cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ון וייט (מנתח)
ביוגרפיה
במרץ 1787, הצטרף וייט לצי הראשון בספיטהד, פורטסמות' כמנתח של אוניית הנידונים Charlotte, שם מצא שהאסירים חיו זמן מה על בשר מלוח, אשר היווה כהכנה רעה למסע ארוך. הוא הצליח להשיג עבורם אספקת בשר וירקות טריים, וקבע שיאפשרו להם לעלות על הסיפון בקבוצות בשביל להשיג אוויר צח. עם הגעתו לאוסטרליה, וייט ביקש מאחד מהנידונים, תומאס בארט, ליצור מדליה מכסף בשביל לציין את האירוע שעברו. המדליה, שנקראת "מדליית שרלוט", מוצגת ב.
ב-1788, מונה וייט למנתח הכללי של המושבה ניו סאות' ויילס. וייט ארגן בית חולים למושבה החדשה, שהיה קשה ליצור עקב היעדר ציוד רפואי. הוא התחיל להתעניין בצומח ובבעלי החיים המקומיים של הארץ החדשה וחקר את הפוטנציאל של צמחים אוסטרליים לשימוש כתרופות. הוא הבחין את יתרונותיו בתכונות הריח של שמן אקליפטוס מזוקק ב-1788.
תחמסיים
סוגי התחמסים
תת-משפחה: Chordeilinae
תת-משפחה: אירוסטופודים (Eurostopodinae)
ג'ון וייט (מנתח)
ביוגרפיה
ווייט כתב את הספר A Journal of a Voyage to New South Wales (1790), שתיאר לראשונה מינים אוסטרלים רבים. בספר, נכתבו 65 תחריטים על צלחות מנחושת של ציפורים, בעלי חיים וצמחים, שרבים מהם התבססו על ציורי צבעי המים של שרה סטון. במהלך חמש השנים שלאחר הוצאת הספר, תורגם הספר לגרמנית ולצרפתית. על פי הביוגרף האלמוני שלו, הוא האמין כי הנידון תומאס ויליאם פאר הועסק כאמן מערכונים על ידי ווייט בשביל לייצר רישומי היסטוריה טבעית כנקודת מוצא להתפתחות וצביעה על ידי אמנים אחרים. וייט היה הראשון שתיאר את זן הצפרדעים האנדמי באוסטרליה ובגינאה החדשה, אילנית אוסטרלית לבנה. ב-1792, האמן הנידון תומאס ווטלינג, מונה על ידי הממשלה לסייע לוייט בהפקת עותקים של איורים של צמחים, חרקים ובעלי חיים שונים. דיוקן של ג'ון ווייט, על גבי מיניאטורה משנהב, חתום על ידי תומאס ווטלינג ומתוארך ל-1792, נמכר במכירה פומבית בדצמבר 2006.
על פי ספרו, וייט לא אהב מאוד את אוסטרליה, ותיאר אותה כ-"ארץ ומקום כל כך אסור ושנוא כל כך שרק לזכות בהפללה ובקללות". הוא הגיש בקשה לחופשת היעדרות ב-1792, וקיבל אותה רק כשנתיים מאוחר יותר, ב-1794. הוא הפליג חזרה לאנגליה ב-17 בדצמבר 1794, ומאוחר יותר נסע לאירלנד. ב-1796, כאשר ניתנה לו האפשרות לחזור לאוסטרליה, הוא בחר להתפטר מתפקידו. לפני שפרש מתפקידו, וייט נבחר לעמית של האגודה הלינאית של לונדון, וב-10 במרץ 1797, העניק לו הסנאט של אוניברסיטת סנט אנדרוז את התואר דוקטור לרפואה. וויט היה מנתח למשך 20 שנה ב-HMS Royal William, תחילה הוצג בשירנס מ-1799, ולאחר מכן הוצב במספנת צ'טהאם  מ-1803. הוא פרש לפנסיה ב-1820, ונפטר בוורת'ינג, אנגליה ב-20 בפברואר 1832.
מורשת
מפרץ וייט בסידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה נקרא על שמו.
ג'ון ווייט מונצח בשמו המדעי של זן לטאה אוסטרלית, Egernia whitii.
ההפגנות באיראן (2019–2020)
בנובמבר 2019 פרצו ברחבי איראן מהומות אלימות במחאה על ההעלאה החדה של מחיר הבנזין. על פי ההערכות הראשוניות, נהרגו במהלך דיכוי גל המחאה שנמשך פחות משבועיים למעלה מ-300 איש, אך בחודש שלאחר האירועים דיווחו גורמים במשרד הפנים האיראני כי מספר ההרוגים הוא כ-1,500, ביניהם כמה מאנשי כוחות הביטחון. לפי ארגון זכויות האדם אמנסטי אינטרנשיונל, בין ההרוגים היו לפחות 23 ילדים. הארגון דיווח כי מספר העצורים בעקבות המהומות הגיע לכ-7,000 וכי רבים מהם עונו. אחדים ממשתתפי המהומות נידונו למוות.
הפגנות אלה היו חלק מרצף מחאות שהחל בדצמבר 2017 והמשיך בקיץ 2018, על רקע המשבר המתמשך בכלכלת איראן.
קלאמת (מחוז, אורגון)
מחוז קלאמת (באנגלית: Klamath County) הוא מחוז בדרום החלק המרכזי של מדינת אורגון בארצות הברית. נכון למפקד של 2010 התגוררו במחוז 66,380 תושבים. שטח המחוז הוא 15,892 קילומטרים רבועים ובירתו היא העיר קלאמת פולס (Klamath Falls). המחוז קרוי על שם שבט הקלאמת, קבוצה אתנית של אינדיאנים שחיו באזור כשהגיעו חוקרי הארצות האירופאים הראשונים למקום.
היסטוריה
בני שבט ה"קלאמת" (Klamath) או "קלמיט" (Clamitte), שעל שמו קרוי המחוז, היו צאצאים של ילידים שחיו באזור במשך למעלה מ-10,000 שנים.
ב-14 באוקטובר 1864 נחתם ההסכם עם בני הקלאמת שהוביל להקמת שמורת האינדיאנים קלאמת. אל השמורה נשלחו גם בני המודק מצפון קליפורניה, שהיו יריבים של בני הקלאמת. הם דרשו להקים שמורה לעצמם בסמוך ל"נהר האבוד" (Lost River), על הגבול בין אורגון לקליפורניה, בסמוך לעיירה מריל של ימינו. קבוצה של בני המודק בהנהגת קינטפואש (Kintpuash), המכונה קפטן ג'ק (Captain Jack), נטשה את שמורת קלאמת ועברה למקום החדש. משלחת צבאית אמריקנית בלוויית מיליציה אזרחית הגיעה למקום במטרה לשכנע את קפטן ג'ק לחזור. פרץ ויכוח, נורו יריות והחלה מלחמת מודק (יולי 1872 - יוני 1873). המודק נמלטו לאזור המוגן בצפון קליפורניה שקיבל את הכינוי המעוז של קפטן ג'ק (Captain Jack's Stronghold). הצבא האמריקני הטיל מצור על המעוז ובסופו של דבר הביס את המודק, לאחר שסבל אבדות כבדות מכוח קטן בהרבה. המלחמה נסתיימה בהשבת המודק לשמורת הקלאמת, ובהוצאתם להורג בתלייה של ארבעה לוחמים, ובהם קפטן ג'ק.
בשל אזור היער הנרחבים בשליטתם היו מצבם הכלכלי של בני הקלאמת טוב עד שיצא חוק הארגון מחדש של האינדיאנים (Indian Reorganization Act) ב-1954 שחיסל את השמורה והציע פיצוי כספי לבני השבט. מרבית הכסף שקיבלו בני השבט אבד, עקב בזבוז, גנבה או רמאות, ועקב כך שקעו בני השבט בעוני, ואיבדו את זהותם השבטית.
כמה מבני הקלאמת סירבו לקבל את הכסף, בהם בולט אדיסון צ'ילוקין (Edison Chiloquin; 2003-1924). במקום כסף הוא דרש לקבל בחזרה את אדמת אבותיו בסמוך לנהר ספראג (Sprague River) שבו התגורר. ב-5 בדצמבר 1980 נחקק חוק צ'ילוקין (Chiloquin Act) שאישר את זכותו לרכוש שתבע.
ב-1997, לאחר שנים של דיונים, ועזרה באמצעות תוכנית העצמאות הכלכלית (Economic Self-sufficiency Plan), הוקם על ידי השבט קזינו בשם קלא-מו-יה (Kla-Mo-Ya Casino).
גאוגרפיה
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מסתכם שטח המחוז ב-15,890 ק"מ מרובעים. מתוכם 15,390 ק"מ מרובעים אדמה (96.8%) ו-500 ק"מ מרובעים מים (3.2%). קלאמת הוא המחוז הרביעי בגודלו באורגון. המחוז גובל במערב במחוז ג'קסון, בצפון מערב במחוזות דאגלס וליין, בצפון במחוז דשוטס, ובמזרח במחוז לייק שבאורגון. המחוז גובל בדרום במחוזות סיסקיו ומודק שבקליפורניה.
בין אתרי הטבע הבולטים במחוז: הפארק הלאומי קרייטר לייק, היער הלאומי דשוטס והיער הלאומי הנהר רוג – סיסקיו.
דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010 התגוררו במחוז 66,380 תושבים ב-27,280 משקי בית ו-17,381 משפחות. צפיפות האוכלוסין היא 4 תושבים לקילומטר.
פוליטיקה
מחוז קלאמת מיוצג בבית הנבחרים של אורגון על ידי שני נציגים (נכון ל-2015, שניהם מהמפלגה הרפובליקנית), ובסנאט של אורגון על ידי נציג אחד (גם הוא, נכון ל-2015, רפובליקני). כמו כן יש נציג אחד (רפובליקני) מטעם המחוז בבית הנבחרים של ארצות הברית. רוב תושבי המחוז מצביעים בקביעות עבור המועמדים הרפובליקנים. הפעם האחרונה שנציג של המפלגה הדמוקרטית לבחירות לנשיאות ארצות הברית זכה במחוז קלאמת הייתה בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1964, כאשר לינדון ג'ונסון ניצח בהפרש ניכר ברמה הארצית את הסנטור בארי גולדווטר, אבל רק ב-3 אחוזים במחוז קלאמת.
כלכלה
כלכלת קלאמת מבוססת היסטורית על תעשיית העץ ועל חקלאות, ועל אף שענפים מסורתיים אלו תורמים כיום רק חלק קטן מהפעילות הכלכלית ובתעסוקה של המחוז, יש להם השפעה גדולה על הפוליטיקה המקומית, הזהות הקהילתית והנוף. התיישבות של תושבים ממוצא אירופאי קיבלו חיזוק בתחילת המאה ה-20 עם הגעתה של הרכבת. בנוסף הממשל סבסד את מיזם השבחת הקרקע הפדרלי, "מיזם ההשבחה של קלאמת" (Klamath Reclamation Project), סכר את היובלים העיקריים וייבש את מרבית שטחם של האגמים קלאמת התחתון וטולי (Tule), כ-335 קילומטרים רבועים, על מנת להסב 760 קילומטרים רבועים של אגמים וביצות לשטח חקלאי בהשקיה.
המעסיק הגדול ביותר במחוז, נכון ל-2015, הוא המרכז הרפואי "סקיי לייקס" (Sky Lakes Medical Center), אחריו, מחלקת ההוראה של המחוז (Klamath County School District) ומפעל הדלתות והחלונות Jeld-Wen. האזור חווה שגשוג בבנייה למגורים, שכן הקרבה לקליפורניה גורמת להגירה של גמלאים ממרכזי האוכלוסייה דרומה. פעילויות נופש, כטיולים רגליים, ציד, ודיג טרוטה, כמו גם הפארק לאומי היחיד באורגון בקרייטר לייק, תורמים לכלכלת האזור. מכלול של שש שמורות מקלט לאומיות לחיות הבר (Klamath Basin National Wildlife Refuges Complex), מושך אליו את אחד הריכוזים הגדולים ביותר באמריקה הצפונית של עופות מים. האזור ידוע בעולם כגן-עדן לצפרים. מעיינות חמים מספקים חום לבתים רבים, עסקים ולקמפוס של המכון הטכנולוגי של אורגון (Oregon Institute of Technology). הפוטנציאל המלא של מקור אנרגיה זה עדיין נחקר.
חינוך
שני מוסדות אוניברסיטאיים שוכנים בתחומי המחוז: המכללה הקהילתית של קלאמת (Klamath Community College) המספקת לימודי תעודה, והמכון הטכנולוגי של אורגון (Oregon Institute of Technology).
יישובים עיקריים
היישוב הגדול ביותר במחוז הוא קלאמת פולס עם למעלה מ-20,000 תושבים. שאר היישובים קטנים בהרבה, ובכל אחד מהם מתגוררים פחות מאלף תושבים. בין היישובים הגדולים ביותר: בוננזה (Bonanza), צ'ילוקין (Chiloquin), מאלין (Malin), ומריל (Merrill).
המדפיס הממשלתי
המדפיס הממשלתי היא יחידת סמך ממשלתית הפועלת תחת משרד האוצר ומבצעת הפקות דפוס למשרדי ממשלת ישראל. בראש היחידה עומד רוני פרקין ומושבה הוא בירושלים.
היסטוריה
בשנת 1937, בתקופת המנדט הבריטי, הוקם בית הדפוס במבנה שנקרא על שמו ברחוב דרך חברון בירושלים לטובת הדפסות לממשלה הבריטית. בין הדפסות אלו היו שטרות כסף, תעודות, ניירות ערך, בולים וטפסים ממשלתיים. בבית הדפוס הוטבעו גם מטבעות הכסף, מטבעות הזיכרון והמדליות הממשלתיות, עד למעבר ל. לאחר קום המדינה, קיבלה מדינת ישראל את הבעלות על בית הדפוס ובשנים הראשונות של המדינה, עד להקמת בתי דפוס פרטיים, בוצעו מרבית ההדפסות במדפיס הממשלתי. בשנות ה-60 של המאה ה-20, ננטש הבניין ובית הדפוס הועבר לבניין ברחוב מרים החשמונאית בירושלים.
פעילות
המדפיס הממשלתי מדפיס את רשומות שבו מפרסמת המדינה הודעות רשמיות ובהם חוקים חדשים והודעות לציבור. בבית הדפוס מודפסים גם פריטים רגישים ובהם דרכונים (כולל דרכון ביומטרי), תעודות זהות ובחינות הבגרות.
הכנסות המדפיס הממשלת נובעות בעיקר מתשלום משרדי הממשלה על ביצוע עבודות דפוס. חלק מהדפוס מבוצע באמצעות קבלני משנה תחת מכרזים.
הוראות תכ"ם (תכנון כספים ומשק) שקובע החשב הכללי במשרד האוצר מתוקף חוק נכסי המדינה, התשי"א-1951, מחייבות את משרדי הממשלה בביצוע ההדפסות דרך המדפיס הממשלתי (למעט הדפסות בסכומים נמוכים). בשנת 2017, חשפה בקשת חופש מידע שהגישה עמותת הצלחה כי רווח המדפיס מהדפסות אלו הוא גבוה ואינו משתלם ביחס להדפסה בבתי דפוס פרטיים.
יחסי הולנד–הפיליפינים
יחסי הולנד–הפיליפינים הם היחסים הדו-צדדיים בין הולנד לבין הפיליפינים.
היסטוריה
ראשית היחסים בין הולנד לפיליפינים החלו כבר במאה ה-17 כאשר ספינת המלחמה ההולנדית פשטה על המאחז הספרדי בפיליפינים, עד להכרת עצמאותה של הולנד באמצע המאה ה-17. סחר לא רשמי בין הודו המזרחית ההולנדית לפיליפינים התנהל בעיקר עד לפורמליזציה של הסחר הכלכלי בשנת 1866, עם הקמת קונסוליית כבוד הולנדית במנילה, עם ג'ואן פולנן פטל כקונסול הכבוד הראשון.
הפיליפינים הקימה את שגרירותה בהאג במאי 1960, כאשר השגריר הפיליפיני הראשון הציג תעודות בפני יוליאנה, מלכת הולנד.
יחסים כלכליים
נכון לשנת 2014, הולנד היא המשקיעה השלישית בגודלה בפיליפינים ושותפת הייצוא העשירית בגודלה של המדינה בדרום מזרח אסיה.
קשרי ביטחון
משרד החוץ ההולנדי הצהיר באתר האינטרנט שלו כי הבעיה היחידה ביחסים בין הולנד לפיליפינים היא נוכחותם של מה שכינו ההנהגה הקומוניסטית הפיליפינית באוטרכט.
שבאבניקים (סדרת טלוויזיה)
שבאבניקים היא סדרת דרמה קומית ישראלית מבית היוצר של חברת הטלוויזיה HOT, שעונתה הראשונה צולמה במהלך שנת 2016 ועלתה לשידור בשנים 2017–2018. בסדרה מככבים דניאל גד, ישראל אטיאס, אורי לייזרוביץ' ועומר פרלמן בתפקידים ראשיים.
העונה הראשונה עלתה ב-24 בדצמבר 2017 והסתיימה ב-12 בפברואר 2018, וכללה 12 פרקים. העונה שנייה עלתה לשידור ב-25 ביולי 2021 והסתיימה ב-10 באוקטובר 2021, וכללה 16 פרקים. ב-13 באוקטובר 2021, אושר רשמית על ידי HOT כי הסדרה חודשה לעונה שלישית.
הסדרה זכתה להצלחה ולנתוני צפייה גבוהים והייתה לסדרת המקור הנצפית ביותר של הוט בישראל 2017. הסדרה זכתה בארבעה פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017: הסדרה הקומית, התסריט, הבימוי והשחקן הקומי (אורי לייזרוביץ') הטובים ביותר.
שם הסדרה
"שבאבניק" הוא סלנג שהגתה החברה החרדית לנוער שוליים שנפלט ממוסדותיה או חדל לציית לכללים והנורמות הנהוגים בה. המונח הלחם של המילה הערבית שבאב (شباب), שפירושה "נוער", עם הסיומת הסלאבית והיידית ניק. ארבעת גיבורי הסדרה הם נערים הלומדים בישיבה (ובכך אינם בקצה החמור של הגדרת שבאבניק), אך בהתנהגותם הם חורגים מהנורמות החרדיות.
עונה 1
הסדרה מגוללת את סיפורם של ארבעה תלמידי ישיבה הלומדים בתנאי פנימייה בישיבה החרדית "נתיבות אברהם":
כאשר ראש הישיבה שלהם, הרב מרדכי בלוך, נהרג במפתיע מקריסת נברשת, יורש אותו בנו בתפקידו. הוועד המנהל של הישיבה חולק על דרכו החינוכית של הרב בלוך הבן, וממנה למשגיח בישיבה את הרב אשי שפיצר, שיהיה מנהלה בפועל של הישיבה, וישליט בה את דרכו החינוכית המחמירה. לאחר שרביעיית תלמידי הישיבה דלעיל, פוגעים ביחסיו של הרב שפיצר עם בני הזוג גוטליב, תורמים גדולים של הישיבה, מגרש הרב שפיצר את מאיר מהישיבה. השלישייה הנותרת פותחת במרד ובמה שהם תופסים כ"עלילות" בתקשורת, עד שהרב שפיצר מחזיר את מאיר, אך מבקש מהם בתמורה לחדול מן השביתה ולגור בדירה שלו. לאחר כמה אירועים שהם עוברים במבנה הם מחליטים לחזור לישיבה. אף שהשלישייה תופסת את המתח העדתי שהציגו כ"עלילתי", עולה כי בפועל הישיבה כן מתפקדת בצורה גזענית, אך אלה עיוורים כלפיה, ומאמינים כי הם מוכרים לתקשורת עלילה על-מנת להתנגח בראש הישיבה.
בינתיים מחפשים הארבעה שידוך אצל השדכן שלומי זקס, המסביר לחבורה שעליהם להיראות למדנים מספיק בשביל לקבל שידוך טוב, כמקובל בחברה החרדית. אבינועם אינו מתמסר לשלומי, אלא יוצא עם שירה, מלצרית חילונית, אותה הוא פוגש בבית קפה שהוא נוהג לפקוד. מאיר אף הוא עוקף את שלומי ונפגש עם רות גוטליב, בתם של תורמי הישיבה, שיצאה לפגישת שידוך לא מוצלחת עם דב לייזר, ואילו גדליה מחוזר על ידי אחותו של דב לייזר, דבורה; בתחילה הוא מסרב להצעתה לפגישה, אך לבסוף מתרצה ומסכים להיפגש איתה.
בסוף העונה מתקיים אירוע אזכרה לראש הישיבה הראשון, אך הרב שפיצר מונע מחברי הישיבה להגיע אליו מחשש שילכו לצפות במשחק כדורסל. הרב בלוך הבן מחליט לארגן אוטובוס ומזמין תלמידים להצטרף מבלי ידיעתו, אך התלמידים מעדיפים לצפות במשחק כדורסל במטבח הישיבה. כשהרב בלוך מגיע הוא מתפרץ על הבחורים בחמת זעם, וכשהרב שפיצר מגיע למקום פורץ ביניהם ויכוח סוער ואישי, בסופו מפטר אותו הרב שפיצר. הרב בלוך מתעלף ומאושפז בבית חולים.
הרב שפיצר נוטל לידיו את תפקיד ראש הישיבה, וכשהוא מכריז על כך באמצעות ההכנות להעברת השיעור הכללי בישיבה, הוא גורם לרביעייה להצית מרד נגדו בקרב כל תלמידי הישיבה. כשהוא לא מצליח להשליט סדר בישיבה הוא קורא לארבעה לדין תורה אצל הרב אלתר קופר, גדול הדור, שפוסק לטובת הארבעה. הוא נוזף ברב שפיצר, אומר שמניעיו נובעים מגאווה (פרפרזה לסרטון מפורסם על הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן, בו הוא כועס על אי קבלת תלמיד לבית ספר, ואומר שהמניעים האמיתיים לכך אינם קשורים לרמתו הרוחנית של הילד אלא לגאווה פסולה), ואף מחליט שהרב בלוך יחזור לתפקידו כראש הישיבה, חרף פיטוריו על ידי הרב שפיצר. להפתעתה של הרביעייה, מודיע להם הרב בלוך, שחוזר לראשות הישיבה, שעליהם לעזוב לטובתם ולטובת הישיבה.
עונה 2
לאחר שבסיום העונה הראשונה, גורשו הארבעה מישיבתו של הרב בלוך, מבינים ארבעת החברים שהם נמצאים בבעיה – ברצונם למצוא לעצמם שידוכים ולחיות את החיים הטובים; על מנת לעשות זאת, עליהם למצוא ישיבה שתסכים לקבל אותם; אך כשאף ישיבה לא מוכנה לקבל אותם, הארבעה מוצאים פרצה בחוק שמאפשרת להם להקים ישיבה פיקטיבית בה הם יהיו מוגנים מצו גיוס, ויזכו לחיות את החיים הטובים; גם לעשות ככל העולה על רוחם וגם לקבל שידוך טוב בזכות היותם בני ישיבה (שאותה הם עצמם מנהלים). את הישיבה, הארבעה מחליטים להקים בדירת סבתם של דב ודבורה בראון הממוקמת בלב הרחוב החילוני בשכונת רחביה, מעשה אשר מעורר עליהם את חמת השכנים שמעוניינים לשמור על צביונה החילוני של השכונה.
במהלך העונה, גדליה ממונה לראש הישיבה, ובמקביל יחסיו עם דבורה עולים מדרגה והשניים מתארסים, חרף הקשיים הזוגיים שהשניים חווים בעקבות תפיסות עולמותיהם השונים; לייזר יוצר קשר עם אביגיל שטרנבוך, גרושה ואם לילד, שמסתיים לבסוף בשברון לב; מאיר, שעדיין מסרב לשמוע לעצותיו של שלומי, מתארס לבסוף עם רות לאחר ששבה בעקבות תאונת סקי שבה איבדה את ידה, אך נאלץ להתמודד גם עם הניסיונות הכרוכים בכך, עד שהדבר מוביל לניכורו ממנה; ובינתיים, אבינועם מתאמץ לבנות את עצמו כחרדי מודרני ובהתאם לכך לתייג את הישיבה כ"מודרנית", בניגוד לנורמות המקובלות בעולמם.
בסיום העונה, מאיר שבור-הלב מגלה שרות החליטה להתארס לחבר ילדותה מחוץ לארץ; גדליה ודבורה נפרדים לאחר שגדליה מסרב להתמסר לגישור הפערים ביניהם; במקביל, אבינועם מבין כי חרף ניסיונותיו, הוא אינו מתקבל בקרב חברי הישיבה החילונית. בהיותו פגוע מאוד ומתוך שכרותו בערב פורים, אבינועם מתפרץ יחד עם גדליה למסיבה הנערכת במבנה הישיבה החילונית עם חומר נפץ. בעקבות כך, השניים נכנסים למעצר וכאשר הם יוצאים, אבינועם מגלה כי המעשה הוסרט והוא הפך ל"כוכב רשת" בעולם החרדי, ואילו השכנים הגישו בקשה לסגירת הישיבה בתואנה כי היא מביאה נזק לשכונה. בעקבות הבקשה, נערך עימות בבית המשפט בין הארבעה לשכנים המתלוננים, במהלכו אבינועם מתחרט על השתתפותו בעימות. לאחר שדבורה מתפרצת אל האולם במהלך העימות ומוכיחה בזעם את גדליה על מעשיו, לאחר שגילתה שיצא לפגישה עם נחמה, שותפתה לדירה, ועל כך שמחלוקת לשם שמיים סופה להתקיים; גדליה מתרצה והשניים מתארסים שוב.
עוד לפני סיום העימות, הארבעה מקבלים את דעתם של השכנים, ומפנים את הישיבה. עם זאת, הארבעה מגלים כי טפירו וטרבלסי, שנשארו בקיצוניותם, חתרו תחתיהם והחליטו להישאר בישיבה יחד עם שאר תלמידי הישיבה. במעמד חגיגי, השניים מקימים חוצץ בין הישיבה לבין הישיבה החילונית. העונה מסתיימת כשהארבעה אוחזים במזוודותיהם וצועדים יחד אל הכותל המערבי.
}}
הפקה
יוצרי הסדרה הם אלירן מלכה שגם ביים, ודניאל פארן שגם הפיק. בנוסף, על עבודת הבימוי אחראים מאור זגורי ואריאל בנבג'י.
ליהוק
ב-17 באוגוסט 2020, נודע על ליהוקם של השחקנים עומר חזן, אוראל צברי, בצלאל בורוכוב, עדי חבשוש ודניאל מורשת לצוות השחקנים של עונתה השנייה של הסדרה. ב-21 באוקטובר 2020, דווח שהשחקן שולי רנד לוהק לצוות השחקנים של העונה השנייה, ועתיד לגלם את אביהם של לייזר ודבורה. ב-14 בדצמבר 2020, נודע כי זוכה המירוץ למיליון, יוסיאל נאמן, לוהק לצוות השחקנים של העונה השנייה.
צילומים
קטעי בית המדרש בעונה הראשונה צולמו בישיבת בני עקיבא "יד אברהם" בנתניה.
צילומי העונה השנייה החלו ב-13 באוקטובר 2020.
ביקורות ותפוצה
הסדרה קיבלה ביקורות חיוביות ברובן. מספר מבקרים ציינו את ההנגשה שהסדרה מצליחה להביא מאורח חייהם המורכב של בחורי הישיבות לצופה. במקביל עלו טענות על אי דיוק בהרבה פרטים וחוסר אמינות של הדמויות.
הרב אברהם סתיו כתב : "יצא לי לראות כמה סצנות של גדליה, המתמיד הגדול של "שבאבניקים" שהעונה השנייה שלה משודרת עכשיו. ומה אומר לכם, התאכזבתי. לא מהסדרה, מהדמות. מהעובדה שיש בכלל סצנה שבה הוא יושב עם החברים שלו בחדר. שלוש וחצי שנים למדתי בירוחם ולא זכור לי רגע כזה. [...] הבחור הזה שמדבר דברי חולין בבית המדרש ויוצא לטיול בצפון בבין הזמנים הוא המתמיד הכי גדול שיכולתם למצוא?"
בפסק דין שניתן בבית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ, הוזכרה סצנה מתוך הסדרה, בפסק דינו של השופט נועם סולברג: . פסק הדין עסק באדם שנתפס עם טלפון נייד בזמן הבחינה, אף שלא הוכח שעשה בו שימוש.
קישורים חיצוניים
ביקורות:
המרכז הלאומי לזכויות לסביות
המרכז הלאומי לזכויות לסביות (באנגלית: National Center for Lesbian Rights; בראשי תיבות: NCLR), לשעבר פרויקט זכויות לסביות (באנגלית:  Lesbian Rights Project), הוא מוסד ללא כוונת רווח ומשרד עורכי דין אמריקאי, הדוגל במדיניות ציבורית הוגנת הנוגעת לזכויות להט"ב, מעניק סיוע משפטי חינם ללהט"בים, ומקיים אירועים חינוכיים קהילתיים בנושאים משפטיים להט"בים. בנוסף, הארגון מפעיל קו חם המספק מידע למתקשרים עם שאלות משפטיות הקשורות לנטייתם המינית או לזהותם המגדרית. מטה הארגון נמצא בסן פרנסיסקו, קליפורניה עם מטה משני בוושינגטון די. סי.. זהו הארגון היחיד בארצות הברית המוקדש לסוגיות משפטיות לסביות, והארגון הלסבי הלאומי הגדול ביותר מבחינת מספר חברים.
מצר אנטארקטיק
מצר אנטארקטיק (באנגלית: Antarctic Sound; בדנית: Antarctic Sund) הוא מצר ים או פיורד, באזור ארץ המלך כריסטיאן העשירי, שבצפון-מזרח גרינלנד. המצר הוא חלק מאזור הפארק הלאומי צפון מזרח גרינלנד.
גאוגרפיה
מצר הים הוא למעשה פיורד שכיוונו מצפון-מערב לדרום-מזרח בין החוף הדרומי של פיורד קייזר פרנץ יוזף שמצפון, לבין ראשון של פיורד המלך אוסקר שמדרום.
יחסי בולגריה–צ'ילה
יחסי בולגריה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין בולגריה לצ'ילה.
מצר אנטארקטיק
גאוגרפיה
רוחבו המינימלי של המצר - 3 קילומטרים.
יחסי בולגריה–צ'ילה
היסטוריה
היחסים בין שתי המדינות מקורם במחצית הראשונה של המאה ה-20. בשנת 1935 הוקמה לראשונה נציגות דיפלומטית בולגרית בצ'ילה. ב-1 במאי 1943 ניתק נשיא צ'ילה חואן אנטוניו ריוס את היחסים עם ממשלת בולגריה, למרות העובדה שעד אותה העת לא הייתה נציגות דיפלומטית רשמית באותה מדינה. בסוף מלחמת העולם השנייה, האינטרסים הצ'יליאניים בבולגריה הושארו בידי ארצות הברית. ב-25 בפברואר 1965, שתי המדינות הסכימו לחדש את יחסיהן, כאשר השגריר הבולגרי טנטשה מטצ'קב הציג את תעודותיו בצ'ילה. בשנה שלאחר מכן הסמיכה ממשלת צ'ילה את השגריר ביוגוסלביה, מיגל סראנו פרננדס, כנציג אף לבולגריה. בשנת 1970 נחתם הסכם סחר בין צ'ילה לבולגריה. ב-3 בספטמבר 1973, לאחר ההפיכה בצ'ילה בשנת 1973, ניתקה בולגריה את היחסים הדיפלומטיים שלה עם צ'ילה, אם כי לא ביטלה את החוזים הדו-צדדיים שנחתמו בין שתי המדינות. עם חזרתה של הדמוקרטיה לצ'ילה ונפילת הסוציאליזם הבולגרי, ב-6 באפריל 1990, חתמו שתי המדינות על הסכם לחידוש היחסים הדיפלומטיים, לאחר מכן פתח משרד החוץ הבולגרי משלחת סחר בסנטיאגו דה צ'ילה, שהועלה מאוחר יותר למעמד השגרירות. אולם בשנת 2011, בולגריה החליטה לסגור את שגרירותה בצ'ילה מסיבות תקציביות.
מצר אנטארקטיק
גאוגרפיה
המצר האנטארקטי מפריד בין החוף הצפון-מזרחי של ארץ זיס (חלק מגרינלנד), לבין החוף הדרום-מערבי של האי יימר.
יחסי בולגריה–צ'ילה
היסטוריה
בתחילת המאה ה-21 שתי המדינות קבעו את מנגנון ההתייעצויות הפוליטיות וקיימו פגישות בסופיה בשנים 2003 ו-2009. כתוצאה ממקרים אלו, בולגריה וצ'ילה ניהלו משא ומתן וחתמו על הסכמים בנוגע לפטור אשרות לדיפלומטים (2004). ושיתוף פעולה באנטארקטיקה (2006), בנוסף להסכם הסחר עליו חתמה צ'ילה עם האיחוד האירופי. בינואר 2005, שר החוץ הבולגרי ביקר במכון האנטארקטי הצ'יליאני בפונטה ארנס, על מנת ללמוד יותר על הפרויקטים בשיתוף ולדון בפעילויות בעתיד, שכן בולגריה מחזיקה את הבסיס סן קלמנטה דה אוחריד באנטארקטיקה באזור שנתבע על ידי צ'ילה. בשנת 2015 צוינו 80 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, שנחגגו באמצעות פרסום התרגום הראשון לשפה הבולגרית של יצירות מאת גבריאלה מיסטרל.
מצר אנטארקטיק
גאוגרפיה
האי רות' ממוקם מדרום מערב לפתחו של המצר.
יחסי בולגריה–צ'ילה
ביקורים רשמיים
נשיא בולגריה גאורגי פרבאנוב ושר החוץ סולומון פאסי ביקרו בצ'ילה בשנת 2005, ואילו סגן שר החוץ גרגנה גרנצ'רובה ביקר בצ'ילה בשנת 2006. בפסגה I של קהילת מדינות אמריקה הלטינית והאיים הקריביים בשנת 2013, שהתקיימה בסנטיאגו דה צ'ילה השתתפה בה משלחת בראשות שר החוץ הבולגרי, ניקולאי מלאדנוב.
מצר אנטארקטיק
גילוי ומיפוי המצר
אלפרד גבריאל נאת'ורסט גילה את המצר בשנת 1899, בעת שהפליג על ספינתו ה-"אנטארקטיק", במסגרת המשלחת השוודית שיצאה לחפש את השורדים של משלחת הכדורים הפורחים הארקטית של ס. א. אנדרי, משנת 1897.
יחסי בולגריה–צ'ילה
יחסים מסחריים
בתחום הכלכלי-מסחרי, היחסים בין שתי המדינות הם חלק מהסכם ההתאגדות בין צ'ילה ל, שנכנס לתוקף מאז 2003. בשנת 2016, חילופי המסחר בין שתי המדינות הסתכמו ב-255 מיליון דולר. המוצרים העיקריים המיוצאים על ידי צ'ילה הם מינרלים מנחושת ותרכובותיהם (שהסתכמו ב-95% מהסחר הדו-צדדי בשנת 2016), ואילו אלה שיוצאו על ידי בולגריה לצ'ילה כללו בעיקר מכשירים רפואיים, ומוצרי מתכת.
מצר אנטארקטיק
גילוי ומיפוי המצר
נאת'ורסט היה הראשונה שמיפה את המצר.
מקור השם
שמו של המצר ניתן לו על אלפרד גבריאל נאת'ורסט.
נאת'ורסט קרא למצר על שם ספינתו.
לקריאה נוספת
• ARTHUR B. CLEAVES ; ERNEST F. FOX, Geology of the West End of Ymer Island, East Greenland, GSA Bulletin (1935) 46 (3): 463–488. https://doi.org/10.1130/GSAB-46-463
מתז מים
מתז מים או ספרינקלר (באנגלית: Fire sprinkler או Sprinkler) הוא רכיב במערכת ספרינקלרים, המצויה בבניינים כחלק ממערכות בניין. רכיב זה מתוכנן להמטיר מים במצב בו הטמפרטורה בבניין עולה על הטמפרטורה שנקבעה עבורו מראש. כלומר, בעת שרפה המערכת מסייעת בכיבויה או לכל הפחות מאריכה את זמן המילוט מהבניין.
דרך פעולה
במתז המים מורכבת אמפולה המכילה נוזל, החוסמת כדור שסותם את הצינור. בעת עליית הטמפרטורות מתפשט הנוזל ומפוצץ את האמפולה. עם ההתפוצצות משתחרר הכדור, ובעקבות כך נפתח הצינור, והמים מומטרים.
טסיטסי דנגרמבגה
טסיטסי דנגרמבגה (באנגלית: Tsitsi Dangarembga; נולדה ב-4 בפברואר 1959) היא סופרת, מחזאית וקולנוענית מזימבבואה. הרומן הראשון שכתבה, Nervous Conditions (1988), אשר היה הרומן הראשון שנכתב באנגלית על ידי אישה שחורה מזימבבואה, נכלל ברשימת 100 ספרים ששינו את העולם.
קריירה
ב-1985, דנגרמבגה פרסמה סיפור קצר פרי עטה בשוודיה בשם "המכתב". ב-1987, היא פרסמה את המחזה She Does Not Weep בהארארה. בגיל 25, היא חוותה את הצלחתה הראשונה עם הרומן Nervous Conditions, שיצא לאור ב-1988. הוא היה הספר הראשון באנגלית מאת אישה שחורה מזימבבואה. הרומן זכה בפרס מדור אפריקה של פרסי הספרות של חבר העמים הבריטי ב-1989, ומונה כאחד משנים עשר הרומנים האפריקאים הטובים בכל הזמנים. במאי 2018, ה-BBC מנו את Nervous Conditions בתור אחד מ-100 הספרים אשר עיצבו את העולם. הרומן היה במקום 66 ברשימה.
דנגרמבגה התייחסה לתקופה הארוכה לאחר צאת הרומן המפורסם שלה, שבו הפסיקה לכתוב: "היו שתי סיבות עיקריות שלא עבדתי על פרוזה מאז Nervous Conditions: ראשית, הספר פורסם רק לאחר שכבר פניתי לקולנוע כמדיום של יצירה; שנית, התובנה של וירג'יניה וולף שאישה צריכה £500 וחדר משלה על מנת לכתוב היא תקפה לחלוטין. אגב, אני עוברת מקום, ואני מקווה, בפעם הראשונה מאז Nervous Conditions, שיהיה לי חדר משלי. אני אנסה להתעלם מהחלק לגבי ה-500 ליש"ט."
דנגרמבגה המשיך את השכלתה בברלין, באקדמיה הגרמנית לקולנוע וטלוויזיה, שם למדה בימוי והפיקה מספר סרטים, כולל סרט תיעודי לטלוויזיה הגרמנית. היא גם עשתה את הסרט Everyone's Child, אשר הוצג ברחבי העולם, כולל בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ג'יימסון, בדבלין.
דנגרמבגה חזרה לזימבבואה עם משפחתה בשנת 2000 כדי לעבוד ב-Nuyerai Films, חברת הפקות אותו היא יסדה בהארארה. היא גם מנכ"לית אגודת הבמאיות של זימבבואה, והמנהל והמייסדת של פסטיבל סרטי הנשים של הרארה. היא יסדה את פסטיבל הסרטים International Images בשנת 2002 בתגובה להתפשטות של תחרויות יופי באותה העת, כדי לספק גיוון בנרטיבים על נשים ומאת נשים.
בחודש מאי 2016, היא נבחרה על ידי קרן רוקפלר מרכז בלאג'יו כעמיתה בתוכנית אמני הבית של הקרן.
Nervous Conditions (1988)
רומן הבכורה של דנגרמבגה האוטוביוגרפי בחלקו יצא לאור בבריטניה ב-1988 על ידי Women's Press, ושנה מאוחר יותר בארצות הברית. ספר המשך בשם The Book of Not יצא לאור ב-2006.
Neria (1993)
דנגרמבגה כתבה את התסריט לסרט Neria, אשר הפך לסרט המכניס ביותר בהיסטוריה של זימבבואה. הגיבורה היא אלמנה, אשר גיסה מנצל לרעה הלכות מסורתיות כדי לשלוט בנכסיה. נריה מאבדת את רכושה ואת הילד שלה, אבל אז נעזרת בחברה שנלחמת עמה נגד משפחתו של בעלה המנוח.
Everyone's Child (1996)
ב-1996, דנגרמבגה ביימה את הסרט Everyone's Child. זהו הסרט העלילתי הראשון בבימויה של אישה זימבבואית שחורה. הסיפור עוקב אחר הגורל הטרגי של ארבעה אחים, אחרי שהוריהם מתים מאיידס. הפסקול הוא בהשתתפות שירים של מוזיקאים מהפופולריים ביותר בזימבבואה, כולל תומאס מפפומו, לאונרד ז'קאטה, ואנדי בראון.
Growing Stronger (2005)
בסרט תיעודי זה דנגרמבגה מציגה פרופילים שתי נשים זימבבואיות אמיצות החיות עם HIV. הנשים הן "מקצוות הפוכים של הסולם הסוציו-אקונומי, וחותרות תחת התפישה הסטריאוטיפית של הידבקות ב-HIV ואיידס, כשהן משתמשות בניסיון שלהן עם המחלה כפורום לחינוך הציבור והעלאת מודעותו".
אדובי אודישן
Adobe Audition (נקראת בקצרה: אודישן) היא תוכנת DAW (ראשי תיבות של Digital Audio Workstation. בתרגום חופשי לעברית: תחנת עבודה דיגיטלית לאודיו) ליצירה ועריכה של מוזיקה, שמפותחת על ידי אדובי מערכות ומופצת כיום כחלק מחבילת Creative Cloud. התוכנה הייתה ידועה עד 2003 כCool Edit Pro, ונקנתה בשנת 2003 על ידי אדובי. התוכנה תומכת בעריכה לא ליניארית (שאינה "דורסת" את התוכן המקורי ומאפשרת שינויים בזמן אמת) ומיקס במספר ערוצי סאונד (Multi Track).
היסטוריה
התוכנה פותחה במקור בשם Syntrillium Cool Edit על ידי שני פורשים מחברת מיקרוסופט שייסדו חברה בשם Syntrillium. לאור הצלחת התוכנה פיתחו השניים גרסה מקצועית בשם Cool Edit Pro, שתמכה בעריכה במספר ערוצי סאונד. עם הזמן התווספו לה תכונות נוספות כגון עריכה לא ליניארית, מיקס בסאונד היקפי ויכולת עבודה על מספר בלתי מוגבל של טראקים בו זמנית (במגבלות החומרה). התוכנה כללה אף מספר תוספים (תוסף להפחתת רעש לדוגמה). במאי 2003 נקנתה התוכנה על ידי אדובי בסכום של 16.5 מיליון דולר, ושמה שונה לAudition.
דרק (סדרת טלוויזיה)
דרק (באנגלית: Derek) היא דרמה קומית בריטית שנכתבה ובוימה על ידי ריקי ג'רווייס שגם מגלם את התפקיד הראשי בה. פיילוט הסדרה הופק על ידי Derek Productions Ltd. עבור ערוץ 4 הבריטי ושודר לראשונה ב-12 באפריל 2012.
סאיי רקורדס
סאיי רקורדס (מאנגלית: Sai Records) הוא לייבל עצמאי המנוהל על ידי הראפרים ד"ר צ'אן (אמיר כץ) ו"מוגלי" (אלמוג כץ) מבית שמש.
דרק (סדרת טלוויזיה)
ב-9 במאי 2012, הכריז הערוץ על הפקת הפיילוט לסדרה מלאה ששודרה לראשונה ב-30 בינואר 2013. ב-4 במרץ 2013 (יומיים לפני שידור הפרק האחרון בעונה הראשונה של הסדרה) הוכרז כי הסדרה תחודש לעונה שנייה.
סאיי רקורדס
היסטוריה
בשנת 2008 הקימו האחים אמיר ואלמוג כץ את הלייבל "סאיי רקורדס". מקור השם הוא בסאי, פיגיון יפני. השניים מופיעים גם בהרכב בעל שם זהה. קודם לכן הם היו חתומים בחברת התקליטים "תטה". בשנת 2008 הוציאו את שירם הראשון, "פרפרים", ולהיטים נוספים כמו "כמוך", "באש ובמים" ו"אש". בשנת 2009 הוציאו את השיר "חריף מדי" יחד עם איזי, את השיר "באונס" יחד עם ההרכב KYD ולהיטים נוספים כמו "בית שמש פיינסט", "כל העיניים עליי", "לאט" ו"ניצחת", המוקדש לאמא שלהם.
דרק (סדרת טלוויזיה)
הסדרה הייתה זמינה לצפייה ישירה באתר האינטרנט "נטפליקס" החל מ-12 בספטמבר 2013.
סאיי רקורדס
היסטוריה
בשנת 2009 הוציאו את המיקסטייפ הראשון שלהם - "עין תחת עין" ובו השירים: "לא תוכל להפיל", "מכריז על מלחמה", "לא מרפה" ו"כמוך".
בשנת 2009 התארחו לעבד מחדש את השיר "אבניבי" של יזהר כהן.
דרק (סדרת טלוויזיה)
רקע
פיילוט הסדרה שודר לראשונה ב-12 באפריל 2012. ריקי ג'רווייס חשף בבלוג שלו, מיד לאחר שידור הפיילוט שהוא כותב 6 פרקים נוספים לסדרה. הסדרה מצולמת בסגנון מוקומנטרי בכיכובו של ג'רווייס שגם כתב וביים. העלילה מתרחשת בבית אבות קטן ומתמקדת בדרק, בחור מקסים ושובה לב המתפקד כ"כוח עזר" בבית האבות, אותו מגלם ג'רווייס. הדמות הראשית מבוססת על אחת מהדמויות ממופע הסטנד-אפ של ג'רווייס הנקראת "Rubbernecker" (בתרגום חופשי: גומי מתוח), הדמות הופיעה לראשונה באחד ממופעיו של ג'רווייס ב"אדינבורו פרינג' פסטיבל" בשנת 2001. הסדרה מגוללת את סיפורם של עובדי ודיירי בית האבות ה"אאוטסיידרים" והעצובים שכל חייהם מתמודדים עם היותם חלשים, בלתי רצויים ובלתי נכללים בחברה.
סאיי רקורדס
היסטוריה
בשנת 2010 פתחו את הפרויקט שלהם עם צמד המפיקים שוהם וגבריאל (עידו שוהם ואלעד גבריאל). בשנים 2010–2012 הוציאו יחד איתם את השירים "את", "סחי בלטה", "לפעמים", "בא לי בא לה בלאגן", "אם את רוסיה" ו"אם תחכי לי".
בשנת 2011 הוציאו את השיר "לב מקרח" ב-3 גרסאות: גרסת רדיו, גרסת מועדונים וגרסת היפ-הופ.
דרק (סדרת טלוויזיה)
רקע
דמותו של דרק עושה מעל ומעבר להגדרת תפקידה בבית האבות על מנת לעזור לדיירי המקום. אישיותו המוזרה, הטיפשית, הנאיבית ולעיתים הלא מעשית של דרק מונעת על ידי רוחו הרגישה, הכנה, הנעימה והאמיצה.
מרבית הסדרה מתרחשת בבית האבות הצנוע ומתארת את חייהם של הנמצאים בו, בין אם הם מטפלים, דיירים, אנשי תחזוקה או חסר בית אקראי. במהלך העונה הראשונה, הסדרה שינתה את הגדרה כדי לראות איך הדמויות מתמודדות עם אינטראקציה עם אנשים מבחוץ כמו בחנות, בפאב ואפילו טיול בן יום לחוף הים.
סאיי רקורדס
היסטוריה
סאיי רקורדס הוציאו את אלבום הבכורה של ד"ר צ'אן ואלבום משותף עם מוגלי. האלבומים הופקו על ידי ד"ר צ'אן.
משמר גבול
משמר גבול של מדינה הוא סוכנות לביטחון לאומי המבצעת תפקידי אבטחת גבולות, כלומר, אוכפת את ביטחון גבולות המדינה. חלק מסוכנויות לשמירת הגבולות מבצעות גם תפקידי שמירת חופים (כמו בגרמניה או באוקראינה) ותפקידי חילוץ הצלה כמו בארצות הברית וברוסיה.
דרק (סדרת טלוויזיה)
רקע
ג'רווייס סיפר כי הסדרה נכתבה בהשראת קרוביו שעובדים בבתי אבות: "חצי מקרובי משפחתי עובדים בבתי אבות. אחותי עובדת עם ילדים לקויי למידה, גיסתי עובדת בבית אבות שמטפל בקשישים הסובלים ממחלת האלצהיימר וארבע או חמש מהאחייניות שלי עובדות בבתי קשישים. אני תמיד כותב על מה שאני מכיר." אמר ג'רווייס.
משמר גבול
במדינות שונות, שמותיהם של שירותי משמר הגבול המסוימים משתנים באופן משמעותי. השירות יכול להיקרא "משטרת הגבולות", "משמר גבול", או "זקיפי גבול", והשם יתייחס למונח הרשמי שהמדינה מעניקה לגוף זה.
דרק (סדרת טלוויזיה)
עלילה
ריקי ג'רווייס מגלם את דמותו של דרק נוקס בן ה-49 העובד בית אבות כ"כוח עזר" לחוסים הקשישים מזה 3 שנים. דרק אוהב תוכניות ריאליטי ושעשועונים והוא מתעניין בסלבריטאים, תהילה, YouTube ומעל הכול: בעלי חיים. דרק הוא טיפוס אדיב, טוב לב, עוזר, בלתי אנוכי ובעל כוונות טובות. הוא טיפוס פגיע מאוד בגלל התמימות הילדותית וחוסר האינטליגנציה שלו. הוא נלעג ולא פעם מנודה על ידי החברה שדחקה אותו לשוליה בגלל הכישורים החברתיים המסורבלים שלו, "חוסר האטרקטיביות" שבו וחוסר יכולתו לשלוט על פיו. דרק אומר שיותר חשוב להיות אדיב ונחמד מאשר להיות חכם או נאה. המון מקורות בתקשורת תארו את דרק כאוטיסט. ג'רווייס מצדו, תמיד הצהיר כי דרק הוא לא מאותגר שכלית, אנשים בעלי אוטיזם בתפקוד גבוה לרוב אינם פגומים מבחינה אינטלקטואלית.
שחקני משנה
קרי גודלימן מגלמת את דמותה של האנה העובדת בבית האבות מזה 15 שנה. קרל פילקינגטון מגלם את דמותו של דאגי, "אב הבית" של בית האבות. דרק ודאגי גרים ביחד בדיור ציבורי. דוויד ארל מגלם את דמותו של קווין, דרק רואה בו כחבר טוב, קווין לא עובד ונחשב כחסר בית שמבלה את כל זמנו בבית האבות, קווין אוסף בין השאר חתימות של סלבריטאים.
משמר גבול
רוב משמרות הגבול בעולם משתמשים באלמנטים בצבע ירוק כהה על מדים, סמלים או דגלים.
דרק (סדרת טלוויזיה)
ביקורת
הסדרה יצרה מחלוקת עוד לפני שעלתה לשידור בגלל תפיסתם של אנשים את התוכנית כלועגת לאנשים עם מוגבלויות נפשיות. טניה גולד, מהעיתון הגארדיאן דחתה את טענתו של ג'רווייס לפיה הוא מעמיד לסאטירה את הדעה הקדומה כנגד בעלי מוגבלויות, במקום זאת, אומרת גולד: "זה מרגיש יותר כמו אכזריות עצלנית מאשר סאטירה". ג'ק סיל, הביע את דעתו על הסדרה במגזין Radio Times ואמר כי דרק מוצג כגיבור בצורה בלתי צינית כי לדברי ג'רווייס הוא 'יותר טוב מאיתנו' כי הוא חסר כל אגו ועורמה ורק הוא רוצה להיות נחמד. אלו המנסים לחפש עלבון בדמותו של ג'רווייס יצטרכו להתאמץ מאוד בשביל למצוא." בנוסף, ביקר סיל את התוכנית בכך שזאת מסתמכת בכבדות על אלמנטים וסוגי דמויות מתוכניותיו הקודמות של ג'רווייס אך גם שיבח את סצנת הסיום האמוציונלית: "עבודה נהדרת של ג'רווייס כשחקן, כותב ובמאי." על משחקה של קרי גודלימן, אמר סיל: "כל רגע שהיא על המסך הוא קסם משכנע." סם ולאסטון מעיתון הגארדיאן מצא אף הוא את הסדרה כשנויה במחלוקת ונתן ביקורת פחות חיובית: "לא כזאת טובה" אמר, "כל סגנון המוקומנטריה כרגע מרגיש מעייף כיום".
משמר גבול
חובות בעת שלום
המשימות האופייניות של משמר הגבול הן:
חובות בעת מלחמה
במהלך מלחמה עשויים שירותי משמר הגבול לעבור לשליטת הכוחות המזוינים של המדינה ולפעול במסגרתם בחזית.
דרק (סדרת טלוויזיה)
ביקורת
במהלך שידורה, הסדרה נהנתה מלמעלה מ-2 מיליון צופים בממוצע, יותר מ-10% מהאנשים הצופים בטלוויזיה בממלכה המאוחדת באותה תקופה.
כל שבעת פרקי העונה הראשונה של הסדרה יצאו ב-DVD וב-Blu-ray ב-11 בנובמבר 2013.
אמיטריפטילין
אמיטריפטילין (amitriptyline; נמכרת בישראל בשם אלטרול, אלטרולט) היא תרופה נוגדת דיכאון מקבוצת ה-TCA (נוגדי דיכאון טריציקליים) משמשת לטיפול במספר הפרעות נפשיות. שימושים נוספים בתרופה כוללים מניעת מיגרנות והפחתת התסמינים בפיברומיאלגיה, מעי רגיז ונדודי שינה. מתן פומי.
תופעות לוואי שכיחות כוללות: ראייה מטושטשת, פה יבש, לחץ דם נמוך בעמידה, ישנוניות ועצירות. תופעות לוואי חמורות עשויות לכלול התקפים אפילפטיים, אובדנות אצל בני 25 ומטה, אצירת שתן, גלאוקומה ומספר בעיות לב. אין ליטול את התרופה ביחד עם מעכבי MAO או עם התרופה ציסאפריד. אמיטריפטלין עלולה לגרום לבעיות במהלך ההריון. נראה כי השימוש בהנקה הוא בטוח יחסית.
אמיטריפטילין נתגלתה בשנת 1960 ואושרה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקני (FDA) בשנת 1961. התרופה מופיעה ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי. זמינה כתרופה גנרית.
שימושים
אמיטריפטילין משמשת לטיפול בדיכאון קליני ומספר מצבים רפואיים נוספים. כמה ראיות מצביעות על כך שאמיטריפטלין עשויה להיות יעילה יותר מאשר תרופות נוגדות דיכאון אחרות כולל מעכבי ספיגה חוזרת של סרוטונין (SSRI) אם כי לעיתים רחוקות היא משמשת ככזו בגלל ריבוי תופעות לוואי וכן, רעילותה הגבוהה במקרה של מינון יתר. נוגדי דיכאון טריציקליים, וביניהן אמיטריפטילין, ניתנים לעיתים לאחר שלא הושג שיפור עם מעכבי ספיגה חוזרת של סרוטונין או אחרים.
נעשה גם שימוש באמיטריפטילין לטיפול במצבים הבאים: פיברומיאלגיה, כאב נוירופטי, הפרעות חרדה, בריחת שתן, הרטבת לילה , מעי רגיז, מיגרנות , נויראלגיה פוסט הרפטית, כאב ראש מתחי, הפרעת קשב וריכוז והפרעה דו־קוטבית.
התוויות נגד
התוויות נגד לשימוש באמיטריפטילין כוללות:
היסטוריה
אמיטריפטילין סונתזה לראשונה בשנת 1960 ונעשה בה שימוש רפואי החל משנת 1961 בארצות הברית והחל משנת 1962 בבריטניה, בשם Elavil (בשתי המדינות).
שמות מסחריים
בישראל משווקת התרופה תחת השמות: 'אלטרול' ו'אלטרולט' בעבר שווקה גם בשם 'טריפטל'.
מחקר
נחקרו השפעות התרופה על מספר הפרעות, וביניהן:
יחסי צ'ילה–תוניסיה
יחסי צ'ילה–תוניסיה הם יחסי החוץ בין תוניסיה לצ'ילה.
אשור-דן השני
אשור-דן השני מלך באשור בשנים 934 עד 912 לפנה"ס, ירש את אביו תגלת פלאסר השני.
אשור נעורה מרבצה בשנת 934 לפנה"ס עם עלייתו של אשור-דן השני לכס המלוכה. מלך זה הוא הראשון עליו קיימות ידיעות על מסעות מלחמה לאחר תקופה ארוכה של העדר אזכור למסעות כאלו בכתובות אשוריות. מימיו החלו להגיע גם 'אנלים' (לוחות שנה מלכותיות) מסודרים.
מבין האזורים המזוהים, אליהם ערך אשור-דן השני מסעות, יש למנות 3 מסעות נגד הארמים במערב, נגד ארץ כותמוחי באזור מלטיה באסיה הקטנה, נגד ארץ מוצרי (ג'בל מקלוב), הנמצאת כ-45 ק"מ מצפון-מזרח לנינוה, ונגד ארץ כירורי שבין נינוה לאגם אורמיה. מסעות אלו נערכו, אם-כן, בכיוון מערב, צפון ומזרח, וחלקם היו ארוכים. בתיאור מסעות אלו התגלתה מדיניות אשורית חדשה כלפי האזורים הנכבשים: סיפוחם לממלכת אשור. מדיניות זו ננקטה כלפי המדינות הארמיות הקרובות לממלכת אשור. במקביל, וככל הנראה במטרה לשקם את השבויים על ידי השלל שהביא עמו אשור-דן השני ממסעותיו, הוא ביצע פעולות שיקום בכל ממלכת אשור, וכך הוא כתב: "בכל ארץ אשור בניתי בניינים ועשיתי מחרשות. הגדלתי אוצרות התבואה מעל לאלו שהיו בימי אבותי והגדלתי את מספר הסוסים".
אחרי מותו, עלה לשלטון בנו, אדד ניררי השני.
ליגת האלופות בכדורסל של אמריקה
ליגת האלופות בכדורסל של אמריקה (באנגלית: Basketball Champions League Americas, בקיצור BCLA, בספרדית: Baloncesto Liga Campeones de las Américas, בפורטוגזית: Liga dos Campeões de Basquetebol das Américas) היא תחרות מועדוני הכדורסל לגברים המובילה של אמריקה. הליגה, שנוסדה בשנת 2019, החליפה את ליגת אמריקה של פיב"א בתור הליגה החשובה ביבשת.
היסטוריה
ב-24 בספטמבר 2019 השיקו פיב"א ופיב"א אמריקה את התחרות, אשר שואבת את שמה ומיתוגה מליגת האלופות בכדורסל האירופית. התחרות החליפה את ליגת אמריקה של פיב"א כליגה הבכירה ביבשת. התחרות כוללת 12 קבוצות, שמעפילות דרך הליגות המקומיות. עונת הפתיחה (2019/20) החלה ב-28 באוקטובר 2019. ב-30 באוקטובר 2021, קווימסה זכתה באליפות הראשונה של המפעל לאחר שניצחה בגמר במונטווידאו את פלמנגו.
פורמט
השלב הראשון של ה-BCLA כולל ארבעה בתים של שלוש קבוצות כל אחד, כששתי קבוצות מעפילות לרבע הגמר, המתקיים בפורמט סדרת הטוב מ-3. חצי הגמר והגמר מוכרעים גם הם בפורמט הטוב מ-3.
וייל אדנוגה
חיים מוקדמים
ווייל אדנוגה נולד ב-24 בספטמבר 1960 באיפה שבניגריה לאבא שסוחר טבק. הוא למד בפנימיית "Ibadan City Academy". לפני שהוא עבר לקינגס קולג', אדנוגה הקים להקת פופ אשר התפרקה מאוחר יותר.
הוצאה לאור
אדנוגה למד מנהל עסקים באוניברסיטת לאגוס בשנת 1971, ועבד במגזין האוניברסיטה בתור קריקטוריסט, שם נעשה במהרה לקריקטוריסט ראשי. בשנת 1975, לאחר סיום הלימודים ושירות ב-"National Youth Service Corps", אדנוגה השיק את הקומיקס "Ikebe Super". הקומיקס הציג דמויות כמו: פאפא אג'סקו, אנאלפביתים, נער הפלייבוי ועוד. מאוחר יותר הצטרפה דמות נשית מובילה בשם "Miss Pepeiye", אשר עוסקת בחפירות זהב. המגזינים האחרים של אדנוגה היו "Super Story", אשר התמקדו בסוגיות סאטיריות לילדים.
הפקת סרטים וטלוויזיה
בסוף שנות השמונים, אדנוגה פרש מתחום האיור עקב דיכאון ומחסור כלכלי. לפני צמחית התעשייה בניגריה, אדנוגה פרסם את הסרט "Papa Ajasco", אשר התבסס על דמותו מהקומיקס "Ikebe Super" שיצא בשנת 1983. אדנוגה עשה היסטוריה בכך שעשה סרט באנגלית בתעשייה שבה שלטה שפת היורובה. בשנת 1995, אדנוגה הוציא את הסרט "Binta My Daughter". כשהפך הסרט לתוכנית טלוויזיה, נוספה הדמות "פא ג'יימס" הנוצרי, כדי למנוע פגיעה במוסלמים במעלליו של גיבור הסרט.
מוסדות
ב-24 בספטמבר, אדנוגה ואשתו הקימו את "Binta International School" (בתרגום חופשי לעברית: בית הספר הבינלאומי בינטה) אשר הוקדש לחינוך יותר טוב בניגריה.
בשנת 2004, אדנוגה הקים את "Pencil Film and Television Institute" (בתרגום חופשי לעברית: מכון סרטים טלוויזיה) אשר כולל קורסים להפקות, בימוי תסריטאות ליצירת סרטי קולנוע. הסרט האחרון שהקרין בית הספר היה על תעשיית הקולנוע הניגרי, והוא הוקרן בדנמרק.
חיים אישיים
נשוי לאייוונמה אדנוגה מאז שנת 1975. הוא הכיר את אשתו בתור סטודנט באוניברסיטת לאגוס. יש להם ילדים משותפים.
יחסי גרמניה–מאלי
יחסי גרמניה–מאלי הם היחסים הדו-צדדיים בין מאלי לגרמניה.
סקירה כללית
היחסים בין גרמניה למאלי הם קרובים ורחבים. אנשים במאלי מודעים היטב לכך שהרפובליקה הפדרלית של גרמניה הייתה המדינה הראשונה שהכירה ברפובליקה העצמאית של מאלי בשנת 1960.
ביקורים דו-צדדיים בין גרמניה ומאלי הם תכופים. הנשיא קייטה ביקר בפעם האחרונה בברלין בפברואר 2019 וקנצלרית גרמניה אנגלה מרקל נסעה למאלי במאי 2019. כמה שרים ביקרו במדינה השותפה.
הממשלה הפדרלית מקדמת גם פרויקטים בנושא מניעת וייצוב משברים, למשל, לאגף תהליך השלום והפיוס, לקידום גישור מקומי ולחיזוק הלכידות החברתית, וכן מהלכים להקמת מבני שלטון החוק.
שיתוף פעולה בפיתוח גרמני–מאליני מתמקד בביזור, בחקלאות ובמים / תברואה. הפרויקטים הנתמכים כוללים פרויקטים לשיפור הפריון החקלאי והגישה למי שתייה נקיים ולחיזוק ההשתתפות הדמוקרטית בתהליכי קבלת החלטות ברמה העירונית והאזורית.
פעילויות התרבות הגרמניות במאלי מתמקדות בקידום השפה הגרמנית ובהקלה על הכשרה לסטודנטים ממאלי על ידי מתן מלגות חינוך אוניברסיטאיות ומקצועיות, כמו גם יישום פרויקט דיאלוג לנוער.
הסחר הדו-צדדי הוא חסר משמעות יחסית ולמרות הסכם הגנת ההשקעות הדו-צדדי שנחתם בשנת 1977, אין השקעה גרמנית גדולה במאלי. מאלי חתומה על הסכם קוטונו עם האיחוד האירופי.
קרב ג'זין
קרב ג'זין הוא קרב שריון שנערך במבצע שלום הגליל, במהלכו נכבשה העיירה ג'זין שבלבנון על ידי כוח צה"ל מידי כוח גדול של צבא סוריה, ששלט בה באותה עת.
ב-8 ביוני 1982, היום השלישי למבצע שלום הגליל, תקף כוח משוריין של צה"ל את הכוח הסורי שבמרחב העיירה ג'זין. כוח צה"ל השמיד את הכוח הסורי, והשתלט על מרחב העיירה. זה היה הקרב הראשון של צה"ל עם הצבא הסורי במלחמה זו.
הרקע לקרב
ג'זין היא עיירה נוצרית השוכנת באזור הררי, על צומת דרכים המובילות אל רמת אל-נבטיה בדרום, ג'בל ברוך מצפון, ובקעת הלבנון ממזרח. העיירה שוכנת ברובה בתוך מעין מכתש, שאותו חוצה ערוץ נחל עמוק, נאהר אל-אראי, שהוא יובל של נהר האוואלי. כוחות הצבא הסוריים העיקריים היו ערוכים בבקעת הלבנון. באופן רשמי, ממשלת ישראל הורתה לצה"ל להימנע מלהילחם נגד צבא סוריה, אם זה לא יתקוף את צה"ל, וכך אף הצהיר ראש הממשלה, מנחם בגין, מעל במת הכנסת ביום שלישי, 8 ביוני. בפועל, החל מ-7 ביוני, היום השני למלחמה, קיבלו כוחות צה"ל בגיזרה זו פקודת התראה לקראת כניסה לקרב יזום נגד הצבא הסורי. כמו כן הפקודה שהוריד מפקד גיס 446, אביגדור בן-גל, הייתה להיערך להשמדה של כל כוח השריון הסורי בבקעת הלבנון. בצהרי 7 ביוני חצתה חטיבה 460 (חטיבת "בני אור") את נהר הליטני על גשר חרדלה, סמוך למבצר הבופור שנכבש בערב הקודם. במשך הלילה עשתה החטיבה את דרכה אל עבר ג'זין, תוך שהיא משנה את ציר התנועה מספר פעמים, כדי לעקוף מכשולים בדרך. במקביל קידמו הסורים באותו לילה אל מרחב העיירה 3 פלוגות שריון, 2 גדודי חי"ר ו-2 גדודי קומנדו. עובדה זו הייתה ידועה למודיעין פיקוד הצפון, אך היא לא הועברה אל הכוחות הלוחמים.
לטענת דובר צה"ל, נוצר חשש לתקיפה של אוגדות געש (36) והפלדה (162) מן האגף, ועל כן התעורר צורך פתאומי לכבוש את העיירה. המשימה הוטלה תחילה על גדוד טנקים מחטיבה 500, השייכת לאוגדת הפלדה. הגדוד תקף את העיירה בבוקר 8 ביוני, נתקל באש טילי סאגר ונסוג. ייתכן שפקודת הנסיגה קשורה לעובדה, שהפיקוד ביקש לשמור את הגדוד התוקף ביחד עם חטיבתו, שנועדה לנוע צפונה. בנוסף לכך, חטיבה 460 הצטוותה להעביר גדוד טנקים משלה לסיוע לאוגדה 162, והקצתה לכך את גדוד "שלח" (532), שנפרד מהחטיבה למשך כל שאר הלחימה. המשימה לכבוש את ג'זין וסביבתה הוטלה אפוא על שני הגדודים הנותרים של חטיבה 460.
בשעה 10:45 הגיעה הפקודה ממפקד הגיס לתפוס עמדות לכיוון העיירה, ולהיות מוכנים לתקיפה מאוחרת יותר. תוכנית הקרב הוכנה בחופזה. לא הוקצו לחטיבה כוחות חי"ר לטיהור רגלי של העיירה, פרט לפלוגת הסיור של החטיבה; והסיוע הארטילרי לא הגיע בזמן. גם המודיעין על האויב היה לקוי: כאמור, הידיעות על היערכות של חטיבה סורית מתוגברת מסביב לעיירה לא הגיעו לדרג הלוחם. המפקדים ברמת הגדודים סברו שהעיירה הנוצרית "ידידותית" לצה"ל, ולכל היותר יש בה טנקים סוריים בודדים. גם המידע על ניסיונה הכושל של חטיבה 500 לא הגיע לידיעתם.
התקפת גדוד 198
בשעה 13:45, בעת שהחטיבה הייתה עדיין בתנועה להיערכות, שונתה הפקודה: מפקד הגיס בן-גל בעצמו פקד על מח"ט 460, חגי כהן, לתקוף מיד את העיירה. על הסיבה לבהילות והצורך לתקוף את היעד ללא סיוע של ארטילריה, חיל אוויר וחי"ר – יש מחלוקת (ראו בהמשך). גדוד 198, בפיקוד בני לידור ששימש בשגרה יחידת קורס מפקדי טנקים, תקף ראשון. פלוגה ל' המובילה נכנסה לעיירה כמעט ללא אש, על מנת לתפוס עמדות חיפוי לשאר הגדוד, ספגה מספר פגיעות של רקטות וטילי סאגר, ונעצרה. פלוגה כ' עברה את פלוגה ל', השמידה מספר טנקים והצליחה להגיע אל היציאה הדרומית מהעיירה, יחד עם המג"ד והמח"ט. פלוגה נוספת ניסתה להיכנס לעיירה, נתקלה באש נ"ט, השמידה מספר כלי אויב ונחלצה לאחור ללא נפגעים.
התקפת גדוד 196
כעת פקד המח"ט על הגדוד השני, גדוד 196 ששימש כיחידת קורס הקצינים של חיל השריון, בפיקודו של ספי שאומן, להיכנס לעיירה. משימתו הייתה להשמיד את שארית כוח האויב, ולהיערך להמשך טיהור הציר היוצא מדרום העיירה אל עבר בקעת הלבנון. מג"ד 198 הספיק להזהיר את הכוח מפני זריקת רימוני-יד ממרפסות הבתים. גדוד 196 הסתער באש כבדה מכל הכלים, והגיע לצומת המרכזי בעיירה. מפקד פלוגה ח' המובילה, גידי אבן, פנה ימינה בדרך שעלתה אל רכס שולט, שנודע לאחר הקרב כ"רכס בית הקברות". העלייה אל הרכס הייתה טעות, מפני שהמשימה הייתה להגיע אל היציאה הדרומית; עם זאת, בדיעבד התברר שהעמדות שתפסה פלוגה ח' על הרכס היו יעילות למדי לחיפוי על פלוגה ז', שהגיעה בהמשך הקרב ליציאה, ונתקלה שם במארב סורי.
הפתיחה של ציר "צוק"
גדוד הטנקים הסורי המשיך לירות לעברם מדרום, סדרות ירי שהלכו והתקרבו. הטור הישראלי נע עתה על ציר הררי, מתלול מעליו ותהום מתחתיו, כך שלא ניתן היה לתפוס עמדות אש ולתמרן. הטנקים המובילים פלטו עשן לבן כדי להסתיר את תנועת הטנקים שאחריהם, תוך סיכון עצמם - פעולה שהתגלתה כיעילה מאוד. הכוח התייצב בצומת כבישים ביציאה מהעיירה, המג"ד עלה על נגמ"ש וחידש את הקשר עם מפקדו, ודיווח שהוא מוכן להמשיך.
המשימה הבאה הייתה להשמיד את כוח האויב ששלט על הכביש המוביל דרומה לעבר כפר חונה. כעת כבר קיבל הגדוד סיוע של אש ארטילריה, שהייתה יעילה (כפי שהתברר אחר כך מפיו של שבוי סורי). אחרי ההרעשה הארטילרית התחיל הגדוד לנוע על הדרך לכפר חונה, הציר המכונה במפת הקוד "צוק". גם כביש זה היה ציר הררי, שבו לא התאפשרו פריסה וחיפוי הדדי בין טנקים, כפי שרגילים כוחות השריון. התברר שפלוגת טנקים סורית עמדה על הציר במארב מתוכנן, כך שבכל אחד מחמשת העיקולים בכביש עמד טנק טי 62 שקנהו מכוון אל קצה העיקול, וממתין לכוח המתקדם (המידע על כך עלה מחקירתו של מפקד הפלוגה הסורי שנפצע ונפל בשבי, ומסר לחוקריו פרטים על היערכות פלוגתו לקראת הגעת הכוח התוקף). מפקד פלוגה ז', צור מאור, שהוביל עם צוותו את הגדוד, היה כאמור היחיד שיכול היה לירות קדימה בציר ההררי. צוות המ"פ השמיד את הטנקים האורבים לו, בזה אחר זה. באחד העיקולים התגלה מולו טנק נוסף, אך הייתה תקלה בתותח. הצוות נחלץ לאחור, טיפל בתקלה, חזר קדימה והשמיד את הטנק. כשניסה המ"פ לעבור בין הטנק הפגוע למתלול, פרס זחל ולא יכול היה להתקדם. המ"פ החליף טנק עם המט"ק שמאחוריו, והמשיך קדימה.
במעלה הציר היה מקום בו הדרך מתרחבת, ונחשפת לתצפית ולאש ממטע סמוך. במסתור העצים המתינו במארב טנקים סוריים נוספים, ואחד מהם פגע בטנק המ"פ בצד הצריח, באזור היחיד שבו יכול פגז חודר שריון לחדור את שריון טנק המרכבה. המ"פ, נהרג במקום. פגז נוסף פגע באחד הזחלים. אנשי הצוות חילצו את הטנק לאחור על הזחל הנותר. לאחר מכן יצאו מהטנק וניסו לפנות את גופת המ"פ, חשופים לאש האויב, אך גם לאש מטוסי חיל האוויר. המטוסים תקפו את הציר בשעה שיועדה להם, שנקבעה על ידי גדוד אחר, שלא השכיל לבטל את התקיפה. הנהג והטען-קשר  נהרגו. נסיבות מותם אינן ברורות לגמרי; קריו היה פצוע כבר כשירד מהטנק, אולם הוא הספיק לסייע בפינוי גופת המ"פ מאור, ולכן משערים שמת מפגיעה פנימית שלא ניכרה. קוברינסקי נהרג ככל הנראה מאש מקלעי הטנקים הסורים. התותחן ישי גדסי נפצע, ופונה לתאג"ד. (ישי גדסי סיים את קורס הקצינים והתקדם עד לתפקיד מג"ד. ב-1994 נרצח בפיגוע ירי בצומת אשדוד, ליד קיבוצו, קבוצת יבנה).
מטוסי חיל האוויר הטילו פצצות מצרר שיצרו אבק רב. הדבר הקשה על הראות, אך גם איפשר לחדש את מלאי הפגזים בטנקים. ההפצצה גרמה כנראה פגיעות נוספות לכוח הישראלי: עוד שני טנקיסטים וארבעה אנשי הנדסה נפצעו. שאר טנקי פלוגה ז' והסמג"ד חלפו על פני טנק המ"פ, והשמידו את טנקי האויב שבמטע, בעזרת פלוגה ו' שהגיעה מאחור. פלוגה ו' בפיקוד (שנהרג למחרת באירוע שנודע כקרב קמ"ט-קק"ש בכפר עין א-תינה) עקפה את הכוח, השמידה 8 טנקים סוריים, והגיעה לצומת דרכים שמדרום לג'זין. פלוגה ז' נשארה באזור הרחבה, ואת מפקדהּ שנהרג החליף קצין המבצעים של הגדוד, יוסי סילמן. הכוחות נערכו לחניון לילה.
ליל הקומנדו
בעת ההתארגנות לשהיית לילה, הבחין הסמג"ד אשכנזי במשאית סורית שנקלעה בטעות אל תוך שדרת הטנקים. המשאית הושמדה ובערה, והאש האירה את הכוח. על כן אחד הטנקים דחף אותה אל תחתית המתלול. במשך כל הלילה תקפו את חניון הטנקים חיילי קומנדו סוריים, והטנקיסטים ירו לעברם ללא הרף. כאמור, לא היה לאנשי השריון כוח חי"ר שיגן על חניון הלילה, כמקובל. כשהאיר הבוקר נספרו עשרות גופות של סורים, מבלי שלכוח הישראלי היו נפגעים נוספים. כך הסתיים למעשה הקרב על מתחם ג'זין, שבמהלכו הושמדו שתי פלוגות טנקים סוריות ורוב כוח הקומנדו. לכוח הישראלי היו 6 הרוגים, 7 פצועים, וכשליש מהטנקים היו פגועים או בלתי כשירים. הטנקים תודלקו מחביות שהונחתו במסוקי יסעור, והחטיבה התארגנה למשימתה הבאה: פתיחת הכביש המוביל לעין א-תינה, כפר השולט על הכביש הראשי המוביל צפונה, לכביש ביירות-דמשק.