cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טרוטת עין-הקשת
מחזור החיים במים מתוקים
אתרי הרבייה הם בדרך כלל מקומות שבהם זרם המים אטי וקרקעית הנחל מרופדת במצע של חצץ דק. נקבת הטרוטה מכינה קן בחצץ בכך שהיא נשכבת על צידה ומכה בזנבה בחצץ. נקבת טרוטת עין-הקשת מייצרת בין 2,000 ל-3,000 ביצים בגודל 4 עד 5 מילימטרים לכל קילוגרם של משקלה. במהלך הרבייה הביצים נופלות למרווחים בין אבני החצץ, והנקבה מתחילה מיד לחפור במעלה הזרם של הקן, ומכסה את הביצים באבני חצץ. בזמן שהנקבה מטילה את הביצים נע הזכר לצידה ומשחרר זרע מעל הביצים על מנת להפרותן. הביצים בוקעות בין ארבעה לשבעה שבועות אחר כך, כשמשך התקופה משתנה מאוד בהתאם לאזור ובית הגידול. טרוטה שבקעה מהביצה קרויה פגית. בשבועיים הראשונים ניזונה הפגית משק החלמון הצמוד לגופה ואז מתחילה הטרוטה הצעירה להיזון מזואופלנקטון. קצב הגידול של טרוטת עין-הקשת משתנה כתלות באזור, בית הגידול ושפע ואיכות המזון. כשהדגיג גדל הוא מתחיל לפתח פסים כהים אנכיים על גופו (Parr Marks). בשל פסים אלו מכונים בארצות הברית דגים שטרם בגרו בכינוי "Parr". טרוטות צעירות אלו מכונות לעיתים אצבעוניות (Fingerlings) משום שגודלן הוא כגודל אצבע אנושית. בנחלים שבהם הוחדרו טרוטות לצורך דיג חובבים, כשאין בנחלים אוכלוסייה טבעית, מצליחים חלק מדגי הטרוטה לשרוד ולגדול במשך כמה עונות לפני שהם נלכדים או מתים.
מחזור החיים של סטילהד
טרוטות עין-הקשת החיות בימים, כולל אלו החוזרות לנהרות לצורך רבייה, מכונות בקנדה ובארצות הברית סטילהד. בטסמניה, שבה מגדלים את הטרוטה בצורה מסחרית בכלובים בים, היא מכונה "טרוטה אוקיינית" (ocean trout), אף שמדובר באותו מין.
Never Gonna Say I'm Sorry
Never Gonna Say I'm Sorry (בעברית: לעולם לא אגיד שאני מצטערת) הוא שיר של הלהקה השוודית אייס אוף בייס, שיצא כסינגל ב-11 במרץ 1996. זה היה הסינגל השלישי שהופץ מהאלבום השני של הלהקה, (1995). באירופה, השיר הגיע למקום השישי בהונגריה, למקום ה-12 בדנמרק ולמקום ה-17 בפינלנד. בארצות הברית, הוא הגיע למקום השישי במצעד השירים מתחת להוט 100. ובקנדה, הוא הגיע למקום ה-53 בקנדה הוט 100.
טרוטת עין-הקשת
מחזור החיים של סטילהד
כמו הסלמון, חוזר הסטילהד למקום בו נולד על מנת להתרבות. בדומה לסלמון האטלנטי, ובשונה מקרוביהם מהסוג Oncorhynchus, הסטילהד הוא רב-מחזורי (מסוגל להתרבות כמה פעמים בהפרש של כמה חודשים בין פעם לפעם). הוא מסוגל לקיים כמה מסעות רבייה בין מי ים למים מתוקים, אם כי פחות מ-10% מהבוגרים שנולדו בטבע מצליחים לשרוד את המסע הראשון. קצב השרידות של האוכלוסיות שהוחדרו לימות הגדולות גבוה הרבה יותר ומגיע ל-70%. כאשר סטילהד צעיר עובר ממים מתוקים למי ים הוא עובר תהליך המכונה סמוליטיפקציה, סדרת שינויים פיזיולוגיים המאפשרים לו לחיות במי ים. קיימים הבדלים גנטיים בין אוכלוסיות טרוטת עין-הקשת של מים מתוקים לבין הסטילהד הקשורים ככל הנראה ליכולת הסמוליטיפקציה של הסטילהד.
Never Gonna Say I'm Sorry
רקע
השיר נכתב על ידי חבר הלהקה יונאס ברגרן, שקיווה לשחזר את ההצלחה של הלהיט שלהם "All That She Wants" משנת 1993. הוא הזכיר במפורש את קווי הדמיון בין שני השירים בתווים של החוברת לאלבום The Bridge. הוא אמר, "החלטנו בשלב מוקדם לעשות עיבוד כמו של 'All That She Wants' ותופים כי זה תמיד כיף שיש משהו ישן בתקליט חדש".
טרוטת עין-הקשת
מחזור החיים של סטילהד
סטילהד צעיר יכול להישאר בנהר בין שנה לשלוש שנים בטרם יעבור את השינוי הפיזיולוגי ויהגר לים. אוכלוסיות סטילהד שונות עוזבות את האוקיינוס ונודדות ליובלי המים המתוקים שבהם הם מתרבים בתקופות שונות בשנה. קיימות שתי צורות עיקריות – "סטילהד הנודד בקיץ" ו"סטילהד הנודד בחורף". דגים הנודדים בקיץ עוזבים את האוקיינוס בין מאי לאוקטובר, לפני שאברי הרבייה שלהם התפתחו לגמרי. הם משלימים את ההתפתחות במים המתוקים בדרכם לאתרי הרבייה, והם מתרבים באביב. דגים הנודדים בקיץ נוהגים להתרבות בדרך כלל בנהרות ארוכים יותר החודרים עמוק יותר לתוך היבשת כדוגמת נהר הקולומביה, אם כי נתגלו דגים הנודדים בקיץ בכמה נחלים חופיים קצרים. דגים הנודדים בחורף כבר בשלים להתרבות כשהם עוזבים את האוקיינוס, בדרך כלל בין נובמבר לאפריל, ומתרבים זמן קצר לאחר שחזרו למים מתוקים. דגים הנודדים בחורף מתרבים בדרך כלל בנהרות קצרים קרוב לחוף מהסוג הנפוץ בחצי האי אולימפיק וקו החוף של קולומביה הבריטית. ברגע שנכנס סטילהד למערכת הנהרות ומגיע לאתר רבייה מתאים, הוא מתרבה באותה דרך שבה מתרבה טרוטת עין-הקשת של מים מתוקים.
Never Gonna Say I'm Sorry
הצלחה מסחרית
"Never Gonna Say I'm Sorry" לא הגיע לאותה רמת הצלחה כמו "Lucky Love" ו-"Beautiful Life", אבל היה להיט. הוא הגיע לעשירייה הפותחת בהונגריה, שם הגיע למקום השישי. בנוסף, דורג ב-20 העליונים בדנמרק ופינלנד, ב-30 העליונים בשוודיה וב-40 העליונים באיסלנד. הוא לא הגיע למצעד הסינגלים הבריטי, אך הגיע למקום ה-78 במצעד אירופה הוט 100. מחוץ לאירופה, "Never Gonna Say I'm Sorry" הגיע למקום השביעי במצעד הדאנס/אורבני של RPM ולמקום ה-53 בקנדה הוט 100, למקום השישי במצעד השירים מתחת להוט 100 ולמקום ה-18 במצעד סינגלי הדאנס/אלקטרוני המסחריים בארצות הברית. בהמשך, דורג במקום ה-12 בצ'ילה וה-79 באוסטרליה.
טרוטת עין-הקשת
תזונה
טרוטת עין-הקשת היא טורף שתזונתו מגוונת והוא יאכל כמעט כל דבר שהוא יכול ללכוד. הם לא אוכלי דגים טיפוסיים או תוקפניים כמו הטרוטה החומה או המינים מהסוג Salvelinus. טרוטת עין-הקשת, כולל סטילהד צעיר החי במים מתוקים, ניזונים באופן שגרתי מחסרי חוליות: פגיות, גלמים וצורת הבוגרים של חרקים מימיים (בדרך כלל, שעירי כנף (Trichoptera), גדותניים (Plecoptera), בריומאים וזבובאים מימיים). הם גם אוכלים ביצי דגים וחרקים יבשתיים בוגרים (בדרך כלל נמלים, חיפושיות, חגבים וצרצרים) הנופלים למים. טרף נוסף כולל דגים קטנים עד שליש מאורכם, סרטן הנהרות, חסילונים וסרטנאים אחרים. ככל שטרוטת עין-הקשת גדלה, כך גדלה כמות הדגים הנאכלים על ידי הטרוטה יחסית לשאר טרפה במרבית האוכלוסיות. כמה צורות החיות באגמים ניזונים מפלנקטון. בנהרות ובפלגי מים אחרים שבהם שוכנים גם מינים אחרים של סלמוניים אוכלת טרוטת עין-הקשת ביצים של מיני דגים שונים, כולל סלמון, טרוטה חומה וטרוטת קלארק, Prosopium williamsoni (באנגלית: Mountain whitefish) וביצים של טרוטות עין-הקשת אחרות. טרוטות עין-הקשת גם אוכלות בשר מרקיב מגוויות של דגים אחרים. סטילהד בוגרים באוקיינוס ניזונים בעיקר מדגים אחרים, דיונונים ושטצדאים.
תפוצה
תחום התפוצה הטבעי של Oncorhynchus mykiss הוא במי החופים והיובלים הנשפכים לאגן הפסיפי מחצי האי קמצ'טקה ברוסיה, מזרחה לאורך האיים האלאוטיים, וברחבי דרום מערב אלסקה, החוף הפסיפי של קולומביה הבריטית ודרום מזרח אלסקה, ודרומה לאורך החוף המערבי של ארצות הברית עד צפון מקסיקו. הצורות המקסיקניות של Oncorhynchus mykiss מייצגות את תחום התפוצה הדרומי ביותר של כל מין של טרוטה או סלמון (Salmonidae).
