cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לאלה מוסטפא פאשה
קורות חייו
אולם בתחילת שנת 1569 העלה הסולטאן סלים השני את מורו לשעבר לתפקיד "וזיר חמישי" (קובה-ווזירי) וכעבור זמן קצר מינה אותו ל"סראסקר" - מפקד הראשי - של הכוחות הטורקים בתימן שנדרשו לדכא את מרד בני זייד השיעים בהנהגת האימאם טופאל מותאחר. אך בדרכו לתימן נכנס לאלה מוסטפא לריב קשה עם הוואלי של מצרים, קוג'ה סינאן פאשה שראה בו יריב ולא היה מוכן לספק לו את הציוד הצבאי הדרוש. לבסוף סינאן התמנה במקומו בראש הצבא בתימן ולאלה מוסטפא נקרא להתייצב בפני משפט באיסטנבול. אהדתו של הסולטאן חילצה אותו ממוות בטוח.
כיבוש קפריסין
ב-1570, בניגוד לדעת הווזיר הגדול סוקולו מהמט פאשה והדיוואן שלו, נשלח לאלה מוסטפא פאשה על ידי הסולטאן סלים השני, באישור מיוחד (פתווה) של שייח-אל-אסלאם, כ"סרדאר-אי-אקרם" (מפקד עליון) בראש צבא של 61,000 חיילים ועוד כ-40,000 ימאים, כדי לפלוש לקפריסין, שהייתה עד אז תחת שליטת ונציה. הצי היה בפיקודו של מואזין זאדה עלי פאשה ובמסע השתתף גם הווזיר פיאלה פאשה שנודע בקרבות בים בג'רבה ובמלטה. הלחימה בקפריסין נמשכה כשנה, אף על פי שהוונציאנים לא קיבלו בסופו של דבר שום עזרה מבחוץ. ב-2 ביולי 1570 כבש לאלה מוסטפא פאשה את לימסול וב-9 בספטמבר את ניקוסיה. פמגוסטה עמדה בגבורה במצור עד לאוגוסט 1571 כשנכנעה. מפקדי הגנת העיר ובראשם מקרנטוניו ברגדין נכנעו תמורת ההבטחה שיישלחו לחופשי לכרתים. אולם לאלה מוסטפא הורה שיפשיטו את עורם בעודם חיים, שיכרתו להם את האף והאוזניים ושיעלו אותם על שיפוד. לפי מקורות אחדים, הם נענשו באותם עינויים וצורת מוות שזכו קודם לכן 50 שבויים טורקים בידי הוונציאנים. ב-15 בספטמבר 1571 חזר לאלה מוסטפא לאיסטנבול. עורו המיובש של ברגדין הוצג מאוחר יותר על אחד הקירות של כנסיית זניפולו (סנטי ג'ובאני א פאולו) בוונציה.
המסע בגאורגיה ואיראן
בשנת 1578, בימי הסולטאן מוראט השלישי, שוב בניגוד לדעת הווזיר הגדול סוקולו מהמט פאשה, יצא לאלה פאשה למלחמה באיראן הספוודית בהתחלה עמד בראש צבא קטן של 8,000 לוחמים, כשבדרך הצטרפו אליו כוחות רבים רחבי האימפריה. במלחמה זו היה לאלה מוסטפא פאשה הקשיש הססן ואיטי. הצטיין יותר סגנו וידידו הוותיק, אזדמירולו עות'מאן פאשה, שניצח את האיראנים, בין השאר, בקרב צ'לדיר, ב-9 באוגוסט 1578 והועלה על ידי לאלה מוסטפא לתפקיד וזיר. בעקבות הניצחון הנ"ל כבשו הטורקים את גאורגיה (ב-24 באוגוסט את טביליסי)והפכו אותה לשלושה ביילרבייקים: ג'ורג'יסטן (בקאחתי), כשבראשו התמנה המלך המקומי אלכסנדר, טיפליס (טביליסי) וסוחום באבחזיה.
בהמשך המסע תקפו העות'מאנים באזרבייג'ן וכבשו את חבל שירוואן, כולל באקו. מתקפת נגד איראנית הצליח לכבוש מחדש את שירבאן ולהטיל מצור על טביליסי. בקיץ 1579 אסף לאלה מוסטפא פאשה צבא גדול בקארס, מבצר שנבנה וחוזק על ידו מחדש. בקרבות השתתפו גם טטרים של קרים שעזרו גם בכיבושה מחדש של שירבאן. לאלה מוסטפא התנגד להמשך המלחמה עד לכיבוש עיר הבירה הספווית קזווין, שלח הבייתה את החיילים הטטרים ועצר את הלחימה למשך החורף.
ב-7 בינואר 1580 הדיוואן החליט להחליף אותו בראש הצבא עם אויבו המר, קוג'ה סינאן פאשה, שניהל ללא הרף מאבק של השמצות ורצח אופי נגדו.
"ממלא מקום של השלטון" עם סמכויות מופחתות
אחרי הרצחו של סוקולו מהמט פאשה כיהן זמן קצר כווזיר גדול שמסי אהמט פאשה. שבועות אחדים אחרי חזרתו לאיסטנבול, התמנה לאלא במקום ב-28 באפריל 1580 במקום ווזיר הגדול המנוח. אולם קיבל תואר חדש "ממלא מקום של השלטון" (vekil-i saltanat) ,בעוד שאת "החותם המלכותי" (mühr-i hümayun) העדיף הסולטאן לשלוח למפקד העליון סינאן פאשה בחזית "כדי לעודדו". כעבור זמן קצר נפטר לאלה מוסטפא פאשה ב-7 באוגוסט 1580 וקוג'ה סינאן פאשה התמנה רשמית לווזיר גדול.
עונת 1994/1995 בליגת העל ההולנדית
עונת 1994/1995 הייתה העונה ה-39 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. מ.ו.ו מאסטריכט ודורדרכט 90 ירדו לליגת המשנה.
מבנה
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו ניימכן ודורדרכט 90 שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בן שני בתים נגד הקבוצות שסיימו במקומות 2–7 בליגת המשנה, כאשר בכל בית שובצה קבוצה אחת מליגת העל ושלוש קבוצות מליגת המשנה, בבית פלייאוף הירידה שיחקה כל קבוצה צמד משחקים נגד כל קבוצה, בסך הכל 6 משחקים לכל קבוצה. בסיום בית פלייאוף הירידה, המנצחת בכל בית זכתה במקום בליגת העל בעונה הבאה, בעוד 6 הקבוצות הנותרות שיחקו בעונה הבאה בליגת המשנה.
מחזור זרעים
מַחזור זרעים הוא שיטה חקלאית שבהּ מחליפים באופן מחזורי, על שדה אחד במשך מספר עונות, גידולים חקלאיים ממשפחות בוטניות שונות, וזאת על מנת לשמור על פוריות הקרקע ולמנוע מחלות.
חקלאים בתקופות שונות נקטו שיטות שונות על מנת לשמור על פוריות הקרקע. העיקרון המשותף לכל השיטות הוא שימוש בחלקת שדה לשם גידול גידולים מתחלפים ללא חזרה על אותו גידול פעמיים במהלך המחזור, ומתן מנוחה לקרקע (שמיטה) אחת למספר שנים. ברוב שיטות מחזורי הזרעים מקובל לשבץ גידול של קטניות על מנת להעשיר את הקרקע בחנקן.
גידול ממושך של מין זרעים אחד בשטח אחד גורם לירידה משמעותית ביבול, עד כדי הפסקה מוחלטת בניבה. גידול במחזור נותן תוספת יבול משמעותית לעומת גידול רציף, (עד 110% תוספת בחיטה ללא דישון, ועד כ-50% בשטח מדושן).
מחזור הזרעים בגידולי שלחין
גידולי אפשר לגדל גם בקיץ, דבר הנותן אפשרות רבה יותר לניצול הקרקע ודינמיות רבה יותר במחזור. במחזור זרעים בשדה שלחין, חשובות מאוד הזריזות והדיקנות, שכן איחור קטן מאוד באסיף, עלול לגרום לאיחור בזמן הזריעה הבאה, עד כדי שאי אפשר יהיה לזרוע כלל. במחזור השלחין יש לקחת בחשבון את.
היסטוריה של מחזור הזרעים
בימי קדם, כאשר לא היה לאנושות ידע בנושא פוריות הקרקע, היו החקלאים מגדלים באותה חלקת אדמה ברציפות את אותו גידול חקלאי במהלך מספר שנים, כשהיו כמויות היבול יורדות בצורה משמעותית עקב ניצול הקרקע, היו עוזבים את החלקה כ ועוברים לחלקה אחרת. בתקופת ה, היה השדה מתמלא תחילה בצומח ולאחר מכן היו מגיעים הצמחים האופייניים לאותו אזור. לאחר מספר שנים, החלקה הייתה חוזרת לפוריותה, והיו חוזרים לעבדה.
עם גידול האוכלוסייה והצורך לחסוך בשטח, התחילו מצמצמים את תקופת ההוברה עד שעמדה על שנה אחת. זמן זה לא היה בו כדי להספיק להחזרת פוריות הקרקע, מה עוד שהאדמה הייתה נאלחת בבאשה באופן שהקשה על העיבוד בשנה שאחריה. באותה תקופה החלו לעשות בשנה זו. מאחר ששיטה זו דורשת השקעת עבודה ללא תמורה עברו לשיטת הכרב התפוס - בשנה בה החלקה הייתה מיועדת למנוחה היו זורעים צמחי מרעה שלא מכבידים על האדמה ואף משביחים אותה. אמנם היה שיפור בשיטה זו אולם לא מספיק היות שהאדמה לא הייתה מנוצלת מספיק.
מחזור שלושת השדות היא שיטה לעיבוד שדות, שפותחה בימי הביניים. החידוש בשיטה זו הוא חלוקת השדה לשלושה חלקים במקום לשניים. במקום לעבד כל פעם חצי שדה, בעוד החצי השני בהוברה, עברו לשיטה בה מעבדים 2/3 מהשדה - בדרך כלל גידול שונה בכל שליש. בשדה הראשון זרעו בסתיו, בשדה השני זרעו באביב והשדה השלישי נח. לא זו בלבד, אלא שהיו מחליפים בין הגידולים בשדות כך שלא נוצר מצב של שני מחזורי גידול רצופים של אותו גידול חקלאי באותו שדה.
יתרונות שיטה זו:
חידוש זה היה אחד מהחידושים החקלאיים-טכנולוגים של ימי הביניים, שהניעו את מערב אירופה ומרכז אירופה למהפכה דמוגרפית וצמיחה כלכלית.
בשלב הבא החל מחזור תלת שנתי יעיל יותר של כרב מרעה או מספוא, דגן חורפי ודגן קיצי.
בשנת 1730 הומצא בנורפוק (אנגליה) מחזור ארבע שנתי: גידולי עידור, שעורה, תלתן וחיטה. במחזור זה יחס טוב בין הגידולים (גרגרים, מספוא וגידולי עידור), וחריש עמוק עם זיבול אורגני הבא עם גידול העידור, המועיל לדגן. זה היה מחזור הזרעים המודרני הראשון.
רחל רבינוביץ'
רחל רבינוביץ' (נולדה ב-1956) היא ציירת ישראלית.
ביוגרפיה
נולדה ב-1956 בקיבוץ דפנה בו גדלה ובו היא חיה ויוצרת גם כיום.
בין השנים 1978–1982 למדה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל במחלקה לאמנות פלסטית. החל משנת 1983 היא מרצה במכון לאומנויות ובמסלול האקדמי שבמכללת תל-חי. הציגה בארץ בתערוכות יחיד וקבוצתיות רבות, בגלריות ובמוזיאונים. ציוריה נמצאים באוספים פרטיים ובאוסף מוזיאון בר דויד.
ב־1980 קיבלה את פרס סמואל להצטיינות אקדמית
יצירתה
רבינוביץ' מציירת בדיו צבעוני על נייר ונעה בין פורמטים גדולי מידות לאינטימיים. בציוריה מתייחסת רבינוביץ' לדמותה בכך שהיא מציפה נושאים טעונים בשיח החברתי כמו נשיות וגילנות. הדמות הראשית בציוריה היא בת דמותה עצמה היוצאת למסעות וחוברת לאורגניזמים שונים בבית הגידול שלה, הטבע והסביבה של קיבוץ דפנה המהולים בפנטזיה.
קטן עלינו
קטן עלינו הוא שיר שכתבו והלחינו הזמר סטטיק והמפיק המוזיקלי ג'ורדי, בביצוע אמנים ישראלים שונים. השיר הופק בעקבות משבר הקורונה בישראל.
רקע והפקה
את השיר כתבו והלחינו סטטיק וג'ורדי והפיק ג'ורדי. השיר הופק בעקבות משבר הקורונה בישראל וההכנסות שלו יתרמו לבתי החולים, המחלקות והצוותים הרפואיים בישראל המטפלים במגפת הקורונה. בשיר משתתפים כ-40 אמנים ישראלים.
האמנים המשתתפים
(לפי סדר הא"ב):
קרדיטים נוספים:
ביקורת
לשיר הופנו ביקורות מעורבות. איתמר זהר מעיתון הארץ טען כי אף על פי שהשיר הוגדר כשיר המעביר מסר של אחדות, סולידריות ואהבת חינם, הוא "בעיקר מביך". דודי פטימר ממעריב אונליין אמר כי "למרות הפוטנציאל העצום של נבחרת כוכבים כזו, השיר די משעמם מבחינה מוזיקלית" וכי אף על פי שהשיר "מצוין ומפיח תקווה", הוא "לא מתרומם לשום מקום וקשה לי לראותו מנצח את מבחן הזמן, למרות הכוונה הטובה והמבורכת", והגדיר אותו כ"המנון מפוספס".
עמיר כחולי
עמיר כחולי (נולד ב-23 באפריל 1955), הוא אתלט ישראלי בעבר, אלוף ישראל בריצות ל-100 מטר (1971, 1972, 1974 ו-1975), ל-200 מטר (1972 ו-1975) ול-400 מטר (1975) ושיאן ישראל בריצת ל-100 מטר ול-200 מטר.
ביוגרפיה
כחולי למד בבית ספר רביבים ובתיכון קוגל בחולון. הוא התאמן בהפועל רמת גן בהדרכתו של דוד קושניר.
1970
בתחרות שנערכה בפתח תקווה ב-23 במאי 1970 קבע כחולי בריצת 60 מטר שיא ישראלי חדש לגילאי 16 בתוצאה של 6.9 שניות (מדידה ידנית), השיא עדיין קיים, נכון ל-2017.
1971
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1971 זכה כחולי ב-3 מדליות אישיות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.9 שניות, לפני דוד קניג מאס"א תל אביב (11.1 שניות), מיכאלידיס מיוון (11.1 שניות) ומשה פרידמן מהפועל עמק חפר (11.2 שניות). מדליות כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.7 שניות, אחרי דוד קניג (22.4 שניות) ולפני דן קמפל ממכבי תל אביב (23.1 שניות) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.69 מטר, אחרי גדעון רייס מהפועל גבעת ברנר (7.03 מטר) ולפני ישי ויתקין מהפעול העמקים (6.68 מטר).
1972
באליפות ישראל שנערכה באצטדיון רמת גן ביולי 1972 זכה כחולי בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.0 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 22.3 שניות.
1973
בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית שנערכו ביולי 1973, זכה כחולי במדליית כסף בריצת שליחים 4x100 מטר.
1974
באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט ביולי 1974 זכה כחולי במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.0 שניות, לפני ערן וקסלר חברו לקבוצה (11.01 שניות) ומאיר קופלר ממכבי תל אביב (11.1 שניות).
1975
בכינוס הפועל ה-10 שנערך במאי 1975 סיים כחולי במקום רביעי בריצת 100 מטר בשיא ישראלי חדש של 10.86 שניות. חודשיים לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט ביולי הוא זכה ב-3 מדליית זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.7 שניות, לפני מאיר קופלר (11.0 שניות) וישראל לייבוביץ' (11.2 שניות), בריצת 200 מטר ובריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 49.1 שניות, לפני יובל אור (49.9 שניות) ודני לוי (50.0 שניות).
מרתה רוט
ילדותה
מרתה לואיס רוט נולדה ב-10 באוגוסט 1872, לטימות'י וננסי רוט בריצ'ווד, אוהיו. היו לה שני אחים גדולים, קלרנס וקלוד, אשר נולדו ב-1869 ו-1871. אביה היה כומר זוטר בכנסייה הבפטיסטית, ואמה הייתה עקרת בית. זמן קצר לאחר שנולדה, המשפחה עברה להתגורר בקיימבריג' ספרינגס, פנסילבניה, שם תפעלה משק חלב ומספר יוזמות. לרוט הייתה ילדות מאושרת ושקטה, אך בתור ילדה היא לא התעניינה כלל בתפירה, סריגה או בישול לעומת רוב הילדות הצעירות. היא החלה למכור את עבודתה בגיל מוקדם ובגיל 14 הספיקה לחסוך מספיק כסף מכתיבה כדי לשלם עבור טיול למפלי הניאגרה. בגיל 16, רוט סיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון המקומי של קיימבריג' ספרינגס. במעמד זה צוינו לטובתה לימודיה באורתוגרפיה, קריאה, מתמטיקה, גאוגרפיה, דקדוק, לטינית, אלגברה, גאומטריה, וכמו גם התנהגותה למופת ואופייה המוסרי. באותה שנה בה סיימה את לימודיה התיכוניים, 1889, נסעה לטיול באירופה.
לאחר שחזרה מאירופה, נרשמה לקולג' אוברלין באוהיו. שם למדה במשך 5 שנים על-פי תוכנית לימודים שהרכיבה בעצמה, ואשר כללה לימודי לטינית, גרמנית, יוונית, צרפתית ואנגלית, ספרות ואמנות הנאום. בנוסף אליהם, למדה גם פסיכולוגיה, מתמטיקה ולימודי תנ"ך. בשנת 1895 לא סיימה את לימודיה בקולג' אוברלין, והחליטה להירשם לאוניברסיטת שיקגו. בשנה זו הספיקה לפרסם מספר מסות ספרותיות והוענק לה תואר בוגר בספרות.
השכלה: עיתונאית ומורה במקצועה
משרתה הראשונה של רוט הייתה מורה ומנהלת בית ספר תיכון ביוניון סיטי, פנסילבניה, ובמקביל פרסמה סיפורים שכתבה. אך לאחר מספר שנים במשרה זו התפטרה, והמציאה את עצמה מחדש כמרצה על שייקספיר. ב-1900 עברה לפיטסבורג והחלה לעבוד כעיתונאית. בקיץ של אותה שנה התמנתה למחליפת העורך החברתי של "פיטסבורג כרוניקל טלגרף". באותו סתיו עבדה ב"פיטסבורג דיספאץ'", משרה אשר הזניקה את קריירת העיתונאות שלה. במסגרת עבודתה כעיתונאית בתחום הרכב, אשר היה חדשני לאותה תקופה, הפליגה לצרפת ובמאי 1902 חזרה לפיטסבורג שם המשיכה לכתוב גם עבור ה"אינדקס" וה"פיטסבורג גאזט". הכתיבה על חוויותיה והנסיעות אל מחוץ לארצות הברית העשירו את ניסיונה של רוט וישמשו אותה בהמשך דרכה כשתרצה להפיץ את הדת הבהאית ברחבי העולם.
כניסתה לדת הבהאית
בספטמבר 1909, רוט כתבה מאמר מקיף על התורה והאמונה הבהאית אשר פורסם ב"פיטסבורג פוסט". ב-1911 היא השתתפה בכנס הבהאי השנתי הראשון אשר נערך בשיקגו. האירוע אשר היה בעל ההשפעה הגדולה ביותר על חייה המוקדמים של רוט כבהאית היה ביקורו של עבד אל-בהאא בארצות הברית בשנים 1911–1912. בעת ביקורו של הלה רוט ניסתה להשתתף בכמה שיותר פגישות שנערכו עמו. היא ארגנה עבור עבד אל-בהאא נאום בפיטסבורג ואף הצליחה לערוך עמו שני ראיונות פרטיים.
ביקורו של עבד אל-בהאא השפיע רבות על רוט ועל הקו המנחה של טיולה העולמי ללימוד האמונה הבהאית. ב-30 בינואר 1915, היא הפליגה מניו-יורק לטיולה הראשון מסביב לעולם. היא הגדירה כי המטרה העליונה של הטיול תהיה לפגוש את עבד אל-בהאא. בטיול זה, היא רצתה בעיקר להתבונן בבהאים במקומות בהם הדת הבהאית ישנה יותר מארצות הברית, ולא ללמד ולהפיץ את הדת. היא לקחה עמה מצלמה בכוונה להכין מהתמונות שקופיות שידעה שישמשו אותה בטיוליה הבאים.
ראשית, הגיעה לפורט סעיד, שם חיכתה מספר שבועות לאישור לפגוש את עבד אל-בהאא, וכדי לבקר במקומות הקדושים בחיפה ובעכו. רוט שהתה כשישה חודשים במצרים, שם כלכלה את עצמה באמצעות כתיבת מאמרים וסיקורים עבור עיתונים אמריקנים. היא כתבה מאמרים על התנועה הצבאית של כוחות באזור לפני מלחמת העולם הראשונה. בנוסף, כתבה על סילוקם של אלפי יהודים מארץ ישראל על ידי האימפריה העות'מאנית שהועברו למצרים בעזרת ספינות מלחמה אמריקאיות. אבל בזמן זה של מלחמת העולם הראשונה, סוריה נשלטה על ידי הטורקים והגרמנים. האזור היה מסוכן לבהאית אמריקנית ועבד אל-בהאא הורה לכל הבהאים לעזוב את האזור. לכן, באפריל החלה להתקדם לבומביי שבהודו. בחודש יוני של אותה שנה נסעה ליפן, לאחר שהוזמנה על ידי אגנס אלכסנדר, מורה אמריקנית לדת הבהאית ששהתה שם. לאחר עצירה קטנה בהוואי, מרתה הגיעה לסן פרנסיסקו ב-29 באוגוסט 1915. כך סיימה את מסעה חובק העולם הראשון מתוך ארבעה, שמטרתם הייתה להפיץ את הדת הבהאית.
הפצת הדת הבהאית
עם כסף שירשה ממות אביה, בשנת 1922, עזבה רוט את עיר מולדתה בפנסילבניה והחלה להוציא לפועל ביתר שאת את מסעותיה להפצת הדת הבהאית. היא טיילה ללא לאות בכל ארצות הברית, קנדה ויפן. לאחר מכן הגיעה לסין, לשם הביאה עמה עותקים רבים מספרו של עבד אל-בהאא. התחנה הבאה במסע זה הייתה אוסטרליה, ולאחר מכן הגיעה לניו זילנד, טזמניה, הונג קונג ודרום אפריקה. בדרום אפריקה התקבלה רוט כאורחת כבוד, שם ערכה פגישות רבות והחלה ללמוד אספרנטו.
רוט הגיעה לחיפה בארץ ישראל ב-13 במרץ 1923 מלווה על ידי מורות בהאיות נוספות, אפי בייקר וקורין טרו. בהמשך השנה המסע הגיע לשווייץ, ומשם לרומניה שם נועדה עם המלכה מארי – אחת מבנות משפחות המלוכה האצילות באירופה – אשר הצטרפה לדת הבהאית בסופו של דבר. לאחר מכן, ביקרה באיי בריטניה והעבירה הרצאות בקונגרס אדינבורו אספרנטו בשנת 1926. משם המשיכה לגרמניה, הולנד, אוסטריה, פולין, יוון, יוגוסלביה, וצ'כוסלובקיה. בין השנים 1927–1929 טיילה למדינות הבלקן, טורקיה ומצרים.
למרות הפצרותיו של שוקי אפנדי, רוט אף ביקרה ב"ערש האמונה", איראן, בניסיון כושל לפגוש את השאה. ב-25 בנובמבר 1930, היא ניסתה להיפגש עם קיסר יפן, אך פקידי ממשלת ארצות הברית לא הרשו לה. לאחר התעקשות רבה והתמדה הצליחה רוט להעניק לקיסר כתבים בהאים.
בשנת 1930 רוט הגיעה לסין. היא העניקה לשליט שתי מתנות – שטיח פרסי קטן ודף כתבים קדושים שנכתבו בפרסית בצורת ציפור. יחד עם מתנותיה של רוט, צירף שוקי אפנדי מכתב המבטא את הערכה ואהבה שלו ושל הקהילה הבהאית העולמית לקיסר ולמדינתו. באותה שנה הגיעה גם להודו, מיאנמר, ויפן.
בין השנים 1932–1935 טיילה רוט למדינות מרכז אירופה, מדינות הבלקן, אדירנה, סקנדינביה ואיסלנד. בשנת 1936, למרות האווירה המתוחה בשל עליית הנאצים לשלטון, רוט פעלה ללא הפסקה באירופה על מנת לקדם את האמונה הבהאית דרך כתביו של בהאא אללה. על אף שגופה החל להיחלש מטיוליה הרבים ברחבי העולם המשיכה בעבודה במרץ. לאחר שהייה קצרה בארצות הברית, ב-1937 היא המשיכה את מסעה לסין, יפן, הודו ולבסוף לאוסטרליה.
יחסיה המיוחדים עם שוקי אפנדי
בין לרוט לשוקי אפנדי הייתה ידידות גדולה, אשר באה לידי ביטוי במכתבים רבים ששלחו אחד לשני במהלך השנים. אשתו של שוקי אפנדי, רוחיה ח'אנום, העידה על כך בספרה The Guardian of the Baha'i Faith: "מראשית כהונתו של שוקי אפנדי, היא לא רק הפנתה את ליבה הגדול והאוהב כלפיו, אלא חיפשה כל העת את עצותיו בנוגע לתוכניותיה. לא תהיה זו הגזמה לומר שהייתה להם שותפות על כל התחייבויותיה, שבלטה באהבה הדדית וביטחון - דברים שהיו נדירים בחייו למודי הסבל של המגן [שוקי אפנדי]".
בספרו של שוקי אפנדי הנה ה' עובר, המתאר את האמונה הבהאית מ-1844 עד 1944, כתב אפנדי על רוט: [...] מעבר למאמציה בתחום הלימוד הבינלאומי [של הדת], היא האפילה על הישגי המורים הבהאים של מאה שלמה. למרתה רוט, האבטיפוס של מורי הדת הבהאית והיד [האלוהית] הראשונה במעלה אשר טופחה על ידי עבד אל-בהאא מאז פטירתו של בהאא אללה, יש לתת [...] את התואר 'השגרירה המובילה של האמונה' ו-'גאוות המורים הבהאים'". [...] ארבעה מסעותיה חובקי העולם נמשכו כעשרים שנה ובמהלכם הפיצה את בשורה למלכים, מלכות, נסיכים ונסיכות, נשיאים ואנשי ממשל, עיתונאים, פרופסורים, אנשי כמורה, משוררים [...]".
הישג גדול לדת הבהאית נרשם כאשר מארי, מלכת רומניה, אימצה את הדת הבהאית. שוקי אפנדי ידע שיש לתת לרוט את מרב ההערכה על מאמציה הרבים ותרומתה לכך. "שמונת המפגשים שלה [רוט] עם מארי, מלכת רומניה [...] השפיעו על המלכה עמוקות כפי שניתן לראות בכתביה [...]". על המרתה של המלכה מארי לבהאית כתב לרוט: "זוהי עדות בלתי נשכחת שמגיעה לך על מאמצייך המופתיים ויוצאי הדופן [...] זה ריגש אותי, וחיזק עד מאוד את נפשי ואת אמונתי".
ביולי 1926, כאשר שמע שהיא יוצרת קשרים עם המלוכה באירופה כתב לה באחד ממכתביו: "כתבי לי באריכות ולעיתים תכופות, הנני משתוקק לשמוע על פעילותיך ועל כל פרט מהישגיך". דוגמה נוספת ליחסיהם הקרובים ניתן לראות בנובמבר 1929, כאשר הגיעה רוט לחיפה. שם נועדה עם המופתי ובכירים מוסלמים כחלק ממסעה להפיץ את הדת. בנוסף, נפגשה עם שוקי אפנדי ודודתו מדרגה שנייה, אחותו של עבד אל-בהאא. שלושה ימים לפני שהייתה צריכה לעזוב לאיראן, אפנדי הפציר ברוט שלא לנסוע, ולהישאר לנוח בחיפה בעקבות מאמציה הרבים ונדידתה בעולם.
באוקטובר 1926 כתב עליה: "במקרה שלה ראינו לבטח, באופן שלא ניתן לטעות בו, מה כוחה של אמונה ללא חת כאשר היא באה בשילוב עם אופי נעלה יכולה להשיג, אילו כוחות היא משחררת ולאילו גבהים היא יכולים להתנשא". הוא סקר בספרו גם את
ח'אנום מספרת בספרה ששוקי אפנדי ורוט שמרו על קשר קרוב, והחליפו מכתבים רבים אשר הודיעו לו על תוכניותיה, צרכיה, הישגיה, בקשותיה להדרכה ותשובותיו שנתנו לה עידוד ותמיכה. ח'אנום סיפרה בספרה על היום בו הגיע המברק שבישר לשוקי אפנדי על מותה של רוט. לפיה, שוקי אפנדי עצמו היה חולה מאוד, אך למרות זאת ביקש להוציא מברק לאמריקה המודיע על מותה של רוט. הוא אמר שכל העולם הבהאי מחכה לשמוע מה יגיד על מותה. במברק הארוך הוא כתב, בין יתר הדברים: "מעריציה הרבים מספור של מרתה ברחבי העולם הבהאי מתאבלים עמי על סופם הארצי של חייה האמיצים".
רוט לא רק הרשימה את שוקי אפנדי ואשתו אשר היו קרובים אליה מאוד, אלא רבים רבים אשר פגשו אותה במהלך מסעותיה מסביב לעולם. למשל, הנסיכה אולגה של יוגוסלביה הביעה את צערה העמוק לאחר ששמעה על מותה של רוט: "הצטערתי לשמוע על מותה של גברת רוט הטובה, לא ידעתי על כך. תמיד נהנינו מביקוריה בעבר. היא הייתה כה אדיבה ועדינה, ופעילה אמיתית של שלום. אני בטוחה שהיא תחסר בעבודתה".
לרוט הייתה חשיבות רבה, בעיקר בשל היותה בהאית אקטיביסטית. בביקורה באוסטרליה בשנת 1924, יופימיה אלינור בייקר, הבהאית האוסטרלית הראשונה, כתבה עליה: "למרות היותה חלשה בגוף, היא תמיד ממשיכה הלאה לעשות את עבודתו של האדון [עבד אל-בהאא], צייתנותה המוחלטת לפקודתו, אמון מלא ואמונה בעזרתו והדרכתו הם שיעור לכולנו." (ספטמבר 1924).
הספר שכתבה
בנוסף למספר רב של מאמרים שכתבה במסגרת עבודתה כעיתונאית, בשנת 1921 רוט החליטה לכתוב ספר על האמונה הבהאית. כתשע שנים קודם לכן חלתה בסרטן השד, אך בעזרת מרשם מיוחד שהכין עבורה עבד אל-בהאא, המחלה נסוגה. אף על פי כן, בשנה זו המחלה חזרה והחלה להתפשט לאזורים אחרים, ולמרות כאביה הרבים היא המשיכה בעבודתה. בספרה "Tahirih the Pure", רוט כתבה על אודות קורותיה של פטימה ברע'אני, הידועה גם בשמה הבהאי "טאהרה" או "קרת אל-עין". היא פירטה את המציאות שחיה בה טאהרה באיראן של המאה ה-19. טאהרה הייתה משוררת בעלת השפעה אשר השתייכה לדת הבאבית ופעלה רבות לזכויות הנשים. חייה, כתביה והוצאתה להורג בשנת 1852 הפכו אותה לדמות מפתח בדת. רוט מתייחסת בספרה לטאהרה כאל מורה לחיים בזכות האומץ שהפגינה בדרכה לארגן קבוצת באבים באיראן שנשלטה על ידי חכמי הדת והקוראן, תוך התנגדות השלטונות, בעלה ומשפחתה. למרות מעצרים רבים ורדיפות, היא תיירה באיראן ועיראק על מנת להפיץ את המסר המהפכני שלה עד להוצאתה להורג.
נאיב בוקלה
נאיב ארמנדו בוקלה אורטס (בספרדית: Nayib Armando Bukele Ortez; במקור הערבי: נג'יב ארמנדו אבו קילה אורטס, נולד ב-24 ביולי 1981) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים סלוודורי, שמכהן כנשיא ה-46 רפובליקת סלוודור החל מ-1 ביוני 2019. בוקלה נבחר מטעם המפלגה השמרנית GANA (הברית הגדולה למען אחדות לאומית), והוא הנשיא הראשון מאז חוסה נפוליאון דוארטה (1984–1989), שלא נבחר מטעם אחת משתי המפלגות הגדולות – FMLN (החזית לשחרור לאומי פרבונדו מרטי) ו-ARENA (הברית הרפובליקנית הלאומית). הוא החליף בשלטון את הנשיא סלוודור סאנצ'ס סרן, לאחר הבחירות בשנת 2019, שבהן זכה ב-53% מהקולות.
בעבר כיהן בוקלה כראש העיר נואבו קוסקטלן (2012–2015), וכראש עיריית סן סלוודור (2015–2018), כשנבחר מטעם מפלגת FMLN.
ראשית חייו, השכלה ועסקים
בוקלה נולד ב-1981 בסן סלוודור. אביו היה ארמנדו בוקלה קטן (1946–2015), שהיה מהנדס, כימאי ואימאם ממוצא פלסטיני. האב נולד למשפחה נוצרית שמקורה בירושלים ובבית לחם, ולאחר שהתאסלם הפך לאחד ממנהיגי הקהילה המוסלמית במרכז אמריקה. אמו, אולגה אורטס, היא ממוצא ספרדי.
קריירה פוליטית
במשך 10 שנים היה בוקלה פעיל במפלגת השמאל יורשת הגרילה המהפכנית "החזית לשחרור לאומי פרבונדו מרטי". הוא נבחר מטעמה כראש העיר נואבו קוסקטלן, במרכז המדינה, ומאוחר יותר כראש עיר הבירה סן סלוודור. בהמשך, הוא הסתכסך עם מפלגתו, ובאוקטובר 2017 סולק ממנה.
בפברואר 2018 השתתף כראש עיר בוועידה הבינלאומית לראשי הערים בירושלים וביקר בכותל המערבי. בהזדמנות זאת סיפר שסבה של אשתו היה ממוצא יהודי ספרדי. בימי מערכת הבחירות השתייכותו הדתית הייתה שנויה במחלוקת והוא נראה בעבר מתפלל במסגד במקסיקו. בשנים האחרונות הדגיש שאינו משתייך לדת מסוימת, אולם סיפר על אמונתו באלהים ובישו. כראש העיר סן סלוודור מתח ביקורת על הממסד הישן של המדינה ופעל רבות לשיפור התשתיות ושיפוץ חלקים של בעיר.
בדומה למועמדים אחרים לתפקיד הנשיא הבטיח להיאבק בכנופיות העולם התחתון, הקרויות "מאראס", ובפשיעה האלימה ובסחר הסמים שהפכו לאורך השנים למכה קשה במדינה. הוא נבחר בפברואר 2019.
נשיא אל סלוודור
בתחילת הקדנציה המשיכה הירידה בכמות מקרי הרצח במדינה, אך היא נותרה אחת המדינות עם שיעור מקרי הרצח מהגבוהים בעולם לפי נתוני האו"ם. באפריל 2020, חל זינוק במספר הרציחות, והנשיא אישר למשטרה ולצבא להרוג חברי כנופיות. לשכת הנשיא פרסמה במקביל שורה של הנחיות לענישת חברי כנופיות במאסר והפיצה תמונות המעידות על יחס אכזרי שהם זכו לו מצד כוחות הביטחון.
בפברואר 2020, לאחר שהתמהמה בית המחוקקים בקבלת החלטה על הגדלת התקציב לצבא, שלח בוקלה חיילים ושוטרים לבית הקונגרס כדי ללחוץ על חבריו לפעול. ההחלטה חוללה משבר חוקתי.
לקראת הבחירות לפרלמנט בפברואר 2021 הקים בוקלה מפלגה חדשה בשם "רעיונות חדשים", (NI) בראשות בן דודו, חאבייר זבלה בוקלה. בבחירות, שבהן השתתפו 50.3% מהזכאים להצבעה, זכתה המפלגה ב-66.5% מהקולות והשיגה 56 מתוך 84 מושבי הפרלמנט. בעקבות ניצחון מרשים זה, השלטון נקט במספר החלטות שפורשו כנוטות לסמכותנות: פוטרו 5 שופטים מבית המשפט העליון והתובע הכללי, והמפוטרים הוחלפו על ידי אישים הנאמנים לנשיא; שופטים מעל גיל 60 אולצו לפרוש לגמלאות; פוזרה הוועדה נגד שחיתות, שהוקמה במדינה על ידי ארגון מדינות אמריקה; מספר שרים שכיהנו בממשלה הקודמת נעצרו; והחוקה תוקנה על מנת לאפשר לבוקלה לכהן יותר קדנציות רצופות.
הביטקוין כהילך חוקי
במהלך תחילת 2021, קידם את הגדרת ביטקוין כמטבע רשמי במדינה, ובחודש יוני של אותה השנה הפך המטבע להילך חוקי באל סלוודור.
מאבק בארגוני הפשע. מצב חירום מתמשך
אחרי שבשנים הראשונות הסתמנה ירידה מסוימת במספר הרציחות במדינה שהגיעה לשיאים עולמיים, בסוף החודש מרץ 2022 בתוך שלושה ימים נרצחו באל סלוודור 87 בני אדם. ב-27 במרץ לבקשת הנשיא אישרה האספה המחוקקת של אל סלוודור, עם 67 קולות בעד, את הכרזת מצב החירום במדינה. מצב החירום הוארך בחודשים אפריל ומאי.
סגנונו, התקשורת והפופולריות בקרב העם
בשנת 2019 ניהל בוקלה מערכת בחירות "פוסט-אידאולוגית", תוך כדי הוקעת שחיתותן של שתי המפלגות המסורתיות והפגנת דימוי צעיר ונונקונפורמיסטי. בוקלה הסתמך בעיקר על הרשתות החברתיות לתקשורת בלתי-אמצעית עם הבוחרים.
בעיתון הספרדי אל פאיס נכתב שבוקלה "יצר לעצמו תדמית של נשיא בן המאה ה-21, קרוב לעם בעיני תומכיו, אך פרובוקטור היודע להסית לשנאה, לדעת יריביו". נאיב בוקלה הצטייר כ"דמות מפלגת שערך מהפך בפוליטיקה הסלוודורית בפחות משנתיים. והוא נהנה משיעור פופולריות יחיד במינו בתולדות המדינה".
מדיניות החוץ
בתחילת כהונתו ניתק בוקלה את היחסים הדיפלומטיים עם ונצואלה, גירש את הדיפלומטים הוונצואלים והכיר בראש האופוזיציה במדינה זו, חואן גואידו כנשיא. החלטתו זכתה לברכת שגרירות ארצות הברית.
בשנת 2021 התערערו היחסים עם ארצות הברית, בין השאר, בעקבות התקרבות מסחרית בין סלוודור לסין, שסיפקה למדינה חיסונים נגד קורונה וסיוע כלכלי. ובקורת אמריקאית חריפה על פקידים מושחתים מקרב מקרובי הנשיא בוקלה, לרבות ראש הקבינט שלו, שר ביטחון הפנים לשעבר ויושב ראש מפלגת GANA.
חיים אישיים
בשנת 2014 בוקלה התחתן עם גבריאלה רודריגס. בוקלה ציין שמשפחתה של זוגתו אמנם נוצרייה, אך בעלת שורשים יהודים ספרדים רחוקים. לזוג נולדה בת.
אחד מאחיו, אמרסון בוקלה, הוא אימאם של קהילה מוסלמית.
The Vertigo of Bliss
רשימת שירים
השירים "The Ideal Height", "Questions and Answers", "Toys, Toys, Toys, Choke, Toys, Toys, Toys"ו "Eradicate the Doubt" יצאו כסינגלים.
שגיא 2000
שגיא 2000 הוא אזור תעשייה הממוקם בעמק יזרעאל, וסמוך לעיר מגדל העמק. מנהל האזור הוא שלמה קציר ויושב ראש הדירקטוריון הוא אייל בצר, ראש מועצה אזורית עמק יזרעאל. באזור התעשייה ממוקמים כ-15 מפעלים הכוללים ייצור מזון, אופטיקה, לוגיסטיקה וטקסטיל המעסיקים כ-800 איש. שגיא 2000 מוגדר כאזור עדיפות לאומית א.
באייר לברקוזן
באייר 04 לברקוזן (בגרמנית: Bayer 04 Leverkusen) הוא מועדון ספורט גרמני הידוע בעיקר בשל קבוצת הכדורגל שלו. המועדון ממוקם בעיר לברקוזן שבמדינת נורדריין-וסטפאליה; העיר גובלת בקלן מדרום. המועדון ממומן על ידי חברת באייר, אחת מחברות התרופות הגדולות בעולם, שמשרדיה הראשיים נמצאים בעיר.
באייר לברקוזן נודעה בעיקר בתור היותה מחמיצת תארים סדרתית. אף על פי שהקבוצה נחשבת לאחת החשובות בגרמניה מבחינת המסורת ההיסטורית וכמות הקהל, הקבוצה לא הצליחה לזכות מעולם באליפות גרמניה. יתרה מכך, בעונות רבות נראה היה שלברקוזן צועדת בבטחה אל תואר האליפות, אך הקבוצה הצליחה לאבד את האליפות במחזורים האחרונים. באייר לברקוזן היא הקבוצה היחידה שהגיעה לגמר ליגת האלופות מבלי לזכות אפילו פעם אחת באליפות בארצה.
היסטוריה
הישגה המשמעותי הראשון של לברקוזן הגיע עם ניצחונה על קבוצת אספניול בפנדלים בגמר גביע אופ"א בשנת 1988 תחת שרביטו של אריך ריבק ובכיכובו של הקשר הדרום קוריאני צ'ה בום קון. בשנת 1993 הצליחה לזכות בגביע הגרמני לאחר ניצחון בגמר על קבוצת החובבים של הרטה ברלין. כוכבה הגדול של הקבוצה בשנות התשעים היה אולף קירסטן. בסוף שנות התשעים הצליחה הקבוצה לשהות באופן קבוע בצמרת. בעונת 1999–2000 נראה היה שהקבוצה צועדת לתואר אליפות היסטורית. הקבוצה הובילה את טבלת הבונדסליגה במשך רוב העונה כאשר מככבים בה אולף קירסטן, ינס נובוטני, מיכאל באלאק, שטפן ביינליך והברזילאי אמרסון, אך במחזור האחרון כשלה הקבוצה מול אונטרהאכינג הקטנה. אף על פי שבאייר לברקוזן נזקקה לתיקו היא הפסידה 2:0 לאחר הרחקתו של כוכבה הגדול מיכאל באלאק לאחר עונה זו עזבו ביינליך ואמרסון, וקירסטן הוותיק פרש. מאמנה המוחצן של הקבוצה כריסטוף דאום הסתבך בפרשיות שונות והקבוצה נאלצה לבנות עצמה מחדש. לאחר מינויו של המאמן קלאוס טופמולר הצליחה הקבוצה להגיע להישגה הגדול ביותר אי פעם, גמר ליגת האלופות בעונת 2001/2002. הקבוצה הצליחה לגבור על מנצ'סטר יונייטד בחצי הגמר לאחר צמד משחקים שהסתיימו בתוצאות 0:0 ו-2:2 באולד טראפורד. בגמר בגלאזגו התמודדה באייר לברקוזן מול ריאל מדריד. התוצאה הייתה 1-1 אך שער של זינאדין זידאן הביא לניצחון 2:1 של ריאל מדריד. גם בעונה זו הובילה לברקוזן במהלך מרבית העונה את טבלת הבונדסליגה אך כשלה בישורת האחרונה של העונה והפסידה את האליפות לבורוסיה דורטמונד. בעונה זו הקבוצה הגיעה לגמר הגביע הגרמני והפסידה גם שם לקבוצת שאלקה 04. שחקניה הבולטים בעונה זו היו שחקני נבחרת גרמניה מיכאל באלאק, ברנד שניידר אוליבר נויביל וכן הברזילאי זה רוברטו. בסיום אותה עונה, עזבו את הקבוצה שחקניה הבכירים מיכאל באלאק, וזה רוברטו, שניהם עברו ליריבתה הגדולה של לברקוזן, באיירן מינכן.
בעונת 2008/2009 הקבוצה הגיעה לגמר הגביע הגרמני והפסידה לקבוצת ורדר ברמן. בעונת 2009/2010 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה. בעונת 2010/2011 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה, ובליגה האירופית הודחה בשלב רבע הגמר על ידי ויאריאל. בעונת 2011/2012 סיימה הקבוצה במקום החמישי בליגה, ובליגת האלופות הודחה בשלב שמינית הגמר על ידי ברצלונה. בעונת 2012/2013 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה, ובליגה האירופית הודחה בשלב 32 האחרונות על ידי בנפיקה ליסבון. בעונת 2013/2014 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה, ובליגת האלופות הודחה בשלב שמינית הגמר על ידי אתלטיקו מדריד. בעונת 2014/2015 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה ועברה ישירות לפלייאוף ליגת האלופות. שם היא פגשה את לאציו במשחק הראשון באיטליה באייר לברקוזן הפסידה 1:0 בחוץ אולם במשחק הבית גברה על לאציו 3:0 ועברה לשלב הבתים של ליגת האלופות. בשלב הבתים הקבוצה איננה הצליחה להעפיל לשלב שמינית הגמר וסיימה במקום השלישי ועברה לשלב 32 האחרונות בליגה האירופית והעפילה לשמינית גמר הליגה האירופית שם הודחה ע"י ויאריאל. בבונדסליגה הצליחה הקבוצה להעפיל לליגת האלופות שנה שלישית ברציפות לאחר שסיימה במקום השלישי. בעונת 2016/17 הייתה לא מוצלחת מקודמותיה כאשר הקבוצה סיימה במקום ה-12 בלבד ולא הצליחה להעפיל למפעלים האירופיים. בעונת 2017/18 סיימה הקבוצה במקום החמישי והעפילה לליגה האירופית. בליגה האירופית סיימה הקבוצה במקום הראשון בבית א' אך לא הצליחה לעבור לשלב שמינית הגמר והודחה ע"י קרסנודאר, בבונדסליגה סיימה במקום הרביעי והעפילה לליגת האלופות.השחקן הבולט בקבוצה היה הקשר קאי האברץ. בעונה שלאחר מכן סיימה במקום השלישי בליגת האלופות ועברה לליגה האירופית ושם העפילה עד לרבע הגמר שם הודחה ע"י אינטר מילאנו. בבונדסליגה סיימה הקבוצה במקום החמישי והעפילה לליגה האירופית. בעונת 2020/2021 סיימה במקום הראשון בבית ג' באירופית אך הודחה בשלב שמינית הגמר ע"י יאנג בויז ברן. בבונדסליגה סיימה הקבוצה במקום השישי.
בחודש אוקטובר 2022 מונה שחקן העבר צ'אבי אלונסו לתפקיד המאמן. תחת הספרדי השיגה הקבוצה את המקום השישי בבונדסליגה בעונת 2022/2023 והגיעה גם עד לשלב חצי הגמר הליגה האירופית שם הודחה על ידי רומא.
סגל השחקנים
נכון ל-27 בספטמבר 2022
(קפטן רביעי)
(בהשאלה מצ'לסי)
רובנות
רֻבָּנוּת היא פילוסופיה או אידאולוגיה פוליטית לפיה רוב המבוסס על דת, שפה, מעמד חברתי, מוצא אתני או קטגוריה אחרת של האוכלוסייה, זכאי לרמה מסוימת של דומיננטיות בחברה, ויש לו את הזכות לקבל החלטות להשפיע על כלל החברה. תפיסה מסורתית זו סופגת ביקורת גוברת והולכת, ודמוקרטיות ליברליות חוקקו הגבלות על מה שהרוב הפרלמנטרי יכול לבצע וזאת על מנת להגן על זכויות היסוד של כלל האזרחים.
מאפיינים וסוגים
אין לבלבל מונח זה עם המושג של שיטת בחירות בה הרוב זוכה, שהיא שיטת בחירות פשוטה הנותנת לרוב את מירב המושבים למפלגה עם ריבוי הקולות. פרלמנט שנבחר בשיטה זו עשוי להיקרא פרלמנט רובני (כגון הפרלמנט של בריטניה או פרלמנט ההודי).
תחת מבנה פוליטי דמוקרטי, הרוב לא יוציא מיעוט כלשהו מהשתתפות עתידית בתהליך הדמוקרטי (דרך שלילת זכות הצבעה וכדומה). רובנות מכונה לעיתים על ידי מתנגדיה כ"אוכלוקרטיה" או "עריצות הרוב". הרוב מכונה לעיתים קרובות שלטון רוב, אשר עשוי להתייחס למעמד רוב השולט על מעמד מיעוט, בעוד שאינו מתייחס לתהליך ההחלטה הנקרא שלטון רוב. זוהי אמונה שקהילת הרוב צריכה להיות מסוגלת לשלוט במדינה בכל דרך שהיא רוצה.
פילוסופיה זו מתבטא כממשל במספר צורות. הצורה הקלאסית כוללת בית מחוקקים חד־ביתית ושלטון ריכוזית, אם כי רובנות יכולה לבוא לידי ביטוי גם כפדרציה ממורכזת.
היסטוריה ומורשת
ישנם מקרים מעטים יחסית של שלטון רוב בקנה מידה גדול בהיסטוריה המתועדת, הבולטים בהם היא המערכת הרובנית של הדמוקרטיה האתונאית ושאר ערי־מדינות יווניות עתיקות. עם זאת, יש הטוענים שאף אחת מאותן ערים יווניות לא הייתה באמת שלטון רוב, במיוחד בשל הדרתן מתהליכי קבלת החלטות של נשים, מי שאינם היו בעלי אדמות, וכן עבדים. רוב הפילוסופים העתיקים המפורסמים התנגדו נחרצות לעיקרון זה, משום שהחלטות המבוססות על רצון ההמונים חסרי השכלה וחסרי הידע אינן בהכרח חכמות או צודקות. אפלטון הוא דוגמה לכך עם החיבור המדינה (ומשל ספינת השוטים בפרט), המתאר מודל חברתי המבוסס על מבנה מעמדי משולש לא רובני – שילוב בין מונרכיה, אריסטוקרטיה ודמוקרטיה.
האנתרופולוג האנרכיסט דייוויד גרייבר מציע סיבה מדוע ממשלת הרוב הדמוקרטית היא כה נדירה ברשומה ההיסטורית: "דמוקרטיה של הרוב, אפשר לומר, יכולה להיווצר רק כאשר שני גורמים חופפים: 1. תחושה שלאנשים צריכה להיות אמירה שווה בקבלת החלטות קבוצתיות, ו-2. מנגנון כפיה המסוגל לאכוף את ההחלטות הללו". גרייבר טוען ששני הגורמים הללו כמעט ולא נפגשים: "במקום שבו קיימות חברות שוויוניות, זה גם נחשב בדרך כלל לא נכון להטיל כפייה שיטתית. היכן שאכן קיים מנגנון של כפייה, אפילו לא עלה בדעתם של המפעילים אותו שהם אוכפים כל סוג של רצון עממי."
רובנות (כתיאוריה), בדומה לדמוקרטיה, שימשה לעיתים קרובות כעילה על ידי מיעוטים גדולים או תוקפניים כדי לדכא פוליטית מיעוטים קטנים יותר (או לא פעילים מבחינה אזרחית), או אפילו לפעמים רוב לא פעיל (דוגמת התייחסותו של ריצ'רד ניקסון ל "הרוב הדומם" שלטענתו תמך במדיניותו). אג'נדה זו נתקלת בתדירות הגבוהה ביותר בתחום הדת: בכל מדינות המערב, למשל, חג המולד – ובמדינות מסוימות, תאריכים חשובים אחרים גם בשנה הנוצרית – מוכרים כחגים חוקיים; בתוספת עדה מסוימת עשויה להיות מוגדרת כדת ממלכתית ולקבל גב כספי מהממשלה (דוגמאות כוללות את הכנסייה של אנגליה באנגליה והכנסייה הלותרנית במדינות סקנדינביה). כמעט לכל המדינות יש גם שפה רשמית אחת או יותר (לדוגמה גרמנית באוסטריה), לעיתים קרובות בהדרה של קבוצת מיעוט או קבוצות מיעוט במדינה זו שאינם דוברים את השפה או השפות המיועדות לכך. ברוב המקרים, החלטות אלו לא התקבלו באמצעות משאל עם רוב, וגם במקרה הנדיר שבו נעשה שימוש במשאל עם, רוב חדש אינו רשאי להיווצר בכל עת ולבטלו.
נימוקים בעד ונגד רובנות
אחת הביקורות על אידאולוגיה זו היא שסביר להניח שמערכות ללא דרישות רוב מיוחס, אלא רוב רגיל, אינן יציבות. בין שאר הביקורות על רובנות, רוב ההחלטות מתרחשות למעשה לא על ידי שלטון רוב, אלא על ידי ריבוי, אלא אם שיטת ההצבעה מגבילה באופן מלאכותי מועמדים או אפשרויות לשניים בלבד. בתורו, בשל משפט גיברד והפרדוקס של משפט ארו, לא ניתן לקיים מערכת הצבעה עם יותר משתי אפשרויות השומרת על עמידה הן בקריטריונים מסוימים של "הוגנות" והן בקריטריונים רציונליים של קבלת החלטות.
בנוסף, אם הרובנות לא תיפגע, זכויותיהן של קבוצות מיעוט עלולות להיות מאוימות. כמה דמוקרטיות ניסו לפתור זאת על ידי דרישת תמיכת רוב מיוחס על מנת לחוקק שינויים בזכויות הבסיסיות. לדוגמה, בארצות הברית, הזכויות לחופש הביטוי וחופש הדת כתובות בחוקה, כלומר יידרש יותר מרוב רגיל של חברי הקונגרס כדי לבטל את הזכויות. דמוקרטיות אחרות ביקשו להתמודד עם איומים על זכויות המיעוט על ידי אימוץ מערכות הצבעה פרופורציונליות המבטיחות לפחות כמה מושבים בבתי המחוקקים הלאומיים שלהן לסיעות פוליטיות של מיעוטים. דוגמאות כוללות את ניו זילנד, שבה נעשה שימוש בהצבעה פרופורציונלית של חברים מעורבים, ואוסטרליה, שבה נעשה שימוש במערכת שיטת הקול הנייד. דוגמה נוספת לכך היא בית המחוקקים האיראני, המג'לס, שבו חמישה מושבים (מתוך 290) שמורים למיעוטים הנוצרי, היהודי והזורואסטרי. אם שיטות אלו הצליחו להגן על אינטרסים של המיעוט, או שמא הלכו רחוק מדי, נותר עניין לוויכוח.
תומכי רובנות טוענים שקבלת החלטות הרוב היא דמוקרטית במהותה ושכל הגבלה על קבלת החלטות הרוב היא לא דמוקרטית במהותה. אם הדמוקרטיה מוגבלת על ידי חוקה שלא ניתנת לשינוי בהכרעת רוב רגיל, אזי לרוב בעבר ניתן משקל רב יותר מהרוב של ההווה. אם הרוב מוגבל על ידי קבוצה קטנה כלשהי, כמו אריסטוקרטים, שופטים, כוהנים, חיילים או פילוסופים, אז החברה הופכת לאוליגרכיה. ההגבלה היחידה המקובלת בשיטה מרבית היא שלרוב נוכחי אין זכות למנוע מרוב אחר להיווצר בעתיד; זה יכול לקרות, למשל, אם מיעוט ישכנע מספיק חברים מהרוב לשנות על מנת לשנות את עמדתם. בפרט, הרוב אינו יכול להוציא מיעוט מהשתתפות עתידית בתהליך הדמוקרטי. עיקרון לא אוסר על קבלת החלטה על ידי נציגים כל עוד החלטה זו מתקבלת באמצעות שלטון הרוב, שכן ניתן לשנות אותה בכל עת על ידי רוב אחר שיתפתח בעתיד.
אופל וקטרה A
אופל וקטרה A (בגרמנית: Opel Vectra A, קרוי גם: שברולט וקטרה, ווקסהול קוואליר, ווקסהול וקטרה) היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, שיוצרה בין השנים 1988 – 1995 בגרמניה.
תיק (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
כל הקצר קודם
"כל הקצר קודם" הוא כינוי לעיקרון לשוני, שעל פיו נסדרות רשימות מלאי או סדרות מנייה של חפצים, כלים או מושגים. עיקרון לשוני זה, הוא, בה בעת, גם עיקרון ספרותי-אמנותי, ומופעל, למשל, בספרות המשנה והתלמוד בסוגיות העוסקות במנייה כלשהי. לפי עיקרון זה, נזכרים קודם הפריטים בעלי מספר ההברות המועט ביותר, ולאחריהם הפריטים מרובי ההברות, וכך נוצר סדר הקל לזכירה. עיקרון זה התפתח בתקופה בה היה מקובל הלימוד בעל פה, ומצטרף לעקרונות לוגיים לשוניים מנמוטכניים אחרים, המקלים על הזכירה.
בדיעבד מצאו חוקרים בעיקרון זה גם ערכים לשוניים אמנותיים, המבוססים על המוזיקליות של הצטברות ההברות. ידועים שירי ילדים בכל הלשונות, שבהם המשחק הוא הוספת הברות לשם או למילה. לדוגמה: "בר, שדה וגורן". הברה אחת, שתי הברות ולאחר מכן שלוש הברות. דוגמה נוספת: האליטרציה התנכ"ית הידועה "גד גדוד יגודנו". הברה אחת - גד; שתי הברות - גדוד; וארבע הברות - יגודנו. לאליטרציה זו יש גם מצלול מוזיקלי מושך וקל לזכירה.
"כל הקצר קודם" מצוי לא רק בעברית אלא גם בלשונות אחרות.
מארי קיי אדמס
מארי קיי אדמס (באנגלית: Mary Kay Adams; נולדה ב-12 בספטמבר 1962) היא שחקנית אמריקאית, שידועה בזכות תפקידה כעוזרת השגריר הנארני נאטות' בעונה השנייה של סדרת המדע בדיוני "בבילון 5". בנוסף, היא השתתפה באופרת הסבון "האור המנחה" בתפקיד אינדיה פון הלקיין, עם הופעות אורח באופרות סבון נוספות כמו "כשהעולם מסתובב", "לחיות את החיים" ו"כל ילדיי". היא השתתפה בשני פרקים בסדרת המדע בדיוני "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" בתפקיד גרילקה הקלינגונית (בפרקים The House of Quark ו-Looking for par'Mach in All the Wrong Places). סדרות נוספות בהן השתתפה כוללות את "כולם אוהבים את ריימונד", "משמרת שלישית ו"חוק וסדר".
תפקידיה הקולנועיים כוללים הופעות ללא קרדיט בסרטים "החבובות כובשות את מנהטן" (1984) ו"רק אתמול נולדה" (1993) וכן בסרט "לא ראיתי לא שמעתי" (1989) בתפקיד ד"ר בנט.
התאחדות בולאי ישראל
התאחדות בולאי ישראל היא עמותה, ששמה לה למטרה לטפח ולקדם את הבולאות בישראל.
"איגוד הפדרציות הפילטליות בארץ ישראל", שצורף בהמשך לאיגוד הבינלאומי לבולאות, הוקם בתל אביב ב-11 באפריל 1945. זאת בעקבות תערוכת הבולים ארצית "פילא 1945" שאורגנה על ידי בולאי תל אביב. באותו זמן אורגנה תחרות לייצוב בולים חדשים שבסופו של דבר לא הונפקו.
להתאחדות בולאי ישראל שיתוף פעולה הדוק עם השירות הבולאי, והיא זוכה לתמיכת חברת דואר ישראל.
פעילות במישור המקומי
במישור המקומי, התאחדות בולאי ישראל משתתפת בתהליכי תכנון ועיצוב הבולים החדשים של ישראל, לוקחת חלק בהנפקת בולים מיוחדים, מפיקה מגזין בולאי רבעוני בשם "שׂבֶל", מקיימת חוגי נוער בבתי הספר ומתחזקת ספרייה בולאית. ההתאחדות תומכת ומסייעת לאגודות בולאיות מקומיות ומקצועיות, מעבירה הרצאות נושא, מקיימת יריד בולים חודשי וכנס שנתי.
המישור הבינלאומי
במישור הבינלאומי, התאחדות בולאי ישראל מארגנת תערוכות בולים עולמיות ובינלאומיות, מעודדת את השתתפותם של בולאים ישראלים בתערוכות בחוץ לארץ ומייצגת את ישראל בוועדות מקצועיות בינלאומיות.
פבלו קזאלס
פאו קזאלס אי דפיליו (קטלאנית: Pau Casals i Defilló; מוכר גם בשם הספרדי פבלו קזאלס; 29 בדצמבר 1876 – 22 באוקטובר 1973) היה צ'לן, מנצח ומלחין קטלאני.
ביוגרפיה
קזאלס נולד בעיירה ונדרל. הוא למד מוזיקה ונגינה בצ'לו בברצלונה ובמדריד, ועוד לפני שמלאו לו עשרים התמנה לפרופסור לצ'לו בקונסרבטוריון של ברצלונה, שם ניגן גם מוזיקה קאמרית וייסד רביעיית כלי קשת. בשנת 1895 הוזמן כצ'לן ראשון לאופרה של פריז.
בשנת 1898 הופיע לראשונה כסולן בפריז ובלונדון, ובשנת 1901 הוא הופיע לראשונה בארצות הברית. בשנת 1905 הוא הרכיב, יחד עם הפסנתרן אלפרד קורטו והכנר ז'אק טיבו, את שלישיית קורטו שזכתה לשם עולמי.
בשנת 1909 ביצע לראשונה בקונצרט פומבי סוויטה לצ'לו ללא ליווי מאת באך, ופתח בכך תקופה חדשה ברפרטואר הקונצרטי של הצ'לו, ובשנת 1919 ייסד תזמורת בברצלונה במטרה לקרב את שכבות הפועלים בקטלוניה אל המוזיקה.
קזאלס היה תומך נלהב ברפובליקה הספרדית, ואחרי תבוסתה במלחמת האזרחים יצא לגלות מספרד, ולא חזר אליה עד יום מותו. הוא קבע את ביתו בעיירה פראד שבצד הצרפתי של הפירנאים, ופעל רבות על מנת לסייע לפליטים שנמלטו מספרד אחרי מלחמת האזרחים. הוא גם נשא בעולם את קולה של קטלוניה ותרבותה שדוכאו תחת שלטון פרנקו. ברבות מהופעותיו ניגן את שירת הציפורים - שיר עממי קטלאני שקזאלס פרסם בעולם בעיבוד לצ'לו, והפך לסמל לסבל העם הקטלאני.
קזאלס סירב להופיע בארצות שהכירו בשלטונו של פרנקו בספרד, בהן ארצות הברית. אולם ב-1961 לאחר התלבטויות, נעתר להזמנתו של הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי להופיע בבית הלבן.
הקונצרט האחרון שלו התקיים בישראל, באוגוסט 1973, כחודשיים לפני מותו, והוא ניצח בו על תזמורת הנוער של פסטיבל ישראל. קזאלס מת בשנת 1973 בעיר סן חואן בפוארטו ריקו. ב-1979 אחרי החזרת הדמוקרטיה לספרד הוחזר ארונו לקטלוניה ונטמן בעיירת הולדתו.
הוס
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אם סי סרץ'
מייקל ברין (באנגלית: Michael Berrin; נולד ב-6 במאי 1967) הידוע גם בשם הבמה אם סי סרץ' (באנגלית: MC Serch), הוא ראפר ומנהל מוזיקלי אמריקאי יהודי. הוא מוכר כחבר בהרכב ת'רד בס, שהייתה פעילה בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90. סרץ' עבד גם כאמן סולו וכמפיק עבור אמנים אחרים. בשנת 1994, סרץ' היה המפיק הבכיר של אלבום הבכורה של נאז, Illmatic, אשר "נחשב באופן נרחב כאלבום ההיפ הופ הטוב ביותר אי פעם" על פי מגזין בילבורד.
תחילת חייו
סרץ' גדל בפאר רוקאווי, קווינס, ניו יורק. הוא למד בבית ספר תיכון "פאר רוקאווי" וסיים את לימודיו בתיכון למוזיקה ואמנות. הוא ממוצא יהודי.
קריירה
לאחר הקלטת שלושה אלבומים עם ההרכב ת'רד בס, סרץ' השיק קריירת סולו, כאשר הוציא לאור ב-1992 את האלבום "Return of the Product" תחת חברת התקליטים דאף ג'אם. האלבום כלל שני סינגלים: "Here It Comes" (שנכנס למקום הראשון במצעד שירי הראפ) ו-"Back to the Grill". ב-1994 סרץ' היה המפיק של האלבום Illmatic של נאז.
הוא גם עזר לטפח את הקריירה של הראפר או.סי. לאחר ששמע אותו בשיר "Fudge Pudge" של אורגניזד קונפיוז'ן, ועזר לו להשיג חוזה עם חברת התקליטים ויילד פיטץ' רקורדס.
מאז שפרש מלהופיע, ניהל סרץ' חברת קידום מכירות בשם "Serchlite Music". בשנת 2000 הוא הופיע באלבום "Bamboozled" של ספייק לי כחבר בלהקת ההיפ-הופ הפיקטיבית Mau Maus (שכלל גם את אמני היפ-הופ אחרים כמו מוס דף, צ'ארלי בולטימור וקאניבוס). דמותו הייתה מהפכן לבן שהיה אמור להיות "1/16 שחור".
משנת 2003, הוא אירח את תוכנית הרדיו "Serch In The AM" בתחנת הרדיו העירונית של דטרויט FM 98 WJLB; הוא היה התקליטן היהודי הראשון בתחנה ההיא. סרץ' הודח מ-WJLB במרץ 2006, על פי הדיווחים עקב מחלוקת על מסיבת סוף שבוע של סופרבול במועדון Motor City Live.
סרץ' גם אירח את סדרת הריאליטי "The (White) Rapper Show" בערוץ VH1 שהסתיימה במרץ 2007. בתוכנית הוא היה ידוע במשפט שלו "Woop-WOOP!". ב-2008 יצאה לאור סדרת הספין אוף, "Ego Trip's Miss Rap Supreme".
מאז חזר סרץ' לרדיו בדטרויט בתחנה העירונית Hot 102.7. סרץ' הופיע בחלק מהקליפים של רוקה רוקה עלי.
בשנת 2018 סרץ' התראיין עם די ג'יי ולאד בו טען שאם סי האמר הוציא חוזה של 50,000 דולר על חייו, בעקבות אי הבנה בנוגע למילים שכתב בשיר.
במאי 2021 סרץ' הצטרף ל-VidSig, פלטפורמת וידאו גלובלית בשידור חי, כיועץ קריאייטיב ראשי (CCO).
סרץ' היה בכיר בחברה HitPiece, סטארט-אפ שיצר NFT של שירים שנסגר בפברואר 2022 תחת איום לפעולות משפטיות על ידי התאחדות תעשיית ההקלטות של אמריקה, אשר תייג אותה כ"מבצע הונאה" ולאחר ביקורת ציבורית של אמנים גדולים כולל וולפגנג ואן חאל.
Infinity Land
רשימת שירים
השירים "Glitter and Trauma", "My Recovery Injection", "Only One Word Comes to Mind"ו "There's No Such Thing As A Jaggy Snake" יצאו כסינגלים.
סנטה במשרה חלקית – ההרפתקה ממשיכה
סנטה במשרה חלקית – ההרפתקה ממשיכה (באנגלית: The Santa Clauses) היא סדרת קומדיית חג המולד אמריקאית שנוצרה עבור שירות "דיסני+" ומהווה המשך לעלילות סדרת סרטי "סנטה במשרה חלקית"; ומככבים בה טים אלן, אליזבת מיטשל, אריק לויד ודייוויד קרומהולץ, ששבים לגלם את דמויותיהם מסרטים קודמים בזיכיון.
המיני-סדרה עלתה לשירות "דיסני+" ב-16 בנובמבר 2022. בינואר 2023 היא חודשה לעונה שנייה.
תקציר העלילה
כשסקוט קלווין נמצא על סף יום הולדתו ה-65, הוא מבין שלא יוכל להיות סנטה לנצח – עקב איבוד אמונת האנשים בחג המולד, הוא מתחיל לאבד את יכולותיו ומתקשה לעמוד בדרישות תפקידו, וחשוב מכך, להיות נוכח עבור משפחתו ושני בניו, אחד שגדל בלייקסייד, אילינוי ואחד שגדל בקוטב הצפוני. לאחר שהוא מגלה סעיף המאפשר לו להעביר את חובותיו כסנטה הלאה, סקוט יוצא למסע למצוא יורש מתאים.
פיתוח
בינואר 2022, נמסר לראשונה על פיתוחה של מיני-סדרה שתשמש כהמשך לסרטי "סנטה במשרה חלקית", ושעל הפקתה בפועל יהיה אמון טים אלן. עוד נמסר כי המיני-סדרה תופק בלעדית עבור שירות "דיסני+".
ליהוק
לצד ההכרזה על פיתוח המיני-סדרה, נמסר כי אלן ואליזבת מיטשל ישובו לגלם את דמויותיהם כסקוט קלווין / סנטה קלאוס ו. בנוסף, נמסר על ליהוקו של קאל פן לצוות השחקנים הראשי. באפריל 2022, נמסר על ליהוקה של אליזבת אלן-דיק, שזהו לה הופעת בכורתה כשחקנית, לגילום בתם של סקוט וקרול; ועל ליהוקם של אוסטין קיין, רפאלי רד, דווין ברייט ומטילדה לולר לצוות השחקנים הראשי. בשלהי יולי 2022, אושר שובו של דייוויד קרומהולץ לגילום דמותו של ברנרד, וחודש שלאחר מכן, נמסר על ליהוקה של לורה סן ג'אקומו לגילום דמותה של מכשפת חג המולד האיטלקית. בספטמבר 2022, אור שובו של אריק לויד לגילום דמותו של צ'ארלי, בנו הבכור של סקוט מנישואיו הראשונים.
צילומים
צילומי המיני-סדרה החלו במרץ 2022 בלוס אנג'לס, והסתיימו ביוני 2022.
הפצה
המיני-סדרה עלתה לשירות "דיסני+" ב-16 בנובמבר 2022.
חוק איסור פעילות מסחרית במוסדות חינוך
חוק איסור פעילות מסחרית במוסדות חינוך, התשס"ח–2007, התקבל בכנסת ב-25 בדצמבר 2007, בעקבות הצעתו של חבר הכנסת זבולון אורלב. לפי חוק זה, חל איסור על מנהל מוסד חינוכי לאפשר פעולות מסוימות בשטחי המוסד כמו הצגת פרסומות, חלוקת מוצרי צריכה, מוצרי מזון, דוגמיות של מוצרים או כל חומר שיווקי אחר.
פעילות מסחרית במוסדות חינוך אפשרית, רק כאשר ניתן היתר מיוחד מוועדה במשרד החינוך המטפלת בנושא. אם מנהל מוסד חינוכי יאפשר פעילות זו, הוא צפוי להערה משמעתית.
רקע לחוק
מדי שנה פועלים במוסדות החינוך אלפי גורמים חיצוניים המפעילים תוכניות מסוימות. מסקרים שהוגשו למשרד החינוך, עלה כי 36.5% מהגורמים החיצוניים הם גורמים מסחריים, שהמשרד לא קיבל בקשות לאישור פעילותם עליהם. כאשר משרד החינוך מאפשר לגורמים עסקיים להפעיל תוכניות במוסדות חינוך, בלי שבחן את התוכן שלהן באופן מעמיק, ואישר או אסר על קיומן, הוא מותיר בידי אחרים את שיקול הדעת השמור למוסד החינוכי, לרבות בעניין תוכני השיעורים ודרכי העברת המסרים לתלמידים. בהעברת הסמכות הזאת מאפשר המשרד לאותם גורמים לקבוע את התכנים ולהחדיר מסרים שיווקיים לבתי הספר.
בעקבות כך, בשנת 2000 לראשונה כלל חוזר המנכ“ל של משרד החינוך סעיף המתנה פרסום מסחרי בבית הספר באישור ועדה מיוחדת שהוקמה לצורך כך - ״הוועדה לאישור שילוב פעילות מסחרית בבתי ספר״. ועדה זו מורכבת מנציגים של משרד החינוך, משרד התמ"ת, הרשויות המקומיות, מנהלי בתי ספר ונציגות הורים, ותפקידה הוא להעניק אישורים לגופים מסחריים המעוניינים להיכנס לבתי הספר, אך היא אינה מחליטה לאילו בתי ספר ייכנסו התוכניות. זכות הבחירה ניתנת למנהלי בתי הספר.
כמו כן, מבחינת משרד החינוך, החשש העיקרי הוא מפרסומת מסחרית גלויה, ולכך נועדה הסדרת החוק אותו מפעיל המשרד.
פעולות אסורות
על פי החוק, מנהל מוסד חינוך לא יאפשר ביצוע של פעולות אלה מטעם עוסק או מפרסם בשטח מוסד החינוך:
מימוש החוק
החוק אינו אוסר תרומות כספיות של עסקים שאינן מלוות בפרסומת גלויה, או הפעלת תוכניות לימוד על ידי עסקים, בתנאי שקיבלו אישור לכך מהוועדה לשילוב הפרסומת המסחרית במוסדות חינוך.
הוועדה לאישור השילוב של פרסומת מסחרית במוסדות החינוך מונתה על ידי מנכ"ל המשרד, והיא פועלת על-פי הנחיות החשב הכללי באוצר ועל-פי קריטריונים המקובלים על הוועדה הבין-משרדית לאישור פרסומת מסחרית. תפקיד הוועדה הוא לבחון, לשקול, להתיר או לאסור שילוב פרסומת מסחרית, התקשרות, קבלה, ומתן של חסות בחומר לימודי וחינוכי.
הוועדה גם בוחנת אירועים ופעילויות על כל סוגיהם במוסד החינוכי או בפעילות מטעמו, על פי שיקולים חינוכיים וחברתיים ערכיים ושוויוניים. הוועדה רשאית לשנות את הקריטריונים מעת לעת, והיא תדאג לפרסום השינויים בחוזר המנכ"ל. האישור מתקבל רק באמצעות מסמך שהונפק על ידי הוועדה, והוא האישור היחיד והבלעדי לפנייה למוסדות חינוך או לקיום פעילות. בעלי תפקידים במטה ובמחוזות, אינם רשאים להנפיק אישורים פרטניים לפעילות, אפילו אם ניתן אישור הוועדה לפעילות.