cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לך קצ'ינסקי
ראש עיריית ורשה
ב-2002 נבחר לראש עיריית ורשה, בהפרש גדול מיריבו. כבר בתחילת כהונתו הכריז על מלחמה בשחיתות העירונית. הוא קידם את הקמת מוזיאון מרד ורשה והביא להשלמתו המהירה לאחר שנים רבות של עיכובים, ולחנוכתו ביולי 2004, ערב יום השנה ה-60 למרד. בשנת 2004 מינה ועדת היסטוריונים מומחים כדי להעריך את הנזקים החומריים שסבלה העיר מידי הגרמנים בתקופת מלחמת העולם השנייה (על פי ההערכה כ-85% מהעיר נהרסו במרד ורשה), כתגובת נגד לטענות גרמנים שגורשו מפולין בתום מלחמת העולם השנייה. להערכת ועדת המומחים הנזקים לעיר היו בשיעור 45.3 מיליארד אירו לפחות, לאחר הִיוּוּן. הוא אף קידם את התוכניות להקמת המוזיאון לתולדות יהודי פולין והקצה קרקע עירונית לשם כך.
בשנים 2004 ו-2005 אסר על קיום מצעדי גאווה בבירה, בטענה שהם מקדמים "אורח חיים הומוסקסואלי". ב-2005 התקיים המצעד למרות האיסור, בעוד קצ'ינסקי מתיר קיום הפגנה נגדית תחת הכותרת "מצעד הנורמליות". שנים אחדות לאחר מכן, בזמן שכבר כיהן כנשיא, הביע התנגדות ל"עידוד הומוסקסואליות או לעמדה הרואה בה בחירה אחת מני רבות". בשנת 2007 נמצאה פולין, שיוצגה על ידי קצ'ינסקי, אשמה בהפרת חופש ההתארגנות על פי סעיף 11 לאמנה האירופית לזכויות אדם, על ידי בית המשפט האירופי לזכויות אדם, על שאסרה על קיום מצעד הגאווה בשנת 2005.
נשיאות פולין
ב-19 במרץ 2005 הכריז רשמית על כוונתו להתמודד בבחירות לנשיאות, שנערכו באוקטובר אותה שנה. בבחירות לפרלמנט בספטמבר 2005, מפלגתו "חוק וצדק" (PiS) הפכה לסיעה הפרלמנטרית החזקה ביותר ובחודש שלאחר מכן זכה קצ'ינסקי בבחירות לנשיאות. במהלך הקמפיין הנשיאותי ביקש קצ'ינסקי לגייס את השכבות הנחשלות כלכלית ברחבי החברה באוכלוסייה הפולנית בשילוב של דמגוגיה סוציאלית, פטריוטיזם וקריאות למאבק בשחיתות. קצ'ינסקי לא היה נואם כריזמטי, אבל הזלזול וההתנגדות העזים שלו למשטר הקומוניסטי בזמנו והרטוריקה הדמגוגית שהוא קידם כבשה את רוב המדינה. "אנחנו חייבים להפוך את המדינה כדי להתמודד עם דרישות אזרחיה", אמר במהלך הקמפיין שלו לנשיאות. "היקף התיקון יהיה כה גדול עד שפולין תהפוך לכדי רפובליקה חדשה ". הוא נבחר לתפקיד כשהוא גובר על דונלד טוסק, ונכנס לתפקידו ב-23 בדצמבר 2005, כאשר הושבע בפני האספה הלאומית.
בנאומו הפומבי הראשון הבטיח לטפל בחוליי החברה הפולנית, בפרט בשחיתות פושעת, בריצה אחר התעשרות מהירה ובלתי מוצדקת המרעילה את החברה, בקידום ביטחון סוציאלי בסיסי, ביטוח בריאות, תנאים בסיסיים לפיתוח המשפחה, וביטחון בחיי המסחר ופיתוחו. הוא הבטיח לפעול לקידום הסולידריות בעם הפולני, ולנקוט צעדים נגד האחראים לפשעי הקומוניזם במדינה. כן הבטיח לפעול להשוואת תנאי המחיה בין אזורים שונים בפולין.
רק תשעה חודשים לאחר מכן הוא מינה את אחיו התאום ירוסלב למשרת ראש הממשלה. האחים קצ'ינסקי הקימו אז קואליציה עם שתי מפלגות לימינם במפה הפוליטית, ליגת המשפחות הפולניות (LPR) ו'סמוברונה' (מפלגת ההגנה העצמית של הרפובליקה הפולנית). פרויקט מרכזי של ממשלת קצ'ינסקי שנגע ישירות למצעם הפוליטי היה הקמת הלשכה המרכזית נגד שחיתות (CBA). משרד המאגד את המשטרה, המשטרה החשאית ורשויות המשפט בארגון בעל סמכויות דומות לשירות החשאי של הק.ג.ב.. תחת הסמכות הישירה של ראש הממשלה, ה-CBA נוצל במספר הזדמנויות על ידי האחים קצ'ינסקי כדי לנטרל יריבים פוליטיים - כולל חברי ממשלתם שלהם, שהואשמו בשחיתויות.
על אף הדמגוגיה הפופוליסטית שלה, ממשלת ה-PiS המשיכה לכפות את מדיניות הצנע של הממשלה הקודמת, תוך ביצוע שינויים קוסמטיים בלבד. לאחר הפסקה קצרה נמשכה גם מדיניות הפרטת נכסי המדינה. באוקטובר 2007 הממשלה בראשות אחיו התמוטטה בעקבות מחלוקות פנימיות עזות ולך החל לעבוד בשיתוף פעולה הדוק עם ראש הממשלה החדש דונלד טוסק, מנהיג מפלגת המצע האזרחי התומכת בשוק החופשי.
בתחום מדיניות החוץ הדגיש קצ'ינסקי כי רבות מבעיותיה של פולין נובעות מחוסר הביטחון באספקת אנרגיה, וכי יש לפתור בעיה זו לצורך הגנה על האינטרסים הלאומיים. הוא חיזק את קשרי פולין עם ארצות הברית, בעודו ממשיך ומטפח את יחסי פולין עם האיחוד האירופי. הוא קידם שותפות אסטרטגית עם אוקראינה ושיתוף פעולה רב יותר עם המדינות הבלטיות וגאורגיה. זמן קצר לאחר בחירתו לנשיא יצא בהצהרה כי הוא רואה באוקראינה שותפה אסטרטגית של פולין והודיע כי ארצו תתמוך בניסיון הצטרפות של אוקראינה לאיחוד האירופי. בעת המלחמה בדרום אוסטיה, בשנת 2008, העמיד את אתר האינטרנט הנשיאותי לשירות גאורגיה, לצורך הפצת מידע שנחסם על ידי רוסיה.
בשנת 2008 היה לראש המדינה הפולנית הראשון בהיסטוריה שביקר באופן רשמי בבית כנסת בפולין והשתתף בטקס דתי. הביקור נערך בנר ראשון של חנוכה. במהלך ביקור בישראל, ביקש קצ'ינסקי להימען באופן בלתי-שגרתי עם שרת החינוך יולי תמיר. מאוחר יותר סיפרה תמיר מתוך שיחתה בת השעתיים עם קצ'ינסקי וציטטה מתוך דבריו: "התלמידים שלכם רואים בנו שטן, ואחר כך הולכים לבלות בברלין ".
אסון התעופה וחקירתו
ב-10 באפריל 2010 התרסק מטוס הטופולב Tu-154 שבו טס מעל רוסיה, בעת שהיה בדרכו לעיר סמולנסק, כדי להשתתף בטקס זיכרון במלאת 70 שנה לטבח יער קאטין. בהתרסקות המטוס נהרגו 96 בני אדם, בהם קצ'ינסקי ורעייתו. בשעה 10:56 (שעון קיץ מוסקבה) התרסק המטוס בקרבת העיר סמולנסק, היושבת ליד הגבול הרוסי-בלארוסי. במטוס היו, בנוסף לזוג הנשיאותי קצ'ינסקי, רמטכ"ל צבא פולין, מפקד חיל הים, קצינים בכירים בצבא, נגיד הבנק המרכזי של פולין, סגן יו"ר הסנאט, חברי סנאט (בהם ארקדיוש ריביצקי), שרים, סגני שרים, בכירי ממשלה ונציגי משפחות שאיבדו את יקיריהם בטבח יער קאטין. במטוס הייתה גם אנה ולנטינוביץ', ממובילות המאבק נגד הקומוניזם בפולין בשנות השמונים. המטוס המריא מנמל התעופה ורשה פרדריק שופן שבוורשה והיה אמור לנחות בשדה התעופה סמולנסק. ההערכה הראשונית הייתה שהתאונה אירעה עקב טעות אנוש של הטייס, שבחר לנסות ולנחות בשדה התעופה של סמולנסק אף על פי שקיבל הנחיות לנחות במינסק, עקב תנאי מזג אוויר קשים ששררו באזור סמולנסק בזמן התאונה – ערפל כבד שגרם לראות נמוכה. לפי עדויות, המטוס פגע בצמרות עצים בזמן ירידה לנחיתה ולאחר מכן התרסק.
בתוך שעות לאחר ההתרסקות הכריז נשיא רוסיה, דמיטרי מדבדב, על הקמת ועדת חקירה מיוחדת לנסיבות התאונה, שעבדה בצמוד לוועדת התעופה הבין-מדינתית. בראש הוועדה המיוחדת מונה לעמוד ראש ממשלת רוסיה, ולדימיר פוטין. במקביל החלה חקירה של התובע הכללי של רוסיה בחשד ל"הפרת כללי הבטיחות" הקבועים בקודקס הפלילי הרוסי.
