cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ארווד
העת העתיקה
בימי אסרחדון (681–669 לפנה"ס), בנו של סנחריב, מוזכרת העיר ומלכהּ מתן־בעל בין המלכים המתכנסים מארץ חֿתִי, עבר הנהר וידננה, עליהם הטיל אסרחדון לשלוח חומרי בנייה ופסלים גדולים לארמונו בנינוה. על פי הכתובות האשוריות היא הייתה מוגדרת כעיר פניקית, שמה ברשימות נכתב אַרֻאַדִ, אַרֻדַ ועוד.
במהלך מסעו הראשון של אשורבניפל (668–627 לפנה"ס) נגד מצרים, עשרים ושניים מלכי הלבנט וקפריסין באו אליו להגיש לו מנחות ולנשק את רגליו, וביניהם ויכין־לוּ מלך ארוד, והוא הכריחם ללוות עם כוחותיהם ואניותיהם את חייליו בים וביבשה. במסעו השלישי, מיד לאחר שהביס את בעל מלך צור המורד, אשובניפל סיפר שיכין־לוּ מלך ארוד "היושב בלב הים" ומלכי תובל וקיליקיה "שלא נכנעו לאבותיו" לדבריו, נכנעו לעולו, והביאו לו את בנותיהם (בתיאור דומה לתיאור על בעל מלך צור). לאחר מותו או היעלמותו של יכין־לו, בניו עזיבעל, אביבעל, אדוניבעל, שפטבעל, בדבעל, בעל־ישופו, בעלחנן, בעלמלך, אבימלך ואחימלך הגרים "בלב הים" באו אליו עם מתנות ונישקו את רגליו. אשורבניפל הסתכל בתענוג על עזיבעל והמליך אותו על ארוד, ואת אחיו הלביש בבדים מעוטר בצבעים ובצמידי זהב והעמידם לפניו.
בתקופת נבוכדנצר מלך בבל העיר מוזכרת כמעלת מס לבבל, שמה ברשימות ארמד.
ההיסטוריון הרודוטוס מציין שאחד מראשי הצי של חשיארש היה מארדוס (היא אַרְוַד). בשנת 333 לפנה"ס, לאחר קרב איסוס, הגיע אלכסנדר מוקדון לפיניקיה – ומלך ארוד, כמו גם מלך גבל, הצטרף אליו. בתקופה ההלניסטית, מוזכרת העיר בכתובים כעיר נמל משגשגת. סטראבו מציין בכתביו שהעיר הייתה בנויה על אי, מוקפת חומה עבה, בתיה היו בעלי מספר קומות. הוא מספר שמקורות המים שלה היו בורות באי, או שנהגו להביא מים מהיבשה. שטחה החקלאי של האי היה ביבשה מצומור ועד נהר ארנת, משם קבלה את אספקת הדגן, שמן ויין. עדויות אפיגרפיות מעידות על סוחרים אַרְוָדִים ביוון מהתקופה ההלניסטית.
לארווד היו מספר ערי־בת כפופות לה על היבשה, ביניהן טרטוס ("אנטי־ארדוס", מול־ארוד ביוונית), קרן, מרת, אנידרה, בלנאיה ופלטוס; ביניהן, קרן הייתה הנמל היבשתי של ארווד.
בתקופה הרומאית חלה נסיגה בחשיבותה של העיר והיא חרבה בתקופה הביזנטית.
ימי הביניים
במאה ה־13, העיר שמשה כראש גשר לצלבנים. זה היה המקום האחרון שהם החזיקו לפני תבוסתם הסופית במאבק עם המוסלמים על השליטה בארץ ישראל. האי נכבש בשנת 1302 על ידי הממלוכים.
במקרא
העיר מוזכרת בספר יחזקאל כאשר יחזקאל נושא קינה על העיר צור ומספר כי ארוד הייתה בין הערים שקיימו קשרים עם צור: ; בני ארוד אף היו חלק מאנשי המשמר של צור:.
המשרד ההונגרי לחלל
המשרד ההונגרי לחלל (בהונגרית: Magyar Űrkutatási Iroda ובר"ת: MŰI) הוקם על ידי ממשלת הונגריה בינואר 1992 . המשרד הראשי ממוקם בעיר בודפשט. מטרת הארגון היא תיאום הפעולות השונות של הונגריה בתחום החלל, ושיתוף פעולה עם מדינות אחרות. נכון להיום (2012) בראש המשרד עומד אלוד בוט' שמכהן בתפקיד זה משנת 1997.
היסטוריה
מאז 1965 ועדת חקר החלל בהונגריה נקראה ועדת ההיגוי לחקר החלל שעבדה ישירות תחת פיקוח הממשלה ההונגרית. בשנים 1978-1991 תפקיד זה הועבר לידי האקדמיה ההונגרית למדעים ובשנת 1992 הוקם המשרד ההונגרי לחלל שאליו עבר תפקיד חקר החלל בהונגריה. בין 1992-2005 ראה המשרד את תפקידו כשרות עצמאי, תחת פיקוח של הממשלה ההונגרית אך החל מהתאריך 1 בינואר 2006 האוטונומיה של המשרד חדלה ופעילותו הפכה להיות תחת פיקוח משרד התקשורת והאינפורמציה, למרות הפיקוח שומר המשרד  על אוטונומיה בתחום שיתופי הפעולה החלליים של הונגריה עם מדינות אחרות.
משימות/תפקידים
על פי המשרד הלאומי למחקר קניין תעשייתי בהונגריה משנת 2008 משימות המשרד ההונגרי לחלל הן:
פיקוח ממשלתי
בעשורים האחרונים התבצעו שורה של שינויי חקיקה בהונגריה, ולכן הממשלה ההונגרית החליטה לפקח על חקר החלל, וזה כולל פיקוח על המשרד ההונגרי לחלל באמצעות הצבת שר ייעודי. לעיתים מסוימות אף קרה שמספר שרים פיקחו על המשרד במהלך מחזור בחירות אחד.
רשימת השרים המפקחים ותקופת פיקוחם להלן:
מיקום המשרד
החל משנת הקמת המשרד (1992) נדד המשרד ממקום אחד למשנהו, אך החל משנת 2009 המשרד מצא לו מקום קבע בעיר בודפשט בהונגריה. הכתובת של המשרד לשליחת דואר היא: NKTH MŰI, 1117 Budapest, Neumann János u. 1/c.
יחסים בינלאומיים
חוץ מהחובות החוקיות של המשרד להסכמים בינלאומיים עם ארגונים אירופאים (כגון סוכנות החלל האירופית, הנציבות האירופית, ועדת החלל החיצון של האו"ם, וכו'), קבע המשרד ההונגרי לחלל גם שיתופי פעולה יחד עם מדינות בודדות, ולהלן שמותם:
דרו
דֶרוֹ (בספרדית: Daireaux) היא עיירה בפרובינציית בואנוס איירס שבארגנטינה.
במפקד שנערך בשנת 2010 נמנו בעיירה 12,122 תושבים, גידול אוכלוסין של 10.9% ביחס למפקד קודם משנת 2001 שבו נמנו 10,932 תושבים.
ראש העיר הוא אסטבן חורחה הרננדו, חבר מפלגת האיחוד האזרחי הרדיקלי UCR (Unión Cívica Radical).
רידיק: הבריחה מבוצ'ר ביי
רידיק: הבריחה מבוצ'ר ביי (אנגלית: The Chronicles of Riddick: Escape From Butcher Bay) הוא משחק פעולה ממוחשב שנוצר על ידי חברת המשחקים השוודית Starbreeze Studios והוא מהווה הקדמה לסרטים פיץ' בלאק ורידיק: המסע מתחיל.
נייט ברקוס
נתן ג'יי "נייט" ברקוס (באנגלית: Nathan Jay "Nate" Berkus; ב-17 בספטמבר 1971) הוא מעצב פנים יהודי אמריקאי, מחבר ומנחה טלוויזיה. הוא מנהל את חברת העיצוב פנים בשיקגו "Nate Berkus Associates" והיה אורח קבוע בתוכנית אופרה וינפרי כיועץ לעיצוב פנים וכן הפתיע לא פעם חלק מהאורחים בעיצוב פנים של בתיהם.
רידיק: הבריחה מבוצ'ר ביי
עלילה
העלילה עוקבת אחר רידיק, פושע מסוכן ביותר, כשהוא נכלא על ידי צייד הראשים ויליאם ג'יי ג'ונס במתקן כלא שמור ביותר בשם בוצ'ר ביי. רידיק בסופו של דבר נמלט לביבים לאחר שהוא ארגן מהומה. הוא עושה את דרכו תוך שהוא נלחם במוטנטים השורצים בביבים, עד שהוא מגיע לפופ ג'ו, הרמיט שחי מתחת לקרקע. רידיק עוזר לג'ו להשיג ידו על רדיו שאיבד בביבים, ובתמורה הוא מקבל את יכולת "ראיית הלילה" (ראו שכבה מחזירת אור). הוא ממשיך בבריחתו דרך הביבים, אך נלכד ומועבר חזרה לכלא, שם עובד בכפייה במתקן כרייה. במכרות הוא נתקל בפושע נמלט נוסף בשם ג'אגר ולנס, שמעוניין להימלט יחד איתו.
נייט ברקוס
התוכנית האישית שלו, התוכנית של נייט ברקוס פורסמה לראשונה לשידור ב-13 בספטמבר 2010, שמייעצת בנושאי עיצוב, תרבות והמלצות לשיפור הבית. תוצר של שיתוף פעולה עם Harpo Productions וSony Pictures Television. התוכנית בוטלה אחרי הסיום של העונה השנייה ב-24 במאי 2012.
רידיק: הבריחה מבוצ'ר ביי
עלילה
לבסוף הוא נלכד ומועבר לאזור שמור ביותר, שבו האסירים מוכנסים לשינה קריוגנית ומתעוררים כל יום למשך שתי דקות בלבד לצורך אימון. רידיק מגלה פגם במערכת ומצליח להימלט, תוך שהוא חוטף רובוט מכני ובעזרתו נלחם לכל אורך הדרך עד להוקסי, הסוהר הראשי של בוצ'ר ביי. עם עזרתו של צייד הראשים ג'ונס, רידיק מערים על השומרים כדי שיהרגו את הוקסי. השניים גונבים ספינת חלל ובורחים מבוצ'ר ביי.
נייט ברקוס
חיים אישיים
ברוקס נולד במחוז אורנג' מחוז קליפורניה, וגדל בעיקר במיניאפוליס. הוא יהודי, והומוסקסואל מוצהר שנולד לננסי גולדן, הידועה מהרשתות HGTV ו-DIY, ולמייק מייסד National Sports Collectors Convention.
רידיק: הבריחה מבוצ'ר ביי
גרפיקה
מנוע המשחק של "רידיק: הבריחה מבוצ'ר ביי" היה הראשון שהשתמש במיפוי נורמלי (ובכך הקדים את Doom 3 במספר חודשים). הדבר העניק לטקסטורות המשחק מראה מחוספס ומעמיק יותר, והשרה על הדמויות מראה פוטו-ריאליסטי. ניתנת גם אופציה לשחק עם צללים רכים, שנתנו לצללים מראה חלק יותר בניגוד לצללים הנקיים שהופיעו ב-Doom3 וב-Quake4.
נייט ברקוס
חיים אישיים
הוא למד באקדמית קושינג, פנימייה באשבורנם, מסצ'וסטס. הוא החל לעבוד בעיצוב מייד לאחר שעזב את התיכון והתמחה בדומיניק אורינטיס (Dominique Aurientis) שבפריז ובסות'ביס (Sotheby's) בשיקגו. ברוקס סיים לייק-פורסט קולג' בשנת 1994 עם תארים בצרפתית וסוציולוגיה. בשנת 1995 ברוקס הקים את החברה שלו, Nate Berkus Associates בשיקגו.
רידיק: הבריחה מבוצ'ר ביי
פורמט
המשחק מציג סצינות קרב תוך לחימה בגוף ראשון ושימוש בנשק. המשחק משלב גם בין התגנבות ולחימה, ומגביל את השחקן בשימוש בנשק. רידיק יכול להפטר מאויביו בקרב פנים מול פנים, וגם להשתמש במהלכים מיוחדים כמו שבירת עורפו של היריב, או תפיסת נשקו ושימוש בו נגדו. כמו כן, דרך הגילוי לפיה רידיק מוסווה בצללים גם היא חדשנית, כאשר המסך מוטה בצבע כחול.
נייט ברקוס
חיים אישיים
ברוקס קשור לדייב ברוקס, יזם של קרנות הון בסיכון, לאדריכל בארי ברוקס, לאמן גונתר ברוקס, לג'וש ברוקס מתוכנה לטובת הציבור, למנהל הקזינו אריק דוד ברוקס ולעורך דין מאט ברוקס.
רידיק: הבריחה מבוצ'ר ביי
הסבה לפלייסטיישן 3
ב-21 במאי 2007 נודע כי המשחק יפותח מחדש לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 3, תחת שם חדש: The Chronicles of Riddick: Assault on Dark Athena. המשחק יצא ברביע הראשון של 2008. המשחק כולל שלבים חדשים, מהלכים חדשים ומצב רב-משתתפים.
נייט ברקוס
בני זוג ונישואים
בחודש דצמבר 2004 ברוקס ובן זוגו, הצלם פרננדו בנגוג'יה (Bengoechea) היה בחופשה באתר נופש בחוף סרי לנקה כאשר הצונאמי באוקיינוס ההודי של שנת 2004 פגע. ברוקס הופיע בתוכנית של אופרה וינפרי ביום 17 בינואר 2005, כדי לדבר על הסבל הזה והאובדן של בן זוגו.
אחרי כמעט שנה של היכרויות, ברוקס התארס לג'רמיה ברנט באפריל 2013. הם נישאו ב-3 במאי 2014 בניו יורק.
בתחילת 2014, בני הזוג הופיע על מודעות "True Outfitters" לבננת ריפבליק בעיתונים InStyle ורולינג סטון.. הניו יורק טיימס ציין שהם היו בני זוג בני אותו מין הראשון שהופיע במודעות למגזינים.
קריירה
ברוקס היה מארח תוכנית הריאליטי Oprah's Big Give שעלתה לראשונה ב-2 במרץ 2008, והסתיימה ב-20 באפריל באותה שנה. ב-13 במאי 2008, הוכרז על ידי רשת ABC כי התוכנית לא תחודש לעונה שנייה.
ב-13 בספטמבר 2010 הופיע לראשונה כמנחה תוכנית משלו.
דריילון ברנס
דריילון ברנס (באנגלית: Draelon Burns; נולד ב-11 באפריל 1985 במילווקי, ויסקונסין) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע ומתנשא לגובה 1.94 מטר.
קריירה
ברנס שיחק באוניברסיטת דה פול במשך ארבע עונות. בעונתו הרביעית והאחרונה במכללה העמיד ממוצעים של 17.6 נקודות, 3.4 ריבאונדים, 2.5 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק, כולל שיא מכללה של 8 מ-8 מטווח 3 הנקודות במשחק אחד.
בספטמבר 2008 חתם ברנס באליצור קריית אתא מליגת העל הישראלית, במדיה העמיד ממוצעים של 15.7 נקודות, 3.2 ריב', 2.3 אס' ו-2.2 חט' בכ-30 דקות למשחק בעונה הסדירה ו-8.7 נקודות, 3 ריב', 2.3 אס' ו-2 חט' בכ-25.7 דקות למשחק בפלייאוף. עם זאת קבוצתו ירדה לליגת הלאומית בסיום העונה.
בחודש יולי 2011 חתם ברנס בקבוצת אליצור יבנה.
יורי ריטחאו
יורי סרגייביץ' ריטחאו (רוסית: Юрий Сергеевич Рытхэу ; 8 במרץ 1930 - 14 במאי 2008) היה סופר צ'וקצ'י סובייטי שכתב בצ'וקצ'ית וברוסית. נחשב למייסד הספרות הצ'וקצ'ית.
ריטחאו נולד ביישוב אואלן (Уэлен) בצ'וקוטקה. אביו היה צייד וסבו היה שמאן. לצ'וקצ'ים לא היו שמות משפחה וריטחאו היה שמו המלא שמשמעו "הלא נודע". כאשר היה חייב לקבל מסמכים רוסיים, רשם את "ריטחאו" כשם משפחה ואת השמות הרוסיים "יורי סרגייביץ'" כשם פרטי ושם האב.
לאחר שסיים שבע שנות לימוד בבית הספר ניסה להתקבל ללימודים גבוהים, אך נדחה בגלל גילו הצעיר. הוא עבד בעבודות מזדמנות - היה מלח, סבל והצטרף למשלחת גאולוגים. ב-1947 החל ללמוד במכללה באנדיר. באותה תקופה התחיל גם לעבוד בעיתון סובייטסקאיה צ'וקוטקה ולפרסם מאמרים קצרים ושירים. שם הכיר את הבלשן הרוסי פיוטר סקוריק, שהגיע מלנינגרד כדי לחקור את השפות של צפון רוסיה. סקוריק סייע לריטחאו להגיע ללנינגרד ולהתקבל שם לאוניברסיטה הממלכתית. כשהיה בשנות ה-20 שלו הצליח לפרסם את חיבוריו בכתבי העת הרוסיים המובילים נובי מיר ואוגוניוק.
לאחר סיום האוניברסיטה התגורר במגדן ועבד בעיתון המקומי. לאחר מכן חזר ללנינגרד, בה בילה את מרבית חייו. ריטחאו היה מוכר מחוץ לרוסיה וחיבוריו תורגמו לשלושים שפות, ביניהן אנגלית, גרמנית, יפנית ועברית.
ריטחאו פרסם סיפורים ורומנים רבים. הנושא העיקרי שלהם היה חיי העם הצ'וקצ'י, ובפרט במעבר מחיים מסורתיים - בניית אוהלים, התקיימות מציד ושמירת מסורת עתיקה של שמאניזם אל חיים מודרניים, שמתאפיינים בבתי אבן, חינוך חובה, תעשייה ושפע יחסי. הוא היה חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות וברבים מחיבוריו הביע תמיכה בשלטון הסובייטי והכרה בכך שההתפתחות החברתית והתרבותית של המיעוטים ברוסיה התאפשרה בזכות מהפכת אוקטובר. עם זאת מספריו לא נעדרה גם ביקורת וחלק מהדמויות הצ'וקצ'יות הביעו חוסר ביטחון בשלטון הסובייטי.
עם פירוק ברית המועצות בתחילת שנות התשעים ריטחאו איבד את התמיכה הממשלתית ביצירתו והפצת ספריו ברוסיה הופסקה. בעזרת ידידו הסופר הקירגיזי צ'ינגיז אייטמטוב הוא קיבל חוזה הפצה חדש במערב אירופה וזכה להכרה מחודשת מחוץ לרוסיה. מושל צ'וקוטקה המיליארדר רומן אברמוביץ' מימן באופן פרטי הוצאה מחודשת של ספריו ברוסיה.
ריטחאו נפטר ונקבר בסנקט פטרבורג בשנת 2008.
לעברית תורגמו ספריו "הצ'וקצ'ים קראו לו סון" (פורסם תחילה בהמשכים בהארץ שלנו) ו"מספרים מכושפים".
ב־2019 שדה התעופה אוגולני בבירת צ'וקוטקה אנאדיר נקרא על שם ריטחאו.
הקבוצה הריקה
הקבוצה הריקה היא קבוצה שאין בה איברים, והיא מסומנת בסימן \emptyset (שמקורו באות הנורווגית "Ø") או בצורה {}.
בחלק מהגרסאות של תורת הקבוצות האקסיומטית נכללת אקסיומת הקיום: קיימת קבוצה A כך שלא קיים x עבורו x \in A. כלומר, אקסיומה זו קובעת שקיימת קבוצה ריקה. בגרסאות אחרות טענה זאת נובעת מיתר האקסיומות.
על-פי אקסיומת היחידות ניתן להוכיח את יחידות הקבוצה הריקה, כלומר קיימת רק אחת כזו.
חשיבות הקבוצה הריקה במתמטיקה
הקבוצה הריקה משמשת מעין 'אבן בניין' שממנה ניתן לבנות קבוצות רבות נוספות, מה שהופך אותה במובן מסוים לעצם היסודי והבסיסי ביותר במתמטיקה. כך לדוגמה ניתן להגדיר את (הקבוצה המכילה את הקבוצה הריקה) ואת  (הקבוצה המכילה את הקבוצה המכילה את הקבוצה הריקה). באמצעות בניות בנוסח זה ניתן לבנות הגדרות למושגים בסיסיים במתמטיקה כגון מספרים, פונקציות ואובייקטים גאומטריים כגון נקודות, קווים ומעגלים.
מספרים
בשנת 1923 הציג ג'ון פון נוימן שיטה (המכונה מספור סודר) לבניית המספרים הטבעיים המבוססת על הקבוצה הריקה:
באמצעות המספרים הטבעיים ניתן לבנות את כל מערכות המספרים החשובות: את המספרים השלמים (שנבנים בתור זוג סדור של מספרים טבעיים - כך שהמספר השלם הוא כביכול תוצר החיסור של המספר השני מהמספר הראשון), המספרים הרציונליים (כזוגות סדורים של מספרים שלמים), המספרים הממשיים (כגבול לסדרות של מספרים רציונליים) ואת המספרים המרוכבים (כזוגות סדורים של מספרים ממשיים). באמצעות השיטה הקרטזית ניתן להגדיר מונחים בגאומטריה באמצעות מספרים: נקודה במרחב n ממדי מוגדרת כקבוצה סדורה של n מספרים ממשיים, קו מוגדר כאוסף נקודות, וכן הלאה.
משחקים
הבנייה של קונויי משמשת לתיאור משחקים בהם יש שני שחקנים, ולא מעורבים בהם מזל (כמו במשחקי קובייה) או חוסר ידיעה (כמו במשחק טקטיקו). בבנייה זו כל מצב במשחק מתואר באמצעות שתי קבוצות, הראשונה מתארת את המצבים שאליהם יכול להגיע השחקן הראשון אם זה תורו, והשנייה מתארת את המצבים אליהם יכול להגיע השחקן השני אם זה תורו. המצב הבסיסי במשחק הוא:
שפירושו שלאף שחקן אין מהלכים אפשריים, כלומר מי שתורו לשחק מפסיד. ומכאן ניתן לבנות מצבים נוספים, לדוגמה:
הוא מצב שבו לשחקן הראשון יש מהלך שמביא את המשחק למצב האפס, ואילו לשחקן השני אין מהלך לבצע. למצבים מעין זה ניתן להצמיד ערך מספרי שפרושו כמה מהלכים עודפים יש לשחקן הראשון לבצע, יחסית לשחקן השני. על מצבים כאלה ניתן לערוך פעולות חשבון כמו חיבור וכפל, בדומה למספרים רגילים. מנגד אפשר לתאר בבניה של קונויי גם מצבים שלא ניתן להצמיד להם ערך מספרי רגיל, כמו המצב:
שפירושו שלשני השחקנים יש מהלך אחד אפשרי המביא את המשחק למצב האפס, שממנו מפסיד היריב; במילים אחרות - מי שתורו לשחק מנצח.
מונאפיקון
מֻנאפִקוּן (ערבית: منافقون‎) הם אנשים אשר מוזכרים בקוראן ככאלו אשר כלפי חוץ מתנהגים ונראים כמוסלמים, בעוד שבתוך נפשם הוא מסתירים את העובדה שהם למעשה אינם מוסלמים, וזאת על מנת לפגוע בקהילה האסלאמית.
משמעותו המילולית של מושג זה היא "צבועים", או "דו-פרצופיים".
צורת היחיד היא מֻנאפִק (منافق), והצביעות עצמה נקראת נִפאק (نفاق).
The Single Life
The Single Life (בעברית: חיי הרווקות) הוא ההמיני-אלבום הרביעי של הראפרית האמריקאית סוויטי. המיני-אלבום יצא לאור ב-18 בנובמבר 2022 בהוצאת חברות התקליטים האחים וורנר וארטיסטרי.
סטפה סטפנוביץ'
סְטֶפָּה סְטֶפָּנוֹבִיץ' (בסרבית קירילית: Степа Степановић; 11 במרץ 1856, קומודראז', נסיכות סרביה, האימפריה העות'מאנית – 29 באפריל 1929, צ'אצ'אק ממלכת יוגוסלביה), היה מרשל סרבי, מפקד הארמייה הסרבית השנייה במערכה על סרביה ובחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה ואחד מהמפקדים הבולטים שהובילו להכרעת החזית לטובת מדינות ההסכמה.
תחילת הקריירה
ב-1874 הצטרף סטפנוביץ' כצוער לבית הספר לארטילריה. הוא הצטיין במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ולאחריה עוטר על ידי מפקד הצבא הסרבי הגנרל קוסטה פרוטיץ' באות מסדר צלב טאקובו. סטפנוביץ' לחם גם במלחמת בולגריה–סרביה (1885) כמפקד חטיבה. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה פיקד על הכוחות הסרבים במצור הממושך על העיר אדירנה, שהוביל לכיבושה בידי כוחות הליגה הבלקנית. במלחמת הבלקן השנייה הוצבו כוחותיו בגזרת הערים ניש ופירוט.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התמנה סטפנוביץ' למפקד הארמייה השנייה וב-16 באוגוסט 1914 השתתף בקרב צר בו הוכה הצבא האוסטרו-הונגרי. ב-1915 עם הצטרפות הבולגרים והגרמנים למערכה לא הצליחו הסרבים המותשים לעמוד מול היקף ועוצמת הכוחות שעמדו מולם והצבא הסרבי נסוג באופן מסודר יחסית דרך אלבניה לאי קורפו ומשם הועבר לגזרת סלוניקי להתארגנות מחודשת. בזירה שכונתה בהמשך החזית המקדונית, אורגנו מחדש חיילי הארמייה ה-2 וסטפנוביץ מונה למפקדה.
ב-14 בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בפיקודו של לואי פראנשה ד'אספרה במתקפה לאורך עמק הוארדאר על כוחות מעצמות המרכז בפיקודו של פרידריך פון שולץ. המתקפה החלה בהפגזה ארטילרית כבדה מ-580 תותחים מגזרת ביטולה ועד נהר הוארדאר. הגנרל פון שולץ סבר שהמתקפה תתנהל באזור ביטולה וריכז את מרבית כוחותיו שם. הארמייה הסרבית ה-2 בגיבוי 2 אוגדות צרפתיות שהיו תחת פיקודו של סטפנוביץ', תקפו חזיתית את "קבוצת שולץ" שהורכבה מהארמייה ה-11 הגרמנית בפיקודו של קונו פון שטויבן והארמייה הראשונה של צבא בולגריה בפיקודו של סטפן נרזוב. כפועל יוצא מהנחת העבודה השגויה הופתעו כוחות "קבוצת שולץ" והחלו בנסיגה רחבה לאורך כל החזית המקדונית במטרה לייצב קו חדש, אך הכוחות הבולגרים קרסו, עניין שהוביל לקריסת החזית כולה ולבסוף לכניעת ממלכת בולגריה.
ב-1919 מונה למפקד צבא ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים ובשלהי אותה שנה, פרש משירות פעיל. סטפנוביץ' הלך לעולמו ב-1929 והוא בן 73 שנים.
בארון
{{פירושונים|
ראו גם
}}
הליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר
הליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר (באנגלית: The League of European Research Universities, בראשי תיבות: LERU) היא רשת של אוניברסיטאות עתירות מחקר אירופאיות, שנוסדה בשנת 2002 כשותפות בין עשרים אוניברסיטאות מחקר רב־תחומי. מטרת הליגה היא להשפיע על המדיניות באירופה ולפתח את השיטות הטובות ביותר באמצעות חילופי ניסיון הדדי. חברי הליגה מפתחים ומפיצים את השקפתם בנוגע למחקר, חדשנות והשכלה גבוהה באמצעות מסמכי מדיניות, הצהרות, ישיבות ואירועים המסייעים לעיצוב המדיניות ברמת האיחוד האירופי. הליגה מהווה שיח למוסדות אירופה ובעלי עניין אחרים במדינות. הליגה פועלת כקול חזק של אוניברסיטאות עתירות מחקר באירופה במגוון רחב של נושאים הקשורים למדיניות ויוזמות של האיחוד האירופי. אוניברסיטאות הליגה ומגזר המחקר בכללותן תורמות משמעותית לכלכלה האירופית. בשנת 2016, חברי הליגה הניבו שווי כלכלי קולקטיבי של 99.8 מיליארד אירו ו־1.3 מיליון משרות. פעילויות פיתוח המדיניות של הליגה מתבצעות בעזרת קבוצות; קבוצות מדיניות, קבוצות נושאיות וקבוצות רשת, המורכבות מנציגי הליגה או אנשי צוות בכירים אחרים, והן מוקמות לפי הצורך כדי לסייע בפירוט עמדות המדיניות של הליגה. הליגה מפרסמת באופן קבוע מגוון מאמרים ודוחות המצהירים הצהרות מדיניות ברמה גבוהה, מספקות ניתוחים וממליצות על קובעי מדיניות, אוניברסיטאות, חוקרים ובעלי עניין אחרים. הנהלת הליגה ממוקמת באוניברסיטה הקתולית בלוון שבבלגיה. כל אוניברסיטה חברה מיוצגת בליגה על ידי ראש המוסד שלה. עצרת הרקטורים היא הגוף המקבל את ההחלטות הגבוה ביותר בארגון והוא נפגש פעמיים בשנה במוסד חבר אחר. אספת הרקטורים ממנה שלושה מחבריה לכהן כדירקטוריון. ב־1 בינואר 2017 הליגה הרחיבה את מספר חבריה לעשרים ושלוש; אוניברסיטת דבלין ואוניברסיטת קופנהגן הצטרפו לליגה.
הליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר חברה ברשת הגלובלית של אוניברסיטאות מחקר. הרשת כוללת את הארגונים הבאים: קבוצת ראסל (בריטניה, שבסיסה בלונדון), U15 (אוניברסיטאות בגרמניה) (שבסיסה בעיר פרייבורג), איגוד האוניברסיטאות האמריקאיות (ארצות הברית של אמריקה, שבסיסה בוושינגטון די. סי.), איגוד אוניברסיטאות המחקר במזרח אסיה (יבשת סין, יפן, דרום קוריאה, הונג קונג וטאיוואן), ליגת C9 (סין), קבוצת השמונה (אוסטרליה, שבסיסה בקנברה), אוניברסיטאות מחקר RU11 (יפן) וקבוצת אוניברסיטאות המחקר הקנדי U15, שבסיסה באוטווה. הליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר הצטרפה לשותפיה ברשת הגלובלית בחתימה על ההצהרות הבאות:
חברות הליגה
{{דגל|אירלנד||1+}}
{{דגל|בלגיה||1+}}
{{דגל|גרמניה||1+}}
{{דגל|דנמרק||1+}}
{{דגל|הולנד||1+}}
{{דגל|הממלכה המאוחדת||1+}}
{{דגל|ספרד||1+}}
{{דגל|פינלנד||1+}}
{{דגל|צרפת||1+}}
{{דגל|שוודיה||1+}}
{{דגל|שווייץ||1+}}
חברים לשעבר
}}
נשיא טג'יקיסטן
נשיא רפובליקת טג'יקיסטן (בטג'יקית: Президентҳои Тоҷикистон) הוא ראש המדינה והמשרה העליונה ביותר בטג'יקיסטן, על פי חוקת 1994.
ב-6 בנובמבר 1999 נערכו לראשונה בחירות במדינה, לאחר שעד אז כל הנשיאים מונו על ידי הפרלמנט. בבחירות זכה הנשיא המכהן אמומאלי רחמונוב, ברוב של 96.0%. האופוזיציה טענה לזיופים קשים בתוצאות הבחירות, בבחירות השתתף מועמד נוסף מלבד הנשיא, דַבלאט אוּסמוֹן, שר הכלכלה לשעבר ויו"ר מפלגת התחייה האיסלאמית של טג'יקיסטן, הוא הפסיד אז בבחירות וגרף 2% מקולות הבוחרים.
ב-6 בנובמבר 2006 התקיימו במדינה בחירות נשיאותיות בפעם השנייה, הפעם היו 5 מועמדים לתפקיד הנשיא: בחירות נוספות התקיימו ב-16 בנובמבר 2013, ובהם זכה הנשיא המכהן רחמונוב ב-86.9 אחוזים מקולות הבוחרים. גם בבחירות אלו הושמעו טענות על זיופים חמורים.
KFC
KFC (קיי-אף-סי; בעבר ראשי תיבות שפירושן Kentucky Fried Chicken - עוף מטוגן נוסח קנטקי) היא רשת מסעדות מזון מהיר אמריקאית פופולרית המתמקדת בהגשת מנות בשר עוף מטוגן. מטה הרשת שוכן בעיר לואיוויל שבקנטקי. לה סניפים בכל רחבי העולם, כולל בישראל (בשנית מאז 2020).
היסטוריה
הרשת הוקמה על ידי ה הרלנד סנדרס בשנת 1939. סנדרס החל במכירת מוצרי העוף בתחנת דלק שהייתה ברשותו בעיר קורבין שבמדינת קנטקי ולאחר מכן הרחיב את המכירה למסעדה ולמוטל שרכש בצידו השני של אותו רחוב. בשנת 1952 פתח יחד עם פטה הרמן את הסניף הראשון של "KFC". בשנת 1964 מכר סנדרס את הזיכיון על המותג תמורת שני מיליון דולר לקבוצת אנשי עסקים בראשות ג'ון י. בראון. עד לשנת 1970 הרשת גדלה לאלפי סניפים ב-48 מדינות. מאז, נמכר הזיכיון שלוש פעמים נוספות. בעבר KFC הייתה שייכת לתאגיד פפסיקו, יחד עם פיצה האט, טאקו בל ורשתות מזון מהיר אחרות, ומ-1997 נמצאות רשתות אלו בבעלות התאגיד יאם! ברנדס (Yum! Brands), שהתפצל בשנת 1997 מפפסיקו והפך לחברה עצמאית. כיום סניפים רבים של החברה חולקים שטח עם סניפי טאקו בל.
בשנת 1991 החליטה החברה לקצר את השם מ-Kentucky Fried Chicken ל-KFC משלוש סיבות: ב-2006 החליטו להשתמש בשני השמות (המקוצר והארוך) ושילבו אותם בפרסומות של הרשת.
"המתכון הסודי" של הקולונל, הכולל 11 עשבי תיבול, נחשב אחד מהסודות השמורים ביותר בשוק. KFC מוכרת גם סלטים, עוף צלוי, תפוחי אדמה המוגשים בדרכים שונות (מטוגן או מחית), ביסקוויטים וכריכים.
בדצמבר 2013 היו לרשת 18,875 מסעדות ב-118 מדינות וטריטוריות ברחבי העולם.
KFC בישראל
הרשת נכנסה לישראל לראשונה באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20, עם סניף ראשון בשכונת נווה אמירים בהרצליה. בהמשך נפתחו סניפים נוספים, אך בשנת 1980 הפעילות בישראל נקלעה לקשיים כספיים ונפסקה. בשנת 1988 נפתח מחדש סניף בתל אביב, אך הוא נסגר והרשת יצאה מישראל. כעבור חמש שנים חזרה הרשת לארץ וב-24 באוקטובר 1993 נפתח סניף בקניון הזהב בראשון לציון. הסניף השני נפתח בסוף אותה שנה בתחנה המרכזית החדשה בתל אביב. בשנת 2002 נקנתה הרשת על ידי דור אנרגיה וארבעה מתוך ששת סניפיה באותה עת נסגרו. כשנה לאחר מכן, ב-2003, נקנה הזיכיון של הרשת על ידי איש העסקים אודי שמאי והיא הושקה מחדש, ובשיאה מנתה שמונה סניפים. בשנת 2009 הפכה הרשת לכשרה, ובהמשך החלה לשקוע. הסניף האחרון של הרשת, בקניון איילון שברמת גן, נסגר ביוני 2012 ובזאת הופסקה פעילות הרשת בישראל.
בשנת 2019 פורסם כי החברה החלה לגייס כוח אדם כדי להקים מטה בישראל ולחזור לפעילות במדינה בפעם הרביעית. מאז שנת 2020 נפתחו שישה סניפים, תחילה ביישובים במגזר הערבי, ובהמשך במגזר הכללי:
ב-3 בפברואר 2020 נפתח, לראשונה מאז הפסקת פעילות הרשת ב-2012, סניף חדש בנצרת. בהמשך נפתחו סניפים בדלית אל-כרמל, בירכא ובדצמבר של אותה שנה נפתח גם בבאקה אל-גרבייה, בבאר שבע ועוד. בפברואר 2022 נפתח הסניף השמיני בחיפה, וביולי של אותה השנה נפתח הסניף התשיעי בפתח תקווה. באוקטובר נפתח סניף בראשון לציון, ובפברואר 2023 נפתח סניף במתחם האאוטלט ביל”ו סנטר. ביוני נפתח סניף במתחם G כפר סבא, באותו חודש הודיעו כי בקרוב יפתח סניף בתל אביב.
CIL
Common Intermediate Language ובקיצור CIL (נקראה בעבר: MSIL; Microsoft Intermediate Language) היא שפת מחשב בה נעשה שימוש בעת ההידור של שפות תכנות מסוימות. זוהי שפת ביניים בין שפת NET. לבין שפת מכונה.
בשפות התכנות המסורתיות, כגון שפת C או C++, כאשר קובץ תוכנית עובר הידור נוצר קובץ הרצה שהוא אוסף פקודות בשפת מכונה. לעומת זאת, בשפות NET., כגון או VB.NET, בזמן ההידור נוצר קובץ בשפת CIL. רק בזמן ריצת התוכנית, הקובץ מתורגם משפת CIL לשפת המכונה.
טכנולוגיית ה-CIL מקבילה לשפת Just In Time שנועדה לשפר ביצועי תוכנות הנכתבות ב-JAVA.
המרכז הסיני לבקרת מחלות ומניעתן
המרכז הסיני לבקרת מחלות ומניעתן (בסינית מסורתית: 中国疾病预防控制中心) היא סוכנות של נציבות הבריאות הלאומית של סין, שבסיסה בבייג'ינג, סין.
המרכז פועל לשמירה על בריאות ובטיחות הציבור באמצעות מתן מידע לשיפור החלטות הבריאות וקידום בריאות באמצעות שותפויות עם מחלקות בריאות מחוזיות וארגונים אחרים.
המרכז ממקד את תשומת הלב הלאומית בפיתוח שיטות למניעה ובקרה על מחלות (בעיקר מחלות זיהומיות), בריאות סביבתית, בטיחות ובריאות תעסוקתית, קידום בריאות, מניעה וחינוך ופעילויות שנועדו לשפר את בריאותם של תושבי הרפובליקה העממית של סין.
מנהיגות
ג'ורג' פ. גאו הוא מנכ"ל המרכז. הוא תרם תרומה למחקר על העברת הפתוגן בין המינים. הוא ארגן את יום השפעת העולמי הראשון ב-1 בנובמבר 2018, לזכר מאה שנה למגפת השפעת בשנים 1918–1919, שגם מנציח 15 שנה להתפרצות מגפת הנשימה החריפה, שהובילה לכך שסין קיבלה עדיפות להשקעה במערכת הבריאות הציבורית.
דיסק קשיח
דיסק קשיח (באנגלית: Hard disk. נקרא גם Hard Drive, Fixed disk, או בשמו המלא Hard disk drive (HDD)), הוא רכיב במחשב המשמש לשמירת נתונים. דיסק קשיח יכול להכיל בדרך כלל כמות גדולה של נתונים לעומת זיכרונות אחרים, אך פעולתו איטית לעומת הזיכרון הפנימי של המחשב (RAM). הדיסק הקשיח הוא התקן זיכרון בלתי נדיף המאפשר אחסנה אמינה של נתונים דיגיטליים בנפח גדול ובזמן גישה קצר יחסית להתקני זיכרון מכניים אחרים. בהשוואה להתקני זיכרון אחרים באותה הקיבולת, הדיסק הקשיח זול משמעותית, אולם זמן הגישה לנתונים בדיסק ארוך בהשוואה לזיכרון הפנימי (RAM) - דיסק קשיח מכני איטי פי 100,000 מהזיכרון הפנימי.
היסטוריה
המחשב הראשון שהותקן בו דיסק קשיח היה ה־IBM 305 RAMAC, בשנת 1956. הדיסק שקל קרוב לטונה והיה בעל 50 דיסקיות אלומיניום בקוטר 24 אינץ' המצופות בחלודה (תחמוצת ברזל מגנטית). היו לו שני ראשי קריאה/כתיבה וזמן גישה ממוצע של כ־600 מילישניות. הדיסק היה בעל קיבולת של חמישה מיליון סימני 7bit. הדיסק פותח במעבדות יבמ בסן חוזה שבקליפורניה בידי צוות בראשותו של ריינולד ג'ונסון.
במשך שנים רבות הדיסקים הקשיחים היו מכשירים גדולים ומגושמים, אך בה בעת רגישים מאוד, ולכן התאימו לשימוש רק בחדרי מחשבים או במשרדים גדולים. לפני שנות השמונים המוקדמות, היו רוב הדיסקים בקוטר של 20 ס"מ (8 אינץ') או 35 ס"מ (14 אינץ'). השימוש בהם דרש ארונות ייעודיים או שטח רצפה גדול מאוד, בעיקר בדגמים בעלי מדיה נתיקה, שכונו "מכונות כביסה" בשל גודלם. מסיבות אלה השימוש בהם בשילוב עם מיקרו מחשבים לא היה נפוץ עד שנת 1980, אז הוציאה חברת סיגייט את ה-ST-506, דיסק קשיח בגודל 5.25 אינץ' ובנפח 5 מגה בייט. המחשב האישי (PC) המקורי של חברת IBM, ה-IBM 5150, לא כלל בתצורתו המקורית דיסק קשיח.
בראשית שנות ה-80 לא שווקו הכוננים הקשיחים תחת שם החברה המייצרת אלא כחלק מ"מערכת אחסון קבצים" על ידי חברות כמו אפל. ה-IBM PC/XT כלל אפשרות להתקנת דיסק קשיח פנימי; החלטה זו של IBM הובילה להכללת דיסק קשיח פנימי בכל מחשב אישי כחלק מהמחשב. החל מאמצע שנות ה-90 של המאה העשרים, אפשר היה כבר לרכוש כוננים קשיחים בחנויות קמעוניות, ישירות על ידי הצרכן.
כוננים קשיחים פנימיים הפכו לנורמה במחשבים תואמי IBM-PC, אולם הכוננים החיצוניים המשיכו להיות פופולריים במחשבי מקינטוש עוד זמן רב אחר כך. כל מחשב מקינטוש שיוצר בין 1986 ל-1998 כלל מחבר SCSI שאיפשר חיבור קל ונוח של אביזרים חיצוניים דוגמת דיסק קשיח. במחשבי מקינטוש מדגמים מוקדמים כלל לא היה קיים מקום לדיסק קשיח פנימי. כיום, עם התפשטותם של תקני חיבור חיצוניים מהירים כ-USB ו-FireWire שוב קיימת עלייה בפופולריות של כוננים קשיחים חיצוניים, בעיקר בקרב משתמשים שזקוקים להעברת כמויות גדולות של נתונים ממקום למקום.
מבנה ועקרון פעולה
הדיסק הקשיח מורכב מדיסקות שטוחות העשויות מאלומיניום או זכוכית, מצופות חומר מגנטי ומחוברות יחדיו לציר אחד. בין הדיסקיות מצויה טבעת-רווח צרה החובקת את הציר ומטרתה לשמור על מרחק קבוע ביניהן. לכל צד של דיסקה צמוד ראש קריאה וכתיבה המותקן על זרוע. במהלך פעולת הדיסק, הדיסקות מסתובבות יחד ואילו הראש נע הלוך וחזור כדי לאפשר לו להגיע לכל נקודה ונקודה על פני הדיסקה. כלל הראשים נעים יחדיו, כך שכשראש אחד נמצא על גליל מסוים על גבי הדיסקה, כלל הראשים נמצאים על גליל זה בשאר הדיסקות.
על מנת לאפשר קצבי קריאה וכתיבה גבוהים, מהירות סיבוב הדיסקות מגיעה בדיסקים קשיחים מודרניים עד 15,000 סל"ד. הראש מרחף מעל המשטחים במרחק של כמיליונית הסנטימטר על מנת למנוע חיכוך עם המשטח ושריטה של הציפוי המגנטי. תנועת הזרוע נשלטת על ידי אלקטרומגנט. זמן הנעת הראש באמצעות הזרוע חשוב לקביעת זמן החיפוש (seek time), שהוא מרכיב קריטי לביצועי הכונן. כדי לקצר זמן זה ככל האפשר מונָעים הראשים בתאוצות גבוהות. בכונן מודרני התאוצה של ראש הקריאה-כתיבה יכולה לעלות על 550g (כלומר פי 550 מתאוצת הכבידה של כדור הארץ).
ראש הקריאה והכתיבה מכיל למעשה שני רכיבים נפרדים, אחד לקריאה ואחד לכתיבה. רכיבים אלו קרובים מאוד אחד לשני והם עשויים סליל מתכת זעיר בגודל של פחות ממילימטר. רכיב הכתיבה מחולל שדה מגנטי ובכך ממגנט את שכבת הציפוי שעל הדיסקה במהלך הסיבוב. בזמן הקריאה מושרה השדה המגנטי שנכתב חזרה בסליל רכיב הקריאה. הנתונים נשמרים בשפה בינארית משום שכל שדה מגנטי זעיר מסמן "0" או "1" בהתאם לכיוונו.
עד שנות ה-90 השדה המגנטי נשמר על פני שכבת חומר מגנטי, אלא שפיתוח פיזיקאלי של עיקרון קוואנטי שנקרא "התנגדות מגנטית עצומה" (GMR - Giant-Megnetoresistance) ומשתמש בשכבות מתחלפות דקות של חומרים פרומגנטיים ולא מגנטיים, הביא למהפיכה ביכולת האחסון.
המיקום מדויק לכתיבה/קריאה על גבי הדיסק מוגדר באמצעות ארבעה מאפיינים של כתובת פיזית: בכוננים מודרניים נעשית הגישה ישירות למקטע המתאים באמצעות המרת המאפיינים הפיזיים למאפיין "כתובת לוגית" (LBA - Logical block addressing). מערכת ההפעלה פונה לנתונים באמצעות מערכת כתובות לוגיות הנקראות אשכולות (Clusters) או בלוקים (Blocks).
בדיסקים חיצוניים הממשקים הם: USB2 FireWire SATA2 וSATA3 ו־eSATA. בנוסף לנאמר לעיל.
בשל מבנה הדיסק, מהירות הקריאה והכתיבה תלויים במהירות הזוויתית, ולכן נהוג ומומלץ לצרוב מידע שנמצא בשימוש תדיר בפעולות בין הדיסק לזיכרון (כגון מערכת ההפעלה) בחלק החיצוני יותר מאשר הפנימי, זאת בגלל המהירות הזוויתית הגבוהה שם, כאשר הביצועים משתנים מדגם לדגם.
מדידת נפח
חישוב הנפח (הקיבולת) של דיסק קשיח נעשית על ידי הכפלת מספר הגלילים (cylinders) במספר הראשים (heads) במספר המקטעים (sectors) ובמספר הבתים למקטע (bytes/sector, לרוב 512). בכונני ATA בנפח של מעל 8 גיגהבייט, הערכים נקבעים ל-16,383 גלילים, 16 ראשים ו-63 מקטעים לתאימות עם מערכות הפעלה ישנות.
יצרניות המדיות המגנטיות והאופטיות עושות שימוש בתחיליות מגה, גיגה וטרה וקיצוריהן G, M ו-T בהתאמה - על פי מערכת היחידות הבינלאומית. בייט מסומן באות B.
סוגים שונים של דיסקים קשיחים
הדיסקים הקשיחים נחלקים לשלוש קטגוריות עיקריות על פי קוטרם הפנימי באינצ'ים והממשק שלהם; רוחבם הפיזי החיצוני גדול במקצת.
דיסק קשיח חיצוני
כונן חיצוני הוא כונן שאינו חלק ממארז המחשב, אלא נמצא מחוץ למארז, ומחובר אליו בכבל (בדרך כלל כבל USB). בהתאם לכך, דיסק קשיח חיצוני הוא דיסק קשיח (זהה לדיסקים הפנימיים שבמחשב) בעל מארז משלו, הנמצא מחוץ למארז המחשב. הכונן של הדיסק הקשיח החיצוני מתחבר למחשב בשתי דרכים שונות:
רגישות הדיסק לזעזוע ולאבק
אחד המאפיינים החשובים של הדיסק הקשיח הוא רגישותו לאבק ולזעזועים. אף על פי שכל כונן מצויד בבולמי זעזועים, יש להיזהר מלהזיזו בזמן שהוא פועל.
אם חודר להתקן אבק, הוא עלול להימצא בין הראש למשטח ולהוציא מאיזון את תנועת הראש ואף להביא לשריטת המשטח. לפיכך, מיוצרים הכוננים בחדר נקי. כדי להימנע מהפרשי לחצים, מצוי בכונן חריר להשוואת לחץ האוויר. לחריר מוצמד מסנן המונע חדירת אבק.
זעזוע בזמן פעולת הדיסק עלול להביא לפגם בכתיבה או באחזור הנתונים וכן ליצירת Bad sectors. כאשר הדיסק במנוחה, הראשים הקוראים/כותבים נוגעים במשטחים, כתוצאה מפעילותו של קפיץ בבסיס הזרוע הדוחף אותם כלפי המשטח. כאשר הדיסק מסתובב במהירות נוצר כוח עילוי על הראשים כתוצאה מדחיסת אוויר. אם דחיסת האוויר אינה גבוהה מספיק, כוח העילוי נמוך מידי ומתוך כך הראשים קרובים מידי לדסקות בעת שהדיסק פועל. במקרה כזה עלול להיווצר מגע בין הראשים לדסקות, שעלול לגרום לקריסת ראשים או לאובדן נתונים. בדיסקים ישנים נשארים הראשים על המשטחים (באזור הנתונים) לאחר כיבוי המחשב, והזזת הכונן עלולה להביא לשריטת הדסקות. לכן מומלץ להשתמש בתוכנה שמחנה את הראשים בצד בעת כיבוי המחשב. כיום פעולה זו נעשית באופן אוטומטי, אפילו אם אספקת החשמל לדיסק הקשיח פוסקת באופן פתאומי.
קריסת ראשים
קריסת ראשים היא תקלת דיסק קשיח המתרחשת כאשר ראש קריאה/כתיבה נוגע באחד המשטחים ופוגם אותו, לרוב נוצר חיכוך הגורם לחימום המקום ובכך לנזק נוסף ואף שוחק את הדיסק, והחלקים שנשחקו גורמים בתורם לנזקים נוספים.
בתנאי עבודה רגילים ראש הקריאה/כתיבה מרחף מעל המשטח. גורמים עיקריים לתקלת קריסה הם:
אקסיומת הקבוצה האינסופית
אקסיומת הקבוצה האינסופית (או אקסיומת האינסוף) היא אחת האקסיומות של תורת הקבוצות האקסיומטית. לפי אקסיומה זו, קיימת קבוצה אינסופית, ובפרט, קיימת קבוצה כזו שכוללת את המספרים הטבעיים (על פי הבנייה של פרגה).
ניסוח
קיימת קבוצה \ A כך שמתקיים \empty\in A, ולכל \ a \in A מתקיים, כאשר. כלומר,.
הקבוצה \ A כוללת את המספרים הטבעיים, משום שעל פי הבנייה של פרגה, אפס מוגדר בתור הקבוצה הריקה, ופונקציית העוקב מוגדרת בתור הפונקציה \ S.
עצמאות
אקסיומת האינסוף עצמאית ביחס לשאר אקסיומות ZFC, בהנחה שהיא עקבית.
ניתן לבנות מתוך ZFC מודל שמקיים את כל האקסיומות חוץ מאקסיומת האינסוף - זה יהיה אוסף כל הקבוצות הסופיות תורשתית - V_\omega בסימון של יקום פון-נוימן. אוסף זה מורכב מכל הקבוצות הסופיות שכל איבריהן הן קבוצות סופיות תורשתית (הגדרה זו איננה מעגלית, לפי אקסיומת היסוד). קל לראות שמודל זה מקיים את כל האקסיומות של ZFC למעט אקסיומת האינסוף.
אקסיומת האינסוף מבטיחה את קיום המונה האינסופי הראשון 0א (אָלֶף אֶפֶס). כמו שהערנו, אוסף כל הקבוצות שמתחתיו (במובן של הדרגה שלהן ביקום פון-נוימן) הוא מודל ל-ZFC כאשר אנחנו מחליפים את אקסיומת האינסוף בשלילתה. מהבחינה הזו, 0א מתנהג כמו מונה גדול ולכן יש מתמטיקאים שמתייחסים לאקסיומות שעוסקות בקיום מונים גדולים כחיזוקים של אקסיומת האינסוף.
עמוד פומפיוס
עמוד פומפיוס (בערבית: عمود السواري, תעתיק: עמוד אל-סווארי) הוא השם שניתן לעמוד ניצחון רומי באלכסנדריה, מצרים. העמוד הקורינתי הענק, הוקם לכבוד הקיסר הרומי דיוקלטיאנוס בין השנים 298–302 לספירה, ותמך במקור בפסל פורפיר אדיר של הקיסר בשריון. הוא ניצב בצד המזרחי של הטמנוס (השטח המקודש) של הסרפאום, לצד חורבות המקדש של סראפיס עצמו.
זוהי האנדרטה העתיקה היחידה שעדיין עומדת כיום באלכסנדריה במיקומה המקורי.
השֵׁם
השם המקומי בתעתיק מערבית הוא "עמוד אל-סווארי", כאשר המילה 'עמוד' פירושה עמוד. השם סווארי תורגם בדרכים רבות על ידי חוקרים, כולל סוורוס (כלומר הקיסר ספטימיוס סוורוס).
"פומפיוס" בשמו של העמוד היה בשימוש של סופרים אירופאים רבים בתקופה המודרנית המוקדמת. נוטים לחשוב שהשם כנובע מטעות היסטורית בקריאת כתובת ההקדשה היוונית על בסיס העמוד: השם ΠΟΥΠΛΙΟΣ (Πού̣π̣[λιος], Pouplios, פופליוס); הובן באופן שגוי כ-ΠΟΜΠΗΙΟΣ (יוונית עתיקה: Πομπήιος, בתעתיק: Pompeios, פומפיוס).
הקמה
בשנת 297 הקיסר הרומי דיוקלטיאנוס ("אוגוסטוס" החל מ-284) פעל במצרים כדי לדכא את המרד של שתפס את השלטון בעיר. לאחר מצור ארוך, דיוקלטיאנוס כבש את אלכסנדריה ב-298 והוציא להורג את יורשו של דומיטיאנוס,. בשנת 302 חזר הקיסר לעיר וחנך מלאי תבואה ממלכתי. ההקדשה של האנדרטה, העמוד והפסל של דיוקלטיאנוס, מתארת את דיוקלטיאנוס כפוליאוכוס ("האל שומר העיר של אלכסנדריה" ביוונית עתיקה). במאה הרביעית לספירה כינוי זה חל גם על סראפיס, המקבילה הגברית של איסיס בפנתיאון שהקימו השליטים ההלניסטים של מצרים, התלמיים. המתחם המקודש שהוקדש לסראפיס שבו הוקם העמוד במקור, הסרפאום, נבנה תחת תלמי השלישי אורגטס (מלך מצרים בשנים 246–222 לפנה"ס) ונבנה כנראה מחדש על ידי אדריאנוס (קיסר רומא בשנים 117–138 לספירה) לאחר שנגרם לו נזק במרד התפוצות היהודי (115–117 לספירה). במאה הרביעית המאוחרת לספירה הוא נחשב על ידי אמיאנוס מרקלינוס לפלא שהשתווה רק למקדש הרומאי ליופיטר הגדול והטוב מכולם (לטינית: Optimus Maximus) על הגבעה הקפיטולינית, הקפיטוליום.
ארבע השורות הקיימות, וניתנות לקריאה, של הכתובת ביוונית על תשתית העמוד מספרות שהפרפקט של מצרים (פראפקטוס אגיפטי), פובליוס, הקדיש את האנדרטה לכבודו של דיוקלטיאנוס. תמיכה בקיום פרפקט זה נמצאה בשני פאפירוסים במקום בשם אוקסירינקוס ובהם מוזכר פרפקט בשם פובליוס. חוקרים משערים שהשלטון שלו התקיים בין הפרפקט אריסטיוס אופטטוס, אשר מונה כפרפקט ב-16 במרץ 297, לבין קלאודיוס קולציאנוס, שהיה בתפקיד משנת 303 או אפילו סוף 302. מאחר ששמו של פובליוס מופיע כמקדיש האנדרטה, העמוד והפסל של דיוקלטיאנוס כנראה הושלמו בין השנים 297 ל-303, בזמן שהיה בתפקיד. שמו של הפרפקט מחוק ברובו בכתובת הפגומה. התרגום היווני של השם "פובליוס" בתור "פופוליוס" ΠΟΥΠΛΙΟΣ (Πού̣π̣[λιος], Pouplios) הושפע מהאיות היווני של שמו של הגנרל הרפובליקני מהמאה הראשונה לפני הספירה פומפיוס (יוונית עתיקה ΠΟΜΠΗΙΟΣ Pompeios, לטינית: Pompeius). שברים גדולים שנמצאו למרגלות העמוד במאה השמונה עשרה לספירה, הבמאו למסקנה על קיום פסל הפורפיר של דיוקלטיאנוס בשריון. מממדי השבר של הירכיים, של 1.6 מ', ניתן לחשב את הגובה המקורי של השריון, בערך 7 מ'. בעוד שחלקים מהפסל נמצאו באוספים אירופיים במאה התשע-עשרה, מקום הימצאם לא היה ידוע יותר בשנות ה-30 של המאה ה-20 ונראה כי הם אבדו. ייתכן שהעמוד הגדול התומך בפסל של דיוקלטיאנוס לווה באחד, או בשלושה עמודים קטנים יותר הנושאים פסלים של חבריו הקיסרים של דיוקלטיאנוס, אוגוסטוס מקסימיאנוס ושני הקיסרים, קונסטנטיוס וגלריוס. אם כן, קבוצת פסלי העמודים הייתה מנציחה את קבוצת קיסרי הטטררכיה שהוקמה בתקופת שלטונו של דיוקלטיאנוס.
טיפוס על העמוד
הנוסע המוסלמי אבן בטוטה ביקר באלכסנדריה בשנת 1326 לספירה. הוא מתאר את העמוד ומספר את סיפורו של קשת שירה חץ קשור לחוט מעל העמוד. זה אפשר לו למשוך חבל קשור לחוט מעל העמוד ולאבטח אותו בצד השני כדי לטפס לראש העמוד.
בתחילת 1803, קצין הצי הבריטי מפקד ג'ון שורטלנד מאניית הוד מלכותו פנדור הטיס עפיפון מעל עמוד פומפיוס. זה אפשר לו להעביר מעליו חבלים, ואז סולם חבלים. ב-2 בפברואר, הוא וג'ון ווייט, המאסטר של האוניה, טיפסו עליו. כשהגיעו לפסגה הם הניפו את היוניון ג'ק, שתו כוסית לכבוד המלך ג'ורג' השלישי, והשמיעו שלוש קריאות עידוד. ארבעה ימים לאחר מכן הם טיפסו שוב על העמוד, התקינו מוט ושבשבת, אכלו סטייק בקר ושוב הרימו כוסית לכבוד המלך. אטימולוגיה של הכינוי "פומפיי" לנמל הבית של הצי המלכותי, פורטסמות' וקבוצת הכדורגל שלו, מציעה כי המלחים הללו נודעו כ"הבנים של פומפיי" לאחר ההעפלה לעמוד, והכינוי התפשט. אם כי גם מקורות אחרים שאינם קשורים, אפשריים.
פולו מורין
לאופולדו מורין גרזה (בספרדית: Polo Morín נולד ב-3 בנובמבר 1990, סלאייה, גואנחואטו, מקסיקו), הידוע יותר בשם פולו מורין, הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ודוגמן מקסיקני.
ביוגרפיה
מורין נולד בסלאייה, גואנחואטו, מקסיקו ב-3 בנובמבר 1990. הוא למד כלכלה ועסקים באוניברסיטת אנאחאק. הוא למד משחק בקזאזול, קאסה דל דיזמו ובכמה סדנאות באוניברסיטת אנאחואק.
קריירה
מורין החל את דרכו כשחקן בסדרה "La rosa de Guadalupe" בשנת 2010. בשנת 2011 הוא גילם את אוסוולדו רוצח הופיע בפרק "Cuidar el amor", בשנה שלאחר מכן זכה בפרס על הביצוע הטוב ביותר בטקס פרסי בראבו 2012. בשנת 2012 השתתף בסדרת הטלוויזיה של MTV בשם "Ultimo año", עם מרטין ברבה. בשנת 2013 הוא השתתף בסדרה "Como dice el dicho" בפרק 4 של עונה 3: "Al mal paso". באותה שנה שיחק דמות של גיי בסדרה "אחת שיודעת: אקפולקו". בשנת 2014 נבחר על ידי חואן אוסוריו לגלם את "ננדו" בטלנובלה, "Mi corazón es tuyo". בשנת 2015 הוא זכה בפרס "השחקן המועדף" בטקס פרסי הבחירה לילדים במקסיקו. מאוחר יותר בשנת 2014, הופיע לראשונה בסרט קולנוע בשם, "Fragmented" בבימויו של דאגלס אלפורד שצולם במקסיקו בנובמבר 2013.
חיים אישיים
בחודש דצמבר 2016 מורין היה מעורב בשערורייה על נטייתו המינית, בשל תמונות שפורסמו על ידי האקר. מורין אישר כי הצילומים אמיתיים.
פולו הודיע שהוא ולמבדה גרסיה היו בקשר רומנטי אבל ביולי 2019 הודיע שהם נפרדו.
מונה חאטום
מונה חאטום (בערבית: منى حاطوم; נולדה ב-11 בפברואר 1952 בביירות) היא אמנית ויזואלית ממוצא פלסטיני, שנולדה בלבנון, החיה ופועלת בלונדון.
אודות
מונה חאטום נולדה בבירות ב-1952 להורים פלסטינים אשר היגרו ללבנון בעקבות מלחמת העצמאות בישראל. על אף שנולדה בלבנון, חאטום לא מגדירה את עצמה לבנונית מאחר שמשפחתה, כמו פלסטינים אחרים שהגיעו ללבנון אחרי 1948, לא קבלו אזרחות ונשארו במעמד פליטים. משפחתה לא תמכה בשאיפותיה לעסוק באומנות אך היא המשיכה ליצור. חאטום למדה עיצוב גרפי באוניברסיטה האמריקאית בלבנון ועבדה במשרד פרסום במשך שנתיים. היא לא נהנתה מעבודה בתחום העיצוב. עם פרוץ מלחמת האזרחים בלבנון בשנת 1975 היגרה ללונדון. שם למדה בין השנים 1975–1981, אמנות בבית הספר לאומנות ביים שאו (Byam Shaw) ובבית הספר לאומנות סלייד (Slade School of Fine Art).
יצירה
עבודותיה של חאטום עוסקות בגוף ומגדר, יחסי עולם ראשון ועולם שלישי ובמרחב הפרטי המוגדר נשי. דרך נוספת לבחון את עבודותיה היא באמצעות תפיסת המרחב. גוף הצופה נלקח בחשבון כחלק מהעמדת הפסלים והמייצבים בחלל וכן ביחס לזרמים מרכזים באומנות המודרנית סוריאליזם, מינימליזם ואמנות אדמה. ישנן קריאות רבות לעבודתה. חאטום מבקשת לייצר אצל הצופים בעבודתיה תגובות פסיכולוגיות ורגשיות. עבודותיה של חאטום כוללות מיצבים ופסלים מחומרים מגוונים הכוללים רשתות, חוטי חשמל, נורות, שיערות ועוד. בעזרתם היא יוצרת צורות גאומטריות המרמזות על כבלי מערכות שליטה בחברה. בעבדות אחרות היא משמשת בחפצים ביתיים כמו מטחנת בשר ענקית ופומפיה.
חאטום משתמשת גם בשערה בעבודתיה. למשל, בעבודתה כאפיה 1993-9 חאטום ארגה את שערה בתוך הכאפיה - כיסוי ראש לגבר - המשלב בתוכו שיער אישה. השימוש בצורות גאומטריות היוצרות דוגמה של גדר, בעבודה זו ובאחרות, מרמז גם ביוקרת חברתית על חוקי החברה שכולאים נשים.
הוקרה ופרסים
עבודותיה מוצגות במוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון, במרכז ז'ורז' פומפידו, בגלריית טייט, במוזיאון לאמנות מודרנית, במוזיאון ישראל ובמקומות נוספים.
בשנת 2008 זכתה בפרס רולף שוק, בשנת 2011 זכתה בפרס חואן מירו ב-2017 קבלה את פרס הירושימה לאומנות.
בדיקת סמני DNA
בדיקת סַמָּנֵי DNA היא בדיקה שמאפשרת לקבוע האם שתי דגימות של חומר תורשתי נלקחו מאותו אדם או משני אנשים שונים, ובמקרה שנלקחו מאנשים שונים, האם יש ביניהם קרבה משפחתית (ביולוגית). לבדיקה שלושה שימושים נפוצים: בירור קרבה משפחתית בין אנשים, בירור האם ממצאים ביולוגיים מזירת העבירה שייכים לחשוד, במסגרת עבודת זיהוי פלילי, וזיהוי חללים, או אנשים שסובלים מערפול הכרה.
בדיקת שארות
בדיקת שְׁאֵרוּת היא בדיקה שמשווה בין דגימות שנלקחו מגופם של אנשים, במטרה לקבוע אם קיימת קרבה משפחתית ביניהם. בדיקה כזו יכולה לקבוע, לדוגמה, אם אדם מסוים הוא הורה ביולוגי של אדם אחר. הבדיקה יכולה גם לקבוע אם קיימת קרבת משפחה (ביולוגית) אחרת.
תחילה, מחפשים בכל דגימה רשימה של סמנים גנטיים. לאחר מכן, משווים בין הסמנים שנמצאו בדגימות. אם כל הסמנים זהים בשתי הדגימות, שני הנבדקים הם תאומים זהים (או אותו אדם במקרה של זיהוי פלילי). אם חצי מהסמנים זהים, המסקנה היא שהדגימות נלקחו מקרובים מדרגה ראשונה שאינם תאומים זהים – בן והורה או שני אחים. אם רבע מהסמנים זהים, המסקנה היא שהדגימות נלקחו מסב ונכד, דוד ואחיין וכיוצא בזה. הכל בהתאם למקדם השארות.
בדיקת הורות
כאשר ההורות מיוחסת לגבר, היא קרויה בדיקת אבהות, וכאשר היא מיוחסת לאישה, היא קרויה בדיקת אימהות. בשני המקרים נעשית הבדיקה בימינו באותה טכניקה – בדיקת DNA. ניתן לבצע בדיקת אבהות עוד במהלך ההריון, החל מהשבוע ה-13 לו, באמצעות השוואת דגימת דם מהעובר ומההורה.
לעיתים מתעורר צורך בבדיקת אימהות, אך הצורך בבדיקה זו מצומצם לאין שיעור. הוא מתעורר, למשל, כאשר יש חשש שתינוקות הוחלפו בבית היולדות, כאשר ילד מאומץ מנסה לאתר את אמו הביולוגית או כאשר יש חשש לתקלה בהפריה חוץ גופית.
בשנות ה-70 פותחה בדיקת סיווג רקמות, שאפשרה קביעת הורות ברמה גבוהה של ביטחון. בשנות התשעים פותחה בדיקת ה-DNA, שאמינותה גבוהה יותר והיא פחות פולשנית.
בדיקת קרבה משפחתית בעזרת DNA
ה-DNA של אדם זהה כמעט לחלוטין בכל תאי גופו (למעט מי שעבר השתלת איבר). רבייה מינית משלבת DNA שמגיע משני ההורים, כך שהחומר התורשתי בכל אדם נגזר במידה שווה, בקירוב, משני הוריו. חומר תורשתי זה קרוי הגנום הגרעיני של האדם, משום שהוא נמצא בגרעין התא.
במהלך הבדיקה מחפשים בשתי דגימות ה-DNA שמנסים להשוות ביניהן קבוצת סמנים מוגדרת היטב, שהסיכוי שתהיה זהה אצל שני אנשים שאינם קרובי משפחה הוא קטן עד כדי זניחות. אם כל הסמנים הם זהים, סימן ששתי דגימות ה-DNA נלקחו מאותו אדם או מתאומים זהים.
הסיכוי שלשני אנשים שאינם קרובי משפחה כלל תהיה זהות בכל הסמנים האלה הוא אחד לארבעה מיליארד. סוג נדיר אחר של שגיאה אפשרי כאשר שתי דגימות DNA נלקחות מאותו אדם אך מזוהות בטעות כאילו הן נלקחו משני אחים ולא מאותו אדם. זה עשוי לקרות כאשר האדם הוא כימרה – אדם שנוצר משתי ביציות מופרות שנצמדו במקום להפוך לתאומים שאינם זהים. זה עשוי לקרות גם אצל אדם שעבר השתלת מח עצם – תאי הדם הלבנים שלו נושאים את ה-DNA של התורם (על פי רוב אח או הורה) בעוד שאר תאי גופו נושאים את ה-DNA שלו.
בנוסף לגרעין התא, גם המיטוכונדריון נושא חומר תורשתי. חומר זה, הקרוי גנום מיטוכונדרי, מושפע מהאם בלבד משום שאנו יורשים את המיטוכונדריונים שלנו רק מאימנו. הוכחת זיקה הורית על-פי המיטוכונדריון קלה יותר, אך היא טובה רק לבדיקת אימהות ואינה מועילה לבדיקת אבהות. בבדיקת שארות בין זכרים, ניתן להשתמש בהשוואה של כרומוזום Y, משום שזה עובר ישירות מאב לבן. ככלל, בדיקת שארות בעזרת הגנום המיטוכונדרי או כרומוזום Y נעשות כמעט ורק לצורכי מחקר מדעי בתחום הביומטריה האבולוציונית.
סוגיות משפטיות
בישראל ניתן לחייב אדם לערוך בדיקת אבהות רק בצו של בית המשפט.
במתן הצו על בית המשפט לאזן בין הזכות לכבוד והזכות לפרטיות של הגבר שלו מיוחסת האבהות, ובין זכותו של הילד לדעת מי אביו, שאף היא חלק מכבוד האדם. פסק בעניין זה נשיא בית המשפט העליון, מאיר שמגר:
בדיקת סמנים גנטיים בזיהוי פלילי
בדיקת סמנים גנטיים במסגרת עבודת הזיהוי הפלילי מבוססת על אותם עקרונות של בדיקת סמנים גנטיים לבירור קשר משפחתי. השוני העיקרי ביניהן הוא בהכנות לקראת הבדיקה ולא בבדיקה עצמה. בעבודת הזיהוי הפלילי לוקחים דגימות גנטיות לא רק מאנשים חיים המצויים בידי החוקר (חשודים במקרה של זיהוי פלילי) אלא גם משאריות חומר ביולוגי שנותר בזירת הפשע, מגוויות ולעיתים מעצמות. כמו כן הדגימה לבדיקה עשויה להישמר שנים אחדות עד שיימצא חשוד שאפשר להשוות את החומר הגנטי שלו לזה שבדגימה. מיצוי החומר הגנטי ושימורו מהווים לא פעם אתגר טכני. לעיתים דגימת החומר הגנטי מזירת הפשע היא כה קטנה עד שיש צורך לשכפל את החומר ב-PCR לפני עריכת הבדיקה. קיימות שיטות לזיהוי DNA בזירות פשע בהן קיימת תערובת של DNA ממספר מקורות (למשל השיטה של אריאל דרבסי).
דוגמאות לממצאים מבדיקת סמני DNA ושימושם בזיהוי הפלילי:
טים קול זוכה בעקבות בדיקת DNA לאחר מותו בכלא. רצח רינת רואס פוענח לאחר 9 שנים על ידי בדיקת DNA.
סוגיות משפטיות
לקיחת דגימת DNA מגופו של אדם חי למטרות חקירה פלילית דורשת את הסכמתו, או לחלופין, דורשת צו בית משפט. אולם, דגימת חומר גנטי יכולה להיעשות בלא הסכמה או צו מחומר אותו השליך האדם, כגון ממסטיק שהוא זרק לפח האשפה.
זיהוי חללים או אנשים מעורפלי הכרה
בדיקת סמנים גנטיים משמשת גם לסיוע למשפחות נעדרים. הדבר נעשה על ידי בדיקת חומר ביולוגי מגוויות או מאנשים חיים שקשה לזהותם והשוואה לחומר ביולוגי של הנעדר או בני משפחתו. ניתן להפיק חומר ביולוגי של הנעדר מחפציו האישיים, כמו המסרק שלו או מברשת השיניים שלו. בדיקה כזו יכולה גם לסייע לארכאולוג להפריד בין עצמות שלדים של פרטים שונים (בני אדם שונים, למשל) שנאספו יחדיו.
סיוע בפענוח מסמכים עתיקים
לפני אלפי שנים, מסמכים כדוגמת המגילות הגנוזות נכתבו על קלף, שיוצר מעור בהמות. כשארכאולוג מנסה לשחזר תמלילי מסמכים שרק פיסות מתוכם שרדו, ונמצאו מעורבבות, עליו להפריד תחילה בין הפיסות של המסמכים השונים. סביר להניח שפיסות קלף שעשויות מעורו של אותו פרט (למשל, מאותה כבשה ממש) שייכות כולן לאותו המסמך. לצורך זיהוי כזה, אפשר לגרד מעט חומר ביולוגי מגבה של כל פיסת קלף, ולמסור לבדיקת סמני DNA.
ביומכניקה
ביומכניקה היא ענף מדעי בינתחומי החוקר את התכונות המכניות של אורגניזמים חיים ומנתחים את עקרונות ההנדסה הפועלים בתפקוד המערכות הביולוגיות. היא דנה ביחסים בין מבנים ובין תפקודים בכל רמות הארגון של החומר החי החל ממולקולות כגון הקולגן או האלסטין ועד רקמות ואיברים. הביומכניקה מתארת את התגובות במרחב ובזמן של החומרים הביולוגיים, מוצקים, נוזלים או ויסקו-אלסטיים, לפעולתה של מערכת כוחות ולחצים פנימיים וחיצוניים.
פרט למכניקה הקלאסית, הביומכניקה פונה לעוד תחומי מדע וטכניקה כמו ראולוגיה - כדי לחקור את התנהגות הנוזלים ביולוגיים כמו הדם, חוזק החומרים - כדי ליצור מודלים של הלחצים המופעלים על רקמות כגון סחוס המפרקים או העצמות, מכניקת המוצק כדי לנתח את המיומנויות המוטוריות והתנועתיות - החל מהתאים הבודדים וכלה האורגניזמים השלמים.
דוגמאות למחקר ביומכני כוללות חקירה של הכוחות שפועלים על הצלעות, האווירודינמיקה של ציפורים ומעוף חרקים, ההידרודינמיקה של פעולה השחייה של דגים ובאופן כללי פעולת התנועה של כל צורות החיים, החל מתא בודד ועד אורגניזם שלם. הביומכניקה של בני אדם היא חלק מרכזי במדע הקינסיולוגיה.
היסטוריה
הפילוסוף היווני אריסטו יכול להחשב כביומכניסט הראשון. הוא כתב את הספר הראשון על תנועה של בעלי חיים, וראה את הגוף של בעלי החיים לא רק כמערכת מכנית, אלא חקר שאלות כגון ההבדל הפיזיולוגי בין דמיון של ביצוע פעולה לבין עשיית הפעולה עצמה.
איש הרנסאנס לאונרדו דה וינצ'י עסק אף הוא בביומכניקה וניתח את העקרונות הפיזיקליים והמכניים שבתנועת בני אדם ובעלי חיים. נושא מחקר ידוע שלו היה תעופת העופות.
קריקט
קְרִיקֶט (באנגלית: Cricket) הוא משחק ספורט קבוצתי המתנהל בין שתי קבוצות של 11 שחקנים. זהו משחק עם מחבט וכדור, אשר משוחק במגרש מעגלי או אליפטי עם משטח מלבני באמצע הנקרא פִּיץ' (Pitch), עליו מתקיים עיקר המשחק. בשני קצות הפיץ' עומדים מקלות עץ – שלושה עמודי עץ אנכיים (Stumps) ועליהם שתי פיסות עץ אופקיות (Bails) – היוצרים יחד את השער, או וויקט (Wicket) באנגלית.