוצי. הם חתמו בשלהי 1656 על הסכם ראדנוט לחלוקת פולין. רבים בסביבת של ראקוצי התנגדו למלחמה, לרבות אמו ואשתו, ז'ופי, ואף יד ימינו בפיקוד הצבא, יאנוש קמני. אולם ראקוצי העדיף להחליף את היועצים הוותיקים ולהקיף עצמו בצעירים ששים לקרב. בינואר 1657, נכנס בראש צבא של 40,000 לוחמים לפולין, בהתאם להסכמות עם מלך שוודיה. בפולין שלט באותן השנים המלך יאן קז'ימייז'. מערכה זו, שהייתה חלק ממלחמת הצפון השנייה, ידועה בהיסטוריה של פולין כ"המבול".
ג'רג' ראקוצי השאפתן כבר ראה בעיני רוחו שאחרי הניצחון בפולין יעמוד בראש קואליציה גדולה שיביס את הטורקים ויגרש אותם מהבלקן. הצבא שלו, מורכב פרט מטרנסילבנים, גם מזרים רבים, במיוחד קוזקים, אך גם יחידות של ולאכים ומולדבים, לא נמצא אלא חלקית בשליטתו וחייליו ביצעו על אדמת פולין הרבה מעשי זוועה. על כן התעוררה בקרב האוכלוסייה הפולנית שנאה תהומית לג'רג' ראקוצי אישית. בראש צבאו הבינלאומי הצליח הנסיך הטרנסילבני לכבוש את קרקוב, שם התאחד עם הצבא השוודי. בהמשך כוחותיהם כבשו את ברסט ונכנסו אף לוורשה, אולם חיש מהר בני בריתו המערביים נסוגו מפולין והשאירו אותו לבד. השוודים נסוגו כדי להתמודד עם התקפה מצד דנמרק. העות'מאנים לחצו על ראקוצי לוותר על תוכניותיו. למרות זאת, ביולי 1657 כוח האוונגרד שלו המלווה ביחידה תומכת לחימה ("טרוס") עמוסה בבקר (שהאיט את קצב הצעידה) נוצח על ידי הצבא הפולני בקרב צ'ארני אוסטרוב בפודוליה. בראש הכוחות הפולנים המאורגנים מחדש עמד שטפאן צ'ארנצקי. אחרי שאיבד את היחידות הלוגיסטיות וננטש על ידי הקוזקים, לא נשארה לראקוצי ברירה אחרת אלא להיכנע. אחרי משא ומתן ב-23-21 ביוני 1657 נאלץ ראקוצי ב-22 ביולי 1657 להסכים לתנאים משפילים, לפרק רשמית את הברית עם שוודיה, לשלם לפולין פיצויי מלחמה ולוותר על השטחים שכבש, כולל ברסט וקרקוב. בסוף הרשו לו הפולנים לחזור עם שארית צבאו לטרנסילבניה. אבל בדרך, בהוראת הסולטאן, הותקף על ידי טטרים של קרים שנתנו מכה ניצחת לחייליו. ויש אומרים כי 11,000 מתוכם, כולל יאנוש קמן, נלקחו בשבי לקרים. ראקוצי גרם לאכזבה נוספת בקרב בני עמו כשסרב לשלם את הכופר תמורת שחרור חייליו מידי הטטרים.
ניסיונו להתנגד לעות'מאנים
הסולטאן העות'מאני מהמט הרביעי והווזיר הגדול זעמו על שראקוצי לא נשמע להוראותיהם ויצא למלחמה בפולין ללא אישורם. בהגיעו הבייתה עם מעט מחייליו, ב-3 בנובמבר 1657 בלחץ הסולטאן, הדיחה אותו הדיאטה של טרנסילבניה, ובחרה במקומו בפרנץ רדיי. חברי הדיאטה חשבו שבהמשך, ירככו הטורקים את עמדתם ויתירו לראקוצי לחדש את שלטונו. בו זמנית דאג הסולטאן להדיח גם את בני בריתו של ראקוצי שליטי ולאכיה (קונסטנטין שרבאן) ומולדובה (גאורגה שטפאן). ראקוצי לא קיבל את החלטת הדיאטה, והחיילים שעמדו עדיין לרשותו התקיפו את כוחותיו של רדיי והביסו אותם. בנסיבות אלה, בינואר 1658 הדיאטה במדיאש החזירה לו את הכתר. נוכח אירועים אלה, שלח הווזיר הגדול מהמט פאשא קפרולו צבא שפלש לטרנסילבניה מדרום, בעוד שמצפון פלשו אליה בני בריתם של הטורקים, הטטרים וכוחות של קוזקים.
הווזיר הגדול החליט למנות את אקוש ברצ'אי לשליט חדש. ראקוצי שוב עלה על כס הנסיכות ובסתיו 1659 כרת ברית עם השליט החדש של ולאכיה, מיכניה שלישי.(24 בספטמבר או 4 בנובמבר). אולם הפעם השלטון העות'מאני לא הסתפק באיומים אלא שלח צבא שפלש לטרנסילבניה כדי לשים קץ סופית לשאיפותיו. החיילים הטורקים זרעו הרס רב במדינה. הם הציתו את ארמון הנסיכים באלבה יוליה, יחד עם הספרייה והכנסייה הסמוכה. הערים בראשוב, סיביו וקלוז' שילמו לטורקים כופר על מנת לחסוך מעצמן גורל דומה. בכל זאת פרברי קלוז', ערים כמו מיירקוריה צ'וק (צ'יק) ואודורהיי (סיקיי אודברהיי) נבזזו ונשרפו, וכך גם מרבית הערים בנסיכות, ב. אחרי מספר קרבות שהסתיימו לסירוגין בכישלון או בניצחון, העימות המכריע התקיים ב-22 במאי 1660 בין הכפרים גיאלו Gyalu (ברומנית - Gilău ג'ילאו) וסאספנש (ברומנית -פלורשט) במחוז קלוז' של ימינו. ראקוצי, המתוגבר ביחידה מוולאכיה, הובס על ידי מהמט פאשה ונפצע קשה. הוא מת באוראדיה ב-7 ביוני 1660. זמן קצר אחרי מותו המבצר של אוראדיה נפל לידי הצבא העו'תאמני בפיקודו של עלי פאשה מטימישוארה. אמו של ראקוצי,ז'וז'אנה לוראנטפי נפטרה משבץ באפריל 1660. הנסיך עצמו הובא לקבורה ביישוב הולדתו שארושפטק רק באפריל 1661. בנאום ההספד הכומר הרפורמי אישטוואן צגלדי תיאר אותו כ"נר המאיר את ישראל". מותו ההרואי של ג'רג' ראקוצי השני במאבק בכובשים הטורקים השכיח בעיני העם את האסון שגרם לטרנסילבניה על ידי מסעותיו הצבאיים, בעיקר בפולין.
מדיניות הפנים
במישור פנימי ג'רג' ראקוצי השני המשיך בגישה המתונה של אביו ופעל לכיוון המודניזציה של מוסדות המדינה. אימץ ב-15 בינואר 1653 קובץ חוקים, הידוע בשם "אפרובאטה קונסטיטוטיונס" (Approbatae Constitutiones)
בדומה לאביו היה עוין לפעילות הישועים בנסיכות. בשנת 1656 אישר את מינויו של האציל הסרבי סאווה ברנקוביץ' כבישוף של הכנסייה האורתודוקסית הרומנית בטרנסילבניה.
אשתו וצאצאיו
נולד להם בן: פרנץ ראקוצי הראשון - נסיך שותף של טרנסילבניה - מזמן חיי אביו, מ-1652.
לקריאה נוספת
The Place of the Death:Death and Remembrance in Late Medieval and Early Modern Europe Cambridge University Press 2000 p 222-223
קישורים חיצוניים
לפיGabriel-Virgil Rusu Poarta Otomană se răzbună pe Rakoczy'', Magazin istoric nr. 9/2005 Alain du Nay Hungarians and Rumanians in the Torrents of the History, Editura Mathias Corvinus Buffalo, Toronto 2011 Szilágyi Sándor (szerk.) A magyar nemzet története Atheneum, 1898 on line (ויקיטקסט) V The Golden Age of the Principality (1606–1660) Katalin Péter
המתחם ה-25
המתחם ה-25 היא סדרת דרמת נעורים ומתח ישראלית שעלתה לשידור בכאן חינוכית ב-4 בספטמבר 2022. את הסדרה יצרו רז יובן, אלעד חן ומיתר פרהט, שגם כתבו את התסריט.
עלילה
הסדרה עוקבת אחר תעלומה המתרחשת בגן החיות המקראי שבירושלים, לאחר שעיט נדיר נגנב באישון לילה מגן החיות, והחשוד בגניבה הוא אוריה (אמיר בנאי), המתנדב בגן כחלק מצוות "ינשוף" המורכב מנערים ונערות. אוריה נדרש להוכיח את חפותו תוך שלושה חודשים. הוא יוצא למסע למציאת הגנב. אליו חוברת נגה (מיכאלה מזרחי), בת זוגו של יוני (עידו טאקו), מנהיג הקבוצה. במהלך המסע מגלה שהדרך לחקר האמת מסובכת.
הפקה ובימוי
צילומי הסדרה החלו באפריל 2022 והסתיימו בסוף מאי 2022. מרבית הסדרה צולמה בגן החיות התנ"כי בירושלים, תוך שיתוף פעולה עם מטפלים מגן החיות.
במאי הסדרה הוא אביעד קידר. מפיקי הסדרה הם אפרת דרור ועוז וידל.
סקירת הסדרה
הסדרה עלתה לשידור ב-4 בספטמבר 2022 בערוץ כאן חינוכית בטלוויזיה, ובערוץ היוטיוב של כאן חינוכית. פרקי הסדרה הועלו בבכורה לצפייה מוקדמת ביישומון כאן חינוכית בבוקר ימי השידור.
דייב גרוהל
דייוויד אריק "דייב" גרוהל (באנגלית: Dave Grohl; נולד ב-14 בינואר 1969) הוא מוזיקאי רוק אמריקאי. גרוהל היה מתופף להקת נירוונה משנת 1990, אז החליף את צ'אד צ'אנינג. ב-1994 הקים את להקת פו פייטרס, והוא משמש כסולן וגיטריסט בלהקה. כיום הוא משתתף בלהקה נוספת הנקראת Them Crooked Vultures.
שנותיו הראשונות
כשהיה גרוהל ילד עברה משפחתו מאוהיו לווירג'יניה. שלוש שנים לאחר מכן, הוריו התגרשו והוא עבר לגור עם אימו.