cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אמיר באגריה
ביוגרפיה
הוא אחד השחקנים הצעירים ביותר ששיחקו בסדרת הטלוויזיה "דגראסי: הכיתה הבאה". הוא קיבל את התפקיד הראשי של באאז נהיר כשהיה בן 14. בשנת 2019 הוא לוהק לתפקיד סידהארטה "סיד" פקאם בסדרת נטפליקס "גרנד ארמי" שהוקרנה בשנת 2020.
פיליפ פליין
פיליפ פליין הוא מעצב אופנה גרמני ומייסד קבוצת PHILIPP PLEIN הבינלאומית, הכוללת את המותגים פיליפ פליין ופליין ספורט.
קריירה
פליין למד משפטים כשהחל לעצב מיטות כלבים יוקרתיות. עד מהרה משך העיצוב שלו תשומת לב ממומחים בענף עיצוב הפנים ובשנת 1998 נוסדה החברה במינכן, גרמניה. פליין החל לייצר תיקים ואביזרים משאריות העורות האקזוטיים שנמכרו לצד פריטי העיצוב שלו בירידים. בשנת 2003 התבקש היזם לעצב טרקלין ביריד הסחר הגרמני CPD דיסלדורף, עבור Moët & Chandon, שם הורשה גם למכור את אביזריו. מותג האופנה הקז'ואלי בעל השם הראשוני נולד כעבור שנה בשנת 2004, בעוד המותג היוקרתי הנוכחי של פיליפ פליין הושק בשנת 2008.
פליין הוא אחד האישים או המשפחה העשירים ביותר בשווייץ לשנת 2019, כך על פי המגזין העסקי Bilanz ב"Die 300 Reichsten" השנתי (ברשימת 300 העשירים ביותר) עם שווי נקי של 300 מיליון פרנק שווייצרים.
הקרב על אוהדהרה
הקרב של אוהדרה (Uedahara) היה קרב שהתחולל ביפן ב-14 בפברואר 1548. קרב זה היה ההפסד הראשון שספג טקדה שינגן והקרב הראשון ביפן בו נעשה שימוש בנשק חם.
טקדה שינגן נפגש עם צבאו שלקח את מבצר שיקה, והוביל 7,000 אנשים צפונה להתמודד עם האיום הנשקף ממורקמי יושיקיו. את הכח של שינגן הוביל איטאגאקי נובוקוטה; כשהם פורצים חזיתית לתוך הכח של מורקמי, הקרב היה שקול, ואיטאגאקי נהרג.
לרשותו של מורקמי עמדו חמישים חיילי אשיגרו חמושים ברובים סיניים, אשר נועדו לשמש תמיכה לקשתים. בסך הכל, 700 מאנשיו של טקדה נהרגו, כולל איטאגאקי, ושני גנרלים אחרים, אמארי טוראיסו ו האג'יקאנו דאמון. גם שינגן עצמו נפצע בצִדו מחנית.
שון ברטלט
ת'רסטון שון ברטלט (באנגלית: Thurston Shaun Bartlett; נולד ב-31 באוקטובר 1972 בקייפטאון) הוא כדורגלן עבר דרום אפריקאי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום עוזר מאמן בקבוצת קייזר צ'יפס מליגת העל הדרום אפריקאית.
ברטלט שיחק במהלך הקריירה בדרום אפריקה, ארצות הברית, שווייץ ואנגליה, וכן ערך 74 הופעות במדי נבחרת דרום אפריקה בהן כבש 28 שערים. ברטלט הוא סגן מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים, וייצג אותה בין היתר בזכייתה הראשונה בגביע אפריקה לאומות 1996 ובשני טורנירי מונדיאל.
קריירת משחק
עונה אחר כך, ב-, כבר הייתה קייפטאון בלתי עצירה. היא זכתה באליפות בפער חמש מהמקום השני, והשלימה גם זכייה בגביע לאחר ניצחון 0–3 בגמר על פרטוריה סיטי. באותה עונה קבע ברטלט את שיא הקריירה שלו לעונה אחת, 18 שערים ב-37 הופעות, ואף זכה לזימון בכורה לנבחרת דרום אפריקה.
לקראת עונת היה ברטלט מהמצטרפים הראשונים לקבוצת קולורדו ראפידס, לקראת עונת הבכורה של ה-MLS. ברטלט השתלב היטב בהרכב הקבוצה, אך היא סיימה במקום החמישי והאחרון בבית המערב ולא עלתה לפלייאוף. במהלך עונת, לאחר שרשם עשר הופעות ושער בודד באותה עונה במדי קולורדו, עבר ברטלט למטרוסטארס. בעוד ברטלט סיים עם קבוצתו החדשה במקום האחרון בבית המזרח, המשיכה קולורדו עד לגמר גביע ה-MLS, שם נוצחה 1–2 על ידי די.סי. יונייטד.
בסיום אותה עונה, ומבלי שהצליח להטביע חותם בליגה האמריקאית, חזר ברטלט בהשאלה לקייפטאון, ולקראת עונת עשה את מעברו הראשון לאירופה, כשחתם בפ.צ. ציריך. ברטלט השתלב במהרה בקבוצתו החדשה, ובעונת הבכורה שלו היה שותף למקום השלישי של הקבוצה בעונה הסדירה, עם מאזן נקודות זהה לסגנית גראסהופרס ציריך, היריבה העירונית. בפלייאוף האליפות סיימה הקבוצה במקום הרביעי בטבלה. עונה אחר כך שדרגה הקבוצה את מיקומה בסיום הפלייאוף כשסיימה במקום השלישי, כשברטלט מוביל את התקפת הקבוצה עם 17 שערי ליגה. באותה עונה פגשה ציריך את לוזאן בגמר הגביע השווייצרי. לאחר תשעים דקות עמדה התוצאה על שוויון 1-1, וחמש דקות לתוך ההארכה כבש ברטלט את שער היתרון של קבוצתו. לוזאן הצליחה להשוות, אך ציריך זכתה בתואר אחרי 0–3 בדו-קרב בעיטות עונשין.
ברטלט פתח את עונת בציריך, אך במהלך חלון ההעברות בינואר 2001 עבר לפרמייר ליג כשחתם במדי צ'רלטון את'לטיק. ברטלט השתלב במהרה בקבוצה, ועד לסיום עונת הבכורה שלו כבש שבעה שערים ב-18 הופעות. אחד משעריו באותה עונה, ב-1 באפריל מול לסטר סיטי בבעיטת וולה ממרחק, נבחרה לשער העונה בפרמייר ליג על ידי ה-BBC. ברטלט שיחק בקבוצה במשך חמש וחצי עונות, יותר מבכל מועדון אחר בקריירה שלו, עד ששוחרר מהקבוצה בסיום עונת. הוא הספיק לערוך 123 הופעות ליגה במדי צ'רלטון, בהן כבש 24 שערים.
לקראת עונת חזר ברטלט לדרום אפריקה, וחתם בקייזר צ'יפס. הוא שיחק בקבוצה במשך שתי עונות, אך על אף היותה קבוצה מובילה בדרום אפריקה, היא כשלה להתחרות על האליפות וסיימה במרכז הטבלה בשתי העונות. בסיום עונת החליט ברטלט לפרוש ממשחק פעיל, אך בנובמבר 2008 שוכנע לחזור בו ולחתום בבלומפונטיין סלטיק. לאחר שמונה הופעות ליגה באותה עונה, בהן לא הצליח לכבוש, פרש סופית ממשחק בגיל 37.
נבחרת דרום אפריקה
ברטלט הוא מגדולי הכובשים ומהבולטים שבשחקני נבחרת דרום אפריקה בכל הזמנים. הוא ערך את הבכורה שלו ב-26 באפריל 1995, במשחק ידידות מול. את שערו הראשון במדי הנבחרת כבש מול בחודש נובמבר של אותה שנה.
הטורניר המשמעותי הראשון של ברטלט היה גביע אפריקה לאומות 1996 אותו אירחה דרום אפריקה. בשלב הבתים היה ברטלט לשחקן מחליף, והוא עלה מהספסל בכל שלושת משחקיה של נבחרתו בשלב זה. גם בניצחון על ברבע הגמר עלה ברטלט מהספסל. בחצי הגמר, לאחר ארבע הופעות כמחליף, פתח ברטלט בהרכב בניצחון 0–3 על, ואף כבש את שערה השני של נבחרתו בדקה הראשונה של המחצית השנייה. ברטלט נותר בהרכב גם למשחק הגמר, בו גברה דרום אפריקה 0–2 על וזכתה לראשונה בתולדותיה בתואר.
ברטלט זומן על ידי המאמן הצרפתי פיליפ טרוסייה לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 1998 בצרפת. דרום אפריקה פתחה את הטורניר בתבוסה 0–3 ל, במשחק בו נכנס ברטלט דקה אחת לסיום. הוא פתח בהרכב במשחק השני בשלב הבתים, בו נפרדה נבחרתו בשוויון 1-1 מ, ולשיאו בטורניר הגיע במשחק האחרון מול. ברטלט כבש את השער הראשון במשחק בדקה ה-18, בבעיטה חזקה מתוך הרחבה. לאחר שערב הסעודית הפכה את התוצאה עם שני פנדלים מדויקים, זכתה גם דרום אפריקה לפנדל, שלוש דקות בתוך תוספת הזמן, ממהלך שהתחיל בבעיטה של ברטלט מחוץ לרחבה. ברטלט עצמו ניגש לבעוט והשווה בבעיטה חזקה לחיבורים, השלים צמד אישי וקבע את תוצאת הסיום, 2-2. דרום אפריקה סיימה במקום השלישי ולא המשיכה לשמינית הגמר.
בגביע אפריקה לאומות 2000, תחת המאמן טרוט מולוטו, רשם ברטלט את הטורניר האישי המוצלח ביותר בקריירה שלו. הוא פתח את הטורניר עם צמד לרשתה של בניצחון 1–3, כבש את השער היחיד בניצחון 0–1 על, והשלים לפחות שער אחד בכל משחק בשלב הבתים, כשהעלה את נבחרתו ליתרון בדרך לשוויון 1-1 מול. לאחר שדרום אפריקה הודחה בחצי הגמר, העלה ברטלט את נבחרתו ליתרון ראשון במשחק על המקום השלישי מול. המשחק הסתיים בשוויון 2-2, ועל אף שהחמיץ בדו-קרב בעיטות עונשין, סיימה דרום אפריקה את הטורניר במקום השלישי לאחר ניצחון 3–4 בסיום. ברטלט סיים כמלך השערים של הטורניר עם חמישה כיבושים.
קריירת אימון
ב-2012, כשלוש שנים לאחר פרישתו ממשחק, התמנה ברטלט לתפקיד עוזר מאמן למונטוויל גולדן ארווס. הוא שימש בתפקיד עוזר המאמן במשך קרוב לשנתיים, תחת שלושה מאמנים שונים. ב-10 בפברואר 2014, עם פיטוריו של מארק האריסון האנגלי, קיבל ברטלט את תפקיד המאמן הזמני, ולא הצליח להשאיר את הקבוצה בליגה הבכירה. בסיום העונה הוא התמנה למאמן הקבוע של הקבוצה, והוביל אותה למקום הראשון בליגת המשנה ולחזרה מהירה לליגה הבכירה.
עם סיום העונה, היה ברטלט לעוזר המאמן בנבחרת דרום אפריקה עד גיל 23. לאחר כחצי שנה בלבד בתפקיד, בינואר 2016, התמנה לתפקיד המאמן של אוניברסיטת פרטוריה מהליגה הבכירה, במטרה להצילה מירידה לליגת המשנה.
אוניברסיטת מרילנד
אוניברסיטת מרילנד, קולג' פארק (באנגלית: University of Maryland, College Park) היא מוסד מחקר והשכלה גבוהה ציבורי הנמצא בעיר קולג' פארק שבמרילנד. האוניברסיטה, אשר נוסדה בשנת 1856, מהווה את מוסד הדגל של מערכת האוניברסיטאות של מרילנד (USM). בסתיו 2010 נרשמו למוסד כ-37,000 סטודנטים למעל למאה תוכניות לימוד לתואר ראשון וכ-120 תוכניות לימוד לתואר שני.
אוניברסיטת מרילנד חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות (AAU), בקונסורציום האוניברסיטאות של מטרופולין וושינגטון (CUWMA), בשותפות האוניברסיטאות באוק רידג' (ORAU), באיגוד המחקר של אוניברסיטאות דרום-מזרח (SURA), במכון פילדס, ברשת אוניברסיטאס 21 (U21) ובאיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA). האוניברסיטה חברה בוועידת עשרת הגדולים (B1G) והיא אחת המייסדות של איחוד החוף האטלנטי (ACC) שהוא אחד האיגודים החברים ב-NCAA.
קרבתה של האוניברסיטה לבירה מאפשרת שיתוף פעולה צמוד עם הממשל הפדרלי של ארצות הברית. מחלקות רבות מקבלות תקציבי מחקר מארגונים לאומיים כמו המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית, המכונים הלאומיים לבריאות, המכון הלאומי לתקנים ולטכנולוגיה ונאס"א.
בשנת הכספים 2009 היה תקציבה של האוניברסיטה כ-1.531 מיליארד דולרים אמריקאים שמתוכם 518 מיליון דולר התקבלו בתקציבי מחקר, סכום גבוה בצורה משמעותית מהסכום שהתקבל בשנה הקודמת – 117 מיליון דולר. בנוסף, בקמפיין גיוס תרומות שהחל בשנת 2006, גייסה האוניברסיטה כ-900 מיליון דולרים מתרומות פרטיות נכון לסוף 2011.
היסטוריה
האוניברסיטה עברה לשליטתה המלאה של מדינת מרילנד וקיבלה על עצמה את השם "מכללת מדינת מרילנד" בשנת 1916. היא החזיקה בשם זה במשך ארבע שנים, עד 4 באפריל 1920, יום בו הושלם מיזוגה עם מספר בתי ספר מקצועיים באזור בולטימור. לאחר המיזוג, נקבע שמו המודרני של המוסד – "אוניברסיטת מרילנד". בשנה זאת הגיע מספר הסטודנטים במוסד ל-500 וניתנו תוארי הדוקטורט הראשונים. בשנת 1925 התקבל המוסד לארגון האוניברסיטאות האמריקאיות.
במהלך מלחמת העולם השנייה, הייתה האוניברסיטה בין 131 מוסדות אשר אפשרו הכשרת סטודנטים לקראת פיקוד בצי של צבא ארצות הברית. בשנת 1988 התבצע ארגון מחדש של מערכת ההשכלה הגבוהה במדינת מרילנד. במהלך זה, נקבע כי אוניברסיטת מרילנד תהווה את קמפוס הדגל של מערכת ההשכלה הגבוהה במרילנד ושמה שונה ל"אוניברסיטת מרילנד, קולין פארק". בשנת 1997 הועברה חקיקה בבית הנבחרים של מרילנד אשר אפשרה לאוניברסיטה לחזור לשמה הקודם – "אוניברסיטת מרילנד" בלבד.
בשנת 1957 החליט נשיא האוניברסיטה וילסון ה. אלקינס להעלות בצורה משמעותית את רמת הלימודים במוסד. פועלו הסתכם בהקמת ועדות המעקב האקדמיות הראשונות בעולם. בשנת פעילותה הראשונה של התוכנית, 18% מכלל הסטודנטים עמדו בפני סילוק על רקע אקדמי. מעתה והלאה, הסטנדרטים האקדמאים במוסד בסימן עליה מתמיד. בזכות שיפור זה, אחוות הסטודנטים פאי-בתה-קאפה פתחה סניף באוניברסיטה בשנת 1964.
בדומה למוסדות רבים אחרים להשכלה גבוהה, במהלך מלחמת וייטנאם הייתה האוניברסיטה כר פורה להפגנות והפרות סדר אשר בעקבותן הונהגה בה שעת עוצר אשר נאכפה על ידי המשמר הלאומי.
המאה ה-21
בשנת 2006 החלה האוניברסיטה בקמפיין בשם "ציפיות גדולות" לגיוס מיליארד דולר בתרומות פרטיות למוסד לאורך שבע שנים. בשנת 2008, פרסמה האוניברסיטה תוכנית אסטרטגית לעשור הקרוב, שכללה הרחבת הקמפוס המזרחי כדי שיכלול מגורי סטודנטים מודרניים וכן מרכז מוזיקה ובידור חדשניים בקמפוס.
פקולטות ומחלקות
אוניברסיטת מרילנד מחולקת למספר קולג'ים ובתי ספר :
בוגרים ידועים
בין בוגרי אוניברסיטת מרילנד נכללים : שניים מבוגרי האוניברסיטה הם זוכי פרס נובל - הרברט האופטמן, חתן פרס נובל לכימיה בשנת 1985, וריימונד דייוויס ג'וניור, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2002.
סטיבן סמירק
סטיבן סמירק (סטיבן (סטפן) ג'וזף סמירק; גרמנית: Stephan Smyrek; עם התאסלמותו אימץ את השם עבד אל-כרים; נולד ב-1971) הוא גרמני שהתאסלם, שהצטרף לארגון חזבאללה, במטרה לבצע פיגוע כנגד ישראל. בנובמבר 1997 הגיע לישראל בטיסה מאמסטרדם דרך רומא, ונעצר עם הגיעו לשדה התעופה. בחקירתו הודה כי התאסלם בשנת 1994 והצטרף לחזבאללה במטרה לבצע פיגוע כנגד ישראל. נדון למאסר ושוחרר בעסקת חילופי השבויים עם חזבאללה בשנת 2004.
ביוגרפיה
סמירק נולד בשנת 1971 בדטמולד, גרמניה. בגיל 7 משפחתו עברה לאנגליה, בגיל 18 חזר לגרמניה והתגייס לבונדסוור - הצבא הגרמני, וסיים שירותו לאחר 4 שנים. הוא עסק בסחר בסמים והורשע בשוד. בשנת 1994, לאחר שהשתחרר ממאסר, עבד במסעדה בבעלות טורקית, הכיר בחורה מוסלמית ובהשפעתה החל לפקוד את המסגד באזור מגוריו. מאוחר יותר החליט להתאסלם. הוא היה מובטל, ולא יצא את גבולות גרמניה מאז שב אליה מאנגליה עם משפחתו. בשנת 1997 נסע ללבנון והצטרף לחזבאללה. במהלך שהותו בלבנון עבר הדרכה ואימונים מעשיים בהפעלת כלי נשק וחומרי נפץ. עם סיום אימוניו צויד בסכום כסף, מצלמה וסרטי צילום וקיבל הוראה להגיע לישראל כתייר, ולאסוף מידע לגבי מקומות פוטנציאליים לביצוע פיגועי התאבדות. טרם נחיתתו בארץ, הוא נעצר ונחקר על ידי המשטרה ההולנדית בשדה התעופה באמסטרדם ואחר כך גם בשדה התעופה ברומא. מספר ימים לפני הטיסה חלה וטופל באנטיביוטיקה, אך למרות זאת התעקש להמשיך בטיסתו לישראל, בעקבות מידע מודיעיני נעצר על ידי כוחות הביטחון מיד עם נחיתתו בארץ. בעת מעצרו בשדה התעופה בן–גוריון נשא עמו סכום כסף גדול שקיבל ממפעילו בחזבאללה, ומצלמת וידאו.
בחקירתו טען כי הגיע לישראל כתייר לביקור במקומות הקדושים. מאוחר יותר סיפר כי התאסלם והצטרף לחזבאללה וכי נשלח על ידו לישראל כדי לצלם מקומות הומי אדם בחיפה ובתל אביב, כהכנה לביצוע פיגוע. סמירק הוסיף פרטים לגבי האימונים הצבאיים שעבר. התברר כי החליט להפוך לשאהיד ולשם כך חבר באוגוסט 1997 לפעיל חזבאללה בגרמניה שקישר בינו לבין אנשי מנגנון פיגועי חו"ל של החזבאללה בלבנון, וכנראה נפגש גם עם עימאד מורנייה. סמירק היה אמור לקבל בישראל חגורת נפץ לצורך ביצוע פיגוע התאבדות. עם סיום אימוניו הצטלם בסרט וידאו, כשהוא לבוש בגדים צבאיים ולידו מונחים נשק וקוראן, תוך שהתבקש על ידי מפעיליו לומר כי הכין עצמו ללכת בדרך הג'יהאד. לאחר שהותו בלבנון חזר לגרמניה. לפי התוכנית שנתגבשה בינו לבין מפעיליו, הייתה שהותו בישראל אמורה להימשך 12 ימים במהלכם היה אמור לתעד מטרות פוטנציאליות לפיגוע המוני בתל אביב ובחיפה, כגון- דיסקוטקים, שווקים ומקומות בידור. בחקירתו הדגיש כי נשלח למשימה של איסוף מידע ולא לביצוע פיגוע. הוא הוסיף כי בדיעבד, ייתכן ומפעיליו תכננו ליצור עמו קשר בארץ לשם ביצוע פיגוע כאמור, אולם בעת יציאתו למשימה לא נאמר לו דבר על-כך. כן סיפר על אימוניו בכלי-נשק, תוך שהקפיד על דיוק רב בפירוט סוגיהם: "אחרי זה לימדו אותי על ה-7-B ובזוקה, ולאחר-מכן אימונים ב- M-15, M-18, M-16 וקלצ'ניקוב, והיה גם נשק אמריקאי קצר שאת שמו אני לא זוכר".
דרך פעולתו
הדרכון עמו הגיע סמירק לישראל היה דרכון חדש שהוצא מספר ימים לפני הטיסה. הוא קיבל הוראה ממפעיליו להשחית את דרכונו הישן ולהוציא בגרמניה דרכון חדש על-מנת שלא יתגלה כי שהה בלבנון. בין יתר המסמכים שנמצאו בכליו, נתפסה גם תעודת הלידה שלו. עצם העובדה שנשא עמו תעודת לידה תמוהה, ומוסברת על פי הודאתו כי לקח עמו את תעודת הלידה למקרה שיצטרך להחליף דרכון פעם נוספת. הוא סיפר לחברתו על רצונו לבצע פיגוע התאבדות. במכתב שנתפס אצלו היו גזורים שני קטעים. הוא סיפר כי גזר את הקטעים במכתב מאחר שהיו כתובים בערבית, בהם היה כתוב בערבית "בשם אללה הרחום החנון". זאת בגלל שקיבל הוראה ממפעיליו בחזבאללה להקפיד שלא יימצא באמתחתו חומר הכתוב בשפה הערבית. בבית המשפט סיפר שהגיע לישראל כדי ללמוד ערבית ולנסוע למצרים וכי עליו להמשיך מישראל לצורכי עסקים. זאת על אף שהיה מובטל ועל אף שכרטיס הטיסה חזור שנתפס בכליו היה לאמסטרדם.
גזר דינו ושחרורו
באוגוסט 1999 הורשע סמירק בעבירות של קשירת קשר וסיוע לאויב, קשירת קשר למסירת ידיעה לאויב, בכוונה לפגוע בביטחון המדינה וכן חברות בארגון טרור. בית המשפט המחוזי גזר עליו 10 שנות מאסר. סמירק ערער לבית המשפט העליון על ההרשעה ועל חומרת העונש, אך ערעורו נדחה. סמירק השתחרר בעסקת חילופי השבויים עם החזבאללה בשנת 2004, הוא לא הסכים לחתום על הודאה כי יפסיק את פעילות הטרור נגד ישראל, אלא טען כי ימשיך לתמוך בחזבאללה, ולהתעסק בטרור, תוך שהוא מצהיר: "להרוס את האויב הציוני היא המטרה החשובה ביותר בעולם". לאחר שחרורו הוא חי בגרמניה ונמצא במעקב של המשטרה. קרין ווד, אימו, אמרה לאחר שחרורו כי "אני מפחדת ממה הוא יכול לעשות, לא רק לעצמו אלא גם לאנשים תמימים".
לקריאה נוספת
Matthew Levitt, Hezbollah: The Global Footprint of Lebanon's Party of God, Georgetown University Press, 2013, pp. 213-218
אדריכלות תימנית
אדריכלות תימנית הוא שמו של סגנון האדריכלות בתימן מהתקופה הקדם-אסלאמית ועד התקופה האסלאמית כיום. במיוחד בולט בסגנון זה עיצוב המבנים בהם החל האסלאם להתפשט במדינה זו. סגנון אדריכלות זה מאופיין בעיקר בבניית לבני בוץ מעוטרים עם "איורי קיר לבנים" כלפי חוץ המדגישים את קומות המבנה ועם חלון עליון עבור כניסת "אור" ותחתיו חלון תחתון עבור כניסת "אוויר" (דבר המאפיין את רוב ארצות האסלאם) ובנייני מגורים בצורת מגדלים גבוהים ולעיתים אף סלעים גדולים השזורים בין דירות.
יש הטוענים כי הבתים מעל הסלעים הגדולים וגם הבתים הגבוהים היו גורדי השחקים הראשונים בעולם. ניתן לאפיין את האדריכלות התימנית בתור "שמרנית", שכן העם התימני משלב את עברם הפרה-אסלאמי והאסלאמי יחדיו. פילוסופיה זו מודגמת בבניית המסגד של העיר מאריב שנבנה היישר על גבי מקדש ישן.
באדריכלות תימנית מודגשת העובדה המאפיינת בתים שהוקמו בכמה קומות, חלק מן הקומות משמשות בתור מחסן עם מדרגות נשלפות מתוך הקיר. הבתים עשויים מלבני בוץ מעורבבות עם גבס. באזורים בדרום ערב הסעודית ישנם כפרים ואף ערים הקרובים לגבול עם תימן בעלי סגנון אדריכלי הדומה לזה של תימן.
קופה אמריקה 1956
אליפות דרום אמריקה 1956 (1956 Campeonato Sudamericano) היא המהדורה ה-24 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל. הטורניר נערך באורוגוואי בין ה-21 בינואר ל-15 בפברואר 1956, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL). בטורניר הגמר השתתפו שש נבחרות החברות בהתאחדות.
הטורניר שוחק במתכונת של בית גמר, והשתתפו בו שש נבחרות שהתמודדו ביניהן בסיבוב אחד בן חמישה מחזורים. , ו בחרו שלא להשתתף בטורניר.
המארחת זכתה בטורניר בפעם התשיעית בתולדותיה. היא ניצחה בארבעה מתוך חמשת משחקיה בטורניר, אותו סיימה ללא הפסד.
בית הגמר
בשלב זה, נפגשו הנבחרות אחת עם השנייה פעם אחת. תואר אלופת דרום אמריקה הוענק לנבחרת שסיימה במקום הראשון בבית בתום חמישה מחזורים.
עבור כל ניצחון זוכה הנבחרת בשתי נקודות, ועבור כל תוצאת תיקו זוכה הנבחרת בנקודה אחת. במקרה של שוויון בנקודות, תדורג גבוה יותר:
כל משחקי הגמר של הטורניר נערכו באצטדיון סנטנאריו שבמונטווידאו. תכולתו המקסימלית בעת הטורניר עמדה על כ-65,000 מקומות.
מלך השערים
בטורניר נכבשו 38 שערים על ידי 26 כובשים שונים. לאורך הטורניר לא נכבשו שערים עצמיים.
אנדריאס הופר (מורד)
אנדריאס הופר (בגרמנית: Andreas Hofer; נולד ב-22 בנובמבר 1767 טירול, ממלכת הבסבורג - מת ב-20 בפברואר 1810 מנטובה, איטליה) היה פונדקאי אוסטרי, אשר במהלך מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית החמישית הנהיג את "התקוממות טירול" כנגד צבאותיו של נפוליאון בונפרטה. הופר נתפס, והוצא להורג. הוא נערץ עד היום כגיבור עממי באוסטריה.
שנותיו המוקדמות
אנדריאס הופר נולד ב-22 בנובמבר 1767, בכפר סנט לאונרד במחוז טירול, שהשתייך אז לממלכת הבסבורג (כיום בדרום טירול, איטליה). אביו היה בעל פונדק מקומי בשם "זנדהוף" (Sandhof), ואנדריאס ירש ממנו את הפונדק, וכן סחר ביין וסוסים בצפון איטליה. הוא שלט היטב בשפה האיטלקית. הוא נישא לאנה לאדורנר, ובשנת 1791 התקבל כחבר בלאנדטאג של טירול. במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית התגייס לצבא הקיסרי האוסטרי כצלף, ובהמשך הועלה לדרגת קפטן מיליציה.
לאחר התבוסה האוסטרית בידי הקיסרות הצרפתית באותה מלחמה, נחתמה בשנת 1805 חוזה פרסבורג במסגרתה הועבר חבל טירול לידי בעלת בריתה של צרפת, ממלכת בוואריה. הבווארים השתמשו באמצעים נוקשים מאוד כדי לכפות את שלטונם, והנהיגו גיוס בכפייה לצבא הבווארי. הדבר יצר מרירות עזה בטירול, בינואר 1809 הנהיג הופר משלחת לווינה שנפגשה עם פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וביקשה לברר האם הקיסר יתמוך בהתקוממות אפשרית בטירול. הקיסר נתן הבטחות עמומות, וחברי המשלחת חזרו לטירול מעודדים.
הופר החל לארגן התקוממות בסתר. הוא עבר בין כפרים ועיירות, וארגן מועצות מלחמה בפונדקים מקומיים. כדי לשמור על סודיות, באותה תקופה הוא חתם על מכתביו במילים "אנדריאס הופר, מהמקום שבו אני" ומכתבים אליו נשלחו אל "אנדריאס הופר, באשר הוא". במקביל, מנהיגים מקומיים אחרים שעמדו בקשר אתו, החלו לארגן התקוממויות נגד השלטון הצרפתי בהרי האלפים.
הנהגת המרד הטירולי
בעקבות התבוסה, הכירו כל שאר המנהיגים המקומיים בהופר כמנהיג העליון של המרד. צבאו כלל כמעט 20,000 לוחמי גרילה, והצטרפו אליו פליטים מהצבא האוסטרי הנסוג. המרד התלקח מחדש מיד לאחר שהצרפתים פינו את טירול. ב-25 במאי הוא הביס את הבווארים בקרב ברגאיסל, והם פינו את טירול. הקיסר הנרגש שלח להופר מכתב בו הבטיח שלא יחתום על שם הסכם שלום שיכלול ויתור על טירול. עם זאת, ב-6 ביולי הנחיל נפוליאון לאוסטרים מכה כואבת בקרב וגראם. על אף שאבדות הצדדים היו שקולות יחסית, התבוסה הכואבת הכריחה את האוסטרים לבקש שלום ויהי מה, ובמסגרת חוזה שביתת נשק זמני ויתרה אוסטריה לבוואריה על תביעותיה לגבי טירול. נפוליאון שלח 40,000 חיילים צרפתים ובווארים כדי לדכא את המרד, והללו כבשו מחדש את אינסברוק.
לאחר שהובס פעמיים, הופר היסס לפתוח במרד חדש, והשתכנע לעשות זאת רק כאשר הצרפתים לא הותירו לו ברירה והציעו פרס על ראשו. ב-13 באוגוסט הוא הביס שוב את הצרפתים, וכבש את אינסברוק פעם שלישית. בהיעדר אחד כזה, הופר הכריז על עצמו כמושל הקיסרי של טירול מטעם קיסר אוסטריה. הוא חוקק חוקים חדשים, גבה מיסים, ואף טבע מטבעות משלו. הוא הצליח גם לשגר שליחים אל בריטניה בבקשת עזרה. ב-29 בספטמבר הקיסר שלח לו מדליה מיוחדת, בצירוף הבטחה כי אוסטריה לא שכחה ולא זנחה את טירול.
המוות
תקוותיו של הופר התנפצו כאשר ב-14 באוקטובר נחתם הסכם שנברון במסגרתו נכנעה אוסטריה סופית בפני הצרפתים. כאשר נודע להופר שכוחות צרפתיים ובווארים נעים בהמוניהם אל טירול, הניח את נשקו תמורת חנינה שהובטחה לו, וב-8 בנובמבר פרש אל ביתו. ב-12 בנובמבר הגיעו לאוזניו דיווחים כוזבים על ניצחונות אוסטריים, והוא הניף את נס המרד פעם רביעית. עם זת, הפעם התקבצו סביבו רק מעט תומכים, וכוחותיו הובסו בקלות. בלית ברירה הוא נמלט אל הרי האלפים.
הצרפתים הבטיחו על ראשו פרס של 1,500 גילדן, והוא הסתתר בבקתה קטנה בהרים. ידידו לשעבר פרנץ ראפי (Franz Raffl) בגד בו, והסגיר את מיקומו לרשויות ממלכת איטליה. הופר נתפס בידי חיילים איטלקים ב-28 בינואר 1810, ונשלח למנטובה למשפט צבאי. שליט איטליה אז'ן דה בוארנה קיבל מנפוליאון הוראה ברורה מאוד בנוגע להופר: "לתת לו משפט הוגן ואז לירות בו". אם כי מאוחר טען נפוליאון בפני הנסיך מטרניך שהופר הוצא להורג בניגוד לרצונו. הוא הוצא להורג בפני כיתת יורים ב-20 בפברואר 1810. הוא סירב לכרוע ברך או ללבוש כיסוי עיניים, ובעצמו נתן לחיילים את ההוראה לירות. מילותיו האחרונות היו: "יחי קיסרנו הרחום פרנץ!".
מורשתו
השיר "Zu Mantua in Banden" ("אל מנטובה בשלשלאות"), המשמש כיום כהמנון מדינת טירול באוסטריה המודרנית, מגולל את סיפור הוצאתו להורג. בשנת 1929 הועלה לאקרנים הסרט הגרמני האילם "אנדריאס הופר", המבוסס על חייו. את הופר גילם בסרט פריץ גריינר (Fritz Greiner).
ריצ'רד וושבורן צ'יילד
ריצ'רד וושבורן צ'יילד (באנגלית: Richard Washburn Child; 5 באוגוסט 1881 - 31 בינואר 1935) היה עיתונאי ודיפלומט אמריקאי, שכיהן כשגריר ארצות הברית באיטליה ושימש סופר צללים לבניטו מוסוליני.
תולדות חייו
נולד בווסטר, מסצ'וסטס ולמד משפטים באוניברסיטת הרווארד. ב-1906 היה לעורך דין. הוא יסד את הליגה הפרוגרסיבית-רפובליקנית במסצ'וסטס, שהייתה מבשרת של המפלגה הפרוגרסיבית.
Up!
(בעברית: למעלה!) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, אשר יצא לאור ב-19 בנובמבר 2002, על ידי חברת התקליטים מרקורי נאשוויל. מתוך האלבום יצאו שמונה סינגלים בסך הכול.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, ובכך היה לראשון של טוויין שעשה זאת.
ריצ'רד וושבורן צ'יילד
תולדות חייו
במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש ככתב צבאי באירופה וברוסיה, ולאחר מכן עבד כתועמלן במשרד האוצר האמריקאי. ב-1920 עבד בצוות מסע הבחירות של וורן הרדינג, שגמל לו במינויו לשגריר ארצו באיטליה. צ'יילד כיהן ברומא בין 28 ביולי 1921 ל-20 בינואר 1924. הוא הוקסם מהנהגתו של בניטו מוסוליני ומכך שהצליח להתמודד בהצלחה עם הסכנה שבמהפכה בולשביקית באיטליה. צ'יילד גייס השקעות אמריקאיות עבור איטליה של מוסוליני, בעיקר באמצעות בנק ג'יי. פי. מורגן, והפך לידיד קרוב של ה"דו'צה", בניטו מוסוליני, שהכתיב לו חומרים עבור כתיבת ביוגרפיה.
Up!
רקע והצלחה
לאלבום יצאו שלוש גרסאות אשר כל גרסה כללה ז'אנר אחר: הגרסה הראשונה של האלבום כללה את כל שירי האלבום בגרסת פופ, הגרסה השנייה כללה את כל שירי האלבום בגרסת קאנטרי, ואילו הגרסה השלישית כוללת את כל שירי האלבום בגרסת מוזיקה הודית.
ריצ'רד וושבורן צ'יילד
תולדות חייו
עם שובו של צ'יילד לארצות הברית היה לעורך הראשי של כתב העת The Saturday Evening Post. ב-1928 פרסם בהמשכים את פרקי "האוטוביוגרפיה שלי", הביוגרפיה של מוסוליני, שיצאה לאחר מכן כספר.
Up!
רקע והצלחה
על מנת לקדם את האלבום קיימה טוויין ראיונות בטלוויזיה ואף הופיעה במופע המחצית של הסופרבול בתחילת 2003. בהמשך גם יצאה לסיבוב ההופעות המצליח שלה Up! Tour אשר במהלכו הופיעה בצפון אמריקה ואירופה. מכירות האלבום מסתכמות ב-20 מיליון עותקים מה שהופך את האלבום לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
ריצ'רד וושבורן צ'יילד
תולדות חייו
בנוסף, חיבר מספר ספרי פשע.
חניון שקמי עיינות
חניון שקמי עיינות או חניון שקמי גן רווה הוא חניון קטן ובו קבוצה של עצי שקמה עתיקים, הנמצא צמוד לכביש 42 ממזרח, מול הכניסה לבית הספר עיינות.
המקום היה בעבר על דרך יפו - עזה ולפיכך הקים בו, בתחילת המאה ה-19, מושל יפו דאז, מוחמד אגא א-שאמי (המכונה אבו נבוט), סביל מעל באר מים. הסביל הוא מבנה בעל כיפה ולצידו בריכת מים פתוחה. הבאר כיום סתומה.
ייתכן והשקמים במקום שרדו בגלל סביל זה, שהיה גם אתר מנוחה לשיירות.
כיום יש במקום חניון קטן להנצחת שלושה בוגרי בית הספר עיינות הנמצא ממול, שנפלו בסיני במלחמת ששת הימים:, ו.
תולדות פרנקנשטיין
בסדרה מככבים ריצ'י קמפבל בתפקיד ג'וזף נייטינגייל, רובי ג'י בתפקיד בילי אוטס, טום וורד בתפקיד שר הפנים סר רוברט פיל, אד סטופארד בתפקיד הלורד דניאל הרווי, ונסה קירבי בתפקיד ליידי ג'מימה (אחותו של לורד הרווי) ואנה מקסוול מרטין בתור הסופרת מרי שלי. דמויות היסטוריות אחרות שמוצגות כוללות את ויליאם בלייק (בעונה הראשונה), עדה לאבלייס (העונה השנייה) וצ'ארלס דיקנס תחת שם בדוי 'בוז'. העונה הראשונה כוללת שישה פרקים שזכו לשבחי הביקורת ומשכו כ-250,000 צופים בממוצע לפרק.
חברת A&E רכשה את זכויות הסדרה לשידור בארצות הברית ותיארה אותה כ"מרגשת ומפחידה". ב-20 ביוני 2016 הודיעה ITV כי חידשה את הסדרה לעונה שנייה בת שישה חלקים. הצילומים לעונה השנייה החלו במרץ 2017, כאשר לורנס פוקס ומייב דרמודי הצטרפו לצוות השחקנים. צוות הכותבים לעונה השנייה כלל את מייקל רוברט ג'ונסון, פול טומאלין, נואל פרגר, קולין קרברי וגלן פטרסון, כאשר כל ששת הפרקים בוימו על ידי אלכס גבסי. בדצמבר 2017 הוכרז כי נטפליקס חתמה על עסקה להפצת הסדרה בארצות הברית ובשטחים אחרים.
Word Rescue
Word Rescue (בעברית: מבצע הצלת המילים) הוא משחק וידאו חינוכי מסוגת הפלטפורמה, שפותח רדווד משחקים והופץ על ידי Apogee Software, אשר יצא לאור ב-1 במאי 1992 למערכת ההפעלה DOS. המשחק הופץ מחדש על ידי 3D Realms בחנות הדיגיטלית סטים ויצא לאור כפורט של DOSBox ב-23 באוקטובר 2014 למערכת ההפעלה Microsoft Windows וב-5 במאי 2015 למערכת ההפעלה macOS.
קתדרלת הישועה של העם הרומני
קתדרלת הישועה של האומה הרומנית (ברומנית: Catedrala Mântuirii Neamului Românesc) הוא שמה המקובל של הכנסייה האורתודוקסית הרומנית שנמצאת בבנייה בבוקרשט, בירת רומניה. הקתדרלה אמורה לשמש כמקום מושבו של פטריארך הכנסייה האורתודוקסית הרומנית. הקתדרלה תוקדש להתעלות של ישו ולאנדראס הקדוש. בניית הכנסייה החלה בדצמבר 2010 והסתיימה בשנת 2018 עת נפתחה לציבור.
Word Rescue
בדומה למשחקי נוספים שפותחו על ידי Apogee Software, Word Rescue מחולק לשלושה פרקים, כאשר הפרק הראשון זמין באופן חינמי כתוכנה שיתופית. למשחק יצא משחק המשך בשם Word Rescue Plus.
קתדרלת הישועה של העם הרומני
רקע היסטורי
מאז איחוד הנסיכויות הרומניות מולדובה וולאכיה בינואר 1871, שימשה "הקתדרלה הפטריארכלית הרומנית" שב"גבעת המטרופוליה" (רומנית: Dealul Mitropoliei) כקתדרלה הלאומית של רומניה. רעיון הקמת קתדרלה לאומית עלה לראשונה אחרי מלחמת העצמאות הרומנית (1877–1878). הקתדרלה הייתה אמורה לסמל את ניצחון האורתודוקסיה הרומנית על האסלאם העות'ומאני. הרעיון נגנז בגלל אי גיבוש הסכמה לגבי העיצוב, המיקום והמימון. ב-1920 שלח המלך פרדיננד מכתב תמיכה בנושא למטרופוליטן מירון קריסטיה אך הדבר לא נסתייע. אחרי שהוכרה עצמאותה של הפטריארכיה הרומנית ב-1925, מירון קריסטיה הציע את 'פארק קארול' כאתר לקתדרלה העתידה להיבנות, אך הרעיון נזנח ובמקומו נבחרה 'כיכר ביבסקו וודה' (Bibescu Vodă). ב-1929 נקבעה במקום אנדרטת צלב (troiță). ואולם, הייתה זו תקופה של חוסר יציבות פוליטית, תחלופת ממשלות תדירה וחוסר תקציבים. בהמשך פרצה מלחמת העולם השנייה ובסיומה השתנתה האווירה הפוליטית כליל עם כינון המשטר הקומוניסטי, כשהמדיניות הרשמית הטיפה לאתאיזם, והרעיון ירד מסדר היום. בספטמבר 1995, כשש שנים אחרי המהפכה הרומנית והפלת השלטון הקומוניסטי, חגגה הכנסייה הרומנית האורתודקסית 70 שנות עצמאות. הפטריארך תאוקיסט העלה אז מחדש את רעיון בניית הקתדרלה הלאומית שתסמל את התחייה הדתית ברומניה, במקביל לבניית קתדרלת ישו המושיע במוסקבה באותה עת. ב-12 באוקטובר 2004 עברה בסנאט הרומני (הבית העליון של הפרלמנט הרומני) ההחלטה לבניית הקתדרלה.
מיקום
שלושה אתרים הוצעו לבניית הכנסייה: הראשון היה הפארק בכיכר אונירי, שם הניח הפטריארך טאוקיסט ב-1998 אבן פינה בנוכחות הנשיא אמיל קונסטנטינסקו, עוד בטרם נתקבל אישור רשמי. הרעיון נגנז מסיבות טכניות, כי מתחת לאתר המוצע עברו שני קווי הרכבת התחתית של בוקרשט שחצו את נהר הדמבוביצה. כאתר חלופי הציעה הכנסייה להשתמש בפארק קרול הראשון כמיקום החדש של הקתדרלה, וב-2004 העבירה הממשלה 50 דונאם (5 הקטאר) משטח הפארק לטובת הכנסייה, לבניית הקתדרלה במקום. איגוד הארכיטקטים של רומניה התנגד למיזם עקב הפגיעה הצפויה באתר מורשת חשוב של ההיסטוריה הרומנית. לאחר מחאות של תושבים מקומיים ועימותים עם ראש עיריית בוקרשט דאז, ולימים נשיא רומניה טראיאן בססקו, גם הצעה זו ננטשה. אפשרות שלישית הייתה להשתמש בשטח ריק ממערב לארמון הפרלמנט, ליד פארק איזבור; על השטח העצום השומם שעל גבעת ספירי עמדה בעבר שכונת אורנוס, שנהרסה בתחילת שנות ה-80 על ידי צ'אושסקו לצורך הקמת המרכז המינהלי (Centrul Civic), במסגרת התוכנית האדריכלית לעיצוב מחדש של לב העיר בוקרשט. אחרי הריסת השכונה נבנה על רוב שטחה ארמון הפרלמנט, בעוד שחלקה המערבי נותר שומם, עם נפילת המשטר הקומוניסטי. הממשלה העניקה לבסוף לכנסייה שם שטח של 110 דונם (11 הקטאר) לבניית הקתדרלה במקום. ב-29 בנובמבר 2007 אבן הפינה הונחה על ידי הפטריארך דניאל, פטריארך רומניה.
Word Rescue
משחקיות
המשחק משוחק מנקודת מבט של גוף שלישי, כאשר הסגנון מזכיר משחקי יריות-פלטפורמה מאותה התקופה. על השחקן להתאים בין המילים לבין התמונות המייצגות את אותן המילים, אשר מפוזרות בעולם המשחק באופן אקראי. בנוסף, על השחקן להימנע מהתקלות עם גרזלים וסכנות אחרות. מגע עם אחד מהם יגרום לפסילה. בכל פעם שהשחקן מצליח להתאים שבע מילים, בני תולעת הספרים יבצע קסם על מנת להפוך את המילים למפתח, איתו השחקן יכול לפתוח דלת המובילה לשלב הבא.
קתדרלת הישועה של העם הרומני
ארכיטקטורה
בתכנון האדריכלי של הקתדרלה עסקו גורמים רבים, ביניהם הסנאט הרומני ועיריית בוקרשט. העיצוב שנבחר משלב אלמנטים אדריכליים שונים מכל מחוזות רומניה. הקתדרלה תכיל 10,000 מקומות בהיכל המרכזי של הכנסייה, כשבין כותלי הקומפלקס כולו יוכלו להתכנס 125,000 אנשים. הקתדרלה תתנשא לגובה 127 מטר, ורוחבה יהיה 68 מטר. המבנה הראשי יינשא כ-7 מטר מעל הקרקע, עם קומה תת-קרקעית בעומק 17 מטר מתחת לאדמה. מבנה הכנסייה יכלול, בנוסף לאולם המרכזי, גם אולמות אירועים, חנויות למוצרי דת וביגוד, בית מלאכה, מוזיאון, גלריה ומחסנים, חדר אוכל, וחדרים לעובדים. כמו כן צפוי להיפתח במתחם, בצמוד, בית מלון וחניון. מתנגדי התוכנית טוענים לבזבוז כספי ציבור שיכלו לשמש למטרות אחרות, וכן מערערים על בחירת אדריכלות מגלומנית. תומכי התוכנית טוענים כי הקתדרלה תגביר את תחושת האחדות הלאומית, את המורשת האורתודוקסית הרומנית ואת התחייה הדתית במדינה - על חורבות המשטר הקומוניסטי. כמו כן, תומכי התוכנית מציינים שבניית מבנה גדול ומפואר בקרבת ארמון הפרלמנט תוריד במקצת את הבולטות שלו ותדגיש את הסמליות שבבניית מבנה דת ליד מבנה שנועד להיות המרכז המנהלי של ממשל שהטיף לאתאיזם.
Word Rescue
משחקיות
אם השחקן יתאים מילה עם תמונה לא מתאימה, גרזל יופיע. על מנת להביס את הגרזל, על השחקן ללחוץ על מקש הרווח, כדי שבני יזומן וישפוך עליו רפש. לשחקן יש כמות מוגבלת של רפש, אך ניתן לחדשה על ידי איסוף דליי רפש המופיעים בעולם, או על ידי השלמת המילה המסתורית.
קתדרלת הישועה של העם הרומני
בנייה
ב-15 בדצמבר 2010 החלה הבנייה, בה השתמשו ב-10,000 מטר מעוקב של בטון, 45,000 טון ברזל בנייה רגיל ו-25,000 טון 'ברזל אלסטי', פי 10 יותר מאשר לבניין בן 10 קומות. החיסכון באנרגיה יושג באמצעות קירות מסיביים ולבנים מבודדות, בהתאם לתנאי האקלים המקומי. הקתדרלה מתוכננת כך שתוכל לעמוד ברעידות אדמה שעוצמתן עד 8.5 בסולם ריכטר.
Word Rescue
משחקיות
בכל שלב, אחת המילים נבחרת באופן אקראי למילה מסתורית ואותיותיה מתפזרות באופן אקראי ברחבי השלב. אם השחקן מצליח לאסוף את כלל האותיות של המילה המסתורית לפי הסדר, השחקן יקבל נקודות בונוס וחידוש מלאי הרפש. ניתן לקבל נקודות בונוס גם על ידי איוסף ספרים, שפיכת רפש על גרזלים וכן התאמת מילים לתמונות.
קתדרלת הישועה של העם הרומני
בנייה
בתקרת הכנסייה יותקנו שישה פעמונים, משקלו של הגדול ביותר כ-25 טון, והוא באורך ורוחב של 3.3 מטרים. על פעמון זה יוטבע קלסתרו של הפטריארך דניאל. הפעמונים יוצרו בעיר אינסברוק שבאוסטריה, ועלותם כ-550,000 יורו.
Word Rescue
משחקיות
בהתאם לרמת הקושי, ישנם גם מספר משתנה של גרזלים בכל שלב. ברמת הקושי הקלה, המתאימה לשחקנים צעירים - ישנו רק גרזל אחד בכל שלב. ברמת קושי גבוהה לעומת זאת, לעיתים קרובות ישנם יותר גרזלים מאשר מילים וכן על השחקן לאסוף 20 ספרים על מנת לחשוף את המילה המסתורית. רמת קושי זו הופכת את המשחק למאתגר אפילו לשחקנים מבוגרים.
קתדרלת הישועה של העם הרומני
בנייה
עד מאי 2016 בוצעו כבר כ-70% מהעבודות במבנה הכנסייה. בניית הקתדרלה הייתה אמורה להסתיים ב-2018 וטקס ההקדשה תוכנן ל-30 בנובמבר 2018. ב-2024 צפויה השלמה סופית של כל עבודות גימור הפנים והחוץ של הקומפלקס.
Word Rescue
עלילה
עלילת המשחק סובבת סביב יוצרים המכונים "גרזלים", אשר אינם מסוגלים לקרוא ועקב כך - הם גונבים מילים מספרים, כך שאף אחד אחר לא יוכל לקרוא. על השחקן, אשר מגלם בן או בת, לעזור לתולעת הספרים בני למצוא את המילים שנגנבו ולהחזיר אותם לספרים על ידי התאמתם לפירושים שונים.
ביקורת
המבקר צ'אק מילר ממגזין Computer Gaming World כתב על משחקי הווידאו Word Rescue ו-Math Rescue כי הם.
עדשת עין הדג
עדשת עין הדג (באנגלית Fisheye lense) הוא כינוי לעדשות צילום בעלות אורך מוקד קצר במיוחד, כלומר עדשות "רחבות" מאוד. אורך המוקד הקצר יוצר עיוות משמעותי של התמונה, ואף תמונה "כדורית". עיוות זה יוצר תחושה שהתמונה צולמה מבעד לעיניו של דג מתחת למים, פרט זה גרם לממציא העדשה רוברט ו. ווד להעניק לעדשה את כינויה. עדשות עין הדג הן לרוב בעלות אורך מוקד הנע בין 8–10 מ"מ עבור תמונה כדורית, ובין 15–16 מ"מ עבור תמונה המכסה את כל מסגרת התמונה (Frame), זאת כאשר אלו מורכבות על מצלמה בפורמט 35 מ"מ.
שימוש באומנות הצילום
השימוש הנפוץ בעדשות עין הדג נעשה בתחום אומנות הצילום. צלמים מרכיבים עדשה זו על מנת לקבל את אפקט העיוות האופייני לה ובכך מקבלים תמונות בעלות סגנון מיוחד. העיוות מאופיין בכך שגופים הנמצאים במרכז התמונה נראים גדולים באופן משמעותי מגופים בעלי גודל זהה הנמצאים בקצה התמונה.
בצילום ספורט אקסטרים (לדוגמה, סקייטבורד) נעשה פעמים רבות שימוש בעדשה זו על מנת לקבל את האפקט הייחודי.
הרמן הופפלד (חוקר מקרא)
הרמן הופפלד (בגרמנית: Hermann Hupfeld; 31 במרץ 1796 – 24 באפריל 1866) היה אוריינטליסט ופרשן מקרא פרוטסטנטי. הוא ידוע במחקריו ההיסטוריים-ביקורתיים של הברית הישנה.
חייו
הוא נולד במרבורג, שם למד פילוסופיה ותאולוגיה בשנים 1813 עד 1817. בשנת 1819 הוא היה למורה בגימנסיה בהנאו, אך בשנת 1822 התפטר מתפקיד זה. לאחר שלמד זמן מה בהאלה, מונה בשנת 1824 כפריבט-דוצנט בפילוסופיה באותה האוניברסיטה, ובשנה שלאחר מכן מונה לפרופסור לתאולוגיה באוניברסיטת מרבורג. שם הוא קיבל מינויים כפרופסור לתאולוגיה בשנת 1825 וכפרופסור לשפות מזרחיות ב-1827. לאחר כ-16 שנה חזר להאלה כממשיכו של וילהלם גזניוס.
בשנת 1865 הואשם על ידי כמה תאולוגים מ"אסכולת הנגסטנברג" ככופר, אך הוא ניקה עצמו בהצלחה מאשמה זו, כאשר כל הפקולטה התאולוגית, כולל יוליוס מולר  ואוגוסט תולוק, נתנה עדות מספקת להיותו אורתודוקס.
הוא נפטר בהאלה ב-24 באפריל 1866.
מעבודותיו
ספרים נוספים שכתב:
מיכל אלברשטין
מיכל אלברשטין (נולדה ב־9 בינואר 1969) היא פרופסור למשפטים ודיקנית הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר־אילן, מומחית ביישוב סכסוכים ומחשבה ביקורתית על המשפט. ניהלה מרכז מחקר בנושא Judicial Conflict Resolution הנתמך במענק ERC מטעם האיחוד האירופי.
ביוגרפיה
אלברשטין נולדה בתל אביב. למדה בתיכון צייטלין. לאחר שירותה בצה"ל סיימה תואר ראשון במשפטים ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות, ותואר שני ושלישי במשפטים באוניברסיטת הרווארד. עבודת הדוקטור, שכתבה בהנחייתו של פרופ' דאנקן קנדי, עסקה בהשפעת הפרגמטיזם האמריקני על זרמים שונים בחשיבה המשפטית ועל הקמת התנועה ליישוב סכסוכים בדרכים חלופיות (ADR).
בשנים 2016–2020 הובילה מרכז מחקר בנושא Judicial Conflict Resolution, אשר נתמך במענק ERC מטעם האיחוד האירופי. המרכז, שהתמקד בבחינה השוואתית של תפקידי שופטים בעידן "המשפט הנמוג", זכה גם במענק הוכחת היתכנות ליישם מסקנות מדיניות ולפיתוח מערכת המלצות מבוססת למידת מכונה לקידום של יישוב סכסוכים ומניעתם.
אלברשטין הוזמנה ללמד בבתי ספר למשפטים רבים בעולם, ובהם פורדהאם וקרדוזו בניו יורק, שלוחת אוניברסיטת מונאש באיטליה, ואוניברסיטת היידלברג שבגרמניה. היא התארחה גם ב־European University Institute (EUI), ביוניברסיטי קולג' דבלין (UCD), באוניברסיטת דרקסל ועוד.
ספרים ומאמרים פרי עטה
אלברשטין חיברה מספר ספרים בהם:
משפחתה
אלברשטין מתגוררת בתל אביב. היא נשואה לפרופסור נדב דוידוביץ' ולהם שלושה ילדים.
חאבייר מיליי
חאבייר חררדו מיליי (בספרדית: Javier Gerardo Milei; נולד ב-22 באוקטובר 1970, בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כלכלן, סופר, שדרן רדיו, נואם ופוליטיקאי ארגנטינאי המזוהה עם הליברטריאניזם ועם האסכולה האוסטרית. מיליי התפרסם בעקבות הופעותיו התדירות בטלוויזיה בהן ביקר בתקיפות את ממשלותיהם של כריסטינה פרננדס דה קירשנר, אלברטו פרננדס ובמידת מה גם מאוריסיו מאקרי.
חבר בית הנבחרים של ארגנטינה מטעם העיר בואנוס איירס מסוף שנת 2021.
מיילי מתמודד לנשיאות ארגנטינה בבחירות הכלליות שיתקיימו בנובמבר 2023.
ביוגרפיה
מיליי נולד ב-22 באוקטובר 1970 בבואנוס איירס למשפחה ממוצא איטלקי. אביו היה נהג אוטובוס. מיליי מעיד כי החליט ללמוד כלכלה בגיל 11, בעקבות ההיפר-אינפלציה שגרמה מדיניותו של שר הכלכלה, חוסה אלפרדו מרטינס דה אוס. בשלהי שנות ה-80 שימש כשוער בקבוצות הנוער של צ'קריטה ג'וניורס.
מיליי מחזיק בתואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת בלגרנו וכן בשני תארים שניים בכלכלה מאוניברסיטת טורקואטו די טלה. עבד ככלכלן במספר חברות פרטיות, בהן HSBC. שימש פרופסור למקרו-כלכלה, כלכלת צמיחה, מיקרו-כלכלה ומתמטיקה של הכלכלה במספר אוניברסיטאות בארגנטינה ומחוצה לה. בנוסף, למיליי תוכנית רדיו בשם Demoliendo mitos אותה הוא משדר.
בבחירות בנובמבר 2021 נבחר לשמש כחבר בית הנבחרים של ארגנטינה מטעם העיר בואנוס איירס.
הבדלים בין-תרבותיים
הבדלים בין-תרבותיים הם הבדלים במסורות, בנורמות, באמונות ובערכים, המשתנים בין אומות, עמים, קבוצות אתניות ודוברי שפות שונות.
הבדלים בין-תרבותיים גורמים להגדרת מצב שונה על ידי אינדיבידואלים בסיטואציות שונות. זאת כיוון שהפרשנות הניתנת למצבים נתונים על ידי בני אדם, תלויות ברקע התרבותי שלהם; משמע: הסביבה שבה גדלו, השפה, הסמלים, המנהגים ומאפיינים תרבותיים נוספים הם שמשפיעים על תפיסת המצב שלהם והפרשנות שהם מעניקים לה.
סיטואציה שבה מעורבים אנשים מתרבויות שונות עשויה לקבל משמעות שונה על ידי כל אחד מהנוכחים. הבדלים בין-תרבותיים והמודעות לקיומם יכולים להשפיע רבות על אינטראקציה שכזו. לעיתים נחווים הבדלים אלו כמאיימים; ולכן, הבדלים בין-תרבותיים בחברות מעורבות עלולים לגרום לשנאת זרים.
הבדלים בין-תרבותיים על פי הגישות התאורטיות לניתוח תרבות
כל אחת מהגישות התאורטיות לניתוח תרבות מסבירה באופן שונה את השוני והדמיון בין תרבויות:
גישת הפונקציונליזם המבני מדגישה את הדמיון שבין התרבויות. על פי גישה זו, לתרבות יש תפקיד – תרבויות עונות על צורכיהם של בני האדם בחברה. מאחר שלבני האדם באשר הם יש צרכים מסוימים דומים, תמיד יימצאו קווי דמיון בין תרבויות שונות בכל רחבי העולם. אנשים בני חברות שונות נבדלים במשמעות שהם נותנים לאירועים ולהתנהגויות, אולם למרות הרב-גוניות והשוני הגדול ביניהם, קיימת אחידות בולטת בין בני התרבויות השונות. הגם שאין דפוס התנהגות שהוא אוניברסלי לכל התרבויות, נמצא כי ישנם אירועים הממוסדים בכל החברות המוכרות לנו. יסודות משותפים אלו, המכונים "אוניברסלים תרבותיים", הם רעיונות או דפוסים אחידים בכלל התרבות האנושית.
הסוציולוג ג'ורג' פיטר מרדוק ערך רשימה של היסודות המשותפים לכל התרבויות. ברשימה זו נכללים: חינוך לניקיון, איסור על גילוי עריות, מנהגי אירוח, אמונות בנושא מזל, אמנות נוי, בישול, גינוני נימוס, הלצות, השגחה אחרי לידה, חגים וחגיגות, חוקי ירושה, חיזור, חינוך, חלוקת עבודה, טקסי קבורה, טקסים דתיים, ייצור מכשירים, משפחה, משחקים, נישואים, נתינת מתנות, סנקציות, סגנונות תספורת, ספורט, קישוטי גוף, ריפוי בכח האמונה, ריקוד, רפואה, תפיסות הנוגעות למהות הנשמה ועוד.
האוניברסליים התרבותיים הם כלליים, וכל תרבות מעניקה להם תוכן משלה וקובעת לעצמה את האופן שבו ממומש כל אחד מן היסודות.
לפי גישה זו, השונוּת בין תרבויות מתבטאות בערכים, נורמות, סמלים, דרכי פעולה של מוסדות, טקסים וכיוצא בזה. כל אלו קשורים בשימורו של המבנה החברתי, ועל כן חברות נבדלות זו מזו. מבקרי הגישה הפונקציונליסטית טוענים כי היא מתקשה להסביר הבדלים תרבותיים וקונפליקטים מפני שהיא מדגישה יציבות, המשכיות והרמוניה.
ניתן להסביר על פי גישה זו את הקונפליקטים העשויים להיווצר במפגש בין תרבויות בעבודות מול ארגונים במגמת גלובליזציה. לדוגמה, בתרבויות שונות, לקבלה והענקה של מתנות אופי וצביון שונה. חריגה מהכללים והנורמות המקובלות יכולה לפגוע ואף להעליב בשוגג את מקבלי או מעניקי המתנה. למשל הענקת בקבוק משקה אלכוהולי למוסלמי, הענקת זר עם מספר אי-זוגי של פרחים בסין או מתנות תוצרת טאיוואן בטאיוואן יפורשו כעלבון.
לפי גישת האינטראקציה הסימבולית, המתבססת על הפירושים האישיים שמייחס הפרט לפעולה על ידי סמלים מילוליים ולא-מילוליים, יש לבדוק בכל מצב חברתי את הפרשנויות הסובייקטיביות בקרב השותפים לאינטראקציה. לעיתים, עקב הבדלים בין-תרבותיים, מקבלת התנהגות מסוימת פרשנות שונה על ידי כל אחד מהנוכחים בסיטואציה. כך למשל, חליצת נעליים תתפרש על ידי יפני כאקט של כבוד, בעוד במדינות מערביות תיתפס התנהגות זו כלא ראויה.
גישת גישת הקונפליקט החברתי, המטרימה בתוכה את ההנחה כי הכוח הבסיסי הפועל בחברה הוא מאבק בין קבוצות חברתיות ובין יחידים על השגת חלק גדול ככל הניתן מהמשאבים המשותפים, גורסת כי מגמות תרבותיות שונות נובעות ממבנה החברה. בבסיס גישה זו עומד מושג האידאולוגיה, שפירושו כי לבני קבוצה מסוימת רעיונות ואמונות משותפים שנועדו להצדיק את האינטרסים שלהם. לכל חברה אידאולוגיה שונה וחלוקה שונה לקבוצות אינטרס ולמעמדות חברתיים. בגין אלה, נוצרים הבדלים בין-תרבותיים.
השוואה בין תרבויות על בסיס קידמה טכנולוגית
אחת הדרכים להשוואה בין תרבויות היא סיווגן על פי התפתחותן הטכנולוגית.
בני הזוג גרהרד ג'ין וגרהרד לנסקי תיארו באמצעות מחקרים סוציולוגיים שביצעו, את תפקידה של הטכנולוגיה בעיצוב החברות האנושיות. המחקר, שאתה נושאו הם כינו "אבולוציה סוציו-תרבותית", דן בתהליך השינוי המתרחש בחברה כתוצאה מהתעשרותה בידע חדש. לדעתם, הטכנולוגיה היא הקובעת את יכולתה של החברה לנצל את המשאבים החומריים בסביבתה ועל כן עומדת ביסודם של כל שאר ההיבטים החברתיים.
חברות שאינן מתקדמות מבחינה טכנולוגית, תהיינה יותר נתונות לחסדי הטבע. משום שכך, נמצא ביניהן מוטיבים דומים רבים, ואילו השונות תנבע בעיקר מהשוני במשאבי הטבע המצויים בסביבתן. חברות אלו משתנות בקצב איטי למדי, והן יכולות לשמר את תרבותן במשך דורות.
חברות יותר מפותחות, לעומת זאת, משקיעות משאבים עצומים בניצול משאבי הטבע ועיצובו כך שיתאים לצרכיהם, ובכך מצמיחות רבגוניות תרבותית במידה ניכרת. חברות אלה, בניגוד לקודמות, משתנות בקצב מסחרר, והשינויים בהן מורגשים לעיתים תוך שנים ספורות.
פסיכולוגיה בין תרבותית
פסיכולוגיה בין-תרבותית היא דיסציפלינה חדשה יחסית בפסיכולוגיה המבקרת את הפסיכולוגיה הכללית על כך שהיא "עיוורת לתרבות" (אינה מתייחסת להקשר התרבותי שבו היא פועלת) ו"תלוית תרבות" (תאוריות וממצאים רבים אינם ניתנים להכללה לתרבויות אחרות). הפסיכולוגים הבין תרבותיים טוענים כי הפסיכולוגיה העכשווית יכולה להקרא "פסיכולוגיה מערבית", ואין להניח כמובן מאליו כי עקרונות הפסיכולוגיה כפי שנמצאו במחקרים על אנשים לבנים במערב, תקפים גם לתרבויות אחרות.
סיווג תרבויות על פי "ממדי התרבות" של הופסטדה
את השפעת התרבות המקומית על התנהלות הארגון ניתן לנתח גם על פי ממצאיו של החוקר חרט הופסטדה, אשר בחן את השפעת הגורם התרבותי על דפוסי ניהול. הופסטדה ביקש להראות כי קיימת שונות תרבותית שיש להביאה בחשבון לצורך התארגנות וניהול יעילים. בספרו "Cultures and Organizations, Software of the Mind, Intercultural Cooperation and its Importansce for Survival" הוא מציג את מסקנותיו בעקבות מחקר שערך בשנות ה-70, שעל פיו ארגונים בינלאומיים כגון IBM מנוהלים בהתאמה לתרבות ולסביבה החברתית של המדינה שבה הם ממוקמים, על אף שהם מהווים חלק מארגון בינלאומי אחד. הופסטדה ניסה לבדוק איך היחידות השונות ב-IBM מתנהלות ביחס למקומות אחרים בעולם. הוא העביר ל-72 אלף עובדים שאלונים, שבהם נשאלו שאלות על צורות עבודה, היחס בין העובדים והמנהלים וכדומה.
סיווג תרבויות על פי שוורץ
הפסיכולוג החברתי שלום שוורץ (1994, 1992) פיתח מסגרת תאורטית להשוואה בין-תרבותית מתוך ערכים אוניברסליים כפי שזוהו בספרות המקצועית מתחום הפסיכולוגיה. הוא בודד אמפירית שבעה ערכים תרבותיים בסיסיים, המובנים בשני ממדים דו-קוטביים:
ערכי ה-mastery נמצאו מנוגדים קונספטואלית ואמפירית לערכי ההרמוניה. לטענת שוורץ, קיים קונפליקט בין ערכים אלה לבין תפיסת העבודה כמרכזית בחיים.
התמודדות ארגונים עם תהליך הגלובליזציה
העולם המודרני מאופיין בתהליך גלובליזציה מואץ, בתאגידים בינלאומיים ובמיזוגים של חברות בעלות אקלים תרבותי שונה בתכלית. ארגון השואף לשרוד בתחרות הקיימת בשוק חייב לסגל לעצמו גמישות וחדשנות. הכרה בקיומם של הבדלים בין-תרבותיים והיכרות מעמיקה עם אותם הבדלים הכרחית על מנת שהארגון יוכל להצליח במשימות העומדות בפניו. משימות אלו כוללות תהליכי מיזוג של חברות מתרבויות שונות, פיתוח קשרים עסקיים עם חברות ממדינות בעלות תרבות שונה, העסקת עובדים בעלי מאפייני תרבות שונים, הטמעת מוצרים וקידום מכירות בארצות זרות.
תהליכי מיזוג של חברות מתרבויות שונות
תהליך מיזוג של שני ארגונים בעלי תרבות ארגונית שונה יכול להסתיים בכל אחד מארבעת התרחישים הבאים:
מיזוג מוצלח דורש לקחת בחשבון את המאפיינים התרבותיים שמביא עִמו כל ארגון השותף למיזוג, ולבצע שילוב עדין תוך כבוד הדדי ונכונות ללמוד על התרבות של "השותף החדש".
פיתוח קשרים עסקיים עם חברות בעלות תרבות שונה
הבדלים בין-תרבותיים הם סיבה מרכזית לפערים הקיימים באופן שבו נתפסים נושא או סיטואציה על ידי אנשים שגודלו וחונכו בתרבויות שונות. על ארגון, גוף עסקי או אדם המעוניינים ליצור קשרים עסקיים עם גוף מתרבות השונה מתרבותם, להשקיע זמן ומשאבים בלמידת התרבות האחרת, למניעת אי-הבנות.
חברות אמריקניות, למשל, משקיעות משאבים רבים בהכרת התרבות היפנית. בשנים האחרונות הפכה יפן לשחקן מרכזי בתחרות הכלכלית הגלובלית; יותר ויותר חברות אמריקאיות שואפות לשיתוף פעולה עסקי עם אותן חברות, ולפיכך הן נדרשות ללמידה מעמיקה של מאפייני התרבות וערכי התרבות היפנית.
צעדים קטנים הבונים אמון במערכת יחסים עסקית, יתבצעו ללא קושי בין שני אנשים מאותה תרבות, אך יכולים להיכשל או להוביל לתגובות בלתי רצויות כאשר מדובר באנשים בעלי רקע תרבותי שונה. לדוגמה, הפעולה הבסיסית והנפוצה של הגשת כרטיס ביקור: בסין, החלפת כרטיס ביקור היא צעד בסיסי בכל אינטראקציה עסקית, אך אקט ההחלפה חייב להתבצע בתחילת הפגישה; במערב, לעומת זאת, ניתן להגיש את הכרטיס בכל שלב בפגישה. בסין, יש להגיש את כרטיס הביקור ביד ימין, כשפניו כלפי מעלה, ובנוסף, נהוג שמקבל הכרטיס מעיף מבט חטוף בכרטיס בטרם הוא מכניסו לכיס.
העסקת עובדים בעלי מאפייני תרבות שונים
קיימים מודלים שונים המנתחים קידום מוטיבציה אצל עובדים. לרוב, מודלים אלו מתמקדים בהשפעות פסיכולוגיות של מין, גיל ורמות השכלה. אך לאחרונה החלו מחקרים לקחת בחשבון את ההבדלים הבין-תרבותיים הקיימים בין עובדים, לעיתים אף באותו הארגון ולהכיר בחשיבותם בפיתוח מוטיבציה אצל העובדים.
בענף השירותים, למשל, קיימת תחרות קשה, כאשר כל מתחרה בשוק מנסה לתת ללקוח שירות טוב, אדיב וזמין יותר. עקב כך הורחבו שעות העבודה של המרכזים הטלפוניים, וכיום ניתן למצוא מוקדים טלפונים רבים הפתוחים כל שעות היממה. לשם הוזלת עלויות, פותחים אותם ארגונים מוקדי שירות בחלקים שונים של העולם ומעסיקים עובדים בתעריף של שעות רגילות. כך, לקוח באוסטרליה יכול לקבל שירות באישון הלילה מנציג שירות הנמצא במוקד שירות בתל אביב, שעבורו מדובר במשמרת בוקר סטנדרטית. כך מעסיקים אותם ארגונים עובדים ממדינות שונות בעולם, ומוזילים משמעותית את עלויות כח האדם. עם זאת, שכבת הניהול בארגון חייבת להיות מסוגלת לנהל אנשים מתרבויות שונות.
במחקר בנושא שנערך בחברת "הלסי" התגלו ממצאים מעניינים.
אוכלוסיית המחקר כללה את העובדים בחברת הלסי בשלוחות בישראל, בשווייץ, בצרפת ובדובאי.
המחקר בדק את שבעת המאפיינים של תרבות ארגונית כפי שהוגדרו על ידי סטיבן רובינס (2001) בכל אחת מהשלוחות. להלן שתי מסקנות שעלו מהמחקר:
כלומר: עובדים באותה משרה, אך מרקע תרבותי שונה מייחסים חשיבות שונה למאפייני תרבות ארגונית. מכאן עלתה המסקנה, שעל ארגונים להתאים את התוכניות שלהם לקידום מוטיבציה בקרב העובדים ולקחת בחשבון הבדלים בין-תרבותיים אשר קיימים באוכלוסיית העובדים שלהם.
הטמעת מוצרים וקידום מכירות בארצות זרות
ארגוניים בינלאומיים רבים מוכרים כיום את מוצריהם במדינות שונות, מתוך מטרה להגדיל את נתח השוק שלהם. בעידן בו שינוע סחורות הפך פחות מורכב מבעבר, קיימת תשתית תפעולית למכירת מוצרים ברמה הגלובלית.
עם זאת, ארגון המעוניין לשווק את מוצריו במדינות שונות חייב להשכיל להתאים את הקמפיין השיווקי ואת אופן המכירה לתרבות המקומית, כדי שלא יפגעו מכירותיו. דוגמה לכך היא כישלון חברת "וולמארט" האמריקנית בשוק הגרמני. "וולמארט", חברת הצריכה הגדולה בעולם, נכנסה באופן אינקרמנטלי למקסיקו, פוארטו ריקו, קנדה, סין וברזיל. בנוסף החליטה הנהלת החברה לחדור לשוק הגרמני. בוצעה רכישה של שתי חברות גרמניות: Wertkauf ו-Interspars, שיחד עזרו לה להגיע לפריסה של 96 חנויות ברחבי גרמניה, וכך הפכה וולמרט לשחקן הרביעי בגודלו בשוק הגרמני. עם זאת, המהלך נכשל, ובתוך חמש שנים מכרה וולמארט את כל החנויות.
ניתן להסביר את הצלחתה הפנומנלית של וולמארט בכל אותן מדינות, ומנגד את כישלונה המוחץ בשוק הגרמני, באופן הבא:
המודל העסקי שהביא להצלחתה של החברה בארצות הברית נשען בעיקר על הוזלה משמעותית של מחיר המוצרים. אסטרטגיה זו נכשלה בגרמניה מהסיבות הבאות: