cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרנקו בלריני
קריירה כרוכב
בלריני נולד בפירנצה. הפך למקצוען בשנת 1986 עת הצטרף לקבוצת "מאניפלקס". הישגו הבולט הראשון היה ניצחון במרוץ החד-יומי "טרה ואלי וארזינה" ב-1987. ב-1990, במדי קבוצת "דל טונגו", ניצח בשני מרוצים חד יומיים יוקרתיים: ג'ירו דל פיימונטה ופריז - בריסל ובקטע ה-14 בג'ירו ד'איטליה באותה שנה. שנה לאחר מכן הצטרף לקבוצה החזקה "GB-MG מליפיצ'ו", שהפכה בשנים שלאחר מכן ל-"מאפיי-GB". בעזרת הקבוצה עטורת הכוכבים החל להתבלט כאחד מהמועמדים המובילים במרוץ החד-יומי היוקרתי ביותר, פריז - רובה. ב-1993 נכנע בלריני על קו הסיום בוולודרום ברובא לרוכב הצרפתי ז'ילבר דוקלו-לאסאל וסיים שני. שנה לאחר מכן סיים שלישי וב-1995 ניצח בפריז - רובא כשחצה את קו הסיום לבדו, בפער של 1:56 דקות מאנדריי צ'מיל שסיים שני. ב-1996 סיים חמישי וב-1998 ניצח בלריני שנית בפריז - רובא, גם הפעם לבדו, בפער של 4:16 דקות מאנדראה טאפי שסיים שני.
ב-2001 היווה מרוץ פריז - רובא את מרוץ הפרישה שלו וכשחצה את קו הסיום (במקום ה-32) הוא חשף מתחת לחולצת הרכיבה שלו חולצה נוספת עליה התנוססו המילים "Merci Roubaix" ("תודה רובא").
במרוץ פריז-רובא של 2010 הודיעו המארגנים כי הרוכב האיטלקי הראשון שיחצה את קו הסיום יקבל אבן פאב'ה ממסלול המרוץ כפרס לזכרו של בלריני. בפרס זכה פיליפו פוצאטו.
קריירה כמאמן
זמן לא רב אחרי פרישתו מרכיבה במרוצים באפריל 2001, מונה בלריני כמאמן נבחרת אופני הכביש של איטליה. בשנים שלפני מינויו סבלה נבחרת איטליה, שנחשבה כחזקה בעולם, מחוסר לכידות קבוצתית, דבר שהתבטא בכישלונות חוזרים ונשנים בניסיונותיה לנצח באליפות העולם (ניצחונם האחרון של האיטלקים היה, באותה עת, ניצחונו של ג'אני בוניו ב-1992).
יצחק כבשנה
יצחק כבשנה (2 בפברואר 1888 - 18 באפריל 1981) היה ממקימי תנועת הפועל הצעיר וממייסדי מושב עין גנים. הוגדר על ידי בן-גוריון כפועל הטוב ביותר בארץ.
קורות חיים
כבשנה נולד בעיר פלונסק שבפולין ליוסף חיים כבשנה ולרחל מלכה (לבית שיטקו). למד בחדר יחד עם דוד בן-גוריון והצטרף לאגודת עזרא שייסד בן-גוריון ב-1900.
ב-1905 עלה לארץ במסגרת העלייה השנייה והחל לעבוד בפרדסי פתח תקווה. במקביל הקים את שם את מפלגת הפועל הצעיר והיה שותף להקמת מושב עין גנים.
ב-1910 נאלץ לחזור לפולין כדי להתגייס (עקב היותו בעל אזרחות פולנית). יחד איתו חזר להתגייס גם חברו שלמה לביא. עם סיום הטירונות רכשו השניים דרכונים מזויפים, ערקו מהצבא וחזרו ארצה. עם חזרתו החל כבשנה לעבוד בנטיעות ביער הרצל ובבן שמן תוך שהוא מסייע ליצחק וולקני-אלעזרי. בהמשך מינה אותו וולקני למנהל עבודת הנטיעות.
לאחר התיישבותם בכנרת שכנע כבשנה את הוריו לעלות ארצה ויישב אותם בסמוך למושבה.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה מונה כבשנה על ידי הטורקים, מתוקף תפקודו כמוכתר, לגייס איכרים עם עגלות וסוסים עבור המאמץ המלחמתי. יצחק התגייס גם הוא וירד עם צי העגלות ואיכרי הגליל לבאר שבע וביצע משם משלוחים עד אל עריש ותעלת סואץ. ב-1917 עם ההתקדמות צפונה של הכוחות הבריטים של אדמונד אלנבי נסוגו הטורקים ולאיכרים התאפשר לחזור לביתם. באותה תקופה החל גירוש תל אביב ואלפי יהודים ממרכז הארץ גורשו על ידי הטורקים לגליל וכבשנה היה בצוות שפעל למצוא להם מחסה, מזון ועבודה במושבות יבנאל וכנרת.
ב-1977 נפטרה אשתו. הוא נפטר ב-1981 בנהלל עת ביקר בברית נינו. הובא למנוחות בבית הקברות כנרת.
אפסילון בקנטאור
ε בקנטאור הוא הכוכב החמישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים קנטאור, אך מיקומו הדרומי לא מאפשר לראותו מאירופה ומקשה על הצפייה בו ברוב המזרח התיכון, אף על פי שבהירות נראיתו היא מדרגה 2.3. מסיבה זו הוא לא קיבל שם משלו והוא הכוכב הרביעי הכי בהיר ללא שם (אחרי δ במפרש, β בעגור ו-ε בעקרב).
מאפיינים
ε בקנטאור הוא ענק כחול עם סיווג ספקטרלי B1 III שנמצא במרחק של כ-430 שנות אור ממערכת השמש. מסתו גדולה ומוערכת בלמעלה מ-11.5 מסות שמש, רדיוסו כ-6.5 רדיוסי שמש והוא מאיר בעוצמה של למעלה מפי 1,700 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך טמפרטורת פניו הגבוהה, כ-24,000 קלווין, גורמת לכך שכמעט כל קרינתו היא בתחום העל-סגול, כך שעוצמת הארתו הכוללת היא פי 15,000 מעוצמת ההארה של השמש. בדומה לענקים כחולים אחרים, בהירותו של ε בקנטאור משתנה מעט ונעה בין דרגות בהירות 2.29 ו-2.31 במחזוריות של 4 שעות, 4 דקות ו-14 שניות, כלומר כ-5.9 מחזורים ביממה. עקב כך הוא מסווג כמשתנה β בקפאוס. מהירות הסיבוב העצמי של ε בקנטאור היא גבוהה ועומדת על לפחות 160 קילומטר בשנייה, כלומר הוא משלים הקפה על צירו בכ-25 שעות בלבד.
במרחק זוויתי של כ-36 שניות קשת מ-ε בקנטאור נמצא כוכב כחול נוסף מסוג ספקטרלי B1 ועם בהירות מדרגה 13.56, המסומן כ-ε בקנטאור B. מכיוון שהפרש הבהירות בין השניים הוא כ-11 דרגות, מדובר ככל הנראה בכוכב הסדרה הראשית, זאת בתנאי שהשניים אכן קשורים זה לזה ונמצאים באותו המרחק ולא רק במקרה על אותו קו הראייה. אם הם אכן קשורים, אז המרחק ביניהם הוא כ-4,700 יחידות אסטרונומיות והזמן שלוקח להם להקיף זה את זה הוא לפחות 89,000 שנים.
אהרון בן-זאב
ביוגרפיה
בן-זאב גדל והתחנך בקיבוץ עין כרמל, והוא בוגר אוניברסיטת חיפה בחוגים פילוסופיה וכלכלה (1975), מוסמך האוניברסיטה בחוג לפילוסופיה (1977), ובעל תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו (1981). עבודת הגמר שלו בפילוסופיה התמקדה בתפישה החושית כמערכת הכרתית.
בן-זאב הוא מומחה בינלאומי בחקר הרגשות וממקימי המרכז הבין-תחומי לחקר הרגשות באוניברסיטת חיפה. במסגרת פעילותו המחקרית פרסם למעלה מ-100 מאמרים וספרים בתחומי הפילוסופיה של הנפש, חקר התפיסה החושית וחקר הרגשות. במוקד עבודתו בשנים האחרונות עומד חקר האהבה הרומנטית.
בן-זאב מילא שורה ארוכה של תפקידים בכירים באוניברסיטת חיפה, בהם: רקטור האוניברסיטה, דיקן למחקר, ראש החוג לפילוסופיה, ראש הוצאת הספרים ומייסד הערוץ האקדמי.
פרופ' בן-זאב נשוי לרות ואב לשני בנים. מתגורר בזכרון יעקב.
קישורים חיצוניים
ראיונות והרצאות וידאו
על ספריו
הילטון
הילטון היא רשת בתי מלון בינלאומית שמרכזה בארצות הברית, מהגדולות בעולם.
הרשת
הרשת נוסדה על ידי קונרד הילטון בסיסקו שבטקסס. בבעלות הרשת 2,700 מלונות ברחבי העולם והיא בקשרים עסקיים עם חברות תעופה וחברות השכרת רכב רבות. מטה החברה נמצא בלוס אנג'לס/בוורלי הילס שבקליפורניה. תפיסת העולם של הילטון היא שהתייר האמריקאי יזכה לאותה רמת נוחות וסטנדרט שירות אליהם הוא רגיל בארצות הברית, בכל מקום אליו הוא מגיע. כך זכו מלונות הילטון לתדמית של נוחות ושירות מעולה, בצד הסתגרות וניתוק מן המדינה בה הם פועלים.
החברה המקורית שנוסדה בשנת 1919 מכרה את הזכויות על שם המותג מחוץ לארצות הברית לחברה בריטית ששינתה את שמה ל-"The Hilton Group". לכן היו בפועל שתי חברות המפעילות את מלונות הילטון. בשנת 2006 רכשה הילטון האמריקאית את החברה הבריטית בחזרה ומוזגה לרשת מלונות עולמית אחת.
ביולי 2007 דווח בתקשורת, כי משפחת הילטון מכרה את בעלותה בתאגיד עבור 26 מיליארד דולר.
פעילות בישראל
בשנת 1956 היא בחנה את האפשרות לחכור את מלון המלך דוד, אולם נסוגה בלחץ מצרי. בשנת 1960 בחנה החברה הקמת מלון על הר הכרמל בחיפה, אך הדבר לא יצא אל הפועל. בשנת 1961 הושג הסכם להקמת מלון ראשון של הילטון בישראל, חרף איומי החרם הערבי. המדינה נתנה למלון הטבות חריגות שנומקו על ידי טדי קולק בכך שמדובר במשיכת "חברה בעלת מוניטין עולמי להקמת בית מלון בתל אביב שדרגתו יכולה לקדם בהרבה את זרם התיירות לארץ". אבן הפינה ל"מלון הילטון תל אביב" הונחה בספטמבר 1962 והוא נפתח בשנת 1965. במהלך הבניה התמוטט מנוף ובו נהרגו שני מנופאים, ביניהם, מוריס סימבול.
בשנת 1999 נפתח סניפה השני של רשת הילטון בישראל, מלון הילטון מלכת שבא באילת. במרץ 2014 נפתח מלון וולדורף אסטוריה ירושלים שיהיה סניפו הראשון של מותג העל היוקרתי של הרשת, וולדורף-אסטוריה, בישראל. בעתיד הרחוק מתוכנן להיבנות מלון "וולדורף אסטוריה תל אביב", שיבנה בסמוך למלון הילטון תל אביב ויהיה סניפו השני של מותג וולדורף-אסטוריה בישראל. בעבר פעלו גם "הילטון באר שבע", ו"הילטון ירושלים" (כיום מלון וורט ירושלים).
בספטמבר 2019 פורסם כי הילטון צפויה להקים שני מלונות על חוף לידו שבאשדוד, שימותגו "Hilton Curio" ו-"Hilton Garden Inn", ובנייתם צפויה להסתיים בשנת 2022.
טיפול זוגי (סרט)
טיפול זוגי (באנגלית: Couples Retreat) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2009 בבימויו של פיטר בילינגסלי (דבר המציין את תפקיד הבימוי הראשון שלו) ועם תסריט שנכתב על ידי ג'ון פאברו, וינס ווהן ודנה פוקס. ווהן ופאברו מככבים לצד ג'ייסון בייטמן, פייזון לאב, קריסטין דייוויס, מולין אוקרמן, קריסטן בל וז'אן רנו. הסרט הופץ בארצות הברית ב-9 באוקטובר 2009, והוא צולם בעיקר באי בורה בורה בפולינזיה הצרפתית.
עלילה
היחסים של ג'ייסון וסינת'יה הם לא מה שהם היו פעם. בני הזוג לא מצליחים להיכנס להיריון והפער ביניהם הולך וגדל. במאמץ אחרון להציל את הקשר, השניים מזמינים מקום בספא הטיפולי - עדן. כדי לחסוך עלויות בני הזוג מזמינים עוד כמה חברים טובים שיצטרפו אליהם ל"אי התענוגות". מהר מאוד מתברר לחברים המניע האמיתי של בני הזוג והודות למנהל האי הקשוח, החופשה המפנקת הופכת למועקה אחת גדולה עבור כולם.
צילומים
המיקום העיקרי לצילומים היה באתר הנופש St. Regis Bora Bora, הנמצא באי בורה בורה שבפולינזיה הצרפתית. אתרי צילום נוספים כוללים את לוס אנג'לס, אולפני יוניברסל ונמל התעופה שיקגו או'הייר.
שיווק
סרטי יוניברסל ספגה ביקורת על כך שהוציאה את השחקנים פייזון לאב וקאלי הוק מהכרזות הבינלאומיות של הסרט, כשהן מציגות רק שישה ולא שמונה מחבר השחקנים הראשיים ששימשו לחומרי קידום מכירות בארצות הברית. האולפנים אמרו שהם מתחרטים על גרימת התקלה וזנחו את התוכניות להשתמש בכרזה המתוקנת במדינות אחרות. בשנת 2020, פייזון לאב הגיש תביעה שהאשימה את יוניברסל באפליה גזעית וב-Whitewashing בגין המשך השימוש בכרזה הפוגעת.
סרטי יוניברסל שיתפו פעולה עם קבוצות שונות לתמיכה כספית כדי לסייע בשיווק הסרט. נותני החסות כוללים את מועצת התיירות של טהיטי שבה צולם הסרט, יצרני Bud Light וקפטן מורגן, חנות הכלבו של בלומינגדיילס ו-Crunch Gyms. משחק הווידאו גיטאר הירו מופיע גם הוא באופן בולט בסרט.
הכנסות
הסרט זכה להצלחה קופתית, כאשר הגיע למקום הראשון בסוף שבוע הפתיחה שלו עם הכנסה של $34,286,740 והפך להצלחה הקופתית הגבוהה ביותר של וינס ווהן מאז "הצד שלו הצד שלה" משנת 2006. הסרט הכניס 109.2 מיליון דולר בארצות הברית ו-58.8 מיליון דולר בשווקים אחרים, בסך כולל של 171 מיליון דולר ברחבי העולם.
ביקורות
הסרט התקבל לרעה על ידי המבקרים. באתר Rotten Tomatoes לסרט יש דירוג של 10% על סמך 164 ביקורות עם דירוג ממוצע של 3.80/10. ב-Metacritic, לסרט יש ציון של 23 מתוך 100 המבוסס על ביקורות של 27 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות לא חיוביות בדרך כלל". קהלים שנסקרו על ידי CinemaScore העניקו לסרט ציון ממוצע של "B" בסולם A+ עד F.
רוג'ר איברט העניק לסרט 2 מתוך 4 כוכבים. הוא מבקר את העלילה הנוסחתית ואת היעדר פרטי הדמויות, אך ציין ש"הדיאלוג המתוזמן והחכם של ווהן" הוא אחד החלקים הטובים בסרט. ג'יימס בררדינלי כתב: "למרות היותו בינוני ובעיקר נשכח, 'טיפול זוגי' אינו בלתי נעים, אם כי קל יותר להמליץ עליו לצפייה ביתית מאשר ליציאה לקולנוע". דניס הארווי ממגזין וראייטי כתב: "לסרט יש כמה רעיונות מבריקים וצוות שחקנים מושך שעף כל כך גבוה עקב ביצועים משעממים". קלאודיה פוייג מ-USA Today תיארה את הסרט כ"מייגע, לא רומנטי, ילדותי ומצחיק רק מפעם לפעם".
תביעה
הדוגמנית לשעבר אירינה קרופניק הגישה ליטיגציה בסך 10 מיליון דולר על פלישה לפרטיות, תוך ציון שמות של כמה נאשמים, כולל המפיקים של הסרט, הנובעת מסצנת אוננות לכאורה שבה השחקן ג'ון פאברו משתמש בתמונה שלה. שופט בית המשפט העליון במנהטן פסק נגד קרופניק והאחרונה לא קיבלה דבר.
מוזיקה
הפסקול הופץ ב-6 באוקטובר 2009 על ידי רלטיביטי מדיה הכולל בתוכו רבים מהשירים שבהם נעשה שימוש בסרט.
ישיבת שערי יושר (ירושלים)
ישיבת שערי יושר או ישיבת אילת השחר היא ישיבה חרדית-ליטאית בירושלים שנוסדה בל"ג בעומר, י"ח באייר תשמ"ב (1982) בעידודו של הרב שך, ובראשה עומד הרב משה גולדשטיין תלמיד ובוגר כולל קמניץ בירושלים. הישיבה הוקמה בשכונת כרם סמטת רחוב מרדכי צבי אילן בסמיכות לתלמוד תורה אהבת תורה המסורה ובסמיכות לרחוב תחכמוני, מיקום הישיבה נמצא היום ברחוב קצנלנבוגן בשכונת הר נוף.
ישיבה לחוזרים בתשובה ולנושרים (1982 - 2011)
בשנת 1998 הצטרף לצוות הישיבה הרב ברוך צבי גרינבוים, כעבור ארבע שנים עזב את הישיבה ופתח בסמוך ישיבה חדשה - ישיבת דרך השם.
כמה מתלמידי הישיבה עסקו בתחום המוזיקה חסידית, ובין השאר השתתפו בהפקת האלבום "קומזיץ" של מרדכי בן-דוד. כמו כן הפיקה הישיבה מספר אלבומים באופן עצמאי.
ישיבה רגילה (החל מ-2011)
באוגוסט 2011 הודיעה הנהלת הישיבה כי היא משנה את מגמתה של הישיבה ומעתה תהיה הישיבה מיועדת לבחורי ישיבה "רגילים" המתקשים ללמוד בישיבות הרגילות, ולא לבחורים נושרים. בעקבות זאת הוצאה מן הישיבה קבוצת תלמידים שלא התאימו לאופי המיועד.
בדצמבר 2017 שינה ראש הישיבה את שמה של הישיבה ל"אילת השחר" על שם ספרו של הרב שטיינמן שהלך לעולמו באותה תקופה.
כנסיית נוטרדאם דה לורד
כנסיית נוטרדאם דה לורד (בצרפתית: Église Notre-Dame-de-Lourdes de Casablanca) היא כנסייה קתולית מודרניסטית בקזבלנקה, מרוקו. היא נבנתה בשנת 1954 על ידי האדריכל אכיל דנגלטר והמהנדס גסטון צימר.
נמצאת בכיכר אירופה, כולה מקשת בטון וצורתה כאונייה. האטרקציה העיקרית של כנסיית נוטרדאם דה לורד היא עבודת הזכוכית של אמן הוויטראז' המפורסם בעולם גבריאל לואר. גם כניסת הבטון הארוכה שלה ראויה לציון.
ינס נובוטני
ינס נובוטני (בגרמנית: Jens Nowotny, נולד ב-11 בינואר 1974 במאלש שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר ששיחק בעיקר בבאייר לברקוזן ובנבחרת גרמניה בעמדת הבלם.
נובוטני היה במשך שנים שיאן ההרחקות בבונדסליגה, כאשר צבר שמונה כרטיסים אדומים במהלך הקריירה בבונדסליגה. במאי 2017 השווה את שיאו לואיז גוסטבו.
באייר לברקוזן
בקיץ 1996 חתם נובוטני בבאייר לברקוזן, ושיחק בקבוצה זו במשך עשור, וכבר בעונה הראשונה שלו בקבוצה, 1996/97, סיימה לברקוזן במקום השני אחרי באיירן מינכן. נובוטני הפך עד מהרה לעוגן הגנתי בקבוצה, ביחד עם קארסטן ראמלו, והקבוצה סיימה בתקופתו במקום השני בבונדסליגה עוד שלוש פעמים נוספות, אך לא הצליחה לזכות באליפות. הצלחתו הגדולה של נובוטני בקבוצה הייתה בליגת האלופות בעונת 2001/02, בה הקבוצה הגיעה עד למשחק הגמר, בו הפסידה 2-1 לריאל מדריד, במשחק בו נובוטני לא שיחק מאחר שנפצע והוחלף בגומלין של חצי הגמר מול מנצ'סטר יונייטד כבר בדקה העשירית. אותה פציעה גרמה לנובוטני להחמיץ את מונדיאל 2002 וכמעט את כל עונת 2002/03, בה לברקוזן ספגה 56 שערים והייתה לאחת ההגנות החלשות בליגה, בהיעדרו של נובוטני, ואף כמעט נשרה אל הבונדסליגה השנייה. בעונה העוקבת, כאשר נובוטני שב מהפציעה, לברקוזן חזרה אל הצמרת, סיימה במקום השלישי והעפילה שוב לליגת האלופות. בשנת 2006 עזב נובוטני את לברקוזן, אחרי עשר עונות, בהן כבש ארבעה שערים ב-231 הופעות בבונדסליגה.
דינמו זאגרב
בקיץ 2006 חתם נובוטני במועדון הקרואטי דינמו זאגרב על חוזה לשלוש שנים. בתחילת דרכו בקבוצה, שיחק מספר משחקים אף על פי שסבל מפציעה. נובוטני שב ממשחק ידידות של נבחרת גרמניה בו שיחק 90 דקות למרות הפציעה, וביקש ממאמנו לשחק במשחק ליגה מאחר שאשתו וילדיו הגיעו לזאגרב במיוחד, ומאמנו שיתף אותו במשחק בחוסר רצון. פציעתו של נובוטני החמירה בעקבות משחק זה. והוא נאלץ לעבור ניתוח שהשבית אותו שוב לתקופה ארוכה. בינואר 2007 הודיע נובוטני על פרישה מכדורגל, מאחר שלטענתו לא יוכל בגיל 33 לחכות עשרה חודשים עד שיחלים מהפציעה, כפי שהשתמע מתחזיות הרופאים.
קריירה בינלאומית
לנובוטני 48 הופעות בנבחרת גרמניה, בהן כבש שער אחד. נובוטני ייצג את גרמניה ביורו 2000 וביורו 2004, בשניהם לא צלחה הנבחרת הגרמנית את שלב הבתים, ובמונדיאל 2006 שנערך בגרמניה, אליו זומן עקב ניסיונו, על אף שלא שיחק שנתיים במדי הנבחרת. עם זאת, שימש בעיקר גיבוי מהספסל לפר מרטסאקר וכריסטוף מצלדר, ושיחק רק במשחק על המקום השלישי. את מונדיאל 2002, בו הפסידה נבחרתו במשחק הגמר לנבחרת ברזיל, החמיץ נובוטני בגין פציעה ארוכה.
הרי לאסוס
הרי לאסוס (באנגלית: Lassus Mountains) הם רכס הרים בצפון-מערב האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הרכס 28 קילומטרים; רוחבו 6 קילומטרים.
הרכס ממוקם מדרום לקרחון פלסטרינה ולהרי האבר; ומצפון למפרצון היידן.
הרכס מתנשא מעל מפרץ לאזארב.
גובהו של הרכס 2,100 מטרים מעל פני הים.
גילוי ומיפוי הרכס
הרכס נצפה לראשונה ב-9 בינואר 1821 על ידי משלחת החקר הרוסית בפיקודו של פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן.
חסן סאליחמיג'יץ'
חסן סאליחמיג'יץ' (בבוסנית: Hasan Salihamidžić; נולד ב-1 בינואר 1977, ביאבלניצה, בוסניה והרצגובינה, יוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק כקשר.
במהלך הקריירה המקצוענית שלו שיחק במגוון עמדות, בהן בכנף הימנית כמגן שמאלי אחורי בבאיירן מינכן, וכשחקן כנף שמאלי בנבחרת הלאומית.
הרי לאסוס
גילוי ומיפוי הרכס
הרי הרכס צולמו מאוויר לראשונה בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם. בעקבות צילום זה ההרים מופו (בטעות) כחלק מרכס הרי האבר.
חסן סאליחמיג'יץ'
בשנים 2017 - 2023 סאליחמיג'יץ' היה המנהל המקצועי של באיירן מינכן.
הרי לאסוס
גילוי ומיפוי הרכס
הרכס מופה לראשונה בצורה יסודית בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בשנת 1947, המיפוי בוצע על ידי דרק סירל (D. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1960.
חסן סאליחמיג'יץ'
חייו
סאליחמיג'יץ' נולד למשפחה בוסנית. אביו אחמד ואימו שפיקה נתנו לו את הכינוי "בראזו" שפירושו "אח קטן", בגלל שיש לו אחות גדולה. הוא סיים את לימודיו בבית ספר תיכון ושיחק במועדון כדורגל מקומי. אחר כך, סאליחמיג'יץ' עבר לקבוצת ולז' מוסטאר בה שיחק עד שנת 1992. במהלך אותה תקופה, סאליחמיג'יץ' הצעיר ייצג את נבחרת הנוער של יוגוסלביה, בגלל שבאותה העת בוסניה והרצגובינה היו עדיין חלק מיוגוסלביה.
הרי לאסוס
מקור השם
שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
חסן סאליחמיג'יץ'
קריירה כבוגר
בנובמבר 1992, סאליחמיג'יץ' הגיע להמבורג ובעזרת אחמט חלילהודז'יץ' (שהיה בהמשך מאמן איינדהובן וליל) הוא הצטרף לקבוצת הנוער של מועדון הבונדסליגה המבורג. הוא שיחק בה שלוש עונות בטרם עלה לקבוצה הבוגרת. הוא נשאר לשחק בשורות המבורג עד 1998 כאשר עבר למועדון הפאר הבווארי באיירן מינכן. בעונה הראשונה בקבוצה הוא שותף ב-43 משחקים והבקיע חמישה שערים. בין השאר הוא נכנס כמחליף בסוף המשחק הדרמטי של גמר ליגת האלופות 1999, בו הפסידה באיירן למנצ'סטר יונייטד. לאחר עוד שנתיים טובות, הוא החל לסבול מפציעות בין 2001 ל-2003 ושיחק בשתי העונות האלה בסך הכל 50 משחקים. בשנים שלאחר מכן חזר לכושר ושותף במשחקים רבים. בין השאר בישל את השער המהיר בהיסטוריה של ליגת האלופות שהובקע 11 שניות משריקת הפתיחה, במשחק נגד ריאל מדריד. עם באיירן מינכן הוא זכה בשש אליפויות גרמניה, ארבעה גביעים, ליגת האלופות והגביע הביניבשתי.
הרי לאסוס
מקור השם
הרכס נקרא על שמו של המלחין הבלגי אורלנדו לאסוס; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.
חסן סאליחמיג'יץ'
קריירה כבוגר
ב-15 בינואר 2007, לאחר שחוזהו בבאיירן הסתיים, הוא חתם על חוזה ל-4 שנים ביובנטוס והצטרף לקבוצה רשמית בקיץ של אותה השנה. המאמן קלאודיו רניירי כלל אותו בהרכב הפותח והוא שיחק בעונה הראשונה 30 משחקים והבקיע חמישה שערים. בעונה השנייה הגיע עם יובנטוס למקום השני בליגה, אך גם בעונה זו וגם בעונה שאחריה הוא שוב סבל מפציעות ושיחק פחות, עד אשר המאמן לואיג'י דלנרי שחרר אותו מהקבוצה ביוני 2011.
הוא חתם בוולפסבורג לעונה אחת. עוד לפני תחילת העונה, במשחק ידידות, הוא שבר את ידו השמאלית בהתקלות עם שחקן יריב.
נבחרת בוסניה והרצגובינה
הנבחרת הלאומית של בוסניה והרצגובינה, בהיסטוריה הקצרה שלה, לא העפילה לשום טורניר גדול כשסאליחמיג'יץ' שיחק בה, אבל במהלך טורניר המוקדמות ליורו 2004, רק שער אחד במהלך המשחק האחרון בטורניר נגד נבחרת דנמרק מנע מהנבחרת לטוס לטורניר הקיץ בפורטוגל. בשנת 2006, פרש מהנבחרת.
חייו האישיים
לסאליחמיג'יץ' יש שלושה ילדים מאשתו הספרדייה אסתר קופדו.
אדוארד אוספנסקי
אדוארד ניקולאיביץ' אוספנסקי (ברוסית: Эдуа́рд Никола́евич Успе́нский; 22 בדצמבר 1937 – 14 באוגוסט 2018) היה סופר ילדים רוסי. בין דמויותיו הספרותיות האהובות בולטת דמותו של ילד רציני אך הרפתקני, אותו כינה באופן ציני "דוֹד פיודור" (Дядя Фёдор), המופיע בספריו "דוד פיודור, כלבו וחתולו"; והצמד המואנש גנה התנין (Крокодил Гена), וצעצוע הפרווה צ'בורשקה (Чебурашка), אשר הופיעו בסיפור הילדים של אוספנסקי אודות הרפתקאותיהם של שני החברים.
קורות חייו
אוספנסקי נולד ביגורייבסק, במחוז מוסקבה למשפחה רוסית. אביו ניקולאי מיכאילוביץ אוספנסקי הוא מן העיר יילץ, והיה קרוב משפחה רחוק של טיחון חרניקוב. הוא שימש כפקיד בכיר בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. אמו של אדוארד, נטליה אלכסייבנה אוספנסקיה, הייתה מהנדסת מווישני וולצ'יוק, ומוצאה מבית אחוזה בתקופת האימפריה הרוסית. אבותיה היו פולנים אשר יושבו מחדש ברוסיה לאחר המרד הפולני.
בשנת 1941, עם התקרבות החזית במלחמת העולם השנייה, המשפחה פונתה לסיביר, שם שהו שנתיים ולאחר מכן חזרו למוסקבה. לאחר שסיים לימודי הנדסה התפרנס אוספנסקי מכתיבה והפקת אנימציות.
לצד עבודתו בכתיבה והפקה, אוספנסקי נהנה מקריירה ארוכה ברדיו ובטלוויזיה הרוסית. הוא היה בין מייסדיה של סדרת הטלוויזיה לילדים אשר הוקרנה לאורך תקופה ארוכה ביותר: "לילה טוב, קטנטנים!" ותוכנית הרדיו הפופולרית "המטפלת" (Радионяня; Radionyanya), המשלבת שירים ודיאלוגים הומוריסטיים כחלק מתוכנית רדיו חינוכית אשר נועדה ללמד ילדים מושגים בדקדוק, מתמטיקה, נושאים מדעיים, והתנהגות אדיבה. בשנותיו האחרונות עבד כמארח של תוכנית הטלוויזיה המוזיקלית: V Nashu Gavan' Zahodili Korabli, אשר בה שודרו שירים פופולריים מן העבר, בביצוע זמרים חובבים מוכשרים, לקהל מבוגר.
בנוסף לספרי ילדים, יצירתו של אוספנסקי כללה גם מחזות ושירה.
אוספנסקי נפטר ב-14 באוגוסט 2018 במוסקבה, לאחר מאבק בסרטן.
תרומתו הספרותית של אוספנסקי
ספרו הראשון של אוספנסקי על דוד פיודור, "דוד פיודור, כלבו וחתולו", יצא לאור ברוסית ב-1974. הדמות הראשית בסיפור היא ילד בן שש המכונה "דוד פיודור" כי הופעתו רצינית, הוא עצמאי ואחראי. לאחר שהוריו אינם מתירים לו להמשיך ולהחזיק ב"מטרוסקין", חתול מדבר, דוד פיודור עוזב את הבית. בעזרת כלבו שאריק השלושה מקימים בית, בכפר בשם פרוסטוקוואשינו (Простоквашино, מן המילה הרוסית לחובצה, Простоквашa). לאחר שהם מוצאים אוצר, דוד פיודור יכול לקנות טרקטור הפועל על דלק של מרק ותפוחי אדמה, וכן שמש ניידת המחממת במהלך החורף. הספר עובד לסרט אנימציה, "שלושה מפרוסטוקוואשינו" (והיו לו שני סרטי המשך). אוספנסקי המשיך לכתוב על דמותו של דוד פיודור בספרים נוספים, אך אלה לא זכו להצלחה דומה.
ספרו "היה היה פילון אחד" תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 2017.
ציפורן נקוד
ציפורן נקוד (צִפֹּרֶן נָקוּד, שם מדעי: Dianthus strictus) הוא המיקריפטופיט מהסוג ציפורן. הוא נפוץ בארצות הים התיכון. בישראל הוא גדל ברוב אזורי הארץ, והוא מין הציפורן הנפוץ ביותר בארץ. זהו צמח רב-שנתי הפורח בקיץ- בחודשים אפריל עד אוקטובר. צורת העלים היא פשוטה, ושפת העלה משוננת. טרף העלים רחב. סידור העלים הוא עלים נגדיים, כלומר בכל מפרק צומחים שני עלים בכיוונים מנוגדים. הציפורן הנקוד אינו קוצני. הציפורן הנקוד גדל על קרקעות קלות שאינן מלוחות. בדרך-כלל הוא גדל בבתי גידול טבעיים, אולם ניתן למוצאו גם באזורים הקרובים לסביבת האדם.
אריאן צוקר
אריאן בתני צוקר (באנגלית: Arianne Bethene Zucker; נולדה ב-3 ביוני 1974) היא שחקנית טלוויזיה ודוגמנית אמריקאית-יהודייה.
ביוגרפיה
צוקר נולדה בעמק סן פרננדו שבלוס אנג'לס, שבארצות הברית לאב נוצרי ולאם יהודייה. הוריה הם ברברה (בדנר) ובארי צוקר, ולה אח אחד. בגיל 16 החלה לעסוק בדוגמנות, תחילה בלוס אנג'לס, שם הצטלמה למספר קטלוגים וקמפיינים, ובהמשך במקומות נוספים בעולם, בהם צרפת, אוסטרליה ויפן. היא הופיעה גם בפרסומות טלוויזיה, בהן למאזדה ולמקדונלד'ס.
בהמשך החלה צוקר לעסוק במשחק. היא להופיע בהצגות תיאטרון, בהן "פשעים של הלב", מחזה של בת' הנלי. את תפקידה הראשון על המסך קיבלה בסרט סטודנטים, וחודשיים לאחר מכן לוהקה לתפקיד "ניקול ווקר" באופרת הסבון "ימי חיינו". בשנת 2001 זכתה בפרס "הופעה יוצאת דופן בתפקיד הנבל" של המגזין "Opera Digest" על תפקידה זה, אותו היא מגלמת מאז 1998 ועד היום (2016), עם הפסקה של שנתיים (2006–2008). בנוסף הייתה מועמדת 3 פעמים לפרס אמי לבידור בשעות היום על תפקיד זה (2010, 2013 ו-2014).
צוקר הופיעה לאורך השנים גם בסדרות וסרטים נוספים, בהם סרט הפעולה "The Contractor" (2013), ותפקידי אורח בסדרות "CSI: מיאמי" (2006) ו"DeVanity" (2013).
ב-2002 נישאה לשחקן קייל לאודר, הצעיר ממנה בשש שנים; לאודר הוא עמיתה לסדרה "ימי חיינו" (גילם את דמותו של בריידי בלק). ב-2009 נולדה לזוג בת. בני הזוג נפרדו לתקופה קצרה ב-2007–2008, וחזרו. ב-2014 אישרו בני הזוג כי הם גרושים.
באוקטובר 2016, כחודש לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית, נחשף סרטון מ-2005 בו משוחח העיתונאי בילי בוש עם דונלד טראמפ לפני הקלטת תוכנית טלוויזיה. הסרטון כולל ביטויים גסים של טראמפ על ניסיונותיו להתחיל עם צוקר, בעת שהשניים הצטלמו לתוכנית "ימי חיינו".
חיים אישיים
בשנת 2002 התחתנה צוקר עם השחקן קייל לובר, שכיכב איתה בימי חיינו בתפקיד בראדי בלק. הם הביאו לעולם ילד אחד, ובהמשך התגרשו.
Enterprise Application Integration
Enterprise Application Integration או בראשי תיבות EAI היא תפיסה לאינטגרציה בין מערכות מחשוב הטרוגניות המבוססת על Hub מרכזי. התפיסה מבוססת על התקשרות אסינכרונית בין מערכות מחשוב באמצעות משלוח מסרים. ה Integration Broker יכול לבצע פעולות על המסרים העוברים דרכו. הפעולות שהוא מבצע הן: את הפעולות ניתן לבצע על פי כללים והתניות. כך למשל ניתן להעביר מסר למערכת מסוימת רק במקרה שתוכן שדה מסוים במסר מכיל ערך מסוים.
סביבות עבודה
ה Integration Broker כולל סביבת פיתוח תוכנה וסביבת ביצוע. סביבת הפיתוח כוללת שפות תכנות או אפשרויות לתכנות באמצעות Drag & Drop של אובייקטים גרפיים על מסך. בדרך כלל כוללת סביבת הפיתוח גם יכולות של פניה לבסיסי נתונים. באמצעות סביבת הפיתוח ניתן לתכנת את הפעולות וההתניות שצוינו לעיל. בסביבת הביצוע ניתן להריץ מספר מופעים של ה-Broker לצורך שיפור ביצועים ותמיכה במדרגיות (Scalability). הפעולות המבוצעות נרשמות ללוג.
היסטוריה
כלי ה EAI פותחו על מנת לתת למענה לבעיות הקיימות בעבודה עם תווכה מבוססת מסרים או באנגלית Message Oriented Middleware. כמענה למגבלות של כלי EAI פותחו כלי Enterprise Service Bus או בראשי תיבות ESB.
יום התקנים העולמי
יום התקנים העולמי נחגג בעולם מדי שנה ב־14 באוקטובר. היום מכבד את המאמצים של אלפי מומחים לפתח תקנים בהתנדבות וללא תשלום בתוך ארגוני פיתוח סטנדרטים כגון הנציבות הבינלאומית לאלקטרוטכניקה (IEC), ארגון התקינה הבינלאומי (ISO), איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ITU), אגודת מהנדסי חשמל ואלקטרוניקה (IEEE), כוח המשימה ההנדסי של האינטרנט (IETF). המטרה של היום התקנים הבינלאומי היא העלת את המודעות בקרב רגולטורים, תעשיינים וצרכנים באשר לחשיבותם של תְּקִינָה (סְטַנְדַּרְטִיזַצְיָה ) לכלכלה העולמית.
ה־14 באוקטובר נבחר במיוחד כדי לציין את התאריך שבו, בשנת 1946, נציגים מהמדינות 25 התכנסו לראשונה בלונדון והחליט ליצור ארגון בינלאומי שיתמקד בקידום תקינה. למרות שרק שנה לאחר הפגישה ארגון התקינה הבינלאומי הוקם, ויום התקנים העולמי נחגג לראשונה רק ב־1970.
לאריסה וילסון
לאריסה הופ וילסון (באנגלית: Larissa Hope Wilson; נולדה ב-5 במאי 1989) היא שחקנית אנגלייה, הידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד ג'אל פייזר בסדרת הטלוויזיה הבריטית "סקינס".
תוכנית גואלרו
תוכנית גואלרו (ברוסית: Государственный план электрификации России, תוכנית ממשלתית לחישמול רוסיה) הייתה תוכנית ממשלתית בברית המועצות שנועדה לפריסת חשמל ברחבי המדינה. התוכנית עובדה במהלך שנת 1920 והייתה צריכה להתבצע תוך 10-15 שנים. לצורך עיבוד התוכנית הוקמה ועדה מיוחדת בראשות גלב קרז'יז'נובסקי. התוכנית הייתה התוכנית הראשונה לתיעוש המדינה ומהווה יסוד לעיבוד תוכנית חומש בהמשך. לפי מקורות שונים, הכנת תוכנית לחשמול המדינה החלה עוד לפני תחילת מלחמת העולם הראשונה, אך לאחר תחילתה לא הייתה ניתנת למימוש. בשנת 1920 ולדימיר לנין החליט לעבד את תוכנית החישמול ולצורך כך הקים ועדה מיוחדת בראשות גלב קרז'יז'נובסקי. הוועדה העסיקה כ-200 מהנדסים ומדענים ובדצמבר 1920 התוכנית הראשונית קיבלה תמיכה של וועידת הסובייטית ה-8 וכעבר שנה אושרה בוועידה ה-9.
לאריסה וילסון
ביוגרפיה
בפברואר 2008 הגישה וילסון יחד עם ניקולס הולט, חבר לצוות שחקני הסדרה "סקינס", פרס Shockwaves NME Awards לזמרת קייט נאש בקטגוריית הסולנית הטובה ביותר.
תוכנית גואלרו
התוכנית כללה בנוסף לבניית תחנות כוח גם הקמת מפעלים תומכים. לצורך עיבוד התוכנית המדינה חולקה ל-8 אזורים כלכליים. כך למשל הוחל פיתוח אזור מכרות פחם חדש במחוז קמרובו. התוכנית גם המליצה על הקמת מפעלי תעשייה כבדה שיהיו צרכני החשמל המיוצר, במסגרת זו הומלץ על הקמת מפעל לטרקטורים בסטלינגרד. התוכנית איפשרה להתחיל בתיעוש מואץ של ברית המועצות בשנות ה-30.
לאריסה וילסון
ביוגרפיה
ביולי 2008 הופיעה וילסון בפרק בסדרה "הולבי סיטי" בתפקיד רבקה ובסטר. ב-2009 שיחקה לצדה של אפריל פירסון, אף היא כוכבת "סקינס", בסרט הבריטי "Tormented".
תוכנית גואלרו
התוכנית כללה בין היתר בניית 20 תחנות כוח תרמו-אלקטריות ו-10 תחנות כוח הידרואלקטריות. כל תחנת כוח הייתה בהספק של עשרות מגוו"ט כנהוג לתחנת כוח גדולה באותן השנים. תחנת כוח הראשונה בתוכנית שהוקמה ליד מוסקבה החלה לפעול כבר בשנת 1922.
לאריסה וילסון
ביוגרפיה
ב-2011 גילמה וילסון את אחותה של שירלי באסי, אייריס באסי, בסרט הטלוויזיה של ה-BBC "שירלי". עוד ב-2011 שיחקה בתפקיד אניטה בסדרת הטלוויזיה "תעלומת ספרטיקל", בה השתתפה בעונה הראשונה. ב-2012 כיכבה בתפקיד אורח בפרק הראשון של המיני-סדרה "The Town" של רשת ITV.
ב-2020 כיכבה וילסון בפודקאסט של BBC Sounds בשם "Murmurs".
Pipes of Peace
Pipes of Peace הוא אלבום האולפן הרביעי של המוזיקאי האנגלי פול מקרטני, שיצא בשנת 1983. אלבום זה הוא למעשה ההמשך של האלבום הפופולרי Tug of War, אך הצליח פחות ממנו.
רקע
לפני יציאת האלבום, שמו לב רבים שהאלבום ממשיך את Tug of War בדרכים רבות: הוא הופק בידי ג'ורג' מרטין, ונעשה בו שיתוף פעולה עם מייקל ג'קסון (באלבום הקודם שיתוף הפעולה היה עם סטיבי וונדר). גם באלבום זה הופיע רינגו סטאר, מתופף הביטלס, כמתופף בחלק מהשירים.
עם זאת, שלא כמו "Tug of War", אלבום זה כלל צליל אלקטרוני-מעודן.
"Say Say Say", דואט עם מייקל ג'קסון, שוחרר כסינגל באוקטובר 1983, בתור הרצועה המובילה באלבום. הסינגל זכה להצלחה במצעדים, וקטף את המקום השני במצעד הבריטי והמקום הראשון במצעד האמריקאי. הסינגל נשאר בראש המצעדים במשך שישה שבועות, עד תחילת 1984. "Pipes of Peace" נבחר במקום הרביעי בבריטניה והמקום ה-15 בארצות הברית.
הביקורות הכלליות לאלבום היו טובות פחות מאשר ל"Tug of War". לטענת רבים, הניסיון להמשיך את ההצלחה מאלבום זה לא יצא לפועל בצורה טובה.
רשימת שירים
צד א' צד ב'
יהושע מצא
יהושע מצא (8 באוגוסט 1931 – 30 בדצמבר 2020) היה חבר הכנסת מטעם הליכוד ושר הבריאות בממשלת ישראל העשרים ושבע. בהמשך כיהן כנשיא ארגון הבונדס וכיושב ראש קרן מרכז מורשת מנחם בגין.
ביוגרפיה
מצא נולד ברובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים למשפחה שעלתה לישראל מיואנינה, יוון. בגיל 14 הצטרף לתנועת לח"י בהשפעת משפחתו, ובמסגרת חברותו בתנועה חילק עלונים אנטי-בריטיים וסייע בהחבאת נשק. במהלך מלחמת העצמאות השתתף במבצע קדם, פעולה שמטרתה הייתה לאפשר ללוחמי הלח"י לפרוץ לעיר העתיקה בירושלים באמצעות הנחת פצצה מחוץ לשער החדש, אך הפעולה נכשלה בשל תקלה בפצצה.
מצא שירת בצה"ל בחיל התותחנים והיה קצין בדרגת סרן. לאחר גמר שירותו למד חשבונאות והחל לעבוד כמבקר חשבונות. מצא היה פעיל בכדורגל הירושלמי מטעם בית"ר.
בשנת 1971 מונה מצא ליו"ר הנהלת בית"ר ירושלים לאחר ראובן ריבלין.
קריירה פוליטית
בשנת 1965 מצא נבחר למועצת העיר ירושלים מטעם מפלגת חרות. הוא כיהן כחבר מועצת העיר במשך 20 שנה. בתחילה היה יו"ר ועדת השיכון.
לאחר מלחמת ששת הימים ניהל מאבקים מתוקשרים נגד הצהרות פוליטיות של ראש העיר טדי קולק, בין השאר כאלו שהשתמע מהן כוונה לחלק את ירושלים.
לאחר הבחירות בשנת 1969, גבר בהתמודדות פנים סניפית על י. ל. רבינוביץ ומונה לסגן ראש העיר תחת טדי קולק מטעם גח"ל. בתפקיד זה כיהן עד שנת 1979 ופעל להקמת גנים ופארקים ציבוריים.
בשנת 1978 הפסיד בהתמודדות על ראשות העירייה מול טדי קולק (באותה שנה החלו בפעם הראשונה לבחור לראשות העירייה בבחירות ישירות).
מצא התמודד תחת הסיסמה "מצא מוצא חן בעיניי".
מצא נבחר לראשונה לכנסת ה-11 בשנת 1984 מטעם מפלגת הליכוד. במהלך כהונתן של הכנסות ה-12 וה-13 כיהן כיושב ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה. בשלהי 1996 מינה אותו בנימין נתניהו לתפקיד שר הבריאות, במקום צחי הנגבי שמונה לשר המשפטים, והוא מילא את התפקיד עד לסיום כהונתה של הממשלה ב-1999.
בכנסת ה-15 יזם מצא תיקון לחוק יסוד: ירושלים בירת ישראל, ולפיו יש צורך ברוב מוחלט על מנת לשנות את הסעיפים הנוגעים לשטח תחום ירושלים ולאיסור העברת סמכויות השלטון עליה.
אף שהיה מתומכיו הנאמנים של אריאל שרון, שרון לא מינה את מצא לשר בממשלה העשרים ותשע, עם הקמתה ב-2001.
ארגון הבונדס
בשנת 2002 מונה מצא לנשיא ארגון הבונדס, העוסק במכירת איגרות חוב של ממשלת ישראל ליהודי התפוצות. לשם כך התפטר מצא מן הכנסת באותה שנה (ואת מקומו שם תפס אלי כהן). בשנתו הראשונה כנשיא גייס הארגון סכום שיא של כספים, מעל 1.3 מיליארד דולר אמריקאי. בשנת 2011, סיים את תפקידו כנשיא הארגון והוחלף על ידי ישראל תפוחי.
מצא נפטר ב-30 בדצמבר 2020 בגיל 89.
עקרון קאוואליירי
בגאומטריה, עקרון קאוואליירי מספק דרך להראות כי לשני גופים גאומטריים יש אותו השטח או הנפח. ביתר פירוט העיקרון קובע כי:
העיקרון נקרא על שם המתמטיקאי האיטלקי בונאוונטורה קאוואליירי שהציג אותו ב־1635 והשתמש בו למציאת שטחיהם ונפחיהם של גופים רבים. עם זאת המתמטיקאי הסיני דְזוּ גֶנְג עשה בו שימוש עוד ב למציאת הנוסחה לנפח כדור.
רעיונותיו של קאוואליירי על חתכים אינפיניטסימליים הובילו אותו בין השאר לגילוי הנוסחה המוכרת לאינטגרציה של מונומים (פונקציות מהצורה x^n:n\in\N), הידועה כיום כנוסחת האינטגרציה קאוואליירי.
שטח עיגול
שיטת בעלי התוספות להוכיח ששטח העיגול שווה לשטח משולש שרוחב בסיסו כהקף המעגל וגובהו כרדיוס המעגל. החלק הראשון הוא הכללת העיקרון לקוים עקומים, והחלק השני הוא שימוש בעקרון (שבדרך־כלל לא נדרשים לו בהוכחת שטח משולש).
ניתן לדמות את שטח העיגול כמורכב מאינספור טבעות קונצנטריות (בעלות מרכז משותף).
הקפי הטבעות גדלים ביחס ישר למרחקן (רדיוסן) ממרכז המעגל.
לפיכך, ניתן ”לפרק” את העיגול ליצירת משולש שוה־שוקים שבסיסו 2\pi r וגבהו r, כלומר שטחו \pi r^2.
שטח תחת ציקלואידה
נתונה ציקלואידה הנוצרת על ידי מעגל מתגלגל (ללא החלקה) שרדיוסו r. נמתח שני ישרים מקבילים אופקיים המשיקים למעגל. המעגל יכול להתגלגל בשני האופנים הבאים: הוא יכול להתגלגל ימינה על הישר התחתון בכיוון השעון, ויכול להתגלגל ימינה כנגד כיוון השעון על הישר העליון (המעגל נמצא תחת הישר העליון, ומתנהג כאילו הוא מתגלגל הפוך על תקרה).
קיבלנו שהשטח בין הציקלואידות הוא \pi r^2. שטח המלבן החוסם את שתי הציקלואידות (המסגרת של האיור) הוא.
כלומר השטח בין הציקלואידות הוא מחצית שטח המלבן. מכאן ששטח כל אחד מהחלקים במלבן שמעל ומתחת לציקלואידות הוא.
נחבר את השטח שמתחת לציקלואידה התחתונה ונכפיל ב־2 לקבלת השטח מתחת לציקלואידה שלמה (שכן עסקנו עד כה רק בחצאי ציקלואידה):
נפח פירמידה
לפי עקרון קאוואליירי לכל הפירמידות שיש להן אותו הגובה ולבסיס שלהן אותו השטח, יש נפח זהה. הבסיס אפילו אינו חייב להיות מצולע (למשל אם הוא מעגל הפירמידה היא חרוט).
נתונה פירמידה ששטח בסיסה S וגובהה h. מהגדרת הפירמידה, כל חתך מישורי דרכה המקביל לבסיסה, דומה לבסיסה. מכיוון שהפרמידה מוגדרת על ידי מתיחת קווים ישרים, יחס הדמיון משתנה ביחס ישר לגובה החתך מעל הבסיס. למעשה אם גובה החתך מעל הבסיס הוא y אז יחס הדמיון הוא. מתכונות יחס הדמיון ידוע לנו שהיחס בין שטח החתך לשטח הבסיס נתון על ידי ריבוע יחס הדמיון. כלומר שטח החתך הוא.
קיבלנו ששטח חתך מישורי של פירמידה המקביל לבסיס תלוי רק בשטח הבסיס, גובה הפירמידה וגובה החתך. נמקם את שני הבסיסים של שתי פירמידות עם אותו שטח בסיס וגובה, על אותו מישור, ונעביר מישור נוסף מקביל לו דרך קודקודיהן. לפי התכונה שהוכחנו זה עתה, לכל חתך מישורי מקביל למישורים אלו שנעביר דרכם, יתקבל חיתוך עם שטח זהה לכל אחד מהגופים. לכן לפי עקרון קאוואליירי נפח שתי הפירמידות זהה.
כעת ניתן להסיק את הנוסחה לנפח פירמידה כלשהי. כפי שאוקלידס הוכיח, כל מנסרה משולשת (בעלת בסיס משולש) ניתן לחלק לשלושה ארבעונים (פירמידות עם בסיס משולש), כך שלמנסרה ולשלושת הארבעונים אותו שטח בסיס וגובה. לפי השקילות שהוכחנו, לכל שלושת הארבעונים אותו הנפח, ומכאן שנפח הארבעון הוא שליש נפח המנסרה. אם לארבעון ולמנסרה יש בסיס ששטחו S וגובה h, אז נפח הארבעון הוא \tfrac13Sh. מכיוון שהוכחנו שלכל פירמידה עם שטח בסיס וגובה זהים יש אותו נפח, זוהי נוסחה כללית לנפח של כל פירמידה.
למעשה הוכחת התוצאה הזו מחייבת את השימוש בעקרון קאוואליירי או בטיעון אינפיניטסימלי דומה. שכן פתרון הבעיה השלישית של הילברט קובע שלא ניתן להוכיח שוויון נפחים של פירמידות (אפילו עם בסיס מצולע) על ידי פירוק סופי לפאונים חופפים. קושי שכזה לא מופיע במקרה של שטחים במקום נפחים.
נפח פרבולואיד
בשרטוט נתון גליל שרדיוס בסיסו r וגבהו h, ובתוכו חסום פרבולואיד קטום שקדקדו משיק למרכז בסיסו התחתון של הגליל וצדו הקטום הוא בסיסו העליון של הגליל. לאחר הסרת נפח הפרבולואיד החסום מנפח הגליל מתקבל ”גליל מנוקב”.
כמו כן נתון פרבולואיד קטום, שמידותיו זהות לקודמו אך קדקדו וצדו הקטום התהפכו.
לכל נקודת גובה 0\le y\le h, שטח חתך הרוחב המעגלי של הפרבולואיד שוה לשטח חתך הרוחב הטבעתי של הגליל המנוקב.
נפח כדור
מכיוון ששטחו של עיגול ברדיוס r הוא \pi r^2, מקבלים מהסעיף הקודם שנפח חרוט שגובהו h הוא. באמצעות עובדה זו ועקרון קאוואליירי ניתן למצוא את נפחו של כדור.
נתון כדור ברדיוס r. נמקם גליל שרדיוסו וגבהו כאחד r כך שבסיסו התחתון שוכן על אותו מישור עם מעגל גדול של הכדור (כמודגם באיור). נגדיר חרוט ישר כך שבסיסו הוא הבסיס העליון של הגליל וקודקודו שוכן על הבסיס התחתון של הגליל. לאחר הסרת נפח החרוט החסום מנפח הגליל מתקבל ”גליל מנוקב”.
נבחן חתך מישורי העובר דרך הכדור והגליל המנוקב וגובהו מעל הבסיס התחתון של הגליל המנוקב הוא y. נחשב את שטח החיתוך של המישור עם כל אחד משני הגופים.
חיתוך החתך עם הכדור הוא מעגל, שלפי משפט פיתגורס רדיוסו, ולכן שטחו. מצד שני, חיתוך המישור עם הגליל המנוקב הוא טבעת הנוצרת על ידי הסרת עיגול החיתוך של המישור עם החרוט, מעיגול החיתוך של המישור עם הגליל. רדיוס עיגול החיתוך של החרוט הוא y (שכן רדיוס וגובה החרוט זהים, ומכאן שגבולות החרוט מצויים בזווית 45 מעלות עם הגובה, ויוצרים משולש שווה-שוקיים ששוקיו y), ואילו רדיוס עיגול החיתוך של הגליל הוא r. מכאן ששטח הטבעת הוא.
קיבלנו שכל חתך מישורי המקביל לבסיס הגליל חותך את שני הגופים בשטח זהה, ולכן לפי עקרון קאוואליירי נפחי הגופים זהים. מכאן שנפח חצי הכדור הוא כנפח הגליל המנוקב. נפח הגליל המנוקב מתקבל מהחסרת נפח הגליל מנפח החרוט:. נפח הכדור כולו הוא פעמיים הנפח הזה, כלומר.
בעיית חובק המפיות
אם לוקחים כדור וקודחים דרכו חור באמצעות מקדח גלילי, הצורה הנוצרת היא מן טבעת סביב מרכז הכדור המזכירה בצורתה חובק מפיות. בעיית "חובק המפיות" שואלת מה נפח הטבעת, והתשובה המפתיעה היא שהנפח תלוי רק באורך החור, ולא ברדיוס הכדור.
נתון כדור ברדיוס r, ובתוכו חוסמים גליל שגבהו h. "חובק המפיות" שאת נפחו אנו מחשבים הוא הנפח שבתוך הכדור ומחוץ לגליל ולחלקי הכדור (שצורתם כיפה) שמעל ומתחת לגליל. חובק המפיות הוא למעשה הנפח סביב החור הגלילי. ממשפט פיתגורס נקבל שרדיוס הגליל הוא.
נבחן חתך מישורי דרך חובק המפיות שעובר בגובה y מעל המעגל הגדול של הכדור המקביל לבסיס הגליל ("קו המשווה" של הכדור). שטח החיתוך יהיה טבעת השווה לשטח החיתוך עם הכדור פחות שטח החיתוך על הגליל. שטח החיתוך עם הכדור ידוע לנו מהסעיף הקודם, ולכן נקבל: זהו בדיוק שטח החיתוך של חתך מישורי בגובה y עם כדור שרדיוסו 0.5h מעל המעגל הגדול שלו. לכן לפי עקרון קאוואליירי לחובק המפיות יש נפח זהה לנפח כדור זה: נשים לב כי נפח זה כלל לא תלוי ברדיוס הכדור, כלומר נפחם של כל חובקי המפיות מאותו גובה תמיד זהה, ללא קשר לגודל הכדור.
קנת מן
ביוגרפיה
מן נולד בפרבר של לוס אנג'לס, ווסטווד, סנטה מוניקהבארצות הברית. אביו היה עורך סרטים ואמו עקרת בית. סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת ברקלי בשנת 1970. עלה לישראל בשנת 1973, ולמד משפטים באוניברסיטה העברית בשנים 1974 עד 1976. את הדוקטורט סיים באוניברסיטת ייל ב-1980, כאשר במקביל עסק בייצוג בתיקי צווארון לבן במשרד עורכי דין מוביל בניו יורק. החל לעסוק בעריכת דין בארצות הברית והתמחה בהגנה על עברייני צווארון לבן. מן שב לישראל בשנת 1980 והתמחה בין השנים 1981 ל-1982 אצל פרקליטת מחוז תל אביב, השופטת לימים שרה סירוטה. היה עוזרה בתחום עריכת הדין הכלכלית והמיסוי. אחרי כן היה עורך דין במשרדו של עו"ד אריה ופיני מרינסקי. בין השנים 1994 עד 1996 עבד במשרד כספי ושות'. שימש כעו"ד בצוות הסניגוריה בתיק הפלילי בנושא משבר מניות הבנקים.
מן הוא ממיסדי הקליניקות המשפטיות באוניברסיטת תל אביב, ושימש כמנחה אקדמי של התוכנית לזכויות בהליך פלילי מאז היווסדה בשנת 1990 ועד לשנת 2007.
בשנים 1991 עד 1994 שימש כמנהל המכון למשפט פלילי באוניברסיטת תל אביב. במהלך השנים כיהן כמרצה ועמית מחקר באוניברסיטאות ייל וראטגרס. נמנה עם עורכי "הסנגור", ומעורכי "סקירה משפטית", חבר במועצה הציבורית של הארגון "צדק ללא גבולות", היה פעיל באגודה לזכויות האזרח ועמד בראש סניף תל אביב של האגודה, משמש היועץ המשפטי לעמותת גישה, אשר היה ממקימיה, וחבר בוועדה לביקורת ההליך הפלילי.
קנת מן היה הוגה ויוזם חוק הסנגוריה הציבורית, התשנ"ו 1996, הקים את הסנגוריה הציבורית ועמד בראשה מראשית 1996 עד 2002.
בשנים 2009 עד 2018 היה שותף במשרד עורכי-דין ליבאי מן ושות'.
מאז 2018 הקים משרד עצמאי.
בשנת 2010 נמנה עם מייסדי עמותת "אנו פליטים" המעניקה סיוע משפטי למסתננים מאפריקה המגיעים לישראל.
מחקריו דנים בעבירות צווארון לבן ובדיני זכויות אדם.
מתגורר בכפר שמריהו.
קרב מפרץ הלגולנד
הבריטים תכננו להציב מארב למשחתות הגרמניות שסיירו דרך קבע באזור, באמצעות צוללות, משחתות וסיירות קלות. כוח נוסף של סיירות קלות חיפה ממרחק רב יותר, והכוח הבריטי כולו קיבל סיוע משייטת של סיירות מערכה שהמתינה במרחק.
הקרב כולו התנהל בתנאי ערפל ואובך שהקשו על שני הצדדים והסתיים בניצחון בריטי: הוטבעו ארבע אוניות גרמניות, שלוש סיירות קלות ומשחתת, ונפגעו שלוש סיירות קלות גרמניות נוספות. מניין ההרוגים הגרמניים עמד על 712; עוד 149 נפצעו ו-336 מלחים נשבו על ידי הבריטים. הבריטים סבלו אבדות קלות בהרבה, ורק סיירת קלה אחת שלהם נפגעה. דעת הקהל הבריטית ראתה בקרב ניצחון גדול, אם כי בתכנון הקרב נעשו טעויות רבות, וגם במהלכו היו הבריטים בני מזל שלא ספגו אבדות רבות בהרבה. גם ניהול הקרב הגרמני היה שגוי, והוביל לתבוסתם.
קיסר גרמניה, וילהלם השני, הושפע מאוד מתוצאות הקרב, ובעקבותיו אסר על הצי הגרמני לצאת לפעילות ללא אישורו.
התנאים הפיזיים
לחופו של מפרץ הלגולנד מצויים כמה מנמליה העיקריים של גרמניה, שבהם היו בסיסיו הימיים העיקריים של הצי הקיסרי הגרמני. נהר האלבה מוביל אל המפרץ, כמו גם מפרץ יאדבוסן, שלחופו ערי הנמל וילהלמסהאפן וברמרהאפן. תעלת קיל, המחברת בין הים הבלטי לים הצפוני, מסתיימת בנהר האלבה, סמוך לשפכו במפרץ. בסיסו העיקרי של צי הים הפתוח (Hochseeflotte), היחידה העיקרית של הצי הקיסרי הגרמני, שהייתה אמורה להיות משקל הנגד לצי הגדול (Grand Fleet) הבריטי, היה בוילהלמלסהאפן. בשל כל אלה היווה מפרץ הלגולנד נקודת מפתח של הצי הגרמני.
פרוץ המלחמה
מלחמת העולם הראשונה החלה ב-28 ביולי 1914, כאשר האימפריה האוסטרו-הונגרית הכריזה מלחמה על סרביה. בימים שלאחר מכן הצטרפו מדינות נוספות למלחמה, וב-4 באוגוסט הכריזה בריטניה הגדולה מלחמה על גרמניה. באותו יום פלשה גרמניה לבלגיה, והחלה בביצוע תוכנית שליפן, תוכנית המלחמה שלה נגד צרפת. ב-9 באוגוסט החל חיל משלוח מהצבא הבריטי (British Expeditionary Force, BEF) לנחות בבלגיה, וכמה ימים לאחר מכן החלה המערכה על הגבולות. למרות הלחימה העיקשת שניהל כוח המשלוח הבריטי יחד עם צבא צרפת, הצליח צבא הקיסרות הגרמנית לבצע התקדמות קרקעית ניכרת. החדשות שהתקבלו בבריטניה משדה הקרב היבשתי היו גרועות, והממשלה הבריטית ציפתה לניצחון ימי שיסייע בהעלאת המורל. גם דעת הקהל הבריטית, שזכרה את הניצחון המוחץ של נלסון בקרב טרפלגר יותר ממאה שנים לפני כן, ציפתה שהצי המלכותי הבריטי, הצי הגדול בעולם, יביא תוך זמן קצר לניצחון ימי מוחץ דומה.
אסטרטגיה
הצי הבריטי במלחמת העולם הראשונה היה הצי הגדול בעולם, ובמרכזו עמדו עשרים ושמונה אוניות מערכה מתקדמות ("דרדנוט"), כשמולו עמדו הגרמנים עם שש עשרה אוניות מערכה חדישות. הגרמנים היו מודעים לנחיתותם הימית מול הבריטים, וידעו שלא יוכלו להביס את הבריטים בהתמודדות ישירה, בשל העדיפות הימית הבריטית. ואולם, הגרמנים קיוו שהבריטים ינקטו בטקטיקה של מצור ימי, שהייתה מקובלת על הצי הבריטי עוד מזמן המלחמות הנפוליאוניות: על פי גישה זו הסתערו האוניות הבריטיות על נמלי האויב, וצרו עליהם מקרוב, כדי למנוע את יציאת ציי האויב, ואת השמדתם אם אכן ייצאו. ואולם, שיטה זו, שהתאימה למאה השמונה עשרה ולמחצית הראשונה של המאה התשע עשרה, לא התאימה לתחילת המאה העשרים. צי שהיה מתקרב אל נמלי האויב היה נתקל במוקשים ימיים ובטורפדות, והיה סופג אבדות כבדות. בדיוק לכך קיוו הגרמנים: הם קיוו שהבריטים ינקטו בשיטה זו, כשאז יישחק כוחם העדיף.
ואולם, הבריטים הבינו את הסכנה הגדלה והולכת. אדמירל ג'ון פישר, מחדש הצי הבריטי, ניסח מחדש את האסטרטגיה של הצי, וקבע שהצי הבריטי ירוכז בצפון בריטניה, רובו במעגן סקפה פלו שבאיי אורקני מצפון לסקוטלנד. בדרך זו יחלוש הצי הבריטי על כל היציאות מהים הצפוני צפונה, ויוכל למנוע את יציאת הצי הגרמני אל האוקיינוס האטלנטי דרך הים הצפוני. היציאה השנייה מן הים הצפוני, דרומה דרך תעלת למאנש, תישלט בקלות על ידי שייטות של צוללות ומשחתות בריטיות.
שני הציים, הגרמני והבריטי, מצאו עצמם במצב מביך: הצי הגרמני הובך משינוי האסטרטגיה הבריטית, ומצא עצמו לכוד בבסיסיו, מנוטרל מפעילות, וללא יכולת להתמודד עם העדיפות הבריטית. הצי הבריטי נקט באסטרטגיה שתבטיח את ניצחונו במלחמה; הצי הגדול התבסס באיי אורקני וסייר לעיתים קרובות בים הצפוני, אך לא הייתה לו יכולת להוציא את צי האויב לקרב בים הפתוח, ולהביא את הניצחון המוחץ המיוחל.
התוכנית המקורית ושינויה
שני קציני צי בריטיים סברו שבידם המפתח למשיכת הצי הגרמני מתוך נמליו לקרב. השניים היו קומודור רוג'ר קיז (Roger Keyes), מפקד שייטת צוללות ארוכות טווח, שסיירו לעיתים קרובות בתוך מפרץ הלגולנד וסמוך לחוף הגרמני, וקומודור רג'ינלד טיירוויט (Reginald Tyrwhitt), מפקד שייטת משחתות. בסיסן של שתי השייטות הללו היה בהארוויץ', במחוז אסקס שבמזרח אנגליה. התצפיות שערכו כוחותיו של קיז העלו תרגולת קבועה של הצי הגרמני: בכל ערב היו כמה משחתות גרמניות יוצאות מהנמל לסיור לילי בליווי סיירות. ליווי הסיירות היה מסתיים בנקודה מסוימת, שממנה היו המשחתות מפליגות צפונה לסיור כנגד כוחות אנגליים במשך כל הלילה. עם שחר היו המשחתות שבות, פוגשות בסיירות המלוות, ושבות יחד לנמל. שני הקצינים הבריטיים הציעו להציב כוח של משחתות בריטיות כמארב למשחתות הגרמניות השבות מן הסיור. שלוש צוללות בריטיות יהוו מעין פיתיון, וכאשר יתקדמו אליהן המשחתות הגרמניות, תפתיע אותן שייטת בת 31 משחתות בריטיות, מתוגברות בתשע צוללות. הכוח הבריטי ינתק את האוניות הגרמניות מנמליהן וישמיד אותן. במקביל, יארבו צוללות בריטיות נוספות בפתח הנמלים הגרמניים לאוניות גדולות יותר שייצאו לעזרת המשחתות, וישמידו גם אותן.
קיז וטיירוויט הציגו את תוכניתם בפני הלורד הראשון של האדמירליות, וינסטון צ'רצ'יל, וזכו להסכמתו הנלהבת. עם זאת, נעשו כמה שינויים בתוכנית. במקום להפתיע את המשחתות הגרמניות השבות מסיור הלילה באור ראשון, הוחלט לתקוף בשעה 8:00 בבוקר את המשחתות הגרמניות היוצאות לסיורי היום, ולבצע סיור ממזרח למערב. קייס וטיירוויט ביקשו שהצי הגדול יתקרב לאזור הפעולה, וכן ששייטת בת שש סיירות קלות, בפיקוד קומודור ויליאם גודאינף (Goodenough) תוצב בסמוך, כדי לסייע בעת הצורך. בקשה זו נדחתה על ידי ראש המטה, תת אדמירל דובטון סטורדי, שהסכים להציב במקום זאת כוח גיבוי ובו שתי סיירות מערכה – ניו זילנד ואינווינסיבל במרחק כ-65 קילומטרים מצפון מערב לאזור הקרב המתוכנן, וכן להציב כוח עתודה נוסף, ובו חמש סיירות משוריינות במרחק כ-100 קילומטרים ממערב.
התיגבור של ג'ליקו ותקלות
הוחלט לבצע את התוכנית בבוקר יום 28 באוגוסט 1914. הצוללות יצאו לדרכן יומיים לפני כן, ב-26 באוגוסט, כדי שיהיו בעמדותיהן בזמן; אוניות השטח יצאו לדרכן למחרת. שמונה צוללות בריטיות נשלחו למבצע. E4, E5 ו-E9 הוצבו מצפון ומדרום לאי הלגולנד, כדי לתקוף אוניות גרמניות שינסו לסגת לנמל, או אוניות גרמניות שינסו לצאת כתגבורת. E6, E7 ו-E8 הוצבו במרחק כ-65 קילומטרים משם, כדי להוות פיתיון למשחתות הגרמניות. D2 ו-D8 הוצבו מול שפך נהר אמס, ממערב, כדי לפגוע בתגבורות גרמניות שיגיעו משם.
טיירוויט פיקד על שייטת המשחתות השלישית, ובה שש עשרה משחתות חדישות מסדרת L, וסגנו, קפטן וילפרד בלנט (Wilfred Blunt), פיקד על שייטת המשחתות הראשונה, בה היו שש עשרה משחתות אחרות, מדגם מיושן יותר. טיירוויט פיקד על שייטת המשחתות מאוניית הדגל שלו, הסיירת הקלה אה"מ ארת'וזה (Arethusa), שהוכנסה לשירות רק שבועיים לפני כן. טיירוויט דרש להחליף את אוניית הדגל הקודמת שלו, שהייתה איטית מדי, אך צוות ארת'וזה היה חדש ולא מתורגל, ובתותחי האונייה אירעו מעצורים רבים בעת ירי.
מעבר לקושי של אוניית הדגל ארת'וזה, היו גם תקלות בתכנון הקרב. מפקד הצי הגדול, אדמירל ג'ון ג'ליקו, לא קיבל כל מידע על התוכנית ורק ב-26 באוגוסט נודע לו על קיומה, וגם אז רק באופן חלקי. ג'ליקו חשש מאוד מהסתבכות של הכוחות הקלים הבריטיים במרחק כה קטן מבסיסו העיקרי של צי הים הגדול הגרמני, והציע לשלוח יחידות של הצי הגדול לסיוע. האדמירליות אישרה רק תגבורת של סיירות מערכה, ולפיכך הורה ג'ליקו לתת אדמירל דייוויד ביטי להפליג עם שלוש סיירות מערכה, אה"מ ליון, קווין מרי ופרינסס רויאל, וכן הורה לקומודור גודאינף, שפיקד על שייטת של שש סיירות קלות מודרניות מסדרת טאון, להפליג לזירת המבצע. בנוסף, הפליג ג'ליקו בעצמו עם ארבע משייטות הצי הגדול אל נקודה סמוכה לזירת המבצע.
ג'ליקו דיווח על תנועותיו לאדמירליות, וזו העבירה הודעה לטרייוויט וקייס, להארוויץ', אך ההודעה לא הועברה אליהם: הם כבר היו בים, וההודעה הושארה במשרדם. טרייוויט וקייס לא ידעו כלל על הימצאותן של אוניות בריטיות גדולות בזירה, והדבר עלול היה להביא למצב שבו משחתות וצוללות בריטיות יפתחו באש על סיירות בריטיות, מצב שכמעט התממש.
ההיערכות הגרמנית
הגרמנים חששו מאוד ממתקפה של הצי הבריטי העדיף סמוך להלגולנד, וממצור שיטילו הבריטים על המוצא לים מנהרות האלבה, האמס וממפרץ יאדבוסן. הפיקוד הגרמני חשש לזרוע שדות מוקשים, מחשש שמוקשים אלה יגבילו את פעולתן של האוניות הגרמניות. במקום זאת הוחלט על סיורים ימיים רבים, על ידי משחתות, סיירות קלות, וצוללות.
הגרמנים סיירו בשני קווים. בקו הסיור הראשון, כ-40 קילומטרים ממערב להלגולנד, היו תשע משחתות מודרניות, משייטת ספינות הטורפדו הראשונה. סמוך יותר להלגולנד היה קו שני של ספינות, משייטת שולות המוקשים השלישית. גיבוי ליחידות אלו ניתן על ידי סיירות קלות, שעגנו בווילהלמסהאפן ובברונסביטל (Brunsbüttel), בשפך נהר האלבה. לרוע מזלן של האוניות הגרמניות, עגנו אוניות השטח הגדולות יותר במפרץ יאדבוסן, והיו מוגבלות ביציאה מן המפרץ בשל משטר הגאות והשפל: בעת השפל היו המים רדודים מדי עבור השוקע של אוניות אלו.
שלב ראשון: משחתות
המגע הראשון בין הבריטים לגרמנים בבוקר יום ששי, 28 באוגוסט 1914, היה בשעה 5:26. הצוללת הבריטית E-9 זיהתה את ספינת הטורפדו הגרמנית G-194 וירתה לעברה טורפדו, שהחטיא. הספינה הגרמנית הסתערה על הצוללת במטרה לנגח אותה, וזו צללה וחמקה. הספינה הגרמנית דיווחה על ההיתקלות, ושייטת ספינות הטורפדו החמישית נשלחה מהלגולנד כדי ללכוד את הצוללת.
לקראת השעה 7:00 בבוקר, התקרב קומודור טרייוויט לנקודת המוצא שנקבעה מראש, כ-19 קילומטרים מצפון מערב לאי הלגולנד. טרייוויט הוביל באוניית הדגל שלו ארת'וזה את שתי שייטות המשחתות, וכ-13 קילומטרים אחריהם הפליגה שייטת הסיירות הקלות של גודאינף. בשל הערפל והאובך ששררו באותו בוקר, הייתה הראות מוגבלת לאופק של כ-5,500 מטרים.