cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פסולת רדיואקטיבית
רקע
כל החומרים הרדיואקטיבים דועכים עם הזמן. חומרים אלו פולטים קרינה והופכים לחומרים שאינם רדיואקטיביים. מחצית החיים של האיזוטופ יוד 131 היא 8 ימים, כלומר, לאחר 8 ימים, רק מחצית מהחומר הרדיואקטיבי ההתחלתית עדיין פעילה. לכן, על מנת לטפל באיזוטופ זה, ניתן לשמור אותו בסביבה מוגנת מקרינה, ולאחר מכן לטפל בפסולת כפי שמטפלים ביוד רגיל. פלוטוניום 239, לדוגמה, הוא בעל מחצית חיים של מאות אלפי שנים, ולכן דרך טיפול זו אינה מתאימה עבורו. איזוטופים אחרים, בעלי מחצית חיים ארוכה עשויים להיות מסוכנים לאדם ולסביבה גם בכמויות קטנות מאוד של חומר, ולכן יש לאחסנם בצורה מסודרת ומוגנת.
אתרי הטמנה
במרבית מדינות העולם המערבי נהוג ליצור אתרי הטמנה עבור פסולת רדיואקטיבית. אתר ההטמנה הגדול בעולם הוא הר יוקה בקרבת לאס וגאס, והוא צפוי לשרת את ארצות הברית עד שנת 2030. פתרון נוסף הוא תשלום כסף רב למדינות באפריקה ובמזרח אירופה עבור שירותי הטמנת הפסולת. שיטה נוספת היא הטבעת הפסולת במעמקי הים.
סוגי פסולת
מקורות רבים קיימים ליצירת פסולת גרעינית. כורים גרעיניים לייצור אנרגיה גרעינית מייצרים פסולת, וגם מוסדות מחקר, מפעלי תעשייה, בתי חולים וחקלאים עושים שימוש בחומרים רדיואקטיביים או תגובות המשלבים חומרים כאלה. כל הכלים שבאו במגע עם החומרים, כגון בגדים, כפפות ומזרקים, גם הם נחשבים פסולת רדיואקטיבית. בגלאי עשן מסוג מסוים קיים חומר רדיואקטיבי, ובאין טיפול נכון בגלאים ישנים / לא בשימוש, הם הופכים לפסולת רדיואקטיבית.
אלכס וסרמן
אלכס וסרמן (נולד ב-26 במרץ 1963 בסאו פאולו, ברזיל) הוא מלחין, מנצח ומרצה ישראלי.
ביוגרפיה
אלכס וסרמן למד הלחנה באקדמיה ע"ש רובין בתל אביב עם פרופ' אבל ארליך ולימודי צ'לו עם צבי הראל.
יצירותיו הוזמנו ובוצעו על ידי מיטב המבצעים בישראל, אירופה וארצות הברית, בהם רביעיית אביב, הוויולנית רבקה גולני, הצ'לן מרק ג'ונסון (רביעיית ורמיר), הצ'לן תום קריינס (שלישיית פיבודי), מקהלת האיחוד, מקהלת האקדמיה, אנסמבל סירנות, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הפילהרמונית של אופולה בפולין, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הסימפונית ירושלים, רביעיית אמרנט, אנסמבל סולני תל אביב ועוד.
כמו כן, בוצעו יצירותיו בקונצרטים קאמריים, ברדיו ובפסטיבלי מוזיקה שונים. בהם: אספן, נורפוק, הביאנלה למוזיקה עכשווית 2000, 2002, חג המוזיקה הישראלית, מוזיקה נובה, פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, פסטיבל "צלילים במדבר", פסטיבל "קונטמפו", פסטיבל AIMS בספרד, קול המוסיקה וWQXR.
אלכס וסרמן ניצח על תזמורות נודעות. בשנת 1998 יסד את "האגודה למוזיקה קאמרית ת"א", ומאז הוא משמש כמנהלה המוזיקלי, כמו כן, הוא מלמד ניצוח וקומפוזיציה בבית ספר "רימון" ומרצה בבית הספר למוסיקה בקריה האקדמית אונו.
עד שנת 2020 היה המנהל של מרכז המוזיקה רמת גן.
בשנת 2003 הקים את התזמורת הסימפונית רמת גן והיה מנצחה הקבוע ומנהלה המוזיקלי עד שנת 2020.
מספטמבר 2022 הוא משמש כמנצח של מקהלת בל קנטו של אורטוריו ירושלים. החל משנת 2022 הוא מנהל את מרכז המוזיקה במתנ"ס תל מונד ומנצח על מקהלת בית הספר רימון.
מצעד הגאווה בסרייבו
מצעד הגאווה בסרייבו (הידוע גם כ-"גאווה בסרייבו"), הוא מצעד הגאווה שנתי והפגנה למען זכויות להט"ב בבוסניה והרצגובינה בעיר סרייבו, בירת בוסניה והרצגובינה.
מצעד הגאווה הראשון של המדינה נערך ב-9 בספטמבר 2019 בסרייבו. על פי ההערכות, מעל 2,000 איש צעדו במהלכו ובכך, הפכה בוסניה והרצגובינה, למדינה האחרונה אשר היוותה חלק מהפדרציה היוגוסלבית לשעבר יחד עם סרביה, מונטנגרו, סלובניה, קרואטיה, מקדוניה הצפונית וקוסובו אשר החלה לקיים מצעד גאווה רשמי בשטחה.
מצעד הגאווה השני ברחבי העיר היה אמור להתקיים ב-23 באוגוסט 2020, החל מהשעה 12:00 תחת הסיסמה "אין חיים בין ארבעה קירות" אך בוטל עקב מגפת הקורונה. מהדורת המצעד השלישי התקיים ב-14 באוגוסט 2021.
חופמאים
חוֹפָמָאִים (שם מדעי: Charadriiformes) היא סדרה של עופות ימיים במחלקת העופות שהמינים הכלולים בה חיים בדרך כלל בנופי מים.
מרגיט קובאץ'
מרגיט קובאץ' (בהונגרית: Kovács Margit; גיור, 30 בנובמבר 1902 – בודפשט, 4 ביוני 1977) הייתה אמנית קרמיקה יהודייה-הונגרייה זוכת פרס קושוט (המקביל בהונגריה לפרס ישראל) זוכת פרס האמן המצטיין ופרס האמן הדגול.
חופמאים
בסדרת החופמאים 83 סוגי עופות השייכים ל-18 משפחות המקובצות בשש תת-סדרות. בישראל יש 11 משפחות, 33 סוגים ובהם 103 מינים.
מרגיט קובאץ'
ביוגרפיה
מרגיט קובץ' הוכשרה לעבודות אמנות הקרמיקה שלה במהלך לימודיה בבתי ספר מקומיים וזרים. היא למדה גרפיקה בבית ספר פרטי של אלמוש יאשיק ובבית הספר לאמנויות שימושיות (כיום שמה אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב) למדה ציור על פורצלן. בין 1924–1926 למדה בווינה את יסודות מלאכת הקרמיקה, בסדנת הקרמיקה של הרטה בוכר. היא המשיכה את לימודיה כקרמיקאית ב-Staatsschule für Angewandte Kunst במינכן, שם גם למדה פיסול כסטודנטית לפיסול. במהלך מסע לימודיה בקופנהגן ב-1932, התוודעה לייצור של חפצים פונקציונליים.
חופמאים
המשותף לבני הסדרה הוא המבנה האנטומי של חלקים מסוימים בגולגולת, כמו: עצמות החך, הצוואר וחלק ממיתרי הקול. נוצותיהם צפופות ומתאימות לחיים בסביבת מים. רובם ניזונים מהחי עם תוספת מן הצומח. תוחלת חייהם גבוהה יחסית לעופות אחרים בגודלם ומגיעה אצל חלקם אף ל-40 שנה. הסדרה החלה להתפתח לפני כ-70 מיליון שנה.
הגדול בבני סדרה זו הוא שחף ימי (Larus marinus), שמוטת כנפיו 145–165 ס"מ ומשקלו עד 1.5–2 ק"ג. השני, קרוב אליו מאוד בממדיו, הוא חמסן חום. הקטנה ביותר בסדרה היא חופית זעירה (Calidris minutilla) שמשקלה 23–37 גרם.
מרגיט קובאץ'
פרסים והוקרה
ב-1928 נפתחה תערוכת היחיד שלה בגלריה בבודפשט. מכאן ואילך נחשבה לאמנית בוגרת ומבוססת. היא קיבלה מספר הזמנות לעיטור מבנים ציבוריים ופרטיים, לייצור ציורי קיר ותבליטים קרמיים. הקריירה שלה נותרה ללא הפסקה אחרי השואה, לאחר שנת 1945. כאמנית מוכרת ומועסקת, הייתה בין הראשונים שזכו בפרס קושוט ב-1948. היא קיבלה כמה מטלות ממלכתיות. סדרה של תערוכות מצליחות ופרסי הוקרה הוכיחו את הפופולריות שלה בהונגריה ומחוצה לה.
חופמאים
מרבית החופמאים דוגרים על סלעים או על הקרקע. השחפים והשחפיות מתרבים במושבות גדולות וצפופות. החופמאים והאלקות מקננים בזוגות או במושבות דלילות. החופמאים מקיימים מחזור קינון אחד בלבד בשנה ומטילים בו 1–4 ביצים. צאצאי החופמאים הם אפרוחים פקוחי עיניים המכוסים בפלומה צפופה. רוב האפרוחים עצמאיים וניזונים בכוחות עצמם מיד לאחר בקיעתם. בין החופמאים נמצאו ציפורים נדירות אשר הגיעו לגיל מופלג, יחסית, מעופות אחרים.
סוגי מקורים שונים אצל החופמאים:
פלפלים צהובים
הסדרה עלתה לשידור ב-18 בדצמבר 2010, ושודרה בשידורי קשת בערוץ 2. היא זכתה בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה במספר תארים, בהם התסריט, הבימוי, השחקנית (עלמה זק) וסדרת הדרמה הטובים ביותר. בשנת 2012 החלו הצילומים לעונה השנייה של הסדרה, והיא עלתה ב-15 בינואר 2014 ושודרה עד לאפריל באותה השנה.
