cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Forever & Always
הופעות חיות
"Forever & Always" בוצע באופן קבוע ברשימת השירים של סיבוב ההופעות הראשון של סוויפט, "Fearless Tour". במהלך ההופעה ב-22 במרץ 2013 בשארלוט, שהתקיימה במסגרת "The Red Tour", ביצעה סוויפט את "Forever & Always" במקום "I Almost Do". היא ביצעה אותו שוב ב-15 בספטמבר 2018, במקום "All Too Well", במהלך ההופעה באינדיאנפוליס "Reputation Stadium Tour".
(בעברית: לְעוֹלְמֵי עַד (גרסתה של טיילור)) היא גרסת ההקלטה החוזרת של "Forever & Always" של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. השיר נכתב על ידי סוויפט והופק על ידי סוויפט וכריסטופר רו. הוא יצא לאור ב-9 באפריל 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה ה-11 ב-; הקלטה חוזרת של אלבומה Fearless, משנת 2008. קליפ המילים הרשמי של "" הועלה ליוטיוב ב-30 באפריל 2021.
ג'יימס מייסון (שחקן)
ג'יימס נוויל מייסון (באנגלית: James Neville Mason; 15 במאי 1909 - 27 ביולי 1984) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי, זוכה פרס גלובוס הזהב. היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר על תפקידיו בסרטים "כוכב נולד", "נערה ושמה ג'ורג'י" ו"פסק דין".
ביוגרפיה
נולד בעיירה האדרספילד שבמערב מחוז יורקשייר לג'ורג' ומייבל מייסון. מייסון לא למד משחק מקצועי והחל לעסוק בתחום בתור תחביב.
למד ב"מכללת מארלבורו", ולאחר מכן עסק בתיאטרון במכללת פיטרהאוס שבאוניברסיטת קיימברידג', שם למד אדריכלות.
תחילת הקריירה
החל את דרכו במספר הפקות בריטיות דלות תקציב במהלך מלחמת העולם השנייה והתפרסם ברמה המקומית לראשונה בזכות תפקידיו בסדרות ובסרטים "נקמתו של ד"ר ג'ונס", "האיש באפור", "הגברת הזדונית" ו"טירתה של הת'ר".
הפך לכוכב בקולנוע הבריטי בזכות הופעותיו בסרטים "הצעיף השביעי" בתור המוזיקאי הנכה ניקולאס, בתור הגנגסטר ג'וני מק'ווין בסרטו של קרול ריד "שמונה שעות ההשעיה" ובעיקר בזכות תפקידו הביוגרפי בתור הסופר הצרפתי גוסטב פלובר בהפקתו של וינסנט מינלי לרומן פורץ הדרך של פלובר "מאדאם בובארי". את תפקידו ההוליוודי הראשון עשה בסרט "במלכודת" בבימויו של מקס אופולס.
הצלחה ופרסום
התפרסם בפעם ראשונה בתודעת הציבור האמריקאי בדמותו של גנרל הגרמני ארווין רומל בסרט "שועל המדבר: סיפורו של רומל", גילם את דמותו גם בדרמת המלחמה של רוברט וייז "חולדות המדבר". זכה להערכה רבה על תפקידיו בסרטיו של ג'וזף ל. מנקייביץ' "חמש אצבעות" והעיבוד הקלאסי לטרגדיה השייקספירית יוליוס קיסר בו גילם את המדינאי הרומאי מרקוס יוניוס ברוטוס לצידו של מרלון ברנדו (כמרקוס אנטוניוס). ב-1949 שיחק בסרטו של מקס אופולס "רגע של פזיזות".
קיבל את החותמת על היותו כוכב קולנוע בקנה מידה עולמי בשנת 1954 כשזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט קומי/ מוזיקלי ובמועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על הופעתו בתור השחקן הנערץ ומעורר המחלוקת נורמן מיין, בעלה של הזמרת הכישרונית ויקי לסטר (ג'ודי גרלנד) בדרמה המוזיקלית הקלאסית של ג'ורג' קיוקור "כוכב נולד". באותה השנה גם כיכב כדמות הספרותית קפטן נמו בעיבוד הקולנועי " 20,000 מייל מתחת למים" מהטובים ביותר שנעשו לספריו של ז'ול ורן. ב-1959 שיחק במותחן הקומי המופתי של אלפרד היצ'קוק "מזימות בינלאומיות" בתור החוקר פיליפ ואנדם, וב "מסע לבטן האדמה", עיבוד נוסף לספרו של ז'ול וורן בתור גיבור העלילה הפרופסור הגרמני אוטו לינדנברוק.
היה מועמד לפרס גלובוס הזהב על תפקידו הדרמטי בעיבוד המרתק של סטנלי קובריק לספר "לוליטה" של ולדימיר נבוקוב שהיה אף אחראי לכתיבת התסריט והיה מועמד על עבודתו לפרס האוסקר. בסרט גילם את הפרופסור לספרות צרפתית הומברט הומברט המתחתן עם שרלוט (שלי וינטרס), אותה הוא לא סובל, רק כדי להתקרב אל בתה בת ה-12 דולורס "לוליטה" הייז. ב-1964 השתתף בדרמה ההיסטורית "נפילת האימפריה הרומית" אודות תקופת שלטונו של קיסר רומא מרקוס אורליוס (אלק גינס). קיבל ב-1966 מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בדרמה הקומית הבריטית "נערה ושמה ג'ורג'י" בתור איש העסקים המצליח ג'יימס למינגטון מעסיקו השמרן של אביה של גיבורת העלילה ג'ורג'י (לין רדגרייב), את הפרס הפסיד לוולטר מתאו.
לאחר דעיכה קטנה בקריירה חזר לקדמת הבמה בסוף שנות ה-70 כששיחק בדרמות השואה "מסע הארורים" המבוסס על מסעה הטרגי של אוניית הפליטים היהודים "סנט לואיס ו"הנערים מברזיל" שם גילם את אדוארד סייברט. התפרסם גם בתור יוסף הרמתי בסדרת המופת "ישו מנצרת", בקומדיית הספורט הבדיונית של וורן בייטי "השמיים יכולים לחכות " בתור מר ג'ורדן המסתורי המחליט להחזיר לחיים את ג'ו פנדלטון בדמותו של אדם עשיר ורב השפעה ובהפקת האימה הטלוויזיונית "צל הרשע" ע"פ ספרו של סטיבן קינג. ב-1982 היה מועמד לפרס האוסקר בפעם השלישית בקריירה ולפרס גלובוס הזהב לתפקיד המשני הטוב ביותר בזכות תפקידו בדרמה המשפטית של סידני לומט "פסק דין" בתור עורך הדין המצליח אד קונקנון יריבו של עורך הדין הכושל פרנק גלוין (פול ניומן).
חיים אישיים
מייסון היה נשוי פעמיים במהלך חייו: בני הזוג מייסון הוציאו לאור ספר אחד ביחד "החתולים שבחיינו" שפורסם ב-1949.
פרסם את האוטוביוגרפיה על חייו "לפני ששכחתי" ב-1981.
מייסון נפטר מהתקף לב בשנת 1984 בעיר לוזאן שבשווייץ, שם גם נקבר מספר חלקות מחברו הטוב צ'ארלי צ'פלין.
בודפשט הונבד
מועדון הכדורגל הונבד בודפשט (בהונגרית: Budapest Honvéd FC), או בקיצור הונבד, הוא מועדון כדורגל הונגרי מהעיר בודפשט, המשחק בליגת המשנה ההונגרית. המועדון נקרא בעבר קישפשט הונבד.
עוגת נפוליאון
עוגת נפוליאון או מילפיי (בצרפתית: Mille-feuilles, נהגה: מילפויי, שפירושו: "אלף עלים") היא עוגה העשויה ממספר שכבות (בדרך כלל שלוש שכבות – בצק, קרם, בצק, קרם ובצק) של בצק עלים אפוי ולעיתים מקורמל עם מילוי בין השכבות.
נהוג בדרך כלל למלא את העוגה בקרם פטיסייר או בקרם דיפלומט שהוא שילוב של קרם פטיסייר ושמנת מתוקה מוקצפת. הטעם הנפוץ הוא וניל, אך ניתן לשלב עם הקרם מחיות אגוזים למיניהן (שקדים, בוטנים, פקאן ועוד) או מחיות פרי שונות, שוקולד או פירות טריים. הזיגוגים הקלאסיים לשכבה העליונה של העוגה הם ציפוי באבקת סוכר או בפונדנט שלעיתים קרובות משולב עם שוקולד מומס.
מקורו של קינוח המילפיי לא ידוע באופן רשמי, ישנן גרסאות שונות לגבי המקור של קינוח זה. גרסה אחת מיוחסת למתכון שפורסם בשנת 1651 בספר בישול צרפתי השייך לשף פרנסואה פייר לה וארן. ישנה גרסה נוספת שלפיה בשנת 1867 הקונדיטור אדולף סגנוט שייך את הקינוח למומחיותו האישית ומאז יש המייחסים לו את המקור לקינוח.
הגרסה הרוסית
עוגת נפוליאון נחשבת לקינוח פופולרי מאוד ברוסיה. בגרסה זו העוגה מתאפיינת במספר שכבות רב מהרגיל, ויכולה להגיע עד 15 שכבות של בצק עלים המגולגל דק מאוד. השכבות הפנימיות מאופיינות בשכבות דקות של קרם, המעניקות לחות לשכבות הבצק. העוגה בשכבתה העליונה מצופה בפירורי בצק עלים. על מנת להעניק לעוגה מרקם רך, נהוג להשאיר אותה במקרר לאחר הכנתה למשך 24 עד 48 שעות.
יש המייחסים את מקורה של העוגה בגרסה זו לשנת 1912 בחגיגות 100 השנים לניצחון רוסיה על צבא נפוליאון במלחמת רוסיה-צרפת. הבצק המפורר מעל העוגה מסמל את השלג שעזר לרוסים בניצחון על נפוליאון.
הגרסה הצרפתית
הגרסה הצרפתית המסורתית מתאפיינת בשלוש שכבות של בצק עלים. בשתי השכבות התחתונות יש מילוי של קרם פטיסייר, כאשר השכבה העליונה מכוסה אבקת סוכר או אבקת קקאו ואפשרות אחרת היא לזגג שוקולד חלב ושוקולד לבן.
הגרסה השוודית
הגרסה השוודית מורכבת ממספר שכבות בצק במילוי קרם. בשונה מגרסאות אחרות היא מתאפיינת בציפוי ריבת פטל על השכבה העליונה.
הגרסה האיראנית
בדומה לגרסה המסורתית, הגרסה האיראנית המוכרת בשמה "שיריני נפוליאוני" (בפרסית: شیرینی ناپلئونی) מורכבת משלוש שכבות של בצק עלים וביניהן שכבה של קרם פטיסייר. גרסה זו מתאפיינת בטעמים פרסיים ויכולה לכלול תוספות כגון מי ורדים, זעפרן, פיסטוקים, הל וכדומה.
מעייני
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אליוסקה לופס
אליוסקה יאנירה לופס פדרוסו (בספרדית: Aliuska Yanira López Pedroso; נולדה ב-29 באוגוסט 1969) היא אצנית קובנית, אלופת העולם באולם (ברצלונה 1995) בריצת 60 מטר משוכות, 3 פעמים ברציפות אלופת המשחקים הפאן אמריקאים (1991, 1995 ו-1999) ורביעית באליפות העולם (שטוטגרט 1993) בריצת 100 מטר משוכות. החזיקה בשיא עולם לגיל 18 בריצת 100 מטר משוכות במשך כ-30 שנים (1986–2015).
1986
באליפות העולם לנוער הראשונה עד גיל 20 שהתקיימה באתונה ב-1986 היא זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר משוכות בשיא עולם לנוער עד גיל 18 של 13.14 שניות. שיא זה נשבר לאחר כ-30 שנים על ידי בריטני אנדרסון מג'מייקה.
1987
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה במרץ 1987 היא סיימה במקום שביעי בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 8.25 שניות.
באוניברסיאדה שנערכה בזאגרב ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.84 שניות וסיימה במקום חמישי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 44.06 שניות. חודש לאחר מכן, ב שנערכה באינדינפוליס באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.91 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה ברומא בתחילת ספטמבר אותה שנה היא סיימה במקום 15 בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.31 שניות במקום שביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 43.66 שניות.
1989
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה במרץ 1989 היא סיימה במקום שביעי בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 8.08 שניות.
באוניברסיאדה שנערכה בדיסבורג, גרמניה באוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.87 שניות.
1990
במשחקי הרצון הטוב שנערכו בסיאטל, ארצות הברית ביולי 1990 היא סיימה במקום חמישי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.99 שניות ובמקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 44.35 שניות
1991
באליפות העולם באולם שנערכה בסביליה, ספרד ב-9 במרץ 1991 היא זכתה במדליית ארד בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 8.03 שניות, אחרי לודמילה נרוז'ילנקו מברית המועצות (7.88 שניות) ומוניק אוונג'ה-אפה מצרפת (7.90 שניות).
אלופת אמריקה
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בהאוונה בתחילת אוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.99 שניות, לפני בת ארצה אודליס אדמס (13.06 שניות) וארניטה מאיירקס מארצות הברית (13.23 שניות). שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בטוקיו בסוף אוגוסט תחילת ספטצבר באותה שנה היא סיימה במקום שביעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.06 שניות ובמקום שישי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 43.75 שניות.
1992
באולימפיאדת ברצלונה (1992) היא סיימה במקום שישי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.87 שניות. כחודשיים לאחר מכן, בתחרות הגביע העולמי שנערכה בהוואנה בסוף ספטמבר אותה שנה, היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 משוכות בתוצאה של 13.06 שניות.
מקום רביעי באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בסוף אוגוסט 1993 היא סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.73 שניות ובמקום שישי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.89 שניות.
1994
בתחרות הגביע העולמי שנערכה בלונדון בספטמבר 1994 היא זכתה במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות בריצת 100 משוכות בתוצאה של 12.91 שניות.
1996
באולימפיאדת אטלנטה (1996) היא סיימה במקום תשיעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.70 שניות ובמקום 12 בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 44.32 שניות.
1997
באליפות העולם באולם שנערכה בפריז, צרפת בתחילת מרץ 1997 היא סיימה במקום 18 בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 8.31 שניות.
באליפות העולם שנערכה באתונה, יוון בתחילת אוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום 24 בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.19 שניות.
1999
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בוויניפג, קנדה בסוף יולי 1999 היא זכתה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.76 שניות, לפני מורן מאגי מברזיל (12.86 שניות) ומיישה מקלווי מארצות הברית (12.91 שניות). חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד בסוף אוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום תשיעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.83 שניות.
2000
באולימפיאדת סידני (2000) היא סיימה במקום חמישי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.83 שניות.
לופס היגרה לספרד והחלה לייצג את ספרד בתחרויות הבינלאומיות.
2004
באליפות העולם באולם שנערכה בבודפשט במרץ 2004 היא סיימה במקום תשיעי בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 8.01 שניות.
באולימפיאדת אתונה (2004) היא ייצגה את ספרד וסיימה את במקום 24 בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.21 שניות.
2006
באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 היא סיימה במקום 33 בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.73 שניות.
משפחה
לופס היא בת דודתו של האלוף האולימפי ואלוף העולם בקפיצה לרוחק איוואן פדרוסו.
אלכסנדרה, נסיכת יוון ודנמרק
אלכסנדרה, נסיכת יוון ודנמרק (ביוונית: Πριγκίπισσα Αλεξάνδρα της Ελλάδας; 30 באוגוסט 1870 - 24 בספטמבר 1891) הייתה נסיכה יוונית, בתו של מלך יוון גאורגיוס הראשון, ונכדתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק (וצאצא לשושלת האצולה הגרמנית-דנית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג).
בצעירותה
אלכסנדרה נולדה בקורפו ב-30 באוגוסט 1870, לגאורגיוס הראשון, מלך היוונים ואולגה קונסטנטינובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ואלכסנדרה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג. משפחת המלוכה היוונית לא הייתה אמידה בקנה מידה של משפחות המלוכה, והם חיו בפשטות. אביה המלך גאורגיוס היה אדם שתקן, אבל בניגוד לגישה הכללית של התקופה, הוא האמין שילדים צריכים להיות רעשניים ושמחים. המסדרונות הארוכים של בית המלוכה באתונה שמשו את אלכסנדרה ואחותה ברכיבה על אופניים, רולרבליידס, סקייטבורד, ולפעמים אף רכבו יחד עם אביהם. אלכסנדרה ואחיה גודלו על ידי מטפלות בריטיות, ואנגלית הייתה השפה הראשונה שלמדו, אבל הם דברו יוונית בינם לבין עצמם, ובנוסף למדו גרמנית וצרפתית.
אלכסנדרה שכונתה "אלין" בתוך משפחתה, או אליקס היוונית, כדי להבדיל בינה לבין דודתה, אלכסנדרה, נסיכת ויילס, הייתה בחורה בעלת אופי שמח והייתה אהובה ביותר על ידי משפחתה. אלכסנדרה ואחיה ניקולאס ואחותה מריה בילו חופשות רבות בדנמרק אצל הסבא והסבתא מצד אביה ונפגשו שם עם בני הדודים הרוסים והבריטיים שלהם בכינוסים משפחתיים גדולים.
נישואיה ומותה
ב-17 ביוני 1889 התחתנה אלכסנדרה עם פאבל אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, אחיו של אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה, אותו הכירה מביקוריו התכופים ביוון בעקבות מחלתו התכופה בדרכי הנשימה, ונולדו לה ממנו שני ילדים.
בהיות אלכסנדרה בחודש השביעי בהריון של בנה השני, טיילה עם חברותיה על גדות נהר מוסקבה. אלכסנדרה קפצה לסירה שעגנה בנהר, אולם התהפכה ונפלה למים. למחרת התמוטטה אלכסנדרה, ילדה את בנה דמיטרי, ולאחר מכן שקעה בתרדמת, וכעבור 6 ימים ב-24 בספטמבר 1891 מתה. אלכסנדרה נקברה בסנקט פטרבורג, והיה צורך לרסן את בעלה שלא יקפוץ לתוך הקבר.
בשנת 1939 השיג אחיינה גאורגיוס השני, מלך יוון אישור מיוסיף סטלין, והעביר את גופתה לקבורה ביוון. מאוחר יותר הקים אחיינה פבלוס, מלך יוון את "בית החולים אלכסנדרה ליולדות" שנקרא על שמה.
משפחתה
ב-17 ביוני 1889 התחתנה אלכסנדרה עם פאבל אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, בנו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, ממנו נולדו לה שני ילדים:
גביע המדינה בכדורגל 2006/2007
גביע המדינה בכדורגל 2006/2007 הייתה התחרות ה-69 מאז היווסדה וה-54 לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו ב-10 באוקטובר 2006 והסתיימו ב-16 במאי 2007.
הפועל תל אביב ניצחה במשחק הגמר את הפועל אשקלון ובכך זכתה בגביע בפעם ה-13. בעקבות כך הקבוצה העפילה לתחרות גביע אופ"א.
השלבים המוקדמים
בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב התשיעי שהתקיים ב-4 באפריל 2007 לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגת העל.
שלבי הגמר
הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
הערה:
YouTube TV
היסטוריה
השירות החל בהזרמת תוכן באפריל 2017 - ניו יורק, לוס אנג'לס, שיקגו, פילדלפיה וסן פרנסיסקו. בנוסף לרשתות טלוויזיה המשדרות בכל רחבי ארצות הברית, יוטיוב TV משדר גם ערוצים נוספים שאינם ארציים ובבעלות אותן הרשתות.
החל מ-2018 החל השירות לתת חסות לגמר ה-NBA.
חד-לסתיים
חַד-לִסְתִּיִּים (שם מדעי: Hemiramphidae) היא משפחת דגי גרם ימיים השייכים לסדרת החניתאים והם קרוביהם של השפודניים. הם חיים בכל האוקיינוסים בעיקר בים הפתוח, אך גם בחופים רבים לרבות בחופי מפרץ אילת והים התיכון והם נודדים גם לשפכי נהרות ומים מליחים שמעבר להשגת דגי ים אחרים. לפעמים חלק מהמינים מקפצים מעל פני המים.
בני המשפחה בעלי לסת תחתונה ארוכה בהרבה מהעליונה ובעלת צורת סיף. אורכם מגיע לעיתים ל-30 סנטימטרים. הגוף שלהם בנוי בצורת טורפדו בדומה לשפודניים, והם בעלי קשקשים כסופים ארוכים המותאמים למהירות. הם אוכלי כל הניזונים מאצות, פלנקטון צמחי וחי, רכיכות כמו פטרופודות (Pteropoda) וסרטנים משייטים וכן דגים קטנים. הצעירים ניזונים בעיקר מבשר וחלק מהמינים משחרים לטרף בלילה, בעוד אחרים צדים ביום.
YouTube TV
היסטוריה
בינואר 2019 התרחב השירות וזמין כעת ב-98% ממשקי הבית בארצות הברית.
דשן גת
חברת דשן-גת היא יצרנית בינלאומית של דשנים נוזליים ומוצקים אשר הוקמה בקריית גת בשנת 1985.
חד-לסתיים
סוגים
חלק מהסוגים שהשתייכו בעבר למשפחה עברו למשפחה Zenarchopteridae, החיים רק במי האזור האינדו-פסיפי.
דשן גת
היסטוריה
המפעל הראשון של החברה הוקם ב-1985 בקריית גת באזור התעשייה, על שטח מפעל סוגת שפעילות ייצור הסוכר בו נסגר. המפעל הוקם בהשקעה של 2 מיליון דולר וכלל מערכת בקרת ייצור אוטומטית ממוחשבת. המפעל קם להתחרות במפעל "דשנים וחומרים כימיים" במפרץ חיפה שהחזיק עד אז במונופול על מכירת דשנים בישראל. התוכנית העסקית של דשן גת התמקדה ביתרון של דשן נוזלי, כמו גם על הקרבה היחסית של המפעל בקריית גת למקור האשלגן והזרחן בים המלח ולצרכנים באזורים החקלאיים בדרום ישראל. מכירות המפעל הגיעו כבר בשנת 1986 למיליוני דולרים בשנה והקמת המפעל הביאה לירידת מחירים של הדשנים בישראל.
ב-1992 הוקם מפעל נוסף, בצפון הארץ, אשר הועתק בשנת 1999 לאזור התעשייה באלון התבור. הצורך בשני מפעלים במדינה קטנה כמו ישראל הוא בשל הבעייתיות של הובלת דשן נוזלי ממקום הייצור לנקודות היישום.
בשנת 1993 הוחלט לפרוץ עם הידע הנצבר לשווקים נוספים בחו"ל והיעד שנבחר היה ספרד. המפעל הראשון הוקם בעיר סביליה במחוז הדרומי של ספרד - אנדלוסיה. בתחילת המאה ה-21 הוקם המפעל השני בעיירה לובון במחוז אקסטרמדורה. מפעל זה נותן מענה גם לשוק הפורטוגלי הקרוב יחסית. המפעל האחרון שהוקם ב-2004 נמצא בעיר אלמריה, גם היא במחוז אנדלוסיה, הידועה באזור החממות האדיר שלה שמספק פירות וירקות לכל אירופה.
ההתמחות של החברה היא בייצור דשן נוזלי בתרכובות NPK (חנקן, זרחן ואשלגן) שונות. היתרון בשימוש של דשן נוזלי לעומת שימוש בדשן מוצק הוא ביכולת היישום המדויקת שלו, חיסכון במשאבי מים ושליטה מדויקת על כמויות הדשן המיושם. לדשן גת דשן מבוסס קומפוסט, בשם "שפע חפר" המיועד לחקלאות אורגנית.
לחברה גם פעילות ייצוא של דשן מוצק מסיס למדינות כדוגמת קניה, קוריאה הדרומית, אקוודור, טורקיה, קפריסין ועוד. והחברה זכתה בתעודת יצואן מטעם משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה (תמ"ת) בשנים 2008 ו-2009.
חברת דשן גת היא בבעלות קבוצת פדרמן ובניו (אחזקות) בע"מ.
גלתיאה (מיתולוגיה)
גלתיאה (יוונית עתיקה: Γαλάτεια) הייתה פסל שנהב שקם לתחייה במיתולוגיה היוונית.
האגדה מספרת כי פיגמליון, פסל קפריסאי שמצא פגמים רבים בנשים, פיסל פסל משנהב דמוי אשה וקרא לו גלתיאה (פירוש השם ביוונית עתיקה הוא "הצחה כחלב"). לאחר שהתאהב בדמות נואשות ריחמה עליו אפרודיטה אלת האהבה והפיחה רוח חיים בפסל. פיגמליון וגלתיאה התחתנו והולידו את פאפוס אשר הקים את העיר פאפוס בקפריסין.
הירח גלתיאה של נפטון נקרא על שמה, וגם האסטרואיד  שהתגלה על ידי האסטרונום וילהלם טמפל.
גלתיאה היא גם מושא יצרו של פוליפמוס על פי תאוקריטוס המקשר לתיאורו של אובידיוס במטמורפוזות למיתוס אקיס וגלתיאה.
מי היה האיש שהיה
"מי היה האיש שהיה" הייתה חידה לחובבי היסטוריה שהתפרסמה מדי שבוע, בשנים 1971–2017, במדור השעשועונים של מוסף "הארץ".
החידה, בצורת כתב חידה, כללה ביוגרפיה קטנה ללא ציון שמות אנשים ומקומות אלא ברמז, שבה תומצתה לכדי שליש טור בעיתון דמותו של אדם נודע בהיסטוריה העתיקה והחדשה או יוצר בתחום התרבות. על הקוראים לזהות מי האיש. דוגמה לתחילתה של אחת החידות:
פתרון החידה התפרסם שבוע לאחר מכן. המדור זכה לפופולריות.
פרסום החידה השבועית החל ב-15 באפריל 1971, בחידה שתיארה את דמותו של ראספוטין. את החידה כתב, מיום היווסד המדור, מיכאל אוהד. עם פטירתו המשיך אבי כצמן בכתיבת החידה, אחריו עסק בכך אורי דרומי, ובשנים 2012–2017 עסק בכך עופר אדרת.
בשנת 2002 יצא לאור בהוצאת כתר הספר "מי היה האיש שהיה?" שבו לקט של 100 חידות מאת אבי כצמן.
קישורים חיצוניים
דוגמאות לחידה:
חרוט אנקור
חרוט אנקור או פסגת אנקור (באנגלית: Anchor Cone) הוא הר ברכס דוכסית דופרן, תת-רכס של רכסי קיטימט בהרי החוף של פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
גובהו של ההר 647 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 177 מטרים מעל סביבתו.
ההר ממוקם בצידו הדרומי של מפרצון לואו ושל תעלת גרנוויל, מדרום-מערב לעיירה קיטימט.
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו רשמית ב-11 במאי 1946. ההר נקרא על שם קפטן דניאל פנדר (Daniel Pender), אשר מיפה את האזור בשנת 1870, עבור הצי המלכותי הבריטי.
רכס קרטוגרפים
רכס קרטוגרפים או רכס הקרטוגרפים או רכס קרטוגרפרז (באנגלית: Cartographers Range) הוא רכס הרים בתרוני, בהרי ויקטורי, באזור חוף בורכגרווינק, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הרכס 40 קילומטרים.
הרכס גובל, בצפונו, בקרחון פרל הארבור; במזרחו - בקרחון טאקר; ובדרומו - בקרחון הירפילד, וקרחון טרפלגר.
גובהו של הרכס 2,011 מטרים מעל פני הים.
גילוי ומיפוי הרכס
הרכס מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.
מקור השם
שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הרכס נקרא על שם הקרטוגרפים ועל שם טכנאי הקרטוגרפיה של יחידת המפות המיוחדות של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
כליבה
כְּלִיבָה (נפוץ בטעות גם כ"קליבה") או בכינוי השגור "קְלַמְרָה" (באנגלית: Clamp, בבריטניה נפוץ גם Cramp) הוא התקן הידוק המשמש לאחיזה או לקיבוע חפצים בחוזקה זה לזה כדי למנוע תנועה או הפרדה באמצעות הפעלת לחץ פנימה.
ישנם סוגים רבים של קלמרות, הזמינים למטרות רבות ושונות. חלקם זמניים, כפי שמשמשים למיקום רכיבים תוך כדי ולמען קיבועם יחד, אחרים מיועדים להיות קבועים. בתחום גידול בעלי חיים, שימוש בכליבה להצמדת בעל חיים לחפץ נייח מכונה "הידוק מעוגל" (rounded clamping).
למעשה, כל דבר שמבצע פעולת הידוק כזו עשוי להיקרא כליבה, כך שזה מוליד מגוון רחב של מונחים בתחומים רבים, וישנם כמה עשרות סוגים של כליבות בשימוש נפוץ בתעשייה.
סיירה לאון במשחקים הפאראלימפיים
הספורטאי שייצג את סיירה לאון באטלנטה, קלי מרה, לא הצליח לזכות במדליה פאראלימפית, וקבע את הישג השיא שלו כשסיים במקום השישי מתוך שמונה מתחרים בתחרות הטלת הכידון.
סיירה לאון נעדרה מהמשחקים עד למשחקי הקיץ שנערכו בלונדון בשנת 2012, אז שלחה ספורטאי יחיד, מוחמד קמרה, לייצג את המדינה. קמרה התחרה במרוצים ל-100 ו200 מטר, אך לא העפיל למקצה הגמר בשניהם.
גבעת ארמדילו (אנטארקטיקה)
גבעת ארמדילו (באנגלית: Armadillo Hill) היא גבעה המכוסה בקרח בחלק הדרומי של מישור המימונט בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הגבעה מתנשאת לגובה של 1,760 מטרים מעל פני הים, ומתנשאת לגובה של 120 מטרים מעל מדף הקרח המקיף אותה.
הגבעה ממוקמת 7 קילומטרים מזרחית - דרומית-מזרחית לראשו של פיורד נני.
גילוי הגבעה ומקור שמה
האזור נחקר מחדש בשנת 1940 על ידי משלחת מזחלות של התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, אשר קראה לגבעה "סואוטות'" (Sawtooth - שן המסור).
במפות סקר שטחי חסות איי פוקלנד, אשר סקר את האזור בין השנים 1946–1947 מופיעה הגבעה עם שמה הנוכחי (בשל צורתה הדומה לצידו של ארמדילו).
לאסלו היינל
לאסלו היינל, (במקור גרין-Grün, בהונגרית: Hajnal László; בקשצ'בה, 31 בדצמבר 1902 – אוקראינה?, חורף 1943) היה משורר, סופר יהודי-הונגרי, ניספה בשואה.
ביוגרפיה
וכתבותיו התפרסמו בתדירות גבוהה ביותר בנושאי שירה, פרוזה, מחזות, ביקורת ספרות ועיתונות ספרותית. הוא היה העורך של כתב העת הארוטי והספרותי " חתול שחור" בארד, ולאחר מכן של כתב העת ההיתולי "קומדיה" בעיר קולוז'וואר (1923). כתביו פורסמו גם ב"ז'ידו יבה" (עתיד יהודי).
מאוחר יותר עבר לבודפשט, שם הופיעו כרכים חדשים שלו. כיהודי נלקח במלחמת העולם השנייה לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ובינואר 1943 נעלמו עקבותיו בחזית המזרחית.
חייו הפרטיים
אשתו הייתה מרגיט וייטהוט, בתם של יעקב וייטהוט ושל לאה קורנגוט, עמה התחתן בבודפשט, פרנצווארוש ב-16 בפברואר 1932.
עוצמתם של קשרים חלשים
עוצמתם של קשרים חלשים (באנגלית: The Strength of Weak Ties), הוא מאמר שפורסם במאי 1973 ונחשב לעבודתו המפורסמת ביותר של הסוציולוג מארק גרנובטר.
במאמר זה, שהוא אחת העבודות המשפיעות בסוציולוגיה, מציג גרנובטר את הטענה שבתחומים כשיווק, כלכלה או פוליטיקה, קשרים חלשים מאפשרים גישה לאוכלוסיות שאינן נגישות דרך קשרים חזקים, ושקשרים חלשים אלו תורמים יותר להפצת מידע בין בני אדם. כמו כן, המחקר בודק כיצד מבנה ופריסה של רשת חברתית הקיימת בין שני אנשים ומעבר להם עצמם, משפיעים על פריסה של הרשת החברתית עצמה ועל ההפצה של מידע אל מחוץ לאותה רשת חברתית.
גרנובטר מדגיש במאמר זה את חשיבותם של ״השכנים״ על פני ״האחים״. או במילים אחרות חשיבותם של ״הקשרים החלשים״ בהשוואה ל״קשרים החזקים״. כלומר, המכרים לפעמים מוסיפים לנו לא פחות ואף יותר, מהחברים הקרובים והמשפחה.
הרקע לכתיבת המאמר
רוב המודלים הקיימים, התייחסו לקשרים חזקים בין פרטים. בכך, הם צמצמו והגבילו את ההסבר שסיפקו למתרחש בתוך קבוצות קטנות וסגורות. היה חוסר בהעמקה ודגש על יתרונות תאוריות ברמת המאקרו, המעניקות תובנות חשובות לגבי תופעות של ניעות חברתית, ארגון קהילתי, ומבנה פוליטי. יתרונות רמת המיקרו הם בכך שניתוח ברמה זו מספק גוף מידע ותאוריות המציעות רעיונות חדשים, על המתרחש בתוך הקבוצה הקטנה. אולם, חסר ההסבר כיצד אינטראקציות בתוך הקבוצה הקטנה מתווספות והופכות לכדי דפוסים נרחבים.
גרנובטר מציע כי מחקר של תהליכים בתוך רשתות חברתיות מספק כלי לקישור בין רמת המיקרו לרמת המאקרו בתאוריות סוציולוגיות. הוא התמקד בהיבט מסוים של אינטראקציה ברמה קטנה: חוזקם של קשרים בינאישיים. הוא הראה בעזרת ניתוח רשתות חברתיות, כיצד ניתן לחבר בין רמת המיקרו למאקרו.
חוזקם של קשרים
חוזק הקשרים הוא מושג מעולם ניתוח הרשתות החברתיות. חוזקם של קשרים אישיים נמדד בדרך כלל על ידי כמות הזמן המושקעת, האינטנסיביות הרגשית, האינטימיות וההדדיות שמאפיינים את הקשר. הנחת המוצא של "עוצמתם של קשרים חלשים" לגבי חוזק הקשר היא כי ככל שהקשר בין א' ל - ב' חזק יותר, כך הקשר של שניהם ל-ג' (המערכת הרחבה יותר שמקיפה אותם) יהיה חזק יותר. בנוסף, ההנחה היא כי רוב האנשים שיוצרים קשר חזק - דומים זה לזה.
גרנובטר בחן את חשיבותם של הקשרים בתהליכי פיזור של מידע, וטען כי לקשרים חלשים חשיבות רבה כיוון שהם יוצרים יותר קשרים נוספים לעומת קשרים חזקים. כתוצאה, סילוק של קשר חלש יגרום ליותר נזק ליכולות העברת המידע מאשר סילוק קשר חזק. גרנובטר דן בטענה זו בשני מישורים: מישור הפרטים ומישור הקהילות. כל רשת אליה שייך פרט מכילה קשרים חזקים וקשרים חלשים. הקשרים החזקים מאפיינים קשרים בתוך הרשת, ואילו קשרים חלשים מאפיינים קשרים בין רשתות שונות. האחרונים חשובים לניצול של הפרט את הרשת וכערוצים להעברת מידע, רעיונות והשפעות מהרשת אל הפרט.
מסקנות
לפי גרנובטר, ניסיונות אישיים של פרטים קשורים באופן הדוק עם אספקטים כוללים יותר של מבנה חברתי. חיבור בין קשרים ברמת המיקרו לקשרים ברמת המאקרו אינו בגדר מותרות, אלא בעל חשיבות מרכזית להתפתחותה התאוריה הסוציולוגית.
ככל שרשת הקשרים גדולה יותר (מה שמאפיין קשרים חלשים), כך היא הופכת למשאב מרכזי יותר של העברת מידע, כוח וניידות.
בנוסף, התייחסות לחוזקם של קשרים בלבד, יוצרת התעלמות מחשיבות נושאים כגון תוכן הקשרים. אולם, מה ההבדל בין קשר אינטנסיבי אישי לקשר אינטנסיבי מקצועי? יתרה מכך, ניתוח רשתות נותן מענה לצורך ולאפשרות לחבר בין מיקרו ומאקרו.
כיום קיימות רשתות חברתיות (כדוגמת פייסבוק) וקהילות וירטואליות שונות הפועלות דרך טכנולוגיות מידע ותקשורת, שלא התקיימו בעת פרסום המאמר ב-1973, כך שהפוטנציאל של כוחם של קשרים חלשים שיכולים להיווצר ברשת הוא עצום.
הביקורת של גרנובטר כלפי מאמרו-שלו
כעשר שנים אחרי כתיבת המאמר המקורי, גרנובטר חזר לבדוק את התיאוריה שהוא עצמו סייע להפיץ וחזר עם מסקנות מעט שונות: במאמר שכתב בשם "The Strength of Weak Ties: A Network Theory Revisited" הוא מתאר שהמסקנות במאמר המקורי נכונות לאנשים במעמדות הגבוהים. אך לעומת זאת, קשרים חלשים של אוכלוסיות מוחלשות משיגות עבודות טובות פחות מאשר עבודות שמגיעות דרך הקשרים החזקים.
שינויים בקשרים החלשים ומחקרי המשך
על פי גוגל סקולר מאמרו של גרנובטר צוטט מעל ל־64,000 פעמים (נכון לינואר 2022). מכאן נראה שהמאמר התרחב להקשרים רבים נוספים. נביא בהמשך חלק קטן מהם.
ביולי 2020 פרסמה איאן לסלי (Ian Leslie) כתבה המתייחסת למאמרו של גרנובטר ומתארת את הקשרים החלשים בתקופת הקורונה. לדבריה, לקורונה הייתה השפעה ישירה על הקשרים החלשים ועל התועלת שהפיקו מהם. ההתקלויות באנשים אקראיים (חלק מהגדרת הקשרים החלשים) הפכו לנדירות יותר, וכך גם הקשרים החלשים בחיינו.
בנוסף לכך, קיימת גם השפעה של השינויים בצורת העבודה. סטיב ג'ובס האמין בכוחן של השיחות האקראיות להביא ליצירתיות, וכך גם תכנן את מרחב העבודה של פיקסאר. בתקופת הקורונה ברוב מקומות העבודה עבדו מהבית, דבר שהשפיע גם על פגישות אלו וצימצם למעשה את הרשת החברתית.
עם זאת, קיימות מספר דרכים בהם הקשרים החלשים באים לידי ביטוי גם בתקופת הקורונה ועל אף המגבלות. פסיכולוגית בשם סנדסטרום (Sandstrom), שהשתתפה במספר מחקרים שונים בנוגע להשפעתם של הקשרים החלשים, מציינת חלק מהן. לטענתה בזמנים של חוסר ודאות ניתן ללמוד דרכי התמודדות ממגוון שיחות עם אנשים שאנחנו לא נמצאים איתם בקשר קרוב ויומיומי. בנוסף, היא מתייחסת לעובדה שהקשרים החלשים דורשים סגנון שונה של שיחה, השיחות קלילות יותר ודורשות פחות. בכדי להפחית מהעומס הרגשי בתקופה זו היא כותבת כי ניתן לנסות לנהל סוג כזה של שיחה גם עם הקשרים החזקים. כלומר, להראות לאחרים שחושבים עליהם בלי לבקש מהם הרבה זמן, אנרגיה או תשומת לב. גם הרשת החברתית יכולה להוות בעיניה תחליף יעיל לשימור השיחות עם הקשרים החלשים בתקופה זו.
בריאות נפשית (Well being) וקשרים חלשים
לפי מחקר של סנדסטרום ודאן (Sandstrom and Dunn, 2014), בימים בהם למשתתף היו מספר גדול יותר של אינטראקציות אקראיות הוא חווה יותר שמחה ותחושה חזקה יותר של שייכות. דוגמאות לאינטראקציות אקראיות, כלומר היתקלות בקשרים חלשים, כללו מפגש עם שכן, חבר בכיתת היוגה או עובד מקומי בבית קפה. מעבר לכך, משתתפים עם רשת גדולה יותר של קשרים חלשים נטו להיות שמחים יותר ברמה הכללית.
הקשרים החלשים וכיצד הם באים לידי ביטוי בתרבויות שונות
טילסטון וסנדסטורם (Tilston & Sandstrom, 2018) ניסו לבדוק האם הכוח של הקשרים החלשים הוא אוניברסלי. המחקר של גרנובטר נערך בקרב עובדים מבוסטון ולכן נראה שקשה להשליך ממנו בצורה רחבה יותר על אוכלוסיות נוספות. גם המחקר הקודם של סנדסטרום, בנוגע להשפעתם של הקשרים החלשים על המצב הרגשי נבדק ביחס לסטודנטים קנדיים בלבד. במחקר זה נעשה ניסיון לבדוק האם ההשפעה של הקשרים החלשים מתקיימת גם בחברות שהן לא מערביות. נערכה השוואה בין מדגם של נבדקים מאמריקה הלטינית לעומת נבדקים קנדיים. הנבדקים דיווחו מדי יום על כמות הקשרים החזקים והחלשים, במקביל לתחושת הרווחה הנפשית הסובייקטיבית ותחושת השייכות. תוצאות המחקר הראו כי הלטינים דיווחו על תחושה חזקה יותר של קהילתיות, בהשוואה לקנדים, לצד רמות גבוהות יותר של קשרים חלשים. תוצאה זו תומכת בטענה של גרנובטר לגבי האופן בו הקשרים החלשים יוצרים קהילות. כמו כן, רומזת לכך שההשפעה של הקשרים החלשים אכן קיימת. מלבד תחושת הקהילתיות הלטינים לא נבדלו בצורה משמעותית באף אחד מהמדדים.
בהשוואה למחקר זה, ההשפעה החיובית של הקשרים החלשים באה לידי ביטוי בצורה משמעותית יותר במחקר המקורי, שבו השתתפו סטודנטים. אחת ההשערות להבדל היא שלסטודנטים יש יותר יכולת בחירה לגבי עם מי הם רוצים להתחבר. במחקר הנוכחי המדגם כלל נבדקים שאינם סטודנטים, כך שהאינטראקציות היומיומיות שלהם נקבעו מראש בהתאם לעבודה. ייתכן שעובדה זו השפיעה על ההבדלים בתוצאות.
גאוגרפיה של ידע (Geography of knowledge) וקשרים חלשים
עד שנת 1988 לא היו גשרים סביב שיקוקו,(Shikoku) האי הכי קטן ביפן. בכדי להגיע ממקום למקום נעזרו במעבורת, שלקחה זמן רב יותר בצורה משמעותית. נמצא שבניית הגשרים, בהתייחס בעיקר לגשרים שנבנו ב-9–1998, הגבירו את ההמצאות באזור (Moxnes, 2020). המחקר לא מחובר ישירות למאמרו של גרנובטר או למושג "הקשרים החלשים.״עם זאת, נראה שתוצאות המחקר תומכות באחת הטענות המרכזיות במאמר, לגבי השפעתם של הקשרים החלשים בהרחבת ההמצאות והידע. בניית הגשרים יצרה קשרים רחוקים יותר, שניתן לכנותם חלשים, דבר שהוביל ליותר המצאות בדומה לטענתו של גרנובטר.
מיתוג מנות, פיחוס (Disintermediation) וקשרים חלשים
המושג פיחוס משמעותו הורדה של מתווכים משרשרת האספקה בכלכלה והגעה ישירות, או קרוב יותר, לצרכן. גם מיתוג מנות מתייחס למעבר של מסרים דרך צמתים רבים, ולא בהכרח דרך נקודה מרכזית אחת. ביחס לקשרים החלשים - דרך הקשרים החלשים ייתכן שאפשר לקצר טווחים. כלומר, באמצעות מספר רב יותר של מכרים ייתכן ויתאפשר להגיע ישירות למקור הידע. זאת תוך כדי דילוג על התיווך ושבירה של המרכז.
תכנון ערים וקשרים חלשים
ג'יין ג'ייקובס הייתה עיתונאית וסופרת, מגדולי המבקרים של תכנון הערים המודרני. ערים טובות בעיניה הן, בין השאר, כאלה בהן מתקיימות אינטראקציות בין אנשים ברחובות. אחד הרעיונות בספרה ״מותן וחייהן של ערים אמריקאיות גדולות״ מדבר על כך שקהילות בריאות נבנות ממפגשים פנים מול פנים של התושבים (קשרי מדרכות כמו שהיא קוראת להם). רעיון זה נתפס עדיין כאמת אוניברסלית גם בתכנון העירוני של היום.
באירוע המתקיים במאות ערים ברחבי העולם ומכונה, על שמה, ״הליכות ג'יין״,("Jane's Walk") מעודדים אנשים להשתמש בהליכה כדרך להתחבר עם שכניהם.
נראה שבמידה מסוימת ג'ייקובס האמינה בעידוד הקשרים החלשים, כעשרים שנה לפני כתיבת מאמרו של גרנובטר.
הקשרים החלשים עוצמתיים עוד יותר
המאמר של גרנובטר מתייחס לקשרים החלשים כאמצעי יעיל יותר להפצת המידע בין בני אדם מאשר הקשרים החזקים. לעומת זאת במחקר המשך על רשתות והון חברתי בתעשיית הטלוויזיה הבריטית: חולשתם של הקשרים החלשים, החוקרים סאונדרי, אנטקליף וסטוארט (Saundry, Richard & Antcliff, 2007) טענו כי הרשת החברתית מורכבת יותר ממה שהמודל מתאר, וכי רשת של קשרים חלשים משמשת לשימושים נוספים עבור אלו המשתמשים בה, ויש לה כוח חזק יותר מעבר להעברת מידע.
החוקרים בחנו את התיאוריה שלהם על העובדים בתעשיית הטלוויזיה הבריטית, תעשייה בה רוב העובדים באים ממגזר עצמאי. בעקבות רגולציה מחדש של שוק העבודה, רוב הארגונים המאוגדים שדאגו לעובדים בנושאים של עבודה, זכויות, תנאי עבודה ושכר, פורקו. עולם העבודה החדש פוסט פורדיסטי, הפך ליותר מפוצל, מזדמן, יותר אינדיוידואלי ויותר תחרותי ממה שהיה, כך העובדים העצמאיים נאלצו לייצר לעצמם רשת, ובעצם כמה רשתות של קשרים היכולות לספק להם קרקע של ודאות, ביטחון ויציבות שסיפקו אז הארגונים הקודמים בעולם העבודה. לבסוף הארגונים החדשים השתמשו במנגנונים של רשתות כאמצעי מודרני ובלתי פורמלי לגיוס עובדים. מכאן לקשרים הייתה חשיבות גדולה יותר בהבטחת עבודה וקידום הקריירה של העובד העצמאי.
תאוריית ההון החברתי מסייעת להבין את היחס למידע העובר ברשת כנכס חשוב בשוק העבודה עבור הפרט החבר בה. ג'יימס קולמן (Coleman, 1988), זיהה שלושה צורות של הון חברתי: 1. חובות, ציפיות ואמינות - המתייחסות לציפייה להדדיות בין חברי הרשת. 2. ערוצי מידע - חברי הרשת יכולים לסמוך על המידע שסופק על ידי אחרים. 3. נורמות וסנקציות יעילות - קשרים מספקים בין חברי הרשת יכולים להבטיח את שמירת הנורמות. רוברט פוטנאם (Putnam, 2000) טוען שהון חברתי הוא נכס קיבוצי חשוב שמייצר אמון בין זרים ומכאן סובלנות ותרבות של הקהילתיות ודעת אזרחית.
העובדים העצמאיים יצרו רשת אחת מבין כמה רשתות, הנקראת 'פנקס כתובות' המבוסס על אנשי קשר אישיים שעשויים להיות שימושיים בהשגת עבודה. רשת זו מייצגת רשת פתוחה במובן זה שחברי הרשת הם הטרוגניים ולא בהכרח מכירים זה את זה. בהיבט של הון חברתי רשת זו סייעה לעובדים עצמאיים להרגיש תחושת ביטחון ו-וודאות על ידי קבלת גישה למידע על פרויקטים עתידיים ולהעלות פרופיל בין בעלי תפקיד שהם בעמדה להקצות להם עבודה. אך מעבר להבטחת העבודה, חברי הרשת סייעו לשאר החברים מאותה רשת גם כן בהשגת עבודה. כמו באחת הדוגמאות של המדגם במחקר, בה אחד מהעובדים מתעשייה הטלוויזיה הבריטית אמר למעסיק שאין ביכולתו לספק לו את השירות שהוא ביקש עקב אי זמינות, אך הוא יכול לתת לו כמה מספרי טלפון של אנשים אחרים שיכולים לבצע את העבודה. היווצרותה של מוטיבציה זו הממליצה על עובדים מתחרים היא תוצר של ציפייה הדדית בשלב מסוים, שבהמשך אותו העובד, עליו חבר הרשת המליץ, זה בתורו ימליץ בחזרה. כתוצאה מכך מגיעות הסנקציות המאפיינות את הרשתות הסגורות: עובד שבסופו של דבר לא ממליץ על זה שהמליץ עליו, או מנסה 'לגנוב' מהמתחרה שלו את הלקוחות שלו, ועוד פעולות אחרות שמזיקות גם לרשת כולה, מקבל מוניטין רע ואף מסולק מהרשת. עקב אופייה הפתוח של הרשת ולכך שהמידע זורם במהירות רבה יותר, הסנקציות יעילות וחזקות יותר. מכאן כוחן של הסנקציות משפיעות על ההתנהגות של העובדים העצמאיים שיישרו קו וישמרו על הנורמות החברתיות של הרשת הפתוחה.
סיישל במשחקים הפאראלימפיים
סיישל השתתפה במשחקי הקיץ הפאראלימפיים לראשונה באולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992), אליה שלחה שני ספורטאים לייצג את המדינה. מאז השתתפה סיישל במשחקים פעם אחת נוספת בלבד, במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016). במשחקי החורף לא נטלה סיישל חלק מעולם.
הספורטאים שייצגו את סיישל בברצלונה בשנת 1992 (אתלט אחד ושחיין אחד) לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
צ'אודהרי מוחמד עלי
צ'אודהרי מוחמד עלי (באורדו: چوہدری محمد علی; 15 ביולי 1905 - 2 בדצמבר 1980) היה פוליטיקאי פקיסטני שכיהן כראש ממשלת פקיסטן הרביעי ממינויו באוגוסט 1955 ועד שממשלתו הופלה בהצבעת אי-אמון בספטמבר 1956.
מוחמד עלי ידוע בעיקר בשל חוקת פקיסטן שכוננה בתקופת כהונתו. הוא איבד את אמון מפלגתו כאשר כשל בחקירת ההאשמות על מעשי שחיתות בבחירות.
ראשית חייו
מוחמד עלי נולד בג'לנדהאר שבמחוז פנג'אב, הודו הבריטית (כיום בהודו). משפחתו השתייכה לשבט האראין שמוצאו ערבי. השם צ'אודהרי הוא למעשה קידומת אצולה המציינת שמשפחתו הייתה בעלת קרקעות. לאחר סיום לימודיו גילה מוחמד עלי עניין רב במדעים והחל את לימודיו באוניברסיטת פנג'אב בלאהור, שם הוא סיים ב-1925 לימודי תואר ראשון בכימיה. ב-1927 הוא סיים לימודי תואר שני בכימיה באותה אוניברסיטה. במהלך השנה שלאחר סיום לימודיו הרצה במכללה האסלאמית בלאהור.
ב-1928 הצטרף מוחמד עלי לשירות הממשלתי ועבד בתחילה כמנהל חשבונות במשרד החשב הכללי בממשלת הודו הוא הוצב בנסיכות בהאוולפור. ב-1936 הוא עבר לשמש כמזכיר האישי של שר האוצר של הודו, ג'יימס גריג. בשנים 1946–1947 היה מוחמד עלי אחד משני המזכירים של המועצה לחלוקת הודו בראשותו של הלורד לואי מאונטבאטן ומאוחר יותר הוא מונה כשר האוצר. במועצה לחלוקת הודו פעל מוחמד עלי בשיתוף פעולה עם ה.מ. פטאל ועם וולטר כריסטי לניסוח המסמך שכותרתו הייתה "ההשלכות מנהליות של החלוקה". עם ביצוע חלוקת הודו ב-1947 היה מוחמד עלי אחד מהפקידים הבכירים בשירות הממשלתי ההודי והוא החליט לעבור לפקיסטן.
רמחניים
רמחניים (שם מדעי: Scomberesocidae; מילולית: skombros - טונה או מקרל; Esox - קרוב לסלמון, כלומר "טונות הסלמון") היא משפחת דגים ימיים השייכים לסדרת החניתאים ובתוכה ישנם 2 סוגים ו-4 מינים. חלק מהחוקרים רואים בהם חלק ממשפחת השפודניים.
צ'אודהרי מוחמד עלי
ראשית חייו
לאחר הקמת פקיסטן החל מוחמד עלי לעבוד במשרד האוצר של המדינה החדשה תחת השר מאליק ע'ולאם מוחמד לצדו של המזכיר במשרד, ויקטור טרנר ובתפקיד זה הוא שימש עד -1948. לאחר מכן הוא מונה כמזכיר הממשלה וסייע רבות בהקמת גופי הפקידות האזרחית ובהכנת תקציב המדינה הראשון שהוגש על ידי שר האוצר, ע'ולאם מוחמד ב-1951.
רמחניים
דגים אלה חיים בימים טרופיים עד ממוזגים. אורכם 7–46 סנטימטרים, והם בעלי גוף מוארך, סנפירים בולטים וזנב מפוצל ושרירי והם חסרי שלפוחית אוויר. הלסתות שלהם ארוכות ודקיקות ומזכירות מקורים. יש להם מעט שיניים חלשות בתוך הפה, והם בעלי עיניים גדולות.
צ'אודהרי מוחמד עלי
ראש ממשלת פקיסטן
ב-1951 מונה מוחמד עלי כשר האוצר בממשלתו של חוואג'ה נזימודין ובתפקיד זה הוא המשיך לכהן בממשלתו של מוחמד עלי בוגרה שכוננה ב-1953.
רמחניים
אלה דגים החיים בים הפתוח וניזון מסרטנים שונים ומזואופלנקטון ומושכים בתורם מגוון של דגים טורפים.
צ'אודהרי מוחמד עלי
ראש ממשלת פקיסטן
ב-11 באוגוסט 1955 מונה מוחמד עלי כראש ממשלת פקיסטן על ידי מי שכיהן אז בתפקיד המושל הכללי של פקיסטן, איסכנדר מירזא, זאת לאחר פיטורי ממשלת בוגרה. מינויו זכה לתמיכת הקואליציה של מפלגת אוואמי, הליגה המוסלמית והמפלגה הרפובליקנית. במקביל למינויו כראש הממשלה הוא נבחר גם כיושב ראש מפלגת הליגה המוסלמית. לאחר השבעתו הטיל מוחמד עלי את מלוא כובד משקלו לכינון חוקת פקיסטן והביע את תמיכתו בתוכנית "היחידה האחת" שהגה בוגרה, תוכנית לאיחודם של כל מחוזות פקיסטן המערבית ליחידה מנהלית אחרת, זאת על אף התנגדות האופוזיציה.
מוחמד עלי העדיף את האדריכל הצרפתי מישל אקושרד על פני עמיתו היווני קונסטנטינוס דוקסיאדיס כמתכנן עיר הבירה החדשה, אם כי מיזם התכנון של בירת פקיסטן החדשה, אסלאמאבאד, הופקד בשנות ה-60 של המאה ה-20 בידיו של זה האחרון.
ריצ'רד קאנט
ריצ'רד קאנט (באנגלית: Richard Cant; נולד בשנת 1964) הוא שחקן בריטי.
צ'אודהרי מוחמד עלי
ראש ממשלת פקיסטן
ב-23 במרץ 1956 כוננה החוקה הראשונה של פקיסטן והיא הוכרזה כרפובליקה אסלאמית דמוקרטית פרלמנטרית. על אף הישגיו, לא ניחן מוחמד עלי בכישרון פוליטי וכשל בשליטה בחברי מפלגתו. הוא נאלץ להתפשר ולפטר את חברי ממשלתו ממפלגתו שלו לטובת מינויים של חברי המפלגה הרפובליקנית וחברי ליגת אוואמי. לאחר מינויו של עבדול ג'אבר ח'אן כשר הראשי למערב פקיסטן, שבהמשך סייע למהלך שגרם למפלגה הרפובליקנית להשיג רוב באספה הלאומית של פקיסטן, דרשה הליגה המוסלמית לקיים חקירה על כך, אך מוחמד עלי סירב לכך בטענה שהוא אחראי רק כלפי הממשלה והפרלמנט ולא כלפי המפלגה.
ריצ'רד קאנט
ביוגרפיה
קאנט נולד בדרטפורד שבאנגליה לשחקנית מרי גיבסון ולשחקן ומנחה הטלוויזיה בריאן קאנט.
הוא הופיע פעמיים בסדרת המתח "רציחות במידסומר". ב-1997 שיחק בפרק הפיילוט "The Killings at Badger's Drift" בתפקיד הקברן דניס ריינברד, לצדה של אליזבת ספריגס שגילמה את אמו. ב-2006 גילם את בן דודו של דניס ריינברד, אליסטר גודינג, בפרק "Dead Letters". בפרק השני שיחק קאנט לצדו של ג'ייסון יוז, ששיחק בסדרה בתפקיד סמל בילוש בן ג'ונס. לפני כן הופיע קאנט עם יוז בפרק בסדרת הטלוויזיה "החיים האלה" של ערוץ BBC2, בתפקיד פיל חבר של וורן, הדמות שגילם יוז.
צ'אודהרי מוחמד עלי
ראש ממשלת פקיסטן
ב-8 בספטמבר 1956 הצליחו מנהיגי הליגה המוסלמית בראשותו של עבדול קיום ח'אן להעביר הצבעת אי-אמון באספה הלאומית, שלמעשה הדיחה את מוחמד עלי מתפקידו כיושב ראש המפלגה. על אף תמיכם של חברי המפלגה הרפובליקנית ושל הנשיא איסכנדר מירזא, נאלץ מוחמד עלי להתפטר בסופו של דבר מתפקידו כראש הממשלה ובמקומו נבחר חוסיין שהיד סוהרוורדי שזכה לתמיכת הליגה המוסלמית.
סמל אי הפסחא
סמל אי הפסחא הוא סמל בצבע צהוב המורכב משתי ציפורים המסודרות באופן סימטרי סביב ציר אנכי, הציפורים מחוברות באזור הרגליים והכנפיים. מוטיב הציפורים נקרא בשפת הרפה נוי "מאנו פירי" שפירושו "איחוד הציפורים" והוא מסמל את האיחוד והאהבה בין שני אנשים, על אף שמקורו אינו ידוע.
צ'אודהרי מוחמד עלי
שנותיו האחרונות
לאחר התפטרותו פנה מוחמד עלי לפעילות במגזר העסקי והצטרף לבנק הלאומי של פקיסטן ככלכלן. בשנות ה-60 הוא ניסה לשוב לפוליטיקה, אך מפלגתו לשעבר, הליגה המוסלמית, בלמה את ניסיונו זה.
ריצ'רד קאנט
ביוגרפיה
עוד בטלוויזיה שיחק קאנט בסדרות הדרמה התקופתיות "העולם על פי מלמוט", ו"בית קדרות", בסדרה "תן לי תן לי" וב-"Gunpowder Treason and Plot". ב-2007 השתתף בפרק "Blink" בסדרה דוקטור הו.
סמל אי הפסחא
סמל הציפורים נמצא במספר גרסאות בתחריטים ובציורים. וכן קיים דמיון בינו לבין סמל ציפור ה"מנטורה" הקדושה לאנשי הרַפַּה נוּי. האגדה מספרת שהאל מאקה-מאקה שלח את הציפורים הללו מדי שנה כדי לנדוד ולהביא שפע ורווחה לעמו. הגעתן בלהקות הייתה מסמלת מזל והן היו מקננות בחלקים שונים של האי.
צ'אודהרי מוחמד עלי
שנותיו האחרונות
ב-1967 הוא הוציא לאור את ספר זכרונותיו. מוחמד עלי הלך לעולמו ב-2 בדצמבר 1980 לאחר שלקה בדום לב. הוא נקבר בקראצ'י. בנו, חאליד אנואר, הוא משפטן ידוע שכיהן כשר המשפטים בממשלתו של נוואז שריף. בנו הצעיר, אמג'ד אחסאן עלי הוא רופא ידוע.
ריצ'רד קאנט
ביוגרפיה
בתיאטרון עבד קאנט עם התיאטרון המלכותי הלאומי, הלהקה השייקספירית המלכותית, תיאטרון רויאל קורט, Cheek by Jowl, ושפילד קרוסיבל.
קאנט ביים הצגות בבית הספר למשחק Arts Educational School of Acting, בהם "An Experiment With an Air Pump", "Cause Celebre", "Roberto Zucco", ו-"Don Juan Comes Back From The War". הוא הופיע בתפקיד פרידריך במחזה "סוס מלחמה" בתיאטרון ניו לונדון.
ניקולס קרוז
ניקולס ג'ייקוב קרוז (באנגלית: Nikolas Jacob Cruz, נולד ב-24 בספטמבר 1998) הוא רוצח המונים ונאו-נאצי האחראי לביצוע הטבח בתיכון דאגלס שהתרחש ב,, פלורידה, ארצות הברית, ב-14 בפברואר 2018, במהלכו ירה למוות ב-17 אנשים ופצע כ-17 נוספים. הוא נידון למאסר עולם ללא אפשרות לשחרור מוקדם לאחר שחבר המושבעים במשפטו לא הצליח להגיע להסכמה בנוגע למתן עונש המוות בעניינו.
ביוגרפיה
ניקולס ג'ייקוב קרוז נולד ב, פלורידה, ארצות הברית, ב-24 בספטמבר 1998, לברנדה וודארד ולאב לא ידוע. בעת לידתו עבדה אמו כזונה, וסבלה מהתמכרות קשה לסמים ולאלכוהול. לאחר שהרתה אותו המשיכה להתפרנס בזנות תוך כדי שצרכה בקביעות כמויות גדולות של קוקאין, יין וסיגריות, מה שהוביל להתפתחות של תסמונת אלכוהול עוברית אצל הפעוט, ממנה סבל קרוז למשך שארית חייו. וודארד נעצרה ונכלאה עשרות פעמים, בין היתר בשל עבירות תקיפה ואלימות, אחזקת סמים ונשק, שוד ופריצה, וכיוצא בזאת. בעת אחת טענה כי הרתה את קרוז לאחר שנאנסה. בנוסף הרתה גם שני ילדים נוספים, אחיו למחצה הביולוגיים של קרוז: דניאל, אחותו הגדולה, אשר גדלה אצל אמה של וודראד, וזכרי, אחיו הקטן, אשר בשנים הבאות נשלח יחד עם קרוז לבית יתומים, עד שהשניים אומצו בידי בני הזוג רוג'ר ולינדה קרוז.
כבר כתינוק החל קרוז להפגין תסמינים מדאיגים, וכאשר היה בן שנה בלבד נראה כי התפתחותו, הן הפיזיולוגית והן האינטלקטואלית, היו איטיות למדי ביחס לשאר הילדים בני גילו. מספר עדויות של נשות חינוך מהגן בו למד אף מסרו כי גילה קשיים לתקשר עם הסובבים אותו, ולא הצליח להשתלב מבחינה חברתית. בשנים הבאות, כאשר הגיע לגיל חמש, נהג להתנפל על ילדים אחרים במידה והתקרבו אליו יתר על המידה, ופיתח דפוסי התנהגות לא ברורים אשר גרמו לו לחקות בעלי חיים שונים. כמו כן נטה לשקוע בהתפרצויות זעם אגרסיביות מעת לעת. לאורך השנים אובחן בקשת רחבה של מחלות נפשיות ותסמונות פסיכולוגיות, ביניהן הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות, אוטיזם, דיכאון קליני, הפרעת אישיות אנטיסוציאלית, ונכות רגשית והתנהגותית.
אביו המאמץ של קרוז, רוג'ר, מת באופן פתאומי מהתקף לב ב-2004, בגיל 67. התקרית הטראומתית התרחשה מול עיניו של קרוז הצעיר, אשר רץ לעברה של אמו המאמצת, לינדה, כדי לספר לה על כך. מאז נאלצה לגדל אותו ואת אחיו לבדה, ולמרות שנאבקה בקשיים הכלכליים שהתעוררו כתוצאה מכך, בשנים הבאות החלה לחשוש לחייה בשל התנהגותם המטרידה של בניה. השניים נהגו להרוס ולשבור חפצים ברחבי הבית, ומעת לעת נאלצה הלה להזעיק את כוחות המשטרה כדי להשתלט עליהם. משרד השריף של מחוז בפלורידה תיעד ארבעים ושלושה מקרים משטרתיים בהם הייתה מעורבת המשפחה, כאשר עשרים ואחד מתוכם סבבו את קרוז לבדו, או בנוסף לאחיו. זכרי גדל להיות טיפוס בריוני ונהג להציק לקרוז לעיתים תכופות, על אף שהיה צעיר ממנו במספר שנים. באותה העת, לדבריו של קרוז, הוא נאנס בידי אחד משכניו, ילד בשם רוקי אשר היה מבוגר ממנו במספר שנים, ואילץ אותו לקיים עמו יחסי מין בטרם הרשה לו לשחק באקסבוקס שלו.
התנהגותו המשונה לא דעכה גם לכל אורך שנותיו בבית הספר, אדרבא, היא החמירה לאין ערוך כאשר הגיע לחטיבת הביניים. קרוז נהג להשמיע התפרצויות קוליות לא ברורות, לצייר ציורים שעוררו דאגה משום שנראו בהם דמויות גפרורים הנושאות על עצמן כלי נשק, ולגרום לבעיות משמעת שונות במהלך שעות הלימודים. על שיעורי הבית ושאר עבודותיו נהג לכתוב איומים והבטחות שונים, ובמקרה אחד התייחס לנשיא לשעבר של ארצות הברית, ברק אובמה, כאשר כתב כי עליו. במקרה נוסף צייר צלב קרס על טופס מבחן שהגיש.
לאור מצבו חסר התקנה החליטו מספר מורים לפטור את קרוז מהשתתפות בשיעוריהם, ולבסוף אף נאסר עליו להביא עמו תיק גב לבית הספר מחשש כי יחביא בו כלי נשק. המצב החמיר עד כדי כך שהוא נאלץ לעבור חיפוש גופני בכל פעם שביקש להיכנס לתחומי המוסד הלימודי. בשלב זה הציע סגל ההוראה ב כי קרוז יועבר לבית ספר לתלמידים בעלי נכויות התנהגותיות ורגשיות, שהציע כלים טיפוליים, עזרה פסיכיאטרית, וייעוץ, אשר לרוב אינם זמינים במוסדות לימודיים רגילים. המעבר התרחש ב-2014, וכעבור שנתיים בהן למד בבית הספר המיוחד, שב קרוז חזרה לתיכון דאגלס. עם חזרתו מיד הסתמן כי שהותו הארוכה במוסד לא שיפרה את מצבו כלל, מאחר שנקלע לצרות ברחבי בית הספר ארבע פעמים רק בחצי השנה הראשונה להגעתו, זאת בעקבות אלימות פיזית ומילולית שהפגין כלפי שאר התלמידים.
לבקשת מחנכיו של קרוז החלה מחלקת העובדים הסוציאליים המקומית לבדוק את חייו לעומק, וגילתה כי לאחר שבת זוגו נפרדה ממנו הפך למדוכא והחל לחתוך את עצמו. בעקבות תהליך רשמי של הערכת סיכונים אשר נערך מטעם בית הספר בינואר 2017 נקבע כי קרוז מהווה סכנה לעצמו ולסובבים אותו, וכעבור שלושה שבועות הוא סולק לאלתר מהמוסד הלימודי. מאחר שהחוק במחוז ברווארד לא התיר לפלוט אותו לחלוטין מתוך המערכת החינוכית, הוא הועבר לבית ספר חלופי.
הטבח בתיכון דאגלס
כאשר הגיע אל בניין בן שלוש קומות שהכיל כשלושים כיתות אשר תכולתן הייתה עשויה להגיע בשיאה לתשע מאות תלמידים ולשלושים אנשי הוראה, נכנס קרוז לאחד המסדרונות כשהוא אוחז ברובה חצי אוטומטי מסוג AR-15 והחל לירות ללא הבחנה לעבר העוברים ושבים, מורים ותלמידים כאחד. אזעקת גלאי האש החלה לצפצף, ככל הנראה בשל העשן שפלט כלי הנשק של קרוז, או משום שהלה הפעיל אותה בעצמו, דבר שגרם לבלבול רב בקרב הנוכחים בבניין, היות שתרגיל שרפה נערך קודם לכן באותו היום. תחילה רצח קרוז שלושה תלמידים אשר שהו במסדרון, בטרם החל לירות דרך חלונותיהם של ארבעה חדרי כיתות שדלתותיהם היו סגורות באותה העת, מה שהוביל למותם של שישה תלמידים, ולפציעתם של שלושה עשר נוספים. שניים מהנרצחים השתתפו באותה שעה בשיעור היסטוריה אשר עסק בשואה, אולם כאשר נשאל על כך מאוחר יותר, טען קרוז כי לא היה מודע לתוכן הלימודי שהועבר בכיתה, זאת על אף שצייר צלבי קרס על מחסניות התחמושת שהביא עמו.
לאחר שרצח שני אנשי סגל בסמוך לגרם מדרגות, המשיך קרוז לקומה השנייה של הבניין, שם ירה לעבר שתי כיתות נוספות, אולם לא פגע באף אחד. בקומה השלישית ירה למוות בחמישה תלמידים נוספים וכן באיש סגל, אשר שהו במסדרון. ארבעה תלמידים נוספים נפצעו. בהמשך נכנס לחדר המורים וניסה לירות מבעד לחלונות מיוחדים אשר נבנו כך שיעמדו בפני סופות הוריקן, אך לא עלה בידו לפגוע בהם.
לבסוף הפסיק קרוז לירות בנשק, ייתכן כי נתקל במעצור, ועזב את המקום בנינוחות לאחר שהשתלב בקהל התלמידים המפוחדים שנמלטו לכל עבר. הוא חלף על פניה של מסעדת מזון מהיר ועצר בקניון המקומי כדי לקנות לעצמו משקה מוגז. לאחר שהשתהה במקום במשך זמן-מה יצא לדרכו בשעה 15:01 בצהריים, בטרם נעצר בשעה 15:40 במרחק שני קילומטרים משם, באזור שכונת וינדהאם לייקס, לא הרחק מקורל ספרינגס, בחשד לביצוע הטבח. תחילה נלקח ליחידה לטיפול נמרץ של בית החולים המקומי בשל קשיי נשימה מהם סבל, ולאחר ארבעים דקות הושב חזרה למעצר משטרתי ונכלא בבית המעצר של מחוז ברווארד. הטבח כולו נמשך כשש דקות.