cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
איילמר האנטר-וסטון
מלחמת העולם הראשונה
כאשר החלו ההכנות למשלחת הצרפתית-בריטית לגליפולי בפיקודו של סר איאן המילטון באביב 1915, קיבל האנטר-וסטון את פיקוד הדיוויזיה ה-29 שהוקמה ב-10 בינואר 1915. עם 12 הגדודים שלו הוא היה אמור לשאת את חלקה הגדול של ההתקפה על גליפולי.
הנחיתה בכף הלס, בקצה המערבי הקיצוני של חצי האי גליפולי, ב-25 באפריל 1915 הסתיימה במרחץ דמים עבור החיילים הבריטים, אשר האנטר-וסטון, שלא הצליח לנצל את ההישגים שלו, היה אחראי לו, והדיוויזיה לא הגיעה ליעדה בקריתיה. בחודשים שלאחר מכן התחזקו הכוחות הבריטיים והאנטר-וסטון הועלה לדרגת לוטננט גנרל, ומונה למפקד הקורפוס ה-8 שהוקם בגליפולי ב-24 במאי.
ביולי 1915 הוחזר שוב האנטר-וסטון לבריטניה בגלל מכת שמש ומאמץ יתר, שם הוא נבחר לבית הנבחרים מטעם מחוז צפון איירשייר באוקטובר 1916.
בינתיים חזר האנטר-וסטון לתפקידו כמפקד הקורפוס השמיני, שמאז ביטול המבצע הלא מוצלח בגליפולי שהה בצרפת. עם הקורפוס הזה הוא השתתף במתקפת הסום ב-1 ביולי 1916. הקורפוס לא השיג אף אחד ממטרותיו, אך ספג את האבדות הגדולות ביותר. כישלון זה מיוחס ברובו גם לחוסר הכישרון של האנטר-וסטון, שגרם לשני מוקשים להתפוצץ בטרם עת, והזהיר את הגרמנים מפני מתקפת הרגלים הממשמשת ובאה.
אחרית חייו
לאחר פירוק הקורפוס שלו בשנת 1918, עזב הגנרל האנטר-וסטון את הצבא בשנה שלאחר מכן ורק התמסר לקריירה הפוליטית שלו. הוא היה חבר בבית התחתון במשך 27 שנים, עד לשנת 1935.
סר האנטר-וסטון מת ללא ילדים בגיל 75 ב-18 במרץ 1940, מנפילה מצריח בטירה שלו בהאנטרסטון, איירשייר. אלמנתו נפטרה בשנת 1954.
ג'יימס פאלווס
ג'יימס מקנזי פאלווס (באנגלית: James Mackenzie Fallows; נולד  ב-2 באוגוסט 1948) הוא סופר ועיתונאי אמריקאי. משמש ככתב בכתב העת The Atlantic במשך שנים רבות. עבודותיו הופיעו גם בניו יורק טיימס, סלייט, ניו יורק ריוויו אוף בוקס, ניו יורקר ובאמריקן פרוספקט.
פאלווס הוא העורך לשעבר של המגזין U.S. News & World Report.
הוא שימש גם ככתב הנאומים הראשי של נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ימי קרטר בין השנים 1976–1979, והיה האדם הצעיר ביותר שהחזיק במשרה זו.
כתביו
פאלווס כתב במהלך הקריירה שלו 10 ספרים ובהם:
פדרו נטו
פדרו לומבה נטו (בפורטוגזית: Pedro Lomba Neto; נולד ב-9 במרץ 2000) הוא כדורגלן פורטוגזי, המשחק בעמדת הקיצוני בוולברהמפטון וונדררס ובנבחרת פורטוגל.
ספורטינג בראגה
ב-7 במאי 2017, ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בקבוצת הנוער, ונכנס כמחליף במחצית השנייה בהפסד 2–3 לפורטו ב'. בסוף השבוע שלאחר מכן, בהופעתו הראשונה בליגת העל הפורטוגלית בקבוצה הבכירה של המועדון, כבש שער לאחר מספר דקות בלבד על המגרש והפך לכובש הצעיר ביותר בתולדות הליגה כשעשה זאת בניצחון 0–4 על נסיונל מדיירה.
ב-31 באוגוסט 2017 הושאל ללאציו מהסרייה א' לשנתיים.
הוא שיחק את משחקו הראשון בסרייה א' רק ב-27 בינואר 2019, כשנכנס כמחליף בדקה ה-90 בהפסד 1–2 ליובנטוס.
וולברהמפטון וונדררס
ב-2 באוגוסט 2019 חתם נטו בוולברהמפטון וונדררס.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-14 באוגוסט בסיבוב בשלישי במוקדמות הליגה האירופית נגד פיוניק ירוואן. את הופעת הבכורה בפרמייר ליג ערך כעבור מספר ימים, ב-19 באוגוסט, כאשר עלה כמחליף בתיקו 1:1 נגד מנצ'סטר יונייטד. את שער הבכורה כבש בהפסד קבוצתו 1–2 לווטפורד ב-1 בינואר 2020.
בנובמבר 2020 האריך את חוזהו במועדון עד 2025.
קריירה בינלאומית
ב-5 בספטמבר 2019, בגיל 19, הופיע נטו לראשונה במדי נבחרת פורטוגל עד גיל 21 בניצחון 0–4 נגד גיברלטר.
ב-5 בנובמבר 2020 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת צמד המשחקים נגד אנדורה וצרפת. את הופעת הבכורה ערך ב-11 בנובמבר בניצחון 0–7 על אנדורה במשחק ידידות בו כבש את השער הראשון והפך לשחקן הראשון שכובש עבור הנבחרת שנולד בשנות האלפיים.
קומדיה של טעויות
תקציר העלילה
מכיוון שהחוק אוסר על הסוחרים מסיראקוז להיכנס לאפזוס, הסוחר אגאון מסיראקוז עומד להיות מוצא להורג כשהוא מגיע לעיר. הוא יכול להינצל רק אם ישלם קנס של אלפי לירות. הוא מספר את סיפורו העצוב לסולינוס, שליט אפזוס. בנעוריו, הוא התחתן ונולדו לו תאומים. ביום לידתם, אישה ענייה הולידה שני תאומים והוא רכש אותם להיות משרתים לבניו. מעט אחרי כן, המשפחה ערכה מסע בים, ונקלעה לסערה. הספינה עמדה לטבוע והמלחים נטשו את הסיפון. אשתו של אגאון קשרה את הצעיר בתאומים לתורן אחד, אליו נקשר תאום מהזוג השני. אגאון עשה כך עם צמד התאומים הנותר. האונייה עלתה על שרטון ונבקעה לשניים ושני חלקיה התרחקו זה מזה. דייגים אספו את אשתו ואת צמד התאומים שהיא קשרה, אחר-כך דייגים אחרים אספו את אגאון ואת צמד התאומים שקשר. אגאון לא ראה מאז את האישה או את צמד התאומים שאיתה. לאחרונה, גדלו בנו אנטיפולוס מסיראקוז ומשרתו דרומיו מסיראקוז, עזבו את סיראקוז במסע לחיפוש האחים. כשאנטיפולוס מסיראקוז לא שב, אגאון נסע למצוא אותם.
הסיפור נגע לליבו של שליט אפזוס, לכן הוא העניק לו יום אחד להשיג את הכסף לתשלום הקנס כדי לפדות את חייו. באותו היום, אנטיפולוס מסיראקוז הגיע לאפזוס בחיפוש אחר אחיו. הוא שלח את דרומיו מסיראקוז להפקיד סכום כסף לפונדק שלהם "בן הסוס". הוא כועס על כך שדרומיו מאפזוס מופיע כמעט מיד, מכחיש שהוא יודע על הכסף ומודיע לו שאשתו מחכה לו בבית עם ארוחת הערב. אנטיפולוס שחושב שמשרתו הסורר עושה ממנו צחוק, מכה את דרומיו. דרומיו מאפזוס שב לגבירתו, אדריאנה ומודיע לה ש"בעלה" סירב לשוב הבייתה, ואפילו העמיד פנים שהוא אינו מכיר אותה. אדריאנה, שחוששת שבעלה לוטש עיניים לנשים אחרות, מפרשת את החדשות כאימות לחששותיה. אנטיפולוס מסיראקוז מתלונן "אני, מאז הריב ההוא בשוק, את דרומיו לא ראיתי." פוגש את דרומיו, שמכחיש ששם אותו ללעג את בכך שדיבר על אשתו. אנטיפולוס מתחיל להכות אותו. לפתע, אדריאנה מופיעה במקום ומתחננת בפני אנטיפולוס שלא יעזוב אותה. אנטיפולוס מסיראקוז אומר לעצמו "מה, בחלום בלי דעת התחתנתי? או שאני ישן ברגע זה, ורק הוזה את כל המחזה?" אנטיפולוס ודרומיו הולכים עם האישה הזרה, האחד לאכול ארוחת ערב והאחר לשמור בכניסה לשער.
אנטיפולוס מאפזוס שב הבייתה לאכול ארוחת ערב וזועם כשהשוער החדש (דרומיו מסיראקוז) מסרב בגסות להכניסו לביתו. הוא מוכן לשבור את דלת הכניסה לבית, אבל חברו הסוחר בלתזר משכנעו לא לעשות זאת מכיוון שבכך הוא פוגם במוניטין שלו וכנראה יש לאשתו סיבה שאינה ידועה לו לא להכניסו לביתו. במקום זאת, הוא מחליט לסעוד עם זונה אותה הוא מכיר.