עלילה
הסדרה מגוללת את סיפורה של משפחה המתגוררת במושב חצבה בדרום הערבה, ומנהלת משק לייצוא פלפלים צהובים. ראש המשפחה הוא מאיר רוטנברג, חקלאי ותיק ואיש יחידה 101 בעברו, המתגורר סמוך לבתו, איילת אוחיון, בעלה יניב וילדיהם: נתי, בת עשרה, בתה של איילת מנישואים קודמים, ועומרי בן ה-5. אל המושב חוזר בנו של מאיר, אבישי רוטנברג ובת זוגו, יעל, שעוזבת את עבודתה בתל אביב כדי להישאר עם אבישי ולשקם את הקשר ביניהם. יעל היא רופאה המנסה להתקבל להתמחות ולעבודה במרפאה במושב.
יעל שמה לב לכך שהילד, עומרי, אינו נענה להוראות פשוטות ומציעה לשלוח אותו לאבחון. למרות שההורים חושדים כי התפתחותו של עומרי אינה תקינה, איילת טוענת שהחריגות של עומרי נובעת מהיותו גאון מוזיקלי. בן המשפחה היחיד המשתכנע לאבחן את הילד הוא מאיר. מאיר לוקח את עומרי לשלב האבחון הראשון בלא הסכמת הוריו. איילת זועמת על יעל ועל מאיר, אולם ממשיכה בהליך האבחון, שבסופו מתברר כי עומרי הוא אוטיסט.
איילת אינה מעוניינת בשליחתו לטיפול במקום מרוחק, אצל זרים, והמשפחה המורחבת מתארגנת לטיפול מאומץ למען שיפור תפקודו של הילד בחיק המשפחה. איילת דורשת מהמשפחה לשמור על אבחונו של עומרי כסוד. עומרי מפסיק ללכת לגן הילדים, הן כדי לפנות זמן לטיפול בו והן כדי לשמור על הסוד. זאת למרות שהסוד מתחיל להיות ברור לגננת, משום שעומרי אינו מצליח לשחק עם הילדים האחרים והוא עסוק בשמיעת מוזיקה באופן כפייתי.
הטיפול בילד במסגרת ביתית מלא אתגרים ודורש מכל בני המשפחה ויתורים. נתי זוכה לפחות תשומת לב הורית, איילת מפסיקה לעבוד וההון המשפחתי אינו מספיק להמשך הקמת המסעדה של יניב. יניב חוזר לעבוד בחממות ואבישי מפוטר מהן. המשפחה נאלצת להמשיך ולשכור עובדת זרה מפוקפקת בשם טאסאני, משום שזו משתלבת בטיפול. המשפחה נאלצת גם להיות בקשר עם הפסיכולוגית היחידה שמוכנה להגיע לערבה, רחלי, למרות שלזו יש צורך עז להתחשבן עם איילת על עניינים מילדותן.
יניב אינו מצליח להשתלב בטיפול בבנו ולוחץ על איילת להכיר בעובדה, שלמרות שניתן וצריך לשפר את תפקודו של עומרי, הוא לעולם לא יהיה "ילד רגיל". יניב לוחץ על איילת להיכנס שוב להריון והיא, שההורות הפכה עבורה למעין עבדות, מסרבת. היא גם מודה בפחד שיש לה מפני גידול ילד אוטיסט נוסף. יניב משלים עם העובדה, שהילד היחיד שאי פעם יהיה לו, הוא ילד עם לקות. יניב חוזר ללחוץ על איילת להפסיק לשמור על לקותו של עומרי בסוד ולאפשר לעומרי להתערות בחברת הילדים - עד כמה שהוא יכול. בפרק האחרון בעונה הראשונה עומרי הולך לאיבוד ויניב כופה על איילת לגלות למשטרה ולבני המושב הרבים המחפשים אחריו, כי עומרי אוטיסט. עומרי נמצא בסופו של דבר בגן הילדים, אליו רצה לחזור.
עלילות משנה
מאיר מנהל רומן עם אריאלה, המלמדת את ילדי הכפר נגינה בפסנתר. התנהגותה של אריאלה נראית מוזרה הן כלפי מאיר, אליו היא מתייחסת בקשיחות ובחביבות לחלופין והן אל יעלי שאותה היא מסרבת לקבל לשעורי הנגינה. יעלי סוברת שאריאלה היא טיפוס מוזר, כמו גם רופא המושב, ומכנה את שניהם "קוקוריקו". בהמשך מתברר שעומרי מצליח לצאת לטיולים רק עם אריאלה ומאיר. אריאלה גם מצליחה לשמור בקלות את סוד לקותו של עומרי ולא מספרת על כך לאיש במושב. בפרק האחרון מתברר כי יחסה של אריאלה אל זולתה נובע מסיבה דומה לסיבת ההתרחקות וההתקרבות של איילת אל אנשי המושב שאינם ממשפחתה. גם אריאלה מסתירה את העובדה שלבן שלה, המכונה גברי, יש לקות נוירולוגית.
מאז אבחונו של עומרי כאוטיסט, איילת ויניב משקיעים בו את מרבית תשומת לבם ונתי, אחותו בת העשרה, זוכה מהם כמעט להתעלמות מוחלטת. חדרה, כמו כל חדרי הבית, מתמלא במכשירי ריפוי בעיסוק והיא חשה זרה בו. היא מעוניינת לבלות יותר זמן במחיצת אביה הביולוגי, הגרוש של איילת, ולספר לו על יחסי האהבה-שנאה המתסכלים שיש לה עם בן כיתתה, יהונתן. אולם, איילת מסכלת את התקרבות הגרוש שלה אל בתהּ, מפחד שלגרוש יוודע שעומרי אוטיסט. נתי ויעלי מוצאות זו אצל זו אוזן קשבת ותנאים של חיבה.
יחסי יעלי ואבישי מעורערים כבר מתחילת הסדרה. הזוג מגיע לכפר כשכולם כבר מודעים לבעיות ביניהם. כל המושב יודע שיעל בגדה באבישי ובאה אחריו לכפר כדי לשקם את יחסיהם. יעלי ויתרה על התמחות כרופאה ועברה לעבוד כאחות אצל רופא הכפר, שאותו היא אינה מעריכה ואינה מחבבת. למרות אי נעימויות חוזרות בין בני הזוג, נראה כי היחסים שלהם משתקמים, עד שאבישי מפוטר מהחממות ונכנס לדיכאון.
אבישי שוכר דירת חדר במושב, אצל חברתו לשעבר, גלי (האדריכלית) ומבקש מיעל שתחזור אל חייה שלה בתל אביב. יעל ממשיכה לגור במושב, לעבוד במרפאה ולהשתתף בתוכנית הטיפולית של עומרי, בשאיפה שיחסיה עם אבישי ישתקמו. אבישי מעודד על ידי טאסאני להתרחק מיעלי, כשהיא משמיעה לו מה שהוא רוצה לשמוע בעת שהיא סוחטת ממנו כסף באיום לעזוב את איילת ועומרי. התפנית מתרחשת כאשר אביה של יעל מבקר ושמח לראות שהיא ויתרה על שאיפותיה להגשמה עצמית, בהתאם לתפיסת עולמו השוביניסטית של האב.
יעל ואבישי מחליטים לפרק את הקשר ביניהם. הם מבינים, שכזוג הם לא עומדים במשברים ושבניגוד לאיילת ויניב, הם לעולם לא היו מצליחים לגדל ילד כמו עומרי. יעל מבהירה למשפחה שהיא אינה מנתקת קשר עם נתי ועומרי. היא תבקר אותם בכל שבוע כי עליהם היא אינה מוכנה לוותר.
אתרי הצילומים
הסדרה צולמה ביישובים שונים, בעיקר בערבה. מבני הציבור של היישוב הדמיוני שבסדרה צולמו בקיבוץ סמר, הטקסים והמסיבות בקיבוץ גרופית, צילומי הכבישים באליפז והרחובות בחצבה וערד. צילומי הפנים נעשו באזור המרכז. כאשר המשפחה נוסעת בדרך לבאר שבע, המכונית מצולמת כשהיא חוצה את גשר נחל צין.
ההשראה לתסריט
מרגלית הציעה ל"קשת" את הרעיון לסדרה בערך בשנת 2007. אלמנטים שונים בסדרה שאובים מחייה של מרגלית:
פסקול ושמות הפרקים
עומרי מתקשר עם סביבתו בעיקר באמצעות המוזיקה, וכיוון שכך לפסקול יש תפקיד בולט ומשמעותי במהלך הסדרה.
שיר הנושא של הסדרה הוא גרסת כיסוי לשיר "ברוש" של אהוד מנור ואריאל זילבר, בביצועה של עלמה זהר.
בין השירים המלווים את הפסקול של הסדרה או מוזכרים בה יותר מפעם אחת: "לא ציפיתי" של קרולינה, "סאן חוזה" של מוניקה סקס, "וואו" של ג'ירפות, "שמש שמש", "ישראלים מצחיקים" ו"ואיך שלא" של אריאל זילבר, "ציפי פרימו" של גזוז, "פנקס הקטן" של ששי קשת, "גבעת התחמושת" של להקת פיקוד מרכז, "עירומים" של שחר אבן צור, "תראו אותי" של מופע הארנבות של ד"ר קספר, "קלינט איסטווד" של גורילז, "ניו יורק-רפיח" של שייגעצ, "השיר החי של הזמר המת" של שמוליק קראוס, "אני טקסט פוליטי?" של נושאי המגבעת, "Yes Sir, I Can Boogie" של להקת באקארה, "שיר אהבה אינדיאני (מיגל)" של עלמה זהר, "רוחות הצפון" של אהוד בנאי, "המנון ליום חול" (כולנו בולגרים) של להקת גזוז ו"אין קץ לילדות" של הצמד פורטיסחרוף. בעונה הראשונה חלק משמותיהם של הפרקים מבוסס על שמות השירים או שורות מצוטטות מהם, ואילו בעונה השנייה שמות רוב הפרקים מתבססים על מצבים ומחשבות שעליהם חושבת איילת לאורך אותו פרק.
ביקורות והצלחה
העונה הראשונה של הסדרה זכתה בעיקר לביקורות אוהדות ממבקרי הטלוויזיה.
אריאנה מלמד מאתר ynet כתבה על "פלפלים צהובים" שהוא. מבקר האתר וואלה!, פז חסדאי, היה מסויג יותר בביקורתו:, אך
חגית גינזבורג מאתר עכבר העיר, הארץ, כתבה כי הסדרה פלפלים צהובים, ובמיוחד בעונתה השניה, מדגימה כיצד הרצף האוטיסטי חל על כולם, הן על הילד עומרי המאובחן כאוטיסט, והן על בני משפחתו והסובבים אותו. לכל אחד ואחת מהם יש כשלי תקשורת כאלה ואחרים: לקויות חברתיות, היעדר טאקט, קשיים בתקשורת בין בני זוג, וחוסר יכולת לפענח סיטואציות חברתיות פשוטות או מורכבות. התובנה הזאת מתעצמת שבעתיים בדמותה של יעלי, דודתו של עומרי שהיא עצמה רופאה, והיא זו שהבחינה ראשונה באוטיזם של עומרי ואף דחקה בבני המשפחה לבצע עבורו אבחון. קשיי התקשורת שלה עצמה עם כל סביבתה ממחישים כיצד ידע ותובנה אין בהם כשלעצמם כדי להימנע מלקות תקשורתית.
למרות שהסדרה נסבה על דרך התמודדותן של משפחות עם ילדים אוטיסטים, תחום הנחשב למורכב, הסדרה צברה אחוזי צפייה גבוהים, ושני הפרקים הראשונים שהוצמדו לתוכנית הדגל הפופולרית "האח הגדול" במוצאי שבת, צברו רייטינג גבוה (הפרק הראשון 26.3%). הפרק החותם את העונה הראשונה, ששודר ב-17 במרץ 2011, צבר רייטינג של 23.6%. הצלחת הסדרה הגדילה את המודעות לאוטיזם בישראל והכפילה את מספר הפונים אל אלו"ט - אגודה לאומית לילדים אוטיסטים ולארגונים דומים.
שני פרקים של הסדרה הוצגו באפריל 2011 באומות המאוחדות כחלק מ"יום המודעות העולמי לאוטיזם". באפריל 2012 נמכרה הסדרה לאולפן האמריקאי "ליונסגייט", מפיקי הסדרה המצליחה מד מן. בהכנת פרק הפיילוט השתתפה התסריטאית ברנדה האמפטון, והתהליך לווה על ידי קרן מרגלית. באותו חודש פורסם כי מרגלית עובדת על כתיבת העונה השנייה של הסדרה.
בשנת 2014 הפיקה רשת BBC עיבוד משלה לסדרה. הגרסה, שנקראת "The A Word" (ובישראל "סוג א'") והופקה בשיתוף קשת אינטרנשיונל, נכתבה על ידי התסריטאי פיטר באוקר ועלתה לשידור בבריטניה לראשונה ב-23 במרץ 2016. העיבוד של ה-BBC זכה להצלחה ולעניין רב, וחודש לעונה שנייה בסוף 2017. בסדרה השתתפו בתפקידים הראשיים לי אינגלבי, כריסטופר אקלסטון, מורבן כריסטי ועוד. חברת Yes רכשה את זכויות השידור של הסדרה הבריטית. פרק הבכורה של הסדרה בישראל שודר ב-3 בינואר 2017 בערוץ Yes Oh, ופרק הסיום שודר ב-7 בפברואר של אותה השנה. העונה השנייה לא עלתה לשידור עדיין, אך זמינה ב-VOD של Yes החל מדצמבר 2017. גם ביוון הופקה גרסה מקומית ל"פלפלים צהובים", הנושאת את השם "המילה שלא אומרים".
איזי ליבלר
איזי ליבלר (באנגלית: Isi J Leibler; 9 באוקטובר 1934 – 12 באפריל 2021) היה איש עסקים, פובליציסט ופעיל ציבור יהודי ישראלי-אוסטרלי. התיישב בירושלים בשנת 1999 וכתב בג'רוזלם פוסט ובישראל היום.
קורות חיים
ליבלר נולד באנטוורפן שבבלגיה ועבר עם הוריו למלבורן שבאוסטרליה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. אביו, אברהם היה סוחר יהלומים. ליבלר סיים עבודת תזה באוניברסיטת מלבורן במדעי המדינה בשנת 1958. כשאביו נפטר הוא החליף אותו בעסקי היהלומים המשפחתיים וב-1964 החל להשקיע בעסקי התיירות. בשנות ה-70, סוכנות הנסיעות שהקים, ג'טסט טורס (JetSet) כבר הייתה לאחת מהסוכנויות הגדולות באוסטרליה. ב-1997 מכר את מניותיו בחברה לחברת תעופה ניו זילנדית.
כיום לקבוצת ליבלר (Leibler Group) שהייתה בבעלותו עסקים רבים באוסטרליה בתחום התיירות והתקשורת. כמו כן פעל ליבלר בישראל, באמצעות חברת ליבלר השקעות בע"מ, ו"קרן שביט" שהקים ביחד עם ליאון רקנאטי ופול פאקר.
בשנת 2008 הופיע ברשימת 500 האנשים העשירים בישראל של דהמרקר, עם הון של בין 80 ל-100 מיליון דולר.
פעילות ציבורית
ב-1973 נבחר לעמוד בראש הוועד הפועל של יהודי אוסטרליה (ECAJ). הוא כיהן כסגן נשיא וכיו"ר מועצת המנהלים של הקונגרס היהודי העולמי. הוא היה יו"ר ועדת הקשרים עם התפוצות במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, יושב ראש מועצת הנגידים של קרן היסוד, חבר בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית, ושל אוניברסיטת חיפה וחבר בוועדה המייעצת הבינלאומית של מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים. ב-2008 נבחר ליו"ר עמיתים של מועצת מכון אריאל.
בשנת 2004 יצא בטענות לגבי התנהלות הכספית של הקונגרס היהודי העולמי, והאשים את ראשיו בשימוש שלא כדין בכספי הקונגרס. בתגובה הגיש הקונגרס תביעת דיבה בגובה כ-26.5 מיליון שקל על אובדן תרומות. אולם בשנת 2007 משך הקונגרס את התביעה ובית המשפט זיכה את ליבלר ב-200 אלף ש"ח פיצויים.
ליבלר היה פעיל למען יהדות ברית המועצות.
הוא עסק בכתיבה פובליציסטית על ענייני היום, בין השאר כתב בעיתונים הצופה, מקור ראשון וישראל היום. הוא זוהה עם עמדות הימין המדיני בישראל והתנגד לתוכנית ההתנתקות.
ליבלר החזיק בדירתו בירושלים ספרייה ענקית שכללה כשלושים ושבעה אלף ספרים על התרבות היהודית. ב-2016 תרם ליבלר את ספרייתו לאוניברסיטת בר-אילן, ממנה קיבל באותה שנה תואר דוקטור לשם כבוד.
נפטר ב-12 באפריל 2021.
אליעזר ברלנד
הרב אליעזר ברלנד (נולד בכ"ג בטבת ה'תרצ"ח, 26 בדצמבר 1937) הוא מנהיג "ישיבת שובו בנים" בחסידות ברסלב. בשנת 2016 הורשע על פי הודאתו במסגרת עסקת טיעון בעבירות של מעשים מגונים ותקיפה ונידון ל-18 חודשי מאסר, מהם ריצה 10 חודשים בפועל. עד לפרסום הפרשות הפליליות בהן היה מעורב הוא נחשב לאחד ממנהיגי חסידות ברסלב, אך בעקבות פרשות אלו מתנגדים לו רבנים רבים, מברסלב ומחוץ לה.
ביוגרפיה
נולד בחיפה לחיים ברלנד ועטיה סטרולוביץ'. לפי מכתב של ישיבת שובו בנים אביו היה בעל עמדות שמאל, ולפי מקורות אחרים גדל במשפחה דתית-לאומית ולמד בחינוך הממלכתי-דתי. בגיל 16 התקרב לדת בהשפעת מחנה עבודה תורני של בני עקיבא, בו לימד הרב משה חיים שלנגר. תחילה למד בתיכון הדתי "יבנה", בחיפה, ומגיל 17 וחצי למד במשך שלוש וחצי שנים בישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים. בגיל 21 התחתן עם תהילה שאקי, אף היא בעלת רקע דתי-לאומי (אביה אברהם שלום שאקי כיהן לימים כחבר הכנסת מטעם המפד"ל). בני הזוג התגוררו בתחילה בבני ברק, שבה למד במשך כחודש בכולל פוניבז' ולאחר מכן בכולל וולוז'ין. בתקופה זו, לדברי ברלנד ותומכיו, למד בחברותא עם הרב יעקב ישראל קניבסקי (הסטייפלר), טענה שהוכחשה על ידי בית הסטייפלר ומתנגדיו. מספר שנים מאוחר יותר התקרב לחסידות ברסלב ולמד את משנתה מפי הרב לוי יצחק בנדר, הרב שמואל שפירא ועוד.
אישיותו של ברלנד כריזמטית והוא היה מראשוני המחזירים בתשובה בחסידות ברסלב. החל מסוף שנות השישים הנהיג "חבורה" מצומצמת של תלמידי ישיבה ליטאיים שעברו לחסידות ברסלב ולמדו ב"כולל", בית הכנסת של חסידי ברסלב בבני ברק. בשנת 1978 הקים הרב שמעון טייכנר את ישיבת שובו בנים בביתו בבני ברק ומינה את ברלנד לראש הישיבה. בהמשך עברה הישיבה לירושלים ובשנת 1982 התבססה הישיבה במשכנה הקבוע בעיר העתיקה בירושלים. מאוחר יותר החליפה הישיבה את שמה ל"נחמת ציון". במקביל החל תהליך אכלוס של תלמידי הישיבה ברחוב החומה השלישית בשכונת מוסררה שהפך למרכז הקהילה.
בשנת 1998, לאחר מאבק פנימי בחסידות ברסלב, נאסרה כניסתם של ברלנד ותלמידיו לבית הכנסת המרכזי של חסידות ברסלב במאה שערים. בשנת 2002 יצא פסק הלכה בעניין זה מבית הדין של העדה החרדית, שמתנגד לאיסור על כניסה לבתי כנסת באופן כללי. בעקבות זאת דעכו המאבקים בין חסידי ברסלב מהפלג המרכזי לבין בעלי התשובה מישיבת "שובו בנים" וברלנד הגיע לעיתים לבית הכנסת.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 מיעט ברלנד להיפגש עם חסידיו ומאבטחים מנעו גישה אליו. בדצמבר 2010 שוחח ברלנד ממושב אמירים בשיחת ועידה עם 20 מחסידיו הבולטים ובה האשים את בני משפחתו, בנו ונכדו, בכליאתו ובמניעת הגישה אליו. בעקבות כך הודחו בנו הרב נחמן ברלנד ונכדו נתן ברלנד מהנהגת הקהילה. בהמשך התפייס עם בנו וביקש מחברי הקהילה לסלוח לבני משפחתו המעורבים בפרשה, ואף העתיק מגוריו לעיר ביתר עילית כדי לגור בשכנות לבנו המודח, כשהוא נוטש בפועל את מרכז הקהילה בירושלים.
המרכז הישראלי לנפגעי כתות קבע בשנת 2018 שהקהילה בראשות ברלנד היא כת.
הרשעה במעשים מגונים ובתקיפה
בשנת 2012 טען אחד מחסידיו של ברלנד, נחמן שלום, כי ראה אותו מהחלון במצב אינטימי עם אישה מבנות קהילתו. חודשים ספורים לאחר מכן עצרה המשטרה שניים מבני הקהילה שהכו את מפרסם הסיפור והחלה בחקירת הפרשה. במרץ 2013 טענו נשים אחדות שסבלו הטרדה מינית מברלנד. עם חשיפת הפרשה עזב ברלנד את ישראל, עבר בכמה מדינות והגיע למרוקו, שעמה אין לישראל הסכם הסגרה. יעקב וינרוט, שייצג את ברלנד, פרש מייצוגו. לאחר פטירת ויינרוט פורסמה הקלטה שלו שבה אמר שברלנד עבר על איסור אשת איש ומחטיא את חסידיו.
במאי 2013 פורסם מכתב בחתימת תלמידו, הרב שלום ארוש, והרבנים מאיר סירוטה ויעקב שכנזי, שבו תמיכה בברלנד וגינויים חריפים למעידים נגדו. בספטמבר 2016 פורסמה הקלטה שבה אמר הרב שכנזי לנחמן שלום שחתימתו על המכתב זויפה ושהוא חושש לצאת בגלוי נגד ברלנד משום שחסידיו חשודים על שפיכות דמים.
בנובמבר 2013 עזב ברלנד את מרוקו בעקבות הוראה של המלך מוחמד השישי ועבר לזימבבואה. באפריל 2014 פורסמו בתקשורת המקומית שם נסיבות הגעתו למדינה. הוא נעצר לאחר שפגה אשרת התייר שלו וצולם כשהוא אזוק ולבוש בגדי אסירים. לאחר מכן גורש ועזב ליוהנסבורג שבדרום אפריקה, עם כארבעים משפחות של חסידיו. בספטמבר 2014 עזב את יוהנסבורג לאחר שהמשטרה המקומית החלה בחיפוש אחריו. הוא טס להולנד, נעצר שם בשדה התעופה על ידי המשטרה ושוחרר למחרת על ידי בית המשפט בתנאים מגבילים. ישראל הגישה בקשה להסגרתו, ובית המשפט בהולנד קבע שהוא בר הסגרה. לאחר שבית המשפט העליון בהולנד דחה את ערעורו, נעלם ברלנד מן המדינה ב-7 ביולי 2015. בספטמבר התברר שהוא שב לדרום אפריקה. בתקופה זו הביע הרב מנחם מנדל טאוב, האדמו"ר מקאליב, תמיכה בברלנד ואמר שהוא צדיק.
באפריל 2016 נעצר ברלנד בידי המשטרה בדרום אפריקה בשיתוף פעולה עם האינטרפול, ובית המשפט המקומי אישר את הסגרתו. ב-19 ביולי 2016 נחת ברלנד בישראל ונעצר. כמה ימים קודם לכן חתמו שלושה רבנים מברסלב, הרב יעקב מאיר שכטר, הרב משה קרמר והרב נתן ליברמנש, על מכתב הקורא להתרחק ממנו ונאמר בו כי הוא "תועה ומתעה בעיקרי ויסודי הדת וההלכה ובפרט בענייני קדושה [...] ומהווה תקלה וסכנה נוראה וחמורה". כעשרה ימים לאחר שהוסגר הוגש נגדו כתב אישום בגין מעשים מגונים בארבע נשים, אחת מהן קטינה, וכן תקיפה בנסיבות מחמירות ופציעה בנסיבות מחמירות של בעלה של אחת המתלוננות. מעצרו הוארך מספר פעמים. ב-17 בנובמבר 2016 הורשע בבית משפט השלום בירושלים במסגרת עסקת טיעון בשתי עבירות מעשה מגונה ובעבירה אחת של תקיפה. במסגרת העסקה נמחקו שתי עבירות נוספות של מעשים מגונים בחסידותיו. ב-22 בנובמבר 2016, גזר עליו בית המשפט 18 חודשי מאסר, בהתאם לעסקת הטיעון.
ביולי 2016 חשף משה נוסבאום הקלטת סתר שבה הודה ברלנד באונס אישה נשואה ואמר: "אני אנסתי אותה והיא מותרת לבעלה בלי שום ספק".
בעת ששהה בכלא תקפו תלמידים של ברלנד את הרב משה קרמר, שחתם נגדו. בעקבות כך פורסם מכתב מחאה חריף נגד התקיפה ונגד ברלנד שעליו חתמו עשרים ושישה רבנים מברסלב חלק מהרבנים אמרו כי חתמו רק נגד הפגיעה ברב משה קרמר ולא נגד ברלנד.
במהלך שהייתו בכלא אובחן כחולה בסרטן המעי הגס. ב-3 באפריל 2017 החליטה ועדת השחרורים על שחרורו למעצר בית במלונית הסמוכה לבית החולים הדסה, בשל מצבו הרפואי. ב-24 במאי 2017 הוא שב לביתו תחת הגבלות וחזר להנהיג את הקהילה ממרכזה בירושלים לאחר שש שנות היעדרות בהן שהה מחוץ לירושלים ובחוץ לארץ.
חלק מחסידיו טוענים כי הטענות נגד ברלנד הן עלילה של עבריינים שנקמו בו לאחר שלא הצליחו לסחוט ממנו כספים. לדבריהם ברלנד הודה במעשים כדי לקבל על עצמו ביזיונות במטרה לבטל גזרות המרחפות על עם ישראל, וכפי שהודה בדברים אחרים שלא עשה, כגון פיגועי 11 בספטמבר. קבוצה אחרת בקרב החסידים סבורה כי הצדיק אינו כפוף למערכת ההלכתית הרגילה ואסור להטיל ספק בצדקתו. חתנו של ברלנד הוציא ספר ברוח זו. תלמיד בולט אחר הוקלט אומר שברלנד נגע באופן אינטימי בנשים מסיבות רוחניות ולא בשל תאווה. מתנגדיו של ברלנד פרסמו הקלטות שנעשו ככל הנראה בסתר ובהן אומר בנו שאביו הוא פושע, ואשתו של ברלנד, תהילה, מתעמתת עם בעלה ומאשימה אותו בקשרים עם נשים.
מתנגדיו הקימו מערכת תוכן טלפונית שבה מושמעים תכנים נגדו. ברלנד ביקש בדצמבר 2016 צו מניעה להפסקת השידורים, אולם בקשתו נדחתה.
אחת הנפגעות מעבירות המין של ברלנד הגישה נגדו תביעת נזיקין, שהסתיימה בחיובו של ברלנד לפצותה ב-382 אלף ש"ח.
לאחר שחרורו מהכלא
בפברואר 2018 פורסם פסק דין נגדו מבית דין של רבנים בברסלב, וכן מכתב שעליו חתומים שלושים מרבני ברסלב, ובראשם הרב יעקב מאיר שכטר, בו הם מתנערים מברלנד וממעשיו וקוראים להתרחק ממנו. על פי המכתב ברלנד "חוטא ומחטיא בחמורות שבחמורות כאחד ומיוחד מבין רשעי הדורות, מהרסי התורה ומחריבי העולם". ברלנד כתב בין היתר בתגובתו שלא אפשרו לו להביע דעתו בפני בית הדין.
לאחר שרוב הרבנים הבולטים ניתקו את הקשרים עם ברלנד בעקבות הפרשה, מנסים אנשיו לשקם קשרים אלה, בין היתר בהתניה כי יצביעו למפלגה שתסייע להם בכך. בינואר 2019 פורסם שברלנד מגיע עם עשרות מתלמידיו בשעות הלילה לבתי חולים ומנסה לשכנע בני משפחה של חולים שמתו מוות מוחי לשלם לו כעשרים אלף שקלים בתמורה ל"פדיון-נפש" ולברכה, שתגרום לדבריו לכך שהחולה יקום לתחייה.
ברלנד נוהג לנסוע בשיירה, שפעמים רבות נוסעת במהירות מופרזת, בעידודו. בדצמבר 2018 הוגש כתב אישום נגד שלושה מחסידיו לאחר שנהגו ברכבים בשיירתו במהירות מופרזת, וברכב שבו ישב נמדדה מהירות של 244 קמ"ש. במרץ 2019 נגזרו עליהם עונשי מאסר ועבודות שירות.
במרץ 2019 הגיש המפרק של מוסדות שובו בנים, באישור רשם העמותות תביעה על סך חמישים מיליון שקלים נגד אשתו, בנו ונכדו של ברלנד, ונתבעים נוספים. על פי התביעה, כספים של המוסדות הועברו מחוץ לישראל לצורך רכישת נכסים, בפרט באומן.
ביוני 2019 החל לפעול בית דין מיוחד ובו דיינים משלושת בתי הדין החרדיים הבולטים בישראל כדי לפסוק את דינו של ברלנד. ברלנד קיבל את מרות בית הדין. במאי 2020 פסק בית הדין כי "התקבלו עדויות מפורשות וראיות על מעשים שלא יעשו ומהם חמורים ביותר [...] שאינו שומר על דברים שהם מג' חמורות ואביזרייהו, שומר נפשו ירחק ממנו". אב בית הדין, הרב שריאל רוזנברג, תיאר במכתב אישי את העדויות: "על איסור גילוי ערוה ממש היה עד אחד [= נחמן שלום], חוץ מעידי הודאה, חוץ מזה לא היה ספק שהוא נוהג לחבק ולנשק נשים ובתולות ולשלוח ידיו מתחת בגדיהם והיו על כך עדויות שלא הוכחשו כלל". הרב שמעון בעדני הביע תמיכה בברלנד גם לאחר הפסק ואמר לתלמידי ברלנד שרודפים את מנהיגם בשל קנאה בהצלחתו.
בנובמבר 2020 נחשפה אחת המתלוננות נגד ברלנד ותיארה כיצד תקף אותה מינית כאשר הייתה קטינה, וכן את אמה ואת חברותיה.
בספטמבר 2022 התיר בית המשפט המחוזי בירושלים לברלנד לצאת מישראל כדי לחגוג את ראש השנה בקברו של רבי נחמן מברסלב בעיר אומן. בית המשפט הקפיא את צו עיכוב היציאה נגדו, במקביל להפקדת ערבות של 650 אלף שקל. כאשר הגיע ברלנד אל גבולה של אוקראינה סורבה כניסתו למדינה.
חשדות פליליים בעניין גביית כספים מחולים
באוקטובר 2019 חשפה אריאלה שטרנבך בחדשות 13 תחקיר על ברלנד המתועד כשהוא מורה לחולת סרטן להימנע מקבלת טיפולים מצילי חיים תוך הבטחה לריפוי ואריכות ימים תמורת פדיון נפש בסך עשרות אלפי שקלים. החולה, שהעבירה לרשותו של ברלנד למעלה מ-600,000 ש"ח כדי לקבל את ברכתו, מתה זמן קצר לאחר מכן. בעקבות פרסום התחקיר הגיעו עדויות נוספות מקרובי משפחה של חולים שהרב ברלנד הורה להם להימנע מטיפול רפואי וגבה מהם סכומי כסף גבוהים בתמורה לברכה שהייתה אמורה לרפאם. חולים אלו מתו תוך זמן קצר. בעקבות התחקיר חקרה המשטרה כמה ממקורביו ותפסה מסמכים.
ב-9 בפברואר 2020 פשטה המשטרה על ביתו של ברלנד ועצרה אותו, את אשתו וחמישה ממקורביו בחשד לעברות כלכליות. חסידיו של הרב ברלנד ניסו להפריע למעצרים ויידו אבנים לעבר השוטרים, ששניים מהם נפצעו קל בראשם. ב-1 במרץ הוגש נגדו כתב אישום באשמת קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, עושק, ניסיון לשידול חבלה חמורה ועוד. ב-5 באפריל הוארך מעצרו עד תום ההליכים בשל מסוכנותו וחשש שיימלט. הסדר טיעון שהחל להתגבש עם ברלנד נדחה בינואר 2021 על ידי היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט.
בינואר 2021 חשפה נופר משה בכאן 11 הקלטה של בתו של ברלנד, אדל רובינשטיין, המתועדת כשהיא מקבלת כסף מקרובה של חולה תמורת פדיון נפש ובהמשך מדווחת לה שדיברה בטלפון עם אביה, והוא ערך פדיון נפש והבטיח שהחולה תתרפא. המשטרה פתחה בחקירת הבת.
בפברואר 2021 הוחלט בשל מצבו הבריאותי לשחררו לחלופת מעצר בית באיזוק אלקטרוני בערבות של 1.2 מיליון ש"ח. נקבע כי עליו לשהות במקום סודי עם שני מפקחים וחברת אבטחה שעליו לממן ונאסרה עליו יצירת קשר ישיר או עקיף עם חסידיו. עם תחילת משפטו הגישו פרקליטי ברלנד בקשה לזיכויו או לחלופין להפסיק את ההליך המשפטי עקב חוות דעת פסיכיאטרית מטעמם לפיה ברלנד אינו כשיר לעמוד לדין בשל מחלה נפשית ואינו מבין את ההליך המשפטי המתנהל נגדו. השופטת הורתה לפסיכיאטר המחוזי לבדוק את כשירותו של ברלנד להעמדה לדין.
באפריל 2021 גילו חסידיו של הרב ברלנד כי הוא שוהה בזכרון יעקב, ובעקבות כך רבים מהם התגודדו במקום והפריעו לשכנים. בעקבות כך הוא הועבר לכלא ניצן ברמלה וכעבור חמישה ימים שוחרר שוב לחלופת מעצר סודית במרכז הארץ. ביוני 2021 הודה ברלנד בהסדר טיעון בעבירות של קבלת דבר במרמה, עושק, ניסיון לאיום, עבירות מס והלבנת הון בהיקף של עשרות מיליוני שקלים, הוא ירצה 18 חודשי מאסר בניכוי חודשי המאסר שכבר ישב בתקופת המעצר. ברלנד שב לכלא ב-28 באוקטובר 2021 על מנת לרצות את יתרת עונשו, מאסרו קוצר מסיבות מנהליות והוא שוחרר לאחר כחודש וחצי.
מעורבות ברצח ניסים שטרית ואבי אדרי
ב-1 בנובמבר 2021, הרב ברלנד נעצר בחשד למעורבות בפרשת רצח ניסים שטרית ואבי אדרי בחקירה קשר עצמו לרצח, ובהמשך חשף ברלנד למאיר שטרית אחיו של ניסים שטרית שהוא אכן נרצח, והוא יכול לומר עליו קדיש ולשבת שבעה, כמו כן הורה ברלנד לחסידו ברוך שרביט שנעצר גם הוא בחשד לרצח, שישתף פעולה בחקירה ויספר את השתלשלות הרצח והיכן נקבר ניסים שטרית. שרביט הודה, ואף שחזר את הרצח, אך לא הצליח להצביע על מקום הקבר. כחודש לאחר שנעצר הוא שוחרר. לדברי הפרקליטות הוא שלח את חסידיו ברוך שרביט ובנימין זאבי (בנו של רחבעם זאבי) לפגוע בנער ניסים שטרית, אך ברלנד עצמו לא הואשם ברצח בשל שינויים בחוק בין הזמן שבו בוצע הרצח (1986), לבין זמן הגשת האישומים.
עמדותיו
הרב ברלנד סבור שהצדיק הוא למעשה אלוהים בדמות אדם ולכן יכול לכפר ולחולל ניסים. כך למשל אמר: "הצדיק זה הקב"ה בכבודו ובעצמו שיורד לעולם בדמות צדיק" וכן "כל העולמות ברא הצדיק". חסידיו מאמינים שהוא שומע אותם בכל מקום שהם נמצאים. בספרים שכתבו חסידיו נאמר שלצדיק מותר לעשות עבירות שאצל אחרים הן בגדר "ייהרג ואל יעבור".
על פי עדויות, הרב ברלנד מטיף לפרישות קיצונית בעניין יחסי אישות.
בנובמבר 1986 רצחו מחבלים בדקירות סכין את תלמידו אליהו עמדי בדרכו לישיבת שובו בנים. הרב ברלנד ציווה אז לתלמידיו לנקום את דמו. בעקבות כך התחוללו תקריות של אלימות כלפי ערבים שהתגוררו בסמוך לישיבה ולמקום הרצח, חלקם אף הציתו את רכושם. כמה מחסידיו נעצרו, כולל נהגו.
משפחתו
הרב ברלנד נשוי לתהילה שאקי, בתו של חבר הכנסת אברהם שלום שאקי. אחיו של הרב ברלנד, יחזקאל, כיהן כרבם של היישובים נהורה ויד נתן. לרב ברלנד בן אחד, נחמן, שסייע לו בעבר בהנהגת המוסדות, וחמש בנות. אחד מחתניו, צבי צוקר, היה בעמדת השפעה ב"שובו בנים" אך הורחק ממנה לאחר שפעל נגד חותנו.
Drinking Alone
השיר הגיע למקום ה-17 במצעד שירי הקאנטרי.
כתיבה והלחנה
השיר נכתב על ידי קארי אנדרווד, ברט ג'יימס ודייוויד גרסיה, ומדבר על מפגש בין גבר ואישה בבר, בדיוק בסמוך לקץ מערכת היחסים שלהם. מכיוון שהשיר נכתב בגוף ראשון, אנדרווד התעקשה כי לדמויות בשיר לא היה קשר רגעי שכל מטרותיו היו סטוצים. אנדרווד אמרה על השיר כי: "היה חשוב לי שהשיר יהיה בגוף ראשון" והוסיפה כי "לא רציתי שזה יהיה, 'אה, אנחנו הולכים להשתכר ולחזור הביתה במטרה לעשות סטוץ', כי זה לא משהו שאני הייתי עושה".
ביקורת
"Drinking Alone" קיבל ביקורות חיוביות בעיקר. "Taste of Country" ביקרו את השיר לטובה ונאמר שם כי "הסינגל החדש של אנדרווד מביא עמו בגרות עדינה שמוסיפה אור חיובי לקדמה המוזיקלית שלה. הסינגל הרביעי הזה מאלבומה 'Cry Pretty' הוא הטאבלו הכי אמין שלה עד כה". בסוף הביקורת, צוין כי "הליריקה של אנדרווד, ברט ג'יימס ודייוויד גרסיה אינה טובה במיוחד, אך היא לא צריכה להישמע כמו אחת כזו".
במהלך ביקורת שנכתבה ב-"Consequence of Sound" על האלבום עצמו, ציינו שם כי "Drinking Alone" הוא השיר הטוב ביותר באלבום, תוך שנכתב שם כי "קולה של אנדרווד סובל מכאב, געגוע וגועל עצמי". כמו כן, הזכירו אותו לצד "Love Wins" ו-"The Bullet" כרצועות החיוניות באלבום.
הצלחה
בארצות הברית, "Drinking Alone" דורג לראשונה במקום ה-50 במצעד האיירפליי קאנטרי ובמקום ה-49 במצעד שירי הקאנטרי, ב-16 בנובמבר 2019. בהמשך, הגיע למקום ה-11 ולמקום ה-17 במצעדים בהתאמה. השיר הפך לשיר השני בקריירה של אנדרווד שלא הצליח להיכנס לעשיריות הפותחות בשני המצעדים הללו והיה לאכזבה מבחינה מסחרית.
במצעד הבילבורד הוט 100 הוא הגיע למקום ה-74. ביולי 2020, איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מחצי מיליון עותקים במדינה.
הופעה
את השיר ביצעה אנדרווד בסיבוב ההופעות העולמי שלה "Cry Pretty Tour 360", שהתקיים בשנת 2019. היא ביצעה את הופעת הבכורה הטלוויזיונית עם השיר במהלך טקס הפרסים השנתי ה-53 של ההתאחדות למוזיקת קאנטרי בנאשוויל. כמו כן, ביצעה את הגרסה האקוסטית של השיר בשידור חי מהבית שלה וזו, נוגנה במהלך סרט הטלוויזיה המיוחד "ACM Presents: Our Country".
גרסאות
אורכה של גרסת האלבום של השיר הוא ארבע דקות ועשרים שניות, ואילו אורכה של גרסת הסינגל של השיר (שנשלחה לרדיו) הוא שלוש דקות וחמישים שניות, כאשר חלק ניכר מההקדמה והסיום של גרסת האלבום נחתכו. גרסת האלבום היא זו שהווידאו קליפ של השיר מתבסס עליה.
לילנגני
לילנגני (בסוואזית ובאנגלית: Lilangeni; סימון לפי תקן ISO 4217: ‏SZL) הוא ההילך החוקי של מדינת אסוואטיני שבדרום אפריקה. והוא מחולק ליחידות משנה של 100 סנט.
היסטוריה
הלילנגני (ברבים: אמלנגני) הוצג לראשונה בשנת 1974 בשווה לראנד הדרום אפריקאי, אליו הוא נותר קשור בשער חליפין קבוע של אחד לאחד.
שטרות
ממוזער|שטר של לילנגני אחד, 1974 בחזית דיוקנו של המלך סובהוזה (Sobhuza) השני.משני צידיו הפיל והאריה המופיעים גם בסמל המדינה. במרכז השטר - המוטיב המרכזי של [[דגל אסוואטיני.
בגב השטר - נשותיו של המלך רוקדות.|טקסט=]] ב- 6 בספטמבר 1974 הציגה הרשות המוניטרית של סווזילנד שטרות בערכים של 1, 2, 5 ו -10 אמלנגני, ובשנת 1978 התווסף אליהם השטר של 20 אמלנגני. בשנת 1981 הבנק המרכזי של סווזילנד (כיום אסוואטיני) השתלט על ייצור שטרות הנייר, והדפיס שטרות מיוחדים לציון 60 שנות מלוכה של המלך סובהוזה השני (אנ'). בין 1982 ל-1985 הדפיס הבנק שטרות חדשים בערכים של 2, 5, 10 ו-20 אמלנגני. וב-1990 הדפיס הבנק גם שטר של 50 אמלנגיני. שטרות ה-2 וה-5 אמלנגני הוחלפו במטבעות ב-1995. שטר ה-100 אמלנגני נכנס למחזור בשנת 1996 ואחריו ב-1998 נכנס למחזור גם שטר ה-200 אמלנגני. כאשר שטרות ה-200 אמלנגני מציינים את יום השנה ה-30 לעצמאותה של אסוואטיני. ב-5 בספטמבר 2008 הוציא הבנק המרכזי של סווזילנד שטרות של 100 ו-200 אמלנגני לציון יום הולדתו ה-40 של המלך מסוואטי השלישי ולציון 40 שנות עצמאות. וב -1 בנובמבר 2010 הוציא הבנק המרכזי של סווזילנד סדרת שטרות חדשה עם תכונות אבטחה משופרות.
הערות שוליים
Umbuso weSwatini
ג'ני מולן
ג'ני אן מולן-ביגס (באנגלית: Jenny Ann Mollen-Biggs; נולדה ב-30 במאי 1979) היא שחקנית יהודייה-אמריקאית, וסופרת רבי המכר של "הניו יורק טיימס". ידועה גם בזכות תפקידיה בסדרות טלוויזיה: בתור נינה אש ב"אנג'ל", "Viva Laughlin", "Crash", ו"בנות". כמו כן, פרסמה שני אוספי מאמרים, ומאמרים למגזינים שונים, כולל "קוסמופוליטן" ו־"Parents", בין היתר.
ביוגרפיה
ג'ני אן מולן נולדה בפיניקס, אריזונה שבארצות הברית, לאב יהודי. בסוף שנות ה-90 סיימה מולן את בית הספר התיכון צ'פארל בסקוטסדייל, אריזונה. היא למדה תיאטרון וסיימה את בית הספר לתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת UCLA.
משחק
בשנת 2005, הכריזה מולן בראיון על התוכניות שלה להופיע בלונדון במחזה שכתבה על הכלבה.
בשנת 2009, כתבה מולן את הסרט הקצר "חטיפה" בו היא מככבת עם ג'ייסון ביגס וג'ולי בנץ.
בשנת 2016, כיכבה מולן יחד עם בעלה ג'ייסון ביגס כדמויות של בעל ואישה בדיוניים בסרט הקומדיה "לילה חובבני".
כתיבה
בינואר 2013 חתה מולן עם סנט מרטינס פרס כדי לכתוב ספר מאמרים קומיים, "I like you just the way I am". הספר הגיע למקום ה-10 ברשימת המוכרים הנמכרים ביותר של הניו יורק טיימס עבור ספרי עיתונות מודפסים וספרים אלקטרוניים על הופעת הבכורה שלו ביוני 2014. ב־4 באוגוסט 2016 הוכרז כי ABC Digital רכשה קומדיה של מצלמה אחת שנכתבה ובכיכובה של מולן על בסיס רב המכר שלה I like you just the way I am ב-NYT.
ביוני 2016 פרסמה מולן מעקב," Live Fast Die Hot", שהפך לאחר מכן גם לרב המכר של הניו יורק טיימס והגיע למקום ה-8 בהומור. באוגוסט 2016 דווח כי זכויות הסרט נרכשו על ידי האחים וורנר, כאשר אן האת'וויי לוהקה לכוכבת הסרט ומולן לוהקה לתוצרת כתיבה והנהלה.
חיים אישיים
בינואר 2008 התארסה מולן לשחקן ג'ייסון ביגס לאחר שהשניים הכירו על סט הסרט "החברה של החבר הכי טוב שלי". ב־23 באפריל 2008, הזוג התחתן בלוס אנג'לס, קליפורניה. ביולי 2008 השניים ערכו טקס חתונה רשמי בעמק נאפה. בנם סיד נולד ב-15 בפברואר 2014, ובנם השני, לאסלו, נולד ב-2 באוקטובר 2017. לאחר שהתגוררה זמן מה בלוס אנג'לס, עברה משפחת ביגס לניו יורק בשנת 2018.
גאות ושפל (טלנובלה)
Medcezir (באנגלית: Tide, תרגום: גאות ושפל) היא דרמת נעורים טורקית אשר נכתבה על ידי אג׳ה יורנג׳ ומלק קנג׳וגלו. זהו עיבוד לסדרה האמריקאית "The O.C." אשר נוצר על ידי ג׳וש שוורץ. הסדרה מתארת את יאמאן קופר, גבר עם רקע קשה אינו מבוסס כלכלית היטב אשר מגולם על ידי צ׳אגטאיי אולסוי, ואישה עשירה תחת שמה מירה בייליש המגולמת על ידי סרנאיי סריקאיה.
"Medcezir" לראשונה שודרה כבר ב-13 בספטמבר 2013 בערוץ Star TV. עקב הרייטינג, נתוני הצפיות והמדרוג הגבוה של הטלנובלה, הסדרה שבה לעונה שנייה ששודרה ב-12 בספטמבר 2014. עלי בילגין במאי הסדרה הצהיר כי העונה תחודש לעונה נוספת השלישית במספר. אולם, בשל נתוני הצפייה הנמוכים שהניב העונה השנייה בניגוד לעונת הבכורה, יוצר הסדרה סיכם ואמר שהעונה השנייה תהיה העונה האחרונה. הטלנובלה הסתיימה כבר ב-12 ביוני 2015 עם 77 פרקים סך הכול.
בריחה (ספר)
בריחה (באנגלית: Runaway) הוא קובץ סיפורים קצרים מאת אליס מונרו, סופרת קנדית זוכת פרס נובל לשנת 2013. הספר יצא לאור לראשונה באנגלית בשנת 2004, ובעברית בשנת 2008 בהוצאת מחברות לספרות ובתרגומה של עדה פלדור. עם יציאתו זכה בפרס גילר הקנדי. את פתח הדבר כתב הסופר ג'ונתן פרנזן.
גאות ושפל (טלנובלה)
עם מחזור של 25.6 מיליון יורו לאחר העונה הראשונה, "Medcezir" הפכה לסדרה החמישית המצליחה ביותר בטורקיה במכירותיה האינטרנטיות ומפיק הסדרה זכה בפרסים רבים.
בריחה (ספר)
הספר כולל שמונה סיפורים קצרים ובהם סיפורן של נשים שונות. בשלושה מתוך הסיפורים (סיכוי, בקרוב ושתיקה) מתמקד הספר באותה גיבורה, ג'ולייט. הסיפורים הם: בריחה, סיכוי, בקרוב, שתיקה, תשוקה, עוונות, תעלולים וכוחות. הסיפורים מתארים נשים בגילאים שונים אשר בעצם הניסיון שלהן לשרוד כאדם עצמאי ושלם מביאות על עצמן אבדנים קשים, התנתקויות וכאבים לסביבתן. כתיבתה של מונרו מתאפיינת בהצגת מסכת חיים שלמה בתוך סיפור קצר.
גאות ושפל (טלנובלה)
פרסום וקידום
הפרסום לסדרה לראשונה החל כבר ב-26 בפברואר 2021, כאשר ויוה פרסמו פיסה מתמונת הכרזה של הטלנובלה. החל מתאריך זה הקהל והציבור שיער כי הסדרה תשוב לשידור חוזר כאשר השידור הראשון שודר לפני. הקדימון הראשון לטלנובלה פורסם ברשתות החברתיות כבר ב-4 במרץ 2021 המציג את העלילה בקצרה של הטלנובלה ״ללא זמן ידוע מראש״, אך היה ניתן לראות את הפרקים הראשונים של הטלנובלה כבר ב-VOD. חמישה ימים לאחר מכן, ב-9 במרץ 2021, פורסם תאריך השחרור של הטלנובלה גם כן ברשתות החברתיות, החל מ-18 במרץ 2021 בערוץ ויוה, והיה ניתן לראות אחרי השידור גם בפלטפורמת הווידאו לפי דרישה, כאשר הטלנובלה היא בת 154 פרקים, ותחליף את הטלנובלה הספרדית ״לתת חיים״ בכיכובם של חורחה סלינס ואווה סדניו, וחוסה רון.
בריחה (ספר)
בבריחה, המתח נותר בעוד הקורא עד לחיים היורדים בקביעות ממסלולם. הקורא של מונרו יודע לא אחת יותר מאשר יודעות הדמויות, הוא מחכה בציפייה לתובנות ופתרונות שאינם מגיעים. הדמויות אינן מגיעות לפתרון או הקלה בחייהן, ונותרות עם "מחט רצחנית בריאות", כדבריה של קרלה, גיבורת הסיפור הפותח, "בריחה". מונרו מניחה תמונות חיים מעשורים שונים אחת לצד השנייה, ומעניקה לקורא אפשרות להעמיק את תובנותיו לגבי התפתחותם של מסלולי חיים.
גאות ושפל (טלנובלה)
פרסום וקידום
הטלנובלה החלה את שידורה בערוץ ויוה ב-18 במרץ, מדי ערב בימים ראשון עד חמישי בשעה 19:00 לפי שעון ישראל.
בריחה (ספר)
הספר בריחה מסופר מנקודת מבטו של סופר-יודע כל. מרבית העלילה מתרחשת בתוך נפשה של הדמות הנשית הראשית כאשר העלילה סביבה משנית.
גאות ושפל (טלנובלה)
קאסט
בכתבה שפורסמה ב-13 בספטמבר 2013, נשאל השחקן הראשי צאגטאיי אולסוי שאלות כגון: ספר לנו כיצד נראה הסט של ״גאות ושפל״. תשובתו של אולסוי נענתה בחיוב, וסיפר כי ״בסט שלנו אנחנו עושים הרבה כיף״. ״אני יכול להגיד כי שאצלנו בסט צחוק לא חסר ... אנחנו ממש צוחקים ונהנים מאחורי הקלעים." ... ״כולם עושים את העבודה שלהם בצורה מאוד מקצועית במהלך הצילומים ואז אנחנו ממש צוחקים ונהנים מאחורי הקלעים״.
בריחה (ספר)
הסיפורים
הסיפור מתעסק על פני השטח בכוחות שיש לחברתה של הגיבורה, טסה, ולאסון שכוחות אלה ממיטים עליה. אך מתחת לפני השטח בעלי הכוחות האמיתיים בסיפור הם הסובבים את טסה, וביניהם ננסי, הגיבורה. זו מנערת מעליה את האחריות כאשר מתוך קלות דעת היא מגלה את סודה לאולי, ידידה השרמנטי, ומשנה את מסלול חייה של טסה. במפגש עם אולי כעבור שנים רבות, מתנער גם הוא מאחריות על חייה של טסה
טבח פסטוב
הטבח התרחש בין 2 ל-8 בספטמבר כאשר חיילים לבנים מצבא המתנדבים, בעיקר קוזאקים, עברו מדלת לדלת והרגו יהודים רבים. עדי ראייה דיווחו כי רוב הקורבנות נהרגו אחרי שהעמידו אותם בשורה על יד קירות בית הכנסת, והרוצחים עסקו בביזה של רכוש יהודי.
בריחה (ספר)
מאפיינים מיתיים בסיפוריה
חוקרים שונים ובהם דורית הופ מתייחסים למאפיינים השאובים מן המיתולוגיה היוונית בסיפוריה של מונרו.
גאות ושפל (טלנובלה)
רייטינג והצלחה
על פי נתונים מהערוץ הפרטי, עם 18.4 נקודות בממוצע, הפרק ששודר שמירה, ימאן וחבריו נסעו לחופשה גרם לסדרה להגיע לשיא של 20 נקודות בין עשר וחצי בלילה, ל-12 בבוקר. ובכך הוסיף לתוצאות הגדולות של הסדרה דבר שבדרך כלל קורה רק אחרי ואף יותר מארבעים פרקים.
בריחה (ספר)
מסע-חיפוש נשי
הסיפור בריחה, וטרילוגיית הסיפורים העוקבים (סיכוי, בקרוב ושתיקה) הם סיפורי מסע-חיפוש בעלי מאפיינים השאובים ממסורת סיפורת מסע-החיפוש (Quest) הקלאסית. מסורת הסיפורת הזו נשענת על המיתולוגיה היוונית כדבריה של החוקרת פיונה טולן (Fiona Tolan) במאמרה מתוך הספר על כתיבה נשית עכשווית. טולן כתבה כי מסע-החיפוש הוא גברי באופן מסורתי ואילו האישה היא בתפקיד ה"בית", האובייקט הנייח ממנו יוצאים ואליו חוזרים, ולא הסובייקט המחפש. היא טענה כי בסיפוריה של מונרו המגדרים מתהפכים ועם זאת קשה לאפיין אותו כנשי באופן מובהק. טולן ציטטה כותבת אחרת, קורל אן הואלס (Coral Ann Howells), שטענה כי סיפוריה של מונרו רוקמים את עלילותיהם כך שהם הופכים מסיפורי מסע-חיפוש לסיפורים על מלכוד ובריחה. במאמר עלתה השאלה האם ייתכן מסע החיפוש נשי, כאשר כדי שכזה יתקיים צריכה האישה לצאת כנגד ציפיות החברה ממנה. הנשים אצל מונרו רואות את הפתרון לבעיותייהן בבריחה פיזית, כפי שאומרת קרלה לסילביה בסיפור הראשון "בריחה". טולן ציטטה גם את החוקרת דנה הלר (Heller Dana A) שטענה גם היא כי רבים מהחיפושים הנשיים הללו נסמכים על מסע שאינו באמת אפשרי. המסע נידון לכישלון כיוון שלנשים קשה יותר לנער את מחויבותיותיהן למשפחה ולבן הזוג, בניגוד לגברים. לדבריה, הסיפורים בבריחה מהווים אישור לציפיות החברה לגבי הפאסיביות והאימננטיות הנשית. לדברי טולן, היציאה למסע חיפוש של הנשים מסתיימת בחזרה מתוסכלת הביתה המהווה הודאה בתבוסה. אכן, מעטות הבריחות המוצלחות בקובץ הסיפורים. היחידה באסופת הסיפורים שמסעה/בריחתה מצליחים היא פנלופה מהסיפור "שתיקה", בתה של ג'ולייט, אשר מסעה נגמר ללא חזרה הביתה כלל וניתוק מוחלט של קשריה עם העבר.
גאות ושפל (טלנובלה)
פרסים
לפי סקר ענק של הקהל בספרד שבו כל צופי הערוצים הצביעו נמצא כי צאגטאיי אולסוי נבחר לשחקן הטוב ביותר, וסרנאיי סרקאיה לשחקנית הטובה ביותר. הם והסדרה "גאות ושפל" נכנסו ללב הקהל, הסדרה שודרה בעבר בערוץ נובה בספרד.
בריחה (ספר)
מסע-חיפוש נשי
מגדלן רדקופ (Magdalene Redekop) הוסיפה כי בעלילות של הסיפור מתקיימת חתירה תחת המאפיינים של מסע החיפוש הגברי הקלאסי, ודווקא לנשאר ישנו כוח שאין לבורח. בסיפור "בריחה", ככל שמתרחקת קרלה מקלרק, היא מרגישה כי חייה מתרוקנים. קרל מסמל את "הבית", הוא היושב בבית בפתיחת הסיפור וממלא את הבית במועקה שקרלה חשה בה.
טבח פסטוב
הקוזאקים גם התעללו ביהודים להנאתם, כולל מקרה אחד שבו נער נאלץ לתלות את אביו, והם גם אילצו נמלטים לחזור לבתיהם הבוערים. למעלה מ-200 בתים יהודיים נהרסו כאשר צבא המתנדבים השתתף במסע להשמדת כל הארגונים הקהילתיים היהודיים בפסטוב.
