cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דוקטור זוידברג
'''דוקטור ג'ון א. זוידברג''' (אנגלית: Doctor John A. Zoidberg) הוא דמות בדיונית משנית בסדרת הטלוויזיה המונפשת פיוצ'רמה. דמותו של זוידברג בסדרה היא של רופא חייזר דמוי לובסטר, וקולו מדובב על ידי השחקן בילי וסט.
תיאור הדמות
מוצאו של זוידברג מהכוכב "דקפוד 10", בו מינו האמפיבי הוא השולט. לאחר שנגוז חלומו להיות שחקן החל לעבוד כרופא בחברת המשלוחים הבין-כוכבית "פלנט אקספרס", בה עובדים שאר גיבורי הסדרה. זוידברג מתואר פעם אחר פעם כשרלטן ורופא לא מוצלח, וכן כעני רעב ללחם וחסר כישורים חברתיים וביטחון עצמי.
הלוטו האירופי
המשחק
המהמר צריך לבחור חמישה מספרים מתוך המספרים 1 עד 50, וכן שני מספרי "כוכב מזל" בין המספרים 1 עד 9. כמו כן קיימות אפשרויות להמר על מספרים רבים יותר בתשלום מוגדל.
בעת ההגרלה חמישה מספרים זוכים ושני מספרי "כוכב מזל" נקבעים בשתי מכונות הגרלה המכילות כדורים הנושאים עליהם מספרים. המכונה המכילה 50 כדורים עם מספרים שונים נקראת סטרסה (Stresa) ואילו המכונה המכילה 9 כדורי מספרים נקראת פקרט (Paquerette).
המהמרים יכולים לברר את תוצאות ההגרלה באתרי האינטרנט של הלוטו הלאומי של מדינתם, המכילים אף נתונים סטטיסטיים באשר להגרלה ותוצאותיה.
הרשות להמר
כל אדם מעל גיל 18 רשאי להמר בכל המדינות המשתתפות. בבריטניה הגיל המותר להימור בלוטו הוא 16. נכון לשנת 2020, הלוטו האירופי נמכר במדינות הבאות: אוסטריה, בלגיה, צרפת, אירלנד, לוקסמבורג, פורטוגל, ספרד, שווייץ, ובריטניה. המהמר חייב להיות תושב קבע של אחת מן המדינות המשתתפות כדי לרכוש כרטיס הגרלה וכדי לקבל את זכייתו. כרטיסי ההגרלה נמכרים אף ברשת האינטרנט.
דוקטור זוידברג
תיאור הדמות
במהלך הסדרה זוידברג משמש פעמים רבות כמקור לבדיחות על חשבונו שלו - בעודו מבכה את מר גורלו או מבצע מעשים טפשיים. בין הבדיחות החוזרות הנפוצות בסדרה ניתן למנות את נטייתו לאכול כל דבר, גם אם מדובר בזבל או אוכל שנפל על הרצפה, וכן רצון עז להשתלב ולהתקבל על עמיתיו לעבודה עד כדי השפלה או אשליה עצמית.
הלוטו האירופי
מבנה הפרסים
קרן הקידום נועדה להגדיל את סכום הפרס הראשון, כך למשל להגדיל את סכום הפרס הראשון באופן הדרגתי מהגרלה אחת למשנייה. החלק בקרן אשר נועד להגדלת הפרס הראשון נקבע מראש על ידי מפעלי הלוטו המשתתפים בהגרלה.
דוקטור זוידברג
קישורים חיצוניים
Seznam hlavních postav ve Futuramě Doctor Zoidberg
הלוטו האירופי
זכיות בולטות
בשנת 2014, אזרח צרפת שזכה בפרס של 72 מיליון יורו, החליט לתרום לצדקה יותר משני שלישים מסכום הזכייה.
ב-8 במאי 2009 זכתה ספרדייה בת 25 בפרס גדול של 126 מיליון אירו, לאחר שלא היה זוכה בפרס הגדול במשך שש הגרלות רצופות. זכייה זו היא הגדולה ביותר למהמר בודד מאז החל מפעל הלוטו האירופי.
ב-8 בפברואר 2008 התחלקו 16 מהמרים בפרס גדול של 130 מיליון אירו, לאחר שהימרו נכונה על 5 מספרים עיקריים וכוכב מזל אחד. באותה הגרלה לא נמצא מהמר נכונה על 5 מספרים ושני כוכבי מזל.
ב-8 באוגוסט 2007 זכה גיטריסט צרפתי בשם ואקרו ג'וזף ב-39 מיליון אירו.
ב-9 בפברואר 2007 זכה בלגי בפרס הגדול של 100 מיליון אירו. הפרס השלישי בגודלו שהוענק במסגרת המפעל למהמר בודד.
ב-17 בנובמבר 2006, לאחר שלא נמצא זוכה בפרס הגדול במשך 11 הגרלות רצופות, חולק הפרס בסכום של 183 מיליון אירו בין עשרים כרטיסים שבהם הימור נכון על חמישה מספרים וכוכב מזל אחד. מחזיקי הכרטיסים היו מן המדינות: בריטניה (7 זוכים), צרפת (4 זוכים), ספרד ופורטוגל (3 זוכים בכל אחת), אירלנד (2 זוכים) ובלגיה.
ב-31 במרץ 2006, לאחר שלא נמצא זוכה בפרס הגדול במשך שש הגרלות רצופות, זכה מהמר בלגי בפרס של 75,753,123 אירו.
ב-3 בפברואר 2006, לאחר 11 הגרלות רצופות ללא זוכה בפרס הגדול, התחלקו בפרס של 180 מיליון אירו, שלושה מהמרים (שניים מצרפת ואחד מפורטוגל).
ב-31 ביולי 2005, לאחר שלא נמצא זוכה בפרס הגדול במשך 9 הגרלות רצופות, זכתה האירית דולורס מקנמרה בפרס של 115 מיליון אירו, הפרס השני בגודלו בתולדות המפעל.
טלוויזיה
טלוויזיה (מאנגלית: Television, קיצור מקובל באנגלית: TV (TeleVision)) היא אמצעי תקשורת טלקומוניקטיבי המשמש לשידור וקליטה של תמונות וצלילים. המונח "טלוויזיה" מקבל את משמעותו בהתאם למיקומו התחבירי והסמנטי, ויכול לשמש לציון שם המכשיר או שם הטכנולוגיה, כתיאור התוכן הטלוויזיוני וכתיאור הטלוויזיה כמדיום תקשורת המונים.
הטכנולוגיה עליה מבוססים שידורי הטלוויזיה הייתה קיימת כבר מראשית המאה העשרים, אך רק לאחר מלחמת העולם השנייה החל אמצעי התקשורת החדש לצבור תאוצה בקרב הציבור. בבסיסו, היה התהליך הטכנולוגי מבוסס על משדר טלוויזיה המשדר אותות רדיו (RF) הנושאים מידע חזותי וקולי, ועל מקלט טלוויזיה הקולט את האותות, מפענחם ומציגם בפני הצופה. במשך השנים, בעקבות חידושים ופיתוחים בתחום, נכנסו לשימוש רחב היקף גם טכנולוגיות נוספות כמו שידור הטלוויזיה בכבלים, שידורי הלוויין והטלוויזיה הדיגיטלית.
כבר מראשיתה של הטלוויזיה כאמצעי תקשורת ניתן היה להפיץ את שידוריה למרחק רב. בזכות מאפיינים אלו הפכה הטלוויזיה לאמצעי תקשורת פופולרי המאפשר צפייה המונית ומשותפת של קהל רחב ומגוון גאוגרפית - תכונה שהייתה באותה עת ייחודית רק לשידורי הרדיו. המדיום הטלוויזיוני אפשר לראשונה שידור של אירועים שונים בשידור חי, גם במראה וגם בצליל.
אטימולוגיה
השם "טלוויזיה" הוא צירוף המילה היוונית "Τηλε" - רחוק, והמילה הלטינית "Vision" - ראייה, ויחד: "לראות למרחוק". המקור העברי של השם "טלוויזיה" הוא מהאקדמיה ללשון העברית שחיברה את המילה מאנגלית עם סיומת 'יה' על מנת לציין כי מדובר בשם עצם.
טלוויזיה מכנית
הטלוויזיה האנלוגית הראשונה הוצגה בלונדון ב-1924 על ידי ג'ון לוגי ביירד, ותוכנית הטלוויזיה הראשונה שהוצגה באמצעותו הייתה סרט אנימציה של פליקס החתול ב-30 באוקטובר 1925. הטכנולוגיה של ביירד אומצה על ידי ה-BBC ונשארה בשימוש עד שהוחלפה ב-1937 בטכנולוגיה אלקטרונית לחלוטין.
טלוויזיה אלקטרונית
הטלוויזיה האלקטרונית הראשונה הוצגה והומצאה על ידי פילו טיילור פארנסוורת' ב-1927.
שידור הטלוויזיה הראשון לטווח רחוק התרחש ב-7 באפריל 1927 בין וושינגטון לניו יורק.
בתערוכה העולמית של ניו יורק (1939) הציגה RCA לראשונה לציבור טלוויזיה אלקטרונית (מקלט ושידור), בו שודרה תבנית הבדיקה "ראש אינדיאני", כמו כן שידרה NBC את טקס הפתיחה של התערוכה ל-200 מקלטי RCA באזור ניו יורק. במלחמת העולם השנייה הוסב תחום הטלוויזיה לפיתוח מכ"ם, אולם מיד עם תום המלחמה החלה RCA למכור מכשירי טלוויזיה לשוק הביתי.
