cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרשות הפלסטינית
עידוד טרור ותמיכה במחבלים
מבט לתקשורת פלסטינית הראו שברשות השידור הפלסטינית מפורסמים לעיתים דברי הלל לשהידים, קליפים המעודדים שהאדה בטלוויזיה ושירים מעודדי שהידים ברדיו הרשמי. הרשות מנציחה מחבלים שביצעו פיגועים קשים: טורניר כדורגל לילדים בני 14 נקרא על שמו של עבד אל-בסט עודה, שביצע את הפיגוע במלון פארק שבו נרצחו 30 ישראלים. על שמה של דלאל מוגרבי, שהובילה את הפיגוע בכביש החוף שבו נרצחו 35 ישראלים, נקראו מחנות קיץ, בתי ספר, טקסי סיום ואירועי ספורט. טהאר חאמד, שהרג 10 ישראלים במחסום צה"ל בוואדי חרמיה בשנת 2002, זכה בעיתון הרשמי של הרשות לכינוי "גיבור האינתיפאדה" בינואר 2016 פרסם השב"כ שיש להסתה בשידורי הטלוויזיה הפלסטינית השפעה מעודדת טרור.
באמצע 2020, דווח שבספרי הלימוד הפלסטיניים נמחקו כל ההסכמים ושיחות השלום עם ישראל מאז הסכם אוסלו, והוכנסו במקומם תכנים רבים יותר המקדמים ג'יהאד, אלימות ושנאת האחר, מה שהוביל לשלילת כספים ולביקורת מהאו"ם.
תשלומים למחבלים ומשפחותיהם
הרשות הפלסטינית מעניקה תמיכה חודשית למחבלים הכלואים בישראל בגין פעולות טרור ולמשפחותיהם. התמיכה ניתנת בצורת משכורת חודשית והטבות נוספות, כדין עובדי הרשויות הפלסטיניות. על פי החוק הפלסטיני, חוק האסירים המשוחררים 2004/19, זכאים למשכורת כל היושבים בבתי הכלא הישראליים על רקע השתתפותם במלחמה נגד ישראל (אסירים פליליים אינם זכאים למשכורת). גובה המשכורת החודשית נגזר מאופי פעולת הטרור, משך תקופת המאסר ואזרחות המחבל. מחבלים בעלי אזרחות ישראלית מקבלים משכורות גבוהות יותר מתושבים פלסטינים. אבו מאזן אמר בכמה הזדמנויות שגם אם יהיה לו גרוש אחד הוא ישלם אותו למחבלים, משום ש"אנחנו שלחנו אותם". הרשות תומכת באופן חודשי בכ-5,000 מחבלים מורשעים הכלואים בישראל וכ-5,500 מחבלים שכבר שוחררו. הסכום המוקצב לתשלום משכורות המחבלים ומשפחותיהם עומד על קרוב ל-1.3 מיליארד שקל בשנה, שהם כ-7% מהתקציב הכולל של הרשות. כחצי מסכום זה משולם למחבלים עצמם וכחצי למשפחות מחבלים שנהרגו.
יחסי חוץ
ב-5 בינואר 2013, בעקבות החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם, הורה נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס לכל השגרירויות הפלסטיניות לשנות כל אזכור רשמי בשם הרשות הפלסטינית ל"מדינת פלסטין". כמו כן, הורה לממשלה הפלסטינית להנפיק דרכונים ומסמכים רשמיים נוספים בהם תוטבע החותמת "מדינת פלסטין". 138 מתוך 193 המדינות החברות באו"ם הצביעו בעד החלטה 67/19, ובכך הכירו ברשות כמדינה משקיפה באו"ם.
הרשות הפלסטינית נכללת במדיניות השכנות האירופית של האיחוד האירופי (ENP), שמטרתה לקרב את האיחוד האירופי ושכנותיו.
כלכלה
כלכלת הרשות הפלסטינית מקבילה לכלכלת מדינת עולם שלישי לפי מדדים מקובלים. התוצר הלאומי הגולמי של התושבים נאמד בכ-2,900 דולרים לנפש לשנה. השכר הממוצע בשנת 2006 הוערך בין 1,570-1,800 ש"ח לחודש. רוב התושבים הם חקלאיים או עובדים כלליים ללא השכלה גבוהה. שירותי הבריאות, החינוך והרווחה נתונים לחסדי התרומות של מדינות ערב, ארצות הברית ואירופה. כמו כן, קיימים פערים כלכליים גדולים בין האליטה הפלסטינית בעלת הממון לבין האוכלוסייה קשת היום ומרובת הילדים.
הקשרים הכלכליים בין ישראל לרשות מסייעים לכלכלת שני הצדדים. בשנות ה-90 כמאה אלף פלסטינים הועסקו מדי יום בידי ישראלים. בנוסף, היצוא מהרשות לישראל עמד על כ-500 מיליון דולר בשנה. עם זאת, בשנים הראשונות לפעילותה של הרשות הכלכלה הפלסטינית אופיינה בריכוזיות גבוהה, בהיעדר שקיפות, ולעיתים אף בשחיתות. עסקים רבים בשטחים הוחזקו בידי הרשות או אנשיה. מדיניות זו הפחיתה את התחרותיות במשק ואת הניצול של המשאבים הפיסקליים. משנת 1997 החלה מגמת צמיחה, שנמשכה עד פרוץ האינתיפאדה השנייה. הצמיחה נבעה מגידול במספר העובדים הפלסטינים בישראל, ירידה באבטלה משיעור של 25% בשנת 1996 ל-11% בשנת 2000, מיסים שגבתה ישראל עבור הרשות והירתמות הקהילה הבינלאומית. בשנים 1994–2001 הזרימה הקהילה הבינלאומית לרשות 4.5 מיליארד דולר. הסכמי אוסלו הביאו השקעות בתחומי הרשות ובישראל ובתקופה שבין ההסכמים לאינתיפאדה השנייה (1993–2000) צמח התמ"ג הפלסטיני בכ-230%.
האינתיפאדה השנייה הסבה נזק כבד למשק הפלסטיני. בעקבות פיגועי הטרור, צה"ל הטיל סגרים על השטחים וקשרים כלכליים רבים בין ישראל והפלסטינים נותקו. אלפי פלסטינים איבדו את מקור עבודתם. כיבושן מחדש של הערים הפלסטיניות ביהודה ושומרון במבצע חומת מגן הביא לסגירת מרכזים כלכליים כמו בנקים, שעליהם פשט צה"ל כדי לקטוע הזרמת כספים לטרור. במקביל הועלו טענות כלפי ההנהגה הפלסטינית על שחיתויות ונטילת כספים שהיו מיועדים לרווחת כל התושבים, עובדה שתרמה לעליית החמאס לשלטון ב־2006. ניצחון החמאס הביא להפסקת הזרמת הכספים של מדינות אירופה וארצות הברית, וזו היוותה פגיעה נוספת בכלכלה הפלסטינית, ובעיקר בזו שברצועת עזה.
בניגוד למצב הקשה בעזה, בשנים 2008 ו-2009 ניכר שיפור בכלכלת יהודה ושומרון, בעקבות הקלות שהנהיגה ישראל על התנועה והסרת מחסומים, לצד היתרים גורפים לכניסת ערבים ישראלים לשטחים, שיפור פנימי בסדר ובביטחון בערים, וכינון ממשלה חלופית לממשלת חמאס (פעולה שהחזירה את הסיוע בינלאומי). בשנת 2005 היה התמ"ג לנפש ביהודה ושומרון גבוה בעשרה אחוזים מזה שנרשם ברצועת עזה, ובשנת 2015 הוא היה גבוה ב־128 אחוזים.
הרשות הפלסטינית מקבלת סיוע כלכלי מארגונים בינלאומיים, ממדינות המערב וממדינות המפרץ. סמוך להסכמי אוסלו הוקמה ועדת הקישור אד-הוק לסיוע כלכלי לרשות הפלסטינית.
גאוגרפיה וחלוקה מנהלית
ב"הצהרת העקרונות" שעליה חתמו נציגי ממשלת ישראל והנהגת אש"ף ב-13 בספטמבר 1993, ואשר קבעה קווים מנחים למשא ומתן בין הצדדים, נקבע:
אף כי בפועל הרשות הפלסטינית אינה שולטת במרבית שטח יהודה והשומרון (המכונה בהצהרת העקרונות "הגדה המערבית"), הרי שלפי "הצהרת העקרונות", רוב השטח שמעבר לקו הירוק יכול לעבור לשליטתה במסגרת המשא ומתן עם ישראל על הסדרי הביניים. לפי סעיף 5 ב"הצהרת העקרונות" שטחי מזרח ירושלים וההתנחלויות לא ייקבעו אלא בהסכמי הקבע בין הצדדים. מאז הפיכת חמאס ברצועת עזה, אבדה הרשות הפלסטינית את שליטתה ברצועה, וחמאס שולט בה באופן מעשי.
תחנת הרכבת בני ברק – רמת החייל
תחנת הרכבת בני ברק   היא תחנת נוסעים של רכבת ישראל המשרתת את בני ברק, רמת גן ואזור התעשייה רמת החייל בתל אביב. התחנה ממוקמת בבני ברק על גבול תל אביב ורמת גן במסילת הירקון בסמוך לקניון איילון ואצטדיון רמת גן ומהווה תחנת ביניים בקו אשקלון – הרצליה. התחנה נקראה בעבר תחנת הרכבת תל אביב צפון.
היסטוריה
עם קום מדינת ישראל לא היה קישור מסילתי מתל אביב צפונה אלא לכיוון לוד בלבד, דבר שמנע שירות רכבות בין תל אביב לצפון הארץ ובפרט לחיפה. המסילה הקרובה ביותר לצפון תל אביב הייתה מסילת הירקון שהסתעפה מהמסילה המזרחית ליד ראש העין והגיעה עד פתח תקווה. מסילה זו הוארכה בשנת 1949 בשבעה קילומטר נוספים לכיוון מערב לאורך נחל הירקון ובסופה נבנתה תחנת רכבת שנקראה "תל אביב צפון", להבדילה מתחנת הרכבת תל אביב דרום ששכנה אז מול בית הדר. התחנה נחנכה ב-20 בספטמבר 1949 יחד עם קו הנוסעים תל אביב - חיפה, שעבר אז ממזרח לשרון וגוש דן.
עם חנוכת מסילת החוף במאי 1953 חוברה מסילת הירקון למסילת החוף בצומת תל ברוך ותחנת תל אביב צפון המשיכה להיות התחנה הסופית בקו חיפה - תל אביב ותחנת ביניים בקו חיפה - ירושלים. כאשר נחנכה תחנת הרכבת תל אביב מרכז בנובמבר 1954, רק מספר רכבות בודדות שנסעו בקו חיפה – ירושלים המשיכו לעצור בתחנת תל אביב צפון. שם התחנה שונה לתחנת בני ברק, כיוון שנמצאה בשטח העיר בני ברק, אף שבקרב הציבור נותרה זמן מה מוכרת כתחנת תל אביב צפון. בתחנה נבנה מסוף מטען גדול עבור רכבות משא, כיוון שהיא סמוכה לאזור תעשייה, ועם חנוכת מסילת איילון בשנות ה-90 הופסק לחלוטין שירות הנוסעים בתחנה זו.
ב-3 ביוני 2000 נחנך קו הנוסעים תל אביב – ראש העין, כאשר במסגרת העבודות על הקו שודרגה מסילת הירקון ונבנתה מחדש "תחנת הרכבת בני ברק" שהיוותה תחנת ביניים בקו זה. בשנת 2006, בקרבת התחנה, נחנך גשר מבצע קדש מעל נחל הירקון ומסילת הרכבת. מעבר הולכי הרגל על המסילה לכיוון בני ברק נחסם והוחלף במדרגות לולייניות ממתכת שהוצבו בגשר.
ב-19 בנובמבר 2021 הושלמה בתחנה התקנתה של מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ ומאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.
ב-25 בדצמבר 2021 החל לפעול בתחנה קו נוסעים חשמלי מהרצליה לאשקלון במקום קו הנוסעים שפעל מהרצליה ועד באר שבע מרכז דרך קו הנגב המערבי.
מבנה התחנה
בתחנה קיימים רציף אי אחד, רציף צד אחד צמוד לאולם הנוסעים, ושלוש מסילות המשרתות אותם. התחנה היא תחנת ביניים והתנועה ממנה אפשרית בשני הכיוונים.
שירות הרכבות בתחנה
תחנה זו משמשת כתחנה ביניים בקו אשקלון - הרצליה. בשעות השיא עוצרות בתחנה ארבע רכבות בשעה לכל כיוון; ארבע לכיוון הרצליה, שתיים לאשקלון, אחת לאשדוד עד הלום ואחת לראשון לציון משה דיין. בשעות השפל עוצרות בתחנה שתי רכבות בשעה בכל כיוון.
קווי אוטובוס העוברים בתחנה
לתחנה עצמה מגיעים שלושה קווי אוטובוס: קווים 4, 9 המקשרים את התחנה לשכונות בני ברק וקו מספר 81 המקשר את התחנה לשכונת רמת החייל, קריית עתידים ומסוף עתידים. בנוסף ישנם קווי אוטובוס רבים על גשר מבצע קדש הנמצא במרחק הליכה מהתחנה.
מתחם תפעולי ומסוף מטענים
בצמוד לתחנה נמצא מתחם תפעולי ומסוף מטענים המשמש לדיור רכבות וציוד הנדסי נייד, לטעינה ופריקה של מטענים. המתחם כולל מספר רב של מסילות ועקלתונים ויוצאים ממנו שלוחות לממגורות רמיד ולהעמסת אשפה.
מומנט (הסתברות)
מומנט של משתנה מקרי הוא התוחלת של חזקה שלמה כלשהי של המשתנה המקרי. המומנטים השונים של משתנה מקרי מהווים אינדיקציה לתכונות שונות של התפלגות המשתנה, ובמקרים רבים די בחישוב של מספר מומנטים כדי לקבל מידע על המשתנה האקראי, ללא חישוב מפורש של פונקציית ההתפלגות.
הגדרה ותכונות כלליות
המומנט ה-k של משתנה מקרי X הוא (בתנאי שהאינטגרל מתכנס בהחלט).
בדומה לזה, המומנט המרכזי ה-k הוא המומנט ה-k של המשתנה המקרי, אשר מתקבל על ידי הסטת המשתנה המקורי, X, בתוחלתו כך שלמשתנה החדש תוחלת 0. את המומנט המרכזי מסמנים. לפי ההגדרה, המומנט מסדר אפס הוא 1:.
המומנטים של משתנה מקרי רציף \tilde{X} הם, כאשר f היא פונקציית הצפיפות. עבור משתנה מקרי בדיד מתקבל ביטוי דומה עם פונקציית ההסתברות במקום הצפיפות.
אפשר לנרמל את המומנטים לפי סטיית התקן, ולקבל מומנט מתוקן. לכל משתנה מקרי, המומנט המתוקן הראשון הוא 0, והשני 1.
למומנט המרכזי התכונות הבאות:
מומנטים מסדרים שונים
למומנטים מסדרים נמוכים ישנה משמעות אינטואיטיבית לגבי טיב הפילוג הנתון:
מומנטים של סכום משתנים מקריים
יהיו X,Y שני משתנים מקריים ונניח כי קיימים להם מומנטים מכל סדר. אזי: אם בנוסף ידוע כי X,Y הם גם חסרי קורלציה אזי: ואם ידוע כי X,Y הם גם בלתי תלויים סטטיסטית, אזי:
קשר בין המומנטים לבין ההתפלגות
התמרת פוריה קושרת בין התפלגות של משתנה לבין הפונקציה האופיינית שלו, המוגדרת כך:  (כאשר j=\sqrt{-1}). אי לכך, ניתן להראות כי שני משתנים מקריים הם שווי פילוג אם ורק אם יש להם אותה פונקציה אופיינית, ומכאן שהפונקציה האופיינית מגדירה את פילוג המשתנה.
מתוך הפונקציה האופיינית ניתן להגדיר את הפונקציה היוצרת מומנטים של משתנה מקרי:  כעת, לפי פיתוח טיילור של הפונקציה, נקבל כי הפונקציה היוצרת מומנטים ניתנת לביטוי כך:
מסקנה: אם ידועה פונקציית הצפיפות של המשתנה המקרי, ניתן לקבל מומנט כלשהו מסדר k על ידי כתיבת הפונקציה היוצרת מומנטים, גזירתהּ  k  פעמים והצבת 0:
מאידך, תחת תנאים מתאימים, אם ידועים לנו כל המומנטים של המשתנה המקרי, ניתן להשתמש בנוסחה הנ"ל לקבלת פונקציית הצפיפות. אם כי קיומה של הפונקציה היוצרת מומנטים אינו מובטח (על אינטגרל התוחלת להתכנס), ונדרשים תנאים להחלפת סדר סכימה ואנטגרציה כדי לקבל את המסקנה לעיל.
מאשה ברוסקינה
מאשה מלמד (ברוסית: Маша МЕЛМЕД; 1924 - 26 באוקטובר 1941) הייתה לוחמת יהודייה במחתרת האנטי-נאצית שפעלה בעיר מינסק שבברית המועצות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
מאשה ברוסקינה נולדה למשפחה יהודית בעיר מינסק ב-1924. בשנת 1941, ימים ספורים לפני פלישת גרמניה לברית המועצות, היא סיימה את בית הספר התיכון.
בסוף יוני 1941, כאשר הגרמנים כבשו את מינסק, הושמה משפחתה של מאשה, יחד עם שאר יהודי העיר, בגטו. מאשה הצליחה לברוח מהגטו אל הצד הארי של העיר, שם הצטרפה בזהות בדויה למחתרת האנטי-נאצית שהתארגנה בעיר לאחר הכיבוש. לפי הנחיית מפקד המחתרת, היא התחילה לעבוד כסייעת בבית החולים לשבויי מלחמה סובייטים במינסק. במהלך עבודתה הבריחה לתוך בית החולים בגדים אזרחיים ותעודות מזויפות, אשר היו אמורים לאפשר לשבויים, כאשר יחלימו, לברוח מבית החולים אל היערות ושם להצטרף ליחידות הפרטיזנים. בתחילת אוקטובר 1941 ניסתה קבוצה גדולה של שבויי מלחמה להימלט מבית החולים. הבריחה נכשלה, חלק מהשבויים נהרגו, ואלו שנשבו עונו קשות. אחד מהם הסגיר את מאשה. ב-14 באוקטובר 1941 היא נעצרה עם עוד שני חברי המחתרת על ידי הגסטאפו. היא הוכתה ועונתה לאחר שנתפסה, אך רוחה לא נשברה. היא הצליחה להגניב פתק לאמה מהכלא, בו כתבה כי הדבר היחיד שמדאיג אותה זה הצער שהיא גורמת לה. היא גם ביקשה ממנה להביא לה בגדים נקיים, כיוון שהיא רוצה להיות לבושה בצורה הולמת כאשר יוציאו אותה להורג.
ב-26 באוקטובר 1941 הוצאו להורג בתלייה מאשה ברוסקינה ושני חבריה למחתרת מינסק - קיריל טרוס וולדימיר שרבצביץ'. הם הובלו בתהלוכה ברחובות מינסק כשמאשה, ידיה כבולות, נושאת על חזה שלט בו נכתב בגרמנית וברוסית: "אנחנו פרטיזנים וירינו בכוחות גרמניים". ההוצאה להורג בוצעה בשער מפעל לייצור שמרים על ידי חיילים גרמנים ומשתפי הפעולה הליטאים.
כל מהלך ההוצאה להורג צולם בידי צלם גרמני. במשפטי נירנברג לאחר המלחמה היו תמונות אלה חלק מחומר הראיות של התביעה נגד פושעי המלחמה הנאצים.
תמונת ההוצאה להורג של מאשה ברוסקינה ושני לוחמי המחתרת הופיעה בספרים רבים שיצאו לאור בברית המועצות אודות מלחמת העולם השנייה. העתק התמונה נמצא גם במוזיאון המלחמה במינסק. תחילה לא היו ידועים שמות שלושת לוחמי המחתרת שמופיעים בתמונה, ונעשה מאמץ לזהותם. הגברים, קיריל טרוס וולדימיר שרבצביץ', זוהו מהר יחסית, אך שמה של הבחורה בתמונה נותר בגדר תעלומה עד סוף שנות ה-60, בעיקר משום שמרבית קרובי משפחתה וחבריה של מאשה נרצחו בגטו מינסק. רק בסוף שנות ה-60 הצליחו לזהותה.
זכרה של מאשה לא הונצח בברית המועצות. בבלארוס מעשה הגבורה שלה זכה להכרה רק בשנת 2008, כאשר במקום בו הוצאה להורג הוצב לוח זיכרון לה ולשני חבריה למחתרת.
בישראל הוצב פסל לזכרה בכפר הירוק. הפסל נבנה מכספי התרומות של יוצאי ברית המועצות החיים בישראל. בשנת 2007 נחנך רחוב הקרוי על שמה בשכונת פסגת זאב בירושלים.
שקיפות בינ"ל ישראל
העמותה שקיפות בינלאומית ישראל - שבי"ל הוקמה בשנת 1999, במטרה לקדם בחברה הישראלית נורמות של שקיפות, טוהר מידות, יושרה ואתיקה.
העמותה נוסדה על ידי פרופ' דוב יזרעאלי, שהיה מרצה לשיווק ואתיקה בפקולטה לניהול ע"ש קולר באוניברסיטת תל אביב.
מאז מאי 2017 יושבת ראש העמותה היא השופטת (בדימוס) נילי ארד, נשיאת בית הדין הארצי לעבודה לשעבר. מנכ"ל העמותה הוא עו"ד מיכאל יוחאי.
מזכירות העמותה נמצאת בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב.
הארגון העולמי Transparency International - TI
הארגון העולמי Transparency International - TI שקיפות בינלאומית הוא ארגון חברתי גלובאלי הפועל באמצעות כ-100 סניפים ברחבי העולם. מקום מושבה של מזכירות הארגון בברלין. TI מפרסם מדדים שונים המשקפים שחיתות במדינות העולם, ביניהם המדד השנתי של תפישת השחיתות העולמי Corruption Perception Index- CPI הכולל מדרג מרד של תפישת השחיתות בכ-180 מדינות לרבות ישראל; כמו כן הארגון מפרסם את דו"ח ייצוא השחיתות העולמי Exporting Corruption Report הבוחן מצב 'אכיפה פעילה' של 47 מדינות לרבות ישראל, האחראיות על 84% מסך הייצוא העולמי מטעם ארגון ה-OECD. בנוסף מפרסם TI מדדים הקשורים בשקיפות תאגידים ביטחוניים גדולים ומשרדי הביטחון בעולם Corruption Index – DCI .Defence Companies Anti
עמותת שקיפות בינלאומית ישראל - שבי"ל
פעילות העמותה ברוח זו של הגברת המודעות לשקיפות ולהתמודדות עם תופעות של שחיתות מוצאת ביטויה במספר מישורים מרכזיים לרבות:
פרויקטים
פעילות שבי"ל והפרויקטים של העמותה הם בין היתר:
הנס ליפרסהיי
הנס ליפרסהיי או ליפרהיי (בהולנדית: Hans Lippershey או Hans Lipperhey; בערך 1570 – 29 בספטמבר 1619) היה לוטש עדשות הולנדי. הוא נולד בווזל (כיום במערב גרמניה) ועבר למידלבורך שבהולנד, שם התחתן ב-1594 והפך לאזרח ב-1602.
מייחסים לליפרסהיי את המצאת הטלסקופ הראשון והפצת תוכניות הבנייה שלו. נראה שהיו משקפות וטלסקופים פשוטים הרבה לפני זמנו אך סבורים כי ליפרסהיי היה הראשון שטרח וביקש פטנט על התוכניות שלו. בכך הקדים את יאקוב מטיוס בשבועות בודדים. ליפרסהיי נתן את רשותו לציבור להשתמש בתוכניות ב-1608. אמנם בקשת הפטנט של ליפרסהיי לא אושרה, אך ממשלת הולנד גמלה לו בעין יפה על עותקים של תוכניותיו.
תיאור המצאתו של ליפרסהיי הגיע במהרה לאוזני גלילאו גליליי, שבנה לפיו דגם מתפקד ב-1609 ובו ערך את תצפיותיו ב-1610.
על פי האגדה היו אלה ילדיו של ליפרסהיי שגילו את הטלסקופ כאשר שיחקו בכמה עדשות פגומות בסדנה של אביהם. לא ברור עד כמה סיפור זה אמין. בנו של זכריאס ינסן, עושה משקפיים ממידלברך, העיד לאחר שנים רבות שליפרסהיי גנב את רעיון הטלסקופ מאביו.
מכתש ליפרסהיי שעל הירח נקרא על שמו של הנס ליפרסהיי.
ואליד באדיר
ואליד באדיר (בערבית: وليد بدير, תעתיק מדויק: וליד בְדִיר; נולד ב-12 במרץ 1974) הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי ששיחק בעמדת הבלם והקשר האחורי, ולזכותו 74 הופעות במדי נבחרת ישראל, בהן כבש 12 שערים בינלאומיים.
באדיר גדל בכפר קאסם והחל את הקריירה המקצוענית ככדורגלן בקבוצת הפועל פתח תקווה בשנת 1992. שיחק שנה אחת בקבוצת וימבלדון מהפרמייר ליג האנגלית, ולאחר שחזר לישראל בשנת 2000 זכה בארבע אליפויות עם מכבי חיפה. בשנת 2005 עבר להפועל תל אביב, עמה זכה באליפות ובחמישה גביעים, והיה קפטן הקבוצה משנת 2007 ועד לפרישתו בשנת 2013. בסך הכל הופיע באדיר ב-531 משחקים בליגת העל והוא מדורג במקום השלישי בטבלת שיאני ההופעות של הליגה בכל הזמנים.
קריירת מועדונים
באדיר נולד בכפר קאסם, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. באדיר החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל כפר קאסם. בגיל 14, במהלך משחק ליגה בין קבוצות הנערים של הפועל פתח תקווה וכפר קאסם, הנער צד את עינו של מנהל והיסטוריון הפועל פתח תקווה ניסים קלדרון, שדאג בהמשך להעבירו למחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך ב-5 בספטמבר 1992, מול הפועל באר שבע. באדיר שיחק כ-7 שנים בהפועל פתח תקווה, ובמדיה רשם 192 הופעות ו-22 שערים בכל המסגרות. בעונת 1999/2000 עבר לשחק בקבוצת וימבלדון מהפרמייר ליג האנגלית. אף על פי שמיעט לשחק, כבש באדיר שער באולד טראפורד מול מנצ'סטר יונייטד, אז אלופת אנגליה ואלופת אירופה.
בתום עונה אחת באנגליה חזר באדיר לישראל וחתם במכבי חיפה, בשורותיה שיחק 5 עונות, בהן זכה ב-4 אליפויות (2001, 2002, 2004 ו-2005). שיתופו של באדיר במשחק הגומלין של מכבי חיפה נגד האקה הפינית ב-2001, גרם לכך שהקבוצה ספגה הפסד טכני והודחה מהמפעלים האירופיים, במה שנודע לאחר מכן כ"פרשת הפקס", אך בעונת 2002/2003 העפיל באדיר עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות, לראשונה בתולדות הכדורגל הישראלי. באדיר כבש את שער השוויון במשחק העלייה של הקבוצה מול שטורם גראץ. בסך הכל הופיע באדיר ב-202 משחקים במדי מכבי חיפה בכל המסגרות, וכבש במדיה 44 שערים.
בתחילת עונת 2005/2006 הצטרף להפועל תל אביב. ב-4 בנובמבר 2005 כבש לראשונה במדי הקבוצה, צמד שערים בניצחון 3–1 על הפועל כפר סבא. באדיר, ששיחק כחלוץ כנער, ואת רוב הקריירה הבוגרת עשה כקשר אחורי, הוסב בהפועל בהדרגה לעמדת הבלם. לקראת עונת 2007/2008, לאחר פרישתו של יוסי אבוקסיס, מונה באדיר לקפטן הקבוצה. עם הפועל תל אביב זכה באדיר באליפות אחת (2010) ובחמישה גביעים (2006, 2007, 2010, 2011, 2012). בשלוש הזכיות האחרונות הוא גם הניף את הגביע מתוקף תפקידו כקפטן.
בעת העפלתה של הפועל תל אביב לליגת האלופות בעונת 2010/2011 היה באדיר לשחקן הישראלי הראשון ששיחק בשלב הבתים של המפעל במדי שתי קבוצות ישראליות שונות. ב-25 באוקטובר 2012, לפני משחקה של הפועל תל אביב מול ויקטוריה פלזן באצטדיון בלומפילד, נערך לכבודו של באדיר טקס הוקרה לרגל הופעתו ה-66 בליגה האירופית (כולל גביע אופ"א), שהציבה אותו במקום הרביעי בטבלת שיאני ההופעות של המפעל, כשלפניו מדורגים רק ג'וזפה ברגומי, פרנק רוסט ווולטר זנגה. לאחר מכן ערך עוד הופעה אחת במפעל ובסך הכל עומד מאזנו על 67 הופעות, בנוסף ל-24 הופעות בליגת האלופות. עם הפועל תל אביב העפיל באדיר 3 פעמים לשלב הבתים של הליגה האירופית, פעם אחת לשלב הבתים של גביע אופ"א ופעם אחת לשלב הבתים של ליגת האלופות, רשם במדיה 60 הופעות במפעלים השונים, והוא שיאן ההופעות של הקבוצה באירופה.
ב-18 במאי 2013 ערך באדיר את הופעתו האחרונה בקריירה, במשחק מול קבוצתו לשעבר, מכבי חיפה, באצטדיון קריית אליעזר. במשחק זה כבש את שערו האחרון בקריירה, לרשת של ניר דוידוביץ' שפרש גם הוא לאחר אותו משחק. הייתה זו ההופעה ה-237 של באדיר בליגה במדי הפועל תל אביב, ובסך הכל ערך 359 הופעות במדי הקבוצה בכל המסגרות, בהן כבש 33 שערים.
קריירת נבחרות
את הבכורה בנבחרת ישראל ערך באדיר ב-5 באוגוסט 1997 במשחק ידידות מול נבחרת בלארוס במינסק. מאז ועד שנת 2007 רשם 74 הופעות במדים הלאומים, בהן כבש 12 שערים. את שערו הראשון בנבחרת הבקיע ב-19 במרץ 1999, בניצחון 2–0 על נבחרת רומניה בבוקרשט. את שערו הראשון בטורניר רשמי הבקיע ב-5 בספטמבר 1999, בהפסד 2–3 לנבחרת קפריסין בלימסול, במסגרת מוקדמות יורו 2000. ב-23 בפברואר 2000 הבקיע צמד במשחק ידידות מול נבחרת רוסיה באצטדיון קריית אליעזר.
לאחר משחקי מוקדמות יורו 2000, באדיר שיחק במדי נבחרת ישראל גם במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002, מוקדמות יורו 2004, מוקדמות מונדיאל 2006 (הבקיע את שער השוויון במשחק מול נבחרת צרפת), והטורניר האחרון בו השתתף היה מוקדמות יורו 2008, במהלכו ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת ב-8 בספטמבר 2007, במשחק מול נבחרת אנגליה באצטדיון ומבלי.
לאחר הפרישה
במחזור הראשון של עונת 2013/2014 נערך טקס פרידה לכבודו של באדיר, לפני פתיחת המשחק בין הפועל תל אביב לבין בני סכנין באצטדיון בלומפילד.
ב-21 במאי 2015 מונה באדיר לעוזר מאמן בהפועל תל אביב, תחת המאמן ססאר מנדיונדו. ב-3 בספטמבר 2015 פוטר מנדיונדו מתפקידו, ובאדיר מונה למאמנה הזמני של הקבוצה, עד למינויו של גיא לוי ב-5 בנובמבר 2015. לאחר פיטוריו של לוי המשיך באדיר לשמש כעוזר המאמן, תחת אלי גוטמן. בספטמבר 2016 מונה גיא לוזון למאמן הקבוצה, ובאדיר סיים את תפקידו במועדון.
הון עצמי
הון עצמי הוא מונח חשבונאי המייצג את עודף נכסי החברה על התחייבויותיה, בהתאם למאזן שלה. ההון העצמי מוגדר כהפרש בין סך הנכסים של החברה לבין סך ההתחייבויות שלה. אם הנכסים עולים על ההתחייבויות, ההון העצמי חיובי. אם המצב הפוך, ההון העצמי הוא שלילי ומתקיים גירעון בהון. במצב זה לחברה יש בדרך כלל הפסדים צבורים. לעיתים קרובות, חברות עם גירעון בהון נקלעות למצב של חדלות פרעון.
ככלל, שני הרכיבים החשובים ביותר בהון העצמי הם הון המניות (או ההשקעה הראשונית בתאגיד על ידי בעליו) והעודפים, שהם סך כל הרווחים שהחברה צברה אי פעם ושטרם חולקו חזרה לבעלי מניותיה. בחלק מהמקרים, קיים רכיב חשוב שלישי בהון העצמי: קרנות ההון. הדין בישראל קובע שאת העודפים ניתן לחלק לבעלי המניות, בין אם כדיווידנד או ברכישה עצמית. לעומת זאת, על פי רוב, אסור לחלק את הון המניות או את קרנות ההון. למעשה, קרנות הון נוצרות מתוך נכסים שנמצאו לפני כן, או היו עשויים להגיע, לעודפים, אלא שמסיבות שונות אין לאפשר חלוקה על בסיס אותם נכסים. נוסף על שלוש הקבוצות העיקריות הללו, קיימים מגוון רכיבים שעשויים להיכלל בהון העצמי, כגון התמורה שקיבלה החברה בעבור אופציות שהנפיקה (אופציות אינן מניות ולא נכללות בהון המניות, אך גם אינן התחייבויות, כך שהן מהוות רכיב נפרד בהון העצמי).
ההון העצמי הוא נתון מעין "וירטואלי" מכיוון שהוא מהווה את ההפרש בין שני נתונים "ריאליים" – סך נכסי החברה וסך התחייבויותיה. את שני הנתונים הללו מודדים על פי נכסים המצויים בעולם האמיתי (רכוש החברה וזכויותיה מחד; ההלוואות שנטלה והזכויות נגדה מאידך). גובה ההון העצמי הוא תוצאה של שתי המדידות האחרות. יש להון העצמי חשיבות רבה. הוא מייצג את הזכות שביושר (equitable right) של בעלי החברה (בניגוד לנושיה) כלפי מאגר הנכסים שלה. בסופו של דבר, מי שאמורים ליהנות מההון העצמי הם בעלי המניות; הוא אמור להגיע לידיהם בדרך זו או אחרת, בין אם בדיווידנד, ברכישה עצמית או בחלוקת נכסי החברה בעת פירוקה. ככל שחברה ממשיכה להתקיים, כך גם מניותיה ממשיכות להתקיים ועמן הזכות שהן מייצגות כלפי ההון העצמי. בעלי מניות נהנים משוויו של ההון העצמי, גם שלא בעקבות חלוקה או פירוק, פשוט על ידי מכירת המניה (בהנחה שהיא נמכרת לפי מחיר המייצג כראוי את חלקה בהון).
התנועות בהון העצמי של החברה מוצגות בדוח על השינויים בהון העצמי.
ראו גם
Capitale sociale (economia)
כתובת ביסותון
כתובת ביסותון (פרסית سنگ‌نبشته بیستون מפרסית עתיקה بغیستانه - "באגאסטאנה" או "משכן האל על האדמה"; ברוב שפות המערב "כתובת בהיסטון"). היא כתובת רב-לשונית העשויה מתבליט על צלע הר ביסותון הקדוש, כ-525 ק"מ מערבית לטהראן וכ-30 ק"מ צפונית-מערבית לעיר כרמאנשאה בפרובינציית כרמאנשאה שבמערב איראן. הכתובת הוכנה בהוראתו של המלך דריווש הראשון בשנת 521 לפנה"ס, והיא כתובה בכתב יתדות בבבלית, בעילמית ובפרסית עתיקה. ההר והכתובת צופים אל מישור נרחב ידיים דרומית-מזרחית להם, ולרגליהם שרידים ארכאולוגים מתקופות שונות החל בפרהיסטוריה ועד ימי הביניים.
היסטוריה
לפי ממצאים ארכאולוגיים, התקיימה נוכחות אנושית באתר זמן רב לפני האחמנים. במערות באזור ביסותון התגלו ממצאים מהתקופה הפלאוליתית התיכונה, לפני יותר מ-40,000 שנה. האתר נחשב לנקודה אסטרטגית משך אלפי שנים, ובמיוחד בתחילת האלף ה-1 לפנה"ס, כאשר התפתחו דרכי המסחר בין רמת איראן ומסופוטמיה ואשר חלפו לידו. נראה כי מצודה מדאית הוקמה בביסותון במאה ה-7 לפנה"ס. לאחר שדריווש הראשון קבע את הכתובת על מורדות ההר בשנת 521 לפנה"ס, המשיך המקום והיה מיושב עד ימי הביניים.
עם זאת, נראה כי מקורותיה של הכתובת נשתכחו לאחר נפילתה של הממלכה האחמנית בידיו של אלכסנדר מוקדון בשנת 330 לפנה"ס, ודיודורוס סיקולוס הזכיר אותה מאתיים שנה לאחר מכן ככתובת אגדית אותה ייחס למלכה האשורית האגדית סמירמיס. הכתובת נזכרה גם בכתביו של טקיטוס אשר תיאר את המבנים שניצבו בבסיסו של הסלע מתחת לכתובת, ואשר לא שרדו.
הנוסע הערבי איבן האווקל בן המאה ה-10 פירש את הכתובת כעוסקת במורה העונש את תלמידיו, והגאוגרף הסורי בן המאה ה-12 והמאה ה-13, יאקות אל-חמאווי, ייחס את התבליט לפרתים. אחרים סברו כי מדובר במונומנט שהותיר אחריו המלך הסאסאני כוסרו פרוויז וקשרו אגדות שונות לפשר הקמת האתר. החל במאה ה-16, ובמיוחד במשך המאה ה-18 והמאה ה-19 הגיעו נוסעים אירופים אל ביסותון וחזו בכתובת, אך לא הצליחו לטפס אליה ולצפות בה מקרוב.
לבסוף הגיע הנרי רולינסון (Sir Henry Rawlinson) אל המקום בשנת 1847, העתיק את הכתובת בעזרת נער כורדי אשר טיפס אליה, ופיענח אותה. מחקרו הוביל לפיענוחה המלא של הפרסית העתיקה.
הכתובת
הכתובת מקובעת אל צלע ההר בגובה של 100 מטר מעל הקרקע, ולא ניתן להגיע אליה ללא עזרת פיגומים מאחר שחלקים מצלע ההר סולקו לאחר כתיבתה במטרה להבליטה. גובהה 15 מטר ורוחבה כ-25 מטר.
תחילת נוסח הכתובת:
הפריט הבולט ביותר בכתובת הוא תבליט המתאר את דריווש ואת אויביו, וזה מוקף בכתובות בשלוש הלשונות. בתמונה נראה דריווש בצד שמאל כשהוא לבוש בבגד פרסי מסורתי, חובש כתר ונועל את הנעליים המלכותיות. הוא מביט ימינה ובשמאלו הוא אוחז קשת כסמל לשררה. רגלו השמאלית של דריווש ניצבת על חזה של דמות אדם השכובה על גבה, והמייצגת לפי האגדה את ברדיה, בנו של כורש ויריבו של דריווש אותו הוציא להורג. ברדיה לבוש גם הוא בבגדים מסורתיים ומרים את ידו בתחינה. מימין נראית קבוצה של תשעה מורדים הצועדים לעברו של המלך. קומתם קטנה ביחס אליו, ידיהם קשורות מאחורי גבם וחבל ארוך כרוך על צווארם. מאחורי המלך, מצד שמאל, נראות שתי דמויות נוספות של משרתיו האוחזות בקשת ובכידון. ממדיהן קטנים משלו אך גדולים מאלה של המורדים. בחלקה העליון של התמונה נראה פראווהאר המעניק את ברכתו למלך.
מתחת לתמונה ומשני צדדיה חרוטות 1,119 שורות הכתובת ב-13 עמודות והמתארות את מלחמותיו של דריווש בשנים 520-521 לפנה"ס כנגד המושלים אשר ניסו לרשת את ממלכתו של כורש. הקרב המכריע אירע בביסותון ועל כן נבחר האתר למיקומה של הכתובת. הנוסח העתיק ביותר של הכתובת כתוב בעילמית מתחת לתמונה משמאל. לאחריו הוספה הכתובת הבבלית לשמאלה, ולבסוף הפרסית הערוכה בחמש עמודות מתחת לתמונה. הנוסח הפרסי חשוב במיוחד שכן זהו המופע הראשון של פרסית עתיקה בכתב יתדות, כפי שמציינת הכתובת עצמה:
כתב היתדות בביסותון הוא בחלקו אלפביתי ובחלקו כתב הברות, והמילים מופרדות זו מזו בסימן מיוחד, דבר שהקל מאוחר יותר על פיענוחו. כתב זה שימש מאוחר יותר בכתובות מלכותיות נוספות גם במקומות אחרים.
חקר הכתובת ותרגומה
האירופי הראשון אשר ידוע כי חזה בכתובת ביסותון היה דיפלומט אנגלי שנשלח לפרס בשירות הכתר האוסטרי ב-1598. הוא הסיק כי מדובר בתבליט המתאר את עלייתו של ישו השמימה וכי הכתובת המלווה אותו היא ביוונית. במשך מאתיים השנים הבאות הסיקו נוסעים אירופים שונים מסקנות שונות באשר לפשרה של הכתובת, ובין היתר ישו ו-12 השליחים או שלמנאסר הראשון ו-12 שבטי ישראל.
ב-1802 הצליח הגרמני גאורג גרוטפנד לפענח 10 מ-37 הסימנים בכיתוב בפרסית, אולם רק ב-1835 החל רולינסון, קצין אנגלי ששירת בפרס, ללמוד את הכתובת בפרוטרוט. מאחר ששמה של העיר ביסותון תורגם לאנגלית כבהיסטון, נודע שמו של התבליט כ"כתובות בהיסטון" (Behistun Inscription) ושם זה נותר שמה ברוב שפות המערב. רולינסון הצליח להעתיק את הכיתוב הפרסי, אך לא הצליח להגיע אל הטקסט הבבלי והעילמי. יחד עם עשרת הסימנים שפענח גרוטפנד בתחילת המאה, החל רולינסון להשוות את שמות המלכים בתחילת הכתובת אל שמותיהם של מלכי פרס אשר אוזכרו על ידי הרודוטוס בשמם המקורי בתעתיק ליוונית. מקץ שלוש שנים, ב-1838 הציג רולינסון את ממצאיו. ב-1843 חזר רולינסון לביסותון ובאמצעות לוחות עץ הצליח להגיע אל הכתובת העילמית ולהעתיקה, בעוד שלהעתקת הטקסט הבבלי הוא נעזר בחבלים. שתי הכתובות פוענחו על ידי רולינסון ומספר חוקרים נוספים.
מנזר זדאזני
מנזר זֶדַּאזְנִי (בגאורגית: ზედაზენი) הוא מנזר אורתודוקסי בגאורגיה, על גדת נהר האראגווי מזרחית למצחתה על הר זדאזני שברכס סָאגוּרַאמוֹ.
היסטוריה
המנזר נוסד במאה השישית על ידי יוֹאֲנֶה זֶדַאזְנֵלִי (יוחנן מזדאזני), אחד משלוש עשרה האבות האשורים, על מקדשה של אל הפיריון האיברי זָדֵנִי. יוחנן הגיע ללמצחתה שבגאורגיה בשנת 535 והתיישב על הר זדאזני שהיה מקום פולחן פגני לאל זָדֵנִי או זַדֵּן שנקרא לאחר מכן יוחנן מזדאזנלי (იოანე ზედაზნელი יוֹאֲנֶה זֶדַאזְנֵלִי) משם שלח יוחנן תלמידים לחלקים שונים במזרח גאורגי - כארתלי וקאחתי. יוחנן עצמו לא בנה את מבנה המנזר אלא שינה את מקדש אל הפיריון לקפלה. עם מותו בשנת 573 נקבר בקבר שנבנה במיוחד עבורו. לאחר קבורתו החלה בניית המנזר. ברבע השלישי של המאה השלישית, הקתוליקוס של כארתלי קלמנטה בנה בזיליקה בת שלושה חלקים וכלל את קבר יוחנן זדאזנלי בחלק הצפוני של הבזיליקה. לאחר מכן שופר המנזר. בתקופתו של הקתוליקוס גבריאל השני, במחצית הראשונה של המאה ה-9, נבנה שער הבזיליקה. המנזר שופר בתקופת הקתוליקוס מיכאל השלישי והקתוליקוסים שבאו אחריו.
בשנת 1101 כבש דוד הבנאי, מלך ממלכת גאורגיה, את המנזר והמבצר שנמצאו בנקודה אסטרטגית והגנו על הגישה לממלכת קאחי-הרתי. הוא הכניע את האימפריה הסלג'וקית (סלג'וקים) וצבא  קוויריקה הרביעי מלך ממלכת קאחתי-הרתי, שהיה כפוף לסלג'וקים, לאחר שורה של קרבות, והשתלט על המנזר יחד עם קוויריקה שמצא בה מקלט.
משנת 1479 נמצאת במנזר הקריפטה של משפחת זֶדְגֵּנִידְזֶה -גּוּרָמִישְׁווִילִי. בשנת 1705, הופסקו זמנית חיי הנזירות במנזר לאחר שעבאס שאה הראשון החריב אותה. במאה ה-18 נבנו מגדל פעמונים. באותה מאה, הקתוליקוס דומנטיוס הרביעי שיפץ את הכנסייה. בשנת 1889, בתקופתו של בישוף גוריה-סמגרלו, אלכסנדר אוֹכּרוֹפִּירִידזֶה, חודשו שוב חיי המנזר, הכנסייה כוסתה ב"גג ברזל", נוספה כניסה בקיר המערבי ועוד.
במהלך התקופה הסובייטית, בשנים 1938 ו-1970/71, בוצעו במנזר עבודות חיזוק וניקיון.
רפאל קנטוני
רפאל קנטוני (באיטלקית: Raffaele Cantoni; 29 בפברואר 1896 - 24 ביוני 1971) היה סוציאליסט אנטי-פשיסטי יהודי, חבר במסדר הבונים החופשיים. הצטיין בעיקר במאמציו הנועזים בהצלת היהודים. היה פעיל בדלאסם, גם במשך הכיבוש הגרמני של איטליה. הוא נעשה נשיא של איחוד הקהילות היהודיות באיטליה והיה פרו-ציוני ביותר.
רקע
קנטוני נולד בוונציה בשנת 1896 למד כלכלה והפך ליועץ ל'בנק הלאומי של העובדים' והיה גם נאמן להלוואות הבנק.
פעילות
הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה ולקח חלק בפרשת פיומה, (היה זה אירוע בו כח בראשות גבריאלה ד'אנונציו עם צבא 2,600 מורדים - גרנדירים של סרדיניה - צעד אל פיומה בכוונה לספח את האזור אל ממלכת איטליה. המהלך, שלא הייתה לו תמיכה בין לאומית סוכל על ידי הממשלה האיטלקית).הוא דבק באידיאלים חברתיים, וביקר את המשטר הפאשיסטי. ב -1930 הוא נעצר עם מתנגדי משטר אחרים והועמד לפני בית משפט מיוחד באשמת השתתפותו בפעולות אנטי-פשיסטיות. בשנת 1933 נעשה מנהיג הוועדה לסיוע ליהודי איטליה. פעל לעזרת מהגרים ומוסדות סעד יהודיים אחרים. חוקי הגזע של 1938 גרמו נזק רב ליהודים באיטליה. קנטוני היה קשור ל ג'וינט העולמי ול קונגרס היהודי העולמי.
קנטוני היה ציוני נלהב, וסייע לייסד הכשרות לנוער איטלקי לקראת עלייה לישראל.
בתחילת שנת 1939, למרות או דווקא בגלל חוקי הגזע שאומצו על ידי המשטר הפשיסטי, נפגש קנטוני עם שגריר בריטניה ברומא, והציע תוכנית להצטרפות של מתנדבים יהודים איטליה לצבא הבריטי. תוכניתו לא התקבלה אבל היא התממשה למעשה עם הקמת הבריגדה היהודית, בשנים האחרונות של המלחמה.
מחתרת והתנגדות לפאשיזם
במהלך מלחמת העולם השנייה סייע קנטוני רבות ליהודים נצרכים מאיטליה ועקורים מאירופה. בשנת 1940 נעצר שוב על ידי הפשיסטים ונכלא באורביסליה שליד מצ'רטה ומאוחר יותר הועבר לאיי טרמיטי  שבים האדריאטי. לאחר שחרורו שב והמשיך את פעילותו עם משרד DELASEM בגינואה וושימש כבלדר לחלוקת כספים לנצרכים באזור טוסקנה בשיתוף עם הכומר לטו קזיני והרב ג'ורג'ו ניסים.
ב -1943 הוא נלכד על ידי הנאצים ונשלח לאושוויץ, אך במהלך הנסיעה קפץ מהרכבת כשעברה ליד פדובה וניצל. הוא נמלט לשווייץ, ושם החל לארגן מחדש את חייהם של יהודי איטליה, בין השאר ע"י הקמת בתי ספר יהודיים.
בתום המלחמה
ב-1945 הוא המשיך את מעורבותו במפלגה הסוציאליסטית האיטלקית ובארגונים היהודיים במילאנו. הוא נטל על עצמו את תפקיד נשיא הקהילה היהודית במילאנו והיה חבר פעיל בוועדה לשחרור לאומי של צפון איטליה עד סיום המלחמה. קנטוני היה מנהל הסניף האיטלקי של הארגון להצלת ילדים יהודים - אוז"ה. בעודו מארגן את החיים היהודיים במילאנו, תמך נמרצות בעלייה לישראל, וגייס לשם כך כספים רבים.
סיוע להעפלה ולרכש - קנטוני נעשה מעורב בסיוע לפעולות המוסד לעלייה ב' באיטליה. לקח חלק חשוב בפרשת לה ספציה כאשר בעזרתו של אנריקו לוי עצר את מכוניתו של איש הלייבור הבריטי, היהודי הרולד לסקי והביא אותו כמעט בכח לאוניות מעפילים העצורות בנמל. הפעילות שנוהלה על ידי יהודה ארזי הסתיימה בהצלחה וזכתה לאהדה רבה באיטליה. במרץ 1948 נרשם רפאל קנטוני כבעליה של האונייה נורה שנרכשה על ידי אפרים אילין והביאה את מרבית הנשק שנרכש בצ'כוסלובקיה לארץ.
עם השיקום באיטליה
קרן רפאל קנטוני לנוער יהודי בישראל הוקמה בשמו. הקרן מציעה מענקים שנתיים לעולים צעירים מאיטליה, אשר מתכוונים להירשם לאוניברסיטאות, או למכונים אחרים ללמידה מתקדמת בישראל.
טרמיטים
טרמיטים (שם מדעי: Isoptera) היא תת-סדרה מסדרת התיקנאים שבמחלקת החרקים. הטרמיטים ידועים בזכות עבודתם החברתית ועקב מבניהם הרחבים והם בין בעלי החיים המעטים המסוגלים לעכל עצה.
הקשר לתיקנאים
למרות שבמבט חטוף מושבות הטרמיטים מזכירות מושבות של נמלים למעשה הם קרובי משפחה של התיקנים. עוד בשנת 1934 הבחינו אנטומולוגים בקרבה שיש בין טרמיטים לתיקנים אוכלי עץ (סוג Cryptocercus ) אך רק בשנת 2007 בוצעה מחקר אשר הוכיח זאת באמצעות השוואת DNA. נראה כי הטרמיטים החלו להקים מושבות לפי 150 מיליון שנה כ-50 מיליון שנה לפני הסדרת הדבוראים אליהם שייכות הנמליים.
מושבות הטרמיטים
בדומה לדבורים ונמליים, לכל פרט במושבת טרמיטים יש תפקיד: הפועלים מתחזקים את המושבה ודואגים לאיסוף מזון, והלוחמים, שהם גדולים מהפועלים וצבע ראשם חום, מגינים על המושבה.
ניתן למצוא באוסטרליה ובמדינות נוספות קיני טרמיטים המתנשאים לגובה של כמה מטרים, ומהווים סימן היכר מובהק לנוכחותם. קינים אלו עשויים מחומר קשה ועמיד שנוצר מערבוב של חול עם הפרשות הטרמיטים המכילות סוכרים רבים ופועלות כדבק חזק ביותר. חוזק החומר מאפשר לטרמיטים לבנות לגובה מרשים ומקשה על טורפים את הפריצה אל הקן. קיני טרמיטים יכולים להישמר במשך מאות שנים. במקרה קיצוני אחד נתגלה באזור לובומבאשי בדרום הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו קן בן 2,200 שנים שנבנה על ידי המין Macrotermes falciger.
ישנם חילוקי דעות לגבי המיון הטקסונומי של סדרת הטרמיטים, ויש הסבורים שהיא צריכה להיחשב תת-סדרה של סדרת התיקנאים.
הטרמיטים לכאורה אינם מהווים מפגע תברואתי, אולם קיני הטרמיטים עשויים מנפתלן שכאשר הוא עובר המראה הוא מזיק לבני-אדם.
רבייה
המלך והמלכה הם הפרטים היחידים במושבה שיכולים להתרבות, ובניגוד לדבורים ולנמליים שמזדווגים פעם אחת, הזכר נשאר לצד הנקבה ומפרה אותה כל כמה ימים לצורך המשך הטלת הביצים.
מזון
הטרמיטים ניזונים מכרסום עץ, ומסוגלים לעכל תאית במהירות וביעילות באמצעות חיידקים סימביוטיים.
טרמיטים כמזון לבני אדם
בתרבויות שונות נהוג לאכול טרמיטים. הטרמיטים הם חרקים מזינים משום שגופם מכיל אחוז גבוה של שומן וחלבון. טעמם לאחר בישול מזכיר טעם אגוזים, והם נחשבים טעימים. טרמיטים מכונפים הם מרכיב חשוב בתזונה של בני-אדם רבים באפריקה.
טרמיטים בישראל
בישראל נפוצים שבעה מיני טרמיטים, בעיקר לאורך שפלת החוף, דרום הארץ ומדבר יהודה. במאה ה-21 נצפה גידול משמעותי בשכיחות הטרמיטים בישראל. הסיבה לכך היא ככל הנראה ריבוי הגינות המושקות ושפע המזון (תאית) היוצרים תנאים אופטימליים להתבססות מושבות טרמיטים. בעונות המעבר ניתן לראות טרמיטים מכונפים, הנצפים בעיקר באזורים שבהם ישנן מושבות טרמיטים בנות למעלה מחמש שנים. הטרמיטים המכונפים מצמיחים כנפיים למשך 72 שעות ומתרחקים במעוף הכלולות למרחק מטרים בודדים ממושבת האם בחיפושם אחר בן או בת זוג להזדווגות והקמת מושבה חדשה. צבעם כהה ובמבט ראשון הם נראים כמו נמלים מעופפות. בישראל מקנן בעיקר לאורך מישור החוף המין טרמיט סיני (Kalotermes Sinaicus). טרמיט סיני מוגדר בספרות המקצועית כטרמיט מקבוצת טרמיטי העץ (Dry Wood). צבעם של טרמיטים מכונפים ממין זה הוא בהיר ולא כהה כמו זה של טרמיטי הקרקע המכונפים, והם מופיעים בעונת הסתיו. טרמיט סיני מקנן לאורך מישור החוף והערבה ונצפה גם בגליל המערבי בעץ הסקה נגוע.
אליאס (מתאבק)
ג'פרי לוגאן שולו (באנגלית: Jeffrey Logan Sciullo; נולד ב-22 בנובמבר 1987), הידוע יותר בשם הבמה שלו, איזיקיאל הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw. הוא מוכר יותר תחת שם הבמה אליאס.
טרמיטים
טרמיטים בישראל
בספטמבר 2020 הודיע משרד החקלאות כי התגלה בישראל, באזור מזרח פתח תקווה, המין טרמיט פורמוסני (Coptotermes formosanus), המוגדר כמין המזיק במיוחד לאדם ולסביבה והוכרז כמין פולש בישראל. מקור מין פולש זה הוא בדרום-מזרח אסיה והוא נחשב בעולם כטרמיט-על, בעל יכולות אכילה וריבוי מהגבוהות ביותר מבין מיני הטרמיטים הידועים לאדם. קצב ריבויו מהיר מאוד, כך, שבשיאה, המלכה יכולה להטיל כ-3,000 ביצים ביום, מושבה יחידה של הטרמיט יכולה להכיל מעל ל-10 מיליון פרטים ולחלוש על שטח של כ-3.5 דונם.
אליאס (מתאבק)
תחילת קריירת ההיאבקות
שולו התאבק באופן נרחב בארגונים העצמאיים בצפון מזרח ארצות הברית במהלך השנים 2008 עד 2013, בעיקר בעבור הארגון IWC תחת השם לוגאן שולו. כשהיה בארגון הצליח שולו לזכות בשתי חגורות אליפות.
טרמיטים
טרמיטים בישראל
ביוני 2021, בזכות היענות הציבור לקריאת המשרד להגנת הסביבה לדווח על מקרי טרמיטים נוספים, זוהו אזורים חדשים נגועים ביישובים הסמוכים לפתח תקווה, גבעת השלושה, נחלים ונופך.
אליאס (מתאבק)
NXT (2014–2017)
בתחילת 2014 שולו חתם על חוזה פיתוח עם ה-WWE תחת השם אליאס סמסון. ב-24 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בקרב זוגות עם באדי מרפי בהפסדם לצמד האסנשיין. סמסון התאבק לעיתים רחוקות במהלך שנת 2014 ובתחילת 2015 ובעיקר שימש כמתאבק שנועד להפסיד במטרה לקדם מתאבקים בכירים ממנו.
טרמיטים
משפחות בתת-סדרה
כיום כוללת תת-סדרת הטרמיטים 2929 מינים בחלוקה למשפחות הבאות:
אליאס (מתאבק)
NXT (2014–2017)
באוגוסט 2015 סמסון הופיע בדמות חדשה של מוזיקאי. סמסון צוות למתאבק טאקר נייט כחלק מטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס, אך השניים הודחו כבר בסיבוב הראשון על ידי דאש ויילדר וסקוט דוסון. מעתה ואילך, סמסון ניצח יריבים מקומיים הנועדו לקדם את דמותו. ב-23 במרץ 2016 בפרק של NXT סמסון הפסיד לג'וני גרגאנו, לאחר הקרב תקף את גראגנו עד שהגיע אפולו קרוז כדי להפסיק את תקיפה זו. ב-6 באפריל סמסון הפסיד לקרוז. חודש לאחר מכן הפסיד לשני המתאבקים המובילים דאז, שינסקה נקאמורה ופין באלור.
ב-15 במרץ 2017 סמסון אותגר על ידי קסיוס אונו לקרב "המפסיד עוזב את NXT", קרב זה נערך שבועיים לאחר מכן וסמסון הפסיד. ב-1 באפריל התאבק סמסון נגד אוני לורקאן בתור המתאבק "אל וגובאנדו", שהיה עטוף במסיכה המסתירה את פניו. וגובאנדו הפסיד את הקרב ופניו נחשפו.
השותפות עם שיין מקמהן (2019–2020)
ב-16 באפריל, אליאס הועבר לתוכנית סמאקדאון כחלק מהסופרסטאר שייק-אפ. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתוכנית, כשהוצג על ידי יושב ראש הארגון, וינס מקמהן, כרכישה הגדולה ביותר בהיסטוריה של סמאקדאון. רגעים ספורים לפני שאליאס ביצע את קטע הנגינה שלו, הוא נקטע על ידי רומן ריינס, שערך אף הוא את הופעת הבכורה שלו בתוכנית, ותקף את אליאס ואת מקמהן. באירוע The Shield's Final Chapter, שנערך ב-21 באפריל, אליאס הפסיד לפין באלור וכשל בניסיונו לזכות באליפות הבין יבשתית. יומיים לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, הבן של וינס, שיין מקמהן, קרא לריינס לזירה כדי לנקום בו על מעשיו, אך עוד לפני שהאחרון הגיע לזירה, אליאס תקף את ריינס מאחור, ולאחר מכן אליאס ושיין תקפו את ריינס יחדיו. יותר מאוחר באותו הערב, אליאס איתגר את ריינס לקרב יחידים באירוע כסף בבנק, אתגר שנענה בחיוב על ידי ריינס בהמשך התוכנית. ב-13 במאי בתוכנית Raw, אליאס ובובי לאשלי הפסידו בקרב זוגות לרומן ריינס והמיז כתוצאה מפסילה. לילה לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, אליאס, דניאל בריאן, רואן ושיין מקמהן ניצחו בקרב האנדיקאפ 4 נגד 3 את רומן ריינס והאוסוס. באירוע כסף בבנק, שנערך ב-19 במאי, אליאס הפסיד לריינס בקרב שנמשך כעשר שניות. יומיים לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, אליאס נוצח פעם נוספת על ידי ריינס. ב-28 במאי, אליאס ניצח את R-טרות' וזכה באליפות 24/7 של ה-WWE לאחר עזרה מצידם של שיין מקמהן ודרו מקינטייר; זאת הייתה האליפות הראשונה בקריירה של אליאס, שבה זכה ב-WWE. לעומת זאת, הוא הפסיד את התואר באותה התוכנית לאחר שרומן ריינס עזר להשיב ל-R-טרות' את אליפות 24/7 בתום קרב הזוגות בין אליאס ומקינטייר לבין R-טרות' וריינס. ב-4 ביוני בתוכנית סמאקדאון, אליאס ניצח את R-טרות' בקרב חוטבי עצים וכתוצאה מכך זכה באליפות ה-24/7 של ה-WWE בפעם השנייה בקריירה שלו. לעומת זאת, גם הפעם אליאס לא החזיק בחגורת האליפות זמן רב כאשר כעבור כמה דקות לאחר מכן, R-טרות' הצמיד את אליאס מתחת לזירה וזכה באליפות בחזרה. ב-11 ביוני, אליאס הפסיד למיז. ב-18 ביוני בתוכנית סמאקדאון, אליאס ודרו מקינטייר ניצחו בקרב הדחות זוגות את המיז ו-R-טרות'. ב-25 ביוני, אליאס ניצח את המיז בקרב 2 מתוך 3 הכרעות. ב-1 ביולי בתוכנית Raw, אליאס נוצח על ידי המיז באותו קרב של 2 מתוך 3 הכרעות. ב-8 ביולי בתוכנית Raw, אליאס והריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון) הפסידו למיז והאוסוס בקרב 2 מתוך 3 הכרעות. ב-16 ביולי, אליאס, רנדי אורטון וסמואה ג'ו ניצחו בקרב שלושה נגד שלושה את הניו דיי (ביג אי, קופי קינגסטון ואקסבייר וודס). באירוע סמאקוויל, שנערך ב-27 ביולי, אליאס הפסיד לקווין אואנס. ב-12 באוגוסט בתוכנית Raw, אליאס נוצח על ידי ריקושט. ב-20 באוגוסט, אליאס ניצח את קווין אואנס בקרב שמינית הגמר של טורניר מלך הזירה. ב-23 באוגוסט, אליאס הפסיד את אליפות 24/7 ל-R טרות', אך לבסוף הצליח להשיב לעצמו את חגורת האליפות מידי רוב סטון על הסט של רשת פוקס. ב-3 בספטמבר, אליאס גבר על עלי במסגרת רבע גמר טורניר מלך הזירה. ב-29 בנובמבר, אליאס חזר להופיע, כשהחל ללעוג לדרייק מאבריק, מה שהפך אותו לדמות הטובה. שבוע לאחר מכן, הוא ביסס את דמותו כטובה, כששר ביחד עם דנה ברוק ולאחר מכן הכה את מאבריק בזירה. ב-24 בינואר 2020, אליאס וברון סטרומן ניצחו בקרב זוגות את סזארו ושינסקה נקאמורה.
אלוף 24/7 מגוון פיודים (2020–2021)
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-26 בינואר, אליאס התחרה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנס כמספר ה-2, אך הודח על ידי ברוק לסנר. ב-7 בפברואר, אליאס גבר על סזארו. ב-21 בפברואר בפרק של התוכנית סמאקדאון, אליאס וברון סטרומן ניצחו את סזארו ושינסקה נקאמורה בקרב "סימפוניית ההרס". בלילה הראשון של האירוע רסלמניה 36, שהוקלט ב-25 וב-26 במרץ (ושודר ב-4 באפריל), אליאס גבר על המלך קורבין. ב-15 במאי, אליאס גבר על המלך קורבין בשלב רבע הגמר של טורניר אשר קבע את האלוף הבין יבשתי החדש. שבועיים לאחר מכן בתוכנית, הוא לא היה כשיר להמשיך בטורניר זה כאשר לפי העלילה הוא ספג פציעה שנגרמה מתאונת דרכים. הפציעה העלילתית חיפתה על הפציעה שממנה סבל במציאות, כאשר הוא קרע את שריר החזה וכתוצאה מכך נדרש לעבור ניתוח אשר השבית אותו למשך שישה עד תשעה חודשים. ב-12 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw כחלק מהדראפט, אליאס הועבר למותג Raw. באותו הפרק, הוא חזר מפציעה ותקף את ג'ף הארדי, כשהטיח גיטרה בגבו של האחרון. הוא תקף את הארדי, משום שהוא האמין שהוא זה שהיה אחראי לתאונת הדרכים שבה היה מעורב. באירוע גיהנום בכלוב, שנערך ב-25 באוקטובר, אליאס ניצח את ג'ף הארדי כתוצאה מפסילה. לילה לאחר מכן בפרק של התוכנית Raw, אליאס נוצח על ידי קית' לי לאחר הסחת דעת מצד ג'ף הארדי בקרב אשר היה על מקום בקבוצת Raw לקראת קרב ההדחות המסורתי של אירוע סדרת ההישרדות. ב-2 בנובמבר, אליאס הפסיד לג'ף הארדי בקרב גיטרה על עמוד. ב-9 בנובמבר, אליאס כשל פעם נוספת להעפיל לקבוצת Raw, כשהפעם הוא הפסיד לרידל בקרב משולש אשר כלל בנוסף את ג'ף הארדי. ב-30 בנובמבר, אליאס הפסיד פעם נוספת לג'ף הארדי, הפעם במסגרת קרב "סימפוניית ההרס". ב-28 בדצמבר וב-4 בינואר 2021, אליאס נוצח על ידי AJ סטיילס. ב-11 בינואר, אליאס נחל הפסד לג'ף הארדי. ב-1 בפברואר, אליאס וג'קסון רייקר הפסידו בקרב זוגות לקרליטו וג'ף הארדי. במופע המקדים לאירוע תא ההדחות, שנערך ב-21 בפברואר, אליאס השתתף בקרב מרובע נגד ג'ון מוריסון, מוסטפא עלי וריקושט, שבו המנצח בקרב התווסף לקרב משולש על אליפות ארצות הברית באירוע עצמו; בסופו של דבר, מוריסון הוא זה שניצח בקרב. ב-1 במרץ, אליאס נוצח על ידי דמיאן פריסט. באירוע פאסטליין, שנערך ב-21 במרץ ובלילה לאחר מכן בפרק של התוכנית Raw, אליאס הפסיד לברון סטרומן בקרבות יחידים. ב-12 באפריל, אליאס וג'קסון רייקר הפסידו בקרב זוגות לניו דיי (קופי קינגסטון ואקסבייר וודס). שבוע לאחר מכן, אליאס ניצח את קופי קינגסטון בקרב יחידים. ב-3 במאי, אליאס ורייקר הפסידו ל-RK-Bro (רידל ורנדי אורטון). ב-31 במאי, אליאס ורייקר הפסידו בקרב על אליפות הזוגות של Raw לאלופי הזוגות, AJ סטיילס ואומוס, זאת לאחר שאליאס סירב להיכנס לקרב, כשרייקר ביקש ממנו וכתוצאה מכך השאיר אותו לבדו, דבר שהקל על אלופי הזוגות והוביל לניצחונם ולהגנתם על חגורות האליפות. ב-28 ביוני, אליאס הפסיד לרייקר בקרב רצועה. ב-19 ביולי בפרק של התוכנית Raw, אליאס הפסיד לג'קסון רייקר בקרב "סימפוניית ההרס".
איזיקיאל (2022–היום)
ב-4 באפריל 2022 בפרק של התוכנית Raw, הוא חזר תחת שם במה חדש, איזיקיאל, ביחד עם מראה חדש אשר כלל פנים מגולחות, שיער קצר ומכנסונים, כשקטע את דבריו של קווין אואנס. הוא טען שהוא לא אליאס, אלא אחיו הצעיר. במשך השבועות שבאו לאחר מכן, איזיקיאל נקלע לפיוד עם אותו אואנס, שלא האמין בשום תוקף שאיזיקיאל הוא אחיו של אליאס, אלא אליאס בעצמו. ב-16 במאי, איזיקיאל גבר על צ'אד גייבל. באירוע גיהנום בכלוב, שנערך ב-5 ביוני, איזיקיאל נחל הפסד לאואנס. ב-13 ביוני בפרק של התוכנית Raw, איזיקיאל הודיע שאחיו הגדול, אליאס יחזור בשבוע הבא.
אלי אברמוב
אלי אברמוב (25 ביולי 1954 – 24 בנובמבר 2015) היה מוזיקאי, מלחין, ומפיק מוזיקלי ישראלי, ממייסדי להקת "הקליק", ששיתף פעולה עם מוזיקאים ישראלים רבים, בהם ערן צור, קורין אלאל, דנה אינטרנשיונל, טל גורדון ואחרים.
ביוגרפיה
אברמוב נולד בירושלים לנתן ואסתר אברמוב. למד בגימנסיה רחביה ושם הכיר את חברו ושותפו ליצירה, דני דותן. הם הקימו בתיכון את להקת "פולחן דיוניסוס". ב-1979 הוציאו לרדיו תקליטון עם שני שירים – "צא אל העולם" ו"אחד עם ניסיון".
להקת הקליק
ב-1980 גיבשו את הכיוון המוזיקלי שלהם והקימו את להקת הקליק, להקת גל חדש ופוסט פאנק. חברי ההרכב היו דני דותן (מילים ושירה), אלי אברמוב (לחנים וגיטרה), עובד אפרת (בס) וז'אן ז'אק גולדברג (תופים).
הלהקה הוציאה שלושה אלבומים:
ב-1988 התקיימה במועדון "זמן אמיתי" הופעה איחוד ללהקה, היא הוקלטה ויצאה מאוחד יותר כאלבום.
ב-2004 התאחדה הלהקה להקלטת שירים חדשים ולהופעות עם ז'אן ז'אק גולדברג, שהגיע מבלגיה.
ב-28 במרץ 2005 יצא מיני-אלבום עם השירים החדשים.
גולדברג נפטר ב-2006 וחמש שנים לאחר מכן חזרה הלהקה להופיע וליצור שירים חדשים (2011–2012) עם הצטרפותו של המתופף עודד פרח ללהקה.
שהות בארצות הברית
החל מ-1985 ועד 1995 התגורר בארצות הברית. כאשר שהה בניו יורק וסן פרנסיסקו היה חבר כמלחין וגיטריסט בלהקת האינדי The Pop on Trial. הלהקה הוציאה אלבום אחד בשנת 1989.
חזרה לארץ
ב-1995 חזר לישראל והשתלב בתעשיית המוזיקה המקומית, כשהפיק אלבומים לזמרים מובילים והיה מחלוצי שילוב המוזיקה האלקטרונית בישראל.
ב-1997 הפיק מוזיקלית ועיבד, יחד עם ערן צור, את המופע והאלבום "אתה חברה שלי" – משירי יונה וולך. הלחין באלבום את השירים "בעיות זהות" ו"מילים רעות".
באותה שנה השתתף בעיבודים ובנגינה (סינתיסייזר, מוג, תכנותים ודגימות) באלבום של קורין אלאל, "כשזה עמוק". באלבום השתתפו גם ענבל פרלמוטר (גיטרות ושירה), רן עפרון (קלידים), רונן תורג'מן (תופים).
עבודה עם דנה אינטרנשיונל
אברמוב היה זה שהציע להזמין את דנה אינטרנשיונל להשתתף במופע "אתה חברה שלי". היא ביצעה שם את השירים "שיר קדמשנתי (סקס אחר)" ו-"100% גבר".
בעקבות הצלחת שיתוף הפעולה ביניהם, הם המשיכו לעבוד ביחד עד השנה האחרונה לחייו. הוא הפיק והלחין שניים מאלבומיה, וכן סינגלים ופרויקטים מיוחדים.
ב-2001 הפיק מוזיקלית את האלבום של דנה אינטרנשיונל יותר ויותר והלחין את רוב השירים באלבום (כדוגמת "למה כתבת לי שיר" ו"תן לחיות"), יחד עם דני דותן, שכתב את רוב המילים לשירים באלבום (מלבד השיר "ואחרי הכל" שכתב יואב גינאי והלחין יהודה פוליקר ו"עד סוף הזמן" שכתב איתן נחמיאס-גלס). על ההקלטה והמיקס היה אחראי הקלטה יואב שדמה. אברמוב ודותן כתבו את הלהיט "ניצחתי", שאיתו הופיעה דנה בהופעת בכורה במצעד הגאווה בתל אביב בשנת 2001.
ב-2002 הפיק ועיבד שני שירים מתוך האלבום של דנה אינטרנשיונל החלום האפשרי, "Superman" ו-"Gotta Move On".
בשנת 2007, הפיק את השיר "סרט הודי", של דנה אינטרנשיונל עם עידן יניב. באותה שנה הפיק מוזיקלית והלחין עבורה את אלבומה השמיני הכל זה לטובה, בשיתוף עם המלחין והמפיק המוזיקלי זיו גולנד. האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב ומכר של 20,000 עותקים. באלבום השירים "את מוכנה" ו-"Love Boy" שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים של גלי צה"ל.
ב-2008 הפיק ועיבד עבורה את השיר "במקום הכי נמוך בתל אביב" (מילים ולחן: אסתר שמיר), במסגרת פרויקט "עבודה עברית".
עד 2015 המשיך להלחין ולהפיק מוזיקלית שירים עבורה, חלקם לא יצאו באלבומים אלא רק כסינגלים, ביניהם: "מה לעשות?" 2013 (מילים: יעל בדרשי, לחן: דנה אינטרנשיונל) "ילדים זה שמחה" 2014 (מילים: יהושע סובול, לחן: שלמה בר).
עבודה עם נתן סלור
הפיק מוזיקלית ועיבד, יחד עם יסמין אבן, שני אלבומים של נתן סלור: 25 שעות (2006) ו"לא זוכר את אתמול" (2011)
פרויקט "היונים – אז היה אז"
ב-2005 בעקבות התבטאות של הזמרת יפה ירקוני וקריאה להחרמתה, יזמו גיא אסיף ואברמוב ביצוע מחודש שלה לשיר "כל היונים" (מילים: זרובבלה ששונקין, לחן: דרורה חבקין). שיתוף הפעולה הוליד את פרויקט "היונים – אז היה אז", לו היו שותפים גיא אסיף, אברמוב ויואב שדמה (טכנאי סאונד שעבד עם אלי בקביעות, מאז ימי להקת הקליק). האלבום יצא במסגרת "פלסטלינה 2" של אן. אם.סי. הזמרות והזמרים ששרו את שירי העבר הוזמנו לשיר מחדש את השירים בעיבודים מחודשים. באלבום נכללו שירים בביצוע יפה ירקוני, עדנה גורן, ששי קשת, אילנית, עפרה פוקס, יהורם גאון, רבקה זהר, עליזה עזיקרי, רן אלירן, רבקה מיכאלי, ואריק לביא, ששירו "קוטפי הקפה" היה השיר האחרון שהקליט.
פרויקט Mock Stereo עם איגי וקסמן
בין 2007 ל-2011 כתב והלחין שירים באנגלית, אותם ביצעה איגי וקסמן, במסגרת פרויקט שנקרא מוק סטראו. הרעיון בבסיס הפרויקט היה לקחת ריפים של גיבורי גיטרה משנות השישים והשבעים, ולבסס עליהם שירי אלקטרו-פופ חדשים. האלבום יצא בשנת 2012.
Pitchbend
ב-1999 וב-2003 הוציא אברמוב שני אלבומי סולו תחת השם "Pitchbend". באלבומים מתארחת הזמרת טל גורדון.
היה חבר בדירקטוריון אקו"ם.