cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אבו תור
השפעת תקופות האינתיפאדה
לשם פיקוח מהיר יותר וממוקד על אירועים על רקע לאומני, הקימה משטרת הבירה מתקן צילום בווידאו ברחוב עשהאל. המתקן קשור ישירות למשטרה ומאפשר פיקוח בזמן אמת על המתרחש באזור קו התפר. מצלמה דומה הותקנה גם ברחוב נעמי הסמוך. בשעות הבוקר המוקדמות של 2 בדצמבר 1998 נרצח אוסאמה נטשה, עובד עירייה ערבי תושב השכונה בן 41, על ידי רעול פנים ברחוב נעמי. מצלמות האבטחה לא פעלו אך לטענת המשטרה בוצע הרצח על רקע לאומני בידי דוקר סדרתי יהודי שפעל גם באזור מאה שערים.
סוגיות אקטואליות ואופי השכונה כיום
לעומת ההתיישבות היהודית, הצד הערבי קפא על שמריו. תוכנית אב לבנייה בשכונות ערביות במזרח העיר משנת 1998 הראתה את האפשרות לבניית יותר מ־3,000 דירות במגזר הערבי. התוכנית נועדה להביא את שטחי הבנייה האפשריים בשכונות הערביות לידי מיצוי, אך גם לאפשר לעברייני בנייה לקבל היתרים בדיעבד והכשרה לבנייה שבוצעה בלא רישיון. בשכונת אבו תור הערבית הותר לפי תוכנית זו לבנות 150 יחידות דיור. ההבדל בין שני חלקי השכונה ניכר גם בהיבט הבינוי. לעומת הפיתוח המואץ שפקד את שכונת אבו תור היהודית, שבה בתי דירות נאים, גגות רעפים וגינות נאות, החלק הערבי של השכונה, שבו מוסיפים קומות לבניינים נמוכים ושטחי ביניים שבין הבתים מתמלאים בבתים חדשים, נראה ככפר מוזנח.
חיי המסחר, השירותים, הבילוי והפנאי מתקיימים בשכונות סמוכות. לאבו תור הערבית מערכת של חינוך, רווחה ותחבורה נפרדת לחלוטין מזו של השכונה היהודית. בחלק הערבי של השכונה יש כמה חנויות מכולת שהיוו בעבר מקומות מפגש שבין יהודים לערבים, אך החל מהאינתיפאדה הראשונה התמעטו מאוד היהודים המבקרים בהם.
בחלק הערבי של השכונה ישנו בית ספר יסודי בשם "אחמד סמך". במרכז הקהילתי של השכונה, בית נחמיה, נוצר עימות בין ילדי השכונה הערבים הלומדים בבית הספר "אחמד סמך" לבין ילדי השכונה היהודים על השימוש במתקני השעשועים בגן שבמתנ"ס. על רקע העימות שאף גלש לפסים אלימים, נוצר בשנים 1999–2000 פרויקט "מרכז החוויה היהודי־ערבי", שיצר מפגש שבין שתי התרבויות. הפרויקט נועד ליצור היכרות ולהפחית את החשדנות ההדדית.
התיישבות יהודים בשכונה
כיום מתגוררות בשכונה היהודית כ־400 משפחות. הצד היהודי המערבי של השכונה הפך גם לאזור יוקרתי שבו רמת חיים גבוהה ובו גרים היהודים בבתים ערביים משופצים ומודרניים ובבתי יוקרה חדישים שנבנו בשנות ה־80 וה־90. בשכונה אין בית ספר יהודי וילדי השכונה מוסעים על ידי הוריהם או נוסעים ללמוד בשכונות הסמוכות.
ב־2001 רכשה עמותת עטרת כהנים בניין בן שלוש קומות בחלק התחתון של שכונת אבו תור, בלב האזור הערבי. הבית היה בבעלותה של משפחת עג'מיאן הארמנית, שעברה לחו"ל לאחר המכירה, והיה בעבר בשימושה של הקונסוליה הצרפתית בירושלים. בבית, שנרכש בסוף ספטמבר 2001, הוצבו מאבטחים השומרים על הבניין ביום ובלילה, הבניין זה נקרא בשם: "בית המפקד". העמותה שיכנה שתי משפחות צעירות, והכניסה למגורים במקום עוד ארבע משפחות, כולן מאנשי ישיבת עטרת כהנים. היום מתגוררות בבניין שש משפחות, כולן ללא קשר לישיבת עטרת כהנים. אחת מהמשפחות היא משפחתו של הרב בנימין אייזנר. מאז התיישבו משפחות רבות נוספות באזור.
כנסייה ביזנטית
במרומי הגבעה, ממזרח למפגש הרחובות עמינדב וישי, מתחם נוצרי יווני־אורתודוקסי סגור (דֵיר אבו תור), ובו שרידי כנסייה, המציינת את המקום בו נדון ישו בראשונה, וקברים מהתקופה הביזנטית.
תחת הסיטרה הצפונית של הכנסייה נחשפה קריפטה החצובה בסלע שהשתמרה במצב בינוני. לפי אחת מהסברות של החופרים, שימשה הקריפטה לקבורה, וזאת לפי הכתובת שנחשפה בתוך הקריפטה ובה נכתב כי כאן ה"קבר של פ[רוקופיוס]...". לפי סברה אחרת הקריפטה היא כנסייה תת-קרקעית (קטקומבה). הכנסייה שייכת למנזר על שם הקדוש מודסטוס.
חורשת אבו תור
במרכז השכונה, על גב הגבעה, סמוך למרכז הקהילתי "בית נחמיה", שנקרא ע"ש נחמיה כהן, חלל צה"ל בן השכונה ששירת בסיירת מטכ"ל, קיימת חורשה המיועדת לשימור ומשווה לשכונה אופי כפרי פסטורלי. החורשה נקראת לעיתים בפי התושבים "גן החרוב".
באמצע שנת 1999 הוצע על ידי העירייה, לאור בקשת עמותת בית הכנסת של השכונה, לעקור את החורשה ובמקומה להקים בית כנסת מרכזי. מרבית התושבים של השכונה מתנגדים לתוכנית זו, בטענה שהיא תיפגע באופייה של השכונה.
מרכז שרובר
בשנת 2015, נחנך ברחוב נעמי פינת דרך חברון מרכז שרובר לתרבות, מרכז שבו כ-16 בתי קולנוע, בתי קפה ומסעדות, בכניסה לטיילת גבריאל שרובר.
בית הקברות הקראי בירושלים
בית הקברות הקראי נמצא בקצה הצפוני של השכונה מעל גיא בן הינום. הקראים יושבי ירושלים קברו את מתיהם כאן עוד בדורות קדומים. בית הקברות נטוש ללא השגחה ובמקום חלקי מצבות עם כתובות בעברית. עד למלחמת ששת הימים עבר הגבול עם ירדן בסמוך לבית הקברות.
מצפה אבו תור
נקודת תצפית אל גיא בן הינום בסמוך לבית הקברות הקראי.
ארץ אש וארץ ים
ארץ אש וארץ ים הוא אלבום האולפן השמיני, של הזמרת-יוצרת מרגלית צנעני, ממובילות המוזיקה הים-תיכונית במדינת ישראל. האלבום יצא לאור בפברואר 1995, בחברת התקליטים של האחים ראובני.
בתקופה בה יצא האלבום, נפגעה צנעני בתאונת דרכים, בה נפגע גם האמרגן שלה, אשר ראובני.
זהו האלבום האחרון של הזמרת בהפקת "האחים ראובני", שצנעני הייתה מבין הזמרים המזוהים עמה. לאחריו את יתר אלבומיה הוציאה תחת חברת ההקלטות הפרטית שלה.
רקע והפקה
את מרבית שירי האלבום הלחינה מרגלית צנעני לבדה. שניים הולחנו על ידי יאיר אלוני. בין היתר, נכתבו שירי האלבום על ידי רחל שפירא, חוה יעקובר, ארלט ספדיה ונורית בת-שחר צפריר. השיר "סבך הקשר", נכתב והולחן על ידי צנעני עצמה.
מתוך האלבום, יצא כסינגל ראשון לרדיו שיר הנושא "ארץ אש וארץ ים" בדצמבר 1994. עוד בלט באלבום השיר "אלה אלה" ללחן יווני.
צוות
הוקלט באולפני "קיסר" 'החדשים'
ירח המרד
ירח המרד (באנגלית: Rebel Moon) הוא סרט אופרת חלל אפית פעולה-הרפתקאות אמריקאי שעתיד לצאת בסוף שנת 2023. הסרט בוים על ידי זאק סניידר שגם שותף לתסריט עם שאי האטן וקורט ג'ונסטאד, בהתבסס על סיפור שיצר גם עם ג'ונסטאד. הסרט מציג אנסמבל שחקנים הכולל את סופיה בוטלה, צ'ארלי האנם, דג'ימון הונסו, ג'נה מאלון, ריי פישר, ביי דונה, קורי סטול, אד סקריין, קרי אלווס ואנתוני הופקינס. סניידר תיאר את הסרט כ"אפוס ענקי" וכמחווה לסרטי מלחמת הכוכבים וסרטיו של אקירה קורוסאווה עליהם גדל.
הסרט עתיד לצאת ב-22 בדצמבר 2023 בשירות הסטרימינג של נטפליקס וכן גם הקרנה מוגבלת בבתי הקולנוע. סרט המשך תוכנן להיות מצולם עם הסרט גב אל גב.
תקציר העלילה
בעתיד הרחוק, מושבה שוחרת שלום הנמצאת בקצה הגלקסיה מאוימת בידי צבאותיו הגדולים של יורש העצר האכזרי בליסריוס, מה שמאלץ את האזרחים הנואשים לשלוח אישה צעירה עם עבר מסתורי למסע מסוכן ברחבי היקום בניסיון למצוא לוחמים בכוכבי לכת קרובים כדי להציל את המושבה ואת היקום כאחד.
