cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
היהלום שבכתר (2021)
עלילות
באירוע סאמרסלאם, בובי לאשלי הגן בהצלחה על אליפות ה-WWE מול חבר היכל התהילה של ה-WWE, גולדברג. לאשלי הוכרז כמנצח בקרב זה לאחר שהשופט פסק לסיים את הקרב בשל פציעה שספג גולדברג בברכו, שכתוצאה ממנה הוא לא היה יכול להמשיך בקרב. לאחר הקרב, כשלאשלי המשיך ותקף את גולדברג, בנו בו ה-15 של גולדברג, גייג', נחלץ לעזרת אביו, כשטיפס על לאשלי מאחור. לאשלי השתלט במהרה על המצב, כאשר הוא ביצע עליו את מהלך ה-Hurt Lock. MVP נכנס לזירה על מנת לעצור את לאשלי ולאחר שעשה זאת, הוא הודיע במיקרופון שלאשלי לא היה יכול לדעת שמי שקפץ עליו מאחור היה בהכרח בנו של גולדברג ותירץ שזה היה יכול להיות כל אדם באולם. גולדברג נעדר מהופעות טלוויזיוניות מאז אותו הפסד עקב פציעה (כחלק מהעלילה), בעוד שלאשלי הפסיד את חגורת האליפות לביג אי. גולדברג שב לארגון ב-4 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw והצהיר שהוא יהרוג את לאשלי על מה שעשה לבנו. לאחר מכן, לאשלי יצא וטען שוב שהתקיפה הייתה אי הבנה, טענה שגולדברג סירב להאמין לה. בנוסף, לאשלי טען שהוא יתמודד מול גולדברג באירוע היהלום שבכתר בתנאי שהקרב ביניהם יהיה קרב ללא חוקים, אתגר שאליו גולדברג נענה בחיוב. ביום האירוע, הוכרזה התניה נוספת לקרב מסוג ספירות בכל מקום.
באירוע כסף בבנק, סת' רולינס לקח חלק בהפסדו של אדג' בקרב על האליפות האוניברסלית מול האלוף, רומן ריינס, זאת לאחר שרולינס היה מתוסכל שאדג' קיבל קרב אליפות לפניו. מעשה זה הוביל לקיום קרב בין השניים באירוע סאמרסלאם, שבו אדג' יצא עם ידו על העליונה. רולינס, שהיה חסר שביעות רצון מתוצאת הקרב, איתגר את אדג' לקרב חוזר, שהתקיים ב-10 בספטמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, שבו רולינס ניצח. רולינס המשיך להביע את חוסר שביעות הרצון שלו ואיתגר את אדג' לקרב שלישי ביניהם. ב-1 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, אדג' הופיע והתעמת עם רולינס, לעומת זאת, כשרולינס חשב שאדג' לא יופיע, הוא פרץ לביתו של אדג' תוך כדי שהאחרון צפה במתרחש. שבוע לאחר מכן בתוכנית, אדג' תקף את רולינס ואיתגר אותו לקרב גיהנום בכלוב, שנקבע באופן רשמי לאירוע היהלום שבכתר.
מופע מקדים
המופע המקדים הכיל קרב אחד בודד, ובו האוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו) התמודדו מול צמד The Hurt Business (סדריק אלכסנדר ושלטון בנג'מין) אשר התאחד בשבועות שקדמו לאירוע בקרב זוגות שאינו היה על אליפות הזוגות של סמאקדאון של האוסוס. בסיום, ג'ימי ביצע על אלכסנדר את מהלך האוסו ספלאש, שהקנה לו ולאחיו את הניצחון בקרב.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב גיהנום בכלוב בין אדג' לסת' רולינס. במהלך הקרב, המשתתפים בקרב השתמשו בנשקים שונים כגון צינור ברזל, כיסא, סולם, שולחנות ומדרגות זירה. לקראת סוף הקרב, רולינס הניח את ראשו של אדג' על כיסא והיה בדרכו לבצע את מהלך הסטומפ, אך אדג' חמק מכך בזמן. אדג' ביצע על רולינס מספר מהלכי סופרקיק. אדג' התיר את קשר השרשרת שהיה מסביב לכף רגלו של רולינס ולאחר מכן ביצע עליו את מהלך הקרוספייס תוך כדי שהוא השתמש בצינור ברזל. בסיום, אדג' ביצע על רולינס את מהלך הסטומפ משלו על כיסא שהונח על מזרן הזירה, מהלך שהספיק לחבר היכל התהילה כדי לנצח בקרב.
אז, מנסור התמודד מול מוסטפא עלי. במהלך הקרב, מנסור ביצע על עלי את מהלך המונסולט, לעומת זאת, עלי הפך זאת למהלך הכנעה משלו, שבתגובה אליו מנסור הצליח להגיע אל החבלים על מנת לעצור את המהלך. בסיום, מנסור ביצע על עלי את מהלך הנקברייקר מדופן הזירה לתוך הזירה על מנת לנצח בקרב. לאחר הקרב, עלי תקף מאחור את מנסור, עד שדמות עטופת כאפייה וחליפת קראטה, עשתה את דרכה אל הזירה. דמות זו חשפה את עצמה כספורטאי הקראטה המקומי וזוכה מדליית הכסף מאולימפיאדת טוקיו, טארג חמדי. האחרון בעט בראשו של עלי ולאחר מכן הוא ומנסור חגגו לקול תשואות הקהל.
בקרב שבא לאחר מכן, RK-Bro (רנדי אורטון ורידל) הגנו על אליפות הזוגות של Raw נגד AJ סטיילס ואומוס. בסיום, אורטון הפך את מהלך הפנומנל פורארם של סטיילס למהלך הסיום שלו, ה-RKO ולאחר מכן רידל ביצע על סטיילס את מהלך הפלוטינג ברו, שהקנה לו ולאורטון הגנה מוצלחת על חגורות האליפות.
בקרב הרביעי, דודרופ (נציגת Raw) התמודדה מול זלינה וגה (נציגת סמאקדאון) בקרב הגמר של טורניר כתר המלכה. בסיום, וגה ביצעה על דודרופ את מהלך הקוד רד אשר הספיק לה כדי לנצח בקרב ולזכות בטורניר כתר המלכה.
אז, גולדברג התמודד מול בובי לאשלי בקרב ללא חוקים ספירות בכל מקום. לאשלי שלט בקרב, כששם לעצמו מטרה לפגוע ברגלו של גולדברג. בזמן שלאשלי ניסה לבצע עליו את מהלך הספיר, גולדברג חמק מן הדרך ולאשלי מצא את עצמו בתוך שולחן שהיה ממוקם בפינת הזירה וכתוצאה מכך נשבר. גולדברג ביצע על לאשלי את מהלך הג'קהאמר, אך במקום להצמיד אותו לאחר מכן, גולדברג החליט שהוא לא סיים עימו. מחוץ לזירה, גולדברג ביצע עליו את מהלך הספיר אל תוך האזור הטכני האחראי על השעון. גולדברג ניסה לתקוף את לאשלי בעזרת מדרגות הזירה, לעומת זאת, לאשלי חמק מן הדרך. גולדברג עקב אחר לאשלי אל רמפת הכניסה לזירה, שם ניטרל את חבריו לקבוצת The Hurt Business (אלכסנדר ובנג'מין). בסיום, גולדברג ביצע על לאשלי את מהלך הספיר מרמפת הכניסה אל תוך שולחנות שנפתחו ומוקמו ברציף נמוך יותר, שם גולדברג הצמיד את לאשלי לניצחון.
לאחר מכן, ביג אי הגן על אליפות ה-WWE נגד דרו מקינטייר. מחוץ לזירה, מקינטייר ביצע על ביג אי את מהלך הבלי טו בלי סופלקס. בחזרה בזירה, מקינטייר ביצע את מהלך הספיינבאסטר. מנגד, ביג אי הכה את מקינטייר בעזרת שלושה מהלכי בלי טו בלי סופלקס משלו. אלוף ה-WWE ניסה לבצע על מקינטייר את מהלך הסיום שלו, הביג אנדינג, אך הטוען לכתר חמק מכך וביצע במקום את מהלך המיצ'ינוקו דרייבר, שלא הספיק לו כדי לזכות בתואר. מקינטייר ביצע על ביג אי את מהלכי הגלאזגו קיס והפיוצ'ר שוק DDT, שגם הם לא הספיקו. ביג אי נעל את מקינטייר במהלך הכנעה משלו, כשהאחרון הצליח לבלום את ניסיון זה. לאחר מכן, ביג אי הצליח לבצע על מקינטייר את מהלך הביג אנדינג, כשניסיון ההצמדה שבא לאחר מכן לא היה מוצלח. לעומת זאת, מקינטייר ביצע על האלוף את מהלך הסיום שלו, ה-Claymore Kick, שגם הוא לא הספיק כדי לנצח בקרב. מקינטייר היה בדרכו לבצע מהלך זה פעם נוספת, אך ביג אי חמק והפך זאת למהלך הביג אנדינג, שהספיק לו כדי לנצח בקרב ולשמור על התואר.
בקרב הלפני אחרון, בקי לינץ' הגנה על אליפות הנשים של סמאקדאון נגד ביאנקה בלאייר וסשה בנקס. במהלך הקרב, בלאייר נתפסה בשני מהלכי הכנעה שונים: האחד, הבנק סטייטמנט של בנקס, והאחר, ה-Dis-Arm-Her של לינץ'. בנקס ביצעה על לינץ' את מהלך הבקסטאבר ואז את מהלך הבנק סטייטמנט, אך בלאייר הצליחה לעצור את ניסיון ההכנעה, כשביצעה את מהלך המונסולט. סיום הקרב התנהל כך שלינץ' ביצעה על בלאייר את מהלך המנהנדל סלאם, שלא הספיק לה כדי לנצח. היא המשיכה ונעלה אותה במהלך ה-Dis-Arm-Her, אך בלאייר הצליחה להשתחרר ממהלך זה. בלאייר ביצעה על לינץ' את מהלך ה-K.O.D. ובנקס השליכה אותה מחוץ לזירה. כשבנקס חזרה לזירה, לינץ' ביצעה עליה הצמדה תוך כדי שהיא החזיקה בחבל הזירה התחתון מבלי שהשופט הבחין בכך. הצמדה זו הייתה מוצלחת והספיקה ללינץ' על מנת לשמור על התואר.
