cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חמסה (להקה)
היסטוריה
שנתיים לאחר מכן עם השיר "דרבוקה", הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שנקרא כשם הלהקה, חמסה. האלבום הצליח יחסית מסחרית ונמכר במעל ל-15 אלף עותקים בישראל. הסינגל "חייב למות עליי" שיצא בינואר 2003, זכה להצלחה כאשר הופיע במקום הראשון במצעד של רשת ג', למשך שבוע, ואף דורג במקום ה-7 במצעד סוף השנה שערכו. קליפ השיר פורסם ביוטיוב על ידי הד ארצי ביוני 2011, וזכה להצלחה נאה של קרוב למיליון צפיות אף על פי שיצא במקור עשור לפני כן.
סינגלים נוסף מהאלבום היו "רק אלוהים" שזכה להצלחה מתונה כאשר הגיע אל המקום ה-16 ברשת ג', "שיר המסיבה" שהגיע אל המקום ה-18, ו-"שיר החמסה" שהגיע בשיאו אל המקום ה-13 וזכה להצלחה נאה. הסינגל "רק אלוהים" יצא על גבי תקליטור, ופורסם ביוטיוב בשנת 2015. בשנת 2003 זכו במקום ה-3 בקטגוריית תגלית השנה של רשת ג'.
ב-31 במאי 2004 יצאו ידיעות בעיתונות על התפרקות הלהקה. ביולי של אותה השנה הודיעו אייל בוחבוט ודרור מרגלית, שהגו את הרעיון ליצור את חמישיית הבנות "חמסה", כי הם מגייסים בנות חדשות שיהיו חלק מלהקת חמסה החדשה, רעיון שנזנח במהרה עקב חוסר הענות.
איחוד
ביולי 2020 הודיעה חברות הלהקה על איחוד והקמה מחדש של הלהקה, ללא כרמי שימרון (במקומה גויסה זמרת חדשה - סיוון גנון, אחרי אודישנים ל-30 מתמודדות), בעזרתו של המפיק וסוכן הלהקה רוברטו בן-שושן. ב-2 באוגוסט הוציאה את הסינגל "אינתי חייאתי" שנכתב על ידי מורן דוד והדס כהן, וכלל גם וידאו קליפ.
מה אעשה עכשיו
מה אעשה עכשיו הוא אלבום מוזיקה שיצא בשנת 2009 על ידי הזמרת-יוצרת קרולינה (קרן אברץ). האלבום זכה לתשואות רבות, הן על הליריקה שלו והן על העיבודים המוזיקליים בשיריו. שניים משירי האלבום, "אף אחד לא בא לי" ו-"הבלדה על אביר החופש ובת גלים", הגיעו לצמרת מצעד הפזמונים העברי השנתי במקומות ה-5 וה-6 בהתאמה. האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב ואף זיכה את מפיקיו, רונן סאבו וקותימן, בפרס אקו"ם למעבד השנה.
רקע והפקה
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 קרולינה לקחה חלק בהרכב הבנות נחמה בתור הסולנית. במהרה ההרכב הפך להצלחה גדולה, ואלבומם הראשון, הנושא את שם הלהקה, גרף למעלה מ-50 אלף עותקים שנמכרו. לאחר ההצלחה החלה קרולינה לבצע שיתופי פעולה עם אמנים שונים, בהם רביעיית הדי-ג'יי סוליקו, ובין היתר גם עם אופיר קותיאל, הידוע בשם הבמה שלו קותימן. יחד עם קותימן, קרולינה לקחה חלק באלבום הבכורה שלו משנת 2007. שיתוף הפעולה ביניהם הפך חזק ואיתן, וקותימן התמנה למפיק אלבום הבכורה של קרולינה, לצד רונן סאבו.
האלבום נוצר כשינוי מהמוזיקה של קרולינה עד אותה עת, והרעיון שלו היה ליצור אלבום כמעט מלא בעברית. מבחינה סגנונית נעשה ניסיון באלבום להתחקות אחר מוזיקה משנות ה-70. הוא הוקלט והופץ על ידי חברת הליקון בשנת 2009.
עטיפת האלבום
על עטיפת האלבום מוצגת קרולינה בחצר בית אופייני למושב או קיבוץ כפרי, בשמלת כלה מהוהה ומחזיקה ארנב לבן בידה. שמלת הכלה תואמת את התוכן בשירים רבים בשיר, הנוגעים לרצונה של הדוברת בחתונה שלא מתרחשת (כמו בשירים "אף אחד לא בא לי" או "צר לי צ'רלי"). בתוך האלבום, שיצא בפורמט תקליטור (דיסק), הופיעו גם עבודות אמנות ותמונות משפחתיות, שמדגישות את הפן האישי של האלבום.
נושאים וליריקה
באלבום מוצגים כ-13 שירים פרי עטה של קרולינה יחד עם אורי כנרות, רונן סאבו ואופיר קותיאל (קותימן). השירים נוגעים רובם ככולם לחוויות שונות של הדוברת, המשקפת במידה מסוימת את קרולינה עצמה, וקשורות בעיקר לאהבות נכזבות וזוגיות. במאמר על האלבום, כותבת מאיה פישר כי "הגדולה האמיתית באלבום הם הטקסטים שמעלים שאלות קשות, בתמימות וכנות שמזכירים ילד ששואל את אביו "מה אהיה כשאגדל?". יש בו מרקחת נכונה של טקסט עמוק ומעורר הזדהות, ולחנים שיודעים להעצים את הכאב כמו ב"מה אעשה עכשיו?", שמומלץ להאזין לו בליווי ממחטות".
השיר הראשון באלבום, "Happiness", נכתב בחציו בעברית וחציו באנגלית, בכדי להציג את צדדיה השונים של קרולינה, שכן זהו אלבומה הראשון הכמעט מלא בעברית. פישר כותבת על השיר כי הוא "משלב בין עברית ואנגלית וממחיש את הצדדים הרבים ולעיתים מנוגדים שיש בקרולינה". השיר ממשיך עם כמה שירים רגועים יותר, המושרים בעברית בלבד וברובם כוללים מלל מועט וגלישה של הטקסט על המנגינה. מרבית השירים נוגעים לאכזבות ורצונה של הדוברת באהבה. מבקר המוזיקה בן שלו מתאר את שירים אלה באלבום כ"שוקולד חם נמס בפה, והם יפהפיים". הוא מציין בפרט את השיר "הבלדה על אביר החופש ובת גלים" ומתאר אותו כ"שיר שובה לב". תימורה לסינגר מאתר ynet כתבה על האלבום, וציינה כי "יש לקרולינה חוש למילים, והיא מרבה להשתעשע בהן". יתר על כן, היא מונה "שירים כמו "אוף איתך", שם היא משחקת בין "אוף" ל"לעוף" וכך גם בין "מחמאות" ל"המחאות" בשיר "מחמאות". אף על פי כן, היא מסתייגת, "דווקא בגלל כשרונה המילולי, מאכזב ומקומם לגלות שהאלבום פשטני ומלא בקלישאות, כמו: "יש עוד הרבה דגים בים" ו"תפתח את הלב שלך".
סקירה מוזיקלית
האלבום זכה לתשואות ותשבחות רבות על הז'אנר המוזיקלי שלו, העיבודים המוזיקליים והתזמורים שבו. האלבום ברובו מציג סגנון מוזיקה המתחקה אחר מוזיקה משנות ה-70, אולם בעל איכות הקלטה גבוהה יחסית. מרבית השירים בנויים על מקצבים של פאנק ופופ רוק, אך משתלבים בהם גם אלמנטים רבים מסגנונות שונים, בהם שירים רבים בעלי זיקה אוריינטלית כמו "מחמאות" ו"אוף איתך". מספר שירים באלבום כוללים גם השפעות מעולם הרוק הכבד והרוק הפסיכדלי.
האלבום מתאפיין בעיבוד מוזיקלי יוצא דופן ותזמור מורכב מאוד על גבי מוזיקה פשוטה לכאורה. במרבית השירים, חלק הארי של השיר מורכב משני אקורדים בלבד, לרוב במרווח של סקונדה קטנה (חצי טון) זה מזה. שירים רבים באלבום מאופיינים בהרמוניות מורכבות על פני האקורדים הפשוטים, כולל קולות ליווי שקרולינה מבצעת בעצמה, תפקידי כלי קשת וכלי נשיפה, מספר תפקידי גיטרה ואפקטים ממוחשבים. דוגמה לקטע דומה הוא בשיר "צר לי צ'רלי", שבנוי על מנגינה פשוטה יחסית עליה מנגנים שלושה כלי קשת ושלושה כלי נשיפה.
בן שלו כתב על המוזיקה באלבום כי "הקטעים שבהם קרולינה והמפיקים שלה מייצרים גרסה עברית מקסימה לפאנק החושני והחם הם לא רק יציאות מוצלחות מאוד מבחינה מוזיקלית, הם גם עוזרים למי שלא משתגע בדרך כלל על השאנטי-פאנק של קרולינה להתחבר אליה וליהנות ממנה". עם זאת, הוא מסתייג וקובע כי "מהרצועה השמינית ואילך, האלבום מתחיל לאבד גובה", ואף מוסיף וגורס כי "השיר הלפני אחרון, ,"Smile 2 me" כבר ממש לא ראוי".
מאיה פישר שיבחה את עירוב הסגנונות המוזיקליים באלבום, וטענה כי "גם המשך האלבום של קרולינה הוא תמהיל של דברים דומים, אבל שונים [...] עברית, אנגלית, רגאיי, בלוז, ג'אז, פולק, R&B ואפילו קטע יווני, שמככב בשיר המעולה "מחמאות". כולם נרקמים לכדי שלמות, בזמן שקרולינה שולטת בהם בקולה הרם".
פרסים ותארים
האלבום זכה להצלחה רחבה, הן בקרב מבקרי המוזיקה והן בקרב מאזינים. מפיקי האלבום, רונן סאבו וקותימן, זכו בפרס אקו"ם בשנת 2011 בקטגוריית מעבד השנה על האלבום . האלבום עצמו נמכר בלמעלה ל-13,000 עותקים, מה ששיווה לו את התואר "אלבום זהב".
מתוך האלבום שוחררו שני סינגלים, שניהם כבשו את צמרות מצעדי הפזמונים. "אף אחד לא בא לי", השלישי באלבום, דורג במקום החמישי במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת התש"ע (2010) של רשת ג' וערוץ 24, ובמצעד המקביל של גלגלצ ו-ynet דורג במקום ה-17. גם הסינגל השני, הבלדה על אביר החופש ובת גלים, זכה להצלחה ניכרת והגיע למקום ה-6 במצעד הפזמונים של קול ישראל.
מאיה פישר תיארה את האלבום כ"אסופת שירים אישית, לעיתים כואבת ולעיתים צינית, בה נעטפים טקסטים כנים, רגישים ואף עצובים במוזיקה מגוונת ומצוינת עם שלל השפעות מרחבי העולם". תימורה לסינגר התלהבה פחות מהאלבום, וכתבה כי "האלבום "מה אעשה עכשיו?" של קרולינה אנרגטי, עשיר וגרובי, אבל כולל לא מעט קלישאות מילוליות, ודומה שלא נעשתה בו עבודת סלקציה ראויה". בן שלו כתב כי "האלבום החדש של קרולינה כולל כמה גרסאות עבריות מקסימות לפאנק חושני ורך, שייגרמו הנאה גם למי שלא משתגע בדרך כלל על השאנטי-פאנק של הזמרת".
באתר וואלה סיכמו את האלבום וכתבו עליו כי הוא "הותיר הרבה פיות פעורים. היו בו תום, רוך, מורכבות והרבה חום ורגש. שירים כמו "אף אחד לא בא לי" ו"הבלדה על אביר החופש" חרכו את הרדיו והשאירו את המבקרים סמוקי לחיים ממחמאות". מבקרי התרבות של כלכליסט ציינו לטובה את האלבום, וכתבו כי "ההפקה המוזיקלית החמה (והחכמה) של הצמד סאבו וקותי היא בין הגורמים המרכזיים להפיכת האלבום הזה לאחד מהמרעננים של החורף".
יואב קוטנר כתב על האלבום באתר ישראל היום כי הוא "אלבום מרגש שיוצא מהפאנקיות הקופצנית לכיוונים מוזיקליים נוספים. שירי נשמה עם תבלינים מזרח-תיכוניים, מזרח-רחוקים ובלקניים".
אקלים משווני טרופי
אקלים משווני טרופי או יער גשם טרופי הוא הצורה הנפוצה של האקלים הטרופי מבין שלושת סוגיו ומאופיין בגשמים כבדים וכמות משקעים גבוהה לאורך כל השנה בלי עונה יבשה. לעיתים מגיעים המשקעים לכמות של 200 ס"מ בשנה, כאשר כמות המשקעים הממוצעת לחודש לא יורדת מ־60 מ"מ. אקלים זה מתאפיין במערכת של לחץ נמוך לאורך כל השנה, ולכן לא קיימות למעשה עונות. בנוסף, הטמפרטורה החמה יציבה לאורך כל השנה עד כדי שהשינוי בין היום והלילה עשוי להיות גדול מהשינוי הממוצע בטמפרטורה במהלך השנה.
אקלים משווני טרופי מסומן באות (Af) לפי שיטת קפן למיון אקלים.
תפוצה
האקלים המשווני הטרופי מצוי בעיקר בדרום מזרח אסיה (מלזיה, תאילנד, הפיליפינים, גינאה החדשה, אינדונזיה ועוד), מזרח מרכז אמריקה, וכן באפריקה המשוונית ובאוקיאניה. בנוסף, גם אזורים כמו חוף מדגסקר המזרחי ודרום סרי לנקה, מהווים שטחים קטנים עם אקלים משווני טרופי.
באזור החוף הצפון-מערבי של דרום אמריקה למשל, בין אקוודור לבין קוסטה ריקה, מזג האוויר זהה פחות או יותר לכל אורך השנה. במקומות אחרים, כגון בפאלמבאנג שבאינדונזיה, התקופות שבהן השמש "גבוהה" יותר והימים ארוכים יותר הן גם גשומות יותר. במקומות כמו בסיטיאוון שבמלזיה הימים הקצרים והחשוכים יותר הם גם גשומים יותר.
ישנם מספר אזורים המתאפיינים באקלים טרופי אף על פי שאינם באזור המוגדר כרצועה הטרופית. הם מצויים כמעט אך ורק בחצי הדרומי של כדור הארץ. למשל, העיר סנטוס בברזיל, מיאמי בארצות הברית ומפלי האיגואסו בברזיל, ארגנטינה ופרגוואי.
A Matter of Time
A Matter of Time (בעברית: עניין של זמן) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבלגית סנק. השיר יצא לאור ב-5 במרץ 2018, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים VRT Muziek.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הועלה לערוץ היוטיוב של תחרות הזמר של האירוויזיון ב-5 במרץ 2018. בקליפ ניתן לראות את סנק, כשהיא מצטלמת במקומות שונים. בנוסף לכך, הועלתה ליוטיוב ההופעה של סנק עם השיר, שהתקיימה בחצי הגמר הראשון של האירוויזיון.
נכון לאפריל 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-4 מיליון צפיות.
פריטטה
פְריטָּטָה (באיטלקית ובספרדית: Frittata) הוא מאכל ביצים מטוגן מהמטבח האיטלקי ומהמטבח הספרדי, הדומה לאומלט מהמטבח הצרפתי. המאכל מכיל ביצים וכן שילובים של גבינות, בשר, ירקות או פסטה.
אאוטירנוזאורים
הקבוצה הוגדרה ב-2018 והיא כוללת כיום רק שלושה סוגים שאינם טירנוזאוריים: האפלצ'יוזאורוס, הביסטהייברסור, שלעיתים נכלל במשפחת הטירנוזאוריים, והדריפטוזאורוס שנכלל במשפחת הדריפטוזאוריים. כמה מהחוקרים משייכים לקבוצה עוד סוגים כמו האלקטרוזאורוס.
פריטטה
מקור שמו של המאכל בצורת העבר של הפועל "לטגן" באיטלקית (friggere): "טיגן" = fritto, "פריטו".
תיאור המאכל
דיליה סמית' בספרה "How To Cook" מסבירה כי מדובר במאכל הדומה לאומלט הצרפתי, אולם בעוד שהאומלט הוא חביתה ממולאת סגורה, הפריטטה היא חביתה שמכילה תוספות שונות בתוכה. התוספות מוכנסות לתערובת הביצים בטרם טיגונן (בניגוד לאומלט אליו מוספת התערובת לאחר תחילת הטיגון, והוא מקופל על התערובת). בשל שיטת טיגון זו, הפריטטה מטוגנת בחום נמוך יותר, ובזמן ממושך יותר מאומלט. לאחר טיגון התחלתי נהפכת הפריטטה או מוכנסת לתנור לצורך אפיית חלקה העליון.
אאוטירנוזאורים
אלו היו טורפי-על ידועים בגודלי ענק והגדול שבהם היה הטירנוזאורוס, באורך של עד 12.8 מטר ובמשקל של מעל 7 טונות. כמו כן הוא היה בעל עוצמת נשיכה חזקה יותר משל כמעט כל יצור חי, מאפיין שעזר לו לטרוף דינוזאורים ענקיים אחרים.
פריטטה
תיאור המאכל
בשונה מהאומלט (המוגש לסועד אחד), הפריטטה גדולה יותר, ומוגשת כשהיא נפרסת כמו פשטידה ומחולקת למספר סועדים.
הפריטטה מוגשת חמה או קרה, לצד סלט ולחם.
בספרד מכונה המאכל "טורטייה תפוחי אדמה" (tortilla de patatas) ומכיל בגרסתו המסורתית ביצים ותפוחי אדמה. יש המגישים אותו בתוך כריך.
עונת 2010/2011 בליגת כדורגל נשים ראשונה
עונת 2010/2011 בליגת כדורגל נשים ראשונה הייתה העונה ה-13 של ליגות כדורגל הנשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. העונה נפתחה ב-19 באוקטובר 2010 והסתיימה ב-31 במרץ 2011.
בעונה זו הוקמה ליגת נשים שנייה ולכן הקבוצות שסיימו במקומות 1–8 בעונה הקודמת היוו את הליגה הראשונה.
הליגה הסדירה כללה 8 קבוצות, ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 7 מחזורים כל אחד - 14 מחזורים בסך הכל. לאחר מכן פוצלה הליגה לפלייאוף עליון ופלייאוף תחתון (בכל פלייאוף 4 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 3 משחקים כל אחד) שכוללים תוספת של 6 מחזורים לעונה הסדירה ובסה"כ 20 מחזורים.
אס"א תל אביב, אלופת העונה הקודמת, זכתה באליפות, והצליחה להגן על תוארה בפעם השנייה ברציפות.
הפועל עירוני ראשון לציון סיימה אחרונה וירדה לליגה השנייה אך בפועל המועדון חדל לפעול בסוף העונה והקבוצה התפרקה.
Junkies Monkeys & Donkeys
Junkies Monkeys & Donkeys (בתרגום חופשי: "מסוממים, קופים וחמורים"), נקרא גם "Jericho Jones" (כשמה של הלהקה) הוא האלבום השני של להקת הרוק הישראלית הצ'רצ'ילים (שבבריטניה שינתה את שמה ונקראה "Jericho Jones" מטעמים מסחריים) אשר יצא בשנת 1971. לאחר הצלחתו היחסית של האלבום הקודם, החליטה הלהקה לנסות את מזלה בחו"ל וחבריה עברו להתגורר באנגליה, שם הקליטו את שני האלבומים הבאים שלה.
האלבום מראה מעבר לכיוון רוק יותר "נקי" ופופולרי לתקופה, עם השפעות מהרוק הכבד, והרוק המתקדם, בניגוד לרוק הפסיכדלי המחתרתי באלבומם הקודם. זאת עקב עזיבתו של סולן הלהקה, סטן סלומון אשר היה יוצר מוביל בלהקה והחלפתו בדני שושן, אשר, ביחד עם רוב האקסלי, נהיו כותבי השירים המובילים בלהקה. בנוסף, האלבום כולל את הקאבר הראשון שהלהקה הוציאה כחלק מאלבום, (ולא כסינגל) "Time Is Now", של ריי דורסט. דורסט ולהקתו, מונגו ג'רי, אף הופיעו עם הצ'רצ'ילים כמה פעמים.
האלבום התפרסם בעוד מדינות אירופאיות אחרות והצליח יחסית. האלבום נקרא על שמו של שיר הנושא באלבום: "Junkies Monkeys & Donkeys" (שיר מספר 8).
יאניס ספנוס
יאניס ספנוס (ביוונית: Ιωάννης (Γιάννης) Σπανός; 26 ביולי 1934 – 31 באוקטובר 2019) היה מלחין יווני. בתחילת הקריירה הוא עבד כמלווה פסנתר.
ביוגרפיה
יאניס ספנוס נולד בעיר קיאטו בקורינתוס. בגיל 17 הוא עבר לאתונה והתחיל ללמוד נגינה בפסנתר. אביו רצה שהוא יהיה מדען שלח אותו למספר מדינות אירופה. בשנת 1961 יאניס ספנוס התיישב בפריז. הוא עבד במספר מקומות בגדה השמאלית ביחד עם סרז' גינסבורג וז'ולייט גרקו. בתקופה זו הוא כתב את השירים הראשונים שלו.
לאחר מספר שנים הוא חזר ליוון והיה בין הדמויות הבולטות ב"הגל החדש של יוון". בהיותו ביוון הוא המשיך לכתיבת שירים ומוזיקה לסרטים. בשנת 1971 מוזיקה שלו לסרט זכתה בפרס בפסטיבל קולנוע בסלוניקי. בסך הכל הוא כתב מוזיקה ליותר מ-20 סרטים.
בין הזמרים שביצוע את שיריו ניתן למנות ארלטה, יאניס פולופולוס, דימיטריס מיטרופאנוס ועוד.
נפטר ב-31 באוקטובר 2019.
ויקטוריה זאבס
ויקטוריה זאבס (בגרמנית: Viktoria Savs; 27 ביוני 1899 – 31 בדצמבר 1979) הייתה גרמנייה שהתחזתה לגבר, התגייסה לצבא האוסטרו-הונגרי ולחמה בשורותיו במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה
זאבס נולדה ב-27 ביוני 1899 בבאד רייכנהאל שבממלכת בוואריה. היא הייתה הבכורה מבין שלוש אחיות. הוריה נפרדו כשהייתה בת חמש, והיא עברה לגור עם אביה בעיר ארקו על גדות אגם גארדה. העיר נמצאה באותם ימים בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, וכיום נמצאת באיטליה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס אביה לצבא האוסטרו-הונגרי ושולב ביחידות הקייזרייגר. הוא לחם בחזית המזרחית, נפצע קשה בקרב גליציה ונשלח להחלים בביתו. לאחר שהחלים הוא התגייס שוב ללנדשטרום. ויקטוריה בת ה-16 לא הייתה מסוגלת להיפרד מאביה, ולפיכך החליטה להתחזות לגבר בשם "ויקטור זאבס" וניגשה ללשכת הגיוס באזור מגוריה. היא הצליחה לרמות את ועדת הגיוס המקומית, אולם לא הצליחה להתקבל ללנדשטורם, לצד אביה. תחת זאת, ב-10 ביוני 1915 היא נשלחה לגדוד שטאנדשיצן שלחם בחזית האיטלקית.
לאחר שנה בחזית האיטלקית, שלחה זאבס מכתב למפקד העליון של הצבא הארכידוכס אויגן, ובו סיפרה לו את סיפורה האמיתי וביקשה ממנו להציב אותה בגדוד בו שירת אביה. הארכידוכס התרשם מאוד מסיפורה והורה להעביר אותה לגדוד זה, שנמצא גם כן בחזית האיטלקית. הארכידוכס התנה את ההעברה בכך שזאבס תמשיך לשמור בסוד על זהותה, ופרט לכמה קצינים איש לא ידע שהיא למעשה אישה. היא לחמה בהצטיינות בחזית והראתה נכונות למלא תפקידים מסוכנים. ב-11 באפריל 1917 היא מצאה את עצמה לבדה בעורף האויב האיטלקי והצליחה להוביל בעצמה 20 שבויים איטלקים אל הקווים האוסטריים. על פעולה זו זכתה בצלב כוחות קרל ובמדליית האומץ.
ב-27 במאי 1917 היא נפגעה מפגז איטלקי ורגלה רוסקה. היא הועברה לבית חולים שדה בזיליאן, שם נאלצו הרופאים לקטוע את רגלה עד הברך. אביה כתב לשלטונות הצבא וביקש לשחרר אותה משירות פעיל. היא עזבה את הצבא ועברה לעבוד בצלב האדום עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה היא התגוררה תקופה בגרמניה, וב-1938 התיישבה בזלצבורג. היא השתתפה במספר מפגשים של ותיקי מלחמה והצטרפה למפלגה הנאצית כדי לקבל קצבת נכות טובה יותר. המפלגה עשתה בה שימוש מספר פעמים בתעמולה מקומית. היא נפטרה ב-31 בדצמבר 1979 ונקברה בבית העלמין של זלצבורג יחד עם כל המדליות שלה.
The Stage
The Stage הוא שבועון ואתר בריטי המסקר את תעשיית הבידור, ובמיוחד את עולם התיאטרון. העיתון נוסד בשנת 1880, והוא כולל חדשות, ביקורות, דעות ופרסומות, המכוונים בעיקר לעוסקים בתיאטרון ובאמנויות הבמה.
היסטוריה
העיתון היה מיזם משותף בין העורך והמייסד צ'ארלס ליונל קרסון ומנהל העסקים מוריס קומרפורד. משרדי המטה של העיתון היו מול תיאטרון דרורי ליין. קרסון, ששמו האמיתי היה ליונל קורטייר-דוטון, צוין כמייסד העיתון.
העיתון נשאר בבעלות המשפחה. עם מותו של ליונל, בנו של קרסון ב-1937, ששימש כמנהל ועורך, השליטה על העיתון עברה למשפחת קומרפורד.
הכל משנת 1995, מעניק העיתון את פרסי Stage למצוינות במשחק באדינבורו פרינג' פסטיבל.
בשנת 2004, הכותב סיימון בלומנפלד בן ה-96, הוכר על ידי גינס שיאי עולם ככותב העיתון השבועי הוותיק ביותר בעולם. כתיבתו בעיתון נמשכה עד זמן קצר לפני מותו ב-2005.
בשנת 2010, החל העיתון להעניק את פרסי The Stage. הפרסים מוענקים מדי שנה ומכירים בארגונים מצטיינים הפועלים בתיאטרון ומחוצה לו.
במאי 2019, שיתף העיתון פעולה עם קרן אנדרו לויד ובר ותיאטרון בריטניה על מנת להשיק את "Get Into Theatre", אתר המוקדש לקריירות תיאטרון.
קפטן סנטיאגו
קפטן סנטיאגו (באנגלית: Santiago of the Seas) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בהנפשה ממוחשבת, שנוצרה על ידי ניקי לופז, לסלי ואלדס וולרי וולש ואלדס. הסדרה שודרה לראשונה בניקלודיאון ב-9 באוקטובר 2020, ולאחר מכן עברה לערוץ ניק ג'וניור. ב-18 בפברואר 2021 הסדרה חודשה לעונה שנייה, ששודרה לראשונה ב-7 בינואר 2022.
בישראל הסדרה משודרת בדיבוב עברי בערוץ ניק ג'וניור החל משנת 2021.
עלילה
סדרת הרפתקאות לגיל הרך במרכזה עומד סנטיאגו, ילד בן 8 שחושף את המצפן העתיק של קאפיטן קאלברה, הפיראט הטוב של הים הגדול. בעזרת המצפן ובעזרת השותפים שלו – בן דודו תומאס, לורליי בת הים וקיקו הצפרדע, סנטיאגו יוצא למסעות בספינת הפיראטים של קאפיטן קאלברה – אל בראבו. סנטיאגו צריך להערים ולהביס את כל הפיראטים הנבזים שמאיימים על העולם ומדובר בעבודה לא פשוטה בכלל!.
מדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי דור סרוגו, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא.
יוסף יצחק קמינצקי
יוסף יצחק קמינצקי (נולד בכ"ב בסיוון תשי"א, יוני 1951) הוא יו"ר המועצה הדתית שדות דן, עורך והיסטוריון חב"די; בעבר שימש שדרן רדיו.
ביוגרפיה
נולד בכפר חב"ד לדובה וראובן קמינצקי.
למד בישיבת תומכי תמימים בלוד ובכפר חב"ד, בתשל"א נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית ב-770. בחודש אלול תשל"ד התחתן עם בתיה בת הרב שלום דובער רסקין.
בשנת תשל"ה התחיל לעבוד כמזכיר כללי ברשת בתי ספר חב"ד "רשת אוהלי יוסף יצחק", ומאוחר יותר מונה למנהל ההוצאה לאור של "הרשת" במסגרת עבודה זו הוציא לאור עשרות ספרים וחוברות וכן חומרי לימודי רב. בשנת תשנ"ה עזב את הרשת והקים הוצאת ספרים בשם "המעיין החסידי" במסגרתו כתב ספרים בהיסטוריה החב"דית, חלק מספריו תורגמו למספר שפות.
בתחילת אוגוסט 2009 עמד בראש הוועדה של ועד כפר חב"ד והגיש בקשה רשמית להנהלת יד ושם להעניק "אות חסיד אומות העולם" לוילהלם קנריס, בנימוק כי במהלך השואה הציל ממוות את האדמו"ר השישי של חסידות חב"ד עם כ-500 יהודים נוספים.
במהלך השנים ספג ביקורת נוקבת מהחוקר החסידי הרב יהושע מונדשיין, שטען כי הוא אינו מדייק בסיפורים שכתב, קמינצקי מצידו ענה כי לרב מונדשיין יש מגמה להפריך את הסיפורים שלו.
בשנת תשע"א התמנה ליושב ראש המועצה הדתית עמק לוד - שכוללת בתוכה גם את היישוב כפר חב"ד.
משפחתו
לקמינצקי חמישה בנים וארבע בנות. רבים מבניו וחתניו הם שליחי חב"ד במקומות שונים בארץ ובעולם. אחיו הוא הרב שמואל קמינצקי הרב הראשי ושליח חב"ד בדניפרו.
מחלף רוזמרין
מחלף רוזמרין הוא מחלף הממוקם בסמוך לשכונת גילה שבירושלים המחבר את כביש בגין (כביש 50) לכביש 60. מחלף רוזמרין משמש תושבים מאזור רחב הכולל את שכונות הר חומה, גילה, בית צפפה, ארנונה, תלפיות ארמון הנציב וגוש עציון. המחלף נחנך בספטמבר 2017 לאחר עבודות של כשנתיים בעלות של כ-140 מיליון ש"ח (מתוך 1.25 מיליארד ש"ח שהושקעו בכביש בגין. בחנוכת המחלף נכחו ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר התחבורה ישראל כץ. עם חנוכתו, הפך מחלף רוזמרין לעשירי בכביש בגין. הקמת המחלף בוצעה על ידי חברת מוריה.
בעתיד המחלף אמור לשמש גם את הקו הכחול של הרכבת הקלה בתהליך הרחבה בעלות 120 מיליון ש"ח.
השילוש הבלתי אפשרי
השילוש הבלתי אפשרי (באנגלית: Inconsistent / Impossible Trinity, ידוע גם בשם "השילוש הבלתי קדוש" – Unholy Trinity ו"השילוש הקדוש" – Holy Trinity) בכלכלה, הוא טרילמה – מצב שבו קיימות שלוש חלופות שיש לבחור ביניהן.
הטרילמה מתייחסת לשקלול התמורה של שלוש המטרות הבאות:
על פי המודל, כלכלה קטנה בעלת משק פתוח לסחר חוץ, אינה יכולה להשיג את שלוש המטרות הללו גם יחד ועל כן עליה לזנוח את אחת מהן לטובת קיומן של השתיים האחרות. המודל לא מכתיב אילו מבין שלוש המטרות לא תתאפשר, אלא מדגיש כי הן לא יכולות להתקיים יחד.
שער חליפין קבוע מול שער חליפין נייד
כאשר מדובר בשער חליפין קבוע, הבנק המרכזי שומר על שער החליפין ברמה מסוימת. הבנק המרכזי צריך לענות על דרישתו של הציבור למטבע חוץ על ידי התערבות בשוק מטבעות החוץ, שמובילה לתנודות ברזרבות של הבנק. כאשר מדובר בשער חליפין שאינו קבוע, שער החליפין נקבע על פי השוק. הבנק המרכזי נמנע מהתערבות בשער החליפין של המטבע ומותיר את הרזרבות של המטבע קבועות.
מדוע שלושת הגורמים אינם יכולים להתקיים יחד?
כאשר דנים באפשרות לקיומו של שיתוף פעולה מוניטרי בינלאומי, יש לזכור כי קשה להגיע למצב שבו התנאים הנחוצים לקיומו של שיתוף פעולה מוניטרי מתקיימים, וללא מאמץ מיוחד לא סביר שהם יושגו או ישומרו. זאת מפני ששלוש מטרות-העל של מדינה עומדות בפני מחויבותה של המדינה לשמר מדיניות מוניטרית משותפת.
כהן (Cohen) מסביר כי כאשר קיימת אינטגרציה בין מדינות וקיים שער חליפין קבוע, באופן רשמי או שבאופן לא רשמי, כל ניסיון להשיג אינטרסים מוניטריים פנים-מדינתיים צפוי שיגרום לחוסר איזון במאזן התשלומים של המדינה. מהלך זה יעודד זרימת הון, שתוביל לחוסר יציבות במדינה. על כן, כדי לשמור על שער חליפין קבוע, המדינה תיאלץ להגביל את תנועת ההון למדינה על ידי הגבלות על תנועת הון ומיסים, או שתיאלץ להקריב את המדיניות המוניטרית העצמאית שלה, דבר שיתבטא בקבלת החלטות משותפת עם מדינות אחרות. בסופו של תהליך המדינה תיאלץ להקריב את אחת מהמטרות הללו.
למעשה, ברוב המקרים הבררה היא בין יציבות שער החליפין לבין מדיניות אוטונומית. ניתן לדמיין את האפשרויות העומדות בפני מקבלי ההחלטות כמסודרות על ציר שמייצג את שיתוף הפעולה המוניטרי. בצד אחד של הציר תופיע אינטגרציה מוניטרית מלאה, או מטבע משותף, כאשר המשמעות היא שכל אחת מהמדינות תקריב את מדיניותה העצמאית לטובת ייצובו של המטבע. היתרון של חלופה זו היא שהיא מגבירה את ה"יעילות" של הכסף בכל אחד מתפקודיו – אמצעי חליפין מוסכם, הכסף כצובר ערך והכסף כיחידת מדידה. כך למשל, בשל העובדה שהצורך בהמרת המטבע יורד, מחירי ההמרה של המטבע יורדים.
בצד השני של הציר תופיע עצמאות מוניטרית מלאה, כאשר המדינה תוותר על יציבות בטווח הארוך של שער החליפין שלה לטובת מדיניות אוטונומית. היתרון של חלופה זו היא שהיא עשויה לשפר את היעילות של המדיניות המוניטרית ככלי להשגת המטרות המאקרו-כלכליות.
טענתו של כהן היא ששיקולי העלות-תועלת של כל מדינה משתנים לפי מיקומה על הציר. מיקומן של המדינות על הציר כתוצאה משיקולים אלו יוצרים את שיתוף הפעולה המוניטרי הרגעי שאנו רואים בפועל.
המקרה של מדינות ה-G-7
כהן טוען כי לאורך המאה ה-20 קיימות עליות ומורדות במחויבות הקולקטיבית של מדינות לשיתופי פעולה מוניטריים. כהן מביא כדוגמה לעליות והמורדות של שיתוף פעולה מוניטרי את מדינות ה־G7 (ארצות הברית, בריטניה, קנדה, צרפת, גרמניה, איטליה ויפן). כך, במהלך שנות ה-60 ושנות ה-70 המוקדמות, אפילו בזמן שמערכת ברטון וודס עמדה בפני קריסה, 7 המעצמות הכלכליות שיתפו פעולה ויצרו נכס בינלאומי – זכויות משיכה מיוחדות (SDR). אך לבסוף, מערכת ברטון וודס פורקה.
דוגמה נוספת לשיתוף פעולה היא שאפילו לפני הסכם פלאזה ב־1985, שעסק ביציבות בינלאומית של שערי החליפין, התקיימו פגישות סדירות בין שרי האוצר וראשי הבנקים המרכזיים במדינות שעסקו בתיאומי מדיניות. עם זאת, למרות שקיימת מחויבות רשמית למעקב ולמדיניות רב־צדדית, דרך פגישות קבועות של שבע המדינות (בשלב מסוים כלל הארגון גם את רוסיה והפך ל-G8), המדיניות הננקטת לעיתים על ידי מהמדינות אינה מתיישבת בקנה אחד עם שיתוף פעולה מוניטרי.
המקרה של האיחוד המוניטרי האירופי לאור השילוש הבלתי אפשרי
מקנמרה מתחילה את סקירת ההיסטוריה האירופית מראשית החלת המשטר המוניטרי הבינלאומי של ברטון וודס (1945), לאור המודל של מנדל. מערכת ברטון וודס כללה מדינות מפתח בקהילה האירופית כגון גרמניה, צרפת, הולנד, בלגיה, אנגליה ואחרות, החלה ב־1945 ונמשכה עד 1971. המערכת יוסדה כדי לאפשר למדיניות אוטונומית להתקיים במקביל לשער חליפין קבוע. הדרך היחידה להגשים את המטרה הייתה להגביל את התנועה של ההון בתוך המערכת. כך, שמערכת ברטון וודס אופיינה ככלל בכך שהמדינות היו בעלות מדיניות מוניטרית אוטונומית, שערי חליפין קבועים והיקף תנודת הון קטן..
העלייה בהיקף תנודת ההון הבינלאומית בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 שעודדו הממשלות, בין אם במעשים ובין אם לאו, השפיעה על מאמציהן של ממשלות אירופה לשמור על שער חליפין קבוע. כאשר נוצרה רצועת הניוד ב־1973, על רקע שקיעתה של מערכת ברטון וודס, משברי הנפט וסטגפלציה, תנודות ההון היו פשוט רבות מכדי לשמור על שער חליפין קבוע ומדיניות מוניטרית אוטונומית. הפשרה, בדמות רצועת הניוד, אפשרה למדינות להרחיב ולכווץ את היצע המטבע המקומי במטרה להשיג מטרות מאקרו-כלכליות אוטונומיות כגון תעסוקה מלאה וצמיחה כלכלית. עם זאת, המדינות התקשו לשמור על שער חליפין קבוע ורצועת הניוד לא הייתה יכולה לשמש עוד כבסיס לשיתוף פעולה מוניטרי רב־צדדי.
בזמן יצירתה של המערכת המוניטרית האירופית ב־1979, מדינות־מפתח בקהילה האירופית, כשבראשן צרפת, החלו להימנע מליצור מדיניות לאומית אוטונומית ובכך יצרו את הבסיס לשערי חליפין קבועים יחסיים. במונחי המודל של מנדל, המערכת המוניטרית האירופית חזרה לתקופת תקן הזהב, שבה תנודת הון הייתה קיימת במקביל לשער חליפין קבוע, אך במחיר של מדיניות מוניטרית אוטונומית.
מאז החל האיחוד המוניטרי, גברה ניידות ההון בעולם ככלל ובתוך השוק האירופי עצמו בפרט, תוך העמקה של הליברליזציה הכלכלית. בתוך כך נקבע מטבע משותף – האירו. ניתן היה לחשוב כי עם התרחבותו של היקף ניידות ההון בעולם יגבר גם האילוץ של השילוש הבלתי אפשרי, אך עם זאת מקנמרה טוענת כי האילוץ לא תקף עוד. זאת מפני שכאשר הוחלפו המטבעות המקומיים של 16 המדינות החברות בגוש האירו במטבע אחד, שיתוף הפעולה לגבי שערי החליפין של המטבעות הפך לבלתי רלוונטי. מקנמרה טוענת כי אירופה נמצאת מבחינה מבנית במצב דומה למצב שבו היא הייתה לאחר נפילתה של מערכת ברטון וודס, כך שהמדיניות המוניטרית יכולה להיות מופנית כלפי צרכים פנימיים של גוש האירו, או בהקבלה, של כל מדינה. עם זאת, ההבדל הוא ששער החליפין אינו יכול להיות מיוצב ללא מחויבות של המדינות שמכוונות לפעול ישירות למען מטרה זו. הנפילות והעליות החדות בשער האירו כנגד הדולר מצביעות על כך שמקבלי ההחלטות אינם מעוניינים לכוון את שער החליפין של האירו.
מקנמרה טוענת כי בבסיס יצירת האיחוד המוניטרי עומדת גם הסכמה רעיונית לגבי מטרות המדיניות המוניטרית. גם כהן מצטרף לטענה וגורס כי המקרה של יצירת מערכת מוניטרית אירופית מוכיח כי הקהילה האירופית לא התבססה בכינונה של המערכת על יחסים מוניטריים בלבד, אלא המאמץ המשותף לשמור על שיתוף פעולה שכזה תלוי גם בזיקה והקרבה שהמדינות חשות אחת כלפי השנייה.
בחינה אמפירית של השילוש הבלתי אפשרי
אובסטפלד, שמבו וטיילור (Obstfeld, Shambaugh and Taylor) ערכו את אחד המחקרים האמפיריים האחרונים לבדיקת תקפותה של הטרילמה על פני תקופת תקן הזהב (נשענים על נתונים עבור השנים 1870–1914), תקופת מערכת ברטון וודס (נשענים על נתונים עבור השנים 1959–1970) והתקופה שלאחר מערכת ברטון וודס (1973–2000). כדי לבדוק את ייצובו של שער החליפין במדינה, החוקרים השתמשו בשיטה – קבוע או נייד – שהייתה נהוגה במדינה דה-פקטו, ולא הסתמכו על הדיווחים לקרן המטבע העולמית של המדינות. כדי לבדוק את נכונותה של המדינה לאפשר ניוד הון, החוקרים הסתמכו על ההגבלות לתנודת הון של קרן המטבע העולמית, אך הנתונים תקפים רק לתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. כדי לבדוק אימוץ של מדיניות מוניטרית המונחית על בסיס מטרות פנים־מדינתיות, החוקרים התבססו על שערי ריבית נומינלית כמייצגים את המדיניות המוניטרית של המדינה. החוקרים מצאו הוכחות אמפיריות שתומכות בקיומו של האילוץ המכונה השילוש הבלתי אפשרי לאורך שלוש התקופות.
חנן בן ארי
חָנָן בֶּן אֲרִי (נולד ב-8 באפריל 1988, כ"א בניסן ה'תשמ"ח) הוא זמר-יוצר ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה
בן ארי נולד וגדל בקרני שומרון. אביו הוא הרצל בן-ארי, ראש מועצת קרני שומרון לשעבר. חנן בן ארי למד בבית הספר הממלכתי-דתי "ברקאי" ובישיבה התיכונית "הליכות עולם" ביישובו. הוא הושפע מוזיקלית מאביו, שהוא גם פייטן וחזן. הוא החל ליצור בגיל 13.
בגיל 17 החל ללמוד בישיבת ההסדר "מדברה כעדן", ושירת בצה"ל במסגרת ההסדר בגדוד נצח יהודה במשך שנה וארבעה חודשים. בשנת 2008 התחתן עם הדס (מ-2015, "הדסה") לבית רגב. תחילה גרו בבני ברק, ולאחר כחצי שנה עברו למשך ארבע שנים לגור ברמת עמידר, בסמוך לישיבת רמת גן, שבה למד בן ארי כאברך. בהמשך התגוררו באור יהודה. בן ארי לימד בתיכון "אדר" בפתח תקווה ושימש כסולן בלהקת החתונות "קולות". חנן ואשתו הדס היו כתבים בעלון "עולם קטן" והיו העורכים הראשונים של "עולם קטן – המגזין" (כיום: "מקום בעולם").
2013–2016: איזון
בשנת 2013 יצר עם המוזיקאים יעקב אסרף וניר רובין את המופע "מתבגרים" – מופע מוזיקלי חינוכי להורים ולמתבגרים. בשנת 2014 יצר הרקדן והכוריאוגרף שגיא עזרן ריקוד לשיר "ותיקח מרים" שבן ארי כתב וביצע עם להקת "קולות", והביצוע זכה במקום השלישי במצעד הריקודים הארצי לאותה שנה.
בדצמבר באותה השנה בן ארי הוציא לאור את הסינגל הראשון שלו, "ממך עד אליי", אשר נכנס לפלייליסט של גלגלצ, הגיע למקום הרביעי בדירוג השבועי של התחנה וזכה במקום ה-34 במצעד השנתי של התחנה לשנת תשע"ה. הסינגל יצא במסגרת אלבום הבכורה של בן ארי, "איזון", שיצא לאור בעזרת מימון המונים באתר הדסטארט בפרויקט שפעל בחודשים יולי ואוגוסט 2015. הסכום שגויס במסגרת הקמפיין היה הסכום השלישי בגובהו שגויס עבור אלבום ישראלי עד אז.
בפברואר 2016 יצא האלבום שזכה לביקורות חיוביות ואף הגיע למעמד אלבום זהב. האלבום מכיל בין השאר שירים איתם הופיע בן ארי בעבר וזכו לעיבוד מחודש. לקראת צאת האלבום, בינואר באותה שנה, הוציא בן ארי סינגל רביעי מתוך האלבום, "החיים שלנו תותים", אותו חיבר בהשראת בתו הקטנה. השיר הפך ללהיט ובן ארי העפיל לראשונה לצמרת מצעד ההשמעות ברדיו, והגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט, השיר זכה לפארודיה ב"ארץ נהדרת". בן ארי יצר בתגובה פארודיה על השיר "מתוקה מהחיים" של ארץ נהדרת. השיר זכה במקום הראשון במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ו, ובמקום החמישי במצעד של רשת ג' באותה שנה. שיר נוסף מהאלבום, "אמא אם הייתי", הגיע למקום ה-16 במצעד של גלגלצ לאותה שנה.
2016–2021: לא לבד
בדצמבר 2017 הוציא את הסינגל "מה אתה רוצה ממני" ובמרץ 2018 הוציא את הסינגל "בשורות טובות". באפריל 2018 הוציא את האלבום השני שלו "לא לבד". עם זכייתה של מכבי תל אביב בליגת ג'פניקה לעונת 2018/2019, ביצע בן ארי את שיר האליפות "צהוב עולה זה מכבי", כחידוש לשיר ששרה להקת אתניקס בעונת האליפות 1995/1996.
בפברואר 2019 הוציא את הסינגל-קליפ "אלוף העולם", שהולחן על ידי בן ארי בשיתוף נתן גושן. במאי 2019 פרסם סינגל בשם "דור", העוסק בפער הבין-דורי בסוגיות כמו אמונה ושמירת מסורת. השיר עורר תגובות מעורבות במגזר הדתי ומחוצה לו.בפברואר 2020 הוציא את הסינגל-קליפ "אם תרצי". השיר הגיע למקום השני במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ ו-ynet ובמצעד של mako לשנת תש"פ. במצעדים אלו גם נבחר כאיש השנה, יחד עם זכייה בתואר "זמר השנה" של רדיו תל אביב. בנובמבר הוציא את הסינגל-קליפ "אמן על הילדים", שהגיע היישר אל המקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט. השיר הגיע למקום התשיעי במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשפ"א.
במאי 2021 הוציא את הסינגל-קליפ "חולם כמו יוסף" אשר כתב יחד עם אחיו נריה. ב-22 עד 25 ביוני של אותה שנה הופיע לראשונה בקריירה בתיאטרון קיסריה בסדרה של 4 הופעות רצופות. בשנה זו זכה בפרס אקו"ם למחבר השנה, ושירו "אם תרצי" זכה בפרס השיר המושמע ביותר לשנת 2020. ב-6 בספטמבר 2021 זכה בתואר "זמר השנה" במצעד השירים השנתי של "כאן גימל". ב-6 בדצמבר 2021 הוציא את הסינגל-קליפ "מקום". ממוזער|שמאל|בן ארי בהופעה בדצמבר 2021
2022–2023: יש כאן יותר מזה
ב-28 במרץ 2022 היה אמור להוציא את השיר הקצבי "אלא בי" אך בעקבות פיגוע הירי בחדרה שהתרחש יום קודם, בחר לדחות את הוצאתו ובמקום זאת הוציא את השיר "בסוף זה הלחן". כתשעה חודשים לאחר מכן, ב-12 בדצמבר 2022 הוציא את השיר "אלא בי". ביוני 2022 עלה המחזמר ”אלוף העולם“ בתיאטרון אורנה פורת, שכלל את שיריו של בן־ארי. ב-26 ביוני הוציא את הסינגל-קליפ "חנניה" (מתוך הופעה חיה) שמדבר על סבו, שעל שמו הוא קרוי. ב-14 ביולי הופיע בטקס פתיחת המכביה ה-22 באצטדיון טדי בהשתתפות נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג, ראש ממשלת ישראל יאיר לפיד ונשיא ארצות הברית ג'ו ביידן וביצע מחרוזת של שלושה משיריו. ב-9 בספטמבר 2022 הוציא אלבום הופעה הנקרא Live 2022. במהלך מונדיאל 2022 התארח מספר פעמים בפודקאסט "הפודיום". ב-22 בדצמבר 2022 הוציא את הסינגל-קליפ "אלא בי".
בפברואר 2023 החל לשמש כפרזנטור של חברת אל על. ב-9 במאי 2023 הוציא את השיר "עטלף עיוור", וב-12 ביוני 2023 הוציא את האלבום "יש כאן יותר מזה".
משפחתו
דודו הוא חבר הכנסת לשעבר מיכאל בן ארי. אחיו של חנן, נריה, יצא בשאלה כשחנן היה צעיר. השניים כתבו יחד את השיר "אחים" העוסק בנושא, שאיתו הופיע חנן במסגרת המופע "מתבגרים". השיר נכלל גם באלבומו הראשון של בן ארי, שבו הוא מבצע אותו בדואט עם עברי לידר, והוא אחד משני שירים מהמופע שנכנסו לאלבום, לצד "הינדיק". לימים כתבו יחד את השיר "חולם כמו יוסף" שיצא ב-2021. בהמשך כתבו יחד מספר מן השירים הכלולים באלבומו השלישי, "יש כאן יותר מזה".
בן ארי נשוי להדסה והם מתגוררים עם שבעת ילדיהם בפרדס חנה-כרכור.
פול סמית'
פול ג'יי סמית' (באנגלית: Paul J. Smith; 30 באוקטובר 1906 – 25 בינואר 1985) היה מלחין וכנר אמריקאי הידוע בעיקר בזכות עבודתו בדיסני.
ביוגרפיה
סמית' נולד בקאלומט, מישיגן ב-30 באוקטובר 1906. אביו, ג'וזף סמית', החל ללמד אותו לנגן במגוון כלי נגינה החל בפסנתר בגיל ארבע וכינור בגיל שבע. כמו כן הוא גם ניגן בחצוצרה ובויולה, ועד גיל 12 ניגן בתוף בס עבור הלהקה העירונית. הניסיון שלו עזר לו להשיג ידע מעשי יותר על התזמורת והוא המשיך להיות מנצח בתיכון. עם סיום התיכון, הוא למד מוזיקה במכללה של איידהו מ-1923 עד 1925 לפני שהתקבל לקונסרבטוריון בוש בשיקגו, אילינוי. יכולותיו בתיאוריה ובהלחנה זיכו אותו במלגה ללימוד תורת המוזיקה בבית הספר ג'וליארד, עם זאת, לא ברור אם אי פעם פנה להזמנה זו.
סמית' בילה חלק ניכר מחייו בעבודתו בדיסני כמלחין עבור פסקולים רבים של סרטי החברה, בהנפשה ובלייב אקשן כאחד, בקולנוע ובטלוויזיה כאחד; את עבודתו בחברה הוא החל משנת 1934, הוא היה "בוגר טרי מהאוניברסיטה ומלא ברעיונות מוזיקליים", כפי שציינו האנימטורים פרנק תומאס ואולי ג'ונסטון בספרם "אשליית החיים" (1981).
משנת 1962 עד 1963, הוא הלחין מוזיקה לקומדיית המצבים "Leave It to Beaver". ב"פנטסיה" הוא אחד מעובדי האולפן שבתזמורת. הוא גם חיבר את מוזיקת הרקע לכמעט כל סרטי הסדרה "True-Life Adventures".
בשנת 1950, סמית' ואוליבר ולאס הלחינו את הפרטיטורה המוזיקלית לסרט "סינדרלה".
שותפתו ועמיתתו העיקרית של סמית' הייתה הייזל "גיל" ג'ורג', שכתבה את השיר לסרט "האור ביער" (1958) יחד איתו ולורנס ווטקין. עוד אחד ממשתפי הפעולה של סמית' היה ג'ורג' בראנס שעבד איתו במספר סרטים. סמית' זכה בפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר עם לי הרליין ונד וושינגטון עבור הסרט "פינוקיו", זו הייתה זכייתו הראשונה והיחידה באוסקר. סמית' קיבל שבע מועמדויות נוספות לאוסקר עבור "שלגיה ושבעת הגמדים", "סלודוס אמיגוס", "ניצחון באמצעות כוח אווירי", "שלושת הקבלרוס", "שירת הדרום", "סינדרלה" ו"פרי".
לאחר כשלושה עשורים מוצלחים עם אולפני וולט דיסני, בהם חיבר בין היתר מוזיקה לכמעט 70 סרטי הנפשה קצרים, סמית' פרש מהחברה בשנת 1962. הוא נפטר ב-25 בינואר 1985 בגלנדייל, קליפורניה, ממחלת אלצהיימר בהיותו בן 78. כעשור לאחר מותו, בשנת 1994, הוא קיבל את התואר אגדת דיסני.
יחסי איטליה–קוריאה הצפונית
יחסי איטליה–קוריאה הצפונית הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה האיטלקית לרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה.
היסטוריה
עד שנת 2000 נחשבה קוריאה הצפונית ביחסיה המדיניים כמדינה מבודדת. מדיניות זו השתנתה בינואר 2000 כאשר איטליה הודיעה על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים עם קוריאה הצפונית ביוזמת למברטו דיני, שר החוץ של איטליה, אשר בו בזמן שימש כמתווך מפייס בין איראן ללוב בזמן שלטון מועמר קדאפי.
נציגי קוריאה הצפונית בארגון המזון והחקלאות של האו"ם נועדו עם למברטו דיני על מנת להחיל את היחסים באופן רשמי. כינון יחסים רשמיים בין מדינה אשר חבֵרה בארגון המדינות המתועשות (G7) היה לצעד משמעותי עבור קוריאה הצפונית בזמנה.
בשנת 2017, בעקבות תוכנית הגרעין של קוריאה הצפונית, הודח שגריר קוריאה הצפונית מאיטליה.
באבל קומיקס
בָּאבַּל קומיקס (ברוסית: Комиксы Bubble) היא אחת מחברות ההוצאה לאור הגדולות ברוסיה והיא הגדולה מסוגה הפועלת בשוק חוברות הקומיקס הרוסי. החברה אחראית לפרסום דמויות גיבורי-על כמייג'ור גרום, מחסל השדים, פוריה האדומה, מטאורה ואחרים שהפכו לדמויות מוכרות בתרבות הפופולרית הרוסית מאז פרסומן.
מאוקטובר 2015 החברה מפעילה אולפני קולנוע בשם "אולפני בָּאבַּל" (Bubble Studios) האחראים להפקת סרטי קולנוע המבוססים על דמויות הקומיקס של החברה, בראשה עמד בשנותיה הראשונות, הבמאי ולדימיר בסדין. בפברואר 2017 יצא הסרט הראשון בהפקתה, סרט קצר בן 25 דקות על דמותו של מייג'ור גרום, כהכנה להפקת סרט באורך מלא שיצא לאקרנים בשנת 2021. ב־2021 החלה הפקת סדרת הטלוויזיה "פוריה" על דמותה של פוריה האדומה.
היסטוריה
Bubble Comics הוקמה לראשונה כמחלקה בחברת המדיה "News Media Holdings" בשנת 2011. מספטמבר 2012 באבל החלה בהוצאה לאור של ארבע חוברות קומיקס על ארבע דמויות הקומיקס "מייג'ור גרום", "מחסל השדים", "אינוק" ו"פוריה האדומה". מדצמבר 2013 עד פברואר 2014 יצא לאור סדרת קרוסאובר בין "אינוק" ל"מחסל השדים" תחת השם "אינוק נגד מחסל השדים". מאוקטובר 2014 יוצאות לאור שתי סדרות נוספות — "אקסליבריום" ו"מטאורה" שזכו לביקורות מעורבות. באוקטובר 2014 באבל הפכה לאחת מהשותפות המארגנות של פסטיבל "קומיקון רוסיה".
בשנת 2016 הוכרז כי חוברת הקומיקס "אקסליבריום" תצא לאור עבור שוק הקומיקס האמריקאי. בדצמבר 2016 באבל הכריזה כי כל ארבעה קווי העלילה הראשיים ("מייג'ור גרום", "מחסל השדים", "פוריה האדומה", "אינוק") של חוברות הקומיקס הסתיימו וכי היא מוציאה לאור ארבעה קווי עלילה חדשים לאותן דמויות ("איגור גרום", "מחסל השדים, חלק 2", "שומרי השלום", "בעלי הברית").
אנה היקמן
אנה לוסיה היקמן (בפורטוגזית: Ana Lúcia Hickmann; נולדה ב-1 במרץ 1981) היא דוגמנית, אשת עסקים ומנחת טלוויזיה ברזילאית.
ביוגרפיה
אנה היקמן נולדה בסנטה קרוז דו סול, ריו גראנדה דו סול, ברזיל.
היא דיגמנה עבור ויקטוריה'ס סיקרט, ניוואה, לוריאל, קליירול ובלומינגדיילס. היא הופיעה בגרסה הדרום אפריקאית של גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד והופיעה על גבי שעריהם של ווג, מארי קלייר, ו-Elle הברזיליים.
כיום היא משווקת קו ביגוד וקוסמטיקה משלה, ומנהלת אולפן צילום וסוכנות תקליטנות. היא גם מארחת-מנחה בתוכנית Hoje em Dia, המשודרת בערוץ הטלוויזיה הברזילאי Rede Record.
היקמן נכללה בעבר בספר השיאים של גינס כ"דוגמנית בעלת הרגליים הארוכות ביותר", רגליה מהמותניים לעקב נרשמו כ-48 אינץ' שהם 122 ס"מ, גובהה הוא 1.87 מ'. מאז 2002 ספר השיאים של גינס לא מעניק עוד את התואר.
בשנת 2004 היא דורגה במקום ה-47 ברשימת "100 הנשים הלוהטות" השנתית של כתב העת "מקסים".
בשנת 2005 דורגה במקום ה-85 ברשימה.
בהיותה בת 16, ב-14 בפברואר 1998, נישאה לאלֶשָנְדרִי קוֹרֵאָה, המשמש כיום גם כאמרגנה האישי. ב-7 במרץ 2014, נולד בנם הראשון.
חוות הגמלים אילת
חוות הגמלים אילת היא מתחם "נופש פעיל" עם מספר אטרקציות תיירותיות, ומשמש לקיום אירועי תרבות. הוקמה בשנת 1987 בנחל שלמה, דרומית לאילת.
החווה מציעה מסלולי טיול בנחלים הסמוכים לאילת, שכוללים ספארי גמלים, כרכרות אתונות, מסלולי רייזרים, ואירוח במאהל בסגנון בדואי. בנוסף, בחווה פועל פארק החבלים הגדול והגבוה בישראל.
בחווה מתקיימות פעילויות לבתי ספר, ואירועים פרטיים וציבוריים. מדי חודש מתקיים בחווה "שוק נבטי", במהלכו נפתחים שלושה רחובות שוק מזון בסגנון מזרחי, לצד פעילויות נוספות.
ציון חגי
ציון חגי (נולד בשנת 1950) הוא רופא ישראלי, מומחה למיילדות וגינקולוגיה במרכז הרפואי קפלן, ראש החוג למנהל מערכות בריאות במרכז האקדמי פרס ברחובות ויושב ראש ההסתדרות הרפואית בישראל.
ביוגרפיה
סיים את לימודי הרפואה בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1979-1985 התמחה בתחום המיילדות והגינקולוגיה בבית החולים סורוקה בבאר שבע. עם סיום ההתמחות נסע לארצות הברית, שם ביצע תת-התמחות בתחום רפואת האם והעובר באוניברסיטת ייל, ניו הייבן, קונטיקט.
לאחר חזרתו ארצה, בשנת 1990, מונה למנהל היחידה להריון בסיכון גבוה במרכז הרפואי קפלן ברחובות. בשנת 1996 מונה למנהל חטיבת נשים ויולדות בקפלן, תפקיד אותו מילא במשך 21 שנים, עד אפריל 2017. תחת ניהולו זכתה החטיבה פעמיים בתואר המערך המצטיין בבתי החולים של שירותי בריאות כללית בהתייחס למדדים קליניים, הוראה, פרסום מחקרים וחדשנות רפואית.
חגי פרסם מעל 100 מחקרים רפואיים מקוריים שהתפרסמו בכתבי עת ובעיתונות הבינלאומית ועיקרם עוסק בתחום רפואת האם והעובר וסיבוכי הריון בכלל ובסוכרת הריונית בפרט.
במסגרת פעילותו באיגוד המקצועי למיילדת וגינקולוגיה נבחר חגי לכהן כיו"ר החברה הישראלית לרפואת האם והעובר ואף כיהן בעברו כיו"ר החברה הישראלית לאנדוסקופיה גניקולוגית.
לאחר שמונה למנהל חטיבת נשים ויולדות נבחר לכהן גם כיו"ר ועד הרופאים במרכז הרפואי קפלן, ובתפקיד זה מכהן עד היום. בשנת 2014 נבחר לתפקיד של יו"ר ועד חטיבת הרופאים בבתי החולים של שירותי בריאות כללית, במסגרתו ייצג 14 בתי החולים מול הנהלת שירותי בריאות כללית.
חגי משמש גם כמנהל החינוך הרפואי במרכז הרפואי קפלן, ובמסגרת זו אחראי על ההתמחות והסטאז' בכלל בית החולים.
במאי 2018, לאחר שהוסכם כמועמד יחיד, נבחר ליו"ר הר"י בלא שיוצבו מתמודדים מולו, ונכנס לתפקיד זה ב-1 באוקטובר 2018.
במרץ 2020, עם הכניסה למשבר הקורונה, הוביל פרופ' חגי את המשא ומתן עם הממשלה על הסכם קיבוצי זמני, שאיפשר את המעבר למשמרות עבודה של 12 שעות מבלי לפגוע בשכר הרופאים.
במאי אותה שנה, עם הירידה במספר החולים והסימנים שמעידים על חזרה לשגרה, ניצל פרופ' חגי את הסכם הקורונה כדי לקדם פיילוט לבדיקת משמעות קיצור משך התורנות במרכז הרפואי שיבא. במקביל, הנחה פרופ' חגי להקים את הוועדה העליונה לבחינת מתכונת עבודת הרופאים ואופי התורנויות בבית החולים, שתדון בין היתר בקיצור משך התורנות של רופאים מתמחים, העומד כיום על 26 שעות.
חיים אישיים
חגי הוא תושב רחובות, נשוי ואב לשלושה וסב לארבעה נכדים.
אריומיים
אַרְיוֹמִיִּים (שם מדעי: Ariommatidae) היא משפחת דגי גרם מסדרת הדקראים הקרובים לכפחניים ובתוכה סוג יחיד - אַרְיוֹמָה (Ariomma) בו 9 מינים.
דגים אלה חיים במים עמוקים לאורך המדף היבשתי בכל האוקיינוסים, בדרך כלל הרחק מהחופים, והם בעלי גוף כסוף עד שחור בעל קוצי סנפיר לאורך גופם וחלק אחורי המזכיר גוף של צניניות. המין אריומה קצרת-סנפיר (Ariomma brevimanum) יכול להגיע לאורך 80 סנטימטרים, אך רוב המינים מגיעים לאורך 20–30 סנטימטרים בלבד. הם בעלי ראש מוגבה ופיותיהם קטנים, והם ניזונים מיצורים החיים על הקרקעית ומדגים קטנים.
חלק ממינים אלה מהווים דגי מאכל מסחריים.
למה (שיר של מאיה אברהם)
"למה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מאיה אברהם. את השיר הוציאה לאור ביוני 2007 חברת התקליטים הליקון, והוא נכלל כרצועה השישית באלבום הבכורה של הזמרת רק רצית אהבה. ב-19 ביולי 2007 נכנס למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג' במקום ה-18. ב-9 באוגוסט השמיני – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-6 בספטמבר יצא מהדירוג לאחר שבעה שבועות רצופים.
הערות שוליים
קט:סינגלים בהוצאת הליקון
ג'פרי אמהרסט, ברון אמהרסט הראשון
ג'פרי אמהרסט, ברון אמהרסט הראשון (באנגלית: Jeffery Amherst, 1st Baron Amherst; 29 בינואר 1717 – 3 באוגוסט 1797) היה קצין בצבא הבריטי בדרגת פילדמרשל והמפקד העליון של הכוחות בין השנים 1778–1782 ופעם נוספת בין השנים 1793–1795. נודע בעיקר אודות פיקודו לאורך מלחמת שבע השנים, במהלכה פיקד על ההגנה על נסיכות הבוחר מהנובר ומאוחר יותר היה בעל חשיבות מרכזית בכיבוש מצודת לואיסבורג ומונטריאול בלואיזיאנה הצרפתית.
קורות חייו
ג'פרי אמהרסט נולד בסבנואק, קנט, ממלכת בריטניה הגדולה, בשנת 1717. אביו היה עורך דין ואמו עקרת בית. אמהרסט למד באקדמיה צבאית וסופך למשמר הגרנדירים הבריטי בשנת 1731. ג'פרי נבחר להיות המשנה של ג'ון ליגוניר, רוזן ליגוניר הראשון והשתתף בקרב דטינגן במהלך מלחמת הירושה האוסטרית.
במהלך מלחמת שבע השנים, בהמלצתו של ליגוניר בחר ויליאם פיט האב בג'פרי לשמש מפקד הכוחות בקנדה הבריטית בשנת 1758. בכוח של 14,000 איש ג'פרי הטיל מצור וכבש את מצודת לואיסבורג במסגרת המלחמות הבין-קולוניאליות בין בריטניה לצרפת. על פיקודו הוא קודם לפיקוד ראשי במושבות הבריטיות באמריקה הצפונית.
אמהרסט עזב את אמריקה הצפונית בנובמבר 1763 ושב לבריטניה הגדולה. ג'פרי נקרא חזרה מכיוון שטיפולו במרד פומטיאק נגד אינדיאנים עורר ביקורת. לאמהרסט ניתן תואר של אביר בשנת 1761. אמהרסט סירב לקחת חלק במאבק נגד מלחמת העצמאות של ארצות הברית. נוצר למענו תואר האצולה הברון אמהרסט בשנת 1776 והוא הועלה לדרגת פילדמרשל בשנת 1796.
לקראת סוף שנות השבעים הוא הועלה לדרגת המפקד העליון של הכוחות ונותר בתפקיד זה עד שנת 1782. עקב פריצתן של מלחמות המהפכה הצרפתית והצטרפותה של בריטניה לקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה, ראש-ממשלת בריטניה, ויליאם פיט הבן, מינה את אמהרסט בפעם השנייה לתפקיד המפקד העליון של הכוחות. אמהרסט נותר בתפקיד עד שנת 1795, עת הוחלף בידי הנסיך פרדריק, דוכס יורק ואלבני. אמהרסט הקים את המוניטין שלו במערכות באמריקה הצפונית, והוא חייב הרבה מהתקדמותו המאוחרת להצלחתו במהלך מלחמת שבע השנים.
אפטרונוטיים
אפטרונוטיים (שם מדעי: Apteronotidae) היא משפחה של דגי חשמל מהסדרה דגי-חשמל טרופיים החיים במימי אמריקה הדרומית ובפנמה באזורים טרופיים. רוב המינים הם שוכני נהרות עמוקים מעל 5 מטרים בדרך כלל. אחרים חיים על קרקעית בוצית באזורים רדודים יותר.
המאפיין העיקרי שלהם הוא היותם דגי חשמל בעלי איברים היכולים ליצור שדה חשמלי ולקלוט איתו את סביבתם ואת טרפם הכולל דגים קטנים, רכיכות וחרקי מים. דגים אלה בעלי סנפירים רכים וגופם עגלגל ורירי. עם זאת בשונה ממינים אחרים ממשפחתם הם בעלי סנפירי זנב ובעלי "רעמה" קצרה המורכבת מעור מעל גבם. הם משתמשים באיברי החשמל כדי לקלוט את סביבתם מאחר שעיניהם קטנות מאוד והם בעלי חוטם ארוך דמוי-חדק. דגים אלה גם נושמי אוויר.
אורכם של דגים אלה בין 15 ל-60 ס"מ. בכמה מינים ישנה דו-צורתיות זוויגית בה הנקבות גדולות מהזכרים במעט.
שלמה שטרנברג
שלמה צבי שטרנברג (נהגה: סטרנברג; באנגלית: Shlomo Zvi Sternberg; נולד ב-1936) הוא מתמטיקאי אמריקאי. נודע בעבודותיו בגאומטריה, בעיקר בתאוריית לי וגאומטריה סימפלקטית.
ביוגרפיה
ב-1955 השלים את הדוקטורט שלו באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בהנחיית אורל וינטנר. הוא המשיך לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת ניו יורק (1956–1957) ואוניברסיטת שיקגו (1957–1959) אז הצטרף למחלקה למתמטיקה באוניברסיטת הרווארד שבה שימש כמרצה עד 2017, מאז הוא פרופסור אמריטוס במוסד זה.
שטרנברג הוא מתמיטקאי עטור תארים, חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים מאז 1969, חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית מאז 1986 וחבר בעוד אגודות מדעיות נחשבות.
שטרנברג הוא יהודי אורתודוקסי ורב. הרב הרשל שכטר מישיבה יוניברסיטי תיאר אותו כ"גאון גדול ב'לימוד' ובמתמטיקה". הוא היה בין המתמטיקאים שהפריכו את הנחותיו המתמטיות של הספר "הצופן התנ"כי" מאת מייקל דרוזנין, שהניחו את היסוד לאחת הטכניקות של דילוגי אותיות בתורה. ומילא תפקיד גם בדיונים בדבר כשרותו של דג החרב.
פטר סיירטו
פטר סיירטו (בהונגרית: Szijjártó Péter) הוא פוליטיקאי הונגרי המכהן כשר החוץ של הונגריה מ-2014. לפי מדד ההשפעה של אתר החדשות ההונגרי Napi.hu, היה סיירטו אחד מ-10 האנשים המשפיעים ביותר בהונגריה בשנת 2020.
ביוגרפיה
סיירטו נשוי לסילביה ולהם שני ילדים.
ערמון (סוג)
ערמון הוא סוג של פרי נשיר הגדל, אף הוא, על עצי ערמון שבמשפחת עצי האשור. הפרי מצוי באקלים הממוזג שבהמסיפרה הצפונית. שמו של הערמון באנגלית, Chestnut כולל בתוכו את המילה האנגלית "nut" המתייחסית לאגוז. הפרי הדומה ערמונית הסוסים איננו מגיע מהסדרה "ערמון", חרף הדמיון ביניהם. יתר על כן, ערמונית הסוסים רעילה לבני אדם. באותה מידה, הערמון איננו קשור לערמון המים ולמינים אחרים באותה המשפחה.
מינים
הערמון משויך למשפחת האלוניים, משפחה הכוללת גם את המין אלון והמין אשור. ארבעת המינים הנפוצים מוכרים כערמון אירופי, אמריקאי, יפני וסיני.
הטקסונומיה של הערמון אמריקאי הוא לא לגמרי פתורה, במיוחד בין המינים ozarkensisו C. pumila, שהם לפעמים נחשבים לכמה מינים. יש גם ערמון אחר, Castanea alabamensis, שאולי שהם המינים שלו.
אטימולוגיה
המילה באנגלית לערמון ("chestnut") נגזרת מהמונח "chesten nut" באנגלית עתיקה, שמקורו בצרפתית עתיקה במילה chastain (בצרפתית מודרנית, châtaigne). המילה הצרפתית הגיעה מן מהמילה הלטינית Castanea (שהיא גם השם המדעי של העץ), אשר מקורה ביוונית עתיקה במילה κάστανον (ערמון מתוק). מקור אפשרי למילה היוונית היא העיר העתיקה קסטניה שבחבל תסליה. עם זאת, העיר קיבלה כנראה את שמה מהעצים הגדלים סביבה. באזור האקלים המזרח-תיכוני, עצי ערמונים נדירים יותר ביוון משום שאדמת הגיר שם לא תורמת לגידול העצים. אחרים סבורים כי השם מקורו בשם היווני Sardis glans (בלוט סרדיס) - סרדיס היא בירתה של לידיה שבאסיה הקטנה, משם הפרי התפשט.
השם "ערמון" נזכר במקרא, אך כנראה הכוונה שם היא לעץ הדולב, שכן ערמון הוא שם נרדף לעץ דולב. עם זאת, הרלב"ג בביאורו על המקרא שם, כותב כי "ערמון הוא עץ עושה ערמונים", כפי הלשון בזמננו.
תיאור
עצי הערמונים הם בעלי קצב צמיחה מתון (עבור עץ הערמון הסיני) עד לצמיחה מהירה עבור מיני ערמונים אמריקאים ואירופים. הגבהים הבוגרים שלהם משתנים מהמינים הקטנים ביותר של צ'ינקאפינים, ועד לענק היערות האמריקאים בעבר, C. dentata שיכל להגיע לגובה של 60 מטר. בין הקצוות הללו נמצא הערמון היפני (C. crenata) בגובה ממוצע של 10 מטר, אחריו הערמון הסיני (C. mollissima) בגובה של כ-15 מטר, ולאחר מכן הערמון האירופי (C. sativa) בסביבות 20 מטר.
תוצרת ערמונים
בשנת 2020, הייצור העולמי של ערמונים מתורבתים עמד על 2,322 טון, בראשות סין עם 75% מהכלל (טבלה). ספרד ובוליביה היו גם יצרניות משמעותיות.