cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אבבה ביקילה
אַבֶּבֶּה בִּיקִילָה (באמהרית: አበበ ቢቂላ; 7 באוגוסט 1932 – 25 באוקטובר 1973) היה אתלט אתיופי, פעמיים ברציפות אלוף אולימפי בריצת מרתון, באולימפיאדת רומא ובאולימפיאדת טוקיו. הוא האתלט האפריקאי השחור הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית, הראשון שסיים ראשון במרתון האולימפי פעמיים והראשון בשורה ארוכה של רצים מצטיינים למרחקים ארוכים מאפריקה בכלל ומאתיופיה בפרט.
ביוגרפיה
ב-1956 השתתף ביקילה בן ה-24 לראשונה באליפות הכוחות המזוינים של אתיופיה, שם הפתיע כשסיים במקום הראשון את ריצת המרתון הרשמית הראשונה שלו. תוצאה זו זיכתה אותו בכרטיס לאולימפיאדת רומא. המאמן השוודי אוני ניסקנן, שבידו הפקידו האתיופים את הכנת הרצים למשחקים האולימפיים, זיהה את כישרונו וקידם אותו.
רומא 1960
את שיא העולם הזה קבע ביקילה כשהוא רץ יחף. אף אחת מהנעליים שהוצעו לו לא התאימה לרגליו (השטוחות לגמרי), והוא החליט מספר שעות לפני הזינוק לרוץ יחף. לאחר הזכייה אמר שעשה זאת כדי "שהעולם ידע [שארצו] אתיופיה תמיד ניצחה בנחישות ובגבורה". כששב הביתה חיכתה לו קבלת פנים השמורה לגיבורים לאומיים, הן מצד הקיסר והן מצד ההמונים.
בתחילת שנות האלפיים, הוקם בעיר לדיספולי באיטליה גשר להולכי רגל על שם ביקילה לציון זכייתו בזהב ברומא הסמוכה.
טוקיו 1964
ביקילה לא הרבה להתחרות בארבע השנים שבין אולימפיאדת רומא לאולימפיאדת טוקיו. 40 יום קודם לטוקיו לקה במקרה חמור של דלקת התוספתן, באמצעה של ריצת אימון. למרות זאת, הצליח להחלים ולנצח בשנית במרתון האולימפי, כשהוא מקדים בלמעלה מארבע דקות את בזיל היטלי הבריטי ואת קוקיצ'י צובריה היפני, שזכו בכסף ובארד, בהתאמה. ארבע שנים לאחר שתמונתו של הרץ היחף התפרסמה ברחבי העולם, הופיעה כעת במקומה דמותו של ביקילה, נועל נעליים, ומבצע תרגילי התעמלות בתום הריצה המתישה, תצוגה שהמחישה את יכולתו הפיזית להמשיך ולרוץ עוד ועוד. כמו כן שבר שוב את שיא העולם (שעבר בינתיים להיטלי) והעמיד אותו על 2:12:11.2 שעות (כאמור, זמן זה הוכר כזמן מיטבי ולא כשיא עולם רשמי).
אחרית ימיו
בשובו לאתיופיה מיפן העניק לו הקיסר במתנה רכב מסוג חיפושית. באולימפיאדת מקסיקו (1968) ניסה להגן שוב על תארו האולימפי, אולם נפצע תוך כדי הריצה ולא הצליח לסיימה. ב-1969 היה מעורב בתאונת דרכים, שכתוצאה ממנה נותר משותק ברגליו. בשנים לאחר מכן התחרה מעת לעת במרוצים לנכים, כמו גם בענפי ספורט אחרים.
באוקטובר 1973 מת באדיס אבבה בגיל 41 משטף דם מוחי, שנבע מסיבוכים שמקורם בתאונת הדרכים שעבר ארבע שנים קודם לכן. יום אבל לאומי הוכרז באתיופיה עם מותו, והוא נקבר בהלוויה ממלכתית בנוכחות הקיסר וקהל של עשרות אלפים. על שמו נקרא האצטדיון הלאומי באדיס אבבה.
עוצם
עוצם (עֹצֶם) הוא מושב בחבל לכיש המשתייך לתנועת המושבים ונמצא בתחום המועצה אזורית לכיש, ממערב לקריית גת.
היסטוריה
היישוב הוקם ב-22 במאי 1955 על ידי עולים מבוגמז שבהרי האטלס שבמרוקו, היה ראשון המושבים שהוקמו לפי התוכנית הגדולה ליישוב חבל לכיש ולכן שמו הזמני היה "לכיש 1". שמו ניתן לו לפי הפסוק "כֹּחִי וְעֹצֶם יָדִי עָשָׂה לִי אֶת הַחַיִל הַזֶּה" (דברים ח' פס' י"ז), לציון עוצמת הקרבות במלחמת העצמאות בין צה"ל לצבא מצרים באזור. בעבר התבסס המושב בעיקר על חקלאות. רוב חברי המושב עובדים בעבודות חוץ, ורבים מהם עוסקים במקצועות חופשיים. צביונו הראשוני של המושב היה בראשית ימיו דתי. כיום חיים במקום דתיים, חרדים וחילוניים אלה לצד אלה.
במתחם מוגן במושב התגורר ראש ארגון הפשע שלום דומרני עד למעצרו. לאחר שחרורו באוקובר 2021 עבר דומרני לגור באשקלון, בעוד אשתו הראשונה עופרה וילדיו נותרו לגור בעוצם. בין שבילי המושב הוסתרו בעבר מספר טילי לאו שנתפסו על ידי המשטרה. דומרני הואשם בהחזקתם אולם התיק נגדו נסגר.
ליזי פלטשר
אליזבת אן פניל פלטשר (באנגלית: Elizabeth Ann Pannill Fletcher; נולדה ב-13 בפברואר 1975) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת טקסס, מאז 2019. פלטשר, חברת המפלגה הדמוקרטית, מייצגת את מחוז הקונגרס הכולל בתוכו את רוב מערב יוסטון, אשר יוצג בעבר בידי ג'ורג' הרברט ווקר בוש.
ביוגרפיה
פלטשר נולדה בבית החולים הרמן שביוסטון ב-13 בפברואר 1975. היא גדלה בשכונה ריבר אוקס ("אלוני הנהר", River Oaks) ביוסטון, וסיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון של סנט ג'ון. לשם לימודיה הגבוהים עזבה את טקסס והחלה ללמוד בקניון קולג' (אנ') בגמבייר (אנ'), אוהיו, שם הייתה חברה באחווה "פי בטא קפא". לאחר מכן למדה בבית הספר למשפטים של מכללת ויליאם ומרי בוויליאמסבורג שבווירג'יניה. בתום לימודיה האקדמיים שבה ליוסטון, ועבדה במשרד עורכי הדין ""וינסון & אלקינס" (Vinson & Elkins). בהמשך עבדה במשרד עורכי דין אחר, ועסקה דרכו בליטיגציה.
בבחירות 2018 התמודדה פלטשר לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השביעי של טקסס. בבחירות מקדימות שהתקיימו במפלגה הדמוקרטית גברה על המחברת לורה מוסר (Laura Moser). היו אלה פריימריז וסיבוב שני מכריע בהם הדמוקרטים התפצלו בין פלטשר, אשת הממסד הדמוקרטי שנתמכה בידי הגופים הרשמיים של המפלגה, לבין מוסר שזכתה לתמיכת המחנה הפרוגריסיבי בהנהגת ברני סנדרס. ביום הבחירות הכלליות ב-6 בנובמבר 2018, פלטשר מיתגה עצמה כדמוקרטית מתונה נגד נציג המחוז ג'ון קלברסון, ובסופו של דבר גברה עליו בחמש נקודות האחוז: 52.5% לעומת 47.5% מכלל קולות הבוחרים.
עם השבעתה לתפקיד ברשית ינואר 2019, פלטשר הפכה לדמוקרטית הראשונה שייצגה את מחוז הקונגרס השביעי של טקסס מאז נוצר בשנת 1967, כמו גם האישה הראשונה כנציגתו. ניצחונה הביא לידי גמר את האחיזה בת 52 השנים של המפלגה הרפובליקנית במחוז קונגרס זה. ג'ורג' הרברט ווקר בוש, הנציג הראשון של המחוז, לימים כיהן כנשיא ארצות הברית. היא חברה בוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל ובוועדת התחבורה והתשתית של בית הנבחרים.
בבחירות 2020 זכתה בכהונה נוספת לאחר שניצחה את המועמד הרפובליקני וסלי האנט במרוץ צמוד יותר מהראשון, ובבחירות 2022 הביסה בפער משמעותי את הרפובליקני שעמד מולה וזכתה בכהונה שלישית.
תהילים ע"ד
תהילים ע"ד הוא המזמור ה-74 בספר תהילים (ה-73 בתרגום השבעים ובוולגאטה). המזמור מכיל קינה ציבורית, המבטאת את תחינותיה של הקהילה היהודית. מזמור זה מיוחס לאסף בן ברכיהו.
תוכן המזמור
הפסוק הראשון מתאר את עם ישראל כצאן האל, "צֹאן מַרְעִיתֶךָ".
זמן חיבורו של המזמור
רד"ק בפירושו על פסוק ב' אמר שמדובר על נבוכדנצר וגלות בבל וכך גם טען עמוס חכם בהתבסס על דמיון לשוני למגילת איכה.
ג'וליאן האף
ג'וליאן אלכסנדרה האף (באנגלית: Julianne Alexandra Hough; נולדה ב- 20 ביולי 1988) היא שחקנית, זמרת, ורקדנית אמריקאית.
ביוגרפיה
האף נולדה באורם שביוטה שבארצות הברית למשפחה נוצרית-מורמונית, והיא האחות הצעירה במשפחה. נולדה למריאן ולברוס האף, אחותו של הכוראוגרף דרק האף. האימונים הפורמליים שלה החלו באולפני הבמה לאמנויות הבמה באורם, שם רקדה עם ג'וש מורילו, בין היתר, באולם הריקודים הלטיני; היא החלה לרקוד באופן תחרותי בגיל תשע. למדה באקדמיית לאס וגאס. ב-13 ביולי הכריזה האף בעמוד האינסטגרם שלה כי נישאה לשחקן ההוקי ברוקס לאיך.
קריירת ריקוד
האף השתתפה תוכנית "רוקדים עם כוכבים", ואף זכתה בה, וקיבלה מדליית זהב, דבר ההופך אותה לרקדנית המקצועית הצעירה ביותר שניצחה בתחרות. ומיד לאחר מכן הפכה לשופטת התחרות.
קריירת משחק
בשנת 2001 שיחקה האף בתפקיד הבכורה שלה בסרט "הארי פוטר ואבן החכמים", שם הופיעה בתפקיד שולי. ב-2010 הופיעה בדרמה המוזיקלית "בורלסק". התפקיד הראשי הראשון שלה היה ב-2011 כאשר שיחקה בדרמה המוזיקלית "פוטלוס" לצד מיילס טלר. ב-2012 נבחרה לככב בסרט "מקום מבטחים" לצד ג'וש דוהאמל, ובסרט המוזיקלי "רוק לנצח" לצד טום קרוז. באותה שנה, דיבבה בסרט "היפה והגלדיאטור" את לוסילה.
בשנת 2016 גילמה את מרדית' בקומדיה "סבא בהפרעה" לצד זאק אפרון ורוברט דה נירו. באותה שנה השתתפה במחזמר המבוסס על הסרט המצליח "גריז" לצד ונסה הדג'נס, והתארחה בסדרה "ללא מילים". בשנת 2018 שיחק בסרט "גדול יותר", לצדו של טיילר הקלין בגילומו של ג'ו וידר.
קריירת מוזיקה
השיר הראשון של האף יצא ב-2007 ונקרא "Will You Dance With Me". מיד לאחר מכן חתמה חוזה עם יוניברסל מיוזיק גרופ. כעבור שנה הוציאה את השיר "That Song In My Head" שזכה לאהדה גדולה בקרב המעריצים. לאחר הצלחה החליטה האף כי היא מפסיקה בקריירת המוזיקה ועוברת להתמקד בקריירת משחק וקולנוע.
קריירה טלוויזיונית
האף משמשת כשופטת בתוכנית הכישרונות אמריקן גוט טאלנט לאחר שינוי חלק משופטי התוכנית בעונת 2019. היא צפויה לחזור כמנחה לצד אלפונסו ריביירו במקום טיירה בנקס בעונה ה-32 של התוכנית רוקדים עם כוכבים.
זיכרון מרומז
הזיכרון המרומז הוא חלק מהזיכרון לטווח ארוך והוא כולל בין היתר את הזיכרון הנוהלי.
מאפיינים
הזיכרון המרומז משפיע על ההתנהגות באופן בלתי מודע והוא אינו מצריך הפעלה של מאמץ מנטלי כדי להיזכר במידע המאוחסן בו. למעשה, אחד מהמאפיינים המרכזיים של הזיכרון המרומז הוא חוסר היכולת של האדם לזכור את ההתנסויות הקודמות אשר הובילו לרכישתו.
הזיכרון המרומז בא לידי ביטוי כאשר חוויות מהעבר משפרות את רמת הביצוע של פעולה מסוימת, אשר אינה מצריכה היזכרות מודעת או מכוונת של חוויות אלו.
הבחנה בין זיכרון מרומז למפורש
הזיכרון המפורש גם הוא חלק מהזיכרון לטווח ארוך, אך הוא שונה מהזיכרון המרומז בכך שאת הידע המאוחסן בו ניתן לתאר בקלות במילים. בעוד שהזיכרון המפורש מתייחס ל"מה", הזיכרון המרומז מתייחס ל"איך".
ידע ותהליכים המעורבים בזיכרון המרומז
הזיכרון המרומז מתייחס למספר תופעות בעלות מאפיינים שונים. הוא כולל:
הזיכרון המרומז מוביל לאשליה שיכולה לגרום לאדם להאמין לאמירות ששמע או חווה בעבר, ללא קשר לאמיתות הדברים.
היסטוריה ומחקר
בעקבות טבעו הסמוי, הזיכרון המרומז לא זכה להתייחסות מחקרית עד שנת 1960. בשנה זו המחקר אודות אמנזיה העלה שזיכרון זה לא נפגע במצבים אלו.
כאמור, הידע הנמצא בזיכרון המרומז לא תמיד יכול לבוא לידי ביטוי באופן מילולי. על כן, ניתן להביע אותו דרך ביצוע ולאו דווקא על ידי היזכרות מודעת. בהתאם לכך, הלמידה המערבת את הזיכרון המרומז מתייחסת לשינוי בהתנהגות הנצפית. בעקבות זאת, מטלות לבדיקת הזיכרון המרומז מתבססות על שינויים בהתנהגות וברמת הביצוע של מטלות בעקבות תהליכים שונים של הטרמה.
חרס דה לה פרונטרה
חרס דה לה פרונטרה (ובקיצור: חרס; בספרדית: Jerez de la Frontera; בתעתיקים מוקדמים יותר נקראה גם Xerez ו-Xeres) היא עיר במחוז קדיס, בקהילה האוטונומית של אנדלוסיה שבדרום ספרד. בעיר, החמישית בגודל אוכלוסייתה באנדלוסיה, היו בשנת 2015 212,876 תושבים. התואר "דה לה פרונטרה" פירושו "של הגבול", והוא מתייחס לתקופה בה עבר הגבול בין הנוצרים למוסלמים בקרבת העיר במהלך הרקונקיסטה.
העיר היא מקורו של יין השרי (וחומץ השרי) ואחד ממרכזי הפלמנקו המקוריים.
העיר היא גם מקום מושבו של מסלול הספורט המוטורי Circuito de Jerez, ביתה של אליפות אופנועי הגרנד פרי, ואחד מהמקומות החשובים לצוותי פורמולה 1 לאימונים מחוץ לעונה. המסלול שימש למרוצי הגרנד פרי של ספרד בשנים 1986–1991 וכן למרוצי הגרנד פרי האירופאי בשנים 1994 ו-1997.
תחנת השירות של מיקי
תחנת השירות של מיקי (באנגלית: Mickey's Service Station) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1935 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי יונייטד ארטיסטס. הסרט, שבו מככבים מיקי מאוס, דונלד דאק וגופי בתור מכונאי רכב, היה גם ההופעה האחרונה בשחור-לבן של דונלד, גופי ופיט וסרט ההנפשה בשחור-לבן הלפני אחרון שהופק על ידי דיסני (האחרון הוא "הקנגורו של מיקי" שיצא כחודש מאוחר יותר). זהו גם ההצטוותות הראשונית של השלישייה הקלאסית – מיקי, דונלד וגופי. את הסרט ביים בן שרפסטין, שבאותו זמן ביים רק סרטים קצרים של "סימפוניות טיפשיות", ודיבבו בו וולט דיסני, קלרנס נאש, פינטו קולביג ובילי בלטשר. זהו הסרט הקצר ה-74 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצאו לאקרנים והחמישי באותה השנה.
עלילה
מיקי מאוס, דונלד דאק וגופי עובדים יחד בתחנת שירות לרכב בתור מכונאי רכב המתקנים מכונית שבורה. עד מהרה מגיע פיט רגל-עץ ודורש מהם לתקן רעש של חריקה בצמיג שלו עד לחזרתו בעוד 10 דקות. מיקי מגלה חגב תקוע בתוך המכונית והשלישייה מרסקת כמה מחלקי המכונית בפטישים בניסיון לתפוס את החגב הסורר, כשבסופו של דבר הרכב נהרס וניזוק. כשהם מבחינים שפיט אמור להגיע בכל רגע, החבורה מתחילה בעבודת תיקון המכונית, אך למעשה הם פוגעים אחד בשני באופן קומי. דונלד מקבל מכות בפניו מחלקי הרכב, מיקי מתקשה לתקן את אחד הצמיגים ולגופי נתקעה הרגל בדלי לפני שהוא מחליק כמו מטורף על בריכת שמן. כשפיט מגיע, המכונית לא מתניעה. השלושה מתרחקים על קצות האצבעות בזמן שדעתו של פיט מוסחת בניסיון ההתנעה. הם צופים מהצד כיצד המכונית מתחילה להכות את פיט ומפרקת את עצמה, משאירה רק את המנוע שלם. המנוע פוצח במרדף אחרי פיט, תוך שהוא נתקע בו ומגלח את חלקו האחורי.
קסציוקוביצ'י (מחוז משנה)
מחוז משנה קסציוקוביצ'י (בבלארוסית: Касцюковіцкі раён; ברוסית: Костюковичский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר קסציוקוביצ'י.
דמוגרפיה
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה קסציוקוביצ'י 26,410 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2016 נמנו במחוז המשנה 23,504 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 91.57% בלארוסים, 6.75% רוסים, 1.19% אוקראינים ו-0.69% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (73.39%) ורוסית (26.02%).
עושה שלום במרומיו
עושה שלום במרומיו הוא חלק מבקשה הנאמרת בהזדמנויות שונות. הנוסח המפורסם ביותר הוא נוסח יהדות אשכנז: עושה שלום במרומיו הוא יעשה שלום עלינו ועל כל ישראל ואמרו אמן. מקורו של הביטוי "עושה שלום במרומיו" הוא בפסוק בספר איוב. הבקשה מופיעה בכתובים החל מתקופת הגאונים. בקשה זו זכתה ללחנים ולביצועים רבים. אחד הלחנים המוכרים הוא לחן של נורית הירש.
פירושים ומדרשים
הביטוי "עושה שלום במרומיו" עורר חשיבה רבה, פירושים ודרשות רבות. הדגש לפיו יש צורך בעשיית שלום בין מלאכי עליון ובין כוכבי השמים, הביא גם להסקת מסקנות מוסרית. כך למשל בדברי בר קפרא:
בתלמוד ירושלמי קושר רבי יוחנן את הפסוק ליחסי החמה והלבנה:
חוטימסק (מחוז משנה)
מחוז משנה חוטימסק (בבלארוסית: Хоцімскі раён; ברוסית: Хотимский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר חוטימסק.
דמוגרפיה
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה חוטימסק 13,057 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2016 נמנו במחוז המשנה 10,977 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 91.96% בלארוסים, 6.92% רוסים ו-1.12% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (75.45%) ורוסית (24.00%).
ארץ המערב הפרוע
ארץ המערב הפרוע (באנגלית: Frontierland) היא אחת מה"ארצות" או ה"אזורים" שבפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני. בדיסנילנד שבטוקיו מכונה הארץ "ארץ המערבונים" (Westernland).
דיסנילנד
בארץ המערב הפרוע שבדיסנילנד בקליפורניה נפתחה לראשונה רכבת הר הרעם הגדול בשנת 1979. כמו כן נמצאים בארץ זו נהרות אמריקה, עליו מפליגה ספינת הנהר מארק טוויין והספינה קולומביה. כמו כן נערך על גדת הנהר, המופע פנטזמיק!.
ממלכת הקסם
ארץ המערב הפרוע שבממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה דומה מאוד לארץ המערב הפרוע בדיסנילנד.
דיסנילנד טוקיו
ארץ המערב הפרוע בדיסנילנד שבטוקיו קרויה "ארץ המערבונים" (Westernland).
דיסנילנד פריז
ארץ המערב הפרוע בדיסנילנד שבפריז ממוקמת בחלק הפארק, שבפארקים אחרים של חברת וולט דיסני נמצאת ארץ ההרפתקאות.
"ארץ" זו היא (על פי סיפור העלילה של הפארק) כפר כורים במערב הפרוע שנקרא "ת'נדר מסה" (Thunder Mesa).
דיסנילנד הונג קונג
בדיסנילנד שבהונג קונג אין "ארץ מערב פרוע" - אולם ארץ כזו מתכוננת להיבנות בשלב השני של בניית הפארק. בשל גודלו הקטן של הפארק, תהיה ארץ זה הראשונה מבין הארצות העיקריות הנמצאת מחוץ לשטח התחום על ידי קו הרכבת של הפארק. אם תיבנה ארץ זו, היא תהיה במקום בו נמצאת עיר ההנפשה של מיקי.
אוטו פון קוצבו
אוטו פון קוצבו (ברוסית: О́тто Евста́фьевич Коцебу́; 30 בדצמבר 1787 - 15 בפברואר 1846) היה קצין ונווט רוסי בצי הקיסרי הרוסי. הוא היה ידוע במסעותיו באוקיאניה.
ראשית חייו
נולד למשפחת קוצבו ממוצא ברנדנבורגי, הוא היה בנם השני של הסופר והדיפלומט אוגוסט פון קוצבו ואשתו, והוא נולד ברוואל (כיום טאלין, אסטוניה), אז חלק מהאימפריה הרוסית. לאחר שלמד בבית הספר לצוערים בסנט פטרסבורג, הוא ליווה את אדם יוהאן פון קרוזנשטרן במסעו בשנים 1803–1806. שניהם ייצגו את בולטותם של הגרמנים הבלטים במשלחות הימיות של רוסיה הקיסרית בסביבות 1800.
קריירה ימית
לאחר שעברו דרך כף הורן, הוא גילה קבוצות איים לא ידועים באוקיניה לאחר מכן שט לקמצ'טקה. באמצע יולי הוא המשיך צפונה, לאורך צפון מערב החוף אמריקאי, וגילה מקומות בים צ'וקצ'י המרוחק.
בחזרתו לאורך חופי אסיה, הוא הפליג דרומה, שהה במשך שלושה שבועות באיי סנדוויץ', וב-1 בינואר 1817 גילה את אי "השנה החדשה". לאחר שייט נוסף באוקיינוס ​​השקט, הוא המשיך צפונה. מחלה קשה אילצה אותו לחזור לאירופה, והוא הגיע לרוסיה ב-3 באוגוסט 1818, והביא איתו אוסף גדול של צמחים לא ידועים ומידע אתנולוגי חדש.
בשנת 1823 הוצב קוצבו, שהועלה לדרגת רב חובל, לפקד על משלחת של שתי ספינות מלחמה, שמטרתה העיקרית הייתה להביא תגבורת לקמצ'טקה. צוות של מדענים היה על סיפונה של הספינה הרוסית "אנטפרייז" שאסף מידע וחומר רב ערך בגאוגרפיה, אתנוגרפיה ותופעות טבע. המשלחת, המשיכה דרך כף הורן, ביקרה באיי רדאק, והגיעה לפטרופבלובסק ביולי 1824. המשלחת חזרה דרך הפיליפינים, קלדוניה החדשה ואיי הוואי, והגיעה לקרונשטאדט ב-10 ביולי 1826.
שני ספרים כתב קוצבו על מסעותיו: "מסע גילוי אל הים הדרומי ומיצרי ברינג לצורך חקר מעבר צפון-מזרח בשנים 1815–1818" (3 כרכים 1821), ו"מסע חדש מסביב לעולם ב- השנים 1823–1826" (1830), תורגמו לאנגלית.
מורשת והצטיינות
מפרץ קוצבו והעיר קוצבואה, באלסקה נקראות על שמו.
רחוב קוצבו באזור קלמאג'ה בצפון טאלין, באסטוניה נקרא על שמו ועל שמו של אביו אוגוסט פון קוצבו, ששניהם התגוררו ברחוב.
הפרפר Pachliopta kotzebuea נקרא על שמו על ידי יוהאן פרידריך פון אששולץ, בוטנאי שהיה על סיפון ה"רוריק".
ליליאן ווטסון
ליליאן דברה "פוקי" ווטסון-ריצ'רדסון (באנגלית: Lillian Debra "Pokey" Watson-Richardson; נולדה ב-11 ביולי 1950) היא שחיינית עבר אמריקאית. אלופה אולימפית במשחה ל-200 מטר גב ושיאנית עולם.
מדליית זהב אולימפית
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה ווטסון במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם שרון סטודר, דונה דה וארונה וקתי אליס בשיא עולם חדש של 4:03.8 דקות, לפני אוסטרליה (4:06.9 דקות) והולנד (4:12.0 דקות). היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:00.7 דקות. נוסף לכך, היא שחתה בשלב המוקדמות את סגנון החופשי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ולמרות שהרביעייה האמריקאית זכתה במדליית זהב, באותה העת שחיינים שלא שחו בשלב הגמר לא זכו במדליות.
שיאנית עולם
בתחרות שנערכה בלינקולן, נברסקה ב-19 באוגוסט 1966 קבעה ווטסון במשחה ל-200 מטר חופשי שיא עולם חדש של 2:10.5 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-6 שנים של דון פרייזר מאוסטרליה (2:11.6 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנה ונשבר על ידי בת ארצה פם קרוז (2:09.7 דקות).
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בוויניפג, קנדה בשנת 1967 זכתה ווטסון בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.57 דקות ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.54 דקות.
אלופה אולימפית
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכתה ווטסון במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא אולימפי חדש של 2:24.8 דקות, לפני אליין טאנר מקנדה (2:27.4 דקות) ובת ארצה קיי הול (2:28.9 דקות).
חייה האישיים
לאחר המשחקים האולימפיים החלה ווטסון לאמן בדרום קליפורניה. בשנת 1971 נישאה ווטסון לד"ר אלן ריצ'רדסון, שהיה חלוץ בתחום רפואת ספורט לשחיינים. הזוג עבר להתגורר בהוואי.
קרחון וילקינסון (אנטארקטיקה)
קרחון וילקינסון (באנגלית: Wilkinson Glacier) הוא קרחון באזור חוף לובה, של ארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
הקרחון ממוקם מהצד הדרומי של רמת פרוטקטור, שבחצי האי פרניק.
קרחון וילקינסון זורם לכיוון מערב, ונשפך אל פיורד לאלמאנד, מדרום לנקודת הולדפאסט.
גילוי ומיפוי הקרחון
הקרחון מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר, שצולמו על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד (FIDASE), בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956 – 1957.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה (UK-APC).
הקרחון נקרא על שם קפטן ג'ון וי. וילקינסון (John V. Wilkinson), מהצי המלכותי, שהיה רב החובל, בספינה אה"מ פרוטקטור (HMS Protector) באזור חוף לובה בעונות המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1955 – 1956, 1956 – 1957.
פיות רדיקליות
פיות רדיקליות (באנגלית: Radical Faeries) היא רשת קווירית רוחנית עולמית. התנועה, המאמצת מרכיבים של אנרכיזם ושל סביבתנות, נחשבת לעיתים לתת-תרבות נאו-פגנית.
היסטוריה
תנועת הפיות הרדיקליות נוסדה בקליפורניה, ארצות הברית בשנת 1979 על ידי האקטיביסטים ההומואים הארי היי, מיטש ווקר ודון קילהפנר, שרצו ליצור אלטרנטיבה, למה שהם ראו כגישה השלטת של היטמעות בחברה הסטרייטית בקרב הקהילה הגאה בארצות הברית. בכך, הושפעו מתנועות הנגד, כגון "ילדי הפרחים" של שנות ה-60 של המאה ה-20. האספה הראשונה התקיימה בספטמבר 1979 באריזונה. מאז, התנועה המשיכה לגדול, והפכה לרשת עולמית רופפת של שבטים.
הפיות הרדיקליות מהוות תנועת נגד לגישה ההטרונורמטיבית, המנסה להידמות לחברה הסטרייטית. כפי שהעירה פעם פיה אחת, לדעתו, התרבות המיינסטרימית של הגייז הייתה "פרודיה דכאנית של התרבות הסטרייטית", אשר מתרחשת לרוב בבארים, ולא מעודדת "יצירת קשר עמוק ואכפתיות האחד מהשני".
תנועת הפיות הרדיקליות היא תנועה אנטי-ממסדית, המבוססת על קהילתיות. התנועה הוקמה במהלך המהפכה המינית של שנות ה-70, על ידי גברים הומוסקסואלים בארצות הברית. התנועה גדלה במקביל לתנועת זכויות הלהט"בים, כשהיא קוראת תיגר על האספקטים הפטריאכליים ועל ההתמסחרות של החיים הלהט"ביים המודרניים.
נכון ל-2022, כוללות הפיות הרדיקליות מגוון של מגדרים, נטיות מיניות וזהויות. כנסים והתאספויות רבים פתוחים לכל, בעוד שאחדים מיועדים לגברים בלבד. מפגשים רבים נערכים בטבע, כחלק מביטוי עצמי, שאיפה לרוחניות וקרבה לטבע וקיימות.
פיות כנען
ישראלים שהשתתפו במפגשי פיות באירופה ובארצות הברית, שאפו להקים קהילת פיות מקומית. הקבוצה קמה בשנת 2007 עם ייסוד קבוצת גוגל וקריאה לפיות ברחבי העולם לצרף פיות ישראליות נוספות. מפגש ראשוני התקיים רק ב-2011 בדירה בתל אביב, בהשתתפות פיות מקומיות ופיות יהודיות הגרות בארצות הברית, אולם האספה הכללית הראשונה בטבע התקיימה רק ב-21 ביוני 2013, היום הארוך בשנה, בסמוך למעיין בפארק קנדה. במפגש השתתפו כ-30 גברים סיסג'נדרים וג'נדרקווירים, הומוסקסואלים וביסקסואליות. החל מאותו מפגש, התקיימו מפגשי אביב, קיץ וסתיו קבועים, ובינואר 2016 נערך גם מפגש חורף ראשון. קהילת הפיות המקומית, המכנה עצמה "פיות כנען", כוללת כיום גרעין קשה של כמה עשרות פיות, וכן מעגל רחב יותר, הכולל מעל 100 הומואים מישראל ופלסטין, המזדהים כפיות רדיקליות.
בדומה לתחילת דרכן של הפיות הרדיקליות בארצות הברית, קהילת הפיות הישראלית הוקמה על ידי גברים. הקבוצה הישראלית, כמו קבוצות פיות נוספות ברחבי העולם, מפולגת לגבי אפשרות של שילוב נשים לסביות וטרנסג'נדרים, מחשש שמפגשים משותפים יפגעו באופי המיוחד והאינטימי של מפגשי גברים בלבד, מה שיפגע במרחב הבטוח של המשתתפים. נכון להיום, חלק מהכינוסים מיועדים לגברים בלבד, וחלק מהכינוסים מעורבים. מדי פעם מתקיימים מפגשים, הפתוחים גם לקהל סקרן ומתעניין.
יומנו של רופא
יומנו של רופא (באנגלית: People Will Talk) הוא סרט קולנוע אמריקאי בשחור-לבן משנת 1951, בבימויו של ג'וזף ל. מנקייביץ', עם קרי גרנט וג'ין קריין בתפקידים הראשיים.
התסריט שנכתב על ידי מנקייביץ', היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה. הוא מבוסס על המחזה "Frauenarzt Dr. med. Hiob Prätorius" של הסופר השווייצרי קורט גץ משנת 1934. לפי המחזה הזה הופקו גם שני סרטים בגרמנית, ב-1950 וב-1965.
פסקול הסרט כולל שתי יצירות קלאסיות - "פתיחה אקדמית חגיגית" של יוהנס ברהמס ו-Prize Song של ריכרד וגנר.
תקציר העלילה
נח פרטוריוס (קרי גרנט) הוא רופא נשים ומרצה לאנטומיה בפקולטה לרפואה. הוא מרצה לתלמידיו על האנושיות בטיפול בחולים והם מעריצים אותו. פרופ' אלוול (יום קרונין) מקנא בו ופותח בחקירה על עברו. הוא שוכר בלש פרטי וחוקר את עוזרת הבית שלו בעבר (מרגרט המילטון) על מנהגיו של פרטוריוס ובעיקר על בן לווייתו המוזר והמסתורי מר שנדרסון (פינלי קורי).
פרטוריוס גם חובב מוזיקה קלאסית ומנצח על תזמורת האוניברסיטה שמתוכה הוא מיודד באופן אישי עם הפרופסור לפיזיקה ליונל ברקר (ולטר סלזק), נגן הקונטרבס.
בעת הרצאה באנטומיה מתעלפת אחת הנוכחות. פרטוריוס מטפל בה ומפנה אותה למרפאתו. היא אומרת לו ששמה הוא דברה היגינס (ג'ין קריין) והוא מגלה לה שהיא בהריון. דברה מגלה לו שאבי הוולד גויס לשירות מילואים ונהרג וכעת אינה יודעת מה לעשות וחוששת ש"אנשים ידברו" (מכאן שם הסרט באנגלית).
רק לאחר החתונה הוא מגלה לה כי שיקר לה והיא בעצם בהיריון מהבחור שנהרג וכי לא התחתון אתה מרחמים אלא מאהבה ויהיו להם ילדים משותפים בעתיד.
קהל מוזמנים מחכה לתחילת הקונצרט של תזמורת ומקהלת האוניברסיטה. כולם מחכים למנצח ד"ר נח פרטוריוס אבל באותו זמן מזמן אותו פרופ' אלוול לבירור בפני הדיקן (בזיל רויסדל) וחברי ההנהלה.
אלוול מטיח בפני פרטויריוס כי בעבר היה רופא אליל בכפר קטן שבו ניהל קצביה וטיפל בחולים בשיטות לא קונבנציונליות. פרטוריוס מסביר כי לאחר סיום לימודיו התיישב בכפר קטן והסתיר את העובדה שהוא רופא עם דיפלומה. הוא טיפל בחולים בתוך הקצביה בשיטות אנושיות של עידוד נפשי והם אהבו אותו כי שנאו רופאים. רק לאחר שפיטר את עוזרת הבית שלו היא גילתה לכולם שהוא רופא עם דיפלומה ואז נאלץ לעזוב את הכפר.
אלוול מבקש מפרטוריוס פרטים על שנדרסון ופרטוריוס מסרב. אלוול מגלה כי אותו שנדרסון נידון בעבר על רצח. באותו רגע מגיע שנדרסון ומספר לכולם כי נדון בעבר למוות ונתלה. נח פרטוריוס קיבל את גופתו למחקר וגילה שהוא בחיים ומאז הם ביחד. הדיקן וחברי ההנהלה מקבלים את דבריו ומזכים את פרטוריוס מכל אשמה.
פרטוריוס מגיע לאולם הקונצרטים ומנצח על התזמורת ב"פתיחה אקדמית חגיגית" עם מקהלה ששרה את המנון הסטודנטים (גאודיאמוס איגיטור ). דברה חשה את העובר בבטנה.
פאוור ריינג'רס (סרט)
פאוור ריינג'רס (באנגלית: Power Rangers) הוא סרט גיבורי על אמריקאי מז'אנר הפעולה, הקומדיה והמדע בדיוני שיצא לאקרנים ב-2017. הוא מבוסס על סדרת הטלוויזיה משנות ה-90, כחלק מזיכיון הפאוור ריינג'רס. הסרט בבימויו של דין ישראלייט ובכיכובם של נעמי סקוט, דקר מונטגומרי, לודי לין, ר.ג'. סיילר, בקי ג'י, ואליזבת' בנקס.
הסרט מהווה אתחול לסדרת סרטי פאוור ריינג'רס והוא עלה לאקרנים ב-23 במרץ 2017 בישראל. הסרט זכה לביקורות מעורבות ולא זכה להצלחה ביקורתית וקופתית משמעותית. הרוויח 135 מיליון דולר בסך הכל בהשוואה לתקציב של 100 מיליון דולרים.
בישראל הופץ הסרט על ידי א. ד. מטלון.
רקע
קבוצה של תלמידי תיכון מוצאים עצמם חדורים בכוחות על טבעיים המאלצים אותם להתאחד כדי להציל את העולם.
הפאוור ריינג'רס הם קבוצת אנשים שמשנים צורתם לגיבורי-על חזקים בתלבושות קרב המורכבת מבגד עשוי בד ספנדקס בצבע בהיר וקסדה בעלת מגני עיניים.
פאוור ריינג'ר ששינה צורתו לגיבור-על מחזיק בכוחות על אנושיים, כח סיבולת לא אנושי ומיומנויות לחימה מתקדמות. לפאוור ריינג'ר שטרם שינה צורתו יהיו לרוב גם יכולות על טבעיות כיכולות טלקינזיס, מהירות על והיכולת להיות בלתי נראה, יכולות שלרוב אינם קשורים ישירות לכוחות הריינג'ר שלו/שלה.
עלילה
בעידן הקנוזואיקון, לוחמים בשם "הפאוור ריינג'רס" מגנים על החיים בכדור הארץ ועל קריסטלים מיוחדים בשם "קריסטלי הזיאו". הריינג'רית הירוקה, ריטה ריפולסה, בוגדת בקבוצה ומתכננת לשלוט ביקום. זורדון, הריינג'ר האדום, שורד בקרב נגד ריטה ומחביא ממנה את חמשת מטבעות הכוח. זורדון מצווה על עוזרו הרובוטי אלפא 5 לשגר מטאור אל פני כדור הארץ ובכך לגרום להכחדה המונית שתהרוג אותו, את היצורים החיים על הכוכב וכן תשלח את ריטה לכלאה במעמקי הים.
שישים וחמישה מיליון שנה לאחר מכן בעיירה בשם "אנג'ל גרוב", תלמיד ושחקן פוטבול בתיכון בשם ג'ייסון מסולק מקבוצת הפוטבול ונכנס למעצר בית בעקבות בריחה משוטר לאחר שבטעות ריסק רכב. בזמן ריתוק בבית הספר, ג'ייסון מתוודע לתלמיד אוטיסט בשם בילי קרנסטון ולמעודדת לשעבר בשם קימברלי הארט. בילי מציע את עזרתו לג'ייסון בכך שיכבה את האזיק האלקטרוני על רגלו בתנאי שהאחרון יסיע אותו למכרה זהב נטוש בעיירה. בהגיעם לשם, ג'ייסון מסתובב במכרה ורואה את קימברלי, ששוחה באגם ליד המכרה. בילי מפעיל כמה פצצות במטרה לשבור סלעים במכרה ומושך את תשומת לבם של ג'ייסון, קימברלי ושל שני תלמידים נוספים שנכחו בקרבת מקום בשם טריני קוואן וזאק טיילור. החמישה מוצאים את מטבעות הכוח וכל אחד מהתלמידים לוקח מטבע לעצמו. בבוקר שלמחרת, החמישה מגלים שהמטבעות העניקו להם יכולות על טבעיות. במקום אחר, גופתה של ריטה נמצאת. ריטה מתעוררת משנתה ומתחילה במשימתה להחיות את עוזרה גולדאר ולמצוא את קריסטלי הזיאו.
החמישה מתאמנים במהלך השבוע החולף במדמי קרבות בספינה ומנסים להשתנות לפאוור ריינג'רס. כדי לדרבן את החמישה, אלפא חושף בפניהם את הזורדים, רובוטי ענק עליהם הריינג'רס יכולים לשלוט. זאק עולה על הזורד שלו ומתחיל להסתובב איתו ברחבי העיר, אך כמעט הורג את שאר החבורה ומרסק את הזורד. המעשה מכעיס את ג'ייסון והוא וזאק מתחילים לריב ובילי, בבואו להפריד בין השניים משתנה בטעות לריינג'ר הכחול, אך משתנה בחזרה במהירות מכיוון שהוא לא שולט בשינוי. זורדון, שהתייאש מהקבוצה מנדה אותם מתפקידם. ג'ייסון מתעמת עם זורדון והאחרון חושף שההשתנות של הנערים לריינג'רים תסייע לזורדון לחזור לגופו האנושי. ג'ייסון מרגיש נבגד ומאשים את זורדון בכך שהוא גיבש ביניהם בגלל רצונותיו האנוכיים. באותו הלילה, החבורה מקימה מחנה במכרה ומתחילים להתחבר אחד לשני.
בהמשך הלילה, ריטה תוקפת את טריני ומצווה עליה להביא את שאר החבורה למזח. טריני מזהירה את החבורה מפני ריטה והם מנסים להילחם מולה, אך מובסים בקלות. ריטה מכריחה את בילי לחשוף בפניה את מיקום קריסטלי הזיאו, המתברר להיות מתחת לחנות דונאטס בעיר. לאחר מכן, ריטה הורגת את בילי ומשחררת את האחרים. החבורה לוקחת את גופתו של בילי לספינה של זורדון ומבקשים ממנו להחיות אותו. בעזרת כוחה של החברות ביניהם זורדון מצליח להחיות את בילי, אולם הוא לא יוכל לחזור לגופו האנושי. בהצליחם להתאחד למען המטרה ולהתקרב כחברים, הם מצליחים להשתנות לפאוור ריינג'רס.
ריטה מצליחה להחיות את גולדאר ומקימה צבא של לוחמים מוזהבים התוקפים את העיר במטרה למצוא את קריסטלי הזיאו. הריינג'רים נלחמים בצבא של ריטה ועושים דרכם אל העיר רכובים על הזורדים שלהם. לאחר השמדת הצבא, הזורדים של הריינג'רים מתאחדים ויוצרים את המגה זורד - רובוט לחימה ענק המורכב מכל חמשת הזורדים. בתגובה, ריטה מתמזגת עם גולדאר והופכת לחזקה יותר, אך הריינג'רים מנצחים אותה. בסירובה להיכנע, ריטה מבהירה שאויבים רבים יגיעו בחיפוש אחר הקריסטלים ומושלכת לחלל על ידי המגה זורד. לאחר ניצחונם, הריינג'רים מוכרזים כגיבורי העיר.
כמה זמן לאחר מכן בבית הספר, המורה בכיתה מכריז שתלמיד בשם טומי אוליבר הצטרף לכיתה והמצלמה מתמקדת בשולחן של טומי, עליו מונח ג'קט בצבע ירוק.
הפקה וצילומים
צילומי הסרט החלו ב-1 במרץ 2016 בוונקובר, קנדה.
מעבר ורמיליון
מעבר ורמיליון (באנגלית: Vermilion Pass) הוא מעבר הרים גבוה בהרי הרוקי הקנדיים, על קו פרשת המים של אמריקה. המעבר מחבר בין הפארק הלאומי קוטניי שבפרובינציית קולומביה הבריטית, לבין הפארק הלאומי באנף שבפרובינציית אלברטה שבקנדה.
גובהו של מעבר ההרים 1,680 מטרים.
יצחק מאיר אלתר
הרב יצחק מאיר אלתר (רוטנברג) (תקנ"ט, 1799 – כ"ג באדר תרכ"ו, 10 במרץ 1866) היה מייסד חסידות גור, ומחבר הספר חידושי הרי"ם.
קורות חייו
נולד לרב ישראל רוטנברג ולאשתו השנייה חיה שרה לבית איבשיץ (נכדת רבי יהונתן אייבשיץ), בעיירה מגנישוב, פולין. אביו היה רב המקום ובן למשפחת רבנים המיוחסת למהר"ם מרוטנבורג. רבי יצחק מאיר נאלץ לשנות את שם משפחתו לשם "אלתר" בגלל החשד להשתתפותו במרד נובמבר. משום כך גם נמנע מינויו כרב בוורשה בשנת 1843, והוא מונה רק ב-1852.
בצעירותו נחשב הרב יצחק מאיר ל"עילוי מוורשה", למד אצל רבי אריה לייב צינץ מפלוצק, ואחר כך התקרב לרבי ישראל מקוז'ניץ, רבי שמחה בונים מפשיסחה ורבי מנחם מנדל מקוצק. בשבע שנותיו האחרונות, לאחר מות רבי מנחם מנדל מקוצק, עבר לעיירה גורה-קלאווריה הסמוכה לוורשה, שם הקים את חסידות גור הקרויה על שם העיר. נישא לפייגא בתו של הרב משה ליפשיץ "חלפן" (שהיה גם חמיו בזיווג שני של הרבי מקוצק). היו לו שלושה עשר ילדים שכמעט כולם חוץ מבתו אסתר מתו עליו בחייו. בנו הבכור רבי אברהם מרדכי היה מגדולי חסידי קוצק ואף נהיה מחותן עם הרבי. בנו של הרבי, רבי בנימין מקוצק נהיה חתנו. גידל את נכדו רבי יהודה ליב, בעל ה"שפת אמת", שהיה לאדמו"ר ארבע שנים לאחר פטירתו. כמו כן גידל את נכדו מבתו צענא פעסיל, רבי פינחס מנחם אלעזר יוסטמן, בעל ה"שפתי צדיק", שנלקח כחתן אצל דודו רבי אברהם מרדכי, ולאחר פטירת גיסו ה"שפת אמת" נהג באדמורות בפילץ. היה מגדולי הפוסקים בדורו עד שרבי מנחם מנדל מקוצק השווה אותו לש"ך.
גזירת הלבוש
בנוסף לגדולתו בתורה, התפרסם רבי יצחק מאיר כעסקן, שהשתדל רבות לטובת יהודי פולין, הוא נסע רבות לערי השלטון ברוסיה יחד עם רעו רבי יצחק מוורקא, ונפגש עם אנשי ממשל רבים. בימי גזירת הלבוש של המושל איוואן פסקביץ' (החל מ-1846), שכפה על היהודים להמיר את ביגודם המסורתי, התנגד בתוקף לגזירה ופעל לביטולה. ב-19 לנובמבר 1848 חתם על קריאה לציית להוראות הממשל, אולם על פי נוסח המכתב והעובדה שנכתב בשפה הפולנית שלא הייתה נפוצה אצל היהודים ברור כי חתימתו נועדה לרצות את השלטונות וכי הייתה זו כניעה למראית עין בלבד. מחוץ לוורשא עיר מגוריו שרר בלבול מהי דעתו בנושא והתפרסמו שמועות סותרות. בפועל, הצו התמסמס מאחר שהיה בלתי-ניתן לאכיפה, וניתנה ליהודים אפשרות לבחור בין לבוש המערב ולקצץ את הזקן והפאות, או ללכת בלבוש של סוחרי רוסיה שהיה חריג דיו בסביבה הפולנית וקרוב לסגנונם המסורתי של הציבור החסידי. מאוחר הרבה יותר הופץ סיפור לפיו נאסר ב-1851 בשל סירוב להיענות לדרישות המושל ושוחרר לאחר הפגנות רחוב המוניות שהביאו גם לביטול הפקודה; מאחר שמאורע כזה לא מופיע כלל ברשומות והצו נותר על כנו וחודש ב-1853, הסיק ההיסטוריון גלן דיינר שמדובר בבדותא.
היה נשיא קופת רבי מאיר בעל הנס - כולל פולין, ועשה רבות למען תושבי ארץ ישראל. העריך מאוד את הלימוד בעיון, אך לא זנח את הבקיאות ודרש מתלמידיו לדעת לפחות עשרים דפים מן התלמוד בעל פה.
נפטר בכ"ג באדר ה'תרכ"ו, בעיר גור שבפולין, ונקבר באהל בבית הקברות המקומי, לימים נקבר לצדו נכדו השפת אמת האדמו"ר השלישי בשושלת חסידות גור.
על שמו נוסדה ישיבת חידושי הרי"ם של חסידות גור בתל אביב.
משפחתו
רבי יצחר מאיר אלתר מיוחס מצד אביו למשפחת רוטנברג, צאצאי מהר"ם מרוטנבורג.
חיבוריו
כמאה שנים לאחר פטירתו, נלקטו מאמריו על התורה, ויצאו לאור בשם "חידושי הרי"מ עה"ת". בשנת תש"ע נערכו מחדש דברי תורתו בשני כרכים מורחבים בשם "ליקוטי הרי"מ".
ריס מת'יו בונד
ריס מת'יו בונד (באנגלית: Rhys Matthew Bond; נולד ב-11 ביוני 1998) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו כניק רדפורד בסדרת הטלוויזיה "המכשפה הטובה" ובתפקיד קמרון אולסון בסדרה "הבלש מקלין".
ביוגרפיה
בונד נולד בלונדון בשנת 1998, בשכונת המפסטד. משפחתו עברה לקולומביה הבריטית, קנדה כשהיה בן 10.
החל משנת 2015 גילם בונד את ניק רדפורד, בנו של ד"ר סם רדפורד (ג'יימס דנטון) בסדרת הטלוויזיה "המכשפה הטובה" ששודרה בערוץ הולמרק.
תקרית צ'ספיק-ליאופרד
תקרית צ'ספיק-ליאופרד (באנגלית: Chesapeake-Leopard Affair) הייתה התנגשות ימית מזוינת שהתרחשה ב-22 ביוני 1807 בחופי נורפוק (וירג'יניה) בין אוניית המלחמה הבריטית "ליאופרד" והפריגטה האמריקנית "צ'ספיק". הלחימה בין השתיים ארעה לאחר שהאונייה הבריטית רדפה אחר הפריגטה האמריקנית, ירתה לעברה מתותחיה והעלתה בכוח צוות השתלטות אל סיפונה כדי לחפש אחר מלחים שערקו מן הצי המלכותי. "צ'ספיק" נתפסה בלתי מוכנה, ולאחר כמה מטחי דופן מתותחי "ליאופרד", להם הצליחו המלחים האמריקנים להשיב בירי כדור תותח אחד בלבד, החליט קומודור ג'יימס ברון, מפקד ה"צ'ספיק", להיכנע. הבריטים הורידו ארבעה אנשי צוות מהאונייה האמריקנית והעמידו אותם למשפט באשמת עריקה; על אחד מהם נגזר דין מוות בתלייה. לאחר החיפוש שוחררה "צ'ספיק" ושבה לנמל. קומודור ברון נשפט בבית דין צבאי ונענש בשלילת הפיקוד לחמש שנים ללא קבלת משכורת.
תקרית צ'ספיק-ליאופרד עוררה תרעומת רבה בקרב האמריקנים שיצאו בקריאות רמות לא להבליג על העלבון ולהכריז מלחמה על בריטניה, אך הזעם הציבורי שכך עד מהרה. הנשיא תומאס ג'פרסון ניסה תחילה לנצל את חרחורי המלחמה הללו כדי לאיים מבחינה דיפלומטית על הממשלה הבריטית ולאלצה ליישב את העניין. הקונגרס נסוג מתמיכה בסכסוך מזוין כאשר הנציגים הבריטיים לא הביעו כל חרטה על שערוריית צ'ספיק והציגו הודעות רשמיות המאשררות את תקפותו של הגיוס הכפוי לצי המלכותי. סירובה של בריטניה לחדול מפגיעה בנייטרליות של ארצות הברית נענה בהשפעת ג'פרסון בלוחמה כלכלית - חוק האמברגו של 1807.
Gradient descent
Gradient descent (בתרגום מילולי: מורד הגרדיאנט) היא שיטת אופטימיזציה איטרטיבית מסדר ראשון למציאת מינימום מקומי של פונקציה. בשיטה זו, נעשה צעד נגדי לגרדיאנט ביחס לנקודה הנוכחית. לעומת זאת, אם נעשה צעדים בכיוון של הגרדיאנט נמצא את המקסימום המקומי של הפונקציה (אלגוריתם זה נקרא Gradient ascent, בתרגום מילולי: מעלה הגרדיאנט).
מבוא אינטואיטיבי
השיטה עובדת על שדה סקלרי של נתונים. שדה סקלרי הוא מרחב בו כל נקודה מורכבת מכמה מספרים המייצגים נתונים שונים. מרחב זה יכול להיות בעל מספר רב של ממדים כך שכל מימד מייצג קטגוריה של ערכים. דוגמה לשדה סקלרי בעל שלושה ממדים הוא מפה טופוגרפית בה יש אורך, רוחב וגובה. לפי השיטה משתמשים בגרדיאנט, שהוא כלי מתמטי וקטורי, כלומר בעל כיוון, המאפשר למצוא את הכיוון אליו הנגזרת מקסימלית דהיינו הכיוון בו נמצא השינוי הדרסטי ביותר בין הנתונים סביב נקודה מסוימת. במפה הטופוגרפית יהווה הגרדיאנט את הכיוון בו זווית המדרון מקסימלית, והאלגוריתם מוצא את הדרך האופטימלית להגיע למינימום בשדה הסקלרי, שהוא בהקבלה הנקודה הנמוכה ביותר במפה.
תיאור מתמטי
Gradient descent מבוססת על ההבחנה שאם פונקציה מרובת משתנים מוגדרת ודיפרנציאבילית בסמוך לנקודה \mathbf{a}, אז  יורדת בצורה התלולה ביותר כשהולכים מ \mathbf{a} בכיוון נגדי לגרדיאנט של F ב-\mathbf{a},. מכאן שאם
עבור \gamma קטן דיו, אז. במילים אחרות, הביטוי מוחסר מ-\mathbf{a} כיוון שרוצים לזוז נגד כיוון הגרדיאנט, מטה לכיוון המינימום. בהתבסס על הבחנה זו, ניתן לנחש נקודה ראשונית כנקודת מינימום של F, ולקבל את הסדרה  כך ש:
שבהתבסס על ההבחנה:
ג'ון וינסנט
ג'ון ויליאם וינסנט (באנגלית: John William Vincent; 24 בינואר 1879 – 19 בינואר 1941) היה ימאי אנגלי וחבר במשלחת הטראנס-אנטראקטית האימפריאלית של ארנסט שקלטון. הוא היה אחד מחמשת האנשים שיצאו עם שקלטון במסעו האפי מאי הפיל אל ג'ורג'יה הדרומית והיה בין ארבעת היחידים מצוות האונייה אנדיורנס, שלא קיבלו את מדליית הקוטב.
ילדות ונעורים
וינסנט נולד בברמינגהאם בשנת 1884. הוא היה למלח בגיל 13, ובהמשך היה למכמורן ועבד בצי הים הצפוני מהאל. בימים ההם, דייג במכמורת היה אחד המסוכנים ביותר בענף הדייג וחישל את האנשים שעסקו בו, ווינסנט לא היה יוצא דופן. נוסף לכך, היה מתאגרף חובב ומתאבק חובב נלהב.
המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית
המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית אורגנה על ידי ארנסט שקלטון, שהתכוון להיות הראשון שמשלחתו תצלח את יבשת אנטארקטיקה. וינסנט צורף למשלחת מלכתחילה כרב מלחים, אבל אחרי ריב עם תומאס אורד-ליס וקובלנות על התעמרות מצד צוות המלחים, זומן אל תאו של שקלטון והורד בדרגה למלח כשיר. לאחר זאת לא גרם עוד צרות, אבל שקלטון פקח עליו עין צופיה: אחרי שה"אנדיורנס" נמחצה בקרח ואנשיה נאלצו להשתמש בשלוש סירות ההצלה הקטנות כדי להגיע לאי הפיל, וידא שקלטון שווינסנט יהיה בין האנשים שעל סירתו. הוא אף בחר בו להשתתף בצוות של ששת האנשים של ה ג'יימס קיירד, שנועד להפליג אל ג'ורג'יה הדרומית להזעיק עזרה לחילוץ הלכודים על האי. לפי מקורות מסוימים, שקלטון לא רצה להשאיר אותו על אי הפיל מחשש שיגרום למחלוקות וסכסוכים, אבל טענה זו סותרת את רגשותיו של שקלטון עצמו, שהיה זקוק לצוות חסון לניווט אל ג'ורג'יה הדרומית, ווינסנט היה ידוע כאדם החזק והכשיר ביותר באי הפיל. וינסנט והארי מקניש נפלו המיימה כשהסירה הושקה, וסירובו של וינסנט להחליף את חולצתו הוביל להערות עוינות בקרב הנותרים על החוף, לפיהן הסתיר כמה מחפציהם על גופו, אם כי גם לגבי הערה זו יש חילוקי דעות. אף כי וינסנט היה האיש החזק ביותר בצוות, הוא לא עשה חיל במסע אל ג'ורג'יה הדרומית: הוא כמעט נסחף הימה, כשחטב את הקרח שהצטבר על הסירה, ובקושי הספיק לתפוס את התורן הראשי בעוד מועד. שקלטון רשם, ששניים מאנשי הצוות, וינסנט והארי מקניש, היו קרובים מאוד למוות, ואם כי מקניש גילה "נחישות ואומץ לב", וינסנט הפסיק לתפקד כחבר פעיל בצוות בגלל מצבו הגופני הרעוע.
כשאנשי ה"ג'יימס קיירד" הגיעו לג'ורג'יה הדרומית, הם נחתו בצדו האחר של האי. בשעה ששאר אנשי הצוות העסיקו עצמם בהכנות למסע הטיפוס על ההרים שהתחייב מן הצורך להגיע אל תחנת ציידי הלווייתנים בהוסוויק, וינסנט לא גילה כל סימנים לשיפור במצבו. היה ברור, שלא מקניש ולא וינסנט יוכלו להמשיך במסע רגלי, על כן השאיר אותם שקלטון בהשגחת טימותי מקארתי ויצא לטיפוס על ההרים עם פרנק וורסלי וטום קרין. אחרי ששלושת האנשים הגיעו לתחנת ציידי הלווייתנים, שלח שקלטון את וורסלי חזרה על סיפון אחת מספינות הציידים לאסוף את וינסנט, מקניש ומקארתי, יחד עם ה"ג'יימס קיירד", ואחר הסדיר בשבילם הפלגה חזרה לאנגליה בעוד הוא, וורסלי וקרין החלו במאמצים לארגן ספינת חילוץ לאנשים שעל אי הפיל.
שקלטון סירב לאשר לווינסנט את מדליית הקוטב, שניתנה לכל אחד מאנשי הצוות מלבד מקניש, שמרד על הקרח, ושלושת המכמוראים: ויליאם סטיבנסון, ארנסט הולנס ווינסנט. אלכסנדר מקלין, אחד הרופאים במשלחת, חשב שמניעת המדליה הייתה עונש קשה מדי: "הם אולי לא היו טיפוסים נחמדים כל כך, אבל הם מעולם לא הכזיבו את המשלחת."
אחרי המשלחת
ב-1918 הצטרף וינסנט לצוות של אונייה, שנשכרה על ידי משרד החוץ הבריטי, וטורפדה בעת שירותה בים התיכון. הוא שרד, ואחרי מלחמת העולם הראשונה החל שוב לעבוד כמכמורן. זמן מה עבד בפינלנד, אבל אף כי הוצעה לו עבודה קבועה כמדריך דייג מטעם ממשלת פינלנד, אשתו לא רצתה לעקור לשם. תחת זאת התיישב בגרימסבי, שם גידלו הוא ואשתו משפחה של חמישה בנים וארבע בנות.
בתקופת מלחמת העולם השנייה שירת וינסנט בהצי המלכותי כחייל מילואים, וקיבל פיקוד על שולת המוקשים של הצי "אלפרדיאן", ששייטה סמוך לחופי הצפון והמזרח. בעת שהותו על סיפון ה"אפלרדיאן" חלה בדלקת ריאות והועבר לבית החולים של הצי בגרימסבי. הוא מת ב-19 בינואר 1941 ונקבר בגרימסבי.
Gradient descent
תיאור מתמטי
ב-1964 הציג בוריס תאודורוביץ' פוליאק הרחבה לשיטה שנקראת שיטת המומנטום אשר משפרת את קצב ההתכנסות. ב-1983 הציג יורי נסטרוב את שיטת הגרדיאנט המואץ (Nesterov’s Accelerated Gradient ולעיתים בקיצור NAG), שיכולה להשיג קצב התכנסות טוב יותר. גרסה נוספת של Gradient descent מבוססת על הערכה סטוכסטית של הגרדיאנט וידועה כ-Stochastic gradient descent.
היינץ פיביג
היינץ פיביג (בגרמנית: Heinz Fiebig; 23 במרץ 1897 – 30 במרץ 1964) היה גנרל גרמני בזמן מלחמת העולם השנייה.
קריירה מוקדמת
פיביג נולד ב-23 במרץ 1897 בזאברזה, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-156 (שלזיה ה-3), עמו לחם במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
מלחמת העולם השנייה
ב-1 בספטמבר 1939 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-575, וב-18 במרץ 1941 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-448, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-137, ולחם עמו במהלך מבצע ברברוסה. ב-1 בפברואר 1942 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-28 בפברואר אוותה שנה הוא עוטר בעיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-12 בספטמבר 1943 הוא מונה לזמן קצר למפקד הדיוויזיה ה-246. באוגוסט 1944 הוא מונה לזמן קצר למפקד הדיוויזיה ה-712, וב-26 בספטמבר הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-84. ב-1 בדצמבר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ובסוף המלחמה הוא עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל ונפל עם כוחותיו בשבי בעלות הברית.
לאחר המלחמה
בשנת 1947 שוחרר פיביג מהשבי. לאחר שחרורו הוא התגורר בזיזן, שם חי עד מותו ב-30 במרץ 1964.
ארמן טראורה
ארמן טראורה (בצרפתית: Armand Traoré; נולד ב-8 באוקטובר 1989) הוא כדורגלן סנגלי-צרפתי המשחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירת מועדונים
לאחר שעבר במחלקות הנוער של ראסינג פריז ומונקו ב-1 באוגוסט 2005 עבר לארסנל והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. ביולי הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה במשחק ידידות נגד אייאקס אמסטרדם. באוגוסט הוא חתם על חוזה מקצועי במועדון. ב-24 באוקטובר 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית הראשונה שלו בסיבוב השלישי של גביע הפוטבול ליג נגד וסט ברומיץ' אלביון. בעונתו הראשונה הוא שיחק 6 משחקים בגביע הליגה, אחד במסגרת גביע ה-FA אך הוא לא רשם דקות משחק בליגה. ב-5 באפריל 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד ליברפול. ב-4 באוגוסט 2008 הוא חתם על חוזה ארוך טווח בארסנל.
ב-21 באוגוסט 2008 טראורה הושאל לפורטסמות' על מנת לצבור דקות משחק. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד מנצ'סטר יונייטד. טראורה זכה לדקות משחק רבות בפורטסמות', אך באמצע העונה ניקו קראנצ'ר חזר מפציעה וטראורה קיבל פחות דקות. ב-18 במאי 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 1-3 נגד סנדרלנד.
לקראת תחילת עונת הוא חזר לארסנל. בעקבות פציעתם של גאל קלישי וקירן גיבס טראורה קיבל את ההזדמנות בהרכב, אך נפצע בניצחון 0-3 נגד אסטון וילה והחמיץ כמה משחקים.
ב-30 באוגוסט 2011, טראורה חתם בקווינס פארק ריינג'רס ל-3 שנים. ב-12 בספטמבר 2011 טראורה ערך את הופעת הבכורה שלו בק.פ.ר. בתיקו 0-0 נגד ניוקאסל יונייטד. ב-17 בספטמבר 2011, טראורה בישל 2 שערים בניצחון 0-3 נגד וולברהמפטון ונדררס. טראורה לא פתח את עונת עקב פציעה.
לקראת עונת הצטרף לנוטינגהאם פורסט, בחוזה לשלוש עונות.
ב-2 בפברואר 2018 הושאל לקארדיף סיטי.
ב-20 ביולי 2018 טראורה חתם בריזספור מליגת העל הטורקית לשנתיים עם אופציה לשנה נוספת.
ב-6 בנובמבר 2019 חזר טראורה לקארדיף סיטי. כעבור חודשיים, שוחרר מהמועדון, כאשר לא רשם ולו דקת משחק אחת.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, טראורה שיחק בנבחרות הצעירות של צרפת. ביוני הוא החליט לייצג את. ב-10 באוגוסט 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-0 נגד במשחק ידידות.
אבי מזרחי
אבי (אברהם) מזרחי (נולד ב-26 בדצמבר 1957) הוא אלוף במילואים בצה"ל, ששימש מאז יוני 2013 כסמנכ"ל באלביט מערכות. באפריל 2019 מונה למנכ״ל חברת יוויז׳ן. בתפקידו האחרון בצה"ל כיהן כמפקד פיקוד המרכז. בעבר פיקד, בין היתר, על זרוע היבשה, ושימש ראש אט"ל, מפקד עוצבת געש, מפקד עוצבת נתיב האש ומפקד חטיבה 401.
ביוגרפיה
מזרחי נולד בקריית ים, למשפחה שמוצאה מטורקיה. בוגר הפנימייה הצבאית לפיקוד של בית הספר הריאלי בחיפה.
מזרחי התגייס לצה"ל בשנת 1975, בחר לשרת בחטיבת גולני, עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני. בגולני עבר מזרחי מסלול הכשרה כלוחם ובהמשך עבר לשרת בחיל השריון, שם התקדם בסולם התפקידים. בין היתר שימש שם כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בעוצבת יש"י וכמפקד פלוגה בחטיבה 460. בשנת 1982 השתחרר משירות פעיל ועד 1988 עבד כאיש אבטחה מטעם השב"כ בחו"ל. בשנת 1988 שב לשירות קבע. בהמשך שימש כסמג"ד בחטיבה 500, כמפקד גדוד 126 "נחשון", גדוד טנקים מסוג מרכבה, וכסגן מפקד חטיבה 460. בתפקידו הבא שימש כמפקד קורס קציני שריון ולאחר מכן מונה למפקד חטיבה 679, חטיבת שריון במילואים. לאחר מכן שימש כמפקד מרכז שריון בבאלי"ש (כיום מל"י) וכמפקד חטיבת עקבות הברזל. כמו כן, שימש כנספח היבשה בארצות הברית בדרגת אל"ם.
עם שובו לישראל הועלה לדרגת תא"ל ושימש מפקד עוצבת נתיב האש ומפקד קורס מ"פים ומג"דים. בתפקידו הבא שימש כמפקד עוצבת געש, ולקח חלק במבצע חומת מגן. לאחר מכן שימש כראש מטה זרוע היבשה. באפריל 2005 קודם לדרגת אלוף ומונה לתפקיד ראש אגף הלוגיסטיקה, הרפואה והמרכזים (כיום אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה), בין היתר במהלך מלחמת לבנון השנייה. ב-20 בדצמבר 2007 מונה מזרחי לתפקיד מפקד זרוע היבשה במקום האלוף בני גנץ ובאוקטובר 2009 מונה למפקד פיקוד המרכז.
במרץ 2012 סיים מזרחי את תפקידו כמפקד פיקוד המרכז, ויצא ללימודים בארצות הברית. עם שובו, השתחרר מצה"ל, וחודשיים אחר כך מונה לסמנכ"ל העוסק בשיווק בינלאומי בחברת "אלביט מערכות". באפריל 2019 הודיע על עזיבתו את החברה. כיום משמש כמנכ״ל חברת יוויז׳ן.
מזרחי בעל תואר ראשון במנהל עסקים ומדעי המחשב מטעם "אוניברסיטת פייס" בניו יורק, ארצות הברית.
יחסי אוסטריה–בולגריה
יחסי אוסטריה–בולגריה הם יחסי החוץ המתקיימים בין רפובליקת אוסטריה לרפובליקה הבולגרית.
היסטוריה
בתחילת מלחמת העולם הראשונה, נותרה ממלכת בולגריה נייטרלית. עם זאת, בהדרגה החלו גם מעצמות המרכז, שכללו את הקיסרות הגרמנית והאימפריה האוסטרו-הונגרית, וגם מדינות ההסכמה בהנהגת בריטניה וצרפת להבין את היתרונות שבולגריה עשויה לספק. הגרמנים ידעו שהם זקוקים לעזרתה של בולגריה כדי להביס את ממלכת סרביה ובכך לפתוח קווי אספקה מגרמניה לאימפריה העות'מאנית ולחזק את החזית המזרחית נגד רוסיה. בולגריה ניהלה משא ומתן הן עם הגרמנים והאוסטרו-הונגרים, והן עם הבריטים והצרפתים, אשר התנאים שהציעו היו נדיבים פחות. ב-1915 חתמה בולגריה על האמנה הבולגרית-גרמנית, אשר צרפה את בולגריה למעצמות המרכז. חיילים בולגרים לחמו לצד הגרמנים והאוסטרים בחזית המקדונית, אולם ב-1918 נכנעה בולגריה בפני מדינות ההסכמה, וב-1919 חתמו הבולגרים על חוזה ניי.
במהלך מלחמת העולם השנייה לחמה בולגריה לצד גרמניה הנאצית, שכללה אף את אוסטריה, מאז האנשלוס בשנת 1938. ב- 26 באוגוסט 1944 הודיעה בולגריה על חזרתה לנייטרליות לאור התקדמותו המהירה של הצבא האדום וב-9 בספטמבר 1944 בוצעה הפיכה בממלכה בסיוע כוחות הצבא האדום, אשר התקדמו לעבר סופיה. ראש הממשלה קונסטנטין מוראבייב הודח ובמקומו תפס את השלטון הגנרל קימון גאורגייב שהודיע על הצטרפות בולגריה לבעלות הברית. הצבא הבולגרי שבעת ההיא מנה כ-450,000 לוחמים הצטרף לצבא האדום במסגרת החזית האוקראינית השלישית ונטל חלק בלחימה ביוגוסלביה, הונגריה ואוסטריה כנגד צבאות גרמניה הנאצית. ב-8 במאי 1945 השתתפו הכוחות הבולגרים בכיבוש העיר קלגנפורט שבאוסטריה. במהלך המלחמה הקרה, הייתה בולגריה חלק ממדינות ברית ורשה, בעוד אוסטריה נותרה נייטרלית.
כיום שתי המדינות הן חברות האיחוד האירופי, ובשנת 2005 ביקר נשיא בולגריה, גאורגי פרבאנוב, ביקור ממלכתי באוסטריה.
האיים הסרוניים
האיים הסרוניים (ביוונית: Saronikà Nisià, Σαρωνικά Νησιά), איי המפרץ הסרוני וגם האיים הארגו-סרוניים (ביוונית: Nisiá tou Argosaronikoú, Νησιά του Αργοσαρωνικού) הם קבוצת איים, ובה שבעה איים עיקריים: סלמיס, אגינה, אנגיסטרי, פורוס , הידרה, ספצס ודוקוס ואיים קטנים רבים, השוכנים במפרץ הסרוני של הים האגאי, דרומית לארגוליס  – חצי אי המפריד בין המפרץ הסרוני למפרץ הארגולי.
האיים הסרוניים והמפרץ הסרוני נקראים על שמו של סרון, המלך המיתולוגי של ארגוס, שטבע בעת מרדף ציד אחר אייל שנמלט אל תוך מימי המפרץ.
סלמיס
קרב סלמיס שנערך בספטמבר 480 לפנה"ס, במהלך פלישת חשיארש הראשון (קסרקסס), במימי מצר סלמיס, המפריד בין אטיקה לאי סלמיס, מערבית לאתונה, היווה נקודת מפנה במלחמת פרס–יוון. ניצחון היוונים בקרב הימי הציל את ארץ יוון מכיבוש ושעבוד בידי האימפריה הפרסית.
סלמיס הוא האי הקרוב ביותר לאתונה. הוא נמצא כמייל ימי אחד (כ-2 קילומטרים) בלבד ממזרח לפראמה (פרוור של פיראוס) וכ-16 ק"מ מערבית לאתונה, ונחשב ליעד פופולרי לתושבי אתונה ואזור פיראוס בסופי שבוע ובחופשות.
בשיא העונה אוכלוסיית האי גדלה לכ-300,000 שמתוכם כ-39,000 הם תושבי המקום (ראו נתוני האיים להלן), דבר שמעודד מגזר שירותים: בתי קפה, בארים, מקומות שבהם מגישים אוזו לצד "המזטים" (תמנונאים, סלטים, סרדינים, קלמארי, קישואים מטוגנים וצדפות), טברנות, וחנויות לממכר מוצרי צריכה.
שער הכניסה לאי הוא נמל פאלוקיה הומה אדם. בבית העירייה של סלאמינה, העיר הראשית של האי, שוכנים המוזיאון לאמנות הפולקלור ולהיסטוריה והספרייה העירונית. מונומנט לזכר הלוחמים שנפלו בקרב סלמיס נמצא בקינוסורה, חצי אי קטן במזרח האי סלמיס. האי משמש כיום כבסיס הראשי של הצי היווני – בסיס ימי סלמיס. כמו כן, הוא היה מקום הולדתם של אַיאס (גיבור מרכזי באיליאדה מאת הומרוס) ואֶוּריפִּידֶס (המחזאי הטראגי הגדול באתונה העתיקה).
אגינה
על פי המסופר במיתולוגיה, האי נקרא על שם הנימפה אגינה, בתו של אל הנהרות, אסופוס ; זאוס חטף אותה אל האי וכתוצאה מהקשר עמה נולד איאקוס, סבו של אכילס, גיבור מלחמת טרויה.
באי נמצא האתר ההיסטורי העתיק והחשוב ביותר באיים הסרוניים – המקדש הדורי של אפאיה, שנבנה בסביבות שנת 500 לפנה"ס על שרידי שני מקדשים קודמים, כשאגינה הייתה בשיא עוצמתה הפוליטית. הגמלון המזרחי והגמלון המערבי עוטרו בפסלים מרהיבים שמנציחים את מלחמת טרויה אך רובם נלקחו מהאתר במאה ה-19 והתגלגלו לידיו של לודוויג הראשון, מלך בוואריה (אבא של אוטו שהיה מלך יוון); ובימינו הם מוצגים במוזיאון גליפטותק במינכן.