cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גרהם קרודן
קריירה
לקרודן קריירה ארוכה ומכובדת בתיאטרון, במיוחד בתיאטרון המלכותי הלאומי של לורנס אוליבייה. הוא גילם את השחקן שמגלם את המלך במחזה "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים" מאת טום סטופארד.
ב-1975 הופיע קורדן בפרק "No Way Out" בסיטקום הבריטי "פורידג'" לצדם של רוני בארקר, בריאן ויילד, ריצ'רד בקינסייל ופולטון מקיי. הוא גילם את רופא בית הסוהר כשפלטשר התלונן על רגלו הפצועה.
ב-1974 הוצע לקרודן לגלם את דמותו של הדוקטור הרביעי בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" אחרי ג'ון פרטווי, אבל הוא דחה את ההצעה, והודיע למפיק בארי לטס שאינו מעוניין להתחייב לתקופה של שלוש שנים. את תפקיד הדוקטור קיבל לבסוף השחקן טום בייקר. ב-1979 השתתף קרודן ב"דוקטור הו" במיני-סדרה "The Horns of Nimon" בתפקיד הנבל לצדו של בייקר.
בשנים 1986 השתתף קורדן בסדרת הדרמה-קומית של ה-BBC בשם "A Very Peculiar Practice" בתפקיד ד"ר ג'וק מק'קנון האלכוהוליסט. ב-1990 הופיע בתפקיד האציל התאוותן בסדרה הקומית "אל תחכה לי", וב-1991 שיחק בפרק "Rumpole and the Quacks" בסדרת הטלוויזיה "רמפול" בתפקיד סר הקטור מק'אוליף, העומד בראש צוות רפואי החוקר התנהגות מינית לא ראויה של ד"ר גולאם ראהמט (בגילומו של סעיד ג'אפרי).
ב-1990 קיבל קרודן את התפקיד של טום באלארד בסיטקום "Waiting for God" לצדה של סטפני קול שגילמה את דיאנה טרנט. הסדרה רצה במשך חמש שנים וזכתה להצלחה גדולה.
ב-1994 שיחק קרודן בתפקיד פרופסור פולוקס בעיבוד של ה-BBC לרומן "Love on a Branch Line" מאת ג'ון הדפילד.
ב-1997 דיבב את הדמות Mustrum Ridcully בעיבוד האנימציה לספר "Soul Music" מאת טרי פראצ'ט בהפקת קוסגרוב הול.
ב-2001 כיכב בתפקיד אורח בפרק "Ring Out Your Dead" בסדרה "רציחות במידסומר". עוד באותה שנה שיחק בתפקיד המרקיז מאולד ריקי במיני-סדרה "העולם על פי מלמוט", עיבוד לספר "The Way We Live Now" מאת אנתוני טרולופ. בין 2001 ו-2002 שיחק בסדרה הרדיופונית הקומית "The Leopard in Autumn" ברדיו 4 של ה-BBC. ב-2003 הופיע בתפקיד קמע במיני-סדרה "הנסיך האבוד". מ-2005 עד 2008 כיכב בקומדיית המדע בדיוני "Nebulous" בתפקיד סר רונלד רולנדס בתסכיתים ברדיו 4. ב-2008 שיחק בתפקיד אורח בפרק בסדרה "המלחמה של פויל".
חיים אישיים
קרודן חי במשך שנים רבות ועד מותו במיל היל שבלונדון.
ב-19 באוקטובר 2010 נפטר קרודן באדינבורו אחרי מחלה קצרה. הוא הותיר אחריו אשה, פילידה יוואט (Phyllida Hewat), איתה התחתן ב-1952, בן ושלוש בנות. בתו שרה היא גם שחקנית.
שאני אומר
שאני אומר הוא כלל בהלכות שתוקפן מדרבנן, לפיו במקרה של ספק יש להקל ולשער כי המציאות הייתה כזו שלפיה הדבר נשאר בהיתרו.
מקורות לכלל
בגמרא מובא הטעם בנוסח זה: הלכה זו מובאת גם במשנה תורה לרמב"ם בהתניה שהמדובר הוא רק בתרומה מדרבנן, או בתרומה דאורייתא בזמן שהספק הוא מדרבנן, כגון שבחולין יש רוב כנגד התרומה שייתכן שנפלה אליו:
נבחרת פרגוואי בכדורגל
נבחרת פרגוואי העפילה שמונה פעמים לטורניר הגמר של גביע העולם בכדורגל. הישג השיא של הנבחרת בטורניר הוא העפלה לשלב רבע הגמר, במונדיאל 2010.
נבחרת פרגוואי זכתה פעמיים בקופה אמריקה, ב-1953 ו-1979. שש פעמים סיימה במקום השני. משנת 1983 לא הצליחה להגיע לחצי הגמר, עד שבשנת 2011 הגיעה עד הגמר.
פרגוואי זכתה במדליית הכסף באולימפיאדת אתונה (2004), לאחר שהפסידה לארגנטינה במשחק הגמר בתוצאה 1:0. הייתה זו המדליה האולימפית הראשונה והיחידה בכל הזמנים שבה זכתה פרגוואי.
שנות ה-20 של המאה ה-20
הטורניר הרשמי הראשון בו השתתפה פרגוואי היה אליפות דרום אמריקה החמישית שנערכה בשנת 1921. במשחקה הראשון בטורניר, הפתיעה פרגוואי את אורוגוואי, שזכתה קודם לכן שלוש פעמים באליפות דרום אמריקה, וניצחה אותה 1-2. פרגוואי הפסידה ביתר משחקיה בטורניר וסיימה במקום האחרון. שנה לאחר מכן השתתפה פרגוואי בקופה אמריקה 1922. היא סיימה בתיקו עם ברזיל המארחת ולאחר מכן ניצחה את צ'ילה ואורוגוואי. במשחקה האחרון נזקקה פרגוואי לתיקו נגד ארגנטינה על מנת לזכות בטורניר, אולם פרגוואי הפסידה 2-0, כאשר שחקניה עוזבים את המגרש במחאה על כדור עונשין מ-11 מטרים שנפסק נגדם. בעקבות ההפסד סיימו פרגוואי, ברזיל ואורוגוואי עם אותו מספר נקודות ותוכננו משחקי פלייאוף בין שלוש הנבחרות על מנת לקבוע את זהות האלופה. אורוגוואי פרשה ובכך התמודדה פרגוואי מול ברזיל במשחק על האליפות. פרגוואי הפסידה 3-1 וכך סיימה במקום השני בטורניר. בשלושת הטורנירים הבאים סיימה פרגוואי במקום השלישי. בקופה אמריקה 1929 סיימה פרגוואי בפעם השנייה במקום השני בטורניר.
מונדיאל 1930
פרגוואי הוזמנה להשתתף בגביע העולם הראשון. היא שובצה לבית עם ארצות הברית ובלגיה והפסידה לארצות הברית במשחקה הראשון 3-0. בעקבות ההפסד, איבדה פרגוואי סיכוי להעפיל לחצי הגמר והיא סיימה את משחקיה במקום השני בבית לאחר ניצחון חסר חשיבות על בלגיה 0-1. פרגוואי לא השתתפה בטורניר המוקדמות של שני טורנירי גביע העולם הבאים. בקופה אמריקה 1947 סיימה פרגוואי במקום השני בפעם השלישית בתולדותיה. בטורניר זה השתתפו שמונה נבחרות, אך ברזיל לא השתתפה בו. שנתיים לאחר מכן אירחה ברזיל את הקופה אמריקה. במשחק האחרון התמודדה ברזיל, שניצחה בכל משחקיה באותו טורניר מול פרגוואי, כאשר תיקו היה מספיק לה על מנת לזכות בתואר. פרגוואי, לעומת זאת, הייתה חייבת לנצח על מנת להשתוות לברזיל בכמות הנקודות בטבלה ולכפות משחק על האליפות. ברזיל הוליכה במשחק 1-0, אולם פרגוואי הפכה את התוצאה וניצחה 1-2 משער שהובקע חמש דקות לסיום המשחק. במשחק המכריע על האליפות הובסה פרגוואי 7-0 וסיימה במקום השני, בפעם הרביעית בתולדותיה.
מונדיאל 1950
פרגוואי העפילה למונדיאל 1950 מבלי ששיחקה בטורניר המוקדמות, בעקבות פרישתן של אקוודור ופרו. בשלב הבתים בטורניר הגמר סיימה פרגוואי בתיקו 2-2 עם שוודיה והפסידה לאלופת העולם איטליה 2-0 ובכך סיימה במקום האחרון בבית.
מונדיאל 1958
פרגוואי התמודדה לראשונה במוקדמות מונדיאל 1954, אך לא העפילה לטורניר הגמר לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדמות אחרי ברזיל. פרגוואי העפילה לראשונה דרך טורניר מוקדמות למונדיאל 1958 לאחר שסיימה בבית המוקדמות במקום הראשון לפני אורוגוואי וקולומביה. בטורניר הגמר שובצה פרגוואי בשלב הבתים עם צרפת, סקוטלנד ויוגוסלביה. במשחקה הראשון הובילה פרגוואי על צרפת 2-3, אולם הצרפתים הפכו את התוצאה והביסו את פרגוואי 7-3. במשחקה השני בטורניר ניצחה פרגוואי את סקוטלנד 2-3. במשחקה האחרון בשלב הבתים, הבקיעה פרגוואי שלושה שערים בפעם השלישית ברציפות וחזרה שלוש פעמים מפיגור של שער על מנת לסיים בתיקו 3-3 עם יוגוסלביה. בעקבות ניצחונה של צרפת על סקוטלנד במשחק המקביל, סיימה פרגוואי במקום השלישי בבית ולא העפילה לרבע הגמר.
קופה אמריקה 1979
החל משנת 1959, השתתפה פרגוואי בקביעות בטורניר הקופה אמריקה. היא סיימה במקום השלישי באותו טורניר וסיימה במקום השני בטורניר שנערך בשנת 1963. בקופה אמריקה 1979 סיימה פרגוואי ראשונה בבית שלה, שנערך בשיטת משחקי בית וחוץ, לפני אורוגוואי וקולומביה והעפילה לחצי הגמר. בחצי הגמר ניצחה פרגוואי בביתה את ברזיל 1-2 וסיימה בתיקו 2-2 עימה במשחק הגומלין שנערך בברזיל ובכך העפילה למשחקי הגמר מול צ'ילה. במשחק הגמר הראשון, שנערך בפרגוואי, ניצחה המארחת 0-3 ובמשחק הגומלין בצ'ילה, הפסידה פרגוואי 1-0. משחק פלייאוף מכריע בין הנבחרות נערך בארגנטינה שהסתיים בתיקו 0-0 אחרי הארכה. פרגוואי הוכרזה כזוכה בעקבות יתרון בהפרש השערים המצטבר בשלושת המשחקים ובכך זכתה בקופה אמריקה בפעם השנייה בתולדותיה.
מונדיאל 1986
פרגוואי העפילה למונדיאל 1986 לאחר שלא הצליחה להעפיל לטורניר הגמר במשך שש פעמים רצופות. במוקדמות מונדיאל 1986, סיימה פרגוואי במקום השני בבית אחרי ברזיל ולפני בוליביה והעפילה לטורניר הפלייאוף שהמנצחת בו עולה למונדיאל. בסיבוב הראשון של טורניר הפלייאוף התמודדה פרגוואי נגד קולומביה. פרגוואי ניצחה בביתה 0-3 והפסידה במשחק הגומלין בקולומביה 2-1. בעקבות התוצאות, העפילה פרגוואי לצמד משחקי פלייאוף נגד צ'ילה על העלייה למונדיאל. פרגוואי ניצחה במשחקה הביתי 0-3 וסיימה בתיקו חוץ 2-2 במשחק הגומלין. בטורניר הגמר שובצה פרגוואי בשלב הבתים עם עיראק, מקסיקו המארחת ובלגיה. פרגוואי ניצחה את עיראק 0-1 וסיימה בתיקו 1-1 עם מקסיקו. במשחק האחרון בשלב הבתים פיגרה פרגוואי פעמיים נגד בלגיה, אך סיימה בתיקו 2-2, שהעלה אותה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. הייתה זו הפעם הראשונה בתולדותיה של פרגוואי שהיא עוברת את שלב הבתים במונדיאל. בשמינית הגמר הובסה פרגוואי 3-0 על ידי אנגליה והודחה.
מונדיאל 1998
פרגוואי לא הצליחה להעפיל לשני טורנירי המונדיאל הבאים. במוקדמות מונדיאל 1998 סיימה פרגוואי במקום השני בבית הדרום אמריקאי והעפילה לטורניר הגמר. בשני משחקיה הראשונים בשלב הבתים של טורניר הגמר סיימה פרגוואי בתיקו 0-0 עם בולגריה וספרד. במשחק האחרון בשלב הבתים והמכריע על העלייה גברה פרגוואי על ניגריה, שהבטיחה את המקום הראשון בבית טרם המשחק, בתוצאה 1-3 והעפילה לשמינית הגמר. בשמינית הגמר הפסידה פרגוואי לצרפת, האלופה שבדרך, 1-0 משער זהב שהובקע 6 דקות לסיום ההארכה. שנה לאחר מכן אירחה פרגוואי לראשונה בתולדותיה את טורניר הקופה אמריקה. פרגוואי סיימה ראשונה בשלב הבתים, אולם הפסידה ברבע הגמר לאורוגוואי בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים לאחר שהמשחק הסתיים בתיקו 1-1.
מונדיאל 2002
פרגוואי העפילה למונדיאל 2002 לאחר שסיימה רביעית בבית המוקדמות הדרום אמריקאי. בשלב הבתים בטורניר הגמר פתחה פרגוואי בתיקו 2-2 עם דרום אפריקה ולאחר מכן הפסידה לספרד 3-1. במשחקה האחרון בשלב הבתים התמודדה פרגוואי מול סלובניה. על מנת להעפיל לשמינית הגמר הייתה פרגוואי חייבת לנצח את סלובניה ושדרום אפריקה תפסיד במשחק המקביל לספרד ובנוסף לכך הייתה חשיבות להפרש השערים ולכמות השערים שיובקעו בשני המשחקים. פרגוואי פיגרה במחצית 1-0 מול סלובניה, אך הצליחה להפוך את התוצאה ל-1-3 שש דקות לסיום המשחק. במשחק המקביל הפסידה דרום אפריקה לספרד 3-2. בעקבות התוצאות, פרגוואי ודרום אפריקה סיימו את משחקי הבית עם כמות נקודות והפרש שערים זהה, אולם פרגוואי הבקיעה שער אחד יותר מדרום אפריקה ולכן העפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית, בעוד דרום אפריקה מודחת מהטורניר. זו הייתה הפעם השלישית ברציפות בה פרגוואי מעפילה לשלב שמינית הגמר במונדיאל. בשמינית הגמר הפסידה פרגוואי לגרמניה 1-0 משער שהובקע שתי דקות לסיום המשחק.
מונדיאל 2006
פרגוואי העפילה למונדיאל 2006, לאחר שסיימה רביעית בבית המוקדמות הדרום אמריקאי בפעם השנייה ברציפות. בשלב הבתים בטורניר הגמר הפסידה 1-0 לאנגליה ושוודיה וניצחה את טרינידד וטובגו 0-2 במשחק חסר חשיבות. פרגוואי סיימה במקום השלישי בבית ולא עברה את שלב הבתים לראשונה מאז מונדיאל 1958.
מונדיאל 2010
שנה לאחר מכן, סיימה פרגוואי במקום השני בקופה אמריקה. זאת לאחר שהעפילה למשחק הגמר מבלי לנצח אף משחק (כל חמשת משחקיה בטורניר לפני כן הסתיימו בתיקו). במשחק הגמר הובסה פרגוואי 3-0 על ידי אורוגוואי. המקום השני בטורניר זה הוא המיקום הגבוה ביותר אליו הגיעה פרגוואי בטורניר הקופה אמריקה, מאז זכתה בו ב-1979.
סגל הנבחרת
מספר ההופעות והשערים מעודכן ל-20 בנובמבר 2022
שיאי שחקנים
נכון ל-28 במרץ 2023.
אינגבורגה דפקונייטה
אינגבורגה אדמונדובנה דפקונייטה (בליטאית: Ingeborga Edmundovna Dapkūnaitė; ) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ליטאית.
ביוגרפיה
דפקונייטה נולדה בווילנה, אמה הייתה מטאורולוגית ואביה היה דיפלומט, הוריה עבדו שנים רבות במוסקבה והיא התראתה איתם רק בחופשות, היא הופיעה על הבמה לראשונה בגיל ארבע בבית האופרה של וילנה, ב-1988 שיחקה בסרט המצליח אינטרדבוצ'קה, היא הופיעה במספר סרטים הוליוודים ובין היתר ב"משימה בלתי אפשרית" וב"שבע שנים בטיבט" לצד בראד פיט.
היא ידועה מתפקידה בסרט "שמש בוגדנית" שזכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. על תפקידה בסרט זכתה בפרס ניקה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. ב-2001 הייתה לחברה בצוות השיפוט בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה וב-2003 היא גילמה את אלכסנדרה, נסיכת הסן במיני-סדרה של ה-BBC, "הנסיך האבוד".
ב-2005 הנחתה את הגרסה הרוסית של "האח הגדול". באירוויזיון 2009 הציגה את תוצאות הניקוד הרוסי מאותו אולם במוסקבה בו נערכה התחרות.
היא הופיעה בסדרות טלוויזיה והפקות קולנוע רוסיות ואירופאיות שונות וגילמה את תפקיד שגרירת רוסיה בנורווגיה בסדרת הטלוויזיה "Okkupert".
ב-2018 כיכבה בעיבוד הרוסי לסדרת הטלוויזיה "הגשר".
גביע דייוויס 1959
גביע דייוויס 1959 הייתה התחרות ה-48 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בפורסט הילס, קווינס, ארצות הברית. לתחרות נרשמו 42 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.
המשחק על התואר נערך ב-31-28 באוגוסט 1959 בפורסט הילס, קווינס, ארצות הברית. נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם ה-15 בסך הכל.
בית אמריקה
בתת-הבית הצפוני המשחקים נערכו במהלך חודש יולי.
בתת-הבית הדרומי נבחרת ארגנטינה ניצחה בניצחון טכני את נבחרת ונצואלה ונבחרת קובה ניצחה את נבחרת האיים הקריביים 4:0. ארגנטינה לא התייצבה למשחק מול קובה ובהתאם לכך, קובה עלתה למשחק מול נבחרת אוסטרליה והפסידה עם התוצאה 5:0.
בית אירופה
הבית כלל 27 קבוצות, כולל ברזיל, קולומביה, צ'ילה, לבנון, מצרים, דרום אפריקה, ניו זילנד וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.
בית המזרח
הבית כלל 8 נבחרות.
משחקים בין מנצחי הבתים
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט 1959 בארצות הברית
ישראל בגביע דייוויס
בשנת 1959 נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת שווייץ. לראשונה המשחק של גביע דייוויס נערך בתל אביב.
צ'לסי מאנינג
צ'לסי אליזבת' מאנינג (באנגלית: Chelsea E. Manning; נולדה בשם ברדלי אדוארד מאנינג ב־17 בדצמבר 1987) היא חיילת לשעבר בצבא ארצות הברית אשר הורשעה בשנת 2013 על ידי בית דין צבאי בריגול ועבירות אחרות לאחר שהדליפה לאתר ויקיליקס כ-750,000 מסמכים צבאיים ודיפלומטיים מסווגים. היא ריצתה עונש מאסר של כשבע שנים בין 2010 ל-2017. נחשבת על ידי מספר ארגונים כחושפת שחיתויות. פעילה חברתית בנושאים הקשורים למגדר ואפליה של אנשים טרנסג'נדרים.
ביוגרפיה
מאנינג נולדה כזכר בשם ברדלי מאנינג וגדלה בקרסנט שבאוקלהומה. אביה שירת בצי ארצות הברית חמש שנים כמש"ק מודיעין ופגש את אמה עת היה מוצב בבריטניה. למאנינג אחות גדולה קסי, ילידת 1976, אשר העידה במשפטה כי שני הוריה היו אלכוהוליסטים וכי היא גדלה במידה רבה בטיפולה של קסי. עדות נוספת במשפט, של פסיכיאטר של הצי, הייתה כי פניה של מאנינג הראו סימנים של תסמונת אלכוהול עוברית. לדברי אחותה, על אף שחיו ברווחה יחסית, מאנינג סבלה מתזונה לקויה. אמה ניסתה להתאבד מספר פעמים. בשנת 2000 התגרשו הוריה ועקב הגירושים עברה בגיל 13 עם אמה להוורפורדווסט שבדרום־מערב ויילס. היא סבלה מקשיי השתלבות בבית הספר הן בגלל היותה זרה והן בגלל זהותה המגדרית, באותה תקופה החלה להזדהות כגבר הומו. היא סיימה את לימודיה בגיל 17 ושבה לארצות הברית, תחילה לגור עם אביה באוקלהומה ולאחר מכן עם דודתה. היא עבדה בחברת תוכנה ולאחר שפוטרה בפיצרייה. מאנינג הייתה קטנת גוף, גובהה 1.57 ומשקלה כ-48 ק"ג (באותה תקופה זוהתה כגבר).
אביה לחץ עליה כי תתגייס לכוחות המזוינים של ארצות הברית כדי שתוכל לממן לימודים גבוהים בעזרת חוק החיילים המשוחררים. באוקטובר 2007, בגיל 19, התגייסה לצבא ארצות הברית. היא החלה בטירונות, אך לאחר שישה שבועות הופנתה לשיחרור על רקע חוסר התאמה. על פי דיווחים שונים סבלה מהצקות חבריה ואף חשבה כי אינה מוכנה גופנית ונפשית. לבסוף לא שוחררה וניגשה לטירונות חוזרת בינואר 2008. לאחר מכן עברה אימון מתקדם כמש"ק מודיעין (התפקיד אינו נחשב מש"ק בצבא ארצות הברית) וקיבלה סיווג ביטחוני גבוה. היא הוצבה בבסיס בצפון מדינת ניו יורק והחלה להתאמן לקראת הצבה בעיראק. היא הגיעה לעיראק באוקטובר 2009 ושירתה כמש"קית מודיעין בבסיס הפעלה אמריקאי שפעל בעיראק. היו לה קשיים בשירותה הצבאי מצד חבריה לנשק בשל זהותה המינית והמגדרית.
היא נעצרה ב־2010 על ידי חוקרים מהמשטרה הצבאית של צבא ארצות הברית על סמך מידע שהגיע מהרשויות הפדרליות האמריקאיות. בחקירתה סיפרה כי הדליפה קטע וידאו הידוע בשם "רצח צדדי" שביצע חיל האוויר האמריקאי ב־12 ביולי 2007 בבגדאד. כן הודתה כי הדליפה 250,000 מסמכים דיפלומטיים לאתר ויקיליקס. ב־16 בדצמבר 2011 החל בפורט מיד שבמרילנד הליך שימוע על פי סעיף 32, לקראת משפטה הצבאי, בגין עבירות של "העברת נתונים מסווגים למחשבה האישי" וסעיפי ביטחון מידע נוספים.
ביולי 2013 זיכה אותה בית המשפט הצבאי במרילנד מסעיף האישום החמור ביותר נגדה – סיוע לאויב, והרשיע אותה ב־19 סעיפי אישום ובהם חמישה סעיפי ריגול וחמישה סעיפי גנבה על מסירת 700,000 מסמכים לאתרו של ג'וליאן אסאנג'.
ב־21 באוגוסט 2013 נידונה ל־35 שנות מאסר. היא שוחררה עם קלון מהצבא, ודרגתה הורדה לטוראית. בית דין צבאי קבע כי שלוש וחצי השנים שבהן שהתה בכלא יקוזזו מעונשה וכי ניכוי שליש מהעונש בשל התנהגות טובה יהיה אפשרי לאחר ריצוי שליש מהעונש.
מאנינג היא אישה טרנסג'נדרית. ביום שלאחר מתן גזר הדין פרסמה הצהרה בה הזדהתה כאישה, בשם צ'לסי מאנינג, וסיפרה על רצונה לעבור טיפול הורמונלי להתאמה מגדרית.
לאחר השחרור התמודדה על מועמדות המפלגה הדמוקרטית בבחירות לסנאט 2018 לסנאטור מטעם מדינת מרילנד מול הסנאטור המכהן בן קרדין. קרדין זכה בכ-80% מהקולות ומאנינג הגיעה שנייה עם כ-5%.
בפברואר 2019 זומנה להעיד בפני חבר מושבעים גדול החוקר את ויקיליקס וג'וליאן אסנג'. היא סירבה להעיד עקב חשאיות הדיונים ומה שראתה כניצול לרעה של כוח. היא נעצרה באשמת ביזיון בית המשפט ב-8 במרץ 2019.
קירנן שיפקה
קירנן ברנאן שיפקה (באנגלית: Kiernan Brennan Shipka; נולדה ב-10 בנובמבר 1999) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל גילום דמויותיהן של סאלי בת' דרייפר בסדרה "מד מן", ב. ד. היימן בסדרת האנתולוגיה "אויבות", ג'ינורה בסדרה "האגדה של קורה" וסברינה ספלמן בסדרה "הרפתקאותיה המצמררות של סברינה".
ביוגרפיה
שיפקה נולדה בשיקגו שבאילינוי שבארצות הברית. אמה היא ארין אן ברנאן ואביה הוא ג'ון יאנג שיפקה, מפתח נדל"ן. לה אחות. מגיל חמש היא מתאמנת בשיעורי ריקודים סלוניים. כשהייתה בת שש, משפחתה עברה ללוס אנג'לס, קליפורניה, על מנת לתמוך בקריירת המשחק שלה.
קריירה
שיפקה החלה לדגמן לעיתונים מסחריים כשהייתה תינוקת. כחלק מאנסמבל השחקנים של "מד מן", היא זכתה בפרס איגוד שחקני המסך לביצועים יוצאי דופן על ידי אנסמבל בסדרת דרמה ב-2008 וב-2009.
שיפקה זכתה לשבחים על משחקה ב""מד מן". כשהוא נקב בשמה כמועמדת החלומות בקטגוריה "שחקנית אורח יוצאת הדופן בסדרת דרמה" עבור פרס אמי, המבקר דייל רו מ-"Austin, Texas American-Statesman" העיר, "השחקנית בת ה-10 כל כך השפיעה בדמותה של סאלי דרייפר המתוסבכת בעונה הקודמת שזה נראה מוזר שרק עתה היא קודמה לתפקיד ראשי בסדרה. אם התפקיד של שיפקה בהמשך הסדרה - התמודדות עם משבר הנישואין של הוריה וכניסה לגיל ההתבגרות בשנות ה-60 הסוערות - יישאר מדהים כפי שהיה בעונה השלישית, זוהי משאלה נועזת שיכולה להתגשם בשנה הבאה."
אף על פי שבתחילה הופיעה בסדרה בתפקיד משני, קודמה שיפקה לתפקיד ראשי עם תחילת העונה הרביעית של "מד מן". שיפקה קיבלה את התפקיד לאחר שביצעה שני אודישנים.
בנוסף לעבודתה ב"מד מן", הופיעה שיפקה בסרטים "הפרחים בעליית הגג" וב"בתו של בלאקוט".
בשנת 2014, נכנסה שיפקה לרשימת "25 בני נוער המשפיעים ביותר של 2014" על ידי מגזין טיים. באותה שנה, "IndieWire" כלל אותה ברשימה "20 השחקנים מתחת לגיל 20 ששווה לצפות בהם".
בשנת 2017, גילמה שיפקה בתפקיד משני את דמותה של ב. ד. היימן, בתה של בטי דייוויס, בעונתה הראשונה של הסדרה "אויבות".
בינואר 2018, הוכרז ששיפקה עתידה לגלם את דמותה של המכשפה סברינה ספלמן ב"הרפתקאותיה המצמררות של סברינה", סדרת טלוויזיה שנמצאת תחת הפקתם והפצתם של נטפליקס ומבוססת על קומיקס באותו השם.
בנובמבר 2019 שיחקה בקומדיה רומנטית לכבוד חג המולד בשם "כשהשלג יורד" בבימויו של לוק סנלין. הסרט מבוסס על ספר בעל אותו שם.
הראלד ווסט
ביוגרפיה
ווסט נולד בקיל ב-14 בינואר 1921. ב-1941 הוא התגייס ללופטוואפה ושימש כקצין מודיעין במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא הגיע לדרגת לויטננט, ועם סיום המלחמה נפל בשבי הצבא האדום. לאחר שחרורו, למד חינוך וכתב מספר ספרי ילדים. ב-1956 הוקם מחדש הלופטוואפה, ו-ווסט הוזמן להצטרף אליו. בין 1958–1959 הוא השתתף בקורס המטכ"ל הראשון של הבונדסוור, וסיים אותו במקום הראשון. כתוצאה מכך, הוא קודם במהירות בסולם הדרגות, וב-1975 מונה לסגן המפקח הכללי של הבונדסוור (מקביל לרמטכ"ל). ב-30 בנובמבר 1976, מת במפתיע המפכ"ל ארמין צימרמן, ו-ווסט הפך אוטומטית למפכ"ל החדש.
ב-1978 התגלה שלותר-ארווין לוץ, קצין ועובד בכיר במשרד ההגנה, היה למעשה מרגל של השטאזי. בעקבות לכידתו של לוץ, נחשפו מרגלים נוספים בצבא הגרמני, ו-ווסט ספג ביקורת ציבורית קשה. בעקבות כך, הוא התפטר מתפקידו ב-11 בדצמבר של אותה שנה.
יחסי גינאה–ספרד
יחסי גינאה–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה לבין ממלכת ספרד.
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת גינאה לבין ממלכת ספרד כוננו ב-10 בפברואר 1965. שיתוף הפעולה בין שתי המדינות הוא רחב וספרד תורמת מיליוני אירו למען התפתחותה ההדרגתית של גינאה. הסיוע של ספרד לגינאה בהתפתחותה החל באוקטובר 2006 כאשר אושרו 5 מיליון אירו של סיוע לגינאה בשלב הראשוני.
יחסי הממלכה המאוחדת–ערב הסעודית
יחסי הממלכה המאוחדת–ערב הסעודית הם יחסי החוץ בין הממלכה המאוחדת לערב הסעודית, אשר החלו במהלך מלחמת העולם הראשונה ומתקיימים עד היום.
היסטוריה
היחסים בין המדינות החלו בתקופת מלחמת העולם הראשונה, כאשר חתם המלך אבן סעוד על הסכם דארן בשנת 1915 עם ממשלת בריטניה. ב-20 במאי 1927 הגיעו ממשלת בריטניה וממלכת נג'ד להסכם אחר, אמנת ג'דה. בריטניה הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בערב הסעודית בשנת 1926, והקימה משלחת דיפלומטית במדינה. סעודיה פתחה גם היא את שגרירותה בלונדון בשנת 1930, והפכה אותה לגוף הרשמי השני של יחסי החוץ של ערב הסעודית אשר יוצגו על ידי חאפז והבה.
בינואר 1963 הסכימה סעודיה להפנות את פרשת בוראיימי לאו"ם והחזירה את היחסים הדיפלומטיים עם בריטניה. ריאד ולונדון נאלצו לקבל פתרונות פשרה עקב המהפכה התימנית בשנת 1962 וצמיחת תנועת השחרור הלאומית בכל חצי האי ערב. בדצמבר 1965 סיכמו ארצות הברית ובריטניה הסכם עם סעודיה, במסגרתו התחייבה בריטניה לייצא מטוסים, מכ"מים וציוד צבאי אחר לממלכה בשווי כולל של 280 מיליון דולר, ואילו ארצות הברית התחייבה לייצא טילי אוויר-אוויר בשווי של 70 מיליון דולר.
המלך פייסל ביקר בבריטניה במאי 1967, כראיה לשיפור משמעותי ביחסים בין המדינות.
יחסים כלכליים
קיימים יותר ממאתיים מיזמים משותפים בין חברות סעודיות ובריטיות, לפי שווי מוערך של 17.5 מיליארד דולר, וכ-30,000 אזרחים בריטים גרים ועובדים בסעודיה. סעודיה היא גם השותפה העיקרית לסחר הבריטי ב.
נציגויות דיפלומטיות
בריטניה מחזיקה בסעודיה שגרירות בריאד, קונסוליה בג'דה ומשרד סחר בדמאם, ואילו סעודיה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון בלבד.
מחוז קדיס
מחוז קדיס (בספרדית: Provincia de Cádiz) הוא מחוז בקהילה האוטונומית אנדלוסיה שבדרום מערב ספרד.
טריזמוס
גורמים
לטריזמוס גורמים אפשריים רבים, ביניהם:
מחוז קדיס
בירת המחוז בעיר קדיס ושטחו 7,435.85 קמ"ר. בשנת 2005 מנתה אוכלוסיית המחוז 1,180,817 איש, כאשר כ-600,000 מהם התגוררו באזור מפרץ קדיס, וצפיפות האוכלוסייה במחוז היא 158.80 איש לקמ"ר. במחוז 44 עיריות, ומלבד קדיס הבירה, נמנות גם חרס דה לה פרונטרה ואלחסירס (Algeciras) עם עריו החשובות; העיירה סטניל דה לאס בודגאס היא אתר תיירות ידוע.
כלכלת המחוז מתבססת ברובה (67%) על מתן שירותים כגון תיירות, הארחה ומנהל, אך גם על תעשייה (28%) וחקלאות (4%) (נתוני 2003). ההכנסה הממוצעת לנפש במחוז בשנת 2003 הייתה 9,076 אירו, אשר היוותה 76.15% מהממוצע הלאומי. ככזו היא הייתה הנמוכה ביותר באנדלוסיה והשלישית בעוניה בספרד כולה. שיעור האבטלה במחוז עמד על 17.22%, והיה השלישי בגובהו בספרד בשנת 2006.
אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)
אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977) (באיטלקית: Alfa Romeo Giulietta (1977)) היא מכונית סלון, המוגדרת כמכונית קומפקטית, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית אלפא רומיאו אשר יוצרה באיטליה בין השנים 1977–1985.
מאירהוף
מאירהוף (Meyerhoff) הוא שם משפחה יהודי אירופאי.
Family Office
Family Office (גם פמילי אופיס; בתרגום מילולי לעברית: משרד משפחתי) הוא שם כולל לחברות המספקות למשפחות עשירות שירותי ניהול לכלל הנכסים שלהן. בעזרתן יכולות המשפחות לנהל את עושרן באופן מקצועי ומסודר כאילו היו חברת השקעות או משקיע מוסדי.
מטרות
הפמילי אופיס מנהל את נכסי המשפחה בראייה ארוכת טווח, תוך שאיפה לשמר אותם עבור הדורות הבאים. בתחום ההשקעות, השירות מרכז עבור המשפחה את הקשר מול השחקנים הפיננסיים השונים (בנקים, בתי השקעות, קרנות גידור וקרנות השקעה) ומגבש אסטרטגיית השקעה כוללת. בתחום המשפט האישי, הוא עוסק בתכנון בין דורי, ובכלל זה צוואות, עזבונות, והסכמי ממון. במקרים רבים, המשרד המשפחתי מנהל גם את הפעילות הפילנתרופית של המשפחה.
הפמילי אופיס נוהג להחזיק ביכולות מקצועיות הדומות לאלו של משקיע מוסדי, כמו מודלים להקצאת הנכסים, יכולת ביצוע עסקאות בשוק ההון ועסקאות נדל"ן והשקעה בחברות פרטיות, יכולות בקרה וניהול סיכונים, וייעול היבטי המס של ההשקעה. בנוסף, לפמילי אופיס יכולות הקשורות בהעברת הון בין-דורית (כמו הקמת וניהול נאמנויות) והסדרת ניהול ההון לדורות הבאים.
על מנת למנוע ניגודי עניינים, מקור הרווח העיקרי של הפמילי אופיס אמור להיות העמלה המשולמת על ידי הלקוח. חלק מהפמילי אופיס גם מקבלים עמלות מגורמים שהלקוח משקיע בהם (kickback), או שיש להם גם שירותים פיננסים נוספים כמו ניהול תיקים עליהם הם גובים תשלום נוסף. כך, עלול להיווצר ניגוד עניינים בין הלקוח ובין הפמילי אופיס. חלק מהפמילי אופיסס מקבלים תמורה לפי ביצועי תיק ההשקעות, אך הסיכון בכך שהם עלולים לדחוף את הלקוח לסיכונים שאינם מתאימים לו.
סוגים
Multi Family Office היא חברה המעניקה שרותי משרד משפחתי לכמה משפחות, בדרך כלל עשר עד עשרים. כ-2,000 חברות מסוג זה פועלות באירופה.
מחלקות Family Office בבנקים, משרדי עורכי דין ומשרדי רואי חשבון, מעניקות שרותי משרד משפחתי, מלאים או חלקיים, גם למשפחות בעלות הון קטן יותר.
מחלקה ראשונה מסוג זה נפתחה בשנת 1971 במלון פייננשל.
אהוד דפנא
אהוד דפנא (3 במרץ 1939 – 15 באוקטובר 1973) היה לוחם בחיל השריון שנהרג במלחמת יום הכיפורים. דפנא עוטר בעיטור העוז על לחימתו בכיבוש תל-שמס, שבמהלכו נהרג.
אהוד דפנא הוא גיבור השיר הודי חמודי שכתב סבו, משה דפנא, כשאהוד היה בן שלוש.
ביוגרפיה
אהוד דפנא נולד למלכה ולאביטל ברעננה, וגדל בקיבוץ מעוז חיים שבעמק בית שאן. לכבוד יום הולדתו השלישי חיבר סבו, המשורר משה דפנא, את השיר "למה?", הידוע בכינויו "הודי חמודי".
המסיח
המסיח הוא הרכב היפ הופ ישראלי.
אהוד דפנא
ביוגרפיה
בבגרותו החל לעסוק באקרובטיקה וברכיבה על סוסים, ועם תום לימודיו החליט להתגייס לשירות קרבי.
דפנא התגייס לצה"ל באוגוסט 1957, ולאחר שלא התקבל לחיל הצנחנים, הוא החל לשרת בחיל השריון. במהלך שירותו הצבאי עבר קורס קציני חיל רגלים וקורס קציני שריון, ושימש כמפקד מחלקת חרמ"ש.
המסיח
היסטוריה
ההרכב הוקם בשנת 2002 על ידי ליאור שולמן ועמוס פרידמן.
אהוד דפנא
ביוגרפיה
בתום שירות החובה שלו, שב דפנא למעוז חיים. הוא עבד בגידול בקר. דפנא נישא לחוה, והשניים עברו להתגורר בכרמיאל. בשנת 1965 נולד בנם איל, ומעט אחר כך עבר הזוג להתגורר בבאר שבע.
במלחמת ששת הימים
בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים, פיקד דפנא על מחלקת סיור. עם פרוץ המלחמה, השתתף בקרבות הראשונים, אך נפצע כשיצא בסיירת לכיוון ג'נין. דפנא הוכר כנכה לאחר שנותר משותק ברגלו, אך הצליח להביא לשיבוצו המחודש ביחידה קרבית. בשנת 1970 הצטרף לצבא הקבע, והחל לשרת כמפקד בגדוד שריון. לאחר שנה, עבר לתפקיד של מפקד פלוגה. לקראת תום השירות הצבאי שלו, שירת דפנא בתפקיד קצין אג"ם באוגדת שריון.
בשנת 1971 התגרש מחוה אשתו, ונכנס לזוגיות עם שושנה בכר שיועדה להיות אשתו, אך השניים לא הספיקו להתחתן.
במלחמת יום הכיפורים
בספטמבר 1973, במהלך מתיחות שהורגשה לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים, הצטרף דפנא ליחידת שריון שפשטה ללבנון לצורך טיהור של שני כפרים שהסתתרו בהם מחבלים. על הפעולה הזו הוענק לו ציון לשבח של מפקד החטיבה. דפנא סיים את שירותו בצבא באוגוסט 1973, בדרגת סרן.
לאחר נופלו הועלה לדרגת רב-סרן, והוענק לו עיטור העוז.
ים הרוגע
ים הרוגע (בלטינית: Mare Serenitatis; באנגלית: Sea of Serenity) הוא ים ירחי הנמצא מזרחית לים הגשמים, המכתש השני בגודלו בירח. הקואורדינטות הסֶלֶנוֹגרפיות של ים הרוגע הן ‎28° 00'‎ צפון, ‎17° 30'‎ מזרח, וקוטרו 707 קילומטרים.
ים הרוגע הוא חלק מאגן הרוגע שהתהווה בעידן הנקטריאני. חומר המכתש הוא בן עידן האמבריאני העליון, והחומר המקיף אותו הוא בן עידן האמבריאני התחתון. הבזלת המכסה את רובו של ים הרוגע גולשת אל אגם החלומות הנמצא מצפון-מזרח לו. התוואי הבולט ביותר בים הרוגע הוא מכתש פוסידון הנמצא בשוליו הצפון-מזרחיים. התצורה הטבעתית ממערב לים הרוגע אינה מצטיינת במאפיינים מיוחדים מלבד הרי הימוס. ים הרוגע מתחבר אל ים השלווה מדרום מזרח וגובל בים האדים מדרום מערב. ים הרוגע הוא דוגמה של ריכוז מסה, אזור בעל חריגוּת כבידתית על הירח.
החלליות לונה 21 ואפולו 17 נחתו שתיהן בקרבת הגבול המזרחי של ים הרוגע באזור הרכס הרי טאורוס.
ים הרוגע מוזכר בסיפור "הזקיף", מאת סופר המדע הבדיוני ארתור סי. קלארק.
ברוכים הבאים לבית הבובות
ברוכים הבאים לבית הבובות (באנגלית: Welcome to the dollhouse) הוא סרטו הראשון באורך מלא משנת 1995 של הבמאי היהודי-אמריקאי טוד סולונדז. בסרט מככבים הת'ר מטרזו, ברנדון סקסטון השלישי, אריק מביוס ומתיו פבר.
ים הרוגע
הגשושית הישראלית בראשית של SpaceIL, תוכננה לנחות ב-11 באפריל 2019 בים הרוגע אך לבסוף, עקב תקלה, התרסקה.
ברוכים הבאים לבית הבובות
עלילת הסרט
דון בת האחת עשרה וחצי היא תלמידת כיתה ז' ביישנית, לא יפה ולא מקובלת הלומדת בקהילה פרוורית ממעמד הביניים בניו ג'רזי. אחיה הבכור מארק הוא חנון שחצני המנגן בקלרינט עם להקת המוסך שלו וסולד מבנות כדי להשקיע בלימודים עם הכוונה להתקבל לאוניברסיטה טובה. אחותה הקטנה של דון מיסי, היא ילדה מפונקת ומניפולטיבית העוסקת יום ביומו בלהציק לדון וברקידה בחצאית טוטו. אימם היא אישה מרשעת ושתלטנית האוהבת בכל ליבה את מיסי ומצדדת בה בכל מחלוקת הצצה בין האחיות, ואביהם הוא אדם שפל ואנוכי המצדד באשתו בכל הנוגע לענייני המשפחה. חברה היחידי של דון הוא תלמיד כיתה ה' נשי הנקרא ראלפי שאיתו היא חולקת מועדון רעוע בחצר ביתה.
חייה של דון בחטיבת הביניים הם אומללים. חברי כיתתה לועגים לה ומכסים את הארונית שלה בגרפיטי. יום אחד אחרי שמורתה משאירה אותה לא בצדק אחרי בית הספר, היא מותקפת על ידי ביריון בשם ברנדון מקרטי המאיים לאנוס אותה. כל ניסיונותיה להוציא את תיסכולה רק מסבכים אותה בצרות: בבית אימה מענישה אותה על כך שקראה לאחותה הקטנה "לסבית" וסירבה להיות נחמדה אליה ובבית הספר היא נענשת לאחר ניסיון כושל להחזיר לבנים שזרקו עליה כדור נייר בעקבות פגיעה בעינה של אחת המורות.
ניסיונו הראשון של ברנדון לאנוס את דון נכשל, אך הוא קרא לה שוב להיפגש עמו. לאחר שהיא נענתה לבקשתו ברנדון לוקח אותה לשדה נטוש, אך הוא מתחיל לנהל עימה שיחה רצינית ולא אונס אותה, רק מנשק אותה.
קשר רומנטי תמים נראה בין דון לסטיב ברנדון אך במהרה הוא מגורש מהחטיבה בגלל החשד שהוא סוחר בסמים. לאחר שהוא נושק בפעם האחרונה על ידי דון הוא בורח מהבית כדי לא להישלח לבית ספר צבאי.
לאחר דחיית ראלפי, דון נשארת ללא חברים. וכשהיא מסרבת להרוס את המועדון שלה כדי שלהוריה יהיה מקום לערוך את מסיבת יום הנישואים שלהם, אימה של דון נותנת למיסי ולמארק את הקינוח המיועד לה לאותו הערב.
במסיבה דון מהססת לגבי ההצעה שסטיב הציע לה ולבסוף מסרבת לה. סטיב משחק עם מיסי הדוחפת את דון לבריכת הפעוטים. באותו ערב המשפחה צופה בקלטת המסיבה וצוחקת על דון בנפילתה למים. מאוחר יותר באותו הלילה דון מנפצת את הקלטת לחתיכות בעזרת פטיש אותו היא לוקחת לחדר אחותה ומניפה אותו מעל ראשה של מיסי הישנה.
מכוניתו של אביה של דון התקלקלה ולכן אימה נאלצה לאסוף אותו ודון צריכה להודיע למיסי שתצטרך לבקש טרמפ מאחת החברות שלה אחרי שיעור הבלט אך לאחר ריב בין שתיהן היא מחליטה לא לספר לה וכתוצאה מכך מיסי נחטפת. כשחצאית הטוטו של מיסי נמצאה בכיכר טיימס נוסעת דון לניו יורק בתקווה למצוא את אחותה. אחרי יום ולילה של חיפושים אחר מיסי מטלפנת דון לביתה לבדוק אם יש חדשות ומארק אומר לה כי מיסי נמצאה על ידי המשטרה אצל שכן פדופיל שחטף אותה. דון חוזרת הביתה מדוכדכת לגלות כי אימה הייתה כה עסוקה בבחינת הטראומה של מיסי שאפילו לא שמה לב כי דון נעדרה גם כן. ביום שאחרי זה תלמידי כיתתה של דון לועגים לה כשהיא נואמת נאום תודה על מציאת אחותה באולם הכנסים. הסרט מסתיים בכך שהמצלמה מתרכזת בדון השעונה עם צד ראשה על חלון האוטובוס בנסיעה עם הקייטנה לדיסנילנד, כשכל מה שהיא חושבת עליו הוא ההקלה שהיא לא תצטרך להתמודד עם בית הספר למשך שלושת החודשים הקרובים.
אלכסנדר ינקלוביץ לרנר
אלכסנדר ינקלוביץ לרנר (ברוסית: Александр Яковлевич Лернер) (7 בספטמבר 1913 – 6 באפריל 2004) היה מדען וסירובניק סובייטי.
ביוגרפיה
הוא נולד למשפחה יהודית בוויניצה באימפריה הרוסית (כיום אוקראינה). ב-1938, לרנר סיים תואר בהנדסת חשמל במכון להנדסת חשמל במוסקבה, בשנת 1940, קיבל תואר דוקטור מאותו מוסד. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת לרנר כמהנדס הראשי של המעבדה האוטונומית המרכזית במשרד הסובייטי למטלורגיית ברזל במוסקבה.
לרנר הפך לחבר באליטה המדעית והטכנולוגית הסובייטית. הוא היה מטפל מוביל בקיברנטיקה. זהו ענף מדעי העוסק במערכות בקרה אנושיות כמו המוח ומערכות העצבים שבהן הן מתחברות עם מערכות אלקטרוניות מורכבות. כמו כן, המשוואות המתמטיות שלו חזו היצע וביקוש של חומרים חיוניים כמו פלדה, או הקצאת משאבים נדירים.
הוא היה המדען הסובייטי הבולט הראשון שביקש להגר לישראל. בקשתו נדחתה, והביאה לאובדן פתאומי של תפקידיו וזכויותיו. ב-1977 פורסם בעיתון הסובייטי איזבסטיה מכתב שכינה את לרנר "מנהיג קן ריגול". מקורביו בתנועת הסירובניקים - נתן שרנסקי, ולדימיר סלפק ואידה נודל - נעצרו. לבסוף ניתן לו אישור יציאה והיגר לישראל ב-27 בינואר 1988 יחד עם בנו, כלתו ונכדתו.
לרנר קיבל מינוי במחלקה למתמטיקה במכון ויצמן למדע שם המשיך במספר פרויקטים, ביניהם פיתוח לב מלאכותי ובניית מודל מתמטי לניבוי התנהגות של חברות מפותחות.
אלכסנדר נפטר ב-2004 ברחובות בגיל 90.
פדיר קריצ'בסקי
פדיר קריצ'בסקי (באוקראינית: Федір Кричевський; 22 במאי 1879 – 30 ביולי 1947) היה צייר מודרניסטי מוקדם, אוקראיני ממוצא יהודי. הוא היה אחיו של המעצב הגרפי ואסיל קריצ'בסקי.
קורות חיים
קריצ'בסקי נולד בלבדין, בנפת חרקוב שבאימפריה הרוסית, למשפחתו של רופא כפרי יהודי שהמיר את דתו לנצרות אורתודוקסית והתחתן עם אישה אוקראינית. הוא סיים את בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה בשנת 1901 ואת האקדמיה לאמנויות סנט פטרבורג בשנת 1910. הוא נדד במערב אירופה במשך שנה, ולמד זמן קצר אצל גוסטב קלימט בווינה. הוא עבר לקייב, שם שימש כפרופסור ומנהל בבית הספר לאמנות בקייב מ-1914 עד 1918.
בשנת 1917 הוא היה מהמייסדים והרקטור (מ-1920 עד 1922) של האקדמיה הממלכתית של אוקראינה לאמנויות. כשהאקדמיה בוטלה, הוא עבד כפרופסור במכון הלאומי לאמנות בקייב, ולבסוף הפך לרקטור שלה. הוא נשאר בקייב עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ושמר על תפקידו במכון, בניסיון להצילו בתנאים קשים במהלך הכיבוש הגרמני של קייב. הוא כיהן כיו"ר איגוד האמנים האוקראינים שניסה לשפר את תנאי האמנים בזמן הכיבוש. הוא זכה לפופולריות רבה בקרב האמנים-עמיתים, הסגל במכון והסטודנטים, ואף אחד לא הסגיר את מוצאו היהודי לשלטונות הגרמנים, והציל אותו מהטבח בבאבי יאר.
הוא עבר לקניגסברג בקיץ 1943, כדי להצטרף לאחיו ואסיל. הוא ניסה לברוח מערבה כדי להימלט מהכוחות הסובייטיים המתקדמים, אך הרכבת שבה נסע נעצרה. קריצ'בסקי נעצר על ידי ה-NKVD כמשתף פעולה, אך חקירותיו לא העלו דבר שיכול להפליל אותו, ולכן נשלל ממנו כל תאריו וכיבודיו ונשלח לגלות לכפר אירפין שליד קייב שם מת מרעב במהלך הרעב ב 1947, למרות עזרת המזון שהתקבלה מתלמידתו הציירת טטיאנה יבלונסקה.
12 שנים לאחר מותו טוהר שמו של קריצ'בסקי. בשנת 1959 נערכה התערוכה הראשונה של עבודותיו בקייב, והחל להתפרסם מידע על עבודתו.
יצירה
בסך הכל הפיק קרוב לאלף יצירות, בהן קומפוזיציות סיפוריות, פורטרטים, נופים, רישומים. עבודתו המוקדמת נותרה החלק היקר והמוערך ביותר ביצירתו. הוא נוצר בהשפעתם של גוסטב קלימט ופרדיננד הודלר ושילב עקרונות אסתטיים בדלנים עם רגישויות עממיות וסמלים. השרטוט של קריצ'בסקי נחשב כשווה לזו של אדולף פון מנצל. עבודתו המאוחרת, אף על פי שהיא טובה בביצוע, סבלה ממגבלות אידאולוגיות של הריאליזם הסוציאליסטי.
במשך 30 שנה היה קריצ'בסקי אחת הדמויות המובילות באמנות האוקראינית. בשנים 1911 ו-1913 הוא ארגן את תערוכות האמנות הראשונות של אוקראינה. החל משנת 1897, עבודותיו הוצגו בלמעלה מ-34 תערוכות באוקראינה ומחוצה לה. הוא גם היה מורה מצליח, שתלמידיו כללו אמנים אוקראינים מפורסמים רבים.
הטריפטיכון "חיים" של קריצ'בסקי נותר אחת הדוגמאות האייקוניות של המודרניזם האוקראיני. העבודה משלבת את האלמנטים אר נובו וציורים דתיים אוקראינים. כל ציור מכיל בהתאמה נושאים נצחיים של חיים - אהבה, הישג ואובדן. המגע המודרני של קריצ'בסקי לתמונות, והרמוניה של צבעים העשירו את הפרשנות הקלאסית של הציורים.
בורשטין (פירושונים)
בורשטין הוא שם משפחה שמקורו בפולנית ומשמעותו ענבר.
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
I Told You So
I Told You So (בעברית: אמרתי לך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האמריקאי רנדי טרוויס, מתוך אלבום האולפן השני שלו, Always & Forever. השיר יצא לאור במרץ 1988, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי.
משמעות
"I Told You So" הוא שיר שבוחן בני זוג במערכת יחסים, כאשר האחד שואל את בת הזוג שלו האם הייתה מסכימה לחזור איתו הביתה, או שמא צוחקת עליו ואומרת לו "אמרתי לך" (הרמז לכך שהיא ידעה שהוא ירצה לחזור לביתו בסוף) ובעצם מציבה בפניו את העובדה שיש לה מישהו חדש.
בדומה לשירים נוספים של טרוויס, השיר הצליח לכבוש את פסגת מצעד שירי הקאנטרי.
גרסתה של קארי אנדרווד
I Told You So (בעברית: אמרתי לך) בשנת 2009, הקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד את השיר מחדש, תוך שהיא הוציאה אותו כסינגל מתוך האלבום Carnival Ride, על ידי חברת התקליטים אריסטה נאשוויל. בגרסה המחודשת משתתף רנדי טרוויס גם כן, תוך שהוא מצוין בקרדיטים של השיר.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי של קנדה.
רקע וכתיבה
הגרסה המחודשת הצליחה להגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי של קנדה, תוך שזכתה להצלחה גם במצעדי הבילבורד.
STS-41-D
המשימה
הדיסקברי הייתה המעבורת הכי קלה במשקל מבין שלוש המעבורות (קולומביה, צ'לנג'ר, דיסקברי) שנבנו עד תקופה זו; זאת מפני שחומר המעטפת החיצונית שלה היה קל בצורה משמעותית ממעטפת שתי המעבורות האחרות.
מאחר שהשיגור נדחה בחודשיים התבטלו משימות STS-41-E ו-STS-41-F, הציוד והמטען שתוכנן ל-2 משימות אלה צורף אל משימה זו. בשל כך הייתה המשימה בעלת משקל שיא (119,511 ק"ג) בתוכנית כולה, עד אותה תקופה שהמריאה לחלל.
ביום השיגור נדחתה ההמראה ב-6 דקות ו-50 שניות בגלל חדירת מטוס פרטי למרחב האווירי המוגבל של אזור השיגור.
במהלך המשימה שוגרו שלושה לוויינים מן המעבורת: סאטלייט ביזנס סיסטם (SBS-D), סינקום 4-2 (SYNCOM IV-2) - לוויין תקשורת של הצי האמריקאי; וטלסטאר, לוויין של AT&T. זו הייתה המשימה הראשונה ששיגרה שלושה לוויינים.
משימה זו ביצעה ניסוי בלוח סולרי קל משקל רחב ממדים (אורך 31 מ', רוחב 4 מ', משקל כ-136 ק"ג), שנפרס מתא המטען של המעבורת, כחלק מניסוי של מערכות אפשריות לתחנת חלל עתידית. הלוח הורכב מסוגים שונים של תאים סולריים, ונפרס ונסגר מספר פעמים. זהו המבנה הגדול ביותר שנפרס בחלל עד אותו זמן, ויכולת ייצור החשמל שלו שוות ערך לזו של תא דלק של המעבורת.
גם משימה זו נשאה ניסוי אלקטרופורוזה בזרימה מתמדת, ציוד מדידת קרינה, ניסויי תלמידים, מצלמת IMAX וניסוי של חיל האוויר - "לוגיקת ענן למיטוב השימוש במערכות הגנה".
תקלה במערכת פליטת הפסולת הנוזלית גרמה ליצירת נטיף שתן ליד פתח הפליטה. ניסיונות להמיס אותו על ידי הפניית אותו צד של המעבורת אל השמש הצליחו באופן חלקי בלבד, ובסופו של דבר היה צורך לשבור אותו בעזרת הזרוע הרובוטית של המעבורת, כדי שלא יפגע במגיני החום בזמן הנחיתה. התקלה השביתה את השירותים במעבורת למשך שארית הטיסה.
תקלה נוספת גרמה להשבתת שלוש יחידות תצוגה קדמיות מיד לאחר ההגעה למסלול. לאחר שיגור הלוויינים מתא המטען, הן הוחלפו עם יחידות תצוגה אחוריות על ידי האסטרונאוטים.
המשימה ארכה 6 ימים 56 דקות ו-4 שניות, והנחיתה בוצעה במסלול נחיתה 17 בבסיס חיל האוויר אדוארדס ב-5 בספטמבר בשעה 8:37 לפי שעון קיץ מערב ארצות הברית. המעבורת הונחתה באדוארדס משום שזו הייתה הטיסה הראשונה של הדיסקברי.
המעבורת חזרה למרכז החלל קנדי ב-10 בספטמבר.
במשימה זו נראו שחיקות רבות יותר מאשר במשימות הקודמות, של האטמים הטבעתיים במאיצי הדלק המוצק. שחיקה התגלתה גם בחלקו הקדמי של המאיץ הימני, וגם בסמוך לנחיר הפליטה של המאיץ השמאלי. כמות קטנה של פיח התגלתה ליד האטם הראשי, שהעידה על דליפה של ממש מן האטם. דליפה מן האטם הטבעתי של מאיץ הדלק המוצק הייתה הגורם העיקרי לאסון מעבורת החלל צ'לנג'ר.
שמחה פרת
שמחה פרת (26 בנובמבר 1913 - 1 בינואר 2003) היה דיפלומט ישראלי. כיהן כציר ישראל בדרום אפריקה, שגריר ישראל במקסיקו באוסטרליה ובניו זילנד.
ביוגרפיה
פרת נולד בעיר רובנו (אז ברוסיה), ועלה לארץ ישראל ב-1926. הוא למד משפטים באוניברסיטת בזל ובאוניברסיטת לונדון, ולאחר מכן חזר לארץ ישראל ועסק בעריכת דין. באוקטובר 1953 הצטרף למשרד החוץ. שירת כקונסול כללי בשיקגו וקונסול כללי בניו יורק. ב-1960 מונה למנהל המחלקה למוסדות בינלאומיים במשרד החוץ.
ב-1961 מונה לציר הדיפלומטי של ישראל בפרטוריה שבדרום אפריקה. בתום כהונתו ב-1963 צומצמה הנציגות הדיפלומטית הישראלית בדרום אפריקה, בהתאם להחלטת עצרת האו"ם, בשל מדיניות האפרטהייד. ב-1963 מונה לשגריר ישראל במקסיקו. ב-1964 שב לישראל ומונה למנהל מחלקת חבר העמים הבריטי במשרד החוץ. בשנים 1967 עד 1970 שירת כשגריר ישראל באוסטרליה ושגריר לא תושב בניו זילנד. לאחר מכן היה יועץ מדיני לשר החוץ.
בשנים 1973 עד 1975 היה בחופשה ללא תשלום ממשרד החוץ, במהלכה כיהן כמבקר האוניברסיטה העברית בירושלים. בתפקידו האחרון במשרד החוץ עד פרישתו ב-1977 שירת כמנהל בפועל של מחלקה אירופה 1.
בכספי עיזבונו הוקמה קרן מלגות בטכניון וקומה בבניין אמרסון למדעי החיים. כמו כן תרם לבניית בניין בבית הספר הריאלי בחיפה.
יוסף באשי (שחקן)
יוסף באשי (27 בספטמבר 1934 - 23 במאי 2003) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה
באשי נולד ב-1934 בירושלים, ושם למד משחק.
קולנוע
שיחק בסרטים הבאים: הם היו עשרה (1960), הנחשקת (1967), קוני למל בתל אביב (1976), בדרנית בחצות והצילו את המציל (1977), השועל בלול התרנגולות ומיליונר בצרות (1978), פצעי בגרות 80 (1980), כביש ללא מוצא (1982) וקוני למל בקהיר (1983).
טלוויזיה
ב-1974 הופיע בדרמה כנרת כנרת בערוץ הראשון. ב-1979 שיחק בתפקיד אבו נג'יב בסדרה ללימוד ערבית, ג'ארכ קריבכ, ששודרה בטלוויזיה הלימודית. ב-1982 השתתף בסדרה מישל עזרא ספרא ובניו של הערוץ הראשון.
תיאטרון
שיחק בתיאטראות שונים, בהם תיאטרון חיפה, תיאטרון האוהל ותיאטרון אורנה פורת. בין השאר הופיע בהצגות הבאות: קריזה, מעגל הגיר הקווקזי, אנטיגונה, בשפל, חשמלית ושמה תשוקה, ריצ'רד השלישי, שידוכים, ציד המכשפות.
ארנב אדום
ארנב אדום (באנגלית: Red Rabbit) הוא ספר מתח מאת טום קלנסי. הספר, התשיעי בסדרת הספרים אודות ג'ק ראיין, מנתח מודיעין של ה-CIA, מהווה פריקוול לסדרת הספרים המקורית, אשר במהלכה הפך ראיין ממנתח מודיעין של ה-CIA לנשיא ארצות הברית. הספר מהווה המשך ישיר לאירועי הספר משחקים פטריוטיים, כאשר הספר עוסק למעשה בתקופת שהותו של ראיין בלונדון, לשם עבר בשליחות מטעם ה-CIA כנציגו האישי של ראש הארגון, וכאחראי על הקשר עם ה-MI6.
עלילה
עלילת הספר נפתחת בתיאור אופן התאקלמותו של ג'ק ראיין, איש חיל הנחתים האמריקני בעברו, ושל אשתו קאתי, אשר עברו זה עתה ללונדון יחד עם ילדיהם, במסגרת הצבתו של ראיין כנציגו האישי של ראש ה-CIA במפקדת ה-MI6 בלונדון. בעוד המלחמה הקרה נמצאת ברקע, תפקידו של ראיין הוא לנסות ולחשוף את מהלכיהם הפוליטיים והכלכליים של הסובייטים, בניסיון לאפשר למקבלי ההחלטות פעולה המבוססת על מידע איכותי, תפקיד המוגדר כרחוק ביותר מתפקיד מבצעי, לשמחתו של ראיין.
עם זאת, תקוותיו של ראיין לשירות רגוע מתנפצות בעקבות מכתבו של האפיפיור לממשלה הקומוניסטית הפולנית, בו גינה את הדיכוי הדתי כנגד הכנסייה הקתולית במדינה. בעקבות זאת החליט הפוליטביורו של ברית המועצות כי צעדי האפיפיור מהווים איום ממשי על יציבות ברית ורשה, וכי יש לעצור את האפיפיור בכל דרך אפשרית, וזאת לרבות התנקשות בחייו. חרף הניסיון לשמור על חיסיון ההחלטה, מספר אנשים בברית המועצות נחשפים לה, ביניהם עובד במרכז הקשר הסובייטי בשם אולג זייצב, אשר חוסר נוחותו מההחלטה לרציחת האפיפיור, מוביל אותו ליצירת קשר עם נציגי ה-CIA בניסיון לעצור את התהליך.
בו זמנית, הספר מתאר את בני הזוג פולי, מרי פט ואד, אשר מתפקדים כנציגי ה-CIA בשגרירות ארצות הברית במוסקבה, ואשר אחראים על יצירת הקשר עם זייצב, ועל הפעולה להוצאתו מתחומי ברית המועצות להמשך החקירה. זוהי הופעתם הראשונה (מבחינה כרונולוגית) של בני הזוג פולי, אשר עתידים להיות חברים קרובים של ראיין, ולכהן בתפקידים בכירים בממסד הביון האמריקני.
בשלב זה, לאחר חשיפת התוכנית הסובייטית, על גורמי הביטחון האמריקנים מוטלת המשימה לעצור את המזימה הסובייטית, ולהציל את חיי האפיפיור. במאמץ זה משתלב ראיין, אשר פעם נוספת נמצא במוקד העניינים, ועליו לגייס את כל כוחותיו על מנת לעמוד במשימה.
וימייל
וימייל הייתה שיטה להעברת דואר מהחיילים האמריקנים בחזית אל העורף במהלך מלחמת העולם השנייה. שיטת ההתכתבות בווימייל כללה צילום כמויות גדולות של דואר מצונזר, הקטנת כל התמונות לגודל מזערי ואז הכנסתן לתוך סלילים של מיקרופילם, אשר משקלו היה זניח לעומת משקלו המקורי של הדואר. סלילי הפילם הועברו לארצות הברית שם הם נשלחו ליעדים מוגדרים מראש לצורך פיתוח והדפסה. הדפסת המכתבים בוצעה על גבי נייר צילום קל משקל. השחזור של המכתבים היה לגודל של בערך רבע מהגודל המקורי. הדואר המוקטן נשלח אל הנמען.
הווימייל היה מכתב שהתקפל לכדי מעטפה. כותב המכתב היה כותב את הודעתו באזור מוקצה מראש, לאחר מכן היה מקפל את המכתב וממען אותו.
אף על פי ששיטת הווימייל הבטיחה העברת כמות גדולה יותר של דואר, חיילים רבים לא מצאו די מקום לכתוב את אשר על לבם באזור המצומצם שהוקצה.
יוספוב
יוספוב (בגרמנית: Josefstadt) הוא הרובע היהודי בפראג, בירת צ'כיה.
היסטוריה
יהודים החלו להתיישב בפראג מהמאה ה-10 ומהמאה ה-13 נקבע מושבם בגטו. בין בני הקהילה שחיה בפראג התבלטו מהר"ל מפראג ומרדכי מייזל. במאה ה-16 היהודים גורשו פעמיים מפראג. תחילה פרסם פרדיננד הראשון, מלך בוהמיה צו לגירוש היהודים ב-1541; היהודים נאלצו לעזוב ב-1543, וכעבור שנתיים הורשו לשוב. ב-1557 שוב ציווה המלך על גירוש היהודים; הם עזבו את העיר ב-1559, ושבו אליה לאחר מותו ב-1564.
במהלך מלחמת שלושים השנים נכבשה פראג על ידי צבאות שונים. כשהצבא השוודי ניסה לכבוש את פראג, התגוננו התושבים וגם היהודים לקחו חלק במגננה, שהצליחה למנוע מהשוודים את כיבוש פראג. מאוחר יותר, כאות תודה לפועלם של המגינים, החליט פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להעניק להם זכות לשאת דגל לכל שכונה, וכך, לראשונה בהיסטוריה הוצג דגל הנושא את הסמל מגן דוד כסמל ליהדות.
בתקופת מריה תרזה, ב-1745, שוב גורשו היהודים מפראג וב-1748 הורשו חלק מהם לשוב תמורת סכומי מיסים גדולים. בתקופתו של יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שונה לטובה היחס אל היהודים וב-1852 בוטל הגטו של פראג. יהודי פראג היו אסירי תודה, לכן קראו לרובע היהודי בשם "יוספוב", לכבוד הקיסר המיטיב.
יחסי אוסטריה–תוניסיה
יחסי אוסטריה–תוניסיה הם יחסי החוץ בין אוסטריה ותוניסיה.
סקירה כללית
אוסטריה ותוניסיה כוננו יחסים דיפלומטיים במהלך שנות ה-60. מאז, שתי המדינות משתפות פעולה ברמה הפוליטית, הכלכלית, התרבותית או המדעית. שתי המדינות חתמו על הסכמים רבים, בתחומי הכלכלה, סחר, מיסים, תחבורה אווירית, ועוד. תוניסיה היא יעד טיול פופולרי עבור אוסטרים רבים.
זכאה
א-זכאה או א-זכאת (בתעתיק מדויק: אלזכאה בערבית: الزكاة) היא אחד מחמשת עמודי האסלאם ("ארכאן אל-אסלאם" أركان الإسلام) - המצוות העיקריות באסלאם. המצווה מחייבת את המוסלמי לתרום מכספו לצדקה. כספי הצדקה מיועדים לנזקקים, כמו אלמנות ויתומים, לצורכי הקהילה המוסלמית, למשל הקמת מסגדים או מוסדות חינוך דתיים, ובעת מלחמה משתמשים בהם גם לרווחת החיילים ולצורך פדיון שבויים.
יש להבחין בין שתי מצוות המכונות "זכאה", הראשונה נמנית עם חמשת עיקרי האסלאם ובה עוסק עיקר הערך הזה, ואילו האחרת מכונה "זכאת אל-פיטר" (زكاة الفطر, בתעתיק מדויק: זכאת אלפטר). "זכאת אל-פיטר" היא תשלום לצדקה שבו חייב כל משק-בית מוסלמי בכל יום של חודש רמדאן עבור כל נפש בבית. "זכאת אל-פיטר" נועדה לסייע למשפחות נזקקות לקיים את מצוות רמדאן כהלכתן, ולחגוג כראוי את חג עיד אל-פיטר שבסופו. תשלום "זכאת אל-פיטר" מחייב במיוחד משק בית שבו אחד מבני הבית או יותר פטורים מן הצום ברמדאן מסיבה כלשהי. לגביהם, התשלום לצדקה הוא מעין פדיון של הצום.
א-זכאה, כמצווה הכלולה בחמשת עמודי האסלאם, מהווה מעין מס המקיים קהילות מוסלמיות דתיות. א-זכאה אמורה להיות המס היחיד המושת על חברי הקהילה המוסלמית, אולם במדינות המוסלמיות המודרניות נהוגים גם מיסים אזרחיים שתפקידם לקיים את מנגנון השלטון האזרחי. במדינות מוסלמיות, השלטון האזרחי אינו מתערב בדרך-כלל בגביית א-זכאה. מקורה של א-זכאה בתפיסה כי חלק מהחובות הדתיות המוטלות על הקהילה המוסלמית הוא דאגה לנזקקים ולשירותים דתיים וחברתיים כגון: מזון, ביגוד, חינוך, דיור ועוד.
בראשית ימי האסלאם נקבע כי המאמינים ישלמו עבור א-זכאה על כל הרכוש שברשותם ובצורה גלויה. לאחר מכן, לאחר שהבינו כי בכך נוצר לחץ לא בריא על המאמינים, ולאחר שהקהילה גדלה באופן משמעותי, נקבע שיש דברים שעדיף שיהיו נסתרים, על הנותן להחליט על מה לשלם וכמה.
צדקה בקוראן
למרות הכתוב זו אינה האיה העיקרית, הפסוק העיקרי, שאליו מפנים בדיונים אודות צדקה.
פסוק הזכאת הוא בסורה 9, 60: בפסוק זה מוגדרים מקבלי הזכאת באופן ברור:
סורה 2 "הפרה"
התייחסות מורחבת לנושא הצדקה.
<blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 2em;"> פסוק 263:- צד מטפורי. אלו אשר מפזרים את הונם "נפקה" = משמעות המילה בערבית היא תשלום המזונות של גבר לאשתו. מדובר על כך שההשקעה בבני אדם מכפילה את עצמה. יש איזון – מי שנותן צפוי שאלוהים יבחר בו להשיב לו כגמולו. כאן טמון הרעיון שמי שנותן, מקבל חזרה כגמולו והגמול לא בהכרח גמול חומרי אלא הכרה במעשה טוב. צבירת מעשים טובים חשובה לאדם לעולם הבא.
<blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 2em;"> פסוק 265 – נתינה עם תרעומת עדיף שלא תינתן. זה ממחיש פעם נוסף את חשיבות יחס הכבוד בין בני האדם.
<blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 2em;"> פסוק 8–267 – יש שימוש במטפורה חקלאית. נכנס כאן לתמונה הדור הבא. האם האדם רוצה שהוא יגיע לגיל מבוגר והדור הבא יפסיד הכל?
<blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 2em;"> פסוק 70–269 - לתת מהדברים הטובים ולא לתת את העודפים והשאריות. בנוסף, יש כאן הבהרה – הכול ניתן מידי האל.
<blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 2em;"> פסוק 271 - לא לפחד להיות עניים עקב הנתינה. האינסטינקטים שאומרים לאדם להימנע מנתינה הם בעצם קול השטן. יש להתגבר על הקולות הללו ולהבין שאין זה נכון. ככל שבני אדם מצייתים לחובה לתת, כלל לא צריך להיות חשש מפני העוני.
<blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 2em;"> פסוק 272 – מי שקיבל את הדברים תבוא אליו חכמה. כל מי שמקבל את החוכמה (שהעוני בא מהשטן) הוא עשיר בחכמה ואלוהים לא נותן את החכמה לכל אחד.
<blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 2em;"> פסוק 273 – אלוהים יודע את כל מעשי בני האדם. מתן בסתר עדיף על מתן בגלוי. נוצרת כאן היררכיה, דרגות של נתינה.
<blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 2em;"> פסוק 274 – האדם צריך לדאוג לעצמו ואחרים לעצמם. אין אחריות על האדם עם חבריו אינם הולכים בדרך הישר. הרעיון הוא מתן מרצון. יש לתת לאלו העסוקים במלחמת אלוהים – הם לא מבקשים צדקה ואין לחשוב אותם לעשירים. מדובר בלוחמי הג'יהאד, כלי הקודש, אולי צופים. אנשים העוסקים בעיסוקים מהם אין להם מספיק הכנסה אך הם לא יוצאים לבקש נדבות. זה מטיל חובה על הנותן לפקוח עיניים ולהכיר את החברה ולא להותיר אנשים בסבלם עקב מחסור.
<blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 2em;"> פסוק 275 - פסוק סיכום וסגירה של שרשרת הפסוקים העוסקים ישירות בצדקה.
הפסוקים הבאים אחריהם מדברים על איסור ההלוואה בריבית – איסור חמור של אלו אשר לא רק לא נותנים צדקה אלא מנצלים את חולשות האחר כדי לעשות רווח.