cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אמינה גוריב-פאקים
גוריב-פאקים היא האישה הראשונה שנבחרה לנשיאות המדינה מאז עצמאותה ב-1968, והאישה השלישית שכיהנה כראש המדינה אחרי המלכה אליזבת השנייה ומוניק אושאן בלפאו, ששימשה פעמיים כנשיאת מאורציוס בפועל (ב-2012 וב-2015) אך לא נבחרה לתפקיד.
היא פרשה מתפקידה בשנת 2018 עקב פרסום פרשת שחיתות, של שימוש לא חוקי בכרטיסי אשראי של עמותה אליה הייתה קשורה.
ראשית חייה והשכלה
ביבי אמנה פירדאוס גוריב-פאקים נולדה בכפר סורינאם במאוריציוס ב-17 באוקטובר 1959, לאביה הסנג'י גוריב ואמה פירדאוס דורגאוהי. היא גדלה בעיירה פליין מנגיאן במאוריציוס וסיימה את לימודיה בבית הספר היסודי סנט-פטריס. לאחר מכן עברה למנזר מהבורג לורטו, וסיימה את תעודת בית הספר הגבוה במנזר לורטו קוואטר בורנס.
השכלה
עם סיום לימודי התיכון היא עברה לבריטניה על מנת לרכוש השכלה גבוהה בכימיה. ב-1983 סיימה תואר ראשון בכימיה מאוניברסיטת סארי והמשיכה לתואר שני ודוקטורט בכימיה אורגנית באוניברסיטת אקסטר בבריטניה אותו קיבלה בשנת 1987.
באקדמיה ובמחקר
עם סיום הדוקטורט חזרה למאוריציוס והתקבלה לעבודה באוניברסיטת מאורציוס. היא עבדה במועצת המחקר של מאוריציוס כמנהלת מחקר בשנים 1995–1997. בשנת 2001 היא שימשה כפרופסור וניהלה את מחלקת הכימיה באוניברסיטה. באוניברסיטה היא שימשה ברציפות כדיקן הפקולטה למדעים וסגנית נשיאת האוניברסיטה בשנים 2004–2010.
לאחר מכן היא כיהנה כיושבת ראש המועצה הבינלאומית לאיגוד המדעי במשרד האזורי לאפריקה בשנים 2011–2014
בדצמבר 2013 הגישה גוריב-פאקים תלונה לנציבות שוויון הזדמנויות של מאוריציאן (EOC) בטענה לאפליה דתית בבחינת בקשתה למינוי כסגנית הקנצלרית של אוניברסיטת מאוריציוס. חקירת הנציבות מצאה שזה לא המקרה, אך ציינה ליקויים בתהליך הבחירה. הדו"ח ציין היעדר קריטריונים ברורים ודפי ציונים להערכת מועמדים.
בסופו של דבר עזבה גוריב-פאקים את תפקידה כפרופסור באוניברסיטה כדי לפתוח מרכז מדעי משלה הידוע בשם CIDP Research & Innovation אותו היא מנהלת.
קריירה ציבורית
בשנת 2015, הועלה שמה כמועמדת לנשיאות מאוריציוס, על ידי סר אנירוד ג'וגנת ראש הממשלה וחבר התנועה הסוציאליסטית המיליטנטית. מועמדותה אושרה ב-4 ביוני 2015 פה אחד על ידי האספה הלאומית של מאוריציוס. גם מנהיג האופוזיציה פול ברנגר בירך על המינוי. מי שהתנגד למיינוי היה ראש הממשלה לשעבר נאווין רמגולם.
היא התפטרה בשנת 2018 על רקע שערורייה פיננסית בתקופת ראש הממשלה פראווינד יוגנאוט.
הסיבות להתפטרותה
בשנת 2015 הצטרפה כסגנית יו"ר ארגון הצדקה Planet Earth Institute (PEI). הארגון הוקם על ידי איש העסקים אלווארו סוברינו, אשר נמצא מאז תחת חקירת שחיתות בשווייץ ובפורטוגל.
בשנת 2018 היא הואשמה כי השתמשה בכרטיס אשראי בינלאומי של ארגון לא ממשלתי לקניית בגדים ותכשיטים. לפי החשד היא קנתה בגדים ותכשיטים בשווי של 26,000 דולר שאינם קשורים לעבודתה בארגון, דבר המהווה קבלת שוחד. לפי החשד בתמורה לכספים שקיבלה היא דאגה שהוועדה לשירותים פיננסיים (FSC) תנפיק רישיון בנקאי לסוברינו, כיו"ר PEI כדי שיוכל לנהל קרנות המנהלות כספים באפריקה.
גוריב-פאקים התפטרה רשמית מתפקיד נשיאת מאוריציוס ב-23 במרץ 2018 מיד לאחר יום השנה ה-50 לחגיגות העצמאות של המדינה כאשר העיתון ל'אקספרס הדליף את פרטי הבנק שלה, אף על פי שהיא החזירה את ההוצאות שנה אחת לפני ההדלפה. התפטרות זו נבעה בעיקר מניגודי עניינים והאשמות הנובעות ממעורבותה בשערורייה זו.
שערורייה נוספת נוצרה כאשר זמן קצר לפני שהתפטרה ב-2018, ומבלי להתייעץ עם הקבינט של מאוריציוס, היא מינתה את סר חמיד מולאן לעמוד בראש ועדת חקירה על פעילותו של אלווארו סוברינו, למרות ניגוד העניינים שבדבר. ביוני 2018 הקימה ממשלת מאוריציוס ועדת חקירה בראשות השופט אסרף אלי קאוניה שמטרתה לחקור את הפרת החוקה וחוקים אחרים על ידי הנשיאה לשעבר. למרות דיונים רבים על פני תקופה ארוכה, החקירה טרם הושלמה.
לאחר התפטרותה מהנשיאות
ב-2019 - היא שימשה כדוברת מרכזית בכנס של אוניברסיטת קיימברידג' "Africa Together: What Way Forward?"
חיים אישיים
בשנת 1988 נישאה לד"ר אנואר פאקים, מנתח, יש להם שני ילדים; בן, אדם, יליד 1992 ובת, אימאן.
שרון אקסלרוד
שרון אקסלרוד (נולדה בשנת 1970), היא אלופת ישראל בשחייה בעבר. התמחתה בסגנון גב.
ביוגרפיה
אקסלרוד התאמנה בקבוצת הפועל עמק חפר/נתניה בהדרכתו של שמריהו נאבל.
1983
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1983 זכתה אקסלרוד במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 13 של 2:36.85 דקות, אחרי עירית גלוסקינוס מהפועל ימק"א ירושלים שקבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 16 ו-18 של 2:29.01 דקות, ולפני תמר הראל בת אגודתה (2:44.01 דקות) שתיהן מהפועל עמק חפר/נתניה.
1986
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בפברואר 1986 זכתה אקסלרוד במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.90 דקות, אחרי איריס קומן ממכבי נהריה (1:11.73 דקות) וורד ליברמן ממכבי תל אביב כפר המכביה (1:11.86 דקות)
אלופת ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 זכתה אקסלרוד בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:31.54 דקות, לפני עינת גבאי ממכבי חיפה (2:36.51 דקות) ורוית שילה מהפועל ערד (2:38.31 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.65 דקות, 4 מאיות השנייה איטי מדורית משלר ממכבי ירושלים שקבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 14 של 1:11.61 דקות, ולפני ורד ליברמן ממכבי תל אביב (1:13.87 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי.
1987
בתחרות שמונה האומות שנערכה באנטוורפן, בלגיה ביולי 1987 סיימה אקסלרוד פעמיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.88 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:34.18 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.27 דקות, לפני דורית משלר (1:12.38 דקות) והדס פדה מהפועל נהריה ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:32.76 דקות, לפני הדס פדה (2:37.67 דקות) ודורית משלר (2:39.63 דקות).
ליאונרד מאייר
ליאונרד מאייר (באנגלית: Leonard B. Meyer; 12 בינואר 1918 – 30 בדצמבר 2007) היה מלחין, סופר ופילוסוף אמריקאי. הוא תרם רבות בתחומי תאוריית האסתטיקה במוזיקה ואנאליזה מוזיקלית.
קריירה
ב-1946 היה לחבר סגל המחלקה למוזיקה באוניברסיטת שיקגו, ב-1961 התמנה לפרופסור למוזיקה באוניברסיטת שיקגו וב-1975 לפרופסור למדעי הרוח באוניברסיטת פנסילבניה. ב-1988 הוענק לו תואר פרופסור אמריטוס מאוניברסיטת פנסילבניה.
בעבודה בעלת ההשפעה הרבה ביותר שכתב, "Emotion and Meaning in Music" (1956), שילב מאייר תאוריית גשטאלט ותאוריות של הפרגמטיסטים צ'ארלס סנדרס פירס וג'ון דיואי בניסיון להסביר את קיום הרגש במוזיקה. פירס העלה סברה, לפיה כל תגובה מקובלת לאירוע מתפתחת במקביל להבנת תוצאותיו של אותו אירוע, ואז מופיעה תגובה רגשית ל"משמעות" האירוע. מאייר השתמש בבסיס זה ליצירת תאוריה על מוזיקה המשלבת ציפיות מוזיקליות בהקשר תרבותי ספציפי עם הרגש והמשמעות שהן מעוררות. עבודתו המשיכה להשפיע על תאורטיקאים, הן בתחום המוזיקה והן מחוצה לו, וכן נתנה בסיס למחקר פסיכולוגי קוגניטיבי של מוזיקה ותגובותינו לה.
