cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שתי אצבעות מצידון
הפקה
כשלוש שנים לאחר מכן, הופק סרט הקולנוע על ידי וביוזמת יחידת ההסרטה של דובר צה"ל כסרט הסברה פנים צה"לי למפקדים בנושא התמודדות עם אוכלוסייה אזרחית. התסריט של הסרט נכתב על ידי צביקה קרצנר על פי חומר שנכתב על ידי אלי כהן וד"ר ברוך נבו ששהו בלבנון עם חיילי גדוד 13 של חטיבת גולני לצורך הכנת הסרט ובוים על ידי כהן. הסרט צולם בתקופה האחרונה של צה"ל בתוך לבנון לפני המעבר לרצועת הביטחון. צבי ברקאי, סגן מפקד גדוד 13 באותה עת, סיפר: "צוות ההסרטה ביקש להצטרף אלינו לצילומים בקו נהר האוואלי - צידון. לפתע החלה התקלות עם מחבלים וכל האירוע הנדיר צולם ושוחרר לאחרונה על ידי ארכיון צה"ל". כוחות גדוד 13, בפיקוד יאיר נוה, הסמג״ד צביקה ברקאי ומפקד פלוגה ב׳ אריה עובדיה, הרגו 16 מחבלים ושבו 10 לאחר מארב על גדות נהר האוואלי, מצפון לצידון. הצוות המשיך ושהה עם הגדוד עד לעזיבתו לקו רצועת הביטחון. בסיום הסרט נכתב "תודה לפלוגה ב' של גדוד 13". חלק נכבד מהסרט צולם באל-ח'יאם בלבנון והוא כלל גם צילומי אוויר ממסוקים צה"ליים. בתפקידים משניים השתתפו תושבים מהכפר אל ח'יאם וחיילי צה"ל ששירתו באזור ואבטחו את הצילומים.
הסרט לא נועד במקור להקרנה מסחרית, אלא לשימוש פנימי של צה"ל כסרט הדרכה לחיילים העתידים לשרת בלבנון. לאחר הכנת הסרט הוחלט בצה"ל להפיצו לציבור הרחב, והייתה זו הפעם ראשונה בה הופץ לציבור הרחב סרט עלילתי באורך מלא שהופק על ידי יחידת ההסרטה. מפיץ הקולנוע והבמאי שיש קולר גילה את הפוטנציאל המסחרי שלו, ביקש וקיבל מצה״ל, באפריל 1986, את זכויות ההפצה שלו לקהל הרחב בישראל ובעולם. במקביל, גייס משקיעים לטובת השקעה בפרסום ויחסי־ציבור לסרט. אחר כך גם הצליח להביא את הסרט להשתתף בפסטיבל קאן במאי 1986.
השחקנים בסרט לא קיבלו תשלום על השתתפותם, רוני פינקוביץ' ודודו בן-זאב הגיעו לצילומים מתיאטרון צה"ל, אלון אבוטבול היה אז חייל בשירות סדיר, שאול מזרחי, בועז עופרי ונאזי רבאח חוילו לשירות מילואים. מזרחי ויתר על שכר של חודשיים מתיאטרון ׳הבימה׳, בו שיחק באותה עת. נאזי רבאח, עבד באותה עת כדייל ב׳אל-על׳. לאחר שהסרט הופץ באופן מסחרי, חשו השחקנים שהונו על ידי יחידת ההסרטה, לטענתם לצורך הצילומים נאלצו לסכן את חייהם ולהיכנס ללבנון, אך הסכימו לשתף פעולה מתוך רצון לעשות משהו חשוב, בתוך הצבא, בשביל הצבא. בדרך ללבנון, בתוך ההמולה הוחתמו על מסמך, על־פיו הם מוותרים על כל זכויותיהם בסרט לטובת צה״ל. לאחר שהסרט הופץ הם לא הוזמנו להקרנות הבכורה החגיגיות שנערכו. לטענת פינקוביץ' ומזרחי הם השתתפו בכתיבת התסריט אך לא קיבלו קרדיט, בנוסף בחרו המפיצים לקדם את אלון אבוטבול כ"פנים" של הסרט, על פני השחקנים האחרים, אף על פי שהיה רק שחקן משנה.
במהלך יולי 1986 נערכו מספר הקרנות בכורה חגיגיות של הסרט, והוא יצא לאקרנים בישראל, לאחר מסע יחסי ציבור ופרסום, ב-8 באוגוסט.
תגובת הקהל והמבקרים
עם זאת לרוב ספג ביקורות שליליות מצד המבקרים. מבקר הקולנוע מאיר שניצר כינה את הסרט "קיטש" ו"סרט תיעודי שצולם בתנאי קרב", שניצר כתב:.
הסרט עלה לדיון בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת, בשאלה האם ראוי שסרט כזה יופק על ידי צה"ל. שיש קולר מפיץ הסרט פנה לבג"ץ בדרישה שהסרט ייצג את ישראל בתחרות האוסקר, במקום אוונטי פופולו, אך השופטים סירבו להתערב בנושא. בנוסף, בדצמבר 1987, דרש שהסרט לא יוקרן בטלוויזיה, בניגוד להסכם ההפצה שנחתם איתו, למרות זאת יחידת ההסרטה נתנה רשות לשידור הסרט, והוא משודר מפעם לפעם בערוצי הטלוויזיה, ואף הופץ לצפייה ביתית.
שיר הנושא
את שיר הנושא, "שתי אצבעות מצידון", כתב במאי הסרט אלי כהן. כהן חתם על השיר בשם "אלי מדורסקי", שם נעוריה של אמו. את השיר הלחין בני נגרי וביצע בועז עופרי, אחד משחקני הסרט. השיר זכה להצלחה רבה ורק בשנת 2020, נחשף בחדשות 12 שהוא מבוסס על מכתב פרי עטו של חייל בשם מיקי ברקוביץ' ששירת בלבנון, אותו מסר לכהן, במאי הסרט, כשפגש אותו בעת שירותו הצבאי.
פרסים
הסרט זכה במספר פרסי "מנורת הכסף" שחולק לראשונה ב-1988 (המקביל לפרס אופיר של אותם ימים), בקטגוריות: "הסרט הטוב ביותר של השנה", "הבמאי הטוב ביותר" לאלי כהן, "הצלם הטוב ביותר" ו"שחקן המשנה הטוב ביותר" לאלון אבוטבול.
הסרט זיכה את יחידת דובר צה"ל בפרס יצחק שדה לספרות צבאית.
אלתית גמלונית
אלתית גמלונית (שם מדעי: Oncorhynchus tshawytscha) היא מין של דג השייך למשפחת הסלמוניים.
זהו אחד מהגדולים שבדגי הסלמון. אורכו של דג בוגר 61–90 ס"מ ומשקלו 4.5–22.7 ק"ג. נתפסו מספר פרטים באורך 150 ס"מ ובמשקל 60 ק"ג. דג זה בעל מבנה גמלוני ועם ראש מונמך מעט בעל לסתות עליונות הפונות מעלה ומתעקלות מטה. צבע הסלמון בגב צהוב-אפרפר מנוקד והחלק האחורי של הבטן ורוד והראש בהיר. ישנם פרטים כהים יותר מהרגיל.
הסלמונים חיים רוב זמנם בצפון האוקיינוס השקט, אך עולים ליבשת כדי להשריץ. אוכלוסייה אחת נעה לעבר נהרות אמריקה הצפונית בין קליפורניה לאלסקה. אוכלוסייה אחרת נעה לעבר חופי אסיה מיפן עד לנהר פליבאם (Паляваам) שבסיביר.
אודורי אבי
אודורי אבי (ביפנית: 踊り海老 / 躍り海老 - מילולית: "חסילון רוקד") הוא מאכל מסוג איקיזוקורי הנחשב מעדן במטבח היפני. המאכל דומה באופיו לסשימי.
בעוד שהסשימי הוא מאכל המכיל דג או סרטן נא (שאינו מבושל), האודורי אבי מכיל חסילון כשהוא עדיין חי, והוא עדיין נע בעת אכילתו.
לצורך הכנת המאכל טובלים את החסילון בסאקה על מנת לשכר אותו ולמנוע את ניסיונות בריחתו, וטובלים את החסילון ברוטב.
אלגוריתם רשויות ורכזים
האלגוריתם, אם כן, פולט שני פרמטרים לכל דף, "רשות" אשר מעריך את הקישורים אל העמוד, ו"רכז" אשר מעריך את הקישורים מהעמוד לעמודים אחרים.
רקע
חברות החיפוש מעדיפות להשתמש ב-PageRank של גוגל אשר מבחינת יעילות נחשב לטוב ביותר, אחד ממנועי החיפוש הגדולים אשר עדיין משתמשים באלגוריתם HITS הוא ask.com אשר מטרתו לתת למשתמש את התשובה הטובה ביותר לכל שאלה.
בעוד ש-PageRank שולף ממאגר נתונים את תוצאות החיפוש בתוך זמן אפסי (ננושניות בודדות), כל חיפוש בעזרת אלגוריתם HITS מצריך להפעיל את האלגוריתם מחדש מה שגורם לתוצאות החיפוש להיות אטיות באופן משמעותי.
שימוש בכתבי עת
ישנם כתבי עת אשר נחשבים למשפיעים יותר מאשר כתבי עת אחרים, למשל Science ו-Nature. כאשר משווים שני כתבים עת מודדים אותם על פי מספר הציטוטים בהם, בעזרת האלגוריתם ניתן לתת ערך רב יותר לציטוטים מאתרים כמו Science ו-Nature מאשר מציטוטים מאתרים פחות נחשבים. במילים אחרות עדיף לקבל אזכורים בכתבי עת נחשבים מאשר מכתבי עת פחות נחשבים ואת זה האלגוריתם עושה בהצלחה.
האלגוריתם
באלגוריתם HITS השלב הראשון הוא למצוא מספר עמודים מצומצם הכי רלוונטיים בעזרת אלגוריתם חיפוש מבוסס טקסט, לקבוצת דפים זו נקרא "קבוצת השורש".
לאחר מכן ניצור "קבוצת בסיס" אשר תכלול בתוכה את "קבוצת השורש" והקשרים אשר יוצאים ממנה, בנוסף לכך נכלול מספר עמודים אשר מקושרים לדפים בקבוצת השורש.
בזכות יצירת כל הקשרים למעלה נוצר תת-גרף, בשביל לחסוך בזמן ריצה, אלגוריתם HITS רץ רק על תת-הגרף שנוצר ולא על האינטרנט כולו.
לדברי קלינברג, רוב הרשויות הרלוונטיות יהוו חלק נכבד "מקבוצת הבסיס" ובכך האלגוריתם יחזיר תשובה נכונה ככל הניתן.
ערכי הרשות והרכז נקבעים זה מתוך זה. ערך הרשות של דף יעלה אם רכז טוב מצביע עליו, ובאופן דומה ערכו של רכז יעלה אם הוא מצביע על רשות טובה.
האלגוריתם רץ מספר מחזורים, אשר מבצעים בכל מחזור שני שלבים בסיסים:
האלגוריתם לחישוב הרכז והרשות מחושב כך:
הבדלים מאלגוריתמים אחרים
HITS, כמו אלגוריתמי חיפוש אחרים, הוא אלגוריתם לולאתי שמבוסס על קישורים באינטרנט. למרות זאת ישנם כמה הבדלים מהותיים:
פירוט האלגוריתם
על מנת להתחיל את הדירוג, דרגת כל רשות ורכז ייקבעו ל-1.
אנו מתכוונים לבצע שני עדכונים: עדכון ערכי רשויות, ועדכון ערכי רכזים.
כלל עדכון הרשויות – לכל רשות p נבצע עדכון של ערכה – כאשר n מייצגת את מספר הרכזים אשר מפנים אל רשות זו.
כלל עדכון הרכזים – לכל רכז p נבצע עדכון של ערכו – כאשר m מייצגת את מספר הרשויות אשר רכז זה מצביע עליהן.
על מנת להגיע לתוצאה אופטימלית מבצעים על תהליך החישוב מספר חזרות, ואחרי כל חזרה מעדכנים את ערך הרשות/רכז.
בלדווין הויול
בלדווין הויול ((1547/8 - 26 נובמבר 1594) היה מלחין פרנקו-פלמי מתקופת הרנסאנס המאוחר. הוא נולד בלייז' (בלגיה). מגיל 13 הוא היה זמר בחצר (המלוכה) בשטוטגרט. בין 1563–1564 הוא היה תלמיד של המלחין אורלנדו לאסוס במינכן. בשנת 1589 הוא החליף את החותן שלו כמנצח תזמורת החצר (Hofkapellmeister) בשטוטגרט. ב-1593 הוא ניסה להתקבל בחצר היותר יוקרתי בעיר דרזדן אבל לא קיבלו אותו למשרה. הוא מת בשנת 1594 מהמגפה בעיר שטוטגרט. תפקידו הועבר לתלמיד אחר של לאסוס, לאונרד לכנר.
היפורתודוס אוקטופסכיאטוס
תיאור
דג גדול זה הוא קרובו של המין היפורתודוס ניגריטוס והוא יכול להגיע לאורך 130 ס"מ ולמשקל 80 ק"ג ויכול להגיע בטבע לגיל 65 שנים. הסנפירים שלו רחבים ומעוגלים והגוף עגלגל בגוונים חומים עם סנפירים חומים כהים ובעל פסים בהירים לאורכו.
אורח חייו של מין זה לא נחקרו מספיק בטבע והוא ידוע בעיקר מזיהויים של חוקרים. לפי ארגון IUCN דג זה הוא מין "ללא חשש", אף שהוא לעיתים נתפס למאכל לאורך חופי האוקיינוסים בהם חי.
דן כנר
דן כנר (נולד ב-4 בדצמבר 1945 בפתח תקווה) הוא קריין ושדרן רדיו ישראלי. מגיש בתאגיד השידור הישראלי, בעבר הגיש בקול ישראל, בערוץ הראשון ובערוץ 33.
ביוגרפיה
כנר הוא אחד משלושה בנים של מרים (טרודה) וישראל צבי כנר, מורה ומחנך, ד"ר לפילוסופיה ומוסמך לרבנות. אביו שימש כרב בית הכנסת הצעירים בווינה, משם נמלט ללוקסמבורג ומשם עלה לארץ ישראל ב-1939.
כנר התקבל לקורס מ"כים אך נשר ממנו והועבר לגלי צה"ל. כנר התחיל את דרכו העיתונאית בגלי צה"ל, שם שימש בהמשך כקריין בכיר, ולאחר מכן היה בוחן מועמדים לשידור בתחנת הרדיו. לאחר שירותו הצבאי, התקבל לקול ישראל כקריין, ועם הקמת הערוץ הראשון הצטרף אליו כקריין רצף, ומאוחר יותר כמנחה תוכניות טלוויזיה. ביניהן התוכנית "עלם ועל מה".
ב-1970, בגיל 25, התמנה למנהל חטיבת הביצוע של קול ישראל.
באירוויזיון 1979 ובאירוויזיון 1981 הקריא כנר את ניקוד השופטים הישראלי. בשנים 1980-1982 הנחה את תחרות השירוויזיון.
בפסח תשמ"ב - אפריל 1982 הנחה את "דרור - למנצח שיר מזמור" פסטיבל הזמר המזרחי שהתקיים בבנייני האומה בירושלים, שבו זכה זוהר ארגוב במקום הראשון עם השיר "הפרח בגני".
בשנת 1985 הורשע כנר בהעלמת הכנסות ונידון לשלושה חודשי עבודות שירות שאותם ריצה בהקראה בספריית העיוורים.
בשנות השמונים הגיש את התוכנית "לקראת שידור" שהציגה את התוכניות הצפויות לשידור בערוץ הראשון.
כנר מרבה להגיש חדשות ומשמש כמנחה בטקסים ממלכתיים ואירועים שונים, לדוגמה, הטקס המרכזי של ערב יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ונפגעי פעולות האיבה. בין השאר הוא מנחה מזה 42 שנים את טקס הזיכרון של הצוללת "דקר" שנערך כל שנה בהר הרצל. הוא בעל קול ייחודי והיגוי מדויק. כנר עוסק גם בהדרכה במסגרת הכשרת קריינים וסדנאות הגייה.
כנר השתתף כקריין בתוכנית הטלוויזיה הבידורית "הישראלים", בכיכובה של שלישיית מה קשור.
ביוני 2007 זכה בפרס השדרן המצטיין במסגרת כינוס הרדיו הראשון בישראל.
החל מ-2009 הוא מעביר סדנאות בנושא הגשה ברדיו במרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון.
ב-2012 החל להגיש מבזקי חדשות בערוץ 33.
ביוני 2013 פרש לגמלאות, אך העסקתו חודשה בספטמבר אותה שנה ובהמשך, עבר לעבוד בתאגיד השידור הישראלי.
ב-2018 הופיע בקליפ של השיר "הכי קרוב אלייך" של עילי בוטנר ואביב אלוש.
מ-2022 מועלה בתיאטרון הבימה המחזה "הרטיטי את ליבי" עם קטעי קריינות של כנר.
כנר חובב "משפטים אחרונים" של אנשים, מפורסמים ולא מפורסמים, והוא מחזיק באוסף גדול של משפטים שאנשים אמרו לפני מותם. אביו הוציא בשנת 1970 ספר קצר ובו אוסף משפטים שכזה. דן כנר המשיך אף הוא בתחביב והמשיך באיסוף ציטוטים אשר רובם נמצאים באתר מיוחד של כנר ויהודה סימן טוב. בשנת 2023 הוציא לאור את ספרו הנקרא גם כן "דבריהם האחרונים" ובו מבחר ציטוטים מהאוסף .
כנר נוהג לנקד את כל הטקסטים אותם הוא כותב או מקריא ובכללם את המסרונים בטלפון.
בשנת 2022 הוא משמש פרזנטור של חברת "גומאויר כפר סבא".
כנר אב לשתי בנות מנישואיו הראשונים. הוא נשוי בשנית למלכה ומתגורר במעלה אדומים.
Bel Air
Bel Air (בעברית: בל אייר) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, מתוך המיני-אלבום השלישי שלה, Paradise ו-Tropico. השיר יצא לאור ב-9 בנובמבר 2012, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ופולידור רקורדס.
השיר הגיע למקום ה-184 במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי לנה דל ריי ביחד עם הית' שהפיק אותו. הווידאו קליפ שיצא עבור השיר, מכיל בתוכו קטעים מתוך הקליפ של "Summertime Sadness". נכון לאפריל 2020, הצליח הקליפ לצבור למעלה מ-10 מיליון צפיות.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-35 מיליון השמעות.
ביקורות
השיר זכה לביקורות מעורבת, תוך שבחלקן זכה למילים חיוביות.
מבוכה
מבוכה היא מצב רגשי של מוטרדות מסוימת ואי־נוחות, שאדם עשוי לחוות כאשר נראה לו שאחרים שופטים או עלולים לשפוט אותו (או את אדם אחר) על חלק בגופו או באישיותו שנחשף אליהם, או על פעולה חברתית או מקצועית בלתי מקובלת שלו (או של אדם אחר) שאותם אחרים היו עדים לה. לעיתים מעורבת בכך גם פגיעה בכבוד או ביושרה של האדם שמרגיש מבוכה. יש המגדירים מבוכה כסוג של חרדה עקב התנהגות שאינה מקובלת בחברה; סיבת המבוכה אינה ידועה, לכן זוהי חרדה ולא פחד ספציפי.
מצבים אפשריים בהם האדם נבוך בעקבות פעולה שביצע, עשויים להיות למשל מצבים בהם הוא נתפס בשקר שאמר או בטעות שביצע, או כאשר אחרים נחשפים לפעולות גופניות שביצע כגון נפיחה. בתרבויות רבות, מצב בו אדם נתפס בטעות כאשר אינו לבוש כהלכה או ערום בחלקו עשוי להביא למבוכה רבה. גם פעולות של אחרים עשויות לגרום מבוכה לפרט, למשל כאשר הפרט מגלה שהוא נושא לרכילות בשיחה המתקיימת בקבוצה חברתית, או כאשר אחר מעיר לו בזלזול בפני אחרים על התנהגותו או הופעתו.
יש הבעות פנים ומחוות גוף אופייניות המופיעות תמיד ומזוהות ללא קשר לתרבות עם מבוכה. תגובת המבוכה מתחילה כחצי שנייה לאחר שהאדם "נתפס בקלקלתו". היא כוללת הסטת מבט למטה ואז לצדדים, "חיוך" מיוחד השונה מההבעה הידידותית בכך שמעורב בו רק שריר אחד (הזיגומטיקוס) המעלה את זוויות הפה כלפי מעלה כששאר המחצית התחתונה של הפנים קפואה ומכווצת. אחר כך מורכן הראש למטה ועמו נשמטות הכתפיים, בשלב זה מופיעה לעיתים קרובות נגיעה של היד בפנים. ילדים בגיל שנתיים כבר מבצעים את רצף הפעולות השלם הזה כשהם נדרשים, למשל, להופיע בפני זרים.
לא רק מחוות המבוכה אוניברסליות אלא גם הפענוח שלהן. אנשים מתרבויות שונות זיהו נכון מבוכה אצל בני עמים רחוקים. התרבות משפיעה בהחלט על הסיטואציות שיפעילו את המבוכה אבל לא על דרך ההבעה שלה. הסומק אינו חלק מהותי של תצוגת המבוכה: הפנים מאדימות כ־15 עד 20 שניות מתחילת האירוע ואילו רצף המחוות הטיפוסי אורך כחמש שניות בלבד.undefined
נראה כי למבוכה יש תפקיד חברתי חשוב בשיקוף והגדרת גבולות לגבי האופן בו רצוי שיתנהלו קשרים חברתיים, בהתאם לנורמות המקובלות בכל חברה ותרבות.
סלמון סיבירי
סלמון סיבירי (שם מדעי: Hucho taimen) הוא מין של דג ממשפחת הסלמוניים הנחשב לגדול שבסדרת הסלמונאים. הוא חי בנהרות של סיביר.
סלמון זה מצוי בנהרות הוולגה, פצ'ורה ומזרחה עד נהר יאנה (Yana River) בצפון, עד נהר אמור בדרום. ייתכן שהוא מצוי גם באזורים הארקטיים, בים הכספי או במונגוליה.
דג זה הוא הגדול שבמיני הסלמונים ואורכו מגיע ל-70–120 ס"מ ומשקלו ל-15–30 ק"ג בממוצע. אולם נתפסו פרטים בגודל של 180 ס"מ ומשקל 105 ק"ג. משקלו של הדג תלוי בגילו ובכמות המזון שהוא אוכל. דגים בני 55 יכולים לשקול מעל 40 ק"ג. צבעו אפור כהה עם סנפירים קצרים ולסת גדולה.
דג זה מצוי בנהרות ובמים מתוקים ולא בים והוא אוכל דגים קטנים יותר.
בלה פורייס
ביוגרפיה
בלה פורייס נולד במשפחה יהודית כבנם של מוריץ (משה) פורייס וצציליה גולדמן. לאחר סיום לימודיו ובחינות הבגרות בגימנסיה הראשית הממלכתית של סנטס (1902), למד וקיבל תואר דוקטור ברפואה באוניברסיטת זמלווייס בבודפשט (1907). משנת 1908 היה מתמחה בקליניקה לרפואה פנימית בקלוז'-נאפוקה שבראשו עמד דודו זיגמונד פורייס, ומשנת 1913 היה עוזר הוראה. בשנת 1914 השתתף בסיור לימודים של שלושה חודשים בגרמניה. בשנת 1915 קיבל תואר מרצה אוניברסיטאי בנושא התמחותו הלב ומחזור הדם. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כרופא גדודי. לאחר שהמדינה הרומנית קיבלה לריבונותה את קלוז'-נפוקה באוקטובר 1919, מרפאות האוניברסיטה צורפו לאוניברסיטה הרומנית שהוקמה בעיר, ופורייס עבר לעסוק בפרקטיקה פרטית. הוא לקח חלק בהכנת הטיוטה להקמת האוניברסיטה ההונגרית הבין-דתית בקלוז'-נאפוקה. החל מה-1 בספטמבר 1920, ביחד עם לאסלו בֶּנֶדֶק כעורכים, הקים את העלון ההונגרי הרפואי הראשון ברומניה, את כתב העת הרפואי בשם "העיתון הרפואי של טרנסילבניה" שהופיע כל שבועיים ושנשא מגיליון 4 את התואר של "הכתב העת הרשמי של המחלקה למדע הרפואה" של "איגוד המוזיאון הטרנסילבני", מ-1 בדצמבר 1921 שמות שני המייסדים הופיעו בכותרת. בלה פורייס פרסם בעיתון שלושה מחקרים ארוכים יותר וכמה מאמרים.
בקיץ 1921 הוא עזב לעיר סגד, כלומר חזר להונגריה. שם השתתף כמרצה בהקמת הקליניקה לרפואה פנימית. משנת 1926 היה עוזר פרופסור (מרצה בכיר), ומשנת 1931 היה הפרופסור מלא שניהל של "הקליניקה לאבחון ברפואה פנימית". (Belgyógyászati Diagnosztikai Klinika). באביב 1944, לאחר האכיפה המחמירה יותר של החוקים האנטי יהודיים, במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי, הוא גורש בשל מוצאו היהודי. לאחר שחרור סגד על ידי הצבא האדום במחצית השנייה של 1944, בשנים 1944–1945 היה דקאן הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת סגד ובשנים 1945–1946 היה הרקטור של האוניברסיטה. הוא קיבל תואר של דוקטור לשם כבוד בשנת 1946, פרש לגמלאות בשנת 1950.
חוג מטריצות
חוג המטריצות הוא חוג הנתון מעל חוג בסיס קבוע, שאבריו הם המטריצות מסדר נתון שרכיביהן שייכים לחוג הבסיס. בניית חוגי מטריצות היא אחת הבניות הבסיסיות בתורת החוגים. הקשר בין חוג המטריצות לחוג המקדמים הדוק למדי; תוספת המטריצות מעשירה את מגוון האפשרויות לטפל בחוג המקורי.
זוהי הדוגמה הקלאסית לחוג לא חילופי; חוגים אי-חילופיים רבים קשורים לחוגי מטריצות, להם תפקיד מרכזי באלגברה לא קומוטטיבית. כאשר חוג הבסיס הוא שדה, חוגי המטריצות מעליו נחקרים היטב באלגברה ליניארית.
תכונות
המרכז של חוג מטריצות שווה לאוסף המטריצות הסקלריות מהצורה cI כאשר c שייך למרכז של חוג המקדמים, כלומר. החבורה הליניארית הפרויקטיבית מוגדרת להיות המנה של חוג מטריצות (ובאופן כללי יותר, חוג אנדומורפיזמים) מעל המרכז שלה, ולה יש חשיבות רבה בגאומטריה אלגברית.
חוג המטריצות (מסדר n>1) תמיד בעל מחלקי אפס.
יש התאמה מלאה בין האידיאלים של חוג המקדמים לבין האידיאלים של חוג המטריצות: כל אידיאל של חוג המטריצות הוא מהצורה M_n(A) כאשר A אידיאל בחוג המקדמים, וחוג המנה ביחס לאידיאל זה הוא. ביתר כלליות, חוג מטריצות תמיד שקול מוריטה לחוג המקדמים.
חוג המטריצות מסדר n \times n איזומורפי לחוג האנדומורפיזמים של המודול החופשי R^n. באופן כללי יותר, מתקיים לכל מודול שמאלי מעל החוג.
יחידות מטריצות
לעיתים דרושות דרכים להוכיח שחוג מסוים הוא חוג מטריצות.
בכל חוג מטריצות יש יחידות מטריצות e_{ij}, המקיימות את שתי התכונות הבאות: יחידות המטריצות מתחלפות עם אברי חוג המקדמים. כיוון שאפשר להציג כל איבר בחוג המטריצות (באופן יחיד) כסכום, עם , נוסחאות אלה מגדירות את חוג המטריצות.
מבנה
חוג מטריצות מעל חוג עם חילוק הוא גם פשוט ארטיני, ומשפט ודרברן-ארטין קובע את ההפך - כל חוג פשוט ארטיני איזומורפי לחוג מטריצות מעל חוג עם חילוק.
בפרט, אם F שדה סגור אלגברית, כל אלגברה פשוטה מממד סופי מעל F היא אלגברת מטריצות, משום שאין אלגברה עם חילוק מעל שדה סגור אלגברית.
חוג R הוא פשוט למחצה אם ורק אם כל חוגי המטריצות מעליו פשוטים למחצה. מפורשות, תת-מודול פשוט (כלומר אידיאל שמאלי מינימלי) של M_n(R) הוא קבוצת מטריצות עם איברים לא אפס רק בעמודה מסוימת, שבה האיברים נלקחים מתת-מודול פשוט של R.
רדיקל ג'ייקובסון של מטריצות שווה למטריצות מעל הרדיקל:, ובפרט חוג הוא פרימיטיבי למחצה אם ורק אם על חוג מטריצות מעליו פרימיטיבי למחצה.
גילדן הולנדי
הגילדן ההולנדי היה ההילך החוקי של הולנד עד המעבר לאירו ב-2002. בתקן ISO 4217 סימנו הוא NLG. הולנד היא אחת מבין מספר מדינות ואזורים שהמטבע שלהן קרוי או היה קרוי "גילדן".
מקור השם גילדן
מקור השם "גילדן" הוא במילה מרכז הולנדית שמשמעותה "מוזהב", שמקורו במתכות ממנו יוצרו המטבעות הראשונים-זהב וכסף. הסמל המקובל למטבע הגילדן הוא ƒ. הסמל נובע ממטבע ישן שנקרא פלורין.
היסטוריה
המטבעות ההולנדים הראשונים יוצרו מזהב ומכסף. ב-1581 הגילדן ההולנדי הכסוף הראשון הוטבע כמטבע של הרפובליקה ההולנדית. הגילדן הישן חולק ל-20 מטבעות קטנים שנקראו "סטיופרים" (בפ' רפה, F). כל סטיופר חולק לשמונה "דיוטים" ("דיוט" ביחיד), וכל דיוט חולק ל-2 "פנינג". בזמן הכיבוש הצרפתי בהולנד לא הונהג בה הגילדן ובמקומו הונהג הפרנק הצרפתי. בשנת 1814 אומץ הגילדן מחדש והפך למטבע הרשמי של הולנד.
ב-1817 החלה השיטה העשרונית להיכנס למחזור בהולנד ופחת שימושם של ה"דיוטים" וה"פנינגים" עד שב-1840 הופסק השימוש בהם לגמרי והם הוחלפו בסנט שהם מאית הגילדן. ב-1940 עקב הכיבוש הגרמני שונתה צורתו של הגילדן למרובעת והוא הוצמד למארק הגרמני בשער של גילדן וחצי למארק אחד. באוקטובר 1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, חתמו הממשלות הגולות של הולנד ובלגיה על הסכם לקביעת שער החליפין בין הגילדן ופרנק בלגי וקבעו מנגנוני תמיכה במטבעות במקרה הצורך. כשבעלות הברית כבשו את הולנד חזרה הועמד הגילדן ביחס של דולר אחד ל-2.652 גילדן. ב-1949 הוחלף היחס לדולר אחד לכל 3.8 גילדן.
ב-2001 היה גילדן אחד שווה ערך ל-1.6 ש"ח לערך.
האירו החליף את הגילדן בשנת 2002. ניתן היה להחליף מטבעות של הגילדן לאירו עד 2007, ואת השטרות ניתן יהיה להחליף לאירו עד ינואר 2032.
כל המרת מטבע, שטר או סכום כסף מתבצעת ביחס אירו אחד לכל 2.20371 גילדן.
נרקו-טרור
נרקו-טרוריזם (באנגלית: Narco-Terrorism, בספרדית: narco-terrorismo, בעברית: פשיעת-טרור) הוא מונח שטבע פרננדו בלאונדה, נשיאה לשעבר של פרו, בשנת 1983 כאשר תיאר התקפות טרוריסטיות באופיין נגד המשטרה הפרואנית למלחמה בסמים. בהקשר המקורי, נרקו-טרור הוא ניסיונות של סוחרי הסמים להשפיע על מדיניות הממשלה או החברה באמצעי אלימות והפחדה, כדי לעכב את אכיפת החוק ולפגוע במערכת המשפט על ידי שימוש שיטתי באיומים או באלימות. כך למשל, האלימות האכזרית של פאבלו אסקובר במגעיו עם ממשלות קולומביה ופרו היא כנראה אחת הדוגמאות הידועות ביותר שתועדו בהקשר לנרקו-טרור.
המונח הפך לנושא שנוי במחלוקת, בעיקר בשל השימוש בו בדיונים שמתנגדים למלחמה האלימה של ממשלת ארצות הברית בסחר בסמים.
המונח משמש יותר ויותר עבור ארגוני טרור שידוע כי הם מתעסקים בפעילות של סחר בסמים כדי לממן את פעילותם ולהשיג מתגייסים ומומחיות. ארגונים אלה כוללים את FARC, ELN, החמאס, הטליבאן, חזבאללה, וארגון AUC בקולומביה ו-PCP-SL בפרו.
בשנת 2000 החלה ארצות הברית לממן (תחת ממשל ג'ורג' ווקר בוש) את תוכנית קולומביה - מתוך כוונה למגר את גידולי הסמים ולפעול נגד ברוני הסמים שמואשמים בעיסוק בנרקו-טרור, כולל מנהיגי ה-FARC המרקסיסטי וכוחות ארגון AUC, קבוצות שביצעו גם עבירות רבות אחרות. ממשלת ארצות הברית מממנת בקנה מידה גדול מיגור מבצעים ללוחמה בסמים ותמיכה בפעולות צבאיות של קולומביה.
אף על פי שנטען כי ארגון אל-קאעידה לעיתים קרובות מממן את פעילותו באמצעות סחר בסמים, דוח של ועדת החקירה לפיגועי 11 בספטמבר מציין כי "בעוד הסחר בסמים היה מקור הכנסה עבור הטליבאן, עבור אל-קאעידה הוא לא שירת את אותה מטרה, ואין ראיות מהימנות כי בן לאדן היה מעורב או עשה את הונו באמצעות סחר בסמים". הארגון מקבל את מרבית רווחיו וכספיו באמצעות תרומות, בעיקר מ"אילי הון סעודים".
מריו לוי (סופר)
ביוגרפיה
ספרו הראשון בשנת 1986 היה "Jacques Brel: Bir Yalnız Adam" ("ז'אק ברל:אדם בודד"), ספר ביוגרפי, גרסה ספרותית של עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטה. בשנת 1990 פרסם לוי קובץ ראשון של סיפורים קצרים Bir Şehre Gidememek (אי היכולת ללכת לעיר). אלו סיפורים אוטוביוגרפיים שבו מביא המחבר זכרונות מילדותו, נעוריו ואהבותיו. הספר זכה בפרס הלדון טאנר לסיפורים של אותה שנה. ספר הסיפורים השני Madam Floridis Dönmeyebilir ("ייתכן כי מאדאם פלורידיס לא תחזור")(1991) דן קשיי שייכות והסתגלות של אנשים בני מיעוטים באיסטנבול. בשנת 1992 פרסם מריו לוי את הרומן הראשון שלו En Güzel Aşk Hikayemiz (סיפור אהבתנו היפה ביותר). אחרי הפוגה ארוכה יצא לאור בשנת 1999 רומן נוסף שלו ב-800 עמודים, Istanbul Bir Masaldı (איסטנבול הייתה אגדה), סיפור חייה של משפחה יהודית באיסטנבול החל משנות ה-1920 ועד לשנות ה-1980. גם ברומן זה משתקפים חיי בני המיעוטים השונים באיסטנבול.
בנוסף לעיסוקו בכתיבה ספרותית, התפרנס מריו לוי לאורך השנים מהוראת צרפתית, עסקי יבוא, כתיבה בעיתונים, עבודות קופירייטר ועריכת תוכניות רדיו. הוא מלמד בפקולטה במדעי התקשורת באוניברסיטת ידיטפה ומנהל סדנאות לכתיבה יוצרת.
בשנת 2009 פרסם את הרומן Karanlık Çökerken Neredeydiniz ("איפה היית כשירדה החשיכה?) שזכה לבקורות חיוביות מאוד. בשנת 2013 מריו לוי ביקר בישראל כדי להשתתף בפסטיבל כנס כיסופים לספרות ושירה יהודית בירושלים.
מריו לוי מתגורר ברובע קדיקיי באיסטנבול. הוא נשוי ואב לשתי בנות תאומות.
ספרים
ספריו של מריו לוי תורגמו למעל 20 שפות, כולל גרמנית ואיטלקית.
מיכה בר-עם
ביוגרפיה
נולד בשם מיכאל שמואל אנגוּלי ב-1930 בברלין, בירת גרמניה וגדל בעיר אולם. אביו היה בעל נטיות ציוניות ותכנן כבר בתחילת שנות ה-30 לעזוב את גרמניה. בשנת 1936, בתקופת גרמניה הנאצית, עלה לארץ ישראל עם משפחתו. בחיפה הקימו הוריו מפעל לקרח בעיר התחתית, שנשרף ב-1938, במהלך המרד הערבי הגדול. בגיל 13 עברת את שמו לבר-עם ובנעוריו היה פעיל ב"הגנה". בשנת 1948, בעת מלחמת העצמאות, התגייס לחטיבת הראל של הפלמ"ח ולחם בהרי ירושלים ובנגב.
היה ממייסדי קיבוץ מלכיה (1949) ואחר כך מראשוני חברי גשר הזיו. בקיבוץ עבד כמסגר וכרתך ושם החל לצלם את חיי הקיבוץ במצלמות ששאל מחברים. את התמונות שצילם פיתח בעצמו ומכר לחברים וב-1953 זכה לרכוש לעצמו מצלמת "לייקה".
בשנת 1956, באמתלה של חבר צוות הווי, הצטרף לכוחות הלוחמים במבצע קדש, ותיעד את המלחמה ואת נופי סיני. התוצאה הייתה ספרו הראשון, "נופי סיני", שהקנה לו פרסום, ובזכותו התקבל בשנת 1957 כצלם לעיתון צה"ל, "במחנה", שם עבד כשמונה שנים. בשנת 1961 התבקש לכסות את משפט אייכמן, שנערך אז בישראל.
בשנות ה-60 צילם ואצר יחד עם קורנל קאפה (אחיו הצעיר של הצלם רוברט) מספר תערוכות וכן הוציא לאור כמה ספרים, בהם Israel: The Reality. ב-1967 סיקר את מלחמת ששת הימים. ב-1968 נתקבל כחבר סוכנות מגנום, ובמקביל התמנה לצלם "הניו יורק טיימס" במזרח התיכון, תפקיד שבו כיהן כעשרים וחמש שנה.
ב-1977 הקים את המחלקה לצילום במוזיאון תל אביב לאמנות ושימש כאוצר ראשי לצילום עד 1992.
תצלומיו של בר-עם כלולים באוספי חשובי המוזיאונים בעולם וכן באוספים פרטיים נבחרים.
בר-עם נשוי לציירת והפסלת ארנה בר-עם. ארנה, רעייתו, היא ילידת קבוצת כנרת ורקדנית בעברה. השניים הכירו לראשונה במחנה נוער ברמת יוחנן, שם שימש בר־עם כמדריך. היא הייתה אז בוגרת כיתה ח', בת 14 והוא בן 21. לזוג שלושה בנים: אהוביה, בנה של ארנה מנישואיה הראשונים, מומחה לספרות יוונית עתיקה ופרופסור בדבלין; ברק (אמן), ונמרוד (פילוסוף). בני הזוג מתגוררים בשכונת רמת חן שברמת גן.
בשנת 2022 זכה הסרט אודותיו "1341 פריימים מהמצלמה של מיכה בר־עם" בשלושה פרסים בפסטיבל דוקאביב.
טבויל
היסטוריה
החברה הוקמה בשם Trustivapaa Bensiini על ידי מוריץ סקוגסטרום בהלסינקי בשנת 1934. ראשי תיבות של שם החברה הן TB, שממנו הגיע שם החברה הנוכחי. באותה שנה חברות פצלי השמן האסטוניות Eesti Kiviõli וחברת New Consolidated Gold Fields הפכו לבעלי המניות העיקריים בחברה.
חברת Teboil, נוצרה במקום חברת Suomen Petrooli, שהוקמה על ידי משקיעים גרמנים בויבורג בשנת 1932. במהלך מלחמת העולם השנייה הועברה הבעלות למשקיעים גרמנים ובהמשך החברה הוחזקה על ידי משפחת ארנרוט.
לאחר מלחמת החורף, בשנת 1947 על פי חוזה פריז, TB הפכה לרכושה של החברה הממשלתית של ברית המועצות לייצוא נפט, סויוזנפטאקספורט. ב-1966 שינתה החברה את שמה ל-Teboil, שמקורו בהגיית הקיצור TB בתוספת 'נפט'. בשנים אלו, חברת הנפט הממשלתית Neste החזיקה במונופול בתחום הסיטונאות של מוצרי נפט, וכך גם Teboil השיגה למעשה את השליטה על הבנזין והדיזל מחברת Neste.
בשנת 1994 הופרטה סויוזנפטאקספורט ואורגנה מחדש לחברה בשם נפטא מוסקבה. בשנת 2005 מכרה נפטא את Teboil לחברת הנפט הרוסית לוקאויל. ב־3 במרץ 2022, חברת Teboil ביקשה מהעיתון הפיני Kaleva שלא להשתמש במונח "מלחמה" כאשר דיווח על החברה והמלחמה באוקראינה וביקש להחליף זאת מונחים ידידותיים יותר כמו סכסוך. זו אחת מחברות האירופיות הבודדות שנותרו בחזקת בעלים רוסים, חרף מלחמת אוקראינה–רוסיה.
עינת עריף-גלנטי
עינת עריף-גלנטי (נולדה ב-1975) היא צלמת ישראלית.
ביוגרפיה ופעילות אמנותית
עריף-גלנטי נולדה בירושלים, ולמדה בתיכון לאמנויות בעיר. בין השנים 1995 ו-1998 למדה במחלקה לצילום יישומי במכללה האקדמית הדסה ירושלים. עם סיום לימודיה זכתה שנתיים ברציפות במלגת צילום קרן התרבות אמריקה-ישראל. בשנת 2002 למדה ציור ורישום בסדנא לציור ורישום בירושלים בראשותו של ישראל הרשברג, מוסד שממשיך גישה מסורתית לאמנות פיגורטיבית. ב-2004 ייסדה את הגלריה השיתופית אגריפס 12 בירושלים יחד עם בן-זוגה יוסי גלנטי ואמנים ירשלמיים נוספים (בניהם ימימה ארגז, מני סלמה, וג'ואל קנטור).
יצירתה עושה שימוש נרחב בטבע דומם, תוך התייחסות לרעיונות המתפתחים מתוך המושגים ואניטאס ו"ממנטו מורי", היא מעלה תהיות בנוגע לתרבות עכשווית ולמשבר האקולוגי.
נמלול
נִמְלוּל או נִימוּל (פרסתזיה) הוא תסמין ביניים של איבוד (או חזרה) של תחושה חלקית. עשוי להתבטא בתחושת עקצוץ/דקירות, דגדוג (בעיקר בחזרת תחושה), צריבה והתחממות קלה ועד לאובדן תחושה בעור (תחושה המתוארת לרוב כ"הירדמות" האיבר), כל זאת ללא השלכות גופניות ארוכות טווח. התסמין נקרא כך בשל התחושות המורגשות על פני העור, הנדמות לחווה אותן כנמלים הצועדות עליו. התסמין עשוי להיות קצר טווח או כרוני.
תסמין קצר טווח
נמלול בפה ובגפיים הם תסמינים רגעיים נפוצים של נשימת יתר ושל התקף פאניקה. כמו כן, התסמין מופיע לעיתים קרובות כאשר פועל לחץ ממושך על עצב, או שנחסם מעבר של דם לאזור - במקרה זה, תחושת הנמלול תדעך בהדרגה לאחר הסרת הלחץ וחידוש זרימת הדם, אם לא נגרם נמק.
תסמין כרוני
נמלול כרוני מצביע על בעיה בתפקוד של תאי העצב, למשל תסמין של נוירופתיה.
בבני אדם בגיל מתקדם, נמלול הוא לרוב תוצאה של זרימת דם פחותה בגפיים, שעשויה להיגרם בשל טרשת עורקים, למשל. ללא הספקה תקינה של דם וחומרים מזינים, תאי עצב אינם מסוגלים לשלוח אותות למוח. מכאן שנמלול עשוי להיות תסמין של חוסר בוויטמינים, תת-תזונה והפרעות מטבוליות כגון סוכרת.
גירוי של העצב יכול להיגרם מדלקת של רקמה סמוכה. מחלות מפרקים כגון תסמונת תעלת שורש היד (תסמונת התעלה הקרפלית) ודלקת מפרקים שיגרונית הן גורמים שכיחים לנמלול.
אובדורמיציה
נמלול נוסף הוא אובדורמישן (Obdormition), או בשמה העממי הירדמות גפיים (רגל או יד), הוא מונח רפואי לקהות חושים באחת מהגפיים המתרחשת עקב לחץ על עצב תחושתי.
<!-- נוירופתיה (ליקוי, או נזק ישיר של העצבים) היא גורם אפשרי נוסף לאובדן תחושה חלקי. נוירופתיה עשוי
Another cause of paresthesia, however, may be direct damage to the nerves themselves, i.e. neuropathy, which itself can stem from injury or infection such as Lyme disease, or which may be indicative of a current neurological disorder. Chronic paresthesia can sometimes be symptomatic of serious conditions, such as a transient ischemic attack, motor neurone disease, or autoimmune disorders like multiple sclerosis or lupus erythematosus. The herpes zoster virus can attack nerves causing numbness instead of pain commonly associated with shingles. A diagnostic evaluation by a doctor is necessary to rule these out.
Treatment
Treatment should be decided by a neurologist. A CT scan is often used as a diagnostic tool.
Medications offered can include the immunosuppressant prednisone, intravenous gamma globulin (IVIG), anticonvulsants such as gabapentin or gabitril and antiviral medication, amongst others, according to the underlying cause.
In some cases, rocking the head from side to side will painlessly remove the "pins and needles" sensation in less than a minute. A tingly hand or arm is often the result of compression in the bundle of nerves in the neck. Loosening the neck muscles releases the pressure. Compressed nerves lower in the body govern the feet, and standing up and walking around will typically relieve the sensation. An arm that has "fallen asleep" may also be "awoken" more quickly by clenching and unclenching the fist several times; the muscle movement increases blood flow and helps the limb return to normal.
Manipulation of the neck won't apply to facial paresthesia, such as early stages of Bell's palsy, as nerves of the face and scalp don't pass through the neck.
רבי שמעון בן נתנאל
רבי שמעון בן נתנאל היה תנא בדור השני, תלמידו של רבן יוחנן בן זכאי,שכינה אותו ירא חטא. היה כהן ונשא לאישה את בתו של רבן גמליאל הזקן.
אמרותיו
במשנה שבה מסופר על חמשת תלמידיו של רבי יוחנן בן זכאי, שהאחד מהם רבי שמעון בן נתנאל, מסופר, כי רבי יוחנן בן זכאי אמר לחמשת תלמידיו: "צאו וראו איזה דרך יבחר בו האדם... רבי שמעון אומר, הרואה את הנולד... אמר להם צאו וראו איזה היא דרך רעה שיתרחק ממנה האדם... רבי שמעון אומר, הלווה ואינו משלם, אחד הלווה מן האדם כלווה מן המקום, שנאמר לווה רשע ולא ישלם וצדיק חונן ונותן".
מקום קבורתו על פי המסורת
מקום קבורתו על פי המסורת נמצא בעלמה סמוך לקבר רבי אלעזר בן ערך וסומן על ידי ועד "אהלי צדיקים".
קיריגואה
קיריגואה (בספרדית: Quiriguá) הוא אתר מתקופת המאיה שמרכזו כקילומטר בודד מגדותיו של נהר מוטגואה (Motagua) בגואטמאלה. האתר יושב משך כל תקופת תרבות המאיה הקלאסית, החל בסוף המאה ה-2 ועד שנת 850 לערך, ושימש כבירתה של מדינה אוטונומית שנשאה את שמו. במאה ה-8 ולאחר ניצחונה הצבאי על יריבתה קופאן ב-738, פקדה את קיריגואה תנופת בנייה משמעותית שלוותה בבנייה מונומנטלית.
הממצאים באתר
באתר פסלים רבים ואסטלות (stela; רבים stelae) בממדים גדולים במיוחד שכל אחת מהן נחצבה מגוש אבן בודד. הגדולה שבאסטלות בקיריגואה, "אסטלה E", נישאת לגובה של 10 מטר ושוקלת כ-60 טון, ונחשבת לאסטלה הגדולה ביותר שהותירו אחריהם בני המאיה. בנוסף יש באתר מספר מזבחים ודמויות בעלי חיים מיתולוגיים שפוסלו מפיסות סלע (Zoomorph), שהידוע שבהם משנת 736 סומן באות "P" ומכונה "הצב הגדול".
מחקר באתר
מאמר ראשוני אודות האתר התפרסמו לראשונה ב-1840 וכלל רישומים של שתיים מהאסטלות. מחקר נוסף נערך באתר בשנת 1854 ושוב בשנות השמונים של המאה ה-19. מחקר אחרון זה הניב סקירה מעמיקה של כל המונומנטים הגלויים באתר באותה עת. ב-1910 הוגדר שטח של 120 דונם באתר ובסביבתו כאזור ארכאולוגי ומשלחות מחקר המשיכו ללמוד את הממצאים בו בתחילת המאה ה-20. עבודות המחקר בקיריגואה הגיעו לשיאן בין 1975 ל-1980, ובשנת 1981 היא הוכרזה כאתר מורשת עולמית.
בגללך: אוסף שירי אהבה
בגללך: אוסף שירי אהבה הוא אלבום אוסף שאיגד שירים שקטים רומנטיים בולטים שהקליט הזמר אריק איינשטיין. האלבום יצא לאור בשנת 2009 וכלל 2 תקליטורים: הדיסק הראשון הוא אוסף של 20 שירים מכ-30 שנות הפעילות של איינשטיין ב"NMC", ובדיסק השני שני שירים חדשים של איינשטיין שיצאו באותה השנה כסינגלים, נכתבו והולחנו על ידי גיא בוקאטי, איתו עבד איינשטיין בשנים אלו ואף הוציא אלבום האולפן האחרון שהוציא איינשטיין בחייו, "כל הטוב שבעולם" שנתיים לפני כן, ומתוכו נכללים שירים בדיסק הראשון.
בן ציון ברוק
ביוגרפיה
ברוק נולד בשנת ה'תרס"ד בעיר רוגצ'וב שבבלארוס, להוריו בנימין ורחל קריינא. הוא החל ללמוד בישיבת תומכי תמימים בלובביץ' ונדד איתה לקרמנצ'וג בעת מלחמת העולם הראשונה, שם בחר לעבור ללמוד בישיבת נובהרדוק.
בעת לימודיו בישיבה סייע בפתיחת סניפים נוספים שלה ברחבי ליטא. בתום לימודיו נישא ללאה, בתו של הרב יצחק גולדברג. לאחר נישואיו התגורר בביאליסטוק, ובשנת 1934 עלה לישראל והתמקם בתל אביב, שם הקים סניף של ישיבת נובהרדוק. בשנת 1938 עבר לירושלים, הקים גם בה סניף של ישיבת נובהרדוק ועמד בראש הישיבה, בה הנהיג את שיטת המוסר על פי דרכו של הסבא מנובהרדוק.
במהלך מלחמת העצמאות נפצע מאש הלגיון הירדני, והחלים לאחר כארבעה חודשים.
לרב ברוק ורעייתו נולדו שלושה בנים ושלוש בנות. חתנו, הרב אברהם נח גרבוז, מונה על ידו לראש הישיבה לאחר נישואיו.
מצע קולומבוס
מצע קולומבוס (באנגלית: Columbus Platform), או בשמו המלא: העקרונות המנחים של היהדות הרפורמית (באנגלית: The Guiding Principles of Reform Judaism), היה מסמך שנתקבל על ידי רבנים והוגים משפיעים ביהדות הרפורמית בארצות הברית בשנת 1937 והחליף את מצע פיטסבורג אשר נראה כמיושן. מצע קולומבוס חולל מפנה מהותי בקבלת הציונות על ידי היהדות הרפורמית בארצות הברית והשפעתו ניכרת עד היום.
רקע
חופש הדת ואזרחות שווה בארה״ב הובילה לשינויים רבים באופן בו יהודים רבים מכל הזרמים קיימו את חיי הדת היהודית. בעשורים האחרונים של המאה ה-19 עלו קולות בקרב היהדות הרפורמית בארה״ב לגבש במצע את עקרונות היהדות הרפורמית כך שתתאים לאורח החיים של היהודים במדינה. בנובמבר 1885 בניצוחם של הרבנים סטפן וייז, קאופמן קוהלר ואמיל גוסטאב הירש נקבעו עקרונות מצע פיטסברג אשר נחשב למסמך המרכזי של התנועה הרפורמית מתקופה זו, למרות שמעולם לא קיבל תוקף רשמי.
מצע פיטסברג ראה בדת היהודית כקהילה דתית בלבד ללא סממנים לאומיים ואף התנער מפולחן המשרת לתפיסת מנסחי המצע רעיונות מיושנים. עקב כך, ביקש המצע לאזן בין הפרקטיקות הדתיות היהודיות לבין האזרחות האמריקאית השווה שכן מציאות חייהם של היהודים בארה״ב איפשרה ומאפשרת להם לחיות חיי דת חופשיים ללא צורך בזיקה לאומית יהודית. זו, מוחלפת עתה בזיקה אזרחית אמריקאית. תפיסה זו הובילה באופן טבעי לשלילת הציונות בקרב רבים מהוגי היהדות הרפורמית בתקופה זו ומן הטעם הפשוט שהציונות אינה הכרחית בעולם בו יהודים במצוקה מסוגלים להגר בחופשיות לארה״ב ולחיות חיי חופש ושוויון.
למן קבלת מצע פיטסברג ואימוצו הלכה למעשה בקרב קהילות רפורמיות רבות בארה״ב החלו להתהוות שינויים מרחיקי לכת במארג החיים של יהודי ארה״ב שהובילו עם השנים לבחינה מחודשת של עקרונותיו עיקר הבחינה הגיע בתקופה שבין מלחמות העולם בה התפיסה לגבי היהדות הרפורמית בארה״ב הייתה של אליטיסית הדורשת מעט מחבריה ההולכים ומתמעטים.
שינויים בחיי הקהילות היהודיות הרפורמיות בארה״ב 1885–1937
מאז כתיבתו של מצע פיטסבורג חלו שינויים מהותיים בחברה היהודית בארה״ב אשר אילצו את חברי הקהילות הרפורמיות לערוך בחינה מחודשת של עקרונות הדתיים והרוחניים שהיו קיימים. עיקר הדחיפה לשינוי מצע פיטסבורג הגיע במחצית שנות ה-30 של המאה ה-20. בתקופה זו רבנים רפורמים משפיעים כדוגמת אבא הלל סילבר העלו ביקורת פומבית על מצע פיטסברג אשר רוקן לדעתם את היהדות מהתוכן הלאומי ובכך יצר חוסר משמעותי בתפיסה הקולקטיבית של הקהילות היהודיות. אל עמדה זו הצטרפו רבנים אחרים וחברי קהילה רבים אחרים ועלתה הדרישה הציבורית לבחון מחדש את עקרונות היהדות הרפורמית בהתאם להלך הרוח באותה תקופה. באופן זה, מצע קולומבוס העתידי מנסה לתת מענה לאתגרים שהקהילות היהודיות התמודדו איתם ואשר לא היו ייחודיים לקהילה היהודית הרפורמית:
גל ההגירה של יהודים לארצות הברית
רבים מיהודי מזרח אירופה, ובמיוחד יהודי תחום המושב ברוסיה, היו נתונים לעוני ולרדיפות וסבלו ממשטר שהגביל את חייהם הן מבחינה אישית והן מבחינת אפשרויות התעסוקה שלהם. מצב זה, ובנוסף ריבוי טבעי גדול וגידול ניכר באוכלוסייה, הוביל יהודים רבים לחפש לעצמם חיים חדשים. השינויים הטכנולוגיים שאפשרו תנועה המונית של בני אדם, ומדיניות ההגירה החופשית של ארצות הברית, הובילו לגל הגירה גדול מאוד של יהודים, בעיקר ממזרח אירופה, החל משנת 1881. כך, משנה זו ועד 1924, שבה ארצות הברית סגרה את שעריה להגירה, היגרו אליה כ-2.5 מיליון יהודים. המהגרים היהודים התרכזו בעיקר בערים הגדולות והיו לרוב יהודים מסורתיים המשויכים לזרם האורתודוקסי, ולרוב מאוכלוסיות נכשלות יותר כלכלית.
