cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גיא חבר
מאמצי החיפוש
בפברואר 2023 חודשו החיפושים ורוקן מאגר מים באזור הסמוך למקום בו נראה לאחרונה, בתחתיתו נמצאו פרטי לבוש שנבדקו, אך לא עלו ממצאים רלוונטיים.
סיראנו דה ברז'ראק (מחזה)
סיראנו דה ברז'ראק (בצרפתית: Cyrano de Bergerac) הוא מחזה מחורז שכתב אדמון רוסטאן בשנת 1897.
תקציר העלילה
המחזה עוסק בסיראנו, חייל בצבא צרפת המצטיין בסיף. סיראנו הוא משורר בחסד עליון, פיו מפיק מרגליות ונפשו האצילית ניחנה במעלות המתאימות לנסיכים ואבירי לב. בסתר ליבו מאוהב סיראנו ברוקסן, דודניתו. כיוון שהוא בוש בחוטמו הארוך, מעולם לא גילה לה את אשר בליבו.
אל הפלוגה של סיראנו מצטרף כריסטיאן, חייל צעיר ויפה תואר. כריסטיאן מאוהב אף הוא ברוקסן היפהפייה, שמעוניינת בו ומצפה לקבל ממנו מכתב אהבה. הואיל ושפתו של כריסטיאן דלה, סיראנו מציע לכתוב עבורו את המכתב. כך מקרב סיראנו בין רוקסן וכריסטיאן.
באחד הלילות נעמד כריסטיאן מתחת למרפסתה של רוקסן, כך שרק את צלליתו היא רואה, ומבין השיחים מביע סיראנו מילות אהבה לחלל האוויר היישר לאוזניה של רוקסן. כריסטיאן אינו יודע שסיראנו מאוהב ברוקסן. למעשה סיראנו מבטא את רגשותיו האמיתיים כלפי רוקסן.
בין השלושה נוצר משולש אהבה, ושניהם - סיראנו וכריסטיאן - יוצרים יחד מאהב מושלם, אדם יפה מבחוץ ומבפנים. רוקסן וכריסטיאן נישאים, ובתגובה שולח הרוזן דה-גיש (המאוהב אף הוא ברוקסן) את הפלוגה אל המלחמה. רוקסן משביעה את כריסטיאן שיכתוב לה. סיראנו מקיים את ההבטחה תוך סיכון חייו. המכתבים מרגשים את רוקסן ויום אחד היא מופיעה בשדה הקרב. רוקסן מתוודה בפני כריסטיאן שתחילה התאהבה בו רק בשל מראהו ואילו עתה היא אוהבת בעיקר את אישיותו. דבריה מטלטלים את כריסטיאן. הוא מבקש מסיראנו לספר לרוקסן את האמת על המכתבים. סיראנו מהסס, ובינתיים כריסטיאן נופל בקרב.
כעבור 15 שנה רוקסן ממשיכה להתאבל על כריסטיאן. בעודו על ערש דווי מקריא סיראנו באוזני רוקסן את מכתבו האחרון של כריסטיאן. רוקסן מזהה את הקול ומבינה שסיראנו הוא זה שדיבר אליה תחת המרפסת באותו לילה, ולמעשה הוא עומד מאחורי כל המכתבים. ברגעיו האחרונים נושא סיראנו מונולוג בו הוא מביע את גאוותו על כך שנשאר נאמן לעצמו ולא התפשר בשביל להצליח.
עיבודים לקולנוע (רשימה חלקית)
במשך השנים נוצרו עשרות עיבודים קולנועיים למחזה, בהם סרטים תקופתיים, שהם עיבודים ישירים לטקסט המקורי, כמו גם סרטים מודרניים, שתסריטאיהם נכתבו בהשראת המחזה.
נבחרת האנטילים ההולנדיים בכדורגל
נבחרת האנטילים ההולנדיים בכדורגל, הייתה נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת האנטילים ההולנדיים שפעלה בין השנים 1958 ו-2010. הגוף שפיקח על הנבחרת הלאומית ועל הכדורגל במדינה נקרא התאחדות הכדורגל של האנטילים ההולנדיים שהייתה חברה בפיפ"א ו-CONCACAF.
משחקה הבינלאומי הראשון של הנבחרת היה בשנת 1934 תחת השם קוראסאו. בשנת 1948 שונה שם המדינה מהטריטוריה של קורסאו להאנטילים ההולנדיים, אך הנבחרת הלאומית המשיכה להשתמש בשם קורסאו עד 1958.
בשנת 1986, פרשה ארובה מן המדינה ולפיכך לא יוצגה עוד על ידי ההתאחדות והקימה התאחדות משלה. בשנת 2010, עם פירוקה של המדינה לישויות מדיניות שונות חדלו ההתאחדות והנבחרת הלאומית של האנטילים ההולנדיים להתקיים. נבחרת קוראסאו בכדורגל ירשה אותה כחברה בפיפ"א ואילו סנט מארטן ובונייר הקימו התאחדויות ונבחרות לאומיות, אך טרם התקבלו כחברות בפיפ"א.
כל גביעי הזהב של CONCACAF
サッカーオランダ領アンティル代表
קארל שורן
שורן התעניין בהבנה המדעית של משחק השחמט, והתמודד רבות עם בן דורו לודוויג בלדו שהיה מטובי השחמטאים בעולם בעת ההיא.
אסטרונומיה חוץ-גלקטית
אסטרונומיה חוץ-גלקטית היא ענף של האסטרונומיה העוסק בעצמים מחוץ לגלקסיית שביל החלב - חקר כל העצמים האסטרונומיים שאינם מכוסים על ידי האסטרונומיה הגלקטית.
כמה מהנושאים הרלוונטיים כוללים:
אסטרונומיה חוץ-גלקטית כוללת גם פיתוח טכניקות תצפית שונות, מאחר שלשיטה האופטית הישירה יש מגבלות בטווח ובבהירות. השיטות השונות שבהם אפשר לראות עצמים רחוקים ביותר הן הגברה באמצעות עידוש כבידתי, שימוש בתצפיות עקיפות על השתנות בתנועתם של גופים סביב עצם משוער, שימוש בגלי רדיו או קרינת רנטגן ועוד.
ליסה ג'רארד
ליסה ג'רארד (אנגלית: Lisa Gerrard; נולדה ב-12 באפריל 1961 במלבורן) היא מוזיקאית, זמרת ומלחינה אוסטרלית שזכתה לפרסום בינלאומי לאחר שהייתה חברה בדד קן דאנס עם ברנדן פרי.
ג'רארד זכורה בעיקר בשל קול הקונטראלטו (אלט), ובזכות יכולת הנגינה שלה ביָאנְגצִ'ין (סינית: 揚琴)-	ציתר טרפזי בעל מגוון מיתרים אשר מקישים עליהם באמצעות פטישי במבוק). הקריירה שלה החלה ב-1981 והיא הייתה מעורבת במגוון פרויקטים מוזיקליים. ג'רארד זכתה בפרס גלובוס הזהב והייתה מועמדת לזכייה בפרס אוסקר בזכות השתתפותה בסרט "גלדיאטור" שבו עבדה ביחד עם הנס צימר.
מלחמת טרויה
מלחמת טרויה היא אחד המיתוסים העיקריים במיתולוגיה היוונית, המתאר מלחמה שהתרחשה על פי המשוער בשנים 1184–1193 לפנה"ס ובה התאחדו עמי יוון (האכאים) כנגד העיר טרויה. המלחמה הסתיימה בניצחונם של האכאים ובחורבן העיר.
חריצת גורלה של טרויה
על-פי המיתוס, המלך ליאומדון, אביו של המלך פריאום, שלט בטרויה במשך 10 שנים. באותה עת, מנתה העיר 150 אלף איש וליאומדון שם לו למטרה להפוך את טרויה לעיר גדולה וחשובה. ליאומדון ביקש לתעל את העובדה שטרויה חלשה על מיצרי הדרדנל, ולהפוך אותה למרכז מסחרי ולהשית מכס על נתיבי המסחר באזור. באיזשהו שלב, בעקבות עונש שהושת על האל פוסידון, זה הופיע בפני המלך ליאומדון בדמות בן אדם והציג עצמו כ"בנאי", והציע לבנות לטרויה חומות עוצמתיות וגדולות, שיקיפו את כל תחומי העיר ולא ניתן יהיה לפרוץ אותן, אך זאת במחיר כלכלי כבד שעלה עד כדי 50% מעושרה של העיר. הבנאי הבטיח, ולמעשה ניבא, כי "החומות לעולם לא ייהרסו בידי כח עוין" (הסיפא של הנבואה עתידה לשחק תפקיד בנפילת החומה בסופו של דבר). הבנאי הדגיש לליאומדון את החשיבות של החומות, כאשר אמנם כעת העיר נהנית משלום ושגשוג, אך בעתיד העיר עלולה להיות בסכנה מפני כובש זר.
על-פי המסופר במיתוס, הבנייה הייתה מהירה במיוחד. נראה היה כי בכל יום קם לו מתחם חדש בחומה, ובתוך שנה הוקמה חומה אדירה בעוצמתה ובה שלושה שערים, כזו שברגיל נדרשות עשרות שנים להשלימה. הבנאי הגיע לליאומדון, שהיה עסוק בסכסוך מול סוחר יווני, ונמנע אפילו מלגשת לבחון את החומות, והסתפק בהבטחת הבנאיכי אלה שפירות ו"עולם לא יהרסו על ידי כוח עוין". למרות שהחומות היו איתנות והושלמו במהרה, הסכום ששולם לבנאי חרג מהעיקרון לפיו חוזים יש לקיים, והיה נמוך משמעותית, וזאת על-בסיס תירוצים חשבונאיים שונים ודרישה לתשלומים נלווים מהבנאי. הבנאי נתן לליאומדון הזדמנות לתקן את המשגה שלו, אך ליאומדון, שהיה שנוא בעולם הקדום ונודע כמלך כילאי ובעל יד קפוצה תמידית, עמד על שלו. כתוצאה מכך, הבטיח פוסידון לנקום בעיר טרויה ולהבטיח את מפלתה.
בהמשך, עשה ליאומדון טעות דומה מול הגיבור הרקולס, אך בניגוד לפוסידון, זה הגיש את נקמתו בו במקום, ורצח את המלך, אשתו וילדיו, לבד מילד אחד, לימים המלך פיראום. בעקבות המאורע, פריאום בחר ללכת בדרך שונה מאביו, ובנה לעצמו מוניטין כמלך הוגן ונבון. פריאום תואר גם כירא שמים, והקים מקדשים לכל האלים והקריב להם קורבנות תדיר. בתקופת שלטונו, העיר שגשגה, ולפריאום היו 50 בנים ו-60 בנות.
יום אחד, אשתו הראשונה והאהובה של המלך פריאום החלה לקבל אותות מבשרי רעות בדמות ביעותי ליל חוזרים. המלכה מיאנה לגלות את תוכן הסיוט בתחילה, אך זה חזר ושב לילה אחר לילה. על-פי התפיסה המשתקפת במיתוס, משמעותם של ביעותי הליל הייתה שמדובר באות מבשר רעות מן האלים.
לאחר תקופה ובה נדדה שנת המלכה, מצא המלך לנכון לכנס את דיירי הארמון ולדרוש את גילוי תוכן הסיוט בצו מלכותי שדין הפרתו מיתה. הקובה ניאותה לגלות את תוכן הסיוט, והסבירה כי בחלומה היא יולדת בן. הסובבים חשו תחושת הקלה, שכן חשבו בטעות שהסיוט של המלכה נובע מעצם חווית הלידה, אלא שהמלכה הוסיפה כי הבן שנולד לה הופך בכל חלימה מחדש מתינוק בריא ללפיד בוער, ולא משנה עד כמה היא מתאמצת ללדת אותו, הלפיד אינו יוצא מגופה, ובסופו של דבר מעלה אותה באש ומכלה את גופה.
המלך זימן את אנשי הדת, ולאחר מספר ימים ובדיקת אותות באמצעות ציפורים, אלה היו תמימי דעים שמשמעות הסיוט היא שהמלכה עתידה ללדת בן זכר, שאם יותר לו להמשיך ולחיות, יביא לחורבנה של העיר. המלכה מיאנה לקבל את גזר הדין וביקשה לפקפק בדברי אנשי הדת, אך המלך הבין שהוא ניצב בבעיה.
בעייתו של המלך הייתה כפולה. מצד אחד, אלמלא יומת הילד, העיר תעלה בלהבות. מנגד, בניגוד לשאר המזרח הקדום, בטרויה המתת ילדים או הקרבתם נחשבה לחטא חמור כלפי האלים. בסופו של דבר, החלטתו הייתה לשלוח אדם אחר שמלאכתו ציד לחצות את גבול האזור המיושב אל שטחי המרעה בהם שוהים רק הרועים, להמיתו, ולהביא את ליבו כהוכחה לביצוע המשימה. לקראת ביצוע המעשה, הציד התחרט, ונמנע מלבצע את המעשה, ובמקום זה, השאיר את הילד בגפו, וזה אומץ על-ידי רועה צאן שעבר בסביבה. אביו המאמץ בחר לקרוא לילד "פאריס", וגידל אותו כרועה צאן באזור הר אידה, בלי שהשניים יודעים שפאריס הוא נסיך מן העיר טרויה.
לפי גירסאות אחרות, פאריס גודל תחילה על-ידי דובה או כוחות על טבעיים אחרים.
חתונתם של תטיס ופלאוס
זאוס התקין את חתונתם של פלאוס, מלך בן תמותה, ותטיס, נימפה. בחתונה נכחו בני אדם ואלים בערבוביה. החתונה נכפתה על תטיס, שלא רצתה בפלאוס כלל, ומחתה על כך. הסיבה לנישואים הכפויים היו שזאוס חשש מנבואה לפיה בנה של תטיס יהיה חזק יותר מאביו. ברקע הדברים, זאוס עצמו ירש את המלוכה באמצעות רצח אביו, שבתורו רצח את אביו וחוזר חלילה. ההנחה של זאוס הייתה שנישואין לבן תמותה תנטרל את האיום של בנה העתידי של תטיס כליל. מוטיבציה זו לא גולתה למשתתפים בחתונה.
פלאוס ניסה להתחמק מקבלת המתנה, וטען בפניה כי הוא "שמח שקיבלה את ההזמנה" (שלא נשלחה), וכי אין צורך במתנה, שכן נוכחותה היא המתנה האמתית. זאוס הסביר לפלאוס כי כשאל נותן לאדם מתנה, על האדם לקבלה ואין לו ברירה. עם חשיפת המתנה, ביקש פלאוס מזאוס שיסביר לו את הכתוב. פלאוס לא הבין מדוע קיבל מתנה זו, אך זאוס הבהיר שעליו להעביר את התפוח ליפה מכולן, ככתוב בו.
פלאוס הבין מיד את הפוטנציאל הנפיץ של ה"מתנה", ובמהלך הנתפס כמימוש של תבונה פוליטית ניסה לתת אותה לכלתו, אלא שהאלות הרה, אתנה ואפרודיטה תבעו כל אחת מהן את הזכות לקבל את התפוח.
לפי גירסה אחרת, הגיעה למסיבה בהיחבא והטילה על שולחן תפוח עשוי זהב שהיה כתוב עליו "ליפה מכולן", במטרה להסית את האלות להתחיל ויכוח בנוגע למי הכי ראויה.
על-מנת להתמודד עם תביעותיהן הסותרות של האלות, ניסה פלאוס להעביר את הצרה לזאוס. זאוס בתורו, חשב תחילה לצאת מהסיבוך באמצעות מתן התפוח להרה, שאף שלא הייתה היפה מכולן, הייתה אשתו - ומתן התפוח יכול היה להסתיים בשלום. אלא שזאוס תיעב את הרה, נוכח חילוקי דעות שהיו ביניהם בשל פריצותו המינית של זאוס. למרות לבטיו, זאוס התכוון לתת את התפוח להרה ולסיים את הקונפליקט. ואולם אפרודיטה בחרה לפתות את זאוס על-מנת שזה ייתן לה את התפוח. הפיתוי כמעט שעבד, אלא שבתו של זאוס אתנה תבעה אף היא את התפוח, וזאוס מצא לנכון להעביר את ההכרעה לפאריס, נסיך מן העיר טרויה (שבאותה עת חי כרועה צאן באזור הר אידה).
משפט פאריס
כיוון שהלנה הייתה האישה היפה בעולם, היו לה מחזרים רבים. כדי לשמור על שלום ביניהם, אודיסאוס גרם להם להבטיח להגן על הנישואים של הלנה עם מי שהיא תתחתן בסופו של דבר. היא בחרה במנלאוס, וכאשר פאריס חטף אותה, כאשר הגיע בספינה שנבנתה בידי פרקלוס (בגרסה אחרת - הלנה התאהבה בפאריס ועזבה איתו מרצונה), כל יוון התקיפה את טרויה, וכך פרצה מלחמת טרויה.
המלחמה
האפוס המתאר את המלחמה הוא האיליאדה של הומרוס, אך סיפור הסוס הטרויאני כלל לא מופיע שם, אלא מוזכר כבדרך אגב בשיר השמיני של האודיסיאה של הומרוס (שורות 492–495), המספר את סיפור חזרתו של אודיסאוס, אחד מגיבורי המלחמה, לאיתקה.
סיפורי הקרב מתארים בעיקר את ניצחונותיהם והפסדיהם של מלכי יוון ללוחמי טרויה ובני בריתם, בין השאר דו-קרב בין הקטור נסיך טרויה לבין אכילס היווני, שמצליח להרוג את הקטור.
סיפור נוסף הקשור למיתוס של מלחמת טרויה הוא מות אכילס, עקב פגיעה בנקודת תורפתו היחידה, עקבו. מסיפור זה לקוח הביטוי עקב אכילס. גם סיפור זה אינו מופיע באיליאדה.
סרטים פופולריים אחדים הציגו את האפוס הקלאסי, וכן ב-1998 יצא הרומן ההיסטורי "שירתה של טרויה" מאת קולין מקאלוג, שמתוארת בו המלחמה. העילה למלחמה הייתה חטיפתה של הלנה אשת מנלאוס מספרטה בידי פאריס, מבני מלך טרויה. על פי הסיפור, לאחר כ-10 שנות מצור הצליחו לבסוף כוחות הקואליציה היוונית לנצח את הטרויאנים, בזכות השימוש בתחבולה של החדרת לוחמים לתוך העיר בתוך פסל סוס ענק שהוגש לטרויה כמתנה. עשר שנות המלחמה לא התמקדו רק במצור על טרויה אלא בניתוק טרויה מבעלות בריתה באסיה הקטנה. מכיוון שבשדה הקרב לא הצליחו היוונים ובראשם אגממנון מלך מיקנה להשיג הכרעה החליטו לנקוט תחבולה פרי מוחו של אודיסאוס. צבאם התחבא ורק מעט לוחמים נותרו מוסתרים בסוס מעץ שהיה לכאורה מתנה לפיוס האלים. באישון לילה יצאו הלוחמים מן הסוס ופתחו את השערים לצבא הנכנס וטרויה נחרבה עד היסוד. תחבולה מעין זו קרויה מאז סוס טרויאני.
החפירות הארכאולוגיות בעקבות טרויה ותוצאותיהן
עד שנת 1870 נחשבה מלחמת טרויה לאגדה בלבד, אך בחפירות ארכאולוגיות שערך היינריך שלימן התגלו שרידי העיר החרבה. שלימן החל את מפעלו בגבעת היסרליק, באסיה הקטנה, ליד מיצר הדרדנלים, אשר לפי המסורת היה המקום שבו שכנה טרויה. החפירות של שלימן אישרו את ההשערה, שהיה קיים במקום יישוב בתקופת הברונזה. אך נתברר, כי באתר זה התקיימו, בזה אחר זה, לא פחות מתשעה יישובים, אשר חלקם נהרסו על ידי רעידות אדמה, חלקם על ידי שרפה וחלקם אולי על ידי כיבוש.
בסך הכל, אפשר לומר שנמצאו שם שלבים מקבילים להתפתחות שהייתה ביוון באותה תקופה. על העיר עברו תהפוכות שונות, תקופות של פריחה ועושר רב, ותקופות של ירידה וצמצום. השכבה שזוהתה כמתאימה למלחמה המתוארת אצל הומרוס היא זאת המכונה Troy VIIa. שכבה זאת אינה מייצגת את העיר הגדולה ביותר שצמחה במקום, אף לא את היישוב האחרון שהיה שם. אך היא הייתה מבצר חזק, שנהרס בבירור על ידי שרפה בזמן מסוים סביב שנת 1200 לפנה"ס, דבר המקורב לתאריכים שנקבעו לעלילה המתוארת בשירת הומרוס. מצד אחר, שכבה אחרת של שרידי העיר אינה יכולה לבוא בחשבון לקשרים עם העולם האכאי-מיקני. גם ממצאי החפירות בטרויה וביוון של הרבע האחרונה במאה ה-20 - שאמנם עוררו תקוות כי נמצאו עדויות על מהימנות תיאורי הומרוס - התבדו. השרידים של טרויה הם עלובים בהשוואה לעיר המפוארת, אשר אליבא דהומרוס האכאים באו לכבוש.
הדעה המקובלת בימינו על רוב החוקרים היא, כי יש בדברי הומרוס הד למאורעות שקרו בסוף התקופה המיקנית, ממש ערב נפילתה של תרבות זו במשבר תקופת הברונזה המאוחרת. המסורת הועברה בעל פה, במשך תקופה ארוכה, שנמשכה יותר מ-400 שנה, ועל כן טבעי הדבר, שהיא השתנתה הרבה: נכנסו לתוכה פרטים מרובים מכל תקופות ההתהוות של היצירות, ואין אפשרות לקבוע אם פרט כלשהו שייך לתקופה המיקנית. מיעוטם של החוקרים גורסים, לעומת זאת, שהמסורת היא מעיקרה אגדה ושאין ללמוד ממנה דבר בעל משמעות היסטורית.
מלחמת טרויה בטקסטים חתיים
תעודות שנשתמרו מתקופת שלטונו של חתושיליש הראשון (1620-1650 לפני הספירה), מעידות על הקשר בין החתים לבין וילושה - איליון, היא טרויה של הומרוס, כבר במאה ה-17 לפנה"ס. בין חתושיליש לבין מלך וילושה, אלכשנדו (אלכסנדר, כשם בנו של פריאמוס) נחתם חוזה-ברית, ואלכשנדו התחייב לשמור אמונים למלך החתי. וילושה נשארה תחת חסותם של החתים, פרט לתקופות קצרות שבהן מרדה, עד לנפילת האימפריה החתית, במאה ה-12 לפני הספירה. פרופ' איתמר זינגר, חוקר תרבות החתים, כותב בספרו 'החתים ותרבותם': "רבים סוברים שהמסורת המשתקפת באיליאדה מושתתת על המציאות הקדומה שבה מערב אנטוליה בכלל, ואיליוס/טרויה בפרט, היו לזירת התמודדות בין החתים במזרח למיקנים (אחיאוה בתעודות החתיות) במערב. חיזוק להשערה זו ניתן למצוא בשמו של שליט טרויה, אלכשנדו, וגם בשמו של אחד מאלי העיר, אפליונה, שאינו אלא גרסה מוקדמת של שם האל היווני אפולו".
הארי מקניש
הנרי מקניש (באנגלית: Harry McNish 11 בספטמבר 1874 - 24 בספטמבר 1930), שנודע בדרך כלל כהארי מקניש או בכינוי החיבה שלו צ'יפי, היה הנגר במשלחת הטראנס אנטארקטית האימפריאלית של סר ארנסט שקלטון , בשנים 1914–1917. הוא היה אחראי לחלק גדול מן העבודה, שהצילה את חיי הצוות כשספינתם, אנדיורנס נמחצה בין גושי הקרח, שכלאו אותה בים ודל. הוא תיקן והכשיר את סירת ההצלה "ג'יימס קיירד", כדי שארנסט שקלטון ועמו חמישה אנשי צוות (כולל מקניש) יוכלו לצאת למסע של מאות מילין להביא עזרה וחילוץ לשאר אנשי הצוות, שנשארו על אי הפיל.
חייו
הארי "צ'יפי" מקניש נולד ב-1874 בפורט גלאזגו, סקוטלנד. הוא גדל במשפחה גדולה, כילד השלישי מבין אחד-עשר ילדים. אביו היה סנדלר אומן. מקניש היה סוציאליסט בלב ובנפש, חבר בכנסייה החופשית המאוחדת של סקוטלנד, וסלד מניבולי פה. הוא נישא שלוש פעמים: ב-1895 לג'סי סמית, שמתה בפברואר 1898; באותה שנה לאלן טימותי, שמתה בדצמבר 1904; ולבסוף לליזי ליטלג'ון, ב-1907.
"אנדיורנס"
המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית הציבה לה כמטרה, להיות הראשונה שתחצה את יבשת אנטארקטיקה מצדה האחד אל צדה האחר. מקניש נמשך כנראה אל המודעה של שקלטון לגיוס אנשים למשלחת (אף כי קיימים ספקות בשאלה, אם המודעה התפרסמה בכלל ברבים).
בגיל 40, היה מקניש אחד המבוגרים ביותר בצוות ה"אנדיורנס" (אם כי שקלטון היה מבוגר ממנו בשבעה חודשים). הוא סבל מטחורים ומשיגרון ברגליו. הוא נחשב למוזר ומחוספס מהו בדרכיו, אך זכה גם לכבוד רב כנגר - פרנק וורסלי, רב החובל של "אנדיורנס", מדבר עליו כ"נגר ספינות נהדר". עם זאת, הסקוטי עם מקטרתו העשנה היה האדם היחיד, ששקלטון "לא היה בטוח לגביו לחלוטין". המבטא הסקוטי שלו תואר כחורק כמו "חוטי מתכת של כבל פרום".
במשך השלב הראשוני של המסע לאנטארקטיקה מבואנוס איירס עסק מקניש בשורה של משימות שגרתיות. הוא עבד על הדוגית "ננסי אנדיורנס"; התקין שידת מגירות קטנה לשקלטון, מדפי דגימות לביולוג הרברט קלארק ותיבות מכשירים ללאונרד האסי, המטאורולוג. הוא הציב מחיצות רוח להגן על ההגאי ובנה סיפון-דמה, שנמתח מסיפון הירכתיים אל חדר המפות לספק כיסוי לעודפי הפחם, שהספינה לקחה לדרך. הוא תפקד גם כספר הספינה. ככל שה"אנדיורנס" נדחקה אל תוך הקרח הדחוס של ים ודל, כן קשתה יותר ויותר מלאכת הניווט. מקניש בנה מגדל איתות עשוי עץ בגובה 1.80 מ' על הגשר, כדי שהקצין המנווט יוכל להעביר הוראות להגאי, ובמה קטנה מעל הירכתיים, כדי שאפשר יהיה להשגיח על המדחף ולהרחיק אותו מן הקרח הכבד.
כשהספינה נלכדה בקרח הדחוס, נדרש מקניש לבנות מחסה זמני, ומשהתברר שגורלה של הספינה נחרץ, היה עליו להכניס שינויים במזחלות לצורך המסע על פני הקרח אל המים הפתוחים. הוא הקים מבנה שם סעדו אנשי הצוות את ארוחותיהם (מקום שזכה לכינוי "ריץ"), ותאים שבהם יכלו לישון. גם אלה זכו לכינויים משלהם; מקניש חלק את "מנוחת יורדי הים" עם אלפרד צ'יתאם, הקצין השלישי. בעזרת הצוות, בנה מלונות לכלבים על הסיפון העליון. אחרי שה"אנדיורנס" נכלאה בקרח והאנשים עשו את ימיהם על גבי הקרח, הקים מקניש עמודי-שער ומשחקי כדורגל היו לעיסוק יום-יומי לאנשים. כדי למלא את הזמן בשעות הערב, הצטרף מקניש לפרנק ויילד, טום קרין, ג'יימס מק אילרוי, פרנק וורסלי ושקלטון במשחקי פוקר בחדר הצוות.
על הקרח
כשמקניש עמד על המשמר באחד הלילות, כשהצוות חנה על הקרח, ניתק חלק קטן של מצוף הקרח ומקניש ניצל רק הודות להתערבות המהירה של אנשי המשמרת הבאה, שזרקו אליו חבל ובכך איפשרו לו לקפוץ חזרה לאזור בטוח. שקלטון דיווח, שמקניש הזכיר בקור-רוח את הצלתו בעור שיניו למחרת היום, אחרי שסדקים נוספים נבעו בקרח. לאחר אובדן ה"אנדיורנס" לא הייתה ברירה אלא לירות במיסיס צ'יפי, החתול (שנחשב תחילה בטעות לחתולה ומכאן שמו), שמקניש הביא עמו לאונייה, משום שהיה ברור שהוא לא ישרוד בתנאים הקשים, שאילצו את האנשים לבחור רק במי שיכול לתרום להישרדותם הם. גורל דומה נגזר גם על גורי הכלבים, שהיו צעירים מדי לגרירת המזחלות. מקניש לא סלח מעולם לשקלטון על מתן ההוראה.
