cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עצבי הגולגולת
מקור השם
העצבים הגולגולתיים נקראים על שם תפקודם. למשל, עצב הריח (Olfactory nerve -I) אחראי על חוש הריח, ועצב הפנים (Facial nerve VII) אחראי על עצבוב מוטורי של שרירי הפנים. בתחומי מחקר רבים בעבר, שימשה הלטינית כלינגואה פרנקה. כלומר, שפה מגשרת בין דוברי שפות שונות (כמו אנגלית, צרפתית או ספרדית בימינו). כך גם בחקר האנטומיה, בזמן התיעוד הראשון של העצבים הגולגולתיים הייתה זו הלטינית או לפעמים היוונית. לכן, עד היום מתבצע שימוש יומיומי בשמות ובמונחים הלטינים כמו למשל העצב IV Trochlear, שנקרא בעברית הסליל, נקרא לפי המבנה שלו מפני שהוא מספק עצבוב לשריר שמחובר לגלגלת העין (ביוונית: trochlea).
העצבים הגולגולתיים ממוספרים כך שהעצב המקורי ביותר (קדמי-עליון או Rostral) יהיה הראשון, והעצב הזנבי ביותר (אחורי תחתון או Caudal) יהיה האחרון. אם נבצע נתיחה של אדם, שבה נפתח את הגולגולת ונביט על חלל הגולגולת במנח עליון (Superior), נוכל להבחין בעצבים על פי סדרם כך שעצב I הוא הקדמי והעליון ביותר ומאידך עצב XII עמוק מאוד ונמצא אותו בתוך נקב העורף הגדול (Foramen magnum).
לעצבים הגולגולתיים מסלולים בתוך ומחוץ לגולגולת. המסלולים הפנימיים נקראים "תוך-גולגולתיים" (intracranial) ואילו החיצוניים "חוץ-גולגולתיים" (extracarnial). בנוסף, ישנם חורים או תעלות שמהם יוצאים העצבים אל החלל החוץ-גולגולתי שנקראים "נקבים" (Foramina). כאמור, כל העצבים הגולגולתיים זוגיים לכן מסלולים וחורים אלה נמצא בשני צידי הגולגולת, ימין ושמאל, מבפנים ומבחוץ.
המסלול התוך-גולגולתי
גופי התאים מקבלים מידע מקליפת המוח. תאי עצב שנמצאים בקליפת המוח מעצבבים את גופי התא של העצבים הגולגולתיים כך שהם משפיעים על גרעינים שנמצאים בשני צידי גזע המוח. מצב זה גורם לכך שגופי התא של העצב הגולגולתי בצד ימין לדוגמה, מושפעים משני צידי קליפת המוח. אם נוצרת פגיעה בצד אחד של קליפת המוח עדיין נוכל לשלוט או לקבל מידע מהשריר או החיישן הפגוע. אולם, בשרירי ההבעה בכל זאת יתרחש שיתוק מפני שחלק מהעצבים משפיעים בעיקר על הצד הנגדי.
הגרעינים
גופי התאים של כל עצב גולגולתי מרוכזים בגרעין אחד או יותר בגזע המוח. לגרעינים אלה יש חשיבות רבה ביחס להפרעות בעצבי הגולגולת. נזק לגרעינים אלה כתוצאה משבץ או טראומה יכול לפגוע בענף אחד או יותר של העצבים. הגרעינים נמצאים בשלושה מקומות: המוח האמצעי, המוח המוארך והפונס. במוח האמצעי נמצאים הגרעינים של העצב מניע העיניים (III) ועצב הסליל (IV). בפונס נמצאים הגרעינים של העצב המשולש (V), העצב המצדיד (VI), עצב הפנים (VII) ועצב השמיעה ושיווי המשקל (VIII). במוח המוארך נמצאים הגרעינים של עצב הלשון והלוע (IX), העצב התועה (X), עצב הלוואי (XI), ועצב תת-הלשון (XII). מתוך הגרעינים האלה יוצאים האקסונים מגזע המוח.
הגנגליונים
לעצבים גולגולתיים מסוימים יש גנגליונים תחושתיים או פאראסימפטתיים, כלומר ריכוזים של גופי תאים שנמצאים מחוץ למוח. הגנגליונים התחושתיים דומים מאוד לגנגליונים של עצבי השדרה, שנמצאים בשורש הגבי (Dorsal root) של חוט השדרה. הגנגליונים התחושתיים יוצאים מעצבים בעלי תפקוד תחושתי - V, VII, VIII, IX, X. ישנם גם גנגליונים פאראסימפטתיים, שהם חלק ממערכת העצבים האוטונומית, עבור העצבים III, IX וX.
יציאה מהגולגולת
לאחר היציאה מגזע המוח, העצבים הגולגולתיים עוברים בתוך הגולגולת וחלקם צריכים לצאת ממנה על מנת להגיע ליעדם. בדרך כלל העצבים עוברים דרך חורים בגולגולת, שנקראים "נקבים" (foramina). עצבים אחרים עוברים דרך תעלות בגולגולת. התעלות והנקבים הללו עשויים להכיל יותר מעצב גולגולתי אחד ולעיתים עוברים שם גם כלי דם. כך למשל, עורק הראייה (ophtalmic artery) עובר בנקב הראייה (optic foramen) יחד עם עצב הראייה.
מסלול העצב החוץ-גולגולתי
בתמונות הבאות ניתן לראות בתרשים את יציאת העצבים הגולגולתיים מהמערכת העצבים המרכזית אל החלק החיצוני של הגולגולת.
תפקיד העצבים
העצבים הגולגולתיים מספקים עצבוב תחושתי ותנועתי בעיקר לראש ולצואר. העצבוב התחושתי כולל גם עצבוב תחושתי כללי (general sensation) כמו חום/קור ומגע, וגם עצבוב תחושתי מיוחד כמו טעם, ריח, שיווי משקל ושמיעה.
ריח
עצב הריח מעביר את חוש הריח.
חוש הריח הוא החוש העתיק ביותר בגוף. אף על פי שאנו משתמשים בו פחות מבעלי חיים אחרים, הוא מאוד דומיננטי ובעל השפעה על חוש הטעם והמידע שאנו מקבלים מהסביבה.
נזק לעצב זה יכול לגרום לחוסר יכולת להריח (anosmia), הפרעה לחוש הריח (parosmia), או להפרעה ואפילו חסר בתחושת הטעם. אם יש חשד לשינוי בחוש הריח, כל נחיר נבדק עם חומרים בעלי ריחות מוכרים לנבדק כמו קפה, פירות או בושם. כך יוכל האדם לדעת האם חוש הריח שלו נפגע. בנוסף, הרחה אינטנסיבית של כימיקלים, כמו למשל אמוניה, יכולים להפעיל חיישני כאב (קולטני אזעקה) שמעבירים מידע למוח דרך שלוחות של העצב המשולש שנמצאות בחלל האף.
ראייה
עצב הראייה מעביר את תחושת הראייה.
נזק לעצב זה יפגע בראייה. פגיעה בראייה תלויה בנקודת הפציעה. ישנה פגיעה שבה הראייה בצד ימין או שמאל בשתי העיניים תפגע (המיאנופסיה הומונימית - homonymous hemianopsia), או, בשונה מהמיאנופסיה הומונימית שבה נפגע אותו צד בשתי העיניים, יכולים להיפגע החלקים החיצוניים של שדה הראייה (ביטמפוראל המיאנופסיה-bitemporal hemianopsia) אם נפגעת תצלובת הראייה במוח. בדיקת ראייה יכולה להתבצע על ידי מספר בדיקות שונות, על ידי בדיקת שדה הראייה, או על ידי בדיקת הרשתית על ידי אופטלמוסקופ, בתהליך שנקרא אופטלמוסקופיה. בדיקת שדה הראייה נעשית כדי לבדוק פגיעות מבניות בעצב הראייה או בהמשך מסלול הראייה.
הזזת העין
העצב מניע העיניים, עצב הסליל, והעצב המצדיד מעצבבים את השרירים שמזיזים את העיניים.
נזק לעצבים אלה יכול להשפיע על גלגל העין. נזק יכול להיגרם לשתי העיניים או רק לעין אחת כאשר כנראה יקרה כפל ראייה (diplopia) מפני שתנועות העיניים אינן מתואמות אחת עם השנייה. בדיקה של עצבים אלה יכולה להיות על ידי בדיקה כיצד העיניים עוקבות אחר עצם בכיוונים שונים. עצם זה יכול להיות אצבע או עיפרון, בדיקה זו מבוצעת על ידי הנעת העצם לכיוונים שונים כדי לבדוק את מהירות העקיבה של העיניים. אם העיניים אינן מתפקדות ביחד, נראה שנגרם נזק לעצב או לגרעין של אחד העצבים שמעצבבים את השרירים שאחראיים לתנועת העיניים.
נזק לעצב הסליל יכול לגרום לכפל ראייה כאשר העין מבצעת תנועת קירוב והרמה. התוצאה תהיה שהעין אינה יכולה לזוז מטה או פנימה בצורה נכונה. בעיה זו מתרחשת כתוצאה מלקות בשריר האלכסוני העליון, שמעוצבב על ידי עצב הסליל. נזק לעצב המצדיד גם יכול לגרום לכפל ראייה. כפל ראייה יכול להיגרם כתוצאה מלקות בשריר הישר הצידי, שמעוצבב על ידי עצב זה.
תחושה בפנים
עצב המשולש מספק עצבוב תחושתי לעור הפנים וגם עצבוב תנועתי לשרירי הלעיסה.
בעיות בעצב זה יכולות לגרום לכאבים עזים בפנים למשל, כאב עצבי של עצב המשולש- trigiminal neuralgia, וכאב ראש מקבצי. כאבים בפנים כתוצאה מעצב זה נפוצים מ ובעיקר לאחר גיל 60, הוא מתבטא בעיקר בכאבי פנים חזקים מאוד שמתפשטים באזור שמעוצבב על ידי השלוחות של הלסת עליונה והתחתונה של עצב זה. כלומר, באזור הלסתות ואמצע הפנים.
הזזת שרירי הפנים
עצב הפנים מספק עצבוב תנועתי לשרירי ההבעה, עצבוב תחושתי מיוחד ללשון לצורך העברת תחושת הטעם ועצבוב פאראסיפטתי לבלוטת תת-הלשון ובלוטת תת-הלסת.
שמיעה ושיווי משקל
עצב השמיעה ושיווי המשקל מספק עצבוב תחושתי לחוש השמיעה ולשיווי המשקל.
עצב זה מתפצל לשני עצבים, פרוזדורי ושבלולי. החלק הפרוזדורי אחראי על עצבוב תעלות האוזן והצינור הקשתי של האוזן הפנימית. מבנים אלה אחראיים על שיווי המשקל ויש להם תפקיד חשוב ברפלקס הפרוזדורי-עיני (vestibuloocular reflex), רפלקס זה מאפשר לנו להתמקד בעצם מסוים בעת תנועת הראש או הגוף על ידי הזזת העיניים בהתאם. העצב השבלולי מעביר מידע מהשבלול, שמאפשר לאדם לשמוע קול.
כאשר העצב הפרוזדורי נפגע, יכולה להיגרם תחושת סחרחורת וניסטגמוס (תנועה מהירה של העיניים) במיוחד כאשר העיניים מופנות קדימה. ניתן לבדוק את תפקוד העצב הפרוזדורי על ידי בדיקת הרפלקס הפרוזדורי-עיני (caloric reflex test). בדיקה זו כוללת הזרמת מים חמים או קרים דרך תעלת הקול החיצונית ובו בזמן בדיקת תנועת העיניים. החום והקור של המים ישפיעו על תפקוד העצב וכתוצאה מכך גם על תנועת העיניים. פגיעה בעצב השבלול יכולה לגרום לפגיעה חלקית בשמיעה או לחירשות באוזן הפגועה.
תחושה בחלל הפה, טעם, ריור
רוב הסיבים של עצב הלשון והלוע הם תחושתיים, ומספק עצבוב תחושתי ללוע התחתון ולחלק האחורי של הלשון. בנוסף, עצב זה מספק עצבוב פאראסימפטתי לבלוטת מיצד האוזן שהיא בלוטת רוק מרכזית בפה.
בעת פגיעה של אחד מעצבי הלשון והלוע (כאמור, ישנם שני עצבים גולגולתיים. אחד בכל צד), לא יתרחש רפלקס הקאה בעת נגיעה בלוע בצד הפגוע. אולם, בעיה זו עשויה להעיד גם על פגיעה בעצב התועה.
העצב התועה
העצב התועה מספק עצבוב פאראסימפטתי לאיברי הבטן והאגן חוץ מלבלוטת יותרת הכליה. בנוסף לכך, הוא מעצבב שרירים שאחראים על הזזת בית הקול.
חוסר תפקוד של העצב התועה יגרום לאיבוד העצבוב הפאראסימפטתי למבנים רבים בגוף. תוצאות קשות של פגיעה בעצב זה עשויים להיות עליה בלחץ הדם ובקצב הלב. פגיעה בעצב זה בלבד היא נדירה. אולם צרידות לדוגמה, עשויה להעיד על פגיעה בעצב התועה מפני שנוצרת פגיעה בשריר הקריקוטיירואיד שהוא אחד מהשרירים שאחראים על הזזת בית הקול.
בדיקת התפקוד של העצב התועה יכולה להתבצע על ידי בדיקת היכולת לשתות נוזלים. שיעול ופגיעה ביכולת לבלוע (דיספגיה) יכולים להעיד על פגיעה בו.
הרמת הכתף וסיבוב הראש
פגיעה בעצב הלוואי עשויה לגרום לפגיעה בשריר הטרפז. ניתן לבדוק זאת על ידי הרמת הכתפיים. אם עצם השכם תצא החוצה ממיקומה למצב שנקרא "winged scapula" ניתן להניח ששריר הטרפז נפגע. כמו כן, בעת חולשה בהרמת הכתף תוצאה מפעולה רק של השריר מרים הכתף ניתן להבחין בבעיה בעצב זה.
הזזת הלשון
עצב תת-הלשון אחראי על עצבוב שרירי הלשון החיצוניים והפנימיים, הוא עצב ייחודי מפני שהוא מגיע משני החצאים של קליפת המוח התנועתית.
בדיקה
רופאים, נוירולוגים ובעלי מקצוע פרא-רפואי עשויים לבצע בדיקה של העצבים הגולגולתיים כחלק מבדיקה עצבית של העצבים הגולגולתיים. בדיקה זו כוללת שורת בדיקות לכל עצב, כאשר העצב הראשון שנבדק הוא עצב הריח ולאחריו שאר העצבים על פי סדרם. בקיאות בתפקוד ומיקום העצבים הגולגולתיים היא בעלת תפקיד חשוב לבדיקה זו מפני שהיא עשויה להעיד על פגיעה בחלק מסוים של גזע המוח.
לאחר בדיקת עצב הריח, ממשיכה הבדיקה בהתבוננות במטופל, פגיעה בעצבים הגולגולתיים עשויה לגרום לעיוותים בפנים ופזילות. בדיקת העיניים מתבצעת על ידי בדיקת סנלן. בדיקת שדה הראייה מבוצעת על מנת לבדוק פגיעה בעצב הראייה או כדי לבדוק האם יש ניסטגמוס על ידי בדיקת העקיבה של העין אחרי עצם זז. מתבצעת בדיקת תחושה בפנים, והמטופל מתבקש להזיז את שרירי הפנים ולבצע תנועות שונות של הפנים כמו הרמת הלחיים. לאחר בדיקת הרמת הכתפיים וסיבוב הראש, נבדקת תנועת הלשון על ידי בדיקה האם המטופל מסוגל לבצע פעולות שונות של הלשון כמו הוצאת הלשון החוצה.
לחץ על העצב
עליה בלחץ התוך-גולגולתי כתוצאה מדימום תוך-גולגולתי או גידול עשויים לגרום ללחץ על העצבים הגולגולתיים. עצבים אלה בדרך כלל הראשונים לסבול מפגיעות שונות במוח, הסיבה לכך נובעת מהרגישות הגבוהה של עצבים אלה ללחץ. מונו-נוירופתיה (פגיעה עצבית של עצבים פריפריאליים) של עצב הגולגולתי עשוי לעיתים להיות הסימפטום הראשון של סרטן בתוך הגולגולת או בבסיס הגולגולת.
שבץ
סתימה של עורק שמספק דם לעצבים או לגרעינים שלהם יגרום לפגיעה בעצבים אלה. אם מתרחש שבץ במוח האמצעי, בפונס, או במוח המוארך, עצבים גולגולתיים מסוימים יכולים להיפגע ולגרום למספר תופעות, כמו חוסר יכולת להזיז את שרירי ההבעה, שיכולות לעזור להבין היכן התבצעה הפגיעה ואיזה עצב אינו מתפקד כראוי. פקקת (תרומבוזיס), כמו פקקת בגת המחילתית (cavernous sinus), משפיעה על עצב הראייה, העצב מניע העיניים, עצב הסליל, הענף האופטאלמי של העצב המשולש והעצב המצדיד.
דלקת
דלקת יכולה להיגרם כתוצאה מזיהום, לדוגמה וירוס, או לקרות באופן ספונטני. דלקת של עצב הפנים יכולה לגרום לשיתוק על שם בל.
טרשת נפוצה, תהליך דלקתי שגורם לאיבוד ציפוי המיאלין העוטף אל העצבים הגולגולתיים, עלול לגרום לעצבים לאבד את היכולת להעביר מידע וכתוצאה מכך לפגיעה עצבית קשה. לעיתים נדירות יותר, גם דלקות אחרות יכולות לגרום לפגיעה בעצבים הגולגולתיים כמו: סרקואידוזיס, שחפת, ודלקות עורקים כמו מחלת וגנר.
היסטוריה
העצבים הגולגולתיים מוספרו על ידי קלאודיוס גלנוס כבר לפני יותר מ-2000 שנה. עד היום משתמשים במספור זה, מהחלק המקורי לחלק הזנבי.
מחלוקת לגבי עצב גולגולת 0
העצב הטרמינאלי, שנקרא לעיתים קרובות גם עצב אפס, בדרך כלל מודר מהספרות הרפואית אף על פי שהוא תואר כבר לפני כמאה שנה. עצב זה נמצא לראשונה אצל כרישים כבר בשנת 1878, אך הוא קיים גם אצל בני אדם ויונקים אחרים. למרות זאת, הוא נשאר במידת מה שנוי במחלוקת. מחקרים רפואיים הראו כי עצב זה נפוץ במוחם של עוברים, תינוקות וגם במוחם של מבוגרים. האקסונים של עצב זה יוצאים מהגנגליון כשהם אינם עטופים במיאלין. מחקר נוסף מצא כי העצב הטרמינאלי מגרה שחרור של הורמון מחלמן. מחקר אחר מצא כי העצב הטרמינאלי מהווה מקלעת (plexus) מיקרוסקופית של סיבים חסרי ציפוי מיאלין באונות המצחיות. מחקר זה תומך במחקרים אחרים שטוענים כי עצב זה נפוץ במוחם של בני אדם.
חיות אחרות
עצבי גולגולת קיימים גם בחולייתנים אחרים וחיות בעלות שפיר עוברי.
אריך קודרט
אריך קורדט (גרמנית: Erich Kordt; 10 בדצמבר 1903 - 11 בנובמבר 1969) היה פעיל בהתנגדות הגרמנית לנאצים. שימש כיועץ צעיר של שר החוץ הגרמני יואכים פון ריבנטרופ. כדיפלומט צעיר קורדט עשה חיל במשרד החוץ הגרמני. קורדט גם שימש כמרגל למחתרת האנטי-נאצית.
תחילת הקריירה
קורדט שדיבר אנגלית מושלמת למד באוניברסיטת אוקספורד באנגליה והצטרף למשרד החוץ הגרמני ב-1928. הוא הוצב בז'נבה ואז בברן בשווייץ.
לאחר מכן הוא שימש כמדריך בשגרירות לונדון תחת השגריר יואכים פון ריבנטרופ ופיתח כלפיו סלידה אישית וזלזול מקצועי. למרות זאת ב-1937 הפך קורדט לחבר במפלגה הנאצית וכאשר בפברואר 1938, ריבנטרופ הפך לשר חוץ, נקרא אריך קורדט לשמש כראש "לשכת השרים" של משרד החוץ, היות ששר החוץ החדש של גרמניה ריבנטרופ שנזקק לעזרה מקורדט ביקש שיסייע לו בפענוח מסמכים ויתרום מהידע ומהניסיון שלו לדיפלומטיה הבינלאומית. קורדט שהיה עוזר שר החוץ נחשף במהלך תפקידו למסמכים סודיים ביותר, אותם לקח וסיפק לקולונל הנס אוסטר שהיה ראש קבוצת אופוזיציה אנטי- נאצית "קונספירציית אוסטר". זה היה מידע סודי מלב המערכת הנאצית שהפך את קורדט לפעיל מרכזי במחתרת.
קונספירציית אוסטר
אריך קורדט ואחיו תיאדור לקחו חלק בקונספירציית אוסטר בשנת 1938. קונספירציית אוסטר הייתה חלק מתוכנית שהמטרה שלה הייתה לעצור את גרמניה מלצאת למלחמה עם צ'כוסלובקיה על שטח חבל הסודטים. התוכנית הייתה להתנקש בחייו של אדולף היטלר.
תיאדור קורדט שימש כקונסול בשגרירות לונדון, ויצר קשרים עם הבריטים, שבהם הייתה תלויה הצלחת הקשר. הקושרים היו צריכים שהבריטים יתנגדו בנחרצות לתפיסת חבל הסודטים. אריך קורדט השתמש באחיו (תיאדור) כשליח כדי לבקש ולנסות ולשכנע את ממשלת בריטניה לעמוד מול היטלר. התקווה הייתה שבשילוב המשבר עם צ'כוסלובקיה, קציני הצבא יבצעו הפיכה נגד היטלר. אך ראש ממשלת בריטניה נוויל צ'מברלין, חשש מהאפשרות שתהיה מלחמה וניהל משא ומתן ארוך וממושך עם היטלר ולבסוף נכנע לו, מה שהרס כל סיכוי שהקונספירציה תצליח. בגרמניה בשלב זה היטלר נתפס כ"מדינאי הגדול בכל הזמנים ברגע הניצחון הגדול ביותר שלו". ולכן הקשר לא יצא לפועל.
טינמו הפונה
טינמו הפונה (שם מדעי: Tinamotis pentlandii) הוא מין ממשפחת הטינמיים, שהם קרובי משפחה רחוקים של היענים וחיים רק באמריקה הדרומית. בניגוד לקרובי משפחתו הטינמו מסוגל לעוף, אך צריך להתאמץ לשם כך, ובאופן כללי מעדיף לרוץ במהירות להגנתו, והוא בעל רגליים ארוכות וחזקות המאפשרות זאת. המין היחיד השייך לאותו סוג הוא טינמו פטגוני החי באותם אזורים. שמו המדעי מנציח את המדען האירי ג'וזף ברקלי פנטלנד.
אורכו הממוצע של הטינמו עד 41 ס"מ והוא בעל נוצות עליונות חומות עם נקודות לבנות על פניהם והחזה כחול-אפור כשהבטן אדמונית. הראש לבן עם פסים שחורים והרגליים ארוכות. הטינמו מזכיר מאוד שליו גדול בעל רגליים ארוכות.
הטנמו חי בערבות עשב צחיחות או כרי דשא המכונים "פונה" (ומכאן שמו) עד לגובה 4,000 מ'. הוא נפוץ במדינות פרו, צפון-מזרח ארגנטינה, צפון בוליביה וצפון צ'ילה באזורים טרופיים וסובטרופיים.
הוא נפוץ למדי בטבע ותחום אוכלוסייתו מגיע ל-590,000 קמ"ר.
1983 באסטרונאוטיקה
אירועים בולטים
במהלך השנה בוצעו 129 שיגורים, מהם 100 (כ-77%) בוצעו על ידי ברית המועצות.
שיגורי לוויינים
שיגורים שנכשלו מסומנים ב אדום. שיגורים מאוישים מסומנים ב ירוק.
טינמו מצויץ עדין
טינמו מצויץ עדין (שם מדעי: Eudromia elegans) הוא עוף דרום אמריקאי השייך לקבוצת עופות פרימיטיבית המקורבת ליענאים ומכונה טינמאים. הטינמו הוא עוף שוכן קרקע המזכיר שליו גדול בצורתו ומגיע לאורך 39-41 ולמשקל 400-800 גרם.
מאפיינים
לטינמו מצויץ עדין גוף מעוגל בצבע אפור מקווקו בשחור והראש אפור בעל שני פסים לבנים לצד המקור האפור-חיוור וכתר שחור על הראש. הטינמו מצוי בטבע בעיקר בערבות העשב הגדולות של צ'ילה וארגנטינה ומצוי בגבהים של עד 2,500 מ' וגם באזורים חקלאיים.
הוא שוכן קרקע וניזון מצמחים, זרעים ופרוקי רגליים קטנים שהוא מוצא ובקיץ הם ניזונים כמעט לגמרי על חרקים. הנקבה מקננת בין שיחים קטנים ומטילה 2-3 ביצים. האפרוחים יכולים לרוץ מרגע בקיעתם מהביצים ולרוץ והטינמואים אינם יודעים לעוף אלא לרוץ כמו יענים מטורפים כמו הפומה, דוב המשקפיים ושועלים, אך עלולים להיתפס על ידי עופות דורסים.
מת'יו הופה
מת'יו טימותי הופה (באנגלית: Matthew Timothy Hoppe; נולד ב-13 במרץ 2001 ביורבה לינדה שבקליפורניה, ארצות הברית) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מידלסברו מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ובנבחרת ארצות הברית.
קריירת מועדונים
הופה גדל במחלקות הנוער של לוס אנג'לס גלאקסי וקליפורניה יונייטד סטרייקס, ולאחר מכן שיחק באקדמיה של ברצלונה בארצות הברית.
בחודש יוני 2019 חתם הופה בשאלקה 04 מהבונדסליגה. תחילה החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-28 בנובמבר 2020 ערך הופה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 4-1 לבורוסיה מנשנגלדבך במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת 2020/2021. ב-9 בינואר 2021 הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, שלושער בניצחון 4-0 על הופנהיים במסגרת המחזור ה-15 בליגה. בסך הכל ערך 23 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שישה שערים.
ב-31 באוגוסט 2021 חתם הופה במיורקה מהלה ליגה. ב-19 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד ויאריאל במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך חמש הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-10 באוגוסט 2022 חתם הופה על חוזה לארבע עונות במידלסברו מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
קריירה בינלאומית
ב-20 במאי 2021 זומן הופה לראשונה לסגל נבחרת ארצות הברית, לקראת משחק ידידות נגד נבחרת שווייץ. הוא נכלל בסגל נבחרת ארצות הברית לקראת טורניר גביע הזהב 2021. ב-15 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 6-1 על נבחרת מרטיניק במסגרת המשחק השני בשלב הבתים של הטורניר. ב-25 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1-0 על נבחרת ג'מייקה במסגרת שלב רבע הגמר של הטורניר. בסך הכל ערך הופעה חמש הופעות בטורניר, בו זכתה נבחרת ארצות הברית.
שושנה (פירושונים)
היסטוריה
סמלים וקישוטים:
ראו גם
}}
נוער מוסיקלי בישראל
נוער מוזיקלי בישראל היא עמותה שנוסדה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ביוזמת התזמורת הפילהרמונית הישראלית והפיקוח על החינוך המוזיקלי במשרד החינוך. הראשון שכיהן כיושב ראש הנהלת העמותה היה עמנואל עמירן, ששימש אז כמפקח על החינוך המוזיקלי. המנכ"ל היה משה הוך, שהתמיד בתפקידו עד 1983.
היו"ר הנוכחי הוא פרופ' צבי אבני ומשנת 2013 מנכ"לית העמותה היא אביטל רפופורט. ד"ר מאיר ויזל, שהיה נשיא הפדרציה הבינלאומית של הנוער המוזיקלי בשנים 1997-99 כיהן עד 2013 כמנכ"ל הארגון.
היסטוריה
ראשיתו של "הנוער המוזיקלי" באגודה בשם זה, שנוסדה בבלגיה בראשית מלחמת העולם השנייה, בשנת 1940, לאחר כיבוש בלגיה בידי הנאצים. יוזם הרעיון היה מרסל קובלייה, מנהל החברה הפילהרמונית בבריסל, שהציב לו למטרה לגשר על פערי לאום, דת וגזע באמצעות המוזיקה, תוך יצירת עניין בקרב צעירים, שיפור טעמם והעשרת הידע שלהם בתחום המוזיקה. רעיון האגודה פשט בארצות רבות וכיום פועל הנוער המוזיקלי בכ-40 ארצות.
פעילויות העמותה
הפעילות כיום כוללת:
התזמורת הערבית-יהודית
התזמורת מונה כ- 22 נגנים צעירים, בגילאי 17 עד 35, מכל רחבי הארץ, ערבים ויהודים. היא הוקמה בשנת 2002, ביוזמת מנכ"ל הנוער המוזיקלי בישראל, ד"ר מאיר ויזל ובהובלת המנצח והמלחין ונגן העוד וויסאם ג'ובראן. ג'ובראן, יליד 1970, למד בשנת 1989 קומפוזיציה וניצוח בברית המועצות אצל המלחין אלפרד שניטקה במוסקבה, ואחר בשנת 1994 אצל ג'רג' ליגטי בברלין. החומר המוזיקלי נוצר במפגשי התזמורת שלא מתוך פרטיטורות כתובות, אלא כפי שג'ובראן מתאר: "נתתי למפגש לנשום ולהתבטא והקשבתי לו. רק אחר כך נכתבו היצירות". בשנת 2008 ג'ובראן התפטר מהניהול המוזיקלי של התזמורת בשל "עימות קונספטואלי עם הנהלת התזמורת".
החל מחודש ספטמבר 2008, יחד עם המנצח דאז תייסיר אליאס, הצטרף לתזמורת גם האנסמבל הערבי-יהודי וכך נוצר מיזם משותף של הנוער המוזיקלי בישראל עם האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. החל משנת 2017 מנצח על התזמורת ניזאר אלכאטר. ניזאר ניגן בנעוריו בתזמורת הערבית יהודית כפסנתרן מחונן ובולט מאוד בניצוח של וויסאם ג'ובראן.
בחודש מאי 2012 חגגה התזמורת עשור להקמתה, בקונצרט שהתקיים בתיאטרון חולון, עם הסולנית הזמרת אחינועם ניני, ובהנחיית דן שילון. הקונצרט הוקלט ושודר ברדיו.
בתזמורת כלי נגינה המשלבים מזרח ומערב: כלי קשת, כלי נשיפה מעץ, כלי נשיפה ממתכת, עוד, קאנון, כינור (מערבי ומזרחי), חליל צד, חלילית וכלי הקשה.
בנוסף לקונצרטים ברחבי הארץ, הופיעה התזמורת במוזיאון לאמנות האסלאם, בפסטיבל העוד, בפסטיבל צלילים במדבר, בחג המוזיקה הישראלית, במרכז ון ליר בירושלים, באולם ימק"א ירושלים, בכנס של הליגה נגד השמצה בבית שגריר ארצות הברית, ב"פסטיבל סתיו תיאטרוני" בתל אביב, באירוע שלושת החגים ביפו ועוד, עם דגש על הופעות בפני קהלים ערביים ביישובים כמו נצרת, יפיע, כפר קרע, אום אל-פחם, חיפה ועכו. כמו כן, התזמורת מוזמנת מדי שנה לסיורי קונצרטים בחו"ל, ובכולם היא קוצרת הצלחה רבה. התזמורת ערכה סיורי קונצרטים בהולנד, בקרואטיה וסלובניה, בקפריסין, בספרד בקיץ 2008 ובאוקטובר 2008 בגרמניה, שם זכתה בפרס וורט היוקרתי. ערך מוסף לתזמורת הערבית-יהודית בא לביטוי בתזמורת הצעירה, המעצימה את מטרות החינוך והשילוב של התזמורת הבוגרת. בקיץ 2016 יצאה התזמורת עם המנצח תייסיר אליאס לסבב קונצרטים במדריד וקצר שבחים רבים. בחודש מאי 2017, נסעה התזמורת לסיבוב קונצרטים נוסף בתיאטרון קולון בואנוס איירס - ארגנטינה. במאי 2018 חזרה התזמורת בניצוח ניזאר אלחאטר מסיבוב קונצרטים מתוקשר במונסטר, גרמניה. התזמורת ייצגה את מדינת ישראל במסגרת פסטיבל שבוע הקאתולי בנוכחות אנשי ציבור, ממשלה, עיתונות ואורחים מגרמניה ומכל העולם.
בשנים האחרונות, זוכה התזמורת להכרה בינלאומית גם בקרב האקדמיות הידועות למוזיקה בעולם ומופיעה באוניברסיטאות בארץ בפני אורחים - אנשי הסגל האקדמי מתחום האומנות והמוזיקה הקלאסית והרב תרבותית.
מנהלת התזמורת היא אביטל רפופורט, מנכ"לית עמותת נוער מוסיקלי בישראל.
פרויקט יש מ.צ.ב
פרויקט יש מ.צ.ב - מוזיקאים צעירים בישראל הוא פרויקט המביא מוזיקאים צעירים לפנימיות ברחבי הארץ למפגש בין התלמידים לנגנים. צעירים רבים בישראל עוסקים בנגינה ובזמרה, אם בלימוד מסודר בקונסרבטוריונים וחוגי מוזיקה, או באופן פרטי. הנגנים המממשים את יכולותיהם המוזיקליות בתרומתם לקהילה בהתנדבות, והקהלים שלהם חשובים המוזיקה כמו גם המגע והקשר עם הדור הצעיר.
הנגנים – מרחבי הארץ, גילאי 12 עד 25, ברמת נגינה גבוהה של 4 שנים ומעלה, בכל כלי נגינה, כולל זמרה. הנגנים נבחרים מתוך חניכי מחנות המוזיקה של הנוער המוזיקלי הנערכים בחופשות סוכות, חנוכה, פסח וקיץ, שם הם מקבלים את ההדרכה וההכשרה להופעות מידי מורים בכירים. הם מופיעים בהרכבים מצומצמים, מדואו ועד אנסמבל. הקהלים – במרכזים יישוביים כגון מרכזים קהילתיים, מרכזים תרפויטיים, בתי חולים, בתי אבות, בתי ספר מיוחדים, וכדומה.
מפגשי "יש מ.צ.ב." נערכו כבר בהצלחה רבה בבית החולים שיבא בתל השומר, בבית גולני בבאר שבע, ואפילו בין קרונות הרכבת מבאר שבע לתל אביב, שם הנעימו את שעתם של הנוסעים. כמו כן הופיעה קבוצת "יש מ.צ.ב." בכפר הנוער עיינות בקונצרט התרמה מיוחד לטובת ילדי "ימין אורד", במטרה לרכוש עבורם כלי נגינה, לאחר שהכלים שהיו בכפר ניזוקו בשרפה בכרמל. העמותה מקיימת מופעים במוסדות חינוך ברמות שונות.
מכון ישראלי לפסיכואנליזה
שמאל|ממוזער|250px|המבנה מכון ישראלי לפסיכואנליזה הוא מבנה בשכונת טלביה בירושלים. המבנה נמצא ברחוב ד'יזראלי 13, ומשמש את החברה הפסיכואנליטית בישראל.
היסטוריה
המבנה נבנה על ידי דימיטרי חנא, אשר שימש כפקיד בכיר בממשלת המנדט הבריטי. משפחתו של חנא עזבה את המבנה בשנת 1948 וארגון ההגנה השתמש במבנה על מנת לשכן בו קצינים בריטים ששיתפו עמו פעולה.
באמצע שנות ה-60 עברה למבנה החברה הפסיכואנליטית בישראל, ובחזיתו מתנוסס השלט "מכון ישראלי לפסיכואנליזה ע"ש מ. איטינגון", אף שאין זה שמה הרשמי של העמותה.
משה מימון (רב)
ביוגרפיה
נולד בשנת תרפ"ד (1924) בתוניס לאביו רבי אליהו מימון ואמו נשריה. סבו היה החכם מנחם מימון, אחיו של רב העיר גאבס רבי משה (בישי) מימון. למד מפי הרב פראג'י עלוש ורבי חיים חורי. שימש כמלמד תלמידים, שוחט ובודק, ושליח ציבור בעיר תאלה, ולאחר מכן בעיר אל-כף ובעיר גאבס. נשא לאישה את נווארה שלביה ונולדו להם חמישה ילדים. לאחר קום המדינה עלה לישראל יחד עם משפחתו והתיישב בטבריה. באדר א' ה'תשי"א התמנה על ידי הרבנים הראשיים לישראל, בן ציון מאיר חי עוזיאל ויצחק אייזיק הלוי הרצוג לרב מושב בית שקמה סמוך לאשקלון, ובקיץ של אותה שנה התמנה לרב בעפולה, שם כיהן כשבע שנים. ב-1958 התמנה לרב הספרדי של כפר אתא, שהפך לימים ל"קריית אתא". ייסד בעיר ישיבה לזכר חללי רעידת האדמה באגאדיר, ולאחר סגירתה תרם את המבנה לישיבת פורת יוסף. בשנת 1974 הגיש מועמדת למשרת רבה הראשי של חיפה (לאחר פטירת הרב יוסף משאש), אך הסיר את מועמדותו לאחר שמערכת הבחירות גרמה לסערת רוחות. היה יו"ר הנהלת "התאחדות הרבנים הספרדים בישראל" וראש קרן "דובב שפתי ישנים" להדפסת ספרי רבני תוניסיה, במסגרתה הוציא לאור ספרים רבים (ראו להלן).
נפטר ביום י"ד באייר ה'תשס"ב (2002).
בנו הרב אליהו גד מימון ממלא את מקומו כרבה של קריית אתא. בנו הרב יורם מימון חיבר את הספר "מתנת משה". בתו בתיה נהרגה בתאונת דרכים בגיל 20 בשנת ה'תשל"ו.
ספריו
וניחומים על אמו, ועניינים שונים (התשל"ג).
ג'ד גראף
ג'דוורד ריצ'רד "ג'ד" גראף (באנגלית: Jedward Richard "Jed" Graef; נולד ב-1 במאי 1942) הוא שחיין עבר אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם במשחה ל-200 מטר גב.
ביוגרפיה
באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA), שנערכה בשנת 1964 זכה גראף לראשונה במדליית זהב במשחה ל-200 יארד גב בשיא מכללות חדש של 1:56.2 דקות.
אלוף אולימפי ושיאן עולם
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה גראף במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב והוביל לזכייה משלושת של ארצות הברית במשחה. הוא קבע שיא עולם חדש של 2:10.3 דקות, לפני גרי דילי (2:10.5 דקות) ובוב בנט (2:13.1 דקות). הוא שיפר את שיא העולם בן השנתיים של טום סטוק מארצות הברית 2:10.9 דקות. שיאו החזיק מעמד כ-3 שנים ונישבר על ידי צ'ארלס היקוקס מארצות הברית 2:09.4 דקות.
גראף הוא דוקטור בפסיכולוגיה מאוניברסיטת מישיגן והיה חלוץ בפסיכולוגיה של הספורט. הוא לימד באוניברסיטת טורונטו. בשנת 1967 נסע למצרים בחסות מחלקת המדינה על מנת לסייע בפאן הפסיכולוגי לשחיינים המקומיים, אך שהותו נמשכה שבועיים בלבד עקב פרוץ מלחמת ששת הימים.
ג'קלין פרני
ג'קלין פרני מדליה (OAM) (באנגלית: Jacqueline Freney, OAM; נולדה ב-6 ביוני 1992) היא שחיינית אוסטרלית פאראלימפית. היא אלופה פאראלימפית בעלת 11 מדליות, מהן 8 מדליות זהב, כולן באולימפיאדת הנכים לונדון (2012) והייתה לספורטאית המעוטרת ביותר באולימפיאדה זו.
ביוגרפיה
פרני נולדה בבריזביין, קווינסלנד שבאוסטרליה ואובחנה כלוקה בשיתוק מוחין. סבה, פיטר פרני, הוא מאמן שחייה שאימן את השחיינית שיבון פאטון שזכתה בשש מדליות זהב פאראלימפיות באולימפיאדת הנכים סידני (2000), וקיבל את תואר אביר מסדר אוסטרליה על תרומתו לענף השחייה במדינה.
בייג'ינג 2008
פרני השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008). היא התחרתה בשלושה מקצים, וזכתה במדליית הארד בכל אחד מהם. במקצה ל-50 מטרים חופשי (קטגוריה S8) היא סיימה במקום השלישי עם תוצאה של 32.37 שניות, אחרי האמריקאית אמנדה אברלוב שזכתה בכסף עם 32.20 שניות, וססיל דראבש נורלנד הנורווגית שניצחה עם 32.09 שניות.
במשחה ל-100 מטר חופשי סיימה בזמן של 1:08.56 דקות, וזכתה במדליית ארד נוספת אחרי הת'ר פרדריקסן הבריטית שעצרה את השעון על 1:08.48 דקות וג'סיקה לונג שזכתה במדליית הזהב עם תוצאה של 1:06.91 דקות. גם במשחה ל-400 מטר בסגנון חופשי זכתה פרני במדליית ארד שלישית, כשסיימה בתוצאה של 4:57.21 דקות, אחרי פרדריקסן שזכתה במדליית כסף נוספת עם 4:54.49 דקות ולונג שזכתה במדליית הזהב עם 4:50.17 דקות.
איינדהובן 2010
באליפות העולם בשחייה לנכים שנערכה באיינדהובן, הולנד בשנת 2010 זכתה פרני בשתי מדליות כסף. במקצה ל-100 מטר בסגנון חופשי זכתה סיימה במקום השני עם תוצאה של 1:09.08 דקות, ובמשחה ל-400 מטר חופשי זכתה במדליית כסף נוספת כשעצרה את השעון על 5:11.39 דקות.
לונדון 2012
במשחקי אולימפיאדת הנכים לונדון (2012) סווגה פרני להתחרות בקטגוריה S7, והייתה לספורטאית המעוטרת ביותר במשחקים כשזכתה בשמונה מדליות זהב פאראלימפיות.
פרני פתחה את המשחקים עם שיא פאראלימפי בשלב המוקדמות של המשחה ל-100 מטר חזה עם תוצאה של 1:23.34 דקות, תוצאה אותה שיפרה במקצה הגמר כשקבעה שיא פאראלימפי חדש של 1:22.84 דקות, לפני הגרמנייה קריסטן ברוהן והאמריקאית קורטני ג'ורדן. את המשחה ל-50 מטר פרפר היא ניצחה עם תוצאה של 35.16 שניות, לפני בריאנה נלסון הקנדית שסיימה ב-36.03 שניות ומין הואנג הסינית שזכתה בארד עם 36.50 שניות, ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי זכתה במדליית זהב נוספת עם שיא עולם של 2:54.42 דקות.
במשחה ל-100 מטר חופשי קבעה פרני שיא פאראלימפי נוסף כשעצרה את השעון על 1:09.39 דקות, לפני ג'ורדן שזכתה במדליית הכסף עם 1:11.63 דקות וסוזנה רוג'רס הבריטית שסיימה שלישית עם 1:12.61 דקות. במשחה ל-50 מטר חופשי היא קבעה שיא פאראלימפי של 32.63 32.63 שניות, לפני ג'ורדן שסיימה ב-33.18 שניות והאוקראינית אני פליאן שזכתה במדליית הארד עם שיא אירופאי של 33.30 שניות, ובמקצה ל-400 מטר חופשי קבעה שיא עולם של 4:59.02 דקות, כשהקדימה בכמעט 20 שניות את סגניתה קורטני ג'ורדן שזכתה במדליית הכסף עם 5:18.55 דקות, ורוג'רס שקבעה שיא אירופאי של 5:18.93 דקות.
על שש המדליות האישיות הוסיפה פרני שתי מדליות זהב קבוצתיות. במקצה ל-4X100 חופשי סייעה לנבחרתה לזכות במדליית הזהב עם שיא עולם של 4:20.39 דקות, לפני המשלחת האמריקאית שסימה ב-4:24.57 דקות, והמשלחת הבריטית המארחת שסיימה את המקצה בזמן של 4:24.71 דקות. ומקצה ל-4X100 מעורב עזרה לנבחרת לזכות במדליית זהב נוספת עם תוצאה של 4:53.95 דקות.
ליגת העל הבלארוסית בכדורסל
אליפות בלארוס בכדורסל גברים היא אליפות המדינה בכדורסל גברים והיא הליגה הגבוהה מבין ליגות הכדורסל בבלארוס. הליגה מכילה 11 קבוצות. הליגה משחקת תחת חוקי הכדורסל של פיב"א.
צמוקי מינסק זכתה במירב תוארי אליפות בלארוס כשבאמתחתה 15 זכיות באליפות מאז 1992. במקום השני נמצאת גרודנו-93 שזכתה בשמונה אליפויות.
אהרון פינקר
אהרון פינקר (באנגלית: Aron Pinker; 19 באפריל 1934 - 14 בספטמבר 2018) היה פיזיקאי, מתמטיקאי וחוקר מטאורולוגיה ישראלי אמריקאי, אשר פעל גם בתחום החינוך המדעי ופיתוח תוכניות לימודים במדעי הטבע, בעיקר בארצות הברית.
ביוגרפיה
פינקר נולד בוורשה שבפולין. הוא הוסמך למוסמך האוניברסיטה העברית בירושלים בפיזיקה, מתמטיקה ומטאורולוגיה (1960), ולתואר שלישי במתמטיקה, מאוניברסיטת קולומביה בארצות הברית (1969). בשנים 1965-1960 הצטרף לאוניברסיטת בר-אילן ברמת גן, והורה בה פיזיקה. ב-1976 היה פרופסור אורח באוניברסיטת חיפה, ומאוחר יותר, עבר ל-Frostburg State University במערב מרילנד, בה שימש פרופסור למתמטיקה.
בשנים 1970–1980 שימש פינקר עורך כתב העת FSC Journal of Mathematics Education. עסק גם בניהולם של פרויקטים חינוכיים ובפיתוחן של תוכניות לימודים בתחומים שונים של מדעי הטבע. במסגרת עבודה זו בתחום החינוך המדעי היה גם פעיל בוועדות מקצועיות שונות, אמריקאיות ובינלאומיות, בתחומי החינוך המדעי, בעיקר, בפיזיקה ובמתמטיקה.
לפינקר היו פרסומים רבים באנגלית ובעברית. את זמנו הפנוי הוא הקדיש למדעי היהדות, ואף פרסם מספר מאמרים בתחום.
נפטר ב-14 בספטמבר 2018 בסילוור ספרינג, מרילנד שבארצות הברית.
קישורים חיצוניים
מפרי עטו:
מבצעי צבא הגנה לישראל
נוסף על המלחמות שידעה מדינת ישראל, ביצע צה"ל מספר גדול של מבצעים צבאיים, כחלק ממלחמה כוללת או בנפרד ממנה, מהם נקודתיים ביותר (כמה פעולות תגמול) ומהם שהתפתחו לממדים של מלחמה (למשל מלחמת שלום הגליל).
רשימה זו מרכזת את כל המבצעים הצבאיים של צה"ל ושל כוחות הביטחון הישראליים (שפרסומם הותר) בסדר כרונולוגי, בחלוקה לפי מלחמות ולפי תקופות.
פעולות התגמול
(אפריל 1951 - אוקטובר 1956)
מלחמת סיני
(29 באוקטובר - 5 בנובמבר 1956)
בין מלחמת סיני למלחמת ששת הימים
(6 בנובמבר 1956 - 5 ביוני 1967)
מלחמת ששת הימים
(5-10 ביוני 1967)
בין מלחמת ששת הימים למלחמת ההתשה
(11 ביוני 1967 - 7 במרץ 1969)
מלחמת ההתשה
(8 במרץ 1969 - 8 באוגוסט 1970)
בין מלחמת ההתשה למלחמת יום הכיפורים
(9 באוגוסט 1970 - 5 באוקטובר 1973)
מלחמת יום הכיפורים
(6 - 24 באוקטובר 1973)
בין מלחמת יום הכיפורים למלחמת לבנון הראשונה
(25 באוקטובר 1973 - 5 ביוני 1982)
מלחמת לבנון הראשונה
(6 ביוני - 29 בספטמבר 1982)
בין מלחמת לבנון הראשונה לנסיגת צה"ל מלבנון
(7 יוני 1982 - 24 במאי 2000)
האינתיפאדה השנייה
(27 בספטמבר 2000 - 5 במרץ 2005)
בין האינתיפאדה השנייה למלחמת לבנון השנייה
(6 במרץ 2005 - 11 ביולי 2006)
מלחמת לבנון השנייה
(12 ביולי - 24 באוגוסט 2006)
לאחר מלחמת לבנון השנייה
(13 ביולי 2006 – היום)
קישורים חיצוניים
על הרקע בבחירת שמות מבצעי צה"ל ראו:
תהום הבדידות
תהום הבדידות (באנגלית: The Well of Loneliness) הוא רומן לסבי שיצא באפריל 1928 ונכתב על ידי הסופרת האנגלייה מרגריט אנטוניה רדקליף הול (Radclyffe Hall; 1880–1943). הרומן עוקב אחר חייה של סטיבן גורדון, אשת החברה הגבוהה באנגליה, אשר ה"מהופכות" שלה (במקור inversion, כינוי ארכאי להומוסקסואליות) ניכרת כבר מינקותה. הרומן מתאר נטיות חד-מיניות כדבר טבעי וכמתת האל, ויוצא בקריאה המפורשת: "תנו גם לנו את זכות הקיום".
הרומן הפך מטרה למתקפה ציבורית שערך נגדו עיתונאי הסאנדיי אקספרס ג'יימס דאגלס אשר כתב בין היתר: "הייתי מעדיף לתת לילד בריא או ילדה בריאה בקבוק עם ציאניד מאשר את הרומן הזה". למרות שסצנת יחסי המין היחידה בספר מתוארת במילים: "ובאותו הלילה, הן לא נפרדו", בית משפט בבריטניה קבע כי מדובר בחומר תועבה מכיוון שהוא מגן על "מעשים לא טבעיים בין נשים". בארצות הברית צלח הספר את הקשיים המשפטיים.
הפרסומים בתקשורת אודות המאבקים המשפטיים של הספר הגבירו את הנראות של לסביות בתרבות הבריטית והאמריקאית. במשך שנים היה "תהום הבדידות" הרומן הלסבי המוכר ביותר בשפה האנגלית, ולרוב מקור המידע הראשון אודות לסביות שצעירים יכלו למצוא. הספר קידם באותה התקופה ראייה של לסביות כגבריות או כקרוס-דרסריות ורבים העבירו ביקורת על כך. מבקרי ספרות מודרניים אף טענו כי את גיבורת הספר, סטיבן גורדון, יש לראות כטרנסקסואלית.
עלילה
סטיבן גורדון היא בת יחידה למשפחת אצולה כפרית באנגליה. תיאור ימי ינקותה הולם את ההנחות בנוגע להומוסקסואליות באותם ימים: הוריה משתוקקים לבן זכר, ובטוחים, על פי סימנים גופניים שונים, כי עומד להיוולד להם בן. כשנולדת להם תינוקת (אשר מזכירה בן כבר מעת לידתה), ההורים - ובמיוחד האם - מתקשים להסתיר את אכזבתם, ונותנים לה שם של בן. סטיבן הילדה מתוארה כילדה "נערית", השונאת ללבוש שמלות, משתעממת בחברתן של ילדות אחרות ומעדיפה לשחק במשחקי נערים. בעודה ילדה היא מתאהבת במשרתת העובדת בביתם, ובבגרותה היא מתאהבת בשכנתה, אישה נשואה המפלרטטת איתה, אף כי אהבתם אינה מגיעה לכלל מימוש גופני. כל אותה עת חשה סטיבן מבוכה הולכת וגוברת באשר לנטייתה המינית, שאינה יודעת עליה דבר. רק אחרי מות אביה היא מגלה בספרייתו את ספריו של ריכרד פון קראפט-אבינג, שבהם כתב האב את שמה, ומבינה לראשונה כי היא לסבית - הגילוי מזעזע את כל ישותה כיוון שהלסביות נתפסה אז בקרב המדענים המתקדמים ביותר כמחלת נפש חשוכת מרפא הדנה את החולים בה לחיי סבל וצער. לאחר שבעלה של אהובתה של סטיבן מגלה את היחסים ביניהן פורצת שערורייה, אמה של סטיבן מנשלת אותה, וסטיבן נאלצת לגלות ממקום הולדתה ולעבור להתגורר תחילה בלונדון ואחר כך בפריז. היא מתחילה להתלבש בבגדים גבריים ומקצצת את שערה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שסיפקה הזדמנות נדירה לנשים להתרחק מתפקידיהן המסורתיים ולעסוק בעבודות מוערכות, מתגייסת סטיבן לצבא כנהגת אמבולנס. בזמן השירות היא מתאהבת במרי ליואלין, המשרתת איתה באותה יחידה, אך אוֹשרן המשותף נמנע עקב נידוי וחרם חברתי המתואר בספר כבעל השפעה מכרעת על חייהן של הומואים ולסביות באותה התקופה. אחרי המלחמה עוברות השתיים להתגורר יחדיו בפריז (שבה החוק לא אסר על הומוסקסואליות), והספר מתאר את תת-התרבות ההומו-לסבית שם. בסופו של דבר, בין השאר בעקבות מותן הטראגי של בנות-זוג המיודדות איתן, גם הן בריטיות הגולות בפריז, מגיעה סטיבן למסקנה כי היא גורמת עוול לאהובתה מרי בכך שהיא ממשיכה לחיות איתה ובכך, לתפיסתה, דנה אותה לחיי אומללות. לפיכך היא מסובבת את הדברים כך שמרי תנטוש אותה ותתנחם בזרועותיו של ידיד משותף, מרטין האלאם. בסוף הספר היא שוקעת בתהום של יאוש, שממנה בוקעת תחינה כלפי החברה להבין את ההומוסקסואלים והלסביות ולרחם עליהם.
אודות הספר
דרך הצגתם של הומוסקסואלים ולסביות בספר מבוססת במידה רבה על כתביהם של ריכרד פון קראפט-אבינג והאבלוק אליס (שכתב גם מבוא קצר לספר), ומשקפת את ההשקפה הנפוצה על ההומוסקסואליות בתחילת המאה ה-20. שוב ושוב הם מוצגים כמצורעים ומנודים, ומכונים תדיר "מקוללים", "ארורים", "חסרי תקווה", "אומללים" וכינויים דומים (המילים "הומוסקסואל" ו"לסבית" אינן מופיעות בספר כלל). כמעט בכל פעם שנטייתם המינית מתגלה לסביבתם ההטרוסקסואלית עליהם לארוז את מיטלטליהם ולעבור למקום אחר. כיוון שכך, מבקרים מודרניים האשימו לא פעם את הול בהומופוביה. אף על פי כן, הספר נחשב לאחד המקורות החשובים ביותר לתיאור הסצנה החד-מינית בפריז של מפנה המאה העשרים.
הספר בתרגום לעברית
תהום הבדידות יצא לאור בעברית פעמיים: לראשונה בהוצאת עידית (תשי"ג) בתרגום יצחק סברדליק, ובפעם השנייה בהוצאת עידית (תשל"ו), אלא שהפעם תחת השם "אהבת נשים", ובכריכה רכה שעליה ציור פורנוגרפי-למחצה של נשים מתגפפות. אף על פי שהטקסט נותר כמעט ללא שינוי, שם המתרגם הופיע כ"א. לביא".
קבלה
תהום הבדידות היה נועז מאוד לתקופתו, והיה אחד הספרים הראשונים בבריטניה שדן באהבה לסבית בגלוי ובמפורש. הול התקשתה למצוא מו"ל לספר, ובסופו של דבר פנתה למו"ל ג'ונתן קייפ, שהסכים להוציא את הספר לאור. פחות מחודש לאחר צאתו של הספר לאור (בקיץ 1928) פתח העיתון השמרני "סאנדיי אקספרס" במאבק ציבורי להחרים את הספר השערורייתי ולהסירו מן המדפים, בין השאר כדי שהחברה "תיטהר מן הצרעת של המצורעים הללו". הוא כתב כי "הייתי מעדיף לתת לנער או לנערה בריאים צפחת של חומצה פרוסית [רעל חזק] מאשר לתת להם את הספר הזה. רעל קוטל את הגוף, אבל רעל מוסרי קוטל את הנשמה." בסופו של דבר אסר שר הפנים על פרסום הספר בבריטניה, אבל הזכויות נמכרו להוצאה פריזאית שהמשיכה להדפיס אותו ולשלוח אותו בסתר לבריטניה. כשהבינו השלטונות את המתרחש, קייפ הועמד לדין והפסיד במשפט: כל עותקי הספר הושמדו והוטל עליו קנס. גם בארצות הברית עמדו מפיצי הספר למשפט ונאלצו להסירו מהמדפים, אך בסופו של דבר התקבל ערעורם והותר להם להמשיך ולהפיץ את הספר. רק ב-1949, אחרי מותה של הול, הודפס הספר מחדש על אדמת בריטניה.
טינמו אדום-כנף דרומי
טינמו אדום-כנף דרומי או אִינַמְבּוּ (שם מדעי: Rhynchotus rufescens) הוא מין ממשפחת הטינמיים שהם קרובי משפחה רחוקים של היענים וחיים רק בדרום אמריקה.
מאפיינים
הטינמו כשמו בעל כנפיים אדומות-בהירות עם כתמים שחורים עליהם. הוא אינו יכול לעוף וחי בטבע בערבות העשב בדרום מזרח ברזיל, מזרח פרגוואי, צפון מזרח פרו, בוליביה ומזרח ארגנטינה.
ממדים: אורכו של הטינמו 40-41 ס"מ ומשקלו עד 930 גרם. הוא בעל מקור קטן ורגליים ארוכות העוזרות לו לרוץ מהר ברחבי הערבות.
תפוצה:הוא נפוץ בערבות עשב גבוהות ויבשות עד גובה 2,500 מ', אך גם באזורים נמוכים יותר שם הוא חי במישורים לחים וביצות שונות. הוא אינו חי ביערות צפופים.
מזון:הטינמו ניזון מחרקים ויצורים קטנים נוספים, זרעים, פירות ועלים. הוא יכול לגרום בלהקות גדולות נזקים כלכליים לשדות שבאזור חיותו כשהוא ניזון מדגנים, אורז ובוטנים בעיקר אך גם על חרקים מזיקים.
הטינמו ניצוד על ידי התושבים המקומיים הן בשביל בשרו והן בגלל הנזק שהוא גורם. עקב כך חלה ירידה במספרם באזורים אנושיים ויותר באזורי שדות רחוקים מגידולים אנושיים. עם זאת הם אינם בסכנת הכחדה.
אלכסנדר נמש
אלכסנדר נמש ידוע גם כאלכסנדר נויפלד (בהונגריה ידוע כשאנדור נמש) (25 בספטמבר 1899 – 27 באוקטובר 1977) היה כדורגלן עבר הונגרי, ששיחק בעמדת החלוץ והקיצוני ימני, ולאחר מכן אימן במספר מדינות ביניהן: הונגריה, אוסטריה, שווייץ, ארצות הברית, יוגוסלביה, ושיחק גם בנבחרות הונגריה ואוסטריה.
קריירה
נמש נולד בבודפשט למשפחה יהודית, ונודע בשם "שאנדור נמש" (אלכסנדר בהונגרית מכונה "שאנדור"). הוא החל לשחק בצעירותו במחלקת הילדים והנוער של מועדון ILK בודפשט, וכאשר מועדון זה התפרק הוא הצטרף לפרנצווארוש שם קודם להשתתפות בקבוצת הבוגרים בעודו נער מפאת כישרונו הרב שהפגין במגרש. בתחילה שיחק נמש כחלוץ, אך לאחר מכן שיחק גם בעמדת הקיצוני הימני, ותוך זמן קצר השתלב באופן קבוע בקבוצה הבוגרת בחוליה התקפית שכללה את מיחאלי פטאקי ואיסידור גאנסל. בעונות 1918 ו-1919 סיימה הקבוצה כסגניתה של האלופה הדומיננטית בשנים אלו MTK בודפשט. נמש שיחק 57 משחקים במדי פרנצווארוש וכבש 18 שערים.
ב-12 במאי 1918 שיחק נמש לראשונה במדי נבחרת הונגריה לצד החלוצים הידועים של הנבחרת אלפרד שאפר ואימרה שלוסר בניצחון הנבחרת 2-1 על נבחרת שווייץ. מספר שבועות לאחר מכן, ב-2 ביוני, שותף במשחק של הנבחרת בווינה שהסתיים בניצחונה של ההונגרים 2-0. ב-5 באוקטובר 1919 שיחק את משחקו השלישית במדי נבחרת הונגריה, שפעם נוספת נפגשה עם נבחרת אוסטריה, אולם הפעם ידם של האוסטרים הייתה על העליונה שהם ניצחו 0-2. בגלל המצב המדיני-פוליטי במדינה, הרבה הונגרים היגרו מהמדינה ושיחקו בקבוצות אוסטריות, וכך עשה נמש כשבשנה זו עבר לשחק בקבוצת הכדורגל של הכח וינה. במקביל על מנת לפתור את הבעיה הבירוקרטית של ההחתמה, שימש כפקיד בבנק בווינה.
במחצית 1920, נמש הצטרף חזרה לקבוצתו הקודמת פרנצווארוש, ששיחקה בטורניר שווייצרי באותה עת. אולם במקום לחזור להונגריה החליט נמש להישאר בשווייץ, והצטרף לקבוצת פ.צ. בזל המקומית, שם שיחק עם עמיתו לנבחרת אלפרד שאפר. נמש שיחק בבזל 2 משחקי מבחן לא רשמיים, ולאחר מכן קיבל הזמנה מאיש העסקים הגרמני אוטו אידינגר להשתתף בקבוצת כדורגל מקצוענית חדשה שתוכננה לקיים משחקי ראווה בכל אירופה. נמש קיבל את ההזמנה, ובקבוצה זו הוא שיחק יחד עם שחקנים נודעים אחרים עמו פלאטקו, פטאקי, ג'וזף גינג, גיולה פלדמן, וג'וזף ויולה. אולם לאחר מספר שבועות הטורניר ננטש עקב חוסר תשלום לשחקנים.
רוב השחקנים ביניהם נמש חזרו לאוסטריה והונגריה, שם הם קיבלו עונשי השעייה שונים, ונמש היה מושעה מפעילות עד אפריל 1921. אולם נמש לא כיבד את עונש ההשעיה וחתם בקבוצה צ'כוסלובקית בשם מכבי ברנו. אולם לאחר שהושג הסכם, חזר נמש לשחק בהכח וינה בקיץ 1921, והפך לאחד מהשחקנים הבולטים בקבוצה שלקחה את אליפות אוסטריה בעונת 1924/1925. הקבוצה גם לקחה תואר אירופי ראשון בהיסטוריה שלה כשניצחה 5-0 את ווסטהאם יונייטד, כשנמש מבקיע שלושער במשחק גמר זה.
בתקופה זו שיחק ארבע פעמים בנבחרת השחקנים הכוכבים של העיר וינה, והמאמן של נבחרת אוסטריה באותה עת הוגו מייזל, שכנע אותו לשחק עבור הנבחרת, ואת משחק הבכורה שלו ערך נמש ב-5 ביולי 1925, בסטוקהולם נגד נבחרת שוודיה, שם ניצחו האוסטרים 4-2. את משחקו השני עבור נבחרת אוסטריה שיחק ב-8 בנובמבר באותה השנה בהפסד 0-2 מול נבחרת שווייץ בברן. בשני המשחקים שיחק בשם "אלכסנדר נויפלד", שלא כמו בנבחרת הונגריה שם שיחק בשם "שאנדור נמש".
ב-1926, ערכה הכח וינה טורניר מוצלח בארצות הברית עם מספר שחקנים שקיבלו הצעות לחוזים של קבוצות אמריקאיות מקומיות, ביניהם נמש. נמש חזר לאוסטריה להשלים את העונה, אולם הודיע כי בתום העונה יעזוב את הכח לשחק בארצות הברית, שם קיבל הצעה מקבוצת ברוקלין וונדררס מליגת הכדורגל האמריקאית. ביחד עם נמש עברו גם הופר, ליאופולד דרוקר, והיינריך שוינפלד מהכח לקבוצות אמריקאיות. לאחר עונה אחת בארצות הברית, חזר נמש להכח, אולם הוא לא הצליח לעצור את התדרדרות המועדון שהתפרק משחקניו הטובים, והקבוצה ירדה ליגה. ב-1929 חזר נמש לארצות הברית, שם שיחק בקבוצה בשם "הכח אולסטארס" עד 1930. בחורף 1930 עבר לשחק בקבוצת פול ריבר מרקסמן, שזכו באליפות הליגה האמריקאית בכדורגל באותה העונה.
לאחר מכן חזר נמש לאירופה ועבר להתגורר בממלכת יוגוסלביה ושיחק (ואף החל לאמן במקביל) בקבוצת BSK בלגרד עד 1933, איתה זכה באליפות ליגת העל היוגוסלבית כשחקן פעם אחת, וכמאמן 3 פעמים אחרות, לאחר מכן פרש מכדורגל פעיל בגיל 34.
ב-1931 חזר נמש לאוסטריה ואימן קבוצת כדורגל מהליגה השנייה בשם "חשמונאי", אולם הקבוצה ירדה ליגה עקב הפחתת מספר קבוצות בליגה, ונמש חזר לBSK בלגרד. לאחר שזכה באליפויות עם בלגרד, עלה לארץ ישראל והחל לאמן בקבוצת מכבי תל אביב, כאשר האוסטרי ג'וזף אורידיל מחליף אותו בבלגרד. בהמשך חזר נמש לבלגרד וזכה באליפות נוספת ב-1939, ובמקביל ב-1938 השלים קורס אימון בן חצי שנה שאורגן על ידי התאחדות הכדורגל היוגוסלבית ואף אימן בנבחרת יוגוסלביה זמן מה. לאחר מכן אימן לתקופה קצרה את קבוצת גלטסראיי הטורקית. לאחר מכן לפני מלחמת העולם השנייה עלה שוב להשתקע בישראל, וגר בתל אביב. בישראל נחשב נמש למומחה בתחום הכדורגל, ושישמ כחבר בוועדת הכדורגל הישראלי בהתאחדות לכדורגל. נמש נפטר בשנת 1977 בווינה שבאוסטריה, כשהוא בן 78.
תארים
אליפות אוסטריה: 1
אליפות הליגה האמריקאית: 1
ליגת העל היוגוסלבית: 1
כולציסטוקינין
כולציסטוקינין (בלועזית: CCK או cholecystokinin; מיוונית: "להזיז את כיס המרה"), הוא הורמון פפטידי, בעל 33 חומצות אמינו, המיוצר על ידי תאים אנטרוציטיים במערכת העיכול, ומופרש לזרם הדם בעקבות גירוי של מזון.
כאשר המזון (ובייחוד שומנים וחלבונים) מגיע למעי הדק, מתחילה הפרשה של CCK. הוא נקשר לקולטנים (רצפטורים) שונים על כיס המרה, הלבלב, שריר חלק ועצבים פריפריים. הוא מגרה את התכווצות כיס המרה ואת הפרשת הנוזלים מהלבלב. למעשה, הוא משמש כמתווך הפיזיולוגי החשוב ביותר בהפקת המרכיב האנזימי שבמיץ הלבלב. בנוסף על כך, הוא מאט את התרוקנות הקיבה, גורם לתנועתיות המעי, ומוביל לפתיחת הסוגר על שם אודי לאחר הרפיית השריר החלק המרכיב אותו.
Ashlyn
Ashlyn (בעברית: אשלין) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית אש. האלבום יצא לאור ב-7 במאי 2021 על ידי חברת התקליטים Mom + Pop. מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים.
רקע
לפני צאתו של האלבום Ashlyn, הכריזה אש כי האלבום יהיה "קשור למחשבות, כנה ועמוק, מלא בסיפורי חווייתיים עם פחד וכאב שהופך את הדברים הקשים האלה לשמחה ולעצמאות".
מאיר יצחק-הלוי
מאיר יצחק הלוי (נולד ב-18 ביוני 1953, ה' בתמוז ה'תשי"ג) הוא איש ציבור ישראלי אשר כיהן כסגן שרת החינוך וכחבר כנסת בכנסת ה-24 מטעם מפלגת תקווה חדשה. בנוסף, כיהן כראש עיריית אילת בשנים 2003–2021 (ארבע קדנציות).
ביוגרפיה
נולד בירושלים לשושנה ושלמה, בן למשפחה יוצאת תימן ובן לשושלת רבנים בעדה התימנית. בילדותו למד במסגרת 'בתי אבות' של ישיבת פוניבז' בבני ברק, בוגר המדרשה לעובדים חינוכיים סוציאליים, בוגר מסלול שלטון מקומי במדעי המדינה של אוניברסיטת בר-אילן. שירת כלוחם בחיל השריון ולחם במלחמת יום הכיפורים. את שירותו הצבאי כחייל במילואים סיים בדרגת רב-סרן.
קריירה פוליטית
את דרכו בפוליטיקה החל יצחק-הלוי בשנת 1993, כחבר מועצת העיר אילת.
בשנים 1995–1996 שימש כסגן ראש העירייה ומחזיק תיק החינוך. בשנים אלה הוביל רפורמה בחינוך העל יסודי באילת שהגדילה את אחוז הזכאים לבגרות בעשרות אחוזים. בתקופה זו עמד בראש הוועדה לרפורמה בחינוך הדתי ממנה צמחה האולפנה, הישיבה התיכונית ועוד.
בשנים 1998–2003 שימש כיו"ר האופוזיציה במועצת העיר.
בשנת 2003 נבחר לראשונה לראשות עיריית אילת, ומאז נבחר לתפקיד בשלוש מערכות בחירות נוספות. הוא הקים והוביל בעיר את תוכנית "עיר ללא אלימות" (בשיתוף ד"ר אורלי אינס), שהפכה לימים לתוכנית לאומית ופועלת בכ-150 רשויות.
בתקופת כהונתו זכתה העיר אילת שלוש פעמים בפרס החינוך הארצי.
מאיר יצחק-הלוי הוביל מספר מאבקים ובהם, פינוי של מעל 200 דוכנים לא חוקיים מהטיילת של העיר, וזאת למרות לחצים ואיומים על חייו, כשבשיאם נזרק רימון רסס צה"לי לביתו, ופינוי קטעי חוף שגורמים פרטיים ומוסדיים השתלטו עליהם.
תקופתו ידועה במאבקים רבים שתכליתם שיפור חיי התושבים, כמו המאבק להשבת הטבת המס לתושבי אילת, המאבק לשמירה על הטבת הפטור ממע"מ, המאבק לעצירת כניסת מסתננים לא חוקיים, המאבק בדוכנים ובפולשים על החופים, המאבק נגד סגירת שדה דב, והמאבק לשיפור כביש 90.
מעבר לתפקידו כראש עיריית אילת, מאיר יצחק-הלוי מכהן גם כיו"ר דירקטוריון החברה הכלכלית לאילת, דירקטור בחברה למשק וכלכלה וחבר המועצה הארצית לתכנון ולבנייה.
בראשית העשור השלישי של המאה ה-21, מונה על ידי יו"ר השלטון המקומי כיו"ר הוועדה לטיפול באלימות ברשתות החברתיות.
בפוליטיקה הארצית
בדצמבר 2020 הכריז הלוי על הצטרפותו למפלגת "תקווה חדשה" בראשות גדעון סער, והוצב במקום השביעי. הרשימה קיבלה שישה מנדטים והוא לא נכנס לכנסת. לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש בהשתתפות תקווה חדשה, ועם הפסקת חברותו בכנסת של השר זאב אלקין במסגרת החוק הנורווגי, הוא נכנס לכנסת. בדצמבר 2021 מונה לסגן שרת החינוך.
בספטמבר 2022 הודיע הלוי על פרישתו מהפוליטיקה, ובבחירות לכנסת ה-25 הוא מוקם במקום ה-118 הסמלי ברשימת "המחנה הממלכתי".
חיים אישיים
הלוי נשוי לנעמי, אב לשניים וסבא לארבעה.
בן דודו (מדרגה שנייה) הוא חבר הכנסת יואב בן-צור.
שיטת הממשל בישראל
שיטת הממשל בישראל היא דמוקרטיה פרלמנטרית. בראש המדינה עומד נשיא המדינה, אך זה אינו מחזיק בסמכויות רבות ותפקידו הוא סמלי בעיקרו. ממשלת ישראל היא הרשות המבצעת, בראשה עומד ראש הממשלה, אשר ממונה על ידי הנשיא שבוחר לתפקיד את האדם בעל הסיכויים הטובים ביותר להרכיב ממשלה מבין חברי הכנסת המכהנים. הממשלה מורכבת על ידי ראש הממשלה, וחייבת בתמיכת הכנסת. המסמך הרשמי הראשון של מוסד שלטוני במדינת ישראל המשתמש במונח דמוקרטיה ביחס למדינת ישראל הוא בג"ץ קול העם. הוא קבע שאין לממשלה זכות לסגור את עיתון קול העם בשל היותה של ישראל מדינה דמוקרטית.
הכנסת היא הרשות המחוקקת המורכבת ממאה ועשרים חברי כנסת שנבחרים בבחירות כלליות אחת לארבע שנים (או פחות במקרה שהכנסת מחליטה לפזר את עצמה) על ידי אזרחי המדינה, בני 18 ומעלה. הנשיא ממנה את אחד מחברי הכנסת להרכיב ממשלה, אך הכנסת היא זו שנותנת אמון בממשלה, וגם זו שיכולה להביע אי-אמון בה על ידי הבעת אמון (ברוב חבריה) בממשלה חדשה אשר תכנס לתפקידה בתום ההצבעה.
שיטת ההצבעה לכנסת היא שיטה יחסית-ארצית. ההצבעה בבחירות לכנסת מתבצעת על פי רשימה שמית שמגישה כל מפלגה (או כל קבוצה של מפלגות) בה בוחר כל אזרח לתמוך. כל רשימה, שקיבלה קולות בשיעור העולה על אחוז החסימה, תזכה למספר מושבים באופן יחסי לשיעור הקולות לו זכתה. לקראת הבחירות לכנסת ה-13, הועלה אחוז החסימה מ-1% ל-1.5%, לקראת הבחירות לכנסת ה-17 הוחלט להגדילו ל-2% ובמרץ 2014 הוחלט להגדילו ל-3.25%.
בשנות התשעים שונתה שיטת הבחירות לבחירה ישירה, ובוצעה הפרדה בין בחירת ראש הממשלה לבחירות מפלגה, כך שכל אזרח יצביע בשני פתקים - אחד לראשות הממשלה, ואחד לכנסת. בשיטה זו ראש הממשלה נבחר על ידי האזרחים, ולא על ידי הנשיא. שיטה זו גרמה להתפלגות קולות הבוחרים בין מפלגות רבות וגרמה לחוסר יציבות קואליציונית ולכן בוטלה.
למרות שבהכרזת העצמאות התחייבו החותמים לכתיבת חוקה בתוך מספר חודשים, עד היום לא נכתבה חוקה למדינת ישראל, וזאת בשל חילוקי דעות פנימיים בנוגע לאופיה של המדינה. את תפקיד החוקה ממלאים חוקי יסוד הנקבעים על ידי הכנסת ומקבלים מעמד מיוחד.
נשיא המדינה
בישראל, שהיא דמוקרטיה פרלמנטרית, לנשיא תפקיד ייצוגי בעיקרו, הוא מסמל את אחדות העם והוא העומד בראש המדינה. לנשיא סמכויות אחדות בתחום הטקסי, כגון חתימה על חוקים, הסמכת שגרירים של ישראל וקבלת כתבי האמנה של שגרירים זרים. הנשיא משתתף בטקסים רשמיים של המדינה ומייצג אותה כלפי חוץ.