cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הכנסייה היוונית-קתולית הרומנית
האסכולה הטרנסילבנית
באותה תקופה בלטה בקרב הרומנים המאוחדים עם רומא קבוצה של אינטלקטואלים, הידועה כ"אסכולה הטרנסילבנית" (Şcoala ardeleană) שפעלה למען הפצת ההשכלה בקרב הרומנים בטרנסילבניה, בעד חיזוק הזהות הלאומית והתרבותית שלהם, תוך דגש על המודעות למוצאם הרומי. יחד עם מספר נציגים חשובים של הרומנים האורתודוקסים, הם חתמו על עצומה בשם Supplex Libellus Valachorum (סופלקס ליבלוס ואלאכורום, כלומר עצומת הרומנים, 1791) שבה ביקשו מהשלטון בווינה השוואת זכויות הרומנים המקופחים עם שאר הלאומים של טרנסילבניה. בקשתם נדחתה. עם נציגי האסכולה הטרנסילבנית נמנו גאורגה שינקאי, פטרו מאיור, סמואיל מיקו-קליין ואחרים. אחרי ניסיונות מצד הקלוויניסטים בעבר, סמואיל מיקו-קליין היה הראשון שיזם את המעבר ההדרגתי של השפה הרומנית, קודם בטרנסילבניה, מהאלפבית הקירילי לאלפבית הלטיני, ההולם את היותה שפה רומאנית. כמו הבישוף אינוקנטיה מיקו-קליין לפניהם, נציגי האסכולה הטרנסילבנית היו משוכנעים כי הרומנים הם צאצאי הרומים שכבשו את דאקיה בימי הקיסר טראיאנוס ולכן הם העם הוותיק ביותר בטרנסילבניה. ספרי הדקדוק והמילונים שפרסמו נועדו לחזק את האופי הרומאני של השפה הרומנית ומתוך עמדה טהרנית לסלק ממנה את רוב המלים ממקור זר.
באמצע מאה ה-19 חל שינוי משמעותי במעמד הכנסייה, כשב-26 בנובמבר 1853 על ידי הבולה„Ecclesiam Christi ex omni lingua העלה האפיפיור פיוס התשיעי את דרגת הבישופות היווני-קתולית של פגראש ואלבה יוליה למעמד של מיטרופוליה (mitropolie), כשהבישופות של אוראדיה כפופה לה ("סופראגאנית"). על ידי כך הפכה הכנסייה היוונית-קתולית הרומנית למחוז כנסייתי עצמאי של הכנסייה הקתולית, הכפוף ישירות לכס הקדוש והשתחררה משיפוטו של הארכיבישוף הפרימאט של הונגריה. באותו זמן הוקמו שתי בישפויות נוספות - בלוגוז' ובגרלה (הבישופות קלוז'-גרלה). שתי הבישופויות החדשות הוכפפו מבחינה היררכית למיטרופוליה של אלבה יוליה ופגראש, שמושבה בבלאז'. המיטרופוליט (mitropolit) היווני קתולי הראשון של בלאז' היה אלכסנדרו שטקרה שולוציו(Şterca Şuluţiu)
מאוחר יותר, בין שתי מלחמות העולם קמה הבישופות של מרמורוש שמושבה בבאיה מארה והיא הייתה לבישופות הרביעית הכפופה לארכיבישופות של בלאז'. בבוקרשט פעל ויקאריות יוונית-קתולית כפופה גם היא לארכיבישופות בבלאז' (של אלבה יוליה ופגראש).
השלטון הקומוניסטי: הוצאת הכנסייה מחוץ לחוק 1989-1948
ב-1 באוקטובר 1948 בוים על ידי השלטון הקומוניסטי סינוד של הכנסייה היוונית-קתולית הרומנית שהכריז על איחודה עם הכנסייה האורתודוקסית הרומנית. ששת הבישופים של הכנסייה המאוחדת עם רומא - יואן סוצ'ו, יוליו הוסו, ולריו טראיאן פרנציו, אלכסנדרו רוסו, יואן בלן וואסילה אפטניה - נעצרו ב-29-27 באוקטובר 1948 והועברו לווילה של הפטריארכיה האורתודוקסית בדראגוסלאבלה. משם נשלחו למנזר קלדרושאן ואחר כך לבית הסוהר הידוע לשמצה בסיגט. ב-1 בדצמבר 1948 הוציא השלטון את הצו מס.358 שבו הכנסייה הרומנית המאוחדת עם רומא הוצאה מחוץ לחוק. יחד איתה נאסרו גם הכנסיות היותר קטנות: הארמנית קתולית והיוונית קתולית הרוטנית. מעריכים כי בין 400 ך-600 כהני דת של הכנסייה היוונית-קתולית הרומנית - בישופים, קנוניקוסים, כמרים-מורים ופרוטופופים) נזרקו לבתי הסוהר. צירות הוותיקן - ה"נונטיאטורה" בבוקרשט עשתה מאמצים לארגן את הקהילות (אפארכיות) היווניות-קתוליות לשעבר במסגרת של "טרנאריות", כמו כן הוסמכו שישה בישופים נספחים במחתרת: אלכסנדרו טודיה, טיט ליביו קינזו, יוליו הירציה, יואן קרטס, יואן פלוסקארו, ויואן דרגומיר. אולם בקיץ 1950 פתחו השלטונות הקומוניסטים משפט נגד נציגי הוותיקן ברומניה בעילה של ריגול ובגידה והם גורשו מהמדינה ב-7 ביולי 1950. בשנים 1950–1959 חמישה מהבישופים הכלואים מתו בבתי הסוהר: ואסילה אפטניה נרצח בבית המאסר של משרד הפנים -בתחילת מאי 1950, ולריו טראיאן פרנציו -ב-11 ביולי 1952, יואן סוצ'ו - ב-27 ביוני 1953, טיט ליביו קינזו - ב-15 בינואר 1955 מתו בבית הסוהר סיגט עקב תנאי הכליאה הקשים, ויואן בלן מת ב-4 באוגוסט 1959. אחרי שהכנסיות שלהם נמסרו לכנסייה האורתודוקסית, חלק מציבור המאמינים של הכנסייה היוונית-קתולית הרומנית עבר להתפלל בכנסיות הרומיות-קתוליות. כמה מהכמרים היוונים-קתוליים במחתרת התקבלו בכנסיות הרומיות-קתוליות וקיבלו את הפולחן הלטיני הנהוג בהן. שנות המשטר הסטליניסטי היו קשות גם לכנסייה הרומית-קתולית שהייתה נסבלת אך ללא תקנון מוכר על ידי המדינה. כך הוקמה מחדש רשמית הנהגה של הכנסייה ברומניה.
ב-16 בדצמבר 2005 הכס הקדוש העלה את הכנסייה הרומנית המאוחדת עם רומא מהמעמד של כנסייה מטרופוליטנית "כחוק" - sui iuris לזה של כנסייה ארכיבישופית מז'ורית. בראש הכנסייה עומד ארכיבישוף מטרופוליטני, או "ארכיבישוף מיטרופוליט", הנבחר על ידי הכס הקדוש מתוך שלושה מועמדים שהוצעו על ידי הפרובינקיה המטרופוליטנית. הארכיבישוף הנוכחי הוא לוצ'יאן מורשאן. יורשו בתפקיד ייבחר על ידי ועידת הבישופים (סינוד) של הכנסייה והבחירה תאושר על ידי הכס הקדוש.
1989 - הקמתה מחדש של הכנסייה ברומניה
אחת ההשלכות המידיות של מהפכת 1989 ברומניה הייתה ביטול הצו מס. 358 מ-1 בדצמבר 1948. הביטול נעשה על ידי צו חדש מס. 9 מ-31 בדצמבר 1989 של מועצת חזית ההצלה הלאומית. צוין בהזדמנות זאת שמעמדן המשפטי של הכנסיות היווניות-קתוליות שעברו לידי הכנסייה האורתודוקסית יוסדר בחוק מיוחד. ב-7 במאי 1990 הכירה הממשלה הרומנית בתפקיד הבישופים היוונים-קתוליים שנבחרו במחתרת: יואן פלוסקארו, ואסילה הוסו, ג'ורג'ה גוציו, לוצ'יאן מורשאן ואלכסנדרו טודיה.
אירה לוסקו
אירה לוסקו (במלטזית: Ira Losco; נולדה ב-31 ביולי 1981) היא זמרת מלטזית. ייצגה את מלטה באירוויזיון 2002 עם השיר "7th Wonder" שהגיע למקום השני בגמר. לוסקו ייצגה בשנית את מלטה באירוויזיון 2016 שנערך בשוודיה עם השיר "Walk on Water" שהגיע למקום ה-12 בגמר.
קריירה
בשנת 2003, היא נבחרה לבצע שיר בשם "Reaching Highe" שהיה השיר הרשמי של "Xth Games of the Small States of Europe Malta" באותה השנה. היא זכתה בתחרות קדם של מלטה עבור תחרות האירוויזיון בשנת 2016, עם השיר "Chameleon". בהמשך החליטה השדרנית המלטזית TZM להחליף את השיר ל-Walk on Water.
אירה תומכת בזכויות להט"ב במלטה, וגם תומכת בבית להומלסים. היא גם פעילה חברתית בנושא העצמה עצמית, מבקרת בבתי הספר ומרצה בפני תלמידים.
אירוויזיון
אירה ייצגה את מלטה באירוויזיון 2002 עם השיר "7th Wonder". היא הגיעה למקום השני, בתוצאה הגבוהה ביותר של מלטה אי פעם בתחרות עד שנת 2005.
