cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רכישת מערת המכפלה
מקבילות מקראיות
בין סיפור קניית מערת המכפלה בידי אברהם לבין סיפור קניית גורן ארוונה בידי דוד קיימים קווים מקבילים. שני הסיפורים מדווחים על עברי המבקש לרכוש מכנעני נחלה בארץ ישראל. בשני הסיפורים מציע המוכר לקונה את הנחלה בחינם אין כסף. בשני הסיפורים המוכר מסרב לקבל כסף ואילו הקונה מסרב לקבלה בחינם. בשני הסיפורים מוזכר מחירה של הנחלה והתשלום עליה. בסיפור קניית הגורן בידי דוד חוזר פעמים רבות השורש ק-נ-ה. השורש נ-ת-נ מופיע רק פעם אחת בסיפור זה אך מופיע בסיפור המקביל לסיפור גורן ארוונה ב. בשני הסיפורים מסופר כי אחת הדמויות משתחוות. אברהם בפני עפרון בבראשית וארוונה בפני דוד בשמואל ב, וזאת כדי להדגיש את הבדלי המעמדות של האישים. הסיפור ב מדגיש את העובדה כי ממעמד של גרים (מעמדו של אברהם בבראשית) הפך עם ישראל בראשות דוד לשולט בארץ. סיפור כרם נבות גם הוא דן ברצון לקנות נחלה, אך בשונה מסיפור קניית מערת המכפלה, אחאב ואיזבל משיגים את הקרקע בדרך לא חוקית.
מקבילות חוץ מקראיות
בחפירות של אוגרית (עיר כנענית מהמאה ה-13-12 לפנה"ס), שלושה מתוך שישה חוזי הנדל"ן שהתגלו היו בסך של 400 שקלים כסף, ותנאי המכירה שבהם היו מקבילים לתיאור המקראי של רכישת מערת המכפלה. ככל הנראה 400 שקל היו מחיר שכיח לעסקאות נדל"ן כנעניות בתקופה זו.
המנהלה לפיתוח התיירות בנגב
פתח הדבר
בחודש מרץ 1988 התקבלה בממשלת ישראל החלטה שקרויה "נגב 7". עיקרי ההחלטה היו כדלקמן: "1. ממשלת ישראל החליטה להכיר בפיתוח הנגב כנושא בסדר לאומי גבוה; 2. הוחלט כי מענק בגובה 38% מערך ההשקעה יוענק לפרויקטים תיירותיים באזור הנגב אשר יאושרו על פי החוק לעידוד השקעות הון ב-5 השנים הבאות; 3. יו"ר ועדת השרים לעניין פיתוח הנגב, ביחד עם שר התיירות ושר האוצר, יפעלו למצוא מקורות תקציביים לפיתוח התשתית התיירותית בנגב, ולשיווק התיירות לנגב בסך 30 מיליון דולר ל-5 שנים, מהם יוקצו בשנת 1989 סכום של 5 מיליון דולר; 4. הוחלט להקים מנהלה אזורית לפיתוח התיירות בנגב, לצורך ריכוז המשאבים וייעול הטיפול בפיתוח וקידום מזורז של התיירות בנגב; 5. הוחלט כי ביצוע התקציב יהיה בהתאם לתוכנית אופרטיבית שתוכן על ידי המנהלה ותאושר על ידי משרד התיירות".
פיתוח פיזי ושיווק
למנכ"ל המנהלה לפיתוח התיירות בנגב התמנה זאב (זורקין) טמקין, עד אז מנהל אגף תכנון ופיתוח של רשות שמורות הטבע, וחבר בהנהלתה המרכזית. פעילות הפיתוח על ידי המנהלה בראשותו שהחלה בשנת 1989, שיקפה את יעדי הפיתוח כפי שהוצגו ב"תוכנית לפיתוח התיירות בנגב 1989", אשר הוכנה על ידי גדי כהן ויצחק טישלר. התכנית כללה את כל מרחב הנגב, מקו רוחב 90 ודרומה, דהיינו: תחום המועצות האזוריות אשכול; בני שמעון ודרום הר חברון; ועד למועצה האזורית חבל אילות; ובכלל זה הזיקה התיירותית בין העיר אילת למועצה אזורית חבל איילות. תוכנית זו הציגה את הפוטנציאל התיירותי הטמון בנגב והציעה סדרי קדימויות לפיתוח תשתיות ואתרי ביקור, שיהוו מנופים לפיתוח התיירות בנגב. ריכוז המאמץ בפיתוח התשתית התיירותית הפיזית בנגב תוך גיבויו בפעילות שיווקית, הניב השקעות ופעילות של גורמים ציבוריים נוספים בנגב בשיטה של "מימון תואם" שמביא לאפקט מכפיל של השקעות. כל אלה אִפשרו הבשלת המיזמים העסקיים בנגב הכוללים מתקני אכסון ואטרקציות תיירותיות שונות. התכנית, שעודכנה מידי שנת עבודה, כללה שילוב בין פיתוח פיזי של המרחב התיירותי לפעולות שיווק תיירות במגוון תחומים: הן לתיירות הפנים והן לתיירות הנכנסת; סיוע למיזמי תיירות עסקיים ופעולות לטיפול והכשרת כח אדם בתיירות בנגב.
תחום הפיתוח הפיזי בפועל כלל הנגשת אתרי ביקור רבים בנגב לקהל רחב של מבקרים, הקמה והעשרה של אטרקציות תיירותיות וסיוע בתשתיות הנדסיות הנדרשות לקיום מיזמים עסקיים בנגב. המענק המוגדל לעסקי התיירות בנגב, אשר נקבע בהחלטת הממשלה, הביא, בין היתר, להכפלת מוקדי האכסון בעין בוקק בחבל ים המלח ולהקמה על ידי קבוצת "ישרוטל" של המלון הראשון במצפה רמון (מלון "פונדק רמון").
השיווק התיירותי התמקד הן בתיירות הפנים במגוון רחב של פעילויות ובהם אירועי תיירות בהיקף חסר תקדים שנערכו בנגב ובחשיפה של המדבר הישראלי לתיירות נכנסת. בנוסף, ארגון והפקה של פעילויות בחגים, באתרי תיירות ספציפיים ובכל שטח הנגב כגון: "אוצר הנגב" – משחק בסגנון "חפש את המטמון", נושא פרסים יקרי ערך, ועל בסיס כתבי חידה שחיבר דן חמיצר, הביאו לחשיפה חסרת תקדים לפעילות התיירותית בנגב ולבואם של אלפי אנשים מכל רחבי הארץ, לקחת חלק באירועים ולבקר באתרי התיירות. הסלוגן של פעילות זו היה: "נגב זה אי אפשר לעמוד".
בין השנים 1989 - 1992 סך כל ההשקעה של המנהלה לפתוח התיירות בנגב הגיעה לכדי 21 מיליון ש"ח, ואלה הניבו השקעות ציבוריות נוספות של השותפים בהיקף של כ־50 מיליון ש"ח, ובסך הכל 71 מיליון ש"ח בתקופת הנעה של כשלוש שנים. עובדה זו, והפיתוח שנלווה לכך, הביא לצורך בעדכון התכנית משנת 1989. זו הוגשה ב־1992, והיוותה את המסגרת להמשך פעילות הפיתוח. ואכן, פעילות המנהלה המשיכה בהיקפים דומים גם אחרי 1994, השנה בה עזב המנכ"ל הראשון שפנה לפרקטיקה תכנונית פרטית, והוחלף על ידי סגנו, דני מעיין איש ערד.
הכשרת כח אדם בתיירות וחונכות עסקית
במהלך שלוש השנים הראשונות של פעילות המנהלה, התברר שנושא הכשרת כ"א בתיירות בנגב אינו מטופל על ידי גוף כלשהו . הוחלט שיש לגבות את פיתוח התיירות בנגב בהכשרת כח אדם מתאים מקרב תושבי הנגב, ועל פי תחזית התפתחות וגידול עסקי התיירות במוקדים השונים של הנגב, כולל המלונאות באילת. בראשית 1992 התבצע סקר צרכים של הכשרת כח אדם לחמש השנים הבאות, והוכנה תוכנית רב שנתית להקמת מערכת להכשרת כח אדם בתיירות בנגב. זו התבססה על חמישה נדבכים:
התכנית על נדבכיה, התממשה ופעלה עד סיום "המנדט" של המנהלה בשנת 1998, עת התמזגה עם "הרשות לפיתוח הנגב".
איג'באן
איג'באן (בארמנית: Իջևան, בעבר נקראה בשם הפרסי "קראוונסארה", כשמשמעות שני השמות זהה: מלון דרכים) היא עיר ובירת מחוז טאבושי (Տավուշի), 130 ק"מ צפונית-מזרחית מירוואן בירת ארמניה. בעיר מתגוררים (נכון ל-2011) 21,081 תושבים, והיא העיר הגדולה ביותר במחוז.
בשנת 1801 סופח האזור כולו לשטחי האימפריה הרוסית, ותחת שלטון פאבל הראשון, קיסר רוסיה הורשו כ-6000 משפחות ארמניות מקרבאך לעבור להתגורר באזור בו קיימת כיום העיר. ב-1919 עם הכרזת עצמאות של ארמניה שונה שם העיר לשמה הארמני. ב-29 בנובמבר 1920 הפכה העיר לראשונה מערי ארמניה לעבור לידי הסובייטים, אחרי כיבושה בידי הצבא האדום שפלש מצפון.
מעמדה של העיר ניתן לה ב-1970. אחד מהמפעלים החשובים ביותר בעיר הוא יקב היין, הנמצא בכניסה לעיר ומפורסם בין השאר בזכות יין הרימונים שלו.