בתוך הבית, מגלה אנטיפולוס מסיראקוז שהוא מאוד נמשך ללוציאנה, אחותה של "אשתו", ואומר לה "אל תפתי אותי פיית גלים, שבדמעות של אחותך אטבע." היא מוחמאת מיחסו, אולם מודאגת מההשלכות המוסריות של כך. לאחר שהיא יוצאת, מכריז דרומיו מסיראקוז שהוא נוכח לדעת שיש לו אישה, הטבחית במטבח, הוא מתאר אותה במילים: "היא מעגלית, כמו הגלובוס. יכולתי לגלות בתוכה ארצות." אנטיפולוס שואל בצחוק אם הוא יכול לגלות בה ארצות, ומוביל אותם לשיחה שנונה בה הם מדמים חלקים בגופה לארצות בתבל. אירלנד נמצאת "באחוריים... נודף משמה ריח של ביצות." הוא מספר שהוא גילה בגופה את אמריקה והודו (זהו אחד האזכורים הבודדים בכתביו של שייקספיר לאמריקה) ומסיים: "היא שולטת מההודו עד כוש, היא אינטרנציונלית, אינטר-קונטיננטלית... אז המיס-עולם הזו יש לה דרישות אלי, קראה לי דרומיו-מאמי, נשבעה שאני הבטחתי לה חתונה." הסיראקוזים מחליטים לעזוב מהר ככל האפשר ודרומיו יוצא כדי לערוך את ההכנות לנסיעה. למקום נכנס אנג'לו הצורף ומגיש לו שרשרת שטוען שאנטיפולוס הזמין ממנו. אנטיפולוס נאלץ לקחת את השרשרת, הוא רוצה לשלם לאנג'לו, אבל אנג'לו אומר שהוא יבוא מאוחר יותר לגבות את החוב.
אנטיפולוס מאפזוס משגר את דרומיו מאפזוס להביא חבל שבו הוא יוכל להצליף באשתו אדריאנה על כך שהיא לא נתנה לו להיכנס לביתו, בשלב זה ניגש אליו אנג'לו ודורש ממנו תשלום עבור השרשרת. אנטיפולוס מכחיש הוא אי-פעם קיבל את השרשרת ואנג'לו מבקש משוטר לעצור אותו. בעודו נלקח למאסר, מגיע דרומיו מסיראקוז, אחרי שאנטיפולוס שלח אותו בחזרה לביתה של אדריאנה להביא כסף לשחררו בערבות.
לאחר שהשלים את משימתו, דרומיו מסיראקוז מעביר בטעות את הכסף לאנטיפולוס מסיראקוז. הזנזונת מרגלת אחרי אנטיפולוס וכשהיא רואה את השרשרת היא מבקשת ממנו את השרשרת שהבטיח לה הוא מכחיש זאת בזעם ועוזב את המקום עם משרתו. הזנזונת הולכת לאדריאנה ומספרת לה שבעלה השתגע. דרומיו מאפזוס שב לאנטיפולוס מאפזוס הנתון במעצר ומביא לו את החבל. אנטיפולוס זועם. אדריאנה, לוצ'יאנה והזנזונת נכנסות ביחד עם רופא הכישוף פינץ', שמנסה לגרש את השדים שנכנסו באנשי אפזוס. אנטיפולוס מאשים את אדריאנה שטפלה עליו שקרים, אדריאנה מצווה לקשור אותו. פינץ' ועוזריו קושרים את אנטיפולוס ודרומיו מאפזוס ולוקחים אותם לביתה של אדריאנה. למקום נכנסים אנטיפולוס ודרומיו מסיראקוז, עם חרבות שלופות וכולם נסים בבהלה, בהאמינם שהם האפזוסים, שמעוניינים לנקום אחרי שהצליחו להימלט מהכבלים. אדריאנה שבה למקום עם חבורת אנשים, ואומרת לאנשים שאיתה "הוא מטורף! סלקו לו את הנשק! תקשרו גם את דרומיו, ותיקחו אותם הביתה!". אנטיפולוס ודרומיו מסיראקוז נכנסים למנזר סמוך בו אמיליה אם המנזר מגנה עליהם.
למקום מגיעים סולינוס שליט אפזוס ואגאון, בדרכם להוצאתו להורג של אגאון. אדריאנה מבקשת מהשליט לאלץ את אם המנזר לשחרר את בעלה. בנקודה זו, מגיע שליח מביתה של אדריאנה ומודיע שאנשי אפזוס השתחררו מכבליהם ועינו את דוקטור פינץ'. אנשי אפזוס נכנסים ומבקשים מהשליט לשפוט את אדריאנה. אגאון מאמין שהוא מצא את בנו, אנטיפולוס, שיוכל לשחררו בערבות, אולם שני אנשי אפזוס מכחישים שהם אי-פעם ראו אותו.
לפתע, נכנסת אם המנזר עם התאומים מסיראקוז, וכולם מתחילים להבין את פשר האירועים המבלבלים שקרו היום. שני זוגות התאומים מתאחדים, ואם המנזר חושפת שהיא אמיליה, אשתו של אגאון. השליט חונן את אגאון. כולם יוצאים למנזר לחגוג את האיחוד המשפחתי.
מקורות
מרכיבי יסוד בעלילה לקוחים מהקומדיות הרומאיות של פלאוטוס. ממחזהו "התאומים מנכמוס" מגיע נושא הזהויות המוטעות בין התאומים הזהים בני אותו שם וכן כמה מהדמויות הסטראוטיפיות כמו הזנזונת. ב"התאומים מנכמוס" מקורו של אחד התאומים הוא מ-Epidamnos, שייקספיר שינה את המקום לאפזוס וכלל הרבה רמיזות לאיגרת אל האפסים של פאולוס. מהמחזה אמפיטריון של פלאוטוס הוא לקח את משרתי התאומים בעלי השמות הזהים, ובנוסף לכך את הסצנה במערכה השלישית בה מהבעל נמנעת הכניסה לביתו בעוד אשתו סועדת עם הזהה לו במראה. סיפור המסגרת על אגאון ואמיליה נשאב מ- Apollonius of Tyre, המשמש מקור גם ל"הלילה השנים עשר" ו"פריקלס".
תאריך וטקסט
המחזה מכיל התייחסויות למלחמות הדת בצרפת, שמתאימות לשנה כלשהי בין השנים 1589 עד 1595. תרגומו של המשורר ויליאם וורנר של "התאומים מנכמוס" נרשם בתיעוד ב-10 ביוני 1594 ויצא לאור ב-1595. תרגומו של וורנר מוקדש ללורד הנסדון, פטרון להקת התיאטרון אנשי הלורד צ'מברלין, עבורה שייקספיר כתב את רוב מחזותיו. מניחים שייתכן ששייקספיר ראה את התרגום בכתב היד לפני שהוא הודפס – אם כי נכון גם שפלאוטוס נלמד בבית הספר היסודי. צ'ארלס וויטוורת' בהוצאה שלו למחזה טוען ש"קומדיה של טעויות" נכתב ב"שלהי שנת 1594".
המחזה הודפס במהדורת הפוליו הראשונה רק ב-1623.
ניתוח וביקורת
במשך מאות שנים מצאו החוקרים רק מעט עומק ב"קומדיה של טעויות". בסוברם שהתבסס על "התאומים מנכמוס" נטו לראות בו יצירה קלה, בסגנון פארסה. תכופות הוצע ששייקספיר נמנע בכוונה מעיסוק בנושאים רציניים יותר, כפי שהוא נהג במחזות ההיסטוריים, בטרגדיות ובקומדיות שלו. ב מאה ה-18 שפטו את איכות המחזה בהתאם לדבקותו בחוקי התיאטרון הקלאסי, כפי שנקבעו בידי אריסטו במאה ה-4 לפנה"ס. "קומדיה של טעויות" ו"הסערה" הם שני המחזות היחידים של שייקספיר שמצייתים לאמות המידה המלאכותיות הללו.
ברם, לאחרונה חוקרים הגיעו לדעה שונה. במיוחד בכל הנוגע למערכת היחסים החברתית המתוארת במחזה, שנעוצה בעבר הרומאי, ומדגישה את התמורה שחלה בעת החדשה המוקדמת, שעוברת כחוט השני בדרמה השייקספירית. כפי שציין אריך היינזה, יחסים אלו כוללים דיכוטומיה של אדון-משרת, בעל-אשה, תושב המקום-זר, קונה-מוכר, ומונרך-פרלמנט. כל אחד מהקשרים הללו נתון במשבר ומאיים על הסדר הפאודלי, ומתעמת עם כוחות השוק של העת החדשה המוקדמת.
הפקות
יש תיעודים של שתיים מההפקות המוקדמות של "קומדיה של טעויות". האחד, שנעשה על "חבורה של אנשים פשוטים", מוזכר בGesta Grayorum (מעשי גריי) התרחש באולם גריי בלונדון ב-28 בדצמבר 1594. השני נערך בתאריך טבח החפים מפשע, אבל עשר שנים מאוחר יותר, ב-28 בדצמבר 1604, בחצר המלך.
תיאטרון
ב-1734, עיבוד בשם "תראה אם אתה אוהב את זה" (See If You Like It) הוצג בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. תיאטרון דרורי ליין העלה הפקה ב-1741, בו צ'ארלס מקלין גילם את דמותו של דרומיו מסיראקוז – באותה שנה שהתבצעה הופעתו פורצת הדרך כשיילוק. בשנות השמונים של המאה העשרים, להקת הלהטוטנים הקומית The Flying Karamazov Brothers הציגה עיבוד ייחודי של המחזה במרכז לינקולן, ניו יורק. המופע הוקרן ב-MTV וב-PBS.
אופרה
ב-27 בדצמבר 1786, הייתה הצגת הבכורה של האופרה Gli Equivoci מאת סטיבן סטורייס בבורגתיאטר שבווינה. את הלברית חיבר לורנצו דה פונטה. הוא נאמן למדי לעלילת המחזה, אלא שנעשו שינויים בשמותיהן של כמה מהדמויות.
