cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המערכה במרחב וורונז'-וורושילובגרד
מבצע הגנתי של החזית הדרום מערבית והחזית הדרומית (7 ביולי-25 ביולי)
במחצית יולי 1942 מצב בחזית סטלינגרד התייצב לאור כך שהפיקוד הגרמני החליט לרכז יחידות שריון נגד החזית הדרומית. בהחזית הדרומית לעומת זאת הורגש חוסר משמעותי של יחידות שריון שהועברו צפונה בשלב הראשון של המערכה. כתוצאה מכך, להגנת רוסטוב על דון היה ניתן להקצות יחידות חיל רגלים בלבד. יחידות שריון של ורמאכט לא נתנו לצבא האדום להתארגן להגנת העיר רוסטוב על דון והיא נכבשה תוך מספר ימים בסוף יולי.
סיכום השלב השני
יחידות הצבא האדום לא הצליחו לייצב את החזית לאורך נהר דון. נסיגה, אף מאורגנת לא איפשרה להוציא את התותחים וציוד כבד אחר. הכוחות הנסוגים התמקמו לאורך כבישים והיו מטרה קלה ללופטוואפה. לאור כך, במערכה על קווקוז רק הארמייה ה-51 הייתה מצוידת בתותחים בקוטר 122 מ"מ ו-152 מ"מ.
למזלה של החזית הדרומית של רודיון מלינובסקי, ב-23 ביולי החליט הפיקוד הגרמני להעביר יחידות שריון צפונה לטובת מתקפה לכיוון סטלינגרד. הארמייה ה-11 שהשתחררה ממצור סבסטופול בסופו של דבר לא עברה לטובת מערכה בקווקז כפי שתוכנן ועברה לסביבות לנינגרד עם הציוד הכבד שהיה ברשותה כולל תותחים בעלי קוטר גדול במיוחד. כתוצאה מכל השינויים, כיווני מהתקפה של קבוצות הארמיות הגרמניות התפזרו והחלו שתי מערכות נפרדות - קרב סטלינגרד ומערכה על קווקז. פיזור הכוחות בסופו של דבר גרם לכך שמבחינה גרמנית אף אחת ממערכות אלו לא הצליחה.
ב-25 ביולי החזית הדרומית פורקה ומפקדה רודיון מלינובסקי מונה למפקד הארמייה ה-66. הוא היה אחרון בין שלושת מפקדים סובייטים שנכנסו למבצע זה כמפקדי חזית ושלמו על שגיאות פיקוד במהלכו.
ליאן אוגוסטין
ליאן אוגוסטין (בגרמנית: Liane Augustin; 18 בנובמבר 1927 – 30 באפריל 1978) הייתה זמרת ושחקנית אוסטרית–גרמנייה.
ביוגרפיה
אוגוסטין נולדה בברלין, בירת גרמניה. בצעירותה, אוגוסטין עבדה כזמרת במועדון לילה. בנוסף, היא הופיעה במספר שידורי רדיו מקומיים. בשנת 1953, אוגוסטין שיחקה בסרט הראשון שלה, "Die Fiakermilli".
בשנת 1958, רשות השידור האוסטרית הכריזה כי אוגוסטין נבחרה לייצג את אוסטריה באירוויזיון 1958. ב-12 במרץ 1958, אוגוסטין הופיעה על בימת האירוויזיון, עם השיר "Die ganze Welt braucht Liebe". אוגוסטין שובצה תשיעית בסדר ההופעות, לפני שווייץ ואחרי גרמניה. אוגוסטין זכתה במקום החמישי עם שמונה נקודות.
בשנת 1962, אוגוסטין שיחקה בסרט הגרמני, "Licht auf der Piazza".
אוגוסטין נפטרה באופן פתאומי ב-30 באפריל 1978, בגיל 50.
בלה ז'ולט
בֵּלָה ז'וֹלְט (בהונגרית: Zsolt Béla, בשמו הקודם שטיינר קומארום, 8 בינואר 1895 – בודפשט, 6 בפברואר 1949) היה סופר, עיתונאי ופוליטיקאי רדיקלי (סוציאליסטי) הונגרי-יהודי, מהדור השני של כותבי כתב העת הספרותי החשוב ניוגט.
קורות חיים
ז'ולט נולד במשפחה יהודית. אביו איגנאץ שטיינר, היה עורך דין ואחר כך מנהל בנק, אמו הייתה אילונה הירשלר. לאחר מותו המוקדם של אביו בשנת 1903 אמו התחתנה בשנית. בלה למד בקומארנו ובהמשך למד בבודפשט למורה להונגרית - לטינית, אך קטע את לימודיו בגלל מלחמת העולם הראשונה והתגייס לצבא. הוא נשלח לחזית הרוסית, שם נפצע מספר פעמים ובסופו של דבר חזר הבייתה. שיריו, שנכתבו תוך הבראתו בבית החולים הצבאי באורדיאה, פורסמו בעיתונים המקומיים. כרך השירים הראשון שלו פורסם בשנת 1916, ובסיום המלחמה, בשנת 1918, הפך לעיתונאי. הוא היה עורך עיתון "יומן אורדיאה" ועוד עיתונים.
בשנת 1920 עבר לבודפשט, שם גילה בו שאנדור ברודי את העיתונאי האמיתי, כך הפך ז'ולט לאחד מעורכי העת הספרותי "אביב" (Tavasz). משנת 1921 הוא היה חבר במערכת בכתב העת "עולם" (Világ). כתביו היו לוחמניים, אך אלה הפוליטיים שיקפו התפכחות מהאידיאלים האזרחיים שלו שקרסו, ולא התאימו לאלה של תקופת הורטי (הונגריה בין שתי מלחמות העולם). בגלל ביקורתו על המערכת, לא היה חביב על השלטון, אך בחוגי הספרות זכה להכרה ולהערכה. באותה תקופה הוא נסחף פוליטית שמאלה והפך למאמין בסוציאליזם. בשנת 1925 עבד בעיתון "יומן הונגריה" (Magyar Hírlap), בין 1929 לבין 1938 בעיתון ספרותי רדיקלי. הוא היה גם עורך כתב העת הספרותי הקיצוני "העט" (A Toll). ב־27 בדצמבר 1927 התחתן עם השחקנית היהודייה אילונה הולוש (שוורץ), והתגרש ממנה בשנת 1936. אשתו השנייה הייתה רוקחת בשם אגנש ראץ, אמה של אווה היימן.
משחק תפקידים המוני ברשת
משחק תפקידים המוני ברשת (באנגלית: Massively multiplayer online role-playing game, MMORPG) הוא סוגה של משחקי תפקידים ממוחשבים, המתאפיינת בפעולת גומלין בין מספר גדול מאוד של שחקנים בעולם וירטואלי.
בלה ז'ולט
קורות חיים
בשנת 1934 הוא הכיר את תנועת הבונים החופשיים והצטרף לתא "לאבורה וירטוס", שנוסד בווינה. יחד עם רוסטם ואמברי בנו של ארמין ואמברי פעלו לביטול עונש המוות. בבחירות 1935 התמודד ז'ולט כמועמד משותף למפלגה הרדיקלית הלאומית, מפלגת העצמאות 1848 ומפלגת קושוט, אך לא זכה. בסוף שנות השלושים הוא שהה לעיתים קרובות בפריז; הידיעה על פרוץ מלחמת העולם השנייה תפסה אותו שם. תחילה חשב להגר, אך בסופו של דבר חזר לביתו. משנת 1939 הוא לא יכול היה להמשיך בקריירה העיתונאית שלו בגלל החוקים האנטי יהודיים (החוק היהודי הראשון ובעיקר השני והשלישי), אך המשיך לפרסם; בשנת 1942 פרסם את אוסף מאמריו באורדיאה שבינתיים סופחה בחזרה להונגריה. עד שנת 1943 פרסם בלה ז'ולט אחד-עשר רומנים, שלושה כרכים של סיפורים קצרים וחמישה מחזות.
משחק תפקידים המוני ברשת
כמו בשאר משחקי התפקידים, ממלאים השחקנים תפקיד של דמות (בדרך כלל בעולם הפנטזיה) ושולטים על מרבית פעולותיה. משחקי התפקידים ההמוניים נבדלים ממשחקי תפקידים עבור שחקן בודד או ממשחקי תפקידים מקוונים בעלי מספר קטן של שחקנים, בכמות הרבה של השחקנים אשר נוטלים בהם חלק, ובעולם המתמשך של המשחק (אשר נמצא בדרך כלל על שרתי החברה המפיצה), אשר ממשיך להתקיים ולהתפתח גם כשהשחקן אינו מחובר אליו ולא משחק בו. עם זאת, ישנם משחקים המשלבים בין המשחק ההמוני למשחק היחיד - כאשר בערים ובזירות קרב ניתן להיפגש עם אנשים ואילו במבוכים השחקן נמצא לבד. דוגמאות למשחקים כאלו הם דיאבלו 3, טיביה וPath of Exile.
בלה ז'ולט
קורות חיים
בשל מוצאו היהודי הוא גויס לשרות העבודה לעבודות כפייה שהיה מיועד ליהודים במסגרת הצבא ההונגרי ב־16 ביולי 1942. תחילה לוואץ, אחר כך לאוקראינה שהייתה כבושה על ידי הוורמכט. הוא נשלח תחילה עם פלוגתו לסרדינה-בודה ואחר כך לקייב. ב־30 באוקטובר 1943 הועבר לפלוגת שירות העבודה של נדיקאטה שהייתה ידועה לשמצה בשל יחסה האכזרי ליהודים. על אף שהצליח לשרוד, הוא נעצר והורשע זמן קצר לאחר מכן עקב התערבותו האישית של שר ההגנה, לאיוש צ'אטאי, באשמת הסתה והפצת טרור. הוא נמצא אשם ונפסקו לו ארבעה חודשי מאסר בכלא בשדרות מרגיט בבודפשט. הוא שוחרר בינואר 1944. לאחר הכיבוש הגרמני של הונגריה, הוא ואשתו חיפשו מקלט בגטו אורדיאה. ביולי 1944 עזב את הונגריה ברכבת קסטנר לברגן-בלזן ואחר כך לשווייץ. בתוך כך, כל משפחת אשתו נרצחה יחד עם בתו מנישואיו הקודמים.
