cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קונפליקט עבודה-משפחה
השפעת מגדר על קונפליקט עבודה-משפחה
החוקרת ברושארט התייחסה גם היא במחקרה לתהליך החיברות. היא מצאה כי נשים מושפעות מתהליך החיברות ומחזיקות עדיין בראייה המסורתית שתפקידה הראשוני של האישה הוא עבודת הבית וגידול הילדים. גם כאשר נשים עובדות, הן רואות עדיין את תפקיד האם והרעייה כראשון בחשיבות ועשויות לעזוב את עבודתן במידה והיא מפריעה למחויבותן לבית ולמשפחה. יש הגורסים כי אין לנשים שאלה ממשית של בחירה בין עבודה למשפחה, משפחה מהווה צורך בסיסי וראשוני של אישה ומנגד עבודה לא מהווה צורך בסיסי אלא בחירה של אישה אשר היא עושה במהלך חייה. כפי שהאישה בוחרת היכן לגור, מה ללמוד, למי להינשא מקבלת האישה את הבחירה האם לפתח קריירה משמעותית.
המחקר נוסף של אותם חוקרים בדק את אופן ההסתכלות של סטודנטים את נושא עבודה משפחה, ממצאיו היו כי סטודנטיות לקחו בחשבון מראש החלטות שקשורות לתפקידן העתידי במשפחה ואי לכך השתלבו במקצועות פחות יוקרתיים. מכאן שהפער המגדרי התעצם בשל ההחלטות שהנשים ביצעו בעצמן.
השפעת הטכנולוגיה על קונפליקט עבודה-משפחה
עם ההתקדמות הטכנולוגית, לאנשים שעובדים מחוץ לבית ויש לוחות זמנים אינטנסיביים, יש את האפשרות לשמור על קשר עם המשפחות שלהם כאשר הם לא יכולים פיזית להיות איתם. טלפונים סלולריים, אינטרנט אלחוטי, מצלמת רשת וגאדג'טים שונים מאפשרים ליצור תקשורת זאת. מהצד השני, היכולת להיות זמין לעבודה גם מהבית, מטשטשת את הגבולות בין פנאי לעבודה.
אוריאל כהנא
אוריאל כהנא (1 ביוני 1903 – 2 בספטמבר 1965) היה אדריכל, צייר-מאייר ומעצב תעשייתי ישראלי.
ביוגרפיה
בשנת 1923 עלתה משפחתו לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב. כהנא נסע ללמוד אדריכלות באירופה: למד בבית הספר הממלכתי הגבוה לאדריכלות ברומא (1925–1927), בפקולטה להנדסה בפוליטכניקום הגרמני בפראג (1928) ובאוניברסיטת לונדון, שם הוסמך לאדריכלות בשנת 1933 והיה חבר המכון המלכותי לאדריכלים בריטים (Royal Institute of British Architects, RIBA). הוא החל לעסוק במקצועו בלונדון בטובי המשרדים. ב-1925 השתתף בתערוכת האמנים העבריים במגדל דוד בירושלים.
לאחר מכן עבד במשרדו של האדריכל הנודע אריך מנדלסון בירושלים באמצע שנות ה-30, עד 1938, אז פרש והקים משרד פרטי בתל אביב.
היה נשוי לתמרה ברקוביץ, בתו היחידה של הסופר והמתרגם יצחק דב ברקוביץ ונכדתו של שלום עליכם.
אוריאל כהנא נפטר בתל אביב בסוף קיץ 1965, בגיל 62. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
קישורים חיצוניים
מפרי עטו:
6 באפריל
6 באפריל הוא היום ה-96 בשנה בלוח הגרגוריאני (97 בשנה מעוברת). עד לסיום השנה, נשארו עוד 269 ימים.
אליהו שמאע הלוי
ביוגרפיה
נולד במחצית המאה השמונה עשרה בעיר חלב בסוריה, היא ארם צובא, ונפטר בה ביום י"א באדר תקע"ד 1814.
שורשיו
מצד אביו משפחת הלוי, היה הרב אליהו בן לשושלת רבנים שמקורה בטולדו שבספרד. עם גירוש ספרד ב-1492, נמלטה משפחת הלוי מספרד לסלוניקי ולוונציה שם כיהנו בניה כרבנים, ביניהם נמנה הרב שלמה הלוי מסלוניקי, והרב שלמה הלוי מוונציה. כעבור שלושה דורות השתקע ענף ממשפחת הלוי באמסטרדם, שם בלטו בני הלוי בהנהגת הקהילה ושימשו דיינים ורבנים במשך 4 דורות עד לסוף המאה ה-17.
בשנת 1695 היגר הרב אברהם הלוי מאמסטרדם לחלב והיה אבי שושלת רבני משפחת הלוי בחלב, ואב סבו של הרב אליהו שמאע הלוי.
משפחתו
בנו היחיד הוא רבי יוסף שמאע הלוי.
נכדיו: רבי אליהו (מהנה) הלוי הנכד הבכור, רבי משה הלוי, אברהם הלוי, ורבי גבי שמאע הלוי. בין צאצאיו של הרב אליהו שמאע הלוי נמנים גם הרב עזרא עטייה, הרב ידיד הלוי.
רבנים נוספים בני משפחת הלוי שכיהנו בחלב: הרב עובדיה הלוי 1695-1777 מחבר "חזון למועד" ליוורנו תקמ"ז, ו"חזון עובדיה" ליוורנו תקמ"ז. הרב יוסף הלוי שמאע. רבי משה הלוי מחותמי הספר "יושבי אוהלים". רבי יצחק הלוי (סדרת מגילות).
בדורות הבאים הסתעפה המשפחה לשני ענפי משפחות. משפחת שמאע שהיגרה ברובה לארצות הברית ובריטניה והתעשרה. וענף משפחות מהנה הלוי, מזרב-הלוי, מירב, אשר היגרו ברובם לישראל ועל בניהם נמנים כאלף חמש מאות צאצאים.
קבורתו
צאצאיו של הרב אליהו הלוי, ממשפחת מזרב הלוי מירב, מעידים כי היו מדליקים נרות בקברו אשר מצוי במערת קבורה בכותל בית הכנסת יואב בן צרויה בחלב. מערת קבורה זו שנקראה "מערת הצדיקים חלב" ובערבית "מלכבי" יוחדה לקברי חכמי חלב ובצמוד לה ב"מערת אליהו הנביא" נשמר כתר ארם צובא.
בית דוד
אבותיו של הלוי מצד אביו, משפחת הלוי מטולדו ספרד, נחשבה כאחת מחמש משפחות יהודיות ספרדיות מצאצאי דוד המלך (ראו הערך בית דוד).
ספריו
חיבר שני ספרים:
לצורך הדפסת ספריו הפליג הרב לליוורנו איטליה אשר שימשה כמרכז דפוס יהודי עולמי, ושם למד עם הרב החיד"א אשר פעל בעיר ונפטר בה.
רן שריד
יהושע רן שריד (נולד בח' בחשון ה'תשל"ד, 2 בנובמבר 1973) הוא סופר ויוצר, מרצה לחסידות וחשיבה יהודית, מאמן אישי ומנחה בשיטת "דמיונובע". ממקימי הרשת "דברי שיר" המפיצה ומוציאה לאור ספרים ומוזיקה יהודית.
קורות חיים
רן שריד הוא בנו השביעי של הרב יוסי שריד, ממקימי בית מדרש מר"ץ והישיבה התיכונית "קול מבשר" שבמבשרת ציון. נולד במהלך מלחמת יום הכיפורים ונקרא על שם קרוב משפחתו, סג"ם, קצין שריון שנהרג בקרבות בסיני בתחילת המלחמה.
למד בישיבת ירושלים לצעירים ובישיבת מרכז הרב.
כתבי הראי"ה
בשנת 1998 השיג עם אחרים צילומים של כתבי הרב קוק שלא פורסמו עד אז, והם החלו לשקוד על הוצאתם לאור. שריד גילה עניין מיוחד בפסקאות שבהן הרב קוק מספר על עצמו באופן אישי. הוא הוציאן באותה שנה בספר "חדריו", שנדפס בכמה מהדורות.
בעת לימודיו בישיבת רמת גן
במשך כעשר שנים למד בישיבת רמת גן, במהלכן הוסמך לרבנות וקיבל תואר ראשון בחינוך. פיתח והעביר סדנאות לימוד חסידות ומחשבת ישראל במרכז הארץ.
עסק בחסידות, בעיקר במשנת חסידות איזביצה, זרם קיומי-פסיכולוגי קיצוני בתנועת החסידות. את עיקרי משנת זרם זה סיכם בשני מאמרים בספר "פרי עץ הגן" - ביטאונה התורני של ישיבת רמת גן.
דברי שיר
ב-2005 שימש כר"מ בישיבת רמת גן, אך בסוף אותה שנה פרש בעקבות תחושה שמקומו ביצירה ולא בהוראה. בינואר 2006, בעקבות אימון אישי, החל לשווק את ספריו וספרים נוספים הקשורים להגות חסידית יהודית - באמצעות דוכני מכירה ניידים. בספטמבר של אותה שנה חבר אליו מיכאל לב, מחנך בוגר ישיבת רמת גן, והם הוסיפו לדוכנים גם אלבומי מוזיקה יהודית מקורית. חברה זו נקראה בשם "דברי שיר" (שם החברה לקוח משירת דבורה: "עורי עורי דבורה עורי עורי דברי שיר"), כאשר החזון - מעבר לצד העסקי - הוא הפצת תרבות יהודית. הרשת מונה שלושה סניפים, הראשי בהם בקניון התחנה המרכזית בירושלים. להתפתחות הרשת סייעה פריחת המוזיקה היהודית המקורית.
עסק גם בליווי האמנים ויצירת התוכן. לאחר ביסוס הצד השיווקי של הרשת - בהובלת שותפו מיכאל לב, הקים את ההוצאה לאור של הרשת, שהוציאה בין היתר את סדרת הספרים "נתיבות החסידות" - שבעה כרכים המאגדים את משנת גדולי החסידות סביב מועדי ישראל. ערך את הסדרה בת שני הכרכים "פתחו שערי הלב" - שיחות של הרב שלמה קרליבך על מעגל החיים היהודי. מרצה במכללות על העקרונות הפילוסופיים של הרב קרליבך.
במרץ 2014 מכר את חלקו (50%) ב"דברי שיר" לשותפו מיכאל לב.
אימון אישי וכתיבה יוצרת
ב-2014 החל לעסוק באימון אישי. היה שותף להקמת רשת המאמנים "be plus do" וערך את הגרסה היהודית ליומן האימוני - יומן ש.י.ט.ה - של רשת זו. שריד למד כתיבה יוצרת אצל אורציון ברתנא ואצל אילן נוב. לימד היסטוריה יהודית ומחשבת ישראל במדרשת אביב ובמדרשת מעמקים ובמכוני ההוראה מכון לנדר - מרכז אקדמי ירושלים, מכללת אורות ישראל ומכללת תלפיות.
מלמד בישיבת רמת השרון, בישיבת "שירת משה" ביפו ובישיבת רמת גן. הוא מעביר סדנאות כתיבה יוצרת. עורך סיורים בשכונת נווה צדק בעקבות חייו של הרב קוק ומפגשו עם ראשוני הסופרים בארץ ישראל, כיוסף חיים ברנר וש"י עגנון. עד 2014 פרסם טור תרבות קבוע בעלון השבת "ישראלי", ובו עסק ביוצרים בתחום התרבות היהודית.
ב-2015 השתתף בסדרת הטלוויזיה התיעודית "ההרצלים" שביימה יעל קיפר ושודרה בערוץ הראשון.
חיים אישיים
נשוי ואב לשישה, מתגורר ברמת גן.
מוזיקה
כתב והלחין חומרים המבוצעים במסגרת "התוועדויות - מופע" שהוא מקיים עם אמנים.
אלבום הבכורה שלו "צל האור" יצא בג' בתמוז תשע"ד, בהפקת נדב בכר ואורן צור.
ספרים שערך וחיבר
ספרים אלו שערך וחיבר נמכרו (עד מרץ 2014) מעל מאה אלף עותקים.
עמית יגור
עמית יגור (נולדה ב-13 בינואר 1995) היא שחקנית וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה
בגיל עשר השתתפה יגור במופע "שיר נולד". היא בוגרת בית ספר תלמה ילין אשר למדה בו בשנים 2010–2013, לאחר סיום התיכון התגייסה לתיאטרון צה"ל.
את הקריירה הטלוויזיונית שלה החלה כנערה בשנת 2013, כשלוהקה לעונה הרביעית של סדרת הנעורים "השמיניה" המשודרת בערוץ הילדים בתפקיד הגר ששון. באותה שנה השתתפה גם ב-"X פסטיגל" בתור הדמות "סונו".
בשנת 2014 השתתפה יגור בתפקיד אורח בסדרה "משפחה שולטת" ובנוסף בחודשי הקיץ של אותה שנה במחזמר "ספר הג'ונגל" בספארי ברמת גן בתפקיד באנה, לסירוגין עם עמית פרקש. יגור השתתפה גם בהצגות ובמופעים שונים ובהם "הנסיכה איבון", "פר גינט" ו"המים זוכרים".
ב-2019 סיימה את לימודיה בבית הספר למשחק של יורם לוינשטיין.
ב-2023 השתתפה בסדרה "כראמל" בתפקיד אודיל/קורנליה, בתו של הפיראט ויגו יד הברזל.
יגור נשואה לגור גרוס
נמשנאדאודבר
נמשנאדאודבר (בהונגרית: Nemesnádudvar) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה, גם בנמשנאדאודבר אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,217 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 1,713 תושבים.
שמו של הכפר נמשנאדאודבר הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1432.
יהודי נמשנאדאודבר
יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.
הילרי דאף
הילרי דאף (באנגלית: Hilary Duff; נולדה ב-28 בספטמבר 1987) היא שחקנית, זמרת, סופרת ואשת עסקים אמריקאית.
היא החלה את קריירת המשחק שלה בגיל צעיר ובמהרה הפכה לאלילת נוער בזכות כיכובה בסדרת הטלוויזיה "ליזי מקגוויר" ובסרט המבוסס על הסדרה, "ליזי מקגוויר ממריאה לרומא" (2003). לאחר מכן, היא הופיעה במספר רב של סרטי מיינסטרים כמו "הצוערת קלי" (2002), "סוכן סמוי קודי בנקס" (2003), "12 במחיר 1" (2003) ו"סיפור סינדרלה" (2004). מאוחר יותר היא הופיעה בסרטים עצמאיים בעיקר בתפקידים למבוגרים, בין היתר גילמה כוכבת פופ מופקרת בסרט "מלחמה בע"מ" (2008), נערה מתאבדת ומרדנית בסרט "החיים על פי גרטה" (2009) ובדמותה של שרון טייט בסרט השנוי במחלוקת "The Haunting of Sharon Tate" (2019). בשנים 2015–2021 כיכבה דאף בתפקיד קלסי פיטרס בסדרה המקורית של TV Land, "יאנגר", עליה קיבלה שתי מועמדויות לפרס בחירת הקהל, והחל מ-2022 מככבת בסדרה "איך פגשתי את אבא", בתפקיד הראשי של סופי.
דאף הגיעה לראשונה לתודעה בתעשיית המוזיקה לאחר שהוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, "Santa Claus Lana" (2002). אלבומה השני, "Metamorphosis" (2003), זכה להצלחה עצומה, עמד בראש מצעד בילבורד 200 וקיבל מעמד של אלבום פלטינה משולשת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. היא זכתה להצלחה מסחרית משמעותית עם אלבומי הפלטינה והזהב הבאים שלה שיצאו דרך הוליווד רקורדס; "Hilary Duff" (2004), "Most Wanted" (2005) ו"Dignity" (2007).
ביוגרפיה
ב-2007 הכירה את שחקן ההוקי קרח מייק קומרי. הזוג נישא ב-2010. ב-2012 נולד בנם. ב-2014 השניים נפרדו וב-2015 התגרשו.
ב-2017 התחילה לצאת עם המוזיקאי מתיו קומה. ב-2018 נולדה בתם. ב-2019 השניים נישאו. ב-2021 נולדה להם בת נוספת.
קריירה
רוב תפקידי המשחק הראשונים של הילרי היו קטנים ולא משמעותיים. בין השאר ניתן למנות הופעת אורח במיני-סדרה של הולמרק, "אשה אמיתית" בשנת 1997 ושנה לאחר מכן, ב-1998 בסדרת דרמה קומית בשם "Playing By Heart", לצד אנג'לינה ג'ולי, דניס קווייד ושון קונרי.
עם הזמן התחילה לקבל תפקידים משמעותיים יותר ולוהקה בתפקיד ראשי בסרט "קספר פוגש את וונדי" (1998) בתפקיד המכשפה הצעירה וונדי. לאחר מכן הופיעה בסרט הטלוויזיה "אספן הנשמות" (1999) לצד ברוס גרינווד ומליסה גילברט ואף זכתה על הופעתה בו בפרס "Young Artist Award" על ההופעה הטובה ביותר בסרט טלוויזיה.
בשנת 2001 השתתפה בקומדיית מצבים בשם "ליזי מקגוויר". הסדרה זיכתה אותה בפרסום רב, ובזכותה יצא הסרט "ליזי מקגוויר ממריאה לרומא". באותה שנה יצא גם הסרט סוכן סמוי קודי באנקס בכיכובה. שנה לאחר מכן הופיעה בסרט טבע האדם לצדה של פטרישה ארקט, ולאחר מכן השתתפה דאף בסרט "בקול גדול" עם השחקן הבריטי אוליבר ג'יימס. בעקבות פרסומה, השתתפה במספר סרטים נוספים כמו "12 במחיר 1", הגבר המושלם, החניכה קלי ו"סיפור סינדרלה".
בשנת 2008, דאף שיחקה בסרטים .War, Inc (בו היא משחקת זמרת מפונקת) וב- !Foodfight, בו היא דיבבה דמות בשם SunShine Goodness. ב-2009, היא שיחקה בתפקיד ראשי בסרט החיים על פי גרטה בו היא מגלמת את גרטה, ילדה דיכאונית עם נטיות אובדניות הנשלחת לחופשת קיץ בבית סבה. בהמשך השנה שיחקה בדרמה הקומית "מה שעולה למעלה" בתפקיד ראשי. באותה שנה, היא התארחה בסדרות: "חוק וסדר: מדור מיוחד", "אחת שיודעת" ו"הלוחשת לרוחות".
החל ממרץ 2015 היא מופיעה באחד התפקידים הראשיים בדרמה הקומית "יאנגר".
ב-2016, היא שיחקה את דמותה של אמנדה בסרט העצמאי "Flock of Dudes".
מוזיקה
אחרי הסרט "ליזי מקגוויר ממריאה לרומא" בו שרה את השיר "What Dream Are Made Of" (כאשר פאלו ניסה לרמות אותה) ראו כי לדאף הצעירה יש פוטנציאל בתחום השירה ומשם התחילה דאף לעסוק במוזיקה. השיר הראשון שהקליטה דאף היה "I Can't Wait" שהופיע בפסקול המקורי לסדרה "ליזי מקגוויר". אלבום הבכורה שלה "Santa Claus Lane" היה אוסף של שירי חג המולד. האלבום נכנס לתחתית רשימת 200 האלבומים הנמכרים של בילבורד ולמקום השלישי ברשימת אלבומי הילדים. לאחר מכן הוציאה אלבום נוסף "Metamorphosis" ("שינוי צורה"). Metamorphosis הגיע למקום הראשון במכירות במצעד האמריקאי ובמצעד הקנדי והגיע למספר מכירות גדול ואף זכה בפלטינה כפולה. בעקבות הצלחתה כזמרת הוציאה מספר אלבומים נוספים, ביניהם "Hilary duff" ו-"Most wanted".