שינוי דמוגרפי מהותי זה הוביל רבים מבני הקהילה הרפומית לבחון מחדש את יחסם לכלל הקהילה היהודית. לרוב, הקהילה המבוססת והותיקה על שלל זרמיה התייחסה בהתנשאות כלפי המהגרים החדשים והיססה לקלוט אותם לקהילותיה המבוססות. עם זאת, הוותיקים פעלו רבות למען עזרה בקליטתם של המהגרים החדשים ובסופו של דבר כן נקלטו מהגרים חדשים בקהילות רפורמיות. מתוך רצון להתאים את הלכי הקהילה גם לרצונות היותר מסורתיים של החברים החדשים עלו קולות לשינוי.
אומנם בשנת 1937, שנת קבל מצע קולומבוס גל ההגירה היהודי כבר הסתיים אולם השפעותיו עדיין ניכרו בעיקר בקרב הדור המבוגר יותר.
השפל הכלכלי הגדול וירידה במספר החברים בקהילות
המשבר הכלכלי הגדול שפקד את ארה״ב בשנת 1929 הוביל לירידה משמעותית של חברים בקהילות רפורמיות שכן חברות בקהילה משמעה גם תשלומי דמי חבר, שנהיו עול כלכלי בתקופת משבר. הירידה החדה במספר החברים בקהילות הובילה רבנים רפורמים רבים לבחון מחדש את שלילת התפיסה הלאומית כפי שנוסחה במצע פיטסברג. שכן, לפי גישה במצע זו הקהילה מבוססת על ערכים ופרקטיקות דתיות ובכך ניתן פחות דגש אם בגלל על שימור אופי קהילתי לאומי. התוצאה הייתה שליהודים אשר אינם בעלי זיקה דתית קל היה להתנתק ממחויבותם לקהילה כל שכן דמי החבר מהוים נטל.
עליית האנטישמיות
עליית האנטישמיות באירופה ובעיקר בגרמניה הציבה את קיומם הפיזי של יהודים בסכנה ובכך שכנעה רבים מהקהילה הרפורמית שהתאולוגיה לבדה אינה יכולה לבסס את קיומה של היהדות כקהילה ותחושה לאומית מסוימת נחוצה כדי להילחם באנטישמיות. תפיסה זו הובילה לכך שלא רק שהיהדות הרפורמית בתחן מחדש את זיקתה לציונות אלא תהפוך לחלוטין את גישתה משוללת ציונות כלא הכרחית למאמצת ציונות באון מלא.
ניסוח מצע קולומבוס
ארגון הרבנים הרפורמים של אמריקה (Central Conference of American Rabbis - CCAR) הטיל על רבה לשעבר של בית הכנסת טמפל עמנו-אל הוותיק שמואל שולמן את המשימה לעמוד בראש הוועדה ששתפקידה היה לעצב מסמך עקרונות חדש. הרב שולמן שייצג את עמדת ההנהגה הרפורמית הוותיקה למעשה שב והעמיד את התאולוגיה היהודית בראש סדר העדיפויות וללא הכרעה בשאלת השיוך הלאומי היהודי. בשל כך מסמך העקרונות שכתב לא שכנע רבנים רבים והצעתו אף לא עלתה לדיון.
לאחר דיונים ריבם החליטה ועידת הרבנים הרפורמית בוועידת קולומבוס לאמץ נוסח חדש ״עקרונות מנחים של היהדות הרפורמית״ שהיווה תפנית משמעותית ביחס לדת, לציונות ולפולחן היהודי מהכתוב במצע פיטסברג.
המצע מנסה לשקף את עמדותיהם של רבנים רפורמים רבים ובעיקר את השקפתו של הרב מרדכי קפלן. התוצאה היא מסמך מנוסח ברוח ליבראלית כאשר כוונתו לגשר בין העשייה הדתית ללאומיות היהודית. כלומר, בניגוד למצע פיטסברג אשר מתווה בעיקר עקרונות רוחניות דתית, מצע קולומבוס מוסיף גם את מרכיב העשייה האישי הם בביתו והן בפולחן. כל אלו כחיונים לרומם את הנפש ולשימורה של היהדות כדרך חיים.
בעוד שמצע פיטסבורג מציע רק דרך אחת לקיים את היהדות הרפורמית, מצע קולומבוס מכיר בפרקטיקות שונות. ממגה זו חששו מספר רבנים וכך לדוגמה עוד טרם קבלת מצע קולומבוס הזהיר הרב לואיס בינסטוק שלדעתו על היהדות הרפורמית לקבל על עצמה דוגמות מחייבות ועקרונות דתיים אחידים מחייבים. לדעתו, עודף פלורליזם ביהדות הרפורמית יצור מצב בו כל קהילה תעצב לעצמה נורמות דתיות שונות וכך אם לדוגמה קהילה מסוימת תחליט בשל נוחות לקיים את התפילה המרכזית ביום ראשון משמעות השבת תשתנה לחלוטין לאומת קהילות אחרות.
עם זאת, מצע קולומבוס משנה את כיוון הדוקטרינה של החוויה הרפורמית מרוחניות ללאומיות רכה בהכרח גם מאפשרת יותר גיוון של דעות בתוך העולם הרפורמי. כך, האחדות הלאומית של העם היהודי היא שמקבלת את הביטוי המרכזי להוויה היהודית על חשבון הרוחניות.
ישראל והציונות
כאן כאמור מצויה התפנית העיקרית בתפיסה הלאומית של היהדות הרפורמית. אם מצע פיטסברג ראה בציונות כלא הכרחית לכל הפחות הרי שמצע קולומבוס מאמץ אותה בלב שלם. יתרה מכך, המצע מכיר בישראל כגורם המקשר של היהודים בכל העולם. באופן מעשי מוגשת התפיסה לפיה ישראל לא תהפוך למקלט בלבד ליהודים נידחים אלא למרכז של תרבות יהודית וחיי רוח. בכך, מצע קולומבוס מעגן את חובתם של כלל היהודים לעזור בבניין הארץ. בנושא זה לכל הפחות לא חל שינוי בתפיסה של היהדות הרפורמית מאז אימוץ מצע קולומבוס.
התורה
מצע קולומבוס גורס כי התורה מתגלה גם בשאיפותיה המוסרית של רוח האדם לצד יופיו וסדרו של הטבע. בשל כך, ההתגלות היא תהליך מתמשך אשר אינה נחלת קבוצה מסוימת או לתקופה מסוימת. אמירה זו יכולה להיחשב לטענת הסתר הפנים אולם היהדות הרפורמית מציעה ליישב סתירה זו על ידי התפיסה שהתורה גם זו שבכתב וגם זו שבעל פה מתפתחת בכל עת והיא שואפת לעצב את המצוות לצורכי היסוד של כל דור תוך התאמה לרוח היהדות.
עיקר ההשפעה של מצע קולומבוס
השינויים שמצע קולומבוס הוביל וההתגייסות של יהדות ארצות הברית למען יהודי אירופה במהלך השואה הובילו לעלייה במספר החברים בקהילות הרפורמיות בארה״ב וכיום זרם זה ביהדות הוא הגדול ביותר אשר כולל כ 35% מכך היהודים במדינה. מצע קולומבוס נשאר איתן עד לקבלתם של עקרונות חדשים ומודורנים יותר החל ממצע סן פרנסיסקו בשנת 1976. עם זאת, כיום מצע קולומבוס זכור בעיקר כגורם מפנה של יחסה של היהדות הרפורמית בארה״ב לעמיות יהודית וציונות, עמדה שהיהדות הרפורמית עדין מאמצת עד היום.
צ'ייס קרופורד
כריסטופר צ'ייס קרופורד (באנגלית: Christopher Chace Crawford; נולד ב-18 ביולי 1985) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, אשר מוכר בעיקר בשל גילום דמותו של נייט ארצ'יבלד בסדרת הנוער "אחת שיודעת" של רשת The CW, ובתור קווין מוסקוביץ' בסדרת גיבורי-העל "הבנים" מבית פריים וידאו.
ביוגרפיה
קרופורד נולד בעיר לאבק, טקסס שבארצות הברית למשפחה מרקע נוצרי-בפטיסטי. אביו, כריס, הוא דרמטולוג, ואמו, דיינה, היא אשת חינוך. יש לו אחות צעירה ממנו, קנדיס קרופורד, שנבחרה למיס מיזורי לשנת 2008. הוא חי במשך ארבע שנים בעיר בלומינגטון, מינסוטה בזמן שאביו למד שם לימודי רפואה. לאחר סיום הלימודים של אביו, חזרה המשפחה להתגורר בטקסס בעיר פלאנו.
במהלך התיכון, הוא עבד בחנות של אברקרומבי אנד פיץ' ודגמן עבור חברת האופנה הוליסטר. הוא סיים את לימודיו בתיכון הנוצרי טריניטי בדאלאס, טקסס, בשנת 2003. לאחר סיום הלימודים, עבר קרופורד למליבו, קליפורניה והחל ללמוד באוניברסיטת פפרדיין, שם למד עיתונאות ושיווק. במהלך שנת לימודיו השנייה פרש מהלימודים, עקב עידודה של אמו לפתח קריירת משחק.
קריירה
בשנת 2006, שיחק קרופורד לראשונה בקולנוע בתפקיד משנה בסרט "הברית". כמו כן, הופיע בסרט טלוויזיה, ובסרט שיצא בשנת 2008, שנקרא "הרדיפה של מולי הארטלי". בסוף אותה שנה, הוא הצטלם לקליפ של הזמרת ליאונה לואיס, בשיר "I Will Be".
בשנת 2007 קיבל את תפקיד הטלוויזיה הראשון שלו, בסדרת הנעורים "אחת שיודעת" של רשת הטלוויזיה The CW, בו הוא שיחק את נייט ארצ'יבלד. הסדרה ירדה מהמרקע בשנת 2012. בשנת 2009, התארח בפרק בסדרה האנימציה "רובוט צ'יקן". באותה שנה הוכתר מגזין פיפל כ"רווק הנחשק ביותר".
בשנת 2010 שיחק כדמות הראשית בסרט "12", את דמות סוחר הסמים "מייק הלבן".
בשנת 2011 שיחק בסרט "על אהבה ואי הבנה". בשנת 2012 גילם את דמותו של מארקו בדרמה הרומנטית "למה לצפות כשאתם מצפים" לצד ג'ניפר לופז וקמרון דיאז.
בשנת 2014 התארח בפרק בסדרה המוזיקלית "Glee". בשנת 2016 שיחק בדרמה הרומנטית של וורן בייטי "ללא חוקים", ובסרט הספורט "Undrafted" בבימויו של ג'וזף מאזלו.
בשנת 2017 התארח בסדרה "קז'ואל", ושיחק בסרטה של לייק בל "נשואים פלוס מינוס". בשנת 2018 שיחק בסרט הדרמה "הכל אודות נינה" לצד מרי אליזבת' וינסטד.
בשנת 2020 שיחק במותחן "ירושה", בתפקיד וויליאם, אחיה של לורן (לילי קולינס). בשנת 2021 תרם את קולו בגרסה האנגלית לסרט האנימציה היפני "Belle" שביים האנימטור מאמורו הוסודה.
חיים אישיים
בתחילת 2007 עד יולי 2009 קרופורד חלק דירה עם שותפו לסדרה "אחת שיודעת" אד וסטוויק בצ'לסי, מנהטן, עד שקרופורד עבר לשכור דירה לבדו באזור וול סטריט.
קרופורד יצא בעבר עם השחקניות אשלי גרין, אסתי גינזבורג וקארי אנדרווד. גיסו של קרופורד הוא הקוורטרבק לשעבר של דאלאס קאובויס, טוני רומו, שנשוי לאחותו.
הסתבכות עם החוק
ב-4 ביוני 2010 הוא נעצר על ידי המשטרה בשל החזקת מריחואנה. בפסק הדין ב-2011, נקבע כי קרופורד יבצע 24 שעות של עבודות שירות לקהילה ויתייצב בתחנת המשטרה אחת לחודש במשך שנה.
זנדברג
זנדברג הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני שפירושו "הר חול". {{פירושונים|
ראו גם
}}
שושנת יורק הלבנה
שושנת יורק הלבנה הייתה סמלם של בית יורק ההיסטורי ומאז שימשה כסמל יורקשייר.
היסטוריה
על פי המסורת מקורה של השושנה בימיו של אדמונד מלנגלי, דוכס יורק הראשון מהמאה ה-14 ומייסדו של בית יורק, ענף של בית פלנטג'נט - בית המלוכה השליט בממלכה. הסמליות אשר נמצאת מאחורי הפרח מעוררת קונוטציה דתית למרים הבתולה אשר כונתה "השושנה המיסטית השמימית" (Mystical Rose of Heaven) השושנה היורקית לבנה משום שעל פי המסורת הנוצרית הצבע הלבן מסמל אור, תמימות, טהרה, שמחה וכבוד.
במהלך מלחמות האזרחים במאה ה-15 השושנה הלבנה הייתה סמלם של הכוחות הצבאיים של יורק אשר לחמו בבית האצולה המתחרה, בית לנקסטר, אשר סמלם היה שושנה אדומה. הלוחמה בין שני הבתים נתנה למלחמה את שמה "מלחמת השושנים". את הסכסוך סיים הנרי השביעי אשר איחד באופן סמלי את השושנים האדומה והלבנה לשושנה אחת - שושנת טיודור סמלה של שושלת טיודור בהרלדיקה, השושנה מכונה בבלאזון "שושנה ארז'ן", (Rose argent).
ניקי קלשצ'נקו
ניקי סרגיי קלשצ'נקו (ברומנית: Nicky Serghei Cleșcenco; נולד ב-23 ביולי 2001 בדבלין שבאירלנד) הוא כדורגלן מולדובני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת המילואים של פ.צ. סיון ובנבחרת מולדובה.
קריירת מועדונים
קלשצ'נקו שיחק במחלקת הנוער של דאצ'יה בויוצ'אני המולדובנית, ובשנת 2014 עבר לפורטוגל על-מנת לשחק במחלקות הנוער של ספורטינג ליסבון ואוניאו דשפורטיבה דה לייריה. במהלך עונת ערך שש הופעות ליגה במדי אוניאו דשפורטיבה דה לייריה בליגה הפורטוגלית השלישית. בחודש פברואר 2021 עבר לקבוצת המילואים של פ.צ. סיון.
קריירה בינלאומית
ב-3 ביוני 2021 ערך קלשצ'נקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מולדובה, כשנכנס כמחליף בהפסד 2-0 לנבחרת טורקיה במשחק ידידות.
חיים אישיים
קלשצ'נקו נולד בדבלין שבאירלנד. הוא בנו של מלך השערים של נבחרת מולדובה, סרגיי קלשצ'נקו.
Neste
Neste Oyj היא חברת נפט ובתי זיקוק פינית. נחשבת לאחת החברות הגדולות בפינלנד. ממשלת פינלנד מחזיקה ב-35% ממניות החברה.
משרדי החברה נמצאים בעיר אספו, שבפרברי הלסינקי.
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1948. השם Neste נובע מהמילה הפינית ל״נוזל״. מטרת החברה הייתה להבטיח את הביטחון האנרגטי של פינלנד, שכן לפני כן היא הייתה תלויה לחלוטין באספקת מוצרי נפט על ידי חברות זרות.
ב-1957 הופעל בית הזיקוק הראשון של נסטה, ב-1965 נפתח בית זיקוק שני בפורבו. עד 1976, היקף זיקוק הנפט הכולל של החברה הסתכם ב-14-15 מיליון טון בשנה.
ב-1998, לאחר המיזוג של Neste עם קונצרן האנרגיה Imatran Voima, הוקמה חברת Fortum. בשנת 2004, עסקי הנפט של Fortum פוצלו ונוצרה חברת Neste Oil. מאז 1 באפריל 2005, מניות Neste Oil נסחרות בבורסת נאסד"ק תחת השם OMX Helsinki.
בשנת 2005 התקבלה החלטה על הקמת מפעל ביודיזל מתחדש ראשון בפורבו. במקביל הודיעה החברה על מטרתה להפוך ליצרנית הביודיזל המובילה בעולם.
בשנת 2015, על פי החלטת האספה השנתית של בעלי המניות בחברה, שונה שם החברה מ-Neste Oil ל-Neste.
כלנית מצויה
כַּלָּנִית מְצוּיָה (שם מדעי: Anemone coronaria) היא מין בסוג כלנית שבמשפחת הנוריתיים. זהו אחד מכ-120 מינים בסוג זה, והיחיד הצומח בר בארץ ישראל. בישראל הכלנית היא צמח מוגן וקטיפתו אסורה. לפי סקר שערכה החברה להגנת הטבע, הכלנית היא הפרח המוכר והאהוב ביותר בקרב הישראלים. ב-2013 נבחרה הכלנית לפרח הלאומי של מדינת ישראל.
הכלנית היא גאופיט רב-שנתי. בעולם היא נפוצה בעיקר באזורים בעלי אקלים מתון או קריר בחצי הכדור הצפוני. מפורטוגל וספרד מזרחה ועד תוך חבל כורדיסטן וחופי צפון אפריקה, ומשגשגת בייחוד בארצות הים התיכון: איטליה, יוון, קפריסין, מלטה, טורקיה, סוריה, לבנון וארץ ישראל. בארץ ישראל נפוצה הכלנית מצפון הארץ עד הר הנגב, ופורחת בדרך כלל בחודשים ינואר עד אפריל (לעיתים מספר פרטים מקדימים ופורחים כבר בדצמבר).
פרחי הכלנית מופיעים במספר צבעים: אדום (הנפוץ ביותר), לבן או גוני סגול הנעים מסגול-כחול לסגול-ורוד. צבע הכלנית מושפע מריכוז הפיגמנטים האדומים – ככל שהאדומים מעטים יותר, צבעים אחרים יוכלו לבלוט. סוג הקרקע שעליה צומחת הכלנית עשוי להשפיע על ריכוז הפיגמנט, ולכן נראים לעיתים שדות כלניות שבהם כל הפרחים באותו הצבע.