פוטין ומדבדב הבטיחו לראש ממשלת פולין דונלד טוסק כי החקירה תתנהל בשיתוף פעולה עם ממשלת פולין, אולם גם בתום החקירה סירבו למסור את שרידי המטוס לפולין. ממצאים ראשוניים הצביעו על שילוב של שני גורמים לתאונה: ערפל כבד, השכיח באזור זה בעונת האביב, וטעות טייס. כל שלוש הקופסאות השחורות של המטוס אותרו על ידי החוקרים, האחרונה שבהן ב-12 באפריל. למחרת התאונה, ולאחר שבחנו את הקלטות אחת הקופסאות השחורות שנמצאו, אמרו החוקרים כי הממצאים אינם מצביעים על תקלות טכניות במטוס קודם להתרסקות. זאת בניגוד להשערות כי במטוס, בן 20 שנה, היה כשל טכני.
במקביל לחקירת נסיבות התאונה על ידי שלטונות רוסיה, נפתחה בפולין חקירה מקיפה באשר לנסיבות התאונה, וחוקרים פולנים הגיעו למקום האירוע לאיסוף מידע. בתחקיר התברר שהקברניט וטייס המשנה של המטוס לא היו מורשים להטיס מטוס מסוג זה, ולא שלטו במכשור שלו. באוקטובר 2012 פורסם שנמצאו עקבות של TNT וניטרוגליצרין על מושבים במטוס ועל הכנפיים. בשנת 2020 ועדת החקירה הממלכתית בפולין פרסמה את מסקנותיה, לפיהן הגורם להתרסקות היו שני מטעני חבלה שהוטמנו במטוס במהלך עבודות תחזוקה שעבר ברוסיה בשנת 2009. הממשל הרוסי דחה טענה זו.
הלוויה ותגובות
לך קצ'ינסקי, עוד במהלך כהונתו, ספג ביקורת ולעג על שלא היה ממלכתי די ונטען שהושפע בידי אחיו. אולם בפועל הנשיא קצ'ינסקי לא הסכים לעיתים קרובות עם אחיו לגבי מינויים אישיים ואסטרטגיה פוליטית. ההלם והאימה של טרגדיית אסון ההתרסקות בסמולנסק איחדו לזמן קצר את הקרעים הפנימיים בתוך עם הפולני מתוך צער על האובדן. אבל עד מהרה צצו חילוקי דעות, תחילה על רקע קבורתו של קצ'ינסקי בקתדרלת ואוול. הייתה התנגדות של גופים ליברלים שחשו כי אין זה ראוי לתת לו את הכבוד הזה. כמו כן צצו גם טענות לא מבוססות כלל על כך שקצ'ינסקי אילץ את טייסי המטוס שהתרסק לבצע נחיתת אונס.
החלוקה רק התמררה מכאן ואילך. קודם כל היו עימותים בין יריבים ליברליים לשמרנים על צלב שהוצב ממש מחוץ לארמון הנשיאות בניסיון להנציח את הנשיא המנוח. שנית, חקירת ההתרסקות הועברה למעשה לידי רוסיה אשר תוך מספר חודשים הפיקו דו"ח מסקנות המטיל 100% מהאשמה על הטייסים הפולנים ללא כל התייחסות לתפקוד בקרת התעבורה הרוסית ביום ההתרסקות. המחלוקות גלשו לוויכוחים כיצד להנציח את קורבנות הטרגדיה. ירוסלב קצ'ינסקי ומפלגת PiS פעלו במשך שנים למען הקמת אנדרטה לזכר כל קורבנות הטרגדיה, ובנוסף לבנות אחת נפרדת עבור קצ'ינסקי. במשך שנים התנגדה לכך עיריית ורשה. לבסוף, בנובמבר 2018, נחשף פסל האנדרטה של קצ'ינסקי ושל שאר הנופלים באסון בכיכר פילסודסקי בעיר.
מורשת
מורשתו הפוליטית של הנשיא קצ'ינסקי מתרכזת ללא ספק בנחישותו להכיל את התוקפנות הגאופוליטית העולה של הפדרציה הרוסית, גיוון בטוח של אספקת האנרגיה הפולנית והמורשת הפוליטית-מדינית שלו. לצד זאת השקפותיו על מדיניות חברתית וכלכלית וכן על מאבק בשחיתות השפיעו גם על עיצוב מפלגת PiS, שבעקבות פטירתו החלה לפנות אל יותר אל קיטוב פוליטי. לך קצ'ינסקי היה פטריוט פולני כל חייו, מגיבורי סולידריות שנכלא בתקופת המשטר הצבאי הקומוניסטי בשנות ה-80, אדם שהרוויח מוניטין של בעל חזון ויושרה ללא עוררין. הוא זכור לטובה על ידי סגל מקורביו ומשתפי הפעולה עמו.
הנדסה חקלאית
שמאל|ממוזער|250px|אוטומציה בהנדסה חקלאית מתקדמת הנדסה חקלאית היא תת-תחום הנדסי של הנדסה אזרחית, העוסק בתכנון מכלולים הנדסיים-ביולוגיים.
הנדסה חקלאית נחלקת לשני תחומים עיקריים: תכנון מכונות חקלאיות או מים וקרקע. התחום בא לשרת את החקלאות המודרנית שנסמכת במידה רבה על התחום כדי להגדיל את כמות התוצרת, הטיב שהוא פרמטר חשוב מההיבט הצרכני, וחדשנות המאפשרת לחקלאים לקבל מחירים גבוהים עבור תוצרת מיוחדת.
ההנדסה החקלאית היא הנדסה רב-תחומית, וקשורה בעיקר למדעי הכימיה, הביולוגיה, אך מהנדסים חקלאים בעלי ידע נרחב גם בתחומי אקולוגיה, מכניקה, בקרה, אופטימיזציה וניהול.
החקלאות המודרנית
בעבר אחוז גדול של אוכלוסיית העולם יצרה מזון באופן עצמאי, כיום עקב התקדמות ההנדסה החקלאית בשיפור מכונות, אוטומציה, שליטה ובקרה וייעול של מערכות טבעיות בשילוב עם פיתוחים אגרונומיים ביולוגיים בצמח, רק כ-2% עוסקים בתחום בארצות מערביות.
הכשרת המהנדס החקלאי
המהנדס החקלאי מקבל הכשרה מגוונת, הן בתחומי הבסיס כגון מתמטיקה, פיזיקה, כימיה שפת תכנות ושרטוט הנדסי, תכנון בעזרת מחשב (CAD) הן בתחומים הקשורים בצומח כגון ביולוגיה של הצמח, אגרונומיה, קרקע, כימיה בצומח, בוטניקה, והן בתחומים הנדסיים כגון הנדסת מכונות, מכניקת זורמים, הנדסת מים, מבוא להנדסת חשמל, מערכות חישה ובקרה, דינמיקה של רכב בשטח חקלאי, טיפול בתוצרת חקלאית, תכנון מבני גידול כגון חממות, מחסני תבואה ועוד.
תחום עיסוקו של המהנדס החקלאי רחב ביותר, החל מתכנון מערכת השקיה לפרויקט חקלאי ועד תכנון הנדסי של חממות גידול, מתכנון תוכנת מחשב לאופטימיזציה של ייצור חלב ברפת ועד תכנון קו ייצור במפעל אריזה חקלאי.
לימודי הנדסה חקלאית בישראל
בישראל ניתן ללמוד הנדסה חקלאית רק במקום אחד והוא במסלול להנדסה בחקלאית השייכת לפקולטה להנדסה אזרחית בטכניון, הלימודים נמשכים כ-4 שנים בסיומם מקבלים הבוגרים תואר B.Sc בהנדסה חקלאית. מהנדסים חקלאיים רבים מועסקים בצה"ל בפיתוח נגמ"שים, טנקים וכלי לחימה הנדרשים לעבירות בשטחים קשים בגלל הידע הנרחב שיש בידם על יחסי מכונה-קרקע.
דארל דוגלאס
דארל רוברט דוגלאס (בהולנדית: Darl Robert Douglas; נולד ב-5 באוקטובר 1979 בפרמריבו שבסורינאם) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת קיצוני הימני.
קריירה
עבדי נולד בפרמריבו שבסורינאם, והעביר את ילדותו בהולנד. החל לשחק באקדמית הנוער של DWS, ולאחר מכן עבר לאקדמית הנוער של אייאקס אמסטרדם.
בעונת הושאל דוגלאס לר.ב.ס רוזנדאל, ששיחקה בליגת העל ההולנדית. ב-20 באוגוסט 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 3-2 לניימכן במסגרת המחזור הראשון בליגה. בסך הכל ערך 13 הופעות ליגה במועדון. לקראת עונת הושאל להארלם לשנתיים מליגת המשנה ההולנדית, בהן ערך 65 הופעות ליגה והבקיע 11 שערים.
לקראת עונת חתם דוגלאס בהראקלס אלמלו, גם היא מליגת המשנה ההולנדית. ב-9 באוגוסט 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 5-1 על המועדון החובבי קוויק בויס במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע ההולנדי. ב-22 באוגוסט 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת הליגה, כששיחק 90 דקות בהפסד 4-2 לאפלדורן במסגרת המחזור השני. באותו משחק הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-3. הוא ערך 33 הופעות ליגה, בהן הבקיע 9 שערים.
בסוף העונה עבר דוגלאס לאוטרכט מליגת העל ההולנדית בהעברה חופשית. כבר בעונתו הראשונה במועדון הפך להיות שחקן הרכב קבוע, כששיחק ב-32 משחקים מתוך 34. ב-14 באוגוסט 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 3-2 לנאק ברדה במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-29 באוגוסט 2004 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-20 בתיקו 1-1 נגד אייאקס אמסטרדם במסגרת המחזור השלישי בליגה. ב-16 בספטמבר 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע אופ"א, כששיחק 90 דקות בניצחון 4-0 על יורגודן במסגרת הסיבוב הראשון לעונת . הוא שיחק בכל ששת משחקי הקבוצה במפעל, עד להדחתה של אוטרכט בשלב הבתים עם 4 הפסדים ב-4 משחקים. דוגלאס הבקיע שני שערים בשלב הבתים, אחד נגד דניפרו דניפרופטרובסק ואחד נגד אוסטריה וינה. בעונתו הראשונה הבקיע 3 שערי ליגה. בעונתו השנייה במועדון ערך 26 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. בעונת שיחק במועדון במשך חצי עונה, בה ערך 11 הופעות מבלי להבקיע.
בינואר 2007 עבר דוגלאס למאריטימו מליגת העל הפורטוגלית, בה שיחק במועדון במשך חצי עונה. ב-4 בפברואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-65 בתיקו 1-1 נגד פאסוס די פריירה במסגרת המחזור ה-17 בליגה. ב-11 במרץ 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שערו היחידי במשך חצי עונה, שער בדקה ה-85 בהפסד 2-1 לפורטו במסגרת המחזור ה-21 בליגה. בסך הכל ערך 13 הופעות ליגה במועדון.
בעונת חזר דוגלאס להולנד ושיחק בוילם II מהליגה הבכירה, אליה עבר בהעברה חופשית. ב-16 בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-51 בהפסד 3-1 לטוונטה במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-22 בינואר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שערו היחידי בעונת, שער בדקה ה-90 בניצחון 4-0 על ויטסה ארנהם במסגרת המחזור ה-21 בליגה, לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-72. הוא ערך 16 הופעות ליגה במועדון.
בתום עונת חזר דוגלאס להראקלס אלמלו, שעד לחזרתו העפילה לליגת העל ההולנדית, בהעברה חופשית. הוא שיחק במועדון במשך 4 עונות, בהן ערך 114 הופעות ליגה והבקיע 8 שערים. בתום עונת, כשהוא בן 32, פרש דוגלאס ממשחק פעיל.
אורן
אֹרֶן (שם מדעי: Pinus) הוא סוג של עץ מחטני ירוק-עד ממשפחת האורניים. ישנם כ-150 מינים של עצי אורן, שעיקר תפוצתם משתרעת באזורים הקרים, הממוזגים ובהרים הטרופיים בחצי הכדור הצפוני.
תפוצה
מאובנים של עצים דומים לאורנים נמצאים כבר בשכבות של מאובני תקופת הטריאס (לפני 200–250 מיליוני שנים). בתקופת היורה, עצים אלו היו נפוצים מאוד בסיביר ומצויים במרבית אירופה וצפון אסיה. המאובן הראשון שזוהה כעץ מסוג אורן, התגלה בבלגיה. משם התפשטו עצי האורן באופן טבעי, לפני התערבות האדם.
עצי האורן גדלים באופן טבעי בחצי הכדור הצפוני. בצפון אמריקה הם משתרעים מקנדה עד ניקרגואה והאיטי במרכז אמריקה, המגוון הרחב ביותר נמצא במקסיקו ובקליפורניה. באסיה ובאירופה הם משתרעים בין פורטוגל וסקוטלנד במערב עד רוסיה, יפן והפיליפינים במזרח (ובכלל זה הם מצויים גם במזרח התיכון ובישראל). ישנם עצי אורן הגדלים בהרי ההימלאיה ודרום-מזרח אסיה, ומין אחד (אורן סומטרי) שחצה את קו המשווה באופן טבעי בסומטרה.
שני מיני אורן נחשבים כטבעיים בישראל: אורן ירושלים (Pinus halepensis) ואורן הסלע (Pinus pinea). הראשון עדיין מאכלס טבעית מקומות שונים בישראל, כמו שמורת המסרק והרי הכרמל, ואילו השני נחשב למין ים תיכוני כללי: ישנן עדויות להימצאותן של חורשות אורן סלע טבעיות באזורי עמק חפר ויפו שכנראה בוראו על ידי האדם. במאספים ארכאו-בוטניים שבוצעו בישראל נמצאו בין היתר גם זרעים של אורן הגלעין (הסלע).
האורנים נשתלים בצורה נרחבת גם בחצי הכדור הדרומי, בעיקר לצורכי תעשייה.
רוב האורנים בישראל ניטעו על ידי הבריטים בתקופת המנדט, ביחס של 3 ל-1 לכל עץ שנטעה הקרן הקיימת לישראל.
מורפולוגיה
עצי אורן הם ירוקי עד. קליפת העץ של רוב האורנים היא עבה ומחוספסת, אף על פי שלחלק מהמינים יש קליפה דקה ומתפוררת. חייהם יחסית קצרים: 100–150 שנה בדרך כלל, אך קצב גידולם מהיר. אמנם ידועים פרטים שהגיעו לגיל מופלג, כגון האורן בחצר מוזיאון רוקפלר בירושלים, שגילו מתקרב כנראה ל-500 שנה. גובה העץ מגיע עד ל-15 מטרים.
אורי לבוביץ
אורי לבוביץ (גם ליבוביץ) כ"ט בטבת תש"ו – כ"ז באייר תשכ"ז; 31 בינואר 1946 – 6 ביוני 1967) היה חייל צה"ל שעוטר בעיטור המופת על לחימתו בקרב על גבעת התחמושת במלחמת ששת הימים. לבוביץ היה חובש קרבי שעוטר על דבקות במשימה. במשך כל הלחימה טיפל בפצועים, גם באלה שנפגעו ושכבו במקומות חשופים והיו תחת ירי של הלגיון הירדני. לבוביץ נהרג בעת שטיפל בשני חיילים פצועים. הוא נקבר בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.
אורן
מורפולוגיה
האורן הירושלמי משתייך לקבוצת הפירופיטים המחדשים את עצמם "בעזרת" שריפות. בתוך רקמת עליו וכן בענפים ובגזע מצויים ביבי שרף. השרף גורם להתפרקות איטית מאוד של עלי העץ שנשר, ועל כן מצטבר מתחת לעצי אורן מצע עלים, המונע את גידולם של מיני צמחים רבים. זהו חומר דליק מאוד, ועל כן פגיעים יערות אורן לאש, ושמירתם מפני שריפות קשה. העץ אינו מתחדש מגדמו לאחר שרפה, אלא באמצעות הפצה נרחבת של זרעים, ונביטתם, מאחר ששרפה גורמת לאצטרובלים להתחמם ולהפתח, וכך לשחרר את הזרעים הכלואים בהם. הצנוברים, זרעיו של האורן מתפזרים לכל מקום, וכך האורן 'מבטיח לעצמו' נביטה מהירה לאחר השרפה - בעצם את הדור הבא.
אורי לבוביץ
ביוגרפיה
אורי לבוביץ, בנם של טובה ויצחק יעקב, נולד בקריית מוצקין ב-1946, למד בבית ספר יסודי "אחדות" בקרית מוצקין, ולאחר מכן בבית ספר מקצועי "עמל" בקריית חיים (נקרא אינטרנשיונל בזמנו), שם למד להיות מסגר. בבית הספר לחניכות למד בחלק מהשבוע ובחלקו השני עבד במפעלי וולקן הנדסה וולאחריו במסגריית גורן שבמפרץ חיפה. בכיתה ט' הצטרף לתנועת "המחנות העולים". הוא היה נער שתקן ומופנם, ותואר מאוחר יותר על ידי חבריו לגרעין ולצבא, כאדם בישן, נחבא אל הכלים, ישר והגון, שבלטה בו אהבת האדם והדאגה לחבר. בשעות הפנאי עסק באיסוף ומיון בולים, ובניית טיסנים.
אורן
מינים בולטים
אורנים שמגדלים בתרבות בישראל: ועוד כ-8 מינים שמקורם באזורים ממוזגים (אירופה, הימלאיה וצפון אמריקה) כמו:
אורי לבוביץ
ביוגרפיה
יחד עם חבריו למחנות העולים, יצא במסגרת גרעין הנח"ל "ירדן" לקיבוץ גדות. גרעין "ירדן" הוכרז בגדות ב-5 באוקטובר 1963. החלטתו של לבוביץ להצטרף לגרעין שמיועד להתיישבות בקיבוץ, נבעה מחיפושיו אחר מסגרת יותר שוויונית. שהייתו בגדות הייתה בתקופה שבה סבל הקיבוץ מהפגזות קשות של הצבא הסורי, וגם הבית בו התגורר נפגע קשות בהפגזות. הוא נהג לכתוב גלויות להוריו, בו תיאר את חוויותיו מההפגזות ורעשי הקרבות להם היה עד.
במיונים לצה"ל התברר שהייתה לו בעיה בריאותית ולכן לא סווג כלוחם. הוא ערער פעמיים ולבסוף גויס ב-24 בינואר 1965, יחד עם חבריו לנח"ל מוצנח. טירונות עבר במחנה 80 ואיתם הלך למחלקת הנח"ל בקיבוץ אשדות יעקב. הוא הוכשר כלוחם בצנחנים, ובנוסף לכך עבר קורס חובשים קרביים. החלטתו ללכת לקורס חובשים קרביים נבעה מרצונו לעזור, הוא הגיע למצבי עימות עם אנשים תוך עמידה על עקרונות הצדק שאימץ לעצמו, שבמסגרתם נענה גם לכל פנייה לעזרה שהופניתה אליו. לקראת סיום שירותו הצבאי, צורף לאימון בערד, שבמסגרתו הוקמה חטיבה 55 שהיא חטיבת צנחנים במילואים שבה שרת לאחר מכן.
אורן
שימושים
האורנים הם בין החשובים שבעצים המשמשים בתעשייה. מגדלים רבים מהם כדי להפכם לעיסה להכנת נייר. הפופולריות שלהם נובעת מהיותם עצים רכים הגדלים במהירות וניתנים לשתילה באופן צפוף, וגם בשל מחטיהם, ה"חונקים" את האדמה כאשר הם נושרים, ולא מאפשרים מעבר חמצן, ובכך נמנעת התפתחותם של צמחים לא רצויים באזור הגידול. קיימת סברה שבשל החומציות שבמחטי האורן צמחים נוספים לא גדלים על הקרקע סביבו, אך זוהי טענה חסרת בסיס.