משחק תפקידים המוני ברשת
משחקים אלה זוכים לפופולריות גדולה ברחבי העולם. בשנת 2017 הגיעו ההכנסות ממשחקי התפקידים ההמוניים לסך של 40 מיליארד דולר. נכון לאוגוסט 2018, מספר השחקנים הרשומים ל-World of Warcraft, משחק התפקידים ההמוני הפופולרי ביותר כיום, הוא 15 מיליון.
בלה ז'ולט
קורות חיים
בתום מלחמת העולם השנייה ב־1945 חזר ז'ולט חולה להונגריה. באוגוסט הוא הצטרף שוב למפלגה הרדיקלית ההונגרית שהוקמה מחדש. מצד אחד הועיל למפלגה עם המוניטין שלו כסופר, אך מצד שני, אופיו התזזיתי, השנאה שלו, שפתו חסרת המעצורים והפוגענית הזיקה לה. ב־17 בנובמבר הוא נבחר ליו"ר משותף של המפלגה הרדיקלית ההונגרית לצד אימרה צ'צ'י. בשנת 1946 כתב את הרומן האחרון שלו, "תשע מזוודות", בו תיאר את חיי הגטו באורדיאה דרך חייו שלו, ובשנת 1947 את מחזהו "בית המרקחת הלאומי". בשלב זה הוא כבר היה חולה מאוד, ורוב כתביו, מאמריו ויצירותיו מ -1947 נכתבו כבר בסנטוריום, שם טופל. בשנת 1948 הפך לנשיא היחיד של מפלגתו. בסתיו 1948 חלה שוב ונסע לשווייץ לטיפול רפואי. בגלל האידאולוגיה הסוציאליסטית שלו המפלגה הקומוניסטית ההונגרית ראתה בו תומך עקרוני ב-1949. כמה ימים לאחר הבחירות באותה שנה (שניתן היה להצביע רק עבור רשימת החזית העממית), הוא נפטר והובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה. בתה של אשתו השנייה הייתה אווה היימן שנרצחה בשואה.
משחק תפקידים המוני ברשת
תכונות בסיסיות
אף על פי שמשחקי התפקידים ההמוניים המודרניים שונים כיום משמעותית ממשחקים דומים בעבר, רבים מהם חולקים את אותם מאפיינים בסיסיים. אלה כוללים מספר תכונות משותפות: סביבת משחק מתמשכת, צורה כלשהי של התקדמות, אינטראקציה חברתית בתוך המשחק, תרבות פנים-עולמית של המשחק, חברות בקבוצה והתאמה אישית של הדמות.
האפשרויות להתאמה אישית של הדמויות הן נרחבות ביותר, הן מבחינה טכנית והן מבחינה ויזואלית, כאשר לעיתים קרובות נוספות אפשרויות חדשות על ידי מפתחי המשחק. משחקים מסוימים אף מאפשרים שינוי במשחק עצמו (מודינג) על מנת לאפשר לקהל השחקנים גמישות רבה יותר בבחירת הדמויות או בשימוש בעולם המשחק.
נושאים
רוב משחקי התפקידים ההמוניים הפופולריים מבוססים על מוטיבים מסורתיים הלקוחים מעולם הפנטזיה, אשר לעיתים קרובות מתרחשים בעולם משחק דומה לזה של "מבוכים ודרקונים". ישנם משחקים המערבבים אלמנטים מעולמות אחרים, כגון: מדע בדיוני, ספרות מתח, ספרי קומיקס, תורת הנסתר וכו'. לרוב אלמנטים אלה מתפתחים כתוצאה ממשימות ותרחישים דומים הכוללים הרפתקאות, לחימה במפלצות וביזה.
התקדמות
כמעט בכל משחקי התפקידים ההמוניים, פיתוח דמותו של השחקן היא המטרה המרכזית. משחקים אלה כוללים מערכת התפתחות של הדמות, במסגרתה השחקנים צוברים נקודות ניסיון ומשתמשים בהן על מנת להתקדם בשלבי ההתפתחות, אשר גורמים להם להשתפר בפעולות אותן הם מבצעים. באופן מסורתי, לחימה עם מפלצות והשלמת משימות, לבד או בקבוצה, הן הדרכים העיקריות להרוויח את נקודות הניסיון. צבירת הון (כולל פריטים המשמשים לקרבות) היא דרך נוספת להתקדם במשחקים אלו. התהליך המחזורי הנוצר בתנאים הללו – לחימה, המובילה לפריטים חדשים, המאפשרים את המשך הלחימה ללא שינוי במשחקיות – מכונה באופן ביקורתי "הליכון שלבים" (Level treadmill) או "שחיקה" (Grinding).
במשחקים מסוימים אין גבול לאותה ה-"שחיקה", ולמעשה אין גבול לשלב אליו יכול השחקן להגיע. במשחקים אשר משתמשים בדגם כזה של משחק, נוהגים בדרך כלל לפאר ולהלל את השחקנים אשר השיגו את הדירוג הגבוה ביותר, באמצעות הצגת הדמויות שלהם באתר האינטרנט של המשחק, או לחלופין, פרסום הנתונים הסטטיסטיים שלהם על גבי מסך ניקוד גבוה.
במשחקים אחרים, בהם ישנה הגבלה של השלב המקסימלי אליו שחקנים יכולים להגיע, משתנה הגדרת המשחק ברגע בו השחקן מגיע לשלב זה. במקום לזכות בנקודות ניסיון נוספות, השחקן זוכה בכסף ובפריטים, אשר הופכים להיות המוטיבציה המרכזית עבורו להמשך המשחק. לא אחת, מגוון הציוד הזמין לשחקנים ברמה המקסימלית יהווה את ההבדל ביניהם לבין שחקנים בשלבים נמוכים יותר. סט זה של כלי נשק ושריונות מועצמים, מוסיפים ממד תחרותי למשחק. הרצון של השחקנים להחזיק בפריטים אלו מגביר את המוטיבציה שלהם לשחק ואף מהווים גורם משמעותי בקביעת ההצלחה או הכישלון במצבי הלחימה. כמו כן, במשחקי התפקידים ההמוניים קיימת מסורת של חבירה לשחקנים אחרים על מנת להתקדם במשחק יחד בקצב אחיד. לעיתים זה מאלץ את השחקנים לשנות את לוחות הזמנים שלהם בעולם האמיתי על מנת "לעמוד בקצב" בעולם המשחק. דוגמה טובה לכך היא הצורך בהחלפת פריטים על מנת להשיג מטרות מסוימות או שיתוף פעולה בהריגת אויב רב עוצמה.
אינטראקציה חברתית
אלמוניות היא מאפיין מרכזי של משחקי התפקידים ההמוניים, מכיוון שבמשחקים אלו השחקנים בוחרים את סוג הדמות בה הם רוצים לשחק ומעצבים את המראה של דמות זו על פי רצונם. השפעה חיובית שנוצרת כתוצאה מכך היא הקושי בהדבקת סטריאוטיפים. כך נוצר פוטנציאל ל-"תיירות הזהות" (Identity Tourism) – האפשרות של שחקן זכר לבן להציג את עצמו בתור אלפית שחורה לדוגמה, מבלי להידחות על ידי הקהילה. מצד שני, אותה אלמוניות עלולה לעורר תוקפנות, מכיוון שרוב השחקנים מרגישים בטוחים מפני תקיפה פיזית בעולם האמיתי בהסתמך על כך שמשחקי התפקידים ההמוניים הם משחקים חובקי עולם.
משחקי התפקידים ההמוניים מכילים כמעט תמיד כלים המקלים על התקשורת בין השחקנים. משחקים רבים מציעים אפשרות משחק בגילדות או שבטים. בנוסף לכך, חלק גדול מהמשחקים דורשים רמה מסוימת של שיתוף פעולה על מנת לצלוח חלק מהמשימות. משימות אלה דורשות מהשחקנים לקחת על עצמם תפקידים שונים, כגון: הגנה על שחקנים אחרים מפני פגיעה, ריפוי שחקנים אחרים, תקיפת האויבים וכו'.
שלא כמו במצבים רבים בעולם האמיתי, שחקנים במשחקי תפקידים המוניים יכולים לבחור את חברי הצוות שלהם ולמצוא שחקנים אחרים בעלי דעות דומות לשלהם. בעוד שאנשים עלולים להיות מנודים חברתית בעולם האמיתי, הם יכולים להיות מי שהם רוצים בעולם הווירטואלי, ולמצוא שחקנים אחרים בעלי תחומי עניין משותפים ותכונות דומות. עבור חלק מהשחקנים, משחקים אלה יכולים לספק שיעורים חשובים, אשר עלולים לשמש אותם גם בעולם האמיתי. עם זאת, הסתמכות על האינטרנט, אשר עלולה להוביל גם להתמכרות, עשויה גם להוביל לבידוד "פיזי" חברתי.
נדבך נוסף שקשור באינטראקציה החברתית במשחקים אלה הוא "משחק התפקיד" (Role-play) עצמו. רוב המשחקים מספקים סוגים שונים של מעמדות אליהם שחקנים יכולים לבחור לשייך את הדמות שלהם. חלק מהשחקנים בוחר לשחק על פי המעמד אותו הם בחרו. לדוגמה, שחקן שבחר לשחק בתור כומר, יכול לרכוש בחנות הווירטואלית גלימה, ללמוד את מיומנויות הכהונה, ולגרום לדמות שלו לדבר, לפעול ולתקשר עם דמויות אחרות בהתאם לאופי של הדמות שלו. גילדות או קבוצות אשר שמות דגש על משחק תפקידים דומה, יכולות לפתח נרטיבים עמוקים באמצעות ההגדרה והמשאבים אותם מספק להם עולם המשחק.
תרבות
מכיוון שלמשחקי התפקידים ההמוניים ישנם אלמנטים רבים במשותף, אשר נחווים על ידי ערב רב של אנשים, הדבר גרם לשחקנים רבים לצפות להתחזקות או היחלשות של אלמנטים מסוימים במשחקים אלה. לדוגמה, במשחקים ישנים יותר, הדרך המהירה ביותר להתקדמות במשחק הייתה הריגת מפלצות שוב ושוב. השחקן היה ממתין בנקודה בה נמצאת המפלצת, הורג אותה וממתין להופעתה מחדש (Respawn). דרך זו עדיין מקובלת בז'אנר, והוויכוח על מידת ההנאה כתוצאה מתהליך זה, עולה לדיון כל פעם מחדש.
מבנה המערכת
רוב משחקי התפקידים ההמוניים בנויים בצורת מערכת שרת-לקוח (Client-server system). תוכנת השרת יוצרת מופע מתמשך של העולם הווירטואלי אשר רץ ללא הפסקה, אליו מתחברים השחקנים באמצעות תוכנת הלקוח. תוכנת הלקוח עשויה לספק גישה לעולם משחק שלם, או שנדרשות "הרחבות" נוספות על מנת לאפשר גישה לאזורים מסוימים של המשחק. בדרך כלל השחקנים מחויבים לרכוש את תוכנת הלקוח תמורת תשלום חד פעמי, אם כי ישנה מגמה מתגברת של שימוש בתוכנות קיימות בתור תוכנות לקוח, כמו דפדפני אינטרנט למשל.
מטבע הדברים, משחקי תפקידים המוניים מתקיימים ברשת האינטרנט, ולכן רובם מקיימים מקורות הכנסה מתמשכים (כגון מנויים חודשיים ופרסומות) לצורך תחזוקה ופיתוח. חלק מהמשחקים שהגיעו מהעולם המערבי דורשים תשלום של מנוי חודשי עבור האפשרות לשחק בהם (דוגמת World of Warcraft), אחרים, דוגמת Guild Wars, מסתמכים על מכירות התוכנה עצמה ועל מכירות חבילות ההרחבה שלה. מודל נוסף של הכנסה הוא כזה שבו המשחק עצמו ניתן בחינם, אך השחקנים מקבלים את האפשרות לשלם עבור תוכן נוסף, החל משיפורים קוסמטיים וכלה בציוד ואפשרויות לשיפור ציוד. מודל זה נפוץ במיוחד במשחקים שהגיעו מאסיה, במיוחד מקוריאה הדרומית דוגמת מייפל סטורי, Flyff, Blade & Soul ועוד. מודל כזה נקרא "freemium" או "pay2win" כגנאי, וככל שהאלמנט הזה בולט יותר במשחק כך נוצרים הבדלי קבוצות ופערים בין שחקני "Free to play" שאינם יכולים/מעוניינים להשקיע כסף אמיתי על המשחק, לבין שחקנים ששמו כסף על המשחק.
משחק תפקידים המוני יכול לפעול על מספר שרתים נפרדים, בהתאם למספר השחקנים ולמבנה המערכת שלו. כל שרת כזה מייצג עולם עצמאי, במסגרתו שחקנים לא יכולים לקיים אינטראקציה עם שחקנים מעולם אחר. ישנם משחקים אשר מאפשרים לשחקנים לעבור בין העולמות (אך לא לשהות במספר עולמות במקביל), אחרים מגבילים את השחקן לעולם בו הוא נוצר.
פסיכולוגיה
מכיוון שיחסי הגומלין בין שחקנים במשחקי תפקידים המוניים אמיתיים, אף על פי שהם מתרחשים בסביבה וירטואלית, פסיכולוגים וסוציולוגים יכולים להשתמש במשחקים אלה ככלי מחקר אקדמי. שרי טרקל (Sherry Turkle), פסיכולוגית קלינית, ערכה רעיונות עם משתמשי מחשבים, כולל שחקני מחשב. היא גילתה כי אנשים רבים הרחיבו את הטווח הרגשי שלהם בעקבות בחינת תפקידים שונים (כולל זהויות מגדריות שונות), אותם משחקי התפקידים ההמוניים מאפשרים לבחון.
במסגרת סקר אחר, שנערך על ידי ניק אי (Nick Yee), אחד מהחוקרים הבולטים בתחום, נסקרו יותר מ-35,000 שחקני משחקי תפקידים המוניים, תוך התמקדות בהיבטים פסיכולוגיים וסוציולוגיים של המשחקים הללו. הממצאים האחרונים הצביעו על כך ש-15% מהשחקנים הפכו למנהיגי גילדות בזמן זה או אחר, אף על פי שרוב השחקנים רואים בתפקיד עבודה שהיא קשה וכפוית טובה. כמו כן, שחקנים מבלים זמן ניכר (בדרך כלל שליש מסך הזמן המושקע) בעשיית דברים מחוץ לעולם המשחק, הקשורים באופן ישיר למשחק עצמו.
שחקנים רבים דיווחו על כך שהרגשות שלהם מתחזקים בזמן המשחק, עד כדי כך ש-8.7% מהשחקנים ו-23.2% מהשחקניות קיימו חתונה וירטואלית. חוקרים אחרים מצאו כי ההנאה מהמשחק קשורה ישירות לארגון החברתי של המשחק, החל ממפגשים קצרים בין השחקנים למשחק מאורגן בקבוצות מובנות.
מבין כל סוגי המשחקים השונים, משחקי תפקידים המוניים ברשת הם בעלי הסיכוי הגבוה ביותר לייצר התמכרות אצל המשחקים בה. במחקר שנערך על ידי זאהיר חוסיין ומארק ד. גריפית'ס (Zaheer Hussain & Mark D. Griffiths), נמצא כי רק אחד מתוך חמישה שחקנים (21%) מעדיף לקיים את קשריו החברתיים ברשת מאשר בעולם האמיתי. כמו כן, נמצא כי לשחקנים מהמין הגברי, קל יותר, באופן משמעותי, לקיים דו-שיח ברשת, מאשר לשחקניות מהמין הנשי. נתון נוסף הראה כי 57% מהשחקנים יצרו דמויות מהמין השני, מה שהוביל את החוקרים למסקנה כי לדמות הנשית באינטרנט יש מספר תכונות חברתיות חיוביות.
תקלת עיצוב זמנית במשחק World of Warcraft הסבה את תשומת לבם של פסיכולוגים ואפידמולוגים מרחבי צפון אמריקה, כאשר מחלת "הדם הפגום" שמקורה במפלצת כלשהי, החלה להתפשט ללא כוונה וללא שליטה בעולם המשחק. המרכז האמריקאי לבקרת מחלות השתמש באירוע כמודל מחקרי, על מנת לשרטט הן את התקדמות המחלה והן את התגובה האנושית הפוטנציאלית למגפה זיהומית רחבת היקף.
כלכלה
רוב משחקי התפקידים ההמוניים כוללים מערכת כלכלית מסוימת. פריטים וירטואליים וכסף וירטואלי אשר מושגים במהלך המשחק הם בעלי ערך מובהק בעיני השחקנים. ניתן לנתח כלכלה וירטואלית שכזו ולבחון את השפעותיה על כלכלות בעולם האמיתי.
אחד המחקרים הראשונים בתחום, נעשה על ידי חוקר בשם אדוארד קסטרונובה (Edward Castronova), אשר הראה כי השוק הווירטואלי מתנהל בהתאם לחוקי ההיצע והביקוש, ושהוא מתפשט לעולם האמיתי. על מנת שהתפשטות כזו תתרחש, ישנן מספר דרישות מהמשחק: לרעיון של הצמדת ערך כספי מהעולם האמיתי לפריטים וירטואליים הייתה השפעה עמוקה על שחקנים, תעשיית המשחקים ואפילו על בתי המשפט. המחקר הראשון של קסטרונובה משנת 2002 מצא כי ישנה נזילות גבוהה (שלא לומר לא חוקית) בשוקי המטבע הווירטואלי, כשהערך של המטבע הווירטואלי מהמשחק EverQuest עלה על זה של הין היפני. ישנם אנשים, המכונים בדרך כלל "חוואי זהב", שאף מתפרנסים מהכלכלות הווירטואליות.
כלכלות וירטואליות עומדות בפני מספר קשיים, הכוללים: חלק מחברות המשחקים אוסרות על עסקאות חליפין של כסף מהעולם האמיתי עם סחורות וירטואליות, בעוד שאחרות מקדמות רעיון זה, ואף מרוויחות ממנו. עם זאת, קישור כלכלות וירטואליות לאלו של העולם האמיתי נדיר יחסית במשחקי התפקידים ההמוניים, מכיוון שהאמונה הרווחת היא שהדבר יזיק למשחקים עצמם. אם בעולם האמיתי עושר יכול לשמש להשגת תגמולים מידיים וגדולים הרבה יותר מאשר מיומנות משחק, התמריץ למעורבות אסטרטגית והעניין במשחק יורד, עד כדי כך שהדבר עלול להוביל בסופו של דבר להיררכיה מעוותת, במסגרתה שחקנים עשירים יכולים להשיג פריטים טובים יותר, מה שמאפשר להם להתמודד עם יריבים חזקים יותר ולהעלות בשלבים מהר יותר משחקנים עשירים פחות, אך מחויבים יותר.
נחצ'יבאן (עיר)
נחצ'יבאן (באזרית: Naxçıvan, בארמנית: Նախիջևան) היא בירת הרפובליקה האוטונומית של נחצ'יבאן. העיר שוכנת לגדת נהר נחצ'יבאן, ומרוחקת כ-450 קילומטרים מהבירה באקו.
לעיר נמל תעופה ממנו ואליו יוצאות טיסות ליעדים באזרבייג'ן, איראן, טורקיה, ורוסיה. בעיר עובר קו הרכבת שארור-אורדובאד.
קבוצת הקטרגל של העיר אראס נחצ'יבאן, משחקת בליגת העל האזרית, ובגביע אופ"א בקטרגל.
מפרץ גדנסק
מפרץ גדנסק (בפולנית: Zatoka Gdańska; בקזחית: Gduńskô Hôwinga; ברוסית: Гданьская бухта; בגרמנית: Danziger Bucht) הוא מפרץ שנמצא בדרום-מזרח הים הבלטי. המפרץ קרוי על שם העיר הסמוכה למפרץ, העיר גדנסק שבפולין. המפרץ נמצא בין חצי האי סאמביה וחצי האי הל.
לולאה (טופולוגיה)
במתמטיקה, לולאה או מסילה סגורה היא תמונה רציפה של קטע (מסילה) כך שהתמונות של קצוות הקטע מתלכדות (כלומר, היא עקומה סגורה).
לולאה שהיא גם עקומה פשוטה נקראת גם עקום ז'ורדן, על שם התפקיד שיש לה במשפט העקום של ז'ורדן.
ניתן למפות את מעגל היחידה לכל לולאה, אך הכיוון ההפוך (מיפוי לולאה למעגל היחידה) מתאפשר רק אם הלולאה פשוטה.
משפחת טרסוב
משפחת טרסוב היא משפחה ישראלית של יוטיוברים, ולוגרים ואושיות רשת. בני המשפחה מתחזקים ארבעה ערוצי יוטיוב, לכל אחד מבני המשפחה: מורן, ג'וזף, אמה ומיילו.
המפורסמת ביניהם היא האמא, מורן טרסוב, בעלת ערוץ יוטיוב מאז 2011, בתחומי יופי ולייף סטייל למשפחות. בעלה, ג'וזף סטאר, די ג'יי ויוטיובר. לזוג שלושה ילדים, שגם הם כוכבי רשת: אמה טרסוב, מיילו טרסוב וריו טרסוב. המשפחה דורגה במקום השישי ברשימת היוטיוברים הכי חזקים בישראל ב-2019 מוסף "7 לילות" של ידיעות אחרונות ונבחרה בשנת 2021 ל"משפחה של המדינה" בוועידת האנשים של המדינה השנתית של ידיעות אחרונות ו-ynet.
פעילות
ערוצי היוטיוב של המשפחה הם בין בעלי מספר העוקבים הגדול ביותר בין יוצרי התוכן בישראל. הסרטונים הם וולוגים יום-יומיים, סרטוני קומדיה, אתגרים חברתיים וסרטוני מתכונים.
נכון לדצמבר 2021, לערוץ היוטיוב של מורן, אם המשפחה, מאות מיליוני צפיות כוללות, מעל 750 סרטונים ומעל 430 אלף מנויים.
למשפחה יש משתמשים גם בטיקטוק.
פעילות חברתית
המשפחה נרתמה גם למספר מטרות חברתיות:
ביקורת
באוקטובר 2021 שידרה המשפחה סרטון, כחלק מסדרת סרטונים מאוד פופולרית בערוץ של מיילו בשם "גנב האופניים", ובו אבי המשפחה נחטף על ידי גנב אופניים. משפחת טרסוב התנצלה והסירה את הסרטון.
פילמוגרפיה
למורן טרסוב הייתה פינה קבועה בתוכנית מילון היופי (הייתה בערוץ 10) בין השנים 2014-2016.
בשנת 2020, כיכבה משפחת טרסוב בסדרת דוקו-ריאליטי בשם "משפחת טרסוב", סדרה בת 17 פרקים בערוץ HOT בידור של הוט. הסדרה מלווה את בני המשפחה: מורן, ג'וזף, אמה ומיילו בתהליך ההריון של מורן, החל מחוויות היום-יום, תחזוק הזוגיות של מורן וג'וזף, חשיפת מין העובר ועד ללידה.
אמה ומיילו טרסוב הופיעו בשנת 2021 בעונה 8 של הסדרה צוות הצלה בערוץ ניק ג'וניור.
מורן וג'וזף טרסוב התארחו בתוכנית פאולה וליאון (20 באוקטובר 2020) ובכתבה בחדשות 13. מיילו טרסוב התארח אצל אלמוג בוקר (כשהיה בן 4).
מורן התארחה כאורחת מיוחדת בתוכנית סיכום השנה 2021 של מילון היופי בערוץ 13.
ג'וזף השתתף בעונה הרביעית של נינג'ה ישראל 2022.
פרזנטורים
בשנת 2019–2020, מורן טרסוב כיהנה כפרזנטורית של המותג פנדורה.
בשנת 2021, המשפחה שימשה כפרזנטורים לרשת "הסטוק". בני המשפחה הוציאו יחד קולקציה משותפת של חזרה לבית הספר.
בנובמבר 2021 יצאה קולקציית משחקי יצירה ו-DIY של אמה ממשפחת טרסוב, תחת מותג הצעצועים דיאמנט.
ספרים
המשפחה הוציאה 2 ספרים:
סטיב בונד
סטיב בונד (נולד ב-22 באפריל 1953) הוא שחקן ודוגמן ישראלי-אמריקאי. אביה של רוכבת קפיצות הראווה אשלי בונד.
ביוגרפיה
בונד נולד בחיפה בשם שלמה גולדברג לאם שעלתה מרומניה ולאב שעלה מהונגריה. כילד שיחק בסרט ההרפתקאות "טרזן ונער הג'ונגל" מסדרת סרטי טרזן.
בשנת 1969 שיחק את דמותו הצעירה של קירק דאגלס בסרט "ההסדר".
ב-1974 הופיע בפרק של הסדרה המשטרתית "McCloud".
באוקטובר 1975 הופיע בעירום מלא במגזין פלייגרל.
בשנת 1976 שיחק בסרט האימה המתרחש בבית ספר תיכון "Massacre at Central High".
ב-1979 שיחק בקומדיית הסקס "H.O.T.S." שלצידו כיכבו מספר נערות פלייבוי.
בשנת 1981 גילם עיתונאי בסרט "נס על הקרח" העוסק בנבחרת ארצות הברית בהוקי קרח במהלך אולימפיאדת לייק פלאסיד.
מ-1983 ועד 1985 שיחק תפקיד קבוע באופרת הסבון "בית חולים כללי". בשנת 1988 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הפעולה "Picasso Trigger".
עדנאן אל-חמדאני
עדנאן חוסיין אל-חמדאני (בערבית: عدنان الحمداني; 1940 – 1979) היה פוליטיקאי עיראקי חבר מפלגת הבעת' וסגן ראש ממשלת עיראק. הוצא להורג ב-1979 לאחר שהואשם כי עמד בראש הפיכה בתכנון סוריה כנגד שלטונו החדש של סדאם חוסיין.
ביוגרפיה
בן למשפחה שיעית וחברו הקרוב של סדאם חוסיין, עם ההפיכה של מפלגת הבעת' ב-1968 התמנה לתפקיד בכיר במערך הפקת הנפט הלאומי של עיראק, ב-1970 ניהל את משרד הנשיא וב-1972 השלים את מהלך הלאמת תעשיית הנפט העיראקית. מ-1977 נטל חלק במועצת פיקוד המהפכה, שהנהיגה את המדינה, וב-1978 התמנה כסגן ראש הממשלה.
בסוף 1979 לאחר שסדאם חוסיין תפס את השלטון, נפל עדנאן למרות ידידותו רבת השנים עם סדאם, קרבן לטיהורים הפנימיים בשלטון, הוא הואשם שעמד בראש התארגנות שלוותה בידי מפלגת הבעת' הסורית היריבה, להחלפת השלטון בעיראק. יחד עם חבריו נידון למוות, הם נאלצו לבצע ביקורת עצמית למול מצלמות הטלוויזיה העיראקית הממלכתית ששידרה את הדברים מאוחר יותר. והוצאו להורג.
אלטייב ע'נאים
אלטייב ע'נאים (בערבית: الطيب غنايم; נולד ב-1982) הוא משורר, מתרגם ועיתונאי ערבי-ישראלי.
ביוגרפיה
אלטייב ע'נאים נולד בבאקה אל-גרבייה למשורר מוחמד חמזה ע'נאים. לומד לדוקטורט בספרות עברית באוניברסיטת תל אביב.
ע'נאים הוא חבר מערכת מגזין "ארץ אחרת". הוא כותב בעברית ובערבית. כמשורר, השתתף בפסטיבלי שירה בישראל ומחוצה לה. ב-2012 הוענק לו פרס טבע לשירה במסגרת פסטיבל המשוררים הישראלי ה-15 במטולה.
ע'נאים תרגם את "לקט מהשירה הפלסטינית החדשה", בהוצאת מטען. כמו כן תרגם את האנתולוגיה השירית "שירה מפרקת חומה" ואת אסופת השירים "לא נעזוב".
רכש גומלין
בעסקאות יבוא, רכש גומלין הוא התחייבות של התאגיד המוכר, או המדינה המוכרת, לרכישת מוצרים, בשיעור מסוים מהיקף העסקה, מהתאגיד הרוכש או מהמדינה הרוכשת, לשם איזון המאזן המסחרי בין שני הגופים. הדרישה לרכש גומלין מקובלת בעסקאות בין מדינות, כגון עסקאות של רכש ביטחוני, וגם בעסקאות בין תאגידים.
רכש גומלין על יבוא לישראל
בישראל, כאשר משרד או חברה ממשלתית, המכונים גופים מזמינים, מתקשרים עם ספק חוץ בשווי הגבוה מ-5 מיליון דולר, מחויבות החברות הזרות בביצוע רכש גומלין או השקעות בתעשייה המקומית. שיעור המחויבות עומד על 35%, למעט שני חריגים: כאשר מדובר ברכש ביטחוני של משרד הביטחון שיעור המחויבות עומד על 50%, וכאשר מדובר ברכש אזרחי מספק המייצר באחת המדינות החתומות על הסכם הרכש הממשלתי הבינלאומי (GPA) עומד השיעור על 20%.
החברות המחויבות יכולות לממש את מחויבותן באמצעות רכש גומלין ישיר, דהיינו קבלנות משנה לפרויקט הספציפי, או ברכש גומלין עקיף, כלומר רכש מתעשיות מקומיות שאינו ממומש כחלק מהפרויקט הספציפי, ומיועד ליצוא, השקעות, מחקר ופיתוח, העברת ידע, הסמכות, רכישת שירותים ועוד.
מכוח תקנות חובת מכרזים (חובת שיתוף פעולה תעשייתי) התשס"ז-2007, הרשות לשיתוף פעולה תעשייתי וקידום השקעות זרות במשרד הכלכלה והתעשייה מוסמכת לדרוש מהחברות הזרות לממש את מחויבותם. הרשפ"ת אמונה על ניהול רכש הגומלין של מדינת ישראל ופועלת למינוף ההוצאה הממשלתית לכדי חיבורים עסקיים בני קיימא. הרשות פועלת עם גופי ממשלה וחברות זרות על מנת ליצור הזדמנויות עסקיות עבור התעשייה הישראלית, לטובת חיזוק תעשיות, עסקים ותעסוקה בפריפריה ובאזורי עדיפות לאומית. רשפ"ת פועלת בשלושה תחומים, אל מול הגופים הרלוונטיים לביצוע רכש גומלין בישראל:
חברות המבצעות רכש גומלין בישראל
דוגמאות:
פרס צ'ארלס אלברט שול
פרס צ'ארלס אלברט שול (באנגלית: The Charles Albert Shull Award) נערך ביוזמת האגודה האמריקאית לביולוגית צמחים.
הפרס הוענק לראשונה בשנת 1971 כדי להוקיר את ד"ר צ'ארלס א. שול, שעניינו האישי ותמיכתו היו אחראים במידה רבה לייסודה ולצמיחה של האגודה. זהו פרס כספי הניתן מדי שנה עבור חקירות יוצאות דופן בתחום ביולוגיה של צמחים לחבר באגודה שגילו בדרך כלל מתחת לארבעים וחמש או פחות מעשר שנים ממתן הדוקטורט. הזוכה מוזמן לנאום לאגודה באספה השנתית בשנה שלאחר מכן.
רשימת זוכי הפרס
להלן רשימת זוכי הפרס נכון לשנת 2022:
The Reel Me
The Reel Me (בעברית: אני האמיתית) הוא מיני-אלבום ואלבום וידאו של הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז. המיני אלבום יצא לאור ב-18 בנובמבר 2003, תחת חסותם של אפיק רקורדס. האלבום כולל את מיטב להיטיה של הזמרת מאלבומה הראשון On the 6, ועד לאלבומה, This Is Me... Then.
האלבום הגיע למקום ה-69 במצעד הבילבורד 200, למקום ה-84 במצעד האלבומים הצרפתי ולמקום ה-7 במצעד אלבומי הווידאו.
טנסי טירס
טנסי טירס (באנגלית: Tennessee Tears) הוא צמד מוזיקלי שוודי, המתמחה בסוגת הקאנטרי. הוא הוקם בשנת 2014 וחברים בו טילדה פאוק ויונאס הרמאנסון. בשנת 2017 הוציא את סינגל הבכורה שלו, "I love you whatever". בשנים 2020–2022 יצאו הסינגלים "Lucky tonight","Man in the moon" ו-"Do you still think of me" בהתאמה. בנובמבר 2022 נחשף כי השיר "Now I Know", שנכתב על ידי הצמד, תומאס סטנגאארד ואנדרז ורטוב, עתיד להשתתף במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון 2023. הוא העפיל לשלב גלגל ההצלה לאחר הגעתו בסיבוב ההצבעה השני במקצה השני של התחרות למקום השלישי, שם קיבל 500,652 הצבעות. בשלב גלגל ההצלה הודח באופן סופי מהתחרות.
ניר לקס
ניר לקס (נולד ב-10 באוגוסט 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת הפועל נוף הגליל.
קריירה
לקס החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, וב-24 במרץ 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בטרם הגיע לגיל 18, כשנכנס כמחליף במשחק הדרבי מול מכבי תל אביב במסגרת ליגת העל, אשר נערך באצטדיון בלומפילד והסתיים בתיקו 0–0. באותה שנה זומן לקס לנבחרת הנוער של ישראל, במדיה ערך 13 הופעות. בשנתיים הבאות המשיך לקס לשחק בקבוצת הנוער של הפועל תל אביב, ובמקביל ערך ב-6 בדצמבר 2012 הופעה נוספת במדי הקבוצה הבוגרת, כשנכנס כמחליף במשחק מול אקדמיקה במסגרת הליגה האירופית. לקראת עונת 2014/2015 הושאל לקס לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית, במדיה ערך בעונה זו 30 הופעות ליגה, מתוכן ב-28 משחקים פתח בהרכב.
לקראת עונת 2017/2018 חזר לקס לסגל הפועל תל אביב, לאחר שירדה לליגה הלאומית, וחתם על חוזה חדש לשלוש שנים במועדון. ב-13 באוגוסט 2017 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–0 על הפועל פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו, ובליגה הלאומית ערך בעונה זו 25 הופעות וכבש שער אחד בהפסד 2–3 להפועל קטמון, וסייע לקבוצה להעפיל בחזרה לליגת העל. בעונת 2018/2019 ערך 26 הופעות בליגת העל, כבש שער אחד והוסיף שלושה בישולים. בעונת 2019/2020 ערך 17 הופעות בליגת העל והעפיל עם הקבוצה לפלייאוף העליון, אך לאחר דחיית משחקי הליגה בעקבות מגפת הקורונה הסתיים חוזהו והוא שוחרר מהמועדון.
ב-17 באוגוסט 2020 חתם לקס בפטרולול פלוישט מהליגה השנייה ברומניה.
צריכה (כלכלה)
צריכה היא שימוש במשאבים, סחורות ושירותים לצורך סיפוק רצונות ומאווים בסמוך לרכישתם. זאת בניגוד להשקעה, שהיא הוצאה שתכליתה יצירת הכנסה עתידית. צריכה היא מושג מרכזי בכלכלה והיא נלמדת גם במדעי החברה.
אסכולות שונות של כלכלנים מגדירות את המונח "צריכה" בצורה שונה. לפי כלכלנים מהזרם המרכזי, רק רכישה של מוצרים חדשים ושירותים לשימוש מיידי מהווה צריכה, בעוד שסוגים אחרים של הוצאות – בפרט השקעות שמייצרות תשואה קבועה, והוצאות ממשלתיות – ממוקמות בקטגוריות נפרדות (ראו עקרון התחלופה). כלכלנים אחרים מגדירים צריכה בצורה רחבה הרבה יותר, כסך כל הפעילות הכלכלית שאינה כרוכה בתכנון, ייצור ושיווק של סחורות ושירותים (למשל מיון, שימוש, סילוק ומיחזור של סחורות ושירותים).
כלכלה התנהגותית, פונקציית הצריכה קיינסיאנית
גישות תאורטיות עדכניות יותר מבוססות על כלכלה התנהגותית ומציעות שצריך לקחת בחשבון עקרונות התנהגותיים כיסודות מיקרו כלכליים, ולנסח פונקציית צריכה מצרפית המבוססת על התנהגות.
צריכה כחלק מהתמ"ג
התמ"ג (תוצר מקומי גולמי) מוגדר באמצעות נוסחה זו:
Y=C+G+I+NX
כאשר C מייצג צריכה.
I מייצג השקעות.
NX מייצג ייצוא נטו - ייצוא פחות ייבוא.
צריכה במיקרו-כלכלה
במיקרו-כלכלה, תאוריית עקרון התחלופה מניחה שאנשים הם צרכנים רציונליים. הם מחליטים אילו סחורות לקנות על סמך תועלת השימוש בהם (מוצרים שימושיים או כאלה המספקים להם יותר אושר) ועל סמך מסגרת התקציב שלהם. צרכנים מנסים למקסם את התועלת בגבולות המגבלה התקציבית שלהם. לחלופין, למזער את העלות במסגרת רמת יעד התועלת.
צריכה כמדד לצמיחה
צריכת חשמל, למשל, נמצאת במתאם חיובי עם צמיחה כלכלית, שכן חשמל היא אחת התשומות החשובות ביותר של משק. חשמל דרוש לייצור סחורות ולמתן שירותים לצרכנים. הקשר בין צריכת חשמל וצמיחה כלכלית מובהק סטטיסטית, ולכן עלייה בצריכת החשמל משקפת צמיחה כלכלית. כמו כן, ככל שמעמד החומרי של אדם משתפר, כך גדלה צריכת החשמל שלו. באיראן, למשל, צריכת החשמל עלתה יחד עם הצמיחה הכלכלית מאז 1970. אולם ככל שמדינות ממשיכות להתפתח, הקורלציה נסוגה, משום שהייצור נעשה יעיל יותר מבחינה אנרגטית, או שחלקים מהייצור מועבר למדינות זרות, בהן עלות החשמל קטנה יותר.
גורמים המשפיעים על צריכה
הגורמים העיקריים המשפיעים על הצריכה שנחקרו על ידי כלכלנים כוללים:
ליל כל הקדושים ברחוב פרנקלין
ליל כל הקדושים ברחוב פרנקלין הוא אירוע שנתי בצ'אפל היל בקרוליינה הצפונית, הכולל בתוכו כינוס רב משתתפים ברחוב פרנקלין, היכן שנמצא המרכז התרבותי של העיר. חגיגת ליל כל הקדושים באזור החלה בתחילת שנות השמונים כאירוע קטן בהרבה מזה של שנות האלפיים, במהלכו משתתפים תושבי צ'אפל היל וסטודנטים מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית.
משתתפי האירוע לובשים תחפושת של ליל כל הקדושים, תוך שהם צועדים לאורך רחוב פרנקלין.
היסטוריה
מאז ראשיתו, האירוע גדל מדי שנה עד שנת 2008. למרות שהוא לא מתקיים בחסות עיריית צ'אפל היל, האירוע הפך לאטרקציה בה מבקרים אנשים ממקומות שונים. בין 2004 ל-2007, העריכו שכ-80,000 משתתפים נכחו בכל אחד מהאירועים שהתקיימו ברחוב פרנקלין, בעוד שאוכלוסייתה של צ'אפל היל עומדת על כ-54,492 תושבים בלבד, מה שמצביע על הצלחתו הרבה של האירוע. בגלל גודל החגיגה, העיירה של צ'אפל היל סוגרת את רחוב פרנקלין ואוסרת על נסיעה בכלי רכב באזור, תוך שהיא אוסרת גם להחנות שם כלי רכב.
במרוצת השנים צצו בעיות ביטחוניות שפקדו את האירוע, כמו שתייה מופרזת של אלכוהול ותקיפות של כנופיות. כדי להתמודד עם סוגיות אלה, מאות שוטרים מסיירים באזור במהלך האירוע. בשנת 2007 כ-400 שוטרים סיירו ברחוב פרנקלין במטרה לשמור על הסדר והביטחון של המשתתפים. בשנת 2008 נקטה עיריית צ'אפל היל בצעדים חדשים על מנת להתמודד עם הבעיות הביטחוניות שפוקדות את האירוע.
אבטחה
עבור עיריית צ'אפל היל, ישנם סיכונים ביטחוניים שפוקדים את האירוע, היות שמשתתפים בו בממוצע 80,000 אנשים. העירייה פרסמה כי שתיים מהבעיות הן שתייה מפורזת של אלכוהול ותקיפה של כנופיות. למרות שהאירוע אינו בחסות העירייה, ישנם מאות שוטרים שמתנדבים לשמור על הסדר בעת הקיום השנתי שלו. במהלך המאורע שחל בשנת 2008, נדרש מבתי העסק באזור לא למכור אלכוהול אחרי השעה אחת לפנות בבוקר. עוד צעד שנקטה בו העירייה, הוא לדרוש מחיר כניסה מכל אחד שנכנס לבר או עסק במטרה לרכוש אלכוהול.
קלוד-פרוספר ז'וליו דה קרביון
קְלוֹד-פְּרוֹסְפֶּר ז'וֹלְיוֹ דֶה קְרֶבִּיוֹן (בצרפתית: Claude-Prosper Jolyot de Crébillon; 13 בפברואר 1707 – 12 באפריל 1777) המכונה קרביון הבן (Crébillon fils), כדי להבדיל בינו לבין אביו, היה סופר צרפתי.
קרביון נולד בפריז. הוא היה בנו של מחזאי מפורסם של טרגדיות, פרוספר ז'וליו דה קרביון. הוא קיבל חינוך ישועי בתיכון לואי הגדול המובחר. בתחילת דרכו כתב יצירות קלות שונות, כולל מחזות לתיאטרון האיטלקי בפריז, ופרסם סיפור קצר בשם Le Sylphe בשנת 1730. בשנים 1729 עד 1739 השתתף בסדרת ארוחות ערב בשם "Le Caveau" ("הכספת", על שם הקברט שבו הם נערכו) עם אמנים אחרים, כולל, ושארל דוקלו (Charles Duclos).
הפרסום של Tanzaï et Néadarné, histoire japonaise ("טנזאי וניאדרנה, היסטוריה יפנית", 1734), שהכיל התקפות מוסוות בקושי על הבולה מ-1713 של האפיפיור קלמנס האחד עשר, על ה ואחרים, הוביל אותו לזמן קצר בכלא בוונסן. הרומן שלו Les Égarements du cœur et de l'esprit ("תעתועי הלב והנפש") פורסם בין 1736 ל-1738, ואף על פי שהמשיך לערוך אותו ב-1738, מעולם לא הסתיים. פרסום "Le Sopha, conte moral" ("הספה, סיפור מוסרי"), סאטירה פוליטית ארוטית, ב-1742 אילץ אותו לגלות מפריז למשך מספר חודשים.
בסביבות 1744 הוא התקשר בקשר רומנטי עם ליידי הנרייטה מריה סטפורד (Lady Henrietta Maria Stafford), בתו של צ'מברלין של ג'יימס השני, מלך אנגליה, והם נישאו ב-1748. בן נולד בשנת 1746 ומת בשנת 1750. למרות מצוקה כלכלית, הם חיו יחד עד מותה בשנת 1755. בינתיים הוא פרסם את La Nuit et le moment ("הלילה והרגע", 1745), Ah! quel conte! (אה! איזה סיפור!) ו-Les Heureux Orphelins ("היתומים המאושרים", 1754). הוא לא ירש דבר מהנרייטה, הוא נאלץ למכור את ספרייתו הגדולה ב-1757 ובסופו של דבר מצא הכנסה קבועה כצנזור מלכותי (כמו אביו) ב-1759. ב-1768 וב-1772 פרסם את שני הרומנים האחרונים שלו, Lettres de la duchesse de ** * au duc de *** ("מכתבים מהדוכסית מ*** לדוכס מ***) ו- Lettres athéniennes ("מכתבים אתונאיים").
הוא מת בפריז ב-12 באפריל 1777.
קשישטוף פיונטק
קשישטוף פיונטק (בפולנית: Krzysztof Piątek; נולד ב-5 ביולי 1995) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת החלוץ באיסטנבול בשאקשהיר ובנבחרת פולין.
קריירה
את קריירת הנערים שלו העביר פיונטק בשתי קבוצות בעיר בה גדל, דז'רז'וניוב.
הליגה הפולנית
ב-2013 חתם בקבוצת זגלמביה לובין מהליגה הפולנית השנייה בכדורגל, ובשנתו הראשונה שיחק בקבוצות הנוער, אך לאחר הגעת מאמן חדש החל לשחק בהרכב של הקבוצה הבוגרת בקביעות, וערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-18 במאי 2014. הוא כבש את שערו הראשון בקבוצה ב-14 בספטמבר 2014 בניצחון 1–0 על קבוצת "Chrobry Głogów", וסייע לקבוצתו לחזור לליגת העל הפולנית בתום עונת 2014/2015. הוא כבש את שערו הראשון בליגה ב-14 באוגוסט 2015 בניצחון קבוצתו 2–1 על לך פוזנן. הוא סייע לקבוצתו לסיים את עונת 2015/2016 במקום שהוביל למוקדמות הליגה האירופית, זאת לאחר שהקבוצה לא הצליחה להגיע למפעל אירופי מעונת 2006/2007.
ב-2016 עבר לקרקוביה קרקוב, במדיה סיים את עונת 2017/2018 במקום השלישי בטבלת מלכי השערים של הליגה, עם 21 שערים.
גנואה
ב-8 ביוני 2018 חתם בגנואה תמורת תשלום של 4 מיליון אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה במשחק במסגרת הקופה איטליה, בו ניצחה קבוצתו 4–0 את לצ'ה (כדורגל). פיונטק כבש את כל ארבעת השערים, כשהוא משלים שלושער ב-19 הדקות הראשונות של המשחק. את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך ב-26 באוגוסט 2018, בניצחון קבוצתו 2–1 על אמפולי. פיונטק כבש את השער הראשון לזכות קבוצתו כבר בדקה השישית.
פיונטק כבש 5 שערים בארבעת המשחקים הראשונים שלו בסרייה א', והפך לשחקן הראשון שעושה זאת מאז שעשה זאת אנדריי שבצ'נקו ב-1999. הוא כבש גם במשחק השישי שלו, והפך לשחקן הראשון בליגות הבכירות באירופה שכובש 10 שערים בכל המסגרות בעונת 2018/2019. במשחק הליגה הבא הוא כבש צמד, והפך לשחקן הרכש החדש הטוב ביותר בסרייה א' מאז עונת 1949/1950, אז גם כבש קרל הנסן 8 שערים בשישה משחקים. הוא כבש גם במשחק הליגה הבא, והפך לשחקן הראשון בסרייה א' שכובש בכל 7 המשחקים הראשונים שלו בליגה מאז עונת 1994/1995, אז עשה זאת גבריאל בטיסטוטה.
מילאן
ב-23 בינואר 2019 נמכר פיונטק מגנואה למילאן תמורת 35 מיליון אירו. הוא חתם על חוזה ארוך טווח, עד ל-30 ביוני 2023, והגיע כמחליף לגונסאלו היגוואין שהושאל למילאן מיובנטוס ושיחק במדיה רק חצי עונה, עד שהושאל לחצי עונה לצ'לסי.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה כשעלה כמחליף בדקה ה-71 במשחק ליגה נגד נאפולי, שנגמר בתיקו 0–0. שלושה ימים לאחר מכן, כבש צמד בכורה בניצחון קבוצתו 2–0 על נאפולי במשחק רבע גמר הקופה איטליה, וזכה בתואר "השחקן המצטיין במשחק".
ב-3 בפברואר 2019 כבש את שער הבכורה שלו בליגה בתיקו 1–1 בחוץ עם רומא. הוא כבש שלושה שערים בשני המשחקים הבאים, והפך לשחקן המהיר ביותר שכובש 6 שערים עבור המועדון בכל המסגרות, כשהוא עוקף את נילס לידהולם האגדי. הוא גם הפך לשחקן הראשון שכובש בשלושת משחקי הליגה הראשונים שלו במועדון, מאז עשה זאת מריו באלוטלי ב-2013. בחצי העונה הראשון של עונת 2019/2020 כבש ארבעה שערים בלבד, ומעמדו בקבוצה ירד עקב הגעתו של זלאטן איברהימוביץ' בינואר 2020.
הרטה ברלין
ב-30 בינואר 2020 עבר להרטה ברלין תמורת 27 מיליון אירו וחתם עד לתום עונת 2024/2025. ב-31 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 0-0 נגד שאלקה 04. ב-4 בפברואר כבש את שערו הראשון בהפסד בפנדלים לשאלקה 04 בגביע.
פיורנטינה
ב-8 בינואר 2022 הושאל פיונטק לפיורנטינה עד לסוף העונה.
קריירת נבחרות
ב-11 בספטמבר 2018 ערך הופעת בכורה במדי נבחרת פולין בתיקו 1–1 עם נבחרת אירלנד במשחק ידידות.
ב-11 באוקטובר 2018 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד נבחרתו 2–3 לנבחרת פורטוגל במסגרת משחקי ליגת האומות.
נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר מונדיאל 2022.
חיים אישיים
ב-1 ביוני 2019 נישא לפאולינה פרוסייק, סטודנטית למשפטים, איתה הוא בקשר זוגי מהזמן ששיחק בזגלמביה לובין.
צ'יו ג'ין
צְ'יוֹ גִ'ין (בסינית 秋瑾, בפין-יין: Qiū Jǐn; 8 בנובמבר 1875 – 15 ביולי 1907) הייתה מהפכנית, פמיניסטית וסופרת סינית. היא כונתה גם שׂוֵאנְצִ'ינְג וגִ'ינְגְשְׂיונְג ("שמות מחווה" שנהוג לתת בבגרות בנוסף לשם שניתן בעת לידה), וכתבה בשם העט גְ'ייֵנְחוּ נוּשְׂיָה (סינית 鉴湖女侠; סינית מסורתית 鑑湖女俠), אשר, בתרגום מילולי, פירושו "אבירת אגם הראי". צ'יו הוצאה להורג לאחר מרד כושל נגד שושלת צ'ינג, והיא נחשבת בסין לגיבורה לאומית.
ביוגרפיה
צ'יו נולדה ב-1875 למשפחת אצילים בשיאמן, פוג'יין, וגדלה באחוזה המשפחתית בכפר שָׁאן-יִין, בג'ג'יאנג. כנהוג לבנות אצולה, היא זכתה להשכלה נרחבת, והיא אהבה במיוחד לכתוב שירה, על מגוון נושאים, כולל על גיבורות ההיסטוריה הסינית, ובשיריה הייתה משבחת את גבורתן ויופיין. בגיל 19, צ'יו נישאה לגבר שבחר עבורה אביה, בנו של סוחר עשיר. היא הייתה אומללה בנישואיה הכפויים, ותיארה את בעלה כאדם "עם התנהגות נחותה מזו של חיה. הוא מתייחס אלי כאילו שאני פחות מאפס." וכן ש"כשאני חושבת עליו, שערותי מסמרות מכעס, זה בלתי נסבל". הביטחון העצמי שלה ירד, והיא שרתה בדיכאון עמוק.
מתוך המצב הזה, שהיה הפוך מההסתכלות הרומנטית של נערותה, היא התחילה לכתוב על נושאים פוליטיים וענייני אקטואליה סיניים. בתגובה למרד הבוקסרים והכיבוש של בייג'ינג ב-1900, היא השתמשה בדימויים של הגיבורות שלה כמטפורות לדאגתה לגורלה של סין ולנשים בסין. היא רצתה לפעול לטובת ארצה, אך הבינה שאין היא יכולה לעשות זאת במסגרת חייה הנוכחיים, והבנה זו הציתה בה את המחויבות המהפכנית והפמיניסטית שלה.
התעוררות פוליטית
ב-1903, צ'יו עברה עם בעלה לבייג'ינג, ושם נחשפה לכתיבה פמיניסטית, והתחילה להתעניין בחינוך של נשים. היא עזבה את בעלה באותה שנה, ונסעה ללמוד ביפן, כשהיא משאירה מאחור את שני ילדיה. ביפן פיתחה צ'יו את אהבתה לאמנויות לחימה, ונודעה בהרגלה ללבוש בגדי גברים אירופאים, ובאידאולוגיה הלאומנית והאנטי-מנצ'ואית שלה. היא הייתה בוטה בתמיכתה בזכויות נשים, ופעלה להנגשת חינוך לנשים. היא ערכה כתב עת בשם "בָּאיְחְווָה בָּאו", או "עיתון הלשון המדוברת", ששימש כלי לתעמולה מהפכנית בשפת הדיבור הסינית. במהדורה אחת של כתב העת, פרסמה צ'יו מנשר בכותרת "הצהרה מכבדת ל-200 מיליון חברותיי הנשים", בו היא פרשה את הבעיות העיקריות שנשים סובלות מהן, כמו נישואי כפייה, כריכת רגליים (את שניהם חוותה בעצמה), עודדה חינוך וחופש בחירה, והצהירה שהיא מאמינה שטובתן של נשים ישורת תחת שלטון בסגנון המערבי, ולא על ידי שלטון שושלת צ'ינג. המנשר זכה לפופולריות ותגובות אוהדות מבין הקוראים והקוראות.
כשחזרה לסין ב-1905 הצטרפה לטריאדות, ארגוני מחתרת שפעלו להפלת שלטון שושלת צ'ינג, וכן לארגונים אחרים בעלי אידאולוגיות אנטי-קיסריות, בסין כמו ביפן. בין היתר פעלה באגודת הגוָאנְגְפֿוּחְווֵי. זו הצטרפה ב-1905 לתנועת הטונגמנחווי (הברית הסינית המהפכנית) החדשה בהנהגת סון יאט-סן.
ב-1906, יסדה צ'יו כתב עת משלה, בשם "ג'ונְגְגְווֹ נוּבָּאו", שפירושו "כתב-עת לנשות סין", שכלל מאמרים לאומניים ופמיניסטיים. בניגוד לתפישות המקובלות במעגלים הלאומניים של נשים כאימהות שמקומן במסגרת המשפחה המסורתית, צ'יו ראתה את המשפחה כמדכאת נשים.
פעילות מהפכנית
צ'יו התחילה לעבוד יחד עם בן דודה, שׂוּ שִׂילִין, כדי לאחד בין פעילי מחתרת שונים. ב-6 ביולי 1907, זמן קצר לפני מרד שהיה מתוכנן באנצ'ינג, במחוז אנחווי, שׂוּ נתפס על ידי הרשויות, ועונה. הוא הודה בפעילויותיו, והוצא להורג למחרת. צ'יו למדה על דבר מותו כמה ימים לאחר מכן, והוזהרה שהיא גם תיעצר. אך היא בחרה להישאר בבית הספר דאטונג, וכתבה במכתב לעמיתה, המשוררת שו יונחוואה, לה קראה "אחותי לחרב", שהיא מתכוונת למות למען המטרה.
ב-13 ביולי 1907 היא אכן נעצרה, אך אפילו לאחר שעונתה לא הסכימה להודות בשום פעילות מחתרתית. אך הרשויות מצאו ראיות מרשיעות בביתה, וכעבור מספר ימים, ב-15 ביולי, היא הוצאה להורג על ידי עריפת ראשה, בהריגה פומבית. היא הייתה בת 31. הוצאתה להורג יצרה גלי הלם, והטינה נגד המשטר של שושלת צ'ינג גברה. צ'יו הוכרה מיד על ידי המהפכנים כגיבורה וכקדושה מעונה, והיא הפכה לסמל לעצמאות של נשים בסין. היא הייתה לנושא של שירים וסיפורים, ורבות מעבודותיה פורסמו לאחר מותה.
הנצחה
צ'יו הונצחה בספרות הפופולרית של הרפובליקה הסינית ובתודעה הציבורית לאחר מותה. היא נקברה ליד האגם המערבי בהאנגג'ואו. הרפובליקה העממית של סין הקימה מוזיאון בשאושינג הקרוי על שמה בבניין ששימש בעבר כביתה (绍兴秋瑾故居).
צ'יו ג'ין תוארה בשני סרטים עלילתיים: הראשון, "צ'יו ג'ין", יצא בשנת 1983, בבימויה של שייה ג'ין; השני יצא ב-2011, "ג'ינג שיונג נושיה צ'ו ג'ין" (竞雄女侠秋瑾), או "אבירת אגם הראי", בבימויו של הרמן יאו.
בנוסף, ב-2012 יצא סרט תיעודי על חייה, "אבן החן של הסתיו" (Autumn Gem), פרי יצירתם של שני במאים ממוצא סיני מסן פרנסיסקו, ריי צ'אנג ואדם טאו.
יצירות ספרותיות
מכיוון שבמערב צ'יו זכורה בעיקר כמהפכנית ופמיניסטית, נוטים להתעלם משירתה ומאמריה. כתיבתה משקפת את החינוך המושקע שלה בספרות קלאסית, ושירתה כתובה בסגנון המסורתי (שְׁה וצְה). שיריה כוללים מגוון רחב של מטפורות ורמיזות שממזגות מיתולוגיה קלאסית עם רטוריקה מהפכנית.
בניין בית המשפט העליון של ארצות הברית
בניין בית המשפט העליון של ארצות הברית הוא משכנו של בית המשפט העליון של ארצות הברית. הבניין הוא חלק מקומפלקס הקפיטול בוושינגטון הבירה, ותוכנן על ידי האדריכל קאס גילברט. בנייתו החלה בשנת 1932 והסתיימה בשנת 1935. ב-4 במאי 1987 הוכרז הבניין כאתר היסטורי לאומי.
היסטוריה
עד להקמתה של העיר הפדרלית, שכנו כלל בנייני ממשלת ארצות הברית למשך תקופה קצרה בניו יורק, לרבות בניין בית המשפט העליון. כשעברה הבירה לפילדלפיה שבפנסילבניה, עבר אליה בית המשפט והחל להתכנס בהיכל העצמאות, לפני שהשתקע באולם העירייה ברחובות 5 ו-Chestnut משנת 1791 עד 1800.
לאחר שהממשל הפדרלי עבר לוושינגטון, לא היה לבית המשפט משכן קבוע עד שנת 1810. כאשר האדריכל, בנימין הנרי לטרוב, בנה את חדר הסנאט השני, ישירות על גבי חדר הסנאט הראשון, בית המשפט העליון שכן במה שמכונה כיום בית המשפט העליון הישן מ-1810 עד 1860. ככל שהסנאט התרחב, הוא התפתח בהדרגה. בשנת 1860 עבר בית המשפט העליון ללשכת הסנאט הישנה (כפי שהיא ידועה כיום), שם היא נשארה עד למעברה לבניין בית המשפט העליון.
המשכן נותר בקפיטול עד 1935, למעט התקופה שבין 1812 ל-1819, שבמהלכה נעדר בית המשפט מוושינגטון בעקבות הפלישה הבריטית והרס הקפיטול במלחמת 1812.
בשנת 1929, טען נשיא בית המשפט, ויליאם הווארד טאפט, כי על בית המשפט להרחיק עצמו מן הקונגרס לאור היותו רשות עצמאית של הממשלה. רק לאחר מותו, תוכנן בניין בית המשפט על ידי קאס גילברט, שתכנן מבני ממשל רבים אחרים בארצות הברית.
מקדש הצדק
כיום, בניין בית המשפט העליון ממוקם ברחוב הראשון בוושינגטון הבירה, בסמוך לספריית הקונגרס ולקפיטול, במבנה שתוכנן על ידי האדריכל קאס גילברט. הוא מונה ארבע קומות (28 מטר) מעל הקרקע. אבן הפינה הונחה ב-13 באוקטובר 1932, והבנייה הושלמה בשנת 1935, עלות הבניה הייתה 94,000 דולר מתוך תקציב 9,740,000 דולר שהוקצה מראש בידי הקונגרס.
בניין בית המשפט העליון בנוי בסגנון נאו-קלאסי. החזית הציבורית עשויה מחציבת שיש מוורמונט, וחזית החצרות הפונות לציבור, עשויות שיש מג'ורג'יה. רוב החללים הפנימיים מרוצפים בשיש מאלבמה, פרט לאולם בית המשפט עצמו, המצופה בשיש ורדים שנהב.
לא כל השופטים הביעו שביעות רצון מהשינויים, באולם בית המשפט בפרט. השופט הרלן פיסקה סטון התלונן ש"זה כמעט יומרני בצורה מופרזת... לא מתאים לחלוטין לקבוצה שקטה של בנים זקנים כמו בית המשפט העליון". שופט אחר ציין כי הוא חש כי בית המשפט יהיה "תשע חיפושיות שחורות בבית המקדש של כרנך". הווארד ברובקר, בעל טור בניו יורקר, ציין בעת הפתיחה כי "יש חלונות גדולים ויפים לזרוק מהם את הניו-דיל".
החזית המערבית של הבניין נושאת את המוטו "צדק שווה תחת החוק", ואילו החזית המזרחית נושאת את המוטו "צדק, שומר החירות."
ב-28 בנובמבר 2005 נפל גוש שיש במשקל של 172 פאונד (78 ק"ג), ארבע קומות מהחזית המערבית אל המדרגות של בית המשפט; זה היה בעבר חלק ממעקה מעל המילה "תחת" בתחריט "צדק שווה תחת החוק" מעל דמות קנטוריון הרומית הנושאת פסקס. לאחר האירוע הוחל בתכנון תיקון החזית המערבית הכוללת ניקוי, הסרת פסולת ושיקום. בשנת 2012 עוטף הפיגום של חזית המערב המודפסת בתצלום מלא של החזית. הפרויקט הושלם בשנת 2013.
מבנה בית המשפט העליון כולל:
בנוסף, לבית המשפט העליון קיים מערך אבטחה מיוחד של משטרת בית המשפט העליון והוא נפרד ממשטרת הקפיטול. הכוח נוצר בשנת 1935 כדי להשגיח על הבניין ואנשיו.
תוכנית פיסולית
העיצוב של קאס גילברט לבניין וסביבתו כלל תוכנית פיסולית שאפתנית בסגנון פיסול שכללה מספר רב ומגוון של דמויות אמיתיות ואלגוריות.
גישה ציבורית לבניין
הליך הבידוק הביטחוני כולל גלאי מתכות ושיקוף רנטגן. מבקרים רשאים להכניס מצלמות לבניין, אך לא ניתן להכניס לאולם מכשירי הקלטה מכל סוג שהוא, שמע או חזותי. כאשר בית המשפט לא יושב, המבקרים יכולים ללכת דרך האולם הגדול ושטחים ציבוריים בקומת הקרקע, כולל הקפיטריה ואולם קולנוע קטן המציג סרט דוקומנטרי של בית המשפט, והרצאות מודרכות ניתנות מעת לעת באולם, שהוא לא נגיש לרוב. את לוח הזמנים של ההרצאות ניתן לאשר באתר האינטרנט של בית המשפט יום לפני הביקור. הקו עבור סיורים אלה מוצב באזור המיועד בצד של דלתות בית המשפט.
כאשר בית המשפט מכונס, האולם הגדול אינו פתוח לציבור, למעט אלה המוזמנים לדיון בבית המשפט. שמיעת טיעונים מתקיימת בדרך כלל במחזורים של שבועיים של 10 ו-11 בבוקר. טיעון בימי שני, שלישי ורביעי. בהתאם לתיק והזמן בשנה, המבקרים צריכים להגיע לבית המשפט בכל מקום משעתיים מראש, בתיקים שנויים במחלוקת מאוד, בלילה לפניו. בשלב מסוים בבוקר, שלא נקבע מראש, מפיצים שוטרי בית המשפט העליון כרטיסים ממוספרים. אלה משמשים בעלי המקום בלבד ולא ערובה של הודאה. מבקרים שיש להם כרטיסים עשויים לעזוב את האזור ולחזור בזמן המיועד לקו בשורה מספרית, בדרך כלל שעה לפני הטענה. בשלב זה, ישנם בדרך כלל כמה מאות אנשים שמחכים מחוץ לבית המשפט, שרובם אינם מסוגלים לקיים כל טיעון. בעוד שבית המשפט יש מקומות ישיבה לכ -250 מבקרים ציבוריים, בפועל יש כמעט תמיד קבוצות גדולות של סטודנטים או פקידים שמפחיתים את המספר הזה, ומבקרים שמקבלים את הארגומנט הראשון בדרך כלל נשארים לארגומנט השני, מה שהופך את סך המושבים זמין עבור הארגומנט השני בדרך כלל קטן מאוד. ממש לפני הטיעון הראשון, הקצינים מחלקים את הקהל לשני קווים: האחד הוא לאלו המחכים עם הכרטיסים כדי לצפות בכל הוויכוח, בעוד שהאחר מתבונן בחמש דקות של הוויכוח כשהוא עומד בחלק האחורי של האולם. שני הקווים נשארים במקומם במהלך הטיעון הראשון. המבקרים חייבים לעמוד כאשר השופטים נכנסים ויוצאים, ונותרים בשקט מוחלט. מנומנמים, רועשים, או מבקרים משבשים אחרים מוסרים מיד על ידי קצינים בבגדים אזרחיים.
מאז שהתקני הקלטה אסורים בתוך האולם, הדרך המהירה ביותר לפרסום החלטות של תיקים בידי התקשורת, היא באמצעות הפעלת המתמחים.
בוקסבוים
{{פירושונים|
ראו גם
}}
נון-סטופ
נון-סטופ (באנגלית: Non-Stop) הוא סרט מותחן-פעולה-מסתורין בבימויו של ז'אומה קולייט-סרה ובכיכובם של ליאם ניסן, ג'וליאן מור, מישל דוקרי, לופיטה ניונגו וסקוט מק'ניירי. הסרט יצא לאקרנים ב-27 בפברואר 2014 והכניס 30 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו.