cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ולריאן איסמאל
התקופה בליגת העל הצרפתית
איסמאל העביר את ילדותו ונעוריו בשטרסבורג, שנמצאת על גבול גרמניה, ושיחק החל מגיל תשע במועדון הכדורגל שטרסבורג. בינואר 1994, כאשר היה בן 18, ערך איסמאל את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של שטרסבורג, וערך 77 הופעות במדי הקבוצה עד לשנת 1998, כאשר החל מעונת 1995/96 החל לתפוס מקום בהגנת הקבוצה. באפריל 1997 זכה איסמאל עם שטרסבורג בגביע הליגה הצרפתית, לאחר ניצחון בפנדלים בגמר על בורדו לאחר 0-0 בתום 120 דקות. איסמאל הבקיע את הפנדל שלו, בדו-קרב שהסתיים בתוצאה 5–6. בפגרת החורף של עונת 1997/98 עזב איסמאל לראשונה את שטרסבורג, וחתם בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג תמורת 2.75 מיליון לירה שטרלינג, אז סכום זה נחשב לסכום ההעברה הגבוה ביותר בתולדות קריסטל פאלאס. איסמאל ערך 13 הופעות בלבד בקבוצה, ובאוקטובר 1998 עזב את קריסטל פאלאס וחתם בלאנס, אז מועדון בצמרת הכדורגל הצרפתי.
בלאנס, חזר איסמאל לכושרו הקודם לאחר שלא התאקלם בקריסטל פאלאס, ובעונות 1998/99 ו-1999/00 הציג איסמאל יכולת מצוינת בהגנת לאנס. במאי 1999 זכה איסמאל שוב בגביע הליגה הצרפתית, הפעם עם לאנס, לאחר ניצחון 0–1 בגמר על מץ. את תחילת עונת 2000/01 החמיץ איסמאל בגלל פציעה, ובפגרת החורף עבר בחזרה לשטרסבורג בהשאלה, לאחר שקבוצת נעוריו נקלעה למאבקי תחתית. איסמאל לא הצליח להציל את הקבוצה מירידה, אך הגיע עמה לגמר הגביע הצרפתי, בו זכה עם שטרסבורג לאחר 0-0 בתום 120 דקות וניצחון בפנדלים על אמיין. איסמאל היה הרביעי ברשימת חמשת הבועטים של שטרסבורג, והבקיע את הפנדל שלו, כמו כל שאר ארבעת הבועטים, בדו-קרב שהסתיים בתוצאה 4–5. בקיץ 2001 חזר ללאנס, והציג יכולת מצוינת בעונת 2001/02, בה סיימה לאנס במקום השני, מרחק שתי נקודות בלבד מהאלופה אולימפיק ליון. בעונה זו הבקיע איסמאל ארבעה שערי ליגה. בקיץ 2002 נמכר איסמאל בחזרה לשטרסבורג, שהעפילה בחזרה לליגה הצרפתית העליונה. איסמאל מונה לקפטן שטרסבורג עם חזרתו לקבוצה, וסיים עמה בעונת 2002/03 במקום ה-13, שנחשב כהישג. בעונה זו ערך איסמאל 26 הופעות והבקיע שני שערים. בזכות יכולתו, זכה איסמאל להתעניינות ממועדונים בכירים באירופה, ובקיץ 2003 הושאל לעונה אחת לורדר ברמן מהבונדסליגה.
התקופה בבונדסליגה
בקיץ 2003 הושאל איסמאל לעונה אחת לורדר ברמן מהבונדסליגה. איסמאל הציג יכולת מצוינת בהגנה בעונה זו, הבקיע ארבעה שערי ליגה ב-32 הופעות, וזכה עם הקבוצה בדאבל, כאשר הוא משתף פעולה בהגנה עם מלאדן קרסטאיץ', פול סטלטרי ואומיט דבאלה. ברמן ואיסמאל זכו באליפות באותה עונה בפער של שש נקודות מהסגנית באיירן מינכן, וזכו גם בגביע הגרמני לאחר ניצחון 2–3 בגמר על אלמניה אאכן, בו שיחק איסמאל 90 דקות. בקיץ 2004 נמכר איסמאל משטרסבורג לורדר ברמן באופן קבוע. בעונת 2004/05 שחזר איסמאל את הנתון של העונה הקודמת, והבקיע ארבעה שערים ב-32 הופעות ליגה, אך ברמן סיימה רק במקום השלישי. באותה עונה ערך איסמאל שבע הופעות עם ורדר ברמן בליגת האלופות. ורדר ברמן ואיסמאל סיימו את שלב הבתים במקום השני, אחרי אינטר מילאנו. בשלב זה הבקיע איסמאל שער בתיקו 1-1 הביתי של ברמן מול אינטר. בשמינית הגמר, איסמאל לקח חלק בצמד התבוסות של ברמן לאולימפיק ליון, 3-0 בברמן ו-2–7 בליון, שהובילו להדחתה של ברמן מהמפעל. איסמאל כבש את השער השני לברמן בתבוסה 2–7. בתום עונת 2004/05 עזב איסמאל את ורדר ברמן ונמכר לבאיירן מינכן.
בהופעת הבכורה שלו בבאיירן מינכן, ספג איסמאל כרטיס אדום, אך יתר עונת 2005/06 היה יציב מבחינתו, והוא זכה עם הקבוצה בדאבל, כאשר באיירן מינכן סיימה במקום הראשון בבונדסליגה בפער של חמש נקודות מהסגנית ורדר ברמן, וזכתה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 0–1 בגמר על איינטרכט פרנקפורט, בו שיחק איסמאל 90 דקות. באותה עונה, איסמאל ערך שמונה הופעות עם באיירן מינכן בליגת האלופות, ממנה הודחה הקבוצה בשמינית הגמר על ידי מילאן. בעונת 2006/07 נפצע איסמאל בפתיחת העונה, והחמיץ למעשה את כל העונה. איסמאל לא הצליח להתגבר על פציעתו, ובינואר 2008 חתם בהנובר 96. משחקו הראשון במדי האנובר היה מול קבוצתו הקודמת, באיירן מינכן. איסמאל היטיב לשחק במשחק זה, אך הוחלף במחצית המשחק, במצב של 0-0 מחשש לפציעה קלה. במחצית השנייה הבקיעה באיירן מינכן שלושה שערים והמשחק הסתיים בניצחון 0–3 לבאיירן מינכן. לאחר מכן, איסמאל המשיך לשחק במדי האנובר והיווה שחקן מפתח, אך הרבה לסבול מפציעות, ובאוקטובר 2009, לאחר שערך 18 הופעות במדי האנובר, נאלץ איסמאל לפרוש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית
איסמאל שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צרפת, אך לא זומן מעולם לנבחרת צרפת, ורצה בסופו של דבר לשחק בנבחרת גרמניה בזכות העובדה שסבו גרמני. התאחדות הכדורגל הגרמנית דחתה את בקשתו של איסמאל, מאחר שזיקתו לגרמניה קלושה. בריאיון לעיתון הקיקר בשנת 2005 אמר איסמאל כי הוא דווקא רצה לשחק בנבחרת צרפת, אך אם יורגן קלינסמן, מאמן נבחרת גרמניה יקרא לו, הוא ישקול ברצינות לשחק עבור גרמניה. באוקטובר 2005 הציע איסמאל שוב את שירותיו לנבחרת גרמניה, ונדחה. במרץ 2006 הצהירה התאחדות הכדורגל הגרמנית כי איסמאל אינו רשאי לשחק בנבחרת גרמניה, מהסיבה ששיחק בנבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21 במשחקי מוקדמות בשנת 1996, והיה יכול לשחק בנבחרת גרמניה רק אם היה מוציא אזרחות גרמנית כבר בשנת 1996 והיה אזרח גרמניה במשך עשור. איסמאל קיבל הצעה גם מנבחרת טוגו לשחק בנבחרת הטוגולזית במונדיאל 2006 בזכות העובדה שגרושתו של איסמאל היא טוגולזית למחצה, אך הוא דחה את ההצעה. בסופו של דבר, איסמאל לא ערך ולו הופעה בינלאומית אחת בנבחרות בוגרים ולא ייצג אף מדינה.
קריירת אימון
לאחר פרישתו ממשחק פעיל, מונה איסמאל באוקטובר 2009 כעוזר מאמן בהנובר 96, הקבוצה בה סיים את הקריירה. בנובמבר 2011 מונה איסמאל כמאמן קבוצת המילואים של האנובר, והצעיד אותה למקום השישי בליגה האזורית בעונת 2011/12 ולמקום הרביעי בעונת 2012/13.
בקיץ 2013 מונה איסמאל כמאמן קבוצת המילואים של וולפסבורג, שגם היא שיחקה בליגות האזוריות. איסמאל סיים עם וולפסבורג במקום הראשון בליגה שלה בעונת 2013/14, אך הפסיד עם הקבוצה בפלייאוף המבחנים לזוננהוף גרוסספאך, והקבוצה נשארה עונה נוספת בליגה האזורית הצפונית.
ביולי 2014 מונה איסמאל כמאמן נירנברג ששיחקה בבונדסליגה השנייה. במשחק הראשון של העונה ניצחו איסמאל ונירנברג את ארצגבירגה אווה בתוצאה 0–1, אך לאחר מכן החל רצף שלילי של שמונה הפסדים ב-13 המשחקים הבאים, ובנובמבר 2014 פוטר איסמאל מאימון נירנברג.