עצי האורן משמשים בתעשיית הריהוט. השרף של חלק מהמינים משמש לייצור טרפנטין. בנוסף, לחלק מהמינים יש גרעין גדול, צנובר, המשמש למאכל, וניתן לחלוט תה ממחטיו הניצנים אך לא מהסוגים הנפוצים בישראל.
עצי אורן משמשים גם לנוי, ואף כעצי חג מולד, לצד האשוח, שגם הוא ממשפחת האורנים.
האורן במקורות - מקור השם
האורן נזכר פעם אחת במקרא כעץ נטוע (בהנגדה ל'עצי יער') שגדל ממי הגשמים, ועצו ראוי לבעירה:.
אורי לבוביץ
ביוגרפיה
לבוביץ לחם בקרב בגבעת התחמושת בירושלים במסגרת גדוד 66, בתפקיד החובש המחלקתי. הוא נהרג במהלך הקרב תוך חירוף נפשו בהגשת עזרה ראשונה, וקיבל את אות המופת על גילוי אומץ לב ודבקות במטרה במהלך הקרב.
אורן
האורן במקורות - מקור השם
מסורת זיהוי ה"ארן" נשמרה עד לתקופת התנאים ונראה שלאחר מכן היא אבדה. מסורת הזיהוי הקדומה ביותר היא שמדובר בעץ הנקרא בימינו אורן (Pinus), והמועמד המתאים הוא אורן ירושלים (P. halepensis), שגדל בארץ כעץ-בר. בתעודות אכדיות מופיע השם erinu,erini כשם של ארז הלבנון או כינוי כללי לעצים מחטניים. לפי זה אפשר שהכוונה לשם קיבוצי וגם לשם פרטי.
אורי לבוביץ
ביוגרפיה
אורי לבוביץ הובא למנוחת עולמים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים.
הקרב על גבעת התחמושת
תיאור מעשיו של לבוביץ בקרב כחובש קרבי, מופיעים בספר "רפואה בשישה ימים" של חיל הרפואה. אורי לבוביץ השתייך לפלוגה ג', שמפקדה היה דדי, מפקד מחלקתו היה מילר.
עוד לפני תחילת הלחימה על בית הספר לשוטרים וגבעת התחמושת, בדרכה של המחלקה אל התעלה שיועדה להם בקרב, עצר לבוביץ בדרכו וחבש בחבישה ראשונה, פצועים מפלוגות אחרות.
אורן
האורן במקורות - מקור השם
ישנן עדויות מתקופות קדומות לשימוש באורן ירושלים (P. halepensis), כדוגמת מציאתם של 800 זרעים בעפולה מתקופת הברונזה הקדומה. כמו כן, נמצאו גם שרידים מתקופת הברזל.
קיימות עדויות היסטוריות מאוחרות מימי הביניים המרמזות על גידולו כעץ נטוע.
אורי לבוביץ
הקרב על גבעת התחמושת
המחלקה נכנסה לגבעת התחמושת דרך "הבית הארוך" הלכה לאורך תעלת הקשר הימנית לכיוון "בית הטלוויזיה" ובונקר הפיקוד של המוצב. המ"מ מילר הורה לחוליית המקלעונים לנוע בשטח הפתוח שמשמאל לתעלה, המ"פ דדי התמקם בעמדת הפיקוד הפלוגתית. לאחר מכן החל מטח כדורים שהגיע משמאל. מילר הורה לחוליית האבטחה לחזור בחזרה לשטח המוגן, אבל הם כבר יצאו לשטח הפתוח, ואש נפתחה עליהם. החייל איצקו נפגע מהאש.
חיילי המחלקה המשיכו לנוע קדימה, שני חיילים, שושני ושטיין, הגיעו לקרבת הירדנים, כדור פגע בעינו של שטיין והוא נפגע. לבוביץ זינק אליו מיד וטיפל בו. בעודו עושה זאת הגיע אליו קוקו שנפצע אנושות בחזהו, ולבוביץ טיפל בשניהם יחדיו, בסיוע חיילים אחרים במחלקה. המ"מ מילר טיפס מהתעלה הימנית לעבר הבית והסתבך בגדר התיל. החיילים הירדנים המשיכו לזרוק רימוני יד שפגעו בחיילים שבעורף.
אורן
האורן במקורות - מקור השם
לפי התלמוד עץ השמן נכלל בתוך עשרה מיני הארזים, כלומר עצי סרק שהאדם מחשיב רבות את השימוש בענפיהם או גזעיהם, כארז.
אורי לבוביץ
הדיווח על מותו
אורי לבוביץ נהרג ב-6 ביוני 1967. רק ביום חמישי, 15 ביוני, דיווח קצין העיר על מותו להוריו המאמצים בקיבוץ גדות, לא נמסרה כל הודעה להורים בקריית מוצקין. ההורים המאמצים בקיבוץ הודיעו לקצין העיר שזה לא תפקידם להודיע למשפחה. אצל קצין העיר נרשם שנמסרה הודעה על מותו. ביום שישי, ה-16 ביוני, בעת שהמשפחה לא הייתה מודעת למותו, פרסמו החברים ליחידה הצבאית מודעת אבל בעיתוני הערב, המבכה את החברים שנהרגו במערכה על ירושלים. המודעה כללה 15 שמות של חללי פלוגה ג' גדוד 66, כולל השם רב"ט אורי ליבוביץ. במשפחת לבוביץ קראו רק את העיתון "דבר", ולא היו מודעים לידיעה בעיתונים. כל השכנים היו מודעים לידיעה הזאת אבל לא העזו להודיע למשפחה. רק במוצאי שבת ב-17 ביוני סיפר שכן קרוב למשפחה על מותו של אורי לבוביץ. ידיעה הגיעה למשפחה מקצין העיר רק ביום ראשון, 18 ביוני 1967. ביום שני, 19 ביוני, פורסמה מודעת אבל של מועצה אזורית הגליל העליון המודיעה על מותו ביחד עם בני יישובים אחרים במועצה. המודעה התייחסה אליו כאל אורי ליבוביץ מקיבוץ גדות.
בתקופה שבין מותו עד לידיעה הסופית על מותו שלחה המשפחה שתי גלויות לכתובת הצבאית עם המסר "אנחנו דואגים, צור קשר", שתי הגלויות הוחזרו למשפחה עם חותמת דואר "מוחזר לשולח" עם סימון המשבצת "סיים שירות" כסיבת החזרת דבר הדואר.
לבוביץ נקבר תוך כדי הקרבות, והמשפחה לא נכחה בהלווייתו. ההחלטה לקבור אותו בהר הרצל לא הייתה של המשפחה. הצבא אפשר להעביר לאחר מכן את מקום הקבר, אבל המשפחה החליטה להשאיר את הקבר בבית הקברות בהר הרצל כשההורים אמרו:.
הנצחה
אורי לבוביץ מונצח במספר אנדרטאות ברחבי ישראל. ב-2004 הפיקה העמותה להנחלת מורשת הצנחנים סרט לזכרו עם הכותרת אורי ליבוביץ ז"ל. בנוסף יצא ב-2015 ספר אורי לבוביץ, בהוצאת משרד הביטחון, אגף משפחות והנצחה.
בבית ספר אחדות בקריית מוצקין, חדר המדעים נקרא על שמו ונקרא "חדר אורי". הוריו יסדו קרן על שמו שמממנת רכישת ציוד ספציפי לבית הספר, הציוד שנרכש נושא עליו לוחית זיכרון, בערב יום הזיכרון מתקיים טקס בבית הספר אליו מוזמנות המשפחות התורמות, ובטקס נאמרים דברים על ידי המשפחות השכולות. שמו גם מופיע על גבי קיר זיכרון לנופלים בבית הספר.
בנוסף הוא מונצח באנדרטה לחללי חטיבת הצנחנים גדוד 66, הניצבת בגבעת התחמושת ובלוחית ההנצחה בגבעת התחמושת, בכיכר התותח בקריית מוצקין, שהיא אנדרטה לזכר בני המקום שנפלו במלחמת ששת הימים, ובבית יד לבנים בקריית מוצקין, באנדרטת הצנחנים כביש גדרה - צומת ביל"ו ליד תל נוף. באנדרטת חיל הרפואה לחללי חיל הרפואה בבית חולים 10 בחיפה, בבית יד לבנים בירושלים, בחדר הנצחה לסיירת צנחנים בבסיס הצבא בבית ליד, באנדרטת הקיבוצים לנופלים בני התנועה הקיבוצית ביערות מנשה ליד משמר העמק. בלוח הנצחת שמות הנופלים בהיכל הזיכרון הממלכתי לחללי מערכות ישראל, שנחנך באפריל 2017.
טיג'לדה
טיג'לדה (בפורטוגזית: Tigelada; תעתיק מלא Tigelada de Abrantes) הוא מאפה פורטוגזי מתוק הנפוץ בפורטוגל ובקרב מדינות הדוברות פורטוגזית.
הקינוח מורכב מחלב, קמח, סוכר, לימון ומלח שאותם מערבבים יחדיו וממלאים קערת חימר מזוגגת שחוממה מראש.
המאפה מוגש בפסטיבל טיג'לדה אשר מתקיים בחודש מאי בעיירה פרואנסה א-נובה (Proença-a-Nova).
ססיל נובאק
ססיל נובאק (בצרפתית: Cécile Nowak; נולדה ב-22 באפריל 1967) היא ג'ודוקא עבר צרפתייה אשר התחרתה בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג.
ביוגרפיה
נובאק השתתפה במשחקים האולימפיים בברצלונה 1992 וזכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג. בסיבוב הראשון היא ניצחה את קרולינה מריאני הארגנטינאית. בשלב שמינית הגמר היא ניצחה את חוליה סניורט הטורקייה, ברבע הגמר היא ניצחה את ג'יובאנה טורטורה האיטלקייה ובחצי הגמר היא ניצחה את סלימה סואקרי האלג'יראית. בגמר נובאק התמודדה מול ריוקו טאני היפנית וכחצי דקה מפתיחת הקרב הצליחה נובאק להטיל את היפנית בזכות תרגיל מורוטה-גרי וקיבלה ניקוד קוקה. פחות מדקה לסיום נובאק קיבלה קוקה נוסף לאחר שניצלה תרגיל לא מוצלח של היפנית לטובתה והטילה אותה למזרן. יתרון זה הספיק עד לסיום הקרב ונובאק ניצחה.
נובאק מחזיקה בשלוש מדליות מאליפויות העולם, מדליית זהב (1991) ושתי מדליות ארד (1989 ו-1993). באליפויות אירופה היא זכתה בחמש מדליות. ארבע מדליות זהב (1989, 1990, 1991 ו-1992) ומדליית כסף (1993).
במהלך הקריירה נובאק זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן ארבע מדליות זהב מטורניר פריז היוקרתי. לאחר פרישתה היא אימנה בין היתר את נבחרת הנשים של צרפת בג'ודו.
בוב רול
בובי פרנק רול (באנגלית: Bobby Frank Rule; 29 ביוני 1944 – 5 בספטמבר 2019) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסנטר בקבוצות סיאטל סופרסוניקס, פילדלפיה 76', קליבלנד קאבלירס ומילווקי באקס.
קריירה
במהלך שנותיו בקולג' שיחק תחת ג'רי טרקאניאן, המאמן שהוביל את הקולג' הקהילתי של ריברסייד לשתי אליפויות. רול נבחר בסיבוב השני של הדראפט בשנת 1967 על ידי סיאטל סופרסוניקס, שהצטרפה באותה עונה לליגה. הוא הפך לאחד משחקניה הבולטים של הקבוצה ונבחר בסיום העונה לחמישיית הרוקיז. ממוצע 18.1 הנקודות למשחק שהיג בעונת הרוקי החזיק מעמד כשיא מועדון במשך 40 שנה עד שנשבר על ידי קווין דוראנט. באותה עונה קלע 47 נקודות נגד הלוס אנג'לס לייקרס, שיא מועדון שטרם נשבר.
בשתי העונות הבאות השתפר משחקו והוא קלע 24 ו-24.6 נקודות בממוצע ולקח 11.5 ו- 10.3 ריבאונדים, בהתאמה. בשנת 1970 נבחר למשחק האולסטאר. בארבעת המשחקים הראשונים של עונת 1970/1971 קלע 29.8 נקודות לפני שנפצע בגיד האכילס והושבת עד לסיום העונה. בעונת 1971/1972 שב לשחק, אך מספר הדקות שקיבל ירד משמעותית. במהלך חודש נובמבר הועבר בטרייד לקבוצת פילדלפיה 76' תמורת 2 בחירות סיבוב שני בדראפט. שנה לאחר מכן הועבר בטרייד לקליבלנד קאבלירס בה מיעט לשחק. בדצמבר 1973 שוחרר מהקבוצה. ביולי 1974 חתם במילווקי באקס, אך בנובמבר שוחרר מהקבוצה לאחר ששיחק משחק אחד בלבד. בכך תמה קריירת המשחק של רול.
רחוב ואצי
רחוב ואצי (בהונגרית: Váci utca) הוא אחד ממסלולי הולכי רגל הראשיים ואולי הרחוב המפורסם ביותר של מרכז בודפשט, הונגריה. הוא כולל מסעדות וחנויות רבות המספקות בעיקר את השוק התיירותי.
רחוב ואצי הוא אחד מרחובות הקניות המרכזיים בבודפשט. בין החנויות שיש ברחוב זה: זארה, H&M, מנגו, סברובסקי, הוגו בוס, לקוסט ונייקי. הרחוב נפתח לכיכר Vörösmarty.
קרבוניל
קרבוניל (באנגלית: Carbonyl) הוא קבוצה פונקציונלית המופיעה בתרכובות אורגניות רבות, וכמו כן משמשת כליגנד בקומפלקס עם מתכות מעבר, ליצירת קרבוניל מתכתי.
קרבוניל מורכב מאטום פחמן הקשור בקשר קוולנטי כפול לאטום חמצן (C=O). קבוצת הקרבוניל היא מהחשובות שבקבוצות הפונקציונליות. היא מופיעה במאות אלפי תרכובות אורגניות והיא משפיעה רבות על התכונות הכימיות והפיזיקליות של התרכובות בהן היא נכללת (חומציוּת, נטייתיות להגיב מול קבוצות אורגניות אחרות, נקודת רתיחה, מסיסות במים).
כשקבוצת קרבוניל מהווה שייר בתרכובת כלשהי, היא מכונה קבוצת אציל (Acyl; שם מדעי: אלקאנואיל, Alkanoyl).
קבוצת התרכובות הבסיסית ביותר הכוללת קבוצת קרבוניל היא הקטונים; הללו מכילים קבוצת קרבוניל הקשורה לשתי קבוצות פחמניות כלשהן. לקטונים נגזרות רבות המכילות קבוצת קרבוניל:
המשטר הצבאי בארגנטינה (1976–1983)
המשטר הצבאי בארגנטינה (כונה על ידי ראשיו "תהליך הארגון-מחדש של האומה"; בספרדית: Proceso de Reorganización Nacional, ובקיצור: "התהליך"; בספרדית: el Proceso) היה משטר צבאי שהתנהל בארגנטינה בין השנים 1976 ל-1983. המשטר מכונה גם "החונטה הצבאית האחרונה" (בספרדית: la última junta militar) או "הדיקטטורה האחרונה" (בספרדית: la última dictadura), בהיותו האחרון בסדרת משטרים צבאיים ששלטו בארגנטינה, המשטר החל ב-24 במרץ 1976 והסתיים ב-30 באוקטובר 1983.
רקע
הצבא היה מאז ומתמיד בעל השפעה רבה על הפוליטיקה הארגנטינאית וההיסטוריה הארגנטינאית משולבת תקופות תכופות וארוכות של משטר צבאי. המנהיג הארגנטינאי האהוד, חואן פרון, שכיהן שלוש תקופות כנשיא ארגנטינה, היה אף הוא קולונל בצבא אשר צבר כוח פוליטי בעקבות הפיכה צבאית ב-1943. הוא הוביל מדיניות חדשה, בראשות "מפלגת הצדק" (Partido Justicialista), מדיניות לאומנית שכונתה על ידו "הדרך השלישית", חלופה הן לקפיטליזם והן לקומוניזם. ב-1955, בעת כהונתו השנייה כנשיא, הודח והוגלה פרון על ידי התקוממות צבאית שכונתה "המהפכה המשחררת" (Revolución Libertadora).
בשנים הבאות שלטו בארגנטינה סדרת ממשלות חלשות ולאחריהן שבע שנות משטר צבאי, בין 1966 ל-1973. פרון חזר לארגנטינה ב-1973, לאחר 18 שנות גלות, בתקופה של הסלמה בתסיסה הפוליטית, התפלגויות בתנועה הפרוניסטית והתפרצויות של אלימות פוליטית. טבח אסייסה, שהתרחש בנמל התעופה אסייסה בעת חזרתו, סימן את ההתפצלות הסופית של התנועה הפרוניסטית ואת השתלטותו של האגף הימני של התנועה.
פרון נבחר כנשיא בבחירות דמוקרטיות ב-1973 אך נפטר ב-1974. סגניתו של פרון, אשתו השלישית איסבל פרון ירשה את הנשיאות, אך הייתה שליטה חלשה וחסרת השפעה. קבוצות מהפכניות, בהן ה-Montoneros, קבוצת גרילה מהאגף השמאלי של התנועה הפרוניסטית, הסלימו את מאבקם האלים (שכלל חטיפות והנחת פצצות) כנגד הדיכוי הקשה של הצבא, המשטרה וקבוצות צבאיות-למחצה מהאגף הימני. ההסלמה גברה עד להדחתה של איסבל פרון, ב-24 במרץ 1976 ועלייתה לשלטון של חונטה צבאית בראשות חורחה רפאל וידלה.
החונטה
הצבא הארגנטיני תפס את השלטון בהפיכה שהתרחשה במרץ 1976, תוך עימותים אלימים עם תומכי הנשיא המנוח חואן פרון והדחת איסבל פרון. החונטה המשיכה במלחמה המלוכלכת והגבירה אותה, והעלימה בין 9,000 ל-30,000 איש בתקופת שלטונה. הנעדרים, ברובם, היו אנשים מארגוני השמאל שהיוו כמתנגדים לשלטון הצבאי. השאר היו בעיקרם יהודים, ואנשי שמאל אחרים אשר לא היוו כחלק מארגון. המתנגדים שנחטפו, עונו ורובם נרצחו (חלקם אף נזרק מכלי טיס). האנשים אשר נחטפו במהלך השנים האלה, כונו "נעלמים" (Desaparecidos).
לאחר ההפסד לממלכה המאוחדת במלחמת פוקלנד ב-1982, גברה ההתנגדות הציבורית כלפי החונטה והובילה אותה לוותר על השלטון ב-1983.
יחסי ישראל והחונטה
מדינת ישראל קיימה יחסים קרובים עם החונטה, למרות שהיא רצחה והעלימה מאות יהודים. ישראל סיפקה נשק רב, אימנה והכשירה את כוחות הביטחון של המשטר. בינואר 1979, ביקר סגן שר הביטחון מרדכי צפורי בארגנטינה כדי לדון במכירת נשק. כ-30% מייצוא הנשק הישראלי באותן השנים נמכר לצבא ארגנטינה, בסכומים המוערכים בכמיליארד דולר. שיתוף הפעולה התבטא גם בביקורים הדדים בין נציגי צה"ל לחיילי המשטר הצבאי הארגנטינאי. ביוני 1981, שהו בישראל 118 קצינים ארגנטינאים לצורך אימונים והדרכה.
39 מטוסי נשר תוצרת התעשייה האווירית לישראל נמכרו לחיל האוויר הארגנטינאי בשנים 1978–1982, שם כונו "Dagger" (פגיון) ונטלו חלק במלחמת פוקלנד, שבה הופלו 11 מהם. המטוסים הנותרים שודרגו לגרסה שנקראה Finger והמשיכו לשרת בחיל האוויר הארגנטינאי. ארגנטינה גם ניהלה משא ומתן על ייצור מקומי של המטוסים. מדינת ישראל גם מכרה 4 ספינות דבור לחיל הים של הארגנטינאי, וטילי גבריאל. במהלך מלחמת פוקלנד חתמה ישראל על הסכם לאספקת 22 מטוסי כפיר. ההסכם לא מומש לאחר שארגנטינה נקלעה לקשיים כלכליים. כמו כן, על פי דיווחים בעיתונות הזרה, נשלח מישראל ציוד צבאי לארגנטינה, ושנודע הדבר הגישו בריטניה וארצות הברית מחאה דיפלומטית למשרד החוץ.
נושא הנעדרים והנרצחים היהודים בארגנטינה עלה לראשונה בוועדת הקליטה של הכנסת כבר בשנת 1977, בעקבות דיווחים של עולים חדשים וקרובי משפחה בישראל. הוחלט שהדיונים יהיו חסויים כדי לא לפגוע ביחסים עם החונטה. רק דצמבר 1982, עלה הנושא באופן פומבי בעת ביקורו של שר החוץ יצחק שמיר במדינה. בעת הביקור הוגשה רשימה של 360 נעדרים יהודים לנשיא ארגנטינה. רק ב-29 ביוני 1983, עלה לראשונה נושא הנעדרים היהודים לדיון פומבי בכנסת, בפתיחת הדיון אמר חבר הכנסת יאיר צבן:.
באוקטובר 1983, עתרו 6 עולים מארגנטינה לבג"ץ בדרישה שממשלת ישראל תדרוש באופן רשמי מידע על הנעדרים היהודים.
במרץ 2016 הגישו שורה של פעילים ישראלים שהיגרו מארגנטינה, בקשת לחשיפת מסמכים אשר מתעדים את הקשרים של הממשל הישראלי עם החונטה, על פי חוק חופש המידע. בעקבות הבקשה נחשפו מסמכי משרד החוץ מהתקופה. מהמסמכים עולה כי ישראל קיימה קשרים עם המשטר בידיעה מלאה כי הוא מבצע רצח פוליטי, כולל רצח יהודים בשיעור חריג לעומת חלקם באוכלוסייה. משרד הביטחון טען שאין לו מסמכים המעידים על פעילות המשטר, בנוסף נטען כי חשיפת המסמכים הקשורים לסחר בנשק עם המשטר הארגנטיני באותן שנים תביא לפגיעה בביטחון המדינה וייתכן גם לפגיעה ביחסי החוץ.
הר תלמי (אנטארקטיקה)
הר תלמי (באנגלית: Mount Ptolemy) הוא הר הממוקם באנטארקטיקה.
גאוגרפיה
להר ארבע פסגות, כאשר גובהה של הגבוהה בהן 1,370 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם מצפון לקרחון מעגל התנועה, בצידון הצפון מערבי של הדום הקרח מרקטור, בחצי האי האנטארקטי.
היסטוריה
ההר נחקר על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי (FIDS ראשי תיבות של Falkland Islands Dependencies Survey) בשנת 1947, ושמו של ההר ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של הממלכה המאוחדת (UK-APC) והוא נקרא על שם המתמטיקאי והאסטרונום המצרי תלמי.
הביתה, הלוך חזור (סרט)
הביתה, הלוך חזור הוא סרט תעודה ישראלי, בבימוי של זאב גורודצקי, שיצא ב-30 בדצמבר 2012, ושודר בערוץ 2.
הסרט מתעד את טיסתם של ההרכב המוזיקלי הישראלי הפרויקט של עידן רייכל לניו יורק, במסגרת סיבוב הופעות. בסרט משתתפים חברי הפרויקט: עידן רייכל עצמו, כברה קסאי, מאיה אברהם, אבי ווגדרס וואסה, רביד כחלני, גלעד שמואלי, שלום מור, ג'וקה פרפיניאן, מרק קקון, איל סלע, זיו רהב, ניב תואר ועמרי אברמוב.
רומנים בגרמניה
הגירה רומנית לגרמניה נהייתה לנפוצה במהלך המאה ה-20. בנוסף גם מספר גדול מהאוכלוסייה הגרמנית האתנית ברומניה וביניהם סקסונים טרנסילבנים עזבו את המדינה ושבו למקורותיהם אחרי, בזמן ולפני מלחמת העולם השנייה.
נורית אביב
ביוגרפיה
נורית אביב נולדה להנס חיים פין, אחד מצלמי העיתונות הראשונים שפעלו בארץ, ומגיל צעיר סייעה לאביה במלאכת הצילום.
למדה צילום קולנוע, ב-IDHEC בפריז והייתה לאשה הראשונה שהתקבלה למגמת הצילום. היא הייתה גם האשה הראשונה בצרפת שזכתה להכרה כצלמת מהמכון הלאומי לקולנוע (CNC). כיום היא מלמדת קולנוע בבית הספר סם שפיגל בירושלים וכן בפריז ובמינכן.
נורית אביב ביימה 12 סרטים דוקומנטריים. בלב יצירתה העיסוק בשפה. סרטה "משפה לשפה" שפתח את הטרילוגיה על השפה העברית, זכה בשנת 2004 בפרס הראשון בפסטיבל דוקאביב. בשנת 2008 ערך לה המוזיאון "Jeu De Paume" בפריז תערוכת רטרוספקטיבה. בנובמבר 2015 ערך לה "מרכז פומפידו" בפריז רטרוספקטיבה גדולה, ובה הוקרנו 40 סרטים, ובהם סרטים שצילמה, סרטים שביימה וכמה סרטים של במאיות ובמאים שאביב בחרה להזמין. סרטיה מוצגים באופן קבוע בבתי קולנוע בפריז, ההקרנות מלוות בדיונים שמנחים אנשי רוח מתחומים שונים.
ב- 2023 הוקרן בפסטיבל דוקאביב סרטה של היוצרת זהר ברנט "נורית אביב - אישה עם מצלמה" דיוקן קולנועי של נורית אביב.
תיירות בליסבון
ליסבון היא אחת מיעדי העיר הפופולריים ביותר באירופה. ליסבון בירת פורטוגל מושכת מספר משמעותי של תיירים בכל שנה, נמשכת המורשת ההיסטורית והתרבותית שלה, וחיבורי התחבורה והתשתיות התיירותיות טובות.
פריסת עיר ושכונות תיירותיות
את העיר חוצים שדרות ומונומנטים היסטוריים לאורך הכבישים הראשיים, בעיקר באזורים העליונים. בולטות בין אלה שדרת האניבדה דה ליברדדה (שדרת החירות), אוונידה פונטה פררה דה מלו, אוונידה אלמירנטה רייז ואבנידה דה רפובליקה (שדרת הרפובליקה).
העיר התחתית פומבלין
אזור העיר פומבלין התחתונה משתרע על פני כ-235,620 מטרים רבועים של מרכז ליסבון. היא כוללת את רשת הרחובות שמצפון לפראקה דו קומרוסו, בין קאיס דו סודרה לרובע אלפמה שמתחת לטירת ליסבון, ומשתרעת צפונה לכיוון כיכר רוסיו ופיג'יירה ואבנידה דה ליברדדה.
אלפמה
האלפמה הוא הרובע העתיק ביותר של ליסבון, ומשתרע על המדרון שבין טירת סאו ז'ורז'ה לנהר טחו. הרובע מכיל הרבה אטרקציות היסטוריות חשובות, כמו גם שפע של ברים ומסעדות פאדו.
אבנידה דה ליברדדה
Avenida da Liberdade (שדרת החירות) היא שדרה חשובה במרכז ליסבון העוברת צפונית מערבית ממרכז ליסבון. זוהי שדרה ברוחב 90 מטר ואורכה 1,100 מטר, עם עשרה נתיבים המחולקים על ידי מדרכות הולכי רגל מעוטרות בגנים. הוא מקשר בין כיכר המסעדורים לבין מרקיז מכיכר פומבל. תושבי ליסבון מתייחסים אליו לפעמים כאל "אבנידה" (השדרה).
אדריכלות ומונומנטים
בליסבון חסרים אדריכלות ומונומנטים של בירות אירופיות רבות אחרות, חלקם הגדול בגלל רעידת האדמה של ליסבון משנת 1755, שהרסה את מרבית מבניה של ליסבון, כולל ארמונות וספריות מפורסמות, כמו גם רוב הדוגמאות לארכיטקטורה המאנולינית המנופלית של פורטוגל מהמאה ה -16. כמה מבנים שספגו מעט נזק לרעידות אדמה נהרסו בעקבות השריפה שלאחר מכן.
אתרי אונסק"ו
בליסבון יש שני אתרים הרשומים על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית : מגדל בלן ומנזר ז'רונימוש. בנוסף, Pombaline Baixa או מרכז העיר ליסבון הוצעו להיות מועמדים כאתרים של אונסק"ו.
מוזיאונים ותיאטראות
בעיר ישנם כמה מוזיאונים מהותיים. המפורסמים שבהם הם Museu Nacional de Arte Antiga (המוזיאון הלאומי לאמנות עתיקה), מוזיאון Azulejo הלאומי, Museu Calouste Gulbenkian (מוזיאון Calouste Gulbenkian), המכיל אוספים מגוונים של אמנות עתיקה ומודרנית, Museu Nacional do Traje e da מודה (המוזיאון הלאומי לתלבושות ואופנה), מוזיאון אוסף בררדו (אמנות מודרנית) במרכז התרבות של בלם, מוזיאון דה אלקטריקייד ( מוזיאון החשמל), מוזיאון נציונאל דוס קוקס (מוזיאון המאמן הלאומי), המכיל את אוסף המלכותי הגדול ביותר המאמנים בעולם), המוזיאון לרוקחות, המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע והמדע, מוזיאון המזרח, מוזיאון דו תיאטרו רומנו (מוזיאון התיאטרון הרומי), ומוזיאון העיר ליסבון.
הריביירה הפורטוגזית
ישנן מספר אטרקציות תיירותיות מחוץ לעיר, אך בתוך מטרופולין ליסבון. דוגמאות לכך כוללות את הריביירה הפורטוגלית, כולל אסטוריל, אתרי החוף של קסקאיס והעיר העתיקה של סינטרה.
אנרגיה תרמית
אנרגיה תרמית או אנרגיית חום, היא חלק האנרגיה של מערכת או גוף מסוימים, שמיוחס לטמפרטורה שלו. אנרגיה זו, אשר היא חלק מהאנרגיה הפנימית, מתארת את כמות החום האגורה במערכת.
אופייה ה"תרמי" של האנרגיה הזו נובע מכך שהיא מתארת אנרגיות חלקיות של החלקיקים המיקרוסקופיים שמרכיבים את המערכת, ואשר נעים באופן אקראי, ובמהירות ממוצעת הקשורה בטמפרטורה. ניתן למדל אנרגיה זו, כסכום האנרגיות הקינטיות של כלל החלקיקים במערכת. עבור חלקיק יחיד, זוהי האנרגיה הקינטית הממוצעת עבור טמפרטורה מסוימת.
מושג זה של אנרגיה נמצא בשימוש בתחומי התרמודינמיקה והמכניקה הסטטיסטית.
מערכת בעלת N חלקיקים
ניתן לכתוב את האנרגיה התרמית כ:
חישוב אנרגיית חום
אנרגיית חום היא האנרגיה המושקעת בעת עלייה בטמפרטורה של גוף בכל חומר שהוא, התכתו ואידויו. אנרגיית החום נגרעת ומשתחררת בעת שרפה (בעירה), הקפאה ועיבוי.
חישוב אנרגיית חום בעת שרפה (בעירה)
מוסכמת הנוסחה הבאה אשר מתארת את האנרגיה הנפלטת בעת בעירה:
Q=-qm
כאשר:
חישוב אנרגיית חום בעת עליה בטמפרטורה
מוסכמת הנוסחה הבאה אשר מתארת את האנרגיה המושקעת בעת עליה בטמפרטורה של חומר:
חישוב אנרגיית חום בעת התכה
בעת התכה עצמה, לא מושקעת אותה אנרגיית חום של העלייה בטמפרטורה אלא אנרגיה שונה המיוחדת להתכה.
Q=\lambda m
חישוב אנרגיית חום בעת רתיחה (אידוי)
גם בעת האידוי, לא מושקעת אותה אנרגיית חום של העלייה בטמפרטורה. אנרגיית החום המושקעת באידוי לרוב תהיה גבוהה ביחס לשאר האנרגיות שפורטו, וזאת מאחר שבעת הרתיחה יש צורך לשבור הכי הרבה קשרים במולקולות. לכן גם התהליך לוקח מעט יותר זמן ברוב המקרים.
Q=Lm
דודג' וייפר VX I
דודג וייפר VX I (באנגלית: Dodge Viper VX I) הוא הדור החמישי והאחרון של מכונית הספורט דודג' וייפר. המכונית שהוצגה בשנת 2013, עוצבה מחדש לחלוטין.
היסטוריה ופיתוח
בסתיו 2011 הודיע ראלף ז'יל מנכ"ל SRT כי הדור הבא של הווייפר יצא לראשונה בתערוכת הרכב בניו יורק באפריל 2012.
בתערוכת הרכב הבינלאומית בניו יורק ב־2013 נחשף ה- וייפר GTS SRTS החדש יחד עם תוכנית להיכנס למרוצים.
כחלק מהתוכנית של קרייזלר להפוך את טכנולוגית המרוצים SRT כמותג רכב נפרד בתוך קרייזלר גרופ LLC, הפך הווייפר SRT לרכב ההילה של המותג.
במאי 2014 אוחד מחדש מותג SRT תחת דודג', כאשר מנכ"ל SRT לשעבר ראלף ז'יל המשיך כסגן הנשיא הבכיר לעיצוב מוצרים וגם כמנכ"ל ונשיא מוטור ספורט.
מפרטים
SRT הציע שתי גרסאות לווייפר: וייפר SRT ו- GTS. ה-GTS הוא דגם הפרמיום המציע נוחות יתר. ההבדל החיצוני הבולט ביותר בין שני הדגמים הוא מכסה המנוע. לדגם הבסיס שישה פתחי אוורור פונקציונליים ואילו לדגם ה-GTS יש רק שניים. לציון חזרתו של הווייפר, הציע SRT חבילת 'מהדורת השקה' שזמינה ב־150 דגמי GTS בשנת 2013. כל המכוניות במהדורת ההשקה נצבעו בכחול וייפר עם פסים לבנים תאומים והגיעו עם לוח מקף סדרתי שהונח בתוך תא המטען שלהן. החלק הפנימי של הווייפר הוא עור בצבע שחור.
וייפר ה-SRT כולל בקרת שיוט ובקרות על ההגה. טלפון בלוטות' של UConnect עם סטרימינג של אודיו בלוטות', כמו גם תצוגת מסך מגע בגודל 8.4 אינץ' כמו זו שנמצאת בקרייזלר 300. מושבי חשמל, כניסה ללא מפתח ומושבים מחוממים הם גם אפשרויות חדשות. מערכת ניווט של Garmin הייתה גם אפשרות זמינה, כמו גם הרדיו הלוויני Sirius-XM ורדיו HD. כונן קשיח מובנה לאחסון מוזיקה ותמונות JPEG ו-MP3 נכלל גם כציוד סטנדרטי.
ביצועים
הוייפר (VX I) מופעל על ידי מנוע V10. המנוע מייצר 640 כ"ס ב-6,150 סל"ד. בשנת 2015 ההספק הועלה ב-5 כ"ס.
הוייפר יכול להאיץ בין 0–100 קמ"ש תוך 3.5 שניות ויכול להגיע למהירות מרבית של 335 קמ"ש.
מכירות וסיום ייצור
מכירות הווייפר ב-2013 וב-2014 היו דלות. הייצור הופחת ב-באוקטובר 2013 ואז הופסק לחודשיים באפריל 2014 על רקע מכירות איטיות.
באוקטובר 2015 הודיעה קבוצת פיאט קרייזלר כי הוייפר יפסיק את ייצורו בשנת 2017. בתחילה, פיאט קרייזלר ציינה מכירות לקויות כסיבה להפסקת היצור עם זאת, מקורות אחרים הצהירו כי המכונית הופסקה מכיוון שהוייפר לא היה מסוגל לעמוד בתקנת הבטיחות של FMVSS 226, המחייבת כריות אוויר בצד. ביולי 2017 הודיעה פיאט קרייזלר כי תסגור לצמיתות את מפעל הרכבה קונר ב־31 באוגוסט 2017.
קרייזלר הודיעה על חמש מהדורות מיוחדות וייפר לשנת הייצור האחרונה.
ראו גם
דודג' וייפר
דודג' וייפר ZB II
טקס פרסי לורנס אוליבייה 2001
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 2001 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות
ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
מקדש השמש בקונארק
מקדש השמש בקונארק (באורייה: କୋଣାର୍କ ସୂର୍ଯ୍ୟ ମନ୍ଦିର) הוא מקדש מהמאה ה-13 לספירה (שנת 1250) ב, כ-35 קילומטרים צפונית-מזרחית לפורי על קו החוף של אודישה בהודו. המקדש מיוחס למלך נראסימאדבה הראשון משושלת גנגה המזרחית בסביבות 1250 לספירה.
המבנה מוקדש לאל השמש ההינדי סוריה, ומה שנותר ממתחם המקדש נראה כמרכבה בגובה 30 מטר עם גלגלים וסוסים עצומים, כולם מגולפים באבן. במקור היה גובהו של המקדש מעל ל-60 מטרים, אבל רוב המקדש נהרס, בפרט מגדל ה הגדול מעל קודש הקודשים. בתקופה מסוימת הוא היה הרבה יותר גבוה מה שנותרה. המבנים והאלמנטים ששרדו מפורסמים בזכות יצירות האומנות המורכבות שלהם, האיקונוגרפיה והנושאים שלהן, כולל סצנות (תשוקה) ו ארוטיות. המקדש, הקרוי גם "סוריה דוולייה", הוא דוגמה קלאסית של סגנון אדריכלות של אודישה המכונה.
הסיבה להרס מקדש קונארק אינה ברורה ועדיין נותרה מקור למחלוקת. התאוריות נעות בין נזק טבעי לחורבן מכוון של המקדש במהלך מסעות הכיבושים של צבאות מוסלמים שהתרחשו מספר פעמים בין המאות ה-15 וה-17. מקדש זה נקרא בדיווחים של המלחים האירופאים "הפגודה השחורה" כבר בשנת 1676 מכיוון שנראה כמגדל רב מפלסי גדול שנראה שחור. באופן דומה, נקרא בפורי "הפגודה הלבנה". שני המקדשים שימשו כנקודות ציון חשובות עבור המלחים במפרץ בנגל. המקדש שקיים היום שוחזר בחלקו על ידי מאמצי השימור של צוותים ארכאולוגיים מתקופת הודו תחת שלטון בריטניה. האתר הוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 1984, הוא נותר אתר עלייה לרגל גדול עבור ההינדים, שמתכנסים כאן מדי שנה לקראת "צ'נדרבהאגה מלה" בסביבות חודש פברואר.
הומו לוזוננסיס
הוֹמוֹ לוזוננסיס (שם מדעי: Homo luzonensis; "הומו" מלטינית = אדם, "לוזוננסיס" = מהאי לוזון) הוא מין נכחד מן הסוג אדם, שהוגדר באפריל 2019 לתיאור עצמות מאובנות ושיניים של לפחות שלושה פרטים – שני מבוגרים וילד – שהתגלו החל משנת 2007 במערת קאיאו שבאי לוזון שבפיליפינים. השרידים מתוארכים לתקופה של 67 אלף עד 50 אלף שנה לפני זמננו, והם נבדלים בגודלם ובצורתם גם מעצמות אדם מודרני וגם מעצמות של מיני הומינינים נכחדים כמו הומו פלורסיינסיס והאדם הניאנדרטלי, הבדלים אשר לדעת מגליהם מצדיקים את סיווגם הראשוני כמין חדש למדע בסוג האדם. ייתכן שמין זה התפתח מהומינינים קדומים יותר אשר הותירו כלי אבן המתוארכים לתקופה של 709 אלף שנה לפני זמננו באתר אחר באי לוזון.
מערת קאיאו
מערת קאיאו היא הנגישה ביותר מתוך מערכת של יותר מ-300 מערות אבן גיר בצפון האי לוזון שבפיליפינים. בשנת 1932 ביקר במערה המושל האמריקני תאודור רוזוולט, הבן, ובשנת 1935 הפך אותה לחלק מפארק לאומי, מן הראשונים שהוכרזו בפיליפינים. מוכרים במערה תשעה חדרים, שהגישה אל שניים מתוכם נחסמה כתוצאה מרעידות אדמה. הם עשירים בספלאותמים כמו זקיפים ונטיפים.
מקדש השמש בקונארק
אטימולוגיה
השם קונארק נובע מהלחם המילים בסנסקריט "קונה" (פינה או זווית) ו"ארקה" (השמש). ההקשר של המונח "קונה" אינו ברור, אך ככל הנראה מתייחס למיקום הדרום-מזרחי של מקדש זה בתוך מתחם מקדש גדול יותר או ביחס למקדשי שמש אחרים בתת-היבשת. ה"ארקה" מתייחס לאל השמש ההינדי סוריה.
הומו לוזוננסיס
גילוי
החל משנת 2003 נחפרה מערת קאיאו על ידי צוות בראשות הארכאולוג הפיליפיני ארמנד סלבדור מיחארס מאוניברסיטת הפיליפינים בקזון סיטי, כדי לקבוע את השכבה המבדילה בין התקופה הפלאוליתית לתקופה הנאוליתית בהולוקן התיכון והעליון. בחפירה זו נחשפו כלי חלמיש בני עד 24 אלף שנה (תארוך פחמן-14 בלתי מכוייל). ממצאים אלו היו המניע לחפירה עמוקה יותר במערה החל משנת 2007, בשיתוף עם הגאולוג הגרמני ריינר גרין (Rainer Grün) מן האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה, המתמחה בתיארוך מאובני הומינינים, ולקח חלק גם בתיארוך ממצאי הומו פלורסיינסיס באי פלורס.
מקדש השמש בקונארק
אטימולוגיה
הסבר אחר למונח "קונה" הוא שמקדש השמש בקונארק, מקדש ג'אגנאת בפורי ומקדש לינגראג' בבובנשוואר יוצרים משולש שווה-שוקיים, ומקדש קונארק, הוא קונה אחד (קודקוד) במשולש.
הומו לוזוננסיס
גילוי
בחפירה העמוקה נמצאו בתחילה בעיקר עצמות איילים פיליפיניים, אך בעומק של 275 ס"מ מתחת לרצפת המערה נמצאה עצם מסרק שלישית מכף הרגל הימנית של אדם, שמאוחר יותר סומנה CCH1 (ראשי תיבות באנגלית: הומינין מס' 1 ממערת קאיאו). דגימות מן העצם CCH1 ומשתי שיני אייל שנמצאו בעומק דומה תוארכו בשתי שיטות שונות: תיארוך רדיומטרי אורניום-תוריום ותהודה מגנטית אלקטרונית, לתקופה של לפחות 67 אלף שנה לפני זמננו. תארוך זה הפך את העצם למאובן ההומיניני הקדום ביותר שהתגלה עד אז בפיליפינים. מאובן האדם הקדום ביותר בפיליפינים עד לתגלית זו היה אדם מודרני מתקופה של 47 אלף שנה לפני זמננו, במערת טאבון באי פלאוואן. התגלית פורסמה בשנת 2010, במאמר מדעי ששייך את CCH1 לסוג האדם בלי להגדיר את המין, וציין כי היא קטנה מאוד במידותיה, ומתאימה גם לטווח הגדלים של הומו הביליס והומו פלורסיינסיס.
מקדש השמש בקונארק
תיאור
המקדש ממוקם בעיירה באותו שם (כיום אזור NAC), כ-35 קילומטרים צפונית-מזרחית לפורי ו-65 קילומטרים דרום-מזרחית לבובנשוואר על קו החוף של מפרץ בנגל במדינת אודישה בהודו. שדה התעופה הקרוב ביותר הוא שדה התעופה בבובנשוואר. גם פורי וגם בובנשוואר הם צומתי רכבות גדולים המחוברים לרשת הרכבות ההודיות.
הומו לוזוננסיס
גילוי
הגילוי הוביל להרחבת החפירות במערה ולמחקר נוסף של הממצאים, על ידי הצוות הפיליפיני בשיתוף עם הפלאואנתרופולוג הצרפתי פלורנט דטרויט ממוזיאון האדם ומן המרכז הלאומי למחקר מדעי בצרפת, ריינר גרין וחוקרים נוספים מאוניברסיטאות בצרפת ובאוסטרליה. בבדיקות הנוספות התגלו באותה שכבה 12 שרידי אדם נוספים: 7 שיניים טוחנות וקדם-טוחנות, 2 עצמות אצבעות מכף היד, 2 עצמות אצבעות מכף הרגל, ושבר של עצם ירך. דגימות מתוך שתיים מן העצמות תוארכו לתקופה של 50 אלף שנה ו-67 אלף שנה לפני זמננו בשיטת אורניום-תוריום. שרידים אלו השתייכו לשלושה פרטים שונים לפחות, שניים מהם מבוגרים וילד אחד. אפילו אותן שיניים שהשתייכו לפרטים בוגרים לפי מידת השחיקה שלהן היו בין השיניים הקטנות ביותר שהתגלו אי-פעם אצל הומינין בוגר כלשהו. לא התגלו עדיין עצמות גפיים שלמות מספיק כדי להעריך את גובהם של בעלי העצמות, אך נראה שבדומה לפלורסיינסיס ("הוביטים") הם היו נמוכי-קומה מאוד, אולי ננסיים בגודלם. הצוות הבינלאומי הגדיר רשמית את המין הומו לוזוננסיס (על שם האי לוזון) באפריל 2019, במאמר מדעי בכתב העת המדעי היוקרתי Nature.
מקדש השמש בקונארק
תיאור
מקדש השמש בקונארק נבנה בשנת 1250 לספירה בתקופת שלטונו של נראסימאדבה הראשון משושלת גנגה המזרחית 1. המקדש בנוי בסגנון המסורתי של. הוא מכוון לכיוון מזרח כך שקרני הזריחה הראשונות פוגעות בכניסה הראשית. המקדש, שנבנה מסלעי חונדליט, נבנה במקור בפתחו של נהר צ'נדרבהאגה, אך קו המים נסוג מאז.
הומו לוזוננסיס
גילוי
החוקרים ניסו גם למצות DNA מתוך העצמות, כפי שכבר נעשה בהצלחה בכמה עצמות ניאנדרטלים, דניסובים ואדם מודרני מתקופות דומות. אך כמו בשרידים אחרים באזור הטרופי, למשל אלו של פלורסיינסיס, כשלו ניסיונות המיצוי עד למועד הגדרת המין באפריל 2019, קרוב לוודאי עקב החום והלחות אשר מזרזים התפרקות חומצות גרעין לאחר המוות.
מקדש השמש בקונארק
תיאור
המקדש נבנה בצורת מרכבה ענקית מעוטרת והוקדש לאל השמש, סוריה. באיקונוגרפיה הוודית ההינדית סוריה מיוצג כמי שעולה במזרח ודוהר במהירות על פני השמים במרכבה רתומה לשבעה סוסים. הוא מתואר בדרך כלל כאדם מרהיב ביופיו כשהוא עומד ומחזיק פרח לוטוס בשתי ידיו, רוכב במרכבה המובלת על ידי הרכב ארונה. שבעת הסוסים נקראים על שם שבע המשקולות בשירה בסנסקריט: גאיטרי, בריהטי, אושנייה, ג'גאטי, טרישטובה, אנושתובה ופנקטי. בדרך כלל מציגים את סוריה כשמשני צדדיו שתי נשים המייצגות את אלות השחר, אושה ופרטיושה, כשהן יורות חצים, סמל ליוזמתן לאתגר את החושך. הארכיטקטורה גם היא סמלית, כאשר שנים עשר זוגות הגלגלים של המרכבה תואמים ל-12 החודשים של לוח השנה ההינדי, כל חודש מחולק לשני מחזורים (שוקלה וקרישנה).