cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עונת 1977/1978 בפוטבול ליג
עונת 1977/1978 הייתה העונה ה-79 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-20 באוגוסט 1977 והסתיימה ב-9 במאי 1978. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה, בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. וולברהמפטון וונדררס, צ'לסי ונוטינגהאם פורסט היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
נוטינגהאם פורסט שרק העונה עלתה לליגה הבכירה זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו וסטהאם יונייטד, ניוקאסל יונייטד ולסטר סיטי. במקומן לליגה הבכירה עלו בולטון וונדררס, סאות'המפטון וטוטנהאם הוטספר.
כדורגלנים מצטיינים
בוב לצ'פורד מאברטון כבש 30 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
קני בארנס מנוטינגהאם פורסט זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
פיטר שילטון מנוטינגהאם פורסט זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.
סברני (נפה, מוסקבה)
נפת סברני (ברוסית: район Северный; מילולית: "הנפה הצפונית") היא נפה במחוז הצפון-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 10.29 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 38,633 תושבים (2020).
סברני ממוקמת מעבר לכביש הטבעת של מוסקבה לאורך כביש דמיטרובסקויה, בין כביש הטבעת של מוסקבה לעיר דולגופרודני.
בשנת 2017, על פי מחקרי יאנדקס, סברני הוכרה בתור הנפה הגרועה ביותר במוסקבה, בשל נגישות תחבורתית נמוכה, תשתיות ואיכות חיים ברמה ירודה.
צלאת אל קהל
צלאת אל קהל (נכתב גם: צלאת לקהל; בערבית: كنيس صلاة القهال) הוא בית כנסת בעיר מוגדור שבמרוקו.
היסטוריה
בניית בית הכנסת נשלמה לראשונה ב-1865, כשהוא נבנה מכספי הקהל במוגדור, ומכאן שמו "צלאת אל קהל" - בית הכנסת של הקהל. בית הכנסת נקרא גם בית הכנסת של העניים ושימש מקום לימוד לבני העניים. בית הכנסת שופץ בשנת 2017.
ידידיה שלמה רפאל נורצי
רבי ידידיה שלמה רפאל נוֹרְצִי (באיטלקית: Norzi; ה'ש"כ 1560, מנטובה, איטליה – אחרי ה'שפ"ו 1626) היה רב, פרשן ומדקדק בעיר הולדתו. מפורסם בחיבורו הבלשני העוסק דקדוק השפה העברית, מנחת שי.
חייו ופועלו
הוסמך לרבנות בשנת 1585. לקראת תחילת המאה ה-17 נבחר לרבה של מנטובה, תפקיד בו החזיק עד מותו.
רבי ידידיה שלמה הקדיש את רוב חייו לפרשנות ביקורתית ומסורה על התנ"ך. הוא לא חסך כל מאמץ כדי למסור את כתביו, שנכתבו בעמל רב, שלמים ככל האפשר, תוך כדי שמירה יסודית על הטקסט המקורי של שפת התנ"ך משום ראה ערך רב בלמידה יסודית לפי ערכה של הדת. הוא ציין את כל הפרושים הניתנים (תלמודיים מקראים או מדרשים) על ידי ברור יסודי ולימוד מעמיק לשמירת ערכו של התנ"ך והדת היהודית כדי לפרש את המקרא על פי ניקודן ומסורן של תיבות שפת המקרא. ככלל הספר עוסק בהעמדת הנוסח לפי המסורה על ידי הכרעה בין כתבי יד ודפוסים ישנים שונים לשם בחירת הנוסחה הסופית, ובקביעת הניקוד וטעמי המקרא. עד היום ספרו שכתב "מנחת שי" העוסק בפרושים אלו הוא מקור השראה ולמידה נכונה של טעמי המקרא.
הספר מנחת ש"י מחולק לשני כרכים. הראשון עוסק בחמישה חומשי תורה ובחמש מגילות, והשני עוסק בכתובים ונביאים, עם חיבורים קטנים בסוף: מאמר המאריך [-מתג], כללי בג"ד כפ"ת (שש האותיות העבריות שיכולות לקבל דגש קל) וקמץ חטוף.
הספר יצא לאור בפעם הראשונה, אחרי יותר ממאה שנה ממותו של רבי ידידיה שלמה, על ידי רפאל חיים באזילה ממנטובה בשנת ה'תק"ב (1741).
אלינור דייוויד
מריה אלינור דייוויד (באנגלית: Maria Eleanor David; נולדה ב-30 בנובמבר 1955) היא שחקנית אנגלייה ששחקה בפרויקטים בבריטניה, ארצות הברית וניו זילנד. היא קיבלה ביקורות טובות על הופעתה בתפקיד הראשי בסרט הביוגרפי "סילביה", בו גילמה את דמותה של סילביה אשטון-וורנר.
ביוגרפיה
דייוויד נולדה בלינקולנשייר שבאנגליה. היא גילמה תפקידים רבים בסרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה. בין השאר שיחקה בקומדיה "Comfort and Joy" בבימויו של ביל פורסיית' שהייתה מועמדת לפרס באפט"א. עוד הופיעה במיני-סדרה "Paradise Postponed", בסרטו של מייק לי "טופסי טרווי", ובסרטו של אלן פארקר "פינק פלויד - החומה" בו גילמה את אשתו של הדמות הראשית.
ב-1984 נסעה דייוויד לניו זילנד כדי לככב בסרט הביוגרפי "סילביה" בתפקיד סילביה אשטון-וורנר. בביקורת על הסרט כתבה ג'נט מסלין מהניו יורק טיימס: "למיס דייוויד דמיון בולט לאשה האמיתית, והיא מציגה הופעה אינטליגנטית ומלאת חמלה". מבקר הקולנוע אנדרו סאריס מה-"Village Voice" שיבח את הופעתם של ארבעת השחקנים הראשיים, ובחר את הסרט "סילביה" כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר ב-1985.
קינדליין
קינדליין הוא מגזין שבועי היוצא בניו יורק בשפת היידיש. הוא נוסד ב-16 בדצמבר 2014 על ידי העורך הראשי מנדל פנט.
קינדליין מיועד לילדים ונערים, אך נקרא על ידי כל הגילים ומופץ בכל רחבי העולם. היקף ההפצה הוא בעיקר באזורים שבהם מתגוררים קוראי יידיש, כולל ארצות הברית, קנדה, בריטניה, בלגיה, שווייץ, אוסטריה וישראל.
במגזין נכתבים מאמרים על פרשת השבוע, היסטוריה עולמית, היסטוריה של עם ישראל, חיות בר, טיולים, קומיקס, מלאכות יד, פאזלים, משלים וסיפורים.
סופרים ומאיירים
קינדליין הוא מגזין ייחודי מבין העיתונים החרדיים בכך שסופרים ומאיירים חייבים לייחס את מאמריהם לשמם האמיתי, ולא משתמשים בשם עט כפי שמקובל בציבור החרדי.
כותבי ועורכי קינדליין הם מחנכים ומורים ידועים בקהילה החרדית. המערכת כוללת את המחבר והמרצה, הרב פישל שכטר, העורך הראשי מנדל פאנט ודוד ובר. בין הכותבים נמצאים ארי אברמוביץ וההיסטוריון יוסף קוואדראט.
האיורים וציורי הקומיקס בקינדליין הם יצירותיהם של בת שבע הבלין, אברהם זמורה, מוטי הלר ועוד. עם זאת, מובאים במגזין גם איורים וסדרות קומיקס של אמנים ישראלים מוערכים, כמו יואל וקסברגר (מלכות וקסברגר), גדי פולק, ג'קי ירחי ודבורה קוטובסקי.
ספרים
בשיתוף עם מאיירים, כותבים וחברת ההוצאה לאור קינדר שפיל, קינדליין מוציאה באופן קבוע חוברות קומיקס בכריכה קשה של סדרות קומיקס וטורים שבועיים שהודפסו בעבר במגזין.
זאז
איזבל ז'פרואה (בצרפתית: Isabelle Geffroy; נולדה ב-1 במאי 1980, בטור, צרפת) מוכרת בשם הבמה Zaz היא זמרת צרפתייה המשלבת בין הסוגות ג'אז, שאנסון, נשמה ואקוסטי. היא מפורסמת בזכות להיטה "אני רוצה" (בצרפתית: Je veux), מתוך אלבומה הראשון, Zaz, אשר יצא לאור ב-10 במאי 2010.
ראשית חייה
אמה הייתה מורה לספרדית ואביה עבד בחברת חשמל. בשנת 1985 היא החלה ללמוד בקונסרבטוריון בטור יחד עם אחיה ואחותה בקורסים לגילאי 5–11. בקונסרבטוריון למדה את תורת המוזיקה, כינור, פסנתר, גיטרה ושירה במקהלה. בשנת 1994 היא עברה לבורדו ובשנת 1995 החלה ללמוד שם שירה, ספורט וקונג פו עם מאמן מקצועי.
בשנת 2000 היא זכתה במלגה מהמועצה האזורית שאפשרה לה להצטרף לבית ספר למוזיקה מודרנית - המרכז לפעילות מוזיקלית ומידע של בורדו. בין ההשפעות מוזיקליות שלה נכללות 'ארבע העונות' של ויואלדי, זמרות ג'אז כמו אלה פיצג'רלד וזמרים נוספים כמו אנריקו מסיאס, בובי מקפרין, ריצ'רד בונה, כמו גם מקצבים אפריקאים, לטינים, וקובניים. בשנת 2006, היא עברה לפריז.