ביוני 2015 חזר איסמאל לאמן את קבוצת המילואים של וולפסבורג, ושוב סיים עם הקבוצה במקום הראשון בליגה האזורית בעונת 2015/16, והקבוצה הפסידה שוב בפלייאוף המבחנים, הפעם ליאן רגנסבורג. ב-17 באוקטובר 2016 מונה איסמאל כמאמן הזמני של הקבוצה הבכירה של וולפסבורג, שפתחה בצורה חלשה את הבונדסליגה תחת המאמן דיטר הקינג שפוטר. ב-7 בנובמבר 2016 הפך מינויו של איסמאל לקבוע. בשלהי פברואר 2017 פוטר איסמאל מתפקידו, לאחר מספר תוצאות חלשות, ובמקומו מונה אנדריאס יונקר.
ב-24 ביוני חתם בוסט ברומיץ' אלביון מהצ'מפיונשיפ לארבע שנים לאחר שאלו הגיעו להסכמה עם קבוצתו הקודמת בארנסלי על שחרורו. ב-2 בפברואר 2022 פוטר מתפקידו.
ב-25 במרץ 2022 מונה למאמנה של בשיקטש מליגת העל הטורקית.
חיים אישיים
איסמאל נולד בשטרסבורג שבצרפת לאב מגוואדלופ ואם אלזסית. סבו של איסמאל הוא גרמני.
איסמאל נשוי לגרמנייה בשם קרולינה. לאיסמאל יש בן מנישואים קודמים, שנולד בשנת 1995.
לאיסמאל אזרחות גרמנית החל משנת 2013.
תארים
עם שטרסבורג:
עם לאנס:
עם ורדר ברמן:
עם באיירן מינכן:
סוג א' (סדרת טלוויזיה)
סוג א' (באנגלית: The A Word) היא סדרת דרמה בריטית של ה-BBC המבוססת על הסדרה הישראלית "פלפלים צהובים" מאת קרן מרגלית. הסדרה עוקבת אחר ילד בן חמש וכיצד משפחתו מתמודדת עם הגילוי שהילד לוקה באוטיזם. הסדרה עלתה ב-22 במרץ 2016 בת שישה פרקים. פרקי העונה שודרו גם בארץ ב-yes בערוץ yes OH החל מינואר 2017. ב-26 במאי 2016 הוכרז על הזמנת עונה שנייה לסדרה. העונה השנייה עלתה לשידור בבריטניה ב-7 בנובמבר 2017. העונה השלישית עלתה לשידור ב-5 במאי 2020.
הפקה
חברת התוכן הישראלית קשת שהפיקה את הסדרה "פלפלים צהובים", פנתה אל התסריטאי פיטר באוקר ליצירת גרסה חדשה ע"פ הסדרה הישראלית עם קו העלילה המקורי. באוקר נשען על חוויותיו וניסיונו כמורה ועם בני משפחתו כדי לכתוב את הסדרה "The A Word".
קשת שותפה בהפקה באמצעות חברת התוכן הבינלאומית Keshet productions. קרן מרגלית ואבי ניר (מנכ"ל קשת) היו בין המפיקים בפועל של הסדרה. הצילומים נערכו באוקטובר 2015 באזור האגמים וכללו את קזוויק, ברוטון-אין-פורנס, קוניסטון, מאגר תירלמיר ובירקריג קוטג' בניולנדס ואלי. צילומים נוספים נערכו באולפני "The Space Project" במנצ'סטר.
שידור וקבלה
שידורי הסדרה החלו בערוץ BBC One בימי שלישי בשעה 9 בערב, החל מ-22 במרץ 2016 עם סיום הסדרה "עמק האושר".רשת SundanceTV רכשו את זכויות השידור בארצות הברית, והסדרה שודרה החל מ-13 ביולי 2016.
ב-19 בספטמבר 2016 יצאה העונה הראשונה על גבי DVD, בצירוף סרט דוקומנטרי של מאחורי הקלעים.
הקבלה לסדרה הישראלית
תסריט הסדרה מבוסס ובחלקו מקביל לתסריט "פלפלים צהובים", הדמויות בחלקן דומות ובחלקן שונות ומותאמות לאופי הבריטי. עם זאת, השתלשלות העלילה לא מקבילה לגמרי, חלק מהסצנות מופיעות בשלבים שונים בעונה.
למבורגיני אגואיסטה
למבורגיני אגואיסטה (באיטלקית: Lamborghini Egoista) היא מכונית קונספט, שתוכננה ויוצרה על ידי חברת למבורגיני לרגל יובל שנים לחברה. היא מבוססת על הלמבורגיני גאיארדו. היא הוצגה ב-12 במאי 2013.
סקירה כללית
ללמבורגיני אגואיסטה יש תא נהג ייחודי - תא הנהג הוא גם תא הנוסעים שכן רק אדם אחד יכול להיכנס למכונית. תא הנהג מזכיר תא טייס של מטוס קרב, יש לו חופה מיוחדת שניתן להסיר ולהרכיב מחדש וכן יש צורך להוציא ולהרכיב את ההגה כל פעם מחדש כאשר רוצים לנהוג במכונית.
למכונית עיצוב חיצוני מרשים ויוצא דופן. גוף המכונית והגלגלים עשויים מחומרים נוגדי קרינה. חופת תא הנהג היא בעלת צבע אדום עז וכן ישנים פסים וסימונים אדומים נוספים באחורי ובקדמת המכונית, כולם נועדו לשוות לה מראה של מטוס קרב מודרני.
היא כוללת מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 5.2 ליטר אטמוספירי המספק.
פירוש השם
באיטלקית פירוש המילה "אגואיסטה" הוא אנוכי. לפי דבריו של מעצב המכונית, וולטר דה סילבה, האגואיסטה מייצגת "הדוניזם שנלקח לקיצוניות".
כיום המכונית מוצגת במוזיאון למבורגיני באיטליה.
מכונית סטיישן
מכונית סטיישן (באנגלית: Station wagon) מוגדרת כרכב אשר גוף המרכב שלו יוצר בסגנון גרסה של סדאן / סלון עם גג המורחב אחורה.
בדגמי "סטיישן" קיים חלל פנימי יחיד המשותף לנוסעים ולמטען, ודלת אחורית לגישה למטענים.
מכוניות סטיישן
יוצרו מכוניות סטיישן בתצורת 2 דלתות צד ובתצורת 4 דלתות צד. בכל תצורה נוספה דלת נוספת מאחור, במקום מכסה תא המטען.
בדגמי סטיישן ההפרדה בין שימושי הובלת הנוסעים והמטען גמישה: המושבים האחוריים מתקפלים, כדי לאפשר הגדלה של שטח המטען על חשבון מקומות הישיבה.
מכוניות סטיישן נפוצות בעיקר באמריקה, קנדה, ניו זילנד, אוסטרליה ואפריקה.
הגודל הנוסף ברכבי סטיישן מאפשר הוספת שורת מושבים שלישית, שבוצעה בחלק מהדגמים, בעוד שבדגמי סדאן או הצ'בק המספר מוגבל תמיד ל-2 שורות מושבים (בדגמי לימוזינה קיימים לעיתים 3 שורות מושב)
צ'ובאי
צ'ובאי (בהונגרית: Csobaj) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית צ'ובאי קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות מ-821 תושבים בשנת 1990 עד 656 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-20%).
בצ'ובאי חיו מעט יהודים.
הממלכה ההומו-לסבית של אי האלמוגים
הממלכה ההומו-לסבית של אי האלמוגים (באנגלית: Gay and Lesbian Kingdom of the Coral Sea Islands) הייתה מדינה לכאורה שהוקמה כמחאה פוליטית סמלית בידי קבוצה של פעילים לזכויות להט"ב. המדינה מוקמה בדרום מזרח קווינסלנד שבאוסטרליה.
היסטוריה
ב-14 ביוני 2004, קבוצה של הומואים אוסטרלים המאוכזבים מיחסה של ממשלת אוסטרליה לזכויות להט"ב, הפליגו באונייה לה ניתן השם "פרח עליז" (GayFlower) בחיפוש אחר מקום מסביר פנים. עוד באותו יום, הקבוצה התיישבה באי הגדול ביותר בטריטוריית איי ים האלמוגים והניפה שם את דגל הגאווה. אחד מחברי הקבוצה, דייל פרקר אנדרסון הוכרז כקיסר המדינה בתור דייל ה-1. הפרישה מאוסטרליה הייתה מבוימת במחאה על החלטת הפרלמנט הפדרלי האוסטרלי לאסור נישואים חד-מיניים.
בתגובה לחקיקה האוסטרלית בנושא זה, דייל ה-1 הצדיק את ההחלטה לעזיבת הריבונות האוסטרלית כשהכריז:
עם החלטתם של מייסדי הממלכה לעזוב את אוסטרליה, הם ערכו טיוטה של הכרזת עצמאותם, בה נכתב, בין היתר:
בהשראת הכרזת העצמאות של ארצות הברית, הכרזת העצמאות של הממלכה ההומו-לסבית כללה את ההצהרה:
טענות הממלכה לא היו מוכרות בידי אף מדינה, לכן טרם הוקמה בה התיישבות קבועה. בעוד שהאי העיקרי של הממלכה הורכב משלושה קילומטרים מרובעים בלבד, הארכיפלג הגדול יותר של טריטוריית איי ים האלמוגים היה מקבץ של שרטוני חול בלתי מאוכלסים המשתרעים על פני 780,000 קמ"ר – גודלן של נורווגיה ושוודיה גם יחד. גודל בירת הממלכה, Heaven Island (אי גן העדן), היה שווה בקירוב לשטחו של הסיטי של לונדון. הממלכה הנפיקה את בוליה הראשונים ביולי 2006,.
לפי אתר הממלכה, ענפי הכלכלה היחידים היו תיירות, דייג ומכירת בולים. שחייה, הליכה על שוניות, צלילה בלגונה, צפרות, איסוף צדפות וחקירת ספינות טרופות לא היו פעילויות כלכליות.
באופן המבוסס היסטורית ומשפטית על חוק השבות הישראלי, אדם זכה באופן אוטומטי למעמד של תושב קבע וזכאי באופן מיידי לקבלת אזרחות בממלכה ההומו-לסבית, מעצם היותו להט"ב. לא היה צורך באשרה כדי לבקר בממלכה, אך המבקרים היו צריכים להיות בעלי נטייה מינית להט"בית. ראש הממשלה, דייוויד סמית', אימץ את פתיחות המדינה כלפי להט"ב ברחבי העולם –.
ממשלת הממלכה פרסמה הצהרות רשמיות לגבי אימוץ גישתם של מספר סוגיות חברתיות ופוליטיות.
פירוק
בסוף 2016, האתר הרשמי של "הממלכה ההומו-לסבית של אי האלמוגים" הוסיף קישור לאתר האינטרנט של The Equality Campaign, הארגון שקרא לבוחרים אוסטרלים להשתתף בסקר הדואר של חוק הנישואים, שבו הצבעת "כן" ככל הנראה תניע את הפרלמנט האוסטרלי לחוקק נישואים חד מיניים.
בעקבות ההחלטה שקיבלה ממשלת אוסטרליה לאשר נישואים חד מיניים, הממלכה פורקה ב-17 בנובמבר 2017.
טחן עיטי
טחן עיטי (שם מדעי: Myliobatis aquila) הוא מין של בטאי ממשפחת הטחניים, המצוי במימי האוקיינוס האטלנטי המזרחי, מהים הצפוני עד חופי דרום אפריקה, במי הים התיכון וגם בדרום-מערב האוקיינוס ההודי. הוא יכול לצלול עד לעומק 800 מטר, אך לרוב נמצא בימים רדודים יותר, בקרבת החופים.
תיאור
מין זה הוא קרובו של הטחן קליפורני, אך הוא קטן ממנו בהרבה. הוא מגיע לאורך מרבי של 183 סנטימטרים עם מוטת סנפירי חזה של 80 סנטימטרים בממוצע. המשקל המרבי שתועד לטחן הוא 14.5 קילוגרם, קטן יחסית לבני משפחתו הענקיים ברובם. לטחן אף שטוח המופנה כלפי מעלה ולסתות בתחתית הגוף, המלאות בשיניים שטוחות וחזקות שנועדות למחוץ קונכיות. סנפירי החזה רחבים ומעוגלים בקצוות, בקצה הגב ישנו סנפיר גבי קטן והזנב דק ללא אונות סביבו. הטחן קבור רוב זמנו בחול, רובץ ומחפש סרטנים, רכיכות או תולעים למאכל, אם כי הוא מגוון גם בדגים שהוא תופס.
הטחן משריץ צאצאים שבוקעים בתוך בטן הנקבה (לרוב בין שלושה לשבעה) וניזונים מחלבון הביצים שלהם בתחילה, עד שהם יוצאים מהרחם.
לא ברור מה מצבו של הטחן, בשל היעדר נתונים טקסונומים מדויקים ובשל שהמצב תלוי באוכלוסיות שונות שנפגעים ברמות משתנות. בחופי צרפת למשל האוכלוסיות של הטחן הצטמצמו מאוד כתוצאה מדיג אינטנסיבי. לעומת זאת בחופי דרום אפריקה מצב השימור יציב.
להב (משגר רקטות)
משגר רקטות "להב" הוא משגר רקטות ישראלי על בסיס משגר PULS של אלביט מערכות יבשה (לשעבר תעש מערכות, כיום חברת-בת של אלביט מערכות) שמותקן על גבי משאית HEMTT 8×8 של אושקוש. את המשגר ניתן לחמש ברקטות מתקנות מסלול של תעש וברקטות מסוגים אחרים. המשגר עצמו מותקן בירכתי המשאית, ניתן לצידוד וכולל בסיס לשני מארזי רקטות. הכלי כולל מנוף אינטגרלי לטעינה מהירה של מארזי הרקטות. ה"להב" משרת בצה"ל בחיל התותחנים.
מפל התנור
מפל התנור הוא מפל מים בגליל העליון, ליד מטולה. נקרא גם "מפל נחל עיון". שמו מגיע מהמילה הערבית "תנורה" تنورة, שמשמעה חצאית. גובהו של המפל כ-30 מטרים, המפל מקבל את מימיו מנחל עיון, והוא נמצא בתחומי שמורת נחל עיון.
היסטוריה
ב-1929, בתקופת מגוריו במטולה, ייסד פרנץ ון דר הורן את אגודת בני הנוער "למען האשד". חברי האגודה הכשירו את שביל הגישה אל המפל, חצבו מדרגות באבן ונטעו כ-700 עצי צפצפה שנתרמו על ידי פיק"א. בסוף 1964 החל רשת שמורות הטבע בהכנת שביל גישה שיחבר את המפל העליון למפל התנור.
אזכוריו של מפל התנור בתרבות
תאגיד המים האזורי המשרת את תושבי מטולה, קריית שמונה, מג'דל שמס, עין קיניא, קצרין, מסעדה ובוקעתא, נקרא "מי התנור" על שם מפל התנור.
Future Lover
Future Lover (בעברית: אהוב עתידי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הארמנית ברונט. השיר יצא לאור ב-15 במרץ 2023. השיר נבחר לייצג את ארמניה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב.
לפני האירוויזיון
השיר הארמני לאירוויזיון 2023 נבחר באופן פנימי על ידי AMPTV. ב-25 בינואר 2023, התקשורת הארמנית דיווחה שהזמרת ברונט נבחרה לייצג את המדינה עם שיר בסגנון ה-R&B, אם כי AMPTV לא הגיבה. ב-1 בפברואר 2023, AMPTV אישרה רשמית כי ברונט תייצג את ארמניה בתחרות האירוויזיון 2023. הזמרת הצהירה כי "אני שמחה לחלוק איתכם את החדשות. אני רק יוצרת מוזיקה, והפעם אחלוק אותה עם הקהל האירופאי!". שיר האירוויזיון שלה "Future Lover" יצא לאור בערוץ היוטיוב של האירוויזיון ב-15 במרץ 2023. הוא יצא לאור בפלטפורמות סטרימינג גדולות חמישה ימים לאחר מכן.
באירוויזיון
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר. עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת חצאי הגמר שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. ארמניה שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-11 במאי 2023.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. ארמניה שובצה שנייה, אחרי דנמרק ולפני רומניה. ב-11 במאי 2023 ביצעה ברונט את "Future Lover" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. ארמניה הופיעה כמדינה ה-17, לפני מולדובה ואחרי בלגיה.
הפסקה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
20 בפברואר
20 בפברואר הוא היום ה-51 בשנה בשבוע ה-8 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 314 ימים (315 בשנה מעוברת).
Battlefield: Bad Company 2
Battlefield: Bad Company 2 הוא משחק וידאו מסוגת פעולה מגוף ראשון שפותח על ידי חברת EA Digital Illusions CE והופץ על ידי Electronic Arts וסטים. המשחק הוא החמישה עשר בסדרת Battlefield. המשחק יצא לפלטפורמות ה-Microsoft Windows, ה-iOS, ה-PlayStation 3 וה-Xbox 360.
הפסק
{{פירושונים|
Battlefield: Bad Company 2
משחקיות
Battlefield: Bad Company 2 הוא משחק יריות בגוף ראשון. האפשרות המיוחדת במשחק זה היא שלשחקן יש אפשרות לשלוט בכלי רכב מסוימים כולל טרקטורונים, נגמ"שים, טנקים, מסוקים ועוד. כשהולכים ברגל ללא שום כלי רכב, השחקן מקבל גישה לרובי סער, תת-מקלעים, מכונות ירייה, אקדחים ועוד. לשחקנים גם יש אפשרות להתכופף, לקפוץ וריצת ספרינט. השחקן יכול לשאת נשק עיקרי ונשק משני שזה בדרך כלל האקדח, כמו כן השחקן סוחב גם רימונים וציוד נוסף. השחקנים יכולים לירות בנשק ללא כוונת, עם כוונת הברזל (תלוי בנשק) או עם הכוונת הטלסקופית (תלוי בנשק), אך הכוונת תספר דיוק יותר טוב בזמן הירי.
המשחק Battlefield: Bad Company 2 מראה הריסה כבדה, לדוגמה: חלקים גדולים של רוב הבניינים יכולים להיהרס על ידי חומרי נפץ, גדרות יכולות להישבר בעקבות הכדורים שעוברים דרכם, עם המנוע הפיזיקלי של המשחק, המשחק מדמה את המציאות ברמה גבוהה.
במשחק הזה, הפעם יש דמות חדשה שאיתה השחקן יכול לנצל את המצב הבריאותי שלו ולהעלות אותו, מה שלא היה במשחקים הקודמים. הדמות הזאת היא החובש (Medic), עכשיו השחקנים יוכלו לקבל בריאות במהירות במקום לחזור למצב הרגיל במשחקים הקודמים. במשחקים הקודמים אם שחקן היה נמצא הוא היה חייב לקחת מחסה מאחורי מקום כלשהו ולחכות שהחיים שלו יעלו חזרה.
פיתוח
המשחק הוכרז לראשונה בפברואר 2009. גרסת בטא של PS3 החלה ב-19 בנובמבר ואילו גרסת הבטא ל-PC נדחתה עד פברואר 2010 בגלל הקושי בסוגי ה-PC (מערכות ההפעלה).
הבטא של ה־PS3 השתתפה במפה "Arica Harbor", בעוד שהבטא של ה-PC, הדמו של ה-Xbox 360 והדמו של ה-PS3 השתתפו במפה "Port Valdez". ב-19 באוקטובר 2009, מפתחי המשחק EA Digital Illusions CE פרסמו הודעה בטוויטר שקובעת שהמשחק יקדיש תמיכה בכל שרת שקיים. זה היה בתגובה להודעתה של Infinity Ward ב-17 באוקטובר ש-Call of Duty: Modern Warfare 2 לא יתמוך בכל שרת ייעודי לשחקנים.
Bad Company 2
המשחק שוחרר עם ביקורות טובות, באתר Metacritic המשחק קיבל ציון של 87% אחוז למחשב, וציון של 88% לקונסולות.
Vietnam
Battlefield: Bad Company 2: Vietnam היא חבילת הרחבה למשחק Battlefield: Bad Company 2, שמתרחשת בתקופת מלחמת וייטנאם. החבילה שוחררה בתאריך ה-18 בדצמבר 2010 עבור Microsoft Windows דרך חנויות שמוכרות את דיסק המשחק ודרך סטים וב-21 בדצמבר 2010 המשחק יצא ל-Xbox 360 ול-PlayStation 3. ההרחבה זכתה לביקורות חיוביות מאתרים שונים וממשתמשים שונים.
חבילת ההרחבה כוללת חמש מפות חדשות, שישה כלי רכב חדשים ו-15 כלי נשק חדשים.
הפסק
ראו גם
}}
יורי מויסייביץ' דולז'אנסקי
יורי מויסביץ 'דולז'נסקי (ברוסית: Юрий Моисеевич Должанский; 31 במאי 1923 – 27 בנובמבר 1943) היה יהודי-סובייטי, שעוטר לאחר מותו כגיבור ברית המועצות על פועלו כפוליטרוק של גדוד הסיור העשירי של חטיבת הסיור השישית בארמייה ה-60 של החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה בדרגת לויטננט בכיר.
קורות חיים
הוא נולד ב-31 במאי 1923 בכפר וסיוליה טרני (כיום בעיר קריבי ריה) במשפחתו של פקיד יהודי.
קיבל השכלה תיכונית.
ביולי 1941 בעודו סטודנט לפקולטה האלקטרומכנית של מכון הכרייה של העיר קריבוי רוג, גויס לצבא האדום. בשנת 1942 סיים את בית הספר הצבאי-פוליטי ונהיה חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
נלחם בחזית בריאנסק ובחזית המרכזית. השתתף בקרבות על וולגה, בקרב קורסק, בשחרור הגדה השמאלית של דנייפר.
ב-26 בספטמבר 1943 הוא היה בין הראשונים שהתנדבו לצלוח את הנהר לגדה הימנית. הצליחה בוצעה בסמוך לכפר פארישב בנפת צ'רנוביל של מחוז קייב. יחידתו הצליחה לצלוח בזריזות את הנהר ולהשתלט על המובלעת הקטנה של הגדה הימנית. בהמשך חיילי ורמאכט התחילו בהתקפת נגד הראשונה. חיילים שבפיקודו אילצו אותם לסגת בהתקפה הזו.
בהמשך החלה הפגזה נוספת על הצולחים בשילוב עם המשוריינים. הפוליטרוק הצליח עם רובה נ"ט לפגוע בתותח מתנייע, עוד כמה כלי רכב משוריינים חוסלו על ידי עוד חיילים חמושים ברובים הללו. כאשר חיילי ורמאכט התקרבו למרחק של 20–30 מטרים הופעלו נגדם רימונים. בהמשך הקרב נמשך פנים אל מול פנים וגם הפעם הסתיים בכמאה חיילי ורמאכט הרוגים.
סרטי שפירא
סרטי שפירא היא חברת הפקה והפצת סרטים ישראלית.
יורי מויסייביץ' דולז'אנסקי
קורות חיים
אך ב-27 בנובמבר 1943 בהדיפת המתקפה הבאה הוא נהרג. נקבר בקייב בפארק תהילת הנצח של לחיילי מלחמת העולם השנייה.
סרטי שפירא
החברה הוקמה בשנת 1968 על ידי איש העסקים דוד שפירא והייתה מהראשונות שהתמחו בהפצת סרטי איכות וקולנוע לא-הוליוודי. בין הסרטים שהפיצה בארץ היו כנופיות ניו יורק, טראפיק אמלי, 4 חודשים, 3 שבועות ויומיים וסרטים נוספים. לעיתים אף לקחה חלק בהפקות סרטים מקוריות.
בשנת 1986 פתחה החברה בית קולנוע במתחם דיזנגוף סנטר, שנקרא קולנוע דיזנגוף ושימש כבית הקולנוע הראשי עבור הקרנות סרטי החברה. בכך לקחה חלק במגמה של חברות הפצה והפקה מקומיות להיכנס גם לשוק הקרנת הסרטים. בית הקולנוע פעל ברציפות במשך 25 שנים, אך חווה קשיים כלכליים בשל תפיסתו כבית קולנוע מיושן לעומת קומפלקסי קולנוע חדישים כסינמה סיטי ויס פלאנט. בשנת 2011 החליטה החברה לסגור את בית הקולנוע, ולהתמקד בהפצת סרטיה בבתי קולנוע אחרים. ניתן לצפות בארכיון סרטי החברה בשירות הסטרימינג וואלה! VOD.
החברה מנוהלת על ידי משפחת שפירא מעת הקמתה - עד 2003 היה דוד שפירא מנהלה, ועם פטירתו באותה השנה הפכה דליה שפירא, אשתו, למנהלת החברה.
טוני וייה
טוני וייה (בספרדית: Toni Villa; 7 בינואר 1995 במורסיה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת הכנף שמאלי בקבוצת ז'ירונה מהלה ליגה.
ביוגרפיה
וייה נולד במורסיה שבספרד בשנת 1995 וכנער שיחק בריאל ואיאדוליד. את הופעת הבכורה הבוגרת שלו במילואים עשה ב-23 באפריל 2014 בליגה השלישית, כשנכנס כמחליף במחצית המשחק נגד ראסינג לרמניו שנגמר בניצחון 1–5. שערו הראשון במדיה הגיעה ב-28 בספטמבר אותה שנה בניצחון הביתי 3–4 על ריאל אוביידו.
הוא האריך את חוזהו ב-8 ביוני 2016 עד שנת 2018, אך הועבר למועדון הליגה השלישית קולטורל לאונסה. לאחר שעזר לה להעפיל לליגה השנייה ב-12 ביוני 2017 אחרי בצורת בת 42 שנה, חזר וייה לריאל ואיאדוליד. את הופעת הבכורה המחודשת עשה ב-3 בספטמבר כשהוא מחליף את מיצ'ל בניצחון הביתי 0–2 נגד טנריפה. וייה חידש את חוזהו ב-4 בדצמבר עד שנת 2021 וכבש את שערו המקצועי הראשון ב-12 במאי 2018 בהפסד 3–2 לאלבסטה. עם 30 הופעות עלה עימה לליגה הראשונה. וייה ערך את הופעת הבכורה בלה ליגה ב-17 באוגוסט 2018 בתיקו המאופס נגד ז'ירונה בחוץ.
ריוג'י נויורי
ריוג'י נויורי (ביפנית: 野依 良治; נולד ב-3 בספטמבר 1938) הוא כימאי יפני, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2001 ביחד עם ויליאם נולס, על "עבודתם על תגובות הידרוגנציה מזורזות כיראלית".
ביוגרפיה
ריוג'י נויורי נולד ב-3 בספטמבר 1938 בקוֹבֶּה שביפן. עוד בצעירותו פיתח עניין במדעים ולמד פיזיקה אצל זוכה פרס נובל הידקי יוקאווה. מאוחר יותר הוא הוקסם מכימיה, לאחר ששמע מצגת על ניילון בתערוכה תעשייתית. בשנת 1961 סיים תואר ראשון בבית הספר להנדסה שבאוניברסיטת קיוטו, לאחר מכן קיבל תואר שני בכימיה תעשייתית מבית הספר לתואר שני להנדסה באוניברסיטת קיוטו. בין השנים 1963–1967 היה עמית מחקר בבית הספר להנדסה באוניברסיטת קיוטו ומדריך בקבוצת המחקר של היטושי נוזאקי. נויורי קיבל תואר דוקטור להנדסה (DEng) מאוניברסיטת קיוטו בשנת 1967. בשנת 1968 מונה לפרופסור ועשה את הפוסט-דוקטורט באוניברסיטת הרווארד. לאחר הפוסט דוקטורט, נויורי עבד כמרצה באוניברסיטת נגויה ועבד במקביל ב-RIKEN.
מחקר
נויורי מאמין בכוחה של הכימיה הירוקה. במאמר משנת 2005 טען לחתירה ל"אלגנטיות מעשית בסינתזה". במאמר זה הצהיר כי "היכולת שלנו לחשוב על סינתזות כימיות פשוטות ומעשיות היא הכרחית להישרדותם של המינים שלנו." במקום אחר אמר כי "המחקר מיועד לאומות ולאנושות, לא לחוקרים עצמם." הוא מעודד מדענים להיות פעילים פוליטית: "החוקרים חייבים לדרבן את דעת הקהל ואת מדיניות הממשלה לקראת בניית החברה המקיימת במאה ה-21."
נויורי הוא יו"ר המועצה לשיקום החינוך, שהוקמה על ידי ראש ממשלת יפן שינזו אבה לאחר עלייתו לשלטון בשנת 2006.
נויורי מפורסם בעיקר בזכות הידרוגנציה אסימטרית המשתמשת כזרזים קומפלקסים של רודיום ורותניום, במיוחד אלה המבוססים על ליגנד BINAP. (הידרוגנציה א-סימטרית של אלקן בנוכחות ((S)-BINAP) Ru (OAc) 2 משמש לייצור מסחרי של נפרוקסן טהור אננטיומרית (97% ee), המשמש כתרופה נוגדת דלקת. הסוכן האנטיבקטריאלי לבופלוקסצין מיוצר על ידי הידרוגנציה אסימטרית של קטונים בנוכחות קומפלקס הליד BINAP של Ru (II).
הוא עבד גם על תהליכים אסימטריים אחרים. בכל שנה מייצרים 3,000 טון (לאחר התרחבות חדשה) של מנטול (ב-94% ee) על ידי התאגיד הבינלאומי Takasago, תוך שימוש בשיטת נויורי לאיזומריזציה של אמינים אליאליים.
הוקרה
פרס ריוג'י נויורי נקרא לכבודו. בשנת 2000 נויורי הפך לדוקטור לשם כבוד באוניברסיטת רן 1, שם לימד בשנת 1995, ובשנת 2005, הפך לדוקטור לשם כבוד ב וב-RWTH אוניברסיטת אאכן, גרמניה. נויורי נבחר כחבר זר בחברה המלכותית (ForMemRS) בשנת 2005, וקיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהמכון לטכנולוגיה כימית, מומבאי (בעבר נקראה UDCT) ב-23 בפברואר 2018.
פרסים שקיבל:
המוסד האחר
המוסד האחר (באנגלית: Second Foundation) הוא הספר השלישי שפורסם במסגרת סדרת המוסד של אסימוב, והחמישי לפי הסדר הכרונולוגי של ספרי המוסד. הוא פורסם לראשונה ב-1953 על ידי הוצאת גנום. המוסד האחר, מכיל שני סיפורים שפורסמו בעבר במגזין Astounding Science-Fiction בין 1948 ל-1950. שמו של הספר, מתאר את הארגון עליו מתמקד אסימוב בספר, אשר הוזכר בקצרה בספר "המוסד השמיימי", אך לא יתואר בפרוטרוט עד להופעתו של פאתי המוסד.
השראה לסיפור ותהליך הפרסום
אסימוב הצהיר פעמים רבות בנוגע לרעיון סיפורי המוסד, שההשראה הגיעה אליו לאחר שקרא את ספרו של ההיסטוריון בן המאה ה-18 אדוארד גיבון, שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית. אסימוב החליט שברצונו לכתוב היסטוריה עתידית של אימפריה מתפוררת, תוך בחינת תהליכי ההתפרקות של האימפריה, והאופנים בם ניתן למנוע הידרדרות זו או לצמצמה. לאחר שקרא את הספר, אסימוב הציע לעורך שלו במגזין "Astounding Science Fiction" לכתוב סיפור קצר שעוקב אחר השקיעה של אימפריה גלקטית עתידנית. קמבפל אהב את הרעיון, ובתום ישיבה של שעתיים ודיונים, אסימוב החליט לכתוב סדרה של סיפורים קצרים שמתארים את המעבר מנפילת האימפריה הראשונה לעליית האימפריה השנייה. אסימוב הגיש את הסיפור הראשון של "המוסד" לקמפבל ב-8 בספטמבר 1941, הסיפור נרכש שבוע לאחר מכן ופורסם במגזין "Astounding Science Fiction" במאי 1942. אסימוב כתב שבעה סיפורים קצרים נוספים במשך שמונה שנים, אשר נאספו ופורסמו כטרילוגיית המוסד בין 1951-1953. הספרים הפכו להיות בין הספרים הכי אהובים של אסימוב, ואף זיכו אותו בפרס הוגו עבור הסדרה הכי טובה של כל הזמנים ב-1966.
חלק 1: חיפושיו של הפרד
בחלק זה מסופר על חיפושיו של הפרד את המוסד האחר, במטרה להשמיד אותו. הפרד מנסה במשך חמש שנים לחפש את המוסד האחר בכל רחבי הגלקסיה. השמועה אומרת שהוא נמצא בקצה הגלקסיה, בצד המנוגד לזה שבו נמצא המוסד השמימי. לצורך העניין הוא שולח את נאמנו, אלוף פריטשר, שהיה קצין ביון בעברו, לחפש את המוסד האחר; אך פריטשר, למרות כל מאמציו, אינו מצליח. הפרד מאתר את שאניס, אדם נוסף שלא עבר המרה, והוא שולח את שניהם יחד בתקווה שהשילוב ביניהם יניב פרי. ואכן, שאניס, באופן מפליא, מצליח במהירות לאתר את המוסד האחר, בכוכב ששמו טאזנדה. הם נוחתים בכוכב סמוך ששמו רוסם כדי ללקט מידע, אך פריטשר חושד בשאניס שהוא סוכן של המוסד האחר, כיוון שהצליח לאתר את המוסד האחר ברחבי הגלקסיה בקלות. שאניס נחשף, ואכן מתגלה כאיש המוסד האחר. הפרד מגיע לאזור עם חילותיו, ותוך שהוא פוקד להשמיד את טאזנדה, הוא מגיע לבדו אל הבית ברוסם בו נמצאים פריטשר ושאניס. שאניס מנסה להשתלט מנטלית על פריטשר, אך לפני שהוא מצליח מוציא הפרד משאניס מידע לפיו המוסד האחר נמצא על הכוכב בו הם נמצאים. באותו זמן מגיע הדובר הראשון של המוסד האחר אל הבית ומצליח לבצע המרה במוחו של הפרד עצמו, תוך שהוא מאיים עליו בכך שאנשיו מצויים בדרכם לקאלגאן לבצע השתלטות על המוסד השמימי. הדבר גורם לפרד להפסיק לחפש את המוסד האחר ולחזור לקאלגאן. מתברר שאנשי המוסד האחר שמתמחים בפסיכולוגיה וביכולת השפעה חזקה על בני אדם, ומפקחים על פעילות המוסד השמימי, במקרה שקיומו יהיה נתון בסכנה, פיתו את הפרד להגיע לרוסם כדי לרסן אותו; וכן מתברר שהדובר הראשון הוא בעל כוחות מנטליים חזקים מהפרד. וכך המוסד השמימי מצליח לשרוד גם משבר זה, לאחר שהפרד משולב בתוכנית שלו.
חלק 2: חיפושיו של המוסד
בחלק זה מתואר חיפושם של אנשי המוסד השמימי אחרי אנשי המוסד האחר. הדבר נובע בשל חששם שאנשי המוסד האחר הם מומחי פסיכולוגיה ששולטים בהם באמצעות מניפולציות מנטליות, ועל כן הם רואים בהם לא פחות מאויבים.
בתו ארקאדיה, נערה צעירה ואינטליגנטית, נסחפת להרפתקה בכוכב קאלגאן בניסיון של החבורה ללמוד עוד פרטים על חייו של הפרד. אך לאחר שהשליט חושק בה, היא בורחת לטראנטור, הכוכב המקורי שהיה בירת הקיסרות בעבר, בחסותם של אנשי המוסד האחר שמגינים עליה.
אנשי המוסד האחר מפעילים מניפולציה על לורד סטטין שליט קאלגאן באמצעות פילגשו שהיא סוכנת שלהם, שייצא למלחמה כנגד המוסד, כדי לגרום לו לתבוסה, ולבסס את ביטחונם העצמי של אנשי המוסד. לאחר ניצחון אנשי המוסד על סטטין, ולאחר חשיפת אנשי המוסד האחר, הם מאמינים כי תפסו את כל אנשי המוסד האחר ושלוות הנפש חוזרת אליהם. ולבסוף מתברר כי בניגוד לכל האמונות, אנשי המוסד האחר שוכנים בטראנטור ולא בקצה הגלקסיה, ומנהיגם, הדובר הראשון, היה האדם שהציל את ארקאדיה בקאלגאן.
פרש בשם מוות
פרש בשם מוות (רוסית: Всадник по имени Смерть) הוא סרט רוסי בבימויו של קארן שחנאזרוב, שצולם בשנת 2004. מהווה עיבוד לסיפורו הקצר של בוריס סווינקוב "הסוס החיוור". הסרט משתמש גם במניעים של סיפור מאוחר יותר מאת אותו מחבר "זיכרונותיו של מחבל".
רוסיה בראשית המאה העשרים. "הארגון הלוחם" בערים שונות ביצע שורה של פעולות טרור עקובות מדם שהופנו נגד בכירים במדינה. המטרה העיקרית של המחבלים היא התנקשות בדוכס הגדול. את החיסול מכינים אנשי הארגון - מנהיגו ז'ורז', ארנה אהובתו, שמכינה פצצות תוך סיכון לחייה, זורק הפצצות וניה, הנרי ופיודור.
עלילה
האימפריה הרוסית בראשית המאה העשרים סופגת טלטלות רבות בדמות סדרה של פיגועי טרור עקובים מדם נגד פקידי מדינה בכירים. המטרה העיקרית של המחבלים היא התנקשות בדוכס הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ'. תהליך הכנת הפיגוע חושף את נפשם, רגשותיהם ושאיפותיהם של המחבלים, שכל אחד מהם יוצא מסיבות שונות. בזה אחר זה, ניסיונות הפיגוע נכשלים - כמעט כל מארגניו מתים. ז'ורז' שנותר בחיים מבין פתאום שעניין רצח הדוכס הופך עבורו למשמעות קיומו וכי לצורך יישום תוכניתו הוא יעשה הכל.
עובדות
במהלך התנקשות בדוכס הגדול, האופרה "נשף המסכות" של ורדי מופיעה בתיאטרון, שבה הגיבור הבכיר נספה גם הוא כתוצאה ממזימה. תפקידי דמות זו ואהובתו, על פי המידע המצוין בקרדיטים, בוצעו על ידי אמני במת האופרה - זוראב סוטקילבה ואירינה רובצובה.
מיליובטיס
מיליובטיס (שם מדעי: Myliobatis; מילולית: "בטאי טוחן/מרסק") הוא סוג של דגי סחוס ממשפחת הטחניים, החיים לאורך מרבית הימים והאוקיינוסים למעט במרכז האוקיינוס השקט.
חלק מהמינים מגיעים עד לגודל של 1.8 מטר ומשקל של מעל 90 קילוגרם. הם בעלי גוף שטוח, סנפירי חזה רחבים וארוכים העוזרים להם לרחף במים, והם בעלי חוטם שפוף המשופע למעלה. הפה שלהם מצוי בתחתית גופם ובתוכו שיניים חזקות ושטוחות המיועדות למחוץ טרף קשה כמו צדפות או סרטנים. הטחנים משריצים צאצאים חיים, לרוב בין ארבעה לשבעה הניזונים מחלמון ביציהם בתוך גוף אמם ואז יוצאים לים.
מיון
הסוג כולל 11 מינים קיימים:
עוד מינים שנכחדו:
בורונדי במשחקים הפאראלימפיים
בורונדי השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008), כששלחה משלחת של שלושה ספורטאים למשחקים. במשחקי החורף לא נטלה בורונדי חלק מעולם.
משלחת הספורטאים של בורונדי למשחקים בבייג'ינג כללה שלושה אתלטים, גברים כולם. שניים מהם התחרו בריצת 1500 מטר, ואחד בריצת 5000 מטר. איש מהם לא זכה במדליה פאראלימפית, אך רמי ניקובימזה, שהתחרה בריצת 5000 מטר סיים את התחרות במקום החמישי.
לטימריה
לטימריה (שם מדעי: Latimeria) הוא סוג של דג נדיר המוגדר לעיתים קרובות כמאובן חי, בשל היותו הסוג החי היחידי ששרד בסדרת הצלקנתאים - דגי גרם בעלי סנפירים בשרניים שמאובנים שלהם נפוצים מתור הדבון ועד תור הקרטיקון, לפני כ-66 מיליון שנה.
בסוג זה 2 מינים חיים:
אורכם של הדגים עד 150 ס"מ ומשקלם עד 80 ק"ג. הם ניזונים משבלולים קטנים, וחיות ימיות אחרות.
סדרת הצלקנתאים נחשבה עד לפני כ-70 שנים לקבוצה שנכחדה לחלוטין. גילויו של סוג חדש השייך לקבוצה זו בדרום אפריקה ב-22 בדצמבר 1938, הייתה פריצת דרך מדעית. הדגים נתגלו בעומק של עד 700 מטרים גם בארכיפלג קומורו בשנת 1952, שם הוא ידוע בשם "גומבסא", ונצפה גם במקומות אחרים במצר מוזמביק וסביב למדגסקר. ב-18 בספטמבר 1997 נתגלה במנאדו, באינדונזיה, ובשנת 1998 זוהה המין האינדונזי כמין לטימריה שני. למקומיים הוא היה מוכר בשם "ראג'א לאות", במלאית: "מלך הים".
מספר פלאונטולוגים במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 שיערו שהצלקנתאים היו קבוצת הדגים מהם התפתחו החולייתנים היבשתיים בעלי ארבע רגליים. סיבת ההשערה זו הייתה סנפירי החזה והאגן השריריים במאובני הצלקנתאים, אשר נראו כמתאימים להליכה על הקרקע. השערה חלופית של פלאונטולוגים אחרים זיהתה את מוצא החולייתנים היבשתיים בסדרה האחות של הצלקנתאים, דגי הריאות, אשר בשנים אלו כבר היו מוכרים למדע גם ממאובנים וגם מדגים חיים המסוגלים להתקיים ביבשה בעזרת ריאות. מחלוקת זו הייתה אחת הסיבות להתרגשות הרבה שגרם גילוי הצלקנתאים החיים. הסתבר כי דגי הלטימריה אינם הולכים על היבשה, אך הם משתמשים בסנפיריהם השריריים ל"הליכה" על קרקע הים. חקר הלטימריה נראה בתחילה כמפריך את השערת כמה מן הפלאונטולוגים לפיה היו לצלקנתאים המאובנים ריאות בדומה לדגי הריאות. אך גילוי מפתיע בשנת 2015 מצא ריאות תפקודיות בעוברי לטימריה. עם זאת, חקר רצף ה-DNA של הלטימריה קבע סופית כי דגי הריאות אכן קרובים יותר מן הצלקנתאים לבעלי ארבע הרגליים.
ריצ'רד שרוק
ריצ'רד רויס שרוק (באנגלית: Richard Royce Schrock; נולד ב-4 בינואר 1945) הוא כימאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2005 ביחד עם רוברט גרבס, "על פיתוח שיטת המטתזה בסינתזה אורגנית".
ביוגרפיה
ריצ'רד שרוק נולד ב-4 בינואר 1945 במזרח אינדיאנה שבארצות הברית. בשנת 1967 סיים שרוק את התואר הראשון באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד, ובשנת 1971 הפך לדוקטור באוניברסיטת הרווארד. את הפוסט-דוקטורט עשה באוניברסיטת קיימברידג'.
מאז שנת 1989 שרוק מכהן כפרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנת 2018 חזר לעבוד באוניברסיטה בריברסייד.
שמואל פרלמן (מאמן)
שמואל (שמוליק) פרלמן (22 במאי 1926 – 23 בספטמבר 2003) היה כדורגלן ומאמן ישראלי, הזכור כאחד מגדולי המאמנים של קבוצת מכבי נתניה.
כשחקן, פרלמן שיחק בעמדת המגן השמאלי, והעביר את כל קריירת הבוגרים שלו במדי מכבי נתניה. כמאמן, הוביל את מכבי נתניה לעונת השיא שלה בהיסטוריה, כשזכתה בכל התארים האפשריים של עונת, וכמו כן אימן בנבחרות הנערים והנוער של ישראל.
קריירה
לאחר פרישתו החל פרלמן בקריירת אימון, בקבוצת הפועל אבן יהודה מליגה ב'. לאחר עונה אחת מונה למאמן הנוער של מכבי נתניה. הוא נותר בתפקיד עד לשנת 1968, כשבשנת 1964 שימש גם כמנהל הקבוצה הבוגרת. לאחר שנה בה אימן את נבחרת הנערים, ולאחר שאימן בין היתר גם את הפועל חיפה ומכבי הרצליה, חזר לתפקידו כמאמן הנוער במכבי נתניה.
בשנת 1975 קודם פרלמן לתפקיד מאמן הקבוצה הבוגרת של מכבי נתניה, ובעונת הוביל אותה לעונה הטובה בהיסטוריה שלה. נתניה, בה שיחקו באותה תקופה בין היתר מלך שערי הליגה עודד מכנס, גדי מכנס, משה גריאני, מרדכי שפיגלר, חיים בר, אלברט גזל ודוד לביא, זכתה באותה עונה בכל תואר אפשרי. היא זכתה באליפות המדינה, תוך שהיא מקדימה את בית"ר ירושלים בחמש נקודות, גברה על בני יהודה תל אביב בגמר גביע המדינה, וזכתה גם בראשות הבית שלה בגביע האינטרטוטו ובתואר אלוף האלופים.
אחרי הקדנציה הראשונה בנתניה, פרלמן הוסיף לאמן בליגה הראשונה, את הפועל חיפה ואחריה את מכבי יפו, אותה הדריך להישארות בליגה הבכירה. הוא חזר לאמן את מכבי נתניה בעונת. נתניה בהדרכת פרלמן הייתה הקבוצה האטרקטיבית ביותר בליגה, כשכבשה 63 שערים. היא ניצחה את מכבי תל אביב בתוצאה 0–6 ואת בית"ר ירושלים בתוצאה 1–6, מה שנתן לעונה זו של נתניה את הכינוי "עונת השישיות". למרות זאת, הקבוצה סיימה רק במקום השני, לאחר שבסיום העונה הפסידה את האליפות להפועל כפר סבא.
ספורט (עיתון)
ספורט (בספרדית: Sport) הוא עיתון ספורט ספרדי המתפרסם באופן יומי. מערכת העיתון נמצאת בברצלונה שבספרד.
שמואל פרלמן (מאמן)
קריירה
פרלמן עבר לאימון נבחרת הנוער למשך כשנתיים, והוסיף לאמן בליגות השונות עד לשנת 1989. בשנים אלו אימן בקבוצות הכח רמת גן, בית"ר נתניה, מכבי הרצליה והפועל יהוד. במהלך עונת מונה שוב למאמן מכבי נתניה, ובעונה שלאחר מכן הוביל את הקבוצה למקום השישי בטבלה.
ספורט (עיתון)
היסטוריה ופרופיל
העיתון נוסד ב-1979, ובעליו היא קבוצת Grupo Zeta.
שמואל פרלמן (מאמן)
קריירה
פרלמן לא המשיך לעונה נוספת, אך שישה מחזורים לסיום עונת, לאחר שהקבוצה נכשלה תחת ויקו חדד ותחת מחליפו עודד מכנס, הוחזר פרלמן לקבוצה. פרלמן לא הצליח להשאיר את הקבוצה בליגה, והיא נשרה לליגה הארצית (אז ליגת המשנה). לאחר עונה זו לא חזר פרלמן לאמן שוב.
ספורט (עיתון)
היסטוריה ופרופיל
באופן אידאולוגי, העיתון מגדיר עצמו כעיתון התומך בקבוצת הכדורגל ברצלונה, והסלוגן שלו הוא "Sempre amb el Barça" ("תמיד עם בארסה" בקטלאנית). העיתון מיועד בעיקר לקוראים קטאלונים, על-אף שהוא נכתב בשפה הספרדית. העיתון עוסק גם בקבוצת הכדורגל אספניול ובכדורגל ספרדי וקטאלוני בכלל, ובין היתר בענפי ספורט שונים, במיוחד כדורסל, ספורט מוטורי, רכיבה על אופניים, כדוריד וטניס.
שמואל פרלמן (מאמן)
מותו
ב-2 בספטמבר 2003, נפגעו פרלמן ורעייתו ציפורה ממונית בעת שחצו במעבר חצייה ברחוב שמואל הנציב בנתניה. הוא פונה לבית החולים לניאדו בעיר, ומשם הועבר לבית החולים בילינסון. לאחר שלושה שבועות, ב-23 בספטמבר, נפטר פרלמן מפצעיו בבית החולים. יומיים אחר כך הוצב ארונו של פרלמן באצטדיון הקופסה בנתניה, ולאחר מכן הובא למנוחות.
אהבנו את לורה
אהבנו את לורה (בצרפתית: Pour Sacha) הוא סרט צרפתי מ-1991 המתרחש בישראל של לפני מלחמת ששת הימים, הסרט צולם בחלקו בישראל.
דנייפר מוהילב (2020)
דנייפר-מוהילב הוא מועדון כדורגל בלארוסי מהעיר מוהילב, שזכתה באליפות הליגה השנייה בבלארוס ומתמודדת בליגה הבלארוסית הראשונה מעונת 2021.
היסטוריה
ב-14 בינואר 2020 הוכרז כי מועדון הכדורגל "דניאפרו" לא ישתתף עוד באליפות בלארוס ורשויות העיר החליטו ליצור מועדון כדורגל חדש בשם "דנייפר-מוהילב". המועדון יונק את שורשו ממועדון דנייפר מוהילב.
אצטדיון הקבוצה
הקבוצה משחקת באצטדיון ספרטק בעל קיבולת מרבית של 7,350 איש. האצטדיון נפתח בשנת 1956 ובשנת 1960 הוא הפך לביתה של קבוצת חימיק המקומית. לאחר בנייתו מחדש, בשנת 2009, האצטדיון הפך למתחם ספורט מודרני.
רחוב לנין
רחוב לנין (ברוסית: Улица Ленина) הוא הרחוב הראשי בעיר אומסק, שברוסיה.
המכביה העשירית
המכביה העשירית הייתה אירוע ספורט המוני יהודי, שנערך בישראל, ביולי 1977, כחלק מסדרת אירועי המכביה.
כ-2,700 ספורטאים מ-33 מדינות השתתפו במכביה העשירית.
במכביה זו חודשו תחרויות השחמט במסגרת המכביות ביוזמתו של אלמוג בורשטיין, כשבמכביה זו התחרו שחמטאים יהודים מ-15 מדינות שונות.
שיאן העולם באולם בקפיצה במוט, דן ריפלי מארצות הברית הגיע למכביה והשתתף בקפיצות ראווה.
השחיינית ונדי ויינברג מארצות הברית בעלת מדליית ארד אולימפית (מונטריאול 1976) במשחה ל-800 מטר, זכתה במכביה העשירית ב-8 מדליות, מהן 6 מדליות זהב ו-2 מדליות כסף. השחיין הילרי ברגמן מארצות הברית זכה ב-6 מדליות זהב.
במכביה זו לראשונה השתתפו ספורטאים מהמדינות הבאות:
טניס שולחן
- בלנקה רוהאן - האנה סאלמה - אנקה רוהאן ובלנקה רוהאן - סאלי ראפקין והאנה סאלמה - רונה האתם - מנחם שטיין - יוסף שיפמן - יוסף אזולאי - מנחם שטיין ודרור פולק - שלמה מנדלסון ועדי רוזנבאום - שלמה מנדלסון ובלנקה רוהאן - רנדי איירס ושירלי גלר -
טניס
- דיאנה גילברט - סטייסי מרגולין - אילנה קלוס ( דרום אפריקה) - אילנה קלוס וה. ויינר ( דרום אפריקה) - רנרט ורוס - ראובן פורגס וחיים ארלוזורוב - אילנה קלוס וג. סילברמן ( דרום אפריקה)
כדורסל
- דני שייס
גברים
- איב דרייפוס -  יהודה וינשטיין - איב לוי - ד"ר ג'רלד וויאוט -
שחייה
תחרויות השחייה של המכביה נערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב
ז'ורדן איקוקו
ז'ורדן איקוקו (בצרפתית: Jordan Ikoko; נולד ב-3 בפברואר 1994 במונטרו-פול-יון שבצרפת) הוא כדורגלן מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת פאפוס ובנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
קריירת מועדונים
איקוקו שיחק בקבוצות פריז סן-ז'רמן, קרטיי, לה האבר, לאנס וגנגאן.
ב-16 ביוני 2019 חתם בלודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית.
קריירה בינלאומית
ב-5 בינואר 2017 ערך איקוקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, בהפסד 2-0 לנבחרת קמרון במשחק ידידות. הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אפריקה לאומות 2017, וערך הופעה אחת בטורניר.
קרטיס P-40 וורהוק
שמות נוספים שניתנו למטוס, על ידי מדינות שונות ולדגמים שונים: קרטיס P-40 טומאהוק, קרטיס P-40 קיטיהוק.
המטוס שימש בעיקר להפצצה ולתקיפת קרקע. טיסת הבכורה שלו התקיימה ב-1938, ובמהלך מלחמת העולם השנייה שימש בחילות האוויר של בעלות הברית ולאחריה שימש ב־28 חילות אוויר מערביים.
בימינו קיימים מספר רב של אוספי מטוסים המשמרים את המטוס בתצוגה או במצב טיסה.
פיתוח
המטוס בוסס על ה־P-36 הוק, אך בוורהוק הוחלף המנוע ל־Pratt & Whitney R-1830. הוא תוכנן כמטוס קרב זריז ומהיר, אך איפיון זה בא לידי ביטוי בגבהים נמוכים ובינוניים בלבד, ובגובה רב לא השתוה לאויביו החזקים, כמו Bf-109 וFw-190. המטוס צויד בשלוש מקלעי 0.5 בכל כנף.
צרפת
חיל האוויר הצרפתי הזמין 230 מטוסים, אך אלה לא הספיקו לעזוב את המפעל לפני שצרפת נכבשה. ולכן הועברו לבריטניה.
בריטניה
המטוס הופעל בבריטניה במהלך המלחמה ב־18 טייסות. מאחר שהראה ביצועים נמוכים בתנאים הנדרשים באירופה, הוצבו רוב הטייסות בצפון אפריקה.
ארצות הברית
חיל האוויר האמריקאי הפעיל מטוס זה בכל החזיתות. בחזית באוקיינוס השקט הופעל המטוס, ובלם את תקיפות היפנים עד הגעת מטוסים מתקדמים יותר כמו המוסטנג או ההלקט.
בתרבות
המטוס מוזכר במחזה "כולם היו בניי", מאת ארתור מילר.
קמפוס רדמונד
קמפוס רדמונד של מיקרוסופט (בקיצור קמפוס רדמונד או קמפוס מיקרוסופט, באנגלית: Microsoft Redmond campus) הוא מטה החברה של מיקרוסופט, הממוקם ברדמונד, וושינגטון, ארצות הברית, חלק ממטרופולין סיאטל. מיקרוסופט עברה לשטח הקמפוס כבר ב-26 בפברואר 1986, זמן קצר לפני שנרשמה כחברה ציבורית ב־13 במרץ. המטה עבר הרחבות מרובות מאז הקמתו, וההערכה היא כי שטחו מתפרש על מעל 740 אלף מטרים רבועים של משרדים, ומכיל מעל 50,000 עובדים. הקמפוס הוא למעשה עיר קטנה עם תחבורה ציבורית משלה, קניון וחנויות נוספות, פארק ומתקנים אחרים.
משרדים נוספים של החברה בפרברי איסטסייד של סיאטל ממוקמים בבלוויו ואיסקווה. בניין 92 בקמפוס מכיל מרכז מבקרים (עם תערוכות אינטראקטיביות) וחנות, הפתוחים לקהל.
ארנה חימקי
דינמו מוסקבה וצסק"א מוסקבה העתיקו באופן זמני את משחקיהן לארנה חימקי עד להשלמת בנייתם של האצטדיונים החדשים שלהן (אצטדיון דינמו נסגר לשיפוצים בנובמבר 2008 ובמקומו נבנה VTB ארנה שנחנך ב-2019, ואילו אצטדיון צסק"א מוסקבה נחנך ב-2016).
ב-31 במאי 2009 אירח האצטדיון את משחק הגמר של הגביע הרוסי בין צסק"א מוסקבה לרובין קאזאן שהסתיים בתוצאה 1–0 לטובת צסק"א. ב-5 באוגוסט 2009 נערך באצטדיון משחק במסגרת סיבוב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות בין דינמו מוסקבה לבין סלטיק, שהסתיים בהפסד דינמו 0–2. ב-15 באוקטובר 2011 הפך הארנה חימקי לאצטדיון הראשון ברוסיה המשדר משחק כדורגל בפורמט תלת מימד. ב-8 בספטמבר 2014, במסגרת מוקדמות יורו 2016, אירחה רוסיה את ליכטנשטיין בארנה והביסה אותה בתוצאה 4–0.
בעונת 2019/2020 חימקי חזרה לארח באצטדיון את משחקי הבית שלה אחרי שדינמו חנכה את אצטדיונה החדש, VTB ארנה.
לאונרד ויטינג
לאונרד ויטינג (באנגלית: Leonard Whiting; נולד ב-30 ביוני 1950) הוא שחקן אנגלי הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד רומיאו בסרטו של פרנקו זפירלי משנת 1968 "רומיאו ויוליה" לצדה של אוליביה האסי בתפקיד יוליה. התפקיד זיכה אותו בפרס גלובוס הזהב לכוכב החדש של השנה.
ביוגרפיה
ויטינג נולד בווד גרין שבלונדון. הוא בנם היחיד של ארתור לאונרד ויטינג ושל פגי ג'ויס סאליבן. הוא ממוצא אנגלי, אירי וצועני. ויטינג למד בבית הספר סיינט ריצ'רד מצ'יצ'סטר בקמדן טאון. שבועיים אחרי שסיים את הלימודים החל לעבוד על הסרט "רומיאו ויוליה".
קריירה
ויטינג צד את עינו של סוכן שחקנים כשהופיע בחתונה יהודית בהיות בן 12. הוא שר את השיר "Summertime" בלבד, יחד עם הלהקה "Teal Lewis and the Fourtunes" שהופיעה באותו ערב. אחרי שהסוכן שמע אותו שר, הוא הציע לוויטינג לנסות להתקבל למחזמר "אוליבר!" מאת ליונל בארט, שעבורו חיפשו מבצעים חדשים לתפקידי הילדים. ויטינג גילם את התפקיד של ארטפול דודג'ר בהפקה שהועלתה בלונדון במשך 18 חודשים. עוד שיחק במשך 13 חודשים בהפקה של המחזה "Love for Love" בתיאטרון הלאומי של לורנס אוליבייה לצדו של אוליבייה, ובסיור הופעות במוסקבה ובברלין.
הבמאי פרנקו זפירלי תיאר את הבחירה שלו לתפקיד רומיאו, מבין 300 צעירים שנבחנו לתפקיד במהלך שלושה חודשים. לדבריו "יש לו פנים נהדרות, מלנכוליה עדינה, נעימה, הדמות של צעיר אידיאליסטי כפי שרומיאו צריך להיות".
באמצע שנות השבעים של המאה העשרים משך קולו את תשומת לבו של אלן פרסונס, שהקליט באותה את האלבום הראשון "Tales of Mystery and Imagination" מתוך The Alan Parsons Project. ויטינג ביצע את השיר "The Raven".
קריירת המשחק בקולנוע של ויטינג הסתיימה באמצע שנות השבעים של המאה העשרים. מאז התרכז בקריירה בתיאטרון הן במשחק והן בכתיבה.
ב-2014 חזר להופיע יחד עם אוליביה האסי בסרט "Social Suicide", כ-46 שנה אחרי שכיכבו יחד ב"רומיאו ויוליה".
Real Groove
Real Groove הוא סינגל של הזמרת האוסטרלית, קיילי מינוג, מתוך אלבום האולפן ה-15 שלה, Disco. הסינגל הושמע למעלה מ-11 מיליון פעמים בספוטיפיי.
ב-31 בדצמבר 2020, פורסמה גרסה מחודשת של הסינגל, בשם "Real Groove (Studio 2054 Remix)", בשיתוף פעולה עם הזמרת האנגלית, דואה ליפה. הגרסה המחודשת הושמעה למעלה מ-13 מיליון פעמים בספוטיפיי.
רמיקס של Initial Talk של גרסת הרמיקס Studio 2054 יצא ב-5 במרץ 2021. הרמיקס הושמע למעלה מ-3.9 מיליון פעמים בספוטיפיי.
רקע והוצאה
הסינגל נכתב על ידי קיילי מינוג ואלידה גארפסטאד, והופק על ידי טימו ברונילה וניקו סטאדי. הסינגל הוקלט במהלך הסגרים במגפת הקורונה.
בריאיון לאפל מיוזיק, מינוג אמרה כי:
ב-5 בדצמבר 2020, במהלך הופעה בתוכנית הבוקר של גרהם נורטון ב-BBC Radio 2, הכריזה מיונג כי הסינגל יהיה הסינגל השלישי מתוך האלבום Disco.
בעקבות הופעתה של מינוג בסטרימינג בשידור חי, בסיבוב ההופעות של דואה ליפה, Studio 2054, ב-27 בנובמבר 2020, מינוג הוציאה גרסה מחודשת לשיר בהשתתפות דואה ליפה. הרמיקס כלל שירה נוספת של דואה ליפה והפקה מעודכנת, בניהולו של המנהל המוזיקלי של דואה ליפה וויליאם בוארמן, כולל קטע אינסטרומנטלי מורחב באמצע השיר.
הופעות חיות
"Real Groove" הוצג לראשונה על ידי מינוג במהלך שידור החי שלה, Infinite Disco, ששודר ברחבי העולם ב-7 בנובמבר 2020. הביצוע המלא של "Real Groove" הועלה לערוץ היוטיוב של מינוג יום לפני השידור, ב-6 בנובמבר 2020. השידור החי כלל בעיקר שירים מהאלבום, אך כלל גם להיטים מהאלבומים הקודמים של מינוג.
מינוג הייתה אורחת מיוחדת בסטרימינג בשידור חי, בסיבוב ההופעות של דואה ליפה, Studio 2054, ב-27 בנובמבר 2020. השידור החי היה שידור תמיכה באלבום האולפן השני של דואה ליפה, Future Nostalgia. הצמד ביצע ביחד את "Real Groove", ואת הסינגלים של דואה ליפה, "One Kiss" ו-"Electricity".
ב-5 בדצמבר 2020, הופיעה מינוג בתוכנית הבוקר של גרהם נורטון ב-BBC Radio 2, בה התרייאנה והופיעה עם השיר.
תהילים מ"ג
תהילים מ"ג הוא המזמור הארבעים ושלושה בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-42) המזמור הוא חלקו השני של שיר שהחל בפרק מ"ב. ומיוחס גם הוא לבני קרח המוזכרים בספר דברי הימים כבני לוי וכמשוררים במקדש. כמו מ"ב, מ"ד, מ"ה, מ"ו, מ"ז, מ"ח, מ"ט, פ"ד, פ"ה, פ"ז ופ"ח. המפרשים נחלקו אודות חלקם במזמורים, יש הטוענים שהם חיברו את המילים או הלחן ויש המפרשים שהם אלו שנהגו לזמרו במקדש.
יש האומרים כי אמירת הפרק היא סגולה לבנין הבית וסגולה שיפחדו ממך שונאים.
תוכנו של המזמור
מזמור מ"ג מורכב מחמישה פסוקים ומהווה חלק מיחידה אחת יחד עם מזמור מ"ב. שני המזמורים יחד מתארים שיר געגועים לקרבת אלוהים דרך מקדשו. לשיר שלושה בתים, שניים בפרק מ"ב, והשלישי בפרק מ"ג. הפזמון החוזר חותם כל בית בפנייה של המשורר אל נפשו להתעודד "מַה תִּשְׁתּוֹחֲחִי נַפְשִׁי וַתֶּהֱמִי/וּמַה תֶּהֱמִי עָלָי..."(פסוקים ו' י"ב בפרק מ"ב ופסוק ה' בפרק מ"ג).
Yesterday and Today
Yesterday and Today (בעברית: "אתמול והיום") הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת הרוק הבריטית הביטלס שיצא תחת חברת התקליטים קפיטול רקורדס השנים-עשר בארצות הברית בסך הכל. האלבום יצא לאור בארצות הברית ובקנדה ב-15 ביוני 1966.
האלבום מכיל שירים שקפיטול לא כללה מהאלבומים האחרונים של הלהקה שיצאו בבריטניה, יחד עם שירים שהלהקה הוציאה במקומות אחרים בסינגלים שאינם באלבומים. בין השירים ניתן למצוא שירים מהאלבומים Help! ו-Rubber Soul, ושלוש הקלטות חדשות משנת 1966 שהופיעו ב-Revolver במדינות מחוץ לצפון אמריקה.