כריסטופר פייק
כריסטופר פייק (באנגלית: Christopher Pike) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים". הוא גולם לראשונה על ידי השחקן ג'פרי הנטר בפרק הפיילוט הראשון של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", ששמו "The Cage" (שנת 1964), כקפטן ספינת החלל אנטרפרייז. הפיילוט נדחה, ובמהלך התפתחותו של הפיילוט השני הדמות הושלכה, כאשר האנטר החליט שהוא לא רוצה להמשיך עם הסדרה. שון קני מגלם את פייק בקטעים חדשים שצולמו עבור הפרק הכפול "The Menagerie" (שנת 1966), שגם עושה שימוש מחדש בחומר המקורי של "The Cage" בהשתתפותו של האנטר. בסרט הקולנוע "סטארטרק" (2009), בבימויו של ג'יי ג'יי אברהמס, ובסרט ההמשך האויב בתוכנו - סטארטרק (2013) גילם את דמותו ברוס גרינווד. החל משנת 2019 מגלם את הדמות השחקן אנסון מאונט, תחילה בסדרות "מסע בין כוכבים: דיסקברי" ו"מסע בין כוכבים: מסעות קצרים", והחל משנת 2022 כדמות הראשית בסדרה "מסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשונים".
הארי מקניש
על הקרח
מקניש סבל מטחורים ומגעגועים הביתה כמעט מראשית המסע, ולאחר אובדן הספינה, הלך תסכולו וגבר. הוא פרק את רגשותיו ביומנו, ושם לו למטרה את התבטאויותיהם של חבריו לאוהל:
כריסטופר פייק
תיאור הדמות
מעט מאוד ידוע על חייו האישיים של כריסטופר פייק. על פי דיאלוג בפרק "The Cage", הוא מהעיר מוהאבי, קליפורניה שעל פני כדור הארץ וכי בעבר היה בבעלותו סוס "טנגו".
הארי מקניש
על הקרח
מקניש הציע לבנות ספינה קטנה יותר מהריסות האונייה, אך הצעתו נדחתה ושקלטון החליט תחת זאת להתקדם על פני הקרח אל מים פתוחים אגב גרירת שלוש סירות ההצלה של ה"אנדיורנס". מלאי המצרכים החל להצטמצמצם, והצוות החל לסבול רעב. מקניש מציין, שהיה מעשן עד לבחילה בניסיון להשקיט את צביטות הרעב ואף כי הצטער מעומק לבו על הצורך להרוג את הכלבים, שמח לאכול את בשרם וציין את טיב טעמו, לאחר תקופה ממושכת של אכילת בשר של כלבי-ים.
כריסטופר פייק
תיאור הדמות
עד לשנת 2019 פייק היה הקפטן הידוע הראשון של ספינת החלל "USS אנטרפרייז NCC-1701" בקאנון של מסע בין כוכבים אשר נראה על המסך בסדרות הלייב אקשן. עם זאת, על פי "מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה", קפטן רוברט אפריל קדם לפייק, כך גם על פי ספרים, וחומרים מודפסים אחרים, של "מסע בין כוכבים". פייק התקבע בקאנון כקפטן השני בפרק Brother בסדרה "דיסקברי", כשבאחת הסצנות מופיע על מסך המחשב שמו של אפריל כקפטן הראשון של האנטרפרייז.
אלישיב בן יהויקים
אלישיב בן יהויקים הוא דמות מקראית, כיהן ככהן גדול בימיו של נחמיה. היה מבוניה הראשונים של חומת ירושלים. מקורב לסנבלט וממתנגדיו של נחמיה. לפי יוסף בן מתתיהו ירש את מקומו של אביו יהויקים לאחר מותו.
ייחוסו
על פי המסופר בספר נחמיה (פרק יב) נמנה אלישיב מזרע יהושע בן יהוצדק:, ובהמשך הפסוקים.
תפקידו
אלישיב היה כהן בימי נחמיה, הוא נזכר לראשונה ב. מבוניה הראשונים של חומת ירושלים. אלישיב ואחיו הכוהנים בנו את שער הצאן, היחידי שקודש ושני מגדלים, לפי הכתוב בספר נחמיה ג'. בוני החומה בנו את הקטע מול ביתם וביתו של אלישיב נזכר ברשימה בקטע המזרחי של החומה.
על ידי קשרי חתונה היה מקורב לסנבלט ממתנגדי נחמיה. כאשר נחמיה חזר לפרס, אלישיב נתן לטוביה העמוני לשכה בבית המקדש השני. כאשר חזר נחמיה מפרס גירש את בנו של אלישיב והוציא את הכלים שהוכנסו.
נחמיה מזכיר את אלישיב פעמים בסיום הספר בהקשרים שליליים. ב נאמר כי "אֶלְיָשִׁיב הַכֹּהֵן, נָתוּן בְּלִשְׁכַּת בֵּית-אֱלֹהֵינוּ". נראה כי את המילה "נָתוּן" יש להבין כמו בתרגום המקרא ללטינית הוולגטה כ"מופקד על".
בשם אלישיב באה לידי ביטוי השאיפה לגאולה. השם אלישיב היה שכיח בקרב משפחות הכהונה ואין מן הנמנע, שניתן לכהנים זוטרים.
כריסטופר פייק
The Cage
בינתיים, האנטרפרייז נמצאת בדרכה אל מושבת וגה כדי להשאיר שם מספר אנשי צוות פצועים, כאשר היא מקבלת קריאת מצוקה מספינת החלל "קולומביה" (Columbia), אשר נחשבת לאבודה בחלל מזה כ-18 שנים. פייק מוביל את ספינתו אל כוכב הלכת טאלוס 4, על מנת להציל את השורדים.
אלישיב בן יהויקים
הקשרים לבית טוביה
אלישיב העמיד לטוביה העמוני לשכה. נראה כי הגדרתו ב כ'קרוב לטוביה' היא קרבה משפחתית. הלשכה שניתנה לטוביה, היא לשכת האוצר. כאשר נחמיה חוזר מפרס הוא מגרש את טוביה ומטהר את הלשכות. המחבר המקראי אינו מוסר פרטים מדוע גורש טוביה מהלשכה, אך כמופקד על לשכה היה טוביה כנראה, אחראי על איסוף תרומות למקדש. להפקדתו של טוביה על הלשכה היו שתי מטרות, האחת מדינית, כי נוכחותו בבית המקדש מיסדה את היחסים בין ישראל לבני ישראל שישבו בעבר הירדן. המטרה השנייה הייתה כלכלית גרידא. בעצם המצאו בתפקיד הקשור בתרומות יכול היה טוביה להעביר משכורת גדולה יותר לכוהנים בכלל ולאלישיב בפרט.
הארי מקניש
על הקרח
בראשית פברואר, אחרי שהרוח והסחף קירבו אליהם את המצוף שעליו נמצא מחנה האוקיינוס, החליט שקלטון לשלוח 18 אנשים להביא את הסירה שנותרה מאחור, ה"סטאנסקומב וילס" ולצרפה ל"ג'יימס קיירד" ול"דאדלי דוקר". ההחלטה שימחה את וורסלי, שלא ראה דרך להציל 28 אנשים בשתי סירות בלבד.
כריסטופר פייק
The Cage
פייק לומד במהרה כי כולם, מלבד אחד מהניצולים, הם אשליות שנוצרו על ידי הטאלוסיאנים כדי לפתות את אנשי צוות האנטרפרייז אל כוכבם טאלוס 4. הטאלוסיאנים עושים כל מאמץ על מנת לספק פנטזיות מיניות, אשר הם מקווים ימצאו חן בעייני פייק, תוך שהם משתמשים בווינה (Vina), ניצולת הקולומביה היחידה והאמיתית, כמושא תשוקה. זמן קצר לאחר שפייק מצליח להימלט מהכלא שלו, בעזרתם של הקצינה הראשונה שלו מספר אחת והשליש ג'יי.מ. קולט, הטאלוסיאנים חושפים בפני פייק את המראה האמיתי של וינה - כאישה מבוגרת ומעוותת. הטאלוסיאנים הצילו את חייה לאחר התרסקות הקולומביה, אך לא היה להם את המידע הנדרש על מנת לתקן את גוף האדם. פייק מבקש מהטאלוסיאנים לשחזר את אשליית היופי של וינה והאנטרפרייז עוזבת את טאלוס 4.
הארי מקניש
ההפלגה אל אי הפיל
לבסוף, לאחר חודשים של חיי תלאות, רעב, קור ורטיבות על הקרח, בהמתנה נואשת לפתיחת נתיב מים להפלגה, קרה הדבר שציפו לו והם הספיקו לעלות לסירות ולהתרחק מן המצוף המתפרק. מכאן ואילך נאבקו בסכנות הים הפתוח, ואחר הדברים שהציל אותם היו ההגבהות שהוסיף מקניש לדפנות הסירות. לאחר מאבק נורא באיתני הטבע, הגיעו לבסוף כל שלוש הסירות אל אי הפיל כשכל האנשים עודם בחיים, אם כי חולים, פצועים ומותשים. לאחר זמן מה באי הפיל היה ברור לשקלטון ולאנשיו, שקבוצה מן הפליטים תיאלץ להפליג אל ג'ורג'יה הדרומית להזעיק עזרה לחילוץ הנותרים. בקבוצת השישה שגובשה להפלגה רבת-הסכנות נכלל גם מקניש, על אף גילו המבוגר, הן משום ששקלטון חשש מאופיו הקשה אם יישאר להמתנה הממושכת באי הפיל, והן משום שמומחיותו המיוחדת תהיה דרשה להם במקרה שה"ג'יימס קיירד" תינזק במסעה. שקלטון ביקש מלשפץ ולשפר את ה"ג'יימס קיירד" כמיטב יכולתו, ובמשך שלושה ימים עשה מקניש נפלאות. הוא, מרסטון ומקלאוד השתמשו במגלשיים של אחת המזחלות לבניית מסגרת לסוכך מאולתר על סיפון הסירה. בצאתם לדרך, ב-24 באפריל, הייתה רוחם מרוממת ומקניש כתב, "רטובים לגמרי, אבל מאושרים עד הגג"
כריסטופר פייק
מסע בין כוכבים: דיסקברי
בסדרה „מסע בין כוכבים: דיסקברי”, בפרק „בחר את כאבך” מופיע לראשונה שמו של פייק במסד הנתונים של הצי כאחד מהקפטנים המעוטרים ביותר נכון לשנה 2256, לצידם של ג׳ונתן ארצ׳ר, מת׳יו דקר, פיליפה ג׳ורג׳יו ורוברט אפריל. בסופו של הפרק „יד מושטת” ספינת החלל דיסקברי קולטת אות מצוקה מספינת החלל אנטרפרייז בפיקודו של קפטן פייק.
הארי מקניש
ההפלגה אל אי הפיל
אחרי הפלגה של קרוב לשבועיים, רצופה קשיים וסכנות שלא ייאמנו, הגיעו לבסוף לג'ורג'יה הדרומית ב-10 במאי 1916, המומים, מותשים ובעיקר צמאים עד מוות. ראשון מעשיהם היה לשתות מפלג המים שפכפך על החוף, ואחר לישון. מקניש כתב, "לא היה לנו כל כך נוח זה חמישה שבועות. אכלנו שלושה גוזלים ואלבטרוס בוגר אחד לארוחת צהריים, וחצי ליטר מרק בשר, שהביס בקלות כל מרק עוף שטעמתי בחיים. בדיוק חשבתי, מה החברים [באי אלפנט] היו חושבים אם היו טועמים אוכל כזה." ובהמשך ב-14 במאי, כתב, "טיפסתי היום לראש הגבעה ונשכבתי על העשב. זה הזכיר לי את הימים בבית, כשהייתי יושב על הגבעה ומסתכל מלמעלה על הים." שקלטון התכונן למסע אל פנים האי, מעבר להר, ומקניש עקר 48 ברגים מגוף ה"קיירד' ונעץ שמונה ברגים בכל אחד ממגפיהם של שלושת המטפסים המיועדים, שלא היו מצוידים כל עיקר לטיפוס הרים. לפני היציאה לדרך מינה שקלטון את מקניש לאחראי על קבוצת הנותרים על החוף וכתב ביומנו של מקניש הוראות עד שובו ולמקרה שלא יצליח לחזור ולחלצם.
כריסטופר פייק
מסע בין כוכבים: דיסקברי
בעונה השנייה של הסדרה הופך פייק, בגילומו של אנסון מאונט לדמות ראשית בסדרה. פייק מגיע לספינת החלל דיסקברי בתור מפקד זמני בעוד האנטרפרייז נמצאת בתיקונים במטרה לקחת אותה למסע לאיתור סימני אנרגיה שהופיעו לפתע והמפוזרים ברחבי הגלקסיה. בהמשך הדרך משלב פייק כוחות עם מייקל ברנהאם במטרה לנסות יחדיו להבין מה קרה לספוק, אחיה המאומץ של ברנהאם וקצין המדע של האנטרפרייז תחת פיקודו של פייק. בהמשך העונה, בפרק "Through the Valley of Shadows", אוחז פייק בגביש זמן ונחשף לעתיד הצפון לו, כפי שנראה על המסך בפרק "The Menagerie" מהסדרה המקורית. אף על פי שהוא מקבל את ההזדמנות לוותר על הגביש, ובכך לאפשר לעצמו להימנע מהעתיד שנראה לו, הוא מחליט לקחת את הגביש במטרה להציל את הגלקסיה כולה, כשהוא מקבע בכך את גורלו.
הארי מקניש
ההפלגה אל אי הפיל
אחרי חצייה מפרכת והרת סכנות, כשכל ציודם כולל חבל באורך 15 מטר וקרדום קרח, הגיעו שלושת המטפסים, שקלטון, טום קרין ופרנק וורסלי אל תחנת ציידי הלווייתנים בעברו האחר של האי, שם התקבלו תחילה ברתיעה מהופעתם המבעיתה ואחר, כשהזדהו, בדמעות שמחה. עוד באותו לילה יצא וורסלי בספינה "סמסון" לחלץ את שלושת חברי הקבוצה הנותרים מן החוף. השלושה לא זיהו אותו בתחילה, מאחר שצורתו השתנתה כליל לאחר רחצה, גילוח, תספורת והחלפת בגדים. כשהגיעו לבסוף אל תחנת ציידי הלווייתנים, עם "ג'יימס קיירד" על הסיפון, לא ידעה התרגשותם של הנורווגים גבולות. הם לא הניחו לניצולי "אנדיורנס" לגעת בסירה, וכולם התחרו על הכבוד לעזור בפריקתה מעל הספינה.
כריסטופר פייק
מסע בין כוכבים: מסעות קצרים
בעונה השנייה של הסדרה "מסעות קצרים" הוקדשו שלושת הפרקים הראשונים (מתוך שישה בסך הכל בעונה) להרפתקותיהם של צוות ה"אנטרפרייז" בפיקודו של פייק.
הארי מקניש
המשך חייו, דברי זיכרון ורשומות
אחרי המשלחת חזק מקניש לצי הסוחר ועבד על אוניות שונות. תכופות קבל על כאב מתמיד בעצמותיו עקב התנאים ששררו במסע ב"ג'יימס קיירד"; סופר, שלפעמים סירב ללחוץ ידיים בגלל הכאב. הוא התגרש מליזי ליטלג'ון ב-2 במרץ 1918, לאחר שהכיר את בת-זוגו החדשה, אגנס מרטינדייל. למקניש היה בן בשם טום ולמרטינדייל הייתה בת בשם ננסי. אף כי היא מוזכרת פעמים רבות ביומנו של מקניש, נראה שהוא לא היה אביה של ננסי. בסך הכל עשה 23 שנים בצי הסוחר לאורך חייו, אבל בסופו של דבר קיבל משרה קבועה בחברת השייט של ניו זילנד. לאחר חמש הפלגות לניו זילנד, עקר לשם בשנת 1925 כשהוא משאיר מאחור את אשתו ואת כל כלי הנגרות שלו. הוא עבד על הרציף בולינגטון עד שפציעה הביאה לסיום הקריירה שלו. חסר-כל, היה ישן בסככות על הרציף תחת ברזנט ומוצא את מחייתו במגביות חודשיות שערכו עובדי המבדוק. נמצא לו מקום בבית המחסה אוהירו, אבל בריאותו המשיכה להתדרדר והוא מת ב-24 בספטמבר 1930 בבית החולים בוולינגטון. הוא נקבר בבית הקברות קארורי בוולינגטון ב-26 בספטמבר 1930, בטקס מלא של הצי; אוניית הצי "דנידין", (שהייתה במקרה בנמל אותו זמן) שלחה שנים-עשר איש לכיתת ירי כבוד ולשמונה נושאי הארון. עם זאת, קברו נשאר ללא ציון למשך קרוב לשלושים שנים. החברה האנטארקטית של ניו זילנד (NZAC) הקימה מצבה ב-10 במאי 1959. ב-2001 דווח, שהקבר עזוב ומוקף בעשבים, אבל ב-2004 נוקה הקבר והחברה האנטארקטית של ניו זילנד הניחה פסל ארד בגודל טבעי של חתולו האהוב של מקניש, מיסיס צ'יפי על המצבה. נכדו, טום, סבור, שמחווה זו הייתה משמעותית בעיני מקניש יותר מקבלת מדליית הקוטב.
כריסטופר פייק
מסע בין כוכבים: מסעות קצרים
בשני הפרקים הראשונים, "Q&A" ו-"The Trouble with Edward" הופיע פייק בתפקידים קטנים בסוף ובתחילת הפרק בהתאמה. בפרק השלישי, Ask Not מופיע פייק בתפקיד ראשי בפרק כולו, כאסיר של צוערת ששומרת עליו לאחר שהואשם במרד. בסוף הפרק מתברר שמדובר היה בבחינה פסיכולוגית שעברה הצוערת במטרה לבחון את נאמנותה לצי הכוכבים.
מסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשונים
במהלך הסדרה "מסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשונים" מוצגת התקופה בה פיקד פייק על ה"אנטרפרייז" החל מעונתה השנייה של הסדרה "דיסקברי", כלומר, אחרי האירועים המתרחשים בפרק "The Cage", ולפני תקופת הסדרה המקורית, והאירועים המתרחשים בפרק "The Menagerie". בתקופה זו מפקד פייק על ה"אנטרפרייז" תוך שהוא מודע לעתידו העגום. בתחילת הסדרה מנסה פייק לפרוש מחייו כקפטן בצי הכוכבים, אך לבסוף מחליט לחזור ולפקד על ה"אנטרפרייז". במהלך עונתה הראשונה של הסדרה, ובעיקר לאחר ביקור מבן דמותו העתידי (בפרק העשירי בעונה, "A Quality of Mercy") הוא מבין שעליו לקבל את גורלו, כפי שנקבע מראש, ולא לנסות ולהציל את עצמו או את שני הילדים (לימים - צוערים) שלא יצליח להציל בתאונה שתתרחש, מאחר שהתוצאות במקרה כזה יהיו הרות אסון לגלקסיה כולה.
הארי מקניש
המשך חייו, דברי זיכרון ורשומות
ב-1958 קרא הסקר הבריטי של אנטארקטיקה אי קטן על שמו, "אי מקניש", השוכן בכניסה למפרץ המלך האקון, ג'ורג'יה הדרומית. ב-18 באוקטובר 2006 הוסר הלוט מעל שלט קיר סגלגל המנציח את הישגיו בספריית פורט גלאזגו בעיר הולדתו ובמועד מוקדם יותר באותה שנה היה מקניש נושא תערוכה במוזיאון וגלריית אמנות מקלין בגרינוק. יומניו שמורים בספריית אלכסנדר טרנבול בוולינגטון, ניו זילנד.
כריסטופר פייק
The Menagerie
בנקודת זמן מסוימת, טרם האירועים המתרחשים בפרק "The Menagerie", פייק מקודם לתפקיד מפקד צי . הוא נפצע באורח קשה, בזמן שהציל מספר צוערים במהלך אימון, וכתוצאה מחשיפה לקרינת דלתא נותר משותק, אילם ומצולק, תלוי בכסא גלגלים המופעל על ידי גלי המוח. האמצעי היחיד שלו לתקשורת הוא נורה המוצבת במרכז הכיסא שלו: הבהוב אחד משמעותו "כן", ושני הבהובים מציינים "לא".
הארי מקניש
מדליית הקוטב
יהיה אשר יהיה הסיפור האמיתי של המרד על הקרח, לא וורסלי ולא מקניש הזכירו את התקרית בכתביהם. שקלטון השמיט אותו לגמרי מספרו "South", הדין וחשבון שכתב על המשלחת, והתייחס אליו רק בעקיפין ביומנו: "הכל עובדים יפה פרט לנגר. לעולם לא אשכח אותו בימים אלה של מתח ומצוקה." התקרית נרשמה ביומן הספינה, אבל הרישום נמחק במהלך המסע הימי ב"ג'יימס קיירד", הודות להתרשמותו של שקלטון מ"אומץ הלב וכוח הסבל" של הנגר. אף על פי כן, שמו של מקניש הופיע ברשימה של ארבעת האנשים שלא הומלצו לקבלת מדליית הקוטב במכתב ששלח שקלטון בשובו. מקלין סבר, שאין הצדקה למניעת המדליה.
כריסטופר פייק
The Menagerie
בפרק "The Menagerie", האנטרפרייז, כעת תחת פיקודו של קפטן ג'יימס ט' קירק, מגיעה אל תחנת חלל 11. ספוק, ששירת תחת פיקודו של פייק במשך "11 שנים, 4 חודשים ו-5 ימים", עושה סידורים חשאיים על מנת לקחת את פייק בחזרה אל טאלוס 4, אף על פי שהגעה לכוכב זה היא עבירה פלילית, היחידה בצי הכוכבים שהעונש עליה הוא מוות. ספוק מועמד למשפט צבאי, כאשר הראיות המוצגות במהלך ההליכים כוללת קטעים מצולמים מתוך הפרק "The Cage". בסיומו של הפרק הכפול, פייק מתאחד עם וינה, כאשר שניהם תחת האשליה שבריאותם מושלמת.
אזכורים נוספים
פייק מוזכר בפרק "Mirror, Mirror": על פי דיווחים, גרסת יקום המראה של קפטן קירק התנקשה בחייו של פייק, על מנת שקירק יקודם לתפקיד קפטן האנטרפרייז.
הארי מקניש
מדליית הקוטב
מקלין סבר, ששקלטון הושפע בהחלטתו זו מוורסלי, שבינו לבין מקניש שררה עוינות הדדית, ואשר נלווה אל שקלטון בחזרה מאנטארקטיקה. חברים במכון סקוט לחקר הקוטב, החברה האנטארקטית של ניו זילנד וקרוליין אלכסנדר, מחברת "אנדיורנס", מתחו ביקורת על החלטתו של שקלטון למנוע את אות ההוקרה ממקניש, ומערכה מתנהלת להענקת המדליה למקניש לאחר מותו.
כריסטופר פייק
אזכורים נוספים
התייחסות קצרה לפייק מתרחשת בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", בפרק "Tears of the Prophets", בו לקפטן בנג'מין סיסקו מוענקת "מדליית גבורה על שם כריסטופר פייק" על מעשיו והישגיו במהלך מלחמת הפדרציה-דומיניון.
בסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא", בפרק "The Most Toys", השם "פייק" נראה בקצרה על צידה של מעבורת חלל, אותה לוטננט-קומנדר דאטה מתכוון להטיס, בתחילת הפרק.
סטארטרק (2009)
דמותו של קפטן פייק משתתפת בסרט הקולנוע "סטארטרק" משנת 2009, הפעם בגילומו של ברוס גרינווד.
בסרט אתחול זה, שמתקיים בציר זמן קלווין, ולא בציר הזמן הראשי של הזיכיון, פייק מעודד את ג'יימס ט' קירק הצעיר (כריס פיין) ללכת בדרכו של אביו, ומאתגר אותו להתגייס לצי הכוכבים. פייק הוא הקפטן הראשון של האנטרפרייז, עם קירק על הסיפון. פייק נלקח בשבי על ידי נירו, קפטן רומולאני, ועונה לצורך הגשת מידע על מערכות ההגנה של כדור הארץ. מאוחר יותר הוא מחולץ על ידי קירק וספוק. בסוף הסרט, פייק מקודם לדרגת אדמירל. בסצנת הסיום של הסרט הוא מופיע בכיסא גלגלים. במציאות החלופית המופיעה בסדרת סרטים זו הוא מסוגל לדבר ולהשתמש בפלג גופו העליון, בניגוד למוצג בפרק "The Menagerie", ופייק מוותר בגאווה על פיקוד האנטרפרייז לטובת קפטן קירק, בזמן שהוא מתאושש מהפציעה.
גרינווד חזר לגלם את תפקידו של פייק בשנת 2013, בסרט "האויב בתוכנו - סטארטרק".
דאף 33
דאף 33 (בהולנדית: DAF 33), היא מכונית משפחתית קטנה, 2 דלתות, שיוצרה בהולנד על ידי יצרנית הרכב דאף, (ראשי התיבות שלה: "מפעל המכוניות של דורן" – Doorne’s Automobiel Fabrieken), אשר יוצרה בין השנים 1974–1967.
היסטוריה
דאף ידועה כמפעל המייצר משאיות, אבל משנת 1958 עד שנת 1975 ייצרה כלי רכב משפחתיים קטנים. בין הרכבים שייצרה : דאף 600, דאף דאפפודיל, דאף 30, דאף 33, דאף 44, דאף 45, דאף 46 ודאף 68. בשנת 1967 פיתחה את ה"דאף 55", עם מנוע מקורר מים, 4 צילינדרים 1,108 סמ"ק. מעצב המכוניות של דאף היה ג'ובאני מיקולטי, שעיצב מספר עצום של אבות־טיפוס.
בדצמבר 1972 יצרנית הרכב וולוו צברה נתח של 33 אחוזים מ- DAF, ובמאי 1975 עם השתלטות השוודים על דאף, נעלם השם דאף והפך לוולוו.
דאף ייצרה 816,000 מכוניות נוסעים.
נט טרנר
נתניאל "נט" טרנר (באנגלית: Nat Turner; 2 באוקטובר 1800 - 11 בנובמבר 1831) היה עבד אפרו-אמריקאי, שהנהיג בשנת 1831 מרד אלים נגד בעלי העבדים ומשטר העבדות בארצות הברית.
שנותיו המוקדמות
טרנר נולד במחוז סאות'המפטון שבוירג'יניה, כעבדו של בנג'מין טרנר, ומכאן שמו. בשנת 1810 מת בנג'מין טרנר, ונט טרנר עבר לרשות סמואל, בנו הבכור של בנג'מין. בשנת 1822 נמכר לשכן בשם תומאס מור שמת בשנת 1828, וזה הפך את בנו בן התשע לאדונו של טרנר. אלמנתו של מור נישאה לג'וזף טרוויס, מייצר גלגלים, שעבר לגור בחווה.
בעת שהחווה הייתה בבעלותו של סמואל טרנר, למד נט טרנר קרוא וכתוב, חרף האיסורים החמורים הרשמיים, וכן הייתה לו גישה לספרים של תלמידים לבנים, שמע דרשות של מטיפים בפטיסטים ונטל חלק באסיפות דתיות של "כנסיית העבדים". הוא רכש ידע בכתבי הקודש הנוצריים - התנ"ך והברית החדשה ואף התעניין בשימוש באבקת שרפה. מאחר שהיה אדם אדוק, סגפן ובעל הילה של "חוזה", נחשב נט טרנר בקרב חבריו לכומר, ואחרי המרד הוא כונה בעיתונות "המטיף השחור".
המרד
בשנת 1825 כבר הגיע טרנר למסקנה שאלהים הטיל עליו לשחרר את אחיו המדוכאים מעול העבדות. ליקוי חמה שהתרחש בפברואר 1831 היווה עבורו אחת האותות כי הגיע הזמן לפעולה. עם קומץ חברים, מצוידים בסכינים, מעדרים וגרזנים, יצאו ב-21 באוגוסט 1831 למסע הרג נגד הלבנים בסביבה. הקרבנות הראשונים היו ג'וזף טרוויס, אשתו ובנה הקטן, שנרצחו במיטתם. אחריהם באו עוד משפחות של חוואים לבנים, לרבות נשים וילדים, בסך הכול כ-56 קרבנות. בפשיטותיהם בחוות חיפשו נט טרנר ואנשיו לגייס עוד עבדים ושחורים חופשיים לקבוצתם. כמו כן אספו כלי נשק כמו חרבות ורובים, סוסים ופרדות. לאכזבתו, לא הצליח נט טרנר, שכונה, בין השאר גם "גנרל", לגייס סביבו יותר מ-70 מורדים. חברי המיליציות הלבנות שהגיעו ל-3,000 במספרם, הצליחו בסופו של דבר לדכא את המרד ורצחו בדרכם כמאה ועשרים עבדים ושחורים חופשיים שלא היו מעורבים במרד.
מרד העבדים שהנהיג טרנר היה המשמעותי ביותר כנגד משטר העבדות בתקופה שקדמה למלחמת האזרחים האמריקנית. לאחר שהמרד דוכא ב-23 באוגוסט 1831, הצליח טרנר לברוח, אך נתפס כעבור חודשיים, ב-30 באוקטובר, על ידי חוואי מקומי בשם בנג'מין פיפס. הוא הוצא להורג בתלייה ב-11 בנובמבר, בעיר ג'רוזלם (לימים קורטלנד) שבווירג'יניה. אחר מותו, נערף ראשו והופשט עורו, כאזהרה לעבדים אחרים בל ימרדו. ישנן טענות לפיהן טרנר לא רצח במו ידיו, אלא שמעשי הרצח בוצעו על ידי "חייליו", לא פעם בנוכחותו.
בזמן המשפט נפגש טרנר עם עורך דין צעיר בשם תומאס ה. גריי, שכתב בעקבות המפגש את הקונטרס 'וידויו של נט טרנר'. על קונטרס זה מבוססת היצירה "וידויו של נט טרנר" (1967) מאת ויליאם סטיירון, המתארת בגוף ראשון את המרד וכשלונו. הספר זכה להצלחה, וזיכה את מחברו בפרס פוליצר.
המשחקים הפאן-הלניים
המשחקים הפאן-הלניים היו ארבע תחרויות ספורט שנערכו ביוון העתיקה:
המשחקים ולוח השנה
כל מחזור של ארבע שנים נקרא האולימפיאד (המחזור האולימפי), ושימש את היוונים כלוח שנה. ספירת השנים החלה בכל אולימפיאדה, כאשר שנת האולימפיאדה הייתה השנה הראשונה במחזור. בשנה השנייה נערכו המשחקים הנמאיים והמשחקים האיסתמיים (בחודשים שונים) ובשנה השלישית המשחקים הפיתיים, ושוב, בשנה הרביעית - המשחקים הנמאיים והאיסתמיים - דבר שאפשר לאתלטים להשתתף בכל המשחקים.
השנה שלאחר מכן הייתה השנה הראשונה של האולימפיאד הבאה.
השתתפות במשחקים
במשחקים השתתפו אתלטים מכל רחבי העולם היווני, ואף ממושבות יווניות קרובות (כגון מושבות אסיה הקטנה) ומרוחקות (מושבות בסיציליה ובספרד). האתלטים היו ככל הנראה אנשים אמידים או עשירים, או באו ממשפחות עשירות בשל העלויות הגבוהות של המסע והשהות באתרי המשחקים (לא כל שכן עלויות האימונים עבור המשחקים). במשחקים נכחו גברים חופשיים בלבד, ונאסר על נשים או על בני עמים אחרים להשתתף במשחקים (למעט יוצאים מן הכלל - כך לדוגמה, הקיסר נירון הורשה להשתתף במשחקים).
התחרויות
התחרות המרכזית בכל המשחקים היו מרוצי מרכבות, היאבקות, איגרוף, פנטאתלון וסטאדיון (תחרויות ריצה). הפנטאתלון כלל היאבקות, תחרות ריצה, קפיצה לרוחק, זריקת חנית וזריקת דיסקוס.
למעט מרוץ המרכבות, כל התחרויות נערכו בעירום מלא.
היסטוריה
על פי התיעוד ההיסטורי הקיים, המשחקים הפאן-הלניים החלו להיערך בד בבד עם המשחקים האולימפיים הראשונים של שנת 776 לפנה"ס אולם ההיסטוריונים סבורים כי המשחקים החלו להיערך מאות שנים קודם לכן. שלושת המשחקים האחרים החלו להיערך במאה השישית לפנה"ס.
רדיו-טלסקופ
שימושים
טלסקופי רדיו משמשים לחקר כוכבים וגלקסיות בחלל כגון גלקסיית שביל החלב וכוכב שמש. לרוב, טלסקופי רדיו בנויים בצורת אנטנות צלחת פרבוליות ענקיות, או מערכים של צלחות קטנות יותר.
תת-התחום של האסטרונומיה העושה שימוש בתצפיות של טלסקופי הרדיו הוא רדיו-אסטרונומיה. גופים שמימיים רבים, כגון פולסרים וגלקסיות פעילות (כדוגמת קוואזרים) מייצרים קרינה בתחום תדרי הרדיו, כך שהם נראים באופן הטוב ביותר רק בתחום הרדיו של הספקטרום האלקטרומגנטי. באמצעות מחקר של התדרים הללו, עוצמתם והתזמון של פליטות הרדיו מעצמים אלה, האסטרונומים יכולים לשפר את הבנתנו אודות היקום.
טלסקופי רדיו מסייעים גם לפרויקט חיפוש אותות תבוניים מהחלל החיצון (פרויקט סט"י - SETI) ולמעקב אחר חלליות רחוקות (רשת החלל העמוק).
היסטוריה
אנטנת הרדיו הראשונה ששימשה לקליטת אותות מהחלל נבנתה על ידי קארל ינסקי ב-1931. הוא קיבל משימה ממעבדות בל בהן עבד לנסות לגלות את מקור הרעשים שהפריעו לשירות רדיו-טלפונים שסיפקה החברה. הוא בדק תחומי רדיו רבים עד שנתקל בהפרעה שהגיעה לשיא של 23 שעות ו-56 דקות, ינסקי זיהה שמקורה של ההפרעה בשביל החלב.
קוטרה של אנטנה טיפוסית של טלסקופ רדיו היא 25 מטרים, ועשרות טלסקופי רדיו בעלי אנטנות בקוטר כזה פועלים ברחבי העולם.
רדיו טלסקופים מפורסמים
טלסקופ הרדיו הראשון היה בקוטר 9 מטרים והוא נבנה על ידי גרוט רבר (Grote Reber) בשנת 1937 במדינת אילינוי. בראשית שנות החמישים מיפה האינטרפרומטר של קיימברידג' את מקורות הרדיו בשמים ויצר שני סקרים גדולים של מקורות הרדיו.
הטלסקופ במצפה הכוכבים ג'ודרל בנק (Jodrell Bank Observatory), שהחל לפעול בשנת 1957, היה בעל צלחת בקוטר 76 מטרים. זה היה טלסקופ הרדיו בעל הצלחת הבודדת הגדול ביותר בעולם, בסוף שנות החמישים ובראשית שנות השישים. היה זה האחרון מבין טלסקופי רדיו רבים שהוקמו באמצע המאה העשרים, ואחר כך עברו אותו טלסקופים מודרניים רבים ומערכי טלסקופים.
טלסקופ הרדיו הגדול ביותר בעולם הוא טלסקופ רטן-600 ברוסיה שקוטרו 576 מטרים והוא בעל אנטנה עגולה. טלסקופ הרדיו הגדול באירופה הוא הטלסקופ שהאנטנה שלו היא בקוטר 100 מטרים באפלסברג, גרמניה, שגם היה הטלסקופ בר הניווט הגדול ביותר במשך 30 שנה עד פתיחתו של טלסקופ גרין בנק בשנת 2000. טלסקופ הרדיו הגדול ביותר בארצות הברית עד שנת 1998 היה "האוזן הגדולה" של אוניברסיטת אוהיו.
טלסקופ רדיו ידוע נוסף הוא המערך הגדול מאוד (VLA) בסקורו, ניו מקסיקו. טלסקופ זה כולל מערך אינפרומטרי שנוצר מכמה קולטים. מערך הטלסקופים הגדול ביותר כיום הוא טלסקופ תדרי המטר הענק (Giant Metrewave Radio Telescope) בפונה, הודו. מערך גדול "LOw Frequency ARray" נבנה כעת במערב אירופה, והוא יכלול 25 אלף אנטנות קטנות על שטח בקוטר 100 קילומטר.
ביולי 2016 השלימו הסינים את הרדיו-טלסקופ הגדול בעולם, FAST. קוטרו 500 מטר. על פי התכנון, רדיו-טלסקופ זה יוכל לקלוט אותות המגיעים מגלקסיות רחוקות ואף מפולסרים הנמצאים במרחק שממנו אי אפשר היום לקלוט אותות רדיו. תכונה נוספת של מתקן זה היא היכולת לשנות את המוקד כך שיפנה לנקודות שונות בחלל (ברוב המתקנים המוקד מקובע). לפני כן טלסקופ הרדיו הגדול ביותר בעולם בעל מפתח יחיד, (אף כי ניתן לנווט בו רק ל־20 מעלות מהזנית) היה הרדיו טלסקופ במצפה ארסיבו, הממוקם בארסיבו שבפוארטו ריקו, קוטר צלחתו הוא 305 מטר. הוא חדל לפעול ב-2017.
פרויקט טלסקופי הרדיו השאפתני ביותר שנבנה כעת הוא מערך קילומטר רבוע.
שיתופי פעולה
על מנת לאפשר יכולות קליטה נרחבות יותר נוצר שיתוף פעולה בשם Express Production Real-time e-VLBI Service (EXPReS) בין הרדיו טלסקופ שבפורטו-ריקו, ובין מתקנים אחרים בדרום וצפון אמריקה, אפריקה ואירופה.
דוד מנע
דוד מנע (נולד ב-8 באפריל 1953) הוא עורך דין ישראלי וחבר הכנסת ה-13 וה-16.
ביוגרפיה
נולד בשנת 1953 במעברה באור יהודה. בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת בר-אילן בתחום יחסים בינלאומיים וקרימינולוגיה, בוגר אוניברסיטת תל אביב במשפטים, מוסמך באוניברסיטת בר-אילן במנהל ציבורי ושלטון מקומי ובעל דיפלומה מאוניברסיטת ברנדייס, בוסטון בתחום מינהל שירותי רווחה. היה סמנכ"ל ביטוח לאומי בשנים 1984–1987 וראש המנהל לתפקידים מיוחדים, ומנכ"ל שירות התעסוקה בשנים 1987–1992.
כיהן כחבר מועצת העיר רמת גן בין השנים 1978–1987, וכחבר מליאת רשות השידור בין השנים 1984–1988. כמו כן, היה יועץ לשר השיכון דוד לוי בין השנים 1981–1984.
כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-13 מטעם הליכוד, והיה יו"ר ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא המגזר הבדואי בישראל, חבר בוועדה למינוי קאדים וכן חבר בוועדת הכנסת, ועדת העבודה והרווחה והוועדה המיוחדת למאבק בנגע הסמים. בבחירות המקדימות לקביעת רשימת הליכוד לכנסת ה-14 הגיע למקום ה-21 עם כ-38,000 קולות ושובץ במקום לא-ריאלי ברשימת הליכוד לכנסת ה-14.
כיהן כחבר הכנסת ה-16 בשלהי ימיה (מ-5 בינואר 2006) עם התפטרותו של חבר הכנסת עמרי שרון. בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-53 הלא-ריאלי ברשימת הליכוד לכנסת.
חיים אישיים
נשוי לחיה ואב ל-4 ילדים ומתגורר ברמת גן.
בליס (תמונה)
בליס (במקור באנגלית: Bliss, "אושר עילאי") הוא תצלום שידוע בעיקר כתמונת ברירת המחדל לתמונת הרקע במערכת ההפעלה Windows XP. התמונה צולמה במצלמת פילם בינואר 1996 במחוז סונומה שבקליפורניה על ידי הצלם האמריקאי צ'ארלס או'ריר צלם לשעבר בנשיונל ג'יאוגרפיק, מיד בתום סופה שפקדה את המקום. לדברי או'ריר, התצלום מקורי ולא עבר עיבוד או מניפולציה בשום דרך.
או'ריר העלה את התמונה למאגר התמונות קורביס, שהוקם על ידי ביל גייטס, ומספר שנים לאחר מכן בחרה מיקרוסופט בגרסה דיגיטלית של אותה תמונה. לדבריו, הוא עד היום אינו יודע מדוע דווקא תמונה זו נבחרה מכל שאר התמונות. סכום הכסף ששילמה מיקרוסופט עבור התמונה שמור תחת הסכם סודיות, אך על פי ההערכות מדובר באחד הסכומים הגבוהים ששולמו עבור צילום בודד.
ב-2021 קיבל הרקע עדכון משמעותי לרזולוצית 4K.
Santa Tell Me
Santa Tell Me (בתרגום לעברית: סנטה תגידי לי) הוא סינגל של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה, שיצא לכבוד חג המולד של שנת 2014, מתוך המיני-אלבום שלה, "Christmas Kisses", אשר נכתב בין היתר על ידי גרנדה עצמה. הסינגל יצא לאור ב-24 בנובמבר 2014 בכל העולם, מבחינה מוזיקלית, השיר הוא סינגל לכבוד חג המולד עם נגיעות של אר אנד בי.
מבחינה מסחרית, השיר הגיע לטופ 10 בדנמרק, פינלנד, שוודיה, ישראל, דרום קוריאה. וכן במצעד הטופ 20 במדינות אוסטרליה, אוסטריה, קנדה, גרמניה, אירלנד, ניו זילנד, סלובקיה ובריטניה. השיר נכנס למצעד הוט 100 בארצות הברית במקום 65 ולאחר מכן כיכב במקום 42. וידאו הקליפ בוים על ידי כריס מארס פילרו, ויצא לאור בערוץ היוטיוב הרשמי של אריאנה גרנדה ב-12 בדצמבר 2014.
רקע של השיר
גרנדה הוציאה לאור את המיני אלבום הראשון שלה במהדורת חג המולד אשר כותרתו "Christmas Kisses" ב-17 בדצמבר 2013. האלבום כלל בתוכו ארבעה שירים אשר כלל בתוכו קאברים מקלאסיקות כמו "Santa Baby" ו-"Last Christmas". האלבום גם כולל בתוכו שני שירים חדשים: "Love Is Everything" ו-"Snow in California".
"Santa Tell Me" הוזכר לראשונה ב-28 באוקטובר בשידור החי של גרנדה באפליקציית "Twitcam". בשידור היא אומרת שהיא לא רוצה לעשות סינגל לכבוד חג המולד אך לאחר מכן חוזרת בה ומשנה את דעתה. בנוסף היא מציינת שהשיר יובא גם וידאו קליפ, ואומרת שזהו השיר שהיא הכי אהבה להקליט בכל ימי תעסוקתה כזמרת. היא הודיעה באופן רשמי על הסינגל ברשת החברתית טוויטר ב-13 בנובמבר 2014 ורשמה מעליו בתיאור "לובשת מסכת חג המולד לכבודכם כדי להקליט עבורכם את הסינגל 'Santa Tell Me' בנובמבר 2014 משהו קטן לכבוד החופשות.. מתרגשת ממש #עשרהימיםעדלסנטהתגידילי".
קידום והוצאה לאור
גרנדה השתמשה בהאשטג #עשרהימיםעדלסנטהתגידילי ברשת החברתית טוויטר כדי לציין שבעוד עשרה ימים יצא הסינגל. ב-18 בנובמבר 2014, יוניברסל ריפבליק רקורדס הוציאו לאור את רקע הסינגל כאשר הרקע הוא בצבע ורוד בהיר וכיתוב שם השיר בצבע זהב באמצע. ב-21 בנובמבר באותה השנה יוניברסל ריפבליק רקורדס הפיצו הצצה של הסינגל במשך 15 שניות בדף האינסטגרם של החברה; הצצה כוללת בתוכה את הפזמון הראשון. גרנדה צייצה את האשטאג האחרון ב-23 בנובמבר #סנטהתגידיליהערב. היא בנוסף זאת פרסמה את הקישור של השיר באיטונס, אשר היה ניתן להזמין במכירה מוקדמת באותה הזמן.
צד לקוח
תכנות בצד לקוח
המגבלה העיקרית של שפת ה-HTML היא שהיא מסוגלת ליצור דפים סטטיים בלבד. כדי לשפר את חוויית המשתמשים, וכדי ליצור שמישות גבוהה, פותחה שיטה שכונתה Dynamic HTML ומטרתה לאפשר דפים דינמיים ואינטראקטיביים, על ידי רשימת הוראות לדפדפן לבצע שינויי עיצוב שונים, למשל, במקרים מוגדרים, כמו בעקבות פעולה של המשתמש.
כדי לבצע פעולות אלו פותחו שפות תכנות המיועדות לפעול בצד הלקוח, כשהבולטות בהן הן JavaScript, ActionScript, ושפת Java בצורת ההפעלה המכונה Applet. שפות אלו הן שפות תוכנה לכל דבר, אך בניגוד לרוב שפות התוכנה הרגילות ובניגוד לתכנות בצד שרת, בחלק מהמקרים קוד המקור של שפות אלו נשלח כמו שהוא אל הדפדפן, כשהוא משולב בקוד ה-HTML או כקובץ נפרד. הדפדפן פועל כמפרש ומבצע את ההוראות, או מעביר את הקוד לPlug-in. כך הדף יכול להשתנות מיידית, ללא צורך בשליחת בקשה לשרת וקבלת דף מעודכן.
לרוב, שפות תכנות בצד לקוח משמשות לבדיקה ראשונית של הקלט, וכן לשינוי אופן הצגת הדף (מהצורה הראשונית שהורה קוד ה-HTML) בעת אירוע כלשהו. לדוגמה, ניתן להורות שאלמנט מסוים בדף ישנה את תכונותיו (כגון מיקום, צורה או אפילו תוכן) בעת מעבר העכבר מעליו. כמו כן ניתן באמצעותן לשלוט על חלק מרכיבי המחשב, למשל, להורות להדפיס את הדף הנוכחי בעת אירוע מסוים (כמו לחיצה על קישור).
כשהאינטרנט הפך אינטראקטיבי ושולבו בו טפסים, תכנות בצד לקוח נעשה חיוני: הוא מאפשר לבדוק טפסים לפני שליחתם, להציג ולהסתיר אזורים בדף, ליצור חלונות עריכה אינטרנטיים מסוג WYSIWYG (כמו אלו שמשמשים בפורומים וכדומה), להקפיץ חלונות פופ אפ ועוד.
שימושים נוספים
קיימים יישומים נוספים הפועלים דרך האינטרנט ומהווים צד לקוח. עם יישומים אלה ניתן למנות תוכנות FTP, מנהלי הורדות, לקוחות שיתוף קבצים כמו אימיול וביטורנט, ו-ווידג'טים המתממשקים לאתרי אינטרנט ועושים שימוש בטכנולוגיות חדשות כמו Silverlight ודומותיה, המאפשרות לפתח יישומים המיועדים לשולחן העבודה ולאינטרנט כאחד.
דוגמה נוספת לצד לקוח - תוכנות המציגות תוכן מהאינטרנט בהתאם לדרישת המשתמש. בין התוכנות האלה ניתן למנות את Google Earth ואת תוכנת הלקוח של Second Life.
בלוטת יותרת התריס
בַּלּוּטַת יוֹתֶרֶת הַתְּרִיס (נקראת גם בלוטת מצד התריס) היא בלוטה השייכת למערכת האנדוקרינית של גוף האדם, וממוקמת בצוואר. בגוף האדם קיימות ארבע בלוטות אשר ממוקמות בצידי בלוטת התריס. גודלה כשל אפון קטן.
תפקיד
בלוטת יותרת התריס מקבלת מידע על כמויות הסידן בגוף על ידי קולטן לסידן שנמצא על התאים של בלוטת יותרת התריס. בתגובה לירידה או עליה בכמות הסידן, יורה הקולטן להפריש או לא להפריש PTH.
בעת עליית רמת הסידן חזרה לרמה תקינה, בלוטת יותרת התריס מפסיקה לייצר את ההורמון (מערכת משוב שלילי).
הפרעות הקשורות לבלוטת יותרת התריס
הפרעות בפעילות בלוטת יותרת התריס קיימת בכ-1 מכל 2,500 אנשים
כאשר הבעיה נפוצה בעיקר בין הגילאים 40 ו-75. נשים סובלות מבעיות בבלוטת יותרת התריס יותר מגברים (ביחס של 1 ל-3 לערך).
היפר-פאראתירואידיזם
המחלה הנפוצה ביותר מבין מחלות בלוטת יותרת התריס נקראת היפר-פראתיירואידיזם ראשוני, ומאופיינת בפעילות יתר של הבלוטה הנובעת לרוב מגידול שפיר (אדנומה) של אחת הבלוטות. ב-90% מהמקרים האדנומה קיימת בבלוטה יחידה. בכ-8.5% מהמקרים קיימת אדנומה בשתי בלוטות, ובפחות מ-2.5% מהמקרים כלל הבלוטות במצב מוגדל (מצב זה נקרא היפרפלזיה). קיימים מקרים נדירים (פחות מ-1%) בהם הגידול אינו שפיר אלא ממאיר (סרטני) (מצב זה נקרא קרצינומה).