cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תימני כנרת
הנצחה
ב-21 ביולי 1994 קבע נשיא בית המשפט העליון השופט מאיר שמגר, עם עמיתיו דליה דורנר ויעקב קדמי, בתשובה לעתירה שהוגשה על ידי בני "תימני כנרת", כי אין הם יכולים לחייב את חברי קבוצת כנרת להשיב למקומו שלט הנצחה לפועלם של התימנים ליד בית המוטור, בנימוק שהעתירה הוגשה "ללא הכנה מספקת". עוד כתבו השופטים: "בשולי הדברים רואים אנו להוסיף כי ניתן לחסוך את ההתדיינות, שהיא לטעמנו מיותרת לחלוטין, אם תיענה בקשתם של העותרים ששלט הזיכרון הנ"ל יותקן על הקיר החיצוני של בית המוטור, כפי שהוזכר לעיל. זוהי בקשה צנועה אשר לא צריך להיות קושי בהיענות לה, אם המשיבה הראשונה תגלה רצון טוב, בהתחשב בשאיפתם העזה של העותרים להנציח פועלם החלוצי של אבותיהם". הקיבוץ לא אישר את שלט ההנצחה בניסוח המוצע, אולם בשלט המוצב היום מחוץ לבית המוטור מוזכרים כי "תימני כנרת" התגוררו בבית זה.
הקומדיה האלוהית
הקומדיה האלוהית (באיטלקית: La Divina Commedia) היא פואמה שירית אסכטולוגית שכתב דנטה אליגיירי בתחילת המאה ה-14, הנחשבת לאחת מיצירות השירה האפית הגדולות של הספרות המערבית, יחד עם היצירות של הומרוס ומילטון.
מבנה היצירה
תרגום שאול פורמיג'יני (1869):
תרגום זאב ז'בוטינסקי:
תרגום עמנואל אולסבנגר (1956):
סיפור העלילה פורשׂ בגוף ראשון את מסעו של המשורר דרך שלוש ממלכות המתים במהלך השבוע הקדוש (מיום השני הקדוש עד חג הפסחא) של אביב 1300, כשהוא מלווה בגיהנום ובכור המצרף במשורר הרומי ורגיליוס ומדריכתו בגן עדן היא ביאטריצ'ה, אידיאל האישה המושלמת ואהובת נעוריו של דנטה. הסיפור אומנם פורסם בשנת 1320, לקראת מותו של דנטה, אך מתרחש בזמן שבו דנטה בן 35. הגיל שדנטה החשיב כשיא החיים באומרו שעד גיל 35 האדם מתפתח, ומאז דועך (מתאים לכך שישו מת בגיל 35, אף הוא). הדמויות בעלילה הם אנשים שמתו עד אותה שנה, חלקם דמויות ביצירות ספרותיות.
גיהנום
הפואמה מתחילה כשהמשורר מאבד דרכו לפתע ביער אפלולי, אותו הוא מתאר כ"מפחיד אף יותר מהמוות". דנטה מצליח לצאת מהיער ומגיע למרגלות גבעה המוארת באור השמש. הוא מחליט לטפס עליה, אך הוא מותקף על ידי נמרת חברבורות, אריה וזאבה, אותן מציג דנטה בתור אלגוריות לחטאים אשר בנצרות דינם מוות. לישועתו מגיע המשורר ורגיליוס בן רומא, שדנטה מעריצו. זה מציע לו לבוא איתו בדרך חלופית, בה יראה לו את שלושת עולמות המתים - התופת (הגיהנום), כור המצרף וגן העדן (קנטו 1).
דנטה מהסס אם הוא ראוי ללכת בדרך זו, וורגיליוס מגנה אותו על פחדו ומספר לו כי ביאטריצ'ה, אהובת הנעורים של דנטה אשר מתה בצעירותה וכעת שוהה בגן עדן, שלחה אותו להדריכו. בשומעו את הדבר, מתנער דנטה ופוסע עם מדריכו אל תוך המשעול העמוק והפראי (קנטו 2).
דנטה וורגיליוס נכנסים בשערי הגיהנום, שבראשם שלט בו כתוב "דרכי עובר נתיב אל משכנות הסבל, דרכי עובר נתיב אל עינויי הנצח, דרכי עובר נתיב ארורי הכלא. זנחו כל תקווה, אתם הנכנסים בשערי" (Lasciate ogne speranza, voi ch'intrate) ומוצאים עולם שאווירו שחור, מלא ברוחות נטולות גוף המבכות את גורלן המר. על גדות נהר הגיהנום הראשון, נהר האכרון, מוצאים המשוררים נשמות חוטאים ש"ישבו על הגדר" בחייהם. חוטאים אשר היו אדישים ואנוכיים כלפי מה שקרה בחייהם, ואיתם מלאכים שלא לחמו לצד האל או לצד השטן במלחמתם. חטאם של חוטאים אלו היה גדול מספיק כדי למנוע מהם את הכניסה לגן עדן, אך קטן מכדי שהתופת תקבל אותם. עונשם של חוטאים אלו היה לרבוץ לנצח למרגלות הנהר ולהיעקץ על ידי צרעות ויתושים לנצח. דנטה מבחין באפיפיור סלסטינוס החמישי, שפרש מן התפקיד זמן קצר לאחר שנבחר.
כארון, השד המעביר את החוטאים על פני הנהר בסירתו לתוך התופת, מונע מדנטה לעלות לסירתו אך ורגיליוס מסביר לו שהוא נשלח להדריך את דנטה בתופת על ידי האל. דנטה נופל ומתעלף לשמע רעש חזק ולאור ברק חזק, ובשנתו הוא נלקח בסירתו של כארון אל תוך תשעת מעגלי הגיהנום, כשכל מעגל חדש מייצג רשע הולך וגובר, עד שהם מגיעים לממלכתו של השטן במרכז כדור הארץ. בכל מעגל נענשים החוטאים בדרך המידה-כנגד-מידה, בה אופן הענישה קשור בדרך מטפורית או מילולית לחטא אשר חטאו. (קנטו 3)
מעגל ראשון: לימבו
דנטה וורגיליוס מגיעים ללימבו, מקום משכנם של נשמות שאמנם לא חטאו, אך לא קיבלו על עצמם את הנצרות שכן חיו בתקופה שלפני ישו, או שהיו שייכים לדת אחרת. דנטה הפך את הלימבו למשכן של כבוד. עונשם של השוכנים בלימבו הוא לחוות את הכמיהה לגן עדן, בלי תקווה להגיע אליו. דנטה שואל אם היה מישהו שיצא מאזור זה, ונענה כי דוד המלך, אברהם אבינו והיהודים הצדיקים, הועלו לגן העדן על ידי ישו לאחר צליבתו. בלימבו אין קול של בכי, אלא רק אנחות ייאוש וצער. במעגל ישנו מבצר בעל שבע חומות, אחת מאחורי השנייה, ובליבם האנשים הגדולים ביותר בהיסטוריה שירדו ללימבו, למשל: ורגיליוס עצמו, אלקטרה, אלכסנדר הגדול, צלאח-א-דין, אבן סינא, הומרוס, הורציוס, לוקנוס, אובידיוס ואחרים.
בני הלימבו מספרים לדנטה שגן העדן נוצר רק לאחר שהגיעה הבשורה לפי ישו. הדבר הראשון שעשה ישו לאחר מותו, היה להעלות את הראויים לגן העדן. ורגיליוס מציג בפני דנטה את חבריו הטובים בלימבו - הומרוס, הורציוס, אובידיוס ולוקנוס, המקבלים את דנטה אליהם ומזמינים אותו לצעוד איתם כשווה (קנטו 4).
מעגל שני: תאווה
בפתח המעגל השני נמצא מינוס מלך כרתים, המתואר כענק בעל זנב נחשי, עבה וארוך. מינוס שופט את הנשמות זו אחר זו למעגלי הגיהנום בכך שהוא כורך סביב עצמו את זנבו כמספר המעגלים אשר הנשמה צריכה להישלח למטה בגיהנום. במעגל השני נתונים אלו שחטאו בתאוות בשרים ואהבה אסורה, ועונשם הנצחי הוא להיסחף במשבי הרוח השחורה והעזה של התופת ללא יכולת להתנגד, בדיוק כפי שלא התנגדו לדחף וליצר שגרם להם לחטוא. דנטה רואה שם את הלנה מספרטה, טריסטן ואיזולדה ועוד.
פאולו מלטסטה ופרנצ'סקה די רימיני מספרים לדנטה את סיפור מותם - פרנצ'סקה שודכה לאחיו של פאולו, אך בגדה בו עם פאולו. כשארוסה גילה זאת, הוא דקר את שניהם ביחד. דנטה, מלא רחמים וצער מסיפורם המדכא, מתעלף שנית (קנטו 5).
