cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שנחרבים
שיניים
השנחרבים מחולקים לארבעה טיפוסים בהתאם לסוג השיניים. חלקם בעלי שיניים בצורת פגיון. לחתולים אלו היו שיניים מוארכות וצרות, ולרוב היה להם גוף מוצק. לעומתם יש את החתולים בעלי השיניים המעוקמות. לאלו היו שיניים קטנות ורחבות יותר. גופם היה גמיש יותר, ורגליהם היו ארוכות יותר.
סמל אוסטרליה
סמל אוסטרליה (או בשמו הרשמי: סמל חבר העמים של אוסטרליה) הוא סמלה הרשמי של אוסטרליה מאז שנת 1912. הסמל הראשוני הוענק לאוסטרליה ב-7 במאי 1908 על ידי המלך אדוארד השביעי. הסמל הנוכחי הוענק ב-19 בספטמבר 1912 על ידי המלך ג'ורג' החמישי. על אף החלפת הסמל, המשיכו להשתמש גם בסמל המקורי - כך לדוגמה עד שנת 1966, בה הופיע הסמל על מטבע שישה פני.
היסטוריה
לאחר איחודה של אוסטרליה סמל האצולה הראשון שלה נתן לה מידי המלך אדוארד השביעי ב-7 במאי 1908. עיצובו של הסמל הראשוני התבסס כנראה על עיצובו של דגל באומן אשר כלל שלט אצולה של שושנה, דרדר ותלתן אשר נתמכו בידי קנגורו ואמו.
השלט הורכב ממגן במרכז, כוכב בעל שבעה קודקודים בציצה מעל וקנגורו ואמו אשר תמכו במגן כולם מעל מצע של דשא ירוק שעליו אשר הכיל את המוטו "אוסטרליה התקדמי" ( אנגלית: Advance Australia). בחירתם של הקנגורו, האמו והמוטו קשורות בסמליותם, כיוון שגם הקנגורו וגם האמו אינם מסוגלים ללכת אחורנית, אלא רק "להתקדם". המגן הורכב מצלב אדום (צלב ג'ורג' הקדוש) על רקע לבן עם פסים כחולם סביב הצלב, גבול כחול משובץ בשישה מגינים קטנים המכילים שברון אדום על רקע לבן לייצוגן של שש המדינות. האגודה הפטריוטית הסקוטית הביעה התנגדות לסמל כיוון ולטענתם הוא היה צריך להציג את דגל הממלכה המאוחדת לציון המתיישבים הבריטים והאירים. שלט זה היה בשימוש הממשל והופיע על מטבע שישה פני בין השנים 1910 ל-1963 ועל מטבעות שלושה פני, שילינג ופלורין בין 1910 ל-1936.
השלט עוצב מחדש בשנת 1911 והוענק רשמית מידי המלך ג'ורג' החמישי ב-19 בספטמבר 1912. עיצובו מחדש של הסמל עורר ויכוחים ומחלוקות בפרלמנט, ויליאם קלי צוטט:
למרות ההתנגדויות, הקנגורו והאמו נותרו תומכי המגן ושונו על מנת להראות יותר מציאותיים. הסיבה העיקרית לעיצובו מחדש של הסמל הייתה על מנת לענות על החשש כי המדינות האוסטרליות לא מיוצגות כהלכה על הסמל. חשש זה התפוגג לאחר עיצובו החדש של המגן באופן שהציג את סמלי המדינות. מהסמל של שנת 1912 הוסר מצע הדשא אשר עליו ניצבו המגן והתומכים והמוטו שונה לכיתוב הפשוט "אוסטרליה". צבעי העטרה גם הם שונו מכחול ולבן לכחול וזהב. לסמל נוסף גם רקע של שני ענפי שיטה זהובה אך רקע זה אינו חלק מתיאור שלט האצולה.
המגן
המגן הוא מוקד שלט האצולה, במרכזו מצויים סמלי מדינות אוסטרליה: בחלקו העליון של השלט, משמאל לימין מיוצגות ניו סאות' ויילס, ויקטוריה וקווינסלנד, ובחלקו הדרומי, משמאל לימין: דרום אוסטרליה, אוסטרליה המערבית וטסמניה. סביב המגן ישנו גבול לבן עם תבנית פרוות סמור. על בסיס מגן זה עוצב הנס המלכותי האוסטרלי, של אליזבת השנייה.
הציצה והעטרה
מעל המגן מצוי "כוכב חבר העמים" בעל שבעה הקצוות (הקרוי גם "כוכב הפדרציה") מעל עטרה של זהב וכחול. ששת קצוות הכוכב מסמלים את שש מדינות אוסטרליה והקצה השביעי מסמל את הטריטוריות השונות של אוסטרליה וכל מדינה עתידית.
התומכים
הקנגורו האדום והאמו אשר תומכים במגן הם בעלי החיים המסמלים את אוסטרליה (באופן לא רשמי), בשל היותם ילידי אוסטרליה וייחודיים ליבשת. שני בעלי חיים אלה אינם מסוגלים ללכת אחורנית, ועל כן הם מסמלים את הקידמה של אוסטרליה.
Live for Loving You
Live for Loving You (בעברית: חיה בשביל לאהוב אותך) הוא שיר של הזמרת הקובנית-אמריקאית גלוריה אסטפן אשר יצא ב-ספטמבר 1991 כסינגל החמישי והאחרון מתוך אלבומה "Into the Light". השיר נכתב על ידי אסטפן עצמה, בעלה ודיאן וורן והופק על ידי בעלה, חורחה קאסאס וקליי אוסטוולד. אסטפן הקדישה את השיר לבעלה כפי שעשתה בעבר עם שירים כמו "Coming Out of the Dark". השיר הגיע למקום ה-22 בארצות הברית ולמקום ה-9 במצעד הדאנס האמריקאי ובכך הפך לשיר הראשון מהאלבום שהופיע במצעד הדאנס האמריקאי.
סמל אוסטרליה
החלקה
ברקע הסמל מצוי צמח השיטה הזהובה - הפרח המסמל את אוסטרליה, אף על פי שתיאורו של הצמח אינו התיאור הבוטני המדויק.
Live for Loving You
קליפ
הקליפ לשיר מתרחש בסביבה מונפשת של מיאמי ובו מופיעים הכלבה של אסטפן, בעלה ובנה. בנוסף לקליפ המקורי הופק גם קליפ לגרסת הרמיקס של השיר אשר נכללה באלבום האוסף של אסטפן, Everlasting Gloria.
סמל אוסטרליה
המוטו
בתחתית הסמל מצוי קלף ועליו שם המדינה אוסטרליה.
שימוש
השימוש בסמל אוסטרליה נועד על מנת לזהות את סמכותו של הממשל האוסטרלי ואת נכסיו, בהתאם לכך, אין לעשות כל שימוש בסמל כאשר הוא עשוי לרמוז על הסכמה, מימון או אימוץ מטעם חבר העמים. השימוש בסמל בידי אזרחים או חברות פרטיות נדיר ואינו מאושר בקלות, אולם ישנו אישור למספר גופי ספורט לעשות שימוש בסמל כמו גם בפרסומים חינוכיים. השימוש בסמל ללא אישור הוא הפרה של סעיף 53 (c) (d) ו-(e) של חוק הגנות הסחר (1974), סעיף 145.1 של חוק העונשין (1995) וסעיף 39 (2) של חוק הסימון המסחרי (1995). יבוא מוצרים הנושאים את הסמל הוא הפרה של תקנות המכס (יבוא אסור).
בנוסף לגרסת הצבע המלא (המופיעה למעלה) קיימות עוד תשע גרסאות בשחור-לבן לשימוש רשמי.
סמל אוסטרליה הוא הבסיס לדגל האישי של מלכת אוסטרליה ומאז 1973 גרסה מעט שונה היוותה את הבסיס לחותם הגדול של אוסטרליה.
סמל אוסטרליה משמש גם כסמל הדרגה של מספר דרגות נגדים בכוחות המזוינים של אוסטרליה.
אגטלק
אגטלק (בהונגרית: Aggtelek) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי אגטלק
בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 התגוררו באגטלק יהודים בודדים ובמקום קיים בית קברות יהודי בו נותרו שתי מצבות ולוח זיכרון. תושבים יהודיים מהכפר נרצחו בשואה ומונצחים באנדרטה באוזד.
אלכסנדר אגאסי
אלכסנדר עמנואל אגאסי (באנגלית: Alexander Emmanuel Agassiz; 1835–1910) היה מדען אמריקאי ממוצא שווייצרי, שהתמחה בזואולוגיה ימית וכן היה מהנדס מכרות.
ביוגרפיה
אגאסי נולד ב-17 בדצמבר 1835 בנוישטל שבשווייץ ועבר לארצות הברית עם אביו, לואי אגאסי, בשנת 1849. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד בשנת 1855, לאחר מכן למד הנדסה וכימיה, וקיבל את התואר הראשון למדעים בשנת 1857. בשנת 1859 הפך לעוזר בסקר החופים של ארצות הברית. מכאן ואילך הוא הפך למומחה בזואולוגיה ימית. אגאסי נבחר לחבר עמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים בשנת 1862. עד קיץ 1866 עבד אגאסי כעוזר במוזיאון להיסטוריה של הטבע שהקים אביו בהרווארד.
ידידו של אגאסי, קווינסי אדמס שו, גילה מרבץ נחושת עשיר בחצי האי קווינאו במישיגן. הוא עם קבוצת חברים, רכשו את גרעין השליטה במכרות, שבסיסה בעיירה קלומט, מישיגן. באותו קיץ הוא ערך סיור כדי לראות את המכרות בעצמו והפך לגזבר המפעל.
במהלך חורף 1866 ותחילת 1867 החלו פעולות הכרייה להחלש, בגלל הקושי להפיק נחושת מהקונגלומרט. היזם הולברט מכר את הנכסים שלו במכרות ועבר למיזמים אחרים. אבל אגאסי סירב לוותר על התקווה מהמכרות. הוא שב אליהם במארס 1867, עם אשתו ובנו הצעיר. באותה תקופה הייתה קלומט יישוב נידח, כמעט בלתי נגיש במהלך החורף. אגאסי נאבק לשמור על התפוקה במכרות, ושו דאג לצד הפיננסי, והשיג סיוע כספי מג'ון סימפקינס, להמשך פעילותו. אגאסי המשיך להתגורר בקלומט, והתקדם בהדרגה לייצוב פעולות הכרייה, והצליח לחזור לבוסטון בשנת 1868 לפני שהחורף סגר את הדרכים. המכרות המשיכו לשגשג ובמאי 1871 אוחדו כמה מכרות כדי להקים את חברת הכרייה קלומט ובחרה את שו כנשיאה הראשון. באוגוסט 1871 שו "פרש" לדירקטוריון ואגאסי הפך לנשיא, תפקיד אותו מילא עד מותו. עד סוף המאה הייתה חברה זו יצרנית הנחושת הגדולה ביותר בארצות הברית, שייצרה שנים רבות למעלה ממחצית מהתפוקה בארצות הברית.
אגאסי היה גורם מרכזי בהמשך הצלחתו של המכרה וביקר בו פעמיים בשנה. הוא התקין מיכון חדש ומשוכלל שהצליח להרים 24 טונות סלע מעומק של 1,200 מטר. הוא גם בנה מסילת ברזל וכרה תעלת מים לשייט. עם זאת, לאחר זמן מה המכרות לא דרשו את תשומת ליבו ברציפות, והוא חזר לתחומי העניין שלו בהיסטוריה של הטבע בהרווארד. מתוך רווחיו ממכרות הנחושת, הוא נתן להרווארד כ -500,000 דולר להקמת מוזיאון לזואולוגיה השוואתית ולמטרות אחרות.
בשנת 1875 הוא סקר את אגם טיטיקקה שבפרו, בדק את מכרות הנחושת של פרו וצ'ילה, וערך אוסף של עתיקות פרואניות למוזיאון שהקים בהרווארד, בו שימש כאוצר הראשון משנת 1874 עד 1885 ואחר כך היה מנהלו עד מותו בשנת 1910. בין 1877 ל־1880 הוא השתתף בשלוש משלחות סקר ימי של קרקעית הים, והציג תיאור מלא של הממצאים בשני כרכים שכתב (1888). בשנת 1896 ביקר אגאסי באיי פיג'י וקווינסלנד ובדק את שונית האלמוגים "המחסום הגדול", כשהוא מפרסם מאמר בנושא בשנת 1898.
כתביו האחרים של אגאסי בנושא זואולוגיה ימית, רובם כלולים בפרסומי המוזיאון לזואולוגיה ההשוואתית. עם זאת, בשנת 1865 הוא פרסם עם אליזבת אגאסי, אמו החורגת, מאמר על חוף הים בתולדות הטבע, יצירת מופת. הם גם פרסמו, בשנת 1871, על בעלי החיים הימיים של מפרץ מסצ'וסטס.
הוא קיבל את אות המסדר הגרמני Pour le Mérite for Science and Arts באוגוסט 1902.
אגאסי כיהן כנשיא האקדמיה הלאומית למדעים, שמאז 1913 העניקה לזכרו את מדליית אלכסנדר אגאסי.
הוא נפטר ב־27 במרץ 1910 על סיפון האונייה "אדריאטי" בדרך לניו יורק מאנגליה.
הוא היה אב לשלושה בנים - ג'ורג' ר. אגאסי (1861–1951), מקסימיליאן אגאסי (1866–1943) ורודולפה אגאסי (1871–1933).
דיאנה
{{פירושונים|
ראו גם
}}
לאו פאל
לאו פאל (בגרמנית: Leo Fall; 2 בפברואר 1873 - 16 בספטמבר 1925) היה מלחין אופרטות יהודי-אוסטרי.
חייו
לאו (או לאופולד) פאל נולד באולומוץ. את לימודי המוזיקה החל אצל אביו, מוריץ פאל (1922-1848), מנצח ומלחין, שהשתקע בברלין. פאל הצעיר למד בקונסרבטוריון של וינה ואחרי לימודיו הצטרף שוב אל אביו בברליו. מוריו בווינה היו רוברט פוקס ויוהאן נפומוק פוקס. בשנת 1895 פתח בקריירה חדשה כמנצח ומלחין אופרטות בהמבורג. משנת 1904 ואילך הקדיש את כל עתותיו להלחנה. אף כי לא הצליח במעשיו כמו בן-זמנו פרנץ להאר, בכל זאת הוציא מתחת ידו יצירות מלודיות ומתוזמרות היטב. אחרי שעבד בברלין, המבורג וקלן, השתקע לבסוף לישיבת קבע ב-1906 בווינה, שם מת.
האופרטות המוכרות ביותר שלו בארצות דוברות האנגלית הן "נסיכת הדולר" ו"מאדאם פומפדור", שזכתה לרצפי הצגות מוצלחים בלונדון ובניו יורק ונשארה ברפרטואר בגרמניה ובאוסטריה במשך כל המאה ה-20. "Der liebe Augustin" (1912);   ("Caprice Princess" בלונדון) זכתה ל-3,360 הופעות, מספר ללא תקדים. האופרה "Der goldene Vogel" ("ציפור הזהב") הוצגה אומנם בדרזדן ב-1902 עם ריכרד טאובר ואליזבת רתברג, אך הצליחה פחות.
קרובי משפחתו של פאל חיים כיום בשוודיה ובארצות הברית.
יצירות לבמה
אופרות: אופרטות:
לקריאה נוספת
Fall, Leo(pold) by Andrew Lamb, in 'The New Grove Dictionary of Opera', ed. Stanley Sadie (London, 1992) ISBN 0-333-73432-7
השלכה (כלכלה)
השלכה, הוא מונח כלכלי המציין תאוריה שנוסחה לראשונה על ידי פרידריך פון ויזר, הקובעת כי מחירי גורמי הייצור (פקטורי ייצור) נקבעים על פי מחירי התפוקה. קביעה זו הפוכה לקביעת הכלכלנים הקלאסיים כמו אדם סמית ודייוויד ריקרדו (ראו גם: תאוריית הערך של העבודה).
תאוריית ההשלכה של ויזר נוגעת לדיון בטיבו של ערך כלכלי. כלכלנים מאסכולת התועלת השולית כמו קרל מנגר והאסכולה האוסטרית טענו כי ערך כלכלי אינו נקבע על פי גורמי הייצור שהיו שותפים ביצירת המוצר. אלא, על פי השימוש המוערך ביותר שהמוצר האחרון יכול לשמש לו או התועלת השולית של המוצר המוגמר.
על פי תאוריית הערך השולי, קל להבין כיצד ערכם של מוצרים מסדר נמוך (מוצרי צריכה) מבוסס על הערכת הרוכש המשתמש בהם. ערכם של מוצרים מסדר גבוה (מוצרים המשמשים בייצור מוצרים אחרים) ניתן להיקש על פי הערך השולי המשתרשר ממוצרים מסדר נמוך וקשה מאוד לחשבו. לכן, פיתח ויזר את הרעיון שלפיו מוצרים מסדר גבוה גם הם מוערכים על פי ערך שולי ישיר— זה של הצרכנים שלהם, יצרנים המשתמשים במוצרים מסדר גבוה כדי ליצור מוצרים מסדר נמוך.
אאוקן
אֵאוֹקֵן (אנגלית: Eocene) היא תקופה בפלאוגן שבעידן הקנוזואיקון. היא קרובה יותר לזמננו מאשר פלאוקן.
את השם טבע הגאולוג הסקוטי צ'ארלס לייל ב-1847. מקור המילה ביוונית, והוא הלחם בסיסים של Ἠώς ("אאוס", אלת השחר במיתולוגיה היוונית) ו-καινός ("קֵנוֹס" - חדש מפתיע), כלומר "השחר החדש". התקופה נקראת כך כי חלק מהמאובנים המצויים בשכבות התקופה הזו הם של מינים הקיימים גם היום. הייתה זו תקופה גאולוגית שראשיתה בעידן שבו התחילו הימים להציף את היבשות ונמשכה 22.1 מיליוני שנים, מלפני 56 מיליוני שנים עד לפני 33.9 מיליוני שנים. היא מחולקת לארבעה גילאים: איפרסיאן (Ypresian), לוטטיאן (Lutetian), ברטוניאן (Bartonian) ופריאבוניאן (Priabonian).
ברוב שטחי כדור הארץ התחיל האאוקן, כשהימים חזרו והציפו את היבשות. באאוקן התרוממו באירופה ההרים הראשונים בקבוצה האלפינית: הפירנאים והאלפים הפרובאנסליים. פעולה טקטונית רבה חלה גם בחלקי עולם אחרים. הפעילות באה לידי ביטוי בשינויים תכופים בדמות הפלאוגאוגרפית של הארץ, כלומר, אירעו תנודות רבות של גבולות הים והיבשה, עם שינויי גובה היבשות ועומק הימים.
באאוקן התיכון התפשטו הימים לכיוון היבשות. באאוקן העליון נסוגו הימים מהיבשות.
בצפון אפריקה מהוות שכבות האאוקן המשך לשכבות הקרטיקון העליון, ובשתיהן יש הרבה חומרים זרחניים (פוספאטים).
המאובנים באאוקן מעידים על תמורות ביולוגיות גדולות: אין באאוקן מאובנים של יצורים רבים שחיו בתקופות קודמות, אך יש מאובנים של יצורים, שנוצרו באאוקן ונכחדו באוליגוקן. היצורים הללו התרבו עד כדי כך, ששלדיהם המאובנים יצרו שכבות עבות ורחבות מאוד. בשכבות התחתונות של האאוקן יש מאובנים של יצורים בעלי מבנה שיניים פרימיטיבי מאוד. יצורים אלה (אבות הפילים ואבות הסוסים ואחרים) נוצרו באמצע המזוזואיקון. מאובנים של צמחים ויצורים באאוקן מעידים על כך שבאזור הים התיכון שרר אקלים טרופי.
אאוקן - תפוצה בישראל
בישראל מצויות על פני השטח שכבות סלע שהורבדו בתקופת האאוקן (בעיקר גיר וקירטון) בחלקים נרחבים מהנגב, בשפילת יהודה, בשומרון, ברמות מנשה, בגבעות אלונים ובחלקים מהגליל העליון. במפות הגאולוגיות מיוצגות שכבות אלו בסימון "e" ו-"elm", והן נקראות בכללות "חבורת עבדת" על שם רמת עבדת, האזור בו הייתה הרבדה מאסיבית ומגוונת של סלעים מאותה תקופה.
בין ההרים ששכבות סלע אאוקניות מצויות על פני שטחן, ניתן למנות את הר כרכום, הר עיבל, פסגת הסרטבה, ועוד.
רוב מערות המסתור מתקופת מרד בר כוכבא, ומערות הפעמון בשפלת יהודה, חצובות בסלע קירטון מהאאוקן.
חוליית בקרת אוויר טקטית
חוליות בקרת אוויר טקטית (באנגלית: Tactical Air Control Party בקיצור TACP), הם כוחות טקטים מיוחדים המספקים תקשורת שליטה ובקרה (C2) לתיאום והכוונת סיוע אווירי קרוב לכוחות הקרקע. בשדה הקרב המשולב הם משמשים כאנשי קישור אווירי לכוחות היבשה מרמת הגיס ועד רמת הגדוד. תפקידם לייעץ למפקדים בשטח על השימוש הטוב ביותר בכוח האווירי.
בצה"ל הם מכונים צוותי "סופ"ה" (סיוע ותקיפה).
אוסטרליה
ה-TACP האוסטרלי מסופק על ידי חיל האוויר ואחראי על תיאום הכוח האווירי לתמיכה ביחידות הצבא הפרוסות.
קנדה
ה-TACP בחיל האוויר הקנדי הוא מרכיב שליטה ובקרה האווירי העיקרי לתאום בין חיל האוויר ליחידות התמרון של כוח היבשה. המשימה העיקרית של TACP לייעץ למפקדי הקרקע על היכולות והמגבלות של הכוח האווירי ולסייע בתכנון, תיאום ושליטה בבקרה האווירית.
הממלכה המאוחדת
בכוחות המזוינים של בריטניה, אנשי ה-TACP הם אנשי חיל הנחתים או רגימנט חיל האוויר המוסמכים כבקרי אוויר קדמיים (FAC). תפקידם לכוון את התקיפה האווירית. FACs ו-TACPs בבריטניה מאומנים ביחידה להכשרת בקרי אוויר (JFACTSU).
חיל האוויר TACP
בחיל האוויר האמריקאי, ה- TACP כפופים לפיקוד הקרב (ACC) ולפיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר (AFSOC).
תפקידם לתאם ולכוון סיוע אש כולל סיוע אווירי קרוב, ארטילריה וירי ימי, לקיים תקשורת שליטה ובקרה (C2) ולייעץ למפקדי הקרקע על השימוש הטוב ביותר בכוח האווירי.
כ-10% מהם נמנים עם כוחות המבצעים המיוחדים. הם פורסים עם הטייסות הטקטיקות המיוחדות של חיל האוויר, הכומתות הירוקות והריינג'רס של הצבא וצוותי SEAL של חיל הים.
בשדה הקרב המשולב ה-TACP משמשים כאנשי קישור אווירי לצבא ארצות הברית מרמת הגיס ועד רמת הגדוד.
חיל הנחתים FAC
לגדודי החי"ר של חיל הנחתים ה-TACP מצוותים בקרי אוויר קדמיים (FAC) בדרך כלל טייסים (מכונים קצין האוויר). המגיעים משלושה רקעים שונים: טייס קרב, טייס מסוקים וטייס תקיפה. באופן אידיאלי, שלושתם מגיעים מרקע ארטילרי. בנוסף לשלושת ה-FAC ושלושת ה-JTAC, בגדוד החי"ר יש גם שמונה משקיפות שריפות משותפות (JFO) המופצות בין פלוגות הרובים.
זרוע האוויר של חיל הים והנחתים ANGLICO
לנחתים יחידות של אנשי קישור Air and Naval Gunfire Liaison Company בקיצור ANGLICO שמטרתן לספק הכוונת כוח אש ימי לכוחות קואליציה ובעלות ברית. המסגרת הקטנה ביותר ביחידת ANGLICO מורכבת מחוליה של שלושה איש אך ניתן להתאים את גודל החוליה בהתאם לדרישות המשימה.
ישראל
בצה"ל פועלים צוותי "סופ"ה" (סיוע ותקיפה), צוותי לוחמים ייעודיים המשותפים לזרוע היבשה ולחיל האוויר. הם כוללים חמישה לוחמים: קצין סיוע אווירי (קס”א), קצין שיתוף ארטילרי (קש”א) ושלושה לוחמים בעלי הכשרת מש"ק תקיפה. תפקידם לאתר ולמפות מטרות, ולתאם ולכוון אש ארטילרית, ירי טילים וכלי טיס תוקפים. ההכוונה מתבצעת באופן ישיר, באמצעים טכנולוגיים ובאמצעות מערכות שליטה ובקרה משותפות ליבשה ולאוויר. הצוות אחראי על תכנון והפעלת האש בקרב ועל הקשר בין הכוחות המתמרנים לכוחות סיוע האש. הצוות עתיד להשתלב בכל גדוד מתמרן בצה”ל, ויהיה מוכשר להפעלת כלל יכולות האש במרחב האוגדתי מהיבשה והאוויר.
שיתוף הפעולה בין חיל האוויר לכוחות הקרקע מרוכז במסגרת היחידה לשיתוף פעולה. בשדה הקרב המשולב טייסים מהיחידה משמשים בתפקיד קצין תאום אווירי (קת"א) לכוחות היבשה ברמת הגיס והאוגדה וקצין סיוע אווירי (קס”א) לרמת החטיבה.
לוס קמפסינוס!
לוס קמפסינוס! הם להקת אינדי פופ בת שבעה נגנים מקרדיף, וויילס, שהוקמה בתחילת 2006 באוניברסיטת קרדיף. הלהקה עברה מספר שינויים בהרכב, כאשר גארת' פייסי (זמר ראשי), ניל טרנר (גיטריסט) וטום ברומלי (גיטריסט) הם החברים המקוריים היחידים שנותרו. רוב טיילור (גיטריסט), קים פייסי (קלידן וזמר), מאט פידלר (בסיסט) וג'ייסון אדליניה (מתופף) נמצאים גם הם כרגע. כולם מחליפים את שמות המשפחה שלהם ב-"Campesinos!" בתור שמות במה.
בהשפעת תנועת הטווי פופ, הלהקה הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, Hold on Now, Youngster..., בפברואר 2008, ואחריה את We Are Beautiful, We Are Doomed, באוקטובר באותה השנה. שניהם קיבלו ביקורות חיוביות על ידי מבקרים, הראשון תואר על ידי פיצ'פורק כ"מכתב אהבה מסוחרר ומלא אהבה לאינדיבידואליות, לפאתוס - ולכל שאר שאינדי פופ בנוי אליהם". אלבומם השלישי, Romance Is Boring (2010), גרם להרחבה של "פלטת הכלים הכבר גדולה" שלהם. בין שישה אלבומי אולפן, האחרון היה Sick Scenes (2017), הלהקה הוציאה גם ארבעה מיני-אלבונים, לאחרונה Whole Damn Body (2021).
גיבוש, חתימה וסינגליי בכורה (2006–2007)
הקבוצה הוקמה באוניברסיטת קרדיף ב-2006, במקור מורכבת מניל טרנר בגיטרה, אלן וואדל בגיטרת הבס ואולי בריגס בתופים. במרץ 2006, טום ברומלי הצטרף ללהקה, לקח על עצמו את תפקיד הגיטריסט הראשי, ואחריו גארת' פייסי - שהפך לכותב הראשי של הלהקה - בשירה הראשית ובגלוקנשפיל, הרייט קולמן בכינור ובקלידים, ואלכסנדרה ברדיצ'בסקיה בשירה, בקלידים ומלודיקה. היצירות המוקדמות ביותר של הלהקה הושפעו מפוסט-רוק, אם כי לא ידוע על הקלטות מתקופה זו שהופצו בפומבי. המילה campesino בספרדית מתורגמת ל"איכר" או "אדם כפרי". כל חברי הלהקה מתייחסים לשמות המשפחה שלהם כ"קמפסינוס!" .
הלהקה ביצעה את ההופעה הראשונה שלה ב-8 במאי 2006 בערב מועדון של התאחדות הסטודנטים; הם המשיכו להופיע במספר הופעות שקיבלו חוות דעת חיובית ברחבי קרדיף. הדגמה מוקדמת הוקלטה הכוללת את השירים "Death To Los Campesinos!", "It Started With A Mixx", "Sweet Dreams, Sweet Cheeks" ו-"You! Me! Dancing!" . השירים פורסמו בחשבון Myspace של הלהקה אשר גרם לטווח ההגעה והמוניטין שלהם לגדול, ובאוגוסט 2006 הביאו להם משבצת התומכת בקבוצת העל הקנדית Broken Social Scene. בנובמבר 2006, הלהקה הוחתמה על ידי Wichita Recordings. [[קובץ:LOS-CAMPESINOS.jpg|ממוזער|330x330 פיקסלים| ההרכב המקורי של הלהקה באוקטובר 2007.
שורה תחתונה: אולי, אלכסנדרה, אלן]] הסינגל הראשון של הלהקה, A-side Double עם שירים "We Throw Parties, You Throw Knives" ו-"Don't Tell Me To Do The Math(s)", שוחרר ב-26 בפברואר 2007. באפריל, הלהקה חתמה בלייבל הקנדי Arts &amp; Crafts ליציאות בצפון אמריקה. ביוני 2007 הוציאה הלהקה את "You! Me! Dancing!" במהדורה מוגבלת של ויניל צבעוני בגודל 7 אינץ', שהופיע מאוחר יותר בפרסומת של באדווייזר. מהדורה זו ליוותה אותם בהופעות חיות בבאת', ניופורט, קרדיף ולונדון. בערך בזמן הזה הם נראו מנגנים עם להקות כמו סקיי לארקין וג'וני פוריינר. שני הסינגלים, שהופקו על ידי דייב ניופלד, שוחררו בצפון אמריקה ב- Sticking Fingers Into Sockets, אלבום אוסף שיצא ביולי 2007.
הלהקה יצאה לסיבוב ההופעות המלא הראשון שלה בבריטניה באוקטובר 2007, לאחר יציאת "The International Tweexcore Underground" ב-15 באוקטובר.
חברים בלהקה
למרות שהלהקה הוקמה בוויילס, אף אחד מהחברים אינו וולשי.
לאו (עם)
לָאוֹ (בלאית: ລາວ, בתאית: ลาว) הם קבוצה אתנית בדרום-מזרח אסיה. הרוב המכריע של בני הלאו חי בלאוס (כ-3 מיליון נפש) ובתאילנד (כ-15 מיליון). בתאילנד מרוכזים בני הלאו בחבל איסן המצוי במזרח המדינה, אף שרבים היגרו לחפש עבודה במקומות אחרים במדינה כדוגמת בנגקוק. בני הלאו מדברים ניבים שונים של לאו ואיסן, שהן בתורן ניבים של שפה אחת. רבים באיסן מעדיפים את המונח בני איסן על בני לאו כתוצאה מתהליך ה"תאיפיקציה" שעברו במהלך המאה ה-20, אך עדיין קיימים קשרי תרבות קרובים בין בני הלאו.
היסטוריה
ההיסטוריה של בני הלאו היא ההיסטוריה של לאוס וההיסטוריה של איסן. אלו התמזגו במאה ה-19, כשהמרידה של ויינטיאן כנגד סיאם ב-1827 הסתיימה במפלה והובילה לטרנספר בקנה מידה גדול של אוכלוסייה מלאוס לאיסן, דבר שהותיר את לאוס עצמה מאוכלסת בדלילות. הניתוק בין האוכלוסיות הפך רשמי עם החתימה על ההסכמים הפרנקו-סיאמיים של 1893 ו-1904, שהפכו את איסן ולאוס לגבול שבין ממלכת סיאם והודו-סין הצרפתית.
תפוצה
קיימים ריכוזי אוכלוסייה נוספים של בני לאו בכל מרכז תאילנד, אך אלה השתלבו בהדרגה באוכלוסייה התאית. קהילות קטנות של בני לאו קיימות בקמבודיה, בעיקר בשטח שהיה שייך פעם ללאוס ("סטנאג טרנג") ובווייטנאם, וכן יש מספרים משמעותיים של בני לאו המתגוררים מעבר לים (משערים שמדובר בכחצי מיליון), רובם פליטים מלאוס שנמלטו בשל מלחמת וייטנאם ומפני הפאתט לאו.
המפקד הרשמי האחרון שנערך בסיאם (לעתיד תאילנד) שבו "בני לאו" הייתה קטגוריה אתנית ייחודית הראה שמחצית מהאוכלוסייה הם בני לאו. כחלק מה"תאיפיקציה", הושמטה הקטגוריה "בני לאו" וכיום אין יודעים מה גודל חלקם של בני לאו באוכלוסייה התאית.
שפה
בני לאו מדברים בשפת לאו ובשפת איסן. בכל אחת מאלו יש ניבים שונים. הניב של ויינטיאן אומץ כניב התקני בלאוס. אין ניב תקני באיסן, אך רוב הניבים של שפה זו מובנים לדוברי ניב הוויינטיאן של שפת לאו. ההבדל הרב ביותר בין שתי השפות נובע מהשימוש הרב במילים שאולות מהשפה התאית בשפת איסן, ולאימוץ של נאולוגיזם (מילים חדשות) שונה למושגים חדשים שנוצרו לאחר ההפרדה בין לאוס לאיסן בסוף המאה ה-19. (לדוגמה: אופנוע הוא "לוט מוטרקרי" באיסן, ולעומת זאת הוא "לוט ג'אק" בלאו).
תרבות
הן לאוס והן איסן הם מקומות עניים ביותר, בשל אדמתם שאינה פורייה והאקלים היבש. אורח החיים הנפוץ הוא של חקלאות קיום, וקיימים מעט מרכזים עירוניים.
הדת הנפוצה הן בלאוס והן באיסן היא אסכולת תראוואדה (Theravada) בבודהיזם, שהיא הגרסה המוקדמת והמקורית של הבודהיזם. המטבח המקומי של לאוס ואיסן דומה מאוד עם דגשים על ציר דגים, פלפלים ואורז דביק. עם זאת, המטבח הלאי הטמיע גם רכיבים צרפתיים ווייטנאמיים. עם זאת העוני הרב באזורים הכפריים של לאוס גרמו לתזונה מוגבלת יותר מאשר ברוב איסן.
לאוס ואיסן חולקות בסגנון המוזיקה העממית הקרוי "מור לאם" (mor lam). מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 יש למור לאם מאיסן השפעה תרבותית משמעותית על לאוס.
פפואה (טריטוריה אוסטרלית)
כיום מהווה הטריטוריה חלק מפפואה גינאה החדשה.
היסטוריה
שטח הטריטוריה סופח על ידי קווינסלנד בשנת 1883, על אף התנגדותה של בריטניה. ב-6 בנובמבר 1884 הפך השטח לשטח חסות בריטי, וב-4 בספטמבר 1888 סופח השטח לבריטניה וכונה "גינאה החדשה הבריטית" (British New Guinea), בעוד שחלקו הצפוני של השטח המהווה היום את פפואה גינאה החדשה נקרא אז "גינאה החדשה הגרמנית" (והיה בשליטה גרמנית מאז שנת 1884).
בשנת 1902 העבירה בריטניה את סמכויות השלטון בשטח לאוסטרליה ב"חוק פפואה" (Papua Act) משנת 1905 והשטח כונה "טריטוריית פפואה" (Territory of Papua). השלטון האוסטרלי באי החל באופן רשמי ב- 1906. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה קיבלה אוסטרליה שליטה על השטח הגרמני שנקרא "טריטוריית גינאה החדשה".
עם תחילת מלחמת העולם השנייה פלשו לאי כוחות יפניים. לאחר המלחמה נקבע בחוק בשנת 1949 כי שני השטחים (טריטוריית פפואה וטריטוריית גינאה החדשה) יהוו יחד את טריטוריית פאפואה וגינאה החדשה (Territory of Papua and New Guinea) ובהמשך הפכה הטריטוריה למדינה עצמאית בשם "פפואה גינאה החדשה".
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1984
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1984 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי מרכז הטניס הלאומי בפארק פלאשינג מדוז. כל המשחקים נערכו על משטח קשה. התחרויות התחילו ב-28 באוגוסט והסתיימו ב-9 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-104 מאז ייסודה.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1983 ג'ימי קונורס הודח בחצי הגמר. ג'ון מקנרו נפגש במשחק הגמר עם איוואן לנדל  וניצח ב-3 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות וימבלדון ובאליפות צרפת הפתוחה.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1983 מרטינה נברטילובה במשחק הגמר נפגשה עם כריס אוורט  וניצחה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות צרפת הפתוחה ובאליפות וימבלדון.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מנצחי תחרות 1983 פיטר פלמינג וג'ון מקנרו הודחו בחצי הגמר. במשחק הגמר ג'ון פיצג'רלד ותומאס שמיד  נפגשו עם סטפן אדברג ואנדרס יאריד  וניצחו ב-3 מערכות. באותה שנה הם זכו גם באליפות וימבלדון.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן דירוג הזוגות החזקות:
מנצחות תחרות 1983 מרטינה נברטילובה ופם שרייבר נפגשו במשחק הגמר עם אן הובס  וונדי טרנבול  וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הן ניצחו גם באליפות אוסטרליה הפתוחה, אליפות צרפת הפתוחה ואליפות וימבלדון. בכך הזוג זכה בגראנד סלאם.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מנצחי תחרות 1983 אליזבת סאיירס וג'ון פיצג'רלד נפגשו במשחק הגמר עם מנואלה מלייבה  וטום גוליקסון  והפסידו ב-3 מערכות.
ישראל באליפות
שלמה גליקשטיין השתתף בתחרות הגברים. בסיבוב הראשון של תחרות הגברים הוא נפגש עם אנדרס גומס מאקוודור והפסיד ב-3 מערכות.
שלמה גליקשטיין ושחר פרקיס השתתפו בתחרות זוגות הגברים. הם ניצחו בסיבוב הראשון. בסיבוב השני הם נפגשו עם הזוג שהיה מדורב מס' 2 בתחרות והפסידו בשתי מערכות.
טומוגרפיה
טומוגרפיה (Tomography, מיוונית עתיקה Τομοσ חתך - כיום פירושו נפח) היא דימות באמצעות חלוקה וקיטוע. המכשיר המשמש לטומוגרפיה הוא טומוגרף והתמונה הנוצרת היא טומוגרמה. השיטה נמצאת בשימוש הרפואה, הביולוגיה, הגאולוגיה, מדע החומרים ומדעים אחרים. היא מבוססת על תהליך חישובי מתמטי הקרוי "שחזור טומוגרפי". ישנם סוגי טומוגרפיה רבים, מהם:
גלן קורניק
גלן דאגלס ברנרד קורניק (באנגלית: Glenn Douglas Barnard Cornick; 23 באפריל 1947 – 28 באוגוסט 2014) היה בסיסט אנגלי, שנודע בעיקר כבסיסט המקורי של להקת הרוק הבריטית ג'ת'רו טאל בין השנים 1967 ל-1970. מגזין רולינג סטון תיאר את נגינתו "בסיס מוצק וזריז, בחציו בלוז זורם ובחציו השני ג'אז שוטף".
טומוגרפיה
חלק מצורות הדימות המנויות כאן, מוצגות כשכבות אך ניתן כיום לצפות במידע, למפותו וליצגו גם באופן אחר, למשל בתצוגת תלת מימד.
גלן קורניק
ראשית חיים
קורניק גדל והתחנך בעיר בארו אין פרנס שבצפון אנגליה, ולאחר מכן עבר לבלקפול. הלהקה הראשונה בה ניגן נקראה "The Executives" ("המנהלים"), שעיקר עיסוקה היה ביצועי גרסאות כיסוי לשירים מפורסמים בפאבים ובתי קפה בעיר. מאוחר יותר הצטרף ללהקת מוזיקת נשמה בשם "ג'ון אוואן סמאש", בה היו חברים הפסנתרן ג'ון אוואן, הסולן איאן אנדרסון והגיטריסט מייק אברהמס. המתופף קלייב באנקר, שהיה חבר של אברהמס, הצטרף אליהם מעט לאחר מכן והקבוצה הקימו את להקת ג'ת'רו טאל, ללא אוואן, שהצטרף רק בשנת 1971 ללהקה.
טומוגרפיה
יש עוד סוגי דימות מקטעי רבים.
גלן קורניק
ג'ת'רו טאל
קורניק היה חבר בג'ת'רו טאל משנת 1967 ועד שנת 1970. הוא שימש כבסיסט בכל שלושת אלבומיהם הראשונים של הלהקה, This Was ,Stand Up ו-Benefit, ושיחק תפקיד דומיננטי בעיבוד המוזיקה, בהיותו אחד החברים הבודדים של ג'ת'רו טאל בעל רקע משמעותי בתורת המוזיקה, מלבד אנדרסון. במהלך תקופתו עם הלהקה הוא ביסס את אישיותו הבימתית, עם וירטואוזיות ייחודית ויכולת מוזיקליות מרשימות. אחד התיעודים המצולמים היחידים של קורניק בהופעה חיה עם ג'ת'רו טאל נמצא בסרט "Nothing is Easy - Live at the Isle of the Wight", שהוקלט בשנת 1970 וראה אור בשנת 2004.
קורניק התבדל משאר הלהקה באורח חייו ה'פרוע' ביחס אליהם. הוא נהג לבלות במסיבות עד שעות הלילה המאוחרות, לשתות אלכוהול בכבדות ולעשן קנאביס. מנהגיו אלו לא מצאו חן בעיני שאר החברים, ובעיקר בעיני אנדרסון, סולן הלהקה, שסלד מתרבות האלכוהול והסמים. על כן, בשנת 1970 פוטר קורניק מהלהקה. הוא הוחלף על ידי ג'פרי האמונד.
Wild Turkey
לאחר שעזב את ג'ת'רו טאל, עבד קורניק אצל המוזיקאי לי סטפנס כבסיסט מלווה באלבומו "And a Cast of Thousands" משנת 1971. בהמשך אותה שנה הקים את להקת "Wild Turkey" ("טורקיה הפרועה"), שכללה אתהנגנים גרהם וויליאמס (גיטרה), אלן לואיס (גיטרה), ג'ון וואת'רס (תופים; לשעבר חבר להקת ג'אנט) וגארי פיקפורד-הוקינס (שירה; לשעבר חבר להקת Eyes of Blue). אולם וויתרס וויליאמס עזבו כדי להצטרף ללהקת ג'נטל ג'ייאנט עוד לפני שהלהקה הספיקה להקליט חומר כלשהו. את מקומם החליפו ג'ון בלקמור (גיטרה ושירה) וג'ף ג'ונס (תופים) שהצטרפו לקורניק, טוויק ופיקפורד-הופקינס להקלטת אלבומם הראשון עם "Wild Turkey" שנקרא Battle Hymn - והגיע למקום 193 במצעד הבילבורד 200. הלהקה הוציאה אלבום שני, בשם Turkey, לפני שהתפרקה.
המשך חייו ומותו
קורניק המשיך וניגן בלהקות שונות במרוצת השנים.
בשנת 1996 השתתף קורניק במופע מחווה לג'ת'רו טאל, שנקרא To Cry You A Song - A collection of Tull Tales, ולקח חלק בשירים "Nothing Is Easy", "To Cry You a Song", "New Day Yesterday", "Teacher"ו-"Living in the Past", יחד עם חברי הלהקה לשעבר קלייב בונקר, מייק אברהמס ודייב פג.
בתחילת שנות האלפיים חזרו להקת Wild Turkey לשני סיבובי הופעות שהוקלטו לאלבומים חיים, שנקראו "Final Performance" ו-"Live In Edinburgh" בשנים 2000 ו-2001 בהתאמה. בשנת 2006 הקליטו החבורה הישנה אלבום אולפן נוסף בשם You and Me in the" Jungle", בו השתתף גם המתופף לשעבר של ג'ת'רו טאל, קלייב באנקר.
קורניק נפטר בעיר הילו שבהוואי, ב-28 באוגוסט 2014, בעקבות אי-ספיקת לב.
מותו דווח רבות בתקשורת ובעקבות כך ספדו לו במגזיני מוזיקה שונים כגון פרוג מגזין ורולינג סטון. סולן ג'ת'רו טאל, איאן אנדרסון, ספד לו אף הוא באתר האינטרנט של הלהקה. מרטין באר, גיטריסט להקת ג'ת'רו טאל בעבר, פרסם גם כן סיפורים אישיים על חוויותיו עם קורניק עם מותו.
אוסקר גומר סוואן
אוסקר גומר סוואן (בשוודית: Oscar Gomer Swahn; 20 באוקטובר 1847 – 1 במאי 1927) היה צייד שוודי שהתחרה בקליעה בשלוש אולימפיאדות וזכה במדליות.
ביוגרפיה
באולימפיאדת לונדון סוואן זכה בשתי מדליות זהב ובמדליית ארד אחת. הוא היה בן 60 באותה שנה, וצעיר בשנה אחת מג'ושוע מילנר, מדליסט הזהב המבוגר ביותר באותו זמן.
באולימפיאדת סטוקהולם, שנערכה בארצו, זכה במדליית זהב אחת ובמדליית ארד אחת.
בגיל 64 הוא הפך למדליסט הזהב המבוגר ביותר אי פעם.
עקב מלחמת העולם הראשונה, התבטלה אולימפיאדת ברלין, שהייתה אמורה להתקיים בשנת 1916. בגיל 72 היה סוואן המתחרה המבוגר ביותר באולימפיאדת אנטוורפן. הוא זכה במדליית כסף, והפך למדליסט האולימפי המבוגר ביותר אי פעם.
סוואן היה חולה במהלך אולימפיאדת פריז, ולכן לא השתתף בה.
בשלוש האולימפיאדות בהן השתתף, היה מלווה בבנו, אלפרד סוואן, אשר זכה בשתי מדליות זהב, מדליית כסף אחת, ומדליית ארד אחת.
מערת לאס צ'ימנאס
מערת לאס צ'ימנאס (בספרדית: Cueva de Las Chimeneas, מילולית "מערת הארובות") היא אתר ארכאולוגי במועצה העירונית בקהילה האוטונומית קנטבריה בצפון ספרד. המערה שוכנת בגובה 180 מטרים מעל גובה פני הים על המדרון הדרום-מזרחי של הר קסטיו, והיא אחת מהמערות במכלול המכונה "המערות של מונטה קסטיו" (Las cuevas del monte Castillo). ביולי 2008 היא נכללה באתר המורשת העולמית "מערת אלטאמירה ואמנות המערות בתקופת האבן המוקדמת בצפון ספרד" של ארגון אונסק"ו.
המערה התגלתה בטעות בשנת 1953. בתחילה לא נמצא שום דבר מעניין בפנים, אך עד מהרה התברר כי דרך פירי הקרסט הרבים בסלע (ה""ארובות" שמהן קיבלה המערה את שמה) ניתן להגיע לגלריה הממוקמת במפלס התחתון, שקירותיה מעוטרים בציורים פלאוליתיים וגילופי סלע.
המפלס התחתון של המערה מורכב ממסדרון באורך של 80 מטרים ורוחב של עד 4 מטרים, המוביל לגלריה בגודל של כ־20 × 17 מטרים, שקירותיה מעוטרים בחריטות ורישומים של סמלים מופשטים עשויים בצבע שחור, ובעלי חיים (כולל איילים, סוסים, יעלים, פר הבר וצבאים). במהלך החפירה התגלו לסת של אייל וכלי אבן עשויים צור (שלושה להבים, מקדחה אחת ושני מגרדים). לא ניתן לבצע חפירות ארכאולוגיות בחלקים מהמערה בגלל העובדה שחלק משמעותי מהמפלס התחתון, כולל הכניסה המקורית, התמוטט ונוצרו נטיפים סביב גושי הסלע שהתמוטטו.
פלאוקן
פלאוקן היא תקופה בפלאוגן שבעידן הקנוזואיקון והיא התקופה הקדומה ביותר בעידן זה. משך תקופתה 10 מיליוני שנים, מלפני 66 מיליוני שנים עד לפני 56 מיליוני שנים. היא מחולקת לשלושה גילאים (תת-יחידות זמן של תקופה): דניאן (Danian), סלנדיאן (Selandian) ותנטיאן (Thanetian).
הרבה מהיונקים של התקופה היו קטנים מאוד ועוד טרם מילאו את הגומחות של הדינוזאורים שנכחדו, אך כמה עופות התפתחו לממדים גדולים כמו הגסטורניס, וכך גם כמה זוחלים כמו הטיטאנובואה והוואנגונוסוכוס (Wannaganosuchus). בסוף התקופה התפתחו גם כמה יונקים גדולים כמו הקוריפודון (Coryphodon), הברילמבדה (Barylambda) והטיטאנואידס (Titanoides) מסדרת הכימולסטיים, וכן מינים של דינוצרטים ולווייתנים קדומים. בתקופה זו היה אקלים לח וגשום שגרם לשגשוג של יערות.
מקור השם מיוונית עתיקה: "παλαιός" (פלאיוס) - "עתיק יותר" ו-"καινός" (קאינוס) - "חדש" בהתייחס לבעלי החיים שהופיעו בתקופה זו.
מקלע DShK
מקלע DShK (ברוסית: ДШК, Дегтярёва-Шпагина Крупнокалиберный) הידוע בכינויו "דושקה" הוא מקלע כבד בקוטר 12.7 מ"מ (חצי אינץ') תוצרת ברית המועצות.
היסטוריה
בשנת 1930 פיתח ואסילי דגטיאריוב מקלע כבד עבור הצבא האדום. המקלע נקרא DK ויוצר בכמויות קטנות בשנים 1933–1936. אחד החסרונות הבולטים של מקלע זה היה קצב אש נמוך, שנבע מאופן הזנת הכדורים לבית הבליעה של המקלע ומשימוש במחסנית בת 30 כדורים בלבד. בשנת 1938 המתכנן גאורגי שפגין שיפר את מנגנון ההזנה, מה שאיפשר שימוש בשרשיר מתכתי להזנת הכדורים. המקלע המשופר קיבל את השם DShK. שמו מורכב מראשי תיבות של שמות משפחה של מפתחיו (דגטיאריוב ושפגין). האות K בשם היא מהמילה "גדול" ברוסית והיא מתייחסת לקליבר של המקלע - במונחים הרוסיים כל קוטר של מקלע או רובה שהוא מעל ל-7.62 מ"מ, נחשב לגדול.
המקלע נועד לשימוש נגד מטרות משוריינות, לכן התחמושת שלו כללה רק כדורים חודרי שריון. מהירות לוע גבוהה בשילוב משקל הקליע הקנו לו כושר חדירה גדול והוא מסוגל לחדור לוח שריון בעובי של 15 מ"מ ממרחק של 500 מטר, מספיק כדי להוציא מכלל פעולה נגמ"ש, שריונית או טנק קל.
הייצור הסדרתי של מקלע DShK החל בפברואר 1940. עד לפלישה הנאצית לברית המועצות יוצרו כ-2000 יחידות. המקלע יוצר במהלך כל שנות המלחמה, אם כי בכמויות קטנות יחסית למקלעים אחרים (כ-8500 מקלעי DShK יוצרו בשנים 1941-1945).
המקלע יוצר בשתי גרסאות - גרסת נ"מ וגרסת חי"ר. בגרסת הנ"מ גוף המקלע הותקן על גבי חצובה בעלת שלוש רגליים. בגרסת חי"ר הותקן הגוף על כן (עגלה) עם שני גלגלים, כדי להקל על הצוות לנייד את המקלע בשדה הקרב. המקלע הותקן גם על רכבים משוריינים. הוא הותקן כנשק עיקרי בתוך צריח של שריוניות ושל הטנק הקל T-40. בשלבים המאוחרים של מלחמת העולם השנייה הותקן כמקלע נ"מ על גבי הצריחים של הטנק הכבד IS-2 ושל התותח המתנייע ISU-152.
בפברואר 1945 הוכנס לייצור הדגם המשופר של המקלע שנקרא DShKM. מקלעים מדגם זה שימשו את יחידות החי"ר של הצבא הסובייטי עד לאמצע שנות ה-60, אז הוחלפו במקלע NSV. DShkM הותקן גם על גבי צריחים של טנקים T-55 ,T-54 ו-T-62.
במלחמות רבות בחצי השני של המאה ה-20 נעשה שימוש במקלעי DShK. המורדים האפגנים השתמשו בהם ביעילות רבה כנגד מסוקי הצבא הסובייטי במהלך מלחמת אפגניסטן.
חואן אגוארו
חואן באוטיסטה אגוארו סאנצ'ס (בספרדית: Juan Bautista Agüero Sánchez; 24 ביוני 1935 – 27 בדצמבר 2018) היה כדורגלן פרגוואי ששיחק בעמדת החלוץ בעיקר בסביליה. כמו כן, שיחק בקבוצות קלוב אולימפיה, ריאל מדריד וגרנדה. במדי נבחרת פרגוואי הופיע 35 פעמים והבקיע 19 שערים.
קריירת מועדונים
אגוארו נולד בפרגוואי והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקלוב אולימפיה מליגת העל הפרגוואית. ב-3 העונות בהן שיחק במועדון, זכה ב-3 אליפויות. לקראת עונת עבר אגוארו לסביליה מליגת העל הספרדית, ושיחק בה במשך 6 עונות. הוא ערך במועדון 116 הופעות, בהן הבקיע 32 שערים. בעונת שיחק אגוארו בריאל מדריד, גם היא מליגת העל הספרדית. אגוארו לקח בעונה זו חלק בזכייתה של ריאל מדריד בליגת האלופות, כששיחק בהפסד 2-1 לפיינורד במסגרת המשחק הראשון של הסיבוב הראשון. בליגה ערך אגוארו 5 הופעות והבקיע שער אחד. בעונת שיחק אגוארו בקבוצה השלישית והאחרונה שלו בליגת העל הספרדית, גרנדה. הוא ערך 13 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
קריירה בינלאומית
במוקדמות מונדיאל 1958 ערך אגוארו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פרגוואי, בהפסד 3-2 לנבחרת קולומביה. הוא היה חלק מנבחרת פרגוואי שהודחה בשלב הבתים במונדיאל 1958. באותו טורניר כבש שני שערים, אחד נגד נבחרת סקוטלנד ואחד נגד נבחרת יוגוסלביה. בסך הכל אגוארו ערך 35 הופעות בנבחרת פרגוואי, בהן הבקיע 19 שערים.
נפטר ב-27 בדצמבר 2018.
יהודה שביב
הרב יהודה שביב (כ"א באייר ה'תש"א, 18 במאי 1941 – י"ג בטבת ה'תשע"ט, 21 בדצמבר 2018) היה רב ישראלי ששימש כר"מ בישיבת הר עציון, עורך כתב העת "תחומין", מעורכי כתב העת "מעלין בקודש", עורך ומחבר ספרים רבים.
ביוגרפיה
למד בישיבת כרם ביבנה אצל רבו הרב חיים יעקב גולדוויכט, ובשנת תשכ"ט הצטרף לישיבת הר עציון, כר"מ מחזור א' של הישיבה. מאז ועד שנת תשס"ג, כיהן הרב שביב כר"מ בישיבה. לימד גם עשרות שנים במכון להכשרת מורים שליד ישיבת הר עציון (לימים המכללה האקדמית הרצוג).
הרב שביב פרסם מאמרים, שיעורים וספרים רבים במגוון נושאים, מתנ"ך, מחשבה והלכה ועד תלמוד. בשנת תשס"ד פרש הרב שביב מתפקידו בישיבה.
הרב שביב הקים יחד עם הרב ישראל רוזן, הרב איתמר ורהפטיג והרב אורי דסברג את כתב העת תחומין והם שימשו כעורכיו הראשים. כמו כן, שימש כאחד משלושת עורכיו הראשים של כתב העת "מעלין בקודש". במשך מספר שנים ערך את כתב העת "שנה בשנה".
ההדיר מחדש בשנת תשע"ג את פירוש דון יצחק אברבנאל על התורה.
מאמריו התפרסמו במשך השנים בכתבי עת רבים, בהם: "שמעתין", "סיני", "המעין", "אמונת עתיך", "אור המזרח", "תחומין", "קובץ בית אהרון וישראל", "מחשבת", "אסיא", "נטיעות הארץ", "ביכורי הארץ", "ברקאי", "מורשה", "מעלין בקודש", "מרחבים" ו"גוילין".
יחסי ישראל–מאלי
יחסי ישראל–מאלי הם יחסי החוץ שבין ישראל לבין מאלי. היחסים בין המדינות ידעו עליות ומורדות. נכון להיום לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים בין ישראל למאלי.
עם פירוק הפדרציה של מאלי מספר חודשים לאחר הקמתה, קיבלה מאלי עצמאות. מנהיגה הראשון, מודיבו קייטה, ראה בקשר עם ישראל חיוני והתקיימו יחסים מלאים בין המדינות, כאשר ב-27 בספטמבר 1960 הודיע ישראל כי היא מכירה במאלי כמדינה.
עם השנים הלך היחס של קייטה לישראל והדרדר, בין היתר במסגרת התרחקות מצרפת, אשר ישראל הייתה בת ברית קרובה שלה, והתקרבות לנאצר, נשיא מצרים ואויבה של ישראל בתקופה זו. ב-1967 עזב שגריר את מעונו ולא הוסכם על ידי קייטה שיבוא מישהו במקומו. לאחר שהודח על ידי מוסא טראורה בשנת 1968 שופרו היחסים ואף מאיר שמיר מונה לשגריר הישראלי החדש במדינה. אך בשנת 1973 הודיעה מאלי על ניתוק הקשרים עם ישראל בעקבות מלחמת יום הכיפורים.
ב-4 ביוני 2017, בעת השתתפות ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בפורום הקהילה הכלכלית של מדינות מערב אפריקה, נפגש איברהים בובאכר קייטה נשיא מאלי עם נתניהו. במסגרת הפגישה הסכימו המדינות על חימום היחסים.
בינואר 2019 דווח בישראל על מגעים לחידוש היחסים עם מאלי.
תוהו ובוהו
על ביטוי זה נכתבו פרשנויות ומאמרים רבים. הפירוש הדתי הוא ריקנות ושיממון. ריק ושממה המשמעות המילולית המקובלת היום היא: אי-סדר, בלגן, ערבוביה, אנדרלמוסיה. הפירוש המופיע בתרגום השבעים, "ἀόρατος καὶ ἀκατασκεύαστος", פירושו: אפל ובלתי מסודר; בעוד המתרגמים לארמית (תרגום אונקלוס, תרגום יונתן) פירשו – שממה וריקנות. יש המתייחסים אל "תֹהוּ וָבֹהוּ" ואל "רוח אלוהים" כביטוי המתכתב עם סיפור קדום יותר העוסק בהפריה בין ישויות אלוהיות קדומות, היוצרת את העולם. חלק מחוקרי המיתוסים הקדומים חושבים ש"תהו" מתייחס אל האלה תיאמת, אלת התהום המסופוטמית, ו"בהו" מתייחס אל האלה בוהו הפיניקית, אלת החושך הקדמונית, ולדעתם המשפט "תֹהוּ וָבֹהוּ וְחֹשֶׁךְ עַל פְּנֵי תְהוֹם" הוא תקבולת מוצלבת.
הטקסט המקראי
הביטוי "תֹהוּ וָבֹהוּ" נזכר בתנ"ך שלוש פעמים:
בשני הפסוקים המאוחרים, נראה שמשמעות הביטוי היא אַין, ריקנוּת ושממה. ספר בראשית הוא המקור הקדום מתוך השלושה. על פי חוקרי המקרא מאסכולות ביקורת המקרא, ספרי המקרא, שחוברו ושוכתבו בהדרגה לאורך תקופות שונות, נערכו מתוך מקורות קדומים יותר. לפי השקפה זו, יש להיות זהירים בהסקת מסקנות בין הפירוש בירמיהו ובישעיהו לבין הפירוש של המילים הנ"ל בספר בראשית.
הפרשנות הרבנית
בבראשית רבה, פרשה ב, אמוראים רבי אבהו ורבי יהודה בן סימון מביאים אנלוגיות ואומרים: "כך ישבה לה הארץ תוהא ובוהא אמרה העליונים והתחתונים נבראו בבת אחת העליונים חיים והתחתונים מתים לפיכך: וְהָאָרֶץ הָיְתָה תֹהוּ וָבֹהוּ".
הביטוי "תֹהוּ וָבֹהוּ" על פי אקדמיה ללשון העברית
בעברית מודרנית ובשפות אחרות, לעיתים מכנים אי־סדר בשם 'תוהו ובוהו', אך זאת איננה המשמעות המקורית של הצירוף המופיע בספר בראשית. בבדיקה של חיבורים שונים אשר חוברו לאורך הדורות, עולות משמעויות שונות של המילים 'תוהו' ושל הביטוי 'תוהו ובוהו'. חלק מהפירושים הקדומים מתייחסים אל 'תוהו' כאל המקום הנמצא מעבר לארץ המיושבת, ומתייחסים אל 'תוהו' כאל מקור הרוע, וכאל מים הקדמונים. באתר האקדמיה ללשון העברית מוסבר כי "במקורות שונים, ובהם מדרש בראשית רבה והתרגום המיוחס ליונתן, נקשר הצירוף 'תוהו ובוהו' אל הפעלים תָּהָה ובָהָה ומתפרש 'והארץ הייתה תּוֹהָה וּבוֹהָה'. הקישור לפועל תָּהָה מוכר גם מפירוש רש"י: "תהו לשון תמה ושממון, שאדם תוהא ומשתומם על בהו שבה". המסקנה המופיעה באתר האקדמיה ללשון העברית היא כי "גם כיום קושרים בין הדברים, אך מקובל יותר לומר שהפעלים תָּהָה ובָהָה – המתועדים לראשונה בספרות חז"ל – נגזרו מן המילים תֹּהוּ ובֹהוּ, ולא להפך".
"תֹהוּ וָבֹהוּ" ו"רוח אלוהים" - הזיווג האלוהי
אדמיאל קוסמן, פרופסור ללימודי יהדות באוניברסיטת פוטסדאם במאמר ב"הארץ", "לעשות אהבה כדי לברוא את העולם" משווה בין הפסוק בבראשית א2 לבין תחילתו של סיפור הבריאה הפיניקי. הוא מתייחס אל ספרו של הרולד ו. אטרידג, פרופסור למדעי הדתות באוניברסיטת ייל על המיתולוגיה הפיניקית, ומציין כי "מוצגת 'סצנת־בראשית' ובה שני האלמנטים הקדומים, הרוח והכאוס, כשהרוח נושבת על פני הכאוס האפֵל. לאחר מכן בא תיאור של רוח זו כאחוזת תאווה־מינית".
הוא מצטט מתוך התרגום המיוחס ליונתן (והירושלמי כ"י נאופיטי שפרסם מאצ'ו דיאז): "וְרוּחַ רַחֲמִין מִן קֳדָם ה' מְנַתְבָא עַל אַנְפֵּי מַיָא", ולכן לדברי קוסמן, "רוח אהבה נשבה מהאל על פני המים".
במשפט "וְרוּחַ אֱלֹהִים מְרַחֶפֶת עַל פְּנֵי הַמָּיִם" להבנת המשמעות של המילה "מרחפת" ניתן להשוות אל דברים ל"ב י"א: "כְּנֶשֶׁר יָעִיר קִנּוֹ עַל גּוֹזָלָיו יְרַחֵף, יִפְרֹשׂ כְּנָפָיו, יִקָּחֵהוּ, יִשָּׂאֵהוּ עַל אֶבְרָתוֹ". ולכן על פי קוסמן "אפשר להסיק שגם ב"ריחוף" שבפסוקנו מתואר גילויה של אהבת האל — אלא שבפסוקנו לא מתוארת אהבת האב לבניו, כי אם אהבת האיש לאשתו, והוא מרמז באופן מעודן על אקט הזיווג אלוהי".
הביטוי "תֹהוּ וָבֹהוּ" על פי חוקרי מיתוסים קדומים
חלק מחוקרי המיתוסים הקדומים וחלק מהתאולוגים טוענים שהביטוי המקראי תהו ובהו בבראשית א2 מתייחס אל האלה תיאמת במיתולוגיה המסופוטמית והאלה בוהו במיתולוגיה הפיניקית. התייחסות זאת מופיעה גם באנציקלופדיה בריטניקה.
לדבריהם המילה תהו מיוחסת אל האלה תיאמת, אלת התהום הקדומה, המופיעה באפוס אנומה אליש הבבלי, אלת הים הקדומה, האם הקדמונית של האלים.
והמילה בהו מתייחסת אל האלה הפיניקית בוהו או באאו (Baau), האלה של הלילה הראשוני הקדום, האם הבוראת, האם הראשונית המופיעה בסיפור הבריאה הפיניקי.
על פי פירוש זה תהו ובהו הוא תקבולת מוצלבת:
מבין חוקרי המיתולוגיות המתנגדים לדעה זאת אפשר לציין את הבלשן האמריקאי, פרופסור ג'ון דינלי פרינס, וחוקרים נוספים שטוענים שאין קשר בין האלות תיאמת ובוהו לבין הפסוק בספר בראשית.
החוקרים מציינים שהתרבות המסופוטמית הייתה בין שני נהרות ולא ליד ים, ולכן הגיוני שאת היחס שלה לאל ים היא שאבה מתרבות אחרת, כדוגמת התרבות הכנענית, שהייתה לחוף הים התיכון. לכן החוקרים סוברים ש'אנומה אליש' מבוסס על המיתולוגיה השומרית העתיקה שנתגבשה עוד באלף השלישי לפני הספירה. התיאוגניה, סיפור בריאת העולם ובריאת האדם - לקוחים כולם מן המקורות השומריים.
תהו ובוהו בנבואת ישעיהו
בנבואת החורבן של ישעיהו לאדום נאמר כי חורבנה של אדום יהיה כל כך גדול עד שתחזור לימי בראשית: וְנָטָה עָלֶיהָ קַו-תֹהוּ, וְאַבְנֵי-בֹהוּ.
גישה פוסט־מודרניסטית
ספר אשר דן בהרחבה בפסוק "וְהָאָרֶץ הָיְתָה תֹהוּ וָבֹהוּ" הוא הספר "The Face of the Deep: A Theology of Becoming" של פרופסור קתרין קלר, תאולוגית פוסט מודרניסטית, המלמדת בחוג לדתות באוניברסיטת דרו בניו-גרזי.
בספרה היא מביאה כסיכום ציטוט מתוך סיפרו של א. מ. פורסטר "המעבר להודו" ומתייחסת אל בוהו המופיעה בבראשית. "הד ('או בוהום', 'ou-boum') במערה הקדושה מזרז משבר בנושא הקולוניאלי ואחר כך במושבה... ההד עצמו מבצע סוג של 'חתרנות קולוניאלית חקיינית'. אין פלא ש'תוהו ובוהו' (האסייתי) המהדהד בתוך התנ"ך עצמו היה צריך להיות מעומעם מבחינה תאולוגית". כלומר קלר מקבלת את הפרשנות ש"תהו ובהו" של בראשית הוא ביטוי המתייחס לשתי אלות נשיות קדומות מהתקופה הקדם פטריארכלית. בקטע שהיא מצטטת מפוסטר יש ביטוי לביקורת של פוסטר על קולוניאליזם, פגיעה במיעוטים, ופגיעה בנשים, ולכן לדבריה של קלר, התוהו ובוהו האסייתי, של האלה המסופוטמית תיאמת והאלה הפיניקית בוהו, חייב היה להופיע בתנ"ך בצורה מעומעמת. כי עצם ההדהוד 'או בוהום' יש בכוחו, על פי פוסטר, למוטט אימפריאליזם, גזענות ואת המערך הפטריארכלי.
ג'ושוע קרני מילנר
ג'ושוע קרני מילנר (באנגלית: Joshua Kearney Millner, ידוע גם בשם ג'רי מילנר; נולד ב-5 ביולי 1847 - 16 בנובמבר 1931) היה קלע בריטי.
מילנר זכה במדליית זהב באולימפיאדת לונדון שנערכה ב-1908 בירי חופשי למרחק 1,000 יארד. הוא זכה בגיל 61 וארבעה ימים, ובכך היה למדליסט הזהב המבוגר ביותר בזמנו. שיאו נשבר על ידי אוסקר סוואן, אך מילנר נותר אחד מזוכי מדליית הזהב המבוגרים ביותר אי פעם.
ולאטקו צ'נצ'אר
ולאטקו צ'נצ'אר (בסלובנית: Vlatko Čančar; נולד ב-10 באפריל 1997) הוא כדורסלן סלובני, שמשחק בקבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד. כמו כן, מאז שנת 2017 חבר בנבחרת סלובניה בכדורסל.
קריירת משחק מקצועית
צ'נצ'אר נולד בשנת 1997 בעיר קופר שבסלובניה, ובשנת 2012 החל לשחק בקבוצת "קוש קופר" המקומית.
בשנת 2013 עבר לשחק באולימפיה ליובליאנה מליגת העל הסלובנית, אולם מיעט לשחק במדיה, והושאל לקבוצת שקופיה לוקה מליגת המשנה הסלובנית עד לשנת 2016.
ביוני 2016 חתם על חוזה במגה לקס מליגת העל הסרבית. ב-67 משחקיו עם הקבוצה קלע 9.3 נקודות בממוצע למשחק בליגה הסרבית ובליגה האדריאטית.
ביוני 2018 עבר לשחק בסן פבלו בורגוס מהליגה הספרדית. בעונת 2018/2019 קלע 10.0 נקודות בממוצע למשחק במדי בורגוס.
לאחר שנלקח על ידי דנוור נאגטס בבחירה ה-49 של דראפט ה-NBA 2017, חתם על חוזה בקבוצה לקראת עונת. בשתי עונותיו הראשונות ב-NBA קלע 1.9 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
נבחרת סלובניה
ביורובאסקט 2017 שיחק צ'נצ'אר לראשונה עבור נבחרת סלובניה, וזכה עמה באליפות הטורניר.
Flames (שיר של מוד סאן)
Flames (בעברית: להבות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האמריקאי מוד סאן, ביחד עם הזמרת-יוצרת הקנדית אבריל לאבין, מתוך האלבום, Internet Killed The Rockstar. השיר יצא לאור ב-8 בינואר 2021, על ידי חברת התקליטים ביג נויז רקורדס, כסינגל מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השמיני במצעד שירי הרוק הדיגיטליים.
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-5 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
מוד סאן ואבריל לאבין אישרו כי הם מכינים קליפ חדש ל-"Flames", תוך שהצהירו כי הוא עתיד לצאת בקרוב. (הם הודיעו על כך באמצעות הודעות שכתבו למעריצים שלהם ברשתות החברתיות) בהמשך, פורסם כי הקליפ צולם ונערך ב-13 בינואר 2021. הוא הופץ באופן רשמי ב-21 בינואר באותה השנה, כאשר הועלה לערוץ היוטיוב של סאן.
נכון לינואר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-3.4 מיליון צפיות.
אנטון פלטנר
ביוגרפיה
אנטון פלטנר נולד בעיירה באימפריה הגרמנית. הוא למד בבית הספר למורים בפולדה ולאחר סיומו עבד כמורה. בהמשך הוא היה מלמד בפרנקפורט.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא עבד במשרד המלחמה ועבד על פיתוח כלי טיס ומכוניות לא מאוישות. בשנת 1914 הוא הציג את ההמצאה הראשונה שלו - טורפדו לצי הקיסרי. בהמשך הוא פיתח מכונית עם שלט רחוק ואב טיפוס של מטוס לא מאויש. הצעות אלו לא מומשו. במקביל הוא פיתוח מספר כלי עזר למטוסים שנמצאים בשימוש עד היום.
לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה אנטון פלטנר עבר לאמסטרדם ועמד בראש מכון לחקר הידרודינמיקה עד לשנת 1931. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 הוא פיתח סוג חדש של מאוורר שמתאים לשימוש במכוניות ועד היום מיוצר על ידי Flettner Ventilator Limited.
בעזרת מדענים גרמנים נוספים (כולל אלברט איינשטיין אנטון פלטנר פיתוח אונייה שמופעלת על ידי טורבינת פלטנר ובשנת 1926 אונייה זו בהצלחה חצתה את האוקיינוס האטלנטי.
בשנת 1926 אנטון פלטנר התחיל לרכז את מאמציו בתחום התעופה. הוא הקים חברה חדשה בברלין ובהמשך עבר להתגורר לעיר. בשנת 1935 הוא בנה אוטוג'ירו שהיה מתאים לפעולות מודיעין ומלחמה נגד צוללות. בשנת 1936 הוא בנה מסוק.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא פיתוח מספר מסוקים לצורכי מודיעין. תוכניות לבניית 1000 מסוקים בוטלו בעקבות הפצצה כבדה של המפעל שהיה מיועד לייצור. לקראת סיום המלחמה מסוקים נוספים היו מוכנים לייצור סדרתי.
אנטון פלטנר המשיך הפיתוח כלי טיס עבור גרמניה הנאצית אף על פי שאשתו הייתה יהודייה. בעזרת יחסים טובים עם היינריך הימלר הוא הצליח להבריח אותה ואת משפחתה לשוודיה.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, אנטון פלטנר ביחד עם מהנדסי תעופה גרמנים נוספים הועבר לארצות הברית. בהיותו בארצות הברית הוא המשיך בפיתוח מסוקים לפי הזמנת חיל האוויר של ארצות הברית. הוא היה המתכנן הראשי של Kaman Aircraft.
אנטון פלטנר נפטר בניו יורק בשנת 1961.
קרטיקון עליון
קרטיקון עליון היא תקופה בתור הקרטיקון, אשר בעידן המזוזואיקון. משך תקופה זו 31 מיליוני שנים, מלפני 100 מיליוני שנים עד לפני 66 מיליוני שנים.
הקרטיקון העליון מתחלק לשלוש תקופות (על פי חלוקה ישנה): קנומן, טורון, וסנון; או לשישה גילים (על פי חלוקה נוכחית): קנומן, טורון, קוניאק, סנטון, קמפן ומאסטריכט.
בין בעלי החיים שחיו בתקופה זו היו מינים רבים של דינוזאורים, פטרוזאורים, תנינאים וזוחלים אחרים דוגמת ארכלון ודיניליסיה. ביבשות הצפוניות של אמריקה הצפונית ואסיה שלטו הטירנוזאוריים, הדרומאוזאוריים, ההדרוזאוריים והצרטופסים. ביבשות הדרומיות שלטו הקרכרודונטוזאוריים והטיטאנוזאורים הענקיים.