cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חוקת יפן
הוראות אחרות
סעיף 9 לחוקה אוסר על המדינה להשתתף במלחמה. בסעיף המדינה שוללת מלחמה באופן רשמי ואוסרת על יישוב סכסוכים בינלאומיים תוך שימוש בכוח. הסעיף אף קובע שעל מנת להשיג מטרות אלה, יפן לא תחזיק כוח בעל יכולות צבאיות, אף על פי שיפן למעשה מחזיקה בכוחות ההגנה העצמית.
סעיף 98 מגדיר את עליונות החוקה על כל חוק, תקנה, צו קיסרי ופעולות אחרות של השלטון, אשר מפרים את הוראותיה. סעיף זה גם מורה כי החוק הבינלאומי וכן אמנות שיפן חתומה עליהן מקבלים תוקף מקומי. משמעות הדבר היא שלהלכה אין צורך בחוקים מקומיים שיתווכו את אופן ביצוע החוק הבינלאומי או האמנות שעליהן חתומה יפן.
תיקונים ושינויים
בחוקת יפן לא נכנסו תיקונים מאז כינונה ב-1947. סעיף 96 לחוקה קובע כי תיקונים יכולים להתקבל עבור כל חלק בחוקה. אולם, תיקון מוצע חייב אישור של שני בתי הדיאט, ברוב מיוחס של לפחות שני שלישים בכל אחד מהם, ולאחר מכן הוא חייב אישור במשאל עם, שבו דרוש רוב רגיל. לאחר אישורים אלה התיקון נחתם על ידי הקיסר, אם כי אין לקיסר אפשרות להטיל עליו וטו.
על אף שלא נכנסו תיקונים בחוקה מאז כינונה, היו יוזמות להציג שינויים בחוקה אשר גררו מחלוקת ציבורית עמוקה. עיקר המחלוקת נסובה סביב סעיף 9, הקובע כי יפן לא תחזיק צבא, וסביב סמכויותיו של הקיסר. תנועות וארגונים פרוגרסיביים וכן מן הצד השמאלי והשמאלי-המרכזי של המפה הפוליטית, כמו גם מפלגות האופוזיציה ותנועות עבודה ונוער מצדדים בהשארת המצב הקיים, בעוד שתנועות וארגונים הנוטים לימין המפה, שמרניים ולאומניים מצדדים בהכנסת שינויים שיעלו את יוקרת הקיסר ושיתירו גישות לוחמניות יותר בנוגע לכוחות ההגנה העצמית, למשל הפיכתם רשמית לצבא. תחומים אחרים הנדונים הם מעמד הנשים, מערכת החינוך ומערכת התאגידים הציבוריים, לרבות מוסדות ללא כוונת רווח, וכן רפורמות מבניות בהליכי הבחירות, כדוגמת בחירה ישירה לראשות הממשלה.
באוגוסט 2005 הציע ראש ממשלת יפן, ג'וניצ'ירו קואיזומי, תיקונים לחוקה במטרה להגביר את תפקידם של כוחות ההגנה העצמית בעניינים בינלאומיים. הטיוטה כללה תיקונים למבוא, לסעיף 9, שבו תישמר הפסקה הראשונה בדבר שלילת המלחמה אך הפסקה השנייה תתוקן לכזו שתתיר כוח הגנה, תחת פיקודו של ראש הממשלה, אשר יגן על האומה ויוכל להשתתף בפעילויות בינלאומיות, לסעיף 96 בדבר הפיכת הרוב הדרוש בדיאט לרוב פשוט, תוך השארת משאל העם על כנו, וכן לסעיפים אחרים לרבות בענייני מימון ארגונים דתיים ושלטון מקומי. אולם, נכון לשנת 2005, לא הייתה ביפן התשתית החוקית לקיים משאל עם, כפי שדורשת החוקה. באפריל 2007 חוקק חוק שמסדיר את קיום משאל העם, אולם סקרים הראו כי בציבור לא היה רוב לתיקונים המוצעים לחוקה.
Digimon Survive
Digimon Survive הוא משחק עם אלמנטים של משחק תפקידים. המשחק פותח על ידי חברת Hyde והופץ על ידי חברת היפניות. המשחק הופץ עבור קונסולות הנינטנדו סוויץ', פלייסטיישן 4, המחשב האישי וה-Xbox One.
המשחק הוכרז בשנת 2018 ובתחילה נועד להיות פרויקט יותר קטן (מבחינה תקציבית) בהשוואה למשחקי הדיג'ימון האחרים. למרות זאת, ככל שתהליך הפיתוח נמשך, המפיק קאזומשה האבו הבין שהתקציב הזעום מספיק על מנת לממש את החזון שלו. האבו הפסיק את פיתוח המשחק והתחיל אותו מחדש, כאשר הפעם הוא משתמש במנוע אחר. זאת, ביחד עם השפעת מגפת הקורונה, גרמו לדחיית המשחק, שהיה אמור להשתחרר בשנת 2019 במקור.
המשחק הופץ ביפן ב-28 ביולי 2022 עבור הנינטנדו סוויץ' והפלייסטיישן 4. גרסאות המחשב האישי וה-Xbox One שוחררו יום לאחר מכן, ביחד עם הגרסאות עבור צפון אמריקה. המשחק קיבל ביקורות מעורבות.
משחקיות
המשחק מציג מספר סגנונות משחק ששונים האחד מהשני: החלק הנרטיבי, חיפוש, שיטוט חופשי וקרבות חופשיים. החלק הנרטיבי הוא מבוסס טקסט ויותר מתמקד בעלילה. החיפוש מתמקד בחיפוש משאבים ברחבי המפה על מנת לשרוד. בשיטוט החופשי, לשחקן יש בחירה לגשת למספר מקומות ולדבר עם אנשים שונים תחת מגבלת זמן. בקרבות חופשיים השחקן יכול לאמן את הדיג'ימונים שלו ולאסוף חפצים שונים.
עלילה
טאקומה מומוזוקה, מינורו הינאטה, אוי שיבויה, סאקי קימישמה, ריו טומינגה, שוג'י קיאמה, קאיטו שינומו, מיו שינומו ותלמידים נוספים יוצאים לטיול בית ספרי במהלך חופשת האביב. ביום השני לטיול, טאקומה, מינורו ואוי מבקרים במקדש מפורסם ביפן כדי לחקור אגדה אורבנית העוסקת בישות בשם "אל החיה" ולומדים שבקרוב ייערך במקדש פסטיבל. במהלך שיטוטם במקדש, החבורה פוגשת קמונוגמי בשם קורומון. החבורה שומעת זעקה והולכים בעקבותיה ביחד עם קורומון, שם הם מגלים את חברי כיתתם מותקפים על ידי קמונוגמי נוסף. קורומון מתפתח לאגומון ומבריח את הקמונוגמי. בנקודה הזאת, טאקומה וחבריו מגלים שהם כבר לא בעולם שלהם, אלא בעולם אחר לגמרי.
קארה ווקר
קארה אליזבת ווקר (באנגלית: Kara Elizabeth Walker; 26 בנובמבר 1969) היא ציירת ואמנית אמריקאית, שיצירותיה כוללות צלליות מחיתוכי נייר, הדפסים, מיצבים, ועבודות וידאו. היא חוקרת בעבודתה נושאים הקשורים לגזע, למגדר, למיניות ולזהות. החל משנת 2002 היא מרצה בתוכנית לתואר שני במחלקה לאומנות חזותית באוניברסיטת קולומביה.
קורות חיים
ווקר נולדה בסטוקטון, קליפורניה ב-26 בנובמבר 1969. היא חיה עם אביה, לארי ווקר, שעבד כצייר ומרצה. ועם אמה, גוונדולין שעבדה כעוזרת אדמיניסטרטיבית.
בגיל 13 עברה ווקר עם משפחתה לסטון מאונטן שבמדינת ג'ורג'יה בה נולד אביה, בניגוד חד לאווירה הרב-תרבותית הנרחבת שממנה נהנתה בחופי קליפורניה, בסטון מאונטן, עדיין התקיימו עצרות גזעניות של ארגון הקו קלוקס קלאן. בתיכון החדש שלה, שחזרה ווקר, "קראו לי 'כושית', אמרו לי שאני נראית כמו קוף והאשימו אותי (לא ידעתי שזו האשמה) בהיותי 'ינקית'."
ב-1991 קיבלה ווקר את התואר הראשון ממכללת אטלנטה לאומנות וב-1994 את התואר השני מבית הספר לעיצוב רוד איילנד. בשנותיה הראשונות בקולג' לא הרגישה בנוח לעסוק בנושא הגזע באומנות שלה, עם זאת, נתנה ביטוי לקולה בנושא זה במהלך לימודי התואר השני שלה, אז החלה לשלב אלמנטים של גזע ביצירותיה. ווקר חששה שהפיכת הגזע למוקד העיקרי בעבודתה יתקבל כ"טיפוסי" או כ"מובן מאליו".
יצירות וקריירה
ווקר ידועה ביותר בזכות יצירת תמונות פנורמיות בגודל טבעי בהן צלליות מחיתוכי נייר, המתארות לרוב דמויות שחורות כנגד קיר לבן, דימויים אלה מתכתבים עם היסטוריית העבדות והגזענות האמריקאית, באמצעות דימויים אלימים ומטרידים. בנוסף היא יצרה עבודות בגואש, ובצבעי מים, הקרינה סרטוני אנימציה ודימויים מ"פנס קסם", והציגה תיאטרון צלליות, כמו גם מיצבי פסלים בממדי ענק, כמו אלה שהוצגו בתערוכה הציבורית שלה יחד עם ארגון "קריאייטיב טיים" שנקראה "עדינות, או שוגר בייבי המופלאה" (2014).
