cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בית הכנסת גלוקנגאסה
חיצון המבנה
המבנה המרכזי הגבוה יותר ושני האגפים הצדדיים מוכתרים בחגורה דמוית חומה. האדריכל צווירנר הוסיף ארבעה מגדלונים כעין צריחי מסגד, שמעליהם כיפת בצל בתור קישוט מעל הכרכוב, ובזאת הם נבדלים מצריחי בית הכנסת טמפלגאסה (1858 - 1938) בווינה שבו המגדלונים מכתרים את העמודים.
תבליט הרוזטה בחלון הגדול בחזית הוא בהשפעת האדריכלות הגותית. מעל לצלב נמצא התוף של הכיפה ובו חלונות גבוהים. לראש התוף כיפה בצורת חצי כדור שמוכתרת בפתחי תאורה, ומעליו כיפת בצל קטנה נוספת.
פנים המבנה
כאמור, בית הכנסת תוכנן בצורת צלב יווני שמעליו כיפה. ארבע הזרועות השוות של הצלב הביזנטי מכוסות כולן בגג קימרון בצורת עריסה, סמכיו וקורותיו נתמכים בעמודים ממתכת יצוקה.
פרט לזרוע המזרחית, שלוש הזרועות האחרות של הצלב מכילות שתי קומות יציע לנשים, ואילו ארון הקודש ממוקם בזרוע המזרח. קיר הזרוע המזרחית מקושט במעוינים בעלי מוטיב של ריבועים משולבים בסטוקו (להלן "תבליט"), שיוצרו על ידי ג'וזף הרצהיים ונצבעו על ידי פרדריק פטרי בצבעי כחול, אדום וזהב. גם כאן עבודת התבליט מזכירה את זו של אלהמברה.
יציעי עזרת נשים נתמכים בשישה עמודים ממתכת יצוקה, שצורתם דקה ומעודנת מאוד. המעקה עוטר בתבליט של הרצהיים, ונצבע בגוון זהב על ידי פטרי. ארבע הקשתות הגדולות התומכות בכיפה מקושטות גם כן בעבודת תבליט וצבועות בכחול, אדום וזהב כדי לדמות אותן לאלו של אלהמברה. הכיפה וקמרונות החבית הם המרכיבים היחידים של המבנה שאינם מכוסים בתבליט. פטרי צבע אותם בכחול עם כוכבים מוזהבים כייצוג של כיפת השמיים. ארון הקודש הוא פרי יצירתו של הפסל סטפן מקולן, שהשתמש בשיש לבן מהעיר קרארה שבאיטליה. חלקו המרכזי עשוי צורת פרסה, וכדי להזכיר את אלהמברה ואת חזית בית הכנסת, הפסל הוסיף משני הצדדים מבנים בסגנון צריחי מסגד עם כיפות דמויות בצל. בחלקו העליון של הגמלון עומדים לוחות הברית.
ג'ק הייג
ג'ק הייג (באנגלית: Jack Haig; נולד ב-6 בספטמבר 1993) הוא רוכב אופני כביש אוסטרלי בקבוצת בחריין–ויקטוריוס.
ביוגרפיה
נולד בסאות'פורט. ב-2014 התחרה תחת קבוצת Huon Salmon–Genesys Wealth Advisers החובבנית, הוא התחרה במדי בטור דאון אנדר וסיים במקום ה-17 הכללי, שהספיק לו בשביל לנצח את קטגוריית הרוכב הצעיר במרוץ. לאחר מכן בלט בעוד במרוץ קטעים, הראלד סאן טור, כשסיים שלישי כללי, 11 שניות מסיימון קלארק המנצח. גם בטור דה קוריאה סיים הייג שלישי, 20 שניות מיו קארת'י המנצח. גם בטור אלזס בלט הייג עם מקום שני כללי וניצחון בקטגוריית הרוכב הצעיר. לאחר מכן המשיך להתחרות בצרפת, כשהתחרה בטור דה ל'אווניר, המרוץ היוקרתי ביותר לרוכבים עד גיל 23, 9:47 דקות אחרי מיגל אנחל לופס המנצח.
אוריקה גרין-אדג' (2016–2020)
ב-2016 הצטרף לאוריקה גרין-אדג', לאחר שב-2015 רכב כסטאז'ר בקבוצה החל מאוגוסט. הוא פתח את העונה במדינתו, אוסטרליה, וסיים חמישי בהראלד סאן טור, 1:14 דקות מכריס פרום המנצח. בן קבוצתו של הייג, דמיאן האוסון, סיים שלישי את המרוץ. בהמשך העונה התחרה ב. הייג בלט במרוץ כשסיים רביעי בקטע ה-1, 3 שניות מינס קקולר המנצח ושני בקטע ה-2, 36 שניות מריין טאראמיי המנצח, בשלב ההררי היחיד של המרוץ. בעקבות כך עלה הייג למקום השני הכללי של המרוץ, עליו שמר עד הסיום, כשהוא מפגר ב-1:42 דקות מטאראמיי המנצח. בנוסף לכך ניצח את קטגוריית הנקודות במרוץ וסיים שישי בקטגוריית ההרים. לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור, כשנבחר לוואלטה אספניה וסיים את המרוץ במקום ה-117, כשהוא מסייע לאסטבן צ'אבס, בן קבוצתו, לסיים שלישי.
גם ב-2017 בלט הייג בטור של סלובניה כשסיים שלישי כללי, 17 שניות מרפא מייקה המנצח. לאחר מכן התחרה ב והשיג בקטע השישי את הניצחון המקצועני הראשון שלו, לאחר בריחת יחיד מוצלחת. את המרוץ כולו סיים במקום השמיני, 57 שניות מדילן טונס המנצח. לאחר מכן נבחר שוב לוואלטה אספניה והפעם התבלט יותר במרוץ ואף הצליח להיכנס לעשירייה הראשונה בקטע השישי, כשסיים עשירי בפלוטון, 26 שניות מתומאש מרצ'ינסקי המנצח. את הוואלטה סיים הייג במקום ה-21 והשני מתוך קבוצתו, 1:04:48 דקות מכריס פרום המנצח. לאחר מכן סיים תשיעי בג'ירו דל'אמיליה, 33 שניות מוינצ'נצו ניבאלי המנצח.
ב-2018 ערך הופעת בכורה בג'ירו ד'איטליה, התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 13 בספרינט רב משתתפים שהסתיים בניצחונו של סם בנט בקטע ה-21 והאחרון, והוא סיים את המרוץ במקום ה-36, כשהוא שימש כפועל של סיימון ייטס שהוביל את המרוץ מהקטע ה-6 עד הקטע ה-19. לאחר מכן התחרה בטור דה סוויס ושימש כמוביל קבוצתו, כשסיים במקום ה-13 הכללי, 3:29 דקות מריצ'י פורט המנצח. לאחר מכן התחרה ב, בתור הכנה לוואלטה אספניה, וסיים שלישי את המרוץ, 2:21 דקות מספ קוס המנצח. בוואלטה אספניה שימש הייג כפועל של סיימון ייטס וסייע לו לנצח את המרוץ, כשהוא עצמו סיים במקום ה-19 והשני מתוך קבוצתו אחרי ייטס.
ב-2019 ערך הייג את עונת הפריצה שלו. הוא פתח את העונה בספרד וסיים שביעי בוולטה אה ולנסיה, 33 שניות מיון איסאגירה המנצח. לאחר מכן התחרה גם בוואלטה אה אנדלוסיה וגם שם הצליח להיכנס לעשירייה הראשונה, כשסיים 1:08 דקות מיאקוב פוגלסן המנצח ובמקום השישי. בן קבוצתו של הייג, אדם ייטס, אחיו התאום של סיימון, סיים חמישי את המרוץ. לאחר מכן סיים לראשונה בחמישייה הראשונה במרוץ קטעים UCI World Tour, כשסיים רביעי את מרוץ פריז–ניס, כשהוא משמש כמוביל קבוצתו ומסיים בפער של 1:21 דקות מאיגן ברנל המנצח. לאחר מכן ערך התחרה גם בקריטריום דו דופינה, בקטע השביעי נכנס לקבוצת בריחה ששרדה עד הסיום ובשלב מסוים התנתקו מהקבוצה הוא ודילן ואן בארלה, אך בספרינט הסיום הפסיד לואן בארלה. בסופו של דבר סיים את הדופינה במקום ה-27, כשהוא מסיים רביעי בקטגוריית ההרים. יכולותו הטובה של הייג הובילה אותו להיבחר לראשונה לטור דה פראנס, אך לא בלט במרוץ וסיים אותו במקום ה-38 הכללי. לאחר מכן סיים במקום החמישי בטור של צ'כיה, 1:05 דקות מדריל אימפי המנצח. לאחר מכן התחרה בקלאסיקת ברטאן, גם היא בצרפת. כשנשארו 22.5 קילומטרים לסיום, עקב אחר התקפה של טיש בנוט וספ ואנמרקה והשלושה הגדילו בהדרגה את הפער שלהם על הפלוטון. כשנשארו 800 מטרים לסיום התקיף ואנמרקה את בנוט והייג וניצח את המרוץ, בעוד בנוט ניצח את הייג בספרינט על המקום השני והייג הסתפק במקום השלישי, 3 שניות אחרי ואנמרקה. לקראת סוף העונה התחרה במרוצים חד יומיים באיטליה, ובלט עם מקום שלישי בגראן פרמיו ברונו בגלי, שהסתיים בניצחונו של סוני קולברלי מתוך דבוקה של שישה רוכבים. הייג סיים את העונה במונומנט ג'ירו די לומברדיה, וסיים את המרוץ במקום השישי, 34 שניות מבאוקה מולמה המנצח.
ב-2020 פתח שוב את העונה בספרד, וסיים שני בוולטה אה ולנסיה, 6 שניות מטאדיי פוגאצ'אר המנצח, הייג סיים חמישי בקטע 2 ו-4, שבשניהם פוגאצ'אר ניצח. גם בוואלטה אה אנדלוסיה סיים הייג שני, 59 שניות מיאקוב פוגלסן המנצח. הייג בלט בכל קטעי המרוץ וסיים בתוך העשירייה הראשונה בכולם, ואף השיג בקטע הרביעי את הניצחון השני בקריירה שלו, לאחר שהקדים את פוגלסן ומיקל לנדה בספרינט הסיום בין שלושתם.
ג'ו סמית'
קריירה
סמית' למד באוניברסיטת מרילנד ונבחר בשנת 1995 לפרס שחקן המכללות של השנה על שם נייסמית'. הוא נבחר בבחירה הראשונה בדראפט 1995 בידי גולדן סטייט ווריורס. בכך הוא הקדים את האולסטארים קווין גארנט, ראשיד וולאס, אנטוניו מקדייס וג'רי סטקהאוס.
סמית' פתח בכל המשחקים ששיחק בעונתו הראשונה בחמישייה וקלע 15.3 נקודות בממוצע למשחק בעונה זו. הוא השיג שיאי קריירה בריבאונדים בממוצע (8.7), בחטיפות בממוצע (1.0) ובחסימות בממוצע (1.6). בסיומה של העונה הוא נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה, וסיים שני בהצבעה לתואר רוקי השנה ב-NBA רק לדיימון סטודמאייר.
ממוצעיו של סמית' הדרדרו אחרי הטרייד, ולכל אורך הקריירה שלו לא הצליח להתאושש ולהעלות את ממוצעיו בחזרה. בעונתו הראשונה בפילדלפיה הוא לראשונה לא פתח בחמישייה, וממוצע הנקודות שלו הדרדר ל-10.3 למשחק.
לפני עונת 1998/1999 הפך סמית' לשחקן חופשי, והפתיע כשחתם על חוזה עם משכורת נמוכה במינסוטה טימברוולבס. כוכב הקבוצה היה הפאוור פורוורד הפותח קווין גארנט, מה שהכריח את סמית' לפתוח בעמדת הסמול פורוורד. בעונתו הראשונה בטימברוולבס הוא קלע 13.7 נקודות בממוצע, והשווה את שיא הקריירה בממוצע אסיסטים עם 1.6 למשחק.
בעונה השנייה של סמית' בטימברוולבס הוא לא פתח בחמישייה ברוב המשחקים, וממוצע הנקודות שלו ירד לראשונה מגבול ה-10, כשהוא קלע 9.9 למשחק. למרות זאת הוא השיג שיא בממוצע האחוזים לשלוש כשסיים את העונה עם 1.000% מושלם מקו השלוש.
אחרי עונת 1999/2000 התגלה שסמית' היה מעורב בשערורייה סביב שכרו שבה היה מעורב גם מנהל הוולבס, קווין מקהייל. לסמית' הובטחה לכאורה עסקה שבה יקבל כמה מיליוני דולרים, אם הוא יחתום על חוזה עם משכורת נמוכה מערך השוק. כך למעשה עם הכסף שנחסך מהלך זה מאפשר לוולבס לקנות כמה שחקנים נוספים שיחזקו את הקבוצה בהקדם האפשרי. מעט מאוחר יותר נודע לליגה על ההפרה, והיא ביטלה את השנה האחרונה של החוזה. בנוסף היא הענישה את הוולבס כששללה מהם חמש בחירות דראפט בסיבוב הראשון וקנסה אותם ב-3.5 מיליון דולר. העונש פגע בטימברוולבס לטווח ארוך, כשבטווח הקצר הם עדיין הצליחו, אבל בלי בחירות הדראפט הם נפגעו בשנות ה-2000.
אחרי התקרית במינסוטה חתם סמית' בדטרויט פיסטונס. בפיסטונס הוא פתח ברוב המשחקים בחמישייה וחזר לקלוע יותר מ-10 נקודות בממוצע, כשקלע 12.3 למשחק. בסיום העונה בדטרויט חזר סמית' לשחק בטימברוולבס. בעונתו הראשונה הוא קלע 10.7 נקודות בממוצע ופתח ברוב המשחקים בחמישייה, אך בעונתו השנייה בוולבס ממוצע הנקודות שלו הדרדר ל-7.5 למשחק, שיא שלילי עד אז.
בעונה הבאה חתם סמית' במילווקי באקס, בה שיחק בשלוש השנים הבאות. בשתי עונותיו הראשונות במילווקי הוא קלע 11 נקודות בקירוב, ובעונתו השנייה השיג שיא קריירה באחוזים מהשדה כשקלע ב-51.4%. אף על פי שבשתי עונותיו הראשונות בבאקס הוא לא פתח בחמישייה רק במשחק אחד מתוך 150 משחקים, בעונתו השלישית הוא פתח ב-5 משחקים מתוך 44. ממוצע הנקודות שלו הדרדר שוב למתחת ל-10, כשהוא קלע 8.6 בממוצע.
בתחילת עונת 2006/2007 חתם סמית' בדנוור נאגטס. סמית' הספיק לשחק בנאגטס 11 משחקים בלבד לפני שנשלח בטרייד לפילדלפיה 76' ביחד עם אנדרה מילר ובתמורה דנוור קבלו את אלן אייברסון. עד שהועבר קלע סמית' 5.1 נקודות בממוצע למשחק, ושוב שבר שיא שלילי בממוצע הנקודות שלו.
למרות שהגיע אל פילדלפיה רק בתור תוספת בטרייד, סמית' קיבל 25.1 דקות בממוצע למשחק ועזר לקבוצתו במאבק להשיג מקום בפלייאוף. גם ממוצע הנקודות של סמית' גדל מאז תקופתו בנאגטס, כשהוא קלע 9.2 נקודות למשחק. בנוסף הוא פתח בחמישייה ב-11 משחקים.
בעונת 2007/2008 חתם סמית' בשיקגו בולס. בשיקגו חזר סמית' לפתוח בחמישייה ברוב המשחקים, ולראשונה מאז עונת 2004/2005 הוא קלע בממוצע של יותר מ-10 נקודות, 11.2 נקודות למשחק. למרות הצלחתו היחסית הבולס שלחו אותו בטרייד לקליבלנד קאבלירס. בקליבלנד הספיק להשתתף סמית' רק ב-27 משחקים בהם פתח באחד, וקלע 8.1 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת 2008/2009 נשלח סמית' בטרייד משולש (טרייד של 3 קבוצות) שכלל 6 שחקנים לאוקלהומה סיטי ת'אנדר. בטרייד היו מעורבות הת'אנדר, הקאבלירס ומילווקי באקס. בטרייד הקאבס קיבלו את מו ויליאמס, הת'אנדר את סמית' ודזמונד מייסון, והבאקס את דיימון ג'ונס, לוק רידנאואר ואדריאן גריפין. באוקלהומה קלע סמית' 6.6 נקודות בממוצע למשחק.
ב-17 בפברואר היה אמור סמית' להישלח לניו אורלינס הורנטס ביחד עם כריס וילקוקס ודבון הרדין בתמורה לטייסון צ'נדלר, אך יום לאחר מכן הטרייד בוטל. כשבועיים לאחר ביטולו של הטרייד סמית' והת'אנדר הגיעו להסכם והוא שוחרר מהם. שני ימים לאחר מכן סמית' חתם בקליבלנד קאבלירס וחזר לקדנציה שנייה אצלם. הוא סיים את העונה הזאת כשהוא שיחק ב-21 משחקים (לא פתח בחמישייה) בהם קלע 6.5 נקודות בממוצע.
ב-25 באוגוסט 2009 חתם סמית' באטלנטה הוקס. ב-17 במרץ 2010 הפך סמית' לשחקן ה-92 בהיסטוריה של ה-NBA ששיחק לפחות 1,000 משחקים, בניצחון על ניו ג'רזי נטס. בעונה זו קלע סמית' 3.0 נקודות בממוצע למשחק.
ב-10 בספטמבר 2010 חתם סמית' בניו ג'רזי נטס. אחרי ארבעה משחקים בלבד (מתוכם פתח בחמישייה בשלושה) הוא הועבר בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס. בנטס הוא השיג את ממוצע הנקודות הנמוך ביותר בקריירה שלו, 0.5 למשחק. ב-2 בינואר 2011 ערך סמית' את הופעת הבכורה שלו בלייקרס, ויומיים לאחר מכן הוא קלע את הנקודות הראשונות שלו במדיהם.
רחל אשד
רחל אשד (נולדה ב-31 במרץ 1951) היא משוררת וציירת ישראלית.
ביוגרפיה
אשד נולדה בדגניה א' להורים ניצולי שואה שעלו לארץ בשנת 1947. כשהייתה בת שנתיים וחצי עברה משפחתה לרמת החייל בתל אביב. למדה בבית הספר היסודי ברמת החייל ולאחר מכן בגימנסיה העברית "הרצליה" במגמה דו-לשונית.
בתקופת מלחמת ההתשה התגייסה אשד לצה"ל ושירתה שירות מלא כחובשת תעופתית בחיל האוויר בבית הספר לטיסה בחצרים.
עם תום שירותה הצבאי למדה תפאורה ותלבושות בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. בקיץ 1972 עברה ללמוד ציור באקדמיה לאמנות Central School of Art & Design בלונדון.
גיל לימון
גיל לימון (נולד ב-30 במרץ 1977) הוא עורך דין ישראלי ודוקטור למשפטים. החל מאוגוסט 2021 מכהן כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט ציבורי-מנהלי). קודם לכן שימש עוזרו הבכיר של היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט.
רחל אשד
ביוגרפיה
כשפרצה מלחמת יום הכיפורים חזרה אשד לארץ והתנדבה ככוח עזר סיעודי במחלקת כוויות בבית החולים תל השומר. בעקבות המראות הקשים שראתה בבית החולים חוותה טראומה ונאלצה להפסיק את לימודיה, היא עזבה את תחום הציור והתמקדה בכתיבת שירה. שיריה של אשד התפרסמו בכתבי העת עתון 77, שבו ופסיפס, בעיתונים הארץ, דבר, ידיעות אחרונות וישראל היום, וכן בכתבי עת בארצות הברית.
גיל לימון
ביוגרפיה
גיל לימון נולד וגדל בחיפה, בן לבלה ואלכס לימון. למד כעתודאי באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים בהצטיינות תואר ראשון במשפטים ובמנהל עסקים ותואר שני במשפטים. במהלך לימודיו שימש עוזר מחקר לפרופ' רות לפידות.
רחל אשד
ביוגרפיה
בשנת 2003 חזרה לצייר, ועד כה הוצגו ציוריה בשתי תערוכות יחיד, בצוותא - בשנת 2008, ובגלריית מחניים - בשנת 2013 ובעוד מספר תערוכות קבוצתיות. ציוריה מעטרים את כריכות מרבית ספריה. בקיץ 2020 השתתפה בתערוכה בינלאומית בקטוביץ שבפולין במסגרת הפסטיבל לאמנות נאיבית.
גיל לימון
ביוגרפיה
בשנת 1999 החל לשרת בפרקליטות הצבאית, כעוזר היועץ המשפטי לאזור יהודה והשומרון. בהמשך מונה לראש מדור ביטחון ופלילי בלשכת היועץ המשפטי לאזור יהודה והשומרון, ובמסגרת תפקיד זה ריכז בין היתר את הטיפול המשפטי בהקמת גדר הביטחון, בכלל זה את ההתמודדות עם מאות עתירות בעניין שהוגשו לבג"ץ מצד גורמים פלסטינים וישראלים. בשנותיו בפרקליטות הצבאית התמחה בעריכת דין.
בין השנים 2007–2009 יצא לחופשה משירותו הצבאי בפרקליטות הצבאית לצורך לימודי דוקטורט. בתקופה זו נסע בעקבות אשתו לניו יורק, שם שימש יועץ משפטי של המשלחת הישראלית לאו"ם, תחת שגרירי ישראל באו"ם דן גילרמן וגבריאלה שלו. באותה תקופה שימש גם כעוזר מחקר של פרופ' יובל שני במכון לאוטרפכט (Lauterpacht) לחקר המשפט הבינלאומי בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית והיה עמית אורח באוניברסיטת קיימברידג' באנגליה. עבודת הדוקטורט של לימון, שהוגשה בשנת 2013 ועסקה בנושא התיאום בין ענפי המשפט שחלים על מאבק בטרור, פורסמה לאחר מכן כספר – "המאבק בטרור בראי המשפט הבין-לאומי" (2016). כן פרסם מאמרים אקדמיים בתחום זה. בשנת 2009, במהלך לימודיו לדוקטורט, זכה בפרס כרמון.
בשנת 2009 שב לשירות בפרקליטות הצבאית ושימש כראש מדור ביטחוני ומשפטי במחלקת הדין הבינלאומי. בתפקיד זה, שאליו נכנס זמן קצר אחרי פרסום דו"ח גולדסטון המותח ביקורת חריפה על התנהלותו של צה"ל במבצע עופרת יצוקה, מונה לרכז את המאבק המשפטי בדה־לגיטימציה של מדינת ישראל, ובכלל זה היה אחראי על חיבור המסמך שהוגש למזכ"ל האו"ם, ובו תיאור התזה המשפטית והציבורית של ישראל בנושא ההגנה העצמית מול הטרור, לצד הניסיונות לצמצם ככל הניתן את הפגיעה באוכלוסייה אזרחית. כמו כן, עסק בין היתר בטיפול המשפטי בפרשת המשט הטורקי לעזה בשנת 2010.
בתפקידו האחרון בפרקליטות הצבאית שימש כסגן פרקליט מרכז וחיל האוויר בפרקליטות הצבאית.
עוזר מזכיר הממשלה והיועץ המשפטי לממשלה
בפברואר 2016, עם מינויו של מנדלבליט ליועץ המשפטי לממשלה, מונה לימון לעוזרו הבכיר. במסגרת תפקידו היה מעורב בקבלת החלטות בתיקים הפליליים הנמצאים על שולחנו של היועץ המשפטי לממשלה, ובכלל זה השתתף בדיוני היועץ המשפטי לממשלה לקראת הגשת כתבי האישום בתיקי נתניהו, ותמך בהגשת כתב אישום על שוחד בתיק 4000. באותו עניין, בין היתר, דחה את בקשת עורכי דינו של נתניהו לקיים את השימוע בעניינו בשידור חי וייצג את עמדת היועץ המשפטי בפני ועדת ההיתרים בעניין המימון להגנת נתניהו.
כמו כן, היה אחראי על קשרי לשכת היועץ עם משרד ראש הממשלה, השרים והכנסת ועמד בראש הדסק הציבורי, המנהלי והבינלאומי של לשכת היועץ, שעסק, בין היתר, בסוגיות משפטיות בנושאי ביטחון וההתיישבות הישראלית ביהודה ושומרון.
ממשלת ישראל ה-36
בתחילת אוגוסט 2021 בחרה ועדת איתור, בראשה עמד היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט, פה אחד, בגיל לימון למשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט ציבורי-מנהלי), במקומה של דינה זילבר, שסיימה את תפקידה בדצמבר 2020. סמוך לאחר מכן אישרה ממשלת ישראל ה-36 את המינוי.
באוקטובר 2021 העביר לימון חוות דעת לוועדת הבדיקה הממשלתית לבחינת הדרכים למניעת אסונות דוגמת האסון בנחל צפית, ובה הביע את עמדתו שעל משרד הביטחון, משרד ההתיישבות ומשרד החינוך לפקח על הסדרי הבטיחות במכינות הקדם-צבאיות, כולל פעילויות חוץ, בניגוד לעמדתם של אותם משרדים.
במסגרת תפקידו אחראי על תחום ניגודי העניינים בממשלת ישראל ושלוחותיה, ההפרדה בין גברים ונשים, מינויים בשירות הציבורי, מגבלות בתקופת בחירות, ועוד.
במאי 2022 העמיד שר המשפטים גדעון סער את לימון בראש צוות בין משרדי לבחינת סמכויות בתי המשפט לעניינים מינהליים.
ממשלת ישראל ה-37
בתחילת פברואר 2023 פרסם חוות דעת, על דעת היועצת המשפטית לממשלה גלי בהרב-מיארה, לפיה על ראש הממשלה בנימין נתניהו להימנע מלעסוק ברפורמת לוין בשל חשש לניגוד עניינים. בהמשך, לצד אביטל סומפולינסקי ועל דעת בהרב-מיארה, פרסם חוות דעת לפיה תיקון לחוק יסוד: הממשלה, לפיו ביטול הלכת דרעי-פנחסי באמצעות חוק יסוד הקובע כי מינוי שר יהיה כפוף לביקורת שיפוטית רק ביחס לתנאי הכשירות הקבועים, עשוי להיפסל בידי בג"ץ ויש להתנגד לו מטעמים מהותיים. כמו כן, על דעת בהרב מיארה, הביע התנגדות להצעת תיקון לחוק היסוד האמור, לפיה מצב "נבצרות" של ראש הממשלה יחול רק במקרה של אי-מסוגלות פיזית או נפשית, אך ההצעה אושרה בכנסת. בהמשך הציג את התנגדות הייעוץ המשפטי לצמצום עילת הסבירות.
חיים אישיים
מתגורר בהוד השרון, נשוי לרותם העובדת במכון וולקני, ואב לשלושה.
זלמן כהן
סר זלמן כהן (באנגלית: Zelman Cowen, 7 באוקטובר 1919 – 8 בדצמבר 2011) היה משפטן ופרופסור למשפטים יהודי-אוסטרלי, ששימש כמושל הכללי התשעה עשר של אוסטרליה (8 בדצמבר 1977 - 29 ביולי 1982). הוא היה היהודי השני שכיהן בתפקיד זה אחרי סר אייזק אייזקס.
קורות חיים
כהן נולד ב-1919 במלבורן, ויקטוריה (אוסטרליה), להורים יהודים - ברנרד ושרה כהן. למד במלבורן, סיים בסקוץ' קולג', מלבורן, ואחר כך למד באוניברסיטת מלבורן משפטים ואמנויות. לימודיו הופרעו עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה. הוא גויס למודיעין של הצי המלכותי האוסטרלי ושירת בו משנת 1941 עד 1945. השתחרר בדרגת לוטננט והמשיך את לימודיו ב"ניו קולג'", שבאוניברסיטת אוקספורד, אנגליה, בעזרת מלגת רודז, הנחשבת כיוקרתית ביותר בעולם. סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת אוקספורד, תוך שהוא זוכה בסיום הלימודים, יחד עם סטודנט נוסף, ב"מלגת וינריה", המוענקת למצטיינים שבבוגרי התואר הראשון באוקספורד.
בשנים 1947–1951 כיהן כהן כמרצה ב"אוריאל קולג'" של אוניברסיטת אוקספורד ואז חזר לאוסטרליה ושימש כמרצה בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת מלבורן במשך 16 השנים שלאחר מכן ובמקביל וגם אחר כך ועד 1977, באוניברסיטאות נוספות ברחבי העולם. בתקופה זו הוא גם השלים את הדוקטורט במשפטים (1968). בין האוניברסיטאות בהן שימש כמרצה היו אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת אילינוי, אוניברסיטת וושינגטון, ואוניברסיטת כלכותה, בנוסף לשתי אוניברסיטאות באוסטרליה ואף האוניברסיטה העברית בירושלים (החל מ-1969). בשנת 1967 הוא כתב ביוגרפיה של סר אייזק אייזקס, המושל הכללי התשיעי של אוסטרליה, שהיה גם היהודי הראשון ויליד אוסטרליה הראשון בתפקיד זה. כהן רכש לעצמו שם כמומחה מהחשובים בעולם דובר האנגלית, למשפט חוקתי. הוא ייעץ בעניינים אלה לממשלות בריטניה, גאנה והונג קונג. בשנים 1983–1988 הוא כיהן כיו"ר מועצת העיתונות הבריטית.
המושל הכללי
תפקידו של המושל הכללי של אוסטרליה מקביל לתפקיד נשיא מדינת ישראל. הוא כפוף על פי החוקה האוסטרלית אך ורק למלכת אוסטרליה. בנובמבר 1975 פרץ באוסטרליה משבר חוקתי בשאלה אם מותר למושל הכללי לפטר את הממשלה, ככתוב בחוקה האוסטרלית, או שמא מדובר בעצם באות מתה וכל סמכויות המושל הכללי הן טקסיות בלבד ובכל פעולה עליו לפעול לפי המלצות ראש הממשלה. המושל הכללי דאז, סר ג'ון קר סבר שהחלופה הראשונה היא הנכונה, ומסיבות שונות ולמרות היותו איש מפלגת הלייבור במקור הוא החליט לפעול על פי דעה זו, פיטר את ראש הממשלה מטעם הלייבור גוף ויטלם, ומינה במקומו כראש הממשלה את מנהיג האופוזיציה השמרנית - ליברלית מלקולם פרייזר. פרייזר אמנם ניצח בבחירות שבאו מיד אחר כך, וקר אמנם המשיך בתפקידו לאחר מכן עוד כשנתיים, אולם קר הפך למשל ולשנינה בכל אוסטרליה החל מאותה עת. לקראת סוף 1977, לאחר שלוש וחצי שנים בתפקיד במקום חמש השנים המהוות קדנציה רגילה, הוא התפטר מתפקידו.
פרייזר המליץ בפני המלכה למנות את כהן למושל הכללי במקום קר, הן משום שכהן היה ידוע כמומחה לענייני חוקה והן משום שאיש לא ידע מהן דעותיו הפוליטיות. הכוונה הייתה לראות בו מעין מינוי מקצועי, בלתי מפלגתי, שישקם את אופי המישרה ואת יחס המדינה כולה אליה. ואכן, ב-8 בדצמבר 1977 הושבע כהן בפני הפרלמנט האוסטרלי למושל הכללי התשעה עשר והיהודי השני בתפקיד זה לאחר אייזק אייזקס, שכיהן במחצית הראשונה של שנות השלושים.
בדיעבד מסתבר, שכהן אכן מילא את כל ציפיותיו של פרייזר והצליח במהלך ארבע וחצי שנות כהונתו להרגיע את רוחות המחלוקת הסוערות ולהשיב את אמון האוסטרלים במושל הכללי שלהם.
לאחר גמר הכהונה
כהן סיים את תקופת כהונתו כמושל כללי ב-29 ביולי 1982 וחזר לבריטניה לכהן כראש מכללה ב"אוריאל קולג'" של אוניברסיטת אוקספורד, שם התחיל את הקריירה האקדמאית שלו 35 שנים קודם לכן. הוא כיהן כראש המכללה במשך שמונה שנים, עד 1990 ואז חזר למולדתו. באותה עת הוא כבר חלה במחלת פרקינסון, אך המשיך לתפקד למרות זאת. במשך כחמש שנים היה בהנהלת תאגיד התקשורת האוסטרלי הענק "פיירפקס", מהן כשלוש שנים בתור יו"ר, כאשר במקביל עסק בענייני הקהילה היהודית של אוסטרליה. כהן גם כתב אוטוביוגרפיה, שיצאה לאור ב-2006. הוא נפטר בדצמבר 2011, בן 92.
בחייו הוא זכה במספר תוארי אצולה, הן בריטים והן אוסטרלים. ב-1981 ייסדה אגודת הארכיטקטים האוסטרלית פרס על שמו, הנחשב כיום לפרס החשוב ביותר הניתן באוסטרליה למתכנני מבני ציבור שם. כמו כן, בית הספר למשפטים של אוניברסיטת מלבורן מחלק מדי שנה מלגה על שמו, הנחשבת למלגה היוקרתית ביותר של בית ספר זה.
הום דיפו
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1978 על ידי ארתור בלאנק, ברני מרקוס, רון בריל ופאט פראח. ב-1979 נפתחו בעיר אטלנטה שתי החנויות הראשונות. המכירות צמחו במהירות וב-1981 נפתחו בפלורידה 4 חנויות עם היקף מכירות של 50 מיליון דולר. ב-1986 המכירות הגיעו למיליארד דולר ובשנת 2009 הסתכמו הכנסות החברה בכ-71.3 מיליארד דולר.
השטח הממוצע של חנות הוא 9,755 מ"ר. בין המוצרים הנמכרים בהום דיפו ניתן למנות כלי בית וגינון כמו רהיטים ומערכות השקיה, מכשירי חשמל ואלקטרוניקה ביתיים, כלי עבודה, חומרי בניין וציוד לשיפוץ הבית ומוצרי עשה זאת בעצמך. החברה מחזיקה במספר מותגים של רהיטים, חומרי ניקוי, צבע, מכשירי חשמל ודשנים.
ג'יימס מקשרי
ג'יימס מקשרי (באנגלית: James McSherry; 29 ביולי 1776 - 3 בפברואר 1849 ) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הפדרליסטית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת פנסילבניה.
ג'יימס מקשרי נולד בליטלסטאון, פנסילבניה למשפחה של מהגרים אירים. במהלך מלחמת 1812 הוא התגייס והשתתף בקרבות ליד בולטימור.
לאחר סיום הלחימה, מקשרי פנה לעסקים והיה בין מייסדי בנק ויזם הקמת מסילת ברזל לעירו.
בשנת 1807 הוא נבחר לבית המחוקקים של פנסילבניה והחל משנת 1813 היה חבר הסנאט. ג'יימס מקשרי היה סנאטור קתולי הראשון במדינה.
בשנת 1821 הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית במקום אנדרו בודן ושירת בו עד לשנת 1823. הוא לא הצליח להיבחר מחדש וחזר לפנסילבניה בה היה חבר בית הנבחרים תקופות נוספות 1824-1830 ו-1834-1835.
ג'יימס מקשרי נפטר בעירו בשנת 1849.
בנו ג'יימס כתב ספר "היסטוריה של מרילנד". העיירה מקשריטאון נקראת על שם משפחתו.
פרנסס טיאפו
פרנסס טיאפו (Frances Tiafoe; נולד ב-20 בינואר 1998) הוא טניסאי אמריקאי.
ביוגרפיה
טיאפו נולד בקולג' פארק שמרילנד, בנם של אלפינה ופרנסס שהיגרו לארצות הברית מסיירה לאון. החל לשחק טניס בגיל חמש.
בדצמבר 2013 זכה בטורניר הטניס לנוער אורנג' בול המתקיים בפלורידה, והיה בכך לצעיר הזוכים בתולדות הטורניר. ב-2014 העפיל לחצי גמר טורניר הנוער של אליפות ארצות הברית הפתוחה. באוגוסט 2015 זכה באליפות ארצות הברית עד גיל 18.
כמקצוען זכה ב-2016 בטורנירים מסבב הצ'לנג'רס בגרנבי שבקנדה ובסטוקטון שבארצות הברית וסיים שני בשלושה טורנירים נוספים. באוקטובר אותה שנה דורג לראשונה בין מאה הטניסאים הבכירים בדירוג ה-ATP. ב-2017 העפיל לסיבוב השני באליפות אוסטרליה הפתוחה ולסיבוב השני באליפות וימבלדון, בשני הטורנירים הודח בידי אלכסנדר זברב. הוא זכה בטורנירי הצ'לנג'רס בסרסוטה שבפלורידה ובאקס-אן-פרובאנס שבצרפת.
בפברואר 2018 זכה בטורניר דלריי ביץ', מסבב ATP 250, זכייתו הראשונה בטורניר ATP. באליפות אוסטרליה הפתוחה ב-2019 הגיע לרבע הגמר בו הפסיד לרפאל נדאל, לאחר שגבר בסיבוב השני על קווין אנדרסון ובשמינית הגמר על גריגור דימיטרוב.
באליפות ארצות הברית הפתוחה 2022 הגיע להישג השיא שלו בטורנירי גראנד סלאם, הוא גבר על דייגו שוורצמן בסיבוב השלישי, על רפאל נדאל בשמינית הגמר ועל אנדריי רובליוב ברבע הגמר, בטרם הפסיד בחמש מערכות לקרלוס אלקרס בחצי הגמר.
באפריל 2023 זכה בטורניר יוסטון מסבב ATP 250 ועלה לדירוג השיא שלו 11.
ארץ שמש ומים
ארץ שמש ומים  הוא שיר מתורגם מוונצואלה שבמקור נקרא Alma llanera - נשמה של המרחבים, שיר בסגנון החורופו (joropó), שנחשב להמנון השני של וונצואלה
הטקסט המקורי בספרדית נכתב על ידי בוליוואר קורונאדו (Bolívar Coronado) והוא הולחן על ידי פדרו אליאס גוטיארס (Pedro Elías Gutiérrez) לסרסואלה ובוצע לראשונה בתיאטרון של קרקאס ב-19 בספטמבר 1914.
השיר זכה מיד להצלחה רבה, למחרת השמעתו הוא זכה לשבחים בעיתונות המקומית, זיכה את מחבריו בפרסים מאת הנשיא דאז; ובמהלך השנים הקרובות התפשט לכל מרכז אמריקה ולספרד, וזכה חיש למעמד של המנון שני בוונצואלה.
הנוסח המקורי של השיר:
השיר בתרגום חופשי
כיום מקובל לשיר אותו בוונצואלה בשינויים קלים: בלשון זכר, שינוי השורה המתייחסת ל"סייח של אהובי", וכו'.
לשיר נכתב נוסח עברי על ידי אהוד מנור, והוא בוצע לראשונה על ידי מתי כספי (שגם עיבד) והפרברים בתקליט שיר אהבה רחוק שכלל שירים מדרום אמריקה. הנוסח העברי אינו תרגם מדויק, אינו מתייחס לוונצואלה, וקשור באופן רופף לרוח הנוסח המקורי.
לכבור יובל 75 של השיר הוא בוצע על ידי התזמורת הסימפונית של ונצואלה.
כנפתן
כְּנַפְתָּן (שם מדעי: Mobula. מכונה גם דג השטן) הוא סוג של דגי סחוס ממשפחת הטחניים, הכולל בתוכו את המנטות.
מאפיינים
הכפתנים הם דגים גדולים, המגיעים לאורך של 7 מטרים אצל המנטה ענק, והם בעלי גוף שטוח בעל כנפיים גדולות וזנב קצר. בניגוד לשאר מיני הבטאים הם שוחים ולא מהלכים על הקרקעית. הם קיבלו את השם "דגי שטן" בגלל זוג ה"קרניים" שמעל פיהם.
דגים אלה נודדים ברחבי האוקיינוסים בלהקות והם יכולים לקפץ גבוה מעל המים.
מינים
בעבר המינים מנטה ענקית ומנטת השונית השתייכו לסוג מנטה שהתבטל.
מחלף המוביל
מחלף הַמּוֹבִיל הוא מחלף ראשי בגליל התחתון, בסמוך לאלון הגליל, בו מצטלבים כביש 77 וכביש 79. המחלף נקרא על שם המוביל הארצי, שמאגר אשכול שלו נמצא בסמוך למחלף. המחלף מאפשר נסיעה רצופה ללא רמזורים או צמתים בכביש 77. כמו כן מאפשר המחלף את כל שמונת כיווני המעבר האפשריים בין הדרכים.
המחלף מקשר את דרום הארץ ומרכזה לכנרת, הגליל העליון והגולן, וכמו כן משרת את תושבי עמק יזרעאל ונצרת.
תולדות הצומת
צומת המוביל היה לצומת, עם פתיחת הקטע של כביש 77 מהסוללים לצומת גולני, במרץ 1980. במשך מספר שנים היה צומת T. עם פתיחת הקטע המערבי של כביש 77 מצומת המוביל לרמת ישי בשנת 1985, היה צומת המוביל לצמד של צומתי T.
הצומת אופיין במשך שנים רבות בעומסי תעבורה. באוקטובר 2009 החלה החברה הלאומית לדרכים בביצוע מפעל רחב היקף להפחתת העומס בצומת על ידי הסבתו למחלף. החלק העיקרי במפעל כלל הקמת גשר באורך כ-120 מטרים לאורכו של כביש 77. לצורך הקמתו, נבנה מעקף באזור הצומת, אשר שימש את התעבורה עד לפתיחת הגשר לתנועה ביולי 2011. במסגרת תוכנית שיפור התעבורה אל המחלף, הורחב גם קטע כביש 77 המחבר בין צומת ישי למחלף המוביל, שהפך לכביש דו-נתיבי בכל כיוון ומהירות הנסיעה המותרת בו על פי החוק הועלתה ל-100 קמ"ש. במקביל, הורחב גם כביש 79 לכביש דו-נתיבי בכל כיוון והעבודות בו הסתיימו בראשית 2012.
הגשר לנוסעים מדרום לצפון על כביש 77 נחנך ב-6 ביולי 2011. ב-18 ביולי 2011 נפתח על הגשר הנתיב לנוסעים מצפון לדרום על כביש 77.
ארכאולוגיה
במסגרת העבודות להקמת המחלף, הוקדשה תשומת לב מיוחדת לאתר הארכאולוגי יפתחאל המצוי בלבו של המחלף. במסגרת עבודות ההצלה שמומנו על ידי החברה הלאומית לדרכים התגלו שבע שכבות וממצאים נדירים המעידים על מרכזיותו של היישוב במקום לפני כ-10,000 שנה.
רון זיסנבך
רון זיסנבך (ידוע גם כזוס; 1970 – 29 בספטמבר 2018) היה קריקטוריסט, קומיקסאי וסופר ישראלי. היה ידוע בעיקר בזכות סדרת הקומיקס שלו, יתומי הסערה, שפורסמה במוסף "גלריה" מבית הארץ פעם בשבוע.
אצטדיון מטרופוליטנו דה טצ'ו
אצטדיון מטרופוליטנו דה טצ'ו (בספרדית: Estadio Metropolitano de Techo) הידוע גם בשם טצ'ו, הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר בוגוטה, בירת קולומביה. הוא משמש כאצטדיון הביתי של קבוצות לה אקידד, בוגוטה פוטבול קלוב וטיגרס פוטבול קלוב.
רון זיסנבך
ביוגרפיה
זיסנבך נולד בשנת 1970 בישראל.
בין השנים 1992 ל-1994 למד בבית הספר לאומנויות בצלאל, במחלקה לעיצוב גרפי. לאחר מכן בשנים 1994–1998 למד בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
אצטדיון מטרופוליטנו דה טצ'ו
בשנת 2015 רשם האצטדיון שיא עולמי בכך ששוחקו בו הכי הרבה משחקים בשנה אחת - 93 משחקים על ידי שמונה קבוצות שונות - לה אקידד, בוגוטה פוטבול קלוב, אקספרסו רוחו, פורטלסה, פטריוטס בויאקה, אמריקה קאלי, דפורטס טולימה ובויאקה צ'יקו במסגרת הליגה הבכירה, הליגה השנייה וקופה סודאמריקנה. הממוצע היה משחק כל יומיים, וזה מבלי להחשיב את משחקי הליגה עד גיל 20, שאינם נחשבים כרשמיים.
רון זיסנבך
ביוגרפיה
הוא פרסם מדורים וטורים שונים בעיתונים, כשהמפורסם שבהם היה יתומי הסערה, קומיקס שסיפר על כמה בני נוער שניצלו מרעידת אדמה בפתח תקווה (שם איבדו את הוריהם) ועברו לחיות מחדש בתל אביב.
בשנת 2020 נפתחה תערוכה של עבודותיו במוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, שם הוצגו עבודותיו לצד תמונות וסיפורים מחייו.
ג'רי ברנס
ביוגרפיה
ברנס נולד בקיימברידג' שבמסצ'וסטס, לאחר סיום לימודיו באוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט הוא עבר למנהטן ושיחק את דון חואן בפסטיבל שייקספיר בניו יורק, בברודוויי הופיע בין היתר במחזמר היירספריי.
הוא ביצע את הופעתו הטלוויזיונית הראשונה בסדרה "The Psychiatrist", לאחר מכן היה לו תפקיד משני בסדרת המשטרה "בלוז לכחולי המדים", הוא גילם מנהל תחנת טלוויזיה בקומדיית המצבים "בוקר טוב מיאמי", ב-2010 החל לשחק בסדרה צדק פרטי.
בקולנוע היו לו תפקיד קטן בסרט "Touch and Go" לצד מייקל קיטון, ב-1998 שיחק בסרט הקומדייה "הענק שלי", הוא גילם את אביה של לינדזי לוהן בסרט הטלוויזיה בובה אמא, גילם את מנהל בית הספר בסרט הנעורים נשף סיום.
אפיק גיימס
אפיק גיימס (באנגלית: Epic Games) היא חברת משחקים הממוקמת בקרי שבקרוליינה הצפונית. החברה נוסדה על ידי טים סוויני בשם "Potomac Computer Systems" בשנת 1991, ומוקמה במקור בפוטומק שבמרילנד. לאחר הוצאתו הראשונה של משחק הווידאו המסחרי, ZZT בשנת 1991, שונה שם החברה ל-"Epic MegaGames, Inc". בתחילת שנת 1992 שונה שם החברה לאפיק גיימס.
חברת אפיק גיימס מפתחת את מנוע Unreal Engine, מנוע משחק מסחרי שבין היתר גם משמש, על גלגוליו, כמנוע משחקי הווידאו שפותחו באופן פנימי, כמו פורטנייט, סדרת Gears of War, וסדרת Unreal. בשנת 2014, Unreal Engine הוכתר כ"מנוע המשחק המוצלח ביותר" על ידי ספר השיאים של גינס.
לאחר שחרורו של המשחק הפופולרי "פורטנייט באטל רויאל" בשנת 2017, החברה צברה השקעות נוספות שאיפשרו להרחיב את הצעות ה-Unreal Engine שלה, בהן הקמת אירועי ספורט אלקטרוני סביב המשחק והשקת חנות משחקים. נכון לשנת 2019, שווי החברה מוערך בקירוב ל-2 מיליארד דולר.
במרץ 2021 רכשה החברה את Mediatonic, שפיתחה את משחק הווידאו Fall Guys, אשר זכה להצלחה גדולה במהלך שנת 2020. בשנת 2022, לאחר הפיכתו לחינמי, זכה המשחק להצלחה גדולה עוד יותר כך שהתחילו לשחק בו שוב.
ברנדה לורנס
ברנדה לולנאר לורנס (באנגלית: Brenda Lulenar Lawrence; נולדה ב-18 באוקטובר 1954) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-14 של מדינת מישיגן ברציפות מאז 2015. לורנס, חברת המפלגה הדמוקרטית, כיהנה טרם היבחרה לקונגרס כראשת העיר סאות'פילד בשנים 2001–2015. ב-2010 הייתה מועמדת המפלגה הדמוקרטית לתפקיד סגן מושל מישיגן, אך נבחרה כעבור ארבע שנים לייצג בבית הנבחרים האמריקאי את רוב מזרח דטרויט ועיר ביתה סאות'פילד.
ביוגרפיה
לורנס גדל בצד הצפון-מזרחי של דטרויט, ברחוב לומפקין. היא גודלה בידי סבה וסבתה לאחר שאמה נפטרה כשהייתה בת שלוש. לורנס למדה בבתי ספר מקומיים, ואת לימודיה התיכוניים השלימה בתיכון פרשינג השוכן בדטרויט. לאחר מכן, השלימה לימודי תואר ראשון במנהל ציבורי מאוניברסיטת מרכז מישיגן. במשך שלושים שנה עבדה בשירות הדואר של ארצות הברית, שם התמקצעה במשאבי אנוש. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, כחברה פעילה באיגוד ההורים-מורים של בית הספר בו למדו ילדיה, לורנס התמודדה ונבחרה אל מושב במועצת החינוך של בתי הספר הציבוריים במחוז סאות'פילד.
במרוצת השנים, נעשתה לורנס מעורבת יותר ויותר בפוליטיקה המקומית. בשנת 1997 נבחרה למועצת העירייה בסאות'פילד, וב-1999 נבחר לנשיאת המועצה. במהלך 2001, ניצחה לורנס את דונלד פרקסי בבחירות לראשות העיר, ובכך נהייתה לאישה הראשונה והאדם האפרו-אמריקאי הראשון בראשות העיר. בשנת 2005 נבחרה מחדש ללא התנגדות. כראשת העיר, הוזמנה ב-2008 בידי ועדת הפיקוח והרפורמה של בית הנבחרים של ארצות הברית לייצג את ראשי הערים באמריקה לתת עדות על משבר הסאבפריים והשפעותיו על הקהילות ברחבי ארצות הברית. מאוחר יותר באותה השנה שבה אל גבעת הקפיטול למען פעילות שדלנות עבור גישור בין הקונגרס לתעשיית הרכב האמריקאית. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008 הייתה צירת-על בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית, והביעה את תמיכתה בסנאטור ברק אובמה. ב-2009 נבחרה בפעם השלישית לראשות העיר עם כ-80% מהקולות. גם ב-2013 נבחרה מחדש ללא התנגדות.
במאי 2008 הכריזה לורנס על מועמדותה לראשות מחוז אוקלנד שבמישיגן. בפריימריז הדמוקרטים התמודדה ללא התנגדות והתייצבה נגד ראש המחוז המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית, ל. ברוקס פטרסון. פטרסון ניצח את לורנס ברוב של 58% מול 42%. ההתמודדות מול לורנס נחשבה לזו העיקשת ביותר בפניה ניצב פטרסון בשש מערכות הבחירות בהן התמודד לראשות המחוז. ב-2010, בחר ראש עיריית לנסינג, וירג ברנרו, בלורנס כעמיתתו למירוץ במהלך ההתמודדות לתפקיד מושל מישיגן. באוגוסט 2010 הועמדה באורח רשמי לסגנית המושל בידי המפלגה הדמוקרטית. הבחירות הכלליות במישיגן בשנה זו היו למפח נפש בעיני הדמוקרטים, ובבחירות ניצח ריק סניידר הרפובליקני.
בשלהי 2011 הודיעה לורנס כי תתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-14 של מישיגן. בעבר נספר המחוז כמחוז הקונגרס ה-13, אך בעקבות תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך שנה קודם לכן שרטט מחדש את מפת מחוזות הקונגרס במישיגן. בפריימריז הדמוקרטים התמודדה מול שני חברי בית הנבחרים הנסן קלארק וגרי פיטרס, אך סיימה במקום השלישי לאחר שגרפה 13% בלבד מקולות הבוחרים. במאי 2013 הודיע פיטרס כי לא יתמודד לתקופת כהונה נוספת בבית הנבחרים, אלא אל הסנאט של ארצות הברית. בעקבות זאת, ב-23 בינואר 2014 הכריזה לורנס כי תתמודד בפעם השנייה במחוז קונגרס זה. ב-5 באוגוסט זכתה במועמדות המפלגה, ובמהלך בחירות האמצע ב-2014 נבחרה לראשונה אל בית הנבחרים האמריקאי.
הו הו
הו הו הוא אלבומה השלישי של להקת מופע הארנבות של ד"ר קספר, שיצא לחנויות בשנת 1995. האלבום בהפקתו של עובד אפרת הצליח מסחרית פחות מקודמיו אך זכה להערכת הביקורות והניב שני להיטי רדיו גדולים ("אחלום לנצח" ו"תראו אותי").
הפקה
לאחר צאת אלבומה השני של הלהקה "מופע הארנבות של ד"ר קספר 2", שהצליח פחות מאלבום הבכורה, ניסתה הלהקה לשוב לסגנון המוזיקלי מאלבומה הראשון. לאחר יציאת האלבום, הוחלף בסיסט הלהקה איציק רייזנברג שחזר בתשובה, בידי שי נובלמן. כישלון האלבום השלישי הוביל לפירוקה של הלהקה בשנת 1996.
השיר האחרון באלבום, "רוח גדולה" כמו מנבא את סוף עידן הרוק הגדול של המוזיקה הישראלית. בחלוף מספר שנים מפירוקה של הלהקה ומעבר חבריה לעיסוקים פרטיים, זכה האלבום לפרסום רב דרך תוכניות טלוויזיה ופרסומות, והשירים בו הפכו ללהיטי רוק ישראלים מוכרים: "אחלום לנצח", זכה לתהודה בעקבות שילובו בפסקול הסדרה "בית משותף" ששודרה בערוץ הילדים, "השיר שלי", התפרסם כשיר הפותח של תוכנית הטלוויזיה "זבנג", "תראו אותי" ו"יותר מדי".
לאחר פירוק ההרכב, בחודש אפריל 2006, נכנסו להב, ברזילי ונובלמן, בפעם האחרונה, אל אולפן ההקלטות שם הקליטו ביחד שני שירים באנגלית שנכתבו על ידי נובלמן: In the wood ו-The Yellow Sun. שיר נוסף Mr. Kluger, נכתב על ידי נובלמן בעברית עבור אלבום רביעי לקספרים (שלא הופק בסופו של דבר). שניים משלושת שירים אלו מצאו עצמם באלבומיו המוקדמים של נובלמן.
חץ דוד
חץ דוד (לשעבר: דקל עוזר; נולד ב-22 ביולי 1981, כ' בתמוז ה'תשמ"ב בישראל) הוא אמן מחאה, עורך דין, יועץ אסטרטגי פוליטי ופעיל פוליטי וחברתי למען זכויות אדם, הפסקת האלימות המאורגנת המדינתית נגד צרכני הקנאביס בישראל ופועל להוצאת צמח הקנאביס מפקודת הסמים המסוכנים והפיכתו למותר לשימוש והחזקה לכל אדם.
חיים אישיים
חץ דוד נולד בשם דקל עוזר במושב עדנים והוא בן לאיתן ורוני עוזר, חקלאי ואמנית במה, האח השלישי מבין ארבעה אחים.
שירת שירות סדיר במג"ב והשתחרר בדרגת סמ"ר כלוחם מצטיין. בזמן שירותו הצבאי בשנת 2003 זכה חץ לעיטור האומץ, כאשר צוותו תפס 2 מחבלים שהיו בדרכם לבצע פיגוע התאבדות בירושלים.
בשנת 2007 סיים את לימודי המשפטים שלו במכללת שערי משפט והוסמך כעורך דין, ומאז הוא עובד כעורך דין פרטי ממשרדו הממוקם במושב עדנים, ועוסק במגוון רחב של תחומי משפט.
בשנת 2011 השלים לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת רייכמן.
חץ מכנה את עצמו ברשתות החברתיות כ"חץ דוד בן עם ישראל", מפרסם את רעיונותיו המבוססים על המשפט העברי ותורת ישראל תוך אמונה בערכים של חופש, שמחה וביטחון אישי, מכיר בדת האסלאם ובחוקיה הוותיקים ואף ייסד את ברית שבט אברהם יחד עם תנועת "אסראת אל איסלאמיה", ועל אף היותו אדם חילוני שאף בעבר היה אתאיסט, הוא מגדיר עצמו היום כמי ש"עשה תשובה".
כמשפטן הוא בעד הפחתת הכוח של הרשות השופטת וחיזוקה של הרשות המחוקקת, ודוגל בהצמדות הרשות השופטת ללשון החוק.
נשוי לשני ואב לשלושה ילדים. מתגורר בהוד השרון.
פעילות פוליטית
במהלך לימודי התואר הראשון החל את דרכו הפוליטית במסגרת פעילותו באגודת הסטודנטים.
פעילותו במפלגת העבודה:
את תחילת דרכו במפלגת העבודה עשה דוד בעקבות יו"ר אגודת הסטודנטים והצטרף למפלגה בעת לימודיו, הוא שימש כיועץ המשפטי של המשמרת הצעירה של מפלגת העבודה, ובהמשך אף מונה ליועצה של חברת הכנסת לשעבר שלי יחימוביץ' לקראת הבחירות לראשות המפלגה.
הוא התמודד בשנת 2012 לפריימריז במפלגת העבודה, אך לא נבחר לרשימת המפלגה לכנסת בבחירות.
בחירות 2013:
בבחירות 2013 התמודד חץ במקום השביעי ברשימת ארץ חדשה שהייתה בראשות אלדד יניב אך היא איננה עברה את אחוז החסימה. הייתה זאת הפעם הראשונה בה פעיל לגליזציה התמודד בבחירות לכנסת שלא במסגרת מפלגת "עלה ירוק".
פעילותו במפלגת עלה ירוק:
בשנת 2015 מונה למנכ"ל מפלגת עלה ירוק, ולאחראי מטעם המפלגה על קמפיין הבחירות של שנת 2015, שנת הבחירות בה זכתה המפלגה למספר הקולות הגבוה ביותר בתולדותיה.
במסגרת פעילותו הפוליטית פעל חץ רבות לביטול העבירה הפלילית הנובעת משימוש בקנאביס, ואף העלה מספר פתרונות לבעיות שעלו בפני הגורמים שעסקו במדיניות אי ההפלה בשנת 2022, אשר לשיטתו מחייבים ומאפשרים את הוצאת צמח הקנאביס מכל חוק המכיל אותו כעבירה פלילית, מבלי לעבור מהלכי חקיקה ארוכים ומפרכים.
לאחר מאבק משפטי אשר ניהל כנגדו מייסד עלה ירוק בועז וכטל מונה בבחירות שנת 2022 דוד לראש מפלגת עלה ירוק וזאת מאחר שמשנת 2019 לא התמודדה המפלגה בבחירות לכנסת.
במהלך קמפיין הבחירות יצר שיתוף פעולה עם אוסראת אל-איסלאמיה ושייח' כארם שביטה במסגרת הסכמים הנקראים הסכמי "ברית שבט אברהם" אשר נחתמו במסגד עלי בן אבי טאלב בטירה בתאריך כ בתמוז, לאור סמליותו של התאריך עם פטירתו של בנימין זאב הרצל.
הייתה זאת הפעם הראשונה בה מפלגה ישראלית יצרה קשרים רשמיים עם תנועה איסלאמית והתאחדה איתה ואשר קיבלה על עצמה הכרה במדינת ישראל ובמוסדותיה, ואף הכירה בצמח הקנאביס ותמכה בהפיכתו לחוקי, עמדה מהפכנית שעמדה כנגד עמדת הפוליטיקאים הערביים שכיהנו עד היום בכנסות ישראל.
בנוסף הצטרפו לרשימת עלה ירוק תנועת "דעת טוב ורע" בהובלת דר' דניאל מישורי מאוניברסטת תל אביב, אשר דוגלת באתיקה וחופש רפואי, אקדמאי ומחקרי, כלל הרשימות הללו רצו לבחירות לכנסת ה-25 בהנהגתו.
לאור העובדה שהמפלגה הלכה למעשה לא הייתה פעילה משתמו בחירות 2015, כינן דוד יחד עם חברי המפלגה שנותרו פעילים את תקנון המפלגה הקובע כערכי יסוד של המפלגה את הערכים חופש, שמחה וביטחון אישי, וייסד מחדש את מוסדותיה ואת בית הדין של המפלגה.
כשבועיים לפני הבחירות פינה את מקומו בראשות מפלגת עלה ירוק למתמודדת מספר 3 ברשימה לכנסת אפרת שושה אונימה, על אף שהמשיך להנהיג את הרשימה לאורך כל תקופת הבחירות.
לאחר הבחירות ועם בחירת יושב ראש המפלגה הנוכחי מונה דוד ליועץ המשפטי של המפלגה, אך התפטר מתתפקידו בחודש יולי 2023.
פעילות אומנותית
בשנת 2020 פרסם חץ את התערוכה הויזאולית שלו הנוגעת למאבק לשחרור צמח הקנאביס כלשונו בשם "אני מאשים" במסגרתה הוא תוקף את רשויות הממשל ומערכת המשפט ובראשם השופט מישאל חשין ברדיפת צרכני קנאביס המגיעה לכדי הפרת זכויות אנושיות, אשר אף הגיעה לפתחו של בית המשפט העליון כאשר הביע דוד את רצונו להציגה במשכן הכנסת.
ספרו השני אשר ראה אור בשנת 2022, "הערש של גילי" הוא ספר הוא סאטירה להורים הכוללת גם מאמר של מדריכת ההורים שני עוזר בת זוגו. הספר עוסק במתן מידע להורים על זמן ההירדמות של ילדיהם.
פעילות משפטית וחברתית
מעבר להיותו פעיל לגליזציה מהבולטים והמשפיעים בישראל נכון לשנת 2023 ,הוא גם פועל למען הכרה אמיתית ומהותית באסלאם ובמוסדותיו ושיתוף פעולה של מדינת ישראל עם מדינות ערב בנוגע לחקר האסלאם, תוך התנגדות לזרם הסלפי בטענה כי הזרם מנותק כלל מהאסלאם בעקבות הפתווה שהוצאה כנגד אבן תיימיה אבי הזרם הסלפי המנדה אותו מדת האסלאם.
הוא פועל יחד עם השייח' שביטה לקידום האסלאם הסוני בארץ ישראל והקמת מוסדות רשמיים לו, לרבות מוסדות לימוד ומחקר מתוך הכרה בחשיבותה של החברה הערבית במארג החברה הישראלית, ופעיל למתן יחס שווה לבני החברה הערבית בישראל בחברה הישראלית הכוללת.
מתיו סטאפורד
מתיו סטאפורד (באנגלית: Matthew Stafford; נולד ב-7 בפברואר 1988) הוא שחקן פוטבול אמריקאי בעמדת הקוורטרבק, המשחק בלוס אנג'לס ראמס מליגת ה-NFL. הוא שיחק באוניברסיטת ג'ורג'יה ונבחר ראשון בדראפט ה-NFL בשנת 2009 על ידי דטרויט ליונס.
חץ דוד
פעילות משפטית וחברתית
במסגרת פעילותו היה חץ ממייסדי "התנועה לדיור לזוגות צעירים" וטען כי המדינה מעניקה הטבות לאזרחים חוזרים במקום להשקיע בהגדלת היצע הדיור הציבורי מה שישפיע על יוקרו של השוק הפרטי שיאלץ להפחית מחירים. .
מתיו סטאפורד
ביוגרפיה
סטאפורד נולד בטמפה שבפלורידה וגדל בדאלאס שבטקסס. למד בתיכון היילנד פארק והוביל את נבחרת הפוטבול שלו לזכייה באליפות התיכונים של טקסס.
חץ דוד
פעילות משפטית וחברתית
כמו כן, במסגרת פעילות בתחום הקנאביס הוא היה מיוזמי כמה מהפגנות "יום הקנאביס" המצוין בתאריך ה 20 בארפיל.
מתיו סטאפורד
ביוגרפיה
ב-2006 החל ללמוד באוניברסיטת ג'ורג'יה וכבר משנתו הראשונה פתח בהרכב נבחרת הפוטבול בה שיחק במשך שלוש שנים.
ב-2009 נבחר ראשון בדראפט ה-NFL על ידי דטרויט ליונס. בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק ב-10 משחקים בטרם נפצע וסיים את העונה מוקדם. בעונת 2010 נפתע בכתפו ושיחק רק בשלושה משחקים. הוא חזר בעונת 2011 שהייתה עונת שיא בקריירה שלו, בה רשם מסירות ל-5,038 יארד ו-41 טאצ'דאונים. את העונה סיים במאזן 10–6 והוביל את דטרויט לפלייאוף לראשונה מאז 1999. בפלייאוף הודחה הקבוצה בסיבוב הראשון על ידי ניו אורלינס סיינטס. סטאפורד נבחר בתום העונה לשחקן הקאמבק של ה-NFL. ההופעה הבאה של סטאפורד בפלייאוף הייתה בעונת 2014 בה סיימה הקבוצה במאזן 11–5. גם הפעם הודחה דטרויט בסיבוב הראשון לאחר הפסד לדאלאס קאובויס. סטאפורד נבחר בעונה זו לראשונה לפרו בול. ב-2016 סיים עם דטרויט במאזן 9–7 אך שוב הפסיד בסיבוב הראשון של הפלייאוף, הפעם לסיאטל סיהוקס. בעונות הבאות לא הצליחה הקבוצה בהנהגתו להעפיל לפלייאוף.
בעונת 2021 הועבר סטאפורד ללוס אנג'לס ראמס. את העונה סיים במאזן 12–5 וזכייה בראשות בית ה-NFC מערב. בפלייאוף גברה הקבוצה בסיבוב הראשון 34–11 על אריזונה קרדינלס. סטאפורד מסר ל-202 יארד ושני טאצ'דאונים וטאצ'דאון נוסף בריצה. בסיבוב השני גברה הקבוצה על האלופה המכהנת טמפה ביי באקנירס 30–27, סטאפורד מסר במשחק ל-366 יארד, שני טאצ'דאונים ורץ לטאצ'דאון נוסף. הוא הוביל את הראמס לדרייב הניצחון שנותרו 42 שניות בלבד לסיום המשחק. בגמר ה-NFC ניצחה לוס אנג'לס את סן פרנסיסקו 49' 20–17 והעפילה לסופרבול LVI. סטאפורד מסר במשחק ל-366 יארד, שני טאצ'דאונים ואינטרספשן אחד. בסופרבול מסר ל-283 יארד, שלושה טאצ'דאונים ושני אינטרספשנים, בדרך לניצחון 23-20 על סינסינטי בנגלס.
סטטיסטיקה בולטת
מעודכן לסוף עונת 2022:
חץ דוד
פעילות משפטית וחברתית
הוא היה פעיל למען שחרורו מן הכלא של עמוס דב סילבר, מייסד טלגראס, והשתתף במספר רב של ועדות בכנסת למען קידום הלגליזציה בישראל, הוא מייצג בהתנדבות צרכני קנאביס בעיקר בהליכים משפטיים מנהליים ופליליים אשר בהם הוא רואה להשקפתו את ייצוגו כמחייב מחמת צדק.
הפחתה
בגאולוגיה, הפחתה היא תהליך המתרחש בגבול סגירה, בו חודר לוח אוקייני אל מתחת לליתוספירה של לוח שכן. מקטע המפגש בין שני הלוחות נקרא אזור הפחתה. אזורים אלה מועדים לאסונות טבע, בעיקר לרעידות אדמה, לצונאמי ולהתפרצויות געשיות.
חץ דוד
פעילות משפטית וחברתית
הוא מתנגד לרפואה הקונבנציונלית ובעיקר לרפואה הפסיכיאטרית, ודוגל ברפואה הטבעית בשיטתם של הרמב"ם ואבן סינא ומקדם הליכי רפואה זאת בישראל, כמו גם קידום רפואת קנאביס כרפואת טבעית ומיצוי קנאביס בתצורותיו, בנושא זה משתפת עמו פעולה פעילת הלגליזציה חגית יגודה, ופעילי לגליזציה נוספים.
הפחתה
הפחתה היא הכוח המניע תהליכים טקטוניים, ובלעדיה לא תוכל להתרחש תנועה של לוחות. עד תחילת המאה ה-21 נצפתה הפחתה בכדור הארץ בלבד, אולם ניתן לפרש תוואים באירופה – ירחו של צדק – כתוצרים של פעילות טקטונית.
חץ דוד
פעילות משפטית וחברתית
במסגרת המאבק ללגליזציה והעתירות אותן הגיש דוד לבג"ץ הוא הגיש את העתירה שדנה בביטול בדיקות השתן לגילוי סמים למטופלים בקנאביס רפואי בעת נהיגה לאור העובדה שטווח הבדיקה רחב מאוד והמטופלים מופללים גם כאשר הם אינם נמצאים תחת השפעת סמים לאור האמור בפקודת התעבורה.
הפחתה
רקע
הליתוספירה של כדור הארץ מורכבת מן הקרום ומחלקה העליון של המעטפת העליונה. קיימים שני סוגים של ליתוספירה:
חץ דוד
פעילות משפטית וחברתית
עתירתו נדחתה, אך הגשתה הובילה לכך שהלכה למעשה יופסק ביצועה של הבדיקה על ידי המשטרה, והמטופלים מצהירים תחת נוהלי משרד הבריאות כי הם מתחייבים שלא לנהוג תחת השפעת קנאביס רפואי בטווח של שש שעות מהשימוש בו.
הפחתה
רקע
הליתוספירה מורכבת מלוחות טקטוניים, הנעים בכמה אופנים:
חץ דוד
פעילות משפטית וחברתית
חץ יצג את מפלגת עלה ירוק בתקופת כהונתו במספר הליכים משפטיים ובשנת 2023 הגיש יחד עם מפלגת עלה ירוק, פעילי המפלגה, מטופלים בקנאביס רפואי ופעילי לגליזציה נוספים תובענה ייצוגית בסך 420 מיליון ש"ח כנגד חברות הקנאביס הרפואי ואורן ליבוביץ' המחזיק במגזין קנאביס בגין פרסומים אסורים של מוצרי קנאביס, מדובר בתביעה הגדולה ביותר שהוגשה בענף הקנאביס הרפואי במדינת ישראל מאז שהוא נוסד והיא נידונה בימים אלו בבית המשפט המחוזי בתל אביב.
הפחתה
רקע
בגבולות סגירה כאלה, כאשר אחד מן הלוחות מורכב מקרום אוקייני – מתקיימת הפחתה.
חץ דוד
פעילות משפטית וחברתית
באוגוסט 2023 הגיש דוד יחד עם עורך הדין בן זיידל בקשה בשם מפלגת עלה ירוק לבית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ, להצטרף לעתירה של התנועה למען איכות השלטון נגד כנסת ישראל בעקבות חקיקת חוק יסוד: השפיטה שהורה לבית המשפט שלא לדון בענייני הממשלה בעילת הסבירות.
לקריאה נוספת
"המדריך לצרכן: מה לעשות כשמגיע שוטר" מאת עו"ד חץ דוד, מהדורה דיגיטלית.
הפחתה
רקע
המונח הפחתה בעברית נטבע כנראה על ידי פרופ' רפי פרוינד מהאוניברסיטה העברית בירושלים. המונח בלועזית הוא סבדקציה (באנגלית Subduction - כניעה). המילה הפחתה נבחרה, מכיוון שהיכן שמתרחש התהליך המתואר לעיל, קרום כדור הארץ מופחת. זאת מכיוון שכאמור הלוח האוקיאני נוחת אל מתחת ללוח בעל קרום יבשתי, וכשהוא מגיע לעומק של כ־600 קילומטר, הוא מאבד את תכונות המוצק שלו, והופך להיות חלק מהמעטפת. מנגד, מתקיים בשול האחר של הלוח - ברכס המרכז אוקיאני תהליך הפוך של בניית קרום חדש, שמפצה על הפחתת הקרום בקצה האחר של הלוח הטקטוני (ראו להלן). הלוח הימי נוחת אל מתחת ללוח היבשתי מכיוון שהקרום הימי כבד מהיבשתי. המשקל הסגולי הממוצע של הקרום הימי העשוי רובו מבזלות הוא 3.3 גרם/סמ"ק, בעוד שזה של הלוח היבשתי המורכב ברובו מסלעים צורניים (סיליקה) וגירניים הוא 3.0 גרם/סמ"ק.
קרום אוקייני נוצר באמצעות התפשטות קרקעית הים – תהליך גאולוגי המתרחש ברכסים מרכז אוקייניים, ובו נוצרים מקטעי קרום חדשים כתוצאה מהתגבשות של מאגמה. המקטעים החדשים מתרחקים בהדרגה זה מזה ומן הרכס המרכז אוקייני, שם נמשכת היווצרותם של סלעים חדשים. הסלעים המתרחקים מתקררים בהדרגה וצפיפותם עולה.
מאחר ששטח והיקף כדור הארץ נותרים ללא שינוי, צמיחה כזו מלווה בהרס או בצמצום. אלה מתרחשים בגבולות סגירה בשתי דרכים:
גילם של העתיקים בסלעי קרקעית הים הוא כ-180 מיליון שנים – לעומת גילם של סלעים יבשתיים המגיע ל-4.5 מיליארד שנה. ההסבר לפער נעוץ בעובדה שבתהליך הפחתה ממוחזר רק קרום אוקייני, ומדובר בתהליך מחזורי שנמשך בין 180 ל-200 מיליון שנה.
געשיות והתמרה
סלעים עם עמידות פחות גדולה בחום או שנכנסו למקום עמוק וחם יותר בליתוספירה יכולים להינמס במקום לעבור התמרה (ההתמרה קוראת במצב צבירה מוצק). סלעים נמסים הם מגמה, וכשמגמה מתפרצת יש הר געש. בגלל שלוחות ההפחתה מהווים שער לפני כדור הארץ מהליתוספירה עקב החיבור שלהם לתעלת ההפחתה, המגמה יכולה לפרוץ משם בהרבה יותר קלות (הרי במקומות אחרים היא צריכה המיס את הקרום ורק אז לפרוץ). זה גורם להתפרצויות רבות של הרי געש באזורי ההפחתה.
נמיביה במשחקים הפאראלימפיים
נמיביה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992), לאחר מכן נעדרה משני טורנירים ושבה לקחת חלק במשחקים באולימפיאדת הנכים אתונה (2004). במשחקי החורף לא נטלה נמיביה חלק מעולם.
היסטוריה
לאורך השנים, המשלחות ששלחה נמיביה למשחקים הפאראלימפים היו תמיד משלחות קטנות, ומעולם לא עלו על שני ספורטאים. את המדליה הפאראלימפית הראשונה קטפה נמיביה באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008) עם זכייתו של האתלט רג'ילנד בנדה במדליית ארד בזריקת דיסקוס (קטגוריה F35-36)
באולימפיאדת הנכים לונדון (2012) זכתה המשלחת במדליית זהב ראשונה כשהאתלטית ג'והנה בנסון ניצחה בריצת 200 מטר (קטגוריה T37) עם תוצאה של 29.26 שניות, והוסיפה מדליית כסף בריצת 100 מטר כשעצרה את השעון על 14.23 שניות.
בשתי המדליות הנוספות של המדינה זכה האצן יוהאנס נמבלה שזכה במדליית הכסף בריצת 100 מטר (קטגוריה T13) עם תוצאה של 10.78 שניות, שני רק לג'ייסון סמית האירי (10.64 שניות), ובמדליית הכסף בריצת 400 מטר עם תוצאה של 47.21 שניות, ונכנע רק לשיא עולם של מוחמד אמגואון המרוקאי שעצר את השעון על 47.15 שניות.
יחסי מקסיקו–פרו
יחסי מקסיקו–פרו הם היחסים הדו-צדדיים ההיסטוריים והנוכחים בין המדינות המקסיקניות המאוחדות לרפובליקת פרו. שתי המדינות חברות ב-APEC, הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, קבוצת לימה, ארגון מדינות איברו-אמריקה, ארגון מדינות אמריקה, הברית הפסיפית והאו"ם.
היסטוריה
מבחינה היסטורית, שתי המדינות היוו משכן לתרבויות ילידיות גדולות; האצטקים והמאיה במקסיקו והאינקה בפרו. במהלך הקולוניזציה, שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הספרדית עד תחילת המאה ה-19. מקסיקו הייתה חלק ממלכות המשנה של ספרד החדשה ואילו פרו הייתה חלק ממלכות המשנה של פרו. היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לפרו כוננו בשנת 1883, שנתיים לאחר שפרו קיבלה את עצמאותה מספרד. באוקטובר 1892, מקסיקו פתחה את הקונסוליה הראשונה שלה בלימה וב-14 ביוני 1937 שדרגה אותה למעמד של שגרירות.
בשנת 1932 פרסם עיתון פרואני מכתב מאת הפוליטיקאי הפרואני ויקטור ראול איה דה לה טורה, שם הוא מדבר על הרצון לבסס סגנונות שלטון שונים באמריקה הלטינית. המכתב הופנה לעמית ומציין את התוכנית בפירוט לחבר אחר אליו הוא שלח את מכתב (שמעולם לא הגיע) דרך שק דיפלומטי מקסיקני ללימה. מכתב זה עורר זעם גדול בפרו עד שהממשלה האשימה את ממשלת מקסיקו ב"התערבות" בענייניה הפנימיים וניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם מקסיקו. היחסים הדיפלומטיים חודשו שוב בשנת 1933 עם כניסתו של נשיא חדש לפרו.