מעגל שלישי: גרגרנות
בשלב זה, ורגיליוס מסביר לדנטה את עתיד נשמות המתים אחרי יום הדין - הנשמות יתאחדו עם גופן אך יישלחו חזרה לגן עדן ולגיהנום בהתאמה, הפעם לא בתור נשמות אלא בתור בני אדם עם גוף פיזי (כך שלמתענים בתופת העינויים יהיו מרים יותר, ולשוהים בגן עדן יהיה טוב שלם ומלא אף יותר מלפני כן). דנטה שואל את צ'אקו על גורלם של בני פירנצה נוספים, וזה מספר לו שבהמשך מסעו יפגוש אותם מתענים בתופת. (קנטו 6)
מעגל רביעי: חמדנות
על החמדנים במעגל הרביעי מופקד פלוטו, אל השאול, המקושר לכסף וממון. פלוטו מדבר בשפה לא מובנת, וורגיליוס גוער בו ומשתיק אותו. במעגל הרביעי נמצאים הקמצנים והפזרנים, מגלגלים משאות כבדים אלו כנגד אלו, מתנגשים וצועקים: "למה בזבזת?" "ולמה חסכת?". במעגל זה שוכנים אפיפיורים וקרדינלים רבים, אשר כולם הופכים זהים בגיהנום משום שבעולם האמיתי ביקשו להתפרסם ולהתבדל משאר בני האדם בעזרת ממונם הרב. ורגיליוס מספר לדנטה על פורטונה, אלת המזל המיתולוגית, אשר ע"פ דנטה היא שליחה של אלוהים ומשחקת בגורלם של בני האדם לטובה ולרעה. (התחלה-אמצע קנטו 7)
מעגל חמישי: זעם, עצלות וגאוותנות
דנטה וורגיליוס ממשיכים לרדת ומגיעים לביצה, היא הנהר סטיקס, שבה מדשדשים ונלחמים זה בזה אלו שזעמם גבר עליהם, ומתחת למים, אלו הגורמים להם לבעבע, הסובלים מצחנת הבטלנות - חטא העצלנות (סוף קנטו 7). דנטה ומלווהו מגיעים לרגלי מגדל גבוה שבראשו נמצאות זוג להבות קטנות מהבהבות, שמאותתות ללהבה שלישית הנמצאת הרחק באופק. בסירה קטנה מגיע פלגיאס, משיט החוטאים בעצלות (פלגיאס הוא מלך לפיטאה, אביה של כרוניס, ששרף את מקדש אפולו בדלפי כנקמה על העוול שנעשה לכרוניס על ידי אפולו). השניים חוצים את הסטיקס (קנטו 8) ועוברים על פני החוטאים בגאווה מופרזת, ביניהם מלכים רבים, הנדונים לחיות בביצה מזוהמת כחזירים. דנטה נתקל בפיליפו ארג'נטי, אליו הוא רוחש בוז רב. הם מתקרבים לעיר הגיהנום דיס, שחומותיה ברזל מלובן ורותח ומגדליה (להם דנטה קורא "מסגדים") אדומים מאש הגיהנום שבתוכם.
השדים השומרים בשערי העיר מסרבים להכניס את דנטה ודורשים כי ישוב על עקביו בלי ורגיליוס. השניים ניצבים ליד השער, אובדי עצות, ממתינים לסיוע מגן העדן. במקום חולפות מדוזה ואחיותיה הגורגונות, וורגיליוס מכסה את עיניו של דנטה כדי שלא יהפוך לאבן אם יביט במדוזה. ורגיליוס מובך ומושפל לנוכח ההפסד מול השדים, דבר הגורם לדנטה לפחד אף יותר בחושבו שהשדים יפגעו בו ללא ורגיליוס. לבסוף, מגיע מגן העדן מלאך ופותח את השערים עבורם. (קנטו 9)
מעגל שישי: כופרים
השניים נכנסים בשערי דיס ופוסעים לאורך הקיר, כאשר הם נתקלים באנשים המבכים את גורלם בתוך קברים פתוחים, אשר בתוכם בוערת אש תמיד. אלו הם הכופרים והאפיקוראים. עיקר קנטו 10 מוקדש אחר כך לשיחה בין דנטה לפרינטה דלי אוברטי, מנהיג הגיבלינים (יריביה הפוליטיים של סיעתו), הנענש כראוי לו בעולם הבא על שום גישתו האפיקוראית לחיים. קוולקנטה קוולקנטי מתפרץ מקברו באמצע השיחה ושואל את דנטה לגורל בנו, חבר טוב של דנטה.
פרינטה מנבא לדנטה גלות מפירנצה ומסביר שלמתים ישנה יכולת לראות את העתיד אך לא את ההווה, יכולת שתיעלם אחרי יום הדין שכן אז הזמן יפסיק להתקיים.
מעגל שביעי: האלימים
הם נפנים (קנטו 11) אל העיר פנימה ומגיעים לשלוש טבעות שבהן מצויים ה"אלימים". דנטה וורגיליוס חולפים על פני מצבתו של האפיפיור אנסטסיוס השני, אשר אותו מאשים דנטה בכפירה. ורגיליוס מסביר לדנטה את מבנה הגיהנום, את חומרת חטא ההלוואה בריבית ואת מעמדה הרם של האמנות בעיני האל (האמנות, לפי דנטה, נועדה לחקות את הטבע, על כן היא בתו של הטבע. הטבע נברא על ידי אלוהים, על כן הטבע הוא בנו של אלוהים. מכך יוצא שהאמנות היא נכדתו של האל). הם פוגשים במינוטאור, השומר על המעגל השביעי. בטבעת הראשונה של המעגל השביעי זורם נהר דם רותח, שבו מתבשלים אלו שפעלו באלימות כנגד אחרים, כשקנטאורים משגיחים עליהם. כל אחד טבול בדם הרותח בהתאם למידת חטאו. העריצים טובלים עד עיניהם. (קנטו 12)
בטבעת השנייה מוצאים השניים יער סבוך ואפל, אשר עליו שחורים וענפיו קוצניים. ביער זה מצויים המתאבדים והמשחיתים את רכושם. המתאבדים הופכים לעצים, ועליהם וענפיהם נשברים ונהרסים על ידי הרפיות וחיות אחרות. דנטה לומד במעגל זה שהמתאבדים אמנם יעלו לירושלים ביום הדין, אך יחזרו לתופת ללא גופם, כי אין להשיב את מה שהם ויתרו עליו. המשחיתים נרדפים ביער על ידי כלבים וזאבים, ושוברים את ענפי המתאבדים בריצתם. (קנטו 13)
לאחר מכן, מגיעים השניים אל הטבעת השלישית, במדבר חול רותח שעליו יורד גשם של אש. המחציפים פניהם לאלוהים, המלווים בריבית, החוטאים במעשי סדום (עליהם מבוסס העונש - התמונה המתוארת בקנטו הזה דומה לתיאור התנ"כי של השמדת סדום ועמורה) והאלימים כלפי האמנות.
דנטה פוגש פה את קפנאוס, אחד מהמלכים שמרדו בזאוס, עדיין מחציף פניו אל האל ומראה לו שעונשו לא לימד אותו אף לקח. הוא פוגש שם גם את מורו, ברונטו לטיני, והשניים מחליפים מחמאות ושבחים. (קנטונים 14–16)
מעגל שמיני: הרמאים
דנטה וורגיליוס מגיעים למעלה הר ופוגשים במפלצת איומה, שעירה, עקרבית וממוזלגת זנב אך בעלת פני גבר יפות, היא מפלצת המרמה והבוגדנות גריאון. השניים ממריאים על כנף המפלצת אל מקום שבתם של הרמאים (קנטו 17).
המעגל השמיני הוא מבנה בצורת משפך ועליו עשר תעלות טבעתיות. המעגל נקרא "תעלות הרשע" (Malebolge). בכל תעלה נענשים הרמאים לפי סוג הרמאות בה הם אשמים. דנטה וורגיליוס חוצים את התעלות בעזרת גשרים תלויים המחברים בין הגדות של כל תעלה.
משם הם מגיעים לתעלה II, אשר בה החנפנים והזונות טבולים לנצח בהפרשות בני-אדם (סוף קנטו 18). דנטה פוגש פה את אלסיו אינטרמינלי מלוקה, ואת תאיס הפרוצה.
בתעלה III רואה דנטה את אילו המוכרים עמדות כוח בכנסייה תמורת טובות הנאה. אלו מוכנסים לבורות כשראשם בתחתית הבור ורגליהם בוערות בפתחו. דנטה מדבר עם האפיפיור ניקולאוס השלישי, אשר מספר לו שבוניפקיוס השמיני, יורשו בתפקיד, יגיע גם למעגל זה, יוכנס אל אותו בור שבו שוכן האפיפיור ניקולאוס וידחוף אותו עמוק יותר פנימה, יעמיס עליו את משקלו ואת גופו הרותח. (קנטו 19).
תעלה IV היא תעלתם של נביאי השקר ומגידי העתידות. ראשם סובב לאחור, כך שהם רואים רק את מה שמאחוריהם, על כן שבחייהם ניסו לראות קדימה ועכשיו נבצרה מהם יכולת זו. החוטאים הללו שותקים ובוכים, כי בחייהם דיברו יותר מן המותר להם. ראשם המסובב, בו דנטה רואה פגם בצלם האלוהים בו ברא האל את האדם, מדגיש את ההבדל בינם לבין אלוהים, אותו ניסו לטשטש במהלך חייהם. (קנטו 20).
בתעלה V נענשים המנצלים עמדות כוח לביצוע מעשי שחיתות והמועלים. אלו טבועים בנהר זפת רותחת, ונשמרים על ידי שדונים חמושים בחניתות - אלו המלבראנכה (בתרגום חופשי - טלפיים מרושעים), אשר מלווים את דנטה וורגיליוס במסעם בתעלה זו. מלקודה, מנהיג השדים, מסביר לוורגיליוס שהמעבר לתעלה הבאה התמוטט ברעידת האדמה הגדולה שהייתה אחרי צליבתו של ישו, אשר הורגשה גם בתופת, ומספר לו שישנו מעבר שלם לא רחוק משם (קנטו 21). בעוברם את תעלה V דנטה מתבונן בשדים מענים את החוטאים בקלשוניהם, וכאשר אחד החוטאים עובד על השדים ומתחמק מהם, שניים מהשדים נלחמים ונטבלים יחדיו בזפת הרותחת (קנטו 22). דנטה מבין שמכיוון שהיה עד להשפלתם של השדים, אלו עשויים לצאת נגדו ולתקוף אותו, לכן הוא וורגיליוס בורחים אל התעלה השישית.
