cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יוסף כרוסט
קורות חיים
יוסף כרוסט נולד בפולין בשנת 1908. נשלח ללמוד במוסדות חינוך יהודיים מסורתיים. אחר כך למד בתיכון ממלכתי פולני ובאוניברסיטת ורשה. בשנת 1929 הצטרף לתנועת הנוער בית"ר והיה חבר בהנהגתה. כרוסט ניסח יחד עם אייזיק רמבה כללים להתנהלותה של תנועת בית"ר בחוברת בשם: ראשי פרקים: ספר עזר למנהלי בית"ר אשר ראתה אור בוורשה ב-1931, כחלק מפעילות הסברה רחבה של התנועה במזרח אירופה. כרוסט וחבריו ביקרו את הכיוונים הפרו-קומוניסטים של תנועת השומר הצעיר מאמצע שנות ה-20 של המאה ה-20. בעבודתו בתנועת בית"ר הופקד, בין השאר, על ההכשרה המקצועית ועל ההכנה לעלייה לארץ ישראל של חניכי בית"ר. הבריטים הערימו קשיים מרובים על קבלת אישורי כניסה לארץ ישראל. וההסתדרות הציונית נהגה אפליה כלפי בית"רים. כרוסט וחבריו יצאו למחות על האפליה בהפגנה שערכו מול "המשרד הארצישראלי" של ההסתדרות הציונית בוורשה. בסתיו 1935, התמנה כרוסט לתפקיד המזכיר הראשי של נציבות בית"ר. כרוסט עמד בראש בית-ספר למדריכי בית"ר וכיהן כמפקד בית"ר באזור גליציה ב-1937. על פי ההיסטוריון חן מלך מרחביה, נהג כרוסט לנהל דיונים עקרוניים עם בני הנוער חניכי התנועה, על דרכה ועל עיקריה, בין השאר "בנושא הארגון הפנימי: עילית של נוער, או ארגון חינוכי לנוער כל העם, ומה טיבה של עילית של נוער: מהפכנות, חלוציות או נזירות".
בשנת 1941 עלה לארץ ישראל עם רעייתו חישקה ושתי בנותיו פנינה ואביבה. בשנת 1942 התיישבה המשפחה בנתניה.
כרוסט היה חבר האצ"ל. לאחר מלחמת העולם השנייה, נשלח לצרפת לנהל בה את משרד ההנהגה העולמית של בית"ר, ופעל בקרב חברי הצה"ר ושארית הפליטה.
בשנת 1964 נשלח כרוסט לדרום אמריקה כשליח "תנועת החרות".
כרוסט היה מעמודי התווך של "מכון ז'בוטינסקי", ושימש כעורך הרבעון האומה של מסדר ז'בוטינסקי.
שנים רבות עסק בכתיבה ועריכה של ספרים על תולדותיהן של קהילות ישראל במזרח אירופה ושל אישים בציונות הרוויזיוניסטית. הוא השתתף מצעירותו בכתיבת הספרות והעיתונות של תנועת ז'בוטינסקי בגולה. בארץ ישראל עבד בעיתון המשקיף, ואחר כך, בעיתון "חרות" עד סגירתו. והיה חבר מערכת עיתון "מעריב" במשך 16 שנה.
לצד פעילותו הספרותית והעיתונאית, עסק בתירגום לעברית של יצירות ספרותיות רבות מהשפות: יידיש, אנגלית, איטלקית, צרפתית, גרמנית, רוסית, ליטאית ופולנית.
המשרד לפיתוח כלכלי של רוסיה
המשרד לפיתוח כלכלי של רוסיה (ברוסית: Министерство экономического развития Российской Федерации; בשמו המקוצר: Минэкономразвития России) הוא המשרד הפדרלי ברוסיה האחראי על פיתוח המדיניות הכלכלית ופיתוח העסקים והתיירות במדינה.
המשרד הוקם מתוך הוועדה הממלכתית לכלכלה שהוקמה ביולי 1990. באוגוסט 1991 הפכה למשרד ממשלתי בשם משרד הכלכלה. המשרד אחראי לארגון כנסים ופורומים לענייני השקעות, בהם פורום סנקט פטרבורג הבינלאומי לכלכלה, פורום ההשקעות הבינלאומי בעיר סוצ'י ומאז 2012 מנהל את כנס "ההשקעות הפתוחות" המוקדש לפיתוח ההייטק. מטה המשרד שוכן ברחוב טברסקאיה-יאמסקאיה 1 במוסקבה.
בנובמבר 2016 השר אלכסיי אוליוקוב הואשם בלקיחת שוחד ופוטר. במקומו מונה מקסים אורשקין לתפקיד השר לפיתוח כלכלי. בינואר 2020 מונתה ממשלת מישוסטין להחליף את ממשלתו של דמיטרי מדבדב ולשר החדש מונה מקסים רשטניקוב.
מאט פלון
מת'יו "מאט" פלון (באנגלית: Matthew "Matt" Fallon; נולד בשנת 2002) הוא שחיין אמריקאי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (פוקואוקה 2023) ואלוף ארצות הברית (2023) במשחה ל-200 מטר חזה.
המשרד לפיתוח כלכלי של רוסיה
מבנה וארגון
המשרד מורכב מ-36 מחלקות.
מאט פלון
2021
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:12.25 דקות. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 2:08.91 דקות ועלה ראשון למשחה הגמר.
המשרד לפיתוח כלכלי של רוסיה
מבנה וארגון
הוא אחראי לניהול רכוש המדינה ומנהל את רכושה של הפדרציה הרוסית באמצעות הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה (Федеральное агентство по управлению государственным имуществом, בשמה המקוצר: Росимущество) וכן אחראי לרזרבות הממשלתיות. בנוסף אחראי המשרד על תחום רישום פטנטים באמצעות סוכנות רוספטנט (Роспатент), על תחום הסטטיסטיקה באמצעות השירות הפדרלי לסטטיסטיקה ממלכתית ועל תחום התיירות באמצעות סוכנות התיירות הפדרלית (Федеральное агентство по туризму).
מאט פלון
אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בסוף יוני 2023 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:07.71 דקות, לפני ג'וש מת'ני (2:08.32 דקות) וג'ק פוסטר (2:09.10 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:00.18 דקות.
המשרד לפיתוח כלכלי של רוסיה
מבנה וארגון
עד לשנת 2016 הסוכנות הפדרלית לרזרבות מדינה הייתה כפופה למשרד. בשנת 2022, קיבלה ידיה את האחריות על מגזר התיירות בעקבות פירוק סוכנות התיירות הפדרלית.
שר
השר לפיתוח כלכלי הוא השר הממונה על ניהול המשרד לפיתוח כלכלי ואחראי לניהול סחר חוץ והכוונת מדיניות נציגויות המסחר של רוסיה בניכר.
מאט פלון
מדליית ארד באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:07.74 דקות, אחרי שין האיאנג מהרפובליקה העממית של סין שקבע שיא עולם חדש של 2:05.48 דקות והאלוף והשיאן היוצא זאק סטבלטי-קוק מאוסטרליה (2:06.40 דקות).
Totara LMS
תמיכה בתקנים
טוטארה כתובה בשפת התכנות PHP וב-JavaScript ויכולה להיות מותקנת על מגוון בסיסי נתונים, כולל MySQL ,PostgreSQL, MSSQL. היא תומכת בתקן SCORM לדיווח לומדות למערכות ניהול למידה.
פרסים
פרס 2012 Best of Elearning! Award of Excellence - Best Open Source Solutions
2012 זוכה; Open Source Use in Business - NZ Open Source Awards
2011 Brandon Hall Excellence in Technology Awards - Best Advance in Learning Management Technology
היסטוריה
הצוות שפיתח את טוטארה עבד על תוכנות קוד פתוח שונות לרבות Mahara, ו-Moodle. הגרסה הראשונה של טוטארה שוחררה ב-1 במרץ 2011.
דומיניק דופור
דומיניק דופור (בצרפתית: Dominique Dufour; נולדה בשנת 1959) היא דוגמנית קנדית.
ביוגרפיה
היא נבחרה למיס קנדה 1981 כשהשתתפה בתחרות כמיס לאוואל.
במהלך שנת כהונתה היא למדה אנגלית.
כמיס קנדה היא לקחה חלק במצעד סנטה קלאוס של מילטון, עיירה באונטריו, היא גם ביקרה ב"Steam Era", פסטיבל הנערך באונטריו העוסק בהיסטוריה החקלאית של המקום.
בטקס בחירת מיס תבל 1981 נבחרה לסגנית ראשונה, המקום השני, עד לאותו זמן הייתה לקנדית שהגיעה להישג הגבוה ביותר בהיסטוריה של התחרות הבינלאומית.
בין 1982–1992 לקחה חלק בהנחיית תחרות מיס קנדה, ב-1992 נערכה התחרות בפעם האחרונה באותה מתכונת ולאחר מכן הוחלט לבטלה.
ב-2009 הנחתה את תחרות מיס תבל קנדה.
צ'ארלי פות'
החשיפה הראשונית של פות' הגיעה באמצעות סרטונים סרטון ויראליים שעלה ליוטיוב. מעבר לשיר "See You Again" הוא זכה להכרה גם עבור שירים נוספים, בהם "Marvin Gaye", בו שרה גם מייגן טריינור. השיר הגיע למקומות הראשונים בטבלאות הלהיטים בניו זילנד, באירלנד, בבריטניה וכן למקום ה-21 בבילבורד הוט 100 האמריקאי. כמו כן בזכות הסינגלים "One Call Away" ו-"We Don't Talk Anymore" אשר בשיאם הגיעו למקומות 12 ו-9 בבילבורד הוט 100 בהתאמה. הם אף נכללו באלבום הבכורה של פות', "Nine Track Mind", אשר שוחרר בינואר 2016.
