cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
השפעת מגפת הקורונה על הכלכלה
חוסר ביטחון תזונתי
ב-21 באפריל 2020 הזהירה תוכנית המזון העולמית שצפוי רעב בכמה אזורים בעולם כתוצאה מהמגפה. פרסום הדו"ח העולמי על משברי מזון בשנת 2020 ציין כי 55 מדינות נמצאו בסיכון, כאשר דייוויד ביזלי העריך כי בתרחיש הגרוע ביותר "כ-36" מדינות ייכנסו לרעב. בלטו מי שנפגעו ממלחמה, כולל מלחמת האזרחים בסוריה ומלחמת האזרחים בתימן, ומי שנפגעו מסופות הארבה של שנת 2019 במזרח אפריקה. נסטלה, פפסיקו, קרן האו"ם ואיגודי החקלאים פנו ל-G20 לתמיכה בשמירה על חלוקות מזון כדי למנוע מחסור במזון.
האו"ם צפה שיהיו אזורים מסוימים ומשמעותיים עם ביטחון תזונתי לקוי המסווגים תחת השלבים 2, 3, 4 ו-5 במדד ה-IPC בשנת 2020.
משבר פיננסי
המגפה הביאה לירידות שערים בבורסות העולם. בתחילת מרץ 2020 גיבשה קרן המטבע העולמית חבילת סיוע בסכום של 12 מיליארד דולר למדינות עניות, והקונגרס האמריקאי הסכים על תוכנית סיוע של 7.7 מיליארד דולר. הבנקים הגדולים בארצות הברית ביקשו מהממשל הקלות רגולטוריות כדוגמת הורדת דרישת הלימת הון, והעברת הלוואות בריבית נמוכה מהבנק הפדרלי. בסוף אפריל, דווח שמדינות עניות נפגעות קורונה יקבלו מאג"ח המגפות של הבנק העולמי 133 מיליון דולר. היו שטענו התשלום מועט או מאוחר.
ההתרסקות בשוק המניות העולמי החלה ב־20 בפברואר 2020. בין ה-24 ל-28 בפברואר, שוקי המניות ברחבי העולם דיווחו על הירידות הגדולות ביותר בשבוע שעבר מאז המשבר הפיננסי ב-2008. השווקים העולמיים בתחילת מרץ הפכו לתנודתיים ביותר. ב-9 במרץ 2020, מרבית השווקים בעולם דיווחו על התכווצויות קשות, בעיקר בתגובה למגפה הקורונה ומלחמת מחירי נפט בין רוסיה למדינות OPEC בהובלת סעודיה. היום כונה "יום שני השחור הראשון", ובאותה עת היה הנפילה החדה ביותר מאז המיתון ב-2008.
ב-12 במרץ 2020, היה "יום חמישי השחור". באותו יום, הייתה התרסקות בשוק המניות העולמי. שוקי המניות בארצות הברית סבלו מהירידה הגדולה ביותר ליום אחד מאז יום שני השחור (1987). הבורסה בקנדה רשמה את היום הגרוע מאז 1940. בורסות אירופה סגרו את יום המסחר הגרוע מעולם. בעקבות יום שני השחור שלושה ימים קודם לכן, מיוחס יום חמישי השחור למגפה וחוסר אמון המשקיעים בנשיא דונלד טראמפ, לאחר שאסר נסיעה של 30 יום לאזור שנגן. בנוסף, הבנק המרכזי האירופי, בראשות כריסטין לגארד, החליט שהריבית לא תרד למרות ציפיות השוק, מה שגרם לירידה בחוזים עתידיים של S&P 500 ביותר מ-200 נקודות בפחות משעה.
ביום שני, 16 במרץ 2020, ננעלו שוקי המניות במזרח אסיה, בישראל ובאירופה בירידות. בלטו מניות מגזר המכוניות והתיירות. באותו היום, המדדים המובילים בוול סטריט רשמו את היום הגרוע מאז יום שני השחור (1987) עם נפילות של סביב ה-13% של מדד דאו ג'ונס, כאשר כל המניות במדד נצבעו באדום בוהק. מדד הנאסד"ק ציין את היום הגרוע מעולם עם נפילה של 12.3%, ומדד S&P 500 צלל בכ-12% לרמה הנמוכה מחודש דצמבר. מחירי הנפט ירדו ב-10%. היום כונה "יום שני השחור השני".
בסוף השבוע הקודם הודיעה הרשות המוניטרית בסעודיה על חבילת אשראי בגובה 13 מיליארד דולר לחברות קטנות ובינוניות, בעוד נשיא דרום אפריקה, סיריל רמפוזה, הודיע על חבילת גירוי פיסקלית. הבנק הפדרלי הודיע כי יקטין את יעד שיעורי הכספים הפדרליים ל-0%-0.25%,יתחיל תוכנית הקלה כמותית וכו'.
השפל היה ב-23 במרץ 2020. בשלושת ימי המסחר שהיו אחריו, זינק דאו ג'ונס ב-21.3%. באותם ימים קפץ S&P 500 ב-17.2%. זו הייתה העלייה התלת יומית הגבוהה ביותר בדאו ג'ונס מאז 1931, וב-S&P 500 מאז 1933. במרץ, דאו ג'ונס סגר נפילה של 23.2% מתחילת 2020 - הרבעון הגרוע ביותר מאז 1987. בחודשים הבאים, הבורסה עברה תהליך של התאוששות, לעיתים תוך תנודות.
דווח ביולי שסוכנות הדירוג פיץ' רייטינגס הורידה במחצית הראשונה של 2020 את דירוג האשראי של מספר שיא של מדינות - 33.
מדד דאו ג'ונס בתחילת 2020:
מבוסס על מדד דאו ג'ונס.
ההשפעה הכלכלית
בעקבות מגפת הקורונה בישראל, החל מיתון במדינה. חברות רבות נפגעו כלכלית. המגפה פרצה במהלך המשבר הפוליטי בישראל (2019–2020). התקציב היה המשכי ונפרץ בשל המשבר. חוק יסוד: משק המדינה שונה בהוראת שעה. ראש ממשלת ישראל היה בנימין נתניהו ושר האוצר היה משה כחלון.
אל על ביטלה מספר רב של טיסות, וההערכה כי הפסדיה יעמדו על 200 מיליון דולר. בעקבות כך החלה החברה בהליך פיטורים של 1,000 עובדים, וכן קיצצה את שכר העובדים הבכירים ב-20%. חברות תעופה נוספות ביטלו את טיסותיהן לישראל. ב-8 במרץ 2020 הודיעה רשות שדות התעופה שהיא מוציאה כ-70% מהעובדים הזמניים לחופשה ללא תשלום. ככל שנמשך המשבר נהגו כך מעסיקים נוספים. למחרת, הודיעו חברות התעופה ארקיע וישראייר על הפסקת טיסותיהן מחוץ לישראל. בהמשך רוב פעילות ארקיע ואל הופסקה לחודשים ורבים מקרב עובדיהן הוצאו לחל"ת. הייתה צניחה בתיירות. בתקופה זאת, הענף ניסה להתאים את עצמו למצב.
בדומה לחברות בעולם, גם חברות בישראל אפשרו לעובדיהן לעבוד מהבית, כאשר תפקידם מאפשר עבודה סדירה מהבית. ב-16 במרץ הודיע נתניהו על מעבר המגזר הציבורי למתכונת מצומצמת, והנחיית המגזר הפרטי לצמצם אף הוא נוכחות עובדים במקומות העבודה ב-70%, בכפוף ליכולת לשמור על מרווח של שני מטרים בין עובד לעובד. הוחלט כי עובדי המגזר הציבורי שידרשו שלא להגיע לעבודתם יצאו לחופשה בתשלום.
במהלך המשבר חקלאים ביקרו את התנהלות רשתות השיווק והמדינה על המשך ייבוא פירות וירקות מחוץ לישראל ובפרט מטורקיה, מה שאילץ אותם להשמיד תוצרת רבה. לפי נתוני הוצאת אשראי של בנק ישראל, בתחילת המשבר, היה זינוק בהוצאה ברשתות המזון ובתי המרקחת וצניחה בכל שאר הענפים. בהמשך הייתה התאוששות בחלק מהענפים כמו חשמל ודלק. בתחילת מאי, היו הוצאות נמוכות בתיירות, במסעדות, בחינוך ובפנאי.
עקב הנחיות ההתקהלות, עסקים רבים נאלצו להוציא עובדים לחופשה ללא תשלום או לפטר עובדים. שירות התעסוקה צמצם את הפעילות בסניפיו והפנה אנשים להירשם כדורשים דמי אבטלה דרך האתר, אשר קרס בשל העומס. ב-26 באפריל מספר הנרשמים לשירות התעסוקה עלה על מיליון איש, שיעור אבטלה של 27.4%, 87.9% מתוכם בחל"ת. שיעור המפוטרים גדל מ-6.3% מהנרשמים במרץ ל-11.8% מנרשמי אפריל.
החל מסוף אפריל החלו הקלות על המגבלות. עסקים נפתחו בהדרגה בכפוף להנחיות. בתחילת מאי, החל תהליך חזרת עובדי המגזר הציבורי לעבודתם. במהלך מאי, נפתחו מוסדות החינוך. לפי מנכ"ל משרד הבריאות, משה בר סימן טוב, "אנחנו רוצים לשמור על שגרה כלכלית, אבל חשוב ממנה לשמור על התחלואה", הוסיף. "אנחנו בחשיבה מאומצת עם משרדי הממשלה כדי לשמור על האיזון הזה". הוא אמר שהם בעד שהתמריצים הכלכליים יאפשרו לאנשים לממש את הנחיות משרד הבריאות. ב-17 במאי, הושבעה ממשלה חדשה וחלו שינויי תפקידים. נתניהו נשאר ראש הממשלה. בני גנץ מונה לראש ממשלת ישראל החלופי. ישראל כ"ץ היה שר האוצר החדש.
ב-12 במאי, רשתות אופנה ומסחר פרשו מלשכת המסחר במטרה להקים גוף בלעדי שייצגם. בסוף מאי, דווח על ירידה חדה בתוצר ובהוצאה הפרטית במהלך הרבעון הראשון של 2020. היו עסקים שנסגרו. ב-31 במאי, עצמאים ועסקים התלוננו על סיוע שהובטח להם ולא התקבל. כמו כן, טענו כי חלק מההצהרות של הממשלה היוצאת ושל ראש הממשלה נתניהו - לא מומשו.
בתחילת יולי, החלו להסגר עסקים מחדש וחזרו מגבלות בשל עליה בתחלואה. דווח שחצי מתוכנית החילוץ הכלכלית לא הגיע למשק. הגירעון המצטבר הגיע ל-6.4% מהתמ"ג. באותו יום, דירקטוריון אל על אישר את המתווה לפיו חברת התעופה תנפיק מניות בהיקף 150 מיליון דולרים - שאותן תרכוש המדינה. נוסף לכך, המדינה תערוב להלוואה בסך 250 מיליון דולרים שהחברה תיקח מהבנקים, ותמנה נאמן שיפעל למכירת החברה.
באמצע אוגוסט נקבע רשמית שישראל נמצאת במיתון. בספטמבר העריך ארגון לקט שהמשבר הביא לתוספת של כ-145 אלף איש שנכנסו למצב של חוסר-ביטחון תזונתי. המגפה הובילה לפיטורין, רבים מהמפוטרים היו בעלי שכר נמוך מהממוצע, מה שגרם לשכר הממוצע במשק לעלות. העלייה יכולה להשפיע על מחירי החשמל, הארנונה שכר נציגי הציבור וכו'. לכן, הוקפא השכר הממוצע במשק. בספטמבר ובדצמבר הוטלו 2 סגרים ארציים וביניהם הקלות. הכנסת פוזרה בשל אי העברת תקציב המדינה וביוני 2021 הושבעה ממשלת ישראל השלושים ושש. ממשלה זו העבירה תקציב לשנים 2021 ו-2022.
בסוף 2020, חזה ה-OECD כי ירידה בתוצר הזהה לממוצע העולמי ב-2020 ושיקום איטי יותר ביחס לממוצע העולמי ב-2021. זאת בגלל חשש מאבטלה רבה והליכי חדלות פירעון כשתסתיים התמיכה הממשלתית. וכן נאמר: "אישור תקציב 2021 בישראל במהירות האפשרית יוריד את חוסר הוודאות וישפר את השקיפות הפיסקלית".
המשבר הכלכלי בישראל הוא אחת הסיבות להתגברות המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים וחמש.
הקלות וסיוע
מטרות המדיניות הכלכלית בתקופת המשבר נחלקה לשתי תקופות – בעת המשבר: פעולות סיוע לשם הישרדות משקי הבית, העסקים והארגונים (המגזר השלישי), ובעיקר על ידי אספקת נזילות והשעיית הוצאות ומיסים. לאחר המשבר: פעולות לשם הצלת העסקים והארגונים והעלאת ביקושים לשם חזרה מהירה למסלול של צמיחה מהירה. לאחר הגדלת גירעון וצמיחה שלילית בשנת 2020, הכלכלה בשנת 2021 איזנה חלק מהפערים עם צמיחה של 6.5% והפחתת הגירעון ל־4%.
בסקירה של קרן המטבע הבינלאומית מפברואר 2022, הובעה תמיכה במדיניות הכלכלית הישראלית ביחס למגפה ותוארו המלצות כגון השקעה בתחומים מסוימים, התייעלות ממשלתית והעלאת מיסים (בעיקר לעשירים).
תוכניות כלכליות
ב-11 במרץ, הודיע נתניהו שהממשלה תגדיל את היקף הסיוע שיועבר למשק בשל משבר הקורונה, מ-4 ל-10 מיליארד שקל. ב-30 במרץ, שר האוצר כחלון הציג את התכנית הכלכלית להתמודדות עם המשבר. ב-8 במאי, תוכנית הסיוע להתמודדות עם קורונה הורחבה מ-80 ל-100 מיליארד שקל. עם זאת, היו שביקרו על איטיות בקבלת ההחלטות, על המימוש, או על מצב אי הודאות. למשל, עצמאים ועסקים התלוננו על סיוע שהובטח להם ולא התקבל. כמו כן, טענו כי חלק מההצהרות של הממשלה היוצאת ושל ראש הממשלה בנימין נתניהו - לא מומשו. ביולי, דווח שחצי מהתכנית לא הגיע למשק. אחרי ביקורת, ב-9 ביולי, הציגו נתניהו ושר האוצר כ"ץ תוכנית חילוץ חדשה למשק. התכנית כונתה "רשת ביטחון כלכלית 2020-2021". היקפה 50 מיליארד ש"ח. היא הציגה סיוע לטווח רחוק. למשל, התכנית כללה מענק דו-חודשי לעצמאים. נבחרי הציבור קבעו את הקריטריונים. בשל הסגר השני, פורסמה תוכנית כלכלית נוספת אשר כללה בין היתר מענקים לשימור עובדים ומתן תוספת של 67% למענק עבור מס הכנסה שלילי ל-2020 בעבור אפריל-דצמבר. בסגר השלישי הוצגה תוכנית למתן מענקים שיוענקו במהלכו במקום ביוני 2021.
מובטלים
המוסד לביטוח לאומי הודיע שעובדים שהוצאו לחל"ת לתקופה של 30 יום לפחות, יהיו זכאים לדמי אבטלה ותקופת האכשרה לקבלת דמי אבטלה צומצמה ל-6 חודשים. ב-26 במרץ הודיע מנכ"ל הביטוח הלאומי על הקדמת המקדמה לפני הפסח.
בהמשך להודעת ראש הממשלה ב-16 במרץ על צמצום הפעילות במשק, הודיע כי הוחלט לקצר את תקופת האכשרה לקבלת דמי אבטלה לעובדים שהוצאו לחל"ת בעקבות המשבר ל-6 חודשים במקום שנה, זאת כדי לאפשר לעובדים חדשים יחסית לקבל גם הם את הקצבה.
ב-27 במרץ אושרה הגמשה של כללי הזכאות לדמי אבטלה, ומתן מענק למובטלים שאינם זכאים לדמי אבטלה (אנשים שהגיעו לגיל 67 ועצמאים). אושרו גם דרכי סיוע לעסקים. ב-24 באפריל, אושר שמפוטרים מעל לגיל הפנסיה יקבלו עד 4,000 שקלים במאי, נוסף על 6,000 השקלים שאושרו במרץ-אפריל.
בסוף אפריל, ראש הממשלה נתניהו ושר האוצר כחלון, בתמיכת נגיד בנק ישראל, החליטו להקצות תקציב מיוחד נוסף של עד 6 מיליארד ש"ח לשימור והחזרת עובדים למעגל התעסוקה במשק. תהליך קביעת המדדים לקבלת הסיוע נמשך כמה שבועות.
עקב איסור על כפל קצבאות, זכאים שיצאו לחל"ת נאלצו לבחור בין כמה אפשרויות, דבר שעורר קשיים. בסוף מאי, אחרי דיווח תקשורתי על הקשיים, סוכם על פתרון שכלל ההחזר. אושר חוק המסדיר את העניין.
בנובמבר, סיכמו משרד האוצר והביטוח הלאומי על הענקת מענק חד-פעמי למובטלים ומענק יומי לשבים לעבודה.
בתחילת 2021, הותר לעצמאים להוציא כספים מקרן הפנסיה לצורך תשלום "דמי אבטלה".
שר האוצר אביגדור ליברמן הציג מודל ליציאה הדרגתית ממודל החל"ת שסיפק מענקים למי שיצא לחופשה ללא תשלום תחילתו ב-1 ביולי 2021.
עסקים
ב-8 במרץ 2020 הודיעו ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר האוצר משה כחלון שתיפתח קרן סיוע לחברות שנפגעו מהשלכות הנגיף, סכום הקרן יעמוד על היקף של 4 מיליארד ש"ח. לאחר מכן הודיע משרד האוצר כי סכום הקרן יעמוד על היקף של 2.5 מיליארד ש"ח ורק במידת הצורך תורחב ל-4 מיליארד, עוד סוכם כי לא תפתח קרן סיוע חדשה, והאוצר ישתמש בקרן להעמדת הלוואת לעסקים קטנים ובינוניים בערבות המדינה. ב-11 במרץ הוגדל היקף הקרן ל-10 מיליארד שקלים.
בהמשך להודעת נתניהו ב-16 במרץ הודיע כחלון שמגובש תוכנית תמריצים בשווי 5 מיליארדים לעידוד לעסקים קטנים ובינוניים, וכי עסקים יוכלו להיות מפוצים בעד 6,000 שקלים בגין הפסדים שנגרמו מהמשבר. ב-30 במרץ הוצגה חבילת הסיוע הכלכלית. בתוכה הייתה הבטחה למענק סיוע לעסקים קטנים. ב-2 באפריל, אושרה פעימה ראשונה, שהורחבה בהמשך. ב-24 באפריל, אושרה הפעימה השנייה של המענק לעצמאים. בפעימה הראשונה שולמו מענקים בסכום ממוצע של כ-4,000 שקל ליותר מ-170 אלף איש. סך המענקים בפעימה השנייה מוערך ב-2.8 מיליארד שקל. הקריטריונים נקבעו על ידי שרי הממשלה. היו שביקרו על איטיות בקבלת ההחלטות, על המימוש, או על מצב אי הודאות. על רקע הביקורת, מנגנון החלוקה שונה ונוספה פעימה שלישית. ב-26 במאי, הפעימה השלישית בוטלה. בסוף יוני, פורסם שפעימה שלישית תנתן בשל העלייה בתחלואה להחזרת חלק מהמגבלות.
ב-21 באפריל, אושרו תקנות שיאפשרו פטור מארנונה לעסקים מסוימים. ב-31 במאי, אושרה תוכנית הסיוע שנועדה להחזיר את המשק לתפקוד, וכוללת מענק עבור כל עובד שיוחזר מחל"ת. היא תחוקק בכנסת.
סיוע אחר
במסגרת צעדי האוצר לשמירה על יציבות המשק, העניקה המדינה סובסידיה של מאות מיליוני שקלים לחברות הגז בבניית קו צינור גז למצרים. בתחילת אפריל, אושר מענק 500 שקלים להורים לילדים (עד 4) ולמקבלי קצבאות מסוימות.
ביולי, נתניהו וכ"ץ הציגו תוכנית מענקים. אמורה להעניק 2,000 שקלים למשפחה עם ילד אחד, 2,500 למשפחה עם שני ילדים ו-3,000 למשפחה עם שלושה ילדים ומעלה. האזרחים ללא ילדים היו אמורים לקבל 750 שקלים. בעקבות דרישות כחול לבן, העבודה וחברי ועדת הכספים שונתה התכנית. למשל, כל ילד יקבל מענק ולא יועברו מענקים למי שהכנסתו ב-2019 הייתה גבוהה מ-651 אלף שקל בשנה. בהמשך, חילים שהשתחררו בשנת 2020 קיבלו מענק מיוחד.
ביולי 2021, אושר סיוע לתיירות, ובנובמבר תוספת למענקי הקורונה. סיוע נוסף בתיירות אושר בדצמבר 2021, כולל סיוע בהסבה מקצועית. סיוע בתחום התרבות קודם בינואר 2022. בהמשך, הוזרמו מקדמות של מס הכנסה ומע"מ. לאחר מכן, סופק סיוע לעצמאים, עסקים קטנים ובינוניים עם מחזור שנתי מסוים, שספגו ירידה של אחוז מוגדר במחזור בינואר-פברואר 2021, בהשוואה לשנת 2019.
Tonight Again
Tonight Again (בעברית שוב הלילה) הוא שיר שבוצע על ידי הזמר האוסטרלי, גאי סבסטיאן. השיר ייצג את אוסטרליה בהופעת הבכורה שלה, באירוויזיון 2015. השיר יצא להקרנות ב-16 במרץ 2015, וב-7 באפריל באותה השנה הוא יצא כסינגל בפלטפורמות הדיגיטליות. השיר נכתב והוקלט תוך שבוע בלבד.
רקע
ב-5 במרץ 2015, במהלך מסיבת עיתונאים אשר התקיימה בבית האופרה של סידני, הכריז נציג איגוד השידור האוסטרלי (SBS), כי גאי סבסטיאן נבחר לייצג את אוסטרליה במהדורת האירוויזיון לשנת 2015. ב-16 במרץ, השיר של סבסטיאן לתחרות האירוויזיון נחשף באופן רשמי על ידי איגוד השידור האוסטרלי, באמצעות וידאו קליפ רשמי אשר הופק לשיר.
לקפוץ את הכריש
לקפוץ את הכריש (באנגלית: Jumping the shark) הוא מושג בעולם הטלוויזיה המציין אירוע במהלך סדרת טלוויזיה המסמן את התדרדרותה הבלתי נמנעת בסקרי הצפייה. אירוע כזה יכול להיות סטייה מעקרון תסריטאי יסודי של הסדרה, התפתחות מופרכת בקו עלילתי ביחס לעולמה הפנימי של הסדרה, שינוי ביחס לדמות מסוימת וכדומה. אירוע זה גורם לאוהבי הסדרה לאבד אמון בה וביוצריה, עובדה הגורמת לצניחה בפופולריות, הגורמת בתורה לנטישת כוכבים וכותבים. בהשאלה משמש המושג לתיאור הרגע בהתפתחות מותג כלשהו שממנו רק ילך וידרדר.
מקור הביטוי
מקורו של הביטוי הוא בפרק הראשון של עונתה החמישית של הסדרה "ימים מאושרים", בו מבקרים פונזי (בגילומו של הנרי וינקלר) וחבורתו בלוס אנג'לס. שם מסתכסך פונזי עם נער מקומי שמזמין אותו לתחרות סקי מים שבמהלכה הוא צריך לקפוץ מעל כריש. האירועים בפרק סטו מהקו המקובל של הסדרה, התנהגותו של פונזי לא תאמה את דמותו והפרק אף סימן את מעברה של דמותו המשנית לקדמת הבמה ותחילת התמקדות הסדרה בו. בראייה לאחור נחשב כי בנקודה זו החלה התדרדרות הסדרה, ולמרות שנמשכה עוד שש עונות, איבדה את רוב קהל הצופים הנאמן שלה.
בשנות התשעים הפך הביטוי פופולרי בשיחות קולג' בהן נדונו סדרות עבר. העיתונאי ג'ון היין, שהיה סטודנט באותן שנים, יצר ב-1999 אתר אינטרנט בשם jumptheshark.com (שנמכר ל-TV Guide בשנת 2006) ובו פירט 200 רגעי "קפיצת כריש" של סדרות טלוויזיה אמריקאיות והפך בכך את הביטוי למקובל בדיווחים על תעשיית הבידור עד כדי הכללתו במילון אוקספורד.
ענת לבנשטיין
ענת לבנשטיין (נולדה ב-4 ביולי 1959) היא רופאת עיניים בכירה, מנהלת מערך העיניים במרכז הרפואי תל אביב (בית החולים איכילוב), פרופסור ויושבת ראש האיגוד לרפואת עיניים בהסתדרות הרפואית בישראל. לבנשטיין היא מומחית בינלאומית בתחום הטיפול ברשתית וזגוגית העין, ראשת הוועדה לניסויים קליניים באגף אמצעים ומכשור רפואי (אמ"ר) במשרד הבריאות.
ב-2023 נבחרה לאחת מעשר רופאות העיניים הטובות בעולם על ידי המגזין The ophthalmologist.
ביוגרפיה
נולדה ב־1959 בתל אביב, לפנחס ואסתר שפירא. הוריה היו רופאים, אביה רופא שיניים ואמה קרדיולוגית ומאז ילדותה שאפה לעסוק ברפואה.
לבנשטיין סיימה את בית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים (1984) כעתודאית. לאחר מכן שירתה כקצינת רפואה בצה"ל. סיימה תואר שני באופתלמולוגיה באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות (1993), עבודת הגמר שלה נקראה "הרעילות לרשתית של אזקטם ומרכיביו". במסגרת פוסט דוקטורט, היא השתלמה במשך שנתיים במכון ווילמר, באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, בבולטימור, ארצות הברית (1997) שם התמחתה במחלות זגוגית ורשתית, וכן בטיפול תרופתי וניתוחי למחלות הללו. סיימה לימודי מנהל מערכות בריאות בבית הספר למנהל עסקים רקנאטי של אוניברסיטת תל אביב (2003).
בשנת 1993 הצטרפה לסגל של הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2007 הוכרה כפרופסור מן המניין. בשנת 2012 החלה לנהל את קתדרת סידני א. פוקס לאופתלמולוגיה. מכהנת כסגנית-דקאן הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
לבנשטיין מרצה גם בבית הספר האירופי ללימודים מתקדמים ברפואת עיניים (ESASO) בלוגאנו, שווייץ.
עם סיום התמחותה בארצות הברית, במקביל לעבודתה באוניברסיטה, שימשה פרופסור לבנשטיין רופאה ומנתחת עיניים, מומחית לרשתית וזגוגית העין במרכז הרפואי תל אביב. החל משנת 2000 היא משמשת כמנהלת מערך העיניים במרכז הרפואי תל אביב.
ב-2020 הייתה האשה הראשונה להיבחר ליושבת ראש איגוד העיניים בישראל.
בנוסף פועלת לבנשטיין לייצוג שוויוני של נשים רופאות עיניים צעירות על מנת לקדם שוויון מגדרי בעולם הרפואה. כחלק מתפקידיה כמזכירה הכללית של ארגון יורטינה (EURETINA), הארגון הגדול ביותר של מומחי רשתית בעולם, היא פיתחה תוכנית בשם "נשים ביורטינה". "מטרת התוכנית היא לטפח גיוון על ידי מתן הזדמנות שווה בכל הרמות בתחום הרשתית, לחנך את הקהילה האופטלמולוגית להסיר מכשולים לא הוגנים להתפתחות המקצועית של נשים מבטיחות העובדות במדע וטיפול ברשתית".
ב-2023 חתמה, עם רופאים בכירים נוספים, על מכתב של חברי האקדמיה הלאומית לרפואה מדעית, בו הם מביעים דאגה מכך שהחקיקה המתוכננת תיפגע בחופש האקדמי וכתוצאה מכך גם במחקר ובשיתופי פעולה בינלאומיים, שחיוניים לקידום המחקר בישראל. בנוסף, הביעו חשש מאפליה בין מטופלים וקושי להגן בבג"ץ על אוכלוסיות מוחלשות.
חיים אישיים
נשואה לסטיב לבנשטיין, עורך דין ואיש עסקים. לזוג שלושה ילדים.
מחקרים ומאמרים
במחקריה ובעבודתה הקלינית, היא מתמחה בגילוי וטיפול מוקדם של ניוון מקולרי, חסימת ורידים ברשתית, בדיקת רעילות תרופתית ברשתית, בצקת מקולרית סוכרתית, היפרדות רשתית וחור מקולרי. לבנשטיין הובילה פיתוח טכנולוגיה חדישה לגילוי מוקדם של ניוון מקולרי, וכן הובילה פיתוח טכנולוגיה אוטומטית לגילוי מחלות רשתית.
פרופ' לבנשטיין חוקרת בעיקר מחלות מקולריות אשר גורמות לאובדן הראייה המרכזית ופוגעות בחדות הראייה. המחקרים הם בשלושה מסלולים עיקריים: (1) זיהוי מוקדם ככל האפשר של המחלה, ובמיוחד השלב הפעיל שלה על מנת לטפל לפני שנגרם נזק בלתי הפיך (2) חקר רעילות לרשתית של תרופות חדשות המוצעות לטיפול במחלות. (3) חקר יעילות טיפולים חדשים.
לבנשטיין פרסמה עד היום כ-300 מאמרים מדעיים. מחקריה פורסמו בכתבי עת מובילים בתחום רפואת העיניים, כולל ב-JAMA Ophthalmology, Eye, Translational Vision Science and Technology, Retina, ו-British Journal of Ophthalmology. בנוסף חיברה יותר מ-25 פרקים בספרים שונים. היא אחת העורכות של הספר על בצקת מקולרית שזכה בפרס החברה הרפואית הבריטית.
ב-2010 ייסדה את כתב העת Case Reports in Ophthalmology והפכה לעורכת ראשית. בנוסף, היא חברה בוועדת המערכת של כתב העת Graefe's Archive for Clinical and Experimental Ophthalmology and Investigative Ophthalmology & Visual Science.
ספונגילה לאקוסטריס
ספונגילה לאקוסטריס (שם מדעי: Spongilla lacustris) הוא מין של ספוג החי באמריקה הצפונית, אירופה, אסיה ואחד הספוגים הנפוצים ביותר במים מתוקים. ספוג זה תואר בידי החוקר קארולוס ליניאוס בשנת 1758.
מאפיינים
ספונגילה לאקוסטריס שייך למחלקת הספוגנים, הכוללת ספוגיים החיים בים, באוקיינוס, ובמים מתוקים. הוא מהספוגים הקטנים ביותר – אורכו סנטימטרים בודדים. צבעו נע בין ירוק ללבן.
פירוש השם לאקוסטריס הוא קשור לאגמים. הוא חי במים רדודים שבבריכות, אגמים, מתחת לסלעים וצמחי מים. הוא ניזון בעזרת סינון מפיטופלנקטון וחיידקים.
הספוג משמש פונדקאי לחרקים ממשפחת Sisyridae שבסדרת מרושתי-כנף, המטילים את הביצים שלהם במים. כשהביצים בוקעות, הזחלים ניזונים מהספוג וחיים בו, עד לשלב שהם הופכים לגולם.
רבייה
בספוג זה, יש שתי צורות רבייה: רבייה מינית ורבייה אל מינית.
יוז'ף פאן
יוז'ף פאן (במקור רוזנוולד, בהונגרית: Pán József; בודפשט, 31 במאי 1901 – בודפשט, 18 במרץ 1956) היה מעצב תפאורה יהודי-הונגרי, זוכה פרס קושוט (המקביל בהונגריה לפרס ישראל).
קמרון פוארטס
קמרון פוארטס קסטרו (בצרפתית: Cameron Puertas Castro; נולד ב-18 באוגוסט 1998 בלוזאן שבשווייץ) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת רויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית.
יוז'ף פאן
קורות חיים
יוז'ף רוזנוולד נולד במשפחה יהודית כבנם של דוד רוזנוולד ומגדולנה שפיצר (1860–1944) הוא למד במכללה לאמנויות שימושיות בברלין. בשנים 1917 עד 1928 עבד ב:
קייבי פיה
קיי.בי פיה (באלבנית: KB Peja) היא קבוצת כדורסל קוסובאית מהעיר פץ', המתמודדת בסופרליגה קוסובו ובליגה הבלקנית.
יוז'ף פאן
קורות חיים
הוא חזר להונגריה ב-1928 והיה חבר בתיאטרון מרכז העיר. הוא עיצב תפאורות גם לתיאטראות אחרים ועבור "מפעל הסרטים של הוניה" יצר תפאורות לסרטים אילמים ומ-1931 לסרטים מדברים. משנת 1934 היה המעצב הדקורטיבי של "משרד הקולנוע ההונגרי". הוא עיבד את עבודתו ונאסר עליו לעבוד בין 1939 לבין 1945, בעיקר בשל יהדותו והחוקים האנטי יהודיים (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי), אך גם כי באותה תקופה עבודת מעצב התפאורות נקשרה לתואר באדריכלות. בתום מלחמת העולם השנייה משנת 1945 הוא היה שוב המעצב של מפעל הסרטים הוניה ומ-1949 של "חברת הפקת הסרטים ההונגרית". עד 1954 לימד בניית סצינות באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע. אשתו הייתה קלרה קראוס, אותה נשאה בבודפשט ב-1949.
קמרון פוארטס
קריירת מועדונים
פוארטס החל את הקריירה המקצוענית שלו בלוזאן מהליגה השווייצרית השנייה. בתום עונת העפיל עם המועדון לליגת העל השווייצרית. בסך הכל ערך 94 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע עשרה שערים.
ב-22 בינואר 2022 חתם פוארטס על חוזה לשלוש עונות וחצי ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית. ב-27 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בתיקו 0-0 נגד קלאב ברוז' במסגרת המחזור ה-24 בליגה לעונת.
קייבי פיה
היסטוריה
הקבוצה מארחת באולם קרגאצ'י בעיר, המכיל 2,500 מקומות ישיבה. ארגון האוהדים של המועדון נקרא "הנשרים" (Spiponjat).
אובדנות בצה"ל
אובדנות בצבא הגנה לישראל היא תופעה של אובדנות המתרחשת במסגרת השירות הצבאי. התאבדות נחשבת לאחת מסיבות המוות הנפוצות של חיילים.
סטטיסטיקה של התופעה
מספר החיילים המתאבדים מדי שנה:
מחקר
לפי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, בשנים 2007–2012 מספר החיילים שהתאבדו גדול מפי-שמונה ממספר החיילות שהתאבדו. 84% מההתאבדויות בוצעו בירייה, לעומת 13% בתלייה. 82% מהמתאבדים בשנים אלו היו בשירות החובה, ורוב החיילים שהתאבדו לא שירתו בתפקידי לחימה. אין נתונים על ניסיונות להתאבדות בשנים אלו.
נהלים
טיפול החירום בחייל אובדני מוגדר בפקודת מטכ"ל 33.0219. לפי פקודה זו, לחייל אובדני בסיכון מיידי יילקח הנשק, והוא יימצא בהשגחה של חיילים לכל הפחות מדרגתו, בעדיפות לקצינים או חוגרים בשירות קבע. על המשגיחים לא להחזיק נשק טעון, ונשקו של החייל יוחזר אליו רק באישור של קצין בדרגת סגן-אלוף ומעלה לפי חוות דעת של גורם בריאות הנפש. ההשגחה תהיה עד טיפול של גורם מקצועי. אם החייל האובדני שבסיכון אינו נמצא ביחידתו, הצבא ייעזר בחיל המשטרה הצבאית ובפסיכיאטרים המחוזיים. לפי נוהלי הסתדרות הפסיכולוגים בישראל וחוק זכויות החולה, פסיכולוג קליני אזרחי חיצוני המטפל בחייל יכול לעדכן את הצבא במידע על החייל המטופל – זאת ללא חיסיון רפואי. לפי חוק כלי הירייה, פסיכולוג החושש שהחייל המטופל עלול לפגוע בעצמו ומחזיק נשק- מחויבותו להודיע למשרד הבריאות שיעדכן את צה"ל.
מיס עולם 1952
מיס עולם 1952 הייתה תחרות מיס עולם השנייה. 11 מתמודדות לקחו חלק בתחרות, וחמש עלו לגמר.
בתחרות זו הצטרפו אירלנד, גרמניה, פינלנד ושווייץ.
התחרות נערכה בתיאטרון ליסאום שבלונדון.
בתחרות השתתפו 11 מתמודדות. לזוכה הוענקו גביע וזר פרחים, זאת בניגוד למקובל בתחרויות יופי, בהן הזוכה מוכתרת עם כתר ואבנט.
הזוכה בתחרות הייתה מיס שוודיה.
מיס בלגיה נסעה לתחרות בלונדון ביחד עם החבר שלה, והודחה מהתחרות משום שסירבה להיפרד ממנו במהלך התחרות.
ולדימיר קונדראשין
ולדימיר פטרוביץ' קונדרשין (ברוסית: Владимир Петрович Кондрашин; 14 בינואר 1929, לנינגרד, ברית המועצות – 23 בדצמבר 1999, סנקט פטרבורג, רוסיה) היה כדורסלן ומאמן כדורסל רוסי. הוכנס להיכל התהילה של FIBA בשנת 2007 ובינואר 2021 נכנס לרשימת המועמדים להיכל התהילה של ג'יימס נייסמית'.
משחק
קונדראשין שיחק כדורסל במועדון ספרטק לנינגרד. כשחקן הוא קיבל את תואר אמן הספורט של ברית המועצות בשנת 1952.
מועדונים
קונדראשין היה המאמן הראשי של ספרטק לנינגרד (שלימים נקראה ספרטק סנקט פטרבורג), בשנים 1967–1995. עם ספרטק, הוא זכה בגביע ספורט האירופי, הטורניר המשני באירופה, בשנים ו-, ובליגת הסובייטית, בשנים 1975 ו-1992.
טבח נמרסדורף
האירוע
הגדוד השני, מחטיבת הטנקים ה-25, השייכת לקורפוס הטנקים השני של הארמייה הסובייטית האחת-עשרה, חצה את גשר אַנְגְרַפַּה והקים ראש גשר על הגדה המערבית של הנהר. כוחות גרמניים ניסו לכבוש מחדש את הגשר, אך התקפותיהם נהדפו על ידי הטנקים הסובייטיים וכוחות חיל הרגלים המסייעים.
בזמן הפצצה אווירית תפסו כמה חיילים סובייטיים מחסה בבונקר מאולתר שבו כבר שהו 14 גברים ונשים מקומיים. על פי עדותה של גֶרְדָה מֶצ'וּלָט, שנפצעה קשה, כאשר הגיע קצין סובייטי ופקד על האזרחים לצאת החוצה, ירו החיילים הרוסים באזרחים הגרמנים מטווח קרוב. במהלך הלילה, חטיבת הטנקים ה-25 הסובייטית צוותה לסגת בחזרה מעבר לנהר ולתפוס עמדות מגננה לאורך נהר הרוֹמִינְטֶה (כיום נקרא קראסנאיאה (אדום ברוסית)). הוורמאכט השתלט על נמרסדורף וגילה את התרחשות הטבח.
ראיות
הגרמנים ארגנו ועדת חקירה בינלאומית לחקר המקרה, בראשות האסטוני היַלְמַר מַאֵה ונציגים אחרים ממדינות נייטרליות, כגון ספרד, שוודיה ושווייץ. הוועדה שמעה דיווחים מוועדה רפואית. זו דיווחה שכל הנשים בין המתים נאנסו (גילאיהן בין 8 ל-84). משרד התעמולה הנאצי (בנפרד מן הוועדה), השתמש בביטאון המפלגה, "פלקישר באובכטר", וביומן הקולנוע השבועי, ה"ווֹכֶנשָׁאוּ" (Wochenschau), להאשים את הצבא האדום ברציחת עשרות אזרחים בנמרסדורף ובהוצאה להורג ללא משפט של כחמישים שבויי מלחמה צרפתיים ובלגיים, אשר נצטוו לטפל בסוסים, אך נחסמו על ידי הגשר. נטען שהאזרחים נרצחו במהלומות אתי חפירה או קתות רובים.
ספיקות וחקירה מחודשת
עד לשנת 1991 והתפרקות ברית המועצות, סברו רוב החוקרים במערב כי אכן טבח נמרסדורף התרחש במלוא עוצמתו. בתקופת המלחמה הקרה לא היה הדבר מקובל פוליטית להגן על ברית המועצות, והיה ידוע כי אירעו מקרים אחרים, דוגמת טבח יער קאטין, בהם אמנם התגלתה ברית המועצות במלא אכזריותה. הטענה כאילו נעשה שימוש ציני בתעמולה על ידי משרד התעמולה הנאצי, עשויה הייתה להישמע כמגננה ללא ראיות מצד הסובייטים, אל מול התמונות ושמות הנרצחים שעמדו בפני החוקרים המערביים.
מגמה זו החלה להשתנות בשנת 1991, עם התפרקות ברית המועצות, כאשר הארכיונים הסובייטיים הפכו לזמינים עבור החוקרים, ובהם גם ארכיוני הצבא הסובייטי. ההיסטוריון ברנרד פיש, שהיה בצעירותו חייל בוורמאכט, ונכח בעצמו בנמרסדורף לאחר הטבח, החליט לחקור את העניין להפריד בין העובדות לבין פרסומי משרד התעמולה הנאצי. בספר עיון מחקרי שהוציא בשנת 1997 הוא שילב את החומר שנותר ברשומות ובהצהרות הרוסיות עם עדויות רבות משני הצדדים. פיש מצא תיעוד ל-23 מקרי רצח של אזרחים בכל נמרסדורף, ולעוד 38 מקרי רצח בכפרים סמוכים, וכן מצא תיעוד לעשרה מקרי מוות נוספים לא מוסברים בנמרסדורף. אולם לפי גילויי מחקרו, שאר תושבי הכפר לא נרצחו, ושמות הנרצחים השונים הנוספים לא היו בזמן האירוע בנמרסדורף, וכפי הנראה גופותיהם הובאו מכפרים אחרים או מהחזית, לאחר הטבח המיוחס, כך שכפי הנראה חלק גדול מהנרצחים לא היו קרבנות טבח שביצע הצבא הסובייטי בנמרסדורף. לפי הידוע כיום, אמנם בוצע בנמרסדורף רצח חפים מפשע, על ידי חיילי הצבא הסובייטי, וכפי הנראה אירעו גם מעשי אונס, אך סביר שהדבר לא אירע בסדר הגודל שתואר על ידי גרמניה הנאצית ונופח לממדים גדולים בהרבה, לצורכי תעמולה.
אלימלך וסטרייך
אלימלך (מלך) וסטרייך (נולד ב־12 בינואר 1950) הוא פרופסור אמריטוס למשפטים באוניברסיטת תל אביב ורב. תחומי המחקר שלו הם דיני משפחה ודיני ממונות במשפט העברי, יחסי המשפט העברי עם רפואה מודרנית, והמשפט העברי בקהילות עדות המזרח.
ביוגרפיה
אלימלך וסטרייך נולד ב-1950 ברמלה, בן להורים ניצולי השואה. בישיבת היישוב החדש בתל אביב וב-1968 עבר לישיבת כרם ביבנה. בשנת 1971 הוסמך לרבנות והחל לשמש כרב צבאי במילואים. בשנת 1973 פנה ללימודי משפטים באוניברסיטת בר-אילן, כשבמקביל למד המכון הגבוה לתורה. בשנת 1979 החל לעבוד כעורך דין במחלקה המשפטית של בנק דיסקונט. בשנים 1980–1994 היה מרצה ועמית מחקר במחלקה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, ובשנים 1982–1983 היה עמית מחקר במחלקה לתלמוד באוניברסיטת תל אביב.
עבודת התזה שלו לתואר שני במשפטים (הוגשה ב-1980 באוניברסיטת תל אביב) עסקה בחובה לסיכון עצמי למען הצלת חייו של אחר במשפט העברי וזכתה לציון ראוי לשבח. עבודת הדוקטורט שלו (הוגשה ב-1990 באוניברסיטה העברית) עסקה בהיתר מאה רבנים, המאפשר לגבר לשאת אישה שנייה. העבודה הונחתה על ידי פרופסור מנחם אלון, שהיה באותה עת סגן-נשיא בית המשפט העליון, וזכתה בפרס משה זילברג לעבודות דוקטור מצטיינות, ובפרס למחקר בתחומי היהדות של משרד החינוך והתרבות.
היה חוקר בכיר במרכז האקדמי שערי משפט בשנים 1998-1999.
בשנת 2000 מונה לפרופסור חבר במחלקה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 2010 מונה כפרופסור מן המניין.
היה פרופסור אורח בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת שיקגו בשנים 2001, 2005 ו-2008.
פרסומים
פרסם את הספר תמורות במעמד האישה במשפט העברי: מסע בין מסורות, שיצא לאור בהוצאת מאגנס ב-2002. ערך את חוברת 3 לכרך כ"ב, חוברות 1 ו-3 לכרך כ"ג ואת שלוש חוברות כרך כ"ד של כתב העת עיוני משפט אשר פורסמו בין אוקטובר 1999 למרץ 2001. וסטרייך כתב מאמרים רבים על דיני משפחה ביהדות, תוך המקדות על היחס בין אשכנזים למזרחים והאתגרים שנכונו למשפחה היהודית בעידן המודרני.
חיים אישיים
נשוי ומתגורר בפתח תקווה. אב לארבעה ילדים. בנו הבכור, אבישלום וסטרייך, הוא פרופסור למשפטים במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן.
אולוביו אדפמי
אולוביו אדפמי (באנגלית: Olubayo Adefemi; 13 באוגוסט 1985 – 18 באפריל 2011) היה כדורגלן ניגרי ששיחק בעמדת המגן בנבחרת ניגריה ובמספר קבוצות בישראל ובאירופה.
קריירת מועדונים
אדפמי החל את הקריירה המקצוענית שלו במספר קבוצות מקומיות בניגריה. בין השנים 2004–2008 שיחק בישראל, בקבוצות הפועל ירושלים, הפועל תל אביב, הכח עמידר רמת גן והפועל בני לוד. עם הפועל תל אביב הוא זכה בגביע המדינה לעונת 2004/2005. לאחר שעזב את ישראל שיחק בראפיד בוקרשט מרומניה, בריינדורף אלטאך מאוסטריה ובבולון מצרפת. קבוצתו האחרונה הייתה סקודה קסנתי מיוון, במדי הספיק לערוך לפני מותו 24 הופעות ליגה ולהבקיע שני שערים.
קריירה בינלאומית
אדפמי היה חלק מהסגל הניגרי לטורניר הכדורגל באולימפיאדת בייג'ינג 2008, בה זכתה נבחרתו במדליית כסף.
ב-29 במאי 2009 ערך אדפמי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת אירלנד במשחק ידידות. הוא ערך חמש הופעות במדי נבחרת ניגריה.
מותו
אדפמי נהרג ב-18 באפריל 2011 בתאונת דרכים כאשר נהג ברכבו באגנטיה אודוס שליד העיר קוואלה שביוון. הוא היה בדרכו לניגריה על-מנת לסגור עניינים הקשורים בחתונתו.
איקר אלברס
אביו הוא שוער העבר הספרדי שהתאזרח באנדורה וכיום משמש כמאמנה של נבחרת אנדורה, "קולדו" אלברס.
קריירת מועדונים
אלברס נולד באנדורה לה ולה, אנדורה. גדל במחלקות הנוער של מספר מועדונים מהליגות הנמוכות באנדורה ובספרד, ובשנת 2019 הגיע לוויאריאל מהלה ליגה והחל לשחק בקבוצות המילואים שלה, ויאריאל ג' וויאריאל ב'.
קריירה בינלאומית
ב-28 במרץ 2021 ערך אלברס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנדורה, בהפסד 3-0 לנבחרת פולין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
אליס סליגסברג
אליס לילי סליגסברג (באנגלית: Alice Lillie Seligsberg 8 באוגוסט 1873 - 27 באוגוסט 1940) הייתה פעילה ציונית אמריקאית, עובדת סוציאלית ונשיאת ארגון ההסתדרות הציונית הדסה בין השנים 1921–1923.
ביוגרפיה
היא עסקה בעבודה סוציאלית בניו-יורק, תחום שבו הביאה לחידושים רבים. בשנים 1913–1916 ניהלה מוסד שטיפל בילדים יתומים ודאג למצוא להם בית מאמץ.
עם סיום מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918, נשות הדסה הגיעו לארץ ישראל בראש משלחת רפואית גדולה. משלחת זו ייסדה מרפאות ובתי חולים בישראל שנתנו שירות לכל האוכלוסייה, יהודים וערבים כאחד, בהתאם להשקפה הליברלית של נשות הדסה. בראש המשלחת עמדה סליגסברג.
בשנת 1918 הקימה ההסתדרות הציונית הדסה את היחידה הרפואית הציונית האמריקאית, וסליגסברג מונתה לעמוד בראשה. בשנים 1921–1923 כיהנה כנשיאה הלאומית של הדסה. מאוחר יותר היא הייתה עמיתת כבוד של הוועד המנהל של הארגון. ב-1920 הייתה סליגסברג גורם מרכזי בהקמת ארגון צעירי הדסה; היא שימשה כיועצת לצעירי הדסה משנת 1924 ועד מותה.
סליגסברג הייתה החברה קרובה של הנרייטה סאלד, מייסדת הדסה, ותמכה בהקמת מרכז רפואי הדסה בירושלים.
ב-14 באוקטובר 1942 נפתח בירושלים בית ספר לבנות על שמה, שלימים יהפוך לבית הספר התיכון ע"ש סליגסברג, בדיווח של עיתון "הארץ" על האירוע נכתב:.
נורת' אמריקן A-36 אפאצ'י
האפאצ'י, או המוסטנג בשמו הרשמי (באנגלית: North American A-36), היה מטוס תקיפה אמריקאי ממלחמת העולם השנייה. הוא התבסס על ה-P-51 מוסטנג, אחד ממטוסי הבוכנה המוכרים ביותר, אך הותקנו לו מעצורי אוויר מלבניים מעל ומתחת הכנפיים.
פיתוח
כניסת המוסטנג לשירות בחיל האוויר המלכותי בשנת 1942 וקליטתו המוצלחת הביאה את גנרל ג'יימס קינדלברגר להזמין עוד מטוסים כאלה. אך לא היה לו תקציב למטוסי קרב חדשים, אלא רק למטוסי תקיפה. לכן הוא הוציא אפיון למטוס תקיפה מבוסס המוסטנג. נורת' אמריקן ייצרה את המטוס, שהשוני בינו לבין המוסטנג התמקד בכנפיים. בשל מעצורי האוויר וכמו כן בשביל להתקין עליה מתלי חימוש היה צורך לתכנן את המבנה של מחדש.
שירות מבצעי
המטוס שירת בחיל האוויר המלכותי ב-10 טייסות, ובחיל האוויר האמריקאי בטייסת אחת. מטוסים אלה פעלו בעיקר בגזרת הים התיכון וצפון אפריקה.
מאט שוורץ
מאט שוורץ (באנגלית: Matt Schwartz; נולד ב-26 באוקטובר 1971) הוא מפיק מוזיקלי, פזמונאי, מלחין, מעבד מוזיקלי, מתכנת, טכנאי קול, טכנאי מיקס ודי ג'יי ישראלי-בריטי.
קורות חיים
שוורץ נולד בשכונת נווה יוסף שבחיפה. הגיע ללונדון בראשית שנות ה-90. בוגר אוניברסיטת קינגסטון. בשנת 1998 החל להתרכז בקריירה שלו כמפיק מוזיקלי. בשנת 2000 הקים את חברת תקליטי הדאנס "דסטינד רקורדס".
בשנת 2012 הפיק את שירה של הזמרת קיילי מינוג, "Timebomb", שהפך במהרה ללהיט והגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב של הבילבורד.
בשנת 2018 החל לעבוד באופן צמוד עם הזמר יאנגבלאד. בינואר יצא לאור מיני-אלבומו הנושא את שמו שהפיק שוורץ. בינואר 2019 הוציא יאנגבלאד את השיר "" בהשתתפות הלסי וטראוויס בארקר. השיר הופק על ידי שוורץ, הגיע למקום הראשון במצעד השירים מתחת להוט 100 וזכה במעמד פלטינה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי.
חיים אישיים
שוורץ מתגורר בלונדון.
גאל גרינוולד
גאל (חיים) גרינוולד (בצרפתית: Gael Grunewald; נולד ב-18 בדצמבר 1964) הוא סגן יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית ויו"ר המחלקה לחינוך בההסתדרות הציונית העולמית. לשעבר יו"ר החטיבה להתיישבות, סגן יושב-ראש קק"ל ומזכ"ל תנועת בני עקיבא העולמית.
חייו
גרינוולד נולד בשטרסבורג שבצרפת, למד בבית ספר יסודי יהודי בעיר, ובישיבה התיכונית ישיבת עץ חיים שבמונטרה, שווייץ. לאחר סיום לימודיו התיכוניים עלה לישראל ולמד בישיבת בית אל, ולאחר מכן שירת במשך שנה ביחידה קרבית בצה"ל, במסגרת מתנדבי חוץ לארץ.
בתום שירותו הצבאי שימש שליח וקומונר מטעם בני עקיבא העולמית בפריז, ולאחר מכן שב לארץ ולמד לתואר מהנדס מחשבים וכן לתואר בהוראת מדעים במכון לב. בהמשך ניהל את המכון להכשרת מדריכים של הסוכנות היהודית.
היה נציג הסוכנות היהודית באירופה במשך ארבע שנים והיה יועץ חינוכי לוועידת רבני אירופה.
בשנים 1998–2006 שימש כמזכ"ל תנועת בני עקיבא העולמית וכיו"ר מועצת תנועות הנוער העולמיות.
ב-2006 נבחר להנהלת ההסתדרות הציונית העולמית וכיהן כראש המחלקה להגשמה בארגון.
נבחר לחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית ביוני 2011. קודם לכן כיהן בחבר הנאמנים בין השנים 2001-2010.
בינואר 2012 נבחר לשמש סגן יו"ר דירקטוריון הקק"ל, תפקיד בו שימש עד היבחרו ליו"ר החטיבה להתיישבות בהסתדרות הציונית העולמית באוקטובר 2015.
בנובמבר 2020 במסגרת ההסכם הקואליציוני של הקונגרס הציוני ה-38 מונה גאל לסגן יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית וליו"ר המחלקה לחינוך בההסתדרות הציונית העולמית.
חיים אישיים
נשוי לשירה, המשמשת מנהלת אולפנה, ומתגורר בבית שמש. אב ל-7 ילדים וסב ל-3 נכדים.
ציון כהן
הרב ציון מיכאל כהן (נולד בשנת 1962) הוא רב העיר אור יהודה ומייסד מכון דורות. בנוסף, החל מיוני 2021, משמש כרשם הנישואין וכממונה על תחום הכשרות בעיר רחובות.
ביוגרפיה
בשנים 1995–2014 כיהן כרב המועצה אזורית שער הנגב. בשנים 1999–2000 כיהן כמורה בהחינוך העצמאי ובמעיין החינוך התורני.
בשנים 2000–2006 כיהן כחבר בוועדת הבחינות של הרבנות הראשית לישראל שם שימש כעורך וכבודק ובשנים 2002 -2003 היה גם יועץ השר לענייני חברה ותפוצות, השר מיכאל מלכיאור. היה מספר שנים נציג רבני ההתיישבות בוועדה לתארים וגמולים. בשנים 2001–2002 היה שותף ל"בסוד שיח", מפגשים חילונים דתיים, יצירת שיח בין מובילי דעת קהל בחברה הישראלית.
משנת 2000 ועד היום מכהן כיושב ראש ההנהלה הציבורית והשתתפות בפעילות ב"בית מועצת יחד – הפורום להסכמה אזרחית", עמותה שהוקמה בהחלטת ממשלה ועוסקת בקידום חיים משותפים של כל חלקי האוכלוסייה בישראל, כולל מועצת יח"ד שליד בית נשיא המדינה, עבודה עם חברי כנסת, רשויות מקומיות ואזרחים. בשנת 2010 מונה הרב כהן לרבה של אור יהודה. בשנת 2017 ייסד את מכון 'דורות' ייעוץ הלכתי וליווי רפואי בנושאי פוריות, בשיתוף המרכז הרפואי הדסה ירושלים. החל מיוני 2021 משמש כרשם הנישואין וכממונה על תחום הכשרות בעיר רחובות.
חיים אישיים
נשוי ללאה ומתגורר באור יהודה, בנו הרב איתי יוסף, הוא ראש מכון דורות. גיסו הרב אהרון בוטבול, הוא רב אזורי חבל מודיעין וראש בית ההוראה יביע אומר. גיסו הרב מרדכי זמיר, כיהן כרב המועצה אזורית עמק יזרעאל. אחיו הוא ד"ר אהרון (אהרל'ה) כהן, מרצה להיסטוריה גאוגרפית במכללת ספיר ובאוניברסיטת בן-גוריון.
אלינה וקאריו
אלינה וקאריו (ברומנית: Alina Văcariu; נולדה ב-14 בדצמבר 1984) היא דוגמנית רומנייה.
ביוגרפיה
וקאריו נולדה בסוצ'אבה והייתה מלכת היופי של התיכון שלמדה בו.
ב-1998 נבחרה לדוגמנית השנה ברומניה, מה שהוביל אותה לחתימת חוזה עם סוכנות הדוגמנות עלית.
היא דגמנה ביקיני והלבשה תחתונה לחברת האופנה האמריקאית "Finish Line, Inc."
היא הופיעה בפרסומת לחברת הטלוויזיה "Time Warner Cable".
ב-2001 הופיעה במהדורה של המגזין הבריטי "Stuff" ובמהדורת מאי של מגזין "מקסים".
היא פרסמה מספר חברות, וביניהם "לוריאל".
ב-2003 הופיעה בסרט "Death of a Dynasty".
עיד איל-בורברה
עיד איל-בורברה (בערבית: عيد البربارة) הוא חג שנחגג מדי שנה ב-4 בדצמבר (על פי הלוח השנה הגרגוריאני), ב-17 בדצמבר (על פי הלוח השנה היוליאני). החג מצוין על ידי ערבים נוצרים שגרים לבנון, סוריה, ירדן והרשות הפלסטינית, וטורקיה ובחלקים נוספים בלבנט.
חגיגתו של החג חולקת אלמנטים רבים עם ליל כל הקדושים וזאת על אף היותו העובדה עיד איל-בורברה ציון עוד לפני ליל הקדושים.
באופן מסורתי, מבוגרים וילדים לבושים בתחפושת ומסתובבים ברחבי הכפרים ואף רוקדים במקביל, כמו כן על פי המסורת לכל בית אשר מגיעים עליו אנשים בעלי הבית מציעים להם אוכל שהוכן במיוחד לאותה סעודה (ולפעמים גם כסף). הוא נחגג לכבוד הקדושה הנוצרית, ברברה הקדושה. האמונה הכללית בקרב הנוצרים הלבנונים היא שברברה הקדושה התחפשה לדמויות רבות ושונות כדי לחמוק מהרומאים שרודפים אותה.
מסורות אשר מזוהות עם החג
האוכל המסורתי המזוהה עם החג הוא זה הוא בורברה, תבשיל חיטה עם קשקושים שמכיל לעיתים גם צימוקים, אניס וסוכר. המאכל מוצע לילדים שעוברים מבית אחד לבית בתחפושות.
נוהג זה היה נפוץ בלבנון, בסיפור על ברברה הקדושה מסופר כי ככל הנראה היא ניצלה בדרך נס בעת שנמלטה לאחר שרדפו אחריה ושהיא עברה בין שדות חיטה שגדלו מיד על מנת לכסות את עקבותיה.
סטלה (ביולוגיה)
בצמחים וסקולריים, סטלה (באנגלית: Stele) היא החלק המרכזי של השורש או הגבעול שמכיל את הרקמות הנובעות מהמצע (פרוקמביום). אלה כוללים רקמה וסקולרית, במקרים מסוימים רקמת קרקע (pith) ופריסייקל (pericycle), אשר, אם קיים, מגדיר את הגבול החיצוני של הסטלה. מחוץ לסטלה שוכן האנדודרמיס, שכבת התאים הפנימית של הקורטקס.
פרוטוסטלה
לצמחים הווסקולריים המוקדמים ביותר היו גבעולים עם ליבה מרכזית של רקמת כלי דם. הם היו מורכבים מגדיל גלילי של עצה, מוקף באזור של שיפה. מסביב לרקמת כלי הדם ייתכן שהיה אנדודרמיס (endodermis) שהסדיר את זרימת המים אל המערכת הווסקולרית וממנה. הסדר כזה מכונה פרוטוסטלה.
בדרך כלל ישנם שלושה סוגים בסיסיים של פרוטוסטלה:
סיפונוסטלה
לסיפונוסטלות יש אזור מרכזי של רקמת בסיס, פית (pith). ערוץ וסקולרי כולל גליל חלול המקיף את הפית. לסיפונוסטלות יש לעתים קרובות הפרעות, או שיבושים בגדיל הווסקולרי, שנקראים "פערי עלים". זה מקורם של עלים, בדרך כלל מגפילים (megaphylls).
סיפונוסטלים יכולים להיות אקטופלואים (בהם שיפה קיימת רק מחוץ לעצה) או אמפיפלואיים (בהם שיפה היא גם חיצונית וגם פנימית לעצה). צמחים, שרכים רבים וחלק מהצמחים הפורחים האסטרידים הם בעלי סטלה אמפיפלואית.
סיפונוסטלה אמפיפלואית מכונה גם סולנוסטלה. מונח זה משמש גם במקרים שבהם הגליל הווסקולרי מכיל פער עלה אחד בכל חתך רוחבי, כלומר בעל פערי עלים שאינם חופפים. סוג זה של סטלה נמצא כיום בעיקר בגבעולים של שרכנים. כשיש פערי עלים חופפים גדולים, כך שקיימים פערים גדולים בגליל הווסקולרי בכל חלק רוחבי, המצב מכונה דיקטיוסטלה (dictyostele). פערי העלים הרבים ועקבות העלים מעניקים לדיקטיוסטלה מראה של איים מבודדים רבים של עצה המוקפים בשיפה. כל אחת מהיחידות המבודדות לכאורה של דיקטיוסטלה המשרתות עלה בודד נקראת מריסטלה (meristele). אצל צמחים חיים, סוג זה של סטלה נמצא רק בגבעולי שרכים.
לרוב גבעולי צמחי הזרע יש סידור וסקולרי שמתפרש כסיפונוסטלה נגזרת - איסטלה (eustele). בסידור זה, הרקמה הווסקולרית העיקרית מורכבת מצרורות וסקולריים, בדרך כלל בטבעת אחת או שתיים מסביב לפית. איסטלה נמצאת בגבעולים ובשורשים של צמחים פורחים חד-פסיגיים. הצרורות הווסקולריים באיסטלה יכולים להיות צדדיים, עם השיפה רק בצד אחד של העצה, או דו צדדיים, עם שיפה משני צדדי העצה, כמו בחלק מהסולניים.
יש גם גרסה של איסטלה בחד-פסיגיים כמו תירס ושיפון. וריאציה עם מספר רב של צרורות מפוזרים בגזע, אטאקטוסטלה (atactostele), אופיינית לגבעולים חד-פסיגיים.
לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן
לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן (בגרמנית: Ludwig II. von Hessen und bei Rhein; 26 בדצמבר 1777 – 16 ביוני 1848) היה הדוכס הגדול של הדוכסות הגדולה של הסן, בין השנים 1830–1848.
ילדותו
לודוויג נולד ב-26 בדצמבר 1777 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, ללודוויג הראשון, הדוכס הגדול של הסן, וללואיזה, נסיכת הסן-דרמשטאדט, בתם של גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטאדט ומריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-פאלקנבורג-דאגסבורג.
שלטונו
ב-16 באפריל 1830 מת אביו לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של הסן, ולודוויג עלה במקומו לשלטון.
ב-16 ביוני 1848 מת לודוויג בעיר דרמשטאדט.
משפחתו
ב-19 ביוני 1804 התחתן לודוויג עם בת דודתו וילהלמינה, נסיכת באדן, בתם של קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ואמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט. לזוג נולדו שבעה ילדים:
לפי כל הראיות ארבעת הילדים הצעירים של בני הזוג, לא היו ילדיו של הדוכס הדגול לודוויג, אלא של מאהבה של אמם, הברון אוגוסט לודוויג פון סנארקלן דה גראנסי, אולם כדי להימנע מסקנדל לודוויג הכיר בכל ילדיו כשלו.
פורמולה 1 עונת 1953
עונת 1953 היא העונה הרביעית בה התקיימה אליפות הפורמולה 1 שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). מספר המרוצים בעונה גדל משמונה לתשעה - מרוץ בארגנטינה, מרוץ האינדינפוליס 500, שהתקיים בארצות הברית ושבעה מרוצי פורמולה ברחבי אירופה. בדומה לעונה הקודמת, גם בעונה זאת התקיימו המרוצים תחת הכללים של הפורמולה 2. אלברטו אסקרי ניצח חמישה מרוצים במהלך העונה וזכה באליפות בפעם השנייה ברציפות.
תקציר העונה
בדומה לעונה הקודמת, גם בעונה זאת הייתה פרארי הקבוצה הדומיננטית באליפות. נהגיה ניצחו בה מתוך תשעה מרוצים. אלברטו אסקרי ניצח חמישה מרוצים וזכה באליפות בפעם השנייה ברציפות. מייק הות'ורן וג'וזפה פארינה, חבריו לקבוצה, ניצחו מרוץ אחד כל אחד. חואן מנואל פנג'יו, ששב להתחרות באליפות עבור קבוצת מזארטי סיים את העונה במקום השני וניצח את המרוץ האחרון בעונה שהתקיים במונצה.
כל המרוצים התקיימו תחת הכללים של הפורמולה 2, למעט מרוץ האינדינפוליס, שהתקיים תחת הכללים של ה-AAACC. גרנד פרי ארגנטינה, מרוץ הפתיחה של העונה, לווה בתאונה קשה. חואן פרון, נשיא ארגנטינה, איפשר כניסה חופשית למרוץ שהתקיים במדינה. הדבר גרם לעומס כבד של צופים שעמדו ממש על קצות המסלול לכל אורכו. ילד צעיר התפרץ למסלול באחת הפניות בדיוק בעת שפארינה התקרב אליה במהירות. על מנת להימנע מפגיעה בילד ביצע תנועה חדה. כתוצאה מכך פגע עם רכבו בצופים שעמדו בקצה הפנייה. שבעה צופים נהרגו ועוד רבים נפצעו.
שיטת הניקוד
הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מחמשת המקומות הראשונים. הניקוד ניתן בהתאם למופיע בטבלה. בנוסף, ניתנה נקודת בונוס לנהג שקבע את זמן ההקפה המהירה בכל מרוץ. נהגים שחלקו רכב במהלך מרוץ, קיבלו מחצית מהנקודות, כל אחד. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון 4 התוצאות הטובות ביותר בלבד. הנקודות המופיעות בסוגריים כוללות את סך הנקודות שהושגו בעונה.
דירוג הנהגים
הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה
גרייס ונדרוואאל
גרייס אייברי ונדרוואאל (באנגלית: Grace Avery VanderWaal; נולדה ב-15 בינואר 2004) היא זמרת-יוצרת ושחקנית אמריקאית, זוכת העונה ה-11 של תוכנית המציאות "America's Got Talent".
ביוגרפיה
ונדרוואל נולדה ליד קנזס סיטי, קנזס, לטינה ולדייוויד ונדרוואל, שהתגוררו באותה תקופה בלנקסה. המשפחה עברה לניו יורק לאחר שאביה קיבל קידום בעבודתו. ונדרוואאל לאחר מכן עברה לקרוליינה הדרומית. היא הצעירה מבין שלושה אחים. לאחר שזכתה בAmerica's Got Talent בשנת 2016, ונדרוואאל עברה ללמוד בחינוך ביתי. בשנת 2022 סיימה את לימודיה.
בשנת 2015 החלה להעלות גרסאות כיסוי שביצעה ליוטיוב. ביולי 2016 נבחנה לתוכנית המציאות "America's Got Talent". היא הייתה לזוכת העונה ה-11 של התכנית.
ונדרוואאל חתמה על חוזה הקלטות עם חברת קולומביה רקורדס בחודש ספטמבר 2016. בדצמבר של אותה שנה הוציאה לאור את המיני-אלבום הראשון שלה, Perfectly Imperfect שהגיעה למקום התשיעי בבילבורד 200.
ואנדרוואאל הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Just the Beginning, ב-3 בנובמבר 2017. האלבום הגיע למקום ה-22 במצעד הבילבורד 200. היא יצאה לסיבוב ההופעות הראשון שלה בנובמבר 2018 אשר המשיך עד חודש פברואר 2018.
בשנת 2018 היא הייתה מופע החימום בסיבוב ההופעות של אימאג'ין דראגונז.
בתחילת שנת 2019 הוציאה את הסינגל "Stray" והקליטה את שיר הפסקול הראשון שלה, "Hideaway" בשביל סרט האנימציה - פלא של פארק. היא הייתה מופע החימום בכמה ממופעי סיבוב הופעות של פלורנס אנד דה מאשין ביוני 2019. בנובמבר 2019 יצאה לסיבוב הופעות משלה. באותו החודש הוציאה לאור את המיני אלבום Letters Vol. 1.
בשנת 2020 ביצעה ונדרוואאל את הופעת הבכורה שלה בסרט - "סטארגירל" שיצא לאור בשירות הסטרימינג דיסני+, ומבוסס על ספרו של ג'רי ספינלי באותו שם משנת 2000.
נכון לחודש אוקטובר 2021, היא צברה כ-100.8 מיליון השמעות בפלטפורמות הסטרימינג.
טאראס שבצ'נקו
טאראס גריגוריביץ' שבצ'נקו (באוקראינית: Тарас Григорович Шевченко; 9 במרץ 1814 – 10 במרץ 1861) משורר אוקראיני, סופר פרוזה, הוגה דעות, צייר, חרט, אתנוגרף ודמות ציבורית. גיבור לאומי וסמל של אוקראינה. דמות התנועה הלאומית האוקראינית, חבר באחוות סיריל ומתודיוס. אקדמאי של האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1860).
מורשתו הספרותית של שבצ'נקו, שהשירה ממלאת בה תפקיד מרכזי, בפרט אוסף קובזאר, נחשבת לבסיס הספרות האוקראינית המודרנית, ומבחינות רבות גם לשפה האוקראינית הספרותית..בנובמבר 1858 חתם טאראס שבצ'נקו על מכתב קיבוצי פומבי של סופרים אוקראינים (יחד עם מרקו וובצ'וק, פנטלימון קוליש, מטווי נומיס) בגנות הפרסום האנטישמי במגזין סנט פטרסבורג אילוסטרציה. לדברי חוקר שבצ'נקו אולכסנדר בורון, למרות שבצ'נקו היו לו דעות קדומות ביתיות מסוימות האופייניות לתקופתו, הוא דבק בדעות פרוגרסיביות מאוד על זכויות היהודים, מה שנבע מהפילנתרופיה הגדולה שלו, נדירה בספרות העולמית. יצירתו מתאפיינת בכבוד מיוחד ליהודי אז ובגינוי המדיניות האכזרית של האימפריה הרוסית כלפי היהודים.
ביוגרפיה
שבצ'נקו נולד בכפר מורינצי, ליד זבניהורודקה בגוברניית קייב במשפחה של איכר - צמית של בעל אדמות מקומי. אימו נפטרה בשנת 1823 ואביו התחתן כבר באותה שנה, שנית. אימו החורגת של טאראס הצעיר התייחסה אליו בנוקשות, והוא היה נתון להשגחתה של אחותו. בשנת 1825 נפטר אביו והוא החל להתפרנס מעבודות מזדמנות. בשנת 1829 הוא התחיל לשרת את בעל האחוזה שבה התגורר, תחילה כעוזר טבח ולאחר מכן כעוזר כללי. בעל האחוזה ראה את משיכתו לציור ואישר לו ללמוד ציור בווילנה. כאשר הם עברו לסנקט פטרבורג, הוא מסר את הנער להמשך לימודי ציור לאחד הציירים. בשנת 1836 במהלך שיעורי ציור בגן הקיץ הוא הכיר אמן אוקראיני ודרכו את האמנים אלכסיי ונציאנוב, קארל ברולוב וואסילי ז'וקובסקי. הם הבחינו מיד בכישרון הגדול של הנער והיו מעוניינים לשחרר אותו ממעמד הצמיתות. השחרור היה קשה, כי הסכום שבעליו דרש תמורת המהלך היה גבוה מאוד. בסופו של דבר סוכם שקארל ברולוב יצייר דיוקן של ואסילי ז'וקובסקי שיימכר וסכום המכירה שהוערך בכ-2500 רובל יועבר לבעליו של הנער תמורת שחרורו. המהלך נעשה ב-22 באפריל 1838. באותה שנה שבצ'נקו התחיל ללמוד באקדמיה לציור בסנקט פטרבורג.
שנות ה-40 של המאה ה-19
זו הייתה תקופת הזהר של שבצ'נקו. בשנת 1840 הוא פרסם ספר שירים "קובזר" (Кобзарь) ובשנת 1842 את הפואמה "היידמקים" (Гайдамаки), המנציחה את תנועת ההיידמקים. במהלך 5 שנים פורסמו ספרים נוספים.
בתקופת הלימודים באקדמיה לציור הוא קיבל מספר מדליות כסף על ציוריו - בשנת 1839 עבור ציור נוף, בשנת 1840 עבור ציור שמן ובשנת 1841 מדליה נוספת. בשנת 1842 הוא גם צייר תמונת שמן, שהיא היחידה ששרדה עד היום. בשנת 1843, עם סיום לימודי ציור הוא חזר לאוקראינה.