cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סרט לגו באטמן
עלילה
בחזרה בבית, באטמן חושב שהג'וקר מתכנן משהו, לכן הוא חושב שצריך להכניס את הג'וקר לאזור הפנטום, בו מאוכסנים גם שאר הרשעים. הוא שואל את המחשב מה הסיכוי שהוא יצליח לחלץ את המשגר, הדבר היחיד שיכול להכניס אנשים לחור ללא הסוף, המחשב עונה לו שאין שום סיכוי שהוא יצליח במשימה ורק ילד יוכל לחלץ את המשגר. אלפרד פניוורת', מחייב את ווין לטפל בדיק, הילד שאימץ. ווין מבין שדיק יוכל להשיג את המשגר לכן הוא הופך אותו לרובין הראשון.
באטמן ורובין מגיעים למקום בו מאוחסן המשגר ומצליחים לגנוב אותו. הם פורצים לבית הכלא בו מאוחסן הג'וקר ומצליחים לשגר את הג'וקר לחור ללא הסוף. ברברה באה בתלונות אל באטמן כי היא חושדת שהג'וקר רצה להיות בתוך החור וכולאת את באטמן ורובין.
בחור, הג'וקר מבטיח לכל הרשעים כי הוא ישחרר אותם ואכן, לאחר מספר רגעים הארלי קווין שהתחפשה לד"ר הארלין קווינזל, האלטר אגו שלה מורידה את התחפושת, חוטפת את המשגר ומשחררת את הרשעים: וולדמורט, קינג קונג, מדוזה ועוד.
ברברה מבינה כי היא לא יכולה לנצח את הרשעים לבד ולכן היא משחררת את באטמן ורובין, אל החבורה חובר אלפרד פניוורת' וביחד הם יוצאים כדי להילחם ברשעים. הם הורגים מעט רשעים. כאשר הם נחים לרגע, באטמן כולא את ברברה רובין ואלפרד בתוך הבאטמוביל ומשלח אותם רחוק מזירת הקרב.
באטמן הולך לכיוון האי הפרטי שלו, שהפך בינתיים למפקדה של הג'וקר. הוא מנסה להילחם ברשעים אך הג'וקר משלח אותו לחור ללא סוף בעזרת המשגר.
בחור, מנהלת החור (פיליס) ללא סוף מראה לבאטמן את מעשיו ובאטמן מבין שטעה. היא מראה לו גם את ברברה אלפרד ורובין שחזרו לזירת הקרב אך כעת הם נראים מותשים וקרובים לכניעה. באטמן מבקש יממה מחוץ לחור ללא סוף ובתמורה - הוא יעזור לחבריו ויחזיר את הרשעים לחור ללא סוף, מנהלת החור ללא סוף מסכימה ומשחררת את באטמן - שמגיע בדיוק בזמן כדי לעזור לחבריו.
באטמן, ברברה, רובין ואלפרד מבינים שהם צריכים עזרה, לכן הם משחררים את חבריו של הג'וקר - שחשים נבגדים מכיוון שהג'וקר נטש אותם. בנוסף באטמן הופך את ברברה לבאטגירל.
בזירת הקרב, באטמן, אלפרד, רובין וחבריו של הג'וקר נלחמים ברשעים בעוד באטגירל משגרת אותם בחזרה לחור ללא הסוף. כך, הם מצליחים להחזיר את הרשעים בחזרה לחור אך לפתע מתפוצצת פצצה שהטמין הג'וקר.
באטמן מבין שעכשיו, לאחר שגות'אם סיטי ניצלה, הוא צריך לחזור אל החור ללא סוף. הוא משגר את עצמו לחור אך לא מצליח להיכנס מכיוון שמנהלת החור חוסמת את החור. היא יוצאת אל באטמן ואומרת לו שהיא לא ראתה בן אדם שעשה שינוי כל-כך גדול כמו באטמן והיא מרשה לו להישאר בגות'אם סיטי.
בסצנה האחרונה של הסרט נראים באטמן, באטגירל, רובין ואלפרד נכנסים לבית של באטמן כאשר הם מתנהגים כמשפחה.
קישורים חיצוניים
ביקורות
מגפת הקורונה בשווייץ
מגפת הקורונה התפשטה לראשונה בשווייץ ב-25 בפברואר 2020, כאשר התגלה המקרה הראשון של נשא COVID-19 שאושר: גבר בן 70 שהתגורר בקנטון דובר האיטלקית טיצ'ינו, אשר גובל באיטליה, ושהה במילאנו מספר ימים לפני כן. בהמשך אותרו מקרים נוספים בערים שונות בשווייץ, כגון בזל, ציריך וגראובינדן.
ב-28 בפברואר 2020, המועצה הפדרלית הודיעה על ביטול אירועים של מעל 1,000 איש. ב-16 במרץ, בתי ספר ורוב החנויות נסגרו, וב-20 במרץ התקהלות של יותר מ-5 אנשים במקומות ציבוריים נאסרה. בנוסף, הממשלה הודיעה על הגבלות במעבר גבולות, ועל סיוע בתקציב 40 מיליארד פרנק שווייצרי.
נכון ל-23 במרץ 2020, שווייץ מדורגת במקום השני בעולם במספר ההדבקויות פר נפש בין המדינות להן יש מיליון אזרחים ומעלה.
היסטוריה
ב-27 בפברואר, קנטון גראובינדן ביטל את מרתון הסקי בתחומו. ב-28 בפברואר, מועצת הברית אסרה על התקהלות של מעל 1000 איש.
קרנבלים ואירועים שונים בוטלו או נדחו, ביניהם הקרנבלים של ברן ובזל, תערוכת השעונים של בזל ותערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה. אוניברסיטת ברן הודיעה על מעבר מוחלט לשיעורים מקוונים.
ב-6 במרץ, מועצת הברית החליטה על שינוי מדיניות בההתמודדות עם הנגיף, תוך כדי מתן הגנה יתרה לאנשים מבוגרים ובעלי תסמינים.
ב-13 במרץ יצאה הוראה שהודיעה על ביטול הלימודים בכל מוסדות הלימוד עד 4 באפריל, וכמו כן איסור על התקהלות של מעל 100 איש. כמו כן, הגבולות עם המדינות השכנות נסגרו באופן חלקי.
ב-16 במרץ מועצת הברית החליטה על נקיטת צעדים מחמירים יותר, כמו סגירת ברים, חנויות ושאר מקומות שנותים בהם להתכנסות. אושרה פעילותם של חנויות מכולת, בתי מרקחת, תחבורה ציבורית ושירותי דואר.
הממשלה הודיעה על תוכנית חירום בסך 42 מיליארד פרנק שווייצרי כדי לסייע לכלכלה בתחומים של אובדן הכנסה, הלוואות קצרות טווח, דחיית תשלומי מס ובנוסף תמיכה במוסדות תרבות וספורט.
בשל עליה חדה בתחלואה במהלך אוקטובר, בסוף אוקטובר הוקטנו אירועים ציבוריים ל-50 איש, ואירועים פרטיים ל-15, הוטל עוצר לילי על מסעדות ברים, נסגרו מועדונים וכו'.
הגבלות אחרות השתנו ב-26 הקנטונים כי הייתה שם אוטונומיה בענייני בריאות. קנטון ז'נבה יזם סגר חלקי ב-2 בנובמבר. קנטון טיצ'ינו אסר על ספורט קבוצתי והתכנסויות של יותר מחמישה אנשים.
"אנו רואים התייצבות ראשונית ... אך אנו זקוקים לסבלנות רבה יותר", הכריזה וירג'יני מאסרי, העומדת בראש מחלות זיהומיות במשרד הפדרלי לבריאות הציבור, ב-17 בנובמבר.
בדצמבר, חלו הגבלות חדשות והומלץ להימנע מהתקהליות. בין ההמלצות באותה העת: לא יותר משני בתי אב במסעדות, בנוסף להגבלות על מספר הקונים בחנויות. היא קראה למעסיקים לאפשר לעובדים לעבוד מהבית. ב-11 בדצמבר שווייץ הורתה לסגור מסעדות, ברים וחנויות החל מהשעה 19:00 בכל רחבי המדינה פרט למקומות עם תחלואה נמוכה יחסית ויורדת. כעבור שבוע, הנחיות הודקו. נסגרו מסעדות, מוזיאונים, מוסדות תרבות וכדומה. הומלץ להישאר בבית. סגר הוכרז רשמית ב-18 בינואר 2021.
שווייץ התמודדה עם תחלואה גבוהה בחודשים הראשונים של 2021. מפברואר עד אפריל 2021 עלו שיעורי ההדבקות. העומס החדש התייצב ואז הואט, והמקרים החדשים היומיים ירדו לראשונה מתחת לאלף לראשונה מאז אוקטובר 2020. מגמת ירידה זו נמשכה עד סוף יוני, עם ממוצע זיהומים יומיים חדשים הקטן מ-200. במקביל הוסרו הגבלות בהדרגה.
מסוף יוני מספרם של זיהומים חדשים מדווחים החלו לעלות שוב. בין אמצע אוגוסט לתחילת ספטמבר מספר המקרים החדשים קפא ברמה גבוהה (כ -2,500 מקרים חדשים ביום). מאז ירדו שיעורי ההדבקות ואשפוזים בבתי חולים.
החל מ-13 בספטמבר 2021, הגישה למרחבים ציבוריים מקורים כמו מסעדות, ברים, מוזיאונים או מרכזי כושר מותרת רק עם תו ירוק. התו הירוק החל במהלך קיץ 2021.
בהמשך נקבע שרק אנשים שחוסנו או החלימו ממחלת הקורונה יוכלו לגשת למסעדות, מקומות תרבות או אירועים מקורים אחרים. הוגבלו מפגשים משפחתיים פרטיים לעשרה אנשים. רוב ההנחיות הוסרו באמצע פברואר 2022.
סטטיסטיקות החולים לפי קנטונים
נכון ל-13 במאי 2020
דניס מונסטירסקי
דניס אנטוליוביץ' מונסטירסקי (באוקראינית: Денис Анатолійович Монастирський; 12 ביוני 1980 – 18 בינואר 2023) היה מדינאי ופוליטיקאי אוקראיני. שר הפנים של אוקראינה החל משנת 2021 ועד למותו בהתרסקות המסוק האוקראיני ב-2023.
ביוגרפיה
מונסטירסקי נולד ב-12 ביוני 1980 בחמלניצקי שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, שהייתה חלק מברית המועצות.
מונסטירסקי היה חלק מצוותו של וולודימיר זלנסקי במהלך הבחירות לנשיאות אוקראינה 2019. זלנסקי זכה בבחירות, וב-20 במאי 2019 החל לשמש כנשיא אוקראינה.
לאחר התפטרותו של שר הפנים האוקראיני ארסן אבקוב, מונה מונסטירסקי לתפקיד במקומו. הוא כיהן בתפקיד במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, עד למותו בהתרסקות מסוק ב-18 בינואר 2023.
מותו
ב-18 בינואר 2023 נהרג מונסטירסקי יחד עם 17 אנשים נוספים, ביניהם סגנו יבהן ינין, בהתרסקות מסוק בברובארי שבפרוורי קייב, בירת אוקראינה, בתקופת מלחמת אוקראינה–רוסיה. המסוק התרסק סמוך לגן ילדים.
לפני ששלטנו על הארץ
לפני ששלטנו על הארץ (באנגלית: Before We Ruled the Earth) היא מיני-סדרת טלוויזיה פלאונטולוגית של ערוץ דיסקברי שעלתה ב-9 בפברואר 2003 וכללה 2 פרקים. סדרה זו עוסקת בהיסטוריה האנושית על כדור הארץ במשך הפליסטוקן לפני 1,700,000 עד תחילת ההולוקן לפני 10,000 שנה ומסיימת בפלאו-אינדיאנים שהגיעו וכבשו את אמריקה.
קרייני הסדרה הם השחקנים לינדה האנט (פרק ראשון) וג'ון סלאטרי (פרק שני).
מחסה קאפיטאן קובט
מחסה קאפיטן קובט או מחסה קאפיטאן קובט (באנגלית: Refuge Capitán Cobbett) הוא מחסה ארגנטינאי הממוקם במפרצון סיירבה, בחצי האי האנטארקטי, בסמוך לכניסה הצפונית אל מצר ז'רלאש.
הקמת המחסה
המחסה נחנך ב-23 בינואר 1954; בעת הקמתו הוא נקרא בשם "מחסה כף פרימאוורה" ( Cape Primavera).
לימים הורחב הבסיס והפך לבסיס פרימאוורה שנחנך רשמית ב-3 במרץ 1977, בנוכחות הפיקוד האנטאקטי של צבא ארגנטינה.
המבנה שופץ במרץ 2017, והוא משמש כמעבדה של הבסיס.
מקור השם
המחסה נקרא על שמו של רב החובל אנריקה קובט (Enrique Cobbett) אשר נספה באוגוסט 1826, בעת מילוי תפקידו, כאשר ספינתו - הפריגטה בואנוס איירס טבעה, בכף הורן.
תיאור המחסה
המחסה היה מבנה קטן, ובו שני חדרים וחדר רחצה, והוא מסוגל להכיל אספקה לשלושה אנשים לתקופה של שלושה חודשים.
אליפות העולם בשחמט 2000 (פיד"ה)
אליפות העולם בשחמט 2000 הייתה תחרות שאורגנה על ידי פיד"ה. בגמר וישוואנתן אנאנד ניצח בדו-קרב את אלכסיי שירוב והוכתר כאלוף העולם.
רקע
מתכונת התחרות הייתה דומה לאליפות הקודמת. התחרות התנהלה בשיטת פלייאוף בהשתתפות מספר רב של שחמטאים. השלבים הראשונים כללו מפגש כפול. אם לא נוצרה הכרעה התקיים יום משחקים נוסף בו השחמטאים שיחקו משחקים מהירים עם זמן מוגבל. אלוף העולם לפי גרסת האיגוד ולדימיר קראמניק לא השתתף. גארי קספרוב ואנטולי קרפוב שהיו בעלי מד כושר גבוה לא השתתפו.
משתתפי התחרות
אלוף העולם המכהן אלכסנדר חליפמן דורג במקום ה-21 והודח ברבע הגמר.
שלבי הגמר
התחרות נערכה בניו דלהי, שבהודו (כולל שלב חצי הגמר) ובטהראן, שבאיראן (מפגש הגמר), במהלך נובמבר-דצמבר 2000.
דו-קרב על התואר
הדו-קרב נערך בטהראן. הוא היה במתכונת של 4 משחקים. לפי התקנות, אם לא הייתה הכרעה, היו מתקיימים שני סיבובים של שחמט מהיר. וישוואנתן אנאנד ניצח את אלכסיי שירוב והוכתר אלוף העולם בשחמט.
תנין (סוג)
תנין (שם מדעי: Crocodylus; נקרא גם תִמסָח או קרוקודיל) הוא סוג זוחל מסדרת התנינאים ומשפחת התניניים, הכולל את רוב המינים הקיימים במשפחה. התנינים בסוג זה נקראים לעיתים תנינים אמיתיים (true crocodile) או קרוקודילים. שם הסוג Crocodylus נגזר מצירוף המילים κροκόδιλος "תולעת חלוקי אבן" (κροκό = חלוק אבן, διλο =תולעת) ומתייחס לקשקשי השריון על גופו הארוך והגלילי דמוי התולעת של הסוג.
מיני התנין הם טורפים הניזונים לרוב מדגים וטרף מיימי אחר אך עקב גודלם הם יכולים גם לאכול זוחלים אחרים, עופות ויונקים שונים הקטנים מהם, ולעיתים אף בני־אדם. הגדולים מבני הסוג - תנין הים ותנין היאור - הם גם הזוחלים הגדולים בעולם כיום והם טורפי-על באזורי חיותם.
תיאור
לתנין ארבע רגליים קצרות וזנב חזק. אורכו של התנין כיום נע בין 2 ל-7 מטרים (תלוי במין, בעבר חיו מינים ארוכים יותר), ואורך זנבו מהווה מחצית מאורך גופו. על גבו של התנין בולטות שורות של לוחיות אוסטאודרם קשות עד הזנב. הנחיריים, העיניים והאוזניים בולטים מעל הראש, כך שאיברים אלו יכולים להציץ מעל פני המים כשיתר גופו של התנין מוסתר בתוך המים. בדרך כלל התנין זוחל על גחונו, אך יכול גם להתרומם על רגליו. תנינים צעירים יכולים אפילו לדהור (כשכל הרגליים מתרוממות מהקרקע). מהירותו המרבית של התנין ביבשה נעה בין 12 ל-14 קילומטרים בשעה, אולם התנין יכול לנוע במהירות זו למרחקים קצרים בלבד. התנין מתקדם במים על ידי פיתול גופו וזנבו בתנועות גליות.
תוחלת חייו של התנין בטבע היא מעל 60 שנה, ובשבי תועדו תנינים שחיו למעלה מ-100 שנה.
גודל
מין התנין הגדול ביותר הוא תנין הים שאורכו המרבי הוא ומשקלו, אורכו הממוצע הוא. אורכו הממוצע של תנין היאור, הנחשב לתנין השני בגודלו, הוא ומשקלו הממוצע. הפרט החי הגדול ביותר בסוג תנין שתועד ונמדד היה תנין היאור באורך ומשקל. ייתכן שבשמורת טבע בהודו חי תנין ים באורך 7 מטר אך הוא טרם נמדד באופן מדויק ומדעי.
תזונה
התנין הוא טורף סתגלני ומגוון הטורף את כל בעלי החיים - החל מבקר ומיונקים הבאים לשתות בנחלים ובנהרות בהם הוא חי, וכלה בדגים החיים בהם. התנינים הגדולים, ובעיקר תנין היאור ותנין הים, טורפים אף בני אדם. החיה היחידה שחיה באזור החיות של התנינים היא ההיפופוטם, שגודלו הרב ועורו העבה מקנים לו ביטחון יחסי מול התנין. הוא ניזון מחרקים קטנים ועד תאו, והתצרוכת השנתית שלו מהווה עשירית מצריכת בשר ממוצעת של אריה, כך שהתאו משביע את התנין למשך מספר חודשים. מכיוון שהמטבוליזם של התנין איטי למדי, הוא יכול לצום למשך חודשים ארוכים. בחורף התנין צם לחלוטין.
התנין הוא טורף-על וכמעט שאין לו אויבים טבעיים. אויביו הבולטים הם האדם ותנינים אחרים, אך לעיתים גם טורפי-על אחרים (כגון אריות וטיגריסים) תוקפים אותו.
רבייה
בחודש אוקטובר הזכרים נאבקים על שטחי מחיה ועל הנקבות, ובנובמבר נגמרת עונת הרבייה. הזכר מנסה להרשים את התנינה באמצעים שונים כמו יצירת בועות והרמת זנבו מעל למים, באם הנקבה נענית לו, הם יזדווגו מתחת למים. הנקבה חופרת בור בעומק של 30 עד 40 סנטימטרים, ושם היא מטילה את הביצים. היא משאירה את הביצים בבור שבחול למשך שלושה חודשים. היא עוזרת לתנינים לבקוע על ידי נגיסה קטנה בהם. בממוצע, רק ביצה אחת מתוך 50 זוכה להביא לעולם תנין שישרוד עד למוות טבעי. כלומר, לאחת מתוך שתי נקבות ישרדו בין וולד אחד לשניים בממוצע.
מיון
בסוג תנין (Crocodylus) כלולים המינים הבאים:
מינים נכחדים מהסוג:
בעבר נכלל המין תנין צר-חרטום מערב-אפריקני בסוג אך הופרד לסוג תנין צר-חרטום.
התנין בתנ"ך
לפי ביקורת המקרא, אזכורי התנין במקרא מראים על כך שהמקרא דוחה את סיפורי הבריאה הקדומים. לפי סיפורים אלו, התנין נחשב לחיה חזקה בעלת כוחות אדירים. אולם, המקרא מדגיש כי אלוהים ברא את התנינים ("ויברא אלהים את התנינים"), ומכאן שהם יצורים הכפופים לו. אזכורים נוספים במקרא, כמו אלו שמופיעים בישעיהו ובאיוב, מראים על כוחו הרב של התנין כפי שנתפס בתקופה הקדומה, לפי שנרמז כי לתנין הייתה מלחמה גדולה עם האל, ובסופה אלהים ניצח. ניתן לראות זאת בציטוטים שלעיל: ישעיהו רומז כי אלוהים ניצח את התנין בקרב, ואיוב מוחה כנגד מעשי האל נגדו, וגורס שאין האל צריך לשים עליו משמר, כפי שעשה לתנין.
גוויאליים
גוויאליים (שם מדעי: Gavialidae) היא אחת משלוש המשפחות הקיימות בסדרת התנינאים. בעבר היא כללה רק מין אחד - גוויאל הודי (Gavialis gangeticus). כיום, לעומת זאת, המחקר נתון במחלוקת באשר לצירופו של מין נוסף למשפחה - הגוויאל החקיין (Tomistoma schlegelii). בעבר סווג האחרון תחת משפחת התניניים בחסות מחקרים שהתבססו על מאפיינים מורפולוגיים, אולם מחקרים מודרניים המבוססים על ניתוחים מולקולריים מיקמו אותו במשפחת הגוויאליים, לצדו של הגוויאל ההודי.
המאפיין הבולט ביותר של הגוויאליים הוא פיהם המוארך והצר. מבנה פיהם מותאם במיוחד לתזונתם, המורכבת בעיקרה מדגים. שני המינים נמצאים במצב שימור בעייתי - הגוויאל ההודי מצוי בסכנת הכחדה חמורה, והגוויאל החקיין - בסכנת הכחדה. תפוצתם של שני המינים די מוגבלת - הגוויאל ההודי נפוץ בתת-היבשת ההודית, אף שנראה שהוא נכחד־ממדינות רבות באזור; הגוויאל החקיין נפוץ באזור סומטרה ומלזיה, וכן בבורנאו, באי ג'אווה ובאיים נוספים, אם כי בכמות מעטה יותר.
חרם
{{פירושונים|
ראו גם
}}
יחסי דרום אפריקה–ונצואלה
יחסי דרום אפריקה–ונצואלה הם היחסים הדיפלומטיים בין דרום אפריקה וונצואלה.
היסטוריה
בזמן שהיה נשיא מועצת הביטחון של האומות המאוחדות, שגריר ונצואלה באו"ם, דייגו אריה, מיסד את הפגישות של נוסחת אריה במועצה, מה שאפשר גישה והתערבות של אישים מחוץ למועצה, כולל נשיא דרום אפריקה נלסון מנדלה.
ב-4 ביולי 1998, לאחר שסגר את עצרת הקהילייה הקריבית באי סנט לוסיה, נשיא ונצואלה רפאל קלדרה ניצל את ההזדמנות להיפגש לארבעים דקות עם עמיתו הדרום אפריקאי, נלסון מנדלה, אורח מיוחד באירוע אזורי. קלדרה הדגיש שמנדלה היה דוגמה מצוינת להתמדה במאבק על אידיאלים, והזכיר את מאבקו באפרטהייד.
נשיא דרום אפריקה, סיריל רמפוזה, העביר את ברכותיו בשנת 2018 לניקולאס מדורו, שהוכרז כמנצח בבחירות לנשיאות 2018. במהלך המשבר הנשיאותי בוונצואלה ב-2019, דרום אפריקה הביעה את תמיכתה במדורו.
פרגטה הדורה
פרגטה הדורה (שם מדעי: Fregata magnificens) היא מין של עוף ים ממשפחת הפרגטיים. אורכה כ-100 ס"מ ואורך מוטת כנפיה הוא כ-215 ס"מ. המין נפוץ לאורך האזור הטרופי של האוקיינוס האטלנטי, ומתרבה בקבוצות על עצים בפלורידה, האיים הקריביים ואיי כף ורדה. היא גם מתרבה לאורך החוף הפסיפי של אמריקה, ממקסיקו עד אקוודור, לרבות איי גלאפגוס. הפרגטה מזדמנת לעיתים רחוק מאוד מתחום תפוצתה הרגיל, והיא נצפתה בין השאר באי מאן, דנמרק, ספרד, בריטניה ובקולומביה הבריטית.
פרגטה זו היא הציפור הלאומית של אנטיגואה וברבודה.
גופם של זכרי הפרגטה שחור כולו, מלבד "כיס גרון" אדום, שמתנפח, בדומה לבלון, בעונת הרבייה. נוצותיה של הפרגטה מבהיקות בסגול בשעה שהשמש מאירה עליהן ישירות. גופן של הנקבות שחור, מלבד החזה וחלקו התחתון של הצוואר הצבועים בלבן, בנוסף לרצועה חומה על הכנף. ראשם ופלג גופם התחתון של זכרי פרגטה צעירים צבועים בלבן, בעוד שאר גופם שחור.
הפרגטות שקטות בזמן מעוף, אך משמיעות כמה וכמה קריאות שונות כשהן בקנן. הן ניזונות בעיקר מדגים, ושודדות אותם מעופות אחרים על ידי כך שהן גורמות להם להקיא את ארוחתם.
הפרגטות עפות לעיתים במשך כמה ימים ולילות ברצף, במהירות ממוצעת של כ-10 קמ"ש, והן יכולות לעוף כ-239 ק"מ בין עצירה לעצירה. הן נוסקות לגובה של עד כ-2300 מטרים מעל לגובה פני הים על ידי שימוש בזרמי אוויר חמים, ויכולות לרדת עד לגובה פני הים. זהו מין העוף היחיד שיכול לישון בזמן מעוף מלבד סיס החומות.
אפנון משרעת
אפנון משרעת או אפנון תנופה (אמפליטודה) (באנגלית: Amplitude Modulation; בראשי תיבות: AM) הוא שיטת שידור לשם העברת מידע המורכב על גבי גלים אלקטרומגנטיים בתדר רדיו כך שמשרעת (עוצמת) הגל המשודר משתנה בתלות במידע, בעוד תדר הגל נשאר ללא שינוי. בדרך כלל תדירות הגל הנושא גבוהה יותר מהתדירות של המידע המורכב עליו. שיטה זו נועדה בעיקר להפצת אותות שמע אלחוטיים, אך ניתן להעביר בה גם צפנים ונתונים. שיטה זו נפוצה בשידורי הרדיו בתחום הגלים הארוכים, הבינוניים והקצרים.
אפנון משרעת מתבצע על ידי הכפלת האות לשידור באות קוסינוס בתדר מסוים (הגל הנושא). במישור התדר האות מכיל שתי אונות צד סימטריות (זהו גל המידע), בתדרים שמעל ומתחת לתדר הגל הנושא. אפנון AM מתבצע במשדר על ידי הכנסת אות השידור והגל הנושא למיקסר RF (מערבל תדר רדיו). במקלט מתבצעת פעולת הגילוי והפענוח של המידע הנקלט, שהיא הפרדת המידע מהגל הנושא אותו. פעולה זו מבוצעת לרוב על ידי יישור הגל (קטימת מחצית הגל המיותרת), לרוב על ידי שימוש בדיודה. פעולת הסינון נעשית לרוב על ידי שימוש בקבל או במערכות מבוססות קבלים.
תיאור מתמטי של אפנון משרעת
פעולת האפנון מתבצעת, כאמור, עלי ידי שימוש בשני אותות: האות הנושא ואות המידע. נניח כי משוואת הנושא היא
כאשר c מבטא את תנופת האות הנושא ו- \omega_c את תדירותו הזוויתית של הגל הנושא (כאשר וכאשר fc היא תדירות הנושא).
נניח כי
היא משוואת גל המידע כאשר M היא תנופת המידע ו- \omega_m היא תדירותו הזוויתית של גל המידע (כאשר וכאשר fm היא תדירות גל המידע) כך ש-φ הוא הפרש המופע בין המידע לנושא.
פעולת האפנון מתבצעת על ידי הוספת גל המידע לנושא והכפלת הביטוי ב-. התוצאה המתקבלת היא:
כדי לקבל את האות המקורי יש לבצע פעולת גילוי אשר מסירה את האפנון ומשחזרת האות המקורי. גלאי נפוץ הוא גלאי מעטפת.
עומק אפנון
אחד ממאפייניו החשובים של אות המשודר באפנון משרעת הוא עומק האפנון (נקרא גם "מקדם אפנון" או "יחס אפנון"). עומק האפנון מוגדר כיחס שבין תנופתו המקסימלית של גל המידע לבין תנופתו המקסימלית של הגל הנושא, כלומר:
כאשר נוהגים להעביר את הצגתו של עומק האפנון לאחוזים.
בהינתן הגדרה זו, ניתן להציג את נוסחת האפנון גם בדרך הבאה:
.
לפיכך, באופן אידיאלי, אם ברצוננו לשמור על נצילות גבוהה, יש להשתמש בעומק אפנון גבוה ככל הניתן. באופן מעשי, משתמשים בעומק אפנון של כ - 30% עקב מגבלות טכניות בגלאי אפנון משרעת.
עיון
{{פירושונים| אתרים: אישים:
ראו גם
}}
טייטס
המילה צמודונים חודשה באקדמיה ללשון העברית בשנת תשס"א (2001) בעקבות הצעות שהגיעו מן הציבור. במילה מכנסיים, שמקורה בתנ"ך, יש סיומת זוגי על שם שני חלקי הבגד שאליהם נכנסות הרגליים. לעומתה במילה צמודונים (טייטס) נבחרה סיומת הרבים הרגילה.
המונח "טייטס" מתייחס למספר סוגים שונים של ביגוד. הצורה המודרנית (החל משנות השישים של המאה ה-20) מתייחסת לביגוד נשי בדרך כלל, מבד גמיש כלשהו ובגזרה צמודה לגוף.
טייטס הם חלק ממגמת האופנה המתרחבת בשנים האחרונות של שימוש בבגדים שנועדו במקור לספורט בלבד, לא רק לפעילויות ספורט אלא גם כלבוש יומיומי ואופנתי מה שהפך לנורמה חברתית ברחבי ארצות הברית.
היסטוריה
טייטס בצורות שונות ותחת שמות שונים נלבשו במהלך מאות השנים האחרונות על ידי אנשים, הן נשים והן גברים, על מנת לספק חום והגנה.
הטייטס שעוצבו כמכנס נפרד לכל רגל, נלבשו על ידי גברים באירופה במאה ה-13 עד המאה ה-16 (תקופת הרנסאנס).
אלו היו סוג של טייטס כמו גם סוג אחר של מכנסיים גבריים שגברים לבשו בסקוטלנד. כמו כן טייטס כאלו שעוצבו כמכנס נפרד לכל רגל העשויים מעור צבי, נלבשו על ידי אינדיאנים. פריט לבוש זה אומץ על ידי ציידים ובתקופות מאוחרות יותר גם על ידי אנשי הרים.
בוקרים נהגו ללבוש טייטס שהיו עשויים מעור צבי על מנת להגן על עורם מפני סדקים שנגרמו בעקבות רכיבה ממושכת, בלאי של המכנסיים, על מנת להגן מעקיצות חרקים, קרציות, הכשות נחשים ועוד.
במקומות רבים ברחבי העולם, במיוחד במדינות קרות כמו רוסיה או קוריאה, גברים ונשים המשיכו ללבוש טייטס העשוי מחומרים שומרי חום, למשל צמר, עד ימינו אלו, לעיתים קרובות בנוסף לשכבה החיצונית, על מנת לשמור על חום.
במאה ה-18 המונח התייחס בדרך כלל לביגוד שלבשו גברים באותה התקופה. פריט לבוש זה היה בדרך כלל עשוי מבד עבה כלשהו או מעור, ועטף את הרגל עד אזור הקרסוליים.
במאה ה-19 המונח התייחס לרוב לבגדי תינוקות שהותאמו לביגוד עליון כמו גם לביגוד עשוי עור או צמר שנהגו ללבוש באותה תקופה חיילים וציידים.
הטייטס חדרו לתחום אופנת הנשים בשנות השישים של המאה ה-20, והושפעו מביגוד שנלבש על ידי רקדנים.
עם התרחבות השימוש בבדים סינתטיים ובדי לייקרה ועליית הפופולריות של ספורט אירובי, הטייטס נעשו עוד יותר אופנתיים בשנות השבעים והשמונים של המאה ה-20, ובסופו של דבר עשו את דרכם גם לתחום אופנת הרחוב.
טייטס באופנה המודרנית
טייטס בצורה המודרנית של מכנסיים צמודים, באורך מלא או באורך הקרסול, עשו את דרכם לאופנה כבר בשנות השישים של המאה העשרים ונלבשו לרוב עם חגורות גדולות ובשילוב של נעלי עקב או נעליים בסגנון נעלי בלט שטוחות.
טייטס לרוב עשוי מבד המשלב ניילון ולייקרה (הרכב הבד הנפוץ הוא 90% ניילון ו 10% לייקרה) נועד במקור לשמש כלבוש אופייני במהלך פעילות גופנית. החל משנות השמונים של המאה העשרים טייטס נכנסו לאופנה היומיומית ונחשבים גם לבוש רחוב אופייני.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 מכירות של טייטס עלו מאוד ולמעשה עקפו בכמויות מכירות של ג'ינס בחלקים רבים של ארצות הברית. בעשור זה היה נפוץ מאוד המראה של טייטס עם חולצות בגזרה רחבה וסוודרים גדולים.
בשנת 2005 הטייטס חדר לתחום האופנה הגבוהה, במיוחד בתרבות האינדי ונהיה מאז לפריט לבוש פופולרי שנהוג ללבוש אותו בשילוב פרטי לבוש שונים כמו: סוודרים, מכנסי ג'ינס, חצאיות מיני, חצאיות משובצות, מכנסיים קצרים, שמלות ועוד.
הטייטס הוא גם פריט המהווה נקודת השקה בין אתלטיות ואופנת פנאי. במאי 2015 דורגה חברת נייקי כמותג מספר אחת בעולם בדירוג המותגים השנתי של חברת המחקרים מילוורד בראון לא רק בתחום הספורט אלא גם בתחום האופנה. בעקבות כך צוטט נשיא נייקי טרבור אדוורדס: "טייטס הם הג'ינס החדש (...) נשים משלבות יותר בין ריצה, אימון, כושר ולייף סטייל. הן אינן צריכות לבחור בין מוצר פונקציונלי וטכני לאופנתי. הדברים הללו נשזרים זה בזה".
ציטוט זה מביא לידי ביטוי את אופייה של מגמת הערבוב בין בגדי ספורט לאופנה.
תהליך השילוב בין התחומים בא לידי ביטוי בשיתופי פעולה בין מעצבי על לחברות ספורט, וכן באימוץ גזרות וחומרים שפותחו בטכנולוגיות מתקדמות בידי מותגי יוקרה ואופנת הרחוב. כמו כן פרזנטורים רבים מתחומי המוזיקה והאופנה יצרו שיתופי פעולה בנושא: הזמרת, השחקנית ומעצבת האופנה ריהאנה חברה למותג הספורט הגרמני פומה, הזמר פארל וויליאמס חבר למותג אדידס, הזמרת ביונסה חברה למותג טופ שופ ליצירת מותג ספורט ועוד.
טייטס לגברים
גם גברים החלו ללבוש טייטס לעיתים קרובות יותר בשנים האחרונות כביגוד תחתון וגם עבור פעילות גופנית כגון: הליכה, טיולים ועוד.
בשבוע האופנה בסתיו 2007 הוצגו קולקציות שכללו טייטס עבור גברים.
ספק ממזר
ספק ממזר הוא יהודי, שקיים ספק אם נולד מביאה הכרוכה באיסורי גילוי עריות וכתוצאה מכך הוא נחשב לממזר.
ההלכה
אף על פי שאסור לממזר להינשא עם בת ישראל כשרה שאינה ממזרת כאמור בתורה, לאדם שהוא "שתוקי", אדם שלא ידוע מי הוא אביו ואם נולד כתוצאה מביאה כשרה ולכן הוא נחשב לספק ממזר, מותר להינשא עם בת ישראל כשרה. בתלמוד מוסבר ההיתר במילים "ודאי ממזר הוא דלא יבוא, הא ספק - יבוא", ובעברית: "ממזר ודאי הוא זה ש[נאמר עליו ש]לא יבוא [בקהל ה'], הרי שספק [ממזר] - יבוא". כלומר דווקא על ביאת ממזר שנודע שהוא ממזר ונקרא בשם "ממזר", אך ספק ממזר, אף על פי שקיימת אפשרות שהוא ממזר שהוא ממזר, אינו נקרא "ממזר" ולכן מותר לו לבוא בקהל.
בדומה לזאת, לספק ממזר מותר להינשא גם עם ממזרת ודאית, כיוון שהתורה אסרה על ממזר להנשא עם "קהל ה'" -, אך לא עם "ספק קהל", ולכן מותר לממזר להנשא עם אשה שאינה בוודאי "קהל ה'" אלא ייתכן שהיא ממזרת.
גמרא זו, משמשת כבסיס לדיון האם הדין שספק מהתורה לחומרא הוא מהתורה. הראשונים הסוברים שמהתורה יש להחמיר בספק דאורייתא, סבורים שמכאן יש ראייה לשיטתם, וקושיה על דעת הרמב"ם הסובר שרק מדרבנן צריכים להחמיר, שהרי אם כן, מדוע נאלצה התורה להקדיש פסוק כדי להתיר ממזר ספק? ואילו הרמב"ם רואה בכך ראיה לשיטתו, וסבור שמכאן ישנה ראייה על הכלל, כי התורה אסרה רק את הוודאי ולא את הספק.
הסבר
דין זה שמהתורה מותר לספק ממזר להנשא הן עם ממזרת והן עם ישראל כשר, הוא "דין וודאי", כלומר גם אם האמת (הלא ידועה לנו) היא שמדובר בלא ממזר ואם כן ישנה לכאורה בעיה בכך שהוא נושא ממזרת, וכן ההפך אם האמת היא שהוא ממזר והוא נשא בת ישראל, למרות זאת לא אסרה התורה זאת. מכיוון שכך, מותר מהתורה לאדם כזה להנשא בעת ובעונה אחת עם שתי נשים, שאחת ממזרת ואחת יהודייה כשרה שאינה ממזרת, אף על פי שיש סתירה בין השניים, ואז לכאורה נמצא שלכאורה נעשה כאן איסור, שהרי אחת משתי הנשים אסורה לו. אך מכיוון שמדובר ב"דין ודאי", נמצא שגם האשה שהייתה אסורה לו לא היה ידועה טיב כשרותו, מותרת לו במצב ספק כזה.
דעת התנאים
אף על פי שמהתורה מותר לספק ממזר להנשא עם שני מיני הכשרות - ממזרים או יהודים כשרים, תיקנו חז"ל שמכיוון שמדובר ב"יחוסין", - יחוס כשרותו של יהודי, שהוא נושא חמור ביותר, וכן כדי לשמור על היחוס של העם היהודי שמיוחסת לו חשיבות רבה, החמירו חז"ל ששתוקי לא ינשא עם יהודי כשר, אלא רק עם שתוקי כמותו, כך לפי שיטתו המקילה יותר של רבי יהודה. רבי אליעזר מחמיר יותר, וסובר שאסור לספק ממזר להנשא לא עם יהודי כשר, לא עם ממזר וודאי ואף לא עם ספק ממזר (שמא אחד מהשניים ממזר והשני לא).
דעת האמוראים
בדור האמוראים, ישבו חכמים כדי לקבוע את ההלכה. במסכת יבמות נחלקו התנאים בדינו של ספק ממזר, ואביי ורבא נחלקו מה היא דעתו של רבי אליעזר בן יעקב שההלכה היא כמותו, ומה היא דעתו של תנא קמא. בעוד שרבא סבור שרבי אליעזר בן יעקב פוסק שממזר כזה דינו ככל ספק מהתורה שדינו להחמיר, פוסק אביי שדינו של ספק כזה - כוודאי ממזר, וכראיה לדבריו הוא מביא אמרה של רבי אליעזר בן יעקב:
.
מכאן - אומר אביי, רואים שרבי אליעזר בן יעקב מכנה את המצב בו לא ידוע מי אביו של מי וייתכן שאח נושא את אחותו, שהוא ספק ממזרות, "נתמלא כל העולם כולו ממזרין" כלומר כולם נחשבים לממזרים, ואם כן מותר לו להנשא עם "וודאי ממזר", שכן דינו כוודאי ממזר. רבא השיב על כך, שדווקא משם ניתן להוכיח שאין דינו כוודאי ממזר (שמותר בממזרת) אלא כספק ממזר, שהרי הפסוק שמביא רבי אליעזר בן יעקב לשיטתו היא "ומלאה הארץ זמה", המילה "זמה" היא כ"ראשי תיבות" של "זו מה היא?" כלומר - דינם של כל הנולדים מזיווגי ספק כאלו, כספק ממזרים, אך אין דינם כוודאי ממזר שמותרים להנשא עם ממזרים אחרים.
ההלכה הנפסקת ברמב"ם ובשולחן ערוך
להלכה נפסק ברמב"ם, בסמ"ג ובטור והשולחן ערוך, כדעת רבא, שמדברי חכמים יש להחמיר ולא להנשא בכל ספק שהוא, עם ממזר, וכן לממזר ספק אסור להנשא עם יהודים משני סוגי הכשרות.
סמואל ג'ונסון
סמואל ג'ונסון (באנגלית: Samuel Johnson, נודע כד"ר ג'ונסון Dr. Johnson ; 18 בספטמבר 1709 – 13 בדצמבר 1784) היה אחד מאנשי הספרות הבולטים באנגליה: הוא היה מבקר, משורר, מסאי, ביוגרף ומילונאי.
ביוגרפיה
ג'ונסון נולד בליצ'פילד שבסטפורדשייר, מחוז במרכז אנגליה, בן למוכר ספרים עני. הוא למד בבית-הספר בלישפילד, ובין השנים 1728 ל-1731 למד בפמברוק קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד. על אף העובדה שנחשב לסטודנט מעולה, ג'ונסון נאלץ לפרוש מלימודיו בלא תואר, בשל קשיים כלכליים. הוא ניסה לעבוד כמורה וכמנהל בית ספר, אך נכשל בניסיונות אלה. בגיל 25 נשא לאישה את לאליזבת ("טתי") פוטר, אלמנה שהייתה מבוגרת ממנו ב-21 שנים.
ב-1737 עזב את לונדון כשהוא חסר כל, בלווית תלמידו לשעבר דייוויד גאריק. הוא מצא עבודה אצל המוציא לאור אדוארד קייב, ככתב לכתב-העת "The Gentleman's Magazine", שהיה ראשון מסוגו. במהלך שלושת העשורים הבאים כתב ג'ונסון ביוגרפיות, שירה, מאמרים, מסות, דו"חות על המתרחש בפרלמנט ואף קטלוג למכירתה של ספריה. מרבית תקופה זו חי בעוני. יצירותיו החשובות מתקופה זו כוללות את הפואמה "לונדון" (1738) ואת הספר "חיי סאווג'" (1745), ביוגרפיה של ידידו ועמיתו לכתיבה ריצ'רד סאווג', שסבל אף הוא מעוני ומת ב-1744.
ב-1747 החל ג'ונסון במה שתחשב בהמשך כעבודתו החשובה ביותר, "מילון השפה האנגלית" ("A Dictionary of the English Language"). ג'ונסון השלים את כתיבת המילון לאחר שמונה שנים, ב-1755. המילון זכה לתשבחות רבות על היקפו (כ-43,000 ערכים) וסגנונו ונחשב למילון רב-ההשפעה ביותר למשך כ-150 שנים (עד הופעת מילון אוקספורד ב-1928). עם זאת ג'ונסון לא הרוויח כסף רב מהמילון, בשל ההוצאות הרבות בתקופת הכתיבה הארוכה.
בזמן שעבד על המילון עבד גם על סדרה של מאמרים דו-שבועיים תחת הכותרת "המשוטט". מאמרים אלה, שעסקו לעיתים קרובות בנושאי מוסר ודת, נטו להיות חמורי-סבר למרות הכותרת הקלילה. טורי "המשוטט" נכתבו עד 1752 וגם אם לא היו פופולריים במקור, הם זכו לקהל קוראים גדול לאחר שנאגדו לספר. אשתו של ג'ונסון נפטרה זמן קצר לאחר הופעת הטור האחרון.
ג'ונסון החל בסדרת מאמרים אחרת, תחת הכותרת "הבטלן", ב-1758. הטור פורסם מדי שבוע במשך שנתיים. בניגוד ל"המשוטט", סדרת "הבטלן" פורסמה בשבועון חדשות, ולא כפרסום עצמאי. המאמרים היו קצרים וקלילים יותר. ב-1759 פרסם ג'ונסון את הנובלה הסטירית "רסלאס", שנאמר כי נכתבה בתוך שבועיים כדי לכסות את הוצאות קבורת אמו.
ב-1762 זכה ג'ונסון בפנסיה ממשלתית של שלוש-מאות לירות בשנה, בעיקר בשל מאמציו של ג'ון סטיוארט, הרוזן מביוט. ג'ונסון פגש את ג'יימס בוסוול, כותב הביוגרפיה שלו לעתיד, ב-1763. בערך באותו הזמן הקים ג'ונסון את "המועדון", קבוצת חברים שכללה את ידידיו ג'ושוע ריינולדס, אדמונד בורק, דייוויד גאריק ואוליבר גולדסמית'. בשלב זה כבר היה ג'ונסון דמות ידועה. הוא זכה לתואר דוקטור של כבוד מטריניטי קולג' בדבלין בשנת 1765, ומאוניברסיטת אוקספורד כעבור עשר שנים.
ב-1765 פגש ג'ונסון בהנרי ת'רייל, אדם אמיד, בעל מבשלת שיכר וחבר פרלמנט, ובאשתו הסטר ת'רייל. הם התחברו במהרה, וג'ונסון הפך לבן-בית. הוא חי עם משפחת ת'רייל במשך 15 שנה, עד למותו של הנרי ב-1781. זכרונותיה של הסטר מג'ונסון, יחד עם יומניה ומכתביה, הם מקור המידע השני בחשיבותו באשר לחייו של ג'ונסון (לאחר הביוגרפיה של בוסוול). בערך באותו הזמן הוא ערך מהדורה של כל כתבי ויליאם שייקספיר, ובה פרסם את ההקדמה החשובה הידועה כהקדמה לשייקספיר.
ב-1773, כעשור לאחר שהכיר את בוסוול, יצאו השניים ל"מסע אל איי סקוטלנד המערביים", וכעבור שנתיים פורסמו רישומיו של ג'ונסון מהמסע תחת שם זה. (ספרו של בוסוול "יומן טיול באיי ההברידים" - הם איי סקוטלנד המערביים - פורסם ב-1786). טיולם בהיילנדס ובהברידים התרחש בעת שפעולות ההשקטה לאחר התמרדות היעקוביטים רמסו את מערכת השבטים של סקוטלנד ואת התרבות הגאלית, שזכו לרומנטיזציה גוברת. ג'ונסון הפריך את הטענות כי שירי אוסיאן שפרסם ג'יימס מקפירסון הם תרגומים של שירה קלטית עתיקה, כפי שטען מקפירסון.
יצירתו הגדולה האחרונה של ג'ונסון הייתה "חיי המשוררים האנגליים", מיזם שהוזמן בידי איחוד של מוכרי ספרים בלונדון. פרקי הספר, שהיוו ביקורת על יצירתו של כל משורר וגם ביוגרפיה על חייו, הופיעו כהקדמות למבחר מיצירתו של כל משורר.
ג'ונסון הלך לעולמו ב-1784 ונקבר בכנסיית וסטמינסטר.
פרסומו של ג'ונסון נובע בחלקו מהצלחת "חיי ג'ונסון", הביוגרפיה שכתב בוסוול. עם זאת, בוסוול פגש בג'ונסון רק לאחר שזה כבר זכה ליציבות כלכלית ולמידה מסוימת של פרסום; הביוגרפיה שמה דגש לא-פרופרציוני על השנים האחרונות בחייו של ג'ונסון. לפיכך ג'ונסון נדמה כאיש חברה מחוספס וחביב ופחות ככותב עני, מצב בו היה במרבית חייו.
בריאותו ואופיו
ג'ונסון היה אדם בעל מבנה-גוף גדול ומוצק, אולם הוא סבל מראייה ירודה וקשיי שמיעה. פניו היו מצולקות מאוד, משום שבילדותו חלה בחזירית, היא Scrofula בלועזית. הוא סבל ממספר טיקים (התכווצויות שרירים לא-רצוניות בפנים) ומתנועות לא-רצוניות גדולות יותר; התסמינים, כפי שתוארו בידי בני-זמנו, מעידים כי סבל כנראה מתסמונת טורט ואולי גם מטורדנות כפייתית. בנוסף, הייתה לו נטייה למלנכוליה.
ג'ונסון היה איש רחום, ותמך במספר חברים דלים תחת קורת גגו. הוא היה מאמין אדוק ונמנה עם הכנסייה האנגליקנית. במישור הפוליטי, הוא תמך במפלגת הטורים.
אינגה הצעיר
על פי הכתוב בסאגת האראוור (Hervarar saga):
מקורות אחרים מציינים של לאחר מותו של פיליפ היה אינגה הצעיר למלכה היחיד של שוודיה, אך שנת מותו לא ידועה. על פי הרישומים ב"חוק של וסטרייטלנד" (Västgötalagen) אינגה הורעל באסטריֶטלנד:
על פי הדיווח נשא אינגה לאישה את אולבהילד, בתו של האקאן פינסון הנורווגי, שמאוחר יותר נישאה לנילס, מלך דנמרק ובהמשך לסוורקר הזקן, מלך שוודיה. אף על פי כן, על פי מסורות אחרות נשא אינגה לאישה את רגנהילד מטלייה.
מלחמת ההתשה במובלעת הסורית
מלחמת ההתשה במובלעת הסורית הוא כינוי שניתן לחילופי האש שהתחוללו בשטח הסורי שכוחות צה"ל החזיקו בו בסיום מלחמת יום הכיפורים, בין מועד הפסקת האש ועד לחתימה על הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה במאי 1974.
הלחימה במובלעת הסורית עד אפריל 1974
ב-24 באוקטובר 1973, לאחר 19 ימי לחימה, הכריז האו"ם על הפסקת האש בשתי החזיתות, המצרית והסורית. בחזית הסורית עלה בידי צה"ל, במהלך המלחמה, להדוף את הסורים מכל השטחים שכבשו ברמת הגולן בתחילת המלחמה ולכבוש מובלעת משטח סוריה במרחק של כארבעים קילומטר מדמשק, שהוא טווח ירי ארטילרי. המובלעת, שקיבלה את הכינוי "המובלעת הסורית", הייתה מול צפון רמת הגולן, רוחבה היה כעשרים קילומטרים, ושטחה כ-400 קמ"ר. היא כללה כפרים סוריים רבים, תילי געש, את מוצב החרמון הסורי, מוצב הכוכים, מוצב הפיתולים ואת פסגת שיא החרמון.
הסורים שאיבדו את עמדותיהם בחרמון שצפו על החרמון הישראלי ועל רמת הגולן, שאפו להשתלט עליהן מחדש בתקופת ההתשה שאחרי המלחמה ויזמו תקריות ירי כמעט מדי יום, ואילו צה"ל מצדו הפעיל כוחות ח"יר, צנחנים ויחידות מובחרות בפשיטות ומארבים כדי לסכל את היוזמות של הצבא הסורי, בין אלו ניתן למנות מארב של כוח מגדוד 890 בשיא החרמון שפגע במספר חיילי קומנדו סורים, ופשיטות של סיירת גולני וסיירת צנחנים על מוצבים סורים. מאמצע חודש מרץ 1974 הפכו ההטרדות לתקריות אש רצופות, שלבשו אופי של מלחמת-התשה. מלחמה זו קיבלה את הכינוי "מלחמת ההתשה הסורית" או "מלחמת ההתשה הקטנה". הצבא הסורי הפעיל בעיקר יחידות ארטילריה אך גם יחידות שריון וחיל-רגלים. הפגזות תותחים ומרגמות הפכו דבר שבשגרה.
בנובמבר 1973, אחרי תחילת עונת השלגים, קפאו למוות שני חיילי מילואים מהכוח ששהה בשיא החרמון וחייל נוסף מכוח החילוץ. בפברואר 1974 החל משא ומתן בין ישראל לסוריה בתיווכו של שר החוץ האמריקאי הנרי קיסינג'ר שיצא למסע דילוגים בין ירושלים ודמשק. במקביל לפתיחת המשא ומתן גברה מלחמת ההתשה ובחודשים מרץ - מאי אירעו למעלה מאלף תקריות ובכללן הפגזות כבדות על יישובי הגולן והפגזות בלתי פוסקות על כוחות צה"ל. בשל מזג האוויר הקשה והתנאים הלוגיסטיים, צה"ל פינה את הכוחות הקבועים משיא החרמון והסתפק בסיורים שפקדו אותו מדי מספר ימים. הסורים הבחינו בכך, ובחודש מרץ ותחילת אפריל 1974 החלו לסלול דרך לשיא.
שפרד
שפרד (Shephered) הוא שם משפחה אנגלי שמשמעותו רועה.
מלחמת ההתשה במובלעת הסורית
ההסלמה מאפריל ועד להסכם הפרדת הכוחות
במשך כחודשיים מתחילת אפריל ועד ל-31 במאי 1974 על רקע המשא והמתן בין סוריה לישראל להפרדת כוחות בגבולות חדשים התגבר המתח והתנהלו ימי קרב של ממש. ב-6 באפריל 1974 הבחינו תצפיות צה"ל כי כוחות קומנדו סורים העפילו לשיא החרמון. צה"ל הגיב באש ארטילרית כבדה ותקיפת מטוסים. כבר באותו הלילה העפיל כוח קטן של צה"ל לשיא החרמון וכבש אותו לאחר קרב קצר. לאחריו הועלו כוחות מצוידים כהלכה לתנאי מזג האוויר והשלגים לשהייה קבועה בשיא החרמון. הכוחות התבצרו במערה טבעית בפסגה.
ב 19-18 וב-22 באפריל ניסו כוחות קומנדו סורים לכבוש שוב את שיא החרמון אך נהדפו. נערכו גם קרבות אוויר בהם הופלו שני מטוסים ישראלים ומספר מטוסים סוריים.
סיום הלחימה
ב-31 במאי נחתם הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה. במסגרת ההסכם הוחזרו ב-6 ביוני כל השבויים והנעדרים. בהתאם להסכם פינה צה"ל תוך שלושה שבועות את כל שטחי המובלעת ושיא החרמון וכן את העיר קוניטרה וסביבתה ושב אל הקו שמלפני מלחמת יום הכיפורים. באמצע יוני 1974 הושלם הפינוי של כוחות צה"ל מהמובלעת ומאז המוצבים מוחזקים על ידי כוח אונדו"ף (UNDOF).
אבדות ישראל במלחמת ההתשה הסורית: מסוף אוקטובר 1973 עד להסכם הפסקת האש בתאריך 31 במאי 1974 נהרגו בחזית הסורית 54 חיילים ו-6 אזרחים. בנוסף נפצעו 176 חיילים ו-3 אזרחים.
במשך עשרות השנים שחלפו מאז לא התרחשו פעולות איבה בגזרה זאת. גם בעת מלחמת לבנון הראשונה לא גלשה הלחימה לאזור זה.
הענקת אות לחימה ללוחמי מלחמת ההתשה במובלעת הסורית
לוחמים ששירתו שירות של 18 יום רצופים, או יותר, בתקופה שבין 6/10/73 ועד 31/5/74 בחזית הצפון קיבלו את אות מלחמת יום הכיפורים.
מייקל ויק
מייקל ויק (באנגלית: Michael Vick; נולד ב-26 ביוני 1980) הוא שחקן פוטבול אמריקאי ששיחק בליגת ה-NFL בעמדת הקוורטרבק בקבוצות אטלנטה פלקונס, פילדלפיה איגלס, ניו יורק ג'טס ופיטסבורג סטילרס. בעקבות מעורבותו בארגון קרבות כלבים הושעה מהליגה ואף ישב במאסר במשך עשרים ושלושה חודשים. ויק ידוע באתלטיות הרבה במשחקו המתבטאת בשילוב מרובה של ריצות והתחמקות משחקני הגנה בנוסף למסירות.
תחילת דרכו
ויק נולד בעיר ניופורט ניוז מאזור המפטון רודס שבמדינת וירג'יניה, הבן השני מארבעה, לברנדה ויק ומייקל בודי, אז זוג מתבגרים לא נשואים וקשיי יום, הוא גדל בשיכון ציבורי בסביבה ענייה ורווית פשיעה.
בתיכון בלט כישרונו האתלטי והוא הצטיין בשורות נבחרת הפוטבול של בית הספר, הישגיו הביאו אותו לקבלת מלגת ספורט באוניברסיטת וירג'יניה טק ב-1998.
קריירה מקצוענית בליגת ה-NFL
ויק נבחר במקום הראשון בדראפט 2001 על ידי אטלנטה פלקונס. ויק לא פתח בהרכב של אטלנטה במשחקים הראשונים של עונת הרוקי שלו, את הטאצ'דאון הראשון שלו בריצה השיג במחזור השמיני, ואת הראשון במסירה השיג במשחק הראשון שלו כפותח, במחזור השמיני.
בעונתו השנייה הפך ויק לקוורטרבק הפותח הקבוע של הפלקונס, בתום העונה רשם 2,936 יארדים במסירה עם 16 טאצ'דאונים ו-8 חטיפות, ובנוסף השיג 777 יארדים ו-8 טאצ'דאונים בריצה. בניצחון על מינסוטה ויקינגס באותה עונה, השיג ויק 173 יארדים בריצה, שיא NFL לקוורטרבק. ויק הוליך את הפלקונס למאזן של 9 ניצחונות מול 6 הפסדים ותיקו אחד, ולהעפלה לפלייאוף בו הפתיעו בחוץ את גרין ביי פאקרס אך הפסידו בחצי גמר ה-NFC לפילדלפיה איגלס. באותה עונה נבחר ויק לראשונה למשחק הפרובול.
בעונת 2003 שיחק ויק בחמישה משחקים בלבד, לאחר שהחמיץ את פתיחת העונה בשל סדק בעצם השוקית שלו. בעונת 2004 הוביל את הקבוצה ל-11 ניצחונות בעונה הסדירה, מסר ל-2,313 יארדים ו-14 טאצ'דאונים ורץ ל-902 יארדים עם 3 הבקעות. בפלייאוף גברו הפלקונס בסיבוב הראשון על 47–17 על סנט לואיס ראמס כשויק מצטיין עם שתי מסירות לטאצ'דאונים ו-119 יארדים בריצה. בסיבוב השני הפסידו פעם נוספת לאיגלס. בשתי העונות הבאות שלו בפלקונס לא הצליח להעפיל עימם לפלייאוף, ב-2005 מסר ל-2,412 יארדים ו-15 טאצ'דאונים, ורץ 597 יארדים עם 6 הבקעות ובעונת 2006 מסר ל-2,474 יארדים עם 20 טאצ'דאונים, כשבאותה עונה רץ ל-1,039 יארדים, שיא בתולדות ה-NFL לקוורטרבק, שנשבר בעונת 2019 על ידי למאר ג'קסון.
ויק לא שיחק ב-NFL ב-2007 וב-2008 לאחר שהורשע בפלילים בעקבות פרשת קרבות הכלבים וההימורים בהם היה מעורב, נבדק ונמצא שהוא השתמש במריחואנה והושעה על ידי הקומישינר של הליגה, רוג'ר גודל.
לקראת עונת 2009 חתם על חוזה בפילדלפיה איגלס ושיחק באופן מועט כמחליפם של הקוורטרבקים האחרים בקבוצה: דונובן מקנאב וקייל קולב.
בעונת 2010 סבל קולב, הקוורטרבק הפותח של האיגלס, מזעזוע מוח במהלך המשחק הראשון של העונה, ויק נכנס כמחליף, הצטיין באותו משחק ובמשחקים הבאים עד שנפצע בצלעותיו במחזור הרביעי ונאלץ להיעדר מהמגרש. הוא שב לפתוח במחזור השמיני ומאז הפגין יכולת שיא, כולל ניצחון 59–28 על וושינגטון רדסקינס במשחק בו רשם 6 טאצ'דאונים, ארבעה במסירה ושניים בריצה. בהנהגתו סיימו האיגלס בראשות הבית והעפילו לפלייאוף. ויק נבחר למשחק הפרובול, כשהוא זוכה במספר הקולות הגבוה ביותר מלבד טום בריידי. בסיבוב הראשון של הפלייאוף הודחו ויק והאיגלס לאחר הפסד ביתי 16–21, כששניות לסיום נחטפת מסירה של ויק שעשויה הייתה להביא לניצחון.
ב-2014 עבר לניו יורק ג'טס ועונה לאחר מכן חתם בפיטסבורג סטילרס.
הסתבכות פלילית ופיננסית
באפריל 2007 נערך חיפוש בשטח אחוזה השייכת לויק, במסגרת חקירה משטרתית כנגד בן-דודו שנחשד בסחר בסמים. החיפוש העלה כי במתחם נוהלו קרבות כלבים אכזריים. ביולי אותה שנה הוגשו כנגד ויק ושלושה מקורביו כתבי אישום פדרליים על עבירות של התעללות בבעלי חיים, ארגון קרבות כלבים, הימורים בלתי חוקיים והוצאות להורג אכזריות של כלבים שכללו הטבעה, ירייה, תלייה וחשמול. ויק והנאשמים האחרים הורשעו במסגרת עסקת טיעון עימם בניהול הקרבות ובהריגת כלבים בתקופת ההמתנה לגזר הדין, שוחרר ויק בערבות, אך לאחר שנבדק ונמצא שהשתמש במריחואנה נקבע שישהה במעצר בית. בנובמבר החל ויק לרצות תקופת מאסר מוקדמת על מנת שתיזקף לזכותו ובדצמבר נידון ל-23 חודשי מאסר בכלא פדרלי ביולי 2009 שוחרר ממאסר.
בעקבות הסתבכותו איבד ויק את כל חוזי הפרסום שלו, ונתבע גם על ידי אטלנטה פלקונס להחזיר חלק ניכר מבונוס החתימה שלו בסך 37 מיליון דולר שקיבל ב-2004, ויק נאלץ להחזיר לבסוף כ-7 מיליון דולר. ויק נאלץ לשלם מיליוני דולרים נוספים לסוכניו לשעבר, לבנקים ולנושים נוספים ונכנס להליכי פשיטת רגל.
לקראת עונת 2011 חתם ויק על חוזה ל-6 שנים בסך של 100 מיליון דולר, מתוכם 40 מיליון דולר מובטחים. הכנסות אלו צפויות לכסות בשנים הבאות את כלל חובותיו לנושים.
בעונה הסדירה
מקרא טבלה:
Att - ניסיונות מסירה, Comp - מסירות מוצלחות, Pct - שיעור מסירות מוצלחות, Yds - כמות יארדים במסירה, Y/A - כמות יארדים לניסיון מסירה, TD - טאצ'דאונים במסירה, Int - מסירות שנחטפו, Rtg - קוורטרבק רייטינג (מדד יעילות), Avg - ממוצע יארדים לניסיון ריצה, Sack - סאק (הפלה על ידי ההגנה), Yds - כמות יארדים שאבדו כתוצאה מההפלות, Fum - השמטות כדור, Lost - השמטות שהובילו לאיבוד כדור.
הזירה האיברית במלחמה הפונית השנייה
הלחימה באזור זה התאפיינה בשימוש נרחב בבעלי ברית מקומיים מקרב השבטים האיברים ובשכירי חרב רבים. חשיבות חצי האי האיברי למאמץ המלחמתי של קרתגו נבעה מהרווח הכספי שהפיקו ממנו ומהאפשרות לגייס באזור זה שכירי חרב טובים. כישלונם של הקרתגים להחזיק בחצי האי היה בין הגורמים העיקריים לתבוסתם במלחמה.
המערכה תחת פיקודם של האחים מבית סקיפיו
בסתיו 217 לפנה"ס הצטרף הקונסול הרומי פובליוס קורנליוס סקיפיו לאחיו גנאוס בחצי האי האיברי, ועמו תגבורת של 8,000 חיילים ו-20 אוניות. האחים עברו את האברו ובפשיטתם עד סגונטו הפגינו את כוחם במטרה לערער את נאמנותם של שבטים איברים לקרתגו. ב-216 לפנה"ס נאלץ המצביא הקרתגי עזרובעל, אחיו של חניבעל, לדכא מרידה של שבט הטורדטאנים בעמק הבאיטיס. ב-215 לפנה"ס, לאחר שקיבל תגבורת מאפריקה החליט לצאת לקרב מכריע נגד הצבא הרומי. הקרב נערך ליד דרטוסה השוכנת על הגדה הצפונית של האברו. עזרובעל נקט אותה טקטיקה שאחיו השתמש בה בקרב קאנאי כדי להתגבר על הלגיונות הרומים, אלא שהמרכז שלו לא הצליח לבצע נסיגה מסודרת. החיילים לא החזיקו מעמד והחזית נפרצה תחת לחץ הלגיונרים שזכו בניצחון מכריע.
הניצחון הרומי בדרטוסה מנע שליחת תגבורות מחצי האי האיברי לאיטליה כפי שתכנן חניבעל, ובנוסף לכך נאלצה קרתגו לשלוח לחצי האי האיברי את אחיו הצעיר של חניבעל, מאגו, עם צבא וצי שנועדו מלכתחילה לתגבר את חניבעל באיטליה.
בשנת 214 לפנה"ס התמרד סיפאקס מלך נומידיה המאסאילית, ועזרובעל נקרא לאפריקה לדכא את המרידה. האחים הסקיפיונים ניצלו את ההזדמנות, הרחיבו את התפשטותם דרומה ואף כבשו את סגונטו ב-212 לפנה"ס תוך גיוס של חיילים קֶלטיבֶּרים לשורותיהם. לרוע מזלם חזר עזרובעל לחצי האי האיברי כשלצידו צבא קרתגי שלישי בפיקודו של עזרובעל בן גיסקו.
ב-211 לפנה"ס חילקו האחים הרומים את כוחותיהם ופעלו בנפרד כדי להקל על בעיות האספקה שלהם, כפי שפעלו המצביאים הקרתגים. אולם השבטים האיברים ערקו משורותיהם והקרתגים הצליחו לרכז את כוחותיהם ולהביס כל אחד מהאחים בנפרד בסמוך לנהר הבאיטיס. רוב הצבא הרומי נספה ושני המצביאים נהרגו בקרב באיטיס, ושרידי הצבא נסוגו צפונה לאברו. למזלה של רומא התבוסה בחצי האי האיברי באה מאוחר מידי כדי שתשפיע על המצב באיטליה. הצלחות האחים עודדו את הרומאים בשעותיהם הקשות לאחר התבוסות הגדולות מול חניבעל. המעורבות הרומית בחצי האי האיברי והחלטתו של פובליוס סקיפיו לשלוח כוח צבאי לשם כבר בתחילת המלחמה מנעו תגבורת חיונית לחניבעל. לעומת זאת ב-211 לפנה"ס הצליחה רומא לכבוש את קפואה וסירקוסאי שתמכו בחניבעל, והייתה מסוגלת להיערך ביתר קלות לחידוש המערכה בחצי האי האיברי. למרות מפלתם של הרומאים היו דווקא הכוחות של קרתגו בעמדת נחיתות משום ששלושת הכוחות חצי האי האיברי לא שיתפו פעולה ביניהם, וכך אפשרו לשרידי הכוח הרומי להתבסס ולשמור על עמדותיהם מצפון לאברו. מהם ניתן היה ליצור בסיס לפעולה רומית בעתיד.
שמירת הסטטוס קוו מצפון לאברו
המפקד הראשון שנשלח במקום הסקיפיונים היה גאיוס קלאודיוס נרו, אשר נקט קו פעולה הגנתי ושמר על הבסיסים הרומים מצפון לנהר האברו. ב-210 לפנה"ס נערכו בחירות כדי לקבוע את הפרוקונסול שישלח לחצי האי האיברי. אספת העם התכנסה בשדה מארס בלי שיהיה אף מועמד לבחירה ואף אדם בעל משרה ציבורית לא הציע את עצמו לתפקיד, עד אשר הכריז על עצמו פובליוס קורנליוס סקיפיו אפריקנוס, בנו של פובליוס קורנליוס סקיפיו, כמועמד. סקיפיו הבן זכה בתפקיד פה אחד. על ידי הצבעה במועצת העם, הסנאט תמך בבחירה למרות שהיה בן 25 ומינויו היה נגד הנוהג המקובל (שהרי ב-210 לפנה"ס היה אזרח פרטי ולא שימש באף משרה, אף שקודם לכן שירת כטריבון צבאי). בגיל 25 קיבל סקיפיו סמכויות של מצביא עם אימפריום פרוקונסולרי לנהל את המלחמה בחצי האי האיברי.
המלחמה תחת פיקודו של סקיפיו אפריקנוס
סקיפיו קיבל פיקוד על כוחות רומא מצפון לאברו ונוסף להם נמסרו לו 10,000 רגלים ו-1,000 פרשים. הוא השיט אותם על 30 אוניות ונחת באמפוריום בסוף 210 לפנה"ס, כשצבאו מונה 4 לגיונות.
במשך החורף אימן סקיפיו את צבאו ואסף מודיעין על אויביו. התברר לו כי שלושת המצביאים הקרתגים מסוכסכים ביניהם וכי הם חונים רחוק מכדי לשמור על קרתגו החדשה. בעיר חשובה זו נמצאו אסמים, מחסני אספקה, ציוד מלחמה ועוד הוחזקו בה בני ערובה שנלקחו משבטים איברים כדי לשמור על נאמנותם. תפיסת כל אלה עשויה להיות הישג נכבד בפני עצמו, והעיר יכלה לשמש בסיס מצוין לפעולות בדרומו של חצי האי האיברי בגלל נמלה העמוק.
במסע מזורז מטארקו לקרתגו החדשה (208 לפנה"ס) שערך תשעה ימים הגיע לשערי העיר והקים את מחנהו כשבפיקודו 25,000 רגלים ו-2,500 פרשים. העיר שכנה על לשון יבשה צרה בכיוון הים וסקיפיו הקים סוללה הפונה לתוך היבשת כדי למנוע התקפה מבחוץ. באותה עת הגיע גם חברו בפיקוד גאיוס לאיליוס עם הצי והחל לצור על העיר מהים ולהמטיר עליה קליעים מספינותיו. סקיפיו פיתה את חיל המצב הקרתגי לצאת לגיחה מן העיר והם יצאו להילחם בו משום שלשון היבשה שהובילה לעיר הייתה צרה כך שרק מספר נתון של חיילים יכלו להילחם אחד בשני וכך התבטל כוחם המספרי של הרומאים. אולם סקיפיו היה מודע לכך והסיג את כוחותיו לאחור בעוד הקרתגים רודפים אחריהם ומתרחקים מן העיר. שם כיתר אותם והשמידם לעיני התושבים הניצבים על החומות ומיד הסתער על העיר וכמעט הצליח לפרוץ לתוכה.
ביום המחרת ערך פעולות הסחה מתוחכמת ושלח צוותי מצור לנסות ולהעפיל על החומה המזרחית, ובזמן שהמגינים היו עסוקים שלח כוח מובחר של 500 חיילים מצפון שנעו בתוך המים הרדודים של הלגונה. אלה העפילו על החומה ומוטטו את הגנת העיר. נפילת קרתגו החדשה גררה אחריה את נפילת כל החלק המזרחי של חצי האי האיברי בידי סקיפיו. הוא גילה נדיבות כלפי השבטים המקומיים ורבים העבירו לו את נאמנותם. כעת אימן ביסודיות את צבאו בשימוש בכלי נשק, במסעות, בתרגילי סדר ובהערכות לקרבות בהם לא היו מיומנים דיים.
קרב באַיקוּלה
באביב 208 לפנה"ס פתח סקיפיו במסע מזורז נוסף כדי לתקוף את עזרובעל ברקה. יריבו הופתע, נסוג ותפס עמדה מבוצרת על רמה קטנה ליד העיר באיקולה (כיום הכפר באַילֶן) והמתין לבואו של צבא קרתגי נוסף. צבאו של סקיפיו היה גדול יותר והוא החליט לתקוף לפני שיצטרפו לעזרובעל עוד אנשים. סקיפיו שלח את חייליו הקלים לטפס על הגבעה ולתקוף את הקרתגים בחזית בעוד עיקר חיילו (החיילים הכבדים) חולקו לשני ראשים ותקפו את הפונים משני צדי הגבעה. סקיפיו עצמו הוביל את ההתקפה על אחד מהאגפים ולאיליוס פיקד על האגף השני. עזרובעל נסוג במהירות מפני שלא יכול היה לעמוד מול ההתקפה, ולאחר ששלח את גייסותיו הקלים לעבר הרומאים חצה את נהר הבאיטיס וכך הציל את מרבית צבאו. כעת פנה צפונה עם צבאו כדי להתחבר עם אחיו באיטליה. למרות הניצחון שנחל סקיפיו, החליט לא לבצע מרדף אחרי עזרובעל בשל בעיתיות תנאי השטח ומזג האוויר הגשום ובגלל בעיות אספקה ברמת קסילינה. בנוסף היה יותר חשוב בעיניו להשלים את כיבושו של דרום חצי האי האיברי מידי קרתגו. פולביוס מוסיף שחשש שצבאו יכותר בידי אחד הצבאות הקרתגים האחרים. לפי הערכותיו היו לרומא מספיק כוחות באיטליה כדי לגבור על אחי חניבעל, ואכן, עזרובעל הובס ונהרג בקרב מטאורוס מול כוחותיהם המאוחדים של הקונסולים גאיוס קלאודיוס נרו ומרקוס ליוויוס סלינטור, בטרם הצליח לחבור לאחיו.
קרב איליפה
בשנת 207 לפנה"ס, לאחר התבוסה בקרב באַיקוּלה, שלחה קרתגו לחצי האי האיברי כוח נוסף בפקודו של חנון בן ברקה. הוא ומאגו יצאו אל הקֶלטיבֶּרים לגייס חיילים נוספים לצבא שהביאו מאפריקה, אלא שהמצביא הרומי מרקוס יוניוס סילאנוס הפתיע את חנון ולכד אותו עם חייליו. מאגו הציל את חייליו והצטרף לעזרובעל בן גיסקו בגאדֶס. ב-206 לפנה"ס ערך סקיפיו את הקרב המכריע נגד הכוחות המשולבים של מאגו ועזרובעל ליד איליפה, כ-14 ק"מ צפונית למסֶוויליה. הצבא הרומי מנה 45,000 רגלים ו-3,000 פרשים כשמולו מתייצב אויב עם 50,000 רגלים ו-4,500 פרשים, ואיתם כמה עשרות פילים. עם הגיעו של סקיפיו יצאו לקראתו מאגו והנסיך הנומידי מסיניסה במתקפת פרשים, במטרה להפתיע את הרומאים בעודם בונים את מחנם, אולם סקיפיו צפה זאת ותקף אותם מן המארב, והפרשים הקרתגים נהדפו.