קריירה
במאי 2010 זאז פרסמה את אלבומה הראשון אשר הכיל שירים שכתבה בעצמה ("Trop sensible") והלחינה יחד עם אומנים אחרים ("Les passants", "Le long de la route" ,"Prends garde à ta langue" ,"J'aime à nouveau" ,"Ni oui ni non"). קרדין סולטאני הפיק את האלבום בחברת התקליטים Play On והוא גם זה שכתב והלחין את הלהיט "Je veux". זמר הפופ, רפאל הרוש, כתב בעבורה את השירים "Éblouie par la nuit", "Port Coton" ו-"La fée". בהמשך שנת 2010, זאז ערכה סיבוב הופעות בצרפת והופיעה בפסטיבל המוזיקה פרנקופולי של מונטריאול (קנדה) וכן במונטה, בריסל, ברלין, ומילאנו. בסתיו של אותה שנה, זאז עמדה בראש מצעד הלהיטים בבלגיה, שווייץ ואוסטריה. בחודש נובמבר של אותה שנה, אלבום הבכורה שלה הפך לפלטינה כפולה, והיא זכתה בתואר "שיר התגלית" על ידי האקדמיה שרל קרה. זאז זכתה בנוסף בפרס שובר גבולות האירופאי: היא הייתה לאמנית הצרפתייה הכי מושמעת מחוץ לצרפת בשנת 2010. לפי סקר שפורסם על ידי משתמשי האינטרנט, זאז הייתה לזמרת הפופולרית ביותר בצרפת בשנת 2010.
בשנת 2011 זאז זכתה בפרס EBBA המכיר בהצלחה של 10 אמנים חדשים או קבוצות שהגיעו לקהלים מחוץ לארצם עם האלבום הבינלאומי הראשון שלהם בשנה החולפת. בהמשך אותה שנה זאז הצטרפה להרכב הצדקה Les Enfoirés והשתתפה בשיר "Coeur Volant" לפסקול של הסרט הוגו. בשנת 2012, זאז יצאה לסיבוב הופעות במדינות שונות ברחבי העולם, בניהם יפן, קנדה, גרמניה, פולין, שווייץ, סלובניה, צ'כיה, קרואטיה, בולגריה, סרביה, טורקיה. ב-6 באוקטובר 2013, זאז הופיעה ב-BBC One בתוכנית של אנדרו מאר בלונדון ושרה את "Je veux" בשידור חי.
בשנת 2015 זכתה עם אלבומה "פריז" בפרס אקו לאמנית הבינלאומית הטובה ביותר בקטגוריה רוק/פופ.
בשנת 2016, הופיעה זאז בסקטקס, מקסיקו, במסגרת פסטיבל התרבות של סקטקס.
ב-16 באפריל 2020 יצא השיר I Dare You של הזמרת האמריקאית קלי קלרקסון, כאשר זאז השתתפה בגרסה הצרפתית של השיר.
ב-31 באוגוסט 2021 הוציאה את הסינגל "Imagine", סינגל ראשון מתוך אלבומה החמישי, "Isa". ב-22 באוקטובר יצא האלבום. ב-5 בנובמבר יצא קליפ לשיר "Le jardin des larmes", אותו שרה עם טיל לינדמן.
בנואה קוסטיל
בנואה קוסטיל (בצרפתית: Benoît Costil, נולד ב-3 ביולי 1987) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת השוער בסלרניטנה.
קריירה
קוסטיל התחיל את הקריירה שלו בקן, אך לא קיבל דקות משחק רבות ובעונת יצא לעונת השאלה בוואן. ב-17 ביוני 2009 חתם בסדאן ובעונת נבחר לשוער השנה בליגה. ב-14 ביוני 2011 חתם על חוזה ל-3 שנים בסטאד רן לאחר שסיים את חוזהו בסדאן ובכך חזר לליגה הראשונה אחרי 3 שנים בליגה השנייה. ב-24 במאי 2017 חתם לארבע שנים בבורדו.
בצעירותו שיחק קוסטיל בנבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21. ב-6 בנובמבר 2014 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחקים נגד ו. קוסטיל נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2016. ב-15 בנובמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד.
Oh Santa!
(בעברית: הו סנטה!) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי, מתוך אלבום חג המולד השני שלה, Merry Christmas II You. השיר יצא כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום ב-1 באוקטובר 2010. בשנת 2020, הוציאה מריה קארי גרסה מחודשת שלו, בו מתארחות אריאנה גרנדה וג'ניפר הדסון.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים העכשוויים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב, הופק והולחן על ידי מריה קארי, ג'רמיין דופרי ובריאן מיכאל קוקס. השיר הוא שיר בסגנון הרית'ם אנד בלוז, המשלב בתוכו גם את סגנון מוזיקת חג המולד ודאנס-פופ. הקליפ של השיר הופץ ב-9 בנובמבר 2010. השיר זכה להצלחה ונכלל במצעדי סוף השנה של בילבורד.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-22 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של "" בוים על ידי איתן לדר, וצולם בלוס אנג'לס ב-6 באוקטובר 2010. באינטרנט הופיעו דיווחים כי בעלה של קארי באותה העת, ניק קאנון, ביים את הקליפ, אולם קנון הפריך את השמועות בטוויטר והצהיר: "אני לא ביימתי את הווידאו קליפ של השיר הזה". הקליפ שודר בשידור חי ב-Access Hollywood ב-2 בנובמבר 2010.
נכון לינואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-18 מיליון צפיות.
רמיקס
בשנת 2020, הודיעה מריה קארי כי גרסה מחודשת של השיר תצא בדצמבר באותה השנה. מאוחר יותר, נחשף כי השיר יפורסם ב-4 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. בסמוך אליו, הוציאה קארי גם את הפסקול, .
השיר יצא כשיר הנושא של ספיישל חג המולד של קארי, Mariah Carey's Magical Christmas Special.
רקע
מריה קארי דיברה במקור על ספיישל חג המולד, Mariah Carey's Magical Christmas Special, ברשתות החברתיות ופרסמה תמונה בה ניתן היה לראות שלושה כיסאות, עליהם היה כתוב שמה של קארי בנוסף לשני שמות נוספים, שמאוחר יותר התגלו כשמותיהן של הזמרות-יוצרות האמריקאיות אריאנה גרנדה וג'ניפר הדסון. הספיישל תואר ככזה שמציג בתוכו ריקודים דינמיים ונושאים הקשורים לחג המולד. בסמוך לכך, הוכרז כי השיר הזה יופץ ויהיה שיר הנושא של הספיישל.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מריה קארי בשידור חי ב-4 בדצמבר 2020. בתחילת הקליפ, ניתן לראות כמה שדוני חג המולד, שמציגים את ג'ניפר הדסון. בהמשך, מופיעה אריאנה גרנדה ולאחר מכן ניתן לראות את מריה קארי. כמה שניות לאחר מכן, ניתן לראות את השלוש על במה, כשהן שרות את השיר יחד.
נכון לדצמבר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-48 מיליון צפיות.
מסטרוסריה
המסטרוסריה (בפינית: Mestaruussarja; סדרת האליפות) הייתה הליגה הבכירה של הכדורגל הפיני בשנים 1930–1989 ושימשה כליגת כדורגל חובבנית וחצי-מקצוענית. היא הוחלפה על ידי Veikkausliiga בשנת 1990, שהפכה לליגת הכדורגל המקצוענית הבכירה בפינלנד.
בשנת 1930 נעשה שימוש בפורמט הליגה לראשונה כדי להכריע מי זוכה באליפות פינלנד בכדורגל. לפני כן מ-1908 עד 1929 טורניר האליפות נערך בשיטת תחרות גביע. הליגה נשלטה על ידי מועדונים מהלסינקי, טורקו וויבורג. האלופה הראשונה הייתה HIFK מהלסינקי. בשנת 1935 ארבעת המועדונים הטובים ביותר היו מהלסינקי ובשנת 1934 וב-1936 שלושת המועדונים המובילים הגיעו גם הם מהלסינקי הבירה. בשנים 1908 עד 1940 בתואר האליפות זכו קבוצות מחוץ להלסינקי רק שש פעמים בלבד. קואופיו הייתה העיר היבשתית הראשונה שנכנסה לליגה ב-1938. במהלך שנות מלחמת העולם השנייה הליגה לעיתים נקטעה, ננטשה או הוחלטה במסגרת תחרות גביע במקום זאת. בשנות הארבעים השתתפו גם מועדוני פועלים הסוציאליסטיים.
העונה האחרונה הייתה בשנת 1989 כאשר קוסיסי (Kuusysi) הוכתרה כאלופה האחרונה. הליגה החדשה שהחליפה אותה נקראה תחילה SM-liiga ובהמשך קיבלה את השם Veikkausliiga.
ב-1930, הליגה כללה 8 מועדונים עם הקמתה. בהמשך הורחבה לעשרה ובעת הפירוק בליגה היו 12 מועדונים. הפופולריות של הליגה הגיעה לשיא בשנות השישים. בעשרה משחקים של HJK בין 1964 ל-1969 היו יותר מ-10,000 צופים. הנוכחות הגבוהה ביותר הייתה 17,293 במשחק בין HJK להאקה בשנת 1965. הנוכחות הגבוהה ביותר בממוצע עמדה על 3,071 בשנת 1967, נתון שעדיין לא הגיעה אליו Vekakausliiga המודרנית.
אליפות אירופה בכדורגל נשים 2005
אליפות אירופה בכדורגל נשים 2005, הידועה גם בשם יורו הנשים 2005, היא אליפות אירופה בכדורגל נשים התשיעית שארגנה אופ"א. הטורניר נערך באנגליה מ-5 ביוני עד ה-19 ביוני 2005. נבחרת אנגליה העפילה אוטומטית לטורניר כמארחת, כאשר שאר שבע הנבחרות עלו מטורנירי המוקדמות שהחלו במרץ 2003.
במשחק הגמר נפגשו גרמניה (בפעם השישית בתולדותיה) ונורווגיה - בפעם הרביעית בתולדותיה והראשונה מאז 1993. בסיום המשחק, ניצחה גרמניה 1-3, וזכתה בתואר בפעם הרביעית ברציפות. זה היה התואר האחרון של מאמנת הנבחרת הגרמנית, טינה טיון-מאייר, שהודיעה על פרישה מספר חודשים לפני האליפות. בתקופתה, זכתה גרמניה בשלוש אליפויות אירופה, שתי מדליות ארד אולימפיות וגביע עולם אחד. אינקה גרינגס הגרמנייה, סיימה כמלכת השערים של הטורניר (4 כיבושים), ואילו אן מאקינן הפינית זכתה בתואר השחקנית המצטיינת, אחרי שהובילה את נבחרת פינלנד לחצי הגמר של הטורניר.
אצטדיונים
חמישה אצטדיונים, בחמש ערים שונות, נבחרו לארח את משחקי אליפות אירופה. משחק הפתיחה של הטורניר נערך באצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר, ומשך מספר שיא של צופים במהלך הטורניר - 29,092 איש. זה היה המשחק היחיד שנערך באצטדיון במהלך הטורניר. אצטדיונים אלו ארחו בסך הכל 15 משחקים במסגרת הטורניר. שני חצאי הגמר נערכו באצטדיונים של וורינגון ופרסטון ומשחק הגמר נערך באיווד פארק שבבלקברן, אל מול קהל של 21,105 איש.
תרופה משולבת Nirmatrelvir ו-Ritonavir
תרופה משולבת Nirmatrelvir ו-Ritonavir (בשם מסחרי: פקסלוביד Paxlovid) היא תרופה אנטי-ויראלית שפותחה על ידי חברת פייזר כטיפול נגד מחלת הקורונה (COVID-19).
בדצמבר 2021 קיבל השילוב של נירמטרלוויר (Nirmatrelvir) באריזה משותפת עם ריטונביר אישור שימוש בחירום  על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) לטיפול במחלת הקורונה. התרופות באריזה משותפת נמכרות תחת שם המותג Paxlovid. היא אושרה לשימוש חרום בישראל ע"י מנכ"ל משרד הבריאות פרופ' נחמן אש זמן קצר אחר כך.
שימוש רפואי
בהרשאת החירום של פקסלוביד, ההתוויה לשימוש היא גיל 12 ומעלה, עם משקל של לפחות 40 קילוגרם ובדיקת קורונה ישירה חיובית, שנמצאים בקבוצת סיכון גבוה, ושהידבקות במחלה עלולה להובילם לאשפוז או למוות. פקסלוביד לא קיבלה הרשאה לשימוש למניעת הידבקות בוירוס הקורונה, לטיפול לאחר חשיפה ל-COVID-19, או לטיפול חדש באנשים מאושפזים. אין נתונים על הסיכון בשימוש בתרופה במהלך היריון, או על מקרי הפלה טבעית. כמו כן, אין נתונים על נוכחות ה פקסלוביד בחלב אם ועל השפעותיה על ייצור חלב או על התינוק.
קאיה (עיר)
קאיה (בצרפתית: Kaya) היא העיר החמישית בגודלה בבורקינה פאסו. היא נמצאת במחוז מרכז-צפון ומשמשת כעיר הבירה שלו.
תרופה משולבת Nirmatrelvir ו-Ritonavir
ניסוי בבני אדם
בינואר עד יולי 2021, עונת הוריאנטים שקדמו לאומיקרון, נערך ניסוי מבוקר הקצאה אקראית של שלב II-III שנקרא EPIC-HR. נכללו בו רק נבדקים שלא חוסנו נגד קוביד-19, שדיווחו על לפחות תסמין אחד של קוביד-19, שנמצא SARS-CoV-2 בבדיקת מעבדה שלהם ואשר טופלו מחוץ לבתי חולים. התוצאות עבור מי שלא עברו יותר מ-3 ימים בין הופעת התסמין לנטילת התרופה פורסמו באפריל 2022: היעילות של פקסלוביד נגד אשפוז-קוביד או מוות נאמדה ב-88% (טווח ביטחון בין 75-94%). ניתוח-על שפרסמה ספריית קוקריין בספטמבר 2022, דיווח שנמצא רק הניסוי היחיד הזה כניסוי שהסתיים, וכי ישנם 8 ניסויים נוספים שטרם הסתיימו. מחקר "תווית פתוחה" (ללא סמיות) שנערך בבתי חולים בשנגחאי בתקופת וריאנט האומיקרון, לא מצא יתרון משמעותי להוספת פקסלוביד לטיפול הרגיל.
ניסוי בבעלי חיים
בארנבות בהיריון נצפתה ירידה במשקל הגוף של העובר לאחר חשיפה מערכתית גבוהה של פי 10 מהמינון המאושר לאדם. בצאצאים של חולדות מניקות נצפתה ירידה זמנית במשקל הגוף.
קאיה (עיר)
גאוגרפיה
העיר ממוקמת כ-90 קילומטרים צפונית-מזרחית לעיר הבירה ואגאדוגו וכ-150 קילומטרים דרומית-מזרחית לוואיגויה.
תרופה משולבת Nirmatrelvir ו-Ritonavir
תופעות לוואי
תופעות הלוואי של תרופת ה פקסלוביד, כוללות: דיסגזיה (חוסר או שיבוש בחוש הטעם) (6%), שלשולים (3%), יתר לחץ דם (1%) וכאבי שרירים (1%). תופעות לא רצויות נוספות שדווחו כוללות תגובות אלרגיות, בעיות בכבד, עמידות לתרופות לטיפול ב-HIV, כאב בטן, בחילה ותחושת חולי כללית.
מנת יתר
אין תרופות ספציפיות המטפלות במינון יתר של פקסלוביד. הטיפול במקרים של מנת יתר, מורכב מאמצעים תומכים כגון ניטור של סימנים חיוניים ותצפית על המצב הקליני.
קאיה (עיר)
תחבורה
בעיר קיים מסלול טיסה לא סלול. היא מחוברת לעיר הבירה ואגאדוגו במסילת רכבת, אך היא אינה פעילה. העיר נמצאת על צומת דרכים ולכן עוברים בה כבישים המחברים אותה עם מספר ערים כמו ואגאדוגו, ואיגויה ופאדה נגורמה.
חינוך
בעיר קיימים בית ספר ומכללה לבנות.
שלמה הכהן צבאן
הרב שלמה הכהן צַבַּאן (מכונה: הרש"ך; ה'תרמ"א 1881 – ה' בשבט ה'תש"ט, 1949) היה, רב בערים דבדו, מזאגאן ואזמור שבמרוקו, וראש אב בית דין אוג'דה שבמזרח מרוקו. מחשובי הפוסקים בדבדו ומחבר ספרי הלכה.
קורות חייו
נולד בדבדו בשנת ה'תרמ"א (1881) לרב יוסף הכהן צבאן, צאצא למשפחת כהן-סקלי ולרבי אהרן הכהן סקלי, אבי משפחת כהן צבאן שחי בשנת ה'ש"ב (1542).
בשנת תרפ"ה – 1925 עזב את דבדו ושימש כדיין וכמנהיג רוחני בערים מאזגאן ואזמור . בתש"ה – 1944 עבר לאוג'דה שם שימש כרב העיר וכראש אב בית דין עד סוף חייו.
בקרב יהודי מרוקו מקובל לכנותו הרש"ך (להבדיל ממהרש"ך – רבי שלמה הכהן צבאן 'ארבי אלקביר'). זכה להערצה מרובה במרוקו כולה ובייחוד בערי מזרח מרוקו. בבתים רבים של יוצאי מרוקו תלויה תמונתו של הרב, בייחוד יוצאי הערים לעיון ואוג'דה.
נפטר באוג'דה בה' שבט תש"ט (1949). בהלווייתו השתתפו רבים מתושבי העיר והערים הסמוכות, והיא אף צולמה באמצעי הצילום של אותם ימים. לאחר פטירתו, הרב אפרים שלום אנקאווא התמנה תחתיו כרבה של אוג'דה.
נולדו לו חמישה בנים (אחד מהם, רבי יוסף מכלוף, נפטר בחייו ) וארבע בנות.
בית הכנסת "היכל ברוך" בשכונת בקעה בירושלים נקרא על שמו.
יחסיו עם רבני מרוקו
הערכת חכמי דורו אליו הייתה רבה ואלו היו מריצים לפניו את שאלותיהם או השגותיהם על פסקיו. בתשובותיו נשא ונתן עם רבים מחכמי מרוקו והסביבה ובהם רבי דוד צבאח רבי יהודה ליאון כלפון (אב בית דין טיטואן), רבי חיים דוד סירירו (ראש אב בית דין פאס), רבי משה מאיר חי אליקים, רבי רפאל ברוך טולדנו, רבי שלום משאש ונוספים.
רבה הראשי של מרוקו, רבי רפאל אנקווה, מכנהו בכתביו "המלך שלמה". רבי רפאל ברוך טולדנו תיארו " המאור הגדול, סבא דמשפטים, מימיו אנו שותים", ורבי שלום משאש התבטא אודותיו לימים: "אחד מגדולי וגאוני מרוקו, המפורסם בחכמתו הגדולה, בחסידותו הנפרזת הכרתי אותו... שכינת ה' הייתה שורה על פניו."
בספרו 'מעלות לשלמה' ביקר, לעיתים בלשון חריפה, מספר היתרים שכתב בן דורו הרב יוסף משאש בספריו 'מים חיים' ו'נר מצווה', ומהם: הליכה בגילוי הראש לגברים, הבדלה על אור החשמל, נסיעה במטוס בשבת ועוד. לטענתו הרב משאש היה ממהר לפסוק להתיר משום 'כחא דהיתרא עדיף', אף בדברים "האסורים לפי המנהג". בתגובה הדפיס הרב משאש את חיבורו 'די השיב' ובו השיב על השגותיו של הרב צבאן.
ספריו
ספריו זכו להסכמות רבות מחכמי ורבני מרוקו, ביניהם רבי רפאל אנקווה, רבי יוסף חיים בן עטר, רבי חיים יקותיאל ברדוגו, רבי רפאל עטייא, רבי שלמה אבן דנאן, רבי משה מאיר חי אליקים, רבי דוד אדהן, רבי אברהם אבוחצירא ועוד.
לקריאה נוספת
אליהו מרציאנו, עיר הכהנים דבדו (ירושלים תשמ"ז), עמ' 194 והלאה.
מרגרט מארי
מרגרט אליס מארי (באנגלית: Margaret Alice Murray; 13 ביולי 1863 – 13 בנובמבר 1963) הייתה אגיפטולוגית, ארכאולוגית, אנתרופולוגית, והיסטוריונית אנגלית. האישה הראשונה שמונתה לתפקיד מרצה לארכאולוגיה בממלכה המאוחדת, היא עבדה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון (UCL) מ-1898 עד 1935. היא שימשה כנשיאת אגודת הפולקלור מ-1953 עד 1955.
היא נולדה למשפחה אנגלית ממעמד כלכלי בינוני-עשיר בכלכותה, בהודו הבריטית. בנעוריה היא עברה בין הודו, בריטניה, וגרמניה. היא קיבלה הכשרה גם כאחות וגם כעובדת סוציאלית. בשנת 1894 היא עברה ללונדון והחלה ללמוד אגיפטולוגיה ב-UCL. התפתחה ידידות בינה לבין ראש המחלקה פלינדרס פיטרי, אשר עודד את הפרסומים האקדמאיים המוקדמים שלה ומינה אותה למרצה בכירה (Junior Professor) בשנת 1898. ב-1902–1903 היא לקחה חלק בחפירות של פיטרי באבידוס שבמצרים, שם גלתה את המקדש של אוסיריון, וחקרה את בית הקברות סקארה. בנוסף לעבודה שלה ב-UCL, היא גם העבירה שיעורים והרצאות במוזיאון הבריטי ובמוזיאון מנצ'סטר, שם בשנת 1908 היא הובילה את ההתרה של המומיה של Khnum-nakht, אחד מהמומיות שנמצאו בקבר של שני האחים – הפעם הראשונה שאישה פתחה מומיה בפומבי. היא גם כתבה מספר ספרים על אגיפטולוגיה המיועדים לקהל הרחב.
מארי הייתה מאוד מעורבת בתנועת הגל הראשון של הפמיניזם. היא הצטרפה לאיחוד הנשים הפוליטי והחברתי והקדישה זמן רב בשיפור מעמד נשים ב-UCL. כשלא יכלה לחזור למצרים בשל מלחמת העולם הראשונה, היא ריכזה את המחקר שלה על השערת כת-המכשפות, תאוריה שציד המכשפות בעידן המודרני-מוקדם של הנצרות היה ניסיון לכיבוי שרידים של דת פגנית קדם-נוצרית. למרות שמאוחר יותר התאוריה נשללה מבחינה אקדמית, היא צברה תשומת לב נרחבת, והייתה לה השפעה משמעותית על התנועה הדתית ויקה.
משנת 1921 עד שנת 1931 מארי התעסקה בחפירות של אתרים פרהיסטוריים במלטה ובמינורקה, ופיתחה את העניין שלה בפולקלור. היא קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד בשנת 1927, ומונתה כפרופסור-חבר בשנת 1928, ופרשה מן UCL ב-1935. באותה שנה היא הגיע לארץ ישראל כדי לסייע לפיטרי בחפירת תל אל-עג'ול ובשנת 1937 היא הובילה חפירה קטנה ליד פטרה בירדן. בתור נשיאת אגודת הפולקלור היא הרצתה במוסדות כמו אוניברסיטת קיימברידג', והמשיכה לפרסם באופן עצמאי עד יום מותה.
העבודה של מארי באגיפטולוגיה וארכאולוגיה זכתה לשבחים וזיכתה אותה בכינוי "הזקנה המכובדת של האגיפטולוגיה". לעומת זאת, העבודה שלה בהיסטוריה של הכישוף והפולקלור קיבלה ביקורת קשה בעולם האקדמי. היא ידועה גם בכינוי "הסבתא של הוויקה".
קרדן ישראל
קרדן ישראל בע"מ היא חברת החזקות ישראלית השולטת בחברות "קרדן נדל"ן" ו"קרדן תקשורת". מניות החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
היסטוריה
ביוני 2001, החלה קרדן לנהל משא ומתן עם משפחות רקנאטי וקרסו על-מנת להיכנס לגרעין השליטה בקונצרן אי די בי אחזקות, שהיה בעל החזקות בשורה ארוכה של מגזרים בעיקר בענפי הפיננסים, הקמעונאות והנדל"ן. נחתם הסכם שעל פיו הייתה אמורה קרדן לרכוש 24% ממניות הקונצרן תמורת 314 מיליון דולר, לפי שווי של 1.3 מיליארד דולר, ולהצטרף לגרעין השליטה לצידם של ליאון רקנאטי ומשפחת קרסו. בהמשך ניסתה קרדן לצרף את המיליארדר האוסטרלי פרנק לואי לעסקה. אך היא לא יצאה לפועל עקב התפוצצות בועת הדוט-קום והמצב הביטחוני הרעוע בישראל באותה עת. במקום קרדן רכש איש העסקים נוחי דנקנר את הקונצרן. במאי 2003, הודיעה החברה על תוכנית לרישום כפול, כך שבעלי המניות ב"קרדן ישראל" יחזיקו במניות של חברה הולנדית, שמניותיה ירשמו למסחר בבורסה הפאן אירופאית Euronext ובבורסה בתל אביב. המהלך הושלם ביולי 2003, לאחר שהחברה ההולנדית פרסמה הצעת רכש לכל מניות "קרדן ישראל". החברה ההולנדית "קרדן אן.וי" (הפכה לחברת האם של כל הקבוצה).
בתחילת 2007, שווי השוק של "קרדן אן.וי" הגיע לכ-2 מיליארד שקל ויוסף גרינפלד, מבעלי השליטה, החליט לקחת הלוואה פרטית של 40 מיליון דולר מבנק לאומי לרכוש מניות נוספות בחברה ולהגדיל את החזקתו בה.
המשבר בחברה
בעקבות המשבר הכלכלי העולמי בשנת 2009, קרס שווי עסקי הנדל"ן של החברה במזרח אירופה. לחברה היו חובות של מאות מיליוני שקלים והוחלט להפריד את הפעילות בישראל מ"קרדן אן.וי" ולחלק אותה לבעלי המניות של קרדן אן.וי כדיבידנד בעין (חלוקת דיבידנד שאינו במזומן, אלא בנכסים) בתור חברה חדשה בשם "קרדן יזמות", שנרשמה למסחר בבורסה, במקביל ל"קרדן ישראל" ו"קרדן אן.וי". "קרדן יזמות" מוזגה עם "קרדן ישראל" ב-2017.
בשנת 2011, הודיע "קרדן אן.וי" על הפסדים מצטברים של 1.3 מיליארד שקל בפעילות במזרח אירופהץ כאשר במקביל היה לה חוב למחזיקי האג"ח של בסך 2.73 מיליארד שקל. היא נכנסה למהלך של הסדר חוב בשנת 2014, במסגרתו נמכרו רוב החזקות החברה בהפסד ניכר.
במרץ 2015, הגיש בנק לאומי בקשה לפשיטת-רגל נגד יוסף גרינפלד לאחר שלא עמד בהחזר ההלוואה שלקח לרכישת מניות חברת קרדן אן.וי, ושווי המניות ששועבדו לטובת הבנק קרס. לאחר משא ומתן נמנע הבנק מלהכריז על גרינפלד כפושט רגל, אך הוא נכנס להסדר חוב אישי. במרץ 2019, אנשי העסקים גיל דויטש ורוני בירם הצטרפו לגרעין השליטה ב"קרדן ישראל" והם מחזיקים כל אחד ב-13.8%.
ענף הרכב
בשנת 1990, נכנסה החברה להשקעה בענף הרכב, עם רכישת סוכנות הרכב "ליאו גולדברג בע"מ", שייבא לישראל כלי רכב של קונצרן ג'נרל מוטורס. בנוסף ביקשו לקנות את סוכנות BMW בישראל, אך הדבר לא יצאה לפועל. במקביל החל משא ומתן עם משפחת עיני על מיזוג פעילות היבוא של ג'נרל מוטורס בישראל לחברה אחת. בסוף 1993 הגיעו להסכם עם משפחת עיני על הקמת החברה המשותפת "יוניברסל מוטורס ישראל.
בתחילת נובמבר 2016 השלימה משפחת עיני את רכישת מניות "קרדן ישראל" (46.1%) ב"יוניברסל מוטורס ישראל", בתמורה לכ-398 מיליון שקל.
נדל"ן במרכז ובמזרח אירופה
בשנת 1994 נכנסה חברת קרדן להשקעה ראשונה בעיר וורשה בפולין, במטרה לנצל את ההזדמנויות העסקיות שנוצרו עם נפילת הקומוניזם במזרח אירופה. החברה רכשה שטח קרקע בו עמד מפעל נטוש כ-4 ק"מ ממרכז העיר והקימה בו פארק עסקים - "מוקוטוב ביזנס פארק". תוך זמן קצר הצליחה החברה להשכיר את כל השטחים בפארק לחברות בינלאומיות. בשנת 1997 הקימה בסמוך את מרכז הקניות "גלריה מוקוטוב", שחובר בגשר ל"מוקוטוב ביזנס פארק", והפך למרכז המסחרי המצליח ביותר בוורשה. פעילות החברה גדלה תוך שנים ספורות ליותר מ-30 פרויקטים של מסחר ומשרדים תחת חברת בת מקומית בשם "GTC פולין". באפריל 2004, ביצעה "GTC פולין" הנפקה ראשונה לציבור בבורסה של וורשה, וגייסה 85 מיליון דולר לפי שווי שוק של כ-430 מיליון דולר. שנה אחר כך נסחרה בשווי של כ-700 מיליון דולר.
נדל"ן בישראל
פעילות הנדל"ן של החברה בישראל מוחזקת באמצעות חברת הבת קרדן נדל"ן. בעבר החזיקה (בשותפות עם חברת אוסיף השקעות ופיתוח) גם בחברת "א.מ.ד פיתוח", חברה שהייתה במקור בבעלות עובדי וגמלאי קואופרטיב דן והחזקה מלאי קרקעות לפיתוח באזור גוש דן.
פיננסים
בשנת 1993 נכנסה קרדן להשקעה ב"חברה המרכזית לניירות ערך בע"מ", חברה שעסקה בניהול תיקי ניירות ערך וקרנות נאמנות עבור לקוחות פרטיים. בשנת 1999 רכשה את רוב מניות החברה ושינתה את שמה ל"קרדן השקעות הון". ב-2001 מכרה את החברה לחברת הביטוח מגדל.
קרדן החזיקה ב-TBIH חברת החזקות בתחום השירותים הפיננסיים שהתמקדה בשווקים של מזרח אירופה. בסך הכל החזיקה עם שותפים שונים בחברות שירותים פיננסיים בשמונה מדינות במרכז אירופה ובמזרחה, לרבות בתחום ביטוח כללי, ביטוח חיים, ניהול קרנות פנסיה, ניהול נכסים ושירותי מימון (משכנתאות, ליסינג ומימון קמעונאי). חלק מההחזקות נמכרו ברווח תוך שנים ספורות. באוגוסט 2016, מכרה את יתרת הפעילות הפיננסית במזרח אירופה.
תקשורת
בתחום תקשורת פעלה החברה בעיקר באמצעות חברת בת בשם "קרדן תקשורת" שהוקמה ב-1999. חברה זו החזיקה במניות של חברת "אר.אר. תקשורת לוויינים בע"מ" (RRsat) בחברת "די.בי.אס. שרותי לוויין (1998) בע"מ" (yes). בשנת 1996 הייתה החברה שותפה בהקמת רדיו קול חי והחזיקה 22.75% מהמניות. החל נובמבר 2000, החזיקה קרדן כ-70% מהבעלות בתחנה. בתחילת 2017 מכרה קרדן את החזקתה ברדיו קול חי. במהלך השנים 2003–2006 השקיעה כ-6.3 מיליון דולר בחברת "סינטק מדיה", חברת תוכנה ישראלית שפיתחה מערכות לניהול שידורי טלוויזיה. בינואר 2011 מכרה את אחזקותיה ב"סינטק מדיה" תמורת 18.9 מיליון דולר. בספטמבר 2013, מכרה את החזקתה בחברת הלוויינים RRsat לקרן ההשקעות ויולה, תמורת כ-17 מיליון דולר. קרדן השקיעה במהלך השנים כ-13 מיליון שקל ב-RRsat, ובשנים 2004–2013 היא קיבלה ממנה דיבידנדים של כ-58 מיליון שקל.
במאי 2006 עלה לאוויר בארצות הברית ערוץ BabyFirstTV, ערוץ טלוויזיה המיועד לפעוטות. הערוץ הוקם על ידי שרון רכטר, בתו של אחד מבעלי המניות הוא איתן רכטר ובעלה גיא אורנים. הערוץ משדר 24 שעות ביממה תכנים חינוכיים, רובם סדרות אנימציה, שנוצרו במיוחד בעבור תינוקות. חברת קרדן ישראל הייתה המשקיעה העיקרית בערוץ בתחילת דרכו, ובין השנים 2004 ל-2012 השקיעה בו כ-20 מיליון שקל. לאחר מכן הפסיקה להשתתף בגיוסי ההון של הערוץ ועקב כך דולל חלקה לשיעור של כ-25%. בינואר 2020, רכש איתן רכטר מקרדן את ההחזקות בערוץ תמורת כ-8 מיליון שקל.
קרדן טכנולוגיות
בשנת 1994 הוקמה חברת "קרדן טכנולוגיות", זרוע ההשקעה בחברות היי-טק של קבוצת קרדן. "קרדן ישראל" החזיקה ב־57% מהחברה, איש העסקים בני שטיינמץ החזיק 26%, יזם ההון סיכון, מתי קרפ, החזיק 12% ויו"ר דירקטוריון החברה, משה שטיינגרט, החזיק 5%. קרדן טכנולוגיות החזיקה בשתי קרנות הון סיכון מצליחות, קרן ניצנים בה החזיקה 25% בקרן ו-32% בשותף הכללי (חברת הניהול של הקרן) וקונקורד בה החזיקה 25% מהקרן ו-38% מהשותף הכללי. בפברואר 2000, תכננה החברה לצאת בהנפקת מניות ראשונה לציבור לפי שווי של 100 מיליון דולר. מלבד קרנות ההון סיכון, החזיקה קרדן טכנולוגיות 40% ממניות חברת המיחשוב EDS-ישראל, ו-50% בחברת אי-טרייד ישראל, למסחר במניות באמצעות האינטרנט. החברה הונפקה לבסוף לפי שווי של 66 מיליון דולר ביולי 2000.
בדצמבר 1999, רכשה 30% ממניות האתר למכירת ספרים "דיבוק" (dbook), אולם רוב ההשקעה נמחקה תוך זמן קצר, והאתר נסגר ב-2003. החברה ביצעה גם השקעות כושלות בפלטפורמות למסחר אלקטרוני, זירת מסחר אלקטרוני לפרחים.
באוגוסט 2003, מכרה "קרדן טכנולוגיות" את פעילותה בניהול קרנות הון סיכון. ולמעשה, למעט אחזקותיה במספר חברות סטארט-אפ, הייתה לשלד בורסאי. בדצמבר 2006, רכשה קרדן טכנולוגיות שותפות בחמש חברות של פורמולה ויז'ן טכנולוגיות תמורת 21 מיליון דולר. אחת החברות, חברת התוכנה בבילון נמכרה בינואר 2008. שניים מחברות שנרכשו, FIS ו-IDIT, מוזגו לתוך חברת סאפיינס אינטרנשיונל קורפוריישן. השקעה נוספת מהתיק, חברת טרנסטק, נכנסה לפירוק ובעלי מניותיה איבדו את השקעתם. החברה החמישית, ג'יגה ספייסס ממשיכה לפעול. באוגוסט 2012, נמחקה "קרדן טכנולוגיות" מהמסחר בבורסה, לאחר הצעת רכש של "קרדן ישראל".
קמעונאות
בתחום הקמעונאות פעלה החברה בעיקר באמצעות חסרת הבת "קרדן סחר", שעסקה גם בייבוא ושיווק של מוצרי צריכה שונים, ו"קרדן מזון" שעסקה בניהול מסעדות ויבוא מזון.
בשנת 1994 קיבלה את הזיכיון להקמת רשת מסעדות סבארו בישראל. לאחר שהקימה 18 מסעדות בישראל מכרה קרדן את הרשת בשנת 2000, מאחר שלא הצליחה להגיעה לרווחיות.
בשנת 1996 רכשה את רשת חנויות המחשבים באג מולטיסיסטם, ומכרה אותה כעבור חמש שנים בהפסד. בסוף 1996 רכשה גם את פעילות יצרנית המזון מעדני אוליביה, בסוף שנת 2000 מכרה 50% מהחברה לתנובה וביוני 2002 את יתרת אחזקותיה.
באפריל 1997, רכשה מקונצרן כלל 50% מחברת הבת "כלל שיווק ומסחר" שעסקה ביבוא מותגי ספורט ושעוני יוקרה לישראל, אך החברה איבדה את רוב זיכיונות היבוא שלה באותה עת, והעסקה בוטלה.
ביוני 1997 הייתה קרדן שותפה, יחד עם סופר-פארם ו"לאומי ושות'", בקבוצה שזכתה במכרז של רשת איקאה השוודית לקבלת זיכיון החברה בישראל. אך ברגע האחרון החליטה סופר-פארם, שהייתה השותפה הבכירה בקבוצה, לוותר על הזיכיון והוא עבר לקבוצת פישמן וקואופ הריבוע הכחול.
קרדן סחר הייתה יבואנית והמשווקת של מוצרי חשמל ביתיים, בין השאר מתוצרת החברות סניו, איטצ'י, אייווה, סאוטר, ליבהר, ועוד. בשנת 2003 קיבלה הנציגות הבלעדית לייבוא ושיווק מוצרי ווירפול בישראל. בשנת 2010, נסגרה קרדן סחר ופיטרה את כל עובדיה עקב איבוד הזיכיון.
קריפטון (סדרת טלוויזיה)
קריפטון (באנגלית: Krypton) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית שפיתח דייוויד ס. גויר ושודרה בערוץ הכבלים Syfy, בשתי עונות בנות עשרה פרקים כל אחת, בין מרץ 2018 – אוגוסט 2019. עלילת הסדרה מתרחשת בקנדור שבקריפטון  כמאתיים שנה לפני שקריפטון נחרבה.
עלילה
הסדרה מתארת את חייו של סג, בחור צעיר בחברה מעמדית בעיר המדינה קנדור שבפלנטה קריפטון. סג אל נולד למשפחת אל במעמד הגבוה, ובילדותו סבו נשפט להוצאה להורג ומשפחתו הוחרמה והפכה לחסרת שם ודרגה. סג רוצה להחזיר את הכבוד האבוד של משפחתו ונאבק להציל את עירו. אדם סטריינג' נוסע בחלל ובזמן לקריפטון בתקופה זו.
פיתוח
באוקטובר 2014 נודע שדייוויד ס' גויר עובד על פיתוח סדרת טלוויזיה בשם "קריפטון" שעלילתה מתרחשת על כוכב הלכת קריפטון. בדצמבר באותה שנה אושרה הידיעה ודווח שהסדרה תעלה לשידור ברשת Syfy.
במאי 2016 דווח שרשת Syfy הזמינה פרק פיילוט ושדמיאן קינדלר מצטרף לצד גויר כיוצר שותף ויהיה מפיק בפועל.
התכנון המקורי, שלא מומש, היה שהסדרה תשתייך ליקום הקולנועי של DC.
צילומים
ביוני 2016 ההפקה יצאה לדרך במונטריאול, ובספטמבר באותה שנה נערכו צילומים בסרביה.
שיווק
הקדימון הראשון של הסדרה פורסם ב-2017 ברשת Syfy, ובו הוכרז שהסדרה תעלה לשידור באותה שנה. לאחר חודש, רשת Syfy הודיעה בטוויטר שהסדרה תעלה לשידור בשנת 2018.
יחסי בנגלדש–פקיסטן
יחסי בנגלדש–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן. בנגלדש הייתה חלק מפקיסטן בשנים 1947–1971, ואז קיבלה עצמאות לאחר מלחמת שחרור עקובה מדם. במסגרת הסכם סימלה, הודו נקטה צעדים נגד פקיסטן להכיר בעצמאות בנגלדש. פקיסטן פנתה לסין על מנת לנסות לחסום את הצטרפותה של בנגלדש לאומות המאוחדות עד 1974, בניגוד להודו שעשתה מאמצים לסייע בהכרה בינלאומית בבנגלדש. בסוף מרץ 1973 הכירו 98 מדינות בבנגלדש. בשנת 1974 הכירה פקיסטן בבנגלדש לאחר לחץ מצד מדינות מוסלמיות אחרות ובעיקר ממדינות ערב. מוג'יבור רחמן הצהיר כי פקיסטן תשתתף בכנס הארגון לשיתוף הפעולה האסלאמי שבלאהור רק אם פקיסטן תכיר בבנגלדש. פקיסטן כוננה יחסים דיפלומטיים מלאים עם בנגלדש ב-18 בינואר 1976.
עצמאות בנגלדש מפקיסטן
משנת 1947 עד 1971, בנגלדש הייתה חלק מפקיסטן: כמזרח בנגל עד 1955, ומשנת 1955 עד 1971 כמזרח פקיסטן. היחסים בין שתי הפרובינציות (פקיסטן המערבית והמזרחית) הפכו מתוחות בגלל היעדר הכרה רשמית בשפה הבנגלית, דמוקרטיה, אוטונומיה אזורית, חלוקת משאבים לא אחידה, אפליה עדתית ומאמצים ממשלתיים לא יעילים לחסל את השפעות הציקלון בולה, שגרמו נזק קשה במזרח פקיסטן. בגלל סתירות אלה פרצו מהומות במזרח פקיסטן, שהביאו בסופו של דבר למלחמת אזרחים ועצמאות מחוזית. במרץ 1971 הצבא הפקיסטני השיק את מבצע הזרקורים שמטרתו היה לחסל את האינטליגנציה של מזרח פקיסטן, פעילים פוליטיים, הינדים ומיעוטים אחרים. מספר הבנגלים שנהרגו על ידי חיילים פקיסטנים נותר שנוי במחלוקת: על פי הערכות שונות, 300,000 עד 3 מיליון בני אדם מתו; כ-8–10 מיליון איש הפכו לפליטים בהודו. שוטרים וחיילים בנגלים רבים התקוממו והקימו כוחות פרטיזנים, המוקטי באהיני, שנעזרו על ידי הודו וברית המועצות. כאשר הוכרזה מלחמה בין הודו לפקיסטן בדצמבר 1971, הצבא ההודי הביס את היחידות המזוינות הפקיסטניות במזרח פקיסטן והמדינה העצמאית של בנגלדש הוקמה.
כינון ופיתוח יחסים דיפלומטיים
פקיסטן ובעלות בריתה, כמו הרפובליקה העממית של סין, סירבו להכיר בעצמאות בנגלדש, אשר בתורה דרשה התנצלות מההנהגה הפקיסטנית על פשעי מלחמה שביצעו הכוחות המזוינים הפקיסטניים. פקיסטן נסוגה מחבר העמים הבריטי בשנת 1972 במחאה על ההכרה בבנגלדש על ידי הארגון. בשנת 1975 שתי המדינות דנו במצב החוב החיצוני של המדינה המאוחדת שבעבר. בנגלדש ופקיסטן החליטו לחלק את החוב, כמו גם את כל ההלוואות וההלוואות החיצוניות ביניהן באופן שווה. היחסים השתפרו משמעותית תחת המשטרים הצבאיים של זיאור רחמן וחוסיין מוחמד ארשאד בבנגלדש, שהיו מנוכרים מבעלת בריתם המסורתית - הודו.
כשעלתה הסוגיה על קבלת בנגלדש לאומות המאוחדות, סין, לבקשת פקיסטן, השתמשה לראשונה בוטו שלה. זה עזר לפקיסטן להחזיר את שבויי המלחמה שלה. חמישה ראשי ממשלה פקיסטנים היו בביקורים רשמיים בבנגלדש מאז 1980, מה שהביא להקמת יחסי סחר ותרבות. חששות נפוצים לגבי תפקידה האזורי של הודו השפיעו על שיתוף הפעולה האסטרטגי של שתי המדינות. פקיסטן מכרה כמה טייסות Shenyang J-6 לחיל האוויר בנגלדש בסוף 1980, אך כולן נהרסו במהלך ציקלון.
יחסי מסחר
בשנת 2010 היקף הסחר הסתכם ב-340 מיליון דולר אמריקני. השקעות מפקיסטן לבנגלדש עוברות לתעשיית הטקסטיל והאנרגיה. בשנת 2016 ייצאה בנגלדש סחורות בשווי 47.7 מיליון דולר לפקיסטן. יצוא בנגלדש לפקיסטן: בגדים ארוגים, סריגים, טקסטיל, מוצרים חקלאיים, מוצרי עור, נעליים, יוטה. בשנת 2016 ייצאה פקיסטן סחורות בשווי 507.5 מיליון דולר לבנגלדש. יצוא פקיסטן לבנגלדש: כותנה, חוט כותנה וחוטים, בדי כותנה, סיבים מלאכותיים, בדים סרוגים, מסתור ועור, דוודים, מכונות ומכשירים מכניים, שמנים ומינרלים, פלסטיק ומוצריו.
ביהרים
הוויכוח על מעמדם וחזרתם של הביהרים לפקיסטן נמשך עד היום. ישנם כ-540 אלף איש מקהילה זו שעברו למזרח פקיסטן ממדינת ביהר ההודית לאחר חלוקת הודו בשנת 1947. במהלך מלחמת השחרור, קהילה זו תמכה במעשי הממשל הפקיסטני המרכזי, ואז רצתה להגר לפקיסטן, שהפסידה במלחמה. עד 1982 הוחזרו כ-127,000 איש לפקיסטן, וכ-250,000 איש עדיין זקוקים להשבתם מבנגלדש. בשנת 1985 חלה התקדמות מסוימת בתחום זה כאשר נשיא פקיסטן, מוחמד זיא אל-חאק, הסכים לקבל את הביהרים. בשנת 2002 ביקר פרבז מושארף בבנגלדש וחתם על מספר הסכמים דו-צדדיים, אך הצהיר כי הגירת הביהרים שנותרה לפקיסטן אינה אפשרית כרגע.
מחלף פתח תקווה דרום
מחלף פתח תקווה דרום (בעבר מחלף שערייה) הוא מחלף המחבר בין כביש 40 לכביש 471. הוא נפתח לתנועה ביוני 2012 במסגרת הסבת כביש 471 לכביש מהיר.
המחלף בנוי בתצורת מחלף עלה תלתן חלקי, כאשר הפניות לכביש 471 המוגדר ככביש מהיר הן על גבי רמפות סיבוביות, ואילו הפניות לכיוון כביש 40 המוגדר ככביש ראשי נפגשות בצומת מרומזר.
דב שמוטקין
דב שמוטקין (נולד ב-1949) הוא גרונטולוג ופסיכולוג ישראלי. פרופסור אמריטוס בבית הספר למדעי הפסיכולוגיה וראש מכון הרצג לחקר ההזדקנות והזיקנה באוניברסיטת תל אביב.
מחקר
בעבודתו המדעית גיבש שמוטקין גישה דיאלקטית לאושר אנושי וסבל, הדגשת מסלולי התפתחות לאורך הבגרות והזיקנה. ההתעניינות העיקרית שלו היא במחקר של מנגנונים פסיכולוגיים שבהם אנשים יכולים יכול לשמור על רווחה וחוסן נפשי בפני מצוקות חיים ותהליכי הזדקנות העלולים לגרום לטראומה, להידרדרות ולאובדן. במודל הרעיוני שלו, שכותרתו "מרדף האושר בעולם עוין", שמוטקין יחד עם שותפים אשר תרמו תרומות חיוניות (בעיקר דוקטורנטים שלו לשעבר), פיתחו מבט דינמי על החיבור שבין חוסן ופגיעות. העבודה הקונספטואלית והאמפירית של שמוטקין בתחומי הגרונטולוגיה מבקשת להסביר איך בריאות, תפקוד הסתגלותי והגשמה עצמית עלולים לפגוע בחולשה, נכות והתפוררות בחיים מאוחרים יותר. הנושא המתפתח המאחד את העבודות המדעיות הללו הוא השאיפה ההומניסטית של שמוטקין להשקפות מעודנות ומשופרות יותר על ממשקים בין רווחה ומצוקה בחיי אדם.
אנדז'יי דודה
אנדז'יי דודה (בפולנית: Andrzej Duda ; נולד ב-16 במאי 1972) הוא נשיא פולין המכהן.
ביוגרפיה
דודה נולד בקרקוב ולמד משפטים באוניברסיטה היגלונית. בשנת 2001 השלים תואר שני וב-2005 השלים את הדוקטורט במשפטים.
בשנת 2000 הצטרף למפלגת "איחוד החופש", מפלגה שהגדירה את עצמה כמפלגה ליברלית-דמוקרטית. לאחר שכשלה בבחירות 2001 וחלק מחבריה עברו למפלגת המצע האזרחי, היא התפרקה. בשנת 2005 הצטרף למפלגת "חוק וצדק".
בין השנים 2006–2007 שימש כתת-מזכיר המדינה במשרד המשפטים. ואז, בין השנים 2007–2008, היה חבר בבית הדין הממלכתי הפולני.
בין השנים 2008–2010, בתקופת נשיאותו של לך קצ'ינסקי, היה דודה מזכיר מדינה במשרד נשיא הרפובליקה הפולנית. בשנת 2010 היה מועמד בבחירות לראשות עיריית קרקוב כמועמד מפלגת "חוק וצדק", אך לא נבחר. בבחירות לפרלמנט 2011 קיבל 79,981 קולות באזור קרקוב, והיה לחבר בסיים.
בשנת 2015 התמודד לנשיאות מול ברוניסלב קומורובסקי. בסיבוב הראשון זכה ב-34.5% מהקולות, בעוד יריבו זכה ב-33.1%, אולם מכיוון שאף אחד מהמתמודדים לא צבר תמיכה של יותר מ-50%, נערך סיבוב שני ב-25 במאי. בסיומו זכה דודה בכ-51% מהקולות, וקומורובסקי ב-48%.
ב-17 בינואר 2017 ביקר דודה בישראל כאורח כבוד של יושב ראש הכנסת יולי אדלשטיין. במהלך הביקור הניח זר על קברו של יוני נתניהו בהר הרצל. בפתח ביקורו אמר דודה כי "האנטישמיות היא מעשה בזוי".
בפברואר 2019 עמד דודה במרכזו של משבר בין פולין לישראל, לאחר שבעת ביקורו בוורשה אמר ראש הממשלה נתניהו כי "פולנים שיתפו פעולה עם הנאצים". בתגובה הודיע דודה שלא יגיע לוועידת קבוצת וישגראד בישראל. הוועידה, שתוכננה להתקיים במרץ 2019, בוטלה.
ביולי 2020 נבחר אנדז'יי דודה לכהונה שנייה כנשיא פולין, לאחר שניצח בבחירות את ראש העיר ורשה רפאל צ'אסקובסקי. דודה זכה ברוב של 51.2%, לעומת 48.8% של יריבו. במהלך קמפיין הבחירות קידם "מצע למען ערכי המשפחה", ונשבע "להגן על ילדים מפני אידאולוגיה להט"בית". דודה התחייב במצע החדש לא לתמוך בנישואי זוגות חד־מיניים או באימוץ ילדים בידי משפחות גאות. בסעיף אחר שהוא קורא "לאסור הפצת אידאולוגיה להט"בית בבתי ספר ובמוסדות ציבור".
ביולי 2020 הודיעה ממשלת פולין על פרישה מאמנת איסטנבול (האמנה למניעה ומאבק באלימות כלפי נשים ואלימות במשפחה). שר המשפטים אמר שהאמנה היא "המצאה פמיניסטית שנועדה להצדיק אידאולוגיה גאה, ו"נוגדת את הערכים השמרניים של פולין".
בינואר 2021 נכנס לתוקפו האיסור הכמעט מוחלט נגד הפלות בפולין שקידמה המפלגה במשך מספר שנים. האיסור נכנס לתוקף שלושה חודשים לאחר שבית המשפט העליון במדינה פסק שהפסקת היריון במקרה של מומים בעובר איננה חוקתית.
במרץ 2021, לאחר שהצליחה למנוע מזוגות להט"בים לאמץ ילדים ביחד, הגישה מפלגת "החוק והצדק" הצעת חוק חדשה המבקשת לאסור על להט"בים גם כהורים יחידנים, לאחר שכמה משפחות של זוגות להט"בים הצליחו לעקוף את ההגבלה על אימוץ, בכך שאחד או אחת מבני או בנות הזוג אימצו ילד באופן יחידני.
חיים אישיים
דודה נשוי לאגתה, מורה לגרמנית בתיכון.
דה טומאזו
דה טומאזו  (באיטלקית:De Tomaso Automobili) היא חברה איטלקית לייצור מכוניות ספורט ומכוניות יוקרה שהוקמה במודנה בשנת 1959.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1959 על ידי אלחנדרו דה טומאזו, יליד בואנוס איירס. החברה החלה לפתח מכוניות ספורט ומכוניות יוקרה על בסיס מנועים מתוצרת פורד. המכונית הראשונה הייתה "דה טומאזו ואלה-לונגה" שייצורה התחיל ב-1964 ונמשך עד לשנת 1968. בתקופה זו נבנו 59 יחידות. בשנת 1967 החל ייצור "דה-טומאזו Mangusta" שנמשך עד לשנת 1971 ובתקופה זו נבנו כ-400 מכוניות.
בשנים 1961–1963 החברה השתתפה במירוץ פורמולה 1 אך ללא הצלחה. לקראת עונת 1970 של פורמולה 1 החברה בנתה מכונית עבור צוות בריטי. המכונית לא הצליחה לסיים ארבע מרוצים ראשונים של העונה. במהלך המירוץ החמישי החלה שרפה ונהג נהרג.
בשנת 1971 החל ייצור "דה-טומאזו פנטרה". בשנים 1971-1973 נבנו מעל ל-6,000 מכוניות. בחלקם הם נבנו על פסי הייצור של יצרן איטלקי Vignale שנכשל כלכלית בייצור מכונית מדגם "Vignale Gamine" ונרכש על ידי דה טומאזו. זמן קצר לאחר מכך בעקבות משבר האנרגיה העולמי של שנת 1973 היקף המכירות ירד לכ-100 מכוניות בשנה בלבד.
בנוסף למכוניות ספורט החברה נכנסה לשוק מכוניות יוקרה. בשנת 1971 החל ייצור "דה טומאזו Deauville". הרכב לא הצליח להתחרות עם מכוניות יוקרה מתוצרת גרמניה ונמכרו רק 244 יחידות. בשנת 1972 החל ייצור דה-טומאזו לונגצ'אמפ שנמשך עד לשנת 1989 אך ללא הצלחה יתרה.
בשנות ה-2000 תוכננו מספר דגמים חדשים. כמו כן היה תכנון לבנות מפעל חדש בקלבריה תוך שיתוף פעולה עם יצרן רוסי אוא"ז. התכנון להיה הגיע לכ-10 אלף מכוניות בשנה אך הפרויקט נכשל.
בשנת 2004 החברה הודיע על תחילת הליך של פשיטת רגל אך ייצור מכוניות חדשות נמשך. בשנת 2009 החברה נרכשה על ידי ז'אן מריו רוסוליניו וקיבל עזרה מממשלת איטליה להמשך פעילותה של החברה. בשנת 2012 הוא נעצר והואשם בשימוש לא נכון בתקציבים שקיבל. בשנת 2014 המפעל במודנה הפסיק את פעילותו.
באפריל 2015 בית המשפט הכריז על מכירת החברה למשקיע מהונג קונג תמורת כ-מיליון יורו.
בשנת 2019 הוצג דגם חדש De Tomaso P72 והוכרז שקיימות תוכניות לייצור כ-70 יחידות מדגם זה. בשנת 2022 הוכרז שתייצור צפוי להתחיל במפעל חדש בנורבורינג שבגרמניה.
Renaissance (אלבום)
Renaissance (מעוצב כ-act i: RENAISSANCE; בעברית: רנסאנס) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת האמריקאית ביונסה. את האלבום הוציאו לאור ב-29 ביולי 2022 חברות התקליטים פארקווד אנטרטיינמנט וקולומביה רקורדס. זוהי הוצאת הסולו הראשונה של ביונסה מאז Lemonade (2016), והיא משמשת כפרק ראשון בפרויקט טרילוגי. ביונסה ביססה את האלבום על מצבה הנפשי במהלך מגפת הקורונה. היא כתבה והפיקה אותו יחד עם נובה ואב, דה-דרים, סימבוליק ואן, איי. ג'י. קוק, האני דיז'ון, בים, כריסטופר סטיוארט, בלאדפופ, סקרילקס, היט-בוי, נו איי.די., P2J ואחרים.
הסינגל המוביל, "Break My Soul", פורסם ב-20 ביוני 2022, והגיע למקום הראשון במספר מצעדי פזמונים, כולל בבילבורד הוט 100. עם שירים שהמעברים ביניהם רצופים בהשמעה רגילה, מאופיין Renaissance במוטיביים משנות ה-70, הכוללים צלילי דיסקו והאוס, ורוח אנרגטית המזוהה עם מועדוני המחתרת של הקהילה האפרו-אמריקאית בארצות הברית. Renaissance נכנס לבילבורד 200 במקום הראשון – אלבומה השביעי של ביונסה שרושם את כניסתו למצעד במקום הראשון. בנוסף לארצות הברית הגיע האלבום למקום הראשון גם באוסטרליה, בלגיה, קנדה, צרפת, אירלנד, הולנד, ניו זילנד, סקוטלנד, שוודיה והממלכה המאוחדת.
רקע
באוגוסט 2021, במהלך ריאיון שפורסם בעיתון Harper's Bazaar, חשפה ביונסה כי היא עובדת על האלבום השביעי שלה כבר מ-2020. – הצהירה בריאיון. היא הסבירה גם שתחושת הזמן אינה מורגשת בזמן שעובדים על אלבום אולפן. – סיפרה על הליך היצירה של Renaissance. .
החל מ-7 ביוני 2022 מחקה ביונסה את תמונת הפרופיל שלה מכל הפלטפורמות שלה ברשתות החברתיות, והחלה לפזר רמזים לקראת יציאת האלבום. ארבעה ימים לאחר מכן נכתב באתר האינטרנט הרשמי שלה, שעוצב בפורמט חדש, "" - האות "B" מייצגת את שמה של ביונסה והספרה "7" מסמלת כי מדובר על אלבום האולפן השביעי של הזמרת. ב-15 ביוני העלתה קרן התרומות של הזמרת "BeyGOOD" בחשבון הטוויטר שלה תמונת קולאז' של עטיפות שונות של אלבומי אולפן לכבוד חודש המוזיקה השחורה. בפינה התחתונה השמאלית של הקולאז' מוצגת תמונה של יד המצביעה על העטיפה של B7, אלבומה השביעי של ברנדי נורווד. ב-16 ביוני הכריזה ביונסה באופן רשמי על האלבום, ושחררה את המכירות המוקדמות ל-Renaissance בפלטפורמות הסטרימינג השונות.
כחלק מצילומי השער של ביונסה לווג בריטניה האזין העורך הראשי של העיתון, אדוארד אנינפול, לחלקים מ-Renaissance. הוא שיבח את החלקים ששמע, וציין לטובה את השילוב בין קולה של ביונסה למקצב המהיר ומרקיד, לטענתו, שנמצא באלבום. הוא תיאר אותו כ"יצירה מוזיקלית שמפנה לתרביות ולתתי-תרביות של העם האמריקני, וגורמת למאזינים לרצות לרקוד על רחבת הריקודים".
ב-20 ביוני 2022 הודיעה ביונסה כי הסינגל המוביל של האלבום, "Break My Soul", ייצא לאור ב-21 ביוני, בחצות, בהתאם לשעון המזרח, במקביל לנקודת ההיפוך של חודש יוני. עם זאת, השיר הופיע ביוטיוב ובטיידל ב-20 ביוני, כמה שעות לפני מועד ההוצאה שתוכנן. עם יציאת האלבום פרסמה ביונסה הערה באתר האינטרנט שלה שמאשרת כי Renaissance הוא האלבום הראשון מתוך הפרויקט החדש שלה, בן שלוש יצירות מוזיקליות. בנוסף, שיתפה כי הוא מוקדש לג'יי זי בעלה ולדודה ג'וני, הומוסקסואל שחלה באיידס, ולטענתה משמש עבורה דוגמה למוזיקה ולתרבות אליה היא מתחברת.
עטיפת האלבום
ב-30 ביוני 2022 חשפה ביונסה את עטיפת האלבום, שמלווה בהערה קצרה, בחשבונות המדיה החברתית שלה. היא יושבת סוס זוהר והולוגרפי, שעשוי מקריסטל שקוף, כשהיא לבושה בביקיני כסוף ומנצנץ. מבקרי המוזיקה טענו כי ההשראה לתמונה שאובה מציורו של ג'ון קולייר מ-1897, Lady Godiva. באיור מוצגת אישה עירומה רוכבת על סוס לבן שעטוי כולו בבגד אדום מלכותי. בגדיה, שעוצבו על ידי נוסי קוארו, מזכירים את בגדי הקריסטל שלבשה באלבום Dangerously in Love מ-2003.
תמונה נוספת למהדורת הויניל של Renaissance מציגה את ביונסה על גבי אותו הסוס, אך עם בגדים שונים. היא עוטה כיסוי ראש כסוף שמסתיר את שערה, ועליו חבשה כובע בוקרים. שרשראות כסף וזהב לבן מעטרות את ידיה ורגליה, והסוס מעוטר בנוצות לבנות. הרקע השחור של המהדורה הסטנדרטית מוחלף בציור של סוס לבן ומלכותי שכרוף סביב וילון אדום, המזכיר את תקופת הרנסאנס.
הרכב
Renaissance משלב בתוכו מספר וריאנטים של מוזיקה שחורה יחד עם טכנולוגיה חדשנית. הסגנונות שתוארו בו הן דאנס, האוס, דיסקו, פופ ו-R&B. בנוסף, יש גם צלילים שמזוהים בעיקר ממוזיקת טכנו, גראז', אפרו-פופ, בוגי, פאנק, גוספל, נשמה פסיכידלית, היפ הופ, טראפ, ג'ק סווינג חדש, סינת'פופ ודאנסהול.
המעברים בין הרצועות של Renaissance הם חלקים על ידי התאמה של המקצב בסוף השיר הקודם לזה של הבא אחריו. לטכניקה זו קוראים Beatmatching. לפי קארי באטן מהניו יורקר, מעברים אלו משקפים את מצבי הרוח המשתנים שחשנו בתקופת הסגר במגפת הקורונה. לרצועות עצמן מבנה לא שגרתי או רציף. חלקן מכילות מספר מקצבים שונים לחלוטין.
רשימות סיכום שנה
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022. בפרט, האלבום הוכתר כאלבום הטוב ביותר של השנה שפרסמו הארגונים;הגרדיאן, לוס אנג'לס טיימס  , רולינג סטון   , The Hollywood Reporter , PopMatters
הצפנה
הצפנה היא תהליך קריפטוגרפי של קידוד מידע, שממיר את הייצוג המקורי של המידע, המכונה טקסט גלוי (באנגלית: plaintext), לצורה חלופית, המכונה טקסט מוצפן (באנגלית: ciphertext). בדרך כלל, מערכות הצפנה משתמשות במפתח הצפנה פסידו-אקראי שנוצר על ידי אלגוריתם. במצב אידיאלי, רק נמען שברשותו נמצא מפתח ההצפנה יכול לפענח את ההודעה המוצפנת.
בעת העתיקה
אחת משיטות ההצפנה המוקדמות ביותר היא החלפת סמלים, שיטה שנצפתה לראשונה בקברו של חנומותפ השני, אציל מצרי שחי בשנת 1900 לפני הספירה. ביוון העתיקה ורומא העתיקה נעשה שימוש בשיטת הצפנה מוקדמת זו למטרות צבאיות. אחד מהצפנים הצבאיים המפורסמים ביותר מהתקופה הוא צופן קיסר, צופן החלפה שבו כל אות בטקסט המקור מוחלפת באות המרוחקת ממנה במספר קבוע של מקומות בסדר האלפביתי, ונמען שיודע את מספר המקומות בו הוסטו האותיות יכול לפענח את ההודעה.
צפני החלפה מופיעים גם בשפה העברית; דוגמה לצופן כזה הוא צופן אתב"ש, שבא לידי ביטוי במספר מקומות במסורת היהודית.
בסביבות שנת 800 לספירה, המתמטיקאי הערבי אל-כנדי פיתח את טכניקת ניתוח התדירויות בניסיון לפתח שיטה לפיצוח צופן קיסר. טכניקה זו בחנה את תדירות הופעת האותיות בהודעה המוצפנת כדי לקבוע את מספר ההסטות. בשנת 1465, הסופר האיטלקי ליאונה אלברטי פיתח את צופן אלברטי, שיטת הצפנה המבוססת על מכשיר הצפנה המורכב משני דיסקים משולבים שעל כל אחד מהם כתובים 24 תווים. צופן אלברטי היה אחד הצפנים הפוליאלפביתיים הראשונים, ולא היה ניתן לפצחו בשיטת ניתוח התדירויות.
המאה ה-19–20
בסביבות שנת 1790, תומאס ג'פרסון פיתח צופן תאורטי שנועד לשימוש בהתכתבויות צבאיות, אך לעולם לא נבנה בפועל. הצופן, המכונה היום צופן הגלגל או דיסק ג'פרסון, תואר כסליל שניתן להשתמש בו בשביל להצפין הודעה באנגלית באורך עד 36 תווים, כך שאדם שנמצא ברשותו סליל תואם יכול לפענח את הטקסט המוצפן.
מכשיר הצפנה זהה לדיסק ג'פרסון, הM-94, פותח בשנת 1917 באופן בלתי תלוי על ידי מייג'ור צבא ארצות הברית ג'וזף מאובורן. המכשיר שימש את צבא ארצות הברית לצורכי תקשורת עד שנת 1942.