משם מגיעים דנטה וורגיליוס לתעלה VI אשר אליה מובאים במותם הצבועים ושם הם נאלצים להלך לבושים גלימות עופרת אשר מצופות בזהב מבחוץ, ומשקלן הרב מכביד על החוטאים לנצח. דנטה פוגש שם את יוסף קיפא, הכהן הגדול אשר חשב שצריך להקריב את ישו למען שאר העם, ולכן הוא צלוב לאדמה, הצבועים עטויי גלימות העופרת הולכים עליו והוא נושא את משקל כל הצביעות שבעולם. הצבועים מספרים לוורגיליוס שכל המעברים מעל התעלה השישית קרסו ברעידת האדמה, מה שגורם להלה להבין שמלקודה שיקר לו. ורגיליוס כועס שנפל קורבן לשקר השפל.
תעלה VII היא תעלתם של הגנבים. בתעלה שורצים מיני זוחלים ונחשים, הגורמים לגופם של הננשכים לעלות באש ולהישרף אך לחזור לצורה המקורית של הגוף מתוך האפר. דנטה פוגש בתעלה זו את ואני פוצ'י, גנב שפל בן עירו, המנבא לדנטה נבואה על המלחמה העתידה לקרות בפירנצה רק כדי להסב לו צער. פוצ'י גם עושה כלפי האל תנועה מגונה, ומקבל עליה עונש כאשר נחש עולה על גופו וחונקו. בהמשך מסעו של דנטה בתעלה השביעית דנטה רואה שנשיכות הנחשים גם גורמות לפעמים לשילוב מוטנטי בין גוף האדם לגוף הנחש ובין מוחותיהם, או חילוף גופים בין הנחש לאדם. זוג תהליכים אלו מסבים לחוטאים ולנחשים כאחד סבל רב, ודנטה עד לגנבים בני פירנצה נוספים עוברים את התהליכים הללו מול עיניו. (קנטונים 24, 25).
בתעלה VIII רואה דנטה לשונות אש מהלכות. הוא מגלה כי אלו הם יועצי המרמה אשר ייעצו עצות רעות בשביל רווח אישי, שגופם כולו מועלה בלשון אש רוטטת כעונש על כך שלשונם ביצעה את חטא ייעוץ המרמה. דנטה רואה שלכל חוטא בתעלה זו ישנה להבה משלו, חוץ מהאחים יוליסס (שמו הלטיני של אודיסאוס) ודיומדס, הנשרפים שניהם בלהבה אחת המחולקת לשתי לשונות. יוליסס מספר לדנטה את סיפור מותו: הוא וחבריו אשר לחמו זה לצד זה במלחמת טרויה, שטו בספינתם עד מצר גיברלטר ומעבר לו ואז פנו דרומה (כך שבגאוגרפיה המדויקת הם שטו לכיוון הקוטב הדרומי כשיבשת אפריקה משמאלם, אך דנטה נותן בסיפור זה מקום לגאוגרפיה בת זמנו ומספר שברגע זה הם חצו את הגבול בין חצי כדור הארץ המיושב ובין חצי כדור הארץ הלא מיושב, התחתון, שכולו אוקיינוס מלבד הר כור המצרף במרכזו). לאחר ימים רבים של שיט הגיעו יוליסס וחבריו לסף הר כור המצרף, אך אלוהים טרף את ספינתם בים, שכן אין מקום לחיים במקום זה. דנטה פוגש גם את גווידו ממונטפלטרו, פושע גיבליני אשר לעת זקנה החליט לחזור בתשובה והצטרף למנזר הפרנציסקני, אשר האפיפיור בוניפציוס השמיני ביקש את עצתו על מנת לנצח במלחמה שהתנהלה באותה העת ובתמורה הציע לו חנינה מלאה על כל חטאיו שבוצעו בעבר ויבוצעו בעתיד. עצתו של גווידו צולחת והאפיפיור מנצח במלחמה. במותו של גווידו, הלה רואה את פרנציסקוס הקדוש מגיע אליו ומציע לו לבוא איתו יד ביד לגן עדן, אך שד ממעמקי התופת מסביר לפרנציסקוס שמקומו של גווידו הוא בתופת מאחר שחטאיו של אדם לא יכולים להיות מכופרים מראש (כפי שבוניפציוס השמיני הציע לו), וגווידו נגרר לתופת (קנטונים 26,27).
התעלה הבאה, IX במספר, היא תעלתם של האשמים ביצירת פילוג וקרעים בחברה. הם נושאים חתכים איומים הנגרמים להם על ידי שד ענק בעל חרב. חומרת הפצע היא כחומרת החטא. על החוטאים להקיף את התעלה, במהלך ההקפה פצעיהם מחלימים לגמרי, וכשהם חוזרים אל השד, זה חותך אותם שנית. דנטה פוגש פה את מוחמד ועלי, האשמים אחד ביצירת האסלאם ויצירת אויב דתי חדש לנצרות, והשני בפילוג האסלאם עצמו לסונה ולשיעה. בנוסף הוא פוגש את פייר דא מדיצ'ינה, קוריו ומוסקא, פלגנים נוספים, ואת ברטראן דה בורן אשר יצר סכסך בין הנרי השני מלך אנגליה ובנו, ועל כן ראשו נכרת ונישא בידיו. (קנטונים 28, 29).
משם מגיעים דנטה וורג'יליו לתעלה האחרונה, תעלה X. אליה מובאים השקרנים, הזייפנים, המתחזים והאלכימאים. עונשם הוא לחלות שוב ושוב במחלות נוראות כגון צרעת, שחפת, מיימת ופריחות מסוגים שונים. דנטה פוגש את מאסטרו אמאדו, זייפן מטבעות ידוע לשמצה, הנידון לחלות במימת. הוא פוגש גם את סינון ואשת פוטיפר, וכאשר מאסטרו אמאדו מציג אותם, סינון נפגע מהאור הרע בו הוא הוצג לדנטה ומיד מתקיף את אמאדו. השניים ממשיכים לריב וורג'יליו נוזף בדנטה על עודף סקרנותו ורצונו להתערב בתגרה. (קנטונים 29,30)
בהגיעם למרכז המעגל השמיני מגיעים דנטה וורג'יליו לאזור שבו מוחזקים הטיטנים וענקים מיתולוגיים רבים. הם פוגשים בנמרוד, הענק שלפי האגדה יזם את בנייתו של מגדל בבל וכיוצא מכך אחראי לבלבול השפות בבבל. עונשו הוא לדבר בשפה המובנת רק לו, ולא להבין שפה אחרת. סביב גופו של נמרוד כרוכה קרן ענקית בה הוא נושף בעת זעם. המשוררים מונמכים על יד הענק אנתאוס דרך "פתח המשפך" של המעגל השמיני למעגל התשיעי (קנטו 31).
מעגל תשיעי: הבוגדים
המעגל התשיעי הוא אגם קפוא, הקרוי "נהר הבכי" (Cocytus), ובו מופרדים הבוגדים משאר הרמאים מפני שהרמאות שלהם בוצעה במכוון נגד קשר של דם, אהבה או כבוד. המעגל התשיעי מחולק לארבעה אזורים, הראשון בשטח ההיקפי של האגם והאחרון במרכזו. וירג'יליו ודנטה מטפסים על גופו השעיר של השטן אל תוך אגם הקרח. בעברם את קו המתניים שלו, כוח הכבידה מתהפך (שכן הם חצו ברגע זה את מרכז הכובד של כל היקום) ודנטה חושב שהם חוזרים אל התופת, כי עכשיו הם מטפסים מעלה ולא מטה. השניים יוצאים אל תוך חלל חשוך ושקט בתוך האדמה, ועולים במנהרה צרה ומחוספסת עד לכור המצרף, בצד השני של העולם, שם דנטה חוזר להתבונן בכוכבי השמיים (כל קנטיקה בקומדיה האלוהית מסתיימת במילים Le stelle, "הכוכבים").
כור המצרף - הפורגטוריום
ממעמקי הגיהנום, לאחר המפגש עם השטן בעצמו, יוצאים דנטה וורגיליוס אל עבר השני במשכני המתים, הוא כור המצרף. כור המצרף הוא הר גבוה בקצה העולם אשר על פסגתו הכניסה לגן עדן. הכור הוא מקום הגעתן של הנשמות אשר מקומן אינו בגיהנום. כור המצרף נועד לגרום סבל לנשמות המגיעות אליו, אך הענישה בכור המצרף שונה מזו בגיהנום בכך שאינה נצחית. סיבת הענישה היא טיהור הנשמה מחטאיה לפני הכנסתה לגן עדן. דנטה ווירג'יליו עדיין ליד היציאה מהתופת, מתבוננים בשמי הלילה וקבוצות הכוכבים, ובמיוחד בכוכב נוגה. עם זריחת השמש מגיע קאטו מאוטיקה, שומר הפורגטוריום, שהיה מצביא פגאני ידוע שהתאבד על מנת שלא להיכנע לאויבו, יוליוס קיסר. וירג'יליו מבקש מקאטו לתת להם לעבור, ובתמורה - וירג'יליו יספר על מעשה החסד שעשה איתם לאשתו של קאטו השוכנת בלימבו עם וירג'יליו, והלה מסכים (קנטו 1). המשוררים עדים גם להגעתה של ספינה ובה עשרות נשמות, שרות בלטינית את מזמור "בצאת ישראל ממצרים", כאשר שחרורם של בני ישראל ממצרים מסמל את השתחררותה של הנשמה הנוצרית מחטאיה. הנשמות הללו באות להיטהר בכור המצרף אחרי מותן ולפני כניסתן לגן העדן, ואת ספינתן משיט מלאך. דנטה פוגש שם את חברו הקרוב קסלה, ומביע הקלה על כך שמצא אותו בכור המצרף ולא בתופת. קסלה שר את אחד משיריו של דנטה ושאר הנשמות מצטרפות בשירה עד שקאטו גוער בהן ואומר להן להמשיך במסען אל גן העדן (קנטו 2).
אנטי-פורגטוריום
ישנן נשמות המגיעות לכור המצרף אך אינן זוכות להתחיל מיד בהיטהרות, ועליהן לחכות למרגלות ההר, באנטי-פורגטוריום, פרק זמן מסוים המבוסס באופן זה או אחר על זמן חייהן. נשמות אלו הן נשמותיהן של האנשים אשר חזרו בתשובה בשלב מסוים בחיים שלהן, ולא עקבו אחר חוקי האל מתחילת חייהם. הן מחולקות לכמה קבוצות, בהתאם לסיבה שבגללה עליהן לחכות בכניסה: כאשר דנטה נרדם, הוא חולם על שהוא נישא על ידי עיט עד למרגלות שערי הפורגטוריום. כאשר זה מתעורר, הוא מגלה שהוא אכן ליד השער, ווירג'יליו מספר לו שבעת שנתו הוא נישא על ידי לוצ'יה הקדושה יפת העיניים אל השערים. שערי כור המצרף (בניגוד לשער התופת שהוא פתוח וענקי) צרים, קטנים, נעולים ושמורים על ידי מלאך עם חרב. למרגלות השער שלוש מדרגות: הראשונה עשויה משיש לבן מבריק, השנייה משיש שחור וסדוק והשלישית אדומה וחלקה, עליה מניח המלאך השוער את רגליו. המלאך חורת על מצחו של דנטה שבע פעמים את האות הלטינית P (כל אחת מסמלת את אחד החטאים מהם מיטהרים בכור המצרף, שכן P היא האות הראשונה במילה הלטינית Peccatum שמשמעותה "חטא") בחרבו, ופותח את שערי הפורגטוריום בעזרת מפתח זהב ומפתח כסף. השער נפתח בחריקות רמות ובשירת Te Deum. המלאך מזהיר את המשוררים לא להסתכל לאחור בעת היכנסם לכור המצרף, והשניים נכנסים בשערים. (קנטו 9)
טרסה ראשונה: הגאוותנים
בטרסה הראשונה של הר הפורגטוריום נענשים אלו שחטאו בגאווה. דנטה מרבה להאשים את עצמו בחטא הזה במהלך הקנטונים העוסקים בטרסה הזו. עונשם הזמני של הגאוותנים הוא לסחוב סלעים כבדים וגדולים (מידת הכובד והגודל נקבעת לפי מידת החטא) המכופפים את גופם, כך שהם לא הולכים בזקיפות ובגאווה. לאורכה של הטרסה ישנם פסלים רבים ומלאי חיים, המציגים אנשים מפורסמים גדולים שחטאו בחטא הגאווה (למשל עוזה בן אבינדב התנ"כי, ארכנה וטריאנוס קיסר). (קנטונים 11, 12)
טרסה שנייה: הקנאים
דנטה וורגיליוס מגיעים לטרסה השנייה, בה נענשים הקנאים. במבט ראשון, הטרסה נראית לדנטה ריקה מבני אדם, אך אז הוא מבין שאלו מוסווים על ידי בגדים מיוחדים וכבדים, אשר במסגרת עונשם גורמים להם "להתמזג" עם האדמה. עפעפיהם נסגרים ונתפרים זה על זה בעזרת חוט מתכת. הקנאים צועקים ציטוטים מכתבי הקודש והמיתולוגיה הקשורים בקנאה ובהפכיה. (קנטונים 13 עד 15).
טרסה שלישית: הזועמים
לטרסה זו מגיעים החוטאים בזעם ובשנאת חינם. הטרסה כולה אפופת עשן סמיך, והחוטאים מהלכים בעשן מבלי לראות את דרכם עד שחטאם מטוהר (קנטונים 15 עד 17).
טרסה רביעית: העצלנים
טהור חטא העצלות נעשה בהרצתם של העצלים לאורכה ולרוחבה של הטרסה (קנטונים 18, 19).
טרסה חמישית: החמדנים
החוטאים בחטא החמדנות מטוהרים בכך שהם שוכבים על בטנם כשפניהם באדמה. (קנטונים 19 עד 21)
טרסה שישית: הגרגרנים
כדי לטהר את הגרגרנים מחטאם הם מובאים לטרסה השישית. בטרסה הזאת צומחים עצי פרי רבים, אך פירותיהם העסיסיים רחוקים מהישג יד. הגרגרנים נאלצים לשוטט בטרסה בהתנזרות מוחלטת מכל מאכל ומשקה, תוך כמיהה לפירות העצים כל עוד הם בכור המצרף (קנטונים 22 עד 24).
גן העדן הארצי
דנטה וורגיליוס ממשיכים ומעפילים לפסגת ההר, שם נמצא גן עדן. ורגיליוס הוא עובד אלילים, ומשכנו הנצחי נמצא בלימבו (המעגל הראשון של הגיהנום). לכן אינו רשאי להיכנס לגן-עדן, וביאטריצ'ה הופכת להיות מדריכתו השנייה של דנטה וכן האחראית על טיהורו לפני כניסתו לגן העדן (קנטונים כ"ח עד ל"ג).
מתחמי גן העדן
ישנם תשעה מתחמים בגן העדן, והם:
מתחם ראשון: הירח
מתחם הירח מיועד לאנשים שלא עמדו בשבועותיהם, כלומר לא היו אמיצי לב (קנטו ב'-ה'). דנטה פוגש את פיקארדה דונאטי (אחותו של חברו הטוב פורזה דונאטי) שמתה זמן קצר לאחר שהוצאה בכוח ממנזרה. ביאטריצ'ה נואמת בפני דנטה על חופש הרצון ועל קדושת שבועות קדושות.
מתחם שני: מרקורי (כוכב חמה)
מתחם מרקיורי מיועד לאנשים שעשו מעשים טובים מתוך רצון לתהילה, אך ערערו על ערכי צדק (קנטו ה'-ז'). יוסטיניאנוס ה-1 מתאר את סיפור האימפריה הרומית. ביאטריצ'ה נואמת לדנטה על מחילת ישו לחטאי האנושות.
מתחם שלישי: ונוס (נוגה)
מתחם ונוס מיועד לאנשים שעשו מעשים טובים מתוך אהבה, אך לא עמדו בפני פיתויים (קנטו ח'-ט'). דנטה פוגש את שארל מרטל מאנז'ו שמתאר אנשים שעוסקים במקצועות לא מכובדים, ואת קוניצה דה רומאנו. טרובדור מדגיש את רחב הזונה, הנשמה המבריקה ביותר בקרב מתחם זה, ומקלל את העיר פירנצה על ייצור ה"פרח המקולל" הזה (פלורין - "פרח" הוא דימויי למטבע שפלורין היה שמו), שאחראי על נפילת הכנסייה.
מתחם חמישי: מארס (מאדים)
מתחם זה מיועד לאנשים שנלחמו למען הנצרות והראו אומץ לב רב (קנטו י"ד-י"ח). הנשמות במתחם זה יצרו צלב ענק. דנטה מדבר עם נשמה של אחד מאבותיו, קצ'גוידה (Cacciaguida), ששיבח את תושבי פירנצה הקדומים, מספר את סיפור עליית ונפילת משפחות פירנצה, ומנבא את גלות דנטה מפירנצה. לאחר מכן הוא מציג בפני דנטה נשמות לוחמים חשובים (יהושע בן-נון, רולאנד, יהודה המכבי, קארל הגדול וגוטפריד מבויון).
מתחם שישי: יופיטר (צדק)
מתחם זה מיועד לאנשי צדק, תחום שדנטה הרגיש אליו שייכות רבה (קנטו י"ח-כ').
מתחם שביעי: סטורן (שבתאי)
במעגל זה נמצאים ההוגים המתונים והמאופקים.
מתחם שמיני: כוכבי השֶבֶת
במעגל זה נמצאת מרים, אם ישו וקדושים נוצריים נוספים.
מתחם תשיעי: המניע הראשוני
זהו החלק האחרון ביקום הגשמי. את המניע הראשוני מניע אלוהים בעצמו. כאן יש תשע טבעות מלאכים ובמרכזן נראה אלוהים כנקודה בהירה מאוד.
מעבר לגן העדן: אמפירוס
מעבר ליקום הגשמי נמצא משכנו של האל, אמפירוס. דנטה מוקף באור המאפשר לו לראות את אלוהים כשלושה מעגלים המיצגים את השילוש הקדוש. מבעד למעגלים נגלית דמותו האנושית של ישו.
יאסין אל-עיארי
יאסין עבאס אל-עיארי (בשוודית: Yasin Abbas Ayari, בערבית: ياسين عباس العياري, בתעתיק מערבית: יאסין עבאס אלעיארי; נולד ב-6 באוקטובר 2003 בסולנה שבשוודיה) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג ובנבחרת שוודיה.
קריירת מועדונים
אל-עיארי גדל במחלקות הנוער של רסונדה וא.י.ק סולנה. הוא ערך 37 הופעות בקבוצה הבוגרת של א.י.ק סולנה במסגרת ליגת העל השוודית, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-30 בינואר 2023 חתם אל-עיארי על חוזה לארבע שנים וחצי בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג.
קריירה בינלאומית
ב-9 בינואר 2023 ערך אל-עיארי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה, בניצחון 2-0 על נבחרת פינלנד במשחק ידידות.
לנצ'יה פלמיניה
לנצ'יה פלמיניה (באיטלקית: Lancia Flaminia) היא מכונית סלון אשר יוצרה במספר תצורות, ומוגדרת כמכונית קומפקטית, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1957–1970.
יוצרו 12,436 יחידות, מהם 3,960 יחידות בתצורת סדאן, 4 דלתות.
אביטל אברג'יל
אביטל אברג'יל (נולדה ב-10 ביוני 1977 ברמת גן) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
אברג'יל שיחקה בסדרות הטלוויזיה "כחול עמוק", "טירונות", "החבר'ה הטובים", "האישה האחרת", "טיפול נמרץ", "בוא נתערב", "זינזאנה", "השמיניה" ו"קוויקי". כמו כן היא שיחקה גם בסרטים "חובו של אהרון כהן" ו"משהו מתוק".
בשנת 2001 הופיעה אברג'יל בקליפ לשיר של להקת טיפקס "כמו לפני עשרים שנה" לצד בעלה דאז קובי אוז, וכמו כן באותה שנה הופיעה עמו בשבע פרסומות של "חברת החשמל".
בשנת 2005 השתתפה אברג'יל בקליפ לשיר "מלכת היופי שלי" בביצוע אייל גולן.
בשנת 2007 שיחקה אברג'יל בסרט הסטודנטים "הרי את" של הבמאית פזית ליכטמן.
במהלך השנים השתתפה בדיבוב סדרות ילדים לעברית. ביניהן, "נארוטו", "מועדון ווינX", "אי-שרדות", "ספיידרמן המדהים", "קוד ליוקו" ו"סיילור מון". בשנת 2019, לאחר שבע שנות הפסקה, שבה לדבב, כאשר היא דיבבה את ג'ייד בסדרה "פט שופ: עולם משלנו".
בשנת 2017 הופיעה אברג'יל בתחילתו של סרט הקולנוע הבריטי "לטובת הילד", שם שיחקה אם של תאומים סיאמיים.
בשנת 2019 שיחקה בסדרה "סברי מרנן" בתפקיד נורית.
בשנת 2023 שיחקה בסדרה "תלאתה" בתפקיד שרה דוידוף, אמם של אלה ומורי.
חיים אישיים
בשנת 1999 נישאה אברג'יל לסולן להקת טיפקס, קובי אוז, וביולי 2003 הם התגרשו.
ב-2011 נישאה בשנית וב-2012 נולדו לה ולבעלה תאומות.
ב-2013 עברה עם משפחתה ללונדון, ובהמשך התגרשה בשנית וחזרה לישראל ולקריירת המשחק.
אלכסנדר ארקדייביץ' ז'וקוב
אלכסנדר ארקדייביץ' ז'וקוב (נולד ב-29 בדצמבר 1974) הוא איש עסקים ופוליטיקאי רוסי, חבר מועצת הפדרציה (מאז 2019).
ביוגרפיה
נולד ב-29 בדצמבר 1974 בכפר שיריאנה, מחוז קראגייסקי, מחוז פרם.
בשנת 1997 סיים את לימודיו באוניברסיטה הטכנית של אירקוטסק עם תואר בהנדסת כרייה.
בשנת 2009, כמועמד מטעם רוסיה המאוחדת זכה בבחירות לראשות העיר סורסק, בשנת 2013 הוא זכה בבחירות למועצה העליונה של הרפובליקה של חקסיה השישית, אך ויתר על המנדט, בשנת 2018 הוא נבחר כחבר בפרלמנט של חקסיה.
בשנים 2014–2016 שימש כעוזרו של ראש חקסיה, ויקטור זימין, בשנת 2016 הוא מונה למנהל מכרה אבזינסקי ושיקם את החברה ממצב של טרום פשיטת הרגל. בשנת 2014 הוא הפך לנאשם בתיק פלילי על שימוש לרעה בסמכותו כראש עיריית סורסק. על פי החקירה, בשנת 2012 חתם ז'וקוב על מסמכי הקבלה של חברת Biiskenergomash לשיפוץ מערכות החימום בעיר תמורת 9.3 מיליון רובל, אם כי העבודות לא הושלמו (החוקרים העריכו את הנזק בכ-2 מיליון רובל). בינואר 2018 הוא זוכה על ידי בית המשפט.
לאחר הבחירות לרשויות המקומיות ב-9 בספטמבר 2018 המועצה העליונה של חקסיה במדינה נכנסה למצב "לימבו", מכיוון שאף מפלגה לא קיבלה רוב מוחלט. בעקבות זאת, בחירת נציגים מטעם המחוז למועצת הפדרציה התעכבה ביותר (בינואר, רק מועמד המפלגה ליברל דמוקרטית, ולרי סטארוסטין, נותר יריבו של אלכסנדר ז'וקוב, שנתמך על ידי רוסיה המאוחדת).
ב-27 בפברואר 2019, כתוצאה מפשרה בין-מפלגתית, הצביע הפרלמנט בעד ז'וקוב. הוא קיבל 26 קולות (סטארוסטין - רק 11), אם כי לרוסיה המאוחדת היו רק 18 מנדטים.
מואילה
מואילה (באנגלית: Mouila) היא בירת מחוז נגוני שבגבון. העיר שוכנת על גדות נהר נגוני ועל הכביש הארצי N1. אוכלוסיית העיר מנתה של כ־36,061 נפש (2013). האתר הבולט בעיר הוא האגם הכחול- Lac Bleu, אגם הידוע במים הכחולים הבוהקים שלו.
במואילה מתגוררים מגוון של קבוצות אתניות גבוניות ומהווה מוקד מרכזי למסחר ונסיעות. בעיר יש גם שדה התעופה.
אוכלוסייה
קצב גידול האוכלוסייה בין השנים 2003 לבין 2013 היה 5.6%.
חינוך
במואילה ישנם מספר בתי ספר תיכוניים כגון סנט גבריאל-Saint-Gabriel ותיכון לה-ואל-מארי Le Val-Marie, שניהם הוקמו בשנות השישים של המאה ה-20. מספר דורות של אישי מפתח התופסים תפקידים בכירים בגבון למדו בבתי ספר אלה. שני מוסדות החינוך הקתוליים הפרטיים האלה, החל משנות האלפיים מנוהלים על ידי המדינה. בית הספר סנט-גבריאל ממוקם במרכז העיר ואילו בית ספר לה-ואל-מארי נמצא במרחק של 3 ק"מ ממואילה.
דת
ב־11 בדצמבר 1958 נקבע מקום מושבו של הבישופ הקתולי במואילה. בשנת 2007 הוקמה במואילה קתדרלת סן ז'אן-ל'אפוט.
כלכלה
העיר מהווה מרכז מסחרי בקסאווה, מניהוט, בננות, יאמה, אגוזי אדמה (בוטנים) ותירס (תירס). קפה ושמן דקלים הם מוצרי יצוא חשובים. במרחק 56 קילומטרים דרומית מערבית ממואילה נמצאים מפעלי שמן דקלים שיתופיים במואבי. יהלומים נמצאו בעיירה במקונגוניו הסמוכה וזהב בעיירה אקיטה, אך הייצור של שניהם קטן.
מחסור במי שתייה
במספר שכונות במואילה, התושבים מתקשים להשיג מי שתייה לשימושים ביתיים, על בסיס יומי. בגלל הקשיים להשגת המים וההתמודדות בנושא, התעוררה מרירות בקרב האוכלוסיות (2018). האוכלוסייה נאלצת לנקוט צעדים לקליטת מי גשמים או לשטוף פירות וירקות במי הנהר. לאור המצב ב־16 בפברואר 2018 החליטה ממשלת גבון להפסיק באופן חד צדדי את הסכם הזיכיון עם הקבוצה הצרפתית "ויאוליה". שהייתה אחראית לניהול והפצה המים והחשמל בגבון.
אקלים
במואילה אקלים סוואנה טרופי ( סיווג האקלים Köppen Aw ).
שיר אהבה אינדיאני (מיגל)
שיר אהבה אינדיאני (Miguel) הוא פזמון שכתבה, הלחינה וביצעה עלמה זהר. השיר יצא לאור בשנת 2008 ונכלל באלבום הבכורה של זהר, דברי.
רקע
בשנת 2005, לאחר שזהר התגרשה, היא נסעה לפסטיבל מוזיקה באתיופיה. היא החליטה להמשיך ולטייל במדינה תקופת מה. בעת ששהתה בצפון המדינה הכירה את טמסהגן, תושב מקומי, ויצרה איתו קשר רומנטי. זהר התגוררה בבקתת הבוץ של משפחתו. בהמשך נאלצה לשוב לישראל והזוגיות ביניהם הסתיימה. לאחר ששבה לישראל הכירה בן זוג ישראלי ושמו שחר, ושמרה על קשר ידידותי עם טמסהגן. שחר התנגד לקשר.
זהר כתבה את "שיר אהבה אינדיאני" ברקע היכרותה עם טמסהגן כשיר פיוס הומוריסטי לבן זוגה הישראלי. עם זאת היא שינתה את דמותו של טמסהגן לדמות של אינדיאני. כשהקליטה את אלבום הבכורה שלה היא לא תכננה להכניס אליו את השיר, אך לבסוף הוא נכלל בו בעידודו של מפיק האלבום, אסי איילון. השיר זכה להצלחה רבה, בצד השיר אגו טריפ.
יואכים ואצטיס
יואכים ואצטיס (ברוסית: Иоаким Иоакимович Вацетис, בלטבית: Jukums Vācietis; 11 בנובמבר 1878 - 28 ביולי 1938) היה קצין בצבא האימפריה הרוסית וגנרל סובייטי, מראשי הצבא האדום במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה.
קריירה מוקדמת
יואכים ואצטיס נולד למשפחת איכרים ממוצא לטבי. הוא חלם על אוניברסיטה אך בחר בקריירה צבאית שאיפשרה לו ללמוד על חשבון המדינה. בשנת 1891 הוא התנדב לצבא ושירת בריגה. בשנת 1897 סיים ואצטיס את בית הספר לקצינים בווילנה ובשנת 1909 סיים אקדמיה צבאית של המטה הכללי. בשנת 1912 ואצטיס קודם לדרגת לוייטנט-קולונל.
הצבא האדום
מייד לאחר מהפכת אוקטובר ואצטיס ביחד עם יחידתו עבר לתמיכה בשלטון החדש. בדצמבר 1917 הוא היה ראש אגף המבצעים במטה הכללי הסובייטי. בינואר 1918 הוא פיקד על דיכוי מרד של יחידות הפולניות ובאפריל 1918 מונה למפקד חטיבה לטבית שהייתה מוצבת במוסקבה. באותה תקופה זו הייתה אחד מיחידות הכי מאורגנות בצבא האדום. ביולי 1918 ואצטיס היה בראש כוחות הצבא האדום שדיכאו מרד שאוגן על ידי המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית (שמאל) במוסקבה. לאחר דיכוי המרד, ואצטיס מונה למפקד הכוחות בחזית המזרחית. ב-1 בספטמבר 1918 ואצטיס מונה למפקד העליון של הצבא האדום והיה בתפקיד זה עד ל-9 ביולי 1919. במקביל, בינואר-אביב 1919 ואצטיס היה מפקד של צבא לטביה הסובייטית.
ביולי 1919 ואצטיס הואשם בבגידה ונעצר. לאחר מספר שבועות האשמות בוטלו, אך ואצטיס לא חזר לתפקיד הקודם ולא חזר לפיקוד של יחידה קרבית כלשהי. החל מאוגוסט 1919 הוא היה בתפקיד מטה ומשנת 1921 ואצטיס היה מלמד באקדמיה צבאית של המטה הכללי.
ב-29 בנובמבר 1937 ואצטיס נעצר והואשם בריגול לטובת גרמניה ולטביה. הוא הוצא להורג ב-28 ביולי 1938. ב-28 במרץ 1957 ואצטיס טוהר מכל אשמה.
פיזיקה כימית
פיזיקה כימית הוא התחום החוקר תופעות פיזוכימיות בשימוש טכניקות מתוך תחומי המשנה פיזיקה אטומית ופיזיקה מולקולרית, ובטכניקות מתחום הפיזיקה של חומר מעובה. אפשר להגדיר את התחום כחקר תהליכים ותופעות כימיות רבות מנקודת מבט פיזיקלית. פיזיקה כימית הוא תחום משותף לתחומי הידע פיזיקה וכימיה.
פיזיקה כימית נבדלת בצורה ניכרת מכימיה פיזיקלית, כאשר פיזיקה כימית מתרכזת יותר בתאוריות פיזיות ובמאפיינים פיזיים של חומרים שונים בטבע; ואילו כימיה פיזיקלית מתרכזת בלימודי החוקים של הכימיה בפיזיקה. למרות שמותיהם הדומים של שני התחומים, הם שונים; ובאוניברסיטאות מלמדים אותם בשני קורסים נפרדים.
רקע
פיזיקה כימית כוללת את חקר המבנה הכימי והדינמיקה של פולימרים, רדיקלים חופשיים, יונים, מולקולות, ושל האשכולות הכימיים. החוקרים בתחום הפיזיקה הכימית עוסקים בהתנהגות מכנית-קוונטית, תהליכי מסיסה, זרימת אנרגיה תוך-מולקולרית ובין-מולקולרית וישויות בודדות כמו נקודות קוונטיות. המחקר הניסויי עושה שימוש בטכניקות ספקטרוסקופיות על מנת להבין בצורה טובה יותר את קשרי מימן, העברת אלקטרונים, יצירה ושבירה של קשרים כימיים, תגובות כימיות ויצירת ננו-חלקיקים.
מדענים יוצרים סימולציות של תהליכים תוך-מולקולריים כדי לחקור את המבנה המולקולרי, ומעלים השערות לגבי מבנה המולקולה.
יעדי המחקר בפיזיקה כימית הם גילוי והבנה של מבנים כימיים, תגובות במכניקת הקוונטים, הבהרת מבנם ותגובתיות בשלבים יונים ושל גזים רדיקלים. כמו כן, פועלים מדענים להפוך את הפיזיקה הכימית נגישה למחשוב ולדיגיטציה.
שהשמש תעבור עלי (אלבום)
שהשמש תעבור עלי הוא אלבום אוסף משולש, האלבום ה-15 במספר של ירדנה ארזי ואלבום האוסף הרביעי בסך הכל.
האלבום
האלבום מקיף ומסכם 40 שנות קריירה של ארזי ומכיל 66 שירים החל מתקופת להקת הנח"ל בה שירתה שלוש שנים, שירים שהקליטה בהמשך באזרחות כשנטלה חלק חשוב בשלישיית שוקולד מנטה מסטיק ובמקביל, שיר שהוקלט בגרמנית כשהחלה את קריירת הסולו וניתן לה לאחר שהרשימה חברת תקליטים גרמנית בינלאומית בעקבות הנחיה בתחרות האירוויזיון שנערכה בירושלים בשנת 1979.
עוד באלבום שירים שהקליטה עבור פרויקטים במהלך השנים שלא נכללו באף אחד מאלבומיה, לצד להיטיה הגדולים מכל אלבומיה וגם שירים פחות זכורים ומוכרים שהופיעו בתקליטים ולראשונה רואים אור על גבי פורמט של דיסק. האלבום לוקט, נערך ונאסף על ידי ארזי עצמה ולצדה בעלה ומפיק אלבומיה נתן תומר, יועצה האומנותי גברי מזור, שמלווה אותה כבר משנות ה-80 והעיתונאי לשעבר שלומי לאופר.
ב-1 בינואר 2011 ארזי הוציאה לאור את גרסת הרמיקס ל"באתי אליך" שנכלל אף הוא באותו אלבום והיה גם ללהיט. גם רמיקס זה זכה להצלחה רדיופונית והתברג במצעדי הפזמונים וברחבות הריקודים.
ב-4 בינואר 2011 יצא האלבום המשולש אל החנויות והפך לרב-מכר בשבוע הראשון לצאתו. נכון לנובמבר 2011, נמכרו בלמעלה מ-15,000 עותקים והוא נחשב לאלבום אוסף מוצלח. הקלטה נוספת מחודשת היא של השיר "הביתה", שיצא במקור בשנת 1983 ונכלל באלבומה השני "מה נשמע", שיצא באותה שנה. לפני 8 שנים כתב אהוד מנור, מחבר השיר, בית נוסף לשיר שבוצע לצורך סיבוב הופעות של ארזי. אך השיר לא הוקלט בגרסתו המורחבת והושר רק בהופעות; לכן על גבי העיבוד המקורי הקליטה ירדנה שירה חדשה עם הבית החדש, גרסה המכונה "הביתה 2011".
השיר הוותיק ביותר באוסף הוא "חופים", שהוקלט בשנת 1971 במסגרת צוות הווי הנח"ל שהופיעו עם השיר בתוכנית טלוויזיה. לעומתו השיר החדש ביותר הוא "מכתב לנגה", שהוקלט עבור פרויקט "עוד מעט נהפוך לשיר" של גלי צה"ל בשנת 2010 ליום הזיכרון. שירים שלא ראו אור קודם על גבי דיסק הם: "הפגישה (אח, פגישה שכזאת)", "חופים", "מלכתא", "סיני (Sinai)", "אני לא גרטה גרבו", "בלי דמעות", "שיר הערב מצלצל", "מילה קטנה", "תאורת חצר", "מה נשמע", "אחד ולתמיד", "לא נעצור" ו"שובי הרמוניקה".
גירושים
גירושים (מקובלת גם הצורה "גירושין" מארמית) הם הסיום הפורמלי של קשר נישואים בין שני בני זוג. קודם לגירושים קורה שבני הזוג חדלים לגור יחד, ולמעשה חדלים לתפקד כזוג נשוי (מצב הקרוי פרוד), אך הגירושים הם האקט הפורמלי המסיים את הנישואים.
זכויות שמעניקה המדינה לאנשים שאינם נשואים ניתנות לעיתים גם לבני זוג נשואים החיים בנפרד, גם ללא גירושים, אך לאקט הגירושים משמעות כבדת משקל מבחינות שונות. במדינות שבהן אסורה ביגמיה, רק לאחר הגירושים רשאי בן הזוג להינשא לאחר.
לרוב כרוכים גירושים בהסדר פירוק שיתוף כלכלי ולעיתים קרובות גם בהסדר משמורת ומזונות לגבי ילדים משותפים. הסדרים אלו, כמו כל הסדרי פירוק שיתוף, יכולים להיכפות על ידי בתי דין או להתבצע בהסכמת הצדדים, לעיתים עוד בהסכם טרום נישואים, אולם המדינה מותירה לעצמה את הקביעה הסופית בכל הקשור לגירושים והורות לאחר גירושין או פרידה, והסכמים לגביהם כפופים לאישור בתי הדין המוסמכים.
גירושים אזרחיים
במדינות שונות קיימים חוקים שונים הנוגעים לגירושים. לעיתים החוקים משתנים בין המחוזות בתוך המדינה. בארצות הברית, למשל, בכל מדינה יש דיני גירושים שונים.
ברוב המדינות התרת נישואי בני הזוג נכנסת לתוקפה רק לאחר אישור של בית משפט לענייני משפחה. בית המשפט לוקח בחשבון הסדרי משמורת ומזונות לגבי ילדים משותפים, הסכמי ממון והסכמים נוספים שנעשו בין בני הזוג.
גירושים אזרחיים הם בדרך כלל מסוג "גירושים ללא אשם" (כמפורט להלן). אחד מבני הזוג, או שניהם, פונים לבית המשפט לענייני משפחה ומבקשים להתגרש. בית המשפט בוחן את הסדרי המשמורת והמזונות לגבי ילדים משותפים, הסכמי ממון והסכמים נוספים שנעשו בין בני הזוג, ולאחר מכן מאשר את הגירושים. לאחר אישור בית המשפט ניגשים בני הזוג לבניין העירייה, שם הם נרשמים כגרושים.
גירושים ללא אשם
גירושים ללא אשם הם הנפוצים ביותר במדינות המערב, בהן כל מדינות אירופה, אוסטרליה, ניו זילנד, קנדה וכל מדינות ארצות הברית, וכן במדינות רבות נוספות, בהן הודו, הרפובליקה העממית של סין, מלטה ורוסיה. גירושים אלה מתאפשרים עבור בני זוג המתגוררים בנפרד, או אם אחד מבני הזוג מצהיר כי קיימים ביניהם הבדלים שאינם ניתנים לגישור. לא נדרשת עילה כלשהי לגירושים. בן הזוג המבקש להתגרש אינו צריך לספק ראיות כלשהן לכך שהצד השני הפר את ההסכמות ביניהם.
גירושים מהירים
בפורטוגל ובמספר מדינות אחרות (בהן חלק ממדינות ארצות הברית) קיים הליך לגירושים מהירים, המאפשר לקבל אישור מיידי לגירושים אם מתקיימים מספר תנאים, בהם:
גירושים עם אשם
עד לשנות ה-70 של המאה ה-20, ברוב המדינות שהתירו גירושים נדרשה עילה לגירושים, כלומר הוכחה שאחד מהצדדים ביצע מעשה שאינו תואם את רוח הנישואים. העילות הנפוצות היו נטישה, אכזריות וניאוף. עילה זו כונתה לעיתים "אשם", וזו הייתה הדרך היחידה לסיים את הנישואים.
שיטת גירושים זו גרמה למספר תופעות בעייתיות, ולכן חדלו להשתמש בה:
החל משנות ה-70 נוסף לרוב חוקי המדינות סעיף הנקרא "גירושים ללא אשם", המאפשר גירושים אם אחד מבני הזוג מצהיר כי קיימים ביניהם הבדלים שאינם ניתנים לגישור, ללא צורך להוכיח דבר.
גירושים פיקטיביים
גירושים פיקטיביים הם מקרים בהם בני זוג נשואים מתגרשים רשמית, אך בפועל ממשיכים לקיים חיי זוגיות בצורה כזו או אחרת מבלי להודות בכך בפני הרשויות או חלקים מהחברה. הדבר נעשה במקרים בהם נמצא אחד מבני הזוג בחובות וקיים חשש להפקעת נכסים שברשותו על מנת לשלם את החוב, ואותם נכסים מועברים לבן הזוג לאחר הגירושים הפיקטיביים על מנת למנוע את הפקעתם. סיבה נוספת לגירושים פיקטיביים היא כאשר הטבות הניתנות לשני אנשים הגרים בנפרד גבוהות יותר מהטבות הניתנות לזוג נשוי, ובני הזוג מעוניינים להשיג הטבות אלה.
ביהדות
ביהדות נעשים הגירושים בכך שהבעל נותן לאשה גט. ביהדות התלמודית הייתה דרך לגבר לגרש את האשה בעל כורחה, אולם, בעקבות תקנות חרם דרבנו גרשום שעשה רבנו גרשום מאור הגולה, ונתקבל בכל עם ישראל, כבר למעלה מאלף שנה שאסור לגרש אשה בעל כורחה וכן אסור לקחת אישה שנייה טרם הגירושים מהאישה הראשונה.
בדת היהודית, לא רק שאסור לאשה נשואה ולגבר שאינו בעלה לקיים יחסי מין, אלא שצאצאי יחסים אלו הם ממזרים. אדם שבן או בת זוגו מסרב להתגרש ממנו קרוי מסורב גט. במידה והבעל נעלם או טס לחו"ל טרם נתינת הגט האישה מוגדרת עגונה.
מרגע שגבר מגרש את אשתו, עליה להמתין 90 יום בטרם יותר לה להינשא מחדש עם אדם אחר.
אצל בני הזוג בקרב יהודי אתיופיה המבקשים להתגרש, קיים הביטוי "איהיל ווהאצ'ין אלקוואל" (באמהרית ובשפות אתיופיות נוספות). הביטוי בתרגום מילולי לעברית: "מזוננו ומימינו אזלו". המזון והמים משמשים משל לזוגיות, וכך משמעות הביטוי היא כי יסודות הזוגיות נמוגו.
באסלאם
החוק האסלאמי הנהוג בנושא גירושין שונה מאוד בין הפלגים האסלאמיים השונים. באסלאם הסוני והשיעי, הזכות להחליט על גירושין שמורה לגבר בתחילה, אם אין שום חלק בנושא מתוך הסכם הנישואין הקובע אחרת.
נשים יכולות לבקש גירושין רק מול בית משפט מוסלמי על ידי שכנוע הקאדי - (השופט הדתי) להעניק להן גירושין.
בדרך כלל, כאשר הבעל מבקש להתגרש האישה הגרושה שומרת לעצמה את הנדוניה שהביא הבעל וגם את כל הרכוש שהיה רשום בהסכם הנישואין. האישה גם תקבל לידיה את התינוק אם הוא נזקק להנקה עד שהשגחתו של הילד תיושב על ידי בני הזוג או בית המשפט. זכויות הנשים בנושא הגירושין לעיתים מוגבלות בצורה קיצונית בהשוואה לגברים. בעוד שגברים יכולים להתגרש בקלות, נשים נתקלות במכשולים חוקיים וכלכליים. לדוגמה, בתימן נשים יכולות לבקש גירושין רק אם הגבר אינו יכול לתמוך בהן כלכלית, בעוד שגבר יכול להתגרש מאשתו אם הוא מכריז 'אני מתגרש ממך'. אם בני הזוג התגרשו והתחתנו פעם נוספת וכך הלאה, בפעם הרביעית אסור להם להתחתן. חוק זה נועד להרתיע גברים מלצאת בהכרזות חפוזות ולהיות עדינים וסבלניים כלפי נשותיהם.
גירושים בישראל
ישנן צורות רבות של גירושים בהסכמה, ללא מעורבות בית משפט, המרכזיות בהן הן "גירושים בשיתוף פעולה" ו"גישור בגירושים". הליך "גירושים בשיתוף פעולה" נעשה על ידי צוות מומחים מתחומי המשפטים והטיפול. הליך "גישור בגירושים" נעשה על ידי איש מקצוע נייטרלי שמסייע לבני הזוג להגיע להסכמות.
בשנת 2017 שיעור הגירושים השנתי היה 1.7 לאלף נפשות מכלל האוכלוסייה, 1.8 בקרב היהודים, 1.4 בקרב המוסלמים, 1.0 בקרב הדרוזים ו-0.8 בקרב הנוצרים.
מחקרים שונים העלו כי בישראל חלה עליה בבחירת בני זוג על בסיס השכלה ולא על בסיס דתי, אתני ולאומי, וכי חלה עליה באי יציבות הנישואים ועליה בשיעורי הגירושים.
חוק המהו"ת
חוק המהו"ת (מידע, היכרות ותיאום) התקבל כהוראת שעה בדצמבר 2016. החוק אושר בכנסת ללא מתנגדים או נמנעים, ומאז מוארך מעת לעת. מטרת החוק לסייע לבני זוג ולהורים וילדיהם ליישב סכסוך משפחתי בהסכמה ובדרכי שלום, ולצמצם את הצורך בקיום התדיינות משפטית, מתוך התחשבות במכלול ההיבטים הנוגעים לסכסוך ובטובתם של הילדים.
החוק נשען על תפיסה "משפטיפולית", הרואה חשיבות בקיומה של מערכת טיפולית לצד המערכת המשפטית ובשיתוף פעולה עימה, לצורך ניהול מיטבי של הסכסוך המשפחתי. חוק המהו"ת קובע שבסכסוכים משפחתיים, במקום הגשת תביעה לערכאה שיפוטית, מוגשת תחילה "בקשה ליישוב סכסוך" מבלי שמפורטים נושאי הסכסוך או הטענות כנגד הצד השני לסכסוך. הערכאה השיפוטית מזמנת את הצדדים למפגש מהו"ת ראשון ביחידת הסיוע השייכת לה. יחידת הסיוע מקיימת עד ארבעה מפגשי מהו"ת עם הצדדים, במטרה לתת לצדדים מידע רלוונטי ליישוב הסכסוך, לערוך היכרות ראשונית עם המשפחה (אינטייק) כדי להמליץ לצדדים על דרך מתאימה עבורם לניהול הסכסוך, ולצורך תיאום המשך ניהול הסכסוך במשפחה. רק לאחר מפגשי המהו"ת ביחידות הסיוע, הצדדים יכולים להחליט אם להגיש תביעה לערכאה שיפוטית, או ליישב את הסכסוך בהסכמה בכלים שאינם משפטיים-אדברסריים.
החוק קובע שכל פגישות המהו"ת יתקיימו בתוך 45 ימים מיום הגשת הבקשה ליישוב סכסוך עם אפשרות להארכת התקופה ב-15 ימים. בתום עשרה ימים מיום פגישת המהו"ת האחרונה, על הצדדים להודיע ליחידת הסיוע אם הם מעוניינים להמשיך בהליך חלופי ליישוב הסכסוך או לפנות להליך של הכרעה שיפוטית. מפגשי המהו"ת אינם מהווים תהליך של גישור וחוק המהו"ת אינו מחייב את הצדדים לנהל את הסכסוך מחוץ לכותלי בית המשפט.
נישואים מחדש בין בני הזוג הגרושים
ביהדות, מחזיר גרושתו הוא מי שגירש את אשתו ולאחר מכן נושא אותה בשנית. אם בינתיים נישאה לאיש אחר, והתאלמנה או התגרשה ממנו - אסור לה לחזור לבעלה הראשון; אם טרם נישאה לאחר - היא רשאית להינשא בשנית לבעלה הראשון, אלא אם הוא כהן. פוסקי ההלכה נחלקו בשאלה האם יש מצווה ועדיפות מיוחדת בהחזרת גרושתו על פני נישואין לאשה אחרת.
באסלאם רשאי גבר לשאת מחדש את גרושתו, רק לאחר שנישאה לאחר והתגרשה או התאלמנה ממנו. אם המגרש רצה לשאת את גרושתו טרם שהתקיים תנאי זה, היה עליו למצוא אדם שישאנה ויגרשנה למענו. ערביי ארץ ישראל נהגו לגייס למטרה זו אדם זקן, רצוי עיוור, שכונה "תיש מושאל" או "מתיר".
פרשני המקרא מביאים כי טעם האיסור בתורה הוא כדי למנוע חילופי זוגות. המשפטן דניאל פרידמן משער שבשתי הדתות נועדו כללים אלה להרתיע מפני גירושים חפוזים, אך מציין שהנימוק שניתן לכך במקרא הוא קיום טומאה בדבר.
הוונטד
הוונטד (באנגלית: The Wanted; באופן מילולי: המבוקשים) היא להקת בנים בריטית-אירית מלונדון, אנגליה. בעלת חמישה חברים. הלהקה נוסדה בתחילת 2009 והתפרקה בינואר 2014 בעקבות חילוקי דעות ורצון החברים בקריירות סולו.
2009–2010: אלבום בכורה
הסינגל הראשון של הלהקה היה "All Time Low", שיצא ב-25 ביולי 2010. השיר זכה להצלחה רבה ואף הגיע למקום הראשון במצעד השירים הבריטי. ב-17 באוקטובר יצא הסינגל השני מהאלבום שנקרא "Heart Vacancy" והגיע למקום השני במצעד. ב-22 באוקטובר יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "The Wanted", לחנויות והגיע למעמד של פלטינה בממלכה המאוחדת עם מכירות של למעלה מ-300 אלף עותקים. הסינגל השלישי והאחרון היה "Lose My Mind" שיצא ב-26 בדצמבר.
2011: אלבום שני
ב-13 במרץ 2011 יצא הסינגל "Gold Forever" מהאלבום השני של הלהקה שיצא בסוף אותה שנה. הסינגל השני מהאלבום היה "Glad You Came" שיצא ב-10 ביולי. השיר נחשב עד היום לשיר המצליח ביותר של הלהקה עם מכירות של קרוב ל-4 מיליון עותקים רק בארצות הברית שם גם זכה למעמד של פלטינה משולשת. באנגליה זכה הסינגל למעמד זהב עם מכירות של 400 אלף עותקים. וזכה למעמד של פלטינה באוסטרליה וניו זילנד. ב-14 באוקטובר יצא הסינגל השלישי מהאלבום שנקרא "Lightning".
האלבום השני של הלהקה שנקרא "Battleground" יצא ב-4 בנובמבר 2011 והגיע למקום החמישי באנגליה. בשבוע הראשון ליציאתו נמכר האלבום בקרוב ל-50 אלף עותקים. לאחר זמן קצר זכה האלבום למעמד של אלבום זהב. הסינגל הרביעי והאחרון יצא ב-23 בדצמבר ונקרא "Warzone", וזכה למעלה מ-35 מיליון צפיות ביוטיוב.
2012-הווה:מיני אלבום ואלבום שלישי והאחרון
במהלך שנת 2012 החלו חברי הלהקה לעבוד על חומרים חדשים לאלבום שלישי. ב-17 באפריל 2012 הוציאה הלהקה את השיר "Chasing the Sun" שהגיע לראשי המצעדים בארצות הברית ובאנגליה. ב-24 באפריל הוציאה הלהקה מיני אלבום בשם "The Wanted: The EP" עם הלהיטים משני האלבומים הקודמים ושני שירים חדשים: "Chasing the Sun" ו"Satellite". האלבום הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד. הסינגל השני מהאלבום, "I Found You", יצא ב-4 בנובמבר 2012 והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד. לקליפ של השיר צולמו שתי גרסאות שונות.
הסינגל השלישי מהאלבום יצא ב-23 ביוני ונקרא "Walks Like Rihanna" על שם הזמרת ריהאנה. ב-11 באוגוסט יצא הסינגל הרביעי מהאלבום שנקרא "We Own the Night". אלבום האולפן השלישי של הלהקה הנקרא "Word of Mouth" יצא ב-4 בנובמבר 2013.
רבי אפטוריקי
רבי אפטוריקי הוא אמורא המוזכר בתלמוד הבבלי פעמים בודדות בלבד, וקשה לדעת עליו פרטים ביוגרפים מדויקים. נראה שהיה מאמוראי ארץ ישראל ולא מאמוראי בבל, משום שנזכר בתלמוד בתוספת התואר "רבי" המקובל אצל אמוראי ארץ ישראל, ולא "רב" כמקובל אצל אמוראי בבל.
תקופתו
לגבי תקופת חייו ניתן להסיק מן הסוגיא במסכת מנחות דף נ"ה עמוד ב' שהיה אמורא קדום, וייתכן שחי אפילו בדור הראשון, ולכל המאוחר בדור השני, שהרי רב אדא בר אהבה הקשה שם על חידושו של רבי אפטוריקי לגבי כלל ופרט המרוחקים זה מזה, ורב אדא בר אהבה עצמו היה בדור הראשון והשני. אמנם הוכחה זו מושתתת על דעת התוספות במסכת בבא בתרא דף כ"ב עמוד א' שזה שהיה חי בדור החמישי הוא רב אדא בר "אבא" ולא רב אדא בר "אהבה". אבל לדעת ר"י המובאת בתוספות במסכת קידושין דף ע"ב עמוד ב' שזה שהיה חי בדור החמישי היה שמו גם כן רב אדא בר אהבה אלא ששני רב אדא בר אהבה היו, אם כן ייתכן שרב אדא בר אהבה הנזכר במסכת מנחות הוא רב אדא בר אהבה השני, ולפי זה יכול להיות שרבי אפטוריקי חי בתקופה יותר מאוחרת, ואפילו בדור החמישי. וכן לדעת רש"י במסכת קידושין שם שהיה רב אדא בר אהבה אחד אבל האריך ימים מאוד עד הדור הרביעי והחמישי, אין לדעת את דורו של רבי אפטוריקי.
אמרותיו
בסך הכל מובאים בתלמוד רק שני דברים שאמר רבי אפטוריקי. האחד במסכת זבחים דף י"ב עמוד א' ובמסכת חולין דף פ"א א' עמוד א' לגבי מחוסר זמן, שאפשר להקדיש קורבן בהמה מליל יום השמיני ללידתה (כלומר מיום השביעי בלילה), אבל אפשר להקריבה רק מהיום השמיני. והשני במסכת מנחות דף נ"ה עמוד ב' לגבי כלל ופרט, שאם הם מרוחקים זה מזה אין דנים אותם בכלל ופרט.
אביו (ואחיו)
אביו של רבי אפטוריקי מוזכר בתלמוד גם כן פעמים בודדות בלבד, אבל מתוך כך אפשר ללמוד את חשיבותו של רבי אפטוריקי, שכן בכל פעם שהוא נזכר אינו נזכר בשמו אלא בתואר "אבוה דרבי אפטוריקי", כלומר אביו של רבי אפטוריקי. אמנם במסכת חולין דף ס"ד עמוד ב' מוזכר שמו "דוסתאי" (ויש מהראשונים הגורסים "דרוסאי"), אבל גם שם הוא מוזכר על שם בנו, דהיינו "דוסתאי אבוה דרבי אפטוריקי". מה גם שיש שם גרסה "אחוה דרבי אפטוריקי", כלומר אחיו של רבי אפטוריקי, ואם כן דוסתאי זה אינו אביו של רבי אפטוריקי המוזכר במקומות אחרים, אלא אחיו, ושם אביו לא נודע לנו.
אמרותיו של אביו (ואחיו)
בסך הכל מובאים בתלמוד רק שני דברים שאמר אבוה דרבי אפטוריקי, וגם שני הדברים הללו אינם חידושים שאמר מעצמו אלא ציטוטים של ברייתות. הברייתא הראשונה ששנה נמצאת במסכת בבא מציעא דף ה' עמוד א', ועוסקת בעניין מודה במקצת, שאם ההודאה במקצת נעשית על ידי עדים אינו חייב שבועה. והברייתא השנייה ששנה נמצאת במסכת חולין דף ס"ד עמוד ב', ועוסקת בעניין דם שנמצא בביצה, שאם הוא נמצא על החלבון זורק את הדם ואוכל את השאר, ואם הוא נמצא על החלמון כל הביצה אסורה באכילה, (וברייתא זו יש גרסה שנשנתה על ידי "אחוה" דרבי אפטוריקי, ולא על ידי "אבוה" דרבי אפטוריקי).
אאוסמילוס
אאוסמילוס (שם מדעי: Eusmilus; מילולית: "סיף אמיתי") הוא סוג של טורף ממשפחת הנימרווידיים אשר חי בין סוף האאוקן לתחילת האוליגוקן לפני 37.2-28.4 מיליון שנה מזמננו. הוא חי ביערות של אירופה.
טורף זה דמה לקרובו ההופלופונאוס (Hoplophoneus) והגיע לאורך של 2.5 מטר ולמשקל 70 ק"ג בממוצע, דמה במראהו לנמר. היו 2 מינים בסוג: Eusmilus bidentatus ו-Eusmilus villebramarensis. יצור זה מכונה "שנחרבי מזויף", עקב השתייכותו למשפחה נפרדת מהחתוליים, בה היו השנחרבים. עם זאת ניביו הגדולות דמו במראם לסכינים ונועדו להחדרה לאזורים רכים בגוף טרפו.
מבדיקה של המאובנים נראה שהצעירים נשארו עם ההורים במשך תקופה ארוכה, בה אולי למדו לצוד ביעילות. ייתכן מכך שטורפים אלו חיו בלהקה כמו אריות.
קייל אנדרסון
קייל אנדרסון (באנגלית: Kyle Anderson; נולד ב-20 בספטמבר 1993) הוא כדורסלן אמריקאי-סיני המשחק בקבוצת מינסוטה טימברוולבס מליגת ה-NBA ובנבחרת סין, בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד.