cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פשרת לוקסמבורג
חוק אירופה אחת
חוק אירופה אחת נחתם ב-17 בפברואר 1986, והוא היה התיקון החקיקתי הראשון של אמנת רומא. במהלך ההתכנסות בהאג בין ספטמבר 1985 לפברואר 1986 נקבע כי חא"א יעסוק בקביעת מגוון סוגי מדיניות חדשים כגון: פיתוח התחום הטכנולוגי, מדיניות חברתית ואיכות הסביבה, ובין היתר נתן תוקף משפטי ליעדים שנקבעו באמנת רומא, בדגש על מדיניות האינטגרציה האזורית. בנוסף לאלו, הייתה זו הפעם הראשונה בה עלה המושג "איחוד אירופי".
עיקרי האקט היו להלן:
אם כן, נראה היה כי עיקרי החוק החלישו את פשרת לוקסמבורג. באשר להשלכות עליה והאם ימיה כעת היו ספורים, היו חילוקי דעות. בעוד המדינות שהתנגדו לפשרה (בעיקר בנלוקס, איטליה וגרמניה המערבית) טענו כי ימיה אכן ספורים, מדינות אחרות, כמו בריטניה, טענו שלמרות שהצבעת רוב תהפוך כעת לנורמה, הזכות להפעיל את כוח הפשרה, בדגש על 'כוח הוטו', עדיין ניתנת למימוש במקרה שאינטרס חיוני נמצא בסכנה. אמנם, למרות טענתה של בריטניה, יש לציין כי החוק התיר למדינות החברות להימנע מליישם הנחיות מסוימות בנוגע להקמת שוק משותף, וזאת באישור הנציבות בלבד, אם כן, סעיף זה הפך את מוסדות הקהילה לבעלות הזכות למילה האחרונה, בנושאי השוק המשותף לפחות, והעיד על הרחבת הסמכויות של מוסדות הקהילה, צעד אותו ניסו למנוע בריטניה וצרפת במשך זמן רב, והצליחו בעזרת הפשרה.
השלכות
פשרת לוקסמבורג גררה השלכות רבות על הקהילה עד שנות השמונים, הן בכשל למציאת פתרון בין עמדת דה גול לעמדותיהם של ראשי המדינות האחרים, והן בסרבול תהליכי קבלת ההחלטות.
אינטגרציה אזורית (מיזוג)
אחד הנושאים שהשפעתו על תהליכי קבלת ההחלטות היה בעל המשקל הרב ביותר היה הוטו הלאומי, במשך כמעט שני עשורים, עוכבה ההתקדמות בנושאים חשובים רבים בתחומי מדיניות הקהילה. זאת מכיוון שהיה קשה מאוד להגיע להסכמה כוללת (פה אחד), כאשר לכל מדינה יש את הזכות להטיל וטו על הצעה אם אותה מדינה מרגישה שהאינטרס הלאומי שלה בסכנה. 'כוח הוטו' הביא לדעיכתה של הצבעת הרוב המיוחס באותן שנים, מכיוון שבפועל הוא הפך את סעיף זה לחסר משמעות, ויצר מצב שהנציבות משכה בחזרה המון הצעות מתוך ייאוש. אם כך, ניתן לומר שלאור פשרת לוקסמבורג הצבעת הרוב המיוחס איבדה מיעילותה לקדם הצעות מאת מהנציבות. כך למעשה, נראה היה שהקהילה הולכת בכיוון ההפוך ממה שהיה הכיוון המקורי שלה באמנות רומא; ארגון על-לאומי דרך אינטגרציה של האזור ושל השוק הכלכלי.
את ההשלכות של הפשרה על אינטגרציה אזורית ניתן לראות במקרים של בריטניה ושוודיה. ב-1967 הגישה בריטניה בקשה להצטרף לקהילה, אולם בקשתה נדחתה על הסף בידי דה-גול שראה את כלכלת בריטניה כנקודת תורפה, ולא רצה שצירופה ישפיע על "תנופת הצמיחה בקהילה" בריטניה הצהירה שבקשתה עומדת במקומה, בתקווה שעם לכתו של דה-גול, מחליפיו יהיו יותר פתוחים לנושא, וכך אכן היה.
לעומת בריטניה, עמדתה של שוודיה עמדה בקנה אחד עם זאת של דה-גול נגד אינטגרציה אזורית עמוקה מידי. אמנם, בשל פלישת ברית המועצות לצ'כוסלובקיה, סברה שוודיה כי קיים ניגוד בין שמירת הנייטרליות שלה והצטרפות לקהילה.
בנימין הצדיק
בנימין הצדיק היה תנא שזמנו אינו ידוע.
ייתכן והוא התנא אבא בנימין הנזכר ארבע פעמים בתלמוד הבבלי בענייני אגדה.
מקובל כי ערב ראש חודש אלול, הוא ההילולא המסורתית של בנימין הצדיק.
קברו
על פי מסורת עולי הרגל הקדומים קברו נמצא בעיר צפת ברחוב לוחמי הגטאות.
ים הקור
ים הקור (בלטינית: Mare Frigoris - "מארה פריגוריס") הוא ימה ירחית הממוקמת באגן פרוקלרום בצפון ים הממטרים שעל הירח. הימה נמצאת צפונית למכתש אפלטון.
ים הקור משתרע על כ -300 ק"מ בכיוון צפון-דרום, מעל 1000 ק"מ בכיוון מזרח-מערב ושטחו הוא כ-440,000 קמ"ר.
גאולוגיה
אזור האגן שבו מצוי ים הקור נוצר בעידן האימבריאני התחתון. הימה עצמה נוצרה בעידן האימבריאני העליון (בחלקה המזרחי) ובעידן ההארטוסתניאני (בחלקה המערבי).
גילוי הימה
בדומה למרבית ימות הירח, שמה של הימה ניתנה לה על ידי ג'ובאני ריקיולי בשנת 1651. השם אומץ רשמית בשנת 1935.
איזוכרים תרבותיים
אזור זה של הירח מהווה את אתר ההתרחשות של הפרק השני בסדרת הטלוויזיה "בסיס ירח 3" של רשת ה-BBC משנת 1973.
Más de lo que aposté
Más De Lo Que Aposté (בעברית: יותר ממה שהימרתי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הספרדייה איתנה, ביחד עם להקת הפופ הרוק הקולומביאנית מוראט. השיר יצא לאור ב-30 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום ה-21 במצעד השירים שבספרד.
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-14.8 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של איתנה ב-30 ביולי 2020, בשידור חי. הקליפ צבר למעלה מ-15 מיליון צפיות.
טל זגרבה
טל זגרבה (נולד ב-8 במרץ 1989) הוא במאי, תסריטאי, מחזאי, פרסומאי, עיתונאי, משורר, אמן ספוקן וורד ויוצר ישראלי. זוכה "פרס הבמאי הצעיר" בפסטיבל הפרסום בקאן.
עיתונות
זגרבה נולד וגדל בגבעתיים. בשנת 2007 התגייס לצה"ל ושירת ככתב מגזין ותרבות בעיתון "במחנה". במסגרת שירותו כתב את מדור "צומת גיבור", המוקדש לסיפורי קרבות של בעלי צל"שים ועיטורי צה"ל. לאורך השירות תיעד וכתב למעלה מ-120 מדורים.
בשנים 2010–2011 כתב ל"אפעס", המדור הסאטירי של ידיעות אחרונות, ובשנים 2013–2014 הצטרף ככתב מגזין למערכת אתר "Xnet".
מחזאות, שירה וספוקן וורד
בשנת 2008, בזמן שירותו הצבאי, כתב זגרבה את המחזה הראשון שלו, "פרידה", שעלה בתיאטרון "תמונע" בבימויה של דינה בליך.
בשנת 2011 עלה המחזה השני של זגרבה, "קלבסה", במסגרת פסטיבל "צו קריאה 6" בתיאטרון "צוותא" בבימויה של יעל גולדברג.
באותה שנה מחזהו הקצר "הג'יני של הקולה" השתתף בפסטיבל "תיאטרון קצר 14" בתיאטרון "צוותא" בבימויו של אורן דולפין.
בשנת 2012 מחזה קצר נוסף של זגרבה, "היצירה התיאטרלית הגדולה ביותר במאה ה-21", השתתף בפסטיבל "תיאטרון קצר 15" בתיאטרון "צוותא" בבימויה של יעל טילמן.
בשנים 2012–2013 המחזה "המפטי דמפטי" שכתב זגרבה הוצג בתיאטרון "תמונע" בבימויה של דינה בליך.
בשנת 2013 כתב מחזה-מחול בשם "הוא והיא" שעלה בתיאטרון "תמונע", גם הוא בבימויה של דינה בליך.
בשנים 2013–2015 הצטרף זגרבה לחבורת ה"פואטרי סלאם", שערכה מופעי ספוקן וורד במועדונים ברחבי הארץ.
בשנת 2015 כתב ויצר עם אלדד פריבס את "הוצאתו להורג של הליצן איקס" – מופע קרקס רחוב שנבחר להיות האירוע הפותח של חגיגות "לילה לבן 2015" ונערך בכיכר ביאליק בתל אביב. המופע זכה לתמיכת האיחוד האירופי ועיריית תל אביב.
בדצמבר 2015 שירו "פאב" התפרסם בכתב העת לשירה "הו!".
בינואר 2019 התפרסם הספר "בקול רם!", אנתולוגיה של מיטב קטעי ה"פואטרי סלאם" לדורותיו, ובו שני שירים של זגרבה: "מיכאל" ו"מינוס בבנק".
בימוי
בשנת 2014 יצא סרטו הקצר הראשון של זגרבה, "הומור", שהופק על ידי עטרה פריש ומומן בתמיכת הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה. הסרט נבחר רשמית להשתתף בפסטיבל הקולנוע של ניו יורק, הוקרן בלינקולן סנטר, השתתף בפינת הסרט הקצר בפסטיבל קאן וזכה בפרס "הסרט הקצר הטוב ביותר" בפסטיבל האירופאי לקולנוע עצמאי בפריז.
בסוף אותה שנה ביים וכתב עם נועם שרון את הקליפ לשיר "Breakapart" של להקת הקולקטיב. המגזין הבריטי DIY הכתיר אותו כיצירה מבריקה. הקליפ נבחר לרשימות "הקליפים הטובים ביותר של 2014" של האתרים וואלה! ומאקו, והיה מועמד לפרס "קליפ השנה" בטקס פרסי הקליפים של ברלין.
בשנת 2015 שפט בפסטיבל הקולנוע "פרויקט 48 שעות".
בשנת 2016 ביים וכתב את הקליפ לשיר "רעדה האדמה" של להקת הדג נחש עם אהוד בנאי. הקליפ נבחר לרשימת "10 הקליפים הטובים ביותר של 2016" במצעד השנתי של אתר מאקו וקיבל שבחים מאתר וואלה!.
בינואר 2017 זגרבה כתב וביים עם רוברט מורנו ודניאל ששון את הקליפ לשיר "ליגל אייז" של הדג נחש עם אינפקטד מאשרום. הקליפ היה “Vimeo Staff Pick”, התקבל לתחרות הרשמית של פסטיבל אנסי, וזיכה את זגרבה במועמדות ל"פרס הבמאי הצעיר" בפסטיבל הפרסום בקאן.
בהמשך אותה שנה שיתף פעולה עם יוניברסל מיוזיק גרופ צרפת ויצר קליפ לשיר "Call My Name" של הזמרת Freia. בנוסף, כתב וביים עם ניב שפיגל את הקליפ לשיר "We Moved" של האמן J.Viewz, שזכה לשבחים ממגזין Billboard. הקליפ זכה למועמדות לפרס "קליפ האנימציה של השנה" בפסטיבל Ciclope בברלין.
בפברואר 2017 התפרסם סרטו הקצר השני, "נדרים", שביים לפי תסריטו של טל מילר ובהפקתו. הסרט זכה לתמיכה ממפעל הפיס ומקרן תרבות חיפה. הסרט נבחר להקרנה על ידי המגזין NOWNESS, היה “Vimeo Staff Pick”, נבחר לסרט השבוע באתר Short of the Week, וזיכה את זגרבה ב"פרס הבמאי הצעיר" בפסטיבל הפרסום בקאן.
מאז שנת 2017 זגרבה מיוצג בסוכנות הבמאים Great Guns.
ביוני 2023 יצר באמצעות בינה מלאכותית את העטיפה לסינגל הבינלאומי "Everything" של נטע ברזילי.
באוגוסט אותה שנה נבחר לשפוט בתחרות הבינה המלאכותית הבינלאומית של חברת fiverr.
בימוי פרסומות
בשנת 2017 ביים זגרבה את הפרסומת הראשונה שלו, "Champion’s Lick", עבור המותג אוראו, בכיכובו של אדי קבטנר.
כמה חודשים לאחר מכן ביים וכתב את הפרסומת "German Strong" למותג הקונדומים R3, בכיכובן של האחיות מלול. הפרסומת זכתה בשתי מדליות ארד ובמועמדות למדליית זהב בתחרות London International Awards.
זמן קצר לאחר מכן זגרבה זכה למועמדות לפרס "הבמאי הצעיר הטוב ביותר" בתחרות הקריאייטיב One Point Four Awards.
בהמשך אותה שנה יצר זגרבה את הקמפיין "סאני" עבור משרד התיירות, בכיכובה של שיר אלמליח לצד ארבעה חזאים מגרמניה, איטליה, רוסיה ואנגליה. הקמפיין שודר ב-22 מדינות ברחבי העולם, ונחשפו אליו למעלה מ-200 מיליון איש.
בספטמבר 2018 ביים את הפרסומת "No Crisis" לחברת סמסונג, בכיכובם של שלומי שבן וגל פרידמן. הפרסומת קיבלה שבחים ממגזין הפרסום Ad Age, זכתה במדליית כסף ובמועמדות למדליית זהב בפסטיבל ניו יורק לפרסום, במדליית ארד ל"סרט הטוב ביותר" ובשתי מועמדויות נוספות לזהב בפסטיבל הקרייאטיב The Loeris Awards, ובמועמדות למדליית זהב ל"פרסומת השנה" בטקס פרסי הפרסום The One Show Awards.
בנובמבר 2018 ביים זגרבה את קלואי גרייס מורץ לפרסומת "Pitera Wonderland" של מותג הקוסמטיקה SK-II.
בסוף דצמבר 2018 נבחרו שתי הפרסומות שזגרבה יצר באותה שנה לחברות וולוו וסמסונג לרשימת "100 הפרסומות הטובות בעולם לשנת 2018" של מגזין Source Creative.
באפריל 2019 ביים זגרבה את הפרסומת "שתי טיפות אירופה" עבור חברת מקדונלד'ס, בכיכובם של מיכאל סוויסה ואחשתיים. בהמשך אותה שנה יצא הקמפיין "טסט טיקי טק" שזגרבה ביים עבור משרד התחבורה, בכיכובה של נועה קירל.
בקיץ 2019 עלתה לרשת הפרסומת "Do What You Can’t" שיצר זגרבה עבור חברת סמסונג. הפרסומת קיבלה מועמדות למדליית זהב בקטגוריית "פרסומת האונליין של השנה באירופה" בטקס הפרסים של מגזין Shots.
בספטמבר 2019 מגזין הפרסום Ad Age בחר את הקמפיין "The Man Who Got to the Bottom of the Laundry Basket", שזגרבה יצר עבור מכונות הכביסה של סמסונג, לפרסומת השבוע בעולם.
לאורך שנת 2019 ביים סדרת פרסומות בכיכובו של איל קיציס עבור חברת פרטנר תקשורת.
בסוף אותה שנה ביים ויצר את השפה הוויזואלית לסדרת הפרסומות של חברת הביטוח ליברה, בכיכובו של תומר קאפון.
בדצמבר 2019 נבחר זגרבה לרשימת "40 הצעירים המבטיחים מתחת לגיל 40" של אתר אייס.
בינואר 2020 נבחר לרשימת "30Under30" של מגזין פורבס.
בסוף 2021 ביים זגרבה את הקמפיין “Way Out” לחברת סמסונג המיועד עבור דור ה-Z. הקמפיין יצר תהודה בעולם, נכנס למגזין הפרסום Shots, והביא לזגרבה מועמדות נוספת לפרס "הבמאי הטוב ביותר" בתחרות One Point Four Awards.
בקיץ 2022 ביים עבור חברת Fiverr את הפרסומת "Team Up" ששודרה בטלוויזיה האמריקאית בכל רחבי ארצות הברית. הפרסומת זכתה לשבחים מאתרי פרסום חשובים בעולם, וערכה את הפרמיירה העולמית במגזין Adweek.
בנובמבר 2022, בזמן המונדיאל שנערך בקטר, עלתה לאוויר הפרסומת שזגרבה ביים עבור חברת פרינגלס העולמית, ושודרה בגמר מונדיאל 2022.
חיים שור
חיים שוּר (אפריל 1926 – 2004) היה רכז השומר הצעיר, מזכיר הקיבוץ הארצי, עורך העיתונים "על המשמר" ו"ניו אאוטלוק".
ביוגרפיה
בשנת 1935 עלה לארץ ישראל עם משפחתו וגדל בחיפה. כנער היה פעיל בשומר הצעיר. בגיל 16 עזב את ביתו וחי בקומונה.
ב-1944 נמנה עם מייסדי קיבוץ שובל, שעלה על הקרקע במסגרת 11 הנקודות באוקטובר 1946. שימש בשנות השישים כרכז ההנהגה הראשית של השומר הצעיר. אחר כך שימש כמזכיר תנועת הקיבוץ הארצי. כשסיים עם התפקיד החל לשמש כעיתונאי ב"על המשמר".
בשנים 1974–1985 שימש כעורך "על המשמר" במשותף עם מארק גפן, אז הוחלף על ידי סבר פלוצקר. אחר כך היה עורך המגזין "ניו-אאוטלוק", מגזין באנגלית של מפלגת מפ"ם. בסוף 1988 ארגן במשותף עם חנא סניורה, עורך העיתון העיתון המזרח ירושלמי "אל-פג'ר", כנס ישראלי-פלסטיני בהשתתפות עשרות אנשים משני הצדדים, אמריקאים, עיתונאים ורשתות טלוויזיה. זאת בניגוד לחוק (שהתקבל ב-1986 ובוטל ב-1993), שאסר על מפגשים עם נציגים פלסטינים.
בשנים 1975–1978 שימש כסגן יושב ראש רשות השידור.
שור כתב, בין היתר, את הספרים "אני מוריד אותו מהשמים" על בנו הבכור, שנהרג במבצע אביב נעורים. את הידיעה על מותו קיבל בעת שהיה בדרכו למסיבת עיתונאים עם הרמטכ"ל על המבצע. ואת "יוניה", על בת-דודתו שניצלה מהשואה.
חיים אישיים
היה נשוי לשולמית לבית גוֹטלַבסקי ואב לארבעה בנים: אבידע, אבנר, ישראל וטובי. התגורר בקיבוץ שובל ובאחרית ימיו בתל אביב. הלך לעולמו בשנת 2004, בן 78 במותו.
קישורים חיצוניים
ממאמריו:
כריס אנתוני
כריס אנתוני לנסדון (באנגלית: Chris Anthony Lansdowne; נולדה ב-10 בינואר 1957) היא מדבבת ברדיו, בטלוויזיה ובקולנוע, המוכרת בעיקר כמארחת בתוכניות ואירועיי הארגון הדתי האמריקאי מיקוד על המשפחה.
צבי טימור
צבי טימור (24 בנובמבר 1933 - 31 בינואר 2010) היה עיתונאי כלכלי ישראלי והעורך האחרון של העיתון "על המשמר".
כריס אנתוני
קריירה
אנתוני נולדה בפנסילבניה. כמארחת תוכניות ומדבבת במשך למעלה משלושה עשורים, היא מושמעת מדי שבוע ביותר מ-2,000 תחנות רדיו ברחבי העולם. מלבד עבודתה בדרמה ברדיו, משחקי וידאו, אנימציה ופרסומות בטלוויזיה וברדיו, כריס ידועה גם בכך שהיא מושמעת ביותר מ-100 משחקי וידאו של מאטל טוקינג-ברבי, צעצועים, בובות וספרים קוליים, בין השנים 1994–2000. לפי ההודעות לתקשורת של חברת מאטל, והדיווחים של חברי האיחוד, אנתוני נבחנה בחברת מאטל ב-19 בינואר 1994 והחלה לעבוד כמדבבת את קולה של ברבי למחרת. שני הפרויקטים הראשונים שלה היו Super Talk Barbie, ומסעדת Barbie McDonald's.
צבי טימור
ביוגרפיה
טימור נולד וגדל בבודפשט. בזמן מלחמת העולם השנייה הוריו נלקחו למחנות והוא עצמו הוסתר. רק אמו שרדה ויחד עלו לישראל ב-1949. תחילה גרו מספר חודשים בקיבוץ, ואחר כך עברו לגור בירושלים.
כריס אנתוני
קריירה
משנת 1987 מגישה ומדבבת בתוכנית "הרפתקאות באודיסיאה". כריס שיחקה גם כמה דמויות במהלך הסדרה. היא השתתפה בסדרת הווידאו של הרפתקאות באודיסיאה לטיסה אל הגמר וכוכב החיפוש. עבודות אחרות בדרמת הרדיו כוללות את התפקיד של "רונדה" בדרמת הרדיו לילדים "!Jungle Jam and Friends" ו"מארשה" בסרט "Paws & Tales".
צבי טימור
ביוגרפיה
הוא החל את הקריירה העיתונאית בעיתון המפלגה הקומוניסטית הישראלית, "קול העם", שם שימש ככתב כלכלי. לאחר שהעיתון נסגר ב-1975, עבר לכתוב ב"על המשמר", שם שימש ככתב הכלכלי בירושלים.
בשנת 1980 החליף טימור את סבר פלוצקר בתפקיד העורך הכלכלי של "על המשמר", ואחר כך, בינואר 1989, החליף שוב את פלוצקר, הפעם בתפקיד עורך העיתון. במשך השנים גם עבדו השניים במשותף על כתבות ותחקירים בנושאי כלכלה. באותה תקופה גם עבר לגור בתל אביב.
עם כניסתו לתפקיד העורך ביצע שורה של שינויים בהנהלת העיתון, כמשנה לעורך מונה רוביק רוזנטל, שהיה קודם רכז המערכת. רוזנטל וטימור התמודדו על תפקיד העורך, אבל "ריכוז מפ״ם", הגוף המחליט על המינויים הבכירים ב"על המשמר", העדיף את טימור. לרכזת המערכת מונתה דורית גפן, לעורך מונה לוי מורב. טימור גם גייס שורה עיתונאים חדשים לעיתון, צבי גורן מרשות השידור, שישמש עורך חדשות החוץ, פאר־לי שחר מקול ישראל, שתהיה הכתבת לענייני מפלגות, אמנון אטד מ"דבר", שיהיה כתב כלכלי בירושלים, וקובי ניב מ"חדשות", שיכתוב טור סאטירי ב"חותם", המוסף השבועי. כותבים חדשים נוספים שגייס היו הרב מנחם הכהן, אליהו שפייזר ומשה עמירב. טימור יזם גם עיצוב מחדש של העיתון, וניסיון להפיץ שוב את העיתון בדוכני העיתונים, לאחר שבמשך מספר שנים היה בעיקר עיתון למינויים, כ-20,000, רובם חברי הקיבוץ הארצי.
לאחר שהעיתון נסגר במאי 1995, עזב את עולם העיתונות.
נפטר בישראל בגיל 77. הלווייתו נערכה בבית הקברות גבעת שאול בירושלים.
אצטדיון הברפלד
אצטדיון הברפלד הוא אצטדיון כדורגל בראשון לציון המשמש כמגרשו הביתי של מועדון הכדורגל הפועל ראשון לציון. האצטדיון קרוי על שם חיים הברפלד, לשעבר מזכ"ל ההסתדרות ויושב ראש התאחדות הכדורגל הישראלית. האצטדיון מכיל 6,000 מקומות ישיבה בשני יציעים. האצטדיון ממוקם במערב ראשון לציון, בסמוך לסופרלנד ולמתחם יס פלאנט.
היסטוריה
האצטדיון נחנך בשנת והחליף את "מגרש הפחים", אצטדיונה הקודם של הפועל ראשון לציון.
שמו המקורי של האצטדיון היה "האצטדיון העירוני ראשון לציון", אך הוא כונה "אצטדיון הסופרלנד" עקב קרבתו לפארק השעשועים הקרוב, "הסופרלנד". בשנת שונה שם האצטדיון ל"אצטדיון הברפלד" על שם חיים הברפלד, לשעבר מזכ"ל ההסתדרות ויושב ראש התאחדות הכדורגל הישראלית בעבר.
בדצמבר נחנך בכניסה הראשית לאצטדיון תבליט של השוער יעקב חודורוב ששיחק בהפועל ראשון לציון.
בעונת אירחה קבוצת הפועל מרמורק את משחקיה הביתיים באצטדיון זה, היות שמגרשה הביתי לא עמד בתקני הליגה הלאומית.
האצטדיון אירח בעבר מספר פעמים את גמר גביע המדינה לנוער.
בשנת 2015 אירח האצטדיון שלושה משחקים בשלב הבתים של אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 שנערכה בישראל.
תיאור האצטדיון
באצטדיון 6,000 מקומות והוא בנוי משני יציעים, מערבי ומזרחי אשר מכילים 3,000 מקומות כל אחד.
בסמוך לאצטדיון ממקום מתחם האימונים של הפועל ראשון לציון. משטחי הדשא במתחם מושקים במים מושבים מהשפד"ן.
דוקטור אגמן
דוקטור איבו "אגמן" רובוטניק (באנגלית: Doctor Ivo "Eggman" Robotnik) הוא דמות בדיונית, האנטגוניסט הראשי בסדרת משחקי "סוניק הקיפוד" של חברת סגה. המעצב המקורי של הדמות היה נאוטו אושימה, שיצר אותו כחלק מבחירות עיצוב רבות עבור הקמע החדש של החברה.
אגמן הופיע כמעט בכל משחקי הווידאו בסדרת "סוניק הקיפוד" מאז הופעתו הראשונה ב-1991, ומאז הוא נחשב לדמות בולטת בחוברות קומיקס ובסדרות טלוויזיה המבוססות על סדרת המשחקים.
פיתוח
בשנת 1990 ערך האייאו נאקאיימה, הנשיא לשעבר של חברת המשחקים סגה, תחרות שמטרתה לקבוע מי יהיה הקמע של החברה. לתחרות הוגשו מספר הצעות, בהן קנגורו, ארנב, ארמדיל, קיפוד, וסקיצה של תאודור רוזוולט בפיג'מה. הקיפוד ניצח, והפך לסוניק, ואילו הסקיצה של רוזוולט שימשה בסיס לדמותו של אגמן.
אפיון דמות
דוקטור אגמן מאופיין באובססיה כלפי סוניק וחבריו. יצוגו במשחקים לרוב ילווה ברובוטים בדמותו. בהשוואה לסוניק הוא מגושם ואיטי מה שמייצר ניגוד לפרוטגוניסט המהיר.
חיים אישיים
דוקטור אגמן גר במעבדה שנמצאת בעולמו של סוניק, יחד עם שני עוזריו הרובוטים, אורבוט וקיובוט (בסדרה "סוניק X", עוזריו הם בוקו ודקו, רובוטים מסוג אחר).
מפרץ באיה בלנקה
המפרץ שוכן בים ארגנטינה, בסמוך לאוקיינוס האטלנטי, ולתוכו נשפכים נחל נפוסטה ונהר סאוסה צ'יקו. מלבד באיה בלנקה, שוכנות לחופי המפרץ גם הערים פונטה אלטה, חנרל דניאל סרי ואינחניירו וייט.
פול וייט ג'וניור
פול דונלד וייט ג'וניור (באנגלית: Paul Donald Wight Jr; נולד ב-8 בפברואר 1972, אייקן, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית) הוא מתאבק מקצועי ושחקן אמריקאי הידוע בשם הזירה שלו "ביג שואו".
מפרץ באיה בלנקה
השם "באיה בלנקה" ניתן למקום על ידי פרדיננד מגלן, שביקר במקום בשנת 1520 במהלך מסע בשליחותו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (שהיה גם מלך ספרד בשם קרלוס הראשון). במקום גם שוכן בסיס של הצי הארגנטינאי בשם פוארטו בלגראנו.
פול וייט ג'וניור
קריירה ב-WCW
וייט נולד בדרום קרוליינה והחל להתאבק בשנת 1995 כאשר הצטרף ל-WCW תחת השם "הענק". הוא הופיע לראשונה לצידו של המתאבק קווין סאליבן, כחבר בקבוצת "Dungeon of Doom" (צינוק האבדון) - קבוצת מתאבקים בעלי דמויות "מפלצתיות" שמטרתה הייתה לנצח את המתאבק האלק הוגאן, אלוף ה-WCW באותו הזמן, ואחד המתאבקים המפורסמים ביותר בעסק. וייט הוצג בתור בנו של אנדרה הענק, יריבו הגדול של הוגאן, שבדומה לוייט סבל מהפרעת אקרומגליה והיה מזוהה בממדיו הגדולים. הענק האשים את הוגאן ב"הריגת" אביו. לאחר שהשמיד את האופנוע של הוגאן באמצעות משאית ענק, הוגאן איתגר אותו לקרב על התואר ולתחרות משאיות.
הענק ניסה להשיב אליו את התואר הפנוי בקרב מרובה משתתפים של 60 אנשים. לאחר שהוגאן הדיח אותו מהקרב, הענק הוציא את הוגאן מהזירה גם ובכך סייע שלא במתכוון לרנדי סאבאג' לזכות בתואר. כעבור חודשיים, הענק וריק פלייר ניצחו את הוגאן וסאבאג', אך כעבור חודש הענק נוצח על ידי הוגאן בקרב כלוב.
כעבור חודש, לאחר יריבות קצרה עם חבר הקבוצה לשעבר, הענק ניצח את ריק פלייר וזכה בתואר העולמי בפעם השנייה. לאחר חמישה חודשים בהם הגן על התואר מול מתאבקים כמו סטינג, ולקס לוגר, האלק הוגאן (שיצר באותה תקופה את קבוצת ה-nWo, יחד עם סקוט הול וקווין נאש) ניצח את הענק בקרב על התואר. כעבור שלושה שבועות, הענק הצטרף ל-nWo, כשהוא מסביר שהם שילמו לו הרבה כסף עבור ההפסד. לאחר מכן, הוא התחיל יריבות עם לקס לוגר וקבוצת "ארבעת הפרשים" של ריק פלייר, שהוצגו כנאמנים ל-WCW מול ה-nWo, שניסו להרוס את הארגון. בדצמבר, לאחר שניצח בקרב של 60 אנשים שהקנה לו קרב על התואר העולמי, הענק הוצא מהקבוצה והפסיד בקרב על התואר מול הוגאן.
לאחר מכן, הענק הצטוות עם לוגר כדי לזכות בתוארי הזוגות מקווין נאש וסקוט הול, אך ביום לאחר הזכייה, אריק בישוף (המנכ"ל של החברה וחבר ב-nWo) לקח מהם את החגורות תחת התירוץ שלוגר פצוע. הענק עזר ללוגר במלחמה נגד ה-nWo ונלחם כדי לקבל קרב על אליפות העולם. לאחר יריבות עם כמה אנשי nWo, הוא התחיל יריבות עם קווין נאש, שהתחמק ממנו ולא הופיע לקרבות שנקבעו להם. הם נפגשו סוף סוף בינואר 1998, ובקרב ביניהם נאש פצע בטעות את צווארו של וייט עם מהלך הסיום שלו. בזמן שהיה פצוע, נאש עזב את ה-nWo ויצר קבוצת nWo "טובה", ולכן הענק חזר והצטרף לקבוצת ה-nWo של הוגאן כדי לפגוע בנאש. אולם, לפני שחזר הוא וסטינג ניצחו את קווין נאש וסקוט הול במאי וזכו בתוארי הזוגות. כיוון שסטינג היה חבר של נאש, הם לא הסכימו להחזיק ביחד בחגורות האליפות, והענק הפסיד לסטינג בקרב שבו המנצח יכל להחליף את השותף שלו לחגורות. סטינג בחר להיות אלוף עם נאש, והענק הצטוות עם סקוט הול על מנת לזכות בחגורות שוב. באוקטובר, הוא הפסיד את התארים לאחר שהול לא הגיע לקרב.
בינואר 1999, שני הפלגים של ה-nWo התאחדו, והוגאן הכריז שיש מקום רק לענק אחד בקבוצה, והכריח את נאש והענק להיאבק על מקום זה. לאחר התערבות מצד אריק בישוף וסקוט הול, נאש ניצח את הענק. לאחר מכן, ה-nWo תקפו אותו. לאחר מחלוקת על עניינים כספיים, וייט ביקש להשתחרר מהחוזה שלו עם WCW. ביום הולדתו ה-27, ב-8 בפברואר 1999, החוזה שלו הסתיים.
תקופת ה-WWE
יום לאחר שהחוזה שלו עם WCW פג, וייט חתם על חוזה לעשר שנים ב-WWF. את הבכורה שלו הוא ערך חמישה ימים לאחר החתימה על החוזה, כדמות "רעה" וחבר בקבוצתו של הבעלים של הארגון, וינס מקמהן, "התאגיד". הוא הופיע לראשונה באירוע "יום ולנטיין הקדוש", במהלך קרב כלוב בין וינס מקמהן לסטיב אוסטין, כשהוא מופיע מתחת לזירה ותקף את אוסטין. אולם, לאחר שזרק את אוסטין אל אחד מקירות הכלוב, קרס הקיר כשאוסטין אחז בו וכך ניצח בקרב. וייט הפך לשומר הראש של מקמהן.
בהתחלה, שמו של וייט היה "Big Nasty" פול וייט לפני ששינה את שמו ל"ביג שואו" פול וייט, ולבסוף הוכר רק כ"ביג שואו". מקמהן רצה להבטיח שהרוק, שהיה חבר בתאגיד, יגן על האליפות שלו מול אוסטין ברסלמניה. לכן, הוא נתן לוייט להתאבק מול מנקיינד על הזכות לשפוט את הקרב על האליפות ברסלמניה. וייט שלט בקרב, אך נפסל בו, ולכן מנקיינד נהיה השופט, למרות שנלקח לבית החולים (אבל חזר בהמשך הלילה). מקמהן זעם על וייט, וסטר לו, מה שגרם לוייט לתקוף את מקמהן. לאחר שהפסיד למנקיינד בקרב "חדר דוודים" חודש לאחר מכן, וייט הפך לדמות "טובה" והצטרף למנקיינד, קן שמרוק וטסט לקבוצה שנקראה "האיגוד", שנלחמה נגד קבוצת התאגיד. וייט התחיל יריבות מול הקברן, ואף נלחם מולו על האליפות העולמית בתוכנית Raw ב-7 ביוני. השופט עצר את הקרב לאחר שוייט העביר את הקברן דרך הזירה. למרות זאת, וייט והקברן כרתו ברית, וזכו באליפות הזוגות מאקס פאק ומ"אחיו" של הקברן, קיין. לאחר שהפסידו את התארים לרוק ולמנקיינד, הם זכו בתארים שוב רק כדי להפסיד אותם כעבור כמה ימים שוב לרוק ולמנקיינד.
לאחר שהקברן נפצע, ביג שואו התרכז באליפות העולם. בנובמבר, שואו קיבל את מקומו של אוסטין הפצוע בקרב משולש מול הרוק וטריפל H, וזכה בתואר. הוא נכנס ליריבות מול ביג בוס מן, שלעג למשפחתו, וניצח אותו בקרב על האליפות. בפרק הראשון של Raw בשנת 2000, הפסיד ביג שואו את האליפות לטריפל H. לאחר מכן, שואו ניסה לזכות בתואר שוב והפך ל"רע" כשנכנס ליריבות מול הרוק. לאחר שהרוק הדיח אותו מקרב הרויאל ראמבל בו המנצח יקבל קרב על האליפות, שואו הראה עדויות שהרוק הודח קודם לכן. הם נלחמו על הזכות לאתגר את האלוף, ושואו ניצח לאחר עזרה משיין מקמהן. למרות זאת, שואו הפסיד לרוק בקרב ב-Raw לאחר התערבות מצד וינס מקמהן, בקרב שבו אם שואו היה מנצח, הרוק היה פורש מהארגון. מכיוון שרוק ניצח, הקרב ברסלמניה הפך להיות קרב משולש. כעבור שבוע, הקרב המשולש (יחד עם טריפל H) התרחש בתוכנית רגילה תחת התנאי שלא יתקיים ברסלמניה. טריפל H ניצח לאחר שהצמיד את שואו, אולם לינדה מקמהן קבעה שטריפל H יאלץ להגן על תארו מול שואו, רוק ומיק פולי ברסלמניה בקרב הדחות. לאחר ששלושת האחרים עבדו יחד נגדו ברסלמניה, שואו הודח ראשון מהקרב.
לאחר מכן, שואו נהיה דמות "טובה" שוב לאחר שהתחיל לחקות מתאבקים אחרים. לאחר שניצח את קורט אנגל, נכנס ליריבות עם חברו לשעבר שיין מקמהן, והפסיד לו בקרב שבו הם יכלו להילחם בכל מקום בבניין לאחר התערבות מצד חבריו של שיין. כעבור חודשיים, שואו חזר, תקף את האנדרטייקר ונהיה שוב "רע" ועוזר של שיין מקמהן. לאחר שאנדרטייקר זרק את שואו מהבמה, וייט נעדר מהתוכניות, ונשלח לארגון ההתפתחותי של ה-WWF כדי לשפר את הכושר שלו.
יריבויות שונות (2000-2001)
וייט חזר ברויאל ראמבל 2001, אך הודח במהירות בידי הרוק. שואו הכועס העביר את הרוק דרך שולחן שדרנים לאחר מכן. אז הוא נלחם בקרבות על אליפות ההארדקור (קרבות ללא חוקים), אותה הפסיד לקיין בקרב משולש יחד עם רייבן ברסלמניה. כשמתאבקי WCW "פלשו" ל-WWF, הפך שואו שוב ל"טוב" כשנשאר נאמן ל-WWF. הוא נלחם מול שיין מקמהן בקרב "האחרון שעומד" והפסיד לאחר התערבות. הוא גם היה האיש הראשון שהודח בקרב הצוותים האחרון בין WCW ל-WWF, אולם קבוצתו זכתה בקרב.
לאחר תקופה מסוימת בלי עלילות חשובות, הועבר שואו לתוכנית Raw במהלך פיצול התוכניות. שואו בגד בסטיב אוסטין, נהיה שוב "רע" והצטרף שוב ל-nWo. שואו וריק פלייר הפסידו לסטיב אוסטין בקרב שניים על אחד. לאחר יריבות עם בוקר טי, ה-nWo התפרקו.
סמאקדאון
בסוף 2002, עבר שואו ל-SmackDown, ומיד איתגר את האלוף ברוק לסנר לקרב על התואר. הוא ניצח את לסנר וזכה באליפות, אך כעבור חודש הפסיד אותה לקורט אנגל. לאחר שהפסיד בעוד קרב ללסנר, נכנס ליריבות מול הקברן, אותו זרק מהבמה ופצע. שואו ושותפו A טריין הפסידו לקברן ברסלמניה. לאחר מכן נכנס שוב ליריבות מול לסנר ונלחם מולו כמה פעמים על התואר. בתקופה זאת גם הפריש את האלק הוגאן מהיאבקות פעילה. באוקטובר הוא ניצח את אדי גאררו וזכה באליפות ארצות הברית, ויצר ברית עם לסנר.
ברסלמניה 20, ביג שואו הפסיד את התואר שלו לג'ון סינה. לאחר מכן, הפסיד לאדי גאררו בקרב פרישה. לאחר מכן, בכעסו, זרק את המנכ"ל של סמאקדאון, קורט אנגל, מהבמה, ופצע אותו. כעבור חמישה חודשים, חזר שואו (לאחר שהוחתם בידי המנכ"ל החדש, תיאודור לונג) והתערב בקרב בין אנגל וגאררו. הוא בחר להילחם דווקא מול אנגל, והפך שוב ל"טוב". אנגל ירה בשואו חץ הרדמה וגילח את שיערו, אולם שואו ניצח אותו באירוע.
לאחר כמה קרבות על אליפות העולם, בהם הפסיד, הוא נלחם בקרב סומו מול אלוף סומו ברסלמניה. לאחר מכן הועבר ל-Raw.
צוות עם קיין
שואו היה אחד מהאנשים שנכנסו לסקר שבו המנצח ילחם מול אלוף ה-WWE ג'ון סינה וקורט אנגל על האליפות. לאחר ששון מייקלס ניצח, ביג שואו וקיין, שתי האפשרויות האחרות, נאלצו להילחם על תוארי הזוגות. הם זכו בתארים. במהלך החודשים הבאים נכנסו שואו וקיין ליריבות עם בטיסטה ואף פצעו אותו.
לאחר ששואו הפסיד בקרב העפלה לקרב מרובה משתתפים על האליפות בגלל התערבות מצד טריפל H, הוא עזר לקיין לנצח את טריפל H מאוחר יותר בקרב העפלה נוסף. הוא התחיל יריבות עם טריפל H שבמהלכה טריפל H שבר לו את היד עם פטיש. הוא הפסיד לטריפל H.
לאחר יריבות מול קרליטו וכריס מאסטרס על תוארי הזוגות, הפסידו שואו וקיין את תוארי הזוגות. לאחר מכן קיין "השתגע", דבר שהצית יריבות ביניהם שהסתיימה בקרב שנגמר בתיקו.
המעבר ל-ECW
בקיץ 2006 עבר מ-Raw לתוכנית החדשה ECW. לאחר שהצטרף אל ECW בקרב מרובה משתתפים. לאחר מכן ניצח את רוב ואן דאם וזכה באליפות ה-ECW בעזרתו של פול היימן. לאחר יריבויות שונות, הפסיד את תארו לבובי לאשלי. לאחר קרב חוזר, עזב וייט את הארגון על מנת לטפל בפציעות.
חזרה ל-WWE
בפברואר 2008 חזרה הדמות "ביג שואו" לקחת חלק פעיל במופעי הקרבות המבוימים של ה-WWE, תקף את ריי מיסטריו ונכנס ליריבות מול המתאגרף פלויד מייוות'ר, לו הפסיד ברסלמניה. לאחר עוד כמה יריבויות, הצטרף לויקי גאררו כדי לעזור לה מול הקברן. הם נלחמו בשלושה קרבות, כששואו זכה בראשון אולם הפסיד בשניים האחרונים. לקראת אירוע הרסלמניה השנתי נקבע כי דמותו של "ביג שואו" תתחרה נגד ג'ון סינה, ונגד אדג', אלוף העולם במשקל כבד על תוארו בקרב המרכזי של האירוע. בחלוף הזמן התגלה כי "ביג שואו" וויקי גאררו מנהלים רומן אשר יצר סערה בתסריט התוכנית. ברסלמניה 25 הפסיד ביג שואו לג'ון סינה בקרב על אליפות העולם במשקל כבד בו היה מעורב גם אדג'. כעבור חודש עזר לאדג' לנצח את סינה סופית, והתחיל יריבות איתו. הוא הפסיד לסינה במהלך הקרבות ביניהם.
זכייה באליפות הזוגות המאוחדת של ה-WWE יחד עם כריס ג'ריקו
במהלך 2009 החזיק באליפות הזוגות המאוחדת של ה-WWE יחד עם עמיתו כריס ג'ריקו, אך באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות של חודש דצמבר הפסידו את תארם לצמד ה-DX. לאחר חודשיים צוות ביג שואו למתאבק המיז שהחזיק באותו זמן באליפות ארצות הברית וזכה איתו באליפות הזוגות חזרה. לאחר מכן הפסידו את האליפות להארט דיינסטי. ביג שואו תקף את מיז והפך שוב ל"טוב". ביחד הם נודעו בשם שואומיז.
המעבר סמאקדאון חזרה
לאחר מכן, עבר שוב לסמאקדאון, והתחיל יריבות מול אלוף העולם, ג'ק סוואגר. הוא ניצח אותו בפסילה בקרב הראשון, ובקרב השני, שהיה קרב מרובע, הפסיד. לאחר מכן התחיל יריבות מול CM פאנק וקבוצתו, אותה ניצח. לאחר מכן התחיל יריבות מול וייד בארט וקבוצתו, במהלכה התאחד שוב עם קיין וזכה בתוארי הזוגות איתו. לאחר שהפסידו את התארים, שואו ״נדרס״ בידי אלברטו דל ריו. הוא התחיל איתו יריבות והפסיד לו לאחר עזרה ממארק הנרי. הוא התחיל יריבות עם הנרי, שפצע אותו בסופו של דבר.
באוקטובר, שואו חזר ואיתגר את הנרי לקרב על אליפות העולם. הקרב הסתיים בתיקו לאחר שהזירה קרסה והוחלט שייערך קרב חוזר באירוע סדרת ההישרדות, ביג שואו ניצח בסדרת ההישרדות מפסילה לאחר שמארק הנרי רימא, מכיוון שניצחונו היה מפסילה מארק הנרי נשאר אלוף העולם. ב-19 בדצמבר ביג שואו נלחם שוב נגד מארק הנרי באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות בקרב ללא חוקים ופסילות. ביג שואו ניצח וזכה באליפות העולם לאחר 9 שנים אבל לאחר שמארק הנרי תקף את ביג שואו הגיע דניאל בריאן ופדה את מזוודת הכסף בבנק שלו על ביג שואו וזכה באליפות העולם.
ברסלמניה 28 ניצח את קודי רודס וזכה באליפות הבין יבשתית בפעם הראשונה בקריירה. לאחר מכן ביג שואו הופיע ב-Raw וצחק על הקול הצרוד של מנהל Raw וסמאקדאון, ג'ון לאורנייטיס, ולאורנייטיס פיטר אותו. כעבור שבוע ג'ון סינה נלחם נגד לאורנייטיס, ג׳ון ברח לקהל וביג שואו בתגובה החזיר אותו לזירה. סינה הרים את לאורנייטיס לתרגיל הסיום שלו ואז ביג שואו ביצע את אגרוף הנוקאאוט שלו לסינה ואז לאורנייטיס ניצח וביג שואו חזר לעבודתו. לביג שואו וג'ון סינה נקבע קרב לאירוע הקרוב, No Way Out.
ב-No Way Out, ג'ון סינה ניצח את ביג שואו בקרב כלוב בעזרתם של קופי קינגסטון, ברודוס קליי, אלכס ריילי וסנטינו מראלה. לאחר מכן לאורנייטיס פוטר על ידי וינס מקמהן וביג שואו התחיל יריבות עם פאנק וסינה ונקבע קרב בין השלושה לאירוע סאמרסלאם, שבו פאנק ניצח לאחר שהצמיד את ביג שואו לספירת 3.
זכייה שנייה באליפות העולם במשקל כבד
ביג שואו נכנס לפיוד עם שיימוס לאחר שנקבע כטוען לכתר ולקרב על אליפות העולם במשקל כבד נגד שיימוס באירוע "גיהנום בכלוב". במהלך השבועות שיימוס השפיל את ביג שואו והעליב אותו בעיקר בכך שהזכיר לו את מה שקרה באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, לאחר שניצח את מארק הנרי וזכה באליפות העולם במשקל כבד, ומיד דניאל בריאן בא ופדה את המזוודה נגד ביג שואו וניצח אותו לאחר 45 שניות. ביג שואו המושפל דאג להתנקם בשיימוס, בכך שהפריע לו בקרבות שלו ודאג להופיע ברובם מחוץ לזירה. באירוע "גיהנום בכלוב" שואו ושיימוס התמודדו אחד נגד השני שבמהלכם שואו תקף את שיימוס עם הצ'וקסלאם והאגרוף לפנים ועדיין לא הצליח לנצח את שיימוס. לבסוף שיימוס התכונן לתקוף את ביג שואו עם הברוג קיק אבל מיד בריצתו שואו הגיב באגרוף לפניו של שיימוס והצמיד אותו לניצחון. ביג שואו זכה בפעם השנייה באליפות העולם במשקל כבד במהלך הקריירה שלו כמתאבק ב-WWE, אך זמן הכהונה שלו כאלוף היה קצר מאוד לאחר שהפסיד נגד אלברטו דל ריו.
רסלמניה 29 והפיכה ל"רע"
ברסלמניה 29 ביג שואו הצטוות אל שיימוס ורנדי אורטון נגד שלישיית "המגן", אך השלושה הפסידו להם. אחרי הקרב ביג שואו תקף את שיימוס ואורטון עם אגרוף הנוקאאוט הידוע שלו. יום לאחר מכן, בתוכנית Raw, ביג שואו נלחם בקרב 2 על 1 נגד רנדי אורטון ושיימוס והפסיד להם, לאחר הקרב שיימוס התראיין ומארק הנרי תקף את שיימוס והוכרז שיהיה בתוכנית סמאקדאון קרב זוגות בין ביג שואו ומארק הנרי נגד אורטון ושיימוס. בסמאקדאון, הנרי וביג שואו ניצחו את שיימוס ואורטון. שבוע לאחר מכן, ב-26 באפריל בתוכנית סמאקדאון, ביג שואו נלחם נגד שיימוס, ובאמצע הקרב מארק הנרי הגיע לזירה והסיח את דעתו של שיימוס ואז ביג שואו ביצע עליו את תרגיל הסיום שלו וניצח. ביג שואו התאבק באירוע "חוקי אקסטרים" מול רנדי אורטון, אך הוא הפסיד בגלל תרגיל שהוא לא השתמש בו כמעט שנתיים שזה בעיטה לפרצוף.
בנובמבר, באירוע סדרת ההישרדות נלחם נגד רנדי אורטון על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד. בקרב זה הוא הפסיד.
צוות עם ריי מיסטריו
באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות של אותה שנה נלחם בקרב זוגות מרובע עם ריי מיסטריו. בקרב הפסידו שואו ומיסטריו לאחים גולדאסט וקודי רודס.
2014
באירוע רויאל ראמבל הפסיד שואו ללסנר.
ברסלמניה 30 התקיים קרב הבאטל רויאל לזכרו של אנדרה הענק שהכיל 31 משתתפים. בקרב זה הגיע שואו למעמד שבו היה האחרון בזירה עם סזארו, אך לבסוף הפסיד לו.
אות'רטי
באוגוסט הצטרף לאות'רטי שכללו את רנדי אורטון, סת' רולינס, קיין, טריפל H ואשתו, סטפני מקמהן.
באירוע Hell in a Cell 2014 הפסיד שואו לרוסב.
חזרה לאות'רטי
שואו חזר לאות'רטי בנובמבר ובאירוע שולחנות, סולמות וכיסאות 2014 ניצח את אריק רואן בקרב מדרגות.
2015
ברויאל ראמבל 2015 נכנס שואו בתור המספר ה-29 והדיח את בריי וויאט, ג'ק סוואגר, רייבאק, דין אמברוז ודולף זיגלר. הוא הגיע לשלושת המתאבקים האחרונים שנשארו בקרב ואז הודח על ידי רומן ריינס (שזכה באותו רויאל ראמבל).
באירוע "פאסטליין" נלחם שואו בקרב זוגות 3 על 3 (עם קיין ועם סת' רולינס) שנקראו האות'רטי והם ניצחו את דולף זיגלר, רייבאק ואריק רואן (שהיה אויב של שואו).
ביוני, התחיל לפתח יריבות נגד רייבאק ובאירוע "כסף בבנק" ניצח אותו בפסילה בקרב על האליפות הבין-יבשתית, ולכן לא זכה באליפות.
2017
ב-17 בפברואר 2017 ביג שואו נלחם נגד ברון סטרומן, בזמן הקרב סטרומן שבר את הזירה, בכך שעשה לביג שואו את תרגיל ה"סופרפלקס", ביוני 2017 התחיל ביג שואו יריבות נגד ביג קאס לאחר שביג קאס בגד בשותף שלו אנזו אמורה. אחר כך התחיל יריבות נגד ברון סטרומן, היריבות הסתיימה שברון סטרומן ניצח את ביג שואו בקרב כלוב, אחרי הקרב סטרומן שבר את הכלוב בכך שביצע על ביג שואו את התרגיל המיוחד שלו על הכלוב, מאז ביג שואו לא נראה בRaw.
2018
ב-9 באוקטובר 2018 ביג שואו נלחם נגד רנדי אורטון והפסיד לו.
בפרק 1000 של סמאקדאון ביג שואו עזר לבר (סאזרו ושיימוס) לנצח את הניו דיי ולזכות באליפות הזוגות של סמקאדון ובסופו של דבר הברית שלהם נגמרה בריב במאחורי הקלעים ומאז ביג שואו לא חזר עקב פציעה בברך.
2020
ב-6 בינואר 2020 ביג שואו חזר אחרי יותר משנה. הוא, קווין אואנס וסמואה ג'ו נלחמו נגד ה-Aop וסת׳ רולינס וניצחו את קרב. אחרי כמה חודשים נוספים ביג שואו נלחם מול דרו מקיינטר על אליפות ה-WWE מאחר שחזר בתור נבל, שואו הפסיד בקרב. אחרי חודשיים ביג שואו חזר ונלחם נגד רנדי אורטון רוצח האגדות וסימל שביג שואו חזר לגיבור כאשר הוא אחד מהאגדות המותקפות על ידי רנדי אורטון. שואו עזר למקיינטר בקרב ב-Clash of Champions נגד רנדי, קרב שמקיינטר ניצח. לילה אחרי רנדי אורטון תקף את כל האגדות כולל ביג שואו כאשר רנדי אורטון נכנס לחדר של האגדות ותקף אותם.
2021 ועזיבה שנייה
ב-4 בינואר 2021 חזר ביג שואו בפעם האחרונה ל-WWE בליל האגדות. חודש לאחר מכן ביג שואו עזב את WWE בגלל החלטתו לא להמשיך את החוזה עם WWE.
AEW (2021-היום)
בפברואר 2021 לאחר עזיבתו של ביג שואו את ה-WWE, סופר כי שואו עבר ל-AEW בשמו האמיתי כאשר הוא צפוי להנחות את AEW Dark ב-1 במרץ.
חיים אישיים
בדומה לאנדרה הענק, ביג שואו סבל מענקיות וכבר בגיל 12 היה 1.88 מטר ובגיל 19 היה 2.16 מטר אבל ב-1994 עבר ניתוח להפחתת הגובה וכיום גובהו הנוכחי הוא 2.13 מטר
וייט נישא לאשתו הראשונה, מליסה אן פיאוויס, ב-14 בפברואר 1997 ונפרד ממנה בשנת 2000. הגירושין שלהם הסתיימו בפברואר 2002. ביחד יש להם בת בשם סיארה.
וייט התחתן פעם שנייה עם בס קטרמדוס בשנת 2002 והתגרש ממנה בשנת 2007. לזוג שני ילדים משותפים.
בשנת 2010 כיכב בתפקיד הראשי בסרט "דפוק ת'ראש". בשנת 2015 שיחק בסרט הפעולה "ונדטה" לצדו של דין קיין.
ויטאליאן
ויטאליאן (בלטינית: Papa Vitalianus) היה אפיפיור מ-30 ביולי 657 עד מותו ב-27 בינואר 672. נולד בעיר סגני שבמחוז לאציו, איטליה. בימיו נמשכה המחלוקת לגבי היחס למונותליטיזם.
נבחר לכס האפיפיור לאחר מותו של קודמו, אאוגניוס הראשון. כמו קודמו, ניסה ויטאליאן לחזק את הקשר עם בירת האימפריה הביזנטית המזרחית, קונסטנטינופול, ונפגש עם הקיסר הביזנטי, קונסטנס השני.
The Ocean
The Ocean (בעברית: האוקיינוס) הוא סינגל שהוקלט על ידי ה-DJ השוודי מייק פרי בשיתוף הזמרת והפזמונאית השוודית שיי מרטין. השיר יצא לאור ב-15 באפריל 2016, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט ו-DF Records.
השיר היה מועמד לשיר השנה ב- ובפרסי גרמיס.
תחרות הכתיבה הארצית לילדים ע"ש ריקה ברקוביץ'
תחרות הכתיבה הארצית לילדים על שם ריקה ברקוביץ' היא תחרות כתיבה ישראלית לתלמידי בתי הספר היסודיים בישראל, והיא מתקיימת ברציפות אחת לשנה החל בשנת 2004. את התחרות מנהל כיום הסופר אלירן דיין בסיוע צוות כתב העת מוטיב.
כללי
בשנת 2010 השתתפו זוכי התחרות בתוכנית הטלוויזיה יוצרים צעירים שהפיקה הטלוויזיה החינוכית וקראו את יצירותיהם בליווי אנימציה.
בשנת 2019 נפטרה ברקוביץ' במפתיע. לבקשת חברי אגודת הסופרים, התחרות שהתקיימה באותה השנה נוהלה על ידי סופרת הילדים סמדר שיר.
בחודש דצמבר 2019 העבירה משפחת ברקוביץ' את ניהול התחרות לידי הסופר אלירן דיין וצוות כתב העת מוטיב.
מעת לעת משתתפים בתחרות גם תלמידים מהתפוצות, בהם ילדים מארצות הברית, מבריטניה ומצרפת.
מאפייני התחרות
בכל שנה עולה מספר הזוכים בתחרות כמניין שנות קיומה של מדינת ישראל.
כדי להשתתף בתחרות הילדים נדרשים לכתוב שיר או סיפור מקורי פרי עטם, וסמוך לתאריכי ההגשה נערכים ברחבי הארץ מפגשי הכנה לילדים בבתי הספר ובספריות, שם מלמדים אותם לכתוב דבר מקורי ומיוחד.
מטרת התחרות היא לעודד כתיבה וקריאה עברית, לחזק את אהבת המילה הכתובה, הלשון והספרות העברית, לפתח יצירתיות ודמיון ויכולות ביטוי בכתב ובעל פה כעזרה בכל תחומי החיים. התחרות מעודדת קירוב לבבות בין כל חלקיה השונים של החברה הישראלית ללא הבדל של דת, מגזר, מין, מעמד או יישוב.
היצירות המוגשות נבחנות על ידי ועדת התחרות. צוות השיפוט מורכב ממשוררים, סופרים ואנשי חינוך.
עם השופטים שנמנו במהלך השנים: סמדר שיר, חני נחמיאס, שושנה ויג, עדנה אפק, יהודית מליק-שירן, ורדה גנזך, זוהר אביב, רמי שיר עורך עיתון הילדים אצבעוני, האחים הרצל חקק ובלפור חקק ועוד.
זוכי התחרות
המשתתפים הזוכים בתחרות מוזמנים לטקס חגיגי ובו הם מקבלים תעודה ואת ספר היצירות של ילדי ישראל המכיל את היצירות הזוכות של אותה השנה. לטקס מוזמנים סופרים ומשוררים ואנשי ציבור. בשנים 2017–2019 לא הופק ספר יצירות וחולקו רק תעודות מצוינוּת לזוכים על ידי אגודת הסופרים העברים.
בשנת 2020, לראשונה מאז קיומה של התחרות, לא התקיים טקס בשל מגפת קורונה והספרים והתעודות נשלחו אל בתי התלמידים ולבתי הספר. מאותה שנה מחולקות תעודות השתתפות ונשלחים מכתבים אישיים גם לכלל הילדים המשתתפים. ב-2021, לאחר שנה שלא התקיים, נערך טקס קבלת התעודות והספרים המסורתי. החל ב-2022 מחולקות תעודות הוקרה גם לבתי ספר המשתתפים בתחרות בקביעות במשך שנים רבות.
ספר היצירות בנוי מארבעה חלקים:
נוסף על ספר היצירות הארצי של ילדי ישראל התחרות מפיקה מעת לעת גם ספרים מקומיים, בהם ספר היצירות של ילדי אשקלון, ספר היצירות של ילדי נס ציונה וספר היצירות של ילדי שער הנגב.
אליפות העולם בכדוריד 2009
אליפות העולם בכדוריד 2009 היא אליפות העולם ה-21 והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים בקרואטיה בין ה-16 בינואר ל-1 בפברואר 2009. משחק הגמר נערך בזגרב ב-Arena Zagreb שכולל 15,200 מקומות.
זכתה באליפות בפעם השלישית בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות
הקבוצות חולקו ל-4 בתים. 2 נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב הבתים המתקדם שכלל שני בתים. 2 נבחרות בכל בית העפילו לחצי הגמר.
הנבחרות שלא העפילו לשלב השני, התמודדו על "גביע הנשיא".
בית א'
משחקי הבית נערכו באוסייק באולם Gradski vrt Hall שמכיל 3,500 מקומות.
בית ב'
משחקי הבית נערכו בספליט באולם Spaladium Arena שמכיל 10,900 מקומות.
בית ג'
משחקי הבית נערכו בואראז'דין באולם Varaždin Arena שמכיל 5,200 מקומות.
בית ד'
משחקי הבית נערכו בפורץ' באולם Žatika Sport Centre שמכיל 3,500 מקומות.
בית I
משחקי הבית נערכו בזגרב באולם Arena Zagreb שמכיל 15,000 מקומות.
בית II
משחקי הבית נערכו בזאדאר באולם Krešimir Ćosić Hall שמכיל 8,600 מקומות.
ישראל באליפות
נבחרת ישראל בכדוריד במסגרת מוקדמות אירופה הוגרלה בבית ז'. הנבחרת סיימה את הבית במקום השני וסיימה את השתתפותה.
אייזיק שטיין
רבי יצחק אייזיק שטיין (נפטר ב-א' בתשרי ה'רנ"ו, רגנשבורג) היה מפוסקי ההלכה באשכנז של המאה ה-15, בן דורם של מהר"י ברונא ומהרי"ק. נודע בהגהות שחיבר על הסמ"ג.
תולדותיו
רבי אייזיק שטיין למד אצל רבי דוד טעבלי שפרינץ ומביא דברים בשמו. אולם, רבו המובהק ככל הנראה היה רבי ישראל איסרלין בעל תרומת הדשן, שכן הוא מביא הוראות רבות שקבל ממנו ומעשים שראה בביתו, ומכנה אותו "הגאון".
לימד תורה בנירנברג, שבה היו הוא ואחיו ר' אהרן פפאנהיים מראשי הקהילה. לאחר מכן לימד בגוצנהויזן שבפרנקוניה, ממנה גורש עם יתר היהודים ובסוף ימיו לימד ברגנשבורג.
היה בקשר תורני עם מהרי"ק.
חלק משמעותי משיעוריו היו מסביב לספר הסמ"ג. בנו מוסר שבספר הסמ"ג של אביו היו מונחים פתקים של חידושיו, ומהם ערך לפני פטירתו את ביאורו לסמ"ג. ההערות שנדפסו הן רק מקצת ממה שחיבר. דבריו מובאים פעמים רבות בספרות התורנית ובכלל ובספרות ההלכתית בפרט.
לאמצ'ה גירמה
לאמצ'ה גירמה (באנגלית: Lamecha Girma; נולד ב-26 בנובמבר 2000) הוא אתלט אתיופי. סגן אלוף אולימפי (טוקיו 2020), פעמיים ברציפות סגן אלוף העולם (דוחה 2019 ויוג'ין 2022) ושיאן העולם בריצת 3000 מטר מכשולים, סגן אלוף עולם באולם (בלגרד 2022), שיאן העולם בריצת 3000 מטר מכשולים ושיאן העולם באולם בריצת 3000 מטר.
סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה במדליית כסף בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:10.38 דקות, אחרי סופיאן אל-בקאלי (8:08.90 דקות) ולפני בנג'מין קיגן מקניה (8:11.45 דקות).
סגן אלוף עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ 2022 הוא זכה במדליית כסף בריצת 3000 מטר בתוצאה של 7:41.63 דקות, אחרי בן ארצו סלמון ברגה (7:41.38 דקות) ולםני מארק סקוט מהממלכה המאוחדת (7:42.02 דקות).
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:26.01 דקות, אחרי סופיאן אל-בקאלי (8:25.13 דקות) ולפני אלוף העולם היוצא קונססלוס קיפרוטו (8:27.92 דקות).
שיאן עולם באולם
בתחרות שנערכה באולם בלייווה, צרפת ב-15 בפברואר 2023 קבע בריצת 3000 מטר שיא עולם חדש של 7:23.81 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן 25 השנים של דניאל קומן מקניה (7:24.90 דקות). הוא ניצח את מוחמד כתיר מספרד שאף הוא שיפר את שיא העולם וקבע שיא אירופה חדש של 7:24.68 דקות.
עוזי מאירי
עוזי מאירי (נולד ב-11 בנובמבר 1940) הוא זמר ישראלי. מהבולטים במבצעי שירי ארץ ישראל. מהבולטים בזמרי ההתיישבות העובדת. זכה לכינוי "המושבניק המזמר".
מופעים
בעקבות החשיפה לה זכה מאירי במופע "ניחוחי חציר" הוא הוזמן בשנת 1972 להיות חבר ב"חבורת בימות" שהעלתה מופע משיריה של נעמי שמר. במופע שזכה להצלחה גדולה קצר מאירי שבחים על ביצועו לשירה של שמר "שנינו מאותו הכפר". בשנים הבאות הופיע במופעים רבים, גדולים וקטנים.
מופע בולט במיוחד היה המופע "אנחנו שרים לך" שהתקיים במוצאי יום העצמאות בשנת 1975 במקום פסטיבל הזמר והפזמון וכלל שירים ותיקים בעיקר מתקופת העליות הראשונות.
פסטיבלים
מאירי הופיע פעמיים בפסטיבל הזמר החסידי: בשנת 1974 זכה במקום הראשון עם השיר "אני מאמין" שהלחין למילים מן המקורות אבי מסלו, מי שהנחה במשך שנים רבות את תוכניות המסורת במוצאי שבת בטלוויזיה הישראלית.. הפעם השנייה בה השתתף בפסטיבל הייתה בשנת 1976 עם השיר "פדה בשלום נפשי".
מאירי הופיע פעמיים גם בפסטיבל שירי הילדים: בשנת 1974 עם השיר "אני אוהב את נוני", ובשנת 1975 עם השיר "אמא שלי אומרת לי".
בשנת 1974 השתתף בפסטיבל הזמר המזרחי עם השיר "ירושלים".
בשנת 1976 השתתף בפסטיבל הבירה.
תוכניות רדיו
מאירי השתתף בתוכניות רבות ברדיו בתחום הזמר העברי. הבולטת שבהן היא סדרת התוכניות "שוב יוצא הזמר" בהנחייתו של שלמה ניצן.
בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת הזמינה עפרה הלפמן, עורכת התכנית "שלא יגמר לעולם" את מאירי להגיש תוכנית בת שעה משיריו בה סיפר על דרכו האמנותית.
תוכניות טלוויזיה
מאירי נטל חלק בתוכניות טלוויזיה רבות בערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית. הוא היה אורח קבוע בשתיים מסדרות התוכניות החשובות ביותר בנושא הזמר העברי ששודרו בארץ:
הראשונה, תוכניתם של מאיר נוי ודן אלמגור, "שרתי לך ארצי" בה ביצע שירים רבים ותיקים וותיקים מאד.
השנייה, תוכניתו של אליהו הכהן, "על הדשא" שצולמה בישובי ההתיישבות העובדת בה ביצע שירים רבים בנושאים שונים.
בשנת 1990 הזמין המלחין מוני אמריליו את מאירי להשתתף בתוכנית משיריו בסדרת התוכניות "אולפן זמר".
האלבום - "זמר הבאנו"
בשנת 1976 יצא אלבום הסולו של עוזי מאירי בחברת ישראדיסק שכלל שנים עשר שירים בביצועו.
פול-אנרי ספאק
פול-אנרי (הנרי) שארל ספאק (בצרפתית: Paul-Henri Charles Spaak; 25 בינואר 1899 – 31 ביולי 1972) היה מדינאי ופוליטיקאי בלגי ששיחק תפקיד מרכזי בתהליך האינטגרציה האירופית לאחר מלחמת העולם השנייה. הוא הגיע לעמדות בכירות בפוליטיקה הבלגית כחבר במפלגה הסוציאליסטית ואף מילא את תפקיד ראש הממשלה של בלגיה במספר קדנציות. בנוסף, הוא תמך במולטילטריזם ולכן היה מהקולות הבולטים באירופה למען יצירת תהליכי איחוד אירופיים והיה מעורב ביצירת מוסדות וארגונים בינלאומיים שהיוו את הבסיס לכינון האיחוד האירופי. בין השאר היה הראשון למלא את תפקיד הנשיא של האספה הכללית של ארגון האומות המאוחדות (האו"ם), הנשיא הראשון של הפרלמנט האירופי, והמזכיר הכללי של נאט"ו. פעילותו העקבית והבולטת למען האינטגרציה האירופית הקנתה לו את התואר "מר אירופה".
עוזי מאירי
האלבום - "זמר הבאנו"
השיר הפותח את האלבום הוא השיר המזוהה איתו ביותר, "בצל כפות תמר" שכתב דודו ברק והלחין ועיבד מוני אמריליו. השיר הפך לקלאסיקה בזמר העברי ולמעין "שיר הדגל" של מאירי. עוד שיר חדש באותה התקופה היה הביצוע שלו לשיר "השכם השכם בבוקר" שכתבה רחל שפירא והלחין סשה ארגוב. בנוסף להם כלל האלבום מבחר משירי ארץ ישראל הוותיקים, ביניהם: "מגדים", "רק את לי נותרת" ו"שיר הכד".
פול-אנרי ספאק
ראשית חייו
ספאק נולד למשפחה בלגית ידועה שכללה מספר פעילים פוליטיים וחברתיים, ואף הוא הצטרף לעשייה הפוליטית כבר מגיל צעיר. סבו מצד אמו, פול ג'נסון, היה חבר במפלגה הליברלית, אמו, מארי ג'נסון , הייתה סוציאליסטית והאשה הראשונה להיכנס לסנט הבלגי, ואביו, פול ספאק , היה משורר ומחזאי. דודו מצד אמו, פול-אמיל ג'נסון, היה ראש ממשלת בלגיה בשנים 1937–1938, ואחייניתו, קתרין ספאק , הייתה שחקנית קולנוע.
בזמן מלחמת העולם הראשונה ספאק הצטרף לצבא הבלגי אך נתפס על ידי הכוחות הגרמניים מיד לאחר מכן ושהה במחנות שבויים גרמניים במשך שנתיים עד לסוף המלחמה. עם תום המלחמה, ספאק שוחרר והחל ללמוד משפטים באוניברסיטה החופשית של בריסל. בזמן לימודיו הפך לפעיל חברתי בשמאל הרדיקלי. לאחר שהוסמך כעורך דין עבד כסנגור, והגן בין השאר על פרננדו דה רוסה, אנרכיסט איטלקי שניסה לרצוח את אומברטו, נסיך הכתר האיטלקי.
פעילות פוליטית בין שתי מלחמות העולם ובזמן מלחמת העולם השנייה
ספאק היה סוציאליסט וחבר במפלגת הלייבור הבלגית, שם הגיע לתפקידים בכירים. בשנת 1935 הוא מונה לשר התחבורה בקבינט הבלגי ובשנת 1936 הפך לשר החוץ. בשנים 1938–1939 כיהן כראש הממשלה הבלגי בפעם הראשונה. כראש ממשלה הוא קידם חקיקה סוציאלית, למשל בניית דיור בר השגה, הסדרת ימי חג בתשלום, הגבלת שעות עבודה בסקטורים שונים, והרחבת ההטבות והתמיכות בנפגעי עבודה במכרות ובבני משפחותיהם.
כשר החוץ, ספאק תמך בעצמאות ובנייטרליות של בלגיה, ללא שיתוף פעולה צבאי רשמי עם צרפת ובריטניה וללא עוינות כלפי המשטר הנאצי. עם פלישת הגרמנים לבלגיה ב־10 במאי 1940, ספאק היה בין הגורמים בממשלה שרצו בהמשך הלוחמה אך המלך לאופולד השלישי נכנע ב־18 במאי 1940. ספאק וסיעתו בממשלה הבלגית עברו לצרפת עד לכניעתה ב־22 ביוני 1940. לאחר מכן נאלץ ספאק לגלות לבריטניה עם משפחתו עד לסוף המלחמה, שם שימש כשר החוץ בממשלה הגולה. בתקופת הגלות בלונדון פיתח ספאק את החזון שהדריך אותו בהמשך הקריירה שלו באשר לשיתוף פעולה אזורי וקידם את יצירת איחוד המכסים של בלגיה, הולנד ולוקסמבורג (בנלוקס).
עוזי מאירי
האלבום - "זמר הבאנו"
האוסף כולל עשרים שירים בביצועו, את כל שירי האלבום מאמצע שנות השבעים ועוד שירי ארץ ישראל שהקליט במשך השנים וכמו כן את גרסתו לשירם של יורם טהרלב ומוני אמריליו, "עץ האלון".
אלבומים נוספים
מאירי השתתף באלבומים רבים שהוציאו חברת"ישראדיסק" וחברות נוספות. בין הבולטים שבהם:
פול-אנרי ספאק
פעילות פוליטית בבלגיה לאחר מלחמת העולם השנייה
ככלל, ספאק התנהל בפוליטיקה הרב מפלגתית הבלגית בחשדנות כלפי כל המפלגות, כולל אלה שאליהן השתייך, ותוך העדפה לקואליציות בעלות גוון סוציאליסטי (כלומר בין הסוציאל-דמוקרטים לבין הנוצרים הסוציאליסטים). הוא ראה צורך לתמוך בקהילה דוברת הצרפתית בבריסל, שאותה ראה כמקופחת. כסוציאליסט מושבע, ספאק רצה בשיתוף פעולה פורה עם ברית המועצות, אך המציאות הפוליטית אחרי מלחמת העולם השנייה הבהירה לו שלא יוכל לקיים יחסים קרובים עם ברית המועצות ובהנהגתו בלגיה הצטרפה לגוש המערבי בהנהגת ארצות הברית.
עוזי מאירי
אלבומים נוספים
האלבום "שירת הנוער", משירי תנועות הנוער, בו שיתף "המושבניק המזמר" פעולה עם עמיתו "הקיבוצניק המזמר", דודו זכאי. עוד השתתפו באלבום אותו עיבד וניהל מוזיקלית המלחין והפזמונאי שייקה פייקוב גם אופירה גלוסקא וגלי עטרי.