cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פטרישיה היטון
קריירה
בשנת 1987 הופיעה לראשונה בברודוויי, כחלק מהמקהלה בהצגה 'אל תגרום לאלוהים להתחיל'. בתקופה בה הרבתה להופיע באוף ברודוויי, תפסה את עיניו של המלהק הראשי של הדרמה 'שלושים ומשהו' מבית ABC, שליהק אותה לתפקיד אונקולוגית, אותו גילמה בשישה פרקים בשנים 1989—1991. בהמשך ביצעה הופעות אורח בסדרות 'זרי האומה' (1989), 'מאטלוק' (1990), 'שולחן לחמישה' (1996), 'מלך השכונה' (1999) ו'דני פנטום' (2004).
כמו כן הופיעה היטון בין היתר בסרטים 'מרדף שקוף' (1992), 'בטהובן' (1992), 'אלוהי הניו אייג' (1994) ו'ספייס ג'אם' (1996).
שיחקה בשלושה סיטקומים קצרי חיים; 'Room for Two' (1992), Someone Like Me (1994) וWomen of the House (1995), בו שיחקה לצד טרי גאר. בהמדך דרכה הגיעה פריצתה הגדולה, כשהחלה לגלם את דמותה הנודעת ביותר, דברה בארון, בסיטקום "כולם אוהבים את ריימונד", ששודרה בשנים 1996–2005. בין השחקנים הנוספים שכיכבו בסדרה ניתן למנות את ריי רומנו, את פיטר בויל ואת בראד גארט. על תפקידה בסדרה הייתה מועמדת שבע פעמים לפרס אמי, בו זכתה פעמיים (בשנים 2000 ו-2001), וכן זכתה עם יתר שחקני הסדרה בפרס גילדת שחקני המסך.
בספטמבר 2007 החלה היטון לככב לצד קלסי גראמר בקומדיית המצבים 'בחזרה אלייך', ששודרה ברשת Fox, ובוטלה במאי 2008.
השתתפה בפרק הבכורה של העונה השביעית של 'אקסטרים מייקאובר', בו סייעה לבנות בית לכבאי ולמשפחתו.
שיחקה בין היתר בסרטי הטלוויזיה 'Shattered Dreams' (1990), 'Miracle in the Woods' (1997), 'A Town Without Christmas' (2001), 'נערת הפרידות' (2004) לצד ג'ף דניאלס ו'The Engagement Ring' (2005). כמו כן גילמה את דמותה של נציגת ארצות הברית בתימן, ברברה בודיין, בדרמת התיעודית של רשת ABC 'הדרך ל 9/11' (2006), ושיחקה בסרט של הולמרק 'בחזית הכיתה', המבוסס על סיפור אמיתי של אמא, אלן כהן, המתמודדת עם בנה, בראד כהן, הסובל מתסמונת טורט (2008)
בינואר 2007 כיכבה לצד טוני שלהוב בהצגת האוף ברודוויי 'הסצנה', שהציגה בניו יורק. על הופעה זו הייתה מועמדת לפרס "השחקנית הראשית הטובה ביותר" בטקס פרסי 'לוסיל לורטל'.
בשנת 2011 דורגה במקום ה-24 ברשימת "הנשים המצחיקות ביותר במסך הטלוויזיה" של TVGN.
קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד במאי 2012.
בשנים 2019–2020 כיכבה בסיטקום "הקריירה השנייה של קרול", בתור ד"ר קרול קני. אולם רשת CBS החליטה לבטל את הסדרה בתום עונתה הראשונה.
חיים אישיים
נישואיה הראשונים של היטון (1984–1987) הסתיימו בגירושים. החל משנת 1990 נשואה לשחקן האנגלי, דייוויד האנט. להם ארבעה בנים. המשפחה מחלקת את זמנה בין לוס אנג'לס לבקינגהמשייר, שם יש בית בבעלותם. ספרה של היטון, 'Motherhood and Hollywood: How to Get a Job Like Mine' (תרגום חופשי: 'אימהות והוליווד: איך למצוא עבודה כמו שלי'), הוצא לאור בשנת 2002. לאחר גירושיה מבעלה הראשון סיפרה שחייה עברו ב"שממון הפרוטסטנטי", אך מאז 2017 היא מגדירה עצמה שוב כקתולית אדוקה.
היטון דוגלת במוסר חיים עקבי, ותומכת בקבוצות שפועלות נגד הפלה, המתת חסד ועונש מוות. בנוסף, היא יו"ר האגודה הפמיניסטית 'Feminists for Life', שמתנגדת להפלות.
מגדירה עצמה כרפובליקנית, ותומכת בגלוי בזכויות ההומוסקסואלים, כשטענה בעבר שאינה מתנגדת לנישואים חד-מיניים.
ב-2006 היא הייתה חלק ממסע פרסום מטעם "לוס אנג'לס טיימס", שגינה את חמאס וחזבאללה ותמך בישראל בזמן מלחמת לבנון השנייה.
יחסי אריתריאה–קניה
יחסי אריתריאה–קניה הם יחסי החוץ בין אריתריאה וקניה.
היסטוריה
הקשרים הדיפלומטיים בין אריתריאה לקניה היו מתוחים מעט, שכן בשנת 2011 האשים משרד החוץ בקניה את ממשלת אריתריאה באספקת נשק לקבוצה הלוחמנית א-שבאב. השלטונות האריתראים דחו את הטענות. בנוסף, משרד החוץ של קניה איים לבדוק את יחסיו הבילטרליים עם אסמרה.
בשנת 2013, בעת ביקור ממלכתי בקניה, השתתף נשיא אריתריאה, איסאייס אפוורקי, בחגיגת יובל הזהב בניירובי.
כיום היחסים בין שתי המדינות נתפסים כיציבים יותר כאשר הנשיא אפוורקי ערך ביקור מדיני נוסף בסוף 2018. לאחר מכן, ביקר הנשיא אוהורו קניאטה בינואר 2019 בפסגה משולשת באסמרה בין אתיופיה, אריתריאה וקניה.
יחסי סחר
אריתריאה וקניה שומרות על קשרי מסחר. שתי המדינות חברות בגוש הסחר של IGAD.
לאריתריאה אין ייצוא לקניה. עם זאת, היא מייבאת מקניה סחורות בשווי 4 ו-5 מיליון דולר בשנה.
קווין מנגום
קווין ויין מנגום (באנגלית: Kevin Wayne Mangum) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל ששירת כסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה
מנגום סיים ב-1982 את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא.
הוכשר כטייס מסוקי UH-60 בלק הוק, שירת תחילה בקוריאה הדרומית ונבחר להצטרף לרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160. שימש מפקד כיתה בחטיבה, קצין מבצעים גדודי ומפקד פלוגה. כמו כן שירת כמפקד פלוגה בגדוד הרביעי של רגימנט האווירי ה-101, וברגימנט האווירי השני בקוריאה הדרומית. בשנים 2000–2002 פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160.
תפקידים נוספים אותם מילא היו במרכז ללוחמה אלקטרונית בבסיס חיל האוויר קלי בטקסס, ובפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים בפורט בראג.
במאי 2005 מונה למפקד הרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160 ושירת בתפקיד במשך שלוש שנים.
במאי 2008 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לסגן מפקד הדיוויזיה ההררית העשירית. שירת כסגן מפקד הדיוויזיה המשוריינת הראשונה בעת שהוצבה בעיראק ושימש כראש צוות הכשרת כוחות הלוחמה בטרור העיראקיים. במרץ 2011 מונה למפקדו הראשון של פיקוד המבצעים האוויריים המיוחדים של צבא ארצות הברית. ביוני 2012 מונה למפקד המרכז למצוינות בתעופה של הצבא.
במרץ 2014 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית. שירת בתפקיד עד אפריל 2017.
לאחר פרישתו מונה לסגן נשיא לפיתוח עסקי בתחום תוכניות צבאיות למערכות מסוקים בחברת לוקהיד מרטין. הוא משמש גם חבר הוועדה המייעצת למחלקת ההגנה של ארצות הברית בנושא שירות צבאי של נשים.
מנגום בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ובסטר.
ניקולאי בוגדנוב-בלסקי
ניקולאי בוגדנוב-בלסקי (ברוסית: Никола́й Богда́нов-Бе́льский; 1868–1945) היה צייר רוסי.
ביוגרפיה
בוגדנוב-בלסקי נולד בכפר שיטיקי במחוז סמולנסק בשנת 1868. הוא למד אמנות בבית הספר לאמנות יפה סמיון רצ'ינסקי, ציור אייקונים בשנת 1883. בהמשך למד בבית הספר לציור, ופיסול במוסקבה. בהמשך - אדריכלות בשנים 1884 עד 1889, ובאקדמיה האימפריאלית לאמנויות בסנט פטרסבורג מ-1894 עד 1895. הוא עבד ולמד באולפנים פרטיים בפריז בסוף שנות ה-90.
בוגדנוב-בלסקי היה פעיל בסנט פטרבורג. לאחר 1921 עבד אך ורק בריגה, לטביה. הוא הפך לחבר בכמה אגודות בולטות, כולל הנודדים משנת 1895, ואגודת ארכיפ קוינדז'י משנת 1909 (בה היה חבר מייסד ויושב ראש מ-1913 עד 1918).
בוגדנוב-בלסקי צייר ציורי ז'אנר, בעיקר של חינוך ילדי איכרים, דיוקנאות ונופים אימפרסיוניסטיים. הוא הפך לפדגוג ואקדמאי בשנת 1903. הוא היה חבר פעיל באקדמיה לאמנויות בשנת 1914.
האמנות הריאליסטית נפגעה מאוד על ידי ברית המועצות, מה שאילץ את האמן לעבור לריגה בשנת 1921. כתוצאה מהכיבוש הסובייטי של המדינות הבלטיות, בוגדנוב-בלסקי עבר לברלין.
הוא נהרג ב-19 בפברואר 1945 כתוצאה מהפצצות בעלות הברית. הוא נקבר בבית הקברות הרוסי האורתודוקסי ברלין-טגל.
איסורי מלאכה בחול המועד
האיסור לעשות מלאכה בחול המועד הוא איסור שגדריו נקבעו על ידי חז"ל בהתאם לצורך המלאכות, לעמל הכרוך בהן ולטיבן, מקור האיסור שנוי במחלוקת.
בתורה
במקרא מופיעים שלש מקורות בימי המועד שאינם "מקרא קודש" כלומר שאין צורך להכריז בהם על קדושה מיוחדת (שהשתמר בטקס הקידוש).
איסורי מלאכה נוספים
ישנה מחלוקת בפוסקים, האם ל"ט המלאכות האסורות בשבת וביום טוב משום יצירה, אסורות גם בחול המועד (אלא אם כן הותרו), או שבחול המועד אסורות רק מלאכות שיש בהן טרחה.
חז"ל אף התרו באנשים שנוהגים לעשות מלאכה בחול המועד שהם בכלל אלו המבזים את המועדות, ונמצאים בשורה אחת עם בעלי עבירות שונות שאין להם חלק לעולם הבא, והם כאילו עובדי עבודה זרה.
כמו כן נאסרו מסחר, ודברים שיש בהם טרחה מרובה.
מלאכות שהותרו
בחול המועד הותרו שבעה סוגי מלאכות:
צורך המועד ואוכל נפש
מכשירי מכשירים, כגון תיקון רשתות שצדים בהם עופות מותר לעשות בהם רק מלאכת הדיוט ולא מלאכת אומן.
מלאכת דבר האבד
היתר זה הוא גם אם המלאכה היא "מעשה אומן", והוא קיים גם אם עושה זאת עבור אחרים בשכר.
כל זאת רק בתנאי שלא דחה את המלאכה בכוונה לחול המועד כשהיה יכול לעשותה מקודם.
גם במקרים של דבר האבד, לא הותרה טרחא יתירה, ולכן המשנה פוסקת שאסור להשקות שדה ממי קילון. בתלמוד הוסבר כי המשנה פוסקת כדעת רבי יהודה שסובר כך במקום אחר. בנוסף, נאסרה השקיה ממי גשמים, מכיוון שחששו חז"ל שמא יבואו לידי טרחה יתירה (לפי פירוש אחד - שמא יבואו להשקות במי קילון, ולפי גרסה שנייה - שמא מי הגשמים הצבורים בשלולית יצטמצמו ויבוא למצב של טרחה יתירה)
יש מהאחרונים שכתב כי היתר מלאכת דבר האבד במועד היא "הותרה" ולא "דחויה", כלומר שהיא מותרת לגמרי ולא מחמת כורח הדבר האבד, ועל כן - במקום שהוא דבר האבד - אין צורך להחמיר ולבצע את המינימום הנדרש, ויש מי שצידד - לדעת הסוברים שמלאכת המועד אסורה מדרבנן - שהוא מחלוקת תנאים.
חדירה (יחסי מין)
ביחסי מין, חדירה היא הכנסת חלק גוף, דילדו, ויברטור או אביזר מין אחר, לפתח גוף, כמו הנרתיק, פי הטבעת או הפה, כחלק מפעילות מינית אנושית או מהתנהגות מינית של בעלי חיים.
אי-חוקיות
בדרך כלל, עבירות מין מסוג חדירה נחשבו לחמורות יותר מעבירות מין ללא חדירה, וחדירה לילדים נחשבה אף חמורים יותר. בדרך כלל, ילד מתחת לגיל ההסכמה החוקי אינו יכול להסכים למעשים הכרוכים בחדירה. בדרך כלל, כאשר מתקיימת חדירה לא חוקית במדינה מסוימת, היא עבירה ללא קשר לעומק החדירה וללא קשר לשפיכת נוזל הזרע.
חוקים עשויים להבחין בצורות מסוימות של חדירה כחלק מהעבירה. לדוגמה, החוק במדינת אורגון בארצות הברית קובע כי:
סוזן קוליס
סוזן קוליס, באנגלית: Susan Collis (נולדה ב-1956) היא אמנית בריטית הפועלת בהקני, לונדון. היא ידועה ביצירת חפצים יומיומיים במראה רגיל מחומרים יקרי ערך. בגישה שלה לפיסול, קוליס מצליחה לרומם את היומיומי, לנצל טכניקות מלאכה מסורתיות ולעודד את הצופים להסתכל מקרוב יותר.
ביוגרפיה
קוליס נולדה באדינבורו, סקוטלנד. היא למדה פיסול, בבית הספר לאמנות של צ'לסי, לונדון ותואר שני מהקולג' המלכותי לאמנות בשנת 2002.
יצירה
קוליס משתמשת במגוון טכניקות ואסטרטגיות כדי לחקור סוגיות הנוגעות לפרשנות, מלאכה, ערך ועבודה. חפצים יומיומיים מוצגים חרוטים, ומוכתמים בסימני עבודה, בלאי. במבט ראשון נראה שהסימנים הם תוצאה של מקריות בשימוש רגיל, ונראים חסרי משמעות ואינם ראויים לבדיקה.
קוליס מתעניינת בשינוי התפיסה המתרחש עם הגילוי שהם, למעשה, מעשים זהירים, מכוונים, וכי החומרים המשמשים מוערכים באופן מסורתי בשל תכונותיהם הפיננסיות או הדקורטיביות.
סולם עץ ישן, המכוסה בטפטופי צבע משנים של שימוש, עבר טרנספורמציה על ידי שיבוץ בו של יהלומים, פנינים, אופלים וחומרים יקרים אחרים. דלי שתופס טפטוף מתקרת הגלריה עשוי להיות לא תוצאה של הזנחה, אלא של הקמה מורכבת של משאבות, מיכלי מים וקירות מזויפים כדי ליצור באופן מלאכותי את המיצג.
בדרך כלל היצירות שלה כרוכות בכמות גדולה של עבודה נסתרת כדי ליצור אובייקט שעלול בקלות להיעלם בסביבה, אך הוא שופע ערך, בין אם זה חומרי או רעיוני. חלק גדול מהעבודה של קוליס יכול להיעלם מעיניהם של הצופים וההימור החזותי הזה מביא לתמורה רעיונית אפשרית שמעניקה חקירה מתואמת של הצופה.
עבודותיה של קוליס הוצגו במקומות כברמינגהם, מרכז ווקר לאמנות במיניאפוליס, גלריית האמנות של קרייסטצ'רץ' בניו זילנד, מוזיאון מסצ'וסטס לאמנות עכשווית, אוסף זבלודוביץ' ומוזיאון ישראל בירושלים.
קוליס זכתה בפרס איגוד המלט הבריטי בשנת 2001, בפרס לאמנות מודרנית של "פיצה אקספרס", בשנת 2002.
​== הערות שוליים ==
טירת הנסיך כחול הזקן
טירת הנסיך כחול הזקן (בהונגרית: A kékszakállú herceg vára) היא האופרה האחת והיחידה של בלה בארטוק (אופוס 11, מספר 48, BB 62) שאת הלברית שלה כתב בלה באלאז'. באלאז' כתב את מחזה המסתורין שלו באותו שם בשנת 1910, שהיה לו בסיס היסטורי. כחול הזקן – בשמו האמיתי כנראה ז'יל דה רה – חי למעשה, ודנו אותו למוות בצרפת כרוצח ילדים סידרתי בשנת 1440.
דמותו עובדה מספר פעמים ואופיו מתאפיין בכמה אופנים בכל יצירה ספרותית. יצירתו של באלאז' – שהוצעה על ידו להלחנה גם לזולטאן קודאי מופיע כאן כגיבור של בלדה עממית הונגרית, ברטוק החל לגלות עניין באותה תקופה במוזיקת העם ההונגרית והשמיע קטע פרוזה בתיחלת האופרה. את האופרה הלחין בארטוק בשנת 1911, אך הופעתה נדחתה בטענה שלא ניתן לבצע אותה, כך שרק שבע שנים מאוחר יותר, בשנת 1918, הוצגה בבכורה בבית האופרה של בודפשט. לאחר קבלת פנים מעורבת, האופרה השיגה הצלחה פורצת דרך רק בחידושה בשנת 1938. למחזה יש שתי דמויות ראשיות: הנסיך הזקן (בריטון או בס) ויודית, אשתו הטרייה (סופרן או מצו-סופרן).
מקור היצירה
השנים של תחילת המאה ה-20 באירופה התאפיינו במצב רוח של בדידות, של "כאבי העולם". זה בא לידי ביטוי בפילוסופיה באמנות ובספרות של התקופה. השפעה גדולה הייתה על התקופה לפילוסופיה של פרידריך ניטשה, לגילויים הפסיכולוגיים של זיגמונד פרויד, לסימבוליזם הצרפתי ובהונגריה לשורת "השירים החדשים" של אנדרה אדי. לתפיסת עולם זו, או ליתר דיוק למצב הרוח, הייתה השפעה רצינית על האינטלקטואלים של התקופה, על עולם האמנות, כולל בלה באלאז' ובלה ברטוק. בנסיבות כאלה, בשנת 1910 כתב בלה באלאז' את מחזה המסתורין שלו, "טירת הנסיך כחול הזקן", שהיה מבוסס על האגדה הצרפתית במקור של כחול הזקן מימי קדם. כחול הזקן אכן חי בכל זאת, שמו היה כאמור ז'יל דה רה, הוא היה מרשל צרפת ונידון למוות על ידי האינקוויזיציה בשנת 1440 על חטאיו. ביצירה הספרותית, כחול הזקן, המוצג כמפלצת אוכלת אישה במקומות רבים אחרים, הפך לדוגמה לגבר בודד וייחודי בגורלו והיצירה עצמה מבקשת להראות את העומקים הפסיכולוגיים, המסתורין והסבל של הגבר והאישה. בלה באלאז' מפרש ומציג את כחול הזקן כגיבור בלדה עממית הונגרית. מכאן ואילך אנו יכולים לספור את ידידותם של קודאי, ברטוק ובלה באלאז'. ברטוק, שכבר נטה למלנכוליה מילדותו, כתב בשנת 1905, במכתב לאמו מפריז, על בדידותו וגורלו, וציין גם כי לשווא הוא מחפש בת זוג, זה תמיד יישאר ניסיון חסר תועלת. עליו לקבל על עצמו את הבדידות.
העלאת אופרה
האופרה של ברטוק עלתה לבמה רק שבע שנים לאחר יצירתה, זה קרה בשנת 1918 בבימויו של דז'ה זאדור, התפאורות עוצבו על ידי הסופר, מאייר פוליטיקאי ולימים שר החוץ של הונגריה מיקלוש באנפי. בהצגת הבכורה שר את כחול הזקן זמר האופרה היהודי אוסקר קלמן, את יודית גילמה ושרה אולגה האסלבק והמנצח היה אגיסטו טנגו האיטלקי. ראוי לציין כי הטקסט בתחילת ההצגה סופר על ידי אימרה פאלו. אחרי ההפסקה הוצג גם הנסיך המגולף בעץ, שהופעתו המוצלחת הייתה שנה קודם לכן, גם הוא בבית האופרה (היצירה הנוספת של בלה ברטוק, שנים אחדות לאחר כתיבת האופרה טירת הנסיך כחול הזקן, הוא מחול במערכה אחת (אופוס 13, BB 74) שהועלה לבמה לפני האופרה שלו. המבקרים הסמכותיים שיבחו בדרך כלל את המוזיקה של ברטוק, אך הם לא היו רחמנים לגבי הלברית מלא הסמלים של בלה באלאז'. על האופרה והלברית הגן קודאי בטור בכתב העת הספרותי החשוב של התקופה הניוגט. לדבריו, הטקסט של באלאז' הוא היצירה הטובה והפיוטית ביותר, "קשת הדרמה וקשת המוזיקה המקבילה מחזקים זה את זה לקשת כפולה ענקית". במקביל, בלה באלאז' היה מודע לכך שהמוזיקה משחקת תפקיד מרכזי בהצלחת ההצגה. פעם התייחס לזה בצחוק: "הייתי הכי רוצה להדפיס על כרטיס הביקור שלי: "כותב הלברית של בלה ברטוק".
האופרה הוסרה מהתוכנית לאחר שמונה הופעות ועד 1936 היא כבר לא הוצגה בהונגריה. בשנת 1936 ב-29 באוקטובר, חודשה האופרה. ההופעה זכתה להצלחה אדירה, ברטוק זכה למחיאות כפיים ונקרא לבמה יותר מעשר פעמים. האופרה הוצגה לראשונה בחו"ל בפרנקפורט בשנת 1922. מיהאי סקיי ואלה נמטי שרו בהופעה זו.
בשנת 2012 הועלתה הצגה ביפן על בסיס האופרה בשם 7 Doors (שבע דלתות) המבוססת על האופרה, שעובד מוזיקלית מחדש על ידי סוגיזו (Yasuhiro Sugihara הידוע יותר בשם הבמה שלו Sugizo, הוא מוזיקאי, זמר-כותב, מלחין ומפיק תקליטים יפני. הוא הגיטריסט והכנר הראשי של להקת הרוק לונה ים מאז 1989.
תקציר העלילה
האופרה מתרחשת ב"זמנים אגדיים" בטירת כחול הזקן. אולם במציאות, האירועים אינם מתרחשים בסביבה ובזמן אמיתי, אלא בעולם הסגור הבלתי מוחשי של חיי הרוח של גבר, שאת תעלומותיהם מבקשת האישה המאוהבת לחדור.
שלום יוסף פרידמן (מילניצה)
רבי שלום יוסף פרידמן (תרל"א - כ' בב תרפ"ז), היה אדמו"ר במילניצא, מגזע בית רוז'ין.
ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תרל"א (1871) לרבי מנחם נחום דוב בר פרידמן, מי שהיה מיועד להיות האדמו"ר מסדיגורה, בנו של רבי שלום יוסף פרידמן מסדיגורה, ולפרל, בתו של רבי אברהם יעקב פרידמן (הראשון) מסדיגורה. בשנת ה'תרמ"ג התייתם מאביו וסבו.
נשא את חוה חיה, בתו של דודו רבי ישראל פרידמן מסדיגורה, ולאחר גירושיהם את גולצ'ה, בת רבי מרדכי שלום יוסף מזלטיפול בן רבי רבי יוחנן טברסקי, ממנה נולדו ילדיהם. היה אדמו"ר במילניצא. בשנת ה'תרע"ט, עבר לצ'רנוביץ, ואחר כך ללמברג. נפטר בכ' באב ה'תרפ"ז ונקבר בסדיגורה.
צלופחי זנב-מחבט
צלופחי זנב-מחבט (שם מדעי: Cyematidae) היא משפחה של מקריני סנפיר מסדרת חכאי תהומות הקרובים למין צלופח שקנאי. למרות שמם הם אינם קשורים לצלופחאים. במשפחה שני מינים בלבד, שניהם יחידים בסוגם.
אורכם של דגים אלה יכול להגיע ל-16 ס"מ והם בעלי מבנה גוף מוארך והזנב נראה כמו מחבט עם 2 אונות מגודלות. שאר הגוף קטן עם מעט סנפירים והראש בעל לסתות מוארכות ועיניים קטנות. הלסתות גדולות ויכולות להתרחב כדי לבלוע מזון גדול.
דגים אלה חיים בעומקים של עד 5,000 מטר מתחת למים. הם חיים בכל האוקיינוסים ומחפשים דגים או סרטנים אותם הם בולעים בלועם העצומה.
מסוף החמישה
מסוף החמישה, הידוע גם כ"מסוף בית רבקה" הוא מסוף אוטובוסים, הממוקם ליד בית החולים בית רבקה (בית חולים), הממוקם ברחוב החמישה בפתח תקווה. השירות מן המסוף דל יחסית.
קווי אוטובוס בתחנה
מקרא סימנים:
♿-אוטובוס עירוני נגיש
🚸-קו תלמידים
🔁 - קו סיבובי
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-37
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-37 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1984, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1983.
הסרט הטוב ביותר
לחנך את ריטה
השחקנית הטובה ביותר
ג'ולי וולטרס – לחנך את ריטה
הבמאי הטוב ביותר
ביל פורסיית' – גיבור מקומי
התסריט המקורי הטוב ביותר
''' מלך הקומדיה - פול ד. צימרמן '''
התסריט המעובד הטוב ביותר
אבק לוהט – רות פראוור-ג'אבוולה
הסרט הזר הטוב ביותר
דנטון
אליפות ברזיל בכדורגל 2006
אליפות ברזיל בכדורגל 2006  הייתה הפעם ה-50 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-15 באפריל 2006 והסתיימו ב-3 בדצמבר 2006.
בתחרות השתתפו 20 קבוצות. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו גרמיו וסנטה קרוז.
המשחקים התקיימו בשיטת ליגה תוך מפגש כפול בין הקבוצות. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.
בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה.
סאו פאולו זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה הרביעית בתולדות המועדון.
בסיום העונה לליגת משנה ירדו פונטה פרטה, פורטלזה, סאו קייטנו וסנטה קרוז. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו אתלטיקו מיניירו, נאוטיקו, אמריקה ורסיפה.
שחקנים מצטיינים
סואוזה, שחקנה של גויאס כבש 17 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
לוקאס לייבה שחקנה של גרמיו זכה גם בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
רוז'ריו סני שחקנה של סאו פאולו זכה בפרס כדורגלן העונה של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית.
זכויות להט"ב בפרגוואי
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בפרגוואי מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית של גברים ונשים חוקית מאז 1880, אך זוגות ומשקי בית חד-מיניים שבראשם זוגות חד-מיניים אינם זכאים לאותן הכרות משפטיות הזמינות לזוגות נשואים הטרוסקסואלים. פרגוואי מוגדרת כמדינה עם המעמד הגרוע ביותר עבור זכויות להט"ב ברחבי מדינות דרום אמריקה לאחר גיאנה בה הומוסקסואליות היא פלילית נכון לשנת 2021, אם כי החוק אינו נאכף.
ב-9 בינואר 2018, בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR) קבע כי מדינות החתומות על האמנה האמריקאית לזכויות אדם (בהן פרגוואי) מחויבות לאפשר לזוגות חד מיניים להינשא כזכות אדם המחייבת את המדינות החתומות. הפסיקה, שחייבה לחלוטין את קוסטה ריקה בה בית הדין ממוקם, יצרה תקדים מחייב עבור מדינות נוספות ברחבי היבשת. כיום, קיימת תביעה תלויה ועומדת להכרה בנישואים חד מיניים בפרגוואי המסתמכת על פסיקתו.
מעמד בחוק
פעילות הומוסקסואלית של גברים או נשים הפכה לחוקית בפרגוואי מאז 1880. עם זאת, גיל ההסכמה לא מוגדר כשווה בין זוגות הטרוסקסואלים (14) והומוסקסואלים (16).
בתקופת הדיקטטורה של אלפרדו סטרסנר בין השנים 1954–1989, תושבי להט"ב בפרגוואי התמודדו עם רדיפות כבדות ונאלצו לשמור על חיים סודיים. ב-1 בספטמבר 1959 פרצה שריפה בעיר הבירה אסונסיון. ברנרדו ארנדה, קריין רדיו אהוב, מת בשריפה. המשטרה האשימה כ-108 הומוסקסואלים בשריפה. התיק מכונה כיום כ-"תיק 108" (תיק 108). הגברים נעצרו, עונו ושמותיהם פורסמו ברבים. העיתונות האשימה אז הומוסקסואליות כגורם למותו של ארנדה, כאשר ממשלת סטרוסנר עודדה בפומבי שנאה ואלימות נגד להט"ב אותם כינתה כ-"רשעים", "מרושעים" ו-"לא נורמליים". עם זאת, מעורבותם של הגברים למותו של ארנדה לא הוכחה עד היום. קבוצות להט"ב מקומיות דחקו לכבד את הקורבנות של מקרה 108, וב-2010 פרסם במאי הסרט רנטה קוסטה, שדודו היה אחד הנאשמים, סרט תיעודי בשם "108 סכינים של פאלו" (108 Cuchillo de Palo) אשר כלל ראיונות של ניצולים מהתיק אשר חושף את הרדיפה עמה התמודדו.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות
פרגוואי אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור או שותפות).
לצד אי הכרתה של פרגוואי במערכות יחסים הומוסקסואליות, ישנה הגבלה בחוקת המדינה המגדירה נישואים כאיחוד הטרוסקסואלי בין גבר לאישה בלבד מאז 1992.
ביולי 2010, ארגון הלהט"ב "SOMOSGAY" הודיע על כוונתו להגיש לפרלמנט הצעת חוק נישואים חד מיניים אם כי הצבעה בנושא לא התרחשה.
במאי 2017, המועמד לנשיאות סנטיאגו פניה ממפלגת השלטון, קולורדו, הכריז על תמיכתו בחקיקת נישואים חד מיניים. הוא ספג ביקורת במהירות מצד חברי פרלמנט שמרנים בהם הנשיא הוראסיו קארטס, שחודשים קודם לכן ניסה ללא הצלחה לתקן את החוקה כדי לאפשר לו להיבחר מחדש, מהלך אשר גונה בחריפות ונחשב לאנטי-דמוקרטי על ידי מפלגות האופוזיציה. בשנת 2013, קארטס צוטט באומרו כי "יירה כדור לתוך אשכיו אם בנו יביע עניין בנישואים לגבר אחר".
ב-9 בינואר 2018, בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR) קבע כי מדינות החתומות על האמנה האמריקאית לזכויות אדם (בהן פרגוואי) מחויבות לאפשר לזוגות חד מיניים להינשא. הפסיקה, שקבעה תקדים מחייב למדינות רבות באמריקה הלטינית, קובעת כי,
במרץ 2018, המועמד השמרן לנשיאות מריו אבדו בניטס ממפלגת קולורדו הצהיר כי "יטיל וטו על כל הצעת חוק להתרת נישואים חד מיניים שתעבור בקונגרס" אשר לאחר מכן זכה בבחירות. במרץ 2019, עם 24 קולות בעד, הסנאט של פרגוואי אישר טיוטת הצהרה המכריזה על עצמה כמדינה "פרו-חיים ופרו-משפחה", המביעה התנגדות לנישואים חד-מיניים וקיום הפלות. המהלך ספג לביקורת שלילות רבות מצד מחוקקים שטענו כי המדינה היא חילונית ואינה יכולה לכפות עקרונות מוסריים או ערכים דתיים על כלל האוכלוסייה.
אהרן שמואל תמרת
הרב אהרן שמואל תַמַרֶת (ה'תרכ"ט, 1869 – כ"ז באב ה'תרצ"א, 10 באוגוסט 1931) היה רבה של מילייציץ, הוגה דעות מראשי חובבי ציון בפולין. פרש מהתנועה הציונית לאחר הקונגרס הציוני העולמי הרביעי ולחם נגדה.
זכויות להט"ב בפרגוואי
הורות ואימוץ
זוגות חד מיניים אינם רשאים לאמץ ילדים בפרגוואי, הן עבור אימוץ חורג או משותף. עם זאת, מאז 1997, חוק האימוץ קובע כי רווקים, מכל מין, רשאים לאמץ ללא קשר למצבם המשפחתי.
אהרן שמואל תמרת
ביוגרפיה
נולד במאלטש שבליטא למשפחה מיוחסת, והתפרסם בכינויו "העילוי ממאלטש". בגיל 17 נישא לבתו של רבי שלמה, רבה של מילייציץ. לאחר נישואיו למד שנתיים בכולל הפרושים בקובנה ואחר כך שנתיים נוספות בישיבת וולוז'ין שבה היה מתלמידיו הקרובים של רבי חיים סולובייצ'יק. בוולוז'ין נמנה עם אגודת "נצח ישראל" לצד יצחק ניסנבוים ואחרים.
זכויות להט"ב בפרגוואי
הגנה מפני אפליה
לא קיימים חוקים המכסים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בפרגוואי. עם זאת, סעיף 28 לכללים והתקנות הפנימיים של משרד ההגנה הציבורית אוסר על אפליה על רקע נטייה מינית כלפי עובדי משרד ההגנה.
אהרן שמואל תמרת
ביוגרפיה
בשנת ה'תרנ"ג (1893) נפטר חמיו והוא התמנה במקומו כרבה של מילייציץ. זמן מה לאחר מכן החל לפרסם מאמרי דעה, בפסבדונים אחד הרבנים המרגישים. אחד ממאמריו הראשונים המפורסמים היה מאמרו "שלומים לריב ציון" שהתפרסם על גבי עיתון המליץ. תמרת התכתב עם הרב קוק, ביאליק, הלל צייטלין ואחרים. עם צייטלין היו לו יחסים מיוחדים וקרבה נפשית. לאחר פטירתו התמנה חתנו הרב יעקב ליפשיץ, על מקומו כרבה של מילייציץ.
זכויות להט"ב בפרגוואי
הגנה מפני אפליה
בנובמבר 2015 הוצגה בקונגרס הצעת חוק לאיסור אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית, אם כי לא עלתה מאז.
זהות מגדרית
בפרגוואי, טרנסג'נדרים אינם רשאים לשנות באופן חוקי את שמם ומגדרם במסמכים רשמיים. בשנת 1993 הגישה מריה גלוריה בובדילה תביעה לבית המשפט האזרחי בפרגוואי בשם טרנסג'נדרת פרגוואני המתגורר באיטליה, רמון פידל, שעבר ניתוח להתאמה מגדרית ורצה להירשם רשמית במגדרו כנקבה ולא כזכר. עם זאת, פידל נפטר בתאונת דרכים בטרם ניתן היה להכריע בתיקו. בדצמבר 2016 הגישו שתי נשים טרנסג'נדריות, ירן רוטלה ומריאנה ספולוודה, תביעה להכרה בשינוי שמותיהן, בהתבסס על סעיף 25 לחוקה בנושא חופש הביטוי ובנייה חופשית של זהות, וסעיף 42 לחוק האזרחי המאפשר שינוי שם פרטי.
באוקטובר 2016 אישר משרד הבריאות והרווחה את החלטה 695 הקובעת כי טרנסג'נדרים רשאים להשתמש בשמם איתו מזדהים ברשומות רפואיות, היסטוריה רפואית וטפסים, וקבע בנוסף כי פקידים העובדים ברשתות משולבות של שירותי בריאות (RIISS) יידרשו לספק סיוע וטיפול חובה בחולים טרנסג'נדרים בשם החברתי איתו הם מזדהים.
שירות צבאי
לסביות, הומואים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בכוחות המזוינים של פרגוואי והמשטרה הלאומית.
ביוני 2010 דחתה לשכת הנבחרים, ב-42 קולות נגד ו-4 בעד, הצעת חוק שהייתה אוסרת על כניסתם של הומוסקסואלים לכוח הציבורי, המורכב מכוחות הצבא והמשטרה.
תנאי מחיה
פרגוואי נחשבת לאחת המדינות השמרניות ביותר בדרום אמריקה. דיווחים על אלימות ואפליה כלפי חברי קהילת הלהט"ב אינם נדירים, ולעיתים קרובות מוגדרת המשטרה כמי שמתעלמת מטיפול יעיל בעבריינים. הכנסייה הקתולית שומרת על השפעה ונוכחות חזקה במדינה, והתנגדה בתוקף לצעדים לשיפור חייהם של תושבי להט"ב. באוקטובר 2017, ממשלת פרגוואי יישמה איסור על דיון בנושאי להט"ב בתוך בתי ספר ציבוריים. שר החינוך הוסיף כי הוא עשוי לשקול "שריפת ספרים המעלים מודעות כלפי טרנסג'נדרים".
סוגרים שבוע
היסטוריה
התוכנית עלתה לשידור במקום תוכנית האירוח המרכזית הקודמת של הערוץ בערבי שישי, "סופשבוע", אותה הנחו בין היתר ירון לונדון, ולאחר מכן אהוד מנור ולסירוגין ורבקה מיכאלי, ואחריהם דודו טופז. לאחר מעברו של טופז לערוץ 2, החל יאיר לפיד להגיש את התוכנית. בינואר 1995 עלתה התוכנית תחת השם החדש "סוגרים שבוע", אותה המשיך להגיש לפיד.
בסוף 1996 פרש לפיד מהגשת התוכנית והחליף אותו אמנון לוי. ביולי 1998 חתם אמנון לוי חוזה בלעדי עם שידורי "טלעד" בערוץ 2, והתוכנית עברה עמו. בסוף 1998 החל שידורה בימי ראשון בשם "פותחים שבוע". עם חילופי ימי השידור בין זכייני ערוץ 2, באוקטובר 1999, עברה התוכנית לימי שישי וחזרה לשם "סוגרים שבוע". בתחילת 2001 עברה התוכנית לימי חמישי בשם "השבוע". בסוף 2001 ירדה התוכנית מלוח השידורים, כשלוי עבר להגיש את תוכנית התחקרים "שומר מסך".
פורמט ופינות קבועות
בתוכנית התארחו זמרים, שחקנים, ספורטאים ומפורסמים נוספים.
ב-1996 (תקופת יאיר לפיד כמנחה) החל גיל קופטש להגיש בתוכנית את הפינה "פרשת השבוע", בה הציג קופטש סוגיות מפרשת השבוע וחיבר אותן למציאות היומיומית. בעקבות הפינה המפלגות החרדיות איימו להפיל את הממשלה אם פינתו של קופטש לא תרד מהמסך. אך בשל הפגנות תמיכה רבות של קהל חילוני, קופטש המשיך להגיש את הפינה ואף המשיך עמה גם לאחר שאמנון לוי החליף את יאיר לפיד בהגשת התוכנית וגם לאחר מעבר התוכנית לערוץ 2. קופטש אף הגיש פינות במתכונת דומה בתוכניות נוספות במשך השנים.
ב-1996 הוזמן ארקדי דוכין להתארח בתוכנית, אך כשהגיע לאולפן אנשי הערוץ הראשון דרשו כי אנשי הסאונד של רשות השידור יפיקו את הופעתו במקום הצוות של דוכין. תקרית זו הביאה את יאיר לפיד להתפטר מהגשת התוכנית.
בשנים 1997–1998 שודרה בתוכנית פינה קבועה של להקת בנות פסיה עם קטעי מוזיקה סאטיריים על אירועים בולטים בחדשות הרלוונטיים לאותו שבוע ולעיתים בעלות מסר פוליטי או פרו-להט"ב. בין השאר בוצעה גרסה לשיר "מה עושות האיילות בלילות" כשיר הלל לעיתונאית איילה חסון ובו ארבעת חברי הלהקה התחפשו באותו ביגוד, שיער ואיפור של איילה, וזאת בעקבות חשיפת פרשת בר-און חברון. בין השאר בוצעו גם גרסאות מחרוזת עם היוודע ייצוגה של דנה אינטרנשיונל באירוויזיון 1998 ולאחר זכייתה. אחת התוכניות הבולטות הייתה בספטמבר 1995 (בהגשת יאיר לפיד) לאחר פטירתו של סשה ארגוב, בה אמנים שונים ביצעו את השירים שהלחין, ועוד תוכנית מאותה השנה בה ביצעה חוה אלברשטיין כמה משיריה לקראת המופע החדש "לונדון".
דקר גוליית פסיפי
דקר גוליית פסיפי (שם מדעי: Epinephelus quinquefasciatus) הוא מין דג גדול ממשפחת הדקריים החי במים הטרופיים הרדודים (עד 50 מ') של האוקיינוס השקט לחופי אמריקה בטווח שבין מפרץ קליפורניה לפרו.
מין גדול זה יכול להגיע לאורך מרבי של 2.5 מטר ולמשקל מרבי של 363 ק"ג, אך לרוב קטן יותר. הוא דומה במראהו למין הקרוב, דקר גוליית אטלנטי. הדקר בעל פסים אפורים כהים על רקע בז' מנומר, הסנפירים אפורים והבטן לבנה. הדג איטי יחסית אך בעת תקיפת טרף הוא יכול להגיע לפרץ מהירות גבוה. באופן כללי מדובר בדקר סקרן וחסר פחד מאנשים, מה שהופך אותו לעיתים לדיג פופולרי.
דג זה הוא טורף של דגים אחרים, סרטנים, תמנוניים וצבי ים צעירים. הוא עצמו עלול להיטרף בידי ברקודות, מורנות וכרישים גדולים.
פרויקט רילקס עם אברהם פריד
רקע
אברהם פריד הוא הסולן הראשי באלבום כאשר הילד שולם בראדט מצטרף כסולן משני בחלק מהשירים. כל חמישה שירים מהווים מחרוזת, כל שיר המודגש ברשימת הרצועות הוא שיר שפותח מחרוזת חדשה.
האלבום מורכב משירים כמו "הלב שלי", "נפשי" של ישי ריבו ומוטי שטיינמץ, "יעלה", "סוכה'לע" של מרדכי בן-דוד ו-"אבא" של אברהם פריד בעצמו.
האלבום הוא בעצם חלק מסדרת הפרויקטים של יוחי בריסקמן, "רילקס", והוא מספר 37 של אברהם פריד במהלך הקריירה.
חלק מהשירים הם במקור בעברית אך פריד תרגם אותם ליידיש עם שינוי קל במשמעות השירים עצמם לדוגמה: "הלב שלי".
אברהם פריד הוא הסולן הראשי באלבום כאשר הילד בנצי קלצקין מצטרף כסולן משני בחלק מהשירים, כל חמישה שירים מהווים מחרוזת.
רוב השירים הנם שירים שקטים, מלבד שני שירים קצביים: "סיבת הסיבות" (מספר 5 במחרוזת הראשונה) ו"ומניח"(מספר 5 במחרוזת האחרונה).
חלק מהשירים הם במקור בעברית אך תורגמו ליידיש לדוגמה: "שבורי לב" (רביעי במחרוזת הרביעית).
השתתפו בהקלטות
חברי מקהלה: יעקב רוטבלט, סיני ברמץ, גיל ישראלוב, מוטי רוטלר, שמוליק גולדשטיין, שלומי אסקל.
קרטיס ג'רלס
קרטיס לואיס ג'רלס ג'וניור (באנגלית: .Curtis Louis Jerrells Jr; נולד ב-5 בפברואר 1987) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת דינמו סאסארי.
קריירה מקצוענית
ג'רלס נולד באוסטין טקסס, שבארצות הברית. בשנים 2005–2009 הוא שיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ביילור. הוא השחקן הראשון שהוביל את הקבוצה במספר הנקודות ומספר האסיסטים בכל ארבע שנותיו בקבוצה. ג'רלס לא הצליח להיבחר בדראפט ה-NBA לאחר סיום לימודיו.
בחודש ספטמבר 2009 חתם ג'רלס בסן אנטוניו ספרס לסגל מחנה האימונים שלהם. בעקבות משחקו באימונים הוחתם בקבוצה של הספרס בליגת הפיתוח של ה-NBA, אוסטין טורוס. ג'רלס הוחתם על ידי סן אנטוניו ספרס ב-24 במרץ 2010, אך מיד חידש את החוזה באוסטין טורוס.
ג'רלס שיחק עבור הספרס שוב בליגת הקיץ של ה-NBA בשנת 2010. במהלך קדם העונה 2010-11 ג'רלס עניין את הג'נרל מנג'ר של ניו אורלינס הורנטס דל דמפס, שעבד בעבר כסקאוטר של הספרס. ב-18 באוקטובר 2010 הועבר ג'רלס בטרייד לניו אורלינס הורנטס תמורת בחירת סיבוב שני בדראפט. עם זאת, הוא שוחרר רק שבוע לאחר סוף מחנה האימונים של הקבוצה.
ב-27 בנובמבר 2010 עבר לאירופה וחתם על חוזה עד סוף עונת 2010-11 בקבוצה הסרבית פרטיזן בלגרד איתה זכה בליגה האדריאטית, באליפות הליגה הסרבית ונבחר ל-MVP של סדרת הגמר.
בחודש יוני 2011 הוא חתם על חוזה לשנתיים בפנרבחצ'ה אולקר.
בחודש מרץ 2013 חתם ג'רלס בקבוצת סו פולס סקייפורס מליגת הפיתוח ובהמשך עבר בטרייד למיין רד קלאוס תמורת הסנטר כריס אייר. בחודש אוגוסט 2013 הוחתם ג'רלס על ידי אולימפיה מילאנו מהליגה האיטלקית. זכור מהסדרה מול מכבי תל אביב בעונת האליפות השישית שלה, כמי שעשה את העבירה על טייריס רייס שנתנה יתרון לתל אביבים.
ב-7 ביולי 2014 חתם על חוזה לשנתיים במועדון הרוסי אוניקס קאזאן, שם שיחק עם קית' לנגפורד, שחקן מכבי תל אביב לשעבר, ששיתף פעולה איתו גם בארמאני מילאנו בעונת 2013–2014.
ב-25 בינואר 2016 הוא חתם במועדון הטורקי גלאטסראיי. איתה זכה באליפות היורקאפ, עם שחקן מכבי תל אביב לשעבר סטפן לאזמה.
אגודת הזמר הווינאית
אגודת הזמר הווינאית (בגרמנית: Wiener Singverein) היא מקהלה המונה כ-230 זמרות וזמרים המופיעה על פי רוב באולם ה"מוזיקפראיין" שבווינה, אוסטריה.
היסטוריה
בשנת 1858 הוקמה אגודת הזמר הווינאית על ידי יוהאן פון הרבק ועמיתים נוספים. אגודה זו, הקיימת ופעילה גם כיום, הופיעה עם מספר רב של תזמורות מפורסמות, כגון הפילהרמונית של וינה והתזמורת הסימפונית של וינה, ושרה תחת שרביטם של חשובי המנצחים. בין מנצחי המקהלה במאה התשע-עשרה היה יוהנס ברהמס.
בין השנים 1947 ועד-1989 עבדה המקהלה באופן הדוק עם המנצח הרברט פון קאראיין, עמו הופיעה גם במסגרת מסעות קונצרטים ברחבי העולם. החל מ-1991 מנהלה האומנותי של אגודת הזמר הווינאית הוא יוהנס פרינץ.
המקהלה הופיעה עם שורה של מנצחים מישראל, כגון יוזף קריפס, אישטוון קרטס, יורי אהרונוביץ', אליהו ענבל ודניאל בארנבוים, והופיעה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית תחת שרביטו של זובין מהטה במרץ 1993 בווינה.
ביוני 1993 התארחה המקהלה בירושלים, שם השתתפה בקונצרט של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון עם הסימפוניה השנייה ("התחייה") מאת גוסטב מאהלר בניצוחו של גילברט קפלן.
רפרטואר
המקהלה השתתפה בביצוע יצירות מפרי עטם של מלחינים כפרנץ שוברט, אנטון ברוקנר, יוהנס ברהמס וגוסטב מאהלר, יצירות שהן מעמודי התווך של הרפרטואר המקהלתי. עם זאת, המקהלה נטלה חלק גם בביצוען של היצירות "הספר בעל שבע החותמות" (1938) ו"תחייה גרמנית" (1940) מאת פרנץ שמידט, מלחין השנוי במחלוקת בשל קשריו עם המשטר הנאצי.
רפרטואר המקהלה כולל מספר נכבד של יצירות מאת מלחינים יהודים, בין היתר ג'אקומו מאיירבר, פליקס מנדלסון-ברתולדי, ארנולד שנברג ("שירי גורה" ו"ניצול מגטו ורשה"), אריק צייסל (רקוויאם עברי) וליאונרד ברנשטיין (מזמורי צ'יצ'יסטר).
תקן היררכיית מערכת הקבצים
תקן היררכיית מערכת הקבצים (באנגלית: Filesystem Hierarchy Standard ובקיצור FHS) במערכות הפעלה מבוססות לינוקס, מגדיר את מבנה והיררכיית התיקיות, ותוכן הקבצים שבהם. התקן הוא ביסוס והרחבה של מערכת הקבצים של מערכת ההפעלה BSD. הוא מתוחזק על ידי קרן לינוקס וגרסתו הנוכחית היא 3.0, אשר הוכרזה ב־3 ביוני 2015.
מבנה התיקיות
תיקיית השורש בלינוקס נקראת root ומסומנת בלוכסן ימני /. בתיקיה זו קיימות כל שאר התיקיות המרכיבות את כלל המערכת.
/ - שורש המערכת
תיקיית בסיס עץ התיקיות. מורשה לכתיבה או מחיקה עליו רק על ידי המשתמש root שססמתו היא ססמת המערכת.
root
תיקיית הבית של המשתמש root. ניתנת לצפייה, כתיבה ומחיקה רק על ידי המשתמש root שססמתו היא ססמת המערכת.
bin
מכילה קובצי פקודות מסוף בינריים הניתנים להרצה. המדובר בקבצים המיועדים לשימוש כל המשתמשים כגון ls, cp, grep, ps ו־ping, הקיימים במערכת כברירת מחדל אף ללא פעולת התקנה מצד המשתמש. במידה ויש משתמש בודד למערכת (מלבד root, שאינו נחשב) עשויים להתווסף קובצי פקודה נוספים.
lib
מכילה ספריות בשימוש התוכניות הנמצאות ב־/bin וב־/sbin.
usr
מכילה קבצים בינאריים, ספריות, תיעוד ומקורות קוד לתוכניות
תיקיות משנה חשובות בתיקיה זו:
etc
מכילה קובצי הגדרות הדרושים לתוכניות המערכת. בנוסף מכילה קובצי מעטפת (קובצי תצורה) של תסריטים הנוגעים לצורת הפעלת וכיבוי תוכניות במערכת, דוגמת הקובץ fstab, המכיל מידע אודות מערכות קבצים כגון CD-ROM, החסנים ניידים, ונקודות העגינה שלהם. לא אומת רשמית מה מקור השם. בדביאן למשל, תופיע בפנים תיקייה בשם apt כשבפנים יש קובץ בשם sources.list המגדיר את כל הנתיבים אליהם apt-get פונה. חלק סבורים שזה et cetera (באנגלית "השאר" או "וכו'") - כלומר קבצים שלא היה מקום אחר מתאים לשים אותם. הסברים אחרים הם "editable text configuration" שכן לרוב יכיל קובצי תצורה ועוד.
dev
קיצור ל-device files. מכילה קבצים הנוגעים להתקנים ורכיבים המוצמדים למערכת, אם ברמה הפיזית כהתקני USB ואם ברמת התכנה כמסופי TTY. הסיבה לשילוב שני סוגי הרכיבים בתיקייה אחת היא, כי במערכות לינוקס גם התקנים פיזיים (כלומר חומרה על כל סוגיה) מטופלים כקבצים ולכן גם כונן פיזי יטופל כקובץ.
proc
תיקייה זו הנה מערכת קבצים המכילה מידע אודות תהליכים הרצים בליבת המערכת. המערכת מורכבת מתיקיות אשר שם כל אחת ואחת הוא "מזהה תהליך" וכל אחת מהן מכילה את המידע המסוים אודות התהליך. בנוסף מכילה מערכת הקבצים קובצי מידע נוספים אודות משאבי המערכת כגון uptime. ניתן בצפייה בתיקיה זו ללמוד על המערכת הרצה.
var
מכילה קבצים המשתנים תוך כדי פעולת המערכת. אין מדובר בהכרח בקובצי משתנים במובן התכנותי, אלא בקבצים שונים המשתנים בעת פעילות המערכת. דוגמות לקבצים בתיקייה זו הם קובצי יומן של המערכת (log), קבצים משתנים השייכים לתוכניות (lib), קובץ תור הדפסה (spool), קובצי נעילת קבצים (lock), קובצי דוא"ל (mail) וקבצים זמניים הנותרים לאחר אתחול (tmp).
boot
מכילה קבצים הקשורים למנהל האתחול. כולל את קובצי GRUB, ו־vmlinux.
run
תיקייה שמכילה קבצים זמניים שנטענים ל-RAM, ומכילה משתני זמן ריצה של מערכת ההפעלה.
sys
קיצור של system. תיקייה שמכילה מידע על התקנים, מנהלי התקנים וליבת לינוקס. כמו run, התיקייה משתמשת ב-RAM ולכן נמחקת בכל כיבוי ונוצרת מחדש בכל עלייה.
tmp
תיקייה זו מכילה קבצים זמניים הנוצרים על ידי המערכת והמשתמש. כל אלו נמחקים בזמן אתחול, בניגוד ל־/var/tmp, בה הם נשארים לאחר אתחול.
home
תיקייה זו מכילה את קובצי המשתמש הפרטיים הנוצרים על ידו. כוללת את כל התיקיות הנמצאות בשימוש רגיל כגון "שולחן עבודה" “מסמכים" “הורדות" וכדומה. קובצי משתמש מסוים מכונסים בתיקיית בת ב־/home הנושאת את שמו. במידה ויש מספר משתמשים כל אחד יקבל תיקייה פרטית בעלות הרשאות ייחודיות אליו.
mnt
תיקייה המיועדת לעגינה זמנית של מערכות קבצים אחרות.
media
מיועדת לעגינת מדיה נתיקה, כגון נגני מדיה, כונני CD-ROM, החסנים ניידים, כוננים קשיחים חיצוניים, ומערכות קבצים נוספות. המדיה לרוב תעגון בתיקייה באופן אוטומטי על ידי מערכת ההפעלה.
lost+found
בתיקיה זו מאוחסן מידע שקיים על המערכת בעת קריסתה, או במצב של אי ניתוק התקנים לפני כיבוי מערכת.
סוקולינאיה גורה
נפת סוקולינאיה גורה (ברוסית: район Соколиная Гора, מילולית: נפת "גבעת הבזים") היא נפה במחוז המזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 7.8441 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 92,337 תושבים (2020). השטח סופח לעיריית מוסקבה בשנת 1917 והנפה הוקמה בשנת 1991.
ייחודו של המקום טמון בריכוז חברות של ענפים שונים בשטח הנפה. למעלה מ-90 חברות תעשייתיות של הנדסת מכונות ועבודות מתכת נמצאים בו. 39.8% מכלל המועסקים בחברות בענף הייצור של המחוז המזרחי עובדים בחברות של הראיון.
זופיה פראניו
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
ד"ר פראניו הכירה זמן רב לפני מלחמת העולם השנייה את אנה אשכנזי, יהודייה שעבדה כמורה בבית ספר תיכון לתפירה בוילנה. לאחר כיבוש וילנה על ידי הצבא הגרמני ב-1941, הסתתרה אשכנזי בדירתה של ולאדיסלבה מוזולף, שניהלה את בית הספר בו עבדה עד 1939. לאחר מכן עברה אשכנזי לחווה בבעלותה של מוזולף. מוזולוף דאגה להשיג עבור אנה תעודת זהות ליטאית מזויפת על שם אנה וירסקה.
בסתיו 1941 צעדה אשכנזי ברגל, מצוידת בתעודה המזויפת, מהחווה עד לעיר ורשה, והגיעה לדירתה של פראניו. פראניו הצליחה להשיג עבורה קנקארטה, שאפשרה את מגוריה בעיר ורשה.
למרות הקנקארטה ותעודת הזהות המזויפת, אשכנזי הועברה בין מקומות מסתור שונים - תחילה בדירתה של פראניו ולאחר מכן, מחשש להלשנות, במקומות אחרים שאיתרה פראניו. בסוף שנת 1943 פראניו מצאה לה עבודה ב"בית חולים של ילדי ישו", בו היא נשארה עד פרוץ מרד ורשה באוגוסט 1944.
פראניו רצתה לסייע גם לאמה ולאחותה של אשכנזי, שהתגוררו בעיר לבוב. היא נסעה אליהן, אולם, הן סירבו להצעתה.
פראניו סייעה גם לבן דודתה של אשכנזי: אדוארד קודנובסקי, הסתתר בעיר לבוב, עד שנשלח ברכבת לאושוויץ. אדוארד הצליח לקפוץ מהרכבת הנוסעת, להתחמק מהנאצים ולבסוף הגיע לוורשה, אל דירתה של פראניו. ד"ר פראניו אבחנה שהוא לקה בטיפוס, סיפקה לו מסמכים מזויפים, שלקחה מנפטר צעיר ואשפזה אותו בבית החולים למחלות מידבקות ע"ש סטניסלב הקדוש בוורשה. בבית חולים זה היו לפראניו ידידים נאמנים בקרב אנשי הצוות. בעקבות פקודה חדשה של הרשויות הגרמניות, כל המטופלים המדבקים הועברו לבית החולים הזיהומי ברחוב צ'וצ'ימסקה (Chocimska). בזמן שאחיות בית החולים רחצו את אדוארד, הן שמו לב שהוא נימול ודיווחו על כך למנהל בית החולים, ד"ר גורטנר. המנהל פנה לד"ר פראניו, שאמרה לו: "אם אתה היית נתקל במצב כזה, מה היית עושה בתור רופא ובן אדם?". ד"ר גורטנר השתתק ולא הסגיר את המטופל. אחרי שאדוארד קודנובסקי החלים מן הטיפוס, פראניו ביקשה מאשכנזי לאסוף מזוודה בשבילו. בתוך המזוודה היו פריטי לבוש וכאלף זלוטי במזומן. למרות העזרה שקיבל קודנובסקי, הוא לא שרד את המלחמה.
הכרה והנצחה
ב-11 במאי 1971, העידה אנה אשכנזי-וירסקה על פעילות ההצלה של ד"ר פראניו בהצהרה בשבועה שנתנה בבית המשפט העליון בלונדון. ב-26 בדצמבר 1971, הוכרה פראניו על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם בטקס שהתקיים בוורשה ושמה נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.
גישת החוזקות
גישת החוזקות היא תחום בפסיכולוגיה החיובית. הגישה, שהיא אחד היישומים של הפסיכולוגיה החיובית, נחקרה בצורה מדעית והוכחה כמסייעת לנהל חיים מספקים וקריירה מספקת.
ניתן להגדיר "חוזקה" או "נקודת חוזק" (באנגלית Strength) כתחום חזק יחסית אצל האדם, בזכות כישרון ויכולת, שבעזרתה ניתן להגיע לביצועים טובים מאוד ואף להצטיינות יוצאת דופן (שהיא תמיד תוצאה של שימוש בחוזקות). חוזקה מתבססת על כישרון טבעי מולד וכשהיא באה לידי ביטוי נגיע לביצוע מיטבי מתמשך וקבוע. אבל כישרון איננו מספיק, על מנת שכישרון יהפוך לחוזקה נדרש לפתח אותו באמצעות רכישת ידע, אימונים, תרגול, השקעה והתמדה. מאפיין נוסף של חוזקות הוא שהן מתגבשות מתוך תשוקה והנאה לעסוק בהן - אלו מקומות שנאהב להיות בהם ולכן ניתן להתמיד בעיסוק לאורך זמן.
אחד מהרעיונות המרכזיים של הפסיכולוגיה החיובית בכלל, ושל גישת החוזקות בפרט, הוא שהצטיינות אינה ההפך מכישלון, ולכן, בדיקת הכישלונות לא תלמד אותנו בהכרח כיצד להצליח ולהצטיין. יישום הגישה כולל זיהוי של החוזקות אצל אנשים, טיפוח שלהם ושימוש נכון בהם, כבסיס להצלחה במקומות עבודה ובחיים. בבסיס תפיסה זו נמצאת ההנחה שלכל אדם משאבים שונים וייחודיים, ולכל אחד חוזקות משלו, שבמידה ויידע לזהותן ולעבוד עמן יגיע לצמיחה מיטבית, וכי הצטיינות יכולה להיות רק בתחומי החוזקות של האדם. שימוש בחוזקות בעבודה מבטיח הנאה ותחושת מימוש עצמי ולכן מהווה גם אמצעי מעולה להגברת מוטיבציה בעבודה, ליצירת צוות מחובר, מעורב ויצרני ולשיפור ביצועים, זהו כלי משמעותי לייעול והתמקצעות של העובדים והארגון כולו.
חשוב להדגיש (גם כתשובה לביקורת מוכרת על גישת החוזקות והפסיכולוגיה החיובית) כי גישת החוזקות לא באה לומר שאין צורך לטפל ולשפר חולשות ובעיות. ברור שחשוב לטפל בבעיות ולהתקדם גם בתחומי חולשה הנדרשים לחיים תקינים, רק ששם אין לצפות להצטיינות. הצטיינות והצלחה תבוא מקידום תחומי החוזקות.
מקורות הגישה
לגישת החוזקות ניתן למצוא מספר מקורות לאורך השנים:
בין אם זה מקור אחד או אחר, אין ספק כי זוהי מגמה שצוברת תאוצה עוד משנות השישים של המאה הקודמת והשינויים שהיא מביאה עמה מורגשים בכל תחום. שינוי המגמה, מזו המנסה לתקן את החולשות לזו המתמקדמת בחוזקות, שינתה את הדרך בה אנו מסתכלים על אנשים, לרבות על עצמנו, על ילדינו, עובדינו ועוד.
יישום
בבסיס תפיסת החוזקות נמצאת ההנחה שלכל אדם משאבים שונים וייחודיים וכי אם יידע לזהותן ולעבוד עמן יגיע לצמיחה מיטבית.
טיפולוגיית החוזקות של סליגמן ופיטרסון
כאשר התמנה פרופ' מרטין סליגמן ליו"ר אגודת הפסיכולוגים האמריקאית (APA) בשנת 1998 הוא ראה לעצמו שליחות לבסס בפסיכולוגיה ענף של פסיכולוגיה חיובית שיעסוק באבחון וחיזוק של תכונות חיוביות, כוחות ויכולות, בנוסף לתחום שבו התמחתה הפסיכולוגיה עד אז של אבחון וריפוי של בעיות, קשיים ומחלות. ביחד עם פרופ' כריס פיטרסון הוא הניע מחקר שמטרתו הייתה ליצור מקבילה חיובית למדריך האבחון להפרעות נפשיות המשמש בפסיכולוגיה הקלאסית והפסיכיאטריה ה-DSM. כתחום מחקר חדש יחסית, הפסיכולוגיה החיובית חסרה אוצר מילים משותף לדיון בתכונות חיוביות ניתנות למדידה, וכפי שה-DSM סיפק לחוקרים ולקלינאים שפה משותפת שבאמצעותה חקרו, אבחנו וטיפלו בהיבטים השליליים של הפרעות נפשיות ובעיות, כך היה צורך לפתח שפה לדיון בתכונות חיוביות ויכולות אנושיות. פיטרסון וסליגמן ביקשו ליצור את השפה הזו, ויצאו למחקר שמטרתו הייתה לאבחן את התכונות הנחשבות לחיוביות לאורך ההיסטוריה האנושית ובמגוון תרבויות, התכונות החיוביות המשותפות לאנושות כולה, virtues.
תוצאות עבודתם התפרסמו בשנת 2004 ב"מדריך החוזקות והמידות הטובות " - CSV (Character Strengths and Virtues Handbook), ספר שבא להאיר את התכונות החיוביות, הכוחות והיכולות האנושיות במיטבן. פיטרסון, סליגמן וצוות המחקר שלהם בחנו מגוון רחב של תרבויות עכשוויות ועתיקות (כולל דתות, פוליטיקה, חינוך ופילוסופיה) במטרה לאבחן את האופן שבו אנשים מפרשים תכונות אנושיות נעלות ונשגבות. בנוסף, הם התייעצו עם מגוון רחב של חוקרים בתחומי הפסיכולוגיה, וחקרו גם את התרבות הפופולרית. הממצאים העלו שש קטגוריות של סגולות ליבה נעלות, Virtues, שחזרו על עצמן בכל/מרבית התרבויות: חכמה וידע, אומץ, אנושיות ואהבה, צדק, מתינות וריסון, רוחניות ונשגבות.
בהמשך המחקר בתהליך ששילב ניתוח תוכן יחד עם עיבודים סטטיסטיים, גובשה רשימה של 24 חוזקות/ערכים נעלים, שהתחלקו (לא באופן שוויוני) בין ששת סגולות הליבה. פיטרסון וסליגמן מצהירים כי הם לא כל כך דואגים לאופן שבו 24 החוזקות מקובצות לששת אשכולות הליבה היות שבסופו של דבר תכונות אלה מתערבבות יחד ליצירת דמותו של האדם. בהמשך לספר האבחון של ה-CSV פותח שאלון לאבחון חוזקות וערכים בפעולה, בחיי האדם, VIA (Values in Action). השאלון נקרא VIA Inventory of Strengths (VIA-IS), בא להיות אמצעי הערכה פסיכולוגי שנועד לזהות את פרופיל החוזקות והערכים הנעלים של האדם. זאת במטרה לסייע לאנשים לזהות את החוזקות החיוביות וללמוד כיצד להשתמש בהן ולפתח אותן, וכך להיטיב את חייהם ולהופכם למלאים ומספקים יותר, ולטפח אושר. השאלון זמין לכל במרשתת ובתרגום לשפות רבות, בקישור הבא: שאלון VIA. הסבר על הגישה ניתן למצוא בספרו של מרטין סליגמן - "אושר אמיתי: הגשמה עצמית באמצעות פסיכולוגיה חיובית" (2005).
אבחון החוזקות לפי גאלופ
חברת גאלופ מציעה כלים וגישה שבאו לסייע לאנשים לזהות את החוזקות והכישרונות שלהם, חוזקות הן כישרונות שזוכים לטיפוח ופיתוח, ומהווים מקור לסיפוק והנאה, כך שנוצרת הנעה ליישם ולהשתמש בהם, ומכאן ניתן להגיע למצוינות עקבית ומתמשכת באותם תחומים.
דונלד קליפטון שהיה מנכ"ל גאלופ, ביחד עם מרקוס בקינגהאם תיארו בספרם "עכשיו גלה את חוזקותיך" (2001) את ממצאי מחקרם בגישה שהם קראו לה "מהפיכת החוזקות".
מתוך ניתוח תוכן של למעלה משני מיליון ראיונות של מצטיינים ומובילים במגוון תחומים ברחבי העולם, הם אבחנו 34 חוזקות בסיס המצויות בארבע תחומים: חשיבה (יכולות חשיבה, אינטלקט), יחסים (כישורים חברתיים, יחסים בינאישיים) השפעה (מנהיגות והשפעה על אחרים), הנעה עצמית (יכולות אישיות לפעולה עצמאית). לכל אדם תמהיל חוזקות שונה ויחיד במינו, כל החוזקות קיימות אך אלה הדומיננטיות הן אלה שיכולות להוביל להצלחה, הצטיינות, ולשגשוג אישי. לגישתם של קליפטון ובקינגהאם מבנה החוזקות הוא מולד (מכיוון שמדובר בכישרונות מולדים) ולכן חשוב לאבחן ולהכיר את החוזקות הדומיננטיות (הם מתמקדים בחמשת החוזקות הראשונות), לפתח אותן ולמקד את פעילותנו בתחומים שבהם הו באות לידי ביטוי מרבי.כלי האבחון הוא שאלון מקוון שקרוי CliftonStrengths הכולל אבחון ממוחשב באמצעות 177 שאלות בסולם אחיד שעליהן מתבקשים לענות במהירות ובחשיבה אינטואיטיבית. השאלון מצוי לרכישה באתר חברת Gallup בקישור הבא: ״שאלון גאלופ״
מיליונים רבים כבר מילאו את השאלון והמחקר אודותיו נמשך כל הזמן. לאחר האבחון מתקבלות חמשת החוזוקות הדומיננטיות כשבספר "עכשיו גלה חוזקותיך" (2001) ניתן לקרוא על משמעות החוזקות ועל האופן שבו ניתן להביא אותן לידי ביטוי בחיים האישיים ובעבודה.
בקגינגהאם וקליפטון הצליחו להצביע על שתי פרדיגמות (הנחות יסוד) מקובלות אך שגויות, כלומר בבסיסה של הדרך שבה אנו מסתכלים על העולם ויוצרים תובנות בארגונים מונחות הנחות יסוד מוטעות אלו:
מהפכת החוזקות מציעה לשנות את שתי הפרדיגמות, ולהחליף אותן בהנחות יסוד אחרות:
ארגונים נוטים לחשוב שבמקום שבו העובדים חלשים יש להשקיע את המשאבים, ושולחים את עובדיהם לקורסים והכשרות בתחומים בהם הם מתקשים. אלא שלפי גאלופ צריך לחזק את החוזקות כדי שהן יצאו לאור, יש לשנות את התפיסה ולשנות את הפרדיגמה ולהבין שהחוזקה צריכה לזכות במשאבים לפני החולשה. לפי גאלופ לכל אחד יש את הדברים הייחודיים לו, את החוזקות הייחודיות לו ומרחב הצמיחה של האדם כן יכול לבוא דווקא מתוכן. גאלופ מבקשים לשנות את הפרדיגמה גם בעבודת צוות בארגון, יש לזהות את החוזקות של כל עובד בצוות. הדבר בא לידי ביטוי כבר במיון העובדים.
האינטליגנציות המרובות של גרדנר
בשנת 1983 פיתח הרווארד גרדנר את התיאוריה הידועה שלו – תאוריית האינטליגנציות המרובות. גרדנר חלק על התפיסה הרווחת כי ישנה אינטליגנציה אחת שניתן לבחון במבחני אנטליגנציה אחידים לכל האוכלוסייה. במקום זאת, טען גרנדר כי בני האדם שונים זה מזה בחוזקות התבוניות שלהם. חוזקות אלו בעלות השפעות דרמטיות בדרך שבה אנשים לומדים, שומרים מידע במוחם, משתמשים בו ופותרים בעיות.
קרל אונורה
קרל אונורה (נולד ב-29 בדצמבר 1967 בסקוטלנד) הוא עיתונאי קנדי שכתב את הספר רב המכר הבינלאומי בשבח האיטיות (2004) על תנועת האטה.
בשנת 2008, הוא יצא עם ספר חדש, "תחת לחץ: הצלת ילדינו מתרבות ההיפר-הורות" המקדם "הורות איטית" טכניקה נינוחה יותר לגידול וחינוך ילדים.
אונורה נולד בסקוטלנד, אך רואה באדמונטון את עיר הולדתו. לאחר שסיים תואר בהיסטוריה ואיטלקית באוניברסיטת אדינבורו, עבד עם ילדי רחוב בברזיל, דבר שהעניק לו השראה לעסוק בעיתונאות.
גישת החוזקות
האינטליגנציות המרובות של גרדנר
במחקריו זיהה גרדנר שמונה סוגים של אינטליגנציות אשר שונות זו מזו ואשר מהוות את ביטוי החוזק של האדם: אינטליגנציה לשונית (מילולית), אינטליגנציה לוגית–מתמטית, אינטליגנציה מרחבית, אינטליגנציה מוזיקלית, אינטליגנציה גופנית-תנועתית, אינטליגנציה תוך אישית, אינטליגנציה נטורליסטית.