ביוגרפיה
פות' נולד ב-2 בדצמבר 1991, ברומסון שבניו ג'רזי, לדברה גולדשטיין, מורה למוזיקה שכתבה גם פרסומות ל-HBO, ולצ'ארלס פות', סוכן נדל"ן. אביו קתולי ואמו יהודייה. יש לו שני אחים צעירים תאומים, סטיבן ומיקאלה. בגיל שנתיים ננשך על ידי כלב וגבתו הימנית מצולקת עד היום.
2009–2014: תחילת הקריירה
בספטמבר 2009 פתח את ערוץ היוטיוב שלו, בשם Charlies Vlogs, שם פרסם קטעי וידאו קומיים וגרסאות כיסוי אקוסטיות. בשנת 2010 הוציא פות' את השיר הראשון שלו, "These Are My Sexy Shades". בדצמבר אותה השנה הוציא את אלבום הבכורה המורחב שלו, The Otto Tunes, בהפצה עצמאית. בשנת 2011 זכה בתחרות וידאו אינטרנטית בחסות פרז הילטון אשר נקראה "?Can You Sing". בתחרות הוא שר את Someone like You של אדל יחד עם אמילי לותר. בעקבות הביצוע, החתימה אלן דג'נרס את הצמד לחברת התקליטים שלה, eleveneleven והם ביצעו אותו בתוכנית שלה, המופע של אלן דג'נרס. ב-25 בינואר 2012 ביצעו פות' ולותר את השיר "Need You Now" של ליידי אנטבלום במופע של אלן דג'נרס. באוקטובר 2012 הופיע פות' גם במרכז הגדול בעולם לתרומות מח עצם. בדצמבר 2012 פרסם את הסינגל "Break Again" בו שרה גם אמילי לותר. מספר ימים לאחר מכן הופץ הווידאו קליפ לשיר. בסוף שנת 2012 עזב פות' את eleveneleven.
ב-23 באוקטובר 2013 הוציא פות' באופן עצמאי את המיני-אלבום השני שלו, Ego, לזרימה באינטרנט. כמו כן הוא כתב והפיק שירים וג'ינגלים לכמה מעמיתיו היוטיוברים. הוא כתב את שיר הנושא של פודקאסט המערכונים של שיין דוסון, "Shane and Friends", את ג'ינגל הפתיחה לסרטונים של בלוג הווידאו SHAYTARDS, את שיר הנושא המקורי לבלוג הווידאו של צ'ארלס טריפי, Internet Killed Television, ושיר לסרט של קבוצת היוטיוב Our 2nd Life, וכן כמה סינגלים לחבר הקבוצה, ריקי דילון. בשנת 2014 הוציא את הסינגל השלישי שלו .L.U.V, הקליפ המוזיקלי הופק על ידי אנדרו ולנטין. באותה שנה כתב את השיר "Celebrate" באלבום האולפן השמיני של פיטבול, Globalization.
2015–2016: האלבום Nine Track Mind
פות' כתב, הפיק, וביצע את השיר "See You Again" עם ויז קאליפה. השיר נכתב לסרט מהיר ועצבני 7, כמחווה לשחקן פול ווקר אשר נהרג לפני פרסומו. קאליפה כתב את מילות הראפ, וכל שאר השיר נכתב על ידי פות'. הוא הגיע בשיאו למקום הראשון בבילבורד הוט 100 במשך 12 שבועות לא רצופים. השיר היה מועמד לשלושה פרסי גראמי: שיר השנה, ביצוע הפופ הטוב ביותר והשיר הטוב ביותר שנכתב למדיה ויזואלית. השיר היה מועמד גם לשיר השנה עבור פרסי המוזיקה של ה-BBC וכן לפרס גלובוס הזהב עבור השיר הנושא הטוב ביותר, בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-73. פות' הוציא את השיר "Slow Motion" עבור טריי סונגז ועבד עם ג'ייסון דירולו וליל ויין. בנוסף, כיכב פות' כמאהב של מייגן טריינור בווידאו קליפ של שירה "Dear Future Husband". בקליפ, היא פוגשת את פות' באתר היכרויות, והוא מגיע לביתה של טריינור עם מגש פיצה, מה שמותיר אותה עם רושם חיובי. בסיום הקליפ טריינור מחייכת אל פות' ומזמינה אותו להיכנס לביתה. ב-1 במאי 2015, הפיץ פות' מיני אלבום של חמישה שירים אשר נקרא "Some Type of Love". ביוני 2015 הפיץ פות' את הסינגל "Nothing but Trouble" עם ליל ווין, מתוך פסקול הסרט התיעודי "808: הסרט". במהלך שנת 2015 עבד פות' על כמה אלבומים של אמנים אחרים. הוא הפיק והשתתף בכתיבת השירים "Broke" ו-"Pull Up" לאלבום "Everything Is 4" של ג'ייסון דירולו, וכן השתתף בכתיבת השיר "Bombastic" עם בוני מקקי, לאלבום בעל אותו שם, והפיק את השיר "Working Class Heroes" לאלבום "Heart Blanche" של סי-לו גרין.
הזמנות מראש לאלבום הבכורה של פות', Nine Track Mind, החלו ב-20 באוגוסט 2015, יחד עם הסינגל השני "One Call Away". בשיאו הגיע השיר למקום 12 בארצות הברית, 26 בבריטניה ו-4 באוסטרליה. עד פברואר 2016, נמכרו 513,700 עותקים של האלבום בארצות הברית בלבד. פות' פרסם רמיקס לשיר שנקרא "(One Call Away (Coast to Coast Mix", בשיתוף הראפרים טייגה וטיי דולה סיין, זמר הקאנטרי ברט אלדרדג' והזמרת המקסיקנית סופיה רייס.
אלבום הבכורה שלו, Nine Track Mind, הופץ ב-29 בינואר 2016. האלבום הגיע למקום השלישי במדרג בבריטניה, למקום 6 בבילבורד 200. פות' החל את הופעת הבכורה שלו, Nine Track Mind Tour, במרץ 2016. באותה שנה היה פות' המוזיקאי הראשון לחתום בחברת Deutsch Music. ב-11 נובמבר 2016 הוציא גרסת דלוקס מיוחדת לאלבום ובה שלושה שירים נוספים.
בינואר 2016 הוציא את השיר "We Don't Talk Anymore" בשיתוף סלינה גומז אשר זכה ל-2.9 מיליארד צפיות ביוטיוב. הדואט של השניים יצא כסינגל השלישי הרשמי מתוך אלבום הבכורה של פות'. הוא הופץ לשירות הסטרימינג spotify ללא פרסום מקדים. הוא מתאפיין בהפקה אקוסטית ומינימליסטית.
בדצמבר 2016 ביצע את השיר "Oops" בגמר האקס פקטור יחד עם הלהקה ליטל מיקס אשר אף זכתה בגמר.
2017–2018: Voicenotes
ב-21 באפריל 2017 הוציא פות' את "Attention", הסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השני שלו, Voicenotes. השיר הגיע למקום החמישי בבילבורד הוט 100, והפך לסינגל הגבוה ביותר שלו במצעד כסולן החל מאפריל 2022. הסינגל השני מתוך האלבום, "How Long", יצא ב-5 באוקטובר, והגיע למקום ה-21 בבילבורד הוט 100. פות' גם שיתף פעולה עם ליאם פיין בסינגל "Bedroom Floor", אותו הפיק וסיפק קולות רקע עבורו.
בשנת 2018, הוא הופיע בסינגל של ג'י-איזי, "Sober". ב-4 בינואר, שחרר פות' את הסינגל השיווקי הראשון מתוך האלבום, "If You Leave Me Now" בהשתתפות Boyz II Men. פות' גם הודיע שהוא יעביר את תאריך היציאה של האלבום ל-11 במאי, מתאריך השחרור המקורי שלו, ה-19 בינואר. ב-15 במרץ 2018, "Done for Me" יצא כסינגל השלישי מתוך האלבום. בשיר מופיעה הזמרת קלאני. השיר גם הגיע למקום ה-53 בבילבורד הוט 100. ב-25 במרץ הוציא פות' את הסינגל הרביעי, "Change", בהשתתפות ג'יימס טיילור. האלבום כולל גם את השיר, "The Way I Am", הסינגל החמישי מתוך האלבום.
Voicenotes יצא ב-11 במאי לביקורות חיוביות בדרך כלל של מבקרים; הוא הגיע היישר למקום הרביעי במצעד בילבורד 200 עם 58,000 יחידות שקולה לאלבום, מתוכן 39,000 מכירות אלבום טהורות. פות' יצא לסיבוב ההופעות Voicenotes Tour ב-2018, עם היילי סטיינפלד כאורחת מיוחדת.
2019–הווה: Charlie
באוגוסט 2019, הוציא פות את "I Warned Myself"; סינגל נוסף, "Mother", יצא בספטמבר, ושלישי, "Cheating on You", באוקטובר.
בתחילת 2020, פות' הכריז שהוא ביטל את מה שכתב עבור אלבום האולפן השלישי שלו; הוא ציין בשנת 2022 שהוא "לא ממש אהב את המוזיקה" שהוציא ב-2019, ושהוא "הרגיש כאילו [הוא] מעמיד פנים שהוא בחור מגניב". הוא הוציא את "Girlfriend" ביוני ואת "Hard on Yourself", בהשתתפות בלאקבר, באוגוסט.
בספטמבר 2021 הוציאה פות' את "After All" עם אלטון ג'ון כחלק מאלבומו של ג'ון, The Lockdown Sessions. באותו חודש הוא התחיל לתעד בטיקטוק תהליך של "שילוב קבוצה אקראית לכאורה של מחשבות ורעשים שנעשו עם חפצים שונים לשיר פופ", שהפך ויראלי בפלטפורמה.
ב-20 בינואר 2022, יצא הסינגל "Light Switch" כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Charlie. אחריו הגיעו "That's Hilarious" באפריל ו-"Left and Right" בהשתתפות ג'ונגקוק ביוני. ב-7 ביולי, פות' חשף את העטיפה של Charlie ואת תאריך היציאה שלו. "Smells Like Me", "I Don't Think That I Like Her", ו"Charlie Be Quiet!" יצאו כולם בספטמבר. Charlie יצא ב-7 באוקטובר יחד עם קליפ לשיר "Loser". ב-21 באוקטובר, הוא הופיע לצד שינסי בסינגל של קלווין האריס, "Obsessed", מתוך אלבומו השישי של האריס, Funk Wav Bounces Vol. 2.
ב-18 באוגוסט 2023 הוציא את הסינגל "Lipstick".
פיבי דינבור
פיבי הארייט דינבור (באנגלית: Phoebe Harriet Dynevor; נולדה ב-17 באפריל 1995) היא שחקנית אנגלייה, מוכרת בשל תפקידיה בסדרות "עלילות דיקנס" (2015–2016), "סנאץ'" (2017–2018), "יאנגר" (2017–2021) ובזכות תפקידה בתור דפני ברידג'רטון בסדרה "ברידג'רטון" (2020–2022) ; עליו קיבלה מועמדות לפרס סטלייט.
ראשית חייה
דינבור נולדה במנצ'סטר שבאנגליה לטים דינבור והשחקנית סאלי דינבור. יש לה אח צעיר בשם סמואל ואחות צעירה בשם הארייט. היא למדה בבית הספר צ'ידל הולם.
קריירה
בשנת 2009 קיבלה דינבור את תפקידה הראשון בדמות שיבון מיילי בעונה החמישית של הסדרה "ווטרלו רואד". היא הופיעה גם במספר דרמות בריטיות כמו "מונרו" ו"המוסקטרים". היה לה תפקיד משנה בדרמה "נשות האסירים" ששודרה ברשת BBC כשגילמה את דמותה של לורן, בתו של גנגסטר. בשנת 2014 הופיעה בעונה השנייה של הסדרה "הכפר" ובשנים 2015–2016 גילמה את מרתה קרצ'יט בסדרה "עלילות דיקנס".
בשנת 2019 היא לוהקה לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה התקופתית של נטפליקס, "ברידג'רטון", בתפקיד דפני ברידג'רטון. הסדרה עלתה לאוויר בדצמבר 2020. היא חזרה על תפקידה בעונה השנייה של הסדרה. דינבור אישרה כי דמותה לא תופיע בעונה השלישית.
בשנת 2021 עשתה דינבור את הופעת הבכורה שלה בסרט עלילתי בתור הקרמיקאית קלריס קליף בסרט הביוגרפי "The Colour Room".
באפריל 2022, דינבור כיכבה כגרסה בדיונית של עצמה בגרסה המחודשת הבריטית ל-"10 אחוז" באותו השם. הסדרה עלתה באמזון פריים וידאו.
בשנת 2023, דינבור כיכבה בסרט הביוגרפי של נטפליקס, "Bank of Dave", לצד רורי קיניר, ושיחקה לצדו של אלדן ארנרייך בסרט המתח "Fair Play" שעלה בפסטיבל סאנדנס ומאוחר יותר נמכר לנטפליקס.
דוקטור פאוסטוס (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ויליאם קירצ'ר
ויליאם קירצ'ר (באנגלית: William Kircher; נולד ב-23 במאי 1958) הוא שחקן קולנוע ניו זילנדי. מוכר בזכות תפקידיו ב"טרילוגיית ההוביט" בתור הגמד ביפור, ובזכות הופעותיו בסדרת המשטרה "כריש בפארק" ובסרט "משום מקום".
ביוגרפיה
בהיותו נער שיקר קירצ'ר לגבי גילו כאשר נרשם ל"בית הספר הניו זילנדי לדרמה", וסיים בגיל 18 את לימודי המשחק שלו.
במהלך הקריירה שלו זכה לשבחים על תפקידיו בסרטים מקומיים בניו זילנד ובסדרות טלוויזיה כגון "כריש בפארק" ואופרת הסבון "עיר חיים". ב-2006 השתתף בדרמה הניו זילנדית "משום מקום", בתפקיד השוטר המעוטר סטיוארט גות'רי שנרצח בטבח ארמואנה.
אלכסנדר קופרין
אלכסנדר קופרין (ברוסית: Алекса́ндр Ива́нович Купри́н; 26 באוגוסט 1870 - 25 באוגוסט 1938) היה סופר רוסי שהתפרסם בתחילת המאה ה-20. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה עזב לצרפת, בשנת 1937 בהיותו חולה חזר לברית המועצות.
שנותיו הראשונות
אלכסנדר קופרין נולד בעיירה נרובצ'ט במחוז פנזה למשפחת פקיד ממשלתי. בשנת 1871 אביו נפטר ומשפחה עברה למוסקבה. בגיל 6 הילד נשלח לפנסיון ליתומים ועם סיומו למד בפנימייה צבאית.
בשנת 1887 קופרין החל ללמוד בבית הספר לקצינים. הוא סיים את לימודיו ב-1890 והוצב בגדוד חיל רגלים שחנה בעיר פרוסקורוב. השרות הצבאי היה בסיס ליצירות הראשונות של קופרין שהתפרסמו בשנים 1893–1894. בקיץ 1893 נסע קופרין לסנט פטרבורג, כדי להשתתף במבחני קבלה לאקדמיה צבאית של המטה הכללי. בדרך לשם הוא היה מעורב בתקרית, שבמהלכה זרק שוטר לנהר. בעקבות התקרית הוא נעצר וכעונש על מעשיו נאסר עליו להגיש את מועמדותו לאקדמיה הצבאית. ככל הנראה העונש הזה הביא את קופרין להחלטתו לסיים את השירות הצבאי. בשנת 1894 קופרין השתחרר מהצבא ועבר לקייב.
שנות הבגרות
לאחר שחרור מהצבא קופרין טייל הרבה ברחבי האימפריה הרוסית וניסע לעסוק בתחומים שונים. הרשמים שלו בתקופה זו היו בסיס ליצירות שהוא החל לפרסם. באותן השנים הוא הכיר את מקסים גורקי, איוואן בונין ואנטון צ'כוב. בשנת 1901 הסופר הצעיר עבר לסנקט פטרבורג והחל לעבוד בירחון ספרותי.
בשנת 1905 הוא פרסם את היצירה המשמעותית הראשונה שלו "הדו-קרב" (Поединок) שזכתה להצלחה גדולה. קופרין הופיעה בהקראות פרקים של היצירה שהיו אירוע תרבותי משמעותי.
יעקב בכרך
הרב יעקב בכרך (י"א באייר ה'תקפ"ד, 9 במאי 1824 - כ"ד בטבת ה'תרנ"ז, 29 בדצמבר 1896) היה למדן וחוקר תורני. מחבר הגהות על ארבעה טורים וסדרת ספרי מחקר תורני ואפולוגטיקה אודות הכתב האשורי, עיבור השנים בתקופות קדומות ועל קדמות הניקוד העברי וטעמי המקרא.
אלכסנדר קופרין
שנות הבגרות
בשנת 1915 קופרין פרסם נובלה "הבור" (Яма) על חיי זונות ובתי בושת ברוסיה. לדעת מבקרי ספרות נובלה התאפיינה בפירוט יתר. בשנת 2020 הנובלה עובדה למיני סדרה טלוויזיונית.
יעקב בכרך
ביוגרפיה
נולד למשה בכרך ושיינא בת ר' יעקב משצ'וצ'ין בפולין, בסייני שבה כיהן סבו רבי יהודה בכרך כרב העיר. בצעירותו היה תלמידו ועוזרו של הסב. לאחר נישואיו סירב להצעות רבנות, את פרנסתו מצא מזיקוק יי"ש של משפחת המלוכה הרוסית.
הוא היה מקורבם של רבי ישראל מסלנט ורבי יוסף דוב סולובייצ'יק ומצטט מדבריהם שבעל-פה בכתביו. כן עמד בקשרי מכתבים עם רבנים בולטים בדורו כמו רבי צבי הירש חיות ורבי שמואל שטראשון (רש"ש). במשך שנים התגורר בסבסטופול וידיעות שרכש בה במגעיו עם חכמי הקראים בעיר שימשו אותו בעבודותיו.
אלכסנדר קופרין
שנות הבגרות
במהלך מלחמת העולם הראשונה קופרין גויס לצבא. הוא הוצב בפינלנד, אך לאור מצבו הבריאותי כבר בשנת 1915 שוחרר מהשרות.
לאחר מהפכת אוקטובר קופרין עבד תקופה מסוימת בהוצאה לאור שנוסדה על ידי מקסים גורקי. בשנת 1918 הוא נעצר אך שוחרר תוך זמן קצר. שנת 1919 הוא התגייס לצבא הלבן והיה עורך עיתון צבאי. לאחר תבוסת הצבא קופרין עם משפחתו נסע לפריז.
יעקב בכרך
ביוגרפיה
אלי גורפינקל הוציא לאור וההדיר את הערותיו על מורה הנבוכים.
אלכסנדר קופרין
שנות הבגרות
קופרין התגורר בפריז במשך כ-17 שנים ובתקופה זו פרסם מספר יצירות ספרותיות.
בשנת 1937 קופרין חלה והחליט לחזור לתחומי ברית המועצות. תוך שנה לאחר חזרתו הוא נפטר.
הסרט הראשון שמבוסס על סיפור של קופרין צולם כבר בשנת 1914. במהלך השנים בברית המועצות וברוסיה צולמו מספר סרטים נוספים על בסיס יצירות של אלכסנדר קופרין. הסרט "המכשפה" בכיכובה של מרינה ולאדי נכתב על פי סיפור שכתב.
בתקופת ברית המועצות התייחסות לסופר לא הייתה חד-משמעית - הוא היה קצין בצבא הלבן ואמיגרנט אך בכל זאת בשנת חייו האחרונה חזר לברית המועצות. בשנת 1981 בעיירה בה נולד הסופר נפתח מוזיאון לזכרו.
משפחתו
בשנים 1902–1907 היה קופרין נשוי למריה דוידובה (1881–1966), עורכת עיתון. מנישואין אלו נולדה בתו לידיה (1903–1924). אשתו הראשונה ובתם התגוררו כל חייהם ברוסיה. בנה של לידיה (והנכד היחיד של קופרין), אלכסיי, לחם בשורות הצבא האדום במלחמת העולם השנייה. הוא נפצע קשה בקרבות ומת זמן קצר לאחר המלחמה מסיבוכי הפציעה.
לאחר שהתגרש ממריה, התחתן עם יליזבטה גנריך (1882–1942), אישה ממוצא הונגרי, אשר הייתה אחות במקצועה. מנישואין אלו נולדו לו שתי בנות: קסניה (1908–1981) וזינאידה (1909–1912). יליזבטה עזבה יחד עם קופרין את רוסיה ושבה לברית המועצות עימו ב-1937. היא התאבדה במהלך המצור על לנינגרד. בתם קסניה לא עזבה את צרפת ב-1937 יחד עם הוריהם. היא המשיכה להתגורר בפריז עד 1958, אז בכל זאת החליטה לעבור לברית המועצות. היא מעולם לא התחתנה ולא ילדה ילדים.
יעקב בכרך
ביוגרפיה
הוא נפטר בביאליסטוק בכ"ד בטבת ה'תרנ"ז, 29 בדצמבר 1896, ונקבר בה. על מצבתו נחקק:
ג'ודי ראטלדג'
ג'ודי איבון ראטלדג' (באנגלית: Jodi Yvonne Rutledge; נולדה בשנת 1962) היא דוגמנית קנדית.
ביוגרפיה
ראטלדג' נולדה במניטובה ולה שתי אחיות.
היא למדה אופנה ומנהל עסקים באוניברסיטת מניטובה.
ב-1980 ו-1981 זכתה בפרס על עיצוב אופנה.
היא עיצבה מדים לנבחרת של מניטובה במשחקי קנדה (Canada Games), אירוע ספורט רב-תכליתי הנערך מדי שנה בקנדה.
היא זכתה בתחרות מיס קנדה 1983 כנציגה של מניטובה.
היא ייצגה את קנדה בתחרות מיס תבל 1983.
היא ביקרה בפסטיבל "Steam Era" של העיירה מילטון באונטריו ביחד עם מיס הנוער של קנדה.
היא עבדה כמגישה בערוץ הטלוויזיה "CKX-TV".
היא נישאה לדרו קרייג ונולדה לה שלושה ילדים.
טומי כפרי
טומי כפרי (נולד ב-3 באוקטובר 1976, בבודפשט, הונגריה) הוא אתלט עבר ישראלי-הונגרי. הוא אלוף ישראל בריצת 100 מטר, אלוף ושיאן ישראל בריצת 200 מטר ושותף לשיא הישראלי בריצת שליחים 4x100 מטר.
ביוגרפיה
טומי כפרי נולד וגדל בבודפשט, הונגריה בשם Mezei Tamás. בישראל התאמן בקבוצת מכבי תל אביב.
1996
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1996 זכה כפרי במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.85 שניות.
1998
בתחרות שנערכה בולנסיה בסוף פברואר קבע כפרי בריצת 60 מטר באולם שיא אישי חדש של 6.81 שניות. באליפות ישראל שנערכה ביולי זכה כפרי בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא ישראלי חדש של 10.34 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 21.12 שניות.
1999
באליפות ישראל שנערכה ביולי זכה כפרי בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא ישראלי חדש של 20.91 שניות, שיפור במאית לשיא בן ה-11 שנים של איתי אילוז (20.92 שניות). מדליית כסף בריצת 100 מטר זכה בשיא ישראלי חדש של 10.23 שניות אחרי אלכסנדר פורחומובסקי שניצח באלפיות השנייה.
באליפות העולם שענרכה בסביליה בסוף אוגוסט סיים כפרי במקום 35 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.36 שניות שניות, במקום 37 בריצת 200 מטר בשיא ישראלי חדש של 20.89 שניות. שיא זה החזיק מעמד כ-20 שנה ונשבר על ידי דמיטרי גלושצ'נקו. הוא סיים במקום תשיעי בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם אלכסנדר פורחומובסקי, רפאל יער וגדעון יבלונקה בשיא ישראלי חדש של 38.81 שניות (הנוכחי, 2020). הרביעייה הישראלית הייתה רחוקה 5 מאיות השנייה מעלייה לריצת הגמר.
2001
באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה, סיים כפרי במקום 14 בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם כפיר גולן, גדעון יבלונקה ואלכסנדר פורחומובסקי בתוצאה של 39.39 שניות. בשלב המוקדמות קבעה הרביעייה תוצאה של 39.13 שניות.
חיים אישיים
בשנת 2006 חזר כפרי להתגורר בהונגריה. בשנת 2007 הוא שינה את אזרחותו להונגרית.
אדי יוסוף
קריירת מועדונים
יוסוף התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של לסטר סיטי. בינואר, יוסוף הושאל לטמוורת' וכבר באותו יום ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד קטרינג טאון.
ב-2 באוגוסט 2011, יוסוף חתם בבורטון אלביון. ב-29 באוקטובר, יוסוף הבקיע בניצחון 3-6 נגד בארנט.
ב-5 ביוני 2015, יוסוף הצטרף למאנספילד טאון. ב-11 במרץ 2016, יוסוף הורחק מחמישה משחקים ונקנס ב-700 פאונד, לאחר שהטיל את מימיו מאחורי היציע. ב-2 באוגוסט 2016, הושאל לקראולי טאון.
ב-1 בינואר 2017 חתם בגרימסבי טאון לשנה וחצי. בהמשך, יוסוף שיחק בבארו וסוליהול מורס.
במאי, יוסוף חתם בבלקפול מהפוטבול ליג הראשונה, אך מעולם לא שיחק בה. ב-17 בספטמבר 2019 יוסוף חזר לסוליהול בהשאלה עד לינואר.
ב-28 באוגוסט 2020 הושאל לרקסהאם על הלוואה לעונה.
ב-17 באוגוסט 2021 הצטרף ליאוביל טאון.
קריירה בינלאומית
באוגוסט, יוסוף זומן לראשונה לסגל נבחרת טנזניה ובמרץ נכלל לראשונה לסגל הנבחרת.
במאי, יוסוף נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2019. ב-16 ביוני 2019, יוסוף ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד.
דייר רוז
אלודר אנתוני "דייר" רוז (באנגלית: Oludare Anthony "Dare" Rose; נולד בשנת 2002) הוא שחיין אמריקאי, אלוף עולם (פוקואוקה 2023) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (פוקואוקה 2023) ואלוף ארצות הברית (2023) במשחה ל-100 מטר פרפר.
ביוגרפיה
רוז נולד בניו יורק בנם של קמי ואנתוני רוז. הוא גדל בניו ג'רזי. החל לשחות בגיל 6. הוא לומד ושוחה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בסוף יוני 2023 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי דחש של 50.74 שיות, לפני תומאס הילמן (51.19 שניות) ושיין קאסאס (51.42 שניות), כבר בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 50.87 שניות. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.20 שניות, אחרי מייקל אנדרו (23.11 שניות) ולפני קיילב דרסל (23.35 שניות), בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 23.16 שניות ועלה ראשון למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים עשירי, שני במקצה ב', במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:55.93 דקות, מאית אחרי אהרון שאקל (1:55.92 דקות). התוצאה שקבע הייתה התוצאה השביעית במשחה הגמר.
מדליית ארד באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה ב-3 מדליות, זהב ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ראיין מרפי, ניק פינק וג'ק אלכסי בשיא אליפות חדש של 3:27.20 דקות, לפני הרפובליקה העממית של סין שקבעה שיא אסיה חדש של 3:29.00 דקות ואוסטרליה (3:29.62 דקות), כשחיין שלישי הוא שחה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 50.13 שניות. מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 50.46 שניות, אחרי מקסים גרוסה מצרפת (50.14 שניות) וג'ושוע ליינדו מקנדה (50.34 שניות) ובמשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.01 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 22.79 שניות ועלה שני למשחה הגמר, התוצאה שקבע הייתה התוצאה השנייה בטיבה במשחה הגמר.
לילה אחד של שיר
לילה אחד של שיר (באנגלית: One Night of Song) הוא סיפור פנטזיה קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם באפריל 1982 במגזין The Magazine of Fantasy & Science Fiction. הסיפור תורגם לעברית בידי יהודית אבישי בגיליון 34 של מגזין פנטסיה 2000. זהו אחד מרצף סיפורים של אסימוב העוסקים בשד קטן בשם עזאזל.
עלילה
ג'ורג' הוא אדם המסוגל לזמן שדון קטן בשם עזאזל, והוא מספר לידידו על אחד המקרים בהם זימן את עזאזל, כדי לעזור לאדם בשם מורטנסון לנקום באישה שנטשה אותו. השדון מעניק לאישה את היכולת לשיר בקול המושלם ביותר עלי אדמות, אך למשך שלוש שעות בלבד; ולאחר שההופעה של האישה נגמרת, היא לא מסוגלת לחזור לשיר בקולה הרגיל והקריירה שלה נהרסת. עם זאת, כל האנשים בקהל- כולל ג'ורג' ומרטנסון- לא מסוגלים יותר לשמוע מוזיקה לאחר ששמעו את 'הקול המושלם'.
אבשלום (שיר)
אבשלום הוא פזמון שחיברו אורי זוהר, אריק איינשטיין, בועז דוידזון, צבי שיסל, שלום חנוך ויהונתן גפן, הלחין חנוך וביצע איינשטיין. הפזמון נכלל באלבום שבלול, שיצא ב-1970.
רקע
לדברי שלום חנוך, השיר נכתב על ידי חברי ההרכב לול שעה שהיו אצלו בבית. שלום חנוך ביקש מחברי ההרכב לכתוב פזמון ללחן שחיבר, ונושא השיר הנבחר היה בנו של אורי זוהר, אבשלום. כל אחד מחברי ההרכב כתב משפט אחד, על אף שהם אינם יוצרים תוכן בעל משמעות. בהמשך חוברו המשפטים על ידי יהונתן גפן כדי להתאים ללחן. כהוכחה לעריכה שבוצעה בשיר, הציג שלום חנוך את הביטוי "מלך קטן וסוס לבן" המופיע בבית הראשון לעומת הביטוי "קרן של אור וסוס שחור". לדבריו, שיר שמילותיו נכתבות באקראי לא יכול להכיל שני ביטויים דומים כל כך. עם זאת, יהונתן גפן טען בספרו שרק הוא ושלום חנוך חיברו את הפזמון ללחן.
אלכסיי נוז'ני
אלכסיי ניקולאייביץ' נוז'ני (ברוסית: Алексе́й Никола́евич Ну́жный; שם אמיתי: אלכסיי ניקולאביץ' צ'רנומאזוב, ברוסית: Алексей Николаевич Черномазов; נולד ב-16 ביוני 1974) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק רוסי.
ביוגרפיה
נוז'ני נולד ביושקר-אולה, למד באקדמיה לקולנוע בניו יורק.
בשנת 2012 התפרסם בזכות הסרט הקצר "מעטפה" עם קווין ספייסי בתפקיד הראשי, שם שימש כתסריטאי ובמאי. הסרט הפך לאחד הזוכים בתחרות הצילום הראשונה של ג'יימסון כשהסרט הופיע ברשת - צפו בו יותר ממיליון איש. לאחר הצילומים כינה קווין ספייסי את אלכסיי גאון והמליץ למפיקים מקומיים לשים לב אליו. הסרט "התרנגול", שיצא לאקרנים בשנת 2015, קיבל את הפרס המרכזי של פסטיבל קולנוע הרחוב הבינלאומי, את הפרס על התסריט הטוב ביותר בפסטיבל Shorter. והפרס הגדול של פסטיבל VideoLike Film
לאחר סדרת סרטים קצרים, בשנת 2015 אלכסיי נוז'ני ביים את העונה הראשונה של הסדרה הפופולרית אולגה עבור רשת TNT (משנת 2016). במהלך צילומי הסדרה הוא העלה את רעיון הסרט "אני מרזה", יחד עם ניקולאי קוליקוב הם כתבו את התסריט והפיקו את הסרט באופן עצמאי. בשנת 2018 הסרט יצא לאקרנים ביום האישה 8 במרץ וביום ההפצה הראשון שבר שיא והרוויח 112 מיליון רובל. בשנת 2019 הוא יצר את הסדרה טוליה רובוט, עליה היה מועמד לפרס TEFI.
המפתח (1977)
המפתח (באנגלית: The Key Word, מילולית מילת המפתח) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה באנתולוגיה The Key Word and Other Mysteries בשנת 1977. הסיפור תורגם לעברית 1981 בגיליון 17 מגזין פנטסיה 2000. זהו אחד מסיפורי מולטיוואק, בו, בדומה לסיפורים כל צרות העולם ונקודת מבט, מולטיוואק מתואר כבעל רגשות ולא כסתם מכונה.
עלילה
הסיפור מתמקד בתיקון תקלה של מולטיוואק, אשר כבר אינו פועל כבר שלושה ימים. ג'ק קולינס בטוח בכך שהבעיה היא טכנית, וכל שיש לעשות הוא למצוא את המחבר שהתקלקל ויש לתקנו. לעומתו טוד אמרסון חושב כי הבעיה אינה טכנית, אלא שמולטיוואק הפך ליותר אנושי מאשר מכונה, ושיש להבין מדוע הוא אינו רוצה לענות.
כדי לבחון את התאוריה שלו לבעיה מבקש אמרסון מקולינס שישאל את מולטיוואק את השאלה שנית. מולטיוואק שוב לא עונה, ואמרסון מזין את השאלה פעם נוספת, הפעם בתוספת המילה "בבקשה". זו הפעם, מולטיוואק עונה על השאלה.
Such Pretty Forks in the Road
Such Pretty Forks in the Road (בעברית: פיצולי דרך יפים שכאלה) הוא אלבום האולפן של הזמרת-יוצרת הקנדית-אמריקאית אלאניס מוריסט. האלבום יצא לאור ב-31 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים RCA, Thirty Tigers ואפיפאני. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים.
זהו אלבום האולפן הראשון של מוריסט מזה שמונה שנים, לאחר צאת אלבום האולפן האחרון "Havoc and Bright Lights", בשנת 2012.
קידום
מוריסט הייתה אמורה לצאת לסיבוב הופעות עולמי לרגל 25 שנה לאלבום שלה "Jagged Little Pill", שיצא בשנת 1995, שבמהלכו הייתה אמורה לבצע שירים מכל הקריירה שלה, כולל שירים מהאלבום הנוכחי "Such Pretty Forks in the Road". בתחילת חודש מאי 2020, דחתה את הסיור לשנת 2021 בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית.
שנות ה-50 של המאה ה-1
שנות ה-50 של המאה ה-1 היו העשור השישי של המאה ה-1, החלו ב-1 בינואר 50 והסתיימו ב-31 בדצמבר 59.
אלכסנדרו ואידה-ווייבוד
אלכסנדרוּ ואיְדָה -ווֹיֶיבוֹד (או ויידה-ווייבוד) (ברומנית: Alexandru Vaida-Voievod או Alexandru Vaida-Voevod, שמו בתעודת הלידה ההונגרית: Sándor Vajda, 27 בפברואר 1872- 19 במרץ 1950) היה פוליטיקאי ועיתונאי רומני, רופא בהכשרתו. כיהן כראש ממשלת רומניה, שר החוץ ושר הפנים שלה. בנוסף על תפקידים מרכזיים אלו, ואידה-ווייבוד שימש גם שר הבריאות והרווחה (תקופות קצרות בשנים 1932-1933), שר התעשייה והמסחר ושר מדינה. היה חבר בפרלמנט של הונגריה בשנים 1918-1906 ובפרלמנט של רומניה בשנים 1940-1919.
ואידה-ווייבוד היה מראשי המאבק לשחרור לאומי של הרומנים בטרנסילבניה, אחד ממנהיגי המפלגה הלאומית הרומנית בטרנסילבניה והונגריה. אחרי איחוד טרנסילבניה עם רומניה בשנת 1918 ואחרי מיזוג מפלגתו עם מפלגת האיכרים Partidul Ţărănist היה אחד ממנהיגי מפלגת האיכרים הלאומית ברומניה. למרות גישתו האנטישמית, בזמן כהונתו כראש ממשלת רומניה, ארצו חתמה בדצמבר 1919 בועידת השלום בפריז, את הסכם השלום עם אוסטריה ואת ההסכם הנלווה בנוגע למיעוטים שהכיר ליהודי רומניה זכויות של אזרחים שווים לאלו של שאר האוכלוסייה. בהזדמנות זו הכריז בפרלמנט הרומני כי. בתקופת מלוכתו של קרול השני תמך בהגדלת סמכויות המלך, עזב את מפלגת האיכרים הלאומית והקים מפלגה משלו, "החזית הרומנית" (Frontul românesc), בעלת מגמה לאומנית קיצונית. בימי הדיקטטורה המלכותית גויס על ידי קרול השני כיועץ מלכותי ובעל תפקידים רמים נוספים במטרה להוסיף כיסוי של מכובדות למשטרו.
רקע משפחתי, צעירותו ולימודיו
אלכסנדרו ואידה-ווייבוד נולד בשנת 1872 בבובלנה (שנקראה אז, על ידי ההונגרים, אוֹלפְּרֶט (Olpret), באזור קלוז', למשפחה רומנית מיוחסת שמקורה בגרבואו (Gârbou) וזכתה לתואר אצולה מידי הנסיך גאבור בתלן, ב-15 בנובמבר 1627. משמעות שם המשפחה, שמקורו סלבי אך צורתו הונגרית, הוא וויווד, שליט. סבו, אלכסנדר בוהֶצֶל, נמנה עם המשתתפים באביב העמים של 1848–1849. אביו של אלכסנדרו, דיוניסיה ואידה (Dionisie Vaida), היה פעיל בתנועה לאמנציפציה לאומית של הרומנים בטרנסילבניה, שהייתה אז תחת שלטון הונגרי, ובן דודו, הכומר גבריל ואידה, היה סבי אמו של קורנליו קופוסו, אחד ממנהיגיה של המפלגה הלאומית של האיכרים ברומניה. האם הייתה אנה בוהצל (לפי הכתיב באותה תקופה Bohatiel), שלמדה אצל הנזירות האורסולינות בסיביו. שמו נרשם בלידה על ידי הרשויות בשפה ההונגרית - שאנדור ואידה. משפחתו השתייכה ל"כנסייה הרומנית המאוחדת עם רומא" (Biserica Română Unită cu Roma), גרסה רומנית של הכנסייה היוונית-קתולית. לוואידה היה קשר משפחתי עם הבישופים יואן בוב ויואן למני ממנהיגיה המפורסמים של הכנסייה הזאת. הוא למד בבית הספר היסודי בקלוז', בגימנסיה גרמנית בביסטריצה ובתיכון הרומני בבראשוב וכך הושפע מהתרבות הגרמנית והרומנית. עם תום לימודיו התיכוניים החל ללמוד רפואה באוניברסיטת וינה.
"התגובה". ה"ממורנדום" משנת 1893
בשנת 1891 ערך ואידה-ווייבוד יחד עם אורל פופוביץ' את "התגובה" (Replica) של הסטודנטים הרומנים להצהרת הסטודנטים ההונגרים מבודפשט ומקלוז'. תגובה זו, המבוססת על חוקי הממלכה הונגרית ועל הנתונים סטטיסטיים-דמוגרפיים שלה, הצביעה על כמה פתרונות אפשריים של השאלה הלאומית הרומנית בטרנסילבניה - אוטונומיה לאומית, פדרליזם, וההפרדה הפוליטית בין הרומנים וההונגרים מבלי להתנתק ממסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית או יותר נכון, במסגרת פדרלית חדשה - למשל "ארצות הברית של אוסטריה רבתי".
בשנת 1893 ביקר ואידה-ווייבוד בממלכה הרומנית ובאותה שנה לקח חלק הוועידה הלאומית של המפלגה הלאומית הרומנית "Partidul Național Român" בראשותו של יואן ראציו ושהפכה לביתו הפוליטי. ואידה-ווייבוד נכח בעריכת ה"תזכיר" - הממורנדום שיועד לקיסר פרנץ יוזף ושכלל את דרישות הרומנים שחיו באימפריה האוסטרו-הונגרית ושהוקיע את דיכוי האוכלוסייה הרומנית על ידי הממשלה ההונגרית בבודפשט. המסמך נכתב על ידי יוליו קורויאנו בבית סבו של ואידה, אלכסנדרו בוהֶצֶל. המשלחת שהייתה אמורה למסור את הממורנדום לא התקבלה על ידי הקיסר וחותמי המסמך נעצרו ונשפטו.
עלייתו בהיררכיה של המפלגה הלאומית
ואידה-וויבוד נבחר לוועד לאומי שמילא את מקומם של המנהיגים שנאסרו. יחד עם הכומר וסילה לוקאץ' חתם על מנשר מחאה בימי המשפט בקלוז' של הפעילים הרומנים העצורים. התחיל לכתוב בעיתון "דרפטאטיה" Dreptatea ("הצדק") שהופיע בטימישוארה. בשנת 1896 גייס את הסטודנטים הרומנים בווינה, בתמיכת החוגים הלאומנים האוסטרים, בפעילויות מחאה נגד חגיגיות ה"מילניום" של ממלכת הונגריה שהתקיימו בחסות הקיסרות האוסטרו-הונגרית. אחרי סיום לימודי הרפואה בשנת 1899 התחיל לעבוד כרופא. בתוך המפלגה הלאומית היה בהתחלה חבר בסיעה של הלידר יואן ראציו. בהמשך התקרב לחוג שמסביב העיתון "ליברטאטיה" Libertatea שהופיע בעיר אורשטיה ועבר לסיעה המיליטנטית יותר שדגלה בארגון מחדש של המפלגה והתאמתה לשינויים באימפריה ובחברה הרומנית. ב-10 בינואר 1905 הסיעה שלו שבראשה עמד יחד עם יוליו מאניו, אורל ולאד וניקולאיה קומשה זכתה בניצחון בוועידה של המפלגה הלאומית הרומנית שהתקיימה בסיביו.
חבר בפרלמנט של בודפשט
ואידה נמנה עם התומכים ברעיונות הפדרליסטיים של יורש הכתר האוסטרו-הונגרי הארכידוכס פרנץ פרדיננד ("ארצות הברית של אוסטריה הגדולה"). אולם בימים האחרונים של מלחמת העולם הראשונה ובימי התפוררותה של האימפריה האוסטרו-הונגרית, בשלו התנאים לשחרור הלאומי של הרומנים בטרנסילבניה. בכינוס הוועד הפועל של המפלגה הלאומית הרומנית בעיר אוראדיה ב-29 בספטמבר-12 באוקטובר 1918 הוחלט על הפרדת הלאום הרומני באוסטרו-הונגריה ועל "עצמאותה מכל חסות זרה" "כאחד מהלאומים החופשיים". את ההכרזה הזאת הקריא ואידה-ווייבוד ב-5 באוקטובר/18 באוקטובר 1918 בפני חברי הפרלמנט ההונגרי בבודפשט.
ב"אספה הלאומית הגדולה" באלבה יוליה ב-1 בדצמבר 1918 בנוכחותו, 1,228 שליחים נבחרים של הרומנים מטרנסילבניה, באנאט והונגריה הצביעו בעד האיחוד של הרומנים בשטחים אלה עם הממלכה הרומנית. אחרי אירוע היסטורי זה נבחר ואידה-ווייבוד ל"מועצה המנהלת" Consiliul Dirigent, שהופקדה על משימת ההגשמה המינהלית של האיחוד. במועצה זו כיהנו לצידו וסילה גולדיש והבישופים יוליו הוסו ומירון קריסטיה, שהביאו את החלטת האיחוד לאישור מלך רומניה פרדיננד. בהתחלה ואידה דגל בהפיכת רומניה לפדרציה של 5–6 חבלי ארץ, תוך רצון לשמור על טרנסילבניה אוטונומית.
ראש ממשלת רומניה
בממשלות הראשונות אחרי האיחוד הגדול, ואידה כיהן כשר מדינה לענייני טרנסילבניה (בתאריכים 17 בדצמבר 1918 - 28 בנובמבר 1919). בבחירות הכלליות שאורגנו ברומניה על בסיס הצבעה אוניברסלית בהתחלת נובמבר 1919 מפלגתו PNR זכתה ב-169 מנדטים בבית התחתון וב-76 מקומות בסנאט, המספר הגבוה מבין המפלגות המשתתפות. אולם לאף מפלגה לא היה רוב, כך שב-25 בנובמבר 1919 נוצר מכורח הנסיבות "הגוש הדמוקרטי" המורכב בעיקר מהמפלגה הרומנית הלאומית ומפלגת האיכרים. יוליו מאניו, שהתבקש על ידי המלך פרדיננד להרכיב את הממשלה על בסיס גוש מפלגות זה, סירב לעמוד בראשה בנימוק שאינו שולט היטב בצרפתית, השפה הרשמית של ועידת השלום בפריז. למעשה, מאניו לא רצה ששמו ייקשר לחתימת הסכם השלום עם אוסטריה שהתמהמהה כבר מזה שישה חדשים בגלל היסוסה של רומניה להסכים לפיקוח המעצמות על כיבוד זכויות המיעוטים הלאומיים במדינה המאוחדת.
בסופו של דבר, ב-1 בדצמבר 1919 ואידה-ווייבוד, בתור סגן יו"ר המפלגה הרומנית הלאומית, הרכיב את הממשלה הנבחרת הראשונה של רומניה הגדולה. יוליו מאניו שמר לעצמו את תפקיד היושב ראש של המועצה המנהלת.
ב-9 בדצמבר ממשלתו הורתה לגנרל קונסטנטין קואנדה, שנמצא בפריז, לחתום למחרת את "ההסכם בנוגע למיעוטים, נספח לחוזה השלום עם אוסטריה, שנדחה על ידי קודמו, ראש הממשלה ה"ליברלי" יון (יונל) ברטיאנו, שעזב בכעס במאי אותה השנה את ועידת השלום.
ב-29 בדצמבר 1919 הפרלמנט הרומני אשרר את החוקים שנתנו תוקף לאיחוד הגדול עם טרנסילבניה ובאנאט, עם בוקובינה ועם בסרביה. ב-10 בינואר 1920 ואידה-ווייבוד נסע לחו"ל על מנת להשיג את ההכרה הבינלאומית לחוקיות האיחוד. ברומניה שטפאן צ'יצ'ו פופ נשאר כממלא מקום ראש הממשלה. אך לאכזבתו של ואידה, בעקבות תמרונים פוליטיים של יונל ברטיאנו ושל הגנרל אוורסקו. המלך פרדיננד הדיח את ואידה במרץ 1920 על מנת להחליפו אוורסקו. אחת הסיבות לנפילת ממשלת ואידה ווייבוד הייתה התנגדותם של ברטיאנו ואוורסקו ושל בעלי האחוזות לתוכניות הרחבת הרפורמה האגררית שהציע שר החקלאות ממפלגת האיכרים, יון מיכלאקה.
הקמת המפלגה הלאומית של האיכרים, שר הפנים
אחרי איחוד רומניה עם טרנסילבניה מפלגת האיכרים והמפלגה הלאומית הרומנית התאחדו כדי להיפרד שוב אחרי נפילת ממשלת ואידה ווייבוד במרץ 1919.
ב-10 באוקטובר 1926 המפלגה הלאומית הרומנית PNR התמזגה עם מפלגת האיכרים PŢ שבראשותם של יוליו מאניו ויון מיכלאקה ונוצרה על ידי כך המפלגה הלאומית של האיכרים PNŢ. באופן טבעי, ואידה -ווייבוד היה לאחד ממנהיגיה הבולטים. אחרי ניצחון בלתי רגיל בבחירות - 77% מהקולות - בשנים 1928–1931 הלידר של המפלגה החדשה, מאניו, הרכיב את הממשלה, בעוד וואידה -ווייבוד התמנה לשר הפנים. בעת כהונת ממשלה זו פרץ המשבר הכלכלי העולמי שהשפיע גם על כלכלת רומניה. ואידה כיהן כשר הפנים בין 10 בנובמבר 1928 - 8 באוקטובר 1930, עם הפסקה קצרה באמצע יוני 1930, בימים שבהם מאניו התפטר והוחלף על ידי גאורגה מירונסקו והתגבשה הסכמה רחבה לגבי חזרת המלך קרול השני לשלטון. בתוקף תפקידו כשר הפנים, נאלץ ואידה-ווייבוד להתמודד עם שביתות הכורים בעמק הז'יו. מפורסמת הייתה שביתת כורי הפחם ביישוב לופן (Lupeni) שיצאה משליטת האיגוד המקצועי המקורב למפלגת השלטון, והביא לעימות אלים בין כורים ובין חיילי משמר הגבול וז'נדרמים. תוך הסתערות על מנת לשחרר את תחנת החשמל מידי הכורים נורו למוות 22 מבין הפועלים ו58 אחרים נפצעו. המפלגה של מאניו וואידה -ווייבוד הואשמה בצביעות. החוקרים מצאו את הכורים אשמים בהפרת החוק אך מתחו בקורת על בעלי המכרה שהתנהגותם גרמה לפרוץ המהומות.
כהונתו השנייה כראש ממשלה
אחרי הבחירות ביולי 1932 המפלגה של מאניו וואידה-וויבוד ירדה בפופולריות ובייצוג בפרלמנט - אך שמרה עדיין על שיעור משמעותי של 40.3% מכלל הקולות. אולם ואידה הסתכסך עם ניקולאיה טיטולסקו, הציר של רומניה בלונדון, בגלל ניהול מגעים בוורשה עם ברה"ם ללא ידיעתו של זה, והסכים להתפטר ב-17 באוקטובר 1932.
ראשות הממשלה עברה שוב לידי יוליו מאניו, שהסכים לקבל את המנדט מהמלך בתנאי שיתן לו "יד חופשית" בניהול ענייני המדינה.
כהונתו השלישית כראש ממשלה
לחוץ מעליית כוחם של הלגיונרים ומתעמולתם הבלתי נלאית נגדו, קרול השני דחף להתפטרותו של ואידה והחלפתו עם יון ג. דוקה. למרות הסחיפה ימינה, נקט ואידה ווייבוד בגישות פרגמטיות במדיניות החוץ כשחתם ביולי 1933 על ההסכם בלונדון להגדרת התוקפנות ביחסים הבינלאומיים שנחתמה גם על ידי ברית המועצות, וניסה להגיע לשיפור היחסים עם השכנה הגדולה ממזרח.
הסכסוך עם יוליו מאניו. הקמת "החזית הרומנית"
בהיעדר תמיכה משביעה רצון בתוך מפלגתו PNŢ, ואידה ווייבוד התפטר ב-9 בנובמבר 1933 מראשות הממשלה וב-21 בנובמבר גם מתפקיד יושב ראש המפלגה הלאומית של האיכרים. בהצהרותיו הודה כי הטקטיקה שבה נקט (יחסים טובים עם ה"קמרילה" של המלך) נחלה כישלון ו"שבפוליטיקה אין סולחים על טעויות". הציע את ראשות המפלגה ליוליו מאניו. בסופו של דבר נבחר בתפקיד יון מיכלאקה. ואידה-וויבוד הקצין בתקופה זו את עמדותיו הלאומניות-השוביניסטיות ובשנים 1933–1934 אימץ בהתאם מצע שכלל תמיכת בהנהגת "נומרוס קלאוזוס" ו"נומרוס ולאכיקוס" (להעדפת בני הרוב הרומני) שהיה מכוון בעיקר נגד המיעוט היהודי וההונגרי. במקביל שיפר את קשריו עם המלך קרול בשני ותמך בהגברת סמכויותיו. עמדות אלה שלא התקבלו על ידי רוב חברי מפלגתו הביאו לעזיבתו את המפלגה הלאומית של האיכרים לטובת הקמתה ב-25 בפברואר 1935 של סיעה עצמאית קיקיונית "מפלגת האיכרים הלאומית הנוצרית . הצהיר שמפלגה זו תילחם "על מנת שהיהודים לא יכולו שוב להשפיע פוליטית על חייה הרוחניים של רומניה". חיפש לשוא ברית עם אוקטביאן גוגה. במרץ 1935 ארגן, ואידה-ווייבוד חרם נגד חנויות היהודים ובמאי 1935 הקים את "החזית הרומנית" (Frontul Românesc) שתמכה בהגדלת הסמכויות של המלך.
אחד מאנשי המלך
במחצית השנייה של שנות ה-30 ואידה-וווייבוד הפך לאחד מהמקורבים של קרול השני, לרבות בתקופת הדיקטטורה המלכותית בשנים 1938–1940. עם הקמת המשטר החד מפלגתי גם מפלגתו, "החזית הרומנית" חדלה להתקיים ב-30 במרץ 1938. התמנה ליועץ מלכותי, נבחר בהמשל ליושב ראש אספת הנבחרים החד מפלגתית בין 9 ביוני 1939 - 5 בספטמבר 1940. כמו כן בין 20 בינואר-22 ביוני עמד בראש המפלגה היחידה, חזית התחיה הלאומית, תחת חסות המלך. בתאריכים 28 ביוני- 4 ביולי 1940 מילא גם תפקיד של שר מדינה.
היותו תומך בקרול השני עמד לו לרועץ אחרי הקמת המשטר הצבאי-פאשיסטי ב-6 בספטמבר 1940. למרות זאת, הלגיונרים זכרו את אהדתו כלפיהם ולא הכניסו אותו לרשימת חיסולי החשבונות בשנים 1940–1941.
שנותיו האחרונות
אחרי נפילת הדיקטטורה של המרשל יון אנטונסקו והתחזקות הקומוניסטים בשלטון בחסות סובייטית, ב-24 במרץ 1945 ואידה וויבוד נעצר ובשנת 1946 הועמד במעצר בית. הוא נפטר במרץ 1950 בגיל 78 ,בביתו בסיביו, ברחוב מולדוביי 26. נקבר ללא ציון שמו בקפלה הקתולית של בית הקברות המרכזי בסיביו. רק אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי, בשנת 1990 שרידיו הועברו לקבורה בבית קברות קטן על יד כנסייה היוונית-קתולית פטרו ופאבל, או "פרינטרה בראז" (Printre Brazi "בין עצי האשוח") בסיביו, לצידם של פוליטיקאים רומנים חשובים כמו גאורגה בריציו, יואן ראציו ואלכסנדרו פאפיו-אילריאן.
חייו הפרטיים
ואידה-ווייבוד היה נשוי החל משנת 1901 לאלנה ספראנו (נפטרה ב-1943) בת של הסוחר היווני האמיד אנסטסיֶה ספראנו מן העיר בראשוב  והיה אב לשלושה בנים,  ביניהם מירצ'ה, מהנדס במקצועו, ולבת. נכדו, מירצ'ה ואידה-וויבוד (יליד 1941) הוא מבקר ספרות, פילולוג וסופר.
הקשר עם הבונים החופשיים
ביולי-אוגוסט 1919, בעת שהותו בצרפת בימי המו"ם בוועידת השלום בפריז, ואידה-ווייבוד התקבל כ"חניך" בלכשה המאסונית "האינטלקטואלית" ע"ש ארנסט רנאן. בספטמבר 1920 השתתף בנעילת הכנס השנתי של לשכת "גראן אוריאן דה פראנס" (Grand Orient de France). לפי טענות אחדות - אולי של אויביו, ביוני 1923 נבחר ברומניה לחבר מצטיין של "המקדש הסוברני של רומניה" Suveranul Sanctuar al României (הפולחן "ממפיס-מצרים") ובשנת 1928 עלה לדרגת "סגן אורטור גדול". אתר על בונים חופשיים מפורסמים ברומניה- 2009–2010, גישה ב-12.4.2011 ייתכן כי היה חבר בחוגי הבונים החופשיים בקלוז' בערך עד שנת 1930 אולם הוא הכחיש זאת מכל וכל. מכיוון שהבונים החופשיים היוו מטרה מועדפת להתקפות התעמולה הימנית הקיצונית, ואידה -ווייבוד, שמאוחר יותר בשנת 1941 הואשם בקשר עם הבונים החופשיים על ידי טומה פטרסקו, עורך העיתון "קובנטול", הרגיש ואידה-ווייבוד צורך להמעיט בחשיבות השתייכותו בעבר לארגונים של הבונים החופשיים בצרפת והציג אותה כמהלך אופורטוניסטי לצורך הגנת האינטרסים הרומניים בחו"ל. טען שהרבה מקרב מנהיגי המעצמות שנכחו בוועידת השלום בפריז היו בונים חופשיים,  כולל דייוויד לויד ג'ורג', ויטוריו אמנואלה אורלנדו, ז'ורז' קלמנסו והנשיא וודרו וילסון, מה שלא היה נכון. יחד עם ואידה וויבוד פעלו בקרב הבונים החופשיים בפריז גם אישים רומנים טרנסילבנים אחרים הקרובים אליו - קאיוס ברדיצ'אנו, וויקו ניצסקו, טראיאן וויה, מיכאי שרבאן וגאורגה קרישאן.
.
קישורים חיצוניים
גישה ב-12 באפריל 2011 ( ?Virgil Zamfirescu - Cine a fost Vaida Voevod) ''Partide politice și minorități naționale în România în secolul XX' vol.IV ', Techno-Media Sibiu, 2009 [https://www.academia.edu/8357736/Sistemul_instituţional_şi_strategia_de_politic פטרה צורליה %C4%83_maghiar%C4%83_a_guvernelor_din_Budapesta_1918_1938._In_Vasile_Ciobanu_Sorin_Radu_szerk._Partide_politice_%C5%9Fi_minorit%C4%83%C5%A3i_na%C5%A3ionale_din_Rom%C3%A2nia_ [%C3%AEn_secolul_XX._Techno_Media_Sibiu_2009_55-65._p Alexandru Vaida Voevod a intrat în masonerie pentru a ajuta România la Conferinţa de Pace de la Paris din 1919 (רמוס פלורסקו בעיתון אדוורול, 7 בנובמבר 2013 - "אלכסנדרו ואידה-וויבוד הצטרף לבונים החופשיים כדי לעזור לרומניה בוועידת השלום בפריז ב-1919")
תרצה כפרי
תרצה כפרי (נולדה ב-1944) היא אמנית פלסטית וציירת.
ביוגרפיה
תרצה כפרי נולדה בקיבוץ כפר המכבי. סיימה את לימודיה במכון לאומנות במכללה האקדמית לחינוך, אורנים בשנת 1977. קורסי התמחות נוספים: סדנאות הדפס - משי ותחריט (1980-81), באגודת הציירים; צילום סטילס, אקסטרני(1987-88), קמרה אובסקורה (חיפה); קורס יציקת תבניות פולימרים (2013), אצל גיא לוגשי. יוצרת במגוון חומרים - טקסטיל, גבס, עץ ורישום, מיחזור. נושאי עבודותיה שאובים מסביבת חיים תרבותית-חברתית, ומתכתבים עם נופים ואירועים פוליטיים. תרצה חיה ויוצרת במושב רם און.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-57
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-57 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך ב-15 בפברואר 2004 הוענקו לסרטים הטובים ביותר של שנת 2003.
הסרט "שר הטבעות: שיבת המלך" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, התסריט המעובד הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר, האפקטים החזותיים, ופרס בחירת הקהל. הסרט "אבודים בטוקיו" זיכה בפרסים את השחקנים ביל מארי וסקרלט ג'ונסון. ביל ניי זכה בפרס שחקן המשנה על הופעתו בסרט "אהבה זה כל הסיפור", ורנה זלווגר זכתה בפרס שחקנית המשנה על הסרט "קולד מאונטן". הסרט "לגעת באינסוף" בבימויו של אנדרו איטון נבחר לסרט הבריטי המצטיין של שנת 2003.
ילדת מזג האוויר
ילדת מזג האוויר (ביפנית: 天気の子) הוא סרט הנפשה יפני, מסוגת רומנטיקה ופנטזיה, אשר יצא לאקרנים במקור בשנת 2019. הסרט נכתב ובוים על ידי מאקוטו שינקאי. הסרט הופק על ידי חברת CoMix Wave Films והופץ על ידי חברת טוהו. עלילת הסרט מתמקדת בנער הודאקה מורישימה שבורח מביתו שבכפר אל העיר טוקיו, שם הוא מתיידד עם הנערה היתומה הינה אמאנו אשר לה יש את היכולת העל טבעית לשלוט במזג האוויר.
הסרט יצא לאקרנים בבתי קולנוע קונבנציונליים, ב-IMAX וב-4DX ביפן ב-19 ביולי 2019, ויצא לאקרנים בארצות הברית ב-20 בינואר 2020. הסרט גרף בסך הכל 193.8 מיליון דולרים ברחבי העולם, והיה לסרט היפני הרווחי ביותר של שנת 2019 ולסרט היפני השביעי ברשימת הסרטים הרווחיים ביותר ביפן בכל הזמנים.
הסרט נבחר לסרט היפני שהשתתף בתחרות פרסי האוסקר בקטגוריית הסרט הבין-לאומי הטוב ביותר, כמו כן הוא קיבל ארבע מועמדויות לפרס אנני, כולל פרס אנני לסרט העצמאי הטוב ביותר.
עלילה
ביוני 2021, הודאקה מורישימה, תלמיד תיכון בן 16 מקוזו-שימה, בורח מבית הוריו לעיר טוקיו. המעבורת שהודאקה לוקח נקלעת לסופת גשמים כבדה, ואדם בשם קסוקה סוגה מצליח לחלץ את הודאקה. ככל שחלף הזמן, מצבו הכלכלי של הודאקה מחמיר, והוא מתקשה למצוא עבודה. למרבה המזל, הוא פוגש את הינה אמאנו, אשר עובדת בסניף של מקדונלד'ס והיא מחליטה לספק לו מעט אוכל בחינם.
בהמשך, במהלך שיטוט ברחבי טוקיו, הודאקה מוצא אקדח מסוג מקארוב PM. מאוחר יותר, סוגה מציע לו לעבוד כעוזר האישי שלו בחברת הוצאה לאור קטנה שמתמקדת בחקר אגדות אורבניות הנוגעות לדפוסי מזג אוויר חריגים בטוקיו. במסגרת זו הודאקה שומע לראשונה על "בנות השמש", אגדה אורבאנית על נשים שמסוגלות לשלוט במזג האוויר.
חינה ואחיה הצעיר נאגי גרים ביחד, והם אינם נמצאים תחת ההשגחה של אפוטרופוס מבוגר כולשהו. לאחר שהוא מבין שגם הם נקלעו לקשיים כלכליים, הודאקה מציע להם לפתוח עסק משותף אשר במסגרתו הם ישנו את מזג האוויר בהתאם להזמנות של הלקוחות, לצורך אירועים שונים כמו בין היתר חתונות ומסיבות. העסק שהם פותחים זוכה להצלחה רבה בתחילה, אך לאחר שמשודר בטלוויזיה סיקור תקשורתי שעוסק בעסק שלהם ומציג לראשונה בפני הציבור את כוחותיה העל טבעיים של חינה, אתר האינטרנט שלהם מוצף בבקשות, ובעקבות כך הם נאלצו לבסוף לסגור את העסק.
בינתיים, משפחתו של הודאקה דיווחה עליו כנעדר, ובעקבות כך המשטרה החלה לנסות לאתר אותו. המשטרה מוצאת סרטון שצולם באמצעות מצלמת אבטחה בו רואים בבירור שהודאקה החזיק ברשותו אקדח. בעקבות המידע הזה המצליחה מגיעה להינה והם חוקרים אותה. הינה מבינה כעת שבשל חקירת המשטרה, שירותי הרווחה עלולים להפריד בינה לאחיה משום שאין להם אפוטרופוס מבוגר כולשהו. סוגה מפטר בסופו של דבר את הודאקה, והוא מסביר לו שהמשטרה חושדת כעת כי סוגה חטף את הודאקה.
הודאקה, הינה ונאגי מנסים להימלט מהמשטרה אך הם לא מצליחים בשל החמרה במזג האוויר. הם מחליטים לתפוס מחסה בבית מלון, שם הינה מגלה שהגוף שלה הופך אט אט למים בכל פעם כאשר היא משתמשת בכוחותיה. הבאת השמש כנראה תגרום לה להיעלם, אם כי לאחר מכן מזג האוויר יחזור לקדמותו.