cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יוסף סקוביץ
רבי יוסף ב"ר רפאל סקוביץ (בכתיב יידי: סאַקאָוויץ; כונה: ר' יוֹסֶלֶ'ה מורה-הוראה; ה'תקע"ה, 1815 – א' בתמוז ה'תר"ן, 19 ביוני 1890) היה דיין ומו"צ בווילנה, מחבר הגהות "פורת יוסף" על התלמוד הבבלי שנדפסו בש"ס וילנא.
רבי יוסף ב"ר רפאל שימש כראש המו"צים בווילנה במשך עשרות שנים, משנת ה'תר"ה (1845) ועד לפטירתו, כשבהמשך הצטרף אליו ידידו הצעיר ממנו, רבי בצלאל הכהן. הם גם היו חברים לבית הדין הווילנאי כשלצידם הדיין השלישי, הרב אליהו אליעזר גרודזינסקי, ומאוחר יותר, רבי שלמה הכהן.
ביחד עם ידידו, חתם על הקונטרס "הוראת היתר" שבו הכשירו את אתרוגי קורפו בעת הפולמוס עליהם בשנות ה-70 של המאה ה-19; נתנו הסכמה לספרו של רבי ישראל מאיר הכהן, "חפץ חיים"; ואסרו את השימוש בספר "סדרי טהרות" של האדמו"ר רבי גרשון חנוך הניך ליינר מראדזין. בהמשך השנים, הוא נתן הסכמה לספרו ההלכתי של החפץ חיים, "משנה ברורה", יחד עם רבי שלמה הכהן.
Spy × Family
Spy × Family (בעברית: משפחה חשאית) היא סדרת מנגה יפנית שנכתבה ואוירה על ידי טטסוייה אנדו. הסיפור עוקב אחר מרגל שנאלץ "להקים משפחה" כדי להשלים את משימתו, מבלי להבין שהילדה שהוא מאמץ כבתו היא בעלת היכולת לשמוע טלפתית. בנוסף לכך, האישה שהוא מסכים להתחתן איתה היא מתנקשת מיומנת. הסדרה הועלה מדי שבוע באפליקציה ובאתר Shonen Jump+ של Shueisha מאז מרץ 2019. הפרקים נאספו בתשעה כרכים של tankōbon נכון לאפריל 2022. היא קיבלה רישיון בצפון אמריקה על ידי Viz Media.
יוסף סקוביץ
הוא כיהן כרבו של בית המדרש של הגר"א בווילנה, והיה מכונה "זקן ההוראה". נהג להתהלך עטור בטלית ובתפילין לאורך כל היום, גם בלכתו ברחוב. חתנו היה הרב אפרים זלמן סלוצקי שהתמנה לאחר פטירתו בשנת ה'תר"ן לשמש במקומו כמורה ההוראה בווילנה.
Spy × Family
עיבוד של המנגה לסדרת טלוויזיה אנימה מאת Wit Studio ו-CloverWorks שודר בבכורה ב-TV Tokyo ובתחנות הנלוות שלה באפריל 2022, והיה ברישיון של Muse Communication באסיה ובקראנצ'ירול ברחבי העולם. החלק שני של הסדרה הוכרז לאוקטובר 2022.
נכון למאי 2022, לסדרה יש למעלה מ-21 מיליון עותקים.
עלילה
על מנת לשמור על השלום בין המדינות היריבות של ווסטאליס ואוסטניה (מדינות בדיוניות), סוכן ווסטאלי בשם קוד "דמדומים" מופקד לרגל אחרי דונובן דזמונד, מנהיג של מפלגת האחדות הלאומית בתוך אוסטניה. עם זאת, בשל כך שדזמונד מתבודד לשמצה, הדרך היחידה שבה דמדומים יכול להתקרב אליו היא לרשום ילד לאותו בית ספר פרטי כמו בניו של דזמונד ולהתחזות להורה באותו בית הספר.
כדי להשיג זאת ולהציג תמונה של משפחה מאושרת, הוא יוצר את הכינוי של "לויד פורגר", מאמץ ילדה יתומה בשם אניה, ומתחתן עם אישה בשם יור בריאר. עם זאת, בלי ידיעתו אניה יכולה לקרוא מחשבות ויור בריאר היא למעשה מתנקשת מקצועית. לא לויד ולא יור מודעים לזהות האמיתית זה של זה, או לכך שאניה יודעת את המקצועות האמיתיים שלהם. מאוחר יותר המשפחה קולטת כלב עם יכולות קדם-קוגניטיביות וקוראים לו בונד. למרות הגורמים הלא ידועים הללו וחוסר ההגיון שקורה לדמדומים לפעמים עקב השנים בהם הוא היה מרגל, הוא חייב ללמוד לשחק את התפקיד של האב והבעל המושלם כדי לבצע את משימתו.
מנגה
המנגה נכתבה ואויירה על ידי טטסוייה אנדו(Tatsuya Endo). Spy x Family הועלה מדי שבוע באפליקציה ובאתר של +Shōnen Jump מאז 25 במרץ 2019. הפרקים, שמתפרסמים מדי יום שני, נאספו ופורסמו לכרכי טנקובון על ידי Shueisha, שגם מפרסמת במקביל את הסדרה באנגלית בחינם באפליקציית ובאתר Manga Plus.
Viz Media החלו לפרסם את המנגה Spy × Family בשפה אנגלית באופן דיגיטלי באתר האינטרנט שלהם בחינם ב-22 בספטמבר 2019. הם החלו להדפיס את הכרך הראשון באביב 2020.
אנימה
ב-1 בנובמבר 2021, נפתח אתר להכרזה על העיבוד של המנגה לסדרת טלוויזיה אנימה בהפקת Wit Studio ו-CloverWorks. הסדרה מבוימת על ידי קאזואירו פורואשי (Kazuhiro Furuhashi), עם עיצובי דמויות שטופלו על ידי קאזואקי שימאדא (Kazuaki Shimada). המוזיקה בהפקת K]Now_NAME]. הסדרה תתפצל לשני תאריכים. החלק הראשון שודר מ-9 באפריל עד 25 ביוני 2022, בתחנות TXN. החלק השני ישודר בבכורה באוקטובר 2022. שיר הנושא הפותח הוא " מאת "Official Hige Dandism", בעוד ששיר הנושא הסיום הוא מאת ג'אן אושינו (Gen Hoshino).קראנצ'ירול העניק רישיון לסדרה מחוץ לאסיה. Muse Communication העניקה רישיון לסדרה בטייוואן, דרום ודרום מזרח אסיה. הם משדרים את זה בערוץ היוטיוב שלהם (זמן מוגבל לחלק מהאזורים הזמינים), Netflix, iQIYI, bilibili ושירותי סטרימינג אזוריים אחרים.
ב-11 באפריל 2022 הודיעה קראנצ'ירול שהסדרה תקבל דיבוב בשפה האנגלית. הייתה לו תצוגה מקדימה מוקדמת בערוץ הTwitch של קראנצ'ירול ב-15 באפריל, לפני שהוצגה לראשונה למחרת.
העונה השנייה אמורה לצאת לאקרנים באוקטובר 2023.
פּוֹפּוּלָרִיוּת
בדצמבר 2019, מגזין Brutus כלל את הסדרה ברשימת "המנגה הכי מסוכנת", שכללה יצירות עם הנושאים הכי "מעוררים" ומעוררי מחשבה. מאוחר יותר באותו חודש, אתר פוליגון כלל אותו ברשימת הקומיקס הטובים ביותר של שנת 2019. מהדורת 2020 של ספר ההדרכה, קונו מנגה גה סוגוי! רשם ש-Spy × Family סדרת המנגה הטובה ביותר לקוראים גברים. הוא הגיע למקום הראשון ברשימת הקומיקסים המומלצים לשנת 2020 של חנות הספרים הארצית של Honya Club, שנאספה על ידי סקר של 1,100 עובדי חנויות ספרים מקצועיים ביפן. הוא נקרא כ"קומיקס האינטרנט הפופולרי מס' 1 של 2019", "העבודה הפופולרית מס' 1 של Shonen Jump+" ו"יצירת חתימה של Jump+".
האנימה גם קיבל אחוז רייטינג גבוה בטלוויזיה מאז יציאתו. פרק הבכורה שלו היה השני הנצפה ביותר באתר הסטרימינג היפני. הסדרה עלתה ונשארה במקום הראשון ברשימת הדירוג של הסטרימינג היפנית וברשימת הדירוג של ה-VOD במשך כל חודש מאי של שנת 2022.
Spy × Family החלה גם לצבור פופולריות עם מגוון רחב של קבוצות גיל, מילדים ועד המבוגרים. גורם רשמי מ-Takara Tomy Arts אמר: "[הסדרה] פופולרית בקרב מגוון רחב של אנשים, בדיוק כמו Demon Slayer: Kimetsu no Yaiba. אניה פופולרית במיוחד. סביר להניח שיהיו עוד יותר צעצועים וסחורות בעתיד, כולל מוצרים לילדים".
מכירות
בשנת 2020, ל-Spy × Family היו 800,000 עותקים במחזור כולל מכירות דיגיטליות ופיזיות, עם שחרורו של הכרך השני. מספר זה עלה למעל 2 מיליון עם פרסום הכרך השלישי, ו-3 מיליון במחזור כאשר יצא לאור הכרך הרביעי. על פי Oricon, כרכים 3 ו-4 בסדרה היו חלק מ-30 המנגות הנמכרות ביותר של שנת 2020. הכרך השישי זכה להדפסה ראשונית של למעלה ממיליון עותקים, אשר קרה בפעם הראשונה עבור סדרת Shonen Jump+. עם יציאתו לאור בדצמבר 2020, ל-Spy × Family היו יותר מ-8 מיליון עותקים דיגיטליים ופיזיים במחזור. באותה תקופה היא הייתה המנגה התשיעית הנמכרת ביותר בשנת 2020, עם יותר מ-4.5 מיליון עותקים שנמכרו באותה שנה.
במאי 2021, Spy × Family הגיעה ל-10 מיליון עותקים במחזור ועלתה ל-11 מיליון עותקים עד החודש אחרי. עם 537,558 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון שלו, הכרך השישי הפך לכרך השני ברציפות של הסדרה שהגיע למקום הראשון ברשימה השבועית של המנגה הנמכרת ביותר של Oricon. נכון לנובמבר 2021, למנגה היו יותר מ-12.5 מיליון עותקים במחזור. זו הייתה המנגה השמינית הנמכרת ביותר בשנת 2021, עם יותר מ-4.9 מיליון עותקים שנמכרו באותה שנה.
ב-3 באפריל 2022, ממש עם יציאתו של הכרך התשיעי ולפני הבכורה של האנימה, למנגה היו יותר מ-15 מיליון עותקים במחזור. נכון ל-30 במאי 2022, למנגה היו יותר מ-21 מיליון עותקים במחזור. זו הייתה המנגה הרביעית הנמכרת ביותר מהחודש האחרון של 2021 עד חמשת החודשים הראשונים של 2022.
פרדוקס (2016)
פרדוקס (אנגלית: Paradox) הוא סרט מתח ומדע בדיוני אמריקאי משנת 2016, את הסרט ביים מייקל הרסט שגם כתב את התסריט.
עלילה
כבר בלילה הראשון בו מופעלת המכונה, מתעוררות בעיות קשות. מתעוררות מריבות בין אנשי הצוות, ואיש הצוות המבצע את נסיעת הזמן הבכורה, ואמור להיות משוגר שעות אחדות קדימה, אל העתיד, חוזר מיד, כשהוא מבוהל. הוא טוען, כי עוד באותו לילה, מישהו עומד לרצוח את אנשי הצוות, בתוך המרתף. לא ברור מי הרוצח, אך אנשי הצוות מבינים כי זה חייב להיות אחד מהם.
בניסיון התגוננות מהרצח, אנשי הצוות משגרים עצמם אל העבר הקרוב, בזה אחר זה. כך נוצר מצב בו, בו זמנית, יש מספר עותקים מכל אחד מהם - עצמו של הרגע ועצמו של העתיד, שהוא שיגר אל אותו רגע. זיהוי הרוצח הופך למסובך מאוד.
הצוות מגלה גם, שהמשקיע רק מזייף מבטא זר, ומגלה את מקור ההון הרב של המשקיע. המשקיע הוא נוסע בזמן מן העתיד הרחוק, שמחזיק במידע על ההולך להתרחש בבורסות העולם, במהלך מספר עשורים. תגלית זו יוצרת את המניע לרצח - השתלטות על המידע הזה יכולה להפוך כל אדם לעשיר מאוד. מרגע היווצרות המניע, אחד מאנשי הצוות משגר עצמו אל העבר, כדי לבצע את הרציחות וכדי לסכל את ניסיונות מניעתן. אך לא ברור מי זה.
גסטה הונגרורום
גסטה הונגרורום (בלטינית: Gesta Hungarorum, "מעשי ההונגרים") היא הכרוניקה ההונגרית המוקדמת ביותר ששרדה. היא נכתבה בידי מחבר אלמוני, המכונה באופן מסורתי בספרות ההיסטורית "אנונימוס" (Anonymus), כלומר "האלמוני". לפי הדעה הרווחת בין ההיסטוריונים הספר חובר בערך בין השנים 1200–1230. הגסטה שרדה בכתב יד יחיד מן המחצית השנייה של המאה ה-13, שנשמר למשך מאות שנים בווינה. החל משנת 1933 או 1934 הוא עבר לאוסף הספרייה הלאומית על שם סצ'ני בבודפשט.
הנושא הראשי של ה"גסטה" הוא כיבוש אגן הקרפטים על ידי ההונגרים או המדיארים בצומת המאות ה-9 וה-10. לפי הכרוניקה, מוצא ההונגרים הוא בסקיתים הקדומים. אנונימוס מקשר גם בין ההונגרים ובין ההונים שבהנהגת אטילה שפעם שלטו בפאנוניה, ורואה בהונגרים יורשים לגיטימיים של ההונים.
רקע
אף על פי שלפני התנצרותם השתמשו ההונגרים כנראה באלפבית קדום משל עצמם, רוב המידע על ההיסטוריה המוקדמת שלהם נרשם על ידי כרוניקנים מוסלמים, ביזנטיים וממערב אירופה - למשל, האנלים של פולדה, הכרוניקון של רגינו מפרים וספרו של הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס De administrando imperio, הכוללים דיווחים מן התקופה או קרובים לתקופה של התיישבות המדיארים במרכז אירופה במאות התשיעית והעשירית. בקרב ההונגרים נשמר זיכרונם של האירועים ההיסטוריים החשובים בשירים ובבלדות עממיים. "הכרוניקה המאוירת" סיפרה במפורש על "שבעה ראשי שבט" שהובילו את ההונגרים בימי הכיבוש, "חיברו שירים על עצמם ושרו אותם כדי להאדיר את שמם בקרב עמם ובין זרים", מדור לדור.
גסטה הונגרורום היא הכרוניקה ההונגרית הראשונה ששרדה עד ימינו. היא דנה בעיקר בכיבוש אגן הקרפטים על ידי המדיארים (ההונגרים), אבל מתייחסת גם לרקע ולהשלכות המידיות של האירוע. היסטוריונים רבים, ביניהם קרלייל אילמר מקרטני ואנדראש רונה-טאש, סבורים שהכרוניקה של שימון קזאי, "הכרוניקה המאוירת" וספרים אחרים שחוברו בין המאה ה-13 למאה ה-15, כוללים טקסטים שנשתמרו עוד מן התקופה שלפני השלמת ה"גסטה". לדעתם הכרוניקה ההונגרית הראשונה הושלמה במחצית השנייה של המאה ה-11 או בתחילת המאה ה-12. קיומה של כרוניקה כזאת הוכחה במקורות מאוחרים יותר. דיווח של אדם בשם ריקרדוס על המסע של קבוצת נזירים דומיניקנים בשנות ה-1230 המוקדמות מזכירה כרוניקה בשם "מעשי ההונגרים הנוצרים", שהכילה מידע על "הונגריה הגדולה" Magna Hungaria שהייתה קיימת במזרח. "הכרוניקה המאוירת" (Cronicon Pictum) משנת 1358 מזכירה את "הספרים הקדומים על מעשי ההונגרים" המספרים על מרידות הפגניות בהונגריה במהלך המאה ה-11. הכרוניקה ההונגרית המוקדמת ביותר הורחבה ושוכתבה מספר פעמים במאות 12–14, אולם את תוכנה ניתן לשחזר רק מטקסטים מן המאה ה-14.
כתב-היד
הספר קיים בכתב יד יחיד בלבד. המדובר בקודקס שממדיו 17X24 ס"מ והמכיל 24 עמודים, לרבות שני דפים ריקים. העמוד הראשון של הקודקס כלל במקור את התחלת הכרוניקה, אולם נמחק מפני שהיו בו שגיאות כתיבה של הלבלר. הכרוניקה נכתבה באותיות גותיות. סגנון האותיות והקישוטים, כולל האות הראשונה שבעמוד הראשון, מצביעים כי כתב היד הושלם באמצע או במחצית השנייה של המאה ה-13. שגיאות הלבלר רומזות כי כתב יד ששרד הוא עותק של הטקסט המקורי. למשל, הלבלר כתב "Cleopatram" במקום Neopatram בתוך טקסט המתאר פשיטה הונגרית לתוך האימפריה הביזנטית, אף על פי שההקשר מראה באופן ברור שמחבר ה"גסטה" התכוון לנאופטרס (בימינו יפאטי ביוון).
גלגולי כתב היד עד לתחילת המאה ה-17 אינם ידועים. לפי עדות מסוימת כתב היד נראה בתחילת המאה ה-17 בטירת אמברס על יד אינסברוק באוסטריה. הוא הפך לחלק מאוסף הספרייה הקיסרית בווינה בזמן כלשהו בין השנים 1601–1636. באותה תקופה, רשם אותו סופר החצר האוסטרי סבסטיאן טנגנאגל בשם "Historia Hungarica de VII primis ducibus Hungariae auctore Belae regis notario" (ההיסטוריה ההונגרית של שבעת הנסיכים הראשונים של הונגריה שנכתבה על ידי נוטריון המלך בלה). טנגנאגל הוסיף מספרים לעמודים ולפרקים. הקודקס נכרך בעטיפת עור, עליה הוטבע תמונת העיט הדו-ראשי. כתב היד, הועבר להונגריה בשנת 1933 או 1934, מוחזק בימינו בספרייה הלאומית ההונגרית ע"ש סצ'ני בבודפשט. אף על פי שפרטים על תוכנו של כתב היד נרשמו בשני קטלוגים של הספרייה הקיסרית הווינאית, הטקסט של הכרוניקה פורסם רק בשנת 1745.
המחבר
מחבר הכרוניקה "גסטה הונגרורום" ידוע כ"אנונימוס" (האלמוני) מאז פרסום התרגום הראשון להונגרית של הספר ב-1790. הכרוניקן מציג עצמו במשפט הפותח כ-"P הנקרא מגיסטר, ושכיהן בעבר כנוטריון של בלה המהולל, מלך הונגריה יהיה זכרו ברוך" זהותו של הכרוניקן שנויה במחלוקת, מכיוון שארבעה מלכים הונגרים נשאו את השם בלה. מרבית ההיסטוריונים סבורים כי מדובר במלך בלה השלישי (1172–1196). אנונימוס הקדיש את הספר ל"גבר המכובד ביותר N" שהיה חברו ללימודים בבית ספר לא ידוע. אנונימוס מציין ששניהם התענגו מקריאת "ההיסטוריה הטרואיאנית", ספר המיוחס לדארס פריגיוס, ושזכה לפופולריות רבה בימי הביניים. הוא התייחס גם לטקסט שהוא עצמו כתב בנוגע למלחמת טרויה שהוא תימצת אותה באופן מהנה בכרך אחד, לפי הנחיות מוריו. אנונימוס מוסר גם כן שהחליט לכתוב ספר "גנאלוגיה של מלכי הונגריה ושל אציליהם", מכיוון שלא התוודע עד אותם הזמנים לספר ראוי על הכיבוש ההונגרי. לפי דעת אותם החוקרים המזהים את אנונימוס כנוטריון המלך בלה השלישי, הוא כתב את ה"גסטה" בסביבות שנת 1200 או בעשורים הראשונים של המאה ה-13.
מקורות הכרוניקה
משוררים נודדים וזמרי עם שדיקלמו שירי גבורה מתולדות העם היו דמויות מוכרות בתקופתו של אנונימוס. הוא מתייחס אליהם במפורש בדברו על "החרוזים הזריזים של מינסטרלים והמעשיות הממוצאות של האיכרים שלא שכחו אפילו בזמנו, את מעשי הגבורה והמלחמות של ההונגרים" עם זאת הוא לא הסתיר את זלזולו במסורת בעל-פה. יהיה מאוד לא ראוי וממש לא מתאים שבניה האצילים ביותר של הונגריה ישמעו כמו בשינה על התחלות אומתם ועל גבורתם מתוך מעשיות שוא של איכרים ושיריהם הפזיזים של המינסטרלים". ברם יסודות סגנוניים (כולל נוסחאות החוזרות על עצמן הנמצאות בסיפוריו) יכולים להביא למסקנה כי הכרוניקן כן שאב לפעמים השראה משירי הגבורה. לפי גיולה קריטשו, אגדת החלום של אמשה, שבה היא הזתה בז שהתקרב אליה והשאיר אותה הרה הוא מוטיב שאנונימוס שאל מן המסורת בעל פה.
כפי שציין מקרטני, אנונימוס טען כי בכתיבתו הסתמך על מקורות כתובים בלבד, היחידים האמינים בעיניו. בין מקורותיו הזכיר את התנ"ך ואת "ההיסטוריה הטרויאנית" מאת דארס פריגיוס. כפי שהעירו ההיסטוריונים מרטין ראדי ולאסלו וספרמי הוא לא רק ששאל טקסטים מהספר האחרון אלא גם אימץ ממנו את "המבנה הכללי של דיווחים קצרים אך מאלפים על הדמויות החשובות ועל האירועים העיקריים".
כשסיפר על תולדות הסקיתים, התייחס אנונימוס גם להיסטוריונים שכתבו על מעשי הרומאים, לפי קרישטו, גיירפי וטורוצ'אי, יוצא כי אנונימוס קרא את הספר "אקסורדיה סקיתיקה" Exordia Scythica, קיצור מן המאה ה-7 של ספרו של ההיסטוריון הרומי יוסטינוס, שחי במאה השנייה. אנונימוס השתמש גם בכרוניקון של רגינו מפרים, אותו כינה "שנתוני הכרוניקות". הוא קיבל את השקפתו של רגינו מפרים, לפיה הסקיתים היו אבות ההונגרים.
לעיתים פירש לא נכון את מקורותיו. למשל כשציין את הגבולות של קרינתיה על נהר מורה (Carinthinorum Moroanensium fines) במקום "ארצות הקרינטים, המורבים" (Carantenorum, Marahensium ... fines) שעליהם קרא בכרוניקון של רגינו מפרים. אנונימוס לא הבין בהקשר זה את התייחסותו של רגינו מפרים למורבים.
אונונימוס נעזר גם ב"כרוניקה ההונגרית" העתיקה או במקורותיה. עם זאת ישנם הבדלים בין תיאורו של אנונימוס את הכיבוש המדיארי ובין הטקסטים השומרים קטעים מן הכרוניקה העתיקה. למשל "הכרוניקה המאוירת" כתבה כי בהתחלת הכיבוש, הגיעו ההונגרים לטרנסילבניה מכיוון מזרח וחצו את הרי הקרפטים. לעומת זאת, אצל אנונימוס ההונגרים פלשו לטרנסילבניה בשלב מאוחר יותר מן המערב דרך עמקי הרי מסש.
מקורות מן המאות ה-9 וה-10 הזכירו יותר מתריסר אישים שמילאו תפקיד חשוב בתולדות אגן הקרפטים בימי הכיבוש ההונגרי. אנונימוס לא הזכיר איש מהם. הוא כתב למשל על ארנולף מקרינתיה, על בוריס הראשון, שליט בולגריה או כל סבטופלוק הראשון, שליט מורביה. מצד שני, אף אחד מהאישים המוזכרים על ידי אנונימוס בין המתנגדים לפולשים ההונגרים - למשל, סאלאן הבולגרי, מנומורוט הכוזרי וג'לו ה"בלאכי" (ולאכי) - לא מוזכר במקורות אחרים. לפי גיירפי, אנגל והיסטוריונים אחרים, אנונימוס המציא אותם או רשם את שמותיהם באופן אנכרוניסטי בין המתנגדים לפולשים ההונגרים. מרטין ראדי ולאסלו וספרמי רואים במפורש ב"גסטה הונגרורום" מעין "רומן טופונימי", "המנסה להסביר שמות של מקומות על בסיס אירועים או אישים דמיוניים ולהפך". כדוגמה, כתב גיירפי שסיפורו של ג'לו מתבסס על כיבוש טרנסילבניה שבשליטת גיולה השלישי על ידי המלך אישטוואן הראשון בתחילת המאה ה-11 וג'לו נקרא לפי העיר ג'ילאו במחוז קלוז', שבה, לפי אנונימוס, נהרג בקרב. באותה רוח, כתב אנונימוס על לבורץ הבולגרי שנהרג על נהר לבורץ ועל הצ'כי זובור שמת על הר זובור שליד ניטרה.
אנונימוס לא הזכיר אפילו את ניצחונם המכריע של המדיארים על הצבאות המאוחדים של הבווארים בשנת 907 בקרב פרסבורג, אולם תיאר קרבות שאינם ידועים ממקורות אחרים. גם בתחום הקרבות, לפי גיירפי, נראה כי השתמש במקומות גאוגרפיים כדי להמציא קרבות. למשל "גסטה הונגרורום" כותבת על קרב בין ההונגרים ליוונים במעבר על טיסה, שנקרא, לדבריו, אחרי אירוע זה, "מעבר היוונים" במציאות, המעבר קיבל את שמו אחרי שהכנסותיו ממסים הוקדשו במאה ה-12 למנזר יווני-אורתודוקסי שבסרמסקה מיטרוביצה.
מקורות מאוחרים מן המאה ה-9 הזכירו את האווארים, הבווארים, הבולגרים, הסלאבים הדנוביים, הגפידים ואת המורבים בין העמים שאכלסו את אגן הקרפטים. אנונימוס לא הזכיר את האווארים, את הבווארים, את הגפידים ואת המוראבים, אלא, פרט לבולגרים והסלאבים, התייחס לצ'כים, ליוונים, לכוזרים, לרומאים ול"רועיהם", לסקלרים ולוולאכים. לפי גיירפי ומדג'ארו, ביסס אנונימוס את רשימתו של העמים באגן הקרפטי על מסורות סלאביות שבעל פה, שנשמרו בכרוניקה הרוסית הראשונה מתחילת המאה ה-12. כרוניקה זו תארה את הסלאבים כמתיישבים הראשונים באגן הקרפטי וציינה שהם נכבשו על ידי ה"וולוכים", לפני שההונגרים הגיעו וגרשו את הוולכים.לפי גיירפי, קרישטו והיסטוריונים אחרים, אנונימוס פירש לא נכון את המקור כאשר זיהה את ה"וולוכים" עם הוולאכים, מכיוון שוולוכים היו למעשה הפרנקים שכבשו את פאנוניה, וההונגרים גרשו אותם במהלך הכיבוש. מצד שני, ספיניי, פופ והיסטוריונים אחרים טענו ש"הכרוניקה הרוסית הראשונה" מאשרת את הדיווח של אנונימוס על מאבקם של ההונגרים בוולאכים, מדג'ארו, שאינו מחבר בין הוולוכים לוולאכים, מדגיש כי "לא היה לאנונימוס שום אינטרס בלהמציא נוכחות הוולאכים בטרנסילבניה במאה ה-10, מכיוון שאם אכן הגיעו הוולאכים לשם במאה ה-12, קוראיו לא היו מאמינים בטענה זו". גיירפי טוען מצידו שהדיווחים על הוואלכים, הקומנים, הצ'כים ועמים אחרים שנוכחותם באגן הקרפטים בסוף המאה ה-9 לא יכלה להיות מבוססת על מקורות מאותו הזמן, משקפים למעשה מצב מסוף המאה ה-13.
מבנה הכרוניקה
ה"גסטה" כוללת הקדמה (פרולוג) ו-57 פרקים.בהקדמה אנונימוס מציג את עצמו ומצהיר כי החליט לכתוב את ספרו במטרה להעלות על הכתב את ההיסטוריה המוקדמת של ההונגרים וכיבושם את אגן הקרפטים. בנוסף הוא טוען שהוא מבקש לכתוב את הגנאלוגיה של בית ארפאד ושל המשפחות האצילות של ממלכת הונגריה.
שבעת הפרקים הראשונים מתארים את מולדתם האגדית של ההונגרים, המכונה על ידי אנונימוס "סקיתיה" או "דנטומוגר" ויציאתם ממנה. לדעתו של מקרטני, הפרק הראשון התבסס על "הכרוניקה ההונגרית" מסוף המאה ה-11, אולם משתרבבים בה גם מידע מתוך "אקסורדיה סקיתיקה" ומן הכרוניקה של רגינו מפרים. הפרק השני מסביר כי מקור שם ההונגרים הוא מן היישוב אונגוואר, שהוא אוז'הורוד שבאוקראינה של ימינו. הפרק השלישי שמר את המסורת הטוטמיסטית הטרום-נוצרית על מקור בית ארפאד ומספר על חלומה של אמשה על הבז שעיבר אותה לפני לידת בנה, אלמוש. הפרק הרביעי מתאר את אלמוש, "החזק והחכם מכל שליטי סקיתיה", מה שאולי נגזר ממסורת בעל פה או מנוסח שהיה מקובל במסמכים הרשמיים. הפרק החמישי מספר על בחירת אלמוש כ"מנהיג וכשליט" של ההונגרים, ומזכיר טקס שבועת אמונים על ידי ערבוב דמם של הנוכחים. בפרק זה טוען אנונימוס שההונגרים בחרו לעצמם את ארץ פאנוניה מכיוון ששמעו כי זו ארצו של אטילה ההוני, המתואר על ידו כאב הקדמון של אלמוש. הפרק השישי מספר על שבועת האמונים של ראשי ההונגרים אחרי בחירת אלמוש, לרבות על אישור זכותם התורשתית של צאצאי אלמוש להנהגה ועל זכותם הקהל שבחר בו וצאצאיו להחזיק בתפקידים הבכירים ביותר בממלכה בפרק השביעי כותב אנונימוס על יציאת ההונגרים מסקיתיה ועל דרכם תוך חציית הנהר "אטיל" ואת רוס של קייב, שנקראה בפיו "סוזדל".
ארבעת הפרקים הבאים של ה"גסטה" מתארים את מלחמות ההונגרים בני רוס ונגד הקומנים. סיפורו של אנונימוס על מעבר ההונגרים דרך קייב מבוסס, לפי מקרטני, על "הכרוניקה ההונגרית" הישנה. סימוכין לצעדת ההונגרים דרך קייב אלאגן הקרפטים נמצאו גם ב"כרוניקה הרוסית הישנה, ובכרוניקות של שימון קזאי והיינריך ממיגלן. מתוך ניסיון להפוך את ספרו לאטרקטיבי יותר, הוסיף אנונימוס למידע היבש תמונות קרב ממשיות, השאולות לפי מקרטני, מן "ההיסטוריה הטרויאנית" ומן הסיפורים על אלכסנדר הגדול. אנונימוס הזכיר גם ברית בין בני רוס לקומנים נגד ההונגרים. מקרטני, גיירפי, ספיניי והרבה היסטוריונים נוספים, מסכימים בכך שאנונימוס פירש לא נכון את המילה ההונגרית "kun" ("קון"), שציינה במקור את כל העמים הנודדים ממוצא טורקי וזיהה את ה"קונים" המוזכרים באחד ממקורותיו עם הקומנים בני תקופתו, הקומנים תמכו לפחות פעמיים במאה ה-12 בקנזים הרוסים נגד השליטים ההונגרים, מה שמסביר את טעותו של אנונימוס. הפרק התשיעי של הכרוניקה מתאר את כניעתם של השליטים בני רוס והקומנים בפני אלמוש. אנונימוס מספר גם כן איך שבעה מנהיגים קומנים הצטרפו אל ההונגרים, סיפור שאולי הנציח את זיכרון שילובם של הקבארים בתוך הברית השבטית ההונגרית. לפי גיירפי זיכרון זה טופח על ידי המסורת בעל פה של המשפחות האציליות ממוצא קבארי.
היחס אל הכרוניקה ופרסומה
לפי ההיסטוריון פולורין קורטה, דבר קיומו של כתב יד יחיד של ה"גסטה" מצביע כי "לא הייתה מאוד פופולרית לא בעת חייו של המחבר ולא במאות השנים הבאות". לפי גיולה קרישטו, כרוניקות מאוחרות יותר לא השתמשו ב"גסטה", רמז לכך שבני זמנו של אנונימוס ידעו שהוא המציא פרטים רבים מדיווחיו על הכיבוש ההונגרי. למשל, לפני שיצאו בתחילת 1230 לבקר במולדת הקדומה של ההונגרים, האח יוליאן ועמיתיו הנזירים הדומיניקנים העדיפו לעיין ב"מעשי הנוצרים ההונגרים" על פני ספרו של אנונימוס .
ה"גסטה" פורסמה לראשונה בשנת 1746 ככרך ראשון בסדרת Scriptures rerum Hungaricarum (כתבי המלכים ההונגרים) של יוהאן גאורג פון שוואנדטר. מתיאס בל כתב מבוא למהדורה ראשונה זו. פרופסורים באוניברסיטת האלה ואוניברסיטת גטינגן העלו ספקות לגבי מהימנות ה"גסטה", למשל בתיאור האנכרוניסטי של הנסיכויות של רוס. ישנן טענות כי המלומד הסלובקי יוראי סקלנאר התייחס בשנות ה-1780 בביטול לכרוניקה של אנונימוס בהצביעו כי מחברה שכח להזכיר את מורביה הגדולה. אחרים טוענים כי מה שסקלנאר מתח בקורת על היבט אחר של ה"גסטה" דהינו התאוריה של אנונימוס על כיבושם האלים של שטחים מסוימים ועל חוסר אמינותו של מידע מסוים.
מצד שני דוברי המאבק לאמנציפציה של הרומנים בטרנסילבניה בשלהי המאה ה-18, מחברי ה-Supplex Libellus Valachorum התייחסו לספרו של אנונימוס. שלושה מנהיגים ששמותיהם הוזכרו על ידי אנונימוס, ג'לו, גלאד ומנומורוט תפסו מקום בולט בהיסטוריוגרפיה הרומנית. ההיסטוריונים הרומנים הציגו אותם כשליטים רומנים, שנוכחותם בסיפורי ה"גסטה" מוכיח קיומן של ישויות מדיניות רומניות בשטחי טרנסילבניה בעת פלישת ההונגרים. בשנת 1987 פרסם הממשל הקומוניסטי של צ'אושסקו, תוך כדי התעמתות עם טענות הונגריה וההיסטוריונים ההונגרים, על עמוד שלם בעיתון "ניו יורק טיימס" מאמר על מהימנותה של עדות אנונימוס לגבי הרומנים.
דעתם של ההיסטוריונים המודרניים כלפי "גסטה הונגרורום" היא מעורבת: אחדים מחשיבים אותה כמקור מהימן, אחרים מטילים ספק במידע הכלול בה. אלכסנדרו מדג'ארו, שכתב מונוגרפיה על "גסטה הונגרורום", הסיק כי ניתוחם של כמה קטעים ב"גסטה הונגרורום" "הוכיח שיצירה זו היא בדרך כלל אמינה, אם כי היא מתעלמת מאירועים ודמויות חשובים ועושה כמה טעויות כרונולוגיות. לפי ניאגו ג'ובארה, הדיוק העובדתי של הכרוניקה של אנונימוס נראה גבוה, מכיוון שהוא הכרוניקה ההונגרית המוקדמת ביותר ששרדה והיא מבוססת על כרוניקות הונגריות עוד יותר עתיקות. מצד שני, בספרו על הכרוניקנים ההונגרים של ימי הביניים, מתאר קרלייל אילמר מקרטני את עבודתו של אנונימוס כ"המפורסם, הסתום, המייאש והמטעה ביותר מכל הטקסטים ההונגריים המוקדמים". גם פול רוברט מגוצ'י ראה ב"גסטה" עבודה בלתי מהימנה.
הפועל בת ים (כדורגל)
הקבוצה נוסדה בשנת 1951, פורקה בשנת 2004, והוקמה מחדש בשנת 2012. בשנת 2018 התאחדה עם מכבי עירוני בת ים, ובשנים 2023-2019 מוזגה עם בית"ר תל אביב, והקבוצה המאוחדת נקראה בית"ר תל אביב בת ים.
היסטוריה
הפועל בת ים נוסדה בשנת 1951 והגיעה בשיאה לליגת המשנה כאשר בסיום עונת 1977–1978 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הארצית, הליגה השנייה דאז. הקבוצה שרדה שנתיים בליגת המשנה, ובשנת 1980 נשרה חזרה לליגה א'.
בשנת 1987 שבה הפועל בת ים לליגה השנייה אחרי 7 שנות היעדרות, לאחר שגברה במשחקי המבחן על מכבי חדרה והפועל מרמורק וסיימה בתיקו עם הפועל רמת גן. בעונתה השנייה בליגה הארצית סיימה הקבוצה במקום הלפני האחרון והייתה אמורה לרדת חזרה לליגה א', אך בית"ר רמלה שסיימה מקום אחד מעליה הורשעה בקניית והטעיית משחקים והורדה לליגה א', והפועל בת ים נשארה בליגה הארצית.
בשנת 1991, אחרי 4 שנים בליגה הארצית, נשרה הפועל בת ים בחזרה לליגה א', לאחר שכשלה במשחקי המבחן מול הכח רמת גן והפועל עכו.
בשנת 1993, לאחר שנתיים בליגה א', שבה הפועל בת ים לליגה הארצית, ובמשך ארבע עונות נאבקה בצמרת הטבלה על העלייה לליגה הבכירה.
בשנת 1997 נקלע בעלי הקבוצה דאז, ויקטור טל, לקשיים כלכליים, והקבוצה נמכרה ליוני שקד והידרדרה במורדי הליגות. בשנת 1999 סיימה הקבוצה במקום ה 12 בליגה הארצית ובעקבות השינוי שנערך באותה עת במבנה הליגות היא ירדה למעשה לליגה השלישית.
בשנת 2002 ניצלה הפועל בת ים מירידה לליגה א' (הליגה הרביעית דאז) בזכות ניצחון 2–1 על הפועל ירושלים במחזור הסיום משער ניצחון שהובקע בדקה ה-90. עונה מאוחר יותר נשרה הקבוצה לליגה א', ובחלוף עונה נוספת ירדה הקבוצה לליגה ב' והתפרקה סופית בשנת 2004. במקומה של הפועל בת ים, הוקמה קבוצה עירונית מאוחדת - מכבי עירוני בת ים.
בשנת 2012 נוסדה הפועל בת ים נוסדה מחדש והחלה את דרכה בליגה ג'. בעונתה הראשונה לאחר הקמתה מחדש העפילה הקבוצה לליגה ב'. את הקבוצה הדריך פליקס חלפון אשר שימש כמאמן-שחקן. בתום עונה אחת נשרה הקבוצה בחזרה לליגה ג'.
בשנת 2018 אוחדה הקבוצה עם מחלקות הנוער של מכבי עירוני בת ים, והקבוצה המאוחדת נקראה מ.ס. עירוני בת ים ושיחקה עונה אחת בליגה ג'.
בשנת 2019 מוזגה הקבוצה המאוחדת עם בית"ר תל אביב, והקבוצה נקראת בית"ר תל אביב בת ים. במסגרת האיחוד יעביר המועדון לבת ים את כל פעילותו, כולל מחלקת הנוער, וקבוצת הבוגרים תעבור לשחק באצטדיון העירוני בת ים בעתיד לאחר שישודרג לדרישות הליגה הלאומית.
ריאד (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אמביאזיס
אמביאזיס (באנגלית: Amoebiasis) הידועה גם בשמה הנוסף דיזנטריה אמבית, היא זיהום במערכת העיכול הנגרם על ידי הפרוטיסט אנטאמבה היסטוליטיקה של קבוצת אנטאמבה. בכ -10% מהמקרים הפולשניים של אמביאזיס האמבה נכנסת לזרם הדם ועלולה להגיע לכלל איברי הגוף, לרוב היא מגיעה בזרם הדם מהמעי לכבד ושם יכולה לפתח מורסה אמבית של הכבד. המחלה נפוצה בכל העולם אך בעיקר במדינות העולם השלישי בהן לא קיימת הפרדה מספקת בין הביוב והשפכים לבין מקורות המזון והמים ביניהן מקסיקו, מרכז אמריקה, דרום-מזרח אמריקה, דרום אסיה, מזרח אפריקה ודרום אפריקה. המחלה שכיחה יותר בקיץ מאשר בחורף.
תסמינים וסימפטומים
כ-90% מהנדבקים לא מפתחים תסמינים של המחלה והמחלה אצלם היא א-סימפטומטית אבל למחלה זו פוטנציאל גבוה להחמיר. בין 40,000 ל-100,000 אנשים מתים בשנה מאמביאזיס ברחבי העולם. מרגע שהתפתחה מחלה באדם שנושא את הפרוטיסט אנטאמבה היסטוליטיקה לוקח מספר ימים עד מספר מצומצם של שבועות לתסמינים להתפתח ולהתבטא. תסמינים שיכולים להצביע על המחלה הם: דלקות וכיבים באיברים שונים בגוף, שלשול, שלשול דמי לאורך זמן, דימום מפי הטבעת ללא שלשול, כאבי בטן עזים וסימפטומים נוספים המופיעים בדלקת הצפק (פריטוניטיס). הדימום מפי הטבעת נובע מנגעים מדממים במעי הגס שנוצרו על ידי אמבות שפלשו לרירית המעי הגס. קיימות תאוריות שלפיהן השוני בהתבטאות המחלה כלומר בהיעדר סימפטומים או קיומם של סימפטומים קשים נובע משוני בזן האמבה הגורמת לאמביאזיס ובתגובת מערכת החיסון של האדם הנושא את האנטאמבה היסטוליטיקה.
הדבקה
אמביאזיס היא מחלה חיידקית מדבקת המועברת באמצעות מחזור צואה-פה על ידי צריכת מים או מזון מזוהמים, מגע מיני ובאופן עקיף דרך מגע ידיים עם חפצים מלוכלכים ואי שטיפתן לפני מגע במזון. במסלול ההדבקה צורת הציסטה של הטפיל אנטאמבה היסטוליטיקה נכנסת לגוף האדם דרך הפה ועוברת את כל מסלול העיכול עד שמגיעה למעי. במעי כל ציסטה מתחלקת לשמונה טרופוזיטים- צורה נוספת של מחולל המחלה. הטרופוזיטים מגיעים למעי הגס ושם הם מתרבים. אם הם מצליחים לחדור את רירית המעיים הם גורמים להרג של תאי המעי ותאי מערכת החיסון שנמצאים בדופן המעי ובכך גורמים להופעת שלשולים דמיים - התסמין הבולט ביותר של אמביאזיס. ברגע שהטרופוזיטים חדרו את רירית המעי הגס הם עלולים להגיע לזרם הדם וליצור זיהומים בכל איבר אליו יגיעו. אם אינם מצליחים לחדור את רירית המעיים, הם יוצאים דרך פי הטבעת בצואה וחוזרים להיות במצב ציסטה. הידבקות נוספת ממזון מזוהם יכולה לקרות באמצעות זבוב הבית אשר מסייע לתפוצת המחלה על ידי דגירה בצואה, הטלת הביצים ומשם נדידה למזון בחזרה.
אבחנה
כאשר יש שלשול דמי למשך זמן עורכים לחולה בדיקת קולונסקופיה במהלכה נלקחת בדיקת ביופסיה באמצעותה ניתן לוודא נוכחות של אמבות. דרך נוספת לאבחן אמביאזיס היא באמצעות בדיקת צואה המשמשת גם היא כאמצעי זיהוי לנוכחות אמבות. כאשר מתגלת נוכחות אמבות ומופיעים הסימפטומים של המחלה, מאבחנים את המחלה בתור אמביאזיס. השיטה הנפוצה ביותר ברחבי העולם אם כי לא תמיד מדויקת לאבחון אמביאזיס היא באמצעות מיקרוסקופ. חשוב לדעת להבדיל בין ציסטת האנטאמבה היסטוליטיקה (E.histolytica) הגורמת לאמביאזיס לבין פרוטוזואה אחר במעי שאינו גורם למחלה כמו החיידק אי-קולי (E.coli). אחד המאפיינים במבנה של ציסטת האנטאמבה היסטוליטיקה שיכול להבדיל אותה מהחיידק אי קולי הוא שיש לה עד 4 גרעינים והאנדוזום שלה ממוקם במרכז הגרעין. יחד עם זאת מאפיינים אלו אינם ייחודיים לאנטאמבה היסטוליטיקה, כך למשל גם ל Entamoeba dispar ול E. moshkovskii מאפיינים דומים. כלומר לא ניתן להבדיל באמצעות מיקרוסקופ בין האנטאמבה היסטוליטיקה הגורמת לאמביאזיס לפרוטוזואות אחרים הגורמים למחלות דומות, לכן יש אבחנות שגויות לעיתים קרובות בין מחוללי מחלות שונים.
טיפול
כאשר אובחנה הדבקה ללא הופעת סימפטומים יש צורך בטיפול כנגד צורת הציסטה של האנטאמבה היסטוליטיקה הגורמת למחלה. הטיפול הוא בדרך כלל בעזרת אנטיביוטיקה הפועלת בחלל המעי בלבד ואינה נספגת לשאר הגוף. במקרים בהם חולים באמביאזיס מפתחים את תסמיני המחלה יש לשלב גם טיפול מערכתי באמצעות צריכת אנטיביוטיקה מסוג מטרונידזול כנגד צורת הטרופוזיט של הטפיל אנטאמבה היסטוליטיקה. בנוסף לטיפול נגד הפתוגן של המחלה, על החולים באמביאזיס להקפיד על שתיית כמות גדולה של מים כדי להימנע מהתייבשות בעקבות איבוד נוזלים בשלשול שהוא תסמין בולט של אמביאזיס. במקרים חמורים נדרש עירוי תוך-ורידי כדי לספק את הנוזלים שאבדו. יחד עם זאת לא מומלץ לצרוך תרופות נגד שלשול, שכן הן מאריכות את משך המחלה.
אפידמיולוגיה
אמביאזיס גרמה לכ-55,000 מקרי מוות ברחבי העולם בשנת 2010, זאת לעומת כ-68,000 מקרי מוות בשנת 1990. בספרות קודמת מצוין כי שיעור האנשים שנדבקו במחלה עומד על 10% מכלל האוכלוסייה העולמית. היום יודעים שלפחות 90% מהמקרים שדווחו נגרמו למעשה על ידי טפיל אחר שאינו האנטאמבה היסטוליטיקה ולכן אינם מקרי הידבקות באמביאזיס. מכאן שקיימים עד 50 מיליון מקרי זיהום של האנטאמבה היסטוליטיקה וקרוב ל-70,000 מקרי מוות כתוצאה מאמביאזיס בכל שנה. רובם מהתפתחות מורסה אמבית בכבד שנגרמת מחדירת האמבה לזרם הדם.
למרות שבדרך כלל זיהום של טפיל המחלה מתרחש באזורים חמים בשל שמירה על היגיינה נמוכה המאפיינת אזורים אלו ובשל ציסטת האמבה ששורדת טוב יותר בתנאי מזג אוויר חם ולח, המקרה הראשון שדווח בו על אמביאזיס בשנת 1875 היה דווקא בסנט פטרסבורג שברוסיה.
רודולף פון ברודרמן
רודולף ניקולאס ריטר פון ברודרמן (בגרמנית: Rudolf Nikolaus Ritter von Brudermann; 9 בינואר 1851 – 21 בינואר 1941) היה גנרל אוסטרו-הונגרי, מפקד הארמייה השלישית בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה בקרב גליציה.
קורות חייו
פון ברודרמן נולד לרודולף וגיזלה פון ברודרמן. בשנת 1865 החל ללמוד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט, ובשנת 1869 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי.
פון ברודרמן מילא תפקידי מטה שונים, וכן התקדם בסולם הפיקוד בחיל הפרשים, כולל פיקוד על דיוויזיית הפרשים ה-7, ובשנת 1912 מונה למפקח הכללי של חיל הפרשים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, קיבל פון ברודרמן את הפיקוד על הארמייה השלישית, ופיקד עליה בקרב גליציה. לאחר כישלונו בקרב התפטר פון ברודרמן מתפקידו ב-24 בנובמבר 1914, ומסר את הפיקוד על הארמייה לגנרל סבטוזר בורוייביץ'. לאחר המלחמה היה פעיל מאוד באגודת ותיקי המלחמה עד מותו ב-21 בינואר 1941 בקלטנלוטגבן, אוסטריה, שהייתה חלק מגרמניה הנאצית.
משפחתו
בשנת 1878 התחתן עם מריה אלבינה יורגן, אך לא היו להם ילדים. שניים מאחיו היו גם הם מפקדים בולטים בצבא האוסטרו-הונגרי.
בנזונטאט
בנזונטאט (באנגלית: Benzontate), היא תרופה המשמשת להקלה בתסמינים של שיעול ושיהוק. נמכרת בין היתר תחת המותג טסלון. התרופה נמכרת בצורת כמוסות ונלקחת דרך הפה. היא אושרה לשימוש רפואי בארצות הברית בשנת 1958, ובשנת 2016 ניתנו מעל ל-3 מיליון מרשמים של התרופה, אך היא אינה זמינה במדינות רבות. בארצות הברית העלות הסיטונאית היא כ 0.12 דולר למינון.
תופעות לוואי
תופעות הלוואי כוללות: ישנוניות, כאבי ראש, הזיות, עיוות הסימפונות וסחרחורת. מינון יתר עלול לגרום לפעימות לב לא סדירות, הפרעות קצב לב, קריסת מחזור הדם ואף מוות אצל מבוגרים. לעיסה או יניקה של כמוסה יחידה יכולה לגרום למוות של ילד קטן, ולכן התרופה לא מומלצת לטיפול בילדים מתחת לגיל 10. ספיגה מוגזמת של בנזונאט ברירית הפה תביא להתפתחות מהירה של קהות בפה ובגרון. במקרים קיצוניים, הפה והלוע עשויים להיות כה רדומים עד כי עשויה להופיע שאיפה ריאתית.
מנגנוני פעולה
בנזונאט משמש כחומר הרדמה מקומי ומוריד את רגישות קולטני מתיחה בדרכי הנשימה והריאה, ובכך מצמצם את הדחף לשיעול לאחר נשימה עמוקה.
מינון ומנהל
בנזונאט נמכר בכמוסות ג'ל רכות, צהובות או כחולות של 100 מ"ג ו -200 מ"ג. המינון הראשוני הוא 100 מ"ג דרך הפה, 3 פעמים ביום. ניתן להגדיל את המינון לפי הצורך, עד למקסימום של 600 מ"ג ליום. בשל עוצמתו ורעילותו הפוטנציאלית, יש לבלוע את הקפסולות שלמות על מנת לאפשר שחרור איטי יותר של התרופה.
סוזן וולדרידג'
סוזן וולדרידג' (באנגלית: Susan Wooldridge; נולדה ב-31 ביולי 1952) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה
וולדרידג' היא בתם של המלחין ג'ון וולדרידג' ושל השחקנית הבריטית מרגרטה סקוט, אחיה הוא השחקן יו וולדרידג'. היא נולדה בלונדון והתחנכה בבתי ספר במנזרים.
החלה להופיע כשחקנית ב-1972. פריצת הדרך הגדולה שלה הייתה ב-1984 כשהשתתפה בסדרת הטלוויזיה עטורת השבחים "היהלום שבכתר" על פי ספריו של פול סקוט. היא גילמה את דמותה של דפני מנרס, צעירה אנגליה שמתאהבת בצעיר הודי נאה, הארי קומאר, ומעדיפה אותו על פני קצין המשטרה רונלד מריק, ובכך חורצת את גורלו. על תפקידה זה הייתה מועמדת לפרס באפט"א ולפרס ALVA כשחקנית הטובה ביותר. היא השתתפה בסרטים בריטיים רבים, בהם "תקווה ותהילה" משנת 1987 עליו זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה.
הופיעה גם בסדרות וסרטי טלוויזיה רבים בהם "תעלומה באחוזה" (1986) על פי ספרה של אגאתה כריסטי "Dead Man's Folly" בכיכובם של פיטר יוסטינוב, ג'ין סטייפלטון וטים פיגוט-סמית. עוד הופיעה בסדרות הטלוויזיה "Preston Front", 20,000 Streets Under the Sky, Underworld, Bad Company ו"התעלומות של גברת בראדלי".
על הבמה גילמה את ליידי בראנקל במחזה "חשיבותה של רצינות".
ב-2009 יצא לאור רומן ראשון שלה "The Hidden Dance".
בקשת חברות (סרט)
בקשת חברות (באנגלית: Friend Request) הוא סרט אימה על-טבעי גרמני דובר אנגלית שעלה לאקרנים בשנת 2016 ובוים על ידי סיימון ורהוון. הסרט עלה לאקרנים בגרמניה ב-7 בינואר 2016 וקיבל ביקורות מעורבות.
עלילה
לורה וודסון היא סטודנטית בקולג' עם מעל ל-800 חברים ברשת החברתית "פייסבוק". לורה מתגוררת עם אוליביה מת'יסון, איזבל וגוסטבו גרסיה, בן זוגה של איזבל. חברה הקרוב הוא קובי, והיא בזוגיות עם טיילר מקמוניק.
לורה מקבלת בקשת חברות בפייסבוק מחברתה לכיתה מרינה מילס. לורה מבחינה שלמרינה אין בכלל חברים, מאשרת את הבקשה והשתיים מתחילות לבלות ביחד. אך במהרה לורה מרגישה לא בנוח עם אופיה התלותי של מרינה ועם הפוסטים המטרידים שהיא מעלה לרשת החברתית. מרינה רוצה לבוא למסיבת יום ההולדת של לורה, אבל לורה משקרת לה ואומרת שרק היא וטיילר הולכים לבלות יחד לבד. באותו הלילה, מרינה רואה תמונה שלורה העלתה לפייסבוק ובה היא מוקפת בחברים. מרינה הכועסת מתעמתת עם לורה ובמהלך הוויכוח לורה חושפת בטעות בפני כולם שמרינה היא קירחת בחלק מראשה כתוצאה מטריכוטילומניה (הפרעה נפשית הגורמת לאדם לתלוש את שיערו). לאחר מכן לורה מוחקת את מרינה מרשימת החברים שלה בפייסבוק.
בבוקר שלמחרת מתברר שמרינה התאבדה. לורה מרגישה אחראית לכך בעקבות הוויכוח שהיה להן יום קודם לכן, אבל מנסה להמשיך הלאה. מרינה, בדרך לא מוסברת מעלה סרטון לפייסבוק שבו היא שורפת ציור של לורה ותולה את עצמה למוות. הסרטון משותף בקיר של לורה ולורה לא מסוגלת למחוק אותו או למחוק את החשבון שלה. מרינה מוסיפה את גוסטבו לרשימת החברים שלה ולאחר מכן הוא מותקף על ידי רוח זדונית ופניו נמחצות על ידי ישות בלתי נראית. איזבל מוצאת אותו והוא נשלח לבית החולים. סרטון וידאו שבו גוסטבו מתאבד מפורסם בפרופיל של לורה, מה שהורס את המוניטין שלה יותר.
לורה וקובי פורצים לחדרה של מרינה במעונות ומוצאים צילום קבוצתי שצולם בבית יתומים. לורה נוסעת לשם ומגלה ששם משפחתה האמיתי של מרינה הוא נדפייר ושהיא עונתה על ידי שני נערים כשהייתה צעירה. הנערים נרצחו ופניהם הושחטו, מסביב לגופותיהם חג נחיל של צרעות שחורות, באותה הדרך שבה גוסטבו מת. אמה של מרינה הייתה חלק מקומונה שעל פי החשד סגדה לישות שטנית עד שמישהו הצית את הקומונה בלהבות. אמה של מרינה, כשהייתה בהיריון גם היא נשרפה ועברה מוות מוחי, לכן הרופאים ביצעו ניתוח קיסרי והוציאו מגופה את מרינה. קובי בינתיים עושה מחקר על מראות שחורות, אותם היא ולורה ממשיכים לראות בכל מקום ומגלה שמראות שחורות בעבר שומשו בעיקר על ידי מכשפות.
איזבל נעשית לקורבן הבא של מרינה וסרטון שלה שבו היא מתאבדת מפורסם בפרופיל של לורה. אוליביה גם היא מותקפת ולאחר שהיא חווה דיבוק היא מתאבדת. לורה וקובי מחפשים אחר המקום שבו מרינה התאבדה במטרה לשבור את המראות השחורות שמרינה התאבדה מולן, אלו הפכו אותה לרוח זדונית שתוקפת את לורה ואת חבריה. קובי מבין שהוא הקורבן הבא של מרינה, נכנס לחרדה ודוקר את לורה במטרה להרוג אותה ולהציל את עצמו ממרינה.
לורה בורחת ומגלה שמרינה התאבדה במפעל בקרבת מקום. טיילר מוצא את לורה, אבל קובי הורג אותו. כשלורה מגיעה למבוי סתום, נחיל של צרעות שחורות הורגות את קובי. לורה מוצאת את גופתה החרוכה של מרינה ולאחר שהיא מביטה במחשב הנישא שלה, רוחה של מרינה משתלטת עליה.
בסוף הסרט, לורה לבושה בקפוצ'ון שחור, מביטה בקבוצת בנות בדיוק באותה הדרך שמרינה הביטה בה בתחילת הסרט.
הפקה
שמו המקורי של הסרט היה "שגיאה לא ידועה" (Unknown Error) ולאחר מכן הוא שונה לשם "בקשת חברות (Friend Request) בהפצה הבינלאומית כדי למנוע בלבול עם הסרט "הסר חבר" מ-2014 . בגרמניה, הסרט הופץ תחת השם "משתמש לא ידוע" (Unknown User).
הסרט צולם באוניברסיטת קייפטאון שבדרום אפריקה. למרות שהסרט בוים על ידי במאי גרמני והופק על ידי חברות הפקה גרמניות, רובו של הצוות דובר האנגלית התעקש לצלם את הסרט בשפה האנגלית. צילומי הסרט הסתיימו במרץ 2014.
הפצה
הסרט עלה לאקרנים ב-7 בינואר 2016 בגרמניה, ב-7 בינואר 2016 בבריטניה וב-22 בספטמבר 2017 בארצות הברית.
ביקורות
הסרט קיבל ביקורות מעורבות:
באתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 31/100 על סמך 18 ביקורות.
צ'יקו ודיקו
צ'יקוֹ ודיקוֹ (איציק ומרדכי זוהר) הוא שם הבמה של זוג קוסמים, בן ואביו (בהתאמה), שפעלו בישראל, בעיקר בשנות ה-80 של המאה ה-20. הייתה להם פינה קבועה בתוכנית "שמיניות באוויר" במשך שבע שנים, והם גם הופיעו במופע משלהם וכאורחים על במות רבות ברחבי הארץ.
דיקו נולד בבולגריה ב-1945 ועלה עם הוריו בגיל שלוש. גדל בבית דגן ולאחר מכן בתל אביב. דיקו עבד גם כסנדלר. יחד עם בנו, הוא גיבש מופע קסמים והם החלו להופיע לקראת יום הולדתו ה-12 של איציק.
ההצלחה נקטעה כאשר החלו להצטבר נגד איציק תלונות על הטרדה מינית ואונס. ב-1994 נידון איציק לעבודות שירות על בעילה אסורה בהסכמה וביצוע מעשים מגונים בצעירות שביקשו להתקבל אצלו לעבודה. ב-2005 נגזרו עליו שנתיים וחצי מאסר בפועל בגין עבירות מס. כשהשתחרר עזב את הארץ וגם את המקצוע.
נכון לשנות האלפיים, דיקו מנהל חנות לאביזרי קוסמות בתל אביב ומופיע לעיתים עם יואב "האגדי".
בשנת 2003 הופיע דיקו במערכון בתוכנית שידורי המהפכה עם אסי וגורי
ב-2014 עלתה בטלוויזיה החינוכית סדרת תוכניות קצרות בשם "בית ספר לקוסמים", בכיכובם של דיקו ויואב.
בשנת 2015 יצא הסרט הדוקומנטרי, חיים באשליות, המספר את סיפורם של זוג הקוסמים.
בשנת 2018 הופיע דיקו בתור עצמו בסדרה "משיח".
קישורים חיצוניים
עם צאת הסרט "חיים באשליות":
ז'וזפ סגר
ז'וזפ סגר אי סאנס (בקטלאנית: Josep Seguer i Sans, במקור בספרדית "חוסה", José. נולד ב-6 במאי 1923 בפרטס דל ולס שבספרד, נפטר ב-1 בינואר 2014 בראוס) היה כדורגלן ומאמן. סגר שיחק במשך 14 עונות בשנות ה-40 וה-50 בברצלונה, תחילה כקשר ולאחר מכן כמגן. הוא זכה עם ברצלונה ב-5 אליפויות וב-3 גביעים. כמו כן השתתף סגר ב-4 משחקים במדי נבחרת ספרד ב-1952. לאחר שעזב את ברצלונה, החל סגר לעסוק באימון. תחילה כשחקן-מאמן בריאל בטיס ובמנרסה ולאחר מכן כמאמן בלבד במספר קבוצות בספרד בכלל ובקטלוניה בפרט. בין היתר אימן את קבוצת המשנה של ברצלונה וכן את הקבוצה הבוגרת של המועדון לתקופה קצרה ב-1969.
ברצלונה
סגר, שנולד וגדל בפרטס דל ולס שבקטלוניה, החל לשחק בקבוצת החובבנים של ברצלונה ב-1940. כעבור שנתיים במועדון הושאל למשך עונת 1942/43 לגרנוליירס, קבוצה קטנה ששיחקה אז בליגה האזורית של קטלוניה. לאחר ששב מההשאלה החל סגר לשחק בקבוצה הבוגרת של ברצלונה. הופעת הבכורה של סגר, שהחל את הקריירה שלו כקשר, הייתה ב-3 באוקטובר 1943, בניצחונה של ברצלונה 4-3 על ולנסיה. כבר במשחקו השני במדי ברצלונה, בתיקו 3-3 עם ריאל אוביידו ב-12 בדצמבר, הבקיע את שער הבכורה. עד סוף עונת 1943/44 השתתף סגר בחמישה משחקי ליגה נוספים, בהם הבקיע שער אחד נוסף. בעונת 1944/45, בה זכתה ברצלונה באליפות, שיחק סגר רק במחזור האחרון, בתיקו 0-0 עם סביליה. גם בעונת 1945/46 שיחק רק פעם אחת, בתבוסתה של ברצלונה לאתלטיק בילבאו בתוצאה 6-0 ב-21 באוקטובר 1945.
הפריצה של סגר הגיעה בעונת 1946/47. סגר החל עם הבקעת 7 שערים ב-5 משחקים רצופים בהם שותף. בסך הכול בעונה זו כבש 10 שערים ב-11 הופעות בליגה, כולל שלושה צמדים: בניצחון 5-1 על סביליה, 5-0 על דפורטיבו לה קורוניה ו-3-2 על אתלטיקו מדריד. ברצלונה הגיעה למקום ה-4 בלבד בליגה. בסוף העונה הוחלף המאמן ז'וזפ סמיטייר באנריקה פרננדס האורוגוואי. פרננדס הציב את סגר באופן קבוע בהרכב. בליגה, בה נערכו 26 מחזורים, ערך סגר 20 הופעות, בהן כבש 8 פעמים, כשבין היתר הבקיע צמד לרשתה של ריאל סוסיאדד ב-15 בפברואר 1948. סגר עזר לברצלונה לזכות באליפות. בעונה הבאה, בעונת 1948/49, המשיכה ההצלחה של ברצלונה בכלל ושל סגר בפרט. הקבוצה זכתה באליפות שנייה ברציפות ובגביע אווה דוארטה, כשסגר מבקיע 6 שערי ליגה ב-24 משחקים בהם שיחק. בקיץ 1949 סייע סגר לקבוצתו לזכות בגביע הלטיני, בכך שכבש בניצחונות נגד סטאד ריימס וספורטינג ליסבון. ככובש השער הראשון בניצחון על סטאד ריימס, סגר הוא מבקיע השער הראשון במסגרת אירופית בהיסטוריה של ברצלונה. לצדו של סגר בהגנה, שיחק לרוב המגן פרנססק קלבט.
בעונת 1949/50 המשיך סגר להיות משמעותי בהרכב ברצלונה. הוא כבש רביעייה במשחק בו הביסה ברצלונה את סביליה 7-0 ב-25 בספטמבר 1949, ובמשחק הקופה אווה דוארטה בו הפסידה ברצלונה לוולנסיה בתוצאה 7-4, הבקיע שלושער. ברצלונה דעכה בליגה, פרננדס פוטר באמצע העונה, והקבוצה הגיעה למקום ה-5 בלבד. בסיכום העונה הבקיע סגר 8 שערים ב-18 משחקי ליגה. פרדיננד דאוצ'יק הסרבי החל לאמן את ברצלונה בקיץ 1950, והוא הוביל את ברצלונה לאחת מתקופותיה המוצלחות. הוא הסיט את סגר מעמדת הקשר לעמדת המגן, והוא מילא את תפקידו החדש נאמנה. בעונת 1950/51 זכה סגר עם הקבוצה בגביע הגנרל, כשהוא פתח בהרכב במשחק הגמר בו ניצחה ברצלונה את ריאל סוסיאדד 3-0. בליגה, בה שיחק סגר 21 פעמים והבקיע פעמיים בעיטות עונשין, הגיעה ברצלונה למקום ה-4.
ההצלחה הגדולה עם דאוצ'יק הגיעה בהמשך הדרך. בעונת 1951/52 זכתה ברצלונה בדאבל - זכייה הן באליפות הליגה והן בגביע, תוך שסגר משחק בעקביות בהרכב הקבוצה. סגר פתח גם בגמר הגביע של אותה שנה, אז ניצחה ברצלונה את ולנסיה בהארכה בתוצאה 4-2. בליגה השתתף סגר ב-24 משחקים והבקיע שער בודד. בקיץ זכתה ברצלונה בגבי הלטיני ובגביע רוסי, וסגר פתח בשני משחקיה של ברצלונה, נגד יובנטוס וניס. ברצלונה זכתה באופן אוטומטי גם בקופה אווה דוארטה. בארסה השלימה זכייתה בחמישה תארים בשנה קלנדרית אחת, 1952, ולכן נולד הכינוי המפורסם "בארסה של חמשת הגביעים". בעונה הבאה זכתה ברצלונה בדאבל שני ברציפות. סגר פתח ב-26 מתוך 30 משחקי הליגה וכן במשחק גמר הגביע בו ניצחה ברצלונה את אתלטיק בילבאו 2-1. סגר לא כבש אף שער ליגה לזכות קבוצתו, אך כן כבש שער עצמי בתיקו 1-1 עם דפורטיבו לה קורוניה ב-18 בינואר 1953.
בעונת 1953/54 סבל סגר הן מדעיכה במעמדו והן ממספר פציעות שהגבילו את השתתפותו במשחקי הקבוצה. סגר פתח ב-13 משחקי בלבד, ובמחזור האחרון, בהפסדה של ברצלונה לאתלטיקו מדריד, הורחק בכרטיס אדום. ברצלונה סיימה במקום ה-2 בליגה ובגמר הגביע הפסידה ברצלונה לוולנסיה 3-0, עם סגר בהרכב הקבוצה. דאוצ'יק הוחלף בתום העונה בסנדרו פופו, וסגר שיחק בעונה הבאה יותר מקודמתה. הוא פתח ב-19 משחקי ליגה, בהם הבקיע פעם אחת, בבעיטת עונשין במחזור הראשון של הליגה, אז ניצחה ברצלונה את סביליה 4-2. ברצלונה הגיעה פעם שנייה ברציפות למקום ה-2 בליגה, ובגביע הודחה על ידי אתלטיק בילבאו בחצי הגמר, בתוצאה מצטברת 4-2. בעונת 1955/56, עם פרנץ פלאטקו כמאמן הקבוצה, חזר סגר להיות שחקן קבוע בהרכב הקבוצה. סגר שותף ב-27 משחקי ליגה, בהם לא הבקיע פעם אחת, וברצלונה הגיעה פעם נוספת למקום ה-2 בליגה. בגביע הודחה הקבוצה כבר ברבע הגמר על ידי אספניול. העונה שלאחריה, אז מאמן הקבוצה היה דומנק בלמניה, עמדה בניגוד מוחלט לקודמתה עבור סגר. הוא פתח בשלושה משחקי ליגה בלבד, וברצלונה זכתה בגביע הודות לניצחון 1-0 על אספניול בגמר, אך סגר לא שותף בו.
שלהי הקריירה
בקיץ 1957 החליט סגר לעזוב את ברצלונהוהצטרף לריאל בטיס שמהליגה השנייה. סגר פתח ב-18 משחקים בעונת 1957/58 וסייע לקבוצתו לסיים במקום הראשון בליגה, ממנו עלתה בטיס לליגה הראשונה. סגר לא מצא את מקומו בקבוצה לאחר עלייתה לליגה הראשונה, ולכן הפך למאמן בעודו רשום כשחקן בסגל הקבוצה. הוא לא ערך אף הופעה בעונת 1958/59. ב-1959 עזב את בטיס והחל לשמש שחקן-מאמן במנרסה, קבוצה קטנה מקטלוניה. הוא מילא את תפקיד זה במשך שנתיים, לפני שפרש ממשחק, בגיל 38.
נבחרת לאומית
סגר שיחק ב-4 משחקי ידידות במדי נבחרת ספרד במהלך שנת 1952. הראשון שבהם היה ניצחונה של ספרד על ב-1 ביוני 1952, השניים הבאים נגד נבחרות  ו והרביעי בתיקו 2-2 עם  ב-28 בדצמבר. בנוסף, השתתף סגר במשחק ידידות אחד של נבחרת קטלוניה ב-1950.
קריירה כמאמן
לאחר שפרש ממשחק באופן מוחלט, התפנה סגר לעבוד כמאמן באופן בלעדי. פרק האימון הראשון שלו היה עם קבוצת החובבנים של ברצלונה, שם אימן במשך 3 שנים עד 1964. לאחר מכן החל סגר לאמן את ליידה, שהייתה אז בליגה השלישית. סגר הוביל את הקבוצה למקום הראשון בביתה, ממנו העפילה לליגה השנייה. בעונת 1965/66 הגיעה ליידה תחתיו למקום ה-11 בליגה השנייה. עונת 1966/67 החלה עם קשיים עבור הקבוצה, וסגר עזב את תפקידו בדצמבר 1966, כשהקבוצה במקום ה-14 מתוך 16.
ב-1967 הצטרף סגר לטראסה שמהליגה השלישית, אך במשך שנתיים שם לא הצליח לעזור לה לעלות לליגה השנייה, על אף שהגיעה לפלייאוף ההעפלה פעמיים: בראשונה מהמקום הראשון ובשנייה מהמקום השני. בעונת 1969/70 התמנה סגר לתפקיד עוזרו של המאמן סלבדור ארטיגס בברצלונה. ארטיגס פוטר כעבור חמישה מחזורים, וסגר תפס את מקומו כמאמן הראשי. תחתיו שיחקה הקבוצה 13 משחקים, האחרון שבהם ניצחון 1-0 בקלאסיקו על ריאל מדריד ב-28 בדצמבר 1969. לאחריו נכנס לתפקידו הנשיא החדש אגוסטי מונטל, שמינה את ויק בקינגהאם האנגלי כמאמן הקבוע של הקבוצה.
בסוף העונה החל סגר לאמן את קונדל, ששימשה קבוצת משנה לברצלונה, ושיחקה אז בליגה השלישית. ב-1970 אוחדה הקבוצה עם אתלטיק קטלוניה, וכך נוצרה הקבוצה ברצלונה אתלטיק, שהייתה קבוצת המשנה של ברצלונה באופן רשמי. סגר היה מאמנה הראשון. בעונתו הראשונה בתפקיד הגיעה הקבוצה למקום ה-4 בביתה, אך בעונה השנייה סיימה במקום ה-19 וירדה לליגה הרביעית.
בעונת 1972/73 אימן את בדלונה, קבוצה קטנה מקטלוניה, וב-1973 חזר לתקופה קצרה במנרסה. בשתי העונות הבאות אימן את הקבוצות הקטנות ז'ופיטר וטורטוסה, לפני שחזר לטראסה, ששיחקה בעונת 1977/78 בליגה השנייה. סגר לא סיים את העונה בטראסה, ובמרץ 1978 הוחלף. בעונות 1978/79 ו-1979/80 אימן את ויאריאל, שהייתה באותן שנים בליגה הרביעית. בשנים הבאות אימן לפרקים קצרים קבוצות קטנות בקטלוניה - פיגרס, גאווה, לה קאווה וראוס. ב-1983 הפסיק לעבוד כמאמן.
ורוולף (קבוצות פרטיזנים)
וֶרְווֹלְף (בגרמנית: Werwolf) הוא שמה של תוכנית שהכין האס אס בסוף מלחמת העולם השנייה, כאשר היה ברור שסופו של הרייך השלישי קרב, למלחמת גרילה גרמנית בכוחות בעלות הברית לפגיעה בעורף הלוחמים ולהמשך ההתנגדות הגרמנית גם לאחר שהללו יכבשו את גרמניה.
ארגון ורוולף (Werwolf) הוקם בספטמבר 1944 בתחילה לצורך פעולות חבלה בעורף הצבא האדום בעקבות המפלות שספג הצבא הגרמני והתקרבות הצבא האדום לגבולותיה של גרמניה, כינויו של הארגון היה 'w, ולמפקד הארגון מונה אוברגרופנפיהרר הנס-אדולף פריצמן. בארגון היו 4,000-3,000 חברים שבאו ברובם משורות האס אס וההיטלריוגנד. הם החלו לפעול בינואר 1945, ללא הצלחה יתירה.
בחודשים האחרונים של הרייך הוחלט על ידי ההנהגה הנאצית להרחיב את התוכנית ולפעול אף נגד כוחות בעלות הברית המערביים שנכנסו לגרמניה מן המערב - ואף כתוכנית ללוחמת גרילה נאצית לאחר כיבוש גרמניה על ידי בנות הברית. הקמת הארגון בחזית המערבית הוטלה על גרוסה ארנסט, מפקד מחלקה IV בגסטפו פרנקפורט.
גם על אדולף אייכמן, כבעל דרגת קצין מילואים בוואפן אס אס הוטלה משימה לארגן יחידה ללוחמת גרילה בהרי האלפים. ליחידה זו הצטרף גם הפשיסט הרומני הוריה סימה. היחידה לא עשתה רבות עקב סיום המלחמה.
ב-30 באפריל 1945 התאבד אדולף היטלר, בבונקר שלו בברלין, ועל פי צוואתו מונה גרוס אדמירל קרל דניץ לתפקיד נשיא גרמניה. מכיוון שברלין נכבשה על ידי הצבא האדום ב-2 במאי 1945, החליט דניץ לכנס את ממשלתו בפלנסבורג, והוא העביר את מטהו לשם. אחת הפעולות הראשונות (והבודדות) שעשתה הממשלה החדשה היא ההוראה שלא להפעיל את תוכנית ורוולף.
רוב חברי הארגון בחזית המזרחית נתפסו במהרה וחוסלו. קבוצות קטנות ומעטות ניסו להמשיך לפעול גם לאחר תום המלחמה, בעיקר נגד שלטון הפולנים בשלזיה. בשנת 1947 חוסלו אחרוניהם בידי שירותי הביטחון הפולניים. בחזית המערבית לא יצאה התוכנית לפועל כלל.
ספרים בנושא
Biddiscombe, Perry (2004). The Last Nazis: SS Werewolf Guerrilla Resistance in Europe 1944-194. Tempus Publishing. ISBN 0-7524-2967-1.
Biddiscombe, Perry (1998). Werwolf!: The History of the National Socialist Guerrilla Movement, 1944–1946. University of Toronto Press. ISBN 978-0-8020-0862-6.
רשומות האביב והסתיו
רשומות האביב והסתיו (בסינית: 春秋, בפין-יין: Chūnqiū, בתעתיק לעברית: צוּן-צ'יוּ) הוא ספר ההיסטוריה הסיני העתיק ביותר ששרד עד ימינו, המסודר ככרוניקה. הספר מיוחס לקונפוציוס ולכן הוא אחד מחמשת ספרי המופת, אף שככל הנראה לא היה לקונפוציוס חלק ממשי בכתיבתו. החיבור הוא כרוניקה המתארת את דברי ימי מדינת לו, אחת הנסיכויות שפעלו בתקופת שושלת ג'ואו המזרחית. הספר, המתאר את תקופת האביב והסתיו נתן לתקופה זו את שמה.
מחבר הספר
על פי המסורת הסינית את רשומות האביב והסתיו חיבר, או לכל הפחות ערך, הפילוסוף הסיני בן התקופה קונפוציוס. דעה אחרת פחות מקובלת מייחסת את הספר למנציוס. מדינת הולדתו של קונפוציוס היא לו וייתכן כי עובדה זו קישרה אותו לחיבור הספר, כמו כן התיאור התמציתי שמאפיין את הספר מתאים לסגנונו של קונפוציוס. בנוסף, קונפוציוס הוא זה שהביא את הספר להכרת הציבור הרחב. מחקרים מודרניים מייחסים את הספר לסופרי החצר של לו, וטוענים שלקונפוציוס אין חלק ממשי בכתיבתו או עריכתו. על כל פנים, הייחוס של הספר לקונפוציוס הביאה לראיה בספר יצירה מיסטית ממש שבה טמן קונפוציוס סודות, והביאה להכללתה בספרים הקנוניים.