cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פיילוט (סמולוויל)
עלילה
למחרת בבוקר קלארק מוצא בחצר מכונית חדשה, מתנה מלקס. ג'ונתן קנט אוסר על קלארק לקבל אותה ומספר לו שליונל לות'ר הרוויח את ההון המשפחתי שלא ביושר. קלארק מתאכזב, מזכיר לאביו את כוחות-העל שלו ומסביר בתסכול שהוא רק רוצה להרגיש כמו נער רגיל. ג'ונתן מחליט שהגיע הזמן לספר לקלארק על מוצאו מכוכב אחר ומראה לו את החללית שהוסתרה במקלט. קלארק ההמום בורח לבית הקברות, פוגש שם את לאנה שמבקרת בקברי הוריה, ולראשונה בחייהם השניים מנהלים שיחה ארוכה. לאנה מספרת שתלך לנשף מחר עם ויטני, קלארק מספר שלא יגיע, ולאנה מבטיחה לרקוד איתו אם ישנה את דעתו. קלארק מלווה את לאנה לביתה, וויטני שחיכה לה שם רואה אותו.
קלארק הולך לאחוזת לות'ר ומחזיר ללקס את המפתחות למכונית החדשה. לקס מבין שאביו של קלארק לא מחבב אותו, וקלארק מסביר שהיחס השלילי מכוון כלפי אביו ליונל ולא אישית כלפי לקס. לקס מודה לקלארק על ההזדמנות החדשה בחיים ומצהיר על רצונו לשמור על החברות החדשה שנרקמה ביניהם.
לאחר ששלושה שחקני פוטבול לשעבר בוגרי תיכון סמולוויל נפגעים, קלואי ופיט רואים את ג'רמי, הדחליל מהפרולוג ומוצאים את תמונתו בספר מחזור ישן. הם מגלים שג'רמי התעורר מתרדמת בעקבות סופה חשמלית במחולל בבית החולים ואז נעלם, ומשתפים את קלארק בתגלית. קלואי חושפת בפני קלארק את "קיר המוזרוּת", קיר עמוס בגזירי עיתונים המדווחים על תופעות חריגות ומשונות שתועדו בעיירה מאז סופת המטאורים, ומציגה את התאוריה שלה לפיה המטאורים אחראים לתופעות. קלארק מבין שהכל קרה בגלל הגעתו לכדור הארץ, מביט בתמונה של לאנה שצולמה מייד לאחר שהוריה נהרגו, מרגיש אשם ובורח מהחדר.
ויטני ועוד שני שחקני פוטבול תופסים את קלארק, שנחלש מאבן המטאור בשרשרת שוויטני עונד. ויטני רואה שקלארק מביט בשרשרת ועונד אותה לצווארו בטענה שזאת הקרבה המרבית ללאנה שישיג. השחקנים חוטפים את קלארק לשדה.
ג'רמי מוצא את קלארק "דחליל" בשדה. קלארק מזהה אותו ומבקש עזרה, ג'רמי אומר שכאן הוא מוגן יותר ועוזב. לקס נוסע בכביש הסמוך, שומע קריאה לעזרה, נכנס לשדה ומשחרר את קלארק. השרשרת נופלת וקלארק אוסף את בגדיו ורץ לחפש את ג'רמי. קלארק מוצא את ג'רמי מחוץ לאולם הנשף, עם כוח-על להפיק חשמל מגופו, מתכנן להתיז מים לאולם ולחשמל את כל החוגגים. קלארק מסכל את התוכנית ואחר כך נכנס לאולם, רואה את לאנה רוקדת עם ויטני ועוזב לביתו, לא לפני שהוא מניח את שלוש המכוניות של ויטני וחבריו זו על גבי זו בחניה.
ליהוק
ההפקה הקדישה חמישה חודשים לליהוק התפקידים הראשיים לפרק ולעונה הראשונה.
השחקן טום ולינג הוזמן למבחן בד לתפקיד הראשי כקלארק קנט, אך לא עודכן בנושא הסדרה שעדיין היה חשאי. ולינג חשב שהסדרה תעסוק בסופרמן בתיכון והתנגד להיבחן לתפקיד. הבמאי דייוויד נאטר, שנבחר לביים את הפרק, הבטיח לוולינג שיאשר לו לקרוא את התסריט אם יגיע להיבחן. ולינג הסכים ונבחן, נאטר קיים את הבטחתו, הראה לוולינג את התסריט, ולינג תיאר את התסריט כ"מדהים" וקיבל את התפקיד הראשי.
השחקן ג'ון שניידר, שהיה מוכר מתפקידו כבו דיוק בסדרת הפעולה "הדיוקס קורעים את האזרד", לוהק לתפקיד ג'ונתן קנט. השחקנית סינת'יה אטינגר לוהקה במקור לתפקיד מרתה קנט. לאחר צילומי הפרק לוהקה במקומה לתפקיד השחקנית אנט אוטול שהייתה מוכרת מתפקידה כלאנה לאנג בסרט גיבורי-העל "סופרמן 3". הסצנות עם אטינגר צולמו מחדש עם אוטול עבור פרק הפיילוט ששודר.
אלפרד גו ומיילס מילר רצו גיוון אתני בקאסט הראשי, ותכננו להשיג זאת דרך דמותה של קלואי סאליבן שנכתבה במיוחד עבור הסדרה כחברתו הטובה של הגיבור. עם זאת, אליסון מאק נבחנה לתפקיד, הרשימה את ההפקה ונבחרה לגלם את הדמות. במקום זאת התקבל סם ג'ונס השלישי, שחקן אפרו-אמריקאי, לתפקיד פיט רוס המבוסס על דמות מהקומיקס.
צילומים
התכנון הראשוני היה למקם את הפקת הסדרה באוסטרליה, אך בסופו של דבר התמקמה ההפקה בוונקובר שבקולומביה הבריטית, עיר שסיפקה לה נופים מתאימים יותר לסמולוויל ומטרופוליס הבדיוניות, שתיהן בקנזס שבמערב התיכון, בתקציב קטן יותר.
המפיק רוב מייר תיאר את סמולוויל כעיירה נקייה, נחמדה ויפהפייה עם צבעים בהירים וחדים. הרחוב הראשי של העיירה צולם בערים מריט וסארי. חלק מחזיתות המבנים נצבעו מחדש כדי שיתאימו למראה של עיירה אמריקאית טיפוסית לפי חזונו של מיילס מילר. הרחוב קושט בכרזות, בלונים וסרטים בצבעי אדום וצהוב עבור הפרולוג שבו מטח מטאורים קוטע את חגיגות הניצחון של נבחרת העורבים מתיכון סמולוויל.
בחווה משפחתית בקהילה חקלאית באלדרגרוב צולם בית משפחת קנט מבחוץ, שנצבע מירוק לצהוב ליצירת אווירה ביתית חמימה; והאסם שלידו, בתוכו בנתה ההפקה מדרגות המובילות למרפסת שתפקדה כ"מבצר הבדידות" הראשון של קלארק קנט.
שני מיקומים שמופיעים בפיילוט נבנו עבור הסדרה: מקלט תת-קרקעי להגנה מפני סופות הוריקן בחוות קנט, שם מוסתרת החללית של קאל-אל; ובית קברות בעיירה, שם קבורים הוריה של לאנה לאנג, אותו הקים המעצב ברנרד היידס על גבי שטח ריק.
שיווק
בקיץ ובראשית סתיו 2001, עד עליית הפרק, שודרו ברשת The WB קדימונים קצרים לפרק שהזמינו את הקהל לצפות בו בשידור הבכורה ב-16 באוקטובר. הקדימונים הכילו סצנות מהפרולוג ומההווה, ורוב ההצצות היו לסצנות בכיכובם של טום ולינג ומייקל רוזנבאום. את הקדימונים ליווה השיר "Song Yet to Be Sung" של פרי פארל, סולן להקת Jane's Addiction. המילים שנשמעו מתוך השיר בקדימונים הן (בתרגום לעברית: ).
זרניאנין
זְרֶנְיַאנִין (סרבית קירילית: Зрењанин; סרבית לטינית: Zrenjanin) היא עיר בצפון סרביה, במרחק 70 ק"מ צפונית לבירה בלגרד. בירת המחוז באנאט מרכזי בפרובינציה וויבודינה, ומרכז מסחרי, תעשייתי ותרבותי. זרניאנין היא העיר הגדולה ביותר בחלק הסרבי של חבל באנאט.
פיילוט (סמולוויל)
שידור
הפרק שודר לראשונה ברשת The WB ב-16 באוקטובר 2001. זהו הפרק היחיד בסדרה שלא מכיל את הפתיח.
זרניאנין
שם העיר
העיר נקראה בעבר בשם נאג'בצ'קרק (בהונגרית: Nagybecskerek, בסרבית: Veliki Bečkerek, כלומר בצ'קרק הגדול). בין השנים 1935–1941 היה שם העיר פטרובגרד. שמה הנוכחי של העיר הוא משנת 1946, לכבוד ז'ארקו זרניאנין (1902-1942), שהיה פרטיזן וגיבור לאומי יוגוסלבי.
פיילוט (סמולוויל)
שידור
במקור שודר הפרק בגרסה המלאה שאורכה כ-49 דקות, והיא נכנסה למארז ה-DVD של העונה הראשונה ולמארז ה-DVD המלא של כל העונות. בשירותי הזרמת המדיה קיימת גרסה מקוצרת במעט שאורכה כ-45 דקות.
זרניאנין
שם העיר
זרניאנין היה מנהיג של הקומוניסטים בוויבודינה, שסבלו עינויים וחודשים של מאסר על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא נרצח על ידי הגסטפו ב-4 בנובמבר 1942.
פיילוט (סמולוויל)
שידור
בקנדה שודר הפיילוט יחד עם הפרק השני כפרק בכורה כפול, והופץ כך גם ב-DVD במהדורה מוגבלת.
זרניאנין
היסטוריה
העיר מוזכרת לראשונה ב-1326 ככפר הבנוי על שלושת האיים של נהר בגה. העיר הייתה אז בחסות משפחת האצולה ההונגרית "בצ'ה".
פיילוט (סמולוויל)
שידור
רשת The CW שידרה את הפרק בשידור חוזר ב-8 באפריל 2011, שבוע לפני הפרק "קנט" ברבע האחרון של העונה העשירית, כרקע והכנה לשידור פרק הסיום הכפול של העונה והסדרה.
שיאים
הפרק משך 8.4 מיליון צופים, ובכך שבר את שיאי הרשת למספר הצופים הכללי בפרק בכורה ומספר הצופים מגיל 12 עד 34. מנכ"ל הרשת, ג'ורדן לוין, אמר שפרק זה והבאים אחריו בעונה מושכים צופים לפרקים המשובצים לפניהם ואחריהם בימי שלישי ברשת The WB.
הפצה
ב-2002 יצא מארז קטן ובו דיסק DVD או מיני-DVD יחיד המכיל את הפרק בגרסתו המלאה.
זרניאנין
היסטוריה
תחת שמה הישן, נאג'בצ'קרק, הפכה העיר למרכז סחר ב-1769.
פיילוט (סמולוויל)
הפצה
תוספות בונוס: רצועת שמע עם הערות של היוצרים אלפרד גו ומיילס מילר והבמאי דייוויד נאטר ; מפת העיירה סמולוויל; קדימון וסטוריבורד לפרק.
זרניאנין
היסטוריה
בין השנים 1941–1944 הייתה העיר תחת כיבוש נאצי, חלק ממחוז בנאט האוטונומי בתוך סרביה הכבושה בידי הגרמנים.
החל מ-1945 הייתה זרניאנין חלק במחוז האוטונומי של וויבודינה בתוך יוגוסלביה הסוציאליסטית החדשה. בין השנים 1992–2003 הייתה חלק מהרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, שהפכה לאחר מכן לאיחוד של מדינת סרביה ומונטנגרו.
פיילוט (סמולוויל)
ביקורות
הפרק גרף בעיקר ביקורות חיוביות ושבחים והעלה את ציפיות המבקרים והקהל מהסדרה.
זרניאנין
היסטוריה
מאז 2006, כשמונטנגרו עזבה את האיחוד, נותרה זרניאנין חלק מסרביה.
הקהילה היהודית
סוחרים יהודים התיישבו בעיר בסוף המאה ה-17 והקהילה נוסדה במהלך המאה ה-18. באמצע המאה ה-19 מנתה הקהילה כ-500 נפשות ולאחר הקרע ביהדות הונגריה הייתה הקהילה נאולוגית ברובה. ב-1847 הוקם בית הכנסת הראשון לקהילה וביום 17 באוגוסט שנת 1896 לכבוד יום הולדתו ה66 של הקיסר פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה נחנך בית הכנסת המרכזי "החדש". אחד מבניה המפורסמים של העיר, יליד 1860 הוא פרנץ קמני (קוהן) יהודי-הונגרי חבר מייסד של הוועד האולימפי הבינלאומי, שיזם והשיק את המשחקים האולימפיים המודרניים, ומזכיר ומייסד של הוועד האולימפי ההונגרי. קמני נרצח בשואה בבודפשט כנראה על ידי אנשי צלב החץ.
פיילוט (סמולוויל)
ביקורות
אליזבת' וייט ממגזין מדיה-לייף כתבה:
זרניאנין
הקהילה היהודית
ב-1900 התגוררו בזרניאנין 1,335 יהודים. עוד הוקם במקום בית ספר יסודי יהודי וכן פעל בעיר סניף של אגודת כל ישראל חברים. בקרב הקהילה נרשמה גם פעילות ציונית ענפה. ב-1931 מנתה הקהילה 1,127 נפשות ובפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בזרניאנין 1,260 יהודים.
רבה האחרון של הקהילה היה הרב ד"ר צבי עזריה.
פיילוט (סמולוויל)
ביקורות
רוברט ביאנקו מ-USA Today כתב ביקורת מעורבת:
זרניאנין
הקהילה היהודית
לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית חולקה הממלכה לאזורי שליטה וזרניאנין נותרה בלחץ המיעוט הגרמני בחזקת הגרמנים. יהודי זרניאנין גורשו על ידי שכניהם ממוצא גרמני לאחר שרוכזו במחנה מעבר ברחוב המלכה מריה בעיר. מפקד המחנה היה גרמני מקומי בשם הנס גוסמן. באוגוסט 1941, ארגנו התושבים הגרמנים מצעד של היהודים ברחובות העיר וגירושם למחנות הריכוז סיימישטה וטופובסקה שופה בפאתי בלגרד ושם מצאו רובם את מותם בחנק במשאיות גז. בסתיו 1941 הוחרב בית הכנסת המרכזי של העיר על ידי העירייה חומרי הבניין של בית הכנסת שימשו להקמת בניני מגורים בעיר. עוגב בית הכנסת הניאלוגי הועבר לכנסית הנצרות פרוטסטנטית בעיר.
לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר אֶצְ'קָה. קהילה נוסדה שם במחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1870 הוקם בית כנסת דו מפלסי לקהילה. לאחר מלחמת העולם הראשונה חלה ירידה משמעותית במספר בני הקהילה והיא לא זכתה למעמד עצמאי בממלכת יוגוסלביה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו באצ'קה 53 יהודים. הקהילה חרבה בשואה. ב-1941 נהרס מבנה בית הכנסת עד היסוד.
פיילוט (סמולוויל)
ביקורות
ג'רמי קונרד מ-IGN כתב:.
זרניאנין
הקהילה היהודית
שרידי הקהילה שבו לזרניאנין לאחר המלחמה. ב-1947 מנתה הקהילה 92 נפשות וב-1961 התגוררו בזרניאנין 28 יהודים.
פיילוט (סמולוויל)
ביקורות
בראיין פורד סאליבן מפוטון קריטיק תיאר את הפרק כ והרחיב:
זרניאנין
ספורט
לעיר יש מספר רב של מועדוני ספורט בכל הענפים. והבולטים שבהם: באנאט זרניאנין בכדורגל (בעבר, גם פרולטר זרניאנין), ופרולטר זרניאנין בכדורסל.
תמונות מהעיר
שמריה בן מרדכי
הרב שמריה בן מרדכי משפייר מבעלי התוספות היה תלמיד חבר לריב"א, ותלמידו של רבי אליעזר בן משולם (אליעזר חזן משפיירא).
היה מורם של רבי יהודה בן קלונימוס משפיירא ושל רבי יהודה בן קלונימוס ממגנצא, אביו של רבי אלעזר מוורמייזא. ידוע שפנה בשאלות לרבנו תם וראב"ן ויחד עם רבי אברהם בנו של רבי שמואל החסיד הם נקראים "חכמי שפיירא".
אלפרד יונגמן
אלפרד יונגמן (1910 – 9 בדצמבר 1990) היה רדיולוג יהודי-גרמני ישראלי, מנהל מחלקת הרנטגן בבית החולים על שם שוויצר, מפקד ארגון ההגנה בבית החולים רמב"ם ומנהל מכון הרנטגן בבית החולים הלל יפה בחדרה (1964–1982)
קורות חיים
יונגמן עבד כ"רופא מתנדב" ב- בית החולים רוטשילד במחלקה הכירורגית, ובמחלקה הגיניקולוגית. בשנת 1941 עבר יונגמן לבית החולים רמב"ם ושם התנדב במחלקה הכירורגית.
באפריל 1942 היה יונגמן קצין רפואה במנהל שירותי התגוננות אזרחית, ומנהל שירותי הרפואה ב- מחנה המעצר בעתלית.
מאפריל 1945 התמחה יונגמן ב- רנטגן בבית החולים רמב"ם, במחלקתו של הדוקטור א.מ. קליינהאוז, ובהמשך הד"ר יוליוס מונק.
זכור המקרה שבו פברק ד"ר אלפרד יונגמן, שהיה הבכיר מאנשי ההגנה בבית החולים, יחד עם הרנטגנאי הראשי, ולטר פייזר, מסמכים וצילומים שהעידו כי לאחד מלוחמי המחתרות המאושפז בבית החולים יש שחפת כלייתית, וכך הצילו אותו מחבל התלייה.
בדצמבר 1952 מונה יונגמן למנהל מחלקת הרנטגן בבית החולים שוויצר בטבריה.
בינואר 1959 - ינואר 1960 השתלם יונגמן בארצות הברית ברדיולוגיה. כשסיים את ההשתלמות חזר יונגמן לבית החולים רמב"ם.
מאוקטובר שנת 1964 ועד 1982 ניהל את מכון הרנטגן בבית החולים הלל יפה בחדרה.
קבראדה דה אומוואקה
קבראדה דה אומוואקה (בספרדית: Quebrada de Humahuaca; מילולית: "שבר אומוואקה") הוא עמק מוארך בפרובינציית חוחוי בצפון־מערב ארגנטינה. אורך העמק 155 ק"מ, מצפון וממערב לו רמת האלטיפלאנו שבהרי האנדים, ממזרח רכס סנטה ויקטוריה, ומדרום ואז'ס טמפלאדוס (Valles Templados, "העמקים החמים"). העמק ממוקם לאורך ריו גראנדה ("הנהר הגדול"), היבש בקיץ, עד לשפך שלו לנהר רז'ס. חוג הגדי חוצה את העמק במרכזו. בשל המגוון הארכאולוגי, התרבותי והארכיטקטוני הקיים בעמק, הכריז עליו אונסק"ו ב־2003 כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה
העמק היווה לאורך ההיסטוריה אזור בעל חשיבות כלכלית, חברתית ותרבותית, שבו הצטלבו דרכי עמי האזור, ומצויים בו כ־200 אתרים ארכאולוגיים.
ממצאים ארכאולוגיים מעידים על נוכחות ציידים־לקטים קבועה לפני כ־10,000 שנים. בסביבות המאה הרביעית הוקמו יישובי הקבע הראשונים. דוגמה ליישוב כזה נמצאה בקוקטקה (Coctaca), בסמוך לעיר אומוואקה, שבה התגלו טראסות עתיקות ששימשו את החקלאים הראשונים בקבראדה.
בין המאה ה־11 למאה ה־16 נבנו לאורך העמק מצודות המכונות "פוקרה" (Pucará, בקצ'ואה: מצודה). כל פוקרה הוקמה בסמוך למקור מים, ובאזור גבוה יחסית, שאפשר קשר עין עם הפוקרות הסמוכות לה. מאפיין נוסף של הפוקרות הוא הקקטוסים שגודלו בהם. 12 פוקרות נמצאו לאורך הקבראדה, הבולטת שבהם בסמוך לטילקרה.
בסוף המאה ה־15 ובראשית המאה ה־16 התפשטה אימפריית האינקה, והגיעה גם לצפון ארגנטינה של ימינו. לאורך קבראדה דה אומוואקה עברה אחת מהדרכים החשובות לאימפריה, ובכמה משרידיה ניתן להבחין גם כיום. עם הכיבוש הספרדי במאה ה־16, שימשה הדרך גם אותם, כשהגיעו לאזור מכיוון אלטו פרו (בוליביה של ימינו), ובהמשך כדרך המקשרת בין מלכות המשנה של פרו לבין מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה. במהלך השלטון הספרדי התנצרו בהדרגה תושבי העמק, והתרכזו ביישובים גדולים יותר.
במהלך מלחמת העצמאות הארגנטינאית התרחשו בקבראדה דה אומוואקה מספר קרבות. ב־1905 הגיעה רשת מסילות הברזל הארגנטינאית לעמק, ופיתוחו הואץ. עם זאת, עדיין נחשב האזור, כפרובינציית חוחוי כולה, לאזור נידח ונחשל ביחס לאזורים אחרים במדינה.
גאוגרפיה ואקלים
קצהּ הצפוני של קבראדה דה אומוואקה נמצא במפגש הנהרות טרס קרוסס וקואבה, היוצרים יחדיו את הריו גראנדה, בגובה 3,340 מ' מעל פני הים. קצה הדרומי, במפגש של ריו גראנדה עם נהר רז'ס, בגובה 1,350 מ' מעל פני הים.
האקלים בקבראדה דה אומוואקה צחיח. משרע הטמפרטורות קיצוני, הן בין היום ללילה והן בין העונות השונות. רוחות מקומיות מצננות לעיתים את הטמפרטורות במהלך היום, אך בסתיו ובחורף נושבת בקבראדה גם רוח צפונית חמה, שיוצרת סופות חול.
מבחינה אקולוגית, מהווה קבראדה דה אומוואקה מעבר בין אזור הפונה האנדית לבין אזורים נמוכים יותר. חלקים ניכרים מהקבראדה צחיחים מכדי לתמוך בקיום צמחייה. הצמחייה הקיימת אופיינית לאזורים הצחיחים והגבוהים של הרי האנדים. בין הצמחים הנפוצים קקטוסים ממין Trichocereus pasacana, שגובהם יכול להגיע ל־10 מטרים, וכן ברומלים.
גאולוגיה
מאפיין גאולוגי נוסף של הקבראדה הוא הימצאות מניפות סחף שיצרו הוואדיות המתנקזים לריו גראנדה.
היישובים בקבראדה
בשנת 2001 התגוררו בקבראדה דה אומוואקה כ־28 אלף תושבים, מתוכם כ־11 אלף בעיר אומוואקה, כ־5,600 בטילקארה, כ־2,700 במאימארה, כ־2,000 בפורממרקה, והיתר ביישובים קטנים יותר. מרבית האוכלוסייה אינדיאנית, והיא נוטה לשמר את תרבותה, לשונה ולבושה, במידת האפשר. רוב התושבים מתפרנסים מחקלאות ותיירות.
המבנים האופייניים ליישובי הקבראדה הם כנסיות בסגנון מודחאר עם מגדלי פעמונים, בתי מגורים הבנויים סביב חצר מרכזית, כיכר מרכזית ובית דואר מרכזי. חומרי הבנייה הטיפוסיים פשוטים, ונלקחו מהעמק עצמו: לבני חימר, אבן, קש, עץ וסיד.
בוררות
בוֹררוּת (בלועזית: אַרבּיטרַציה) היא שיטה אלטרנטיבית ליישוב סכסוכים, בה צדדים למחלוקת מסכימים להציג את עמדותיהם בפני בורר שהוא צד שלישי אובייקטיבי, על מנת שיכריע בסכסוך ללא יכולת ערעור.
מוסד הבוררות הוא מוסד עתיק, וידוע עוד מימי החוק הרומי. גם במשפט העברי מוסד הבוררות נטוע עמוק, ובו עוסק הפרק השלישי במסכת סנהדרין. במהלך דיוני הכנסת בנוגע לחוק הבוררות הישראלי באו לידי ביטוי קישורים רבים למקורות המשפט העברי.
הבוררות במשפט העמים
הבוררות קיימת הן במשפטי הארצות השונות והן במשפט הבינלאומי. בוררות יכולה להיות בין פרטים, בין מדינות, ואף בין פרטים למדינות. במקרה של בוררות בין מדינות ובין פרטים, קיים בית דין קבוע לבוררות בינלאומית וכן המרכז הבינלאומי ליישוב סכסוכי השקעות (ICSID), שהם המוסדות הבינלאומיים העיקריים בנושא זה. קיימים אף גופים להסדרת בוררות בינלאומית בין פרטים, כגון בית הדין לבוררות של הלשכה הבינלאומית למסחר.
מדינת ישראל הייתה בעבר צד לבוררות בינלאומית עם מצרים בעניין אזור טאבה שהוא חלק מחצי האי סיני. בשנת 1989 קבע הבורר כי הריבונות באזור צריכה להיות למצרים, וישראל כיבדה החלטה זו ומסרה את הריבונות בטאבה למצרים.
מקומה של הבוררות בין השיטות ליישוב סכסוכים
כאשר באים לסווג את הבוררות בין שאר השיטות ליישוב סכסוכים, ניתן לומר שלעומת הגישור שכל כולו וולונטרי, ומותנה ברצונם של הצדדים, ישנם מקרים רבים בהם נאכפת הבוררות על צד שאינו חפץ בכך, מכוח חוזה שחתם עליו בעבר, או מכוח חברותו באגודה או גוף אחר (ולכך ראה החלק העוסק בהסכם הבוררות). עם זאת, לעומת התדיינות בבית המשפט, ניתן לומר כי לצדדים שליטה רבה יותר בבחירת האדם המכריע בסכסוך (הם יכולים לבחור בעצמם את הבורר, מה שאינו אפשרי בבית המשפט, שם נקבע שופט לדיון בתיק מסוים על ידי מזכירות בית המשפט). כן ניתן לומר שלעיתים קרובות הבחירה בבוררות היא אכן וולונטרית, מה שאין כן בהתדיינות אשר תמיד נכפית על הנתבע על ידי התובע.
הבורר מחויב להיות אובייקטיבי, אך לא נייטרלי כמגשר. אובייקטיביות פירושה קביעת דעה ללא משוא פנים לטובת אחד מן הצדדים. נייטרליות פירושה העדר דעה בעניין שבנדון.
הבורר מחויב להכריע בסכסוך שלפניו. בניגוד לדעה הרווחת לפיה הבורר מפשר בין הצדדים, רשאי הבורר לקבל את עמדתו של צד אחד במלואה, לחייב במלוא סכום התביעה או לדחות את התביעה מכל וכל, ובמובן זה דומה הבורר לשופט. המגשר אינו רשאי להכריע בסכסוך, אלא להביא בפני הצדדים דרכים לפתרון הסכסוך מרצונם.
כאשר באים לשקול את הבוררות אל מול התדיינות בבית המשפט יש לקחת בחשבון את השיקולים הבאים:
הבוררות בדיני מדינת ישראל
במשפט האזרחי בישראל התפתח מוסד הבוררות עוד מן הדין העות'מאני, כאשר המג'לה, היא הקודקס האזרחי העות'מאני המבוסס על המשפט המוסלמי אשר הסדיר את דיני הממונות בארץ בימי הטורקים, קבעה הסדרי בוררות, ואלו נותרו בתוקפם עד לשנת 1926 עת חוקק הנציב העליון את פקודת הבוררות, אשר ביטלה את הסדרי המג'לה לטובת הסדרים אנגלים מודרניים יותר. פקודה זו אף היא התיישנה, ובשנת 1968 חוקקה הכנסת את חוק הבוררות, אשר הסדיר את הנושא בדרך ישראלית ועצמאית על פי הסדרים שהם פרי פסיקה ישראלית עצמאית עד לחקיקת החוק.
הסכם בוררות
כל בוררות תחילתה בהסכם בין הצדדים. "בורר" מוגדר בחוק הבוררות כמי שנתמנה לכהן כבורר על פי הסכם. ההסכם הוא דרישה מקדמית לקיומה של הבוררות. הסכם זה יכול להיות הסכם מיוחד לעניין הבוררות (ונקרא לעיתים "שטר בוררות"), אך לרוב המדובר בסעיף אחד מתוך הסכם ארוך יותר המסדיר את מכלול העניינים שבין הצדדים ולדוגמה הסכם למתן שירות מקצועי, הסכם שותפות, הסכם מכר דירה.
סעיפי בוררות הם סעיפים סטנדרטיים בתקנונים של אגודות שיתופיות, עמותות, גופים מקצועיים וספורטיביים, איגודים ואגודות למיניהם, המעוניינים בדרך כלל כי סכסוכים בין חבר ובין האגודה, ובין החברים ובין עצמם, ייפתרו באמצעות אדם המוכר לאגודה ונאמן עליה, ולא על ידי גוף חיצוני כבית המשפט. במקרה זה הצטרפות אדם לאגודה מהווה הסכמה לתקנון, ובמשתמע גם להפניית הסכסוכים לבוררות.
סעיפי בוררות נהוגים גם בחוזים אחרים, במקרה שהצדדים חוששים מפני סרבול ההליך המשפטי, במקרה של סכסוך. פעמים רבות, נקבע איש מקצוע כבורר מוסכם - לדוגמה, בהסכם בנייה עשוי להקבע מהנדס כבורר מוסכם במקרה של סכסוך. שומרי תורה ומצוות, נוהגים לקבוע ערכאה דתית כבורר מוסכם בשעת סכסוך.
על פי תיקון מס' 2 לחוק הבוררות מיום ה-5 בנובמבר 2008, נקבע כי היה והצדדים מעוניינים בערכאת ערעור עליהם לציין זאת בהסכם הבוררות (ראה להלן על ערעור על פסק בורר), היה ולא עשו כן הרי יחולו על הבוררות הכללים טרם תיקון החוק, היינו, פסק הבוררות לא יהא ניתן לערעור.
סמכויות הבורר
לא בכל עניין ניתן לפנות לבוררות. על פי החוק אין תוקף להסכם בוררות בעניין שאינו יכול לשמש נושא להסכם. ישנה רשימה של נושאים כאלו ובהם: דיירות מוגנת, מעמדו של אדם כעובד (אך אם נקבע כי הוא עובד ניתן לדון בבוררות בזכויותיו כשכר, זכויות סוציאליות, וכיוצא בזה), ענייני מעמד אישי (הקובעים את מעמדו החוקי של האדם - נשוי או גרוש, ענייני אבהות וכו'), משמורת קטינים, פירוק חברה ופירוק שותפות, ונושאים נוספים. יתר על כן על פי הדין בישראל הבורר אינו רשאי לפסוק בעניין סמכותו. כלומר, אם מי הצדדים טוען כי בעניין כזה או אחר הבורר אינו מוסמך לפסוק, על הבורר או על הצדדים לפנות לבית המשפט להחליט בשאלת היקף סמכותו של הבורר. החלטת הבורר בלא גיבוי בית המשפט עלולה לאפשר למי מהצדדים לטעון אחר פסק הבוררות כי הבורר פעל בחוסר סמכות.
הבורר
כל אדם יכול להיות בורר - אין נדרשת כל הכשרה לשם כך, ואין צורך בכל השכלה מיוחדת. יש להניח כי צדדים לא יפקירו עניינם בפני סתם אדם שאינו בקיא בחוק או בעניין המהווה את נושא הבוררות. יש המעבירים בוררויות למומחים בעניין שבו נוגעת הבוררות. כך למשל בתביעה בגין ליקויי בנייה נהוג לפנות למהנדס בניין או לשמאי מקרקעין שישמש כבורר.
יש והצדדים מסכימים על זהות הבורר בעצמם, ויש הנדרשים לשם כך לעזרת בית המשפט. יש המפקידים את זהות הבורר בידי גוף שלישי, ולדוגמה "בורר שימונה על ידי איגוד המוסכים" או "בורר שימונה על ידי לשכת עורכי הדין". מינויו של בורר תקף עד לסיום הבוררות אלא אם כן הועבר מכהונתו על ידי בית המשפט, או שהצדדים הסכימו על סיום המינוי, או שהחליט להתפטר.
מוסד ייחודי מן המשפט העברי שמצא לו ביטוי בחוק הבוררות הוא בוררות זבל"א וזבל"א - ראשי תיבות של "זה בורר לו אחד וזה בורר לו אחד". כל צד בוחר את הבורר שלו, ושני הבוררים בוחרים בורר שלישי, מקור מוסד זה במסכת סנהדרין דף כג' א' שם נאמר: "דיני ממונות בשלושה, זה בורר לו אחד וזה בורר לו אחד, ושניהן בוררים להן עוד אחד".
סדר הדין בבוררות ומתן פסק הבורר
סדר הדין בבוררות הוא בדרך כלל חופשי יותר, ונתון יותר לשליטת הצדדים. אולם אם לא הוסכם במפורש בין הצדדים על כללים שונים, קובע החוק כללים החלים על כל בוררות, המסדירים את ניהול ההליך, הליכים מקדמיים, חקירת העדים, משך זמן הבוררות, וכיוצא בזה. כללים אלו מצויים בתוספת הראשונה לחוק.
בוררויות אינן מחויבות להידון על פי הדין המהותי אלא אם כן קבעו הצדדים אחרת או לחלופין קבעו הצדדים כי ניתן להגיש ערעור על הפסק לבית המשפט. עד לשנת 2008 פסקי בוררות לא היו חייבים בנימוק, אלא אם כן הורו זאת הצדדים לבורר במפורש. בסוף שנת 2008 התקבל תיקון מס' 2 לחוק הבוררות והתהפכה ברירת המחדל - כל עוד לא קבעו הצדדים אחרת חלה חובת הנמקה על הבורר. דרישות צורניות - על פסק הבורר לכלול על פי החוק את חתימת הבורר ותאריך החתימה.
אישור וביטול פסק הבורר
על פסק בורר לא ניתן לערער באופן רגיל. החלטת הבורר היא סופית. צד שזכה בבוררות יכול לפנות לבית המשפט לבקש אישור הפסק. לאחר האישור יקבל פסק הבורר תוקף של פסק דין, וניתן יהיה להפעילו בהוצאה לפועל. בית המשפט המאשר את הפסק אינו בוחן את תוכנו, אינו מאשר את נכונותו ואינו בודק כל עניין פרט לשאלה האם ניתן הפסק על ידי בורר שהוסמך לכך על ידי הצדדים, והאם לא הוגשה בקשה לביטול הפסק במועד הקבוע לכך. אם שני תנאים אלו מתקיימים, יאשר בית המשפט את הפסק.
צד שהפסיד בבוררות רשאי להגיש לבית המשפט בקשה לביטול הפסק, תוך ימים ספורים מקבלת הפסק. הבקשה לא יכולה להתייחס לתוכן הפסק. אף אם בפסק שגיאות בדין ובעובדה הגלויות על פניהן אין זו עילה לביטולו. כאן יתרונו של הבורר על פני השופט.
העילות לפיהן יבטל בית משפט פסק בורר הן אלו, ואלו בלבד:
ככלל, עילות ביטול פסק בורר הן מסויגות ומצומצמות ורק במקרים נדירים יורה בית המשפט על ביטול פסק בורר.
ערעור על פסק בורר
עד לשנת 2008 לא ניתן היה לערער על פסק של בורר. בסוף שנת 2008 התקבל תיקון מס' 2 לחוק הבוררות (ביוזמתו של ד"ר ישראל שמעוני) שעשה מהפכה בתחום ואיפשר לצדדים להסכם בוררות לבחור באחד מ-2 מסלולים חלופיים למסלול הרגיל: 1. יכולת ערעור בפני בורר אחר. 2. יכולת ערעור ברשות בפני בית המשפט אם בפסק הבוררות נפלה טעות יסודית ביישום הדין אשר יש בה כדי לגרום לעיוות דין.
בוררות בדין תורה
אחד השימושים הנפוצים של הליך הבוררות הוא במסגרת דין תורה. במדינת ישראל, יש לבתי הדין הדתיים (הרבניים) סמכות שיפוט רק בסכסוכים בתחום המעמד האישי והקדשות, וכן בתחומי צוואות וירושות (אם כי בענייני צוואות וירושות מותנית סמכות השיפוט בכך שכל הצדדים הנוגעים בדבר חתמו על הסכמתם לשיפוטו של בית הדין הרבני).
לבתי הדין הרבניים אין סמכות שיפוט בנושאים אזרחיים. עד לפני מספר שנים היו אנשים דתיים המעוניינים להכריע בסכסוך אזרחי על פי דין תורה, פונים גם לבתי הדין הרבניים. אולם, מאז שבית המשפט העליון קבע שבית הדין הרבני, כגוף ממלכתי, לא מוסמך להיות בורר בעניינים פרטיים אלא אם הוסמך לכך במפורש בחוק - בתי הדין הרבניים לא עוסקים בכך. כיום, יהודים דתיים אשר מעוניינים בהתדיינות בהתאם לדין תורה פונים לבית דין לממונות ושם מנהלים התדיינות משפטית לאחר חתימה על שטר בוררות.
המוסד לבוררות מוסכמת בשירות הציבורי
המוסד לבוררות מוסכמת בשירות הציבורי הוא מוסד ציבורי לבוררות, שהוקם בשנת 1977 כדי להתמודד עם גל השביתות שהתחולל במגזר הציבורי בישראל באותה תקופה. ממשלת ישראל בראשות יצחק רבין וההסתדרות הכללית בראשות ירוחם משל חיפשו פתרון מוסכם לבוררות באמצעות מוסד עליון בלתי תלוי, שייתן הזדמנות שווה לכל הצדדים, ויסייע לפתרון מהיר של סכסוכי עבודה. נשיאו הראשון של המוסד היה שופט בית המשפט העליון בדימוס צבי ברנזון
המוסד הישראלי לבוררות עסקית
המוסד הישראלי לבוררות עסקית הוקם בשנת 1991 על ידי איגוד לשכות המסחר, לשם בוררות בסכסוכים עסקיים והוא המוסד הראשון בישראל ליישוב סכסוכים עסקיים. המוסד לבוררות עסקית הוא המוסד הציבורי היחיד בישראל להליכי בוררות והוא פועל ללא כוונת רווח. הבוררים במוסד הם שופטים בדימוס, עורכי דין, רואי חשבון, מהנדסים ועוד. הבוררים מתמנים על בסיס מקצועי בהתאם למהות הסכסוך. למוסד כללי בוררות וכן כללי אתיקה. במהלך השנים הוציא המוסד אלפי פסקי בוררות. מעולם לא בוטל פסק בוררות של המוסד הישראלי לבוררות עסקית. נשיאתו הראשונה, במשך 13 שנים, הייתה פרופ' סמדר אוטולנגי. אחריה מונתה שופטת בית המשפט העליון בדימוס, אילה פרוקצ'יה. נשיא המוסד המכהן כיום הוא עורך דין מנשה כהן.
הפדרציה לבוררות
הפדרציה לבוררות הוקמה בשנת 2015. משרדיה נמצאים בירושלים. מנכ"ל הפדרציה לבוררות הוא עו"ד דרור רוזנברג. הפדרציה לבוררות מציעה לבחור בין הליך המתומחר לפי שעות עבודה לבין הליך המתומחר מראש על ידי הבורר.
לשכת הבוררים בישראל
לשכת הבוררים בישראל הוקמה ופועלת למען קידום ענף הבוררות, כדרך אלטרנטיבית ליישוב סכסוכים והקלה על העומס של מערכת בתי המשפט. הלשכה מאגדת בוררים מוסמכים ממגוון דיסציפלינות. החברות בלשכה מחייבת עמידה בקריטריונים מקצועיים כגון השכלה אקדמית, ניסיון מקצועי וניסיון בבוררות.
בוררות בבורסת היהלומים הישראלית
בורסת היהלומים הישראלית מסדירה את היחסים בין חברי הבורסה באמצעות תקנון, החל על כל החברים. בתקנון הבורסה קיים סעיף, הקובע כי בכל עת שפורץ סכסוך על רקע כספי בין אחד מחברי הבורסה למשנהו, או בין קבוצה של כמה חברי בורסה בינם לבין עצמם, רשאים יהלומנים אלו לפנות לבוררות. הבוררות נערכת על ידי הנהלת הבורסה או מי מטעמה, למשל על ידי המוסד לבוררות של הבורסה ליהלומים. עם זאת, קיימים מקרים בהם לא יוכל חבר בורסה לפנות לבוררות כדי להסדיר חילוקי דעות כספיים הקיימים בינו לבין חבר בורסה אחר. מקרה שכזה יכול לקרות, כאשר יהלומן נקלע לקשיים כלכליים ואינו יכול להשיב חובותיו לחברי בורסה רבים. במקרה כזה, יכולה להתאסף אספת נושים, ולבחור מתוכה ועד נושים אשר יגיע מול החייב להסדר נושים מאוחד. ואז, מסכימים הנושים כי הם יסתפקו בהסדר אשר יושג באמצעות ועד הנושים, וימנעו מלפנות לבוררות כנגד החייב, אף על פי שסעיף הבוררות בתקנון הבורסה היה מאפשר להם לעשות כן בכל מקרה אחר.
מדים
מדים הם מערכת של פריטי לבוש הנלבשים על ידי חברי ארגון בזמן השתתפות בפעילות של הארגון.
במקור התנכ"י המונח מציין פריט לבוש צבאי:
בתי ספר
במדינות רבות תלמידים בבתי ספר נדרשים ללבוש מדים. מדי בית-ספר מסורתיים כוללים חולצה מכופתרת בהירה, ז'קט, מכנסיים כהים לבנים, וחצאית לבנות. ההפרדה בין לבוש הבנים ללבוש הבנות יצרה מחלוקת, ולכן חלק מבתי הספר מאפשרים לבנות ללבוש מכנסיים. המדים משתנים בין בית ספר לבית ספר ובין מדינה למדינה.
קבוצות ספורט
שחקני קבוצות ספורט מקצועיות כמעט תמיד לובשים מדים בצבעי הקבוצה המובהקים. לרוב, המדים למשחקי חוץ שונים ממדים למשחקי בית. מטרת המדים היא לאפשר לשופט ולקהל הצופים להבדיל במהירות בין שחקני שתי הקבוצות. לעיתים, כשאין אפשרות להשתמש במדי הבית או במדי החוץ, קבוצה לובשת מדים חלופיים, הנקראים "תלבושת שלישית" המהווה "תלבושת חירום".
כוחות ביטחון וארגוני חירום
במדים משולבים אלמנטים שונים: דרגות, עיטורים, סמלי יחידות, כומתה, כובע קצינים וכדומה.
בצבא ובמשטרה
צבעי המדים בכוחות הביטחון השונים בישראל:
אסירים
חלק מבתי הסוהר מנהיגים לבוש אחיד בקרב האסירים, לרוב עקב זיהוי הסתננות או הימלטות, וכדי ליצור אחידות אצל האסירים והבדלה בינם לבין מבקרים, סוהרים וכל מי שאינו אסיר.
מקומות עבודה
במקומות עבודה רבים מונהג קוד לבוש אחיד. בחלק מחברות האוטובוסים בישראל, למשל, נהוגה תלבושת ייצוגית אחידה.
השאלה האם "אגד" רשאי לחייב את חבריו ללבוש מדים נדונה בבית המשפט העליון. בעקבות הכנסת תיקון לתקנון העבודה של "אגד", בשנת 1999, לפיו על חברי אגד ללבוש מדים בעת עבודתם, פנה אחד החברים לבית המשפט בדרישה לפסול תיקון זה. נימוקיו, כפי שהוצגו בפסק הדין (ע"א 396/00 אביגדור בן-דע נ' אגד – אגודה שיתופית לתחבורה בע"מ, ניתן ב-28.11.2001): בפסק דינה דחתה השופטת טובה שטרסברג-כהן פנייה זו, ונימקה זאת:
מדים בחברות תעופה
כמעט בכל חברות תעופה בעולם מקובל שיש מדים לצוותי המטוסים: טייסים ודיילות.
אנשי דת
אנשי הכהונה של דתות שונות לבושים מדים המייחדים אותם ומסמנים את דתם ואת מעמדם. רבנים, כמרים, קאדים, נזירים חסידים לכל אחד מהם מדים משלו.
מפוצלים
מפוצלים (באנגלית: Divergent) הוא הספר הראשון מתוך טרילוגיה דיסטופית לנוער שנכתבה על ידי הסופרת האמריקאית ורוניקה רות'. בנוסף, יצאו בסדרה ספרים נוספים הנקראים מורדים (באנגלית: Insurgent, יצא לאור בעברית ב-2013) נאמנים (באנגלית: Allegiant, יצא לאור בעברית ב-2014) והספר פור (נובלה נלוות לסדרה שמסופרת מנקודת מבטו של פור).
את הספר כתבה רות' בזמן לימודיה האקדמאיים באוניברסיטת נורת'ווסטרן, שם למדה כתיבה יוצרת. לאחר צאתו זכה הספר להשוואות רבות עם ספרי טרילוגיית "משחקי הרעב", זאת בשל הדמיון בקהל היעד ובאווירה הדיסטופית שבספר. את ההשראה לספר קיבלה רות' לדבריה בעת נהיגה במכוניתה בדרך למינסוטה, כסטודנטית בשנתה הראשונה. בסוף שנת 2012 התחילה חברת Summit Entertainment בעיבוד קולנועי של הספר לסרט בכיכובה של שיילין וודלי.
עלילה
בספר מסופר על העיר שיקגו העתידית, אשר מחולקת לחמישה פלגים:
לכל פלג תכונה מיוחדת אשר מאפיינת את חבריו, וכן חוקים החלים עליהם. מרבית האנשים נולדים בפלג מסוים וממשיכים את חייהם בו עד מותם, אך יש כאלה שעוברים פלג. כל נער ונערה המגיעים לגיל 16 ניצבים לטקס בחירת הפלג בו ימשיכו לחיות. קודם כל, הם עוברים סימולציה שבודקת את אופיים וממליצה להם על הפלג המתאים להם ביותר. לאחר מכן, הם מגיעים לטקס הבחירה בו הם בוחרים בעצמם את הפלג אליו ישתייכו. לבסוף, הם עוברים מבחני קבלה לפלג בו בחרו; אלה שעוברים את בחינות הקבלה ממשיכים את חייהם באותו הפלג, ואלה שלא צולחים אותן הופכים לנטולי פלג.
לקראת טקס הבחירה ביאטריס מתקשה לבחור בין פלג אומץ לב ולבין פלג הקרבה עצמית. בטקס הבחירה אחיה (שבחר לפניה) עובר לפלג אוריינות וכאן בחירתה נעשית אפילו קשה יותר, כי היא מבינה שאם היא תעבור לאומץ לב, היא תשאיר את הוריה לבד. כאשר מגיע תורה של ביאטריס, היא מפתיעה את קרוביה, הבטוחים שתמשיך איתם בפלג, ובוחרת בפלג אומץ לב. היא מתחילה את בחינות הקבלה לפלג, הקשות במיוחד. היא מבינה שהיא צריכה להילחם על מקומה, ובמבחן, בו נדרשים הנבחנים לקפוץ מרכבת נוסעת היישר לגג בניין בן 7 קומות, ומשם לקפוץ אל תהום הפעורה בתוך הבניין. ביאטריס היא הראשונה לקפוץ מגג הבניין ובזאת מוכיחה את אומץ לבה, אשר מתקבל באהדה רבה בקרב חברי הפלג. הנבחנים מובלים ל"בור", המחנה של חברי פלג אומץ לב.
לאחר שביאטריס קופצת מהבניין, היא פוגשת לראשונה את פור, המדריך, ומשנה את שמה לטריס. היא מתיידדת עם שלושה אנשים: הראשונה היא קריסטינה, ילידת פלג כנות. נערה פטפטנית וכנה באופן ברוטאלי. השני הוא ויל, נער שקדן ומלומד שגדל בפלג אוריינות. האחרון הוא אל, גם הוא יליד פלג כנות. אל הוא נער רגיש ונוטה להיות הפכפך למרות מראהו הפיזי המאיים. בנוסף, טריס רוכשת לעצמה אויבים: הראשון שבהם הוא פטר, יליד פלג כנות. פטר מתגלה כנער מאיים ואלים. הוא נוהג ברשעות רבה כלפי אחרים ותחרותי יתר על המידה. לפטר מצטרפים שני עוזרים: מולי ודרו. טריס מפתחת רגשות אהבה כלפי פור.
השלב הראשון של ההכשרה לפלג אומץ לב הוא לחימה פיזית. לאחר קרב סוער של טריס עם פטר בו הוכתה עד לאובדן הכרה, היא מתחילה להתחזק והופכת ללוחמת חזקה יותר שגוברת על מתחריה. למרות גודלו הפיזי של ידידה אל, הוא לא מאמין שהשימוש באלימות הוא הכרחי כדי ללמוד. בהמשך אל מגלה שהוא בחר בפלג אומץ לב רק כדי לגרום לאביו להיות גאה בו, ולפתח אצלו תכונות של גבורה ואומץ שיתגברו על הפחדנות האופפת אותו. ביום האחרון של השלב הראשון, פטר, מולי ודרו תוקפים את ביאטריס, ומשפילים אותה בפומבי. בכעס, טריס מכה את מולי עד לאובדן הכרה ללא רגשות אשם בכלל. לאחר מכן, טריס מופתעת לגלות שהיא דורגה במקומות האחרונים בדירוג הכללי. היא מתחילה לפחד שלא תתקבל לפלג אומץ לב ותהפוך לחסרת פלג – ותיאלץ לחיות בשוליים של החברה, עם נטולי הפלג שחיים בעיר התחתית.
בין השלב הראשון לשני, טריס מתעוררת באמצע הלילה, ומוצאת את אדוארד, יליד פלג אוריינות, שכוב ארצה שבעינו נעוצה סכין חמאה. פטר הוא זה שדקר אותו, משום שאדוארד עקף אותו ברשימת הדירוגים. אדוארד ובת זוגו, מירה, מחליטים לעזוב את הפלג ולהפוך לחסרי פלג. בעקבות זאת, טריס עולה בדירוג למקום החמישי ופטר למקום הראשון.
ביום הביקורים, טריס לומדת שאמה החלה את דרכה בפלג אומץ לב. מנהיגי פלג אוריינות מתחילים להתסיס נגד הנהגת פלג הקרבה עצמית במועצת העיר, ומביאים האשמות שמרכוס, מנהיג פלג הקרבה עצמית, התעלל בבנו. אותו הבן הצטרף לאומץ לב כשהגיע זמנו לבחור, וגם טריס וכיילב לא נשארו בפלג מוצאם, והדבר מלבה את האש נגדו. שמועות צצות לפיהם הקרבה עצמית בעצם אוגרים אספקה שמיועדת לכל תושבי העיר.
כשהשלב השני מתחיל, טריס מתחילה להתקרב לפור. בשלב זה עוברים החניכים סימולציות דומות למבחני ההשמה שלפני בחירת הפלג, המיועדות להעלות בהם רגשות עזים ולגרום להם להתעמת עם הפחדים הגדולים ביותר שלהם. אופי הסימולציות הוא כזה שהנבחנים שוכחים שהם נמצאים בהדמיה. אך בהיותה של טריס מפוצלת, היא מצליחה לזכור שזו לא המציאות, ודבר זה מסייע לה להצליח בהתמודדות. כתוצאה מכך, טריס מדורגת במקום גבוה בסוף התהליך, מה שמגביר את קנאתם של פטר, מולי ודרו. בהפסקה בין השלב השני לשלישי, טריס מותקפת על ידי פטר ודרו, אליהם מצטרף חברה, אל, והיא מוצאת עצמה תלויה מעל תהום. אך כשפור מגיע למקום היא נחלצת מהמצב, והוא מביא אותה לדירתו. זמן קצר לאחר האירוע, אל מתחנן לטריס שתסלח לו על הבגידה. אך טריס מסרבת. הייאוש והפחד להפוך לחסר פלג גורמים לאל לקפוץ לתהום, והוא נהרג. לאחר מותו, נערך טקס אזכרה לכבודו. שם מוצג אל כגיבור ואמיץ, אך בתוכה, טריס מתנגדת באופן מוחלט לדבריו של אריק המדריך. היא רואה בהתאבדות אקט של פחדנות וייאוש בלבד, ולא של אומץ.
בסופו של השלב השלישי, טריס מדורגת במקום הגבוה ביותר. היא ושאר החניכים מקבלים זריקת נסיוב חדש, שאמור להיות נסיוב מעקב שיסייע אם מישהו מהם יופרד מחבריו. אך הסיבה האמיתית היא כדי לשלוט באנשי אומץ לב, ולגרום להם לציית לפקודות פלג אוריינות. אחד מתפקידיהם הוא לצוד מפוצלים, הנחשבים למסוכנים משום שהם היחידים שהנסיוב אינו משפיע עליהם, והם יכולים להוביל למרד. טריס מגלה שפלג אוריינות מתכנן מלחמה נגד פלג הקרבה עצמית שאיתו היה ברגיעה ממושכת. טריס ופור, ששניהם מפוצלים, ולא הושפעו מהנסיוב, מחליטים להגן על פלג הקרבה עצמית ועל הוריה של טריס. הם מנסים להימלט, ובקרב שמתפתח טריס נורית בכתפה והם נלכדים. מנהיגת פלג אוריינות, ג'נין, מזריקה לפור נסיוב חדש שהשפעתו פועלת גם על מפוצלים. פור נלקח לחדר הבקרה כדי שיוכלו לנצל את ידע המחשבים המתקדם שלו, ואילו טריס נלקחת להוצאה להורג. טריס מצליחה לברוח בעזרת פעולה אמיצה של אמה, ופור נותר שבוי בידי אנשי אוריינות.
אמה של טריס מייצרת הסחת דעת כדי לאפשר לטריס לפגוש את אביה, מרכוס, וכיילב – שהחליט להתנגד למעשי הפלג שלו. אמה נהרגת במהלך הפעולה על ידי חיילי אומץ לב. לפני שטריס מצליחה לפגוש את השלושה, היא נתקלת בוויל, אשר נמצא תחת השפעת הנסיוב ומפנה לעברה אקדח טעון. לאחר היסוס קל היא יורה בו. בסופו של דבר, היא מגיעה אל השלושה, ויוצאת עמם לאתר את חדר הבקרה שם פור נמצא ולשחרר את אנשי אומץ לב מהשפעת הנסיוב. בדרך הם מוצאים את פטר, שלא נמצא תחת השפעת הנסיוב כיוון שהשפעתו בוטלה על ידי מנהיגי אומץ לב, והוא מגלה להם היכן חדר הבקרה. ניכר שפטר נמצא תחת לחץ חמור והוא מתחנן לטריס לקחת אותו איתה. טריס מאתרת את הבניין שבו נמצא חדר הבקרה, אולם בדרך, אביה נורה למוות על ידי אחד מהחיילים כשהוא מנסה להגן על חיי בתו. טריס מוצאת את פור, אשר עדיין תחת שליטת פלג אוריינות. היא נלחמת מבחינה קוגניטיבית על מנת לשחרר את פור משליטת הנסיוב. בינתיים, פור מאיים עלייה באקדח. כשהמצב נראה אבוד, טריס מצליחה לשחרר את פור משליטת הנסיוב והוא בתורו מנסה לשחרר את חברי פלג אומץ לב מהשליטה המסוכנת. ברגע שפור מצליח, הוא, טריס, מרכוס, פטר וכיילב עולים על רכבת לפלג ידידות, שם הם מקווים למצוא שלווה ושלום.
הירונימוס בוש
הירונימוס בוש (בהולנדית: Jheronimus Bosch, נקרא גם Jeroen Bosch; 1450 – 9 באוגוסט 1516) היה צייר הולנדי שיצר ציורים ורישומים חשובים רבים בסוף המאה ה-15 ובתחילת המאה ה-16. מעט מאוד ידוע על חייו. אביו, אנטוניס ואן אקן (Anthonis van Aken), היה צייר, וכך גם סבו יאן ואן אקן (Jan van Aken), שלושה מדודיו ואחיו. הוא היה מראשוני ציירי נופי עולם.
הנושאים המרכזיים ביצירותיו הם החטא והליקויים במוסר האדם. יצירותיו עמוסות בדימויים מורכבים ובסמלים, חלקם לא היו ברורים גם לבני זמנו. נאמר שציוריו היוו השראה לאמנים רבים שבאו אחריו, ואף לתנועת הסוריאליזם במאה ה-20.
שמו האמיתי היה Hieronymus (Jeroen) van Aken. הוא חתם על חלק מיצירותיו בשם Bosch (ההגייה בהולנדית: "בוס") על שם עיר הולדתו ס'הֶרטוֹחֶנבּוֹס ("היער של הדוכס"), או, בקיצור, דֶן בּוֹס, עיר במרכז הולנד. בשנת 1463, כשהיה בן 13, נשרפו כ-4,000 בתים בעיר בדליקת ענק, שהוא היה כנראה עד לה.
הוא נולד למשפחת ציירים פלמיים, ובילה את רוב שנותיו בדן בוס. הוא הפך לצייר פופולרי, ואף קיבל הזמנות לציורים מחוץ לארצו. בשנת 1488 הצטרף לאחוות "גבירתנו", קבוצה נוצרית שמרנית שמנתה כ-40 מנכבדי העיר.
בוש יצר כמה טריפטיכונים - ציורים על שלושה לוחות עץ המחוברים זה לזה בעזרת צירים. המפורסם שבהם הוא "גן התענוגות הארציים".
גן התענוגות
בוש יצר לפחות 16 טריפטיכונים. הטרפטיכון הידוע ביותר שלו הוא "גן התענוגות הארציים", בהולנדית Tuin der lusten. בלוח השמאלי נראים אדם וחוה בגן העדן יחד עם חיות פרי דמיונו של הצייר. תענוגות החיים מיוצגים על ידי דמויות עירומות, פירות רבים וציפורים, שמופיעים יותר בלוח האמצעי הגדול יותר. בלוח הימני נראה הגיהנום, ובו החוטאים נידונים למיתות משונות ונוראות.
ב"גן התענוגות" מופיעה קבוצת גברים רכובים על חיות משונות במעגל אקראי. במרכז המעגל נמצאת בריכה, ובה נשים הרוחצות להנאתן. כאשר הלוח הימני והשמאלי סגורים, נראה על גבם כדור המתאר את בריאת העולם, ככל הנראה ביום השלישי. הארץ היא מישור בתוך הכדור.
יצירות נוספות
לקראת סוף ימיו השתנה סגנון ציורו, והוא החל לצייר ציורים בהם מספר קטן של דמויות תופסות שטח גדול יותר בציור כולו, ונראות קרובות יותר לצופה, כמו לדוגמה בציור "ריפויו של שגעון" (או: "הוצאת אבן הטירוף"). כמו כן משתקפות בציוריו של בוש בעיות שהעסיקו את בני תקופתו, ורוב הסמלים שצייר לקוחים מתורות המסתורין של האלכימיה, שבה לכל צורה וצבע ישנו פירוש נסתר. לדוגמה, הביצה הענקית שהיא נקודת השיא של השרשרת האלכימית.
בוש לא תיארך את ציוריו, חתם רק על מעט מהם, ורבות מעבודותיו אבדו ונהרסו בזמן ההתקפה הקנאית של הרפורמציה. נותרו רק כ-25 ציורים המשויכים לו. פליפה השני, מלך ספרד קנה רבים מציוריו אחרי מות הצייר, ולכן רבים מציוריו של בוש נמצאים במוזיאון הפראדו שבמדריד, בהם גם "גן התענוגות הארציים".
השפעתו של הירונמוס בוש ניכרת בציוריו של הצייר הפלמי פיטר ברויגל האב שצייר מספר ציורים בסגנון דומה, ביצירותיהם של אמנים רבים שפעלו אחריו, ואף בזרם הסוריאליזם באמנות.
רשימת ציוריו
(רשימה חלקית: תרגום מהולנדית)
פלאש תומפסון
פלאש תומפסון (באנגלית: Flash Thompson) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת #15 Amazing Fantasy מאוגוסט 1962, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.
את דמותו של פלאש תומפסון גילם בסרטי הלייב אקשן "ספיידרמן" ו"ספיידרמן 3" השחקן ג'ו מנגנלו, לאחר מכן השחקן כריס זילקה גילם את דמותו בסרטים "ספיידרמן המופלא" ו"ספיידרמן המופלא 2", והשחקן טוני רוולורי גילם את דמותו בסרטי הלייב אקשן "ספיידרמן: השיבה הביתה" ו"ספיידרמן: רחוק מהבית".
ילדות
יוג'ין תומפסון גדל בפורסט הילס שבקווינס, ניו יורק, וגר רק מספר רחובות בודדים מביתו של פיטר פארקר. הוא חי עם אביו האריסון, קצין משטרה במשטרת ניו יורק, אמו רוזי ואחותו הקטנה ג'סי. יוג'ין היה קורבן להתעללות פיזית על ידי אביו האלכוהוליסט, מה שמוביל לטבע הבריונות והאלימות אצלו. יוג'ין התקבל לתיכון מידטאון, והציק לפיטר פארקר מדי יום. אף על פי שפיטר זכה לכוחות עכביש ונהפך לספיידרמן, הוא הצליח לא להשתמש בהם נגד תומפסון. המעגל הרחב של חבריו כלל את שון "הזעיר" מק'בר, ג'ייסון לאונלו, סימור אוריילי צ'ארלי ומעריצות רבות כסאלי אבריל וליז אלן, שהייתה החברה הקבוצה של יוג'ין במשך זמן מה. יוג'ין היה כוכב הפוטבול של תיכון מידטאון והקוורטרבק, וזכה לכינוי "פלאש" על שם מהירותו במגרש הפוטבול. אף על פי שהציק לפיטר, פלאש הפך, למרבה האירוניה, לתומך ומעריץ נלהב של ספיידרמן.
פלאש היה מעורב בתקרית עם סאנדמן, וגנב מפיטר את חליפת ספיידרמן שלו. פלאש לא האמין לכך שפיטר הוא ספיידרמן, אך נחטף על ידי דוקטור דום שחשב כי הוא ספיידרמן האמיתי, וכך ספיידרמן נאלץ להציל את פלאש. כשפלאש וחבריו לכיתה יצאו לטיול שנתי במוזיאון ההיסטוריה של הטבע, שודדים ניסו לשדוד את המוזיאון ולקחו את ליז כבת ערובה. אחרי חילוצה של ליז, פלאש היה אחד מהנוכחים כשהנשר הודיע על בריחתו מהכלא ברדיו, ולאחר מכן נגרר לקרב התאבקות עם פיטר. בקרב, פלאש נדהם לגלות כי הוא אינו מסוגל לפגוע בפיטר בשל מהירות העכביש המשופרת שלו, ואגרוף אחד מפיטר העיף אותו מהזירה. או-אז, פלאש הפסיק להציק לפיטר פיזית, אך התגרה בו מילולית.
ליז, המורשמת מבגרותו של פיטר, נמשכת בהדרגה אליו וזורקת את פלאש, ששנאתו אל פיטר גוברת. לבסוף, פיטר דוחה אותה למען בטי ברנט, וליז חוזרת אל פלאש. ליז עדיין מנסה לזכות בפיטר, ולאחר שיחה על ציונו הגבוה של פיטר במבחן פלאש ופיטר נגררים למריבה. בהזדמנות אחרת, וזאת לאחר שפלאש שואל את ליז מדוע היא מבזבזת את זמנה על "פארקר החלשלוש", ליז מגנה את פלאש ב"גוש שרירים" ועוזבת את המקום. לאחר מכן, פלאש יצר מועדון מעריצים כיתתי לספיידרמן, שאליו צורפו כל הכיתה פרט לפיטר, וציין כי "ספיידרמן לא יאכזב את מעריציו לעולם". כשהמוניטין של ספיידרמן נהרס כשברח בקרב נגד הגובלין הירוק, פלאש ניסה לשקם את המוניטין של ספיידרמן בכך שהתחזה אליו. בניסיון אחר, פלאש נקלע בכוונה לשוד בתקווה שספיידרמן יופיע, אך הוכה על ידי שלושת הגנבים. מוקף בחבריו, פלאש מצהיר כי היה ספיידרמן, ופלאש מניח שהיחסים בינו לבין ליז נרגעו מכיוון שספיידרמן שוב בפעולה. עם זאת, ליז לא מוכנה לוותר בקלות שכזו.
לאחר מכן, פלאש וחבורתו צופים בפיטר ובבטי ברנט מתווכחים עם ג'ונתן סטורם, הלפיד האנושי. אף על פי שכל מה שהם רואים זה הוויכוח בין פיטר לג'ונתן, פלאש מבין כי פארקר מתווכח עם הלפיד כדי שלא יפגע בבטי. כאשר ג'יי ג'ונה ג'יימסון מביא אנשים לריאיון עם צוות הדיילי ביוגל, שבמהלכו המרואיינים יספרו מדוע הם שונאים את ספיידרמן, פלאש מבהיל את כל צוות הביוגל. בינתיים, לסלידתו של פלאש, ליז אפשרה לפיטר להיות המורה הפרטי שלה למדע. כאשר פיטר מופיע למחרת בבית-הספר, פלאש מזמין את פיטר לקרב. בסוף היום, פלאש מחכה לפיטר, אך כשפיטר רואה את "קוטל העכביש" הראשון הוא בורח, ופלאש חושב שהוא מתחמק מהקרב. למחרת, פיטר נקלע לבסוף לקטטה עם פלאש, אך כשהמנהל דייוויס מוצא את השניים, פלאש מסביר למנהל מה קרה.
אוניברסיטת אמפייר-סטייט, צבא ארצות הברית
פלאש סיים את לימודי בתיכון ונרשם לאוניברסיטת אמפייר סטייט, ונהיה חברו לכיתה של פארקר פעם נוספת. שם, הם נפגשים עם גוון סטייסי והארי אוסבורן, ופלאש מנסה להסית אותם נגד פיטר. בסופו של דבר, הם הפכו לחברים קרובים.
באוניברסיטה, פלאש מזמין את פיטר למשחק פוטבול, וכשפיטר מסרב פלאש לועג לכושר שלו. למשמע דברים אלו, גוון סטייסי וסאלי גרין פורצות בצחוק, ופיטר תוהה מדוע התקרב לגוון. פלאש בינתיים חושב על "מצעד השנאה" של גוון, אבל בנוסף חושב כי "אם צריך לשנוא מישהו, הבחירה המושלמת היא פארקר". פלאש נכנס לעימות נוסף עם פיטר, ונפגש, יחד עם הארי, עם נורמן אוסבורן כדי לשאול את מכוניתו. כשנורמן מסכים, פלאש מפתח חיבה קטנה אל נורמן, והארי מסית את המכונית לאוניברסיטת אמפייר-סטייט כדי להסיע את גוון וסאלי. פלאש והארי מזהים את פיטר ולועגים לו, אך כשגוון מגנה על פיטר, פלאש מסתפק בעקיצה מילולית קטנה. פלאש מנסה להיות ידידותי לפארקר, אך אינו מצליח לשלוט בעצמו. כשפיטר קונה אופנוע, פלאש והארי מוקסמים מגלגליו, ונותנים לפיטר הזדמנות לשחזר את יחסיו עם גוון.
פלאש ופיטר נפרדו כידידים, ופלאש התגייס לצבא ארצות הברית. פלאש הוצב בדרום מזרח-אסיה, שם נתקל במקדש נסתר ובאישה בשם שאה שאן. עם זאת, לאחר שכוחות אמריקאים הפגיזו בטעות את המקדש, פלאש עזב לאמריקה, שם ניצולי העיר האשימו את פלאש בפיצוץ המקדש וניסו להתנקש בחייו. עם סיועו של ספיידרמן, פלאש הצליח להרגיע את התושבים ולהתאחד עם שאה שאן. לבסוף, שאה שאן הפכה ל"האחות שמש", ושימשה ככלה זמנית של מנהיג "לגיון האור", "האח כוח", שהיה בעצמו משרת של אדם-חיה. אחרי הקרב, שאה-שאן הפכה למאהבת של פלאש.
תרדמת, מלחמת עיראק
כשהובגובלין תקף את שאה שאן, פלאש העליב את הובגובלין בפומבי, וכתגובה לכך, הובגובלין חטף את פלאש והציג את פלאש בתור ההובגובלין. ספיידרמן היה המום מכך שחברו היה נבל, אך לבסוף פלאש זוכה באופן חוקי. אחרי נישואים לא מוצלחים לשאה שאן, פלאש התחבר לפלישיה הארדי, שניצלה את פלאש כדי לגרום לספיידרמן (שהיה נשוי באותו זמן למרי ג'יין ווטסון) לקנא. עם זאת, פלאש נפרד מהארדי כשגילה שהיא בעצם החתולה השחורה. לאחר התקף דיכאון חמור, פלאש נהג בשכרות ונפצע קשה בתאונה. זמן קצר לאחר מכן נורמן אוסבורן הציע לו עבודה באוסקורפ כדי לעצבן את פיטר, ופלאש נהיה נאמן לאוסבורן שהעניק לו הזדמנות שנייה. עם זאת, כחלק מתוכנית להריסתו של ספיידרמן, אוסבורן משקה את פלאש בויסקי וגורם לו לנהוג במשאית לתוך תיכון מידטאון, שם פיטר עובד. לאור מצבו הגופני, פלאש לא ניזוק פיזית אך מקבל נזק מוחי המותיר אותו בתרדמת.
פלאש מתעורר מהתרדמת שלו בקשת-הסיפור ספיידרמן: האחר, שם נהיה המורה לחינוך גופני בתיכון מידטאון. עם זאת, כמו בימי התיכון, פלאש עדיין מציק ולועג לפיטר. פלאש היה נתון במערכת-יחסים עם "גברת חץ", ללא ידיעה כי היא למעשה נבלת-על שמתכננת לתקוף את ספיידרמן. כאשר פיטר חושף את עצמו כספיידרמן בפני פלאש, האחרון חושב כי מדובר בתעלול, אך פלאש השתכנע סופית כשצפה בספיידרמן נלחם בדניאל ברקהרט ופרנסיס קלום. פלאש הופיע לקצרה במסיבת ברכה אצל הארי אוסבורן, ושכח (כמו כל העולם) את זהותו של ספיידרמן עקב תכסיס של מפיסטו.
לאחר אירועי "עוד יום אחד", פלאש מתפטר מתפקידו וחוזר לצבא כדי להילחם במלחמת עיראק עקב להט פטריוטי, שנוצר - לטענת פלאש - עקב התלהבותו ממעשיו של ספיידרמן. בעיראק, הפלוגה של פלאש נקלעה למארב, ופלאש ספג שני קליעי-רובה ברגליו. פלאש סיכן את עצמו למען חייליו, והתוצאה של הקרבה זו הייתה ניתוח, שבסופו פלג גופו של פלאש מתחת לברכיו נכרת. עקב כך, פלאש זכה למדליית הכבוד, והארי אוסבורן עצמו קנה עבורו דירה. פלאש מקבל הצעה להצטרף למחלקה לענייני קשישים בעיריית ניו-יורק, ומשתתף בחתונתה של מיי פארקר. כאשר זיקית מתחזה לפיטר פארקר ופוגש את פלאש במסיבת עיתונאים, הוא מכנה אותו "פלאש החלשלוש", ולאחר זמן מה נראה כי פלאש משלים עם מצבו.
ונום החדש
פלאש הפך לונום החדש כשהצטרף ל"פרויקט לידה מחדש 2.0". למעשה, הפרויקט קיבל את הסימביוט מממשלת ארצות הברית, שלקחה את הסימביוט ממאקדונלד גארגן לאחר אירועי מצור. באמצעות הסימביוט, פלאש זוכה לכל כוחות ונום, ומצמיח שתי רגליים מלאכותיות. עם זאת, הוא מוכרח לצאת ממצב ונום כל 48 שעות, אחרת ייעשה פראי, ובשלב מסוים פלאש היה תלוי בסימביוט כדי לחיות. תומפסון נשלח לאחת ממדינות מזרח אירופה כדי להתאושש אצל דוקטור אקמסיק, מומחה בנשקי ויברניום. במהלך ביקורו, הוא נתקל בג'ק-או-לנטרן, שניסה לחטוף את דוקטור אקמסיק ל"אדון הפשע". אקמסיק ניצל, אך פלאש וג'ק-או-לנטרן נהפכו לאויבים מושבעים. לאחר מכן, הוא נשלח אל הארץ הפראית כדי ליירט משלוח ויברניום שיועד אל "אדון הפשע", נאבק בקרייבן הצייד ואיבד את הסימביוט לזמן קצר, מה שגרם ל"אדון הפשע" לגלות את זהותו. להפתעתו של פלאש, הסימביוט הזכיר כי יש לשניים משימה להשלים, ופלאש השתלט על משלוח הוויברניום. עם זאת, הוא נאלץ למסור אותו ליעד, כש"אדון הפשע" חוטף את בטי באנט, חברתו הישנה של פלאש. להפתעתו הרבה, ספיידרמן מגיע למקום, חושב כי פלאש הוא אויבו הישן ונלחם בו. לאחר הקרב, השניים חיפשו את בטי, וחילצו אותה ממחסן מתפוצץ. כשפלאש חזר למטה "פרויקט: לידה מחדש 2.0", הוא שיקר לממונים עליו על התנהלות המשימה.
כשחזר לדירתו, פלאש גילה כי אביו סובל משחמת הכבד וכי לא נותר לו זמן רב לחיות. באירועי "אי העכביש", כל מנהטן צברה את כוחות עכביש, ו"פרויקט לידה מחדש 2.0" שלח את פלאש ללכוד חיה ענקית בצורת עכביש שנאבקה בכוכב אש. פלאש מצליח לתפוס את החיה המכונת "מלך העכביש", ומגלה שהיא בעצם קפטן אמריקה. פלאש, המתחזה למלך העכביש, קיבל הוראה ממלכת העכביש ומהתן לחסל את אנטי-ונום, שריפא מספר אזרחים בעלי כוחות עכביש, אך הממונים עליו פקדו עליו לעזור למיסטר פנטסטיק לפתח תרופה. פלאש רצה להביא לפנטסטיק את אנטי-ונום, אך הסימביוט עצמו רוצה לתקוף את אנטי-ונום. עקב כך, אנטי-ונום ופלאש נלחמים, ובסוף הקרב אנטי-ונום מובא אל מיסטר פנטסטיק. פלאש נלחם, בציוות לקפטן אמריקה, עם מלכת-העכביש, וחתך אותה עם המגן של הקפטן. לבסוף, מי שנתן את מכת המוות היה קיין, בעוד ספיידרמן והאוקטובוטים של דוקטור אוקטופוס מפזרים את התרופה ברחבי העיר. עקב אירועים אלו, פלאש הורג את "החוטף", שניצל הזדמנויות אלו כדי לשדוד בנקים ולהרוג אזרחים חפים מפשע.
פלאש נלקח בידי הענק האדום ללאס-וגאס, כדי להביא אותו למשפט צבאי. באותו זמן, בלקהארט יצר שער בין שהעביר את הגיהנום לכדור הארץ, אך הגוסט ריידר ג'וני בלייז עצר את השער. פלאש והענק האדום הצטרפו לאלחנדרה בלייז ול-X-23 כדי להביס את בלקהארט. במהלך הדרך הם נלחמו גם ב"ניגודים", צדדים מרושעים של עצמם שנוצרו על ידי מראת קסמים. הניגודים הרגו את ארבעת הגיבורים, שלאור עברם העגום הגיעו לגיהנום. שם, מפיסטו הציע להחזירם לחיים, בתנאי שיעזרו לו כשיצטרך אותם, וכשהארבעה הסכימו הם הזמינו את בלקהארט לקרב חוזר. בקרב הזה, פלאש וגוסט ריידר העבירו את כוחותיהם לענק האדום, מה שנתן לו את הכוח להביס את בלקהארט. זמן קצר לאחר מכן, קפטן אמריקה והאוונג'רס הסודיים חיפשו אחרי פלאש כדי לצרף אותו לקבוצתם, ואילו דיימון הלסטרום מבחין במחומשים בלתי נראים על חזהים של פלאש, הענק האדום, X-23 וגוסט ריידר, כסימן לעסקה שערכו עם מפיסטו.
האוונג'רס הסודיים, מינימום קרנג'
לבסוף, פלאש הצטרף לאוונג'רס הסודיים יחד עם הלפיד האנושי המקורי, אף על פי שהוקאיי היה ספק בצירוף סימביוט ונום לקבוצה. פלאש השתתף במשימתו הראשונה ומילא תפקיד מרכזי לאחר מכן, וכך קיבל את אמונו של הוקאיי ומערכת יחסים סודית בינו לבין ולקיריה. בקבוצה זו, פלאש נפגש לראשונה עם קרנג', כשזה האחרון ניסה להשתלט על עיירה קטנה בקולורדו. אדון הפשע אסף צוות בשם "ששת הפראיים", וצירף אליו את ג'ק-או-לנטרן, פתן המוות, הזבוב האנושי ומגאטאק. בינתיים, פלאש התגנב למפקדתו של אדון הפשע כדי להורגו, אך תוכניתו הופרעה על ידי אדי ברוק. במהלך הקרב בין חמשת הנבלים לפלאש, אדי התאחד עם סימביוט טוקסין כדי להשלים את ששת הפראיים.