הקרב המרכזי
בקרב המרכזי, רומן ריינס (שלווה לקרב על ידי פול היימן) הגן על האליפות האוניברסלית נגד ברוק לסנר. במהלך החצי הראשון של הקרב, לסנר ניסה באופן עיקש לבצע על ריינס את מהלך הסופלקס, שמנגד, ריינס הצליח לבלום כאשר הוא אחז בחבלי הזירה. לבסוף, לסנר הצליח לבצע על האלוף האוניברסלי את מהלך הג'רמן סופלקס בנוסף למהלך הסיום שלו, ה-F-5, שלא הספיק לו כדי לנצח בקרב. כשלסנר ניסה לבצע פעם נוספת את מהלך זה, ריינס הפך זאת למהלך חניקת הגיליוטינה, כאשר לסנר הצליח לצאת מכך לאחר שהשתמש במהלך הספיינבאסטר. בסיום, לסנר ביצע את מהלך ה-F-5 אל תוך פניו של השופט, שכתוצאה מכך התעלף. לאחר מכן, היימן הטיח את חגורת האליפות אל מרכז הזירה, בין שני המתאבקים, מבלי כוונה ברורה למי היימן זרק אותה. לאחר שהמשתתפים אחזו בה בו זמנית, ריינס ולסנר היו מעורבים במאבק על השגת החגורה. אף על פי שלסנר השיג את השליטה, האוסוס הגיעו ותקפו את לסנר עם מהלך הדאבל סופרקיק. ריינס ניצל זאת והכה את לסנר עם חגורת האליפות בראשו. שופט שני הגיע לזירה ולאחר מכן ריינס הצמיד את לסנר לניצחון, שהקנה לו הגנה מוצלחת על התואר.
תוצאה לאורך זמן
הדראפט לשנת 2021 התקיים ב-1 וב-4 באוקטובר בפרקי התוכניות סמאקדאון ו-Raw, בהתאמה. לעומת זאת, השינויים לא יצאו לפועל עד ל-22 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, לילה לאחר אירוע היהלום שבכתר. שינויים אלו קטעו מספר יריבויות כמו זאת של אלוף ה-WWE, ביג אי ודרו מקינטייר, כאשר ביג אי נשאר במותג Raw, בעוד שמקינטייר עשה את דרכו למותג סמאקדאון. הדראפט השפיע גם על טורנירי מלך הזירה וכתר המלכה, כשזוכה טורניר מלך הזירה, אקסבייר וודס ייצג את Raw אבל הועבר לסמאקדאון לילה לאחר מכן, בעוד שזוכת טורניר כתר המלכה, זלינה וגה ייצגה את סמאקדאון, אך הועברה ל-Raw. בנוסף, בקי לינץ' הועברה ל-Raw ושמרה על אליפות הנשים של סמאקדאון באירוע היהלום שבכתר; כדי לשמור על חגורות אליפות תואמות למותג, לינץ' החליפה את חגורת האליפות שלה עם אלופת הנשים של Raw, שארלוט פלייר, שהועברה למותג סמאקדאון והחליפה עם לינץ' גם כן את חגורת האליפות שלה.
סמאקדאון
לאחר אירוע היהלום שבכתר, דווח שברוק לסנר הצהיר שאם הוא יופיע בפרק העוקב של התוכנית סמאקדאון לילה לאחר מכן, הוא יכה את ריינס עד שהאחרון יהיה מחוסר הכרה. ריינס פתח את הפרק העוקב לילה לאחר מכן והטיל ספק בנאמנות של פול היימן אליו לפני שקרא החוצה ללסנר. לאחר שהתגרה בלסנר דקות ממושכות, האחרון יצא אל הזירה ותיגרה פרצה בין השניים. האוסוס ניסו להיחלץ לעזרת ריינס, אך לסנר השתלט על המצב במהרה והמשיך להכות את ריינס. בכיר הנהלת ה-WWE, אדם פירס קרא למספר מתאבקי המותג בנוסף לצוות האבטחה, להשתלט על לסנר. לסנר תקף את צוות האבטחה ואף התגרה בריינס לחזור אל הזירה, כשהחזיק בידו את האליפות האוניברסלית, בזמן שריינס נסוג אל מאחורי הקלעים. לאחר מכן, פירס הודיע שלסנר מושעה לזמן בלתי מוגבל על מעשיו. לסנר ששמע את העונש, יצא בחזרה אל הזירה ותקף את פירס בעזרת שני מהלכי F-5. בנוסף להשעיה, פירס קנס את לסנר במיליון דולר.
הניו דיי (קופי קינגסטון ואקסבייר וודס) ניהלו טקס הכתרה לכבוד וודס. קינגסטון הציג את זוכה טורניר מלך הזירה לשנת 2021, שמעתה אימץ את שם הבמה "המלך וודס", ועטה את הכתר, השכמיה והשרביט. שבוע לאחר מכן בתוכנית, המלך וודס העניק את תואר האבירות לקינגסטון, שהוכר מעתה בשם הבמה "סר קופי קינגסטון", יד ימינו של המלך.
מנסור התמודד מול מוסטפא עלי בקרב חוזר, שבו הוא גבר על האחרון פעם נוספת.
Raw
בפרק העוקב של התוכנית Raw, בקי לינץ' התרברבה בכך שהפכה פעם נוספת לאלופת הנשים של Raw בנוסף לניצחונה באירוע היהלום שבכתר. ביאנקה בלאייר, שהועברה גם היא למותג Raw, הפריעה לה וציינה עובדה שלינץ' לא הצמידה אותה לניצחון באירוע, אלא את סשה בנקס. בלאייר הציגה עובדה נוספת, שלפיה היא ניצחה את אלופת הנשים של Raw לשעבר, שארלוט פלייר בשבוע הקודם ולכן היא ראויה לקרב על תואר לזה. כתוצאה מכך, תיגרה פרצה בין השתיים. לאחר התיגרה, לינץ' טענה שבלאייר תקבל את הקרב שלה, אך לא באותו הערב. הקרב בין השתיים נקבע לשבוע לאחר מכן.
טקס הכתרה התקיים לכבוד זלינה וגה, שזכתה בטורניר כתר המלכה הראשון בתולדות הארגון. וגה אימצה מעתה בשם הבמה "המלכה זלינה" ועטתה את הכתר, השכמיה והשרביט. לאחר מכן, זלינה ניצחה את דודרופ בקרב חוזר ביניהן.
יעל אכמון
יעל אכמון (נולדה ב-4 בינואר 1972) היא מתרגמת ישראלית, שתרגמה למעלה ממאתיים ספרים.
ביוגרפיה
נולדה בקיבוץ משמר העמק לד"ר יהודית אכמון, פסיכולוגית קלינית, ואריק אכמון, מנכ"ל ארקיע לשעבר. נכדתו של חבר הכנסת יעקב חזן. אחיה למחצה הוא הארכאולוג גדעון שלח.
אכמון בוגרת לימודי תרגום באוניברסיטת תל אביב. החלה לפרסם מתרגומיה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. עיקר תרגומיה בתחום הספרות היפה, פנטזיה ומדע בדיוני.
תרגומיה ראו אור בהוצאות הספרים הישראליות הגדולות, כמו כנרת זמורה ביתן, הוצאת כתר, מודן הוצאה לאור ועם עובד.
מוריס סטאנס
מוריס הוברט סטאנס (באנגלית: Maurice Hubert Stans; 22 במרץ 1908 – 14 באפריל 1998) היה רואה חשבון ופוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן כאחראי על המימון ב"וועדה לבחירה מחדש של הנשיא" ריצ'רד ניקסון, והיה דמות פריפריאלית בפרשת ווטרגייט.
קורות חייו ודרכו
סטאנס נולד ב-22 במרץ 1908 בעיר שקופי שבמדינת מינסוטה, לג'יימס הוברט סטאנס ומטילדה ניסן סטאנס. אביו היה בנם היחיד של יאן הנדריק סטנס ומריה קתרינה קריינס, זוג בלגי שעלה לארצות הברית בשנת 1880. את לימודיו התיכוניים סיים בשנת 1925.
הוא עבד בבית היציקה המקומי לפני שנסע לשיקגו שבאילינוי כדי למצוא עבודה עם חברו. באותה השנה הוא החל לעבוד כסטנוגרף וכמנהל חשבונות של יבואן משיקגו, בעודו לומד שיעורי ערב באוניברסיטת נורת'ווסטרן. בשנת 1928 הוא הצטרף לחברת רואי החשבון המוסמכים של שיקגו, והמשיך את לימודיו הזמניים באוניברסיטת קולומביה בעת שעבד במשרד בניו יורק. באוניברסיטת קולומביה למד בשנים 1928-1930. הוא היה שותף בכיר במשרד עורכי הדין אלכסנדר גרנט ושות' מ-1940 עד 1955. הוא היה רואה חשבון מוסמך ומורשה במדינת ניו יורק, אוהיו ווירג'יניה והיה נשיא המכון האמריקאי לרואי חשבון בשנים 1954-1955. הוא צורף להיכל התהילה של החשבונאות בשנת 1960.
פרשת ווטרגייט
באמצע פברואר 1972 התפטר מתפקידיו כמזכיר המסחר וכאחראי המימון של "וועדה לבחירה מחדש של הנשיא" ריצ'רד ניקסון. בחשבון הבנק של אחד מן הפורצים למתחם ווטרגייט נתגלתה המחאה על סך 25,000 דולר, שיועדה במקורה לוועדה לבחירה מחדש של הנשיא. הקשר אל מטהו של הנשיא החל להתבהר מכמה כיוונים; הסתבר שההמחאה נכתבה לפקודתו של מזכיר המסחר סטאנס. התובע הכללי ג'ון מיטשל וסטאנס זוכו מהאשמות לקשירת קשר ולשיבוש הליכי חקירה בבית המשפט המחוזי בניו-יורק.
מותו
מוריס סטאנס נפטר בעיר פסדינה שבקליפורניה ב-14 באפריל 1998, בגיל 90, מאי-ספיקת לב.
שלצדף אמריקני
שלצדף אמריקני (שם מדעי: Haematopus palliatus) הוא מין של עוף מים ממשפחת השלצדפיים המצוי באמריקה.
אורכו של השלצדף 42-45 ס"מ ומוטת כנפיו 76 ס"מ. הוא בעל ראש וחזה שחורים, מקור אדום חזק וארוך, עיניים צהובות, כנפיים חומות, רגליים ורודות בהירות ובטן לבנה.
השלצדף הוא עוף שוכן חופי ימים פתוחים המצוי מחופי ניו אינגלנד ופלורידה עד לחופי ארגנטינה וצ'ילה. הוא מצוי גם בגדות של אגמים ומקווי מים מתוקים שונים אך מעדיף חופי ימים ואיים שונים.
השלצדף ניזון בעיקר מרכיכות אותם הוא מוצא בחוף הים. הוא ניזון מצדפות שונות אותם הוא פותח על ידי הכאה במקורו החזק עד שהם נשברות אך כמה קבוצות מצליחות לפתוח את הצדפות על ידי הכאה מהירה של השריר הסוגר את הקונכייה, כך שהרכיכה יכולה להישלף החוצה מבלי לפגוע בצדף. כמו כן הם ניזונים מתולעים שוכנות חופים. השלצדף נפוץ בעיקר בחופי סלעים אך גם בחופים חוליים.
הוא עצמו איננו יכול לשחות ולכן כשהגאות מגיעה כל עופות החוף עפות ומחכות לשפל.
מריסול אסקובר
מריסול אסקובר (22 במאי 1930 - 30 באפריל 2016) שנודעה בשמה הפרטי "מריסול", הייתה אמנית פופ ארט אמריקאית שהתפרסמה בעיקר בזכות פסלי העץ המגולפים שלה. בשנת 1997 זכתה אסקובר בפרס Premio Gabriela Mistral מארגון מדינות אמריקה על תרומתה לתרבות האמריקאית. כמו כן, היא נבחרה כחברה באקדמיה האמריקנית לאמנויות ולספרות בשנת 1978.
שנים ראשונות
מריסול אסקובר נולדה בפריז להורים מוונצואלה ובגיל 16 עברה יחד עם אביה ללוס אנג'לס, קליפורניה. במהלך נעוריה מתה אמה ג'וזפינה שהייתה בעלת השפעה רבה בסצנת האמנויות בוונצואלה, ולאובדן זה הייתה השפעה חזקה על מצבה הנפשי. בתקופה זו אסקובר נשענה על חפצים וסמלים בעלי אופי דתי כמקור לנחמה ובמקביל היא התחילה להתעסק באמנות, ובפרט בציור. אביה של אסקובר חיזק את התעניינותה באמנויות ותמך בהחלטתה לעבור לצרפת בשנת 1949, וללמוד בבית הספר לאמנות École des Beaux-Arts בפריז. שנה לאחר מכן היא חזרה לארצות הברית ולמדה בבית הספר המפורסם לאמנויות-The Art Students League שבניו יורק. בין השנים 1951-1954 לקחה קורסים באוניברסיטת ניו סקול למחקר חברתי ולמדה בבית הספר לאמנות יפה של הנס הופמן בפרובינסטאון, מסצ'וסטס. הופמן שנודע כ"דיקן האקספרסיוניזם המופשט", השפיע עליה רבות במהלך חייה. בתקופה זו החלה מריסול אסקובר לבלות חלק מזמנה ב- Cedar Tavern בר-מסעדה שהיווה מקום מפגש חברתי לכמה מאמני האקספרסיוניזם המופשט המובילים שאיתם התחברה, במיוחד וילם דה קונינג, פרנץ קליין וג'קסון פולוק.
המעבר לפיסול
בשנת 1951 זנחה אסקובר את הציור ואת החפצים הפרה-קולומביאנים שבהם התמקדה עד אז, ועברה להתעסק בפיסול בעיקר בטרקוטה ובעץ. את רוב הידע שלה בפיסול רכשה אסקובר בעצמה. התערוכה הראשונה שלה הייתה בשנת 1958 בגלריית The Leo Castelli בניו יורק והיא זכתה להצלחה רבה. בתקופה זו זנחה את שם משפחתה על מנת להרגיש שהיא מצליחה בזכות עצמה. בשנת 1961 העבודות שלה נכללו בתערוכה "אמנות המכלול" של המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק.
פעילות אמנותית
אסקובר הושפעה מאמונותיה הדתיות ושילבה אותן ביצירותיה מתחילת דרכה באמנות. בנעוריה עסקה בציור ובשנות העשרים לחייה היא עסקה גם בפיסול וגילוף בעץ שהושפעו מאמנות פרה-קולומביאנית המשלבת חומרים כמו טרקוטה וחלקים מעץ תוך שימוש בהפשטה גאומטרית. במהלך לימודיה בבית הספר לאמנות של הנס הופמן, נחשפה אסקובר לטכניקה "משיכה ודחיפה", טכניקה אשר משלבת ניגודים של צבע, צורה ומרקם על מנת ליצור עומק ותנועה בציור.
פופ ארט וזרמים נוספים
אסקובר השתייכה לזרם הפופ ארט שהתחיל בשנות ה-60 ועבדה בעיקר על דיוקנאות תלת־ממדיים, תוך שימוש בהשראה מתצלומים או מתוך זיכרונותיה האישיים. למרות שהיא משתייכת לסגנון הפופ ארט, אסקובר הושפעה מסגנונות רבים (קוביזם, פולק ארט, דאדאיזם וקולאז') ושילבה אותם בעבודותיה. חלק נרחב מיצירותיה מתאר וריאציות שונות של התא המשפחתי ובמהלך שנות ה-60 היא הרבתה לפסל דיוקנאות קבוצתיים של דמויות מפורסמות כמו שארל דה גול ולינדון ג'ונסון. בשלושים השנים שלאחר מכן היא המשיכה לפסל דיוקנאות של אמנים (ג'ורג'יה אוקיף עם כלבים,1977, דיוקן של מרסל דושן, 1981), ושל מנהיגים פוליטיים. בשנות ה-70 וה-80, לאחר שובה מנסיעות בעולם לפרקי זמן ארוכים, היא חזרה לרישומי עיפרון, שהפכו לאישיים יותר, כהים יותר ואלימים יותר. בתקופות אלה האמנות שיצרה נתפשה כפחות רלוונטית בשל המגמות החדשות, היותר פיגורטיביות וקונספטואליות ששררו בעת ההיא באמנות העכשווית. בנוסף, התחילה אסקובר להתייחס לאירועים היסטוריים ביצירותיה כדוגמת הפסל "משלחת בלאקפוט לוושינגטון 1916" (1993), אשר מתייחס לניסיון של שבט אינדיאנים מאמריקה לנהל משא ומתן עם ממשלת ארצות הברית על זכויותיהן  בקרקעות שנגזלו מהם. בשנים שלאחר מכן המשיכה אסקובר לעסוק באמנות, אך הפסלים החדשים שיצרה היו בקנה מידה קטן יותר בהשוואה ליצירותיה המוקדמות יותר. אסקובר המעיטה במילים ונתפשה כיוצרת המנסה לתת לדממה צורה ומשקל בעבודותיה.
מוות וזיכרון
עם זאת, רבות מיצירותיה נשארו בידי חבריה ונמכרות רק לעיתים רחוקות בשוק החופשי.
A Night in Tunisia
A Night in Tunisia ("לילה בתוניסיה") הוא לחן, שכתב נגן החצוצרה דיזי גילספי בשנת 1942, כאשר גילספי ניגן בהרכב של בני קרטר. קטע הפך לסטנדרט ג'אז.
הקטע הוצג בתחילה בשם "אינטרלוד" עם מילים מאת שרה ווהן. ואכן, הסולנית עצמה הייתה אחד האמנים הראשונים שהקליטו אותו, בגרסה איטית בדצמבר 1944 בהשתתפות גילספי כמלווה.
המנגינה התפרסמה בביצוע הביג בנד של בילי אקסטין, הידועה כלהקת הביג בנד הראשונה אי פעם. בלהקה זו הופיעו, לצד גילספי, הסקסופוניסט צ'ארלי פארקר והזמרת שרה ווהן.
"לילה בתוניסיה" הייתה אחת מהיצירות היותר מזוהות עם להקת הבי בופ בהרכב הביג בנד של גילספי, והוא גם ניגן אותה עם הרכבים קטנים אחרים שלו.
בינואר 2004 הוסיפה האקדמיה להקלטות (The Recording Academy ) את ההקלטה בהוצאת חברת ההקלטות "ויקטור" מ -1946 מאת גילספי ל"היכל התהילה" של פרסי הגראמי.
באלבום "A Night at Birdland Vol.1", הציג המתופף ארט בלייקי את גרסת הכיסוי שלו משנת 1954 שאמר: "...עכשיו ננגן מנגינה שנכתבה על ידי דיזי גילספי המפורסם. אני מרגיש די קרוב למנגינה הזאת כיוון שהייתי שם כשהלחין אותה בטקסס בתחתית פח אשפה ".
ניתוח
יצירה זו מראה את שאיפתו של המלחין להתרחק מהמוסכמות של הג'אז של שנות ה -40. הדבר מוצג על ידי המקצבים האפרו-קריביים שלו, הגישה החדשנית להרמוניה ולחן, ועל ידי עזיבתו את קו הבס הרגיל של הג'אז משנות ה -40.
האוסטינטו המורכב של הבס בקטע "A" נמנע מדפוס הבס הסטנדרטי של רבעי טונים, והשימוש בשינויי אקורד מתנדנדים של מהלך הרמוני (באמצעות ה- Sub V, אקורד תחליף טריטון לאקורד הדומיננטי) מעניקים לשיר תחושה ייחודית ומסתורית.
קטע B בולט כבעל מקצב ("two-five-one progression") לא ברור, שכן התקדמות האקורד של קטע B כמו נלקחת מקטע B בסטנדרט " "Alone Together", גורם למהלך ההרמוני להוביל חזרה לסאב V של קטע A.
גרסאות כיסוי (רשימה חלקית)
היצירה זכתה לגרסאות כיסוי רבות מאד.
נקודת דוקלו
נקודת דוקלו (באנגלית: Duclaux Point) היא לשון יבשה, החודרת אל מפרץ בוקט בצידו המזרחי של חצי האי פסטר, באי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה ממוקמת 6 קילומטרים דרומית-מזרחית לכף קוקברן.
גילוי לשון היבשה
לשון היבשה מופתה לראשונה על ידי המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה, בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1903–1905.
מקור השם
שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי ז'אן-באטיסט שארקו.
לשון היבשה נקראת על שמו של דוקטור פייר אמיל דוקלו, ביוכימאי צרפתי שהיה מנהל מכון פסטר בפריז בשנת 1895.
לוגאנו (כדורגל)
מועדון הכדורגל לוגאנו (באיטלקית: FC Lugano) הוא מועדון כדורגל שווייצרי מהעיר לוגאנו שבקנטון טיצ'ינו.
לוגאנו זכתה בעברה בשלוש אליפויות וארבעה גביעים, וב-25 במאי 2015 הבטיח המועדון את העפלתו לליגת העל השווייצרית לאחר 13 שנות היעדרות.
השנים הראשונות ותקופת השיא (1908 - 1951)
מועדון הכדורגל לוגאנו נוסד ב-28 ביולי 1908. ב-13 בספטמבר שיחקה הקבוצה את משחקה הראשון בתולדותיה, ניצחון 0–6 על קיאסו. צבעי המדים הראשונים של הקבוצה היו לבנים. בהמשך עוצבו המדים בפסים צהובים-שחורים, וב-14 בנובמבר 1916 נקבעו צבעי השחור-לבן כצבעיהם הקבועים של המדים, והם משמשים את הקבוצה עד היום. ב-1922 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת העל השווייצרית.
ב-10 במאי 1931 זכתה הקבוצה בתואר לראשונה בתולדותיה, לאחר שניצחה בגמר הגביע השווייצרי, שהתקיים באותה עונה באצטדיונה הביתי, 2-1 את גראסהופרס ציריך. שבע שנים אחר כך זכתה הקבוצות באליפות הראשונה בתולדותיה, כשסיימה את העונה במקום הראשון, נקודה מעל גראסהופרס. שנות ה-40 היו המוצלחות ביותר עבור לוגאנו, ובעשור זה הצליחו לקנות מקום של קבע בצמרת הטבלה. הם הוסיפו שתי אליפויות (1941, 1949) ושלוש סגנויות, והעפילו פעם נוספת לגמר הגביע.
מעבר אצטדיון והופעות ראשונות באירופה (1951 - 1988)
ב-1968 זכתה הקבוצה בגביע השני שלה, לאחר שגברה 1–2 על וינטרטור בגמר, ובעקבות הניצחון השתתפה לראשונה בטורניר אירופי, גביע אירופה למחזיקות גביע, ממנו הודחה בשמינית הגמר על ידי ברצלונה. שלוש שנים אחר כך חזרה לאירופה, הפעם לטורניר גביע אופ"א, הפעם הודחה על ידי לגיה ורשה. מאז ההופעה בגביע אופ"א, עברו שנים עד שהצליחה לוגאנו להפגין דומיננטיות או לזכות בתארים ובהעפלות לאירופה. למעשה, לאורך רוב שנות ה-80 בילתה הקבוצה בליגת המשנה.
הגביע השלישי והחזרה לצמרת (1988 - 2000)
ב-1988 חזרה הקבוצה לליגה הבכירה, וארבע שנים אחר כך העפילה לגמר הגביע בפעם השישית בתולדותיה, אך הפסידה ללוצרן לאחר הארכה. שנה אחר כך, בסיומה של עונת, זכתה הקבוצה בגביע השלישי בתולדותיה, לאחר שהביסה 1–4 את גראסהופרס. בעונת סיימה הקבוצה במקום השני בטבלה, המיקום הגבוה ביותר שלה מאז האליפות האחרונה ב-1949, מה שזיכה אותה במקום בגביע אופ"א עונה אחר כך. באותו טורניר רשמה הקבוצה את הישג השיא שלה באירופה עד כה, כשהדיחה מהמפעל את אינטר מילאנו, לפני שהודחה בעצמה בשמינית הגמר. עם זאת, בליגה חוותה הקבוצה עונה חלשה שהסתיימה במקום העשירי בלבד, ועונה אחר כך ירדה לאחר תשע שנים לליגת המשנה, ונעדרה למשך עונה אחת מהליגה הבכירה.
פשיטת רגל, פירוק ובנייה מחדש (2001 - 2012)
בעונת רשמה הקבוצה הישג מרשים כשסיימה כסגנית האלופה, לאחר שהוליכה את התקופה למשך תקופה ארוכה ואף סיימה ראשונה בתום העונה הסדירה והכניסה לפלייאוף. בזכות מיקומה בליגה, זכתה הקבוצה להשתתף לראשונה בתולדותיה במוקדמות ליגת האלופות, ואף רשמה ניצחון 1–2 על שחטאר דונצק, שלא הספיק עקב ההפסד 0–3 במשחק הראשון. לקראת סיום העונה נמצא נשיא הקבוצה מת במכוניתו, והקבוצה נכנסה לחובות שהגיעו עד לכ-72 מיליון פרנק שווייצרי. הקבוצה נאלצה להכריז על פשיטת רגל, ובעקבות כך איבדה את מקומה בליגת העל השווייצרית, אף על פי שסיימה במקום השלישי בליגה. הקבוצה פורקה, ובמקומה הוקמה קבוצת AC לוגאנו, שתמשיך את המסורת של המועדון. היא הורשתה לשוב ולשחק עם קבוצת הנוער בליגה הרביעית בעונת. עם סיום העונה, ב-30 ביוני 2004, הודיעה הקבוצה על איחוד עם קבוצת מלקנטונה אניו, שעלתה באותה עונה לליגת המשנה, שם שיחקה הקבוצה המאוחדת החל מעונת.
ב-2006 נרכשה הקבוצה על ידי נשיא קבוצת גנואה האיטלקית. ב-4 ביוני 2008, כחלק מחגיגות המאה למועדון, הושג הסכם בין מחזיקי המניות של הקבוצה ועיריית אניו, לשינוי שמה של הקבוצה חזרה ל-FC לוגאנו. לאחר שינוי שמה, הגיעה הקבוצה פעמיים ברציפות לפלייאוף העלייה לליגה הבכירה, והפסידה בשני המקרים.
לאחר עונה נוספת שהסתיימה בקריסה לקראת סיום העונה והפסד העלייה, החליט הבעלים על מהפכה ניהולית בקבוצה. הוא בנה שדרת ניהול מקצועית המורכבת מאנשי מקצוע איטלקים לתפקידי האימון והניהול הספורטיבי. גם המהפכה הזו לא עזרה, ושוב לוגאנו לא הצליחה להעפיל לליגה הבכירה, כשסיימה חמישית בלבד בליגה.
בתחילת עונת רכש אנגלו רנטצי 60 אחוזים מהשליטה במועדון, לקראת רכישה מוחלטת בהמשך העונה. מבחינה מקצועית, לאחר פתיחה מוצלחת נכנסה הקבוצה למשבר ורשמה ארבע נקודות בתשעה משחקים, עד שסיימה במקום השביעי בלבד בטבלה. עונה אחר כך פתחה הקבוצה ברצף שלילי את משחקי הליגה ואף עמדה בפני ירידת ליגה, אך לאחר החלפת מאמן רשמה רצף מרשים של 12 ניצחונות ב-18 משחקים, כדי לסיים במקום השני בטבלה, המיקום הטוב ביותר שלה מזה חמש שנים.
לוגאנו החלה את עונת בסגל מצומצם, וללא יומרות לזכייה בתואר. לאחר שפבלו בנטנקור, איש עסקים מאורוגוואי, רכש אחוזים מהקבוצה, החל להגיע רכש של שחקני חיזוק מאורוגוואי, ולוגאנו סיימה את הסיבוב הראשון במקום השני, במרחק נקודה מהפסגה. ב-11 במאי 2015 גברה הקבוצה 0–2 על סרבט ז'נבה, לאחר שהאחרונה לא הפסידה במשך כחצי שנה, ועלתה על חשבונה לפסגה. מאז, לא שמטה לוגאנו את היתרון בטבלה, וחזרה לליגה הבכירה לאחר 13 שנים.
ב-1 ביוני 2015 סיימה הקבוצה את ההתקשרות עם ליוויו בורדולי, המאמן שהעלה את הקבוצה ליגה. כשבועיים אחר כך, ב-14 ביוני מינתה הקבוצה את המאמן זדנק זמאן הצ'כי.
בעונת 2021/2022 זכתה הקבוצה בגביע השווייצרי הרביעי בתולדותיה והראשון מאז 1993.