פיתוח
סניידר סיפר בריאיון לפודקאסט: "אנחנו דיברנו על זה אבל זה אף פעם לא קרה", והוסיף: "עבדתי על זה, אבל זה היה רחוק מהיקום של מלחמת הכוכבים. בזמנו, לא היה כאילו מלחמת הכוכבים, זה היה ממש באמצע הזמן. ממש אחרי שהם עשו את טרילוגיית הפריקוול ולפני המכירה לדיסני. הרעיון שלי היה שייתנו לי את המפתחות ואני אצא עם זה לסיבוב".
ביולי 2021, דווח כי בעקבות אותה עסקת דיסני-לוקאס פילם, סניידר והמפיק אריק ניומן פיתחו מחדש את הפרויקט בתחילה כסדרת טלוויזיה ולאחר מכן כסרט קולנוע, וחברת נטפליקס, כחלק מהעסקה הגדולה שעליה חתם סניידר עמם בין היתר כדי ליצור את "צבא המתים" ו"צבא הגנבים", החליטו להפיק את הפרויקט אותו תיאר סניידר כ"אפוס ענקי. סצנת הפתיחה ההיא ב'איש הפלדה' על כוכב קריפטון, הסרט הזה פשוט קריפטון על סטרואידים" והוסיף כי "הסרט הזה הוא אני שגדלתי כמעריץ של קורוסאווה ומלחמת הכוכבים. זו אהבתי למדע בדיוני והתקווה הגדולה שלי שזה יהפוך ממש ליקום שנבנה כי ביליתי את השנתיים-שלוש האחרונות בבנייה ועבודה על היקום הזה... כל פינה הייתה חייבת להיצבע ולהצטייר. יצרתי עיצובים וציורים כדי להדגיש באיזה עולם מדובר".
ליהוק
ב-2 בנובמבר 2021, אושר רשמית כי השחקנית סופיה בוטלה תשתתף בסרט. ב-9 בפברואר 2022, סניידר הודיע על ליהוקם של צ'ארלי האנם, דג'ימון הונסו, ביי דונה, ג'נה מאלון, סטז נאיר וריי פישר, שאיתו עבד בסרט "ליגת הצדק: גרסת סניידר". מאוחר יותר באותו החודש, הוכרזו ליהוקם של רופרט פרנד וסטיוארט מרטין. ב-8 באפריל 2022, קרי אלווס, קורי סטול, מיכיל האוסמן ואלפונסו הררה הצטרפו לקאסט. ב-16 במאי 2022, אושר שהשחקן אד סקריין יחליף את פרנד כהאנטגוניסט הראשי של הסרט, שפרש מההפקה עקב אי התאמה בלוחות הזמנים, בנוסף לוהקו קלאופטרה קולמן, פרה פי, ריאן ריס. ב-8 ביוני 2022, סניידר אישר בחשבון הטוויטר שלו על הצטרפותו של אנתוני הופקינס, אשר יתרום את קולו לדמותו של ג'ימי האנדרואיד.
צילומים
הצילומים לסרט החלו ב-19 באפריל 2022, כשסניידר שיתף תמונה ראשונה מהסט בחשבון הטוויטר באותו יום. הם המשיכו עד 2 בדצמבר, עם 152 ימי צילום שהתקיימו בקליפורניה, כדי להיתאם עם המיסים שעומדים בסך 83 מיליון דולר על רבים מהפרויקטים הבאים של נטפליקס ואלו שיצטלמו בקליפורניה.
מוזיקה
בינואר 2023, ג'נקי XL נחשף בתור מלחין בסרט. ג'נקי ביצע בעבר את הפסקולים לסרטים בבימויו של סניידר: "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק" (2016), "ליגת הצדק: גרסת סניידר" (2021) ו"צבא המתים" (2021), כמו כן גם לסרט "300: עליית האימפריה" (2014) שהיה תחת הפקתו של סניידר.
הפצה
הסרט צפוי לצאת בנטפליקס ב-22 בדצמבר 2023, כפי שנחשף לראשונה באמצעות תצוגה מקדימה של סרטי נטפליקס לשנת 2023 שפורסמה ביוטיוב ב-18 בינואר 2023. סניידר חשף שלסרט תהיה גרסה מורחבת בסיווג R, בנוסף לגרסה המקורית שלו.
עתיד
כשדיבר על עתידו של הסרט כזכיינות, סניידר אמר: "התקווה שלי שזה יהפוך גם ל-IP מסיבי וליקום משותף שניתן לבנות הלאה". ב-9 בפברואר 2022, נחשף שהסרט יהיה בעל שני חלקים, כאשר שניהם מצולמים גב אל גב. ב-22 באוגוסט 2022 אושר ונחשף כותרתו של "ירח המרד חלק 2". ב-3 באפריל 2023 נחשף שהסרט הוא הראשון מתוך טרילוגיה.
הלן דויטש
הלן דויטש (בפולנית: Helene Deutsch לבית רוזנבאך; 9 באוקטובר 1884 – 29 במרץ 1982) הייתה פסיכואנליטיקאית אמריקאית ממוצא יהודי פולני ועמיתה של זיגמונד פרויד. הייתה הראשונה להתמחות בטיפול פסיכולוגי של נשים.
ראשית חייה וחינוך
הלן דויטש נולדה בפרמזיסל, עיירה פולנית שהייתה אז חלק מגליציה האוסטרית, לזוג הורים יהודים, וילהלם ורג'ינה רוזנבאך, ב-9 באוקטובר 1884. הייתה הצעירה מבין ארבעה ילדים. שתי אחיות, מלווינה וגיזלה ואח אמיל. אביה בזמנו קיבל חינוך גרמני אך היא התחנכה בבית ספר פרטי דובר פולנית. בשלהי המאה התשע עשרה, פולין הייתה מחולקת בין רוסיה, פרוסיה והאימפריה האוסטרו-הונגרית; הלן גדלה בתקופה של לאומיות פולנית מתחדשת ויצירתיות אמנותית. בין השנים 1890–1918 צמחה, בין היתר, תנועה מודרניסטית של אמנות חזותית, ספרות ומוזיקה שנקראה "פולין הצעירה" (Mloda Polska) כתוצאה מכך, גדלה דויטש עם יצירותיו של המוזיקאי הפולני פרדריק שופן ועם ספרות פולנית, כביטוי לזהות לאומית פולנית. במהלך נעוריה, הפכה הלן להיות מעורבת בהגנה על אידיאלים סוציאליסטיים ביחד עם הרמן ליברמן, פוליטיקאי פולני. יחסיהם נמשכו למעלה מעשר שנים. הם השתתפו יחד בכנס סוציאליסטי בינלאומי בשנת 1910, ושם פגשה דמויות מפתח בתנועה הסוציאליסטית וביניהם את אנג'ליקה באלאבנוב ורוזה לוקסמבורג.
הלן דויטש למדה רפואה ופסיכיאטריה בווינה ובמינכן. היא הפכה לתלמידה ואז אסיסטנטית של פרויד. הייתה לאישה הראשונה שהחלה בחקירת הפסיכולוגיה של נשים. לאחר רומן הנעורים עם הרמן ליברמן, המנהיג הסוציאליסטי, נישאה לד"ר פליקס דויטש בשנת 1912. לאחר מספר הפלות ילדה בן, מרטין. ב-1935 נמלטה מגרמניה, והיגרה ל קיימברידג', מסצ'וסטס, בארצות הברית. בן זוגה ובנה הצטרפו אליה כעבור שנה, והיא עבדה שם בתור פסיכואנליטיקאית מוערכת עד פטירתה בשנת 1982. ב-1975 נבחרה כחברה באקדמיה האמריקנית לאמנויות ומדעים.
אביה
הלן דויטש התייחסה רבות לאביה כמקור השראה עבורה מגיל צעיר. וילהלם רוזנבאך היה עורך דין יהודי מבטיח, ליברלי בהשקפתו ומומחה במשפט בינלאומי. נבחר להיות נציג גליציה בבית המשפט הפדרלי בווינה למרות האנטישמיות בפולין. בכך היה ליהודי הראשון באזור שייצג לקוחות בבית המשפט. דויטש העריצה את אביה ולעיתים קרובות ליוותה אותו בפגישותיו עם לקוחות. בשלב מסוים חשבה ללמוד עריכת דין אך משהבינה כי דרכן של נשים חסומה ללימודי משפטים פנתה לפסיכולוגיה.
אביה ואמה התנגדו שתמשיך בלימודים מעבר לגיל 14 למרות יכולותה האינטלקטואליות המוכחות. בעבודתה הפסיכולוגיה של נשים, דויטש מחברת היבט נשי של מזוכיזם לקשר שלה עם אביה, להשלכות האפשריות של ההזדהות עמו והקשיים שנשאה בחובה. היא כותבת כי אבות עלולים להתרחק ממערכת היחסים שלהם עם בנותיהם כשהן מתקרבות לבגרות מינית.
אחים
מלווינה אחותה הייתה, כאמור, הדמות ממנה קיבלה חיבה ודאגה אימהית, אך כשלעצמה, קיבלה האחות את הגדרות אימן לתפקידה החברתי כאישה, אף על פי שהייתה פסלת וציירת מחוננת. היא גם הסכימה להינשא לאדם שבחרו הוריה, במקום מי שרצתה להינשא לו.
האח אמיל התעלל מינית בהלן כשהייתה בת ארבע והמשיך לפגוע בה במשך כל ילדותה. היא ראתה בכך את המקור לנטייתה לחלימה בהקיץ והיאחזות בפנטזיות. אמיל רוזנבאך, כבן היחיד, היה אמור להיות היורש, אך הוא הימר, ספסר והיה לסטודנט עני ומקור אכזבה להוריו.
