cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קינג אדוארד פוינט
תחנת המחקר
הפעילויות העיקריות בתחנה מתרכזות במחקר הדיג מטעם ממשלת הטריטוריה לטובת מדיניותה לניהול בר-קיימא של הדיג המסחרי ולסיפוק התמיכה הלוגיסטית לפקידי הממשל.
חתול בריטי קצר-שיער
החתול הבריטי קצר-השיער הוא גזע של חתול הבית.
היסטוריה של הגזע
על אף שהתיעוד בכתב של החתול קצר-השיער הבריטי החל רק בתחילת המאה העשרים, הגזע כבר קיים מאות שנים, ומקורו בחתולים המבויתים שחיו ברומא העתיקה. החתולים הראשונים הגיעו לבריטניה עם פלישת החיילים הרומאים והם מתוארים בתגליפים וציורים. כאשר נפלה רומא ונפסק המסחר עם בריטניה, החתולים באי הבריטי התרבו במסגרת מאגר גנים מוגבל, והתוצאה הייתה חתולים עם מאפיינים ייחודיים. במהלך המאה ה-18 בזמן שהגיעו לבריטניה חתולים אקזוטיים מהמזרח, שגשגה בבריטניה ההתעניינות בחתולים גזעיים. הדבר עורר מגדלים פטריוטיים אשר החליטו להפוך את קצר-השיער המקומי לגזע בפני עצמו. קצר-השיער התפתח בסוף המאה ה-19 כשהתחילו לקיים תערוכות חתולים. הוא נוצר על ידי גידול בררני של חתולי הרחוב הטובים ביותר.
עם התפתחות גזעי חתולים חדשים, ההתעניינות בקצר-השיער הבריטי פחתה, ובזמן מלחמת העולם השנייה הגזע היה בסכנת הכחדה. ההתעניינות המחודשת בגזע לאחר המלחמה עודדה מגדלים בריטיים לבצע שיפורים, וכך על ידי זיווגים עם חתולים פרסיים, הגזע קיבל את מראהו העגול והחסון, המוכר כיום. בשנת 1980 לאחר דיונים רבים החליטה אגודת החתולים הגדולה באמריקה להכיר בקצר-השיער הבריטי. כיום ישנם הבדלים בהגדרות הגזע בין אנגליה לארצות הברית.
מבנה כללי
גזע חזק ובריא. אין בעיות גנטיות נפוצות אופייניות לגזע.
משקל הנקבה ינוע בדרך כלל בין 3 ל-5.5 קילו ומשקל הזכר בין 4 ל-7.5. החתולים אינם פעילים במיוחד, ולכן נפוץ מאוד לראותם מעל המשקל המומלץ. הפרווה דומה בצפיפות ובמגע לחתול הפרסי, אך קצרה בהרבה. הנשירה עונתית, ורצוי לסרק את החתול לפחות אחת לשבוע כדי לעזור לתהליך הנשירה ולמנוע הופעת כדורי שיער בקיבת החתול (ניתן גם לספר את החתול לקראת הקיץ הישראלי החם).
הארגון הבריטי לטיפוח סוג חתול זה מעריך שאורך החיים הממוצע הוא 14–20 שנים, אך מחקר שבדק את אורך החיים הממוצע של חתולים אשר קיבלו טיפול וטרינרי באנגליה, מצא שאורך החיים הממוצע הוא 11.8 שנים. מחקרים אחרים הצביעו על אורך חיים של 12 שנים או יותר.
אופי
חתול טוב מזג, לרוב לא אוהב אנשים שהוא לא מכיר, רגוע, חברותי בדרך כלל ונבון מאוד. יהפוך למסור ונאמן לאחר שיתגבר על החשדנות הראשונית. טוב עם ילדים. בדרך כלל חתול זה לא דורש תשומת לב מתמדת מבעליו.
רוב החתולים הבריטים אוהבים תשומת לב וחום אך לא אוהבים להיות מוחזקים לאורך זמן על הידיים או לשבת בחיק בעליהם.
צבעים מוכרים של הבריטי קצר-השיער
צבעי החתול הבריטי מגוונים מאוד. כמעט כל צבעי החתולים מוכרים לחתול הבריטי. לרוב צבע העיניים יהיה צבע כתום.
חלוקת הצבעים נחלקת למספר קטגוריות:
צבע חלק (Solid)
שחור, לבן, כחול, סגלגל, קרם, אדום, שוקולד ולילך. ללבן יכולות להיות גם עיניים בצבע כחול או ירוק. גם יכול להיות שתהיה עין אחת כתומה והשנייה כחולה.
כסוף וזהוב
בעלי עיני הטורקיז. הצ'ינצ'ילה בעל פרווה תחתית לבנה וקצוות שיער שחורים. הצ'ינצ'ילה הזהוב בעל פרווה תחתית בגוון דבש וקצוות שיער שחורים. ישנם גם צ'יצ'ילה שיידד וזהוב שיידד הם נבדלים מהצ'ינצ'ילות בקצוות שיער עמוקים יותר. בדרך כלל לא יזווגו עם צבעים אחרים על מנת לא להרוס את צבע העיניים המיוחד.
שיידד ועשן (Smoke)
חתולים מרהיבים בעלי פרווה תחתית לבנה, כאשר קצות השיער צבועים בצבע שונה. שחור, כחול, אדום, קרם, טורטי, כחול-קרם.
טאבי (Tabby)
לטאבי שתי דוגמאות עיקריות. טאבי מקרל וטאבי קלאסי. ההבדל הוא בדוגמת הפסים. הטאבי יכול להיות בצבע: חום, כחול, אדום, קרם, שוקולד, לילך, כסוף, כסוף כחול, כסוף קרם, כסוף אדום, טורטי טאבי, טאבי כחול קרם, טורטי טאבי כסוף, כחול קרם טאבי כסוף.
פרטי קולור (Particolor)
צבעים אלו יהיו כמעט תמיד נקבות מסיבות גנטיות. בין צבעים אלה נמנה צבע הטורטי. הטורטי הוא שילוב של שחור ואדום. הטורטי הכחול הוא שילוב של כחול וקרם. כמו כן, בקטגוריה זו נמנים גם לילך טורטי ושוקולד טורטי.
ביקולור וקליקו (Bicolor and Calico)
צבע הביקולור הוא למעשה כל צבע שכולל כיתום לבן, למשל שחור-לבן, סמוק-לבן וטאבי-לבן. שילוב של הכיתום הלבן והטורטי יוצר את הצבע המכונה קליקו. כמו הטורטיות, חתולים אלה יהיו כמעט תמיד נקבות מסיבות גנטיות. בתערוכות הנערכות בארץ מבדילים בין 3 דוגמאות ביקולור עיקריות:
לעיתים יהיו חתולים עם צבע עיניים שונה (Odd eyes), או כחול.
בריטי כהה-חודים (Color Point)
דוגמת החודים המוכרת לתצוגה, חדשה יחסית לגזע, לא כל ארגוני החתולים מכירים בה לתצוגה. החודים יכולים להיות בכל הצבעים החלקים וצבעי הטאבי. דוגמת חודי ביקולור או כסופה אינה מוכרת. העיניים תהיינה כחולות. זהו צבע מיוחד בו הגוף בצבע בהיר וחודי (פנים, אזניים, רגליים וזנב) בצבע כהה יותר. זהו צבע אשר תלוי בטמפרטורה ולכן החתול מתכהה עם הגיל.
קרל פון לינדה
קרל פאול גוטפריד לינדה, והחל מ-1897 קרל פון לינדה (בגרמנית: Carl von Linde; 11 ביוני 1842 - 19 בנובמבר 1934), היה מהנדס וממציא גרמני, שהמציא את שיטת הקירור המשמשת במקררים תעשייתיים וביתיים.
מנהל מערכת
מנהל מערכת (באנגלית: System Administrator ובלשון שוטפת - סיסאדמין) הוא בעל מקצוע בתחום המחשוב האחראי על התפעול השוטף של מערכות מחשב או רשת מחשבים. מנהלי מערכת בדרך כלל מהווים חלק ממחלקת המחשוב של החברה או הארגון בהם הם מועסקים.
פרטי התפקיד משתנים ממערכת למערכת, למשל ממערכת שליטה ובקרה למערכת כמו ויקיפדיה.
מנהל מערכת יכול לבצע שינויים ופעולות על מחשבים אחרים ברשת:
מנהל המערכת הוא בדרך כלל אדם שהוכשר לכך על ידי תארים שמשלבים ידע בחומרה תוכנה ורשתות תקשורת, ידע זה מוקנה מלימוד להסמכות לתארים של ארגונים שונים ובהם:
כמו כן, מסלול הכשרה בולט של אנשי סיסטם בישראל הוא קורס DevOps של צה"ל.
סטומטוסוכוס
סטומטוסוכוס (שם מדעי: Stomatosuchus) הוא סוג נכחד של דמוי-תנין, שחי בתור הקרטיקון באזור מצרים של ימינו לפני 100 עד 94 מיליון שנה. התנינאי הענקי הגיע לאורך גדול של מעל 10 מטרים. הסוג תואר למדע ב-1925 וכלל מין יחיד - Stomatosuchus inermis.
התנינאי הנכחד היה בעל לסת ארוכה וגדולה, אך היו בה רק שיניים חרוטיות קטנות וייתכן שהיה לו גם דלדל מתחת ללסת, בדומה למקור שקנאי. מבנה הלסתות דמה לזה של לגנוסוכוס, וכמותו הם היו חצי משוטחים. ייתכן שמבנה זה עזר לתנין לארוב לדגים קטנים מתחת למים ברגע שהם הגיעו לטווח השגה, הוא סגר בעוצמה את הלסתות על מה שעבר לצידו.
התנינאי התגלה לראשונה בידי משלחת גרמנית-מצרית בראשות החוקר ארנסט שטרומר וממנה התגלתה רק גולגולת עבה אחת, עליה מבוססים כל המחקרים. עם זאת בעת מלחמת העולם השנייה שרידי התנין היו בתוך מוזיאון מינכן שהופצץ בידי בעלות הברית ב-1944. כיום אין כלל עצמות של תנין גדול זה, אלא רק רמזים על מבנה חייו ושרידי צילומים.
תנין זה כנראה למרות גודלו היה אוכל דגים מתמחה, אולי עם שק מתחת הגרון כמו לשקנאי, אך הוא נכחד לצד פאונה שלמה בצפון אפריקה מאחר לא התאים לחיים באזורים יבשים מדי.
פרנצ'סקו בוטיצ'יני
פרנצ'סקו בוטיצ'יני (באיטלקית: Francesco Botticini; 1446, פירנצה – 22 ביולי 1497, פירנצה) היה צייר איטלקי.
קורות חייו
המידע על חיי בוטיצ'יני הוא קלוש. אביו, ג'ובאני דומניקו, היה צייר של קלפי משחק. פרנצ'סקו עצמו למד אצל קוזימו רוסלי ואנדריאה דל ורוקיו. לאחר מכן עבד תקופה קצרה כעוזר של נרי דה ביצ'י (Neri di Bicci). לאחר מכן הקים סדנה משלו. עבודתו המתועדת היחידה היא ה-tabernacle באמפולי שהוזמנה ב-1484. בנו רפאלו היה צייר אף הוא. בתחילה עבד כעוזר בסדנה של אביו, אותה גם ירש לאחר מות האב. בוטיצ'יני נפטר בפירנצה ב-22 ביולי 1497.
יצירתו
סגנונו האמנותי של בוטיצ'יני הושפע ממספר אמנים בני תקופתו, ביניהם: ורוקיו, בוטיצ'לי, פיליפינו ליפי ופייטרו פרוג'ינו, כתוצאה מכך יש חוקרים המגדירים את סגנונו כאקלקטי.
מיצירותיו
תמונת מזבח, שצוירה בסביבות ב-1460, פורקה וחלקיה מפוזרים באוספים שונים (מיקומה המקורי אינו ידוע): יצירות אחרות
גילויו מחדש
תערוכה מוקדשת לבוטיצ'יני, ובמיוחד ל"עלית מרים לשמים" נערכה בגלריה הלאומית בלונדון בין ה-4 בנובמבר 2015 ל-26 במרץ 2016.
שגרירות ערב הסעודית באיראן
שגרירות ערב הסעודית באיראן (בפרסית: سفارت عربستان سعودی، تهران) הייתה הנציגות הדיפלומטית של ערב הסעודית באיראן, עד ינואר 2016, אז נותקו היחסים הדיפלומטיים הבילטרליים הישירים בין שתי הממשלות, בעקבות התקפת ההמון על השגרירות בינואר 2016.
היסטוריה
לפני ינואר 2016, בראש המשלחת הדיפלומטית עמד חסן איברהם חמד אל-זויד, שגריר ממלכת ערב הסעודית בטהראן.
השגרירות הוצתה על ידי המון איראני עם בקבוק תבערה. השגרירות הייתה ריקה במהלך ההפגנות.
כוח אכיפת החוק של איראן הגיב להתפרעות ועצר 40 בני אדם במהלך התקרית. יום לאחר מכן, שוב נערכו הפגנות של מאות איראנים בטהראן, והנשיא חסן רוחאני כינה את הנזק לשגרירות "בשום אופן לא מוצדק". משרד החוץ האיראני פנה לציבור להירגע ולכבד את החסינות הדיפלומטית. ממשלת ערב הסעודית ניתקה את היחסים הדו-צדדיים בין שתי הממשלות בעקבות התקרית.
Ego
{{פירושונים|
ראו גם
}}
מיאולניים
כמה חוקרים סוברים שהם לא היו צבים אמיתיים אלא השתייכו לקבוצה טסטודינטה (Testudinata), אשר התפתחה בעידן המזוזואיקון וחלק ממיניה הפכו לצבים אמיתיים. חוקרים אחרים אכן רואים במשפחה קבוצה של צבים.
בני קבוצה עתיקה זו גדולים מאוד והיו בעלי מבנה שריון נמוך ומכוסה גבשושיות. הם היו צמחוניים ועל ראשם, עורפם וזנבם בלטו קוצים ארוכים ששימשו להגנה. במראם המגושם הם הזכירו את הגליפטודוניים והאנקילוזאוריים.
נחליאלי
נחליאלי (שם מדעי: Motacilla) הוא סוג של ציפורי שיר ממשפחת הנחליאליים. הנחליאלי הוא ציפור שיר דקת-גו ודקת מקור. נוצות זנבו נעות ללא הרף. גודלו כגודלו של דרור, אך זנבו ורגליו ארוכים יותר משל הדרור. הנחליאלי מתעופף בקלילות. פירוש השם המדעי - "זנב-נוע", ואכן, הנחליאלי מנענע בזנבו הארוך תוך כדי הליכתו. השם העברי נחליאלי ניתן על ידי מנדלי מוכר ספרים, בספרו "תולדות הטבע" משנת 1886, זאת מכיוון שהוא מקנן על גדות נחלים.
הנחליאלי מקנן בקנים הבנויים על הקרקע. אלו עשויים מחומר צמחי ומרופדים בשיער ובנוצות. נקבת הנחליאלי מטילה כארבע עד שבע ביצים אפרפרות בכל הטלה. הדגירה נמשכת כשבועיים. שבועיים נוספים לאחר מכן הנקבה מאכילה את גוזליה עד שהם עפים מן הקן והופכים עצמאיים.
מיני הסוג
בסוג נחליאלי יש 13 מינים הנפוצים באסיה, באירופה ובאפריקה.
בישראל נפוצים ארבעה מיני נחליאלי:
מינים נוספים בסוג, שאינם נפוצים בישראל:
צ'אן (כפר)
כמו יישובים רבים באירופה גם בצ'אן מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,256 תושבים ובשנת 2021 רק 2,087 תושבים.
על פי עדויות ארכאולוגיות האזור מיושב לסירוגין מתקופת האבן עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1332.
יהודי צ'אן
יהודים התיישבו במקום במחצית הראשונה של המאה ה-19, רובם התפרנסו מרוכלות וממלאכה.
בעקבות הקרע ביהדות הונגריה הצטרפה הקהילה לזרם הניאולוגי שדגל בהשתלבות בחברה ההונגרית ותיקון סדרי החיים הדתיים. בית הכנסת נבנה בשנת 1891.
בשנת 1942 נלקחו גברים יהודים בני 18–48 מצ'אן לעבודות כפייה ורובם ניספו בשדות המוקשים של אוקראינה.
עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה (מרץ 1944) נצטוו יהודי צ'אן להסתגר בבתיהם למשך שבועות ולא הורשו לצאת אפילו כדי לקנות מצרכי מזון.
בתחילת יוני 1944 העברו לגיטו שהוקם בהטוון ובסוף אותו החודש שולחו למחנה אושוויץ.
חמישה יהודים שחזרו לכפר אחרי המלחמה עזבו תוך זמן קצר, ובשנת 1947 בוטלה הקהילה רשמית.
יעקב הופרט
יעקב הופרט (16 ביוני 1916 - 1 באוקטובר 1999) היה ניצול השואה וראש עיריית צפת הרביעי.
ביוגרפיה
בברגן-בלזן הכיר יעקב את אשתו לעתיד, מרגלית אקסלרד, אף היא ניצולת שואה. הם נישאו בגרמניה, קיבלו סרטיפיקטים יחד עם כל הגרעין ועזבו את גרמניה. ב 5.5.1948 והגיעו לארץ ישראל ביום הכרזת המדינה ופרוץ מלחמת השחרור. יעקב השתמש בהכשרתו מהצבא הפולני כצלף והשתתף בקרבות באזור קיבוץ כפר החורש.
בשנת 1949 עזב את כפר החורש ועבר להתגורר בצפת לאחר שקיבל הצעה מהסוכנות היהודית לנהל את מדור הקליטה בעיר ואת מעברת העולים. ב 1953 נבחר למזכיר לשכת העבודה, היה פקיד שומה של צפת ואחר כך של טבריה עד שנבחר לראשות העיר מטעם מפלגת העבודה.
יעקב הופרט היה ראש העירייה הרביעי של צפת. הוא החל לכהן בשנת 1967, בזמן מלחמת ששת הימים. בתקופתו נבנתה התחנה המרכזית של העיר. הוא השיג תרומות לבניית המרכז הרפואי זיו המשרת עד היום את תושבי הצפון. דאג לשיפוץ כיכר המעיין הרדום וסביבתו ובמקום מתקיימים פסטיבלים ואירועים מרכזיים של העיר. קידם את פרויקט מעיין עין א-תינה ששימש כמקור מי השתייה של העיר שאוכלוסייתה גדלה. ודאג שלא יסירו מצפת את הקלות המס על מנת שהעיר תמשיך לצמוח ולהתפתח.
היה לו יחס חם ואוהד לאמנים בעיר העתיקה ורבים מהציירים הפכו לידידיו כמו אן מדלי, משה קסטל, חיה שוורץ, עליזה נהור, משה ציפר ועוד. היה קשוב לבקשותיהם והשתדל לעזור. בעצמו היה צייר חובב.
לאחר פרישתו מהכהונה הציבורית, היה יועץ מס והתמסר למשפחתו.
בשנת 1999 נפטר הופרט בבית החולים "זיו" שבצפת ונקבר בבית הקברות בעיר.
הנצחה
על שמו נקרא רחוב בשכונת קריית שרה בצפת.
קופרין (סדרת טלוויזיה)
קופרין (ברוסית: Купри́н) הוא סדרת טלוויזיה בבימויהם של ולדיסלב פורמן, אנדריי אשפאי ואנדריי מליוקוב, בהפקת חברת "הריבוע האדום" ואולפני "הפרויקט הרוסי". הקרנת הבכורה של סדרת הטלוויזיה התקיימה בערוץ הראשון בתאריכים 2 ביוני עד ל-10 ביוני 2014. הסדרה זכתה לשבחים רבים ומבקרי הטלוויזיה הכתירו אותה כאחת מעשר הסדרות הטובות ביותר בטלוויזיה הרוסית לשנת 2014 והסדרה הייתה מועמדת לפרס נשר הזהב בקטגוריית סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר.
הרעיון המרכזי של הסדרה הוא לשזור את גורלות הגיבורים מסיפורים שונים של הסופר אלכסנדר קופרין. כל פרקי הסדרה מאוחדים על ידי דמותו של הסופר עצמו, שלא רק ממלא את תפקיד המספר, אלא גם פוגש באופן אישי את גיבורי יצירותיו שלו.
תסקיר
הסדרה מורכבת משלושה חלקים שצולמו על ידי במאים שונים על פי סיפוריו של הסופר הרוסי אלכסנדר קופרין:
פסקול
פסקול הסרט מורכב ממגוון נעימות מוכרות כולל:
הפקה
בתחילה תוכנן כי סדרת הטלוויזיה "קופרין" תורכב מארבעה חלקים, אך לצורך העיבוד הקולנועי לסיפור "אולסיה" לא הצליחו למצוא במאי ראוי, וכתוצאה מכך היו רק שלושה חלקים. הסדרה צולמה בפרברי מוסקבה, סנט פטרסבורג, סטארוז'ילוביה ויילץ. לתפקיד קופרין לוהק מיכאיל פורצ'נקוב על ידי הבמאי אנדריי מליוקוב, שלצורך התפקיד, השיל 20 קילוגרם תוך חודשיים וגם הלך למועדון רכיבה על סוסים כדי ללמוד לרכב על סוסים. בסצינות עם חיות טרף, השחקנית יליזבטה בויארסקאיה מודרכת על ידי המאמנת קרינה בגדסרובה, הידועה בתחום אימון חיות קרקס.
מלחמת המחר
מלחמת המחר (באנגלית: The Tomorrow War) הוא סרט פעולה אמריקאי מדע בדיוני צבאי בבימויו של כריס מקיי בהופעת הבכורה שלו כבמאי סרט לייב אקשן, בהפקת דייוויד אליסון, דנה גולדברג, דון גריינג'ר, דייוויד ס. גויר, ז'ול דאלי ואדם קולברנר, ונכתב על ידי זאק דין וביל דובוק. בסרט מככבים כריס פראט (שגם הפיק בפועל), איבון סטרהובסקי, בטי גילפין, קית' פאוורס, מייק מיטשל, סם ריצ'רדסון וג'יי קיי סימונס. הסרט, מתמקד במלחמת האנושות נגד כוח חייזרי פולש, בתקווה לנצח בזכות שימוש ביכולתם החדשה של מדענים לגייס חיילים מהעבר למלחמה.
תקציר העלילה
גורלה של מלחמה עתידנית נשען על יכולותיו של אדם אחד להתעמת עם רוחות הרפאים של עברו. האנושות מפסידה לכוח פולש של חייזרים, וכדי להילחם בחזרה, מדענים מפתחים דרך לגייס חיילים מהעבר להילחם במלחמה.
צילומים
הצילומים החלו ב-1 בספטמבר 2019, באטלנטה ובאיסלנד. הצילומים הושלמו ב-12 בינואר 2020.
הפצה
במקור אמור היה הסרט לצאת לאקרנים ב-25 בדצמבר 2020 על ידי Paramount Pictures, אך עקב מגפת הקורונה הוא הוסר מלוח הזמנים ויציאתו נדחתה מאוחר יותר ל-23 ביולי 2021, במקום "משימה בלתי אפשרית 7", שנדחתה למועד מאוחר יותר.
עיר השעשועים
עיר השעשועים היא חברה פרטית האחראית על מספר פארקי שעשועים בישראל, בהם: מימדיון, לונה פארק תל אביב, סופרלנד, אייסקייט ובעבר גם הצפארי. החברה הוקמה בשנת 1975.
בפארקי החברה נמצאים מתקנים כגון ה"קונגו" (הנהר הגועש) וה"קומבה" (רכבת הרים) בסופרלנד, ה"אנקונדה" (רכבת אקסטרים) ו"טופ ספין" בלונה פארק תל אביב.
אודיל אחמדוב
אודיל אחמדוב (באוזבקית: Одил Аҳмедов; נולד ב-25 בנובמבר 1987) הוא כדורגלן עבר אוזבקי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים
אחמדוב התחיל את הקריירה שלו בפחטקור טשקנט. ב-16 במאי 2006 אחמדוב ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נגד קיזילקום זראפשון. אחרי גביע אסיה בכדורגל 2011, אחמדוב עורר עניין מצד אל-שבאב, אל-ראפה ואף למועדונים מאוקראינה, טורקיה, רוסיה, אנגליה וספרד.
ב-9 בפברואר 2011 אחמדוב הושאל לאנז'י מחצ'קלה עם אופציה לרכישה. ב-1 במרץ 2011 אחמדוב ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–3 נגד זניט סנקט פטרבורג במסגרת הגביע הרוסי. ב-9 בספטמבר אנז'י רכשה את כרטיס השחקן של אחמדוב תמורת 1.7 מיליון אירו. ב-29 בדצמבר 2011 נבחר לכדורגלן השנה של הקבוצה ועקף שחקנים בכירים בקבוצה דוגמת סמואל אטו ויורי ז'ירקוב.
ביוני אחמדוב חתם בקרסנודאר. ב-1 באוגוסט 2014 אחמדוב הבקיע את שער הבכורה בקבוצה בניצחון 1–5 נגד דיושג'ר במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בסיום עונת אחמדוב נבחר לכדורגלן העונה על ידי אוהדי הקבוצה.
ב-7 בספטמבר 2020, אחמדוב חתם בטיינג'ין טדה.
ב-8 באפריל 2021, חתם בצ'אנז'ו מיית'י ליונס.
קריירה בינלאומית
ב-13 באוקטובר 2007 אחמדוב ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוזבקיסטן בניצחון 0–9 נגד. ב-6 בפברואר 2008 אחמדוב הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד.
אחמדוב השתתף עם הנבחרת שלוש פעמים בגביע אסיה בכדורגל (2011, 2015 ו-2019).
מתחם האלף
מתחם האלף הוא אזור תעשייה, נופש, מגורים ותעסוקה בהקמה הנמצא בראשון לציון, בין הים התיכון לנתיבי איילון. כמו כן, שטח המתחם הוא למעלה מ-1,700 דונם, מה שהופך אותו למרכז העסקים הגדול ביותר במדינה (לפי המידע על כל מתחמי העסקים הנוכחיים והעתידיים).
המתחם
המתחם תוכנן כך שיהיה מהמתקדמים בפיתוח בר-קיימא, וכמחצית מהשטח בבעלות של עיריית ראשון לציון והוא ינוהל על ידי מנהלת המתחם של החברה כלכלית. וכן, המתחם יהווה מתחם תעסוקה מתקדם ויאכלס מרכזים פיננסיים, תעשיות עתירות ידע, מלונאות עסקית, מרכז קונגרסים ותערוכות, מוסדות חינוך, בצד מתחמי פנאי ומגורים. בנוסף, שטח המתחם מחולק לאזורים:
תעסוקה ומסחר - כ-1,400 דונם ייבנו כשטחי מסחר.
מגורים - כ-4,900 יחידות דיור ייבנו במתחם, בעיקר מעונות סטודנטים ודיור מוגן.
סביבה - כ-110 דונם ייבנו כשטחי ציבור בהם בין היתר כ-75 דונם של פארקים.
פנאי ונופש - כ-275 דונם ייבנו כשטחים פתוחים לספורט ונופש, למעשה אחד מהמבנים הראשונים שיוקמו בפארק יהיו מבני ספורט ופנאי בהם ארנה שתשמש אירועי ספורט ומופעים שתכיל כ-6,000 מקומות ישיבה לצופים וכן עוד כ-4,000 מקומות בהם יהיה ניתן לעמוד).
מיקום
מתחם האלף ייבנה על שטחן של חלק מחולות ראשון לציון, בין הים התיכון לנתיבי איילון. גבולות המתחם: מצפון – שדרות רחבעם זאבי (בהמשך משה דיין), ממערב – שדרות מרילנד, ממזרח – נתיבי איילון, מדרום – שדרות רבין. המתחם כולל קרקע של למעלה מ-1,500 דונם, המהווה עתודה משמעותית לפיתוח העיר.
תחבורה
חלק מבחירת מיקום המתחם הוא התייחסות לנתיבי תחבורה רבים ומגוונים העוברים ליד או בשטח המתחם.
בין אמצעי ונתיבי התחבורה של המתחם נמצאים:
היסטוריה
באוגוסט 2015 אושרה התוכנית להקמת מתחם ה-1000 על יד הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה של מחוז המרכז.
בפברואר 2016 הצהירה עיריית ראשון לציון כי תקדם מערכת הסעה מתוצרת חברת Sky Cube מדרום קוריאה הכוללת קרוניות קטנות המונעות בחשמל (דגמי הקרוניות מאפשרים בין ארבעה נוסעים בישיבה לכ-20 נוסעים בישיבה ובעמידה) הנעות במהירות של עד 50 קמ"ש מעל מסילה עילית שגובהה כ-5 מטרים בדומה למסילות המונורייל במסלול שאורכו יהיה בין 3–5 ק"מ בין תחנת הרכבת ראשון לציון – משה דיין ומבני "שער העיר" המתוכננים לצידה אל "מתחם האלף" הסמוך. על פי המשוער יימשך זמן הקפת מסלול של כ-5 ק"מ בקרוניות כ-10 דקות ומערך הקרוניות המרבי יוכל לשנע עד כ-6,000 נוסעים בשעה.
במרץ 2016 אושרה סופית התוכנית ואף העייריה החלה בשיווק מקדים של כמה מגרשים במתחם.
באוקטובר 2017 החלה עיריית ראשון לציון לקדם את התכנון המפורט והשיווק של מתחם האלף וזאת במקביל להקמת אזור תעסוקה נוסף בסמוך שיקרא "ראשון איילון", מטרתם של אזורי התעסוקה היא להוות אלטרנטיבה לאזורי התעשייה בתל אביב והרצליה פיתוח
עוד בדצמבר 2017 פורסם אודות מועברות בפלילים של הגורמים האחראים על הקמת המתחם, ביניהם היה אביו של היזם ארז מוסצ'ו, שגייס עבור ראש עיירית ראשון לציון, דב צור תרומות בבחירות המקומיות והיה למעשה אחד מבעלי המקום,מלבד זאת פורסם עוד באותו החודש כי אחת מהחברות שיבצעו וינהלו את עבודות התשתית של המתחם היא החברה "אחים מרגולין", החברה בבעלותם של נתן, לוזי, ושי מרגולין, בני דודיו של ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו דבר אשר גרר ביקורת רבה מהתקשורת והציבור.
עוד באוקטובר 2018 החלו העבודות להקמת מבנים במתחם ואף נסללו מספר מהכבישים שעתידים לשמש אותו.
בספטמבר 2020 זכתה בשנית החברה פרשקובסקי במכרז במתחם האלף, המכרז היה על מגרש בן כ-24 דונם שנמצא במרכזו של המתחם.
בריחת שתן ביחסי מין
דליפה, בריחה או אי נקיטת שתן ביחסי מין (באנגלית: Coital urinary incontinence או פשוט Coital incontinence; ראשי-תיבות בהתאמה: CUI או CI) מוגדרת כ"תלונה על בריחה בלתי רצונית של שתן בעת קיום יחסי מין", וזאת על-פי החברה הבינלאומית לאורו-גינקולוגיה (IUGA) והאגודה הבינלאומית לשליטה על סוגרים (ICS) משנת 2010. הפרעה זו משפיעה לרעה על נשים פעילות מינית.
תופעה זו מוכרת גם בביטוי "השפרצה" (Squirting).
שכיחות
בריחת שתן בעת קיום יחסי מין היא תסמין שכיח, אך שאינו-מדווח על ידי נשים. לעיתים נדירות נשים מדווחות על מצב זה מרצון, וככאלה, נתונים אלו נותרים מוגבלים.
שכיחות התופעה חלוקה בין החוקרים השונים ונעה בין 10–27% מממצאי מחקר אחד לשכיחות גבוהה יותר של עד 60% ו-67%, במחקרים אחרים.
במחקר אחר, שכלל 1,041 נשים, סבלו 53.8% מהנשים סבלו מ-CUI, מהן 8% בזמן החדירה, 35% במהלך קיום יחסי מין, 9% באורגזמה ו-48% במהלך שילוב של כל אלה.
בלבול עם שפיכה נשית
אורגזמה נשית שמתבטאת בהפרשת נוזלים עשויה להופיע בשני אופנים:
שתי התופעות עשויות להופיע במקביל. השכיחות של שפיכה נשית היא 54%-10%. השכיחות של בריחת שתן (CUI) בהשפרצה היא 0.2-66%, והיא מחולקת לשניים: חדירה ואורגזמה. בריחת שתן בחדירה מתרחשת בתדירות גבוהה יותר ובדרך-כלל נגרמת כתוצאה אי נקיטת שתן במאמץ (SUI ,Stress urinary incontinence). אבחנות אורודינמיות של פעילות יתר של שלפוחית השתן (DOA) ו-SUI נצפות בבריחת שתן אורגזמית.
משחקי קליפורניה (סדרת משחקים)
משחקי קליפורניה (באנגלית: California Games) הוא שמה של סדרת משחקי מחשב.
משחקי קליפורניה 1 (1987)
המשחק הכיל את סוגי הספורט אשר פופולריים יותר בקליפורניה:
משחקי קליפורניה 2 (1993)
משחק מחשב שנוצר בשנת 1993 למחשב האישי ולסגה מאסטר סיסטם. המשחק הכיל את סוגי הספורט הבאים:
סחלין (כדורסל)
מועדון הכדורסל סחלין (ברוסית: Баскетбольный Клуб Сахалин) היה מועדון כדורסל מקצועני מהעיר יוז'נו-סחלינסק שברוסיה, שהתמודד בסופרליגה הרוסית, ליגת המשנה בכדורסל.
הקבוצה אירחה את משחקיה בהיכל הספורט קריסטל, המשמש כולם רב תכליתי לכדורסל ולהוקי קרח ומשמש גם כאולם הבית של קבוצת ההוקי קרח המקומית.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 2015 כחטיבת הכדורסל של מועדון הספורט המקצועני של סחלין, ביוזמת מושל מחוז סחלין אולג קוג'מיאקו.
לאחר שהקבוצה זכתה באליפות הסופרליגה הרוסית בכדורסל לעונת 2016/2016, ביוני 2016 ראשי הקבוצה הגישו בקשה להשתתף בליגה המאוחדת של VTB, לקראת עונת 2016/2017, אך ההצעה נדחתה על ידי מנהלי ליגת VTB בשל חוסר במתקנים נחוצים לתקני הליגה והקבוצה המשיכה לשחק בליגת המשנה.
הקבוצה העפילה בשיאה לגמר הגביע הרוסי בכדורסל בשנת 2017, אך בשנת 2018 הוחלט לפרקה.
תארים והישגים
סופרליגה-1 '''הגביע הרוסי
ממלכת הקסם (תמה)
ממלכת הקסם (באנגלית: Magic Kingdom) הוא תמה (נושא מרכזי) של פארק שעשועים אשר תוכנן על ידי חברת וולט דיסני ומצוי במספר פארקי שעשועים של החברה המצויים ברחבי העולם.
מאפיינים
כל "ממלכת קסם" מאופיינת בחמישה "אזורים" או "ארצות":
שמות הארצות משתנות מפארק אחד למשנהו, אולם המבנה האופי של הארצות נשאר קבוע. בכל ממלכת קסם יש טירה השייכת לכאורה לסיפור אגדה - טירת היפהפייה הנרדמת בדיסנילנד קליפורניה, דיסנילנד פריז ודיסנילנד הונג קונג, וטירת סינדרלה בממלכת הקסם ודיסנילנד טוקיו. כל פארק מוקף על ידי רכבת המונעת על ידי קיטור והמקיפה את הפארק. מאפיין זה מקורו בדרישה המקורית של וולט דיסני למתכנני דיסנילנד: "אני רוצה שהפארק לא יראה כמו שום דבר אחר שקיים עלי אדמות - ושרכבת תקיף אותו".
דניאל דנט
דניאל קלמנט דנט (בשם מלא באנגלית: Daniel Clement Dennett; נולד ב-28 במרץ 1942) הוא פילוסוף, מדען קוגניציה, וסופר אמריקני.
מחקרו של דנט מתמקד בפילוסופיה של הנפש (mind) ובפילוסופיה של המדע. נכון לשנת 2009 דנט מכהן כפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת טאפטס. דנט חיבר ספרים אחדים העוסקים באבולוציה ובתודעה. הוא משתייך לתנועת הברייטס, והוא אחד מ"האתאיסטים החדשים", הכוללים גם את ריצ'רד דוקינס, כריסטופר היטצ'נס וסם האריס.
דנט שואף להסביר על בסיס תורת האבולוציה ועיקרון הרדוקציוניזם המדעי את נפש האדם. החל מספרו הראשון (תזת הדוקטור שלו) הוא מחלק את הבעיה של הסברת הנפש לצורך בתאוריה של תודעה ובתאוריה של תוכן.
בהשקפתו על רצון חופשי דנט מחזיק בגרסה ספציפית של קומפטיביליזם ; דנט הצהיר שמשנתו הקומפטביליסטית שונה מזו של הקומפטיבילסטים הקלאסיים. השקפתו הקומפטביליסטית של דנט נוגעת, בין היתר, גם בפסיכולוגיה אבולוציונית. השקפתו תוארה בהרחבה בספרו "חופש מתפתח" (Freedom evolves).
חיים אישיים
דנט נישא לסוזן בל בשנת 1962, והם מתגוררים בנורת' אנדובר, מסצ'וסטס, ארצות הברית. לדנט ואשתו בן ובת, וארבעה נכדים. דנט הוא חובב סקיפינג.
נפתלי צבי וייס
הרב נפתלי צבי וייס הוא האדמו"ר מספינקא בארצות הברית, בורו פארק.
ביוגרפיה
נולד לרב יעקב יוסף וייס, האדמו"ר מספינקא, ולפערל בת רבי אביש הורוביץ מקראלי. אביו התגורר בישראל ובארצות הברית לסירוגין, וניהל מוסדות חינוך הן בבני ברק והן בבורו פארק.
בחודש ניסן ה'תשמ"ח נפטר אביו, ועל פי צוואתו הוא מונה לממלא המקום באדמו"רות בבורו פארק. אחיו הגדול ממנו, הרב יצחק אייזיק וייס, נהרג כמה שנים לפני כן בתאונת דרכים.
למוסדות בראשותו כוללי אברכים, ישיבות ותלמוד תורה. כמו כן ישנם בתי מדרש שלו בבני ברק בראשות חתנו הרב אשר ישעיה אייכנשטיין, ובית המדרש "חקל יצחק" בלייקווד בראשות בנו הרב מאיר יצחק אייזיק וייס.
ב-2007 נעצר בלוס אנג'לס בחשד לעבירות מס, ונדון ל-24 חודשי מאסר, אותם ריצה החל מדצמבר 2010 ביוסטון שבטקסס.
בנו הרב יהושע שלום וייס הוא רב הקהילה בבורו פארק.
קון מוליין
קון מוליין (בהולנדית: Coen Moulijn; 15 בפברואר 1937 – 4 בינואר 2011) היה כדורגלן הולנדי, ששיחק בעמדת הכנף שמאלי. לאורך רוב הקריירה היה בפיינורד ועם 487 הופעות במדיה הוא שיאן ההופעות שלה בכל הזמנים.
קריירת משחק
מוליין הושווה לשחקנים הגדולים גארינצ'ה וסטנלי מתיוס, ובעצמו נחשב לאחד משחקני הכנף השמאליים המוכשרים בתולדות הכדורגל ההולנדי. יוהאן קרויף הכניס אותו לנבחרת הולנד הטובה בעיניו בכל הזמנים וקבע כי "קון התמצא בתנועה אחת יותר מכולם: הצליח לעבור את יריבו במרכז המגרש ומשם דהר אל שער היריב. הוא היה שחקן מוכשר במיוחד. תוצר טיפוסי של בית הספר ההולנדי לכדורגל."
הוא נולד ברוטרדם שבהולנד בשנת 1937 ובצעירותו שיחק במועדון קסרקסס רוטרדם. מוליין חתם שם על חוזה מקצועי למחצה ראשון ב-1954 אך כבר שנה לאחר מכן הופיע בליגה ההולנדית במדי פיינורד, שהצליחה "לחטוף אותו מתחת לאף" של יריבתה המקומית ספרטה תמורת סכום של 25,000 גילדן. בעמדת הכנף השמאלי כונה שם בשם "קואנטיה" בשל רזונו וקומתו הנמוכה. בתקופותיו הטובות בהן הכדרורים והצלבותיו היו בלתי ניתנים לחיקוי כמחצית מהקהל היה מגיע לאצטדיון פיינורד רק בשביל לראותו.
בגביע אירופה לאלופות עיתונאי הספורט, בן דה גראף, מבית פולקסקרנט הצהיר עליו כי יש לו "משהו ממתיוס, הקוסם הבריטי מהעבר". עם הכישלון להעפיל לגמר האירופי בעונת 1962/63 לאחר ההפסד בחצי הגמר לבנפיקה, היא נאלצה להתמודד מול ריאל מדריד בסיבוב הראשון של 1965/66. במשחק הראשון ניצחה אותה פיינורד בתוצאה 1–2 כשלקראת סיומו מוליין נפל בעבירה לא ספורטיבית מצידו של ויסנטה מיירה, שהותקף בחזרה תוך מספר שניות על ידי מוליין ושאר חבריו לקבוצה. המשחק יצא משליטה והכתב בוב ספאאק סיפק את אחת הפרשנויות הידועות כשאמר: "קון, קון, אנא שלוט בעצמך! ילדים, ילדים, זה לא יכול להיות נכון, איזה מחזה נורא!". במשחק הגומלין הובסה פיינורד על ידה 5–0 עם רביעייה של פרנץ פושקש.
מוליין זכה עימה בגביע האלופות הראשון והיחיד של המועדון אי פעם בעונת 1969/70, כשבגמר ניצחו תחת המאמן המנוסה ארנסט האפל 1–2 את סלטיק בהארכה. רק ב-1972, לאחר 17 שנים בפיינורד, מוליין סיים את הקריירה כשהוא זוכה עימה גם ב-5 תוארי אליפות, פעמיים בגביע ההולנדי וב-1970 בגביע הבין-יבשתי. הוא ערך במדיה 487 הופעות וכבש 84 שערים, ובכך הוא שיאן ההופעות שלה בכל הזמנים. במשחק הפרידה של מוליין שנערך ב-9 ביוני 1972 הגיעה נבחרת אורוגוואי לשחק ברוטרדם.
לאחר הפרישה
מוליין נישא לאשתו לני ווטרוס ב-28 ביוני 1961 ובאותה שנה פתח חנות לאופנת נשים וגברים ברוטרדם, שם עבד איתה ב-2009. אוהדי פיינורד הצביעו ב-1999 עבור "שחקן המאה" של הקבוצה ומוליין הגיעה בה במקום השני אחרי וילם ואן הנחם. באוקטובר 2009 הוא חשף את הפסל שלו מחוץ לאצטדיון דה קויפ.
בגיל 73 לקה באוטם מוחי וב-4 בינואר 2011, כמה ימים לאחר מכן, נפטר בבית החולים כתוצאה משבץ מוחי. רבים מבני דורו ראו בו כ"שחקן הטוב ביותר שהיה לפיינורד" וגם שחקן הקבוצה לשעבר, רינוס ישראל, אמר עליו: "הוא היה אדם צנוע. זו כנראה גם הסיבה מדוע הוא היה כל כך פופולרי בקרב הציבור".
דניאל ג'ונסטון
דניאל דייל ג'ונסטון (באנגלית: Daniel Dale Johnston; 22 בינואר 1961 – 10 בספטמבר 2019) היה זמר-יוצר, משורר וצייר אמריקאי, שסבל מהפרעה דו-קוטבית וסכיזופרניה. שיריו מאופיינים בנימה הילדותית והתמימה שלהם, המשלבת גם רבדים אפלים יותר. הוא ניחן בקול גבוה ובהופעותיו נראה לרוב לא בטוח ומבולבל.
ביוגרפיה
ג'ונסטון נולד בסקרמנטו, קליפורניה, אך גדל במערב וירג'יניה. הושפע רבות מהביטלס ובעיקר מג'ון לנון בצעירותו. את הקלטותיו הראשונות ביצע על טייפ ביתי, ובהן הוא ביצע את השירה והנגינה הן על פסנתר והן על מפוחית וגיטרה. את הקלטותיו חילק לכל מי שפגש. כמו כן עבד על ספר קומיקס, שאותו יצר בו בעת.
ג'ונסטון העביר את שנתו הראשונה מחוץ לבית הוריו באוניברסיטה הנוצרית באבילן. בשנים אלו התפתח אצלו הדיכאון הכרוני, שילווה אותו כל חייו. משם הוא עבר לאוניברסיטה הקרובה יותר לבית הוריו. באוניברסיטה זו פגש בחורה בשם לורי אלן, שעתידה להיות הגורם המשפיע על יצירתו. ברבים משיריו היא משמשת כדמות לאידיאל הנשי הנמנע מג'ונסטון, ומניעה זו היא מקור למוזה המלנכולית שלו.
ב-10 בספטמבר 2019, בגיל 58, נפטר מהתקף לב.
קריירת מוזיקה
ג'ונסטון צבר לעצמו קהל מעריצים גדול באוסטין, טקסס, כאשר חלק מהם רואים בו סוג של קוריוז ואילו אחרים רואים בו גאון יוצר. הוא ידוע ביכולתו ליצור מלודיות קליטות וכן בשימוש המושכל שלו במילים ומשחקו איתן.
ג'ונסטון התגנב לתוכנית מיוחדת של MTV על סצנת המוזיקה המקומית באוסטין טקסס. בזכות הופעתו שם, הוא הצליח לקבל חשיפה לקהל רחב אשר גרמה לעליה במכירות קלטותיו הביתיות, על ידי חנויות מחוץ לעיר.
למרות החשיפה, קריירת המוזיקה שלו המשיכה לדשדש, עקב התדרדרות במצבו הנפשי, שגרמה לסכסוכים עם האמרגן שלו ויוצרים אחרים, אי עמידה בהתחיבויות להופעות, תקיפה תמהונית של אשה אקראית שג'ונסטון טען שהשטן שוכן בה, ולבסוף תאונת מטוס פרטי בו נסעו ג'ונסטון ואביו שנגרמה על ידו.
ג'ונסטון המשיך לפרסם מוזיקה, וככל שסיפורו נודע יותר ברבים, ככה הוא הפך ל"אמן של אמנים". המוזיקה שלו זכתה להוקרה מאמנים מפורסמים רבים וביניהם: דייוויד בואי, יו לה טנגו, סוניק יות', אדי ודר, בק ועוד.
ב-2005 יצא הסרט הדוקומנטרי "השטן ודניאל ג'ונסטון", העוקב אחר הזמר מתחילת שנות השמונים וההתמודדות המורכבת שלו ושל משפחתו עם הפארנויה ואי היציבות הנפשית של ג'ונסטון.
Currents
מתוך Currents יצאו הסינגלים "Let it Happen" ,"Cause I'm a Man" ,"Disciples" ו "Evantually".
הקלטה והפקה
Currents הוקלט, הופק ועורבל על ידי קווין פארקר בסטודיו הביתי שלו בפרימנטל שבמערב אוסטרליה. סטודיו שני החדרים הכיל כמות מזערית של ציוד: "ערכת תופים רעועה, גיטרה מכוסה בסרט דביק וכמה סינטיסייזרים ישנים". פארק השווה את הסטאפ הקטן שלו לתא הטייס. בחדר סמוך הוא החל לתכנן את מופע האור שילווה את ההופעות של האלבום באמצעות אורות הבמה האוטומטיים.
הקלטת האלבום הפכה במהרה לאובססיה עבור פארקר כשעבד "כל יום, כל היום". הוא אמר, "בשלב מסוים החיים מחוץ לסטודיו נמוגים למרחק, ככה אני יודע יודע שאני בתוך זה". קורבאן גובל בפיצ'פורק תיאר את שגרת חייו של פארקר במאמר קצר שהתפרסם לפני שחרורו של האלבום: "במהלך יצירת האלבום, בן ה-29 אוהב בדרך כלל לקום בצהריים ואז לעבוד, לאט ובשיטתיות, עד אמצע הלילה תוך כדי שתייה ועישון". פארקר טען כי גישה זו סייעה לכתבתו, וציין: "דברים זורמים יותר- הזרימה היא הדבר החשוב ביותר עבורי בהקלטות". הוא גם יצא להפסקות שחייה, שאותן כינה "המטהר האולטימטיבי". הוא עקב אחרי מנטרה של "לתת לשיר מה שמגיע לו", שכרוכה ביצירת מוזיקה ללא "כל החלטות מעשיות או הגיוניות". פארקר הקליט עשרות טייקים של שירה; לדבריו, עבור שיר אחד הוא ביצע מעל 1,056 טייקים חלקיים.
ההחלטה לשלוט בכל היבט בהפקה מלבד המאסטרינג באה מתוך אובססיה. הוא אמר, "הרגשתי כאילו האלבום הוא הנשמה שלי, הדם שלי, הזיעה והדמעות". פארקר קבע מועד אחרון להשלמת ההקלטות בגלל נטייתו להתמהמה. Current היה אמור להיות מושלם בינואר 2015, אך הדדליין נדחה מספר פעמים. פארקר הפך לאובססיבי לפרטים הקטנים בעבודה, והוא לא היה מסוגל ליהנות ממנה לגמרי עם השלמתה.
שחרור
מחזור המכירות של האלבום החל כאשר הסינגל "Let it Happen" השתחרר וניתן להורדה חופשית ב-10 במרץ 2015. יום לאחר מכן, פארקר הגיע לניו יורק לפגישה עם איש המאסטר גרג קאלבי. האלבום היה אמור להשתחרר במאי 2015, בהופעה של הלהקה בפסטיבל קואצ'לה. אבל כשהאלבום היה אמור לגשת למאסטרינג, פארקר לא השלים את כתיבת המילים עבור שני שירים. הפרפקציוניזם שלו הוביל את תאריך שחרור האלבום לחודש יולי. בינתיים, שלושה סינגלים נוספים שוחררו: "Cause I'm a Man" ו "Disciples" באפריל, ו-"Evantually" בחודש מאי.
עטיפת האלבום נוצרה על ידי האמן והמוזיקאי רוברט ביטי.
ביקורות
האלבום זכה לסיקור ואהדה רבה ברחבי העולם. מבקר המוזיקה אנתוני פנטנו העניק לאלבום ציון של 7/10.
בשנת 2020 דירג מגזין הרולינג סטון את האלבום במקום ה-382 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים המחודשת.
ג'וזף קולומבו
ג'וזף אנטוני קולומבו (באנגלית: Joseph Anthony Colombo; 16 ביוני 1923 - 22 במאי 1978) היה מאפיונר אמריקני ממוצא איטלקי אשר הנהיג את משפחת קולומבו, אחת מחמש משפחות הפשע בניו יורק. הוא היה אחראי לשתי מלחמות גדולות בין ראשי העולם התחתון אשר נודעו כ"מלחמת קולומבו הראשונה" ו"מלחמת קולומבו השנייה". ב-28 ביוני 1971 הוא נורה בידי מתנקש ונותר משותק עד סוף ימיו.
ביוגרפיה
קולומבו נולד בברוקלין למשפחה שהיגרה מאיטליה. אביו, אנתוני קולומבו, היה חבר במשפחת הפשע פרופאצ'י, וב-1938 נרצח בנסיבות לא ברורות. קולומבו הבן למד בבית הספר התיכון ניו אוטרכט בברוקלין במשך שנתיים, ואז נשר כדי להצטרף למשמר החופים האמריקני. ב-1945 הוא אובחן כחולה נוירוזה והשתחרר מהשירות. הוא ניסה להשתלב בשוק העבודה החוקי, ובמשך עשר שנים עבד כמעמיס בנמל, ושש שנים נוספות כמוכר בחברת בשר. במשך הוא ניסה את מזלו כסוכן נדל"ן. הוא נכשל בכל המקצועות, ובסופו של דבר הלך בדרכו של אביו והצטרף למשפחת פרופאצ'י. הוא הפך עד מהרה לחבר בכיר במשפחה.
ב-6 ביוני 1962 נפטר ג'ו פרופאצ'י בנסיבות טבעיות, ואת מקומו תפס ג'וזף מאגליוקו. מאגליקו עשה יד אחת עם ג'וזף בוננו, ויחד הם תכננו לרצוח את טומי לוצ'זה, קרלו גמבינו, סטפנו מגדינו ופרנק דה סימון, ולהשתלט על ועדת ראשי המאפיה. מאגליקו הורה לקולומבו לרצוח את גמבינו, אולם קולומבו בגד בו וסיפר לגמבינו על כל פרטי התוכנית. גמבינו כינס ישיבת חירום של הוועדה, והתברר שהמוח האמיתי מאחורי הפרשה היה בוננו. הוועדה דרשה ממאגליקו ובוננו לבוא ולהסביר את מעשיהם. מאגליקו הופיע והודה בכל, ולאור מצבו הבריאותי הרופף הוחלט להטיל עליו עונש מקל יחסית: קנס של 43,000 דולר והעברת ההנהגה על משפחת קולומבו לידי ג'וזף קולומבו. שבועיים לאחר מכן מת מאגליקו מלחץ דם גבוה. בוננו נעלם ואיש לא ראה אותו במשך שנתיים.
קולומבו היה רק בן 41, ולפיכך ראש המשפחה הצעיר ביותר בארצות הברית באותה תקופה. הוא גם היה ראש המשפחה הראשון שנולד בארצות הברית ולא באיטליה. ב-9 במאי 1966 הוא נידון ל-30 ימי מאסר על כך שסירב לענות על שאלות חבר מושבעים גדול באשר לענייניו הכספיים.
הליגה האיטלקית-אמריקאית לזכויות האזרח
באפריל 1970 הקים קולומבו את הליגה האיטלקית-אמריקאית לזכויות האזרח. באותו חודש, בנו ג'וזף קולומבו הבן הואשם בהמסת מטבעות למכירה חוזרת כמטילי כסף. בתגובה, טען ג'וזף קולומבו האב להתנכלות של ה-FBI לאיטלקים-אמריקאים, וב-30 באפריל 1970 שלח 30 לוחמים אל מחוץ למטה ה-FBI בשדרה השלישית וברחוב 69 כדי למחות על הרדיפה הפדרלית של כל האיטלקים בכל מקום. מחאה זו נמשכה כמה שבועות. ב-29 ביוני של אותה שנה, 50,000 אנשים השתתפו בעצרת יום האחדות האיטלקית הראשונה בכיכר קולומבוס בניו יורק. בפברואר 1971 זוכה קולומבוס הבן מהאישומים נגדו לאחר שהעד הראשי במשפט נעצר באשמת עדות שקר.
בניצוחו של קולומבו, הליגה גדלה במהירות ומשכה תשומת לב ארצית. בניגוד לראשי המשפחות האחרים שהתנערו מאור הזרקורים, קולומבו הופיע בראיונות בטלוויזיה, בגיוס כספים ובאירועים עבור הליגה. בשנת 1971, קולומבו הוציא הצהרה משותפת עם הליגה להגנה יהודית של הרב והפעיל הפוליטי מאיר כהנא, בטענה ששתי הקבוצות מוטרדות על ידי הממשל הפדרלי. בשלב מסוים, קולומבו הפקיד ערבות עבור 11 מתלמידיו של כהנא שנכלאו.
כאשר החלו הצילומים לסרט "הסנדק", פתחה הליגה האיטלקית-אמריקאית במחאה נגדו. קולומבו נפגש עם המפיק אלברט רודי שהסכים להסיר מהסרט את המילים "מאפיה" ו"קוזה נוסטרה". בעקבות כך, הסירה הליגה את התנגדותה לסרט, וקולומבו אפילו ייעץ למפיקים.
מוות
ב-11 במרץ 1971, לאחר שהורשע בעדות שקר, נידון קולומבו למאסר של שנתיים וחצי. אולם גזר הדין עוכב עד לערעור. ב-28 ביוני נורה קולומבו שלוש פעמים על ידי ג'רום א. ג'ונסון, במהלך עצרת יום קולומבוס שערכה הליגה האיטלקית-אמריקנית. ג'ונסון נהרג מיד על ידי שומרי הראש של קולומבו.
משפחת קולומבו האשימה בהתנקשות את יריבו ג'ו גאלו. גאלו שוחרר מהכלא בתחילת שנת 1971, עם שחרורו, הציע קולומבו לגאלו להיפגש כדי לסיים את הסכסוך ביניהם. גאלו דרש מקדמה של 100,000 דולר לפני הפגישה. קולומבו סירב לשלם. ידוע שסגנו של קולומבו, וינצ'נזו אלוי הוציא הוראה לרצוח את גאלו. תאוריה אחרת גורסת שמארגן ההתנקשות היה קרלו גמבינו. ידוע שגמבינו וקולומבו היו מסוכסכים בקשר לפעילות הליגה האיטלקית-אמריקנית, ולפי עדויות מסוימות קולומבו אפילו ירק בפניו של גמבינו בפגישה האחרונה ביניהם. ידוע גם שג'ונסון ביקר ביומו האחרון שבמועדון בבעלות משפחת גמבינו. המשטרה חקרה את גאלו, אולם הגיעה למסקנה שג'ונסון פעל באופן עצמאי. גאלו נרצח ב-7 באפריל 1972.
קולומבו היה משותק מהירי. ב-28 באוגוסט 1971, לאחר חודשיים בבית החולים רוזוולט במנהטן, הועבר קולומבו לאחוזתו בבלומינג גרוב. בשנת 1975, בדיקה שנערכה בהוראת בית המשפט הראתה כי קולומבו יכול להזיז את האגודל והאצבע של ידו הימנית. בשנת 1976, היו דיווחים שהוא יכול לזהות אנשים ולהשמיע כמה מילים. ב-22 במאי 1978 מת קולומבו מדום לב בבית החולים סנט לוק (לימים בית החולים סנט לוק קורנוול) בניובורג, ניו יורק.
עונת 2018/2019 בליגה הלאומית
עונת 2018/2019 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-20 של הליגה הלאומית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. העונה החלה ב-23 באוגוסט 2018, והסתיימה ב-20 במאי 2019.
לקראת עונה זו הצטרפו לליגה הלאומית הפועל אשקלון והפועל עכו, אשר ירדו מליגת העל, והפועל אכסאל וסקציה נס ציונה שעלו מליגה א'.
הליגה כללה 16 קבוצות שתחילה שיחקו ביניהן במשך שני סיבובים בני 15 משחקים כל אחד - 30 מחזורים בסה"כ. לאחר המחזור ה-30 הליגה חולקה ל-2 בתים: פלייאוף עליון (8 קבוצות) ופלייאוף תחתון (8 קבוצות). על ניצחון במשחק מוענקות שלוש נקודות, ונקודה בודדת על תיקו.
כבר בתום המחזור ה-35 בפלייאוף התחתון ירדה הפועל אכסאל חזרה לליגה א' לאחר עונה אחת בלבד בלאומית. הפועל מרמורק הצטרפה אליה וירדה גם היא במחזור ה-36 (אחד לפני אחרון), אחרי 2 עונות בליגה הלאומית.
בתום המחזור האחרון הבטיחו את עלייתם לליגה הבכירה הפועל כפר סבא שסיימה במקום הראשון וחזרה לליגת העל אחרי היעדרות של שנתיים, וסקציה נס ציונה שעלתה לליגה הבכירה בפעם השנייה בתולדותיה אחרי 51 שנה שהייתה שם בפעם האחרונה.
הפועל עכו שסיימה במקום ה-14 התמודדה במשחקי המבחן מול מכבי הרצליה שהגיעה להתמודד על הכרטיס לליגה הלאומית מפלייאוף העלייה של מקומות 2-5 בליגות המחוזיות של ליגה א'. הפועל עכו ניצחה 7:4 בסיכום שני המשחקים ונשארה בליגה הלאומית עונה נוספת.
קבוצות
להלן הקבוצות שהשתתפו בליגה הלאומית בעונת 2018/2019:
משחקי המבחן ללאומית
בסיום העונה התקיימו משחקי מבחן לליגה הלאומית בין הפועל עכו שסיימה במקום ה-14 בליגה הלאומית, לבין מכבי הרצליה שסיימה במקום השלישי בליגה א' צפון והגיעה למשחק דרך פלייאוף העלייה (מקום 2-5 בשתי הליגות המחוזיות). השיטה הייתה מפגש נוק-אאוט כפול בית-חוץ.
הפועל עכו ניצחה 7:4 בסיכום שני המשחקים ונשארה בליגה הלאומית עונה נוספת.
אשלי פארק
בין שאר תפקידיה נמנים טַאפְּטִים בהפקה המחודשת של המחזמר "המלך ואני" בברודוויי בשנת 2015, ו"MwE" בהפקת אוף-ברודוויי של המחזמר קייפופ בתיאטרון ארס נובה.
ראשית חייה והשכלה
פארק נולדה בגלנדייל, קליפורניה וגדלה באן ארבור, מישיגן. לפארק אחות צעירה בשם אודרי. בן דודה מדרגה שנייה הוא השחקן ג'סטין ה. מין.
פארק החלה להשתתף בשיעורי מחול בגיל שלוש ובשיעורי נגינה בפסנתר בגיל חמש. אהבתה של פארק להופיע הובילה אותה להשתתף בתיאטרון הילדים הקהילתי של אן ארבור במהלך חטיבת הביניים והתיכון. היא גם השתתפה ב-Interlochen Summer Arts Camp בשנת 2003. פארק למדה בתיכון פיוניר שם השתתפה בתיאטרון ובמקהלה. היא הייתה שותפה להקמת קבוצת א-קפלה לנשים בתיכון, Soulfege, שהגיעה למקום השני בתחרות ארצית ב-2009.
בגיל 15, במהלך כיתה י', פארק אובחנה עם לוקמיה מיאלואידית חריפה ואושפזה במשך שמונה חודשים. פארק ביקשה "משאלה" מעמותת משאלת לב שבזכותה היא ומשפחתה נסעו לניו יורק וראו את ההפקות בברודוויי של שורת המקהלה, מלך האריות, אביב מתעורר ומרשעת. לאחר טיפול כימותרפי, פארק חזרה לתיכון, ושלושה חודשים לאחר מכן, היא לוהקה לתפקיד הראשי של מילי דילמונט בהפקת המחזמר מילי המודרנית והמתוקה.
פארק למדה באוניברסיטת מישיגן, וקיבלה תואר BFA בתיאטרון מוזיקלי מבית הספר למוזיקה, תיאטרון ומחול ב-2013. במהלך לימודיה לתואר הראשון, הייתה שותפה להקמת הסדנה לביצועים של מישיגן (MPOW).
קריירה
הופעת הבכורה של פארק בברודוויי הייתה כחברה באנסמבל של המחזמר מאמא מיה! ב-17 בפברואר 2014. היא עזבה את ההפקה ב-21 בספטמבר 2014. לאחר מכן גילמה את גבריאל בסיבוב ההופעות הלאומי של המחזמר סינדרלה של רוג'רס והמרשטיין.
בפברואר 2017, פארק השתתפה בהפקה המחודשת של יום ראשון בפארק עם ג'ורג' בתפקיד סלסט מספר 1/ תרזה לצד ג'ייק ג'ילנהול, אנלי אשפורד ורותי אן מיילס.
אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל
אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל (Чемпионат РСФСР по футболу) היה טורניר כדורגל לאומי ברוסיה הסובייטית שיצא לדרך לראשונה בשנת 1948 והיה טורניר הכדורגל העיקרי ברפובליקה וכלל טורניר בין נבחרות עירוניות שייצגו את הערים כדוגמת נבחרת מוסקבה, שזכתה באליפות הראשונה וכלל גם טורניר בין מועדונים, כאשר לאלופת רוסיה הסובייטית הוענקה האפשרות להתמודד באליפות ברית המועצות בכדורגל.
אשלי פארק
קריירה
בסתיו 2017, פארק גילמה את MwE בהפקת אוף-ברודוויי של המחזמר קייפופ בתיאטרון ארס נובה. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס דרמה דסק ופרס ליגת הדרמה וזכתה בפרס לוסיל לורטל. באוקטובר 2017 פארק עזבה את ההפקה, עקב תחילת החזרות להפקה הניסיונית מחוץ לניו יורק של ילדות רעות, ומרינה קונדו החליפה אותה.
אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל
היסטוריה
אליפות רוסיה הסובייטית נערכה מלכתחילה כאליפות ארצית נפרדת. הרפובליקות שבעבר היו חלק מהאימפריה הרוסית אזרבייג'ן, ארמניה, בלארוס, גאורגיה, לטביה, ליטא, מולדובה, פולין, אוקראינה, פינלנד ואסטוניה קיבלו עצמאות לאחר מהפכת אוקטובר יחד עם רפובליקת המזרח הרחוק כשכל אחת מהרפובליקה הנהיגה אליפות כדורגל משלה.
אשלי פארק
קריירה
פארק כיכבה בתפקיד גרטשן וינרס במחזמר ילדות רעות, שנכתב על ידי טינה פיי ומכיל לחן מאת ג'ף ריצ'מונד ומילים מאת נל בנג'מין. הפקת הבכורה העולמית של המופע הייתה הפקה ניסיונית מחוץ לניו יורק בתיאטרון נשיונל. ההפקה רצה מ-31 באוקטובר 2017 ועד 3 בדצמבר 2017, פארק גילמה את תפקידה של גרטשן וינרס. המחזמר, המבוסס על סרט בעל אותו שם, החל בהצגות מקדימות בברודוויי ב-12 במרץ 2018, ונפתח רשמית ב-8 באפריל 2018, בתיאטרון אוגוסט וילסון. על תפקיד זה פארק הייתה מועמדת למספר פרסים ביניהם פרס טוני ופרס דרמה דסק. ב-10 במרץ 2019 פארק עזבה את ההפקה והוחלפה על ידי קריסטינה אלאבדו.
אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל
היסטוריה
ברם, חרף זאת, באליפות רוסיה הסובייטית 1922 השתתפה נבחרת העיר חרקוב, מאוקראינה. לאחר הקמת ברית המועצות ב-20 בדצמבר 1922 האליפות קיבלה מעמד של טורניר העפלה לאליפות ברית המועצות בכדורגל ומעמדו הלך ונחלש עד כי ב-1934 מוסקבה ולנינגרד סירבו לשלוח נציגות מטעמן.
אשלי פארק
קריירה
ביוני 2019, הוכרז שפארק תעמוד בראש ההפקה המחודשת של מילי המודרנית והמתוקה מאת Encores! אשר תרוץ מה-6 עד 10 במאי 2020, בניו יורק סיטי סנטר. עם זאת, ההפקה בוטלה בעקבות מגפת הקורונה.
אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל
אלופות
1 נבחרת ויאטקה לא הופיעה למשחק חצי הגמר נגד נבחרת מוסקבה וספגה הפסד טכני 2 הנבחרת הקזחית לא הופיעה למשחק על המקום השלישי וספגה הפסד טכני 3 סמרה לא הופיעה למשחק חצי הגמר נגד לנינגרד וספגה הפסד טכני
אשלי פארק
קריירה
באוגוסט 2019, פארק לוהקה לתפקיד מינדי צ'אן בסדרה אמילי בפריז, לצד לילי קולינס.
אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל
כל האלופות
4 באליפויות 1920, 1922, 1924, 1931, 1932 לא נערכו משחקים על המקום השלישי. בטבלת האליפות נרשמו משחקי הקבוצה מהמקום השלישי נגד האלופה בחצי הגמר והקבוצה מהמקום הרביעי נגד הסגנית
אשלי פארק
קריירה
באוקטובר 2020 הוכרז שפארק תדבב את דמותה של קיי פילדס בהסכת As the Curtain Rises, אופרת סבון מקורית מאת Broadway Podcast Network.
ב-28 בדצמבר 2020, הוכרז שפארק תגלם את קולט טאטו בקונצרט לגיוס תרומות של רטטוי המחזמר, תופעת אינטרנט שמקורה בטיקטוק, בהשראת הסרט משנת 2007. הקונצרט שודר באופן בלעדי ב-TodayTix ב-1 בינואר 2021.
באוגוסט 2021 הוכרז שפארק תככב בתפקיד סינדרלה בהפקת המחזמר אל תוך היער מאת Encores! לשנת 2022. בסופו של דבר פארק הוחלפה בדניי בנטון.
פארק עתידה לככב בסרט הקומדיה עוברות את הגבול של אדל לים (Crazy Rich Asians), אשר "עוקב אחר ארבע נשים אמריקאיות אסייתיות כשהן מטיילות באסיה בחיפוש אחר אמה הביולוגית של אחת מהן".
תיאטרון
† – הפקת ברודוויי
קבלאן (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
היה שלום קולומבוס (סרט)
היה שלום קולומבוס (באנגלית: Goodbye, Columbus) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית משנת 1969, בבימויו של לארי פירס, עם ריצ'רד בנג'מין ואלי מק'גרו בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רב המכר "שלום לך, קולומבוס" של פיליפ רות משנת 1959. זה סרטה הראשון של אלי מק'גרו שזכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית חדשה.
תקציר העלילה
ניל קלוגמן (ריצ'רד בנג'מין) הוא צעיר יהודי שעובד לאחר שחרורו מהצבא, כפקיד בספריה עירונית בניו יורק. הוריו גרים באריזונה והוא גר אצל דודו ודודתו. יום אחד מזמינה אותו בת דודתו דוריס (קיי קמינגס) לקאנטרי קלאב פרטי של המעמד הגבוה בוסטרצ'ר. שם הוא נפגש בברנדה פטימקין (אלי מק'גרו) ומתחיל לחזר אחריה.
ברנדה היא סטודנטית במכללת רדקליף היוקרתית בקיימברידג'. היא מזמינה את ניל לארוחה עם משפחתה. יש לה אח גדול, רון (מייקל מאיירס) ואחות קטנה, ג'ולי (לורי של).
האב, בן פטימקין (ג'ק קלוגמן) הוא נובו ריש שעשה הון מעסק לציוד אינסטלציה. לפני כן הם גרו בדירה עלובה בברונקס. גב' פטימקין (נאן מרטין) היא סנובית וניל חסר האמצעים והעתיד, לא מוצא חן בעיניה.
בן פטימקין הוא חסר השכלה אקדמאית ובז לכל אלה הלומדים בקולג'ים. הוא מתפאר כל הזמן על מה שהקים במו ידיו ללא השכלה אקדמית. בנו הבכור רון, הוא בוגר אוניברסיטת המדינה של אוהיו בקולומבוס, שם הצטיין כשחקן כדורסל. לאחר סיום לימודיו מכריח אותו אביו לעבוד בעסק המשפחתי למורת רוחו. בן שונא את עבודתו ומדי פעם מאזין להקלטת טקס הפרידה מהאוניברסיטה כשהקריין מקריא את שמו ואומר לבסוף "היה שלום קולומבוס" (מכאן שם הספר והסרט).
ברנדה מזמינה את ניל לשבועיים לבית המשפחה ואמה נוזפת בה קשות על כך שלא בקשה אישור ממנה.
ניל מתגנב בלילה לחדרה של ברנדה והם מקיימים יחסים בחשאי. כאשר ברנדה אומרת לו שאינה לוקחת גלולות למניעת הריון שגורמות לה לבחילות, הוא מבקש ממש להצטייד בדיאפרגמה.
רון מתחתן עם חברתו מהאוניבסיטה בחתונה יהודית שבה כולם רוקדים, סובאים ועושים עסקים.
ברנדה חוזרת לרדקליף ומזמינה את ניל למלון בבוסטון שם היא מגלה לו כי הוריה מצאו את הדיאפרגמה בחדרה וכי כעת לא תוכל להמשיך את יחסיה אתו כי היא קשורה יותר להוריה. ניל מאשים אותה שהשאירה את הדיאפרגמה בכוונה כדי להיפרד ממנו ועוזב את החדר.
אדי האו
אדוארד ג'ון פרנק האו (באנגלית: Edward John Frank Howe; נולד ב-29 בנובמבר 1977) הוא מאמן כדורגל אנגלי בקבוצת ניוקאסל יונייטד ושחקן כדורגל בעבר.
קריירת מועדונים
האו נולד באמרשם, כשהיה צעיר מאוד עבר עם משפחתו לורווד בדורסט, ובהמשך החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצות נוער מקומיות לפני שהחל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצת בורנמות'. האו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה של המועדון בדצמבר 1995 נגד הול סיטי. האו ביסס עצמו כשחקן חשוב בהגנת בורנמות' ובשנת 1998 זומן לסגל הנבחרת הצעירה של אנגליה עד גיל 21.
במרץ 2002 חתם בפורטסמות' בסכום של 400,000 ליש"ט, מה שהפך אותו להחתמה הראשונה של המאמן הארי רדנאפ. זמן קצר לאחר החתמתו, נפצע בברך וסיים את העונה בטרם החלה.
הוא חזר מהפציעה למשחק הפתיחה של עונת 2002–2003 מול נוטינגהאם פורסט, אך הוא נפצע שוב לאחר 9 דקות בלבד וסיים שוב את העונה. הוא חזר לכושר מלא רק בינואר 2004 אחרי 18 חודשים מחוץ למגרשים. הוא הושאל לסווינדון טאון עד לתום העונה, אך לא שותף. פורטסמות' השאילה את האו בחזרה לבורנמות' בשלושה החודשים הראשונים של 2004. הוא הוכיח את עצמו כשחקן מן המניין על אף הפציעות הקשות שחווה. בשנה זו נקלע המועדון לקשיים כלכליים והאו יחד עם חבריו לקבוצה גייסו 21,000 ליש"ט למען המועדון. בשנת 2007, לאחר שלוש עונות נוספות במדי הקבוצה, ויותר מ-270 הופעות, פציעות נוספות אילצו את האו לפרוש בגיל 30 בלבד ומיד מונה למאמן קבוצת הנוער של המועדון.
קריירה כמאמן
בדצמבר 2006, בגיל 29, האו מונה למאמן זמני בקבוצת המילואים של בורנמות' בעודנו שחקן פעיל, בסוף עונה זו פרש ממשחק פעיל ומונה כמאמנה הקבוע של הקבוצה. בספטמבר 2008, פוטר האו מתפקידו בעקבות עזיבת המנהל המקצועי של המועדון.
בורנמות'
האו חזר לבורנמות' כמאמן קבוצת הנוער ב-31 בדצמבר 2008.
בתחילת עונת 2009/10, האו ניצח שמונה מתוך תשעת המשחקים הראשונים, שיא מועדון. בנובמבר 2009, אלופת הליגה לנוער, פיטרבורו יונייטד פנתה להאו, אך האו דחה את הצעתם. בתום העונה, בורנמות' והאו הבטיחו את עלייתם לליגה הראשונה לנוער. בתחילת 2011 פנו להאו מספר מועדונים אך ב-11 בינואר הודיע ​​שהוא נשאר בבורנמות'. עם זאת, ב-14 בינואר 2011, האו מונה למאמנה החדש של ברנלי.
ברנלי
ב-16 בינואר 2011 הוכרז האו כמאמנה החדש של ברנלי לאחר שחתם על חוזה לשלוש וחצי במועדון. האו עזב את ברנלי באוקטובר 2012 כשהוא מסביר את העזיבה מ"סיבות אישיות".
חזרה לבורנמות'
באוקטובר 2012 הצטרף האו מחדש לבורנמות' כמאמן הקבוצה. הוא זכה בפרס מאמן חודש נובמבר לאחר שהוביל את המועדון לשלושה ניצחונות ליגה ושתי תוצאות תיקו, כמו גם ניצחון בגביע הליגה. ב-20 באפריל 2013, הוא הבטיח עלייה עם המועדון לצ'מפיונשיפ לראשונה מאז 1990. בסיום עונת 2013/14 הוביל האו את בורנמות' למקום העשירי בליגה, שש נקודות מחוץ לפלייאוף העלייה, זהו מיקום השיא של המועדון אי פעם.