הבחירות למלכות פולין
הבחירות למלכות פולין, הידועות בפולנית בשם "Wolna elekcja" ובלטינית בשם "Electio Regis libera", כלומר "בחירות חופשיות", היו הליך של בחירת מלכי פולין (שנשאו אחרי 1386 גם את תואר הדוכס הגדול של ליטא) על בסיס אינדיבידואלי, במקום הורשה במסגרת שושלת. השיטה התבססה על מסורות מראשיתה של פולין כמדינה, התחזקה בימי השושלות פיאסט ובית יגיילו וקיבלה את צורתה הסופית בתקופת האיחוד הפולני-ליטאי בשנים 1572–1791. ה"בחירה החופשית" בוטלה רשמית בחוקה מ-3 במאי 1791 הבחירות נקראו גם wolna elekcija viritim, כלומר "בחירות חופשיות כלליות", כשהמילה הלטינית viritim ("כל אחד ואחד") ציינה את זכות ההצבעה של כל אציל שחפץ בכך.(unusquisque qui vellet).
היסטוריה
עוד בראשיתה של פולין כמדינה הייתה קיימת מסורת של בחירת שליט במקרים שלא הסתמן יורש בעל זכויות ברורות לכתר או על מנת לאשר את מינוי היורש הלגיטימי. אגדות מספרות על בחירתו במאה התשיעית של השליט המייסד של השושלת המלכותית הראשונה של פולין, פיאסט "העגלן", ועל בחירה דומה של בנו, שמוביט, מה שממקם את בחירות השליטים הפולנים מאה שנה מוקדם יותר מהמוקדמות שבבחירות שליטי איסלנד על ידי האלת'ינגי. עם זאת המקורות מאותה תקופה הם מועטים מאוד וקשה לקבוע אם אותן הבחירות אכן היו יותר מהליך פורמלי. הזכות לבחור במלך שמומשה באספות הידועות כ"וייץ" (wiec) הייתה נחלתם של המגנאטים או האצילים הבכירים, כלומר נציגים של המשפחות החזקות ביותר בקרב האצולה הפולנית. בשנים בהן פולין הייתה מפוצלת היו מסורות פוליטיות אלה שונות מאזור לאזור. בדוכסות מזוביה שלט עקרון הירושה, בעוד שבדוכסות קרקוב, הידועה כ"פרובינציה הסניוראלית" עקרון הבחירות נעשה יותר ויותר חשוב. אולם בשתי הפרובינציות היה קיים ערבוב של שתי השיטות - ירושה ובחירה. עד למאות ה-12 וה-13 מוסד הווייץ הגביל את ההשתתפות בהצבעה לאצילים הגדולים ובעלי התפקידים הבכירים בלבד. אספות הווייץ הלאומיות של אנשי החצר הבכירים בשנת 1306 ו-1310 בישרו את הסיים הכללי העתידי.
ז'וניור מסיאס
ז'וניור וולטר מסיאס (בפורטוגזית: Junior Walter Messias; נולד ב-13 במאי 1991 בבלו הוריזונטה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת גנואה.
הבחירות למלכות פולין
היסטוריה
הבחירות חיזקו את כוחה של האצולה הבוחרת, כשהמועמד לכתר נאלץ להבטיח לה הבטחות למקרה שייבחר. וצלב השני הצ'כי, היה הראשון להתחייב כך ב"פריבילגיות ליטומישל" בשנת 1291. עם זאת במרבית תקופת השושלת פיאסט, תמכו הבוחרים בשליטים בני אותה השושלת, בהתאם לכללי ההורשה. השלטון של בית פיאסט קם לקיצו בשנת 1370 עם מותו של קז'ימייז' הגדול שלא השאיר צאצאים זכרים. בהליך שהפך לאבן דרך בתופעת "הבחירות החופשיות", אחיינו של קז'ימייז', לאיוש הראשון, מלך הונגריה נבחר למלך אחרי הסכם בינו, בין קז'ימייז' הגדול המנוח ולאצולה הפולנית ("הפריבילגיה מבודה"). גם לאיוש לא הוליד בנים, דבר שיצר תסבוכת חדשה בירושת הכתר הפולני. מתוך ניסיון להבטיח למשפחתו את המשך השליטה בפולין, הוא כינס את האצילים וביקש את הסכמתם להכתרת אחת מבנותיו כמלכת פולין שלטת לכל דבר בתמורה לזכויות מיוחדות הידועות כ"פריבילגיות מקושיצה".
בסופו של דבר, בחירת המלך הבא של פולין התרחשה בשנת 1386, כשנבחר יוגאילה, הדוכס הגדול של ליטא כמלך ראשון מהשושלת השנייה של פולין, בית יגיילו. הוא שינה את שמו לוולדיסלאב השני ונשא לאישה בת של המלך לאיוש, ידוויגה. הוא לא קיבל מהאצולה הבטחה להמשך שליטת שושלתו בממלכה ונאלץ לאורך שנות שלטונו לאשר פריבילגיות שונות לאצילים כדי לערב לבנו את כס המלכות אחריו. המועמדים למלכות נבחרו על ידי מועצה מלכותית ונציגי האצולה והערים אשרו את בחירתם בכינוס הסיים. עקרין הבחירה המשיך לפעול לאורך כמעט מאתיים שנות השלטון של בית יגיילו. גם במקרה זה כמו אצל בני שושלת פיאסט, התהליך הצטמצם לבסוף באישור הכתרת היורש. המונרכיה הפולנית יכלה אז להצטייר כ"מונכריה תורשתית עם פרלמנט בוחר". סיבה חשובה לכך הייתה רצונם של חלק מהאצילים לשמר את האיחוד הפולני-ליטאי בעוד בני יגיילו היו היורשים התורשתיים של הדוכסות הגדולה של ליטא. עם זאת, האצולה שמרה לעצמה את הזכות לבחור וכאשר ב-1530 וב-1538 ניסה המלך זיגמונט הראשון להבטיח את הכתר לבנו בן ה-10, נוצר משבר פוליטי והפלרמנט הפולני-ליטאי, הסיים הכללי, חוקק חוק לפיו המלך הבא יוכל להיבחר עוד בימי חייו של קודמו.(עקרון vivente rege) ב-1572 נפטר המלך זיגמונט השני אוגוסט ללא יורש. בימי אינטרגנום, החרדה לביטחונה של הממלכה הובילה להסכמים בין המעמדות הפוליטיים, לפיהם הקרדינל פרימאט של פולין יוכר כסמכות עליונה ויפעל כ"מלך ביניים" "interrex" עד לבחירת המלך החדש. באותו זמן קבוצות של אצילים הקרויות "קונפדרציות" הידועות גם בכינוי "קונפדרציות של קפוצ'ונים" ינהלו את כל אחד מאזורי הממלכה. בנוסף החליטו לבחור במלך הבא בהליך בחירות על ידי סיים מיוחד - סיים חירום - שיכונס לשם כך (sejm konwokacyjny)בשנת 1573. מיוזמת פיוטר זבורובסקי ואצילים מדרום פולין, שנתמכו בהמשך על ידי יאן זמויסקי, הטמן ולימים קנצלר של כתר פולין, כל האצילים הקתוליים מן השלאכטה ממין זכר (העיקרון viritim) ישתתפו בבחירות כחברי הסיים הבוחר. כל אציל קתולי יוכל להגיש את טענתו לכתר אך רוב הסיכויים האמיתיים יעמדו לזכותם של דמויות עשירות ומשפיעות משושלות זרות או של מגנטים מקומיים. עם בחירת המלך הראשון לפי שיטה זאת, שנקראה "בחירה חופשית", התחיל יישומה בפולין והיא נשמרה למשך כמעט מאתיים שנה.
ז'וניור מסיאס
חיים אישיים
מסיאס נולד בברזיל, ועבר לאיטליה בשנת 2011 יחד עם אשתו ועם בנו, והם התיישבו בטורינו, יחד עם אחיו של מסיאס. בטורינו הוא החל לעבוד בתחום השליחויות, ובזמנו הפנוי שיחק כדורגל בקבוצה חובבנית.
הבחירות למלכות פולין
היסטוריה
ביחוד במאות ה-17 וה-18 חוסר היציבות שנוצר בעקבות שיטת בחירות זו שכנע כמה הוגים פוליטיים להציע שינויים משמעותיים בה, במיוחד בכיוון הגבלת הבחירה למועמדים פולנים בלבד (מגבלה שנודעה בשם "בחירת פיאסט"). עם זאת אף אחת מתוכניות רפורמה אלה לא הגיעה לידי מימוש. מאוחר, באמצעות חוקת 3 במאי 1791 בוטלו בחירות אלה למלכות.
הפרוצדורה
בתקופת ה"אינטרגנום" היו מעורבים שלושה סיימים מיוחדים בתהליך בחירת המלך. על מנת להכיל את המספרים הגדולים של הנציגים סיימים אלה התכנסו בוולה - כפר על יד ורשה. לטוענים לכתר עצמם נאסר להגיע, אך יכלו לשלוח נציגים. האצילים שבאו לסיים יכלו לדון מקודם בהעדפותיהם במסגרות כינוסים קטנים - "סיימיק" - ולא פעם תוך כדי הדיונים הרוחות התלהמו והביאו להתארכותם למשך ימים ולעיתים אף להוביל לקרבות ותגרות. כפי שמציין נורמן דייוויס, בבחירות בשנת 1764 נספרו רק 13 הרוגים בין הנציגים הבוחרים, מה שאפיין את אותן הבחירות כ"שקטות" מבדרך הרגיל.
ז'וניור מסיאס
תחילת הקריירה
מסיאס החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדונים קזאלה, קיירי וגוצאנו מהליגות השלישית והרביעית באיטליה, זאת לאחר שתחילה שיחק בליגות החובבניות במדינה.
הבחירות למלכות פולין
ההשלכות
הבחירות מילאו תפקיד חשוב בסירוס סמכויות המונרך והיוו גורם משמעותי במניעת הקמת מונרכיה אבסולוטית (כלומר בעלת סמכויות אקזקוטיביות גדולות) בממלכה. כדוגמה, ניתן להביא אחד הסעיפים של ה pacta conventa שהעניק לאצולה את הזכות להתמרד (rokosz) במקרה שהמלך הפר את חוקי המדינה. בעוד הייתה השיטה לכאורה דמוקרטית מאוד, בפועל תרמו "הבחירות החופשיות" למלכות לחוסר תפקודו של שלטון האיחוד הפולני-ליטאי. פתיחת הבחירות בפני לכל האצולה נתנה אפשרות למגנטים להפעיל פיקוח משמעותי על המוני האצילים הקטנים ולהשפיע בדרך זו על ההצבעה. הבחירות עודדו את מעורבותן של שושלות זרות בפוליטיקה הפנימית של פולין. בכמה מקרים, כשלא הגיעו המגנטים להסכמה, שני טוענים לכתר הכריזו עצמם כמלכים ופרצה ביניהם מלחמת ירושה. כך בשנים 1587–1588 ובשנים 1733–1738, וגם סכסוכים בממדים קטנים יותר בשנת 1576 ו-1697. בשנותיו האחרונות של האיחוד הפולני-הליטאי, הבחירות למלכות הפכו יותר ויותר למקור של סכסוכים וחוסר יציבות. לרסקי מתאר אותן כ"סמל של אנרכיה".
רשימת הבחירות
בתקופת האיחוד הפולני-ליטאי התקיימו בפולין 10 "בחירות חופשיות למלכות" שכללו התכנסות הסיימים של חירום, של בחירות ושל הכתרה. בעקבותיהן נבחרו 11 מלכים.
ז'וניור מסיאס
קרוטונה
ב-31 בינואר 2019 חתם מסיאס בקרוטונה מהסרייה ב', והושאל בחזרה לגוצאנו עד לתום עונת. ב-24 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי קרוטונה בסרייה ב', במשחק נגד קוזנצה. היה לו תפקיד חשוב בהעפלתה של קרוטונה לסרייה א' בפעם השנייה בהיסטוריה של המועדון, כאשר הוא עורך 34 הופעות ליגה ומבקיע שישה שערים.
ב-20 בספטמבר 2020 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', בהפסד 1–4 לגנואה במסגרת המחזור הראשון לעונת 2020/2021. ב-25 באוקטובר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–4 לקליארי במסגרת המחזור החמישי בליגה. בעונה זו, שהסתיימה בחזרתה של קרוטונה לסרייה ב', ערך מסיאס 36 הופעות ליגה, בהן הבקיע תשעה שערים.
מילאן
ב-31 באוגוסט 2021 הושאל מסיאס למילאן מהסרייה א'. ב-24 בנובמבר כבש את שער הניצחון של קבוצתו בדקה ה-87 מול אתלטיקו מדריד בחוץ, מה שהיה לניצחונה הראשון של קבוצתו בליגת האלופות לאחר 8 שנים. ביולי 2022 נרכש על ידי מילאן.
גנואה
ב-11 באוגוסט 2023 הושאל לגנואה לעונה אחת.
פרס גראמי לשיר ה-R&B הטוב ביותר
פרס גראמי לשיר ה-R&B הטוב ביותר (המכונה לפעמים פרס הפזמונאי של ה־R&B) מוענק מאז 1969. משנת 1969 עד 2000, הוא נודע כפרס הגראמי על שיר הרית'ם אנד בלוז הטוב ביותר. ביונסה זכתה בפרס ארבע פעמים, בעוד שלבייביפייס, סטיבי וונדר, ביל וית'רס ואלישה קיז יש שלוש זכיות כל אחד.
ז'וניור מסיאס
תארים
מילאן
פרס גראמי לשיר ה-R&B הטוב ביותר
הפרס מגיע לפזמונאי. אם השיר הזוכה מכיל סימפול או אינטרפולציות של שירים אחרים, הפזמונאי והמוציא לאור המקורי יכולים להגיש בקשה לתעודת זכייה. האמן המבצע אינו מקבל פרס.
אנפה ירוקה (סוג)
אנפה ירוקה (שם מדעי: Butorides) היא סוג של עופות ממשפחת האנפתיים החיים במקווי מים טרופיים הן במים מתוקים והן במים מלוחים כמו גם במים מליחים בשפכי נהר או ביצות מנגרובים.
לאנפות אלה גוף עגלגל, ראש עם ציצה בולטת וכנפיים ירוקות או סגולות. הפנים צהובות והמקור עבה. הן ניזונות מטרף שהן תופסות במים וחלקן משתמשות בפתיון כדי לתפוס את צידן.
אנפית מנגרובים
אנפית מנגרובים  או אנפת מנגרובים (שם מדעי: Butorides striata) היא מין אנפה קטנה החיה באזור הטרופי של העולם. בעבר תפוצתה בישראל הייתה מוגבלת לאזור מפרץ אילת בלבד, אך עם השנים התפשטה צפונה; בעיקר לאורך מישור החוף.
בעבר הייתה שייכת למין אחד שנקרא באנגלית, שכלל בנוסף אליה גם את המינים אנפת הלבה מאיי הגלאפגוס והאנפה הירוקה מאמריקה הצפונית.
תיאור
אורכה 40–46 ס"מ ומשקלה 200–250 גרם. היא בעלת נוצות אפורות-סגולות וראש צהוב עם מקור ארוך בצבע צהוב ואפור. הרגליים ארוכות וכתומות ואין להם קרומי שחייה.
התנהגות
האנפה מצויה בטבע מאפריקה ויפן ועד לאוסטרליה ולאמריקה הדרומית וגם בכמה איים כמו איי מריאנה. היא נפוצה גם בישראל. היא מצויה בביצות, ביצות מיוערות ומנגרובים, אגמים ומקווי מים שקטים ובהם היא אורבת לטרף בגדה. האנפה מפתה את טרפה להגיע אליה על ידי זריקת פיתיון למים כגון פירורי לחם. דגים קטנים מתקרבים ללחם, במקרים רבים בפארקים בהם אנשים מאכילים את הדגים, ונתפסים על ידי האנפה. היא ניזונה גם מצפרדעים, חרקי מים וסרטנונים.
יוליאן נגלסמן
יוליאן נגלסמן (בגרמנית: Julian Nagelsmann; נולד ב-23 ביולי 1987) הוא מאמן כדורגל גרמני. נגלסמן מונה למאמן בגיל 28 והיה למאמן הצעיר ביותר בתולדות הבונדסליגה.
מלטה באירוויזיון 2021
מלטה השתתפה באירוויזיון 2021 עם השיר "Je me casse", שבוצע על ידי הזמרת המלטזית דסטיני צ'וקוניארה.
יוליאן נגלסמן
ביוגרפיה
נולד בלנדסברג אם לך שבבואריה, שיחק באקדמיה של מינכן 1860, פציעות הובילו אותו לאאוגסבורג שם שיחק בליגת המילואים, פציעה קשה נוספת השביתה אותו ממשחק פעיל. מאמנו בקבוצה תומאס טוכל שלח אותו לעשות סקאוטינג על הקבוצה הבאה שהם ישחקו נגדה, הוא התרשם מעבודתו וביקש ממנו להצטרף לצוותו ולעזור לו בניתוחים הטקטיים וכך החלה קריירת האימון שלו. הוא הושפע מטוכל שפתח לו את הדלת לראשונה בתחום האימון אך גם הוא וגם טוכל עצמו ויורגן קלופ ועוד, הם חלק ממאמנים צעירים גרמניים שהושפעו רבות מהטקטיקה ומהיסודות של מי שמכונה ה"פרופסור" ראלף ראנגניק.
אימן את הנערים של מינכן 1860 ולאחר מכן את הנוער של הופנהיים, השוער טים ויסה הדביק לו את הכינוי "בייבי מוריניו" (על שם המאמן המצליח ז'וזה מוריניו שגם החל בגיל צעיר את קריירת האימון ונחשב כטקטיקן ומוטיבטור פורץ דרך). בעונת 2012–2013 הובא להופנהיים המאמן פרנק קראמר באמצע העונה והוא בחר במאמן הנוער נגלסמן כעוזרו. בגיל 25 מונה כעוזר המאמן הצעיר ביותר בהיסטוריה של הליגה. ב-2014 חזר לקבוצת הנוער (עד גיל 19) והוביל אותה לאליפות. באוקטובר 2015 הודיעה הופנהיים רשמית כי נאגלסמן חתם על חוזה לשלוש שנים ויהיה המאמן החל מקיץ 2016, בסופו של דבר בפברואר 2016 מאמן הקבוצה הוב סטיבנס, אולץ לעזוב בשל בעיות בריאות, והופנהיים הקדימה את כניסתו של נאגלסמן לתפקיד, הוא הצליח להכניס רוח רעננה לקבוצה שדורגה בתחתית הטבלה והיא הצליחה להישאר בליגה. בעונת 2016/17 נגלסמן אימן את הופנהיים לאורך כל העונה, והגיע עם הקבוצה למקום הרביעי בבונדסליגה, שהבטיח להופנהיים מקום במוקדמות ליגת האלופות. בזכות עונה זו, הוכתר נגלסמן כמאמן השנה בגרמניה לשנת 2017.
מלטה באירוויזיון 2021
לפני האירוויזיון
ב-11 באוקטובר 2019, צ'וקוניארה ניצחה בקדם המלטזי לאירוויזיון 2020, ונבחרה לייצג את מדינתה באירוויזיון. לאחר ביטול התחרות עקב מגפת הקורונה, רשות השידור המלטזית אישרה כי דסטיני תמשיך לייצג את מלטה גם באירוויזיון 2021.
באירוויזיון
ב-18 במאי 2021, ביצעה צ'וקוניארה את השיר בחצי הגמר של התחרות, ובתום ההצבעות, הגיעה למקום הראשון עם 325. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה דסטיני למקום השביעי עם 255 נקודות.הגיעה הלהקה למקום הרביעי עם 203 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה הלהקה למקום השמיני עם 220 נקודות.
יוליאן נגלסמן
ביוגרפיה
ב-17 באוגוסט 2021 זכה בתואר הראשון בקריירה כשבאיירן מינכן ניצחה 1–3 את בורוסיה דורטמונד בסופר קאפ הגרמני.
בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה באליפות, יחד עם זאת, הקבוצה הודחה במפתיע ברבע גמר ליגת האלופות על ידי ויאיריאל והובסה בסיבוב השני של הגביע בתוצאה 1-5 על ידי בורוסיה מנשנגלדבך.
ג'ו בייר
ג'וספין גייל בייר (ג'ו בייר) (באנגלית: Josephine Gail Baer נולדה ב-7 באוגוסט 1929) היא ציירת אמריקאית, ידועה בזכות עבודותיה בתנועה המינימליסטית וסגנון הציור שטבעה 'איור רדיקלי'. בייר הציגה תערוכת יחיד בגלריית 'פישבך', רטרוספקטיבה במוזיאון האמנות 'וויטני' בניו יורק ומגוון גלריות בהולנד וברחבי העולם.
קורות חיים
ג'ו בייר נולדה בשם ג'וספין גייל קליינברג ב-7 באוגוסט 1929 בסיאטל, וושינגטון. אמה, הורטנס זרנה קאלישר הייתה אמנית מצליחה, ואביה לסטר קליינברג היה מתווך סחורות. לבייר שני אחים. מגיל צעיר דחפה קאלישר את בתה לעסוק באיור רפואי, לשם כך שלחה אותה לשיעורי אמנות. בייר למדה ביולוגיה באוניברסיטת וושינגטון (1946-1949). ב-1950 בילתה מספר חודשים בקיבוצים ישראליים בהם עבדה כפרדסנית ונגרית, לפני שעברה לניו יורק, שם למדה פסיכולוגיה תפיסתית ופילוסופיה באוניברסיטת 'ניו סקול' למחקר חברתי בני יורק (1950-53). ב-1953 עברה בייר ללוס אנג'לס שם ציירה בסגנון אקספרסיוניזם מופשט, עד ששבה לניו יורק ב-1960, בה מלאכתה התמקדה בציורים בסגנון 'הארד אדג'. בשנים הבאות הפכה לדמות נועדת בתנועה המינימליסטית, והפיקה את עבודותיה המצליחות ביותר. עבודות אלה הוצגו לצד אלו של דונלד ג'אד, דן פלבין, רוברט מוריס וסול לויט בכמה מתערוכות האמנות המינימליסטיות הראשונות בניו יורק, וב-1966 הוצגו בתערוכת יחיד בגלריית פישבך. ב-1975 עברה בייר לאירלנד וחלה פנייה חדה בסגנונה האומנותי, ממינימליזם לסגנון שאותו כינתה 'איור רדיקלי'. ב-1984- עברה מאירלנד לאמסטרדם שם היא חיה ועובדת כיום.
איור והדפס
עם מעברה של בייר ללוס אנג'לס ב-1953 עסקה בציור בסגנון אקספרסיוניזם מופשט, סגנון פוסט מלחמתי (מלחמת העולם השנייה) בקרב אמנים אמריקאים, שהפך את ארצות הברית למרכז האמנות האוונגרדית. בהמשך, השמידה את רוב עבודותיה בסגנון זה. ב-1960 עברה לניו יורק, שם נטשה את האקספרסיוניזם המופשט והחלה לצייר בסגנון "הארד אדג" שהתאפיין בצורות גאומטריות וצבעים מנוגדים.
בהמשך שנות ה-60 הפכה בייר לדמות מפתח בתנועה המינימליסטית. מעבודותיה המפורסמות ביותר מאותה תקופה סדרה של עבודות בשם 'קוריאניות' (ב Koreans). קנבסים עליהם מרובעים לבנים או בהירים ושוליים כהים, שתוחמים ביניהם רצועה דקה של צבע. בעבודות אלו הלבן לא היה המרכז והשחור לא המסגרת, אלא ששניהם היו המסגרת לצבע.
ב-1975 כאשר הייתה בשיא הקריירה, עזבה בייר את ניו יורק ועברה לאירלנד, שם החלה לשלב תמונות ברורות. ב-1983 פרסמה במגזין 'ארט' את מאמרה 'אני לא עוד אמנית מופשטת' בו הסבירה את גישתה החדשה לציור, 'איור רדיקלי'. היא תיארה את סגנונה החדש כדרך לעזוב את ההתעסקות העצמית שאופיינית לאמנות מינימליסטית, ולהעניק לנושא העבודה מקום באשליה הציורית. "קרה הרבה מאוד בעולם, ולא רציתי סתם לשבת שם ולשרטט קווים ישרים" (ג'ו בייר מתוך 'אני לא עוד אמנית מופשטת'). איוריה הראשונים של בייר בסגנון זה כללו תמונות מאמנות פלאוליתית וסמלים ראשוניים של המין הנשי. כיום הנושאים האיוריים בעבודותיה מביעים התייחסות למקור היסטורי, מיתולוגי או אישי.
תערוכות בולטות
עבודותיה של בייר הוצגו בתערוכות יחיד רבות בגלריות כגון: 'גלריית פישבך' (1966); 'מוזיאון האמנות המודרנית', אוקספורד (1977); רטרוספקטיבה במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, ניו יורק (1975); 'ואן אבמוזיאום', איינדהובן הולנד (1986); 'קולג' לאומנויות מור', פילדלפיה (1993); Rijksmuseum Kröller-Müller, אוטרלו, הולנד (1993); רטרוספקטיבה במוזיאון 'Stedelijk', אמסטרדם (1999); סקירה של ציוריה המינימליסטית ב'מרכז דיאה לאומנויות', ניו יורק (2002); מוזיאון 'Ludwig', קולון, גרמניה (2013).
חיים אישיים
ב-1949 נישאה בייר לג'רלד ל. הנובר, שהיה כמוה סטודנט באוניברסיטת וושינגטון. לאחר מספר חודשים בלבד, התגרשה, ועברה לישראל ובילתה תקופה קצרה בקיבוץ כברי וקיבוצים נוספים.
בשנת 1953 עברה ללוס אנג'לס וזמן קצר לאחר מכן נישאה לתסריטאי ריצ'רד בייר, אב בנה היחיד, ג'ושואה בייר. השניים התגרשו בשנות ה-50 המאוחרות. בין השנים 1960-1970 הייתה נשואה לצייר ג'ון ווסלי, והשניים גרו בניו יורק יחד עם בנה. לאחר פרידתם הייתה בייר במערכת יחסים עם הפסל רוברט לורנס לוב.
אגודת הלמהולץ
אגודת הלמהולץ (בגרמנית: Die Helmholtz-Gemeinschaft Deutscher Forschungszentren e. V, באנגלית: The Helmholtz Association of German Research Centres, בקיצור: The Helmholtz Association) הוא הארגון המדעי הגדול ביותר בגרמניה המאחד 19 מרכזי ומכוני מחקר מדעיים-טכניים וביולוגיים-רפואיים. איגוד מרכזי המחקר הגרמניים של הלמהולץ הוקם בשנת 1995 בכדי למסד קשרים קיימים בין מספר מרכזי מחקר עצמאיים בעלי שם עולמי. המשימה הרשמית של האגודה היא "פתרון האתגרים הגדולים של מדע, חברה ותעשייה". מדעני האגודה מתמקדים לכן במערכות מורכבות המשפיעות על חיי האדם ועל הסביבה. שם האגודה ניתן על שמו של הפיזיולוג והפיזיקאי הגרמני הרמן פון הלמהולץ.
נכון לשנת 2020, התקציב השנתי של אגודת הלמהולץ מסתכם ב־5 מיליארד אירו. שני שלישים מהמימון הזה מגיעים מנותני חסות ציבוריים (ביחס 1:9 בין הרשויות הפדרליות והממלכתיות) ומרכזי הלמהולץ הפרטניים אחראים בעצמם ל־30% בצורה של מימון חוזים הניתן על ידי נותני החסות במגזר הציבורי והפרטי. מימון הליבה ניתן ל־19 מרכזי המחקר האוטונומיים, על ידי משרד החינוך והמחקר הגרמני (BMBF), שגם מעריך את יעילותם על פי הסטנדרטים הבין־לאומיים הגבוהים ביותר. בשנת 2020 מספר העובדים עלה ליותר מ־42,000 ובשנה זו כ־7,000 מדענים זרים עבדו במרכזי הלמהולץ.
אגודת הלמהולץ דורגה במקום ה־7 בשנת 2019 על ידי Nature Index, המודד את התורמים הגדולים ביותר למאמרים שפורסמו ב־82 כתבי עת מובילים בעולם. נכון לשנת 2020, שלושה מחוקרי האגודה זכו בפרס נובל, חמישה זכו בפרס לייבניץ וארבעים ושלושה זכו בפרס ארווין שרדינגר - פרס המדע של איגוד התורמים
חברי האגודה
מרכזי ומכוני המחקר של אגודת הלמהולץ, נכון לשנת 2020:
מבנה התוכנית
עבודתם של המרכזים מסווגת לתוכניות המחולקות לשבעה תחומי מחקר. עבור כל תחום מחקר מצוין אילו מרכזים מעורבים:
יוזמת האקלים הלמהולץ
חמש עשרה מרכזי הלמהולץ שותפים ליוזמת האקלים האזורי של הלמהולץ (בגרמנית: Regionale Klimainitiative, באנגלית: The Helmholtz Climate Initiative Regional Climate) במטרה להתמודד עם יחסי הגומלין בין האטמוספירה, מדף קרח הים, האוקיינוס ומשטחי היבשה. יחסי גומלין אלה קובעים את האקלים של כדור הארץ. היוזמה באה בעקבות פרסום דין וחשבון מיוחד על שינויי האקלים בעולם, של הפאנל הבין־ממשלתי לשינויי אקלים (IPCC) בוועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים (2015). יוזמת האקלים החדשה של הלמהולץ הושקה ב־1 ביולי 2019 במימון ראשוני של 12 מיליון אירו לשנתיים. היוזמה תתמקד בשני תחומים מרכזיים; "צמצום פליטות" ו"התאמה להשפעות שינויי האקלים".
באשכול הראשון, התוכנית היא לפתח תרומות מדעיות למפת הדרכים שתראה כיצד גרמניה יכולה להפחית את פליטת הפחמן הדו־חמצני שלה לאפס עד שנת 2050. האשכול השני יתמקד במחקר למציאת דרכים אפשריות לבחון השפעות שינויי האקלים בתחומי חיים מגוונים כגון בריאות, חקלאות, אספקת אנרגיה ותחבורה. בשני האשכולות החוקרים יחפשו גם את הדיאלוג עם החברה ושיתוף פעולה הדוק עם יוזמות שכבר קיימות, כמו גם עם ארגונים מדעיים אחרים בתחום חקר האקלים. יוזמת האקלים לא רק תנקוט בגישה חדשה מבחינת שיטות מדעיות, אלא גם מבחינת תקשורת. יוזמת האקלים מעניינת מגזרים רבים בחברה, כמו מקבלי החלטות בפוליטיקה ובעסקים, בתקשורת ובציבור בכלל. המימון ליוזמה האקלימית מגיע מקרן היוזמה והרשתות שתומכת במרכזי המחקר ושיתופי הפעולה של אגודת הלמהולץ. הקרן תתמקד במהלך השנים 2021–2025, בנושאים הבאים: נושאי מחקר חדשים, יוזמות לפיתוח תרבות ההעברה וניהול כישרונות. מרכזי המחקר המעורבים ביומה הם: (DLR), (DKFZ), (DZNE), (KIT), (AWI), (HZB), (HZDR), (HZI), (HZG), (HMGU), (UFZ), (MDC), (GFZ), (GEOMAR), (FZI).
שיתוף פעולה בין־לאומי
כארגון מחקר הפועל למען האומה, אגודת הלמהולץ מפתחת פתרונות לשאלות הדחופות העומדות בפני מדע, תעשייה וחברה. עם זאת, עם אתגרים גדולים כמו שינויי אקלים, אספקת אנרגיה לעתיד ולחימה במגפות רחבות היקף באופן גלובלי, נידרש בטווח הרחוק שימוש מתואם ושיטתי במשאבים. לשם כך מרכזי הלמהולץ משתפים פעולה עם מיטב מוסדות המחקר בעולם ועובדים בצמוד למומחים בינלאומיים. תשתית המחקר של אגודת הלמהולץ, שאין דומה לה בעולם משמשת בסיס לשיתוף פעולה ומחקר בין־לאומי ברמה הגבוהה ביותר. למעלה מ־6,200 חוקרים אורחים מכל רחבי העולם משתמשים בכל שנה במתקנים הגדולים של אגודת הלמהולץ. בספטמבר 2017, אגודת הלמהולץ פרסמה את האסטרטגייה הבין־לאומית החדשה שלה לשנים 2017–2022. היא מתמקדת בארבעה עמודי תווך אסטרטגיים: • הרחבת שותפויות אסטרטגיות בין־לאומיות • מחקר שיתופי ברמה העליונה האירופית • משיכת כישרונות מכל רחבי העולם • דיפלומטיה מדעית - 'בניית גשרים' באמצעות מחקר.
גישה חופשית
אגודת הלמהולץ הייתה אחת החותמות הראשונות על הצהרת ברלין על גישה פתוחה לידע במדעים ומדעי הרוח משנת 2003. התחייבות זו אושרה רשמית על ידי אספת החברים שלה. בהחלטה מחודש בספטמבר 2004 אימצה האספה את ההתחייבות הבאה: "פרסומים של אגודת הלמהולץ יהיו בעתיד, ללא יוצא מן הכלל, זמינים ללא תשלום, ככל שלא קיים הסכם סותר עם מו"לים או אחרים." בשנת 2016, אגודת הלמהולץ פרסמה נייר עמדה על ניהול נתוני מחקר ובשנת 2017 אישרה המלצות להנחיות במרכזי הלמהולץ לטיפול בנתוני מחקר שאושרה באספה הכללית מס' 109 של אגודת הלמהולץ בספטמבר 2017. נכון להיום, מפותחות הנחיות לגישה בת קיימא לטיפול בתוכנות מחקר בהלמהולץ. כדי לקדם את הרעיון של גישה חופשית, אגודת הלמהולץ הקימה את המשרד לתיאום גישה חופשית בהלמהולץ. המשרד מדווח ומייעץ לעובדים לגבי התפתחויות, אסטרטגיות ורעיונות חדשים, לדוגמה, דרך סדנאות מדע חופשיות בהלמהולץ וניוזלטר המדע החופשי של הלמהולץ. גישה חופשית לנתוני מחקר היא חלק חיוני בתרבות המדעית ותייצר ערך מוסף ניכר למדע. גם כיום, לשיתוף נתונים כבר יש רלוונטיות גבוהה עבור המרכזים הרבים באגודת הלמהולץ. מספר גדל והולך של מרכזי נתונים עם גישה חופשית - כולל שלושה מתוך סך הכל ארבעת מרכזי הנתונים של מערכת הנתונים העולמית של מועצת המדע הבין־לאומית (ICSU-World) בגרמניה שמנוהלים על ידי מרכזי הלמהולץ. מדעני הלמהולץ מעורבים באופן פעיל ביוזמות לאומיות ובין־לאומיות הקשורות לגישה חופשית.
מבצע התחלה
מבצע התחלה היה מבצע צבאי שביצע חיל הים בליל 26 בדצמבר 1948 במסגרת מבצע חורב שנערך בשלביה האחרונים של מלחמת העצמאות. מטרת המבצע הייתה לחבל באספקה של ציוד צבאי וחימוש שהזרימו המצרים לשטח החזית בצפון הנגב. האספקה הוזרמה לחזית על גבי רכבות צבאיות שנעו על מסילת החוף לכיוון עזה. המבצע היה הראשון בו נטלה חלק יחידת הנחיתה הימית ומכאן שמו "מבצע התחלה".
רקע
במסגרת מבצע חורב שהתחיל ב-22 בדצמבר 1948 התנהל מאמץ רב לשבור את כוחו של הצבא המצרי, אחת ממטרות המבצע היה לשבש את האספקה המצרית לשדות הקרב ובכך להכניע אותם, במסגרת זה עלה הרעיון לפוצץ את המשלוחים בשטח מצרים באמצעות מטעני חבלה שיוצמדו אל מסילות הרכבת ובכך לעכב את המשלוחים וכן לגרום נזק למסילת החוף המצרית דבר שיעכב אספקה נוספת, המבצע הזה הוטל על יחידת חבלה מיוחדת שהייתה כפופה לחיל הים והיא זו שביצעה אותו.
ביצוע הפעולה
לצורך ביצוע הפעולה נבחרה נקודה שבין רפיח לאל עריש, בלילה שבין 26 ו-27 בדצמבר יצאו מנמל תל אביב שתי ספינות משמר - סער (מ-23) ופלמ"ח (מ-19) - לכיוון רצועת החוף של מצרים, בחצות הלילה הגיעו שתי הספינות קרוב לחוף והורידו בסירות גומי מספר צוותי חבלה מיחידת החבלה הימית ויחידת הנחיתה ואלו הניחו חומר נפץ מתחת למסילה ומיד לאחר מכן נסוגו אל הים מבלי שנתגלו, חומר הנפץ שהוטמן כוון לשעה 6:00 בבוקר בהנחה שרכבת תעבור על המסילה לפני כן תעלה על המטען ותפוצץ אותו ובכך תגרום נזק כבד למסילה אולם לבסוף לא עברה במקום רכבת והמטען התפוצץ בשעה היעודה וגרם לנזק קטן ובלתי משמעותי.
תוצאות המבצע
הנזק שנגרם למסילת הרכבת לא היה משמעותי וצבא מצרים תיקן את המסילה והמשיך להשתמש בה לשם החשת אספקה ותגבורת של חיילים עד שהוחלט במטה חיל הים לצאת למבצע נוסף על מנת לשתק סופית את תנועת הרכבות הצבאיות, המבצע נערך כמה ימים לאחר מכן בליל 2 בינואר 1949, כוחות חיל הים חזרו לאותה נקודה וניסו לבצע שוב את אותה פעולה במה שנקרא לאחר מכן מבצע עוז.
חוסה אוסקר הררה
חוסה אוסקר הררה קורומינס (בספרדית: José Oscar Herrera Corominas; נולד ב-17 ביוני 1965) הוא כדורגלן עבר אורוגוואי, ששיחק בעמדת המגן. הררה שיחק ב-56 משחקים במדי נבחרת אורוגוואי והיה חלק מהנבחרת במונדיאל 1990 ושותף לזכייתה של הנבחרת בקופה אמריקה בשנת 1995.
דרום לוס אנג'לס
אזור דרום לוס אנג'לס (באנגלית: South Los Angeles), אשר היה ידוע בעבר כאזור דרום-מרכז לוס אנג'לס (באנגלית: South Central Los Angeles) הוא אזור בדרום מחוז לוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה שבארצות הברית. חלק גדול מאזור זה נמצא בתחומי העיר לוס אנג'לס, אך מדרום לאזור הדאונטאון של לוס אנג'לס. בשנת 2003 מועצת העיר של לוס אנג'לס שינתה את שמו של אזור זה באופן רשמי ל"דרום לוס אנג'לס".
אזור דרום לוס אנג'לס מורכב מאזורים שונים הכוללים שכונות, מחוזות ועיירות קטנות כמו הות'ורן, וואטס, ובולדווין הילס/קרנשו.
אזור דרום לוס אנג'לס נחשב לאזור העני של העיר לוס אנג'לס והוא נודע לשמצה בשל הכנופיות שבו.