cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דוקטרינת יעקב
הספר מתעד כביכול דיון שנערך בקרתגו ביום 13 ביולי 634, בין יהודי בשם יעקב שנאלץ להמיר את דתו לנצרות לבין יהודים שלא המירו את דתם, ובו מופיעים נימוקיו של יעקב בזכות ההתנצרות. הספר דן באימפריה הביזנטית במלחמתה בצבא הערבי-מוסלמי וכיבוש הפרובינציות המזרחיות של האימפריה. הספר משתמש בדימויים נוצריים השאובים מספר דניאל על פי הפרשנות האסכטולוגית-אפוקליפטית הנוצרית, במטרה לשלב את האירועים שבמהלכם איבדה הנצרות את השליטה במקומות הקדושים שבארץ ישראל בחזון אחרית הימים.
ריאל מדריד
ריאל מדריד קסטיליה
ריאל מדריד קסטיליה היא קבוצת המילואים של המועדון, המשחקת כיום בסגונדה ב'. הקבוצה נוסדה בשנת 1930 תחת השם "אגרופסיון דפורטיבה פלוס פטרה". בשנת 1972, שונה שמהּ ל"מועדון הכדורגל קסטיליה". בשנת 1991, שונה שמהּ פעם נוספת ל"ריאל מדריד ב'", ובשנת 2004 קיבלה הקבוצה את שמהּ הנוכחי, "ריאל מדריד קסטיליה". הקבוצה זכתה פעמיים בגביע הספרדי לנוער, פעם אחת באליפות ה-"Segunda División" (הליגה הספרדית השנייה) ושלוש פעמים באליפות הליגה השלישית. בעונת 1979/80, הקבוצה הגיעה עד לגמר גביע המלך הספרדי, שם הפסידה 1–6 לקבוצת האם, ריאל מדריד. כוכבי עבר והווה רבים גדלו בקבוצה לאורך השנים.
שיאים
נכון ל-28 במאי 2022. שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים.
פורצי דרך
רקע למהלך
ישנן סיבות רבות שמניעות את הרצון לשינוי ואפשר למנות ביניהן את השינויים הטכנולוגיים, את הגידול במשאבים המופנים לתחומי החינוך, ובפרט את השינויים הערכיים שעוברת החברה בישראל.
אם בעבר הנמענים המרכזיים של החינוך היו המדינה והתרבות, הרי שעם השנים האדם האינדיבידואל הפך להיות יותר ויותר הנמען.
על החלוקה הזו של נמענים אפשר לקרוא בפרסומיו של הוגה החינוך צבי לם ובכתביו של פרופסור יורם הרפז
מהלך פורצי דרך מבוסס על ההבנה שכל הסדירויות הקיימות בבתי הספר מתאימות היטב לשרת את המדינה ואת התרבות.
שינוי מרכז הכובד של הנמענות בקרב אנשי החינוך לכיוון האינדיבידואל הופכים את בתי הספר לארגון שלא בנוי לשרת את המטרות המרכזיות של קברניטיו.
שלבים במהלך
פורצי דרך מורכב מ-6 שלבים:
מעורבות במהלך
את מהלך פורצי דרך יזם בשנת 2016 מינהל החינוך בתל אביב יפו בראשות שירלי רימון בשותפות עם מחוז תל אביב במשרד החינוך.
המהלך כולל עשרות בתי ספר בעיר הן יסודיים והן תיכוניים. מנהלי בתי הספר הם אלו שמובילים את התהליך עם צוותי הניהול שלהם ובליווי של מנחים ממכון ברנקו וייס לטיפוח החשיבה.
קמרילה
קמרילה (מספרדית: camarilla) מורכבת ממקורבי השליט, הנפגשים עם השליט בפורומים לא רשמיים ומתמרנים קבלת החלטות בעזרת קרבתם לשליט.
לאו השני
האפיפיור לאו השני (בלטינית: Leo II; 611 בערך – 28 ביוני 683) היה האפיפיור מ-17 באוגוסט 682 עד מותו, והוא אחד מאפיפיורי האפיפיורות הביזנטית.
קמרילה
הקמרילה פועלת לטובת חבריה ופוגעת בטובת הכלל. מקור המילה הוא בספרדית ומשמעותה היא "חדר קטן" ומתכוונים לקבינט פרטי של השליט. השימוש הראשון הידוע הוא לגבי החוג הפנימי של פרננדו השביעי, מלך ספרד, מי ששלט בשנים 1814 - 1833.
לאו השני
ביוגרפיה
לאו נולד בשנת 611 בשם לאו מניוס, והיה סיציליאני מלידה (בנו של אדם בשם פאולוס). בסופו של דבר הוא מצא את עצמו בין אנשי דת סיציליאנים רבים ברומא, באותו זמן, בשל קרבות הח'ליפות האסלאמית נגד סיציליה באמצע המאה ה-7. אף כי נבחר לאפיפיור ימים ספורים לאחר מותו של האפיפיור אגתו ב-10 בינואר 681, הוא לא הוכתר במשך יותר משנה וחצי. הסיבה הייתה בשל המשא ומתן על השליטה האימפריאלית בבחירות האפיפיור. לאו היה ידוע כדרשן רהוט שהתעניין במוזיקה ובמתן צדקה לעניים.
משא ומתן זה נערך על ידי קודמו של ליאו, אגתו, בין הכס הקדוש לבין הקיסר קונסטנטינוס הרביעי. הם עסקו ביחסים בין האימפריה הביזנטית לבחירות האפיפיור. קונסטנטינוס הרביעי כבר הבטיח לאגתו לבטל או להפחית את המס שהאפיפיורים שילמו לאוצר הקיסרי בזמן ההכתרה שלהם, מדיניות אימפריאלית שהייתה בתוקף כבר כמאה שנה.
קמרילה
המונח רומז למטבחון ולפרוטקציוניזם.
בגרמניה התפרסמו הקמרילות של וילהלם השני, קיסר גרמניה ושל פאול פון הינדנבורג. ברומניה כיכבה בפוליטיקה, בכלכלה ובתקשורת הקמרילה של קרול השני, מלך רומניה.
לאו השני
ביוגרפיה
שלטונו קצר הימים של לאו לא אפשר לו להשיג הרבה, אבל היה לו הישג אחד בעל חשיבות עליונה: הוא אישר את החלטותיה של המועצה האקומנית השישית (680–681). המועצה הזאת התקיימה בקונסטנטינופול נגד המחלוקת של המונותליטיזם, והובלה על ידי הנשיאות של האפיפיור אגתו. לאחר שלאו הודיע לקיסר כי צווים של המועצה אושרו, הוא פרסם אותם לאומות המערב. במכתבים שנכתבו אל המלך, הבישופים ואצילי ספרד, הוא הסביר מה עשתה המועצה, והוא קרא לבישופים להישמע לצווים שלה.
במהלך המועצה הזאת, הונוריוס הראשון הוחרם בשל דעותיו על מחלוקת המונותליטיזם וסובלנותו כלפי כפירה. לאו התאמץ מאוד להבהיר כי החרים אותו לא מפני שלימד כפירה, אלא מפני שהוא לא היה פעיל מספיק להתנגד לה. בהתאם למנדט האפיפיורי התקיים סינוד בטולדו (684), שבו התקבלו החלטות ועידת קונסטנטינופול השלישית.
בשלב זה, לאו שם קץ לניסיונותיהם של הארכיבישופים של רוונה להתרחק משליטת הבישוף של רומא, אך גם ביטל את המס שהיה נוהג לשלם להם כאשר קיבלו את הפליום. כמו כן, בתגובה לכאורה על פשיטות הלומברדים, לאו העביר את שרידיהם של מספר קדושים מקטקומבות לכנסיות בתוך חומות העיר. הוא הקדיש שתי כנסיות, סנט פול וסט. סבסטיאן וג'ורג'. לאו גם תיקן מחדש את המזמור הגרגוריאני והלחין כמה מזמורים קדושים לשירות האל.
ג'יני (ילדת פרא)
ג'יני (Genie, נולדה ב־18 באפריל 1957 בארקדיה, קליפורניה, ארצות הברית) הוא הכינוי שניתן לילדת פרא שהייתה קורבן התעללות חמורה, הזנחה ובידוד חברתי, והתגלתה ב־4 בנובמבר 1970 בגיל 13 ו־7 חודשים על ידי הרשויות. שמה האמיתי הוא סוזן וילי (Susan Wiley).
הבידוד
ג'יני בילתה את 13 שנותיה הראשונות נעולה בחדר השינה שלה, ללא כל קיום מגע עם הסביבה שמחוץ לביתה ומחוץ לחדר בפרט. הוריה היו בעלי הפרעה נפשית, כאשר זו של אביה של ג'יני חמורה יותר. הם כלאו אותה בחדרה הקטן, והאב לא הרשה לשאר בני המשפחה לשוחח עמה או ליצור איתה כל קשר. בלילות היא אמנם ישנה בתוך לול לפעוטות (שבעצמו משמש כמיטה לתינוקות), אך שם המשיכה לסבול התעללות. פיה נסתם באופן מלאכותי על ידי נייר דבק, כדי שלא תוציא הגה ותיחנק למוות.
כאשר הייתה מוציאה הגה, נהג אביה להבעיתה על ידי נהימות ונביחות־כלב, ובשל כך היא הפכה לאילמת כמעט לחלוטין, והצליחה לומר רק מילים מעטות, מאיימות (קללות למיניהן) ובסיסיות בלבד.
הגילוי של ג'יני
ב־4 בנובמבר 1970 הגיעה ג'יני יחד עם אמה, שסבלה מקטרקט והייתה עיוורת למחצה, למשרד הרווחה בעיר טמפל סיטי שבקליפורניה. האם סיפרה לעובדת הסוציאלית שקיבלה את פני שתיהן, שבעלה חולה הנפש נמצא בבית ומשתולל והן בורחות מפניו כל פעם מחדש. היא ביקשה עבורה סיוע בשל מחלתה.
בשל מראה החיצוני, ג'יני עוררה את חשדה של העובדת הסוציאלית. היא הייתה משוכנעת שהיא בת שש או שבע, ובשל התנהגותה המשונה חשבה שג'יני סובלת מאוטיזם, אך אמה סיפרה לה שגילה האמיתי הוא 13 שנים. העובדת המזועזעת מהמראות קראה לאחראי עליה, שהזעיק את המשטרה במהרה.
ג'יני נלקחה לטיפול בבית חולים לילדים בלוס אנג'לס. הוריה, במיוחד האב, הואשמו בהתעללות בילדים, בעוד שהאם טענה שהיא בעצמה הייתה קורבן להתעללות מצד בעלה. זמן קצר לאחר שנודע לאביה אודות חשיפת המקרה הוא התאבד. אמה נפטרה ב־2003 בגיל 87 בנסיבות טבעיות.
ההתפתחות
ג'יני נראתה מבחינה חיצונית קטנה לגילה, והתנהגה כבעלת פיגור שכלי. היא פיתחה הליכה מרושלת מאוד ולא יציבה כזו של ארנב, כדי לשמור על יציבות בעת ההליכה, היא שמרה על ידיים בקדמת הגוף. כמו כן, ג'יני נהגה לרחרח דברים שנקרו בדרכה ופלטה לעיתים תכופות את הרוק שלה, כאילו הייתה תינוקת בת יומה. במשך היום היא הרבתה לאונן אפילו בפומבי.
עם הזמן, ההתעניינות במקרה של ג'יני הוסיפה לגדול, והיא הפכה למוקד עניין לפסיכולוגים. עד היום ג'יני לא הצליחה ללמוד מילים חדשות ולא להרכיב משפטים או לנהל שיחה. בעקבות זאת, נערכו מחקרים בשאלה האם קיים גיל קריטי לרכישת שפת אם. חוקרי תקשורת ערכו מחקרים בנושא האנטי־חברתיות שאפיינה אותה.
החיים אצל משפחות אומנה
ב־1975, ביקשה אמה של ג'יני להמשיך ולטפל בה לאחר שזוכתה מההאשמה של התעללות בילדים. לאחר חודשים ספורים, היא גילתה שהטיפול בג'יני קשה עליה מאוד, זאת עקב כך שהיא לא ידעה כיצד לטפל באנשים כמוה, ולכן העבירה אותה שוב למשפחה אומנת. הייתה זו משפחת האומנה הראשונה מבין שש לפחות שג'יני חייתה איתן. בחלק מהבתים, ג'יני סבלה שוב מהתעללות פיזית, והיא חדלה לדבר מפחד מעונשים. אמה תבעה את צוות המחקר על הזנחתה של ג'יני, אך התיק נסגר.
ג'יני חיה במעון חוסים בקליפורניה, שאת מיקומו לא מפרסמים בתקשורת במטרה לשמור על פרטיותה.
סרט
הסרט "ציפור השיר שתקה" שיצא לאקרנים בשנת 2001 מבוסס על סיפורה של ג'יני.
כרטיס גרפי
כרטיס גרפי, כרטיס מסך או כרטיס וידאו במחשב, הוא רכיב שתפקידו לייצר פלט חזותי מהמחשב שיוצג על גבי המסך. תוכניות מחשב שונות מייצרות פלט חזותי, וכרטיס המסך הוא רכיב החומרה האחראי לקחת פלט זה ולהורות למסך אילו נקודות להאיר על הצג (ובאיזה צבע) כדי שנוכל לראות את הפלט. כרטיס המסך מקבל כקלט מהמעבד נתונים בינאריים והופך אותם לאות תצוגה (בעבר אנלוגי בלבד, כיום גם דיגיטלי).
כמו רוב חלקי המחשב האישי, לכרטיס המסך הייתה התחלה צנועה. בתחילה הוא היה אחראי רק להציג על המסך את מה שייצר המעבד המרכזי. בשלביו הראשונים, היה זה טקסט בלבד, ללא תמיכה בצבע.
בכרטיסי המסך יש מעבד גרפי נפרד, והם עושים הרבה מעבודת העיבוד שבעבר נעשתה על ידי המעבד המרכזי של המחשב. הצורך נובע מכמות המידע שאנו שולחים כיום למסך ומהחישובים המסובכים שצריכים להיעשות כדי לקבוע מה נראה על המסך. צורך זה התעצם עם כניסת הגרפיקה התלת־ממדית.
נכון לשנת 2021, כרטיסים גרפיים משמשים גם לכריית מטבעות מבוזרים.
מצבי פעולה של המסך
המסך יכול לעבוד במספר מצבי הפעלה. בכל מצב מוגדרים מספר שונה של צבעים ומספר שונה של פיקסלים לאורך ולרוחב המסך. לעומת זאת, קיים מצב טקסט, בו לא מוגדרים פיקסלים אלא מוגדר הטקסט שצריך להופיע על המסך, וכן השורה והעמודה של כל תו, והצבע שלו. במערכת ההפעלה DOS, כל מצב היה טהור, ולא ניתן היה לשלוט על פיקסלים בתצוגת טקסט, וטקסט לא היה נראה כראוי בתצוגה גרפית. עם התקדמות מערכות ההפעלה, ניתן לשלב על המסך מספר מצבי פעולה.
כרטיס המסך והזיכרון הפנימי
כאשר עובדים במצב טקסט, המידע שצריך להופיע על המסך נכתב בזיכרון הפנימי החל בתא B800:0000. כרטיס המסך קורא את התאים הללו עשרות פעמים בשנייה, ומציג את תוכנם על המסך. כל אות על המסך תופסת שני בתים בזיכרון הפנימי. הבית הראשון מכיל את התו שצריך להופיע (אחד מ-256 תווים), והבית השני מחולק לשניים. חציו הראשון מכיל את הצבע של התו (0-15), וחציו השני מכיל את צבע הרקע של התו (0-15).
סטן
הסְטֵן (באנגלית: Sten) הוא תת-מקלע בריטי, שיצורו החל במלחמת העולם השנייה. בנוסף לבריטניה הוא יוצר בכמויות גדולות גם בקנדה ובישראל. הסטן הצטיין בפשטות ייצור ותפעול חסרת תקדים לזמנו.
מאפייני הנשק
הסטן היה תת-מקלע פשוט וזול. נאמר עליו שכדי לייצרו נדרשים רק צינור מתכת וקפיץ. פשטות זו הייתה היתרון והחיסרון הגדול ביותר של הסטן. הסטן היה קטן וקל משקל יחסית לתקופה ונראה כמו קנה עם הדק וקת, ללא חלקי עץ או פלסטיק וללא עזרים כלשהם.
פשטות הייצור והמחיר הזול (ארבע לירות שטרלינג ליחידה) אפשרו לבריטים לייצר מיליוני סטנים. דגם סימן שלוש של הסטן היה ניתן לייצור ב-5 שעות עבודה בלבד. הדבר איפשר תיקונים בשדה, אלתורים, ואף ייצור מחתרתי על ידי הפרטיזנים במזרח אירופה. יתרון נוסף של הסטן היה ממדיו הקטנים, שחיבבו אותו על יחידות מיוחדות ומוצנחות.
על צד השלילה, הסטן היה נשק גרוע מבחינה טכנית: הוא נטה למעצורים רבים, בעיקר בשל מחסניות גרועות, לפליטת כדורים כאשר ספג חבטה, ולו הקלה ביותר ולאי דיוק ניכר.
לאורך שנות השימוש הבריטי, שנמשך עד שנות השישים, תוקנו חלק מהמגרעות. התכנון הבסיסי נותר פשוט, עדות לתקופת החירום שבה יוצר הנשק. הסטן הוחלף בסטרלינג, שהיה שילוב של פשטות וייצור איכותי ואמין.
יצור סטן בישראל (תמ"ת)
בשנות הארבעים המאוחרות, כחלק מהכנות ההגנה לקראת לחימה כוללת בערביי ארץ ישראל, החלו היישוב היהודי וההגנה בהקמת תעשייה מחתרתית של ייצור נשק קל תחת אפו של המנדט הבריטי. הנשק שנבחר לייצור בהיקף רחב היה הסטן. הסיבה הייתה ברורה למדי - פשטות וקלות ייצור. בנוסף, קל היה "להסליק" את הסטן בגלל גודלו הקטן והפשטות שבפירוקו למספר חלקים. הסטן יוצר תחת השם תמ"ת - "תת מקלע תוצרת עבודה עברית". נשק זה גם יוצר ביוזמת מחתרת האצ"ל. כמה אלפי יחידות יוצרו בבתי מלאכה עבור הארגון משנת 1947 ועד ששולב הארגון בצה"ל.
לוחמי תש"ח מאוד לא אהבו את הסטן עקב מספר סיבות:
הסטנים יוצרו במספרים גדולים יחסית, ויוצרה במחתרת גם תחמושת 9 מ"מ עבורם, בעיקר במפעל סודי שנבנה בעומק של כ-8 מטרים מתחת לאדמה והופעל על ידי חברי קיבוץ מעגן מיכאל שישבו כהכשרה ליד העיר רחובות. אז נקרא המפעל "מכון איילון". כיום נקרא המקום "גבעת הקיבוצים". הסטן שימש את ההגנה ואת צה"ל עד אמצע שנות החמישים (כולל במלחמת העצמאות) עת הוחלף על ידי תת-מקלע העוזי] שפיתח עוזיאל גל.
נתונים טכניים
תמ"ק סטן דגם 3:
תחנת בן-גוריון
היסטוריה
נכון למאי 2020 מבוצעות בתחנה עבודות בניית הקומות והכניסות לתחנה. ביולי 2022 נערכו בתחנה בדיקות של פיקוד העורף וכיבוי אש שעברו בהצלחה. בניית התחנה הושלמה בסוף שנת 2022. ב-18 באוגוסט 2023, עם השקת הקו האדום, נפתחה התחנה לשימוש ציבור הנוסעים.
תקרית ניקולאייבסק
תקרית ניקולאייבסק (יפנית 尼港事件) הייתה סדרה של אירועים שהתרחשו בחודשים פברואר ומרץ 1920 במהלך התערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה, ששיאם בטבח של כמה מאות יפנים תושבי רוסיה ומרבית התושבים הרוסים של העיירה ניקולאייבסק על נהר האמור במזרח הרחוק הרוסי.
ניקולאייבסק על נהר האמור נכבשה על ידי הצבא היפני הקיסרי כחלק מהתערבות יפן בסיביר. בתחילת פברואר 1920 התגוררו בעיר כ-450 אזרחים ממוצא יפני, וכן היה בעיירה חיל מצב בן 350 איש מהדיוויזיה ה-14 של הצבא הקיסרי היפני. בנוסף לנוכחות היפנית בעיירה היה בעיירה גם חיל מצב בן 300 איש של הצבא הלבן הרוסי. סך כל האוכלוסייה האזרחית באותו זמן הייתה כ-15,000. בינואר 1920 כותרה העיירה על ידי כוח של קרוב ל-4,000 פרטיזנים בפיקודו של האנרכיסט יאקוב טריאפיצין (Яков Тряпицын), שהיה קשור באופן רופף לצבא האדום הבולשביקי.
מפקד חיל המצב היפני הבין כי הכוחות שניצבים נגדו עולים עליו במספרם, וכי אין ספק כי לא יקבל תגבורת, ולכן ב-24 בפברואר 1920 הוא הרשה לכוחותיו של טריאפיצין להיכנס לעיירה תחת דגל לבן. מיד עם היכנסו לעיירה החל טריאפיצין לעצור תומכים של הצבא הלבן ולהוציאם להורג. ב-10 במרץ שלח טריאפיצין אולטימטום לחיילי חיל המצב היפני להתפרק מנשקם מרצונם. כיוון שהיה בטוח כי לא יענו לדרישה זו תקפו כוחותיו של טריאפיצין את המחנה היפני במפתיע ב-12 במרץ 1920. ההתקפה נהדפה, אך כתוצאה ממנה נהרגו מרבית החיילים היפנים, והשאר נכנעו על פי פקודה מהפיקוד היפני העליון. למרות זאת החליט טריאפיצין לנקום בנשארים והוציא להורג את כל החיילים שנכנעו, וערך טבח באוכלוסייה היפנית האזרחית, כשהוא מותיר בחיים רק 122 אזרחים יפנים, סך הכול כ-700 יפנים.
מכאן ואילך השליט טריאפיצין משטר טרור בעיירה, כשהוא מוציא להורג אזרחים בהם חשד כי הם מהווים סכנה לכוחותיו. מכיוון שמלאי התחמושת בידם הלך ואזל החלו חייליו לדקור את הקורבנות בכידוני רוביהם ולהשליכם לחור מתחת לקרח של הנהר אמור. מספר הקורבנות בשיטה זו ובשיטות אחרות של הוצאה להורג נאמד באלפים.
בשלהי מאי החל חיל משלוח יפני להתקרב לעיירה. טריאפיצין הוציא להורג את כל התושבים שעדיין נותרו בחיים, יפנים ורוסים, ושרף את העיר עד היסוד.
הממשלה היפנית הגישה מחאה לממשלה הבולשביקית במוסקבה ודרשה פיצוי. הממשלה הרוסית הגיבה בלכידתו ובהוצאתו להורג של טריאפיצין. עם זאת, פעולה זו לא סיפקה את הממשל היפני, והוא השתמש בתקרית כתירוץ להשתלט על חלקו הצפוני של האי סחלין, ולדחות את ההכרה הדיפלומטית בברית המועצות עד 1925.
אהמט הראשון
אהמט הראשון (טורקית I. Ahmet; טורקית עות'מאנית احمد اول, 18 באפריל 1590 – 22 בנובמבר 1617) היה הסולטאן הארבעה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-1603 ועד יום מותו.
ביוגרפיה
אהמט הראשון נולד ב-18 באפריל 1590 למהמט השלישי ולהאנדאן סולטאן. בשנת 1603 מת אביו, ואהמט עלה לשלטון בגיל 13 בלבד ובניגוד לקודמיו חס על חיי אחיו. שנות שלטונו הראשונות התאפיינו בתבוסה בקרבות בהונגריה, דבר שהביא לביטול תשלומי המס האוסטרים שנהגו מאז 1568, ומול הפרסים, להם איבד את השליטה בגאורגיה ואזרבייג'ן.
אהמט הראשון נודע בכישוריו בסייף וברכיבה, בכתיבת שירה ובהיותו דובר מספר שפות. הוא היה מוסלמי אדוק והוציא חלק ניכר מעושרו למטרות דתיות. בין היתר השיב את האיסור על צריכת אלכוהול וניסה לכפות השתתפות בתפילות יום שישי ומתן צדקה לעניים.
הוא מת מטיפוס הבהרות ב-2 בנובמבר 1617, ונקבר במאוזוליאום סמוך למסגד הכחול באיסטנבול, אשר נבנה בהוראתו ונקרא על שמו - "סולטאנאהמט" (Sultanahmet Camii). במאוזוליאום קבורה גם אשתו קסם סולטאן. במקומו עלה לשלטון אחיו מוסטפא הראשון, אשר הודח בשנת 1623 לטובת בנו של אהמט, מוראט הרביעי.
מפלגת העם האירופית
מפלגת העם האירופית (באנגלית: Group of the European People's Party, EPP; בגרמנית: Fraktion der Europäischen Volkspartei, EVP; בצרפתית: groupe du Parti populaire européen, PPE) היא מפלגת מרכז-ימין אירופית. המפלגה מחזיקה בעמדות שמרניות וליברליות ותומכת בהרחבת האיחוד האירופי ובהעמקת האינטגרציה בין חברותיו. מפלגה זו, היא אחת המפלגות האירופיות הוותיקות באיחוד האירופי. המפלגה בעלת השפעה נרחבת באיחוד, והיא למעשה המפלגה הפוליטית הגדולה ביותר בפרלמנט האירופי מאז שנת 1999 והשפעתה משתרעת גם על המועצה האירופית, שבה 14 מתוך 28 ראשי המדינות נמנים עם תומכי המפלגה, ובנציבות האירופית, בה 13 נציבים מתוך 28 נמנים עם שורותיה של המפלגה.
היסטוריה
מפלגת העם האירופית נוסדה באופן רשמי בשנת 1976. עם זאת, המפלגה קיימת בצורה זו או אחרת החל מיוני 1953 כחברה באספה המשותפת של קהילת הפחם והפלדה האירופית, המוסד האירופי הקודם של הפרלמנט האירופי. לאורך רוב שנות ה-80 וה-90, מפלגת העם האירופית הייתה המפלגה השנייה בגודלה בפרלמנט האירופי, שנייה למפלגת הברית הפרוגרסיבית של סוציאליסטים ודמוקרטים. בבחירות 1999, הפכה המפלגה לראשונה למפלגה הגדולה בפרלמנט, וזכתה ב-233 מושבים, קרוב לארבעים אחוזים מהמושבים בפרלמנט. הישג זה, היה ההישג הגבוה ביותר שזכתה לו המפלגה מימיה. במערכות הבחירות הבאות (2004 ו-2009), הצליחה המפלגה להמשיך ולהחזיק בבכורה בפרלמנט, אך מעמדה כורסם במעט. בשנים אלו, התערער גם מעמדה של המפלגה כמנהיגת הימין האירופי, עם התחזקותן של מפלגות ימין נוספות במערכת הפוליטית כגון המפלגה הליברלית (ALDE) והמפלגה השמרנית-רפורמיסטית (ECR).
בשנים האחרונות ערכה המפלגה פעילויות פרלמנטריות ואחרות רבות ונרחבות, ביניהן אפשר למנות פיקוח ובקרה על הבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית 2006 ובבחירות הפרלמנטריות באוקראינה ב-2007; עידוד נסיעה ברכבות טרנס-אירופאיות; גיבוש מדיניות אנרגיה משותפת לאיחוד האירופי; צירופן של רומניה ובולגריה לאיחוד; מאבק בהגירה בלתי חוקית ליבשת; גינוי המעורבות הרוסית בגאורגיה; קידום אמנת ליסבון קידום הוצאתה מחוץ לחוק של הכחשת השואה; ועוד פעילויות שונות נוספות אחרות.
מפלגות לאומיות תומכות
המפלגות בפרלמנט האירופי, הם למעשה התאגדויות של מפלגות לאומיות מהפרלמנטים הלאומיים של מדינות האיחוד. ברשימה זו, מוצגים המפלגות המרכיבות את מפלגת העם האירופית.
מחנה ענתות
מחנה ענתות הוא מחנה צבאי של צה"ל, הנמצא באזור יהודה ושומרון, סמוך למחסום חיזמה ולכפר ענאתא הפלסטיני. מצפון למחנה עובר כביש 437 ומערבית לו עובר כביש הטבעת המזרחי. המחנה משמש כמרכז של יחידת מחסני חירום וכן כמפקדת גדוד ארז של חיל המשטרה הצבאית.
היסטוריה
המחנה תוכנן במקור בתוכנית אב ירושלים 1968 כאזור תעשייה לעיר, למרות שאינו בשטח המוניציפלי של העיר. בשנת 1970, החברה הכלכלית לירושלים כללה אותו בתוכנית הפיתוח שלה, אך הקמתו לא החלה בפועל. באוגוסט 1973, קיבלה ועדת השרים לענייני ירושלים המלצה להפקיע 2,000 דונם של אדמה בבעולות פרטית באזור לטובת הקמת אזור התעשייה. ראש עיריית ירושלים טדי קולק ביקש לספח את השטח לתחום העיר ולהעביר אליו את בית המטבחיים העירוני שהיה ממוקם בין שועפט לגבעה הצרפתית (במקום בו הוקם הדפו של הרכבת הקלה) והווה מטרד סביבתי.
בשנת 1978, דחה בג"ץ עתירה נגד הפקעת קרקעות מחנה ענתות, לאחר שהמדינה הודיעה שהתפיסה היא לצורך צבאי של הקמת מחנה ולא להקמת אזור תעשייה. זמן קצר אחר כך החלה הקמת המחנה במקום.
בתחילת שנות ה-2000 אירעו במחנה מספר מקרים של חדירות וגנבת ציוד.
היי סקול מיוזיקל 3
היי סקול מיוזיקל 3: גומרים תיכון (באנגלית: High School Musical 3: Senior Year) הוא הסרט השלישי בסדרה המצליחה היי סקול מיוזיקל של דיסני, הסרט יצא לאקרנים ב-24 באוקטובר 2008. ששת השחקנים הראשיים משני הסרטים הקודמים, המשיכו בתפקידיהם.
עלילת הסרט
העלילה מתרחשת בשנת הלימודים האחרונה בבית הספר. טרוי בולטון (זאק אפרון) וגבריאלה מונטז (ונסה אן הדג'נס) מבינים שבסוף השנה הם ייפרדו אחד מהשני אך בהתחלה גבריאלה לא מספרת לטרוי שהיא עוזבת לאוניברסיטה חדשה, כי כל אחד פונה לכיוון שונה. בנוסף, גברת דרבוס חושפת בפני התלמידים שבית הספר ג'וליארד לפרפורמרים אומנותיים שוקל 4 מהתלמידים לקבלת מלגה אחת זמינה. שארפיי אוונס, ריאן אוונס, קלסי נילסון וטרוי בולטון. טרוי לא ביקש להיות בבית הספר ג'וליארד, ופוחד שהם לבסוף באמת יסכימו לכך, מפני שרצה להיות בבית הספר יוף בי איי, שהוא ואביו דיברו רבות עליו. באותו זמן שארפיי מוצאת לה עוזרת אישית שקוראים לה טיארה. היא מגלה שטיארה באה מבית ספר מלונדון ורוצה להכיר את בית הספר.
בינתיים טרוי מגלה שגבריאלה הולכת לאוניברסיטת סטנפורד ושהיא לא תהיה איתו בנשף ולא בסיום הלימודים. טרוי מאוד מבואס ומחליט לעשות מעשה : הוא נוסע עד לאוניברסיטת סטנפורד כדי לשכנע את גבריאלה לחזור לתיכון איסט, היא מסכימה והם חוזרים ביחד לתיכון איסט (אחרי שהנשף התקיים כבר) .בתיכון התלמידים מתקדמים בחזרות למחזמר אך שארפיי שנבחרה להחליף את גבריאלה במופע, לוקחת את כל ההצגה לעצמה. ברגע המופע שארפיי עולה לשיר את הקטע שלה וכשמגיע הקטע של טרוי היא רואה שהוא לא הגיע ובמקומו הגיע ג'ימי (שטרוי ביקש ממנו קודם לכן להיות המחליף שלו מכיוון שלא יכול להגיע ) שארפיי כעסה מאוד ועזבה את ההופעה. בדיוק ששארפיי ירדה מהבמה היא ראתה שטרוי וגבריאלה הגיעו וכעסה עוד יותר.
בסוף הסרט כל אחד אומר לאיזה אוניברסיטה הוא הולך. בית הספר ג'וליארד לבסוף נתן 2 מלגות זמינות, שקיבלו רייאן וקלסי. לבסוף מחלקת הדרמה תוקם בשנה הבאה על ידי שארפיי, מה שגורם לטיארה להתרגז. טרוי בחר בבית ספר שבו גם משתתפים בתיאטרון וגם משחקים כדורסל. כולם שרים את השיר מהסרט הראשון של היי סקול מיוזיקל - "We're all in this together".
כל תלמידי השנה השמינית מקשיבים לנאומו של טרוי, לבסוף כולם שרים את שיר הסיום "היי סקול מיוזיקל" (High school musical).
סוכנות החלל הברזילאית
סוכנות החלל הברזילאית (בפורטוגזית: Agência Espacial Brasileira; בראשי תיבות: AEB) היא הרשות האזרחית בברזיל שאחראית לפיתוח תוכנית החלל במדינה. היא מפעילה אתר לשיגור טילים במרכז החלל אלקנטרה, מיקומו של האתר קרוב לקו המשווה גורם לכך שנדרשת פחות אנרגיה כדי לשגר לחלל.
בשנת 1960 בהחלטת נשיא ברזיל הוקמה ועדה ליצירת תוכנית החלל הברזילאית. יישום התוכנית הוטל על ארגון שניהולו היה באחריות הצבא. בשנת 1982 החל בניית מרכז החלל אלקנטרה ובנייתו הסתיימה בשנת 1990.
סוכנות החלל הברזילאית הוקמה ב-10 בפברואר 1994. היא קיבלה לאחריותה כל פעילויות של המדינה בתחום החלל לרבות הפעלת מרכז השיגורים. באחריות הסוכנות נמצא פיתוח משגר לוויינים וחלליות מדגם VLS. פיתוח הסתיים אך עד היום כל הניסיונות לשגר לווין לחלל נכשלו. התוכנית סבלה עיכוב גדול ב-2003, כשטיל שהתפוצץ הרג 21 טכנאים. השיגור המוצלח הראשון היה ב-23 באוקטובר 2004. כשרכב הגישוש הברזילאי VSV-30, שוגר לטיסה תת-מסלולית בחלל.
לוויין ברזילאי הראשן שוגר בשנת 1993 ממרכז החלל קנדי. מאז שוגרו לוויינים נוספים תוך שימוש משגרים מדינות שונות. בשנת 2006 מרקוס פונטס, טייס חלל ברזילאי ראשון הגיע לתחנת החלל הבין-לאומית.
סוכנות החלל הברזילאית שואפת למדיניות של פיתוח טכנולוגי משותף עם עוד תוכניות חלל מתקדמות של מדינות אחרות. בתחילה היא הסתמכה בכבדות על ארצות הברית, אבל אחרי שנתקלה בקשיי העברת טכנולוגיות איתם, היא הרחיבה פעילות וכעת עובדת גם עם מדינות אחרות, ובכלל זה אוקראינה, ישראל, ארגנטינה וסין.
לוטונג כסוף
לוטונג כסוף (שם מדעי: Trachypithecus cristatus) הוא מין של קוף מהסוג לוטונג שבמשפחה קופים בעלי זנב המצוי ביערות דרום-מזרח אסיה. תפוצתו בחצי האי המלאי, סומטרה, בורנאו ועוד כמה איים באינדונזיה. התפוצה שלו ברחבי ביצות מנגרובים, חופים טרופיים וביערות הגשם של תפוצתו, אך אזור זה נמצא באיום וכך גם הקוף.
מאפיינים
הלוטונג מגיע לאורך 46–51 ס"מ בנקבות ו-67–75 ס"מ בזכרים ומשקלו 5.7 ק"ג בנקבות ו-6.6 ק"ג בזכרים. לעומת מיני לנגור אחרים הוא חסר סימנים בהירים על פניו והפרווה שלו חומה עד שחורה עם גוון כסוף ממנו קיבל את שמו. הראש בעל ציצו לחיים ארוכות שלעיתים מסתירות את האוזניים וציצה מעל הראש המסתיימות בשערות לבנות. הקופים הקטנים בעלי פרווה כתומה-לבנה המקלה על זיהוים לביטחונם. לקוף זנב ארוך וגמיש העוזר מעט לאחוז בענפים והוא בעל אצבעות ארוכות לאחיזה בענפים.
הלוטונג ניזון באופן כמעט בלעדי מעלים והוא בעל מספר מדורים בקיבה כדי לעכל את התאית, מה שהופך אותו למותאם לאכילת עלים הרבה מרוב הקופים והוא מותאם לתזונה על עלים קשים. 9% מהתזונה הוא משלים מאכילת פירות, פרחים ומיני זרעים.
הלוטונג עצמו עלול להיטרף בידי טיגריסים, נמרים, דולים, נחשים גדולים כמו הפיתון וכן מעופות דורסים. הבינטורונג, מיני גחניים וטורפים נוספים מסוכנים עבור הצעירים. עם זאת רוב זמנם הם נשמרים בידי המשפחה השומרת עליהם היטב.
ליב מורגן
ג'יונה ג'ין דאדיו (באנגלית: Gionna Jene Daddio; נולדה ב-8 ביוני 1994), הידועה יותר בשם הבמה שלה, ליב מורגן היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון.
החיים שלפני
דאדיו נולדה בפרמוס, ניו ג'רזי וגדלה בפארק אלמווד, ניו ג'רזי. לדאדיו ארבעה אחים גדולה ממנה, ואחות אחת. אביה נפטר כתוצאה מהתקף לב שלושה חודשים לפני שנולדה; פטירתו הותירה את ג'יג'י (אמא של ג'יונה) כמפרנסת היחידה בבית, שכתוצאה מכך עבדה כ-60 שעות בשבוע בתור מלצרית. דאדיו הייתה מעריצה הדוקה של היאבקות מקצועית עוד מילדותה, ואף השתתפה עם בני משפחתה בקרבות חצר, כאשר מי שהייתה אחראית על בניית הזירה בחצר ביתה הייתה לא אחרת מאשר אמא, שעשתה זאת מחומרים מאולתרים. היא מגדירה את הצפייה בהיאבקות ב-WWE כאחת שהעניקה לה מטרה על מנת לעצב את חייה האישיים ולהפוך למתאבקת מקצועית ב-WWE.
דאדיו היא מעודדת לשעבר, ועבדה בעבר ברשת המסעדות הוטרס.
NXT (2014–2017)
בשנת 2014 דאדיו הוחתמה לחוזה בארגון ה-WWE, ונשלחה לארגון הפיתוח שלהם, NXT. את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה ערכה באירוע NXT TakeOver: Rival, שהתקיים ב-11 בפברואר 2015, כשתולה מהקהל, שקפצה לפתע על טיילר בריז באמצע הכניסה שלו. בחודש אוקטובר התחרתה תחת השם מארלי והפסידה בקרב שלה ב-4 בנובמבר לאיווה מארי.
ב-2 בדצמבר דאדיו זוהתה בשם במה חדש: ליב מורגן, כשהיא מפסידה בקרב לאמה. ב-13 בינואר 2016 מורגן נטלה חלק בקרב הבאטל רויאל שקבע את זהות המועמדת לתואר אליפות הנשים של NXT נגד ביילי, קרב שבסופו כרמלה ניצחה. ב-17 באוגוסט היא חברה לכרמלה וניקי גלנקרוס אשר ניצחו בקרב שלוש על שלוש את דריה ברנאטו, מנדי רוז ואלכסה בליס.
ב-31 באוגוסט מורגן גברה על אלייה ורשמה ניצחון בכורה במסגרת קרבות יחידים. ב-14 בספטמבר מורגן ניצחה בהכנעה את רייצ'ל פאציו, ולאחר הקרב איתגרה את אלופת הנשים, אסקה. שבוע לאחר מכן מורגן התחרתה נגד אסקה והפסידה בהכנעה בתוך פחות מדקה. לאחר מכן, פתחה בפיוד נגד בילי קיי ופייטון רויס, שלעגו לה על התצוגה שלה בקרב נגד אסקה. מה שהוביל לקרב בין מורגן לקיי שבועיים לאחר מכן, בקרב שבו קיי יצאה עם ידה על העליונה, לאחר הסחת דעת מצידה של חברתה רויס. ב-16 בנובמבר התחרתה נגד רויס בקרב שנגמר בפסילה לאחר שקיי הפריעה בקרב, תקפה את מורגן ואלייה עד שהמתאבקת אמבר מון הגיעה והרחיקה את קיי ורויס מהזירה. שלוש הבנות (מורגן, אלייה ומון) ניצחו את קיי, רויס ודריה ברנאטו ב-23 בנובמבר. ב-3 במאי 2017 מורגן השתתפה בקרב באטל רויאל אשר קבע את זהות הטוענת לכתר, ובו הדיחה את שרה לוגאן, לפני שהודחה על ידי ניקי קרוס.
לאחר שנעדרה מן המרקע לתקופה של ארבעה חודשים, מורגן חזרה בתוכנית של NXT, שנערכה ב-27 בספטמבר, וניצחה את ונסה בורן. ב-11 באוקטובר מורגן השתתפה בקרב משולש נגד קרוס ורויס, קרב זה קבע את המעפילה לקרב המרובע על אליפות הנשים באירוע NXT TakeOver: WarGames.
מעבר בין מותגים (2019–2020)
ב-16 באפריל, מורגן הועברה לתוכנית סמאקדאון כחלק מהסופרסטאר שייק-אפ ולמעשה הופרדה מצוות ה-Riott Squad. ב-16 ביולי, מורגן ערכה את קרב הבכורה שלה בתוכנית, כשהפסידה לשארלוט פלייר כתוצאה מהכנעה. היא לא נטלה חלק באף קרב מאז והועברה ב-14 באוקטובר בחזרה לתוכנית Raw כחלק מהערב השני של הדראפט לשנת 2019. ב-9 בדצמבר בתוכנית Raw, שודר פרומו על חזרתה של מורגן. שבוע לאחר מכן, עוד פרומו שודר, כשהפעם היא ציינה שהיא חייבת להשמיד את עצמה כדי שתוכל לגלות את עצמה מחדש. היא חזרה להופיע על המרקע ב-30 בדצמבר כחלק מעלילת החתונה של בובי לאשלי ולאנה, כשקטעה את חתונתם והצהירה על אהבתה ללאנה. לאחר שלאנה תקפה אותה, היא התייצבה לצד רוסב, שהיה מעורב בפיוד נגד לאשלי ולאנה. ב-20 בינואר 2020, מורגן ורוסב הפסידו בקרב זוגות מעורב ללאנה ובובי לאשלי. באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-26 בינואר, מורגן התחרתה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנסה לקרב כמספר השביעי, הספיקה להדיח את לאנה, אך הודחה על ידי אותה לאנה לאחר שהיא כבר לא הייתה חלק מהקרב. מורגן ניצחה את לאנה בקרבות יחידים בשני מקרים, האחד ב-27 בינואר, והאחר ב-3 בפברואר, כשמיד לאחר קרב זה, רובי ריוט ביצעה את חזרתה לארגון ותקפה את מורגן. ב-2 במרץ, מורגן ניצחה בקרב יחידים את רובי ריוט כאשר שרה לוגאן שימשה כשופטת המיוחדת. באירוע תא ההדחות, שנערך ב-8 במרץ, מורגן נכנסה לקרב תא ההדחות כמספר החמישי, אך הודחה על ידי המנצחת בקרב, שיינה בייזלר. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, מורגן ונטליה הפסידו בקרב זוגות לאסקה וקיירי סיין. במופע המקדים ללילה השני של האירוע רסלמניה 36, שהוקלט ב-25 וב-26 במרץ (ושודר ב-5 באפריל), מורגן ניצחה את נטליה. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, מורגן רשמה הפסד לאסקה. ב-20 וב-27 באפריל, מורגן ניצחה את רובי ריוט. ב-4 במאי, מורגן נחלה הפסד לשארלוט פלייר בקרב שאינו היה על אליפות הנשים של NXT של פלייר.
איחוד ה-Riott Squad עם רובי ריוט (2020–2021)
ב-2 ביוני, ריוט שוחררה מהחוזה שלה בארגון, צעד שהוביל לפירוק הצמד בפעם השנייה.
החזרה לתחרות יחידנית (2021–היום)
ב-4 ביוני, מורגן הפסידה בקרב יחידים לכרמלה. מנגד, היא הצליחה לנצח את אותה כרמלה ב-11 וב-25 ביוני. ב-2 ביולי, מורגן ניצחה את זלינה וגה בקרב החזרה לארגון של האחרונה. לאחר שנודע שכרמלה תפסה את מקומה של ביילי בקרב האליפות מול ביאנקה בלאייר, מכיוון שביילי ספגה פציעה במהלך אימון; פציעה שהשביתה אותה למשך כתשעה חודשים, ב-9 ביולי בפרק של התוכנית סמאקדאון, נודע שמורגן תתפוס את מקומה של כרמלה בקרב הכסף בבנק של הנשים באירוע כסף בבנק. באירוע זה, שנערך ב-18 ביולי, מורגן השתתפה בקרב הכסף בבנק של הנשים, שבסופו ניקי A.S.H. ניצחה. ב-24 בספטמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, מורגן הפסידה בקרב יחידים לזלינה וגה. יומיים לאחר מכן, במופע המקדים לאירוע חוקי אקסטרים, מורגן ניצחה את כרמלה. ב-8 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, מורגן השתתפה בטורניר כתר המלכה הראשון בתולדות הארגון; לעומת זאת, היא הודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי כרמלה. מנגד, היא נחלה הפסד לאותה כרמלה ב-25 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw. ב-8 בנובמבר בפרק של התוכנית Raw, היא השתתפה בקרב מחומש מול ריאה ריפלי, ביאנקה בלאייר, המלכה זלינה וכרמלה אשר קבע את זהות המועמדת לאליפות הנשים של Raw, שבסופו מורגן ניצחה. ב-6 בדצמבר בפרק של התוכנית Raw, מורגן כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים לאחר שהפסידה לאלופת הנשים, בקי לינץ'. באירוע Day 1, שנערך ב-1 בינואר 2022, מורגן לא הצליחה לזכות באליפות הנשים לאחר שהפסידה בקרב מול האלופה, לינץ'. ב-10 בינואר 2022 בפרק של התוכנית Raw, מורגן השתתפה בקרב משולש נגד ביאנקה בלאייר ודודרופ אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים באירוע הרויאל ראמבל, שבסופו דודרופ ניצחה. ב-7 בפברואר, מורגן הפסידה בקרב יחידים לדודרופ. ב-7 במרץ, מורגן וריאה ריפלי ניצחו את אלופות זוגות הנשים, כרמלה והמלכה זלינה וכתוצאה מכך התווספו לקרב על חגורות האליפות בלילה השני של רסלמניה 38. ב-9 במאי, מורגן הפסידה לריאה ריפלי כתוצאה מהכנעה. ב-30 במאי, מורגן גברה על ריאה ריפלי. באירוע גיהנום בכלוב, שנערך ב-5 ביוני, מורגן, AJ סטיילס ופין באלור הפסידו לקבוצת The Judgment Day (אדג', דמיאן פריסט וריאה ריפלי). באירוע כסף בבנק, שנערך ב-2 ביולי, מורגן ניצחה בקרב הכסף בבנק של הנשים, כשמאוחר יותר היא פדתה את החוזה שהובטח לה על אליפות הנשים של סמאקדאון לאחר הגנתה המוצלחת של רונדה ראוזי על תוארה מול נטליה וכתוצאה מכך זכתה באליפות הנשים של סמאקדאון, שהייתה אליפות הנשים הראשונה שלה בקריירה. ב-15 ביולי, מורגן גברה על נטליה בקרב שאינו היה על חגורת האליפות. בקרב החוזר בין מורגן לבין ראוזי באירוע סאמרסלאם, שנערך ב-30 ביולי, מורגן שמרה על תוארה. ב-19 באוגוסט, מורגן גברה על שוטצי בקרב שאינו היה על תוארה. באירוע Clash at the Castle, שנערך ב-3 בספטמבר, מורגן רשמה הגנה מוצלחת נוספת על התואר, הפעם מול שיינה בייזלר. ב-23 בספטמבר, מורגן ניצחה את לייסי אוואנס בקרב שאינו היה על תוארה. באירוע חוקי אקסטרים, שנערך ב-8 באוקטובר, מורגן הפסידה את חגורת האליפות לרונדה ראוזי במסגרת קרב חוקי אקסטרים. ב-16 בדצמבר, מורגן וטיגן נוקס כשלו בניסיונן לזכות באליפות זוגות הנשים של ה-WWE לאחר שהפסידו לאלופות הזוגות, Damage CTRL (דקוטה קאי ואיאו סקיי). ב-3 במרץ, מורגן נחלה הפסד לריאה ריפלי.
איימי ביץ'
איימי מרסי צ'ני ביץ' (באנגלית: Amy Marcy Cheney Beach; 5 בספטמבר 1867 - 27 בדצמבר 1944) הייתה מלחינה ופסנתרנית אמריקאית, המלחינה האמריקאית הראשונה שחיברה מוזיקה אמנותית בקנה מידה גדול. ברוב יצירותיה וביצועיה הופיעה בשם מרת ה. ה. א. ביץ'.
ילדות ונעורים
איימי ביץ' נולדה בהניקר, ניו המפשייר, למשפחה מכובדת ובעלת-שם בניו אינגלנד, ילדת-פלא, שיכלה לשיר בדייקנות ארבעים נעימות בגיל שנה, לימדה את עצמה לקרוא בגיל שלוש וחיברה ולסים פשוטים מגיל ארבע. היא החלה לקבל שיעורי פסנתר אצל אמה בגיל שש, וכעבור שנה הופיעה ברסיטלים פומביים, בנגינת יצירות של הנדל, בטהובן, שופן ויצירות שחיברה בעצמה. ב-1875 עברה משפחתה לבוסטון, שם יעצו להוריה לרשום אותה לקונסרבטוריון אירופאי. ההורים העדיפו הכשרה מקומית ושכרו את ארנסט פראבו ואחר את קרל ברמן כמורים לפסנתר. בגיל ארבע-עשרה קיבלה איימי את הכשרתה הפורמלית היחידה בהלחנה אצל ג'וניוס ו. היל, שלימד אותה הרמוניה וקונטרפונקט במשך שנה אחת. מעבר לשנת לימוד יחידה זו, רכשה איימי את ידיעותיה בכוחות עצמה, במקרים רבים באמצעות לימוד וחקר יצירות קלאסיות, כגון הפסנתר המושווה של באך.
קריירה
אחרי מות בעלה ב-1910, יצאה למסעות קונצרטים באירופה, שם ניגנה בפסנתר יצירות משלה. דעתה הייתה נחושה להוציא לה שם באירופה הן כפסנתרנית והן כמלחינה. היא חזרה לאמריקה בשנת 1914 ושהתה ב"מקדאוול קולוני" בפטרבורו, ניו המפשייר. ב-1915 כתבה את "עשרת הדיברות למלחינים צעירים", שביטא רבים מעקרונות הלימוד העצמי שלה. בהמשך עברה לניו יורק, שם הייתה למלחינת הבית הווירטואלית של כנסיית סנט ברתולומיאו האפיסקופאלית. היא ניצלה את מעמדה כמלחינת צמרת אמריקאית לקידום הקריירות של מוזיקאים צעירים ועמדה בראש כמה ארגונים, בהם "אגודת המלחינות האמריקאיות", שם כיהנה כנשיאה הראשונה. מחלת לב הביאה לפרישתה של ביץ' בשנת 1940 ולמותה בניו יורק בשנת 1944.
יצירותיה כוללות מיסה במי במול מז'ור (1892), "סימפוניה גאלית" (1896), סונאטה לכינור, קונצ'רטו לפסנתר, "וריאציות על נושאים בלקניים", חמישיית פסנתר, כמה יצירות כוראליות ומוזיקה קאמרית (כולל פסטורלה לכלי נשיפה מעץ), מוזיקה לפסנתר והאופרה "קאבילדו" (1932). את עיקר הפופולריות הביאו לה, מכל מקום, שיריה. כתיבתה רומנטית ברובה, ולעיתים רבים משווים אותה לזו של ברהמס. ביצירותיה המאוחרות ערכה ניסויים, התרחקה מטונאליות, עשתה שימוש בסולמות של טונים שלמים ובהרמוניות וטכניקות אקזוטיות יותר.
ביטוי הוקרה
ב-9 ביולי 2000, ב"קונכייה" המפורסמת של בוסטון, חלקה תזמורת הטיילת של בוסטון כבוד לאיימי ביץ'. שמה נוסף לקיר השחם שעל "הקונכייה" והצטרף ל-86 שמות של מלחינים אחרים כמו באך, הנדל, שופן, דביסי, מקדואל ובטהובן. איימי ביץ' היא המלחינה היחידה על קיר השחם.
עות'מאן השני
עות'מאן השני (בטורקית II. Osman; בטורקית עות'מאנית عثمان ثاني, 3 בנובמבר 1604 – 20 במאי 1622) או "עות'מאן הצעיר" (Genç Osman) היה הסולטאן השישה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-26 בפברואר 1618 ועד יום מותו.
ביוגרפיה
עות'מאן השני נולד בארמון טופקאפי, כבנו של הסולטאן אהמט הראשון ואשתו הראשונה, מהפירוז, האם דאגה לחינוכו ולכן חוץ מהטורקית בה התחנך הוא שלט בשפות רבות כולל ערבית, פרסית, יוונית, לטינית, איטלקית ואף בשפת הסימנים הטורקית. עם מותו של האב עלה לשלטון אחיו של אהמט הראשון ודודו של עות'מאן השני - מוסטפא הראשון. מוסטפא הראשון סבל מהפרעה נפשית כלשהי ולכן, לאחר ששלט על האימפריה באופן רשמי במשך כשלושה חודשים, הוא הודח ועות'מאן השני מונה תחתיו ב-1618, בגיל 14 בלבד. למרות גילו הצעיר הוא הוכיח את עצמו כמנהיג מוכשר וחתם על הסכם סרב, הסכם שלום עם הספווים ובכך השיג שקט בגבולה המזרחי של האימפריה. מאידך, כחלק ממלחמות המגנאטים המולדביות הוא הוביל את צבאו בפלישה לפולין, ספג מפלה ניצחת בקרב חוטין  בשנת 1621 וחזר לקונסטנטינופול בבושת פנים, והאשים את היניצ'רים בהפסד בקרב.
עות'מאן השני היה הסולטאן הראשון שהכיר בנזק להתקדמות האימפריה לו גרם חיל היניצ'רים וסגר את בתי הקפה של חיילי הכוח בו נהגו להפגש ולתכנן את מזימותיהם. בנוסף הוא החל לתכנן את הקמתו של כוח צבאי חדש, נאמן, שיהיה מבוסס בעיקר על טורקים ומוסלמים. כתוצאה מכך היניצ'רים השתלטו על הארמון, כלאו את הסולטאן במבצר ידיקולו והוציאו אותו להורג לאחר מאבק קצר. לגבי אופן מותו יש שתי גרסאות - לפי גרסה אחת הוכה במכת גרזן ולאחר מכן חנקו אותו הקמים עליו במיתר קשת; ולפי הגרסה האחרת מחצו את אשכיו ואז חנקו אותו בחבל.
עות'מאן השני הקדים את זמנו וחיסול חיל היניצ'רים הצליח רק לאחר יותר ממאתיים שנה.
לפי הידוע, היה נשוי לשלוש נשים, נולדו לו שלושה ילדים אולם כולם מתו כילדים.
יורו 2000
אליפות אירופה בכדורגל 2000, הידועה גם בשם יורו 2000, היא אליפות אירופה בכדורגל ה-11 שאורגה על ידי אופ"א. הטורניר נערך לראשונה בשתי מדינות שונות. המדינות המארחות היו בלגיה והולנד, והטורניר התקיים בין ה-10 ביוני ל-2 ביולי 2000.
בדומה לטורניר היורו הקודם, גם הפעם 16 נבחרות השתתפו בתחרות. הנבחרות המארחות ו העפילו אוטומטית לטורניר, ושאר 14 הנבחרות עלו מטורניר המוקדמות שהחל בשנת 1998. בין המעפילות לטורניר היו ו, שעלו להופעות הבכורה בתולדותיהן בטורניר היורו.
אל הגמר העפילו נבחרות ו. למרות יתרון ראשון של האיטלקים, הצליחה נבחרת צרפת להשוות בתוספת הזמן של המשחק, ובדקה ה-103, בתוך ההארכה, השלימה את ניצחונה בזכות שער זהב של דויד טרזגה. הייתה זו זכייה שנייה של צרפת בטורניר, לאחר הזכייה ביורו 1984.
צרפת הייתה לנבחרת הראשונה בהיסטוריה שזוכה בתואר אלופת אירופה בזמן שהיא מכהנת כאלופת העולם, וזאת לאחר זכייה בטורניר מונדיאל 1998 שנערך שנתיים קודם לכן.
מוקדמות
הגרלת מוקדמות יורו 2000 התקיימה ב-18 בינואר 1998 בגנט שבבלגיה. 49 נבחרות חולקו לתשעה בתים, מתוכם חמישה בני חמש קבוצות וארבעה בני שש קבוצות, שנפגשו ביניהן פעמיים. משחקי המוקדמות התקיימו בין השנים 1998 ו-1999, ובסיומם העפילו תשע המנצחות מכל בית באופן אוטומטי לטורניר. בסיום שלב הבתים נערכה טבלת הסגנית הטובה ביותר, שהכילה את תוצאות כל הסגניות מול המדורגות ראשונה, שלישית ורביעית בבית שלהן. משחקים מול המדורגת חמישית (ושישית, בבתים בעלי שש קבוצות) לא נכנסו לחישוב. הסגנית הטובה ביותר העפילה אוטומטית לטורניר, בעוד יתר הסגניות הוגרלו לפלייאוף בשיטת בית-חוץ, ממנו העפילו ארבע הנבחרות הנותרות לטורניר היורו.
הנבחרות המעפילות
1 במודגש: זכתה בטורניר, בנטוי: מארחת הטורניר
2 כ
3 כ
4 כ
אצטדיונים
הטורניר התקיים בשמונה ערים שונות, ארבע מכל מדינה מארחת. משחק הפתיחה התקיים בבלגיה, באצטדיון המלך בודואן, ומשחק הגמר נערך בהולנד, באצטדיון פיינורד.
שלב הבתים
הגרלת הבתים נערכה ב-12 בדצמבר 1999, ובמסגרתה חולקו 16 הנבחרות לארבע קבוצות דירוג, על פי דירוג אופ"א נכון לאותו החודש:
בית א'
השיגה מאזן מושלם של שלושה ניצחונות, בעוד שתי הנבחרות הבכירות בבית א', ו, הודחו כבר בשלב הבתים. במחזור הסיום אנגליה עוד הובילה על, תוצאה שהייתה מעלה אותה לרבע הגמר, אך רומניה השלימה את המהפך דקה לסיום, ניצחה 3-2 ועלתה על חשבונה של אנגליה לרבע הגמר מהמקום השני. נבחרת גרמניה סיימה במקום האחרון, מבלי שניצחה בטורניר כלל. במחזור האחרון של בית א' היה סרג'יו קונססאו לכובש השלושער הראשון ביורו 2000, בניצחונה של פורטוגל 3-0 על גרמניה.
בית ב'
אחת הנבחרות המארחות,, פתחה את משחקי הבית עם ניצחון על , אך הפסידה בשני משחקיה הנותרים, ונותרה מחוץ לרבע הגמר. הפתיעה והעפילה מהמקום השני בבית, בעוד סיימה את שלב הבתים במאזן מושלם והעפילה מהמקום הראשון.
בית ג'
פתחה את משחקיה בהפסד 1-0 ל, עבורה היה זה משחק הבכורה בהיסטוריה של טורנירי היורו. ספרד ניצחה את במחזור השני, ובמחזור האחרון נזקקה לניצחון על יוגוסלביה על מנת להעפיל לשלב הבא. יוגוסלביה הוביל במשחק שלוש פעמים, אך שערים של גאיסקה מנדייטה ארבע דקות בתוך תוספת הזמן בפנדל, ושל אלפונסו פרס שתי דקות אחר כך, השלימו מהפך וניצחון 4-3 דרמטי שהעלה את ספרד מהמקום הראשון. יוגוסלביה סיימה שנייה עם מספר נקודות זהה לנורווגיה, אך סיימה מעליה מכיוון שניצחה אותה מחזור קודם לכן.
בית ד'
אחת הנבחרת המארחות,, השיגה מאזן מושלם של שלושה ניצחונות, כולל על , שהגיעה כאלופת העולם לאחר הזכייה במונדיאל 1998. הצרפתים ניצחו בשני משחקיהם האחרים בבית וסיימו במקום השני. , שזכתה בתואר אלופת אירופה ביורו 1992, שמונה שנים קודם לכן, רשמה הפעם את ההופעה החלשה ביותר של נבחרת בהיסטוריה של שלב הבתים ביורו עד אז, כשסיימה ללא נקודות וללא שערי זכות תוך שהיא סופגת שמונה שערים.
מלך השערים
5 שערים
4 שערים
3 שערים
2 שערים
מענקים כספיים
בין הנבחרות המשתתפות ביורו חולק סכום כולל של 120 מיליון פרנק שווייצרי, לפי החלוקה הבאה (הסכומים בפרנק שווייצרי):
ב-9 ביולי 2000 סירבה אופ"א להעביר את סכום המענק בסך 7.8 מיליון ליוגוסלביה, בעקבות קשרים לכאורה בין התאחדות הכדורגל במדינה לממשלתו של סלובודן מילושביץ'. לאחר שהחשדות לא אומתו, זכתה ההתאחדות לקבל את המענק, עם בונוס כספי נוסף.
זאוויית א-שאזלייה
זאוויית א-שאזלייה הוא מתחם דתי ומסגד השוכנים בפינה הדרום-מערבית של מצודת עכו וממערב לחמאם אל-באשה, בצפונה של העיר העתיקה בעכו. במקום בו שוכן כיום המבנה, ניצב בתקופה הצלבנית אחד ממגדלי משכן רובע ההוספיטלרים.
היסטוריה
הבניין הנוכחי הוקם ב-1862 כזאווייה, מוסד שמקורו במגרב והדומה למדרסה. הוא הוקם בידי השייח עלי נור אל-דין אל-ישרוטי, מייסד המסדר הסופי השאזילי בעכו. אל-ישרוטי הגיע לעיר מתוניסיה בשנת 1849 במצוות יונה הנביא, אשר נגלה לו בחלומו. תחילה עשו חברי הכת שימוש במסגד א-זיתונה הסמוך ולאחר מכן הקימו מסגד בתרשיחא. לבסוף שבו וקבעו את מרכזם העולמי בעכו והקימו בה את הזאוויה.
המבנה ערוך סביב חצר גדולה המשמשת להתכנסויות ובמרכזה עץ דקל גבוה. המבנה המרכזי בקומפלקס הוא המסגד, המכונה "משהד". הוא שוכן בצידה המזרחי של החצר ובו נמצאים גם קבריהם של מייסד הכת ושל בני משפחתו. המקום מהווה אתר עלייה לרגל לחברי הכת המתגוררים בישראל, בירדן ובלבנון. הכניסה לזאווייה היא מרחוב נור אל-דין אל-ישרוטי, המנציח את שמו של מייסדה.
כיום נמצא מרכז מסדר השאזלים בלבנון. לפיכך, במשך שנים נזנח המבנה בעכו והשוכרים של המתחם הרחיבו בו את בתיהם. בסוף המאה ה-20 החליטו השאזלים לשפץ את המקום. לצורך זה, הם פינו תחילה את הדיירים, תוך מתן פיצויים, ואז החלו בשיפוץ האתר. ההשקעה בחידוש האתר מוערכת בכ-80 מיליון דולר.
תחנת אהרונוביץ'
תחנת אהרונוביץ' היא אחת מעשר התחנות התת-קרקעיות לאורך הקו האדום של הרכבת הקלה במטרופולין תל אביב, וממוקמת על ציר ז'בוטינסקי בבני ברק, בין צומת הרחובות אהרונוביץ' והרב שך. העבודות מבוצעות על ידי נת"ע והן החלו בפברואר 2016.
מבנה התחנה
התחנה מתאפיינת בשטח עבודה עירוני צפוף ביותר עם קרבה רבה לבנייני מגורים. לצורך הקמת התחנה נדרשה העתקת תשתיות נרחבת, כולל תשתיות חשמל, תקשורת, מים, ניקוז וביוב, עבודה שנמשכה כשנתיים עד לפינוי כל תחום העבודות התחנה מתשתיות קיימות.
היסטוריה
נכון למאי 2020 מתבצעות בתחנה עבודות בנייה של שלד התחנה.
ב-18 באוגוסט 2023, עם השקת הקו האדום, נפתחה התחנה לשימוש ציבור הנוסעים.
דרור בר-נתן
דרור בר-נתן (נולד ב-30 בינואר 1966) הוא מתמטיקאי ישראלי-קנדי, פרופסור באוניברסיטת טורונטו שבקנדה.
הוא לימד בין השנים 1991 ל-1995 באוניברסיטת הרווארד. לאחר מכן חזר לארץ והיה לפרופסור חבר באוניברסיטה העברית. בשנת 2002 עבר לאוניברסיטת טורונטו ובשנת 2006 קודם לפרופסור מן המניין.
בשנת 1999 פרסם יחד עם המתמטיקאים ברנדן מקיי וגיל קלעי והפסיכולוגית הישראלית מיה בר-הלל מאמר ב-"Statistical Science", שבו הם הפריכו את הטענות למשמעויות נסתרות בדילוגי אותיות בתורה.
היה נשוי למתמטיקאית יעל קרשון ואב לשניים. ב-2015 קיבל אזרחות קנדית.
בנדיקטוס השני
האפיפיור בנדיקטוס השני (בלטינית: Benedictus II; 625 – 8 במאי 685) היה האפיפיור מ-26 ביוני 684 עד מותו. יום חגו של האפיפיור בנדיקטוס השני הוא 7 במאי.
ביוגרפיה
בנדיקטוס נולד ברומא בשנת 635. ייתכן שהוא היה חבר במשפחת סאוולי, אם כי זה לא בטוח. בצעירותו הוא נשלח לקנטורום שולה, והתבלט ביודעו את כתבי הקודש ועל ידי שירותו.
הבישופים של רומא נבחרו על ידי הכמורה ואנשי רומא, על פי הנוהג באותם זמנים: הקיסרים הנוצרים היו ראשי העם, ולכן נדרשה הסכמתם לבחירה. אבל בשל היותם מתגוררים במזרח, מצב זה הפיק עיכובים ממושכים ומספר רב של אי-נוחות. אף שנבחר בשנת 683, הוא לא הוכתר עד לשנת 684, בשל המתנתו לאישורו של הקיסר קונסטנטינוס הרביעי. על פי ה"דיאורנוס ליבר", הוא השיג מן הקיסר צו אשר ביטל לחלוטין אישורים אימפריאליים או נתן להם אפשרות להשגה מהאקסרכיה של רוונה. בנדיקטוס אימץ באופן סמלי את שני בניו של קונסטנטינוס, יוסטיניאנוס והרקליוס.
כדי לעזור לדכא את המונותליטיזם, הוא השתדל להשיג את החתימות של הבישופים של היספניה לפסיקות של ועידת קונסטנטינופול השלישית של 680/1, ולהביא את ההכנעה לצווי מקאריוס, הבישוף המודח של אנטיוכיה.
רוז'ה מילה
אלבר רוז'ה מילה (בצרפתית: Roger Milla, נולד ב-20 במאי 1952) הוא כדורגלן עבר מקמרון. מילה הוא אחד השחקנים האפריקאים הראשונים שהתפרסמו בקנה מידה בינלאומי. בניגוד לרוב הכדורגלנים שזוכים לפרסום בשנות ה-20 לחייהם ופורשים בשנות ה-30 לחייהם, הוא התפרסם רק בגיל 38, גיל שעבור רוב שחקני הכדורגל הוא מספר שנים לאחר הפרישה.
קריירה
מילה נולד בבירת קמרון, יאונדה, וגדל בעיר דאולה. הוא הצטרף לקבוצת כדורגל בפעם הראשונה בגיל 13, ובגיל 18 זכה באליפות קמרון הראשונה. ב-1976 קיבל את פרס כדורגלן השנה באפריקה.
ב-1977 הגיע לאירופה והצטרף למועדון הצרפתי ולנסיאן, אך שם תפקד כשחקן מחליף בלבד במשך שנתיים. ב-1979 הצטרף למונקו, שם דילג בין רשימת המחליפים לרשימת הפצועים. לבסוף הצטרף לאיי אס סנט אטיין ב-1984 ומשם עבר למונפלייה מ-1986 עד 1989.
בזמן ששיחק בצרפת הופיע מילה לראשונה בנבחרת קמרון ב-1978. מילה שיחק בנבחרת במונדיאל 1982, ופרש לראשונה מכדורגל בינלאומי ב-1987.
יצחק איתן
יצחק איתן (איציק אייזנמן) (נולד ב-24 במרץ 1952) הוא אלוף במילואים בצה"ל, מפקד פיקוד המרכז בתקופת מבצע חומת מגן.
רוז'ה מילה
קריירה
מילה היה אחד מהכוכבים הגדולים של הטורניר. הוא כבש ארבעה שערים, שאותם חגג בריקוד מסביב לדגלי הקרן, ריקוד שהפך לפופולרי במגרשי הכדורגל מאז. שניים משערים היו בהארכה נגד קולומביה, מה שהביא את קמרון לרבע הגמר, המקום הגבוה ביותר שאליו הגיע נבחרת אפריקאית, עד להעפלתה של לחצי הגמר במונדיאל 2022.
יצחק איתן
קורות חייו
יצחק איתן נולד בשנת 1952. עד לגיוסו לצה"ל גדל בקריית חיים, והוא בוגר תיכון עירוני מקיף קריית חיים.
רוז'ה מילה
קריירה
מילה חזר למונדיאל 1994 בגיל 42. בארצות הברית, אך קמרון הודחה כבר בשלב הבתים. מילה כבש שער נגד רוסיה, ובכך שבר את השיא של עצמו, ככובש המבוגר ביותר בגביע העולם.
יצחק איתן
קורות חייו
עם גיוסו לצה"ל ביולי 1970 במסגרת גרעין של תנועת הנוער השומר הצעיר התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר, אותו סיים בהצטיינות. עם סיום קורס הקצינים שב איתן לנח"ל ומונה למפקד מחלקה.
במלחמת יום הכיפורים היה איתן מפקד פלוגה ב' בגדוד ולחם בראשה בקרב הבלימה מול המתקפה הסורית בדרום רמת הגולן. לאחר שניתנה לו הפקודה לסגת כינס את חייליו בקיבוץ עין גב. על אף שגדוד הנח"ל המוצנח נפגע קשות ואיבד רבים מלוחמיו ומפקדיו, הוא המשיך, בלחץ המג"ד, יורם יאיר, לקחת חלק בלחימה. הגדוד הוטס לסיני, ואיתן ופלוגתו לחמו בחזית המצרית, במסגרת אוגדה 162. איתן הוביל את פלוגתו בלחימה בצדה המערבי של התעלה כנגד הקומנדו המצרי, בקרבות לטיהור החיץ החקלאי, עד לפאתי העיר סואץ. לאחר המלחמה החליף את אריק מורן כמפקד הפלוגה המסייעת של הגדוד. כמו כן השתתף איתן, כקצין המבצעים של חטיבת הצנחנים במבצע אנטבה.
רוז'ה מילה
קריירה
במרץ 2004, הוא נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. כיום (2019) משמש מילה יושב הראש של "קרן רוז'ה מילה" לקידום הבריאות, החינוך והרווחה בקמרון. כמו כן הוא נוסע בעולם בשליחויות בלתי רשמיות, כשגריר נודד של ארצו.
באוגוסט 2017 ביקר מילה בישראל, שם נפגש עם לירן ג'רסי, מייסד עמותת "שער שוויון", המסייעת לילדים בסיכון דרך משחק הכדורגל. מילה התלהב מהרעיון, והקים מפעל דומה בקמרון. כיום (2019) משחקים בפרויקט בקמרון 200 ילדים בעשר קבוצות.
יצחק איתן
קורות חייו
בשנים 1976–1979 שירת בסיירת מטכ"ל כמפקד פלגת האימונים וכסגן מפקד היחידה. במלחמת לבנון לחם בביירות ובמהלכה נתמנה למפקד גדוד 450, גדוד קורס המ"כים של חטיבת הצנחנים שמפקדו, סא"ל, נהרג בקרבות ליד צור.
בשנים 1982–1984 שירת בתפקידי פיקוד והדרכה בבית הספר למ"כים ובבה"ד 1. ב-1984 מונה למפקד גדוד 50 של הצנחנים, והוביל אותו בפעילות מבצעית בלבנון וביהודה ושומרון. לאחר שהועלה לדרגת אל"ם מונה למפקד חטיבה 5. בהמשך מונה למפקד חטיבת הנח"ל, ולאחר מכן למפקד בה"ד 1. ב-1994 מונה למפקד עוצבת סיני. בשנים 1995–1997 פיקד על אוגדת עזה, בין היתר בלחימה במהלך מהומות מנהרת הכותל. ב-1997 מונה למפקד אוגדת איו"ש. ביולי 2000 מונה למפקד פיקוד המרכז ופיקד עליו עם פרוץ האינתיפאדה השנייה ובמבצע חומת מגן.
לאחר שחרורו מצה"ל ב-2003 כיהן כיושב ראש האגודה למען החייל. לאחר מלחמת לבנון השנייה עמד איתן בראש צוות בדיקה בתחום ה"פיקוד כמנהל מערכה", אשר בחן כיצד פיקוד מרחבי, ובמלחמה הנ"ל פיקוד הצפון, מתמודד עם מלחמה בגזרתו בשנת 2007 פרש מתפקידו. ב-4 בפברואר 2008 הודיעה פרקליטות המדינה לבג"ץ כי איתן יכהן בוועדה לבדיקת קבלת ההחלטות בהריגת בכיר החמאס סלאח שחאדה. ב-2010–2011 שימש כמנכ"ל לגין טובופלסט. בשנת 2015 מונה לרכז צוות חקירה מטכ"לי אודות אירועים חריגים" במבצע צוק איתן, אותו ריכז קודם לכן האלוף נעם תיבון.
בהמשך שימש איתן כיועץ לחברות בתחום הניהול והארגון וניהל משק חקלאי של גידול זיתים ובננות במושב כרם מהר"ל שבו הוא מתגורר.
איתן בעל תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים מאוניברסיטת חיפה ובוגר המכללה לביטחון באנגליה.
פורטלזה
פורטלזה (בפורטוגזית: Fortaleza, מילולית: "מבצר". באלפבית פונטי בינלאומי: foʁtaˈlezɐ) היא בירת מדינת סיארה, שממוקמת בצפון-מזרח ברזיל. אוכלוסייתה מונה כ-2.5 מיליון נפש והיא נחשבת לעיר השנייה בחשיבותה באזור מבחינה כלכלית, לאחר סלבדור שבבאהיה. פורטלזה מתפרשת על שטח של 336 קמ"ר. מצפון לעיר נמצא האוקיינוס האטלנטי, מדרום נמצאות הערים פקטובה, אאוסביו, מרקנאו ואיטאיטיניגה, ממזרח נמצאת מדינת ריו גראנדה דו נורטה והאוקיינוס האטלנטי וממערב נמצאת העיר קאוקאיה.
היסטוריה
ב-2 בפברואר 1500, הגיע ויסנטה יאנייס פינסון הספרדי אל מפרץ מוקורייפ וקרא לקרקע החדשה בשם סנטה מריה דה לה קונסולסיון, אך בגלל חוזה טורדסיאס, התגלית מעולם לא זכתה לתמיכה באופן רשמי. ההתיישבות במקום החלה כאשר ההולנדים בנו את מצודת שוננבורש ב-1649. מאוחר יותר, הפורטוגזים גירשו את ההולנדים ושינו את שם המצודה לפורטה דה נוזה סנורה דה אזונסאו. סביב המצודה, שנשמרה היטב, התפתח כפר קטן שהפך לעיר החמישית בגודלה בברזיל. ב-2004 נבחרה באופן מפתיע לואיזיאני לינס לראשות העיר והיא נבחרה שוב לתפקיד זה בשנת2008.
תיירות
תשתית מצוינת, שלושת אלפים שעות שמש בשנה ובריזת האוקיינוס הקבועה מעניקים לעיר תחושה של גן עדן. חיי הלילה מלאים באטרקציות, והם כוללים ברים, מסעדות והופעות. העיר ידועה ב"לילות יום שני הפרועים ביותר בעולם". בפרייה דה איראסמה (חוף איראסמה), אחד האזורים העירוניים הראשונים שקמו בעיר, יש ברים ומסעדות לרוב. במקום נמצא הפונטה דוס אינגלסס (גשר באנגלית), המזח הישן, שממנו אפשר לצפות בשקיעה ולחפש דולפינים.
מימי החופים המוכרזים של פורטלזה חמימים ומעניקים נוחות מקסימלית לתייר. שם אפשר לראות גם את הג'נגאדאס (רפסודות קטנות וחלודות שדייגיה הרבים של סיארה משתמשים בהן). הדייגים דגים את פירות הים, שנפוצים במטבח הסיאראי. הפרייה דו פוטורו (חוף העתיד) הוא מקום מפגש של הרוחצים. שם אפשר למצוא מספר גדול של מסעדות חוף אופייניות, שבנויות מתבן ונקראות בפי האוכלוסייה המקומית "באראקאס דה פרייה". בערבי חמישי החוף הופך למוקד ההתרחשות הגדול ביותר בחיי הלילה של העיר, ומספק לבאים אליו מוזיקה חיה, פוהו והרבה סרטנים טובים למאכל. במרחק של מספר קילומטרים מן העיר נמצאים כמה חופים ידועים כמו פראינה, איגואפי ופורטו דס דונאס. באחרון ישנם שני פארקי מים גדולים.