cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סרטן הקוקוס
תיאור פיזי
סרטני קוקוס אינם מסוגלים לשחות. תהליך הנשימה מתבצע באמצעות איבר מיוחד בשם Branchiostegal lung. ניתן לראות באיבר זה את השלב ההתפתחותי שבין זימים לבין ריאות, והוא ההסתגלות המשמעותית ביותר של הסרטן לבית הגידול שלו. החדרים באיבר נשימה זה ממוקמים בחלקו האחורי של הראשחזה. בתוך החדרים יש רקמה הדומה לזו הנמצאת בזימים, אולם היא מותאמת לספיגת חמצן מהאוויר, ולא מהמים. סרטן הקוקוס משתמש ברגליים האחוריות ביותר לניקוי איברים אלו וללחלח אותם בעזרת מי ים. האיברים זקוקים למים על מנת לתפקד והסרטן מספק את המים באמצעות העברת הרגליים הרטובות ברקמות הספוגיות. סרטני קוקוס שותים מים מלוחים דרך הפה באותה שיטה.
בנוסף לאיבר נשימה זה, לסרטן הקוקוס מערכת זימים לא מפותחת נוספת. אף על פי שזימים אלו שימשו אותו לנשימה מתחת למים בעבר האבולוציוני של המין, הם אינם יכולים לספק מספיק חמצן, וסרטן שקוע במים יטבע בתוך מספר דקות עד מספר שעות (הדיווחים מגוונים, ופרק הזמן המדויק כנראה משתנה לפי תנאי הסביבה והסרטן הספציפי).
רבייה
סרטני קוקוס מזדווגים לעיתים קרובות ובמהירות על קרקע יבשה בתקופה שבין מאי לספטמבר, ובעיקר ביולי ובאוגוסט. הזכר והנקבה נאבקים זה בזה, והזכר הופך את הנקבה על גבה כדי להזדווג. כל תהליך ההזדווגות אורכת כ-15 דקות. זמן קצר לאחר מכן מטילה הנקבה את ביציה, מדביקה אותן לצד התחתון של בטנה ונושאת אותן למשך מספר חודשים. בזמן בקיעת הביצים, בדרך כלל באוקטובר או נובמבר, הנקבה משחררת את הביצים אל הים בשעת הגאות.
הזחלים צפים במים למשך כ-28 ימים שבמהלכם נטרף חלק גדול מהם בידי טורפים. לאחר מכן הם חיים על קרקע האוקיינוס ועל החוף ומשתמשים בקונכיות של חלזונות להגנה למשך כ-28 ימים נוספים. במהלך 28 הימים הללו מתחילים הסרטנים לעלות לקרקע יבשה ובתום תקופה זו הם עוזבים את הים לצמיתות ומאבדים את היכולת לנשום במים. סרטני קוקוס צעירים שלא מצאו קונכייה בגודל המתאים משתמשים לעיתים בקליפות קוקוס שבורות. לאחר שהם גדולים מדי אפילו בשביל קליפות קוקוס, הם מפתחים בטן קשיחה. סרטן הקוקוס מגיע לבגרות בין 4 ל-8 שנים לאחר ההתבקעות. זוהי תקופת התפתחות ארוכה מהרגיל אצל סרטנאים.
תזונה
תזונתו של סרטן הקוקוס מורכבת בעיקר מפירות, כולל אגוזי קוקוס ותאנים. מעבר לכך, סרטני הקוקוס ניזונים ממגוון רב של מזונות מהטבע, כולל עלים, פירות רקובים, ביצי צבים ונבלות. בנוסף, סרטני הקוקוס אוכלים לעיתים קונכיות של בעלי חיים אחרים, ככל הנראה בשל הסידן שהן מכילות. לעיתים סרטני הקוקוס ניזונים אף מיצורים חיים שנעים באיטיות רבה מדי בשביל להימלט, כמו צבי ים שבקעו זה עתה מהביצה. לעיתים קרובות הסרטנים מנסים לגנוב מזון מסרטני קוקוס אחרים, ועל כן חלקם מעדיפים לאכול את מזונם במקומות מסתור.
במשך זמן רב הטילו ספק ביכולתם של סרטני הקוקוס לפצח אגוזי קוקוס, ובניסויים שנעשו פרטים מהמין גוועו מרעב על אף שהיו מוקפים באגוזי קוקוס. אולם, בשנות השמונים הצליח הביולוג הולגר רומפף להתבונן בסרטני קוקוס בזמן שהם מפצחים את האגוזים בטבע, וחקר את פעולתם. הסרטנים פיתחו טכניקה מיוחדת לפיצוח האגוזים: אם קליפתו של הקוקוס עדיין שלמה, הסרטנים ישתמשו בצבתות כדי לקרוע את הסיבים שעל קליפת הקוקוס, כאשר הם מתחילים בשלושת נקבי הגדילה. כאשר הנקבים נגלים, הסרטן יהלום באמצעות צבתותיו באחד מהם עד שהקוקוס יישבר. לאחר מכן, הסרטן ישתמש בצבתותיו הקטנות יותר כדי להוציא את ציפת הקוקוס. באמצעות הצבתות החזקות של הסרטן, פרטים גדולים יותר יכולים אף לשבור את הקוקוס למספר חתיכות קטנות לשם נוחות אכילה.
בית גידול
סרטני קוקוס חיים לבדם במאורות תת-קרקעיות ובנקיקים בסלעים. הם חופרים בכוחות עצמם מאורות בעצמם בחול או בקרקע רכה. במהלך היום הם נשארים חבויים על מנת להתגונן מפני טורפים וכדי לצמצם את איבוד הנוזלים בשל החום. במהלך השהות במאורה, סוגר סרטן הקוקוס את פתח המאורה באחת מצבתותיו, כדי לקיים מיקרו-אקלים לח בתוך המאורה, החיוני לאיברי הנשימה. באזורים עם ריכוז גבוה של סרטני קוקוס, יש היוצאים ממאורותיהם גם במהלך היום כדי להשיג יתרון בחיפוש אחר מזון. גם כאשר מזג האוויר סגרירי או גשום, יוצאים לעיתים סרטני הקוקוס ממאורותיהם היות שתנאים אלו מאפשרים להם לנשום בקלות יתרה. סרטני הקוקוס חיים בדרך כלל בקרבת הים ואולם ישנם פרטים שנמצאו במרחק של 6 קילומטרים מהחוף.
תפוצה
סרטני קוקוס חיים באזור האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט. בקיריטימטי ניתן למצוא את ריכוז סרטני הקוקוס הגדול ביותר בעולם. ריכוזי אוכלוסייה גדולים נוספים קיימים באיי קוק, ובעיקר באיים פוקפוקה, סוברוב, מנגאיה, טקוטי, מאוקה, אטיאו, אטול קרוליין ופלמרטסון. גם באיי סיישל ניתן למצוא אוכלוסיות סרטני קוקוס, ובעיקר באי אלדברה, באיי גלוריאוסו, ובאיים אסטוב, אסמפשיין וקוסמולדו, אולם סרטן הקוקוס נכחד באיים המאוכלסים ביותר. ניתן למצוא סרטני קוקוס גם במספר איים באנדמן וניקובר שבמפרץ בנגל. קיים שוני בגוון הפרטים הנמצאים באיים השונים, שנע בין סגול בהיר לסגול כהה ולחום.
סרטני הקוקוס הבוגרים אינם מסוגלים לשחות, ולכן נראה שהם התיישבו באיים השונים בעודם זחלים המסוגלים לשחות. עם זאת, לאור המרחק הגדול בין האיים, יש חוקרים המאמינים כי 28 ימים אינם מספיקים לשחות מרחק כה רב, ומניחים כי סרטני קוקוס צעירים הגיעו לאיים השונים באמצעות עצים סחופים ושרידי אניות טרופות ומטעניהם.
מצב שימור
על פי הקריטריונים של IUCN, לא קיים מספיק מידע שיכול להצביע על סרטני הקוקוס כעל מין בסכנת הכחדה, ולכן מצב השימור שלו מוגדר כ"חסר מידע" (DD). עם זאת, סביר להניח שפיתוח חופים באיים רבים מפחית את שטח בית הגידול של הסרטנים.
סרטני הקוקוס הצעירים פגיעים בפני טורפים כגון חולדות, חזירים ואפילו נמלים כמו ה-Anoplolepis gracilipes. לעומת זאת, לסרטני קוקוס בוגרים אין טורפים טבעיים, מלבד בני האדם. לבוגרים ראייה נחותה, והם מאתרים אויבים על פי תנודות באדמה.
במבט כולל נראה כי לאוכלוסיות גדולות של בני אדם השפעה שלילית על אוכלוסיית סרטני הקוקוס. סרטן הקוקוס מוגדר כבעל חיים מוגן במספר אזורים. באזורים מסוימים חל איסור לצוד סרטנים קטנים מדי, ובאזורים אחרים חל איסור לצוד אותם בעונות הרבייה.
סרטן הקוקוס בתרבות ויחסיו עם האדם
לסרטן, עם ממדיו וכוחו המאיימים, יש מעמד מיוחד בתרבות של תושבי האיים בהם הוא נפוץ. הוא נאכל על ידי תושבי האיים שבאוקיינוס השקט ונחשב שם למעדן ולאפרודיזיאק, וטעמו מתואר לעיתים קרובות כדומה לטעם לובסטר. החלקים שנחשבים למעדנים הגדולים ביותר הם הביצים שבתוך הנקבה והשומן שבבטן הסרטן. לעיתים אופן הבישול של סרטני הקוקוס דומה לאופן הבישול של לובסטרים, בישול באידוי או ברתיחה. באיים השונים יש מתכונים שונים לבישול הסרטן, למשל סרטן קוקוס מבושל בחלב קוקוס.
בעוד שסרטן הקוקוס עצמו אינו רעיל, הוא יכול להפוך לרעיל בהשפעת תזונתו, ולעיתים מתרחשים מקרים של הרעלה עקב אכילת הסרטן. ההשערה היא שהמקור לרעילות הוא רעלנים בצמחים. ייתכן שבמקרים מסוימים הרעל הוא הגורם לכך שהסרטן נחשב לאפרודיזיאק, כמו דגי הפוגו, דגים רעילים ביותר הנאכלים ביפן. אולם, בניגוד לפוגו, סרטני הקוקוס אינם נמכרים בדרך כלל והם אינם משווקים בצורה מסחרית.
בני האדם גם צדים את סרטני הקוקוס, בין היתר באמצעות פיזור חצאי קוקוס שרופים בסביבת המחיה של הסרטנים. בנוסף, לעיתים ילדים משתעשעים עמם, למשל באמצעות מיקום דשא לח על דקלים שבהם שוכנים הסרטנים, כך שהסרטן יזהה את הדשא כקרקע מוצקה, יאחז בה ובכך ייפול.
תושבי האיים רוחשים לסרטני הקוקוס הערצה בגלל כוחם הרב, ונפוצו שמועות על כך שבעלי קרקעות משתמשים בהם כשומרים על מטעי הקוקוס שלהם. הסרטנים, בעיקר הפרטים הלא בוגרים, נמכרים לפעמים כחיות מחמד, למשל בטוקיו. כאשר הם נמכרים כחיות מחמד, הם מושמים בכלובים חזקים במיוחד כדי למנוע מהסרטנים להשתמש בצבתות החזקות שלהם על מנת להימלט.
בסרט הקולנוע "מואנה" מופיעה דמות של סרטן קוקוס ענק בשם טאמאטואה שמצפה את שריונו באוצרות זהב שונים.
סרג' טנקיאן
סֵרג' טַנקיַאן (Serj Tankian; נולד בביירות ב-21 באוגוסט 1967) הוא אקטיביסט, מוזיקאי, כותב, נגן, משורר ופעיל פוליטי, ממוצא ארמני-אמריקאי. ידוע בעיקר כסולן הראשי, כותב ונגן הקלידים של להקת המטאל זוכת פרס גראמי - סיסטם אוף אה דאון.
ב-2002, הקימו טנקיאן והגיטריסט של להקת רייג' אגיינסט דה מאשין טום מורלו ארגון פוליטי ללא מטרת רווח שנקרא "אקסיס אוף ג'סטס" (בתרגום חופשי: ציר הצדק). במהלך הקריירה המוזיקלית שלו, טנקיאן הוציא 5 אלבומים עם להקת סיסטם אוף אה דאון, אלבום נוסף עם המוזיקאי הארמני ארטו טונקבויאקייאן (serart) ושני אלבומי סולו (Elect the Dead ו-Imperfect Harmonies) אשר פרט לכתיבה ולהלחנה, גם נוגנו כמעט במלואם על ידי טנקיאן. טנקיאן נבחר למקום ה-26 כ"סולן המטאל של כל הזמנים" במגזין "היט פאראדר".
חיו המוקדמים
סרג' טנקיאן נולד ב-21 באוגוסט 1967, למשפחה ארמנית אשר בביירות, לבנון. הוא ומשפחתו היגרו ללוס אנג'לס בשנת 1975.
סויל וסיסטם אוף אה דאון
בשנת 1992 פגש סרג' את דארון מאלכיאן באולפן חזרות שהם חלקו, אף על פי שהיו חלק משתי להקות שונות. סרג' ניגן בקלידים באותה הלהקה, ודארון היה סולן בלהקה השנייה. לאחר ההיכרות הם הקימו ביחד להקה חובבנית בשם "סויל" (Soil). סרג' היה הסולן ונגן הקלידים, ודארון הגיטריסט. יחד איתם היו בהרכב דומינגו לארניו (תופים) ודייב יאקופיאן (באס). באותם הימים סרג' ודארון הכירו את שאבו אודאג'יאן (Shavo Odadjian), אשר לימים היה נגן הבאס בלהקת סיסטם אוף אה דאון. לאחר שנה מיום הקמת הלהקה, ב-1994, דייב ודומינגו עזבו את הלהקה, מכיוון שחשבו שהלהקה נועדה להיכשל.
לאחר מכן הלהקה התפרקה, וסרג' ודארון הקימו להקה חדשה יחד עם שאבו בשם "סיסטם אוף אה דאון" (System of a Down). מקור השם בפיוט שכתב דארון שנקרא "Victims of the Down". שאבו טען שהמילה 'מערכת' (System) תהיה קליטה יותר מ 'קורבנות' (Victims). נוסף על כך חברי הלהקה רצו שהדיסקים שלהם בחנויות התקליטים יהיו ליד להקת "סלייר". שאבו היה במקור מנהל הלהקה, אבל בסופו של דבר נכנס להרכב הלהקה כנגן באס. דארון לאחר מכן פנה אל חברו, אשר ניגן עמו בלהקה חובבנית עוד בגיל 15, כדי להצטרף ללהקה כמתופף. בסופו של דבר פגיעת יד אילצה את דארון להחליפו במתופף הנוכחי ג'ון דאלמיאן.
עבודות נוספות
במהלך שנות הפעילות של סיסטם אוף אה דאון סרג' היה פעיל כסולן זמני בלהקות נוספות כגון: "משרום קולט" (Mushroom Cult) של "דוג פאשיון דיסקו" (Dog Fashion Disco). סרג' גם שר כסולן ליווי בלהקת "הד פי" (Hed PE) לשיר שנקרא "פיל גוד" (Feel Good). היום סרג' פעיל גם כמפיק אלבומים, והפיק את האלבום "Enter the Chicken" על ידי האמן באקטהד, וגם שימש כזמר רקע לחלק משריו כגון: We Are One, Coma, ו Waiting Hare.
לסרג' יש גם חברת הפקת אלבומים הנקראת Serjical Strike Records, אשר באמצעותה סרג' מאפשר לאמנים אשר נדחו על ידי החברות הגדולות להוציא אלבומי מוזיקה. האמנים אשר מבקשים להוציא אלבום דרך Serjical Strike Records הם אמנים אשר לא נחשבים לחלק מהזרם הרגיל של המוזיקה, "המיינסטרים", ולרוב זאת הסיבה שבגללה נדחו מלכתחילה. האלבום הראשון שיצא תחת חברתו של סרג' היה האלבום Serart, אלבום של סרג' עצמו ומוזיקאי ארמני בשם ארטו טונקבויאקייאן. סרג' גם יצר שיר לסרט V for Vendetta אשר נקרא Bird Of Paradise.
ב-2007 סרג' הלחין וכתב את The Essence of Tequila ו-Chicakong לפסקול משחק המחשב "סטרנגלהולד" (Stranglehold). כמו כן סרג' שר עם ההרכב הצרפתי "לס ריטה מיטסוקו" את השיר Terminal Beauty. נוסף על כך, סרג' שר עם הלהקה Fair to Midland במהלך מופע חי את השיר Walls of Jericho (חומות יריחו), שיר שר נחשב ללהיט גדול מאוד בקרב המעריצים.
חבר טוב של סרג' הוא דיראן נובואר, במאי צרפתי אשר לוקח חלק בפרויקטים של סרג'. דיראן ניגן בגיטרה בשיר של סרג' Saving Us מאלבום הסולו של סרג' Elect the Dead, וביים את הקליפ לשיר Baby.
לסרג' אלבום סולו נוסף, שני במספרו. אלבום זה רחוק מהמטאל ומרוק כבד, וקרוב יותר לסגנון ג'אז וסימפוניה. סרג' הוציא לאור שיר חדש בשם "פחדים" (Fears) בנובמבר 2008.
סרג' אמר בריאיון ל"פעימות הרדיו" ("The Pulse of Radio") שרגעי השיא בשמונת החודשים האחרונים שלו בדרכים יתועדו לDVD, יחד עם מופע חי ו"מאחורי הקלעים". סרג' גם הוציא לאור דיסק DVD שלו במופע חי יחד עם "סימפונית אוקלנד", תחת השם Elect the Dead Symphony.
בימים אלו סרג' כותב ביחד עם המחזאי סטיבן סאטר מחזה מוזיקלי מבוסס על הטרגדיה "יוון העתיקה".
לכבוד העונה האחרונה של משחקי הכס (סדרת טלוויזיה), הקליט סרג' ביצוע מיוחד לשיר Rains of Castamere יחד עם מלחין פסקול הסדרה, ראמין דג'וואדי.
בשנת 2014, הקליט סרג' ביחד עם הדי ג'יי האיטלקי בני בנאסי את השיר "Shooting Helicopters"
להקת F.C.C
להקת ה-F.C.C - Flying Cunts of Chaos היא להקת הליווי של סרג' בהופעות חיות בלבד, שמופיעה איתו עד היום.
נקודות מבטו ואקטיביזם
סרג' עוסק גם בפעילות פוליטית. יחד עם טום מורלו הם הקים את הארגון Axis of Justice (ציר הצדק) שמטרתה הרשמית היא להילחם למען צדק חברתי. סרג' הוא תושב ניו זילנד, ובבעלותו מגורים נוספים. בעבר נפוצו שמועות מוטעות בנוגע לכוונותיו של סרג' להישאר בניו זילנד, עד סיום המלחמה בעיראק, אבל הוא הצהיר רשמית בראיון שאין לו כוונה לעשות זאת. לעיתים קרובות מאוד סרג' מתבטא בראיונות, ובפלטפורמות חברתיות כגון טוויטר, פייסבוק ואינסטגרם בנושאי אלימות ואי צדק בעולם.
התמקדות האקטיביזם שלו הייתה ועודנה בצדק למען העם הארמני ולקיפוחו בקרב מדינות העולם, מדי פעם מתבטא על פוליטיקה אמריקאית, ומחזיק דעות מאוד ליברליות. בראיון בארצות הברית נשאל במי הוא תומך פוליטית: הוא ענה שאף פוליטיקאי לא באמת משביע את רצונו ואם יצטרך לבחור פוליטיקאי שמייצג אותו, הכי קרוב לכך יהיה ברני סנדרס.
הוא לא מתבייש לדבר בצורה קשה מאוד על טורקיה, אזרבייז׳ן, ארצות הברית וישראל והוא מבקר נחרצות את תרומתם לסבל מדינת ארמניה כיום, בעיקר בעקבות מלחמת נגורנו קרבאך השנייה.
אין לו שנאה כלפי אזרחים של מדינות כגון טורקיה או ישראל באופן ספציפי, אלא כנגד הממשלות ״הרקובות״.
יש לו חילוקי דעות קשים אך מתורבתים עם חברו ללהקה, ג׳ון דולמאיאן, שדוגל בדעות מאוד שמרניות ואף צידד בטראמפ מספר פעמים ברשתות החברתיות,
מעריצים רבים של סיסטם יצאו כנגד ג׳ון, וסרג׳ למרות שגם הוא בעצמו לא בחל מלבקר אותו בפומבי יצא להגנותו של ג׳ון בטענה ש ״אני וג׳ון לא מסכימים על מילה בפוליטיקה האמריקאית אך אנחנו אחים בנשמה, קרובי משפחה (שתי נשותיהם אחיות), ותמיד היינו שותפים קרובים במלחמה התודעתית למען העם הארמני ואנו שותפים בדעותינו על הפוליטיקה הארמנית.
ארגונים למען זכויות החיות
בשנים האחרונות טנקיאן תורם ופעיל בארגונים למען זכויות החיות. כמו כן הפך לצמחוני, ומחזיק בדעות נגד הקמת בתי מטבחיים תעשייתיים. בראיון שנתן לארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים סרג' גם הצהיר שהשינוי שלו נבע גם מ"סבב הופעות וזבל אכיל ונגיש הנלווה לכך" סרג' גם הרגיש שאכילת אוכל מהיר "אינסטינקטיבי במקצת". לטענתו של סרג' הוא מרגיש את הצורך לכבד את שאר הבריות. ביולי 2009 סרג' חתם על עצומה מטעם PETA נגד שיטות השחיטה של תרנגולות בבתי השחיטה של KFC (עוף מטוגן בסגנון קנטקי).
נקודת מבטו על דת
טנקיאן אמר בראיון כי יש לו "אותה דת כמו העץ ההוא שם". לדבריו, "זה שילוב של רעיונות אינדיאנים, בודהיסטים וטרנסצנדנטליים. אני אוהב לחשוב על כדור הארץ כאמא. אני אוהב לחשוב על שמים כסבא. אלוהים שימש כדרך לרצות מניעים נסתרים." בראיון אחר הוא אמר, "אני מאוד מאמין שלאוכלוסיות הילידים הייתה הבנה ממש אינטואיטיבית למה אנחנו כאן. ואנחנו מנסים להשיג את אותה הבנה באמצעות פסיכולוגיה ואינטלקט בציוויליזציה המודרנית."
אאוטיטאנופס
אאוטיטאנופס (שם מדעי: Eotitanops; מילולית: "פני-טיטאן השחר") הוא סוג יונק פרהיסטורי בן ממשפחת הברונתותריומים, שחי באמריקה הצפונית ובאסיה שהתקיים בתחילת עד לאמצע האאוקן.
סוג זה הוגדר ב-1907 בידי החוקר הנרי פיירפילד אוסבורן והוא כלל 4 מינים. הראשון שבהם, Eotitanops borealis תואר ב-1880 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ.
האאוטיטאנופס היה הקדום ביותר מכל הברונתותריומים. הוא היה קטן מרוב הסוגים בקבוצתו כמו המגצרופס והאמבולותריום ששקלו מעל 3 טונות, והוא הגיע לאורך 45 עד 80 ס"מ, לגובה 45 ס"מ ולמשקל ממוצע של 30 עד 50 ק"ג. במראהו הוא היה עדין ודמה להירקותריום, מקרובי הסוסיים הראשונים שהיה בעל 5 אצבעות ברגליו הקדמיות ו-3 אצבעות באחוריות. עם זאת הוא היה שרירי וחסון יותר ובעל מבנה גוף שהזכיר מעט קרנף. שיניו היו בעלות כותרים גבוהים והוא ניזון רק מעלים וצמחייה רכה דומה. ככל הנראה הוא חי ביערות לחים שופעים.
ליטאס
ליטאס (בליטאית: Litas) היה ההילך החוקי של ליטא מאז עצמאותה ב-1991 ועד 2015. הליטאס נחלק ל-100 סנטאס (Centas). הליטאס היה המטבע של ליטא בשנות עצמאותה הראשונות בין שתי מלחמות העולם.
הליטאס הראשון נכנס למחזור הליטאי ב-1922, והחליף את האוסטמרק והאוסטרובל הגרמניים. שער ההמרה היה 10 ליטאס לדולר. לאחר כיבוש ליטא על ידי ברית המועצות ב-1940 הוחלף הליטאס ברובל ב-1941.
הליטאס השני נכנס למחזור כהליך חוקי ב-1992, שנתיים לאחר עצמאות ליטא. ציפו שהליטאס יוחלף באירו ב-1 בינואר 2010, אולם בשל שער האינפלציה בליטא, המועד נדחה בחמש שנים ל-1 בינואר 2015, מועד הצטרפותה של ליטא לגוש האירו.
1999 בספורט
גביע דייוויס
נבחרת אוסטרליה זכתה בגביע לאחר ניצחון 2-3 על נבחרת צרפת.
אליפות אירופה
נבחרת איטליה זוכה באליפות.
אליפות אמריקה בכדורסל
ארצות הברית זכתה באליפות לאחר ניצחון על קנדה  62-99.
פסגת פונדר
פסגת פונדר (באנגלית: Ponder Peak) היא הר בצפון מזרח רכס אסגארד, בעמקים היבשים מקמרדו שבאנטארקטיקה.
גובה הפסגה 1,412 מטרים מעל פני הים.
הפסגה מתנשאת מעל קרחון ריפיטר.
מקור השם
שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 1998 על ידי המועצה הגאוגרפית של ניו זילנד.
הפסגה נקראת על שמו של ו. פרנק פונדר (W. Frank Ponder), האדריכל שתכנן את בסיס סקוט ששימש את חוקרי השנה הגאופיזית הבינלאומית ב-1957, ואת אנשי המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי.
יחסי אוסטרליה–בוסניה והרצגובינה
יחסי אוסטרליה–בוסניה והרצגובינה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה לבוסניה והרצגובינה. שתי המדינות חברות באו"ם.
סקירה כללית
אוסטרליה הכירה בבוסניה והרצגובינה במאי 1992, זמן קצר לאחר עצמאותה, ובשנת 1994 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. באמצעות השגרירות בווינה, אוסטריה, אוסטרליה תומכת בפרויקטים של סיוע ישיר לקהילות מקומיות בבוסניה והרצגובינה. הפרויקטים מתמקדים בתמיכה בפיתוח בחינוך, מגדר, מוגבלות וזכויות אדם.
אוסטרליה פעלה לצד בוסניה והרצגובינה במשימת תמיכה נחושה באפגניסטן ובקואליציה העולמית נגד דאעש.
מאז 1993, אוסטרליה תרמה סיוע הומניטרי בשווי של למעלה מ-17 מיליון דולר למדינות בבלקן, כולל לבוסניה והרצגובינה.
כמו ציפור בחדר
כמו ציפור בחדר – מופע משירי תרצה אתר הוא אלבום המופע "כמו ציפור בחדר" שהפיקה מחלקת התרבות של גלי צה"ל ב-1999 הכולל גרסאות כיסוי לשירים שכתבה תרצה אתר לצד שירים שהולחנו לראשונה.
שם האלבום
שם האלבום כמו גם שם המופע, "כמו ציפור בחדר", לקוח מתוך "שיר משמר" שכתב נתן אלתרמן, אביה של אתר, לאחר שהתמוטטה וניסתה להתאבד בעת שגרה בארצות הברית:
לרגל המופע הולחן על ידי נפתלי אלטר השיר שכתבה אתר בתגובה, "שיר הנשמרת".
תוכן האלבום
באלבום שזורים זה לצד זה שירים מלנכוליים הקשורים למצבה הנפשי של אתר טרם מותה, בהם בלדה לאישה ושיר לערב חג לצד שירים עליזים כמו "אחד חולמני", "שבת בבוקר" ו"הלילה הוא שירים". השירים, שאת רובם עיבד עדי רנרט, בוצעו על ידי אמנים שונים בהם נורית גלרון, אושיק לוי, דנה ברגר ומיקה קרני.
זמר שכזה
זמר שכזה היא תוכנית רדיו ישראלית שבועית המשודרת ברשת ג' של קול ישראל מדי יום שישי סמוך לכניסת שבת בה מושמעים שירים נוסטלגיים מהזמר העברי.
התוכנית, שאורכה שעת שידור אחת, הוגשה בעבר על ידי בני הנדל. בין השנים 1997-2011 ערך אותה גלעד בן ש"ך ומ-2011 עורך אותה אבנר נעים.
שם התוכנית הוא כשם השיר "זמר שכזה" שבוצע על ידי צוות הווי הנח"ל, ונעימת הפתיחה של התוכנית, "שלושה לילות", היא נעימת חליל שהלחין נחום היימן.
הנס המלכותי של מאוריציוס
בדגל זה נעשה שימוש בעת ביקור המלכה במאוריציוס וכן בעת מילוי תפקידה כראש המדינה.
הדגל זהה לשלט האצולה שבמרכז סמל מאוריציוס בתוספת הדגל האישי של המלכה אליזבת השנייה המופיע בעיגול במרכז הנס המלכותי.
חוק גאוס
חוק גאוס הוא חוק יסודי באלקטרוסטטיקה, המבטא את הקשר בין שדות חשמליים והתפלגות מטענים חשמליים. החוק מוכל במשוואות מקסוול, המהוות את התשתית לתורת החשמל והמגנטיות הקלאסית. חוק גאוס קובע כי סך השטף החשמלי דרך מעטפת סגורה נמצא ביחס ישר למטען החשמלי הכלוא בתוך המעטפת.
החוק נוסח לראשונה על ידי ז'וזף לואי לגראנז' בשנת 1773, ובעקבותיו נוסח על ידי קרל פרידריך גאוס בשנת 1813. אצל שניהם היה זה בהקשר לעבודתם על כוחות משיכה בין אליפסואידים. החוק נגזר מחוק קולון, חוק ניסיוני המתאר את המשיכה בין מטענים חשמליים נקודתיים. ניסוחו המתמטי של החוק מופיע בשתי צורות – בצורה דיפרנציאלית ובצורה אינטגרלית. שתי הצורות מקושרות על ידי משפט גאוס (משפט הדיברגנץ), משפט מתמטי מתחום האנליזה הווקטורית. כמו כן, לחוק גאוס ישנן מקבילות בחוקי פיזיקה של כוחות השונים מהכוח החשמלי, זאת מכיוון שמבחינה מתמטית ניתן לנסח חוק המקביל לחוק גאוס לכל כוח ריבועי הפוך, כגון כוח הכבידה.
מבוא אינטואיטיבי
שטף הוא רעיון מתמטי תאורטי המגדיר באופן כמותי תכונה חדשה לגורם בעל כיוון העובר דרך משטח. דוגמאות לגורם כזה הן מהירות מים, קרינה היוצאת ממנורה או חום המתפשט מתגובה כימית. מתמטית, השטף הוא מכפלה סקלרית בין גודל הווקטור המייצג את הגורם, לבין וקטור המייצג משטח בו הגורם פוגע. לשטף משמעויות פיזיקליות שונות בהתאם לגורם עליו הוא מוגדר. לדוגמה, עבור זרם מים, השטף מייצג את כמות המים העוברת דרך משטח כלשהו ליחידת זמן. בחוק גאוס, השטף מתייחס להיטל של וקטור השדה החשמלי הפועל על משטח מסוים, על הווקטור המייצג את המשטח (הווקטורים מוכפלים סקלרית אחד בשני).
גודלו של השטף על מעטפת סגורה, כאשר מקור השטף חיצוני למעטפת, הוא אפס. אינטואיטיבית, ניתן לדמיין את השטף כקצב הזרימה של מים העוברים דרך מסגרת (שלד) של תיבה. אם מגדירים את כמות המים שיוצאים מתוך המסגרת כשלילית, ואת כמות המים הנכנסים למסגרת כחיובית, ונתון כי ספיקת המים אחידה, אז כמות המים שתעבור דרך המסגרת ביחידת זמן תהיה שווה לכמות המים שתספיק לצאת מהמסגרת. לכן השטף הכולל בתיבה, כאשר הזרימה חיצונית לה, הוא אפס. תכונה זו אינה תלויה בגודל התיבה, צורתה או עיוותה של המסגרת במרחב וכדומה. כמות המים הנכנסים והיוצאים לא תשווה לאפס רק כאשר זרם המים מתחיל בתוך התיבה, או ששואבים מים מהתיבה בקצב שונה מקצב זרימת המים.
חוק גאוס קובע כי השטף של שדה חשמלי העובר דרך מעטפת סגורה, הוא פרופורציוני למטען בתוך המעטפת. על כן, שימוש במושג השטף יכול לעזור בחישוב השדה החשמלי בקלות יחסית, במיוחד כאשר הבעיה כוללת צורות סימטריות שיוצרות את השדה החשמלי.
פיתוח מתמטי
חוק גאוס פותח מתוך חוק קולון, חוק ניסיוני המנסח את גודל הכוח החשמלי הפועל בין מטענים בודדים.
חוק גאוס הוא למעשה הכללה של חוק קולון למספר רב של חלקיקים הנמצאים בתוך מעטפת סגורה. בתכלית, הרעיון הוא להעביר את חוק קולון לצורה של סכימה (אינטגרציה), מה שמאפשר לחשב כוח או שטף באזורים או שטחים (הנמצאים בתוך המעטפת) אשר מכילים מטענים בודדים רבים, שכן לא ניתן לחשב את סך הכוחות בין כל חלקיק וחלקיק בעזרת חוק קולון עבור מטענים רבים.
הגדרת השטף והשטף החשמלי
השטף (Flux) על משטח הוא תכונה של כל שדה וקטורי, אשר מספק מידה לעוצמת השדה החודר משטח הנמצא בשדה. מבחינה פורמלית, השטף מוגדר כמכפלה סקלרית בין השדה הווקטורי (שמייצג את הגורם שעובר דרך המשטח) לבין וקטור השטח עצמו. וקטור השטח הוא וקטור הניצב למשטח וגודלו הוא כגודל המשטח.
הגדרת השטף:.
בחישובים הנעזרים בחוק גאוס משתמשים במושג היסוד משטח גאוסי. משטח גאוסי הוא מעטפת סגורה במרחב. כלומר, אי אפשר להיכנס לתוכה בלי לחדור אותה. על מנת לשמור על פורמליזם, הוגדר השטף הנכנס למשטח גאוסי כשטף חיובי, והשטף היוצא ממנו הוגדר כשלילי. כתוצאה מכך מתחייב כי כיוון וקטור המשטח פונה החוצה מן המשטח הגאוסי. תכונה של משטח גאוסי היא שכאשר מקור המשרֶה שדה וקטורי כלשהו אינו נמצא בתוך המשטח הגאוסי, השטף הכולל העובר בתוך המשטח הגאוסי יהיה אפס. זאת מכיוון שכל קו מן השדה הווקטורי – השדה החשמלי במקרה זה – שנכנס למשטח, גם יוצא ממנו. לכן התרומה הכוללת לשטף היא אפס, אחרת היו קווי שדה שנקטעים בתוך המשטח, מה שסותר את תכונת רציפות השדה.
חישוב השטף החשמלי הפועל על משטח גאוסי
כיוון שכיוונו של ווקטור המשטח משתנה כתלות במיקום על המשטח הגאוסי, לא ניתן להתייחס למשטח כולו כאל יחידה אחת. כמו כן גם וקטור הכוח יכול להשתנות כתלות במיקום. על כן, כדי לחשב את השטף נחלק את המשטח לפיסות קטנות כרצוננו עד אשר כיפופו יהיה ניתן להזנחה, והשינוי בשדה הווקטורי עליו יהיה זניח גם הוא. לבסוף, נסכום את המכפלות הסקלריות בין כל פיסה אינפיניטסימלית לבין השדה. כאשר גודל חתיכות המשטח שואף לאפס, הסכום הופך לאינטגרל משטחי כדלהלן:
חישוב שטף לפי הגדרה דרך מעטפת המקיפה מטען
באמצעות חוק קולון ניתן לחשב את השטף החשמלי סביב מעטפת כדורית היפותטית העוטפת מטען. עבור כל נקודה במרחק שווה מן המטען החשמלי, השדה החשמלי הוא באותו גודל קבוע וכיוונו רדיאלי, כלפי חוץ, ולכן הזווית בינו לבין וקטור המשטח היא אפס. מכאן:.
סכום כל חלקיקי השטח הוא שטח כלל המעטפת בגודל R ששטחה 4\pi R^2.
מכאן:. זהו גודל קבוע אשר תכונה מהותית בו היא שהוא לא תלוי כלל בגודל המעטפת.
גזירת החוק
הודות לתכונה שהוכחה לעיל ניתן לומר שללא תלות בגודל המעטפת כאשר מדובר במשטח גאוסי השטף של מטען בודד דרכו הוא פרופורציוני למטען שבתוכו. משימוש בעקרון הסופרפוזיציה של הכוח החשמלי ניתן להפריד כל סט של מטענים למטענים בדידים ולהכיל עליהם את המשפט הנ"ל. מכאן שהשטף הכולל יהיה סכום השדות הפועלים על אותם פיסות המשטח. לכן ניתן לומר כי השטף הכולל הוא סכום כלל השטפים החלקיים, ואם כל שטף חלקי פרופרציוני למטען המשרה אותו משמע שהשטף הכולל פרופרציוני גם הוא למטענים המשרים אותו, וזהו החוק של גאוס לשטף חשמלי. כאשר בניסוח המקובל נעשה שימוש במקדם דיאלקטריות הריק תוך המרת הקבועים שהוצגו לעיל כך:
חוק גאוס בניסוח אינטגרלי
הניסוח המתמטי של החוק בצורתו האינטגרלית הוא:
כאשר \Phi הוא השטף החשמלי, \mathbf{E} הוא השדה החשמלי, הוא אלמנט שטח אינפיניטסימלי על המשטח הסגור, אשר כיוונו מוגדר כניצב למשטח, כלפי חוץ, \ Q הוא המטען הכלוא בתוך המשטח, \rho\, הוא צפיפות המטען החשמלי בנקודה V,  הוא קבוע דיאלקטריות הריק ו־\oiint_S הוא אינטגרל על המשטח הגאוסי  התוחם את נפח.
יש לשים לב כי הווקטור מאונך למעטפת, והשדה החשמלי מוכפל סקלרית בווקטור זה; ככל שקווי השדה מאונכים יותר למעטפת, כך השטף החשמלי גדול יותר.
חוק גאוס בניסוח דיפרנציאלי
ניסוחו של חוק גאוס בריק בצורתו הדיפרנציאלית הוא:
כאשר הוא אופרטור הדיברגנץ ו-\rho היא צפיפות מטען נפחית. החוק מקשר בין דיברגנץ השדה החשמלי בנקודה במרחב לבין צפיפות המטען באותה הנקודה. בחומר, מקדם הדיאלקטריות שונה מ- (המקדם הדיאלקטרי של הריק).
שקילות הניסוחים
ניתן להוכיח באמצעות משפט גאוס (משפט הדיברגנץ) ששני הניסוחים – האינטגרלי והדיפרנציאלי – שקולים מתמטית:
הניסוח האינטגרלי של חוק גאוס:
עבור כל משטח גאוסי הכולא בתוכו מטען Q.
לפי משפט גאוס, משוואה זו שקולה לזו:
כדי שמשוואה זו תהיה נכונה תמיד עבור כל נפח V כלשהו, האינטגרנדים בשני אגפי המשוואה צריכים להיות שווים. ולפיכך, משוואה זו שווה ערך לזו:
מ.ש.ל.
חוק גאוס למגנטיות
בנוסף לחוק גאוס עבור השדה החשמלי, קיים גם חוק גאוס עבור השדה המגנטי. בניסוח האינטגרלי החוק נכתב כך: .
פירוש נוסחה זו הוא כי סך השטף המגנטי דרך כל מעטפת סגורה שווה ל-0. גם כאן ניתן להשתמש במשפט גאוס על מנת לעבור לצורה הדיפרנציאלית של החוק: .
המשמעות של חוק זה היא שאין לשדה המגנטי מקורות. כלומר, קווי השדה אינם יוצאים או נכנסים לנקודה כלשהי במרחב, אלא יוצרים לולאות סגורות. תכונה זאת קשורה לכך שלפי כל התצפיות שנעשו עד כה, לא קיימים בטבע מונופולים מגנטיים – לצד כל קוטב מגנטי צפוני קיים קוטב דרומי (ולהפך), והם אינם ניתנים להפרדה.
שני החוקים מהווים חלק ממשוואות מקסוול.
ג'ואל בנג'מין
ביוגרפיה
ג'ואל בנג'מין נולד בברוקלין. בשנת 1980 הוא ניצח באליפות ארצות הברית בשחמט לצעירים. באותה שנה הוענקה לו דרגת אמן בינלאומי. הוא חזר על הישג זה בשנת 1982. בשנת 1985 בנג'מין ניצח באליפות ארצות הברית הפתוח. הוא ניצח באליפות ארצות הברית בשחמט בשנים 1987, 1997 ו-2000. בשנת 1986 הוענדה לו דרגת רב אמן.
בשנת 1985 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ייל.
בשנת 1987 הוא פרסם את הספרו הראשון בנושא שחמט.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוא היה יועץ של חברת IBM בפיתוח תוכנת כחול עמוק.
בשנת 1993 הוא סיים שני באליפות ארצות הברית הפתוחה (בן פיינגולד סיים במקום השלישי עם אותו מספר נקודות, ניצח גרגורי קיידנוב).
בנג'מין היה חבר נבחרת ארצות הברית בשחמט שהשתתפה באליפות העולם בשחמט לנבחרות, וזכה במקום ראשון קבוצתי ואישי בשנת 1993 ובמקום שני קבוצתי בשנת 1997.
ג'ואל בנג'מין באולימפיאדת השחמט
בין השנים 1988 ל-2002 השתתף בנג'מין ב-6 אולימפיאדות שחמט:
בגידה נעימה
בגידה נעימה (באנגלית: Sibling Rivalry) הוא סרט קומדיה שחורה משנת 1990 בבימויו של קרל ריינר, עם קירסטי אלי, ביל פולמן וסקוט באקולה בתפקידים הראשיים.
תקציר העלילה
מרג'ורי טרנר (קירסטי אלי) נשואה שמונה שנים לגסטרואנטרולוג ד"ר הארי טרנר (סקוט באקולה). אין להם ילדים והארי שקוע כל הזמן בעבודתו וביריבות סמויה עם בני משפחתו - כולם רופאים הרוצים להוכיח את עצמם. מרג'ורי מרגישה את עצמה דחוייה.
אחיו הגדול צ'ארלס (סם אליוט) נמצא 15 שנים בקוסטה ריקה ומועמד לפרס נובל על מחקריו. הוא מודיע למשפחה על בואו לביקור.
מרג'ורי המתוסכלת פוגשת בחנות כלבו את אחותה ג'יני (ג'יימי גרץ) העובדת במחלקת דגי הנוי. מתפתח ביניהן ויכוח על צורת החיים שלה ומרג'ורי המרוגזת פוגשת שם בגבר שרמנטי, שמזמין אותה למסעדה ואחר כך לבית מלון לשם סטוץ. מרג'ורי נהנית מאד מהמין שלא חוותה כמוהו אצל בעלה, אלא שלבסוף היא מגלה שהגבר מת. היא בורחת בפחד מהמקום, נתקלת בניק מיני (ביל פולמן), סוכן של תריסים אנכיים וארנקה נשמט. הוא רואה שהשאירה את דלת החדר פתוחה, נכנס לשם ומתחיל להתקין את התריסים בכוונה להרשים את בעל המלון. בעת ההתקנה הוא מועד ונופל על המיטה ולהפתעתו הוא מוצא שם גבר מת ובטוח שהוא הרג אותו.
מרג'ורי מגיעה הביתה המומה, מתקשרת בשיחה אנונימית למשטרה ומודיעה על גבר מת בחדר 402. בינתיים מתאספים חברי המשפחה להמתין לבואו של צ'ארלס. ניק מתקשר למרג'ורי שמגיעה לחדר והם מחליטים לביים "התאבדות" של הגבר, מסתבר שהוא הגיס שלה-ד"ר צ'ארלס טרנר-שכל המשפחה ממתינה לו. מרג'ורי כותבת מכתב התאבדות ושולפת מאיבר מינו את הקונדום וניק מכניס לפיו של המת תרופות שונות.
אחיו של ניק הוא קצין המשטרה וילבור מיני (אד אוניל), אשר שואף להתמנות למפקד המשטרה העירונית. הוא מגיע למקום ממנו התקשרה מרג'ורי, מוצא שם את ג'יני ומתפתח ביניהם סיפור אהבה.
ניק מסגיר עצמו למשטרה, מגלה הכל וכל העסק מתפוצץ. בניתוח הגופה מתברר שהטבליות בושט ובקיבה הן של מרככי צואה, ויטמינים וכו'. האב (ג'ון רנדולף), האם (פרנס סטרנהאגן) והאחות איריס (קארי פישר) גוערים במרג'ורי והארי הנבגד עוזב אותה.
סוף טוב - אחרי מספר חודשים: ניק מצליח במכירת תריסים ומועלה בדרגה, וילבור מתמנה למפקד המשטרה וג'יני עוברת לגור אצלו, מרג'ורי מפרסמת את סיפור חייה בעיתונים ומתפרסמת והארי עוזב את עבודתו השוחקת בבית החולים ועובר לרפואה פרטית, מגדל זקן ומתקשר למרג'ורי בבקשה לחדש את יחסיהם.
מרג'ורי מסכימה. לפני שהוא נכנס היא שואלת אותו מה מצב ליבו...
טפחות
{{פירושונים| טפחות הן קורות הגג.
ראו גם
}}
הגבעה המזרחית
הגבעה המזרחית היא אחת משתי גבעות עליהן השתרעה ירושלים בתקופת בית שני, ועליה שכנו הר הבית, המילוא ועיר דוד. בעוד שלגבי הגבעה המערבית קיימת מחלוקת בין החוקרים אם הייתה כלולה בשטחה של ירושלים בתקופת בית ראשון הרי שלגבי הגבעה המזרחית אין כל ספק בכך. ממצאים שבידי החוקרים מראים כי הגבעה המזרחית יושבה בחלקה, כבר בתקופה הכלקוליתית. הגבעה המזרחית היא גבעה צרה ומוארכת, הממוקמת בין שני גיאיות, האחד, מזרחית לה הוא נחל קדרון, והשני ממערב גיא הטירופיאון. אורכה של הגבעה הוא כ-350 מטר, ורוחבה כ-105 מטר, כך ששטחה כולל המדרונות התלולים שמשני עבריה הוא כ-50 דונם.
בתחתית הגבעה המזרחית, נובע מעיין הגיחון, שהוא מקור מים רב שנתי, היחיד הזמין באזור, וכפי הנראה קרבתו היא הסיבה להקמתה של העיר על גבעה זאת.
בימי בית ראשון ובית שני, הייתה הגבעה המזרחית החשובה והמרכזית מבין השתיים, ואכן דוד המלך קבע בה את מושבו, ושלמה בנה עליה את בית המקדש.
אהרונסון
אהרונסון או אהרנסון (בכתיב לועזי: Aaronson, Aaronsohn, Aronson) הוא שם משפחה שפירושו "בן אהרן".
{{פירושונים|* משפחת אהרנסון – ממייסדי זכרון יעקב
תוכנית פלאגשיפ
תוכנית פלאגשיפ (באנגלית: Flagship Program) היא תוכנית של נאס"א לחקר מערכת השמש. תוכנית זו היא הגדולה והיקרה ביותר מבין שלוש תוכניות המחקר של נאס"א לחקר מערכת השמש – השתיים האחרות הן תוכנית דיסקברי, הזולה, ותוכנית הגבולות החדשים, שעלותה בינונית.
לפי נאס"א, טווח המחירים של משימות בתוכנית פלאגשיפ נעה בין 2 מיליארד דולר ל־3 מיליארד דולר. משימות התוכנית הן קריטיות על מנת לאפשר לבני אדם להגיע ולחקור כוכבי לכת אחרים במערכת השמש. משימות פלאגשיפ יכולות לכלול משימות מורכבות אל אטמוספירת וקרקע נוגה, טיטאן, אירופה, נפטון וירחו טריטון.
היסטוריה
תוכנית פלאגשיפ כוללת בתוכה את המשימות Mars Science Laboratory, קאסיני, גלילאו ווויאג'ר. תוכנית וויאג'ר מסמנת את המעבר מתוכנית החלל הבלתי מאוישת של נאס"א, שמומנו ואורגנו כמשימות מקושרות אל מטרה ספציפית כמו גשושיות מרינר, נחתות ויקינג, גשושיות פיוניר, נחתות סרוויור, לווייני ריינג'ר ועוד, לעומת תוכנית המחקר המודרנית שכוללת חלליות פלאגשיפ. בתחילת שנות ה־90, נאס"א החליטה שבמקום משימות בגישה ישירה אל מטרה כלשהי, רעיונות למשימות יתחרו ביניהם. התחרויות יהיו בשלוש קטגוריות: דיסקברי (משימות זולות), גבולות חדשים (עלות בינונית) ופלאגשיפ (עלות גבוהה). בעוד משימות דיסקברי וגבולות חדשים יהיו הצעות של גופים כמו אוניברסיטאות, מכוני מחקר, גופי ממשלה ועוד, תוכנית פלאגשיפ תושפע בראש ובראשונה מהחלטות נאס"א עצמה. עוד הבדל הוא שמשימות דיסקברי וגבולות חדשים יוצאים לדרכם כל תקופה מסוימת כך שמדענים ברחבי העולם יכולים להגיש תוכניות למועמדות בצורה מסודרת ומאורגנות יחסית, לעומתם, לתוכנית פלאגשיפ יש צורת ארגון שונה בכל משימה.
הצעות למשימות בעתיד
משימת פלאגשיפ הבאה תהיה ככל הנראה משימת החזרת דגימות ממאדים (MSR), כך לפי  סקר העשור באסטרונומיה ואסטרופיזיקה.
הסילמריליון - דמויות משנה
הסילמריליון הוא אוסף של כתבי ג'ון רונלד רעואל טולקין, שנערך לאחר מותו על ידי בנו כריסטופר טולקין בעזרתו של סופר הפנטסיה גאי גבריאל קיי. בין הדמויות המופיעות בו:
גלורפינדל
דמותו של גלורפינדל מופיע הן ב"הסילמריליון" והן ב"שר הטבעות" מאת ג'.ר.ר טולקין. פירוש השם הוא "זהוב השיער".
גלורפינדל במופעו הראשון ב"הסילמריליון" ידוע גם כ"גלורפינדל הזהוב". הוא היה עלף מאצולת הנולדור בימי קדומים (העידן הראשון), מצביא בצבאו של טורגון מלך גונדולין בקרב נירנית ארנוידיאד (קרב הדמעות לאין מספר).
נפל אל מותו בעת קרב עם בלרוג בקירית תורונת (נקיק העיטים), לאחר שנמלט ממשיסת גונדולין. לאחר מותו, הובאה רוחו של גלורפינדל להישפט בפני הולא מנדוס, שם העריכו הולאר את גבורתו בקרב ולימים שלחו אותו חזרה אל הארץ התיכונה על מנת שימלא תפקיד במאבק בסאורון, בדומה למשימה אשר הוטלה על האיסטרי.
לאחר חזרתו מהמתים לארץ התיכונה, הפך גלורפינדל שוב לשר עלפים גדול, ונמנה עם נסיכי העיר ימלדריס ומהמקורבים לאלרונד. במהלך עלילת "שר הטבעות" מסייע גלורפינדל בידי אראגורן בן ארתורן בדרכו לריבנדל עם פרודו בגינס להימלט מפני הנזגול. ידוע שכאשר הושמדה ממלכת אנגמאר, ניבא גלורפינדל שהמלך המכשף של אנגמאר, הלא הוא ראש הנאזגול, לא יומת מיד גבר ילוד-אישה (ואכן, אאווין הנסיכה הרגה אותו, בעזרת ההוביט מרי שפצעו)
בלג
בלג, הידוע בכינויו בלג קותליון ("הקשת החזקה" בסינדרין), הוא עלף מממלכת העלפים דוריאת. היה ידוע בתור קשת ולוחם גדול. הוא היה ידידו של טורין טורמבר וליווה אותו בנדודיו. כאשר טורין נשבה על ידי אורקים בלג יצא לחלץ אותו. כשטורין חולץ הוא היה מעולף, וכשהתעורר הוא חשב בטעות שבלג הוא אורק והרג אותו בעזרת אנגלכל, חרבו של בלג.
אאול
אאול, המכונה "העלף האפל", הוא עלף מסיעת הסינדר החי לבדו בתוך יער נן אלמות. הוא ידוע כנפח מעולה והוא סוחר עם הגמדים, אך שונא את העלפים מעם הנולדור. כשארד'ל, נסיכה מעם הנולדור, נכנסה לבדה ליער, הוא התאהב בה והם התחתנו, אך הוא אסר עליה לצאת מהיער. כשהבן שנולד להם, מיגלין, בגר, הוא רצה ללכת לעיר הנסתרת גונדולין, משם באה אימו. הוא ואימו ברחו והפרו את הצו של אאול. אאול רדף אחריהם והגיע עד גונדולין, שם תפסו אותו עלפי העיר והעמידו אותו למשפט. במהלך המשפט אאול ירה חץ לעבר מיגלין במטרה להרוג אותו, אך ארד'ל קפצה על החץ ומתה מפגיעתו. אאול הוצא להורג על ידי עלפי גונדולין.
אאול יצר את אנגלכל, חרב בעלת כוח גדול שנאמר עליה שמי שנפגע מנשיכתה לא יקום עוד. החרב שימשה את בלג קותליון ולאחר שחושלה שוב על ידי האלפים של נרגותרונד (כי היא קהתה לאחר שטורין הרג בעזרתה בטעות את בלג) היא שימשה את טורין ונודעה בשמות "גורתנג" (ברזל המוות) ו"החרב השחורה", כיוון שהחרב השחירה לאחר מות בלג ולאחר שחושלה שוב נשארה שחורה אך פיפיותיה בערו באש חיוורת. לחרב נודע תפקיד חשוב בגורל המר שפקד את טורין.
טֶלְכָר
נאמר על הקסדה שהיה בה כוח אשר הגן על החובש אותה מפני פציעה או מוות, וכן שחרב אשר הייתה פוגעת בה נשברה, והחץ הנתקל בה היה ניתז לצדדים. בקסדה היה מגן פנים, ופני החובש אותה הטילו פחד בכל רואיו בעוד שהוא עצמו היה מוגן מחץ ומאש. בעטרתה נקבע צלם של הדרקון גְלָאוּרוּנְג. הקסדה נוצרה במקור עבור אַזַגָּל שר בֶּלֶגוֹסְט, היא עיר הגמדים השנייה שממזרח להר דולמד.
טלכר יצר גם את הפגיון אַנְגרִיסְט, שפירוש שמו "משסע-הברזל", והוא הפגיון אשר נטל בֶּרֶן מקוּרוּפִין ובו השתמש כדי לחלץ את הסילמריל מכתרו של מוֹרְגוֹת.
כמו כן טען אָרָגוֹרְן שטלכר יצר גם את נַרְסִיל, החרב אשר נשברה במות אֱלֶנְדִיל בקרב עם סָאוּרוֹן.
גלאורונג הזהוב
הדרקון גלאורונג חסר הכנפיים היה אבי ה"אוּרוּלוֹקי" (רושפי-האש), הדרקונים נושפי האש של מורגות'. בשנת 260 לעידן הראשון הוא יצא לראשונה מבורות אנגבאנד והתקיף גדוד חיילים של נסיך בני הלילית פינגון. הקשתים הרכובים על סוסים של בני הלילית הצליחו להדוף את הדרקון כיוון שבגילו הצעיר שריונו לא היה מפותח דיו על מנת להתמודד איתם.
גלאורונג חזר לתקוף את הנולדור מאתיים שנים מאוחר יותר, בקרב דאגור בראגולאך (קרב להבת הפתע, שנת 455 לעידן הראשון), התערבותו של גלאורונג, שהיה למעשה בלתי ניתן לעצירה, הביאה לסיום של המצור האלפי על אנגבאנד וסימנה את תחילת הקץ של ממלכות בני הלילית בכל אזור בלריאנד.
גלאורונג השתתף גם ב"דאגור נירניית' ארנואדיאד" (קרב הדמעות לאין מספר, שנת 472 לעידן הראשון לערך), שבו נפצע מידי אזגהאל, מלך גמדי בלגוסט, אשר יכלו לעמוד מול גדודי הדרקונים של מורגות', ונאלץ לעזוב את שדה הקרב עקב פצעיו, אך לא לפני שהרג את המלך הנועז.
לדרקון הייתה היכולת לגרום לאנשים שגעון, מראות כוזבות ואי דיבור.
בשנת 496 לעידן הראשון הביס גלאורנוג את צבא ממלכת בני הלילית נרגותרונד והרסה עד היסוד. מאז שכן בהיכלי העיר החרבה, שבה הוצב כשומר השומר על אוצרותיה ועל שלטונו של מורגות' בכל האזור. בשנת 499 נקטל גלאורנוג בידי טורין טורמבר אשר הצליח להתגנב אל מתחת הדרקון ולנעוץ חרב בבטנו.
אנקלגון השחור
מזן האורולוקי, דרקוני-האש, ולפיכך צאצא לדרקון גלאורונג. אנקלגון היה הדרקון החביב על מורגות' ושימש אותו בתור בהמת רכיבה מעופפת. הוא נחשב לאדיר ולנורא מכל הדרקונים ובעל אש ארסית ועוצמתית ביותר, שלפי הסיפורים יכלה להשמיד את הטבעת-האחת.
סקתה התולע
מנהיג אנשי איותיוד, פראם, היה זה שיצא להתמודד מול הדרקון, ובסופו של דבר קטל אותו ולקח לו ולבני-עמו את מצבורי האוצרות, דבר שגרם למדון בין הגמדים לאנשי-איותיוד. הגמדים דרשו את האוצרות, בטענה כי סקתה גזל אותם מהם לפני זמן-רב. פראם סירב לדרשתם, ובפרוץ מלחמה בין שני העמים נהרג פראם. מצאצאי פראם נוסד עם הרוהירים, שאחד מסמליו הוא הניב המחודד של סקתה, הוכחה לקטילתו בידי פראם.
סמאוג האדום
דרקון מכונף רושף-אש, שנחשב לאחרון "רושפי-האש הגדולים", אף שרושפי-אש פחותים ממנו עוד חיו בעולם אחריו; ונחשב לאדיר הדרקונים בזמן חייו. לא ידוע מנין בא, אך הוא הופיע לראשונה בערך בשנת 2750 לעידן השלישי, לאחר ששמע על העושר הרב של גמדי ארבור (ההר הבודד) שבצפון.
בשנת 2770 לעידן השלישי סמאוג תקף והעלה באש את "ארבור" עיר הגמדים, ואת ממלכת דיל לרגלי ההר, שבה חיו בני-אדם. בתקיפתו החריב את הערים עד היסוד, וגירש משם את הגמדים ובני-האדם שחיו לפני-כן בשכנות וביחסי-גומלין. סמאוג אסף סביבו את כל אוצרות גמדי-ארבור לכדי מיטת-אוצרות, ונח עליה בשלווה באולם המרכזי למשך שנים רבות. זמן רב חלף, עד שאנשי אסגרות, מצאצאי דיל, שכחו מהדרקון של ארבור. בשנת 2941 לעידן השלישי הגיעה חבורה של 13 גמדים בליווי הקוסם גנדלף האפור והוביט בשם בילבו בגינס, ובראשם יורש למלכי ארבור, תוֹריִן צִנַּת-אַלּוֹן, כדי לנסות לקחת חזרה את אוצרותיהם.
כאשר התעורר סמאוג הזקן, הזדעזע לגלות כי חסר לו פריט מבין כל האוצרות, מה שהעלה את חמתו. הדרקון פרץ מההר הבודד באש ולהבות, לאחר שהרס את האולמות הפנימיים, וכיוון שלא מצא את חבורת הגמדים המסתתרת, טס דרומה לעבר העיר אסגרות, ותקף את אנשיה באכזריות. דבר על נקודת-התורפה של הדרקון הגיע לאוזנו של ברד הקשת, צאצא למלכי דיל, שירה חץ לעבר סמאוג וקטל אותו. סמאוג הופל אל תוך האגם שליד, ואיש מעולם לא התקרב לעצמותיו שבקרקעית, חרף הסיפורים כי סביב עצמותיו נמצאים אוצרות רבים.
טואור
טואור היה בנו של הואור, מבני האדם שנלחמו לצד האלפים במלחמותיהם נגד מורגות, שנהרג בקרב "נרניית' ארנואדיאד". כמה זמן לאחר מות אביו הוא נשלח על ידי אולמו שליט המים לעיר הנסתרת גונדולין. שליטה של גונדולין, טורגון, חיבב אותו ועשה אותו למצביא גדול, ואף נתן לו את בתו ידריל קלברינדל לאישה, דבר לגרם קנאה עזה למיגלין, אלף מחשובי גונדולין ובן דודה של ידריל, שהיה מאוהב בה. לאחר בגידתו של מיגלין (הוא בגד בגלל קנאתו בטואור, ובגלל איומו של מורגות, שאיים עליו בעינויים) גונדולין הותקפה וטואור הרג את מיגלין במהלך הקרב על העיר. לא ידוע מה היה סופו של טואור, אך נראה שהוא הגיע לאמן והצטרף אל האלפים. בנם של טואור וידריל היה הספן הדגול אארנדיל.
הורין תליון
הורין תליון היה בן אדם מבית הדור, אחד מבתי בני האדם שנלחמו לצד העלפים במלחמותיהם נגד מורגות. הורין השתתף בקרב "נרניית' ארנואדיאד" (ליד אחיו הואור) והיה הלוחם האחרון שנשאר בשדה הקרב. צבא מורגות שבה אותו, אבל עד שהוא הצליח לעשות זאת הורין הרג 70 טרולים. מורגות שנא אותו והעניש אותו בזה שהוא יראה את כל המתרחש בארץ התיכונה מבעד לעיניו (של מורגות) המעוותות. כעבור שנים שחרר מורגות את הורין. הורין הלך להריסות העיר נרגותרונד ושם מצא את הגמד מִים. הורין הרג את מים כיוון שהוא הסגיר לאורקים את בנו של הורין, טורין טורמבר. אצל מים הורין מצא את הנאוגלמיר, שרשרת יקרה שהגמדים הכינו ונתנו במתנה לעלפים. הורין הביא את הנאוגלמיר למלך דוריאת (ממלכה של עלפים) תינגול ולמלכה מלין, וקילל אותם. מלין שחררה את הורין מקללתו של מורגות, והוא נוכח בטעותו, נפרד מתינגול ומלין וכעבור זמן קצר מת.
טורין טורמבר
טורין, המכונה גם "טורין טורמבר" היה בנו של הורין (ראו למעלה). אחרי קרב "נירנית ארנואדיאד", כשטורין היה בן שמונה, אימו שלחה אותו לממלכת העלפים דוריאת ומלך דוריאת, תינגול, גידל אותו כבן מאומץ. לאחר שהרג בשוגג עלף נכבד בשם סֵירוס שהעליב אותו, הוא ברח מדוריאת והצטרף לחבורת פורעי חוק ששוטטה ביערות. המלך תינגול חנן אותו ושלח את בלג, עלף שהתחבר עם טורין, לבשר לו על החנינה אבל טורין דחה אותה והמשיך לחיות עם פורעי החוק.
זמן מה לאחר מכן, תפסו טורין ואנשיו גמד בשם מִים, שגילה להם את ביתו הסודי שבגבעת אמון רוד' ונתן להם לגור בו כדי שהם לא יהרגו אותו. לאחר זמן מצא בלג את הבית, הצטרף אל טורין וביחד הם נלחמו במשרתי מורגות. כשמורגות גילה באיזה אזור טורין שוכן, הוא הקיף את גבעת אמון רוד' במרגלים, שהצליחו לתפוס את מים. מים גילה להם איפה נמצא ביתו, כדי שלא יהרגו אותו, ואורקים חדרו לבית, הרגו את כל מי שנמצא בו (חוץ מבלג שהעמיד פני מת) ולקחו את טורין חי למורגות. אחרי שהאורקים הלכו בלג רדף אחריהם כדי לחלץ את טורין. במרדפו הוא פגש את גונדור, עלף מנרגותרונד שנשבה על ידי מורגות וברח משביו, וגונדור הצטרף אל בלג. לבסוף בלג הצליח לחלץ את טורין כשהוא ישן, אבל טורין התעורר, חשב בטעות שבלג הוא אורק, והרג אותו.
גוינדור הביא את טורין לנרגותרונד, שם הוא רכש עם הזמן מעמד נכבד ואורודרת המלך אהב אותו. טורין יעץ למלך להפסיק להסתתר כמו שעשו עלפי נרגותרונד עד בואו, ולצאת לקרב גלוי נגד משרתי מורגות. אורודרת שמע לו, ואכן צבא מורגות נהדף מכל אזור נרגותרונד, אבל כך מורגות גילה איפה נרגותרונד נמצאת, והוא שלח אליה צבא גדול בפיקוד גלאורונג הדרקון, שהביס את צבא נרגותרונד והשמיד את העיר. במהלך המלחמה הציל טורין את גונדור שנפצע פצעי מוות וגוינדור ביקש ממנו כבקשה אחרונה להציל את פינדוילס בת אורודרת, אהובתו. טורין חזר לעיר כדי להציל את פינדוילס, אבל בשערי העיר הוא נתקל בגלאורונג, שכישף אותו וגרם לו להאמין שיותר חשוב שיציל את אימו ואת אחותו שחיו בארץ דור-לומין שבצפון בלריאנד מאשר את פינדוילס. כשטורין הגיע לדור-לומין הוא גילה שאימו ואחותו הלכו לדוריאת לחפש אותו, וגלאורונג שיקר לו.
אחרי שעזב את דור-לומין יצא טורין לחפש את פינדוילס, ולאחר חיפושים רבים שמע מפי אנשי יער ברתיל (בני האדם מבית הלת) שהאורקים הרגו את פינדוילס. טורין החליט להצטרף לאנשי ברתיל וכינה את עצמו בפניהם "טורמבר" שפירושו: "שר הגורל המר". בינתיים, כשנודע בדוריאת שנרגותרונד נחרבה ושטורין היה שם, יצאה אימו של טורין (ששמה היה מורוון)לחפש אחריו, ואחותו של טורין (ששמה היה ניינור) ביחד עם קבוצת עלפים יצאו כדי לשמור עליה, אבל גלאורונג יצא לקראתם וגרם למורוון ללכת לאיבוד ולניינור לאבד את זיכרונה.
העלפים ניסו להחזיר את ניינור לדוריאת, אבל כשהם היו בדרך אורקים התנפלו אליהם וניינור ברחה מהאורקים ואבדה. לבסוף ניינור נפלה על הקבר של פינדוילס, שם מצא אותה טורין, שלא הכירה, הביא אותה לאנשי ברתיל שעם הזמן לימדו אותה בחזרה לדבר, וקרא לה ניניאל. לאחר כמה שנים נשא אותה טורין לאשה והיא נתעברה ממנו. באותו זמן יצא גלאורונג לכיוון ברתיל, טורין עם עוד כמה לוחמים יצא להרוג אותו וניניאל יצאה בעקבותיו כי היא דאגה לו. טורין הצליח לפצוע את גלאורונג פצעי מוות, אבל הוא התעלף וניניאל, שחשבה שהוא מת, עלתה אל המקום בו רבץ גלאורונג וטיפלה בטורין. כשגלאורונג הגוסס ראה את ניניאל הוא הסיר מעליה את הכישוף והיא נזכרה מי היא ונוכחה שהתחתנה עם אחיה, היא קפצה לנהר והתאבדה. אחרי שטורין התעורר מעילפונו הוא גילה (תחילה מאנשי ברתיל שראו את ניינור במותה ואחר כך מהעלפים מדוריאת שאיבדו אותה כשחזרו מנרגותרונד) שניניאל היא ניינור הוא דקר את עצמו בחרבו והתאבד גם הוא.
צימוד אינרציאלי
צימוד אינרציאלי (באנגלית: Inertia coupling) היא תופעה של טיסה במהירות גבוהה, העלולה להתרחש בגלל ההתמדה (אינרציה) של מטוס. זהו מצב בו משקל המטוס גובר על הכוחות האווירודינמיים המייצבים של הכנף ושל הזנב. שני המטוסים הראשונים שיוצרו באופן סדרתי ושחוו תופעה זו, ה-F-100 וה-F-102, הותאמו לשם התמודדות עם התופעה על ידי הגדלת שטח הכנף והזנב וכן ציודם במערכות בקרה. זאת על מנת לאפשר את שליטת הטייס במהלך תמרוני תנועה דינמית. לדוגמה: שטח הזנב של ה-F-102A הוגדל ב-40%. תופעת הצימוד האינרציאלי, העלולה להיות קטלנית, גרמה למותו של הטייס מל אפט בבל X-2 וכן כמעט וגרמה למותו של צ'אק ייגר ב-X-1A.
עקרון היהלום
בתורת הקבוצות, עקרון היהלום הוא אקסיומה קומבינטורית בתורת הקבוצות האקסיומטית, שאינה תלויה באקסיומות צרמלו-פרנקל (אפילו עם אקסיומת הבחירה). האקסיומה חזקה מספיק על מנת להוכיח את השערת הרצף המוכללת.
קבוצות סגורות ולא חסומות
יהי מונה, קבוע מכאן ולהבא. תת-קבוצה היא סגורה אם לכל סודר  שעבורו  מתקיים. קבוצה היא סל"ח אם היא סגורה ולא חסומה ב- \kappa. חיתוך של משפחה של פחות מ- של סל"חים הוא סל"ח.
קבוצות שבת
קבוצת שבת של הסודר \kappa היא קבוצה S החותכת כל סל"ח באופן לא ריק (לכן אפשר לחשוב על קבוצת שבת כעל קבוצה ממידה חיובית). קבוצה מהווה קבוצת שבת אם ורק אם יש "פונקציה דוחסת" (היינו פונקציה כך שתמיד f(x)<x) ש-S היא קבוצת נקודות השבת שלה.
עקרון היהלום
עבור קבוצת שבת S, העיקרון \Diamond_S קובע שקיימת משפחה של קבוצות כך שלכל קבוצה  קיים  כך ש-.
העיקרון נעשה חזק יותר ככל ש-S קטנה יותר: אם שתיהן קבוצות שבת, אז. עם זאת, אפילו העיקרון החלש ביותר,, אינו נובע מאקסיומות ZFC (אקסיומות צרמלו-פרנקל עם אקסיומת הבחירה).
לכל מונה \ \lambda, אם מתקיים לאיזושהי קבוצת שבת, אז. שהרן שלח הוכיח את הטענה ההפוכה: אם, אז מתקיים לכל קבוצת שבת , כאשר  היא הקופינליות של x.
יעקב קטן
יעקב קטן (נולד ב-1936) הוא חוקר בתחום מחלות צמחים בפקולטה לחקלאות ברחובות של האוניברסיטה העברית בירושלים. חתן פרס ישראל בחקלאות ומדעי הסביבה לשנת 2014.
ביוגרפיה
יעקב קטן נולד בבגדאד שבעיראק, ב-1951 עלה לארץ ישראל יחד עם משפחתו. לאחר עלייתו הצטרף לבית הספר החקלאי "מקוה ישראל" שם רכש השכלה חקלאית וסיים בהצטיינות. בשירותו הצבאי שירת בנח"ל ובמילואים שירת בשריון. הוא השתתף במלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה ומלחמת יום כיפור. לאחר השירות הצבאי החל ללמוד בפקולטה לחקלאות ברחובות של האוניברסיטה העברית בירושלים שם רכש את ההשכלתו האקדמית בנושאי התמחותו. ב-1967 יצא לשנת מחקר באוניברסיטת המדינה של מישיגן כמלגאי פולברייט. ב-1969 קיבל תואר דוקטור. במהלך השנים 1969–1979 התמנה למרצה בכיר באוניברסיטה העברית, פרופסור חבר, ופרופסור מן המניין. החל מ-1986 כיהן כראש המחלקה למחלות צמחים ומיקרוביולוגיה עד 1989 ובקדנציה שנייה בשנת 2001.
במהלך חייו חקר מחלות צמחים ומחלות שורשים הנגרמות על ידי פתוגנים של קרקע, ופיתח אמצעי הדברה שונים, ידידותיים לסביבה. ב-1976 פרסם יחד עם שלושה מתלמידיו - אביחיל (אבו) גרינברגר, ד"ר אבשלום (אבי) גרינשטין וחביב אלון - את עבודתם בפיתוח שיטת החיטוי הסולארי להדברת פגעי קרקע, על ידי שימוש באנרגיית השמש כתחליף לחומרי הדברה המזיקים לסביבה. שיטה זו הביאה להפחתה בשימוש בחומרים כגון מתיל ברומיד ששימשו לחיטוי קרקע באופן נרחב. השימוש בשיטה התפשט ב-70 מדינות בעולם.
כחלק מתפקידו כמורה ומרצה לימד קורסים בפקולטה לחקלאות וזכה להיות מורה מצטיין. מ-1966 פרסם יותר מ-200 מאמרים מדעיים. ב-1994 זכה בפרס על שם Milikan מטעם האוניברסיטה העברית על הצטיינות בהוראה. בין פרסיו הרבים, ניתן למנות את: עמית (חבר כבוד) של החברה הפיטופתולוגית האמריקאית (1991), Foreign Member של האקדמיה הרוסית למדעי החקלאות (1991), פרס רוטשילד (1994) ועמית של האגוד האמריקאי לקידום המדע (1997). ב-2003 זכה בפרס יקוב אריקסון של האקדמיה המדעית השוודית לחוקרים בתחום הפיטופתולוגיה, פרס בו זכו מתחילת חלוקתו ב-1959 ועד 2013, 11 חוקרים בלבד. בשנת 2004 זכה בפרס החברה הבינלאומית להגנת הצומח. כמו כן, הוענקו לו מדליות מטעם החברה הפורטוגלית להגנת הצומח. בשנת 2013 קיבל קטן את התואר Fellow מטעם החברה הבינלאומית לפיטופתולוגיה במסגרת הקונגרס הבינלאומי שנערך בבייג'ינג. בשנת 2014 הוענק לפרופ' קטן פרס ישראל לחקר החקלאות וחקר מדעי הסביבה לשנת תשע"ד.
Sweet but Psycho
Sweet but Psycho (בעברית: מתוקה אבל פסיכופתית) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית אווה מקס. השיר יצא לאור ב-17 באוגוסט 2018, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, כסינגל ראשון מתוך האלבום Heaven & Hell.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, הראשון בגרמניה, והראשון בסקוטלנד.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והופק על ידי אווה מקס, אנדריאס אנדרסן האוקלנד, הנרי וולטר, ויליאם לובאן-ביאן ומדיסון לאב. ג'ון אלי ממגזין הבילבורד סקר את השיר בחיוב. השיר הוא שיר בסגנון האלקטרופופ והדאנס-פופ.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי שומי פאטווארי. הקליפ הועלה לערוץ היוטיוב של אווה מקס ב-27 באוגוסט 2018. בתחילת הקליפ ניתן לראות את מקס מתהלכת ברחוב ומביטה בבני זוג שהולכים לידה בקנאה רבה.
נכון ליולי 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על יותר מ-871 מיליון צפיות.
גרטשן מול
גרטשן מול (באנגלית: Gretchen Mol; 8 בנובמבר 1972) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. מוכרת בעיקר בזכות תפקידיה בסדרה "אימפריית הפשע" ובסרטים "הקומה השלוש עשרה", "בטי פייג' הידועה לשמצה", "ההימור האחרון" ו"מתוק ומרושע".