באפריל 2007 הוציאה דאף את אלבומה הרביעי Dignity. באפריל 2015, יצא הסינגל הראשון "Sparks" מתוך האלבום החמישי שלה, "Breathe In. Breathe Out." שיצא ב-12 ביוני 2015.
ולאר
ולאר (Valar) (ביחיד: ולא) הן ישויות בעולם המיתולוגי שיצר ג'ון רונלד רעואל טולקין, המתואר בכלל כתבי טולקין, המכונים לגנדריום. ישויות אלה, הן 14 הארכי-מלאכים אשר נשלחו על ידי אילובטר (הבורא, קרוי גם 'ארוּ') לעצב את הארץ התיכונה. הולאר, יחד עם משרתיהם המיאר, מהווים את האיינור.
מקורם של הוולאר
אילובטר יצר בכח מחשבתו ישויות מופשטות בשם "איינור" (Ainur) (וביחיד אינו), ופירוש שמם הוא "הקדושים". כל אחד מהם נוצר מחלק אחר במחשבתו של ארו, ומשם נבעו כוחותיהם. לאחר מכן כינס אילובטר את האיינור והציג להם מנגינה גדולה ושמיימית. למנגינה זו נשזרו קולותיהם של האיינור כולם וכך ביחד, ללא ידיעתם, חזו את העולם הגשמי שנקרא "ארדה". אילובטר הראה לאיינור את החזון שיצרו, ורבים מהם נמשכו ליצירתם ורצו לחזות בהתגשמותה. היו שבחרו להישאר עם אילובטר, אך חלקם, ביניהם כמה מהאדירים וכאלה שהשפיעו יותר מכל על מנגינת האיינור, ירדו לעולם הגשמי והחלו בבניית החזון שראו. האיינור שבחרו לרדת לעולם נקראים ולאר ומיאר. הולאר היו הראשיים. המינוח 'ולאר' מתאר את כלל הישויות הללו, ארבע עשרה במספר, אך למעשה זוהי פנייה בלשון זכר - והנשים מתקראות 'וַלִיֱיר'.
הוולאר מכונים גם "מוסדות הארץ" והם שוכנים ביבשת המערבית בעולם טולקין', המכונה אמן (Aman) - היבשת שהייתה המערבית ביותר בעולם עוד כשזה היה שטוח. כאשר העולם התעגל (מה שקורה, בסוף הספר 'הסילמריליון'), אבדה אמן לכל יצורי-זדון ובני-תמותה, ורק גזע העלפים יודע את הדרך אליה.
מנווה (Manwe)
מנווה הוא העליון בוולאר ומלכם. הוא אחיו של מלקור, הוולא המודח אשר מהווה שורש כל רע, ואף על פי כן הוא גם אויבו הגדול. בעוד שמלקור קיבל את רוב המנחות מאילובטר והיה אדיר מכל הולאר, מנווה היה חביב אילובטר והבין את מחשבותיו טוב מכולם, ולכן קיבל ממנו את המלוכה על העולם. מנווה שולט בשמים ובאוויר ומשרתיו העיקריים הם ה"העיטים" הגדולים (באנגלית הם נקראים כך - The Eagles, ולמרות שהמונח מתייחס גם לנשרים, מדובר בעיטים), אשר אבותיהם הקדומים היו רוחות אלוהיות בדמות עיטים. יחד עם רעייתו ורדה הוא חי על טניקווטיל הלבן, הגבוה שבהרי העולם, שנמצא בארץ אמן. כאשר ורדה יושבת לצידו מסוגל מנווה להרחיק ראות לכל מקום ברחבי העולם. מכונה סולימו (Sulimo), "אדון נשימתה של ארדה".
אולמו (Ulmo)
אולמו הוא ולא המים ומקורותיהם, המעיינות והאגמים, הימים והאוקיינוסים. עוד בטרם נברא העולם היה אולמו חבר קרוב של מנווה; יחד הם העלו את מחשבת הגשם והאידוי. כשאולמו עולה על פני היבשה הוא מתואר כגל כביר ונורא, בעל קסדה ירוקה, אך הוא ממעיט לבוא ליבשה ומעדיף לנוע במעמקי הימים. למרות שהוא נורא מראה, קולו של אולמו הוא אדיר ומלא קסם המעורר כיסופים ותשוקה אל הים, ונאמר עליו על ידי ארו שהוא הגדול במנגינה בקרב הולאר. הוא נודע כידידם של העלפים וכאחד הוולאר האהובים עליהם, והוא נהג להשגיח עליהם גם כאשר שהו בארץ התיכונה, הרחק מאמן ומהוולאר.
אַוּלה (Aule)
אולה הוא ולא האדמה וחומריה ומלאכות המתכת והאבן, וחי במעמקי האדמה של ארץ אמן. הוא בעלה של יבנה וחבר קדום של מנווה ואולמו. יצר את שבעת אבות הגמדאים ללא רשותו של אילובטר אך לבסוף חמל עליו אילובטר ונתן לשבעה לחיות ולהתרבות. בלשון הגמדאים שמו מהל (Mahal).
אורומה (Orome)
אורומה הוא ולא הציד והטבע. הוא אחי נסה ובעלה של ונה. סוסו, הצחור ביום והכסוף בלילה, הוא נהר (Nahar), בעל פרסות הזהב. הוא מאלף צבאות של בעלי חיים, ביניהם כלבי ציד, על-מנת ללחום נגד יצירי הזדון, ובידו קרן המכונה ולרוֹמַה, "תרועת הולאר". יערותיה של יבנה הם המקומות האהובים עליו. אורומה הוא אשר גילה את העלפים כאשר ניעורו תחת הכוכבים, ליד אגם קוויוינן (Cuivinen), "מימי ההתעוררות"; ואז סיפר זאת לשאר הוולאר. הוא מכונה גם אלדרון (Aldaron), "שר היערות".
מנדוס (Mandos)
מנדוס הוא אחד משני הוולאר המכונים פאנטורי (Feanturi), אדוני הנשמות. השם מנדוס הוא שם מקום משכנו - אולמות ההמתנה, עולם המתים. שמו האמיתי הוא נמו (Namo), "השופט"; אך שם זה נשכח. בנוסף יש לו גם שם קדום, נורופנטור, אך לעלפים היה קשה להגותו ולכן נשכח גם הוא. הוא אחי לוריין וניינה, ובעלה של וירה. אחראי על נשמות המתים: העלפים נאספים לאולמות מנדוס לזמן-מה, ואילו בני האדם אך מבקרים שם ונשפטים, ומיד יוצאים מגבולות העולם. נמו הוא בעל ידע מוחלט על ההיסטוריה ועל המאורעות העתידים להתרחש (לבד ממה שאילובטר בחר להסתיר). נמו יחרוץ את גורלות הוולאר, אבל מנווה יחרוץ את שלו.
לוריין (Lorien)
לוריין אף הוא אחד הפאנטורי (Feanturi). הוא ולא החזיונות והחלומות, וכל העולם הקוסמי. שמו האמיתי הוא ירמו (Irmo), "המשתוקק", אך הוא נשכח. בנוסף היה לו גם שם קדום, אולופנטור, אך גם הוא נשכח. השם לוריין הוא שם משכנו - ארץ הגנים הנאים ביותר בעולם - מדרום לוולינור, ארצם של הוולאר; בגניו נמצאים גם המזור והמרפא. הוא אחי מנדוס וניינה, ובעלה של אסטה. בארץ התיכונה שמעו הננדור, עדת עלפי-יערות שלא יצאו לארץ ולינור, מפי עלפי הנולדור על-אודות ארץ לוריין ועל ירמו, ועל-כן השתמשו בשם "לוריין" (או "לותלוריין") כדי לכנות את היפה ביערות הארץ התיכונה, למרגלות הרי הערפל; שם מלכו תחילה בני-הזוג אמרות ונימרודל, ואחרי מותם האדון קלבורן והגבירה גלדריאל.
הולייר (Valier)
הולייר  הם ישויות הולאר אשר עוצבו כנקבה.
ורדה (Varda)
ורדה, הוואלא של הכוכבים וכל מרחבי היקום (היא מכירה את כל מחוזותיו). היא בת זוגו של מנווה ועל כן מלכת הוולייר. כאשר מנווה יושב לצידה מסוגלת ורדה לשמוע כל דבר, ממעמקי המים ועד לכוכבים. ורדה היא השנואה ביותר על מלקור, מבין כל הולאר, וממנה הוא מתיירא. התנבא כי רק לאחר מלאכתה הגדולה, יצירת הכוכבים הכבירים ביותר, יתעוררו העלפים לעולם, מה שאכן קרה. היא מתוארת כיפה מכול, אף יפה מוונה (Vanna) עצמה; אורו של אילובטר נוגה מפניה, ובו טמון כל כוחה. כינויה, "הנשגבת", נובע משמה שלה, אף על פי שפירושו המילולי הוא "המושלת". מכונה גם אלנטרי (Elentary) או אלברת' (Elbereth), "מלכת הכוכבים".
יבנה (Yavanna)
יבנה היא אם כל הצומח. היא בת זוגו של אולה ואחות ונה. פשר שמה הוא "המעניקה", אך יש המפרשים זאת "מעניקת הפירות / היבול". מכונה גם קמנטרי (Kementary), מלכת האדמה. מסופר כי בעקבות יצירת הגמדאים של אולה יצרה יבנה את האנטים (רועי-העצים). היא מתגוררת על אזלוהר (Ezellohar), התל הירוק שמול שערי עיר הפעמונים ולמר (Valmar), עיר הוולאר והמיאר. יבנה היא האחראית לבריאת המאור השני של העולם - שני עצי האור הקדושים שצמחו על התל הירוק: טלפריון הכסוף, מפרחו נוצר הירח; ולאורלין הזהובה, שמפריה נוצרה השמש.
ניינה (Nienna)
ניינה היא הוולא של הצער והאבלות, וכן שירת היגון והקינות על פצעי העולם. עם זאת, היא גם הוולא של הנחמה והחמלה, ואת העצב והצער יכולה להפוך לחוכמה. ניינה היא אחותם של מנדוס ולוריין. פשר שמה "המתאבלת" או "עלמת כל הדמעות".
קול שירתה של ניינה אדיר, ודמעותיה, הרוויות צער, הן כוח מרפא. נראה שמלבושה נגזר גם הוא ממנהגי אבלות ובפעם אחת בסילמרליון היא מתוארת כעוטת ברדס אפור. מקום משכנה במערב אמן, בגבולות העולם, וחלונות ביתה משקיפים אף מעבר לחומות העולם, אל היקום האינסופי. בהיכלי מנדוס, אולמות הנספים, ממתינים לה בהערצה, כי היא מביאה למתים תקווה.
וירה (Vaire)
וירה היא בת זוגו של מנדוס. היא חיה באולמותיו ומעטרת אותם בכל מארגיה, המורכבים מכל מאורעות העולם, המתחוללים לאורך ההיסטוריה ועד ההווה; לכן היא מכונה גם "הטווה". ניתן לשער שיש לה קרבה לממשלת הגורלות, להלוויות ולטקסי-מוות.
ונה (Vanna)
ונה היא התגלמות הנעורים והיופי, ובעלי חיים הקשורים לאביב וליופי; אשר-על-כן היא מעין מקבילה לונוס-אפרודיטה. היא אחותה הצעירה של יבנה, ובת זוגו של אורומה. פשר שמה הוא "יופי". מסופר שפרחים פורחים מול מבטה וזמירים שרים בבואה.
נסה (Nessa)
נסה היא רוח הטבע והמחול. היא בת זוגו של טולקאס ואחותו של אורומה. כמו בעלה, גם היא מהירה מאוד, ואיילות רצות אחריה. פשר שמה הוא "צעירה".
מורגות (Morgoth)
מאז שנברא במחשבת אילובטר, ניסה מלקור לקומם את האיינור והצליח להשחית רבים מהם ולדרדרם לתכליתו. הידוע מביניהם הוא המיא סאורון. מלקור אחראי ליצירת הרוע, וזה היה תחת חסותו בשנות העצים ובמשך כל העידן הראשון - עד סיומו, כאשר הובס מלקור בידי הוולאר. רגליו נקטעו, כתר הברזל שלו הושם כקולר, והוא נכבל בשלשלאות ברזל משל אולה. אז גורש מן העולם אל היקום האינסופי, אך הוא עדיין קיים, וכך גם כל הזדון שהביא. מסופר שמנדוס ניבא נבואה שאומרת שלקראת סוף העולם מורגות' יחזור לארדה וילחם בקרב האחרון שבו טורין טורמבר יהרוג אותו סופית.
מסופר כי מלקור יצר את האשים הגדולות ואת הקרח הנורא (והרבה מההרס הזה העלה את רעיון האידוי והגשמים במחשבת מנווה ואולמו), אולם לאחר שקטל את שני עצי האור איבד כל יכולת להשיב את צורתו לצורה נאה, ונותר בצלם רודן האופל. יחד עם זאת הוא איבד כל יכולת ליצור, אלא יכול רק לעוות ולסלף, ולהפוך דבר קיים לחיקוי נלעג (כמו האורקים הטמאים, שנוצרו מן העלפים הנעלים).
המיאר
משרתיהם של הוולאר הם המיאר, גם הם מלאכים אך מדרג נמוך יותר. המוכרים מביניהם הם סאורון, גנדלף, סארומן ורדגסט, המופיעים בשר הטבעות, בסיפורים שלא נשלמו ובסילמריליון.
Ku-band
Ku-band או Ku band הוא תחום תדרים בספקטרום האלקטרומגנטי. התחום כולל תדרים בין 12–18 GHz השייכים לתחום תדרי גלי המיקרו. הסימול Ku משמעו "K-under" (במקור מגרמנית: Kurz-unter) כדי לסמן שהתחום הוא צמוד מלמטה לתחום K-band. באפליקציות מכ"ם התחום נע בין 12–18 GHz על פי הגדרת הטווח בסטנדרט IEEE 521-2002.
התחום Ku משמש בעיקר לתקשורת לוויינים קבועה וסטנדרטית, וכן ליישומים פרטניים כגון Tracking Data Relay Satellite של נאס"א המשמש לתקשורת בחלליות.
התחום מפוצל לתת תחומים המשתנים על פי אזורים גאוגרפיים בהתאם ל-ITU (ראשי תיבות של International Telecommunication Union). רשת NBC הייתה הראשונה לשדר שידורים נרחבים ב Ku-band, בשנת 1983. תדרים אלו משמשים לעיתים לפענוח מהירות כלי רכב על ידי רשויות אכיפה, בעיקר באירופה.
דני אילון
דניאל (דני) אילון (נולד ב-17 בדצמבר 1955) הוא דיפלומט ופוליטיקאי ישראלי, שכיהן כסגן שר החוץ בממשלת ישראל, כחבר הכנסת מטעם ישראל ביתנו בכנסת ה-18 וכשגריר ישראל בארצות הברית.
ביוגרפיה
אילון נולד ב-1955 בתל אביב ללילי אֵלון, שעלתה לארץ מפולין ב-1937 ורפאל (רפי) איילון, שעלה מאלג'יריה ב-1948 לפני קום המדינה, שני הוריו לחמו במלחמת העצמאות. בצה"ל שירת בחיל השריון והשתחרר בדרגת סרן. למד לתואר ראשון בפקולטה לכלכלה באוניברסיטת תל אביב (סיים ב-1982) ובאוניברסיטת המדינה באולינג גרין שבאוהיו, שם סיים לימודי תואר שני במנהל עסקים. ב-1984 החל לשמש ככלכלן ומנהל כספים בחברת "כור-סחר" שעסקה בסחר חוץ. מכהן כחבר הוועד הפועל של אוניברסיטת אריאל, סגן יו”ר לשכת מסחר ישראל אמריקה וחבר הנהלת ליגת הידידות ישראל ארה”ב.
את פעילותו בשירות החוץ החל ב-1989 לאחר שסיים קורס צוערים של משרד החוץ. ב-1991 מונה למשנה לראש נציגות ישראל בפנמה. ב-1993 עבר לכהן כראש לשכת שגריר ישראל באו"ם תחת יורם ארידור, גד יעקבי ותקופה קצרה תחת דורי גולד. הוא סיים את תפקידו ב-1997 ומונה לסגן היועץ לענייני חוץ של ראש הממשלה בנימין נתניהו. לאחר תום כהונת נתניהו המשיך לכהן בתפקידו תחת ראש הממשלה אהוד ברק. במסגרת תפקידו זה היה חבר בצוותי המשא ומתן לקראת הסכם ואי ב-1998 ובוועידת קמפ דייוויד בשנת 2000. ב-2001 קודם לתפקיד היועץ לענייני חוץ של ראש הממשלה אריאל שרון.
שגריר ישראל בארצות הברית
ב-2002 מונה אילון לשגריר ישראל בארצות הברית. ב-30 ביולי מסר את כתב האמנה לנשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש והחל לכהן בתפקיד. כחצי שנה לאחר תחילת כהונתו פרצה מלחמת עיראק ואילון נדרש לתאם בין ישראל לארצות הברית בנושאים הנוגעים למלחמה, בשל חששה של ארצות הברית שישראל תאלץ להצטרף כצד במלחמה. במסגרת תפקידו היה שותף למגעים בין ישראל לארצות הברית לפני הכרזת נשיא ארצות הברית בוש על תוכנית מפת הדרכים, וכן לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות ובמהלכה.
ב-2005 דרש שר החוץ סילבן שלום מאילון לשוב לארץ, משום שסירב להיענות לדרישת השר לפטר את עוזרו. באותה תקופה פורסם בכלי התקשורת שסיבת הבקשה הייתה אי-הצלחתו של העוזר לתאם פגישה בין אשת השר, ג'ודי שלום ניר מוזס למדונה. אילון סירב לסיים תפקידו וטען כי הממשלה מינתה אותו ולכן יהיה צורך בהחלטת ממשלה על מנת לפטרו. ב-2006 הודיע היועץ המשפטי לממשלה כי לא מצא ראיות להתערבותם של שר החוץ ורעייתו בנושא פיטוריו של עוזר השגריר. ב-18 במאי 2005, היה אילון לשגריר הראשון שביקר את המרגל יונתן פולארד בכלאו.
בקיץ 2006 נתבקש על ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט להישאר בתפקידו מספר חודשים נוספים עקב פרוץ מלחמת לבנון השנייה. באוקטובר סיים תפקידו והוחלף בסלי מרידור.
בינואר 2007 הצטרף לארגון "נפש בנפש" כיושב ראש עמית.
קריירה פוליטית
ב-2008 הצטרף למפלגת "ישראל ביתנו", הוצב במקום השביעי ברשימה מטעמה לבחירות לכנסת השמונה עשרה, וב-24 בפברואר 2009 הושבע כחבר הכנסת.
באפריל 2009 מונה אילון לתפקיד סגן שר החוץ. בינואר 2010, בעקבות המשבר ביחסי טורקיה–ישראל ודבריו של ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן כנגד ישראל, גרם אילון עלבון דיפלומטי לשגריר טורקיה בישראל לעיני המצלמות. על כך ספג אילון ביקורת קשה מתוך משרד החוץ וגורמים בכירים במערכת הפוליטית, ולאחר הודעת הבהרה ראשונית שלא נתקבלה, נאלץ להתנצל שוב, בנוסח שתואם עם משרד החוץ הטורקי. אף ששר החוץ אביגדור ליברמן נתן לו תמיכה מלאה, מאוחר יותר הודה אילון כי האופן בו נוהלה השיחה עם השגריר הטורקי הייתה טעות.
לקראת הבחירות לכנסת ה-19 הדיח אותו אביגדור ליברמן מרשימת מועמדי המפלגה בכנסת. עם התפטרותו של שר החוץ ליברמן מתפקידו ביקש ראש הממשלה מאילון להישאר בתפקידו עד לבחירות.
חיים אישיים
אילון מתגורר בהוד השרון. הוא נשוי לאן אילון, גיורת ממשפחה אוונגליסטית מארצות הברית ואב לשתיים. הוא בן דודה של השרה לשעבר אורית נוקד.
גיורא יוספטל
גיורא יוספטל (9 באוגוסט 1912 – 23 באוגוסט 1962) היה פעיל ציוני בגרמניה, מבכירי הסוכנות היהודית ושר בממשלות ישראל.
תחילת דרכו
נולד בשם גאורג יוזפטל (Georg Josephthal), בן הזקונים הרביעי לפאול ואֵמה לבית שנבל בנירנברג שבגרמניה. משפחתו הייתה אמידה וליברלית באופיה, אביו פאול יוזפטל היה מנהל מפעל למוצרי מתכת, לחם כקצין במלחמת העולם הראשונה, נפצע וזכה לעיטור גבורה. סבו גוסטב יוזפטל היה עורך דין, ראש לשכת עורכי הדין ויושב ראש הקהילה היהודית בנירנברג. בגיל 14, בהיותו תלמיד בגימנסיה בנירנברג, הצטרף לאגודת הנוער היהודית "יידישער יוגנדבונד" (Jüdischer Jugendbund). הוא סיים את לימודיו התיכוניים במגמה ההומניסטית של הגימנסיה בשנת 1930.
פעיל ציוני
יוספטל החל בלימודי משפטים בהיידלברג, מתוך כוונה להצטרף למשרד עורכי הדין המשפחתי. בשנת 1932 הצטרף לתנועת הנוער הציונית-סוציאליסטית "הבונים". הוא המשיך את לימודיו בברלין ובמינכן ובמהלכם עבד בהתנדבות עבור הקהילה היהודית שם. במסגרת פעילותו הקים סדנאות הכשרה מקצועית וחוות להכשרה חקלאית לצעירים שהכינו אותם לקראת עלייתם לארץ ישראל. בשנת 1933 התמנה לתפקיד ראש מחלקת הנוער של הקהילה היהודית בבוואריה. בגלל עליית הנאצים לשלטון בתחילת אותה שנה נאלץ יוספטל להמשיך את לימודיו בבזל שבשווייץ, וסיים שם את הדוקטורט במשפטים.
בשנת 1934 עבר לברלין והתמנה למנהל עליית הנוער. בתחילת שנת 1936 התמנה למזכיר הכללי של "החלוץ" בגרמניה, ובאותה שנה נישא לסֵנֵטָה לבית פונדוב, לימים חברת הכנסת. יוספטל פעל להקמת חוות הכשרה גם מחוץ לגבולות גרמניה, ובשנות ה-30 סייע ל"הגנה" ברכישות נשק חשאיות. בשנת 1937 תפסו הנאצים את אחד מרוכשי הנשק וברשותו תמונה משותפת עם יוספטל. בעקבות כך נעצר גם יוספטל, אולם שוחרר מחוסר ראיות. יוספטל היה בקשרי ידידות טובים עם מנהל מחוז, והלה סידר לו ולאשתו דרכונים עמם יצאו השניים את גרמניה.
הזוג עלה לארץ ישראל בספטמבר 1938, ונקלט בקיבוץ גבעת חיים. בעקבות אירועי ליל הבדולח ב-9 בנובמבר אותה שנה יצא גיורא זמן קצר לאחר מכן בשליחות ללונדון למען הצלת יהודי גרמניה. במסגרת תפקידו ניסה לפעול בקרב מדינות אירופה לקליטת יהודי גרמניה באופן זמני, כאשר היעד הסופי היה ארץ ישראל. לשם כך אורגן נתיב בריחה דרך רוטרדם ואנטוורפן והוכנו ספינות מעפילים. באביב 1939 נתפס יוספטל בפריז כשברשותו מאה דרכונים מזויפים. בזכות קשרים עם בעלי השפעה הוא שוחרר לבסוף. תחילת מלחמת העולם השנייה סתמה את הגולל על נתיב בריחה זה, ולכן שב בסוף אותה שנה לארץ.
מינואר 1943 ועד ספטמבר 1945 התנדב לשרת בצבא הבריטי, והוצב בארץ ישראל ובמצרים. הוא הגיע לדרגת סמל, אולם הורד בדרגה בגלל סירוב פקודה. רעייתו סנטה הצטרפה לגרעין של יוצאי גרמניה שהקים במרץ 1945 את קיבוץ גלעד. עם שחרורו של יוספטל מן הצבא הבריטי הגיע אף הוא לקיבוץ ועבד שם תקופה קצרה.
פעילותו בסוכנות היהודית
בסתיו 1945 החל את פעילותו בסוכנות היהודית ושימש כאחראי על מדור הקליטה במחלקת העלייה. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1947, התמנה לחבר הנהלת הסוכנות וקודם לתפקיד ראש מחלקת הקליטה תפקיד אותו מילא בתקופת העלייה ההמונית ועד שנת 1956. יוספטל ראה בתרבותם של המזרחים מכשול לחזון מיזוג הגלויות וראה את שינוי תפיסות העולם ואורחות החיים של אותם עולים כך שיתאימו לנורמות של הוותיקים כחלק חשוב בתפקיד הקולטים. כך ביטא את עמדתו בקונגרס הציוני הכ"ג בשנת 1951:
כדי לחולל שינוי תרבותי זה הציע יוספטל בעיקר פעולות המכוונות לחינוך ילדים ונוער וכן הכשרה והשכלה לנשים. יוספטל תמך בשינוי המדיניות מעליה המונית לעלייה סלקטיבית עקב תפיסתו את תרבותם של העולים מצפון אפריקה:. כשפרצו מחאות במעברות בעקבות הצפות בחורף 1951 האשים יוספטל את העולים המזרחים בפסיביות ובחוסר נכונות לסייע לעצמם באותה התקופה, היו עולים, רובם בני עדות המזרח, שהתנגדו לשיכונם במקומות נידחים (כמו ירוחם). יוספטל הציע לנצל "חור בחוק" המאפשר להאשים הורים בהפקרת ילדיהם, ולאיים בפנייה למשטרה שייקחו את ילדיהם בכוח. הוא אף הציע להחתים עולים מרוקאים טרם עלייתם על התחייבותם להתיישב במקום שיוחלט עבורם. על כך אמר:. בשנת 1952 התמנה גם לתפקיד גזבר הסוכנות וכן יצא להאג כאחד מראשי המשלחת הישראלית לניהול המשא ומתן עם גרמניה המערבית על הסכם השילומים. בשנת 1950 יצא לראשונה למסע התרמות בקרב יהודי ארצות הברית עבור מדינת ישראל הצעירה.
פעילות פוליטית
באוגוסט 1956 נבחר בתמיכתו של בן-גוריון כמזכיר הכללי של מפא"י, והתבקש, בעקבות הפסד קולות רבים בבחירות, לערוך רפורמה במפלגה. תפקיד זה לא התאים לאופיו, ושחק אותו מאוד. במאי 1959 סבל יוספטל מהתקף לב קשה, שבעקבותיו נאלץ להפסיק את עבודתו למשך חצי שנה.
יוספטל כיהן כחבר הכנסת מטעם מפא"י בכנסות ה-4 וה-5, בין השנים 1959–1962. בדצמבר 1959 (בכנסת ה-4) נכנס לכנסת, וב-1960 החל לשמש כשר העבודה. במהלך כהונתו הקצרה התמקד בהכשרה מקצועית לצעירים ולעולים, בפיתוח הביטוח הלאומי, ויזם חקיקת חוק להגנה על עובדים מוגבלים ונכים. בעקבות התפטרותו של בן-גוריון והבחירות לכנסת ה-5 זכה בנובמבר 1961 בתפקיד שר השיכון והפיתוח.
במקביל לתפקידו בכנסת שימש יוספטל בין השנים 1953–1955 ו-1960–1962 כיו"ר מועצת המנהלים של עמידר. בנוסף היה חבר וסגן יושב ראש המועצה המייעצת של בנק ישראל.
הנצחתו
על שמו של גיורא יוספטל נקראו מוסדות, שכונות ורחובות ברחבי ישראל:
בתחילת 2018, בעקבות השיח שיצר הסרט "סאלח, פה זה ארץ ישראל", שבו יוחסו ליוספטל התבטאויות גזעניות ביחס לעדות המזרח, ובעקבות דרישת הקשת הדמוקרטית המזרחית, הודיעה מרים פיירברג, ראש עיריית נתניה על החלטתה לפעול לשינוי שם הרחוב הנושא את שמו של יוספטל, ולקרוא אותו על שמה של ברכה צפירה. ראש עיריית מגדל העמק, אלי ברדה, החליט לפעול להחלפת שם בית הספר הקרוי על שם יוספטל בעיר, בשמם של אילן ואסף רמון.
לארס אונסאגר
לארס אונסאגר (באנגלית: Lars Onsager; 27 בנובמבר 1903 - 5 באוקטובר 1976) היה מדען אמריקאי יליד נורווגיה, עיקר עיסוקו בכימיה פיזיקלית ובפרט תרמודינמיקה, ובפיזיקה תאורטית. חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1968 על הישגיו בתחום התרמודינמיקה של תהליכים לא הפיכים.
אלכסי סלזנייב
אלכסי סלזנייב (באנגלית: Alexey (Alex) Selezniev; 1888, טמבוב, רוסיה – יוני 1967, בורדו) היה שחמטאי רוסי.
לארס אונסאגר
ביוגרפיה
לארס אונסאגר נולד בקריסטינה (כיום אוסלו), נורווגיה. אביו היה עורך דין. בתום לימודי תיכון באוסלו למד באוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה בטרונדהיים, ב-1925 קיבל תואר בהנדסה כימית.
אלכסי סלזנייב
ביוגרפיה
סלזנייב נולד למשפחת סוחרים עשירה וסיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת מוסקבה. הוא שיחק במספר תחרויות לפני המהפכה במועדון השחמט של מוסקבה. חלק מקום 8-10 בתחרות וילנה בשנת 1912 (ניצח: קארל הרומאדקה). בשנת 1913 חלק מקום 1-2 בתחרות במוסקבה, בתחרות אחרת במוסקבה חלק מקום 4-5. בחודשים יולי ואוגוסט בשנת 1914 שיחק בתחרות מאנהיים, וחלק מקום 6-10 בתחרות שהופסקה (הוא שיחק בדרג ב'). (בקישור טבלה נכונה לעת הפסקת התחרות ותמונות מעניינות). לאחר הכרזת המלחמה נגד רוסיה, שלמעשה התחילה את מלחמת העולם הראשונה נכלאו בגרמניה סלזנייב ביחד עם עשרה שחקנים רוסים נוספים שהשתתפו בתחרות מנהיים. בחודש ספטמבר 1914 ארבעה מהשחמטאים (אלכסנדר אלכין, פדור בוגאטירצ'וק, סאבורוב וקופלמן) שוחררו והורשו לחזור לביתם. יתר השחקנים (אלכסנדר פלמברג, יפים בוגוליובוב, מליוטין, איליה רבינוביץ, פטר רומנובסקי, אלכסי סלזנייב ווינשטיין) נשארו ביחד כארבע שנים וקיימו שמונה תחרויות שחמט ביניהם. בתחרות הראשונה שהתקיימה בבאדן-באדן ניצח פלמברג. יתר התחרויות התקיימו בטריברג אים שוורצוואלד: בחמש מהתחרויות ניצח בוגוליובוב, באחת ניצח רבינוביץ' ובאחרונה חלקו רבינוביץ' וסלזנייב את המקום הראשון.
לארס אונסאגר
קרירה מדעית
בשנת 1925 אונסאגר מצא תיקון משמעותי לתאוריה של דביי-היקל שמסבירה את המוליכות החשמלית בתמיסות אלקטרוליטיות, במהלך 1926 פרסם את ממצאיו. אונסאגר ביקר את פטר דביי במכון הטכנולוגי של ציריך כדי להציג לו את התיקון לתאוריה שלוקח בחשבון תרומה של תנועה בראונית. דביי התרשם מאוד והזמין אותו לשמש כאסיסטנט למחקר במכון, משרה בה החזיק עד 1928.
אלכסי סלזנייב
ביוגרפיה
סלזנייב שיחק במספר דו-קרבות. בשנת 1916 סיים בתיקו עם הנס פארני בעיר טריברג +2 -2 =2 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), בשנת 1917 הפסיד ליפים בוגוליובוב +2 -3 =3, בשנת 1920 ניצח את קורט פון ברדלבן +2 -0 =4 בדו-קרב שהתקיים בברלין ובשנת 1921 ניצח את ריצ'רד טייכמן +1 -0 =1.
לארס אונסאגר
אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
בשנת 1928 אונסאגר הגיע לארצות הברית שם חיכתה לו משרה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבלטימור, מרילנד. המשרה כללה הוראה של כימיה לתלמידי השנה הראשונה. במהרה הסתבר שכישוריו כמרצה נופלים בהרבה מכישוריו היוצאים מהכלל כחוקר תאורטיקן בכימיה פיזיקלית והוא פוטר לאחר סמסטר אחד.
אפקט הות'ורן
אפקט הות'ורן הוא תופעה שהתגלתה בתחום המחקר התצפיתי על קבוצות: התברר כי כאשר המשתתפים במחקר מודעים לעצם השתתפותם, עשויה להשתנות ההתנהגות הנחקרת גם אם אינם מודעים למהות המחקר.
אלכסי סלזנייב
ביוגרפיה
לסלזנייב ולבוגוליובוב היו קריירות שהתפתחו באופן דומה. שניהם נכלאו בגרמניה במהלך מלחמת העולם הראשונה, ושניהם החליטו להישאר בגרמניה עד לשנת 1924. בשנה זו שניהם קיבלו הזמנות להשתתף באליפות השלישית של ברית המועצות ובדרך כלשהי הצליח ניקולאי קרילנקו לשכנעם לשחק ולהישאר בברית המועצות. סלזנייב השתתף באליפות השלישית, הרביעית והחמישית של ברית המועצות (בשנים 1924, 1925 ו-1929) אך התוצאות שהשיג היו בינוניות. הוא חלק מקום 6-8 בתחרות מוסקבה בשנת 1924 (ניצח: בוגוליובוב), הגיע למקום ה-14 בתחרות לנינגרד 1925 (ניצח: בוגוליובוב), חלק מקום 15-17 בתחרות מוסקבה 1927 (ניצחו: פדור בוגאטירצ'וק ופטר רומנובסקי ), סלזנייב ניצח בתחרות פולטבה בשנת 1927 (האליפות הרביעית של אוקראינה) בהקדימו את וסיולוד ראוזר, וחלק מקום 3-4 בתחרות אודסה בשנת 1928 (ניצחו: יעקב וילנר וולדימיר קירילוב). סלזנייב הודח ברבע הגמר של האליפות השישית של ברית המועצות. חלק מקום 4-6 בחצי הגמר של האליפות השביעית של ברית המועצות בשנת 1931. הגיע למקום העשירי בתחרות לנינגרד 1935 (ניצח: וסילי פאנוב).
אפקט הות'ורן
התופעה התגלתה לראשונה במפעל הות'ורן (Hawthorne) של חברת Bell לייצור מרכזיות טלפוניה בארצות הברית, כאשר במסגרת ניסוי שנערך בין אפריל 1927 ליוני 1929 על מנת לגלות אילו שינויים רצוי לבצע בסביבת העבודה על מנת להגדיל את תפוקת העובדים, הראו התצפיות הראשונות כי כל שינוי שנערך הביא לתוצאה הרצויה - גם כשדובר בשינויים סותרים לחלוטין. לדוגמה: הגדלת כמות האור בשטח הייצור או הקטנתו הביאו שתיהן לאותה עליה בתפוקה.
לארס אונסאגר
אוניברסיטת בראון
אונסאגר קיבל משרה באוניברסיטת בראון, פרובידנס, רוד איילנד. הפעם תפקיד ההוראה שהוקצה לו, שהיא חובה לכל חבר סגל באוניברסיטאות, היה מכניקה סטטיסטית לתלמידי תארים מתקדמים. גם כאן היו לו קשיים רבים בהוראה לעומת הישגים בולטים במחקר תאורטי במכניקה סטטיסטית ותרמודינמיקה. בשנת 1933, בתחילת השפל הגדול בארצות הברית הוא פוטר ממשרתו. בהמשך מצא משרה חלקית באוניברסיטת ייל, ניו הייבן, קונטיקט, שבה שימש כחוקר עד פרישתו בשנת 1972.
אלכסי סלזנייב
ביוגרפיה
לאחר תחרות זו למעשה חדל סלזנייב מפעילות תחרותית פעילה. הוא חי באוקראינה כאשר הנאצים השתלטו עליה וידידו בוגוליובוב סייע לו לעבור לטריברג, ומשם הצליח להגיע לצרפת.
לארס אונסאגר
אוניברסיטת בראון
בתקופת עבודתו בבראון הוא עסק בעיקר ביחסי הגומלין בין כוחות כמו טמפרטורה ולחץ לבין שטף של חומר או אנרגיה בתהליכים תרמודינמיים לא הפיכים וניסח ביטויים מתמטיים חדשים כדי לתאר יחסים אלה. התוצאות פורסמו כבר ב-1929 ובהרחבה ב-1931 אבל ההכרה בחשיבותם הגיעה רק שנים רבות מאוחר יותר. בעשורים שאחרי מלחמת העולם השנייה החלה התעניינות בתוצאות אלה שמכונות יחסי הגומלין של אונסאגר ולפעמים "החוק הרביעי של התרמודינמיקה". רק בשנת 1968 הן נמצאו ראויות לזכות את האיש שהגה אותן בפרס נובל לכימיה.
אלכסי סלזנייב
ביוגרפיה
לאחר מלחמת העולם השנייה הגיע למקום הרביעי בתחרות אולדנבורג (ניצח: פובילאס טאוטואיסאס).
לארס אונסאגר
אוניברסיטת ייל
באוניברסיטת ייל אונסאגר קיבל משרה של פוסט-דוקטורנט אבל הסתבר שהוא מעולם לא השלים את ההתחייבויות ולא הגיש תזה כנדרש לשם קבלת דוקטורט. רק בשנת 1935 הוענק לו תואר PhD בכימיה, ובאותה שנה העניקה לו האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה, האלמה מאטר שלו, תואר דוקטור לשם כבוד. גם בייל הוא התקשה לתת הרצאות שתהיינה מובנות לשומעים ומספר הסטודנטים שבחרו בו כמנחה לתואר מתקדם היה זעום. בזכות הישגיו הבולטים במחקר הוא קודם לדרגת מרצה בכיר (Assistant professor) כבר ב-1934.
אלכסי סלזנייב
אטיוד
פתרון: '''1. מב5 (המסע היחיד הזוכה) 1... מג3 2. מג5 מד3 3. מד5 מה3 4. מה5 מו3 5. מו5 מז3 6. ח6! ז:ח6 7. ח5 מח4 8. מז6 מז4 9. מ:ח6 מו4 10. מז7'''
לארס אונסאגר
אוניברסיטת ייל
במחצית השנייה של שנות השלושים, אונסאגר עסק במחקר של הדיפול שנוצר בחומר דיאלקטרי הנתון בשדה חשמלי, פטר דביי שהיה החלוץ במחקר על דיפולים, לא קיבל את רעיונותיו עד אחרי מלחמת העולם השנייה.
הנושא המרכזי במחקרו במהלך שנות ה-40 היה מעבר פאזה במוצקים בעזרת כלים של מכניקה סטטיסטית. ב-1944 פרסם פתרון מדויק למודל איזינג במקרה הדו־ממדי, שהיה הישג מרשים בפיזיקה מתמטית.
אפקט הות'ורן
מהמחקר התברר כי לא השינויים בסביבת העבודה הם שהביאו להגברת התפוקה, אלא עצם העובדה שהעובדים במפעל ידעו שהם משתתפים בניסוי הובילה להגברת התפוקה. יתרה מכך, במחקר זה אף ידעו הנבדקים את מטרת הניסוי, כך שלתוצאות נוסף האפקט של נבואה המגשימה את עצמה.
לארס אונסאגר
אוניברסיטת ייל
בשנת 1945 יצרה אוניברסיטת ייל תואר בשם "J. Willard Gibbs Professorship in Theoretical Chemistry" לכבודו של ג'וסיה וילארד גיבס והעניקה אותו לאונסאגר. צעד זה היה מתאים במיוחד כיוון שאונסטגר כמו גיבס השתמש ברעיונות מתמטיים חדשים כדי להבין בעיות בפיזיקה וכימיה, והיה ממשיך דרכו של גיבס בשטחים מסוימים בהם גיבס היה חלוץ. משרה זו גם שחררה אותו ממרבית חובות ההוראה. ב-1947 הוא נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים.
אחרי מלחמת העולם השנייה אונסאגר פנה לשטחי מחקר חדשים, בשנת 1949 הוא הציע הסבר תאורטי לתכונות של נוזל-על בהליום נוזלי, שנתיים לאחר מכן פורסמה תאוריה זו, באופן בלתי תלוי, על ידי הפיזיקאי ריצ'רד פיינמן. נושא מחקר נוסף גבישים נוזליים ותכונות חשמליות של קרח. בהיותו באוניברסיטת קיימבריג' במסגרת תוכנית פולברייט היוקרתית, עסק במחקר תאורטי על התכונות המגנטיות של מתכות, ופיתח רעיונות על הקוונטיזציה של שטף מגנטי במתכות. הוענקה לו מדליית לורנץ ב-1958, פרס וילארד גיבס ב-1962 ופרס נובל לכימיה ב-1968. הוא נבחר כחבר בחברה המלכותית הבריטית ב-1975.
בשנת 1972 פרש לגמלאות והפך פרופסור אמריטוס באוניברסיטת ייל. במקביל מונה לפרופסור מומחה (Distinguished University Professor) לפיזיקה, במרכז ללימודים תאורטיים, אוניברסיטת מיאמי, פלורידה. הוא היה פעיל בהדרכה של פוסט דוקטורנטים והתעניין בפיזיקה של מוליכים למחצה, ביופיזיקה ורדיוכימיה. מותו בשנת 1976 קטע את פעילותו מבלי שהספיק להשיג תוצאות פורצות דרך בשטחים החדשים.
חיים אישיים
בשנת 1933 אחרי שפוטר מאוניברסיטת בראון, נסע לארס אונסאגר לאוסטריה לבקר את האלקטרוכימאי הנס פלקנהאגן (Hans Falkenhagen) ופגש את גיסתו מרגרטה ארלטר (Margrethe Arledter), הם נישאו ב-7 בספטמבר 1933 והיו להם שלושה בנים ובת.
בשנת 1945 קיבל אזרחות אמריקאית.
בשנת 1976 נפטר מאנוריזמה בקורל גייבלס, פלורידה, ונקבר בניו הייבן, קונטיקט.
הנצחה
האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה (NTNU) מעניקה מדי שנה החל משנת 1993 את "מדליית אונסאגר". הזוכים, ששטחי פעילותם קשורים לפעילותו של לארס אונסאגר, נבחרים על ידי ועדה ובה נציג מהמחלקות מתמטיקה, פיזיקה וכימיה ב-NTNU. המדליה מוענקת בשני מסלולים: הרצאת אונסאגר (The Lars Onsager Lecture) אותה נושא חוקר בעל השגים יוצאים מהכלל, לרוב חתן פרס נובל או פרסים מקבילים במתמטיקה ו"פרופסורה על שם לארס אונסאגר" (Lars Onsager Professorship), תקציב מחקר לשם שהות של 3–6 חדשים ב-NTNU למדען בולט.
בשנת 1997 תרמו ילדיו את עבודותיו המדעיות והמסמכים המקצועיים מעזבונו ל-NTNU. המסמכים מוצגים בארכיון אונסאגר בספריית גונרוס (Gunnerus) בטרונדהיים.
פרס לארס אונסאגר בפיזיקה סטטיסטית מוענק משנת 1993 על ידי החברה האמריקאית לפיזיקה (American Physical Society).
ממלכת הקסם
ממלכת הקסם (באנגלית: The Magic Kingdom) הוא פארק שעשועים הממוקם באתר הנופש דיסניוורלד בקרבת אורלנדו, שבמדינת פלורידה בארצות הברית. שטחו של הפארק 433,000 מ"ר, מה שהופך אותו לפארק הקטן ביותר באתר הנופש דיסניוורלד באורלנדו. הפארק נפתח לקהל ב-1 באוקטובר 1971 והוא המפורסם והידוע מבין פארקי השעשועים של פלורידה. מבנה הפארק דומה מאוד למבנה פארק השעשועים דיסנילנד שבמדינת קליפורניה. למרות גודלו, בשנת 2013 ביקרו בפארק למעלה מ-18 מיליון מבקרים - מה שהופך אותו לפארק השעשועים הפופולרי ביותר בעולם בשנה החמישית ברציפות.
היסטוריה
על אף שוולט דיסני היה מעורב בתכנון דיסנילנד, החברה החלה לתכנן את ממלכת הקסם בשנת 1967, רק אחרי מותו של דיסני. הפארק נבנה כגרסה משופרת של הדיסנילנד. יש כמה סיפורים בנוגע לחלק מתכונות הפארק, על פי סיפור אחד, כשדיסני הסתובב בפארק הוא ראה קאובוי מארץ המערב הפרוע מסתובב בארץ המחר, הוא לא אהב את זה שהדמויות לא נמצאות באזורים שלהם, ורצה למנוע מצבים כאלה בפארק החדש. לכן, ממלכת הקסם נבנתה על סדרת מנהרות בשם "Utilidors" (יוטילידורס), שהן מנהרות שמאפשרות לחברי צוות ואורחי וי. איי.פי לעבור בהן מבלי ששאר האורחים ישימו לב.
בשל מפלס המים הגבוה בפלורידה, לא היה ניתן לבנות מנהרות תת-קרקעיות, לכן הן נבנו מעל פני הקרקע וכך בעצם העניקו לכל הפארק מגבהה של 33 מ'. רשת המנהרות נשארה כפי שנבנתה בתחילת הבניה ולא התרחבה עם התרחבות הפארק. המנהרות תוכננו להיבנות בכל פארקי דיסני ברחבי העולם, אך בוטלו בעקבות אילוצים כלכליים. בעולם העתיד ובאי ההנאה באפקוט ישנם מערכות קטנות יותר של מנהרות.
ממלכת הקסם נפתחה כחלקו הראשון של אתר הנופש וולט דיסניוורלד ב-1 באוקטובר 1971 יחד עם אתר הנופש הפולינזי של דיסני ואתר הנופש העכשווי של דיסני. הפארק נפתח עם 23 מתקנים - 3 ייחודיים לפארק ועוד 20 מועתקים מהדיסנילנד, שמחולקים לשש "ארצות", חמש שקיימות בדיסנילנד ועוד אחת ייחודית לפארק (כיכר החירות). חברת וולט דיסני הבטיחה שייבנו עוד ארצות, מתקנים חדשים ואטרקציות ייחודיות.
הארץ הראשונה והיחידה שנוספה, נכון להיום, היא עיר ההנפשה של מיקי. הארץ נפתחה תחת השם "עיר יום ההולדת של מיקי" (Mickey's Birthdayland) ונוספה בשנת 1988 לכבוד יום ההולדת ה-60 של מיקי מאוס. לאחר מכן הארץ שופצה ושמה שונה ל"ארץ הכוכבים של מיקי" (Mickey's Starland), ובשנת 1996 שונה שמה בשנית לשמה העדכני. הארץ כללה אטרקציות כמו הבית הכפרי של מיקי מאוס, הבית הכפרי של מיני מאוס, רכבת ההרים בחווה של גופי, הסירה של דונלד ועוד. הארץ נסגרה ב-12 בפברואר 2011 ובמקומה נפתחה ארץ הפנטזיה החדשה. תחנת הרכבת של וולט דיסני הייתה סגורה במשך כל תקופת הבניה. בשנת 2012 הארץ נפתחה שוב כחלק מארץ הפנטזיה (כתת-ארץ בשם "קרקס סטוריבוק", שאליה מתקן דמבו הפיל המעופף הועבר). רכבת ההרים של גופי נשמרה ושמה שונה ל"גופיני הגדול".
מאז יום הפתיחה, נסגר הפארק רק 6 פעמים - 5 עקב הוריקנים (פלויד, פרנסס, צ'ארלי, ג'יני ווילמה) וב-11 בספטמבר 2001 נסגר מאמצע היום עד היום שלמחרת עקב פיגועי 11 בספטמבר.
"ממלכת הקסם" שימשה לעיתים קרובות ככינוי הלא רשמי לדיסנילנד לפני וולט דיסניוורלד. הכינוי הרשמי של דיסנילנד הוא "המקום השמח ביותר על כדור הארץ" (The Happiest Place On Earth) והכינוי הרשמי של וולט דיסניוורלד הוא "המקום הקסום ביותר על פני כדור הארץ" (The Most Magical Place On Earth). כדי להבדיל אותו מהדיסנילנד, בשנת 1994 שונה שמו של הפארק רשמית ל"ממלכת הקסם".
מבנה הפארק
ביום פתיחתו של פארק השעשועים היו בו 23 אטרקציות - 20 מתוכן העתק של האטרקציות שהיו בדיסנילנד. כיום בפארק 48 אטרקציות שמחולקות לשש "ארצות":
הרחוב הראשי של ארצות הברית
באופן סמלי הרחוב הראשי של ארצות הברית משמש כפתיחה של הפארק, אחרי הכניסה של תחנת הרכבת. בחלונות הבניינים של הרחוב הראשי, בקומה השנייה, ישנם מיצגים, מחווה לאנשים חשובים הקשורים לחברת דיסני ופיתוח אתר הנופש וולט דיסניוורלד. הרחוב בנוי לפי סגנונות עיצוב מכל רחבי אמריקה. שלא כמו בדיסנילנד, ברחוב הראשי שבממלכת הקסם אין את בית האופרה ובמקומו יש את "תיאטרון כיכר העיר" שבו מתגורר כריסטופר ג'ורג' וויבר, "ראש העיר" של הרחוב הראשי ואחת הדמויות החשובות בפארק.
ברחוב הראשי נמצאות חניות רבות שמוכרות דברים שונים. התפאורה מעוצבת כעיירה קטנה באמריקה בשנות ה-20, בהשראת ילדותו של וולט דיסני והסרט היפהפייה והיחפן. בבניין הראשון ברחוב, בניין העירייה, ישנו לובי לאורחים ובו חברי צוות מספקים מידע ועזרה לאורחים. ברחוב נמצאים גם: מספרה, חנויות מזכרות, כמה מסעדות, חנות ממתקים ובסופו של הרחוב נמצאת מסעדה פינתית שבה חווים האורחים את "החוויה האמריקנית המסורתית"- ישיבה על ספסלים, אכילת נקנקיות וצ'יפס בזמן צפייה בסרטים מצוירים. ברחוב הראשי נמצאת גם אטרקציית נסיע בחשמליות רתומות לסוסים, שבה נוסעים על חשמלית לאורך כל הרחוב הראשי.
בסוף הרחוב הראשי נמצאת טירת סינדרלה, למרות שהטירה בגובה 55 מ' בלבד, היא נראית מכל נקודה בפארק ובמיוחד מהרחוב הראשי, מאחר שהקומה השנייה בבניינים של הרחוב הראשי יותר נמוכה מהקומה הראשונה, והקומה השלישית נמוכה עוד יותר, לכן הטירה נראית יותר גבוהה ממה שהיא באמת. האפקט החזותי נוצר כתוצאה מכך שהבניינים יותר נמוכים ממה שהאורחים נוטים לחשוב. ברחוב נמצאים פסלי מחווה לאחים דיסני - הפסל של וולט דיסני ומיקי מאוס מול טירת סינדרלה והפסל של רוי דיסני ומיני מאוס בכיכר הרחוב הראשי.
ארץ ההרפתקאות
בארץ ההרפתקאות מוצג המסתורין של חקר ארצות זרות. הארץ מעוצבת כג'ונגלים נידחים באפריקה, אסיה, המזרח התיכון, דרום אמריקה ודרום האוקיינוס השקט. ארץ ההרפתקאות מכילה אטרקציות קלאסיות כמו שודדי הקאריביים, מסע בג'ונגל, חדר הטיקי הקסום ועוד.
ארץ המערב הפרוע
בארץ המערב הפרוע המבקרים יכולים לחוות את המערב הישן של אמריקה - הבוקרים מהמערב הפרוע והאינדיאנים, לחקור את הנהרות של אמריקה. ארץ המערב הפרוע מכילה אטרקציות כמו רכבת הר הרעם הגדול, הר הרסס, ג'מבורי דובי הכפר ועוד.
כיכר החירות
כיכר החירות מבוססת על עיר קולוניאלית מתקופת המהפכה האמריקנית. בכיכר החירות עוגנת ספינת הנהר בלה מנהרות אמריקה. בכיכר החירות ניתן למצוא אטרקציות קלאסיות כמו הטירה המכושפת, היכל הנשיאים, ספינת הנהר בלה ועוד.
ארץ הפנטזיה
עיצוב ארץ הפנטזיה מבוסס על יריד בימי הביניים. וולט דיסני אמר ש"ארץ הפנטזיה מוקדשת לצעיר בלבנו שמאמין שכאשר אתה מבקש משאלה מכוכב, חלומותיך ייתגשמו". בארץ הפנטזיה נמצאות אטרקציות קלאסיות כמו זה עולם קטן, מעופו של פיטר פן, הרפתקאותיו הרבות של פו הדב, הפילהרקסם של מיקי, מסיבת התה של הכובען המטורף ועוד. משנת 2012 עד שנת 2014 שופצה ארץ הפנטזיה והורחבה לגודל כפול מגודלה הקודם ונבנו בה אטרקציות חדשות כגון רכבת שבעת הגמדים ומתחת למים: המסע של בת הים הקטנה ועוד. נוספו בה גם אטרקציות של "היפה והחיה" ו"פלונטר".
קרקס סטוריבוק
עיר ההנפשה של מיקי נסגרה באופן קבוע ב-11 בפברואר 2011, במטרה לפנות מקום לקרקס סטוריבוק. חלק מהאטרקציות בעיר ההנפשה נסגרו ונהרסו, ואטרקציות חדשות שמתאימות לנושא הקרקס נפתחו במקומן: המתקן של דמבו הפיל המעופף הועבר לאזור זה והמתקן השני של דמבו נפתח לידו כדי למנוע עומס בתור; הרכבת בחווה של גופי שונתה לגופיני הגדול; אזור גדול נבנה עבור הצגה בשם המופע הטיפשי של פיט ובו גופי הוא איש פעלולים, מיני היא קוסמת, דייזי היא מגדת עתידות ודונלד מאלף נחשים.
היער הקסום
עם השלמת ארץ הפנטזיה החדשה, המורכבת מקרקס סטוריבוק והיער הקסום, פארק ממלכת הקסם כעת בנוי על 538מ"ר. ביער הקסום נמצאת הרכבת של בת הים הקטנה, שנפתחה במקור בהרפתקה הקליפורנית של דיסני. יש בארץ זו גם אזור בנושא היפה והחיה, הכולל את הטירה של החיה עם המסעדה בנושא "Be Our Guest" (בעברית: "התכבדי"- שיר מהיפה והחיה). חלק זה של עולם הפנטזיה החדש נפתח באופן רשמי ב-6 בדצמבר 2012. ההרפתקה המפחידה של שלגיה הוסרה כדי לבנות את אולם הפיות במקום, ואטרקציה חדשה בנושא שלגיה ושבעת הגמדים שכוללת את ביתה של שלגיה ורכבת המכרה של שבעת הגמדים.
עולם המחר
ארץ המחר/ עולם המחר הוא בעצם עיר גלקטית בעתיד כפי שדמיינו אותו בשנות ה-50 של המאה ה-20: רקטות, עב"מים ורובוטים... וולט דיסני אמר על עולם המחר: "מחר יכול להיות עידן נפלא. המדענים של היום פותחים את הדלת של עידן החלל להשגים שילדנו והדורות הבאים יהנו ממנו. אטרקציות עולם המחר נועדו לתת הזדמנות לחזות בהרפתקאות שעשויים להיות העתיד של החיים שלנו." בארץ זו אטרקציות קלאסיות הכוללות את הר החלל, קרוסלת הקידמה, אסטרו אורביטר, משגרי החלל של באז שנות אור, רשות התחבורה של ארץ המחר, הבריחה הגדולה של סטיץ', קומת הצחוק של מפלצות בע"מ ועוד.
תחבורה
ממלכת הקסם מרוחקת יותר מק"מ ממגרש החניה של הפארק. עם ההגעה המבקרים נלקחים על ידי חשמליות למרכז התחבורה ומכירת הכרטיסים, שבו נמכרים כרטיסים לפארקים שבוולט דיסניוורלד, וממנו יוצאות כל הרכבות (מונורייל - Monorail) שמגיעות לכל נקודה באתר הנופש. במרכז יש בנוסף חנות מזכרות לכל ארבעת פארקי השעשועים. כדי להגיע לפארק האורחים משתמשים במערכת המונורייל, המעבורות או אוטובוסים בהתאם למיקום המלון. משלושת בתי המלון הקרובים ביותר לממלכת הקסם: אתר הנופש העכשווי של דיסני, אתר הנופש הפולינזי של דיסני ואתר הנופש הפלורידיאני הגדול של דיסני אפשר להגיע לממלכת הקסם בעזרת המונורייל או המעבורות; בכל שאר המלונות ניתן להגיע רק בעזרת אוטובוסים פרט ל-2 מלונות שמהם מגיעים במעבורות לרציף ממלכת הקסם. במערכת המונורייל הראשית יש 2 נתיבים: אפשר להגיע לאפקוט על ידי נתיב שנוסף ב-1982 כשאפקוט נפתח.
באושר ועושר (Happily Ever After)
באושר ועושר (Happily Ever After) הוא מופע זיקוקים שמוצג כל ערב אשר החליף את "משאלות" (Wishes) והוקרן לראשונה ב-12 במאי 2017.
שלא כמו קודמו, המופע כולל מיפוי הקרנות על גבי טירת סינדרלה, לייזרים וזרקורים בנוסף לזיקוקי דינור, והחל מאפריל 2023, הקרנות לאורך כל הרחוב הראשי של ארצות הברית. אורך המופע הוא כ-17 דקות.
המופע כולל דמויות משלל סרטי דיסני. שיר הנושא של המופע נלקח מחגיגות העשור של דיסנילנד הונג קונג - Happily Ever After, ועבר שינוי על מנת להתאימו למופע; השיר בוצע על ידי אנגי קיילהאוור וג'ורדן פישר. המופע הובטח להציג את טכנולוגיית מיפוי הקרנות הכי משוכללת שנראתה אי פעם בהיסטוריית פארקי דיסני.