ווקר משכה את תשומת ליבו של עולם האומנות לראשונה ב-1994 בזכות המיצב "אבוד: רומן היסטורי על מלחמת אזרחים כפי שהתרחשה בין הדברים האפלוליים של נערה שחורה אחת וליבה", העשוי מחיתוכי נייר ומציג את דרום ארצות הברית טרום מלחמת האזרחים כמקום רווי מין ועבדות. מיצב זה הפך ללהיט בן רגע.
יצירתה של ווקר מנקבת חורים ברומנטיקה של העבר – חושפת את המציאות הנואשת והמשפילה שהייתה נחלתם של עבדי המטעים באחוזות.
מחלוקת
ב-1999 הוסרה יצירתה "אמצעי למטרה: דרמת צללים בחמש מערכות" (1995) שהוצגה במכון לאומנות בדטריוט בעקבות מחאתם של אומנים ואספנים אפרו-אמריקאים על הצגתה.
ב-1997 שלחה האומנית האפרו-אמריקאית בטי סאאר מכתב בדוא"ל ל-200 אמנים ופוליטיקאים בו מובעת דאגתה לגבי השימוש של ווקר בדימויים גזעניים ומיניים, וקבלתם החיובית בעולם האומנות, תשומת הלב הזו הובילה לכנס באוניברסיטת הרווארד שבו נידונו יצירותיה בשנת 1998.
Always In Between
Always In Between (בעברית: תמיד בין לבין) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הבריטית ג'ס גלין. האלבום יצא לאור ב-12 באוקטובר 2018 על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי.
מרמריס
מרמריס (בטורקית: Marmaris) היא עיר ואתר קייט לחוף הים האגאי מול האי רודוס, בנפת מולה במחוז הים האגאי שבדרום-מערב טורקיה. בשל מיקומה בריביירה הטורקית לחופי הים האגאי מרמריס היא יעד תיירות ועיר נמל חשובה. מקור ההכנסה העיקרי של העיר הוא התיירות. מרמריס היא גם מרכז שיט ימי ויש בה מרינה גדולה. ספינות מעבורת משרתות בקו לאי רודוס, וספינות תיירים גדולות עוגנות לחופיה.
אקלים
מזג האוויר הים תיכוני מאופיין על ידי קיץ חם ולח וחורף גשום וקריר. ביולי ואוגוסט ייתכנו גלי חום והטמפרטורה עלולה להגיע עד 45 מעלות צלזיוס. תיירים רבים מעדיפים להגיע בספטמבר ובאוקטובר, כאשר הטמפרטורות יורדות.
היסטוריה
העיר, שנוסדה על ידי היוונים העתיקים, נודעה במאה השישית לפני הספירה בשם פיסקוס. ב-1522 לספירה סולימאן הראשון יצא ממרמריס עם 300 אוניות ו-200,000 אנשי צבא וכבש את האי רודוס מידי ההוספיטלרים. ב-1798 חנה בנמל מרמריס הצי של האדמירל נלסון לפני שיצא לקרב הימי שבו ניצח את הארמדה של נפוליאון (קרב הנילוס) באבוקיר שלחופי מצרים.
לפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 97,818 תושבים. בעונת התיירות האוכלוסייה מגיעה ל-300,000 - 400,000 איש.
ערים תאומות
למרמריס שלוש ערים תאומות:
מקהלת מלכות
מקהלת מלכות היא מקהלה חרדית חסידית השרה בסוגת המוזיקה החסידית.
המקהלה הוקמה במאי 2013 על ידי פנחס ביכלר שגם משמש כמנצח המקהלה ומנהלה.
היסטוריה
המקהלה הוקמה על ידי פנחס ביכלר במאי 2013 והיוותה פריצת דרך בתחום המוזיקה חסידית בישראל ובעולם המקהלות החסידיות בעולם כולו. במקביל להקמתה של המקהלה הוקם למקהלה אולפן בית, בשם M.W. אותו מנהל חבר המקהלה מיכאל ויינברגר. אחד התחומים בה מובילה המקהלה הוא מוזיקה ווקאלית חסידית.
בתחילת דרכה פעלה המקהלה בעיקר בישראל, אך מהר מאוד החלה להופיע באירועים ברוסיה, באירופה ובארצות הברית.
בשנת 2017 הוציאו את האלבום נפלאים - ניגוני חסידי בעלזא בו שרו חברי המקהלה לצד מקהלת הילדים החסידית-אמריקאית יידיש נחת של מוישי קרויס, ומקהלת הילדים החסידית-קנדית של אנשי עקשטיין. באלבום לחנים של הרב ירמיה דמן, יוסף צבי ברייער שלמה קאליש ומלחינים נוספים. האלבום שווק בחברות שיווק הדיסקים הרגילות במגזר החרדי וברשת חנויות הספרים אור החיים.
בשנת 2020 קיימו ברדיו קול ברמה אירוע מיוחד בהנחייתו של יואלי דיקמן לציון 7 שנים להקמתה של המקהלה. באירוע השתתפו מגדולי הזמר החסידי כהוקרה למקהלה, ביניהם שלמה כהן, המפיק המוזיקלי יוסי גיל, משה כהן, חונא דייטש (מנכ"ל המגזין "הציבור החרדי" לו מלכות מפיקה אלבומים מדי שנה) ועוד.
בשנת ה'תשפ"א (2021) הוציאה המקהלה את ה"קליפ" קידוש בכיכובו של עקיבא גרומן, ובהשתתפותם של גדולי הזמר החסידי אהרלה סמט, מנדי וייס, מאיר אדלר, יואלי דווידוביץ' וילד הפלא בנצי קלצקין . הקליפ צולם בבית הכנסת בעל התניא בשכונת מאה שערים, ובבית הכנסת קהל חסידים שבשערי חסד, ונחל הצלחה מרשימה. הקליפ עורר את חמתם של הקנאים במאה שערים, העדה החרדית הוציאה מכתב מחאה. והופצו פשקווילים נגד עקיבא גרומן, פנחס ביכלר, מקהלת מלכות וזמרים נוספים שהשתתפו בקליפ ברחבי השכונה.
בניסן ה'תשפ"א (2021) ביצעה המקהלה את הקולולם החסידי הראשון בשם קוילעוילם (קולולם בהגייה חסידית, המשתמע גם כ"קול עולם"), השיר הנבחר היה השיר שוכן עד בלחן של שמוליק פרנק, והוא בוצע על ידי אלפי בחורי ישיבות, בניצוחו של מנצח מקהלת מלכות פנחס ביכלר, ובליווי של מקהלת מלכות, וכסולן ילד הפלא בנצי קלצקין. לאור הצלחת המיזם הוא הועתק שוב על ידי עיריית ביתר עילית במהלך חנוכה ה'תשפ"ב, שוב בניצוחו של ביכלר ובליווי מקהלת מלכות, כשהשיר שנבחר למיזם היה ירא שמים של שמילי אונגר. היוזמה הועתקה גם למקומות נוספים בז'אנר המוזיקה החסידית.
בשנת ה'תשפ"ב (2022) החלו בחגיגות שנת העשור להקמתה של המקהלה, ופורסם קליפ ווקאלי תחת הכותרת "מלכות הבוגרים" בהשתתפות כל הזמרים בוגרי המקהלה, בקליפ ביצעו את היצירה 'לכל קהלא' של המלחיו הרב שלמה קאליש. בשבט תשפ"ג הוציאה המקהלה 'קולעוילם' עם ילדי ביתר לשירים והראנו של המלחין הנודע ר' שלמה יהודה רכניץ ולשיר ממלכת כהנים שמילותיו הולבשו על ניגון גור שאותו הוציאה המקהלת באותה שנה עם הזמרים יואלי קליין, שייע גרוס, מוטי גולדמן ויואלי דווידוביץ' בוגר המקהלה.
שיתופי פעולה
מקהלת מלכות השתתפה באלבומים רבים; מהם חלק כמקהלה יחידה ומהם בשירים בודדים. אלבומים שהשתתפה המקהלה כמקהלה יחידה: לחיים שמחה טיש, יוסף משה כהנא. חביבין, ניגוני חסידי בעלזא. מלווה מלכה, יצחק מאיר. אלבומים בהם השתתפה כמקהלה אורחת: אוצר של יראת שמיים, אברהם פריד. אותך אבקש, משולם גרינברגר. אהר'לע, אהרלה סמט. מן השמיים, זאנוויל ויינברגר. חסידישע ספירה קאלעקשן 1,2.
מידי חג ומועד מפיקים כמוסף למגזין החג בעיתונים בקהילה, משפחה, הציבור החרדי, כפר חב"ד ועוד. מקהלת מלכות הייתה המפיקה של רוב אלבומים אלו.
שיתופי פעולה נוספים בין מקהלת מלכות לזמרים, קלידנים, תזמורות ועוד. בהם: תזמורתו של אפרים מרקוביץ, הקלידן הרשי סגל, הקלידן מאיר אדלר.
חברי המקהלה
{{טורים|תוכן=
חברים בהווה
}}
מקהלת הילדים "חסידימלך"
המקהלה הוקמה על ידי חבר המקהלה יענקי לוינגר בהתחלה כמקהלת ילדים קטנה בעיר בני ברק, פנחס ביכלר ראה את ההזמנות בשל המחסור במקהלות ילדים חסידיות בישראל ואימץ את המקהלה תחת השם חסידימלך תחת המותג הראשי מלכות. הופעת הבכורה של המקהלה הייתה באירוע סיום הש"ס בעיר ביתר עלית. תוך תקופה קצרה התחילה המקהלה להופיע באירועים גדולים של המוזיקה החסידית, בהם אירוע סיום הש"ס של דרשו ביד אליהו בתל אביב. מנצח המקהלה הוא יענקי לוינגר.
המקהלה כמו מקהלת האם שלה מלכות הופיעה בעשרות קליפים עם מגוון זמרים מהמוזיקה החסידית, והשתתפה בעשרות אלבומים.
United Abominations
United Abominations ("התועבות המאוחדות") הוא האלבום המלא האחד עשר במספר של להקת הת'ראש מטאל האמריקנית מגאדת'. האלבום הוא האלבום הראשון שהלהקה הוציאה תחת חברת התקליטים Roadrunner. האלבום יצא לאור ביפן ב-8 במאי 2007, ובארצות הברית יצא ב-15 במאי. על עטיפת האלבום ניתן לראות את ויק, הקמע של הלהקה, מצויר בגרסתו החדשה, על רקע בניין האו"ם המותקף. זהו האלבום הראשון והיחיד שהגיטריסט גלן דרובר השתתף בו.
באלבום זה בוצע מחדש השיר "A Tout Le Monde" שהופיע לראשונה באלבום Youthanasia יחד עם כריסטינה סקאביה. הסולנית של להקת המטאל הסימפונית האיטלקית לקונה קויל
מאסאשי טאשירו
מאסאשי טאשירו (באנגלית: Tashiro Masahi, ביפנית: 田代 まさし, שמו האמיתי נהגה זהה אך נכתב כ-田代 政; נולד ב-31 באוגוסט 1956) הוא בדרן טלוויזיה יפני לשעבר ומייסד להקת Rats & Star. טאשירו היה סולן טנור בלהקה ומאוחר יותר נודע כבדרן טלוויזיה ביפן. כמו כן, ביים סרט לאחר שלהקתו התפרקה.
מעצרו בשנת 2000, לאחר שהציץ מתחת לשמלתה של אישה, סימן את תחילת הסתבכותו של טאשירו עם החוק.
ביוגרפיה
מאסאשי טאשירו נולד במחוז סאגה ב-31 באוגוסט 1956. הוריו של טאשירו התגרשו בילדותו לאחר שאביו, מנהל רשת קברט, ברח מביתו יחד עם אישה אחרת. כתוצאה מכך, גדל טאשירו בשנותיו הראשונות עם אימו בלבד. בשנת 1961, כאשר טאשירו היה בן שש, הוא ואימו עברו לטוקיו, שם למד בגן ילדים מיסיונרי. בשנת 1963, החל את לימודיו בבית ספר יסודי בשינג'וקו. בגיל 13, כאשר היה תלמיד בחטיבת ביניים, אימו נישאה מחדש והוא בחר להשתלב בכיתה גבוהה יותר בבית ספר תיכון ולחיות עם אביו כדי לא להיות תלוי כלכלית בבעל החדש של אימו.
בשנת 1972, החל ללמוד מכונאות במכון הטכנולוגי של תיכון שיבאורה לאחר שסיים את לימודיו בחטיבת הביניים נאקסה בחודש מרץ של אותה שנה. בשיבאורה, הכיר את מאסיוקי סוזוקי. מאוחר יותר הקימו את הלהקה The Chanels. באותה תקופה, השניים נודעו כעברייני נוער.
טאשירו היה מעורב לכאורה בקטטות, כנופיות אופנוענים (בוסוזוקו) ו"ציד-בנות" (נאנפה) במסיבות דיסקו בכל יום במהלך שהותו בבית הספר. הוא נעצר על ידי המשטרה בחשד לתקיפה. את אשתו הנוכחית, שכעת הוא פרוד ממנה בעקבות מספר שערוריות ומאסר, פגש בסוף השנה הראשונה ללימודים בתיכון.
במרץ 1975, סיים את לימודיו במכון הטכנולוגי של תיכון שיבאורה. באותה עת החל לנהוג במכוניות. מכוניתו הראשונה הייתה של חברת ניסאן סאני. מכוניותיו הבאות היו ניסאן גלוריה, שברולט קמארו, פורד, הונדה פרלוד ומרצדס-בנץ. העיסוק במכוניות נהיה עבורו לאובססיה.
לאחר סיום הלימודים ב-1975, הקים מאסאיוקי סוזוקי את להקת הדו-וופ The Chanels יחד עם טאשירו, נובויושי קוואנו ואחרים באותה שנה. סוזוקי היה הסולן הראשי, קוואנו היה חצוצרן וטאשירו היה בריטון.
The Chanels ו-Rats & Star
להקת The Chanels נוסדה בשנת 1975 והחלה להופיע כלהקת חובבים בשנת 1976. הם נבחרו להיות "להקה מספר אחת" בתוכנית טלוויזיה יפנית בשם "Ginza Now" (ギンザNOW) וזכו בפרס בתחרות מוזיקלית תחת חסותה של חברת ימאהה.
הופעת הבכורה של טאשירו בלהקה הייתה בשנת 1980. מאז הצטרפותו, נודעה הלהקה בשל סגנון הרית'ם אנד בלוז. ארבעת הסולנים של הלהקה, בתוכם טאשירו, השחירו בהופעות את פניהם באמצעות משחת נעליים ונהיו מפורסמים ופופולריים. הסינגל הראשון שלהם, "Runaway", מכר מעל למיליון עותקים. הסינגל של הלהקה משנת 1981, "Hurricane", זכה לגרסת כיסוי על ידי הצמד פאפי. בשנת 1983, שינתה את הלהקה את שמה ל-Rats & Stars עקב הדמיון למותג הצרפתי Chanel.
לאחר התפרקות הלהקה בפועל בשנת 1986, שחרר טאשירו אריך-נגן בשם "The Legend of Niijima" (新島の伝説 Niijima no densetsu) כאומן סולו.
במרץ 1996, התאחדו חברי הלהקה Rats & Star למשך שישה חודשים והכינו גרסת כיסוי לשיר "If I Could Meet You in a Dream" (夢で逢えたら Yume de Aetara)" של הזמר אליצ'י אוטאקי מלהקת Happy End באפריל של אותה שנה. הם הופיעו בסילבסטר של אותה שנה.
מוזיאון האוויר והחלל של טלסה ופלנטריום
מוזיאון האוויר והחלל בטלסה ופלנטריום (באנגלית: Tulsa Air and Space Museum & Planetarium, בראשי תיבות: TASM) הוא מוזיאון תעופה וחלל בטלסה, אוקלהומה, ארצות הברית. הוא ממוקם בפינה הצפון מערבית של נמל התעופה הבינלאומי טלסה. יש בו 1,800 מ"ר של תערוכות היסטוריות, פעילויות מעשיות ומטוסי וינטאג'. בשנת 2006 נוסף למוזיאון פלנטריום בעל כיפה מלאה.
תערוכות במוזיאון
בהאנגר 1 מוצגת היסטוריה כרונולוגית של התעופה בטלסה. תערוכת "הסנוניות הראשונות" מציגה את תחילתה של התעופה בטלסה, תוך התמקדות מיוחדת בחלוץ התעופה של טלסה, דאנקן מקינטייר. התערוכה הבאה היא בעיקרה העתק בקנה מידה של מסוף נמל התעופה בסגנון הארט דקו המקורי של טלסה, כל זאת ועוד, יחד עם מסמכים ותצלומים היסטוריים. תערוכת הניצולים של פרל הארבור מציגה מסך מגע אינטראקטיבי המאפשר למבקרים להאזין לניצולי אוניית המערכה אוקלהומה מההתקפה על פרל הארבור, המשתפים בחוויותיהם מאותו יום גורלי. התערוכה ממלחמת העולם השנייה מדגישה את תרומתה של טלסה למלחמה, עם מצגות על חברת המטוסים ספרטן, ספרטן קולג' לאווירונאוטיקה וטכנולוגיה ומפעל הפצצות דאגלס. תערוכת תעופה מסחרית מציגה מדים היסטוריים, מסמכים ותמונות של אמריקן איירליינס, טראנס וורלד איירליינס וחברות מסחריות אחרות. אמריקן איירליינס זוכה לתשומת לב מיוחדת בשל נוכחותו בטלסה של בסיס תחזוקת המטוסים הפרטיים הגדולה בעולם, בבעלות אמריקה האמריקאית. תערוכת החלל מציגה מידע על השתתפותה של טלסה בתוכניות החלל המאוישות והבלתי מאוישות, החל בכנס לשימושים שלווים בחלל שהתקיים בטלסה ב-26 במאי 1961. לאסטרונאוטים מאוקלהומה ניתן שם כבוד, בעוד שלמבקרים יש הזדמנות להפעיל דגם של הזרוע הרובוטית של מעבורת החלל.
תערוכה לא שגרתית, מיוחדת לסיפור הכשרתם של 42 אנשי צוות טכני של חיל האוויר הישראלי הצעיר, שבשנת 1949 הגיעו לספרטן קולג' לתעופה וטכנולוגיה בטלסה, להכשרה בת 9 חודשים. הם "אומצו" למשך שהייתם שם על ידי משפחות הקהילה היהודית של טלסה. עם סיום הכשרתם, חזרו לישראל כמכונאי מטוסים מוסמכים.
בשנת 2006, נפתח פלנטריום לצדו של המוזיאון, וכחלק בלתי נפרד ממנו. וכרטיס הכניסה למוזיאון כולל בתוכו כניסה לסרט אחד מתוך הסרטים המוצגים על כיפת הפלנטריום.
גרשון
גֵרְשׁוֹן או גֵּרְשֹׁם - דמות מקראית, הוא בנו הבכור של לוי בן יעקב. אחיו הם קהת ומררי. בניו הם לבני ושמעי. מסופר עליו בתנ"ך בספר בראשית, בספר במדבר, בספר יהושע ובספר דברי הימים.
רדיו חיפה
רדיו חיפה היא תחנת רדיו אזורית של חיפה וסביבתה. אולפני רדיו חיפה היו ממוקמים תחילה בחוצות המפרץ ובשנת 2000 הועברו למרכז הגרנד קניון בעיר. את התחנה ניהל דני נישליס מיום היווסדה ועד למותו בשנת 2019.
גרשון
לפי פירוש שכל טוב מאת ר' מנחם בן שלמה על ספר בראשית, פרק מ"ו פסוק י"א' מקור השם הוא בכך שצאצאיו עבדו במשכן וכמו התגוררו בו.
על צאצאיו נמנה אסף בן ברכיהו, שהיה משורר בימי דוד המלך. בהר אתוס נמצא קטע מצוואת לוי ובו מתוארכת לידת גרשום לחודש העשירי בשנת 30 לחיי אביו, שנתיים לאחר נישואיו. מסתבר שגם הוא כאחיו נולד באחד בחודש, שהוא יום זיכרון ויום תקופה בלוח השנה במגילות קומראן.
רדיו חיפה
מאפייני התחנה
התחנה הפכה לחוקית ב-1 בספטמבר 1995, עם הקמתן של תחנות הרדיו האזורי, אך הייתה קיימת קודם לכן, כתחנת רדיו פיראטית בשם "רדיו 1". בכך הייתה לתחנה הפיראטית הראשונה שהפכה לחוקית.
גרשון
בני גרשון במדבר
במניין בני ישראל בספר במדבר, בני גרשון מנו 7500 גברים מגיל חודש ומעלה. נשיא השבט היה אליסף בן לאל. עקב כך שבני גרשון היו משבט לוי, הם היו ממונים על נשיאת המשכן. תפקידם היה לשאת את יריעות המשכן, האוהל, המכסה ומסך פתח אוהל מועד. בנוסף לכך, הם גם נשאו את כל קלעי החצר של המשכן ואת מסך שער החצר יחד עם כל הכלים והמיתרים ששימשו לקלעים. מי שנשא את המשכן היו אך ורק הגברים שהיו בני שלושים עד חמישים ומספרם היה 2630, והממונה על נשיאת המשכן היה איתמר בן אהרון הכהן, שהיה גם ממונה על בני מררי.
עבודתם לא הייתה נשיאת כלי הקודש כמו בני קהת, לכן כאשר הנשיאים נתנו ללויים עגלות לצורך נשיאת המשכן, הם קיבלו שתי עגלות צב שנמשכו על ידי ארבעה פרים. לבני מררי, שעבודתם הייתה קשה יותר- כי הם לא נשאו יריעות אלא קרשים, נתן משה רבנו ארבע עגלות.
רדיו חיפה
מאפייני התחנה
התחנה משדרת תכנים מקומיים לתושבי חיפה והאזור, הכוללים מהדורות חדשות מקומיות מדי שעה (המופקות על ידי מחלקת החדשות של התחנה), שידורים מאירועים מרכזיים בעיר ואינטראקציה עם המאזינים. בעבר שידרה התחנה בשעות הערב רצועת צעירים שנקראה "רדיו1". השידורים אף הועברו במשך תקופה מסוימת בסינדיקציה עם תחנת רדיוס 100FM ועם תחנת הרדיו, רדיו מיקס (כיום "104.5FM רדיו צפון").
גרשון
בני גרשון במדבר
בחנייתם של בני ישראל במדבר, בני גרשון חנו בצד מערב של המשכן, שם חנה גם דגל מחנה אפרים. במסעות, בני גרשון נסעו יחד עם בני מררי, כשהם נושאים את המשכן, אחרי דגל מחנה יהודה ולפני דגל מחנה ראובן.
בפרשנות החסידית
לפי רבי אלימלך מליז'נסק, גרשון מרמז על צדיק שמחשיב עצמו "כ בארץ ושפל ברך וענוותן גדול, נבזה בעיניו נמאס".
רדיו חיפה
מאפייני התחנה
בימי שישי משודרת תוכנית סיכום השבוע. בסוף השבוע משודרת רצועת "להיטים לנצח" המביאה להיטים משנות ה-60, ה-70 וה-80 ובעבר שודרה בחלקה בסינדיקציה עם רדיו קול רגע.
בחודש מרץ 2007 זכתה התחנה בפרס International Broadcasting Excellence של ארגון ה־NAB: פעם ראשונה שתחנת רדיו ישראלית, זוכה להכרה בינלאומית כלשהי. הארגון, בו חברות יותר מ-8,300 תחנות רדיו, מעניק בכל שנה עשרה פרסים בגין מצוינות מקצועית. טקס הענקת הפרסים, נחשב ליוקרתי ולמשמעותי ביותר מבין כל פרסי תחום תקשורת הרדיו. הפרס ניתן על תפקודו של רדיו חיפה במהלך מלחמת לבנון השנייה.
ב-2008 זכתה קבוצת "רדיו חיפה", בראשותו של מנכ"ל רדיו חיפה, דני נישליס, במכרז להפעלת הרדיו האזורי בחיפה, בהתמודדות מול קבוצת "שידורי חיפה" בראשות דן שילון, שדרן רדיו ומנחה טלוויזיה, ומשה מנו, נשיא "מנו ספנות", וממייסדי "רדיו 1".
לאחר הזכייה במכרז להפעלת הרדיו האזורי בחיפה עלו לאוויר מספר תוכניות רדיו חדשות. אחת מהן היא רצועת הלילה, תוכנית שכמו "ירוקנרול" פונה לקהל הצעירים החיפאי. תוכנית ספורט חדשה בהנחייתו של גדי נס עלתה גם כן.
ביוני 2008, עלתה לאוויר רצועת הלילה של רדיו חיפה. תוכניות הרדיו נערכות, מופקות ומשודרות על ידי צעירים וכוללות מוזיקה ותכנים המיועדים לבני-נוער, חיילים וסטודנטים. חברי רצועת הלילה מגיעים בשידור חי למקומות בילוי שונים, מסיבות ופסטיבלים. על מנת להוות גורם משמעותי בעולם הצעירים, רצועת הלילה מאפשרת למאזינים להתעדכן ולהגיב בפייסבוק ובטוויטר. המאזינים המקוונים עורכים את המוזיקה תוך כדי שידור אונליין, וגם באמצעות הודעות SMS.
לאורך שנותיה שודרו בתחנה בסינדיקציה תוכניות מתחנות רדיו אזוריות אחרות, בהן "דידי לוקאלי" ו"זהבי עצבני" מתחנת רדיו ללא הפסקה (הועברו לשידור בתחנת "104.5FM רדיו צפון") ו"לאב מי בלילה" עם שמוליק טיאר בתקופת שידורה מרדיו תל אביב. מאוחר יותר שודרו בסינדיקציה מרדיו תל אביב "תוכנית הבוקר" עם אסי עזר ודפנה לוסטיג (ולאחר מכן בהגשת לוסטיג ומיה דגן) ו"מרגלית בריבוע" עם דן מרגלית ובתו שירה מרגלית. כיום משודרות בסינדיקציה "6 בבוקר" עם דליק ווליניץ ו"תוכנית הספורט" עם אופירה אסייג, אייל ברקוביץ' ועוד.
K-CITY
K-CITY הייתה תחנת בת של רדיו חיפה, ששידרה בתדר 92.7FM.
התחנה שידרה בעיקר מוזיקה חדשה, קצבית וברוח צעירה. לפיכך עברו אליה מרדיו חיפה תוכניות שכוונו לקהלים צעירים. ובחצות, שידוריה היו משתלבים בסינדיקציה עם אלו של רדיו חיפה.
כמו כן, התחנה שידרה תכנים מקומיים לאזור הקריות והסביבה הקרובה. שדרני התחנה כוללים את אייל ברקאי, טלי מץ, נדב שהרבני, דולב נישליס, ליאור ברנס, לירון אנרג'י, דדי אלוני ונועה שפיגל. מנהל התחנה הוא אריאל נישליס.
בשנת 2008 נסגרה תחנה הרדיו K-city והתדר 92.7 FM עבר להיות התדר של רדיו חיפה באזור הקריות, עכו, נהריה והגליל המערבי.
99.5 חמ-אש
ביולי 2012 עלתה לאוויר תחנת הבת, "חמ-אש" המשדרת מוזיקה ים-תיכונית מספר שעות ביממה. בין השאר הייתה מועברת שם בסינדקציה תוכניתו של אליקו מרדיו לב המדינה.
Blackfield (אלבום)
Blackfield הוא מיזם הבכורה של הצמד אביב גפן וסטיבן וילסון, שני אמנים שזכו להצלחה מסחרית מרשימה במדינותיהם.
השירים "Cloudy Now" ו-"Scars" הן גרסאות באנגלית לשירים של גפן: "עכשיו מעונן" (1993) ו"צלקות" (2000) בהתאמה.
האלבום נמכר ביותר ממאה אלף עותקים ברחבי העולם. בעקבותיו ההרכב יצא לסיבובי הופעות באירופה וארצות הברית (סיבוב ההופעות האירופי מתועד בסרטו של מוטי קירשנבאום, "אוטובוס החלומות").
מקסים גריגורייב
מקסים סרגייביץ' גריגורייב (ברוסית: Максим Сергеевич Григорьев; נולד ב-6 ביולי 1990 בליפצק שברוסיה) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת הקשר בפאקל וורונז'.
קריירת מועדונים
מקסים גריגורייב התחיל את הקריירה שלו במועדון ספרטק מוסקבה כשחקן הרכב שני. ב-27 בנובמבר 2008 הוא הופיע לראשונה בהרכב הראשון במשחק מול דינמו זאגרב בגביע אופ"א,
בעונה 2011/12 עבר למיתוס נובוצ'רקסק הנמצאת בליגה השנייה והושאל תוך זמן קצר לרוסטוב. את משחק הבכורה שלו במדי רוסטוב הוא ערך מול לוקומוטיב מוסקבה, כאשר הוא כבש בדקה ה-83 והשווה את התוצאה במשחק ל-1:1, כך גם הסתיים המשחק עצמו.
בינואר 2012 עבר ללוקומוטיב מוסקבה. בהיותו בלוקומוטיב, לא הצליח גריגורייב לתפוס מקום קבוע בהרכב, אף על פי שזכה לקבל זימון לנבחרת הבוגרת. באוגוסט 2014 מקסים שוב הושאל לרוסטוב עד לסוף העונה.
נבחרת לאומית
לגריגורייב יש 3 הופעות בנבחרת הנוער של רוסיה, בהן הוא הבקיע שער, ו-6 הופעות בנבחרת הצעירה. ב-14 בנובמבר 2012 ערך הופעת בכורה בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות מול נבחרת ארצות הברית.
רון בון
רונלד ברוס "רוֹן" בוּן (באנגלית: Ronald Bruce "Ron" Boone; נולד ב-6 בספטמבר 1946) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1968–1981. לאורך הקריירה השתתף 4 פעמים במשחק האולסטאר של ה-ABA, ובעונת 1970/1971 זכה באליפות ה-ABA כשחקן קבוצת יוטה סטארס. מאז עונת הבכורה שלו ועד לפרישתו לא החמיץ אף משחק של קבוצתו, ובכך קבע שיאי ABA ו-NBA של 1,041 משחקים ברציפות. ממוצעיו הכוללים לאורך 13 עונותיו בשתי הליגות הם 16.8 נקודות, 4.2 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים למשחק.
בשנת 1997 נבחר לאחד מ-30 חברי קבוצת כל הזמנים של ה-ABA.
מאז שנת 1988 משמש כפרשן של משחקי יוטה ג'אז.
קריירה ב-ABA
בדראפט ה-NBA 1968 נבחר בון על ידי פיניקס סאנס בבחירה ה-147 (סיבוב מספר 11), אולם בחר לשחק עבור דאלאס צ'אפרלס מליגת ה-ABA. בשתיים וחצי עונותיו עם הצ'אפרלס קלע בון 17.1 נקודות בממוצע למשחק.
במהלך עונת 1970/1971, בה השתתף לראשונה במשחק האולסטאר של ה-ABA, הועבר עם גלן קומבס בטרייד ליוטה סטארס, בתמורה לויין הייטאוור ודוני פרימן. בפלייאוף של אותה עונה סייע לטארס לזכות באליפות ה-ABA היחידה בתולדותיה, לאחר שגברה על קנטקי קולונלס בסדרת הגמר (4–3). לאורך הפלייאוף היה הקלעי השלישי של קבוצתו, אחרי וילי וייס וזלמו בייטי, עם 17.2 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 1973/1974 העפיל עם יוטה פעם נוספת לגמר ה-ABA, אולם הפעם הפסידה קבוצתו מול ניו יורק נטס (1–4). בעונה העוקבת קלע שיא קריירה של 25.2 נקודות למשחק, אשר הציבו אותו במקום השלישי בליגה, אחרי ג'ורג' מקגיניס וג'וליוס ארווינג.
לאחר 16 משחקים בעונת 1975/1976 התפרקה קבוצת יוטה סטארס, ובון נמכר לקבוצת ספיריטס אוף סנט לואיס. במהלך אותה עונה נבחר בפעם הרביעית והאחרונה בקריירה למשחק האולסטאר, לאחר שרשם ממוצעים של 22.0 נקודות, 5.0 אסיסטים ו-4.1 ריבאונדים למשחק. בקיץ 1976 התמזגה ליגת ה-ABA אל ליגת ה-NBA, והספיריטס חדלו להתקיים.
לאורך הקריירה ב-ABA קלע בון 12,153 נקודות בסך הכול, אשר מציבים אותו במקום השלישי בתולדות הליגה (אחרי לואי דמפיר ודן איסל). כמו כן ניצב בון במקום החמישי בתולדות ה-ABA בסך משחקים (662), במקום השישי באסיסטים (2,569) ובמקום התשיעי בחטיפות (403).
קריירה ב-NBA
לקראת עונת הצטרף לקנזס סיטי קינגס מה-NBA, וכבר בעונתו הראשונה בקבוצה הוביל את קלעיה עם 22.2 נקודות בממוצע למשחק.
עתידנות
הגדרת התחום
חלק מהחוקרים בתחום, המכונים "עתידנים", מסווגים את מחקרם כאקדמי ואף מדעי במסגרת מדעי החברה, לרוב במקביל לחקר היסטוריה ועם זאת מולטידיסציפלינארי. ישנם גם מדענים שונים המפרסמים ספרים בתחומי מדע וטכנולוגיה המנסים לזהות מגמות בהווה כדי להסיק על אפשרויות התפתחות הטכנולוגיות בעתיד.
רון בון
קריירה ב-NBA
ב-26 ביוני 1978 הועבר בון בטרייד לדנוור נאגטס, ומיד נשלח בטרייד נוסף ללוס אנג'לס לייקרס, יחד עם שתי בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לצ'ארלי סקוט. בעונתו המלאה היחידה בקבוצה קלע 7.4 נקודות למשחק בלבד, והעפיל עם הלייקרס לחצי גמר האזור המערבי בפלייאוף.
עתידנות
הגדרת התחום
ישנם מדענים רבים מסווגים את התחום כפסאודו-מדע, ובמילון אוקספורד לפילוסופיה התחום מתואר "פסאודו-מדע בעיקרו".
היסטוריה של התחום
ראשית חקר העתיד החל באמצע המאה ה-19 בפועלם של אנשים שעסקו בתמורות חברתיות כגון אוגוסט קונט. התחלתו של חקר העתיד כתחום אקדמי שזורה בלידתו של תחום דעת אקדמי אחר ששמו "תורת המערכות" (Systems Science) וברעיון שהתפתח בצרפת, בברית המועצות לשעבר ובגוש המזרחי, בדבר תכנון כלכלי ופוליטי ברמה הלאומית. התחום צבר תאוצה לאחר מלחמת העולם השנייה, אז מדינות ניסו לגבש תוכנית עתידית שתעזור להן להשתקם מהמלחמה.
רון בון
קריירה ב-NBA
באוקטובר 1979 הועבר בטרייד ליוטה ג'אז, במדיה שיחק עד לפרישתו ממשחק בסיום עונת. ממוצעיו הכוללים לאורך 5 עונותיו ב-NBA הם 13.9 נקודות, 3.4 אסיסטים ו-2.8 ריבאונדים למשחק.
קריירה כפרשן
בשנת 1988 החל לשמש כפרשן של משחקי יוטה ג'אז, לצד השדרן "הוט רוד" האנדלי, ומאז הוא מפרשן בשידורי משחקי הקבוצה בטלוויזיה וברדיו.
עתידנות
המחקר העתידני
העתידנות לא מתיימרת לחזות את העתיד במדויק, אלא מצביעה על מגמות קיימות ומנתחת על בסיסן את הצפוי. העתידנות עוסקת בנושאים שונים, כגון כלכלה וחברה, טכנולוגיה, יחסים בינלאומיים ועוד. על-מנת לבצע תחזיות בתחומים שונים נעשה שימוש מתודולוגיות שונות, ביניהן: חיוץ (זיהוי המגמה, זיהוי קצב השינוי ועל בסיס זה קביעת ההמשך בעתיד), סיעור מוחות, "סקר דלפי" (בו המשתתפים בסיעור המוחות עונים על שאלון חשאי, חושפים את התשובות ועורכים דיון, וחוזר חלילה עד להגעה להסכמה), ו"הגישה הגאוגרפית" המתמקדת בחקר עתיד היחסים הבינלאומיים, ונקודת המוצא שלה היא שמה שמניע סכסוכים בינלאומיים הוא פחד טריטוריאלי.
בחקר העתיד, נוהגים לחקור חמישה טווחי זמן שונים: הטווח המיידי (עד 2–3 שנים); הטווח הקצר (10-3 שנים); הטווח הבינוני (30-10 שנים); הטווח הארוך (50-30 שנים); הטווח הארוך מאוד (100-50 שנים).
זרמים בעתידנות
בחקר העתיד ניתן לזהות ארבע אסכולות מרכזיות: חקר המגמות הסבירות, חקר המגמות האפשריות, חקר המגמות הפרועות וחקר המגמות הרצויות. חוקרי המגמות האפשריות מכונים "זרם התסריטאים", והן החלו לפעול בסוף שנות ה-60. חוקרים אלה טוענים כי ככל שהתמורות מואצות יותר כך הולכת וקטנה אמינות המודלים לחיזוי שקיימים כיום ברשותנו. לכן, הם ביקשו לאתר מתוך מקבץ גדול מאוד של תסריטים אפשריים למגמה מסוימת את שניים או שלושת התסריטים האפשריים ביותר. חוקרי המגמות הפרועות הם בני הזרם הצעיר ביותר, והם יוצאים מנקודת הנחה שאם ארגון יחשוב על תסריטים בלתי-הגיוניים העלולים להתפתח ויגזור מהם פרוצדורות תגובה למקרה שבו הם אכן יתממשו, הוא יכין את עצמו להתמודדות טובה יותר. חוקרי המגמות הרצויות יוצאים מנקודת הנחה שאין מתפקידו של העתידן לערוך תחזיות, ועל כן הם מתמקדים בניסיון לעצב חזון עבור העתיד.
סינגולריות טכנולוגית
"סינגולריות טכנולוגית" היא מונח בעתידנות המתאר נקודת זמן עתידית שבה ישיגו המחשבים יכולות אינטלקטואליות הגבוהות במידה משמעותית מאלו של בני האדם. ישנו ויכוח בין עתידנים האם ואם כן מתי הסינגולריות תתרחש, וישנם עתידנים הטוענים שהיא תתרחש בעשור השלישי של המאה ה-21. אחרים, ובעיקר ריי קורצוויל, הציעו הרחבות לחוק מור מעבר לכוח חישוב של טרנזיסטורים, שבהם יש גידול מעריכי בהתפתחות הטכנולוגית במשך כל ההיסטוריה האנושית ואפילו בהתפתחות היקום. לפי קורצוויל, גידול זה יגיע לשיאו בהתקדמות טכנולוגית בלתי ניתנת לתיאור במאה ה-21. תבנית זו מוצגת בטבלה משמאל.
עתידנות באמנות
צרפת בשנת 2000 - אוסף של כ-87 גלויות שהופקו בצרפת בין השנים 1899–1910 ומתארות את צרפת העתידנית. אייזק אסימוב ביסס עליהן את יצירתו: "ימי העתיד: חזון בן המאה ה-19 על שנת 2000".
בית"ר נתניה
בית"ר נתניה הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר נתניה שהגיעה לשיא הישגיה בשנות ה-80 של המאה ה-20.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-1938 והחלה את דרכה בליגה ב-1939. היא נרשמה למחוז שומרון של הליגה המחוזית, מאחר שהמצב הביטחוני הרעוע בארץ ישראל באותה תקופה לא איפשר את קיומה של ליגה ארצית בניגוד לשנים הקודמות. בעונתה הראשונה בליגה זכתה הקבוצה להצלחה רבה, וסיימה במקום הראשון עם מספר נקודות זהה (15) לזה של הפועל חדרה, ומעל ליריבותיה העירוניות מכבי נתניה והפועל נתניה. נראה כי באותה עונה לא קבעה ההתאחדות לכדורגל שיהיו עולות ויורדות מהליגה הבכירה, מאחר שידוע כי גם בעונה הבאה שיחקה הקבוצה באותה ליגה, כשהפעם היא משתתפת ב-18 משחקים ומסיימת במקום התשיעי עם עשר נקודות. גם בעונות הבאות של הליגה לא הצליחה הקבוצה להתברג בצמרת ולהעפיל לליגה א' (אז הליגה הבכירה), ואף לא הצליחה מעולם להעפיל לשלב שמינית הגמר של גביע ארץ ישראל. בעונה הסדירה האחרונה לפני הקמת מדינת ישראל (1946/1947) סיימה הקבוצה במקום השביעי מתוך 13. תוך כדי העונה החליטו שלטונות המנדט הבריטי על הפסקת פעילותן של קבוצות בית"ר בגלל החשד שהן קשורות לאצ"ל, ובדומה לבית"ר תל אביב שינתה הקבוצה את שמה ל"נורדיה נתניה", עם שם זה שיחקה גם בעונה הבאה (1947/1948), שהופסקה באמצע עקב מלחמת העצמאות.
בשנים הראשונות שלאחר הקמת המדינה המשיכה הקבוצה באותה ליגה שבה שיחקה לפני הקמת המדינה, אך נתקלה במספר בעיות. הנהלת הקבוצה ניסתה מספר פעמים להעמיד סגל שחקנים מספיק לליגה, אך כשלה בכך הן בעונת 1949/1950 והן בעונת 1951/1952, שבהן לא הופיעה הקבוצה למספר משחקים, והושעתה מהליגה. רק בעונת 1953/1954, שהייתה העונה השלישית הסדירה לאחר הקמת המדינה, הצליחה הקבוצה לעמוד בתנאים הדרושים, אך בגלל הרחקותיה בשנתיים הקודמות שובצה לליגה ג', שהייתה הליגה השלישית באותה תקופה. בסיום עונת 1960/1961 עלתה הקבוצה לליגת המשנה - ליגה א', כשעונתה הראשונה בליגת המשנה הייתה 1961/1962. ב-25 השנים הראשונות לאחר הקמת המדינה לא הייתה הקבוצה גורם משמעותי בליגה הבכירה (בה לא שיחקה כלל) או בגביע המדינה, ורק בעונת 1975/1976 הייתה מועמדת בכירה להעפיל לליגה הלאומית (הליגה הבכירה באותה עת). יריבתה לצמרת שגם דורגה במקום הראשון ערב המחזור האחרון הייתה הפועל עכו, ומאחר ושתי הקבוצות ניצחו במחזור הסיום נותרה הקבוצה בליגה השנייה. בעונה הבאה, 1976/1977, הייתה דווקא עונת השפל של הקבוצה, ובסיומה ירדה הקבוצה לליגה א', שהייתה הליגה השלישית בחשיבותה באותה עת.
העונה הבאה, 1986/1987, הייתה הראשונה והאחרונה של הקבוצה בליגה הבכירה. בית"ר פתחה את משחקיה במשחק הדרבי ההיסטורי של נתניה מול מכבי נתניה. המשחק נערך במגרש טוברוק לעיני 9,000 צופים, ובית"ר הפסידה בו משער של שחקן מכבי יגאל מנחם שהובקע בדקה ה-71. במחזור השלישי הובסה הקבוצה 1 - 5 על ידי מכבי פתח תקווה, ובעקבות כך עזב המאמן שייע פייגנבוים את תפקידו והוחלף על ידי שמואל פרלמן. את נקודת הליגה הראשונה שלה השיגה הקבוצה כשסיימה בתיקו ללא שערים מול מכבי חיפה במחזור החמישי. רק במחזור התשיעי זכתה הקבוצה בניצחון בכורה בליגה, והיה זה 1 - 0 על מכבי יבנה. התיקו שהשיגה הקבוצה היה היחיד שלה בעונה זו, והניצחון היה הראשון מבין שלושה: במחזור ה-12 גברה הקבוצה 2 - 1 על הפועל באר שבע, ובמחזור ה-26 גברה 4 - 1 על מכבי יפו. מלבד משחקים אלה ספגה הקבוצה הפסדים בלבד, והייתה אחת מהקבוצות החלשות בליגה מבחינת משחק ההגנה. היא ירדה לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום ה-16 והאחרון, והפרש השערים שלה עמד על 22 - 92. בשמונה משחקים לאורך העונה ספגה הקבוצה למעלה מחמישה שערים למשחק, והפסדיה הכבדים ביותר היו 1 - 7 למכבי תל אביב במחזור ה-15 ו-1 - 8 למכבי חיפה במחזור ה-20.
היו אלה הישגיה האחרונים של הקבוצה בכדורגל הישראלי, למעט העפלה לשמינית גמר הגביע ב-1986 שהסתיימה בהפסד 1 - 2 להפועל כפר סבא. לבסוף הקבוצה התפרקה רשמית ב-1993, וזמן קצר לאחר מכן הוקמה בנתניה קבוצה חדשה ממרכז בית"ר שהחליפה את מקומה - בית"ר טוברוק נתניה.
ויבר
ויבר (אנגלית: Weaver) הוא שם משפחה שמשמעותו אורג.
{{פירושונים|
ראו גם
}}
המנון
הִמְנוֹן (ביוונית: ὕμνος - הימנוס) הוא שיר שבח והודיה. ביוון העתיקה המנונים היו שירי הלל, בדרך כלל לאל או לגיבור. בנצרות ובדתות אחרות, המילה המנון משמשת כדי לתאר סוגה של שירים, שבמקור התבססו על השירים בספר תהילים, שמשמשים לפולחן ולהבעת שבח לאל או לקדוש מסוים. ביהדות, המילה המנון התקבלה החל מהמאה ה-11 או ה-12 במשמעות של שיר הלל או שיר שבח לאדם. המילה מופיעה לראשונה בעברית בשמות רבה במשפט.
בעידן המודרני המילה המנון מתייחסת לשירים, בדרך כלל מולחנים, המשמשים כסמל של ארגון מסוים, כגון מדינה, ומייצגים את הארגון וערכיו. המקור למשמעות הלאומית של ההמנון כהמנון לאומי הוא בתקופת המהפכה הצרפתית, כשהאספה הלאומית הכריזה על המרסייז כהמנון צרפת. כיום נהוג לפתוח או לחתום אירועים לאומיים בהמנון הלאומי. מלבד מדינות, גם ארגונים כגון יחידות צבאיות, ערים או קבוצות ספורט, יוצרים לעצמם המנון.
בנצרות
שירי דת נוצריים מסוימים שיש בהם שבח לאלוהים או לקדוש מסוים נקראים גם הם "המנון". סוגת השירים הזו קיימת בעיקר בזרמים מסוימים של הנצרות הפרוטסטנטית ומפותחת בעיקר בארצות הברית. רוב השירים הפטריוטים של האפרו-אמריקאים התפתחו מהמנונים נוצריים. המקבילה הלותרנית להמנון היא כוראל, המקבילה הקתולית היא מזמור גרגוריאני והמקבילה היהודית היא הפיוט.
בישראל
יצירת המנונים והשימוש הנלהב בהם רווחה בארגונים צבאיים בתקופת המנדט, בהם המנון הפלמ"ח, המנון האצ"ל והמנון הלח"י, וממשיכה כיום בחילות צה"ל, כגון המנון גבעתי.
33 כנגד כל הסיכויים
33 כנגד כל הסיכויים (באנגלית: The 33, בספרדית: Los 33) הוא סרט אסונות ביוגרפי בשפה האנגלית של הבמאית המקסיקנית פטריסיה ריגן ושנכתב על ידי מיקו אלן, קרייג בורטן וחוסה ריברה. הסרט מבוסס על האירוע האמיתי של תאונת המכרה בצ'ילה שאירעה ב-2010 ובה קבוצה של 33 כורים נלכדה בתוך מכרה סן חוסה במשך יותר מחודשיים. בסרט מככב אנטוניו בנדרס בדמותו של מריו ספולבדה, שהנחה את קטעי הווידאו שבהם צולמו הכורים הלכודים ושנשלחו כדי לדווח לצוותי החילוץ ולבני משפחות הכורים על מצבם.
עלילה
עשרות מתושבי העיר קופיאפו שבמחוז אטמקה שבצ'ילה עובדים במכרה סן חוסה. בעלי המכרה מתעלם מהאזהרות על ההחמרה ביציבותו של המכרה, שזמן קצר לאחר מכן קורס. פיר הכניסה היחיד אל המכרה נחסם ו-33 כורים מצליחים להיחלץ למקום מקלט בתוך המכרה. הם מגלים שמכשיר הרדיו שברשותם חסר כל ערך, ערכת העזרה ראשונה ריקה, בפתחי האוורור לא מותקנים סולמות חילוץ כנדרש, ומלאי מזון החרום לא מספיק. מריו ספולבדה הופך להיות מנהיג הקבוצה. הוא מחלק את מנות המזון ועוצר את התפרצויות האלימות והייאוש שמתרחשות בקרב הכורים. חברת הכרייה בעלת המכרה לא מנסה לבצע שום ניסיון חילוץ וקרובי משפחותיהם של הכורים מתאספים ליד שערי המכרה.
ממשלת צ'ילה מחליטה להתערב בנעשה ומורה לבצע קידוחים כדי להגיע לחלל בו שוהים הכורים. קידוחי הגישוש הראשונים מחטיאים את מטרתם, אך בסופו של דבר מצליח אחד הקידוחים לחדור למקלט של הכורים. הכורים מצמידים פתק אל קצה המקדח כדי ליידע את צוותי החילוץ על כך שהם שרדו את המפולת. הם מקבלים אספקת מזון מחודשת ובגדים, ונוצר קשר וידאו בינם לבין הצוותים על פני הקרקע. לאחר מכן מובא מקדח גדול כדי ליצור פיר שדרכו מחולצים הכורים בזה אחר זה.
ההפקה
עלילת הסרט מבוססת על אירועי תאונת המכרה בצ'ילה. במאית הסרט היא פטריסיה ריגן והוא נכתב על ידי מקו אלן וחוסה ריברה. מפיק הסרט הוא מייק מדווי, שגם הפיק את הסרט אפוקליפסה עכשיו. מדווי עבד בשיתוף פעולה עם הכורים, עם בני משפחותיהם ועם כל המעורבים בפרשה. ב-13 באוגוסט 2014 הוכרז שהסרט יהיה הראשון שיקבל תמיכה ממועצת הסרטים של קולומביה.
שלב הצילומים החל בדצמבר 2013 בקולומביה. לפני כן ראיינה ריגן את כל אחד ואחד מהכורים ואת בני משפחותיהם. לאחר שהצילומים בנמוקון שבקולומביה הסתיימו, הם המשיכו בקופיאפו שבצ'ילה, אתר התרחשות האירועים האמיתיים, ב-5 בפברואר 2014. ב-18 בפברואר פורסם שיותר ממחצית מעבודת הצילום נעשתה בנמוקון ושסצנות החילוץ צולמו בטיירה אמריליה שבצ'ילה. שלב הצילומים הסתיים ב-20 בפברואר.
באוקטובר 2014 נבחר ג'יימס הורנר ליצור את הפסקול המוסיקלי של הסרט. סרט זה היה אחד משני הסרטים שהורנר הפיק מוזיקלית בשנת 2015 לפני מותו ב-22 ביוני.
הקרנת הסרט
ב-28 באפריל 2015 חתמה חברת אלקון אנטרטיינמנט על חוזה להפצה עולמית של הסרט בשיתוף עם האחים וורנר והקרנתו ברחבי העולם החלה ב-13 בנובמבר.
הכנסות הסרט
נכון ל-3 בדצמבר 2015 הגיעו הכנסות הסרט ל-12 מיליון דולר בצפון אמריקה ו-12 מיליון דולר בארצות אחרות. תקציב הסרט עמד על 26 מיליון דולר.
הבדלים בין הסרט למציאות
בין שאר ההבדלים בין עלילת הסרט לבין המציאות, אלכס ווגה לא היה הכורה הראשון שחולץ, אלא פלורנסיו אוולוס. כמו כן, רעייתו של ווגה לא הייתה בהיריון באותה עת. בסרט מגיעה קפסולת הפיניקס ריקה לחלל בו שהו הכורים ובמציאות, כאשר היא הורדה בפעם הראשונה, ירד בה איש צוות החילוץ. בסרט מתוארת ההיכרות המוקדמת בין רעייתו של יוני בריוס לבין המאהבת שלו, דבר שלא אירע במציאות. בניגוד למציאות, מתואר אירוע בו הקפסולה נתקעה עם כורה מחולץ בתוכה. כמו כן, במציאות לא ניתנה הוראה להפסיק את עבודות החילוץ לפני יצירת הקשר עם הכורים ומריה סגוביה מעולם לא סטרה על פניו של לורנס גולברון.
פיגרס
פיגרס (בקטלאנית: Figueres, בספרדית: Figueras) היא עיר במחוז ז'ירונה שבקטלוניה, ספרד. מקור שמה במילה "תאנה" בספרדית, מכיוון שאזור זה שימש לגידול תאנים.
אוכלוסיית העיר מונה 45,346 תושבים (2015) ושטחה 19.31 קמ"ר. היא שוכנת כ-40 ק"מ צפונית לג'ירונה, כ-140 ק"מ צפונית לברצלונה, וכ-60 קילומטר דרומית מהעיר פרפיניאן שבדרום צרפת. אל ערים אלו היא מחוברת במערכת רכבות.
פיגרס היא מקום הולדתו של הצייר סלבדור דאלי, ובעיר נמצא מוזיאון דאלי, שתוכנן על ידו ומנציח את יצירתו. כלכלתה של העיר נשענת ברובה על ענף התיירות.
מועדון 33
מועדון 33 (באנגלית: Club 33) הוא מועדון חברים אקסקלוסיבי, אשר שלא ידוע רבות אודותיו, הממוקם בכיכר ניו אורלינס בפארק השעשועים דיסנילנד שבקליפורניה. המועדון הוא מתקן "סודי" של הפארק, ואינו מופיע במפות הפארק ובתאוריו הרשמיים. הכניסה למועדון נמצאת ליד מסעדת הלאגונה הכחולה ב"רחוב רויאל 33". על הכניסה למועדון כתוב המספר "33" אולם לא מצוין מה יש בתוכו. המועדון מציע לחבריו מסעדה יוקרתית שבה נמכרים בירה ומשקאות אלכוהוליים. זה המקום היחיד בפארק השעשועים המוכר משקאות אלכוהוליים.
חברי המועדון יכולים להיכנס לפארק 365 ימים בשנה - היינו גם בימים שהפארק סגור לצורך אירועים מיוחדים.
תיאור המבנה
המועדון כולל לובי מפואר, ממנו ניתן לעלות למסעדה במעלית זכוכית עתיקה. באולם האוכל נמצא אוסף הרהיטים העתיקים של ליליאן דיסני, וכן רהיטים שונים שנעשה בהם שימוש בסרטי דיסני ובהם - תא הטלפון שנעשה בו שימוש בסרט "המיליונר השמח ביותר", וכן שולחן עץ אגוז מצופה שנעשה בו שימוש בסרט "מרי פופינס".
וולט דיסני תכנן שהמועדון יופעל על ידי אודיו אנימטרוניקס שישמעו את מה שהמבקרים במקום אומרים להם באמצעות רמקולים המותקנים במנורות ואז מפעילים שישמעו את השיחות יפעילו את הרובוטים בהתאם - המערכת לא הותקנה במלואה, אף שב"חדר הגביעים" (Trophy Room) ישנו קונדור שהיו רובוט אודיו אנימטרוניקס.
בדיסנילנד שבטוקיו ממוקם המועדון במרכז הרחוב המרכזי החוצה את הרחוב הראשי של ארצות הברית.
עונת 1975/1976 בבונדסליגה
עונת 1975/1976 הייתה העונה ה-13 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-9 באוגוסט 1975 והסתיימה ב-12 ביוני 1976.
קרלסרוהה, הנובר 96 ובאייר אורדינגן (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) עלו מהבונדסליגה השנייה.
בורוסיה מנשנגלדבך זכתה בתואר האליפות עונה שנייה ברציפות, ובפעם הרביעית בתולדות המועדון.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-16-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושלוש קבוצות עלו במקומן.
הנובר 96, קיקרז אופנבך ובאייר אורדינגן ירדו לליגות אזוריות.
כדורגלנים מצטיינים
קלאוס פישר (שאלקה 04) כבש 29 שערים, והיה מלך השערים של הליגה.
וינטר בלו, ילדת פיות
וינטר בלו, ילדת פיות היא סדרת ספרים לילדים שכתבה הסופרת הישראלית אשכר ארבליך בריפמן.
הסדרה מספרת את סיפורה של וינטר בלו, ילדת פיות החיה בשני עולמות: עולם בני האדם ו"ארץ-קסם", אי שעף באוויר על ידי כוח הפיות. במהלך הספרים וינטר עוברת הרפתקאות שונות יחד עם חבריה, ילדי הפיות. הסדרה יוצאת לאור בהוצאת ידיעות ספרים.
דמויות
טום-אביה של ווינטר לורה-אמה של ווינטר
סדרת המשך
בסדרת ההמשך של ווינטר בלו מסופר על אמרלד, ילדת פיות ובתם של אדוארד וינטר. מצטרפים שם ילדי פיות חדשים ודמויות חדשות נוספות:
ילדי התירס (סרט)
ילדי התירס (באנגלית: Children of the Corn) הוא סרט אימה שיצא ב-1984 ומבוסס על הסיפור "ילדי התירס" מאת סטיבן קינג. אחריו יצאו 7 סרטי המשך, רימייק אחד ופריקוול אחד.
עלילת הסרט
עלילת הסרט מתרחשת בעיירה החקלאית גאטלין שבנברסקה. בתחילת הסרט, מקריין ילד בשם ג'וב ואומר שאייזיק, אחד מילדי העיירה, שכנע את שאר הילדים בגאטלין לרצוח את כל מי שמעל לגיל 19. הוא גם מספר על כוח של אחותו הקטנה, לצייר ציורים של דברים שעוד לא קרו. אחרי שלוש שנים, הזוג הצעיר בארט (מגולם על ידי פיטר הורטון) וויקי (מגולמת על ידי לינדה המילטון), אשר נוסעים ברכבם למקום עבודתו החדש של בארט בוושינגטון, עוברים בקרבת העיירה ודורסים בטעות ילד שברח מכת ילדי התירס. לאחר שעות של חיפושים אחר טלפון הם מגיעים לעיירה ומאבק מתפתח בינם לחבורת הילדים. הם מצליחים להציל את הילדים ג'וב ואחותו שרה. ויקי נתפסת על ידי מלאכי ומאבק מתפתח בינו לאייזק על מנהיגות הכת. ג'וב מראה לבארט קטע מספר תנ"ך שאומר כי הם חייבים להרוס את שדה התירס כדי שהכאוס יפסק. לבסוף בארט מצליח להבעיר את השדה ולהשמיד את השד. בארט, ויקי, ג'וב ושרה ניצלים ומנסים לצאת מהעיר עד שנערה, חברת כת, קופצת על בארט ומנסה להרוג אותו. בארט מביס אותה ולבסוף הרביעייה מצליחה להימלט מהמקום.
וינטר בלו, ילדת פיות
עלילה
ספר 1- פריחתה של רוז: אמרלד הופכת לילדת פיות, ומתבקשת על ידי שכנתה רוז להעביר מסר לקמליה. היא עולה לארץ-קסם בעזרתן של ליב ומלאני, בנותיה של מגי, אך השלוש מגלות כי כל תושבי ארץ קסם שקועים בתרדמה עמוקה. הן מובלות על ידי בילי, ילד פיות שאותו פוגשות במקרה, לתוך מערתה של עכבישה אם שרוצה להרגם, אך הן מצליחות לברוח. הן מגלות שמקור הבעיה היא מוטציות של עכביש המשפך האוסטרלי המסוכן גם לבני אדם וגם לפיות, ובעזרתו של פרנציס גו השלישי ואנריק המתבודד הן מצליחות לרקוח תרופה שמצילה את תושבי ארץ קסם. השלוש הולכות לביתה של אמרלד, ומגלות את בני החבורה להשמדת יצורי הקסם בכוננות להרוג את רוז. הן צופות ברוז מתה, ואמרלד בוכה עליה וקונה את כד האפר שלה.
ספר 2- יצורי הצל: שכנים חדשים עברים לגור בביתה הריק של רוז, אריק ולילה. במקביל, גופותיהם של אנשים מהעיירה של אמרלד נמצאות מבותרות על שפת אגם ווקר. אמרלד מגלה כי אריק ולילה שייכים לאותה הקבוצה שהרגה את רוז, והם כולאים אותה והיא מצליחה להשתחרר דרך החלון. אריק ולילה מבקשים את עזרתן של אמרלד, ליב ומלאני, והם מפענחים יחד את סוד הכתבים העתיקים. ליב ומלאני מספרות לקמליה את מה שהתרחש, ובעקבות כך אמרלד כועסת עליהן. הבנות יוצאות להשמדת יצורי הצל בלי רשות הפיות ומצליחות. לאחר הפעולה, קמליה נוזפת בהן.
ילדי התירס (סרט)
פרודיה: "כרישי התירס"
בשנת 2021 יצא בארצות הברית בלבד, סרט שביים וכתב טים ריטר, בשם "כרישי התירס" (באנגלית" Sharks of the Corn") על אף שהוא מוצג כסרט אימה וכ"מלתעות פוגש את ילדי התירס", הסרט מזוהה בעליל כמהתלה, בהיותו מיוחס כביכול ליוצר בדיוני בשם "סטיבן קאנג". הסרט הופק על ידי חברת "Twisted Illusions Entertainment", והופץ על ידי חברת "SRS Cinema".
וינטר בלו, ילדת פיות
עלילה
ספר 3- כנופייתם של אריק ולילה מאיימת על סודם של בני המאיה ומתכננת להגביר את כוחם בעזרת סוד המאיה ולהשמיד בעזרתו את ארץ קסם. אמרלד וחברותיה מפריעות להם בעבודתם ועוצרות סופת הוריקן גדולה שנוצרה עקב השלכות של התפוצצות סוד המאיה. בסוף הספר נרמז שאמרלד ראתה את אוליבר כילד פיות.
ספר 4- אמרלד אכן מגלה שאוליבר חברה הוא ילד פיות ומתגלה שהיא זאת שגרמה לכך בעקבות טבילתם במעיין הבבואה. לעולם הרגיל מגיעים ילדי האי, שהם ילדים שמתו בילדותם ומתגוררים מתחת לארץ קסם באי שהוקם למענם, אך הם בורחים לעולם בני האדם לנקום בצאצאי משפחתם שלפי דבריהם שכחו אותם, והם מרגישים החמצה נוראית. אמרלד וחבריה נחלצים לעזרה כדי לשכנע אותם לחזור לאי הילדים, ואחרי שמצילים אותם מלילה ואריק ועוד חברי כת שמנסים לכלוא את נשמותיהם של ילדי האי בעזרת צמח הלופופורה ילדי האי מתחרטים וכולם מצליחים לחזור בשלום. בספר מוזכרים ג'יאן, ילד פיות איטלקי שהתפתח בינו ובין אמרלד קשר ידידותי, ואוליבר מקנא ולא מחבב אותו במיוחד, וגאל קרוב משפחה של ליב ומלאני.
ילדי התירס (סרט)
פרודיה: "כרישי התירס"
בעלילת הסרט, דברים מוזרים קורים בעיירה דרויד הילס, קנטקי, הידועה ביבול התירס השופע שלה. קורבנות של מפלצות מתחילות לצוץ בשדות התירס של העיירה, ועדי ראייה מספרים שיש "כרישים לבנים גדולים שוחים בין גבעולי התירס". בינתיים, רוצח סדרתי בשם טדי בו לוקאס, נעצר בעוון רצח עשרות בני אדם, כשהוא משתמש במלתעות עם שיני כריש. קצינת המשטרה ורה שניידר נמצאת בין הפטיש לסדן, בנסותה להבין אם אחותה התאומה הנעדרת, לורנה, עלולה להיות בין קורבנותיו. כאשר טדי מסכים להוביל את ורה למקום קבורת קורבנות עיקרי בשדה תירס, מתרחשת שרשרת אירועים מטורפים שאיש לא התכונן להם, ותושבי דרויד הילס ניצבים מול כת של מעריצי כרישים זוועתיים הזוממים להשתלט על העולם, שדה תירס אחד אחר השני, כשמגיניהם העיקריים הם הכרישים עם המלתעות המפצפצות בשדות התירס.
ב-14 בינואר 2021 החלה מכירה מוקדמת של מלאי מוגבל הכולל 200 תקליטורי בלו-ריי ו-25 קלטות וידאו ביתיות בלבד, שנשלחו לרוכשים באמצע חודש מרץ. ב-6 ביולי 2021 תתחיל חברת "SRS Cinema" בהפצה נרחבת של הסרט בפורמט DVD. לקראת המכירה המוקדמת המצומצמת, הופץ טיזר, ובמרץ 2021, לקראת ההפצה הרחבה, הופץ קדימון רשמי.
שרה דורון
שרה דורון (20 יוני 1922 – 3 בנובמבר 2010) הייתה אשת ציבור ישראלית, שכיהנה כחברת הכנסת ושרה בממשלות ישראל מטעם הליכוד. בשנים 1988–2010 כיהנה כיושבת-ראש מכבי שירותי בריאות.
קורות חיים
נולדה לגניה ושלמה סנדלר, קבלן ידוע, בקובנה שבליטא. בילדותה, ב-11 בדצמבר 1933, עלתה לארץ ישראל. המשפחה השתקעה בתל אביב והיא למדה בגימנסיה הרצליה.
פעילותה הציבורית החלה כיו"ר ועד ההורים העירוני בתל אביב. בשנת 1961 הייתה יו"ר הסתדרות הנשים של הציונים הכלליים ועם הקמת המפלגה הליברלית הישראלית הייתה ליושבת ראש ארגון הנשים של המפלגה. בשנת 1959 הוצבה ברשימת הציונים הכלליים למועצת עיריית תל אביב, אך לא נכנסה למועצה. הוא הוצבה ברשימת גח"ל למועצת העירייה בשנת 1965 במקום ה-13 ונכנסה למועצת העיר בסוף 1967 בעקבות התפטרות מרדכי שטרן. היא שבה ונבחרה למועצת העיר בשנת 1969 ושוב בשנת 1973, עת הוצבה במקום החמישי ברשימת גח"ל בראשות שלמה להט. בעקבות בחירתו של להט כיהנה כיו"ר ועדת החינוך העירונית. בסך הכל כיהנה דורון במועצת העיר במשך שבע שנים.
בשנת 1977 נבחרה לכנסת התשיעית מטעם הליכוד. לאור בחירתה גם לשלוש הכנסות שלאחר מכן, כהונתה כחברת הכנסת נמשכה עד שנת 1992. במהלך שנים אלה הייתה חברה בוועדת החוץ והביטחון, בוועדת הכנסת, בוועדת החינוך והתרבות, בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, בוועדת הכלכלה ובוועדת העבודה והרווחה. במהלך הכנסת העשירית (5 ביולי 1983) מונתה על ידי ראש הממשלה מנחם בגין לשרה בלי תיק (השרה השלישית בתולדות ישראל, אחרי גולדה מאיר וכהונה קצרה של מספר חודשים של שולמית אלוני) תפקיד בו נותרה גם בממשלתו הראשונה של יצחק שמיר.
דורון הייתה פעילה בתחומי הליברליזם ומדיניות חוץ וביטחון. היא השתתפה במשלחת ישראל לוועידת מדריד (1991). במשך שנים הייתה חברה במשלחת ישראל לפרלמנט האירופי. בנוסף, עסקה בנושאי שוויון לנשים ובין היתר, יזמה את חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה והעלאת דרגת קצינת חיל נשים (ח"ן) ראשית לתת-אלוף (תא"ל עמירה דותן, לימים ח"כ), כיתר מפקדי החילות בצה"ל. הייתה ידועה כמי שהקפידה על תרבות הדיבור והוויכוח ותרבות ההתנהגות ברשות הרבים. בין יתר תפקידיה כשרה, מונתה כשרה הממונה על מבצע שמירת הניקיון, בסמוך לחקיקת חוק שמירת הניקיון, התשמ"ד–1984.