בחודש דצמבר 2015, נחשף כי אירה הגישה שני שירים לתחרות של מלטה לבחירת השיר לאירוויזיון 2016. שני השירים שלה, "Chameleon" ו-"That’s why I love you" היו מועמדים בחצי-הגמר ולבסוף, התברג "Chameleon" לשלב הגמר. ב-23 בינואר, זכתה לוסקו בקדם הלאומי עם יותר מ-40% מקולות המצביעים. בעקבות הזכייה של אירה בקדם אירוויזיון מלטה 2016, היא ציינה שהיא פתוחה לרעיון של ביצוע שיר אחר מאשר "Chameleon" באירוויזיון וכי צריכים לשפר את הסיכויים של מלטה לזכייה. הכללים הסופיים הלאומיים שנקבעו איפשרו לזוכה להחליף את השיר. ב-19 בפברואר 2016, הוחלטו כי חבר שופטים בינלאומי, המורכבים מנציגים מעשר מדינות לצד מומחים מקומיים ממלטה, יציגו מספר שירים, כולל גרסה חדשה של "Chameleon", ואז יקבע השיר אותו תשיר באירוויזיון. ב-14 במרץ 2016, הוכרז כי לוסקו תבצע את השיר "Walk on Water" באירוויזיון 2016. בחצי-גמר האירוויזיון, נבחר שירה של לוסקו להעפיל לשלב הגמר. עם תום הקראת הנקודות שהוענקו לשירים, התברר שאת מופע הגמר סיימה במקום ה-12.
אני בנמל מאדים בלי הילדה
אני בנמל מאדים בלי הִילדה (באנגלית: I'm in Marsport Without Hilda, בתרגום אחר: בלי שושנה) הוא סיפור מדע בדיוני קצר שנכתב על ידי אייזק אסימוב בשנת 1957. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1972 בקובץ 'מחר כפול תשע', ושוב בקובץ כתבי אייזק אסימוב חלק 2.
עלילה
שלושת האח"מים נראים כמסוממים, אם כי אחד מהם מזייף את מצבו. מאחר שמדובר באנשים חשובים, מקס אינו יכול לעורר שערורייה ולערוך עליהם חיפוש. עליו לגלות מי מהם הוא המבריח על ידי דיבורים בלבד, ואם ייכשל - ייענש קשות.
מקס מנסה בעזרת שיחה לגלות מי אינו מסומם, אבל הנוכל חכם מספיק כדי להעמיד פנים. זמנו של מקס הולך ואוזל, ובייאושו הוא מתאר לאח"מים את פגישתו המיוחלת עם פלורה. שני המסוממים אינם מגיבים, אך המתחזה מגיב לתיאור הציורי של פלורה, ומקס עוצר אותו.
מקס מקבל בתמורה למשימה סכום כסף נכבד, והוא משתמש בו כדי ליישר את ההדורים עם פלורה, שכעסה על שלא הגיע לפגישתם. בדיוק כשהוא בדרכו לפלורה מגיעה אשתו הילדה לנמל מאדים ואומרת לו ששמעה כי הרוויח סכום גדול של כסף.
ליאון פיליפס
ליאון צ'ייס "רד" פיליפס (באנגלית: Leon Chase "Red" Phillips; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מאוקלהומה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של אוקלהומה וכמושל אוקלהומה ה-11. כמחוקק וכיושב ראש בית הנבחרים, הוא קנה לעצמו שם של מי שחסם את הצעותיהם של המושלים ויליאם מארי וא. ו. מרלנד, כולל מרכיבים של הניו דיל. כמושל, דחף פיליפס לקיצוצים חדים בתקציב, אך לא עלה ידו מלהימנע מתקציב בלתי מאוזן.
ראשית חייו
ליאון פיליפס נולד בגרנט סיטי שבמיזורי לרופוס פוטנאם וברתה ויולט (לבית ברסלר) פיליפס. בילדותו עברה המשפחה לעיירה פוס שבמחוז קאסטר שבאוקלהומה. כאשר היה סטודנט באוניברסיטת אפרוורת' שבאוקלהומה סיטי, הוא למד כמורה, אך שינה את מסלול לימודיו ללימודי משפטים וב-1916 סיים לימודי תואר במשפטים באוניברסיטת אוקלהומה. באותה שנה הוא נשא לאישה את מירטל אלנברגר מהעיר נורמן, ולשניים נולדו שני ילדים.
באותה שנה התקבל פיליפס ללשכת עורכי הדין של אוקלהומה ומאוחר יותר החל להופיע בבית המשפט העליון של ארצות הברית. לאחר שירות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה, הוא שב לעיר אוקמה שבאוקלהומה, שם הוא המשיך בעיסוקו בעריכת דין.
קריירה פוליטית
פיליפס נבחר לבית הנבחרים של אוקלהומה שלוש פעמים, וכיהן בו בשנים 1933–1938. ב-1935 הוא כיהן כיושב ראש הבית. הוא הוביל את האופוזיציה להצעותיהם של המושלים ויליאם מארי וא. ו. מרלנד, על אף שזה האחרון סייע לו להיבחר כיושב ראש בית הנבחרים.
פיליפס ראה בניו דיל כהתערבות פדרלית בענייני המדינות ונמנה עם מתנגדיו.
שנותיו האחרונות
ליאון פיליפס נפטר כתוצאה מהתקף לב ב-27 במרץ 1958, בעת שהמתין ללקוח ליד משרד הדואר של העיר אוקמולגי. הוא נטמן בבית הקברות הילקרסט שבעיירה וליטקה.
פסיכולוגיה התפתחותית אבולוציונית
פסיכולוגיה התפתחותית אבולוציונית (באנגלית: Evolutionary developmental psychology ובקיצור EDP) היא פרדיגמה מחקרית המיישמת את העקרונות הבסיסיים של אבולוציה על ידי ברירה טבעית כדי להבין את התפתחות ההתנהגות והקוגניציה האנושית. הדבר כרוך בחקר המנגנונים הגנטיים והסביבתיים העומדים בבסיס פיתוח יכולות חברתיות וקוגניטיביות, כמו גם בחקר התהליכים האפיגנטיים (אינטראקציות בין גנים לסביבה) המתאימים את הכישורים הללו לתנאים הסביבתיים.
הפסיכולוגיה ההתפתחותית האבולוציונית מחשיבה הן את המאפיינים האופייניים למין המתפתחים בצורה מהימנה של אונטוגניה (הסתגלות התפתחותית), כמו גם את ההבדלים האישיים בהתנהגות, מנקודת מבט אבולוציונית. בעוד שהשקפות אבולוציוניות נוטות להתייחס לרוב ההבדלים האינדיבידואליים כאל תוצאה של רעש גנטי אקראי (תוצרי לוואי אבולוציוניים) או של הסביבה (לדוגמה, קבוצות עמיתים, חינוך, שכונות ומפגשים מקריים) ולא כאל תוצרים של ברירה טבעית, הפסיכולוגיה ההתפתחותית האבולוציונית טוענת שהברירה הטבעית יכולה להעדיף הופעת הבדלים אינדיבידואליים באמצעות "גמישות התפתחותית הסתגלותית". מנקודת מבט זו, ההתפתחות האנושית עוקבת אחר אסטרטגיות היסטוריית חיים חלופיות בתגובה לשונות סביבתית, במקום אחר דפוס התפתחות האופייני למין מסוים.
הפסיכולוגיה ההתפתחותית האבולוציונית קשורה קשר הדוק למסגרת התאורטית של הפסיכולוגיה האבולוציונית (EP), אך גם נבדלת ממנה במספר תחומים, בין היתר: דגש במחקר (הפסיכולוגיה ההתפתחותית האבולוציונית מתמקדת בהתאמות של אונטוגניות, בניגוד להסתגלות בבגרות); שיקול של אונטוגנטיקה קרובה; גורמים סביבתיים (כלומר, כיצד מתרחשת התפתחות) בנוסף לניסיון להבין מדוע מתרחשת התפתחות. דברים אלה עומדים במוקד הפסיכולוגיה האבולוציונית המרכזית.
התפתחות ואבולוציה
כמו הזרם המרכזי של הפסיכולוגיה האבולוציונית, הפסיכולוגיה ההתפתחותית האבולוציונית מושרשת בתאוריית הברירה הטבעית של צ'ארלס דרווין. דרווין עצמו הדגיש התפתחות תוך שימוש בתהליך האמבריולוגיה כראיה לתמיכה בתיאוריה שלו. ב"מוצא האדם" הוא כותב:"'האדם מתפתח מביצית... שאינה שונה בשום צורה מהביציות של חיות אחרות. בקושי ניתן להבחין בין העובר עצמו בתקופה מוקדמת מאוד לזה של חברים אחרים בממלכת החולייתנים.'"דרווין גם פרסם את תצפיותיו על התפתחות אחד מבניו ב-1877, תוך שהוא מציין את התפתחותו הרגשית, המוסרית והלשונית של הילד.
למרות דגש מוקדם זה על תהליכי התפתחות, תיאוריות האבולוציה ותיאוריות ההתפתחות נתפסו זה מכבר כנפרדות, או אפילו מנוגדות זו לזו, על פי ההסבר המקובל של תורשה מול סביבה. מאז הופעת הסינתזה האבולוציונית המודרנית, התיאוריה האבולוציונית הייתה בעיקרה ממוקדת בגנים, ותהליכי התפתחות נתפסו לעיתים קרובות כמקריים. הערכת ההתפתחות של הביולוג האבולוציוני ריצ'רד דוקינס ב-1973 ממחישה שינוי זה: "הפרטים של תהליכי התפתחות אמבריולוגיים, מעניינים ככל שיהיו, אינם רלוונטיים לשיקולים אבולוציוניים". באופן דומה, הסוציוביולוג אדוארד וילסון התייחס לשונות אונטוגנטית כאל "רעש התפתחותי".
כתוצאה משינוי פרספקטיבה זה, ביולוגים רבים שהתעניינו בנושאים כמו אמבריולוגיה ומערכות התפתחותיות הסתעפו לאחר מכן לתחום של ביולוגיה התפתחותית אבולוציונית.
נקודות מבט אבולוציוניות בפסיכולוגיה התפתחותית
למרות מזעור ההתפתחות בתורת האבולוציה, הפסיכולוגיה ההתפתחותית המוקדמת הושפעה מהאבולוציה. גם תורת האבולוציה של דרווין וגם העקרונות ההתפתחותיים של קארל ארנסט פון בר בנושא אונטוגניה עיצבו את המחשבה המוקדמת בפסיכולוגיה ההתפתחותית. וילהלם ט. פרייר, חלוץ הפסיכולוגיה של הילד, שאב השראה רבה מעבודתו של דרווין וניגש להתפתחות הנפשית של ילדים מנקודת מבט אבולוציונית.
עם זאת, לתיאוריה האבולוציונית הייתה השפעה מוגבלת על הפסיכולוגיה ההתפתחותית בכללותה, וכמה מחברים טוענים שגם השפעתה המוקדמת הייתה מינימלית. הפסיכולוגיה ההתפתחותית, כמו במדעי החברה בכלל, התנגדה זה מכבר לתיאוריות אבולוציוניות של ההתפתחות (עם כמה יוצאי דופן בולטים, כמו עבודתו של ג'ון בולבי על תאוריית ההיקשרות). גישות אבולוציוניות להתנהגות אנושית נחשבו, ובמידה מסוימת ממשיכות להיחשב, לסוג של דטרמיניזם גנטי, המזלזל בתפקיד התרבות והניסיון בעיצוב ההתנהגות האנושית.
קבוצה אחת של פסיכולוגים התפתחותיים שאימצו פרספקטיבות אבולוציוניות הם נטיוויסטים, הטוענים כי לתינוקות יש מנגנונים קוגניטיביים מולדים (או מודולים) המאפשרים להם לרכוש מידע חיוני כמו שפה, כפי שמתבטא, בין היתר בתאוריית הדקדוק האוניברסלי.
פסיכולוגיה התפתחותית אבולוציונית
ניתן לראות בפסיכולוגיה התפתחותית אבולוציונית מסגרת תאורטית ממוקדת יותר שנגזרת מהתחום הגדול יותר של פסיכולוגיה אבולוציונית. הזרם המרכזי של הפסיכולוגיה האבולוציונית צמח מתוך דיסציפלינות קודמות שיישמו את עקרונות הביולוגיה האבולוציונית כדי להבין את התודעה וההתנהגות כגון סוציוביולוגיה, אתולוגיה ואקולוגיה התנהגותית, והיה שונה מגישות קודמות אלה בהתמקדותו בזיהוי הסתגלויות פסיכולוגיות במקום התנהגות הסתגלותית. בעוד שתאוריית הפסיכולוגיה ההתפתחותית האבולוציונית מתיישרת בדרך כלל עם גישת הפסיכולוגיה האבולוציונית המרכזית, היא נבדלת במאמץ מודע ליישב בין תיאוריות של אבולוציה ותיאוריות התפתחותיות. תאוריית הפסיכולוגיה ההתפתחותית האבולוציונית חורגת מהפסיכולוגיה האבולוציונית המרכזית הן במידת החשיבות המיוחסת לסביבה מבחינת ההשפעה על ההתנהגות, והן באופן שבו האבולוציה מעצבת את התפתחות הפסיכולוגיה האנושית.
תומכי הפסיכולוגיה ההתפתחותית האבולוציונית טוענים כי פסיכולוגים אבולוציוניים, בעודם מכירים בתפקידה של הסביבה בעיצוב ההתנהגות וטוענים טענות לגבי השפעותיה, רק לעיתים רחוקות מפתחים מודלים מפורשים (כלומר, תחזיות כיצד הסביבה עשויה לעצב התנהגות) כדי לתמוך בטענותיהם. הפסיכולוגיה ההתפתחותית האבולוציונית מבקשת להבדיל את עצמה מהפסיכולוגיה האבולוציונית המרכזית בדרך זו על ידי אימוץ גישה של מערכות התפתחותיות, והדגשה שתפקוד ברמה אחת של ארגון (למשל, ברמה הגנטית) משפיע על ארגון ברמות אחרות. תאורטיקנים של מערכות התפתחותיות כמו רוברט ליקליטר מציינים שתוצרי הפיתוח הם גנטיים ואפיגנטיים כאחד, והטילו ספק בהשקפה האבולוציונית הממוקדת בגנים. עם זאת, מספר חוקרים הפריכו את הטענה שפסיכולוגים אבולוציוניים מהזרם המרכזי אינם משלבים את תורת ההתפתחות בתוכניות התאורטיות שלהם, והטילו ספק בערכה של תורת המערכות ההתפתחותיות.
בנוסף, פסיכולוגים התפתחותיים אבולוציוניים עוסקים במחקר על התפתחות פסיכולוגית והתנהגויות לאורך החיים. חלוצי הפסיכולוגיה ההתפתחותית האבולוציונית מעמידים את עבודתם כנגד זו של פסיכולוגים אבולוציוניים מרכזיים, שלטענתם מתמקדים בעיקר במבוגרים, במיוחד בהתנהגויות הקשורות לחברתיות ולהזדווגות.
פסיכולוגים התפתחותיים אבולוציוניים פעלו לשילוב בין תיאוריות אבולוציוניות והתפתחותיות, בניסיון למזג בין שתיהן מבלי להשליך את היסודות התאורטיים של כל אחת מהן. מאמץ זה ניכר בסוגי השאלות ששואלים חוקרים הפועלים בפרדיגמת הפסיכולוגיה ההתפתחותית האבולוציונית. בהתייחס לארבע קטגוריות השאלות של ניקולאס טינברגן, פסיכולוגיה אבולוציונית מתמקדת בדרך כלל בשאלות אבולוציוניות ("למה"), בעוד שפסיכולוגיה התפתחותית אבולוציונית משלבת במפורש שאלות מותנות ("איך"), מתוך הנחה שהבנה טובה יותר של הקטגוריה הראשונה תניב תובנות לגבי האחרונה.
הסתגלויות דחויות
ייתכן שחלק מהתנהגויות או תכונות שבאו לידי ביטוי במהלך הילדות או ההתבגרות נבחרו כדי לשמש כהכנה לחיים הבוגרים, סוג של הסתגלות שפסיכולוגים התפתחותיים אבולוציוניים כינו "הסתגלויות דחויות". הבדלים בין המינים במשחקי ילדים עשויים להוות דוגמה לסוג זה של הסתגלות: תדירות גבוהה יותר של משחק "מחוספס" בקרב בנים, כמו גם הבדלי תוכן במשחקי פנטזיה (מבחינה בין-תרבותית, בנות עוסקות יותר ב"משחקי הורות" מאשר בנים). אלה משמשים כהכנה מוקדמת לתפקידים שגברים ונשים ממלאים בחברות עכשוויות רבות, וככל הנראה מילאו תפקיד בהיסטוריה של האבולוציונית האנושית.
הסתגלויות אונטוגנטיות
בניגוד להסתגלויות דחויות, שתפקידן הכנה לעתיד, לשלב הבגרות, הסתגלויות אונטוגנטיות מתאימות את הפרטים לסביבתם הנוכחית. הסתגלויות אלו ממלאות פונקציה מסוימת במהלך תקופת התפתחות מסוימת, ולאחריה הן נמחקות. הסתגלויות אונטוגנטיות יכולות להיות פיזיולוגיות (לדוגמה, כאשר יונקים עובריים שואבים תזונה וחמצן מהשליה לפני הלידה, אך אינם מנצלים יותר את השליה לאחר הלידה) ופסיכולוגיות. דייוויד פ. ביוקלונד טען שהחיקוי של מחוות פנים של תינוקות, שיש להם חלון התפתחותי צפוי ותפקודים שונים לכאורה בגילאים שונים, מעיד על היותו הסתגלות אונטוגנטית.
הסתגלויות מותנות
הפסיכולוגיה ההתפתחותית האבולוציונית מדגישה שילדים מגלים גמישות התפתחותית, ומציעה סוג מיוחד של הסתגלות שמטרתה להקל על גמישות התפתחותית הסתגלותית, הנקראת הסתגלות מותנית. הסתגלויות מותנות מזהות ומגיבות לתנאים סביבתיים רלוונטיים, ומשנות את מסלולי ההתפתחות בדרכים שגורמות לפרט להסתגל לסביבתו טוב יותר. הסתגלויות אלו מאפשרות לאורגניזמים ליישם אסטרטגיות היסטוריית חיים חלופיות שונות בהתאם לגורמים סביבתיים.
למידה חברתית והתפתחות בילדות
השערת המוח החברתי טוענת כי צמיחת סביבה חברתית מורכבת (למשל, קבוצות גדולות יותר) הפעילה לחץ מרכזי התהליך הברירה על התפתחות האינטליגנציה האנושית. בקרב פרימטים, מוחות גדולים יותר גורמים להארכה של תקופת הנעורים, ומספר מחברים טוענים שאצל בני אדם התפתחו שלבים ארוכים יותר של הילדות וההתבגרות, בתגובה למורכבות חברתית גוברת וללמידה חברתית מורכבת.
בעוד שמינים רבים מפגינים למידה חברתית במידה מסוימת, ולכאורה יש להם מסורות התנהגותיות ותרבות, בני אדם יכולים להעביר הלאה מידע תרבותי על פני דורות רבים בנאמנות רבה מאוד. למידה תרבותית בנאמנות רבה היא תופעה שרבים סברו שהיא הכרחית לאבולוציה תרבותית מצטברת, והיא נצפתה באופן ברור רק בבני אדם, אם כי הועלו תימוכין גם לגבי שימפנזים, אורנג-אוטנים ועורבים ניו-קלדוניים. חוקרים בעלי אוריינטציה התפתחותית הציעו כי חיקוי יתר של מודלים התנהגותיים מקל על למידה תרבותית, תופעה שמופיעה בילדים עד גיל שלוש ולכאורה נעדרת אצל שימפנזים.
שיתוף פעולה ופרו-חברתיות
התנהגויות המועילות לחברים אחרים בקבוצה החברתית של האדם, במיוחד אלו שנראות יקרות לאדם הפרו-חברתי או האלטרואיסט, זכו לתשומת לב רבה בדיסציפלינות המתעניינות באבולוציה של ההתנהגות. מייקל טומאסלו טען ששיתוף פעולה ופרו-חברתיות הם מאפיינים מפותחים של התנהגות אנושית, תוך שהוא מציין את הופעתה של התנהגות של "עזרה" בשלב מוקדם בהתפתחות (שנצפתה בקרב תינוקות בני 18–24 חודשים) כאחת הראיות לכך. חוקרים החוקרים את האונטוגניות והאבולוציה בתכנון ניסויי שיתוף פעולה אנושי שנועדו לחשוף את הפרו-חברתיות אצל תינוקות וילדים צעירים, משווים לאחר מכן את הביצועים של ילדים לאלה של בעלי חיים אחרים, בדרך כלל שימפנזים. בעוד שחלק מהתנהגויות העזרה שהפגינו תינוקות וילדים צעירים נצפו גם אצל שימפנזים, ילדים בגיל הגן נוטים להפגין פרו-חברתיות רבה יותר מאשר שימפנזים בוגרים שגודלו על ידי בני אדם או שימפנזים חופשיים למחצה.
אסטרטגיות היסטוריית חיים וגמישות התפתחותית
חוקרים בתחום הפסיכולוגיה ההתפתחותית האבולוציונית מדגישים כי התפתחות של אסטרטגיות היא תלוית הקשר, במובן זה שאסטרטגיה שהיא אופטימלית בסביבה אחת תהיה לרוב לא אופטימלית בסביבה אחרת. לטענתם, הדבר מוביל לברירה טבעית שתעדיף "גמישות התפתחותית הסתגלותית", המאפשרת לאורגניזם לשנות את מסלול ההתפתחות שלו בתגובה לתנאים סביבתיים.
קשור לכך הרעיון של אסטרטגיות היסטוריית חיים, שניתן להמשיג כשרשרת של החלטות להקצאת משאבים (למשל, הקצאת משאבים לצמיחה או לקראת רבייה) שאורגניזם מקבל. ביולוגים השתמשו בתורת אסטרטגיות היסטוריית החיים כדי לאפיין את השונות בין המינים בהקצאת משאבים במונחים של רצף מהיר-איטי, כפי שמתבטא באסטרטגיית הברירה r/k, ולאחרונה, מספר אנתרופולוגים ופסיכולוגים יישמו רצף זה כדי להבין את השונות בתוך המין בין מאמץ רבייה ומאמץ סומטי.
ישנם מחברים הטוענים שסביבת הילדות וחוויות החיים המוקדמות משפיעות מאוד בקביעת אסטרטגיות היסטוריית החיים. גורמים כמו חשיפה לאלימות, ילדות קשה וחוסר יציבות סביבתי (למשל, מעברים תכופים, הרכב משפחה לא יציב) הוכחו כתואמים סמנים התנהגותיים לאסטרטגיות היסטוריית חיים "מהירות" (למשל, התבגרות מינית מוקדמת, מערכות יחסים זוגיות לא יציבות, אימפולסיביות ושיתוף פעולה מופחת), כאשר ההתרבות הנוכחית מקבלת עדיפות על פני רבייה עתידית.
ביקורת
בשנת 1992 העלו ג'ון טובי, לדה קוסמידס וה. קלארק בארט את הטענה שהפסיכולוגיה האבולוציונית המרכזית מזניחה את היבט ההתפתחות, בטענה שהדיסציפלינה שלהם מתעניינת למעשה בצורה יוצאת דופן בהתפתחות ובהחלט מתחשבת בה. בפרט, הם מציינים מחקרים בין-תרבותיים כמעין "ניסוי" התפתחותי, שיכול לחשוף את השפעת התרבות בעיצוב תוצאות התפתחותיות. המחברים טוענים שהטיעונים של תאורטיקנים של מערכות התפתחות מורכבים ברובם ממציאות שפסיכולוגים אבולוציוניים מודעים לה היטב, ושלתורת המערכות ההתפתחותיות אין ערך מדעי מכיוון שהיא אינה מצליחה לייצר תחזיות כלשהן.
גביע המדינה בכדורגל נשים
גביע המדינה בכדורגל נשים הוא המפעל השני בחשיבותו בכדורגל נשים הישראלי אחרי אליפות המדינה בכדורגל נשים. הזוכה הראשונה בתואר הייתה מכבי חיפה בשנת 1999. מכבי חולון היא הקבוצה שזכתה בתואר הכי הרבה פעמים כשזכתה בו 9 פעמים, 8 מהם ברציפות.
היסטוריה
משחקי המפעל משוחקים מאז שנת 1998 שבה לקחה ההתאחדות לכדורגל על עצמה את ניהול כדורגל הנשים בישראל. בעונה הראשונה השתתפו 12 קבוצות ליגת הנשים שהוקמה בשנה זו. במשך שלוש עונות (2010/2011, 2011/2012, 2012/2013) קיימה ההתאחדות לכדורגל מפעל גביע נפרד לקבוצות הליגה השנייה.
השיטה
משחקי המפעל משוחקים בשיטת נוקאאוט, כאשר המנצחת עולה לשלב הבא והמפסידה מודחת מהמפעל. במפעל יכולות להשתתף כל קבוצות כדורגל נשים הרשומות בהתאחדות לכדורגל. במפעל כיום 5 סיבובים החל מהסיבוב הראשון בו מופיעות קבוצות מהליגה הלאומית בלבד, עד לגמר הגביע בו מוכרעת הזוכה. המפגשים בכל סיבוב נקבעים על ידי הגרלה בה נקבעת גם הקבוצה המארחת את המשחק, מלבד משחקי חצי הגמר והגמר הנערכים במגרש נייטרלי.
ז'וזה רלבאש
ז'וזה מריה דה מאסקרנאש רלבאש דה קאמפוש (בפורטוגזית: José Maria de Mascarenhas Relvas de Campos; 5 במרץ 1858 – 31 באוקטובר 1929) היה פוליטיקאי פורטוגלי וראש ממשלת פורטוגל ה-70.
חיים אישיים
ז'וזה היה נשוי לאוז'ניה דה לוריירו קיירוש קוטו לייטאו. היו לו שלושה ילדים: קרלוש, ז'ואאו ומריה לואיזה.
קריירה פוליטית
הוא היה רפובליקאי היסטורי, אשר הכריז על הקמת הרפובליקה ממרפסת הלשכה העירונית של ליסבון, ב-5 באוקטובר 1910. הוא היה שר האוצר השני בתקופת הממשלה הזמנית בראשות תאופילו בראגה, מה-12 באוקטובר 1910 עד ה-3 בספטמבר 1911.
לאחר מכן כיהן כשגריר פורטוגל במדריד, בין השנים 1911–1914. הוא היה נשיא המשרד (ראש הממשלה ה-103), בין ה-27 בינואר ל-30 במרץ 1919, באחת מממשלות קצרות מועד רבות של הרפובליקה הפורטוגזית הראשונה. ביתו באלפיארסה הוא כיום מוזיאון, Casa dos Patudos, שבו מוצג אוסף האמנות שלו.
ולנטינה ויסקונטי
ולנטינה ויסקונטי, דוכסית אורליאן (צרפתית: Valentina Visconti; 1371 - 4 בדצמבר 1408) הייתה סבתו של לואי השנים עשר, מלך צרפת.
ביוגרפיה
נולדה במילאנו, בתם של ג'אן גָלֵאָצוֹ הראשון, דוכס מילאנו ושל איזבל לבית ולואה (בתו של ז'אן השני, מלך צרפת). ב-17 באוגוסט 1389 נישאה לבן דודה לואי הראשון, דוכס אורליאן שהיה בנו של שארל החמישי, מלך צרפת ואחיו של שארל השישי, מלך צרפת, ועברה להתגורר בחצר המלכות הצרפתי.
אחרי שהסתכסכה עם המלכה איזבו מבוואריה, גורשה ויסקונטי מחצר המלכות ונאלצה לעזוב את פריז. נפוצו שמועות כי לואי הראשון, דוכס אורליאן תינה אהבים עם המלכה איזבו מבוואריה אשת אחיו שארל השישי, וכי ולנטינה עצמה הייתה קשורה מאוד עם שארל השישי שסבל מהתקפים חוזרים ונשנים של שיגעון.
ולנטינה ויסקונטי הייתה אמו של שארל הראשון, דוכס אורליאן שהיה אביו של לואי השנים עשר (מלך צרפת לעתיד) ואחד ממשורריה המפורסמים של צרפת. היא הייתה גם פטרוניתו של המשורר הצרפתי אסטאש דשאן שכתב לכבודה שירי הלל.
ב-20 בנובמבר 1407 לואי הראשון, דוכס אורליאן נרצח בידי עושי דברו של בן דודו ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה. ולנטינה ויסקונטי מתה בבלואה שנה אחרי רצח בעלה.
משפחתה
בשנת 1389 התחתנה ולנטינה עם לואי הראשון, דוכס אורליאן, ממנו נולדו לה 8 ילדים:
דוב שחור ניופאונדלנד
הדוב השחור של ניופאונדלנד (שם מדעי: Ursus americanus hamiltoni) הוא תת-מין מורפולגי מובחן של הדוב השחור האמריקני. דוב שחור ניופאונדלנד אנדמי לאי ניופאונדלנד שבאוקיינוס האטלנטי, והוא בדרך כלל גדול יותר מהדובים השחורים האמריקניים שחיים ביבשת. משקלו נע בין 90 ל-270 ק"ג, והמשקל הממוצע הוא 135 ק"ג. כמו כן, תרדמת החורף של דוב שחור ניופאונדלנד היא בין הארוכות ביותר מבין הדובים החיים באמריקה הצפונית.
משפט קרומיי-הונשה
משפט קרומיי-הונשה (בגרמנית: Krumey-Hunsche-Prozess) היה הליך פלילי פלילי נגד הרמן קרומיי ואוטו הונשה אשר התרחש ב-27 באפריל 1964 עד 3 בפברואר 1965 בפני בית המשפט האזורי בפרנקפורט אם מיין.
אנדריי קנצ'לסקיס
אנדריי אנטנסוביץ' קנצ'לסקיס (ברוסית: Андрей Антанасович Канчельскис; נולד ב-23 בינואר 1969 בקירובוגרד) הוא כדורגלן עבר רוסי, עם שורשים ליטאים ואוקראיניים, ששיחק בעמדת הקשר. הוא ידוע במיוחד בשל תקופותיו בקבוצות כמו מנצ'סטר יונייטד, אברטון וגלאזגו ריינג'רס, שכללו זכייה בתארים רבים.
משפט קרומיי-הונשה
הרקע
האישום היה "רצח קולקטיבי בהמון סעיפים לא מוגדרים". ספציפית, התובע הציבורי האשים את "פקידי המשרד" מילולית "פקידי השולחן" קרומיי והונשה בהשתתפות ברצח של לפחות 300,000 יהודים שגורשו מהונגריה למחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו ב-1944.
המשפט
משפט חבר המושבעים נערך ב"בית גאלוס" בפרנקפורט, שם התקיים גם משפט אושוויץ בהשני (בפרנקפורט). גם הצדדים המעורבים בתהליך היו זהים בחלקם. התובע הציבורי הראשון הנס גרוסמן והתובע הציבורי אדולף שטיינבאכר הובילו את התביעה, נציגי התובעים המשותפים היו עורכי הדין הנרי אורמונד, כריסטיאן ראבה  ורוברט קמפנר. הנס לטרנסר ופריץ סטיינאקר פעלו כפרקליטי ההגנה של הונשה, קרומיי יוצג על ידי אריך שמידט-לייכנר. במשפט זה כמו כן במשפט אייכמן העידה ניצולת השואה היהודייה-הונגרייה-ישראלית אלישבע (ארז'י) סנש.
אנדריי קנצ'לסקיס
קריירת המועדונים
קנצ'לסקיס החל את הקריירה שלו בקבוצת זווזדה קירובוגרד ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה. בשנת 1988 עבר לקבוצת צמרת ליגת העל הסובייטית דינמו קייב ב-1988, וכעבור שנתיים עבר לשחטיור דונצק. עד מהרה הוא הפגין את כישרון המשחק שלו ומשך את עיני המועדון האנגלי מנצ'סטר יונייטד, שהחתים אותו בשירותיה תמורת 650,000 לירות שטרלינג במרץ 1991.
משפט קרומיי-הונשה
פסקי הדין
לאחר תשעה חודשי משפט, אוטו הונשה זוכה, הרמן קרומיי נידון לחמש שנות מאסר. בקיזוז זמן שהייה במעצר מאז 1960, הוא שוחרר.
אנדריי קנצ'לסקיס
קריירת המועדונים
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במנצ'סטר יונייטד במחזור האחרון של עונת, במשחק בו הפסידה הקבוצה לקריסטל פאלאס. באותה עונה זכתה הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות גביע, אך קנצ'לקיס לא נכלל בסגל הקבוצה בטורניר. המאמן אלכס פרגוסון צירף את קנצ'לסקיס בתור קשר התקפי ימני על מנת שיהווה שחקן צעיר ומהיר יותר בעמדה זו, תחת מייק פילן ובריאן רובסון המבוגרים יותר.
ביטחון פנים
ביטחון פנים הוא הפעולה של שמירת שלום בגבולות מדינה ריבונית או שטחים בעלי שליטה עצמית אחרים, בדרך כלל על ידי שמירה על החוק הלאומי, והגנה מפני איומי ביטחון פנים. האחריות לביטחון הפנים עשויה לנוע בין כוחות המשטרה לכוחות צבאיים למחצה (כגון ז'נדרמריה או משמר לאומי), ובנסיבות חריגות, הצבא עצמו.
משפט קרומיי-הונשה
פסקי הדין
גם הפרקליטות וגם ההגנה ערערו, ועל כך החליט בית המשפט הפדרלי לצדק על ביטול פסק הדין. התיק הוחזר לבית המשפט המחוזי, שהמליץ להחמיר בעונשו של קרומי. כתוצאה מכך, הוא נידון למאסר עולם באוגוסט 1969, אך גם הונשה נידון לשתים עשרה שנים על היותו מסייע לרצח.
אנדריי קנצ'לסקיס
קריירת המועדונים
על אף שפילן ורובסון נשארו בקבוצה במשך שלוש עונות נוספות, קנצ'לסקיס ביצע התקדמות משמעותית מבחינת מעמדו המקצועי והשתתף ב-34 משחקי ליגה בעונת, שבה סיימה מנצ'סטר במקום השני בליגה הראשונה אחרי לידס יונייטד. המאבק על אליפות הליגה היה צמוד במיוחד והוכרע לזכות לידס רק במחזורים האחרונים של העונה. קנצ'לסקיס זכה בתואר הראשון שלו עם מנצ'סטר בעת שזו ניצחה 0-1 את נוטינגהאם פורסט בגמר גביע הפוטבול ליג. באותה עונה הבקיע שמונה שערים בכל המסגרות.
ביטחון פנים
איומים על ביטחון הפנים
איומים על השלום הכללי עשויים לנוע בין סדר אזרחי ברמה נמוכה, אלימות בקנה מידה גדול, או אפילו התקוממות מזוינת. איומים על ביטחון הפנים עשויים להיות מופנים כלפי אזרחי המדינה, או כלפי הגופים והתשתיות של המדינה עצמה, ועשויים לנוע בין פשע קטן, פשע מאורגן חמור, אי שקט פוליטי או תעשייתי, או אפילו טרור פנימי. מעצמות זרות עשויות גם לשמש איום על ביטחון הפנים, על ידי ביצוע או מתן חסות לטרור או מרד, מבלי להכריז מלחמה בפועל.
משפט קרומיי-הונשה
פסקי הדין
בינואר 1973, הערעור של קרומיי נדחה על ידי בית המשפט הפדרלי לצדק (בגרמנית Bundesgerichtshof}, BGH) הוא בית המשפט הגבוה ביותר בתחום השיפוט האזרחי והפלילי בגרמניה, כך שפסק הדין הפך לסופי. בשנת 1981 שוחרר קרומיי מהכלא עקב מחלה ומת זמן קצר לאחר מכן. לא ידוע דבר על חייו של הונשה לאחר מתן גזר הדין.
אנדריי קנצ'לסקיס
קריירת המועדונים
בעונת, העונה הראשונה של הפרמייר ליג החדשה, הבקיע קנצ'לסקיס שלושה שערים ב-27 משחקים והיה שחקן מפתח בזכייתה של הקבוצה באליפות הליגה - תואר האליפות הראשון שלה מזה 26 שנים. קנצ'לסקיס היה אחד מ-13 שחקנים בלבד מחוץ לממלכה המאוחדת ואירלנד שפתחו את העונה בפרמייר ליג, אך מספר השחקנים הזרים בליגה האנגלית גדל בהרבה במהלך השנים הבאות.
ביטחון פנים
איומים על ביטחון הפנים
רמת הכוח המורשה המשמשים סוכנויות וכוחות האחראים על שמירה על ביטחון הפנים עשויה לנוע בין משטרה לא חמושה לארגונים חצי צבאיים חמושים לחלוטין, או להפעיל רמה מסוימת של נשק פחות קטלני ביניהם. במצבים אלימים, כוחות ביטחון הפנים עשויים להכיל רכיב כלשהו של ציוד צבאי כגון כלי רכב משוריינים שאינם צבאיים.
היבטים משפטיים
בהתאם לארגון המדינה, לכוחות ביטחון הפנים עשויה להיות סמכות שיפוט ברמה הלאומית או הפדרלית. מכיוון שהמושג ביטחון פנים מתייחס לישות המדינה ואזרחיה, אנשים המהווים איומים על ביטחון הפנים עשויים להיות מוגדרים כאויב המדינה או אויב העם.
אנדריי קנצ'לסקיס
קריירת המועדונים
בעונה הבאה,, ביסס קנצ'לסקיס את מעמדו כפותח קבוע בהרכב מנצ'סטר בעמדת הקיצוני הימני. הוא הרבה לשחק בקצהו של המגרש, וזאת בניגוד לפותח הקודם בעמדה זו - בריאן רובסון - שנהג לנטות לעבר מרכז הקישור. קנצ'לסקיס סייע לקבוצה לזכות ב"דאבל" של אליפות הפרמייר ליג וגביע ה-FA.
ביטחון פנים
היבטים משפטיים
אנשים שנעצרו על ידי כוחות ביטחון הפנים עשויים להיות מטופלים על ידי מערכת המשפט הפלילי הרגיל, או עבור פשעים חמורים יותר נגד ביטחון הפנים כגון בגידה, הם עלולים לעמוד בפני אמצעים מיוחדים כגון משפטים חשאיים. בזמנים של אי שקט קיצוני, פעולות ביטחון הפנים עשויות לכלול אמצעים כגון כליאה (מעצר ללא משפט).
אנדריי קנצ'לסקיס
קריירת המועדונים
קנצ'לסקיס היה המבקיע המצטיין של מנצ'סטר בעונת עם 15 שערים ב-32 משחקים, 14 מתוכם במסגרת הפרמייר ליג, ונבחר לנבחרת העונה בליגה האנגלית. עם זאת, הקבוצה לא שחזרה באותה עונה את הצלחתה ואיבדה את האליפות לבלקברן רוברס. קנצ'לסקיס סבל מבקע במהלך השבועות האחרונים של העונה והחמיץ את גמר גביע ה-FA נגד אברטון, בו הקבוצה הפסידה. הקבוצה חסרה באותו משחק גם את אריק קאנטונה שהיה מושעה לשמונה חודשים, ואת אנדי קול שלא יכול היה להשתתף במשחק הגביע מאחר שהשתתף בו באותה עונה עם קבוצה אחרת.
ביטחון פנים
מערכת יחסים עם הצבא
בהתאם לאופי צורת הממשל במדינה, אכיפת ביטחון הפנים לא תתבצע בדרך כלל על ידי כוחות הצבא של המדינה, שתפקידם העיקרי הוא הגנה חיצונית, למעט בתקופות של אי שקט קיצוני או מצב חירום אחר, או מלחמת אזרחים. לעיתים קרובות, מעורבות צבאית בביטחון הפנים אסורה במפורש, או מוגבלת לסיוע צבאי מורשה למעצמה האזרחית כחלק מעיקרון השליטה האזרחית בצבא. כוחות מיוחדים צבאיים עשויים במקרים מסוימים להיות תחת פיקוד זמני של כוחות אזרחיים, יפעלו במדינה בעת מצבים מיוחדים של ביטחון פנים כגון פעולות סיכול טרור.
אנדריי קנצ'לסקיס
קריירת המועדונים
בריאן רובסון, שמונה למאמנה של מידלסברו, כשל בניסיון להחתים את קנצ'לסקיס בקבוצתו, כשבנוסף נתלו שמועות גם על מעבר אפשרי לליברפול. לבסוף הוא עבר לאברטון זמן קצר לאחר פתיחת עונת תמורת 5 מיליון ליש"ט - סכום ההעברה הגדול בתולדות המועדון. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא הפגין יכולת מרשימה וכבש 16 שערים, ובעקבות כך נחשב על ידי רבים לקיצוני הימני הטוב באנגליה באותו זמן. הוא סייע לקבוצה לסיים במקום השישי בליגה, ההישג הטוב של המועדון מאז 1988, אך זה לא הספיק להשגת מקום בגביע אופ"א. באמצע עונתו השנייה בקבוצה הועבר לפיורנטינה האיטלקית, תמורת 8 מיליון ליש"ט.
בפיורנטינה התקשה קנצ'לסקיס להמשיך את יכולתו הטובה, ועל כן עבר לשחק בגלאזגו ריינג'רס הסקוטית ב-1998. הוא שיחק בקבוצה במשך ארבע שנים, למעט תקופת השאלה קצרה למנצ'סטר סיטי ב-2001, והיה שותף לזכייה בשתי אליפויות ליגת העל הסקוטית (בשנים 1999 ו-2000) ובשלושה גביעי סקוטלנד (בשנים 1999, 2000 ו-2002). הוא עבר לסאות'המפטון ב-2002, וכעבור שנה הצטרף לאל-הילאל מערב הסעודית. לאחר מכן הוא חזר לרוסיה ושיחק בקבוצות סאטורן מוסקבה אובלסט וקריליה סובטוב סמרה, בטרם הודיע על פרישה ממשחק ב-2006.
קונבאייר B-58 הסלר
קונבאייר B-58 הסלר הוא מפציץ על-קולי שפותח על ידי חברת קונבאייר בארצות הברית באמצע שנות ה-50. המטוסים הראשונים נכנסו לשירות במרץ 1960, ונשארו בשירות עד 1970. המפעיל היחיד של המטוס היה חיל האוויר האמריקאי.
ג'ודי מארץ
ג'ודית' הלן מארץ (באנגלית: Judith Helen Martz; 28 ביולי 1943 — 30 באוקטובר 2017) הייתה פוליטיקאית ואשת עסקים אמריקאית, שכיהנה כמושלת ה-22 של מדינת מונטנה בין השנים 2001–2005, האישה הראשונה והיחידה (נכון ל-2021) שמילאה תפקיד זה. טרם היבחרה לתפקיד המושל, הייתה מארץ סגנית המושל ה-31 של מונטנה בין השנים 1997–2001 תחת מארק ראסקו. עד היבחרו של גרג ג'יאנפורטה למושל בבחירות 2020, הייתה המושלת האחרונה של מונטנה מטעם המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה
מארץ נולדה בשם ג'ודית' הלן מורסטיין בשלהי יולי 1943 בעיר ביג טימבר שבמונטנה. בשנת 1961 השלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון המרכזי של העיר ביוט, ולאחר מכן החלה ללמוד במכללת מזרח מונטנה. אביה של מארץ היה חקלאי, ואמה הייתה, בתקופות שונות, טבחית וחנוונית. במהלך אולימפיאדת אינסברוק ב-1964 הייתה מארץ מחליקה מהירה על הקרח (למרחק 1,500 מטר). היא נמנתה בין שתי הנשים הראשונות ממונטנה שלקחו חלק במשחקי החורף האולימפיים.
בשנת 1996 נבחרה מארץ לסגנית מושל מונטנה, לאחר שנבחרה לתפקיד כעמיתתו למירוץ של מארק ראסקו, מועמד המפלגה הרפובליקנית. ההיא איישה תפקיד זה מינואר 1997 עד ינואר 2001. לקראת הבחירות לתפקיד המושל בשנת 2000, זכתה מארץ בבחירות מקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית וגברה על הפעיל השמרני והפרופסור למשפטים באוניברסיטת מונטנה רוב נטלסון, ברוב של 57% מול 43%. ביום הבחירות הכלליות הוסיפה לנצח את יריבה מועמד המפלגה הדמוקרטית, מבקר המדינה מארק אוקיף, וגרפה כ-51% מקולות הבוחרים. בכך נהייתה האישה הראשונה בתפקיד.
עם השבעתה לתפקיד כמושלת, בית המחוקקים המדינתי של מונטנה הביא לעלייה גדולה בתקציב החינוך של המדינה, וכן לקיצוצי מסים שנועדו לעורר את כלכלת מונטנה הקפואה. בנובמבר 2001 הייתה מארץ נתונה לביקורת, כאשר נחשפה עסקת נדל"ן בין הזוג מארץ לחברת הנפט ARCO. בבעלות משפחת מארץ הייתה חווה חקלאית ששכנה בסמוך לחלקת אדמה גדולה בבעלות ARCO, ובאותה תקופה החברה מכרה לכאורה את הקרקע בשווי נמוך עבור משפחת מארץ. המפלגה הדמוקרטית במונטנה גרסה כי מארץ סייעה ל-ARCO ולאינטרסים שלה כסגנית המושל. עם זאת, האשמות אלה נקבעו כחסרות בסיס בידי גורמים רשמיים בממשלה המדינתית.
במהלך כהונתה, יועץ המדיניות הראשי שלה, שיין הדג'ס, היה מעורב בתאונת דרכים באוגוסט 2001 לאחר שנהג בשכרות ליד מריסוויל (Marysville) שבמונטנה, ולאחריה נסע למעונה הרשמי של מארץ, שם כיבס את בגדיו. מנהיג הרוב בבית הנבחרים המדינתי, פול סליטר, נהרג בתאונה זו. יועץ המדיניות של מרץ התפטר מיד והודה בגרימת מוות ברשלנות.
בבחירות 2004 הכריזה מארץ כי לא תתמודד לתקופת כהונה שנייה. את שבועותיה האחרונים כמושלת מונטנה העבירה לצד נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש במסעי בחירות במדינות מתנדנדות כאוהיו וכאריזונה, במסגרת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004. לאחר סיום הקריירה הפוליטית שלה הייתה לחברה במספר מועצות מנהלים במגזר הפרטי.
ב-11 בנובמבר 2014 הוכרז כי מארץ נאבקת בסרטן הלבלב, והיא עוברת טיפולים כימותרפיים באריזונה. ב-30 באוקטובר 2017 הכריעה אותה המחלה, והיא נפטרה בגיל 74.
EV בשדרית
עם רדיוס של 1,168 רדיוסי שמש, EV בשדרית הוא אחד מהכוכבים הגדולים הידועים לאנושות ולו היה ממוקם במרכז מערכת השמש הוא היה מגיע כמעט עד למסלולו של צדק.
הטמפרטורה של הכוכב היא 3,574 קלווין ועוצמת הארתו של הכוכב גדולה פי 200,000 מזו של השמש.
נאג'קיניז'
נאג'קיניז' (בהונגרית: Nagykinizs) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית נאג'קיניז' קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-390 תושבים בשנת 1990 עד 310 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-20%).
בנאג'קיניז' חיו מעט יהודים.
פול פאנק
'''פול א. פאנק השני (באנגלית: Paul E. Funk II''') הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל, כיהן כמפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה
פאנק נולד בפורט הוד שבטקסס. אביו פול "בוטש" פאנק שירת כלוטננט גנרל בצבא ארצות הברית, פיקד על הדיוויזיה המשוריינת השלישית בתקופת מלחמת המפרץ ועל הקורפוס ה-3.
התגייס לצבא ב-1982 והחל את שירותו כמפקד מחלקה בגדוד השני של רגימנט הפרשים השמיני. שירת כמפקד פלוגה בגדוד השני של הרגימנט המשוריין ה-32 בדיוויזיה המשוריינת השלישית שהוצבה בגרמניה המערבית. בתקופת מלחמת המפרץ לחם כמפקד פלוגת המפקדה של הגדוד הרביעי ברגימנט המשוריין ה-67 של הדיוויזיה המשוריינת השלישית. בשנים 1992–1994 הדריך במרכז האימונים הלאומי בפורט ארווין שבקליפורניה. שימש קצין אג"ם ברגימנט הפרשים המשוריין השלישי בפורט קרסון שבקולורדו. בשנים 1998–2000 שירת כראש ענף אימונים משותפים בפיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה.
בשנים 2000–2002 פיקד על גדוד הסיור הראשון ברגימנט הפרשים השביעי במסגרת החטיבה הרביעית של דיוויזיית הפרשים הראשונה. בתקופת מלחמת עיראק שירת כעוזר ראש מטה של דיוויזיית הפרשים הראשונה. בשנים 2005–2008 פיקד על החטיבה הראשונה דיוויזיית הפרשים הראשונה. במאי 2008 מונה לראש מטה הקורפוס ה-3. באפריל 2009 מונה לסגן מפקד מרכז האימונים המשולב בפיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית. במהלך תפקידו זה, קודם באוגוסט 2010 לדרגת בריגדיר גנרל.
בשנת 2011 מונה לסגן לנושאי תמרון של מפקד דיוויזיית החי"ר הראשונה ובמסגרת זו שירת כסגן מפקד הגזרה המזרחית באפגניסטן. באפריל 2013 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ובמאי 2013 מונה למפקד הדיוויזיה ומפקד פורט ריילי שבקנזס. כמפקד הדיוויזיה פיקד עליה בעת שהוצבה בעיראק כחלק מהכוח ללחימה במדינה האסלאמית בסוריה ובעיראק. ביולי 2015 מונה לעוזר קצין אג"ם ותכנון במטה צבא ארצות הברית.
באפריל 2017 קודם לדרגת לוטננט גנרל והחליף את שון מקפרלנד כמפקד הקורפוס ה-3 של הצבא בבסיס פורט הוד.. הוא פיקד עד לשנת 2017 כאשר במקומו מונה פט וייט. בספטמבר 2017 הוא מונה למפקד כוח משימה משותף משולב - מבצע נחישות טבועה למלחמה בארגון המדינה האסלאמית. ביוני 2019 מונה למפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית בדרגת גנרל. שירת בתפקיד עד פרישתו בספטמבר 2022.
פאנק בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת המדינה של מונטנה ובעל תואר שני בניהול מאוניברסיטת מרכז מישיגן. הוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של הצבא בפורט לוונוורת' ותוכנית העמיתים למשרתים בכירים באוניברסיטת טקסס באוסטין.
פאנק נשוי לבת', בתו של לוטננט גנרל ג'ון יוסק שפיקד על הארמייה השלישית בתקופת מלחמת המפרץ. הם הורים לשלושה ילדים.
יוספה לוסביצקי
יוספה פיוטאק-לוסביצקי (בפולנית: Józefa Lusawicka-Fiutak; 1911 – 9 במאי 1995) היא חסידת אומות העולם מהעיר ורשה, פולין שהצילה במהלך המלחמה את שכנה (ובעלה לעתיד) פנחס באמצעות זיוף מסמכים, וכן סייעה ליהודים נוספים תוך סיכון חייה. יקירת העיר תל אביב (1987).
ביוגרפיה
יוספה גרה בזמן המלחמה בורשה באותו בניין בו התגוררה משפחת זורמן – אם ושמונה ילדים. ליוזפה ובעלה הנריק היה ילד קטן.
עוד לפני הקמת הגטו עזרה יוספה בשמירת החפצים והסחורות של משפחת זורמן מפני סחטנים למיניהם. לאחר הקמת גטו ורשה הייתה יוספה נוהגת להיכנס בשעריו תוך ענידת הטלאי הצהוב והתחזות ליהודיה, כדי להעביר מזון ותרופות למשפחת זורמן.
משפחת פיוטאק חיה בתנאים קשים: הבעל לודביק עבד כפועל בבית-חרושת ומהכנסתו הצנועה פרנס את אשתו ובנו. למרות זאת, לא דרשה המשפחה ולא קיבלה כסף מאנשים שעזרה להם. עקב הלשנות ערך פעם הגסטאפו חיפוש בביתה של משפחת פיוטאק, אולם למזלה לא היה איש זר בבית. למרות זאת הוכתה קשות על ראשה ועד למותה סבלה מיחושי ראש מן החבלות שנגרמו לה אז.
בעת חיסול הגטו ברח פנחס זורמן והסתתר בדירתה. היא רכשה עבורו תעודה חדשה על שם הנריק לוסביצקי, שם עליו שמר עד פטירתו. לאחר דיכוי הפולנים בווארשה בסוף 1944 ברח יחד עם מציליו לחבל שלזיה, כשהוא מתחזה לאחיה של יוספה.
לאחר המלחמה
לאחר השחרור חזרו כולם לורשה, שם נהרג בנה של יוספה באופן טראגי, במהלך משחק בפגז שמצא בחורבות העיר. היחסים בין האישה לבין בעלה התערערו ולאחר מכן הם נפרדו. לאחר גירושיה נישאה ליהודי אותו הצילה, הנריק לוסביצקי (פנחס זורמן) ב-1950.
ב-1957 הזוג הגיע לישראל. גם שני אחיו של פנחס (אברהם ושמואל) שרדו את השואה בסיוע יוספה, עלו לארץ והקימו משפחות.
ב-1987 קיבלה את תואר "יקירת העיר תל אביב" על פועלה במהלך המלחמה. בראיון בעיתון "מעריב" אמרה: "רק מי שראה כמוני את בתי הגטו נגרסים עד אבק יכול להבין כמה צריך שלעם ולאדם יהיו בית, עיר ומדינה משלו".
יוספה נפטרה ב-1995 ונקברה בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. בעלה פנחס (הנריק) נפטר ב-1997 ונקבר לצד אשתו. על מצבתו נכתב: "בעלה של חסידת אומות העולם יוספה לוסביצקה".
Never Seen the Rain
Never Seen the Rain הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האוסטרלית טונס אנד איי. השיר יצא לאור ב-16 ביולי 2019, כסינגל שלישי מתוך המיני-אלבום The Kids Are Coming, על ידי חברת התקליטים Bad Batch רקורדס.
וידאו קליפ
הווידאו-קליפ שצולם עבור השיר יצא לאור ב-24 ביוני 2019. את הווידאו-קליפ ביים ניק קוזאקיס.
פריאפיזם
פריאפיזם, או זקפה ממושכת, הוא מצב רפואי מתמשך, בדרך כלל כואב, בו יש זקפה מספר שעות, ללא גירוי מיני. פריאפיזם נחשב למצב חירום רפואי המצריך פנייה לחדר מיון, כשהמוסכמות הנפוצות הן לטפל בכל סוג של פריאפיזם תוך 4 או 6 שעות כדי למנוע סיבוכים אפשריים כמו נזקים משמעותיים או בלתי הפיכים לרקמות הפנימיות בפין.
ישנם שלושה סוגים של פריאפיזם: זרימה נמוכה (איסכמי), המתרחשת ב-80%-90% מהמקרים, איסכמי-חוזרני (Ischemic recurrent), וזרימה גבוהה (לא איסכמי) הנחשב לנדיר. פריאפיזם עקב זרימה נמוכה נגרם מכשל בפינוי הוורידי, שבשלו נכלא דם בפין ולא מצליח לחזור ממנו אל מחזור הדם. פריאפיזם עקב זרימה גבוהה נגרם בדרך כלל בגלל טראומה באזור, שבעטיה יש זרימה מוגברת במידת מה של דם אל הפין. פריאפיזם ממושך מדי עלול להוביל לפיברוזיס של גופי הפין ועד לאימפוטנציה.
גורמים
מחלות שקשורות לפריאפיזם הן אנמיה חרמשית, מחלה הגורמת להתפתחות לא תקינה של תאי הדם האדומים. באופן תקין, מבנה התאים הוא עגול ומרקמם גמיש, מה שמאפשר להם לנוע בקלות בתוך כלי הדם. אולם אצל חולים באנמיה חרמשית התאים הופכים לנוקשים ודביקים בעלי צורה של חרמש. במקרים נדירים, עלולים התאים הלא תקינים להיכלא בכלי הדם בפין ולגרום לזקפה ממושכת. גם תלסמיה, מחלת דם עם מאפיינים דומים לאנמיה חרמשית עלולה לגרום לאותה התופעה. חוסר ב-G6PD שעלול להוביל לעליה ברמות ה-NAPDH, קו-פקטור שקשור ליצירה של תחמוצת פחמן, שעלול לגרום לפריאפיזם. עליה ברמות של אדנוזין יכולה אף היא לתרום למצב על ידי הרחבת כלי דם שמשפיעה על זרימת הדם אל הפין. סרטן המטולוגי כמו לוקמיה עלול אף הוא לגרום לכך. וכן סרטן שהתפתח ברקמות באזור כמו סרטן הערמונית, עלול להפריע לזרימת הדם לפין. פגיעות בעמוד השדרה וקרישי דם גם הם עלולים לגרום לתופעות כאלה. בנוסף, פריאפיזם אופייני לעקיצת עקרב או עכביש (עכביש נודד ברזילאי והאלמנה השחורה) וכן במקרים קיצוניים של כלבת. זקפת מוות עשויה להתרחש, במיוחד בקרב אנשים שמתו בתלייה.
התרופות הנפוצות ביותר שעלולות לגרום לפריאפיזם הן זריקות לטיפול בבעיות זיקפה, כמו פאפאברין או אלפרוסטדיל. תרופות אחרות שדווחו הן תרופות להורדת לחץ דם, תרופות אנטי-פסיכוטיות כמו קלוזאפין, תרופות נוגדות דיכאון (בעיקר טרזודון), תרופות נוגדות פרכוסים ומייצבי מצב רוח כמו סודיום ואלפרואט, תרופות נוגדות קרישה וסמים כמו אלכוהול, הרואין וקוקאין.
טיפול
קיימת הסכמה רחבה כי יש לפנות לחדר מיון במקרה של זקפה שמעבר לארבע שעות עד שש שעות, למניעת סיבוכים אפשריים. הטיפול יכלול בדרך כלל שימוש בפסאודואפדרין במתן דרך הפה. פסאודורפדרין הוא אלפא אגוניסט שגורם אפקט התכווצות על שריר חלק, מה שמקל על זרימת הדם בורידים. כמו כן, תרופות סימפטומימטיות ממשפחת האמפטמינים יכולות לגרום להורדת הזקפה, אם כי במקרים אחדים הן עלולות לגרום דווקא לפעולה ההפוכה. במקרה שתרופות לא עזרו, ניתן לשאוב בהרדמה מקומית דם מהגופים המחילתיים (corpus cavernosum). אם כל זה לא צלח, ניתן להיעזר בזריקות פנילאפרין לאזור זה, כשהמטופל נמצא תחת ניטור המודינמי מתמיד, משום שפנילאפרין עלול לגרום ליתר לחץ דם, ברדיקרדיה, טכיקרדיה, והפרעות קצב.
הפורום העירוני של מוסקבה
הפורום העירוני הבינלאומי של מוסקבה הוא פורום בינלאומי בנושאי גלובליזציה עירונית בעידן המודרני שהתקיים לראשונה במוסקבה בתאריכים 7–9 בדצמבר 2011 ומאז נערך כל שנה בהשתתפות של אנשי מקצוע ממדינות נוספות ברחבי העולם. המפגש עוסק בנושאים הקשורים לערים רוסיות ולמציאת פתרונות גלובליים של ערים רוסיות.
הקונגרס הנערך כל שנה משמש פלטפורמה של התקשורת העולמית לדיאלוג פתוח בין נציגי הממשלה הרוסית, מנהלי לשכות תכנון אדריכלי עירוניות, חברות פיתוח ובנייה, וכן מומחים זרים ורוסית המובילים על תכנון עירוני כדי לעסוק בשינויים של הערים הרוסיות ופתיחתה של רוסיה לעולם גלובלי.
הבה נתכנס
הבה נתכנס (בתרגום אחר: בואו נפגש; באנגלית: Let's Get Together) הוא סיפור מדע בדיוני קצר שנכתב על ידי אייזק אסימוב בשנת 1957. הסיפור תורגם לעברית בקבצים בארץ הרובוטים וכתבי אייזק אסימוב כרך 4.
בשונה משאר סיפורי הרובוטים של אסימוב, בסיפור זה מתוארים רובוטים ככלי מלחמה (בניגוד לשלושת חוקי הרובוטיקה) וכן, מתוארת סביבה בה אין שלום עולמי בין עמים מאוחדים.
עלילה
המלחמה הקרה נמשכת כבר מאה שנים, ובינתיים יש שלום רעוע בין "אנחנו" (הגוש המערבי ובראשו ארצות הברית) ו"הם" (הגוש המזרחי ובראשו ברית המועצות). סוכן חשאי חוזר ממוסקבה לארצות הברית ומדווח על עשרה רובוטים דמויי אדם ש"הם" שלחו לארצות הברית, וברגע שייפגשו - יתפוצצו בעוצמה של כמה פצצות אטום.
גדולי המדענים של הגוש המערבי, מכל שטחי מדעי הטבע, נקראים לכנס מיוחד כדי למצוא אמצעי זיהוי לרובוטים. אולם ראש לשכת הרובוטיקה מבין ש"הם" החליפו עשרה מדענים (שביקרו בכנסים בצד השני) ברובוטים זהים, בהנחה שכשיגיעו לכינוס, יתפוצצו וכך יהרגו בבת אחת את גדולי המדענים של הגוש המערבי. הוא מבין גם שהסוכן החשאי עצמו, שהציע את הוועידה, מעורב בתוכנית ווידא שכל עשרת המתחזים הוזמנו לוועידה.
גאי רוג'רס
גאי ויליאם רוג'רס (באנגלית: Guy William Rodgers; 1 בספטמבר 1935 – 19 בפברואר 2001) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז במשך 12 עונות בליגת ה-NBA.
רוג'רס, שנחשב לאחד מטובי הרכזים בשנות ה-60, היה פעמיים מלך האסיסטים של ה-NBA, והחזיק בשיא האסיסטים למשחק יחיד במשך כ-15 שנה. הוא נבחר ארבע פעמים למשחק האולסטאר של ה-NBA, ובשנת 2014 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.
קורות חייו
רוג'רס נולד וגדל בפילדלפיה שבפנסילבניה ובנערותו הרבה להתרועע עם ביל קוסבי. כבר מגיל צעיר החל רוג'רס לגלות כישרון לכדורסל, שהיה ענף הספורט הפופולרי ביותר בפילדלפיה. הוא למד בתיכון "נורת'איסט" בעיר, ושיחק במדי קבוצת הכדורסל של בית הספר. כשהיה בן 17 כבר התנשא לגובה של 1.83 מטרים, וחדל לצמוח.
לקראת שנתו האחרונה בתיכון סיים ג'ו בלמונט, הקלעי המצטיין של הקבוצה, את לימודיו והלך לשחק בליגת המכללות. מאמנו של רוג'רס ביקש ממנו לקחת עליו את האחריות ולהתמקד בקליעת הנקודות. רוג'רס גמל לו באותה השנה עם 35 נקודות ב ונבחר לשחקן המצטיין של הליגה הציבורית ("Philadelphia Public League"). במהלך אותה השנה נפטרה אימו מהתקף לב ורוג'רס נשלח לגור עם סבו.
קריירת מכללות
לאחר סיום לימודיו התיכוניים קיבל רוג'רס הצעות לקבלת מלגות כספורטאי מצטיין מ-16 אוניברסיטאות, אולם הוא החליט להישאר בפילדלפיה והחל ללמוד באוניברסיטת טמפל, משום שהבטיח לאימו שיישאר קרוב לבית.
בעונת ה חבר רוג'רס להאל ליר, לאחר הקווים האחוריים הטובים בליגת בכדורסל המכללות של אותם השנים. הוא קלע באותה העונה 18.5 נקודות בממוצע, וסייע לטמפל לסיים עם 27 ניצחונות מול ארבעה הפסדים בלבד. בטורניר ה-NCAA הגיעה טמפל עד לחצי הגמר, בו הפסידה לאוניברסיטת אייווה. במשחק על המקום השלישי, שהתקיים באותן השנים, חילק רוג'רס 20 אסיסטים, מרביתם לליר, שסיים עם 48 נקודות, וסייע לקבוצתו לנצח.
לקראת העונה הבאה, עונת, עזב ליר את הקבוצה לאחר שסיים את לימודיו. ללא ליר ניצחה טמפל 20 משחקים בלבד, ולא הצליח להעפיל אל טורניר אליפות המכללות. רוג'רס רשם לאורך העונה 20.4 נקודות בממוצע, ורשם שיא אוניברסיטה של 185 אסיסטים בעונה, ונבחר לחמישיית העונה השנייה בליגת המכללות. בטורניר ההזמנה הלאומית (NIT), הטורניר השני בחשיבותו בליגת המכללות, הפסידה טמפל בחצי הגמר, וניצחה במשחק על המקום השלישי.
קריירת ה-NBA
לאחר ארבע שנים בליגת המכללות, נבחר רוג'רס כבחירה טריטוריאלית בדראפט ה-NBA על ידי פילדלפיה ווריורס. במשחק הבכורה שלו בליגת ה-NBA התמודדה פילדלפיה מול בוסטון סלטיקס. רוג'רס רשם באותו המשחק 24 נקודות ותשעה אסיסטים מול בוב קוזי, כוכבה של הסלטיקס, שנחשב לרכז הטוב בליגה באותן השנים. רוג'רס החמיץ משחקים רבים בעונת הרוקי שלו בעקבות גיוס לצבא ארצות הברית, אך על אף שלקח חלק ב-45 משחקים בלבד, סיים שני בקבוצתו עם 261 אסיסטים בעונה. פילדלפיה ניצחה לאורך העונה 32 משחקים מול 40 הפסדים וסיימה במקום הרביעי והאחרון במזרח.