תחום התפוצה של טרוטת עין-הקשת החופית (O. m. irideus) משתרע צפונה מהאגן הפסיפי ועד ליובלים של ים ברינג בדרום מערב אלסקה, בעוד שצורות של טרוטת הפס האדום של נהר הקולומביה (O. m. gairdneri) משתרעות מזרחה לתוך אגני הניקוז של הנהרות מקנזי ופיס (Peace River) בקולומביה הבריטית ואלברטה בקנדה, הנשפכים בסופו של דבר לים בופור, חלק מאוקיינוס הקרח הצפוני.
מאז 1875 יובאה טרוטת עין-הקשת בצורה נרחבת לתוך מערכות אגמים ונהרות מתאימים ברחבי ארצות הברית והעולם. אוכלוסיות רבות שיובאו הצליחו ליצור אוכלוסיות המתקיימות בזכות עצמן בטבע. טרוטת עין-הקשת הובאה לארץ ישראל לראשונה בשנות ה-30 של המאה ה-20. בהמשך הוקמה בקיבוץ דן חווה לגידול טרוטת עין-הקשת בשם "פורל". חלק מהדגים הצליחו להימלט מהבריכות לנחל דן הסמוך וממנו לנהר הירדן העילי.
Never Gonna Say I'm Sorry
וידאו קליפ
באירופה לווה הסינגל במסע קידום קצר של הלהקה ובשני קליפים חלופיים. על אף שהגרסה האמריקאית של הקליפ ל-"Lucky Love" צולמה מאוחר יותר, "Never Gonna Say I'm Sorry" היה כרונולוגית הקליפ האחרון שהופץ בהשתתפות דומיננטית של מאלין. מאוחר יותר הוא פורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של אייס אוף בייס בינואר 2015.
טרוטת עין-הקשת
רבייה מלאכותית
מאז 1870 פועלות מדגרות שבהם מגדלים דגים על מנת לחדש את מלאי הדגים בנחלים ולהחדיר אותם למקומות מחוץ לאזור תפוצתם הטבעי. מדגרת טרוטת עין-הקשת הראשונה הוקמה בערוץ סאן ליאנדרו (San Leandro Creek), יובל הנשפך למפרץ סן פרנסיסקו, ב-1870, וריבוי הטרוטות החל ב-1871. סוגי הדגים שהמדגרה גידלה היו טרוטת עין-הקשת מקומית וככל הנראה תת-המין של טרוטת עין-הקשת החופית (O. m. irideus). הדגים שגדלו במדגרה הועברו למדגרות מחוץ למדינה בפעם הראשונה ב-1875 לקלדוניה (Caledonia) במדינת ניו יורק וב-1876 לנורת'וויל (Northville) במישיגן. ב-1877 הוקמה מדגרה נוספת בקליפורניה, המדגרה הפדרלית הראשונה במערכת מדגרות הדגים הלאומית (National Fish Hatchery System) בקמפבל קריק (Campbell Creek), יובל של הנהר מקלאוד. מדגרת נהר מקלאוד ערבבה בלא הבחנה ביצים של טרוטת עין-הקשת החופית עם ביצים של הטרוטה המקומית, טרוטת הפס האדום של הנהר מקלאוד (O. m. stonei). ביצים ממדגרת נהר מקלאוד נשלחו גם למדגרת סאן ליאנדרו, ובכך הפכה ההיסטוריה הגנטית של טרוטות עין-הקשת שגודלו במדגרה למורכבת ומגוונת. בארצות הברית פועלות מאות מדגרות המופעלות על ידי שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית, סוכנויות שונות של המדינות וגופים עצמאיים הפועלים בשמורות אינדיאנים המרבים את טרוטת עין-הקשת לשם שימור או לתמיכה בספורט דיג החובבים. בשש מתוך עשר פרובינציות קנדה פועלות חוות טרוטה, כשהמובילה בייצור היא אונטריו.
Never Gonna Say I'm Sorry
וידאו קליפ
נכון לאוגוסט 2022, הקליפ צבר יותר מ-20 מיליון צפיות ביוטיוב.
טרוטת עין-הקשת
חקלאות ימית
טרוטת עין-הקשת מגדלים למסחר בארצות רבות ברחבי העולם. המנהג החל בשלהי המאה ה-19, ומאז שנות ה-50 של המאה ה-20 גדל הייצור המסחרי בצורה דרמטית. ב-2007 נמכרו דגי טרוטת עין-הקשת שמקורם בחקלאות ימית במשקל כולל של 604,695 טון בערך של כ-2.6 מיליארד דולר. היצרן הגדול ביותר היא צ'ילה. בצ'ילה ובנורווגיה, התרחב הגידול של סטילהד בכלובים ימיים על מנת לספק לשוקי יצוא. גידול טרוטת עין-הקשת בבריכות דגים על מנת לענות על הביקוש לשווקים המקומיים גדל בארצות דוגמת איטליה, צרפת, גרמניה, דנמרק וספרד. מדינות נוספות המגדלות את טרוטת עין-הקשת באופן משמעותי כוללות את ארצות הברית, איראן, בריטניה, ולסוטו. בישראל מגדלים את טרוטת עין-הקשת בקיבוצים דן ודפנה בשם פורל. בעוד שמקובל שתעשיית טרוטת עין-הקשת בארצות הברית מנוהלת בצורה אחראית מבחינה אקולוגית במקומות אחרים לא בהכרח מגדלים את הטרוטה באותן שיטות.
שימור
אוכלוסיות של תת-מינים רבים של טרוטת עין-הקשת, כולל הצורות החיות בים (סטילהד) של O. m. irideus (טרוטת עין-הקשת חופית) ו-O. m. gairdneri (טרוטת הפס האדום של הנהר קולומביה) פחתו בתחום התפוצה הטבעי שלהם בשל דיג-יתר, אובדן בית הגידול, מחלות, מינים פולשים, זיהום והכלאה עם תת-מינים אחרים. גם כמה מהאוכלוסיות המיובאות, שהיו פעם בריאות, הידלדלו מאותן סיבות. עקב כך, כמה מהאוכלוסיות של טרוטת עין-הקשת, בייחוד המינים החיים בים בתחום התפוצה שלהם, סווגו על ידי גופים של הממשל הפדרלי או של המדינות כמינים הדורשים השגחה מיוחדת או כמצויים בסיכון או מאוימים. טרוטת עין-הקשת, ותת-המינים שלה מאושרים על ידי הסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית כמינים מציינים (Indicator species) לבדיקת רעילות חמורה של מים מתוקים.
ארגונים ללא כוונת רווח הוקמו במטרה להגן, לשמר ולהחזיר לטבע את האוכלוסיות הטבעיות של טרוטת עין-הקשת והסטילהד. תוך שיתוף פעולה עם אוניברסיטאות שונות, סוכנויות פדרליות או מדינתיות, סוכנויות שבטיות וחברות פרטיות, מממנים ארגונים אלו בדרך כלל פרויקטים להשבת בית הגידול, מניעת אובדן בית הגידול והעלאת המודעות לאיומים על אוכלוסיות הטרוטה הטבעיות. "טראוט אנלימיטד" או בראשי תיבות TU (Trout Unlimited – מילולית "טרוטה בערבון בלתי מוגבל") הוא ארגון ללא כוונת רווח המוקדש לשימור הנחלים והנהרות של המים המתוקים ובתי הגידול הקשורים אליהם במעלה הזרם באמריקה הצפונית עבור הטרוטה, הסלמון, מינים נוספים של בעלי חיים מימיים ובני אדם. מיזם אופייני ל-TU הוא פרויקט מעבר הדגים בסירקל קריק (Circle Creek Fish Passage Project), שבאמצעותו שופרה הגישה לאתרי הרבייה לסטילהד ולמיני סלמוניים אחרים. וילד סלמון סנטר (Wild Salmon Center), קואליציה בינלאומית של מדענים אמריקנים, קנדים ורוסים, מימנה את מיזם סטילהד של קמצ'טקה (Kamchatka Steelhead Project), תוכנית מדעית שנמשכה 20 שנים (2014-1994) במטרה לחקור ולשמר את התנאים הנוכחיים של תת-המין של הסטילהד של קמצ'טקה ("Mikizha"). ארגונים בולטים נוספים המעורבים בשימור טרוטת עין-הקשת כוללים את קליפורניה טראוט (California Trout), שמטרתה להגן על הטרוטה הטבעית וסלמוניים אחרים במימי קליפורניה. חברת הסטילהד של קולומביה הבריטית (Steelhead Society of British Columbia) מקדמת את רווחתם של מיני הסלמוניים בקולומביה הבריטית. ב-1997 הקימו כ-40 איכטיולוגים, ביולוגים וחוקרי טבע מכמה מוסדות אמריקנים ומקסיקנים קבוצה של שיתוף פעולה – "טרוצ'אס מחיקנס" (Truchas Mexicanas – מילולית "טרוטות מקסיקניות") – לחקור את המגוון של הטרוטה המקסיקנית, הנחשבת כתת-מין של O. mykiss.
הכלאה ואובדן בית הגידול
טרוטת עין-הקשת, בעיקר דגים של תת-המין של טרוטת עין-הקשת החופי (O. m. irideus) שגודלו במדגרות והוכנסו למים שבהם שוכנים טרוטות קלארק, הזדווגו עם טרוטה זו וייצרו בן כלאיים פורה המכונה באנגלית Cutbow (הלחם שמות שני המינים). במקרה של תת-המין O. clarki lewisi (באנגלית Westslope cutthroat trout), הכלאה עם טרוטת עין-הקשת ועם תת-המין O. clarki bouvieri (באנגלית Yellowstone cutthroat trout) עלולה לגרום להכחדה גנומית של O. clarki lewisi.הכנסת תת-מין זה לתחום התפוצה של טרוטת הפס האדום (O. m. gairdneri, O. m. newberrii או O. m. stonei) צמצמו עד מאוד את תחום התפוצה של אוכלוסיות טהורות של תת-מינים אלו, והפכו אותם ל"מינים הדורשים השגחה" בתחומי התפוצה שלהם.
בתחומי אזור התפוצה של הטרוטה המוזהבת של הנהר קרן של דרום קליפורניה, דלדלו טרוטות עין-הקשת שגודלו במדגרה והוכנסו לנהר קרן את הטוהר הגנטי של טרוטת עין-הקשת של הנהר קרן (O. m. gilberti) והטרוטה הזהובה (O. m. aguabonita) בשל ההכלאה בין תת-המינים. טרוטת בירדסלי (O. m. irideus var. Beardsleei) צורה ייחודית שוכנת אגמים של טרוטת עין-הקשת החופית המבודדת באגם קרסנט (Lake Crescent) במדינת וושינגטון, נמצאת בסיכון עקב אובדן אתרי הרבייה היחידים שלה בנהר ליירה (Lyre River) המתכסים בטין, וגורמים אחרים של פגיעה בבית הגידול.
מינים פולשים ומחלות
טפיל זה היה בתחילה פתוגן של טרוטה חומה במרכז אירופה וסלמוניים אחרים בצפון מזרח אסיה, והתפשטות טרוטת עין-הקשת הגדילה מאוד את השפעתו. מכיוון שלטרוטת עין-הקשת אין חסינות מולדת ל-M. cerebralis היא פגיעה במיוחד, ויכולה לשחרר כמות כה גדולה של נבגים שאפילו מינים חסינים יותר השוכנים באותו אזור, דוגמת Salmo trutta, מוצפים בכמות גדולה של טפילים וסובלים מתמותה המגיעה בין 80% ל-90%. במקומות שבהם הטפיל התבסס היטב הוא גרם לצמצום או לחיסול מוחלט של אוכלוסיות דגים.
הטפיל זוהה לראשונה באמריקה הצפונית ב-1956 בפנסילבניה, אבל עד שנות ה-90 של המאה ה-20 נחשבה המחלה כבעיה הניתנת לטיפול, ומשפיעה רק על טרוטת עין-הקשת במדגרות. בסופו של דבר התבסס הטפיל בנחלים של מדינות הרי הרוקי (קולורדו, ויומינג, יוטה, מונטנה, איידהו וניו מקסיקו), שם הזיק לכמה נהרות של דיג חובבים. כמה נחלים במערב ארצות הברית איבדו 90% מהטרוטה שלהם. מחלת הסחרחרת מאיימת על דיג החובבים, שיש לו חשיבות בתעשיית התיירות, רכיב מרכזי בכלכלות של חלק ממדינות מערב ארצות הברית. לדוגמה, ב-2005 הוציאו דייגים חובבים במונטנה כ-196 מיליון דולרים על פעילויות הקשורות במישרין לדיג הטרוטה במדינה. כמה ממיני הסלמוניים ש-M. cerebralis מדביק (טרוטת השור, טרוטת קלארק, וטרוטת עין-הקשת החיה בים – סטילהד) כבר מאוימים או מצויות בסיכון, והטפיל יכול להחמיר את הידלדלות האוכלוסייה.
חילזון בוץ ניו זילנדי (Potamopyrgus antipodarum), שהיה פעם אנדמי לניו זילנד, התפשט בצורה נרחבת והפך למין פולש באזורים רבים כולל: אוסטרליה, טסמניה, אסיה (יפן), בנהר גרמט עלי בעיראק מאז 2008, אירופה (באנגליה מאז 1859), ואמריקה הצפונית (ארצות הברית וקנדה: תנדר באי (Thunder Bay) באונטריו מאז 2001, קולומביה הבריטית מאז יולי 2007, קרוב לוודאי שלא במתכוון עקב פעילות אנושית. החילזון יכול להגיע לריכוזים גדולים מחצי מיליון למטר רבוע, כשהם מסכנים את שרשרת המזון בכך שהם מביסים את החלזונות המקומיים ואת חרקי המים בתחרות על מזון, וגורמים לצמצום חריף באוכלוסיות המקומיות. יש עדות לכך שדגי אמריקה הצפונית אינם מסוגלים לעכל את הקונכיות הזעירות, אבל הקשות של חילזון הבוץ, ושנוכחותם עלולה לגרום לפגיעה בגדילה של טרוטת עין-הקשת.
חילזון הבוץ נתגלה לראשונה בארצות הברית בנהר סנייק שבאיידהו ב-1987. מאז התפשט החילזון לנהר מדיסון, הנהר פיירהול, ופלגי מים אחרים סביב הפארק הלאומי ילוסטון, ונתגלה בכל רחבי מערב ארצות הברית. הדרך המדויקת שבה עובר החילזון מנתיב מים אחד למשנהו אינה ידועה, אבל סביר שהגיע במים שבו הועברו דגי נוי והתפשט במי הנטל או ציוד נופש נגוע כדוגמת מגפיים להתבוססות במים.
Didymosphenia geminata, מין של צורניות, המכונה בקיצור דידיימו, הגדל בכמויות בנהרות מים מתוקים שבהם הטמפרטורות נמוכות באופן עקבי. בניו זילנד יכול דידיימו פולש ליצור מרבדים גדולים על קרקעית נהרות ופלגים בשלהי החורף. הוא אינו נחשב מזיק לבריאות לאדם, אבל יכול לפגוע בבתי גידול ומקורות מזון לדגים, כולל טרוטת עין-הקשת, ולגרום לאי נעימות בפעילויות נופש. אף שהמין קיים באופן טבעי באמריקה הצפונית הוא נחשב כאורגניזם המהווה מטרד או מין פולש.
מחלת הפה האדום (באנגלית "Enteric Redmouth Disease" מילולית "מחלת מעיים פה-אדום") היא זיהום חיידקי בדגים של מים מתוקים ובדגי ים הנגרם על ידי החיידק Yersinia ruckeri. הזיהום קיים בעיקר בטרוטת עין-הקשת ובסלמוניים אחרים הגדלים בחוות. המחלה מתאפיינת בדימום תת-עורי של הפה, הסנפירים, והעיניים. זו מחלה נפוצה בחוות דגים שבהם איכות המים ירודה. מחלת הפה האדום נתגלתה לראשונה בטרוטת עין-הקשת באיידהו בשנות ה-50 של המאה ה-20.
הצטמצמות אוכלוסיות הסטילהד
אוכלוסיות הסטילהד הצטמצמו בחלקים מתחום התפוצה הטבעי שלהן בשל מגוון גורמים טבעיים ומעשי ידי אדם. בעוד שאוכלוסיות באלסקה ולאורך החוף של קולומביה הבריטית נחשבות בריאות, מצויות האוכלוסיות בקמצ'טקה ובכמה אוכלוסיות לאורך החוף המערבי של ארצות הברית במגמת ירידה.
שירות הדיג הלאומי של ארצות הברית זיהה 15 מקטעי אוכלוסייה נבדלים (Distinct Population Segment או בראשי תיבות DPS) במדינות וושינגטון, אורגון וקליפורניה. אחד עשר מ-DPS אלו מוגדרים בחוק המינים בסכנת הכחדה של ארצות הברית כמינים מאוימים ואחד בסכנת הכחדה. DPS אחד בחוף אורגון מוגדר כמין בחשש (Species of Concern).
התופעות שגרמו למקטע האוכלוסייה הנבדל של דרום קליפורניה, להיות מוגדר ב-2011 בסיכון, כללו אובדן בית גידול בשל סכרים, הגבלת הנחלים לתעלות בטון, זיהום מים, שאיבת מי תהום, השפעות אי חום עירוני ותוצאות לוואי נוספות של עיור. הסטילהד בקמצ'טקה מאוים בשל דיג יתר, בייחוד מדיג בלתי חוקי ופיתוח מואץ, והאוכלוסיות שלו מופיעות ב"ספר המידע האדום של רוסיה" (Красная книга России) המתעד מינים נדירים ובסיכון.
השפעת המדגרות
כמה מחקרים הראו שכמעט כל הסטילהד החופי בקליפורניה הם ממקור טבעי, למרות מעל מאה שנה של גידול סטילהד במדגרות. ניתוח גנטי הראה שהדגים במקטעי האוכלוסייה הנבדלים של החוף הדרומי מרכזי קליפורניה ודרום קליפורניה ממליבו קריק (Malibu Creek) צפונה, כולל הנהר סן גבריאל, נהר סנטה אנה ו"סן מטאו קריק" (San Mateo Creek) אינם זנים שגדלו במדגרה. לעומת זאת, חלק מדגי הסטילהד מטופנגה קריק (Topanga Creek) והנהר סוויטווטר (Sweetwater River) מקורם במדגרות וכל דגי הסטילהד בסן חואן קריק (San Juan Creek) הם ממדגרות. ניתוח גנטי גם הראה שאוכלוסיות הסטילהד באגני הניקוז של הנחלים של מחוז סנטה קלרה ומפרץ מונטריי אינן ממדגרות. מפלי מים טבעיים ושני סכרים בנהר ראשן (Russian River) בקליפורניה מפרידים בין סטיל הד לטרוטת עין-הקשת של מים מתוקים מעל המחסומים שלא ניתן לעברם. מחקר גנטי ב-2007 של סנפירים שנלקחו מסטילהד ב-20 אתרים שונים הן מעל והן מתחת למחסומים הניתנים למעבר באגן הניקוז מצאו שאף שבין 1911 ל-1925 הוכנסו לנהר כ-30 מיליון טרוטות במדגרה, היה הסטילהד בנהר כולו ממקור טבעי ולא ממדגרה.
שחרור של סטילהד שגודל במדגרה יוצר סיכונים אקולוגיים לאוכלוסייה הטבעית. דגי סטילהד ממדגרה הם בדרך כלל גדולים יותר מסטילהד שגדל בטבע ויכולים לגרש דגים צעירים שמקורם טבעי מבתי הגידול האופטימליים. שליטה של סטילהד ממדגרה בבתי הגידול האופטימליים בתוך הנחלים עלולה להקטין את יכולת ההישרדות של סטילהד ממקור טבעי כתוצאה מהקיטון במקורות המזון והגדלת הסיכון להיטרף.
דיג
בקרב הדייגים החובבים נחשבים טרוטת עין-הקשת והסטילהד כדגים נחשקים. טרוטת עין-הקשת היא מטרה פופולרית לדיג זבובים והם משתמשים בכמה סוגי חכות. את טרוטת עין-הקשת ניתן ללכוד באמצעות פיתיונות חיים ומתים. על פי האגודה הבינלאומית לדיג חובבים (International Game Fish Association) טרוטת עין-הקשת הגדולה ביותר שנלכדה אי פעם הייתה דג במשקל 22 קילוגרם שנלכד באגם דיפנבייקר (Lake Diefenbaker) בפרובינציה ססקצ'ואן בקנדה על ידי שון קונרד (Sean Konrad), והיה דג שעבר הנדסה גנטית, גדל במדגרה ונמלט ממנה. דייגים חובבים רבים מחשיבים את טרוטת עין-הקשת כמין הטרוטה הלוחמני ביותר, כיוון שדג זה ידוע שהוא נוהג לקפוץ ברגע שהוא נלכד בקרס והוא נלחם בעוז נגד הניסיון למשותו מהמים. הדג נחשב לאחד מחמשת מיני הדגים בספורט דיג החובבים באמריקה הצפונית והחשוב ביותר מערבית להרי הרוקי.
קיימים אזורי דיג מסחריים של סטילהד בשטחי שמורות אינדיאנים במפרץ פיוג'יט שבחוף וושינגטון ונהר הקולומביה, וקיימת מחלוקת בטענה של דיג יתר של האוכלוסיות ממקור טבעי.
האיכויות הספורטיביות הגבוהות הנחשקות וההתאמה של טרוטת עין-הקשת לגידול במדגרה ובתי גידול חדשים גרמה להפצתו במדינות רבות סביב העולם באמצעות או על פי בקשה של דייגים חובבים. ברבים ממקומות אלו גרם יבוא הדגים לבעיות סביבתיות ואקולוגיות, כיוון שהדגים המיובאים פוגעים במערכות האקולוגיות המקומיות ומביסים את הדגים המקומיים בתחרות על מזון או אף אוכלים אותם. במקרים אחרים כאשר הדגים הוכנסו למקורות מים שלא היו בהם כלל דגים או שהאוכלוסיות המקומיות הידלדלו מאוד נוצרו אתרי דיג חובבים מדרגה ראשונה כדוגמת הנהר פיירהול בפארק הלאומי ילוסטון, ובימות הגדולות.
כמקור מזון
טרוטת עין-הקשת היא מאכל נפוץ במטבחים המערביים, הן דגים שנלכדו בטבע והן דגים מחוות. בשר הדג רך וטעמו עדין, מזכיר טעמים של אגוז. לדג שנלכד בטבע יש טעם עז כשל בשר ציד מאשר לדג שגדל בחווה. אף שהטעם של טרוטה שנלכדה בטבע נחשב טוב יותר, חל בארצות הברית איסור חוקי על מכירה או שיווק של טרוטת עין-הקשת שנלכדה בטבע, המסווגים חוקית כדגי ציד (Game fish). לכן, טרוטת עין-הקשת ו"סטילהד" הנמכרים במסעדות בארצות הברית גודלו בחוות. טרוטת עין-הקשת מחווה נחשבת כאחד ממיני הדגים הבטוחים ביותר למאכל, ומכילה כמות גדולה של ויטמין B וטעמה טוב. ארגון Seafood Watch מדרג את טרוטת עין-הקשת כדג שהוא "הבחירה הטובה ביותר" לצריכה אנושית.
הצבע והטעם של בשר הדג תלוי בתזונה של הדג ובטריותו. הגוון של בשר טרוטה מחוות וכמה מהאוכלוסיות של טרוטה שגדלה בטבע, בייחוד, סטילהד הנודד מהים לנחלים להתרבות, הוא אדמדם או כתום כתוצאה מריכוזים גבוהים של אסטקסנטין בתזונה שלהם. אסטקסנטין הוא נוגד חמצון רב עוצמה שמקורו טבעי או ממזון סינתטי שניתן לטרוטות בחווה. טרוטות עין-הקשת שגודלו בחווה ושבשרן ורדרד כתוצאה מתזונה עשירה באסטקסנטין נמכרים לעיתים בארצות הברית כ"סטילהד". כיוון שאוכלוסיות דגי סטילהד טבעיים מצטמצמות בחלקים מתחום תפוצתן, נראית טרוטת עין-הקשת מחוות כתחליף מועדף. בצ'ילה ובנורווגיה נמכרים טרוטות עין-הקשת אותן מגדלים בכלובים במים תחת התווית "סטילהד".
את הטרוטה אפשר לבשל מיד לאחר שמנקים בלא צורך בקילוף קשקשים, בהסרת העור או בפילוט. בישול כשהעור צמוד לדג מבטיח שהבשר לא יתפורר. בעוד שנהוג להכין טרוטה הנמכרת בחנויות באירופה בצורה זו, ממרבית דגי הטרוטה הנמכרים באופן מסחרי בארצות הברית נוהגים להסיר את ראש הדג, לסלק את העצמות ואת האדרה. היין המתאים ביותר להגשה עם הטרוטה הוא יין לבן בעל גוף בינוני או כבד דוגמת שרדונה, סוביניון בלאן או פינו גרי.
מחניים (שכונה בירושלים)
מחניים היא שכונה חרדית קטנה בצפון ירושלים, סמוך לשכונת סנהדריה.
גבולותיה: רחוב שמואל הנביא ממזרח ודרך בר-אילן מדרום. במערב היא גובלת בשכונת תל ארזה ובצפון בשכונות עזרת תורה וקריית צאנז. הרחובות המרכזיים בשכונה הם רחובות אהלי יוסף ובק (על שם ניסן בק).
היסטוריה
הבית הראשון באזור שלימים היה לשכונת מחניים נבנה על ידי הרב יצחק הזמי, מדייני העידה התימנית בירושלים, בשנת 1912 לערך.
בשנות ה-30 היו דמי השכירות בשכונה מהנמוכים בירושלים. במהלך מלחמת העצמאות השכונה כמעט וננטשה עקב היותה שכונת ספר. כשחזרו התושבים לקחת מחפציהם גילו ששודדים בזזו את רכושם. בגג של הבית ברחוב מחניים 6 הייתה עמדת הגנה.
עד שנות ה-50 היה אופי השכונה חילוני-מסורתי והיה בה רוב תימני. היו בה בית חרושת לקרח ובית חרושת למשי. בגבולה מצפון הייתה תחנת ניסיונות חקלאית וממערב, מגרש כדורגל של הפועל. רבים מבני השכונה היו לוחמים במחתרות.
במהלך השנים עבר על השכונה תהליך התחרדות וכיום היא חלק מגוש השכונות החרדיות שבצפון ירושלים.
בשנת 2005 נחשפה ברחוב ניסן בק בשכונה, על ידי רשות העתיקות, מחצבה מתקופת בית שני, שמשערים כי שימשה לחציבת אבנים לכותל המערבי ולחומה השלישית של ירושלים. האבנים שנמצאו במחצבה דומות בגודלן לאבנים הקטנות שניתן לראותן בכותל המערבי, או לאלה של החומה השלישית ולפיכך, משערים שאבני המחצבה הזו שימשו גם לבניית מבנים אלה. המחצבה ננטשה בתקופת המרד הגדול.
טחו
טָחוֹ (בספרדית Tajo (טאחו); בפורטוגזית Tejo (טֶז'וּ); בלטינית Tagus (טאגוס)) הוא הנהר הארוך ביותר בחצי האי האיברי: אורכו 1,007 קילומטרים, מתוכם 785 בספרד, 44 לאורך הגבול עם פורטוגל ו-178 בפורטוגל עצמה. ראשיתו בהרים שבפרובינציית טרואל באראגון. הוא זורם מערבה ועובר דרך הערים ארנחואס וטולדו בספרד, וסנטרם וליסבון בפורטוגל. בליסבון הוא נשפך לאוקיינוס האטלנטי.
כמו נהרות אחרים בחצי האי, פני המים של טחו משתנים לאורך השנה, ולעיתים גורמים להצפות. ההצפה הכבדה ביותר התרחשה ב-1755 בעקבות רעידת האדמה בליסבון.
שטח אגן הניקוז שלו כ-80,000 קמ"ר, מתוכם 55,000 קמ"ר בספרד ו-25,000 קמ"ר בפורטוגל; בכך הוא השני בחצי האי האיברי אחרי אברו.
אמין אל-חאפז (סוריה)
אמין אל-חאפז (בערבית: أمين الحافظ; תעתיק מדויק: אמין אלחאפט'; 1921 - 17 בדצמבר 2009) היה נשיא סוריה, איש צבא וחבר מפלגת הבעת'.
ביוגרפיה
חאפז נולד בחלב. בוגר בית ספר צבאי בסוריה, בשנת 1946. לחם במלחמת העצמאות נגד מדינת ישראל. בסוף שנות החמישים תמך בהקמת הרפובליקה הערבית המאוחדת — איחוד מדיני בין מצרים לסוריה. עם זאת מאבקי הכוח בין שתי המדינות הובילו לפירוקו בשנת 1961. ב-8 במרץ 1963, בתקופת אי-היציבות שלאחר נפילת האיחוד, הוביל חאפז הפיכה נגד השלטון הסורי והעמיד בראש המשטר את "המועצה הלאומית של הפיקוד המהפכני", גוף שחבריו היו חברי מפלגת הבעת' הסורית בנשיאותו. כנשיא, הוא היה בעל אידאולוגיה חילונית-סוציאליסטית, תוך ראיית סוריה כמדינה בעלת ייחודיות ועצמאות; חאפז ביצע בארצו רפורמות סוציאליסטיות וקירב אותה למדינות הגוש המזרחי. חאפז השתייך אל הזרם הסוני; עם זאת, נקט גישה חילונית השוללת את עליונות האסלאם, וראה בלאומיות הסורית עליונה על הלאומיות הכלל-ערבית. עמדות אלו גרמו להתנגדות ולקרע בתוך מפלגת הבעת' בין תומכי הווטניה הפטריוטיים לבין תומכי הקוומיה הכלל-ערבים.
ב-23 בפברואר 1966 בוצעה נגד חאפז מהפכת הנאו בעת', הפיכה של קבוצת קציני צבא חברי ותומכי מפלגת הבעת', עלווים ברובם, בהנהגת צלאח ג'דיד. הם התנגדו לתפיסה הפאן-ערבית של חאפז ושאפו להקים מדינה בגבולות "סוריה הגדולה". חברי הקבוצה היו שמאלניים יותר וייצגו את קבוצות המיעוט בסוריה: העלווים והדרוזים. חאפז היה לנשיא האסלאמי האחרון של סוריה שהיה לבעל השפעה; אמנם השליט ג'דיד מינה נשיא אסלאמי, אך הלה בפועל נשלט בידי קצינים עלווים. לאחר ההפיכה חי חאפז בגלות עד 2005, עת הורשה לחזור לסוריה. בשנת 2009 מת בחַלַבּ.
יחסו לישראל
מפלגת הבעת' התנגדה לעצם קיומה של מדינת ישראל ובהשפעתה התקבלה ב-1964 ההחלטה של ועדת הליגה הערבית בדבר הטיית שניים ממקורות הירדן – החצבני והבניאס. הוויכוח בתוך ההנהגה הסורית לא היה על הצורך בהשמדת ישראל - בזה היו כולם מאוחדים - אלא בסדרי העדיפויות: אל-חאפז עמד על כך שקודם צריך ליצור אחדות ושיתוף פעולה בין מדינות ערב, לחזק את המדינה על ידי רפורמות חברתיות וכלכליות ולהתכונן למלחמה תוך הכנת צבא חזק. לעומתו, צלאח ג'דיד ואנשיו חשבו שהשמדת מדינת ישראל תוביל לאחדות ערבית ולכן תמכו בתנועת הפת"ח במאבקה נגד ישראל.
אלי כהן
אל-חאפז היה אחד המדינאים הבכירים ביותר שאיתם התיידד המרגל הישראלי אלי כהן. בראיון עמו ב-2001 ניסה חאפז להמעיט בחשיבות המידע שהעביר כהן לישראל. הוא אף טען כי הוא זה שתפס את כהן, לאחר שהאחרון כשל בלשונו ואמר לו כי הוא הולך להתפלל "במסגד של מוסלמים". אל-חאפז הסביר כי משפט כזה יכול לומר רק אדם שאינו מוסלמי. עם זאת, בראיון שנתן חמש שנים מוקדם יותר הוא מסר גרסה שונה, ואמר כי כהן נלכד בידי כוחות הביטחון הסוריים בעקבות שידור אלחוטי, שבו העביר את החלטות מפלגת הבעת' הסורית.
המשחק (סדרת טלוויזיה, 2014)
המשחק (באנגלית: The Game) הוא סדרת טלוויזיה מותחן ריגול בריטי, המתרחשת בתקופת המלחמה הקרה בלונדון של שנת 1972. הסדרה בת שישה חלקים נוצרה על ידי טובי וייטהאוס ונכתב על ידי וית'אוס, שרה דולארד ודבי אמלי. הסדרה שודרה לראשונה ברשת BBC America בשנת 2014. טובי וייטהאוס אישרה באמצעות טוויטר ביולי 2015 כי לא תהיה עונה שנייה.
עלילה
ג'ו למב סוכן MI5 צעיר בשנת 1972 בלונדון. בשנה הקודמת ג'ו התאהב ביוליה, אחת מאנשי הקשר הרוסים שלו. הוא ניסה לערוק לברית המועצות כדי להיות איתה, אך ג'ו נעצר ויוליה נורתה על ידי קצין ק.ג.ב. שהוא לא פגש לפני כן. הממונה על ה-MI5 של ג'ו, המכונה "אבא", מחפה עליו ומתעקש כי ניסיון העריקה היה מבצע סמוי שהשתבש ושג'ו פעל רק בהוראות שניתנו לו; תוצאת העריקה השתבשה ויצאה משליטתו של ג'ו.
עם MI5 יוצר קשר פרופסור מאוניברסיטה סובייטית בשם ארקדי מלינוב, שמגלה שהוא סוכן רדום של הק.ג.ב העובד בבריטניה. הוא אומר להם שהוא גויס לקחת חלק ב"מבצע זכוכית", תוכנית סודית בעלת חשיבות משתנה למשחק, אך הוא רוצה לפגום בה. ג'ו משוכנע בכל מה שארקדי אומר להם למעט הסיבה שהוא רוצה לערוק, שהוא רוצה להיות קפיטליסט. ג'ו משוכנע שהוא ישמש כמעבר להעברת הודעות לסוכנים רדומים אחרים בבריטניה. "אבא" מרכיב צוות שיבדוק את מבצע זכוכית, כולל ג'ו; אליו מצורפים עובד המדינה השאפתן בובי ווטרהאוס; סוכנת השדה והאנליסטית שרה מונטאג; בעלה, אלן, שהוא מומחה בפתרון תקלות; והמזכירה של "אבא", ונדי. מצטרף אליהם בלש האגף המיוחד ג'ים פינצ'רץ'. כאשר הצוות חוקר את מבצע זכוכית, הם מתקשים להבין את טיבה, או אפילו אם ארקדי הוא מודיע אמין או סוכן כפול.
נראה שהכיוונים המובילים הראשונים שלהם מאשרים את הגרוע ביותר, מכיוון שהם מגלים כי סוכן רדום סובייטי ניסה ללמוד את תוכן מכתבי המוצא האחרון, המורה לצוללות גרעיניות בריטיות אם לשגר את הטילים הגרעיניים שלהם אם בריטניה תהיה קורבן של התקפה גרעינית. מאוחר יותר הם חוקרים את קייט וילקינסון, סוכנת MI6 שקיימה רומן עם קצין של חיל האוויר האמריקני שהוצב בבסיס לקנהית', שם האמריקנים אוגרים בסתר נשק גרעיני. התוכניות נמצאות ברשותה של ווילקינסון והצוות מאמין שהסובייטים מתכוונים לפוצץ נשק גרעיני אמריקני בבריטניה ולגרום לו להיראות כתאונה. עם זאת, ג'ו מגלה עדויות לכך שסוכנת ה-MI6 הייתה ממודרת, אלן מבין שהתוכניות הטכניות הוגדרו ברובם והצוות מגיע למסקנה שמבצע "זכוכית" היה פתרון מוגזם מדי של הסובייטים.
במהלך תקופה זו ג'ו מגלה כי מי שרצח את יוליה ידוע בשם הקוד "אודין" ועובד למעשה במערב, מחסל סוכנים בוגדים שמנסים לערוק או לבגוד בברית המועצות. ג'ו נתקל למעשה באודין באחת מחקירותיהם המוקדמות בלונדון, אך לא הצליח לתפוס אותו. ארקדי משוכנע להשתמש בחבר בשגרירות הסובייטית - שמשלם בחייו - וכך הוא מסוגל להודיע לקבוצה כי יש חפרפרת בתוככי MI5, המכונה "פיניקס". המוטיבציה האמיתית של ארקדי לערוק מתגלה כאישה צרפתייה ובתו הצעירה שהוא לא סיפר עליה, אך לפני ש-MI5 מצליחה לאחד אותם מחדש, גם הוא נרצח על ידי "אודין", שרק פיניקס יכול היה לקבל את מיקומו של ארקדי. באופן בלתי מוסבר, אודין בורח שוב.
כאשר ג'ו וג'ים פנצ'רץ' מתחילים לחקור את האפשרויות של מי יכול להיות החפרפרת ב-MI5, הם מקבלים מידע מהמשטרה על קצין צבא לשעבר בשם פיליפ דנמור, שגויס על ידי IRA לעזרה בבניית פצצה. הם שולחים את ונדי לביתו כשהיא מתחזה לאחות כדי לאסוף מידע, אך הוא חומק. ג'ו וג'ים מגלים את המיקום ש"פניקס" השתמש בו כנקודת איסוף רדומה והם המומים כשהם מגלים שאלן יוצא משם. בחקירה, אלן מודה שהוא החפרפרת, אך בכל זאת עוזר ל-MI5 לנתח שיחת טלפון כדי לקבוע את מיקומו של דנמור. ג'ו מזהה אותו בתור רחוב מחוץ למטה המפלגה השמרנית וממהר למקום, אך מגיע מאוחר מדי כדי למנוע את התאבדותו של דנמור המתאבד. מאוחר יותר, שרה מופתעת מחוץ לביתה על ידי "אודין" - אך מזמינה אותו פנימה לדון בתפקידה בתור החפרפרת האמיתית בתוך MI5 והפשרות שכבר התרחשו.
עדיין מאמין שאלן הוא החפרפרת, הצוות חופר בעבר כדי לגלות מניעים אפשריים ואילו סודות הוא אולי פגע בסובייטים. ונדי מגלה גם כי גורם בכיר במשטרת המטרופולין, ששמו מתחבר לילד שמת בינקותו, נראה כי אין לו שום רשומה רשמית לפני הצטרפותו לכוח המשטרה. בחשד למפעל, בובי מצווה על ונדי לחפש גורמים אחרים בממשלה שיש להם פערים מסתוריים ובלתי מוסברים ברשומה, כמו גם רדיקלים ידועים לשעבר שנעלמו באופן בלתי מוסבר בזמנים חופפים. ג'ים עוקב אחר קולין בלייקפילד, מבריח שסייע לדנמור במגע עם ה-IRA ושיש לו גם קשרים סובייטים. בלייקפילד חושף שהסובייטים הנחו אותו להכין דרכון מזויף לאחד מסוכניהם: ג'ו למב. "אבא" זועם על הבגידה הטרייה הזו והרשויות מנסות לעצור את ג'ו, אך הוא בורח וממשיך במנוסה, בסיוע שרה, שמעודדת אותו לחפש את "אודין".
לפני שהוא ממשיך במנוסה, ונדי אומרת לג'ו שגילתה קלטת שמע בה סוכן סובייטי שיכור מתגאה בגלוי שהכיר את פניקס. כל התייחסות לשמו האמיתי של האדם הוסרה, ככל הנראה על ידי אלן. כשג'ו מאזין לקלטת הוא מגלה שלא רק השם אלא גם הכינויים המתייחסים לאדם זה הוסרו; הוא מסיק שמה שחסר הם כולם מקרים של "אותה" ו"היא", כלומר שרה היא החפרפרת ואלן רק הודה בכיסוי עבורה מכיוון שהוא עדיין אוהב אותה. כשג'ו מתעמת עם שרה, היא אומרת לו שיוליה עדיין חיה ומוחזקת אצל הק.ג.ב וכי אם הוא רוצה לראות אותה, עליו להתייצב בכתובת נתונה - "אבא", לעולם לא יאמין שהיא הפניקס האמיתית. לאחר מכן היא הולכת לראות את בעלה הכלוא, כדי לתת לו סיפור כיסוי בו הוא יכול להשתמש עד שבני ארצו יצילו אותו (למעשה, "אודין" כבר ניסה להרוג אותו). אולם אלן משתמש באיום התאבדות כדי להוכיח שאכפת לה ממנו.
ונדי ובובי חושפים בפני "אבא" שהם גילו תריסר דמויות מבוססות בממשל וחסרות היסטוריה מוקדמת ושמות שנלקחו מתינוקות מתים, מה שמצביע על היותם חפרפרות סובייטיות פוטנציאליות. "אבא" מבין שלכל האנשים ברשימה יש קשרים משמעותיים עם סגן ראש הממשלה, שהוא למעשה מפעיל "מבצע זכוכית" האמיתי: הוא עדיין נמשך, כשההפיכה הדוממת במדינה מתוכננת להתרחש עם ירי בידי צלף אל ראש הממשלה בזמן שזה יסייר באתר ההפצצה במטה המפלגה השמרנית. מתוכנן כי בעקבות ההתנקשות הזו, יפוטרו בכירים במודיעין הבריטי (כולל "אבא") וכל החפרפרות הקומוניסטיות יעלו בדרגה. סגן ראש הממשלה יהיה חופשי לנהל את המדינה כראש ממשלה בפועל ובכך למעשה יעמיד את בריטניה תחת שלטון קומוניסטי עם סגן ראש ממשלה המקבל פקודות מברית המועצות.
כשג'ו ניגש לכתובת ששרה מסרה לו, הוא מוצא את אודין וצלף שעומדים להרוג את ראש הממשלה. לג'ו יינתן דרכון ויתאפשר לו לברוח עם יוליה, וכך נפילתו של MI5 תהיה מלאה. לאודין יש אקדח מכוון לראשה של יוליה וטביעות אצבעותיו של ג'ו מושתלים על רובה הצלפים - אך לא ראש הממשלה הוא זה שמגיע החוצה לאתר ההפצצה, אלא ג'ים. ג'ו לובש מכשיר האזנה, לאחר שהלך ל"אבא" עם המידע שלו על שרה. צלף MI5 יורה באודין, ג'ו נאבק בצלף של הק.ג.ב. ומציל את יוליה. אודין מנסה לברוח פעם נוספת אך ג'ו דוחק אותו לפינה. אודין מת, לאחר שלקח טבלית ציאניד, אומר לג'ו שיוליה עובדת עבורם וממשיכה לעשות זאת.
הפקה
ב-30 בנובמבר 2012 הודיעה BBC Cymru Wales, חטיבת ה-BBC לוויילס, על הזמנת הסדרה. הדרמה הוזמנה על ידי דני כהן, הבקר של ערוץ BBC One, ובן סטפנסון, אחראי ההזמנות של BBC.
הצילומים החלו בבירמינגהם, לונדון וויילס באוגוסט 2013. הספרייה המרכזית בבירמינגהאם, נהרסה אך מהווה לדוגמה בולטת לארכיטקטורה ברוטליסטית ולכן שימשה גם כמיקום לצילומי פנים וחוץ למטה MI5. מקומות אחרים כוללים תחנת הרכבת של בירמינגהם מור סטריט, בית הקברות בוורסטון ליין, פארק קאנון היל, האולד רפ, גראנד הוטל, מרחצאות רחוב מוזלי, אולם המתודיסטים המרכזי, הול מארוויל, ליקי הילס, התעלות בסמטוויק, רחוב ניוהול, ותחנת כיבוי האש הישנה של ברמינגהם. סצינות של פנים רכבת צולמו ברכבת עמק אקלסבורן בדרבישייר.
הסדרה מורכבת משישה פרקים, שכל אחד מהם בת שישים דקות. המפיקים הבכירים של הסדרה היו פיית' פנהייל, ראש הדרמה ברשת BBC Cymru Wales; הילרי סלמון, המפיקה הבכירה של ה-BBC; והיוצר טובי וייטהאוס. בריאן מינצ'ין היה במקור מפיק בכיר לסדרה. המפיק היה רדפורד נוויל עבור ה-BBC Cymru Wales. וייטהאוס אמר בשנת 2017 כי הסדרה "לא הייתה חוויה מהנה במיוחד".
טום יוז אמר על התפקיד, "ג'ו הוא סוג הדמות שאתה נתקל בו לעיתים רחוקות מאוד - על פני השטח אדם אחד, אך בתוך מישהו אחר לגמרי." בריאן קוקס, המגלם את "אבא", אמר כי "הסיפורים העשירים מונעים על ידי הדמות היו חוויה אמיתית שמכסים באמת את התחושה העזה של תקופת המלחמה הקרה." הסדרה הוצגה על ידי BBC בליברפול בשנת 2014.
שידור
הסדרה עלתה לראשונה ברשת BBC America ב-5 בנובמבר 2014. השידורים באוסטרליה החלו ב-BBC First ב-23 במרץ 2015 ובבריטניה ב-BBC Two ב-30 באפריל 2015.
מדיה ביתית
הסדרה יצאה ב-DVD בארצות הברית. בעקבות שידורה ב-BBC Two, הסדרה שוחררה בבריטניה ב-DVD ו-Blu-ray ב-8 ביוני 2015.
קואדיו קונה
עמנואל "מאנו" קואדיו קונה (בצרפתית: Emmanuel "Manu" Kouadio Koné; נולד ב-17 במאי 2001 בקולומב שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה.
קריירת מועדונים
קונה גדל במחלקות הנוער של וילאנובה-לה-ז'ארן, פריז, בולון-בילנקורט וטולוז. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצת המילואים של טולוז. ב-24 במאי 2019 ערך קונה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 2-1 לדיז'ון במסגרת המחזור ה-38 בליגת העל הצרפתית לעונת 2018/2019.
ב-21 בינואר 2021 חתם קונה על חוזה לארבע שנים וחצי בבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה, והושאל בחזרה לטולוז עד לתום עונת. בסך הכל ערך קונה 51 הופעות ליגה במדי טולוז במסגרת ליגת העל הצרפתית וליגת המשנה הצרפתית, בהן הבקיע ארבעה שערים.
בתום עונת חזר קונה לבורוסיה מנשנגלדבך. ב-25 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על בורוסיה דורטמונד במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2021/2022. ב-27 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-0 על באיירן מינכן במסגרת הסיבוב השני של הגביע הגרמני. ב-22 בינואר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בהפסד 2-1 לאוניון ברלין במסגרת המחזור ה-20. בעונתו הראשונה במועדון ערך 27 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.
אבו אל-מיסכ כאפור
אַבּוּ אלְ-מִסְכּ כַּאפוּר (בערבית: أبو المسك كافور; 905–968) היה השליט הרביעי (966–968) באמירות של בית איח'שיד במצרים ודמשק, והשליט הראשון בעולם האסלאמי ממוצא אפריקני. החל דרכו כעבדו של מוחמד בן טוגג' אל-איח'שיד, ומשעלה לגדולה שימש עוצר לשני בניו לאחר מות איח'שיד. לאחר מות הבנים הכריז על עצמו שליט. בתקופת שלטונו התמודד עם בעיות מבית, שבחלקן נגרמו עקב אסונות טבע, ומחוץ מצד הפאטמים, הקרמטים, הנובים ואמיר חלב. הוא טיפח את האמנויות והיה מסביר פנים לעולמא. הקים מוסדות ציבוריים מכספי הווקף שלו.
חייו
כאפור היה במוצאו אפריקני שחור, שנשבה, סורס ונמכר לעבדות באתיופיה. הוא הגיע לידיו של השליט האיח'שידי הראשון, מוחמד בן טוגג', ובמהרה עלה לגדולה בשל נאמנותו לאדונו. הוא הופקד כפדגוג של שני בניו, אנגר ועלי, לקראת עלייתם לכס השלטון וכניסתם לעולם הפוליטיקה הימי-ביניימית, ושימש גם שר צבא בשירותו את מוחמד בן טוגג' במערכות השונות שלו, בצפון מול אמירות חלב ובמזרח מול הקרמטים, שאיימו על ערי הקודש מכה ואל-מדינה ואף גנבו את האבן השחורה.
אחרי מות מוחמד בן טוגג', שימש כאפור עוצר והעלה לשלטון את האח הבכור, אנגר, ב-946, אך כבר ב-961 סייע לאחיו הצעיר, אבו אל-חסן עלי, לעלות לשלטון תחתיו. עלי מת ב-966, וכאפור הכריז על עצמו "ואלי" של פוסטאט. הוא התמודד בהצלחה עם חתרנות פוליטית מצד יריביו ובפני הדעוה השיעית שהחלה להתפשט בארצו מצד הפאטמים שבמערב. כמו כן, הצליח להתמודד עם בעיות שנגרמו בשל שרפה שפרצה בעיר פוסטאט ב-954 וברעידת אדמה שפגעה במצרים שנה לאחר מכן.
הוא הוכיח יכולת צבאית בעמידתו מול איומים שהקיפו את מצרים מכל עבר. השליטה בערי הקודש מכה ואל-מדינה, שהייתה נקודת חוזק תדמיתית חשובה לשושלת, הייתה בסכנה מצד הקרמטים, שאף גנבו את האבן השחורה וגרמו לביטול מצוות החג'. עוד לחצו עליו הפאטמים שקמו במערב, הנובים שהתקוממו בדרום, ואמיר חלב, סיף א-דאולה, שהתחרה עמו על השליטה בארצות דמשק (בלאד אל-שאם).
כאפור גם עודד את האמנויות בארצו ואירח את המשורר הנודע אַלְ-מֻתַנַבִּי, שלימים הסתכסך עמו ונמצא מנציח את כאפור בשירי לעג שכתב על אודותיו. חרף מוצאו, היה כאפור גם מוסלמי אדוק, שהסביר פנים לעולמאא (חכמי הדת) והחזיק במנהגי האסלאם הסוני, לרבות אמונות כגון האמונה בשדים. הוא גם הקים מכספו, דרך מוסד הווקף, שני מסגדים בעיר פוסטאט ובית חולים (דאר א-שפאא). לצד זאת הקים שורת ארמונות ואת גני כאפוריה, הקרויים על שמו, בפוסטאט.
הנס-פיטר בריגל
הנס-פיטר בריגל (בגרמנית: Hans-Peter Briegel, נולד ב-11 באוקטובר 1955 ברודנבאך שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן ומאמן עבר גרמני ששיחק בעמדות הבלם, המגן השמאלי והקשר האחורי בקייזרסלאוטרן, הלאס ורונה, סמפדוריה ובנבחרת גרמניה המערבית.
בריגל זכה עם נבחרתו ביורו 1980, ונבחר ככדורגלן השנה בגרמניה בשנת 1985.
קייזרסלאוטרן
בריגל עסק כנער באתלטיקה קלה, ורק בגיל 17 החל לעסוק לכדורגל. בריגל קפץ למרחק של 7.50 מטר, והתמחה גם בקרב עשר, הטלת כידון וקפיצה לגובה. כאשר ביצע בריגל את ההסבה לכדורגל, הוא שיחק בקבוצת הנוער של קייזרסלאוטרן. הוא עבר לקבוצת הבוגרים ב-1975, שם הפך לבן טיפוחיו של המאמן אריך ריבק, שהעריך מאוד את עוצמתו הפיזית שנבעה מעיסוקו באתלטיקה. תחילה נוסה בריגל כחלוץ, אך בהמשך הועבר על ידי ריבק לתפקידים הגנתיים יותר, בהם באה לידי ביטוי הן מהירותו והן עוצמתו הפיזית. בריגל שיחק תשע עונות ברציפות בקייזרסלאוטרן, וצבר 240 הופעות בבונדסליגה, בהן כבש 47 שערים.
הלאס ורונה
בקיץ 1984 עבר בריגל לסרייה א' וחתם בהלאס ורונה, והפך לשחקן מפתח בקבוצה, שזכתה באליפות מפתיעה בשנת 1985. הצלחתו של בריגל בעונה זו בוורונה זיכתה אותו בתואר כדורגלן השנה בגרמניה, והוא היה השחקן הראשון המשחק מחוץ לגרמניה שזכה בפרס זה. בריגל שיחק בוורונה שנה נוספת, ובקיץ 1986 עזב את הקבוצה לאחר שכבש 12 שערים ב-55 הופעות.
סמפדוריה
בשנת 1986 עבר בריגל לסמפדוריה, גם היא מהסרייה א', שם שיחק שתי עונות. עם סמפדוריה זכה בריגל בגביע מקומי בשנת 1988, ומיד לאחר זכייה זו פרש ממשחק פעיל, לאחר 55 הופעות ליגה בסמפדוריה, בהן כבש תשעה שערים.
קריירה בינלאומית
בריגל החל לשחק בנבחרת גרמניה המערבית, והטורניר הראשון בו השתתף היה יורו 1980, בו היה שותף לזכיית הנבחרת בתואר, ואף נבחר לנבחרת הטורניר. בריגל ייצג את גרמניה המערבית גם במונדיאל 1982, בו הפסידה נבחרת גרמניה המערבית 3:1 במשחק הגמר לנבחרת איטליה, במשחק בו בריגל פתח. בנוסף, בריגל ייצג את גרמניה המערבית גם ביורו 1984, בו כשלה הנבחרת להעפיל משלב הבתים, ובמונדיאל 1986, בו הפסידה נבחרת גרמניה המערבית 3:2 במשחק הגמר לנבחרת איטליה. גם בגמר זה בריגל פתח בהרכב. לאחר המונדיאל פרש בריגל מהנבחרת, עם ארבעה שערים ב-72 הופעות.
קריירת אימון
בריגל אימן לאחר פרישתו במועדון השווייצרי פ.צ. גלארוס, ואחר כך במועדון החובבים הגרמני SV אדנקובן. ב-1994 חתם בריגל במועדון וטנשייד 09, שזה עתה נשר מליגת הבונדסליגה, אך לא הצליח במועדון זה. בשנת 1996 חזר לקייזרסלאוטרן, הפעם כמנהל ספורטיבי, תפקיד בו שימש מספר שנים. בתחילת שנות ה-2000 אימן בריגל בליגת העל הטורקית, בבשיקטש ובטרבזונספור, והחל משנת 2002 אימן את נבחרת אלבניה, בה אימן ארבע שנים. בריגל השיג במוקדמות יורו 2004 ובמוקדמות מונדיאל 2006 מספרי נקודות גבוהים מהרגיל עבור נבחרת אלבניה, והיה מבוני היסודות להצלחת הכדורגל האלבני בשנים מאוחרות יותר. לאחר מונדיאל 2006 הוצע לבריגל להאריך את חוזהו בנבחרת אלבניה, אך הוא סירב ועבר לאמן את נבחרת בחריין, ופוטר בתחילת 2007. את המשך עונת 2007 סיים בריגל באנקרהגוצ'ו מליגת העל הטורקית, ולאחר מכן חדל לעסוק באימון.
תארים
עם נבחרת גרמניה המערבית:
עם הלאס ורונה:
עם סמפדוריה:
גבריאל וולה
קריירה
בשנת 1971 חזר לישראל והתקבל לשורות התזמורת הפילהרמונית, בעקבות סבו, הכנר יעקב סורוביץ מראשוני הפילהרמונית, ואביו, לאו וולה. משנת 1975 נמנה וולה עם סגל האקדמיה למוזיקה בתל אביב. בין תלמידיו אורית צלניקר, קונטרבס ראשון באנסמבל סולני תל אביב, ערן בורוביץ', שניגן באנסמבל ניקל ומאז 2008 חבר בפילהרמונית הישראלית, ואהוד גרליך נגן התזמורת הסימפונית חיפה והתזמורת הסימפונית ירושלים, המופיע גם בהרכבי ג'אז, מוזיקה קלה ומוזיקה אתנית.
לצד נגינתו בפילהרמונית מרבה וולה לנגן מוזיקה קאמרית ובמשך שמונה שנים השתתף בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון בכפר בלום.
וולה נשוי, אב לשלושה ילדים, וסבא לשישה נכדים. מתגורר בתל אביב.
That Night
That Night (בעברית: הלילה ההוא) הוא שיר באנגלית שנכתב והולחן על ידי אלכסנדר ווקס, מרציס וסילווסקיס וסבינה ז'וגה ובוצע על ידי קרוסל. השיר ייצג את לטביה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל, בעקבות זכייתו במקום הראשון בתחרות הגמר הלאומי הלטבית - Supernova 2019.
Es erhub sich ein Streit, רי"ב 19
Es erhub sich ein Streit (בגרמנית: "התחיל מאבק") היא קנטטה דתית, כוראלית, מאת יוהאן סבסטיאן באך. הקנטטה נכתבה בשנת 1726, במהלך שהותו של באך בלייפציג, עבור יום מיכאל הקדוש, ובוצעה לראשונה בחודש ספטמבר 1726.
מבנה
ככלל בתקופתו של באך נהוג היה לציין את חגיגות יום מיכאל בליווי התזמורת הגדולה ביותר האפשרית. בהתאם, אף בקנטטות אחרות שהוחלנו לרגל מועד זה התמיד באך לכתוב תפקידים עבור חצוצרה וטימפני. הקנטטה כתובה לסופרן, טנור ובס ומקהלה בת ארבעה קולות וכן עבור שלוש חצוצרות, טימפני, שני אבובים, אבוב ציד, שני אבובי ד'אמורה, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו.
שבעה פרקים לקנטטה:
כוח הקצב
כוח הקצב היא סדרת ילדים ששודרה בערוץ הופ! בשנים 2011–2012. הסדרה מהווה גם כסדרת המשך ל"Doodlebops" הקנדית.
סקירה
החבורה נמצאת בתחנת הצ'אקננה, שם הם מקבלים בקשות מילדים ומסייעים להם.
העונה הראשונה
בעונה זו להקה בשם כוח הקצב עוזרת לילדים (שמאותתים במראה באמצעות השתקפות השמש) לפתור בעיות בעזרת שיר. כשהשיר מוכן "הצ'יקיבומבום" מתחילה לפעול.
העונה השלישית
בעונה זו מצטרף אויבם של כוח הקצב "קאפופו". קאפופו רוצה להפוך את חבורת "כוח הקצב" ל"כוח העצב" ולגנוב את הלב של הצ'יקיבומבום. בתחילת כל פרק בעונה השלישית מטיל קאפופו כישופים רעים אך כוח הקצב מערימים עליו. בסוף כל פרק קאפופו מתחפש במטרה להתקרב ללב של הצ'יקיבומבום. בתחילה החבורה לא מזהה אותו, אך בהמשך הם מגלים את זהותו.
סקירת סדרה
עונה 1: בעלת 26 פרקים. שודרה מ-12 בינואר 2011.
עונה 2: בעלת 20 פרקים. שודרה מ-14 בדצמבר 2011.
עונה 3: בעלת 23 פרקים. שודרה מ- 18 באוגוסט 2012.
Swimming in the Stars
Swimming In The Stars (בעברית: שוחה בכוכבים) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית בריטני ספירס. השיר יצא לאור ב-2 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס.
הדוקטור (מסע בין כוכבים)
הדוקטור (באנגלית: The Doctor) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר". הדוקטור הוא הולוגרמה רפואית לשעת חירום, סימן 1 (באנגלית: Emergency Medical Hologram, או בקיצור: EMH). את הדמות מגלם השחקן האמריקאי רוברט פיקארדו, שגם מדבב את הדמות בעונתה השנייה של הסדרה "מסע בין כוכבים: פרודיג'י".
הולוגרמה רפואית לשעת חירום
דמותו של הדוקטור החלה את שירותה בספינת החלל "וויאג'ר" כתוכנה סטנדרטית של הולוגרמה רפואית לשעת חירום, המובנית בתוך המרפאה של כל ספינת חלל חדשה של צי הכוכבים. ה-EMH היא תוכנה לשימוש בשעת הצורך, אם רופא הספינה משותק או מוגבל ואינו יכול לספק מענה רפואי. בפרק הראשון של הסדרה, קצין הרפואה הראשי של "וויאג'ר", יחד עם האחות הוולקנית, נהרגים, דבר המחייב שימוש ממושך יותר ב-EMH. מאחר שהוא היה מיועד במקור כמערכת גיבוי רפואית זמנית בלבד, ולא כצורת חיים מלאכותית, מאמצים רבים נדרשו מהדוקטור בחלקים הראשונים של המסע. הוא זכה לסיוע מפאריס ומקס, אשר תיפקדו כאח וכאחות (בהתאמה).
כאשר תוכנת ה-EMH מופעלת, הברכה המקובלת של הדוקטור הייתה: "נא לציין את האופי של מצב החירום הרפואי". מאוחר יותר, התוכנה שונתה כך שהדוקטור יוכל לומר כל מה שהוא ירצה. כמו כן, מאוחר יותר הוא אף קיבל את היכולת להפעיל ולכבות את התוכנה של עצמו.
בהתאם לכמות של דפוסי הולוגרמה שיש לו והקיבולת של מאגרי הדפוס שלו, לדוקטור לפעמים יש את יכולת לשנות את צורתו. כמו כן, לדוקטור יש את היכולת להוריד את התוכנית ואת שגרות אישיותו אל דמויי-אדם עם שתלי בורג, ובכך לשלוט בפונקציות וביכולות של אותו דמויי-אדם. כזה הוא המקרה שבו הדוקטור נאלץ להסתתר בתוך גופה של שבע מתשע.
אישיות, מערכות יחסים ותחביבים
בסופו של דבר, ה-EMH פיתח לעצמו אישיות משלו, אף על פי שהוא בדרך כלל שומר על השנינות הארסית המקורית שלו. בניסיון לפתח אישיות מציאותית, הדוקטור לא רק מייצר לעצמו משפחה הולוגרפית, אלא חווה מספר הולך וגדל של חוויות "אנושיות" אחרות. זה הביא את התוכנית של הדוקטור להתפתח לכיוון יותר מציאותי, עם רגשות ושאיפות. הוא פיתח קשרים בין-אישיים משמעותיים ומורכבים עם רבים מחברי הצוות של הספינה; כמו כן, פיתח את כישוריו כמחזאי, צייר, צלם, ואף הפך לבעל ידע בחום האופרה.
אחד מהמוטיבים החוזרים בסדרה הוא ההיבט האתי של יצור מלאכותי, הנראה תבונתי. בפרק 11 של עונה 5 "Latent Image", על הדוקטור לטפל בשני חולים עם סיכוי שווה של הישרדות, אולם יש לו זמן שיספיק רק לטיפול אחד, והדוקטור בוחר לטפל בהארי קים, אותו הוא מחשיב כחברו. החולה האחר, סג"ם ג'טאל, נפטר. הדוקטור הוצף ברגשות אשמה, שכן האמין שידידותו השפיעה על הבחירה שלו. כאשר הלחץ כמעט הביא את תוכניתו לסף קריסה, קפטן ג'יינוויי הורתה למחוק את הזיכרונות שלו מאירועים אלו. כאשר הדוקטור, מאוחר יותר, מגלה רמזים למה שקרה, קפטן ג'יינוויי השתכנעה כי יש לו את הזכות ללמוד להתמודד עם האשמה, באותו האופן שבו מתמודד כל יצור תבוני אחר; ולא להיות מטופל כאילו היה פריט ציוד פגום.
הדוקטור מגיש הולו-רומן בשם "היו חופשיים, פוטונים" להוצאה לאור על פני כדור הארץ, המפרט את האופן שבו צי הכוכבים מתנהג לעיתים כלפי הולוגרמות. הדמויות שלו היו מבוססות באופן הדוק על צוות "וויאג'ר", אבל בצורה מוגזמת, אינטנסיבית ואכזרית, שהעלתה חששות בקרב הצוות כי המוניטין שלהם ייהרס. טום פאריס משכנע את הדוקטור לבצע התאמות, מבלי להקריב הנושא שלו. הדוקטור גילה כי הוא חסר זכויות משפטיות, שכן החוק של הפדרציה לא סיווג אותו כ-"יצור חי". לכן, אסור היה לו לבצע שינויים כלשהם בהולו-רומן שהגיש. מאמציה של קפטן ג'יינוויי הביאו לכך שהדוקטור זכה למעמד של "אמן", (אם כי לא "אדם"). זה איפשר לו לשכתב את הרומן שלו. ארבעה חודשים מאוחר יותר, הרומן היה מוכר לכל אורך רביע אלפא, ונחשב לעבודה מעוררת מחשבה.
תוכניתו של הדוקטור התפתחה עד לנקודה שבה הוא התאהב בשבע מתשע, אף על פי שהיא לא אהבה אותו בחזרה. בעתידו של ציר זמן חלופי המתואר בפרק "Endgame", הדוקטור מאמץ לעצמו את השם "ג'ו", ומתחתן עם אישה אנושית, בשם אנה (בגילומה של איימי לינדזי).
הולוגרמת פיקוד לשעת חירום
בפרק "Tinker, Tenor, Doctor, Spy" נטבע לראשונה על ידי הדוקטור המונח "הולוגרמת פיקוד לשעת חירום" (באנגלית: Emergency Command Hologram, או בקיצור ECH). בפרק זה, הדוקטור יוצר תוכנית שמאפשרת לו לחלום בהקיץ, כאשר בהזיות גרנדיוזיות אלה הדוקטור מוסיף לעצמו שגרה המאפשרת לו לקחת פיקוד על "וויאג'ר" במקרה שצוות הפיקוד מושבת. כאשר השגרה מופעלת, שינוי דרמטי מתרחש במדיו של הדוקטור: מדי הרפואה הכחולים הופכים לאדומים, וסיכות דרגת קפטן מופיעות על צווארונו. כאשר הצוות מגלה כי הדוקטור חולם בהקיץ, הם משתמשים בהולודק על מנת לצפות בחלומותיו, הוא מביע את רצונו בפני קפטן ג'יינוויי לשמש כ-ECH גם במציאות, והיא מבטיחה לו שתשקול את הצעתו. זמן קצר לאחר מכן - הדוקטור מקבל הזמנות להגשים את חלומותיו בהקיץ.
הופעת הבכורה של ה-ECH מתרחשת בפרק "Workforce", בעונה שלאחר מכן. בעקבות תקרית עם מוקש שהוטמן בתת-חלל, כמות גדולה של קרינת טטריון משתחררת, והצוות נאלץ לנטוש את הספינה. על מנת לשמור על הספינה בתנועה, הדוקטור מקבל פיקוד.
בפרק "Renaissance Man", בניגוד לרצונם של אנשי צוות, הדוקטור משתמש בתוכנית ה-ECH כדי לפלוט את ליבת מנוע העיוות.
עותקי גיבוי
שלא כמו רוב תוכניות מחשב, התוכנית של הדוקטור מעולם לא הועתקה או גובתה. ל"וויאג'ר" יש קיבולת זיכרון מוגבלת; התוכנית השלמה של הדוקטור משתמשת ב-50 מיליון ג'יגה-קווד ("Lifesigns"). מגבלה זו גם מוזכרת בפרק "The Swarm". עם זאת, הפרק "Living Witness" מתאר עתיד שבו עותק גיבוי קיים, אבל הוא אבד במהלך הפרק, והותיר את "וויאג'ר", שוב פעם, ללא גיבוי.