בריחה (ספר)
מסע-חיפוש נשי
אלמנטים נוספים השאובים מן הסיפורת של מסע-החיפוש הקלאסי הן הדמויות הנוספות הממלאות הן את "בריחה" והן את הטרילוגיה הבאה אחריה. טולן הקבילה את שלבי המסע הקלאסי ממאמרו של החוקר פריי נורת'רופ (Frye Northrop) לשלבים בעלילות הספר "בריחה". השלב הראשון במסע הקלאסי לפי נורת'רופ הוא קיומו של מניע ליציאה למסע, אובייקט מעיב אשר הגיבור מעוניין לברוח ממנו. בסיפור "בריחה" האובייקט המעיב על קרלה הוא קלרק, ובשתיקה פנלופה בורחת מג'ולייט. לאחר מכן פוגש הגיבור בדמות מגוננת, שמעודדת אותו לצאת למסע ומעניקה לו את הכלים הדרושים לו לכך. ב"בריחה" פוגשת קרלה את שכנתה המבוגרת והמנוסה סילביה, המעניקה לה בגדים, כסף ואף מקום לשהות בו בטורונטו. בשתיקה זוהי ג'ואן מן "המרכז לאיזון רוחני" בו שוהה פנלופה. שתיהן דמויות בעלות סמכות- סילביה היא מרצה ובעלת ידע נרחב בצמחי מרפא, וג'ואן, המכונה על ידי ג'ולייט "אמא שיפטון" (מגדת עתידות אנגלייה) היא מדריכה רוחנית. שתי הנשים מתגוררות בסמוך או בתוך יער - המסמל מקום של יצרים ואיסורים.
טבח פסטוב
ההיסטוריונית אנה ריד מעריכה כי 1,500 יהודים מתו בטבח, בעוד שהמכון למדע המדינה פריז מעריך כי המספר נע בין 1,000–1,500.
בריחה (ספר)
מסע-חיפוש נשי
רמז נוסף לקשר למיתולוגיה היוונית בסיפור בריחה הוא בדמות העז פלורה (אלת הפרחים והאביב במיתולוגיה היוונית), בת בריתה של קרלה, שנעלמה עוד לפני שנפתח הסיפור. לטענת רדקופ, העז אינה בתפקיד מסייע אלא דווקא לעגני. בזמן החלום, קרלה עדיין מתנגדת לבריחה, אך העז מפתה אותה עם תפוח אדום. בחלום הבא העז בורחת מקלרה ורגלה פצועה מקבילה לקרלה אשר מתקשה בבריחה. לעומת העז המבויתת, מספרת סילביה לקרלה על עזים חופשיות ופראיות שראתה ביוון. חופי יוון החמים משמשים כניגוד לחווה הגשומה בקנדה. ניתן לשער כי השימוש ביוון המיתולוגית אינו מקרי.
רדקופ הוסיפה כי תפקידה של פלורה חשוב ביותר - היא הדמות הפלאית אשר משקפת את נפשה של קרלה. בניגוד לעזים החופשיות שביוון עליהן מספרת סילביה, פלורה מבויתת, ובחלומה של קרלה פצועה ברגלה וצולעת. זהו רמז למלכוד והכלא בו נמצאת קרלה בביתה, שמודגש על ידי החופש הקיים אצל אחרים אך אינו זמין לקרלה. ההקבלה לקרלה מתגברת נוכח שיבתה הפלאית של פלורה הביתה שמתרחשת מעט אחרי שיבתה של קרלה הביתה לאחר שניסיון בריחתה לא צלח. גורלה של העז פלורה תלוי בקלרק בשלב זה של הסיפור, כפי שגם גורלה של קרלה בידיו. איננו יודעים מה היה גורלה הסופי של פלורה לאחר שקלרק לקח אותה, אך אנו יודעים שהיא נעלמה. כאשר מתברר לקרלה כי קלרק לא אמר לה דבר על חזרתה של פלורה, היא מבינה כי ישנו סוד שמוסתר ממנה ושעלול לערער את עולמה. בתגובה מפנטזת קרלה על מותה הנוראי של העז, כהקבלה לגורלה הנוראי שלה. בהתאם לאופייה הפסיבי, היא אינה מעזה לברר מה עלה בגורל העז, ומעדיפה לחיות עם אי הוודאות, המסמלת את אי הוודאות שלה לגביה חייה והמקום שבו היא נמצאת בחייה.
גורל ומקרה
המקריות מהווה אלמנט דומיננטי בסיפוריה של מונרו והוא שאוב מן המיתולוגיה היוונית. כמו במיתולוגיה היוונית, תפקידה של המקריות לזרז את העלילה ולהעצים את הדרמה הקיימת בתוך היומיומי. במיתולוגיה היוונית משמשת המקריות כאמצעי בתוך תפיסה רחבה יותר של גורל. אותו גורל מנובא כבר בתחילת החיים, ואף כי האנשים עושים כל שביכולתם כדי לברוח ממנו, דברים מקריים כביכול מאפשרים לצפוי מראש להתרחש. במיתולוגיה היוונית, הדוגמה המפורסמת ביותר היא המיתוס על אדיפוס. לפי המיתוס, הוטלה על ליוס מלך תביי קללה כי בנו יהרוג אותו ויתחתן עם אמו. המלך ביקש להרוג את התינוק שנולד לו, אך דרך השתלשלות של צירופי מקרים, יוצאת לפועל בסופו של דבר הנבואה. גם אצל מונרו משמשת המקריות כזרז עלילתי בסיפורים שונים, ובבריחה ניתן לראות זאת בכל אחד מהסיפורים. בסיפור "בריחה", מגיחה העז פלורה האובדת מן החשיכה באופן שנראה כמעט פלאי, כמו נס, בדיוק בשיא הדרמטי של העלילה. אותה התגלות נחווית כרגע דתי כמעט אצל הדמויות, ומשנה את מערכת היחסים בין סילביהe וקלרק ומשפיעה בכך על גורלה של קרלה.
בסיפור הרביעי בספר "שתיקה", מתקיימת פגישה מקרית בין ג'ולייט להת'ר, חברתה מילדות של הבת האובדת. בזכות פגישה מקרית זו מקבלת ג'ולייט מידע יקר ערך על ביתה פנלופה, וכמו בסיפורים אחרים, הגילוי המאוחר הזה לא מביאלבחינה מחודשת של המציאות אל מול מה שידעה או שיערה עד עתה.
נפתלי הירץ לנדא מסטרליסק
רבי נפתלי הירץ סג"ל לנדא (ה'ת"ר - טבת ה'תרנ"ט 1899 - 1839), היה רב בעיר סטרעליסק במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, תלמידו של אביו רבי יואל משה מיאברוב ורבי יהושע רוקח מבלז.
בריחה (ספר)
גורל ומקרה
בביקורתה של מייגן אורורק (Meghan O'Rourke) על הספר בריחה, טוענת הכותבת כי מונרו אינה יכולה להיתפס כמספרת סיפורים ריאליסטית. היא טוענת כי אף שלרוב מתקיימים צירופי מקרים בלתי סבירים בעלילותיה של מונרו, הסיפור "תעלולים" מציג את צירוף המקרים המבוים ביותר. רובין, הגיבורה, פוגשת בזר מסתורי הקוטף את ליבה, והוא מבקש ממנה לפוגשו שנה לאחר מכן באותו המקום עם אותה השמלה. היא מגיעה לביתו שנה לאחר מכן, לבושה בשמלה אחרת, אך אהובה חושף בפניה את שיניו וטורק את הדלת. היא שבורה. בקפיצה קדימה בסיפור פוגשת רובין איש זקן הנראה בדיוק כמו אהובה לשעבר, רק כדי לגלות שזהו תאומו החירש-אילם, ושאהובה אינו עוד בין החיים. אורורק מציינת כי מונרו משתמשת בצירופי המקרים כדי לחשוף בפנינו את האופן בו הגורל מתאכזר אל רובין ואהובה פעמיים. בפעם הראשונה כאשר האח התאום הוא זה הפותח את הדלת, אך הפעם השנייה, והאכזרית יותר, היא כאשר הגורל מגלה זאת לרובין, דבר הגורם לה להבין את הפספוס הנורא של חייה.
מפגש נוסף המעמת את הגיבורה עם האמת בסוף חייה הוא בסיפור "כוחות", כאשר ננסי פוגשת את אולי המשקר לה על חייו, והיא מגלה על עצמה כי אין בכוחותיה לעמת אותו עם ידיעותיה.
נפתלי הירץ לנדא מסטרליסק
ביוגרפיה
נפתלי הירץ נולד בעיר זאלקווא לרבי יואל משה לנדא מיאברוב בנו של רבי מרדכי זיסקינד מסטריא, ונקרא על שם זקינו רבי נפתלי הירץ סג"ל לנדא שהיה אב בית דין בזוואלין, נשא את רעכיל בתו של הנגיד רבי ישראל יהודה לייב הויפטמן מבאליחוב. אביה נתן לה נדוניא גדולה שהחזיקה את בעלה וגם מימנה את הדפסת ספרו. שנים אחדות לאחר החתונה היה סמוך על שולחן חותנו.
בערך בשנת תרכ"ט (1869) החל לכהן ברבנות העיר סטרעליסק, כתב קול קורא חריף נגד ההשכלה וההתחברות אליהם. נפטר בטבת תרנ"ט (1899) ונטמן בבית החיים העתיק בעיר סטרעליסק, את מקומו בסטרעליסק מילא בתחילה בנו רבי יחזקאל סג"ל לנדא, ואחר כך עבר לעיר ליז'נסק, ואת מקומו בסטרעליסק מילא אחיו רבי מאיר סג"ל לנדא מסטרעליסק.
בריחה (ספר)
גורל ומקרה
אותם מפגשים ואירועים "מקריים" מעמתים את הגיבורה עם אמת מסוימת אשר שופכת אור חדש על חייה.
נפתלי הירץ לנדא מסטרליסק
תורתו
הוא הוציא חיבורים רבים תחת ידיו משך השנים, בכל מקצועות התורה הן בנגלה והן בנסתר, רוב הכתבים היו תחת ידו של בנו רבי יחזקאל סג"ל לנדא מליז'נסק, ורובם אבדו ממנו.
בריחה (ספר)
אזכורים נוספים
כמה משמות הדמויות ועלילותיהן בספר בריחה מקורן בסיפורי המיתולוגיה היוונית.
נפתלי הירץ לנדא מסטרליסק
תורתו
ואלו הם הספרים אשר אבדו