cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רומולה דה פולסקי
ילדות וצעירות
רומולה פולסקי נולדה בהונגריה כבתם השנייה של קארוי פולסקי (1899-1853), פוליטיקאי ומוזאוגרף הונגרי, ושל אמיליה מרקוש, שחקנית תיאטרון הונגרייה. מצד האב הייתה בת למשפחה אריסטוקרטית ממוצא פולני ופרוטסטנטי שהמירה בהונגריה את דתה לנצרות קתולית. סבה היה הפוליטיקאי, המהפכן והמוזיאוגרף פרנץ פולסקי, ממקורביו של לאיוש קושוט. אחותה הבכורה נקראה תרזה או טסה. אביה, קארוי פולסקי, נבחר להאספה הלאומית ההונגרית והיה מנהל הגלריה הלאומית לאמנות של הונגריה. בילדותה, נאלץ אביה לצאת לגלות ללונדון ואחר כך לאוסטרליה עקב שערורייה פוליטית הקשורה לרכישות דברי האמנות למען הגלריה. קארוי פולסקי התאבד בגיל 45 בבריסביין באוסטרליה כשרומולה, בתו, הייתה בת 8. היא נפגעה מאוד מהאובדן ומנישואיה השניים של אמה כעבור כמה שנים.
ניז'ינסקי ו"הבלט הרוסי"
פולסקי התאמצה ללמוד משחק ולעבוד כשחקנית אך לא זכתה להצלחה. בגיל 21 התארסה עם ברון הונגרי אך התנערה מהאירוסין ב-1912. היא רותקה על ידי להקת הבלט הרוסי מפריז שהגיעה באותה עת לסיור לבודפשט, ובמיוחד על ידי דמותו של כוכב הלהקה הרוסי-פולני, וצלב ניז'ינסקי, ששמו הלך לפניו כרקדן וככוריאוגרף. פולסקי החליטה לפתח בעצמה קריירה של רקדנית בלט. היא הצליחה להצטרף ללהקת הבלט הרוסי ולסיורים שלה בדרום אמריקה. מנהל הלהקה והמנטור של ניז'ינסקי, סרגיי דיאגילב, אישר לה לקבל שיעורי בלט ממורה הבלט של הלהקה, אנריקו צ'קטי. היא לא הבחינה שלדיאגילב, שהיה 17 שנה יותר מבוגר מניז'ינסקי, היה קשר אינטימי עם הרקדן, בן חסותו, והתקשתה לשוחח עם ניז'ינסקי בפרטיות, מכיוון שהיה תמיד מלווה בצעיר וסילי זויקוב ובמעסה שלו. לבסוף הצליחה להתקרב אליו בעת שניז'ינסקי תירגל קטעי ריקוד בליווי הפסנתרן בעת מסע הלהקה באונייה 'אוון" לדרום אמריקה. דיאגילב שנרתע מהסיור באוניה נשאר לבלות בוונציה. פולסקי הצליחה לעשות עשתה היכרות ישירה עם ניז'ינסקי בתיווכו של חייט ארגנטינאי בשם צ'אבס ובעזרת עמיתה רקדנית בשם יוזפה קובלבסקה, פילגש לשעבר של אגא ח'אן שעזרה בתרגום ביניהם. פולסקי נעזרה גם בצרפתית הפשוטה שידעה. הרשימה אותו בהופעתה ובעיניין שהיא גילתה לאמנות הבלט. ימים אחדים לפני הגעתם לבואנוס איירס הציע ניז'ינסקי נישואים לרומולה. אכן הם התחתנו בנמל בואנוס איירס ב-10 בספטמבר 1913, זמן קצר אחרי הגעתם.
הנישואים התחילו להפריע מאוד לקריירה האמנותית של ניז'ינסקי. כשפולסקי נכנסה להריון, הוא התחיל להרגיש תסמינים רגשיים וגופניים שהזכירו את תסמונת קובאד. בנסיבות אלה דיאגילב החליט לפטרו והודיע לו על כך במברק. בדרך כלל הוא לא החזיק רקדנים נשואים בלהקה. ב-18 ביוני 1914, עשרה ימים לפני רצח הארכידוכס האוסטרי פרנץ פרדיננד בסרייבו, ילדה רומולה פולסקי בווינה את בתה, קירה ניז'ינסקי. עם פריצת מלחמת העולם הראשונה בגלל אזרחותו הרוסית של ניז'ינסקי, בני הזוג והתינוקת הושמו במעצר בית אצל אמה של רומולה, אמיליה מרקוש. אחרי שנתיים של שבי בהונגריה, קיבלו בני הזוג היתר לנסוע לניו יורק, אחרי התערבותם של דיאגילב ושל מנהיגים פוליטיים. הם יצאו לסיור בצפון אמריקה ואחר כך גם לדרום אמריקה.
שווייץ. מחלת בעלה
הזוג ניז'ינסקי התיישב בסופו של דבר בסנט מוריץ בשווייץ, מדינה שהייתה נייטרלית בימי המלחמה. חודשיים אחרי תום המלחמה התחיל ניז'ינסקי לגלות סימנים של פסיכוזה. ב-19 בינואר 1919 הופיע לאחרונה מול קהל באולם הנשפים של המלון "סוברטה" בסנט מוריץ כשהודיע לצופים שירקוד את "נישואיו עם אלהים". אובחן על ידי אויגן בלוילר כחולה בסכיזופרניה הוא טופל במסגרת אשפוז במספר בתי חולים לחולי נפש בשווייץ. הוא שהה שם תקופות ארוכות ב-30 השנים שנותרו לו לחיות - בעיקר בבית חולים בורגהלצלי שבניהולו של בלוילר ובסנטוריום "בלוויו" בקרויצלינגן. הטיפולים לא שיפור בהרבה את מצבו הנפשי. בשנת 1920 כשנמצא בטיפול, אשתו ילדה את בתם השנייה, תמרה. אחרי שניז'ינסקי שהה יותר בבית חולים, לפולסקי היו רק קשרי אהבה לסביים.
ב-1934 היא פרסמה ביוגרפיה ראשונה של בעלה "ניז'ינסקי מאת רומולה ניז'ינסקי". גילתה אחר כך את היומן שכתב ניז'ינסקי במשך שישה שבועות בשנת 1919, לפני אשפוזו בבית חולים בשווייץ. ב-1936 היא פרסמה גרסה מצונזרת של היומן.
בשנת 1936 שמעה פולסקי על טיפול חדש לסכיזופרניה באמצעות שוקים עם אינסולין ונכנסה למגעים עם ממציא הטיפול, מנפרד זאקל. החל מ-1938 התחיל ניז'ינסקי לקבל טיפולי תרדמת באמצעות אינסולין למשך שנה עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה. הטיפול התלווה להפוגה חלקית של המחלה הנפשית ומרבית זמן המלחמה בילתה רומולה פולסקי יחד עם בעלה בבית אמה בבודפשט. אחרי הפלישה הגרמנית לבודפשט במרץ 1944 העדיפה לעבור עם בעלה לעיר שופרון.
ניז'ינסקי מת אחרי המלחמה בשנת 1950 בלונדון. בשנת 1952 פרסמה רומולה ניז'ינסקי את החלק השני של הביוגרפיה של בעלה "שנותיו האחרונות של ניז'ינסקי". היא נפטרה בפריז בשנת 1978. ב-1995 פורסם היומן של ניז'ינסקי בגרסתו המקורית השלמה, בתרגום של קיריל פיצליון. הוא שימש השראה לשלושה מחזות תיאטרון.
הבנות
קירה ניז'ינסקי (1998-1913) הפכה לרקדנית בלט והתמחתה בין היתר, בכמה תפקידים שביצע בזמנו אביה, כמו כן נבחרה להופיע בבלט "כוכבי הלכת" מאת אנתוני טיודור על המוזיקה של גוסטב הולסט. ב-1936 היא התחתנה עם המנצח איגור מרקביץ' שאיתו ילדה בן שקראו לו וצלב. אחרי גירושיה ממרקביץ', הבן נשאר בחזקתו. תמאה היא התיישב בהמשך בארצות הברית והתיישבה בסן פרנסיסקו. תמרה ניז'ינסקי-מארקוש (ילידת 1920) התגוררה לתקופה עם סבתה אמיליה, בבודפשט. היא לא הספיקה בילדותה לראות את אביה על הבמה, הייתה לשחקנית תיאטרון אחר כך היגרה ב-1957 לקנדה ולארצות הברית. התיישבה בפיניקס ועבדה כספרנית. בבגרותה הפכה למנהלת הקרן "וצלב ורומולה ניז'ינסקי" שנועדה לקדם את המורשת האומנותית של אביה, לרבות לפרסם את הציורים שצייר בחייו המאוחרים.
במדיה האומנותית
דמותה של רומולה פולסקי מופיעה או מוזכרת במספר מחזות, סרטים וספרים על אודות בעלה.
מחזות
בשנת 2000 המחזה Madame Nijinsky- Married to a God (מאדאם ניז'ינסקי - נשואה לאליל) מאת טד ארפ (Ted Earp) הוצג במרכז לתרבות "קייל" של האוניברסיטה הממלכתית של אריזונה בסקוטסדייל ובתיאטרון ויג בבודפשט - בתפקיד רומולה שיחקה נכדתה, קינגה סאקאץ' ניז'ינסקי-גספרס.
לקריאה נוספת
L'après-midi D'un Faune and His Dance Notation System : Revealed, Translated Into Labanotation and Annotated'', Psychology Press 1991
אינטרפולציה ביליניארית
במתמטיקה, אינטרפולציה ביליניארית היא מקרה פרטי של אינטרפולציה ליניארית עבור פונקציות אינטרפולציה של שני משתנים (למשל, x ו - y) על מרובע מרושת בשני ממדים (2D).
רעיון המפתח הוא לבצע אינטרפולציה ליניארית קודם בכיוון אחד, ואז שוב לכיוון השני. למרות שכל צעד הוא ליניארי בערכו, האינטרפולציה בכללותה אינה ליניארית אלא ריבועית עבור מיקום הדגימה.
אלגוריתם
נניח שאנו רוצים למצוא את הערך של הפונקציה הלא ידועה f בנקודה (x, y). ההנחה היא כי אנחנו יודעים את הערך של f בארבע הנקודות:
ראשית נעשה אינטרפולציה ליניארית בכיוון x. זו מניבה: נמשיך על ידי אינטרפולציה בכיוון y כדי להשיג את ההערכה הרצויה: יש לשים לב כי אנו מגיעים לאותה תוצאה אם נעשה אינטרפולציה קודם לאורך כיוון y ואז לאורך כיוון x.
אלגוריתם חלופי
דרך חלופית לכתוב את הפתרון לבעיית האינטרפולציה: כאשר המקדמים הם פתרון המערכת הליניארית: אם פתרון מועדף מבחינת (f(Q אז אנחנו יכולים לכתוב: שבו המקדמים הם פתרון של:
רבוע היחידה
אם אנו בוחרים מערכת קואורדינטות בה ארבע נקודות כאשר f הידועות הן (0, 0), (0, 1), (1, 0), (1, 1), ואז אינטרפולציה הנוסחה מפושטת לכדי: או באופן שקול, לפעולה המטריציונית:
NGC 604
NGC 604 הוא אזור H II אשר ממוקם בגלקסיית המשולש.
אינטרפולציה ביליניארית
לא ליניארי
בניגוד למה שהשם מרמז, אינטרפולציה ביליניארית, אינה ליניארית; אלא תוצר של שתי פונקציות ליניאריות.
NGC 604
NGC 604 התגלה על ידי ויליאם הרשל ב-11 בספטמבר 1784. הוא אחד מאזורי H II הגדולים ביותר בקבוצה המקומית. NGC 604 ממוקם במרחק של 2.7 מיליון שנות אור והוא בעל קוטר של 1,500 שנות אור (460 פארסק), גדול יותר מפי 40 מאשר חלקה הגלוי של ערפילית אוריון.
אינטרפולציה ביליניארית
לא ליניארי
לחלופין, ניתן לכתוב: כאשר בשני המקרים, מספר הקבועים (ארבעה) תואמים את מספר נקודות הנתונים בהן נתון f את האינטרפולנט הליניארי לאורך הקווים המקבילים בכיוון x או y, באופן שקול, אם x או y מוגדר כקבוע. לאורך כל קו ישר אחר, האינטרפולציה היא ריבועית. עם זאת, גם אם אינטרפולציה אינה ליניארי בנקודה (x ו - y), היא ליניארית במשרעת, כפי שיוצא מן המשוואות לעיל: כל מקדם bj, j=1..4, פרופורציונליים לערך של הפונקציה f.
NGC 604
עוצמת הארתו של NGC 604 גדולה פי 6,700 מזו של ערפילית אוריון ובמידה והיה ממוקם במקומה של ערפילית אוריון (אשר ממוקמת במרחק של 1,300 שנות אור מכדור הארץ) הוא היה נראה בהיר יותר מאשר כוכב הלכת נוגה.
אינטרפולציה ביליניארית
לא ליניארי
התוצאה של אינטרפולציה ביליניארית, אינה תלויה בבחירת הציר הראשון לאינטרפולציה. כלומר אם נבחרלבצע את אינטרפולציה הליניארית קודם בכיוון y ואז ב x, תוצאת הקירוב תהיה זהה.
NGC 604
כמו כל ערפיליות הפליטה, הגז ב-NGC 604 מיונן על ידי צביר כוכבים מסיביים במרכזו. עם 200 כוכבים בעלי סיווג ספקטרלי של O ו-WR, מסה של 100,000 מסות שמש וגיל של 3.5 מיליון שנים; למרות זאת, בשונה מערפילית הטרנטולה אשר נמצאת בענן המגלני הגדול ,NGC 604 הרבה פחות דחוס.
אינטרפולציה ביליניארית
לא ליניארי
הרחבה ברורה של אינטרפולציה ביליניארית לשלושה ממדים נקראת אינטרפולציה תרילינארית.
יישומים בעיבוד תמונה
בראייה ממוחשבת ו עיבוד תמונה, אינטרפולציה ביליניארית הוא טכניקה בסיסית של "Resampling".
בתוך מיפוי מרקם, שימוש זה ידוע גם בשם סינון ביליניארי או מיפוי מרקם ביליניארי, ויכול לשמש כדי לייצר תמונה מציאותית סבירה. אלגוריתם משמש למפות מיקום של פיקסל, המקביל לנקודה על מפת המרקם. ממוצע משוקלל של מאפיינים (צבע, אלפא, וכו'.) של ארבעת הרכיבים שמסביב, מחושב, ומיוצר על המסך פיקסל. תהליך זה חוזר על עצמו עבור כל פיקסל ויוצרים את המרקם כולו.
אינטרפולציה ביליניארית מחשיבה את 2x2 הערכים הקרובים של ערכי פיקסל ידועים לפיקסל הלא ידוע. אז נלקח ממוצע משוקלל של 4 הפיקסלים להגיע לערך הסופי של האינטרפולציה. המשקל שעל כל 4 הפיקסלים ערכים מבוסס על מרחק פיקסל מחושב (בשטח 2D) מכל אחת מהנקודות הידועות. כפי שניתן לראות בדוגמה משמאל, ערך העצמה בפיקסל שחושב להיות בשורה 20.2, וטור 14.5 יכול להיות מחושב על ידי אינטרפולציה ליניארית ראשונה בין הערכים בטור 14 ו-15 על כל שורות 20, 21, הנותנת: ואז מבצעים אינטרפולציה באופן ליניארי בין ערכים אלה, הנותנת: אלגוריתם זה מפחית חלק מהעיוות החזותי שנגרם על ידי שינוי גודל תמונה על ידי רכיב "זום" (zoom) לא אינטגרלי, בניגוד לאינטרפולציה "השכן הקרוב", אשר תגרום לקצת פיקסלים להיראות גדולים יותר מאשר אחרים, בתמונה המוגדלת.
כאכאים
דמוגרפיה
הכאכאים מזוהים עם אתניות כורדית. מרבית הכאכאים דוברים כורדית בלהג ייחודי המכונה מאצ'ו, ומקצתם דובריי ערבית. מקור שמם הגיע ממנהגם לכנות את נכבדיהם בתואר הכורדי, כאכ, שפירושו אח. נכון לשנת 2020 אוסרים שלטונות עיראק על לימודים בניב הכורדי של הכאכאים, והדבר מעורר מחאה בקרבם.
בעברם מנו הכאכאים מיליוני תושבים באזור עיראק. נכון לקיץ 2020 הכאכאים מונים בסביבות 200,000 איש.
הכאכאים מתגוררים בהתיישבות כפרית בדרך כלל, על התפר בין מרכז עיראק לצפון-מזרחה. רובם מתגוררים בדרום מזרח מחוז כירכוכ, וחלקם שוכנים במחוזות דיאלא, ארביל וסולימאניה. העיירה המרכזית שלהם היא דקוק.
דת היארסאניה אינה מוכרת על ידי הרשויות העיראקיות והכאכאים רשומים במדינה בתור מוסלמים. עם זאת, מאז שנת 2015 הממשלה האזורית של כורדיסטן מכירה בהם כמיעוט נבדל, ולכאכאים שמור מושב במועצה של פרובינציית חלבג'ה.
בתקופה הטרום מודרנית ושלטון המלוכה
תחת שלטון העות'מאנים ובימי המלוכה בעיראק מילאו נכבדי הכאכאים תפקידים בעלי השפעה בעיראק, והיו ביניהם בעלי קרקעות עשירים במחוז כירכוכ.
תחת שלטון הבעת'
בתקופת שלטונה של מפלגת הבעת' בעיראק, התלקחו סכסוכים אלימים בין השלטון לבין המיעוטים הכורדים במדינה. חלק מהכאכאים צידדו בכורדים, בעוד שאחרים נותרו נייטרלים או אף תמכו בממשלה. כתוצאה ממדיניות הערביזציה של המשטר, כאכאים רבים נושלו מאדמותיהם, וחלקם נדדו מכירכוכ למחוזות אחרים. מאות כאכאים איבדו את אזרחותם העיראקית בתקופה זו והוגלו לאיראן. באותה התקופה הרס הממשל חלק מכפרי הכאכאים סמוך לגבול האיראני, למען יצירת "אזור ביטחון" בין המדינות.
המאה ה-21
בעשורים האחרונים נרדפים הכאכאים על ידי קבוצות קיצוניות באזורן, דוגמת אל קאעידה והמדינה האיסלאמית, שרואות בהם כופרים. הכאכאים סובלים בתקופה זו מדעות קדומות, אפליה, וקריאות הסתה המתירות את דמם.
בשנת 2014 עם עליית כוחה של המדינה האיסלאמית, הם יצאו נגד מיעוטים דתיים, ובהם הכאכאים. באזורים שנכבשו על ידי המדינה האיסלאמית נאלצו כאכאים רבים להימלט לאזורים אחרים, ולאלו שנותרו תחת שליטתם הודיעו מנהיגי המדינה האיסלאמית שהם יהרגו אם לא יתאסלמו. לאחר שכוחות המדינה האיסלאמית השמידה מקדש כאכאי, הקימו הכאכאים יחידה מזוינת מטעמם, שלחמה במדינה האיסלאמית לצד כוחות כורדים אחרים.
בשנת 2020 ביצעו לוחמי המדינה האיסלאמית מספר מתקפות על יישוביהם, והרגו כ-300 כאכאים. הכאכאים קראו לסיוע מהצבא העיראקי, שבעצמם מחזיקים בדעות קדומות נגדם, ובוששו לסייע.
בעקבות המתקפות נגדם מאז עליית המדינה האיסלאמית, חלק מהכאכאים החלו להסתיר סממנים דתיים מחשש לשלומם. פעילים כאכאים רואים בלחצים האלימים להתאסלמות המופעלים עליהם מהמדינה האיסלאמית מחד, אך גם מהרשויות העיראקיות מאידך, כניסיון להעלים את דתם. נסיבות אלו גרמו להם להיפתח באופן חריג לתקשורת המערבית ולשתף במעט מאורח חייהם, שבאופן מסורתי נשמר בסוד.
סיווג גולדשמידט
סיווג גולדשמידט הוא סיווג גאוכימי שפותח על ידי הגאולוג היהודי יליד שווייץ ויקטור גולדשמידט (Victor Moritz Goldschmidt; 1947-1870), המקבץ את היסודות הכימיים על פי העדפתם (או בלשונו "אהבתם") לשותפים או מארחים מסוימים בטבע. גולדשמידט חילק את היסודות לליתופילים (מיוונית אוהבי סלע), סידרופילים (אוהבי ברזל), כלקופילים (אוהבי עפרה) ואטומופילים (אוהבי גז) או נדיפים (היסוד או התרכובת שבה הוא משתתף הוא נוזל או גז בטמפרטורת החדר).
הטבלה המחזורית של היסודות לפי סיווג גולדשמידט
לכמה מהיסודות יש זיקה לכמה שותפים. הזיקה העיקרית מוצגת בטבלה להלן ותיאור כל קבוצה מופיע אחרי הטבלה.
יסודות ליתופילים
Al, At, B, Ba, Be, Br, Ca, Cl, Cr, Cs, F, I, Hf, K, Li, Mg, Na, Nb, O, P, Rb, Sc, Si, Sr, Ta, Th, Ti, U, V, Y, Zr, W, לנתנידים
יסודות ליתופילים הם יסודות הנוטים להישאר על פני השטח או קרוב לפני השטח משום שהם מתרכבים בקלות עם חמצן תוך יצירת תרכובות שאינן שוקעות לתוך גלעין כדור הארץ.
קבוצת היסודות הליתופילים כוללת בעיקר מתכות פעילות מאוד מבלוק-s ובלוק-f. היא כוללת גם מספר קטן של אלמתכות פעילות, והמתכות הפעילות יותר של בלוק-d, כדוגמת טיטניום, זירקוניום וונדיום. מקור המילה ליתופיל מיוונית: "ליתוס" – סלע ו"פיל" – אוהב.
היונים של מרבית היסודות הליתופילים יציבים מאוד, כשתבנית האלקטרונים שלהם היא כשל גז אציל (לעיתים עם אלקטרוני-f נוספים). היסודות שבהם המצב אינו כזה, כמו צורן, זרחן ובור, יוצרים קשרים קוולנטיים חזקים מאוד עם חמצן – המערבים לעיתים קרובות קשרי פאי. הזיקה החזקה שלהם לחמצן גורמת ליסודות הליתופילים לקשר חזק עם סיליקה תוך יצירת מינרלים שצפיפותם נמוכה ומשום כך הם צפים אל קרום כדור הארץ. המינרלים הנוצרים ממתכות אלקליות שהם המסיסים יותר נוטים להתרכז במי ים או באזורים צחיחים מאוד שם הם יכולים להתגבש. היסודות הליתופילים המסיסים פחות מתרכזים בשילדים יבשתיים עתיקים שבהם כל המינרלים המסיסים עברו בליה.
בשל זיקתם החזקה לחמצן מצויים היסודות הליתופילים בריכוז גבוה בקרום כדור הארץ יחסית לתפוצתם במערכת השמש. בולטות במיוחד המתכות הפעילות ביותר מבלוק-s ובלוק-f היוצרים הידרידים מתכתיים או יוניים, שתפוצתם בכדור הארץ גדולה בהרבה בהשוואה לכמותם במערכת השמש. הסיבה לכך היא שבמהלך השלבים הראשונים של יצירת כדור הארץ התגובה שקבעה את הצורה היציבה של יסוד כימי הייתה יכולתו ליצור תרכובות עם מימן. בתנאים אלו עברו המתכות מבלוק-s ובלוק-f העשרה משמעותית במהלך התהוות כדור הארץ. היסודות המעושרים ביותר הם רובידיום, סטרונציום ובריום, שביחד מהווים יותר מ-50% מהמסה של כל היסודות הכבדים מברזל המצויים בקרום כדור הארץ.
הליתופילים האלמתכתיים – זרחן והלוגנים – קיימים בכדור הארץ כמלחים יוניים יחד עם מתכות מבלוק-s בפגמטיטים ובמי ים. להוציא פלואור, שההידרידים שלו יוצרים קשרי מימן, ולפיכך הם בעלי נדיפות נמוכה, הריכוזים של יסודות אלו בכדור הארץ הצטמצמו בצורה משמעותית בעקבות בריחה של הידרידים נדיפים בתהליך היווצרות כדור הארץ. על אף שהריכוזים של יסודות אלו בקרום כדור הארץ דומים לריכוזים שלהם במערכת השמש, הריכוזים של זרחן וההלוגנים הכבדים הם ככל הנראה נמוכים באופן משמעותי בכדור הארץ בשלמותו בהשוואה לריכוזם במערכת השמש.
כמה מתכות מעבר, כולל כרום, מוליבדן, ברזל ומנגן מפגינים הן מאפיינים ליתופילים והן מאפיינים סידרופילים והם מצויים בשתי הקבוצות. למרות שלמתכות אלו קשרים חזקים עם חמצן ואף פעם אינם נמצאים בקרום כדור הארץ במצבם החופשי, משערים שצורות מתכתיות של יסודות אלו קיימים בגלעין כדור הארץ כשרידים מהעידנים שבהם האטמוספירה לא הכילה חמצן. כמו יסודות סידרופילים "טהורים" מצויים יסודות אלו בקרום כדור הארץ בריכוזים נמוכים משמעותית יחסית לריכוזים במערכת השמש.
היסודות המתכתיים הליתופילים מהווים את עיקר המסה של יסודות מתכתיים בקרום כדור הארץ ועם זאת בשל הזיקה החזקה שלהם לחמצן הם אף פעם לא היו זמינים כמתכות חופשיות לפני המצאת האלקטרוליזה. לאחר שזו הומצאה התגלו מתכות ליתופיליות רבות כבעלות ערך רב עבור מבנים (מגנזיום, אלומיניום, טיטניום, ונדיום) וכחומרים מחזרים (נתרן, מגנזיום, סידן). תהליך ההיתוך של מתכות אלו עתיר אנרגיה, ולכן גורם בעקיפין לפליטה מואצת של גזי חממה. בשל החשד שאלו גורמים לשינוי האקלים הוטל השימוש במתכות תעשייתיות אלו בספק, למרות שההצטמצמות של המתכות הכלקופיליות הנדירות יותר והפעילות פחות מותירה מעט מאוד תחליפים.
גם האלמתכות דוגמת הזרחן וההלוגנים לא היו מוכרים לכימאים הראשונים, למרות שיצור יסודות אלו קל יותר מייצור מתכות ליתופיליות מכיוון שמכל האלמתכות נדרשת אלקטרוליזה רק על מנת להפיק פלואור. היסוד כלור חשוב במיוחד כחומר מחמצן – והוא מיוצר מאלקטרוליזה של מלח בישול.
יסודות סידרופילים
Au, Co, Fe, Ir, Mn, Mo, Ni, Os, Pd, Pt, Re, Rh, Ru
יסודות סידרופילים (מ"סידרון" – ברזל ו"פיליה" – אוהב) הם מתכות מעבר שצפיפותן גבוה, הנוטים לשקוע לגלעין כדור הארץ משום שהם מתמוססים בקלות בברזל אם בתמיסה מוצקה או במצב מותך.
למרבית היסודות הסידרופילים אין שום זיקה שהיא לחמצן, ואכן תחמוצות של זהב אינם יציבים מבחינה תרמודינמית. הם יוצרים קשרים חזקים עם פחמן או גופרית, אבל אפילו אלו אינם מספיק חזקים על מנת להרחיק מהתרכובת יסודות כלקופילים. וכך היסודות הסידרופילים קשורים בקשרים מתכתיים עם ברזל בשכבות הצפופות של גלעין כדור הארץ שבו הלחצים הם כה גדולים שלמרות החום הברזל נשאר במצב מוצק. עם זאת, מנגן, ברזל ומוליבדן יוצרים קשרים חזקים עם חמצן, אך במצבם החופשי (כפי שהתקיימו בכדור הארץ הבראשיתי כשלא היה חמצן חופשי באטמוספירה) הם יכולים להתמזג עם ברזל בקלות מרובה, ולכן הם לא התרכזו בקרום הסיליקטי כמו שמתנהגים יסודות ליתופילים אמיתיים. עם זאת, עפרות של מנגן מצויים באותם אתרים שבהם מוצאים אלומיניום וטיטניום בשל הזיקה הגדולה של מנגן לחמצן.
מכיוון שהם כל כך מרוכזים בגלעין הצפוף, ידועים יסודות סידרופילים בהיותם נדירים בקליפת כדור הארץ. מרביתם גם היו ידועים תמיד בשל כך בכינוי מתכות יקרות. אירידיום היא מתכת המעבר הנדירה ביותר המצויה בקרום כדור הארץ, שריכוזה הוא פחות מחלק אחד למיליארד. מרבצים הניתנים לכרייה של מתכות נדירות נוצרים בדרך כלל כתוצאה מסחיפה של סלעים אולטרה-מאפיים, שבדרך כלל לא יוצר ריכוזים גבוהים במיוחד, אפילו בהשוואה לריכוז מתכות אלו בקרום כדור הארץ הנמוך בכמה סדרי גודל מריכוזם במערכת השמש. עם זאת, משום שהם מרוכזים במעטפת כדור הארץ ובגלעין משערים כי בממוצע ריכוז יסודות אלו בכל כדור הארץ דומה לריכוז במערכת השמש.
יסודות כלקופילים
Ag, As, Bi, Cd, Cu, Ga, Ge, Hg, In, Pb, Po, S, Sb, Se, Sn, Te, Tl, Zn
יסודות כלקופילים הם המתכות (הקרויות לעיתים "מתכות עניות") ואלמתכות כבדות שיש להם זיקה נמוכה לחמצן והם מעדיפים להיקשר לגופרית כסולפידים בלתי מסיסים. מקור המילה כלקופילים מיוונית "כלקוס" (χαλκός), שפירושו "עפרה" (פירוש המילה הוא גם נחושת או ארד, אבל במקרה זה "עפרה" היא הפירוש הרלוונטי), ויש גם השערה שמקור המילה כלקופילים הוא קיצור ל"אוהבי כלקוגנים".
משום שסולפידים אלו צפופים הרבה יותר מהמינרלים הסיליקטיים שנוצרו על ידי היסודות הליתופילים, נפרדו היסודות הכלקופילים מתחת לליתופילים בתקופה בה חלה ההתגבשות הראשונה של קרום כדור הארץ. עובדה זו גרמה להידלדלותם בקרום כדור הארץ יחסית לריכוזם במערכת השמש, אם כי משום שהמינרלים שהם יוצרים הם אלמתכתיים, הידלדלות זו לא הגיעה לרמות שאליהן הגיעו היסודות הסידרופילים.
עם זאת, משום שהם יצרו הידרידים נדיפים בכדור הארץ הבראשיתי כאשר התגובה העיקרית הייתה חמצון או חיזור של מימן, היסודות הכלקופילים הפחות מתכתיים הידלדלו מאוד בכדור הארץ יחסית לריכוזם הקוסמי. עובדה זו בולטת במיוחד לכלקוגנים סלניום וטלוריום, שמסיבה זו הם בין היסודות הנדירים ביותר המצויים בקרום כדור הארץ (רק להמחיש זאת, טלוריום נדיר כמו פלטינה).
היסודות הכלקופילים המתכתיים ביותר (מקבוצות הנחושת, האבץ ו הבור) עשויים להתערבב במידת מה עם ברזל בגלעין כדור הארץ. משום שאינם יוצרים הידרידים נדיפים ריכוזם בקרום לא הידלדל יחסית לריכוזם במערכת השמש. אבץ וגליום הם "ליתופילים" בטבעם משום שהם מופיעים לעיתים קרובות במינרלים סיליקטיים או מינרלים קרובים ויוצרים קשרים חזקים למדי עם חמצן. אחד ממקורות העיקרים של הגליום הוא המינרל בוקסיט, עפרה של אלומיניום הידרוקסידי, שבו מחליפים יונים של גליום יונים דומים כימית של אלומיניום.
למרות שיסודות כלקופילים אינם מצויים בריכוז גבוה בקרום כדור הארץ הם מהווים את עיקר המתכות בעלי החשיבות הכלכלית. הסיבה לכך היא שבעוד שיסודות ליתופילים דורשים תהליך אלקטרוליזה יקר באנרגיה לזיקוקם, קל לזקק כלקופילים על ידי ביצוע חיזור עם קוק, וגם משום שריכוזם הגאוכימי יכול להגיע במקרים קיצוניים לפי 100,000 מריכוזם הממוצע בקרום. ריכוזים עשירים אלו מופיעים ברמות גבוהות דוגמת רמת טיבט והאלטיפלאנו בבוליביה בהם התרוממו כמויות גדולות של יסודות כלקופילים אל פני השטח כתוצאה מהתנגשות לוחות טקטוניים. תופעת-לוואי של עובדה זו בתקופה המודרנית היא שהכלקופילים הנדירים ביותר (כמו כספית) נוצלו כמעט לחלוטין שערכם כמינרלים כמעט ונמוג לחלוטין.
יסודות אטומופילים
H, C, N, גזים אצילים
יסודות אטומופילים (קרויים גם "יסודות נדיפים") מוגדרים כיסודות הקיימים בעיקר על פני השטח או מעליו משום שהם מוכלים בנוזלים, או שהם נוזלים, או שהם גזים בטמפרטורות ובלחצים של פני השטח. הגזים האצילים אינם יוצרים תרכובות יציבות ומתקיימים כגזים מונאטומיים, בעוד שחנקן, אף שאין לו תצורה יציבה לאטומים הבודדים שלו, יוצר מולקולה דו-אטומית כל כך חזקה עד שכל התחמוצות של החנקן אינם יציבים תרמודינמית ביחס לחנקן וחמצן חופשיים. עקב כך התפתחות החמצן החופשי הודות לתהליך הפוטוסינתזה, עברה אמוניה התחמצנות לחנקן מולקולרי שבהדרגה הפך לארבע חמישיות מהאטמוספירה של כדור הארץ. פחמן גם הוא מסווג כאטומופיל משום שהוא יוצר קשרים מרובים חזקים מאוד עם חמצן בפחמן חד-חמצני (המתחמצן לאיטו באטמוספירה) ופחמן דו-חמצני. האחרון הוא המרכיב הרביעי בכמותו באטמוספירה, בעוד שפחמן חד-חמצני נוצר באופן טבעי בהרי געש ומתקיים באטמוספירה במשך כמה חודשים.
מימן, כאחד משני היסודות המרכיבים את המים, מסווג אף הוא כאטומופיל. מים מסווגים כנדיפים, משום שמרביתם הם בצורת נוזל או גז, אף שהם מתקיימים גם כתרכובת מוצקה על פני השטח.
מכיוון שכל היסודות האטומופילים הם גזים או שהם יוצרים הידרידים נדיפים, "הידלדלו מאוד" היסודות האטומופילים בכדור הארץ בהשוואה לכמותם במערכת השמש בשל ההתנדפות מהאטמוספירה במהלך היווצרות כדור הארץ. הגזים האצילים הכבדים ביותר (קריפטון וקסנון) הם היסודות היציבים הנדירים ביותר בכדור הארץ.
אריק נאדסן
אריק נאדסן (באנגלית: Erik Knudsen; נולד ב-25 במרץ 1988 בטורונטו, אונטריו, קנדה) הוא שחקן קנדי.
מארק סלבי
מארק אנתוני סלבי (באנגלית: Mark Anthony Selby; נולד ב-19 ביוני 1983) הוא שחקן סנוקר מקצועני אנגלי. נכון למאי 2023, מדורג במקום החמישי בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי. סלבי זכה ארבע פעמים באליפות העולם בסנוקר, בשנים 2014, 2016, 2017 ו-2021 וסיים את עונת הסנוקר במקום הראשון בעולם במשך שבע עונות רצופות. נחשב על ידי רבים ומוזכר באופן עקבי כאחד מעשרת שחקני הסנוקר הטובים בכל הזמנים.
סלבי זכה ב-22 תוארי דירוג, 7 תוארי דירוג מינוריים, וב-9 תארים ללא דירוג, בהם שתי זכיות באליפות בריטניה ובשלוש זכיות בטורניר המאסטרס. עד כה ביצע 752 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה, וכן צלח חמש פעמים רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות. את הרצף המקסימלי החמישי שלו בקריירה ביצע סלבי בגמר אליפות העולם בסנוקר לשנת 2023, ונרשם לשחקן הראשון בהיסטוריה שהשלים רצף מקסימלי של 147 נקודות בגמר אליפות העולם בסנוקר. הוא הרוויח מסנוקר בלבד מעל 6 מיליון פאונד.
בשנת 2006 זכה סלבי באליפות העולם בפול הכדור השמיני בגרסה הבריטית.
ביוגרפיה
סלבי נולד בעיר לסטר שבאנגליה. הוא הצטרף לסבב הסנוקר המקצועני העולמי בשנת 1999, בגיל 16. בשנת 2007 הגיע לראשונה לגמר אליפות העולם בסנוקר, אך הפסיד לג'ון היגינס בתוצאה 13–18.
במהלך הקריירה זכה סלבי שלוש פעמים בטורניר המאסטרס: בשנת 2008 לאחר שניצח בגמר את סטיבן לי האנגלי בתוצאה 3–10, בשנת 2010 לאחר שניצח בגמר את רוני או'סאליבן בתוצאה 9–10, ובשנת 2013 לאחר שניצח בגמר את ניל רוברטסון בתוצאה 6–10. בנוסף, זכה גם באליפות ויילס הפתוחה שנערכה בשנת 2008, לאחר שניצח בגמר את רוני או'סאליבן בתוצאה 8–9, בטורניר מאסטרס שאנגחאי שנערך בשנת 2011, לאחר שניצח בגמר את מארק ויליאמס בתוצאה 9–10, ובאליפות בריטניה שנערכה בשנת 2012, לאחר שניצח בגמר את שון מרפי בתוצאה 6–10.
אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בשנת 2014, זכה סלבי בתואר בפעם הראשונה, לאחר שניצח במשחק הגמר את רוני או'סאליבן בתוצאה 14–18. בכך השלים סלבי זכייה ב"כתר המשולש".
בשנת 2015 זכה סלבי בשני תארים: בטורניר מאסטרס גרמניה, לאחר שניצח בגמר את שון מרפי בתוצאה 7–9, ובאליפת סין הפתוחה, לאחר שניצח בגמר את גארי וילסון האנגלי בתוצאה 2–10.
באליפות העולם שנערכה בשנת 2016, זכה סלבי בתואר בפעם השנייה, לאחר שניצח במשחק הגמר את דינג ג'ונווי בתוצאה 14–18.
באליפות העולם שנערכה בשנת 2017, זכה סלבי בתואר בפעם השלישית, לאחר שניצח במשחק הגמר את ג'ון היגינס בתוצאה 15–18.
בעונת 2016/2017, זכה סלבי בחמישה טורנירי דירוג, בהם אליפות העולם בסנוקר, והשווה את שיא מספר הזכיות של טורנירי דירוג לשחקן יחיד בעונה אחת בכל הזמנים, יחד עם סטיבן הנדרי, דינג ג'ונווי, ורוני או'סאליבן, אשר להם גם חמש זכיות של תוארי דירוג בעונה אחת. בעונת 2019/2020 שבר ג'אד טראמפ את השיא כשזכה בשישה תוארי דירוג בעונה אחת.
באליפות העולם שנערכה בשנת 2021, זכה סלבי בתואר בפעם הרביעית, לאחר שניצח במשחק הגמר את שון מרפי בתוצאה 15–18.
בשנת 2022 הוענק לסלבי תואר כבוד, חבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE).
סגנון משחק
סלבי ידוע בסגנון המשחק השקול, השמרני, והלעיתים הגנתי שלו. באמצעות תכונות משחק אלה הוא מתיש את יריביו, ועל דעת רבים נחשב לשחקן ההגנה הטוב בעולם. לרוב, יבואו מהלכי התקפה מצידו רק לאחר שיוודא שבמקרה של החמצה אינו משאיר ליריביו הזדמנויות להשתלט על השולחן. שליטתו המוחלטת בכדור הלבן מקנה לו יכולת להכניס את יריביו למלכודות סנוקר קשות וחכמות שגם במקרה היחלצות מהן, מיד אחר כך ייווצרו לו הזדמנויות נוחות להטבעת כדורים והכרעה מהירה של המשחקון. כמו כן, ידוע סלבי בחוסן מנטלי ועקשנות הבאים לידי ביטוי במיוחד בטורנירים ארוכים וקשים, ושהופכים אותו לשחקן קשה מאוד להכנעה שמסוגל להפוך תוצאות על פיהן ולנצח בהתמודדויות בהן נקלע לפיגור גדול ולצאת ממצבים שנראו כבר אבודים כאשר ידו על העליונה.
סגנון משחקו ההגנתי והטקטי של סלבי זוכה לעיתים לביקורות מצד שחקנים בסבב המקצועני כשחלקם אף כינו את ההתמודדויות מולו כ"סיוט מתמשך" ו"עינוי". עם זאת, ישנם רבים שמעריכים את סגנונו ורואים בו גאון טקטי שממנף את יתרונו המנטלי ואת סבלנותו כדי להכריע שחקנים כישרוניים בעלי גישת משחק התקפית יותר.
למרות סגנונו, ידוע סלבי כאחד השחקנים המובילים בבניית רצפים גבוהים, ונמצא במקום השישי בכל הזמנים ברשימת השחקנים שצברו את מספר הרצפים הרב ביותר של מאה נקודות ומעלה (אחרי או'סאליבן, היגינס, טראמפ, רוברטסון והנדרי).
כינויו של סלבי בענף הוא "The Jester from Leicester" (ליצן החצר מלסטר), זאת בשל חוש ההומור ואישיותו הפתוחה והמשעשעת בתוך ומחוץ לשולחן הסנוקר.
פנו דרך לנאדי
פנו דרך לנאדי (באנגלית: Make Way for Noddy) היא סדרת טלוויזיה בריטית-אמריקאית לילדים בהנפשה ממוחשבת, מסוגת קומדיה, המבוססת על סדרת הספרים "נדי" מאת איניד בלייטון. הסדרה נוצרה על ידי מלורי לואיס, בוימה על ידי ביירון ווהנס, הופקה על ידי Chorion ו-SD Entertainment והונפשה על ידי Wang Film Productions.
הסדרה, אשר כוללת שתי עונות ו-100 פרקים, שודרה במקור בבריטניה בערוץ Channel 5 ובארצות הברית בערוץ PBS Kids. תקופת השידור המקורית של הסדרה היא החל מ-2 בספטמבר 2002 עד 3 באוקטובר 2003. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בשנת 2003 בערוץ הופ!. כמו כן, הופקו בהשראת הסדרה שלושה ספיישלים שהופצו לאחר שידורה.
זוהי הסדרה השלישית שמבוססת על סדרת הספרים שמופצת בארץ, לאחר הסדרות "נאדי" ו"נאדי בארץ הצעצועים". לאחר סדרה זו הופצה בארץ הסדרה "נאדי בארץ הצעצועים".
עלילה
הסדרה עוקבת אחר נאדי, אשר בכל פרק עובר הרפתקה חדשה עם חבריו הטובים הגנום אוזניון, השוטר מר פלוד וטסי הדובה.
מדבבים בעברית
הדיבוב העברי בוים על ידי אורלי קטן, והופק על ידי קרן עוז.
את שיר הפתיחה בעברית ביצעו דניאל מגון ורוני נדלר.
יחידת שחר
שחר הוא בית התוכנה למערכות ארגוניות לניהול ותמיכת הלחימה של צה"ל תחת יחידת לוטם באגף התקשוב. מפקדתה הנוכחית היא אל"ם ריטה רייך. היחידה אחראית ליזום, לפתח וליצור שרותי תוכנה ארגוניים וכן לחקור ולמצות מבצעית את המידע הארגוני והלוגיסטי של צה"ל, כל זאת במטרה להעלות את הכשירות והמוכנות, להביא להתייעלות משאבית ובירוקרטית ולשפר את חוויית השירות בצה"ל.
הקמה
שחר הוקמה ב־3 באפריל 2019, כאשר התפצלה מתוך מחלקות מצפ"ן בלוטם – החטיבה להתעצמות טכנולוגית מבצעית. יחידת שחר ממשיכה את דרכה של מחלקת לשם ההיסטורית שהיוותה בית התוכנה למערכות ניהוליות ותומכות לחימה בצה"ל (משאבי אנוש ולוגיסטיקה). המחלקה נוצרה בעת מיזוג שתי יחידות נפרדות בשנת 2005:
אופי השירות והמשרתים
בשחר משרתים חיילים, קצינים ואזרחים עובדי צה״ל ממגוון מקצועות המחשב של אגף התקשוב - אנשי DevOps, עתודאים מהנדסי תוכנה ומדעי המחשב, תוכניתנים, מהנדסי מערכת, מנתחי מערכות, בודקי תוכנה, מיישמי ERP ועוד, בתפקידים שונים: מחקר ופיתוח, עיצוב תוכנה ומערכות, ארכיטקטורת תוכנה, ניתוח מערכות, הנדסת מערכת, ניהול פרויקטים ותפקידי פיקוד שונים.
היחידה מפוזרת בין מספר בסיסים ומתוכננת לעבור במרוכז לקריית התקשוב שבבאר שבע, במסגרת תוכנית העתקת בסיסי צה"ל לנגב.
הוקרה והערכה
בפברואר 2020 כתב הרמטכ"ל אביב כוכבי ליחידה מכתב הערכה מטעם הרמטכ"ל על.
ג'יימי מאטה
ג'יימי מאטה (בהולנדית: Jayme Mata; נולד ב-17 בדצמבר 1982) הוא ג'ודוקא מארובה אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג.
הוא התחרה פעמיים במשחקים האולימפיים. באולימפיאדת לונדון 2012 הוא הודח בסיבוב השני לאחר שהפסיד לסוגוי אוריאטה הספרדי ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 הוא הודח בשלב שמינית הגמר לאחר שניצח את ג'ו מהיט מונואטו והפסיד לרישוד סובירוב האוזבקי.
כנסיית הטירה (ויטנברג)
כנסיית הטירה (בגרמנית: Schlosskirche, נקראת גם כנסיית כל הקדושים - Allerheiligenkirche) היא כנסייה לותרנית בעיר ויטנברג חשובה ביותר בתולדות הנצרות הפרוטסטנטית לאחר שמרטין לותר תלה על דלתותיה ב-31 באוקטובר 1517 את 95 התזות שכתב, מעשה שמציין את תחילתה של הרפורמציה הפרוטסטנטית.
הכנסייה נבנתה בשנים 1490–1511 בסגנון ניאו גותי בהוראתו של פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה שתמך במרטין לותר.
כשנפתחה אוניברסיטת ויטנברג ב-1502 סופחה אליו הכנסייה ושימשה כמקום תפילה לסטודנטים ומקום בו קבלו את התואר האקדמי שלהם. פיליפ מלנכתון נאם שם את נאומו הראשון.
ב-1760, במהלך מלחמת שבע השנים נפגעה הכנסייה קשה משריפה. דלתות העץ עליהם היו תלויות 95 התזות של מרטין לותר, נשרפו.
בהוראתו של פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה נבנו דלתות ברונזה עליהם חקוקות 95 התזות בלטינית. הדלתות שוקלות טון אחד. הן נחנכו ב-10 בנובמבר 1858, לציון 375 שנה להולדתו של מרטין לותר.
מעל הדלתות יש ציור של ישו הצלוב ביחד עם מרטין לותר ופיליפ מלנכתון.
לותר ומלנכתון קבורים בכנסייה ליד בימת ההטפה.
המגדל מתנשא לגובה 83 מטר. מקיפה אותו כתובת עם ציטוט של אחד מההמנונים של לותר: "Ein feste Burg ist unser Gott" (מבצר חזק הוא אלוהינו).
ב-1996 הוכרזה הכנסייה כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו, חלק מהאתר אנדרטאות מרטין לותר באייסלבן ובוויטנברג.
רנה מאסילי
רנה מאסילי (בצרפתית - René Massigli; 22 במרץ 1888 - 3 בפברואר 1988) היה דיפלומט צרפתי ששימש אף כשר החוץ ב"ועד הצרפתי לשחרור לאומי", מעין ממשלה גולה שהוקמה בזמן מלחמת העולם השנייה על ידי אנשי צרפת החופשית וגורמים נוספים. מאסילי זכה לקריירה דיפלומטית ארוכה ומגוונת, ושימש כשגריר במדינות רבות.
קריירה מוקדמת
מאסילי נולד בעיר מונפלייה במחוז ארו בצרפת. בתקופת מלחמת העולם הראשונה הצטרף לשירות החוץ הצרפתי, ושירת בברן ובברלין. בין 1920 ל-1931 שימש מאסילי כמזכיר הכללי של "ועידת השגרירים", גוף דיפלומטי של מעצמות ההסכמה שפעל כמה שנים לאחר מלחמת העולם הראשונה במקביל לחבר הלאומים. בתפקיד זה היה מעורב ביישוב סכסוכים טריטוריאליים שנגעו לשלזיה, ממל ווילנה, גבולותיהן של אוסטריה והונגריה, ואכיפת החלקים הנוגעים לאיסור החימוש בהסכם ורסאי. הוא שימש כאיש סודו של שר החוץ אריסטיד בריאן, היה מעורב במגעים שקדמו לחתימת הסכם לוקרנו, ולאחר מכן במגעים שקדמו להצטרפות גרמניה לחבר הלאומים.
במהלך שנות ה-30 שימש מאסילי בתפקידים בכירים במשרד החוץ הצרפתי. הוא היה מעורב בניסיונות להשגת הסכם פירוק נשק בז'נבה בתחילת שנות ה-30, ולאחר מכן שימש בתפקידים שונים במשרד החוץ, כמנהל המחלקה המדינית, וכציר קבוע של צרפת בז'נבה. מאסילי נחשב למומחה לענייני חבר הלאומים בשנת 1938 מונה כשגריר באנקרה. בתקופה זו הסתכסך עם שגריר גרמניה בטורקיה, פרנץ פון פאפן. לאחר תבוסת צרפת במהלך המערכה על צרפת ב-1940 החזיר משטר צרפת של וישי את מאסילי לצרפת, אם בשל הסכסוך עם פון פאפן, ואם בשל כך שנחשב פרו-בריטי.
בשירות צרפת החופשית
עם שובו לצרפת, החל מאסילי להיות מעורב בפעילות הרזיסטאנס, לצידו של ז'אן מולן באזור ליון. בדצמבר 1942 נעצר על ידי הנאצים, לאחר שאלו כבשו את "האזור החופשי" בעקבות מבצע לפיד. בינואר 1943 נמלט, והצליח להגיע ללונדון ולהצטרף שם אל הגנרל שארל דה גול, שיזם את הבאתו על מנת שיחליף את רנה פלוון בתפקיד "שר החוץ" ב"ועד השחרור הלאומי", ממשלה גולה של אנשי צרפת החופשית. מאסילי נכנס לתפקידו ב-5 בפברואר 1943, וביוני 1943, כאשר הורכב "הוועד הצרפתי לשחרור לאומי", ממשלה גולה שכללה הן את אנשיו של דה גול, והן את אנשיו של אנרי ז'ירו, קיבל מאסילי את תפקיד שר החוץ על דעת שני האישים. לאחר שחרור צרפת, בספטמבר 1944 לא החזיק מאסילי בתפקיד שר החוץ, ולשר החוץ בממשלה הזמנית שהקים דה גול התמנה איש הרזיסטאנס ז'ורז' בידו. מאסילי נשלח להיות לשגריר בלונדון.
לאחר המלחמה
מאסילי שימש כשגריר בלונדון בין אוגוסט 1944 ליוני 1954. בין 1954 ל-1956 שימש כמנהל הכללי של משרד החוץ הצרפתי. בתקופה זו גילה יחס עוין כלפי מדינת ישראל והתנגד לאספקת נשק צרפתי לישראל. מאסילי הצליח לטרפד עסקה לאספקת מטוסי מיסטר לישראל בנובמבר 1955, לאחר שזו כבר הושלמה. ביוני 1956 פרש משירות החוץ. בשנת 1958 פרסם ספר זיכרונות בשם "Les Maladies de l'Etat (חוליי המדינה) שזכה לתהודה. בשנת 1970 יצא בהאשמות כנגד יהודי צרפת, כי עליהם לבחור בין נאמנותם לצרפת ובין נאמנותם לישראל, וכי הם לוקים ב"נאמנות כפולה". בתגובה האשים אותו הסופר רומאן גארי כי הוא אנטישמי. במאמר שהתפרסם באפריל 1970 בעיתון לה מונד טען כי התחממות היחסים בין צרפת וישראל לפני מבצע סיני הייתה תוצאת פעילותם של יהודים בהנהגה הצרפתית שלקו ב'נאמנות כפולה', ותקף את השגריר יעקב צור שהצליח להשלים עסקאות נשק עם צרפת, בטענה כי לא נהג כידיד לצרפת.
יחסי אינדונזיה–ליבריה
יחסי אינדונזיה–ליבריה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין רפובליקת ליבריה. אינדונזיה וליבריה כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בשנת 1965.
שיתופי פעולה
אינדונזיה מעניקה סיוע כלכלי לליבריה בתחומים כמו תעשייה, חקלאות, דייג, חינוך ופיתוח משאבי אנוש. בנוסף, אינדונזיה מספקת לליבריה אספקה חודשית של אורז, על מנת להתגבר על המחסור באורז שפוקד את המדינה.
פנוקסימתילפניצילין
פנוקסימתילפניצילין (Phenoxymethylpenicillin), או פניצילין V (Penicillin V), הוא תרופה אנטיביוטית ממשפחת הפניצילין. התרופה, אשר נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי, משמשת נגד זיהומים הנגרמים מחיידקים גראם-חיוביים, ובפרט Streptococcus.
פנוקסימתילפניצילין מסווג כפניצילין טבעי, ויציבותו בחומצה מאפשרת מתן פומי שלו. ניתן להחליף מתן של בנזילפניצילין בפנוקסימתילפניצילין ברוב המקרים שבהם סביר לטפל בזיהום בפניצילין פומי, למשל דלקת גרון סטרפטוקוקלית ושנית, אולם במקרים של זיהום מחיידקים גראם-שליליים, לא ניתן לעשות כן, מאחר שפנוקסימתילפניצילין פחות יעיל נגדם.
שימושים קליניים
פנוקסימתילפניצילין משמש לטיפול בזיהומים הנגרמים מנקדים גראם חיוביים, כגון Streptococcus pyogenes ומזנים רגישים לפניצילין של Streptococcus pneumoniae ו-Staphylococcus aureus, וכן מחיידקים אל-אווירניים מסוימים. למעשה, ההתוויות לטיפול בפנוקסימתילפניצילין זהות להתוויות לטיפול בבנזילפניצילין, ובתנאי שהטיפול הפומי שווה ערך לטיפול התוך-ורידי. זאת, למעט זיהומים הנגרמים מזני Haemophilus או Neisseria, שפנוקסימתילפניצילין פחות פעיל נגדם.
המינון המקובל למבוגרים הוא 1–4 ג' ביממה, המחולקים ל-3–4 מנות. בילדים המינון המקובל הוא 25–50 מ"ג לק"ג גוף ביממה המחולקים באופן דומה. באנשים עם אי-ספיקת כליות נדרשת התאמת המינון לתפקוד הכלייתי.
פנוקסמתילפניצילין משמש גם לטיפול מניעתי של הישנויות של קדחת שיגרונית ולמניעת התפרצויות של זיהומים מ-Streptococcus pyogenes.
מנגנון פעולה
מנגנון הפעולה של פנוקסימתילפניצילין, כמו גם של יתר הפניצילינים, נובע מעיכוב האנזים טרנספפטידאז על ידי הטבעת הבטא לקטמית. תפקידו של אנזים זה, שגם משמש חלבון קושר פניצילין (PBP), הוא לקשר בין יחידות הפפטידוגליקן הבונות את דופן התא החיידקי ומייצבות אותה. עיכוב בניית הדופן חושף את התא החיידקי ללחצים אוסמוטיים, ולבסוף לפירוקו.
פרמקוקינטיקה
בניגוד לבנזילפניצילין, פנוקסימתילפניצילין יציב למדי בסביבה חומצית, דבר המאפשר מתן פומי שלו. כאשר ניתן בצורת מלח אשלגן, ספיגתו לדם טובה יותר, והזמינות הביולוגית שלו עומדת על 60%. נטילה של התרופה יחד עם אוכל דוחה את הגעת התרופה לרמת שיא בדם, אולם אינה מפחיתה אותה.
בדם כ-80% מהתרופה נישאים על ידי חלבונים, ובפרט אלבומין. כאשר התרופה קשורה לאלבומין, היא אינה פעילה נגד חיידקים, אך זהו תהליך הפיך. התרופה מופרשת בכליה, אולם גם עוברת מטבוליזם בשיעור של כ-55%, וזמן מחצית החיים שלה עומד על 30–60 דקות.
תופעות לוואי
כבכל פניצילין, אלרגיה לפנוקסימתילפניצילין היא תופעת לוואי נפוצה, אשר טווח הביטוי שלה נע בין פריחה לאנפילקסיס. תופעות לוואי נוספות המשותפות למשפחת הפניצילין כוללות היפוקלמיה, דלקת כליות אינטרסטיציאלית, נויטרופניה, דלקת מעי מקלוסטרידיואידס דיפיצילה, אנמיה המוליטית, מחלת הנסיוב הזר ופרכוסים.
תופעות לוואי היכולות לנבוע ממתן פומי של התרופה כוללות בחילה, הקאה, שלשול קל והשחרה של הלשון.
Someone like You
Someone like You (בעברית: מישהו כמוך) הוא סינגל מאת הזמרת הבריטית אדל. השיר נכתב על ידיה ועל ידי דן וילסון לאלבומה השני 21 והושפע ממערכת יחסים שבורה של הזמרת. אקס-אל רקורדינגס פרסמו את הסינגל ב-24 בינואר 2011 בממלכה המאוחדת וב-9 באוגוסט 2011 בארצות הברית. בליווי פסנתר בלבד, אדל שרה על מערכת היחסים השבורה שלה ושל חברה לשעבר שהתחתן מספר חודשים אחרי פרידתם. השיר קיבל ציון לשבח מאת מבקרי המוזיקה ששיבחו את פשטותו ואת מילות השיר.
בעקבות הביצועים המוצלחים הגיע השיר לראש טבלת המצעדים במדינות: הממלכה המאוחדת, אירלנד, ניו זילנד, ולמקום השני בארצות הברית. זהו שירה הראשון של אדל שהגיע למקומות אלו והוא נשאר שם כחמישה שבועות. בנוסף, השיר טיפס לראש טבלת המצעדים של בילבורד הוט 100 לצד "Rolling in the Deep" שירד מהצמרת שבועות ספורים לפני עלייתו של השיר לצמרת, והפך את אדל לזמרת הראשונה בתולדות בילבורד הוט 100 שלה שני סינגלים שהיו בראש הטבלה. השיר הפך לשיר הראשון בעשור האחרון שמכר יותר ממיליון עותקים בממלכה המאוחדת. לימים זוכה השיר פעמיים במעמד פלטינה על ידי תעשיית הצילום הבריטית, ועל ידי איגוד תעשיית ההקלטה של אמריקה.
הווידאו קליפ של השיר צולם בפריז, צרפת על גשר אלכסנדר השלישי על ידי הבמאי ג'ייק נוואה. הווידאו מציג את אדל הולכת לבדה ברחובות פריז בארשת מבט עצובה בפניה. המבקרים שיבחו את הקליפ על פשטותו המתאימה לפשטות השיר. אדל ביצעה את השיר במספר טקסי פרסים ובמספר הופעות טלוויזיה כגון: בטקס חלוקת פרסי MTV לשנת 2011, בתוכנית האירוח של ג'ימי קימל ועוד. היא כללה את השיר במסע ההופעות שלה, "Adele Live".
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אדל וכותב השירים האמריקאי דן וילסון. השיר היה השיר האחרון שנכתב ל-21. אדל מתארת רבות כי השיר מרכז את כל הרגשות החיוביים שלה לגבי בן זוגה לשעבר בניגוד ל-"Rolling in the Deep" ו-"Rumour Has It". בראיון עמה תארה שמהות השיר הייתה להסיר אבן מליבה אחרי השירים שנזכרו לעיל, שהציגו את בן זוגה לשעבר כאיש רע. היא הוסיפה כי הייתה סחוטה נפשית מהדרך בה הציגה אותו ושהשיר, מכיוון, שאף על פי שנפגעה הוא היה הבנאדם החשוב ביותר בחייה. היא המשיכה לתאר כי כל רגשותיה החיוביים עליו והשנתיים ה"מאושרות בחייה" שבילו יחד התנקזו לשיר "Someone like You".
אדל ציינה כי השיר נכתב על הגיטרה האקוסטית שלה, במהירות, בעקבות פרידתה מבן זוגה בן ה-30, הגבר שחשבה שאתו תתחתן, אחרי 18 חודשים שהיו יחד. כמה חודשים אחרי פרידתם ציינה כי התארס למישהי אחרת. "הקשר בינינו היה כה עז, שחשבתי שנתחתן. אך הוא לא רצה בכך, אף פעם לא רצה. אחרי שגיליתי שרצה להתחתן עם מישהי אחרת, הרגשתי את ההרגשה הנוראה ביותר בחיי. אבל, אחרי שכתבתי את השיר, הרגשתי יותר טוב עם עצמי. זה גרם לי להרגיש חופשייה... לא חשבתי שהשיר יצליח כל כך. רציתי שיהיה צנוע יותר. לא רציתי שזה יהיה השיר שבגללו אתפרסם. לא אכתוב שיר כזה יותר בחיי. כתבתי את השיר בקצה מיטתי. הייתי מצוננת. חיכיתי שהאמבטיה תתמלא. כל זה קרה כמה רגעים אחרי שגיליתי שהתארס."
בעת כתיבת השיר הייתה אדל במאבקים נפשיים ורגשיים: "כשכתבתי את השיר הרגשתי אומללה ובודדה, תחושה שסתרה את "Rolling in the Deep", שם ניסיתי לשדר מסר: 'אהיה בסדר גמור בלעדייך'. אני ממש יכולה לדמיין את עצמי בת 40, מחפשת אותו בכל מקום רק כדי לוודא שיש לו אישה יפה ואדיבה, ילדים משכילים וטובי לב, ושטוב לו. על זה בעצם מדבר השיר והמחשבה הזאת מפחידה אותי."
הקלטה והלחנת השיר
בתקופה בה הולחן והוקלט השיר האחרון באלבומה, עבדה אדל עם מוזיקאים מפורסמים רבים. לפני פגישתה עם דן וילסון אדל כבר כתבה חלק מהמילים ולחן על הגיטרה האוקסטית שלה. כשנפגשו, ניגשו לפסנתר ובמשך יומיים אלתרו וכתבו מנגינות ומילים לשיר, והחליטו להשאיר את ההפקה המוזיקלית מינימלית. וילסון ציין שכאשר כתבו את השיר רצו להשאיר אותו אישי ככל האפשר. הוא הוסיף: "לא ניסינו להשאיר אותו פתוח, כך שכל אחד יוכל להתחבר אליו, אלא להפוך אותו לאישי ככל האפשר. אולי לאדל לא היה רעיון לירי ברור או מלודיה ברורה, אבל היא ידעה בדיוק מה היא רצתה לומר. בהחלט הייתה לה תוכנית טובה." אחרי סיום כתיבת השיר והלחנת מלודיה הלכו השניים להקליט את השיר המוכן באולפני הרמוניה במערב הוליווד, קליפורניה. פיליפ אלן ביצע את ההקלטה באולפן. את המיקס ביצעו טום ראלמהירס ודן פרי, והמאסטרינג בוצע על ידי טום קווין.
על פי תווי השיר שפורסמו באתר "Music Notes", קצב השיר הוא 67.5 פעימות בדקה, המשקל הוא ארבעה רבעים והסולם לה מז'ור. במשך השיר קולה של אדל נע בין התווים F ו-E. השיר הוא בעצם ההפך הגמור באופן הלירי והמלודי של "Rolling in the Deep". אדל מספרת על תום מערכת היחסים שלה כבלדה איטית, שמסתמנת בזיווג הקול העדין של אדל באותו ביצוע עם קול הפסנתר. "Nevermind, I'll find Someone like You/I wish nothing but the best for you, too/Don't forget me, I beg/I'll remember you said/Sometimes it lasts in love, but sometimes it hurts instead (עברית: "לא משנה, אמצא מישהו כמוך\ אני מאחלת לך רק את הטוב ביותר\ אל תשכח אותי, אני מתחננת\ אזכור איך אמרת:\ 'לפעמים האהבה נמשכת, אך לפעמים היא כואבת.'"). שון פנסי מעיתון המוזיקה וילג' וייס ציין כי קולה של אדל נשבר עד כמעט-לחישה כאשר היא עולה אוקטבה במהלך הפזמון. הוא המשיך ותיאר כי בכל פזמון היא "נופלת ומתאספת מחדש" ומפגינה בכל השיר דיוק רב בין קול נמוך לקול גבוה. המבקרים הסכימו פה אחד עם דבריו והמשיכו לשבח את הביצוע לאלבום 21. ג'וני מורפי מתאר את השיר כ"הדרך של אדל לתאר את עצמה כאוהבת דחויה, שמופיעה מול בית בן זוגה לשעבר שרק לפני זמן מה הסתגל לביתו וחייו החדשים, מתחננת להזדמנות שנייה". המבקרים לא חדלו לבקר אותה, וגם אמיר יעקוב מ"התרבות הנשמה" סיפר על השיר: "דיבור על אהבה אבודה, השיר נוגע בי מאוד, ביצועיים קוליים כה עילאיים שגורמים לעלילה להפוך כה מוחשית. השיר לוקח את אווירת הסיפור ושם אותה במקום אמין בצורה מדהימה". אדמס קמרון מ"סאן הרלד" ציין כי השיר "דוקר אותך בעמוד השדרה עם בלדה דלילה ומדויקת".
באופן פיוטי מדבר השיר על סוף מערכת היחסים האמיתית של אדל, ועימותה מול נישואיו עם מאהבתו החדשה. בתחילת השיר שרה אדל את השורות: "I heard that you're settled down/That you found a girl and you're married now. I heard that your dreams came true/Guess she gave you things I couldn't give to you" (עברית: שמעתי שהתיישבת, שמצאת בחורה ושאתם עכשיו נשואים. שמעתי שחלומותיך התגשמו, אני מניחה שהיא נתנה לך דברים שלא יכולתי לתת לך) בקול חרישי, בליווי מנגינת פסנתר פשוטה בלבד. בניסיון להתאושש מהתבוסה, המצוקה וכאב הלב, "Never mind, I'll find Someone like You. I wish nothing but the best for you, too/Don't forget me, I begged, I remember you said/Sometimes it lasts in love but sometimes it hurts instead." (עברית: לא משנה מה, אמצא משהו כמוך. אני מייחלת את הטוב ביותר בשבילך. אל תשכח אותי, התחננתי, אני זוכרת שאמרת, כי לפעמים האהבה מחזיקה, אך לפעמים היא כואבת). ג'ר פיירל מפופ מטרס ציין כי: "נושא השיר הוא פנייה נפשית של אדל אל אהובה לשעבר, וגילויה שמצא כבר אושר במקום אחר הוא נושא מוכר, אך הצבעים שבהם היא צובעת אותו במנגינה, במילים ובקליפ נותנות לנושא המוכר תכלית ומהות חדשה לגמרי."
מצעדי סוף שנה
גופים וארגונים רבים סיקרו את השיר ברשימת השירים הטובים ביותר לשנת 2010, או לחלופין השירים הטובים ביותר בעשור השני. רוזי סוואש מכתב העת הגרידאן דירגה את השיר במקום החמישי ברשימתה 5 הרצועות הטובים ביותר לשנת 2010.
קרדיטים
הקרדיטים לקוחים מהערות האלבום 21:
מיקומי שיא
השיר זכה במקומות הראשונים במצעד השנתי של וואלה! וגלגלצ וכן במצעד המקביל של ynet והרדיו האזורי. במצעד העשור של גלגלצ זכה השיר במקום השני.
אזכורים בתרבות הפופולרית
ההרכב הקומי אנדרדוס הזכיר כבדרך אגב את השיר בסרטון שהעלה ל-YouTube.
אלפא רומיאו קאראבו
אלפא רומיאו קאראבו (באיטלקית: Alfa Romeo Carabo) היא מכונית קונספט, בתצורת מכונית ספורט-קופה, 2 דלתות, אשר הוצגה על ידי יצרנית כלי הרכב האיטלקית אלפא רומאו בשנת 1968.
שורש 42
שורש 42, או שְׁיַאוֹ בּוּ (בסינית: 小部, פיניין: Xiǎo bù) הוא השורש הארבעים-ושניים של הכתב הסיני. פירושו "קטן" והוא אחד מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.
במילון קאנגשי יש 41 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
שיאו בו, 小, בעצמו הוא קומפוזיציה של שני השורשים: 亅 עם 八.
כאשר שורש 42 מרכיב תו עם יחד שורשים נוספים והוא מופיע בחלק העליון הוא יכול להופיע בצורה כזו: ⺌, כגון בתו: 尚.
האדם הפוזיטרוני
האדם הפוזיטרוני (באנגלית: The Positronic Man) הוא ספר מדע בדיוני מאת אייזק אסימוב ורוברט סילברברג שנכתב בשנת 1992 ותורגם לעברית בהוצאת כתר בשנת 1998.
הספר מהווה הרחבה לסיפור קצר בשם איש יובל המאתיים (באנגלית: The Bicentennial Man) שנכתב על ידי אסימוב בשנת 1976 (תורגם לעברית בגיליון 12 של מגזין פנטסיה 2000).
הספר והסיפור מגוללים את סיפורו של אנדרו, רובוט בעל מאפייני אישיות יוצאי דופן, הנאבק על הכרתו כבן אנוש. הספר מתרחש ביקום של סדרת הרובוטים, אך ללא קשר ישיר לסדרה.
עלילה
במאה העשרים ואחת רובוטים פוזיטרונים נפוצים ברחבי כדור הארץ. משפחת מרטין רוכשת את הרובוט NDR-113 שהופך ליותר ממשרת בלבד, ונעשה חברן של בנות המשפחה.
הסיפור מסופר מנקודת מבטו של אנדרו. בתחילת הסיפור מודגשת הרובוטיות שלו; הוא אינו מסתדר היטב במצבים חברתיים ומתנהג כמו כל רובוט אחר. עם הזמן מתגלת באנדרו יצירתיות יוצאת דופן, והוא מתחיל לגלף יצירות אומנות, ולהרוויח כסף ממכירתן.
אנדרו מנסה להשיג הכרה משפטית כבן אדם, וממיר את גופו לעשוי מחלקים אורגניים. דור אחר דור במשפחת מרטין מנסים לסייע לו להתקבל לעולם שחושד ופוחד ממנו, אך גם הם לא מכירים באנדרו כאדם.
במהלך הספר, ההיסטוריה של הרובוטיקה כפי שהיא משתקפת בסיפורי רובוטים אחרים של אסימוב מוזכרת ברקע, ומושפעת מאנדרו, כאשר מתוך חשש ממנו מפסיקים לייצר רובוטים בודדים ומתחילים לייצר רובטים הנשלטים מרחוק בידי יחידות מחשב ענקיות.
אנדרו מגיע לבסוף למסקנה שמה שלא יעשה, בני האדם לא יכירו בו כאחד מהם בשל חיי האלמוות שלו. לכן, הוא מחבל במכוון במוחו, מה שגורם למותו ביום השנה המאתיים שלו. ביום זה הוא מוכר רשמית כבן אנוש.
הסיפור של אנדרו מוזכר בקצרה בספר רובוטים של שחר.
סרט
בשנת 1999 יצא הסרט "איש המאתיים", שבוסס על הספר. הוא בוים על ידי כריס קולומבוס, ומככבים בו רובין ויליאמס, סם ניל, אמבת' דייוויץ ואוליבר פלאט. המוזיקה לסרט נכתבה על ידי ג'יימס הורנר.
קצלקואטל
קֶצַלְקוֹּאַטְל (מנאוואטל, בספרדית: Quetzalcóatl, אלפבית פונטי: kɛtsɑːlˈkoʊɑːtəl [ket͡saɬˈkowaːt͡ɬ]) הוא אל בתרבות מסו-אמריקה. מקור השם הוא במשפחת שפות הנאוואטל, ופירוש שמו הוא "נחש מנוצה". עבודת אל בדמות נחש מנוצה תועדה לראשונה בטאוטיווקאן במאה הראשונה לספירה או במאה הראשונה לפנה"ס. תקופה זו נמצאת בין סוף התקופה הקדם-קלאסית לבין תחילת התקופה הקלאסית (400 לפנה"ס-600 לספירה) של תרבות מסו-אמריקה, והערצת אל זה נפוצה לכל האזור עד לסוף התקופה הקלאסית (900-600).
בתקופה הפוסט-קלאסית (1519-900), עבודת אל הנחש המנוצה התבססה במרכז הדתי המקסיקני הראשי בצ'ולולה. בתקופה זו הוענק שמו של האל על ידי חסידיו, בני הנהואה. באזור המאיה, הוא מקביל לאלים קוקולקאן (Kukulcan) או גוקומאץ (Gujkumatz), אשר מתפרשים בשפות המאיה השונות ל"נחש מנוצה".
בתקופה שלאחר כיבושי הספרדים במאה ה-16, במספר מקורות מזהים את קצלקואטל כצה אקאטל טופילצין, שליט העיר המיתית טולאן. קיים ויכוח בין היסטוריונים האם התיאורים במקורות האלו מתארים אירועים היסטוריים. בנוסף, מקורות ספרדים ראשוניים, אשר נכתבו על ידי אנשי דת, מזהים את קצלקואטל דווקא כהרנאן קורטס או תומאס הקדוש. גם על זיהוי זה קיימת מחלוקת לגבי טיבו של קצלקואטל.
בקרב האצטקים, שכתבי הקודש שלהם תועדו היטב, קצלקואטל נקשר באלי הרוח, נוגה, השחר, הסוחרים, האומנויות, המלאכה והידע. הוא היה גם פטרונם של אנשי הדת האצטקים. קצלקואטל היה אחד מהאלים החשובים בפנתיאון האצטקי, יחד עם האלים טלאלוק וטסקטליפוקה.
סטפן קרי
ורדל סטפן "סטף" קרי השני (באנגלית: Wardell Stephen "Steph" Curry II; נולד ב-14 במרץ 1988) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת גולדן סטייט ווריורס מליגת ה-NBA, וכן בנבחרת ארצות הברית.
קרי נחשב לאחד משחקני הכדורסל הטובים בעולם וידוע בשליטתו בכדור וביכולות הקליעה שלו, במיוחד ממרחק רב. זכה ארבע פעמים באליפות ה-NBA, פעמיים בתואר השחקן המצטיין של העונה וכן בתואר השחקן המצטיין של סדרת הגמר. ומחזיק בתואר שיאן השלשות בכל הזמנים בליגת ה-NBA.
סטפן הוא בנו של שחקן העבר דל קרי, ואחיו הבכור של שחקן בליגת ה-NBA, סת' קרי.
ראשית חייו
קרי נולד באקרון שבאוהיו לסוניה ודל קרי. אביו היה כדורסלן מקצועי ושיחק במשך 16 עונות בליגת ה-NBA. קרי החל את דרכו בכדורסל בנבחרת בית הספר היסודי קוינסויי בטורונטו, בה גר שנתיים, בתקופה בה אביו שיחק בטורונטו ראפטורס. הוא הוביל את קבוצתו לאליפות האזורית ללא הפסד אחד. כשחזר לארצות הברית הצטרף לנבחרת התיכון הנוצרי בשארלוט שבקרוליינה הצפונית, במדיה נבחר לחמישיית העונה המחוזית ולחמישיית העונה הארצית, והוביל את הקבוצה לשלוש אליפויות מחוזיות רצופות ולשלוש הופעות בפלייאוף הליגה הארצית. בסך הכל קלע מעל 1,400 נקודות במדי שארלוט, והוא של הקבוצה בכל הזמנים.