אישיות "כאילו"
הקונספט הקליני המוכר ביותר שלה הוא אישיות "כאילו" (כוזבת). דויטש סברה כי יש אנשים קרים, אשר נמנעים מרגשות ככל יכולתם ואשר יצליחו ללמוד להסתיר את הפגם הזה ולהתנהג "כאילו" יש להם רגשות אמיתיים בבואם במגע עם אחרים. היא הזכירה במיוחד אנשים עם אישיות סכיזואידית אשר נראו נורמליים דיים משום שהצליחו ליצור "פסבדו מגעים" מסוגים שונים בהפגינם רגשות מזויפים. דרך תפיסה זאת ניסתה להסביר את מקור היכולת המיוחדת של נשים להזדהות עם האחר.
היו שאמרו כי הלן דויטש חיברה את הקונספט הזה מתוך התחושות של עצמה. ליסה אפיגננסי (Lisa Appignanesi) סופרת בריטית ויושבת ראש לשעבר של מוזיאון פרויד בלונדון, כתבה במפורש כי זיכרונותיה של דויטש נותנים לעיתים את התחושה כי היא חוותה בעצמה במשך חייה את התחושה הקיומית של "כאילו" : בתקופת חייה הצעירים כ"כאילו" סוציאליסטית, מתוך הזדהות עם ליברמן; "כאילו" קונבנציונלית- בתקופת נישואיה עם פליקס; "כאילו-אמא", ואז "כאילו" פסיכואנליטיקאית בהזדהות עם פרויד'.
על נשים
הלן דויטש התפרסמה בכתביה על מיניות נשית אך באופן פרדוקסלי הפכה ל"שק חבטות" של פמיניסטיות בתקופתה, בשל השם שיצא לה כתלמידתו הכנועה של פרויד ה"מיזוגני" ובשל החיבור של התאוריה שלה עם שלו בנושא. ב-1925, היא הייתה לפסיכולוגית הראשונה שפרסמה ספר על "פסיכולוגיה של נשים". יש שאמרו כי העניין שהביעו בנושא היא וקארן הורנבי (גם היא פסיכואנליטיקאית גרמניה- יהודיה, שכתבה על מיניות האישה), הוא שהניע את פרויד, שלא רצה להישאר מאחור, לכתוב בעצמו מספר מאמרים על נשים. במאמרו מ-1931 "מיניות נשית", פרויד שיבח את כתיבתה של הלן דויטש על נשיות, מזוכיזם והקשר שלה לקרירות מינית (1930), שבו היא מתארת את התפתחות הילדה בשלב הפאלי תוך מתח בין קרבה לאב ותחרות\הזדהות עם האם
ב-5–1944 פרסמה דויטש ספר בן שני כרכים, "הפסיכולוגיה של נשים": הכרך הראשון עוסק בילדות, בהתפתחות המינית ובגיל ההתבגרות. הכרך השני עוסק באמהות במגוון רחב של היבטים, כולל אמהות מאמצות, אמהות לא נשואות, אמהות חורגות. דעת הרוב לגבי הכרך הראשון הייתה כי זהו ספר רגיש מאוד שנכתב על ידי פסיכואנליטיקאית מנוסה. כרך ב', אימהות, זכה ללא פחות הערכה. ניתן לטעון כי ההספד של דויטש על האימהות הוא שהעלה את הפופולריות שלה בקרב תנועת "החזרה הביתה" של נשים בשנות ה-50 של המאה העשרים, אך בעשורים הבאים גרם למתקפה הפמיניסטית עליה בשל גישתה המתנצלת על מזוכיזם נשי אשר הדהד כתמיכה בתאוריה הפרוידיאנית של קנאת הפין.
במרחק הזמן, כשמתאפשרת ראייה פוסט-פמיניסטית את פרויד, את הפמיניזם ואת דויטש, ניתן להעריך מחדש את ספרה גדוש הרגישות והתובנה על בעיות שנשים מתמודדות איתן בכל שלבי חייהן. ניתן לומר כי דויטש תיארה את כל רגעי המפתח של המיניות הנשית: הווסת, קיום יחסי מין, הריון, פוריות, לידה, הנקה, קשר אמא-ילד, גיל המעבר..רשימה שעד היום היא בסדר היום של כל מגזין נשים וכתביה הם שעזרו במידה מסוימת ליצור אותו.
על הריון
באפריל 1912, נישאה הלן לפליקס דויטש. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, עברה הפלה ראשונה מבין רבות. בספרה- הפסיכולוגיה של נשים, דנה במושגים הפלה ספונטנית, הפלה מלאכותית והפלה מסיבות פסיכולוגיות, שקשורה לדעתה לחוויית דחייה והעדר הזדהות בלתי מודעים של האישה ההרה כלפי אימה. תחת שם בדוי של חולה בשם גברת סמית', דויטש מספרת סיפור דומה מאוד לסיפורה האישי, על אשה שמתקשה להחזיק הריון למלוא תקופתו. היא תיארה את גברת סמית כבת הצעירה במשפחה גדולה, בה אמה נחלה אכזבה גלויה מאי היותה בן. גב' סמית התנחמה באהבה העמוקה של אביה ואחותה הגדולה, אך כשהתחתנה ורצתה ללדת, עלו בה קשיים רגשיים: מחד רצתה בתינוק אך מאידך פחדה שהאמהות תעצים את הזדהותה עם אמה באופן בלתי נסבל. הקונפליקט הפנימי שלה הזה הוא לדעתה שגרם ללידת תינוק מת בחודש שמיני להריון. דויטש טוענת, דרך סיפור זה, כי הריון מוצלח אפשרי כאשר יש אהבה, מערכת יחסים בין אם לבת, אשר "מחברתת" את הבת באופן מוצלח להיות אם בעצמה. בהתאמה לחייה שלה, נפתרה בעייתה של גב' סמית במהלך ההריון הבא, כאשר נכנסו לחייה חברה בהריון, ואמה של החברה. דויטש תיארה את אמה של החברה כהפוכה מאמה, בכך שהביעה אהבה אימהית עמוקה הן כלפי ביתה והן כלפי גב' סמית. חשה כי אהבה זו של החברה ההרה ואמה שימשה מעין "פונדקאיות" עבורה בהריונה.
כים ניר
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1949 בשם "כים אויר" (ואחר כך "כימאוויר") כחברה לריסוס חקלאי מהאוויר על ידי וים ואן ליר (בנו של התעשיין היהודי הולנדי ברנרד ון ליר) וקבוצת משקיעים מארצות הברית. בדצמבר 1952 עברה לבעלות של כ-‎200 קיבוצים ומושבים, והייתה מנוהלת דרך המרכז החקלאי כקואופרטיב. בין השאר ריססה פלישה של נחילי ארבה בשנת 1955.
הלן דויטש
פרויד ומעבר
ב-1916, ביקשה הלן דויטש להצטרף לפגישות ימי רביעי בערב הידועות של פרויד בחברה הפסיכואנליטית הוינאית. כתנאי לקבלתה הוטל עליה לכתוב ביקורת על מאמרה של לו אנדראס-סלומה - 'וגינאלי ואנאלי.'
כים ניר
היסטוריה
עם השנים התפתחה החברה לפעילויות מגוונות גם בתחום המטוסים, הטסה מסחרית של אנשים וציוד וכיבוי אש מהאוויר. החל משנת 2011 מפעילה החברה במיקור חוץ עבור מערכת הביטחון את טייסת כיבוי האש הלאומית עבור "אלביט מערכות". בתחילה הפעילה 8 מטוסים מסוג "אייר טרקטור AT-802F", ובשנת 2015 נוספו שישה מטוסים נוספים לאחר שאלביט זכתה במכרז משרד הביטחון לאספקת המטוסים. במרץ 2012 קורקעה הטייסת, בעקבות התרסקות של אחד ממטוסיה. "כים ניר" היא קבלנית משנה המפעילה את הטייסת עבור אלביט מערכות, מעסיקה את הטייסים ואת צוותי הקרקע ואמונה על הפריסה הארצית של המטוסים.
סנטינל (סרט)
סנטינל (בצרפתית: Sentinelle) הוא סרט פעולה ומתח צרפתי משנת 2021, בבימויו של ג'וליאן לקלרק, על פי תסריט שהוא כתב עם מת'יו סירבו ובכיכובה של אולגה קורילנקו, בהפצת שירות הסטרימינג נטפליקס.
רקע
אירועי הסרט מתרחשים על רקע מבצע סנטינל ומלחמת האזרחים בסוריה. מבצע סנטינל החל בשנת 2015 כתגובה לפיגועי הטרור בצרפת שארגנו מחבלי המדינה האסלאמית. דמות הגיבורה היא חיילת המשתתפת במבצע זה.
הלן דויטש
פרויד ומעבר
הלן דויטש שימשה כרופאה במהלך מלחמת העולם הראשונה, במרפאה של יוליוס וגנר פון יורג. הייתה אחראית על נשים באזור. בתפקידה פגשה אמהות, רעיות ובנות של חיילים.
כים ניר
היסטוריה
בסוף מאי 2019 אישר בית משפט מחוזי את מכירת קבוצת כים ניר לאלביט מערכות וגורן חקלאות תמורת 8.5 מיליון שקל, הטייסים ואנשי צוות קרקע נקלטו בחברה קליר קאט תעופה (Clear Cut Aviation), חברת קבלנות משנה שמבצעת עבור אלביט פעולות הכיבוי המוטס.
צי החברה
החברה מפעילה 35 כלי טיס משדה התעופה הרצליה, מנחת מגידו, ומנחת קדמה וכן מבסיסים משניים בעמק החולה, מינחת חפציבה בעמק חרוד ומינחת חקלאי בחבל אשכול.
הלן דויטש
פרויד ומעבר
ב-1919, תחת פיקוחו של פרויד, החלה דויטש את האנליזה של המטופל הראשון שלה, ויקטור טאוסק, בעוד היא עצמה באנליזה אצל פרויד. במהלך האנליזה שלה דיווחה לעיתים כי היא מתאהבת בפרויד ולעיתים חשה כביתו, מתוך ההרגשה שהוא עורר אצלה השראה ושיחרר את כשרונותיה. התלוננה כי הוא מתרכז באופן מוגזם ביחסיה עם אביה ועם ליברמן. פעם דיווחה על חלום בו יש לה איברים נקביים וזכריים בו זמנית. בניתוח החלום הבינה כי בילדותה רצתה להיות גם ביתו היפה ביותר של אביה וגם בנו החכם ביותר. לאחר שנה סיים פרויד את האנליזה שלה כדי לעבוד עם איש הזאב.
אסף מידני
אסף מידני (נולד ב-3 באפריל 1969 ברחובות) הוא עורך דין, חוקר משפט ציבורי, מינהל ומדיניות ציבורית ומדע המדינה ופרופסור מן המניין במכללה האקדמית תל אביב-יפו. שימש דיקן בית הספר לממשל וחברה במכללה האקדמית תל אביב-יפו ונשיא האגודה הישראלית למדע המדינה. הוא חבר המועצה להשכלה גבוהה וחבר הוועדה הציבורית לקביעת מימון מפלגות בישראל.
הלן דויטש
פרויד ומעבר
דויטש נחשבה מטפלת מבריקה אשר עמדה מול פרויד באומץ גם כאשר היו ביניהם אי הסכמות בקשר למטופלים.
סנטינל (סרט)
הפקה
צילומי הסרט נערכו בבלגיה, בעיקר בבריסל הבירה, בווילברויק וגם בניס, צרפת, אך גם בקזבלנקה, מרוקו.
אסף מידני
ביוגרפיה
אסף מידני נולד ב-3 באפריל 1969 ברחובות. הוא למד בבתי הספר יבניאלי, סמילנסקי ובתיכון ע"ש עמוס דה-שליט בעיר הולדתו, במגמה ריאלית פיזיקלית.
הלן דויטש
פרויד ומעבר
ב-1920 הגיעה לקונגרס כדי להציג עבודה של בשם "פסיכולוגיה של אי אמון" ובה טענה כי שקר יכול לשמש הגנה נפשית כנגד התמודדות עם אירועים אמיתיים קשים, כמו גם אקט של יצירתיות . בקונגרס שמעה את הרצאתו של קרל אברהם על נשיות, קנאת הפין וסירוס והחליטה לעבור אליו לאנליזה .בשנת 1923, עברה לברלין בלי בעלה ובנה, כדי לעבוד עם אברהם, שאותו ראתה כאנליטיקאי עמוק יותר מפרויד. הלן הרגישה נינוחה בטיפולו משום שכיוון לתובנה ללא ניתוח של מנגנוני העברה (טרנספרנס). פרויד התערב בטיפול דרך כתיבת מכתב לאברהם, ורק מאוחר יותר הודה אברהם כי לא היה מסוגל להעמיק באנליזה שלה כי היה מאוהב בה. ב-1924 חזרה לברלין, לפליקס בן זוגה ולפרויד. ב-1925, פרסמה את "הפסיכואנליזה של התפקידים המיניים של נשים" שם כבר יצרה כיוון שונה במקצת מפרויד- בדברה על התפתחות הפסיביות של ילדות- בנות, לכדי מופנמות ועזיבת המיניות הפעילהאחרי היווכחן בנחיתות הקליטוריס על פני הפאלוס.
אסף מידני
ביוגרפיה
שירת בצה"ל ביחידה 8200 של חיל המודיעין.
כים ניר
צי החברה
לחברה 3 ציי כלי טיס עיקריים - צי מסוקים, צי מטוסי ומסוקי ריסוס וצי מטוסי כיבוי אש. בנוסף מפעילה החברה מספר מטוסי נוסעים קטנים.
הלן דויטש
על טכניקה
ב־1926 כתבה מאמר שצוטט על ידי פרויד ובו דיברה על האינטואיציה של האנליטיקאי ככלי בעל עוצמה בעזרתו הוא מסוגל להזדהות עם פנטזיות ההעברה של המטופל. בכך יזמה כיוון חשיבה שאחר כך יתפתח למושג של תגובתיות לאסוציאציות חופשיות כאלמנט חשוב ב"העברת נגד" של המטפל.
אסף מידני
ביוגרפיה
ב־1991–1995 למד משפטים במסלול האקדמי המכללה למינהל והשלים תואר בוגר במשפטים, ובשנת 1996 קיבל רישיון עריכת דין. עבד כעורך דין פרטי בתחומי המשפט המסחרי, משפט ציבורי, מקרקעין וליטיגציה (1996–2006). משנת 2006 הוא משמש כיועץ משפטי בגבעת ברנר, ומעניק ייעוץ וחוות דעת בתחומי הממשל והרגולציה. משמש כיועץ במשרד גדעון פישר ושות' עורכי דין, בתחום המוניציפלי, המשפט הציבורי והמנהלי.
כים ניר
צי החברה
החברה מפעילה מכון בדק למטוסים ומנועי מטוסים בקטגוריית General Aviation.
אסף מידני
ביוגרפיה
בשנים 1996–2000 השלים תואר מוסמך במחלקה למינהל ומדיניות ציבורית, בבית הספר לניהול, באוניברסיטת בן-גוריון בנגב וכתב תיזה בנושא בית המשפט העליון כקובע סדר יום פוליטי וחברתי.
בשנים 2000–2004 השלים תואר דוקטור במחלקה למינהל ומדיניות ציבורית, בבית הספר לניהול, באוניברסיטת בן-גוריון וכתב דוקטורט שעסק בניתוח רפורמות שיפוטיות ואלקטורליות במבט השוואתי.
בשנת 2005 הצטרף לבית הספר לממשל וחברה במכללה האקדמית תל אביב-יפו, כמרצה בתחומי הממשל והמשפט הציבורי. מחקריו עוסקים בתחומי הניהול והמדיניות הציבורית, המשפט החוקתי והמינהלי, רפורמות חקיקתיות, כלכלה-פוליטית, שלטון מקומי, זכויות אדם וצרכנות. ב־2007–2015, שימש כראש מסלול ההתמחות במדיניות ציבורית; ב־2017–2021 היה דקאן בית הספר לממשל וחברה וב־2020–2021 היה ראש המכון לחקר תאגידים עירונים. שימש במכללה בתפקידים מעין שיפוטיים, כסגן הממונה על המשמעת ושופט בענייני משמעת (2006–2011); וכנשיא ביה"ד לערעורים על פסקי דין בקובלנות בענייני הטרדה מינית או התנכלות (2018–2021).
בשנת 2016 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין.
במהלך השנים, שימש חוקר אורח באוניברסיטאות רבות כמו אוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה, אוניברסיטת ניו יורק, ארצות הברית, ובאוניברסיטת בולוניה שבאיטליה. הוא לימד באוניברסיטת רייכמן את הקורסים מדיניות ומשפט, שלטון מקומי ותאגידים עירוניים ובאוניברסיטת תל אביב את הקורסים השלטון המקומי, שיטת המשפט הישראלי.
כתב את הערך "משפט ציבורי" לאנציקלופדיה למנהל ציבורי ומדיניות ציבורית, (ניו יורק: מרסל דקר, 2007) ואת הערך אודות העתירה של "הוועד הציבורי נגד עינויים בישראל נ' ממשלת ישראל" לאנציקלופדיה של מקס פלאנק למשפט חוקתי השוואתי (אוניברסיטת אוקספורד, 2018 בשיתוף יורם רבין).
ב־2013–2017 היה חבר ועדת ההיגוי, התוכנית לשילוב האוכלוסייה החרדית בהשכלה הגבוהה מטעם המל"ג-ות"ת וחבר הוועדה למונחי מדע המדינה של האקדמיה ללשון העברית. ב־2017–2018 היה חבר הוועדה למדעי המדינה ויחסים בינלאומיים בקרן הלאומית למדע.
ב־2018–2021 היה נשיא האגודה הישראלית למדע המדינה.
הלן דויטש
על טכניקה
דויטש נחשבה למורה ומדריכה מוצלחת ביותר בהיסטוריה של הפסיכואנליזה והסמינרים שהעבירה תוארו כחוויה מדהימה עבור תלמידיה.
אסף מידני
ביוגרפיה
החל משנת 2022, ולקדנציה של 5 שנים, משמש כחבר המועצה להשכלה גבוהה, ומטעמה, כיו״ר הוועדה להבטחת האיכות וחבר בוועדת המשנה התחומית לחברה, ניהול, עסקים, רב תחומי במדעי הרוח והחברה, משפטים; חבר בוועדת משנה למדיניות אקדמית, הכרה והסמכה; חבר ועדת משנה לפיקוח ואכיפה.
הלן דויטש
1950 -1982
לאחר 1950 הפנתה דויטש את תשומת לבה לנרקיסיזם אצל גברים ונשים. עם הזמן, הקדישה יותר מזמנה ללימוד של אגואיזם ונרקיסיזם, ונטשה את העניין המרכזי של פועלה -חקר הפמיניזם.
אסף מידני
ביוגרפיה
בשנת 2007, התפרסם ספר שיריו, "אלכסנדריה זו שאותה לא נדע", בהוצאת גוונים/ספרי עתון 77. היה חבר המערכת של עיתון 77 משנת 2007 ועד 2017 ומטעמו ערך בשנת 2014 גיליון מיוחד בנושא שירה ופוליטיקה בישראל. בשנת 2012, פרסם בשיתוף נדיר צור את הספר "קול קורא בעוז – פוליטיקה ושירה בישראל", אסופת מחקרים בהוצאת האגודה הישראלית למדע המדינה ובהפקה והפצת מוסד ביאליק. בשנת 2014, פרסם בשיתוף נדיר צור גיליון מיוחד של מחקרים בתחום פוליטיקה ושירה בישראל בכתב העת Israel Affairs.
הלן דויטש
1950 -1982
בשנת 1963, פרשה מהוראה, בעיקר בשל מצבו של בן זוגה פליקס, שסבל מהתדרדרות גופנית ואובדן זיכרון. הוא נפטר בשנת 1963. לאחר מותו, החלה להעלות זיכרונות מחייה איתו ויכלה להודות כי אף על פי שהיה ביניהם מתח במשך השנים, הוא תפקד כדמות אימהית לבנם באופן טבעי יותר ממנה ובנם פנה אליו באופן טבעי יותר במצבי הזדקקות.
אסף מידני
ביוגרפיה
אסף מידני נשוי ואב לשתי בנות. מתגורר בגבעת ברנר.
הלן דויטש
1950 -1982
לאחר מות בן זוגה ב-1963, התייחסה לתופעת השחרור המיני של 1960 ול ביטלמניה, היא טענה כי את שני האירועים האלה ניתן להתייחס כתוצאות של היות אבות מעורבים פחות בגידול ילדיהם. טענה כי היעדר זה של אבות בחייהם הוביל לתחושת בדידות אצל ילדים, ולחיפוש נחמה אצל בני גילם.
אסף מידני
תפקידים ציבוריים עיקריים
מידני היה חבר הדירקטוריון של מוסד ביאליק הוצאה לאור (2004–2017); וחבר הוועד המנהל של יד טבנקין, המרכז הרעיוני והמחקרי של התנועה הקיבוצית (2010– 2017); ב־2009–2015 היה חבר המזכירות העליונה של קיבוץ גבעת ברנר, וב־2016–2022 חבר הדירקטוריון ויו״ר ועדת המכרזים של הרשות לפיתוח כלכלי של עיריית תל אביב-יפו. ב־2016–2019 היה יו״ר הדירקטוריון של החברה הממשלתית לתיירות.
הלן דויטש
1950 -1982
ב-29 במרץ 1982, נפטרה הלן דויטש בגיל 97. באוטוביוגרפיה שלה כתבה דויטש כי במהלך שלוש התהפוכות העיקריות בחייה: שחרורה מאמה, "גילוי הסוציאליזם" ומציאת מקומה בפסיכואנליזה, שאבה השראה מאבא שלה, ליברמן או פרויד, כל אחד בתקופתו בחייה.
אסף מידני
תפקידים ציבוריים עיקריים
ב־2013–2017 שימש היועץ האקדמי של המרכז הישראלי להעצמת האזרח שליד אוניברסיטת תל אביב.
ב־2014–2018 היה יו״ר ועדת ההיגוי - בפרויקט מדד שקיפות ברשויות המקומיות, מטעם שקיפות בינ"ל ישראל.
משנת 2016 הוא מכהן בדירקטוריון של תאגיד המים והביוב, הבאר השלישית (רחובות) בע"מ ומטעמו כיו״ר ועדת הביקורת. משנת 2021 הוא מכהן כחבר הדירקטוריון של הסתדרות העובדים הלאומית, ומטעמה כיו״ר ועדת המחקר והפיתוח ומשנת 2022, משמש כחבר הדירקטוריון של עתיד רשת חינוך ובתי ספר בע"מ, ומטעמה כיו״ר הוועדה הפדגוגית וחבר הוועדה המנהלת.
החל משנת 2017 מכהן כחבר הוועדה הציבורית למימון מפלגות בישראל.
לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצב במקום האחרון ברשימת "הישראלים".
הערות שוליים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית תל אביב-יפו קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
דמוקרטיה חלולה
המונח ההופכי לדמוקרטיה תהליכית הוא "דמוקרטיה מהותית", דמוקרטיה שבה שורר חופש אישי ואזרחי בפועל. לעיתים מנגידים דמוקרטיה חלולה גם ל"דמוקרטיה השתתפותית", שבה כל הקבוצות החברתיות במדינה משתתפות בתהליכים הדמוקרטיים במידה שווה, ושוויון זה משמש כבסיס ללגיטימציה של השלטון.
הגדרה ומשמעויות
חוקרי מדע המדינה סטיבן לויצקי ודניאל זיבלט  טוענים במאמר משותף כי הדרך הנפוצה החדשה לחיסול דמוקרטיות במאה ה-21 היא במעבר מדמוקרטיה מהותית לדמוקרטיה חלולה, ללא צורך בהפיכה צבאית כפי שהיה נפוץ במשטרים אוטוריטריים בעבר, אלא על דרך "הפיכה מלמעלה".
על פי ד"ר עמיר פוקס מהמכון הישראלי לדמוקרטיה, קיים דיון ציבורי ואקדמי בנושא עקרון הכרעת הרוב, וממנו נגזרות שתי הגישות הללו. עקרון הכרעת הרוב הוא תנאי הכרחי לדמוקרטיה אך לא תנאי מספיק. גישת הדמוקרטיה המהותית כוללת, בנוסף לעקרון הכרעת הרוב, גם ערכים של זכויות האדם כגון שוויון, חופש ביטוי, כבוד האדם, הפרדת הרשויות ועליונות המחוקק. לעומתה, גישת הדמוקרטיה החלולה מציבה את עקרון הכרעת הרוב מעל לכל הערכים האחרים, ולכן עלולה לאפשר פגיעה בעקרונות יסוד דמוקרטיים כגון עצמאות הרשות השופטת, פעילות ארגוני זכויות האדם וקביעת תוכני תרבות ובידור לפי מבחנים פוליטיים.
עם המתנגדים לגישת הדמוקרטיה התהליכית נמנה זאב ז'בוטינסקי, שכתב בשנת 1937:
הונגריה
ויקטור אורבן, ראש ממשלת הונגריה, חזר לשלטון בשנת 2010 לאחר 8 שנים באופוזיציה, והחל ליישם צעדים שונים שהגדילו את כוחה של הממשלה והחלישו את האיזונים והבלמים שמגבילים את פעולתה. השינויים בוצעו באופן הדרגתי אולם הביאו לפגיעה בעקרונות דמוקרטיים כגון שוויון, חופש ביטוי ודת, הפרדת רשויות, וב-2022 קיבל הפרלמנט האירופי החלטה האומרת כי הונגריה אינה נחשבת יותר לדמוקרטיה.
בשנת 2023 הקפיא האיחוד האירופי את התמיכה הכלכלית בהונגריה, בזמן שהמדינה חוותה משבר כלכלי חמור ואינפלציה הולכת וגדלה. על רקע זה הוחלט לבצע בהונגריה רפורמה שמחזירה את העצמאות למערכת המשפט במדינה, ומייצרת מנגנונים למניעת שחיתות שלטונית. על פי האיחוד האירופי, צעדים שמחזירים להונגריה מאפיינים דמוקרטיים יאפשרו לה לקבל סיוע כספי.
ב-2011 חוקק "חוק התקשורת" המאפשר הטלת קנסות כבדים (עד 950,000 דולר לתחנת טלוויזיה וכ-120,000 דולר לעיתון יומי) על כל פרסום בכלי תקשורת שאינו עומד בסטנדרט של "סיקור מאוזן" או עוסק בנושאים שהוכרזו על ידי הממשלה כטאבו (למשל, נושאי להט"ב). ההחלטה האם מדובר ב"סיקור מאוזן" או בלתי לגיטימי נקבעת על ידי מועצה ייעודית שהוקמה לצורך כך. כיוון שבמועצה מכהנים רק נציגים שמונו על ידי מפלגת השלטון, הדבר מאפשר פיקוח של הממשלה על התכנים המפורסמים בכלי התקשורת ומניעת פרסום של נושאים שאינם תואמים את מדיניות הממשלה או ביקורת על מעשי הממשלה.
כמו כן, האיום בקנסות מחליש כלי תקשורת עצמאיים שאינם מתוקצבים על ידי הממשלה, בזמן שכלי תקשורת המשתפים פעולה עם הממשלה ממשיכים לקבל מימון ואינם נמצאים תחת איום סגירה. בבדיקה של שוק התקשורת ההונגרי מספר שנים אחרי החלת חוק התקשורת, נמצא שמספר כלי התקשורת המזוהים עם עמדות פוליטיות שתואמות לעמדות השלטון גדל ואילו מספרם של כלי התקשורת עצמאיים שאינם מזוהים עם הממשלה הצטמצם באופן משמעותי.
בנוסף, בוצע שינוי בהרכב הוועדה למינוי שופטים כך שהוועדה נשלטת על ידי מפלגת השלטון במקום להיות מורכבת מנציגי כל המפלגות.
במקביל, שונה גיל הפרישה לשופטים כך שכל השופטים הבכירים נאלצו לפרוש, והוחלפו על ידי שופטים חדשים שמונו באותה ועדה הנשלטת על ידי מפלגת השלטון.
גודלו של הפרלמנט שונה לכמחצית ממספר החברים שהיו בו בעבר, והועבר חוק לפיו מפלגת השלטון תחזיק בשני שלישים מהפרלמנט גם אם זכתה רק ב-25% מהקולות, דבר שמאפשר לממשלה להעביר כל חקיקה בלי התערבות של האופוזיציה.
לפי ניתוח של פורום קהלת "בוצעה חלוקה מחדש של מחוזות הבחירה במדינה באופן שהיטיב מאוד עם הקואליציה: מחוזות צפופים שבהם התרכזו תומכי אופוזיציה רבים זכו לבחור נציג אחד לפרלמנט, בדיוק כמו מחוזות אחרים דלילי אוכלוסין אך תומכי אורבן. כך, בבחירות 2022 זכתה מפלגת השלטון ההונגרית ב-52% מהקולות בבחירות לנציגי המחוזות, אך ב-82% ממושבי הפרלמנט השמורים למחוזות" העברת "חוק הדת" לפיו בוטלה הכרת המדינה ותמיכת המדינה במרבית הדתות שאינן נוצריות.