העיר היא מרכז פיסול חשוב, ומכונה "העיר בעלת מאה הפסלים". למעשה, כיום ברחובות העיר מוצבים 116 פסלים שונים.
אנדראש מיהאי
אנדראש מיהאי (במקור מאוטנר, בהונגרית: Mihály András; בודפשט, 6 בנובמבר 1917 – בודפשט, 19 בספטמבר 1993) היה מלחין, מנצח, נגן צ'לו יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, ראש קתדרה; מנהל מקהלות, המזכיר הכללי ולאחר מכן מנהל בית האופרה של בודפשט, מייסד ומנהל האנסמבל הקאמרי של בודפשט. כמלחין עטור פרסים זכה בפרס קושוט, פרס פרנץ ליסט, פרס האמן המצטיין, פרס האמן הדגול ופרס פרנץ ארקל.
ביוגרפיה
אנדראש מאטונר השלים את לימודיו באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בשנים 1934 עד 1938 כתלמידם של אדולף שיפר (צ'לו), של אימרה ולדבאואר ושל ליאו ויינר (מוזיקה קאמרית). הוא למד קומפוזיציה באופן פרטי אצל פאל קדושה ואצל אישטוואן שטרסר. מ-1941 עד 1946 (בהפסקת תקופת גירושו כיהודי) ניצח על מקהלות פועלים, תוך שהוא זכה להכרה על נגינת יצירותיהם של אלבר ברג, ארנולד שנברג, פאול הינדמית ובלה בארטוק עם רביעיית כלי הקשת שלו. עם כניסת הגרמנים לממלכת הונגריה הוא נעצר וגורש ב-1944, נכלא במחנה הריכוז בוכנוואלד עד תום מלחמת העולם השנייה, הוא שרד, חזר לבודפשט ומונה לסולן הצ'לו של האופרה הממלכתית ההונגרית (בית האופרה של בודפשט), ובמשך שנה היה גם המזכיר הכללי של המוסד. משנת 1949 היה פרופסור למוזיקה קאמרית באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, ולאחר מכן (1950–1992) ראש הקתדרה. בין תלמידיו היו חברי רביעיית המיתרים בארטוק, רביעיית אדר ורביעיית טאקץ'-נאג'. בשנת 1968 הקים את האנסמבל הקאמרי של בודפשט, שמטרתו הייתה להפוך את המוזיקה העכשווית לפופולרית. מ-1962 עד 1978 היה גם מבקר המוזיקה של הרדיו ההונגרי, ומ-1978 עד 1987 היה מנהל בית האופרה. כמנצח ניצח כמעט על כל רפרטואר האופרה של המוסד.
משפחתו
אנדראש מיהאי נולד במשפחה יהודית. הוריו היו עורך הדין דז'ה מאוטנר (1877–1931) וארז'בט גרוס (1890–1944), שנישאו ב-14 בנובמבר 1912 בבודפשט.
לוהאב כיאל
לוהאב כיאל (בערבית: لوهاب كيال; נולד ב-3 במאי 1988) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני בהפועל בועיינה.
קריירה
בגיל 20 שוחרר מהמועדון והצטרף להפועל בני ג'דיידה ובמהלך העונה הצטרף למכבי אחי נצרת עמה עלה לליגת העל בסיום העונה. ב-31 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 2-0 לבני יהודה. לאחר שבסיום העונה ירדה נצרת לליגה הלאומית, כיאל חתם בבני סכנין.
בקיץ חתם במ.ס. אשדוד במדיה שיחק משחק אחד ובמהלך העונה חתם בהפועל עכו.
בקיץ הצטרף להפועל נוף הגליל וכעבור עונה חתם בהפועל בני לוד. בעונת היה שחקן חופשי ועונה לאחר מכן חתם בעירוני נשר מהליגה הלאומית. בהמשך הקריירה שיחק בהפועל אום אל-פחם, עירוני קריית אתא, עירוני טבריה, מכבי טמרה, אחווה ריינה ומכבי בני ג'דיידה. כיום משחק בהפועל בועיינה בליגה א' צפון.
אורגניזם אווירני
אורגניזם אווירני (ידוע גם בתור: אורגניזם אארובי, ארובי, או אירובי; מאנגלית: Aerobic organism) הוא מונח המתייחס לאורגניזם החי בנוכחות חמצן. יצורים אווירניים נמצאים בכל ממלכות החיים; היצורים בממלכות הפרוטיסטה, הצמחים ובעלי החיים הם כולם אווירניים.
יצורים המוכרחים לחיות בנוכחות חמצן חופשי נקראים אווירניים אובליגטוריים, לעומת זאת יצורים המסוגלים או מוכרחים לחיות בהיעדר חמצן חופשי נקראים אורגניזמים אל-אווירניים (Anaerobic organisms), כשרובם המכריע הוא חיידקים אמיתיים או ארכאונים.
סוגי אורגניזמים אווירניים
היות שהיצורים המפותחים ביותר הם כולם אווירניים, ניתן להסיק מכך שתהליך הנשימה האווירנית, שבו משתמשים יצורים אלו, יעיל בהרבה מתהליכים אחרים (כגון תסיסה וחיזור סולפט מיקרוביאלי), שבהם משתמשים היצורים האל-אווירניים. האנרגיה המופקת באמצעות ניצול חמצן גבוהה פי כ-15 מזאת המופקת בניצול של חומרים אחרים.
לאחר היווצרותו של כדור הארץ כל היצורים היו אל-אווירניים; ההתפתחות האבולוציונית של יצורים אווירניים הייתה מהאירועים המכריעים בעיצוב המגוון הביולוגי הקיים כיום. המעבר לנשימה אווירנית אפשר את היווצרותם של תאים גדולים יותר, ולאחר מכן של יצורים רב-תאיים, וכל זאת בזכות האנרגיה הרבה המתקבלת בנשימה אווירנית.
להסבר מפורט בנוגע למקור ההבדל בדרך שבה מתייחסים יצורים שונים לחמצן, ראו ערך אורגניזם אל-אווירני.
רזבאן פלוראה
ביוגרפיה
פלוראה נולד בקונסטנצה. הוא החל לשחות בגיל 6, בבריכת הארמון לילדים, תחת הדרכתו של דומיטרו לונגו. הוא התגבר על המגבלה שממנה סבל, משקל עודף, והצליח להתקדם במהירות בשחייה. ב-1988 הוא זכה ב-11 תחרויות לגילו באזור מגוריו. ב-1991 הוא זכה באליפות הלאומית לגילאי 10 - 11 וקבע שני שיאים לאומיים במשחה 50 מטר פרפר לגיל 11 ו-12. ב-1995 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת השחייה הלאומית לנוער של רומניה וב-1998 נבחר לנבחרת הלאומית בשחייה של רומניה למשחקים האולימפיים. בין השנים 1996–2000 הוא קבע 25 שיאים לאומיים חדשים בשחייה.
באולימפיאדת סידני (2000) סיים פלוראה במקום שישי במשחה 200 מטר גב בתוצאה של 1:59.05 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 22 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.35 שניות ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:24.06 דקות. כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:52.85 דקות. שנה לאחר מכן, סבל מבעיות בריאות שהופיעו אצלו, אבל אט אט חזר להתחרות ברמה הבינלאומית.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2002, סיים פלוראה במקום החמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:59.47 דקות.
בתחרות גביע העולם שנערכה בסטוקהולם שוודיה, בשנת 2003 זכה פלוראה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב. כמו כן, הוא קבע שיא לאומי רומני במשחה ל-100 מטר גב.
בתחילת שנת 2004 זכה פלוראה ב-3 מדליות זהב בניו יורק ובריו דה ז'ניירו (בפברואר), וקבע 4 שיאים לאומיים חדשים.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה במדריד, ספרד במאי אותה שנה זכה פלוראה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.00 דקות.
בסבב תחרויות שחייה "מר נוסטרום" (מונקו, ברצלונה, קנט ורומא) שנערך ביוני אותה שנה זכה פלוראה ב-6 מדליות זהב וב-2 מדליות כסף, שהובילו אותו לזכות במקום השני בדירוג הכללי של הסבב.
אירוע השיא
באולימפיאדת אתונה (2004) זכה פלוראה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בשיא לאומי רומני חדש של 1:57.56 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.27 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 סיים פלוראה במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר גב בשיא לאומי רומני של 1:57.03 דקות, 3 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2006 זכה פלוראה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.83 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיינדהובן, הולנד בשנת 2008 זכה פלוראה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.53 דקות.
בשנת 2010 פרש משחייה תחרותית והחל לאמן שחייה.
בדולח ווטרפורד
בדולח ווטרפורד (Waterford Crystal) הוא שם מסחרי של מוצרי זכוכית בדולח, המיוצרים בעיר ווטרפורד באירלנד על ידי חברת ווטרפורד ודג'ווד PLC. מפעל לייצור בדולח נבנה במקורו בעיר בשנת 1793 על ידי ג'ורג' פנרוז וויליאם פנרוז, ויוצרו בו כלי בדולח משובחים ועדינים במיוחד, שעשו להם שם ברחבי העולם. לאחר זמן נסגרה החברה, לפי השמועות בשל מיסוי מופרז על המוצר. בשנת 1947 הקים מהגר צ'כי בשם קרל באצ'יק מפעל לייצור זכוכית בעיר, הודות למוניטין המעולים של כלי הזכוכית המקוריים. בעזרת המעצב הצ'כי מירוסלב האוול, החלה החברה לפעול באירלנד המרוששת ובראשית שנות ה-50 עברה לידי הנהלה אירית.