המחזאי הבריטי פרדריק ריינולדס העלה גרסה אופראית ב-1819, עם מוזיקה שהלחין הנרי ראולי בישופ, אליה נוספו שירים פרי עטם של מוצרט ותומאס ארן. עיבודים אחרים בוצעו ב-1855, כשסמואל פלפס חידש את המחזה השייקספירי המקורי בתיאטרון Sadler's Wells Theatre.
מחזמר
המחזה עובד למחזות זמר לפחות שלוש פעמים. הראשונה, "הנערים מסיראקוז" (The Boys from Syracuse), עם פרטיטורה פרי עטם של ריצ'רד רוג'רס ולורנץ הארט, ואחר-כך ב-1976 בגרסה של טרבור נאן (Trevor Nunn) ופרטיטורה של גאי וולפנדן, שזכתה בפרס לורנס אוליביה למחזמר הטוב ביותר כשהציגה בתיאטרון ווסט אנד ב-1977. ב-1981 הועלתה גרסה בשם Oh, Brother!, עם פרטיטורה של מייקל ונטי ודונלד דרייבר. מחזמר עם מוזיקת היפ הופ בשם The Bomb-itty of Errors, זכה במקום הראשון בפסטיבל הקומדיה שארגנה רשת HBO והתמודד מול סטיבן סונדהיים בקטגוריית השירים הטובים ביותר (Best Lyrics) על פרס Drama Desk ב-2001.
קולנוע
הסרט "עסקים גדולים" הוא גרסה קומית מודרנית של "קומדיה של טעויות" בכיכובן של בט מידלר ולילי טומלין. הוא מספר על שני זוגות של תאומות זהות שהופרדו בלידתם, בדומה מאוד לדמויות במחזה השייקספירי. הקולנוע ההודי הוציא חמישה סרטים שמתבססים על המחזה, Do Dooni Char (1968), בכיכובם של כישור קומאר, Angoor (1982) בכיכובו של סנג'יב קומאר, Bhrantibilas (1963) בכיכובו של Uttam Kumar, סרט בשפת הקאנדה בשם Ulta Palta (1997) בכיכובו של ראמש אראבינד, וסרט בשפת טולו בשם Aamait Asal Eemait Kusal בכיכובו של נאווין די פאדיל.
טלוויזיה
הפרק The Patron of the Arts בקומדיית המצבים הבריטית "כן, אדוני השר", ראש הממשלה הבריטי ג'יימס האקר, טוען ש"הם (התיאטרון המלכותי הלאומי) מיקמו את "קומדיה של טעויות" בדאונינג 10."
המחזה בתיאטרון הרפרטוארי הישראלי
1. תיאטרון הבימה, הצגת בכורה: 10 באוקטובר 1964, הציגה 97 הצגות
3. תיאטרון באר שבע, הצגת בכורה: 1988, הציג 110 הצגות
4. תיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה: 6 בינואר 1996 (המחזה הועלה בעברית ב-Burgtheater בווינה, אוסטריה, ב-15 ו-16 באפריל 1997 והועלה גם בתיאטרון הלאומי בבודפשט, הונגריה, באותו חודש)
5. תיאטרון באר שבע, הצגת בכורה: 23 בנובמבר 2008
6. תיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה: דצמבר 2011
Satlla-1
ב-3 באוקטובר 2020 הלוויין שוגר לתחנת החלל הבינלאומית ומשם הוא שוגר לחלל, במסלול לווייני נמוך (LEO), במסלול קוטבי.
הבנייה
בניית הלוויין הסתיימה באוגוסט 2020. לאחר מכן הוא עבר בדיקות הרעדה במעבדה להרעדה ונשלח לארצות הברית לבדיקות אינטגרציה ושיגור לחלל. באוקטובר 2020 הלווין שוגר על גבי חללית האספקה סיגנוס שנשאה אספקה לתחנת החלל הבינלאומית. במהלך חודש נובמבר, הלוויין יישלח מתחנת החלל למסלול ויחל במשימתו.
מבנה הלוויין
הלוויין בנוי בתצורה של קובייה של 10X10X10 ס"מ בתקן קיובסאט ומשקלו כ-670 גרם. הלוויין כולל תת-מערכות ההכרחיות לרבות מערכת בקרת אנרגיה, מערכת שידור, קליטה ועיבוד מידע, מחשב משימה ומערכת בקרה תרמית.
שיגור
הלוויין שוגר על גבי טיל אנטרס 230 מתוצרת משותפת של נורטרוף גראמן האמריקאית וחברת יוז'ני האוקראינית. הטיל נשא עליו את החללית המשא הלא מאוישת סיגנוס NG-14. הלוויין SATLLA-1 הוא חלק מ-3.5 טון אספקה לתחנת החלל הבינלאומית. בתאריך 5/11/2020, הלוויין ישוגר מתחנת החלל הבינלאומית למסלול ויחל במשימתו.
תפקוד
הלוויין שוגר בהצלחה מתחנת החלל הבינלאומית ב-5/11/2020 בשעה 15:00 שעון מקומי. בשתי החליפות הראשונות מעל תחנת הקרקע הממוקמת באוניברסיטת אריאל לא נקלטה אף תשדורת רדיו.
ג'ון ואיהי השלישי
ג'ון ואיהי דייוויד השלישי (באנגלית: John David Waiheʻe III; נולד ב-19 במאי 1946) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-4 של מדינת הוואי בארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בשנים 1986–1994.
ביוגרפיה
ואיהי נולד בהוואי. הוא למד באוניברסיטת אנדרוז ובאוניברסיטת הוואי במנואה.
בשנת 1978 הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו, השנייה חבר בוועדת החוקה המדינתית. בשנים 1981–1983 היה חבר בבית הנבחרים של מדינת הוואי מטעם המפלגה הדמוקרטית. במהלך כהונתו דחף ואיהי לקבלתה של השפה ההוואית כשפה רשמית במדינה.
בבחירות ב-1986, בהן לא התמודד אריושי בשל חוקי הגבלת כהונה, התמודד ואיהי למשרת המושל כשהוא ממנה את בן קאייטנו לסגנו, וניצח. בכך הפך ואיהי למושל הראשון במדינה שהוא ממוצא מקומי. השניים התמודדו וניצחו שוב גם בבחירות ב-1990.
לאחר שסיים את כהונתו כמושל, פתח ואיהי משרד עורכי דין, ועסק בעריכת דין ובלובינג.
בבחירות המיוחדות לבית הנבחרים של ארצות הברית שנערכו בנובמבר 2002 ובינואר 2003 ערב מותה של פטסי מינק שקל ואיהי להתמודד על מקומה, אך בחר שלא לעשות זאת.
הלכות מדינה
הלכות מדינה הוא התחום ההלכתי שעוסק בהתנהלותה של מדינה יהודית על פי ההלכה. הלכות מדינה נבדלות משאר תחומי ההלכה, ואף מהמשפט העברי, בכך שהן מתייחסות למדינה היהודית כקולקטיב המחויב במצוות, ולא לאנשים פרטיים או קהילות. לרוב, העיסוק המרכזי בהלכות מדינה נעשה על ידי פוסקי הלכה שמשתייכים לציונות הדתית ורואים זיקה בין הלכות מדינה ובין מדינת ישראל.
רקע
ציוויים רבים בתורה מתייחסים למלכות ישראל, ואינם ניתנים לביצוע מלא על ידי אנשים יחידים או קבוצה. בכללם עצם ההתייחסות בתורה למינוי מלך, שלפי רוב הדעות היא מצוות עשה. ציווים אלה קוימו למעשה, באופן מלא או חלקי, בתקופת ההתנחלות, בתקופת השופטים, בתקופת בית ראשון ובתקופת בית שני, וככלל, לא מומשו על ידי עם ישראל בזמן גלותו. לפי הר"ן, אחת מסמכויות המלך היא לתקן תקנות חדשות לצורך הנהגת העם במציאות משתנה, שבה לעיתים, יש צורך להוסיף על ההלכות הכתובות בתורה, והדבר מצריך סמכות של מלך ('משפט המלך').
עם התגברות גלי העלייה לארץ בראשית המאה ה-20, וההתקדמות לקראת הקמת מדינת ישראל, התעוררה בקרב יהודים שומרי מצוות תקווה שהמדינה המתהווה תתנהל על פי התורה, ותחדש את קיומם של הציוויים הללו. הקמת מדינת ישראל הוסיפה ועוררה שאלות הלכתיות רבות בהלכות מדינה, שאלות אלו נבעו מן הצורך להסדיר נושאים שלא עמדו על הפרק בציבור היהודי במדינות אחרות, כמו: מעמדם ההלכתי של המדינה ושל חוקיה; שותפות בכנסת ובקואליציה שמחוקקת חוקים שנוגדים את ההלכה; הגדרת המותר והאסור בפעילות מדינית בשבת: בעיקר פעילות צבאית, אך גם משטרתית, דיפלומטית, ואף תקשורתית; היחס לנכרים והסדרת מעמדם האזרחי והדתי, ואפשרות מינוים למשרות ציבוריות במדינת ישראל; מעמדם ההלכתי של נבחרי הציבור; מעמדם ההלכתי של יום העצמאות ויום ירושלים; הסמכות לחוקק חוקי עונשין; היחס למערכת משפט שאינה לפי התורה; גיוס בני ישיבות לצה"ל; ועוד.
העיסוק בהלכות מדינה נועד לגבש משנה הלכתית סדורה ביחס לשאלות אלה, המבוססת על לימוד מקורות ההלכה הקדומים ופיתוח והרחבה שלהם, על פי כללי ההלכה ובידי פוסקי הלכה.