גרמניה הנאצית הייתה חלוצה בשימוש רחב היקף בשידורי טלוויזיה (תחנת הטלוויזיה הממשלתית הייתה למעשה תחנת הטלוויזיה הראשונה בעולם ששידרה על בסיס קבוע עם לוח שידורים מתוכנן מראש) ועודדה מפעלים לייצר מכשירי טלוויזיה במחיר שווה לכל נפש. מספר חברות ייצרו את המקלט Volkfernseher, ששווק במחיר 650 רייכסמרק. שידורי הטלוויזיה שודרו לכל גרמניה, אך מכשירים פרטיים היו בעיקר בברלין, בשאר המדינה ובארצות הכבושות הוקמו אולמות לצפייה בשידורי הטלוויזיה. בספטמבר 1942 הוקם משדר של הטלוויזיה הגרמנית בראש מגדל אייפל.
טלוויזיה בצבעים
בשידורי טלוויזיה אנלוגיים חלוקת התמונה לאזורים מתבצעת באופן של חלוקת המידה האנכית של התמונה לכמה מאות קווים אשר כל אחד מהם נסרק ברצף אחד לכל אורכו, על ידי מצלמת הטלוויזיה. מכל קו כזה מפיקה מצלמת הטלוויזיה אות חשמלי משתנה אשר השינויים בעוצמתו מבטאים את שינויי הבהירות לאורך קו התמונה המצולמת המיוצג באמצעותו. רצף של כמה מאות קווים כאלה מייצגים את התמונה כולה, ומצלמת הטלוויזיה חוזרת על פעולת הסריקה הזו כ-25 פעמים בכל שנייה.
כאשר מסתפקים בשידור התמונה בשחור-לבן, יש להמיר לאות חשמלי רק את מידת הבהירות הכללית של כל אזור. בשידור בצבע, יש להמיר בנפרד את הבהירות היחסית של כל אחד משלושת צבעי היסוד (אדום, ירוק, כחול) לשלושה אותות חשמליים נפרדים.
איכות התמונה נקבעת על ידי שלושה גורמים:
מידת ההבחנה של תמונה בכיוון האנכי היא המספר המרבי של רכיבי התמונה, בהם ניתן להבחין לאורך קו אנכי של המסך. מידת ההבחנה של התמונה בכיוון האופקי, היא המספר המרבי של רכיבי התמונה בהם ניתן להבחין לאורך קו אופקי של המסך.
ב-1945 הציגה CBS טלוויזיה צבעונית לאישור ה-FCC. שיטת השידור של CBS לא נקלטה במכשירי RCA ולו הייתה מתקבלת, הייתה מחייבת את הצרכנים להיפטר ממכשירי הטלוויזיה של RCA שברשותם ולרכוש אחרים. סארנוף פעל בשתי חזיתות, מחד הוא ניסה לבלום החלטה לטובת CBS ב-FCC ומאידך האיץ במהנדסיו לפתח שיטת טלוויזיה צבעונית אלקטרונית עדיפה. אף על פי שב-1950 (לאחר שסארנוף הצליח לעכב את ההחלטה מספיק) אישרה ה-FCC את הטלוויזיה של CBS, בידי RCA היה כבר פתרון מתחרה עדיף (שהיה הבסיס לתקן NTSC).
ב-1963 פיתח מהנדס חברת טלפונקן, ולטר ברוש (Walter Bruch), את שיטת שידור הטלוויזיה PAL, הנפוצה ברוב מדינות העולם.
טלוויזיה דיגיטלית
המהפכה הדיגיטלית בשידורי הטלוויזיה הביאה לכך שכל התהליך מהצילום, אל האחסון, ההפצה ועד לצפייה מבוצע באופן דיגיטלי. השידור הקרקעי, הלווייני, ההפצה בכבלים או באינטרנט מבוצעות בתקנים דיגיטליים שונים ומפוענחת על ידי הממיר. מסכי ה-CRT האנלוגיים הוחלפו במסכי LCD מתקדמים, ופלזמה דיגיטליים ושטוחים. למסכים אלה ממשקים כמו HDMI שמתאימים להצגת מדיה דיגיטלית, תכנים מהמחשב וגם תצוגה של תמונה בהבחנה גבוהה (HDTV). במקביל, נכנסים לסלון מחשבים וקופסאות הצגת מדיה כמו HTPC כמוצרים משלימים והטלוויזיה הופכת למרכז בידורי שבאמצעותו ניתן להפעיל גם משחקי מחשב ותכני וידאו באתרים כדוגמה יוטיוב. כחלק ממהפכת התלכדות המדיה ניתן לצפות בשידורי הטלוויזיה גם בטלפונים חכמים ואילו טלוויזיות חכמות מציגות תכנים מהאינטרנט.
אופן הפעולה
יכולת המוח להבחין בשינויים קטנים בין תמונות המתחלפות במהירות היא מוגבלת, ולמעשה תאי הראייה בעין ממשיכים להעביר למוח תמונה מסוימת זמן מה לאחר שהתמונה השתנתה. לכן, אדם הצופה ברצף של תמונות נייחות יתפוס אותם כתמונה נעה, בדומה למתרחש בסרט קולנוע. אשליה זו מקושרת לתופעת ההתמשכות של הזיכרון החושי. אשליית התנועה מתחילה בדרך כלל בקצב החלפת תמונות של 16–18 פעמים בשנייה. בשיטות השידור השונות משתמשים בקצב החלפת תמונות גבוה יותר מיכולתה של העין, על מנת להבטיח שידור איכותי.
כל תמונה מורכבת מפרטים רבים הנבדלים זה מזה בצורתם, בצבעם ובמידת בהירותם. על מנת שניתן יהיה להעביר את המידע שבתמונה ולשדרו, מבטאים את פרטי התמונה באמצעות אותות חשמליים. על מנת לעשות זאת באופן שיטתי ורציף, מחלקים את שטח התמונה לאזורים קטנים והופכים את המידע שבכל אזור לאות חשמלי שעוצמתו מבטאת את נתוני אותו אזור.
ככל שמחלקים את התמונה לאזורים קטנים יותר כן ניתן לדייק יותר בהמרת כל פרטיה אל האותות החשמליים המייצגים אותה. לדוגמה, אם שני פרטים סמוכים בתמונה השונים בבהירותם ייכללו באותו אזור, הם יבוטאו באמצעות אות חשמלי משותף לשניהם, ולא ניתן יהיה לבטא את הייחוד שבכל אחד מהם. לעומת זאת אם השטח הכולל אותם יחולק לשני אזורים, כל אחד מהפרטים יוצג באמצעות אות חשמלי נפרד המבטא את הייחוד שבו. למעשה, אין צורך בחלוקה לאזורים רבים מאוד, שכן גם כאן האיכות מוגבלת על ידי כושר ההפרדה של העין האנושית.
שיטות שידור
בתחנת השידור מצלמת הטלוויזיה מצלמת את התוכנית, ומפיקה אות חשמלי היחסי לעוצמת התאורה של כל אחד מאזורי התמונה. רשם הקול מקליט את הקולות. אותות התמונה והקול מועברים אל חדר הבקרה וניתוב התמונה. המשדר מבצע אפנון של אות הטלוויזיה.
מכוון שתדר זרם החילופין ברשת החשמל בישראל (ובאירופה) הוא 50 הרץ, שידורי הטלוויזיה בשיטה האנלוגית משתמשים ב-25 מסגרות בשנייה. שיטת שידור זו נקראת PAL. כדי למנוע ריצוד הגורם להתעייפות מהירה של העין, מעבירים כל תמונה לשני שדות ומשדרים 50 שדות בשנייה, דבר המבטיח צפייה נוחה וחלקה יותר ללא ריצוד. שיטת השידור האנלוגית בארצות הברית משדרת 60 שדות בשנייה שהם למעשה 30 מסגרות בשנייה, משום שתדר זרם החשמל שם הוא 60 הרץ. שיטת שידור זו נקראת NTSC. בנוסף, קיימת שיטת שידור נוספת הנקראת SECAM.
אחד מהמרכיבים של שיטות השידור האנלוגיות הוא האפנון. זהו תהליך בו מרכיבים את אות הטלוויזיה על גבי גל נושא בעל תדירות המיוחדת לערוץ המשדר. תדר הגל הנושא גבוה בהרבה מקצב השינוי המרבי של אות הטלוויזיה הבסיסי, והוא מאפשר שידור לטווחים ארוכים והבחנה בין ערוצי שידור שונים המשדרים בו זמנית.
שידורי הטלוויזיה מועברים באמצעות ערוצי תקשורת שונים, המוצגים כאן לפי סדר התפתחותם:
מקלט הטלוויזיה
טלוויזיות כוללות בדרך כלל רכיבים גם לקליטת השידור וגם להצגתו, ומכאן השם מקלט הטלוויזיה (מקלט - מכשיר הקולט אותות רדיו הנושאים מידע ומפענחם). עם זאת, עקב רצונן של חברות ההפצה של השידורים לגבות מנוי חודשי, הן משכירות מכשיר נוסף שנקרא ממיר ובו מבוצע פענוח של שידור מוצפן. מקלט הטלוויזיה עבר התפתחויות ושינויים במשך השנים. המקלט המודרני מורכב מהחלקים הבאים:
היבטים חברתיים ותרבותיים
התוכן המשודר, עיצוב הדימויים, סוגות התוכניות, תיווך אירועים שונים "בזמן אמת" לציבור, ואף יצירת אירועים חברתיים ותרבותיים יש מאין ("אירועי מדיה") - הניחו את התשתית לחוקרי תקשורת וחברה לעסוק בהשפעתה של הטלוויזיה על החברה והתרבות. הטלוויזיה כאמצעי תקשורת המונים וויזואלי, חד כיווני, דומיננטי ופופולרי (בייחוד בחברות המערביות) נחשבת לבעלת תפקיד משמעותי בתהליכי חיברות או בהבניית המציאות.
השפעה פסיכולוגית
האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים ממליצה להגביל את צפיית הילדים בטלוויזיה לפחות משעתיים ביום. מחקר שבדק את ההשפעה ארוכת הטווח של צפייה בטלוויזיה בגיל צעיר, מצא מתאם הפוך בין כמות הצפייה בטלוויזיה בגיל שנתיים, להצלחה בחשבון, מקובלות חברתית בכיתה, פעילות גופנית ומשקל גוף נכון, בגיל 10.
אלימות בקרב בני נוער
תוכניות ריאליטי מסוימות כגון האח הגדול, המירוץ למיליון ועוד מובילות ומעודדות תחרותיות בין הצופים בהן.
ההשפעות של צפייה בתכנים אלימים נמשכות לאורך זמן, באופן שווה אצל שני המינים.
צפייה בתכנים אלימים אינה הגורם המרכזי לעלייה באלימות. ישנם עוד גורמים אחרים המסייעים להתנהגות אלימה עקב הצפייה בתכנים אלימים; רקע כלכלי קשה, מצב חברתי מסובך, דימוי עצמי נמוך וחשיפה לאלימות במשפחה, הן פיזית והן רגשית.
השפעה על פוליטיקה
השפעה חברתית משמעותית המיוחסת לטלוויזיה היא שינוי התרבות הפוליטית, בייחוד לאחר עימות הבחירות הטלוויזיוני הראשון בין המועמדים לנשיאות ארצות הברית, ג'ון קנדי וריצ'רד ניקסון, בשנת 1960. ארגון האומות המאוחדות קבע את תאריך ה-21 בנובמבר כיום הטלוויזיה העולמי, לציון השפעתה של הטלוויזיה.
טבעה המהיר של הטלוויזיה דורש מפוליטקאים בעידן "התקשורת החדשה" לתמצת את נאומיהם ל"סאונד בייטס" – משפטים שיתאימו לפיסות מידע קצרות וקצובות של מהדורות החדשות. הפוליטיקאים נדרשים לספק לתקשורת משפטים אשר מושכים את תשומת הלב, מעבירים מסר מעניין ומשקפים את האג'נדה שלהם. מידת הסיקור שפוליטיקאי יזכה בה תלויה בעמידתו בדרישות התקשורת.
התמונה המוצגת בתקשורת מעצבת את התייחסותם של המצביעים למועמדים ואת ההחלטות הפוליטיות שלהם. כיום, הטלוויזיה דורשת מפוליטיקאים רבים ל"עבור מסך", טרם יהגו את דעותיהם, ויציגו עמדתם כלפי מפלגה זו או אחרת.
כאשר ניתנת לציבור המצביעים גישה ישירה למועמדים, מצמצמת הטלוויזיה את תפקיד המפלגה בתהליך בחירתם של מועמדים מרכזיים. בתוך המגמה הכוללת של התמקדות הפוליטיקה באישיות המועמד המתעצמת בשנים האחרונות, מאיצה הטלוויזיה את המיקוד של הגוף הבוחר באישים העומדים לבחירה, הרבה יותר מאשר בסוגיות המפלגתיות הקשורות במדיניות ובמצע.
המיומנות התקשורתית לה נדרשים הפוליטיקאים מסייעת להם להיבחר, להגשים את מדיניותם, ולשרוד בשלטון. ניצול נכון של הטלוויזיה ובניית הופעות טלוויזיוניות שבהן תדמיתם, המסר שלהם והסיטואציה, יועברו כך שיפעלו לטובתם מהווים יתרון.
הטלוויזיה שינתה גם את אופני התקשורת הפוליטית בזמן בחירות. המסרים קצרים הרבה יותר מבעבר. נאום בחירות של שעה או שעתיים שאפיין את השיח הפוליטי של המאה ה-19 פינה את מקומו לתשדירים של 30 שניות ולסאונד בייטס של 10 שניות בתקשורת המשודרת. באופן גדל והולך הקהל העומד מול הפוליטיקאי אינו אלא הצופה המתבונן ושומע קטע קצרצר של הנאום בחדשות.
אמיון
העיר מופיעה במכתבי אל-עמארנה בשם אַמִיַה במכתבים א"ע 73, א"ע 74, א"ע 75, א"ע 81, א"ע 88, א"ע 95, א"ע 139, א"ע 140.
יחסי ארצות הברית–ברבדוס
יחסי ארצות הברית וברבדוס היו לבביים, מאז ברבדוס קיבלה את עצמאותה בשנת 1966. ארצות הברית תמכה במאמצי ממשלת ברבדוס להרחיב את הבסיס הכלכלי של המדינה, ולהעלות את רמת החיים של תושביה. ברבדוס היא הנהנית של יוזמת אגן האיים הקריביים האמריקנית. הסיוע מועבר בעיקר באמצעות סוכנויות כגון הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח והבנק העולמי, כמו גם הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID) שיש לה סניף בברידג'טאון.
היסטוריה
בתחילת המאה ה-17 החלו הגירה בקנה מידה גדול מברבדוס לפרובינציית קרוליינה, והפכו לתיישבים הראשונים באותן מדינות.
ממשלת ארצות הברית מיוצגת בברבדוס מאז 1923. בין השנים 1956–1978, ארצות הברית סחרה בנשק כימי בברבדוס.
בשנים 1993–1994 ברבדוס שקלה להצטרף להסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA). עם זאת, בשנת 1996 ההצעה נדחתה לטובת כניסה לאזור הסחר החופשי של האמריקות (FTAA).
במאי 1997 אירח ראש ממשלת ברבדוס אואן ארתור את נשיא ארצות הברית ביל קלינטון ו-14 מנהיגים אחרים מהקריביים במפגש פסגה אזורי בברידג'טאון. הוועידה חיזקה את בסיס שיתוף הפעולה האזורי על צדק, לחימה בסמים, ובעיות מימון ופיתוח המסחר.
ברבדוס מקבלת סיוע ללחימה בסמים, והיא נהנית מתמיכת הצבא האמריקני בפעילויות של סיוע הומניטרי ותוכניות פיתוח.
יחסים דיפלומטיים
ברבדוס מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. ו-11 קונסוליות באטלנטה, צ'ארלסטון, שיקגו, דטרויט, יוסטון, לואיוויל, מיאמי, ניו אורלינס, ניו יורק, פורטלנד וסן פרנסיסקו, ואילו ארצות הברית מחזיקה בברבדוס שגרירות בברידג'טאון בלבד.
האן-מינדן
האן-מינדן או האן-מונדן (בגרמנית: Hann. Münden, קיצור של Hannoversch Münden) היא עיר במדינת סקסוניה התחתונה שבגרמניה. העיר נמצאת במחוז גטינגן ויושבת על נקודת ההצטלבות בין הנהרות פולדה וורה, אשר נשפכים אל נהר הווזר. אוכלוסיית העיר מונה כ-23,600 תושבים. העיר ידועה בזכות בתיה העתיקים, חלקם בני יותר מ-600 שנה.
היסטוריה
לא ניתן לציין בוודאות את השנה בה הוקמה העיר. האזור מוכר כמקום יישוב כבר מהמאה ה-9, אך העדות הכתובה הראשונה לקיומה של העיר היא במסמך משנת 1183. שמה המקורי של העיר היה מונדן, אך שונה עם הזמן לשם האנוברש מונדן (עקב הברית שנחתמה עם ממלכת האנובר), כדי להבדיל בין מונדן לבין העיר מינדן (Minden) הנמצאת לא הרחק, ואשר שמה מבוטא בצורה כמעט זהה. מאוחר יותר, כדי למנוע בלבול עם העיר האנובר, השם קוצר ל- האן-מונדן.
מחוזות ומדינות מיאנמר
מיאנמר מחולקת מנהלתית ל-7 מחוזות (tyne), 7 מדינות (pyi-ne) אשר מחולקים לנפות וטריטוריית איחוד אשר כוללת עיר בירה של המדינה. המחוזות מאוכלסים על ידי העם הבורמזי ובמדינות רוב האוכלוסייה מורכבת מהעמים האחרים. בנוסף, בשנת 2008 הוקמו 6 אזורים בעלי שלטון עצמאי המאוכלסות בעיקר על ידי בני מיעוטים שונים
ראובן מרגליות
הרב ראובן מרגליות (ז' בכסלו תר"ן, 30 בנובמבר 1889 – ז' באלול תשל"א, 28 באוגוסט 1971) היה רב, חוקר תורני, וספרן, מחברם של ספרים רבים במגוון נושאים תורניים. מנהל ספריית הרמב"ם, חתן פרס ישראל ופרס הרב קוק לספרות תורנית.
ביוגרפיה
נולד בלמברג (לבוב) שבגליציה למשה ולמרים לבית לוטבק, בצעירותו למד אצל הרב משה זאב מזוזה והרב דוד טוניס אך עיקר לימודו היה עצמאי, בהיותו בגיל אחד עשרה כתב את חיבורו הראשון קונטרס על חושן משפט, לאחר שיצא מרשות המלמדים למד באופן עצמאי בבית המדרש של חסידות זידיטשוב, בגיל ארבע עשרה התייתם מאביו ונאלץ להיכנס לעסקי אביו וניהל את חנותו, בתקופה זו פרסם לעיתים מאמרים בעיתוני התקופה, מחזיקי הדת, ו"המצפה", בגיל שמונה עשרה נישא לחיה גנדיל לבית שיין.
למרות קבלת הסמיכה לא קיבל עליו משרה רבנית ופתח בית עסק לספרים, החנות היוותה בית ועד לדיונים על ספרים חדשים ומקום מפגש לידיעות בנושאי הספר התורני.
במלחמת העולם הראשונה נמלט לווינה וקיבל צו גיוס לצבא האוסטרו-הונגרי והסתתר שנתיים בביתו, בתקופה זו כתב את ספרו נפש חיה, לאחר מכן קיבל פטור מהצבא בשל סמיכתו לרב, בהקדמתו לספר נפש חיה מתאר את ימיו אלה:.
עד תאריך זה (תרצ"א) הדפיס הרב מרגליות עשרים ספרים.
באותו זמן עסק גם בפעילות ציבורית בתנועת המזרחי וההיסתדרות הציונית בגליציה, במסגרתה שימש בתפקידים שונים: נשיא התנועה בגליציה המזרחית, חבר ההנהלה הראשית של קק"ל, וייסד בתי ספר דתיים לאומיים, בתקופה זו אשתו חלתה ונפטרה, לא השאירה ילדים אחריה.
אחד הדברים שסייעו לשחרורו מהצבא היה הדרשה שהדפיס לכבוד הקיסר קרל הראשון, קיסר אוסטריה.
בטבת תרצ"ה (1934) עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב, טרם עלייתו הציעו לו מהר"ם שפירא, הראי"ה קוק, והרב בן ציון מאיר חי עוזיאל לכהן כרב באחת המושבות אך הוא סירב, ככל הנראה מפני שהעדיף שלא לקבל שכר על משרה תורנית.
בהיותו בארץ נישא בשנית לאסתר בת הרב מאיר הכהן טויבה, גם ממנה לא נולדו לו ילדים.
משנת עלייתו לארץ שימש מנהל ספריית הרמב"ם בתל אביב, בתקופת כהונתו כמנהל הספרייה צמחה הספרייה מחמישים ספרים לחמישים וארבע אלף ספרים, ב-1967 יצא לפנסיה את מקומו מילא הרב עזריאל הילדסיימר.
בשנותיו האחרונות חלה ונפטר בבית החולים איכילוב בז' באלול תשל"א בגיל שמונים ואחד, הלווייתו יצאה מביתו ברחוב יבנה 3 בתל אביב והוא נקבר בבית הקברות נחלת יצחק. בבחירות לכנסת השישית הוצב בצורה סמלית במקום ה-118 של רשימת המפד"ל.
פרסים והוקרה
הרב ראובן מרגליות זכה למספר פרסים:
כתיבתו
סגנון כתיבתו של מרגליות הוא בעיקר בקיאותי, בספריו הרבים מציין לאלפי מראי מקומות ומגלה בקיאות רבה בכל מרחבי הספר התורני, אפיק נוסף בכתיבתו של מרגליות הוא חידושיו הבולטים לדוגמה הסברו על ארבע מאות בניו של דוד המלך שלטענתו היא טעות בגרסה, הסברו ששנים עשר נשותיו של בר קפרא נגרמו מייבום, וחידושים רבים אחרים.
תחומי כתיבתו של מרגליות רבים. ניתן לחלק את כתיבתו למספר דרכים, הלכה ותלמוד, דרוש, ביוגרפיה, מחקר, וקבלה.
בתחום ההלכה כתב מספר ספרים: טל תחיה העוסק במשפט עברי ובמדינה המתחדשת, נפש חיה הערות וביאורים קצרים על סדר שולחן ערוך אורח חיים, מקור הברכה על ענייני ברכות, ניצוצי אור – הערות קצרות על סדר הש"ס, מרגליות הים - מאות הערות וביאורים על מסכת סנהדרין המהווה ספר יסוד במסכת סנהדרין, כמו כן ההדיר את ספר חסידים ושו"ת מן השמים.בתחום הדרוש כתב את הספרים ילקוט פנינים, ילקוט מרגליות, ודברים בעתם ואחרים, בספרים אלו ליקט ואסף עשרות מאמרים ופנינים העוסקים בדרוש.
בתחום הביוגרפיה כתב את תולדותם של מספר ראשונים אשר עסקו בפולמוס - רמב"ן, רבי יחיאל מפריז ורבי אברהם בן הרמב"ם, ותולדותם של רבים מגדולי החסידות - רבי מאיר מפרמישלאן, רבי לייב שרה'ס, רבי ברוך ממז'יבוז' ואחרים.
בתחום המחקר עסק רבות בחקר תורת ההלכה של הרמב"ם וכתב על נושא זה כעשרה מאמרים, למהותן של השגות הראב"ד, השוואת דברי הרמב"ם לזוהר, ועוד.
תחום נוסף שחקר הוא התלמוד וכתב על כך מספר ספרים, יסוד המשנה ועריכתה על צורת כתיבת המשנה, שם עולם על מחלוקות והבאת דברים שבשם אומרם בש"ס, לחקר שמות וכינויים בתלמוד וכן מחקרים בדרכי התלמוד וחידותיו על סגנונות של אמוראים, פסבדונים בתלמוד, על חידות בדבריהם ועוד.
ספריו לפני עלייתו לארץ יצאו ברובם בהוצאתו, לאחר העלייה לארץ רוב ספריו יצאו על ידי מוסד הרב קוק.
בשנת תשס"ד הוקם על ידי אחיינו הרב חנניה ויינברגר והרב איל בן דוד בבאר שבע מכון להוצאת כתבי הרב מרגליות. עד כה הוהדרו על ידי המכון שמונה מספריו.
הרב שמואל אשכנזי ואחרים האשימו את מרגליות שבכתביו לא הקפיד על הבאת דברים בשם אומרם ואכן הרב מרגליות עצמו בפתח ספרו "מקור הברכה" מהדורת לבוב תרצ"ד העתיק את דברי רמב"ן בהקדמתו לקונטרס דינא דגרמי אשר מתנצל שבספריו יש לעיתים הבאות דברים שלא בשם אומרם.
פולמוסיו עם גרשום שלום
גרשם שלום כתב ביקורת על הספר Jacob Emden: a man of controversy, מאת מורטימר ג' כהן (Mortimer J. Cohen), בביקורת טען שרבי יהונתן אייבשיץ אכן היה שבתאי וכדברי רבי יעקב עמדין. הרב מרגליות תקף את דבריו בחריפות ופרסם שני מאמרים בעניין, סיבת התנגדותו של רבינו יעקב עמדין לרבינו יהונתן אייבשיץ, להקטגוריה שנתחדשה, בהם הציג סיבות אחרות להתנגדותו של רבי יעקב עמדין על רבי יהונתן אייבשיץ, גרשום שלום בתגובה למאמרים פרסם חוברת בשם "לקט מרגליות" בה ענה להשגות מרגליות, בחוברת מכנהו "מר מרגליות" ולא רב כמקובל.
מרגליות בתגובה הכין טיוטה לפרסום בה גינה בצורה נחרצת את שלום ומחקר הקבלה החילוני בכלל, והאשימו באי אובייקטיביות, במיוחד לעג מרגליות על חוסר הידע של המחקר בספרות היהודית ועל שמושם בספרות עזר, מרגליות לא פרסם את דבריו, יצחק רפאל פרסם חלק מהדברים, אבישי אלבוים פרסם את הטיוטה בשלמותה.
אגב ויכוח זה התעוררה מחלוקת שנייה בין השניים בקשר לדרוש התנינים לנתן העזתי. שלום ראה בדברים שהכניס רבי אייבשיץ לספרו לוחות עדות (ספר סניגוריה שכתב כנגד המקטרגים עליו) בעניין זה הוכחה לשבתאותו, ואילו הרב מרגליות יצא כנגד קביעה זו, בטענה שזהו שם של מאמר בזוהר וכמו שכינוהו המקובלים, בהמשך לאחר ששלום מצא הגהות של היעב"ץ לדרוש התנינים חזר בו.
חנניה ווינברגר אחיינו של מרגליות סיפר שהשניים השלימו ואף שלום התארח בביתו של מרגליות למטרות פיוס.
ספרי קבלה
ספרי קבלה בההדרתו:
ספרי הלכה ותלמוד
ספרי הלכה בההדרתו:
ג'ואי ראמון
ג'פרי היימן (באנגלית: Jeffry Ross Hyman; 19 במאי 1951 – 15 באפריל 2001) נודע יותר בכינוי ג'ואי ראמון (Joey Ramone) היה מוזיקאי אמריקאי-יהודי, סולנה של להקת הפאנק ראמונס.
חייו
ג'ואי גדל ברובע קווינס שבניו יורק והיה מעריץ של להקת המי. הוא החל לנגן על תופים כשהיה בן 13, וכשהקים ביחד עם חבריו את להקת ראמונס הוא ניגן בתור המתופף של הלהקה. מיד לאחר ההופעה הראשונה של ראמונס החליט ג'ואי לעזוב את התופים ולהתמקד בשירה, את מקומו על התופים תפס טומי ראמון שהיה גם המנהל של הלהקה.
כאשר הלהקה הייתה כבר בשיאה "גנב" ג'וני ראמון, חברו של ג'ואי והגיטריסט של ראמונס, את חברתו של ג'ואי, לינדה. בעקבות זה ג'ואי לא דיבר עם ג'וני וכתב את הלהיט המפורסם The KKK Took My Baby Away. הקו קלאקס קלאן מוזכרים בשיר עקב דעותיו של ג'וני. לבסוף ג'וני ולינדה נישאו.
ב-1 בדצמבר 2003 חנכה עירית ניו יורק כיכר שנקרא על שמו של ג'ואי ראמון. הכיכר ממוקמת סמוך למועדון "CBGB" שבו הירבו ראמונס לנגן.
אינשאללה
אינשאללה (בערבית: إن شاء الله) הוא ביטוי בערבית ובפרסית, שמשמעותו "אם ירצה אלוהים" (דומה לביטוי "אם ירצה השם" של יהודים). הביטוי הוזכר בקוראן שדרש שימוש בביטוי כשמדברים על אירוע עתידי. הביטוי מדובר בדרך כלל על ידי מוסלמים, ערבים נוצרים, ודוברי ערבית אחרים כתוספת לאירועים שיתרחשו בעתיד. הביטוי מביע את האמונה שדבר לא יכול להתרחש ללא רצון האל.
אדיגה
באדיגה, המונחים тхьэм ыIомэ (בכתב לטיני: thəm yı'omə) ו-иншаллахь (בכתב לטיני: Inshallah) משמשים באופן נרחב את הצ'רקסים, עם משמעות זהה לאינשאללה הערבי.
גליסית, ספרדית ופורטוגזית
המילה oxalá בגליסית (המילה ogallá נמצאת בשימוש לעיתים רחוקות) ופורטוגזית. בספרדית נמצאת בשימוש מילה דומה (המילה ogallá). מקור המילים האלו הוא מהאינשאללה הערבי, מהזמן שבו המוסלמים שלטו בחצי האי האיברי. משמעות הביטויים הם "אנחנו מקווים", "אני מקווה", "אני מקווה", ו"אנחנו מקווים".
יוונית קפריסאית
בניב היווני המדובר בקפריסין, משמעות המילה ίσσαλα (בכתב לטיני ishalla) היא "בתקווה".
טורקית
בטורקית, המילים inşallah או inşaallah משמשות במשמעותן המילולית, כלומר "אם אלוהים ירצה וייתן", אך לביטוי יש משמעות אירונית כשהדובר לא נותן הרבה אמון בדבר-מה.
אורדו
באורדו משתמשים במילה במשמעות "אם ירצה אלוהים", אך כמעט אף פעם לא נעשה בה שימוש בהקשר אירוני כמו בטורקית.
טוטסי (מחזמר)
טוטסי (באנגלית: Tootsie) הוא מחזמר מסוג קומדיה מוזיקלית עם מילים ולחן מאת דייוויד יזבק ותסריט מאת רוברט הורן. המחזמר מבוסס על סרט קומדיה אמריקאי משנת 1982 בעל אותו שם. הופעת הבכורה העולמית של המחזמר התקיימה בתיאטרון קאדילק פאלאס, שיקגו בספטמבר 2018. בדומה לסרט, המחזמר מספר את סיפורו של שחקן מוכשר אך לא יציב שיצא לו שם רע בתעשייה, דבר הגורם לו לאמץ זהות חדשה כאישה כדי לקבל עבודה. הסרט המקורי סובב סביב אופרת סבון, בעוד שהמופע עוסק במחזמר בברודוויי.
הפקות
קריאה של המחזמר התקיימה ביוני 2017. סנטינו פונטנה גילם את התפקיד הראשי של השחקן מייקל, שהופך ל"דורותי" על מנת לקבל תפקיד. סקוט אליס החליף את קייסי ניקולאו  בתפקיד הבמאי.
הגרסה הבימתית של הסרט טוטסי החלה בהצגות מקדימות ב-11 בספטמבר 2018 בתיאטרון קאדילק פאלאס בשיקגו. ערב הפתיחה של המחזמר התקיים ב-30 בספטמבר, והמופע רץ עד 14 באוקטובר 2018.
המחזמר כולל מילים ולחן מאת דייוויד יזבק, תסריט מאת רוברט הורן, כוראוגרפיה מאת דניס ג'ונס, עיצוב בימתי מאת דייוויד רוקוול, עיצוב תלבושות מאת וויליאם אייבי לונג, עיצוב תאורה מאת דונלד הולדר ובימוי מאת סקוט אליס.
סנטינו פונטה מככב בתור מייקל דורסי, לילי קופר בתור ג'ולי ניקולס, שרה סטיילס בתור סנדי לסטר, ג'ון בלהמן בתור מקס ואן הורן, אנדי גרוטלושן בתור ג'ף סלייטר, ג'ולי האלסטון בתור ריטה מרשל, מייקל מקגראת' בתור סטן פילדס ורג רוג'רס בתור רון קרליסל.
ההצגות המקדימות של המחזמר בברודוויי החלו ב-29 במרץ 2019, בתיאטרון מרקיז. המופע נפתח רשמית ב-23 באפריל 2019. המופע נסגר ב-5 בינואר 2020, לאחר 25 הצגות מקדימות ו-293 הצגות רגילות.
ב-16 במאי 2019, הוכרז שסיבוב הופעות לאומי בארצות הברית יתחיל בסתיו 2020 בתיאטרון בופאלו בניו יורק. הוכרז גם שבשנה לאחר מכן תועלה הפקה של המחזמר בווסט אנד. לבסוף, הוכרז שהפקות נוספות עתידות לעלות בניו זילנד, סינגפור, תאילנד, הונג קונג, טאיוואן ויפן. תאריכים וצוותי שחקנים של הפקות אלו יפורסמו בעתיד.
מערכה ראשונה
מייקל דורסי, שחקן מתקשה, מפוטר לאחר שגרם לשערורייה במהלך חזרות למופע בבימויו של רון קרליסל. בשל ההתנהגות שלו, הוא לא מצליח לקבל תפקידים אחרים ("Opening Number"). בזמן סגירת מפעל הבשר בו הוא עובד, מייקל מתלונן בפני השותף שלו, ג'ף סלייטר, על כך שאף אחד לא מוכן להעסיק אותו. לכבוד יום ההולדת ה-40 של מייקל, ג'ף מחליט להקריא את רשימת המשימות שמייקל הכין כשהיה בן 19 ונשבע לקיים תוך 20 שנה. מייקל, כעוס מהמעשה, חושב כמה מעט משימות הוא השלים מהרשימה ("Whaddya Do"). סנדי לסטר, החברה לשעבר המתוסבכת של מייקל, מגיעה לדירה שלהם לכבוד יום הולדתו ומיד מתחילה לקטר על כמה החיים שלה נוראיים. מייקל, שציפה למסיבה, מגיע לדירה ומופתע על ידי ג'ף וסנדי. לאחר שהוא מודה להם, סנדי גורמת למייקל לעזור לה להתכונן לאודישן שלה למחזמר Juliet's Curse (קללתה של ג'ולייט). היא נבהלת מכל הדברים שהיא יודעת שעומדים לקרות באודישן שלה ("What's Gonna Happen").
מייקל הולך לסוכן שלו, סטן פילדס, באותו אחר צהריים, ודורש לדעת למה לא התקשרו אליו. הם מתווכחים וסטן אומר למייקל שקשה לעבוד איתו, שאי אפשר להסתדר איתו ושהוא אף פעם לא יעבוד. מייקל יוצא בסערה, נואש לעבודה. אבל בזמן שהוא עובר על התסריט של סנדי, עולה במוחו רעיון ("Whaddya Do Reprise"). באודישנים, נשים נבחנות לתפקיד של המטפלת אבל אינן מתקבלות. כשתורה של סנדי מגיע לבסוף, היא מסרבת להפסיק לשיר כשלא מקבלים אותה אבל בסופו של דבר מוותרת והולכת. דורותי מייקלס, האלטר אגו הנשית המומצאת של מייקל, נכנסת ומשפילה את המפיקה, ריטה מרשל. דורותי שרה את שיר האודישן, וריטה ורון שוכרים אותה ("I Won't Let You Down"). דורותי פוגשת את ג'ף במפעל הבשר וחושפת את היותה מייקל, לחרדתו של ג'ף. ג'ף אומר לו שהמעשה שלו טיפשי ומזיק לכל אישה ושואל מה יגיד לסנדי, מאחר שלקח לה את התפקיד. מייקל אומר שלא יספרו לסנדי דבר, ומדבר על התוכניות שלו בנוגע לדורותי. בחזרות ביום למחרת, דורותי עדה לבלגן שבו שרוי המחזמר Juliet's Curse. היא פוגשת את מקס ואן הורן, זוכה הריאליטי Race To Bachelor Island, שלוהק לתפקיד אחיו של רומיאו, קרייג. היא גם פוגשת את השחקנית שמככבת בתפקיד ג'ולייט, ג'ולי ניקולס. הם מבצעים את השיר שבו ג'ולייט חוגגת את העובדה ששרדה, עם כוראוגרפיה מאת רון קרליסל ("I'm Alive").
לאחר ההופעה, ג'ולי ודורותי אוכלות ארוחת צהריים ביחד. ג'ולי מספרת לדורותי על החלומות שלה ואיך שהיא בחרה בהם על פני מערכת יחסים, ושהייתה עושה זאת שוב ("There Was John"). דורותי וג'ולי מסכימות על דרך להפוך את המחזמר לטוב יותר. לאחר מספר ימים בחזרה, דורותי מאלתרת שקרייג מתאהב במטפלת במקום בג'ולייט. רון כועס על כך, אבל כולם בצוות, כולל ריטה, מצדדים בדורותי. ריטה נותנת לדורותי להיות הדמות הראשית במחזמר. כולם מאוד מרוצים מהשינויים ומהפיכתה של דורותי לדמות הראשית החדשה. ריטה משנה את שם המחזמר ל-Juliet's Nurse (המטפלת של ג'ולייט) ("I Like What She's Doing"). לאחר ההופעה, דורותי וג'ולי חוזרות לדירה של ג'ולי. בזמן שג'ולי מדברת על עצמה ודורותי מקשיבה, מייקל מבין שהוא מאוהב בג'ולי ("Who Are You").
מייקל חוזר הביתה כדי לספר לג'ף על היום שלו עם ג'ולי, אבל מופרע בידי סנדי שעומדת בדלת. היא שואלת את מייקל היכן היה ומספרת לו שהיא הרוסה מכך שלא קיבלה את התפקיד. לאחר הפוגה קלה שבה סנדי מספרת כמה החיים שלה נוראיים, מייקל מבטיח לאכול עימה ארוחת ערב על מנת לפצות אותה. היא מסכימה לכך, אבל נבהלת מהידיעה שמשהו ישתבש ומייקל כנראה יעמיד אותה במקום ("What's Gonna Happen Reprise"). היא עוזבת. ג'ף אומר למייקל שמה שהוא עושה מגוחך, ושהוא הוא לא יוכל להתחמק מכך מבלי לפגוע באנשים, דבר שהוא כבר עושה. מייקל עיוור מידי כדי להבין זאת; הוא לא מסכים עם טענה זאת ואומר שדורותי תהיה מוצלחת ותישאר בסביבה לנצח ("Unstoppable"). עדיין חולם בהקיץ על ההצלחה שלו, מייקל (בדמותה של דורותי) נתקל בג'ולי שמודה לה. דורותי מנשקת אותה מתוך דחף ומפחידה את ג'ולי.
מערכה שנייה
בדירתו, ג'ף מסכם ומלגלג על התקלות האחרונות של מייקל ("Jeff Sums It Up"). מייקל מקבל שיחה ושם נאמר לו שצוות השחקנים הולך לראות את ג'ולי שרה בבר, אז הוא מחליט ללכת לפגוש את ג'ולי בתור עצמו. ג'ולי שרה שיר על הרגשות שלה כלפי דורותי ("Gone, Gone, Gone"). לאחר השיר, מייקל מושך את תשומת לבו של רון ומגלה שרון לוקח את כל הקרדיט על דורותי. רוצה לדבר עכשיו עם ג'ולי אפילו יותר, הוא ניגש אליה ומנסה לפלרטט, מה שגורם לה לשפוך עליו יין. הוא חוזר הביתה וג'ף לועג לו כאשר סנדי שוב מפריעה להם. סנדי צועקת על מייקל על כך שהעמיד אותה במקום, אבל לפני שהיא עוזבת, היא מודיעה להם שדורותי קיבלה את התפקיד וכמה שהיא (דורותי) מעצבנת. מייקל אומר לה שהיא לא צריכה לקנא בהצלחה של אישה אחרת; סנדי אומרת שלא והולכת.
מייקל מחליט ללכת את ג'ולי בתור דורותי ושדורותי תהיה כנה עימה. בדירה של ג'ולי, רון מנסה לגרום לג'ולי לצאת איתו לדייט בזמן שג'ולי דוחה אותו כל פעם. דורותי מגיעה, וג'ולי נותנת לה להיכנס. רון מאשים את דורותי בכך שג'ולי לא מחבבת אותו, דבר הגורם לדורותי להגן על ג'ולי ועל עצמה. לאחר שגרמה לרון לעזוב, ג'ולי אומרת לדורותי שהיא חושבת שיש לה רגשות כלפיה ושהיא רוצה ללכת בעקבותם. דורותי דוחה אותה במהירות, ומעציבה את ג'ולי, שחשבה שהן התחילו משהו מיוחד ("Who Are You Reprise"). מייקל חוזר הביתה. בעודו מוריד את הבגדים, הוא שומע את מקס שר לדורותי בחוץ. לאחר ששכן צועק עליו פעמיים, מייקל נותן לו להיכנס. מקס מצהיר על אהבתו לדורותי באמצעות בלדה וקעקוע מזוהם של פניה על חזהו ("This Thing"). מייד לאחר שהוא מסיים, ג'ף נכנס ומכנה את דורותי טרול. מקס מנסה להילחם בו אבל דורותי אומרת לו ללכת.
לאחר שגרם למקס לעזוב, מייקל סוף סוף מוריד את דמותה של דורותי ומספר לג'ף על היום שהיה לו. לאחר שהכריז שהמצב לא יכול להיות יותר גרוע, סטן נכנס, ואומר למייקל שהוא השיג לו תפקיד במחזה. מייקל אומר לו שהוא לא יכול לקבל את התפקיד כי הוא לוקח חלק במחזה של ג'ף. סטן אומר לו שזו ההחלטה הכי גרועה שהוא קיבל בחיים שלו ועוזב. מייקל מחליט שהוא רוצה לנסות לסדר שוב את העניינים עם ג'ולי ("Whaddya Do Reprise"). אבל בזמן שהוא חצי לבוש בתור דורותי, סטן חוזר ומפריע באמצע. בהתחלה הוא מברך את דורותי כאילו שום דבר אינו כשורה, ואז חוזר בעצב. סטן אומר לו שהוא יבוזה בכל רחבי הארץ ואז מפטר אותו שוב.
זהו יום המחרת וצוות השחקנים וההפקה חוגגים את ערב הפתיחה ("The Most Important Night"). לפני תחילת המופע, בחדר ההלבשה של דורותי, ריטה מברכת את דורותי ומודה לה על ההשפעה שיש לה המופע, ומאריכה את החוזה שלה בשנה נוספת כמתנה לכבוד ערב הפתיחה. דורותי אומרת לה שאם היא תשלם לג'ולי כמו שהיא משלמת למקס אז היא תקבל את החוזה. לאחר שריטה עוזבת, מקס נכנס. מקס מודה לדורותי על כך שהאמינה בו כאשר הוא תמיד הרגיש שונה מכולם. לאחר מכן מקס מצהיר שהוא יידחף לקטע שלה. דורותי אומרת לו שהוא לא צריך את עזרתה ושהוא צריך לסמוך על עצמו. לאחר שמקס עוזב, ג'ולי נכנסת כדי להשאיר מכתב ואומרת לדורותי שהיא תמיד הייתה כנה עימה. לאחר מכן ג'ולי אומרת לדורותי שהיא מאוד חשובה לה ושהיא אוהבת אותה, אבל הן כנראה צריכות לא להתראות יותר. מייקל מהרהר, ומתחנן אל האלטר אגו שלו שתראה לו מה לעשות הלאה ("Talk To Me Dorothy").
דורותי וצוות השחקנים מבצעים את הסיום של המחזמר ("Arrivederci!"). דורותי קוטעת את השיר בתור מטפלת, ומתחילה לאלתר, כשמקס מצטרף אליה כקרייג. ג'ולי, מחוץ לדמותה, מפסיקה אותה ושואלת אותה מה היא עושה. לדורותי אין ברירה, והיא חושפת שהיא מייקל דורסי, שחקן נואש שרק רוצה לעבוד. כל מי שעל הבמה בהלם, כולל ריטה ורון. ג'ולי, פגועה, אובדת מילים ובורחת. מקס, גם פגוע, שואל את מייקל אם ג'ף יודע. הגילוי מצית וויכוח האם העמדת הפנים של מייקל היא ניצול או תמיכה.
סנדי חוזרת לדירתם, משתוללת. היא וג'ף רבים בנושא השפעתו של מייקל עליה ועל קיפאון הכתיבה של ג'ף עד שג'ף נותן לה מכה, והם מבינים שהם נמשכים זה לזה. בדיוק כשהם עומדים להתנשק, סנדי נבהלת מכך שמה שהם עומדים לעשות הוא רעיון רע, אבל נקטעת בידי ג'ף שמנשק אותה ("What's Gonna Happen Reprise 2"). הוא בורחים לחדר השינה. מייקל מגיע הביתה בבוקר למחרת, ומבעד לחרטה שלו, מבין איך יצירת דורותי הגדילה את האמפתיה שלו כלפי הנשים בחייו. הוא מתנצל בפני סנדי, שיוצאת, על כך שהפריע לסיכוייה להתקבל למחזמר. סנדי מודה שמייקל האידיאלי עיכב את הביטחון העצמי שלה ואת העתיד האפשרי שלה עם ג'ף, וג'ף מעניק למייקל מחזה שכתב על החוויה שלהם עם דורותי. מייקל תוהה אם ג'ולי תדבר איתו שוב אי פעם ("Michael's Reprise"). מאוחר יותר, מייקל פוגש את ג'ולי בפארק, ומתנצל במבוכה. ג'ולי בהתחלה מגיבה על הנזק שלו שנגרם לכולם בהפקה וגם לה, וכשהיא מדברת על האכזבה העצומה והדעות הקדומות שנשים חוות, מייקל נשבע להקשיב לכל מה שיש לה להגיד. היא מודה בעדינות שמייקל באמת סיים את הופעתו, אבל היא מתגעגעת לדורותי. מייקל מציע קשר טוב יותר ממה שהם חלקו קודם לכן, קשר קרוב יותר, וג'ולי מסכימה לכך. הם חוזרים בשקט לספסל כדי לקבוע זאת, בין הייסורים לתקווה שלהם ("Thank You").
עונת 2016/2017 בליגת המשנה הרוסית בכדורגל
עונת 2016/2017 בליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה היא העונה ה-25 של ליגת הכדורגל הלאומית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל ברוסיה. העונה החלה ב-11 ביולי 2017 והסתיימה ב-20 במאי 2017.
דינמו מוסקבה זכתה באליפות הליגה והבטיחה את העפלתה לליגת העל הרוסית בכדורגל שני מחזורים לפני סיום העונה.
הקבוצות
קבוצות שהעפילו לליגה הלאומית בעקבות ניצחונן בליגה השנייה מסומנות בחץ ירוק. קבוצות שנשרו לליגה הלאומית מליגת העל מסומנות בחץ אדום. קבוצות ששמרו על מקומן בעקבות סירוב קבוצות מהליגה השנייה להעפיל לליגה הלאומית מסומנות בסמל כדורגל.
שינויים
על פי תוצאות עונת 2015/2016 בליגה השנייה, הקבוצות הבאות העפילו לליגה הלאומית:
על פי תוצאות אליפות רוסיה 2015/2016 הקבוצות הבאות נשרו לליגה הלאומית:
בנוסף, בעקבות תוצאות העונה הקודמת העפילו הקבוצות הבאות לליגת העל:
המעבדה של דקסטר
המעבדה של דקסטר (באנגלית: Dexter's Laboratory) היא סדרת אנימציה קומית אמריקאית בת 79 פרקים שנוצרה על ידי גנאדי טרטקובסקי. עלילת הסדרה מספרת על דקסטר, ילד חנון גאון המחזיק בביתו מעבדה סודית שנאלץ להתמודד עם הטרדותיה של אחותו, היודעת על קיומה של המעבדה. הסדרה הופקה לערוץ Cartoon Network על ידי האנה-ברברה בין השנים 1996 ו-1999 ו-2001 עד 2003.
בישראל שודרה בערוץ Cartoon Network, בערוץ הילדים (במהלך רצועת השידור טלמאניה), וב-yesVOD Kids. הסדרה לא דובבה לעברית, מלבד הפרק "דקסטר, תגרד!" (באנגלית: Chicken Scratch) ששודר בבתי הקולנוע יחד עם עליית הסרט "בנות הפאוור פאף: הסרט" לאקרנים.
תקציר העלילה
עלילתה החוזרת של הסדרה עוסקת בדקסטר, גאון בן שמונה שרוקח ניסיונות והמצאות במעבדה הסודית שבביתו, כשאחותו הגדולה, דידי, ואחר כך גם ילד אחר, מנדארק, מחבלים בניסויו (הם למעשה היחידים מלבדו שיודעים על קיום המעבדה). פרק סיום בשם "אגו טריפ" שודר בשנת 1999, אך אף שנועד לחתום את הסדרה נוספו לה עונה שלישית ורביעית שטרטקובסקי לא היה מעורב ביצירתן, ולא זכו להצלחה רבה בניגוד לקודמות.
המכשף (סדרת ספרים)
המכשף (פולנית: Wiedźmin, מוכרת גם בשמה האנגלי: The Witcher) היא סדרת ספרי פנטזיה וסיפורים קצרים מאת הסופר הפולני אנדז'יי ספקובסקי, שעוסקת במכשף גראלט מריוויה. בספריו של ספקובסקי, "מכשפים" הם ציידי מפלצות שמפתחים (הודות לאימונים ושינויים בגופם) יכולות על-טבעיות בגיל צעיר על מנת להילחם במפלצות קטלניות. הספרים עובדו לכדי סרט, סדרת משחקי וידאו, מספר סדרות טלוויזיה וכן סדרת ספרים מאוירים.
סקירה
סדרת "המכשף" מונה שמונה ספרים, כאשר חמישה מהם הם בעלי המשכיות רציפה ומהווים את עיקר הסדרה - "סאגת המכשף".
רקע
הסיפורים בעולם הסדרה מתרחשים ביבשת, שיושבה אלפי שנים לפני לכן על ידי אלפים (נקראים בשפתם "איין שיידיי", Aen Seidhe) שמוצאם מארצות מעבר לים. כשהם הגיעו, האלפים פגשו בגנומים ובגמדים.
לאחר תקופה של מלחמה בין האלפים לבינם, הגמדים נסוגו אל ההרים ואילו האלפים התיישבו במישורים וביערות. חלוצים בני אדם הגיעו ליבשת כ-500 שנים לפני אירועי הסדרה, והציתו מספר מלחמות. בני האדם ניצחו, ונעשו השליטים; הגזעים הלא אנושיים, שנעשו לאזרחים סוג ב', חיים לרוב בגטאות קטנים בתוך יישובי האדם. קיימות גם התיישבויות של לא אנושיים בשטחים שטרם נתבעו על ידי בני האדם.
על גזעים אחרים החיים ביבשת נמנים גם בני מחצית ודריאדות; בשלב יותר מאוחר, במהלך אירוע קסם קטקליזמי הידוע בשם ״מיזוג העולמות״ (Conjunction of the Spheres), פלשו אל העולם מפלצות מסוגים שונים: אנשי זאב, דרקונואידים, חרקים מפלצתיים, ערפדים, רוחות ושדים, והחלו להטריד את בני האדם ושאר יצורי הקסם ביבשת. כדי להתמודד עם התופעה, נוצר מקצוע ה"וויטצ'ר" - חצי לוחם וחצי מכשף שמתמחה בסוגים פשוטים של קסם ("סימני הוויטצ'ר"), מחוזק בשיקויים ובמוטציות גנטיות ההופכות אותו לחזק, מהיר וחכם משאר בני האדם, ומאומן מגיל ילדות לחסל את המפלצות השורצות בעולם.
הוויטצ'רים הבוגרים, לאחר תקופת אימונים קשה ומפרכת ממנה לא כולם נשארים בין החיים, יוצאים מבתי הספר שלהם (בספרים אנו יודעים על שלושה בתי ספר שמכשירים וויטצ'רים: "הזאב", "החתול" ו"הגריפין", ובמשחקים גם על "הדוב", "הצפע" ו"המנטיקור") אל העולם הגדול, ונודדים בו במטרה להשתכר מקטילת מפלצות לכל המרבה במחיר.
במהלך מאות השנים שקדמו לאירועי הסדרה, האזורים הדרומיים ביותר ביבשת נכבשו על ידי אימפריית נילפגארד; הצפון מכיל את ממלכות הצפון המפוצלות. סדרת הספרים מתרחשת על רקע מלחמות הכיבוש שמנהלת אימפריית נילפגארד כנגד ממלכות הצפון: מלחמה ראשונה שמתוארת בסיפורים הקצרים, ומסתיימת בניצחון הקואליציה של ממלכות הצפון; ומלחמה שנייה, שמתחילה באמצע הסאגה.
גאוגרפיה
אף על פי שלא נוצרה אף מפה רשמית של יקום הסדרה (הקרוי "היבשת") על ידי ספקובסקי, מספר מפות נוצרו על ידי מעריצים.
ניתן לחלק את "היבשת" לארבעה אזורים ראשיים: ממלכות הצפון ומספר דוכסויות וישויות (בהן רוב הסדרה מתרחשת), אימפריית נילפגארד הכובשת את עיקר השטח שמדרום להן, החלק המזרחי של היבשת שרובו אינו מוכר, וארץ האיים סקליגה (Skellige) ממערב ליבשת המהווה ישות פדרטיבית של השבטים השונים שמאכלסים אותם.
שפה
סאפקובסקי יצר שפה עבור הסדרה הידועה בשם "לשון קדומים" (Elder Speech), המבוססת על אנגלית, צרפתית, אירית, לטינית ושפות אחרות.
צבא
כללי
במהלך שלוש מלחמות נילפגארד או שלוש המלחמות הצפוניות ממלכות הצפון הרימו צבא ביחד של 100,000+ לוחמים בזמן שהאימפריה של נילפגארד הרימה צבא של 320,000 לוחמים במלחמה הראשונה, 300,000 לוחמים במלחמה השנייה ו-300,000 - 100,000 לוחמים במלחמה השלישית.
במהלך מלחמת נילפגארד הראשונה, בקרב סודן היל היה לארבע הממלכות הדומיננטיות של הצפון - קאדווין, אדירן, רידניה וטימריה - צבא של 60,000 לוחמים בזמן שלאימפריה היה מספר דומה. הקרב נגמר בתבוסה לאימפריה ומספרי האבדות היו 4,000 הרוגים לטימריה, 5,000 לרידניה ו20,000 לנילפגארד.
במהלך מלחמת נילפגארד השנייה בקרב ברנה לממלכות רידניה וטימריה היה צבא משותף של 25,000 לוחמים בזמן שלאימפריה צבא של 46,000 פרשים כבדים. במהלך הקרב הופיע צבא של 10,000 פרשים מקאדווין, אדירן וכידאריס. הקרב הסתיים באסון לאימפריה ש44,000 מהלוחמים שלה נהרגו בזמן שלצפון נהרגו 16,000 לוחמים, מה שהופך את הקרב למדמם בהיסטוריה של היבשת.
במהלך מלחמת נילפגארד השלישית בקרב על נוביגרד, למשמר העיר ולממלכת רידניה היו 10,000 לוחמים בזמן שלאימפריה היו 50,000 לוחמים. הקרב הסתיים באסון לצפון שכן נילפגארד כבשה את העיר וניצחה במלחמה.
ממלכות הצפון
ממלכת קאדווין - ממלכת קאדווין היא אחת מארבע הממלכות הדומיננטיות של הצפון, והיא הממלכה הגדולה מכולן. תנאי מזג האוויר שם קשים מאוד. בגלל שיש באזור המון מינרלים של מלח, יערות עצומים ופחם רב, מאמינים שהממלכה יכולה להרים בשיא צבא של 100,000 לוחמים. בקרב סודן היל היא שלחה 20,000 לוחמים ובקרב ברנה היה לצבא המשותף שלה, של אדירן ושל כידאריס כוח של 10,000 פרשים.
ממלכת טימריה - ממלכת טימריה היא אחת מארבע הממלכות הדומיננטיות של הצפון, והיא העשירה מכולן לאחר קוביר ופוביס, בזכות הרי המקאהם שיש בהם את מצבורי הכסף הגדולים ביותר ביבשת, מה שמניע את הכלכלה והמסחר שלה. מאמינים שהממלכה יכולה להרים בשיא צבא של 75,000 לוחמים. בקרב סודן היל היא שלחה 10,000 לוחמים ובקרב ברנה היא שלחה 12,500 לקרב.
ממלכת אדירן - ממלכת אדירן היא אחת מארבע הממלכות הדומיננטיות של הצפון, בממלכה יש את היקרות הכי גדולה עם מישורים ואופקים שנמשכים עד קצה העין, בזכות החקלאות הרבה שלהם המסחר שלהם והכלכלה שלהם חזקה מאוד, מאמינים שהאזור יכול להרים בשיא צבא של 60,000 לוחמים. בקרב סודן היל היא שלחה 10,000 לוחמים ובקרב ברנה היה לה צבא משותף של 10,000 פרשים עם קאדווין וכידאריס.
ממלכת רידניה - ממלכת רידניה היא אחת מארבע הממלכות הדומיננטיות של הצפון, בממלכה יש את הכלכלה הכי חזקה בצפון. בזכות האוניברסיטאות, בית הספר ומקומות הלימוד הרבים שיש בה תושביה משכילים מאוד וכל תושב יודע קרוא וכתוב. מאמינים שהאזור יכול להרים בשיא צבא של 85,000 לוחמים. בקרב סודן היל היא שלחה 20,000 לוחמים ובקרב ברנה היא שלחה 12,500 לוחמים לקרב.
ממלכת סינטירה - אין מידע על הכלכלה של האזור. מאמינים שהממלכה הייתה יכולה להרים בשיא צבא של 30,000 לוחמים. במלחמה מול נילפגארד הם הרימו צבא של 10,000 אבירים.
העיר החופשית של נוביגרד
העיר החופשית של נוביגרד - העיר נוביגרד היא העיר הכי גדולה ביבשת והאוכלוסייה שלה מונה כ-30,000 תושבים. לעיר יש את המסחר הכי גדול ביבשת, וכול יום נכנסות עשרות ספינות סחורה לנמל שלה. משמר העיר מונה כ-1,000 לוחמים, ובזמני מלחמה היא יכולה להרים בשיא צבא של 10,000 לוחמים.
סקאלגה
ממלכת סקאלגה - אין מידע על הכלכלה שלה, אבל המסחר מבוסס על פיראטיות וסחורה גנובה. מאמינים שהאזור יכול להרים בשיא צבא של 20,000 לוחמים.
הדרום
תרגומים
הסיפורים הקצרים וסדרת הרומנים תורגמו לסלובקית, צ'כית, דנית, פורטוגזית, גרמנית, רוסית, ליטאית, אסטונית, פינית, צרפתית, ספרדית, איטלקית, בולגרית, רומנית, אוקראינית, סרבית, שוודית, הונגרית, הולנדית, סינית, גאורגית ואנגלית.
מקור השם הפולני (Wiedzmin)
כשנשאל לגבי מקור השם בשנת 2005, אמר ספקובסקי כי השם wiedźmin הוא גרסה זכרית אותה המציא למילה הפולנית wiedźma (קרי: וודמה, בפולנית: מכשפה), אם כי למונח הזה בעצמו ישנם מקורות קדומים יותר. במיתולוגיה הסלאבית קיימות דמויות הקרויות "וודמאק" (ברוסית: ведьмак, בפולנית: wiedźmak). הוודמאק הוא אשף, או מכשף, ממין זכר. בניגוד למקבילתו הנקבית, הוודמה, שמתוארת לרוב כמרשעת, הוודמאק יכול להיות גם בעל מידות טובות. הוודמאקים יכולים לרפא בעלי חיים ובני אדם, אך באותה המידה גם לכרות בריתות עם השטן, ולהביא על האנושות פגעים רעים כמו מגיפות.
קומיקס
מ-1993 עד 1995, סאפקובסקי עיבד שישה סיפורים אל חוברות קומיקס בהוצאת דארק הורס קומיקס.
קולנוע וטלוויזיה
The Hexer הוא שמם של סרט משנת 2001 וסדרת טלוויזיה משנת 2001, שניהם בבימויו של מארק ברודצקי. השחקן מיכאל זברווסקי גילם את גראלט בשניהם.
ב-2015, חברת ההפקות Platige Image תכננה עיבוד קולנועי לסדרת הספרים שישתחרר ב-2017. במאי 2017 הם הכריזו על סדרת טלוויזיה בשיתוף עם נטפליקס בכיכובו של השחקן הנרי קאביל.
משחקי וידאו
דמויות הסדרה והעולם עובדו למספר משחקי מחשב. עלילת טרילוגיית המשחקים The Witcher, The Witcher 2: Assassins of Kings ו-The Witcher 3: Wild Hunt מתרחשת לאחר עלילת סדרת הספרים.
בנוסף יוצאו מספר משחקי ספין אוף, כגון משחק רשת Gwent: The Witcher Card Game המבוסס באופן חלקי על מיני משחק שנכלל במשחק השלישי ו-The Witcher Battle Arena שיועד לפלטפורמה של טלפון סלולרי.
אוליביה האלינן
אוליביה האלינן (באנגלית: Olivia Hallinan; נולדה ב-20 בינואר 1985) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד לורה טימינס בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "הדרך לקנדלפורד", ובתפקיד קים בסדרה "שוגר אהובתי" של ערוץ 4. עוד כיכבה האלינן בתפקיד אלי בסדרת הנוער "Girls in Love".
ביוגרפיה
האלינן היא מטוויקנהאם שבמערב לונדון, הבת השלישית במשפחה של ארבע בנות. אחותה היא קלמנסי האלינן ששיחקה בסדרה "קרועים" והשתתפה בתוכנית "The X Factor". אוליביה האלינן התחילה ללמוד משחק בגיל 11 בבית הספר של ימי ראשון של אמה בטדינגטון. היא למדה בבית הספר סיינט קתרין בטווקינהאם, בבית הספר התיכון נוטינג היל ואילינג ברובע אילינג, ואחר כך למדה אנגלית ודרמה באוניברסיטת מנצ'סטר.
קריירת משחק
האלינן הופיעה ביותר ממאה הפקות מאז שהייתה בת שבע. הופעתה המקצועית הראשונה הייתה ב-1991 במחזה "Jack and the Beanstalk" לצדה של סילה בלק. מאז שיחקה האלינן בתיאטרון, ברדיו, בקולנוע ובתוכניות טלוויזיה בהן "The Bill", "הולבי סיטי", "המשפחה שלי", "ג'וליה ג'קיל והארייט הייד" וסדרת הנעורים "Girls in Love" של טלוויזיית גרנדה. בשנה הראשונה שלה באוניברסיטה שיחקה האלינן בשתי העונות הראשונות של סדרת הקאלט "שוגר אהובתי" של ערוץ 4 המבוססת על הרומן מאת ג'ולי בורצ'יל. ב-9 ביוני 2007 נאמה האלינן בכנס של ארגון הלהט"בים סטונוול (Stonewall) על גילום דמות לסבית ב"שוגר אהובתי".
כשחייתה במנצ'סטר השתתפה האלינן בתיאטרון סטודנטים. ב-2006, בשנה האחרונה שלה באוניברסיטה, כיכבה במחזה "Wake Me Later" מאת ניקולה סקופילד. עוד באותה שנה גילמה את אמה בפרק "Out of Time" בסדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד", הופיעה בפרק בסדרה "משפט ועונש", ושיחקה בעיבוד הרדיופוני של הרומן "המאהב" מאת מרגריט דיראס ששודר מה-3 עד 7 בספטמבר 2007. האלינן כיכבה בתפקיד לורה טימינס בהפקה של ה-BBC "הדרך לקנדלפורד" ששודר לראשונה ב-13 בינואר 2008. היא הופיעה בכל ארבע העונות של הסדרה. הופעת הבכורה של האלינן בקולנוע הייתה בסרט האפל הבריטי "Jack Falls" בתפקיד נטשה.
ב-2011 כיכבה האלינן במחזה "Precious Little Talent" מאת אלה היקסון ובבימויו של ג'יימס דאקר בתיאטרון טרפלגר סטודיוס בווסט אנד הלונדוני. בדצמבר 2011 שיחקה בתפקיד ג'סטין במחזה "Herding Cats" מאת לוסינדה קוקסון בתיאטרון המפסטד בלונדון. היא גילמה את אותה דמות בדצמבר 2010 בתיאטרון יוסטינוב סטודיו בעיר באת'. ב-2013 גילמה האלינן את דמותה של מריאן דשווד בעיבוד של הלן אדמונדסון לרדיו ה-BBC של הרומן "תבונה ורגישות" מאת ג'יין אוסטן. ב-2014 שיחקה האלינן במחזה "Lotty's War" מאת ג'וליאנו קריספיני בבימויו של ברוס גאת'רי בתיאטרון איבון ארנו בגילפורד, ואחר כך בסיור הופעות בבריטניה.
סוכות (פירושונים)
ראו גם
}}
One Love
One Love (בתרגום חופשי לעברית: אהבה אחת) הוא אלבום האולפן הרביעי של ה-DJ הצרפתי דייוויד גטה. האלבום יצא באוגוסט 2009 בהוצאת וירג'ין. האלבום הצליח מסחרית ונמכר ב-3 מיליון עותקים ברחבי העולם.
מוריס רפאל כהן
ביוגרפיה
כהן נולד במינסק, בלארוס (אז באימפריה הרוסית), לבסי (פרפל) ואברהם מרדכי כהן. בגיל 12 הוא עבר עם משפחתו לניו יורק. הוא למד בהסיטי קולג' של ניו יורק ולאחר מכן באוניברסיטת הרווארד, שם למד אצל יאשיהו רויס, ויליאם ג'יימס, והוגו מינסטרברג. בשנת 1906 הוא הגיש את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת הרווארד.
כהן שימש כפרופסור לפילוסופיה בסיטי קולג' של ניו יורק מ-1912 עד 1938. הוא גם לימד משפטים בסיטי קולג' ובאוניברסיטת שיקגו בין השנים 1938–1941, נתן קורסים בבית הספר החדש למחקר חברתי, והרצה לפילוסופיה ולמשפטים באוניברסיטאות קולומביה, קורנל, הרווארד, סטנפורד, ייל, ואוניברסיטאות אחרות.