עוד כתבים חשובים שלו הם "The Rhythmic Structure of Music" (עם Grosvenor Cooper (1960), "Explaining Music" {1973) ו-"Style and Music: Theory, History, and Ideology"  (1989); הדפסה חוזר בכריכה רכה ב-1997).
פיתוח עץ
"פיתוח עץ" או "תחריט עץ" (באנגלית: Wood engraving) היא טכניקת הדפס שבמסגרתה חורט האמן דימוי בבלוק עץ, ולאחר מכן מודפסת הגלופה בטכניקה של דפוס בֶּלֶט.
תיאור
טכניקת פיתוח העץ התפתחה מטכניקת חיתוך העץ במהלך המאה ה-18 באירופה. אמנים כגון תומאס ביואיק (Bewick) החלו להשתמש בלוחות עץ קשים, עשויים מעצים כגון אֶשְׁכְּרוֹעַ (boxwood), אגס או דובדבן, על מנת ליצור דימויים המאופיינים בפרטים רבים ועדינים, ובניגודיות גבוהה בין האזורים המודפסים לבין משטחי הנייר שלא הודפסו. השימוש בסוג עץ כזה מבדיל את פיתוח העץ מחיתוך העץ. השימוש בעץ קשה גרר גם שימוש בכלי חיתוך ומַפְסָלוֹת שונות, כגון חֶרֶט (burin), שיצרו קו שונה מן המשטחים האופייניים לחיתוך העץ.
בטכניקת פיתוח העץ חורט האמן דימוי אל תוך גוש ("בלוק") של עץ. לאחר שהושלמה הגלופה מורחים עליה צבע דפוס בעזרת גלגלת. הצבע נצמד רק לפני השטח של הבלוק, ואילו במגרעות, בשקעים ובנקבים הצבע איננו נתפס. לאחר מכן מצמידים אל לוח ההדפסה גיליון נייר ומדפיסים את הדימוי בעזרת מכבש או בהדפסה ידנית.
חוזקו של העץ מאפשר להדפיס עותקים רבים מן הגלופה, ללא שחיקה רבה שלה. על כן, הרבו להשתמש בטכניקה זו בהדפסה של איורים עבור כתבי עת ובעיטור ספרים – עד לשלהי המאה ה-19, אז החלו להשתמש בטכניקות של דפוס אופסט עבור הדפסת כמות גדולה של עותקים. כיום משמשת הטכניקה בעיקר אמנים היוצרים הדפסים אמנותיים.
ויליאם וריטי
קלווין ויליאם וריטי הבן (באנגלית: Calvin William Verity Jr. 26 בינואר 1917 – 3 בינואר 2007) היה איש ממשל ותעשיין אמריקאי, שכיהן כמזכיר המסחר של ארצות הברית בשנים 1987–1989 תחת ממשלו של הנשיא רונלד רייגן.
ביוגרפיה
וריטי נולד בעיר מידלטאון, השוכנת בדרום-מערב אוהיו, לקלווין ויליאם וריטי ורעייתו אובריאן וריטי. כאשר היה תלמיד בפנימייה היוקרתית צ'וט שבקונטיקט, חלק חדר עם ג'ון פיצג'רלד קנדי, מי שלימים יהיה נשיא ארצות הברית. את לימודיו התיכוניים סיים במאקדמית פיליפס אקסטר. אחרי ששירת בצי ארצות הברית, היה לבוגר אוניברסיטת ייל. במשך רוב נתיבתו המקצועית בתעשיית הפלדה, עבד וריטי עבור חברת "ארמקו פלדה", תאגיד אשר נוסד בידי סבו ג'ורג' מ. וריטי. את עבודתו בתאגיד זה החל בשנת 1940, ופרש ממנו בשנת 1982.
בשנים 1980–1981, שימש וריטי כיושב ראש לשכת המסחר של ארצות הברית. ב-1981 הוא כיהן כיו"ר כוח המשימה הדו-מפלגתי של הנשיא רייגן ליוזמות המגזר הפרטי (PSI). ב-1983 הוא מונה לחבר במועצה המייעצת של PSI ולאחר מכן כיהן כחבר במועצת המנהלים של PSI. בין השנים 1979–1984 הוא כיהן כיו"ר המועצה הכלכלית המסחרית של ברית המועצות וארצות הברית, מועצה פרטית של אנשי עסקים אמריקאים וסובייטיים. ביולי 1987 נהרג מזכיר המסחר המכהן, הווארד בולדרייג' בעקבות תאונת רודיאו, ווריטי הועמד על ידי הנשיא רייגן להחליפו.
במהלך כהונתו של וריטי במחלקת המסחר של ארצות הברית, הוא ייסד את היכל התהילה של המסחר ב-1988 במטרה לחלוק כבוד אל העובדים המצטיינים של המחלקה. באותה השנה הוא גם יצר את משרד המסחר והחלל על מנת לתמוך במועצת החלל הלאומית של משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית. משרד זה היה גרסה מוקדמת של המשרד למסחור החלל, משרד שנוסד במטרה לקדם את השימוש המסחרי היעיל בחלל החיצון. על פי העיתונאי ג'ונתן חייט מהעיתון "ניו ריפבליק", שמר וריטי את הרומן "מרד הנפילים" מאת איין ראנד על שולחנו, כולל השורה "האיכות של עשיית עבודתך [...] הוא המדד היחיד של הערך האנושי", מה שהיווה השראה לכהונתו של וריטי כמזכיר המסחר.
וריטי הלך לעולמו ב-3 בינואר 2007 כתוצאה מסיבוכים שנוצרו בעקבות דלקת ריאות, בעיירה ביופורט שבקרוליינה הדרומית. וריטי היה בן 89 במותו. רעייתו, פגי וריטי מתה כשמונה שנים לפניו, ב-20 בינואר 1999, בגיל 81. הוא נקבר בבית העלמין וודסייד שבעיירת הולדתו מידלטאון, אוהיו.
עזית הכלבה הצנחנית (סדרת ספרים)
עזית הכלבה הצנחנית היא גיבורת סדרת ספרי ילדים שכתב הרמטכ"ל מרדכי (מוטה) גור, בעיקר בעת ששירת כקצין בכיר בצה"ל. עזית היא כלבה עזת נפש, המסייעת לצה"ל בפעילויות שונות. הספר הראשון בסדרה אויר על ידי נחום גוטמן, והבאים אחריו על ידי שמואל כץ. הספרים זכו להצלחה גדולה ועובדו להצגת תיאטרון ולסרט הקולנוע "עזית של הצנחנים" בבימויו של בועז דווידזון.
רמי, בנו של מוטה גור, סיפר בראיון שעזית נולדה בדמיונו של אביו כששירת כאלוף פיקוד צפון. "הוא הרבה לבקר במקלטים של הקיבוצים והיישובים שספגו יריות ורצה לשעשע את הילדים, אז הוא המציא להם סיפורים. אבא חיפש דמות שהילדים יתחברו אליה ונזכר בילדותו. בירושלים גר מעליו ד"ר חרובי, שגידל את הכלבה עזה. עזה הוליד את עזית".
בשנת 2013, כ-18 שנים לאחר פטירתו של מרדכי גור, יצא לאור ספר נוסף בסדרה, פרי עטו של רמי גור, המגולל את עלילותיה של עזית במלחמת לבנון הראשונה.
אנה דוברוצקה
אנה דוברוצקה (יזיארסקה) (בפולנית: Dobrucka-Jezierska Anna; 5 ביוני 1900 – 2 בפברואר 1987) הייתה אזרחית פולין בזמן מלחמת העולם השנייה והשואה. ב-8 ביולי 1982 הוכרה כחסידת אומות העולם יחד עם בעלה ולדיסלב יזיארסקי, בגין הצלת יהודים במהלך השואה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
במהלך מלחמת העולם השנייה החביאה אנה בביתה ארבעה יהודים, אשר אותם האכילה והסתירה מהנאצים, תוך סיכון עצמי. בעלה של אנה ולדיסלב הביא את פיינר קלמן מגטו טרנוב לאחר חיסולו בידי הנאצים ושילוח יושביו למחנה ההשמדה בלז'ץ. פיינר קלמן יהודי פולני שעבד כרוקח בגטו ונשלח על ידי הנאצים יחד עם עוד כ-300 יהודים למיין רכוש שנבזז מתושבי הגטו, ומשם ברח למכרים פולניים. הוא יצר קשר עם ידידו ולדיסלב אשר הכין לו מסמכים מזויפים תחת הזהות הבדויה יוסף קורפצ'בסקי, ונסע איתו ברכבת עד לבית המשפחה שבוורשה.
אנה ובעלה הסתירו בביתם גם את קרפינסקי (Karpinsky), יהודי בן שישים שלפני המלחמה עבד כסוכן מכירות בחברת סבונים. בנוסף הסתירו את מרק צ'ח - ילד יהודי בן ארבע שנראה היה כמו ארי אבל משום שהיה נימול נזקק למחסה אצלם.
באחד הלילות הביא ולדיסלב ילד יהודי נוסף בן שלוש, שלא יכול היה להסתתר יותר במקום הקודם ונמסר לכנסייה. אמו של הילד יורק ברוס (Jurek Bross/Brus/Bruss), פגשה בולדיסלב ליד הכנסייה וסיפרה לו על הילד שמסרה לכנסייה והוא הבין את המצב וביקש לאמץ את הילד ולקח את האם ובנה לביתו. אנה וולדיסלב שמרו עליו אצלם ולאחר שצימח שיער שכיסה על אוזניו אשר הסגירו את מוצאו היהודי בהמשך מסרו אותו למשפחת יחומבסקי, שכבר היו לה ילדים בני גילו. במהלך המלחמה המשיכו ארבעת היהודים להתגורר בביתם של אנה וולדיסלב. הם דאגו לכל צורכיהם והסתירו אותם מפני הנאצים ממניעים הומניים טהורים, ללא דרישת תשלום או כל טובת הנאה. במהלך המלחמה ולדיסלב נחשד בסיוע ליהודים והואשם בהסתרת יהודים. הוא נעצר על ידי הנאצים, ונשלח למוות במחנה ההשמדה באושוויץ משם הוא לא חזר. למרות הסכנה שנשקפה לה אנה המשיכה להסתיר את ארבעת היהודים בביתה ולדאוג להם עד סוף המלחמה וכולם שרדו.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה אנה התגיירה והתחתנה עם פיינר קלמן אשר אותו הצילה והסתירה בביתה במהלך המלחמה. היא עזבה את כל קרוביה ומשפחתה בפולין והשניים עלו ביחד למדינת ישראל. היא שינתה באופן רשמי את שמה לחנה דוברוצקה, ובעלה שינה את שמו ליוסף דוברוצקי. השניים התגוררו בחיפה. בשנותיה האחרונות התגוררה בבית אבות גרטרוד לוקנר בנהריה עד לפטירתה ב-1987.
בערוב ימיה התגוררה אנה בבית האבות על שם גרטרוד לוקנר בנהריה. היא הקימה קרן כספית ע"ש אנה ויוסף דוברוצקי לרווחת חיילי צה"ל. אנה דוברוצקה הלכה לעולמה בשניים בפברואר 1987 והיא בת 86. היא הובאה למנוחות בבית העלמין הלטיני בחיפה.
הכרה והנצחה
אנה לא הסכימה שמעשה ההצלה יפורסם ולא רצתה בהכרה ובתודה. גם להפצרותיה של אימו של יורק, הילד שהוחבא בביתה, אשר באה לבקר אצלה מארצות הברית, לא נענתה. רק כאשר החמירה מחלתו של בעלה יוסף היא השתכנעה לאפשר לו לשלוח את סיפור הצלתו כעדות ליד ושם במטרה להכיר באנה ובולדיסלב כחסידי אומות העולם. כוכבה צור, ניצולת שואה שהכירה את בני הזוג, כתבה את עדותו ושלחה אותה למדור חסידי אומות העולם של יד ושם. ב־8 ביולי 1982 הוכרו אנה ובעלה המנוח ולדיסלב כחסידי אומות העולם על ידי הוועדה לציון חסידי אומות העולם. ב-4 ביוני 1984 השתתפה בטקס קבלת מדליה ונטיעת עץ בהר הזיכרון ביד ושם. בגן חסידי אומות העולם תושבי חיפה הוצבה אבן זיכרון לכבודה.
במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של אנה. היא נקברה בבית הקברות הלטיני מול חוף הכרמל בחיפה. על קברה נחקק: נפש אצילה - מצילה נפשות בתקופה השואה. קברה סומן בלוחית זיכרון והתקיים טקס לזכרה ביום השואה והגבורה תשפ"א.
יפרוחית
יפרוחית, או סרטביש הפרחים (שם מדעי: Thomisus onustus), היא עכביש ממשפחת ה"סרטבישיים" או "העכבישים הסרטניים".
היפרוחית אינה אורגת רשת קורים לציד. היא מסוגלת לשנות לאט את צבעה בין הגוונים צהוב, לבן וורוד, בהתאימה את הצבע לצבע הפרח עליו היא אורבת לטרפה. חרקים נוחתים על הפרח בלי להבחין בה, והיא תופסת אותם ברגליה הקדמיות ומיד מתחילה להיזון מהם.
אימרה ברודי
אימרה ברודי (בהונגרית: Bródy Imre; דיולה, 23 בדצמבר 1891 – מוהלדורף על האין, בוואריה, גרמניה, 20 בדצמבר 1944) היה פיזיקאי, כימאי, ממציא הונגרי-יהודי, מפתח נורת הגז קריפטון המודרנית. אימרה ברודי נרצח בשואת יהודי הונגריה.
קריירה
אביו היה אדולף ברודי, שהיה בעל משרד עורכי דין מצליח בעיירה דיולה בהונגריה. למשפחה היו כמה בני משפחה ידועים, ביניהם הסופר שאנדור ברודי וחבר האספה הלאומית של הונגריה ארנה ברודי. אימרה סיים את הכיתה הראשונה של חטיבת הביניים בבית הספר בעיר הולדתו ובין 1902 לבין 1909 למד בבית הספר התיכון הממלכתי הראשי בארד. בין 1909 לבין 1913 היה סטודנט למתמטיקה ומדעי הטבע באוניברסיטת אטווש לוראנד (בשמו אז אוניברסיטת פטר פאזמאני). את תעודת ההוראה קיבל בשנת 1915 לאחר סיום שנת התמחותו.
בהגנה על עבודת המחקר שלו לדוקטורט שכותרתה הייתה "הקביעה התאורטית של הקבוע הכימי של גזים אידיאליים מונו-אטומיים" (גז אידיאלי, שלפעמים נקרא גם גז אידיאלי קלאסי, הוא מודל פיזיקלי עבור התנהגות חומר במצב צבירה של גז) ב־13 ביוני 1918 הוא קיבל תואר דוקטור (גז מונו-אטומי הוא גז בו האטומים אינם קשורים זה לזה). במהלך בדיקת הדוקטורט העניקו שלושת הבוחנים לוראנד אטווש, גוסטב בוכבק וליפוט פייר (מקודם וייס) לידע שלו בפיזיקה, בכימיה ומתמטיקה תואר הצטיינות. בשנת 1919 הפך לעוזר פרופסור באוניברסיטת פאזמאני פטר, ואחר כך בין 1920 לבין 1922 עבד עם מקס בורן באוניברסיטת גטינגן כעוזר פרופסור. ברודי הציג את עצמו באוניברסיטה בהציגו את עבודת הדוקטורט שלו, שהגן עליה בשנת 1918, על חישוב הקבוע הכימי של גזים אידיאליים מונו-אטומיים. לאחר מכן הוא זכה להכרה נרחבת בעבודה זו שפורסמה גם בגרמנית, ואחרי התחלה טובה כזו פורסמו שבעה מחקרים שלו בשנתיים הבאות בלבד. את ארבעת הראשונים כתב עם בורן. אלה היו המשך המחקר שהתחיל בורן בשנת 1912 עם תיאודור פון קרמן על הדינמיקה של הגבישים. תאורית בורן-קרמן דנה בתנודות אטומיות בעלות משרעת קטנה סביב נקודות סריג כפונונים ללא אינטראקציה. בשנת 1921, מקס בורן ואימרה ברודי בחנו את האינטראקציה של הפונונים בשיטת תורת הפרעות. בכך הפך מודל בורן-קרמן לכלי התאורטי הבסיסי לדינמיקת הגבישים.
השנתיים שבילה עם בורן כללו גם חקר של האינטגרלים הבלתי-תלויים במכניקת הקוונטים ואת החקירה התאורטית של התנודות האחראיות על שינויי פאזה. במהלך שהותו בגטינגן השתתף ברודי גם בעריכת ה- Zeitschrift für Physik.
בשנת 1922, ביוזמתו של ליפוט אשנר ובהזמנתו של איגנץ פייפר, שב לבודפשט. החל מה -1 ביולי 1923 הוא הפך לחבר במעבדת המחקר של "נורות ליבון וחשמל מאוחדת" שבראשה עמד איגנץ פייפר. ברודי נשאר חבר מוביל במעבדה עד סוף חייו.
נורת הקריפטון
ויליאם רמזי הפיק מהאוויר גז קריפטון כבר בשנת 1898, אך רק בכמויות זניחות. ברודי פתר את ייצור הקריפטון על בסיס שיקולים תרמודינמיים. במהלך הפתרון של הבעיה, הוא קבע (עם שותף לעבודה) את כמות הקריפטון והקסנון באוויר על ידי ניתוח ספקטרלי, ולאחר מכן פיתח את התהליך התעשייתי של ההפקה ביוחד עם מיכאל פולני והפיזיקאי ומטלורג ההונגרי אז, בריטי לאחר מכן, אגון אורובאן. תמצית הפטנט של "התהליך להפקת גזים אצילים כבדים" היא שהחמצן נשטף מהאוויר באמצעות הזרמת אוויר בטמפרטורה נמוכה מנקודת הרתיחה של חמצן, ואז הגזים האצילים מופרדים מהשאריות לאחר הנזלה. נורת הקריפטון הוצגה ביריד התעשייה בבודפשט ב -1937.היא הייתה אחד הלהיטים של היריד והוא קשור בעיקר בשמו של ברודי.
הגירוש למחנות
אימרה ברודי בן ה-53 היה מלא כוח יצירה כאשר בשנת 1944, לאחר כיבוש הונגריה על ידי הוורמכט במבצע מרגרטה, החל גירוש יהדות הונגריה למחנות ההשמדה. הפיזיקאי זולטן באי, חסיד אומות העולם השיג עבור אימרה ברודי פטור מהגירוש, אך ברודי החליט לחלוק את גורלו עם משפחתו והצטרף אליהם באופן וולנטרי למוות הוודאי. לאחר לכידתו בבודפשט, הוא ומשפחתו הועברו למוהלדורף, בוואריה. ברודי נרשם כנגר במחנה הריכוז, כנראה בתקווה לעבודה קלה יותר ורק אחר כך, ברשומותיו של צבא ארצות הברית, הופיע תחת שמו התואר מהנדס. מותו נגרם בסופו של דבר מתנאי ההיגיינה הנוראים ומתנאי העבודה הבלתי אנושיים ששררו במחנה. ב־11 בנובמבר 1944 הוא נלקח להסגר בנפרד עם כמה מחבריו עקב מגפת טיפוס, ואז, על פי הרשומות, נפטר ב־20 בדצמבר 1944, מדלקת בדרכי העיכול, מדלקת במעי הדק והגס. עד היום קברו נמצא במוהלדורף בין קברי ההמונים שמטופלים על ידי ארגונים מקומיים.
הגביע המקדוני בכדורסל
הגביע המקדוני (במקדונית: Куп на Македонија во кошарка) הוא מפעל כדורסל מקדוני בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 1993 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורסל המקדונית.
בגביע מתחרות כיום רק קבוצות הכדורסל של שתי הליגות המקצועניות במקדוניה.
איסאייס פלסי
איסאייס פלסי (בספרדית: Isaías Pleci; 27 באוקטובר 1907 בואנוס איירס – 27 בדצמבר 1979 בואנוס איירס) היה שחמטאי יהודי-ארגנטינאי
פלסי השתתף פעמים רבות באליפות ארגנטינה בשחמט. ב-1929 וב-1930 איסאייס פלסי זכה באליפות. בשנת 1928, 1932 ו-1935 הוא זכה במקום השני.
במהלך הקריירה הוא השתתף בתחרויות בעיקר בדרום אמריקה. בשנת 1935 איסאייס פלסי היה סגן-אלוף דרום אמריקה, ובשנת 1936 זכה באליפות.
בשנת 1965 הוענקה לו דרגת אמן בינלאומי.
ישראל באירוויזיון 2013
ישראל השתתפה באירוויזיון 2013 עם השיר רק בשבילו בביצוע של מורן מזור בעיר מאלמה, במדינת שוודיה.
קדם אירוויזיון 2013
קדם-אירוויזיון 2013 הייתה תחרות שירים, שנועדה לבחור את השיר שייצג את ישראל בתחרות אירוויזיון 2013.
באוגוסט 2012 הודיעה רשות השידור כי ייושם פורמט חדש לקדם אירוויזיון, הכולל שלושה חצאי גמר, סיבוב גלגל הצלה וגמר עם 10 שירים. התקציב לקדם-אירוויזיון נאמד בכ-2 מיליון ש"ח.
בדצמבר פורסמו פרטים נוספים על מתכונת התחרות. שלושה חצאי גמר עם 10 שירים בכל אחד מהם, התקיימו ב-26, 27 ו -28 בפברואר 2013. שלושת השירים הראשונים בכל חצי גמר העפילו לגמר, והשיר הרביעי היה זכאי להזדמנות שנייה בגלגל הצלה שהתקיים ב-3 במרץ 2013. במקור, הרעיון לגלגל הצלה היה שגם השירים שהגיעו למקום הרביעי והחמישי בכל חצי גמר, אולם הפורמט עודכן כדי שיכלול רק את השירים שסיימו במקום הרביעי. תשעה מועמדים מחצי גמר ומועמד נוסף מגלגל הצלה סך הכל 10 שירים עלו לגמר ב-7 במרץ 2013.
ביום 31 בדצמבר 2012 הודיעה רשות השידור על הכללים והתקנות המלאים לתחרות, ופתחה את תקופת הרשמת השירים, אשר נמשכה עד 16 בינואר 2013.
ב-29 בינואר 2013 חשפה רשות השידור את 30 השירים שנבחרו על ידי ועדה מיוחדת של אמנים, זמרים, מלחינים, מוזיקאים, מפיקים ומומחים מתחום המוזיקה. השירים הוקצו מאוחר יותר לשלושה חצאי גמר ב-6 בפברואר 2013.
צוות השופטים המומחים שהעריך את השירים בחצי הגמר והגמר (אלא אם צוין אחרת) כלל:
חצי-גמר 1
החצי הגמר הראשון התקיים ב 26 בפברואר 2013. קטלין רייטר, שני זמיר ורון ויינרייך עלו לגמר, ואילו יהודה גברה קיבל הזדמנות שנייה בגלגל הצלה. התוצאות נקבעו על ידי שילוב 50/50 של הצבעת חבר שופטים והצבעה פומבית במסרונים. ב-6 במרץ קטלין רייטר עם השיר עד אליי פרשה מהמתחרות.
בחלק האמנותי של המופע, הופיע משה פרץ בביצוע השיר הללויה שייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון 1979.
חצי-גמר 2
החצי הגמר השני התקיים ב-27 בפברואר 2013. רן סנדלר, ולדי בלייברג ומורן מזוז עלו לגמר, ואילו ירדן צור קיבלה הזדמנות שנייה בגלגל הצלה. התוצאות נקבעו על ידי שילוב 50/50 של הצבעת חבר שופטים והצבעה פומבית במסרונים.
בחלק האמנותי של המופע הופיעו אסף הרץ ואליאנה תדהר בביצוע השיר "הלילה" שייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון 1981.
חצי-גמר 3
החצי הגמר השלישי התקיים ב-28 בפברואר 2013. הילה בן דוד, מיטל דה רזון ואסי טל ומורן מזור עלו לגמר, ואילו ניקי גולדשטיין קיבל הזדמנות שנייה בגלגל הצלה. התוצאות נקבעו על ידי שילוב 50/50 של הצבעת חבר שופטים והצבעה פומבית במסרונים.
בחלק האמנותי של המופע הופיע עומר אדם בביצוע השיר שביל הבריחה, שבוצע במקור על ידי ריטה, שהשתתפה בתחרות קדם-אירוויזיון 1986.
גלגל הצלה
הגלגל הצלה התקיים ב-3 במרץ 2013. השיר הרביעי מכל חצי גמר התחרה על המקום האחרון בגמר. יהודה גברה עם השיר היום עלה לגמר. ב-6 במרץ ניקי גולדשטיין עלה לגמר בעקבות פרישתה של קטלין רייטר.
חצי גמר
ישראל השתתפה בחצי גמר השני והופיעה ה-10 בסדר ההופעה, אחרי יוון ולפני ארמניה. בתום ההצבעה ישראל לא העפילה לגמר.
אריה תגר
אריה (ליאו) תגר (1900 – 24 במרץ 1967 ) היה פעיל ציוני בלטביה ולאחר מכן בדרום אפריקה. ראש עיריית אשקלון בשנים 1956–1965.
העברה סינפטית
העברה סינפטית (Neurotransmission – בתרגום חופשי: תִּמְסֹרֶת-עצבית) היא התהליך שבאמצעותו תאי העצב במערכת העצבים מתקשרים זה עם זה, או עם תאים אחרים. זהו תהליך כימי מורכב של הפרשת מוליך עצבי על ידי תא אחד, וקליטתו על ידי התא השני, ליצירת המסר המועבר ביניהם. העברה סינפטית מהווה חלק בלתי נפרד מאופן עיבוד המידע של מערכת העצבים.
אריה תגר
קורות חייו
נולד ברזקנה שבלטביה לאל-חנן ודבורה. למד בבית ספר תיכון בסנקט פטרבורג ובאוניברסיטת מוסקבה, ממנה קיבל תואר במשפטים. בשנים 1915 - 1921 היה חבר מרכז "צעירי ציון" בריגה. בשנים 1922–1924 ייסד וערך את העיתונים היידיים "אונזער וועג" ו"דער וועג" בריגה.
העברה סינפטית
תפקיד
תאי העצב במוח מסוגלים ליצור פעילות חשמלית בצורת דחף עצבי, המכונה גם "פוטנציאל פעולה". הדחף העצבי הוא פעימת שינוי במתח החשמלי על-פני קרום התא, אשר המשרעת שלה היא כ-100 מיליוולט, ומשכה כ-2 מילישניות. פעימה זו מתקדמת לאורך האקסון של תא העצב, המכונה גם "סיב עצבי". הדחף העצבי תורם לתקשורת של מערכת העצבים בכך שהוא מאפשר שליחה של אותות למרחקים ארוכים כמו קצות הגפיים. אותות אלו משודרים מתא העצב לתאים שאליהם הוא מקושר.
אריה תגר
קורות חייו
בשנת 1925 עלה לארץ ישראל והתיישב בראשון לציון, שם היה פעיל ציבור וכיהן כחבר המועצה המקומית. כעבור שנה היגר לדרום אפריקה, שם היה פעיל ציוני מרכזי. היה יושב ראש המפלגה הציונית-סוציאליסטית, חבר הפדרציה הציונית בדרום אפריקה (מ-1947 עד 1952 סגן יושב ראש הפדרציה), ויושב-ראש המגבית המאוחדת.
מוריס 6 MS
מוריס 6 MS (באנגלית: Morris Six MS) היא מכונית משפחתית גדולה, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית "Morris Motors Limited" אשר יוצרה בין השנים 1948–1953.
אריה תגר
קורות חייו
בשנת 1952 חזר לישראל. היה חבר ההנהלה העולמית של קרן היסוד, חבר הוועד הפועל הציוני וציר בקונגרסים הציוניים.
לזכות תגר נזקף איחוד חמש שכונות העיר הראשונות, פיתוחן והרחבתן לעיר.
בית הספר "אורט הנרי רונסון" באשקלון נקרא בעבר על שמו ("תגר"). באפריל 2008 החליטה עיריית אשקלון לקרוא לשדרה בעיר על שמו.
משפחתו
בשנת 1930 נשא תגר את עליזה-גרונה, בתו של צבי הירשפלד, מייסד משק רוחמה. אמה של עליזה תגר, ברכה, הייתה בתו של חיים יעקב קרישבסקי.
בתם של אריה ועליזה תגר, דבורה, נישאה לאורי שינוק.
מוריס 6 MS
סך הכול יוצרו 12,400 יחידות.
משנת 1953 יצרנית הרכב "Morris Motors Limited" הייתה חברת בת של קונצרן הרכב הבריטי "The British Motor Corporation Limited BMC".
תאוצת דגם "מוריס 6 MS" בין 0-100 קמ"ש היא 21.6 שניות.
מואמבוטסה הרביעי, מלך בורונדי
ביוגרפיה
נולד לשושלת המלכים של בורונדי, משבט הטוטסי. כאשר הפך למלך היה אך בן שלוש ולכן מלכה במקומו אמו, ריריקומוטימה (Ririkumutima), כמלכה עוצרת, בסיוע מספר בני משפחה. השלטון המלוכני עמד בראש היררכיה של שלטון עצמי ושיתף פעולה עם השלטון הקולוניאליסטי של מזרח אפריקה הגרמנית. בשנת 1916 נכבשה בורונדי על ידי הבלגים, אשר המשיכו את השלטון המונרכיסטי המקומי במסגרת מנדט חבר הלאומים שקיבלו על טריטוריית רואנדה-אורונדי. בשנת 1925 אישר המשטר הבלגי מועצת עוצרים. ב-28 באוגוסט 1929 הגיע מואמבוטסה לבגרות והחל למלוך בזכות עצמו.
עם קבלת עצמאות בורונדי ב-1 ביולי 1962 היא הוגדרה כמונרכיה חוקתית ומואמבוטסה היה לראש הממלכה העצמאית. באותה עת בוטלה המלוכה ברואנדה, שקיבלה עצמאות כרפובליקה. מבחינה היסטורית רוב המשרות הבכירות ככולן היו בידי שבט המיעוט הטוטסי, אשר שלט על רוב משבט ההוטו. מואמבוטסה ביקש לשנות מצב זה בצעדים מתונים וזהירים ונהנה מפופולריות בקרב מתונים משני השבטים. ב-18 באוקטובר 1965 אירע ניסיון הפיכה צבאית של קציני צבא וז'נדרמריה משבט ההוטו, שהרפורמות של מואמבוטסה לא היו די מקיפות ומהירות לדעתם. הם התקיפו את ארמון המלוכה והצליחו לירות בראש הממשלה. ניסיון ההפיכה דוכא על ידי שר הביטחון, טוטסי אנטי-מלוכני בשם מישל מיקומברו (Michel Micombero) שהוביל בהמשך לטבח בהוטו. המלך מואמבוטסה עצמו נמלט לגלות בקונגו-לאופולדוויל ומיקומברו הפך לדמות הדומיננטית בבורונדי. ב-26 במרץ 1966 הודח המלך רשמית ואנשיו של מיקומברו המליכו תחתיו את בנו, נטרה החמישי, שבחר במיקומברו כראש ממשלה. ב-28 בנובמבר אותה שנה הדיח מיקומברו את נטרה החמישי מכיסאו והפך לדיקטטור.
מואמבוטסה עבר לשווייץ, שם חי בגלות עד מותו.
העברה סינפטית
תפקיד
מכיוון שאין רציפות מבנית בין תא העצב לתא המטרה, נוצר מצב שבו הולכה חשמלית אינה אפשרית במרבית המקרים. עבור מקרים אלו יש צורך בהעברה כימית של הגירוי. במסגרת תהליך ההעברה הסינפטית האותות החשמלים המגיעים לאקסון מגוף התא מתורגמים לאותות כימיים המועברים לתא המטרה דרך הסינפסה. ההעברה של האותות הכימיים מתבצעת על ידי שחרור מוליכים עצביים, המכונים גם "נוירוטרנסמיטרים", אל המרווח הסינפטי וקליטתם בתא המטרה. כאשר תא המטרה הוא תא עצב אחר האותות נקלטים על ידי הדנדריט שלו. אם עוצמת הגירוי שנקלט עולה על סף מסוים יתפתח דחף עצבי בתא המטרה.
שלבי התהליך
ההעברה הסינפטית היא תהליך רב שלבי. במהלך תהליך זה המוליכים העצביים מופקים ומאוחסנים באקסון עד שמגיע דחף עצבי הגורם לשחרור שלהם בסינפסה. הם נמצאים בסינפסה במשך זמן קצר המאפשר להם ליצור מגע עם תא המטרה ולאחר מכן הם מוסרים ממנה בדרכים שונות.
הכנת המוליכים העצביים
השלב הראשון של ההעברה הסינפטית הוא היצור והאריזה של המוליכים העצביים. המוליכים העצביים הם מולקולות קטנות שמשמשות להעברת המסר ומאפשרות בכך את התקשורת. ידועים היום למעלה מ – 20 מוליכים עצביים שונים, וכל תא עצב מתמחה בייצור ואריזה של מוליך אחד (או שניים לכל היותר במקרים מסוימים). היצור של המוליכים העצביים נשלט על ידי אנזימים, המיוצרים בגוף התא ומובלים באופן פעיל לקצה האקסון (הטרמינל). ברוב המקרים המוליכים מאוחסנים בשלפוחית סינפטית, אשר נמצאות בקצה האקסון של תא העצב. נעות לעבר הממברנה הקדם-סינפטית, עוגנות שם וממתינות ל'פקודה'. כל שלפוחית מכילה כעשרות אלפי מולקולות של המוליך העצבי.
שחרור המוליכים העצביים
בשלב זה המוליך העצבי משוחרר מקצוות האקסונים הקדם סינפטיים. תהליך זה הוא שכלול של תהליך האקסוציטוזה (פליטה תאית) הקיים בתאים מפרישים רבים, אבל במקרה של תאי עצב הוא מצטיין במהירות רבה ורמת דיוק גבוהה. הפרשת המוליכים העצביים לעבר המרווח הסינפטי מתחילה כאשר מגיע פטנציאל פעולה במורד האקסון אל הקצה בו מתרחש התהליך. חולפת פחות מאלפית שנייה בין הופעת הדחף העצבי בקצה האקסון לבין שחרור המוליך העצבי.
בתגובה לדחף העצבי נפתחות תעלות סידן תלויות מתח הקבועות בקרום התא באזור הטרמינל ומאפשרות כניסה של יוני סידן (+Ca2). יוני הסידן יוצרים אינטראקציה עם חלבוני העגינה (docking proteins), המובילה לאיחוי של חלק מהשלפוחיות הסינפטיות עם הממברנה הקדם-סינפטית. עם האיחוי נפתח פנים השלפוחיות אל הנוזל החוץ-תאי ומאפשר למוליך העצבי שבהן להשתחרר למרווח הסינפטי. מספר השלפוחיות המשתחררות הוא מספר אקראי המשתנה מפעם לפעם בהתאם לאירועים שקדמו לכל אירוע של שחרור. בנוסף, יש הבדלים גדולים בין סינפסות שונות במספר השלפוחיות המשתחררות. בסינפסה בין תא העצב לשריר גורם כל פוטנציאל פעולה לשחרור של כ-200 שלפוחיות בממוצע בכל פעם. לעומת זאת, רוב הסינפסות במערכת העצבים המרכזית קטנות, מספר השלפוחיות האגורות בהן קטן, ולא כל פוטנציאל פעולה מצליח לשחרר אפילו שלפוחית אחת. בסינפסות אלו אנחנו מדברים על סיכוי לשחרור של שלפוחית בודדת שהוא קטן מ-1.
ריכוז יוני הסידן בטרמינל משפיעה על הסיכוי לשחרור של שלפוחיות המוליך העצבי: ככל שריכוז יוני סידן גבוה יותר, כך מתאחות יותר שלפוחיות עם הממברנה הקדם-סינפטית והסיכוי לשחרור עולה. הדבר יתבטא בשחרור של מספר גבוה יותר של שלפוחיות של המוליך העצבי בעקבות הדחף העצבי בסינפסה בין עצב לשריר, או בעליה בסיכוי לשחרור בסינפסה מרכזית. התהליך של השינויים במספר השלפוחיות המשתחררות עם כל דחף עצבי המגיע לטרמינל נקרא באנגלית short-term synaptic plasticity.
כשהמוליך העצבי משתחרר למרווח הסינפטי הוא פועל על תא המטרה שנמצא בעברה השני של הסינפסה. זהו השלב הבא בתהליך ההעברה הסינפטית.
קליטת המוליכים העצביים
כאמור, המוליכים העצביים משוחררים למרווח הסינפטי כדי לשמש כאותות כימיים בתהליך התקשורת של מערכת העצבים. על מנת שאות כלשהו יהיה משמעותי לתא המטרה ההבתר-סינפטי, עליו לזהות אותו. הזיהוי של האותות נעשה לרוב על ידי מולקולות חלבוניות המצויות בקרום התא. מולקולות אלו מכונות קולטנים והן יכולות לחוש את השינויים החלים בסביבה החיצונית של התא.
כל קולטן נקשר למולקולות של חומרים מסוימים בלבד, כפי שמנעול יפתח רק באמצעות המפתח המתאים לו. כל שאר החומרים לא יצליחו להתקשר לקולטן. בהתאם לכך, המוליכים העצביים יוכלו להשפיע על תא המטרה רק אם הממברנה שלו מכילה קולטנים המסוגלים לחוש בנוכחותם. ישנם מוליכים עצביים אשר יכולים להתקשר למספר קולטנים (כמו מפתח "מסטר" שיכול לפתוח מספר דלתות) ולעומתם יש מוליכים עצביים המתקשרים לקולטן אחד בלבד.
הפתיחה של תעלות הסידן בדנדריט של התא הבתר-סינפטי יכולות לגרום לפוטנציאל בתר-סינפטי מעורר או מעכב. על מנת שתתרחש ההפעלה של תא המטרה כמות הנוירוטרזמיטר שמשתחררת מהתא הקדם סינפטי צריכה להספיק להבאת המתח החשמלי של התא הקולט לערך הסף שלו. ערך הסף של כל תא מושפע ממתח המנוחה שלו. אם המתח החשמלי יהיה נמוך מערך הסף תא המטרה לא יופעל. מסיבה זו פעילות חשמלית בתא עצב אשר אינה מתפתחת לדחף עצבי לא מפיקה אותות פלט העוברים לתאים אחרים.
השפעתם של המוליכים העצביים יכולה להתמקד בתא המטרה הבתר-סינפטי משום ששם ריכוזם הוא הגבוה ביותר. תהליך הפעפוע גורם לדלול של המוליך העצבי שהופרש. תהליך זה מתעצם ככל שהמרחק מהסינפסה גדל, כך שריכוזו של המוליך העצבי מחוץ לסינפסה שואף לאפס. באופן זה המוליך העצבי שהופרש לסינפסה מסוימת לא יצליח להשפיע על סינפסות שכנות.
במקביל, הגירוי של קולטנים עצמיים (autoreceptor) בכפתורי הטרמינלים של האקסון מווסת את הסינתזה והשחרור של המוליך העצבי.
חזרה למצב מנוחה
פתיחת התעלות של יוני הנתרן בתא הבתר-סינפטי גורמת לשינוי במתח החשמלי של הקרום וליצירת הדחף העצבי. כדי שהאות העצבי שמופק בתא המטרה יהיה חד וברור, על השינוי במתח להיות קצר מועד ולהסתיים בצורה ברורה.
בהתאם לכך, ההשפעה של המוליכים העצביים מתרחשת במשך זמן קצר בלבד, שלאחריו הם מוסרים מהמרווח הסינפטי. ההסרה המהירה של המוליכים העצביים מהמרווח הסינפטי מאפשרת העברה מדויקת של האות הקדם סינפטי לתא המטרה.
למוליכים עצביים שונים יש מנגנוני סילוק שונים. המוליכים העצביים נהרסים על ידי אנזימים, או שהם עוברים ספיגה חוזרת בידי חלבון נשא המחזיר אותם לתוך תא העצב הקדם-סינפטי. הספיגה החוזרת מאפשרת גם להפסיק את האות במהירות הנדרשת וגם למחזר את המולקולות של המוליך העצבי בטרמינל.
בדרך כלל הטרמינל הקדם-סנפטי מייצר ומאחסן כמות מספיקה של מוליך עצבי כדי שיהיה מוכן לפעולה. גירוי חוזר של תא העצב מפחית את כמות השלפוחיות, אך הן מתחדשות במהרה. על פי רוב תהליכי החזרה למצב מנוחה לאחר ההעברה הסינפטית אורכים שניות עד דקות. תאי עצב נבדלים ביכולת שלהם לעמוד בקצב מתגבר של קבלת אותות.
ההשפעה על פעולת המוליך העצבי
הגיוון העצום של המוליכים העצביים מאפשר לייצר תרופות המשפיעות על פעולתו של המוליך העצבי בסינפסה. תרופות יכולות להגביר או להחליש את הפעולה של המולך העצבי על התא הבתר-סינפטי.
השפעה על שלבים שונים של ההעברה הסינפטית
כאמור, ההעברה הסינפטית היא תהליך רב שלבי. אפשר למקד את השפעת התרופה על כל אחד מהשלבים הללו ולקבוע האם היא תפעל כאגוניסט מסייע או כאנטגוניסט מפריע.
השפעה על הכנת המוליכים העצביים
בשלב הראשון של ההעברה הסינפטית המוליכים העצביים מסונתזים מתוך הרכיבים שלהם. ישנם מקרים שבהם מתן אספקה של רכיב של מוליך עצבי מגביר את קצב היצור והשחרור שלו. במקרים אלו הרכיב משמש כאגוניסט. הסינתזה של המוליכים העצביים נשלטת על ידי אנזימים. כתוצאה מכך, תרופה שמשביתה את אחד האנזימים מונעת את היצור של המולך העצבי. תרופה זו תשמש כאנטגוניסט.
השפעה על אחסון ושחרור המוליכים העצביים
לאחר שהמוליכים העצביים מסונתזים מאוחסנים בשלפוחיות הסינפטיות, אשר מובילות אותם לממברנה הקדם-סינפטית שממנה הם יכולים להשתחרר לסינפסה. ישנן תרופות החוסמות את הנשאים האחראיים להכנסת המוליך העצבי לשלפוחית הסינפטית ומונעים מהן להתמלא. אלו תרופות אנטגוניסטיות משום שכשהשלפוחיות הריקות יגיעו לממברנה לא ישתחרר מהן שום דבר. השחרור של המוליך העצבי מכפתורי הטרמינל של האקסון אל תוך הסינפסה מתרחש בעקבות פעולתו של חלבון אשר גורם לשלפוחית הסינפטית להתמזג עם הממברנה הקדם-סנפטית. ישנן תרופות היכולות לחסום או לעורר את הפעולה של חלבונים אלו.
השפעה על קולטנים
בתהליך ההעברה הסינפטית חלק מהמולקולות של המוליך העצבי נקשרות למולקולות של הקולטנים בממברנה של התא הבתר-סינפטי. הקולטנים הקדם-סינפטיים והבתר-סינפטיים הם אזורי הפעולה החשובים והמורכבים ביותר עבור תרופות המיועדות למערכת העצבים. ההשפעה של תרופות מסוג זה תלויה במספר גורמים: היכן נמצא הקולטן, מהן תכונותיו והאם המולקולות גורמות להפעלה או חסימה שלו.
בתהליך ההעברה הסינפטית האותות הכימיים מועברים על ידי המולקולות של המוליך העצבי כאשר הן יוצרות מגע עם הקולטנים של התא הבתר-סינפטי. הקולטן יכול להתחבר לכל חומר בתנאי שהמולקולות שלו תואמות את המבנה של המולקולות של הקולטן המדובר. תרופה הנקשרת לקולטנים הבתר-סינפטיים יכולה להיות בעלת השפעה אגוניסטית אם המולקולות שלה מחקות את פעולת המוליך העצבי ומובילות לפתיחה של תעלות היונים. ברגע שמולקולה של חומר מסוים נקשרת לקולטן היא חוסמת את הדרך ממולקולות אחרות. בהתאם לכך, תרופה יכולה להיות גם בעלת השפעה אנטגוניסטית, כאשר המולקולות שלה מתחברות לקולטנים בלי לפתוח את תעלות היונים, תוך מניעת הגישה של המולקולות של המוליך העצבי אליהם.
אמירים (תוכנית מצטיינים במדעי הרוח)
תוכנית אמירים היא תוכנית תלת-שנתית לסטודנטים מצטיינים לתואר ראשון של הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה העברית, בהיקף של תואר דו-חוגי. התוכנית נלמדת בנוסף לתואר ראשון אחר בהיקף של תואר דו-חוגי לפחות. בתוכנית לומדים כ-25 סטודנטים כל שנה. התוכנית מיועדת לסטודנטים הצפויים להמשיך בלימודים לתארים מתקדמים, ונועדה להעניק להם כלים להצלחה בעולם האקדמי. את התוכנית הקימה ב-1989 פרופסור רות כ"ץ, וראש התוכנית, נכון ל-2021, הוא פרופ' אייל ג'יניאו.
העברה סינפטית
השפעה על קולטנים
קולטנים עצמיים בממברנה הקדם-סינפטית מווסתים את כמות המוליך העצבי שישתחרר למרווח הסינפטי. תרופות שהמולקולות שלהן מגרות את הקולטנים העצמיים מובילות להפחתת בכמות של המוליך העצבי שמשוחרר ועל כן יש להן השפעה אנטגוניסטית. לעומת זאת, תרופות שהמולקולות שלהן חוסמות את הקולטנים העצמיים מגבירות את הכמות של המוליך העצבי שמשוחררת ומשמשות כאגוניסט.
אמירים (תוכנית מצטיינים במדעי הרוח)
תוכנית הלימודים
הלימודים בתוכנית אמירים פרושים על פני שלוש שנים, וכוללים קורסים הבנויים במיוחד לתוכנית ומועברים על ידי מרצים מובילים מהאוניברסיטה העברית. הלימודים מתקיימים במתכונת מיוחדת הפתוחים רק לתלמידי התוכנית, ומועברים בקצב קריאה ולימוד גבוה בהרבה מהמקובל באוניברסיטה. קבוצת הלימוד הקטנה, המאפשרת לתלמידים לשאול שאלות ולהביע את דעתם, נועדה ליצור דיון פורה בין הסטודנטים - הבאים מתחומי לימוד שונים - למרצה. במהלך השיעורים נוכח מתרגל, לרוב בוגר התוכנית הלומד לתואר מתקדם, ועוזר למרצה בתחומים אדמיניסטרטיביים ואקדמיים. רוב השיעורים בתוכנית הם שיעורים מתחומים שונים במדעי הרוח, אולם לעיתים נלמדים שיעורים מתחומי מדעי החברה, מדעי הטבע ולעיתים אף מתחום המתמטיקה.
העברה סינפטית
השפעה על הסרה של המוליכים העצביים
כאמור, בתום תהליך ההעברה הסינפטית המוליך העצבי מנוטרל או מסולק במהרה מהסינפסה. תרופות יכולות ליצור השפעה אגוניסטית על ידי חסימה של תהליך הספיגה החוזרת או פעולת האנזימים שמפרקים את המוליך העצבי. פעולה זו מאריכה את משך הזמן שבו המולקולות של המוליך העצבי נמצאות במרווח הסינפטי ויכולות להתקשר לקולטנים של תא המטרה.
אמירים (תוכנית מצטיינים במדעי הרוח)
תוכנית הלימודים
בסיום כל קורס נדרשים הסטודנטים להגיש עבודה מסכמת, הנדרשת לעמוד בסטנדרט גבוה בהרבה מהמקובל בלימודי התואר הראשון. חלק מן העבודות מורחבות להיקף של עבודות סמינריוניות, ולפחות אחת מהן מוגשת בשפה האנגלית.
המבנה המיוחד של תוכנית הלימודים, בו מושם דגש רב על כתיבה רהוטה ומנומקת, נועד להכין את הסטודנט להמשך דרכו כחוקר בתחום מדעי הרוח. בנוסף לתכנים הייחודיים של התוכנית, נדרש כל סטודנט המשתתף בהּ ללמוד שפה נוספת עד רמת מתקדמים, שמושגת בדרך כלל אחרי שנתיים של לימוד השפה באוניברסיטה.
תוכנית אמירים קיימת גם בבתי ספר יסודיים וחטיבת ביניים, כשהמטרות של התוכנית להעמיד בפני התלמידים המצטיינים אתגרים ומשימות המתאימים ליכולותיהם הגבוהות ולנטיותיהם האישיות.
ייחודה של התוכנית
ייחודה של תוכנית אמירים לעומת תוכניות לימודים אחרות באקדמיה הישראלית הוא במגוון הרחב במתכוון של נושאים הנלמדים בה. גישה זו באה על רקע מגמת ההתמחות וההתמקדות של מקצועות החקר האקדמיים, ונועדה להעניק לבוגר התוכנית זווית ראייה מחקרית רחבה. כך למשל, תלמיד לתואר מתקדם בהיסטוריה שלמד בתוכנית במסגרת לימודיו לתואר ראשון, מקבל כלים לניתוח תרבותי, ספרותי ופילוסופי שאינם נלמדים במסגרת תוכנית הלימודים הרגילה בהיסטוריה.
קבלה ומלגה
ההרשמה לתוכנית אמירים פתוחה למועמדים בעלי ציונים גבוהים מעל רף מסוים שהתקבלו ללימודי התואר הראשון באוניברסיטה העברית, או לסטודנטים שסיימו את שנת הלימודים הראשונה באוניברסיטה בהצטיינות. המועמדים לתוכנית מתבקשים לכתוב קטע טקסט קצר בו נדרשת הפגנה של רהיטות ויכולת ניתוח. לאחר מכן מזומן המועמד לוועדת קבלה הכוללת את סגל המרצים והמתרגלים של התוכנית. בוועדת הקבלה נדרש הסטודנט לענות על שאלות הנוגעות לקטע הכתיבה שהגיש ולנושאים כלליים אחרים. תשובת הוועדה נמסרת למועמד לקראת פתיחת שנת הלימודים.
כל הסטודנטים בתוכנית זכאים לפטור מלא משכר לימוד באוניברסיטה במשך שלוש שנות לימודיהם בתוכנית, שכולל הן את שכר הלימוד עבור קורסים בתוכנית והן את שכר הלימוד עבור הקורסים האחרים בתואר ראשון. בעבר קיבלו הסטודנטים בתוכנית מלגת קיום שנתית בסך 500 דולר.
Mk 47 סטרייקר
Mk 47 או סטרייקר 40, מכונה בצה"ל "מקל"רון", הוא מקלע רימונים בקליבר 40 מ"מ עם מערכת בקרת אש משולבת, המסוגלת לירות רימונים "חכמים" בקוטר 40 מ"מ שמתפוצצים באוויר.
עיצוב
ל-Mk 47 יש את הטכנולוגיה העדכנית ביותר לזיהוי, מיקוד ובליסטיקה. מערכת בקרת האש של Mk 47, המיוצרת על ידי ריית'און, משתמשת בטכנולוגיות החדישות ביותר בתחום חיפוש טווח לייזר, אמצעי ראיית לילה I2 וטכנולוגיית חישוב מסלול בליסטי.
בנוסף ליכולת לירות את כל סוגי הרימונים בקוטר 40 מ"מ בתקן נאט"ו כמו הסאקו דיפנס Mk-19, הוא יכול לירות רימונים חכמים מסוג MK285 שניתן לתכנת אותם להתפוצץ באוויר לאחר מרחק מוגדר. כוונת ממוחשבת מאפשרת למשתמש לקבוע מרחק זה.
נינג'ה ישראל 2019
נינג'ה ישראל 2019 היא העונה השנייה של תוכנית המציאות הישראלית "נינג'ה ישראל" שעלתה לשידור ב-20 ביולי 2019 בקשת 12, והסתיימה ב-3 בנובמבר 2019. המנצח היה גיל מרנץ. בניגוד לעונה הקודמת, הזוכה לא הצליח לעבור את שלב 3 של הגמר, לאחר שנכשל במכשול הלוחות הצפים. יובל שמלא, שניצח בעונה הראשונה, לא עבר את השלב הראשון של הגמר וסיים במקום הרביעי. במקום השני זכה אילן בלופרב, במקום השלישי בר סנפיר ובמקום החמישי יוסי בן יוסף.
שלב המוקדמות
שלב המוקדמות שודר בין התאריכים 20 ביולי-25 בספטמבר. בשלב זה 320 המתמודדים חולקו ל-14 מקצים. בכל מקצה המתמודדים שהגיעו במסלול הכי רחוק בזמנים הקצרים ביותר עלו לחצי הגמר.
מכשולים
לפי מקצים
==== תוצאות ====
הפרופלור (מכשול 1, כל המקצים) על המתמודד לקפוץ על טרמפולינה וממנה להיאחז בפרופלור המסתובב ולתפוס בחבל הנמצא ממולו ומהחבל הראשון לשני הקצר באורכו מהראשון ומשם אל המזרן.
מסילת החודים (מכשול 2, כל המקצים) על המתמודד לקפוץ אל מסילת החודים הראשונה ולאחר מכן להיאחז בגליל (שאורכו 2.20 ס"מ) ולהתקדם עד בהגיעו לעוד מסילת חודים המרחקים בין החודים במסילה השנייה שונים (אורכה של המסילה היא 2.7 מ').
סולם הסלמון (מכשול 3, מקצים 1, 3) על המתמודד להיאחז במוט ולעלות 4 שלבים, לאחר עליו לזנק אל הטרפז ומשם הוא מגיע אל 2 מתלי הטבעות (אחד בשיפוע יורד ואחד בשיפוע עולה) ועליו לתפוס בטבעות התלויות ולאחר הטבעת השנייה עליו להעביר את הטבעות כדי להתקדם. בין מתלי הטבעות יש מרחק.
מקפצת העכביש (מכשול 4, כל המקצים) במכשול זה על המתמודד להיצמד בעזרת רגליו וידיו לשני קירות זכוכית שנמצאים לצדי גופו, כשמסיים את זוג הקירות הראשון, עובר לזוג קירות נוסף, מתקדם עליו ואז עובר לזוג השלישי. כשמסיים, על המתמודד לקפוץ לטרמפולינה וממנה לגליל, להיאחז בו וממנו למזרן (אם אינו נאחז זוהי פסילה).
לוח האם (מכשול 5, מקצים 1, 3) על המתמודד לנווט את הדרך בעזרת לוח האם ולהיאחז בידיות שבצד אחד מאחז צר ובצד השני מאחז בצורת כדור (אותו המתמודד אמור להכניס), חלק מהידיות קבועות במקום וחלקן ניתנות להעברה דרך החריצים שחלקם רחבים וחלקם דקים ושני גדלים של ידיות.
בול העץ המסתובב (מכשול 5, מקצים 2, 4) במכשול זה על המתמודד לעבור בריצה קורת עץ גלילית מסתובבת ולהגיע למזרן.
ווים בשמיים (מכשול 6, כל המקצים) על המתמודד לתפוס את הטבעת הראשונה ולהיתלות אותה על הוו שממולה ולעשות את אותה הפעולה עד בהגיעו לוו האחרון שממנו למזרן.
הגמר
שלב הגמר שודר ב-2 בנובמבר וב-3 בנובמבר.
שלב 1 (9 מכשולים ב-5:00 דקות)
סיבוב החץ (מכשול 1) על המתמודד לקפוץ לחץ הראשון וממנו לשני שמננו לחבל ולקפוץ למזרן.
מינים בסכנת הכחדה
המינוח הנכון לצמצום אוכלוסיות הוא סכנת התמעטות, אך כאשר כל אוכלוסיות המין מצויות בסכנת התמעטות, הרי שהמין כולו נמצא בסכנת הכחדה. המינוח סכנת הכחדה מתאים רק ליצורים שאוכלוסייתם מידלדלת מיום ליום או שהידלדלה מאוד ועתה היא בכמות קבועה שאינה גדלה ויש סכנה, מכיוון שכשיתחיל שלב דלדול נוסף כמו התפשטות מגפה, המין לא ישרוד. ישנם מינים שככל הנראה תמיד קיימו אוכלוסיות זעירות, דוגמת הפרס, שלעיתים מופיע בישראל ולעיתים נעלם ולא רק בישראל.
נינג'ה ישראל 2019
שלב 1 (9 מכשולים ב-5:00 דקות)
זינוק בעלייה (מכשול 2) על המתמודד להיתלות על מוט שלצידו שתי מסילות, לסיים את מסלול המוט ולזנק לגלגל וממנו למזרן.
מינים בסכנת הכחדה
ישנם מקרים מתועדים בהם מאמצי השימור גרמו ליציאתם של מינים מסכנת הכחדה.
נינג'ה ישראל 2019
שלב 1 (9 מכשולים ב-5:00 דקות)
הגשר השבור (מכשול 3) על המתמודד לעבור 5 משולשים התלויים באוויר מבלי לאבד שיווי משקל, המשולשים תלויים בצורה מאונכת כך שהם מתהפכים מהר יותר מהלוחות שבגשר המטבעות.
מינים בסכנת הכחדה
גורמי סיכון
הכחדות מינים מתקיימות בעקבות שינויים בסביבת המחיה של המין - שינויים שאוכלוסיית המין לא מצליחה להסתגל אליהם. בין המקרים הנפוצים שמאיימים על מינים בסכנת הכחדה:
נינג'ה ישראל 2019
שלב 1 (9 מכשולים ב-5:00 דקות)
מתלה האצבעות המתנדנד אל התקרה התלולה (מכשול 4) על המתמודד לעבור את מתלה האצבעות שאורכו מטר וחצי ולהיתלות על התקרה התלולה שתלויה בזווית של 45 מעלות בידיים וברגליים ואסור לגעת בזכוכית שלה.
מינים בסכנת הכחדה
מצבי סיכון
במדינות רבות, מינים בסיכון המופיעים ברשימה רשמית לאומית נקראים "מינים אדומים". לדוגמה: ברדלס, נמר, היפופוטם, דב הקוטב, קרנף הודי, קואלה, גאור, עמלץ לבן, קוברה מלכותית ויאק הבר.
נינג'ה ישראל 2019
שלב 1 (9 מכשולים ב-5:00 דקות)
שלושת החישוקים (מכשול 5) על המתמודד להיתלות על 3 חישוקים ולעבור ביניהם, שכן בשני החישוקים הראשונים עליו לנעול את החישוקים בווים (אם אינו נועל זוהי פסילה).
הקיר הכפול (מכשול 6) על המתמודד לבחור בין הקיר הרגיל (4.25 מטרים גובה) לבין המגה קיר (5.25 מטרים גובה), למתמודד שלושה ניסיונות לעבור את הקיר, אם אינו מצליח את המגה קיר יש לו 2 ניסיונות לעבור את הקיר הרגיל, אם אינו מצליח נפסל.
ג'ונגל החבלים (מכשול 7) על המתמודד לעבור 3 חבלים, חבל באנג'י ושני מוטות ולהגיע למזרן.
מסילת החודים (מכשול 8) על המתמודד לעבור את מסילת החודים שאורכה 7.6 מטרים (בחצי הגמר 2.7 מטרים כל אחת), מותר לעקוף חודים אך אסור להיאחז בברזלים.
סולם הסלמון אל קצה הרשת (מכשול 9) על המתמודד להחזיק במוט של סולם הסלמון ולעלות 4 שלבים לגובה, לאחר מכן עליו לעבור את שתי הטבעות שהמרחק בין כל אחת הוא מטר וחצי, ואז לקפוץ על הרשת, לטפס וללחוץ על הבאזר (אין לעבור יד יד בין שתי הטבעות ובין הטבעת השנייה לרשת, אחרת זו פסילה).
שלב 2 (3 מכשולים ב-1:30 דקות)
מקפצת העכביש (מכשול 1) במכשול זה על המתמודד להיצמד בעזרת רגליו וידיו לשני קירות זכוכית שנמצאים לצדי גופו, כשמסיים את זוג הקירות הראשון, עובר לזוג קירות נוסף, מתקדם עליו ואז עובר לזוג השלישי. כשמסיים, על המתמודד לקפוץ לטרמפולינה וממנה אל הגליל אשר הפעם גדול יותר מזה של חצי הגמר, להיאחז בו ולהגיע למזרן (אם אינו נאחז זוהי פסילה).
הפחים המרחפים אל שעון החול (מכשול 2) על המתמודד לזנק אל הפח הראשון שגודלו יחסית קטן וממנו לשני שהמרחק בינו לשני הוא מטר, וממנו לשעון החול אשר זז שאורכו 3 מטרים.
האקווריומים (מכשול 3) על המתמודד לעבור 3 "אקווריומים" אשר כל אחד בגודל שונה ושיפועים שונים בלי להחליק, להגיע למזרן, ללחוץ על הבאזר וממנו המשכה מיידית לשלב השלישי.
שלב 3 (4 מכשולים ללא הגבלת זמן)
מתלה אצבעות הברזל (מכשול 2) על המתמודד לעבור 5 מתלים כאשר כל אחד דק ואסור לדלג על אף מתלה.
הלוחות הצפים (מכשול 3) על המתמודד לעבור 4 לוחות ומוט אשר קשים למעבר ומהמוט למזרן.
קפיצת מוט המתח (מכשול 4) על המתמודד לטפס במוט, להיאחז במוט מתח ולקפוץ איתו דרך 5 סטים אשר כל אחד מרוחק מטר וחצי מהקודם לו, מהסט החמישי עליו לזנק אל המזרן. מוט המתח חייב להיות ממוקם בדיוק במקום הנכון בשני הצדדים על הסטים אחרת המתמודד ייפול למים.
תוצאות
שלב 4 (הר המידוריאמה)
נינג'ה ישראל VIP
2 מקצי ה-VIP של נינג'ה ישראל שודרו אחרי שלב המוקדמות, בתאריכים ה-8 בפברואר, ב-12 בפברואר וב-15 בפברואר 2020. במקצים אלו השתתפו 30 ידוענים ישראלים, 15 בכל מקצה, והמנצח בכל מקצה זכה בחופשה בזנזיבר. המנצח של המקצה הראשון היה דין מירושניקוב, שהשתתף בעונה שעברה, והמנצח של המקצה השני היה אסף גורן, שאף זכה בעונת ה-VIP השלישית של האח הגדול שנה קודם לכן.
מרגיט טבאן
מרגיט טבאן (בהונגרית: Tevan Margit; בקשצ'בה, 18 בינואר 1901 – בודפשט, 3 בנובמבר 1978) הייתה צורפת יהודייה-הונגרייה עטורת פרסים של פרס על שם מיהאי מונקאצ'י, זוכת פרס האמן המצטיין ופרס האמן הדגול. היא בת למשפחת טבאן המפורסמת, בעלת דפוס טבאן ומוציא לאור. היא אמו של המעצב הגרפי אישטוואן אנגל טבאן. בעלה היה מיקלוש אנגל יליד בקשצ'בה גם הוא ב-3 במרץ 1901, שנרצח במחנה הריכוז מאוטהאוזן ב-23 בפברואר 1945.
ביוגרפיה
מרגיט טבאן נולדה כאמור במשפחה יהודית, התשיעית מבין עשרת ילדיו של אדולף טבאן. היא למדה בבית הספר לאמנויות שימושיות במשך שנה אחת. אחר כך למדה במשך ארבע שנים אצל הצורפים המפורסמים של תקופתה, ריכרד זוט ופרנץ קיש. בין 1927 לבין 1928 עבדה בבית המלאכה לצורפות בשם "סטודיו ורטש ארפאד" (Vértes Árpád Stúdió). משנת 1928 עבדה כאמנית עצמאית. משנות ה-30 ואילך היה לה תפקיד בולט ביצירת עבודת מתכת הונגרית מודרנית, הנגישה להמונים ובכך עיצבה את תרבות האמנות השימושית במולדתה. בנוסף לאגרטלים וגביעים, היא הייתה הראשונה שיצרה קופסאות וקערות כחפצי מזכרות. החומרים האהובים עליה היו נחושת ופליז אדום (הפליז אינו זהה לנחושת או לברונזה. נחושת היא מתכת בעוד הפליז הוא סגסוגת של מתכות העשויה משני שלישים נחושת ושליש אחד אבץ למרות יחס זה עשוי להשתנות). טבאן נהנתה לעבוד גם עם בדיל וברונזה. תערוכת היחיד הראשונה שלה נערכה במוזיאון לאמנויות שימושיות ב-1981. ב-1988 התקיימה תערוכת הנצחה של האוסף שלה בעיר הולדתה.
אמנותה
"בעבודותיה המוקדמות, היא עיצבה את לוח המתכת בצורה פלסטית, בכוח כמעט פיסולי, ויתרה על הקישוטים ששירתו יותר, באופן אנוכי, את האמן במלאכת המתכת של התקופה. הבסיס לגישתה היה להצהיר על היופי הפנימי של החומר. העיטורים של חפציה הם - לרוב - מוטיבים פיגורליים בצורת תבליט (דמויות אדם, דמויות חיות), אותם יישמה לא פעם על יצירותיה בצורה של יציקות מתכת נפרדות. המוטיבים והדמויות הדקורטיביות שלה מעניקים לאובייקטים שלה קסם יוקרתי מיוחד, ותפיסתם הושפעה באופן משמעותי מהצורה הקומפקטית של הפיסול הרומנטי".
אלפאוס (אי)
האי אלפאוס (באנגלית: Alfeus Island; בבולגרית: остров Алфеус) הוא אי סלעי הממוקם בסמוך מצפון לאי סמית' באיי שטלנד הדרומיים, אנטארקטיקה.