לקראת הקמת המדינה
בדבריו, טבע הראי"ה שני עקרונות שהפכו לימים לבסיסיים ואף קאנוניים בהלכות מדינה, והתקבלו על דעתם של רוב העוסקים בהלכות מדינה: (א) להלכות מדינה ('משפטי המלוכה') גדרים שונים מאלו של 'הלכות יחיד'. (ב) כאשר אין מלך, הלכות מדינה מסורות לידי האומה בכללה. יש שהחילו הגדרה זו על מדינת ישראל.
בתקופה שלפני הקמת מדינת ישראל, עסק הרב הראשי לארץ ישראל (לימים הרב הראשי למדינת ישראל), הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, בכתיבה הלכתית רחבת היקף, שנועדה על ידו להוות תשתית לחוק שינהג במדינת ישראל. כתביו לא קיבלו הכרה ציבורית כזו, ולמעשה נודעו לציבור הרחב רק כעבור שלושה עשורים, משראו אור בסדרת ספרים.
לאחר הקמת המדינה
עם הקמת המדינה, ייסד הרב שאול ישראלי את כתב העת 'התורה והמדינה'. כתב העת יצא על ידי חבר הרבנים שעל ידי הפועל המזרחי, גוף שהרב ישראלי היה ממייסדיו ומראשיו. כתב עת זה, על 13 גליונותיו, מהווה עד היום תשתית תורנית לעיסוק ציבורי בהלכות מדינה. לימים, קובצו המאמרים המרכזיים מכל הגיליונות על ידי מכון צומת, ונדפסו בשלושה כרכים תחת הכותרת 'בצומת התורה והמדינה'. המונח 'הלכות מדינה' נטבע על ידי הרב אליעזר יהודה ולדנברג, שפרסם ספר בעל שלושה כרכים בשם זה, בשנים תשי"ב-תשט"ו. מאמרים ומחקרים רבים בהלכות מדינה נכתבו על ידי הרב שלמה גורן, שנדרש להכרעות מעשיות מגוונות בתפקידיו כרב ראשי לצה"ל וכרב הראשי לישראל, ולימים יצאו על ידו בספריו. גם הרב ישראלי המשיך לכתוב ולפרסם מחקרים בהלכות מדינה, ולימים הם נאספו בספריו.
פולמוס סביב הרלוונטיות וההיתכנות של קיום מדינה על פי ההלכה התקיים בין ישעיהו ליבוביץ', שטען שהדבר אינו אפשרי, אלא אם כן יבוצעו בהלכה שינויים רדיקליים ומרחיקי לכת, שכיום אינם מקובלים ביהדות האורתודוקסית, ובין הרב משה צבי נריה, שטען שהדבר אפשרי ואינו מצריך שבירה של כללי ההלכה, אלא שלשם כך יש צורך בלימוד אינטנסיבי ומחקר הלכתי יצירתי. פולמוס זה קיבל משמעות מכוננת, משום שהוא ביטא את החשיבות וההכרחיות של הלכות מדינה מחד גיסא, ואת מצבן הבוסרי מאידך גיסא.
בעשורים האחרונים
במהלך העשור הראשון שלאחר קום המדינה, התחוור כי העיסוק בהלכות מדינה לא השפיע באופן ממשי וניכר על מערכות התחיקה והמשפט שבה מחד גיסא, ולא מצא לו שותפים רבים ביהדות החרדית מאידך גיסא. בעשורים השני והשלישי לקום המדינה, העיסוק בהלכות מדינה פחת, ונעשה נחלתם של יחידים. כתב העת התורה והמדינה חדל מלראות אור, וגם חבר הרבנים שעל יד הפועל המזרחי איבד מזוהרו, ובשלב מסוים הרב ישראלי אף הפסיק את חברותו בו. חלק ניכר מהמאמרים המתפרסמים בכתב העת תחומין, שיוצא לאור על ידי מכון צומת מתשמ"א, מוקדשים להלכות מדינה, ויש הרואים בכך חלופה לכתב העת התורה והמדינה; וכך גם חלק ניכר מששת גליונותיו של כתב העת ברקאי, שיצא לאור בעריכת הרב ישראלי בשנים תשמ"ג-תש"נ. עיסוק בהלכות מדינה מצוי לרוב בפסיקותיו ובמחקריו של השופט מנחם אלון, בכתבי זרח ורהפטיג ובכתבי שבתי בן דב.
החל משנת תש"ס בערך, ניכרת תנופה מחודשת בעיסוק בהלכות מדינה, על ידי אישים וגופים שמקדישים לכך נפח ניכר מעיסוקם. בשנת תש"ע הוקם ביישוב ניצן מרכז תורה ומדינה על ידי הרב יגאל קמינצקי, "במטרה ללמוד, לחקור ולפתח את המבט התורני-הלכתי על ניהול מדינה וחיים לאומיים בארץ ישראל". ישיבות וכוללים ציוניים פתחו תוכניות להלכות מדינה, ובכללם כולל ארץ חמדה, ישיבת בית אורות, מכון משפטי ארץ וישיבת ברכת משה. בשנת תשפ"א הוקם המכון לחקר המצוות, במטרה "לחקור את התורה ולמצוא בה את הרובדיים המחברים בין התורה לדגם השלטון המודרני והדמוקרטי בעידננו".
ספנסר קוקס
ספנסר ג'יימס קוקס (באנגלית: Spencer James Cox; נולד ב-11 ביולי 1975) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, המכהן כמושל יוטה הנוכחי מאז שנת 2021 מטעם המפלגה הרפובליקנית.
קודם לכן כיהן כראש העיר פיירוויו, יוטה, כחבר בית הנבחרים של יוטה וכסגן מושל יוטה.
חיים אישיים
קוקס נולד ב-11 ביולי 1975, הבכור מבין שמונת ילדיו של אדי קוקס, וגדל בחווה בפיירוויו.
באוניברסיטת יוטה קיבל קוקס תואר ראשון במדעי המדינה. באותה תקופה התחתן עם חברתו מהתיכון, אבי פאלמר (Abby Palmer). לאחר מכן קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת וושינגטון.
לספנסר ואבי נולדו ארבעה ילדים, והם גרים בחווה המשפחתית שלהם בפיירוויו.
קריירה פוליטית
בשנת 2004 הפך קוקס לחבר מועצת העיר פיירוויו, ובשנת 2005 לראש העיר. בשנת 2008 נבחר לנציב מחוז סנפט.
בשנת 2012 הפך לחבר בית הנבחרים של יוטה מטעם מחוז 58, והיה החבר הראשון שקרא להדחתו של ג'ון סוואלו, התובע הכללי של יוטה.
באוקטובר 2013 מינה גארי הרברט, מושל יוטה, את קוקס למשרת סגן המושל, לאחר שסגן המושל גרג בל פרש מתפקידו.
במאי 2019 הודיע הרברט על פרישה, ובשנת 2020 נבחר קוקס כמועמד הרפובליקני למושל יוטה. בבחירות ב-3 בנובמבר 2020 ניצח קוקס ב-63%, וכך הפך למושל יוטה. ב-4 בינואר 2020 הושבע קוקס למושל יוטה.
Wikiwand
Wikiwand הוא ממשק תוכנה קנייני אשר פותח לצורך צפייה בערכי ויקיפדיה בקלות רבה יותר. התוכנה זמינה עבור מספר דפדפני אינטרנט פופולריים כתוסף חינמי, או כאפליקציה למכשירים ניידים.
היסטוריה
חברת Wikiwand (שנקראה במקור WikiWand) נוסדה ב-2013 על ידי ליאור גרוסמן ואילן לוין. הממשק, אשר הושק באופן רשמי באוגוסט 2014, כולל תפריט סרגל צד, סרגל ניווט, קישורים מותאמים אישית לשפות אחרות, טיפוגרפיה חדשה וגישה לתצוגות מקדימות של ערכים מקושרים. תוכן העניינים מוצג תמיד בצדו השמאלי של המסך, או בצידו הימני כאשר משתמשים בממשק העברי.
זמינות
הממשק זמין בתור תוסף עבור דפדפני גוגל כרום, ספארי ופיירפוקס וכן דרך האתר הרשמי של Wikiwand. במרץ 2015, חברת Wikiwand השיקה יישום iOS עבור מכשירי אייפון ואייפד. יישום אנדרואיד נמצא כעת בפיתוח.
מודל עסקי
ב-2014, חברת Wikiwand הצליחה לגייס כ-600 אלף דולרים ובכך יכלה להמשיך בפיתוח התוכנה. היא הצהירה כי בכוונתה לגייס הכנסות באמצעות פרסום ולתרום כ-30 אחוזים מרווחיה לקרן ויקימדיה.
קרל צייס ינה
פוסבאלקלוב קרל צייס ינה (בגרמנית: Fußballclub Carl Zeiss Jena e.V.) הוא מועדון כדורגל הממוקם בעיר ינה שבמדינת תורינגיה שבגרמניה, ומשחק כיום בליגה הגרמנית הרביעית. ימי הזוהר של המועדון היו בשנות ה-80 של המאה ה-20, אז היה חבר קבע בצמרת ליגת העל המזרח גרמנית, ואף הגיע לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1981.
היסטוריה
מועדון הכדורגל קרל צייס ינה נוסד בשנת 1903 על ידי עובדי מפעל האופטיקה של חברת קרל צייס, הממוקם בעיר ינה, והשתתף בטורנירים של מדינת תורינגיה. בשנת 1933 הצטרף המועדון לגאוליגה מיטה, אחת מ-16 ליגות אזוריות עליונות של גרמניה בתקופת הרייך השלישי. המועדון זכה בארבע אליפויות של ליגה זו, אך לא הצליח כלל במפגשים על התארים הלאומיים מול קבוצות מהליגות האזוריות האחרות.
בשנת 1950, לאחר הקמת גרמניה המזרחית, המועדון היה מהמייסדים של הליגות בגרמניה המזרחית, והתמקם בליגת המשנה המזרח גרמנית. כעבור שתי עונות, המועדון זכה באליפות ליגת המשנה, והעפיל לליגת העל המזרח גרמנית, אך נשר בחזרה לליגת המשנה כעבור עונה אחת. בשנת 1957 המועדון העפיל שוב לליגת העל המזרח גרמנית. בשנת 1960 זכה המועדון בפעם הראשונה בגביע המזרח גרמני תחת השם מוטור ינה, לאחר ניצחון 3-2 על אמפור רוסטוק.
בשנות ה-80 מועדון קרל צייס ינה המשיך לשחק בליגת העל המזרח גרמנית, שנשלטה באותה תקופה בבלעדיות מוחלטת על ידי חביבת המשטר, דינמו ברלין. לאחר איחוד גרמניה בשנת 1990, עבר המועדון לשחק בליגת הבונדסליגה השנייה. בשנת 1992 סיים המועדון במקום השני, שלא הספיק לעלייה לליגת הבונדסליגה, אך כעבור שנתיים סיים במקום ה-17, ונשר לליגה השלישית. כעבור עונה אחת חזר המועדון לבונדסליגה השנייה. החל משנת 1999 המועדון התנדנד בין הליגה השלישית לרביעית, ובעונת 2006/07 העפיל לבונדסליגה השנייה.
ג'וני דייוויס
ג'וני רג'ינלד דייוויס (באנגלית: Johnny Reginald Davis; נולד ב-21 באוקטובר 1955) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי.
שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1976–1986, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים כוללים של 12.9 נקודות, 4.5 אסיסטים ו-2.0 ריבאונדים למשחק. בין השנים 1990–2014 שימש לסירוגין כמאמן ראשי וכעוזר מאמן ב-11 קבוצות שונות ב-NBA.
קריירת משחק
דייוויס נולד וגדל בעיר דטרויט שבמישיגן, ובין השנים 1972–1976 למד באוניברסיטת דייטון אשר באוהיו. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("דייטון פליירס"), במהלכה שיתף פעולה עם ג'ים פקסון, קלע 21.8 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA 1976 נבחר דייוויס על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, בבחירה ה-22. לאורך עונת הרוקי שלו קלע 8.0 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, וסייע לפורטלנד להשיג את מאזן הניצחונות הגבוה ביותר של הקבוצה עד אז (49–33) ולזכות באליפות הראשונה בתולדות המועדון. במהלך פלייאוף 1977 תפס את מקומו של דייב טוורדזיק בחמישייה הפותחת, ובסדרות גמר המערב וגמר הליגה – מול לוס אנג'לס לייקרס ופילדלפיה 76', בהתאמה – העמיד ממוצעים של 11.9 נקודות, 4.4 אסיסטים ו-2.3 חטיפות למשחק. בעונה העוקבת קלע 10.7 נקודות למשחק עבור הטרייל בלייזרס, אשר השיגו את המאזן הטוב ביותר בליגה (58–24) אך הודחו בסיבוב הראשון של הפלייאוף.
בערב דראפט 1978 נשלח דייוויס יחד עם הבחירה השלישית בדראפט (ריק רובי) בטרייד לאינדיאנה פייסרס, בתמורה לבחירה הראשונה (מייקל תומפסון). בעונתו הראשונה עם הפייסרס הוביל את קלעי הקבוצה עם שיא קריירה של 18.3 נקודות בממוצע למשחק, וב-3 העונות הבאות המשיך להציג יכולת גבוהה באינדיאנה עם ממוצעים של 15.8 נקודות ו-5.3 אסיסטים למשחק.
בדצמבר 1982 נשלח בטרייד לאטלנטה הוקס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בשתי עונותיו באטלנטה קלע 12.6 נקודות ומסר 5.0 אסיסטים בממוצע למשחק.
לקראת עונת הועבר בטרייד לקליבלנד קאבלירס, ולאחר כעונה וחצי הועבר בחזרה לאטלנטה, בתמורה לאדי ג'ונסון. בסיום עונת, בה הודחה אטלנטה על ידי בוסטון סלטיקס בחצי גמר האזור המזרחי, פרש דייוויס ממשחק, בגיל 30.
קריירת אימון
בשנת 1996 מונה למאמן הראשי של פילדלפיה 76', במקומו של ג'ון לוקאס. לאחר עונה אחת, בה רשמה קבוצתו מאזן שלילי 22–60, פוטר מתפקידו והוחלף על ידי לארי בראון.
בשנת 1999, לאחר שנתיים בצוות האימון של ניו ג'רזי נטס, עבר לשמש כעוזרו של דוק ריברס באורלנדו מג'יק. לאחר 11 משחקים בעונת החליף את ריברס כמאמן הראשי של המג'יק, ועד לסיום העונה רשמו תחתיו המג'יק מאזן של 20 ניצחונות ו-51 הפסדים. במרץ 2005, כאשר עמד מאזן הקבוצה בעונת על 31 ניצחונות ו-33 הפסדים, הוחלף בתפקיד על ידי עוזרו כריס ג'נט.
בין השנים 2005–2014 החזיק בתפקיד עוזר מאמן בקבוצות מינסוטה טימברוולבס, אינדיאנה פייסרס, ממפיס גריזליס, טורונטו ראפטורס ולוס אנג'לס לייקרס. במהלך עונת שימש כמאמן הראשי של הגריזליס במשך שני משחקים, בין פיטוריו של מארק אייברוני לבין מינויו של ליונל הולינס.
בהקטפור
קוופה הוא שמה של ממלכה אשר הייתה הגדולה מבין 3 ממלכות ששלטו בעמק בזמן "ממלכת מאלה" עד סוף החצי השני של המאה ה-15 והייתה לבירת נפאל. הערים קטמנדו, פטן ובהקטפור היו מבודדות יותר משתי הממלכות האחרות, לכן השפה המקומית — נווארית, התפתחה לאופן דיבור שונה לחלוטין.
בהקטפור שופעת באתרי מורשת היסטוריים, ונמנית כחלק מעמק קטמנדו, ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשל מקדשים עתיקים, תרבות עשירה ויצירות אומנות.
ב-2011 הושלמה סלילתו של כביש בעל 3 נתיבים המחבר בין קטמנדו לבהקטפור.
ברעידת אדמה שפקדה את האזור ב-2015, 116 אתרי מורשת בבהקטפור ניזוקו, מתוכם 67 הושמדו כליל. מבנים רבים ניזוקו גם ברעידת האדמה ב-1934.
אטימולוגיה
קוופה הוא שמה הקדום של בהקטפור. השם בהקטפור מורכב מהמילים भक्त ו-पुर המיתרגמות ל"עיר של חסידים." בנוסף לקוופה, ברחבי עמק קטמנדו העיר ידועה גם כ"בהגדון".
טרויס קלסי
טרויס קלסי (באנגלית: Travis Kelce; נולד ב-5 באוקטובר 1989) הוא שחקן פוטבול אמריקאי, המשחק בעמדת ה-טייט אנד בעבור קנזס סיטי צ'יפס בליגת ה-NFL.
ביוגרפיה
קלסי נולד וגדל בקליבלנד, אוהיו ובתיכון שיחק כדורסל, בייסבול ופוטבול אך בסופו של דבר התמקד בענף הפוטבול. טרויס שיחק פוטבול מכללות עבור אוניברסיטת סינסינטי, שגם היא נמצאת באוהיו.
קלסי נבחר בדראפט ה-NFL של שנת 2013 על ידי קנזס סיטי צ'יפס ומאז הוא זכה בסופרבול אחד עם הקבוצה, השתתף ב-6 פרו בולים והיה חלק מנבחרת העשור של ה-NFL. בנוסף, הוא גם קבע את מספר העונות הרצופות עם 1,000 יארדים או יותר לטייט אנד (5) וכיום הוא מחזיק בשיא היארדים בעונה אחת על ידי טייט אנד (1,416).
כמו כן, קלסי הוא האח הצעיר של ג'ייסון קלסי המשחק גם הוא בליגת ה-NFL עבור פילדלפיה איגלס.
פוטבול מכללות
קלסי שיחק עבור אוניברסיטת סינסינטי בין השנים 2009–2012, זאת לאחר שקיבל משם מלגה. הוא הצטרף לאחיו הבוגר, ג'ייסון, ששיחק שם גם הוא, בעמדת הגארד השמאלי.
בשנת 2009 קלסי השתתף ב-11 משחקים אך קיבל דקות משחק מועטות. גם בעונת 2010 לא שיחק עקב כך שהושעה לאחר שנכשל בבדיקת סמים. לאחר ההשעיה באורך שנה הוא חזר לעונת 2011 בה שיחק 13 משחקים. את העונה הוא סיים עם 150 יארדים ו-2 טאצ'דאונים. את העונה האחרונה בה שיחק פוטבול מכללות, עונת 2012, קלסי סיים עם 722 יארדים ו-8 טאצ'דאונים.
את הטאצ'דאון הראשון שלו ב-NFL קלסי עשה במשחקו נגד מיאמי דולפינס, לאחר שאת המסירה קיבל מהקוורטרבק אלכס סמית'. במשחקו נגד דנוור ברונקוס, קלסי נענש בקנס בסך 11,025 דולרים אמריקאים לאחר שביצע התנהגות לא הולמת. במשחק לאחר שחזר, קלסי רשם 7 תפיסות לאורך 100 יארדים נגד אריזונה קרדינלס. את העונה סיים קלסי עם 862 יארדים ו-67 תפיסות, והוביל את קבוצתו בנתונים אלו.
קלסי פתח את עונת 2015 בניצחון של קבוצתו כנגד יוסטון טקסאנס בתוצאה 20–27, שבו הוא רשם 106 יארדים ו-2 טאצ'דאונים. אף על פי שזה היה משחקו היחיד עם יותר מ-100 יארדים בעונה הסדירה, קלסי דורג ברשימת חמשת הטייט אנדים הטובים ביותר באותה עונה על ידי רשת הטלוויזיה האמריקאית, ESPN ונבחר לפרו בול של אותה עונה. קבוצתו של קלסי סיימה את העונה הסדירה במאזן של 5–11 ועלתה לפלייאוף. במשחק הראשון של קבוצתו בפלייאוף, קלסי רשם 8 תפיסות לאורך 128 יארדים בניצחון של קבוצתו על יוסטון טקסאנס בתוצאה 0–30. בסיבוב השני קלסי רשם 6 תפיסות לאורך 23 יארדים בהפסד של קבוצתו לניו אינגלנד פטריוטס בתוצאה 20–27.
לפני עונת 2016 חודש חוזהו של קלסי לעוד חמש שנים בסך 46 מיליון דולרים אמריקנים והוא דורג במקום ה-91 על ידי חבריו לליגה ברשימת 100 השחקנים הטובים של אותה עונה. במשחק השמיני של קבוצתו בעונת 2016, קלסי רשם 101 יארדים וטאצ'דאון אחד נגד אינדיאנפוליס קולטס. קלסי סיים את העונה עם 1,125 יארדים כאשר 634 מהם היו לאחר את התפיסה. הוא הוביל את הליגה בשניהם. בזכות ביצועיו המרשימים הוא נבחר לפרו בול של אותה עונה והגיע למקום ה-26 של רשימת מאה השחקנים הטובים של אותה עונה ב-NFL. קבוצתו של קלסי סיימה במאזן 4–12 והעפילה לסיבוב השני בפלייאוף באופן אוטומטי, זאת בשל הגעתם למקום השני בחטיבת ה-AFC. בסיבוב השני של הפלייאוף הם הפסידו לפיטסבורג סטילרס בתוצאה 16–18.
במשחק השני של קבוצתו בעונת 2017, קלסי פתח ורשם 103 יארדים וטאצ'דאון אחד בניצחון של קבוצתו נגד פילדלפיה איגלס (שבה אחיו, ג'ייסון, שיחק) בתוצאה 20–27. במשחק השמיני, קלסי רשם 133 יארדים ב-7 תפיסות, ועקף את זאק ארץ מפילדלפיה איגלס בשתי הקטוגריות. קלסי סיים את העונה הסדירה עם שיא אישי של 8 טאצ'דאונים (עד אותה העת) ו-1038 יארדים. בזכות ביצועיו המרשימים קלסי נבחר לפרו בול השלישי ברציפות שלו. את העונה הסדירה קבוצתו של קלסי סיימה במאזן 6–10 והעפילה לסיבוב הראשון בפלייאוף. במשחקה הראשון היא הפסידה בתוצאה 22–21 נגד טנסי טייטאנס והודחה מהפלייאוף.
בעונת 2019, קלסי פתח במשחק השני של קבוצתו נגד לאס וגאס ריידרס (שאז נקראו אוקלנד ריידרס) ורשם 107 יארדים בניצחון של קבוצתו בתוצאה 10–28. בשבוע 15 נגד דנוור ברונקוס, קלסי רשם 11 תפיסות לאורך 142 יארדים בניצחון של קבוצתו בתוצאה 3–23. קלסי סיים את העונה הסדירה עם 97 תפיסות לאורך 1,229 יארדים ו-5 טאצ'דאונים. קלסי היה לטייט אנד הראשון שרשם יותר מ-1,000 יארדים בעונה, ארבע עונות ברציפות. את העונה סיימה קבוצתו של קלסי במאזן 4–12 והעפילה לסיבוב השני בפלייאוף של אותה עונה. בסיבוב השני נגד יוסטון טקסאנס, הצ'יפס חזרו מהתוצאה 0–24, בריצת 7–51 וניצחו את המשחק. באותו משחק קלסי רשם 10 תפיסות לאורך 134 יארדים. במשחק האליפות של חטיבת AFC, קבוצתו של קלסי ניצחה גם כן את טנסי טייטאנס בתוצאה 24–35, וקלסי רשם 3 תפיסות לאורך 30 יארדים. הצ'יפס העפילו לסופרבול LIV, שם הם ניצחו את סן פרנסיסקו 49' בתוצאה 20–31, וזכו באליפות.
לפני עונת 2020, קלסי חתם על חידוש חוזהו עד 2025, בסך 58 מיליון דולרים אמריקנים. בשבוע 13 של אותה עונה, בניצחונו של קבוצתו נגד דנוור ברונקוס בSunday Night Football בתוצאה 16–22, קלסי רשם 136 יארדים וטאצ'דאון אחד. קלסי סיים את העונה וקבע שיא בקרב הטייט אנדים של 1,416 יארדים, ועקף את השיא של ג'ורג' קיטל מ-2018. קבוצתו של קלסי סיימה את העונה במאזן 2–14 והעפילה לפלייאוף. הצ'יפס אף הגיעו לסופרבול של אותה עונה (LVׂ), אך שם הפסידו בתוצאה 20–31 לטמפה ביי באקנירס, שהובלה על ידי טום בריידי.
Ultimate Toni Braxton
Ultimate Toni Braxton הוא אלבום הלהיטים הראשון של הזמרת טוני ברקסטון אשר יצא ב-4 בנובמבר 2003 על ידי אריסטה רקורדס. האלבום כולל אוסף של שירים בולטים אותם הוציאה ברקסטון במהלך הקריירה שלה בגרסאות הרדיו שלהם.
רקע
בנוסף ללהיטים הבולטים ישנם גם שני שירים חדשים שטרם פורסמו לפני יציאת האלבום. השיר הראשון הוא "Whatchu Need" אשר הופק על ידי רודני ג'רקינס ואילו השיר השני הוא "The Little Things" אשר הופק על ידי אר קלי. בנוסף לגרה הרגילה לאלבום גם יצאה גרסת מארז שכוללת רמיקסים לשירים מהאלבום בהמדורה מוגבלת.
נכון להיום מכירות האלבום עומדות על 400 אלף עותקים, רבע מהם נמכרו בבריטניה מה שזיכה את ברקסטון במעמד אלבום זהב במדינה.
אברהם אברהם (שופט)
אברהם אברהם (נולד ב-16 במאי 1959) הוא משפטן ישראלי המכהן מאז דצמבר 2015 כנשיא בית המשפט המחוזי בנצרת.
ביוגרפיה
אברהם נולד בסוריה למשה ודריה אברהם. משפחתו עלתה לישראל בשנת 1965 והתיישבה בחיפה. את לימודיו התיכוניים עשה בבית ספר תיכון עירוני ג' בחיפה שאותם סיים בשנת 1977. בין השנים 1977-1981 שרת כקצין בצה"ל. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ומאז 1988 עסק בעריכת דין, מקצוע ששימש בו עד למאי 1997, אז נבחר לכהן כשופט בבית משפט השלום בטבריה כשבאותו הזמן הוא מסיים לימודי תואר ראשון בפקולטה למדעי המחשב בטכניון.
במרץ 2000 התמנה לכהונת שופט בפועל בבית המשפט המחוזי בנצרת, ובינואר 2001 התמנה בנוסף לכהונת רשם בית המשפט. בחודש יולי 2002 קיבל מינוי של קבע כשופט של בית המשפט המחוזי בנצרת.
בנובמבר 2006 סיים בהצטיינות לימודי מוסמך במשפטים באוניברסיטת חיפה.
ב-1 בינואר 2010 התמנה לכהונת סגן נשיא בבית המשפט המחוזי בנצרת.
בנובמבר 2011 היה מועמד לכהונת שופט של בית המשפט העליון.
ביולי 2013 קיבל תואר דוקטור למשפטים באוניברסיטת חיפה.
באוקטובר 2015, בשיא גל הטרור שהחל בחודש תשרי, אישר אברהם מעצר מנהלי לצעירה ערבייה-ישראלית בת 19 בעקבות מסרונים ששלחה לקרוביה על רצונה להיות "שהידית". את חשיפת המסרונים, ובקשת המעצר, הגיש אביה, וזהו למעשה המעצר המנהלי הראשון שאושר עקב בקשת אזרח.
חיים אישיים
אברהם מתגורר ביישוב שמשית שבגליל התחתון, נשוי לאורית ולהם שלושה ילדים.
ביקורת
[https://www.mako.co.il/news-law/2020_q4/Article-3e384a2c1ddc571027.htm?sCh=31750a2610f26110&pId=173113802 השופט אברהם אברהם, נשיא בית המשפט המחוזי, שחרר גבר שתקף את בת משפחתו, המשיך לאיים עליה ונעצר. אברהם קבע כי יש סכנה לאישה, אך הוא הביע תקווה שבני המשפחה לא ימצאו את המקלט שבו היא מתחבאת • מעצר הבית של החשוד הסתיים והוא חופשי, בעוד המותקפת נאלצת להסתתר.]
יחסי אוסטריה–פינלנד
יחסי אוסטריה–פינלנד הם יחסי החוץ בין אוסטריה לפינלנד.
היסטוריה
אוסטריה הכירה בפינלנד ב-13 בינואר 1918. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-19 ביולי 1918. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי משנת 1995.
יעקב בריט
רבי יעקב בַּרִיט (לעיתים: באריט או ברי"ט, כונה גם: רבי יעקב קובנר; כ"א באלול תקנ"ז, 12 בספטמבר 1797 - ליל כ"ז באדר א' תרמ"ג, 5 במרץ 1883) היה רב וראש ישיבה ומדינאי יהודי-ליטאי.
נעוריו, לימודיו ונישואיו
נולד בעיירה סימנה הסמוכה לסובאלק לאסתר ולרב יהודה לייב. הוא התפרסם כילד פלא, ובגיל שמונה כבר ידע על-פה את התנ"ך ואת שישה סדרי המשנה. זקן אחד למד עמו בבית המדרש המקומי גמרא, והוא רכש ידיעה בכמה מסכתות בתלמוד.
הוא התייתם מהוריו בגיל צעיר; בהיותו בן עשר נפטרה אמו, ושנתיים לאחריה, בי"ד בכסלו תקס"ט, 3 בדצמבר 1808, עוד בטרם נהיה לבר מצווה, נפטר אביו. יהודים מבני העיירה גידלו אותו במשך כשנתיים, ובהיותו בן 14 נסע לפרוור הקובנאי סלובודקה, בו מצא ישיבה, נבחן על ידיעותיו בתלמוד והתקבל כתלמיד מן המניין. בישיבה בסלובודקה למד שלוש שנים, ובהגיעו לגיל 18 קנה לו ידיעה רחבה בתלמוד.
פטירת שתי נשותיו הראשונות
הוא נישא לבתו של אדם עשיר מקובנה, ממשפחת ברי"ט, וכונה מאז ואילך על שם משפחתה של אשתו. חמיו פירנס אותו, ובמשך חמש שנים ישב ולמד בקובנה. אך בשנת תק"פ (1820) בהיותו בן 23, נפטרה אשתו והותירה אותו עם בתם. חמיו חפץ להשיאו לבתו הקטנה יותר, אך הוא לא רצה להמתין עד שתגיע לגיל הנישואים, ובחודש חשוון תקפ"ב, עזב את קובנה ונסע לווילנה, בה נישא לנכדת הרב יצחק מקלווריה, קרובת משפחתו של רבי אבלי פאסוועלער. הוא קבע את מקום לימודיו ב"בית המדרש של ר' לייב'לי ר' בער'ס", לצד כמה מלומדי וילנה המופלגים.
התחלות חדשות: נישואיו בשלישית והשתקמות כלכלית
אשתו השנייה נפטרה אף היא בשנת תק"ץ (1830) והשאירה אחריה בן ובת. זמן קצר אחרי פטירתה נישא בשלישית לבתו של אהרן טויבער (פריידק'ס), אדם אמיד שפירנס אותו שנים רבות. בשנות שהותו בבית חמיו, התיידד עם אדם בעל השכלה רחבה שהיה מבאי ביתו, מפיו למד מתמטיקה והיסטוריה, וכמה שפות: רוסית, גרמנית וצרפתית.
בונדיי ג'נקשן
בונדיי ג'נקשן (באנגלית: Bondi Junction, תרגום ישיר צומת בונדיי) הוא פרוור בסידני, השייך מנהלית לרשות העירונית מועצת וייברלי. בונדיי ג'נקשן הוא מהפרוורים המזרחיים הסמוכים ביותר לשטח סידני העיר. הפרוור ממוקם 6 ק"מ מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, ומהווה את המרכז המסחרי הגדול ביותר בסביבתו. בפרוור מצויה תחנת הרכבת המזרחית ביותר של סיטירייל, תחנת הרכבת בונדיי ג'נקשן, ומעליה מצוי מסוף אוטובוסים גדול המפזר את קהל הנוסעים לפרוורים השונים מדרום וממזרח.
יעקב בריט
התחלות חדשות: נישואיו בשלישית והשתקמות כלכלית
לבני הזוג נולדו בנים ובנות, אשתו עבדה כשכירה בבית עסק, והוא השקיע בתעשיית המשקאות החריפים בה היה מעורה חותנו. כתוצאה מהשקעה זו הם התעשרו, אך מצבם זה נמשך רק עד 1845, אז נאסר על יהודים להחזיק בעסקים בתחום האלכוהול, העסק נסגר ובני הזוג נאלצו להתקיים ממשכורתה של האשה.
בונדיי ג'נקשן
גאוגרפיה
בונדיי ג'נקשן מתפרש בין קצהו הדרום מזרחי של רחוב אוקספורד (שמתחיל 6 ק"מ צפון מערבית, במרכז העסקים הראשי של סידני, ועובר דרך דרלינגהרסט ופדינגטון), וקצהו המערבי של דרך בונדיי (שעוברת דרך בונדיי ומסתיימת בבונדיי ביץ'). הפרוור בנוי ממערב למזרח, וגובל מצדו המזרחי בבונדיי ומצידו הצפוני בנורת' בונדיי. אוטובוסים ממנו מובילים לפרוורים מזרחיים ודרומיים יותר, בין השאר קוג'י, רנדוויק וברונטי.
יעקב בריט
ראש ישיבה בווילנה
כמה שנים מאוחר יותר, בשנת תר"י (1850), הקים רבי חיים נחמן פרנס בבית המדרש "ר' לייב'לי ר' בער'ס", ישיבה; ומינה את רבי יעקב בריט לכהן כראש הישיבה. ישיבה זו שימשה הלכה למעשה ככולל אברכים, וקיבלה לשורותיה רק אברכים שקנו ידיעה מקיפה בתלמוד ובמפרשיו. בשיעוריו בישיבה, לימד הרב בריט את דברי הטור, הבית יוסף והשולחן ערוך, עם דברי הפרשנים המאוחרים שלהם, וחידושיו שלו. הוא המשיך להעמיד תלמידים בישיבתו עד פטירתו.
בונדיי ג'נקשן
היסטוריה
אזור בונדיי ג'נקשן היה מיושב על ידי אבוריג'ינים טרם הקמת המושבה הבריטית הראשונה, והשם של האזור נלקח מהמילה האבוריג'ינית בונדיי, שמשמעה המילולית הוא מים מתנפצים על סלעים. עם בוא המתיישבים האירופאים נעלמו האבוריג'ינים מאזור בונדיי, עקב התפרצות של מחלה קטלנית באוכלוסייה. המתיישב האירופאי הראשון שקבע מושבו במתחם בונדיי ג'נקשן היה ברנט לוי (Barnett Levey) בשנת 1827. הוא בנה את ביתו, בית וייברלי, באזור. שמו של בית זה נתן לרחובות שונים את השם וייברלי, ובהמשך הפך להיות שמה של המועצה העירונית המושלת באזור.
יעקב בריט
פעילות פוליטית ומדינית
במקביל לפעילותו הרבנית-למדנית, היה פעיל ציבור נמרץ, ועסק הן בענייני הפנים של הקהילה היהודית הווילנאית והן בענייני החוץ של יהודי ליטא כולה וייצוגם בהזדמנויות שונות במסדרונות השלטון של האימפריה הרוסית.
בונדיי ג'נקשן
היסטוריה
הנחלה הראשונה שחולקה באזור בונדיי ג'נקשן עצמו הייתה היל מיל (הטחנה שעל הגבעה), אחוזתו של הנרי הוף (Henry Hough) שניתנה לו בשנת 1832. שם האחוזה ניתן לה בעקבות טחנת רוח גדולה שבנה הוף, שנצפתה בבירור לכל הבאים בדרך אולד הד (כיום רחוב אוקספורד). האחוזה פורקה ונמכרה לבתי מגורים לאחר שטורבינות קיטור החליפו את טחנות הרוח כמקור כוח זמין. עד היום קיימים הרחובות הוף והיל מיל באזור בו הייתה האחוזה. רכבות עירוניות מונעות קיטור החלו נעות לאורך רחוב אוקספורד, מכיכר טיילור בדרלינגהרסט ועד להיל מיל. שם התפצלו קווי הרכבת לשני קווים: האחד נסע לברונטי והשני לבונדיי ביץ', מה שטבע לראשונה את השם בונדיי ג'נקשן לאזור - צומת הרכבות של קווי בונדיי. קווי הרכבות הקלות הפכו את אזור בונדיי ג'נקשן לצוואר בקבוק תעבורתי, וגרמו להמוני קהל להמתין לרכבות-המשך בצומת. התכנסות הקהל במהרה דרבנה את בעלי הנדל"ן במקום לבנות יחידות דיור רבות, ולבעלי עסקים לפתוח חנויות ומסעדות המשרתות את הקהל. בשנות השישים פורקו הרכבות הקלות, והחליפו אותן אוטובוסים. נכון למאה ה-21, לא נסללו רכבות באזור הפרוורים המזרחיים, בין השאר בגלל התנגדות התושבים המקומיים.
תרבות
בונדיי ג'נקשן ידוע ברחבי סידני כמרכז מסחרי גדול, ועל פי אומדנים הוא החמישי בגודלו בסידני רבתי, אחרי מרכז העסקים הראשי, נורת' סידני, פרמטה וצ'טסווד. הקניון הבולט והגדול ביותר בו, המשתרע על שלושה בלוקי בניינים וחמש קומות, הוא וסטפילד בונדיי ג'נקשן. וסטפילד קנתה את הנכס הראשון באזור, קניון הפלאזה מעל לתחנת הרכבת, בשנת 1994. בשנת 2000 רכשה וסטפילד את הקניונים הסמוכים לפלאזה ואיחדה אותם בין השנים 2003 ו-2004 לכדי קניון ענק אחד, המשתרע בין תחנת הרכבת לדרום ולמזרח.
יעקב בריט
פעילות פוליטית ומדינית
בשנת תרי"ז, 1857, עמד בראש משלחת רבנים וחכמים שהוזמנו לחצרו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה לדיון במעמד הדת היהודית באימפריה הרוסית, ונדרשו להביע את עמדתם באשר לחילוקי-דעות פנים-יהודיים. בשובו מפטרבורג קיבל "כתב רבנות" בעיר לומז'ה, וכדי לסכל את המינוי, מינתה אותו קהילת וילנה היהודית לדיין ומו"צ בשכר. בתפקידו זה שימש גם כמגשר בסכסוכים עסקיים בין סוחרים יהודים ונוצרים בווילנה, והתיידד עם בכירים במערכת העירונית. קשריו עם מושל המחוז, נזימוב, הביאו להרחבת השטח המותר להתיישבות יהודים בווילנה ל-3 רחובות נוספים (ברייטה, יוהאן וטרוקר). כן הותרה בשנת תרכ"ב (1862) ישיבת יהודים בעיירה טרוקי הסמוכה לווילנה, שבה ישבו עד אז קראים.
בונדיי ג'נקשן
תרבות
קניון נוסף, בעל צביון יהודי יותר (וכולל מספר חנויות למזון כשר) הוא איסטגייט בונדיי ג'נקשן. קניון זה סמוך למדרחוב אוקספורד ולתחנת הרכבת, מכיוון מערב.
בפרוור מגוון מסעדות מזון מהיר, בתי קפה, חנויות קמעונאיות שונות ומוסכים, ונהנה מתנועת קהל ערה לאורך כל ימי השבוע.
יעקב בריט
פעילות פוליטית ומדינית
בנובמבר 1861 נסע שוב לאספת רבנים שכונסה בפטרבורג מטעם הממשלה, יחד עם שמואל יוסף פין. לאחר שהות של חצי שנה בבירת האימפריה הרוסית, שב לווילנה, אך שוב נשלח, הפעם עם אברהם שלמה קרסיק, לייצג את הקהילה היהודית בחגיגות "חג אלף השנים לממלכת רוסיה" שנערכו בבירה ב-8 בספטמבר 1862. מאוחר יותר ניצל את קשריו עם הממשל, להשגת תיקון החוק שהתיר ליהודים בתנאים מסוימים להתיישב בפטרבורג ומוסקבה, זכות שנמנעה מהם עד אז.
הוא עמד בחזית המאבק של יהודי ליטא נגד האנטישמיות ונגד מומרים ואנטישמים מזדמנים שהעלילו עלילות שווא על הקהילה היהודית, ובשל קשריו העמוקים עם חברי הממשלה, השיג הישגים בולטים בתחום זה.
השבץ, שיתוקו ופטירתו
בהיותו בן 76, בי"ד בכסלו תרל"ג, 14 בדצמבר 1872, לקה בשבץ מוחי ונעשה משותק בפלג גופו הימני. רופאיו הצליחו לייצב את מצבו, אך הוא נותר משותק בחצי גופו, עד פטירתו בליל כ"ז באדר א' תרמ"ג, 5 במרץ 1883, והוא בן 86.
הוא נקבר בבית הקברות היהודי בווילנה, ועל מצבתו נרשם:
לאחר פטירתו, הדפיס בנו משה יהודה, את תולדות חייו ופעילותו הציבורית בספר "תולדות יעקב" (וילנה תרמ"ג).
המפולת בירדרום (2020)
מפולת הבוץ בירדרום 2020 הייתה מפולת בוץ מהירה של אדמת חימר שהתרחשה בשעות המוקדמות ב-30 בדצמבר 2020 בכפר אסק, המרכז המנהלי של ירדרום , נורווגיה. מפולת בוץ השתרעה על שטח אדמה שזרם בגודל 700X300 מטרים, כמה מבנים נהרסו, רובם בתים ובנייני דירות.
נכון ל-22 במרץ 2021, אושר שעשרה בני אדם שנהרגו במפולת.
בשנת 2022, המשטרה האשימה את עיריית ירדרום. לאחר שהסיבות למפולת הבוץ (שהתבררו עד שנת 2022) נחקרו על ידי המשטרה.
רקע כללי
בעבר היו מפולות בעיריית ירדרום. במהלך הלילה שבין ה-20 ל-21 באוקטובר 1924, מפולת הרסה מספר חוות ופגעה ב-1600 מטרים של כביש. ב-1973 הייתה מפולת בכפר אסק-Ask. מפולת משנת 1980 הייתה סמוך לקצה הדרומי של המפולת שהתרחשה ב-2020. בשנת 2014, מפולת הרסה שני בתים.
ביולי 2008, מאמר שפורסם ב- Romerikes Blad קבע כי ההידרולוג והגאולוג Steinar Myrabø מטעם החברה הנורווגית לשימור הטבע, הזהיר את העירייה מפני שחיקת קרקע וסיכון פוטנציאלי למפולות בוץ וקרא להפסיק את סלילת הכביש ליד הכפר אסק. בנובמבר 2020 נסלל שביל הליכה במרחק 150 מטרים ממערב לאזור המגלשות. התמונות של מכונות כבדות העובדות בשטח עוררו דאגה ציבורית, אבל השביל נסלל.
לפי שדרן, תאגיד השידור הטלוויזיוני הנורווגי NRK, ייתכן שגשמים העזים בימים שלפני האירוע גרמו לתנועות קרקע באזור. עיריית ננסטאד שליד ירדרום פינתה כפר ב-15 בדצמבר 2020 לאחר מפולת קטנה בקרבת מקום.
פעולות החיפוש וההצלה
הדיווחים הראשוניים על מפולת הבוץ התקבלו בשעה 3:51בבוקר, ב-30 בדצמבר 2020. בדיווח הראשוני נמסר ש-10 בני אדם נפצעו, ו-26 נעדרים, מאוחר יותר נקבע כי מספר הנעדרים בפועל היה 10.
בראש השנה (הנוצרי) התבקש סיוע משוודיה; צוות חיפוש והצלה עירוני שכלל 14 איש שהגיע משוודיה, עבד במקום, ושוחרר באותו ערב לאחר הגעתם של אנשי חילוץ נורווגיים נוספים.
ב-1 בינואר 2021 משטרת ירדרום פרסמה פרטים על עשרת הנעדרים. באותו היום דווח על ההרוג הראשון. ב-2 בינואר נמצאה גופתו של הקורבן השני, ומאוחר יותר באותו יום נמצאו עוד שני אנשים מתים. ב-3 בינואר, שלושה בני אדם נוספים נמצאו מתים, דבר שהעלה את מניין ההרוגים לשבעה. שלושה בני אדם עדיין נשארו נעדרים, והחיפושים נמשכו.
ב-5 בינואר 2021 הודיעו השלטונות הנורווגיים שאין סיכוי למצוא ניצולים נוספים. כשבאותה עת עדיין נעדרו שלושה בני אדם.
בסרטון שפרסמה המשטרה ב-6 בינואר נראה מסוק חילוץ מעל שטח מפולת הבוץ, שחיפש אחר ניצולים. בסרטון שצולם על ידי מסוק משטרתי, ומהתקשורת ביניהם, ניתן לשמוע כיצד מנסים להנחות את מסוק החילוץ למקום הניצולים הפוטנציאליים.
הקורבנות
שמות 10 הנעדרים פורסמו ב-1 בינואר 2021, באישור משפחותיהם. ביניהם 8 מבוגרים ושתי ילדות, בת שנתיים ובת 13. בשלשת ימי החיפושים הראשונים בין התאריכים 1–3 ינואר, נמצאו 7 נעדרים ללא רוח חיים ולאחר מציאתם, ב-5 בינואר הודיעה המשטרה שאין סיכוי למצוא ניצולים חיים, מאידך היא תמשיך בחיפושים אחר שלושת הקורבנות האחרונים. באותו יום עזבו כוחות הצבא הנורווגיים עם כל הציוד שלהם, את האזור, כשרק המשמר האזרחי המקומי נותר לעבוד במקום עד 12 בינואר 2021. ההגנה האזרחית הנורווגית סיימה את משימתה ב-15 בינואר 2021 וחברת אבטחה אזרחית המשיכה לשמור על האזורים שהושפעו ממפולת הבוץ. לאחר הפסקה של שבועיים, נמשכו החיפושים אחר הנעדרים הנותרים החל מ-18 בינואר. ב-9 בפברואר 2021, אותרו שתי גופות נוספות על ידי צוותי החיפוש, שחיפשו את שלושת הנעדרים הנותרים. ב-22 במרץ 2021 נמצא הנעדר האחרון.
משאבים שגויסו לחיפוש והצלה
מספר ארגונים ממשלתיים ופרטיים, יחידות צבאיות וארגוני מתנדבים היו מעורבים במבצע החיפוש וההצלה:
לאחר האירוע
יחידות הצלב האדום של ננסטאד וירדרום, קיבלו כמויות גדולות של תרומות שכללו, צעצועים, ביגוד ומוצרי היגיינה עבור ניצולי המפולת.
בעקבות האסון, מהדורות החדשות חשפו שהאזור שנפגע הוגדר כאזור בסיכון גבוה למפולות בוץ, כבר ב-2005 וכי נקבע שתתקיים הערכה מחדש ב-2021 בשל הגידול בפרויקטים של בנייה למגורים באזור.
סטורטינג
הסטורטינג (בנורווגית: Stortinget, האספה הגדולה), הוא הפרלמנט והרשות המחוקקת בנורווגיה. הסטורטינג הוקם בשנת 1814, לפי החוקה הנורווגית. הסטורטינג שוכן באוסלו, בירת נורווגיה. יש בו בית אחד ובו 169 חברים, הנבחרים כל 4 שנים. אין אפשרות לפזר את האספה כלל, אלא בתום הכהונה שלה.
המפולת בירדרום (2020)
לאחר האירוע
מספר מומחים ומהנדסים מתחו מאוחר יותר ביקורת על ממשלת נורווגיה וכן על הממשל המקומי על כך שלא התייחסו ברצינות להתרעות אודות האזורים שבסיכון גבוה ואפשרו לפרויקטים למגורים להימשך, אף על פי שקיימות "הנחיות ברורות כיצד להתמודד עם אזורים אלה במשך למעלה מחמישים שנה".