cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מוקסי (ספר)
תקציר הסיפור
בבית מוצאת ויו את העלונים הפמיניסטיים הישנים של אמה ומקבלת מהם השראה. ויו מחליטה ליצור עלונים שמטרתם להעלות למודעות את היחס הלא הוגן לבנות בבית הספר, ליצור קהילה מאוחדת של בנות ולהעצים אותן. לעלונים היא קוראת בשם "מוקסי", והיא כותבת אותם בעילום שם, איש אינו יודע מי כתב אותם. העלון הראשון שויו מכינה מעודד את הבנות שרוצות להביע תמיכה להגיע ביום שישי כשעל ידיהן מצוירים כוכבים ולבבות, מטרתו לגלות כמה בנות מעוניינות להצטרף למחאה. כשאמה של ויו הולכת לצפות בטורניר פוטבול, ויו נוסעת באופניים לחנות לשכפול מסמכים, כדי לשכפל את העלונים שהכינה. היא לוקחת אותם הביתה ולמחרת בשעה מוקדמת בבוקר היא מגיעה לבית ספר ומניחה בהיסוס ערימה של עלונים בשירותי הבנות. לאחר שבנות רבות משתפות פעולה ומבצעות את הכתוב בעלון, מחליטה ויו להמשיך ולהכין עלונים נוספים. יום אחד, כשהיא מגיעה לבית הספר כדי להניח את העלונים בשירותי הבנות, היא נתקלת בתלמיד חדש ששמו סת. הוא רואה את העלונים בידה, ומאז היחסים ביניהם משתנים. הם מתחילים לצאת וסת הוא האדם היחיד שיודע שויו היא זו שיצרה את "מוקסי".
סאלח אל-עלי
המרד העלווי של 1919
לאחר הניצחון הראשון אל-עלי ארגן את המורדים לצבא ממושמע, עם מפקדים משלו והיררכיה צבאית. המורדים נתמכו על ידי האוכלוסייה המקומית, והיו נשים שסיפקו להם מזון ושתייה ואף החליפו אותם בעבודה בשדות. אל-עלי כרת ברית עם איברהים חנאנו שהנהיג מרד בחלב, עם שבט הדנדשי שמרד בתלכלח' ועם סובחי ברכאת שהנהיג את המרד באנטיוכיה. כמו כן, קיבל אל-עלי עזרה כספית ותחמושת מכמאל אטאטורק שהיה גם הוא במלחמה נגד צרפת.
מוקסי (ספר)
תקציר הסיפור
לאחר שקהילת "מוקסי" הולכת וגדלה, ויויאן מוצאת פתק של בחורה אנונימית שטוענת כי נאנסה בשנה הקודמת. ויויאן מזמינה את תומכי "מוקסי" לעזוב את השיעורים ולצאת מבית הספר להפגנת תמיכה בנערה. לויויאן חשוב מאוד להביע תמיכה בנאנסת כי גם לחברתה הטובה קלאודיה קרה מקרה דומה, והיא מבינה את מידת התסכול והעלבון הנגרמים לבת שנפגעה. ויו אינה מקבלת מסת את העידוד לו ציפתה והם מתרחקים לזמן מה. כשמגיעה הפגנת המחאה, רוב התלמידים יוצאים החוצה, וויויאן מגלה לכולם שהיא זו שיזמה והתחילה את קהילת "מוקסי". המעודדת הראשית אמה מזדהה כילדה שכתבה את הפתק על האונס, היא קמה וחושפת לכולם שמיטשל החבר הקודם שלה אנס אותה בשנה הקודמת כשהם יצאו, היא סיפרה על המקרה למנהל אבל לא קיבלה שום עזרה ורק נותרה נבוכה ופגועה. כל התלמידים נחרדים ומעניקים לאמה תמיכה. לאחר לחצים מצד תלמידי בית הספר ומצד התנועה שקמה "מוקסי", המנהל וילסון שומע על כך ומנסה לגרום לסילוקן של כל הבנות שקשורות ל"מוקסי", אך אינו מצליח בכך. ועד בתי הספר מחליט לגרש אותו מתיכון איסט רוקפורט ובעקבות כל מעשיו והוא ובנו נעלמים. ויויאן משלימה עם אמה, קלאודיה וסת', ו"מוקסי" זוכה לתומכים נוספים. ליסה - אמה, מביעה גאווה בבתה והבנות עורכות מסיבה לחגיגת "מוקסי".
סאלח אל-עלי
המרד העלווי של 1919
ביולי 1919, כנקמה על תקיפות הצרפתים כנגד עמדות המורדים, אל-עלי תקף מספר כפרים איסמאעילים שהיו בעלי בריתם של הצרפתים. הסכם הפסקת אש הושג בין שני הצדדים, אך הצרפתים הפרו אותו בכיבוש ושריפת הכפר קאף אל-ג'ז. אל-עלי נקם בתקיפת העיר אל-קדמוס, משם ניהלו הצרפתים את המלחמה נגדו.
מוקסי (ספר)
עיבוד הספר לקולנוע
הספר עובד בשנת 2021 לסרט ששמו כשם הספר "מוקסי". התסריט נכתב על ידי תמרה צ'סטנה ודילן מאייר, בוים על ידי איימי פולר, והוקרן בנטפליקס.
סאלח אל-עלי
המרד העלווי של 1919
מאזן הכוחות החל לנוע לטובת הצרפתים לאחר שהם כבשו את דמשק ב-24 ביולי 1920, כשהם מביסים את הצבא הארעי הסורי בקרב מייסלון. בנובמבר תכנן הגנרל אנרי גורו מערכה נגד אל-עלי ואנשיו בהרי אנסריה. הצרפתים נכנסו לאל-שייח' באדר ועצרו נכבדים עלווים רבים; אל-עלי עצמו נמלט צפונה, אך הצרפתים תפסו את כל העמדות שלו ואל-עלי נאלץ להמשיך להסתתר. בית דין צבאי שכונס בלטקיה פסק לו עונש מוות.
אל-עלי נותר במסתור עד שהגנרל גורו הכריז ב-1922 על חנינה כללית, ואל-עלי חזר לביתו ופרש מכל פעילות פוליטית עד למותו ב-13 באפריל 1950 בטרטוס.
סאלח אל-עלי נעשה לדמות מוערצת לאחר עצמאותה של סוריה. אל-עלי, בהופעתו הפומבית הראשונה לאחר 1922, היה אורח הכבוד של הנשיא שוכרי אל-קוותלי בחגיגות יום העצמאות הסורי ב-17 באפריל 1946.
אודנן
אֻדְנָן (שם מדעי: Otonycteris hemprichii) מין עטלף יחיד בסוגו. נקרא "אודנן" בגלל אוזניו הענקיות (אודנא זה אוזן בארמית. הזואולוג ד"ר אבי ארבל הציע את השם "אודנן ארך-אוזניים" כדי להיצמד למתכונת השם הכפול הנהוג בטקסונומיה). האודנן הוא עטלף חרקים הנפוץ בעיקר באזורים מדבריים, בעיקר באסיה, אפריקה והמזרח התיכון אך ניתן למצאו גם בארץ ישראל.
מאפיינים
האודנן הוא עטלף חרקים גדול יחסית (אך קטן ביחס לעטלפי פירות). אורך גופו וראשו נע בין 73 ל-81 מילימטר ואורך הזנב הוא 47-70 מ"מ נוספים. אורך האמה הוא 57-67 מ"מ. משקלו של זכר בוגר הוא 18-20 גרם. אוזניו גדולות, 40 מ"מ אורכן, מכוונות לצדדים ומחוברת באזור המצח על ידי רצועת עור. צבעו נע בין צבע חולי בהיר, אפור וחום כהה. גחונו בדרך כלל לבנבן. לנקבות יש שני זוגות של פטמות. מעופו של האודנן הוא איטי וחסר צורה.
האודנן נמצא בעיקר באזורי אקלים צחיח ומדבריות, שבהן יש צמחייה מועטה והקרקע די סלעית. נמצאו זוג אודננים שדרו בנגב בנקיק בסלע. האודנן דר גם בבניינים.
האודנן הוא עטלף טורף הצד בעיקר פרוקי-רגליים שוכני קרקע. מזונו העיקרי הם עכבישנים וחגבאים. את החרקים הוא צד באמצעות אקולוקציה (איכון הד, איתור באמצעות קול) כאשר הוא משחרר קריאות קול בתדרים 20-40 קילוהרץ ההדים מגלי הקול החזקים שלו מגיעים לאוזניו הגדולות במיוחד, דבר המאפשר לו לאתר את מיקומו של החרק בדייקנות רבה. מחקר שנערך בישראל מצא ב-70% מהגללים של אודנן שרידי עקרבים, לרבות עקצן צהוב ארסי. במחקר במעבדה התגלה שהעטלף מאתר את העקרב לפי הרעשים שהוא עושה בעת הליכתו, עט עליו ונושך את ראשו. האודנן נעקץ לעיתים על ידי העקרב, אך לא נתגלו סימני הרעלה, דבר המעיד על כך שהאודנן ככל הנראה פיתח חסינות לארס העקרב. תיעוד של אודנן צד עקצן צהוב בנגב הופיע בסדרת הטלוויזיה עולם מופלא 2 של סר דייוויד אטנבורו וה-BBC.
בארץ ישראל שוכן האודנן במערות יבשות וסדקים בסלעים בעיקר באזורי המדבר. נמצאו אודננים בנגב ובערבה. בעוד שבשאר העולם הוא נפוץ ונמצא ללא סיכון, בישראל הוא בסכנת הכחדה.
אסתר הול
אסתר ג'יין הול (באנגלית: Esther Jane Hall; נולדה ב-28 באוגוסט 1970) היא שחקנית אנגלייה המוכרת מהופעותיה בסדרות דרמה בטלוויזיה.
ביוגרפיה
הול נולדה במנצ'סטר ב-1970 וגדלה בצ'שייר. היא עשתה בחינות בגרות (A levels) במנצ'סטר ואחר כך למדה במשך שלוש שנים אמנויות הבמה בברטון הול קולג' שבאוניברסיטת לידס, וסיימה תואר בוגר אוניברסיטה.
התפקיד החשוב הראשון של הול בטלוויזיה היה כשגילמה את רומי סאליבן בסדרה "קוויר בעיר" בשנים 1999 ו-2000. היא שיחקה דמות של לסבית שביחד עם בת זוגה מביאות לעולם ילד בעזרת החבר הטוב שלהם שהוא הומו. ב-2001 הופיעה בדרמה זוכת הפרסים "Men Only" בתפקיד קאטי, אשתו של מאק (מארק וורן). בהמשך שיחקה בסדרת הדרמה "Always and Everyone" (ב-2000 וב-2001), בתפקיד רייצ'ל ב-"Serious and Organised" (מ-2003) ובעיבוד לספר "בנים ואוהבים" מאת ד. ה. לורנס. בשנים 2002 ו-2003 שיחקה הול בתפקיד אלי סים, חברתו של טום קווין (מת'יו מקפדיין) בסדרת הריגול "ספוקס". ב-2005 הצטרפה לצוות השחקנים הקבוע של הסדרה "להעיר את המתים" והחליפה את הולי איירד בתפקיד הפתולוגית, אבל שיחקה בסדרה רק עונה אחת. בשנים 2005 –2007 השתתפה סדרת הדרמה ההיסטורית "רומא", ב-2007 שיחקה בדרמה "True Dare Kiss" של ערוץ BBC One.
הול ידועה גם מהופעתה בסדרת פרסומות לחברת בריטיש טלקום לצדו של קריס מרשל בשנים 2005 עד 2001. בפרסומות היא משחקת בדמות אם חד הורית עם שני ילדים שנמצאת במערכת יחסים עם דמותו של מרשל, לבסוף הם עוברים לגור ביחד ומתחתנים. בקיץ 2014 הצטרפה הול לצוות השחקנים של אופרת הסבון "רופאים" בתפקיד טוני מקפרסון.
ב-2014 שיחקה הול בתפקיד ליידי מקבת' במחזה "מקבת'" בתיאטרון "The Mercury" בקולצ'סטר.
חיים אישיים
הול חיה בלונדון עם בן זוגה, השחקן סיימון מולר (Simon Muller), ועם בנם.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-45
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-45 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1992, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1991.
סרטו של אלן פארקר "הקומיטמנטס" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, הבמאי, התסריט המעובד והעריכה. הסרט "שתיקת הכבשים" זיכה את אנתוני הופקינס בפרס השחקן הטוב ביותר ואת ג'ודי פוסטר בפרס השחקנית הטובה ביותר. הסרט "שתיקת הכבשים" זכה גם בפרס אוסקר. אלן ריקמן זכה בפרס שחקן המשנה על הופעתו בסרט "רובין הוד: נסיך הגנבים". קייט נליגן זכתה בפרס שחקנית המשנה על משחקה בסרט "פרנקי וג'וני".
השחקן הטוב ביותר
אנתוני הופקינס – שתיקת הכבשים
השחקנית הטובה ביותר
ג'ודי פוסטר – שתיקת הכבשים
הסרט הטוב ביותר
הקומיטמנטס
הבמאי הטוב ביותר
הקומיטמנטס - אלן פארקר
השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה
אלן ריקמן – רובין הוד: נסיך הגנבים
השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה
קייט נליגן – "פרנקי וג'וני"
הצילום הטוב ביותר
"סיראנו דה ברז'רק" - פייר לום
עיצוב התלבושות הטוב ביותר
סיראנו דה ברז'רק - פרנקה סקואריאפינו
הסרט הטוב ביותר שאינו בשפה האנגלית
ילדה רעה
האיפור הטוב ביותר
"סיראנו דה ברז'רק" - Jean-Pierre Eychenne, מישל ברק
המוזיקה הטובה ביותר
"סיראנו דה ברז'רק" - ז'אן-קלוד פטיט
עיצוב ההפקה הטוב ביותר
המספריים של אדוארד - בו ולץ'
התסריט המעובד הטוב ביותר
הקומיטמנטס - דיק קלמנט, רודי דויל, איאן לה פרנה
התסריט המקורי הטוב ביותר
"אוהב אותך בטירוף" - אנתוני מינגלה
הסאונד הטוב ביותר
שליחות קטלנית 2: יום הדין
עמית באפט"א
ג'ון גילגוד
דוד פלורייט
חמזה ביי
חמזה-ביי (בטורקית: Hamza Bey; נהרג בשנת 1462) היה מנהיג צבאי עות'מאני, ששירת את הסולטנים מהמט הראשון, מוראט השני ומהמט השני. היה אחיו של הווזיר הגדול למהמט הראשון, אמסיילה באיזיד פאשה. הוא הוצא להורג יחד עם פלג של 20,000 חיילים על ידי ולאד המשפד.
מוצא
מוצאו של חמזה אינו ידוע בוודאות. אפילו בני דורו העלו גרסאות שונות. ההיסטוריון דוקה טען שאחיו של חמזה, באיזיד, היה עבד ממוצא אלבני. סקאלמונטי כתב כי חמזה הוא יווני. מוסטפא וזי-אפנדי (1764–1831), היסטוריון מאמאסיה, ראה באחיו של חמזה בוסני.
צ'ארלס שייפר הציע כי אביו של חמזה היה פירוז-ביי, סנג'אקביי מאנטליה. קאסים בייקאל כתב כי חמזה הוא בנו של צ'אלי-ביי מסוים, סאנג'אקביי מגליפולי. עלי זיה טופאץ', במונוגרפיה שלו על חמזה-ביי, טען ששמו של אביו של חמזה היה סינאן-ביי. אשיקפאשזאדה ומוסטפא נורי פאשה כתבו שחמזה הוא בן דודו של סקנדרבג מצד אביו. א. אוזונארשילי האמין כי חמזה-ביי הוא בנו של רפוש, אחיו של סקנדרבג.
קיימת הנחה כי חמזה נולד בשנת 1385 או 1386.
תחילת הקריירה
לראשונה מוזכר חמזה-ביי בקשר לקרב אנקרה. חמזה השתתף בה כחייל בפיקוד אחיו, בייזיד פאשה, ועזר לאחיו לסגת מהקרב ולהציל את מהמט צ'לבי. בתקופה זו הוא היה צעיר מאוד. במהלך תקופת בין המלכים נלחם חמזה לצד בייזיד ומהמט צ'לבי.
כאשר חמזה מונה לממונה על אנטוליה שלוש שנים מאוחר יותר בשנת 1424, הוא הביס את ג'וניד, כבש את נחלתו ולקח אותו ואת משפחתו. ג'וניד, בניו ואחיו הוצאו להורג, אולי בהוראת חמזה. מליקוף טען שהאסירים לא הוצאו להורג על ידי חמזה-ביי, שאותו הציל ג'וניד פעם, אלא על ידי חליל יאחשי, שהיה נשוי לאחייניתו של חמזה ואחותו נהרגה על ידי ג'וניד. גרסה זו הוצגה לראשונה על ידי ההיסטוריון העות'מאני מהמאה ה-15, מחמד נשרי. לאחר שהביס את ג'וניד החל חמזה להיקרא "כובש איזמיר".
לאחר ברית המילה של בנו הבכור של סולטן, אלאדין, הוא נשלח על ידי סנז'ביי לאמסיה. חמזה חזר לחצר שלוש שנים לאחר מכן, לאחר שאלאדין נפטר בשנת 1443. הלוויית הנסיך אורגנה גם על ידי חמזה.
בשנת 1453 מונה חמזה ביי למפקד הצי במהלך כיבוש קונסטנטינופול; החלפת סולימאן בלטוגלו לאחר ששלוש גליאות גנואיות וספינת תובלה ביזנטית פרצו את המצור העות'מאני של העיר ב-20 באפריל. ביום התקיפה, 29 במאי, כוחות חמזה לא הצליחו להשמיד את החומות, אך באופן כללי ההתקפה העות'מאנית הצליחה. הפולשים החלו לבזוז את העיר, כתוצאה מכך מספר ספינות משוטים וכמה דרומונים עזבו את נמל קונסטנטינופול. חמזה ביי נכנס לקרן הזהב, שם תקף כמה ספינות יווניות שטרם נמלטו.
חמזה ביי נותר מפקד הצי העות'מאני עד שנת 1456. לאחר כיבוש קונסטנטינופול הוא הופקד על כיבוש איי הים האגאי; אימברוס, למנוס ותאסוס נכנעו לעות'מאנים. עם זאת, הוא נבלם על ידי ההוספיטלרים מרודוס ולא הצליח לכבוש את שאר הים האגאי והותיר את הכוחות הנוצרים בדרכם מהבירה החדשה לים התיכון.
ואז חמזה היה מונה לנהל את תסליה. בשנת 1459, בפקודת מחמט, הוא נשלח לפלופונס. הסיבה למערכה הייתה דאגתו של מהמט בענייניו של עריק מורי, שם האחים דמטריוס פאלאולוגוס ותומאס פליאולוגוס לא יכלו להגיע להסכמה בשום דרך. חמזה נצטווה להעניש את האחראים. מושל מוראה טורחאנוגלו עומר ביי, על פי הסולטן, לא יכול היה להתמודד עם המצב, הוא הדוח מתפקידו ונושל מרכושו בתסליה, וחתנו אחמד ביי, שמונה על ידי מושל מוראה במקומו, יחד עם חמזה הגיע לפלופונס. המבצע שהחל חמזה הסתיים בשנת 1560 על ידי מחמוד פאשה.
מותו
בשנת 1462 מונה חמזה לשליט ניקופול. ולאד המשפד הפסיק לשלם מחווה ומהמט שלח אליו את תומאס קטבולנוס, מזכירו, לדרוש ולאסוף את המיסים. בראש הצבא, שהופקד על הגנת השליח, יצא חמזה-ביי לוואלכיה. הוא וצבאו נפלו למארבו על ידי ולאד המשפד (דרקולה) ונפלו בשבי. יחד עם אנשיו והשליח, חמזה שופד על ידי ולאד, והוא קיבל את הכבוד המפוקפק להיתלה על הכידון גבוה מכולם. לדברי הלקוקונדיל, מהמט איבד את עשתונותיו מכעס כששמע את הידיעה מפי הווזיר הגדול מחמוד פאשה, שסיפר לו את החדשות.
ברטרנדון דה לה ברוקייר, שביקר באנטוליה בשנת 1432 או 1433, כינה את חמזה אדם "אמיץ מאוד". לטענתו, הכנסותיו של חמזה היו 50 אלף דוקאטים.
חמזה ביי היה אדם אדוק וצנוע, למרות תפקידיו הגבוהים, הוא מעולם לא היה יהיר ונמנע מהעמדת פנים. את חלקו בשלל לאחר המלחמות הוא העביר לצדקה, בכל מקומות שירותו הוא בנה מסגדים, מדרסות, מזרקות ועוד.
דמותו גולמה על ידי פרדיננד קינגסלי בסרט "דרקולה: ההתחלה".
וימבלדון - אהבה בלבן
וימבלדון - אהבה בלבן (באנגלית: Wimbledon) הוא סרט קולנוע בריטי שיצא לאקרנים ב-2004 מז'אנר קומדיה רומנטית בבימויו של ריצ'רד לונקריין. במרכז העלילה נמצא שחקן טניס לפני פרישה שמקבל כרטיס חופשי לטורניר היוקרתי בווימבלדון ומערכת היחסים הסבוכה שלו עם טניסאית צעירה שאביה יעשה הכל כדי שבתו תשמור על ריכוז ותזכה בטורניר.
הסרט הוקדש לסוכן הטניסאים מארק מקורמק, שמת ב-16 במאי 2003 מדום לב.
תקציר העלילה
פיטר קולט (בגילומו של פול בטאני), הוא שחקן טניס מקצועי באנגליה הנמצא בתחילת שנות השלושים לחייו אשר הגשים את שאיפות הטניס שלו כשדורג בעבר במקום ה-11 בעולם. עם הירידה בכושר ואיבוד המוטיבציה צנח קולט למקום ה-119 בעולם ומבין כי הוא בסיום הקריירה. הוא זוכה בכרטיס חופשי לטורניר היוקרתי וימבלדון ומחליט כי אחרי הטורניר יפרוש ויתחיל לעבוד כמאמן טניס בקאנטרי קלאב היוקרתי באזור מגוריו.
ללא תמיכה של ליזי הביטחון העצמי של קולט נפגע. שניהם מצליחים להעפיל לחצי הגמר ובלילה לפני המשחק הגורלי חומק קולט לחדרה של ברדבורי והשניים מקיימים יחסי מין. הלילה שלפני עשה טוב לקולט שמנצח ועולה לגמר אך עושה רע לברדבורד שמפסידה ומחליטה לחזור הביתה לארצות הברית בבושת פנים. רגע לפני שהיא עולה למטוס היא רואה בטלוויזיה ריאיון עם קולט שמתנצל על שגרם לה להפסיד ומצהיר על אהבתו הגדולה אליה. ליזי מחליטה להישאר בלונדון וחוזרת לווימבלדון כדי לצפות במשחק הגמר של אהובה.
ליזי מגיעה למשחק הגמר שכבר התחיל ורואה שקולט לא מצליח לתפקד והוא בדרך להפסד. למזלו, המשחק נקטע בגלל הגשם והוא יורד לחדר ההלבשה לנוח שם הוא פוגש בליזי שמעודדת אותו ומחזירה את החיוך לפניו. הוא עולה מחדש על המגרש ומנצח את התחרות. כמו שהבטיח הוא פורש, אך במקום להתחיל לעבוד כמאמן טניס הוא נוסע עם ליזי לארצות הברית, מתחתן איתה ותומך בה בזמן שהיא זוכה באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס וחוזר איתה פעמיים לווימבלדון כדי לצפות בה זוכה בטורניר ומגשימה גם היא את חלומה כטניסאית.
הפקה
חלק מהסצנות בסרט צולמו במהלך אליפות וימבלדון בשנת 2003 בזמן שבין המשחקים. כמה מהסצינות על המגרש של בטאלי צולמו במועדון הטניס פארק סטוק. שער הכניסה למגרשי הטניס צולם בכניסה לגן החיות של לונדון והסצינות שצולמו לכאורה על חוף הים בלונדון צולמו בברייטון.
סיפור הסרט דומה לסיפורו של הטניסאי הקרואטי גוראן איבניסביץ' שקיבל כרטיס חופשי לטורניר וימבלדון בשנת 2001 וזכה בטורניר היוקרתי בניגוד לכל התחזיות.
ביקורות
הסרט זכה לתגובות חיוביות בסך הכל של המבקרים. באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes קיבל את הציון 61% מתוך 143 ביקורות.
אלי ביז'אווי
אלי ביז'אווי (Eli Bijaoui; נולד ב-24 באוקטובר 1978) הוא מתרגם, במאי תיאטרון ותסריטאי ישראלי. זוכה פרס התיאטרון למתרגם השנה 2015, 2016, ו-2017; זוכה פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה לשנת 2020 על תרומתו לתחום תרגום מחזאות בינלאומית וחשיפתה לקהל הישראלי.
ביוגרפיה
אלי ביז'אווי נולד וגדל ברמת אביב. הוא הבכור מבין שלושה ילדים. אמו, סילביה פוגל-ביז'אווי, במקור מצרפת, היא פרופסור לסוציולוגיה ואביו, אילן ביז'אווי, יליד תוניסיה, הוא דוקטור לכלכלה. למד בתיכון "אליאנס" במגמה הספרותית.
בנערותו היה חבר בלהקת הנוער "השכנים של צ'יץ'" ובמהלך שירותו הצבאי יצר עם המוזיקאי עמית צח, עיבוד מוזיקלי לאדיפוס של סופוקלס ("משפט האלים"). ההפקה עלתה בפסטיבל עכו 2000 בבימויו של צדי צרפתי וזכתה לארבעה ציונים לשבח: ביניהם על הלברית (לביז'אווי) ועל המוזיקה (לצח).
ביז'אווי למד בימוי והוראת תיאטרון בבית הספר לאמנויות הבמה של מכללת סמינר הקיבוצים, ובמקביל עשה את צעדיו הראשונים כבמאי ומתרגם ב"בית-צבי", בעידודו של גרי בילו. תרגומו הראשון לתיאטרון היה "מלחמת טרויה לא תפרוץ" של ז'אן ז'ירודו, בבימויו של עידו ריקלין בתיאטרון הספרייה (2001). במסגרת זו גם ביים לראשונה את "בדלתיים סגורות" של ז'אן-פול סארטר (2004).
במסגרת "בית צבי" תרגם וביים ביז'אווי מגוון מחזות, מחזות זמר וערבים מוזיקליים. ביניהם תרגם וביים את המחזמר "תשוקה" של סטיבן סונדהיים (2006), הפקה עליה נכתבה ביקורת נלהבת ב-'SONDHEIM REVIEW', כתב העת הרשמי של סונדהיים היוצא לאור בניו יורק.
במסגרת "בית צבי" עיבד וביים ביז'אווי גם את "פיאף" של פאם ג'יימס. ההפקה עשתה דרכה לתיאטרון באר שבע והפכה לאחת ההצגות המצליחות בתולדותיו ולראשונה שטסה להופיע מטעמו מחוץ לישראל. ההצגה הייתה מועמדת לפרס התיאטרון הישראלי כ"העלאה המחודשת הטובה ביותר" ויונית טובי, שגילמה את פיאף, זכתה על משחקה בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2009.
ביז'אווי תרגם מגוון יצירות מאנגלית ומצרפתית בהם קלאסיקה ("רומיאו ויוליה" של שייקספיר ו"בית ספר לנשים" של מולייר) קלאסיקה מודרנית ("בדלתיים סגורות") מחזות זמר ('קברט', 'אוליבר!', 'היפה והחיה', 'סיפור הפרברים') מחזאות עכשווית ועשרות שירים ופזמונים. בין השאר תרגם גם את "שחק אותה סם" של וודי אלן שזכתה בפרס התיאטרון הישראלי לקומדיה של השנה 2010 ואת "אבניו Q" שזכתה בפרס התיאטרון הישראלי להצגת הבידור של השנה 2007; על שני התרגומים אלה, כמו גם על תרגומיו ל"קברט" ול"בית ספר לנשים", היה מועמד לפרס התיאטרון כמתרגם השנה עד שבהמשך, בשלוש השנים האחרונות לקיומו של הפרס, זכה בו שלוש שנים ברציפות. (2015-2017).
כתב את התסריט ל"בננות", סרטו של הבמאי איתן פוקס, שיצא לאקרנים במרץ 2013.
זכה בפרס קרן רבינוביץ' לתרגום מחזות ע"ש עדה בן נחום לשנת 2014 על תרגומו למחזה "טרטיף או המתחזה" מאת מולייר. מנימוקי הוועדה:.
כבמאי, "פיאף", ההצגה הראשונה שביים בתיאטרון רפרטוארי, הייתה למצליחה בתולדות תיאטרון באר שבע, כשהוצגה מעל ל-250 פעמים וזכתה בפרס התיאטרון לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2010.
ב-2014 כתב מחזה ילדים ראשון, "אריה הספרייה", על פי ספרה של מישל קנודסן. המחזה זכה לשבחי הביקורת והוצג בהצלחה ברצף משנת 2014 בתיאטרון ה"מדיאטק".
בשנת 2020 זכה בפרס רוזנבלום לאומניות הבמה על תרומתו לתחום תרגום מחזאות בינלאומית וחשיפתה לקהל הישראלי. מנימוקי השופטים:.
במהלך 2021 עסק בצמד פרויקטים מוזיקליים שבמרכזם החיבור בין העברית לקלאסיקה: האחד לילדים - נוסח עברי חדש ורענן ל'פטר והזאב' בביצוע ציפי שביט והסימפונית ראשון לציון בניצוחו של דן אטינגר. והאחר למבוגרים - עיבוד 'רומיאו ויוליה' לקונצרט תיאטרוני המשלב בין מחזהו של שייקספיר ליצירתו המוזיקלית של פרוקופייב בביצוע שחקני תיאטרון הבימה ונגני התזמורת פילהרמונית בניצוחו של להב שני.
ב־2022 לקח חלק ב"תוכנית מנדל למנהיגות בתרבות" לקידום תרבות עשירה ומגוונת, עמוקה ומחברת, בישראל ובעם היהודי. באותה שנה זכה בפרס היצירה למתרגמים במסגרת פרסי שר התרבות והספורט בתחום היצירה הספרותית העברית. מנימוקי הוועדה: "למרות גילו הצעיר יחסית, ביז'אווי הספיק להשאיר חותם בשורה של תרגומי מחזות, מהפופולרי עד הקלאסי, משייקספיר עד ז'אן פול סארטר, ממחזות זמר ועד מולייר. הוא עושה זאת בשילוב של וירטואוזיות לשונית ומשחקיוּת נוסח שלונסקי ואלתרמן ובין שפה גמישה, עכשווית ונגישה. עברית שכאילו נלקחה מהרחוב הישראלי של היום, ושומרת באותו זמן על צורה, מבנה וכבוד לשפה".
תרגם לעברית מצרפתית ומאנגלית מגוון רחב של יצירות לקהלי יעד שונים ומגוונים: מקלאסיקה ("רומיאו ויוליה", "אותלו" לשייקספיר, "טרטיף", "בית ספר לנשים" למולייר,) דרך מחזאות מודרנית ("בדלתיים סגורות", "הורים איומים") ומחזות-זמר ("מאמה מיה", "סיפור הפרברים", "אווניו Q") ועד כתיבה לילדים. ("אריה הספרייה").
תרגומיו לקלאסיקות של מולייר ושייקספיר ראו אור בהוצאת "לוקוס" ונלמדים בבתי הספר ובמוסדות האקדמיים.
היה למתרגם הצעיר ביותר של שייקספיר לעברית ("רומיאו ויוליה") ועל תרגומו הראשון למולייר ("בית ספר לנשים") כתב מבקר התיאטרון של 'הארץ', מיכאל הנדלזלץ: "אני חושב שבמתרגם אלי ביז'אווי מצא לו אלתרמן ממשיך ראוי."
אלי ביז'אווי מתגורר עם בת-זוגו בתל אביב ולהם שתי בנות ובן.
הוקס חיפה
מועדון ההוקי הנצים חיפה הוא מועדון הוקי קרח ישראלי מהעיר חיפה שהוקם בשנת 1990 ומשחק בליגת העל בהוקי קרח. צבעי מדי הבית הם אדום ולבן. הקבוצה הוקמה בעקבות פתיחת מגרש להחלקה על הקרח הראשון באזור חיפה, בעיר קריית מוצקין. כעבור זמן מוקד ההחלקה על הקרח עבר לקניון לב המפרץ.
סטטיסטיקה
מקרא: מש' = משחקים, נצ' = ניצחונות, נצה' = ניצחונות בהארכה, הפ' = הפסדים, הפה' = הפסדים בהארכה, נק' = נקודות, שעז' = שערי זכות, שעח' = שערי חובה.
תארים
ליגת העל בהוקי קרח
פיקוד איי פארו
פיקוד איי פארו (בדנית: Færøernes Kommando או בראשי תיבות: FRK) היה פיקוד של כוחות ההגנה הדניים אשר היה אחראי על אכיפת הריבונות הדנית בתחומי איי פארו.
היסטוריה
ב-5 בספטמבר 1951 רוכזו כל הכוחות הדנים באזור איי פארו תחת "המחוז הצבאי פארו" (Færøernes Marinedistrikt). ב-1 ביוני 1961 שונה שם הכוח ל"פיקוד איי פארו". מטה הפיקוד נקבע בתחנה הימית בטורסהאבן. ב-2 ביולי 2002 הועבר המטה למיורקאדלור, והתחנה בטורסהאבן הועברה לממשלת איי פארו. ב-31 באוקטובר 2012 אוחד הפיקוד יחד עם פיקוד גרינלנד ליצירת הפיקוד הארקטי.
ג'ושוע ניובולד
ג'ושוע גסקיל ניובולד (באנגלית: Joshua Gaskill Newbold; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסגן מושל איווה בשנים 1876–1877, ולאחר מכן, בעקבות התפטרותו של סמואל ג'. קירקווד כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית, הוא הושבע כמושל איווה העשירי, תפקיד בו הוא כיהן עד 1878.
ראשית חייו
ג'ושוע ניובולד נולד במחוז פאייט שבפנסילבניה למשפחה קווייקרית. בהמשך הוא המיר את דתו לבפטיזם. ב-1854 הוא עבר לאיווה, שם הוא היה לחוואי.
לאחר פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית התגייס ניובולד לצבא האיחוד כקפטן בפלוגה C ברגימנט הרגלים ה-25 של איווה, ולחם ב, ב, ב, ב, ב ובצעדה אל הים.
קריירה פוליטית
בשנים 1872–1876 כיהן ניובולד כחבר בבית הנבחרים של איווה. לאחר מכן הוא נבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית כסגן מושל המדינה. בפברואר 1877 התפטר מושל המדינה, סמואל ג'. קירקווד, לאחר שנבחר לסנאט של ארצות הברית. מתוקף תפקידו, הושבע ניובולד כמושל איווה העשירי, והוא כיהן בתפקידו עד לתום תקופת כהונתו המתוכננת של קירקווד בינואר 1878.
בשנים 1899–1903 כיהן ניובולד כראש עיריית מאונט פלזנט שבאיווה.
ג'ושוע ניובולד נפטר במאונט פלזנט ב-10 ביוני 1903. הוא נטמן בבית הקברות פורסט הום שבעיר.
ליגת ההוקי האוקראינית
ליגת ההוקי האוקראינית (באוקראינית: Українська хокейна ліга, בראשי תיבות: УХЛ) היא ארגון המארגן ומנהל את אליפות אוקראינה בהוקי קרח. הוקם בקיץ 2016 בהשתתפות 6 מועדוני הוקי קרח אוקראינים.
רקע
הליגה נוסדה ביוני 2016 כאליפות אוקראינה. בעונה הראשונה שישה מועדונים השתתפו: בלי בארס בלאיה צרקוב, ויטיאז חרקוב, ג'נראלס קייב, דונבאס, קרמנצ'וק, קריוובאס קריבי ריה. הסכם שיתוף פעולה עם התאחדות ההוקי קרח האוקראינית נחתם ב-25 באוגוסט 2016.
בישיבת הייסוד הוחלט למנות את סרגיי ורלמוב, שחקן הוקי אוקראיני מפורסם ושחקן NHL לשעבר, כמנכ"ל הליגה. יורי קיריצ'נקו, בעל ניסיון בארגון וביצוע תחרויות בינלאומיות בחסות IIHF, מונה למנהל הספורטיבי של הליגה. השופט הראשי היה אולכסנדר גובורון, שעמד בראש ועד השופטים של התאחדות ההוקי האוקראינית.
עונה סדירה
האליפות הסדירה של האליפות משוחקת במסגרת מחזורית: שישה מחזורים, ארבעה משחקי בית וארבעה משחקי חוץ מול כל יריבה. מקומות הקבוצות בטבלת העונה הסדירה נקבעים לפי סכום הנקודות. במקרה של שוויון נקודות לשתי קבוצות או יותר, היתרון ניתן לקבוצה אשר לה:
פלייאוף
זוגות נוצרים על פי העיקרון: הקבוצה שתפסה את המיקום הגבוה ביותר בטבלת העונה הסדירה משחקת עם הקבוצה שתפסה את המיקום הנמוך ביותר בדירוג, השנייה - עם הלפני אחרונה. המשחקים מתחילים משלב חצי הגמר או רבע הגמר. התקנות נקבעות לפני תחילת העונה.
גביע הפתיחה
החל מעונת 2020/21 נוצרה מסורת הוקי חדשה בהוקי האוקראיני, נערך משחק פתיחה, המקביל במתכונתו לגביע הפתיחה של KHL.
באופן מסורתי, האלופה וסגנית אלופת המדינה נפגשות במשחק הפתיחה. דונבאס זכתה בגביע הפתיחה הראשון, כשניצחה את קרמנצ'וק 3:2. בגביע, מוטבע הלוגו של ליגת ההוקי האוקראינית מוכה עם חריץ בטבעת פלדה. כמו כן, המראה הכללי של הגביע משלים במועדונים, כסמל לספורט הדינמי. משקל הגביע 24 ק"ג .
שידורי טלוויזיה
הזכויות לשידור משחקי הליגה שייכות לערוץ הטלוויזיה XSPORT, המשדר באוקראינה. מאז עונת 2018/19, כל משחקי אליפות ליגת ההוקי האוקראינית שודרו באתר XSPORT.ua, והמשחקים המרכזיים של כל מחזור, כמו גם הפלייאוף, שודרו בשידור חי.
הליגה ורשת XSPORT מארגנות גם שידורים חיים של המשחקים בערוצי היוטיוב של הליגה וערוץ XSPORT.
נותני חסות ושותפים
משנה לשנה, הליגה משתפת פעולה עם חברות וארגונים רבים המסייעים באופן מקיף בפיתוח ההוקי באוקראינה. הליגה חתמה גם על מספר שותפים לתקשורת שמסקרים את מהלך אליפות אוקראינה באתריהם.
שיתוף פעולה עם ליגת האלופות בהוקי
מועצת ליגת האלופות בהוקי החליטה להקצות כרטיס השתתפות לאלופת אוקראינה: דונבאס. החלטה זו התקבלה כדי לתמוך בקבוצות הוקי קרח אירופיות מוכרות. אלופת אוקראינה מארחת את משחקי הבית של הטורניר האירופי היוקרתי ביותר על הקרח של ארמון הספורט בקייב. דונבאס זכתה בגביע הקונטיננטלי של IIHF בשנת 2013 ושיחקה ב-KHL בשנים 2012/13 ו-2013/14.
הארמייה ה-14 (ברית המועצות)
הארמייה ה-14 (ברוסית: армия я-14) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת החורף ובמלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
היחידה הוקמה באוקטובר 1939 על בסיס היחידות שהיו ממוקמות באזור לנינגרד והיא הוצבה בחלקים הצפוניים של הגבול עם פינלנד. ב-30 בנובמבר 1939 היא החלה את השתתפותה במלחמת החורף.
ביוני 1941 ארמייה ה-14 הייתה אחראית על גבול עם פינלנד החל מחופי ים ברנץ ועד לשטח אחראיותה של הארמייה ה-7. היא כללה 52,600 חיילים וקצינים, 1150 תותחים ו-106 טנקים. יחידות הארמייה החלו קרבות מגננה. יחידות ורמאכט לא הצליחו להתקדם באופן משמועתי ולכבוש את העיר מורמנסק. במהלך 1942-1944 בחזית נערכו קרבות, אך ללא התקדמות של ממש של אף צד.
באוקטובר 1944 הארמייה ה-14 החלה במתקפת נגד שלה. בשלב זה היא כללה 97,000 חיילים וקצינים, 2103 תותחים ו-126 טנקים. ב-29 באוקטובר 1944 מטרות של מתקפת נגד הוסגו ויחידות הארמייה התמקמו מספק קילומטרים מערבית מהגבול.
עם זה למעשה הסתיימה הלחימה באזור. מספר יחידות של הארמייה הועברו לחזיתות אחרות. ב-31 באוקטובר 1945 הארמייה ה-14 פורקה.
פיפה בנט-וורנר
פיליפה בנט-וורנר (באנגלית: Philippa Bennett-Warner; נולדה ב-23 ביולי 1988) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה
בנט-וורנר נולדה בבנברי שבאוקספורדשייר ולמדה בית הספר סיינט אדוארד שבאוקספורד ובלוסי קלייטון קולג'. מוצאה הוא מג'מייקה ומסנט קיטס ונוויס.
הקריירה שלה החלה ב-1999 כשהופיעה במחזמר "מלך האריות" בהפקה של ג'ולי טיימור בתפקיד נלה הצעירה.
בשנת 2006 התקבלה בנט-וורנר לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה ולוהקה לתפקיד אמי תיבודו במחזמר "קרולין, או שינוי", עליו הייתה מועמדת לפרס השחקן החדש של 2007 שהוענק על ידי אתר WhatsOnStage. לצדו של אנדרו גארפילד. היא המשיכה לככב בתפקיד ראשי במחזה "ניצחון" מאת אתול פוגרד עבור להקת התיאטרון פיטר הול, ובספטמבר 2007 התחילה ללמוד ב-RADA.
ב-2010 סיימה בנט-וורנר את לימודיה ב-RADA, אבל עזבה לפני סיום הלימודים כדי לשחק בתפקיד סופי במחזה "Ruined" מאת לין נוטייג' בתיאטרון אלמיידה. לפני סיום הקורס הוענק לה פרס הרדיו קרלטון הובס היוקרתי.
חיים משוגעים
חיים משוגעים הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר, אשר יצא ב-15 בפברואר 2018 בהוצאה עצמית.
פיפה בנט-וורנר
ביוגרפיה
בנט-וורנר זכתה בפרס איאן צ'ארלסון על הופעתה במחזה "המלך ליר". עוד שיחקה בתפקיד דניס במחזה חדש מאת די סי מור "The Swan" - תפקיד שנכתב עבורה - בתיאטרון הלאומי. אחר כך במחזה "ריצ'רד השני" גילמה את המלכה איזבל לצדם של אדי רדמיין בתפקיד ריצ'רד ואנדרו באקן בתפקיד בולינגברוק. היא קיבלה תגובות חיוביות מהמבקרים, ובהם קייט באסט מהאינדפנדנט שכתבה "על שניהם (רדמיין ובאקן) מאפילה פיפה בנט-וורנר, בתפקיד הקמע של איזבל, אשתו של ריצ'רד".
חיים משוגעים
רקע והפקה
מאז אוגוסט 2016 בו הוציאה את הלהיט "כחולת עיניים" ועד פברואר 2018 בו הוציאה את "לב כנוע" ואת המיני-אלבום עצמו, הוציאה עלמה זהר מספר סינגלים (שש בסך הכול) שנכללו בחיים משוגעים. זו הפעם הראשונה שזהר הוציאה מיני-אלבום, שהועלה ב-15 בפברואר 2018 לרשתות הסטרימינג השונות.
אייסטיים הרצליה
אייסטיים הרצליה (בתרגום מאנגלית: זמן קרח הרצליה) הוא מועדון הוקי קרח ישראלי אשר מתמודד בליגת ההוקי קרח הישראלית וזכה באליפות 2009 אחרי שגבר על מ.ה. מעלות בגמר הליגה. צבעי המדים של הקבוצה הם צהוב, לבן וכחול כהה. הקבוצה חברה באגודת מכבי.
פיפה בנט-וורנר
ביוגרפיה
ב-2012 שיחקה בנט-וורנר בתפקיד ראשי בדמות במחזה "The Witness" מאת ויוויין פרנצמן שהועלה בתיאטרון רויאל קורט. היא קיבלה ביקורות נלהבות על הופעתה. ב-2012 הייתה בנט-וורנר מועמדת לפרס התיאטרון של איבנינג סטנדרד בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר לצדן של קייט בלאנשט ואיילין אטקינס.
מישל טרי
מישל טרי (באנגלית: Michelle Terry; נולדה ב-1979) היא שחקנית אנגלייה זוכת פרס אוליבייה. היא מוכרת מעבודתה עם תיאטרון שייקספיר גלוב, הלהקה השייקספירית המלכותית, התיאטרון המלכותי הלאומי, ומהופעותיה בטלוויזיה בעיקר מכתיבה והמשחק בסדרה "בית הקפה" של רשת Sky.
ביוגרפיה
טרי נולדה בווסטון-סופר-מר. היא גדלה בקיוסטוק ולמדה בבית הספר "Priory Community School" וב-"Broadoak Sixth Form Centre".
קריירה
הופעת הבכורה של טרי הייתה בסיבוב הופעות של המחזה "Blithe Spirit" שהוצג בהמשך בווסט אנד. טרי גילמה את המשרתת והייתה שחקנית מחליפה לתפקיד אלווירה. עוד בתיאטרון שיחקה במחזות "The War on Terror",, "The Man Who Had All the Luck" מאת ארתור מילר, "Tribes" והמחזה "כטוב בעיניכם". בתיאטרון הלאומי הופיעה טרי במחזות "London Assurance", "סוף טוב הכול טוב" ו-"England People Very Nice".
טרי זכתה לשבחי הביקורת על עבודתה בתיאטרון שייקספיר גלוב, עבור הופעתה במחזה "כטוב בעיניכם" נכתב בעיתון Financial Times הלונדוני: "איני בטוח אם אפשר לראות את מישל טרי על הבמה מבלי להתאהב בה מעט. יש בה אינטליגנציה, כושר המצאה וחיות כדי לשחק את הדמות ובמופע בו זמנית".
עם הלהקה השייקספירית המלכותית שיחקה טרי בהפקות של "Days of Significance", "פריקלס", "אגדת חורף", "ציד המכשפות" ו"עמל אהבה לשווא" בתפקיד רוזלין. היא בין הכותבים של "Sudden Loss of Dignity" שהוצג בתיאטרון בוש ב-2009.
טרי הופיעה בגרסאות מצולמות של המחזות "London Assurance" ו"סוף טוב הכל טוב" במסגרת תוכניות "התיאטרון הלאומי בשידור חי". כמו כן שיחקה בתיאטרון הגלוב בהפקות "עמל אהבה לשווא" ו"חלום ליל קיץ" שיצאו לאור על גבי DVD.
ב-24 ביולי 2017 פורסם שטרי תחליף את אמה רייס בתפקיד המנהלת האמנותית של השייקספיר גלוב.
בטלוויזיה שיחקה טרי בפרק בסדרה "ניצבים", בפרק בסדרה "חוק וסדר: UK", ובפיילוט של "Reunited" מאת מייק בולן בתפקיד שרה. היא הייתה שותפה לכתיבה יחד עם ראלף ליטל של סדרת הדרמה קומית "בית הקפה", בה כיכבו שניהם. הסדרה שודרה ב-Sky1 בין השנים 2011 עד 2013. טרי גילמה את שרה פורטר, ומקום ההתרחשות של הסדרה היה בעיר הולדתה וסטון-סופר-מר.
פרסים
טרי זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בשנת 2008 של פרסי התיאטרון של מנצ'סטר איבנינג ניוז, על הופעתה במחזה "The Man Who Had All the Luck" בדונמאר ורהאוס.
ב-2011 זכתה טרי בפרס אוליבייה לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד סילביה במחזה "Tribes" בהפקת תיאטרון רויאל קורט.
חיים אישיים
טרי נשואה לשחקן פול רדי. לבני הזוג יש בת אחת.
יוסף ספרא
יוסף ספרא (בפורטוגזית: Joseph Safra; בערבית: يوسف صفرا; 1938 – 10 בדצמבר 2020) היה בנקאי ברזילאי שניהל את אימפריית הבנקאות וההשקעות הברזילאית של קבוצת ספרא. הוא היה יו"ר כל חברות ספרא, ביניהן הבנק הלאומי ספרא בניו יורק ובנקו ספרא שבסיסו בסאו פאולו, ברזיל.
ביולי 2020, דיווח מגזין העסקים האמריקני פורבס כי לספרא שווי נטו מוערך של 22.8 מיליארד דולר המדרג אותו כאדם העשיר ביותר בברזיל.
ראשית חיים
יוסף ספרא רכש את אחוז מניותיהן של חברות קבוצת ספרא מאחיו מואיס ספרא. שני האחים שמרו על אחזקת מניות בחברת Fibria Celulose.
ב-10 בדצמבר 2020, נפטר ספרא לאחר מחלה ממושכת. הוא נטמן בסאו פאולו שבברזיל.
חיים אישיים
היה אב לארבעה ילדים: יעקב ספרא, אסתר ספרא, אלברטו ספרא ודייוויד ספרא. ג'ייקוב אחראי על כל הפעולות הבינלאומיות מחוץ לברזיל, ואילו דייוויד ואלברטו מנהלים את בנקו ספרא בברזיל.
תכונה
בשנת 2013 רכשה משפחת ספרא יותר מתריסר נכסים בארצות הברית, בעיקר בעיר ניו יורק. בבעלותם גם תיק של נדל"ן מסחרי בברזיל . בשנת 2014 ספרא שילמה יותר מ-700 מיליון ליש"ט לרכישת מגדל סוויס רה - אחד המגדלים האייקונים ביותר בלונדון.
פרנסיס אוזוהו
פרנסיס אודינקה אוזוהו (באנגלית: Francis Odinaka Uzoho; נולד ב-28 באוקטובר 1998) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת השוער באומוניה ניקוסיה.
קריירת מועדונים
אוזוהו, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של אקדמית אספיר הקטרית, אליה הצטרף כשהיה בן 14. בשנת, יצא להתרשמות במחלקת הנוער של ברצלונה, אך בסופו של דבר חתם בדפורטיבו לה קורוניה.
ב-24 באוגוסט 2018, אוזוהו חתם על חוזה לשלוש עונות והושאל מיידית לאלצ'ה מהליגה הספרדית השנייה. לאחר שלא הרבה לשחק באלצ'ה, בפברואר הושאל לאנורתוסיס פמגוסטה, על מנת לצבור דקות משחק לקראת גביע אפריקה לאומות 2019. ב-2 בפברואר 2019, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אפולון לימסול, על אף שלא היה רשום. כתוצאה מכך, אנורתוסיס קיבלה עונש של הפחתת 9 נקודות ממאזנה ואוזוהו הורחק ממשחק אחד ובנוסף הוטל עליו כנס של אלף אירו. אוזוהו, ערער על העונש והערעור התקבל.
ביולי הושאל לאומוניה ניקוסיה, ועונה לאחר מכן שוחרר מלה קורוניה ועבר ליריבתה העירונית של קבוצתו האחרונה, אפואל ניקוסיה.
בספטמבר אוזוהו חתם באומוניה ניקוסיה.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, אוזוהו שיחק בנבחרת הנוער של ניגריה.
באוקטובר זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-14 בנובמבר 2017, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2-4 נגד.
באוקטובר, נפצע במהלך משחק ידידות נגד והוחלף על ידי מאדוקה אוקויהש עבורו זו הייתה ההופעה הראשונה בנבחרת. חודש לאחר מכן אוזוהו עבר ניתוח. בהמשך לאחר השיקום הוא חזר לשחק עבור הנבחרת.
קראי (צבי הנינג'ה)
קראי (באנגלית: Karai) היא דמות בדיונית של נבלת-על המופיעה בחוברות הקומיקס צבי הנינג'ה. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Teenage Mutant Ninja Turtles #54 בהוצאת מיראז' סטודיו מדצמבר 1992, ונוצרה על ידי הכותב קווין איסטמן והמאייר פיטר ליירד.
קראי היא ממנהיגי ארגון "שבט הרגל", אם כי בהרצת הקומיקס של מיראז' סטודיו הייתה בעלת ברית של צבי הנינג'ה.
מיראז' סטודיו
בהרצה זו, הייתה קראי לאחת ממנהיגות מרכז שבט הרגל, אשר מגיעה לניו יורק על מנת לעצור את סכסוך כנופיות הרחוב ולהחזיר את שליטת שבט הרגל בעיר.
לאחר ששרדר, מנהיג שבט הרגל של ניו יורק' וכן גם אביה המאמץ של קראי, נהרג על ידי לאונרדו, אחד מצבי הנינג'ה, החלו מהומות רבות בשבט הרגל על השליטה המוחלטת בארגון, והארגון התפצל לכמה וכמה כנופיות אשר נאבקו זה בזה על השליטה בניו יורק. לאחר שהמאבק מסלים והופך לקיצוני, מבקשת קראי מלאונרדו שהצבים יעזרו לה להחזיר לעצמה את השליטה המלאה בשבט הרגל ולסיים את הסכסוך, וכי בתמורה היא תפעל להפסקת אש בין שבט הרגל לצבים, ולאונרדו, לאחר התייעצות עם שאר הצבים, מסכים לעסקה. כאשר הצבים מגיעים למטה העילית של ארגון שבט הרגל במטרה להרוג את חייליו הם מבחינים בגופות רבות של חיילי הארגון פזורות על הקרקע, ובחייל המערסל ילדה, המתגלה כבת של קראי. לאחר ערסול ביתה, קראי מודיעה לצבים על תקיפה מידית, ובין הצבים וקראי לכנופיות מתנהל קרב קשה, אשר בסופו קראי והצבים מנצחים.
לאחר תום המהומות על השליטה בשבט הרגל וחזרת השקט לניו יורק, קראי חוזרת לבסיס האם של שבט הרגל ביפן, אך היא נאלצת לשוב כמה וכמה פעמים על מנת להרגיע את הרוחות פעמים נוספות, עד שבסופו של דבר היא עוברת לגור בניו יורק.
אימג' קומיקס
בהרצה זו, הקאנונית לזו של מיראז', משמשת קראי כמנהיגת שבט הרגל המרכזי ביפן, אשר נקראת לניו יורק על מנת להחליף באופן זמני את שרדר, לאחר מותו.
בעקבות סכסוך פנימי, קראי נאלצת להישאר יותר ממה שהיא חשבה בניו יורק, ומאחר שלא הודיעה על כך לשבט הרגל המרכזי שביפן, עולה בידם המחשבה כי היא מתה, וחיילי הארגון הבכירים מחליטים לנהל בחינות להנהגה החדשה על הארגון, וקראי מסווה עצמה כנבחנת בשם ליידי שרדר, אשר בהמשך בכלל מתגלה כטאנג אמאיה, אחותה של טאנג שן, רעייתו המתה של ספלינטר, אביהם הרוחני של צבי הנינג'ה.
IDW Publishing
בתור ילדה, גדלה קראי לסיפורים רבים על שבט הרגל, ונשאבה לתוך עולם הפשע. כאשר גדלה, החלה קראי להיות פעילה בארגון, והפכה לאחת מהבכירים בו. לילה אחד, אורוקו סאקי, סבה של קראי, נגלה אליה בחלום ומדריך אותה כיצד להחזירו לחיים, על מנת שיוכל להחזיר לשבט הרגל את תהילת העבר שלו. קראי עושה כדבריו ומעירה אותו לחיים, והשניים מתחילים לתכנן את חזרת שבט הרגל לפעילות.
אחרי שנים רבות של שקט, קראי, יחד עם סבה שרדר, מחייה את שבט הרגל ומחזירה אותו לפעילות באופן רשמי, וזאת מתוך רצון לשלוט שוב בעולם התחתון של ניו יורק. בין קראי ושבט הרגל לצבי הנינג'ה מתפתח מאבק קשה, אשר בסופו שבט הרגל מובס והצבים מנצחים. אחרי חזרת שבט הרגל לפעולה, מנסה קראי להשתלב בדרג העליון של הארגון, אך לא מצליחה בכך, בעקבות התנגדותו החריפה של שרדר, אשר אומר לה כי מקומה הוא כחיילת רגילה ולא יותר. במקום קראי, שרדר מעוניין להפוך את לאונרדו לסגנו ולבכיר בארגון, וזה מבקש מקראי שתכלא אותו עבורו.
במהלך אירועי "נפילת העיר" משחקת קראי תפקיד חשוב, כאשר, למרות התנגדותו של שרדר, היא מתברגת לדרג העליון של ארגון שבט הרגל, והופכת לאחראית לנושא תקיפת הצבים, אף על פי שלאונרדו, אשר אותו היא חטפה עבור שרדר כבקשתו, עבר שטיפת-מוח אשר גרמה לו לחשוב באופן זמני כי הוא חלק משבט הרגל, משמש כמפקד הישיר על הנושא. בסופו של דבר, קראי ושבט הרגל נכשלים בתוכניתם ומובסים. אף על פי שהובסו, מצליחים שבט הרגל וקראי לגרום לצבים לפרישה קצרה, אשר מתבטאת באירועי "נורת'המפטון".
בהמשך, משתתפת קראי בבניית הטכנודרום, מכשיר השמדת עולמות שמקים שרדר יחד עם החייזר קראנג. תחילה, תוכנית בניית הטכנודרום עובדת, אך לאחר שהצבים מאחדים עם כוחות עם קבוצת המוטאנטים של הוב הזקן ולאחר סכסוך בין שרדר לקראנג, תוכנית הטכנודרום נכשלת ושבט הרגל מפסיד פעם נוספת.
צבי הנינג'ה (2003 - 2009)
בסדרת הטלוויזיה מ-2003, קראי היא אחת מהדמויות המרכזיות בסדרה. את קראי מדבבת בגרסה האמריקאית של הסדרה קארן ניל ובגרסה העברית של הסדרה טליה ברקאי. הרקע של קראי בסדרה זו הוא ילדה שננטשה על ידי הוריה בגיל צעיר ונלקחה לאימוץ על ידי אדם בשם אורוקו סאקי, שרדר, אשם לימד אותה את אמנות הנין ג'וטסו וצירף אותה לארגון הפשע שלו, שבט הרגל. במהלך הסדרה מופיעה קראי גם כאויבת הצבים וגם כבעלת בריתם, וכן כבעלת מערכת יחסים רומנטית עם לאונרדו.
קראי הופיעה בסדרה לראשונה בפרק ה-40 ("עיר במלחמה - חלק ראשון"), כאשר היא מגיעה לניו יורק על מנת להביא לסוף מלחמת הכנופיות שהחלה בעקבות מותו של שרדר בעזרתם של הצבים, בדיוק כמו בהרצת הקומיקס של מיראז'. עם זאת, בסדרה, מתברר כי שרדר אינו מת וכי הכל היה מניפולציה.
כעבור זמן מה, שרדר מופיע שוב ושבט הרגל חוזר לפעילות. הצבים מבינים כי קראי שיקרה להם, והם יוצאים לקרב מול הארגון. במהלך העימות בין שבט הרגל לצבים, לאונרדו אינו מצליח לתקוף את קראי מכיוון שחש אליה רגשות, בעוד מצד קראי זה אינו הדדי, ואף היא מגיעה למצב שהיא כמעט הורגת אותו. בהמשך, בין שרדר והצבים מתנהל קרב, אשר במהלכו דוקרת קראי את לאונרדו כדי להורגו, אך בהמשך מביעה חרטה על מעשיה ובורחת על מנת שלא להיתפס על ידי שבט הרגל, מכיוון שנחשבה לבוגדת.
לאחר ששרדר נעלם ונחשב למת, משתלטת קראי על שבט הרגל. כמנהיגת שבט הרגל, קראי חושבת שהצבים הם גרמו להיעלמותו של שרדר, ומחליטה לנקום בצבים תחילה במישור הנפשי, ולאחר שיהיו חלשים לפרוץ למאורה שלהם ולחסל אותם. בסופו של דבר הצדדים מיישרים קו, והמאבק בין קראי לבין הצבים נגמר כאשר היא מופיעה כאורחת בחתונתם של קייסי ואפריל.
צבי הנינג'ה (2012 - 2017)
בסדרת הטלוויזיה מ-2012 של ערוץ ניקלודיאון משמשת קראי כדמות משנית. בגרסה האמריקאית של הסדרה מדובבת קראי על ידי קלי הו ובגרסה העברית של הסדרה היא מדובבת על ידי אורלי קטן.
בתחילת הסדרה, מוצגת קראי כביתו של שרדר, אך בהמשך מתברר כי שמה האמיתי הוא האמאטו מיווה, וכי היא למעשה הבת של טאנג שן והאמאטו יושי (ספלינטר) אשר נחטפה בהיותה תינוקת על ידי שרדר. כאשר קראי גדלה, שיקר לה שרדר כי האחראי למות אימה הוא ספלינטר, וכי עליה לנקום בו. לאחר שיחה עם לאונרדו, אשר אומר לה כי ספלינטר הוא אביה האמיתי וכי שרדר משקר לה, מתחילה קראי לפקפק באמינותו של שרדר, ובסופו של דבר מבינה כי לאונרדו הוא דובר האמת. לאחר גילוי האמת, עוזרת קראי לצבי הנינג'ה, אך נכלאת על ידי שבט הרגל מאחר שגילתה את האמת וכי כעת היא בצידם של הצבים.
בהמשך היא משתלטת על המפקדה הנטושה של הרגל, עם חברתה שיני בתור יד ימינה, מתוך מטרה להביס את שרדר ולהשיב את הכבוד האבוד לשבט. כששרדר שומע זאת הוא מחליט להילחם גם בה ולשנות את עצמו למוטנט. אחרי שהוא הפך למוטנט הוא חוטף אותה, מתוך אמונה שהיא אכן בתו הביולוגית ושספלינטר הוא זה שמסיט אותה נגדו.
בעונה האחרונה היא נלחמת עם שתי הגרסאות של צבי הנינג'ה (גרסת העונה הזו וגרסת הצבים של שנת 1987) נגד שרדר של שנת 1987, מתוך מחשבה שזהו שרדר של היקום שלה.
צבי הנינג'ה (2007)
סרט זה הוא העיבוד הקולנועי הראשון ל"צבי הנינג'ה" שבו מופיעה קראי. את דמותה מדבבת בסרט זה ז'אנג זיווי. על פי קווין איסטמן, אחד ממפיקי הסרט, דמותה של קראי בסרט קיבלה השראה מדמותה המקורית כפי שהופיעה בהמשכיות הקומיקס מ-1992.
קראי היא המנהיגה החדשה של שבט הרגל, שנשכרה על ידי המיליארדר המסתורי מקס וינטרס כדי לצוד את שלוש עשרה המפלצות בנות האלמוות, על מנת לשחרר את וינטרס מקללת חיי האלמוות שלו. לאחר שקראי מגלה כי תוכניתו של וינטרס כוללת גם את השמדת העולם, היא חוברת לצבי הנינג'ה, ופועלת נגדו.
טרילוגיית הסרטים המחודשת: צבי הנינג'ה (2014), צבי הנינג'ה: מחוץ לצללים (2016)
בסרט הראשון של הטרילוגיה המחודשת, "צבי הנינג'ה", אשר יצא ב-2014, גילמה השחקנית מינה נוג'י את דמותה של קראי.
בסרט השני בטרילוגיה המחודשת, "מחוץ לצללים", אשר יצא ב-2016, גילמה השחקנית בריטני אישיבאשי את דמותה של קראי.
בת-שבע חייקין
בת-שבע חייקין (חייקינה; לעיתים נכתב חיקין; 23 בפברואר 1895 - 21 באפריל 1946) הייתה אשת חינוך עברייה, מפעילות הקיבוץ המאוחד ותנועת הפועלות, חברת מרכז מפא"י, ומראשי אחדות העבודה ומנהלת מחלקת החינוך של הסתדרות העובדים הכללית.
ביוגרפיה
חייקין נולדה בפולטבה שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה), בת לאברהם חייקין, ואמה לבית לוריא, ציונים-סוציאליסטים שגידלו את ילדיהם על ערכי חיבת ציון והתרבות היהודית.
בשנת 1912, בטרם פרצה מלחמת העולם הראשונה, עלתה יחד עם אחותה לארץ ישראל כדי ללמוד בבית המדרש למורות ביפו. בקיץ 1914 נסעה לחופשה באוקראינה, אך בשל פרוץ המלחמה לא יכלה לשוב. חייקין סיימה בהצלחה את לימודיה בפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטת חארקוב.
בתום המהפכה הרוסית, השתתפה בייסוד המפלגה הציונית-סוציאליסטית (צ"ס) במטרה לארגן הגנה על היהודים לאחר פרעות פטליורה.
בסוף 1921 הפכה תנועת צ"ס לבלתי חוקית ברוסיה, ובשנת 1923 נאסרה חייקין במוסקבה וישבה בכלא מספר חודשים במהלך החורף בתנאים קשים ונידונה לגירוש. בשלהי 1923 הומתק הגירוש, לה ולכ-2,000 אסירי ציון, ובמקום זאת נשלחה לארץ ישראל, הודות לפועלה של אשתו של מקסים גורקי.
עם הגיעה לארץ, עבדה חייקין בהוראה ופעלה בהסתדרות הנוער העובד והלומד בתור חברת ועדת התרבות המרכזית של ההסתדרות וחברת מועצת הפועלות, ודאגה לשיפור בתנאי העבודה של הנוער. הייתה ממייסדי בית הספר הראשון לנוער העובד וראשונת המורות.
בשנת 1928 עברה להתגורר בקיבוץ יגור, שם פתחה את ענף המכוורת ומונתה למרכזת ועדת החינוך של הקיבוץ. מאוחר יותר, יצאה לשליחות בליטא מטעם החלוץ והייתה חברה במרכז החקלאי, שם גם פעלה במחלקת ההתיישבות.
משנת 1938 חייקין הייתה חברה בוועד הפועל של אחדות העבודה, וחברת מרכז במפא"י. מיום היווסדות תנועת אחדות העבודה, הייתה חברת מרכז וחברה באספת הנבחרים וציר לקונגרסים. הייתה חברה במספר מוסדות מרכזיים של ההגנה, ועד למחלתה ניהלה את מחלקת החינוך והנוער בהסתדרות וייצגה אותה בוועד החינוך של כנסת ישראל. באספת הנבחרים הרביעית כיהנה כממלאת מקום בוועד הלאומי, הייתה חברת נשיאות וחברה בוועדות ההגנה והחינוך.
בשנת 1946 נפטרה בבית החולים הדסה בירושלים בתום מחלה ממושכת. לאחר מותה הוקם לזכרה "בית בת שבע" - בית תרבות ונוער ביגור.
בקסטייג'
בקסטייג' (באנגלית: Backstage, בתרגום חופשי: "מאחורי הקלעים") היא סדרת נעורים קנדית. הסדרה משודרת ב-Family Channel בקנדה החל מה-18 במרץ 2016, בערוץ דיסני בארצות הברית החל מה-25 במרץ 2016 ובישראל הסדרה משודרת בערוץ דיסני ישראל החל מה-4 בספטמבר 2016. העונה הראשונה הסתיימה בארצות הברית ב-30 בספטמבר 2016, בקנדה ב-9 בדצמבר 2016 ובישראל ב-7 במאי 2017. קיימות 2 עונות.
עלילה
קבוצת צעירים מוכשרים מנסים להגשים את חלומם להיות כוכבי על. הסדרה עוקבת אחרי המסע שאליו יוצאים הכוכבים העולים, מנקודות השיא ועד לנקודות השפל, בבית הספר לאמנויות קיטון.
הארמייה ה-15 (ברית המועצות)
הארמייה ה-15 (ברוסית: армия я-15) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת החורף ובמלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
היחידה הוקמה בפברואר 1940 על בסיס חלק מהיחידות של הארמייה ה-8 והיא החלה את הלחימה במסגרת מלחמת החורף במרחב אגם לדוגה. לאחר סיום הלחימה, הארמייה פורקה והמטה היה בסיס להקמת פיקוד ארכנגלסק.
ביולי 1940 ארמייה ה-15 הוקמה מחדש באזור מזרח הרחוק הסובייטי. מטה הארמייה היה ממוקם בבירוביג'ן. הארמייה הגנה על גבול של ברית המועצות עם יפן. באוגוסט 1945 יחידות הארמייה השתתפו במבצע סערת אוגוסט ונכנסו לעיר חרבין. לאחר סיום הלחימה הארמייה פורקה.
באפריל 1953 הארמייה ה-15 הוקמה מחדש והמטה שלה היה ממוקם ביוז'נו-סחלינסק. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הארמייה פורקה.
בילי בליינד
תקציר הספר
בילי בליינד הוא ילד בן אחד עשרה אשר מתאר בספר את חיו שהופכים למוזרים יותר מרגע לרגע, במיוחד כשהמורה החדש שלו "אולי" מגיע לכיתה. בילי הוא ילד עיוור שמסביר שיש שתי שיטות לראות: דרך חוש המישוש ודרך הדמיון.
בני הוא החבר הטוב ביותר של בילי מאז שהם היו בגן הילדים וביחד תכננו תעלולים שונים, אך תמיד כשנתפסו, האשימו רק את בילי שהיה השובב בין שניהם. לבילי שתי אחיות: הגדולה מילי והקטנה נקראת נילי. אבא של בילי הוא ממציא פטנטים, ולכן הוא ממציא מכשירי עזר שיוכלו לסייע לבנו לתפקד בחיי היומיום, לדוגמה, מכשיר שנמצא על מקל ההליכה של בילי אשר מצפצף כאשר הוא מתקרב למכשול.
העלילה מתחילה לאחר עונש משונה שבילי מקבל ממורו אולי: לבקר כל שבוע ביחד עם חבריו בבית האבות שסבתו נמצאת. דבר זה מוביל להרבה חוויות מעניינות. אולי משחק תפקיד חשוב והוא עוזר לבילי להתמודד עם מצבים שונים בחיים, למשל התקפי עצבים בפוקדים אותו. כמו כן בילי זוכה להכיר את ליה הילדה הביישנית שאחיה מציק לו תמיד, ומתאהב בה.
רקע לספר
הפרויקט של הספר התחיל מגיוס המונים שערכה הסופרת חן פינץ. היא הציגה את הרעיון שלה וצירפה סרטון. מטרתה הייתה להגיע ל 40,000 שקלים ולאחר זמן מה היא הגיעה ליעד והספר יצא לאור.
חן מתגוררת בבקעת הירדן, היא מורה בבית ספר יסודי ודוקטורנטית באוניברסיטה העברית. היא אומרת שהיא נותנת דגש על ללמד את הילדים לקבל את השונה והאחר. הספר "בילי בליינד" הוא הספר הבכורה של פינץ.
חן מספרת: "הרעיון נולד כשהרגשתי שבמערכת החינוך מקבעים תפיסה מעוותת שעיוורים הם שונים ומסכנים והחלטתי שאני כותבת ספר על ילד עיוור שהוא נורמלי ורגיל".
ביקורות
מור פוגלמן-דבורקין סקרה וביקרה את הספר בכתב העת הפנקס: היא מציינת שלצד עיסוקו בילד ה-"אחר", הנכה, הספר מדגיש דווקא את דמיון בינו לבין הילד הקורא, בצורה המעוררת הזדהות. בשונה מספרים רבים העוסקים במגבלות פיזיות, פינץ לא שמה במרכז הסיפור את ההתמודדות וההתגברות על המגבלה, אלא את החיים עצמם ליד המגבלה. לדעת פוגלמן-דבורקין, קריאת הספר מעוררת תחושה של פספוס, מכיוון שהעלילה מתעלמת מהקושי הרגשי הקיים בהתמודדות היומיומית עם העיוורון. הספר בעל עלילה קצבית, שובבה ומלאת הומור, ונכתב בשפה קולחת ועכשווית, אך לא רדודה.
"בילי בליינד מציג דמות שקל לקורא להתעלם מנכותה ומפספס את ההזדמנות לחשוף אותו לקשיים הרגשיים והחברתיים הנגזרים ממנה. בכך מוחמצת ההבנה כי הפתרון לכאב שבאחרות אינו טמון בביטולה, אלא בנכונותם של הקוראים לראות בה חלק ממכלול אנושי שבו הנכות אינה חזות הכול."
StupidMadWorld
מקסים הוא הבעלים של ערוץ היוטיוב "StupidMadWorld". הוא בלוגר היוטיוב הפופולרי ביותר בקזחסטן ובתעשיית הטכנולוגיה. הוא נכלל בדירוג של מגזין פורבס "15 ערוצי היוטיוב הפופולריים ביותר של קזנט" והוא נכלל גם בדירוג "20 ערוצי היוטיוב הפופולריים ביותר של קזנט".
ביוגרפיה
מקסים ולדימירוביץ' יאקימנקו נולד ב-31 באוקטובר 1989 בכפר פדורובקה שבקזחסטן. למד באוניברסיטת מערב קזחסטן לרפואה, והוסמך לרופא בתחום בריאות הציבור.
הוא החל את הקריירה שלו בתחום הרפואי, ובשל השכר הנמוך שהוא קיבל, הוא נאלץ להחליף את מקום עבודתו.
קריירה ביוטיוב
ב-31 ביולי 2011, מקסים יאקימנקו יצר את הערוץ יוטיוב שלו, "stupidmadworld", והוא מתחזק אותו עד היום. בתחילה פורסמו בערוץ ביקורות על משחקים ואפליקציות מובייל עבור iOS ואנדרואיד, מאוחר יותר הוא החל לעלות ביקורות על ציוד טכנולוגיה כגון: טלפונים, טאבלטים, מחשבים ומחשבים ניידים.
ב-2017, צבר הערוץ שלו 100 אלף מנויים, ובשנת 2020 הוא חצה את רף ה-500 אלף מנויים.
באוגוסט 2020 הוא יצר את ערוץ היוטיוב השני שלו "MadNews" בו הוא מפרסם חדשות על תעשיית טכנולוגיית המדע.
אלן ארמסטרונג
אלן ארמסטרונג (באנגלית: Alun Armstrong; נולד ב-17 ביולי 1946) הוא שחקן אופי אנגלי. ארמסטרונג גדל במחוז דרהאם שבצפון-מזרח אנגליה. הוא התחיל להתעניין במשחק כשהופיע במחזות שייקספיריים בבית הספר. מתחילת הקריירה שלו בשנות השבעים לדבריו הוא מגלם את "מלוא הספקטרום של דמויות מגרוטסקי ועד מחזות זמר... אני תמיד משחק דמויות צבעוניות מאוד, לעיתים קרובות קצת מטורפות, רודניות, פסיכוטיות".