cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הייבורון
אוכלוסייה
צפיפות האוכלוסייה לשנת 2015 עמדה על 1,062 תושבים לקילומטר מרובע.
תעשייה וחינוך
בהייבורון קיימות 3 חברות גדולות המפרנסות את רוב תושבי העיר. המפעל הוותיק מכולם שנכנס לפעולה בשנת 1898, הוא מפעל ייצור הקטרים והמסילות הרכבת, מפעל לייצור דברי מאפה ולחם ותחנת הכוח ההידרואלקטרית שליד העיר.
בעיר ישנם 4 בתי ספר תיכוניים, בית ספר מקצועי ומכללה טכנולוגית.
אקלים
העיר הייבורון נמצאת בגובה פני הים, האקלים יבשתי לח, ללא עונה יבשה, האקלים בקיץ חם (סיווג קופן: Dfb). הטמפרטורה השנתית הגבוהה הממוצעת היא 11.41ºC והיא גבוהה ב-0.03% מהממוצע הטמפרורות באוקראינה. הייבורון זוכה בדרך כלל לכ-44.52 מילימטרים של משקעים בממוצע לחודש ויש בעיר 91.45 ימי גשם (25.05% מהזמן) מדי שנה.
הקהילה היהודית
ערב השואה התגוררו בהייבורון כ-800 יהודים, ובפברואר 1942 התרחש בה טבח בו נרצחו יותר מאלף מיהודי האזור.
באנג סי-היוק
באנג סי-היוק (בקוריאנית: 방시혁, ידוע גם כ-Hitman" Bang"; נולד ב-9 באוגוסט 1972) הוא פזמונאי, מלחין ומפיק מוזיקלי דרום-קוריאני, מייסד חברת התקליטים ביג היט אנטרטיינמנט. על פי מגזין "פורבס", באנג הוא אחד מ-50 האנשים העשירים ביותר בקוריאה הדרומית והמיליארדר היחיד בתעשיית הבידור הדרום-קוריאנית. נכון ליולי 2021, הונו מוערך בכ-3.2 מיליארד דולר.
ראשית חייו והשכלה
באנג סי-היוק נולד לאביו, באנג גוק-יון, נשיא לשעבר של תאגיד הפיצויים והרווחה של עובדי קוריאה במכון המחקר לביטוח סוציאלי של קוריאה, ולאמו, צ'וי מיונג-ג'ה. יש לו אחות שצעירה ממנו. בן דודו, באנג ג'ון-היוק, הוא המייסד של, חברת המשחקים המקוונים הגדולה בדרום קוריאה, ואילו דודו מצד אמו, הפוליטיקאי והעיתונאי לשעבר צ'וי קיו-סיק, מונה לשגריר דרום קוריאה בהונגריה ב-2018.
באנג פיתח תשוקה למוזיקה מגיל צעיר, לאחר שגדל בבית מוזיקלי, אך הוריו מונעו ממנו להמשיך בקריירה בתעשייה. הוא הקים להקה עם חברים בזמן חטיבת הביניים והחל לכתוב ולבצע שירים שהלחין. באנג למד ב לפני שסיים את לימודיו באוניברסיטה הלאומית של סיאול עם תואר באסתטיקה.
ביוגרפיה
באנג החל לעבוד תוך כדי לימודיו כמפיק מוזיקלי. ב-1994 הוא זכה בתחרות לגילוי זמרים-יוצרים לזכר והחל את הקריירה שלו בכתיבה והפקת שירים. הוא הכיר את ב-1997, והזוג שיתף פעולה לעתים קרובות כצמד כותבי שירים. כאשר פארק הקים את חברתו JYP אנטרנטיינמנט, באנג הצטרף אליו כמלחין, מעבד ומפיק. אחת ההצלחות המוקדמות שלהם הייתה קבוצת. באנג עיבד כמה מהשירים המפורסמים ביותר של g.o.d, ביניהם ו-. שם הבמה של באנג "היטמן" מקורו בתקופה זו, כאשר g.o.d נהנתה מהצלחה כאחת מלהקות הבנים הנמכרות והפופולריות ביותר בקוריאה הדרומית של תחילת שנות ה-2000, ובאנג ופארק קיבלו מוניטין של "יוצרי להיטים". חוץ מ-g.o.d, באנג הפיק או הלחין עבור אמנים רבים אחרים, כולל הוותיקים ו, הזמר-שחקן, הלהקות ,  ו, וזמרת ה-R&B.
בשנת 2005 עזב באנג את JYP אנטרטיינמנט והקים את חברת ביג היט אנטרטיינמנט, והמשיך להפיק, לכתוב ולהלחין שירים עבור אמנים החתומים תחתיה. באנג היה שותף לכתיבתם של שישה שירים מאלבום האולפן השני של להקת BTS, Wings, ועל כך זכה בפרס המפיק הטוב ביותר בטקס ובפרס כותב השירים הטוב ביותר בטקס  בשנת 2016. בשנת 2018 הוא נבחר לאחד ממנהיגי המוזיקה הבינלאומיים של מגזין "וראייטי", בשל ההישגים של BTS.
באפריל 2019, מגזין בלומברג העריך את שוויו של באנג בכ-770 מיליון דולר. ההנפקה הראשונה לציבור של ביג היט אנטרטיינמנט, שהתקימה באוקטובר 2020, הייתה הגדולה ביותר שנראתה בקוריאה הדרומית מזה שלוש שנים, והזניקה את השווי הנקי של באנג ל-2.8 מיליארד דולר, שהפך אותו למיליארדר היחיד בתעשיית הבידור הדרום קוריאנית ולאדם השישי בעושרו בקוריאה הדרומית. הצלחת ההנפקה, יחד עם ההצלחה המסחרית של BTS באותה שנה, הצעדים של באנג לגיוון עם אפליקציות כמו, ורכישות של חברות כמו ו-  בין היתר, גרמו לכך שנכלל ברשימת "500 המנהיגים העסקיים המשפיעים ביותר בתעשיית המדיה העולמית" לשנת 2020 של וראייטי.
ביוני 2021, פורבס אסיה פרסם את הרשימה השנתית של. אחד משני המצטרפים החדשים לדירוג היה באנג שהופיע כאדם ה-16 בעושרו בקוריאה הדרומית. ב-1 ביולי, הודיע תאגיד על התפטרותו של באנג מתפקיד מנכ"ל החברה בשל רצונו להתמקד בהפקה מוזיקלית. הוא הוחלף על ידי פארק ג'י-וון. עם זאת, נשאר באנג בתפקידו כיושב ראש הדירקטוריון. לפי מדד המיליארדרים של בלומברג, באנג שווה 3.2 מיליארד דולר נכון ליולי 2021.
באנג הופיע על שער גיליון אפריל 2022 של מגזין טיים, יחד עם BTS, לאחר פרסום הרשימה השנתית של 100 החברות המשפיעות ביותר במרץ. מאוחר יותר באותו חודש, הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד במנהל עסקים מהאוניברסיטה הלאומית של סיאול, הוא הדמות הראשונה בתעשיית הבידור שזוכה לפרס כזה, כהוקרה על "תרומתו לפיתוח ולחידוש תעשיית המוזיקה והבידור הלאומית" ועל "תפקידו בהפיכת הקיי-פופ לתרבות פופ עולמית".
פילנתרופיה
באוקטובר 2022, באנג תרם 5 מיליארד וון (כ-3.5 מיליון דולר) ל-.
ב-17 בפברואר 2023, באנג תרם 200 מיליון וון לנפגעי רעידת האדמה בטורקיה-סוריה ב-2023 דרך.
דיסקוגרפיה
ראו גם: רשימת השירים שנכתבו על ידי באנג סי-היוק
Lana Del Rey (מיני-אלבום)
Lana Del Rey (בעברית: לנה דל ריי) הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי. המיני-אלבום יצא לאור ב-10 בינואר 2012, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ופולידור רקורדס.
המיני-אלבום הגיע למקום ה-20 במצעד הבילבורד 200.
שרון מימר
שרון מימר (נולד ב-6 בספטמבר 1973) הוא כדורגלן עבר ומאמן ישראלי ששיחק בעמדת הקשר האחורי ומאמן כדורגל המאמן את מכבי בני ריינה.
קריירת משחק
מימר גדל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, וכשעלה לבוגרים עבר לשחק בהפועל אזור מליגה ב'. בשנת 1993 הוחזר להפועל תל אביב על ידי המאמן משה סיני שהיה מאמנו בקבוצת הנוער, ובסך הכל שיחק מימר ארבע וחצי שנים בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, במדיה כבש ארבעה שערים בליגה ושער אחד בגביע המדינה. בקיץ 1997, כשהגיע לקבוצה המאמן אלי כהן, שוחרר מימר מהמועדון. עד פרישתו שיחק במספר קבוצות בליגת העל ובליגה הלאומית, והוא סיים את הקריירה בקבוצת הפועל בני לוד בשנת 2011.
לאחר פרישתו שיחק מימר בליגה בכדורגל חופים, וזכה באליפות במדי עירוני ראש העין. בשנת 2012 זכה באליפות המדינה בכדורגל באולמות עם מכבי נחלת יצחק.
קריירת אימון
בעונה שלאחר פרישתו, מונה מימר לעוזר מאמן הפועל ראשון לציון תחת מאמנו האחרון, ניסן יחזקאל, והמשיך לשמש בתפקיד גם תחת אייל לחמן עד שהאחרון פוטר מתפקידו בנובמבר 2013. לאחר פיטוריו של לחמן, מונה מימר לראשונה למאמן ראשי ומילא את התפקיד גם בעונת. בתחילת עונת מינה בעלי ראשון לציון אייל ברקוביץ' את אופיר חיים למאמן הקבוצה, ומימר עזב את המועדון ומונה לעוזרו של ברק בכר, מאמן הפועל באר שבע.
בינואר 2016 מונה מימר למאמן הפועל כפר סבא לאחר פיטוריו של פליקס נעים. עם כניסתו לתפקיד השיגה הקבוצה חמישה ניצחונות רצופים, שלושה בליגה ושניים בגביע. מימר כיהן שנה בתפקיד, וב-23 בינואר 2017 פוטר מתפקידו.
ב-6 בפברואר 2017 מונה מימר למאמן בית"ר ירושלים עד לתום העונה. מימר העפיל עם הקבוצה לחצי גמר גביע המדינה, ואת עונת 2016/2017 סיימה הקבוצה במקום השלישי והבטיחה את השתתפותה במוקדמות הליגה האירופית. ב-25 במאי 2017 סיכם מימר לעונה נוספת בקבוצה, אך פוטר כשבוע לפני תחילת העונה.
ב-17 בספטמבר מונה מימר למאמן מכבי פתח תקווה, במקומו של קובי רפואה שהתפטר, ובתום העונה סיים את תפקידו במועדון.
ב-31 באוקטובר 2018 מונה מימר למאמנה של הפועל חיפה. ב-13 באפריל 2019 התפטר מתפקידו, לאחר רצף של 11 משחקים ללא ניצחון.
ב-10 בדצמבר 2019 מונה מימר למאמן הפועל חדרה. ב-28 בינואר 2021 פוטר מתפקידו, לאחר ארבעה הפסדים רצופים של קבוצתו.
אבה סאנד
אֶבֶּה סַאנְד (בדנית: Ebbe Sand, נולד ב-19 ביולי 1972 באולבורג שבדנמרק) הוא כדורגלן עבר דני ששיחק בברונדבי, שאלקה 04 ונבחרת דנמרק בעמדת החלוץ.
ברונדבי
סאנד שיחק כילד וכנער במועדון האדסונד, ובגיל 20 חתם בברונדבי. הוא שיחק בברונדבי במשך שבע עונות, בהן הבקיע 85 שערי ליגה ב-188 הופעות. הוא זכה עם ברונדבי בשלוש אליפויות ברצף. בעונת זכה עם ברונדבי באליפות בפער של נקודה אחת מהסגנית, ארהוס. בעונה זו הבקיע 12 שערים. בעונת זכתה ברונדבי באליפות בפער משכנע הרבה יותר, של 14 נקודות מהסגנית ויילה. בעונת זכתה ברונדבי בפעם השלישית ברציפות, בפער של 11 נקודות מהסגנית סילקבורג. סאנד הבקיע בעונה זו 28 שערים, והוכתר כמלך השערים של ליגת העל הדנית. הצלחה זו הביאה לזימונו לראשונה לסגל נבחרת דנמרק, והוא השתתף במונדיאל 1998, ואף נבחר לכדורגלן השנה בדנמרק. עונת הייתה האחרונה של סאנד בברונדבי. הקבוצה איבדה את האליפות לאלבורג, אך סאנד המשיך ביכולתו הטובה והבקיע 19 שערים. בתום עונה זו חתם בשאלקה 04.
שאלקה 04
בקיץ 1999 חתם סאנד בשאלקה 04 תמורת 10 מיליון מארק גרמני. באותם ימים נחשבה המכירה ליקרה ביותר של מועדון כדורגל דני כלשהו. עונתו הראשונה של סאנד בשאלקה הייתה מוצלחת מבחינה אישית, כאשר הבקיע 14 שערים, אך קבוצתו סיימה במקום ה-13 בבונדסליגה. עונת הייתה מוצלחת הרבה יותר עבור שאלקה ועבור סאנד. שאלקה אמנם איבדה את האליפות בתוספת הזמן של המחזור האחרון לבאיירן מינכן, במחזור סיום דרמטי במיוחד, אך סיימה במקום השני והבטיחה מקום בליגת האלופות. סאנד כבש בעונה זו 22 שערים, והוכתר כמלך השערים של הבונדסליגה, בצוותא עם סרגיי ברברז מהמבורג. סאנד זכה עם שאלקה באותה עונה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 2-0 בגמר על אוניון ברלין, בו שיחק 90 דקות, וזכה בסיום אותה עונה בתואר כדורגלן השנה בדנמרק בפעם השנייה בקריירה שלו. בעונת הבקיע 11 שערים בבונדסליגה וסיים עם שאלקה במקום החמישי. באותה עונה שאלקה הודחה מליגת האלופות כבר בשלב הבתים כשסיימה במקום האחרון, אך זכתה בגביע הגרמני בפעם השנייה ברציפות, לאחר ניצחון 4-2 בגמר על באייר לברקוזן, כשסאנד מבקיע את השער הרביעי. סאנד שיחק בשאלקה ארבע עונות נוספות, אך לא הבקיע במספרים דו ספרתיים באף אחת מהן. בעונת, שהייתה האחרונה של סאנד בקריירה, הוא שימש קפטן הקבוצה, במקומו של השוער פרנק רוסט. בתום עונה זו פרש ממשחק פעיל, לאחר שבע עונות בשאלקה, שבהן הבקיע 73 שערי ליגה ב-214 הופעות.
קריירה בינלאומית
סאנד שיחק עם נבחרת דנמרק בארבעה טורנירים גדולים. את שערו הראשון בנבחרת דנמרק הבקיע בשמינית גמר מונדיאל 1998 מול נבחרת ניגריה. סאנד עלה מהספסל במשחק זה, והבקיע את השער השלישי לטובת הדנים בניצחון 4-1, 16 שניות בלבד לאחר שעלה מהספסל. שער זה נחשב לשער המהיר ביותר שהובקע במונדיאלים על ידי שחקן שעלה מהספסל. נבחרת דנמרק הודחה במונדיאל זה ברבע הגמר מול נבחרת ברזיל. סאנד השתתף עם דנמרק גם ביורו 2000, אותו דנמרק סיימה ללא נקודה וללא שער זכות, ובמונדיאל 2002, בו הודחה דנמרק בשמינית הגמר מול נבחרת אנגליה. הטורניר הגדול האחרון בו סאנד השתתף היה יורו 2004, בו הודחה דנמרק ברבע הגמר מול נבחרת צ'כיה. סאנד הבקיע במדים הלאומיים 22 שערים ב-66 הופעות.
לאחר הפרישה
לאחר פרישתו מילא סאנד תפקידי אימון וניהול שונים בסילקבורג ובנבחרת דנמרק. נכון לפברואר 2016, סאנד משמש יועץ ספורטיבי בשאלקה 04.
תארים
עם ברונדבי:
עם שאלקה 04:
ינשוף צוחק
הינשוף הצוחק הוא סוג בעל מין יחיד שהיה אנדמי לניו זילנד. הסוג הקרוב אליו ביותר הוא ינשוף נצי (Ninox), אשר חלק ממיניו חיים כיום באי. בעבר גם שייכו אותו לסוג זה. היו לו 2 תת-מינים (משוער על פי עצמות): Sceloglaux albifacies rufifacies, אשר חי באי הצפוני ו-Sceloglaux albifacies albifacies, אשר חי באי הדרומי והיה גדול יותר מקרובו.
ינשוף זה הגיע לאורך 35.5-40 ס"מ ולוטת כנפיים של 26.5 ס"מ. המשקל הממוצע שלו הגיע ל-600 גרם והנקבות היו גדולות מהזכרים. ינשוף זה היה בעל נוצות חומות-צהבהבות מפוספסות בפסים חומים כהים כשהפנים היו לבנות יותר. הוא היה בעל מקור דק ומעוקל וטפרים גדולים בכפותיו.
מזונו של ינשוף זה שחי באי נקי יחסית מיונקים הכיל בעיקר עופות קטנים יותר וזוחלים כמו שממיות וטואטרה ובניגוד לרוב הינשופים ניזון מטרפו מהקרקע ולא מהשמיים. הוא ניזון גם מצפרדעים, חגבי ווטה גדולים, עטלפים מקומיים ודגים וכאשר פלשו חולדות לאיים הוא ניזון גם מהם. עם זאת לאי הגיעו גם טורפים כמו חתולים וסמוריים שהיו טורפים את הינשוף ואת גוזליו ואולי תרמו להכחדתו.
ימין|230px|ממוזער|תמונה של הינשוף שצולמה בטבע לפני שנכחד
עיר האזמרגד של עוץ
עיר האזמרגד של עוץ (באנגלית: The Emerald City of Oz) הוא הספר השישי בסדרת ספרי עוץ של ליימן פרנק באום.
תקציר עלילה
בספר זה דורותי גייל, הדוד הנרי והדודה אמי נקלעים למצוקה כלכלית ושוקלים לעבור לעיר. בעקבות כך דורותי מציעה שהם יעברו לגור בעיר האזמרגד אשר בארץ עוץ המופלאה, שם הם יוכלו לחיות בנחת וללא מחסור כולשהו. עם זאת, לארץ עוץ השלווה יש כעת איום חדש - מלך הננסים, אשר הובס על ידי דורותי בעלילה של הספר הקודם בסדרת ספרי עוץ, זומם כעת לכבוש את ארץ עוץ, לשעבד את תושבי עיר האזמרגד ולהשיב לרשותו את חגורת הקסם שלו אותה לקחו ממנו הנסיכה עוצמה ודורותי גייל. לאור חולשתם של הננסים לאור היום, במסגרת התוכנית של מלך הננסים, צבא הננסים יחפור מנהרה תת-קרקעית אשר תסייע להם לחצות את המדבר הקטלני ולהגיע הישר אל תוך עיר האזמרגד.
בעזרת חבריה הוותיקים, הדחליל, אישה הפח, והאריה הפחדן, דורותי הדוד הנרי ודודה אמי יוצאים למסע מסוכן אל הממלכה התת-קרעית של הננסים במטרה לסכל את התוכנית של מלך הננסים.
לאורך הדרך הם נתקלים בחברים חדשים, כולל נערת הטלאים, חתול הזכוכית, והנסיכה המסתורית עוצמה, אשר הינה השליטה של ארץ עוץ. בנוסף הם נאלצים להתמודד עם אתגרים ומכשולים רבים.
עבדאללה בן עבד אל-מטלב
עבדאללה בן עבד אל-מטלב (בערבית: عبد الله بن عبد المطلب) (545-570) היה אביו של הנביא ומייסד האסלאם מוחמד.
עיר האזמרגד של עוץ
תקציר עלילה
כאשר החברה מגיע לממלכת הננסים הם מגלים דבר מב מפתיע על עצמם ועל יכולותיהם, ועליהם להשתמש בכל האומץ וכושר ההמצאה שלהם בכדי להביס את מלך הננסים ולציל את ארץ עוץ.
הנסיכה עוצמה מפגינה תושייה יוצאת דופן ומשתמשת בכוחותיה על מנת להערים על צבא הננסים, ולהוביל אותם היישר לתוך מעיין השיכחה, ובעקבות כך לגרום להם לשכוח את כל התוכניות המרושעות שלהם ולחזור לארצם.
עבדאללה בן עבד אל-מטלב
מסופר כי עבדאללה היה בנו של שייבה בן האשם (עבד אל-מוטליב אבן האשם), והיה נשוי לאמינה בנת והב. הוא נפטר ממחלה זמן קצר לאחר הולדת בנו, מוחמד בשנת 570, בהיותו בדרך בין מדינה למכה, בגיל 25.
עיר האזמרגד של עוץ
תקציר עלילה
על מנת למנוע פלישה עתידית של הננסים לארץ עוץ, הקוסמת הטובה מהדרום גלינדה משתמשת בקסם שהופך את ארץ עוץ לבלתי נראית ובלתי נגיש לכולם מלבד לאנשים שנמצאים בארץ עוץ.
עבדאללה בן עבד אל-מטלב
בספרות הערבית והאסלאמית הוקדש מקום נרחב לדיון בשורשיו הנאצלים של הנביא (נסב). המסורת מציגה רשימת יחש ענפה החוזרת אחורה דורות רבים, עד לעדנן האב המיתולוגי של שבטי ערב:
עיר האזמרגד של עוץ
תקציר עלילה
לאחר שדורותי נפרדת בפעם האחרונה מחבריה, היא חוזרת לקנזס.
סנסלאו
סנסלאו או סנסלאב (מאה ה-13) היה שליט (ווייבוד) רומני (ולאכי) שמלך במונטניה (ולאכיה) ( הקרויה גם "טרנסאלפינה" Transalpina ) המרכזית והדרומית, בחלקים ההרריים בין הנהרות ארג'ש ודמבוביצה.
ייתכן כי היה בנו של מנהיג בשם מילשב ושהשם סנסלאו או סנבלס הם זהים עם סטניסלב. בירתו המשוערת הייתה בארג'ש. שמו מוזכר בדיפלומת האבירים של יוחנן הקדוש (היואניטים או הטמפלרים) שהוצאה ב-2 ביולי 1247 על ידי מלך הונגריה, בלה הרביעי (1235-1270). דיפלומה זו מבטיחה לאבירים הנ"ל את השליטה בבאנאט של סברין (אולטניה) ובאזור שנקרא אז קומניה. האבירים קיבלו גם שטחים ממזרח לנהר אולט אבל שלא כללו את הישות המדינית של סנסלאו.
לפי ההיסטוריון הרומני יואן אורל פופ סנסלאו היה בפועל עצמאי ביחס למלך הונגריה. לפי ההיסטוריון ההונגרי אישטוואן ואשארי תוארו מצביע על כך שהיה אחראי על יחידה טריטוריאלית תחת חסות המלך. הדיפלומה מתייחסת גם לישויות טריטוריאליות - "קנזאטים" של יואן, פרקש והוויווד ליטובוי. למרות שהשמות סנסלאו וליטובוי הם ממקור סלבי, הדיפלומה מציינת שהם היו "אולאטי" או ולאכים, כלומר רומנים. באותה התקופה המישור לאורך הדנובה אוכלס על ידי קומנים ומונגולים (טטרים). החל משנת 1270-1272, אחרי מותו של סנסלאו, לדעת חוקרים אחדים, ליטובוי הרחיב את שליטתו גם בשטחי מונטניה, מזרחה מהאולט. אחרים סבורים שצאצאי סנסלאו הגשימו את האחדות הפוליטית של ולאכיה (מונטניה), שהפכה לסופית בימיו של בסראב הראשון. מחקרים ארכאולוגיים של נ. קונסטנטינסקו תומכים גם הם בכך שהבירה הנסיכותית הראשונה של הארץ הייתה בארג'ש ולא מערבה מהנהר אולט. ההיסטוריון ניאגו ג'ובארה סבור שהדמויות של מישלב וסנסלאו היו זהות.
קישורים חיצוניים
(ולאד ג'ורג'סקו ומתיי קלינס'קו (עורכים), תרגום: אלכסנדרה בליי-ורומן - "הרומנים -היסטוריה", הוצאת אוניברסיטת המדינה של אוהיו,קולומבוס 1991 ) (יון אורל פופ - הרומנים ורופמניה: תקציר היסטוריה , הוצאת אוניברסיטת קולומביה ניו יורק, 1999) (קורט טרפטוו ומרצ'ל פופה - לקסיקון היסטורי של רומניה, החלק "כרונולוגיה היסטורית", הוצאת סקרקראו, לנהם &פוקסטון, 1996) (אישטוואן ואשארי - ''קומנים וטטרים:צבאות מזרחים בבלקנים הטרום-עות'מאנים, 1185-1365, הוצאת אוניברסיטת קיימברידג', 2005)
ביטיס פרינגיי
ביטיס פרינגיי (שם מדעי: Bitis peringueyi) הוא מין נחש ארסי מהסוג ביטיס החי בדרום-מערב אפריקה. קרוי על שם החוקר לואי פרנגה (1855 – 1924).
מאפיינים
לביטיס זה גוף קטן ומסורבל המגיע לאורך 20–27 ס"מ ויכול להגיע עד 32 ס"מ, חי במדבר נמיב בנמיביה (שם הוא מצוי בעיקר בואלוויס ביי) ועד דרום אנגולה. כמו לרוב חברי הסוג הראש שלו גדול ומעוגל עם עיניים גדולות, כתומות בעלות קרום רגיש במקום עפעפיים ולשון ארוכה העוזר לו בהרחה. הקשקשים מגודלים והגוף מגושם ובעל קשקשים זהובים עם פסים דקיקים לבנים. הבטן לבנה או צהבהבה והזנב הקטן אפור או כהה יותר. כמו רוב הנחשים, גם נחש זה צריך את חום השמש כדי להתחמם והמדבר הוא מקום טוב לכך, אך בשלב מסוים הוא צריך להימלט ממנה ולהתחפר אל תוך החול.
הביטיס הוא נחש ארסי ההורג את טרפו במהירות באמצעות שיניו. הוא מסתתר מתחת לחול, מסתווה וממתין במארב לטרף קטן שיחלוף ומכיש במהירות. הטרף העיקרי הוא לטאות קטנות מהסוגים לטאה שטוחת-אף ו-Ptenopus. לטאות אלה עשירות בנוזלים והן מספקות לו נוזלים שמצויים במחסור במדבר. הוא מסוכן גם לאדם ישנם מעט אנשים בסביבתו כך שמספר המוכשים קטן וגם הארס שלו נמוך יחסית בהשוואה לבני סוגו.
טרכון רב-מגנים
טרכון רב-מגנים (שם מדעי: Trachurus picturatus) הוא מין דג הנפוץ סביב הים התיכון. דג זה מכונה מקרל אך אינו שייך למשפחת הקולייסיים אלא למשפחת הצניניתיים.
אורכם הממוצע של דגים אלה הוא 25 ס"מ אך נמצאו פרטים באורך של 60 ס"מ. דג זה בעל מבנה מוארך והוא בעל קשקשים בצבע כסוף עד זהוב. הוא בעל לסתות גדולות והוא ניזון מפלנקטון.
דג זה מצוי באזורי חופים, עד לעומק 370 מ' ממפרץ ביסקאיה ועד לחופי מרוקו ומערב הים התיכון. הוא נטרף על ידי דגי טונה, דולפינים, כרישים, עופות ימיים, אריות ים וטורפים נוספים. הוא שוחה בלהקות גדולות העוזרות לו להתגונן מטורפים אלו על ידי הסתחררות בכדור בה כל דג מסתתר בדג שלצידו ותנועתם של הדגים יחדיו מבלבלת את טורפיהם.
הסופר קאפ האירופי 2018
הסופר קאפ האירופי 2018 היה המהדורה ה-43 של הסופר קאפ האירופי, משחק כדורגל שנתי שמאורגן על ידי אופ"א ומשחקות בו האלופות המכהנות של שתי תחרויות המועדונים המובילות באירופה, ליגת האלופות והליגה האירופית. במשחק השתתפו שני המועדונים הספרדים ריאל מדריד, הזוכה בליגת האלופות 2017/18, ואתלטיקו מדריד, אלופת הליגה האירופית 2017/18. המשחק התקיים באצטדיון לילקולה בטאלין, אסטוניה, ב-15 באוגוסט 2018.
טוני קארדנאס
אנטוניו קארדנאס (באנגלית: Antonio Cárdenas; נולד ב-31 במרץ 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-29 של מדינת קליפורניה, ברציפות מאז 2013. קארדנאס, חבר המפלגה הדמוקרטית, היה טרם היבחרו אל הקונגרס של ארצות הברית חבר מועצת עיריית לוס אנג'לס בשנים 2003–2013. עוד קודם לכן, מ-1996 עד 2002, היה חבר באספה המדינתית של קליפורניה.
הסופר קאפ האירופי 2018
במרץ 2018 הודיעה אופ"א כי יתאפשר חילוף רביעי בהארכה וכי מספר המחליפים על הספסל במשחק יגדל מ-7 ל-12.
טוני קארדנאס
ביוגרפיה
קארדנאס נולד בראשית מרץ 1963 בשכונה פאקויימה (Pacoima) שבלוס אנג'לס. הוא אחד מ-11 ילדיהם של אנדראס קארדנאס ומריה קזדה, שהיגרו לארצות הברית זמן קצר לאחר שנישאו בחליסקו שבמקסיקו בשנת 1946. אביו היה עובד משק חקלאי ליד סטוקטון בטרם עברה המשפחה להתגורר בפאקויימה ב-1954. קארדנאס השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון סן פרננדו, השוכן בצפון-מזרח עמק סן פרננדו. ב-1986 השלים תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
הסופר קאפ האירופי 2018
במשחק ניצחה אתלטיקו מדריד 4–2 לאחר הארכה וזכתה בתואר הסופר קאפ האירופי השלישי שלה.
טוני קארדנאס
ביוגרפיה
ב-1996 התמודד קארדנאס לייצוג מחוז הבחירה ה-39 באספה המדינתית של קליפורניה, הבית התחתון בבית המחוקקים המדינתי, לאחר שריצ'רד כץ הדמוקרטי המכהן החליט לפרוש מן החיים הפוליטיים. קארדנאס ניצח עם 72% מהקולות את אולי מקולי, מועמד המפלגה הרפובליקנית, שגרף 24% בלבד. בשנת 1998 נבחר לתקופת כהונה שנייה עם 87%. ב-2000 נבחר לקדנציה שלישית. באספה המדינתית חיבר חקיקה שביצעה רפורמה בתוכנית המניעה של כנופיות בקליפורניה, ובשיתוף פעולה עם עמיתו אדם שיף יצר את "החוק למניעת פשעים על רקע צדק לנוער". ב-2002 נבחר אל מועצת העיר של לוס אנג'לס כנציג המחוז השישי, שכולל בשטחו את מרבית עמק סן פרננדו.
הסופר קאפ האירופי 2018
קבוצה
זו הייתה הפעם השישית שריאל מדריד השתתפה בסופר קאפ האירופי, כשהיא זכתה בו ארבע פעמים בעבר וסיימה כסגנית בפעמיים נוספות. זו הייתה ההופעה השלישית של אתלטיקו מדריד בתחרות וגם הזכייה השלישית, לאחר שזכתה בה פעמיים בעבר.
טוני קארדנאס
ביוגרפיה
בשנת 2012 החליט להתמודד לייצוג מחוז הקונגרס ה-29 של קליפורניה בבית הנבחרים של ארצות הברית, שנוסד לאחר חלוקה מחודשת של מחוזות בחירה מכוח תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך ב-2010. בבחירות המקדימות סיים במקום הראשון עם 64% מקולות הבוחרים. דייוויד הרננדז, פוליטיקאי עצמאי ונשיא לשכת המסחר בסן פרננדו, הגיע למקום השני עם 22% מהקולות, והעפיל ליום הבחירות הכלליות בנובמבר. בנובמבר גבר קארדנאס על הרננדז ביחס של 26%-74%. הוא הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2013, מיד עם התכנסות הקונגרס ה-113 של ארצות הברית.
הסופר קאפ האירופי 2018
קבוצה
זה היה הסופר קאפ החמישי שכלל רק קבוצות ספרדיות, והרביעי בחמש השנים האחרונות. זה היה גם הסופר קאפ הראשון בו שיחקו שתי קבוצות מאותה עיר, ובפרט הדרבי של מדריד הראשון במסגרת התחרות. קבוצה ספרדית הופיעה בסופר קאפ בתשע מתוך עשר השנים הקודמות. בנוסף, מכיוון ששתי הקבוצות הן מספרד, ספרד הבטיחה זכייה בסופר קאפ בפעם התשיעית בעשר עונות ובמשך חמש שנים רצופות.
טוני קארדנאס
ביוגרפיה
ב-3 במאי 2018 זיהה עצמו קארדנאס כמושא לתביעה שהוגשה במחוז לוס אנג'לס בטענה להתעללות מינית בקטינה משנת 2007. בתביעה נטען כי פוליטיקאי מקומי (שם הפוליטיקאי היה אז חסוי) סימם נערה בת 16 בקאנטרי קלאב הילקרסט שבלוס אנג'לס, ואז התעללה בה מינית בזמן שהסיע אותה לחדר המיון לאחר שהתעלפה, אף כי לא היו שום ראיות פורנזיות שקשרו אותו לאירוע זה. קארדנאס פרסם הודעה בתגובה להאשמות וכינה אותן "לא נכונות ב-100%". ב-3 ביולי 2019, אנג'לה צ'אבז, האישה שהטיחה האשמות חמורות אלה בקארדנאס, משכה את התביעה. עוד צוין כי אביה של אנג'לה, גאס ויללה, פנה לריצ'רד אלרקון, שהתמודד נגד קארדנאס בבחירות 2016, והציע להפיץ דיסאינפורמציה על קארדנאס תמורת עבודה במטה הבחירות של אלקרון. אלרקון אמר כי מיאן להעסיק את ויללה ודיווח על הפגישה ללשכת החקירות הפדרלית. התיק הוסדר כהחלטה עם דעות קדומות ולא כפשרה, דהיינו לא ניתן להגיש את התביעה באורח רשמי לבית משפט – מה שהצדיק את קארדנאס.
הסופר קאפ האירופי 2018
קבוצה
ריאל מדריד יכלה לזכות בסופר קאפ החמישי שלה, מה שישווה אותה עם מחזיקות השיא ברצלונה ומילאן, ומאחר שזכתה בשתי המהדורות האחרונות, יש לה הזדמנות להפוך לקבוצה הראשונה שזוכה בשלושה תוארי סופר קאפ רצופים. לאתלטיקו מדריד, שזכתה בשתי מהדורות הסופר קאפ הקודמות בהן שיחקה, הייתה הזדמנות להפוך לקבוצה הראשונה שזוכה בשלושת טורנירי הסופר קאפ האירופי הראשונים שלה.
זה היה הדרבי המדרידאי העשירי בתחרויות אירופיות, כאשר כל תשעת המשחקים הקודמים היו בגביע אירופה/ליגת האלופות. ריאל מדריד ניצחה בחמישה מהמשחקים הקודמים, אתלטיקו בשניים ושניים מהמשחקים הסתיימו בתיקו. ריאל מעולם לא הודחה על ידי אתלטיקו מדריד, לא במשחקי גומלין ולא במשחק יחיד.
מיקום
אצטדיון לילקולה הוכרז כמיקום הסופי של הסופר קאפ האירופי 2018 ב-15 בספטמבר 2016, בעקבות החלטת הוועד הפועל של אופ"א באתונה, יוון.
רכישת כרטיסים
קיבולת האצטדיון הייתה 13,000 אוהדים, וכ-70% מהכרטיסים היו זמינים לאוהדים ולציבור הרחב, זמינים למכירה לאוהדים ברחבי העולם דרך UEFA.com בין ה-5 ל-26 ביוני 2018 בשלוש קטגוריות מחיר: 130 אירו, 90 אירו ו-50 אירו. שאר הכרטיסים הוקצו לוועדה המארגנת המקומית, אופ"א והתאחדויות הכדורגל הלאומיות, שותפים מסחריים וגופי שידור.
שופטים
ב-2 באוגוסט 2018, אופ"א הודיעה שסימון מרצ'יניאק הפולני ישפוט את המשחק. מרקיניאק היה שופט פיפ"א מאז 2011, ושפט ביורו 2016 ובמונדיאל 2018. אליו הצטרפו בני ארצו, פאוול סוקולניצקי ותומאש ליסטקביץ' כעוזרי שופטים, פאוול רצ'קובסקי ותומאש מוסיאל כעוזרי שופטים נוספים, ורדוסלב סייקה. השופט הרביעי במשחק היה אובידיו האטגן הרומני.
פרטים
הזוכה בליגת האלופות הייתה הקבוצה "הביתית" למטרות אדמיניסטרטיביות.
ג'יי אליס
וונדל רמון "ג'יי" אליס ג'וניור (באנגלית: Wendell Ramone "Jay" Ellis Jr. נולד ב-27 בדצמבר 1981) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
וונדל רמון אליס ג'וניור נולד ב-27 בדצמבר 1981 בסאמטר, דרום קרוליינה. בן יחיד לאיש צבא חיל האוויר ולאם מנהלת כספים. הוא למד ב-12 בתי ספר ב-13 שנים, לפני שלמד באוניברסיטת קונקורדיה באורגון, שם שיחק כדורסל.
משחק
בשנת 2004, אליס עבר ללוס אנג'לס כדי להתמקד בקריירת המשחק. הוא החל את הקריירה שלו כשחקן מקצועי ב-2005, כשהופיע לזמן קצר בפרקים בודדים של סדרות הטלוויזיה "פלישה" ו"קרובות". בשנים 2011–2012, הוא הופיע בין היתר בסדרות "האנטומיה של גריי", "איך פגשתי את אמא" ו-"NCIS".
תפקיד המשחק הגדול הראשון שלו היה ב-2013, כיכב בסדרה "משחקות את המשחק". באוגוסט 2015, פורסם כי אליס הצטרף לצוות השחקנים של הסדרה הקומית לא בטוחה ששודרה בערוץ HBO, והוצגה לראשונה באוקטובר 2016. הוא שיחק בתפקיד לורנס ווקר, שיש לו מערכת יחסים ארוכת טווח עם הדמות הראשית בגילומה של איסה ריי. על משחקו בסדרה, אליס קיבל את פרס שחקן המשנה המצטיין בסדרה קומית בטקס פרסי NAACP.
בשנת 2020 שיחק במיני סדרת הטלוויזיה "גברת אמריקה".
בשנת 2021 פורסם כי אליס ישחק בסרט הקולנוע אהבה בשחקים: מאווריק.
בשנת 2023 שיחק בסרט הקומדיה הרומנטית "מישהו שפעם הכרתי" שביים וכתב דייב פרנקו; הסרט הוקרן באמזון פריים וידאו ב-10 בפברואר 2023.
חיים אישיים
אליס נמצא במערכת יחסים עם הדוגמנית והשחקנית הסרבית נינה סניצ'ר מאז 2015. בתם נולדה בנובמבר 2019 ושמה נורה גרייס.
קבלת שבת בגני ילדים
קבלת שבת היא טקס שנהוג בגני ילדים יהודיים בישראל. מדי יום שישי נבחרים מילדי הגן ילד, המכונה אבא של שבת, וילדה, המכונה אמא של שבת, לעמוד בראש הטקס. בטקס מדמים בדרך כלל קידוש והדלקת נרות שבת.
פרטי הטקס
הטקס מתקיים בגני הילדים היהודיים מדי ערב שבת. בכל שבוע נבחרים ילד וילדה מהגן לטקס, נהוג שהילדה מביאה חלה, והילד מביא מיץ ענבים או עוגה. הילדה מדמה את הדלקת נרות השבת כשהיא לבושה כיסוי ראש, והילד חובש כיפה ומדמה את הקידוש. בגני הילדים החרדיים שבהם נהוגה הפרדה מגדרית, מקיימים את הטקס עם "אבא" או "אמא" בלבד.
אאידה
אָאִידָה (Aida) היא אופרה בארבע מערכות מאת המלחין ג'וזפה ורדי, ללברית מאת אנטוניו גיזלנצוני המבוססת על עלילה שנכתבה על ידי האגיפטולוג והארכאולוג הצרפתי אוגוסט מארייט ("ארוסת הנילוס") ושוכתבה בפרוזה על ידי קמי דו לוקל. אאידה הוצגה לראשונה בבית האופרה הח'דיוי בקהיר ב-24 בדצמבר 1871. האופרה הוזמנה מוורדי על ידי אסמאעיל פאשא, אך בניגוד לאמונה המקובלת, לא לכבוד פתיחת תעלת סואץ שנפתחה כבר ב-1869.
באופרה, שהיא מהמפורסמות ביותר שהלחין ורדי, ישנם מספר קטעים ידועים, בהם "מארש הניצחון", שהוא אחד המוכרים במוזיקה הקלאסית בכלל ובאופרה בפרט. כמו כן, האריה לטנור מהמערכה הראשונה "Celeste Aida" היא אחת האריות המפורסמות ביותר לטנור, והוקלטה אין ספור פעמים בביצועם של זמרי אופרה רבים.
היסטוריה
האופרה הוזמנה מוורדי על ידי אסמאעיל פאשא, אך לא לכבוד פתיחת תעלת סואץ, וכן לא לכבוד חנוכת בית האופרה הח'דיוי. ורדי אמנם נתבקש לכתוב אודה לפתיחת תעלת סואץ, אך הוא סירב לעשות כך בטענה כי איננו כותב יצירות לאירועים מסוימים. במקור הוזמנה האופרה לביצוע בינואר 1871, אך הביצוע נדחה לדצמבר אותה שנה בעקבות מלחמת צרפת–פרוסיה.
מערכה ראשונה
כהן הדת ראמפיס מספר לרדמס שהאתיופים מתכוונים לתקוף את המצרים. רדמס מביע את תקוותו כי המלך ימנה אותו למפקד על הצבא במערכה. רדמס שר על חלומותיו – לנצח במלחמה על האתיופים ולזכות באהובתו אאידה, נסיכה אתיופית שנשבתה, אך המצרים אינם מודעים לזהותה האמיתית. אביה, אמונסרו, מתכוון לפלוש למצרים כדי להצילה. (האריה: Se quel guerrier io fossi!...Celeste Aida). אמנריס, ביתו של מלך מצרים נכנסת לאולם, גם היא מאוהבת ברדמס, אך חוששת שמא ליבו נתון לאחרת. אאידה נכנסת, ואמנריס מזהה במבטו של רדמס, כי אאידה עלולה להיות המתחרה שלה, אך היא מסתירה את רגשותיה.
המלך נכנס בלוויית ראמפיס וכל הפמליה. שליח מודיע כי האתיופים צועדים לכיוון תבאי. המלך מכריז מלחמה וכן מכריז כי האלה איזיס בחרה את רדמס כמנהיג הצבא (המלך, ראמפיס, רדמס, אאידה, אמנריס והמקהלה: Su! del Nilo al sacro lido). רדמס וכל הפמליה יוצאים. אאידה נותרת לבדה, ונקרעת בין אהבתה לאביה, לארצה לבין אהבתה לרדמס (אריה: Ritorna vincitor). תפילות וטקסים נערכים על ידי הכהנים והכהנות, רדמס מתמנה רשמית למפקד הצבא. כל הנוכחים נושאים תפילה כי יזכה בניצחון למען מצרים ויחזור בשלום עם כל חייליו.
מערכה שלישית
מיקום: מקדש איזיס על שפת הנילוס תפילות נאמרות במקדש, אמנריס מגיעה להתייצב בפני האלה איזיס בערב יום חתונתה לרדמס. אאידה מגיעה לפגישה חשאית שתכננה עם רדמס. אביה מוצא אותה ומורה לה לדובב את אהובה שיגלה לה סודות על צבא מצרים. כאשר רדמס מגיע הוא מסתתר ומצותת לשיחתם. רדמס מבטיח לאאידה שאותה הוא ישא לאישה, היא מבקשת ממנו לברוח עימה למדבר, הוא מסכים ומתכנן נתיב בריחה בטוח, ומגלה את מיקום הצבא ואת תוכניות התקיפה. אמונסארו מופיע שוב ומגלה את זהותו האמיתית. רדמס חש נבגד. באותו רגע יוצאים אמנריס וראמפיס מהמקדש ורואים את רדמס מסתודד עם האויב, הם מזעיקים את השומרים, אאידה ואמונסארו מתחננים שיברח עמם, אך הוא מסרב. הם בורחים ורדמס מאפשר לשומרים לתפוס אותו.
מערכה רביעית
לאחר שהאויבת שלה הצליחה לברוח (L'aborrita rivale a me sfuggia), אמנריס משתוקקת להציל את רדמס. היא מבקשת ממנו להכחיש את האישומים, אך הוא מסרב. המשפט מתנהל מאחורי הקלעים, רדמס אינו מגיב לאישומים. השופטים דנים את רדמס לעונש אכזרי במיוחד - קבורה בעודו חי. רדמס נלקח מהמקום, אמנריס מקללת את ראמפיס ואת הכהנים השופטים. רדמס מובא לביצוע גזר הדין ומוכנס לקבר הפתוח. לאחר שנסתם עליו הגולל, הוא מגלה בקבר את אאידה אהובתו שבאה למות יחד אתו, (רדמס: Morir! Si pura e bella, המוות! כה טהור ויפה). למעלה במקדש, אמנריס מבכה את מות אהובה. רדמס ואאידה מתים חבוקים.
גרסאות קולנועיות ואחרות
האופרה צולמה כמה פעמים בגרסה קולנועית, למשל ב־1958 עם לואיס מקסוול וסופיה לורן, כאשר שפתי השחקנים סונכרנו לפסקול של זמרי אופרה. סיפור האופרה, ללא המוזיקה של ורדי, זכה בשנת 1998 לגרסת מחזמר עם מוזיקה של אלטון ג'ון וטים רייס. באצטדיוני כדורגל באירופה, נוהגים האוהדים לשיר את מרש הניצחון מהאופרה.
חוק השטחים של וויתקומב
חוק השטחים של ריצ'רד וויתקומב (לעיתים נקרא בפשטות חוק השטחים, באנגלית: Area Rule) היא טכניקה בה משתמשים בתכנון כלי טיס בתחום העבר-קולי והעל-קולי. לראשונה פורסמה ב-1950 על ידי ריצ'רד וויתקומב שעבד באותה עת במתקן NACA שבלנגלי, במנהרת הרוח הגדולה (eight foot wind tunnel), שם חקר דרכי התמודדות עם העלייה הדרסטית בגרר כאשר כלי טיס מתחילים להתקרב למהירות הקול. באוקטובר 1947 טייס הניסוי האמריקאי צ'אק ייגר פרץ לראשונה את מחסום הקול והביא עידן חדש לתעופה ובשנות החמישים החלה תנופה בעידן מטוסי הסילון ומטוסי קרב רבים תוכננו לטוס בקרבת ואף מעבר למהירות הקול. מלחמת קוריאה היוותה גם תמריץ משמעותי, בה טייסים אמריקאים ניפגשו קרבות אוויר עם מטוסי קרב חדישים מתוצרת ברית המועצות (דוגמת מיג 15) והצורך במהירות, זריזות ומאפיינים נוספים נדרשו עבור המטוסים החדישים על מנת להתעלות על מטוסי הקרב הסובייטים.
תיאור
במהירויות טיסה גבוהות, המהירות המקומית של זרימת האוויר יכולה להגיע למהירות הקול שבה הזרימה עוברת סביב גוף המטוס והכנפיים. המהירות שבה מתרחשת התפתחות זו משתנה ממטוס למטוס והוא ידוע כמספר מאך קריטי (מכאן גם השם לפרופילים סופר-קריטיים). גלי ההלם הנוצרים בנקודות אלו של זרימה קולית/על קולית גורמת לעלייה חדה בגרר, הנקרא גרר גלים. לרוב, בתיכון מטוס עבר קולי או על קולי, משתמשים בגרף של מספר מאך מול גרר, במקדמי עילוי שונים, על מנת לתאר את נקודת תחילת עליית הגרר (Drag Rise) של המטוס. על מנת למזער ככל הניתן את כוח הגרר שגלי ההלם יוצרים, הצורה אווירודינמית של כלי הטיס צריכה להשתנות כך ששטח חתך הרוחבי ישתנה בצורה מתונה וחלקה ככל האפשר.
משמעות חוק השטחים היא ששני מטוסים, גם אם שונים בצורתם, אך התפלגות האורכית של שטח החתך זהה, יהיו בעלי ערך גרר גלים זהה. כדי למנוע היווצרות של גלי הלם חזקים, התפלגות שטח החתך חייבת להיות חלקה ומתונה.
חוק זה מתקיים גם במהירויות העולות על מהירות הקול, אבל במקרה זה, סידור שטחי חתך הגוף היינו ביחס בין קו מאך למהירות שיוט המתוכננת (Mach Design). לדוגמה, במאך 1.3 זווית קונוס מאך שנוצר על ידי המטוס המשייט במהירויות על קוליות הוא:
כאשר:
\mu - זווית קונוס מאך.
M - מספר מאך.
ולכן עבור M= 1.3, נקבל כי \mu= 50.3⁰.
מסיבה זו מטוסים המיועדים לשייט במהירות גבוהה בדרך כלל בעלי כנפיים משוכות לאחור. דוגמה קלאסית של תכנון פילוג שטחי החתך הוא מטוס הקונקורד, בעל כנף הדלתא הענקית. דוגמה נוספת היא מטוס הבואינג 747 ג'מבו, אשר בתיכון הראשוני של המטוס, הוסיפו קומה שנייה בחלקו הקדמי של המטוס, על מנת דווקא להגדיל את השטח החתך בחלק זה (אם כי אינטואיטיבית תכנון זה לא מיטבי, שכן הוספת שטח מעלה גרר) ובכך "החליקה" את גידול שטח החתך מקצה החרטום ועד לתחילת האזור בו הכנפיים מתחברות לגוף המטוס. אמנם הייתה עלייה בגרר הצורה של המטוס, אך ההורדה המשמעותית בגרר הגלים הביאה להורדת סך גרר המטוס במהירות שיוט גבוהה.
היסטוריה
חוקרים במנהרות הרוח של מרכז המחקר שבלאנגלי החלו לעבוד על בעיית הגרר בתחום העבר קולי (במהירויות מתקרבות ועולות על מהירות הקול) עוד לפני תום מלחמת העולם השנייה. ב -1943, ג'ון סטאק, ראש סניף המנהרה של "לאנגלי", קיבל אישור להכפיל את העוצמה במנהרה מ -8,000 כוחות סוס ל -16,000 כוחות סוס. השדרוג, שהושלם באביב 1945, אפשר לחוקרים לייצר נתוני זרימה אמינים במנהרה למהירויות עד מאך 0.95. המנהרה הייתה גדולה מאוד יחסית לתקופה (גובה של 8 רגל - כ-2.5 מטרים).
תחילת עבודתו של ויטקומב
אחד החוקרים שעבד עם סטאק במנהרה היה מהנדס צעיר בשם ריצ'רד ט. ויטקומב. ויטקומב הוקסם ממטוסים בכלל ומאווירודינמיקה בפרט, מאז שהיה ילד צעיר, כשהוא בנה ובחן מספר רב של דגמים של טיסנים. הוא הועסק על ידי מרכז המחקר לאנגלי בשנת 1943, לאחר קבלת תואר מהנדס מן המכון הפולי-טכני ווסטר (Worcester Polytechnic Institute). מנהלי לאנגלי רצו בתחילה שיעבוד במחלקת כלי הטיס, אך ויטקומב התעקש לעבוד באווירודינמיקה. הוא קיבל את העדפתו והוצב אצל סטאק במנהרת רוח הגדולה -8-foot high speed wind tunnel. עד יולי 1948 פיתח ויטקומב מוניטין של מהנדס שפונים אליו לרעיונות מקוריים. הוא הציע סדרה של ניסויים, במנהרה הגדולה, עבור מגוון רחב של תצורות שונות של מטוס עם כנפיים משוכות לאחור. הוא קיווה שהניסויים יחשפו תצורה שתוביל לירידה משמעותית בגרר במהירויות עבר קוליות. סדרת הניסויים נערכה בין השנים 1949 ל־1950, אך ללא תוצאות משמעותיות. אף אחת מהקומבינציות של הדגמים עם כנפיים משוכות, לא הצליח להוריד בצורה משמעותית את הזינוק בגרר, ככל שמתקרבים למהירות הקול.
חקירת בעיית עליית הגרר מחוץ למנהרת רוח
לחוקרים הייתה חסרה ההבנה בכל הקשור להתנהגות הזרימה באזור העבר קולי. חוקרים אחרים, עקב מגבלות הניסויים במנהרות רוח במהירויות עבר קוליות, החליטו לנקוט בשתי גישות חדשות.
גישה שנייה הייתה שימוש ברקטות ניסוי המסוגלות להאיץ למהירויות גבוהות. השיטה הראשונה סיפקה תוצאות בעלי דיוק יחסית נמוך. השיטה השנייה, על אף דיוקה הרב, הייתה יקרה מאוד. בנוסף, לא ניתן היה לקבל תמונות שלירן (Schlieren) של גלי ההלם הנוצרים בכל דרך אחרת, פרט לביצוע הניסויים במנהרת רוח.
לבסוף המהנדסים בלאנגלי, עם ויתקומב בכללם, עשו שדרוג למנהרה ויצרו "גרון מחורר" (Slotted Throat) עבור המנהרה הגדולה בשנת 1950, אשר מנע את "חניקת" צוואר המנהרה, אשר הגביל את מהירויות שהתקבלו בתא הניסוי ועתה ניתן היה להגיע למהירויות על-קוליות. התוצאות, בייחוד אלו שנחשפו על ידי צילומי שלירן, הראו כי גלי ההלם שנוצרו כאשר זרימת האוויר התקרבה למהירות הקול היו גדולים מהצפוי בהרבה. ההפסדים בלחצים שנגרמו כתוצאה מהיווצרות אותם גלי הלם, הם שגרמו לעלייה חדה בגרר, במהירויות עבר קוליות.
פריצת הדרך
פריצת הדרך הגיעה מספר חודשים לאחר מכן כאשר ד"ר אדולף בוזמן, אווירודינמיקאי גרמני, הגיע לתת סימפוזיון. ד"ר בוזמן היה מהמדענים הגרמנים שצבא ארצות הברית תפסו בשלהי מלחמת העולם השנייה, הובאו לארצות הברית וסייעו רבות בתחום הנדסת התעופה והיו חיוניים ל"מרוץ לחלל" בין ארצות הברית לברית המועצות וההגעה לירח, כגון ד"ר ורנר פון-בראון. בהשראת התאוריה של ברנולי, ד"ר בוזמן תיאר את זרימת האוויר סביב גוף במהירויות עבר קוליות, כצינורות של אוויר עם שטח חתך קבוע כל עוד המהירות מתחת לאזור העבר-קולי. במהירויות גבוהות יותר, עבר קוליות, אותם "צינורות" דמיוניים יצרו את שטח החתך שלהן, עקב העלייה במהירות. עיקרון זה מאוד מזכיר "צינור ונטורי". הבעיה היא שבתחום העל-קולי, תאוריית ברנולי לא תקפה. אם במהירויות תת-קוליות, ככל שמצרים את שטח חתך הצוואר, מהירות הזרימה עולה (בדומה לצינור ונטורי), אז בתחום העל-קולי התופעה מתהפכת והצרת השטח מאטה את הזרימה, בעוד שהרחבתה מאיצה אותה.
ויתקומב התרשם מאוד מהאנלוגיה של ד"ר בוזמן. הוא הבין שגלי ההלם היו גדולים מהצפוי, כי צינורות הזרם לא הצטמצמו ולא שינו צורה, כלומר שכל גידול מקומי באזור או בגרר, ישפיע על התצורה כולה בכל הכיוונים, ועל מרחק גדול יותר. כלומר, לא ניתן להסתכל על הכנף ועל גוף המטוס באופן נפרד. היה צריך להסתכל על כל אזור חתך המטוס - כנף, גוף וזנב יחד, ולנסות לשמור על עקומת הגידול ודעיכה חלקה ומתונה ככל הניתן. בכך הגיע למעשה לחוק השטחים. מבחינה מעשית, משמעות חוק השטחים היא שצריך לפצות על הגידול הדרמטי בגודל שטח החתך, באזור שבו הכנף מתחברת לגוף המטוס. הפתרון היה להצר את ה"מותניים" בגוף המטוס באזור בו עובי הכנף מקסימלי, מעיין צורת "בקבוק קולה", על מנת שניתן יהיה להקטין בהדרגה את שטח החתך כשעובי הכנף נעשה קטן יותר. אם צמצום המטוס היה בלתי אפשרי, המטוס מאחורי או לפני האגף צריך להיות מורחב כדי להפוך את השינוי שטח החתך באזור מאף של המטוס ועד לזנבו לכמה שיותר מתון, ללא שינויים דרמטיים.
השפעות פיתוח חוק השטחים של וויתקומב
מחקרו של וויתקומב על חוק השטחים היה מסווג עד ספטמבר 1955, אך חודשיים לאחר פרסום עבודתו, קיבל וויתקומב את הגביע ע"ש רוברט קולייר (Robert J. Collier Trophy), על ידי איגוד האווירונאוטיקה הלאומית, בהוקרה על הישגיו בחקר האזור העבר קולי, כאשר הוכיחו עד כמה משמעותי היה יישום חוק השטחים בתיכון מחדש של מטוסים ויישום קבוע, עד היום, של חוק זה בתיכון כלי טיס מהירים.
יוסף יעקב ניישלאס
הרב יעקב יוסף ניישאלס (ר' יעקב וועטש, כ"ח באדר תקנ"ה, 1795 - ט"ז בשבט תרכ"ח, 1868) היה רבה של סרדהלי (דונה-סרדהלי) ובהמשך רב באויבן ישן (אובודה). מגדולי תלמידי החתם סופר.
ביוגרפיה
נולד בוועג-וועטש (Vágvecse) הסמוכה לפרשבורג לרב פרץ והינדל. בבחרותו למד בישיבת פרשבורג. נישא ללאה בת העשיר פרץ גולדברגר מאויבן ישן. בגיל 25 התמנה לדיין בסרדהלי, ובשנת תק"צ, שנתיים לאחר פטירת הרב אהרן סודיטץ-ביכלר, מונה לרב העיר. לצד רבנותו לימד גם תלמידים, בהם הרב יצחק אייזיק סגל ביליצר רבה של נאדי-אידא ומחבר הספר "באר יצחק". הוא העניק היתר הוראה לרבנים רבים.
בשנת תקצ"ט פרצה מחלוקת בעיר והוא שב לאויבן-ישן שם כיהן כרב בבית המדרש רויס וכמורה הוראה בעיר. בין תלמידיו היה הרב חנוך ארנטרוי רבה של מינכן. הוא נודע גם כנואם ודרשן.
בשנת תר"י (1850) היה פעיל בביטול התוכנית להקמת הסמינר לרבנים. בשנת תר"כ פסק להיתר בפרשת "תרנגולי קובריץ".
נפטר בשנת תרכ"ח. בין ילדיו, בנו הרב חיים ניישלאס וחתניו הרב יוסף רבה של ווערעשוואר והרב יעקב אייזיק כץ-קאהן. נכדו היה הרב משה ניישלאס, רבה של סרדהלי ובהמשך של שיכון סקווירא.
מרבית דברי תורתו אבדו.
משפט יולנדה סלדיבר
מדינת טקסס נגד יולנדה סלדיבר היה משפט פלילי שנערך שנערך בבית המשפט הפלילי במחוז האריס במרכז העיר יוסטון שבארצות הברית. המשפט החל ב-9 באוקטובר 1995 והסתיים ב-23 של אותו חודש. סלדיבר נשפטה לאחר שהואשמה ברצח הזמרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה ב-31 במרץ 1995. לאחר הרצח סלדיבר ניסתה לברוח אך המשטרה אגפה אותה מכל הצדדים. בעקבות כך סלדיבר איימה להתאבד אם המשטרה לא תיסוג אחורה ובעקבות כך נערך משא ומתן של 10 שעות בין סלדיבר למשטרה שבסופו המשטרה תפסה את סלדיבר. המשפט תואר כמשפט החשוב ביותר עבור האוכלוסייה ההיספנית בארצות הברית והושווה למשפט של או ג'יי סימפסון על ידי התקשורת. זהו גם היה אחד המשפטים המפורסמים ביותר בהיסטוריית טקסס.
ב-3 באפריל הועמדה סלדיבר לראשונה לדין אך טענה כי היא אינה אשמה ברצח. היא טענה כי הירי היה מקרי וכי התכוונה להתאבד. התובע בתיק היה עורך דין בשם קרלוס ולדז, אשר על מינויו כתובע בתיק נמתחה ביקורת כיוון שהיה חסר ניסיון. צוות ההגנה טען כי המשפט לא צריך להתקיים בטקסס מכיוון שטקסס הייתה מקום הולדתה של הזמרת וכי הם חוששים שדעת חבר המושבעים עלול להיות מוטה בעקבות כך. התביעה לעומת זאת התנגדה לרעיון. צוות התביעה זימן בין 45 ל-50 עדים ביניהם: אביה של סלינה והמנהל האישי שלה אברהם קינטנייה, בעלה כריס פרס, עובדים מהמלון בו התרחש הרצח, פרמדיקים, מומחי נשק, בעלי חנות הנשק בה סלדיבר רכשה את האקדח, אנשים מכוחות הביטחון והרופא שביצע את הנתיחה. צוות ההגנה זימן גם הוא עדים משלו אך פחות עדים מצוות התביעה, ביניהם: הוריה של סלדיבר חבריה לעבודה לשעבר, צוות שעבד במלון בו התרחש הרצח, המורה לשעבר של סלינה, וחוקר הרצח. הריאיות ששימשו במשפט היו האקדח שאיתו התבצע הרצח, הבגדים שלבשה סלדיבר ביום שבו טענה כי הותקפה מינית, והקלטות מהמשא ומתן שנערך בין סלדיבר ל-FBI.
יולנדה סלדיבר
סלדיבר הייתה אחות בבית חולים שבו אושפזו חולי סרטן במצב סופני. היא הייתה חובבת של מוזיקת קאנטרי אך היא אהבה גם את שלי לארס, זמרת טחאנו ידועה אשר הייתה מבין חלוצות הז'אנר בקרב זמרות נשים. כתוצאה מכך סלדיבר לא אהבה את סלינה מכיוון שבתקופה שסלינה פרצה היא הייתה לוקחת את מרבית הפרסים בטקסי הפרסים ובכך הייתה גורמת להפסדיה של לארס. ב-1991 אחיינית שלה שכנעה אותה ללכת למופע של סלינה. סלדיבר התרשמה מהכריזמה ומהאנגריה של סלינה והחלה לשמוע את המוזיקה של סלינה עד שהפכה למעריצה אדוקה שלה ורצתה להקים מועדון מעריצים עבורה. כתוצאה מכך היא פנתה לאביה של סלינה, אברהם, וביקשה ממנו אישור להקים אחד. לאחר מכן היא נפגשה עם אביה של סלינה אשר נתן את האישור הסופי להקמת מועדון המעריצים ובכך הקימה את המועדון והפכה למנהלת שלו. בינואר 1994 היא פתחה שני בוטיקים אך בשל הלו"ז הצפוף שלה היא לא יכלה לנהל כמו שצריך את הבוטיקים ומינתה את יולנדה לנהל אותם.
לאחר מכן סלינה החלה לקבל מעובדים בבוטיק, ממעצבת האופנה שלה ומבת דודה על העבודה של סלדיבר. הם טענו כי היא לא ניהלה נכון את ענייניה של סלינה, תמרנה את החלטותיהם, הרסה דברים שעבדו עליהם, הפחידה אותם ואיימה עליהם והקליטה אותם ללא הסכמתם אך סלינה התקשתה להאמין בכך. לאחר שסלינה סירבה לפטר את סלדיבר העובדים פנו לאביה של סלינה בבקשה שיטפל בזה. כתוצאה מכך אביה פנה לסלינה וביקש ממנה לפטר את סלדיבר אך סלינה סירבה מכיוון שהיא טענה שאביה תמיד הביע אי אמון באנשים. בינואר 1995 החל אביה לקבל מכתבים ושיחות טלפון זועמות ממעריצים ששלחו את דמי ההרשמה שלהם למועדון המעריצים ולא קיבלו דבר. כתוצאה מכך הוא פתח בחקירה וגילה כי סלדיבר השתמשה בצ'קים מזויפים ומעלה ב-20 אלף דולר מכספי הבוטיקים ומועדון המעריצים. ב-9 במרץ משפחתה של סלינה קיימה דיון על מנת לדבר על הכספים שנעלמו. כתוצאה מכך אביה זימן את סלדיבר לשיחה והתעמת איתה אך תשובותיה לא היו משכנעות. כתוצאה מכך הוא אמר שאם היא לא תוכיח את חפותה הוא יערב את המשטרה בכך.
הרצח של סלינה
יום למחרת סלדיבר פוטרה מתפקידה ונאסר עליה ליצור קשר עם סלינה. סלדיבר רכשה אקדח בטענה כי קרובי משפחה של מטופלים שלה איימו על חייה. ב-30 במרץ סלדיבר התקשרה לביתה של סלינה וטענה כי תקפו אותה ושכנעה אותה להיפגש איתה לבד במוטל דייז אין בבוקר של היום למחרת. בבוקר שלה יום למחרת היא לקחה אותה לבצע בדיקות אך הרופא שבדק אותה טען כי אין סימנים שמוכיחים שהיא הותקפה. סלינה זעמה על סלדיבר וביקשה ממנה שתביא לה פירוט על הכנסות על מנת שתוכל להגיש אותם למס הכנסה. היא הגיעה איתם לחדר המוטל על מנת לקחת את המסמכים. שם סלינה לקחה את התיק של סלדיבר ורוקנה אותו על מנת לחפש את המסמכים. כאשר רוקנה את התיק האקדח נפל מהתיק וכתוצאה מכך היא הרימה את האקדח וכיוונה אותו על סלינה. סלינה הסתובבה והחלה לברוח מסלדיבר אך סלדיבר ירתה בגב של סלינה וכתוצאה מכך היא גרמה לקריעת עורק שגרם לדימום מסיבי. למרות הירייה סלינה המשיכה לרוץ עד שהגיעה לדלפק הקבלה, שם היא אמרה כי סלדיבר ירתה בה ואף אמרה את המספר החדר בו הירי התרחש. לאחר מכן סלינה התמוטטה והוזמן לה אמבולנס. מצבה הידרדר במהירות תוך כדי הפינוי והטיפול בה ובשעה 13:05 נקבע מותה כתוצאה מאיבוד רב של דם ודום לב.
מעצרה של סלדיבר
לאחר הירי סלדיבר נכנסה לטנדר שלה וניסתה לעזוב את המוטל. אחד מאנשי הצוות במוטל ראה את סלדיבר יוצאת מהחדר כאשר היא עטופה במגבת. ההשערה הייתה כי סלדיבר הייתה בדרך לאולפן ההקלטות של סלינה כדי לירות גם בשאר בני משפחתה. כתוצאה מכך שוטר שזיהה אותה דיווח על כך לקצין שלו וכתוצאה מכך המשטרה לכדה את סלדיבר בתוך הטנדר שלה והורתה לה לצאת ממנו. אך סלדיבר התעלמה מהבקשה ובמקום זה חנתה בין שתי מכוניות. לאחר מכן היא כיוונה את האקדח לכיוון ראשה ואיימה להתאבד. כתוצאה מכך יחידת SWAT, יחידה מיוחדת ללוחמה בטרור ומחלקת ניהול משא ומתן ומשברים ב-FBI הגיעו לזירת האירוע.
כתוצאה מכך לארי יאנג ויצחק ולנסיה החלו במשא ומתן עם סלדיבר כאשר את המשא מתן הם עושים דרך הטלפון כאשר הם נמצאים צמוד לטנדר של סלדיבר. אורחי המוטל הורו להישאר בחדריהם עד שהמשטרה תגיע ללוות אותם. לאחר כמעט 9 וחצי שעות סלדיבר נכנעה ויצאה מהרכב. אותו זמן מאות מעריצים של סלינה התאספו במקום כאשר חלק מהם אף בכו. כמה שעות לאחר הרצח התקיימה מסיבת עיתונאים של עוזר המשטרה קן בונג ואביה של סלינה אשר בה הם אמרו כי סלינה הלכה למוטל לצורך סידורים. בשלב זה הם לא הזכירו את שמה של סלדיבר. רודי טרביניו, מנהל עמותת המוזיקה לכישרונות בטקסס, ונותן החסות של טקס פרסי מוזיקת הטחאנו, הכריז כי תאריך מותה של סלינה ייקרא "יום שישי השחור".
אירועים מקדימים
ב-3 באפריל הועמדה סלדיבר לדין וטענה כי היא לא אשמה ברצח. בית המשפט קבע כי היא תוכל להשתחרר מהמעצר בערבות של 100 אלף דולר אולם סכום זה הועלה ל-500 אלף דולר על ידי התובע המחוזי קרלוס ולדז שחשב כי סלדיבר יכולה לברוח מהמדינה ועל פי החוק לסלדיבר אסור היה לצאת מהמדינה עד שיינתן גדר הדין הסופי שלה. לאחר שהידיעה על הערבות הוכרזה לציבור אנשים רבים תהו מדוע סלדיבר לא קיבלה עונש מוות. בעקבות כך החלו מחאות פומביות כנגד ההחלטה ואף סלדיבר קיבלה איומי מוות והיו גם אנשים שהקימו מיזם לאיסוף הכסף של הערבות כדי שיוכלו לשחרר את סלדיבר בעזרתו ולרצוח אותה לאחר מכן.
בלש ה-CCPD הוותיק פול ריברה הוביל את חקירת הרצח. במקור נשכר עורך דין אלמוני על מנת לייצג את סלדיבר בתיק אך ב-4 באפריל הוא פרש מתפקידו מחשש שיתנקמו בו ובילדיו על כך. בעקבות כך השופט מייק ווסטרגרן החל לחפש סנגור חדש. התובע קרלוס ואלדז מונה לתובע הראשי, בעוד שמארק סקורקה מונה ליועצו המשפטי. ב-6 באפריל הוזמן חבר המושבעים לדיון על מנת לדון בהגשת כתב אישום. לאחר כשעה המושבעים החליטו להגיש כתב אישום כנגד סלדיבר וכתב האישום הועבר לבית המשפט המחוזי 214. קרלוס ולדז האמין כי ייתכן ויהיה משפט מהיר עם ווסטרגרן שמנהל את המקרה.
לאחר מכן נבחר הסנגור החדש כאשר הוא היה דאגלס טינקר, עורך דין בן 30 אשר היה נחשב לאחד מעורכי הדין הטובים ביותר להגנה פלילית בטקסס והונו נאמד הוערך בכ-50 מיליון דולר. אשתו אשר חששה שהם יסבלו מחרם ביקשה מטינקר לשמור בסוד את העובדה כי הוא מעורב בתיק. ארנולד גרסיה, תובע מחוזי לשעבר, נבחר על ידי טינקר כיועץ המשפטי שלו. השופט נענה לבקשתו של טינקר לחוקר פרטי. מועד המשפט נקבע ל-17 באוגוסט אך מסיבות לא ידועות הוא נדחה ל-9 באוקטובר. ב-18 במאי טינקר וולדז התווכחו על האפשרות להפחית את הערבות של סלדיבר ל-10,000 דולר. טינקר טען כי היא לא צריכה להיות בכלא מכיוון שעדיין לא נמצאה אשמה ברצח והגיעה לה לצאת בערבות. ולדז טען כי סלדיבר עלולה לברוח למקסיקו במיוחד לאור הקשרים שיש לה שם ולכן לא כדאי להוריד את מחיר הערבות. משפחתה וחבריה של סלדיבר טענו כי היא לא תוכל לברוח מכיוון שאין לה את היכולת הכלכלית לעשות זאת ואין לה קשרים עם אף אחד וכי היא בכל מקרה לא אשמה מכיוון שהיא אינה הייתה מסוגלת לרצוח אף אחד. ולדז זימן כתוצאה מכך את החוקר בחקירה פול ריברה. ריברה חיזק את טענותיו של ולדז וטען כי במהלך עבודתה עבור סלינה סלדיבר קשרה קשרים עם אנשים זרים. בנוסף הוא טען כי לסלדיבר עלולים להיות גישה לכספים שהחקירה טרם חשפה. השופט קבע כי הערבות לא תופחת וכתוצאה מכך סלדיבר נשארה במעצר.
השבוע הראשון למשפט
ב-9 באוקטובר הורכב חבר המושבעים אשר ישמש עבור המשפט. המושבעים כללו שבעה אמריקאים בהירי עור, ארבעה אמריקאים כהי עור וארבעה אמריקאים ממוצא היספני. השופט קבע כי המשפט לא ישודר בטלוויזיה ולא יוקלט והגביל את מספר העיתונאים אשר יכלו להיכנס למשפט בעקבות המשפט של או ג'יי סימפסון. ב-11 באוקטובר החל המשפט באופן רשמי. המשפט נפתח בכך שולדז טען כי סלדיבר רצחה את סלינה כאשר ירתה בגב שלה. הוא טען כי המעשה לא נעשה מתוך הגנה עצמית או כל סיבה משמעותית אחרת וכתוצאה מכך היה חסר טעם. לעומת זאת טינקר טען כי ההאשמות הן האשמות שווא. הוא האשים את אביה של סלינה כאשר כינה אותו כ"אב שולט ושתלטן ששואף לשלטון ולכסף כאשר המטרה היחידה שלו היא להרוויח כסף". הוא טען כי הוא פגע בפרטיות של המשפחה שלו בכך שביקש מהם לגור במתחם בו יוכל לפקח על כל צעד שלהם. הוא טען כי סלינה רצתה להיות עצמאית ולהתנתק משליטת אביה על ידי ניהול עסק משלה. בנוסך הוא טען כי סלדיבר לא באמת רדפה אחריי סלינה במלון בשביל לירות בה שוב אלא היא רצה אליה כדי שתוכל לקחת אותה לטנדר שלה ולהסיע אותה לבית חולים. הוא טען כי אביה של סלינה לא אהב מלכתחילה את סלדיבר ואמר כי היא "אובססיבית" ו"לסבית". בנוסף הוא טען כי אביה איים על סלדיבר כי הוא ישמיד את החברות שלה עם סלינה.
לאחר מכן החל שלב זימון העדים. ולדז זימן את אביה של סלינה, אברהם, כעד הראשון. הוא שאל אותו תחילה אם הייתה לו מערכת יחסים מינית עם סלדיבר או האם הוא אנס אותה. לאחר מכן הוא שאל אותו האם אי פעם הוא כינה את סלדיבר לסבית. אביה של סלינה השיב בשלילה על שתי השאלות. לאחר מכן הוא שאל אותה על העובדה כי האשים את סלדיבר בגניבה. אביה טען כי סלדיבר אכן גנבה מסלינה כספים. לאחר מכן הוא זימן את בעלה של סלינה, כריס כעד נוסף. כריס טען כי למעשה הוא וסלינה הפסיקו לתמוך בסלדיבר עוד לפניי שהוכח שהיא פושעת. לאחר מכן גם בעלי החנות בה נקנה האקדח העידו, הם העידו כי אכן סלדיבר קנתה אצלם את האקדח והם אף הנחו אותה איך להשתמש בו. לאחר יומיים היא החזירה את האקדח בטענה שהיא קיבלה אקדח במתנה מאביה אך לאחר 10 ימים היא חזרה שוב לחנות בשביל לרכוש את האקדח.
ב-12 באוקטובר ולדז זימן את אחד מעובדי המוטל כעד נוסף. העובד טען כי הוא ראה את סלדיבר רודפת אחריי סלינה ומכוונת לכיוונה אקדח בזמן שסלינה בורחת ממנה. לאחר מכן הוא עצר את סלדיבר והוריד את האקדח לכיוון הרצפה וסלדיבר חזרה לחדרה כאילו לא קרה כלום. לאחר מכן הדיון נקטע מכיוון שאמה של סלינה מרסלה התמוטטה במהלך המשפט בעקבות עלייה בלחץ הדם שלה ופונתה לבית חולים. לאחר מכן זומנה עובדת נוספת במוטל כעדה של התביעה וטענה כי היא אכן ראתה את אותם אירועים ואף שמעה את סלדיבר מכנה את סלינה "כלבה". בתגובה לך טינקר ביקש ממנה להראות במפה של זירת הפשע בדיוק איפה היא הייתה באותו זמן. לאחר מכן הוא טען כי היא לא יכלה לראות או לשמוע שום דבר מכיוון שהייתה רחוק מזירת הפשע.
התביעה הראתה לחבר המושבעים שסלדיבר לבשה כביכול במהלך האונס שטענה שחוותה. התביעה טענה כי ניתן לראות שמישהו עשה בכוונה חורים בלבוש וגזר את הבגדים עם מספריים כדי שזה ייראה כביכול אמין. ב-13 באוקטובר עוזרת המנהל של המוטל הוזמנה להעיד. היא טענה כי סלינה הגיעה לדלפק הקבלה ואמרה כי סלדיבר היא זאת שירתה בה ואת מספר החדר בו היא הייתה. גם איש המכירות של המוטל אמר אותו הדבר. גם פקידת הקבלה העידה את אותן דברים ואף הוסיפה שסלינה אמרה תנעלו את הדלת כי היא תירה בי שוב. בנוסף היא אמרה שסלינה הייתה מלאה בכל כך הרבה דם עד שנגרמה לה בחילה. האחרון שעיד היה הפרמדיק שפינה את סלינה שתיאר את מצבה ואף אמר כי היא אחזה בטבעת ביד שלה באותו הזמן. לטענת העיתונאים ששהו במקום משפחתה של סלינה בכתה זמן התיעוד של הפרמדיק בעוד סלדיבר "בהתה בחלל האוויר".