cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ספינת המחקר דיסקברי
נערים צופים/גדודי צוערים ימיים
בשובה לבריטניה, לאחר שימיה כספינת מחקר תמו, הושמה "דיסקברי" בהמתנה עד 1936, כאשר ניתנה לתנועת הצופים כספינת אימונים נייחת לצופי הים בלונדון. בתקופת מלחמת העולם השנייה נלקחו ממנה המנועים והדוודים כגרוטאות מתכת לסיוע במאמץ המלחמתי. מאחר שאחזקתה הייתה יקרה מדי לתנועת הצופים, הועברה "דיסקברי" בשנת 1954 לאדמירליות וגויסה באופן רשמי כספינת הוד מלכותה "דיסקברי" לשמש כספינת תרגול לעתודות הצי המלכותי וכן כספינת אימונים לצוערים הימיים של וסטמינסטר. עם חלוף השנים, התדרדר מצבה וכלא יכלה עוד להביא תועלת לצי, ריחפה עליה סכנת גריטה. קרן הימאים, שקיבלה אותה לטיפולה בשנת 1979, הצילה אותה מחצר הגרוטאות. כשעתידה מובטח, הועגנה תחילה בנהר התמזה לצד ספינות הצי "כריזנטמום" ו"פרזידנט", ובהמשך ברציפי סנט קתרין. במשך זמן הזה, המשיכה להיות בית וספינת אימונים לצוערי הים של וסטמינסטר. היא הוסבה שוב לעיצוב של ספינת מחקר מלכותית והייתה פתוחה לקהל כמוזיאון. יחידת צוערי הים העתיקו את מושבם עם הזמן לאתר יבשתי בפימליקו, שמוקם בקומת הקרקע המשופצת של שיכון מועצה מקומי. קרן הימאים הוציאה כ-500,000 ליש"ט על שיפוץ ושיקום חיוני עד שהספינה הועברה לבעלות קרן מורשת דנדי בשנת 1985.
דיסקברי פוינט, דנדי
ב-28 במרץ 1986 יצאה "דיסקברי" מלונדון על סיפון אוניית המשא "הפי מרינר" כדי להפליג הביתה אל העיר שבה נבנתה. היא הגיעה אל הנהר טיי ב-3 באפריל. הספינה, שהועברה אל מעגן שנבנה לפי הזמנה ב-1992, היא כיום נקודת העניין המרכזית באטרקציית המבקרים של דנדי, "דיסקברי פוינט". היא מוצגת במעגן שנבנה במיוחד למטרה זו, בתצורה קרובה ככל האפשר למצבה בשנת 1924, כאשר שופצה במספנת ווספר בפורטסמות'. היא רשומה כחלק מן הצי ההיסטורי הלאומי. "דיסקברי פוינט" מוכרת כמוזיאון לכל דבר וזכתה באינספור פרסים לאומיים, לצד היותה אטרקציית תיירות בסיווג 5 כוכבים. ב-2008 הוגדרו "דיסקברי" ואוספי הקטבים הקשורים אליה כ"אוסף מוכר בעל חשיבות לאומית".
מאז שנות ה-90', מתמקד מוזיאון "דיסקברי פוינט" בפרשנות לספינה בכל מסעותיה, עם פריטים אישיים מצוות הספינה כמו גם מידע על פעילויותיה המדעיות. מגוון הפריטים נע ממשחקים ששיחקו אנשי הצוות במשלחת הראשונה של "דיסקברי" עד דגימות של חיים ימיים. המוצגים החשובים ביותר בתצוגה הם הרובה של קפטן סקוט ומקטרתו. שלושת מסעותיה העיקריים, המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (1904-1901), משלחת דיסקברי האוקיינוגרפית (1927-1925) ומשלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה (1931-1929), מוצגות כולן לצפייה ועיון במוזיאון באמצעות ראיות מוסרטות ומצולמות, לצד חפצים אותנטיים מכל תקופה בתצוגה. המוזיאון מחזיק גם במוצגים אחרים ממשלחת טרה נובה של סקוט וממשלחת אנדיורנס של שקלטון.
"דיסקברי" מתנוססת גם על סמל שלט האצולה של הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה.
ליאור גרוסמן
ליאור גרוסמן (נולדה בשנת 1962) היא ראש המדור לארכאולוגיה פרהיסטורית וראש המעבדה לארכאולוגיה חישובית בחוג לארכאולוגיה וללימודי המזרח הקרוב הקדום באוניברסיטה העברית.
חיים מוקדמים
גרוסמן למדה באוניברסיטה העברית החל משנת 1985. לאחר סיום תואר בוגר בארכאולוגיה, אגיפטולוגיה ומתמטיקה ב־1992, החלה בלימודי התואר השני בארכאולוגיה והגישה את עבודת התזה שלה, "המכלולים הליתיים של האתרים הנאטופיים בעמק הירדן התחתון: סליביה I ו-פצאל IV" ב־1998. ב־2005 הגישה את עבודת הדוקטורט שלה, "Computer simulation of variables in models of the origin of agriculture in the Levant" בהנחיית אנה בלפר-כהן ואילן שרון. בשלוש השנים הבאות עסקה בפוסט-דוקטורט במכון ויצמן, תחת הנחייתו של עוזי סמילנסקי.
קריירה
גרוסמן היא פרופסור מן המניין בחוג לארכאולוגיה במדור לארכאולוגיה פרהיסטורית ומכהנת כראש המדור לארכאולוגיה פרהיסטורית וראש המעבדה לארכאולוגיה חישובית בחוג לארכאולוגיה וללימודי המזרח הקרוב הקדום באוניברסיטה העברית. במעבדה לארכאולוגיה חישובית היא עוסקת בפיתוח שיטות חדשות לעיבוד ממוחשב של מודלים תלת־ממדיים של ממצא ארכאולוגי.
יחסי גרמניה–מאוריטניה
יחסי גרמניה–מאוריטניה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה.
ליאור גרוסמן
קריירה
בשנים 1997–2008 ניהלה את החפירה הארכאולוגית במערת חילזון תחתית. בחפירה נחשף בית קברות מהתקופה הפלאוליתית השייך לתרבות הנאטופית בן 12,000 שנה. בית הקברות שנחשף לימד שאנשי התרבות הנאטופית השקיעו מאמצים רבים בבית קברות ובקבורה. הם הקימו בשקע שבמערה שני מבנים ושלושה בורות שאותם חפרו ברצפת המערה. בתוך המבנים התגלו שלוש קבורות ראשוניות כאשר בבורות התגלו שרידי קבורה של 25 אנשים נוספים. הממצאים הראו שהם נהגו לעשות קבורה ראשונית ולאחר מכן הם פתחו את הקברים ומתוכם הוצאו הגולגולות והעצמות הארוכות. בשנת 2008 בחפירות שנעשו באתר, נחשפו 28 שלדים שנקברו במערה. הקבר הייחודי ביותר שנמצא האתר הוא של האישה השאמאנית, שלד של אישה נכה שבזמן מותה הייתה בת כ-45.
החל משנת 2010 מנהלת את החפירה המחודשת בנחל עין גב II. החפירה נכון להיום (2020) עדין מתנהלת.
יחסי גרמניה–מאוריטניה
סקירה כללית
ב-3 בספטמבר 1962 הקימה מאוריטניה את שגרירותה בגרמניה. גרמניה ומאוריטניה נהנות מיחסים דו-צדדיים טובים, אולם ביקורים רמי דרג הם נדירים. השר הפדרלי גרד מולר ביקר במאוריטניה בנובמבר 2016. בחודשים מרץ ואוקטובר 2019 נסעה משלחת הבונדסטאג למדינה, ואחריה ביקור של שר המדינה הפרלמנטרי במשרד הביטחון תומאס סילברהורן בנובמבר 2020.
שיתוף פעולה בפיתוח הוא מרכיב מרכזי ביחסים הדו-צדדיים. הדגש הוא על שלום ולכידות חברתית, חינוך והכשרה מקצועית, והגנה על מקורות החיים הטבעיים - הסביבה ומשאבי הטבע. לצד שיתוף פעולה פיתוח דו-צדדי, פועלת ממשלת גרמניה לקידום יציבותה ופיתוחה של מאוריטניה באמצעות שיתוף פעולה אזורי (G5 Sahel ו-Sahel Alliance). שחקני המפתח בכל הנוגע ליישום הם Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW) ו-Gesellschaft für Internationale Zusammenarbeit GmbH (GIZ) שיש לה משרד בנואקשוט ומומחים בינלאומיים העובדים במדינה.
יחסי סחר
היקף הסחר הדו-צדדי הוא צנוע. היבוא העיקרי של גרמניה ממאוריטניה הוא חומרי גלם (88%) והייצוא העיקרי שלה למאוריטניה הוא מזון, כלי רכב ומכונות.
דיוויזיית הפאנצר ה-26 (ורמאכט)
דיוויזיית הפאנצר ה-26 הייתה דיוויזיה משוריינת של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בחזית האיטלקית עד סוף המלחמה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-14 בספטמבר 1942 בצרפת, על בסיס הדיוויזיה ה-23, והועמדה תחת פיקוד שמילו פון ליטוויץ. באוגוסט 1943 נשלחה הדיוויזיה לחזית האיטלקית, שם לחמה בקרבות השונים, ובכלל זה בנחיתה בסלרנו ובקרב אנציו, כחלק מהארמייה העשירית והארמייה ה-14 לסירוגין, עד סוף המלחמה.
דומרית
דומרית (או דומארי) היא שפה הודו-ארית בסכנת הכחדה, המדוברת בפי אנשים מבוגרים בקבוצה האתנית דום, עם נוודים שהיגרו במקור מתת היבשת ההודית וכיום חי ברחבי המזרח התיכון וצפון אפריקה. מדווח כי השפה מדוברת צפונה עד אזרבייג'ן ודרומה עד מרכז סודאן, וביניהן בטורקיה, באיראן, בעיראק, בשטחים הפלסטיניים וישראל, בירדן, במצרים, בסודאן, בלוב, בתוניסיה, באלג'יריה, במרוקו, בסוריה ובלבנון.
כינוי קהילת דוברי דומרית בקרב דוברי ערבית הוא "נוואר". כינויים נוספים של דומרית: "רומאני מזרח תיכונית", "צוענית", "ציגענע" (ביידיש), "לוּטי" או "מֵהְטָר", וייתכן שחלקם משמשים גם כינויי גנאי.
אין לשפה מערכת כתב סטנדרטית. בעולם הערבי היא נכתבת מדי פעם באמצעות כתב ערבי מותאם.
עבודת תיאור יסודית של השפה נעשתה על ידי ירון מטרס החל מ-1996, וב-2012 הוא פרסם דקדוק מקיף של השפה לצד הערכת ההיסטוריה והניבים של מקורות משניים.
דומרית היא שפה בסכנת הכחדה וכיום דורות צעירים מתרחקים ממנה. באזורים מסוימים, כמו ירושלים, רק כ-20% מאנשי דום אלה, המכונים "צועני המזרח התיכון", דוברים דומרית בתקשורת יומיומית. השפה מדוברת בעיקר בפי הקשישים בקהילה הירושלמית. הדור הצעיר יותר מושפע מערבית, ולכן רובם יודעים בדומרית רק מילים וביטויים בסיסיים. הקהילה המודרנית של בני דוֹם בירושלים הוקמה על ידי האנשים הנוודים שהתיישבו בעיר העתיקה מ-1940 ועד לכיבוש העיר בידי ישראל ב-1967 (מטרס 1999).
ניבים
הווריאנט הידוע ביותר של דומרית הוא דומרית פלסטינית, הידוע גם בשם "צוענית סורית", הניב של קהילת הדום בירושלים, שתואר על ידי רוברט מקאליסטר בעשור הראשון של המאה ה-20. דומרית פלסטינית נמצאת בסכנת הכחדה, עם פחות מ-200 דוברים, רובם בני הקהילה הדומרית הירושלמית דוברי ערבית פלסטינית, המונה כ-1,200 איש.
ניבים אחרים כוללים:
חלק מהניבים עשויים להיות שונים מאוד זה מזה ואינם מובנים הדדית. מקורות שפורסמו לעיתים קרובות מקבצים יחד ניבים של דומרית ואת מקבצי המילים הייחודיות לאוכלוסיות של סוחרים נודדים במזרח התיכון. כך, סברו בעבר שהע'ורבטים והליולים מדברים ניב של דומרית. גם לא הובהר קשר בין דומרית לבין אוצר המילים שבו השתמש ההֵלֵבִּים במצרים (ראו דיון אצל מטרס 2012, פרק 1).
השפה הקטנה סֵבּ סֵלִייר באיראן מובחנת באוצר המילים הבסיסי שלה.
השוואה עם רומאני
פעם סברו שדומרית היא שפה-אחות של רומאני, וששתי השפות התפצלו לאחר עזיבת תת-היבשת ההודית. אך מחקרים עדכניים יותר מצביעים על כך שההבדלים בין השתיים משמעותיים מספיק להתייחס אליהן כאל שתי שפות נפרדות בתוך קבוצת השפות ההודו-אריות המרכזיות (כמו הינדוסטנית). סביר להניח שבני הדום ובני הרום הם צאצאים של שני גלי הגירה שונים החוצה מהודו, המופרדים בכמה מאות שנים.
כתב
מכיוון שדומרית היא שפת מיעוט לקהילת דוברים ספציפית במזרח התיכון, לא הייתה לה מערכת כתב סטנדרטית במשך שנים רבות. לכן, רבים השתמשו במערכות כתב שונות (בדומה למה שקרה עם כתיבת לאדינו). רוב תושבי המזרח התיכון השתמשו בכתב הערבי, ואילו חוקרים הסתפקו בפּאן-וְלאך, שהוא אלפבית לטיני מותאם.
כתב לטיני פאן-ולאך מותאם
ב-2012, ירון מטרס השתמש במערכת כתב זו בפרסומיו האחרונים בנושא, שבהם השתמש כבסיס בכתב פאן-ולאך, במספר שינויים:
אלפבית פאן-דומרי
האלפבית הפאן-דומרי מוצג בטבלה להלן. המילים לדוגמה הן מהניב הפלסטיני של דומרית: הערות
1 את האות "f" פֶֿה ניתן להגות כמו פ' רפה (הפונמה /f/) או כאלופון חוכך דו-שפתי אטום [ɸ], בהתאם להקשר או למקור המילה/השם.
2 האות "ĝ" רֶה (עֶ'ה) מייצגת בדרך כלל את העיצור החוכך-וילוני-קולי /ɣ/, אך לעיתים נהגה כאלופון ענבלי [ʁ] במילים/שמות מערבית, מפרסית ומאורדו.
3 האות "n" נֶה בדרך כלל מייצגת את העיצור האפי-שיני /n̪/; עם זאת, הוא נהגה כאלופון הווילוני-אפי [ŋ] כשהוא מופיע לפני האותיות "g, ĝ, k, q, x", וכאלופון החכי-אפי [ɲ] לפני האותיות "ĉ, ĵ, y".
4 האות "r" רֶה מייצגת את העיצור המקיש [ɾ] או את הרוטט [r], בהתאם למיקומה במילה, ואם היא מופיעה בודדת "r" או כפולה "rr".
5 האות "v" וֶה מופיעה בעיקר במילים ובשמות שאולים, ועשויה לייצג את החוכך השפתי-שיני הקולי הפונמי /v/, או את האלופון הדו-שפתי [β].
6 האות "x" חֶה מייצגת בדרך כלל את העיצור החוכך הווילוני האטום /x/, אך במילים רבות השאולות מערבית, מפרסית או מאורדו, היא נהגית לרוב כאלופון הענבלי /χ/ (כמו "כֿ" בעברית).
7 אות התנועה שְוּוּא "ǝ" (שמה נובע מהניקוד "שְווא" העברי) מייצגת את התנועה המרכזית-אמצעית הנייטרלית /ə/, אך לעיתים היא עשויה להופיע גם כאלופון [ʌ] או לרדת מעט לתנועה המרכזית החצי-פתוחה [ɜ], תלוי בניב המדובר.
* האותיות "c" ו-"j" (ללא סימנים דיאקריטיים) נמצאות בשימוש רק במילים/שמות שאולים, כפי שמוצג בטבלה לעיל.
תנועות
בדומרית יש חמש תנועות עיקריות, אך הטבלה הבאה מראה את השונות והאורך של התנועות הקצרות. רובם ניתנים להחלפה עם צליל תנועה לידו, אולם כל ההגאים האלה זהים לתנועות בערבית הפלסטינית המקומית (מטרס 1999).
עיצורים
על העיצורים בדומרית יש השפעה ניכרת מצד ערבית פלסטינית, לדוגמה קיימת תופעת הכפלת עיצורים; אולם עיצורים כמו [p], [g], [tʃ] ו-[h] אינם קיימים בניב הערבי המקומי. בלשנים העלו השערה כי צלילים אלה נחשבים חלק מהמרכיב הטרום-ערבי. העיצורים הבתר-מכתשיים המחוככים [tʃ] ו-[dʒ] שונים גם הם באיכותם מאלה בערבית.
מספרים
את המספרים דומרית "ירשה" מכורדית. להלן טבלת המספרים (1–10, 20 ו-100) בהינדי, רומאני, דומרית, לומאברן ופרסית להשוואה.
מגע בין שפות
דומרית מוקפת לאורך השנים בשפות איראניות, שמיות, טורקיות ועוד, ובאופן טבעי ספגה השפעות דקדוקיות מסוימות מהן, בפרט מכורדית וניבים איראניים אחרים ומערבית. עם זאת, נהוג לחשוב שהיא שאלה הרבה מילים ומבנים דקדוקיים מהערבית, אך הדבר לא לגמרי נכון. הפעלים המורכבים ורוב מילות היחס העיקריות בדומרית לא ספגו השפעות חיצוניות, והתחביר, באופן טיפולוגי, לא הושפע מהערבית.
קלי אוברה
קלי פול אוברה הבן (באנגלית: .Kelly Paul Oubre Jr; נולד ב-9 בדצמבר 1995) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת שארלוט הורנטס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד.
נעורים וקריירת מכללות
אוברה נולד בעיר ניו אורלינס שבלואיזיאנה, ולאחר פגיעת הוריקן קתרינה בשנת 2005 עבר עם משפחתו לריצ'מונד שבטקסס. בשנתו האחרונה בתיכון עבר ללמוד באקדמיית הכדורסל "פינדליי פרפ" שבהנדרסון, נבדה, ונבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן המציג את שחקני הכדורסל המצטיינים של ליגות התיכונים.
בשנת 2015 החל ללמוד באוניברסיטת קנזס, וכשחקן קבוצת הכדורסל שלה שיתף פעולה עם שחקני ה-NBA לעתיד פרנק מייסון, ויין סלדן, דבונטה גרהם וסביאטוסלאב מיכאיליוק. בעונתו היחידה בקנזס רשם ממוצעים של 9.3 נקודות ו-5.0 ריבאונדים למשחק, ובסיומה העמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.
וושינגטון ויזארדס
אוברה נלקח בבחירה ה-15 של דראפט 2015 על ידי אטלנטה הוקס, ומיד נשלח בטרייד לוושינגטון ויזארדס בתמורה לג'ריאן גרנט (שנבחר 19) ושתי בחירות דראפט עתידיות. בעונתו השנייה בקבוצה,, רשמו הוויזארדס מאזן ניצחונות 49–33 (59.8%), שהיה הטוב ביותר של המועדון מאז עונת. בפלייאוף של אותה עונה העפילה וושינגטון לשלב חצי גמר המזרח, בו הפסידה לבוסטון סלטיקס בתוצאה 3–4.
ב-19 בינואר 2018 קלע אוברה שיא קריירה של 26 נקודות בניצחון קבוצתו מול דטרויט פיסטונס.
פיניקס סאנס
ב-17 בדצמבר 2018 נשלח אוברה בטרייד לפיניקס סאנס, יחד עם אוסטין ריברס, בתמורה לטרבור אריזה. עד סיום אותה עונה הציג יכולת מצוינת בפיניקס, עם ממוצע של 16.9 נקודות למשחק.
ביולי 2019 חתם אוברה על הארכת חוזה בפיניקס לשנתיים נוספות, עבור כ-30 מיליון דולר.
שארלוט הורנטס
ב-6 באוגוסט 2021 חתם אוברה בשארלוט הורנטס לשתי עונות עבור 25 מיליון דולר.
בסיס נאגורסקויה
נאגורסקויה הוא בסיס של חיל האוויר הרוסי בארץ אלכסנדרה במחוז ארכנגלסק, רוסיה, הממוקם  צפונית למורמנסק. זהו בסיס ארקטי מרוחק במיוחד והבסיס הצבאי הצפוני ביותר ברוסיה. הבסיס נקרא על שם הטייס הפולני-רוסי יאן נאגורסקי.
ענת (עיר)
ענת הייתה עיר עתיקה, בקרבת העיר המודרנית עאנה שבצפון עיראק. בטקסטים מהתקופה הבבלית הקדומה מוזכרת העיר כ-Dḫa-na-atKI, כ־a-na-at "של ארץ " וכ-an-at "על מרכז הפרת" בכתובות מלכותיות אשוריות, Άναθω אצל איסידורוס מכאראקס ו-Anatha אצל אמיאנוס מרקלינוס, ומשם לשם הערבי המודרני של המקום. השם מקושר לאלה ענת.
היסטוריה
בתקופה הבבלית הקדומה נכללה העיר בארץ סוחי. לאחר מכן נשלטה בידי מיתני, אך לא ברור איך עברה לשליטתה. במאה ה־10 לפנה"ס עמדה העיר על נתיב הסחר שעל הפרת. העיר הוזכרה כ־a-na-at "של ארץ " בכתובות תוכולתי-נינורתה השני, וכ־an-at "על מרכז הפרת" (על אי בנהר) בכתובת על מסע שערך אשורנצירפל השני. בסוף תקופת האימפריה הרומית, במהלך מסעו נגד האימפריה הסאסאנית, עבר הקיסר יוליאנוס בעיר, ושרף את מבצרה לאחר שנכנעה לו.
ההיסטוריון עדיה חורון סבר כי כל עמק הפרת מהעיר מרי הקרובה לענת ועד מישור הסחף התחתון, ובייחוד הגדה הדרום-מערבית בקרבת העיר ענת, נקראה "ארץ ענת" או "ארץ ענה", שאליה הגיעו סוחרי-מדבר שתיווכו בין כנען לשומר. הוא קישר בין סחר זה לאזכור המקראי של ענה שמצא "ימִם" (מים מתוקים, לפי המילה הברברית imim ) במדבר בזמן שרעה חמורים:.
יחסי הממלכה המאוחדת–מאוריטניה
יחסי הממלכה המאוחדת–מאוריטניה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד לבין הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה.
סקירה כללית
בריטניה ומאוריטניה כוננו יחסים דיפלומטיים לאחר שמאוריטניה זכתה בעצמאותה מצרפת בשנת 1960. לבריטניה לא הייתה שגרירות במאוריטניה עד 2018: שגריר בריטניה בסנגל הוסמך גם למאוריטניה בין השנים 1960–1990 (מאוריטניה השעתה את היחסים בעקבות מלחמת ששת הימים וחידשה אותם בשנת 1968) ושגריר בריטניה במרוקו הוסמך גם למאוריטניה בין השנים 1990–2018 כאשר בריטניה שדרגה את משרדה בנואקשוט לשגרירות ומינתה שגריר תושב.
מחוז הנפין
המחוז נכלל במטרופולין הכולל את הערים סיינט פול, בלומינגטון וכן חלקים מוויסקונסין. מבחינה פוליטית, מצביע המחוז ברוב גדול למפלגה הדמוקרטית. במחוז כמות דומיננטית של תושבים ממוצא סקנדינבי.
תקיפת מתקני הדלק בצפון סוריה
תקיפת מתקני הדלק בצפון סוריה הייתה תקיפה אווירית של מאגרי דלק בחן עייש ובית זיקוק בחומס שבצפון סוריה ב-23 באוקטובר 1973 יומה ה-18 של מלחמת יום הכיפורים. בתקיפה נפגעו קשה מאגרי הדלק בצפון סוריה ומתקני הזיקוק. הייתה זו התקיפה האווירית הישראלית האחרונה כנגד מטרות כלכליות בַּמלחמה.
רקע
החל מהיום השלישי למלחמה תקף צה"ל מתקנים אסטרטגיים בעלי השפעה על המשק הסורי בעומק סוריה וזאת במטרה להוציאה ממעגל הלחימה ולהביא לריתוק כוחות הגנה בעורף על חשבון חזית רמת הגולן שבה התנהלו קרבות קרקעיים קשים. תקיפות אלה נעשו בעיקר באמצעות חיל האוויר, חיל הים ויחידות חי"ר מיוחדות. חלק גדול מיעדי התקיפה היו מתקני אנרגיה שהבולטים בהם: השמדת תחנות הכוח הגדולות "קאנטינה" ו"אוקלהומה" ב-10 באוקטובר ותקיפת מסוף הדלק בבניאס ב-11 באוקטובר. לאחר שהפסקת האש הראשונה מ-22 באוקטובר הופרה, הוחלט להפציץ את מתקני הדלק בצפון סוריה ולהמשיך את הלחץ על הסורים ובכך להביא לירידה בנכונותם להמשיך בלחימה.
התקיפה
את ההפצצה של מתקני הדלק ביצעה שישיית מטוסי פנטום מטייסת האחת בהובלת איתן בן-אליהו ויצחק אמיתי (שאף תכנן את התקיפה). את השישייה התוקפת אבטחה רביעיית פאנטומים נוספת מאותה הטייסת שהיו חמושים למשימת ירוט ותפקידם היה לנהל קרבות אוויר עם מטוסי ירוט סוריים שעלולים להישלח לאזור, להעסיק אותם ובכך לאפשר הפצצה בלתי מוסחת. בנוסף 2 רביעיות שחקים מטייסות 101 ו-117 המריאו גם הן לפטרול התקפי בגזרה.
10 המטוסים הישראלים המריאו מבסיס חצור, טסו מעל הים, חצו את קו החוף של לבנון מעל הרי הלבנון וחדרו משם למרחב האווירי הסורי. שישיית המטוסים המפציצים טסו בגובה נמוך ובדממת אלחוט, רביעיית היירוט טסה באותו המסלול, בדיוק מעליהם בגובה 20,000 רגל במטרה להראות באופן ברור במערכות המכ"ם הסוריות ולהסתיר מפני המכ"ם את השישייה התוקפת מפני גילוי.
עם התקרבות המטוסים הישראלים ליעד הזניקו הסורים כנגדם שתי רביעיות מיג 21 שעלו לגובה של כ-25 אלף רגל. שישיית הפנטומים נכנסה ליעפי הפצצה כמתוכנן והטילה פצצות על חוות המכלים ועל מתקני הזיקוק ובאותו הזמן החל קרב אוויר מעליהם עם מטוסי החיפוי. התקיפה של מטוסי ההפצצה נמשכה באין מפריע, הפגיעות היו מדויקות והמתקנים הובערו.
קרב האוויר
את רביעיית החיפוי הובילו רון חולדאי והנווט יורם רומם. עם הגיעה לאזור היעד החל קרב אוויר בין רביעיית הפאנטומים המחפים לבין שמונת המיגים. הפנטום השלישי ברביעייה שהוטס על ידי דן חלוץ ונווטו יהואר גל שיגר טיל אוויר אוויר שפגע במיג הראשון שטייסו צנח. לאחר מכן הפיל חלוץ מיג נוסף (שהיה בן הזוג של אותו המיג). לאחר מכן הפיל הפנטום הרביעי ברביעייה שהוטס על ידי יגאל סתוי ונווטו איתן שמואלי מטוס מיג נוסף. המטוס הראשון ברביעייה, שהוטס על ידי רון חולדאי ונווטו יורם רומם, ביצע תמרוני קרב ממושכים עם אחד המיגים שבמהלכו ירדו לגובה נמוך עד שבאחת הפניות פגעה כנף המיג בקרקע והוא התרסק. לאחר ההפלה הרביעית, סיימו המפציצים את התקיפה והבקר הורה לכל הטייסים לנתק מגע ולשוב לבסיס.
לעבר הקרב הופנו עוד 2 רביעיות של מטוסי מיג 21 מדמייר וסייקל. הרביעייה מדמייר הגיעה ראשונה ונכנסה לקרב עם רביעיית השחקים מ-טייסת 101. 2 מיגים הופלו על ידי 101. עם הצטרפות הרביעייה מסייקל הופל עוד אחד מהם. בהמשך הקרב הצטרפו 2 רביעיות מיג 21 נוספות מקוסייר שיורטו על ידי השחקים מטייסת 117. בקרב זה מיג אחד הופל על ידי 117, ומיג נוסף הופל בהפלה עצמית.
סי במול
סי במול (באנגלית: B-flat או B♭) הוא הצליל האחד-עשר (לפי שורת חצאי הטונים) לפי הסולם הכרומטי המערבי (הספירה מתחילה מ-דו).
הוא נמצא חצי טון (סקונדה קטנה) מעל לה וחצי טון (פרימה מוגדלת) מתחת לצליל סי, כלומר אנהרמוני ל-לה דיאז (אנ': A♯) על אף שבצורות כיוון מסוימות סי במול נשמע שונה מ-לה דיאז.
בעוד שתזמורת סימפונית מכוונת לפי הצליל לה המנוגן על ידי אבובן, תזמורת כלי נשיפה מכוונת בדרך כלל לפי הצליל סי במול המנוגן על ידי טוביסט, קרנאי או קלרניטן.
בגרמניה, רוסיה, פולין וסקנדינביה הצליל סי במול מכונה 'B', כאשר 'H' מייצגת סי-בקר. מאז שנות ה-90 של המאה ה-20, סי במול מסומן לרוב כ-B♭ או 'Bess' במקום 'B' בספרי מוזיקה שוודים.
Reflektor
Reflektor (מילולית: שיבוש של המילה Reflector שפירושה מחזיר אור) הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת האינדי-רוק הקנדית, ארקייד פייר. האלבום יצא ב-28 באוקטובר 2013. זהו אלבום כפול בהפקתו של ג'יימס מרפי (סולן ומייסד להקת LCD Soundsystem) ושל מרקוס דראבס.
אלבום זה סימן תפנית בצליל הלהקה והביא ניסיון ללכת בכיוונים מוזיקליים חדשים ביחס לאלבומים הקודמים. בעקבות כך, בין השאר, מצא את המבקרים חצויים בין ההתלהבות משבירת הנוסחה והכיוון לאלו שחשו שמדובר בניסיון גדול מדי ואף מצאו רגעים משעמים באלבום.
לקראת האלבום
ב-12 ביולי 2013, צייץ מעריץ תוך תיוג חשבון הטוויטר של הלהקה שהם הלהקה האהובה ביותר עליו. הלהקה, בתגובה לציוץ, כתבה לו: "תודה, האלבום החדש שלנו יצא ב-29 באוקטובר".
במהלך חודשי הקיץ, אייקון הנושא את הכיתוב 'reflektor' החל מופיע בכתובות רחוב בערים שונות בעולם כמו גם בשלטים (ללא כל אזכור של הלהקה). בסוף אוגוסט 2013, לראשונה נעשה הקישור הרשמי ללהקה כשאחד מחשבונות הטוויטר שלה צייץ תמונה של כתובת גראפיטי כזו. בתחילת ספטמבר 2013 הוציאה הלהקה לאור שני קליפים מקדימים שאורכם פחות מדקה שהבהירו שנית שמי שעומדת מאחורי האייקונים, היא לא אחרת מארקייד פייר. הקליפים המקדימים סימנו את התאריך תשעה בספטמבר בשעה תשע כזמן שבו יתרחש משהו שקשור באלבום החדש.
בסמוך לשחרור הסינגל הראשון- כחלק מקמפיין רווי ה-9 ב-9.9.2013 בשעה 9 בערב ובעבור 9 דולר, קיימה הלהקה הופעה סודית ברגע האחרון תחת השם 'The Reflektors' במועדון סלסה במונטריאול. רק בשעות הספורות שלפני ההופעה אישרה הלהקה שאכן זוהי הופעתה. דברים מסוג זה כבר נעשו בעבר על ידי הלהקה (קיום מופע חינמי תחת כיפת השמיים לקראת יציאת אלבומם הקודם וכדומה).
הכרזה ושחרור
כצפוי, בתשעה בספטמבר בשעה הנקובה, הכריזה הלהקה, רשמית על Reflektor כאלבום האולפן המלא הרביעי שלה. עם ההכרזה הוצא לאור הסינגל הראשון הנושא את שם האלבום, בליווי שני וידאוקליפים. האחד בבימויו של אנטון קורביין והשני וידאוקליפ אינטראקטיבי בבימויו של וינסנט מוריסט (ששיתף פעולה כבר בעבר, לא אחת, עם הלהקה).
לקראת האלבום הופיעה הלהקה בתוכנית Saturday Night Live בתאריך 28 בספטמבר. בהופעתם בתוכנית ביצעו את השירים Reflektor וכן את Afterlife. מיד לאחר התוכנית שודר ספיישל שארך כמחצית השעה בו ניגנו שירים נוספים מהאלבום. את הספיישל ביים רומן קופולה ולקחו בו חלק מפורסמים כגון: מייקל סרה, בן סטילר, בונו, ג'יימס פרנקו וזאק גאליפנאקיס. השירים שבוצעו בספיישל הם: Here Comes the night time, We exist, Normal Person.
הלהקה המשיכה בהופעות אחדות בהתראה קצרה בברוקלין ובמונטריאול. אליהם הגיעו בתור The Reflektors ובאי ההופעה נדרשו לבוא בתחפושות או בלבוש אלגנטי. בהופעות החליטה הלהקה, בדומה להחלטות האמנותיות באלבום, להפוך את האווירה לקלה יותר, וכחלק ממגמה זו בזמן שהקהל שנכנס ראו אנשים לובשי מסיכות ראשים (כפי שהרפלקטורז מופיעים בקליפ של סינגל הבכורה מהאלבום) ומנגנים לפתע, החלה לנגן הלהקה מאחורי הקהל. בסיום חלק מההופעות קיימה הלהקה מסיבה בה השמיעה שירים ורקדה עם הקהל.
יצירת האלבום
עטיפת האלבום, שנחשפה ביום ההכרזה גם כן, מכילה תמונה של פסלו של אוגוסט רודן, 'אורפיאוס ואורידיקה'.
לקראת יציאת האלבום, מראיונות שנתקיימו עם וין באטלר הובן הקשר. אחת מההשפעות המרכזיות לאלבום הוא הסרט אורפאו נגרו (סרט קולנוע שמבוסס על מחזה שהוא עיבוד מודרני לאורפיאוס ואורידיקה מהמיתולוגיה היוונית).
הנושאים בהם עוסקות מילות השירים הם חיים ומוות, תקשורת ובידוד בזמנים המודרניים. עוד השפעה לנושאים בהם עוסקים באלבום היא הגותו של קירקגור בדבר 'העידן הנוכחי' שאל מולה משקף וין את התלות בחיבורים הדיגיטליים של האדם לעולם ולחברים כלא יותר מאשליה ובידוד. וין מתייחס אליו כעידן ההתבוננות (reflective age). קירקגור מתאר את ה'עידן הנוכחי' כעידן של התבוננות/ מחשבה עמוקה. המוזיקה באלבום, אמנם טיילה למרחבים חדשים (אלקטרוניקה, מקצבים ג'מייקאנים ורארא), אבל, החותם של הלהקה גורם להכל להישמע חדש ומוכר בו-זמנית. המסע שלוקחת הלהקה במהלך החלק הראשון, החלק השני ובמעבר ביניהם הוא לא פחות מניסיון לבחון את הגבולות ואת ההגדרות של המוזיקה שלהם ובכלל.
עטיפת האלבום
עיצובה של העטיפה הופקד שוב (כמו באלבומם הקודם של הלהקה) בידי קרוליין רוברט. צילום פסלו של אוגוסט רודן בוצע על ידי קורי ריצ'י וקרוליין רוברט. הפסל שצולם ממוקם במוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק.
מן הביקורת
באתר הביקורות Metacritic, האלבום קיבל את הציון הממוצע 80, מבוסס על 40 ביקורות. בזמן שחלק מהביקורות הטילו ספק בנכונות הלהקה לייצר משהו מתוך תהליך פנימי והצביעו על אורך האלבום ועל רגעים שלדעתם נשמעים משעממים כעדות לכך שהלהקה ניסתה לחדש לשם החדשנות, חלק גדול מהביקורות הילל את האלבום ושיבח את הלהקה על שבירת המוסכמות ועל עמידתה על כך שלא תעמוד במקום.
מגזין המוזיקה Clash מגדיר את האלבום כמאכזב, לא מחדש ומציין את אובדן הדרך היצירתית.
מבקר AllMusic, ג'יימס כריסטופר מונגר, יוצא נגד הניפוח של האלבום ומציין שלצד רגעים פופיים טובים יש זיהום של חוויות שמיעתיות פחות טובות. מונגר העריך את האלבום בשלושה כוכבים וחצי מתוך חמישה.
מבקרי הגארדיאן נחלקו. בעוד שאלכסיס פטרידיס, טוען נגד הגרנדיוזיות שמנסה האלבום לנקוט בה ויוצא נגד הניפוח לשם הניפוח (בהתייחסו לאורך האלבום ואורך השירים). לדידו, קיצור השירים ועריכה טובה יותר של האלבום היה יכול להביא לתוצאה טובה בהרבה. אלכסיס מעניק שלושה כוכבים מתוך חמישה לאלבום.
מבקרת האובזרבר (ששייך לגארדיאן), קיטי אמפייר מחלקת ארבעה מתוך חמישה כוכבים לאלבום ומלינה על האורך וקמעא על השפעתו של מרפי אך מעריכה את האמירה וההתחדשות והאופן בו נידונים הנושאים באלבום.
ברוס הנדי מהמגזין ואניטי פייר, מוצא את חציו הראשון של האלבום עילאי ואילו את חציו השני יותר סטנדרטי ופחות מלהיב.
מייקל רופמן מ-Consequence of sound ו-Time ציין את מרווחי השלוש שנים בין אלבום לאלבום כמתגמלים עבורם ובמקרה זה המרווח העניק להם שיבה מושלמת שמעטים מדורם יכולים לה. הוא המשיך ותיאר את וין כיוצר שמצליח להפיק אירוע מצליח מסחרית ובו בזמן מאתגר, חכם ואמין.
לינדזי זולדז, מבקרת האלבום בפיצ'פורק שדירגה את האלבום 9.2 (הציון השני הכי טוב שקיבל אלבום של הלהקה ממבקרי פיצ'פורק) פרטה שהלהקה הביאה לנו משהו שבימים אלו מרגיש לא באופנה, בצורה מצערת: אירוע- אלבום שמעז להיות מצוין ומצליח בכך בצורה יוצאת דופן.
הייזל שפילד שהעניקה 8 מתוך 10 לאלבום מטעם NME, הכתירה את השיר "It's Never Over" כדבר הכי טוב שהלהקה עשתה מעולם.
דייוויד פריק, עבור הרולינג סטון, כתב שההשוואה ל-Exile on Main Street של הרולינג סטונז כמעט מתבקשת (משיקולי דמיון באורך זמן הנגינה של האלבום ונטישת הצליל המוכר) אבל ההשוואה היותר מתבקשת היא לאלבומי מפנה כמו Achtung Baby של U2 ו-Kid A של Radiohead. זוהי ההשוואה המתבקשת יותר, לפי פריק, משום שהמהלך של אלבום כזה הוא סיכון מרגש מלווה בהתחדשות על ידי להקה שכבשה את ההצלחה המסחרית ומפחדת מהממוצעות ומלהיות רק אהובה. במילותיו של השיר Normal Person, "אם זה מה שנורמלי כיום, אני לא רוצה לדעת". מה שאומר שאולי אפילו אלבום מוצלח שכזה, בפעם הבאה, לא יספיק, מסכם פריק. פריק דירג את האלבום בארבעה וחצי כוכבים מתוך חמישה.
רשימת השירים
חלק ראשון
חלק שני
קסדת צלילה
קסדת צלילה משמשת בעיקר צוללים מקצועיים העוסקים בצלילה באספקת אוויר על מימית, אם כי קיימים דגמים אחדים המותאמים לשימוש בצלילת סקובה.
הקסדה אוטמת את מגע ראשו של הצולל עם המים, מאפשרת לו לראות היטב מתחת למים ומספקת לו גז לנשימה. כמו כן מגינה הקסדה על ראשו של הצולל כאשר הוא עוסק בעבודה כבדה או מסוכנת, ובדרך כלל מספקת לו תקשורת קולית עם השטח (ואם הדבר אפשרי – גם עם צוללים אחרים). אם צולל חבוש קסדת צלילה מאבד את הכרתו אך עדיין נושם, תישאר הקסדה במקומה ותוסיף לספק לו אוויר לנשימה עד חילוצו. לעומת זאת, את וסת הצלילה הטיפוסי המשמש צוללים ספורטיביים יש להחזיק בפה, ואם יישמט מפיו של צולל שאיבד את הכרתו – הצולל יטבע (לא כך הדבר עם מסיכת פנים שלמה, הממשיכה לספק אוויר לצולל גם כשהכרתו התערפלה.)
לפני המצאת וסת צריכת האוויר (demanding valve), המספק אוויר לפי דרישת הצולל, קיבלה הקסדה אספקת אוויר רצופה. גז הנשימה הוזרם לתוכה בספיקה קבועה, בלא התייחסות לצורכי הנשימה של הצולל, והתנקז החוצה דרך שסתום סניקה. רוב הקסדות המודרניות כוללות שסתום צריכה, כך שהקסדה מספקת את גז הנשימה רק כאשר הצולל נושם. קסדות באספקה רצופה צורכות כמויות גז נשימה גדולות הרבה יותר מאשר אלו המצוידות בווסת; שיטה זו עשויה לעורר בעיות לוגיסטיות, והיא מאוד יקרה כאשר משתמשים בתערובות גזי נשימה מיוחדות. כמו כן יוצרת זרימת האוויר הרצופה רעש בלתי פוסק בתוך הקסדה, המפריע לקיום תקשורת תקינה. עדיין משתמשים בקסדות בעלות אספקה רצופה בצלילה בחומרים מסוכנים (HAZMAT), משום שעל־הלחץ השורר בתוכה מונע את חדירת החומר המסוכן כשקיימת סכנה לפגיעה באטימות חליפת הצלילה או הקסדה. קסדות מסוג זה עדיין נפוצות יחסית בצלילה במים רדודים, בה תצרוכת גז היא עניין משני, ובצלילה בסביבה רדיו־אקטיבית, משום שיש להיפטר מהן לאחר זמן מה בשל חשיפתן לקרינה.
אטימת הצוואר ברוב הקסדות המודרניות נעשה באמצעות "צווארון אוטם" ("neck dam") מנאופרן הנפרד מן הקסדה, ועל כן מאפשר לצולל לבחור את חליפת הצלילה בהתאם לסביבת הצלילה. כאשר מרכיבים את הצווארון האוטם על חליפה יבשה (dry suit), מבודד הגוף כולו מסביבת הצלילה, והקסדה מעניקה תוספת מסוימת של הגנה וחום. כאשר הצלילה נעשית בסביבה מסוכנת, כמו מי שפכים או כימיקלים מסוכנים, מחוברת הקסדה ונאטמת אל חליפה יבשה מיוחדת, המבודדת ומגינה על הצולל. ציוד צלילה זה הוא המקבילה המודרנית של חליפת הצלילה הסטנדרטית ההיסטורית מ"דגם 5".
הארמייה ה-31 (ברית המועצות)
הארמייה ה-31 (ברוסית: армия я-31) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
היחידה הוקמה ביולי 1941. לאחר הקמתה, הארמייה ה-31 הועברה לגזרת החזית המערבית. היא השתתפה בקרבות באזור רז'ב. במהלך הקרבות היא כותרה והחלה בנסיגה לא מאורגנת מזרחה. כתוצאה מאיבוד שליטה, יחידות שלה הועברו לארמייה ה-29 וארמייה ה-31 פורקה.
ב-17 באוקטובר 1941 הארמייה ה-31 הוקמה מחדש ושולבה בגזרת חזית קלינין. היא החלה במתקפה וב-16 בדצמבר 1941 הצליחה לשחרר את העיר קלינין. במהלך שנת 1942 היא השתתפה בקרבות סביב העיר רז'ב כולל קרב רז'ב השני. במהלך שנת 1943 היא השתתפה במתקפות סובייטיות כולל שחרור סמולנסק ביחד עם יחידות הארמייה החמישית ו-הארמייה ה-68. בשנת 1944 היא נכנסה לשטח בלארוס ושיחררה את העיר ויטבסק.
בשנת 1945 היא השתתפה במבצע פרוסיה המזרחית. בתחילת אפריל הארמייה ה-31 הועברה לעתודה ותוך זמן קצר העוברה להחזית האוקראינית הראשונה ובמסגרת זו השתתפה בקרב על פראג.
בספטמבר 1945 הארמייה ה-31 פורקה.
יאנוש פירסט
יאנוש פירסט (בהונגרית: Fürst János; 8 באוגוסט 1935 – 3 בינואר 2007) היה מנצח וכנר יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה
יאנוש פירסט החל את לימודי הכינור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בעיר הולדתו, בודפשט. אחרי דיכוי המרד ההונגרי על ידי השלטון הסובייטי בשנת 1956, המשיך את לימודיו בקונסרבטוריון בבריסל, בלגיה. בהמשך למד בקונסרבטואר של פריז וזכה שם בפרס ראשון. בשנת 1958 התקבל ככנר לתזמורת רדיו אירלנד ובנה שם קריירה ככנר ראשי של התזמורת.
ב-1963 ייסד פירסט את התזמורת הקאמרית האירית ומכאן החלה קריירת הניצוח שלו להתפתח. עם ייסוד תזמורת אלסטר בשנת 1966, התמנה פירסט לכנר הראשון שלה ובהמשך לעוזר המנצח בשנת 1971. הוא כיהן כמנצח ראשי ומנהל מוזיקלי בתזמורות של מאלמה (1974-77), אלבורג (1980-83), דבלין ווינטרטור (1990-94) וכמנצח אורח ראשי של הפילהרמונית של הלסינקי.
בשנים 1981-1990 היה פירסט המנהל המוזיקלי של האופרה של מרסיי. כמו כן היה אורח תדיר בהאופרה האנגלית הלאומית, האופרה הסקוטית והאופרה המלכותית של סטוקהולם. ב-1978 ניצח על הצגת הבכורה של "סאלומה" מאת פיטר מקסוול דייוויס ובהמשך הקליט אותה. הוא הרבה להקליט לחברת ההקלטות פוקס עם התזמורת הסימפונית של במברג, בין השאר מוזיקה לא-מוכרת של צ'ייקובסקי. שיצאה לאור באמצע שנות ה-70'; חלק מן ההקלטות יצאו מחדש בתקליטורים.
לפירסט יצאו מוניטין של מורה מעולה. כמה וכמה מתלמידיו בקונסרבטואר של פריז זכו בתחרויות ניצוח יוקרתיות. הוא עבד עם תזמורות נוער, בהן תזמורת הנוער הלאומית של בריטניה. באחרית ימיו הוזמן לעמוד בראש הוראת הניצוח התזמורתי בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון, אבל לא האריך ימים עד לקבלת המשרה.
פירסט מת ממחלת הסרטן בפריז, בשנת 2007.
בריין דריל
חברי הלהקה
הרכב נוכחי
אלה פארבן
פרנס צימר (בגרמנית: Frans Zimmer; נולד ב-5 ביוני 1985), הידוע יותר בשם הבמה אלה פארבן (Alle Farben), הוא די ג'יי ומפיק מוזיקלי גרמני. מאז 2014, הוא חתום בחברת התקליטים Guesstimate/b1 Recordings ו-Budde Music.
קריירה
פרנס צימר נולד ב-5 ביוני 1985 בשכונת קרויצברג בברלין, גרמניה. לאחר שסיים את בית הספר התיכון, צימר רצה ללמוד אמנות, אך לא התקבל לאוניברסיטה. מאוחר יותר, הוא עבד כקונדיטור בבית קפה בברלין. ב-2010, הוא החל לתקלט במועדוני לילה וברים בברלין. בהשראת האמן האוסטרי, פרידנסרייך הונדרטוואסר, הוא לקח את שם הבמה, הונדרט פארבן (Hundert Farben), שאותו שינה מאוחר יותר לשם הבמה הנוכחי שלו, אלה פארבן (Alle Farben).
ב-9 במאי 2012, הוא תיקלט, עבור 30,000 איש, בפארק העירוני שהוקם במקום נמל התעופה ברלין-טמפלהוף. מאז, הוא תיקלט כמעט בכל סוף שבוע ברחבי אירופה ותל אביב.
בספטמבר 2013, הודיע צימר באמצעות עמוד הפייסבוק שלו כי החל לעבוד על אלבום הבכורה שלו. בינואר 2014, בריאיון לעיתון הגרמני די טאגסצייטונג, הוא אישר שהאלבום יהיה מוכן בעוד מספר חודשים.
ב-2 במאי 2014, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם גראהם קנדי, את הסינגל "She Moves (Far Away)". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-15 באוסטריה, למקום ה-9 בגרמניה, ולמקום ה-21 בשווייץ. הסינגל גם זכה בתואר פלטינה מ-BVMI ובתואר זהב מ-IFPI Austria.
ב-25 במאי 2014, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, Synesthesia – I Think in Colours.
ב-24 באפריל 2015, הוא התארח, יחד עם YouNotUs, בסינגל "Supergirl" של אנה נקלאב
ב-2016, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם YouNotUs, את הסינגל "Please Tell Rosie". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-2 באוסטריה, למקום ה-3 בגרמניה, ולמקום ה-70 בשווייץ. הסינגל גם זכה בתואר פלטינה מ-BVMI ובתואר זהב מ-IFPI Austria.
ב-2016, הוא הוציא את הסינגל "Bad Ideas". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-4 באוסטריה, למקום ה-7 בגרמניה, ולמקום ה-79 בשווייץ. הסינגל גם זכה בתואר פלטינה מ-BVMI ובתואר זהב מ-IFPI Austria.
ב-15 ביולי 2016, הוא הוציא את אלבום האולפן השני שלו, Music Is My Best Friend.
ב-7 באפריל 2017, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם ג'אניק דווי, את הסינגל "Little Hollywood". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-8 באוסטריה, למקום ה-14 בגרמניה, ולמקום ה-31 בשווייץ. הסינגל גם זכה בתואר פלטינה מ-BVMI ובתואר זהב מ-IFPI Austria.
ב-23 במרץ 2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם רודוס, את הסינגל "". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-54 באוסטריה, למקום ה-65 בגרמניה.
ב-8 ביוני 2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם קלווין ג'ונס ו-YouNotUs, את הסינגל "Only Thing We Know". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-24 באוסטריה, למקום ה-20 בגרמניה, ולמקום ה-41 בשווייץ. הסינגל גם זכה בתואר זהב מ-BVMI ומ-IFPI Austria.
ב-21 בספטמבר 2018, הוא התארח בסינגל "Build a House" של סטפני היינצמאן.
ב-2 בנובמבר 2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אילירה, את הסינגל "Fading". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-16 באוסטריה, למקום ה-16 בגרמניה, ולמקום ה-17 בשווייץ. הסינגל גם זכה בתואר זהב מ-IFPI Austria ובתואר פלטינה כפולה מ-ZPAV.
ב-29 במרץ 2019, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם ג'יימס בלאנט, את הסינגל "Walk Away". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-98 בגרמניה.
ב-14 ביוני 2019, הוא הוציא את אלבום האולפן השלישי שלו, Sticker on My Suitcase.
ב-15 במאי 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם VIZE וגראהם קנדי, את הסינגל "Kids".
ב-29 במאי 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם סטיב איוקי ואיקונה פופ, את הסינגל "I Love My Friends (And My Friends Love Me)".
ב-2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם מרטין ינסן וניקו סנטוס, את הסינגל "Running Back to You". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-80 בגרמניה.
ב-9 ביולי 2021, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם רובין שולץ, גרסת רמיקס לשיר "Over the Rainbow" / "What a Wonderful World" של ישראל קמקוויוואולה.
תרוג
תָּרֹג או שַארְטְרֵז הוא צבע שממוקם בסקאלת הצבעים בין הצבע הצהוב לצבע ירוק. הוא קיבל את שמו העברי תרוג, על שם צבעו של פרי האתרוג, אשר לרוב צבעו נוטה להיות בין צהוב לירוק. מקור השם שרטרז הוא בצבעו של הליקר הצרפתי הקרוי שארטרז ירוק, שיוצר בשנת 1764. באופן דומה, שרטרז צהוב הוא צבע צהוב מעורבב עם כמות קטנה של ירוק, על שם הליקר שארטרז צהוב. קיימים גוונים שונים של הצבע, הקרובים יותר לצהוב או לירוק בסקאלת הצבעים בהתאמה. את הצבעים ניתן למצוא בין היתר בפירות מסוגים שונים.
חוץ מהאתרוג, ניתן למנות בין היתר, את פרי ההדר ליים, את תפוחי גרני סמית' (תפוחי גרנד) ואגס, כפירות עם גוונים תרוגים.
הר גרדינר
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ויליאם ונטון
ויליאם ונטון (באנגלית: William Wenton) היא סדרת ספרי פנטזיה שנכתבה על ידי הסופר בובי פירס, וגיבורה הוא הנער ויליאם ונטון. הראשון מבין ארבעת ספרי הסדרה, "ויליאם ונטון והחידה הבלתי אפשרית", יצא בשנת 2017, והאחרון בסדרה, "ויליאם וונטון 6 - והקטסטרופה הצנטריפוגלית" יצא בשנת 2022.
ספר ראשון
כל אחד מהספרים מתעד את ויליאם ונטון, בן 12 גאון בפתרון חידות – כישרון שירש מסבו. כש"החידה הבלתי אפשרית" מגיעה למקום מגוריו, הוא לא עומד בפיתוי ופותר אותה, למרות התנגדות הוריו. ויליאם לא ידע שכך יעיר מרבצם את שדי העבר, ואלה יחזרו לרדוף אותו ואת משפחתו. הוא גם לא ידע שייחטף בידי סוכנות סודית וימצא את עצמו בבית ספר משונה מלא רובוטים, לצדם של ילדים בעלי כישרון דומה לשלו לפתרון חידות.
ספר שני
בספר השני, לאחר שפיצח את "החידה הבלתי אפשרית", ויליאם ונטון חוזר לביתו בנורווגיה וזוכה לתהילת עולם. הוא מופיע בטלוויזיה ומוקף בקהל מעריצים. התקפים משונים משתלטים עליו, משתקים את גופו וגורמים לו להזיות, והוא מתחיל לחשוד שיש לכך קשר ללורידיום שמצוי בתוכו. כאשר ויליאם מגיע למכון למחקר על אנושי, הוא מגלה שהוא נתון בהסגר – זרקורי ענק מאירים את השמים ורובוטים ממונעים סורקים את הקרקע. צוות בית הספר מסרב להסביר לו מדוע המכון מתנהל כמחנה צבאי סגור, וגם חברתו איסכיה מסתירה ממנו מידע.
ויליאם מגלה את האמת מאחורי האירועים המוזרים שמתרחשים ומבין שגורלם של רבים תלוי בו וביכולת שלו לפצח צפנים. הוא יוצא למסע מסוכן שמגיע עד הרי ההימלאיה.
וכל אותו הזמן השעון מתקתק בעוד ויליאם דוהר למנוע את חזרתו של האיש שרוצה להרוג אותו ומנסה לפתור את תעלומת הלורידיום.
סופר
הכותב של הספר, בובי פירס, נולד ב 1974 והטביע את חותמו בתולדות הסרטים הנורווגיים בשנת 2006, כשזכה בדקל הזהב בפסטיבל קאן על סרטו הקצר "סניפר", אותו כתב וביים. מאז, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר הבינלאומי לקולנוע בלונדון, הוא פעיל כתסריטאי ובמאי טלוויזיה, סרטים קצרים ופרסומות רבות.
בשנת 2015 עשה פירס גם את הופעת הבכורה שלו ככותב ספרי ילדים. "ויליאם וונטון והחידה הבלתי אפשרית" הוא הספר הראשון בסדרה עטורת הפרסים המציגה את ויליאם מפענח הקודים. ספריו של פירס הפכו לרבי מכר והקסימו את המבקרים והקוראים כאחד.
דמויות
בסדרת הספרים כמה דמויות, וביניהן:
ויליאם - הדמות הראשית
אברהם טאלי - "הרשע", האדם בעל כמות הלורידיום הכי גבוהה.
פריץ גופמן - מנהל המכון למחקר על אנושי, החבר הטוב של סבו
איסיה - חברתו הטובה, מתלווה אליו לכל מסעותיו
סבו - עליו מתבססת הסדרה, המרדף של ויליאם כדי לגלות את ההיסטורייה של סבו.
ביקורות
רוב הביקורות על סדרת הספרים הזאת משוות בין הסדרה הנ"ל לבין סדרות מפורסמות אחרות, כמו הארי פוטר, פרסי ג'קסון, ועוד. בנוסף, הרבה ביקורות מוסיפות שהספר הוא שילוב של הארי פוטר, וצופן דה ווינצ'י. לעומת זאת, יש ביקורות אשר מתלוננות על בניית העלילה, על הצפי בשינויים, ועל העלילה הבעייתית.
הר גרדינר (אנטארקטיקה)
הר גרדינר (באנגלית: Mount Gardiner) הוא הר מצוקי גדול, של סלעי גרניט, בהרי המלכה מוד באזור חוף אמונדסן של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
גילוי ומיפוי ההר
ההר התגלה בדצמבר 1934 על ידי המחלקה הגאולוגית של המשלחת האנטארקטית של ריצ'רד בירד בפיקודו של קווין בלקברן.
מקור השם
ריצ'רד בירד נתן להר את שמו.
בירד קרא להר על שמו של ג'וזף ט. גרדינר (Joseph T. Gardiner), מולינגטון שבניו זילנד, שהיה הסוכן של בירד, וסייע לבירד להתכונן עבור המשלחות שערך ב־1928- 1930 וב־1933- 1935.
לקריאה נוספת
• Damien Gildea, Mountaineering in Antarctica: complete guide: Travel guide
לידיה ז'ורז'
לידיה ז'ורז' (בפורטוגזית: Lídia Jorge; נולדה ב-18 ביוני 1946) היא סופרת פורטוגזית. ספריה תורגמו לשפות רבות ובהן עברית.
ביוגרפיה
לידיה ז'ורז' נולדה ב-1946 בכפר בּוּלִיקֵימֶה (Boliqueime) המצוי באלגארבה, פורטוגל למשפחה שהיגרה מאיטליה. עם סיום לימודיה התיכוניים החלה ללמוד בלשנות באוניברסיטת ליסבון. לאחר סיום לימודיה החלה לעבוד כמורה בבית ספר תיכון. בעקבות נישואיה לאיש צבא פורטוגזי, אשר שירת במושבות הפורטוגזיות באפריקה, התגוררה שנתיים באנגולה (1968–1970) וארבע שנים במוזמביק (1970–1974) בתקופה זו חוותה את מלחמת המושבות הפורטוגזית. בשנת 1977 התגרשה ומאז היא מתגוררת בליסבון.
בשנת 1980 התפרסם הרומן הראשון שלה, יום הפלאות (O Dia dos Prodígios), שהיווה תרומה חשובה לגל החדש של הספרות הפורטוגזית המודרנית. הספר תורגם לאנגלית ולשפות נוספות. שני ספריה הבאים שיצאו לאור ב-1982 וב-1984 זכו להצלחה בפורטוגל, ועבור שניהם זכתה פעמיים בפרס ליסבון.
ב-1988 יצא לאור ספרה A Costa dos Murmúrios ("חוף המלמולים"). הספר תורגם לאנגלית ולשפות נוספות, ומבוסס על זיכרונותיה מהתקופה בה התגוררה באפריקה וחוותה ממקור ראשון את מלחמת המושבות הפורטוגזית, הספר הפך אותה לאחת הסופרות החשובות בפורטוגל.
בשנת 1991 חזרה לידיה ז'ורז' לאיטליה, על מנת להכיר את מולדת משפחתה.
במהלך השנים זכתה בפרסים ספרותיים חשובים בפורטוגל ובעולם. בשנת 2008 ביקרה בישראל והשתתפה בפסטיבל הסופרים הבינלאומי בירושלים.
קישורים חיצוניים
מכּתביה:
על כתביה:
הקפה מהירה
הקפה מהירה היא מונח מתחום הספורט המוטורי. המונח מתייחס לזמן המהיר ביותר שבו מושלמת הקפה מלאה של מסלול המרוצים. שיאי ההקפה המהירה של מסלול כלשהו נרשמת לגבי כל מרוץ ספציפי באותו מסלול, וכן לגבי ההקפה המהירה בהיסטורית המרוצים שנערכו בו.
בתחרויות מסוימות השגת ההקפה המהירה מזכה את הנהג או הקבוצה בנקודות בונוס נוספות (לדוגמה: בפורמולה אי ובפורמולה 2). בשנים הראשונות של אליפות הפורמולה 1 ניתנה נקודה נוספת לנהג שקבע את ההקפה המהירה. חלוקת הנקודות הופסקה בשנת 1960. מיכאל שומאכר, שקבע 77 פעמים את ההקפה המהירה ביותר, הוא נהג הפורמולה 1 עם מספר ההקפות המהירות הרב ביותר. ג'אקומו אגוסטיני הוא הרוכב המחזיק במירב ההקפות המהירות (117) במרוצי אופנועי גרנד פרי.
במרוץ אינדיאנפוליס 500 זוכה הנהג בעל ההקפה המהירה בפרס כספי, אך הדבר לא מעניק נקודות אליפות נוספות.
פורמולה 1
אליפות הפורמולה 1 נוסדה בשנת 1950. מאז קבעו 129 נהגים שונים את זמן ההקפה המהירה. בעשור הראשון של האליפות ניתנה נקודה לנהג שקבע את ההקפה המהירה בכל מרוץ. בעונת 2019 הוחזרה לשיטת הניקוד הענקת נקודה עבור הקפה מהירה. החל מעונת 2007 מוענק בסיום העונה פרס לנהג הקובע את מספר ההקפות הרב ביותר במהלך העונה. אם ישנו שוויון בין מספר נהגים נספרות גם ההקפות השניות בטיבן והזוכה הוא מי שבחישוב הכולל מספר ההקפות שלו הגבוה ביותר.
בעונת 2012 קבעו 12 נהגים שונים את זמן ההקפה המהירה - מספר הנהגים הגדול ביותר בעונה אחת.
MotoGP
באליפות מרוצי אופנועי גרנד פרי לא ניתן ניקוד לרוכבים שקבעו את ההקפה המהירה ביותר.
מספר הקפות מהירות בקריירה
רוכבים המופעים בכתב מודגש עדיין פעילים
Knight Bachelor
תואר Knight Bachelor (Kt) הוא חלק ממערכת תוארי הכבוד להצטיינות בנושאים שונים בבריטניה. זוהי הדרגה הבסיסית ביותר של אדם שקיבל תואר אבירות על ידי המלך או המלכה, אך לא חבר באחד ממסדרי האבירות המאורגנים בממלכה.
דרגת זו היא דרגה מהסוג העתיק ביותר של תוארי האבירות בבריטניה (הדרגה הייתה קיימת רשמית עוד בזמן של שלטונו של הנרי השלישי מלך אנגליה, אך מופעלת כבר מהמאה ה-11). לדרגה אין מקבילה לתיאור דרגת כבוד נשית. תואר האבירות מהדרגה הנמוכה ביותר שניתן להעניקו לאשה הוא תואר דיים מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (DBE), שדרגתו גבוהה יותר מאשר Knight Bachelor (מקביל לתואר אביר מפקד (KBE)).
תואר Knight Bachelor מוענק בדרך כלל לעובדים בשירות הציבורי, ובין מקבלי הדרגה נמצאים כל השופטים הגברים של בית המשפט העליון של אנגליה וויילס. כמו כן, ניתן להיות בעל תואר Knight Bachelor וגם להיות חבר זוטר במסדר אבירות כלשהו מבלי להיות אביר באותו מסדר. ניתן לראות זאת בקרב אלה המוכרים על הישגים בתחום הבידור כגון אלטון ג'ון, פטריק סטיוארט, פול מקרטני ועוד.
נס ז'לגיריס
נס ז'לגיריס הוא כינוי לאירוע שהתרחש במשחק כדורסל שנערך ב-8 באפריל 2004 בין מכבי תל אביב לז'לגיריס קובנה במסגרת המחזור האחרון של שלב הטופ 16 ביורוליג, בהיכל הספורט יד אליהו בתל אביב. מכבי תל אביב ניצחה במשחק זה, לאחר הארכה, 99:107. בכך ניצלה מכבי מהדחה, והעפילה לשלב הפיינל פור של המפעל, שהתקיים בתל אביב, שבסופו זכתה בגביע היורוליג.
המשחק זכור במיוחד בשל סיומו הדרמטי, שבו הצליחה מכבי תל אביב, לאחר שנראה היה כי אפסו סיכוייה לנצח, לצמצם בזמן קצר את פער הנקודות מול ז'לגיריס, ושיאו בשלשה שקלע דריק שארפ בשניית הסיום, שהשוותה את התוצאה וכפתה הארכה.
רקע
המשחק המכונה "נס ז'לגיריס" היה המשחק האחרון עבור מכבי וז'לגיריס בשלב הטופ 16, ונערך בהיכל הספורט יד אליהו, מגרשה הביתי של מכבי תל אביב. שתי הקבוצות הגיעו למעשה למשחק מכריע מבחינתן - כשהן יודעות כי ניצחון יוביל אותן לשלב ארבע הגדולות - הפיינל פור (שלב ההצלבה הנהוג כיום נוסף רק בשנה שלאחר מכן), והפסד ישאיר אותן בחוץ. מבחינת מכבי תל אביב היה מדובר גם בפיינל פור חשוב מהרגיל, מאחר שבאותה עונה נערכו שלבי חצי הגמר והגמר בתל אביב.
מהלך המשחק
המשחק עצמו היה צמוד לכל אורכו. המחצית הראשונה הסתיימה ביתרון 3 נקודות לטובת מכבי ובמהלך המחצית השנייה סגרה ז'לגיריס את ההפרש ונטלה את היתרון. כמעט לכל אורך הרבע הרביעי ז'לגיריס הוליכה כאשר מכבי הגיעה למספר הזדמנויות להשוות את התוצאה ואף לעלות ליתרון אך ללא הצלחה. לאורך מרבית הדקה האחרונה ההפרש בין מכבי לז'לגיריס נע בין נקודה לחמש, ו-15.7 שניות לסיום הגדילה ז'לגיריס את הפער לשש נקודות. לאחר מהלך מהיר של סל ועבירה של שאראס, שלחה מכבי את אד קוטה לשתי זריקות עונשין, שבהן דייק. במהלך הבא קלע וויצ'יץ' שתי נקודות, שלוש שניות לסוף, לאחר שלקח ריבאונד מזריקה לא מוצלחת של דייוויד בלות'נטל, ומיד לאחר מכן שלחה מכבי את גידריוס גוסטאס לשתי זריקות מהקו, כשהשעון הראה 2.2 שניות לסיום. גוסטאס, שלפני המשחק החזיק במאזן עונתי של 100% מהקו ביורוליג (17 מ-17), החטיא את שתי הזריקות, ובעקבות כניסה מוקדמת לצבע של שחקן ז'לגיריס טאנוקה בירד במאבק על הריבאונד, הכדור ניתן למכבי לשתי השניות האחרונות.
כשהשעון הראה 2.2 שניות לסיום, והתוצאה הייתה 94:91 לטובת ז'לגיריס, חידש גור שלף את המשחק בהכנסת הכדור למגרש. שלף מסר מסירה ארוכה מתחילת המגרש לצדו השני, שהגיעה עד לידיו של דריק שארפ ועברה מעל ידיו המושטות של איינרס בגאצקיס. שארפ הספיק להשתלט על הכדור ולשחרר אותו בזמן לזריקת שלוש "על הבאזר", שנכנסה. התוצאה בסיום 40 דקות הייתה 94:94, ובכך נכפתה הארכה.
לפני ההארכה יצא שאראס מהמשחק עם 5 עבירות לאחר שקלע 37 נק', וכך גם אנתוני פארקר שקלע 12 נק'. ארבעה שחקנים נוספים של מכבי נכנסו להארכה עם ארבע עבירות - באסטון, וויצ'יץ', שארפ ובלות'נטל. ז'לגיריס נכנסה גם היא להארכה בלי שחקן המפתח שלה ארווידאס סאבוניס, שסיים את המשחק עם 5 עבירות ו-29 נק', וכן בלי שחקנה מינדאוגס טימינסקס שירד עם 5 עבירות.
בהארכה עצמה שלטה מכבי במשחק, והגיעה עד להפרש של עשר נקודות, לפני שהמשחק הסתיים בתוצאה 99:107 למכבי תל אביב.
לאחר המשחק
לאחר המשחק עלתה מכבי תל אביב לפיינל פור שנערך בהיכל הספורט יד אליהו, שבו ניצחה בחצי הגמר את צסק"א מוסקבה 85:93, ובמשחק הגמר הביסה את סקיפר בולוניה 74:118. בכך זכתה באליפות אירופה הרביעית בתולדותיה. שנה לאחר מכן הצליחה מכבי לשמור על תוארה וזכתה בתואר בפעם החמישית, כשהיא משחקת עם סגל דומה ועם פיני גרשון כמאמן, כמו בעונה הקודמת.
דריק שארפ, שהוכתר לגיבור המשחק, המשיך לשחק במדי מכבי תל אביב עד גיל 40 והיה לשחקן המבוגר ביותר שלבש את מדי הקבוצה. באותה עונה, שארפ זכה למחווה מצד קפטן הקבוצה גור שלף: לפני שהניף את גביע אירופה הוא לקח מיקרופון ואמר: "בארצות הברית נהוג לומר 'בי לייק מייק', ואני אומר: 'בי לייק דריק'".
איינרס בגאצקיס, שהשתתף במשחק כשחקן ז'לגיריס קובנה, וכשל בניסיונו לעצור את המסירה המכריעה בשניות הסיום של שלף לשארפ, מונה בדצמבר 2016 לתפקיד מאמן מכבי תל אביב. בגאצקיס כינה את המשחק הזה: "ההפסד הקשה ביותר בקריירה שלי".
לעומת זאת, יאסיקביצ'יוס מונה לאחר מכן למאמן ז'לגיריס.
לאחר המשחק נמכר הכדור במכירה פומבית של חברת נטאקשיין (לא פעילה היום) לאיש העסקים עודד רייכמן, כספי התרומה של עודד רייכמן הופנו לנזקקים ומעוטי יכולת.
Myriads
Myriads היא להקת דום/מטאל גותי סימפוני. הלהקה הוקמה ב-1997 בסטוונגר, ושיריה עוסקים בפילוסופיה ופסיכולוגיה. היא הוציאה שני אלבומים בשנים 1999 ו-2002 ואחריהם נכנסה לתקופה של הקפאה. ב-2010 הוציאה שיר דמו נוסף.
ארמנדו דלי ואלדס
ארמנדו חאבייר דלי ואלדס (בספרדית: Armando Javier Dely Valdés; 5 בינואר 1964 - 17 באוגוסט 2004) היה כדורגלן פנמי ששיחק בעמדת החלוץ, ולזכותו 13 שערים ב-34 הופעות בנבחרת פנמה.
דלי ואלדס התחיל את הקריירה שלו במועדון נוער מקומי. בגיל 19 חתם בארחנטינוס ג'וניורס מליגת העל הארגנטינאית בה שיחק במשך 5 עונות בהם זכה עם המועדון בשתי אליפויות ופעם אחת בקופה ליברטדורס בשנת. לאחר מכן שיחק באינסטיטוטו דה קורדובה וסן מרטין דה טוקומאן. בשנת הגיע לישראל והיה מהכדורגלנים הזרים הראשונים ששיחקו בליגה הישראלית. ואלדס חתם בבית"ר תל אביב, והיה ממצטייני הקבוצה. בתחילת ינואר 1991 במהלך אימון, נפל על ידו, נגרמו לו שני שברים ביד, ועבר ניתוח. באותה שנה גם נפרד מהקבוצה. לאחר מכן חזר לדרום אמריקה כאשר חתם בפניארול מאורוגוואי ולאחר מכן בליברפול (מונטווידאו) ובפלאסה אמאדור בה סיים את הקריירה בשנת. עם פרישתו ממשחק פעיל הפך למאמן המועדון. בהמשך אימן גם באראבה אונידו, נבחרת פנמה בכדורגל עד גיל 20 והיה עוזר מאמן בנבחרת פנמה.
ב-29 במאי 2001 לקה בהתקף לב ממנו לא התעורר, והוא נשאר בתרדמת. בנוסף לכך סבל ואלדס מזיהום אלח דם ודלקת ריאות. ב-17 באוגוסט 2004 נקבע מותו. לאחר מותו החליטה הנהלת אראבה אונידו, הקבוצה האחרונה בה אימן, לשנות את שם האצטדיון על שמו.
Lady Wood
Lady Wood (בעברית: גברת עץ) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת והפזמונאית השוודית טובה לו. האלבום יצא לאור ב-28 באוקטובר 2016, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס. האלבום נחשב לחצי הראשון של אלבום קונספט של שני חלקים, חלק ראשון מתואר כ"שיאים, שפל, אובן סופי של מערכת יחסים". החלק שני מתואר כ"קרני אור", "חושך מוחלט", "אבקת פיות", "אש דועכת", אשר נכללים באלבום הבא Blue Lips.
רקע
האלבום "Lady Wood", הוא בהשארת האלבומים הקודמים של לו Truth Serum ו-Queen of the Clouds. האלבום מורכב משני חלקים חלק ראשון הוא "Fairy Dust", המפרט את האופוריה המקיפה את המפגש המספק שלו, ואת והחלק השני הוא "Fire Fade", המדגיש את תחושת המודעות העצמית.
סרטים "Fairy Dust" ,"Fire Fade"
הטריילר של הסרט "Fairy Dust", הוא סרט קצר המבוסס על המחצית הראשונה של האלבום, נחשף הטריילר לראשונה ב-17 באוקטובר 2016. הסרט הקצר המלא של "Fairy Dust", יצא ב-31 באוקטובר 2016. הסרט הקצר השני על המחצית השנייה של האלבום, שכותרתו "Fire Fade", יצא ב-25 באוגוסט 2017.
סיבוב הופעות
כדי לקדם את האלבום, לו יצאה ב-6 בפברואר 2017, לסיבוב ההופעות השני שלה, "Lady Wood Tour", באירופה, צפון אמריקה, אמריקה הדרומית, אוקיאניה. סבב זה הסתיים ב-14 באוקטובר.
דן גרטלר
דן גרטלר (נולד ב-1973) הוא יהלומן ואיש עסקים חרדי ישראלי. משמש גם כקונסול כבוד של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בישראל. באפריל 2021 העריך המגזין "פורבס" את הונו ב-1.2 מיליארד דולר. מאז 2017 נמצא גרטלר תחת סנקציות של ממשלת ארצות הברית משום שלדבריה עשה את הונו באמצעות עסקאות מושחתות.