פולין
בסוף 2015 עלתה לשלטון בפולין מפלגת "חוק וצדק" של ירוסלב קצ'ינסקי אשר ביצעה מהלכי חקיקה שהחלישו את כוחן של מערכת המשפט ושל העיתונות החופשית במדינה. צעדים אלה הוגדרו על ידי האיחוד האירופי כ"מאפיינים של הפיכה" וגונו על ידי האו"ם כ"ערעור של הדמוקרטיה בפולין"
ב-2017 הועברה רפורמה במערכת המשפט לפיה פוליטיקאים יבחרו את חברי 'המועצה הארצית השופטת' הממנה את שופטי בית המשפט לחוקה בפולין. בנוסף, יתאפשר לבית המשפט העליון "לבצע ביקורות חריגות על החלטות של ערכאות נמוכות יותר, לרבות כאלו שהתקבלו לאורך 20 השנים האחרונות". כך למעשה ניתנה לממשלה סמכות להתערב ולפקח על בתי המשפט. סעיף נוסף ברפורמה הקדים את גיל הפרישה של שופטים מ-70 ל-65 כך שכמעט 40 אחוזים מהשופטים נאלצו לפרוש והוחלפו בשופטים שנבחרו על ידי הממשלה. בנוסף הועברה חקיקה שתאפשר להדיח שופטים שיוכרז עליהם כי נקטו עמדה פוליטית או תמכו במועמד פוליטי. השינוי ביחסי הכוחות בין מערכת המשפט לממשלה אפשר חקיקתם של חוקים שייתכן שללא השינוי היו נמנעים על ידי בית המשפט, למשל: הרחבת חוק איסור הפלות באופן האוסר על ביצוע הפלה גם כאשר נמצא מום בעובר.
נאסר עיסוק בנושאי זכויות אדם וזכויות להט"ב בבתי ספר וניתנה לממשלה סמכות לפטר מנהלי בתי ספר בעילה זו. בנוסף ניתנה לממשלה סמכות לפקח על תכנים בפעילויות מחוץ לשעות הלימודים אשר מבוצעות על ידי ארגונים לא ממשלתיים. על פי סיקורים חדשותיים וראיונות עם נציגי להט"ב בפולין, החקיקה חלחלה למערכות החינוך ולמוסדות ממשלה באופן הגורם ללהט"בים להרגיש חוסר ביטחון אישי ולהיות פגיעים יותר לבריונות ולהסתה. זאת מכיוון שמצד אחד אין חקיקה שמגנה על זכויותיהם ואכיפה נגד מקרי אלימות ומצד שני אין חינוך לסובלנות כך שהסכנה להסתה ולבריונות גדלה.
נוסף חוק המאפשר לממשלה לפטר את מנהלי כלי התקשורת הממלכתיים ולהחליפם במינויים מטעמה, דבר שהעניק לממשלה השליטה בשידור הציבורי. לאחר מכן החל מיון עיתונאים, ועיתונאים שהתבטאו או פעלו בדרך שלא תאמה את מדיניות הממשלה ועמדותיה פוטרו.
טורקיה
ב-2017 ציין האיחוד האירופי כי טורקיה נוקטת צעדים לעבר משטר אוטוקרטי, וביוני 2018 הודיע האיחוד האירופי שוב כי "בעקבות המדיניות שלה טורקיה מתרחקת מחברות באיחוד".
בחודש שלאחר ניסיון ההפיכה בוצעו מעצרים ופיטורים המוניים בכל מוסדות השלטון והצבא, לדוגמה: גודלו של הצבא פחת בכ-150 אלף חיילים, כ-15,000 אנשי חינוך הושעו ובוטלו הרישיונות של כ-21,000 מורים שהואשמו בנאמנות ליוזם המהפכה.
במהלך ניסיון ההפיכה נחסמו לשימוש במדינה השירותים של טוויטר, פייסבוק ויוטיוב ומאוחר יותר בשנת 2019 חוקק חוק שמאפשר לרשות ממשלתית לחסום תוכן אשר משודר דרך האינטרנט, כמו יוטיוב ונטפליקס.
בהמשך נקט הממשל בהעמדה לדין וכליאה של אנשים שהתבטאו נגד שלטונו של ארדואן. כ-60 אלף בני אדם נעצרו ויותר מ-150 אלף אולצו לעזוב את עבודתם.
גופי תקשורת גדולים אולצו לעבור לידי בעלים חדשים שהם בני בריתו של ארדואן, ובמקביל השתלטה המדינה על העיתון זמאן, מהיומונים הגדולים במדינה ונסגרו כלי תקשורת המזוהים עם האופוזיציה.
לאחר רעידות האדמה הגדולות שאירעו בטורקיה בשנת 2023, השלטון ספג ביקורת רבה על היערכות חסרה של המדינה לרעידות אדמה ולטיפול בנפגעי אסונות ועל כך שבניינים שהיו אמורים להיות עמידים לרעידות אדמה קרסו לחלוטין. על רקע הביקורת הרבה נגד הממשלה נחסמה הגישה לרשת החברתית טוויטר מכל רחבי המדינה.
כחלק מצעדי החירום שננקטו אחרי ניסיון ההפיכה ב-2016 פוטרו כ-36% מהשופטים שכיהנו במדינה באותה עת והוחלפו בשופטים שנתפסו כנאמנים לשלטון. מינוי ופיטורים של שופטים, לרבות שופטי בית המשפט העליון, מבוצע על ידי "מועצת השופטים והתובעים" אשר נשלטת בפועל על ידי ארדואן: 4 מתוך 13 חבריה נבחרים על ידי הנשיא ארדואן וכל היתר על ידי הפרלמנט שהמפלגה השלטת בו היא מפלגתו של ארדואן.
באפריל 2017 התקיים משאל עם לגבי 18 שינויים בחוקה. במשאל העם התקבל רוב קטן (51.4%) בעד השינויים שמשמעותם העיקרית היא העברה של סמכויות שהיו בעבר בידי הממשלה אל הנשיא. לדוגמה: סמכות לקבוע את תקציב המדינה, להכריז על מצב חירום, ולמנות שרים ללא אישור הפרלמנט.
לכאורה מתקיימות בטורקיה בחירות דמוקרטיות חופשיות אולם על רקע השליטה של מפלגת השלטון בכלי התקשורת ובמערכת המשפט, היא זוכה ליתרון מובנה שמקל עליה לנצח בבחירות ומקשה על האופוזיציה. היתרון בא לידי ביטוי בין היתר בחשיפה תקשורתית גדולה יותר של מפלגת השלטון, וצמצום תכנים אשר מבקרים את השלטון הנוכחי. במערכת הבחירות שהתקיימה בחודש יוני 2023, בתקשורת נמנעו כמעט לחלוטין מלראיין את המועמד שהתמודד מול ארדואן. מעל 90 אחוזים מההופעות התקשורתיות היו של ארדואן, ורק השאר הוקדש למועמד האופוזיציה כאמל קיליצ'דראול. כמו כן בוצע שימוש בתקציבי ממשלה לצורך קיום תעמולת בחירות למפלגת השלטון.
הודו
על פי חוקר מדע המדינה ארנד ליפהרט הצלחתה של הדמוקרטיה בהודו התאפשרה בעיקר בזכות חוקת הודו, שנכתבה עוד לפני הקמת המדינה. החוקה התבססה על שורת הסכמות בין קבוצות לשוניות, אזוריות ודתיות שונות במדינה, ואפשרה מתן זכויות למיעוטים דתיים ולשוניים, ושוויון הזדמנויות בתעסוקה, בחינוך ובשירות הציבורי. עם זאת, במאה ה-21 התרחשו אירועים רבים שערערו את אמון האזרחים בשלטונות בהודו, בהם מקרים של רעב, מחאת החקלאים, אלימות משטרתית, עלייה בשיעורי האבטלה, אפליה מתמשכת של בני הדלית, וערעור מעמדה של הרשות השופטת. על פי המאמר, אירועים אלה עלולים לשחוק את מערכת הבלמים והאיזונים ולפגוע במעמדה של חוקת הודו, בין השאר בגלל אדישות האזרחים. כל אלה עלולים לדרדר את המדינה לדמוקרטיה חלולה.
בוסניה והרצגובינה
מאמר הבוחן את אופי השלטון בבוסניה והרצגובינה מציין כי מבחינה טכנית, בוסניה והרצגובינה היא מדינה דמוקרטית. קיימות בה בחירות חופשיות, קיים חופש ביטוי, והאזרחים לכאורה שווים זה לזה. עם זאת, יש בדמוקרטיה הבוסנית פגמים רבים. אחת הבעיות המרכזיות בה היא הדרת מיעוטים בייצוג הפוליטי. רק שלוש קבוצות אתניות מיוצגות במוסדות השלטון: בוסניאקים, קרואטים וסרבים. קבוצות מיעוטים, בהם יהודים וצוענים, אינן יכולות לבחור את נציגיהן במוסדות השלטון. כמו כן, במדינה שולטת אליטה פוליטית מושחתת וחסרת עכבות, חברי הפרלמנט אינם קשובים לצורכי הציבור, קיימים פערי אי-שוויון גדולים כתוצאה ממדיניות ציבורית לקויה ומנגנון בירוקרטי מסורבל, והליכים פוליטיים בדרך כלל מועילים לקבוצות קטנות של פוליטיקאים ומקורביהם ולא לאוכלוסייה בכללותה.
על פי המאמר, בוסניה והרצגובינה מתפקדת נכון ל-2023 כדמוקרטיה תהליכית בלבד ומבוססת על תפיסה לפיה "דמוקרטיה מבוססת רק על נהלים ולא על תוצאות". כמחאה על מצב זה מתקיימות בבוסניה הפגנות רבות נגד השלטון. חלק ניכר מהמחלוקות במדינה הן על רקע העימותים בין הקבוצות האתניות הגדולות, והחשש מהתלקחות מחודשת של מלחמת בוסניה. משתתפי המחאה הציבורית בבוסניה והרצגובינה מבקשים שההליכים הדמוקרטיים הקיימים במדינה יצליחו להניב תוצאות חברתיות טובות יותר, תפקוד יעיל של מוסדות השלטון, שירותים חברתיים טובים יותר, והגברת השקיפות והאחריות.
ישראל
מהלכי הממשלה והמחאה מולה זכו לתשומת לב מצד מומחים, גופי מקצוע ומדינות אחרות. בפברואר 2023 בנק "ג'יי פי מורגן צ'ייס", הגדול בארצות הברית, פרסם סקירה בעקבות השינויים הצפויים במערכת המשפט, וגם חברת השירותים הפיננסיים "ברקליס" פרסמה סקירה המתייחסת לשינוי במערכת המשפט וכן לאפשרות להסלמת המחאה נגדה, באופן שעלול להוריד את דירוג האשראי הישראלי. שתי הסקירות השוו את המתרחש לשחיקה הדמוקרטית שחלה בפולין, והירידה במצבה הכלכלי.
זיזף קצר-זנב
זיזף קצר-זנב (שם מדעי: Carollia), הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל 9 מינים החיים באמריקה הדרומית והמרכזית. הסוג הוקם בשנת 1838 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי וקרוב מבחינה גנטית לסוג זיזף פירות קטן. השם המדעי של הסוג הוא על שם הזואולוג הצרפתי שארל לוסיאן בונפרטה.
תיאור
הזיזפים קצרי הזנב הם עטלפים קטנים למדי: אורך ראשם וגופם 43–65 מ״מ ומשקלם 9–20 גרם. זנבם הזעיר כמעט שאינו נראה. למינים בסוג אוזניים משולשות בגודל בינוני, עיטור עלה אפי משולש דמוי זיז שזקור קדימה. השיניים מפותחות, והניבים ארוכים וחדים.
הפרווה של הזיזפים צפופה ורכה. צבעה משתנה בהתאם למין, ונעה בין חום אפרורי לחום אוכרה, חלודה, לבנבן או שחור פחם. הכנפיים שחורות והפנים מפוחמות.
ביולוגיה
הזיזפים קצרי הזנב מצויים בעיקר באמריקה הדרומית והמרכזית. טווח התפוצה שלהם משתרע ממקסיקו עד לפרגוואי וארגנטינה. המינים נעדרים מהאיים הקריביים להוציא את טרינידד וטובגו. מי בית הגידול שלהם מורכב בעיקר מיערות גשם טרופיים, אך הם נראים לעיתים קרובות גם בסוואנות טרופיות וביערות משניים.
המינים בסוג ניזונים בעיקר מזרעים ופירות (בפרט גויאבות, תאנים ובננות), ותופסים תפקיד חשוב בהפצת זרעים של צמחים רבים. הם ניזונים מדי פעם גם מחרקים. הזיזפית יכולה להתרבות פעמיים בשנה. ההיריון נמשך 105–125 ימים ולאחריהם נולד צאצא יחיד בדרך כלל. הזיזפים קצרי הזנב מגיעים לבגרות בגיל שנה עד שנתיים. תוחלת החיים שלהם עד 10 שנים בטבע ועד 12 שנים בשבי.
מינים
בסוג זה 9 מינים:
אוטו הראשון, דוכס בוואריה
אוטו הראשון, דוכס בוואריה (בגרמנית: Otto I, Herzog von Bayern; 1117–11 ביולי 1183), היה דוכס בוואריה בין השנים 1180–1183.
ביוגרפיה
אוטו נולד בשנת 1117 בקלהיים, לאוטו הרביעי, רוזן ויטלסבאך ולהייליקה מפטנדורף-לנגנפלד, בתם של פרידריך השלישי, רוזן פטנדורף-לנגנפלד והייליקה משוואביה. אוטו היה אחד האבירים הטובים של פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואף מנע תבוסה של פרידריך על יד ורונה בשנת 1155. בשנת 1156 מת אביו, ואוטו מונה במקומו לרוזן הפלטינט של בוואריה תחת שלטונו של היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה. בשנת 1157 גבר הסכסוך בין פרידריך לאפיפיור אדריאנוס הרביעי, ולאחר מותו של אדריאנוס הרביעי, מינה פרידריך את אוטאביו דה מונטצ'לי כאנטי-אפיפיור לאלכסנדר השלישי, ואוטו תמך בוויקטור הרביעי.
בשנת 1180 הדיח פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה משלטונו, ומסר את דוכסות בוואריה לאוטו. אולם חלק גדול מהאצילים לא תמך בשלטונו של אוטו, ואף סירבו להשתתף במליאת האצולה ברגנסבורג. אולם את מרקיזות שטיריה הפריד פרידריך מבוואריה, ונתן לאוטוקאר הרביעי משטיריה את התואר דוכס.
בשנת 1182 קנה אוטו את ארמון דכאו מאלמנתו של קונרד השני, דוכס מראניה ודכאו, בעד לסכום גדול מאוד שנתן לה במזומן.
משפחתו
בשנת 1169 התחתן אוטו עם אגנס מלון, בתם של לודוויג הראשון, רוזן לון ואגנס ממץ, ממנה נולדו לו 11 ילדים:
אונו (משחק קלפים)
אוּנוֹ (מהמילה האיטלקית והספרדית "אחד", כתוב באותיות לטיניות כ-UNO) הוא משחק קלפים אמריקאי, שהומצא בשנת 1971. העקרונות הכלליים של המשחק הכניסו אותו למשפחת משחקי הקלפים של, והוא דומה למשחק האירופי המסורתי.
אונו אף היווה את הבסיס למשחק הקלפים הישראלי המוכר טאקי, שיצא בשנת 1983.
היסטוריה
המשחק פותח במקור על ידי מרל רובינס בשנת 1971, ברדינג, פרוור של סינסינטי. כאשר משפחתו וחבריו החלו לשחק יותר ויותר, הוא הוציא 8,000 דולר כדי ליצור 5,000 עותקים של המשחק. בתחילה, הוא מכר אותו במספרה שלו, ולאחר מכן גם עסקים מקומיים אחרים החלו למכור אותו. רובינס מכר מאוחר יותר את הזכויות לאונו לקבוצת חברים בראשות רוברט טזאק, בעל בית לוויות בג'ולייט, תמורת 50,000 דולר בתוספת תמלוגים של 10 סנט למשחק. טזק הקים את International Games, Inc., כדי לשווק את אונו, שמשרדיה שכנו מאחורי בית הלוויות שלו. המשחקים הופקו על ידי לואיס זלצמן מ-Saltzman Printers במאיווד, אילינוי.
בשנת 1992, International Games הפכה לחלק ממשפחת החברות השייכות למאטל.
חוקים רשמיים
מטרת המשחק היא להיות השחקן הראשון שמשיג 500 נקודות (בדרך כלל על פני מספר סבבי משחק), על ידי היותו הראשון להניח מידו את כל קלפיו. ברגע שסיים, הוא משיג נקודות כפי הקלפים שעדיין מחזיקים שאר השחקנים.
החפיסה מורכבת מ-108 קלפים: ארבעה קלפי "Wild", ארבעה קלפי "Wild +4", ו-25 קלפים מכל אחד מארבעת הצבעים אדום, צהוב, ירוק, וכחול. סט קלפים בכל צבע מורכב מאפס אחד, שני קלפים מכל מספר מ-1 עד 9, וכן שני קלפי פעולה מכל סוג: "דלג", "+2" ו"הפוך".
בתחילה מחלקים לכל שחקן שבעה קלפים, והקלף העליון של החפיסה הנותרת משמש כקלף הפותח של ערימת הקלפים. השחקן משמאלו של הדילר משחק ראשון, והמשחק מתחיל עם כיוון השעון סביב השולחן. בתורו של שחקן, עליו לבצע אחת מהפעולות הבאות:
שחקן שמניח את הקלף האחד־לפני־אחרון, כך שנשאר בידו קלף בודד, חייב לקרוא "אונו" כהתראה בפני השחקנים האחרים. S
השחקן הראשון שנפטר מהקלף האחרון שלו צובר נקודות עבור הקלפים שבידי השחקנים האחרים. קלפי מספר מעניקים לו את ערכם הנקוב, קלפי הפעולה מעניקים 20 נקודות, וקלפי Wild ו-Wild +4 מעניקים 50 נקודות. הקלף האחרון שהונח מהיד הוא +2או Wild +4, השחקן הבא ברצף חייב לשלוף את מספר הקלפים המתאים לפני ספירת הניקוד.
השחקן הראשון שצובר 500 נקודות מנצח במשחק.
משחק לשני שחקנים
במשחק של שני שחקנים, קלף ההפוך פועל כמו קלף הדילוג; כאשר מניחים אותו, השחקן השני מחמיץ תור.
חוקים אופציונליים רשמיים
החוקים האופציונליים הרשמיים הבאים מוצעים בספר החוקים של אונו, כדי לשנות את המשחק:
סגנונות וּוריאציות
קלפי הפעולה המודרניים של אונו נושאים סמלים המציינים את פעולתם, למעט קלפי Wild שעדיין נושאים את המילה "Wild". לפני השינוי בעיצוב, לכרטיסים כאלה בגרסאות באנגלית של המשחק היו אותיות בלבד. ניתן לזהות גרסאות באנגלית מוקדמות יותר על ידי היעדר השוליים הלבנים המקיפים את רוב כרטיסי האונו.
גרסאות אחרות של המשחק משתמשות בסמלים ובתמונות בעיצובים ישנים וחדשים כאחד, במיוחד כאלה עם כרטיסי Wild שאינם נושאים את המילה "Wild". ישנן גם גרסאות נטולות שפה של הסגנונות החדשים יותר, שאינן נושאות את המילה "Wild" אך בעלות אותו סגנון.
מהדורת "Uno Mod" משנת 2010 משתמשת בסמלים במקום באותיות או מספרים.
ב-16 בספטמבר 2017, מאטל הוציאה את Uno ColorAdd, המשחק הראשון שתוכנן במיוחד עבור אלו הסובלים מעיוורון צבעים, שהכיל שינויים גרפיים צורתיים לצורך הבדלה בין הקלפים בצבעים השונים.
ב-1 באוקטובר 2019, מאטל שחררה גם גרסת ברייל של המשחק שלהם עבור עיוורים, כאשר מארק ריקובונו, נשיא, אמר בהודעה לעיתונות, "העובדה שעיוור מסוגל כעת לשחק משחק קלאסי של אונו היישר מהקופסה עם חברים או בני משפחה עיוורים ורואים כאחד הוא רגע משמעותי באמת עבור הקהילה שלנו."
ערכות נושא
יש הרבה נושאים וגרסאות שונות של אונו. משחקי נושא אלה עשויים לבוא עם כיוונים מעט שונים וכרטיסים מיוחדים. ערכות הנושא כללו סרטים, משחקי וידאו, קבוצות ספורט ונושאים נוספים.
וריאציות
קיימות וריאציות רבות מהמשחק הסטנדרטי, כמו Elimination Uno, Speed Uno ו-Pirate Uno.
בשנת 2018, מאטל הוציא ספין-אוף של Uno בשם Dos; המשחק נבדל בעיקר על ידי קיום "שורה מרכזית" של ערימות הקלפים, שבה ניתן להניח זוגות קלפים שמצטברים לסכום של קלף בראש אחת הערימות.
ניתן לשחק במשחק עם שתי חפיסות של קלפי משחק סטנדרטיים, אם הג'וקרים מסומנים כאפסים של ארבע החליפות, תוך התייחסות לבני המלוכה כקלפים המיוחדים.
ספוקיין
ספוקיין (באנגלית: Spokane; מבוטא לרוב ספוקאן) היא העיר השנייה בגודלה במדינת וושינגטון שבארצות הברית (לאחר סיאטל) ובירת מחוז ספוקיין. העיר ממוקמת במורדות הרי הרוקי, על שתי גדות נהר ספוקיין, בצפון-מזרח המדינה, 180 קילומטר מדרום לגבול קנדה ו-32 קילומטרים מערבית לגבול איידהו. מדרום-מערב לעיר משתרע אזור "הרמות המחורצות", תופעה גאולוגית ונופית יוצאת-דופן.
היסטוריה
עד 1810 היה במקום יישוב אמריקאי ילידי, השם ספוקיין משמעו "ילדי השמש" בשפת השאליש. ב-1810 התקיימה במקום תחנת סחר פרוות בשם "מפלי ספוקיין" (Spokane Falls). מאוחר יותר התגלו במקום מרבצי זהב וכסף וההתיישבות גדלה. ב-1881 הוכרזה במקום עיר.
כלכלה
כלכלת העיר התבססה באופן מסורתי על מכרות, אולם משנות ה-90 של המאה ה-20 מתפתח במקום מרכז היי-טק וביוטכנולוגיה. מרכז הפיתוח העיקרי של חברת אף חמש נטוורקס נמצא בספוקיין.
השכלה
מוסד החינוך הגבוה בעיר היא אוניברסיטת גונזגה, אוניברסיטה קתולית פרטית.
זיזף קטיפתי
זיזף קטיפתי או זיזף פירות קטיפתי (שם מדעי: Enchisthenes hartii), הוא סוג של עטלף כהה במשפחת הזיזפיים, שמצוי ביבשת אמריקה ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית בשנת 1892 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס כמין בסוג זיזף פירות, ובהמשך קיבל מעמד של סוג נפרד על ידי הממולוג הדני קנוד אנדרסן.
האטימולוגיה של השם המדעי היא כדלהלן: שם הסוג משמעותו "חמוש בחנית" בהתייחס לצורת העלה האפי; שם המין הוא מחווה למפקח על הגן הבוטני בטרינידד - האספן ג'.ה.הארט ששלח את הדגימה הראשונה של מין זה למוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון.
תיאור ואנטומיה
הזיזף הקטיפתי חולק קווי דמיון רבים עם הסוג זיזף פירות: מבנה גופו חביתי, ראשו גדול ורחב וחרטומו קצר ומעוגל. האוזניים שלו בינוניות ורחבות עם צפירים קטנים והעיניים גדולות למדי. עיטור העלה האפי קצר יחסית ומראהו כחץ מקומט; קצה החץ מתקפל כלפי קדימה בצורת בננה. מלבד החץ, יש דיסקית עבה סביב הנחיריים, שהיא עצמה מוקפת בטבעת של נפיחויות ויבלות. השפתיים עטויות ביבלות ורפידות בשרניות והזרועות והשוקיים שעירים מאוד.
הפרווה של הזיזף קצרה, צפופה ובעלת מרקם קטיפה שהעניק לו את שמו. צבעה הכללי כהה יחסית לזיזפים, ונע בין חום שוקולד כהה לחום ערמוני, חום סגלגל כהה או אפילו שחור מבריק שמתמזג עם צבע הכנפיים. הצבע הכהה החריג מאפשר לזהותו בנקל מבין הזיזפים, אך לא תמיד מופיע בכל הגוף; ברוב המקרים הראש והגב הם היחידים שצבועים בכהה, בעוד שהגחון נע בין אפור כהה לחום קפה, חום בהיר או אפילו בז' כתמתם. במקרים מסוימים, הצבע הכהה החריג מופיע רק בראש ובצוואר ושאר הגוף בצבע אדמוני.
פניו הכהות של הזיזף הקטיפתי מסומנות בשני זוגות פסים כתמתמים או צהבהבים שמבליטים עוד יותר את מראהו הייחודי: זוג אחד בצידי המצח מעל העיניים, וזוג שני לאורך הלחיים. האוזניים הכהות מסומנות אף הן בקצוות ובצפירים בצבע כתמתם. העיטור האפי כהה בדומה לשאר הפנים, ויש וקצהו יהיה כתמתם או ורוד.
תפוצה וביולוגיה
הזיזף הקטיפתי מצוי באמריקה הדרומית והמרכזית; טווח התפוצה שלו משתרע על פני דרום ומרכז מקסיקו, ניקרגואה, אל-סלבדור, הונדורס, קוסטה ריקה, גואטמלה, פנמה, קולומביה, וונצואלה, אקוודור, פרו, צפון בוליביה וטרינידד וטובגו. ידוע על פרט אחד שנתפס בסמוך לעיר טוסון באריזונה. למרות טווח התפוצה הרחב, המין נחשב לנדיר ברוב המקומות.
בית הגידול של המין כולל יער עננים ויער גשם טרופי לח בסמיכות למקורות מים, ובמידה פחותה גם ביער יבש סובטרופי. המין מופיע בעיקר באזורים הרריים ממוצעים על מורדות הרי האנדים, כשטווח הגובה שלו 3,540-500 מטר מעל פני הים.
הזיזף הקטיפתי ניזון בעיקר מתאנים ופירות קטנים, ונראה שהוא תר אחר מזונו באוויר הפתוח: מעל קרחות יער, גופי מים וצמרות עצים. התאנים נחתכות תוך כדי תעופה, ולאחר מכן הזיזף תר אחר ענף מתאים בשביל לאכול אותם. המין ככל הנראה נודד בעקבות זמינות המזון, ותצפיות שלו הופכות לשכיחות בסמיכות להבשלת עצי תאנים.
מצב
הזיזף הקטיפתי מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC) בשל תפוצתו הרחבה והעובדה שלא צפויה ירידה משמעותית במספריו בשיעור הנדרש להכללה בקטגוריה מאוימת יותר. מגמת האוכלוסייה איננה ידועה ולהוציא מספר מקומות במרכז אמריקה, המין נדיר למדי ונפוץ בדלילות. אין איומים משמעותיים על המין, להוציא את בוליביה וקולומביה שבה המין חווה אובדן בית גידול סביב יערות הרריים בגובה ממוצע. הזיזף הקטיפתי מצוי באזורים מוגנים רבים הפזורים ברחבי טווח התפוצה שלו.
לאונידה, פטריארך גאורגיה
לֵאוֹנִידֶה (בגאורגית: ლეონიდე; 15 בפברואר 1861-11 ביוני 1921) היה הקתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה בתקופת הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה משנת 1918 ועד למותו בשנת 1921.
אליפות ישראל באנדורו - עונת 2016
עונת 2016 באליפות ישראל באנדורו היא עונת מרוצי אנדורו במהלכה נערכו שבע תחרויות, שבסיומם הוכתרו אלופי ישראל בקטגוריות השונות. מרוצי אנדורו התקיימו בישראל מהלך השנים, אך עונה זאת היא העונה הראשונה שמאורגנת על ידי התאחדות הספורט המוטורי בישראל וזוכה לתמיכה של הרשות לנהיגה ספורטיבית במשרד התרבות והספורט. למעשה, זוהי העונה הראשונה שמתנהלת בצורה חוקית, מאז נחקק בישראל חוק הנהיגה הספורטיבית בשנת 2005.
לאונידה, פטריארך גאורגיה
חייו
לאונידה נולד בגאורגיה (אז חלק ממלכות המשנה של הקווקז של האימפריה הרוסית) בשם לוֹנגִינוֹז אוֹכּרוֹפִּירִידזֶה. מגיל צעיר מאוד הוא יועד ללימודי דת בהשגחת דודו, בישוף גוריה-סמגרלו, אלכסנדר אוֹכּרוֹפִּירִידזֶה. בשנת 1884 הוא החל את לימודיו באקדמיה התאולוגית בקייב וב-29 ביוני 1887 הוסמך כנזיר לאונידה. ב-2 במאי 1888 הוא הוסמך לכהונה. ולאחר מכן עסק בפעילות מיסיונרית בעיקר באזור הקווקז.