cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מובילאיי
שיתופי פעולה
בפברואר 2021, Transdev Autonomous Transport System (ATS) יחד עם Lohr Group ומובילאיי יצרו שותפות לפיתוח ופריסה של מעבורות אוטונומיות, ובאפריל הודיעה מובילאיי על שותפות עם Udelv על רכב ההובלה החשמלי לנהיגה עצמית מהדור הבא של החברה שנקרא "טרנספורטר", במטרה להתחיל בפעילות מסחרית ב-2023. במאי 2021, Toyota Motor Corp בחרה במובילאיי בספק הגרמני ZF לפתח ולספק מערכות עזר לנהג עבור מספר פלטפורמות רכב. החברה גם החלה שותפות עם Mahindra בשנת 2021.
טסלה
באוגוסט 2015 הודיעה חברת טסלה, כי תשתמש בטכנולוגיה של מובילאיי על מנת לאפשר את פתרון ההנעה העצמית שלה, שישולב במכוניות מדגם S החל מאוגוסט 2015. טסלה לא שיתפה את הכוונות שלה עם מובילאיי ולאחר ההתרסקות הקטלנית הראשונה של מודל S האוטונומית ביוני 2016 הכריזה מובילאיי על סיום שיתוף הפעולה עם החברה. שתי החברות הביעו חוסר הסכמה לגבי גרימת התאונה כאשר מנכ"ל מובילאיי טען כי טסלה "דחפה את גבולות הבטיחות" וכי טייס אוטומטי הוא "מערכת סיוע לנהג" ולא "מערכת ללא נהג". מובילאיי גם פרסמה הצהרה כי המערכות שלה לא תוכננו לזהות "פנייה רוחבית לרוחב נתיב" ולא יהיו להן יכולות אלו עד 2018.
EyeQ
מערכת-על-שבב (SoC) אחראית על עיבוד המידע המגיע מחיישני המצלמה לצורך יישום אפליקציות עזר לנהג כולל בלימת חירום אוטומטית (AEB), בקרת שיוט אדפטיבית (ACC), סיוע בשמירה על נתיב (LKA), סיוע בפקקים (TJA), אזהרת התנגשות מקדימה (FCW) ועוד. הדור החמישי של EyeQ של מובילאיי מסוגל לתמוך ברכבים אוטונומיים לחלוטין (רמה 5). יותר מ-27 יצרני רכב משתמשים ב-EyeQ עבור טכנולוגיות הנהיגה שלהם. (FCW).
נכון לשנת 2021, הטכנולוגיה של מובילאיי של מערכות EyeQ מותקנת ב למעלה מ-100 מיליון כלי רכב בעולם.
Road Experience Management (REM)
טכנולוגיה REM של החברה קוצרת מידע על הדרכים בזמן אמת ובאופן אנונימי מכלי רכב המצוידים במצלמות ומערכות החברה על מנת לבנות מפה המתאימה לצורכי רכב אוטונומי בכיסוי גלובלי. הנתונים נאספים באופן קומפקטי (כ-10 קילובייט לק"מ) ומכילים רק מידע נחוץ כגון נתיבים, רמזורים, תמרורים וכו'. המידע נאגר בענן שם נוצרת המפה בשם Mobileye RoadBook אשר מפיקה תובנות הן על הדרכים והן על אופי הנהיגה בהן על ידי בינה מלאכותית ובעקרון חכמת ההמונים. בשלב הבא המפה נשלחת מהענן לרכבים בדרכים שם מתבצע מיקום אוטומטי של הרכב ע"ג המפה. טכנולוגית REM של החברה מהווה רכיב מרכזי כפתרון ניווט לרכבים אוטונומיים אך תורמת גם לשיפור הביצועים של מערכות עזר לנהג ברכבים נתמכים. REM מובילאיי מיפתה יותר מ-7.5 מיליארד קילומטרים של כבישים עד ינואר 2021.
Responsibility-Sensitive Safe Model (RSS)
RSS הוא מודל תוכנה מתמטי שהוצע לראשונה על ידי מובילאיי בשנת 2017 לבטיחות רכבים אוטונומיים. AV RSS זהו מודל רשמי לקבלת החלטות ברכב אוטונומי אשר מדגים את הכללים שנועדו להבטיח שכלי רכב בנהיגה אוטונומית לא יגרמו לתאונות עם כלי רכב והולכי רגל מסביבם.
True Redundancy
פתרון מערכתי משולב הוא גישה טכנולוגית אותה נוקטת מובילאיי על מנת למזער את הסתברות השגיאה בתהליך החישה (sensing) לנהיגה אוטונומית. יש צורך במערכת המסוגלת לנהיגה אוטונומית מלאה על ידי שימוש במצלמות בלבד (בהיקף 360) ושילובה באופן בלתי תלוי עם מערכת לידאר ומכ"ם המסוגלת גם היא לנהיגה אוטונומית מלאה לבדה. שילוב המערכות נעשה לצורכי יתירות בלבד.
Mobileye SuperVision
Mobileye SuperVision היא מערכת נהיגה מתקדמת ברמת אוטונומיה 2+. המערכת עושה שימוש במצלמות בלבד (11 מצלמות בכיסוי 360) ומאפשרת נהיגה ללא ידיים ויכולת נהיגה עצמית אך דורשת השגחה של המשתמש. הפרויקט הראשון של המערכת, אשר החל בניסוי דרכים ב-2021, נעשה בשיתוף עם חברת Zeekr של התאגיד Geely ובו מצוידת המערכת בשני EyeQ5 SoC.
Mobileye Drive
מערכת לנהיגה אוטונומית ברמה 4. חבילת החיישנים המלאה כוללת 13 מצלמות, 3 LiDAR ארוכי טווח, 6 LiDAR קצרי טווח, ו6 מכ"מים. המערכת הותקנה לראשונה לכלי רכב המשמשים לשירותי נהיגה ללא נהג בשנת 2021 הן עבור שינוע נוסעים והן עבור שינוע מוצרים עם תוכניות לפרויקטי פיילוט בגרמניה ובישראל בסוף שנת 2022.
Aftermarket
מערכות הAftermarket ADAS של החברה מבוססות על אותה טכנולוגיית ראייה ממוחשבת מבוססת מצלמה של דגמי היצור אך מותקנות ברכב לאחר ייצורו כתוסף המותקן על שמשת הרכב. מערכות אלו מציעות התרעה על סטייה מנתיב, התרעת התנגשות קידמית, ניטור נסיעות, בקרת פנסים קדמיים, והתרעת הגבלת המהירות (tsr). מערכות אלו מותקנות גם בציי רכב לצורך ניטור ובקרה.
התקנה
מוצרי מובילאיי מותקנים בדגמי מכוניות חדשות של מגוון יצרני הרכב, כבר בעת ייצורם. על פי תקני הבטיחות האירופאיים, החל ב-1 בינואר 2016 על מנת לקבל דירוג מרבי של חמישה כוכבי בטיחות לרכב חדש, על היצרן להתקין מערכת בטיחות מתקדמת ברכב.
המחלוקת עם האוניברסיטה העברית על הזכויות בקניין הרוחני
בתחילת המאה ה-21 התגלעו חילוקי דעות בין האוניברסיטה העברית ופרופ' שעשוע באשר לקניין הרוחני של מובילאיי. הבוררות בין הצדדים הוטלה על פרופ' אלכסנדר לובוצקי. באפריל 2004 הגיעו הצדדים להסכמה בה שעשוע העביר 1.354% ממניות החברה לבעלות יישום - החברה לפיתוח המחקר של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים שלאחר הנפקתה של מובילאיי בנאסד"ק, האוניברסיטה העברית מימשה את המניות, תמורת כ-40 מיליון דולר. במרץ 2017, לאחר מכירת מובילאיי לאינטל, התגלעו ויכוחים לגבי ההסכם מהעבר אך בסוף הצדדים הגיעו לעמק השווה.
הבניין החדש של מובילאיי
ב-27 באוגוסט 2019 התקיים טקס הנחת אבן הפינה למרכז הפיתוח העולמי של מובילאיי בהר חוצבים בירושלים. הוא יתפרס על פני 12 דונם, יכלול שטח בנוי של 50 אלף מ"ר מעל הקרקע ועוד 78 אלף מ"ר מתחת לקרקע. הוא יכיל 56 חדרי ישיבות, ו-1400 מ"ר של מעבדות פיתוח. במבנה החדש, שיכלול 8 קומות, צפויים לעבוד כ-2700 עובדים.
סטאר קונטרול (סדרת משחקים)
סטאר קונטרול (Star Control) היא סדרה של שלושה משחקי מחשב. שני המשחקים הראשונים בסדרה נכתבו על ידי פרד פורד ופול רייק השלישי, שגם הגו את הקונספט והיקום, ושווקו על ידי חברת Accolade. אך המשחק השלישי נכתב על ידי Legend Entertainment. בבסיס המשחקים היה קרב חלל בין חלליות בסגנון המשחק Spacewar, סביבו הוספו אלמנטים של אסטרטגיה ומשחק הרפתקאות. המשחק הבולט בסדרה הוא השני, שנחשב בעיני רבים לאחד המשחקים הטובים ביותר של שנות ה-90 בשל ריבוי הסגנונות, העלילה המורכבת וההומור הרב שבו. המשחק השני הופץ כתוכנה חופשית לפני מספר שנים.
המשחק הראשון
המשחק הראשון בסדרה, שהופץ בשנת 1990, נקרא "Star Control: Famous Battles of the Ur-Quan Conflict". הוא התבסס על קרבות חלל שכונו melee שבהם נלחמו בכל פעם שתי חלליות זו בזו סביב כוכב לכת. סביב קרבות אלו פותח משחק אסטרטגיה שבו הניע השחקן ספינות בין צביר כוכבים, בנה בסיסים וחלליות נוספות וכדומה. העלילה היחידה שבמשחק הייתה עלילת רקע שסיפרה על מלחמה בין שתי בריתות שונות: "ברית הכוכבים החופשיים" (שבה היו גם בני האדם) ו"היררכיית עבדי הקרבות" שהונהגה בידי האור-קוון - גזע של חייזרים דמויי תמנון. המשימות השונות במשחק היו מעטות (אף כי למשחק צורפה תוכנה שאיפשרה הכנת משימות חדשות) ולא הכילו עלילה של ממש.
עיקר כוחו של המשחק היה ב-melee, שבו בא לידי ביטוי העיצוב של החלליות והגזעים השונים. היו שבעה גזעים בכל אחד מהצדדים, כל אחד עם חללית משלו, כאשר לכל חללית יתרונות וחסרונות משל עצמה. למשל, הספינה של האור קוון הייתה משחתת ענקית וחסינה שירתה מטחי פלזמה הרסניים ושיגרה חלליות תקיפה קטנות, אך היא גם הייתה איטית ומסורבלת יחסית. לעומתה, החללית של הארילו, אחד הגזעים בברית הכוכבים החופשיים, הייתה קטנה ומהירה, עם לייזר מתביית קצר טווח ויכולת העתקה.
המשחק השני
המשחק השני בסדרה הופץ בשנת 1992 ונקרא "Star Control II: The Ur-Quan Masters", ונחשב על ידי רוב מעריצי הסדרה למשובח שבכותריה. המשחק הוסיף לספינות שכבר היו קיימות 11 ספינות חדשות (וגזעים חדשים) ושיפר את מנגנון ה-melee (שניתן היה לשחק בו בנפרד), אך המשחק לא התמקד בקרבות, ועיקרו היה משחק הרפתקאות עם אלמנטים אסטרטגיים, עם דגש על עלילה מורכבת ודיאלוגים ארוכים ומלאי הומור.
עלילת המשחק מתרחשת מספר שנים לאחר שהמלחמה שהתרחשה במשחק הראשון הסתיימה בניצחונם של האור-קוון. בזמן המלחמה חללית מחקר של בני אדם הגיעה אל כוכב לכת מרוחק וגילתה בו מפעל של גזע חייזרים עתיק ומסתורי, אך בשל המלחמה נותקה החללית מכדור הארץ ונותרה תקועה על הכוכב. לאחר שנים רבות הצליחו החוקרים לגלות כי המפעל מיועד לייצור ספינות חלל, ובעזרת המשאבים שברשותם בנו שלד של ספינת חלל שמסוגלת לנוע בעל חלל ולחזור לכדור הארץ. השחקן נכנס לנעליו של קפטן ספינה זו. עם שובו לכדור הארץ מגלה הקפטן כי בני האדם נכלאו בידי האור-קוון על פני הכוכב מתחת למעטה אדום, והקשר היחיד שלו איתם הוא באמצעות תחנת חלל המקיפה את כדור הארץ. מנקודת מוצא זו מתחיל הקפטן בחקר הגלקסיה על מנת לאתר את חברי הברית הישנה, לפגוש חייזרים חדשים שיסייעו לו, להשיג משאבים וציוד ולגלות את מקור כוחם של האור-קוון והדרך לנצחם. המשך העלילה שופך אור חדש על האור-קוון, על בני בריתם ועל הסיבות למלחמה המקורית.
בין מעלותיו הבולטות של הכותר, השיחות אותם מנהל הקפטן עם הגזעים הניכרים בדרכו. דיאלוגים אלה עשירים בהומור משובח, לצד המידע החשוב שמועבר לעיתים כבדרך אגב. מכיוון שתשובות שונות מובילות לתוצאות שונות ישנו מימד של דיפלומטיה למשחק, אך עלילתו המרכזית היא ליניארית באופיה והשחקן אינו מסוגל להשפיע על הדרך שבה תתפתח, אף שיש לו חופש פעולה רחב לבחור את הסדר והקצב שבו יתקדם בה.
המשחק השלישי
המשחק השלישי (שנקרא פשוט "Star Control 3") הופץ בשנת 1996, ורבים מחובבי הסדרה ראו בו אכזבה קשה. למרות שבפני עצמו המשחק נחשב לסביר, בתור המשך למשחק השני הוא היה פחות טוב מקודמו. הסגנון נותר דומה לזה של המשחק הקודם - משחק הרפתקאות עתיר דיאלוגים וחקר כוכבים, עם קרבות חלל. התווסף למשחק גם ממד של אסטרטגיה עם האפשרות לבנות בסיסים, אך תכונה זו לא תרמה רבות למשחק. הטענות שהופנו כלפי המשחק היו שהחופש שהוענק לשחקן היה נמוך מאשר בקודמו, היו פחות ספינות וגזעים (גזעים רבים מהמשחק הקודם לא שותפו במשחק החדש ואף לא ב-melee), ממשק ה-melee היה מבלבל, המוזיקה הייתה גרועה יותר מזו של המשחק הקודם והגרפיקה, למרות שאיכותה הייתה טובה מזו של המשחק הקודם, לא יכלה לחפות על עיצוב בעייתי של חלק מהחייזרים. חלק מהדיאלוגים העתיקו ישירות דיאלוגים מהמשחק הקודם, וגם חלק מהמשימות היו דומות לאלו של המשחק הקודם. עוד טענה כנגד המשחק הייתה שהעלילה מורכבת הרבה פחות ואינה תואמת את המשחק הקודם, ושכמה תעלומות שהוצגו במשחק השני נפתרו בצורה מאכזבת במשחק השלישי.
רבות מהבעיות הללו נתלו בכך ששני המעצבים המרכזיים של המשחק הקודם לא שותפו כלל בהכנת המשחק השלישי. חלק מהמעריצים היו כה מאוכזבים עד שהם הכריזו שהמשחק השלישי כולו היה פשוט חלום רע של הקפטן ומעולם לא התרחש בפועל.
המשחק הרביעי
אף שמשחק רביעי (בשם "StarCon") תוכנן, הוא מעולם לא הופץ, ובוטל בשלבי הפיתוח הראשונים. התכנון היה שהמשחק יזכיר בסגנונו את Colony Wars.
באוקטובר 2016 חברת Stardock Entertainment החלה לפתח משחק נוסף בסדרה שייקרא Star Control: Origins, המשחק אמור להיות משוחרר לקראת סוף 2017 ויכלול גרפיקה חדשה ומעודכנת, סיור בכוכבי לכת ואיסוף משאבים, קרבות melee מתקדמים, בניית חלליות לפי מפרט אישי ועוד.
גרסת הקוד הפתוח של המשחק השני
בשנת 2002 שחררו יוצרי המשחק השני את קוד המקור של המשחק תחת רישיון GNU GPL תחת השם "The Ur-Quan Masters" (שכן השם "Star Control" נותר סימן רשום). בזכות זאת החלו מעריצים של המשחק בפיתוח שלו ובהפצתו לכל סוגי מערכות ההפעלה ובפרט למערכות הפעלה מודרניות. החל מגרסה 0.4 של המשחק ניתן לשחק בו עד סופו ללא בעיות. גרסתו האחרונה של העיבוד עומדת על 0.6.2, ובנוסף למשחק עצמו העובד בצורה חלקה גם מכיל דברים רבים שלא היו בהוצאה המקורית כמו אפשרות למשחק רשת, שיפורים גרפיים, תיקוני באגים, אפשרויות חיפוש וגרסאות רמיקס מודרניות למוזיקה הישנה של המשחק.
האפשרות למשחק המשך
בשל הקהילה הגדולה שעדיין קיימת למשחק, פרד פורד ופול רייך הציעו באתרם את האפשרות לשכנע את חברתם אקטיוויז'ן לאשר להם לפתח משחק המשך, בתנאי שישיגו מספיק קולות של תומכים בכך.
היום יום הולדת
גרסתו הידועה של השיר היא: גרסה נוספת של השיר בוצעה על ידי הזמרת מרים אביגל: בספרון לילדים שירי ורדה גלבוע הופיע השיר במילים:
גרסה זו היא הגרסה המקורית שכתב רסקין לרגל יום הולדתה החמישי של בתו אסתר.
ראו גם
השיר "רק ביום הולדת" גם הוא מאת רסקין.
מגון
{{פירושונים|
ראו גם
}}
סאלי פילד
ביוגרפיה
פילד נולדה בפסדינה, קליפורניה שבארצות הברית. הוריה התגרשו כשהייתה בת ארבע. אמהּ, מרגרט פילד, (שחקנית במקצועה) התחתנה בשנית עם איש פעלולים לשעבר.
קריירה
פילד החלה את דרכה בטלוויזיה, בסדרה "Gidget" (1965). לאחר מכן החלה לככב בתפקידה הטלוויזיוני הידוע מכל, כאחות ברטרייל ב"הנזירה המעופפת" שהייתה קומדיית מצבים ששודרה ברשת ABC בשנים 1967–1970. יותר מאוחר הופיעה גם בסדרה "The Girl with Something Extra" בין השנים 1973–1974. בין לבין הופיעה בכמה וכמה תפקידי אורח בטלוויזיה.
פילד, ששיחקה בעיקר דמויות קומיות בטלוויזיה, התקשתה לגלם דמויות בסדרות דרמה. לכן החליטה ללמוד אצל מורה המשחק הנודע, לי שטרסברג. לימודים אלו הועילו לקריירת המשחק שלה והיא התקבלה לגלם את "סיביל", הדמות הראשית בסרט הטלוויזיה "סיביל", שהתבסס על ספרה של פלורה שרייבר באותו השם. התיאור הדרמטי של פילד כשגילמה את סיביל, אישה צעירה הסובלת מהפרעת זהות דיסוציאטיבית בסרט טלוויזיה זה, לא רק שזיכה אותה בפרס אמי, אלא גם אִפשר את פריצתה ממרקע הטלוויזיה למסך הקולנוע.
תפקידים בקולנוע
פילד גילמה תפקיד ראשי בסדרת טלוויזיה/סרט "אישה בעלת אמצעים". הסרט מגולל את חייה של בס החל באהבת הנעורים שלה, דרך נישואיה, מות בעלה, מות ילדה, ועד למותה שלה. בתחילת שנות השבעים כיכבה בסרטים כמו "הפרחח ובת השריף", "הסוף", הרפתקה בפוסידון 2" ו"נורמה ריי" (1979), שזיכה אותה בפרס השחקנית הטובה ביותר בטקס האוסקר. ב"נורמה ריי" גילמה פילד פועלת טקסטיל ההופכת למנהיגת העובדים במאבקם מול ההנהלה על שיפור תנאי השכר והתברואה במפעל. סרט זה וקודמיו מיקמו אותה כשחקנית המגלמת דמויות של נשים חזקות ואסרטיביות. כך היה גם בסרטו של סידני פולאק, "ללא כוונת זדון" (1981), שבו גילמה עיתונאית מניפולטיבית, או בדרמה "הרומן של מרפי" (1985), שם גילמה אם חד הורית המתפרנסת מאילוף סוסים.
פילד זכתה פעם נוספת בפרס האוסקר על תפקידה בסרטו של רוברט בנטון, "מקום בלב" (1984). הסרט מתרחש בטקסס בימי השפל הגדול של שנות השלושים ופילד מגלמת בו אישה קטנה שחיה בצל בעלה השריף, ההופכת לאלמנה זקופת קומה המתייצבת באומץ כנגד המצוקות הכלכליות, אך מצד שני אישה טובת לב הפועלת מתוך הכרה מוסרית ודתית.
בהמשך הופיעה פילד בסרטים כגון: "פאנץ' ליין" (1988), לצד טום הנקס, "מגנוליות מפלדה" (1989), "לא בלי בתי" (1990) שחלקו צולם בישראל על ידי ג.ג. אולפני ישראל, "בועות של אהבה" לצד קווין קליין (1991), "גברת דאוטפייר" (1993), שבו גילמה את אשתו של רובין ויליאמס, "פורסט גאמפ" (1994) שם גילמה את אמו של פורסט גאמפ, ובדרמת המתח של ג'ון שלזינגר, "עין תחת עין" (1996). ב-1993 היא גם דיבבה את סאסי החתולה בסרט "המסע המופלא - הביתה".
תפקידים מאוחרים יותר
קריירת המשחק של פילד מתמקדת בעיקר בטלוויזיה. עם הופעותיה הקולנועיות נמנות שתי הקומדיות "נכון שזה לא נכון?" (2001) (שם גילמה אם אקסצנטרית) ו"לא רק בלונדינית 2" (2004), והדרמה הרומנטית, "היכן שהלב נמצא" (2000), שם כיכבה לצד נטלי פורטמן.
מבין סרטי הטלוויזיה שבהם השתתפה היו "אקלים יותר נוח" (1999) ו"דייוויד קופרפילד" (2000), עיבוד נוסף לספרו הקלאסי של צ'ארלס דיקנס.
בשנת 2002, שיחקה בברודוויי במחזה של אדוארד אלבי "העז, או מי זאת סילביה?". באותה שנה גילמה את קייט נולאן בסדרת הדרמה המשפטית "בית המשפט" ב-ABC, אשר בוטלה לאחר עונה אחת.
חזרתה לטלוויזיה החלה בסדרת הדרמה הרפואית "ER". בסך הכל הופיעה ב-12 פרקי הסדרה בין השנים 2000 - 2006 ואף זכתה בפרס אמי על תפקידה ב-2001. פילד כיכבה בסדרת הדרמה המשפחתית של רשת ABC, "אחים ואחיות", שעלתה לשידור בארצות הברית בספטמבר 2006 - תפקיד שעליו קיבלה אמי. ב-2008 השתתפה כמדבבת בסרט בת הים הקטנה 3: סיפורה של אריאל של אולפני דיסני.
ב-2012 הופיעה בסרטו של סטיבן ספילברג "לינקולן" כמרי טוד לינקולן, אשתו של אברהם לינקולן.
בשנת 2015 שיחקה את התפקיד הראשי בסרט "שלום, קוראים לי דוריס" לצידו של מקס גרינפילד, בו היא מגלמת אישה מבוגרת וביישנית הנשבית בקסמו של עובד חדש במשרדה.
בשנת 2017 שיחקה בקומדיה "שטן קטן" בכיכובו של אדם סקוט.
משנת 2022 משחקת פילד בסדרת הדרמה-ספורט "לייקרס: קבוצה מנצחת" שמביים אדם מקיי לרשת HBO; בדמותה של ג'סי, אימו של ג'רי באס. באותה שנה שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "Spoiler Alert" בתור מרילין, אימו של ביל קאוון.
בימוי
פילד ביימה את סרט הטלוויזיה, "עץ חג המולד" (1996), את סרט "ביוטיפול" (2000), עם מיני דרייבר, וכן פרק אחד בסדרה של טום הנקס, "מכדור הארץ לירח" (1998).
שדה סמנטי
שדה סמנטי ראשי עשוי להיות מחולק לשדות סמנטיים קטנים יותר. כמו כן, תיתכן חפיפה בין שדות סמנטיים, כך שמילה מסוימת יכולה להשתייך ליותר משדה אחד.
הסמנטיקה עוסקת בין היתר גם בשדות סמנטיים משום שהיא ענף של תורת הלשון שעניינו תיאור משמעותן של המילים ושל צירופי המילים.
ישנם מילונים המחלקים את המילים על פי השדות הסמנטיים שהם מתייחסים אליהם. מילון מסוג זה נקרא "אגרון" (תזאורוס).
סוגים של שדות סמנטיים
הן נמצאות בתחומים הבאים:
נרדפות: לדוגמה: שמש - חמה; ירח - לבנה; חושך - עלטה וכו'.
ניגודיות: לדוגמה: אור - חושך; קטן - גדול וכו'.
היכללות: לדוגמה: פירות - קלמנטינה, תפוז, תפוח ועוד.
שימושים ספרותיים
המשורר בוחר במלה בעלת מעמד מרכזי ביצירה, ולאחריה הוא מזכיר מילים נוספות הקשורות למלה המרכזית. כך נוצר "שדה" של מילים, שיש קשר ביניהן וזיקה בינן לבין המלה המרכזית. השדה הסמנטי מלכד ומאחד את חלקיה השונים של היצירה ומדגיש ומבליט את תוכנה.
עונת 1992/1993 בלה ליגה
עונת 1992/1993 הייתה העונה ה-62 של לה ליגה, הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-5 בספטמבר 1992 והסתיימה ב-20 ביוני 1993.
הליגה כללה 20 קבוצות. שתי הקבוצות האחרונות ירדו לליגת המשנה בסוף העונה. הקבוצות שזכו במקומות 17–18 השתתפו במשחקי המבחן עם קבוצות מליגת המשנה.
מליגת המשנה עלו ראיו ואיקאנו וסלטה ויגו.
ברצלונה זכתה בתואר וזאת בפעם ה-13 בתולדות המועדון ובפעם השלישית ברציפות. היא לא זכתה בהסופר קאפ הספרדי תוך הפסד לריאל מדריד בסיכום מפגש כפול - 1:1, 3:1.
ריאל בורגוס וקדיס ירדו לליגת המשנה בסוף העונה. אלבסטה ואספניול השתתפו במשחקי המבחן. כתוצאה מהם אספניול ירדה לליגת המשנה.
כדורגלנים מצטיינים
"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק לשני שוערים:
פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון דון בלון:
פרקה (סוג)
פרקה (שם מדעי: Perca) הוא סוג של דג ממשפחת הפרקתיים שבסדרת הדקראים, על שמו נקרא שמה המדעי של הסדרה ("Perciformes" - דמויי פרקה).
מאפיינים
דגי הפרקה הם דגים קטנים יחסית, באורך של עד 60 סנטימטרים והם בעלי סנפיר גבי פרוק בעל 5 או 6 קוצים. הם בעלי פיות גדולים והם טורפים הניזונים מחסרי חוליות מימיים ומדגים קטנים מהם. בתורם הם נטרפים בידי לוטרות, עופות מים כמו שלדגיים ודגים אחרים כמו זאבי נהרות.
רווה-רוסקה
רווה רוסקה (באוקראינית: Ра́ва-Ру́ська; בפולנית: Rawa Ruska; ביידיש: ראווע) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בסמוך לגבול פולין, ובסמוך ללבוב ולבעלז. נמצאת בחבל גליציה ההיסטורי. בעיירה מעל ל-8,000 תושבים.
תולדות היישוב
רווה רוסקה נוסדה בשנת 1455. בהיותה על נתיב מסחר מרכזי בין לובלין ולבוב, התפתחה העיירה במהירות, ובמשך שנותיה תחת האיחוד הפולני-ליטאי הייתה בבעלות מספר משפחות אצולה פולניות.
בשנת 1622 הוענקו לרווה רוסקה זכויות אזרחיות וכלכליות שונות, ובשנת 1672 נערך בה קרב בין הפולנים והטטרים. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי רווה רוסקה
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מתחילת המאה ה-17, ובמשך השנים הוטלו עליהם מגבלות שונות ומיסים כבדים. במהלך מלחמת העולם הראשונה נספו רבים מיהודי העיירה ממגיפות שפרצו בה, ובתום המלחמה, סבלו ממעשי התעללות מצד חיילי הצבא הכחול שנכנסו ליישוב.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-5,700 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות השונות ושל אגודת ישראל, אשר חלק מאנשיה נמנו על חסידי בעלז. בשנת 1926 מונה יצחק מנחם נחום טברסקי לרב המקום. ב-10 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הספיקו להטיל על יהודיה גזירות שונות, ולחלל את בתי הכנסת בה. עם זאת, בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב, עברה העיירה תוך מספר ימים לשליטה סובייטית. בתקופה זו, נאסרה הפעילות הציבורית היהודית בעיירה, הולאמו בה עסקים פרטיים, וחלק מיהודיה העשירים גורשו לסיביר.
בשואה
ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, שבו הגרמנים לעיירה, ובסיוע המשטרה האוקראינית המקומית הוציאו אלו להורג כ-100 ממשכילי הקהילה היהודית בה. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר גבוהים וחובת ביצוע עבודות כפייה. בחורף 1941–1942 מתו רבים מיהודי העיירה מרעב וממחלות.
ב-20 במרץ 1942 ערכו שוטרים גרמנים ואוקראינים אקציה אלימה בעיירה, בה שילחו כ-1,500 יהודים למחנה ההשמדה בלז'ץ, או רצחו אותם ביערות הסביבה. למחרת נצטוו יתר יהודי העיירה לסלול כביש ממצבות בית העלמין היהודי המקומי.
באביב 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו צפוף שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים רבים מיישובי הסביבה, ואשר מספר יושביו הגיע לכ-6,700 איש. ב-27 ביולי 1942 שילחו הגרמנים כ-5,000 מיהודי הגטו לבלז'ץ, תוך ירי במסתתרים. בשל קרבתה היחסית של העיירה למחנה בלז'ץ, הגיעו אליה מאות יהודים פצועים שהצליחו להימלט מאלפי קרונות הרכבת ששולחו למחנה. בתחילת ספטמבר 1942 רוכזו בגטו שבעיירה אלפי יהודים נוספים, ומספר יושביו הגיע לכ-8,000 איש.
בתחילת דצמבר 1942 ננעלו שערי הגטו שבעיירה. ב-7 בדצמבר 1942 בוצעה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה העלו השוטרים הגרמנים את בתי הגטו באש, רצחו כ-3,000 יהודים בירי בשטח בית העלמין היהודי וביער סמוך, ושילחו לבלז'ץ קרוב ל-2,500 יהודים. כ-750 יהודים שניסו להסתתר בעיירה נרצחו כעבור יומיים. כ-300 יהודים שעברו סלקציה הועברו למחנות עבודה באזור העיירה, וכ-60 נוספים הושארו בעיירה זמנית לאיסוף ולסידור רכוש המגורשים בה. עשרות יהודים שהסתתרו ביערות הסביבה, ונענו להבטחות הגרמנים כי לא יאונה להם כל רע, נרצחו ביוני 1943.
מכ-5,700 יהודי העיירה ומאלפי הפליטים היהודים הנוספים שהובאו אליה בזמן המלחמה שרדו את השואה יהודים בודדים.
אקדח הזנקה
אקדח הזנקה הוא אקדח ללא אפשרות ירי אמיתי, כאשר לאקדח מוכנסים כדורי סרק אשר יוצרים אפקט רעש ירי. השימוש באקדחי סרק מצוי בתעשיית הקולנוע ובתחרויות ספורט. אקדח הסרק הוא חוקי ואינו מסוכן.
החל מאולימפיאדת 1948 חוברו אקדחי ההזנקה באולימפיאדה למערכות אלקטרוניות.
ניתן להפוך אקדח הזנקה לאקדח אמיתי, ועקב שימוש של עבריינים בכך הוגבל השימוש באקדחי הזנקה בבריטניה ונאסר השימוש באקדח מסוג Bruni Olympic .380 BBM.
נמצא כי אקדח הזנקה מקנה יתרון לספורטאי שנמצא סמוך יותר לאקדח. כדי להתמודד עם בעיה זו מארגנים של אירועי ספורט הוסיפו רמקולים שישמיעו את רעש הפתיחה במקביל, אולם חלק מהספורטאים עדיין חיכו ליריית הפתיחה ה"אמיתית". בעקבות זאת באולימפיאדת ונקובר (2010) הוכנסה לשימוש טכנולוגיה חדשה של אקדח הזנקה "שקט".
לאונידס הראשון
לאונידס הראשון (בערך 521 לפנה"ס - 11 באוגוסט 480 לפנה"ס) היה מלך ספרטה שנודע בשל גבורתו בקרב תרמופילאי.
לאונידס היה אחד מבניו של אנכסנדרידס השני, מלך ספרטה שעל פי המיתולוגיה נחשב לצאצאו של הרקולס. ב-489 לפנה"ס או ב-488 לפנה"ס ירש את כתר ספרטה מאחיו קלאומנס הראשון, שאת בתו גורגו נשא לאישה.
חייו
לפי הרודוטוס אמו של לאונידס לא הייתה רק אשת אביו אלא גם אחייניתו, אמו של לאונידס הייתה עקרה למשך זמן כה רב שהאפורים, פקידי הממשל הספרטני, ניסו לשכנע את אנכסנדרידס השני, מלך ספרטה, למצוא לו אישה אחרת ולנטוש את אשתו הנוכחית. אנכסנדרידס סירב, בטענה שהעובדה שאשתו עקרה לא אומרת שאשתו אשמה, ושכנע את האפורים לאפשר לו לשאת אישה שנייה בלי להתגרש מאשתו הראשונה. אשתו השנייה, נצר לכילון איש ספרטה (אחד משבעת חכמי יוון), הולידה לאנכסנדרידס בן ראשון, קלאומנס הראשון. שנה לאחר הולדת קלאומנס, אשתו הראשונה של אנכסנדרידס הולידה לו עוד בן, דוריאיוס. לאונידס היה הילד השני שנולד לאנכסנדרידס מאשתו הראשונה. מכיוון שלאונידס לא היה צפוי לרשת את הכתר (מכיוון שהיה לו שני אחים גדולים ולאחר מותם ילדיהם ירשו את הכתר ולא לאונידס), למד לאונידס באגוגה, בית החינוך הצבאי והנוקשה של ספרטה, לאונידס הוא אחד ממלכי ספרטה הבודדים שלמדו באגוגה.
בערך בשנת 520 לפני הספירה נפטר אביו של לאונידס, אנכסנדרידס, ואחיו הגדול של לאונידס, קלאומנס, ירש את הכתר. אחיו השני של לאונידס, דוריאיוס, הרגיש לא רצוי בספרטה לכן עזב את ספרטה וניסה להקים מושבה יוונית בסיציליה, הוא לא הצליח ונרצח. מערכת היחסים בין לאונידס לבין אחיו הגדולים לא ידועה, אך, ידוע שלאונידס התחתן עם גורגו, ביתו של קלאומנס. בשנת 490 לפני הספירה, התאבד קלאומנס (אחיו הבכור של לאונידס), בעקבות זה הוכתר לאונידס כמלך ספרטה.
קרב תרמופילאי
כאשר נודע בספרטה על פלישת קסרקסס מלך פרס ליוון, אנשיה נועצו באורקל מדלפי וקיבלו תשובה שבה נאמר בין היתר: "ייפול בחלקם של אנשי לאקוניה להתאבל על מות מלכם - צאצאו של הרקולס הגדול."
באוגוסט 480 לפנה"ס יצא לאונידס בלווית 300 מאנשי חיל משמרו למצר היבשתי תרמופילאי שבמרכז יוון - המעבר היחיד שדרכו ניתן היה להגיע מצפון יוון לדרומה. הוא פיקד על כוח של הליגה ההלנית שמנה 7,000 איש ושהוטל עליו לעצור את התקדמותו של הצבא הפרסי, שהגיע מכיוון צפון יוון ומנה מאות אלפי חיילים. וזאת במטרה לאפשר לצי היווני להתארגן בארטמיסיון.
במשך היומיים הראשונים לאונידס ואנשיו הצליחו להדוף את התקפות הפרסים בקרב שבו נהרגו כ-20,000 מחיילי צבא קסרקסס, ובהם שניים מאחיו. אך ביום השלישי בוגד יווני בשם אפיאלטס הוביל את המצביא הפרסי הידרנס בשביל אנופאיאה. זו הייתה דרך בהרים שעקפה את מצר תרמופילאי ואיפשרה לפרסים לאגף ולהביס את הצבא היווני.
במצב דברים זה החליט לאונידס לשלוח בחזרה את כל החיילים היוונים, בעוד הוא ו-1400 אנשיו נשארו ללחום בפרסים עד מוות, כדי לעכב את התקדמותם ולאפשר ליוונים להתארגן נגדם.
כוח קטן זה, שהוקף מכל צדדיו בחיילי האויב, נלחם עד האיש האחרון. ההיסטוריון היווני הרודוטוס כתב כי קסרכסס פקד לערוף את ראשו של לאונידס ולצלוב את גופתו. קברו של לאונידס נמצא כיום בעיר ספרטה שבמחוז פלופונסוס ביוון.
בתרמופילאי הוקמה אנדרטה בצורת אריה (שנהרסה במשך הדורות) ושעליו כתוב, כפי שמוזכר כבר על ידי הרודוטוס :"עובר אורח, לך ואמור לספרטנים כי כאן שוכבים אנו, המצייתים לחוקיהם."
לאחר מותו
בנו פליסטרכוס ירש את כס המלוכה אבל היות שהיה עדיין קטין, מילא את מקומו בן דודו פאוסניאס (בן אחיו של לאונידס) כעוצר ספרטה. אחרי מותו ירש אותו פלייסטואנאקס, בנו של פאוסניאס.
יחסי ונואטו–שווייץ
יחסי ונואטו–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ונואטו לבין הקונפדרציה השווייצרית.
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין רפובליקת ונואטו כוננו ב-1990 לאחר שהנהיגה שווייץ מדיניות חדשה השואפת לקשרי חוץ עם כמה שיותר מדינות ברחבי העולם. שיתופי פעולה העיקריים שבין שתי המדינות מתבצעים בפורומים בינלאומיים שונים דוגמת האומות המאוחדות.
ונואטו מרוויחה מהתרומה השווייצרית לפרויקטים למען אזור האוקיינוס השקט, בו נמצאת ונואטו, בעיקר בתחום השמירה על האקלים. בין 1999 ל-2002 תמכה שווייץ בפרויקט מוזיקלי בוונואטו. באוקטובר 2013 ביקר שר החוץ של שווייץ דידייה בורקהלטר בוונואטו לצורכי עבודה במסגרת ביקור רשמי, וכך היה בעצם ביקור רם דרג בין שתי המדינות.
חוקרים ואמנים בתחומים שונים מוונואטו יכולים להגיש בקשה למזכירות המדינה למחקר וחדשנות בחינוך השווייצרית ולקבל את מלגת ההצטיינות הממשלתית ללימודים גבוהים בשווייץ. בסוף 2012 חיו בוונואטו 12 שווייצרים, מהם שישה החזיקו אזרחות כפולה של ונואטו ושל שווייץ.
חרסי שומרון
חרסי שומרון הם שתי קבוצות של אוסטרקונים הכתובות כתב עברי עתיק שנמצאו בעיר שומרון, בירת ממלכת ישראל, ומעריכים כי שימשו כתעודות משלוח לתוצרת. התאריך המקובל לתעודות הוא ימי ממלכת ישראל, אך יש הסבורים כי הם מן התקופה הפרסית, כאשר שומרון שימשה בירת פחווה (מחוז). חלק מהכתובות התפרסמו וסומנו כ-KAI 183-188.
הקבוצה הראשונה
רוב החרסים שימשו תעודות משלוח של שמן ויין מנחלת שבט מנשה לעיר שומרון. נוסח התעודות כמעט קבוע והוא מכיל את שנת המשלוח, התוצרת, כמות התוצרת, שם מקום ושם אדם. החוקר אריה בורנשטיין סידר את החרסים על פי השנה בה נשלחו, מוצא המשלוח, שם המקבל וסוג המשלוח. מסקנותיו הן שבכל שנה היה צריך יישוב מסוים לספק תוצרת לשר הממונה על המחוזות בשומרון. בכל שנה כל יישוב מספק תוצרת רק לפקיד אחד. לדוגמה - בשנה התשיעית אלו היו המשלוחים: גת פארן לשמריו, קצה לגדיו, גבע ויצת לאדניעם, ושפתן לבעל-זמר. מסקנה נוספת היא שהיו כרמים שהיו מחוץ לחשבון המחוזות, אולי כרמים סמוכים לארמון המלך. ברנשטיין מציין גם כי כמות היין היא פי שלושה מכמות השמן.
החרסים מלמדים גם על שמות נפוצים בממלכת ישראל, שכמו בממלכת יהודה כללו שמות תאופוריים לרוב, אולם בעוד ביהודה הסיומת הנפוצה היא "יהו", בחרסי שומרון נפוצות הסיומות "בעל" ו"יו".
חרס מס' 1
חרס מס' 6
חרס מס' 19
בעקבות המחקר של זהר עמר נמצא הסבר לתעלומת כלי חרס גדולים מנוקבים בתחתיתם שנמצאו באתרים שונים בארץ ישראל בתקופת הברזל, כמו במגידו, תל בית שמש, בתל חצור, בתל לכיש, בתל מקנה ובתל גורן (עין גדי) – שם נמצא כלי כזה כחלק ממכלול תעשייתי ששימש להפקת בשמים.
הקבוצה השנייה
אוסטרקון נוסף (מסומן: c2101) מכיל רשימת שמות, בשבר האוסטרקון שנמצא רשומים 5 שמות ב-5 שורות, כל השמות מוכרים לנו בצורתם מהמקרא, והם מתאפיינים בכתיבה הישראלית המקוצרת (בה שם ה' נהגה ונכתב יהו, והתוספת התאופורית יהו לשמות אנשים נהגת ונכתבת "יו" ). זמנו של האוסטרקון הוא המחצית השנייה של המאה השמינית לפני הספירה (750 - 700 לפנה"ס).
השמות המופיעים באוסטרקון הם:
אורות לתעסוקה
תוכנית אורות לתעסוקה היא תוכנית לטיפול במובטלים שהופעלה בישראל בין 1 באוגוסט 2007 ל-1 במאי 2010. התוכנית היוותה המשך של תוכנית מהל"ב, ויחדיו הן זכו לכינוי 'תוכנית וויסקונסין', על שם מדינת ויסקונסין, ממנה יובא מתווה התוכנית.
בתוכנית נערכו מספר שינויים ביחס לתוכנית מהל"ב, שהקלו על לקוחות מרכזי התעסוקה. היא המשיכה לפעול עד לפקיעת הוראת-החוק הזמנית, מכוחה פעלה התוכנית, ב-29 באפריל 2010 . הוראת החוק פקעה עקב התנגדותם של חברי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת להארכת התוכנית במתכונתה הקיימת.
במכרז של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה להפעלת הוועדות המקצועיות בפרויקט, בהיקף של 6 מיליון שקל בשנה וכלל העסקת מומחים ורופאים בוועדות, זכתה חברת פמי פרימיום.
אריק זאבי
אריאל (אריק) זאבי (נולד ב-16 בינואר 1977) הוא ג'ודוקא עבר ישראלי, הנחשב לאחד מהג'ודוקא הישראלים הטובים ביותר בכל הזמנים. התמודד בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג והוא בעל חגורה אדומה לבנה, דאן 6. בין תאריו הבולטים: מדליסט ארד אולימפי (אתונה 2004), סגן אלוף העולם, 4 פעמים אלוף אירופה ואלוף ישראל בג'ודו.
ביוגרפיה
אריק, בנם של ויליאם וסיגלית זאבי, גדל והתחנך בשכונת קריית הרצוג שבבני ברק. בילדותו למד בבית ספר "עוזיאל" ובנעוריו, בתיכון עירוני כללי "רמז" שבעיר. בגיל 7 הוא החל להתאמן בג'ודו במועדון הפועל בני ברק משכונת פרדס כץ, תחת הדרכתו של רמז ממיסטבלוב. אחיו רוני זאבי היה הג'ודוקא הראשון מהמועדון שזכה באליפות הארץ בג'ודו. אריק החל להתאמן בג'ודו בעקבותיו וזכה כבר בגיל 15 באליפות הארץ לבוגרים, בכך הפך להיות צעיר הזוכים בארץ בתואר זה. מכיוון שגדל בשכונה ללא מתקנים מקצועיים לאימונים, הוא התאמן במקלט השכונתי. בספטמבר 2008 זאבי נישא לרווית, ולהם שתי בנות ובן. הוא מתגורר בתל אביב ומחזיק בתואר ראשון במשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה.
תחילת הקריירה
בשנת 1992, זאבי זכה באליפות ישראל לבוגרים כאשר היה בן 15 ושלושה חודשים והפך לצעיר ביותר שעושה זאת. באליפויות ישראל, זאבי השתתף במהלך הקריירה 11 פעמים נוספות ובכולן זכה. בנובמבר 1994, זאבי התחרה באליפות אירופה עד גיל 21 שנערכה בליסבון וזכה במדליית ארד. באליפות שנה לאחר מכן שנערכה בוואיאדוליד הוא זכה במדליית הזהב כשניצח בגמר את פרנק טריין הבלגי. בשנת 1997, הוא זכה במדליות הראשונות שלו בתחרויות בינלאומיות לבוגרים כאשר זכה במדליית ארד במכביה החמש-עשרה ובשתי מדליות כסף בטורנירים 'B-Tournament Minsk' ו-'German Open Bonn'. באותה השנה סיים במקום השביעי באליפות העולם שנערכה בפריז. בשנת 1998 הוא זכה במדליית כסף בטורניר טביליסי וסיים במקום החמישי בטורניר פריז היוקרתי.
זאבי ייצג את ישראל במשחקים האולימפיים לראשונה באולימפיאדת סידני 2000, וסיים במקום החמישי. בקרב הראשון הוא ניצח באיפון את האלוף האולימפי המכהן, פאבל נסטולה הפולני. בשמינית הגמר הוא ניצח שוב באיפון את האלוף האולימפי מברצלונה 1992, אנטל קובאץ' ההונגרי וברבע הגמר הפסיד באיפון לקוסיי אינווה היפני ונשר לקרבות בית הניחומים. זאבי ניצח בווזארי את יוסבני קסל הקובני עם תרגיל סיאו-נגי ובאיפון את מריו סבינו הברזילאי ועלה לקרב על מדליית הארד. בקרב על הארד פגש זאבי את סטפן טרנו הצרפתי, ולאחר קרב שקול, ללא נקודות לשני הצדדים, הוכרע הקרב בהחלטת שופטים שגויה כאשר הצרפתי ניסה לנעול את ידו של זאבי בבריח ומשזאבי הבחין כי הם יצאו מתחום המזרן, הוא סימן לצרפתי לשחרר את ידו. השופטים החליטו כי מדובר בסימון לכניעה והעניקו איפון לצרפתי. לאחר האולימפיאדה, הושעה השופט לשנתיים עקב טעות זו.
הצלחה בצמרת העולמית (2001-2004)
באליפות העולם בשנת 2001 שנערכה במינכן, זכה זאבי במדליית כסף בדרך יוצאת דופן. הוא התחרה בקטגוריית המשקל הרגילה שלו עד 100 ק"ג והודח כבר בסיבוב השני, אך החליט להירשם גם לקטגוריית המשקל הפתוחה, קטגוריה בה כל ג'ודוקא מכל קטגוריית משקל יכול להתחרות. בדרך כלל בקטגוריה זו מתחרים הג'ודוקא הכבדים ביותר, אך זאבי החליט לנסות את מזלו. בקרב הראשון הוא ניצח באיפון את ריגוברטו טרוחיליו הקובני, בשמינית הגמר הוא ניצח שוב באיפון את אלכסנדרו לונגו הרומני וברבע הגמר הוא ניצח בווזארי את קאנג אוי-קיי הדרום-קוריאני. בחצי הגמר הוא גבר בווזארי ויוקו על ראמז צ'וצ'יאשווילי הגיאורגי ובגמר זאבי נכנע באיפון לאלכסנדר מיכאילין הרוסי. זאבי הפך לג'ודוקא הראשון בעולם מזה 21 שנים שזוכה במדליה בקטגוריית המשקל הפתוח למרות היותו מתחרה בקטגוריית משקל שהיא לא הכבדה ביותר.
באליפות אירופה באותה השנה שנערכה בהיכל ברסי שבפריז, זכה זאבי לראשונה במדליית הזהב. בשלב שמינית הגמר הוא ניצח את רוסלן משורנקו האוקראיני, ברבע הגמר הוא ניצח את אלקו ואן דר חיסט ההולנדי ובחצי הגמר גבר באיפון על איברי ג'יקוראולי הגיאורגי. בגמר פגש זאבי את גילאן למייר הצרפתי המקומי. כשלוש דקות מהפתיחה השיג זאבי יתרון יוקו ודקה מאוחר יותר השיג קוקה. בתוך הדקה האחרונה של הקרב, ניצל זאבי ניסיון תקיפה לא מוצלח של לאמאר, השיג איפון ומדליית זהב.
באליפות אירופה בשנת 2003 שנערכה בדיסלדורף, זכה זאבי שוב בתואר. בקרב הראשון הוא ניצח את סם דלהיי הבריטי, בשמינית הגמר הוא ניצח את אנטל קובאץ' ההונגרי בווזארי ויוקו וברבע הגמר הוא ניצח באיפון תוך 46 שניות את רוסלן משורנקו האוקראיני לאחר שהצליח לרתקו למזרן. בחצי הגמר זאבי ניצח את איהאר מקראו הבלארוסי ביתרון של שתי יוקו ובגמר הוא גבר באיפון תוך דקה ותשע שניות על אלקו ואן דר חיסט ההולנדי. באליפות אירופה שנה לאחר מכן שנערכה בבוקרשט, זאבי זכה בתואר האירופי בפעם השלישית. בשמינית הגמר זאבי ניצח באיפון את איברי ג'יקוראולי הגיאורגי, ברבע הגמר הוא שוב ניצח באיפון את מיקלה מונטי האיטלקי ובחצי הגמר זאבי ניצח בזכות ניקוד קוקה את גילאן למייר הצרפתי. בגמר הוא פגש את אנטל קובאץ' ההונגרי ולאחר שזכה בניקוד מוקדם של קוקה ויוקו, הכריע זאבי את הקרב באיפון שתי דקות ו-50 שניות מפתיחתו. באותה השנה זכה זאבי בטורניר פריז היוקרתי כאשר ניצח בגמר את איברי ג'יקוראולי הגיאורגי לאחר שקיבל ניקוד איפון.
באולימפיאדת אתונה 2004, זכה זאבי במדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג. בקרב הראשון הוא התמודד מול מריו סבינו הברזילאי ולאחר שהוביל בווזארי, שמונה שניות לסיום, הוענק עונש נוסף לשניים וזאבי ניצח באיפון. בשמינית הגמר הוא פגש את מיקלה מונטי האיטלקי שהוביל בווזארי לאורך רוב הקרב אך 46 שניות לסיום זאבי ביצע תרגיל סיאו-נגי והצליח להטיל את מונטי על גבו ולזכות באיפון. ברבע הגמר זאבי פגש את ג'אנג סונג-הו הדרום-קוריאני. דקה ו-40 שניות מהפתיחה זאבי הטיל את הקוריאני וקיבל ווזארי אך בדקה האחרונה של הקרב, כאשר זאבי ניסה להיכנס להתקפה, הקוריאני התחמק והמשיך את המהלך להטלה שהסתיימה באיפון והפסד לזאבי. זאבי נשר לקרבות בית הניחומים, שם גבר באיפון על פרנק מאוסימה הקמרוני לאחר ריתוק ובאיפון על גילאן למייר הצרפתי שוב לאחר ריתוק ועלה לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה זאבי התמודד מול אלקו ואן דר חייסט ההולנדי ושתי דקות ו-8 שניות לסיום, זאבי ביצע תרגיל שהפיל את ההולנדי והעניק לו ניקוד קוקה. 51 שניות לסיום ההולנדי ניסה לבצע התקפה אך זאבי בתרגיל נגד בשם קואוצ'י-גשי, הצליח להטיל את ההולנדי בעוצמה על גבו וניצח באיפון.
הצלחה בזירה האירופית (2005-2012)
באליפות אירופה בשנת 2005 שנערכה ברוטרדם, זכה זאבי במדליית הכסף לאחר שהגיע עד הגמר והפסיד לכריסטוף הומבר הצרפתי. באליפות אירופה שנתיים לאחר מכן שנערכה בבלגרד, זכה זאבי במדליית הארד לאחר ניצחון בניקוד קוקה על לבאן זורזוליאני הגיאורגי. באליפות אירופה בשנת 2008, הוא זכה שוב במדליית הארד כשניצח בקרב המכריע את כריסטוף הומבר הצרפתי בניקוד איפון שתי דקות ו-11 שניות מתחילת הקרב. באותה השנה זאבי זכה גם במדליית זהב בטורניר גביע העולם בפראג כשניצח בגמר את יאוהן ביאדולין הבלארוסי, במדליית כסף בטורניר גביע העולם במדריד כשהפסיד בגמר לאלכס אגוויאר הברזילאי ובמדליית ארד בטורניר פריז לאחר שניצח באיפון את יו קוואנג-סון הדרום-קוריאני.
באולימפיאדת בייג'ינג, הודח אריק זאבי בשמינית הגמר לאחר ניצחון ושני הפסדים. בסיבוב הראשון הוא ניצח את פרדריק דמונפוקו הצרפתי כאשר דקה ושמונה שניות לסיום הוא הצליח לקבל ניקוד יוקו שהספיק לניצחון. בשמינית הגמר זאבי הפסיד לאלוף אירופה המכהן, הנק חרול ההולנדי שניצח ביוקו בזכות עונשים. זאבי נשר לקרבות בית הניחומים שם הפסיד ביוקו לאלוף העולם המכהן לוסיאנו קוראה הברזילאי והודח.
באליפות אירופה בשנת 2010 שנערכה בוינה, זכה זאבי במדליית ארד לאחר שניצח באיפון את ארטם בלושנקו האוקראיני בקרב על המדליה. באותה השנה זאבי זכה גם במדליית כסף בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי כשניצח בחצי הגמר את טגיר חאיבולאייב הרוסי והפסיד בגמר לטקאמסה אנאי היפני בניקוד ווזארי. במאי 2011, זאבי התחרה בגראנד סלאם מוסקבה וזכה במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את סיריל מארה הצרפתי עם ניקוד של שתי ווזארי.
באליפות אירופה בשנת 2012, בגיל 35, זכה זאבי במדליית הזהב בפעם הרביעית בקריירה ועשה היסטוריה כג'ודוקא המבוגר ביותר אי פעם שזוכה בתואר האירופי. בסיבוב הראשון זאבי ניצח בווזארי את יאוהן סיומצ'קין הבלארוסי, בשמינית הגמר זאבי ניצח באיפון את מרטין פצ'ק השוודי וברבע הגמר זאבי גבר בהחלטת שופטים על איראקלי צירקידזה הגיאורגי. בחצי הגמר הוא ניצח את זאפאר מאחמדוב הרוסי ביתרון ווזארי ויוקו ובגמר גבר בווזארי על לבאן זורזוליאני הגיאורגי.
באולימפיאדת לונדון 2012, הודח זאבי במפתיע כבר בסיבוב הראשון כאשר נכנע לבריח של דימיטרי פיטרס הגרמני והפסיד לאחר 43 שניות. לאחר הקרב אמר זאבי בדמעות: "לא דמיינתי תסריט גרוע כזה, שתוך פחות מדקה אני אסיים את ההופעה האחרונה שלי באולימפיאדה. עשיתי טעות ושילמתי עליה". ב-22 באוקטובר 2012 פרש מג'ודו.
לאחר פרישתו
לאחר פרישתו זאבי המשיך לשמש כפרזנטור של חברות שונות, אימן את נבחרת הקדטים בג'ודו והחל להעביר הרצאות בשם "לנצח בקרבות היום יום", כשמו של ספרו שראה אור בשנת 2011.
בשנת 2012 השתתף בפרסומת של משרד הכלכלה והתעשייה לעידוד רכישת מוצרים תוצרת ישראל. באותה השנה גם החל לאמן את נבחרת הקדטים של האיגוד הישראלי לג'ודו, תפקיד ממנו פוטר בנובמבר 2016 לדרישת המאמן הראשי של הנבחרת, אורן סמדג'ה, בשל מאבק על סמכויות. בשנת 2013, הוא ייסד את הקרן למצוינות אולימפית בישראל, במטרה "לממש באופן משמעותי, אפקטיבי ורחב ככל שניתן את הפוטנציאל האולימפי הקיים בישראל".
בשנת 2014, הוא שימש כאחד השופטים בתוכנית הטלוויזיה המיזם של ערוץ 2. במרץ 2017, הוא החל לשמש כפרזנטור של בנק ירושלים. החל משנת 2018, משמש זאבי כחבר ועד מייעץ באיגוד הישראלי של ספיישל אולימפיקס. זאבי בנוסף מאמן את נבחרת "מרכז רפאל" בהדרכתם של איתי גורן ולוטן אלקובי. בשנת 2018, הופיע בהופעת אורח בסדרה "שנות ה-80" של רשת 13.
מהות
מהות (בלועזית: אֶסֶנְציה) היא התכונה או קבוצת התְכונות של דבר מסוים; המהות קובעת את העצמיות הייחודית של הדבר. המושג הוא אבן בניין בכמה זרמים פילוסופיים לאורך השנים.
בעת העתיקה
פילוסופים קדם-סוקרטיים רבים עסקו בשאלות המהות עוד בטרם שהמושג הובחן והוגדר במתכונתו המאוחרת. פיתאגורס טען שכל עצם בעולם הוא התגלמות של מספר, וניתן להציג אותו באמצעות מספר או נוסחה מתמטית. בעקבותיו קמה האסכולה הפיתגוראית שהגדירה את המספר כיסוד העולם. הפילוסופים האטומיסטים (הנודעים בכך ששיערו את קיומם של אטומים, וגיבשו את מושג האטום בניסיון להגדיר את המהות של עצמים) טענו כי המהות של עצמים שונים מוגדרת על ידי צורות האטומים המרכיבים אותם, היחס שבין האטומים לעצמם והיחס שבין האטומים לריק שסביבם. תאוריה זו גובשה כדי לפתור קשיים רבים בנושא מהות, שהציגו הפילוסופים פרמנידס וזנון מאלאה.
אפלטון עסק בהגדרת המושג "מהות" כמושג פילוסופי בדיאלוג המאוחר "הסופיסט". הוא עסק רבות בשאלת המהות של ישויות. לטענתו, שם עצם כללי כלשהו (למשל: חתול) תמיד יאגד בתוכו המון ישויות ספציפיות (כל החתולים בעולם) שאינן זהות, אך חייב להיות משהו שמאגד אותן ומגדיר אותן יחדיו (מהות החתול). בעקבות בעיה זו גיבש אפלטון את תורת האידאות. על פי משנתו, כל קבוצת ישויות מוחשיות כלשהי מורכבת מ"חיקויים" של עצם אידיאלי אחד (אידאה), שמאגד ומגדיר את מהות הקבוצה. כל החתולים, למשל, הם רק צל של החתול, שנמצא בעולם האידאות, ומגדיר את מהות המושג "חתול".
אריסטו עסק רבות בשאלת המהות, אך שלל את תורת האידאות של אפלטון. לטענתו, המפתח להגדרת המהות של ישויות הוא בבחינת התכונות שלהן. הוא הפריד בין תכונות מהותיות של עצם, שהן חלק מהמהות שלו, לבין "תכונות מקריות".
אנשי האסכולה הציניקנית, ובפרט מייסד האסכולה, אנטיסתנס, שללו את רעיונותיו של אריסטו, ורבים מהם גם שללו את מושג ה"מהות" בכלל. אנטיסתנס ידוע באאימרה "סוס אני יכול לראות, אבל את הסוסיות אני לא יכול לראות". בקרב האסכולות היווניות שבאו אחרי כן פחת העיסוק בשאלת המהות, בעיקר כי אסכולות אלו עסקו בתחומים אחרים בפילוסופיה, ובשאלות אחרות.
בימי הביניים
בימי הביניים עסקו הוגים בהגדרת המהות ובהבנת הגבולות של תפיסתה. מכיוון שהפילוסופיה בימי הביניים הייתה דתית בעיקרה, הרי שעיקר העיסוק בהקשר זה היה במהותו של אלוהים, או בקשר בין אלוהים לאדם.
בסכולסטיקה
הפילוסוף והתאולוג תומאס אקווינס אימץ את גישתם של אריסטו ואפלטון, על פיה המהות מעניקה משמעות לישות. הוא חיבר תפיסה זו עם תפיסתו הדתית, וטען שאלוהים הוא המהות הבסיסית ביותר של כל העצמים, וכי לפיכך לא ניתן להבין את מהותן של ישויות, אלא ביחס לאלוהים.
הפילוסופים הנומינליסטים בימי הביניים (בפרט ויליאם איש אוקאם ורוסלין מקומפיין דווקא התנגדו לשימוש במונח מהות, והתנגדו לתיאור עצמים באמצעות תכונות. במובן זה, פילוסופים אלו המשיכו את גישתם של הציניקנים, ששללה את עצם הדיון במונח "מהות".
בפילוסופיה היהודית
הרמב"ם, טען בספרו "מורה נבוכים" כי אין האדם, בן התמותה, יכול לתפוס את מהותו, או עצמותו, של האל:.
בעת החדשה
בעת החדשה העלו פילוסופים רבים שאלות חדשות לגבי שאלת המהות של עצמים. במשנתם הושם דגש על הקשרים בין העולם הרוחני והנפש לבין העולם הגשמי. רנה דקארט וג'ורג' ברקלי בנו שניהם תפיסות המפרידות בין רוח לבין חומר, ומגדירות שוני מהותי ביניהם, כלומר, תפיסותיהם היו דואליסטיות.
ברוך שפינוזה, לעומתם, שם דגש על אחדות הגוף והנפש, ואף טען שכל העולם הוא בעצם ישות אחת, עם מהות אחת.
הפילוסוף הגרמני גוטפריד וילהלם לייבניץ פיתח תאוריה ייחודית בנסותו לפתור שאלות שהתעוררו בשאלת הרוח והחומר. לייבניץ הגדיר מונח חדש: "מונאדה", שהוא אובייקט מופשט המכיל בתוכו את המהות של אובייקטים קיימים, בצורת מידע. לייבניץ טען שהאובייקט שמייצגת המונאדה אינו קיים באופן עצמאי, והוא רק "מצב אינפורמטיבי" של המונאדה.
אחד הוויכוחים הגדולים בפילוסופיה המודרנית, בין הזרם הרציונליסטי לבין הזרם האמפיריציסטי, עסק בשאלה "האם האדם יכול לצבור ידע וודאי לגבי העולם". הפילוסוף עמנואל קאנט העלה תשובה מהפכנית לשאלה זו, בהתבסס על מושג המהות. קאנט הגדיר הפרדה בין "עולם התופעות"- העולם שאנו תופסים בחושינו, לבין "העולם כשלעצמו"- העולם המהותי. קאנט טען שבעוד שאנחנו מסוגלים להשיג ידע ודאי לגבי עולם התופעות, איננו מסוגלים להשיג ידע ודאי לדבי מהות הדברים. גישה זו מתכתבת עם תורת האידאות של אפלטון (ראו למעלה), אלא שבניגוד לאפלטון, קאנט לא טען שהעולם כפי שהוא מנותק עולם התופעות, ועולם התופעות הוא רק צל שלו. קאנט טען שהעולם המהותי משפיע באופן ישיר על העולם כפי שאנחנו תופסים אותו.
הפילוסוף ארתור שופנהאואר המשיך והרחיב את רעיונתיו של קאנט, ופירשם בדרכו שלו. על פי משנתו, המהות של כל הדברים בעולם הוא ה"רצון". המונח "רצון" אצל שופנהאואר מבטא דחף בסיסי הקודם לתודעה ולכוונה, ונוכח לא רק אצל בני אדם, אלא אצל כל הישויות בעולם. הרצון אצל שופנהאואר הוא דטרמיניסטי, ואינו נשלט על ידי האדם. שופנהאואר היה הראשון לקשר במשנתו בין מושג ה"מהות" לבין מסקנות על טבע האדם ודרך ההתנהלות הראויה לאדם.
הפילוסוף הגרמני גאורג הגל, אבי ההיסטוריציזם, טען שהגורמים החשובים ביותר הפועלים בהיסטוריה האנושית בכל זמן נתון, מגולמים על ידי ה"צייטגייסט" ('רוח הזמן'; מכונה לעיתים פשוט "גייסט", 'רוח') – מעין "רוח" ספק מטפורית ספק ממשית, המגלמת את מהות התקופה. הצייטגייסט משתנה עם הזמן, וניתן לחזות את שינוייו על ידי התבוננות בהיסטוריה. במילים אחרות, הגל גרס שניתן ללמוד על מהות העולם בתקופה מסוימת דרך התבוננות בהיסטוריה. הגותו של הגל בנושא זה השפיע על פילוסופים רבים במאה ה-19, בהם בפרט קרל מרקס, שפיתח את המהותנות המרקסיסטית.
בפילוסופיה האקזיסטנציאליסטית
האקזיסטנציאליזם הוא זרם פילוסופי שהתחיל להתפתח באמצע המאה ה-19. נקודת מפתח בהגות האקזיסטנציאליסטית היא שקיום קודם למהות. כלומר, עצם או אדם מסוים הוא קודם כל קיים, ויכול להתקיים גם ללא מהות. המהות נוצרת אחרי הישות.
הפילוסוף ז'אן-פול סארטר (שטבע גם את המונח "אקזיסטנציאליזם" עצמו כמתאר את האסכולה) הוא זה שטבע את המשפט "קיום קודם למהות", שהפך למשפט הדגל של האקזיסטנציאליסטים. משפט זה סייע לו לקשר בין האקזיסטנציאליזם לבין הגישה ההומניסטית ששמה את האדם במרכז השאיפות של החברה. כך קישר סארטר בין השאלה האונטולוגית של מהות האדם, לבין שאלות אתיות וחברתיות רבות.
כל הפילוסופים האקזיסטנציאליסטים, לפני סארטר ואחריו, עסקו בניסיון למצוא את משמעות החיים, או המהות הרצויה לאדם. בבסיס הגישות של כולם עמדה ההנחה שהמהות של שום דבר אינה "קבועה מראש", אלא נבחרת או נוצרת.
בפילוסופיה האנליטית
הוגי הפילוסופיה האנליטית, אשר התפתחה במפנה המאה ה-20, נקטו גישה שונה מאוד מן המקובל עד לתקופתם. לטענתם, כל הדיונים בשאלת המהות של ישויות עוסקים למעשה בשאלת המשמעות של מילים; אולם המשמעות המדויקת של מילים שונה מאדם לאדם, ואף משתנה בהתאם להקשר. על כן, אדם שמנסה לשאול את עצמו מה היא המהות של החתול, למשל, אינו צריך לשאול את עצמו שאלות מופשטות על המשותף לכל החתולים, התכונות של החתול, וכדומה, אלא להתמקד במשמעות של המילה "חתול" כפי שהוא משתמש בה. באופן זה, הפכו או הפנו הפילוסופים האנליטיים את שאלת המהות משאלה בתחום האונטולוגיה או המטאפיזיקה, לשאלה בתחום הפילוסופיה של הלשון.
בפילוסופיה הפנומנליסטית
בשנת 1901 הפילוסוף הגרמני אדמונד הוסרל, הידוע כ"אבי הפנומנליזם", החל לחקור את מושג המהות באופן אינטנסיבי. כבסיס לתורתו, טען הוסרל שידע לגבי המהות של דברים יהיה אפשרי רק על ידי חוסר התבססות על כל ההנחות של הקיום של העולם החיצוני. בגישה הפנומנולוגית, האובייקט אינו דבר חיצוני שבעצמו מספק אינדיקטורים של מה הוא, אלא הוא צביר של היבטים תפיסתיים ופונקציונליים שמקובצים יחד תחת הרעיון של אובייקט. גישה זו מתכתבת עם הגישה האנליטית, אולם היא שמה את הדגש על התודעה של האדם ומעשיו, ולא על שפת הדיבור שלו.
הפילוסוף מרטין היידגר, תלמידו של הוסרל, המשיך אימץ את הנחות היסוד של מורהו, אולם הוא מיקד את משנתו בחקירת מהות האדם.
היידגר חזר אל שאלתו של אפלטון, אשר הושמה בספרו בפיו של "הסופיסט"- מהו יש? או מהי הישות?
תשובתו של היידגר היא, כי האדם רואה סביבו הרבה "ישים" (בגרמנית: Seiend) ומהם הוא מסיק את המושג של הישות (בגרמנית: Sein); אך יש לשאול ולהקשות על הרגליו אלו של האדם, ושל המחשבה האנושית מקדמת דנא. לשיטתו, של היידגר, כפי שניסחה החוקר והוגה הדעות הוגו ברגמן, ניתן לקבוע רק את מהותו של הדבר הקבוע, הסטאטי: חפץ, תופעה פיזיקלית או נוסחה מתמטית. הכסא הוא בעל תכונות מסוימות, יש לו מהות קבועה. לעומת זאת, אי אפשר לקבוע את מהות של האדם. ההסבר לך הוא כי הישות של האדם היא "הוויה" (גרמנית: Dasein), אשר תכונתה העקרית היא אפשרות, האפשרות להיות דבר מה.
היידגר פיתח במשנתו את התפיסה כי מהותו של האדם אינה ניתנת לקביעה מוחלטת; ביסודו, האדם הוא הרבה יותר ממה שהצליח לממש במציאות; ומוטל עליו תמיד לשאוף להיות מה שהוא בשורשו. לשיטתו, המרכיב המעצב של ה"הוויה" האנושית הוא הקיומיות, האכסיסטנציה (מונח שנשאל מהגותו של קירקגור). וכך למשל במילותיו של היידגר, האדם.
ועל פי הסברו של הוגו ברגמן: האדם של היידגר, "הוא כולו "ישות" ולא "מהות", כולו אפשרות (הדגשה במקור) המתבטאת ומתגשמת מדי פעם בפעם באופן אחר... (האדם) חפץ להיות, להגשים את עצמו, מכיוון שמהותו אינה קבועה לפני התהוותו בעולם היש, לא תכונות אלה ואלה (כלומר מהות) מציינות את האדם, כי אם שאיפתו לישות, שאינה עדיין והחפצה להתהוות".
האיחוד הברזילאי
האיחוד הברזילאי (בפורטוגזית: União Brasil) היא מפלגה פוליטית ליברלית-שמרנית בברזיל. המפלגה נוסדה ב-6 באוקטובר 2021 ממיזוג בין הדמוקרטים למפלגה הסוציאל-ליברלית. היא המפלגה הגדולה ביותר בברזיל.
המפלגה מפוצלת בדרך כלל בהתנגדות לז'איר בולסונארו ולרוב היא מתנגדת למדיניותו של לואיז אינסיו דה סילבה.
בשנת 2022 דווח כי המפלגה מנהלת מגעים עם הפרוגרסיסטים ליצירת הגוש הגדול ביותר בקונגרס, והקמת מפלגה שיכולה להכתיב את המדיניות הנשיאותית. המפלגה יצרה בריתות עם המפלגה הליברלית של בולסונארו, כמו בבחירות למשרת מושל צ'ארה ב-2022, ועם מפלגת הפועלים, כמו עם פרננדו חדד בבחירות למשרת מושל סאו פאולו ב-2022.
היסטוריה
בשנת 2017 נחקק תיקון חוקתי 97, שקבע סעיף לפיו למפלגות הפוליטיות הברזילאיות יש גישה חופשית לרדיו ולטלוויזיה בקמפיינים בחירות, כמו גם לקרנות פדרליות. כמו כן, התיקון אסר על הקמת קואליציות פוליטיות להתמודדות בבחירות. מטרת התיקון הייתה לצמצם את מספר המפלגות הפוליטיות בברזיל.
בהתחייבות לניסיונה למנות מועמד לנשיאות בבחירות הכלליות בברזיל 2022, המפלגה מינתה את סוראיה תרוניקה, עורך דין וסנאטור ממאטו גראסו דו סול, כמועמד לנשיאות שלהם ואת מרקוס סינטרה , כלכלן וסגן פדרלי של סאו פאולו, בתור מועמד לסגן נשיא.
אידאולוגיה
כמו קודמיו, איחוד ברזיל ממוקם בימין בספקטרום הפוליטי. מדען המדינה ויניציוס ויירה מתאר את המיזוג כגרסה ברזילאית של מפלגות ליברליות, כשהיא מתמקדת בניצול של ציבור הבוחרים הימני שהתאכזב מהנשיא ז'איר בולסונארו. סגן נשיא PSL, ג'וניור בוצלה, הציב את המפלגה החדשה כחלק מהקוטב הדמוקרטי וששואף להימנע מקיטוב פוליטי בין לואיז אינסיו דה סילבה וז'איר בולסונארו, וקבע שתומכי בולסונארו הרדיקליים יצטרכו לעזוב את המפלגה.
חובת הגוף
חובת הגוף היא מצווה שהיא חובה על האדם ללא קשור ותלות במקום הימצאו, וחלה עליו בין אם נמצא בארץ ישראל או בחוץ לארץ. זאת בניגוד למצוות שהן 'חובת הקרקע' (ובלשון המשנה: מצוות התלויות בארץ) שהן מצוות שחיובן חל רק בארץ ישראל.
חיוב זה נלמד ממידת דבר הלמד מעניינו, שהיא אחת מי"ג מידות של רבי ישמעאל שבהן התורה נדרשת.
דוגמאות
רוב התרי"ג מצוות הן חובת הגוף כגון כיבוד אב ואם, הנחת תפילין ושמירת שבת. אף במצוות לא תעשה ישנן מצוות ששייכות לכלל זה; כגון איסור עריות, הימנעות מאכילת בהמה טרפה ואיסור סירוס אברי המין ועוד רבים שאינם 'תלויים בארץ' וחיובם הוא בכל מקום.
מקור בתלמוד
בתלמוד הובא דין זה בשם רב יהודה, שאמר שישנו חיוב על כל יהודי שגר בחוצה לארץ לשמור על כל המצוות שהן חובת הגוף שנמצאים בתורה:
חקלאות ביו-דינמית
חקלאות הביו-דינאמית (באנגלית: Biodynamic agriculture) היא שיטה חקלאית לגידול ירקות, פירות, גידולי שדה וגן ויצירת יין, המבוססת על האנתרופוסופיה.
ציפורלה
צִיפּוֹרֶלָה הוא אנסמבל של שחקני תיאטרון המעלה מופעים הומוריסטיים שמתאפיינים בנונסנס ובסלפסטיק. הקבוצה פעילה משנת 2005.
חקלאות ביו-דינמית
חקלאות ביו-דינאמית היא אחת מן הגישות הוותיקות לחקלאות אורגנית, ובדומה אליה החקלאות הביו-דינאמית שמה דגש על פיתוח פריון האדמה, שיתוף פעולה עם תהליכים טבעיים (כמו אויבים טבעיים), שילוב בעלי חיים, ומגוון ביולוגי רחב.