במאי 2005 הכריזה ווטרפורד ודג'ווד על סגירת המפעל שלה בדונגארבאן, כדי לרכז את כל פעולותיה במפעל הראשי בקילבארי, ווטרפורד, שם היא מעסיקה 1,000 עובדים. המעבר הביא לפיטורי כ-500 עובדים בדונגארבאן. במפעל בקילבארי יש מרכז תיירים המציע סיורים מודרכים במפעל, חנות מתנות, בית קפה וגלריה.
בת מונטסומה
בת מונטסומה (באנגלית: Montezuma's Daughter) הוא רומן הרפתקאות היסטורי שכתב הסופר סר הנרי ריידר הגרד. הרקע ההיסטורי לרומן הוא כיבוש ממלכת האצטקים על ידי הצבא הספרדי בפיקודו של הרנאן קורטס בתחילת המאה ה-16.
הדמויות העיקריות
ריידר הגרד משלב בעלילת הרומן, דמויות היסטוריות ידועות:
בספר מתוארים עינויי האינקוויזיציה בספרד, העלאת קרבנות אדם על ידי הכהנים האצטקים ונפילת עיר הבירה טנוצ'טיטלאן שעל חורבותיה נבנתה מקסיקו סיטי.
הספר יצא לראשונה בעברית ב-1935 בתרגומו של מנחם זלמן וולפובסקי. במשך הזמן הופיעו גם גרסאות מקוצרות. ב-2011 הופיעה מהדורה מחודשת בתרגומה של דליה למדני.
תקציר העלילה
תומאס וינגפילד הוא אציל בריטי צעיר, בן לאב אנגלי ואם ספרדייה. הוא לומד רפואה ומתארס לחברתו לילי. אביו של תומאס גר בצעירותו בספרד שם הכיר את לואיזה שהייתה מאורסת לחואן דה גרסיה אך דחתה כל פעם את החתונה כי לא אהבה אותו. הם הצליחו לברוח לאנגליה אך דה גרסיה לא שכח זאת. יצר הנקמה בער בו. כעבור שנים הגיע לאנגליה, נפגש במקרה בוונגפילד שהצליח להתגבר עליו ולכבלו. דה גרסיה הצליח להשתחרר, לחדור לביתו של וינגפילד ולהרוג את אימו.
TLS (פרוטוקול)
בפרוטוקול תקשורת שתומך במצב מוצפן בTLS כאופציה, על הלקוח ליידע את השרת על רצונו לעבור לתקשורת מאובטחת, דרך אחת היא להשתמש בפורט ייעודי (מקובל להוסיף את האות s) שהוקצה על ידי ICANN כמו פורט 443 של HTTPS או פורטים 989/990 של FTPS. דרך אחרת היא לנצל מנגנון תלוי פרוטוקול ספציפי (כמו בקשת STARTTLS בדואר אלקטרוני) כדי לשלוח לשרת בקשה לעבור למצב של TLS.
בת מונטסומה
תקציר העלילה
וינגפילד מגיע לסביליה, מתיידד עם רופא מקומי ועובד כעוזרו. יום אחד הוא מתבקש להכין רעל לאשה מסוימת. מסתבר שהיא הייתה נזירה שדה גרסיה הבטיח להינשא לה. היא נכנסה ממנו להריון וכשהדבר התגלה היא נידונה להיקבר חיים עם תינוקה. הרעל שהכין וינגפילד מנע מהם מוות אכזרי בחנק.
דה גרסיה נמלט בספינה לעבר היספניולה בקריביים. וינגפילד עולה בנמל קדיס על ספינה המפליגה לכיוון זה. ספינתו נטרפת בים והוא ניצול על ידי אנייה עליה נמצא דה גרסיה. הוא מושלך כעבד למרתף האנייה. בגלל פריצת מגפת דבר מחליט דה גרסיה להשליך את כל העבדים לים. וינגפילד מוצא חבית ומצליח בעזרתה להגיע לחוף. הוא מובל לעיר טבסקו במקסיקו. הכהנים במקום עומדים להעלותו לקרבן אבל נערה בשם מריה מצליחה לשכנע אותם שייתכן שווינגפילד הוא אחד מצאצאי האל קֶצַל שהיה אדם לבן. שמו של וינגפילד הגיעה לאוזני מונטסומה והוא שלח את אחיינו קואוטומוק בלווית יחידה גדולה של לוחמים, להביאו אליו.
TLS (פרוטוקול)
היסטוריה של SSL
פרוטוקול SSL המקורי פותח על ידי חברת נטסקייפ. גרסה 1.0 לא פורסמה מעולם בשל פגמים חמורים. גרסה 2.0 שוחררה בפברואר 1995. היא הסתמכה בעיקר על RSA כמערכת מפתח ציבורי עם תעודה תואמת X.509 וצופן בלוקים כמו DES, DES משולש או RC4 וכן פונקציות הגיבוב MD5 ו-SHA-1. מפני שעדיין הכילה ליקויי אבטחת מידע רבים הוחלט ב-1996 להחליפה בגרסה 3.0 שתוכננה כולה מחדש על ידי צוות מהנדסים בראשות Paul Kocher. בגרסה האחרונה הוחלפו מרבית הפרוטוקולים, נוספה תמיכה ב-פרוטוקול דיפי-הלמן, FORTEZZA (מערכת ההצפנה של ממשלת ארצות הברית) וחתימה דיגיטלית DSA והיא למעשה הבסיס של SSL/TLS המודרני בשינויים אחדים. גרסה 3 המקורית נרשמה ב- למטרות היסטוריות.
היסטוריה של TLS
פרוטוקול TLS זהה לפרוטוקול SSL גרסה 3, למעט מספר הבדלים מינוריים, בעיקר הטיפול בקוד אימות מסרים (הוספת HMAC) ושיטת גזירת המפתח. ב-TLS מפתח השיחה הוא פונקציה פסאודו-אקראית (PRF) של תוכן סודי אקראי שנוצר על ידי שני הצדדים במשותף. כמו כן מספר אלגוריתמים קריפטוגרפיים הוכרזו כמנדטוריים כמו פרוטוקול דיפי-הלמן, DSA ו-AES. גוף התקינה IETF המליץ על TLS גרסה 1.0 ב-1999 בהצעה כשדרוג של SSL גרסה 3. ב-2006 פורסמה גרסה 1.1 ונכון לשנת 2015, הגרסה העדכנית היא TLS 1.3 לפי שתוקננה באוגוסט 2018, והחליפה את גרסה 1.2 שהוגדרה ב ב2008.
בת מונטסומה
תקציר העלילה
בדרך מציל וינפילד את קואטומוק מצפרני פומה וקונה בכך את אמונו המלא. וינגפילד מתקבל על ידי המלך מונטסומה בכבוד מלכים. הוא מתמנה לאל אך מסתבר לו שבתום שנה הוא יועלה לקרבן. הם משיאים לו ארבע כלות ובתוכן אוטומי, בתו של מונטסומה שבוחרת למות איתו על המזבח. בינתיים מתקדמים הספרדים וכובשים את המקדש ברגע שהכהן עומד לנעוץ את סכינו בחזהו של וינגפילד ולעקור את ליבו. וינגפילד ואוטומי בורחים לארמון מונטסומה שם מתמנה וינגפילד למפקד צבאי בכיר. הוא משתתף בקרב "ליל הצער" בו נוחלים הספרדים אבדות כבדות. וינגפילד משתתף גם בהטמנת אוצרו של מונטסומה. לבסוף כובשים הספרדים את טנוצ'טיטלן ווינגפילד, אוטומי וקואוטומוק נופלים בשבי הספרדים. דה גרסיה מענה את וינגפילד וקואטומוק כדי שיגלו היכן הוטמן האוצר של מונטסומה. בעזרת מריה, שהפכה לאהובתו של קורטס, הם מצליחים לברוח ולהגיע לעיר האורנים, שם גרו בני שבטה של אוטומי.
TLS (פרוטוקול)
Transport Layer Security
לפי מודל ה-OSI פרוטוקול TLS שוכן בשכבת השיחה, בין שכבת התעבורה (4) לשכבת היישום (7). בהקשר של פרוטוקולי האינטרנט המשמעות היא בטווח שבין TCP/IP ל-HTTP ,FTP, SMTP וכדומה. TLS אינו כולל מנגנון סינכרון מובנה ומסתמך על שכבת הקו שתחתיו. הפרוטוקול מתחלק לשתי שכבות עיקריות, כמתואר בתרשים. בלחיצת היד משיגים שלושה יעדים:
בת מונטסומה
תקציר העלילה
וינגפילד מקבל את הפיקוד על הצבא של אוטומי ומצליח להביס את הספרדים בדרכם אל העיר. הספרדים נסוגים ווינגפילד מתמנה לשליט של עיר האורנים ביחד עם אוטומי. עוברות ארבע עשרה שנים שבמהלכן נולדים להם שלושה ילדים, וכמו כן וינפילד מפסיק את המנהג של הקרבת קורבנות אדם. הספרדים שבים ומתקיפים את עיר האורנים. במהלך הקרב צופה וינגפילד בכהנים המקריבים שבויים ספרדים ומסביבם מחוללות ושרות הנשים ובראשן אוטומי. הוא משחרר חלק מהשבויים ואומר לאוטומי "אל תקראי לי עוד בעלך". וינגפילד ואוטומי נופלים בשבי הספרדים אך המפקד ברנל דיאס משחרר אותו כאות הכרה על שהציל אותו ב"ליל הצער". לווינגפילד נודע כי דה גרסיה היה בצבא הספרדים וכי הוא רצח את בנו. וינגפילד יוצא למרדף האחרון אחריו והם נפגשים ליד לוע הר געש. לאחר דו-קרב, נופל דה גרסיה ונעלם בלוע הפולט לבה ועשן. הוא חוזר למחנה ופוגש את אוטומי שמתאבדת בשתיית רעל בגלל מות בנה, משפחתה ובעיקר מפני שווינגפילד הפסיק לאהוב אותה.
TLS (פרוטוקול)
תיאור מהלך התקשרות בסיסי
התרשים משמאל מתאר את הווריאציות השונות של פרוטוקול TLS. האות S מסמלת משלוח מסרים מאומתים מצד השרת. C מסמן אימות לקוח אופציונלי. E מייצג גרסה שבה משתמשים במפתחות ארעיים של פרוטוקול שיתוף מפתח דיפי-הלמן. R פירושו חידוש שיחה. צמד המסרים ChangeCipherSpec/Finished של הלקוח והשרת מתבצעים בסדר שונה אחד מהשני, אילו של השרת נשלחים מיד לאחר ServerHello.
ערכות הצפנה
לפני ששרת ולקוח מתחילים לתקשר ביניהם, עליהם להסכים תחילה על סוג מערכת ההצפנה שישתמשו בה ואורך המפתחות. פרוטוקול TLS תומך במגוון רחב של אלגוריתמים והם מתחלקים לשלושה סוגים עיקריים; הצפנה, אימות והחלפת מפתחות. לצורך הצפנה TLS תומך במגוון רחב של אלגוריתמים סימטריים, למעט RC4 כולם עדיין בשימוש בדרגות שונות של ביטחון בהתאם לצורך (להלן טבלה שמכילה פירוט של האלגוריתמים). לצורך אימות TLS משתמש בשתי שיטות עיקריות HMAC ו-GOST. כאשר HMAC מגיע בשלוש גרסאות HMAC-SHA1 ו-HMAC-SHA256/384, HMAC-MD5. צופן GOST מקבל מפתח באורך 256 סיביות וגודל בלוק באורך 64 סיביות.
לצורך החלפת מפתחות קיימים מספר אלגוריתמים שהם וריאציות של RSA או דיפי הלמן; אלגוריתם שיתוף מפתח RSA (נקרא TLS_RSA), פרוטוקול דיפי-הלמן (TLS_DH), פרוטוקול דיפי-הלמן עם מפתח-ארעי (TLS_DHE) האות E (קיצור של Ephemeral) מייצגת מצב שבו משתמשים במפתחות אקראיים וחד-פעמיים ולא עם מפתחות קבועים, דיפי הלמן בעקום אליפטי (TLS_ECDH), דיפי הלמן עם מפתח-ארעי בעקום אליפטי (TLS_ECHE), דיפי-הלמן אנונימי (TLS_DH_anon), פרוטוקול דיפי-הלמן עם מפתח משותף מראש (TLS_PSK) ופרוטוקול אימות סיסמה בטוח (TLS_SRP). בפרוטוקול האנונימי לא מתבצע אימות לקוח או שרת כלל ולכן מטעמי ביטחון משתמשים בהם לעיתים נדירות. מתוך האלגוריתמים המנויים TLS_DHE ו-TLS_ECDHE מספקים ביטחון לפנים (forward secrecy) במובן שפריצה לא מסכנת מפתחות ששותפו בעבר. בנוסף אורך מפתחות ההצפנה יכול להשתנות בכל אחד מהאלגוריתמים המנויים מה שמרחיב את רמות הביטחון שאפשר להשיג. בעשור הקודם מקובל היה שהמפתחות יהיו באורך של לפחות 768 סיביות, בעקבות גילויים חדשים עם פרוץ פרשת סנאודן, חוקרים סבורים שהמעבר למפתחות חזקים יותר בלתי נמנע. ביולי 2013 הכריזה גוגל ששרתיה יעברו למפתחות באורך 2048 סיביות.
Datagram Transport Layer Security
פרוטוקול DTLS הוא הרחבה של פרוטוקול TLS לרשת תקשורת מיתוג מנות. הפרוטוקול מעוצב כך שהוא מאפשר זרימה של הנתונים בשיטת דטא-גרם. אבל צריך להביא בחשבון סידור מחדש או איבוד חבילות. הגרסה 1.2 של פרוטוקול DTLS פורסמה ב-2012 בהצעה ונועדה לעבודה עם פרוטוקול UDP. גרסת DCCP מ-2008 נקראת. הצעה עבור פרוטוקול SCTP והצעה  לפרוטוקול Secure Real-time Transport Protocol.
DTLS 1.1 מבוסס על TLS 1.1 ו-DTLS 1.2 מבוסס על TLS 1.2.
ביטחון
דניאל בלייכנבכר פרסם ב-1998 התקפת מוצפן-נבחר כנגד SSL שנקראת "התקפת מיליון המסרים". הוא הראה שאפשר לחשוף את המפתח הסודי pre_master_secret בתוך 2^{20} הודעות ClientKeyExchange. הרעיון הוא שתשתית מפתח ציבורי PKCS#1 של RSA שנעשה בה שימוש כחלק מתהליך לחיצת היד, מחייבת ריפוד המסר לפני ההצפנה בהתאם לתקן. אם המסר לא מפורמט נכון מוחזרת הודעת שגיאה כך שהתוקף יכול באמצעות ניסוי וטעייה לנחש את סיביות המפתח רק מהודעות השגיאה החוזרות. ההתקפה תצליח בתנאי שניתן להבחין בהודעת Alert שנוצרה עקב פורמט RSA שגוי לבין תקלות אפשריות אחרות. הפתרון במקרה זה ברור, יש לאפשר לשרת להמשיך לבצע את תהליך לחיצת היד בשלמותו גם אם פורמט RSA שגוי ולהחזיר הודעת שגיאה כללית רק בסוף התהליך. זאת במטרה שלא לאפשר לתוקף להבחין בין סוגי השגיאות. מסיבה זו יישום נכון קריטי להבטחת אמינות הפרוטוקול וחוסנו.
התקפת תיזמון
התקפות ערוץ צדדי כמו התקפת תיזמון ישימות גם כנגד פרוטוקול SSL/TLS אפילו מרחוק. אם אפשר להשיג הרבה מדידות מדויקות יחסית של פעולות השרת הקשורות למפתח הסודי, התקפה כזו עלולה להצליח. הפתרון הוא בעיקר הוספת השהיות אקראיות, מיסוך באמצעות מספרים אקראיים או קביעת משך זמן קבוע לאלגוריתם ספציפי ללא התחשבות בזמן הביצוע הדרוש בפועל.
התקפות
להלן רשימה חלקית של התקפות ידועות מהתקופה האחרונה נגד פרוטוקול SSL/TLS והפתרונות שלהן.
CRIME
CRIME ראשי תיבות Compression Ratio Info-leak Made Easy היא התקפת סייבר שהתגלתה ב-2012 על ידי מפתחי BEAST, המנצלת פרצת אבטחה בעוגיות מאובטחות. כאשר ההתקפה מנוצלת להשגת עוגיות המכילות מידע של אימות זהות סודיות, היא מאפשרת למתקיף לבצע "חטיפת שיחה" על שרת אינטרנט מאובטח, המאפשרת אז לבצע התקפות נוספות. ההתקפה היא שילוב של גלוי-נבחר ודליפת מידע בתהליך הדחיסה של הרשומות. היא מסתמכת על יכולת המתקיף לראות את גודל המידע הדחוס בבתים. על ידי ניתוח שינויים בשיעור הדחיסה של טקסטים שונים שהמתקיף מנחש, אפשר ללמוד על תוכן המידע בשיטת הפרד ומשול.
POODLE
POODLE (ראשי תיבות של: Padding Oracle On Downgraded Legacy Encryption) היא התקפת סייבר שהתגלתה על ידי בודו מולר (Bodo Möller), ת'אי דואונג (Thai Duong) וקריסטוף קוטוויץ' (Krzysztof Kotowicz) מצוות האבטחה של חברת גוגל שדיווחו עליה בפומבי באוקטובר 2014. זוהי התקפה מסוג התקפת אדם באמצע המבוססת על אורקל ריפוד נגד SSL 3.0 והיא ישימה כנגד פרוטוקול TLS בשל אופציית Fallback המאפשרת ירידה בגרסה ל-SSL. ההתקפה ניצלה 256 בקשות SSL כדי לנחש בית אחד מהמסר המוצפן. בין יתר הפתרונות האפשריים, הפתרון הטוב ביותר הוא הסרת התמיכה בגרסה SSL 3.0 הישנה, או אם זה לא אפשרי, הוספת טלאי (patch) שנקרא על ידי גוגל TLS_FALLBACK_SCSV. בעקבות גילוי החולשה כל הדפדפנים המרכזיים הסירו תמיכה בגרסת הפרוטוקול.
FREAK
במרץ 2015 דווחה ההתקפה FREAK קיצור של Factoring RSA Export Keys. זוהי התקפת אדם באמצע שמתמקדת בתאימות גרסאות SSL. בגלל כשלים חמורים בגרסה 2 של הפרוטוקול, מתאפשר לתוקף לאלץ שימוש בגרסה מוחלשת (ישנה) מה שקרוי "שינמוך" לגרסת ייצוא של מפתח RSA בגודל 512 סיביות שאותה קל לפרק לגורמים בימינו בכוח גס על מחשב רגיל. הדרך למנוע התקפה זו היא להטמיע תבנית ייחודית מסוימת בערך האקראי המשמש לריפוד המסר בגרסה PKCS#1. בדרך זו השרת יכול להבחין בקלות בלקוח המבקש הורדה בגרסה אף על פי שהוא תומך בגרסה מתקדמת יותר.
התקפת בר מצווה
ברשימת הצפנים של SSL נכלל מסיבות היסטוריות גם צופן RC4. ידוע שצופן זה חלש ואינו מומלץ לשימוש זה זמן רב - כשלוש עשרה שנה (מכאן השם). למרות זאת נכון לשנת 2015 השימוש בו עדיין קיים בכ-30 אחוז מתעבורת SSL בעיקר מסיבות של יעילות. בין יתר החולשות של הצופן ידוע שקיים מספר עצום של מפתחות חלשים לצופן זה, כלומר מפתחות שאם משתמשים בהם חלק מסיביות הטקסט המקורי קלות לניחוש. איציק מנטין הראה במאמר משנת 2015 איך אפשר לנצל חולשה זו כדי לתקוף את פרוטוקול SSL/TLS בתצורה המשתמשת בצופן RC4, לפרוץ עוגיות שיחה ואף לחטוף שיחה על ידי ניחוש סיביות מפתח. בעקבות זאת יצרני הדפדפנים המרכזיים הסירו תמיכה בצופן.
Logjam
באוקטובר 2015 פרסמו חוקרים בארצות הברית, מספר בעיות באופן יישום פרוטוקול דיפי-הלמן לשיתוף מפתח הצפנה סודי, בפרוטוקול SSL/TLS ובפרוטוקולי תקשורת אחרים כמו HTTPS, SSH, IPSec וכן SMTPS, המאפשרות התקפות המסכנות את ביטחון הפרוטוקול ומאפשרות למתקיף לקרוא ולשנות מידע מוצפן העובר ברשת האינטרנט.
הפתרון המוצע הוא הגבלת אורך מפתח מינימלי ל-1024 ביט או 768 ביט למי שחושש פחות. מיקרוסופט, Tor, אפל, מוזילה וגוגל פרסמו תיקונים מתאימים לבעיה באמצעות העלאת אורך המפתח המינימלי. ב2017 פורסם שהעלה את גודל המפתח המינימלי ל2048.
מארק זורר
מארק זורר (בגרמנית: Marc Surer; נולד ב-18 בספטמבר 1951 באריסדורף, שווייץ) הוא נהג מרוצים שווייצרי לשעבר ופרשן טלוויזיה.
קריירה
מארק זורר החל להתחרות במרוצי קארטינג בשנת 1972. בשווייץ היה איסור על מרוצי מכוניות ולכן מארק זורר עבר לגרמניה. הוא נקלט בקבוצת צעירים של BMW ואיתה זכה במקום השני במרוצי פורמולה-2 בשנת 1978 ובמקום הראשון באותה תחרות בשנת 1979.
בסוף 1979 הוא לראשונה השתתף בתחרות של פורמולה 1. בשנים 1980 ו-1981 הוא נפצע, אך כבר שנת 1981 הצליח לסיים במקום הרביעי בתחרות שנערכה בברזיל. במהלך המחצית הראשונה של שנות ה-80 של המאה ה-20 מארק זורר התחרה בפורמולה 1 עבור מספר קבוצות.
בשנת 1986 הוא עבר לתחרויות ראלי. בעקבות תאונה קשה בה נהרג השותף שלו במכונית מארק זורר עזב את המרוצים. BMW קלטו אותו מחדש כמאמן ואיש הנהלה. בשנים 1994 ו-1995 הוא חזר למרוצים וזכה לתחרות גרמנית למרוצי מכוניות.
בשנת 1996 מרק זורר התחיל לפרשן בתוכניות מרוצי מכוניות עבור ערוץ גרמני.
איוואן מוסקבין
איוואן מיכאילוביץ' מוסקבין (ברוסית: Иван Михайлович Москвин; 6 ביוני (18 ביוני) 1874 - 16 בפברואר 1946), שחקן תיאטרון רוסי וסובייטי. הוא זכה פעמיים בפרס סטלין (1943,1946) והוענק לו תואר אמן העם (1936). על הפעילות בתחום התיאטרון הוענק לשחקן עיטור לנין ועיטור הדגל האדום.
חייו
איוואן מוסקבין נולד במוסקבה למשפחת מתקן שעונים. למשפחה היו 8 ילדים והיא התקיימה בקושי רב. כבר בגיל צעיר מוסקבין החל לעבוד בעבודות מזדמנות. הוא אהב תיאטרון והשתתף בהצגות חובבנים. בשנת 1893 מוסקבין התחיל ללמוד משחק אצל ולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו. לאחר סיום הלימודים, מוסקבין היה שחקן של מספר תיאטראות במוסקבה וירוסלבל.
בשנת 1904 למוסקבין נולד בן בכור וקיבל שם ולדימיר לכבוד מורו נמירוביץ'-דנצ'נקו. בשנת 1906 התיאטרון יצאה לסבב הופעות באירופה, ברוב ההצגות מוסקבין היה בתפקיד הראשי וזכה להצלחה גדולה.
בשנת 1919 מוסקבין נעצר כי נחשד בהשתתפות בקשר נגד השלטון. הוא שוחרר תוך זמן קצר בהתאם להוראת פליקס דזרז'ינסקי.
בשנים 1922–1924 מוסקבין השתתף בסבב הופעות של התיאטרון באירופה וארצות הברית.
כאשר בשנת 1939 וסבולוד מיירהולד נעצר, מוסקבין פנה ליוסיף סטלין עם בקשה לשחררו אך ללא הצלחה.
עם תחילת מלחמת העולם השנייה התיאטרון פונה לסראטוב ומוסקבין ניהל את התיאטרון בפועל. לאחר פטירת ולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו הוא מונה למנהל התיאטרון. למרות המינוי, מוסקבין המשיך להופיע בהצגות.
בשנת 1943 אלה טרסובה עזבה אותו ומוסקבין חזר לאשתו הראשונה.
בשנות ה-40 למוסקבין החלו בעיות לב. בתחילת פברואר 1946 הוא אושפז בבית החולים ובבוקר 16 בפברואר הוא נפטר. מוסקבין נטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.
נבחרת סומליה בכדורסל
נבחרת סומליה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של סומליה.
נבחרת סומליה היא מהנבחרות החלשות באפריקה.
הישג השיא של הנבחרת הוא מקום שלישי באליפות אפריקה בכדורסל, אותה אירחה בשנת 1981.
הנבחרת השתתפה גם באליפות בשנת 1983 אך מאז לא השתתפה באליפות אפריקה בכדורסל או בכל טורניר משמעותי אחר.
נבחרת סומליה מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
אב מנזר
אַב מִנְזָר, או אֵם מִנְזָר, הוא אדם העומד בראש מנזר.
אטימולוגיה
המונח הלטיני לאב מנזר, "abbas", שאוב מן המילה הארמית "אבא", אשר שימשה בתקופת התנאים והנצרות המוקדמת כתואר כבוד. המילה ηγουμενος (הגומנוס, hegumenos) ביוונית מתארת את תפקיד אב מנזר הגברים בנצרות האורתודוקסית ואילו ἡγουμένη (הגומנה, hegumenia) היא המילה לתיאור אם המנזר העומדת בראש מנזר נשים.
בנצרות
לכל מנזר יש אב מנזר האחראי על המנזר ועל הנזירים החיים בו, במנזרי נשים יהיה תפקיד זה מסור בידי אם המנזר. אב המנזר יהיה לרוב נזיר בעצמו, אולם יש מקרים שבהם המינוי הוא של בעל סמכות אחרת. לעיתים ניתן התואר לאיש דת שאינו מנהל מנזר באופן מעשי ולעיתים ניתן התואר למי שעמד בראש קבוצת נזירים נטולי מנזר.
אבות המנזרים הראשונים חיו במנזרים של מדבר יהודה, מצרים וסוריה. חלקם היו דור ראשון לתלמידי ישו, לכן שלטו בעברית ומכאן השימוש במונח העברי לתיאור התפקיד. עם התפשטות הנצרות נדד גם שמו של התפקיד לאימפריה הרומית.
בקהילות המזרחיות נקרא אב המנזר "הגומנוס" (Hegumenos) או ארכימנדריטס (ἀρχιμανδρίτης). למילה ארכימנדריטס במקורה יש משמעות של אדם נושא משרה כנסייתית האחראי ומפקח על מספר מנזרים שבכל אחד מהם יש הגומן משל עצמו.
מעמדו וסמכותו
עד פרסום תקנון בנדיקטוס היו מקרים שבהם אב מנזר שלט על מנזר בודד והיו מקרים בהם שלט על מספר מנזרים. תקנון בנדיקטוס, שעד לרפורמות קלוני היה התקנון הקובע למנזרי אירופה, קבע כי לכל מנזר יהיה אב מנזר וכל אב מנזר יכהן במנזר אחד בלבד. תקנוני המנזרים השונים קבעו את מעמדו וסמכויותיו של אב המנזר והגבילו מעורבות מצדם של בישופים. האפיפיור גרגוריוס הראשון, שהיה נזיר טרם מינויו כאפיפיור, צמצם את יכולת ההתערבות של בישופים בעבודתם של אבות המנזרים ומנע מבישופים להדיח אב מנזר ללא סיבה מוצדקת.
התקנונים השונים קבעו אף את אופן בחירתו של אב מנזר חדש, לרוב אחרי פטירתו של אב המנזר הקודם. שתי הגישות הרווחות היו:
במהלך המאה ה-4 עד המאה ה-9, הייתה הכהונה כאב מנזר דרכן של משפחות האריסטוקרטיה הפרנקית לזכות במעמד ובתהילה. משרות הבישופות היו מסורות בידי האצולה הגאלו-רומית, ולבני משפחות אריסטוקרטיה פרנקית היה קשה מאוד להיכנס למעמד הבישופים, שהיו בעלי סמכות דתית ובעלי יוקרה.
היו משפחות שהקימו על אדמתן מנזר לגברים ומנזר לנשים. לפי ד"ר נירה פנסר מאוניברסיטת חיפה דווח במאה ה-7, לראשונה, על נשים ממשפחות האריסטוקרטיה הפרנקית המשמשות אם מנזר הן עבור מנזר הנשים והן עבור מנזר הגברים. עד אז היו גברים מהווים אבות מנזר לגברים ונשים אמהות מנזר לנשים. היו אף מקרים שבהם גברים היו אבות מנזר לנשים אולם לא להפך.
בבודהיזם
במנזרים בודהיסטיים אב המנזר הוא נזיר האחראי על המנזר ועל שוכניו.
תוכן גולשים
תוכן גולשים או במינוח המקצועי "תוכן מבוסס משתמשים" (באנגלית: User Generated Content ובראשי תיבות: UGC), הוא תוכן באתר אינטרנט שנוצר על ידי הגולשים באתר (להבדיל מתוכן שנוצר על ידי מנהלי האתר). תוכן גולשים מתבטא בכל מרכיבי התוכן המקובלים באתרי אינטרנט, כולל טקסט, קול, תמונות, סרטוני וידאו; במגוון פלטפורמות מקוונות, כגון בלוגים, תגובות משתמשים, אתרי ויקי, רשתות חברתיות, ותוכנות חינמיות מושתתות קוד פתוח. גם הנמענים של הביקורות אינם עוד ספקי השירות בלבד, אלא, אף יותר מכך, קהילת האינטרנט כולה על מאות המיליונים החברים בה.
דוגמאות
להלן הדוגמאות הבולטות ביותר לתוכן גולשים:
תפוצה
תוכן גולשים מהווה אחד המאפיינים העיקריים של פלטפורמות וב 2.0, ששינו את פני האינטרנט בכל הנוגע לצריכה והפצת מידע. על פי מקור אחד, בכל דקה מועלים לרשת עשר שעות תוכן ובחצי הראשון של 2008 75% מגולשי האינטרנט לקחו חלק פעיל ובמדיות חברתיות. עם זאת, לאור ההתפתחויות האדירות בתחום זה בשנים האחרונות, אין ככל הנראה אפשרות למצוא מקור סטטיסטי מהימן שיקיף את כל התופעה של תוכן גולשים ברחבי העולם. די בקביעה שלרשת החברתית הפופולרית ביותר, פייסבוק, יש 1.79 מיליארד משתמשים ברחבי העולם כדי להמחיש תופעה זו.
תוכן גולשים בעיתונות המקוונת
אחד התחומים שבהם השתרש השימוש בתוכן גולשים, הוא תחום העיתונות המקוונת. בהקשר זה, הרמידה וטורמן (2008) מגדירים תוכן גולשים כתהליך בו ניתנת לקהל המשתמשים האפשרות לעזור ולתרום לעיתונות המקצועית. תוכן גולשים הוא מרכיב בלתי נפרד מן העיתונות המקוונת. עיתונים מקוונים כוללים מגוון רחב של תוכני משתמשים. החל מתגובות משתמשים, המשך במקורות מידע לידיעות חדשותיות, דירוג ידיעות על ידי משתמשים, בלוגים ופורומים של משתמשים המופיעים כחלק מן העיתון, ועוד.
תוכן גולשים בעיתונות המקוונת בישראל
ההשתתפות הציבורית ביצירת ידיעות ותכנים בעיתונות הישראלית קיימת מזה שנים רבות על פי לב און עיתונות הגולשים עשויה לעמוד על טיבו של סדר היום התקשורתי בכך שהיא מדגישה ומבליטה נושאים מסוימים ומחלישה נושאים אחרים.
שיקולים עיתונאיים בעד שילוב תוכן גולשים
במחקר רב לאומי של תוכן גולשים באתרי אינטרנט של תקשורת, דומינגו ואח'. מצאו כי ארגוני חדשות מפרשים את השתתפות המשתמשים בעיתונות המקוונת כהזדמנות לקיום דיון באקטואליה. כמו כן, יצירת תנועה ה “traffic” גורמת למשתמשים להישאר תחרותיים, שילוב תוכן הגולשים מחזק את הנאמנות לעיתון, וחוסך בעלויות.
המניעים ליצירת תוכן גולשים
"תאוריית השימושים והסיפוקים" יוצאת מהגישה הפונקציונליסטית המתמקדת באופן בו אנשים משתמשים בתקשורת. התאוריה משתייכת למסורת ההשפעות המוגבלות שיש לתקשורת. לפי תאוריה זו לתקשורת השפעה דו כיוונית וכוחה מוגבל, הואיל ולציבור היכולת לשלוט בשימוש בה. הטענה המרכזית של התאוריה היא כי צרכני תקשורת הם ציבור פעיל, ולא קהל פסיבי. צרכן התקשורת משתמש באמצעי התקשורת באופן סלקטיבי בהתאם לצרכים ולשימושים שהוא מעוניין להפיק מהם.
בהקשר של תוכן גולשים, חוקרי התקשורת המתבססים על תאוריית השימושים והסיפוקים, בוחנים את המניעים המביאים גולשים לתרום תוכן מקוון, ובמילים אחרות, אילו שימושים וסיפוקים מספקת פעילות יצירת תוכן גולשים. המחקר מצביע על מגוון רחב של שימושים וסיפוקים שגולשים מפיקים מתרומת תוכן גולשים לאתרי אינטרנט ורשתות חברתיות. השימושים והסיפוקים משתנים לפי סוג התוכן והאתר שבו הוא מופיע מצד אחד, ומאפייני אישיות ודמוגרפיה של המשתמש מצד אחר.
חוקר האינטרנט לואיס לאנג הבחין במאמרו מ-2009 בין ארבעה סוגי הנעה לתרומת תוכן גולשים בפלטפורמות בבלוגים, פורומים, העלאת סרטוני וידאו ל”יו טיוב" ותרומה לוויקיפדיה. ראשית, צורכי הכרה, הכוללים, גיבוש זהות עצמית, רכישת כבוד עצמי, חיזוק הביטחון העצמי ופרסום או הבלטת מומחיות אישית בנושא מסוים. שנית, צרכים קוגניטיביים הכוללים הרחבת בסיס הידע וההבנה של אירועים, תופעות וסוגיות המתקיימות בחברה. שלישית, צרכים חברתיים, לפיהם הגולש מכיר באינטרנט כמקום נוח לשתף בו את רגשותיו, הגולש חולק את נקודת מבטו עם גולשים אחרים ומאפשר לחברים ולמשפחה לקבל מידע אודותיו. ולבסוף צורכי בידור, לפיהם תרומה של תוכן גולשים הוא פעילות חווייתית, ומהווה דרך חדשנית להעביר את הזמן הפנוי של המשתמש.
לפיכך, תוכן גולשים משמש שימושים שונים ומספק סיפוקים שונים אלה משתנים בהתאם לפלטפורמות בהם הם יוצאים לאור. לאנג מצא, כי יש הבדלים בין הצרכים השונים של הציבור, במידת חשיבותם לגולש ובמידת ההשפעה של התכנים. הצרכים ההכרתיים והצרכים החברתיים הם בעלי השפעה גדולה יותר מצרכי בידור וצרכים קוגניטיביים, והם מעצימים את מידת הסיפוק שחווה הגולש מתרומת תוכן גולשים. כמו כן מצא לאנג כי תרומת תוכן בלוגים, ביו טיוב, ובוויקיפדיה, נובעת בעיקר מצרכים הכרתיים, ואילו תרומת תוכן לפורומים משמשת בעיקר לסיפוק צרכים חברתיים.
בנוסף מתייחס לאנג לתהליך "העצמה" שבו אנשים רוכשים שליטה או התמחות בחייהם. בתהליך זה משתפרת מיומנותם האישית והם מפתחים הרגלים להתנהגות פרואקטיבית בניהול קשריהם החברתיים. החוקר טוען כי קיימת העצמה אישית של מפיק התוכן, אך היא ברמה נמוכה. במחקר שנערך בשנת 2004 על ידי נארדי ואחרים ובו רואיינו כ- 23 בלוגרים מקליפורניה, מצאו החוקרים כי הכתיבה בבלוגים שימשה לצורך הבעת רגשות של הכותב.
פוסטים בפייסבוק
מחקרים על נוער ישראלי מלמדים כי כתיבה ושיתוף בפייסבוק מאפשרים לבני נוער שיתוף וקבלת מידע אודות תכנים לימודיים כמו סיכום חומרי לימוד וכדומה (עיני וכהן 2012). מחקר על נוער אמריקאי מצא כי לוק (2007) כי למרבית הנוער (58%) פייסבוק משמש בעיקר להעביר את הזמן הפנוי או כשמשעמם (58%), ולשמירת קשר עם חברים (54%). מטרות משניות נוספות הן כיף והנאה 50%, וכדי להיות מעודכן במה שקורה בחברה 42%.
המניעים לתרומת תוכן לוויקיפדיה
במחקרו של נוב מ-2007 בהשתתפות כ-140 אנשים, לבדיקת המניעים לפיהם אנשים מעוניינים לחלוק את המידע שלהם באנציקלופדיה המקוונת "ויקיפדיה", נערך סקר ובו שאלות כמו "מהי מידת תרומתך השבועית לוויקיפדיה"? ו"מהי הסיבה לתרומה"? (בסולם המוטיבציה קיימים היגדים שונים אותם היו צריכים הנשאלים לדרג).
מתוצאות המחקר זיהה נוב שמונה מניעים, ארבעת הראשונים עיקריים בעלי חשיבות רבה:
ארבעה מניעים בחשיבות משנית:
בלוגים
בנוגע לבני נוער, מחקרים מוצאים כי בראשית שנות ה-2000 כתיבת בלוגים, ותגובות לבלוגים שימשה כחלק מעיצוב זהותם העצמית, וסיפקה מענה לצרכים אישיים וחברתיים (טרקל 2001).
בגיל ההתבגרות מזהים מניעים ייחודיים ליצירת בלוגים באינטרנט. טרקל (2001) טוענת כי בגיל ההתבגרות מתקיימים תהליכים של עיצוב הזהות. זהו שלב קריטי בהתפתחות הזהות האישית והחברתית של האדם. לבני הנוער צרכים אישיים וחברתיים הנוגעים למשימות ההתפתחותיות שלהם. צרכים אלו כוללים, בין השאר: יצירת יחסי אמון עם הזולת, הבעת וקבלת אמפתיה וביטוי עצמי. לפיכך בלוגים הם פלטפורמה המשמשת את בני הנוער בעידן האינטרנט במילוי צורכיהם בתהליכי אקספלורציה וזהות.
קיבוגה
מחוז קיבוגה (באנגלית, בסוואהילי: Kiboga) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, קיבוגה.
מיקום
המחוז גובל במחוז קיאנקוונצי מצפון מערב, במחוז נאקאסאקה מצפון מזרח, במחוז מיטיאנה מדרום ובמחוז קסנדה מדרום מערב. מטה המחוז יושב במחוז מובנדה. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא קיבוגה.
רקע כללי
המחוז הוקם בשנת 1991. דרך המחוז עובר כביש ראשי שמחבר את עיר הבירה של אוגנדה, קמפלה עם העיר הוימה, בסיס התעשייה הפטרוכימית של המדינה. בשנת 2010, הפך החלק המערבי של המחוז, למחוז עצמאי בשם מחוז קיאנקוונצי.
כלכלה
בדומה לשאר המדינה, רוב כלכלת המחוז נשענת על חקלאות.
אוכלוסייה
קצב גידול האוכלוסייה הוא 4.3% בשנה. כ-72% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.
לורן, נסיך בלגיה
לורן, נסיך בלגיה (בצרפתית: Laurent Benoît Baudouin Marie de Belgique; נולד ב-19 באוקטובר 1963), הוא בנו של מלך בלגיה לשעבר, אלברט השני, ואחיו של פיליפ, מלך הבלגים הנוכחי.
ביוגרפיה
לורן נולד ב-19 באוקטובר 1963 בטירת בלוודר (Kasteel Belvédère) השוכנת בפרבר של העיר בריסל ומשמשת כאחד מהמעונות הרשמיים של משפחת המלוכה הבלגית, לאלברט, נסיך לייז' ופאולה, נסיכת לייז'. בעת לידתו היה לורן השלישי בסדר הירושה של הכתר הבלגי, אולם בשנת 1991 תוקן החוק של ההעדפה הגברית, ואחותו אסטריד, נסיכת בלגיה נהייתה קודמת לו בסדר הירושה. כיום (2018) לורן הוא השנים עשר בסדר הירושה.
בדצמבר 2006 שמו של לורן הופיע בשערורייה של שחיתות בה הוצאו כספים של הצי הבלגי על ביתו בטרוורן. אף כי החוקרים הכחישו כי לורן היה מעורב אישית, חלק מהנאשמים האשימו את לורן בעיתונות שאף הוא מעורב בפרשייה. ב-5 בינואר 2007 נודע כי המלך אלברט השני חתם על צו מלכותי, שמאפשר לנסיך לורן להיות מוזמן כעד במשפט השחיתות אשר היה אמור להתחיל ב-8 בינואר. במהלך ליל ה-8 בינואר, נחקר הנסיך לורן על ידי המשטרה הפדרלית, ולמחרת הופיע בבית המשפט, שם העיד כי לא היה לו סיבה להאמין שמימון השיפוץ שלו עלול להיות בלתי חוקי. ישנם הטוענים כי התקשורת והעיתונות הבלגית מנפחים כל פרשייה הקשורה לבית המלוכה, ומחפשים אך את חסרונות בני המשפחה, במקום להתמקד בדברים היפים של המשפחה.
במרץ 2011 ביקר לורן ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו ללא קבלת אישור; המטרה המדווחת של הביקור הייתה לקדם מודעות לכריתת יערות. כתוצאה מכך, ב-9 באפריל הוא קיבל את התנאים שקבע ראש ממשלת בלגיה, איב לטרמה, בנוגע לפעילותו העתידית, משום שאם לא כן, עניין הקצבה השנתית שלו הייתה מוטלת בספק.
במרץ 2014 אושפז לורן עקב דלקת ריאות ודיכאון, וב-25 במרץ הוכנס לתרדמת רפואית, ממנה התעורר כעבור יומיים, ובמהלך אפריל אותה שנה הוא התאושש ושוחרר מבית החולים.
משפחתו
ב-12 באפריל 2003 התחתן לורן בבריסל עם קלייר לואיז קומבז, ונולדו להם שלושה ילדים:
צבי יותם
צבי (הירש, הנריקה) יותם (יתום) (בפורטוגזית: Henrique Iusim; 16 במרץ 1916 - 23 בנובמבר 1986) היה פעיל ציוני, פובליציסט, מתרגם, מחנך וחוקר הגות-יהודית בברזיל ובישראל.
צבי יתום (יוסים) נולד ביישוב סקורני (סקוריאן) שבחבל בסרביה ב-16 במרץ 1916 כבן זקונים להוריו - מאיר דניאל יוסים, פקיד יערות, ואמו, שייבע לבית שוויצר, עקרת בית.
מגיל צעיר הצטיין בלימודיו ונשלח בשנות העשרה לנעוריו ללמוד בסמינר למורים בעיר צ'רנוביץ, בירת חבל בוקובינה ומרכז תוסס של חיים יהודיים וציוניים. במהלך לימודיו יותם הפך לפעיל בולט ולאחד ממנהיגי תנועת הנוער החלוצית-סוציאליסטית גורדוניה אשר חינכה לעבודה עברית וחיי הגשמה בארץ-ישראל. יותם הצעיר הירבה לנסוע ברחבי רומניה, להיפגש עם חניכים, להרצות ולשכנע צעירים להגשים את תורתו של א. ד. גורדון ולעלות ארצה.
בשנת 1937, בגיל 21, נסע יותם אל אחותו מינה שחיה בסאו-פאולו, ברזיל, בתקווה ששם יוכל לקבל "סרטיפיקט" ולהגשים את חלומו לעלות לארץ-ישראל. שאיפתו לזכות לסרטיפיקט מהשלטונות הבריטיים בפלשתינה לא צלחה, ויותם השתקע בברזיל. הוא למד באוניברסיטה הפדרלית של ריו דה ז'ניירו בה השלים את לימודיו לתואר דוקטור בפילוסופיה בתזה העוסקת בהשוואת הגותם של הרמב"ם ותומאס אקווינס. עבד כמנהל תיכון יהודי בריו דה ז'ניירו. לימד ספרות עברית ויידיש בסמינר היהודי למורים בריו.
עלייה לישראל
צבי יתום עלה ארצה בשנת 1968 יחד עם אשתו רות ושתי בנותיו והשתקעו בעיר חולון. בתחילת שנות ה-80 הצטרפו צבי ורעייתו רות לקיבוץ מפלסים, בו נפטר בשנת 1986. הובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ.
פעילותו כמתרגם ומוציא לאור
פעילותו העיתונאית של יותם החלה בשנת 1934 אז החל לפרסם מאמרים ביידיש בעיתון "אונזער צייט" (זמננו) אשר יצא לאור בקישינב. עם הגירתו לברזיל המשיך יותם לפרסם בעיתונים יהודים מקומיים כגון "דער נייער מאמענט" (סאו פאולו), "דער-וולט שפיגל" (סאו פאולו), "די יידישע פרעסע" (ריו דה ז'ניירו) ואחרים. כמו כן, יותם פרסם בעברית וביידיש בכתב העת הציוני "קרננו" (בהוצאת קק"ל). מלבד פרסום בעיתונים וכתבי עת, תרגם וחיבר יותם ספרים רבים בעברית, יידיש, פורטוגזית וספרדית בתחומי המחשבה וההיסטוריה היהודית, השפה העברית והספרות. בברזיל הקים יותם הוצאת ספרים בשם "הר הצופים" (Mount Scopus) בה ראו אור תרגומיו לשיר השירים, פרקי אבות, היסטוריה יהודית ועוד. עד עלייתו לישראל ב-1968, ראו אור ב"הר הצופים" לא פחות מ-85 כותרים הקשורים ביהדות והיסטוריה יהודית. עם עלייתו לישראל הקים ועמד בראש "ביבלוס הוצאה לאור" (Edições Biblos) אשר פעלה עד סגירתה בתחילת שנות ה-80.
ספר משחק
ספר משחק הוא ספר בעל קו עלילה מתפצל ואינטראקטיבי, המאפשר ליצור סיפור שונה בקריאה חוזרת.
מבנה
ספר משחק מחולק לקטעים ממוספרים, המסתיימים בהפניה לקטע חדש או בשורה של בחירות. חלק מספרי המשחק משלבים בתוכם גם טכניקות של משחקי תפקידים, ולוקחים בחשבון גורמים כמו יכולותיו של הגיבור, החפצים שהוא סוחב עמו ומידת הקושי של פעולותיו. לרוב מתבקש הקורא לבצע מעקב מתמשך אחר דמותו: מצב בריאותה (בנקודות פגיעה), מיומנותה בכישרונות שונים, החפצים שברשותה, ועוד. המעקב מתבצע באמצעות דף דמות. ספרי משחק כוללים סופים שונים:
ספרי משחק מתורגמים
חלק קטן מספרי המשחק שיצאו לאור בארצות הברית תורגם לעברית. עד היום תורגמו כעשרים ספרים מסדרת "בחר את דרכך", כמה עשרות מתוך סדרת "עשה לעצמך צמרמורת" (ספרי משחק מסוגת האימה תחת הלוגו של סדרת "צמרמורת" של ר.ל. סטיין), שני ספרים מסדרת "אתגר בחלל" ("Star Challenge") מאת כריסטופר בלאק, שני ספרים ראשונים מסדרת "הזאב הבודד" וארבעה ספרים מסדרת "הארצות הקסומות" של דייב מוריס וג'אמי טומסון תורגמו והוצאו לאור על ידי הוצאת אסטרולוג. (מתוך שישה אשר נכתבו באנגלית בשנות ה-90 של המאה ה-20, ושנים עשר מתוכננים - אחד מהם יצא ב-2018 כחלק מקמפיין Kickstarter משנת 2015, שניים וחצי עשורים לאחר יציאת הספרים המקוריים).
בארצות הברית, תחת המותג Fighting Fantasy, יצאו לאור כמה עשרות ספרים שתורגמו לעברית תחת שתי הוצאות שונות. "המכשף מפסגת הר האש", "מסעות החללית 'הנודד'", "מסעות החללית 'הנודד' 2", "מאבק הנסיכים" ו"רוצח בחלל" יצאו לאור תחת הוצאת עם עובד. לעומת זאת, סדרת הספין אוף של סטיב ג'קסון שנקראה "Sorcery!" ולה ארבעה ספרים המתארים הרפתקה אחת בהמשכים, יצאה לאור בעברית תחת הוצאת "אופוס" והמותג כישוף! תחת אותה סדרה בעברית, תורגמו שבעה ספרי משחק נוספים של Fighting Fantasy העומדים בפני עצמם ואף שיטת משחקי תפקידים של Fighting Fantasy, שתורגמה לספרים מספר 6 ו-7 של כישוף!.
אוסקר קורטס
אוסקר מנואל קורטס קורטס (בספרדית: Óscar Manuel Cortés Cortés; נולד ב-3 בדצמבר 2003) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדות הקיצוני והקשר ההתקפי בלאנס.
קריירה
קורטס החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של מיונאריוס, וב-12 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, בניצחון 1–0 על דפורטיבו פאסטו. ב-12 במאי 202 כבש את שער הבכורה שלו, בתיקו 1–1 עם חגוארס קורדובה במסגרת הגביע הקולומביאני.
קריירת נבחרות
בינואר 2023 שיחק עם נבחרת קולומביה בכדורגל עד גיל 20 באליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20, שם סיימה הנבחרת במקום השלישי. הוא שיחק גם בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2023, בו הודחה נבחרתו על ידי איטליה ברבע הגמר. בטורניר כבש קורטס 4 שערים ובישל שניים נוספים, ובכך סיים במקום השלישי בטבלת מלך השערים (אחרי צ'זארה קזאדיי ומרקוס לאונרדו) וזכה ב"נעל הארד".
תרבות מגיון
תרבות מגיון (באנגלית: Mogollon culture, לעיתים נהגה מוגיון) הייתה תרבות חומרית של עמים ילידים בתקופה הפרה-קולומביאנית באזור שכיום משתרע בדרום מדינות ארצות הברית ניו מקסיקו ואריזונה, בצפון מדינות מקסיקו סונורה וצ'יוואווה, ובמערב מדינת טקסס. החלק הצפוני של האזור מכונה בעוד שהחלק הדרומי של תרבות מגיון מכונה.
תרבות מגיון היא אחת מהתרבויות הפרהיסטוריות העיקריות בדרום-מערב ארצות הברית ובצפון מקסיקו. התרבות שגשגה החל מהתקופה הארכאית באמריקה הצפונית, סביב שנת 200 לספירה ועד 1450 או 1540, עם הגעת הכובשים הספרדים.
אטימולוגיה
השם מגיון מגיע מהרי מגיון, אשר נקראו על שמו של דון חואן איגנסיו פלורס מוגויון (Juan Ignacio Flores Mogollon), המושל ספרדי של מלכות המשנה של ספרד החדשה (כולל מה שכיום הוא ניו מקסיקו) משנת 1712 עד 1715. השם נבחר והוגדר בשנת 1936 על ידי הארכאולוג האמריקני אמיל ולטר האורי (Emil Walter "Doc" Haury).
מאפיינים תרבותיים
ההיבטים המובהקים של תרבות מגיון תועדו על ידי אמיל האורי, בהתבסס על חפירותיו בשנים 1931, 1933 ו-1934 בכפר האריס ביישוב הקטן מימברס (Mimbres) בניו מקסיקו, ובכפר מגיון בחלק העליון של הנהר סן פרנסיסקו בניו מקסיקו. האורי הבחין בהבדלים בין האדריכלות והחפצים מאתרים אלה לבין האדריכלות והחפצים מאתרים באזור התרבות הארכאולוגית של הוהוקם או באזור התרבות הארכאולוגית של בני הפואבלו הקדומים. ההבדלים העיקריים כללו כלי חרס של חמר חום בשיטת גיבוב לולאות והחלקה (coil-and-scrape pottery), בתים חפורים חצי-תת-קרקעיים שנחפרו עמוק ואדריכלות טקסית שונה. שמונה עשורים של מחקר רציף אישרו את הממצאים הראשונים של האורי. כיום מוכרים בדרך כלל הייחודיות של ייצור כלי החרס של מגיון, האדריכלות, עיצוב כלי אבן לטחינה, הרגלים ומנהגי מיקום המגורים ומנהגי הקבורה.
הבתים החפורים המוקדמים ביותר של תרבות מגיון היו עמוקים בצורת עגול או אליפסה. עם הזמן בנו בני מגיון בתים מלבניים עם פינות מעוגלות ופחות עמוקים. בכפרים שלהם היו גם מבני קיווה, מבנים טקסיים למחצה תת-קרקעיים.
היסטוריה
יש כמה השערות בדבר מוצאם של בני תרבות מגיון. מודל אחד משער שבני מגיון הם צאצאים של מסורת קודמת של בני התקופה הארכאית באמריקה הצפונית שישבו במדבר, המקשרת בין האבות הקדמונים של מגיון לבין העיסוקים האנושיים הפרהיסטוריים הראשונים (המאוחרים בפליסטוקן) באזור (בסביבות 9000 לפני הספירה). במודל זה צצו הבדלים תרבותיים באזור הגדול יותר כאשר האוכלוסיות גדלו מספיק כדי להקים כפרים ואפילו קהילות גדולות יותר. אפשרות חלופית גורסת שהמגיון היו צאצאים של חקלאים קדומים שנדדו מאזורי חקלאות במרכז מקסיקו בסביבות 3500 לפני הספירה, ודחקו את רגליהם של הצאצאים של העמים הארכאיים שישבו במדבר. דעה שלישית היא שבזמן המעבר מכלכלה של ציידים-לקטים לחקלאות היגרו בני לאזור בערך בשנת 5000 לפני הספירה. הם לא היו קשורים לתושבים הקודמים של האזור, והושפעו מתרבותם של החקלאים במרכז מקסיקו.
בני מגיון היו בתחילה לקטים שהשלימו את צורכי הקיום שלהם בחקלאות. אולם במהלך האלף הראשון לספירה התגברה כנראה התלות בחקלאות. מתקנים של בקרת מים נפוצים בקרב אתרי מימברס מהמאות ה-10 עד ה-12 לספירה.
האופי והצפיפות של כפרי המגורים של מגיון השתנו עם הזמן. הכפרים המוקדמים ביותר של מגיון הם כפרירים קטנים המורכבים מכמה בתי מגורים חפורים (בתים שנחפרו בקרקע, עם גגות ממקלות וסכך הנתמכים על ידי רשת עמודים וקורות, וכוסו כלפי חוץ עם אדמה). במרוצת הזמן הכפרים גדלו, ובמאה ה-11 הפך הפואבלו (מגורים בקומת הקרקע העשויים קירות סלע ואדמה, ועם גגות הנתמכים על ידי רשתות עמודים וקורות) לשיטת בנייה נפוצה. מגורים שניצלו חללים ומערות בצוקים גבוהים (Cliff-dwellings) הפכו נפוצים במהלך המאות ה-13 וה-14.
מחקר על תרבות מגיון הוביל להכרה בשינויים אזוריים, שהווריאציה הנפוצה ביותר בתקשורת הפופולרית היא תרבות מימברס (ענף מימברס מגיון). אחרים כוללים את הענפים חורנאדה (Jornada), פורסטדייל (Forestdale), ריזרב (Reserve), פוינט אוף פיינס (Point of Pines, או "נהר השחור"), סן סימון (San Simon) וחילה העליון (Upper Gila). אף על פי שתרבות המימברס היא קבוצת המשנה הידועה ביותר של אזור התרבות הארכאולוגית של מגיון, כל ההתיישבות של מגיון משתרעת על פני תקופת זמן ארוכה יותר (בערך אלף שנים) ושטח גדול בהרבה מזה הכלול בתרבות המימברס.
שלבי התפתחות
ב-1955 חילק הארכאולוג האמריקאי ג'ו בן ויט (Joe Ben Wheat) את תרבות מגיון לחמש תקופות.
דרך חלופית לחלק זמנה של תרבות מגיון היא לשלוש תקופות על פי סוג מבני המגורים: