cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ספר נח
תוכן הספר
אהרן ילינק, מראשי תנועת חכמת ישראל הקדיש בחיבורו "בית המדרש" מדור שנקרא "ספר נח", ובו הוא כלל את כל המסורות הימיביניימיות שניתן לייחס לחיבור שכזה, כולל ציטוטים מתוך ספר רזיאל.
אף כי ריבוי האפשרויות שהוצעו לתוכנו של הספר נובע מהיעדרו, יש שרואים בזה גם עדות נגד קיומו של הספר מעיקרו. במאמר מ-1999 טענה כנה ורמן שהמסורות השונות שנקשרו בספר נח מקשות על סבירות קיומו של חיבור שכזה, ולא מן הנמנע שהמחברים הקדומים עצמם המציאו את קיומו של ספר אגדי מימי המבול לתלות בו את טענותיהם. דבורה דימנט מחזיקה בדעה דומה. קובץ מאמרים בעריכת מיכאל סטון התפרסם ב-2010 ועורר מחדש עניין בנושא.
ג'וליאן בארנס
ג'וליאן בארנס (נולד ב-19 בינואר 1946) הוא סופר אנגלי.
קורות חייו
נולד בלסטר. בילדותו גדל בפרבר לונדוני. הוריו היו מורים לצרפתית. ב-1956 עברה משפחתו לנורת'ווד, מידלסקס, וחייו שם היוו כר ליצירת ספרו הראשון Metroland שפורסם ב-1980 (לא תורגם לעברית). לאחר שסיים תואר ראשון בלימודי שפות מודרניות באוניברסיטת אוקספורד, עבד שלוש שנים כמילונאי במילון אוקספורד. אחר כך הפך למבקר ספרים, עורך ספרותי ומבקר טלוויזיה, ובמקביל החל לכתוב את ספריו.
בארנס התאלמן בשנת 2008 מהסוכנת הספרותית פט קאבאנה. הם חיו ביחד שלושה עשורים הם, עד שיום אחד נפלה קאבנה ברחוב והובהלה לבית החולים; 37 יום לאחר מכן הלכה לעולמה. בארנס כתב לאחר שנתיים את "Levels of Life", שבו הוא מספר על האבל הכבד שפקד אותו בעקבות מותה של אשתו. בתחילת שנות השמונים עזבה אותו קאבאנה לטובת הסופרת ג'נט וינטרסון. וינטרסון ביססה על הרומן ביניהן את ספרה The Passion מ-1987. הן חיו ביחד במשך כמה שנים, עד שנפרדו ב-1989. אחרי פרידתן, חזרה קאבאנה לבעלה והשניים נותרו נשואים עד יום מותה.
יצירתו
היצירה של בארנס כוללת כמה ז'אנרים: רומנים, סיפורים קצרים ומסות.
פריצתו אל תודעת הקוראים החלה עם פרסום הרומן השלישי שלו בשנת 1984, התוכי של פלובר. עם זאת, בארנס נחשב לסופר שכתיבתו אינה מיועדת להמונים. ספרו ארתור וג'ורג' שיצא בשנת 2005 נחשב לצעד לכיוון פופולרי יותר.
בארנס ידוע כפרנקופיל, וכמה מספריו עוסקים בעניינים או באנשים שקשורים לצרפת, בהם התוכי של פלובר, מעבר לתעלה ומשהו להצהיר.
כוכב חדש בעיר
רקע
את עונת 2022/2023 בליגת העל בכדורגל סיימה מכבי חיפה במקום הראשון וזכתה באליפות השלישית ברציפות. באותה עונה השתתפה הקבוצה בשלב הבתים של ליגת האלופות, בפעם השלישית בתולדותיה. הייתה זו הפעם הראשונה שבה קבוצה ישראלית המשתתפת במפעל זוכה באליפות המדינה בסיום אותה עונה.
בסמוך לזכייה באליפות, התכנסו יהודה ויוני פוליקר עם חברי להקת האוהדים "חוות מזור" להקלטת השיר. מילות השיר נכתבו ללחן של גיורגוס מיצאקיס, ששימש את יהודה פוליקר לשירו "כפיים", שכתב עבורו יעקב גלעד בשנת 1989. השיר הושמע לראשונה בחגיגות האליפות שקיימה מכבי חיפה ברחבת אצטדיון סמי עופר ב-21 במאי 2023.
היה זה שיר האליפות השני שביצעה להקת "חוות מזור", לאחר שבשנת 2021 הקליטה גרסת כיסוי לשיר האליפות "ירוק בעיניים", לרגל זכייתה של הקבוצה באליפות המדינה לעונת 2020/2021.
תוכן השיר
בעונת 2005/2006 זכתה מכבי חיפה באליפות העשירית בתולדותיה. בסיום אותה עונה החליט המועדון להוסיף כוכב מעל סמלו לציון עשר אליפויות, כנהוג בליגות שונות ברחבי אירופה. בשנת 2019 קבעה מנהלת הליגות לכדורגל כי כל חמש אליפויות שבהן זכתה קבוצת כדורגל בישראל יסומנו בכוכב מעל סמלן. חיפה, שבמאזנה היו אז 12 אליפויות, הוסיפה בעקבות ההחלטה כוכב שני לסמלה בתחילת עונת 2020/2021. בעונת 2022/2023 זכתה חיפה באליפות ה-15 בתולדותיה, ובעקבות כך נוסף כוכב לסמלה, והוא העומד במרכזו של שיר האליפות.
Telephantasm
Telephantasm הוא אלבום אוסף של להקת הגראנג' האמריקאית סאונדגארדן, שיצא בספטמבר 2010 בחברת A&M ו-Interscope. באלבום רצועות של הלהקה מהקמתה ב-1987 ועד הסינגל שיצא כחודש לפני האלבום, "Black Rain".
האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה, יום אחד בלבד לאחר יציאתו, בהתבסס על מכירות שנעשו באריזה אחת עם משחק הווידאו "Guitar Hero: Warriors of Rock" (משחק וידאו מוזיקלי, חלק מסדרת המשחקים "גיטאר הירו"), ונמכר בסך הכול במעל למיליון עותקים.
האוסף
האוסף הופץ ב-28 בספטמבר 2010 על ידי הלייבל איי אנד אם רקורדס, בעקבות איחודה של הלהקה מוקדם יותר באותה השנה, לאחר 13 שנים שבהן הייתה לא פעילה (התפרקה ב-1997).
האלבום כולל את הרצועה "Black Rain", שהוא שיר הלקוח מתוך הקלטות הלהקה לאלבום "Badmotorfinger", אלבום שלא יצא מעולם. השיר הופץ כסינגל חודש לפני יציאת האוסף והגיע למקום ה-44 במצעד "קנדה הוט 100" הקנדי ולמקום ה-96 במצעד "בילבורד הוט 100" האמריקאי (בנוסף הגיע למקום ה-14 במצעד שירי הרוק של בילבורד).
חבר הלהקה קים ת'איל הסביר את שם האוסף "Telephantasm" כ"תעתוע מרחוק או רוח דמיונית מרוחקת, שלדעתי תהיה ייצוג הולם למה שיש בו - רטרוספקטיבה של הלהקה שלא הייתה פעילה מזה 13 שנים". הוא הוסיף שהרעיון לאלבום נלקח מפרויקט אחר שהלהקה עבדה עליו - ה-"B-Sides" - לאחר יציאת אלבום האוסף "A-Sides" ב-1997. הלהקה רצתה להוציא שירים מוכרים נוספים ולבסוף לא הוציאה את אלבום ה-"B-Sides".
התקליטור הראשון הוא אלבום הלהקה בגרסת משחק של משחק הווידאו המוזיקלי "Guitar Hero: Warriors of Rock", כאשר "Black Rain" זמין בתקליטור וכל שאר הרצועות היו זמינות להורדה עם הוצאת המשחק.
התקליטור השני כולל ספרון ביוגרפיה קצר על להקת סאונדגארדן, שכתב ג'ף גילברט, מכתב מקים ת'איל וקובץ קרדיטים.
התקליטור השלישי הוא ויניל 12 אינץ' הכולל את שירי האלבום, ובנוסף קוד מפתח להורדת השירים באיכות 320 kbit/s בפורמט MP3, הנלקח ישירות מהוויניל.
עטיפת האלבום כוללת יצירה של מאייר העטיפות ג'וש גרהאם, שמצייר את עטיפות האלבומים למוזיקאים שונים, בהם להקת הפוסט-מטאל האמריקאית "Neurosis".
אילן רוזנפלד
אילן רוזנפלד (נולד ב-10 בינואר 1980 כ"א בטבת ה'תש"ם) הוא שחקן, קומיקאי, פזמונאי, במאי ותסריטאי ישראלי. נודע בשל תפקידו בסדרת הטלוויזיה "הפיג'מות" וגם בשל הסדרה אותה יצר וכתב, "חצויה".
ביוגרפיה
רוזנפלד נולד ברחובות. בנו של השחקן סימון רוזנפלד (1947–2016). אמו, אנה רוזנפלד, היא רופאה. בנעוריו למד בבימת הנוער ברחובות והיה חבר בלהקת הנוער של העיר. בשנת 1999 התגייס לשירות צבאי בתיאטרון צה"ל שם הכיר את קובי פרג', עודד פז ואלונה טל, עמיתיו לעתיד ל"הפיג'מות". כבר בזמן שירותם הצבאי רוזנפלד, פרג' ופז החלו להופיע על בימת החממה של הדומינו גרוס עם קטעי נונסנס שיצרו. לאחר מכן השלושה יצרו את המופע הצבאי "מה קרה, מלחמה?!", שהיה מורכב ממערכונים קומיים בנושא הצבא, אותם כתבו בעצמם. בעקבות המופע קיבלו אילן וחבריו הצעה מחברת טדי הפקות להעלות מופע לאחר שחרורם גם בסקטור האזרחי. במהלך חזרות על המופע האזרחי הוצע לשלושה לנסות את מזלם בטלוויזיה ולהציע סדרה בכיכובם לערוץ הילדים. כך בשנת 2003 נולדה הסדרה "הפיג'מות" בה כיכב אילן רוזנפלד לצד חבריו במשך תשע עונות (הסיטקום השני הארוך בישראל).
בשנים 2003–2015 כיכב בסיטקום "הפיג'מות" שבערוץ הילדים במשך 9 עונות לצד קובי פרג' ועודד פז. השלישייה כיכבה גם בתוכנית "צרבת". רוזנפלד כיכב בספין-אוף של הפיג׳מות,"קפה קר-סול" (2007–2008) ו-"הפיג'מות במופע של דובל'ה" (2009), וכן בסדרת הטלוויזיה "האחים דה גמה" (2009), ששודרה בערוץ לוגי. הוא השתתף יחד עם השלישייה בפרק האחרון של העונה הראשונה של "מנדלבאום בלש פרטי" (ספין-אוף נוסף ל"פיג'מות").
במהלך שנת 2007 התחיל להגיש, לצד קובי פרג' ועודד פז, שתי תוכניות ברדיו 99, תוכנית לילדים בבוקר ותוכנית למבוגרים בלילה. במקביל יצרו את תוכנית המערכונים "העיר שלנו", ששודרה בערוץ 2 של קשת. השלישייה השתתפה גם ב"פסטיגל פנטזיה" (2006) וב"פסטיגל על הזמן" (2007).
השתתף במופעים "הפיג׳מות: המופע" ו"יצא משליטה". השתתף בתוכנית הבידור "הכל הולך" בעונתה השנייה שעלתה בערוץ 2 של רשת (ולאחר מכן ברשת 13). משנת 2013 עורך את הסיטקום "הקלמרים" ומשנת 2018 מככב בה בתור שומר בית הספר, יריב. בשנת 2017 שיחק בתוכנית "אבודים בריבוע" של ערוץ "החינוכית".
כתסריטאי
בשנים 2003–2015 יצר וכתב את הסיטקום "הפיג'מות" בו גם כיכב. כתב את התוכנית "צרבת" בערוץ 24. יצר יחד עם שירה אלון את הסדרה "חצויה" (הסדרה נמכרה ללמעלה מ-80 מדינות ברחבי העולם). בשנים 2013–2014 כתב יחד עם שירה אלון את הפסטיגלים "X פסטיגל" ו"משחקי הפסטיגל". יצר וכתב את הסדרה "שוברי גלים". כתב את הסדרה "פולמון" בשיתוף שירה אלון. בנוסף היה עורך תסריט בסדרות "הקלמרים", "מריו", "המלון של פיני" ועוד. ב־2019 כתב וביים את הסדרה "בצפר" שהיא עיבוד לסדרה "בצפר" מ־2005.
כתמלילן
רוזנפלד כתב שירים לסדרה "חצויה" (אותה גם יצר וכתב) ולסדרה בה הוא מככב, "הפיג'מות". הוא כתב את שיר הפתיחה לסדרה "גאליס" ואת שיר הנושא לסדרה ״שוברי גלים״. ל"חצויה" הוא כתב את השירים "הכל שקט", "על גג העולם", "כל הפעמים", "משמעות שונה" ו"רגע לפני". לסדרה "הפיג'מות" הוא כתב את השירים: "המחסן שלי" (יחד עם עודד פז), "שיר מקורי לא שלנו" (יחד עם עודד פז וקובי פרג') והמון אחרים. ל"פסטיגל" כתב את שיר הנושא ל-"X פסטיגל" ו"משחקי הפסטיגל". כמו כן כתב את השירים "נרניה זה כמו רמת גן" (2006) ו"פחית בראש" (2007) (יחד עם עודד פז וקובי פרג'). את "צחוק זה חוק" (2009) כתב לחברו עודד פז לפסטיגל כמו גם את "נולדתי להופיע" (2013) שביצעו עודד פז ועדי הימלבלוי, וכן כתב את השיר "האיש שבקיר" עבור "משחקי הפסטיגל" (2014) שביצע דניאל מורשת.
כמחזאי
ב-2003 כתב את המחזמר של "הפיג'מות" לצידו של רובי דואניאס, וב-2022 כתב את ההצגה "אבא עושה בושות" על פי ספרו של מאיר שלו.
חיים אישיים
רוזנפלד מתגורר בתל אביב. בשנת 2013 התחתן עם טל ריבלין. הזוג נפרד ב־2022 ולהם שתי בנות.
My Tears Ricochet
My Tears Ricochet (בעברית: הדמעות שלי ניתזות) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, Folklore. השיר יצא לאור ב-24 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר נכתב על ידי סוויפט לבדה והופק על ידי ג'ק אנטונוף, סוויפט וג'ו אלווין. השיר זכה להצלחה בינלאומית מבלי שיצא כסינגל, תוך שנבחר גם לא לצאת כסינגל ולא נשלח לשום פורמט של רדיו הלהיטים העכשוויים.
עם יציאתו, "My Tears Ricochet" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, תוך שנאמר עליו כי הוא "אחד מהשירים העצובים ביותר של טיילור סוויפט ובאלבום בפרט". כמו כן, הצהירו סוויפט ואנטונוף כי "השיר (והשיר "August") הוא הדבר הטוב ביותר שעשינו יחד". השיר הופיע במקום החמישי במצעד שירי הספוטיפיי העולמי וצבר למעלה מ-5.721 מיליון השמעות ביממה אחת, תוך שהפך לאחד מהשירים עם הפתיחות הגדולה ביותר בשנת 2020. בשבוע אחד, צבר 23 מיליון השמעות.
הרכב ומילים
"My Tears Ricochet" מכיל בתוכו סיפור, שלפי Genius, מדבר על "בכי, מוות – או מוות של מערכת יחסים לפחות". בהמשך, הצהירה סוויפט כי השיר עוסק ב"רומנטיקה אבודה". היא הוסיפה ושאלה "מדוע האהבה הראשונה שלנו תמיד תהיה זכורה לנו, גם אם היא הסתיימה והמשכנו הלאה בחיים שלנו?".
עם זאת, אף על פי שבאופן סביר ניתן לראות את "My Tears Ricochet" כשיר שמדבר על אהבה צעירה שהסתיימה, ייתכן ואותה מערכת יחסים קשורה דווקא לאספקט העסקי ולא לאספקט הרומנטי. עוד נאמר כי ייתכן ובאמצעות השיר, סוויפט מבטאת את תחושותיה בעקבות המחלוקת שלה עם חברת התקליטים, שבעקבותיה איבדה סוויפט את הבעלות על כל ששת אלבומיה הראשונים ועל הקלטות המקור שלהם.
את השיר הקליטה סוויפט במהלך שנת 2020, בדומה לשאר שירי האלבום Folklore והראשון אותו הקליטה לאלבום.
משמעות
סוויפט שיתפה באינסטגרם שלה כי "My Tears Ricochet" עוסק ב"מוות וייסורים". כמו כן, היא חשפה בשידור חי ביוטיוב שזה השיר הראשון שכתבה ל-Folklore. השיר תואר ככזה שיכול לעסוק ב"בגידתו" לכאורה של סקוט בורצ'טה בסוויפט, שמכר את ביג משין רקורדס לסקוטר בראון; דבר שהוביל את סוויפט ובראון לסכסוך מתוקשר. בנוסף, באוגוסט 2017 יצא השיר "Look What You Made Me Do", בו הכריזה כי "טיילור הישנה מתה"; דבר שהוביל את "My Tears Ricochet" להיות ככל הנראה, השיר דרכו היא מתאבלת על המוות המטפורי הזה. השיר הוא היחיד באלבום שנכתב על ידי סוויפט לבדה, והוא החמישי באלבום בסדר הופעתו. נתון זה מעיד על כך שהוא בעל משמעות נסתרת ומיוחדת בעבור סוויפט, בהתאם למסורת ארוכת השנים שלה להציג בכל אלבום שיר בעל משמעות מיוחדת שיופיע חמישי באלבום.
בית ראשון
את הבית הראשון, פותחת סוויפט עם השורות "אנחנו מתאספים כאן, אנחנו מסתדרים בשורה, בוכים בחדר מואר; ואם אני עולה באש, אתה תהפוך לאפר, גם כן". ההתייחסות לשרפה, היא כאמצעי לסילוק גופות על ידי שרפתן. סוויפט יודעת שאם היא תמות, הדבר יוביל להשלכות שונות. זה מתואר בשורה:
הדבר מתקשר לעזיבה המלאה של סוויפט מביג משין רקורדס ומאבקה על הבעלות של הדיסקוגרפיה שלה. לפי השורה הזו, אם סוויפט עוזבת ("נשרפת"), ביג משין רקורדס נשרפת גם כן, כיוון שהיא לכאורה שום דבר בלעדיה ("עשויה אפר"). סוויפט הייתה לאמן המצליח ביותר שחברת התקליטים החתימה ולכן ההשערה כי חברת התקליטים לא תשרוד בלעדיה היא אפשרית. אותה המטפורה מוזכרת גם ברצועה האחרונה של האלבום, "Hoax": "אני אפר מהאש שלך". יש שקישרו את "Hoax" לסקוט בורצ'טה. הרעיון שבא לידי ביטוי בשורה זו, הוא שבורצ'טה פגע בעצמו כאשר מכר את הדיסקוגרפיה שלה לסקוטר בראון, היות שהיא בתגובה פרסמה את תחושותיה ברשתות החברתיות והדבר עורר סערה כנגדו. גם ב-"Dancing with Our Hands Tied" וב-"The Archer", היא משתמשת במטפורות דומות.
בשתי השורות הבאות: "אפילו ביום הגרוע ביותר שלי, האם מגיע לי, מותק; כל הגיהנום שנתת לי?", היא מודה שהיו לה ימים רעים, תוך שהיא שואלת האם זה אומר שהיא ראויה ליחס הרע שקיבלה מאותם האנשים שעבדו עמה. הדבר מתקשר שוב לבורצ'טה ולעובדה שהוא מכר את הדיסקוגרפיה שלה מאחורי גבה ובעצם גרם לה למפח נפש ולתחושה של בגידה. היא סוגרת את הבית עם השורות "כי אהבתי אותך, נשבעת שאני אהבתי אותך; עד יום מותי". בשורות האלה, היא מתייחסת לשורה "אני מצטערת, טיילור הישנה לא יכולה לבוא לטלפון כרגע; למה? אה, כי היא מתה!", הלקוחה מלהיטה "Look What You Made Me Do". אותו השיר תואר כשיר ש"בעקבותיו תדמיתה כנסיכת פופ מתה". כלומר, "My Tears Ricochet" מדבר ככל הנראה על הסכסוך שלה עם סקוט בורצ'טה וסקטור בראון ועל המעבר שלה ליצור מוזיקת אינדי.
פזמון
את הפזמון היא פותחת בשורה "לא הייתה לי את האפשרות ללכת בעצמי בחסד". בשנת 2019, חברת איתקה הולדינגס, בראשות סקוטר בראון, רכשה את ביג משין רקורדס ובכך הוא הפך לבעלים של ששת אלבומיה הראשונים של סוויפט. היא הביעה את אכזבתה בטאמבלר וטענה כי בראון מתנכל לה במכוון במשך שנים. הצהרתה עוררה מחלוקת ברשתות החברתיות, כאשר ידוענים כמו ג'סטין ביבר התבטאו בתמיכה בבראון ובורצ'טה. בשורה זו, היא מסבירה כי אינה מסוגלת לשבת בחיבוק ידיים ולא לעשות דבר, כאשר הזכויות שלה על ששת אלבומיה הראשונים נמכרו, תוך שהיא מסבירה כי לא הייתה לה האפשרות לעזוב את החברה בצורה מכובדת ונורמטיבית.
בהמשך, היא שרה "ואתה הגיבור שעף מסביב, מציל את פניך", ורומזת שבורצ'טה עשה מספר ניסיונות להציל את פניו כאשר ספג ביקורת על מעשיו כלפיה, תוך ניסיון להעביר את האשמה אליה. היא בתגובה, הצהירה כי: "אני לא כמוהו, מאשימה האשמות מטורפות וקטנוניות על העבר". בנוסף, גיבור הוא מישהו שמטרתו להציל אחרים, אבל כאן הוא מציל רק את עצמו ואת המוניטין שלו. כלומר, מנסה להציג עצמו כבחור הטוב בזמן שהוא לא, לטענתה. השורה השלישית "ואם אני מתה בשבילך, מדוע אתה באשכבה?" מכילה בתוכה משחק מילים. "מת בשבילי" הוא בדרך כלל ביטוי מטפורי המשמש להדגשת השלכות של משהו או שמא של מישהו שכן, אם היא (סוויפט) "מתה" בעיני מושאי השיר (בראון ובורצ'טה), מדוע הם עדיין נמצאים באשכבתה. הדבר מצביע על כך שעדיין יש להם קשר אליה ושהם עדיין מתנכלים לה בדרכים שונות. לקראת סוף הפזמון, היא מצהירה "מקלל את שמי, מייחל שנשארתי", ובעצם מאזכרת את שירה "The Way I Loved You", משנת 2008. באותו השיר מופיעות השורות "אני מתגעגעת לצרחות ולמריבות; לנשיקות בגשם; השעה 02:00 ואני מקללת את שמך". לטענתה, בראון ובורצ'טה מייחלים שהיא תישאר בביג משין רקורדס, אך הם לא מרוצים מכך שהיא חשפה את פועליהם ולכן הם מנסים לגרום לה להיראות זו שאינה נורמטיבית ("מקלל את שמי").
בסוף הפזמון, היא מזכירה את שם השיר ואומרת "תראה איך הדמעות שלי ניתזות". פועל זה מתקשר בדרך כלל לקליעים, פגזים או כלי נשק אחרים, שמדומים לדמעותיה. מטפורת הקרב הזו נמשכת לאורך השיר, ובאה לידי ביטוי בשורות "אנו אוספים אבנים", "כוון לליבי" ו"אוניות הקרב ישקעו מתחת לגלים". לדבריה, השניים הפנו את כל האשמה כלפיה עד כדי כך שגם בהלוויה שלה, הדמעות שלה מדומות לקליעים. אם השיר הוא אנלוגיה לעזיבתה של טיילור את ביג משין רקורדס, אז הדמעות שלה גרמו לכך שהם עצמם סובלים ממעשיהם. כמו כן, הוסבר כי כוונתה של סוויפט ב"דמעות" הוא שהתקשורת מאשימה אותה שהיא משתמשת בהן וברגשותיה כנשק כנגד אנשים.
בית שני
בבית השני, היא שרה "אנו אוספים אבנים, מבלי שנדע מה פירושן; חלק לזרוק, חלק לייצור טבעת יהלום". בשורות אלה יש אזכור של הביטוי "מי שגר בבית זכוכית שלא יזרוק אבנים", שמשמעותו היא שרצוי שמי שמותח ביקורת על הזולת לא יהיה פגיע בעצמו לאותה ביקורת. כמו כן, היא מתייחסת ללא הרף להלוויות ולמוות בשיר הזה. המוטיב של ערימת האבנים משמש לזיכרונות של סוויפט. כל ערימה, שוות ערך לזיכרון. היא מזכירה טבעת יהלום שהיא בעצם מוטיב המסמל את הדברים הטובים ואת האנשים החשובים בחייה. היא ממשיכה ואומרת "אתה יודע שלא רציתי לרדוף אותך; אבל איזו סצנת רפאים", ומתכוונת לכך שהיא לא רצתה בכל הקונפליקט עם בורצ'טה, תוך ש"סצנת הרפאים" המדוברת היא בעצם ההקלטה המחודשת של ששת אלבומיה. דבר שהיא כלל לא רצתה, אך לטענתה הוא לא השאיר לה ברירה אחרת וכדי שהזכויות עליהם יהיו שלה שוב, זה מה שיהיה עליה לעשות. בסוף הבית, היא שרה "אתה עונד את אותם התכשיטים שנתתי לך; כשאתה קובר אותי". אותם התכשיטים הם ששת אלבומיה (מ-Taylor Swift ועד Reputation), שיצאו על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס. אף על פי שסוויפט לא העניקה ברצון את האלבומים לחברת התקליטים, לא הייתה לה שליטה בגורלם והיא נאלצה לאבד את מרבית הזכויות עליהם. ההשוואה של האלבומים לתכשיטים, היא מעין האדרה שלהם עקב הצלחתם חסרת התקדים ברחבי העולם. (1989 נמכר בלמעלה מ-23,500,000 עותקים, בעוד Fearless נחשב לאלבום הקאנטרי המעוטר בכל הזמנים) בנוסף, היא מסבירה כי גם כאשר ביג משין רקורדס, בראון ובורצ'טה ניסו "לקבור" אותה באמצעות הטחת האשמות ועלבונות, הם עדיין ימשיכו להרוויח מה"תכשיטים" שלה כסף. בשנת 2017, קברה את עצמה סוויפט בתכשיטים בשווי 10 מיליון דולרים בקליפ של "Look What You Made Me Do", דבר שמאזכר בתוכו בשנית את דימויי התכשיטים.
פזמון שני
לפזמון השני משמעות שונה מזו של הראשון והוא עוסק גם בבני הזוג לשעבר של סוויפט. היא מתחילה אותו שוב עם השורה "לא הייתה לי את האפשרות ללכת בעצמי בחסד", לה שתי משמעויות, מילולית ומטפורית: מבחינה מילולית, השורה הזו מצביעה על כך שאותה רוח הרפאים (סוויפט, לאחר מותה לכאורה) לא יכולה לעזוב מבלי לנקום. לכן היא עוקבת אחר בן זוגה לשעבר ולא עוזבת את מחשבותיו. מבחינה מטפורית, סוויפט עוזבת את ביג משין רקורדס (מתה לכאורה), אך נלחמת על השליטה באלבומיה באמצעות פרסום הפרשה ברשתות החברתיות, דבר שעורר סערה תקשורתית. כשזכתה בתואר "אשת העשור" בשנת 2019, היא הצהירה בנאומה: "אבל ברור שאני לא הולכת ברצון".
השורה השנייה בפזמון הזה שונה מזו המופיעה בפזמון הראשון, והיא "כי כשנלחמתי, היית אומר לי שאני אמיצה". כלומר, סוויפט מעבירה ביקורת על בורצ'טה ומספרת כי בעבר, הוא היה זה שתמך בה ועמד לצידה ועכשיו הקערה התהפכה על פיה והוא הפך לאחד שפועל נגדה כביכול. היא מבצעת שוב את השורה "ואם אני מתה בשבילך, מדוע אתה באשכבה?" וסוגרת את הפזמון השני עם שתי השורות "מקלל את שמי, מייחל שנשארתי; תראה איך הדמעות שלי ניתזות".
גשר מוזיקלי
את הגשר המוזיקלי, היא מחליטה לפתוח בשתי השורות "ואני יכולה ללכת לכל מקום שארצה, רק לא הביתה" שמדברות על ביג משין רקורדס, שהייתה לבית של סוויפט. היא מספרת שהיא יכולה ללכת לאן שליבה יהיה חפץ, אך בביתה שלה היא לא יכולה לנוע יותר. בשורה הראשונה, היא מאזכרת את ריפבליק רקורדס כ"מקום הפתוח" שלה, בו היא יכולה לפעול לפי רצונותיה, אך בשורה השנייה, היא מאזכרת את ביג משין רקורדס כבית שלה בו היא כבולה. (אזכור לששת אלבומיה שנותרו בבעלות ביג משין רקורדס) הדבר מתקשר גם לספר "You Can't Go Home Again", שמדבר על כך שאם מישהו הולך ממקום מסוים, אותו המקום ישתנה ולא יהיה כפי שהיה בעבר.
בהמשך, היא שרה "ואתה יכול לכוון לליבי, ללכת על דם; אבל אתה עדיין תתגעגע אליי בעצמות שלך". למרות הדרכים הרבות בהן ביג משין רקורדס ובעליה (בורצ'טה ובראון) מנסים לחבל בסוויפט ובמוניטין שלה, היא תמיד תהיה חלק מהם כביכול. שני אלבומיה 1989 ו-Red היו שניים מהאלבומים הנמכרים ביותר בשנות ה-20 של המאה ה-21, וכל אחד מהם ספג שבחים רבים, תוך שסיבובי ההופעות שלה היו מהמצליחים בעולם. כל זה, בנוסף לפרסומים והמכירות גרפו ככל הנראה סכום כסף רב, שביסס את חברת התקליטים. בנוסף, כשהזכירה את המילה "לכוון" (מילה נרדפת למטרה), היא בעצם מאזכרת את שירה "The Archer" ומסבירה כי היא גם ה"קשת" ("הציידת") וגם ה"טרף". היא סוגרת את הגשר המוזיקלי עם האמירה: "ואני עדיין מדברת איתך (כשאני צועקת לשמיים); וכשאתה לא יכול לישון בלילה (אתה שומע את שירי הערש הגנובים שלי)". היכולת לישון בלילה בקלות, היא דרך נפוצה לתאר מצפון נקי. בנוסף, חוסר היכולת לישון בלילה הוא לעיתים קרובות תוצאה של הרגשת אשמה, או שמא בעקבות שיר שמתנגן בראש באופן חוזר ונשנה. כאן סוויפט קובעת (או משערת) שכאשר בורצ'טה או בראון אינם מסוגלים לישון בלילה עקב נקיפות מצפון, השירים שלה מתנגנים בראשם שכן, רבים משיריה ידועים כ"קליטים". כלומר, היא מציגה כאן באופן חד וברור את נושא האלבומים והשירים הגנובים שלה.
פזמון שלישי
לפזמון השלישי משמעות שונה מזו של הראשון והשני. היא מתחילה אותו בפעם השלישית עם השורה "לא הייתה לי את האפשרות ללכת בעצמי בחסד", אך ממשיכה לשיר שתי שורות חדשות: "וכך אוניות הקרב ישקעו מתחת לגלים; היית צריך להרוג אותי, אבל זה הרג אותך בצורה דומה". היא משתמשת במטפורות שונות בשתי השורות האלה. ראשית, אותן "אוניות הקרב" הן בורצ'טה ובראון לכאורה. היא מצהירה כי בעקבות המהלך שלהם, הם ישקעו מתחת לגלים. כלומר, יקרסו והמוניטין שלהם יימחק כליל לאחר שתפיץ את הפרשה. באומרה "היית צריך להרוג אותי, אבל זה הרג אותך בצורה דומה", היא מסבירה כי כאשר השניים ניסו להתנכל לה ולהרוג אותה, הם בעצם הרגו את עצמם שכן, המוניטין שלהם נפגע בצורה משמעותית כתוצאה מפרסומיה של סוויפט. לאחר שזו פרסמה את הפרשה ברשתות החברתיות, הקהל הרחב וידוענים שונים יצאו כנגד בורצ'טה ובראון. בהמשך, היא מבצעת שוב את השורה "מקלל את שמי, מייחל שנשארתי".
את הפזמון השלישי היא סוגרת עם שלוש השורות "הפכת לפחדים הגרועים ביותר שלך; ואתה משליך את האשמה, שיכור מהכאב הזה; מוחק את השנים הטובות". בורצ'טה האשים באופן חוזר ונשנה את סוויפט על כך שהיא שיקרה בנוגע לפרשה ולפיכך, "משליך את האשמה" עליה ו"מוחק את השנים הטובות" שהשניים חלקו ולכאורה נהנה מהסבת כאב לסוויפט. כאשר בורצ'טה ממשיך לטעון שהוא רוצה את הטוב ביותר עבור סוויפט, זו מאמינה שהוא הפך לסיוט הגרוע ביותר של עצמו, לאור בגידתו והכחשותיו המתמשכות בנוגע למעשיו. בנוסף, זו לא הפעם הראשונה שסוויפט מתייחסת למלעיזים שלה כדמויות שיכורות ומרירות שכן, בשירה "Mean" היא הזכירה את הנושא.
ביקורת
בשאר אתרי המוזיקה, הפנו כלפי השיר ביקורות חיוביות וזאת, בנוסף לכך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-48 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
הצלחה מסחרית
עם הפצתו של Folklore, הופיע "My Tears Ricochet" במקום הרביעי במצעד הספוטיפיי האמריקאי, עם 3.202 מיליון השמעות והפך לאחד מהשירים עם הבכורה הגדולה ביותר של אמנית בארצות הברית בתולדות הפלטפורמה. כתוצאה מכך, הוא דורג במקום ה-16 במצעד הבילבורד הוט 100 והפך לאחת מהרצועות היחידות של אמנית בשנת 2020 שהצליחו לעשות זאת. ברולינג סטון טופ 100 דורג במקום השישי. הוא דורג במקום השביעי במצעד שירי הסטרימינג, תוך שבמצעדים האלטרנטיביים דורג במקום השלישי במצעד השירים האלטרנטיביים, השלישי במצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים, העשירי במצעד השירים האלטרנטיביים הדיגיטליים, והשלישי במצעד השירים האלטרנטיביים (סטרימינג). במצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים שהה השיר במשך עשרים שבועות, מה שהפך אותו לאחד מהשירים היחידים בהיסטוריה שעשו זאת מבלי לצאת כסינגל שיווקי או כסינגל.
מחוץ לארצות הברית, זכה "My Tears Ricochet" להצלחה גם כן, כאשר דורג במקום השמיני במצעד הסינגלים האוסטרלי. במצעד הסינגלים של סינגפור, דורג במקום השביעי, תוך ש-14 שירים נוספים מ-Folklore (פרט ל-"Peace" ו-"Hoax") דורגו במצעד גם כן. בממלכה המאוחדת זכה להצלחה רבה, כאשר דורג במקום ה-20 במצעד שירי הסטרימינג. בקנדה, זכה להצלחה רבה גם כן, כאשר הצליח להגיע למקום ה-14 בקנדה הוט 100, המצעד המייצג את המדינה. בשבוע בכורתו, הצליח להגיע למקום ה-97 במצעד הסינגלים של שוודיה. בסמוך לצאתו, עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי והצליח לצבור שם למעלה מ-100 מיליון השמעות.
במצעדי סוף השנה של בילבורד זכה השיר להצלחה חסרת תקדים, כאשר הפך לאחד מהשירים היחידים בהיסטוריה שדורגו בהם מבלי לצאת כסינגל שיווקי או כסינגל. במצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים השנתי דורג במקום ה-23.
קרדיטים וצוות
הקרדיטים לקוחים מהאתר טיידל.
YAML
התקן תומך בהגדרת טיפוסי נתונים מותאמים, אך מעבר לכך YAML תומך בקידוד סקלרים (כמו מחרוזות, מספרים שלמים ומספרי נקודה צפה), רשימות ומפות. הגדרת ערכים בקובץ YAML (בצורת key-value) מתבצעת באמצעות נקודתיים, צורת הגדרה שמבוססת על פורמט header-ים בדואר אלקטרוני כפי שמוגדר ב-RFC 0822 (תקן ARPA), והמפריד המשמש לתיחום בין directives מקורו בתקן הדואר האלקטרוני MIME (RFC 2046). הגדרת רצפי מילוט (escape sequences) מתבצע בצורה דומה ל-C, והגדרת מחרוזות בעלות מספר שורות נעשה באמצעות רווחים בהשראת HTML.
תמיכה מובנית בכתיבה ובקריאה של קובצי YAML קיימת בשפות תכנות רבות. כמה עורכי טקסט כמו Emacs, וסביבות פיתוח (IDE), כוללים יכולות המאפשרות עריכה פשוטה של מסמכי YAML, למשל קיבוץ של מבנים מקוננים או התראה אוטומטית על שגיאות תחביר.
סיומת הקובץ המומלצת למסמכי YAML היא .yaml (מאז 2006).
היסטוריה
התקן הוצע לראשונה בשנת 2001 על ידי קלארק אוונס, שתכנן אותה יחד עם אינגי דוט נט ואורן בן-קיקי. בתחילה הוגדר כי ראשי התיבות YAML משמען Yet Another Markup Language (עוד שפת סימון), אך לאחר מכן שונו ראשי התיבות ל-YAML Ain't Markup Language (YAML אינה שפת סימון) - החל מאפריל 2002.
דוגמאות לתחביר בסיסי
YAML מאפשרת להגדיר רשימות ומפות במספר שורות, או בשורה בודדת / בתוך שורה (inline).
הגדרה של פריטים ברשימה במספר שורות נעשית באמצעות מקף ורווח לפני כל פריט:
בהגדרה של רשימה בשורה אחת הפריטים מופרדים בפסיק וברווח, עם סוגריים מרובעים לסימון תחילת וסוף הרשימה (בדומה ל-JSON):
הגדרת מיפוי key-value נעשית באמצעות תחביר של נקודתיים המפרידות בין רכיבי המיפוי. בהגדרה במספר שורות נעשה שימוש בהזחה, ובהגדרה בשורה אחת פריטי המיפוי מופרדים בפסיק וברווח, עם סוגריים מסולסלים לסימון תחילת וסוף המפה (בדומה ל-JSON):
המחרוזת הבאה תכלול את תווי ירידת השורה:
המחרוזת הבאה תתעלם מתווי ירידת השורה - מלבד המקרה של השורה הריקה (שם תהיה ירידת שורה):
אורה iQ
אורה iQ (באנגלית: ORA iQ) היא מכונית חשמלית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אורה משנת 2018. היא נחשפה במאי 2018.
אף על פי שאת הקרוסאוברים של גרייט וול מייצרת ויי מותג המשנה של גרייט וול, זוהי הקרוסאובר היחידה שמיוצרת על ידי אורה, מותג המשנה של גרייט וול אשר מייצרת מכוניות משפחתיות חשמליות במרכב סדאן.
מפרט טכני
היא כוללת מנוע חשמלי המספק 163 כ"ס, סוללת ליתיום-יון בקיבולת 47 קוט"ש. התאוצה אורכת 7.7 שניות והמהירות המרבית עומדת על 150 קמ"ש.
יחסי פקיסטן–קוריאה הצפונית
יחסי פקיסטן–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין פקיסטן לבין קוריאה הצפונית. תחילת היחסים בין המדינות החלה בשנות ה-70 בתקופת כהונתו הדמוקרטית של ראש הממשלה זולפיקר עלי בהוטו, כאשר ערך ביקור ממלכתי בצפון קוריאה כחלק ממסע הבחירות למדיניות החוץ שלו לחיזוק היחסים עם מדינות סוציאליסטיות. פקיסטן מחזיקה בקוריאה הצפונית שגרירות בפיונגיאנג ואילו קוריאה הצפונית מחזיקה בפקיסטן שגרירות באסלאמאבאד, קונסוליה כללית בקראצ'י, וקונסוליות בערים אחרות בפקיסטן.
למרות עליית הרגש האנטי אמריקני בפקיסטן וקשריה ההדוקים ההדדיים עם הרפובליקה העממית של סין, נראה כי דעת הקהל הפקיסטנית כלפי צפון קוריאה מפולגת במידה רבה, כאשר 27% רואים אותה בחיוב ו-27% מביעים דעה שלילית.
מלחמת איראן–עיראק
על פי ההערכה, פקיסטן כרתה בריתות בין צפון קוריאה, איראן ולוב. במהלך מלחמת איראן–עיראק, צפון קוריאה ופקיסטן תמכו באיראן. צפון קוריאה יצרה אמצעי לחימה וציוד צבאי נשלחו לעיר הנמל הפקיסטנית קראצ'י, משם הועברו ביבשה ומלווים על ידי הכוחות המזוינים של פקיסטן לגבול איראן. המדינה האיראנית השתמשה בהם כדי לפגוע ביעדים עיראקיים.
טענות על סיוע גרעיני על ידי פקיסטן
פקיסטן הואשמה על ידי גורמים בארצות הברית בכך שסיפקה בחשאי טכנולוגיה גרעינית לצפון קוריאה למטרות צבאיות. ה-CIA טען כי עקבו אחר כמה משלוחים אוויריים בין שתי המדינות באמצעות לוויין. ממשלת ארצות הברית מאמינה כי ד"ר עבד אלקדיר חאן, מדען בכיר במחקר אטומי, נסע כמה פעמים לצפון קוריאה וסיפק סיוע טכנולוגי חיוני לממשלת צפון קוריאה ליצירת אורניום מועשר בדרגת נשק.
שערוריית 2002
בשנת 2002 דלף מידע כי פקיסטן הייתה המקור להתפתחותה האחרונה של צפון קוריאה בראשי נפץ גרעיניים, לפי גורמי המודיעין האמריקניים. עבדול קדר חאן הועמד למעצר בית על ידי ממשלת פקיסטן ונדרש להתנצל בפני הציבור בפקיסטן בפומבי על ש"הביך" את המדינה. ממשלת פקיסטן סירבה לקריאות חוזרות ונשנות לפקחי נשק לחקור את מתקני הגרעין של פקיסטן או כל ניסיונות של ה-CIA לחקור ישירות את ד"ר חאן, למרות הלחץ המערבי ההולך וגובר.
יחסי מסחר
על פי פקיסטן, התקיימו יחסים כלכליים ארוכים עם ממשלת צפון קוריאה מאז תחילת שנות ה-70.
מול כלכלה מוחלשת במהלך שנות התשעים וחוסר הרצון של סין מלהתמודד עם לחץ מערבי מפני מכירת טילי ה-M-11 שלה, פקיסטן ביקשה ספק חלופי, במקרה זה צפון קוריאה.
ספקטרוניקס
ספקטרוניקס בע"מ היא חברה ישראלית העוסקת בפיתוח וייצור גלאי גז ולהבה אופטיים, בעיקר לתעשיית הנפט והגז ולמפעלים פטרוכימיים ופרמצבטיים.
היסטוריה
ספקטרוניקס הוקמה בשנת 1973 על ידי משפחת ספקטור (דב ספקטור ובנו יחיאל ספקטור), ובתחילת דרכה עסקה בעיקר בייצור ופיתוח מערכות גילוי וכיבוי אש אוטומטיות עבור כלי רכב ממוגני ירי וכלי שיט.
במהלך שנות ה-70 עסקה החברה בפיתוח מערכות כיבוי האש האוטומטיות הראשונות לתא מנוע ותא צוות וכלי לחימה מגוונים וכן גם לספינות, צוללות וכלי שיט אחרים (תחת הסימן המסחרי SAFETM). המערכות סופקו באופן תדיר לצה"ל, תוך עמידה בתקנים הצבאיים, והצילו את חייהם של לוחמים בשדה הקרב.
בשנת 1978 פיתחה החברה את גלאי ה-UV/IR בעל זמן תגובה של פחות מ-3 אלפיות השנייה (מילי שניות), ואף רשמה פיתוח זה כפטנט. עוד רשמה ספקטרוניקס כפטנט גם את מערכות הכיבוי SAFE אשר כוללות גילוי אש תוך אלפיות השנייה, פריקה מהירה ופיזור יעיל של חומר כיבוי אש.
בשנת 1982 הפכה ספקטרוניקס לחברה ציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בתחילת שנות ה-90, החלה ספקטרוניקס לפתח ולייצר את גלאי ה-UV/IR האופטיים לגילוי להבה, אשר התבססו על הפטנטים אותם רשמה בעבר, וביססו את מעמדה כחברה העוסקת בתחום זיהוי הלהבה. בשנים 1992–1993 רשמה החברה פטנט על הסימן המסחרי SharpEye, ופיתחה את גלאי האינפרה אדום המשולש (IR3) הראשון. פיתוח זה חולל שינוי משמעותי בתקני התעשייה, כאשר הגלאי תמך בזיהוי אש ממרחקים גדולים יותר והיה חסין בפני אזעקות שווא.
מתחילת שנות ה-2000 מספקת ספקטרוניקס את מוצריה בעיקר עבור מפעלי תעשייה העוסקים בחומרים מסוכנים, צבאות (ארצות הברית, גרמניה, צרפת, ספרד, ישראל) יצרנים של כלי רכב וחברות נפט וגז.
בשנת 2015 נרכשה ספקטרוניקס על ידי חברת אמרסון האמריקאית (Emerson Electric) בסכום של 99 מיליון דולרים, ומאז היא חברה פרטית הפועלת תחת חטיבת הגז והאש של Emerson Automation Solutions.
סדרת גלאי SharpEye™
מגלים מאפייני אש בתחומים ספקטרליים עיקריים של UV ו-IR. עיקר תפקידם הוא הגנה מפני אש על אזורים בעלי סיכון גבוה במיוחד כגון: בתי זיקוק, אסדות קידוח ימיות, תעשיות הכימיה והפטרוכימיה, מצבעות האנגרים למטוסים וכדומה.
סדרת גלאי SafeEye™
משמשים לגילוי של ריכוזי גז דליק העלולים להגיע לנקודת התפוצצות בתנאי מזג אוויר קשים ולהגנה בפני דליפות גז על אניות קידוח מיוחדות, מצבעות, בתי זיקוק ומפעלים פטרוכימיים.
סדרת מערכות SAFE™
מערכות כיבוי לכלי רכב ממוגנים, כלי שיט, רכבות, אוטובוסים וכדומה.
Ocean (שיר של קרול ג'י)
Ocean (בעברית: אוקיינוס) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י, מתוך אלבומה השני, Ocean. השיר יצא לאור ב-3 במאי 2019, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט, כסינגל השישי מתוך האלבום.
השיר הגיע אל המקום ה-22 במצעד השירים הלטיניים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קרול ג'י, דימלו פלואו, און דה דראמס ופזמונאים נוספים. הווידאו קליפ המלא של השיר בוים על ידי קרול ג'י עצמה. בספרד, קיבל השיר על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-20,000 עותקים. בהמשך, קיבל את תואר הפלטינה על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים במדינה.
בנוסף לכך, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. ב-11 באוקטובר 2019, יצא הרמיקס הרשמי של השיר בו מתארחת הזמרת ג'סי רייז.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה בשידור חי לערוץ היוטיוב של קרול ג'י ב-2 במאי 2019. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את ג'י ביחד עם בן הזוג שלה, כשהם נמצאים בחוף ים. בהמשך, הוא גורם לה להתעצבן, והשניים נכנסים למשבר, אך תוך רגעים אחדים השניים חוזרים להיות ביחד.
נכון לנובמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-260 מיליון צפיות.
From Toni with Love... The Video Collection
From Toni with Love... The Video Collection (בעברית: מטוני באהבה... אוסף הווידאו) הוא אלבום וידאו של הזמרת טוני ברקסטון אשר יצא ב-20 בנובמבר 2001 על ידי לה-פייס רקורדס. האוסף מכיל את כל הקליפים של הזמרת אשר שוחררו מתחילת הקריירה שלה עד לצאת האלבום, בתוספת ארבע רמיקסים, שתי גרסאות אלטרנטיביות, שני קליפים שתורגמו לספרדית. בנוסף האלבום גם מכיל קטעי מאחורי הקלעים וקטעים אישיים מחייה של הזמרת.
הצלחה מסחרית
האלבום זכה להצלחה בברזיל אשר שם האלבום הגיע למעמד זהב עם מכירות של 15 אלף עותקים. בשאר העולם האלבום לא זכה להצלחה כאשר לא דורג באף מצעד או קיבל מעמד כלשהו בשום מדינה.
חרסוניסוס
היסטוריה
העיר העתיקה הייתה חשובה עבור הפרובינקיה הרומאית כרתים וקירנאיקה, ואף מוסדה בה בישופות. שמותיהם של חלק מהבישופים מתועדים במספר מסמכים עתיקים מהמאה החמישית עד השמינית לספירה.
לאחר הכיבוש הוונציאני של כרתים ב-1212, התנהלה בחרסוניסוס בישופות של הכנסייה הלטינית. היא הופסקה עם כיבוש כרתים על ידי העות'מאנים ב-1669.
מ-1787 ועד היום מתנהלת באזור חרסוניסוס בישופות טיטולרית (שאינה אחראית על דיוקסיה) של הכנסייה הקתולית.
אתרים באזור
האתר חשוב בעיר הוא נמל מתקופת יוון הקלאסית והביזנטית, שנבנה על שרידי הנמל מהתקופה הרומית. ברחוב הסמוך לים ניצבת מזרקה בצורת פירמידה רומית, המעוטרת בפסיפסים המתארים סצינות מעולם הדיג. בראש הגבעה הסלעית שמאחורי הנמל ניצבים חורבות בזיליקה נוצרית עתיקה, שרצפתה מעוטרת בפסיפסים.
באזור חרסוניסוס קיימים גם מספר אתרים ארכאולוגיים פרה-היסטוריים. אחד מהם הוא מקדש עתיק שהוקדש לאלה בריטומאריס, הממוקם כקילומטר מזרחית לעיר.
בימינו מהווה חרסוניסוס מוקד תיירותי, המציע פעילויות כגון צלילה, רכיבה על סוסים, טיולי הליכה, מצנחי רחיפה ופארקי מים. בנוסף, מצויים בה מוזיאונים להיסטוריה ותרבות עתיקה.
קישורים חיצוניים
מזג אוויר בחרסוניסוס - ממוצעי מזג אוויר בטבלה עבור העיירה חרסוניסוס באתר מזג האוויר הישראלי
רבי יוסי בר זבידא
ייחוסו ככהן
לפי גרסת התלמוד ירושלמי (מסכת שביעית דף טז עמוד ב), עולה כי רבי יוסי בר זבידא נמנה ככהן, ואילו יש שינוי נוסח שהשם הוא רבי יסא.
סויוז 9
סויוז 9 (ברוסית: Союз 9, "ברית 9") היא חללית סויוז שהמריאה ב־1 ביוני 1970 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן כשעל סיפונה שני הקוסמונאוטים אנדרייאן ניקולאייב וויטאלי סבסטיאנוב.
מטרת המשימה הייתה לבחון התנהגות הקוסמונאוטים במהלך טיסה ארוכה וזאת לקראת הפעלת תחנות החלל. אורך המשימה היה כ־18 יממות ושבר את השיא לאותה תקופה.
לאחר הנחיתה על כדור הארץ, היה קשה לקוסמונאוטים לחזור לשגרה. במשך 6 יממות הם לא יכלו ללכת באופן עצמאי. עם הזמן הם השתקמו, אך בוצעה הפקת לקחים לקראת שיגור צוותים נוספים למשימות ארוכות טווח.
אורי רום
ביוגרפיה
רום, בנם של אהרן ומלכה רוזנבלום, נולד בכפר גלעדי. בגיל 4 עבר עם משפחתו לבאר טוביה. כנער היה פעיל כקשר בארגון ההגנה, בוגר קורס מכ"ים וקורס מפקדי מחלקות (י"ט) של הארגון. במלחמת העצמאות לחם בקרבות במע'אר, משטרת עיראק סווידאן והמערכה על נגבה. שימש קצין מבצעים במחוז הנגב ומפקד פלוגה בחטיבת גבעתי. ב-1950 השתחרר מהצבא אך חזר כעבור זמן מה לשירות. שירת כמ"פ וסמג"ד בגדוד 9, מראשוני יחידות חיל השריון. בוגר המחזור הראשון של המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ב-1954 ולאחריו מונה למפקד גדוד 9. במסגרת ההכנות לקראת מבצע קדש השתתף הגדוד בפיקודו במבצע יונה, מבצע חשאי לפריקת תחמושת שהובאה מצרפת. פלוגה ג' מהגדוד זכתה על חלקה במבצע בצל"ש יחידתי.
באוקטובר 1956 מונה למפקד גדוד 52, גדוד חרמ"ש שעבר מחטיבת גבעתי לחטיבה 7 ועל רום הוטל להסב את לוחמיו לחיילי חרמ"ש. הגדוד בפיקודו לחם בקרב על מתחם אום כתף-אום שיחאן, במהלכו נאלץ לסגת לאחר שנתקל בהתנגדות חזקה ובאש מדויקת של תותחים נגד-טנקים, הגדוד המשיך בלחימה, כבש את ביר גפגפה והתקדם בציר המרכזי של סיני עד קרבת תעלת סואץ.
רום יצא לקורס שריון מתקדם של צבא ארצות הברית, והוא בוגר המחזור הראשון של המכללה לביטחון לאומי. ב-1964 מונה למפקד בית הספר לשריון ובמינוי חירום שימש מפקד חטיבה 37. בפרוץ מלחמת ששת הימים פקד לארגן מקורסי בית הספר שני גדודים לוחמים שהצטרפו לכוחות בחזית המצרית. רום עצמו פיקד על חטיבה 37, חטיבת מילואים שהורכבה מגדוד טנקי סופר שרמן, גדוד טנקים AMX-13, גדוד חרמ"ש, פלוגת סיור ויחידות חטיבתיות. החטיבה התייצבה בחזית הסורית כחלק מאוגדה 36. היא הצטוותה לתקוף את צפון השומרון באיגוף מכיוון צפון מזרח וכבשה את העיר שכם. בהמשך המלחמה צורף אליה גדוד 13 מחטיבת גולני והחטיבה השתתפה במערכה לכיבוש רמת הגולן.
לאחר המלחמה נשלח לסינגפור כראש המשלחת הצבאית הישראלית שסייעה בהקמה והסדרת הצבא המקומי. בשובו התמנה לעוזרו של ישראל טל בפרויקט פיתוח טנק המרכבה. ביוני 1972 קודם לדרגת תא"ל ומונה לראש הג"א, תפקיד בו כיהן במהלך מלחמת יום הכיפורים ועד מאי 1974.
לאחר שחרורו ניהל חברה בתחום הבנייה. אורי רום נפטר במרץ 2009.
תאוריית החליפין החברתי
אקה (1974) הרחיב במעט את משמעותה של תאוריית החליפין. הוא סבר כי הבסיס לנתינה ולתמורה אינו חייב להסתכם רק בסחורה בעלת אופי כלכלי, והוא יכול להיות גם חברתי, תרבותי ו/או רגשי. מורטאן ורייצס (1995) סברו שהחליפין המוחלף אינו חייב להיות בעל אופי מוחשי וקונקרטי, והוא עשוי לשאת גם אופי סובייקטיבי לחלוטין, שאינו נמדד במונחים אובייקטיביים בעלתי כימות.
ניסויים מדעיים הוכיחו שגם תהליך חליפין שאין בו תרומה ישירה לאחד הצדדים יכול להתקיים, בזכות העובדה שקיימים פרטים עם נטיות אלטרואיסטיות, וכן בזכות העובדה שחינוך לערכים של נתינה ויצירת נורמות חברתיות התומכות בנתינה לשמה, מעודדים נתינה. זו מתבטאת אצל הנותן בתחושה טובה עקב מילוי נורמה חברתית והערך שנוצק בו בתהליך החינוכי שעבר.
האקדמיה לאמנויות הבמה של פראג
האקדמיה לאמנויות הבמה של פראג (בצ'כית: Akademie múzických umění v Praze) הוא בית ספר גבוה ברמת אוניברסיטה למוזיקה, תיאטרון, מחול, דרמה, קולנוע, טלוויזיה ולמודים רב-תחומיים. האקדמיה נוסדה בשנת 1945, ונכון לשנת 2017 למדו בה כ-1,470 סטודנטים.
אהרן דוד מרקסון
אהרון דוד מַרקסון (1885 – 1933) היה מחנך וסופר יהודי אמריקאי ממוצא ליטאי.
תולדות חייו
מרקסון נולד ב-1885 בעיירה פִּילוִוישוֹק שבפלך סובאלק שבאימפריה הרוסית (כיום בליטא). העיירה הייתה סמוכה לקו הרכבת שבין סנקט פטרבורג לברלין, וכך אפשרה לתושביה לקיים קשרי סחר נוחים, וחלק מיהודי המקום עסק ביצוא סחורות לגרמניה. אביו, יצחק, אדם דתי, היה אחד הסוחרים המצליחים בעיירה, אולם בקיץ 1887 פרצה בעיירה שרפה גדולה מאוד, שבעקבותיה התרוששו כ-300 משפחות יהודיות, ובהן גם משפחת מרקסון, ואביו החל לעבוד כדוור.
את חינוכו היסודי בעברית ובלימודי הדת קיבל כרגיל ב"חדר", וכבר שם התבלט במוחו החריף. עם הגיעו למצוות, שלחו אותו הוריו לישיבה בעיר סמוכה, שם למד גמרא, הלכה ופוסקים. במהרה התחבר לקבוצת משכילים יהודים צעירים שהונהגה בידי שמואל ליב גורדון, שהכיר את ידיעתו המקיפה של אהרון דוד בעברית והעריך אותה, והפקיד בידיו את ניקוד תרגומו ל"המלך ליר". מרקסון עבר לווילקי (Vilkija) הסמוכה לקובנה, שם גר עם אחיינו בנימין נחום סילקינר, שלימים היגר לארצות הברית והיה שם למשורר עברי בולט ומפורסם. בצימאונו הגדול לידע החליט מרקסון לעבור למרכז גדול יותר, לעיר וילנה, והקדיש את זמנו ללימודי דת וספרות יהודית ועולמית. הוא התפלל בבית הכנסת הגדול "שטאדטשול", שם שימש גרשון סירוטה כחזן. מרקסון הושפע מאוד משירתו של סירוטה, ותוך זמן קצר למד את ניגוניו והיה שר אותם בכל הזדמנות. לאחר זמן החליט לחזור לעיר הולדתו, ונעשה שם לפעיל בתנועת הנוער הציונית "דגל ציון".
בשנת 1904 היגר לארצות הברית. תחילה התיישב בניו יורק ולימד עברית בבתי ספר שונים, אולם לא שבע נחת מעבודתו. בשנת 1912 קיבל משרת הוראה באינדיאנפוליס, שבה פתח שנה קודם לכן הרב יצחק אלחנן נויישטט את בית הספר היהודי המאוחד. מרקסון מצא שפה משותפת עם הרב, ושניהם פעלו לקידום החינוך העברי לילדי היהודים בעיר. לאחר מותו של נויישטט עבר מרקסון לשיקגו. בשנת 1914 נשא לאשה את חנה אסתר כץ, גם היא ילידת פילווישוק, שהתגוררה בשיקגו. לזוג נולדה בת, חמדה. מבחינה מקצועית לא היה מרקסון מרוצה בשיקגו, ומאחר שידידו סילקינר התגורר בניו יורק, הוא החליט לחזור לשם. בניו יורק התאכזב מרמתם הנמוכה של הלימודים בבתי הספר העבריים, ועבר לדטרויט, שם נשאר עד מותו.
כמורה הצליח לרתק ולעניין מאוד את תלמידיו והיה אהוב עליהם. הוא היה מפורסם ומוערך גם בקרב אנשי קהילתו בשל ידענותו וכישרון ההוראה שלו. בשנת 1933, בגיל 48, חלה מרקסון ונפטר לאחר זמן קצר. הוא נקבר בדטרויט.
פרסומיו
בשנת 1937 ארגון דוברי עברית בעירו "קבוצת עברית", פרסם לזכרו ספר שנערך בידי דב בֶּר אייזיקס ודניאל פרסקי. בספר שלושה חלקים: בחלק הראשון, הקדמה מאת העורכים, ותולדות חייו שנכתבו על ידי ב. אייזקס. החלק השני מכיל את מרבית עבודותיו של מרקסון שפורסמו במקומות שונים, ועותק של תרגומו ל"בן המלך והעני" מאת מארק טוויין, שיצא לראשונה בוורשה בשנת 1923. החלק השלישי מכיל הערכות והספדים של תלמידיו וחבריו.
שירזי
שירזי (شیرازی) הוא שם משפחה שמקורו בפרסית ומשמעותו משיראז.
מלכי דבלין
מלכי דבלין היו השליטים של ממלכת דבלין, שהתקיימה בשנים 1171-839. הממלכה נוסדה בשנת 839 על ידי הוויקינגים הנורווגים שפלשו לאירלנד בהנהגתו של תורגסט, והוא נהפך למלך דבלין הראשון. תורגסט נהרג ב-845 וגם ממלכתו הפסיקה להתקיים.
הממלכה הוקמה מחדש ב-853, אחרי פלישה נורווגית נוספת, בהובלת אחד הבנים של מלך נורווגיה — אולאף. בשנת 863 הוא העביר את השליטה בממלכה לאחים שלו. אחד מהם — איוואר — הוא אבי שושלת אי אימאר, ששלטה בממלכה עד אמצע המאה ה-11 (מלבד השנים 917-902, שבהן הממלכה לא התקיימה בגלל גלותם של המתיישבים הנורדים — אחרי גירושם על ידי אירים מממלכת לנסטר).
מהמחצית השנייה של המאה ה-11, כתוצאה מהיחלשותה המדינית של הממלכה, רוב מלכיה היו נציגי השושלות של ממלכות איריות. מלכים אלה היו, בדרך כלל, משושלת אי כיינסלייג ששלטה בלנסטר השכנה או משושלת או בריאין ששלטה במנסטר. מלבד הממלכות האיריות, מספר פעמים, מלכי דבלין הגיעו מממלכת האיים (ממלכה, שאיחדה את האי מאן שבים האירי ואיים לחופה המערבי של סקוטלנד). ממלכת האיים, בדומה לדבלין, הייתה נורדית-גאלית (אוכלוסיית המתיישבים הנורדית התמזגה בהן, עם הזמן, בגאלים המקומיים). בראשית המאה ה-12, בדבלין מלך לתקופה קצרה גם מגנוס השלישי, מלך נורווגיה.
בשלושת העשורים האחרונים לקיומה, הממלכה נשלטה בדרך כלל על ידי מלכים משושלת מיק טורקייל — שני דורות של משפחה נורדית-גאלית מקומית. עם זאת, הם היו כפופים למלך לנסטר דיארמייט מאק מורכאדה, שאף שלט בדבלין בשנים 1166-1162 — אחרי שהדיח את המלך המקומי אסקאל מאק ראגנייל. בגלל עוינות זו, ב-1166 אסקאל עזר לאויביו האירים של דיארמייט לגרשו מהאי, למרות שהאחרון כבר היה מודח מכס המלכות של לנסטר.
דיארמייט חזר לאירלנד עם בני ברית ושכירי חרב נורמנים מאנגליה, שעזרו לו להשיב את השליטה בלנסטר ובשנת 1170 גם כבשו את דבלין. הוא היה המלך האחרון של דבלין עד מותו ב-1171, אם כי ייתכן, שלמעשה שלטו בה כבר הכובשים הנורמנים. אחרי מותו, הם הכפיפו את שטח ממלכת דבלין לריבונותו של מלכם — מלך אנגליה, הנרי השני.
ממלכת דבלין לא התקיימה בשנים 853-845, בעקבות מותו של תורגסט ותבוסותיהם הצבאיות של הוויקינגים מול האירים ממלכת דבלין לא התקיימה בשנים 917-902, בעקבות גירושם של הוויקינגים מדבלין
הארי גאנטריפ
הארי ג'יימס סמואל גאנטריפ (באנגלית :"Harry James Samuel Guntrip" ; 29 במאי 1901- 1975) היה פסיכולוג בריטי שהגה את תאוריית יחסי אובייקט ותרם רבות לאסכולת המחשבה הפרוידיאנית. הוא היה עמית של החברה הפסיכולוגית הבריטית, ופסיכותרפיסט ומרצה במחלקה לפסיכיאטריה באוניברסיטת לידס. הוא תואר על ידי ד"ר ג'וק סאתרלנד כ"אלמוות פסיכואנליטי".
על האישיות הסכיזואידית
גאנטריפ עבד באופן נרחב עם מטופלים סכיזואידים שהיו מנותקים וחסרי יכולת לקיים מערכות יחסים משמעותיות עם בני אדם אחרים. הוא החשיב את ה"עצמי" כמושג הפסיכולוגי הבסיסי, את פסיכואנליזה כמחקר צמיחתו, ואת הטיפול הפסיכואנליטי כאמצעי והזדמנות לספק מערכת יחסים אישית שבה ה"עצמי" המנוכר והנסוג יכול לצמוח באופן בריא ובפעם הראשונה להיות במגע עם אנשים ועצמים אחרים. הוא סימן את תשעת המאפיינים הבאים של האישיות הסכיזואידית: נטייה להתכנסות פנימה, מופנמות, נרקיסיזם, דיות עצמית, תחושת עליונות, חוסר רגש, בדידות, נתק מהעצמי-דה-פרסונליזציה ותסוגה.
התיאור של תשעת המאפיינים שהוגדרו לראשונה בבירור על ידי גאנטריפ, אמור לשפוך אור על ההבדלים הקיימים בין המסורת התיאורית לבין המסורת הפסיכואנליטית. כל תשעת המאפיינים עקביים. רובם, אם לא כולם אמורים להיות מוצגים כאשר מבקשים לאבחן הפרעת אישיות סכיזואידית.
נטייה להתכנסות פנימה (introversion)
גאנטריפ תיאר את הפנימיות הסכיזואידית כך:" במלוא מובן המילה, הסכיזואידי מתואר כתלוש רגשית מהמציאות החיצונית. כל תשוקותיו המיניות מתועלות כלפי אובייקטים פנימיים והוא חווה עולם פנימי עשיר אשר לעיתים קרובות מתבטא בפנטזיות ובדמיון מפותח כאשר ניתן יש אפשרות לבוא איתו במגע. לרוב, רוב הפנטזיות של הסכיזואיד הם חלק מעולמו הסודי ונסתרות מן העין החיצונית". האדם הסכיזואידי מנותק מהמציאות החיצונית במידה כזאת שחווה אותה כמסוכנת. ההתכנסות היא תגובה רגשית טבעית לבריחה ממקור סכנה ומציאת מקום מבטחים. האינדיבידואל הסכיזואידי דואג אם כן להימנע מסכנה ולהגיע למקום בטוח.
מופנמות/מסוגרות/מכונסות (withdrawnness)
המשמעות של תכונה זו היא ניתוק מהעולם החיצוני. צדה השני של האינטרוברסיה היא המופנמות. בעוד שישנם הרבה אנשים החיים עם הפרעת אישיות סכיזואידית המציגים מופנמות (ביישנות, אי רצון, או הימנעות מהעולם החיצוני ומיחסים בינאישיים), מופנמות זו מגדירה מאפיינת רק חלק מהם שכן כאמור, רבים מהם חברותיים ומתקשרים והם למעשה סכיזואידים חשאיים. הסכיזואידים החשאיים יכולהים להתפס כזמינים ומתעניינים באינטראקציות בינאישיות אך בפועל הם מנותקים רגשית ומקיימים מרחב ביטחון פנימי. מאחר שחלק מהסכיזואידים מקיימים מופנמות שאינה גלויה, תצפית התנהגותית על המטופל לא תחשוף את עולמו הפנימי ולכן זהו לא מאפיין אמין לאבחון.
נרקיסיזם
גאנטריפ מגדיר נרקיסיזם כ"מאפיין העולה מתוך החיים הפנימיים של החיים הסכיזואידים. מושאי אהבתו פנימיים ונמצאים בתוכו והוא מזדהה איתם בחוזקה. השאלה היא האם החיים הפנימיים האינטנסיביים של הסכיזואידים נובעים מתשוקה ורעב להתאחד עם אובייקטים חיצוניים או עקב נסיגה מן החוץ אל עולם פנימי בטוח יותר לכאורה" נרקיסיזם הוא מאפיין שעולה החוצה מהחיים הפנימיים שהאדם עם ההפרעה חי בהם. אהבתו לאובייקטים כולה בתוכו, יתרה מכך, הוא מזוהה עמם במידה כה רבה עד כי הליבידו הקשור בהם נראה כהוא עצמו. הצורך בקשר הוא מניע רב עוצמה אצל סכיזואיד כפי שהוא אצל כל אדם. למרות זאת, מכיוון שאהבת האובייקטים של האדם עם הפרעת אישיות סכיזואידית היא פנימית, הוא או היא מוצאים ביטחון מבלי ליצור קשר וחיבור עם אובייקטים בעולם האמיתי.
דיות עצמית (Self sufficiency)
רובם המכריע של הסכיזואידים מציגים יכולת כבירה של דיות עצמית יכולת לפעול לבד ולנהל את חייהם באופן עצמאי ואוטונומי. גאנטריפ כותב: "האינטרובקסיבי הנרקיסיסטי הזה המספיק לעצמו, נעדר יחסים אישיים בעולם החיצון בעוד שכל היחסים הרגשיים שלו נישאים על עולמו הפנימי, זה שומר כנגד חרדה הפורצת החוצה בהתמודדות עם אנשים אמיתיים". ככל שהסכיזואיד יכול להסתמך על עצמו, כך הוא פחות נאלץ להסתמך על אחרין ולהחישף לסכנות פוטנציאליות וחרדות הקשורות בתלות, או גרוע מכך, בחוסר עצמאות.
תחושת עליונות (Sense of superiority)
גאנטריפ טוען: "תחושת עליונות קשורה באופן טבעי לדיות העצמית. מרגע שאין צורך באנשים אחרים, הם הופכים בעיני הסכיזואידי למיותרים. פעמים רבות הסכיזואידים שרויים בתחושה שהם שונים מאנשים אחרים". לתחושת העליונות של הסכיזואיד אין קשר עם הגרנדוזיות העצמית של ההפרעה הנרקיסיסטית. זה לא מוצא ביטוי אצל אדם החי עם הפרעת אישיות סכיזואידית דרך הצורך להפחית ערך או להשמיד אחרים הנתפסים כמתקיפים, מבקרים, מאשימים או משפילים. סוג זה של עליונות תואר על ידי אדם צעיר החי עם הפרעת אישיות סכיזואידית כך: "אם אני עליון על אחרים, אם אני מעליהם, אז אני לא צריך אותם. כאשר אני אומר שאני מעל אחרים, זה לא במובן שאני חש טוב מהם, הכוונה היא שאני במרחק מהם, מרחק בטוח."
חוסר רגש (Loss of affection)
גאנטריפ ראה חוסר רגש בסיטואציות חיצוניות כחלק בלתי נפרד מההפרעה. בכלל הכיתור העצמי שקיים אצל הסכיזואידים, יש צורך ביצירת עצמי מכיל ועצמי שניתן לסמוך עליו נוצרת הפרעה בלתי נמנעת בתשוקה וביכולת לחוש בחוויות של אחרים ולהיות אמפתי ורגיש. החוויה הסובייקטיבית היא של חוסר רגש. אצל חלק מהסכיזואידים חוסר הרגש עשוי להיראות כחוסר רגישות שברמותיו הקיצוניות נראה כמו ציניות, קשיחות (נוקשות) ואפילו אכזריות. המטופל נראה כבלתי מודע לכך שהערותיו או פעולותיו משפיעות ופוגעות באנשים אחרים. אל לרוב חוסר הרגש מתגלה בתוך המטופל כמבוכה האמיתיתף כתחושה שמשהו חסר בחיי הרגש שלו.
דה-פרסונליזציה
גאנטריפ מתאר דה-פרסונליזציה כאובדן תחושה של זהות ואינדיבידואליות. דה-פרסונליזציה היא הגנה שיוצרת נתק או הפרדה. הסכיזואיד מתאר זאת לעיתים קרובות ככיוונון החוצה, או ככיבוי, או כמו חוויה של הפרדה בין המתבונן לבין החלק המתתף בתהליך. זה נחווה על ידי אנשים החיים עם הפרעת אישיות סכיזואידית החשים שהחרדות עומדות להכריעם. זו צורך קיצונית יותר של תופעת אובדן הרגש שתורה קודם לכן. אובדת הרגש הוא מצב כרוני יותר. דה-פרסונליזציה היא הגנה חריפה כנגד חוויה מיידית יותר של התגברות חרדה או תחושת סכנה.
תסוגה (Regression)
גאנטריפ מגדיר תסוגה כייצוג/סימול לעובדה שאדם החי עם הפרעת אישיות סכיזואידית חש מוכרע על ידי העולם החיצון והוא במנוסה אחורנית לקרקע יציבה, מטאפורית לרחם אימו. תהליך כזה כולל שני מנגנונים שונים" כלפי פנים ולאחור. רגרסיה כלפני פנים מדברת על גודל התלות (הביטחון והאמון) ועל צורות ראשוניות של פנטזיה של הכלת עצמי. רגרסיה לאחור אל הביטחון של הרחם זו תופעה סכיזואידית ייחודית ומציגה את הצורה העזה ביותר של הגנת הנסיגה במאמץ למצוא ביטחון להימנע מהרס על ידי המציאות החיצונית.
שוחה בקהיר
שוחה בקהיר (אנגלית: Foxhole in Cairo) הוא סרט מלחמה בריטי משנת 1960, בבימויו של ג'ון לוואלין מוקסי מבוסס על רומן מאת לאונרד מוסלי, המבוסס על מבצע סלאם. בו כיכבו ג'יימס רוברטסון ג'סטיס, אדריאן הובן, פנלה פילדינג והנרי אוסקר. מייקל קיין מופיע בהופעה קצרה כחייל גרמני, באחד מתפקידי המסך הראשונים שלו.
תקציר
במהלך מלחמת העולם השנייה רומל שולח שני מרגלים לקהיר, למפקדה של הצבא השמיני הבריטי. הם מרגלים אחרי מהלכי הבריטים. המודיעין הבריטי מחפש את המרגלים לפני שהם מזיקים למאמץ המלחמתי.
קבלה
הניו יורק טיימס כתב ב-1961 שזהו סרט ריגול בריטי שגרתי והעלילה רפויה וצפויה. למרות זאת שיבחו את ביצועיו המקצועיים של השחקן ג'יימס רוברטסון ג'סטיס.
אליפות אירופה בכדורגל נשים 2001
אליפות אירופה בכדורגל נשים 2001, הידועה גם בשם יורו הנשים 2001, היא אליפות אירופה בכדורגל נשים השמינית שארגנה אופ"א. הטורניר נערך בגרמניה מ-23 ביוני עד ה-7 ביולי 2001. אף על פי שנבחרה כמארחת, לא העפילה גרמניה באופן אוטומטי לטורניר, אלא נאלצה להשתתף עם יתר הנבחרות במשחקי המוקדמות שהחלו באוגוסט 1999.
במשחק הגמר נפגשו המארחת גרמניה (בפעם החמישית בתולדותיה) ושוודיה - בפעם הרביעית בתולדותיה והראשונה מאז 1995. בסיום המשחק, ניצחה גרמניה 0-1 משער זהב של קלאודיה מולר, וזכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות. צמד החלוצות הגרמניות, מולר וסנדרה סמיזק, סיימו כמלכות השערים של הטורניר (3 כיבושים כ"א), ואילו האנה יונגברי השוודית זכתה בתואר השחקנית המצטיינת, אחרי שהובילה את השוודיות לגמר הטורניר.
אצטדיונים
חמישה אצטדיונים, בחמש ערים שונות, נבחרו לארח את משחקי אליפות אירופה. משחק הפתיחה של הטורניר נערך בארפורט, ומשך כ-10,252 צופים. אצטדיונים אלו ארחו בסך הכל 15 משחקים במסגרת הטורניר. שני חצאי הגמר ומשחק הגמר נערכו בדונאוסטדיון שבאולם, ומשכו קהל משכולל של 37,524 איש.
כובשות השערים
3 שערים 2 שערים