cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אולם התיכונט
האולם תוכנן על ידי משרד האדריכלים אליקים, כחלק מקומפלקס הכולל בית ספר תיכון, אודיטוריום ואולם ספורט. האולם נבנה בעלות של כ-25 מיליון ש"ח ונפתח ב-2013 ומכיל 1,000 מקומות ישיבה ביציע אחד (חלקם מתקפלים), והוא ממוזג וכולל תשתית לשידור משחקים בטלוויזיה. האולם רב תכליתי ומשמש לאירועי ספורט ומופעים. מבנה האולם כולל גם מבואה ושלושה חדרי סטודיו לאימונים ששטח כל אחד מהם כ-100 מ"ר לצד מחסני ציוד ומלתחות.
האולם משמש את קבוצות הנוער של מועדון הכדורסל הפועל תל אביב לטובת משחקים ואימונים, ולעיתים משמש לאימונים גם את הקבוצה הבוגרת.
בשנת 2014 עברה לשחק באולם מכבי תל אביב בכדוריד וכן משחקיה של קבוצת הבת בכדוריד של מכבי תל אביב, מכבי צפון תל אביב מהליגה הארצית בכדוריד. האולם אירח את משחקיה של מכבי תל אביב בכדורעף ומכבי נחלת יצחק תל אביב בכדורגל אולמות.
האולם אירח את אליפות אירופה בהרמת משקולות ה-93 שאירחה תל אביב בחודש אפריל 2014.
ביולי 2019 אירח חלק ממשחקי אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 2019, יחד עם היכל קבוצת שלמה בתל אביב ואולם זיסמן ברמת גן.
דיוויזיית השריון אריאטה
דיוויזיית השריון 132 אריאטה (מאיטלקית: Divisione Corazzata Ariete) הייתה דיוויזיה משוריינת של הצבא האיטלקי במהלך מלחמת העולם השנייה. היא הוקמה ב-1939 כדיוויזיית השריון השנייה של הצבא האיטלקי, אחרי דיוויזיית השריון 131 סנטאורו. דיוויזיית אריאטה השתתפה במערכה בצפון אפריקה עד שהושמדה בקרב אל עלמיין השני. לאחר מלחמת העולם השנייה הוקמה הדיוויזיה מחדש כחלק מהצבא האיטלקי.
על שם הדיוויזיה נקרא הטנק אריאטה.
מלחמת העולם השנייה
דיוויזיית השריון 132 אריאטה הוקמה במילאנו בפברואר 1939. הדיוויזיה הורכבה תחילה מרגימנט הרובאים הממונע השמיני, רגימנט הטנקים 32 - המצויד בטנקים קלים מדגם L3/35 ומספר טנקים בינוניים מדגם פיאט M11/39, רגימנט הארטילריה 132, ומרכיבי סיוע דיוויזיונים נוספים. עם תחילת המלחמה הועברה אריאטה לגבול הצרפתי, אולם היא לא לקחה חלק בקרבות ונשארה ככוח עתודה.
לאחר המערכה בצרפת הוחלט להעביר את הדיוויזיה לצפון אפריקה. ב-24 בינואר 1941, יחידות ראשונות מהדיוויזיה נחתו בטריפולי. מחודש פברואר 1941 עד נובמבר 1942, לחמה דיוויזיית אריאטה לצד קורפוס אפריקה הגרמני במערכה בצפון אפריקה. אריאטה לחמה כחלק מהקורפוס האיטלקי הנייד, שהפך מאוחר יותר לקורפוס הממונע ה-20.
הדיוויזיה השתתפה במתקפה לכיבוש קירנאיקה ובמצור על טוברוק. במהלך מבצע צלבן, היא הגנה בהצלחה על ביר אל-גובי כנגד הבריגדה המשוריינת ה-22 הבריטית המנוסה, והסבה לה אבדות כבדות. במאי 1942 השתתפה אריאטה בקרב גזאלה. היא ספגה אבדות כבדות במהלך הלחימה, ועם פתיחת קרב אל עלמיין הראשון נותרו לדיוויזיה 6–8 טנקים מבצעיים ו-1,000 אנשים.
במהלך קרב אל עלמיין השני הקריבה דיוויזיית אריאטה את טנקיה המיושנים בניסיון לבלום את הבקעת מערך ההגנה האחרון של רומל על ידי בעלות הברית ולחפות על נסיגת כוחות הציר מקו אל עלמיין. כמעט כל הטנקים של הדיוויזיה הושמדו, אך היא הצליחה לעכב את התקדמות הדיוויזיה המשוריינת ה-7 למשך מספר שעות קריטיות ולהסב לה אבדות ניכרות. ב-21 בנובמבר 1942 פורקה דיוויזיה אריאטה. ושרידיה קובצו ליצירת כוח משימה שהמשיך לשאת את השם אריאטה. הם לחמו במהלך הנסיגה הארוכה לתוניסיה, ובמהלך המערכה בתוניסיה עד אשר נאלצו להיכנע יחד עם שרידי כוחות הציר בצפון אפריקה.
לאחר המלחמה
ב-23 במאי 1948 החלה הקמתה מחדש של אריאטה כבריגדה ברומא. ב-1 באוקטובר 1952 היא הורחבה לדיוויזיה בגודל מלא עם אותן היחידות שעמדו לשרותה בעת המערכה באפריקה. ב-1975 הוחל תהליך ארגון מחדש בצבא האיטלקי: דרג הרגימנט בוטל והגדודים היו כעת תחת פיקוד ישיר של הבריגדות. בספטמבר 1986 בוטל הדרג הדיוויזיוני בצבא האיטלקי, וכתוצאה מכך דיוויזיית אריאטה פורקה למעשה. באוקטובר אותה שנה, שונה שמה של הבריגדה המשוריינת 132 מדיוויזיה אריאטה לבריגדה המשוריינת 132 אריאטה.
רפיק אל-חוסייני
ד"ר רפיק אל-חוסייני (נולד ב-1 במאי 1952), הוא רוקח ואיש ציבור פלסטיני. היה ראש לשכתו של אבו מאזן והושעה ב-2010 לאחר פרשיית מין.
היסטוריה
חוסייני נולד בירושלים, בן למשפחת אל חוסייני. חוסייני למד בקולג' ויקטוריה שבאלכסנדריה במצרים. סיים תואר ראשון בביולוגיה וכימיה מהאוניברסיטה האמריקנית בביירות ב-1973. הוא למד לדוקטורט בכימיה מדיצינלית באנגליה אותו סיים ב-1978, ועשה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת ברמינגהאם במחלקה למיקרוביולוגיה בין השנים 1984 ל-1986. שימש כמנהל שירותי המרפאה בבית החולים הפלסטיני בעמאן. למד לתואר שני בניהול מערכות בריאות באוניברסיטה העירונית של לונדון וסיים בשנת 1994 וחזר לרשות הפלסטינית כדי לעמוד בראש מועצת הבריאות של הרשות.
באפריל 2005 מונה לראשות לשכתו של נשיא הרשות הפלסטינית, אבו מאזן ומחזיק תיק ירושלים. בפברואר 2010 חשף הממונה לשעבר על המלחמה בשחיתות במודיעין הפלסטיני, פהמי שבאנה, סרט וידאו שצולם ב-2008. הסרטון, שהוקרן בערוץ 10, מראה את אל-חוסייני כשהוא עירום ומנסה לשכנע לשדל אשה שביקשה לעבוד בלשכה כמזכירה לקיים עמו יחסי מין, בסרט הוא גם נשמע מכפיש את אבו מאזן ואת ערפאת. כעבור מספר ימים החליט אבו מאזן להשעות את רפיק מתפקידו. במסיבת עיתונאים טען חוסייני כי הקלטת מזויפת והיא פרי של קונספירציה ישראלית ופלסטינית להכתים אותו ואת אבו מאזן.
כתב מרובע
כתב מרובע, המכונה גם הכתב המרובע היהודי, הכתב היהודי או כתב אשורי, הוא כתב של אלפבית עברי המשמש עד ימינו בכתיבת טקסטים בעברית ובשפות יהודיות כמו יידיש וערבית יהודית.
היסטוריה
בקרב החוקרים מקובל שהכתב המרובע התפתח מהכתב הארמי, שהיה בשימוש נרחב במזרח התיכון מהמאה השמינית לפני הספירה עד המאה השלישית לפני הספירה בגלל היותה של השפה ארמית לינגואה פרנקה באזור. לטענת פרנק מור קרוס, הכתב המרובע התפתח מהכתב הארמי הרשמי של המאה הרביעית לפני הספירה. במהלך המאה השלישית לפני הספירה, החל שימוש בכתב הארמי לכתיבת טקסטים עבריים. הטקסטים העבריים הקדומים ביותר המשתמשים בכתב המרובע הם כתובת מהר גריזים ומגילות מקומראן המתוארכות למחצית השנייה של המאה בשלישית לפני הספירה. החוקרים חלוקים על המשמעות של כתבים אלו. בעוד קרוס וחוקרים אחרים טוענים שכתבים אלו מצביעים על המעבר לשימוש בכתב המרובע, שהתבצע במאה השלישית לפני הספירה, לנגלואה טוען שכתבים אלו הם ניצנים קדומים של שימוש בכתב ארמי לטקסטים עבריים, ואימוץ הכתב המרובע אירע רק במאה השנייה לפני הספירה. במאות השנייה והראשונה לפנה"ס פסק השימוש בקרב היהודים בכתב העברי העתיק למעט לצרכים סמליים או מקודשים והכתיבה העברית נכתבה כמעט אך ורק בכתב המרובע.
פרנק מור קרוס מאבחן ארבעה שלבים בהתפתחות הכתב המרובע:
במסורת
התלמוד הבבלי מייחס את המעבר לכתב המרובע לעזרא הסופר:
צורת האותיות
באופן מסורתי מזהים שני סגנונות של הכתב המרובע. בסגנון האשכנזי הקווים אופקיים של האותיות עבים במיוחד, ואילו הקווים האנכיים דקים. דוגמאות מובהקות של סגנון זה הן גופנים "דרוגולין", "וילנא" ו"ליבורנה". לעומתו הסגנון הספרדי מתאפיין על ידי הבדל קטן בלבד בין עובי הקווים האנכיים והאופקיים. דוגמאות לסגנון זה הן הגופנים "שוקן" ו"טולדו".
ג'ין ביל וילדה
ג'ין ביל וילדה (באנגלית: Gene H. Bell-Villada; נולד ב-1941, האיטי) הוא מבקר ספרות, סופר ומתרגם האיטי ממוצא אמריקאי.
ביוגרפיה
וילדה נולד בשנת 1941 בהאיטי להורים אמריקאים. מלבד בהאיטי, הוא גדל בפוארטו ריקו, בוונצואלה ובקובה. הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת אריזונה, תואר שני מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ותואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד והוא פרופסור במכללת ויליאמס מאז 1975.
ביקורתו הספרותית בולטת בדעותיה הקשות כלפי ולדימיר נבוקוב.
Screen Rant
Screen Rant הוא אתר אינטרנט המפרסם חדשות בתחומי הטלוויזיה, הסרטים, משחקי הווידאו ותאוריות הקולנוע.
מודול הנפח
הגדרה
מודול הנפח מוגדר על ידי הביטוי המתמטי וגם -
Screen Rant
היסטוריה
האתר הושק על ידי ויק הולטרמן בשנת 2003, כשעל תהליך השקת האתר הרחיב בריאיון:
מודול הנפח
תיאור
מושג מודול הלחץ הוא מושג הפוך למושג הדחיסות. מודול הנפח הוא אחד מהמודולים המתארים את האלסטיות של החומר והוא מציג את הקשר בין מאמץ לבין מעוות החומר. מודול הנפח הוא מושג היכול להתאים לתיאור ההתנהגות של חומר שאיננו מוצק כמו זורם או נוזל, תחת לחץ. הערך של מודול הנפח לחומר מסוים מושפע מהטמפרטורה של החומר. אפשר להגדיר ולמדוד את מודול הנפח של החומר בטמפרטורה קבועה או בתהליך אדיאבטי.
Screen Rant
היסטוריה
ב-18 באוגוסט 2008, נפתח ערוץ היוטיוב של Screen Rant, אשר נכון למרץ 2023 מונה למעלה משמונה מיליון מנויים. בשנת 2011, נרשמו מעל לכ-800,000 כניסות לאתר Screen Rant, מדי חודש.
מודול הנפח
תיאור
מודול הנפח האדיאבטי לגז נתון בקרוב על ידי הביטוי: ומתקיים הקשר:
Screen Rant
היסטוריה
בפברואר 2015, Screen Rant נרכשה על ידי Valnet Inc, חברת קנדית מדיה מקוונת שבסיסה במונטריאול, קוויבק.
מודול הנפח
תיאור
כאשר: בזורמים, הערך של מודול הנפח וצפיפות החומר מגדירים את מהירות ההתפשטות של הקול באותו תווך.
Screen Rant
Pitch Meeting
ערוץ היוטיוב של Screen Rant אירח בעבר סדרת סרטונים בשם Pitch Meeting, מאת התסריטאי הקנדי ריאן ג'ורג', במסגרתה הופקו למעלה מ-200 סרטונים עד ספטמבר 2020, אשר זכו לסכום כולל של 250 מיליון צפיות דיגיטליות.
קרול או'דלה
קרוּל או'דלה (באירית: Cearbhall Ó Dálaigh 12 בפברואר 1911 – 21 במרץ 1978) היה מדינאי אירי שכיהן כנשיא אירלנד החמישי בין השנים 1976-1974. או'דלה התפטר ב-1976 עקב התנצחות עם הממשלה. בנוסף לתפקידו כנשיא הייתה לו קריירה משפטית מרשימה כתובע הכללי של אירלנד וכנשיא בית המשפט העליון.
ראשית חייו
קרול או'דלה נולד בעיר בריי שבמחוז ויקלו לאב שהיה בעל חנות עם מידת התעניינות מועטה בפוליטיקה. הוא היה הבן השני במשפחה וכן היו לו שתי אחיות צעירות ממנו. הוא למד בבית ספר לבנים ומאוחר יותר בבית ספר קתולי. בעת לימודיו באוניברסיטת דבלין הוא היה בעל תפקיד במועדון הויכוחים ההיסטורי והספרותי של האוניברסיטה. כמו כן הוא שימש כעורך הלשון האירית של העיתון הארצי The Irish Press.
קריירה
לאחר סיום לימודיו האקדמאים הצטרף או'דלה למפלגת פיאנה פול ושירת בהנהגת המפלגה בשנות השלושים. ב-1946 הוא מונה להיות התובע הכללי של אירלנד על ידי הטישך (ראש הממשלה) איימון דה ואלירה ושימש בתפקיד זה עד 1948. לאחר כישלונו להיבחר הן לסנאט האירי, הבית העליון והן לדאל אירן, הבית התחתון של הפרלמנט בבחירות של 1948 ו-1951, הוא מונה מחדש להיות התובע הכללי וב-1953 הוא מונה להיות השופט הצעיר ביותר של בית המשפט העליון. פחות מעשור לאחר מכן הוא מונה להיות נשיא בית המשפט העליון ביוזמתו של ראש הממשלה דאז, שון למס. בשנות צעירותו הוא היה שחקן חובב נלהב והתיידד עם השחקן סיריל קיוזאק. מסופר שהשניים העמידו משמרת מחאה מול אירוע הקרנת הבכורה של הסרט "דארבי אוגיל והאנשים הקטנים" (Darby O'Gill and the Little People) שהוקרן בדבלין ב-1959, מתוך תחושתם שהסרט הציג את העם האירי בצורה סטריאוטיפית. יחד עם זאת, אין מקורות מהזמן ההוא המעידים על התרחשותו של אירוע זה.
ב-1972 הציע ראש הממשלה ג'ק לינץ' למפלגות האופוזיציה להסכים למועמדותו של או'דלה כנשיא לקראת סיום תקופת כהונתו השנייה של דה ואלירה ביוני בשנה שלאחר מכן. יחד עם זאת, מפלגת פינה גייל, שהייתה בטוחה בהצלחתו של מועמדה טום או'היגינס בבחירות לנשיאות ב-1973 (הוא כמעט והביס את דה ואלירה בבחירות של 1966), דחתה את ההצעה. בכול אופן, מועמדה של מפלגת פיאנה פול, ארסקין המילטון צ'ילדרס ניצח במרוץ לנשיאות.
כאשר הצטרפה אירלנד לשוק האירופי המשותף, מינה ג'ק לינץ' את או'דלה כשופט שייצג את אירלנד בבית הדין האירופי לצדק. עם מותו של הנשיא צ'ילדרס באופן פתאומי ב-1974 היה או'דלה המועמד המוסכם לתפקיד על כל המפלגות.
נשיא אירלנד
כהונתו של או'דלה כנשיא הייתה שנויה במחלוקת. מחד, הוא היה אהוד בקרב דוברי השפה האירית ובקרב אמנים שיצרו בה וזכה לכבוד מצדם של רפובליקנים. מאידך, יחסיו עם ממשלת הקואליציה ועם חובבי השפה האנגלית, במיוחד עם קונור קרוס או'בריין וליאם קוסגרייב, היו מתוחים מאוד.
החלטתו להפעיל את סמכותו להעביר נוסח הצעת חוק לעיונו של בית המשפט העליון כדי לבחון את התאמתו לחוקה, גרמה לו להתעמת עם הקואליציה של מפלגת פיאנה גייל ושל מפלגת הלייבור. בעקבות רציחתו של שגריר בריטניה באירלנד, כריסטופר אברט ביגס, על ידי הצבא האירי הרפובליקני ב-23 ביולי 1976, הודיעה הממשלה על כוונתה להכריז על מצב חירום לאומי. או'דלה העביר את הצעת החוק ליישום מצב החירום לבית המשפט העליון. בית המשפט העליון אישר שהחוק מתיישר עם החוקה וב-16 באוקטובר חתם עליו הנשיא. באותו יום נהרג שוטר מהגארדה שיכנה (משטרת אירלנד) מפצצה שהפעיל הצבא האירי הרפובליקני במונטמליק (Mountmellick). שרים בממשלה ראו בצעדיו של או'דלה ככאלה שעודדו את ביצוע ההרג. ביום המחרת תקף שר ההגנה, פאדי דונגן, באוזני קציני צבא בכירים, את הנשיא על כך שהפנה את הצעת החוק לבית המשפט העליון. מתוך עיון במסמכיו האישיים של או'דלה ניתן לראות שהוא החשיב את מערכת היחסים בינו (המפקד העליון של כוחות ההגנה של אירלנד) לבין שר ההגנה, כ"חסרי תקנה" עקב ההערות שהשמיע על הנשיא באוזני צמרת הצבא. דונגן הציע שהוא יתפטר, אך ראש הממשלה קוסגרייב סירב לקבל את התפטרותו. היה זה הקש ששבר את או'דלה, שסבר שקוסגרייב נכשל גם בחובתו החוקתית לעדכן את הנשיא באופן סדיר. הוא התפטר ב-22 באוקטובר 1976, "כדי להגן ולשמור על הכבוד והעצמאות של הנשיאות כמוסד". בתפקיד הנשיא ירש אותו פטריק הילרי.
קרול או'דלה הלך לעולמו ב-1978, פחות משנתיים לאחר התפטרותו מתפקיד הנשיא. הוא נקבר בסנים (Sneem) שבמחוז קרי.
לגו נינג'גו
לגו נינג'גו (באנגלית: Lego Ninjago: Masters of Spinjitzu) היא סדרת טלוויזיה מונפשת המספרת על שישה נינג'ות: קאי, קול, ג'יי, לויד, זאין וניה המתמחים באמנות לחימה המכונה "ספינג'יטסו" (Spinjitzu).
הסדרה מבוססת על קו צעצועים באותו השם של חברת לגו. הסדרה עלתה לשידור ב-14 בינואר 2011, ושודרה בישראל בערוץ ניקלודיאון, בערוץ הילדים ולאחר מכן בערוץ "Zoom".
דיבוב
דמויות
דניס ואוורו
דניס ואוורו (בסלובקית: Denis Vavro; נולד ב-10 באפריל 1996) הוא כדורגלן סלובקי, המשחק בעמדת הבלם בפ.צ. קופנהגן.
קריירת מועדונים
ואוורו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ז'ילינה. ב-20 באפריל 2013, ואוורו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד א.ס. טרנצ'ין.
ב-26 באוגוסט 2017, ואוורו חתם לחמש שנים בפ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית.
ב-4 ביולי 2019, ואוורו חתם בלאציו מהסרייה א' תמורת 10 מיליון אירו.
ב-1 בפברואר 2021, ואוורו הושאל לווסקה מליגת העל הספרדית.
קריירה בינלאומית
ב-8 בינואר 2017, ואוורו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה, בהפסד 3-1 ל, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת.
ואוורו נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020.
רונאלד דה בור
רונאלד דה בור (בהולנדית: Ronald de Boer; נולד ב-15 במאי 1970 בהורן שבהולנד) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת הקשר במדי מספר קבוצות באירופה ובקטר ובמדי נבחרת הולנד. הוא אחיו התאום של פרנק דה בור. לרוב דה בור שיחק בצד הימני של הקישור או ההתקפה.
קריירה
דה בור תחילה שיחק ברמה חובבנית בקבוצות קטנות בהולנד, לפני שהתחיל בקריירה מקצוענית במדי קבוצת אייאקס אמסטרדם ב-1988. בשורות הקבוצה שיחק שלוש שנים, לפני שעבר לטוונטה אנסחדה למשך שנתיים. הוא חזר לאייאקס ב-1993 והיה לאחד מהשחקנים הבולטים בקבוצה ואף זכה עמה בליגת האלופות ב-1995. ב-1998 עבר עם אחיו לקבוצה הספרדית ברצלונה, אך ב-2000, לאחר שלא זכה למעמד של שחקן קבע והצליח להבקיע שער בודד ב-33 משחקים, עבר לגלאזגו ריינג'רס שאימן ההולנדי דיק אדבוקאט. בקבוצה הסקוטית שיחק במשך ארבע שנים מוצלחות ואחיו חבר אליו ב-2004. שניהם העבירו את עונותיהם האחרונות ככדורגלנים בקטר.
אירופיום
אירופיום (באנגלית: Europium) הוא יסוד כימי מתכתי מסדרת הלנתנידים שסמלו הכימי Eu ומספרו האטומי 63. הוא נמנה עם משפחת היסודות הנדירים, אם כי למעשה הוא אינו נדיר, אלא מפוזר בדלילות ולכן יקר להפקה.
תכונות
אירופיום הוא היסוד הפעיל ביותר מסדרת הלנתנידים והוא מתחמצן במהירות באוויר. כמו לנתנידים אחרים, אירופיום מתלקח באוויר בטמפרטורה של 150-180°C.
שימושים
לאירופיום אין שימוש מסחרי בצורתו המתכתית. בעבר הוא שימש ליצירת לייזרים ובזכות יכולתו לספוג נייטרונים הוא נמצא בכורים גרעיניים. אירופיום חמצני Eu2O3 שימש ליצירת צבע אדום בטלוויזיות. מלחי אירופיום מתחרים עם חומרים פלואורסצנטיים (תרכובות זרחן) מכיוון שחלקם זוהרים ימים לאחר שנחשפו לכמה דקות באור.
היסטוריה
אירופיום הופק לראשונה על ידי פול אמיל לקוק (Paul Émile Lecoq de Boisbaudran) ב-1890 משברי סמריום - גדוליניום. אירופיום מתכתי טהור בודד רק בשנים האחרונות.
צורה בטבע
אירופיום מעולם לא נמצא בטבע בצורתו החופשית ויש סוגי מינרלים רבים שמכילים אותו. מינרלים:
רעילות
מנגנוני רעילותם של תרכובות אירופיום עוד לא הובנו במלואם מכיוון שטרם נחקרו, אך אין עדויות שאירופיום רעיל יותר מלנתנידים אחרים. לאירופיום אין תפקיד ביולוגי.
קלוני (עיר)
קלוני (בצרפתית: Cluny) היא קומונה במחוז סון ולואר (Saône-et-Loire) בחבל בורגון-פראנש-קונטה שבמזרח צרפת, כ-20 ק"מ מצפון-מערב למקון.
ג'ני לינד
ג'ני לינד (באנגלית: Jenny Lind, בשוודית: Johanna Maria Lind; 6 באוקטובר 1820 – 2 בנובמבר 1887) הייתה זמרת סופרן שוודית.
קלוני (עיר)
היסטוריה
העיירה התפתחה מסביב והודות למנזר קלוני, שנוסד על ידי הדוכס וילהלם הראשון מאקוויטניה ב-910. אורח החיים של מנזר קלוני היה כזה שהנזירים היו עסוקים בתפילה רוב שעות היום והיו זקוקים לאנשי שירות שיטפלו עבורם בצורכי היום-יום. עובדים אלו התיישבו סביב המנזר והקימו יישוב. כאשר עלתה קרנו של המנזר הגיעו אליו מבקרים רבים שנזקקו לשירותי לינה ואוכל. המנזר סיפק שירותים אלו רק לאורחים נבחרים, לנזירים ממנזרים אחרים ולחלק מאנשי הכמורה. כל השאר נזקקו לרכוש שירותים אלו בכפר וכך התפתח הכפר.
ג'ני לינד
קורות חייה
ג'ני לינד נולדה בשם יוהנה מריה לינד בסטוקהולם. תאריך לידתה איננו ודאי, כיון שבהגיעה לניו יורק ב-1 בספטמבר 1850 נרשמה כבת 39, ומכאן שנולדה ב-1810 או 1811 (או שברישומי רשויות ההגירה נפלה טעות). ב-5 בפברואר 1852, בבוסטון, נישאה למלחין והפסנתרן היהודי-גרמני אוטו גולדשמידט.
קולה של ג'ני לינד הצטיין ביופיו כבר בילדותה. הרקדנית הראשית של האופרה המלכותית השוודית שמעה אותה שרה כשהייתה בת תשע, התרשמה מכשרונה ומן האפשרויות הגלומות בקולה והסדירה את קבלתה לבית הספר של התיאטרון המלכותי. ג'ני החלה להופיע על הבימה בגיל 10 ובגיל 17 הייתה מחביבות הקהל באופרה המלכותית. בגיל 20 הייתה חברה באקדמיה המלכותית של שוודיה וזמרת החצר של מלך שוודיה.
תחילת הקריירה
התפקיד החשוב הראשון ששרה היה אגאתה ב"קלע החופשי" של ובר, ב-1838. אירופה קיבלה אותה בתשואות ובשנת 1841 יצאה להשתלם בפריז אצל מנואל גארסיה.
בשנת 1847 נסעה ללונדון, שם נודעה עם הזמן כ"זמיר השוודי". הופעתה הראשונה באנגליה התקיימה ב-4 במאי של אותה שנה, בתפקיד אליס ב"רוברט השד" של מאיירבר. מכאן ואילך נחלה הצלחות גדולות בלונדון, מנצ'סטר, ליברפול, ברלין וסטוקהולם.
בינואר 1849 הופיעה בנוריץ', אנגליה, בקונצרט שארגנה אגודת המקהלה של נוריץ'. העיר מצאה חן בעיניה במידה כזאת, שכעבור חודש שבה והופיעה שם ללא תמורה בשני קונצרטים. הכנסות הקונצרטים, בסך 1,253 לירות שטרלינג, נתרמו לצדקה וסייעו לרכישת בית לייסד בו בית חולים לילדים.
לינד נחפזה להתארס עם קפטיין ג'ורג' ג'ונס האנגלי, אך דחתה את מועד כלולותיהם בגלל חילוקי דעות בפרטי הסכם הנישואים. בהיותה אשת עסקים תקיפה לא פחות משהייתה זמרת, התנגדה ג'ני בתוקף לתביעתו, שתפרוש מן הבימה ותשיר רק בכנסייה או למטרות צדקה. כמו כן דחתה על הסף סעיף בהסכם, שחייב אותה להעביר את כל הונה על שם ג'ורג'. בסופו של דבר היה זה ג'ורג' עצמו ששם לאל כל סיכוי לקיום הנישואים, כאשר נרדם באחד הערבים כשלינד שרה לפניו. פגועה וזועמת, עזבה את אנגליה ונסעה לגרמניה בתקווה לשכוח את הארוס שהכזיב.
בחורף 1849–1850 התקבלה לינד כחברה באחוות סטודנטים גרמנית בגטינגן, האישה היחידה באחווה גרמנית קלאסית. חבריה לאגודה כינוה "ליידי ג'ני הקטנה".
הופעותיה בארצות הברית
אותה שנה הגיע שמה לאוזני האמרגן פי. טי. ברנום, שהחליט להיבנות מהצלחתה הקופתית הגדולה והזמינה לארצות הברית אף כי לא שמע מעולם את שירתה. לינד נענתה להצעתו, שהייתה כרוכה בתשלום שכר נדיב, לאחר שקיבל את תנאיה, להביא עמה את המנצח, המלחין והפסנתרן הגרמני יוליוס בנדיקט, שעמו עבדה באנגליה ואת הבריטון האיטלקי ג'ובאני בלטי לשיר עמה, כיון שרסיטלים לזמרת סולו לא נודעו עוד לקהל המאזינים האמריקאי. בהתחשב בעלותם המשותפת, ברנום התחייב לסכום משמעותי מאוד בהבאת לינד ופמלייתה המוזיקלית לארצות הברית, ולינד הזהירה והמעשית דרשה שיפקיד את הכסף המובטח בחשבון הבנק שלה באנגליה לפני צאתה לארצות הברית. ברנום טרח רבות לגייס את הסכום הדרוש, בניגוד לניסיון העבר שלו במגעיו עם אמנים, אבל מאמציו עלו יפה ולינד הגיעה לאמריקה בזמן שנקבע, לאחר חריש עמוק בתודעת הקהל האמריקאי, שלא ידע עליה קודם, ויצאה למסע קונצרטים בעריה העיקריות של אמריקה. לינד תרמה חלק ניכר מרווחיה לצדקה, נוהג שעלה בקנה אחד עם דמותה כפי שתוארה לאמריקאים וסייע לחבב אותה עליהם.
מסע הקונצרטים של לינד באמריקה נחל הצלחה רבתי והעיתונות האמריקאית החלה לכנותה, כמו זו האנגלית לפניה, בשם "הזמיר השוודי". בוושינגטון הייתה הראשונה להופיע בתיאטרון הלאומי המחודש. "האולם הלאומי החדש" הורחב להכיל 3,400 איש לקראת בואה וכוחות משטרה מוגברים נקראו לשמור על הסדר בקרב ההמונים, שצבאו על הקופות. מושב הקונגרס נדחה ושופטי בית המשפט העליון באו לשמוע את הקונצרט.
בתקופת שהותה בארצות הברית, נישאה לינד ב-5 בפברואר 1852 לינד למלחין הגרמני אוטו גולדשמידט. ג'ני ואוטו חזרו יחדיו לאירופה במאי של אותה שנה באוניה שהביאה אותה לאמריקה.
לזוג נולדו שלושה ילדים, ואלטר אוטו, שנולד בגרמניה ב-1853, ג'ני מריה קתרין שנולדה ב-1857 באנגליה וארנסט סוונד דויד שנולד ב-1861 באנגליה.
השנים שאחרי
לאחר שובה לאירופה סיימה ג'ני לינד את קריירת השירה שלה, אך המשיכה להופיע בהזדמנויות שונות, באורטוריות, קונצרטים והופעות מקהלה, תוך שימת דגש מיוחד על יצירות באך. עד סוף חייה המשיכה לחיות באנגליה, שם עסקה בפילנתרופיה ולמשך שנים אחדות גם בהוראת שירה בקולג' המלכותי למוזיקה. הופעתה הפומבית האחרונה הייתה בדיסלדורף, גרמניה, ב-20 בינואר 1870, באורטוריה "רות" שחיבר בעלה.
ג'ני לינד נפטרה ב-2 בנובמבר 1887 ממחלת הסרטן ונקברה במאלוורן, ווסטרשייר. לאחר מותה פרסם בעלה אוטו גולדשמידט את הביוגרפיה שלה. היא ציוותה חלק ניכר מהונה למלגות לימודים לסטודנטים שוודים.
הנצחתה
דיוקנה של לינד מתנוסס על שטר כסף שוודי בערך של 50 קרונות. שמה הונצח במקומות שונים באנגליה, בין היתר במוזיאון "אוספי יורק גייט" של האקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון. בקליפורניה נקראה עיירה מתקופת הבהלה לזהב על שמה, אף כי כל הופעותיה באמריקה היו בחוף המזרחי. דמותה הונצחה בסרטי קולנוע. בשנת 1930 הופק בהוליווד סרט עם גרייס מור בתפקיד לינד, ובשנת 1941 שיחקה אילזה ורנר את דמותה של לינד בסרט גרמני בשם "הזמיר השוודי".
סוראפל דגנצ'או
סוראפל דגנצ'או (באמהרית: ሱራፌል ዳኛቸው; נולד ב-11 בספטמבר 1997 באתיופיה) הוא כדורגלן אתיופי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת פאסיל קנמה מליגת העל האתיופית ובנבחרת אתיופיה.
קריירה בינלאומית
ב-4 באוגוסט 2019 ערך דגנצ'או את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אתיופיה, בניצחון 4-3 על נבחרת ג'יבוטי במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות 2020. ב-19 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת חוף השנהב במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021.
הוא נכלל בסגל נבחרת אתיופיה לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021.
אנרגי קוטבוס
'''פ.צ. אנרגי קוטבוס (בגרמנית: FC Energie Cottbus''') הוא מועדון כדורגל גרמני מהעיר קוטבוס שבחבל לאוסיץ אשר במדינת ברנדנבורג. המועדון שיחק בעונת 2018/19 בליגה הגרמנית השלישית אך לאחר עונה זו ירד לליגה אזורית צפון-מזרח.
רשמית, נוסד המועדון ב-1963 תחת השם אס-צה (SC) אנרגי קוטבוס, ולאחר גלגולים שונים קיבל ב-1990 את שמו הנוכחי. אך במובנים מסוימים ניתן לזהות את שורשיו המוקדמים כבר ב-1919. קנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל היא חברת כבוד במועדון.
1919-1933: שורשים
ב-1919 ייסדו כורי פחם מהעיירה מארגה, מועדון כדורגל בשם גליקאאוף מארגה (Glückauf Marga). המועדון התפרק ב-1925 ותחתיו הקימו הכורים מועדון חדש בשם אף-אס-פאו שטורם מארגה (FSV Sturm Marga). ב-1933 עלתה המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה, ובמסגרת מלחמתה באיגודי עובדים ושאר התארגנויות פוליטיות, אסרה על פעילותו של המועדון.
1949-1966: כדורגל ופוליטיקה
המועדון שב לפעילות לאחר מלחמת העולם השנייה, ב-1949, תחת השם פרנץ מרינג מארגה (Franz Mehring Marga), שבחלוף שנה הוחלף לבה-אס-גה אקטיפיסט בריסקה-אוסט (BSG Aktivist Brieske-Ost). שמו של המועדון שונה שוב ב-1954 לאס-צה אקטיפיסט בריסקה-זנפטנברג (SC Aktivist Brieske-Senftenberg). במהלך שנות ה-50 התמקמה הקבוצה בדרך כלל במרכז הטבלה של הליגה המזרח-גרמנית.
בתחילת שנות ה-60 התדרדר המועדון עד לליגה הרביעית. שלטונות מזרח-גרמניה, שנהגו להתערב בענייניהן של אגודות הספורט משיקולים פוליטיים שונים, הורו ב-1963 להעביר את כל השחקנים למועדון אס-צה אנרגי קוטבוס, שאך זה נוסד.
באמצע שנות ה-60 יזמו השלטונות ארגון מחדש בכדורגל המזרח-גרמני, במסגרתו הופרדו קבוצות כדורגל מאגודות הספורט שבתוכם פעלו. קבוצת הכדורגל של אס-צה אנרגי התהוותה מחדש תחת השם בה-אס-גה פון בודו קראוץ (BSG Von Bodo Krautz), אך ב-31 בינואר 1966 שונה שמה לבה-אס-גה אנרגי. תאריך זה נחשב כיום למועד הייסוד הרשמי של המועדון.
1966 ואילך: מהליגה המזרח-גרמנית לבונדסליגה
מ-1966 עד 1990 העביר המועדון את זמנו בין הליגה המזרח-גרמנית הראשונה לשנייה. עם איחוד גרמניה ב-1990 שונה שמו בפעם האחרונה לאף-צה אנרגי קוטבוס, והוא מצא את עצמו בליגה הגרמנית השלישית. ב-1997 העפילה הקבוצה לליגה השנייה (הבונדסליגה השנייה), ובשנת 2000 הצליחה להגיע לראשונה לליגה הבכירה. לאחר שלוש עונות בבונדסליגה הראשונה התדרדרה הקבוצה שוב לבונדסליגה השנייה, והחמיצה הזדמנות לעלות שוב בעונה שלאחר מכן, תוך שהיא נאלצת לראות את מיינץ 05 מעפילה על חשבונה רק בזכות הפרש שערים עדיף.
בסיום עונת 2005/2006 הצליחה קוטבוס לחזור לבונדסליגה הראשונה, ואת עונת 2006/2007 סיימה במקום ה-13 תוך שהיא מבטיחה לעצמה עונה נוספת בין 18 הגדולות של גרמניה. בעונת 2008/2009 ירדה הקבוצה לליגת המשנה הגרמנית. בסיום עונת 2013/2014 רשמה הקבוצה ירידת ליגה נוספת, כשירדה לליגה השלישית בגרמניה. בסיום עונת 2015/2016 הקבוצה ירדה לליגות האזוריות, שהן הדרג הרביעי בחשיבותו בגרמניה, לראשונה מאז איחוד גרמניה. בעונת 2017/18 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הגרמנית השלישית. בעונת 2020/21 היא משחקת בליגה אזורית צפון-מזרח.
ג'פרי דונובן
ג'פרי דונובן (אנגלית:  Jeffrey Donovan; נולד ב-11 במאי 1968) הוא שחקן ובמאי טלוויזיה אמריקאי. מוכר בזכות תפקידו הראשי בכמייקל ווסטון בסדרת דרמת הפעולה "סוכן מחוק" ובזכות הופעותיו בסרטים "ההחלפה", "ג'יי. אדגר", "פרויקט המכשפה מבלייר 2" ו"סליפרס".
ביוגרפיה
דונובן נולד בעיר אמסבארי שבמסצ'וסטס וגדל לצד אמו החד הורית ושני אחיו. למד ב"אוניברסיטת ברידג'ווטר" לפני שהועבר לאוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט, משם סיים עם תואר בתיאטרון. לאחר מכן נסע לניו יורק כדי להרוויח תואר מ"בית הספר לאומנויות טיש" שבחסותו של " אוניברסיטת ניו יורק".
קריירת משחק
בשנת 1995, הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "Throwing Down", והתארח בפרק בסדרה "חוק וסדר". ב-1996, הוא התפרסם בדרמה של בארי לוינסון "סליפרס" בתפקיד הסוהר המתעלל הנרי אדיסון. בין השנים 1998–1997, הופיע בשלושה פרקים בסדרת הדרמה המצליחה "המתחזה". ב-1999, התארח בשני פרקים בסיטקום "ספין סיטי". בשנת 2000 כיכב דונובן בתפקיד ראשי בסרט האימה "פרויקט המכשפה מבלייר 2" בתור ג'פרי פטרסון, המדריך של הסטודנטים לקולנוע, ושיחק בסרט "פתיון".
בשנת 2004 שיחק בתפקיד ראשי לצידה של ורה פרמיגה בסדרת הדרמה שהפיק כוכב הקולנוע ברוס ויליס "לגעת ברוע". ב-2005 הופיע בתפקיד קטן בקומדיה "היצ'" והתארח בשני פרקים בסדרה "CSI: מיאמי". ב-2006 שיחק לצידה של כוכבת הקולנוע אשלי ג'אד בסרטה הראשון של השחקנית ג'ואי לורן אדמס "השכם בבוקר". בשנת 2007 התפרסם בתפקיד המרגל מייקל ווסטון בסדרת דרמת הפעולה "סוכן מחוק", דונובן שיחק בתפקיד במשך שבעת עונותיה והיה שותף בפועל להפקה של 30 פרקים. באותה שנה הצטרף לעונה השישית של סדרת הפשע "ג'ורדן" בתפקיד הפרקליט ויליאם אייברס.
ב-2008 שיחק בסרטו של קלינט איסטווד "ההחלפה" בתפקיד קפטן ג'יי. ג'יי גונס, המפקד במחלקה לטיפול בקטינים של משטרת לוס אנג'לס. ב-2011 נבחר פעם נוספת על ידי איסטווד להופיע בסרטו "ג'יי. אדגר" לצידם של לאונרדו דיקפריו ונעמי ווטס בתפקיד הפוליטיקאי רוברט קנדי. באותה שנה, גם ביים והפיק את סרטו הראשון "סוכן מחוק: נפילתו של סאם אקס" בכיכובו של ברוס קמפבל.
בשנת 2015, דונובן שיחק בסדרה "פארגו", ובסרט "סיקאריו". בין השנים 2016-2017, שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "עין הרע. ב-2017, שיחק בסרט "מעל החוק". בשנת 2019, שיחק בסרטים "לוסי בשמיים" ו"משפטו של טד בנדי" בכיכובו של זאק אפרון ודובב את דמותו של סטיב בסרט ההנפשה "וונדר וומן: השושלת ממשיכה". בשנת 2020, שיחק סוכן FBI בסרט "גנב עם כבוד" בכיכובו של ליאם ניסן. ב-2021, שיחק בסרט "שומר טינה" והתארח בפרק בסדרה "בלתי מנוצח".
חיים אישיים
במסגרת לימודיו הוציא דונובן חגורה שחורה בקראטה, בנוסף עוסק גם באמנויות הלחימה אייקידו וג'ו ג'יטסו ברזילאי. בשנת 2009 הוא נעצר בעוון נהיגה תחת השפעת אלכוהול.
באוגוסט 2010 התארס דונובן עם הדוגמנית מישל וודס. הם התחתנו ב-25 באוגוסט 2012. בתם קלייר, נולדה בדצמבר אותה שנה. ב-2014, נולד בנם לוקאס וב-2017, נולדה להם בת נוספת.
גשר זיגזג
גשר זיגזג הוא גשר להולכי רגל המורכב מכמה מקטעים, שכל אחד מהם מוצב בזווית כלשהי ביחס למקטעים הצמודים אליו, ולרוב עם פניות לסירוגין ימינה ושמאלה. מבנה הזיג-זג מגביר את היציבות, וכן משמש כאמצעי לעיצוב נוף בחצותו בריכות נוי. גשרי זיגזג בנויים בדרך כלל מקורות עץ או מלוחות אבן.
גשרי זיגזג משולבים לעיתים קרובות בגנים סיניים, יפניים, ובגני זן. בגנים הסיניים יהיה זה בדרך כלל גשר תשע פניות מסורתי. כיום משולבים גשרי זיגזג בגנים מודרניים, בפארקים עירוניים ציבוריים ובגנים בוטניים.
פילוסופיה
מבחינה פילוסופית, המטרה בשימוש בגשר כזה, שנבנה על פי פילוסופיית הזן ותורותיו, היא למקד את הקשב של ההולך למקום ולזמן – "להיות כאן, עכשיו". מכיוון שלעיתים אין לגשר מעקות, בהחלט ייתכן שהולך לא קשוב ייפול אל המים.
הזג-זג של שבילים וגשרים פועל גם לפי עיקרון הפנג שווי.
Cuts Both Ways
Cuts Both Ways (בעברית: לכאן ולכאן) הוא אלבום הבכורה של הזמרת גלוריה אסטפן, אשר יצא ב-28 ביולי 1989, וגם האחרון ביחד עם להקתה Miami Sound Machine שעתה לה קולות רקע בחלק מהשירים באלבום זה. אף על פי שהאלבום חתום על שמה של אסטפן גם שמה של Miami Sound Machine מופיע על עטיפת האלבום.
בכמה מדינות דוברות ספרדית שמו של האלבום היה Doblemente Herida.
היסטוריה
עוד לפניי שאלבום זה יצא אסטפן כבר ביססה את מעמדה כאחת הזמרות הלטיניות המצליחות ביותר בעולם כאשר הייתה הסולנית של להקת Miami Sound Machine. אך בשנת 1988 אסטפן הרגישה צורך לצאת לקריית סולו, אם כי הלהקה המשיכה ללוות אותה באלבום זה ובסיבוב ההופעות הנלווה לו כזמרי הליווי שלה (בעלה אמיליו אסטפן שהיה חלק מההרכב המשיך ללוות אותה גם לאחר מכן).
הסינגל הראשון שיצא מהאלבום היה השיר "Don't Wanna Lose You" אשר היה ללהיט והפך לאחד מהשירים המצליחים בקריירה של אסטפן. בין היתר השיר הגיע למקום הראשון בארצות הברית וזיכה אותה למעמד זהב במדינה. בנוסף הוא הגיע לעשירייה הפותחת בבריטניה, אירלנד והולנד. הסינגל השני מהאלבום היה השיר "Get On Your Feet" אשר יצא כסינגל בארצות הברית, בריטניה ויפן. בארצות הברית זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-11. גם ביפן זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-10 אך בבריטניה זכה להצלחה פחותה כאשר הגיע למקום ה-23. "Here We Are" היה לסינגל השלישי מהאלבום וזכה להצלחה בארצות הברית גם הוא כאשר נכנס למקום ה-6. במדינה ולימים גם נהיה לאחד משירי החותמת של אסטפן. הסינגל הרביעי מהאלבום היה השיר "Oye Mi Canto (Hear My Voice)", אשר יצא כסינגל בארצות הברית, אירופה ובריטניה אך זכה להצלחה פחותה מיתר השירים כאשר הגיע למקום ה-48 בלבד בארצות הברית. הסינגל האחרון מהאלבום היה שיר הנושא אך גם הוא לא זכה להצלחה גדולה כאשר הגיע למקום ה-44 בלבד בארצות הברית.
הזמר ג'ון סקאדה עשה קולות רקע לחלק מהשירים באלבום ועד עם אסטפן גם על אלבומה הבא.
קרן השתלמות
קרן השתלמות היא קופת גמל בישראל שנועדה תחילה לשכירים וכעבור שנים נפתחה גם לעצמאים ולחברי קיבוצים ומושבים שיתופיים, שנועדה במקור לשמש את העובדים למימון השתלמויות כגון כנסים מקצועיים ולימודי המשך, אולם כיום משמשת על פי רוב כאפיק חיסכון כללי לטווח בינוני – האפיק היחיד שלא לטווח ארוך, שנותר פטור ממס לאחר הרפורמות במיסוי שוק ההון בישראל. מאז 2017, לצד האפשרות לנהל את השקעת כספי ההשתלמות על ידי מוסדות פיננסיים, יכולים העמיתים לבחור לנהל את כספם שבקרן באופן עצמאי, במסלול המכונה קופת גמל בניהול אישי.
הטבות מס
לפי, הפקדות המעסיק לקרן השתלמות פטורה ממס הכנסה, בגבולות הפרשה של העובד של עד 2.5% מהמשכורת הקובעת (שבה נכללים רכיבי השכר הקבועים של העובד) והפרשת המעביד של עד 7.5% (לכל היותר פי שלושה מחלק העובד) מהמשכורת הקובעת, וזאת עד לתקרת שכר חודשי של פעמיים התקרה לתוספת היוקר (15,712 ש"ח לחודש ב-2015). ניתן להפריש לקרן כספים גם מעבר לתקרה, אך עליהם לא יחול הפטור. עבור עצמאים, הטבת המס ניתנת להפקדה בסך של עד 7% מההכנסה החייבת ועד תקרה של 265,000 ש"ח בשנה (סכום הפקדה מקסימלי של 18,600 ש"ח). הסכום המוכר כהוצאה לצורכי מס יהיה עד 4.5% מההכנסה החייבת (עד 11,925 ש"ח בשנת 2020). תקרת ההפקדה המוטבת משתנה כל שנה בהתאם לקביעת משרד האוצר.
הטבת מס נוספת כוללת פטור ממס על רווחי ההון שצברה הקרן, במידה והכספים נמשכים לאחר שש שנים ויותר מיום פתיחת הקרן, או לאחר שלוש שנות ותק לצורך מימון השתלמות או לימודים, או במקרה של משיכת הכספים על ידי גבר מעל גיל 67 או אישה מעל גיל 62. תקרות ההפקדה הנהנות מהפטור ממס רווח ההון עמדו ב-2015 על הפקדה שנתית של 18,854 לשכיר ו-18,600 לעצמאי. עובדה זו הפכה את קרנות ההשתלמות לערוץ חיסכון (פטור ממס) גרידא, שבמקרים רבים אינו משמש כלל להשתלמות.
בשנת 2011 רק 37% מהשכירים החזיקו בקרנות השתלמות, והעשירון העליון זכה ב-81% מהטבת מס זו, שגובהה כ-2.5 מיליארד ש"ח בשנה. לאור אי-שוויון זה המליצה, במאי 2000, ועדת בן בסט לרפורמה במס הכנסה לבטל את הפטור ממס לקרנות ההשתלמות, אך עקב התנגדות עזה של ההסתדרות לא מומשה המלצה זו. בשנת 2014 נעשו צעדים להרחבת האוכלוסייה הנהנית מקרנות השתלמות, באמצעות קביעת זכות זו בהסכמים קיבוציים לענף הניקיון ולענף השמירה והאבטחה, שלהם הוצאו צווי הרחבה.
מורים וגננות בישראל
אצל מורים וגננות משמשת קרן ההשתלמות למימון הקיום בעת יציאה לשנת השתלמות (שנת שבתון), בה אינם עובדים בהוראה.
בישראל קיימות שלוש קרנות השתלמות לעובדי הוראה: שתיים של הסתדרות המורים ואחת של ארגון המורים:
הקרנות לא נועדו למטרת חיסכון אלא לצורך מימוש היציאה לשנת השבתון, אם כי בתנאים מסוימים ניתן למשוך את הכסף שנצבר בהן. הצבירה בקרן ההשתלמות למורים גבוהה יותר והיא מורכבת מהפרשות המורה בשיעור של 4.2% ממשכורתו ומהפרשות המעביד בשיעור של 8.4% מגובה המשכורת זו. סך כל הצבירה (מעביד + עובד) מסתכם בשיעור של 12.6% מגובה המשכורת. אולם במשיכת הכסף ללא יציאה לשבתון, יכולים המורים במרבית המקרים לקבל רק 89% מכספי המעביד.
מורים היוצאים לשבתון זכאים לסל שבתון, שאינו מוגבל לגובה הסכום שנצבר לרשותם. סל השבתון כולל בין היתר מלגת קיום חודשית בשווי 66% משכרם (למורים היוצאים לשבתון לאחר מחזור חיסכון בן 7 שנים מלגת הקיום היא של 77% משכרם), מימון לימודים והשתלמויות, ועוד.
שנת השבתון נחשבת למורים כשנת ותק, וזאת במידה והשלימו את חובת הלימודים לפי דרישות קרן ההשתלמות.
מחלף ירקון
מחלף ירקון הוא מחלף המפגיש את כביש 5 ("חוצה שומרון") וכביש 40. הוא נמצא בצפון-מזרח פתח תקווה בסמוך לגבולה עם הוד השרון, ומצפון-מערב לראש העין. המחלף נקרא על שם נחל הירקון העובר בסמוך והוא נפתח לתנועה במאי 1997. ועדת השמות קבעה ששם המחלף יהיה "מחלף ירקונים" אך במע"ץ טענו שהשלט קטן מדי עבור שם זה ולכן קצרה את השם. בטרם הקמת המחלף היה במקום צומת שנחנך באוגוסט 1987 עם סלילת כביש 5 בקטע מצומת מורשה לכיוון אריאל.
המחלף מאפשר נסיעה רצופה על גבי גשר בכביש 5, ללא רמזורים. בכביש 40 כוללת הנסיעה רמזורים. המעבר בין הכבישים מתאפשר בכל הכיוונים.
סמוך למחלף נמצאים תחנת הרכבת פתח תקווה סגולה ומתחם מסחרי גדול הנקרא "מתחם ירקונים". באוגוסט 2018 קבע בית המשפט המחוזי מרכז כי ב-1 בינואר 2019 יפונה המתחם, שהוקם ללא היתר על קרקע חקלאית.
פרדריק (מרילנד)
פרדריק (באנגלית: Frederick) היא עיר במרילנד שבארצות הברית. העיר נחשבת לפרשת דרכים חשובה באזור. כיום מתגוררים בפרדריק כ-65,000 תושבים, והיא העיר השנייה בגודלה במדינה לאחר בולטימור. ישנן מחלוקות לגבי מקור שם העיר, אך היא ככל הנראה קרויה על שם פרידריך השני, מלך פרוסיה או פרדריק, נסיך ויילס.
היסטוריה
עוד לפני הגעת האירופאים, אזור פרדריק היווה פרשת דרכים עבור האינדיאנים. בשנת 1730 הוקמה ההתיישבות האירופאית הראשונה בסביבה, מצפון לפרדריק. בשנת 1745 החלה ההתיישבות בפרדריק עצמה. בסוף המאה ה-18 העיר היוותה נתיב הגירה חשוב למהגרים מגרמניה ׁ(במיוחד אוונגליסטים ולותרנים), סקוטלנד, צרפת ומאוחר יותר גם מאירלנד. בשנים שלאחר מכן העיר הפכה למרכז משפטי ומסחרי חשוב. במהלך המאה ה-19 העיר הייתה ידועה במיוחד בשל הפלורליזם הדתי שבה. בשנת 1818 הוקמה כנסייה מתודיסטית מעורבת ללבנים ולאפרו-אמריקאים. בנוסף על כך, פרדריק הפכה למקור ייצוא נרחב של זהב, נחושת, אבן גיר, שיש, ברזל ומינרלים אחרים. בשנת 1831 נחנכה תחנת הרכבת המקומית.
בשנת 1861 העיר שימשה לזמן קצר כעיר הבירה של מרילנד. באותה השנה מספר מחוקקים מקומיים ניסו (ללא הצלחה) להביא את המדינה לפרישה מהאיחוד ולהצטרפות לקונפדרציית המדינות של אמריקה. בגלל מיקומה, פרדריק הפכה למקום אסטרטגי מאוד. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית עבדים רבים ברחו דרך העיר לעבר הצפון ולאחר מכן הצטרפו לצבא האיחוד כנגד צבא הקונפדרציה. במהלך המלחמה הוקמו בתי חולים רבים בעיר שטיפלו בפצועים משני הצדדים. בדרכו לפגישה עם הגנרל ג'ורג' מקללן, הנשיא אברהם לינקולן עבר בעיר ואף נשא בה נאום קצר. לאורך כל שנות מלחמה העיר הייתה מוקד לעימותים ולמתיחות בין הכוחות השונים, וביולי 1864 צבא הקונפדרציה תקף את העיר ובזז ממנה כ-200 אלף דולר (3.13 מיליון דולר ב-2017).
הקהילה היהודית בעיר נוסדה באמצע המאה ה-18, וקהילה זו התפתחה מאוד באמצע המאה ה-19.
דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010, מתגוררים בעיר כ-65,239 תושבים בכ-27,000 משקי בית. ההרכב הגזעי של העיר הוא: 61% לבנים, 18.6% אפרו-אמריקאים, 0.2% אינדיאנים, 5.8% אסייתים, וכ-14.4% היספנים. כמעט 4% מאוכלוסיית העיר היו משני גזעים או יותר.
לואי-מארי קישרא
לואי-מארי קישרא (בצרפתית: Louis-Marie Quicherat; 13 באוקטובר 1799, פריז – 17 בנובמבר 1884) היה בלשן ומורה צרפתי, לטיניסט ומילונאי שנודע בעיקר הודות למילוניו הלטיני-צרפתי והצרפתי-לטיני.
ביוגרפיה
לואי-מארי קישרא נולד בפריז ב-1799. הוא היה אחיו הבכור של ההיסטוריון ז'ול קישרא. למד בתיכון הקיסרי, לימים תיכון לואי הגדול, בו למד לצדם של אז'ן בירנוף ולואי אשט. בשנת 1819 התקבל לבית הספר היוקרתי "אקול נורמל סופרייר", (שנקרא אז Pensionnat normal) בחוג לספרות. בשנת 1826 עבר את מבחני ההסמכה (agrégation). הוא עבד כמורה לדקדוק ולרטוריקה ובהמשך בשנת 1842 התמנה כמנהל ספריית סנט ז'נבייב (ז'נבייב הקדושה) בפריז. בשנת 1864 נבחר למכון של צרפת בתור חבר באקדמיה לכתובים ולספרות.
קישרא עמל במסירות נפש רבה על חיבור מילוניו הדו-לשוניים לשפה הלטינית. לדברי בן אחיינו, הלטיניסט אמיל שאטלן, עד יום מותו הקדיש כשש עשרה שעות ביממה לעבודה זו ואף פטירתו יוחסה למאמץ היתר בהכנת מהדורה חדשה (העשרים) של המילון. לדברי שאטלן הועסק קישרא רק במעט בעניינים שאינם קשורים ללטינית ובשנותיו האחרונות רק שיחה בלטינית יכולה הייתה להוציאו מאדישותו הגוברת.
ספרים
קישרא חיבר ספרי לימוד רבים למוזיקה, ללטינית ולצרפתית. בין ספריו המפורסמים ביותר היו מילוניו הלטיני-צרפתי והצרפתי-לטיני, שהיו מקור מידע מן החשובים ביותר לחוקרי השפה הלטינית במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. בצרפת בשנת 1934 תפס את מקומו בהוראת הלטינית המילון הלטיני-צרפתית של פליקס גאפיו, שהתבסס על שיטות מילונאיות יותר חדשניות והתמקד יותר בלטינית הקלאסית של קיקרו ויוליוס קיסר.
נתנאל קוק
נתנאל קוק (באנגלית: Nathaniel Cook) היה מעצב סט של כלי שחמט, שהפך לסט התקני בתחרויות שחמט.
קוק רשם את העיצוב כפטנט ב-1 במרץ 1849 על פי צו משנת 1842. קוק היה העורך של העיתון "Illustrated London Times", עיתון בו הווארד סטאונטון כתב טור שחמט קבוע. קוק פנה לסטאונטון בבקשה לפרסם את סט כלי השחמט שעיצב. סטאונטון עשה זאת בטורו מיום 8 בספטמבר 1849 והסט התפרסם מאז בשם סטאונטון.
לכל סט כלים שנמכר צורפה חוברת שנכתבה על ידי סטאונטון, והוא קיבל אחוזים מרווחי המכירות. העיצוב היה מצודד עין והפך לפופולרי מאוד. כלי "סטאונטון" הפכו לכלים התקניים שבהם משחקים עד היום בכל התחרויות הרשמיות.
שדה ארכימדי
במתמטיקה, שדה ארכימדי הוא שדה סדור המקיים את תכונת ארכימדס, שפירושה הוא שאיברי השדה אינם יכולים להיות גדולים מכל מספר טבעי. לדוגמה, השדה הממשי הוא שדה ארכימדי, בעוד שהשדה של טורי לורן מעל השדה הממשי, אינו ארכימדי. ידוע שכל שדה ארכימדי הוא תת-שדה של שדה המספרים הממשיים.
תכונת ארכימדס ושדה ארכימדי קרויים על שם ארכימדס מסירקוזה, שקבע שניתן להשוות כל שני קטעים ממשיים: אם מניחים עותקים של הקטע הקצר בזה אחר זה, בסופו של דבר אפשר יהיה לעבור את הקטע הארוך. בניסוח מודרני, זוהי בדיוק תכונת הארכימדיות של השדה הממשי.
מושג הארכימדיות יוחס לראשונה באופן מפורש לשדות בסביבות 1900, על ידי המתמטיקאי האוסטרי אוטו שטולץ (1842-1905).
הגדרה
כל שדה סדור הוא בעל מאפיין 0, ולכן מכיל עותק של המספרים הרציונליים והשלמים.
התכונות הבאות שקולות זו לזו, ושדה סדור המקיים אותן הוא ארכימדי:
בתכונת ארכימדס משתמשים כדי לנסח מחדש מושגי יסוד באנליזה, כמו למשל התכנסות של סדרה. על-פי ההגדרה המקובלת, סדרה \ \{a_n\} מתכנסת לגבול a אם לכל, מרחקם של אברי הסדרה מ- a, ממקום מסוים ואילך, קטן מ- \ \epsilon. הארכימדיות מאפשרת להחליף את \ \epsilon במספר מהצורה \ 1/n, ובכך לבנות סדרות שבהן האיבר ה- n-י תלוי ב- n.
קשר לתכונות אחרות
תכונת ארכימדס מתקיימת בכל שדה סדור שהוא שלם במובן של קיום חסם עליון, אבל אינה נובעת מן התכונה החלשה יותר, של שלמות במובן הטופולוגי. מצד שני, בשדה סדור ארכימדי, שני התנאים לשלמות מתלכדים. לפרטים, ראו שדה סדור שלם.
ארכימדיות עוברת בתורשה לתת-שדות (כל תת שדה של שדה ארכימדי הוא ארכימדי).
שדה סדור שהוא גם שלם (במובן של חסמים, ולכן ארכימדי), לא ניתן להרחיב תוך שמירה על הארכימדיות:
משפט: אם שניהם שדות סדורים ארכימדיים, ו- \ F שלם, אז \ K=F.
הוכחה: נניח ש- \ x\in K. מן הארכימדיות של \ K נובע שהקבוצה חסומה על ידי מספר טבעי, ולכן היא חסומה גם ב- \ F. נסמן ב- \ t\in F את החסם העליון שלה. אם \ x>t אז קיים \ n טבעי כך ש- \ x-t>1/n ואז, סתירה להגדרת \ t. מצד שני אם \ x<t אז קיים \ n טבעי כך ש- \ t-x>1/n ואז , שוב סתירה. לכן \ x=t\in F.
ז'אן אנצ'ל
ביוגרפיה
ז'אן אנצ'ל נולד ביאשי, שברומניה. הוא היה בן שנה כשהתרחש פוגרום יאשי והוחבא במרתף הבית. אביו הובל באחת מרכבות המוות אך שרד, בעוד ש-27 מבני משפחתו נרצחו באותן פרעות. לאחר המלחמה, אנצ'ל למד היסטוריה באוניברסיטת יאשי, אך לפני סיום לימודיו סולק מן האוניברסיטה ב-1959 משום שנרשם לעלייה לישראל. עם עלייתו ארצה ב-1963 הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא סיים בה תואר ראשון בהיסטוריה כללית ושפות לטיניות ב-1967, וכן תואר נוסף בהיסטוריה של העם היהודי ב-1970. אנצ'ל קיבל שני תוארי מוסמך, האחד בהיסטוריה כללית ב-1972 ואילו השני בארכיונאות ב-1974. בשנת 1977 הוענק לו תואר דוקטור באוניברסיטה העברית בתחום תולדות העם היהודי בעת החדשה.
אנצ'ל היה חוקר ראשי במכון יד ושם ומחברם של מספר ספרי היסטוריה, חלק מהם תורגם לרומנית. בין השאר הוא ערך 12 כרכי מסמכים מקוריים, רובם ברומנית, מתקופת השואה ברומניה. ד"ר אנצ'ל הוזמן להשתתף כחבר בוועדת ויזל, וועדת ההיסטוריונים בראשות חתן פרס נובל לשלום, הסופר אלי ויזל, שכונסה על ידי נשיא רומניה וממחברי הדו"ח הסופי של הוועדה לחקר השואה ברומניה, 2004.
ז'אן אנצ'ל הביא, בעזרת מחקריו בהיסטוריה של השואה, לשינוי בתפיסת חלקה של רומניה בשואה. על פי מחקריו הוכח שרומניה לא נגררה אחרי גרמניה הנאצית, אלא יזמה ואף הקדימה את הגרמנים בפשעים נגד היהודים. מחקריו היו לצנינים בעיני השלטונות הקומוניסטים של רומניה והם עקבו אחריו וניהלו תיק עב כרס על מעשיו, תיק שנחשף לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי. ז'אן אנצ'ל היה חבר בוועדת ההיסטוריונים שזימן נשיא רומניה לבחינת נושא השואה ברומניה ולדברי חברי הוועדה ד"ר טוביה פרילינג וד"ר רפאל ואגו הוא היה "" של הוועדה.
עוד לפני שהתפרסם כהיסטוריון קולו היה מוכר למאזינים לשידורי קול ישראל בשפה הרומנית כשעבד שם כמגיש חדשות וכעורך בשם "יעקב בן שמואל".
פאוזי גולאם
פאוזי גולאם (בערבית: فوزي غلام; בצרפתית: Faouzi Ghoulam; נולד ב-1 בפברואר 1991) הוא כדורגלן צרפתי-אלג'יראי המשחק בעמדת המגן השמאלי באנז'ה ובנבחרת אלג'יריה.
קריירה
לאחר ששיחק בנבחרת הצעירה של צרפת החליט גולאם לייצג את נבחרת אלג'יריה. גולאם זומן לראשונה לסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2013. ב-26 במרץ 2013, גולאם ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–3 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
2013 בישראל
נפטרו
(קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013)
מחסנית קריאות
במדעי המחשב, מחסנית קריאות (באנגלית: call stack) היא מבנה נתונים מסוג מחסנית, המשמש לאחסון מידע אודות השגרות הפעילות של תוכנית מחשב. סוג זה של מחסנית נקרא גם execution stack (מחסנית ביצוע), control stack (מחסנית שליטה), run-time stack (מחסנית זמן ריצה) או machine stack (מחסנית מכונה), ובדרך כלל קוראים לה בקיצור פשוט "המחסנית" (the stack). אף על פי שתחזוקת מחסנית הקריאות חשובה לתפקודן התקין של מרבית התוכנות, לרוב בשפות תכנות עיליות הטיפול בה מבוצע אוטומטית ופרטיה מוסתרים מהמתכנת.
מחסנית קריאות משרתת מספר מטרות קשורות, אבל הסיבה העיקרית לשימוש בה היא לצורך מעקב אחר הנקודה שאליה כל שגרה אמורה להחזיר את השליטה כאשר הביצוע שלה הסתיים. שגרה פעילה היא שגרה שנקראה אבל עדיין לא סיימה את הריצה שלה, שלאחריה השליטה אמורה להיות מועברת חזרה לנקודה שממנה נקראה השגרה. הפעלות כאלו של שגרות יכולות להיות מקוננות (קריאה לשגרה מתוך שגרה, כאשר קריאה רקורסיבית היא מקרה פרטי לכך), ולכן נעשה השימוש במבנה של מחסנית. לדוגמה, אם שגרה בשם  (צייר ריבוע) קוראת לשגרה   (צייר קו) מארבעה מקומות שונים, השגרה   אמורה לדעת לאיזו נקודה לחזור בכל פעם שהביצוע שלה מסתיים. על מנת לעשות זאת, הכתובת בזיכרון יחד עם הוראת הקריאה – "כתובת החזרה" (return address), מתווספת על גבי המחסנית עם כל קריאה.
בנוסף, רוב שיטות הקריאה הרשמיות משתמשות במחסנית לצורכי העברת פרמטרים בין הקוד הקורא לפונקציה הנקראת.
תיאור
מאחר שמחסנית הקריאות בנויה כמחסנית, הקורא (מי שקרא לשגרה) דוחף (push) למחסנית את כתובת החזרה, והשגרה שנקראה, כאשר סיימה לרוץ, שולפת (pop) את כתובת החזרה מהמחסנית ומחזירה את השליטה לאותה כתובת. אם השגרה שנקראה קוראת לשגרה נוספת, היא תדחוף עוד כתובת חזרה על גבי מחסנית הקריאות, וכך הלאה - מידע מצטבר על המחסנית ומרוקן ממנה בהתאם למה שמכתיבה התוכנית. אם הכתיבות למחסנית מנצלות את כל שטח הזיכרון שהוקצה עבור מחסנית הקריאות, מתרחשת שגיאה שנקראת גלישת מחסנית (stack overflow), אשר בדרך כלל גורמת להתרסקות התוכנית. באנגלית, הוספת רשומה של שגרה למחסנית הקריאות לעיתים נקראת winding (ליפוף), ואילו הסרת רשומות נקראת unwinding.
בדרך כלל יש מחסנית קריאות אחת המשויכת לכל תוכנית רצה (או ליתר דיוק, לכל משימה (task) או תהליכון בתהליך), אך יכול להיות שמחסניות נוספות ייווצרו לצורך טיפול בסיגנלים או לריבוי משימות שיתופי. מכיוון שבהקשר זה בכל זאת תמיד יש רק מחסנית עיקרית אחת, ניתן לקרוא לה "המחסנית" (של ה-task).
בשפות תכנות עיליות, פרטי מחסנית הקריאות בדרך כלל מוסתרים מהמתכנת, אשר מקבל גישה רק לסט פונקציות מוגדרות מראש, ולא לזיכרון שעל המחסנית עצמה. זה נקרא אבסטרקציה. לעומת זאת, רוב שפות הסף דורשות מהמתכנת להיות מעורב בניהול המחסנית. פרטי המימוש של המחסנית בכל שפת תכנות תלויים בסוג המהדר, במערכת ההפעלה ובסט הפקודות הזמין.
שימושים
מחסנית קריאות טיפוסית משמשת לאחסון כתובת חזרה, משתנים מקומיים ופרמטרים, אשר יחד מכונים "מסגרת קריאה" (call frame). בסביבות שונות, מחסנית הקריאות יכולה לשמש יותר או פחות פונקציות. כפי שצוין למעלה, השימוש העיקרי במחסנית הקריאות הוא לצורך:
כאשר שגרה נקראת, המקום (הכתובת) של ההוראה שממנה תמשיך הריצה לאחר סיום השגרה צריך להישמר היכנשהו. לשימוש במחסנית לצורך שמירת כתובת החזרה ישנם יתרונות חשובים על פני האלטרנטיבות. אחד היתרונות הוא בכך שלכל משימה (task) יש מחסנית משלה, וכך השגרה יכולה להיות מרובת כניסות (reentrant), כלומר ניתן להפעיל אותה בו זמנית מתוך משימות שונות שעושות דברים שונים. יתרון נוסף הוא שרקורסיה נתמכת באופן אוטומטי. כאשר פונקציה קוראת לעצמה רקורסיבית, יש לשמור את כתובת החזרה עבור כל הפעלה של הפונקציה, כך שמאוחר יותר ניתן יהיה להשתמש בכתובת החזרה כדי לחזור מתוך הקריאה לפונקציה. היכולת הזאת מתאפשרת אוטומטית בשימוש במחסנית.
מחסנית קריאות עשויה לשרת פונקציות נוספות, כתלות בסוג שפת התכנות, מערכת ההפעלה וסביבת המכונה. ביניהן:
לעיתים קרובות שגרות זקוקות לשטח בזיכרון לצורך אחסון הערכים של משתנים מקומיים – המשתנים אשר מוכרים רק במסגרת השגרה הפעילה ולא שומרים ערכים לאחר סיום הריצה של השגרה. בדרך כלל נוח להקצות שטח בזיכרון למטרה זו פשוט על ידי הזזת הקצה העליון של המחסנית על מנת לספק את השטח הנדרש. פעולה כזאת היא מהירה מאוד בהשוואה להקצאת זיכרון על גבי ה-heap. כל הפעלה נפרדת של שגרה מקבלת שטח נפרד משלה במחסנית עבור המשתנים המקומיים.
לעיתים קרובות שגרות דורשות שהקוד שקורא להן יספק ערכים לפרמטרים, ולעיתים קרובות השטח בזיכרון לצורך פרמטרים אלו מוקצה על גבי מחסנית הקריאות. בדרך כלל, אם ישנם רק כמה פרמטרים קטנים, יעשה שימוש באוגרי המעבד לצורך העברת הערכים, אבל אם מספר הפרמטרים גדול ואינו מאפשר לטפל בהם בצורה כזאת, יידרש מקום בזיכרון. מחסנית הקריאות פועלת היטב כמקום עבור פרמטרים אלו, בייחוד מאחר שכל קריאה לשגרה, שיכולה להכיל ערכים שונים עבור הפרמטרים, תקבל מקום נפרד עבור ערכים אלו על גבי מחסנית הקריאות.
אופרנדים (ראו: אופרטור) עבור פעולות אריתמטיות או לוגיות בדרך כלל מאוחסנים באוגרים ושם מבוצעות עליהם הפעולות. עם זאת, ישנם מקרים בהם האופרנדים נערמים לעומק בלתי מוגבל, ובמקרה כזה האוגרים לא יספיקו (מצב הנקרא register spilling). המחסנית שמשמשת לאחסון אופרנדים כאלו, בדומה למחסנית המשמשת לחישוב בכתיב פולני הפוך, נקראת מחסנית הערכות (evaluation stack), והיא עשויה לתפוס מקום במחסנית הקריאות.
בחלק משפות התכנות מונחות-העצמים (לדוגמה, ++C), בזמן קריאה למתודות, המצביע ל- מאוחסן במחסנית הקריאות ביחד עם הפרמטרים לפונקציות. המצביע ל- מצביע למופע האובייקט לו שייכת המתודה הנקראת.
יהודה בן קלונימוס
{{פירושונים|
ראו גם
}}
טיטאנים
הטיטאנים במיתולוגיה היוונית היו דור האלים שקדם לאלים האולימפיים. ביוונית הם נקראים: Τῑτᾶνες, בלטינית: Titanes. על פי התאוגוניה להֵסְיוֹדוֹס היו הם שנים־עשר ילדיהם של ההורים הראשיתיים אוּראנוֹס (השמיים) וגַאיָה (הארץ): עשרה טיטאנים (זכרים) – אוֹקיינוֹס, קוֹיוֹס, קְרִיוֹס, הִיפֶּריוֹן, יַפֶּטוֹס וקְרוֹנוֹס, ושש טיטאנידוֹת (נקבות) – תֵיָה, רֵיָה, תֵמיס, מְנֵמוֹסִינֵה, פוֹיבֵּה וטֵתיס. קרונוס שכב עם אחותו הגדולה רֵיָה, שילדה את הדור הראשון של האלים האוליפיים: זֵאוּס, הַדֵס, פּוֹסֵיידוֹן, הֶסְטִיָה, דֵמֵטֵר והֶרָה. צאצאים אחדים של הטיטאנים, כמו פְּרוֹמֵתֶאוּס, אַטְלַס, הֶלְיוֹס ולֵטוֹ, נחשבים גם הם לפעמים לטיטאנים.
כליאת אחיהם ונפילת אורנוס
המונח טיטאנים הוא כינוי גנאי בו כינה אורנוס את יוצאי חלציו. אוראנוס תיעב את ילדיו המעוותים, הקיקלופים ובעלי מאה הידיים ולכן זרק אותם אל מעמקי האדמה. גאיה יצרה חרמש מאבן וביקשה מילדיה שישתמשו בו על מנת לחלץ עצמם מבטנה. כולם פחדו ולא העזו, חוץ מבן הזקונים קרונוס שלקח את החרמש וקצץ את איבר מינו של אורנוס. למרות זאת, אחיהם המעוותים נשארו בכלאם.